tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Adlène Guedioura

Adlène Guedioura (, s. 12. marraskuuta 1985 La Roche-sur-Yon, Ranska) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa Sheffield Unitedia.
Hänen isänsä Nasser pelasi hyökkääjänä.
Seurajoukkueura.
Guedioura vietti uransa alkuvuodet Ranskassa, josta hän siirtyi Belgiaan vuonna 2008. Kaudella 2009–2010 Guedioura siirtyi Charleroin joukkueeseen, josta hänet lainattiin tammikuussa 2010 loppukaudeksi Englannin valioliigassa pelanneeseen Wolverhamptoniin. Kauden päätyttyä Guedioura allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen Wolverhamptonin kanssa toukokuussa 2010. Hän ehti pelata kaudella 2010–2011 kuusi ottelua ennen kuin loukkasi sääriluunsa ottelussa Aston Villaa vastaan. Vamman uskottiin pitävän Guediouran 4–6 kuukautta poissa pelikentiltä. Kaudella 2011–2012 Guedioura pelasi Wolverhamptonissa kymmenen ottelua, kunnes hän siirtyi 30. tammikuuta 2012 lainasopimuksella Nottingham Forestiin.
Maajoukkueura.
Ranskassa syntynyt Guedioura on edustanut Algeriaa ensimmäisen kerran vuonna 2005 tultuaan valituksi Algerian olympiajoukkueeseen.
Sittemmin Guedioura on edustanut Algeriaa myös aikuisten tasolla tultuaan valituksi vuoden 2010 MM-kisajoukkueeseen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Irlantia vastaan 28. toukokuuta 2010. Normaalista keskikentän pelipaikasta poiketen hän pelasi oikeana laitapuolustajana. Guedioura pelasi myös 2010 MM-kisoissa kolmessa ottelussa tullessaan jokakerta vaihdosta kentälle.
Guedioura teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin 3. syyskuuta 2010 vuoden 2012 Afrikan kisojen karsintaottelussa Tansaniaa vastaan.
Guedioura kuului Afrikan-mestaruuden 2019 voittaneeseen joukkueeseen.
Tor (asema)

Tor on Norjan tutkimusasema Antarktiksella, Kuningatar Maudin maalla, Prinsessa Märthan rannikolla. Vuonna 1993 avattu asema on toiminnassa Antarktiksen kesän aikaan ja sitä käytetään muun muassa ornitologisten havaintojen tekemiseen. 
Asema sijaitsee noin 1 625 metriä merenpinnan tasosta, 200 kilometrin päässä merenrannasta.
Brasilian Grand Prix 2009

Brasilian Grand Prix 2009 (virallisesti Formula 1 Grande Prêmio do Brasil 2009) oli Formula 1 -kauden 2009 16. osakilpailu, joka ajettiin 18. lokakuuta Interlagosin moottoriradalla Brasiliassa.
Kilpailu.
Kilpailussa toisella kierroksella varikolla sattui erikoinen tapaturma. Heikki Kovalainen ja Kimi Räikkönen olivat varikolla, ja molemmat lähtivät lähes samaan aikaan. Kovalainen lähti liian aikaisin radalle, ja bensaletku jäi autoon roikkumaan. Räikkönen ajoi perässä bensavanan päältä ja hänen autonsa lämpö sytytti auton hetkeksi tuleen. Tuli kuitenkin sammui lähes heti itsestään. Räikkönen sai hieman bensaa silmiinsä, sillä hänen visiirinsä ei ollut kiinni varikkosuoralla. Tapahtuman vuoksi Kovalainen sai 25 sekunnin aikasakon ja putosi näin yhdeksänneltä sijalta kahdenneksitoista. McLaren sai myös 33 500 euron sakot. Jenson Button varmisti maailmanmestaruutensa tulemalla viidenneksi, jolloin hänen pisteensä ylsivät 89 pisteeseen, kun Rubens Barrichellon pisteet jäivät tässä kilpailussa 72 pisteeseen ja Sebastian Vettelin 74 pisteeseen. Brawn varmisti samalla valmistajien mestaruuden.
Kilpailun voitti Red Bullin Mark Webber. Unkarin GP:n aika-ajoissa loukkaantunut ja aiemmalla kaudella kotikilpailunsa voittanut Felipe Massa oli heiluttamassa ruutulippua kilpailun päätteeksi.
Showa

Showa (jap. 昭和基地 Shōwa Kichi) on Japanin omistama tutkimuskeskus Antarktiksella. Asema sijaitsee Kuningatar Maudin maalla koordinaateissa 69°00′S 39°35′E﻿. Asema rakennettiin vuonna 1957. 
Tutkimuskeskuksessa on tilaa 110 työntekijälle kesäkautena, mutta talvisin työntekijöitä on maksimissaan noin 40. Asemalla tutkitaan meteorologiaa, seismologiaa, valtamerta, glasiologiaa, geologiaa, maantiedettä, biologiaa ja lääketiedettä.
Asemalta on laukaistu useita kymmeniä luotaimia.
Exclusive

Exclusive on R&amp;B-artisti Chris Brownin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2007.
Taustatietoa.
Albumi sijoittui sijalle neljä Billboard 200 -listalla. Ensimmäisen viikon aikana albumia myytiin 295 000 kappaletta. Albumin ensimmäinen single "Wall to Wall" julkaistiin toukokuussa 2007, mutta se ei saanut merkittävää huomiota. Se oli Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan 79. sijalla. Syyskuussa 2007 julkaistiin albumin toinen single "Kiss Kiss", jolla vieraili T-Pain. Toinen single menestyi edeltäjäänsä paremmin sijoittuen Billboard Hot 100 ja Uuden-Seelannin singlelistojen kärkeen. Saman vuoden joulukuussa julkaistiin albumin kolmas single "With You", joka menestyi myös hyvin. Se sijoittui Billboard Hot 100 -listan toiselle sijalle... Uuden-Seelannin listalla sijoitus oli jälleen ensimmäinen sija. Albumin neljäs single "Take You Down" julkaistiin huhtikuussa 2008. Se ei menestynyt erityisen hyvin: Billboard Hot 100 -listan 43. sija. 3. kesäkuuta 2008 albumista julkaistiin Deluxe Edition nimellä "Exclusive: The Forever Edition". Deluxe Editionilta julkaistiin kaksi singleä "Forever" ja "Superhuman", joista ensimmäinen sijoittui Billboard Hot 100 -listan toiselle sijalle ja ykköspaikalle Irlannissa ja Uudessa-Seelannissa. Toinen single "Superhuman" ei saavuttanut merkittävää huomiota. Singlellä vierailee naislaulaja Keri Hilson.
802 Naval Air Squadron

802 Naval Air Squadron (802 NAS) oli Britannian kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Palvelus.
802 laivue perustettiin 3. huhtikuuta 1933 yhdistämällä 408 ja 409 lentueet kalustonaan 9 Hawker Nimrodia ja 3 Hawker Ospreyta. Laivue siirrettiin "HMS Gloriousille" Välimeren laivastoon. Laivue palasi Englantiin tukialuksen siirtyessä telakalle 1934. Laivue oli hetken aikaa sijoitettuna "HMS Courageousille", kunnes "Glorious" palasi palvelukseen Välimerelle. Laivueen kalustoksi vaihdettiin toukokuusta 1939 alkaen 12 Gloster Sea Gladiatoria.
Toinen maailmansota.
Toisen maailmansodan syttyessä laivue palveli edelleen "Gloriousilla" kalustonaan Gloster Sea Gladiatorit. Laivue tuhoutui Saksan laivaston taisteluristeilijöiden "Scharnhorstin" ja "Gneisenaun" upottaessa lentotukialuksen 8. kesäkuuta 1939 Norjan rannikolla.
Laivue perustettiin uudelleen 21. marraskuuta 1940 804 laivueen lentueesta RNAS Hatstonissa kalustonaan 12 Grumman Martlettia. Laivue jaettiin kahtia ja sijoitettiin heinä-elokuussa 1941 "HMS Audacitylle" ja "HMS Argukselle". "Argukselle" sijoitettu B-lentue (802B) siirrettiin "HMS Victoriousille". Laivue kasattiin "Audacitylle" ja se tuhoutui seuraavan kerran "Audacityn" upotessa 21. joulukuuta 1941 Saksan laivaston sukellusveneen "U-741":n torpedoitua sen.
Laivue perustettiin uudelleen 1. helmikuuta 1942 RNAS Yeoviltonissa kalustonaan kuusi Hawker Sea Hurricanea. Laivue siirrettiin syyskuussa "HMS Avengerille" yhdessä 883 laivueen kanssa suojaamaan Jäämeren saattuetta PQ18:a. Saattue oli ensimmäinen, minkä suojana oli saattuetukialus. Laivueen palattua Englantiin syyskuussa sen kalustoksi vaihdettiin yhdeksän Hawker Sea Hurricane IIb:tä. Kaluston vaihdon jälkeen laivue palasi "HMS Avengerille" suojaamaan Pohjois-Afrikan maihinnousua. Kolmannen kerran laivue menetettiin "Avengerin" upotessa "U-155":n torpedoimana 15. marraskuuta 1942.
Laivue perustettiin uudelleen 1. toukokuuta 1945 RNAS Arbroathissa kalustonaan 24 Supermarine Seafire L.III -konetta. Laivueen kalusto vaihdettiin elokuussa kahteentoista Seafire XV koneeseen. Laivue lakkautettiin muutama vuosi sodan päättymisen jälkeen.
Bretagnen lippu

Bretagnen lippu eli Gwenn ha Du () on Bretagnen alueen ("région") lippu, jonka suunnitteli bretagnelaisnationalisti Morvan Marchal vuonna 1923. Lippu pohjautuu Yhdysvaltain ja Kreikan lippuihin.
Siinä on yhdeksän vaakaraitaa väreiltään musta-valkoinen ja sen vasemmassa ylänurkassa olevassa kentässä on musta-valkoinen kärpännahkakuviointi. Lipun vasemman ylänurkan kenttä viittaa Bretagnen herttuakuntaan. Lipun mustat raidat kuvaavat herttuakunnan ranskankielisiä hiippakuntia: Dol, Nantes, Rennes, Saint-Malo ja Saint-Brieuc, kun taas valkoiset kuvaavat herttuakunnan bretoninkielisiä hiippakuntia: Trégor, Léon, Cornouaille ja Vannes.
Mizuho (asema)

Mizuho () on Japanin omistama asema Kuningatar Maudin maalla, Antarktiksella. Asema avattiin vuonna 1970, ja se sijaitsee 270 km kaakkoon Japanin tutkimusasema Showasta. Asemaa hallinnoi National Institute of Polar Research. Mizuho sijaitsee 2 230 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.
Laitoksen tutkimusalaan kuuluvat muun muassa meteorologia ja glasiologia. Asema on ollut suljettuna vuodesta 1987 lähtien.
Ingen (kylä)

Ingen on kylä Burenin kunnassa Gelderlandin provinssissa Alankomaissa. Vuoden 2024 alussa Ingenissä oli 1 065 asukasta, joista miehiä oli 510 ja naisia 555.
Linnuntietä Ingenistä on matkaa..
Ingenin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa vuonna 1893 rakennettu Op Hoop Van Beter -tuulimylly. Kylässä on myös kirkko.
Santeri Latvala

Santeri Latvala (s. 25. helmikuuta 1991) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa koripallon I-divisioonassa pelaavaa Kristika Turkua. Bisonsia/Loimaan Korikonkareita Latvala on edustanut myös kaudet 2010–2012. Tätä ennen hän pelasi kolme kautta Kauhajoen Karhussa. 186 cm pitkän Latvalan kasvattajaseura on Vimpelin Veto.
Pelaajaura.
Latvala aloitti koripalloharrastuksensa kasvattajaseurassaan Vimpelin Vedossa. Vedosta Latvala siirtyi Lapuan Korikobriin, jossa hän pelasi muutamia vuosia juniorisarjoja. Kaudeksi 2007–2008 Kauhajoen Karhu kiinnitti 16-vuotiaan Latvalan Korisliigaan nousseeseen miesten edustusjoukkueeseen neljän vuoden sopimuksella.
Tulokaskaudellaan miesten pääsarjassa Latvala ei saanut vielä otteluissa paljoa vastuuta ja hänen pistekeskiarvonsa 22 ottelussa jäikin 0,6 pisteeseen. Hän teki pääsarjatason henkilökohtaiseksi piste-ennätyksekseen viisi pistettä 29. helmikuuta 2008 vierasottelussa Lappeenrannan NMKY:tä vastaan. Karhu hävisi Korisliigan runkosarjan ja putosi siten seuraavaksi kaudeksi takaisin I-divisioonaan. Kaudella 2008–2009 Latvalan vastuu I-divisioonassa pelanneessa joukkueessa kasvoi ja Karhun voittaessa runkosarjan hän teki pelaamissaan 17 runkosarjan ottelussa pisteitä 4,6 ottelua kohti ja saavutti levypalloja 1,5 ottelua kohti. Myös I-divisioonan pudotuspelit päättyivät Karhun voittoon ja siten joukkueen suoraan nousuun Korisliigaan. Latvalan vastuu pudotuspeleissä jäi kuitenkin pieneksi ja hän teki ainoastaan 0,3 pistettä ottelua kohti. Latvala pelasi kaudella 2008–2009 miesten I-divisioonan ohessa A-poikien SM-sarjaa Korikobrien joukkueessa 15,3 pisteen keskiarvolla.
Lähteet.
Suomen Koripalloliiton tilastopalvelu
Australian puolustusvoimat

Australian puolustusvoimat () on Australian puolustuksesta vastaava sotilasorganisaatio, jonka muodostavat maavoimat, merivoimat ja ilmavoimat. Sillä on 53 000 kokoaikaisessa aktiivipalveluksessa olevaa sotilasta ja 20 000 reserviläistä, joten se on Oseanian alueen suurin kansallinen armeija, mutta se on huomattavasti pienempi kuin useimpien Aasian maiden asevoimat. Perustuslain mukaan asevoimien ylipäällikkö on kenraalikuvernööri, mutta lain mukaan pääministeri valvoo asevoimia.
Historia.
Australialla on ollut puolustusvoimat vuodesta 1901 lähtien.
Ensimmäinen maailmansota.
Australian kuninkaallisen armeijan ("Australian Imperial Force") sotilaat taistelivat ensimmäisessä maailmansodassa vapaaehtoisina osana brittien johtamaa Australian ja Uuden-Seelannin armeijakuntaa.
Meneillään olevat operaatiot.
Syyskuussa 2008 Australialla oli noin 3 500 sotilasta tehtävissä ulkomailla, joista Afganistanissa on 1 080, Irakissa noin 1000, Itä-Timorissa rauhanturvatehtävissä 750, Salomonsaarilla 140 ja Lähi-idässä sekä Afrikassa 52 sotilasta.
Heikki Wala

Heikki Matti Wala (22. elokuuta 1948 Suolahti – 29. marraskuuta 2021 Uusikaupunki) oli suomalainen koripallovalmentaja. Hän oli myös kokoomuksen jäsen ja oli Uudenkaupungin kaupunginhallituksen puheenjohtaja.
Ura.
Wala aloitti Uudenkaupungin Urheilijoiden koripallotoiminnan vuonna 1974. Vuodet 1974–1976 hän oli seuran miesten joukkueen päävalmentaja. Vuodet 1983–1999 Wala toimi seuran toiminnanjohtajana. Paluun miesten valmentajaksi hän teki joulukuussa 1984. Wala valmensi Uudenkaupungin Urheilijat SM-pronssille vuosina 1985, 1987 ja 1992. Hänen johdollaan seura voitti SM-kultaa vuonna 1990. Suomen cupissa Wala valmensi seuran kaksi kertaa mestariksi vuosina 1986 ja 1988. Hän lopetti päävalmentajana vuonna 1994. Tämän jälkeen hän toimi vielä lyhyen ajan päävalmentajana kaudella 1996–1997.
Romanttinen tie

Romanttinen tie () on tie Etelä-Saksassa Baden-Württembergissä ja Baijerissa. Tie tulee Würzburgin ja Füssenin välille. Tien varrelta löytyy myös maailmankuulu Neuschwansteinin linna ja Wiesin pyhiinvaelluskirkko.
Salaheddine Sbai

Salaheddine Sbai (s. 21. elokuuta 1985 Rabat) on marokkolais-belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. 
Maajoukkueura.
Sbai pelasi ensimmäisen maaottelunsa Marokon paidassa 11. lokakuuta 2008.
Richard Lundy

Richard James "Dick" Lundy (14. elokuuta 1907 Michigan, Yhdysvallat – 7. huhtikuuta 1990 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Disneyn studioilla toiminut animaattori ja elokuvaohjaaja, joka loi sarjakuva- ja piirroshahmo Aku Ankan yhdessä Walt Disneyn kanssa.
Lundy toimi animaattorin urallaan 33. animaatiossa. Hän oli tekemässä muun muassa animaatioita "Viisas Kana Kananen" ja "Höyrylaiva Ville".
Concordia (asema)

Concordia on vuonna 2005 avattu ympärivuotinen tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee 3 233 metriä merenpinnan yläpuolella ja 560 kilometrin päässä Vostok-tutkimusasemalta. Etelänavalle on matkaa 1 670 kilometriä. Asema sijaitsee Australian itselleen vaatimalla Antarktiksen alueella.
Asema toimii ympärivuotisesti ja suurin osa työntekijöistä on kotoisin Ranskasta ja Italiasta. Concordian asemalla tutkitaan muun muassa glasiologiaa ja astronomiaa. Alue on yksi maapallon kylmimmistä: vuoden keskilämpötila on noin −54 °C ja talvella lämpötilat voivat hyvinkin laskea −80 °C:seen. Kaikesta huolimatta alueella ei esiinny kovinkaan voimakkaita tuulia: tyypillinen tuulen nopeus talvella on vain 2,8 m/s.
Onni Murto

Onni Urho Hyyryläinen myöh. Murto (käytti Saksassa peitenimeä Juho Salo), () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Hän osallistui myöhemmin talvisodassa Viipurin puolustukseen. 
Perhe ja koulutus.
Hyyryläisen vanhemmat olivat konttoristi Ronald Hyyryläinen ja Ellen Maria Forss. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Elviira Sofia Holopaisen kanssa. Hän kävi kuusi luokkaa Viipurin suomalaista reaalilyseota. 
Jääkärikausi.
Hyyryläinen työskenteli maatalousharjoittelijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 19. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hyyryläinen jäi Saksaan pataljoonan lähdettyä takaisin Suomeen helmikuussa vuonna 1918. 
Paluu Suomeen.
Hyyryläinen palasi takaisin Suomeen 19. maaliskuuta 1919, mutta ei osallistunut itse sisällissotaan taistelevissa joukoissa. Hän toimi myöhemmin liikemiehenä vuosina 1919–1924, jona aikana hän vaihtoi sukunimensä vuonna 1920 Murroksi. Murto työskenteli pienviljelijänä Raivolassa vuosina 1924–1934 ja oli sen jälkeen talonmiehenä Viipurissa. 
Talvi- ja jatkosota.
Murto osallistui talvisotaan joukkueen varajohtaja Viipurin Vartiopataljoonassa ja osallistui taisteluihin Länsi-kannaksella ja Viipurinlahdella. Välirauhan aikana hän jatkoi aluksi samassa tehtävässä, josta hänet myöhemmin siirrettiin Elintarvikevarikko l:een. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin kiväärijoukkueenjohtajaksi Jalkaväenkoulutuskeskus 1:een, josta hänet siirrettiin vuonna 1942 tarkastuspiirin päällikön apulaiseksi Sotavankileiri 6:een. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Itä-Karjalan Sotilashallinnon esikuntaan palkanmaksajaksi, missä tehtävässä hän toimi sodan loppuun saakka. Sotien jälkeen Murto keskittyi harrastukseensa kirjallisuuden kääntämiseen.
Fulcanelli

Fulcanelli oli ranskalainen alkemisti ja kirjailija, jonka todellisesta henkilöllisyydestä kiistellään edelleen. Pseudonyymi "Fulcanelli" on sanaleikkiä roomalaisen tulenjumalan nimestä Vulcan ja hepreankielisestä jumalaa tarkoittavasta sanasta Ēl. Häntä kutsutaan myös Mestarialkemistiksi. Fulcanelli tulkitsee "Le Mystere des Cathedrales" -kirjassaan keskiaikaisten katedraalien alkemiallista symboliikkaa. Fulcanellin elämään ja työhön liittyy paljon ratkaisemattomia mysteerejä, kuten hänen katoamisensa vuonna 1926 ja irralliset ilmestymisensä vuosina 1937 ja 1953. Hänellä oli yksi oppilas, Eugène Canseliet.
Fulcanelli on kirjoittanut kaksi kirjaa:
Serkiä

Serkiä (; vuosina 1918–2016 "Volotarkka", ven. Волода́рский, "Volodarski") on historiallinen kaupunginosa Pietarin Kraasselan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen rautatielaiturin ympärillä kaupungin lounaisosassa. Vuoteen 1918 saakka nimenä oli "Sergijeva pustyn" lähellä sijainneen samannimisen luostarin mukaan. Myöhempi nimitys oli annettu venäläisen vallankumouksellisen V. Volodarskin kunniaksi.
1700-luvun alussa seudulla sijaitsi keisarinna Jekaterina Ivanovnan kartano. 1730-luvun alussa keisarinna Anna Ivanovna lahjoitti sen Troitse-Sergijeva lavran igumenille, joka perusti paikalle samannimisen erakkoluostarin. Rautatien valmistuttua vuonna 1857 seudulle syntyi huvila-asutus. Leningradin piirityksen aikana alue oli saksalaisten hallussa Suomenlahden etelärantaa myöten. Vuonna 1963 taajama liitettiin Leningradiin. Vuonna 1857 valmistuneen Nicholas Benois’n suunnitteleman rautatie-aseman lähellä on Venäjän kansalaissodan ja Leningradin piirityksen aikaisia joukkohautoja.
Pulkkala

Pulkkala (myös "Pulkova", ) on historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin eteläosassa Pulkkalanmäen (ven. Пулковские высоты, "Pulkovskije vysoty") ympäristössä.
Pulkkalan kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Myöhemmin se koostui kahdesta osasta: Ylä- eli Suuresta Pulkkalasta (ven. Большое Пулково, "Bolšoje Pulkovo") ja Ala-Pulkkalasta (ven. Подгорное Пулково, "Podgornoje Pulkovo"). Venäläisten asuttamien kylien lähellä sijaitsivat Venjoen seurakuntaan kuuluneet inkerinsuomalaiset Pulkkalan kolkan kylät: Hietakylä eli Hiekkylä (ven. Пески, "Peski"), Hällölä (ven. Галлерово, "Gallerovo"), Kelola (ven. Кокколево, "Kokkolevo"), Kiiskilä (ven. Кискино, "Kiskino"), Penttilänmäki eli Korkeamaa (ven. Пенти, "Penti"), Pieni-Kattilaisi (ven. Малое Катлино, "Maloje Katlino"), Pulkkalan Kapasi (ven. Верхнее Койрово, "Verhneje Koirovo"), Rajakivi (ven. Камень, "Kamen"), Rusila eli Rusinautio (ven. Гонгози, "Gongozi"), Sintosi eli Kolmikanta (ven. Синда, "Sinda") ja Uusikylä (ven. Нижнее Койрово, "Nižneje Koirovo"). Pienessä-Kattilaisissa, Rajakivellä ja Uudessakylässä asui myös ortodoksisia inkerikkoja. Kylät tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana.
1700-luvulla alueen kautta rakennettiin Pietarin ja Tsarskoje Selon välinen maantie (nykyinen Pulkovskoje šosse), jonka ympärille istutettiin puistoja. Vuonna 1839 perustettiin Pulkovon tähtitieteellinen observatorio. Vuonna 1941 Pulkkalanmäen puolustuslinjalla pysäytettiin Leningradiin hyökänneet saksalaisjoukot. Alue liitettiin Leningradin kaupunkiin vuonna 1973.
Pulkkalasta ovat saaneet nimensä Pulkovon lentoasema ja suomalaisten 1980-luvun alussa rakentama Pulkovskaja-hotelli.
Ville Mauranen

Vilhelm (Ville) Mauranen () oli suomalainen jääkärivänrikki. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Hän osallistui vielä vanhoilla päivillään talvisotaan joukkueenjohtajana rintamajoukoissa. 
Perhe ja koulutus.
Maurasen vanhemmat olivat Iivana Mauranen ja Outi Höttönen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lyyli Elisabeth Knuuttilan kanssa. Mauranen kävi kaksi luokkaa Nurmeksen yhteiskoulua ja kauppakoulun. 
Jääkärikausi.
Mauranen työskenteli konttoristina Nurmeksessa, Kuopiossa ja Mikkelissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 28. maaliskuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan elokuussa vuonna 1917. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Mauranen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 28. heinäkuuta 1918 ja astui sen jälkeen armeijan palvelukseen 18. syyskuuta 1918. Hänet sijoitettiin armeijaan joukkueenjohtajaksi Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5:n 7. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1918 Sortavalan rajavartioryhmän 3. pataljoonaan. Armeijasta Mauranen erosi 12. helmikuuta 1919 ja ryhtyi sen jälkeen järjestämään Repolan suojeluskuntaa. Mauranen toimi 7. toukokuuta 1919 - 19. lokakuuta 1920 välisen ajan W. Karjalan toimituskunnan määräyksestä Repolan-Porajärven ja lintujärven suojeluskuntain piiripäällikkönä. Hän osallistui myös Porajärven ja Lintujärven valtauksiin, missä hän haavoittui elokuussa vuonna 1919. Myöhemmin hän työskenteli Oy Agroksen koneosaston johtajana vuosina 1920 – 1923 ja Alfa-Laval oy:n piiritarkastajana vuosina 1925 – 1937 sekä oli Valtion patruunatehtaan palveluksessa vuosina 1931 - 1932 ja Helsingin sotilaspiirin ylimääräisenä kanslistina vuosina 1932 – 1935, jonka jälkeen hän työskenteli vuosina 1936 – 1937 Jaakkiman varuskuntapesulan johtajana. Myöhemmin hän työskenteli maanviljelijänä Iisalmen maalaiskunnassa. 
Talvi- ja jatkosota.
Mauranen osallistui talvisotaan joukkueenjohtaja Jalkaväkirykmentti 67:n II pataljoonan 5. komppaniassa ja osallistui taisteluihin Tammisuolla ja Kärstilässä. Välirauhan aikana hän toimi Jalkaväkirykmentti 67:n Kevyen Kolonnan johtajana. Jatkosotaan Mauranen ei osallistunut vaan hän siirtyi Iisalmen maalaiskuntaan jatkamaan maanviljelystä. Hänet haudattiin Iisalmen maalaiskuntaan.
Henryk Gruth

Henryk Gruth (s. 2. syyskuuta 1957 Ruda Śląska, Puola) on yksi kaikkien aikojen maineikkaimmista puolalaisista jääkiekkoilijoista. Puolustajana pelannut Gruth edusti kotimaassaan GKS Katowicea ja GKS Tychya. Hän ehti pelata myös kauden Sveitsissä ZSC Lionsissa, jossa saavutti 7 maalia ja 19 syöttöä.
Maajoukkue.
Puolan jääkiekkomaajoukkueessa Gruth pelasi vuosien 1980, 1984, 1988 ja 1992 talviolympialaisissa sekä 17 kertaa MM-kisoissa. Maataan hän edusti kaikkiaan 248 kertaa ja keräsi maaotteluissa 109 tehopistettä.
Mustajoki (Pietari)

Mustajoki () on joki Pietarin kaupungin alueella Venäjällä. Sen aikaisempia nimiä ovat "Vihojoki", "Vihonoja" ja "Koivuoja". Suomalainen "Mustajoki" mainitaan asutuksen nimenä vuonna 1770.
Joki saa alkunsa Kolomäen lähellä sijaitsevasta Pitkäjärvestä (ven. Долгое, "Dolgoje") ja laskee Suureen Nevkaan Mantereen tienoilla. Sen pituus on 8,1 kilometriä ja leveys alajuoksulla lähes 20 metriä.
Mustanjoen rannalla sijaitsee Aleksandr Puškinin ja Georges d'Anthèsin kaksintaistelupaikka muistomerkkeineen. Joen suun lähellä on Vyborgskaja-hotelli ja Tšornaja Retškan metroasema.
Toivo Maunu

Toivo Johannes Maunu (ent. Jussila, ) oli suomalainen jääkärilääkintäkapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Jääkäritykistössä. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki Suomen puolustusvoimain Ilmavoimissa ja ilmapuolustuksen parissa. Myöhemmin armeija koulutti hänestä eläinlääkärin. 
Perhe ja koulutus.
Maunun vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Jussila ja Vilhelmiina Mikkola. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Elsa Vilhelmiina Pelkosen kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopistossa ja suoritti lääketieteen alkututkinnon vuonna 1914 ja eläinlääkäritutkinnon Dresdenin eläinlääkärikorkeakoulussa vuonna 1922.
Jääkärikausi.
Maunu liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 7. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 12. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Saksassa oloaikanaan hän suoritti opintomatkan 9. toukokuuta – 19. elokuuta 1917 välisenä aikana.
Suomen sisällissota.
Maunu astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan Jääkäritykistön 1. patteriin, missä joukossa hän osallistui taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet sijoitettiin tykistön uudelleen järjestelyssä vasta perustetun Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 1. patteriin ja hän osallistui sen mukana Viipurin valloitukseen. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Maunu palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin syyskuussa vuonna 1918 Suomen senaatin sota-asiaintoimituskunnan eläinlääkintäosastolle, mistä hänet lähetettiin lokakuussa vuonna 1918 opintomatkalle Dresdenin eläinlääkärikorkeakouluun. Maunu erosi armeijan palveluksesta 1. huhtikuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen yksityisenä eläinlääkärinä Tampereella vuodesta 1922 alkaen vuoteen 1947 saakka. Omien töidensä ohella hän hoiti lyhyitä aikoja Tampereen teurastamon tarkastuseläinlääkärin toimia. 
Talvi- ja jatkosota.
Maunu osallistui talvisotaan Patteriston eläinlääkäri Kenttätykistörykmentti 3:ssa. Jatkosotaan hän taasen osallistui Raskas patteristo 27:n eläinlääkärinä, josta hänet siirrettiin vuonna 1942 Päämajan eläinlääkintäosaston käyttöön, missä tehtävässä hän oli sodan loppuun saakka. Sodan aikana hän hoiti myös rintaman takaisia tehtäviä, ollen muun muassa muutaman kuukauden ajan ylimääräisenä eläinlääkärinä Käkisalmen piirissä vuosina 1942 ja 1943 sekä toimi Nurmeksen virkaatekevänä piirieläinlääkärinä vuonna 1944. Maunu toimi sotien jälkeen Tampereen kaupungin teurastamon ja lihantarkastamon apulaisjohtajana aina vuoteen 1958 saakka. Hänet haudattiin Tampereelle.
Savva Tševakinski

Savva Ivanovitš Tševakinski (), (1713 Veškin kylä Toržokin lähellä, Moskovan Venäjä – noin 1774–1780 ilmeisesti Pietari, Venäjän keisarikunta) oli suurin venäläinen barokin aikakauden arkkitehti heti italialaisen Bartolomeo Rastrellin jälkeen.
Hän oli syntyjään köyhästä vanhasta aatelisperheestä. Savva Tševakinski opiskeli vuodesta 1729 lähtien Meriakatemiassa ja vuodesta 1731 hän palveli Izmailovskin rykmentissä. Hän opiskeli arkkitehtuuria Ivan Korobovin johdolla vuosina 1732–1738. Vuosina 1741–1767 hän työskenteli Amiraliteettikollegion pääarkkitehtina ja vuosina 1755–1758 Venäjän keisarillisen tiedeakatemian arkkitehtina hän johti arkkitehtiluokkaa, jossa hänen opiskelijoittensa joukossa olivat mm. V. I. Baženov, ja I. E. Starov.
Tševakinskin tuotannossa 1600-luvun venäläisen rakennustaiteen perinteet yhdistyvät luontevasti länsimaiseen arkkitehtuuriin. Hänen päätöitään Pietarisa ovat Pyhän Nikolaoksen merikatedraali (1753–1762), kreivi I. I. Šuvalovin palatsi Italianskaja-kadulla, kreivi B. P. Šeremetevin palatsi Fontankalla (1750–1755) yhdessä F. S. Argunovin kanssa, Kunstkameran entisöinti tulipalon jälkeen ja Uuden Hollannin varastorakennukset (1765–1780) Valen-Delamot ja I. K. Gerard kanssa.
Savva Tševakinski laati myös Kronštadtin asemakaavan ja osallistui Tsarskoje Selon puistoalueiden suunnitteluun. Vuonna 1745 hänet nimitettiin Giuseppe Trezzinin sijasta osallistumaan Katariinan palatsin laajennukseen Mihail Zemtsovin oppilaan, arkkitehti Andrei Vasiljevitš Kvasov (1720-1777 jälkeen) kanssa hänen työnsä valvojana. Hän teki monia merkittäviä muutoksia Kvasovin piirustuksiin. 
Vuonna 1767 Tševakinski jäi eläkkeelle ja asettui maakartanoonsa Tverin kuvernementin Novotoržskin kihlakunnan (nyk. Toržok) alueelle. Kolmekymmentäviisi vuotta väsymätöntä työtä ei tuonut arkkitehdille turvallista vanhuutta. Hän tarvitsi ja haki Amiraliteetin lautakunnalta palkkiota niistä töistään, jotka hyödyttivät valtiota, mutta joista ei oltu maksettu hänelle. Lautakunta viivästytti päätöstä ja vuonna 1774 Tševakinski joutui myymään osan maatilastaan.
Ei tiedetä tarkasti, milloin lahjakas, kaikkien unohtama arkkitehti kuoli. Suunnilleen tutkijat ovat osoittaneet, että tämä tapahtui vuosien 1774 ja 1780 välillä.
Higashi-Matsushima

Higashi-Matsushima (, ’Itä-Matsushima’) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Miyagin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupunki rajautuu Ishinomakin- ja Matsushimanlahtiin, ja siihen kuuluu osa maisemiltaan kauniista Matsushiman alueesta. Asutus on keskittynyt Naruse- ja Jōjokien rannikkotasangoille. Higashi-Matsushimassa on 39 572 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 101,36 neliökilometriä.
Higashi-Matsushiman kaupunki perustettiin vuonna 2005, kun Narusen ja Yamoton maaseutukaupungit Monoun piirikunnasta liitettiin yhteen. Kaupunki kärsi merkittäviä vahinkoja vuoden 2011 Tōhokun maanjäristyksen aiheuttamassa tsunamissa, kun 1 132 ihmistä sai surmansa ja 5 519 asuinrakennusta tuhoutui kokonaan.
Higashi-Matsushimaa palvelee JR Higashi-Nihonin Senseki-linja.
Menneisyyden vangit (Itse valtiaiden albumi)

Menneisyyden vangit on Itse valtiaat -satiirisarjan hahmojen imitaatioäänillä tehty ensimmäinen musiikki-CD vuodelta 2002. CD sisältää 23 laulua, ja se pohjautuu tv-elokuvaan Itse valtiaat – Avaruusmusikaali sekä jaksoihin YKsta päivää ja Marginaalit haltuun.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 32, ja nousi seuraavalla listaviikollaan sijalle 31.
Nana (Iberia)

Nana () oli Iberian (eli nykyisen Georgian Kartlin alueen) kuningatarpuoliso ja kuningas Mirian III:n toinen vaimo 300-luvulla. Georgian ortodoksinen kirkko pitää häntä pyhänä, sillä hänellä oli rooli iberialaisten käännyttämisessä kristinuskoon. 
Georgialaisten kronikoiden mukaan Nana oli "kreikkalaiselta alueelta, Pontoksesta, Oligotoksen tytär" ja meni naimisiin Mirianin kanssa hänen ensimmäisen vaimonsa kuoltua (Cyril Toumanoffin mukaan vuonna 292). Pontos saattaa viitata Bosporin kuningaskuntaan, joka oli silloin Rooman valtakunnan vasallivaltio. Toumanoff on olettanut, että Nanan isän nimi saattaa olla korruptoitunut georgialainen muoto nimestä "Olympius" tai "Olympus". Hän oli bosporilainen hallitsija, jonka poika Aurelius Valerius Sogus Olympianus oli Theodosian roomalainen kuvernööri, joka vuorostaan tunnetaan juutalaisen "rukoushuoneen" kunniaksi "korkeimmalle Jumalalle" osoitetusta kreikankielisestä kaiverruksesta vuodelta 306. Nana on yritetty liittää myös Bosporin kuninkaan Theothorseen nuorempaan tyttäreen.
Keskiaikaiset georgialaiset lähteet kertovat, että Nana oli ollut vakaumuksellinen pakana ja halveksinut kristinuskon saarnaa, kunnes hän parantui ihmeen kautta kauheasta sairaudesta ja kääntyi sen jälkeen kappadokialaisen kristityn lähetyssaarnaajan Ninon avustuksella kristinuskoon. Roomalainen historioitsija Tyrannius Rufinus kirjoitti tapahtumista puoli vuosisataa Iberian kääntymisen jälkeen Bacurius Iberialaisen suullisen kertomuksen perusteella. Myös hän mainitsee iberialaisten nimettömän kuningattaren, joka parantui kristityn naisen avulla. Ninon ansiosta myös kuningas Mirian kastettiin pian ja noin vuonna 337 kristinuskosta tehtiin Iberian valtionuskonto. Nana eli kaksi vuotta miestään kauemmin ja kuoli vuonna 363 (Toumanoffin mukaan). Georgian kirkko kanonisoi hänet myöhemmin. Sanotaan, että kuninkaalliset pyhimykset on haudattu Samtavron kirkkoon Mtskhetassa, jossa heidän hautansa ovat edelleen näkyvillä.
Poker run

Poker run on tapahtuma, jossa osallistujat kulkevat määrätyn reitin moottoripyörillä, veneillä tai autoilla tms. ja vetävät kortin reitin varrella olevissa pysähtymispaikoissa. Parhaan pokerikäden saanut osallistuja palkitaan palkinnolla. 
Poker run -tapahtumaan on yleensä pääsymaksu, joka käytetään tapahtuman järjestämiseen ja yleensä johonkin hyväntekeväisyyskohteeseen.
Suomessa vuodesta 2006 alkaen järjestetty Poker Run Hanko on Suomen suurin moottorivenetapahtuma. Siinä osa korttipisteistä on maissa, osa merellä
ZDoom

ZDoom on muokattu Doom-peliportti, joka tehtiin Doomin alkuperäistä lähdekoodia käyttäen. Peliportin avulla on mahdollista pelata useita Doom-pelityyleihin kuuluvia pelejä kuten esimerkiksi Doom 1 - Final Doom, Heretic, Hexen ja Strife.
ZDoom eroaa alkuperäisestä Doomista monin tavoin. Peliportissa pystyy hyppimään sekä kyykistymään ja hiirellä voi katsella vapaasti. Seinät voivat olla kaltevia. Myös 3D-mallinteita on mahdollista lisätä. ZDoom tukee pitkälti BOOM-pelimoottoria.
701 Naval Air Squadron

701 Naval Air Squadron (701 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Palvelus.
No. 701 katapulttilentue perustettiin 15. heinäkuuta 1936. Lentue laajennettiin laivueeksi hieman ennen toista maailmansotaa, jolloin sille siirrettiin 447. laivueen kalustoa. Hieman myöhemmin osa laivueen koneista vaihdettiin, minkä jälkeen kalusto koostui Fairey Osprey, Fairey IIIF, Blackburn Shark, Fairey Seal ja Fairey Swordfish koneista, jotka oli sijoitettu 1. Taistelulaivaviirikön aluksille palvellen sekä Koti- että Välimeren laivastoissa.
Välimerellä laivueen tukikohtana oli Kalafrana Maltalla, mistä koneet sijoitettiin taistelulaivoille "HMS Barham", "HMS Malaya", "HMS Valiant" ja myöhemmin "HMS Warspite". Laivue lakkautettiin 21. tammikuuta 1940, jolloin se liitettiin 700 laivueeseen.
Toinen maailmansota.
Laivue perustettiin uudelleen 7. toukokuuta 1940 RNAS Donibristlessä väliaikaisena maissa toimivana yksikkönä. Ensimmäisenä tilapäisyksikkönä toimi Norjan taisteluiden aikana Harstadissa Norjassa toimineet kuusi Supermarine Walrus lentovenettä. Laivue lakkautettiin 8. kesäkuuta.
Laivue perustettiin uudelleen 1. lokakuuta 1942 vastaanottamaan 700 laivueen lentueen kaluston Beirutissa ja käyttämään kuutta Supermarine Walrus lentovenettä RAF:n 201 laivueen alaisuudessa. Osasto liitettiin myöhemmin 235 lennostoon sukellusveneiden torjuntaan Latakian lentotukikohdasta. Laivue lakkautettiin 15. elokuuta 1943.
Laivue perustettiin uudelleen 18. huhtikuuta 1945 RNAS Hestonissa 781 laivueen B lentueesta. Laivueen tehtävinä oli yhteyslentotoiminta ja kalusto koostui muun muassa De Havilland D.H.89 Dominiot (Dragon Rapiden sotilasversio), Oxfordit ja Travellerit. Laivue lakkautettiin 13. tammikuuta 1947 Hestonissa.
Laivue perustettiin uudelleen 31. lokakuuta 1957 Lee-on-Solentissa kalustonaan Westland Whirlwindit. Laivueen kalustoa täydennettiin Westland Dragonflyillä. Laivueen lentueet palvelivat tukialuksilla etsintä- ja pelastustehtävissä ja myöhemmin laivueen helikopterit palvelivat merentutkimusalus "HMS Vidalilla" sekä jääpalvelualus "HMS Protectorilla". Laivueelle siirrettiin tammikuussa 1958 koelentotehtäviä 705 laivueelta. Laivue lakkautettiin 20. syyskuuta 1958, jolloin sen lentueista muodostettiin aluksille sijoitettuja erillisiä lentueita.
200 apinaa – Paavo kuninkaaksi!

200 apinaa – Paavo kuninkaaksi! on Itse valtiaat -satiirisarjan hahmojen imitaatioäänillä tehty toinen musiikki-CD-levy vuonna 2003, joka sisältää 24 laulua. Se pohjautuu tv-elokuvaan Itse valtiaat – Kuningasmusikaali ja erikoisjaksoon Operation ESC.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 24, ja se pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa.
ZDaemon

ZDaemon on ZDoom-pelimoottoriin perustuva online moninpeli-pelimoottori, jonka avulla voi pelata esimerkiksi Doom 2:a internetin yli. ZDaemon on helppokäyttöinen, samalla tavalla kuten muutkin nykyaikaiset moninpelit. Pelimoottori tukee 16 pelaaja yhtä aikaa samalla palvelimella. ZDaemonilla on mahdollista seurata omaa kehitystään pelissä.
ZDaemon on suosittu pelimoottori ja siihen on tehty paljon virallisia ja epävirallisia klaaneja.
ZDaemon pelimuodot.
CTF
Lipunryöstö, eli pelaajan tehtävä on ottaa vihollisen lippu ja viedä se omalle lipulle jolloin oma joukkue saa pisteen.
Tämä pelimuoto on vain Doom 2:lle
Deathmatch
Kaikki Pelaajat on kaikkien pelaajien vastassa.
Team DM
Joukkue vastaan joukkue eli joukkueet yrittävät tuhota toisiaan.
1-on-1
Pelaaja vastaan pelaaja, eli kaksintaistelu. Muuten samanlainen kuin Deathmatch.
Coop
Tavalliset yksinpelikentät vihollisineen. Pelaajaat yrittävät yhdessä päästä kentän läpi.
FFA Pelaajat kamppailevat toisiaan vastaan. (Free for All)
Chakib Lachkham

Chakib Lachkham (s. 27. lokakuuta 1985) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä tunisialaisessa EGS Gafsassa. 
Ura.
Lachkham aloitti uransa Gafsan junioreissa, josta hänet nostettiin kaudella 2005–2006 edustusjoukkueeseen. Seuraavalla kaudella Lachkham lainattiin Espéranceen puoleksi vuodeksi. Palattuaan takaisin Gafsaan hän onnistui maalinteossa kolmesti, kuten myös seuraavalla kaudella 2008–2009. Lachkham kuitenkin lainattiin loppukaudeksi algerialaiseen MC Algeriin.
Tróodos (kylä)

Tróodos () on kylä Limassolin alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 15 (2010).
Tróodoksen kylä sijaitsee sille nimen antaneessa Tróodos-vuoristossa saaren läntisissä keskiosissa noin metrin korkeudella merenpinnasta, saaren korkeimman vuoren Ólympos-vuoren huipun tuntumassa ja noin 250 metriä sitä alempana.
Kylässä toimii Tróodoksen kansallispuiston museo, joka esittelee alueen luontoa. Sen yhteydessä on myös 300 metriä pitkä botanis-geologinen polku. Talvikuukausina Tróodoksen kylä on Kyproksen talviurheilun keskus. Kylässä on runsaasti ravintoloita, hotelleja ja muita palveluita matkailijoille.
Kylän lähellä sijaitsee Kyproksen presidentin kesäasunto, joka oli aiemmin saaren brittiläisen kuvernöörin käytössä. Se on rakennettu vuonna 1880.
812 Naval Air Squadron

812 Naval Air Squadron (812 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Palvelus.
Laivue perustettiin 3. huhtikuuta 1933 Välimerellä torpedopommittajalaivueeksi yhdistämällä "HMS Gloriousin" 461 ja 462 lentueet . Laivueen kalustona oli kaksitoista Blackburn Riponia, jotka vaihdettiin tammikuussa 1934 Blackburn Baffineihin. "HMS Gloriousin" palattua Englantiin huoltoon laivue siirrettiin kesäkuussa 1934 ensin "HMS Furiousille" ja sitten helmikuussa 1935 "HMS Eaglelle". Tämän jälkeen laivue palveli maissa Maltalla Hal Farin kentällä, kunnes "HMS Glorious" palasi syyskuussa palvelukseen.
Laivueen kalusto vaihdettiin joulukuussa 1936 Fairey Swordfisheihin. Laivue palveli Välimerellä lukuun ottamatta lyhyttä Englannissa vietettyä aikaa toukokuussa 1937.
Toinen maailmansota.
Toisen maailmansodan syttyessä laivue palveli "HMS Gloriousilla", joka lähetettiin Intian valtamerelle metsästämään saksalaisia saarronmurtajia ja kaappareita. Laivue palasi kuitenkin Välimerelle ja se toimitettiin Dekheilan ja Hal Farin maatukikohtiin tukemaan Egyptissä olevia maavoimia. "HMS Glorious" kutsuttiin kotimaahan Norjan tapahtumien vuoksi, mutta 812 laivue siirrettiin osaksi rannikkolennostoa miinoittamaan Hollannin rannikon kohteita.
Laivue liitettiin maaliskuussa 1941 "HMS Argukselle" suojaamaan saattuetta, joka toimitti lentokoneita Maltalle. Yhdeksän laivueen koneista siirrettiin heinäkuussa "HMS Furiousille" suorittamaan hyökkäys Petsamoon ennen kuin se lähetettiin takaisin Välimerelle suojaamaan saattueita.
Laivue siirrettiin "HMS Ark Royalille". Laivueen onneksi sen koneista oli riittävä määrä ilmassa tukialuksen joutuessa saksalaisen sukellusveneen uhriksi ja upotessa. Laivue täydennettiin Gibraltarilla. Kaikki täydennyksenä saadut koneet oli varustettu ASV tutkalla, joka mahdollisti ensimmäisen yöllisen sukellusveneen (U-451) upotuksen 21. joulukuuta. Laivue vahingoitti lisäksi viittä sukellusvenettä toimiessaan maatukikohdista.
Laivueen koneista suuri osa siirrettiin "HMS Argukselle" saattueiden suojaamiseen. Laivue palasi Englantiin "USS Waspin" kannella huhtikuussa 1942. Laivueen vahvuus laskettiin kuuteen koneeseen ja se operoi osana rannikkolennostoa. Laivue toimi lähinnä öisin Englannin kanaalin alueella. Laivue liitettiin 811 laivueeseen 18. joulukuuta 1942.
Laivue perustettiin uudelleen 1. kesäkuuta 1944 RNAS Strettonissa torpedopommittajalaivueeksi. Laivueen kalustona oli 12 (myöhemmin 18) Fairey Barracudaa ja se liitettiin tammikuussa 1945 uudelle tukialukselle "HMS Vengeancelle". Tukialuksen mukana laivue liitettiin Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon heinäkuussa Välimerellä tapahtuneen koulutusjakson jälkeen. Laivue ei kerennyt osallistumaan Tyynellä valtamerellä taistelutoimiin ennen sodan päättymistä. Laivue lakkautettiin elokuussa 1946 RNAS Lee-on-Solentissa.
Kiestingin piiri

Kiestingin piiri oli hallintopiiri Karjalan autonomisessa sosialistisessa neuvostotasavallassa (vuosina 1940-1956 Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta) Neuvostoliitossa. Kiestingin piirin hallintokeskus oli Kiestingin kylä. Vuonna 1926 piiriin kuului kahdeksan kyläneuvostoa, joissa oli yhteensä 59 kylää tai muuta asutusta. Vuonna 1926 piirissä oli 4 964 asukasta, joista oli karjalaisia 4 790, suomalaisia 84 ja venäläisiä 90.
Kyläneuvostot vuonna 1926 (keskuskylän nimi suluissa jos on eri kuin kyläneuvoston nimi): 
Kiestingin piiri perustettiin vuonna 1927 yhdistämällä Oulangan, Kiestingin ja Vaarakylän kunnat. Vuonna 1940 siihen liitettiin Suomen luovuttama Sallan–Kuusamon alue. Tälle Kiestingin piiriin liitetylle alueelle muodostettiin 27. heinäkuuta 1940 Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston puhemiehistön päätöksellä kolme uutta kyläneuvostoa, jotka olivat Alakurtti, Kairala ja Kuolajärvi.
Jatkosodan aikana 1941-1944 lähes koko piirin alue oli Suomen miehittämä. Vuonna 1955 Neuvostoliiton korkeimman neuvoston päätöksellä Alakurtin kyläneuvosto liitettiin Murmanskin alueen Kantalahden piiriin. Alakurtin kyläneuvosto käsitti tuolloin lähes koko luovutetun Sallan alueen. Kiestingin piiri yhdistettiin 1960-luvun alkupuolella Kemin piiriin yhdessä Kalevalan ja Louhen piirien kanssa. Näin syntynyt uusi Kemin piiri jaettiin kuitenkin jo vuonna 1967 takaisin yhdistämistä edeltäneisiin piireihin, sillä erotuksella että Kiestingin piiriä ei enää perustettu uudelleen, vaan sen alue tuli kuulumaan Louhen piiriin.
Viherviirikaija

Viherviirikaija ("Prioniturus luconensis") on Filippiineillä elävä kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Viherviirikaija on noin 29 cm pitkä. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on vihreä, tummempi selkäpuolelta ja siipien yläpeitinhöyhenistä. Pidentyneet pyrstösulat ovat mustat ja sinikiiltoiset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaras on kauttaltaan tummemman vihreä. Nokka on vaalean siniharmaa, iiris tummanruskea ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat".
Esiintyminen.
Viherviirikaija elää Filippiinien pohjoisella saarella Luzonilla ja mahdollisesti Marinduquella, jossa se aikaisemmin oli yleinen mutta josta se saattaa olla hävinnyt. Sen populaatio on kooltaan 2 500–10 000 yksilöä. Lajin kanta on voimakkaasti taantunut, pääasiassa lemmikiksi pyynnin ja metsien hakkuiden seurauksena.
Elinympäristö.
Laji elää alavien maiden metsissä, usein maissipeltojen tuntumassa 300–1 000 m:n korkeudella merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan erittäin puutteellisesti. Pesintää tapahtuu ainakin huhti-toukokuussa.
Ravinto.
Viherviirikaija syö hedelmiä (eritoten banaania), siemeniä, viljaa, riisiä sekä maissin kukkia ja siemeniä.
Louis Visconti

Louis Tullius Joachim Visconti (11. helmikuuta 1791 Rooma – 23. joulukuuta 1853 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen arkkitehti ja muotoilija.
Viscontin perhe muutti Pariisiin 1798 ja sai Ranskan kansalaisuuden 1799. Visconti opiskeli arkkitehtuuria Pariisissa Charles Percierin johdolla. Hän sommitteli Napoleonin haudan Hôtel des Invalidesiin ja teki Louvren laajentamissuunnitelmat. Hänen seuraajansa Hector-Martin Lefuel teki töiden suorittajana niihin kuitenkin paljon muutoksia.
Visconti suunnitteli useita yksityistaloja Pariisiin ja Place Saint-Sulpice -aukion suihkulähteen.
Visconti sai Prix de Romen arkkitehtuurin toisen palkinnon 1814.
Viscontin mainitaan usein suunnitelleen ortodoksiset kirkot Haminaan, Käkisalmeen ja Savonlinnaan, mutta todennäköisempänä suunnittelijana noille kirkoille pidetään Carlo Viscontia (1774–1852).
Kevin Sorbo

Kevin David Sorbo (s. 24. syyskuuta 1958 Mound, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat Hercules televisiosarjassa "Hercules" ja Dylan Hunt scifi-sarjassa "Gene Roddenberry's Andromeda".
Sorbo aloitti uransa 1980-luvun lopulla, jolloin hän vieraili useissa televisiosarjoissa, kuten "1st &amp; Ten", "Murhasta tuli totta" ja "Kuuma piiri". Hän oli ehdolla Teräsmiehen rooliin televisiosarjaan "Teräsmieheni" ja agentti Fox Mulderin rooliin "Salaisiin kansioihin".
Hän nousi kuuluisuuteen esitettyään Herculesta televisioelokuvassa "Hercules and the Amazon Women", joka oli ensimmäinen viidestä "Hercules"-sarjan pilottijaksosta. Sarjaa esitettiin vuosina 1995–1999 ja siitä tuli yksi suosituimmista sarjoista televisiohistoriassa. Sorbon esittämä hahmo vieraili myös "Xenassa", joka oli "Herculeksen" spin-off-sarja. 
Vuonna 2000 Sorbo siirtyi näyttelemään televisiosarjaan "Gene Roddenberry's Andromeda", jossa hän näytteli kapteeni Dylan Huntia. Sarja pyöri vuosina 2000–2005. Myöhemmin hän näytellyt muun muassa elokuvissa "Walking Tall 3" ja "Mitäs me spartalaiset".
Sorbo on ollut vuodesta 1998 naimisissa näyttelijä Sam Jenkinsin kanssa ja heillä on kolme lasta.
Midnight Club 3

Midnight Club 3: Dub Edition on Rockstar Gamesin tekemä ajopeli. Kuten edeltäjänsäkin, Midnight Club 3 on arcadekaahailu, joka keskittyy hurjapäiseen ja nopeaan katuajeluun autoilla ja moottoripyörillä. Peli on tehty yhteistyössä DUB-lehden kanssa, joka näkyy pelin nimessä, kustomointiosissa sekä pelin sisäisissä DUB-turnauksissa. Peli julkaistiin huhtikuussa 2005 PlayStation 2:lle, Xboxille ja syyskuussa 2005 PlayStation Portablelle. Pelissä ajetaan San Diegossa, Atlantassa ja Detroitissa kuunnellen 75 kappaletta rockista hip hoppiin ja dancesta drum and bassiin. Pelin ikäraja on 12 vuotta.
Midnight Club 3: Dub Edition Remix.
Pelistä julkaistiin myös myöhemmin Remix-versio, jossa on uusi kaupunki Tokio, 25 uutta kappaletta, 24 uutta ajoneuvoa ja enemmän kustomointiosia. Peli julkaistiin maaliskuussa 2006 PlayStation 2:lle ja Xboxille.
Café del Mar

Café del Mar (vapaasti käännettynä "kahvila meren ääressä") on kahvila/baari Sant Antoni de Portmanyssa, Ibizalla. Café del Mar on erityisesti tunnettu sen auringonlaskuista ja chillout-musiikista. Kesäisin turistit ja paikalliset kerääntyvät kahvilan eteen seuraamaan auringonlaskua ja kuuntelemaan taustalla soivaa musiikkia. 
Historia.
Alku.
"Café del Marin" perustivat Ramón Guiral, Carlos Andrea ja José Les 20. kesäkuuta 1980.. 
Musiikki.
Café del Mar on maailmalla erityisen tunnettu sen tuottamista musiikkikokoelmista. Café del Marin musiikkia alettiin julkaista 80-luvun lopussa kaseteilla. Ensimmäinen virallinen “Café del Mar” CD julkaistiin vuonna 1994, joka sisälsi musiikkia maailmankuuluilta muusikoilta. Suuren menestyksen seurauksena Café del Marin kokoelmaa on tähän mennessä julkaistu jo 16 osaa
Muusikot.
Café del Mar kokoelmilla kuullaan musiikkia useilta eri muusikoilta ympäri maailman, myös Suomesta. Tunnetuimpiin kuuluu: Moby, Jean-Michel Jarre, Chicane, Underworld ja Thomas Newman.
Battle Arena Toshinden

Battle Arena Toshinden on Tamsoftin kehittämä taistelupeli, joka julkaistiin PlayStationille ja Sega Saturnille vuonna 1995 sekä Game Boylle ja MS-DOS:lle vuonna 1996.
Peli oli PlayStationin ensimmäinen 3D-grafiikkaa käyttävä yksi yhtä vastaan -taistelupeli: pelin Japanilainen julkaisu edelsi "Tekkenin" käännösversiota kolmella kuukaudella.
Pelin Sega Saturn -julkaisu tunnetaan myös nimillä Battle Arena Toshinden Remix ja Toshinden S.
Tarina.
Kohtalo on tuonut kahdeksan matkustelevaa taistelijaa yhteen kamppailemaan turnauksessa, jonka on järjestänyt salaperäinen "Secret Society". Jotkut ovat tulleet taistelemaan saadakseen kunniaa, toiset kamppailevat rakkaidensa vuoksi, mutta kaikki panevat parastaan.
Pelattavuus.
Jokaisella hahmolla on oma liikearsenaali ja "epätoivohyökkäys", jonka voi käyttää, jos taistelija on häviämässä. Pelaaja voi myös väistellä vastustajan hyökkäyksiä. Areenalta voi myös tippua alas ja näin hävitä. Omaa hahmoa ohjataan nuolilla ja torjua voi pitämällä nuolta taaksepäin.
Vastaanotto.
Electronic Gaming Monthly palkitsi Battle Arena Toshindenin vuoden 1995 parhaaksi taistelupeliksi.