tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valkosaksauli

Valkosaksauli ("Haloxylon persicum") on saksaulien ("Haloxylon") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on noin 4,5 metriä korkeaksi kasvava pieni puu. Se on yksikotinen ja kukkii touko–kesäkuussa. Siemenet kypsyvät syys–lokakuussa.
Valkosaksauli kasvaa hiekkaisilla kasvupaikoilla, kuten hiekka-aavikoilla, ja muodostaa usein yksilajisia kasvustoja. Lajia tavataan luonnossa Aasiassa Venäjältä Iraniin sekä itään Kiinaan ulottuvalla alueella.
Valkosaksaulia käytetään uudelleenmetsitysprojekteissa ja se sitoo hyvin hiekkaista maata. Lisäksi valkosaksaulin puuaines on kestävää ja painavaa; se uppoaa veteen. Puuaines on lajin luontaisella kasvualueella on tärkeää polttopuuta.
Étienne Pierre Ventenat

Étienne Pierre Ventenat (1757–1808) oli ranskalainen kasvitieteilijä.
Alkujaan Ventenatista oli tulossa pappi, mutta sittemmin hän alkoi opiskella kasvitiedettä ja alkoi työskennellä yhdessä Charles L'Héritier de Brutellen kanssa. Ventenatin ensimmäinen kasvitieteellinen julkaisu oli väitöskirja sammalten lisääntymisestä vuonna 1792. Seuraavana vuonna hän julkaisi kuvauksen tieteelle uudesta kasvisuvusta "Furcraea" eli mauritiuksenhamput parsakasvien heimossa.
Neliosaisessa teoksessaan "Tableau du Règne Végétal selon la méthode de Jussieu" Ventenat oli ensimmäinen, joka käytti termiä fanerogaami (siemenkasvi) vastakohtana termille kryptogaami (itiökasvi). Kryptogaami-termiä oli käyttänyt jo Linné huomattavasti aiemmin. L'Héritier de Brutellen jalanjäljissä Ventenat keskittyi tutkimuksissaan tieteelle uusien kasvien nimeämiseen, kuvaamiseen ja luokittelemiseen.
Vuonna 1800 Ventenat alkoi kirjoittaa ensimmäistä kukkakasveja käsittelevää teostaan "Descriptions des plantes nouvelles et peu connues cultivées dans le jardin de J. M. Cel". Teos julkaistiin kymmenessä osassa vuosien 1800–1903 välillä. Teoksen kuvituksena olleita kuparipiirroksia olivat tehneet monet piirtäjät, muun muassa Pierre-Joseph ja Henri-Joseph Redouté, joista Pierre-Joseph Redouté teki 81 kuvaa.
Vuonna 1804 keisarinnaksi kruunattu Joséphine de Beauharnais halusi vähän ennen kruunaamistaan koota majesteettisen Malmaisonin puutarhan kasvit mahtavaksi kukkakirjaksi "Jardin de la Malmaison". Ventenat palkattiin kirjoittamaan teoksen kasvikuvauksia ja teoksen kuvien maalaajaksi palkattiin Pierre-Joseph Redouté. Teos "Jardin de la Malmaison" julkaistiin kahdessa osassa huhtikuun 1803 ja marraskuun 1805 välillä, ja keisarinna Joséphine de Beauharnais ylensi Ventenatin hänen kasvitieteilijäkseen ("son botaniste") ja Redoutén hänen kukkamaalaajakseen ("son peintre de fleurs"). Ventenatin seuraava kukkakasviteos "Choix de plantes: dont la plupart sont cultivées dans le jardin de Cel" julkaistiin kymmenessä osassa vuosien 1803–1808 välillä. Tämänkin teoksen kuvituksessa oli Pierre-Joseph Redoutén töitä, kuten myös muiden tunnettujen kasvipiirtäjien, muun muassa Pierre-Antoine Poiteaun ja Pierre Turpinin, töitä.
1800-luvun alussa Ventenat oli uransa huipulla, mutta hän oli uupunut ja kärsi maksasairaudesta. Ventenat kuoli "syksykuumeen" seurauksena 51-vuotiaana vuonna 1808. Juuri hieman ennen kuolemaansa hän ehti julkaista viimeisimmän kirjansa. Se oli "Decas generum novarum" ja sisälsi standardinmukaiset kuvaukset kahdeksasta uudesta kasvisuvusta. Pian Ventenatin kuoleman jälkeen keisarinna Joséphine de Beauharnais palkkasi Aimé Bonplandin jatkamaan Ventenatin työtä Malmaisonin puutarhassa kasvavien kasvien kuvaamisessa.
Sinkkikromaatti

Sinkkikromaatti (ZnCrO4) on sinkki- ja kromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa sinkkikromaatti on keltaista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös useita kidevedellisiä muotoja. Aine ei liukene veteen, mutta liukenee paremmin happoihin. Sinkkikromaatti on voimakas hapetin ja karsinogeenista. 
Sinkkikromaattia valmistetaan saostamalla vesiliukoisten sinkkisuolojen liuoksista kromaattien avulla tai sinkkioksidin, rikkihapon ja kaliumdikromaatin reaktiolla. Jälkimmäisessä tavassa rakenteeseen jää kaliumioneja ja tuotetta kutsutaan sinkkikeltaiseksi.
Sinkkikromaattia käytetään depolarisaattorina sinkkiparistoissa ja pigmenttinä korroosionestomaaleissa. Yhdisteen karsinogeenisuuden vuoksi sitä on korvattu sinkkifosfaatilla.
Australian avoin tennisturnaus 2023 – miesten kaksinpeli

Rafael Nadal oli turnauksen puolustava mestari, mutta hän hävisi toisella kierroksella Mackenzie McDonaldille.
Novak Đoković voitti turnauksen jo kymmenennen kerran, ja saavutti uransa 22:n grand slam -mestaruuden, jolla hän jakaa grand slam -voittojen ennätyksen Rafael Nadalin kanssa.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Australian avoin tennisturnaus 2023 – naisten kaksinpeli

Ashleigh Barty voitti turnauksen viime vuonna, mutta lopetti uransa siihen vuoteen.
Turnauksen voitti Aryna Sabalenka, jolle mestaruus oli ensimmäinen grand slam -turnauksessa.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
NordLab

NordLab on julkinen Pohjois-Suomessa toimiva näytteenotto- ja laboratoriopalveluita tuottava hyvinvointiyhtymä. Hyvinvointiyhtymän jäseniä ovat Kainuun, Keski-Pohjanmaan, Lapin ja Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueet. Laboratoriopalveluita tuotetaan kliinisen kemian, kliinisen mikrobiologian, hematologian, verikeskustoiminnan, genetiikan ja näytteenottotoiminnan erikoisaloilla. 
NordLabin toiminta on käynnistynyt 1. tammikuuta 2013. Nyt se työllistää yli 700 laboratorioalan ammattilaista 70 toimipisteessä neljän eri maakunnan alueella. Toimitusjohtajana toimii Anne Piikivi. Yhtymäkokous on NordLabin ylin päättävä elin. Siinä ovat edustettuina kaikki neljä hyvinvointialuetta. Hallitus johtaa NordLabin toimintaa ja siinä on yhdeksän jäsentä.
Toiminta-alue on jaettu palvelualueisiin ja ne ovat NordLab Kainuu, NordLab Keski-Pohjanmaa, NordLab Lappi, NordLab Länsi-Pohja ja NordLab Pohjois-Pohjanmaa. NordLab on ollut mukana perustamassa Pohjois-Suomen Biopankkia, joka kerää luvan antaneilta näytteitä. Aineistoa käytetään potilaiden hoidon kehittämiseen.
Lukunuttu

Lukunuttu eli vuodenuttu eli lisöösi (, , ’lukijatar’) on naisten yöasun päällä pidettävä asuste. Se on kehon yläosan peittävä lyhyt mutta yleensä pitkähihainen jakku, jota käytetään käsivarsia lämmittämään vuoteessa luettaessa. Lyhyyden ansiosta se on helppo pukea ja riisua nousematta vuoteesta. Lämmön antamisen ohella lukunuttu tekee esimerkiksi vuodepotilaan asusta huolitellumman vieraiden vastaanottamiseen. 
Lukunuttu valmistetaan perinteisesti villalangasta neulomalla tai virkkaamalla, mutta se voi olla tehty myös flanellikankaasta tai vanutäytteisestä tikkikankaasta. Lukunutuissa käytetään myös ylellisempiä materiaaleja, kuten silkkiä, pitsiä tai metallinhohtoista lurexia.
Uudenkaupungin keskustaajama

Uudenkaupungin keskustaajama on Uudenkaupungin kaupungin keskustaajama noin 70 kilometrin päässä Turusta Varsinais-Suomen maakunnassa. Taajaman väkiluku oli 31. joulukuuta 2020 10 205 ja maapinta-ala 19,43 km².
Melodi Grand Prix 2001

Melodi Grand Prix 2001 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2001 Eurovision laulukilpailuun. 12 kappaleen välinen kilpailu pidettiin 24. helmikuuta Oslo Spektrum -areenalla Oslossa. Kilpailussa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, joilla oli 5/7 äänivallasta ja raati, jolla oli 2/7 äänivallasta. Kilpailu pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella Norjan viisi puhelinäänestysaluetta antoivat kukin kappaleille pisteitä kaavalla 14-12-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1 ja raati antoi pisteitä kaavalla 28-24-20-18-16-14-12-10-8-6-4-2. Ensimmäisen kierroksen kärkinelikko pääsi superfinaaliin, jossa kunkin Norjan puhelinäänestysalueen tulosten mukaan alue antoi pisteitä kaavalla 14-12-10-8 ja raati pisteytti kappaleet kaavalla 28-24-20-16. Kilpailun voitti Haldor Lægreid kappaleella "On My Own".
Akosombon pato

Akosombon pato on Volta-jokeen rakennettu pato lähellä Akosombon pikkukaupunkia Ghanassa.
Pato kohoaa korkeimmillaan 134 metrin korkeuteen maanpinnasta ja sen pituus on 671 metriä. Pato on rakennettu kiviaineksesta ja sen tilavuus on lähes 8 miljoonaa kuutiometriä. Joki padon yläpuolella on muuttunut laajaksi Voltajärveksi, jonka tilavuus on 153 miljardia kuutiometriä. Voltajärvellä harjoitetaan kaupallista kalastusta ja siellä voi myös purjehtia.
Pato valmistui vuonna 1965 ja sen rakentamisen rahoittajina toimivat Ghanan hallinto, Maailmanpankki, Yhdysvallat sekä Iso-Britannia. Patoon on yhdistetty suuri sähköä tuottava voimalaitos, joka tuottaa sähköä 912 megawatin kapasiteetilla. Sähköntuotanto ylittää Ghanan oman tarpeen ja ylijäävää sähköä myydään naapurivaltioille.
Abomey-Calavin yliopisto

Abomey-Calavin yliopisto (, lyhennys UAC; myös Université Nationale du Bénin, UNB) on ranskankielinen julkinen yliopisto Beninissä. Se perustettiin Ranskan avustuksella Université du Dahomey -nimisenä vuonna 1970 Abomey-Calaviin. Se sijaitsee Cotonoun keskustasta luoteeseen noin kymmenen kilometrin päässä. Abomey-Calavin ohella yliopiston toimintoja sijaitsee myös Cotonoussa, Adjarrassa, Porto Novossa, Dangbossa ja Quidahissa. 
Yliopisto on Afrikan yliopistojen ja ranskankielisten yliopistojen yhdistyksen jäsen.
Abomey-Calavin yliopisto arvioidaan yleensä Beninin arvostetuimmaksi yliopistoksi. EduRank arvosti sen Afrikan listansa sijalle 56 ja maailmanlaajuisen yliopistolistansa sijalle 2 869. Verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics-listaus luokitteli Abomey-Calavin yliopiston afrikkalaisten yliopistojen sijalle 116 ja maailmanlistansa sijalle 3 136.
Opiskelijat.
Lukuvuonna 2021–2022 Abomey-Calavin yliopistossa opiskeli 68 846 opiskelijaa, joista pääosa (87,9 %) opiskeli perustutkintoon ja osa maisteritutkintoon (9,5 %) tai tohtoritutkintoon (2,6 %) tähdäten. Opiskelijoista naisten osuus on runsas 37 %; tämä osuus on kasvanut viime vuosina. Ulkomaisia opiskelijoita oli 1,8 €. He olivat kotoisin noin 30 maasta; suurimmat ulkomaisten opiskelijoiden määrät – vähintään sata opiskelijaa – tulivat Nigeristä, Togosta, Kamerunista ja Tšadista.
Historiaa.
Ennen yliopiston perustamista Togolla ja Beninillä oli yhteinen yliopisto, jonka humanististen aineiden osasto toimi Loméssa ja tiedeosasto Porto-Novossa. Vuonna 1972 yliopistossa oli 52 opettajaa ja 1 097 opiskelijaa. Vuonna 1981 opiskelijoita oli 5 515 ja vuonna 1991 lähes 10 000. Sen kirjastossa oli vuonna 1993 noin 40 000 kirjaa.
Vuoden 1976 koulutusuudistuksissa opiskelijoita sijoitettiin myös korkeakouluihin Pobéssa, Bohiconissa ja Natitingoussa. Uudistukset olivat epäsuosittuja. Tyytymättömyys opiskelijastipendien leikkauksiinkin aiheutti levottomuutta kampuksella vuosina 1979, 1981, 1984–1985, ja sitten lähes vuosittain. Levottomuudet ja mellakat huonon ruoan ja elinolosuhteiden sekä alhaisien stipendien takia jatkuivat myös siviilihallintoon siirtymisen jälkeen. Ne vaivasivat myös Nicéphore Soglon hallintoa.
Vuonna 2001 osasta Abomey-Calavin yliopistoa muodostettiin Parakoun yliopisto (). 
Koulutusyksiköt.
Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa ja viisi keskeistä perus- ja maisteriopetusta antavaa rakennetta (2023). Kaikkiaan yliopistossa on
Reidar Sandal

Reidar Sandal (s. 24. maaliskuuta 1949 Vågsøy) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1990–2009 sekä toiminut Norjan kirkko-, opetus- ja tutkimusministerinä 1995–1997.
Tammelan Kaukjärven työväentalo

Kaukjärven työväentalo oli Tammelan kunnan Kaukjärven kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Kaukjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Talon se rakensi yhteistyössä porvarillisen Käsityöseuran kanssa vuoteen 1915 mennessä. Sisällissodan jälkeen yhdistyksen toiminta oli jonkin aikaa hyvinkin vilkasta, mutta 1930-luvun lama aiheutti jäsenmäärään laskua. Iltamatkin painuivat tappiollisiksi. 1920- tai 1930-luvulla taloa korjattiin, ja sitä varten omistajayhdistykset ottivat yhteisen 5 000 markan lainan, joka vuoteen 1935 mennessä oli kokonaan maksettu. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli noin 15. Talon vaiheista 1930-luvun jälkeen ei ole tietoa. 
Toimintaa työväentalolla.
Vuonna 1926 kansanedustaja Olga Leinonen oli talolla puhumassa. Vuonna 1936 yhdistys taas järjesti arpajaisjuhlat, joiden osallistujamäärä oli yli 400, ja arvat myytiin loppuun. Juhlan ohjelmassa oli soittoa, puheita, laulua sekä iltama, jossa Kaukjärven työväenyhdistyksen näytelmäryhmä esitti näytelmän "5500 kuin viheltämällä".
Turid Birkeland

Turid Birkeland (5. marraskuuta 1962 Haugesund – 24. joulukuuta 2015 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kulttuuriministerinä 1996–1997. Vuosina 1989–1992 hän oli puolueensa nuorisojärjestön AUF:n puheenjohtaja. Birkeland työskenteli myös muun muassa televisiojuontajana sekä kirjoitti matkaoppaita.
Birkeland kuoli vuonna 2015 myelofibroosin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Melodi Grand Prix 2000

Melodi Grand Prix 2000 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2000 Eurovision laulukilpailuun. Kymmenen kappaleen välinen kilpailu pidettiin 4. maaliskuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Kilpailussa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, joilla oli 5/7 äänivallasta ja raati, jolla oli 2/7 äänivallasta. Kilpailu pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella Norjan viisi puhelinäänestysaluetta antoivat kukin kappaleille pisteitä Eurovision laulukilpailusta tutulla kaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1 ja raati antoi pisteitä kaavalla 24-20-16-14-12-10-8-6-4-2. Ensimmäisen kierroksen kärkinelikko pääsi superfinaaliin, jossa kunkin Norjan puhelinäänestysalueen tulosten mukaan alue antoi kärkikolmikolle pisteitä kaavalla 12-10-8 ja raati antoi kolmelle kappaleelle pisteitä kaavalla 24-20-16. Kilpailun voitti yhtye Charmed kappaleella "My Heart Goes Boom".
Tästä vuodesta alkaen Melodi Grand Prix'ssä ei enää käytetty orkesteria (tosin elävä orkesteri teki kertaluonteisen paluun vuonna 2015).
Finsilva

Finsilva Oyj on vuonna 2005 perustettu suomalainen metsä- ja luontopääomayhtiö. Finsilva omistaa noin 137 000 hehtaaria suomalaista metsää ja on Suomen neljänneksi suurin yksityinen metsänomistaja. Finsilvan liikevaihto oli vuonna 2024 34,5 miljoonaa euroa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tampereella.
Liiketoiminta.
Finsilvan pääliiketoimintaa ovat metsätalous, uusiutuva energia ja kiinteistöjalostus. Yhtiö myös myy metsätiloja ja rantatontteja vapaa-ajan asumiseen.
Ympäristö ja vastuullisuus.
Finsilvan kaikki metsät on sertifioitu sekä PEFC- että FSC-järjestelmien mukaan. Finsilvan alueilla on 36 yksityistä Metso- tai Helmi-luonnonsuojelukohdetta sekä 31 muuta luonnonsuojelulain mukaisia suojelualuetta, ja Finsilvan metsistä on metsätalouskäytön ulkopuolella yli 5 %.
Omistajat.
Finsilvan omistavat Dasos Capitalin metsärahastot ja Metsärahasto II Ky (Ilmarinen).
Erilaisia metsään ja metsäluonnon monimuotoisuuden suojeluun liittyviä sijoituksia hallinnoiva suomalainen Dasos Capital osti enemmistön Finsilvasta Metsä Groupin emoyhtiöltä Metsäliitto Osuuskunnalta ja Taaleritehtaalta vuonna 2015. Vuonna 2022 Metsäliitto Osuuskunta ja Finsilvaa omistanut MTK myivät loput Finsilva Oyj:n metsäomistuksensa Dasos Capitalille.
Tuuli Lindeberg

Tuuli Lindeberg (s. 1977) on suomalainen sopraano. Hän opettaa laulumusiikkia Sibelius-Akatemiassa erikoisaloinaan barokki- ja nykymusiikki. Lindeberg oli uuden taidemusiikin tapahtuman Musica nova Helsinki taiteellinen johtaja vuosina 2023, 2025 ja 2027. Hänellä on pianistitaustaa, ja hän on opiskellut pääaineenaan musiikin teoriaa.
Suomen purjehdusmaajoukkue

Suomen purjehdusmaajoukkue eli Sailing Team Finland on Suomen Purjehdus ja Veneilyn hallinnoima purjehdusjoukkue, joka edustaa Suomea olympialuokkien arvokilpailuissa. Vuosittain valittava joukkue koostuu olympiajeissa kilpailevista huippupurjehtijoista . Purjehdusmaajoukkueen suurimpiin saavutuksiin kuuluu yksitoista olympiamitalia, joista kaksi kultaisia.
Nykyisin purjehduksen olympialuokat ovat 49er, 49erFX, Formula Kite, ILCA 6, ILCA 7, iQFoil ja Nacra 17 .
Mikaelin koulu

Mikaelin koulu on turkulainen peruskoulu, joka toimii kolmessa paikassa, keskustassa (Koulukatu 8, luokat 1–6), Runosmäessä (Varusmestarintie 19, luokat 7–9) ja Mäntymäessä (Luolavuorentie 1 A), jossa toimii kaksi yksikköä, Urheilupuiston yksikkö (luokat 1–9) ja JOPO (luokat 7–9). Koulun rehtorina toimii tällä hetkellä Jari Malin. Vuonna 2023 koulua kävi 201 oppilasta.
Katoavaa kouluperinnettä.
Mikaelin koulu on erityiskoulu, tai kuten ennen sanottiin "tarkkis". Se on yhä harvinaisemmaksi käyvä instituutio suomalaisessa peruskoulussa. Osa koulun oppilaista käy koko peruskoulunsa siellä, osa siirtyy Mikaelin kouluun aloitettuaan ensin yleisopetuksessa. Tavallista on, että oppilas siirtyy Mikaeliin joko ensimmäisellä tai toisella luokalla.
Yksiköt.
Koulukadun yksikkö.
Koulukadun yksikkö sijaitsee VII kaupunginosassa keskustassa. Se on ala-aste ja jakoi aikaisemmin rakennuksen Snellmanin koulun kanssa, joka sittemmin lakkautettiin, jolloin Mikaelin koulu otti käyttöön koko rakennuksen.
Lyseon yksikkö.
Lyseon yksikkö sijaitsee Runosmäessä. Se on yläaste. Yksikkö käytti vieressä olleen Turun Lyseon tiloja puutöihin, kotitalouteen ja ruokailuun ennen kuin rakennus suljettiin ja purettiin. Kuitenkin uuden rakennuksen valmistuessa Lyseon yksikkö saa sieltä omat tilat.
Mäntymäki.
Mäntymäessä sijaitsee kaksi eri yksikköä, jotka jakavat saman rakennuksen.
Urheilupuiston yksikkö.
Urheilupuiston yksikössä on luokat 1–9, jotka on jaettu neljään eri ryhmään: 1–6A, 1–6B, 7–9C ja 7–9D.
JOPO.
JOPO:n yksikkö on yläaste, jonka luokat on jaettu kolmeen eri ryhmään: 7–9A, 7–9B ja 7–9C.
Oppilasmäärä vuosittain.
Mikaelin koulussa on ollut oppilaita vuodesta 2000 lähtien 180–300.
Stumble Guys

Stumble Guys on suomalaisen Kitka Gamesin kehittämä battle royale -tyyppinen mobiilipeli. Se julkaistiin Google Playssa 24. syyskuuta 2020, App Storessa 12. helmikuuta 2021 ja Steamissa 7. lokakuuta 2021. Peli muistuttaa hyvin paljon . Nykyään Stumble Guysin omistaa yhdysvaltalainen Scopely.
Pelin kehittänyt Kitka Games palkittiin The Finnish Game Awards -gaalassa vuoden 2021 tulokkaana. Syyskuussa 2022 yhdysvaltalainen Scopely hankki pelin Kitka Gamesilta. Stumble Guysilla on noin 200 miljoonaa latauskertaa.
Peli on saatavilla Androidille, iOS:lle ja Windowsille. Heinäkuussa 2023 kerrottiin, että peli on tulossa myös Xbox Series X/S:lle ja Xbox Onelle.
Peli on tehnyt yhteistyötä MrBeast nimisen YouTubettajan kanssa.
Pelaaminen.
Stumble Guys on hyvin samanlainen kuin . Erona Fall Guysiin on kuitenkin se, että pelissä 32 pelaajaa kilpailevat keskenään ja Fall Guysissa pelaajien määrä on 40. Ensimmäiseltä kierrokselta toiselle pääsee 16 pelaajaa, toisella 8 pelaajaa ja viimeisellä kierroksella finaalin voittanut pelaaja voittaa pelin. 
Toisena erona Fall Guysiin on myös se, että pelissä pelataan erilaisilla "skineillä", joita saa esimerkiksi onnenpyörää pyörittämällä. Skinejä on eri harvinaisuuksia: common, uncommon, rare, epic, legendary, mythic ja special. Pelissä voi myös ostaa "gemejä" ja Stumble Token -nimistä valuuttaa, joilla voi ostaa pyöräytyksiä onnenpyörässä.
Melodi Grand Prix 1999

Melodi Grand Prix 1999 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1999 Eurovision laulukilpailuun. Kahdeksan kappaleen välinen kilpailu pidettiin 27. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Kilpailussa voittajan valitsivat yhdessä puhelinäänestäjät, joilla oli 5/7 äänivallasta ja raati, jolla oli 2/7 äänivallasta. Puhelinäänestyksessä Norja oli jaettu viiteen alueeseen, joista kunkin puhelinäänestyksen kärkikuusikko sai pisteitä kaavalla 10-7-5-3-2-1. Raati taas pisteytti kärkikuusikkonsa kaavalla 20-14-10-6-4-2. Kilpailun voitti Stig van Eijk kappaleella " Living My Life Without You".
Anas Seko

Anas Seko (s. 23. marraskuuta 1996 Benin) on beniniläinen ympäristöaktivisti. Hän on Beninin "Ekologinen paine" -liikkeen ja "Syntymäpäiväni, kotimaani" -konseptin edelläkävijä. Hänen sitoutumisensa taisteluun ympäristönsuojelun puolesta toi hänelle palkintoja.
Elämäkerta.
Lapsuus ja opinnot.
Anas Seko syntyi 23. marraskuuta 1996 Beninissä. Ylioppilastutkinnon jälkeen vuonna 2015 hän opiskeli sosiologiaa Abomey Calavin yliopistossa.
Yhteiskunnallinen osallistuminen.
Anas Seko on useiden yhdistysten jäsen ja Excellence For Africa -yhdistyksen toiminnanjohtaja. Se on sitoutunut ympäristön pilaantumisen torjuntaan, ja johtaa monia toimia tähän suuntaan ja sen taistelut vaikuttavat kaikkiin yhteiskunnan sosiaalisiin kerrostumiin. "Ympäristön suojelu ei ole henkilökohtaista taipumusta tai makuasia, se on elinvoimakysymys, joka koskee ehdottomasti kaikkia. Olitpa muurari, lääkäri tai entisöijä, sinun on suojeltava ympäristöä, koska ilman kasveja, eläimiä, luonnonympäristöä ei ole elämää maan päällä, eikä ole ihmiselämää." Anas SekoAnas Seko järjestää säännöllisesti tapahtumia yhteistä jätekeräystä varten. Hän on myös useiden strategioiden ja ympäristöviestintäkampanjoiden aloitteentekijä, joilla lisätään väestön, erityisesti nuorten tietoisuutta vihreistä teemoista. Näitä ovat terveyskampanja "kaikki takeissa", maaseudulla "Tuoreena oleminen tarkoittaa myös ympäristön suojelemista". Myös marraskuussa 2021 hänen syntymäpäiväänään hän noudatti konseptia ”Syntymäpäiväni on kotimaani", jonka alullepanija hän on. Silloin Anas Seko järjesti tapahtuman "Nique pas ta Mer", jossa hän mobilisoi nuoria meren saastumista vastaan.
Anas Seko on myös valokuvaaja. Hän käyttää kuviaan sosiaalisten verkostojen kampanjoidensa keskipisteeseen järkyttääkseen ja vakuuttaakseen väestöä mobilisoitumaan luonnon kärsimystä vastaan .
Sossoukpe Ghislain ja Gueli Ulrich dokumentoivat Anas Sekon ja hänen yhteistyökumppaneidensa toimintaa elokuvassa nimeltä "SOS laituri," joka oli ehdolla vuonna 2021 festivaalin toisessa editiossa. Elokuva "Terveyttä kaikille" oli WHO :n järjestämässä kilpailussa kategoriassa "Parempi terveys ja hyvinvointi”.
Sepänkylän ohikulkutie

Sepänkylän ohikulkutie on noin yhdeksän kilometriä pitkä tie, joka kulkee Vaasan Kotirannasta Mustasaaren Stormosseniin. Tie on osana nykyistä valtatietä 8.
Sepänkylän ohikulkutie alkaa Vaasan Kotirannasta, missä valtatie 8 yhtyy Vaasan yhdystieltä tiehen eritasoliittymässä. Ennen eritasoliittymää tie kulkee Sepänkyläntienä Vaasan keskustan Vaasanpuistikolle asti. Tie kulkee Vaasasta poispäin Kokkolaa kohti ja ohittaa Mustasaaressa Sepänkylän taajaman sen pohjoispuolelta. Mustasaaren Stormossenissa tie päättyy ja muuttuu kaksikaistaiseksi. Tien päätepisteessä tie sulautuu valtatien 8 linjaukseen, mikä oli olemassa ennen Sepänkylän ohikulkutien rakentamista. Vanhalla tielinjauksella valtatie 8 jatkuu vielä lyhyen matkan keskikaiteellisena kaksikaistaisena tienä. Tien osoitenimi on koko matkalla Kokkolantie.
Tiellä on yhteensä neljä eritasoliittymää: ensimmäinen Otsontien kohdalla, toinen välitien kohdalla, kolmas Karperöntien kohdalla (yhdystie 7251) ja neljäs Stormossenin kohdalla. Vuonna 2021 tien liikennemäärät vaihtelivat 9000–13500 ajoneuvon välillä vuorokautta kohden. Vilkkainta tiellä oli Kotirannan kohdalla.
Historia.
Alun perin valtatie 8 kulki keskeisesti Sepänkylän taajamassa, missä liikennemäärät olivat tien kuntoon nähden suuret. Liikennevirasto (nyk. Väylävirasto) laati tiesuunnitelman uuden tien rakentamisesta, mikä ohittaisi Sepänkylän taajaman. Tien tavoitteena oli sujuvoittaa liikennettä ja lisätä liikenneturvallisuutta sekä ohjata raskas liikenne pois vanhalta Kokkolantieltä (nyk. Mustasaarentie). Uuden Sepänkylän ohikulkutien rakentaminen aloitettiin syyskuussa 2011, ja valmistui marraskuussa 2014. Tielle myönnettiin aluksi rahoitusta 55 miljoonaa euroa, mutta lopullisiksi kustannuksiksi tekeytyi yhteensä noin 57 miljoonaa euroa. Tien rakennuttajana toimi Skanska.
Napero

Napero (espanjaksi "Pocoyó" tyyliteltynä POCOYO) on espanjalainen tietokoneanimoitu lastenohjelma, jonka ovat luoneet Guillermo García Carsí, Colman López, Luis Gallego ja David Cantolla.
Sarjan hahmoja.
Listassa on vain osa sarjan hahmoista.
Tucker Carlson Tonight

Tucker Carlson Tonight on yhdysvaltalainen ajankohtais- ja keskusteluohjelma, jota juontaa Tucker Carlson. Sitä on esitetty Fox News -kanavalla marraskuusta 2016 lähtien. Ohjelma kuvataan studiossa Washington DC:ssä, ja se esitetään joka arki-ilta kello kahdeksalta Yhdysvaltain itäistä aikaa.
"Tucker Carlson Tonight" on Yhdysvaltain katsotuin kaapelitelevisiossa näytettävä ajankohtaisohjelma. Vuonna 2020 sillä oli keskimäärin 4,33 miljoonaa katsojaa joka ilta. Carlsonin ollessa estynyt ohjelmaa juontavat myös Will Cain, Sean Duffy, Tulsi Gabbard ja Brian Kilmeade.
Ohjelmassa Carlson käsittelee ajankohtaisia tapahtumia konservatiivisesta näkokulmasta ja keskustelee vieraiden kanssa. Carlson kritisoi ohjelmassa usein demokraattista puoluetta ja erityisesti Joe Bidenin hallitusta.
Dakodonou

Dakodonou oli Dahomeyn toinen kuningas. Hän hallitsi vuosina 1620–1645. Dakodonou kuvataan usein brutaaliksi ja väkivaltaiseksi. Hänen symbolinsa olivat indigoastia, joka viittaa indigonkasvattajaan nimeltä Danou, jonka ruumista hän kieritteli ympäriinsä indigoastiassa, ja jonka nimen hän liitti omaansa. Dakodonoun symbolissa on myös tuluslaatikko ja sotanuija. Ennen kuolemaansa hän nimitti Aho Houébadjan seuraajakseen.
Syntytarina.
Dakonouhun liitetään Dahomeyn hallitsevan dynastian syntytarina. Alladan kuningaskunnan kaksi veljestä taistelivat kuninkuudesta 1600-luvun alussa. Huegbon kaupungissa prinssit sopivat, että toinen jatkaisi matkaansa etelään Porto-Novon seuduille ja toinen, Dogbari menisi etsimään onneaan Abomeyn tasangoilta pohjoisesta. Oleskeltuaan jonkin aikaa Canan lähettyvillä Dogbarin poika Dakondonou sai luvan aluetta halitsevalta Guedevilta asettua asumaan Huaween. Dakodonu pyysi myöhemmin lisämaita Abomeysta, lähellä paikallisen johtajan Danin maita. Tällöin Dan kysyi: "Enkö ole antanut sinulle niin paljon maata, mutta sinä pyydät vain enemmän. Täytyykö minun avata vatsani sinulle, jotta voisit rakentaa talosi sen päälle?"Dakodonu vastasi seivästämällä Danin "kpatis" -keihäällä. Sitten hän rakensi palatsinsa kuolleen kuninkaan sisälmysten päälle. Kuningas julisti sitten, että hänen kuningaskuntansa tulisi aina lepäämään Danin vatsassa. Tästä juontuu Dahomeyn foninkielinen nimi (Dan, eli uhri, xo = vatsa, me = sisällä) "Danin vatsassa".
Guelmim-Oued Noun

Guelmim-Oued Noun () on yksi Marokon 12 alueesta.
Guelmim-Oued Nounin alueella oli asukkaita vuonna 2014 noin 434 000. Alueen pääkaupunki on Guelmim. Se koostuu neljästä provinssista: Assa-Zag, Guelmim, Sidi Ifni ja Tan-Tan. 
Alueen kaakkoisosa, osa Assa-Zagin provinssista, kuuluu kiistanalaiseen Länsi-Saharaan. Guelmim-Oued Noun ulottuu aavikolta Atlantin rannikolle. Siellä on vuoristoja ja keitaita. Alueen arkeologiset löydöt, kuten kalliopiirrokset, kertovat asutuksesta vuosituhansien aikana. Historiallinen kauppareitti Marokosta Timbuktuun on kulkenut tätä kautta. Keitaiden muodostama ketju Tighmertissä on ehdolla Unescon maailmanperintölistalle. Guelmimissa järjestetään viikoittain Marokon suurimmat kamelimarkkinat.
Houégbadja

Aho Houégbadja oli Dahomeyn kolmas kuningas, joka tunnetaan myös nimellä Wegbaja. Hän hallitsi edeltäjänsä Dakodonoun kuoltua vuodesta 1645 vuoteen 1685 asti. Houégbadja perusti varsinaisen Abomeyn poliittisen auktoriteetin ja rajat nimeämällä kaupungin pääkaupungikseen. Hän rakensi palatsinsa, jonka nimi oli Agbome, joka tarkoittaa "muurien suojassa" lähelle Guédévia, alueelle joka on muutaman kilometrin päässä Bohiconista luoteeseen. Alueesta tuli poliittisen vallan keskus. Houégbadja perusti myöhemmin Dahomeyn kuningaskunnalle ominaisen poliittisen kulttuurin, jossa hallintoa leimasi autokratia.
Oriental

Oriental tai L’Oriental () on yksi Marokon 12 alueesta.
Orientalin alueella oli asukkaita vuonna 2014 noin 2,3 miljoonaa. Alueen pääkaupunki on Oujda. 
Oriental sijaitsee Marokon koillisosassa Välimeren rannalla.
Akaba (Dahomeyn kuningas)

Houessou Akaba oli Dahomeyn kuningas vuosina 1685–1708. Hän oli edeltäjänsä, kuningas Houégbadjan poika. Hänestä tuli Dahomeyn neljäs kuningas. Houessou Akaban hallintoa luonnehti sota ja sotilaallinen laajeneminen. Hänen vihollisensa Nagojen kuninkaat Länsi-Jorubassa hyökkäsivät Abomeyhin ja polttivat kaupungin. Lopulta Abomeyn soturit kukistivat nagojen armeijat ja kuningaskunta laajeni Ouéme-joelle. Porto-Novoa Akaba ei pystynyt valloittamaan. 
Akaban symbolissa ovat pahkasika ja sapeli. Akaba kuoli isorokkoon vuonna 1708. Akaban ainoa poika oli vain kymmenvuotias, joten Akabaa seurasi hänen veljensä Dossou Agaja.
Ankkapuisto

Ankkapuisto (Ankkalammet) (aiemmalta nimeltään "Korson keskuspuisto") on Vantaan koillisosassa Korson kaupunginosassa sijaitseva laaja puisto.
Vuoteen 2014 asti Ankkapuisto oli virallisissa kartoissa Keskuspuisto. Ankkapuistoa on kunnostettu vaiheittain vuodesta 2016 asti. Lammet on ruopattu ja Rekolanojan neljä siltaa uusittu. Kesällä 2021 puistoon rakennettiin pysäköintialue ja lähiliikuntapaikka. Lähiliikuntapaikka käsittää petankkikentän ja ulkokuntoilulaitteita. Kunnostus valmistui syksyllä 2021. Ankkapuiston ensimmäinen vaihe maksoi 1,3 miljoonaa euroa ja toinen vaihe 800 000 euroa.
Ankkapuistossa järjestettiin vuosina 1987–2010 rock-festivaali Ankkarock.
Romano

Romano voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Katso myös.
Sana Romano esiintyy myös seuraavissa yhteyksissä:
Lawrence Ati-Zigi

Lawrence Ati-Zigi (s. 20. marraskuuta 1996 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa sveitsiläistä St. Gallenia ja on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Itävallassa ja Ranskassa. Hän on pelannut Ghanan maajoukkueessa lokakuusta 2017 alkaen.
Ati-Zigi siirtyi Itävaltaan tammikuussa 2015. Hän pelasi 2,5 kauden aikana 33 ottelua 2. Ligassa Red Bull Salzburgin kakkosjoukkueessa FC Lieferingissä. Kesällä 2017 hän siirtyi Ranskaan Sochaux'n joukkueeseen. Hän pelasi 2,5 kauden aikana Ligue 2:ssa 23 ottelua. Tammikuussa 2020 hän siirtyi Sveitsiin St. Galleniin, jossa hän on ollut alusta alkaen ykkösmaalivahti.
Ati-Zigi oli Ghanan alle 20-vuotiaiden maajoukkueen ykkösmaalivahti ikäluokan MM-kilpailuissa 2015. Hän pelasi Ghanan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2017. Hän oli varamaalivahtina Afrikan-mestaruuskilpailuissa kesällä 2019 ja tammikuussa 2022. Qatarin MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua.
Hangbe

Hangbe (tai Hangbè, myös Ahangbe tai Na Hangbe) oli Dahomeyn kuningaskunnan hallitsija lyhyen aikaa, ennen Agajan valtaan nousua vuonna 1718. Hangbe on keskeinen Allagahonun kuningassuvun sukujuurissa, koska hänen osuutensa oli tärkeä kruununperimystaistelussa, joka johti Agajan hallitsemiseen. Hangbe oli Agajan vanhempi sisko. Hänen veljensä ja edeltäjänsä Akaban kuoltua hän käytti auktoriteettiaan edistämällä ehdokasta kuninkaaksi. Historioitsija Edna Bayn mukaan hän on saattanut toimia sijaishallitsijana Akaban ja Agajan välisen interregnumin ajan. 
Suullisten 1900-luvun lähdetietojen mukaan Hangben aikana toistettiin usein sitä, että Akaba kuoli nopeasti ja ennen aikojaan, jolloin hänen poikansa Agbo Sassa jäi alaikäiseksi, että Hangbesta tuli sijaishallitsija koska hän oli Akaban kaksoissisar ja että kumpaakin kaksosta pitäisi kohdella tasa-arvoisesti. Kerrotaan, että Hangbe hallitsi kolme kuukautta tai kolme vuotta, ja että hänellä oli armeija jonka lopulta Agaja kukisti. Tarinan eri versiot puhuvat Hangben pojan salamurhasta, jota seurasi julkinen kruunusta luopuminen ja Dahomeyn kansan kirous. 
Edna Bayn mukaan Hangbea ei tunneta Daomeyn kuninkaiden luettelossa, eikä häntä mainita missään kirjallisissa selvityksissä ennen 1900-lukua. Hangben sukulaiset kuitenkin elivät vielä 1970-luvulla Abomeyssa.
Mohammed Salisu

Mohammed Salisu Abdul Karim (s. 17. huhtikuuta 1999) on ghanalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Southamptonia, johon hän siirtyi espanjalaisseura Real Valladolidista elokuussa 2020.
Salisu on pelannut kesään 2023 mennessä Espanjan La Ligassa 31 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Englannin Valioliigassa 68 ottelua.
Salisu pelasi Ghanan maajoukkueessa ensimmäisen kerran kolmessa ystävyysottelussa syys-marraskuussa 2022. Kolmannessa maaottelussaan hän teki maalin Sveitsiä vastaan. Marras-joulukuussa 2022 Qatarin MM-kilpailuissa hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun ja teki maalin toisessa ottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän on heinäkuun 2023 puoliväliin mennessä pelannut kaikkiaan kuusi maaottelua ja tehnyt kaksi maalia.
Agaja

Kuningas Agaja (1673–1740) mainitaan Dahomeyn suurimpana kuninkaana ja sotilaskomentajana. Noustuaan veljensä kuningas Akaban jälkeen valtaan vuonna 1708 hän laajensi Dahomeyn aluetta Abomeyn tasangolta Atlantin rannikolle. 
Maaliskuussa 1724 Agaja kukisti Alladan kuningaskunnan ja helmikuussa 1727 valloitettin ja ryöstettiin Whydah, jolloin Dahomey sai huomattavan sataman merelle Ouidahista. Alladan ja Whydahin valloitukset avasivat dahomeylaisille suorat yhteydet Eurooppaan ja orjakaupan kontrolliin. Toisaalta Alladan hyökkäys lähes lopetti Dahomeyn, koska se sai niskoilleen voimakkaan Oyojen imperiumin ja sen kuuluisan ratsuväen vihat. 
Vuosina 1726-1740 Abomeyhin hyökättiin ja sitä tuhottiin jatkuvasti. Agaja armeijoineen vatäytyi metsiin ja soille, kunnes Oyon joukot vetäytyivät. Vuonna 1730 Dahomey pyysi rauhaa ja luovutti itsensä Oyon vasalliksi. Dahomey pääsi pois vasallivaltion asemasta vasta kuningas Ghézon hallintoaikana. Agaja joutui luopumaan orjakaupan kuninkaallisesta monipoliasemasta Euroopan kauppiaille, joitka tosin olivat tuolloin siirtyneet tuottoisempiin orjasatamiin, joka vähensi Dahomeyn valtion kassatuloja. Oyon hyökkäykset jatkuvat ja Agaja kuoli. Hänen seuraajakseen tuli poikansa Tegbesu.
Freesia (yhtye)

Freesia (aiemmin Fresh!) oli vuonna 2019 perustettu ylivieskalainen pop-yhtye, Yhtyeen musiikki on pop-musiikkia.
Yhtye on julkaissut kaksi albumia ja seitsemän singleä. 
Yhtyeen debyyttisingle "Tähdet laulaa sulle / Sokaistu" julkaistiin elokuussa 2019. Yhtye vaihtoi nimen Fresh! muotoon Freesia syyskussa 2021. Samalla julkaistiin single "Mä pelkäsin silloin".
Yhtyeen debyyttialbumi "365" julkaistiin marraskuussa 2022.
Freesian toinen albumi "Kysymysmerkkei" julkaistiin syyskuussa 2024.
Freesia ilmoitti heinäkuussa 2025 lopettavansa toimintansa.Yhtyeen viimeiseksi esiintymiseksi jäi vuoden 2024 Maata Näkyvissä -festareiden päätöskonsertti.
Herrforsin voimalaitos

Herrforsin voimalaitos () on Pohjanmaalla Pedersöressä sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimii Ähtävänjoen alajuoksulla Kolpin taajamassa. Voimalaitoksen omistaa Herrfors.
Voimalaitos.
Herrfors on tyypiltään jokivoimalaitos, joka tuottaa vesivoimaa joen virtaamasta. Voimalan tarvitsema vesi saadaan Evijärvestä, jossa sijaitsee Kaarenhaarassa säännöstelypato. Kun säännöstelypatoa säädetään, saavat kaikki Ähtävänjoen vesivoimalaitokset saman verran vettä. Mikään Ähtävänjoen voimaloista ei voi varastoida yläjuoksulleen suuria määriä vettä säätövoimaksi. Herrforsin yläjuoksulla ei ole varsinaista yläallasta vaan ainoastaan jokiuoma. Ähtävänjoen vesistössä säännöstellään tätä varten Alajärveä, Lappajärveä ja Evijärveä. Herrforsin yläpuolisen vesistön järvisyys on 10,0 % ja sen valuma-alueen pinta-ala on noin 2 000 neliökilometriä.
Voimalaitos on rakennettu Kolppiin Ähtävänjoen alajuoksulle lähes viisi kilometriä ennen joen yhtymistä Purmonjokeen. Jokien yhteinen uoma jatkaa pari kilometriä laskien Luodonjärveen. Järven vedenpinnan korkeus vaihtelee 0,1–0,2 metriä mpy. Vedenpinta voimalaitoksen yläpuolella on yleensä yli 3,4 metriä järvenpintaa korkeammalla. Vaikka kyseessä on joki, voidaan yläpuolista, Kållforseniin päättyvää ja kahden kilometrin mittaista, osuutta pitää voimalaitoksen yläaltaana.
Joen keskivirtaama on voimalaitoksen kohdalla ollut vuosina 1981–2000 16,2 kuutiometriä sekunnissa (MQ, m³/s). Tarkastelujakson keskiylivirtaama on ollut 39,7 m³/s (MHQ) ja keskialivirtaama 5,4 m³/s (MNQ). Suurin mitattu virtaama on ollut 69 m³/s (HQ) ja pienin 3,3 m³/s (NQ). Voimalan rakennevirtaama on 27 m³/s, joten tulvakaudella joudutaan ylijäämä vesi juoksuttamaan ohi vesiturbiinien. Vesiturbiinien kapasiteetti on tällöin 600 kilowattia eli 0,6 megawattia. Voimalan pudotus on 3,4 metriä ja ilmoitettu keskimääräinen sähkön vuosituotanto on 4,1 gigawattituntia.
Velvoitteet.
Herrforsin viimeisin lupapäätös on vuodelta 1983 . Voimalaitoksen tule osallistua Ähtävänjoen merialueen kalaistutuksiin (meritaimenia) ja seurata istutuksien tuloksia. Osa istutuksista voidaan tehdä myös Ähtävänjokeen. Voimalaitoksen ylä- ja alapuolisten vedenpintojen tulee pysytellä lupaehtojen rajoissa, mutta voimalalla ei ole virtaamiin liittyviä rajoitteita.
Historiaa.
Voimalaitos valmistui vuonna 1962 ja sitä on peruskorjattu vuonna 1978.
Kénitra

Kénitra () on satamakaupunki Marokon pohjoisosassa.
Kénitra sijaitsee Sebou-joen suulla Atlantin rannikolla. Siellä on ollut satama ja linnoitus vuodesta 1913. Läheiset rauniot kertovat asutuksesta jo Karthagon aikoihin.
Vuonna 2014 kaupungissa oli noin 431 000 asukasta, arvio vuodelle 2020 oli 495 000.
Luostarivuoren Lyseon lukio

Luostarivuoren Lyseon lukio (lyhemmin Luostis) on turkulainen yleislukio, joka syntyi Luostarivuoren ja Turun Lyseon lukioiden yhdistyttyä vuonna 2018. Koulun motto on jo pitkään ollut "Opi oivaltamaan olennainen." Vuonna 2023 lukiota kävi 813 opiskelijaa.
Lukio sai nimensä, kun Luostarivuoren ja Lyseon lukioiden nimetkin yhdistettiin. Koulun seinässä oleva Tyttölyseo-teksti taas kuvaa talon historiaa, sillä Luostarivuori oli lähes sadan vuoden ajan vain tyttöjen koulu. 
Nimi.
Lukion nimi on yhdistelmä yhdistyneistä Luostarivuoren ja Lyseon lukioista. "Luostarivuori"-sanassa esiintyvä "luostari"-sana tulee Samppalinnanmäellä aikaisemmin sijainneen luostarin mukaan.
Opiskelijamäärä vuosittain.
Luostarivuoren Lyseon lukiossa on ollut opiskelijoita perustamisvuodestaan 2018 lähtien 711–813.
Georgetown (Delaware)

Georgetown on kunta ("town") Yhdysvalloissa Delawaren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 7 134 vuonna 2020. Kunta toimii Sussexin piirikunnan hallintokeskuksena.
Väestö.
Vuonna 2020 Georgetownin 7 134 asukkaasta valkoisia oli 37,9 %, mustia 13,4 %, alkuperäisasukkaita 3,1 %, aasialaisia 0,7 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,3 %. Asukkaista 32,2 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 12,5 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 45,2 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 25,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Georges Jouatte

Georges Jouatte (17. kesäkuuta 1892 Monaco – 13. helmikuuta 1969 Pariisi) oli ranskalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.
Jouatte syntyi oluenpanijan pojaksi. Hän rahoitti opintojaan esiintymällä tanssijana Casino de Parisin lavalla. Hän saattoi lauluopintonsa loppuun Saksassa. Tenoriksi hän kouluttautui Paul Cabanelin ja Louis Fourestierin johdolla. Jouatte esiintyi konserttisaleissa ennen näyttämödebyyttinsä tekemistä vuonna 1932 Théâtre Mogadorissa. Pariisin oopperaan hän pääsi vuonna 1934. Siellä hän teki ensimmäisen esiintymisensä Charles Gounod'n "Faustin" nimiroolissa. Vuonna 1936 hän esiintyi siellä menestyksekkäästi Richard Straussin "Ruusuritarissa" säveltäjän läsnäollessa. Jouatte esiintyi vuodesta 1937 myös Opéra-Comiquessa. Ensimmäiset oopperat, joissa hän siellä esiintyi, olivat Wolfgang Amadeus Mozartin "Ryöstö Seraljista" (Belmonten rooli) ja Claudio Monteverdin "L'incoronazione di Poppea". Tämän jälkeen Jouatte teki kiertueet Itävallassa ja Italiassa.
Jouatte esiintyi vuonna 1937 Covent Gardenissa Admètena Christoph Willibald Gluckin "Alcestessa". Hän teki vuosina 1933 ja 1936 konserttiesiintymiset Salzburgin musiikkijuhlilla. Montreux'ssa hän teki festivaaliesiintymisen laulaen tenorisolistina Giuseppe Verdin "Requiemin" esityksessä Bruno Walterin johdolla. Jouatte teki jäähyväisesiintymisensä Opéra-Comiquessa Taminon roolissa Mozartin "Taikahuilussa" vuonna 1946. Hän lauloi vielä 22. marraskuuta 1951 Énéen roolin Hector Berlioz'n "Troijalaisten" lyhennetyssä radioesityksessä Pariisin Salle Érardista Henri Tomasin johdolla. Jouatte lauloi myös Berlioz'n "La damnation de Faustin" ensimmäisessä kokonaisäänityksessä vuonna 1942 Jean Fournet'n johdolla. Hän oli tenorisolistina Berlioz'n "Requiemin" äänityksessä ja toisti Berlioz'n Faustin roolin vuonna 1948 Radio Francen lähetyksessä Albert Wolffin johdolla. Lisäksi Jouatte lauloi Serge Koussevitzkyn johtamalla Ludwig van Beethovenin 9. sinfonian äänityksellä, jossa lauloivat myös Janine Micheau, Solange Michel ja Charles Cambon.
Jouatte opetti Pariisissa muiden muassa sopraano Régine Crespiniä. Hän esiintyi varhaisella urallaan myös elokuvanäyttelijänä. Hänet nähtiin esimerkiksi saksalaisessa elokuvassa "Das Land ohne Frauen".
Øivind Bergh

Øivind Ingvard Bergh (3. joulukuuta 1909 Hamar – 25. tammikuuta 1987 Oslo) oli norjalainen viulisti ja kapellimestari. Hän johti Norjan radion orkesteria vuosina 1946–1976. Bergh toimi Norjan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuosina 1960–1963 ja 1965–1969.
Bergh sai Peer Gynt -palkinnon vuonna 1976.
Hoida mut

Hoida mut on suomalaisen laulaja Benjaminin single, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2023. Benjamin osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun 2023, jossa hän sijoittui seitsemänneksi eli viimeiseksi saaden yhteensä 66 pistettä.
Kappaleen video julkaistiin YouTubessa 13. tammikuuta 2023. ”Hoida mut” debytoi Suomen virallisen listan sijalla 7.
Ferhat Abbasin yliopisto

Ferhat Abbasin yliopisto (, , lyh. UFAS1) on Algerian Sétifissa toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin vuonna 1978. Vuonna Vuonna 1992 yliopisto nimettiin kansallisaatteen merkkihenkilön ja Algerian tasavallan ensimmäisen presidentin Ferhat Abbasin mukaan. 2011 aiempi yliopisto jakautui kahtia Sétif 1- ja Sétif 2 -yliopistoiksi.
Ferhat Abbasin yliopistolla (Setif 1) on neljä kampusaluetta. Näistä suurimmat ovat pääkampus (Campus El-Bez; kooltaan 111,6 ha) ja teknisten tieteiden kampus (Campus El-Maabouda; 49,4 ha). Tämän lisäksi yliopisto toimii Said Boukherissan ja Mohamed Seddik Benyahian kampusalueilla. 
Lukuvuonna 2021–2022 yliopistossa oli yhteensä 36 159 opiskelijaa. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa ja kolme instituuttia. Ne tarjosivat perustutkinto-opintoja 53:sta ja maisteriopintoja 96 oppiaineesta. Lisäksi oli 1 282 tohtoriopiskelijaa. Tiedekunnat ovat lääketiede (), teknologia (Faculté de Technologie), luonnontieteet (Faculté des Sciences), bio- ja elotieteet (Faculté des Sciences de la Nature et de la Vie) sekä talous-, kauppa- ja hallintotieteet (Faculté des Sciences Economiques, Commerciales et des Sciences de Gestion). Pysyvään opetushenkilökuntaan kuuluu noin 1 600 henkilöä ja hallinnolliseen sekä sopimussuhteiseen henkilökuntaan 1 300 henkilöä.
Ferhat Abbasin yliopistolla (Sétif 1) on joissain joissain yliopistovertailuissa nostettu Afrikan kärkipään yliopistoihin. Erityisesti THE-yliopistoranking nosti yliopiston vuoden 2023 listallaan jaetulle viidennelle sijalle Afrikassa ja jaetulle 401.–500. sijalle maailmassa. Kaikki yliopistovertailut eivät tue näin korkeaa laatuarviota. Esimerkiksi yliopistojen luonnontieteellisiä näyttöjä korostavan kiinalaisen ARWU-yliopistorankingin tuhannen kärkiyliopiston listalle ei mahtunut yhtään algerialaista yliopistoa vuonna 2022. EduRank sijoitti yliopiston Algerian 4. korkeatasoisimmaksi, mutta jätti sen Afrikan listallaan sijalle 127 ja maailmanlistallaan sijalle 4 428. Verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics-listaus luokitteli Ferhat Abbasin yliopiston Sétifissä neljänneksi kotimaassaan sijoittaen sen afrikkalaisten yliopistojen sijalle 91 ja maailmanlistansa sijalle 2 790.
Pekka Paasio

Taru Pekka Paasio (31. joulukuuta 1932 Helsinki – 17. kesäkuuta 1997 Joensuu) oli suomalainen kansanmusiikin tallentaja, kontrabasisti ja kapellimestari.
Paasio soitti Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1958–1966. Vuonna 1966 hänestä tuli Joensuun orkesterin kapellimestari, jona hän toimi vuoteen 1972 saakka. Hän oli tämän ohella Joensuun Puhallinorkesterin kapellimestari vuosina 1965–1968. Lisäksi Paasio opetti lehtorina vuosina 1971–1973 Joensuun musiikkiopistossa ja vuosina 1975–1993 Joensuun korkeakoulun/yliopiston opettajankoulutuslaitoksessa.
Paasio laati "Kontrabassokoulu"-nuottivihon, joka ilmestyi Musiikki-Fazerin kustantamana vuonna 1963 ja josta julkaistiin uusi painos vuonna 1976. 
Huomattavan elämäntyön Paasio teki keräämällä ja tallentamalla pohjoiskarjalaista kansanmusiikkia ja kirjoittamalla niihin nuotit. Tämä oli osa Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön aloittamaa kansanmusiikin tallennustyötä. Paasio keräsi muun muassa pielisjärveläistä kansanmusiikkia, lauluja Suojärveltä ja Salmista sekä Ilomantsista. Nämä on arkistoitu Joensuussa Karjalan tutkimuslaitokseen. Paasio toimitti teoksen "Karjalaisia kansanlauluja Lieksan seudulta". 
Paasio oli naimisissa laulaja Taru Pyhälän kanssa. Paasio esiintyi Taru Pyhälän kanssa Ranskassa Rennesin 8. kansantaiteen perinnejuhlilla ja Pariisin yliopistossa vuonna 1981 suomalaisen kansanmusiikin ohjelmassa, johon kuului pohjoiskarjalaisten itkuvirsien ohella myös tämän perinteen teoreettista esittelyä, jopa säännöistä poiketen säestystä 9-kielisellä kanteleella.
Tomi Paasonen

Tomi Paasonen (s. 5. tammikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen koreografi ja entinen balettitanssija.
Paasonen opiskeli muiden muassa Seija Silfverbergin johdolla. Hän liittyi Hampurin valtionoopperan balettiin vuonna 1989 ja pääsi sen solistiksi vuonna 1993. Paasonen tanssi muun muassa John Neumeierin baleteissa "Otello" (rooli: Jago), "Kesäyön unelma" ja "Peer Gynt" sekä Mats Ekin teoksessa "Meinungslose Weiden". Hän joutui vuonna 1997 onnettomuuteen Chicagossa eikä tämän seurauksena pystynyt jatkamaan tanssiuraansa, joka oli tuonut hänelle kansainvälistä mainetta. Paasonen teki jo 1990-luvun alkupuolella koreografioita Hampurin Kampnageliin. Hän on koreografina tehnyt myös muun muassa isälleen, merikapteeni Pauli Paasoselle omistamansa "Lauantaitanssit"-teoksen. Se käsittelee elämän ja kuoleman teemoja sekä elämänjaksojen päättymisiä ja jatkumoita.
Paasonen oli vuonna 1998 San Franciscossa mukana perustamassa multimediaa hyödyntävää tanssi- ja taidetuotantoyhtiö Kunst-Stoffia. Euroopassa hän on näyttämötaiteen ohjaamisen ohella myös tehnyt lyhytelokuvia, videoinstallaatioita, interaktiivisia teoksia ja valokuvataidetta.
Lagosin yliopisto

Lagosin yliopisto (, lyh. UNILAG) on Nigerian Lagosin metropolialueella toimiva julkinen yliopisto. Se perustettiin alkujaan vuonna 1962.
Yliopistolla on Lagosissa kaksi kampusaluetta Yabassa Lagos Mainlandin paikallishallintoalueella (LGA) ja yksi, lääketieteellisen korkeakoulun kampus Idi-Arabassa Suruleren paikallishallintoalueella. Keskeisen osa lääketieteen kampusta muodostaa Lagosin yliopiston opetussairaala, joka on Nigerian johtava yliopistollinen sairaala. Tiedekuntia on 12 ja tämän ohella yliopistolla on kuusi opetusta antavaa instituuttia. Tiedekunnat ovat: farmasian (Pharmacy), hammaslääketieteen (Dental Sciences), insinööritieteiden (Engineering), kasvatustieteen (Education), kliinisten tieteiden (Clinical Sciences), liikkeenjohdon (Business Administration), luonnontieteiden (Science), lääketieteen (Basic Medical Sciences), oikeustieteen (Law), taiteen (Arts), sosiaalitieteiden (Social Sciences) ja ympäristötieteiden (Environmental Sciences) tiedekunta.
Lukuvuonna 2019-2020 opiskelijoita oli yhteensä 62 215, joista 57 prosenttia opiskeli alempaa korkeakoulututkintoa, 15 % maisteri- tai jatko-tutkintoa, 20 % suoritti etäopintoja ja 8 prosenttia jotain muita opintoja. Alempaa korkeakoulututkintoa varten oli 110 opinto-ohjelmaa ja maisteri- tai tohtorivaiheen ohjelmia oli tarjolla 129 kappaletta.
THE-yliopistoranking luokitteli yliopiston vuoden 2023 listallaan erääksi Afrikan kärkipään yliopistoista. UNILAG sai Afrikan THE-yliopistolistalla jaetun viidennen sijan ja arvostettiin jaetulle 401–500. sijalle maailmassa. Useat muut yliopistovertailut eivät tue aivan näin korkeaa yliopistollista tasoa. Esimerkiksi yliopistojen luonnontieteellisiä näyttöjä korostavan kiinalaisen ARWU-yliopistorankingin tuhannen kärkiyliopiston listalla oli vain Ibadanin yliopisto (sijaluokassa 801-900, vuonna 2022). Arabiemiraateissa koottu CWUR-yliopistoranking arvosti yliopiston Nigerian kolmanneksi korkeimmalle sijalle Ibadanin yliopiston ja Nigerian yliopiston jälkeen ja maailmanlistalla sijalle 1 924. EduRank sijoitti yliopiston Nigerian toiseksi korkeatasoisimmaksi, mutta jätti sen Afrikan listallaan sijalle 24 ja maailmanlistallaan sijalle 1 615. Verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics-listaus luokitteli UNILAGin heinäkuun 2025 listallaan toiselle sijalle Nigeriassa, ja maailmanlistansa sijalle 975.