Adria (Venetia)

Adria () eli Atria () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Venetiassa lähellä Adrianmeren rannikkoa nykyisen Italian pohjoisosassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Adrian kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Adria oli alkuperältään etruskilais-veneettinen kaupunki, joka toimi myös kreikkalaisena kauppa-asemana. Ajan kuluessa se kehittyi tavalliseksi roomalaiseksi kaupungiksi. Adria oli merkittävä satamapaikka, vaikka onkin ajan kuluessa jäänyt sisämaahan rannikon liettymisen seurauksena.
Maantiede.
Adria sijaitsi Gallia cisalpinassa Athesis (nyk. Adige) ja Padus (nyk. Po) -jokien välissä lähellä niiden suuta, mutta jonkin verran sisämaassa. Nykyisin sen paikka on rannikon liettymisen seurauksena noin 25 kilometriä sisämaahan Adrianmeren rannikosta. Kaupungin alueen katsotaan yleensä olleen Venetiaa eli veneettien aluetta, joskin joskus se on luettu Umbriaksi eli umbrien alueeksi. Stefanos Byzantionlainen katsoi sen olevan etruskiasutuksen vuoksi Tyrrheniaa eli Etruriaa.
Hekataios ja Theopompos mainitsevat "Adrias" () -nimisen joen. Klaudios Ptolemaios käyttää siitä nimeä "Atrianos potamos" (). Se on todennäköisesti sama, josta roomalaiset käyttivät nimeä Tartarus, ja jonka yläjuoksun osuus tunnetaan edelleen nimellä Tartaro. Se saa alkunsa Gardajärveltä. Sen alajuoksun osuus, joka tunnetaan nykyisin nimellä Canalbianco (Canal Bianco), on kanavien välityksellä yhteydessä Po- ja Adige-jokiin.
Roomalaisella kaudella Adriaan kulki etelästä Ariminumista tullut Via Popillia. Adriasta sai alkunsa Via Annia, joka kulki pohjoiseen kohti Julia Concordiaa ja Aquileiaa.
Venetian Adriaa ei tule sekoittaa Adrian kaupunkiin Picenumissa.
Historia.
Etruski- ja kreikkalaiskausi.
Antiikin ajan kreikkalaiset lähteet pitivät Adriaa alkuperältään kreikkalaisena kaupunkina. Eräässä myyttiversiossa sen perustajana pidettiin Adriosta, Ionioksen poikaa. Stefanos Byzantionlainen ja eräät muut myöhäiset lähteet taas laittoivat kaupungin perustamisen Diomedeen nimiin, ajoittaen sen näin Troijan sodan aikoihin. Useimmat roomalaiset kirjailijat sanovat Adrian kuitenkin olleen alkuperältään etruskilainen siirtokunta. Se perustettiin todennäköisesti samoihin aikoihin Apenniinien pohjoispuolen muiden etruskisiirtokuntien kanssa, ja siitä tuli sijaintinsa ansiosta etruskien merkittävin kauppa-asema Adrianmerelle. Kaupungin alkuperästä on myös kolmas teoria, sillä joidenkin viitteiden perusteella se voisi olla veneettistä alkuperää.
Adrian kaupungin katsotaan usein antaneen nimensä ensin koko läheiselle merialueelle ja ajan kuluessa koko Adrianmerelle, ellei meri sitten saanut nimeään ennemmin Adrias-joesta kuin kaupungista. Joskus kaupungin kuitenkin sanotaan päin vastoin saaneen nimensä Adrianmerestä. Kaupunki tunnettiin sekä nimimuodossa "Adria" (), "Atria" (), "Hadria" () että "Hatria" (). Vanhin muoto vaikuttaisi olevat "Hatria", joka esiintyy rahoissa, kun taas "Hadria" esiintyy yleisemmin piirtokirjoituksissa. Liviuksen käsikirjoituksissa esiintyy sekä muotoa "Adria" että "Atria". Plinius vanhemman mukaan "Atria" olisi ollut vanhempi muoto, joka myöhemmin muuntui "Adriaksi". Kreikkalaiset vaikuttavat kuitenkin käyttäneen jo varhain kaupungista muotoa "Adria" ja merestä muotoa "Adrias".
Adrian vaiheista tunnetaan antiikin lähteistä vain vähän. Kaupunki vaikuttaa kukoistaneen erityisesti 500-luvun eaa. puolesta välistä 400-luvun eaa. lopulle. Tuolloin se oli Italian tärkein satamakaupunki Adrianmeren rannikolla, ja sen kautta tuotiin kreikkalaisia tuontitavaroita Paduksen laaksoon. Sen asukkaat rakensivat suuret kanavat, jotka toisaalta yhdistivät kaupungin läheisiin jokiin ja sitä kautta Gallia cisalpinan sisäosiin, ja toisaalta kuivasivat kaupunkia ympäröineet suot, jotka muutoin olisivat tehneet seudusta asuinkelvottoman.
Nykytutkimuksessa Adria luetaan arkaaisen tai klassisen kauden kreikkalaisten kaupunkivaltioiden eli polisten joukkoon. Sen tarkkaa asemaa ei kuitenkaan tunneta, eikä ole tietoa, tuliko siitä koskaan varsinaista kreikkalaissiirtokuntaa, vai säilyikö se etruskien kauppa-asemana, joka sai kreikkalaisia vaikutteita.
Adrian varhaisimman kreikkalaisasutuksen katsotaan nykyisin tulleen arkeologisten löydösten perusteella Aiginasta. Aikaisemmin sen ajateltiin tulleen Epidamnoksesta, ja toisen vaiheen asutuksen Sisilian Syrakusasta. Sekä käsityksen Epidamnoksesta että Syrakusasta Adrian emäkaupunkina on tulkittu olevan virheitä, jotka perustuvat eräiden Diodoros Sisilialaisen kohtien väärinymmärtämiseen. Syrakusan tyranni Dionysios I pyrki kyllä 300-luvun eaa. alussa nostamaan kaupunkinsa merkitystä kauppakaupunkina, ja Adrian (uudelleen)perustaminen kreikkalaissiirtokuntana laitetaan joskus hänen nimiinsä. Tämä ajoittuisi noin vuoteen 385 eaa., mutta tapahtumalle ei kuitenkaan ole löydetty arkeologisia todisteita. Aiemmin mainittua myyttiä Diomedeestä Adrian perustajana on selitetty sillä, että se olisi luotu 300-luvulla eaa. syrakusalaisten pyrkimysten oikeuttamiseksi.
Joka tapauksessa Adria kävi huomattavaa kauppaa kreikkalaisen maailman kanssa ja sai sieltä paljon vaikutteita. Tästä ovat osoituksena muun muassa lukuisat kreikkalaisperäiset vaasit, jotka ovat samanlaisia kuin Nolasta ja Vulcista löydetyt. Ne eivät kuitenkaan todista sitä, että paikalla olisi ollut kreikkalaista siirtokuntaa, sen enempää kuin mainittujen muiden kaupunkienkaan tapauksessa. 300-luvun eaa. lopulle tultaessa Adria tuli gallien valtaan. Se johti kanavien ylläpidon laiminlyöntiin ja kaupungin taantumiseen.
Roomalaiskausi.
Adria ei vaikuta olleen erityisen merkittävä kaupunki enää roomalaisella kaudella. Strabon puhuu siitä pikkukaupunkina ("polismation"), joka oli pienen purjehdusmatkan päässä merestä. Tacituksen mukaan sinne voitiin purjehtia edelleen kevyillä liburnialaisilla sotalaivoilla vielä niinkin myöhään kuin Vitelliuksen aikana. Myös Plinius vanhempi mainitsee kaupungin sataman. Roomalainen Adria oli "municipium", jonka asukkaat kuuluivat Camilian "tribukseen".
Myöhempi historia.
Länsi-Rooman kukistumisen jälkeen Adria oli osa Ravennan eksarkaattia. Kaupunki taantui keskiajalla, vaikkakaan ei lakannut koskaan kokonaan olemasta ja säilyi aina piispanistuimena.
Adrian arkeologiset tutkimukset alkoivat jo renessanssiajalla. Bocchin perhe keräsi paikalta löydettyä keramiikkaa, koruja ja lasiesineitä 1700-luvulla. Kokoelma luovutettiin Italian valtiolle 1900-luvun alussa. Adrian kaupunki elpyi uusien kanavien valmistumisen jälkeen, ja 1800-luvulle tultaessa sen väkiluku oli noussut taas asukkaaseen.
Rakennukset ja löydökset.
Antiikin Adrian raunioita on löydetty nykyisen kaupungin eteläpuolelta. Ne ovat kaikki roomalaiselta kaudelta, ja niihin lukeutuu teatterin ja kylpylöiden jäänteitä sekä muurien osia ja lattiamosaiikkeja. Teatteri ajoitetaan 100-luvulle jaa. Kaupungin rauniot ovat hautautuneet suhteellisen syvälle alluviaalien kasautumisen ja bradyseismin vuoksi. Kaupungin nekropoliita eli hauta-alueita on löydetty sen itä-, etelä- ja länsipuolelta. Ne ajoittuvat 300-luvulta eaa. keisarikaudelle.
Varhaisemman kreikkalaisajan rakennuksista ei ole löydetty jäänteitä. Erään kreikankielisen piirtokirjoituksen perusteella kaupungissa on ollut Apollonille ja Eriille omistetut kultit ja näin myös pyhäkkö tai pyhäköt. Esinelöytöihin lukeutuu paljon kreikkalaisvalmisteista musta- ja punakuviokeramiikkaa, joka ajoittuu 500- ja 400-luvuille eaa. Monet löydöistä ovat Bocchin kokoelmista. Se muodostaa edelleen merkittävimmän osan kokoelmasta, joka on nykyisin Adrian arkeologisessa museossa.
Venetian Adrian nimiin on joskus laitettu rahoja, mutta ne ovat todellisuudessa Picenumin Adrian lyömiä.