tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paradise Alley – helvetin kapakka

Paradise Alley – helvetin kapakka ("Paradise Alley") on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Sylvester Stallone. Stallone esittää myös pääosaa. 
Juoni.
Kolme amerikanitalialaista veljestä elävät 1940-luvun Yhdysvaltain slummeissa, ja yrittävät pysyä elossa tienaamalla elantonsa painimatseista. Pian kolmikosta kehittyy huippupainijakolmikko, eikä heidän enää tarvitse asua slummissa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää Stallonen esikoisohjausta voimattomana ja antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Trullevi

Trullevi () on noin viiden kilometrin pituinen kapea Perämereen työntyvä niemi Kokkolassa Perhonjoen suiston ja Trullöfjärdenin lahden länsipuolella.
Trullevi oli Kokkolan laivaväylää suojaava saari vielä 1700-luvulla, jolloin sen nimi oli "Trullö". Pitkä ja kapea niemi on syntynyt maannousun seurauksena, ja sen arvokkaisiin luontokohteisiin kuuluvat mm. pirunpellot sekä maannousun muokkaamat rantaniityt ja fladajärvet.
Niemen luoteiskärjessä Pohjois-Kupussa () sijaitsee kalasatama. Alle sadan metrin levyinen Kubbsundetin salmi erottaa Etelä-Kupun () saaren Pohjois-Kupusta. Sataman ja saaren eteläpuolella pienen Lilla Sandvikenin lahden rannalla sijaitsee Valkohiedan uimaranta.
Jotapianus

M. F(ulvius?) Ru(fus?) Jotapianus (hallitsijanimeltään "Imperator Caesar M. F. Ru. Iotapianus Augustus", k. kesällä 249) oli roomalainen sotilas, joka julistautui Rooman keisariksi Kappadokiassa tai Syyriassa vuonna 248. Kapina kuitenkin epäonnistui omat kannattajat surmasivat Jotapianuksen kesällä 249.
Kapina oli saanut alkunsa ankarasta verotuksesta, ja oli suunnattu silloisen keisarin Philippus Arabsin veljeä Gaius Julius Priscusta vastaan. Priscus oli Rooman itäisten provinssien johdossa ("rector Orientis") ja verottanut raskaasti provinsseja, mikä oli aiheuttanut vihaa häntä kohtaan. Aurelius Victorin ja Polemius Silviuksen mukaan kapina ei ollut sotilaallinen vallankaappausyritys, vaan pikemminkin paikallisten provinssien asukkaiden ja ylimystön nousu vastarintaan korkeita veroja vastaan.
Nykyhistorioitsijoiden mukaan Jotapianus saattoi väittää kuuluvansa Emesasta lähtöisin olleeseen Severusten sukuun ja olleen sukua keisari Severus Alexanderille. Aurelius Victorin mukaan Jotapianus väitti olevansa sukua itse Aleksanteri Suurelle ja hänen nimensä muistuttaa Kommagenen kuningattarien nimiä (Jotape I ja II). Kommagenen kuninkaat, erityisesti Antiokhos I, väittivät olevansa Aleksanteri Suuren perillisiä. On mahdollista, että Jotapianus oli lähtöisin kuninkaallisesta kommageneläisestä suvusta. Varmaa on kuitenkin, että hän kuului paikalliseen aristokratiaan, mutta ei tiedetä missä asemassa hän oli ennen kapinaa.
Jotapianuksen kapina tapahtui todennäköisesti Philippuksen hallintokauden lopulla. Zosimoksen mukaan kapina kukistettiin vielä Philippuksen kauden aikana mutta Aurelius Victor kertoo, että Jotapianusta ei vielä surmattu ennen kuin vasta keisari Deciuksen aikana. Kapinan tapahtumista on hyvin vähän tietoa. Tiedetään vain, että Jotapianuksen tappoivat hänen omat kannattajansa. On epäselvää, miten Philippus reagoi kapinaan. Zosimoksen mukaan hän joutui paniikkiin kuullessaan siitä, mutta tämä on luultavasti fiktiota. Loppujen lopuksi Jotapianuksen kapina ei ollut kovin vakava uhka valtakunnalle. Zosimoksen mukaan se pystyttiin kukistamaan helposti.
K.O.V.A.

K.O.V.A. ("F.I.S.T.") on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi Norman Jewison. Sen pääosaa näyttelee Sylvester Stallone, joka toimi myös tuottajana ja Joe Eszterhasin rinnalla toisena käsikirjoittajana). Muissa keskeisissä rooleissa nähdään Rod Steiger ja Peter Boyle. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 10. marraskuuta 1978.
Elokuva kertoo ammattiyhdistyksen synnystä Ohiossa vuonna 1937. Kuljetusalan liiton johtoon nousee unkarilaissyntyinen mies (Stallone).
Al Capone (elokuva)

Al Capone () on yhdysvaltalainen, Steve Carverin ohjaama vuoden 1975 rikoselokuva, sen pääosissa nähdään Ben Gazzara, Harry Guardino, Susan Blakely, sekä Sylvester Stallone varhaisessa elokuvaroolissa. Elokuva on elämäkerta pahamaineisesta Al Caponesta, vaikkakin suurin osa siitä on oletettavasti fiktiota.
Elokuva julkaistiin DVD:llä Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran 29. maaliskuuta 2011 Shout! Factoryn kautta ja on ollut saatavilla Euroopassa jonkin aikaa.
Juoni.
Tarina kertoo chicagolaisen gangsteri Al Caponen noususta ja kukistumisesta, sekä hänen osoittamastaan vallasta Chicagon kaupunkia kohtaan kieltolain aikana.
Alkaen vuodesta 1918, Capone viettää aikaa muiden gangstereiden kanssa, kunnes rikolliset Johnny Torrio (Harry Guardino) ja Frankie Yale (John Cassavetes) löytävät hänet. Sitten hän puskee tiensä Chicagon alamaailmaan, taistellen mafiosoja, Hymie Weissia ja George "Bugs" Morania, vastaan, samalla haihatellen flapper Iris Crawfordia (Susan Blakely) ja tullen Chicagon rikkollisuuden kärkimieheksi kunnianhimoisen henkivartijansa, Frank "The Enforcer" Nittin (Sylvester Stallone), avulla.
Myöhemmin, ystävänpäivän verilöylyn vanavedessä Capone lähetetään vankilaan, ei murhan tai muun väkivaltaisen rikoksen vuoksi, vaan veronkierron. Hän saa vankilassa kupan, ja kuolee vuonna 1947.
Eläköön (laiva)

Eläköön oli luotsilaitoksen päällikköalus, joka valmistui Tukholmassa Finnbodan telakalla v. 1886. Alus edusti vanhaa laivanrakennustyyliä parhaimmillaan. Kahdella potkurilla varustettu alus oli Suomen korkeimpien virkamiesten käytössä maan itsenäistymisen jälkeen, toimien edustusaluksena mm. ulkomaisten merkkihenkilöiden vieraillessa maassa.
Koneet poistettiin siitä 1950-luvun alussa, jolloin 1. merenmittausretkikunta sai sen asuntoaluksekseen. Lopullisesti se poistettiin käytöstä v. 1963. Nimen alukselle antoi keisari Aleksanteri III.
Kimmo Kääriäinen

Kimmo Kääriäinen (s. 18. lokakuuta 1959 Kouvola) on Kirkkohallituksen ulkoasian osaston johtaja (2010–). Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta teologian tohtoriksi 1989 ja valtiotieteen kandidaatiksi 1991. 
Kääriäinen aloitti pappina Kuopion Kallaveden seurakunnan pastorina 1984 ja toimi vuodesta 1990 nuorempana tutkijana Suomen Akatemiassa. Vuodesta 1997 hän on ollut Kirkon tutkimuskeskuksen palveluksessa, ensin tutkijana, vuodesta 2001 vuoteen 2010 johtajana.
Paul Andrea

Paul Lawrence Andrea (s. 31. heinäkuuta 1941 North Sydney, Nova Scotia, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. 
Andrea edusti ammattilaisurallaan NHL:ssä New York Rangersia, Pittsburgh Penguinsia, California Golden Sealsia ja Buffalo Sabresia sekä WHA:ssa Cleveland Crusadersia. 
NHL:ssä Andrea pelasi 150 runkosarjan ottelua tehopistein 31+49=80. WHA:ssa Andrea pelasi runkosarjassa 135 ottelua joissa teki tehopisteet 36+48=84. 
Nykyisin Andrea asuu synnyinkaupungissaan Nova Scotian provinssin North Sydneyssä.
Jundallah

Jundallah (suom. "Jumalan sotilaa"t), (, englanninkielinen lyhenne PRMI) on iranilainen vastarintaliike Balochistanissa. Jundallah väittää ajavansa maan sunnimuslimien asiaa. Liike toteuttaa päämääräänsä terrorismilla, muun muassa pommi-iskuin, sieppauksin ja väijytyksin. Kohteena ovat olleet muun muassa Iranin vallankumouskaartit ja poliisit.
Liikkeessä on 1 000 taistelijaa. Jundallahin sanotaan tappaneen 400 iranilaista sotilasta ja satoja siviilejä. Liike on osa belutšien vastarintaliikettä. Jundallahia väitetään Iranissa ja joskus muuallakin Yhdysvaltain salaa tukemaksi. Mutta toisaalta monet myös uskovat Jundallahilla olevan al-Qaida-kytkentöjä.
Strap-on

Strap-on eli vyödildo on tavanomaisesti vyötärölle valjain puettava dildo. Valjaat pitelevät dildoa paikallaan penetraation ajan ja mahdollistaa käsien olemisen vapaana. Strap-on-dildoja valmistetaan esimerkiksi kumista, vinyylistä tai nahasta.
Strap-on mahdollistaa naisen harjoittaa anaaliyhdyntää miehen tai anaali-, emätinyhdyntää naisen kanssa. Yhtä lailla seksivälinettä voi käyttää mies biologisen peniksensä lisäksi tai sen toimivuuden korvaajana.
Wallander – Kylähullu

Kylähullu on vuonna 2005 julkaistu Jørn Faurschoun ohjaama ruotsalaisen Wallander-elokuvasarjan toinen osa.
Tarina.
Elokuva alkaa, kun harmittomana pidetty kylähullu menee pankkiin pommi kaulassaan ja vaatii rahaa käteisenä sekä muutaman kymppitonnin tilisiirtoa. Tilisiirron pankkitilin numero johtaa Wallanderin plastiikkakirurgisia operaatioita tekevään yritykseen Tanskaan. Miksi joku oli antanut kylähullulle pommin ja lähettänyt tämän tekemään pankkiryöstöä? Miten tanskalainen lääkäriasema liittyy tapaukseen?
Henry Dreyfuss

Henry Dreyfuss (2. maaliskuuta 1904 – 5. lokakuuta 1972) oli yhdysvaltalainen teollinen muotoilija.
Ura.
Dreyfuss syntyi Brooklynissä. Koska hän oli yksi 1930–1940-lukujen kuuluisimmista muotoilijoista, Dreyfuss paranteli dramaattisesti omien luomustensa ilmettä, tunnetta ja käytettävyyttä. Toisin kuin Raymond Loewy ja muut tuolloiset suunnittelijat, Dreyfuss ei ollut stilisti: hän sovelsi maalaisjärkeä ja tieteellistä lähestymistapaa suunnitteluongelmissa. Hänen työnsä sekä kansantajuistivat julkista menekkiä että kokoonpanivat merkityksellisiä avustuksia alkuperäisille alueille: työtiede, ihmismittaustiede sekä inhimilliset tekijät.
1920-luvulla asti Dreyfuss opiskeli lavastaja Norman Bel Geddesin, myöhemmän kilpailijansa, oppipoikana. Vuonna 1929 hän avasi oman toimistonsa teolliselle ja teatterisuunnittelulle. Se oli välitön ja kestävä liiketaloudellinen menestys. Vuonna 2005 yritys jatkoi toimintaansa Henry Dreyfuss Associated -nimellä.
Myöhempi elämä.
Vuonna 1955 Dreyfuss kirjoitti "Designing for People" -omaelämäkerran, johon sisältyvät hänen yksinkertaistetut antropometriset mallinsa ”Joe” ja ”Josephine”. Vuonna 1960 hän julkaisi ergonomiaa käsittelevän kirjan "The Measure of Man".
Dreyfuss oli Industrial Design Society of American (IDSA) ensimmäinen puheenjohtaja.
Dreyfuss ja hänen vaimonsa Doris Marks, joka oli vakavasti sairas, tekivät itsemurhan kotonaan South Pasadenassa, Kaliforniassa 5. lokakuuta 1972. Heidät löydettiin autostaan kuolleina, kuolinsyynä itseaiheutettu häkämyrkytys.
Kaisla Löyttyjärvi

Kaisla Löyttyjärvi (s. 1972) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli "Kotikatu"-televisiosarjassa Pirkko Pétitiä (ent. Mäkimaa, o.s. Karppinen) vuosina 1996–2004. Hän oli mukana käsikirjoittamassa ja näyttelemässä viihdeohjelmassa "Ähläm Sähläm". Lisäksi hän on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa vuonna 2006 ensi-iltansa saaneessa näytelmässä "Sorsastaja".
Hänen isänsä on kamerunilainen ja äitinsä entinen kansanedustaja Marja-Liisa Löyttyjärvi.
Palawaninkukastaja

Palawaninkukastaja ("Prionochilus plateni") on Filippiinien kotoperäinen varpuslintu.
Esiintyminen.
Palawaninkukastajat elävät Filippiinien länsiosassa Palawanin saariryhmässä. Sen elinympäristön ala on 20 000 – 50 000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Wilhelm Blasius kuvaili lajin holotyypin Puerto Princesasta Palawanilta.
Elinympäristö.
Trooppiset ja subtrooppiset kosteat alankometsät.
Helicoprion

Helicoprion on sukupuuttoon kuollut koppapäisiin kuuluva rustokalasuku, joka eli permikaudella. Lähes kaikki löydetyt fossiilit koostuvat erikoisista alaleuan kiehkuraisista osista, joissa joskus on yli 180 hammasta. "Helicoprion" oli luultavasti suuri haita muistuttava petokala, joka saalisti aktiivisesti meren pintavesissä. Sen lähimmät nykyään elävät sukulaiset ovat sillikuningaskalat.
Ulkonäkö ja koko.
"Helicoprion" oli luultavasti tukevarakenteinen peto, jolla oli aggressiiviset elämäntavat. Elämäntapojensa takia sillä oli luultavasti viisi kidusaukkoa kuten hailla, eikä yksi kuten sillikuningaskaloilla. Sen kallo oli lyhyempi kuin sillikuningaskaloilla, ja sen leuan lopussa näkyi hammaskiehkura. Suurin löydetty hammaskiehkura oli läpimitaltaan 60-senttinen, ja sen perusteella on arvioitu kalan kokonaispituudeksi jopa 12 metriä.
Löytäminen ja tutkimus.
"Helicoprionin" leukojen fossiileja on löydetty Kanadasta, Yhdysvalloista, Meksikosta, Huippuvuorilta, Venäjältä, Kazakstanista, Kiinasta, Laosista, Japanista ja Australiasta. Ensimmäisen löydön läpimitta on noin 26 senttiä. Aluksi sen arveltiin kuuluvan jollekin erikoiselle ammoniitille, mutta tarkemmissa tutkimuksissa selvisi, että se kuului jonkinlaiselle rustokalalle, ja suku nimettiin "Helicoprioniksi".
Venäläinen Aleksandr Petrovitš Karpinski käytti useita vuosia elämästään yrittäessään tutkia, mihin kohtaan kalaa ”kiehkura” voisi kuulua. Hän kokeili sijoittaa sen muun muassa selkäevään, pyrstöön ja yläleukaan. Myöhemmin se osattiin sijoittaa alaleukaan, mutta kiehkuran tarkka sijainti paljastui vasta 2010-luvulla, kun tutkittiin Idahosta fosforikerrostumasta löytynyttä fossiilia IMNH 36701 tietokonetomografialla. Se käytti tätä kiehkuraa murtaakseen joidenkin pääjalkaisten kuten ammoniittien, helmiveneiden ja kalmarien kuoria.
Borneonkukastaja

Borneonkukastaja ("Prionochilus xanthopygius") on Borneon kotoperäinen varpuslintu.
Esiintyminen.
Borneonkukastajat elävät Borneossa, sekä Brunein, Indonesian että Malesian valtioihin kuuluvilla alueilla. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. Tommaso Salvadori kuvaili lajin holotyypin Sarawakista.
Elinympäristö.
Trooppiset ja subtrooppiset kosteat metsät, sekä vuoristossa että alavilla mailla.
Bukit Timah

Bukit Timah on mäki Singaporen pääsaaren keskiosassa. Sen huippu on Singaporen korkein kohta 163,63 metrin korkeudessa.
Mäen ympärillä sijaitsevaa aluetta kutsutaan nimellä "Bukit Timah Planning Area", ja se sijaitsee 10 kilometrin päästä Singaporen liikekeskustasta. 
Etymologia ja historia.
"Bukit Timah" tarkoittaa malaijin kielellä "tinaa kantavaa mäkeä", ja se on merkitty vuoden 1828 karttaan. Saaren sisäosia ei tutkittu tarkkaan, joten mäen nimitys ja tiedot sen sijainnista saatiin malaijeilta. Yhden lähteen mukaan Bukit Timahissa ei ole tinaa ja sen alkuperäinen nimi oli "Bukit Temak", joka tarkoittaa temakkipuiden mäkeä. Mäen rinteillä kasvoi runsaasti "pokok temak" -puita (merantipuihin kuuluva "Shorea curtis"). Länsimaisten mielestä Temak kuitenkin kuulosti samalta kuin Timah, joten nimi vakiintui muotoon Bukit Timah. Joidenkin mukaan "timah" on lyhenne suositusta naisen nimestä "Fatimah". Bukit Timah tunnetaan tamiliksi nimellä "eyam malai" (suomeksi tinamäki), joka on suora käännös mäen malaijinkielisestä nimestä.
25 kilometrin mittainen Bukit Timah Road on Singaporen pisin tie, ja se kulkee pohjois—etelä-suunnassa saaren poikki. Tie saaren luoteisosassa sijaitsevaan Kranjiin valmistui 1845. 
Bukit Timahissa jäljellä olevaa vanhaa sademetsää on suojeltu luonnonsuojelualueena. Alueella eli runsaasti tiikereitä, jotka muodostivat vakavan uhan ihmisille. Vuonna 1860 lähes 200 ihmisen kerrottiin kuolleen tiikereiden hyökkäyksissä. Ensimmäinen matka Bukit Timah Roadin päästä päähän tehtiin vuonna 1840, ja se kesti neljä päivää. 
Toisessa maailmansodassa Bukit Timah oli brittiläisten joukkojen viimeinen tukikohta hyökkäävää japanilaisarmeijaa vastaan. Britit menettivät Bukit Timahin japanilaisille 11. helmikuuta 1942. Tappio oli merkittävä isku briteille. 15. helmikuuta 1942 liittoutuneiden komentaja kenraaliluutnantti A.E. Percival antautui japanilaisten komentajalle kenraaliluutnantti Tomoyuki Yamashitalle.
Japanilaismiehityksen aikana alueelle rakennettiin shintolainen temppeli ja kaksi muistomerkkiä sodassa kuolleille sotilaille. Toinen oli japanilaisille ja toinen brittiläisille joukoille. Opiskelijat, japanilaiset komentajat ja brittiläisten sotavankien edustajat kokoontuivat säännöllisesti paikalle miehityksen aikana. 
Vain vähän ennen japanilaismiehityksen päättymistä japanilaisjoukot tuhosivat shinto-temppelin, koska he pelkäsivät brittiläisten häpäisevän paikan. Miehityksen päättymisen jälkeen Bukit Timahilla sijainneet maatilat ja plantaasit saivat väistyä tehtaiden ja pilvenpiirtäjien tieltä. 1960- ja 1970-luvuilla Bukit Timah oli merkittävä teollisuuskeskittymä. Nykyään alueella sijaitsee ylellisiä omakotitaloja ja rivitaloja, ja se on Singaporen hienostoasuinalue.
Harlekiinikukastaja

Harlekiinikukastaja ("Prionochilus thoracicus") on kaakkoisaasialainen varpuslintu.
Esiintyminen.
Harlekiinikukastajat elävät Indonesiassa, Malesiassa, Bruneissa ja Thaimaassa. Lajin kanta on taantunut laajojen hakkuiden ja metsäpalojen seurauksena. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Borneosta.
Elinympäristö.
Trooppiset ja subtrooppiset metsät, etenkin soistuneet metsät, aina 1 280 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Bürgstadt

Bürgstadt on kunta Saksassa, Unterfrankenin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa. Se sijaitsee paikalla, missä Erf-joki yhtyy Mainiin, Odenwaldin vuorijonon koilliskulmassa. Kaupungin asukasluku on 4 284 (2015), ja se on sulautunut yhteen viereisen Miltenbergin kaupungin kanssa.
Ensimmäinen tunnettu maininta Bürgstadtista on vuodelta 1181, mutta paikalla on ollut linnoitettu asumus jo historiallisella ajalla. Myös "Miltenberg-Ostin" nimellä tunnettu roomalainen castrum sijaitsi osittain Bürgstadtin alueella. 700-luvulta lähtien Bürgstadt kuului Mainzin arkkihiippakuntaan. Myöhäiskeskiajalta lähtien Bürgstadt menetti merkitystään, sillä Miltenberg sijaitsi strategisesti paremmalla paikalla ja oli linnan suojaama. 
Bürgstadt on yksi Mainin alajuoksun tärkeimmistä viininviljelyalueista.
Nopean kehityksen malli

Nopean kehityksen malli (RAD) on ohjelmistokehityksen malli, joka pyrkii nopeampaan ja laadukkaampaan kehitystyöhön kuin perinteiseen ohjelmistokehityksen elinkaareen tukeutuvat mallit (vrt. Vesiputousmalli).
Termin esitteli ensimmäisenä James Martin kirjassaan "Rapid Application Development" (1991). Nopean kehityksen mallin tarkoituksena on dramaattisesti lyhentää ohjelmistokehitykseen kuluvaa aikaa ja näin ollen tuntuvasti parantaa ohjelmistokehittämisen tuottavuutta.
Kehittämisen malli.
Kehitystyössä kommunikointi ja suunnittelu toteutetaan ensin yhdessä perinteisen ohjelmistokehityksen mukaisesti. Suunnittelun jälkeen toteutus jaetaan sopiviin kokonaisuuksiin, komponentteihin, joiden valmistumisesta vastaa erilliset kehitystiimit. Kehitystiimit tekevät komponentin rakenteen mallintamisen ja ohjelmointityön erillään muista tiimeistä. Kehitystyö on aikasidonnaista eli komponenttien valmistumiselle on tiukat aikarajat. Lopuksi komponentit yhdistetään yhdeksi ohjelmistoksi. Mallin mukainen kehitystyö on myös vahvasti iteratiivista ja sen tukena käytetään paljon prototyyppien tekemistä.
Hyödyt.
Nopean kehittämisen mallin hyötynä on nopea ohjelmistoprojektin läpimenoaika. Käytännössä tämä tarkoittaa, että jätettäessä alkusuunnittelu ja -määrittely vähemmälle huomiolle, säästetään aikaa itse mallinnus- ja ohjelmointityölle. Hyödyksi voidaan katsoa myös ajan ja henkilöresurssien säästö.
Kritiikki.
Nopean kehityksen malli on saanut myös paljon kritiikkiä osakseen. Kritiikki johtuu osin siitä, että sitä tulkitaan monella eri tapaa. Nopean kehityksen mallilla saatetaan ymmärtää vain eri ohjelmistokehityksen vaiheiden nopeuttamista tai sitä saatetaan käyttää tekosyynä sivuuttaa joitakin ohjelmistokehityksen perusperiaatteita. Mallia on kritisoitu myös siitä syystä, että nopealla kehitystyöllä ei voida saavuttaa korkeaa laatua. Sen on sanottukin soveltuvan parhaiten yksinkertaisten ohjelmistojen kehittämiseen, ja vaativien ohjemistojen rakentamiseen tulisi käyttää muita ohjelmistokehitysmalleja.
Pelastajat (draamasarja)

Pelastajat on Yle TV1:n keväällä 1998 esittämä draamasarja. Kymmenosainen sarja tapahtuu kuvitteellisen Huimalan kaupungin paloasemalla.
Sarjan käsikirjoitti Tapani Bagge ja ohjasi Ville Koivisto. Pääosia esittävät Svante Martin, Antti Seppä, Markku Tuulenkari, Sami Kojonen, Tommi Liski, Janne Virtanen, Katariina Kuisma ja Laura Elo. Sarjan tuotti Video-Match Oy, ja sarjasta tehtiin myös dokumentti "Näin tehtiin Pelastajat".
Sarjan musiikin on säveltänyt Heikki Elo. Elon säveltämä ja Turkka Malin sanoittama kappale ”Tuleen rakkauden” toimi lopputekstien tunnusmusiikkina ja sen esitti Rami Välimäki.
Riikka Hakola

Riikka Johanna Hakola (7. joulukuuta 1962 Seinäjoki – 5. helmikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Koulutukseltaan hän oli musiikin maisteri.
Riikka Hakola opiskeli laulua Sibelius-Akatemiassa sekä yksityisesti Lontoossa, New Yorkissa, Milanossa ja Wienissä. Hän voitti 1987 Kangasniemen laulukilpailun ja sai samana vuonna toisen palkinnon Timo Mustakallio -laulukilpailussa. Hakola vieraili Suomen Kansallisoopperan solistina vuodesta 1990; lisäksi hän esiintyi Moskovan Bolšoi-teatterissa ja muun muassa useissa Pohjoismaiden, Saksan ja Yhdysvaltojen oopperataloissa.
Hakolan esittämien yli 40 roolin joukossa ovat muun muassa Violetta ("La Traviata"), Donna Anna (oopperasta "Don Giovanni"), Fiordiligi ("Così fan tutte"), "Lucia di Lammermoor", Micaëla ("Carmen"), "Arabella", "Anna Bolena", Rosina ("Sevillan parturi") ja Gilda ("Rigoletto"). 
Hakola kantaesitti myös suomalaisia sävellyksiä ja oli mukana TV-oopperoissa. Hän esiintyi orkesterien solistina yli 20 maassa. Hakola harrasti ratsastusta, jossa hän saavutti SM-hopean juniorien kouluratsastuksessa vuosina 1980 ja 1981.
Riikka Hakolan sisar on mediataiteilija Marikki Hakola.
Wymysorys

Wymysorys ("Wymysiöeryś") on saksalle läheistä sukua oleva kieli, jota puhutaan puolalaisessa Wilamowicen kaupungissa Sleesian voivodikunnassa. Wymysorys on uhanalainen kieli ja sillä on vain 70 puhujaa, joista suurin osa on vanhuksia. Kielen puhujista kaikki ovat kaksikielisiä, eli he osaavat myös puolaa. Kieli erkani yläsaksasta 1100-luvulla; saksan kielen ohella se on saanut vaikutteita samalle alueelle muuttaneiden siirtolaisten kielistä, joita olivat hollanti, friisi ja muinaisenglanti.
Kielinäyte.
”Isä meidän” -rukous wymysorykseksi.
"Ynzer Foter, dü byst ym hymuł,"&lt;br&gt;
"Daj noma zuł zajn gywajt;"&lt;br&gt;
"Daj Kyngrajch zuł dö kuma;"&lt;br&gt;
"Daj wyła zuł zajn ym hymuł an uf der aot;"&lt;br&gt;
"dos ynzer gywynłichys brut gao yns haojt;"&lt;br&gt;
"an fercaj yns ynzer siułda,"&lt;br&gt;
"wi wir aoj fercajn y ynzyn siułdigia;"&lt;br&gt;
"ny łat yns cyn zynda;"&lt;br&gt;
"zunder kaonst yns reta fum nistgüta."&lt;br&gt;
"[Do Dajs ej z Kyngrajch an dy maocht, ans łaowa uf inda.]"&lt;br&gt;
"Amen"
PAS Giannina

Panipeirotikos Athlitikos Syllogos Giannina () eli PAS Giannina on jalkapalloseura Ioánninan kaupungista. Seura on perustettu 1966. Se pelaa Kreikan jalkapallon toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Timo Mustakallio -laulukilpailu

Timo Mustakallio -laulukilpailu on Savonlinnan Oopperajuhlien Timo Mustakallion säätiön ja Suomen kulttuurirahaston Eero Rantalan rahaston järjestämä laulukilpailu suomalaisille oopperalaulajille. Kilpailu on järjestetty vuodesta 1974. Alkuun kilpailtiin joka vuosi, mutta 1990-luvun alusta lähtien kilpailu on pidetty kahden tai kolmen vuoden välein. Kilpailussa etsitään lupaavaa ja kehityskykyistä laulajaa, ei niinkään teknisesti taitavinta esittäjää. 
Oopperalaulaja Timo Mustakallio perusti 1973 nimeään kantavan säätiön rohkaisemaan nuoria laulajia ja edistämään suomalaista laulutaidetta. Säätiön ja oopperajuhlien järjestämä kilpailu on avoin korkeintaan 30-vuotiaille Suomen kansalaisille. Vuodesta 2013 lähtien ikäraja on 28 vuotta. Ennen varsinaista kilpailua tehdään nauhoitusten perusteella esikarsinta. Vuonna 2015 voittajan palkinto oli 15 000 euroa, lisäksi Suomen kulttuurirahaston Eero Rantalan rahasto jakoi 10 000 euron stipendin. Vuonna 2021 palkinnot olivat samansuuruiset.
Ykkösen kausi 1999

Ykkönen on Suomen toiseksi korkein jalkapallon sarjataso. Kaudella 1999 sarja pelattiin kahtena 10 joukkueen lohkona. Runkosarja oli kaksinkertainen. Lohkojen viisi parasta joukkuetta pelasivat yhteisen ylemmän loppusarjan. Sarja pelattiin yksinkertaisena ja joukkueet saivat lähtöpisteitä runkosarjan sijoituksen mukaan. Sarjan kaksi parasta Atlantis ja Tampere United päätyivät tasapisteisiin ja pelasivat uusinnan suorasta noususta Veikkausliigaan, jonka Tampere United voitti 2–0. Atlantis ja kolmanneksi sijoittunut FF Jaro karsivat liigapaikasta Veikkausliigan alaloppusarjan toiseksi ja kolmanneksi viimeisten joukkueiden (VPS ja FC Lahti) kanssa. Liigajoukkueet säilyttivät sarjapaikkansa.
Runkosarjojen viisi viimeistä joukkuetta pelasivat omissa lohkoissaan kaksinkertaisen alemman loppusarjan, jossa runkosarjojen pisteet otettiin mukaan. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen. Kolmanneksi viimeiset karsivat sarjapaikasta Kakkosen joukkueiden kanssa.
Ylempi loppusarja.
Joukkueet saivat lähtöpisteitä alkulohkojen perusteella 5, 3, 2, 1 ja 0.
Uusintaottelu suorasta noususta Veikkausliigaan:
Atlantis-Tampere United 0-2, yl. 1243
Liigakarsintaottelut.
Liigan alaloppusarjan toiseksi tullut FC Lahti (sarjassa 10.) ja kolmanneksi tullut VPS (sarjassa 11.) joutuivat karsimaan sarjapaikastaan. 
FC Lahti säilytti liigapaikkansa yhteismaalein 1–0
VPS säilytti liigapaikkansa yhteismaalein 3–2
Alempi loppusarja/etelä.
Kaksi viimeistä, AC Vantaa ja Kultsu putosivat Kakkoseen. 
Alempi loppusarja/pohjoinen.
Kaksi viimeistä, KPV-j ja KajHa putosivat Kakkoseen.
Karsintaottelut Ykköseen.
FC HIFK säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 10–2.
Närpes Kraft säilytti paikkansa Ykkösessä yhteismaalein 4–2.
Pokémon Ranger and the Temple of the Sea

Pokémon Ranger and the Temple of the Sea () on yhdeksäs Pokémon-elokuva. Elokuva julkaistiin Japanissa vuonna 2006. Elokuvan mukana tuli Pikachun lyhytelokuviin kuuluva osa "Pikachu's Island Adventure" (”Pikachun saariseikkailu”). Lyhytelokuva on julkaistu vain Japanissa.
Juoni.
Elokuva kertoo Ashin, Mayn, Maxin ja Brockin matkasta veden temppeliin. Elokuvan alussa Jackie-niminen pokémon-rangeri saa napattua pahalta Phantom-nimiseltä merirosvolta tämän vedestä anastamansa munan. Jackie suojelee sitä perheensä kanssa ja pitää sitä suuressa salassa. Ashin joukko lähtee matkaamaan Jackien perheen kanssa, heidän kierrellessään ympäri kaupunkeja esittämässä vesipokemon esityksiä. May näkee outoa unta, jossa hän näkee vesipokemon Manaphyn. Myöhemmin Phanton löytää heidät ja koittaa varastaa munan, mutta sen ollessa Mayn sylissä, muna kuoriutuu. Munasta kuoriutuu Manaphy. Se luulee Mayta emokseen, eikä viihdy kenenkään muun sylissä.
Jackien perhe jättää Ashin joukon, vieden Manaphyn mukanaan, mutta Manaphy käyttää ruumiinsiirtoa, jolloin Ash ja Jackie vaihtavat ruumiita. Manaphy korjaa tilanteen vasta kun pääsee takaisin Mayn syliin, joten Jackin perheen on otettava Ashin joukko mukaan. He antavat Manaphyn näyttää tietä kohti Samiyaa, Meritemppeliä, jonka vain Manaphy kykenee löytämään.
Lopulta he pääsevät perille, ja menevät sisään temppeliin, mutta heitä koko matkan ajan varjostanut Phantom tulee paikalle, ja varastaa temppelin sydämestä sinisiä hohtavia timantteja. Sen takia koko temppeli alkaa sortua ja kaikkien on päästävä äkkiä alta pois! Muut menevät turvaan sukellusveneeseen, mutta Manaphy karkaa ja Ash, Pikachu sekä May lähtevät tämän perään. He tulevat takaisin temppelin sydämeen, jossa timantit lojuvat lattialla. He pistävät ne takaisin paikoilleen, mutta yksi timantti puuttuu. Phantom oli varastanut timantin, mutta se putosi veden syvyyksiin. Phantom lähtee karkuun Jackien varastaessa tämän pokemonin Chatotin sekä sukellusveneen.
May, Pikachu ja Manaphy menevät suojaan kohoavalta vedeltä, mutta Ash lähtee palauttamaan timanttia oikealle paikalleen. Hän saa tehtyä sen ja kaikki tuntuu olevan taas hyvin. Temppeli korjaantuu ja nousee veden pintaan. Kaikki menevät laivaan ihailemaan näkyä, mutta Ash ei ole palannut. He pelkäävät tämän hukkuneen, ja samassa Phantom ilmaantuu valtavan sukelluslaivansa kanssa paikalle, ja varastaa Manaphyn. Samassa kuitenkin vedestä singahtaa keltainen valonsäde, joka on Ash! Jackie toteaa tämän olevan ennusteessa mainittu Meren kuningas. Ash sieppaa Manaphyn takaisin ja meressä asuva valtava Kyogre tuhoaa sukelluslaivan.
Kaikki on taas hyvin. May suree Manaphyn lähtöä, sillä sen piti jäädä temppeliin asumaan ja suojelemaan sitä. Uljas temppeli painuu takaisin meren syvyyksiin, ja koko porukka palaa takaisin maihin.
Manga.
Makoto Mizobuchi kirjoitti samannimisen Pokémon-manga-sovituksen. Se julkaistiin Japanissa vuonna 2006 ja englanniksi Yhdysvalloissa 5. elokuuta 2008.
Otteita kumouksellisista kokouksista

Otteita kumouksellisista kokouksista ("Protokollsutdrag från subversiva möten") on turkulaisen suomenruotsalaiskirjailijan Henrik Janssonin toinen suomennettu romaani. Alkuteos ilmestyi 2007, suomennos 2009. Teoksen on suomentanut Mikko Laaksonen.
Jansson käy romaanihenkilö Henrik Janssonin kautta läpi 70-lukulaista nuoruuttaan ja taistolaisvuosia Turussa. Hän etsii sitä menneisyyden nuorukaista, joka "pyyteettä halusi tehdä hyvää". Tarinan taustana on Janssonin omat kokemus suomenruotsalaisessa teiniradikalismissa ja Åbo Akademin opiskelijapiireissä. Kriitikon mukaan kuvausta ei sen suomenruotsalaisen taustan vuoksi voi pitää yleispätevänä, vaikka se sisältääkin samaa, mitä yleisesti tarkoitetaan taistolaisuudella. Taistolaisuuden käsittely suomenkielisestä kaunokirjallisuudessa on vähäistä, lähinnä Raija Oranen on tuonut sitä esiin romaanihenkilöidensä kautta. Vaikka teos on poliittinen muistelma, se on samalla herkkä nuorisokuvaus.
Kriitikko pitää teoksen avaimena ryhmäeuforiaksi tiivistyvää joukkolaulantaa ja kehuu Janssonin kykyä liukua vuosikymmenestä toiseen ja takaisin. Hän pitää juonta ja henkilöitä uskottavina lukuun ottamatta Stasin ja KGB:n informantteja metsästävää miestä, josta hänen mukaansa jää koominen vaikutelma. Laaksosen suomennosta hän kehuu notkeaksi.
ISO 9126

ISO 9126 on kansainvälinen ISO-standardi ohjelmistojen laadun evaluointiin. Standardin tavoitteena on määritellä yhdenmukaiset mittaustavat ohjelmistojen laatuvaatimuksille. Standardia tarvitaan, koska usein erilaiset laatuun liitetyt termit, kuten esimerkiksi ylläpidettävyys, voidaan ymmärtää hyvin eri tavoin eri ihmisten keskuudessa.
Yleistä.
Ohjelmiston laatu vaikuttaa useisiin eri osapuoliin. ISO 9216 pyrkii ottamaan ohjelmiston laadussa useita erilaisia näkökulmia huomioon. Jaottelua tehdään esimerkiksi sen suhteen, onko kyseessä ohjelmiston loppukäyttäjä, ohjelmiston kehittäjä vaiko erillinen ohjelmiston laadun evaluoija.
ISO 9216 -standardin lisäksi on olemassa ISO 14598 -standardi, joka määrittelee prosessit, joita noudatetaan mitattaessa ISO 9216:n määrittelemiä kriteereitä.
Standardin jaottelu.
Standardi on organisoitu neljään osaan:
Laatumalli.
Laatumalli, ISO 9126-1, on standardin ensimmäinen osa. Laatumalli jaottelee 
ohjelmiston laadukkuutta mittaavat kriteerit seuraavasti:
Sisäiset mittaustavat.
Sisäiset mittaustavat sisältävät mittaustavat, jotka eivät vaadi ohjelmiston ajamista (staattiset mittaukset).
Ulkoiset mittaustavat.
Ulkoiset mittaustavat sisältävät mittaukset, jotka tehdään ohjelmiston suorituksen aikana.
Käytön laatu.
Käytön laatua voidaan alkaa mittaamaan kun ohjelmisto on valmis sekä lopullisessa käyttöympäristössään.
Ideaalitilanteessa ohjelmiston sisäinen laatu määrittää ulkoisen laadun, ja ulkoinen laatu puolestaan laadun ohjelmiston käytössä.
Käytön laatua mittaava standardi pohjautuu ohjelmiston laatua mittaavaan , jonka McCall sekä hänen kollegansa kehittivät vuonna 1977. McCallin laatumalli on organisoitu kolmen tyyppisten laatukarakterisointien ympärille.
Scriptum

Scriptum eli Förlags Ab Scriptum on vaasalainen vuonna 1987 perustettu kirjankustantamo.
Spriptum julkaisee suomenruotsalaista ja Pohjanmaan ruotsinkielistä kirjallisuutta. Yritys on julkaissut myös joitakin suomenkielisiä teoksia. Sen julkaisuohjelman pääpaino on tietokirjallisuudessa, mutta se on julkaissut myös kaunokirjallisuutta ja runoja. Julkaistuja teoksia on yli 150.
Lapin kunnanvaakuna

Lapin kunnanvaakuna oli Lapin kunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa perinteisistä ammateista. Piilukirveet viittaavat rakennusten hirsiparrujen tekoon, kuokanterä puolestaan maanviljelykseen kuten myös pellavankukat, jotka yhtä aikaa edustavat myös käsityön taitoja.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä ristissä kaksi hopeista, kultavartista piilua, joiden alakulmassa saatteena hopeinen, kaateinen kuokanterä, näiden yläpuolella kultainen lakio, jossa kolme sinistä, kultaemiöistä pellavankukkaa.”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Lapin kunnanvaltuusto hyväksyi sen 12. syyskuuta 1950. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. maaliskuuta 1951. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Lapin ja Rauman kuntaliitoksen yhteydessä.
Lunastuksen arkki

Lunastuksen arkki on Alastair Reynoldsin tieteisromaani vuodelta 2002. Teos on jatkoa "Ilmestysten avaruudelle". Kirja ilmestyi suomeksi 2006.
Juoni.
Kirjan päätapahtumat sijoittuvat "Yellowstonen" ja "Resurgamin" aurinkokuntiin. "Galiana", "yhtyneiden" kaukoretkeläinen, palaa Yellowstoneen ainoana selviäjänä. Muukalainen on vallannut Galianan mielen, ja Galiana laitetaan karanteeniin. Galiana kutsuu muukalaista "sudeksi". Sudet ovat ikivanha galaktinen kulttuuri, joka tunnetaan myös nimellä "tukahduttajat" (engl. "inhibitors"). Yhtyneille selviää, että tukahduttajat ovat vakava uhka kaikille ihmisille maailmankaikkeudessa.
Yhtyneet tarvitsevat kaiken avun selvitäkseen uhasta, ja päättävät lähteä hakemaan Resurgamin aurinkokunnasta kauan sitten hukattuja aseita, joista voisi olla hyötyä taistelussa tukahduttajia vastaan. "Nevil Clavain" on yhtyneiden vanha ja menestynyt sota sankari, joka loikkaa yhtyneiden puolelta pois. Clavain yrittää hankkia hukatut aseet itselleen, koska hän ei pidä yhtyneiden suunnitelmasta paeta tukahduttajia. Clavain retkikuntineen kaappaa "Ultrilta" aluksen, ja lähtee yhtyneiden perään kohti Resurgamia. Kummankin osapuolen päämääränä hankkia aseet itselleen. Clavain saa tuurilla kiinni yhtyneiden aluksen, joka yritti virittää moottoreitaan aiheuttaen itselleen katastrofin. Clavain tuhoaa "Skaden", vanhan liittolaisensa, aluksen.
Tukahduttajat saapuvat Resurgamiin ennen Clavainia ja yhtyneitä. Tukahduttajien missio on tuhota kaikki tähtien väliseen matkustukseen kykenevät kulttuurit. Tukahduttajat päättävät tuhota Resurgamin. Triumviraatti Ilia Volyova ja Ana Khouri yrittävät evakuoida Resurgamin kaikki kaksisataatuhatta asukasta alukselleen nimeltä "Äärettömyyden kaipuu" ennen kuin tukahduttajat ehtivät tuhota auringon.
Hukatut aseet ovat triumviraatin hallussa. Clavain vaatii aseita takaisin, mutta triumviraatti ei suostu luopumaan niistä. Tämä johtaa taisteluun, jossa Clavain saa aseet haltuunsa aselevon, kompromissien ja tappioiden kautta. Tämän jälkeen hän tuhoaa loput yhtyneiden retkikunnasta. Kirjan lopuksi Clavain lähtee etsimään uutta elinpaikkaa kaukaisista tähdistä.
Johann Paul von Westhoff

Johann Paul von Westhoff (1656 – haudattu 17. huhtikuuta 1705) oli saksalainen barokkisäveltäjä ja viulisti. Yhtenä Dresdenin viulukoulun etevimmistä edustajista hänet luettiin aikansa arvostetuimpien viulutaitureiden joukkoon. Westhoff sävelsi joitain varhaisimpia sooloviuluteoksia. Hän työskenteli Dresdenin hovikapellin jäsenenä (1674–1697) ja Weimarin hovissa (1699–1705) ja toimi myös kieltenopettajana.
Westhoffin säilynyt musiikki käsittää seitsemän sävellystä viululle ja basso continuolle ja seitsemän sävellystä sooloviululle. Kaikki julkaistiin hänen elinaikanaan. Useita töitä, kuten vuoden 1682 sooloviulumusiikin kokoelma, on sittemmin kadonnut. Hänen työnsä yhdessä sellaisten säveltäjien kuin Heinrich Ignaz Franz Biber ja Johann Jakob Walther luomusten kanssa vaikuttivat merkittävästi seuraavaan saksalaiseen viulistipolveen ja Johann Paul von Westhoffin kuusi partitaa sooloviululle inspiroivat Johann Sebastian Bachia kirjoittamaan kuuluisat sonaattinsa ja partitansa sooloviululle.
Jim Peterik

Jim Peterik (s. 11. marraskuuta 1950 Berwyn, Illinois) on yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä. Peterik tunnetaan parhaiten Survivorin jäsenenä. Hän myös sävelsi yhtyeen hittikappaleen ”Eye of the Tiger”, joka on "Tiikerinsilmä – Rocky III" -elokuvan tunnuskappale. Hän on tällä hetkellä yhtyeessä Pride of Lions.
Peterik on myös kirjoittanut kappaleita esimerkiksi Lynyrd Skynyrdille, Cheap Trickille, Sammy Hagarille, Brian Wilsonille ja REO Speedwagonille.
Ura.
Ides of March.
Peterik aloitti esiintymisen 14-vuotiaana vuonna 1964 koulukavereidensa kanssa Illinoisissa. Myöhemmin he antoivat yhtyeelle nimen Ides of March. Kappaleet "Vehicle", "You Wouldn't Listen" ja "L.A. Goodbye" olivat pieniä hittejä 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa. 
1970-luvulla Peterik kirjoitti myös useita lauluja jazz-rock-yhtye Chaselle.
Vuonna 1976 hän julkaisi sooloalbumin, "Don't Fight the Feeling", ja konsertoi monien tunnettujen yhtyeiden, esimerkiksi Heartin ja Bostonin kanssa.
Survivor.
Vuonna 1978 Peterik perusti Survivorin yhdessä Frankie Sullivanin kanssa. Pian yhtyeen tukirangaksi saapui Dave Bickler, Dennis Johnson ja Gary Smith.
Vuonna 1982 Sylvester Stallone pyysi Survivoria kirjoittamaan ja esittämään tunnusmusiikin elokuvaan "Tiikerinsilmä – Rocky III". Peterik ja Frankie Sullivan sävelsivät kappaleen "Eye of the Tiger", joka pysyi kuuden viikon ajan listaykkösenä Billboard Hot 100 -listalla ja myi tuplaplatinaa. Lisäksi se toi Survivorille Grammy- ja Oscar-palkinnon. Tätä seurasi vuoden 1984 albumi "Vital Signs", jossa olivat mukana Top 10 -hitit "High on You" (# 8), "The Search Is Over" (# 4) ja "I Can't Hold Back" (# 13).
Vuonna 1985 Peterik sävelsi tunnusmusiikin elokuvaan "Rocky IV". Survivorin "Burning Heart" oli listakakkonen alkuvuodesta 1986.
Jim Peterik erosi Survivorista vuonna 1996.
Uusi Ides of March ja myöhemmät vuodet.
Vuonna 1990 kaikki alkuperäiset Ides of Marchin jäsenet perustivat yhtyeen uudelleen. Peterikin säveltämä kappale "Vehicle" sai jälleen suosiota, kun Bo Bice esitti sen "American Idol" -ohjelmassa vuonna 2005.
Vuonna 2003 Peterik perusti Pride of Lions -nimisen yhtyeen Toby Hitchcockin kanssa, jatkaen kuitenkin samalla Ides of Marchissa. Peterikin uusin sooloalbumi, "Above the Storm", julkaistiin vuonna 2006.
Frankie Sullivan

Frankie M. Sullivan III (s. 1. helmikuuta 1955 Chicago), lyhyemmin Frankie Sullivan, on yhdysvaltalainen kitaristi ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten Survivorin toisena perustajajäsenenä ja ainoana sen jäsenenä, joka on ollut yhtyeessä sen perustamisesta lähtien.
Yhdessä entisen Survivorin jäsenen, Jim Peterikin, kanssa Sullivan sävelsi monia hittikappaleita, kuten ”Eye of the Tiger” ja ”Burning Heart” elokuvista "Tiikerinsilmä – Rocky III" ja "Rocky IV".
Ura muusikkona.
Survivor.
Yhdessä Jim Peterikin kanssa Sullivan perusti Survivorin vuonna 1977. Yhtyeeseen liittyivät pian myös Dave Bickler, Gary Smith ja Dennis Johnson. Aluksi Survivor harjoitteli pienessä kellarissa, ja pian Sullivan ja Peterik alkoivatkin säveltämään yhtyeelle omia kappaleita. Albumit "Survivor" ja "Premonition" eivät olleet kovin suuria menestyksiä, mutta läpimurto tapahtui, kun Sylvester Stallone pyysi musiikkia elokuvaansa "Tiikerinsilmä – Rocky III". Sullivan ja Peterik sävelsivät kappaleen ”Eye of the Tiger”, josta tuli menestys. Kappale nousi Billboardin listalla heti ensimmäiseksi ja siitä tuli maailmankuulu. ”Eye of the Tiger” pysyi listaykkösenä kokonaiset seitsemän viikkoa. Se nousi myös Britannian top 40:ään kuudeksi viikoksi ja Australian listaykköseksi neljäksi viikoksi. Lisäksi Survivor voitti sillä Grammy-palkinnon. Myös seuraava albumi "Caught in the Game" oli hyvin suosittu. Sullivan ja Peterik ovat säveltäneet lähes kaikki Survivorin kappaleet, tosin Peterik erosi yhtyeestä jo vuonna 1996. Sullivan onkin ainoa Survivorin jäsen, joka on ollut siinä sen perustamisesta lähtien.
Vantiva

Vantiva SA (aikaisemmin tunnettiin nimellä Technicolor SA, Thomson SARL, Thomson SA, ja Thomson Multimedia) on ranskalainen yritys, joka muodostettiin vuonna 1966 kun Compagnie Française Thomson-Houston ja Hotchkiss-Brandt yhdistyivät. Yritys tuli tunnetuksi nimellä Thomson-Brandt SA vuodesta 1972 lähtien.
Vantivan pääkonttori sijaitsee Ranskassa, lähellä Pariisin keskustaa sijaitsevassa Issy-les-Moulineaux’ssa. Compagnie Française Thomson-Houston on perustettu vuonna 1893.
Yhtiö on aiemmin luottanut puolustusvälineteollisuuden valmistukseen. 
Thomson-Brandt kansallistettiin vuonna 1982.
Vuonna 1987 lääketieteellisen laitteiston yksikkö myytiin General Electricille, jolta Thomson osti kuluttajaelektroniikan valmistuksen mukaan lukien RCA:n.
Vantiva tuottaa teknisiä palveluita viihdepalveluiden sisällöntuottajille. Aiemmin yritys valmisti myös viihde-elektroniikkaa, muun muassa Thomson-brändin alla. Thomson-TV:eiden valmistukseen on nykyisin merkkinä oikeus itävaltalaisella StreamView GmbH:lla.
Yritys muutti nimeään vuonna 2010 omistamansa yhdysvaltalaisen yhtiön mukaan.
Jack Helen Brut

Jack Helen Brut oli vuonna 1981 perustettu monitaiteellinen suomalainen performanssiryhmä, johon ovat kuuluneet muiden muassa Cris af Enehielm, Risto Heikinheimo, Satu Kiljunen, Vilppu Kiljunen, Pauli Pöllänen, Johanna Koistinen, Ari Kotkavuori, Peter Sade, Isa Kukkapuro, Jarmo Luttinen, Kimmo Takala, Ari Taskinen, Timo Toikka ja Sakari Viika.
Jack Helen Brut loi liikkeen, valon, tilan ja rytmin kautta visuaalisia teoksia. Esityksissä musiikki, teatteri ja tanssi yhdistyivät kuvataiteeseen.
Uljas

Uljas on suomalainen miehen etunimi, joka johtuu rohkeaa, urhoollista ja komeaa tarkoittavasta sanasta "uljas". Uljaksen nimipäivä on 19. lokakuuta. Suomessa etunimi Uljas on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu hieman yli 2900 henkilölle. Uljas on myös sukunimi.
Kreikan Superliigan kausi 2009–2010

Kausi 2009–2010 oli Kreikan Superliigan neljäs kausi. Uusina joukkueina sarjassa pelasivat Beta Ethnikistä nousseet Atromitos FC, AO Kavala sekä PAS Giannina. Kauden jälkeen Giannina, Levadiakos ja Panthrakikos putosivat Beta Ethnikiin. Sarjan voitti Panathinaikos, joka katkaisi näin Olympiakoksen viiden mestaruuden putken.
Dmitri Karakozov

Dmitri Vladimirovitš Karakozov (, 4. marraskuuta 1840 Saratovin läänin Serdobskin kihlakunnan Žmakinon kylä – 15. syyskuuta 1866 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen ja narodnikki.
Dmitri Karakozov syntyi vaatimattomaan maalaisaatelistoon kuuluneeseen perheeseen. Hän opiskeli Kazanin ja Moskovan yliopistoissa. Vuoden 1866 alussa hän liittyi serkkunsa Nikolai Išutinin perustamaan vallankumoukselliseen ryhmään.
Maaliskuussa 1866 Karakozov saapui Pietariin, jossa hän kirjoitti työläisille osoitetun vallankumouksellisen julistuksen. Huhtikuun 4. päivänä hän yritti murhata keisari Aleksanteri II:n Kesäpuiston Nevan-puoleisen portin edustalla, mutta ampui ohi ja joutui pidätetyksi. Karakozov tuomittiin kuolemaan ja hirtettiin Smolenskin kentällä.
Aleksanteri II:n ”ihmepelastuksen” kunniaksi murhayrityksen paikalle pystytettiin marmorista rakennettu tsasouna, joka purettiin vuonna 1930. Nykyään Kesäpuiston aidassa on tapahtumasta kertova muistolaatta.
Risto Sulkava

Risto Sulkava (s. 1966 Keuruu) on suomalainen biologi. Sulkava toimi Suomen luonnonsuojeluliiton puheenjohtajana vuosina 2012–2019.
Sulkava aloitti Suomen luonnonsuojeluliiton puheenjohtajana vuoden 2008 alussa. Hänet valittiin tehtävään toukokuussa 2007. Tätä ennen hän toimi järjestön Keski-Suomen piirin puheenjohtajana.
Sulkava on koulutukseltaan biologi, filosofian tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Joensuun yliopistossa vuonna 2006, väitöskirjanaan saukkoa käsittelevä "Ecology of the otter (Lutra lutra) in central Finland and methods for estimating the densities of populations". Ylioppilaaksi hän valmistui 1985 Haapamäen lukiosta ja filosofian maisteriksi 1993 Joensuun yliopistosta. Sulkava on työskennellyt muun muassa Suomen saukkokannan koon arviointihankkeen johtajana Suomen ympäristökeskuksessa vuosina 1995–1999 ja biologian ja maantiedon opettajana Keuruulla.
Sulkava on naimisissa. Hänellä on vaimonsa Jaanan kanssa kaksi tytärtä. Risto Sulkavan isä oli biologi Pertti Sulkava ja setä biologi Seppo Sulkava.
Sitä se teettää

Sitä se teettää on Jyrki Nissinen &amp; Laskettuaika -yhtyeen EP vuodelta 2009.
Dúné

Dúné oli tanskalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2001 Skivessa, Tanskassa ja joka lopetti toimintansa vuonna 2018. Ryhmään kuului seitsemän muusikkoa.
Eloperäiset maalajit

Eloperäiset maalajit on maalajiryhmä, johon kuuluvat maalajit, joissa eloperäistä ainesta on yli 20 %. Eloperäisiä maalajeja ovat lieju, järvimuta, turve ja piimaa. Eloperäiset maalajit ovat yleensä herkästi painuvia ja niissä on usein keväisin routaa. Ne eivät yleensä sovi rakennetun ympäristön alla olevaksi maaperäksi. Teollisuuden hyötykäyttöön käytetään joskus piimaata, jota voidaan käyttää eristeissä ja suodattimissa.
Lieju on muodostunut vesistöissä eliöiden jäänteistä, jotka ovat kerrostuneet vesistöjen pohjiin. liejussa on humusta vaihtelevasti, 6-40%. Kostea lieju on väriltään vihreää. Kuivuessaan lieju kutistuu ja muuttuu kovemmaksi ja kevyemmäksi. Lieju on muokattavuudeltaan hyvin viljelyyn sopivaa, mutta sitä pitää yleensä kalkita. Varsinaisen liejun lisäksi tunnetaan myös kalkkilieju, piilevälieju ja levälieju. Liejut muistuttavat joskus järvimutaa ja maaperän kartoittajat joskus yhdistävät järvimudat ja liejut, kuten myös simpukkamaan yhteen kategoriaan.
Järvimuta on humusta, joka on ensin kulkeutunut veden mukana, sitten kerrostunut syvien vesien pohjaan ja lopuksi saostunut. Se on aina väriltään tummaa. Järvimutaa löytyy myös soiden keskellä sijaitsevista vesistä ja soista, jotka ovat muodostuneet lammen soistuttua, missä sitä on liejun ja turpeen ympäröimänä. Järvimuta sisältää keskimäärin enemmän eloperäistä ainesta kuin lieju. 
Turvetta muodostuu kasvien jäänteistä. Saraturve on muodostunut pääasiassa lehtisammalten jäänteiden lisäksi sara-, heinä- ja ruohokasvien jäänteistä, kun taas rahkaturve on muodostunut pääasiassa rahkaturpeen lisäksi tupasvillan ja varpukasvien jäänteistä. Lisäksi saraturpeessa voi olla jäänteitä kortteista ja siemenistä. Saraturve on rakenteeltaan huopamaista, se on typpirikasta ja se on rahkaturpeeseen verrattuna enemmän kalkkipitoinen ja se on vähemmän hapan. Rahkaturve on yleensä vaaleampaa kuin saraturve, mutta kuivuessaan se tummenee ja samalla kovenee.
Maanviljelyssä ja puutarhanhoidossa enimmäkseen eloperäisistä maalajitteista koostuvaa multavaa maaperää kutsutaan multamaaksi ja turvepitoista maaperää turvemaaksi. Viljelykasvien kasvualustaksi maaperä sopii, kun se sisältää merkittävän määrän eloperäisiä maalajeja. Kivennäismaahan tehdään maanparannus lisäämällä eloperäisiä maalajitteita.
Englanninlakritsi

Englanninlakritsi, lakritsikonvehti tai Englannin lakritsi () on lakritsimakeinen, joka koostuu lajitelmasta geometrisiin muotoihin sekä tiettyihin väreihin (musta, valkoinen ja pastellivärit) perustuvia makeisia. Niiden makuaineina on lakritsin ja sokerin lisäksi kookosta, anista, kaakaota ja hedelmäaromeja, joskus myös salmiakkia.
Tarinan mukaan sekoitus syntyi vahingossa vuonna 1899, kun englantilaisen George Bassettin makeistehtaan myyntimies Charlie Thomson kaatoi vahingossa lakritsinäytetarjottimensa leicesteriläisen apteekkarin myyntitiskille. Apteekkari oli ollut haluton ostamaan mitään yksittäistä makeislajia, mutta kiinnostui kirjavasta lajitelmasta, joka sai nimen "Bassett’s Allsorts" eli ”Bassettin kaikenlaiset”.
Suomessa englanninlakritsia ryhtyi tiettävästi ensimmäisenä valmistamaan turkulainen Hellas vuonna 1955. Bassettin rinnalla muita englanninlakritsin nykyisiä tuotemerkkejä ja valmistajia ovat Malaco, Tavener’s, Rexim ja Rainbow.
Britannian lisäksi englanninlakritsi on muiden lakritsimakeisten tavoin suosittua erityisesti Alankomaissa sekä Pohjoismaissa, joissa se on vuodesta toiseen muun muassa verovapaan myynnin eniten myytyjä makeistuotteita.
Platinadioksidi

Platinadioksidi eli platina(IV)oksidi eli Adamsin katalyytti (PtO2) on platinan ja hapen muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä käytetään katalyyttinä orgaanisten yhdisteiden hydrauksessa. Aine muodostaa useita kidevedellisiä muotoja ja useimmiten platinadioksidista puhuttaessa tarkoitetaan sen monohydraattia PtO2·H2O.
Valmistus.
Roger Adams ja V.Voorhees julkaisivat vuonna 1922 ensimmäisen tutkimuksen platinadioksidin valmistuksesta. Ainetta oli käytetty jo aikaisemmin, mutta menetelmät eivät olleet kovin hyviä.. Platinadioksidia valmistetaan kuumentamalla heksakloroplatinahappoa tai ammoniumheksakloroplatinaattia natriumnitraatin kanssa. Tuotteina syntyy platinanitraattia natriumkloridia ja typpihappoa. Kuumennettaessa platinanitraattia se hajoaa vapauttaen typpidioksidia ja happikaasua ja jäljelle jää kiinteä platinadioksidi.
H2PtCl6 + 6 NaNO3 → Pt(NO3)4 + 6 NaCl (aq) + 2 HNO3
Pt(NO3)4 → PtO2 + 4 NO2 + O2
Platinadioksidia voidaan valmistaa myös platina(IV)kloridista.
Käyttö.
Platinadioksidia käytetään orgaanisten yhdisteiden hydraukseen. Platinadioksidi muuntuu prosessin yhteydessä hienojakoiseksi mustaksi platinaksi, joka on aktiivinen katalyytti. Käytetty katalyytti voidaan palauttaa ammoniumheksakloroplatinaatiksi käsittelemällä sitä kuningasvedellä ja ammoniakilla.