tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Moloda Ukrajina

Moloda Ukrajina (, 'Nuori Ukraina') oli kerran kuussa ilmestynyt opiskelijalehti. Se ilmestyi Lvivissä lyhyin keskeytyksin tammikuusta 1900 maaliskuuhun 1903 yhteensä 33 numerona. Se oli Akateemisen Hromadan (Lviv) epävirallinen lehti. Sen päätoimittajia ja julkaisijoita olivat saman nimisen opiskelijajärjestön johtohenkilöt, muun muassa Volodymyr Starosolskyi, Antin Krušelnytskyi ja Stepan Baran. Kaunokirjallisia avustajia olivat muun muassa Les Martovytš, Stepan Tšarnetskyi, Vasyl Štšurat, Myhailo Jatskiv ja Lesja Ukrajinka. Mukana oli muitakin nuoria aktivisteja, joista tuli tunnettuja vallankumouksen vuosina ja maailmansotien välisenä aikana.
"Moloda Ukrajina" kannatti ukrainalaista nationalistista liikettä ja itsenäistä yhdistynyttä Ukrainaa. Lehden artikkelit käsittelivät Ukrainan historiaa ja kulttuuria ja opiskelijaliikkeen tapahtumia. Se kannatti ukrainalaisen yliopiston perustamista Lviviin. Lehdessä käsiteltiin myös yleisiä poliittisia suuntauksia, lähinnä populistisesta tai sosialistisesta näkökulmasta käsin, kirjallisuuskatsauksia ja ajankohtaisia tapahtumia. Siihen kohdistui Itävalta-Unkarin sensuuritoimia.
Lehteä pyrittiin elvyttämään kahteen otteeseen: 1905 ilmestyi neljä numeroa, päätoimittajana Vasyl Paneiko ja uudestaan 1910 Ukrainan opiskelijaliiton äänenkannattajana, seitsemän numeroa, päätoimittajina M. Vitošynsky ja Volodymyr Lototskyi.
BMW 4-sarja

BMW 4-sarja on BMW:n valmistama automalli. Malli on syntynyt BMW 3-sarjan coupé- ja avomallien siirtämisestä omaksi sarjaksi.
Ensimmäinen sukupolvi.
Ensimmäisen sukupolven F32 oli tuotannosssa 2013–2020.
Toinen sukupolvi.
Toisen sukupolven G22 korvasi ensimmäisen sukupolven vuonna 2020.
BMW M4.
M-versio on BMW M -osaston versio 4-sarjalaisesta.
F32-malliin perustuva F82 on esitelty vuonna 2014.
G22-malliin perustuva G82 on tullut vuonna 2021.
BMW M4 DTM on DTM-sarjan kilpailuversio DTM-sarjaan. M4:stä on lisäksi GT3- ja GT4-sääntöjen mukaiset kilpailuversiot BMW M4 GT3 ja BMW M4 GT4.
BMW i4.
i4 (G26) on 4-sarjaan perustuva sähköauto.
Alpina.
Alpinan B4 ja D4 perustuvat BMW:n 4-sarjaan.
Sukulan työväentalo

Sukulan työväentalo oli Tammelan kunnan Sukulan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Sukulan työväenyhdistys perustettiin alkuvuonna 1906. Oman talon rakentamista alettiin suunnitella lähes saman tien, ja varoja kerättiin muun muassa arpajaisilla. Talon vihkiäisiä päästiin viettämään kesällä 1907. Talolla järjestettiin muun muassa iltamia. Vuonna 1931 yhdistys vietti siellä 25-vuotisjuhlaansa, jonka ohjelmassa oli juhlapuhe, historiikki, kansankilpailuja sekä tanssi-iltama. Forssan Työväenyhdistyksen soittokunta huolehti musiikista. Yhdistyksen jäsenluku tuolloin oli 19.
1930-luvun alku oli yhdistykselle hankalaa aikaa. Helmikuussa 1932 talon kaikki ikkunat rikottiin, ja sittemmin koko yhdistyksen toiminta hiipui ilmeisesti talouslaman ja mahdollisesti myös Lapuanliikkeen vaikutuksesta. Loppuvuodesta 1935 toiminta käynnistettiin uudelleen, ja uusia jäseniäkin liittyi mukaan 20. Yhdistys päätti tällöin myös korjata taloaan. Vuonna 1950 talo oli niin huonossa kunnossa, ettei nimismies ollut voinut pariin vuoteen myöntää sinne iltamalupaa. Työväentalo oli rakennettu 10,5 aarin vuokratontille Kuuselan maalle. Työväenyhdistys lopetti toimintansa 1960-luvun alussa ja sen talo myytiin huutokaupalla pois siirrettäväksi. Oskari Gustafson osti talon ja purki sen.
Sukulan Työväenyhdistys merkittiin yhdistysrekisteriin lakanneeksi 1979.
Pegasus (vuoden 2010 elokuva)

Pegasus (, ) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut marokkolainen elokuva joka on Mohamed Mouftakirin esikoisohjaus, jonka hän on myös käsikirjoittanut. Se voitti Afrikan suurimman elokuvajuhlan FESPACO:n pääpalkinnon Yennengan kultaisen oriin vuonna 2011.
Juoni.
Nuori nainen Rihana (Majdouline Idrissi) löydetään kadulta loukkaantuneena ja viedään sairaalaan, hän ei muista mitään menneisyydestään, vaan mutisee jotain käsittämätöntä ”Hevosten herrasta”. Häntä alkaa hoitamaan psyykkisesti rasittunut psykiatri Zineb (Saadia Ladib). Rihana uskoo että hänen kotikylässään maaseudulla asuva Zayd (Anas El Baz) on raiskannut hänet, minkä takia hän on raskaana. Rihanannan takaumissaan palataan hänen elämässään lapsuuteen, jossa hänen itsevaltainen isänsä joka oli heimon ratsupäällikkö, kasvattaa hänestä poikaa perinteiden velvoittamana. Taikauskoisen isän tarinoissa esiintyy tuo ”Hevosten herra”, ja Rihana uskoo että tämä demoni on sinunannut raskauden. Psykiatri yrittää selvittää mikä on totuus naisen tarinoiden takana, mutta ei pysty päättämään että valehteleeko hänen yhteistyöhaluton potilaansa, vai onko tämä trauman vuoksi vetäytynyt omaan mielikuvitusmaailmaansa. Naisen tarina herättää Zinebin ahdistuneessa mielessä tukahdutettuja alueita, ja hän joutuu mukaan tapahtumiin jotka riistäytyvät käsistä.
Näyttelijät.
Lähde:
Torron työväentalo

Torron työväentalo oli Tammelan kunnan Torron kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Torron työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo valmistui loppuvuonna 1909. Sen vihkiäisten ohjelmassa oli soittoa, puhe, yhteislaulua, runo, kertomus yhdistyksen rakennustoiminnasta sekä iltama. Vuonna 1924 yhdistys laajensi taloa lisärakennuksella, johon tuli ainakin uusi näyttämö. Rahaa kerättiin muun muassa arpajaisilla, ja syksyllä pidettiin kattotalkoot noin 20 hengen voimin. Samalla uusittiin myös talon vanhan puolen kattoa. Samana syksynä talolla pidettiin muun muassa perheiltama ja syysjuhla.
Vuonna 1930 Forssan ja Sukulan työväenyhdistykset järjestivät yhteisen vappujuhlansa Torron työväentalolla. Vuonna 1937 yhdistys vietti 30-vuotisjuhlaansa. Ohjelmassa oli muun muassa lausuntaa, yhdistyksen historiikki, kansankilpailuja sekä kansanedustaja Väinö Kivisalon puhe. Illalla oli iltama, jossa soitti orkesteri Imatra. 
Torronkin työväentalo sai 1930-luvun alussa osansa Lapuanliikkeen ilkivallasta: syksyllä 1933 joku tunkeutui talolle rikotusta ikkunasta ja vei sieltä Marxin kuvan. Samainen kuva oli varastettu jo kaksi kertaa aiemminkin. Talon vaiheista 1930-luvun lopun jälkeen ei ole juuri tietoa, mutta vuonna 1999 se oli edelleen pystyssä ja yksityisasuntona.
Helsingin ruotsalainen baptistiseurakunta

Helsingin ruotsalainen baptistiseurakunta () on 5. huhtikuuta 1885 perustettu helsinkiläinen baptistiseurakunta. Seurakunnan kirkko sijaitsee osoitteessa Erottajankatu 1. Seurakunnan johtaja on Jani Edström.
Historia.
Baptistit alkoivat järjestää toimintaa Helsingissä vuonna 1880. Alkujaan baptistit järjestivät kokouksia ja pitivät myöhemmin pyhäkoulua. Vuonna 1885 seurakunta järjestäytyi Petter ja Maria Malmqvistin kotona. Vuonna 1904 seurakunta osti kiinteistön osoitteesta Iso Roobertinkatu 24. Vuonna 1927 samalle paikalle valmistui uusi kirkko.
Seurakunnan ensimmäinen vakituinen pastori oli ruotsalainen Mats Lignell. Taloudellinen lama ja sisäiset ristiriidat jakoivat seurakunnan kahtia. Pienemmästä ryhmästä muodostunut Betel-seurakunta omisti kirkon, joka myöhemmin myytiin Helsingin Lähetysseurakunnalle. Suurempi ryhmä kokoontui osoitteessa Pieni Roobertinkatu 12, kunnes pastori A. E. Nybackan johdolla päätettiin ostaa nykyinen kiinteistö osoitteesta Erottaja 1. 1990-luvulla seurakuntien välit sovittiin.
Useiden vuosien ajan seurakunta kutsui pastorinsa Ruotsista. 1970-luvulla seurakunnasta muodostui tärkeä kokoontumispaikka opiskelijoille.
Seurakunnan johtajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Helsingin ruotsalaisen baptistiseurakunnan johtajina:
Helsingin baptistiseurakunta

Helsingin baptistiseurakunta on vuonna 1903 perustettu helsinkiläinen baptistiseurakunta. Seurakunnan johtaja ja pastori on Jari Portaankorva.
Historia.
Helsingin baptistiseurakunta perustettiin vuonna 1903 kahdeksan henkilön toimesta. Seurakunta suoritti kasteita Tampereen seurakunnalta lainatussa kastealtaassa. Vuosikymmenen lopussa seurakunta aloitti kokousten ja pyhäkoulujen järjestämisen myös Huopalahdessa.
Bergholm toimi seurakunnan ensimmäisenä saarnaajana ja hänen työtään jatkoi vuonna 1909 Albin Kervinen. Kervisen työn kautta seurakunnan työ virkistyi ja seurakuntaan kastettiin 15 uskoon tullutta. Seurakuntaan perustettiin nuorisoseura ja toimittiin ahkerasti evankeliointityössä.
Helluntaiherätys saapui Helsinkiin kevään 1912 aikana. Sanomaa julistivat seurakunnassa muun muassa Gerhard Olsen Smidt sekä Frans Nyberg. Kaikki eivät kuitenkaan hyväksyneet sanomaa ja seurakunta hajaantui. Toukokuussa 1915 Kervinen perusti Suomen ensimmäisen helluntaiseurakunnan.
Syksyllä 1923 Helsingin baptistiseurakunta sai uuden saarnaajan kun Anton Mustonen muutti kaupunkiin ja seurakunta alkoi järjestämään ulkoilmatilaisuuksia. Uudeksi seurakunnan johtajaksi valittiin kuitenkin vuonna 1924 Gunnar Engelberg ja Mustosesta tuli yhdyskunnan kenttätyöntekijä. Kesällä 1925 ulkoilmatilaisuuksia järjestettiin muun muassa Sörnäisten kirjastotalon puistossa.
Jan Henry T. Olsen

Jan Henry T. Olsen (20. elokuuta 1956 Bergen – 10. heinäkuuta 2018) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä vuosina 1992–1996. Hän opiskeli Tromssan yliopistossa ja työskenteli toimittajana muun muassa Nordlys-sanomalehdessä ja NRK:lla.
Olsenilla todettiin vuonna 2008 Alzheimerin tauti ja hän kuoli kesällä 2018.
Tove Veierød

Tove Liv Besstun Veierød (s. 19. syyskuuta 1940 Harstad) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan sosiaaliministerinä vuosina 1990–1992.
Mustialan työväentalo Honkamökki

Mustialan työväentalo Honkamökki oli Tammelan kunnan Mustialan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Mustialan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Samana vuonna yhdistys vuokrasi tontin. Vuonna 1908 talon rakennustyöt vesikattoon asti tarjottiin tehtäväksi urakkapalkalla, ja talo valmistui saman vuoden aikana. Sisällissodan aikaan talo lienee ollut takavarikossa, sillä yhdistyksen omaisuutta oli viety ja sitä koetettiin hankkia takaisin lehti-ilmoituksella kesällä 1919. 
Vuonna 1926 Tammelan nuorisoseura Aura ja Mustialan ylä- ja alakansakoulu järjestivät talolla äitienpäiväjuhlan, joka veti talon täyteen yleisöä. Talo oli annettu tapahtumaa varten ilmaiseksi käyttöön. Vuonna 1932 talolla vietettiin syysjuhlaa, jonka ohjelmassa oli muun muassa kansanedustaja Väinö Kivisalon puhe, voimisteluesityksiä, runonlausuntaa ja tanssia, sekä iltamassa lisäksi näytelmäkilpailu Tammelan työväenyhdistysten kesken. Vuonna 1936 järjestettiin luento- ja opastuskurssit, joilla oli noin 40 osallistujaa. Kurssien päätösjuhlaan kokoontui noin 200-päinen yleisö. Talon vaiheista 1930-luvun jälkeen ei ole tietoa.
Ruotsin ralli 1981

Ruotsin ralli 1981 (viralliselta nimeltään "31. International Swedish Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 13.–15. helmikuuta 1981. Kilpailu oli kauden toinen, ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 
Kilpailu oli ensimmäinen Ruotsin ralli, jonka voittaja ei ollut ruotsalainen, ja voitto oli ensimmäinen Audi Quattrolla aikana, jolloin nelivetotekniikka oli vielä uutta. Voitto oli myös ensimmäinen nelivetoisen auton voitto rallin MM-sarjassa.
Letkun työväentalo

Letkun työväentalo oli Tammelan kunnan Letkun kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Letkun työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talon vihkiäisjuhlaa päästiin viettämään tapaninpäivänä 1913; ohjelmassa oli soittoa, laulua, puheita, runonlausuntaa ja kertomus, iltamassa taas muun muassa näytelmä ja tanssia. 1920-luvun alkupuolella yhdistyksen toiminta oli hiljaista. Lisäksi ongelmana oli yhdistyksen tapahtumissa esiintyvä alkoholinkäyttö, ja vuonna 1925 yhdistys päättikin entistä tiukemmin ryhtyä valvomaan kieltolain noudattamista työväentalolla. Lisäksi päätettiin järjestää kesäjuhlat. Ilmeisesti toiminta saatiin myöhemmin jälleen aktivoitumaan, sillä vuonna 1931 yhdistystä kuvailtiin elinvoimaiseksi.
1930-luvun alussa työväentalon ikkunat rikottiin kahteen kertaan. Ensimmäisellä kerralla syylliseksi paljastui eräs läheisen talon renki, joka kuului suojeluskuntaan ja jolla oli ollut työväentalon vahtimestarin kanssa riitaa. Hänet tuomittiin sakkoihin sekä korvaamaan yhdistykselle ikkunalasit ja oikeudenkäyntikulut. Noin kuukausi oikeudenkäynnin jälkeen ikkunat rikottiin taas, eikä syyllistä sillä kertaa ilmeisesti löydetty. 
Heinäkuussa 1938 yhdistys järjesti talollaan kesäjuhlan ja iltaman. Ohjelmassa oli soittoa, tervehdyspuhe, lausuntaa ja kansanedustaja Väinö Sinisalon puhe. Illaksi oli valmisteltu näytelmä, mutta yhden esiintyjän loukkaantumisen vuoksi se täytyi perua, ja sen sijaan iltama oli pelkkä tanssi-iltama. Talon vaiheista 1930-luvun lopun jälkeen ei ole tietoa.
Ivan Martšuk

Ivan Martšuk, , (12. toukokuuta 1936 Moskalivka, Kremenetsin piiri, Volynian voivodikunta) on ukrainalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä.
Martšuk valmistui Lvivin taideteollisuusoppilaitoksesta 1965 ja muutti Kiovaan. Hänet hyväksyttiin Ukrainan taiteilijaliittoon vasta 1988, sillä hänen teemansa ja tyylinsä eivät noudattaneet sosialistista realismia. Hän teki 1969–1972 Kiovassa seinän mittaisia reliefejä keraamisista laatoista Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan tiedeakatemian teoreettisen fysiikan tutkimuslaitokseen. Martšukin maalauksissa yhdistyy surrealistisia aineksia, hyperrealistisia muotokuvia, salaperäisiä maisemia ja abstrakteja ekspressionistisia kompositioita. Martšukin värivalikoima on suppea, ja siten se vahvistaa hänen kuvastonsa epätodellista tunnelmaa. Tšernobylin ydinonnettomuuden jälkeen 1986 Martšuk teki painajaismaisia kompositioita, jotka kuvaavat maapallon täydellistä tuhoa.
Martšuk on pitänyt runsaasti yksityisnäyttelyitä, ensimmäiset Moskovassa 1979 ja Kiovassa 1980. Taras Ševtšenkon runoista aiheensa saaneet 43 maalausta ovat olleet esillä Ševtšenkon museossa Kanivissa. Hän on pitänyt näyttelyitä myös Australiassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Helsingin metodistiseurakunta

Helsingin metodistiseurakunta on vuonna 1894 perustettu helsinkiläinen metodistiseurakunta. Seurakuntaan kuuluu noin 200 jäsentä ja seurakunnan kirkko sijaitsee Punavuoressa Fredrikintorin laidalla. Seurakunnan pastorit ovat Veli Loponen ja Soile Kasi.
Toiminta.
Seurakunta järjestää säännöllisesti kaksikielistä jumalanpalvelustoimintaa. Säännöllisesti seurakunnasssa kokoontuvat myös lähetyspiirit, raamattuillat, rukoushetket sekä nuortenillat.
Historia.
Seurakunta on perustettu vuonna 1894 ja alkuaikoina seurakunta kokoontui vuokratiloissa. Vuonna 1909 seurakunta osti puutalon osoitteessa Punavuorenkatu 2. Vuonna 1928 seurakunta aloitti uuden kirkon rakentamisen samaan paikkaan ja seurakunnan puutalo siirrettiin Malmille. Vuonna 1929 valmistui kirkkorakennus, joka on edelleen käytössä.
Seurakunnan johtajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet seurakunnan vastuullisina pastoreina:
Susikkaan työväentalo

Susikkaan työväentalo oli Tammelan kunnan Susikkaan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Susikkaan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Talo valmistui kesällä 1912. Vihkiäisjuhlan ohjelmassa oli toimittaja, myöhemmin kansanedustaja Toivo Alavirran juhlapuhe, urheilukilpailuja sekä iltama, jossa muun muassa esitettiin näytelmä. 
Vuonna 1931 Tammelan piirin nimismies kielsi iltamien pidon työväentalolla järjestyshäiriöihin vedoten. Yhdistyksen toiminta oli tuolloin hiljaista ja jäsenmäärä 12. Myöhemmin 1930-luvulla talolla järjestettiin muun muassa pienviljelijäosaston karjanhoito- ja kengityskurssit sekä tansseja. Vuonna 1955 talolla järjestettiin tanssit, joiden yhteydessä syntyi tappelu. Talon vaiheista tästä eteenpäin ei ole tietoa.
Luettelo Kansainliiton johtoelimistä

Kansainliiton johtoelimet koostuivat jäsenvaltioista valitusta pääsihteeristä, apulaispääsihteeristä ja yleiskokouksen puheenjohtajasta.
Pääsihteerit.
Kansainliiton sihteeristö valmisteli asiat neuvostolle ja yleiskokoukselle, hoiti järjestön juoksevia asioita sekä julkaisi raportteja järjestön toiminnasta. 
Yleiskokouksen puheenjohtajat.
Kansainliiton yleiskokous oli kaikki Kansainliiton jäsenvaltiot käsittävä kokous, jossa jokaisella jäsenvaltiolla oli yksi ääni. Vastaavanlainen kokous on Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokous. Kansainliiton yleiskokous kokoontui yleensä kerran vuodessa Genevessä. Kaikki jäsenvaltiot eivät tosin aina lähettäneet edustajiaan yleiskokoukseen.
Hanna-Maria Sell

Hanna-Maria Sell (4. elokuuta 1998 Haapsalu − 1. helmikuuta 2022 Tallinna) oli virolainen malli.
Sell osallistui mallin uransa aikana erilaisiin kauneuskilpailuihin. Hän osallistui vuonna 2014 "Viron Huippumalli haussa" -kilpailuun. Kilpailun päätyttyä hän teki sopimuksen mallitoimiston kanssa. Kuolemaansa edeltäneet vuodet hän vietti poissa julkisuudesta. 
Sell ja hänen suomalainen avopuolisonsa, liikemies Teemu Vasankari löydettiin helmikuussa 2022 kuolleina tallinnalaisesta asunnosta. Tekoon ei epäillä liittyvän ulkopuolisia. Tapausta tutkitaan tappona, jossa epäilty on kuollut. Asunnosta löytynyt ase on "Ilta-Sanomien" tietojen mukaan Vasankarin. Vasankari oli muutama päivä ennen kuolemantapauksia tuomittu Oulun Toppilan Siilo-taloihin kytkeytyvästä talousrikosvyyhdistä liiketoimintakieltoon sekä 4,5 vuoden ehdottomaan vankeuteen.
Kaliumsitraatti

Kaliumsitraatti (C6H5O7K3) on kalium- ja sitraatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden lisäaineena. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kaliumsitraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (C6H5O7K3·H2O). Aine liukenee runsaasti veteen ja lisäksi hieman etanoliin.
Kaliumsitraattia valmistetaan neutraloimalla sitruunahappoa kaliumhydroksidilla. 
C6H8O7 + 3 KOH → C6H5O7K3 + 3 H2O
Kaliumsitraattia käytetään useissa elintarvikkeissa happamuudensäätöaineena ja sen E-koodi on E332. Yhdistettä käytetään myös munuaiskivien muodostumisen ehkäisemiseen ja virtsan pH:n nostamiseen.
Someron työväentalo

Someron työväentalo oli Someron kaupungin keskustassa sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 1987.
Historiaa.
Someron työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Joulukuussa 1907 yhdistys osti entisen apteekkirakennuksen työväentaloksi. Yhdistys häädettiin vuonna 1920 tontilta, jolla talo sijaitsi. Saman vuoden kesällä yhdistys osti rakennuksen, jonka paikalle rakennettiin työväentalo. Talon vihkiäisjuhlaa vietettiin vappuna 1922. Rakennustyöt tehtiin talkoina. Vuonna 1953 talon läheisyyteen rakennettiin erillinen elokuvateatteritalo Jukola.
Tammikuussa 1987 yhdistys myi talon tontteineen rakennusliike Hakalle. Talo purettiin kesällä 1987, ja paikalle rakennettiin asunto-osakeyhtiö, jonka suurin osakas on Someron kaupunki. Someron työväenyhdistys hankki siitä kokoustilan, joka nimettiin Juttutuvaksi ja otettiin käyttöön vuonna 1989. Vuonna 2021 yhdistys myi Juttutuvan kaupungille.
Rakennus.
Talo oli hirsirunkoinen ja lautavuorattu. Vuonna 1972 se maalattiin vaaleankeltaiseksi. Kate oli peltiä. Taloon kuului juhlasali näyttämöineen, näyttämön aputilat, ravintola, huoneen ja keittiön asunto, ravintola ja kokoushuone. Lämmitys oli aluksi kamiinoilla, vuodesta 1953 oli öljykeskuslämmitys. Talossa oli myös vesijohto, viemäri ja sisä-wc. Vuonna 1979 se peruskorjattiin. Rakennuksen pinta-ala oli 360 m².
Toimintaa työväentalolla.
Vuodesta 1928 lähtien talolla esitettiin elokuvia. Elokuvat tuottivat hyvin, ja esimerkiksi vuonna 1929 näytöksissä kävi keskimäärin sata katsojaa. Elokuvatoiminta päättyi vuonna 1986. Ennen elokuvia näyttämötoiminta oli yhdistyksen ainoa tulonlähde. Kahden vuoden ajan toimintaa johti kuuluisa näyttelijä Kustaa Kopila. Vielä 1980-luvun alussa talo oli yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä järjestettiin elokuvanäytösten lisäksi kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia. Lopettajaistanssit pidettiin loppiaisena 1987.
Laskuyksikkö

Laskuyksikkö on käsite, jota käytetään rahaan liittyvissä laskutoimituksissa, mutta jolla ei ole vastinetta esineellisenä rahana.
Keskiajalla markka oli Ruotsissa vain laskuyksikkö eikä markan rahoja valmistettu. Niitä alkoi lyöttää kuningas Kustaa Vaasa vasta vuonna 1536. Myös käytöstä poistettu rahayksikkö voi säilyä laskuyksikkönä. Näin kävi Ruotsissa, kun Valtakunnan säätyjen valtionvelkakonttorin () setelit poistettiin käytöstä 1835. Ihmiset käyttivät vielä pitkään kaiken arvon mittana valtionvelkarahaa ("riksgälds"), joka säilyi laskuyksikkönä 1860-luvulle saakka. Vähän saman tapaisesti Suomessa säilyivät 1963 tyyppiset pennit laskuyksikkönä vaikka 1 ja 5 pennin kolikot poistettiin käytöstä.
Esimerkki lähempänä nykyaikaa käytössä olleesta laskennallisesta rahayksiköstä on ecu. Euroopan unioni kuitenkin luopui ecusta ja hyväksyi yhteisen rahan nimeksi euron. Historia on osoittanut laskuyksikköjen elävän vain aikansa ja sitten joko syrjäytyvän kokonaan tai sulautuvan vallitsevaan rahajärjestelmään.
Dromon

Dromon (, "juoksija") oli erääntyyppinen kaleeri ja Bysantin laivaston sotalaivatyyppi 500-luvulta alkaen. Niitä rakennettiin useassa eri koossa, raskaammat suunniteltiin kestämään raskaita taisteluja ja kevyemmät toimivat risteilijöinä ja tiedustelijoina.
Mr. Mallorca

Mr. Mallorca on "Putouksen" toisella kaudella esiintynyt hahmo, jota esittää Jussi Vatanen. Hänen hokemiaan ovat: ”Saletisti natsaa”, ”Sanotaanko nyt näin” ja ”Let's go-meininki”. Hahmo sijoittui kolmanneksi Vuoden sketsihahmo -kilpailun semifinaalissa, jossa häntä vastaan kilpaili Aku Hirviniemen esittämä Timo Harjakainen ja Riku Niemisen esittämä Munamies.
Putouksen jälkeen kesäkuussa 2011 Mr. Mallorca julkaisi albumin "Saletisti natsaa". Saman vuoden joulukuussa julkaistiin hänen televisio-ohjelmansa "Mr. Mallorca kohteessa".
Viljo Laitsalmi

Viljo August Laitsalmi (aik. "Levander"; 18. toukokuuta 1909 Turku – 8. syyskuuta 1963 Turku) oli suomalainen arkkitehti, joka työskenteli Turun kaupungin talorakennustoimistossa ja piirsi kaupunkiin muun muassa monia arvostettuja asuintaloja. Näitä ovat Mäntymäen yhdeksän ”tähtitaloa” ja yhdessä Pekka Sivulan kanssa suunnitellut Betaniankadun tornitalot Turun urheilupuiston kupeessa. Turun kaupungin rakennustarkastajaksi Laitsalmi valittiin vuonna 1937.
Laitsalmella ja Osmo Salokanteleella oli yhteinen arkkitehtitoimisto, joka teki 1950-luvun lopulta alkaen suunnittelmia muun muassa Turun Luolavuoren alueesta.
Laitsalmi asui viimeiset vuotensa Martissa itse suunnittelemassaan, vuonna 1959 valmistuneessa Stålarminkatu 2:ssa, jossa toimii nyt muun muassa ravintola Pippurimylly.
H’olodna horan metroasema

H’olodna hora (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan läntinen pääteasema. Sen itäpuolella on Pivdennyi vokzalin metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Vuoteen 1996 asti aseman nimi oli Vulytsja Sverdlova (, ) Jakov Sverdlovin mukaan nimetyn kadun mukaan.
Vokzalnan metroasema (Harkova)

Vokzalna () on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on H’olodna horan metroasema ja itäpuolella Tsentralnyi rynokin metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Se sijaitsee Harkovan rautatieaseman vieressä. Aseman aiempi nimi oli Pivdennyi vokzal (, ), mutta se muutettiin vuonna 2024 nykyiseen muotoonsa.
Tsentralnyi rynokin metroasema

Tsentralnyi rynok (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Pivdennyi vokzalin metroasema ja itäpuolella Maidan Konstytutsijin metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Aseman nimi, ’keskustori’, viittaa sen läheisyydessä sijaitsevaan Blahovištšenskyi bazar -kauppahalliin.
Maidan Konstytutsijin metroasema

Maidan Konstytutsiji (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Tsentralnyi rynokin metroasema ja itäpuolella Prospekt Haharinan metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Vuoteen 2015 asti aseman nimi oli Neuvostoliittoon viittaava Radjanska (, ). Asema on yhteydessä Saltivska-linjan Istorytšnyi muzein metroasemaan.
Levadan metroasema

Levada () on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Maidan Konstytutsijin metroasema ja itäpuolella Sportyvnan metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Asema nimettiin alun perin Juri Gagarinin mukaan nimetyn prospekt Haharina -kadun mukaan; kadun osuus, jolla asema sijaitsee, nimettiin kuitenkin vuonna 2005 vulytsja Vernadskohoksi. Suunnitteluvaiheessa aseman nimi oli Levada.
Sportyvnan metroasema

Sportyvna (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Prospekt Haharinan metroasema ja itäpuolella Zavod imeni Malyševan metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Aseman lähellä sijaitsee FK Metalist Harkova -jalkapalloseuran Metalist-stadion. Asema on yhteydessä Oleksijivska-linjan Metrobudivnykivin metroasemaan.
Zavodskan metroasema (Harkova)

Zavodska (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Sportyvnan metroasema ja itäpuolella Turboatomin metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Aseman aikaisempi nimi oli Zavod imeni Malyševa (, ), mutta nimi muutettiin vuonna 2024 nykyiseen muotoonsa.
Turboatomin metroasema

Turboatom (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Zavod imeni Malyševan metroasema ja itäpuolella Palats Sportun metroasema. Vuoteen 2019 asti aseman nimi oli Moskovskyi prospekt (, ).
Palats Sportun metroasema (Harkova)

Palats Sportu (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Turboatomin metroasema ja itäpuolella Armijskan metroasema. Asema avattiin 11. elokuuta 1978. Vuoteen 1994 asti aseman nimi oli Komsomoliin viittaava Komsomolska (, ja vuosina 1994–2016 Georgi Žukovin mukaan Maršala Žukova (, ).
Rastislav

Rastislav tai Rostislav (k. 870) oli Suur-Määrin toinen hallitsija 846–870. Hänet julistettiin Tšekin ja Slovakian ortodoksisen kirkon pyhimykseksi Prešovssa 1994.
Valtaannousu.
Rastislav nousi valtaistuimelle Itä-Frankian kuninkaan Ludwig Saksalaisen syöstyä Mojmír I:n vallasta.
Hallitsijana.
Suur-Määri oli Rastislavin aikana ollut vasta sukupolven ajan virallisesti kristitty. Kirkollisesti Määriä johdettiinkin Frankiassa sijainneilta piispanistuimilta ja maassa toimineet saksalaiset papit olivat uskollisia kotimaansa kuninkaalle. Samaan aikaan frankit olivat liitossa Määrin itäpuolella sijainneen Bulgarian kanssa. Toisin kuin Ludwig oli alun perin luullut, Rastislav ei osoittautunut frankeille erityisen myötämieliseksi hallitsijaksi. Vaikka Määrin ja Frankian välillä ei suuria konflikteja hänen valtakautensa ensimmäisenä vuosikymmenenä ollutkaan, pyrki Rastislav kehittämään Määrin valtiota yhä itsenäisempään suuntaan.
Tärkein näistä uudistuksista oli Rastislavin pyrkimys luoda Määrille oma Frankiasta irrallinen kirkollinen järjestelmä. Vuonna 861 Rastilav lähetti avunpyynnön Paaville, jotta tämä lähettäisi opettajia kouluttamaan pappeja. Jäätyään tältä vaille vastausta, Rastislav kääntyi Bysantin keisari Mikael III:n puoleen. Tämä lähetti veljekset Kyrilloksen ja Methodioksen, jotka toimivat Määrin alueella vuosina 863-867. Tänä aikana syntyi glagoliittinen kirjaimisto, nykyisen kyrillisen kirjaimiston edeltäjä. Veljesten tänä aikana kirjoittamat ja kääntämät tekstit toimivat määriläisen lainsäädännön, kirkollisen perinteen, koulutuksen sekä kirjallisuuden perustana. 
Valtakauden loppu.
Rastislav joutui lopulta veljenpoikansa Svatoplukin syrjäyttämäksi kun Ludwig Saksalainen hyökkäsi uudelleen Suur-Määrin alueelle vuonna 869. Svatopluk vangitsi Rastislavin, joka sokeutettiin ja vangittiin luostariin, missä hän luultavasi kuoli vuonna 870.
Armijskan metroasema

Armijska (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Palats Sportun metroasema ja itäpuolella Imeni O.S. Maselskohon metroasema. Asema avattiin 11. elokuuta 1978. Vuoteen 2016 aseman nimi oli puna-armeijaan viittaaja Radjanskoji armiji (, ).
Imeni O.S. Maselskohon metroasema

Imeni O.S. Maselskoho (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Armijskan metroasema ja itäpuolella Traktornyi zavodin metroasema. Asema avattiin 11. elokuuta 1978. Vuoteen 2004 asti sen nimi oli Industrialna (, ).
Traktornyi zavodin metroasema

Traktornyi zavod (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on imeni O.S. Maselskohon metroasema ja itäpuolella Industrialnan metroasema. Asema avattiin 11. elokuuta 1978. Se on nimetty lähellä sijaitsevan Harkovan traktoritehtaan mukaan.
Industrialnan metroasema

Industrialna (, ) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan itäinen pääteasema. Sen länsipuolella on Traktornyi zavodin metroasema. Asema avattiin 11. elokuuta 1978. Vuoteen 2016 asti aseman nimi oli Proletarska (, ).
Leuze

Leuze on kunta Pohjois-Ranskassa Aisnen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Thon-joen varrella, noin 22 kilometriä Vervinsin kaupungista itään.
Kunnan nähtävyyksiä on 1700-luvun lopulla rakennettu Saint-Michelin kirkko. Samalla paikalla on ollut kirkko jo 1100-luvulla. Alkuperäisestä kirkosta on säilynyt vain kasteallas.
Chicha

Chicha on Andeilta ja Amazonin alueelta peräisin oleva alkoholijuoma.
Yleisin muoto on maissista valmistettu olut "chicha de jora". Chicha-nimitys ei kuitenkaan viittaa yhteen juomaan, vaan nimellä tunnetaan maniokista, kaktuksista, marjoista ja perunoista valmistettuja juomia.
Kävelyrobotti

Kävelyrobotti on robotisoitu kuntoutuslaite. Sitä käytetään kävelyn kuntouttamiseen aivoverenkiertohäiriöstä kärsivillä, aivovammapotilailla, selkäydinvammapotilailla, Parkinson- ja MS-potilailla sekä CP-vammapotilailla tai harvinaisemmista neurologisista sairauksista kärsivillä kuntoutusvaiheessa. Kävelyrobottia voidaan käyttää sekä aikuisten että lasten kuntoutukseen. 
Kävelyrobottia käyttävät koulutuksen saaneet fysioterapeutit. 
Ennen harjoitusta potilaalle puetaan painokevennysvaljaat. Kuntoutuja nostetaan hissillä kävelymaton ylle. Jalkoihin asetetaan ortoosit, jotka aikaan saavat liikkeen jalkoihin. Jos kuntoutuksessa oleva ei pysty tuottamaan itse liikettä, robotti tuottaa liikkeen potilaan puolesta. Kuntoutuksen edetessä kävelyrobotin tuottamaa liikettä ja painon kevennystä vähitellen pienennetään. Kävelyrobotti kerää tietoa kuntoutuksen etenemisestä. Se lisää harjoittelun mielekkyyttä ja lisää motivaatiota. Kävelyrobotilla tehdyt harjoitukset vahvistavat lihasvoimaa, vähentävät spastisuutta, helpottavat ummetusta, ennaltaehkäisevät virtsatietulehduksia ja ehkäisevät painehaavoja. Harjoittelu lisää myös elämänlaatua. Aivohalvauspotilailla harjoittelu vaikuttaa aivojen muokkautumiseen halvauksen jälkeen. Kävelyrobotti muodostaa potilaan aivoille symetrisen kävelymallin, joka välittyy aivoille. Tästä syystä on tärkeää, että harjoittelu käynnistetään mahdollisimman pian aivohalvauksen jälkeen.
Aapo Heinonen

Aapo Heinonen (s. 1985) on suomalainen jazzpianisti, -säveltäjä ja -sovittaja.
Heinonen sai Pori Jazz -stipendin vuonna 2002, Pop &amp; Jazz Konservatorion stipendin 2006, Idmanin säätiön apurahan 2007 ja Young Nordic Jazz Comets -kilpailun kolmannen palkinnon 2008. Hän perusti kesällä 2009 Aapo Heinonen Quintetin, joka on ammentanut vaikutteitaan useista eri genreistä. Yhtyeen debyyttialbumi "A Daydream Between Nightmares" ilmestyi maaliskuussa 2010. Sittemmin se julkaisi levyt "Healing Flows" (2013) ja "Tara" (2018). Yhtye on esiintynyt esimerkiksi monilla jazzklubeilla, Pori Jazzissa ja sveitsiläisessä Langnau Jazz Nights -tapahtumassa.
Oman yhtyeensä johdossa tekemänsä työn lisäksi Heinonen on esimerkiksi keikkaillut Luoman ja Elastic Jazz Groupin kanssa.
Abu Dhabi National Oil Company

Abu Dhabi National Oil Company (ADNOC; ) on arabiemiirikuntalainen öljy-yritys. Sen omistaa Abu Dhabin emiirikunta, ja sen kautta emiirikunnalla on enemmistö kaikissa liittovaltion öljyntuotantoyrityksissä. Sen toimitusjohtaja on Sultan Al Jaber. Yhtiöllä on parikymmentä tytäryhtiötä, jotka se on ryhmitellyt Adnoc-brändin alle. Huoltoasemat ovat Adnoc Distribution, maakaaspuolella toimivat Adnoc Gas Processing ja Adnoc Sour Gas kun taas porausta tekee Adnoc Drilling.
ADNOC pumppasi vuonna 2021 öljyä 2,7 miljoonaa barrelia päivässä, ja se pyrkii kasvattamaan tuotantoa viiteen miljoonaan barreliin päivässä vuoteen 2030 mennessä.
Vuonna 2016 se tuotti maakaasua 9,6 miljardia kuutiojalkaa päivässä.
Vuoden 2023 alussa yhtiö ilmoitti investoivansa 15 miljardia Yhdysvaltojen dollaria vuoteen 2030 mennessä projekteihin, joilla pienennetään hiilijalanjälkeä. Näihin kuuluvat hiilen talteenotto, sähköistäminen, uudet hiilidioksidin sidontamenetelmät ja entistä suuremmat investoinnit vetyyn ja uusiutuvaan energiaan.
UCI World Tour 2022

UCI World Tour 2022 oli kahdestoista kausi, jolloin maantiepyöräilyn miesten korkeimman kategorian kilpailut kuuluivat UCI World Tour -sarjaan. Sarja muodostui lopulta 19 yhden päivän kilpailusta ja 12 etappikilpailusta, kun alkuperäisestä kalenterista peruttiin yksi yksipäiväinen kilpailu ja kolme etappikilpailua. Kausi alkoi UAE Tourilla helmikuun loppupuolella ja päättyi Lombardian ympäriajoon 8. lokakuuta.
Kilpailut.
Lähde: Pro Cycling Stats
Joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Ta Re Moriori

Ta Re Moriori on moriorin kielen opiskeluun tarkoitettu älypuhelinsovellus, joka julkaistiin maaliskuussa 2021. Moriorin kieli sammui 1900-luvun alussa. Sovelluksen koodasi yritys nimeltä Deving ja sovelluksen käyttäjäkunta on melko pieni, vain hieman yli 500.
Sovelluksen omistaa yhdistys nimeltä Hokotehi Moriori Trust, ja se on osa kymmenvuotista projektia, joka tähtää moriorin kielen elvyttämiseen huolimatta siitä, että kielellä ei ole puhujia eikä siitä ole säilynyt tallenteita. Kielen opiskelu sovelluksen kautta ei vaadi mitään ennakkotietoja kielestä. Sovellus on julkaistu toistaiseksi vain Androidille, mutta myös iOS-versio on tarkoitus kehittää tulevaisuudessa.
Tulevaisuudessa sovellusta on tarkoitus laajentaa siten, että siihen kuuluisi myös sanakirja ja fraasilista.
Koulu maailman laidalla

Koulu maailman laidalla () on vuonna 2019 julkaistu bhutanilainen draamaelokuva. Se on Pawo Choyning Dorjin debyyttielokuva. Hän on sekä käsikirjoittanut että ohjannut elokuvan. Elokuva sai maailmanensi-iltansa vuonna 2019 Lontoon elokuvajuhlilla, ja kahden vuoden covid-19-pandemian jälkeen se otettiin teatterilevitykseen vuonna 2022. Elokuva oli ehdolla vuoden 2022 Oscar-gaalassa parhaan kansainvälisen elokuvan -sarjassa.
Juoni.
Elokuva sijoittuu pääosin syrjäiseen bhutanilaiseen Lunanan vuoristokylään, joka sijaitsee noin 3 800 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. 
Tarina seuraa nuorta Ugyenia, jonka on otettava vastaan paikka syrjäisestä kyläkoulusta täyttääkseen valtiollisen sopimuksensa opettajana. Ugyen on kotoisin pääkaupunki Thimpusta, eikä hän odota suurella innolla työtään ympäristössä, josta puuttuu matkapuhelinverkko ja internet ja jossa sähköäkin on tarjolla vain satunnaisesti. Hänen haaveenaan on muuttaa Australiaan ja aloittaa siellä laulajan ura.
Ugyen hyväksyy lopulta tilanteensa. Patikoituaan pitkän matkan hän saa lämpimän vastaanoton uteliailta vuoren asukkailta. Hän joutuu selviämään niukoilla resursseilla ja oppii kyläläisiltä erilaista elämää, jossa jakilla voidaan lämmittää koulun sali.
Roolit.
Useat elokuvan näyttelijöistä ovat Lunanan kylän asukkaita. Osa heistä esiintyy omilla nimillään.
Tuotanto.
Elokuvaa valmisteltiin 1,5 vuotta, jona aikana tarvittavat laitteet saatiin kuljetettua ja kuvausryhmälle valmisteltiin majoitus. Ohjaaja käytti tämän ajan tutustuakseen kyläläisiin, joista osan hän pestasi näyttelemään itseään. Heidän rooleissaan on hyödynnetty osittain heidän omaa elämäänsä. Elokuvanteko oli kyläläisille uutta, sillä he eivät olleet koskaan nähneet elokuvakameraa tai edes elokuvia.
Sää aiheutti haasteita tuotannolle, sillä sopivaa kuvausaikaa oli vain syys- ja lokakuussa, jolloin sää on kohtuullisen leuto. Sadekausia haluttiin välttää, sillä sähkön tuotantoon käytettiin aurinkopaneeleja.
Lunana oli yksi harvoista alueen kylistä, jossa oli kyläkoulu. Paikallinen opettaja konsultoi elokuvan tuotannossa.
Kuvausten myötä Lunanaan rakennettiin teitä ja puhelinpylväitä.
Jakelu ja vastaanotto.
"Koulu maailman laidalla" sai maailmanensi-iltansa 5. lokakuuta 2019 Lontoon elokuvajuhlilla. Seuraavana vuonna sitä esitettiin useilla kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla, esimerkiksi Göteborgin elokuvajuhlilla.
Bhutanin ensi-ilta oli helmikuussa 2020, huhtikuussa sitä alettiin esittää Japanissa ja saman vuoden syksyllä Etelä-Koreassa. Covid-19-pandemian vuoksi elokuva sai ensi-iltansa monissa maissa vasta vuonna 2022.
Oslon työväentalo

Oslon työväentalo (norj. "Folkets hus") on Oslossa Youngstorgetin laidalla sijaitseva konttorirakennus, jossa on muun muassa Landsorganisasjonenin päätoimisto, työväenarkisto sekä kokous- ja konferenssitiloja. Se valmistui vuonna 1962 aiemman, vuodelta 1907 peräisin olleen työväentalon tilalle.
Clifford Harmon

Clifford Burke Harmon (1865–1945) oli varakas yhdysvaltalainen ilmailun harrastaja. Hän perusti 1925 Pariisissa lentäjien kansainvälisen järjestön. Hän lahjoitti Harmon-patsaita palkinnoksi ilmailun alalla kunnostautuneille useaan maahan, myös suomalaisille. Vuodesta 1958 alkaen se on Suomessa myönnetty ansioituneimmalle lentäjälle.
Budd–Chiarin oireyhtymä

Budd–Chiarin oireyhtymä on oireyhtymä, joka johtuu tukoksesta maksan laskimoverenkierrossa. Tukos syntyy vauriosta maksalaskimoissa tai alaonttolaskimon terminaaliosassa. Tukos aiheuttaa maksan liiallisen verekkyyden ja iskeemisen kuolion.
Budd–Chiarin oireyhtymä voi olla myös sekundaarinen, jolloin tila johtuu kasvaimen tunkeutumisesta laskimo-onteloon tai ulkopuolisesta laskimokompressiosta. Oireita ovat askites ja siitä johtuva munuaisten vajaatoiminta, maha-suolikanavan vuodot ja maksan vajaatoiminta, joka aiheuttaa muun muassa maksaperäistä aivosairautta eli hepaattista enkefalopatiaa. Myös oireettomia tautimuotoja on kuitenkin kuvattu. Budd–Chiarin oireyhtymä todetaan kuvantamistutkimuksilla. Sen vaikeus riippuu oireiden alkamisen nopeudesta ja tukoksen laajuudesta. Hoitamattomana Budd–Chiarin oireyhtymää sairastavista yli 90 prosenttia kuolee kolmen vuoden sisällä oireyhtymän puhkeamisesta. Diagnosoinnin ja hoitojen aloittamisen nopeuden myötä viisivuotiseloonjäämisennuste on kuitenkin noussut 90 prosenttiin.
Budd–Chiarin oireyhtymä on harvinainen. Ruotsissa tehty tutkimus vuosina 1986–2003 Budd–Chiarin oireyhtymää sairastaneista potilaista osoitti keskimääräisen ikästandardoidun ilmaantuvuuden olevan 0,8 miljoonaa kohden vuosittain ja esiintyvyyden 1,4 miljoonaa asukasta kohden. Aineiston potilaiden keskuudessa myeloproliferatiivinen häiriö oli yleinen tekijä oireyhtymän taustalla. Noin puolella potilaista oireyhtymän etiologia oli monitekijäinen. Selviytymisennuste todettiin huonoksi ilman maksansiirtoa.
George Budd julkaisi vuonna 1845 lyhyen raportin kolmesta potilaasta, jotka kärsivät maksan verisuonten tukoksesta. Näillä potilailla tila yhdistettiin verenmyrkytykseen ja alkoholismiin. Vuonna 1898 Hans von Chiari oletti kupan aiheuttavan maksan verisuonten tukkeutumista. Antikoagulanttien laajamittainen käyttöönotto 1980-luvulla paransi potilaiden selviytymismahdollisuuksia. Vuonna 1976 oireyhtymän hoidossa aloitetut maksansiirrot vaikuttivat merkittävästi potilaiden mahdollisuuksiin. Muihin hoitovaihtoehtoihin lukeutuvat tukkeutuneiden suonten rekanalisointi ja maksansisäisen suntin asentaminen.
Veikko Holmberg

Veikko Holmberg (s. 1945 Inari) on suomensaamelainen kielenkääntäjä ja kirjailija.
Holmberg on valmistunut kansakoulunopettajaksi vuonna 1970. Hän on opiskellut Tromssan yliopistossa ja toiminut opettajana Alattion opettajakorkeakoulussa ja Saamelaisneuvoston kulttuurisihteerinä.
Holmbergin kirjoittama "Duvro-guovža ja skohtermáđii" oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2015. Kirja julkaistiin suomeksi nimellä "Tuuru-karhu ja moottorikelkkareitti" vuonna 2018 ja norjaksi "Durrebjørnen og skuterløypa" vuonna 2014.
Holmberg on kirjoittanut kirjoja kielenopetuksen tarpeisiin. Hän oli mukana "Davvin"-oppikirjasarjan teossa 1980-luvulla. Holmberg, Per Stefan Labba ja Aage Solbakk toimittivat äidinkielisille tarkoitetun "Sámás"-kielikurssin ensimmäisen osan Saamen Radiolle 1987–1988. Varojen puutteessa "Sámás"-kurssi pääsi jatkumaan radiossa vasta 1990-luvulla.
Holmbergin poika on kirjailija-muusikko Niillas Holmberg.
Teokset (valikoima).
Lastenkirjat.
1 kuvitus Sissel Horndal&lt;br&gt;
2 kuvitus Marja Helander&lt;br&gt;
Oppikirjat.
3 Inga Guttorm, Veikko Holmberg, Johan Jernsletten ja Klaus Peter Nickel&lt;br&gt;
4 Per Stefan Labba, Aage Solbakk ja Veikko Holmberg&lt;br&gt;
5 Tor Magne Berg ja Veikko Holmberg&lt;br&gt;
Something to Lose

Something to Lose on suomalaisen laulaja Lxandran kappale, jolla hän osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2023. Hän sijoittui finaalissa kuudenneksi eli toiseksi viimeiseksi.
Kappaleen video julkaistiin YouTubessa 17. tammikuuta 2023. Kappale ylsi Suomen radiosoittolistalla sijalle 36.
Terhokoti

Terhokoti on vaativan erityistason saattohoitokoti Lassilassa Helsingissä.
Terhokotiin hakeutumisen aiheena on pitkälle edennyt sairaus, jonka hoitaminen muissa oloissa osoittautuu liian vaikeaksi tai raskaaksi esimerkiksi vaikeasti hoidettavien oireiden johdosta. Aiheena Terhokotiin hakeutumiselle voi olla myös vaativa perhetilanne, kuten alaikäiset lapset kotona. Terhokotiin voi päästä myös pääkaupunkiseudun ulkopuolelta. Terhokoti toteuttaa lisäksi kotisairaanhoidon palveluita. Niissä hoitoa tarjotaan palliatiiviseen hoitoon ja saattohoitoon erikoistuneiden sairaanhoitajien ja lääkärien noin 50 kilometrin säteellä pääkaupunkiseudulta tekemillä kotikäynneillä. Terhokoti järjestää myös läheisten sururyhmiä ja vertaistapaamisia.
Yleisimmin Terhokodin potilaat ovat olleet syöpätauteja sairastaneita. Lisäksi siellä on hoidettu esimerkiksi ALS-taudista kärsineitä. Keskimäärin hoito Terhokodissa on kestänyt parin viikon ajan, mutta hajonta on ollut suurta, ja hoitojaksot ovat toisinaan voineet kestää muutamia kuukausiakin. Jos hankala oire on saatu hallintaan ja potilaan tilanne on tasaantunut tai jopa kohentunut, on Terhokodista myös palattu kotihoitoon. Kaksi kolmasosaa Terhokodin potilaista on ollut työikäisiä.
Terhokodin henkilökuntaan kuuluu 42 vakituista työntekijää (2023). Lääkäreillä on erityispätevyys palliatiivisessa lääketieteessä, ja sairaan- sekä lähihoitajilla on erilaisia koulutaustoja. Terhokotia ylläpitää vuonna 1985 perustettu Terho-säätiö, jonka taustajärjestöjä ovat Syöpäsäätiö ja Etelä-Suomen Syöpäyhdistys. Terhokodissa 25 vuoden ajan johtajana ja ylilääkärinä toiminut Juha Hänninen on julkaissut kirjoja, joihin on ammennettu vaikutteita kokemuksista saattohoidon parissa.
Terhokoti oli syksyllä 2020 talouskriisissä ja aloitti yhteistoimintaneuvottelut. Saattohoitokodin potilasmäärä oli vähentynyt; vuodeosasto oli tuohon aikaan 17-paikkainen, mutta siellä oli vuonna 2019 keskimäärin 13,5 potilasta ja vuonna 2020 enää keskimäärin yksitoista potilasta. Potilaita alettiin kuitenkin ohjata Terhokotiin aiempaa enemmän, eikä Terhokodin tarvinnut irtisanoa tai lomauttaa henkilökuntaansa yhteistoimintaneuvottelujen seurauksena. Saattohoitopaikkojen määrä väheni viiteentoista.
Erhard Büttner

Erhard Büttner (kastettu heinäkuussa 1592 Römhild – 19. tammikuuta 1625 Coburg) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja.
Büttner oli luterilainen. Hän opiskeli Jenan yliopistossa ja sai joulukuussa 1616 Coburgin kaupungin koulun kanttorin paikan. Büttner meni naimisiin 8. helmikuuta 1619, mutta päätyi asumuseroon oltuaan avioliitossaan uskoton. Hän teki itsemurhan tammikuussa 1625.
Büttner sävelsi lukuisia teoksia laulajille. Useimmista hänen sävellyksistään on kuitenkin säilynyt vain osia. Hän kirjoitti myös laulamisesta kiinnostuneille pojille suunnatun oppikirjan "Rudimenta musica".
Oiva Nummelin

Oiva Jalmari Nummelin (15. syyskuuta 1903 – 3. marraskuuta 1981) oli suomalainen kontrabasisti. Hän sai director musicesin arvonimen.
Nummelin oli muun muassa John Rosenbergerin oppilaana. Hän soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1932–1966, vuodesta 1939 äänenjohtajana. Nummelin opetti Sibelius-Akatemiassa vuosina 1956–1970 ja teki opetustyötä myös muissa musiikkioppilaitoksissa. Hänen oppilaisiinsa lukeutui aikanaan huomattava enemmistö Suomen keskeisistä kontrabasisteista. Suomen kontrabassoklubi rakentui perustamisvaiheessaan Nummelinin oppilaiden ympärille; Nummelinia on luonnehdittu Suomen kontrabassonsoiton isäksi, ja hänet valittiin jo järjestön perustamiskokouksessa vuonna 1976 sen kunniajäseneksi. Nummelin kuoli vuonna 1981, ja Teppo Hauta-aho sävelsi hänelle samana vuonna teoksen "Oiva Nummelinin muistolle" viidelle kontrabassolle.
Nummelinin johdolla opiskelivat muiden muassa Teppo Hauta-aho, Jorma Katrama, Antti Hytti ja Häkä Virtanen.
Somerniemen työväentalo

Somerniemen työväentalo eli Oinasjärven työväentalo on Somerolla, entisen Somerniemen kunnan Oinasjärven kylässä sijaitseva entinen työväentalo. Se myytiin yksityisomistukseen vuonna 1984. 
Historiaa.
Somerniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja siihen liittyi 101 henkilöä. Vuonna 1909 yhdistys osti rakennuksen pois siirrettäväksi sekä tontin Oinasjärveltä. Siirtohanke kuitenkin hidastui, sillä yhdistyksen jäsenmäärä oli nopeasti pudonnut vain kuuteen, ja heidänkin välillään oli erimielisyyttä tulevan toimitalon koosta. Talon siirto tapahtui lopulta talkoilla syksyllä 1912. Lautatavaraa ostettiin sahalta velaksi, ja yhdistys otti myös lainaa muilta työväenyhdistyksiltä. Talon suunnitteli kirvesmies Heikki Korteniemi. Ensimmäiset iltamat päästiin pitämään vappuna 1914. Yleisöä oli paikalla yli 300 henkeä. 
Sisällissodan aikaan punakaarti otti työväentalon majoituspaikakseen. Yhdistys päätti periä kaartilta vuokraa 400 markkaa kuukaudessa. Ilmeisesti tämän jälkeen talo oli suojeluskunnalla takavarikossa, sillä sen uutta avajaisjuhlaa vietettiin helluntaina 1919.
Sekä 1920- että 1930-lukujen alussa työväentalo joutui ilkivallan kohteeksi. Vuonna 1922 suojeluskuntalaiset ampuivat talon ikkunat rikki, viilsivät puukolla Marxin kuvaa ja uhkasivat myös työväentalon vahtimestaria. Syksyllä 1932 taas talon oviin ja ikkunoihin maalattiin punaisella maalilla sirpin ja vasaran kuvia. Lapuanliikkeen aikaan myös työväenyhdistyksen puheenjohtaja joutui kokemaan väkivaltaa, kun hänet ”virutettiin” Oinasjärvessä. 
1970-luvulla yhdistyksen toiminta hiljeni, ja vuonna 1984 se lakkasi kokonaan. Työväentalo myytiin yksityisomistukseen. Yhdistys purettiin virallisesti vuonna 1989, ja sen omaisuus lahjoitettiin Someron työväenyhdistykselle. 
Rakennus.
Talo on hirsirunkoinen, ja se on vuorattu laudoilla vuonna 1928. Siihen kuului alun perin juhlasali, ravintola, keittiö sekä yhden huoneen ja keittiön sisältävä vahtimestarin asunto. Taloon tehtiin peltikatto vuonna 1935, ja talo maalattiin punaiseksi vuonna 1938. Piharakennuksessa sijaitsivat käymälät, puuvarasto ja putka.
Toimintaa työväentalolla.
Talolla näytettiin elokuvia vuodesta 1954 vuoteen 1967, jolloin elokuvatoiminta päättyi kannattamattomana. Tansseja pidettiin 1960-luvun lopulle saakka säännöllisesti, sen jälkeen satunnaisesti. Talolla on ilmeisesti 2010- ja 2020-luvuilla pidetty kirpputoria.