tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dannie Abse

Daniel ”Dannie” Abse (22. syyskuuta 1923 Cardiff, Wales – 28. syyskuuta 2014) oli brittiläinen runoilija ja kirjailija. Hän syntyi Walesissa juutalaiseen perheeseen. Hänen veljiään olivat poliitikko Leo Abse sekä edesmennyt psykoanalyytikko Wilfred Abse.
Abse opiskeli lääketiedettä ja hoiti kirjailijanuransa ohella lääkärin virkaa. Hän julkaisi runoteoksensa "After Every Green Thing" vuonna 1949. Hänen omaelämäkertateoksensa ilmestyi 1954. Abse voitti Walesin taideneuvoston palkinnon 1971 ja 1987 sekä Cholmondeley-palkinnon 1985. Hän oli vuodesta 1983 kuninkaallisen kirjallisuusseuran jäsen. Abselle myönnettiin vuonna 1989 kunniatohtorin arvo.
Abse asui vuosia Lontoossa ja piti kolumnia "Ham &amp; High" -lehdessä. Hän oli kesäkuussa 2005 osallisena auto-onnettomuudessa, joka johti hänen 78-vuotiaan vaimonsa Joanin kuolemaan. Dannie Abse muun muassa mursi kylkiluunsa, mutta selvisi turmasta hengissä. Pariskunnalla oli yksi poika ja kaksi tytärtä.
Suokorte

Suokorte ("Equisetum palustre") on kosteiden paikkojen yhtäläisitiöinen sanikkainen. Suokorte on hyvin myrkyllinen.
Ulkonäkö ja koko.
Suokorte kasvaa 20–40 cm korkeaksi. Sen maavarsistosta nousee puhtaanvihreitä, pystyjä, nivelikkäitä ja sileitä varsia. Varsi on ontto: keskiontelo on pieni, enintään sitä ympäröivien sivuonteloiden kokoinen. Varressa on uurteita sekä kapeita, korkeita harjuja tavallisesti 5–10 kappaletta. Suokorte haaroo usein niukasti ja epätasaisesti, joskus haaroja ei ole ollenkaan. Haarat ovat lähes varren paksuisia, ylöskaartuvia, haarattomia ja selväuurteisia. Suokortteen lehdet ovat vähäisiä, yhdiskasvuisia kiehkuroita, jotka muodostavat hammasreunaisia tuppia varren nivelkohtiin. Vihreät tupet ovat pitkiä ja väljähköjä, ja niissä on tavallisesti 5–10 äimämäistä, mustanruskeaa ja valkolaitaista hammasta. Haarojen tyvitupet ovat kiiltäviä, mustahkoja. Haaran alin nivelväli on selvästi varren tuppea lyhyempi. Käpymäiset, kellanruskeat itiötähkät ovat varren tai toisinaan myös haarojen latvassa. Itiöpesäkkeet ovat perällisten kuusikulmaisten kilpien alapinnalla. Suomessa suokortteen itiöt kehittyvät kesä-elokuussa. Maanpäällinen, vihreä alkeisvarsikko on kaksikotinen ja liuskainen.
Suokortteen voi sekoittaa peltokortteeseen ("Equisetum arvense"). Peltokortteen erottaa suokortteesta muun muassa siitä, että sillä on erikseen itiötähkällinen kevätverso, sekä haarakas kesäverso, jonka haarojen alin nivelväli on varren tuppea paljon pidempi.
Levinneisyys.
Suokortetta tavataan Euroopassa Espanjaa, Portugalia ja Etelä-Venäjää lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu Euroopasta läpi Siperian Tyynelle valtamerelle ja Pohjois-Japaniin saakka. Lajia kasvaa myös Alaskassa ja suurimmassa osaa Kanadan ja Yhdysvaltain pohjoisosia. Suomessa suokortetta tavataan suhteellisen yleisenä koko maassa.
Elinympäristö.
Suokorteen tyypillisiä kasvupaikkoja ovat ravinteiset suot, lähdepaikat, suopellot ja niiden ojat ja pientareet. Sitä tavataan myös hiekkaisilla rata- ja maantiepenkereillä.
Muuta.
Suokorte on myrkyllinen karjalle, ja niinpä se on ollut ongelmallinen rikkakasvi. Se on aiheuttanut karjakuolemia jouduttuaan soilta kerätyn rehuheinän joukkoon. Kasvin myrkyllisyydestä johtuen sitä on varottava sekoittamasta peltokortteeseen, jota käytetään teen aineksena.
Skellefteå AIK

Skellefteå AIK on ruotsalainen pääsarjatason jääkiekkojoukkue. Seuran perustamisvuosi on 1921. Jääkiekko tuli mukaan lajivalikoimaan vuonna 1943 ja eriytyi omaksi yhdistyksekseen vuonna 1985. Joukkue on voittanut Ruotsin mestaruuden neljästi, vuosina 1978, 2013, 2014 ja 2024.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Issy-les-Moulineaux

Issy-les-Moulineaux on Pariisin läntinen esikaupunki 6,6 kilometriä Pariisin keskustasta. Moulineaux’n arrondissementti on Boulogne-Billancourt. Kunnassa on arviolta 67 360 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 4,25 neliökilometriä. 
Issy-les-Moulineaux oli alun perin raskaan teollisuuden alue, mutta nykyään se on liike-elämän keskuksia. Ranskalaisen televisiokanava France 24:n lähetyspaikka sijaitsee Moulineauxissa. 
Issy-les-Moulineaux’ssa on kaksi metroasemaa: Corentin Celton ja Mairie d'Issy, sekä kaksi RER-asemaa: Issy – Val de Seine ja Issy.
Aiheesta muualla.
Saukot

Saukot (Lutrinae) ovat näätäeläinten heimoon kuuluvia, puolittain vesielämään sopeutuneita nisäkkäitä. Saukot muodostavat oman alaheimonsa, johon kuuluu 13 lajia seitsemässä suvussa.
Kaikilla saukoilla on pitkähkö litteähkö ruumis, lyhyet jalat, litteä kuono, pienet silmät ja korvat sekä sukelluksen ajaksi suljettavat sieraimet ja korvakäytävät. Pitkä häntä on voimakas ja kärkeen päin suippeneva. Saukkojen kiiltävä turkki on vedenpitävä, sekä erittäin tiheä ja lyhytkarvainen. Turkin peitinkarvat ovat jäykät ja pohjavilla silkkimäistä. Hampaita saukoilla on 32–36. Saukot asustavat pääasiassa joissa, järvissä ja meressä.
Saukot ovat nopeita uimareita ja ne voivat pysyä sukelluksissa yli viisi minuuttia. Uinnissa auttavat niiden räpylämäiset raajat ja virtaviivainen ruumiinmuoto. Saukot myös kuulevat hyvin veden alta. Vedessä saukot näkevät muuttamalla silmänsä linssin kaarevuutta. Vesistöjen luota ne poistuvat vain häirittyinä tai nälän pakottamina, joskus etsimään uusia elinalueita.
Saukkoja tavataan kaikkialla Australiaa ja arktisia alueita lukuun ottamatta.
Lajit.
Suku "Lutra"
Suku "Hydrictis"
Suku "Lutrogale"
Suku "Lontra"
Suku "Pteronura"
Suku "Aonyx"
Suku "Amblonyx"
Suku "Enhydra"
Serge Tšerepnin

Serge Tšerepnin (s. 2. helmikuuta 1941 Issy-les-Moulineaux, Ranska) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja elektronisen musiikin taitaja.
Tšerepnin opiskeli musiikkia yhdessä Nadia Boulangerin kanssa Harvardin yliopistossa vuosina 1958–1963. Hänen opettajansa olivat myös Pierre Boulez ja Karlheinz Stockhausen.
Vuosina 1966–1968 hän työskenteli Kölnin elektronisen musiikin studiossa ja vuosina 1968–1970 New Yorkissa ja Kaliforniassa elektronisen musiikin opettajana.
Myöhemmin hän perusti yrityksen nimeltään "Serge Modular Music Systems"in, jonka hän myi vuonna 1986 ja palasi Ranskaan. Nykyään hän esiintyy muun muassa kaddiš-juhlissa. 
Hänen pikkuveljensä Ivan Tšerepnin, isänsä Aleksandr Tšerepnin ja isoisänsä Nikolai Tšerepnin olivat myös säveltäjiä. Hänen äitinsä oli kiinalaissyntyinen pianisti Lee Hsien Ming.
Vuonna 1960 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen.
Carlos Bilardo

Carlos Bilardo (s. 16. maaliskuuta 1939) on argentiinalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Argentiinan jalkapallomaajoukkueen maailmanmestaruuteen vuonna 1986. Italialaistaustainen Bilardo on koulutukseltaan lääkäri.
Ura pelaajana.
Carlos Bilardo, liikanimeltään "El Narigón" ("Isonenä"), edusti pelaajaurallaan San Lorenzoa, Deportivo Españolia ja Estudiantesia. Pelaajana Bilardo voitti Copa Libertadoresin kolme kertaa peräkkäin vuosina 1968–70 ja seurojen maailmancupin kerran. Carlos Bilardo osallistui Argentiinan alle 21-vuotiaiden joukkueessa vuoden 1960 Rooman olympialaisiin.
Ura valmentajana.
Valmentajan uran Carlos Bilardo aloitti Estudiantesissa vuonna 1972. Sieltä hän siirtyi Kolumbiaan Deportivo Calin valmentajaksi ja oli hetken San Lorenzon peräsimessä kunnes aloitti Kolumbian jalkapallomaajoukkueessa. Kolumbia ei päässyt vuoden 1982 MM-kisoihin, joten Bilardo sai potkut ja hän palasi Estudiantesiin.
Argentiinan maajoukkueen peräsimeen Carlos Bilardo astui vuonna 1983 César Luis Menottin saatua potkut. Kun Bilardo oli pelaajana Estudiantesissa, Estudiantesin puolustavasta pelityylistä ei erityisesti pidetty. Sitä kutsuttiin muun muassa "antijalkapalloksi". Maajoukkueen valmentajana Bilardo suosi myös puolustavaa pelityyliä eikä siitä syystä saanut kovin suurta suosiota. Etenkin kun edeltäjänsä Menotti suosi hyökkäävää tyyliä. Carlos Bilardolle vaadittiin potkuja ennen vuoden 1986 Meksikon maailmanmestaruuskisoja. Kriitikkojen joukossa oli jopa Argentiinan presidentti. Bilardo sai kuitenkin jatkaa ja Argentiina voitti maailmanmestaruuden. Bilardo jatkoi maajoukkueen peräsimessä ja luotsasi Argentiinan vuoden 1990 Italian MM-kisojen loppuotteluun, jossa kuitenkin tuli tappio.
Maajoukkueen jälkeen hän valmensi Espanjassa Sevilla FC:ta sekä Argentiinassa Boca Juniorsia saavuttamatta kuitenkaan suurempia meriittejä. Bilardo toimi hetken Libyan jalkapallomaajoukkueen valmentajana kunnes palasi Estudiantesiin kaudeksi 2003–04. Estudiantesissa hän aiheutti kohun juomalla ottelun aikana samppanjapullosta. Bilardo väitti, että pullo sisälsi Gatorade-urheilujuomaa.
Carlos Bilardo aikoi presidenttiehdokkaaksi vuonna 2003, mutta luopui ajatuksesta, koska ei saanut gallupeissa kannatusta. Bilardo toimi kommentaattorina Argentiinan televisiolle vuoden 2006 Saksan MM-kisoissa. Hän oli halukas Argentiinan maajoukkueen valmentajaksi, kun José Pekerman lopetti tehtävässä, mutta ei saanut pestiä. 
Marraskuussa 2008 uutisoitiin, että Bilardo siirtyy Argentiinan jalkapallomaajoukkueen manageriksi osana Diego Maradonan uutta valmennusryhmää. 
Bilardo kohahdutti MM-kisojen alla vuonna 2010. Hän lupasi, että jos Argentiina voittaa maailmanmestaruuden, ratkaisumaalin tehnyt pelaaja saa mahdollisuuden ottaa hänet takaapäin koira-asennossa.
Arto Lehtiö

Arto Olavi Lehtiö (28. joulukuuta 1938 Tampere – 15. kesäkuuta 2023 Tampere) oli suomalainen jääkiekkovaikuttaja ja jalkapalloilija. Hän on Suomen Jääkiekkoleijona numero 126.
Lehtiö pelasi urallaan sekä jääkiekkoa että jalkapalloa. Jääkiekossa hän edusti TBK:ta ja Tapparaa, jossa hän voitti nuorten SM-kultaa 1956 ja 1957 sekä hopeaa 1958. Hän lopetti pelaajauransa Tapparan kakkosjoukkueessa miesten alemmilla sarjatasoilla.
Lehtiö pelasi jalkapalloa topparin paikalla Ilves-Kissoissa. Hän oli joukkueessa 1960-luvulla, kun se pelasi jalkapallon Mestaruussarjaa. Lehtiö valmensi Ilves-Kissojen edustusjoukkuetta ja toimi Suomen Jääkiekkoliiton juniorivalmentajana sekä sai Ilves-Kissojen hopeisen ansiomerkin.
Lehtiö toimi poikien ja nuorten maajoukkueiden huoltajana vuosina 1970–1980 ja 1984–1991. Vuosina 1980–1983 hän oli Suomen jääkiekkomaajoukkueen huoltaja. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueen huoltajana hän sai maailmanmestaruuden vuonna 1987 ja MM-pronssia 1988.
Arto Lehtiö oli Suomen Jääkiekkomuseon hallituksen jäsen 1983–2010.
Lehtiö toimi siviiliammatissaan kenkätehtaan työnjohtajana sekä myöhemmin Amer yhtymä Oy Koho:n tuotantopäällikkönä. Vuonna 1987 Lehtiö perusti oman jääkiekkovarustekorjauksiin keskittyneen yrityksen, jota liikettä hän johti 30 vuotta. 
Lehtiö on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
Petra Thorén

Petra Maria Thorén (s. 8. elokuuta 1969) on entinen suomalainen huipputennispelaaja ja yritysjohtaja. Hän oli tennisurallaan parhaimmillaan WTA:n maailmanlistalla sijalla 73. vuonna 1992, mikä on suomalaisnaisten kolmanneksi paras saavutus kautta aikojen. Tenniksen Suomen mestaruuden Thorén voitti kahdeksan kertaa (1987­–1990 ja 1993–1996). Thorenin tennistilastot ovat mittavat 
21-vuotiaana Thoren pelasi Ateenassa 75 000 dollarin turnauksessa. Hän hävisi puolivälieräottelunsa luvuin 1-6, 1-6 Ranskaa edustavalle Mary Piercelle. Vuonna 1992 Thoren pelasi Wimbledonissa kaksinpelin ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi samana vuonna myös Australiassa 150 000 dollarin kilpailussa ja 1993 Thoren putosi Pariisin nelinpelistä.
Thorénin seura oli Helsingin Lawn-Tennis Klubi (HLK). Petra Thorén kuului Suomen Fed Cup -joukkueeseen vuosina 1986–1996, lukuun ottamatta vuotta 1987.
Thoren on toiminut Elcolinen M&amp;A- ja strategiasta vastaavana johtaja vuodesta 2024 alkaen.
Ura.
Petra Thorén on toiminut urheilu-uransa jälkeen yritysjohtajana useissa erilaisissa tehtävissä, joista ensimmäisenä YIT:n sijoittajasuhdejohtajana. Vuonna 2009 hänet nimettiin Perheyritysten liiton toimitusjohtajaksi, jossa tehtävässä hän ehti olla vain muutaman kuukauden.. Elokuussa 2010 Thorén nimitettiin yritys- ja talousviestintään erikoistuneeseen viestintätoimisto Kreab Gavin Andersonin Suomen-toimiston varatoimitusjohtajaksi. 
Helmikuussa 2017 Thorén siirtyi strategiseen talousviestintään erikoistuneen Miltton Marketsin toimitusjohtajaksi . Maaliskuussa 2018 Thorén siirtyi DEN Group Oy:n viestinnän neuvonantajaksi .Thoren on toiminut myös Vingruppen Oy toimitusjohtajana 2019-2023.
Luottamustehtävät.
Petra Thoren on toiminut useissa eri luottamustehtävissä. Hän aloitti Kreaten hallituksessa vuonna 2022.
Pääasiallinen lähde:
Suomen Tennisliiton hallituksen jäsen Thorén on ollut vuodesta 2005 ja Suomen tenniksen tukisäätiön hallituksen jäsen vuodesta 2006.
Koulutus.
Petra Thorén on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja on valmistunut Hanken Handels Högskolanista vuonna 1998.
Päivittäistavarakauppa

Päivittäistavarakauppa on itsepalveluperiaatteella toimiva marketmyymälä, joka myy elintarvikkeita ja päivittäin käytettäviä kulutustavaroita kuten teknokemian tuotteita, kodin papereita, tupakkatuotteita, lehtiä ja kosmetiikkaa. Niitä tavaroita, joita ei lueta päivittäistavaroihin, nimitetään erikoistavaroiksi tai käyttötavaroiksi.
Suomessa.
Suomen päivittäistavarakaupasta suurin markkinaosuus on S-ryhmällä, 48 %. Toiseksi suurin on K-ryhmä (34 %), kolmas Lidl (10 %) ja neljäs Tokmanni (3 %). Alle yhden prosentin osuudet on Minimanilla ja M-ketjulla. 
Keskon ja S-ryhmän kannattavuus on ruokakaupassa maailman huippua ja työelämäprofessori Arhi Kivilahden mukaan Kesko on koko maailman kannattavin ruokakaupan yritys.
Päivittäistavarakauppa ry ajaa suomalaisten vähittäiskauppiaiden etuja.
Machinima

Machinima on elokuvan tuotantotekniikka ja mediamuoto. Machinimalla tarkoitetaan elokuvaa, joka on luotu käyttämällä tietokone- tai videopelien pelimoottoria. Machinima on hyvä esimerkki "emergentistä pelattavuudesta" (): Tietokonepelien pelaaminen tavalla, mitä suunnittelijat eivät aluksi ottaneet huomioon, synnytti uuden mediamuodon. Sana "machinima" tulee luultavasti englannin kielen sanoista "machine" ja "cinema", mahdollisesti kirjoitusvirheestä.
Machinimaa on ollut olemassa niin kauan kuin peleissä on ollut mahdollista tallentaa pelejä myöhemmin katsottavaksi, ja mahdollista kontrolloida kameraa. Yksi ensimmäisistä peleistä, jossa tätä hyödynnettiin oli "Stunt Island" (1992). Suosituksi machinima tuli 3D-pelien aikakaudella, erityisesti "Quake" on peli jolle on tehty runsaasti machinimaa.
Machiniman tekemiseen ei välttämättä tarvita pelin tallennusominaisuutta jälkeenpäin katsottavaksi. Esimerkiksi "Red vs. Bluen" kaudet 1-6 on kuvattu tyhjentämällä yhden pelaajan ruutu ja nauhoittamalla TV-ruutua. Tällaisissa tapauksissa näyttelijöiden lisäksi täytyy olla myös "kuvaaja".
Machinimaa on tehty monella tavalla. Toisinaan moottorit mahdollistavat elokuvan levittämisen sellaisenaan pelin demotallenteen muodossa, mutta joissakin tapauksissa demot leikataan ja äänitetään ulkopuolisissa ohjelmissa. Eräät machiniman tekijät ovat myös käyttäneet pelimoottoreita live-esiintymisissä, joissa näyttelijät ohjaavat hahmojaan näytellessään.
Myös joidenkin pelien hiekkalaatikko-ominaisuudella on tehty machinimaa. Tällaisissa "machinimoissa" hahmoja eivät liikuta pelaajat, vaan tietokone. Hahmot ohjelmoidaan yleensä tekemään haluttavat asiat sen sijaan, että hahmoja liikuttaisi tekoäly. Tällaisten teosten raja itse "machiniman" ja 3D-animaatioiden välillä on vain pienoinen.
Vuonna 2006 julkaistusta Garry’s Modista tuli suosittu alusta machiniman tekemiseen (tosin tämä termi alkoi jo jäädä käytöstä), ja sillä tehdyt videot olivat suosittuja YouTubessa palvelun perustamisen jälkeen. GModin korvasivat myöhemmin Minecraftilla tehdyt videot.
Plecturocebus aureipalatii

Plecturocebus aureipalatii, entinen Callicebus aureipalatii on titien alaheimoon kuuluva apinalaji, jota voi tavata Boliviasta Madidin kansallispuistosta.
Koko ja tuntomerkit.
"Callicebus aureipalatii" -apinat ovat perusväritykseltään oranssin ruskeita, niillä on kullanvärinen pää ja valkotupsuinen häntä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Laji elää luonnonvaraisena Boliviassa Andien alarinteiden metsissä. Sen levinneisyysalue ulottuu mahdollisesti myös Perun puolelle.
GoldenPalace.com.
Lajin erikoinen englanninkielinen nimi, GoldenPalace.com Monkey, juontuu CharityFolks.comin vuonna 2005 järjestämästä hyväntekeväisyyshuutokaupasta, jossa kohteena oli uuden apinalajin nimeäminen. GoldenPalace.com-verkkokasino voitti huutokaupan 650 000 dollarin huudolla ja sai nimetä apinalajin mielensä mukaan. Huutokaupan tuotto meni Madidi-kansallispuistolle, josta aiemmin tieteelle tuntemattoman lajin löysi ryhmä tutkijoita. Lajin tieteellisen nimen jälkiosa tarkoittaa ”kultaista palatsia”, viitaten GoldenPalace-verkkokasinoon.
Zyzzyva

Zyzzyva on kärsäkkäisiin kuuluva Etelä-Amerikan trooppisilla alueilla tavattava kovakuoriaissuku. Suvun edustajat viihtyvät erityisesti palmupuissa.
"Zyzzyva" on myös joissain englanninkielisissä tietosanakirjoissa viimeinen hakusana.
NHL-kausi 1931–1932

'Kausi 1931–1932 oli National Hockey Leaguen 15. kausi. Sen aikana kahdeksan joukkuetta pelasi kukin 48 runkosarjaottelua. Loppuottelusarjassa Toronto Maple Leafs tarvitsi vain kolme peliä New York Rangersin kukistamiseen ja voitti Stanley Cupin.
Runkosarja.
Taloudellisten syiden takia Philadelphia Quakers ja Ottawa Senators lopettivat toimintansa, jolloin NHL-joukkueiden lukumäärä laski kymmenestä kahdeksaan. Detroit Falcons meni vararikkoon ja joutui konkurssihallintoon. Samaan aikaan NHL-komissaari Frank Calder tuomitsi kaudella 1930–31 AHL:ksi muuttuneen ja itsensä samalla pääliigaksi julistaneen American Hockey Associationin luvattomaksi liigaksi. Calder perusteli kantaansa sillä, että AHL oli sijoittanut joukkueen Chicagoon, jossa oli NHL-joukkue, ja toisen Buffaloon, missä NHL:llä oli alasarjan yhteistyökumppani. Buffalon joukkue kuitenkin luhistui, ja Calder ryhtyi neuvotteluihin James Norrisin omistaman Chicago Shamrocksin ja vararikkoon joutuneen Detroit Falconsin yhdistämiseksi.
Montreal Canadiens valtasi taas kerran runkosarjan ykköspaikan. Canadiensin Howie Morenz oli yhtä tehokas kuin ennenkin ja voitti Hart Trophyn. New York Rangers sijoittui ykköseksi Amerikan divisioonassa.
Toronton kotiareena Maple Leaf Gardens avattiin lukuisista vaikeuksista huolimatta. Eräässä vaiheessa koko projekti oli vähällä luhistua, mutta Conn Smythe ja Frank J. Selke saivat vakuutettua ammattiyhdistykset hyväksymään Gardensin osakkeita palkkojen osittaisena maksuna. Niinpä Maple Leaf Gardens saatiin lopulta rakennettua. Kotijoukkueen näkokulmasta Chicago Black Hawks pilasi areenan avausottelun 2–1-voitollaan.
Pistepörssin parhaat.
"Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Montreal Canadiensilla oli kaikki edellytykset kolmannelle peräkkäiselle Stanley Cup -voitolleen, mutta Pit Lepinen ja Aurel Joliat’n loukkaantumiset rikkoivat unelman. Kun Joliat oli puolikuntoinen ja Lepine poissa, Canadiens ei pystynyt haastamaan nopeaa New York Rangersia. Toronto sen sijaan löysi keinot Chicagon ja sen maalivahdin Chuck Gardinerin lyömiseen. Tämän jälkeen Toronto voitti Montreal Maroonsin. Toronto Maple Leafs kukisti paras viidestä -periaatteella pelatussa loppuottelusarjassa New York Rangersin ylivoimaisesti voitoin 3–0.
Alun perin kaksi ensimmäistä peliä piti järjestää New Yorkissa, mutta kaupungissa vierailleen sirkuksen takia toinen peli jouduttiin pelaamaan Bostonissa. Kolmas ja viimeinen ottelu pelattiin suunnitellusti Torontossa. Finaaleita alettiin kutsua ”tennissarjaksi”, sillä Toronto Maple Leafs teki jokaisessa ottelussa 6 maalia. Rangers teki 4 maalia Madison Square Gardenissa, kaksi Boston Gardenissa ja neljä Torontossa.
Lars Gallenius

Lars Gallenius (1658 Oulu – 25. maaliskuuta 1753 Pietarsaari) oli suomalainen kirkkomaalari ja kiertävä muotokuvamaalari eli konterfeijari. 
Galleniuksen vanhemmat olivat Eskil Matsson Kukko, joka oli vanhaa oululaista porvarissukua, ja Margareta Grelsdotter Kukko. Hänen puolisonsa oli Catharina Lundinus vuodesta 1690. Heillä oli poika Lars Gallenius, joka oli Pietarsaaren pitäjänapulainen. Gallenius oli ensimmäinen "vapaan taiteen harjoittaja". Hän sai porvarinoikeudet Oulun kaupungin maalarina 1688.
Gallenius on maalannut Hailuodon puukirkon maalaukset ja sen kuoritraveen 1690 sekä Raahen (1684) ja Sotkamon (1719) kirkkojen alttaritaulut. Teerijärven kirkon neliosaisen alttaritaulun osan "Jeesus ristillä" hän maalasi 1746 ja Haapajärven kirkkoon todennäköisesti Pyhää Paavalia esittävä puulle maalatun kuvan 1747. Tornion kirkon itäinen holvikupu vuodelta 1688 on hänen maalaamansa, samoin kuin taulut "Vaellus Emmaukseen" (Raahen kirkko 1684) ja "Ehtoollinen" (Sotkamon kirkko 1719). Hänen työtään on myös Tenholan kirkon maalauskoristelu sekä allegoriat ja legendat "Kärsimysten puutarha" (Kuusiston kirkko 1660–1670-luku) ja "Aadam ja Eeva" (Pöytyän kirkko 1681). Gallenius on mahdollisesti tehnyt myös Keminmaan vanhan kirkon kattomaalaukset 1680-luvulla.
Televa

Televa oli valtion omistama tietoliikennealan yritys. Sen toiminta alkoi 1945 Espoon Leppävaarassa, Mäkkylän kaupunginosassa, vaikkakin sen juuret ulottuvat vuoteen 1925 saakka. Vuonna 1974 Televan tuotanto laajeni Äänekoskelle.
Yrityksellä oli 1970-luvulla merkittävä rooli digitaalisen DX 200 -puhelinkeskuksen kehittämisessä, josta tuli merkittävä vientituote Nokialle ja jolla oli merkittävä rooli matkapuhelinverkoissakin.
Historia.
Puolustusministeriön alaisuuteen perustettiin vuonna 1925 "Radiolaboratorio ja radiotyöpaja". Nimi muutettiin puolustusministeriön Sähkölaboratorioksi ("Plm SähkL") vuonna 1927. Puolustusministeriö määräsi Sähkölaboratorion ja kaikki viestikorjaamot yhdistettäviksi. 
Näin syntyi "Valtion Sähköpaja" 15. huhtikuuta 1945, jota hetkeä pidetään vuonna 1962 Televa-nimiseksi muuttuneen valtion teollisuuslaitoksen perustamisajankohtana. Vuoden 1948 lopussa Valtion Sähköpaja työllisti 275 työntekijää ja 120 toimihenkilöä Helsingissä, Hämeenlinnassa, Turussa ja Kotkassa. Puolustuslaitoksen viestilaitteiden huollon ja korjauksen lisäksi valmistettiin siviilituotteita: laiva- ja hinaajaradioita, luotainvastaanottimia, keskusradioita ja vahvistimia, radioalan mittareita, CB-keskusvaihteita, moottorisuojakytkimiä ja magneetti-istukoita.
Vuonna 1976 Valtion Sähköpaja muutettiin osakeyhtiöksi. Näin syntyi Televa Oy, jonka suurin osakkeenomistaja oli Suomen valtio. Muita osakkeenomistajia olivat Outokumpu Oy sekä Valmet Oy. 
Suomen valtio myi osake-enemmistönsä, 51 %, Oy Nokia Ab:lle vuonna 1981, jolloin syntyi Telenokia Oy. Yhtiö siirtyi kokonaan Nokia Oy:n omistukseen 27.8.1987. Vuonna 1992 yrityksen nimeksi vaihdettiin Nokia Telecommunications.
Poincarén epäyhtälö

Poincarén epäyhtälö on syntynyt Sobolev-avaruuksien teorian tuloksena ja nimetty ranskalaisen matemaatikon Henri Poincarén mukaan. Epäyhtälön avulla voidaan selvittää funktion rajat käyttämällä sen derivaattojen rajoja ja määrittelyjoukon geometriaa. Mainitut rajat ovat erittäin merkittäviä nykyaikaisen variaatiolaskennan menetelmissä.
Epäyhtälön määritelmä.
Oletetaan, että formula_1, formula_2 on prekompakti joukon formula_3 avoin osajoukko Lipschitzin reunalla (so. formula_2 on avoin, rajoitettu Lipschitz-joukko). Silloin on olemassa vakio formula_5 riippuen ainoastaan formula_2:sta ja formula_7:stä siten, että kaikille formula_8 
formula_9
missä
formula_10 
on keskiarvo formula_11 yli formula_2:n.
Muurinsärkijä

Muurinsärkijä eli muurinmurtaja on asejärjestelmä, jota ennen tykkien yleistymistä käytettiin laajasti piiritettävien linnojen ja linnoitusten muurien ja porttien murtamiseen.
Muurinmurtaja oli yksinkertaisimmillaan puunrunko, joka ripustettiin telineeseen ketjujen varaan. Yleensä puunrunko oli raudoitettu tai siinä oli ainakin metallipää. Usein muurinmurtaja sisälsi myös jonkinlaisen suojan sitä käyttäville sotilaille. Assyrialaiset kehittivät 800-luvulla eaa. tiettävästi ensimmäiset tehokkaat muurinmurtajat. 
Muurinmurtaja vietiin murrettavaan kohtaan, tavallisimmin portille. Murtajaa käsitteli riittävä määrä miehiä, jotka vetivät runkoa taaksepäin ja sitten sen annettiin liikevoimansa avulla iskeä. Menetelmä oli tehokas vahvojakin portteja vastaan, mutta sen torjuminenkin oli helppoa. Torjuntaan voitiin käyttää esimerkiksi kuumaa pien ja maaöljyn sekoitusta, jota kaadettiin muureilla olevista isoista padoista vihollisten päälle. Seos oli herkästi syttyvää. Esimerkiksi Raaseporin linnan muureissa on yhä jälkiä muurien huipulta kaadetusta pikiseoksesta. 
Muurinmurtaja syrjäytyi lopullisesti 1700-luvulla, kun tykit ja erilaiset ruutiin perustuvat räjäytysmenetelmät olivat kehittyneet riittävästi.
Higashi-Hien metroasema

Higashi-Hien metroasema () on Fukuokan kaupungin Hakata-kun suuralueella sijaitseva metroasema. Higashi-Hie on viimeinen asema ennen Fukuokan lentoasemaan pääteasemaa Kūkō-linjalla. Asema on avattu 3. maaliskuuta 1993.
Asema sijaitsee maan alla kahdessa kerroksessa. Ensimmäisessä kerroksessa on lipunmyynti, poistumistiet ja portit. Poistumisteitä on viisi ja lisäksi yksi hissi. Toisessa kerroksessa maan alla sijaitsevat laiturit. 
Higashi-Hien yläpuolella on Higashi-Hien risteys, josta on yhteys mm. kansallisille moottoriteille. Aseman lähistöllä sijaitsevat muun muassa:
Aikavaativuusluokka

Aikavaativuusluokka on tietojenkäsittelytieteen käsite, joka kuvaa funktion tai algoritmin ajallista käyttäytymistä, usein syötteen koon formula_1 funktiona. Erityisesti 
vakiotermit ja -kertoimet jätetään näistä pois, jolloin luokasta näkee nopeasti, kuinka nopeasti aikavaatimukset
kasvavat suhteessa syötteen kokoon.
Määritelmä.
Olkoon funktio formula_2 tarkasteltava aikavaativuusluokka. Jos funktio formula_3 kuvaa tarkasteltavan 
funktion aikakäyttäytymistä, niin silloin on olemassa jotkin positiiviset vakiot formula_4, formula_5 ja formula_6 siten, että
formula_7
aina, kun formula_8.
Gionin metroasema

Gionin metroasema () on Fukuokan kaupungin Hakata-kun suuralueella sijaitseva metroasema. Gionin asema on kymmenes asema Kūkō-linjalla. Asema on avattu 20. huhtikuuta 1982. Asema on yhteydessä Hakatan asemaan myös tunnelilla, jossa on maksullinen pysäköinti polkupyörille.
Gionin asema sijaitsee tärkeällä business-alueella ja sen ympäristössä sijaitsee useita suuria toimistorakennuksia, joissa suuret yritykset pitävät majaansa. Aseman läheisyydessä sijaitsevat mm.:
Jääkiekon SM-liigakausi 2002–2003

Kausi 2002–2003 oli jääkiekon SM-liigan 28. kausi. Mestaruuden voitti Tappara. Toiseksi tuli Kärpät ja kolmanneksi Hämeenlinnan Pallokerho. Runkosarjan pistepörssin voitti Tomas Kucharcik ja pudotuspelien pistepörssin Esa Pirnes.
Pudotuspelit.
Ensimmäistä kertaa puolivälierissä oli käytössä paras seitsemästä -menetelmä, jatkoon pääsi nyt neljällä voitolla. Välierissä ja finaaleissa oli vielä paras viidestä -menetelmä.
Javier Arizmendi

Ángel Javier Arizmendi de Lucas (s. 3. maaliskuuta 1984 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa useita eri seuroja ja voitti Espanjan cupin Valencian joukkueessa vuonna 2008. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Seurajoukkueura.
Arizmendi on Atlético Madridin kasvatti ja debytoi seuran edustusjoukkueessa 15. helmikuuta 2004 Barcelonaa vastaan. Kauden 2004–2005 hän pelasi lainassa Racing Santanderissa. Kaudeksi 2005–2006 Arizmendi palasi takaisin Atléticoon, mutta pelasi vain yhden ottelun, ja tammikuussa 2006 hänet myytiin Deportivo La Coruñaan. Kauden 2007–2008 alla Arizmendi siirtyi viisivuotisella sopimuksella Valenciaan.
12. elokuuta 2008 Arizmendi siirtyi 4 miljoonan euron siirtosummalla Real Zaragozaan kuusivuotisella sopimuksella. Hän kuului ensimmäisellä kaudellaan joukkueen runkopelaajiin ja viimeisteli 38 ottelussa yhdeksän maalia.
30. kesäkuuta 2010 Arizmendi teki kuusivuotisen sopimuksen madridilaisseura Getafen kanssa. Kaudeksi 2011–2012 hänet lainattiin sveitsiläiseen Neuchâtel Xamaxiin, jota valmensi hänelle jo Deportivosta tuttu Joaquín Caparrós. Arizmendi palasi Getafeen kuitenkin jo tammikuussa 2012 sveitsiläisseuran ajauduttua talousvaikeuksiin ja lopulta konkurssiin.
Maajoukkueura.
Arizmendi oli mukana vuoden 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja ratkaisi Kanadaa vastaan pelatun puolivälieräottelun Espanjan hyväksi jatkoaikamaalillaan tultuaan vaihdosta kentälle 10 minuuttia aiemmin. Ensiesiintymisensä Espanjan A-maajoukkueessa Arizmendi teki harjoitusottelussa Englantia vastaan 7. helmikuuta 2007.
Verkkosyöte

Verkkosyöte on päivittyvän tiedon välitystapa. Nimensä mukaisesti sitä yleensä käytetään World Wide Webissä. Sisällöntuottaja syndikoi tuottamansa tiedon syötetiedostomuodossa, ja mahdollistaa sen tilaamisen. Sisällön käyttäjä aggregoi tiedon käyttämällä lukijaohjelmaa (muita termejä lukija, aggregaattori, syötteenlukija, feed-lukija tai uutistenlukija). Lukijaohjelmia on monen tyyppisiä: se voi olla paitsi oma ohjelmansa (esimerkiksi RSSOwl), myös esimerkiksi selaimen sisään rakennettu lukija (esimerkiksi Mozilla Firefoxin ”Live Bookmarks”) tai selainlaajennus. Lukijoita on myös toteutettu web-sivustoina, esimerkiksi Bloglines ja Google Reader, ja monet nykyiset käyttäjän muokattavissa olevat portaalit (esimerkiksi My Yahoo! ja iGoogle) tukevat syötteitä.
Yleisimmät syötteiden tiedostomuodot ovat RSS ja Atom.
Syndikoinnin etuna on, että käyttäjä voi lukijaohjelman avulla seurata helposti esimerkiksi kymmenien uutissivustojen ja blogien päivityksiä, ilman että niiden päivityksiä tarvitsee erikseen käydä tutkimassa. Syötemuodot myös tukevat HTML:n käyttöä, joten niiden avulla voidaan tarjota kokonaisia artikkeleja kuvineen. Lisäksi ne mahdollistavat muidenkin mediaelementtien käytön; esimerkiksi podcasting pohjautuu juuri tähän. Sähköpostin kautta lähetettäviin automaattipäivityksiin verrattuna niillä on se etu, että käyttäjän ei tarvitse antaa sähköpostiosoitettaan, ja seuraamisen lopettaminen onnistuu ilman erillistä komentoa.
Sukhothai

Sukhothai on yksi Thaimaan rauniokaupungeista. Sitä rakennettiin 1200-luvun loppupuolelta 1300-luvun alkupuolelle kuningas Ramkanghaengin aikana. Se oli Sukhothain kuningaskunnan pääkaupunkina 1238–1419. Sukhothai kukoisti miltei 150 vuotta, kunnes Ayutthayan kuningaskunta valtasi sen. Uusi Sukhothain kaupunki sijaitsee noin 430 kilometriä pohjoiseen Bangkokista ja Sukhothain rauniot ovat n. 13 kilometriä länteen uudesta Sukhothain kaupungista.
Sukhothain vanhaa kaupunkia ympäröivät muurit, joiden koko on 1600 x 2000 metriä, mutta raunioita on laajalla alueella sen ympärillä. Niitä pääsee tutkimaan joko polkupyörällä tai tuktuk-taksilla. Alueella on myös useita vesialtaita lootuskukkineen. Muinaiset temppelit ovat nyt raunioina, mutta osa Buddhan patsaista on säilynyt hyvin. Muurien sisällä tunnetuimmat temppelit ovat Wat Mahathat, jossa on useita hyvin säilyneitä Buddhan patsaita, saarella sijaitseva Wat Sra Sri -temppeli, jossa on istuva ja seisova Buddha, sekä Wat Si Sawai, jossa on kolme tornia (prang). Muurien ulkopuolisen alueen temppeleistä huomattavimpiin kuuluvat Wat Phra Phai Luangin rauniot ja prang. Valokuvatuin kohde on Wat Si Chum, jossa 15 metriä korkea Buddha kurkistaa rakennuksen raosta. Wat Si Chumin Buddha on kuuluisa pitkistä kullatuista sormistaan. Wat Saphan Hinin Buddha seisoo kukkulan laella, jonne johtaa kivetty polku. 
Sukhothain historiallinen puisto on tärkeä turistikohde ja se on liitetty Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1991. Maailmanperintökohteen alueeseen kuuluu kolme historiallista kaupunkia: Sukhothai, Si Satchanalai ja Kamphaeng Phet. Kaikissa on esillä siamilaista kulttuuria edustavaa arkkitehtuuria ja muistomerkkejä Sukhothain kuningaskunnan ajalta. Niitä pidetään luovan taiteen mestariteoksina ja ne erottautuvat omaksi tyylikseen, jota kutsutaan Sukhothain tyyliksi. Kaupunki ei ollut uranuurtaja ainoastaan kulttuurissa, vaan myös insinööritaidoissa. Alueelle rakennettiin patoja, lampia, kanavia ja vesialtaita maanviljelyä, taloutta, juomavettä ja uskonnollisia rituaaleja varten. Maanviljely oli pääelinkeino, mutta tuotantoon kuului myös korkeatasoinen keramiikka. Sukhothai kukoisti kuningaskunnan aikana, ja sitä kutsuttiinkin nimellä "Onnen aamunkoitto".
Nykyisin turismi on tärkeä elinkeino. Kaupungin ympäristössä maanviljelys on huomattava tulonlähde, erityisesti riisin ja vihannesten viljely. Viime vuosina on kehitetty luonnonmukaista viljelyä.
Puskurivyöhyke

Maantieteessä termillä puskurivyöhyke tarkoitetaan mitä tahansa vyöhykettä, joka mistä syystä tahansa, erottaa kaksi tai useampia alueita toisistaan. Tyypillisiä puskurivyöhykkeitä ovat demilitarisoidut alueet, jotkin rajoitusten helpotusvyöhykkeet ja vihervyöhykkeet.
Puskurivyöhykkeitä voidaan perustaa esimerkiksi väkivallan estämiseksi, luonnon suojelemiseksi, asuin- tai kauppa-alueiden suojelemiseksi teollisuusonnettomuuksilta tai luonnonmullistuksilta, tai vankien pakoaikomusten estämiseksi.
Talviuni

Talviuni on eläimellä yli talven kestävää unta. Se on joidenkin eläinlajien keino sopeutua talven ravintopulaan. Tyypillisiä talviunta nukkuvia nisäkkäitä ovat muun muassa karhu ja mäyrä.
Talviunta nukkuvan ruumiinlämpö laskee muutamalla asteella ja elintoiminnot hidastuvat vähäisesti, sydämen lyöntitiheys saattaa pienentyä ja hengitys hieman hidastua. Eläimet lakkaavat ulostamasta ja virtsaamasta ja selviytyvät ravinnotta. Energiaa ne saavat koko kesän ja syksyn ajan keräämiensä rasvavarastojen avulla. Talviunta nukkuvilla eläimillä on erityinen ruskearasvakerros, joka puuttuu tavallisilta nisäkkäiltä kokonaan. Kerätty rasvakerros saattaa kattaa jopa kolmanneksen koko eläimen painosta, joskus jopa enemmän. 
Eläin pesiytyy muun muassa luolaan, juurakoihin tai vaikkapa itse kaivamaansa koloon, johon se paneutuu talviuneensa, se menee mahdollisimman pieneen kerään ns. sikiöasentoon, jotta kaikki mahdollinen lämpöenergia pysyisi sen käytettävissä.
Talviuni on tavallista syvempi unitila, josta herääminen on mahdollista ulkoisten häiriöiden tai talvehtimisolosuhteissa tapahtuvien muutosten seurauksena. Talviuni ei kuitenkaan ole yhtä syvää kuin talvihorros, jossa eläimen ruumiinlämpö laskee paljon enemmän.
Gaius Fulvius Plautianus

Gaius Fulvius Plautianus (kuoli ? 22. tammikuuta 205) oli pretoriaanikaartin prefekti 197–205 ja keisari Septimius Severuksen serkku. Plautianus kuului Fulvius-sukuun. Severus oli hänen serkkunsa äidin puolelta. 
Plautianus oli kotoisin Leptis Magnasta kuten Severuskin. Vuonna 197 Severus teki serkustaan pretoriaanikaartin prefekti. Hän kunnioitti serkkuaan myöhemmin myös paikalla senaatissa. Plautianus toimi myös konsulina vuonna 203. Plautianus oli heti keisarin jälkeen Rooman vaikutusvaltaisin henkilö. 
Vuonna 202 Plautianuksen tytär Publia Fulvia Plautilla meni naimisiin Severuksen pojan Bassianuksen kanssa. Pian Plautianus ja Bassianus riitaantuivat. Herodianoksen mukaan Plautianus alkoi juonitella Severuksen perhettä vastaan. Dio Cassiuksen mukaan salajuoni oli Bassianuksen sepittämä. Plautianus tuomittiin kuitenkin kuolemaan ja hänen omaisuutensa takavarikoitiin.
Tallulah Bankhead

Tallulah Brockman Bankhead (31. tammikuuta 1902 – 12. joulukuuta 1968) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja talk show -juontaja.
Lapsuus.
Bankhead syntyi Huntsvillessä Alabamassa 31. tammikuuta vuonna 1902. Hänen isänsä oli William B. Bankhead, joka edusti demokraatteja Yhdysvaltain kongressin edustajainhuoneessa. Myös hänen setänsä ja isoisänsä olivat olleet mukana politiikassa; kumpikin oli aikanaan ollut senaatissa. Hekin olivat puoluekannaltaan demokraatteja. Bankheadin äiti kuoli synnyttäessään tytärtään. 
Bankheadia kierrätettiin monessa eri oppilaitoksessa. Hän jopa vietti vuoden katolisessa koulussa, vaikka ei katolinen ollutkaan. 
Ura.
15-vuotiaana Bankhead muutti perheineen New Yorkiin, ja alkoi saada pieniä rooleja. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "The Squab Farm" vuodelta 1917. Bankhead tuli työnsä ulkopuolella tunnetuksi kovana juhlijana. Hän myös kokeili tänä aikana kokaiinia ja marijuanaa. Alkoholin hän jätti rauhaan. 
Vuonna 1923 Bankhead teki debyyttinsä Lontoon teatterilavoilla. Bankhead esiintyi yli 12 näytelmässä seuraavan kahdeksan vuoden aikana. Hän myös esiintyi New York Cityn Broadwaylla Pulitzer-palkitussa "They Knew What They Wanted"-näytelmässä. Tämä rooli teki Bankheadista kuuluisan. Hän palasi Britanniaan, ja vuosikymmenen loppuun mennessä hänestä oli tullut Englannin kuuluisin naisnäyttelijä.
Vuonna 1931 hän palasi takaisin kotimaahansa saatuaan sopimuksen Paramount-yhtiön kanssa. Ura ei kuitenkaan lähtenyt käyntiin kuten oli suunniteltu, vaan kriitikot tyrmäsivät Bankheadin suoritukset nopeasti. 
Bankhead tuli kuuluisaksi villeistä juhlistaan, joissa ei ollut mitään estoja. Hän ei salaillut biseksuaalisuuttaan, ja hänet yhdistettiin moniin sen ajan naisjulkkiksiin. Hänellä kerrotaan olleen suhde muun muassa Greta Garbon ja Marlene Dietrichin kanssa.
1934 hän palasi New Yorkiin. Muutaman seuraavan vuoden ajan hän esiintyi näytelmissä. Hän myös havitteli Scarlett O'Haran roolia elokuvasta "Tuulen viemää", mutta menetti mahdollisuutensa rooliin tuottajien todettua hänet liian vanhaksi. Lopulta Vivien Leigh sai osan, ja Bankhead palasi Broadwaylle.
Kymmenen vuotta myöhemmin Bankhead sai osan Alfred Hitchcockin elokuvasta "Pelastusvene". Tätä pidetään hänen parhaana suorituksenaan valkokankaalla. 
1950- ja 1960-luvulla hän jatkoi näyttelemistä Broadwaylla ja teki muutamia rooleja myös elokuvissa. Lisäksi hän juonsi omaa suosittua ohjelmaansa radiossa. Bankhead alkoi saada rooleja lisäksi myös televisiosta. Hän juonsi hetken omaa talk show'taan, jota ei kuitenkaan uusittu toiselle kaudelle. 
Bankheadin viimeinen elokuva oli brittiläinen kauhuelokuva "Die! Die! My Darling!" vuodelta 1965. Kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi viimeisen kerran televisiosarjassa Batman.
Tallulah Bankhead kuoli New York Cityssä 12. joulukuuta 1968. Hänet on haudattu Marylandin osavaltioon.
Bad Muskau

Bad Muskau (sorbiksi "Mužakow"), aiemmin Muskau, on kaupunki Saksassa, Saksin osavaltiossa. Bad Muskau sijaitsee Neissen varrella. Joki erottaa Bad Muskaun Puolasta ja Łęknican kaupungista. Bad Muskaussa on arviolta 3 646 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 15,35 neliökilometriä.
Bad Muskau on kuuluisa lähistöllä sijaitsevasta Muskaunpuistosta, joka jatkuu Puolankin puolelle. Puisto on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historia.
Muskau perustettiin 1200-luvulla ja ensimmäinen maininta kaupungista on vuodelta 1249. Muskaun kreivikunta oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan suurin. Vuoteen 1815 Muskau kuului Saksin vaaliruhtinaan alaisuuteen ja vuoden 1815 jälkeen Preussin valtakuntaan.
Vuonna 1945 Muskau jaettiin Neisse-joen mukaan Itä-Saksalle ja Puolalle. Samalla jaettiin kuuluisa Muskaunpuisto.
Vuonna 1962 kaupunki muutti nimensä Bad Muskauksi, kun terapeuttinen kylpylä rakennettiin sinne. Vain virallisesti tunnustetut kylpyläkaupungit voivat käyttää Bad-etuliitettä.
Ángel López

Ángel David López Ruano eli Ángel (s. 10. maaliskuuta 1981 Las Palmas, Las Palmasin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Las Palmasia. Hän pelaa yleensä oikean laitapuolustajan paikalla.
Pääsarjadebyyttinsä Ángel teki Las Palmasissa kaudella 2000–2001, jota ennen hän pelasi seuran B-joukkueessa. Tammikuussa 2003 hän siirtyi Celta Vigoon, jossa hän pelasi seuraavat neljä ja puoli kautta. Celtan pudottua Segunda Divisióniin kauden 2006–2007 päätteeksi Ángel siirtyi Villarrealiin. Vuonna 2012 hän siirtyi Real Betisiin.
Ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa Ángel teki harjoitusottelussa Romaniaa vastaan 15. marraskuuta 2006.
Antti Tykinvalaja

Antti Tykinvalaja ("Antti Kallenpoika") on Mika Waltarin luoma kuvitteellinen hahmo historiallisessa romaanissa Mikael Karvajalka ja sen jatko-osassa Mikael Hakim. Hän tulee tarinaan mukaan Mikael Karvajalan ensimmäisen kirjan luvussa yhdeksän vuonna 1517. Rouva Pirjo ottaa hänet suojiinsa, kuten Mikaelin aiemmin. Pojista tulee näin ollen kasvinveljekset. Waltari kuvaa Antin rotevaksi, hidasjärkiseksi, harmaasilmäiseksi maalaispojaksi, päätään Mikael Karvajalkaa pidemmäksi. Hän on köyhistä oloista Laitilan pitäjästä ja on tullut Turkuun sepän oppiin. Antin "isolla ja emolla ei ole muuta rikkautta kuin lapset". Valtavien voimiensa takia Antti joutuu moniin hankaluuksiin, mutta toisaalta ne pelastavat hänet ja Mikaelin monesta kiperästä tilanteesta. Luonteeltaan hän on säyseä, mutta alkoholia juotuaan hän saattaa muuttua aggressiiviseksi. Hänestä tulee tarinan edetessä valiosoturi ja taitava tykinvalaja.
Antti seuraa Mikaelia tämän retkillä ympäri Eurooppaa ja Välimeren aluetta, mutta poistuu välillä tarinasta palatakseen Mikaelin seuraan yllättävissä käänteissä. Kuvaillusta älyllisestä heikkolahjaisuudestaan huolimatta Antti oppii useita kieliä ja tekee väliin teräviäkin huomioita. Hän kyseenalaistaa Mikaelin ratkaisuja ja ihmettelee tämän monimutkaisia ajatuksia. Mikael huomaa jo tutustuessaan Anttiin, että tällä on ovela tyhmäksi heittäytymisen taito. Mikaelin mielestä Antti ei tule toimeen pahassa maailmassa ilman häntä, mutta käytännössä tilanne on usein päinvastoin. Mikael Hakimissa Antti saa arabialaisen nimen "Antar". Hän joutuu kamppailemaan myös mielenterveys- ja alkoholiongelmien kanssa. Uskonnollisissa asioissa Antin maanläheinen suhtautuminen korostuu jyrkkänä vastakohtana Mikaelin syvääluotaaville pohdiskeluille.
Łęknica

Łęknica (, ) on kaupunki Lubuszin voivodikunnassa Länsi-Puolassa. Se sijaitsee Neisse-joen varrella vastapäätä saksalaista Bad Muskauta. Łęknican pinta-ala on 16,4 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2019 arvion mukaan 2 631 asukasta. Kaupungin läheisyydessä sijaitsee osa Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta Muskaunpuistoa.
Historia.
Łęknican kylä on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1595, jolloin sijaitsi Neissen molemmin puolin. Kylä kuului Muskaun kaupunkiin. 1800-luvulla Łęknica tuli tunnetuksi teollisuuspaikkakuntana. Toisen maailmansodan jälkeen perustettiin Łęknican kunta, joka kuului Puolaan. Vuonna 1969 Łęknica sai kaupunginoikeudet.
Milton Acorn

Milton James Rhode Acorn (30. maaliskuuta 1923 Charlottetown, Kanada – 20. elokuuta 1986 Charlottetown, Kanada) oli kanadalainen runoilija, prosaisti ja näytelmäkirjailija. 
Acorn syntyi Charlottetownissa Prinssi Edwardin saarella ja oli vammautunut toisen maailmansodan veteraani. Hän muutti Montréaliin 1956.
Acorn oli mukana perustamassa "The Georgia Straight" -lehteä vuonna 1967. Hänelle myönnettiin Kanadan runopalkinto 1970 ja kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkinto 1976. Acorn kuoli sydänvian ja diabeettisten komplikaatioihin Charlottetownissa 63-vuotiaana.
Kalajauho

Kalajauho on joko kokonaisesta kalasta tai ruokakalan perkuujätteistä keittämällä, puristamalla, kuivaamalla ja lopuksi jauhamalla valmistettu teollisuustuote, jota käytetään ensi sijassa kasvatetun kalan ja karjan rehuna. Lopputuotteena on ruskea jauho tai pelletit. Puristusvaiheessa kalasta poistetaan rasva ja saadaan kalaöljyä, joka voidaankin katsoa kalajauhoteollisuuden toiseksi päätuotteeksi. 
Tuotantomäärät.
Maailman kalajauhon tuotanto vuonna 2005 oli noin 6,2 miljoonaa tonnia ja kalaöljytuotanto noin 0,9 miljoonaa tonnia. Lähes puolet kalajauhotuotannosta tuli Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolta Perusta (33 %) ja Chilestä (13 %); seuraavaksi tärkein tuotantoalue on Kaukoitä (Thaimaa, Kiina, Japani, yhteensä 15 %). Euroopan kärkimaat ovat Tanska, Islanti ja Norja (yhteensä 9 %). Etelä-Amerikan saaliissa on ollut suuria heilahteluja El Niño –sääilmiön takia; silti maailman kokonaistuotantomäärä on pysynyt jokseenkin vakaana viimeisten 20 vuoden ajan.
Raaka-aineet.
Kalajauhoa valmistetaan enimmäkseen varta vasten pyydetystä ulappaveden kalasta, joka on joko liian pientä ihmisravinnoksi tai jää käyttämättä markkinoiden puuttuessa. Toinen tärkeä raaka-aineen lähde ovat ruokakalan, kuten esimerkiksi turskan, perkuujätteet. Rehukalaksi käytettävän ulappakalan troolipyynti on viime vuosikymmeninä noussut keskeiseksi valtamerikalastuksen muodoksi. Esimerkiksi Koillis-Atlantilla teollisuuskalaksi pyydettävän mustakitaturskan saaliit ovat suuremmat kuin minkään muun kalan; Pohjanmeren kalastuksen kokonaissaaliista yli puolet oli kalajauhoksi prosessoitua tuulenkalaa. EU:ssa Tanskaa lukuun ottamatta kalajauhoa kuitenkin tuotetaan lähinnä perkuujätteistä.
Etelä-Amerikan länsirannikolla, joka siis on tärkein rehukalan kalastusalue, ensisijaiset saaliskalat ovat perunsardelli ("Engraulis ringens"), perunpiikkimakrilli ("Trachurus murphyi") ja chilensilli ("Stangomera bentincki"). Euroopassa tärkeimmät kalajauhon lähteet ovat villakuore, mustakitaturska, tuulenkalat, kilohaili, harmaaturska ja silli. 
Kalajauhoksi vuosittain käytetty kokonaiskalamäärä 2000-luvun alussa oli 30–35 miljoonaa tonnia (kuivaamattomana), joka on noin kolmannes maailman kaikesta kalansaaliista. Kalanviljely puolestaan tuotti noin 45 miljoonaa tonnia eli 43 % ihmisravinnoksi käytetystä määrästä. 
Kalajauhon käyttö.
Kalajauhosta suurin osa käytetään kalanrehuna vesiviljelyssä (v. 2003 53 %, v. 2005 46 %; kalaöljystä osuus on noin 87 %). Sianrehuksi käytetään 24 %, siipikarjan rehuksi 22 % ja lemmikkieläimet saavat myös osansa. Kalajauhon käyttö märehtijöiden rehussa on EU:ssa kielletty vuodesta 2001 lähtien hullun lehmän tautiin (BSE) liittyen. Kalajauho itse ei aiheuta BSE-riskiä, mutta väärinkäytösten tai sekaannusten välttämiseksi kaikki eläinperäinen rehu on kielletty.
Pleasure to Kill

Pleasure to Kill on thrash metal -yhtye Kreatorin vuonna 1986 julkaistu toinen albumi. Albumi on yleisilmeeltään todella väkivaltainen, nopeatempoinen ja aggressiivinen ja sisältää paikoitellen jopa death metalisia aineksia. 
"Pleasure to Kill" lasketaan usein yhdeksi 1980-luvun merkittävimmistä thrash metal -albumeista, yhdessä mm. Slayerin "Reign in Bloodin" ja Metallican "Master of Puppetsin" kanssa.
Endless Pain

Endless Pain on thrash metal -yhtye Kreatorin vuonna 1985 julkaistu esikoisalbumi. Se on yhtyeen levyistä ainoa, jossa on havaittavissa black metal -vaikutteita.
Skädäm

Skädäm on suomalainen rock-yhtye. Yhtye perustettiin Kauhajoella vuonna 1984, ja se voitti vuonna 1985 Rock-Kuningas-kilpailun. Skädämin tunnetuin kappale on ”Katujen kuningatar”. Yhtye hajosi vuonna 1987 mutta teki paluun esiintymislavoille vuonna 1997 ja esiintyi siitä lähtien harvakseltaan aina vuoteen 2018 saakka, jonka jälkeen yhtye julkisti tekevänsä täysimittaisen paluun uusien julkaisujen myötä.
Yhtye julkaisi vuonna 2019 uuden singlen ensi kertaa sitten vuoden 1986. Kyseisen julkaisun jälkeen Skädämiltä ollaan kuultu useita uusia kappaleita, viimeisimpänä keväällä 2022 julkaistu single ”Tien päällä taas”.
Skädämin alkuperäiskokoonpanosta on yhtyeen nykymiehistössä jäljellä kolme jäsentä: solisti ja keulakuva Jukka ”Frogley” Mänty-Sorvari, tämän veli, rumpali Esko ”Eepo” Mänty-Sorvari sekä kitaristi Pasi Tuovinen. Toinen alkuperäiskitaristeista, Jukka ”Riitis” Riitaluoma, erosi virallisesta kokoonpanosta vuoden 2018 lopulla, mutta toimii edelleen yhtyeen taustalla laulunkirjoittajana ja tuottajana.
Bon Phan

Bon "John" Phan (s. 10. lokakuuta 1974 Đà Nẵng, Vietnam) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänen lempinimensä on "The Razor". Turnauspokeriin erikoistuneella Phanilla on kaksi World Series of Poker -ranneketta ja yksi World Poker Tour -voitto.
Ensimmäisen World Series of Poker -voittonsa Phan saavutti vuonna 2008 3 000 dollarin no limit -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 434 789 dollaria. Vain viikkoa myöhemmin hän voitti toisen rannekkeensa 2500 dollarin 2-7 triple draw lowball -turnauksesta ansaiten 151 911. WSOP:n aikana pelatussa WPT:n Bellagio Cupissa hän oli finaalipöydässä sijoittuen viidenneksi. Elokuussa 2008 Phan oli neljännen kerran WPT:n finaalipöydässä. Nyt Phan saavutti Legends of Poker -turnauksen voiton ja uransa suurimman voittosumman, 1 091 428 dollaria.
Phan on ollut myös kaksi kertaa toinen WSOP:n no limit hold'em -turnauksissa: vuonna 2006 1 000 dollarin sisäänoston (ansaitsi kakkostilastaan 289 389 dollaria) ja 2007 2 500 dollarin sisäänoston (330 846 dollaria) turnauksissa. Turnauksien voittajina olivat Jon Friedberg ja Francois Safieddine.
Phanin uran rahakkain saavutus oli pitkään World Poker Tourin kolmannen tuotantokauden mestaruusturnauksen neljäs tila. Tuan Len voittamassa kisassa hän ansaitsi 518 920 dollaria. Phan on voittanut useita merkittäviä hold'em-turnauksia kuten Festa al Lago II:n 3 000 dollarin sisäänoston turnauksen heinäkuussa 2004 (voittosumma 189 900 dollaria), L.A. Poker Classicin 2 425 dollarin turnauksen helmikuussa 2005 (300 578 dollaria) ja Ultimate Poker Challengen 5 000 dollarin turnauksen heinäkuussa 2005 (47 000 dollaria).
Phan valittiin "CardPlayer"-lehden vuoden pelaajaksi 2008.
Tammikuuta 2010 Phanin pokeriuran turnausansiot ylittivät 5,3 miljoonaa dollaria.