tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kokemäen taistelu

Kokemäen taistelu oli Suomen sisällissodan taistelu, joka käytiin 17. huhtikuuta 1918. Taistelu syntyi Peipohjan rautatieaseman tuntumaan, kun Porin seudulta vetäytyneiden punaisten jälkijoukko jäi viivyttämään Kokemäelle edenneitä valkoisia. Kokemäen jättäessään punaiset polttivat Peipohjan aseman ohella muun muassa Tulkkilan sillan ja räjäyttivät Pahakosken rautatiesillan.
Taustaa.
Ennen Satakunnan rintaman varsinaisten sotatoimien käynnistymistä Kokemäen suojeluskuntalaiset osallistuivat Kiikassa käytyyn Ruotsilan kahakkaan 22.-23. tammikuuta sekä Kauvatsan kahakkaan 30. tammikuuta. Kauvatsalla kärsityn tappion jälkeen suojeluskuntalaiset siirtyivät rintamalinjan pohjoispuolelle Kankaanpääseen ja räjäyttivät vetäytyessään Putajanhaaran sekä Sonnilanjoen rautatiesillat. Valkoisten vetäydyttyä punaiset ottivat Kokemäen haltuunsa 3. helmikuuta.
Taistelu.
Punaisten aloittaessa vetäytymisensä Porista ja Raumalta 10. huhtikuuta Kokemäen läpi kulki tuhansia perääntyviä punakaartilaisia ja siviilejä sekä maanteitse että rautateitse. Harjavallan suunnasta edenneet luutnantti Arvo Lyytisen johtamat valkoisten joukot saapuivat Kokemäelle illalla 16. huhtikuuta. Porin rykmentin 1. pa­taljoonan 3. komppania eteni maanteitse joen eteläpuolta kohti Peipohjaa itsevarustellun panssarijunan tukemana ja 2. komppania eteni samanaikaisesti joen pohjoispuolella kohti Kokemäen kirkonkylää Tulkkilaa. Punaiset olivat puolustusasemissaan Peipohjan asemalla sekä Tulkkilassa kirkonmäellä. Kokemäen punakaartilaisten ohella joukossa oli ainakin Ulvilan ja Kullaan punakaartien miehiä.
Valkoiset hyökkäsivät 17. huhtikuuta kohdaten punaisten puolustuslinjan noin kilometrin päässä Peipohjan aseman länsipuolella. Punaiset perääntyivät lopulta kiivaan tulitaistelun jälkeen valkoisten onnistuttua kiertämään heidän sivustaansa. Punaiset menettivät 13–15 kaatunutta, mutta valkoiset eivät kärsineet tappioita. Porin punakaartin osastot jättivät Kokemäen viimeisenä ja polttivat lähtiessään Peipohjan, Kokemäen ja Kyttälän asemat, Kokemäen pappilan ja Tulkkilan sillan sekä räjäyttivät Pahakosken rautatiesillan. Valkoiset valtasivat Tulkkilan samana iltapäivänä, jonka jälkeen he etenivät vielä Risten asemalle ja seuraavana päivänä Kyttälään.
Runkolinja 30

Runkolinja 30 on Helsingin seudun liikenteen runkolinja, jonka liikennöinti alkoi 16. elokuuta 2021. Se liikennöi Helsingissä ja Vantaalla välillä Eira–Kamppi–Munkkivuori–Myyrmäki. Helsingin kantakaupungissa reitti on lähes identtinen linjan 20 kanssa, mutta 20 ei jatka Munkkivuoresta pohjoiseen.
Runkolinja 30 korvasi linjat 39 ja 39N. Muutos oli osa elokuun 2021 linjastouudistusta, jossa useita linjoja lakkautettiin tai muutettiin, ja jossa syntyi neljä uutta runkolinjaa: liikennöinnin aloittivat samanaikaisesti myös 20, 40 ja 570. 
Liikennöinti.
Runkolinjalla käytetään avorahastusta, eli linja-autoon voi nousta kaikista ovista ja näyttämättä lippua kuljettajalle. Linjaa liikennöidään tihein vuorovälein ja lähes vuorokauden ympäri. Ruuhka-aikoina Helsingin keskusta-alueilla linjat 20 ja 30 muodostavat yhdessä jopa viiden minuutin vuorovälin.
Linjalla käytetään sähköisiä nivelbusseja ja runkolinjoille ominaista oranssia väritystä. Yli 18-metrisessä nivelbussissa on sata matkustajapaikkaa, joista 45 on istumapaikkoja.
Oskar Durchman

Oskar Viktor Durchman (25. huhtikuuta 1862 Sotkamo – 7. syyskuuta 1942) oli suomalainen apteekkari ja rohdoskauppias.
Oskar Durchmanin vanhemmat olivat nimismies Johan Adolf Durchman ja Emilia Katharina Thodén. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja valmistui farmaseutiksi 1884 sekä proviisoriksi 1889. Durchman teki useita opinto- ja liikematkoja Ruotsiin Tanskaan, Saksaan, Englantiin ja Unkariin.
Durchman avasi 1890 Helsingissä Yliopiston apteekin ja perusti Helsinkiin Mikonkatu 1:een rohdoskaupan joulukuussa 1892. Sen jälkeen hän perusti useita rohdosliikkeitä Helsinkiin sekä Kuopioon, Riihimäelle ja Kouvolaan. Hän oli perustamansa "Osk. Durchman, Uusi rohdoskauppa Oy":n toimitusjohtaja 1906-1942. Yhtiön kolmikerroksinen tehdas-, laboratorio- ja varastorakennus sekä pääkonttori sijaitsi Ruoholahdenkatu 22:ssa. Lääkeaineiden, kemikalioiden ja kosmetiikan valmistusta ja tukkukauppaa harjoittaneen "Nya Droghandeln - Uusi Rohdoskauppa"-yrityksen seuraajaksi 1934 perustetusta "Oy Durchman-Rohdos Ab":sta tuli 1940-luvun lopulla Kustannusosakeyhtiö Otavan tytäryhtiön Koulutarpeiden Keskusliike Oy:n tytäryhtiö. Durchman piti myös kanalaa ja myi siitosmunia kotonaan Villa Furunäsissä Meilahdessa.
Durchman oli Suomen liikkeenharjoittajain keskinäisen vakuutusyhdistyksen hallituksen jäsenenä vuodesta 1927 ja puheenjohtajana vuodesta 1932. Hän oli Suomen rohdosliikeyhdistyksen perustaja ja puheenjohtaja 1896–1906 ja kunniajäsen vuodesta 1932. Durchman oli myös Suomen raviurheilun ystävien johtokunnan jäsen ja rahastonhoitaja vuodesta 1916 alkaen.
Oskar Durchman oli naimisissa vuodesta 1895 Helga Gabriella Coranderin (k. 1956) kanssa. Heidän poikansa oli insinööri, toimitusjohtaja Elo Durchman (1898–1990).
Otto Dahlberg

Otto Julius Dahlberg (9. huhtikuuta 1849 Vihti – 26. toukokuuta 1938 Kulosaari, Helsinki) oli suomalainen liikemies. Hän perusti 1888 Helsinkiin paperialan yrityksen, joka toimii nykyisin nimellä Papyrus Oy.
Otto Dahlbergin vanhemmat olivat tuomiorovasti Gustaf Dahlberg ja tämän ensimmäinen puoliso Karolina Wilhelmina Packalén. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun kymnaasista 1867.
Dahlberg oli Walkiakosken paperitehtaalla konttoristina vuodesta 1874 ja isännöitsijänä vuodesta 1884. Hän perusti 1888 Helsinkiin O. J. Dahlbergin lyhyttavara- ja tukkuliikkeen sekä paperipussi- ja kirjekuoritehtaan. Dahlbergin liike aloitti myös ensimmäisenä Suomessa apteekkikapseleiden koneellisen valmistuksen. Liikkeestä muodostettiin osakeyhtiö "Oy O. J. Dahlberg Ab" 1906 ja Dahlberg oli yhtiön johdossa vuoteen 1914 saakka. Liikkeen paperitukkuosastosta tuli ajan myötä sen päätoimiala ja yhtiö luopui 1920-luvulla kotelotehtaastaan, kirjapainostaan ja vähittäismyymälöistään keskittyen paperitukkukauppaan. Dahlberg oli ostanut Vihdistä Veikkolan kartanon vuonna 1900, jonka hän omisti vuoteen 1932 saakka. Hän muutti tilalle asumaan vuonna 1908 ja toimi maanviljelijänä 1908−1918. Hän oli perustamansa paperiliikkeen johtokunnan jäsenenä vuoteen 1920 saakka.
Dahlberg oli Vihdin kunnanvaltuuston jäsenenä 1908–1918. Hän oli myös Vihdin säästöpankin hallituksen jäsenenä.
Otto Dahlberg oli naimisissa 1883–1936 Aline Wilénin (k. 1936) kanssa.
Guardians

Guardians on August Burns Red -yhtyeen yhdeksäs albumi, joka julkaistiin 3. huhtikuuta 2020.
CVC Capital Partners

CVC Capital Partners on luxemburgilainen pääomasijoitusyhtiö. Se sai alkunsa vuonna 1981 yhdysvaltalaisesta Citigroup-pankkiryhmän tytäryhtiöstä.
Se on yksi maailman suurimmista sijoitusyhtiöistä,ja sillä on 24 toimistoa ja yli 500 työntekijää.
Luettelo Andrei Voznesenskin runojen suomennoksista

Tämä on luettelo Andrei Voznesenskin runojen suomennoksista.
* Á la moottoripyörällä ajo pitkin pystysuoraa seinää
* Antimaailmat
* Emigranttiravintolassa
* Goya
* Jalkapallojakso
* Johdanto
* Johdanto numero kaksi
* Kitaralle, myös teoksessa: "Runon jäljillä", toim. Hannu-Pekka Lappalainen, Helsinki: Kirjayhtymä 1987 
* Kolmikulmainen päärynä: runoelma
* Koneitten kapina
* Mestaus
* Naista lyödään
* Neekerit laulavat
* New Yorkin lintu
* Pakollinen
* Rock'n roll
* Silmien heijastus
* Strip-tease
* Syksy Siguldassa
* Taiga
* Yöllinen lentokenttä New Yorkissa
Ragnar Dahlberg

Ragnar Reinhold Dahlberg (8. lokakuuta 1877 Turku – 7. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja.
Ragnar Dahlbergin vanhemmat olivat Närpiön kirkkoherra, rovasti Lars Gustaf Viktor Dahlberg (1847–1924) ja Klara Maria Antoinette Nyberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1896 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1904 ja filosofian maisteriksi 1907.
Dahlberg oli Helsingin yliopiston kirjastossa ylimääräisenä amanuenssina vuodesta 1900, nuorempana kirjastoassistenttina vuodesta 1914, vanhempana kirjastoassistenttina sekä viimeksi vanhempana alikirjastonhoitajana 1918–1945. Hän oli Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon historian ja ruotsinkielen opettajana 1906–1916 ja Åbo Akademin kanslerin sihteerinä 1945–1950. Dahlberg oli Ruotsalaisen kirjallisuuden seuran johtokunnan jäsen ja arkistonhoitaja vuodesta 1918 ja Kustannus Oy Söderström &amp; Co:n johtokunnan jäsen vuodesta 1921.
Dahlberg keräili kirjoja ja omisti laajan yksityiskirjaston. Hän kirjoitti kirjasto- ja ex libris-tutkimuksistaan ruotsinkielisiin aikakauslehtiin. Hän harjoitti myös hedelmien ja kukkien viljelyä omistamallaan Hermansön tilalle ja sai useita palkintoja puutarhanäyttelyissä. Dahlberg oli Uudenmaan hedelmäviljelijäin yhdistyksen ja Suomen kukkaisviljelyksen ystävien puheenjohtaja.
Ragnar Dahlberg oli naimisissa vuodesta 1906 Hjördis Lagerborgin kanssa.
Dommartin (Nièvre)

Dommartin on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 8 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista länteen.
Saint-Martinin kirkko on peräisin 1100-luvulta. Graniitista valmistettu kirkko uusittiin 1800-luvulla. Kirkossa on kastanjapuusta valmistettu paanukatto.
Dommartinissa oli kaksi uraanikaivosta, joita hyödynnettiin 1950-luvulta 1970-luvulle. Kaivokset olivat 90 metriä syviä. Louhe kuljetettiin Saint-Priestiin jalostetavaksi.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa ("Parc naturel régional du Morvan").
Forza Horizon 5

Forza Horizon 5 on Playground Gamesin kehittämä ja Xbox Game Studiosin julkaisema avoimen pelimaailman ajopeli. Peli julkaistiin 9. marraskuuta 2021 Xbox Onelle, Xbox Series X/S:lle ja Windowsille.
Pelaaminen.
Peli sijoittuu Meksikoon ja siinä on 50 prosenttia suurempi kartta kuin "Forza Horizon 4:ssä".
Pelissä on neljä vuodenaikaa, mutta ne näkyvät eri alueilla eri tavoilla. Sääilmiöitä tapahtuu sen alueen mukaan, missä on, kuten kuivilla alueilla on pölymyrskyjä ja ranta-alueilla on trooppisia ukkosmyrskyjä.
Vastaanotto.
Metacritic-kerääjäsivustolla pelin Xbox Series X -versio sai 92/100 pistettä, perustuen 90 kriittiseen arvosteluun.
Julkaisu.
"Forza Horizon 5:sta" tuli Xbox Game Studiosin historian suurin julkaisu, kun julkaisupäivänä peli keräsi yli 4,5 miljoonaa pelaajaa.
Pansion miinamuseo

Pansion miinamuseo on merimiinoihin keskittynyt sotahistoriallinen museo. Sen kokoelma on osa Forum Marinumin museota.
Miinakokoelma on alun perin koottu 1920-luvulla Suomen puolustusvoimien koulutukseen. Tarkoituksena oli kouluttaa miinanraivaajat tunnistamaan kaikki mahdolliset miinauhat. Kylmän sodan päätyttyä koettiin, ettei kyseiselle koulutukselle ole tarvetta, joten kokoelma museoitiin.
Museo on yleensä yleisöltä suljettu, mutta toisinaan sinne on esittelykierroksia.
X-Men ’97

X-Men ’97 on yhdysvaltalainen Beau DeMayon luoma Disney+-suoratoistopalveluun julkaistu animaatiosarja, joka perustuu Marvel Comicsin Ryhmä-X:ään. Sarja on jatkoa vuosien 1992–1997 aikana esitetylle animaatiosarjalle "X-Men". Animaatiosarjan tuotannosta vastaa Marvel Studios Animation, ja kyseessä oli studion ensimmäinen ”Marvel Animation”-nimikkeellä julkaistu sarja, DeMayon toimiessa showrunnerina kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella ja Matthew Chaunceyn toimiessa showrunnerina kolmannella tuotantokaudella.
Monet "X-Menin" ääninäyttelijöistä palaavat rooleihinsa, mukaan lukien Alison Sealy-Smith, Cal Dodd, Lenore Zann, George Buza, Christopher Britton, Chris Potter ja Adrian Hough. Sarja on Marvel Studiosin ensimmäinen Ryhmä-X -aiheinen tuotanto. Sarjan animoinnista vastasi Studio Mir ja animointityyli on modernisoitu versio alkuperäisen sarjan tyylistä.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi koostuu 10 jaksosta, jotka julkaistiin Disney+:aan 20. maaliskuuta 2024 – 15. toukokuuta 2024. Toinen tuotantokausi tullaan julkaisemaan kesällä 2026. Sarjalle on tekeillä myös kolmas tuotantokausi.
Merivoimien museo

Merivoimien museo () on Ruotsin kansallinen museo, joka esittelee Ruotsin merivoimien historiaa. Museo sijaitsee Stumholmen-saaressa Karlskronassa.
Museon alkutarina on vuodelta 1752, jolloin kuningas Aadolf Fredrik perusti laivamallikamarin Karlskronaan. Siellä oli laivojen ja laivarakenteiden malleja, joilla testattiin laivojen purjehduskykyä.
Museossa on kaljuunahalli, sukellusvenehalli, esinekokoelmia, piirustusarkisto, kuva-arkisto, kirjasto sekä tutkimustoimintaa. Museossa voi esimerkiksi käydä torpedovene-Västervikin kannella.
Järvenpään linja-autoasema

Järvenpään linja-autoasema sijaitsee Järvenpään keskustan rautatieaseman kupeessa ja niitä on itse asiassa kaksi aivan lähekkäin toisiaan: pitkänmatkan linjat lähtevät Matkahuollon rakennuksen luota Alanko- ja Postikadun kulmasta, kun taas paikallisliikenteen lähtöpaikka on etelämpänä Asemakadun päässä. Terminaalissa on paikkoja 11 linja-autolle samanaikaisesti. Lähellä on rautatieaseman lisäksi myös taksiasema.
Vuonna 2004 linja-autoasema muutti Alankotien toiselle puolelle.
Rudolf Värnlund

Rudolf Värnlund (1900 Tukholma, Ruotsi – 1945 Österskär, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisnovellikokoelmansa "Döda människor" ilmestyi 1924, ja siinä näkyvät hänen Berliiniin 18-vuotiaana tekemänsä matkan kokemukset. Myöhemmissä romaaneissa ilmenee kiinnostusta psykoanalyysiin ja romanttiseen ilmaisuun. Näytelmissä on työläis- ja rauhanaatevaikutteita, ja niissä hän on myös kokeilija.
Belgravia (televisiosarja)

Belgravia on 1800-luvulle sijoittuva historiallinen draama, joka perustuu Julian Fellowesin samannimiseen romaaniin. Molemmat on nimetty Lontoon vauraan kaupunginosan Belgravian mukaan. Belgravia on ensimmäinen sarja, jonka Fellowes on sovittanut romaaninsa pohjalta.Belgravia on Carnival Filmsin ja amerikkalaisen kaapeliverkon Epixin yhteistuotanto. Belgravian taustatiiminä on Fellowesin ohella "Downton Abbeyn" tuottajat Gareth Neame, Nigel Marchant sekä Liz Trubridge. Belgravian on ohjannut John Alexander ja tuottanut Colin Wratten.
Sarjan ensi-ilta oli Isossa-Britanniassa 15. maaliskuuta 2020 ja Yhdysvalloissa 12. huhtikuuta 2020. 
Lähtökohta.
"Belgravia" alkaa Richmondin herttuattaren tanssiaisista kesäkuussa 1815. Tanssiaiset pidettiin Brysselissä Wellingtonin herttualle kaksi päivää ennen Waterloon taistelua. 
Tanssiaiskutsun ovat onnistuneet saamaan kauppias James Trenchard ja hänen vaimonsa Anne. Heidän tyttärensä Sophia on herättänyt vaikutusvaltaisen ja rikkaan perheen pojan, Edmund Bellasisin, kiinnostuksen. Ilta on kohtalokas ja se muuttaa jokaisen elämän vuosikymmeniksi eteenpäin. 26 vuotta myöhemmin kahden erilaisen perheen kohtalot kietoutuvat yhteen hienostokaupunginosassa Belgraviassa.
Näyttelijät.
Trenchardin perhe
Trenchardin palvelijat
Bellasisin perhe
Greyn perhe
Popen perhe
Albert Arnheiter

Albert Stephan Arnheiter (20. heinäkuuta 1890 Ludwigshafen – 26. huhtikuuta 1945 Lodi) oli saksalainen soutaja ja olympiavoittaja.
Arnheiter osallistui Tukholman olympialaisiin 1912. Hän sai olympiakultaa perämiehellisessä nelikossa.
Arnheiter kuoli toisen maailmansodan taistelussa Casalpusterlengossa.
Huisgen-sykloadditio

Huisgen-sykloadditio eli atsidi-alkyynisykloadditio on 1,3-dipolaarisiin sykloadditioihin kuuluva kemiallinen reaktio, jossa orgaaninen atsidi reagoi alkyynin kanssa muodostaen 1,2,3-triatsolijohdannaisen. Reaktio on nimetty sen mekanismia tutkineen Rolf Huisgenin mukaan.
Reagenssit ja mekanismi.
Ensimmäisen kerran atsidien ja alkyynien välisen sykloaddition raportoi Arthur Michael vuonna 1883. Huisgen julkaisi reaktion ja useiden muiden mekanismia koskevat tutkimuksensa 1961. Huisgen-sykloadditio tapahtuu useille atsideille ja alkyyneille, mutta on hidas ja vaatii usein yli 100 °C:n lämpötilan. Reaktiossa muodostuu 1,4- ja 1,5-substituoitujen 1,2,3-triatsolien seos. Reaktiota voidaan nopeuttaa huomattavasti käyttämällä kuparia tai ruteniumia katalyyttinä. Kupari suosii 1,4-tuotteen muodostumista, kun rutenium johtaa erityisesti 1,5-tuotteeseen.
Kuparikatalysoidun Huisgen-sykloaddition mekanismin ensimmäisessä vaiheessa kupari muodostaa kompleksin alkyynin kanssa. Seuraavassa vaiheessa kompleksiin sitoutuu atsidi ja toinen kupari-ioni. Elektronit siirtyvä alkyynin, atsidin ja kupari-ionien välillä syklisesti ja tuotteena muodostuu triatsoli.
Per Wästberg

Per Wästberg (s. 20. marraskuuta 1933 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija ja päätoimittaja. Hän julkaisi esikoisnovellikokoelmansa "Pojke med såpbubblor" (1949) 15-vuotiaana. Hän on Ruotsin akatemian jäsen.
Wästberg on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti. Hän toimi 1976–1982 "Dagens Nyheterin" päätoimittajana. 1960-luvulla hän kirjoitti Etelä-Afrikan rotusortoa käsitteleviä teoksia kuten "Kielletty alue" ja "Mustalla listalla". Myöhemmin romaaneissa ovat kuvauskohteina ajan kansainvälisesti suuntautuneet sivistyneistön edustajat ja monet ajankohtaisaiheet.
Turkin ilmavoimat

Turkin ilmavoimat () on Turkin asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. Ilmavoimilla on F-16- ja F-4-hävittäjiä sekä CN-235-, C-130- ja A400M-kuljetuskoneita. Turkki on kehittämässä TAI Kaan -nimistä viidennen sukupolven hävittäjää.
Runkolinja 40

Runkolinja 40 on Helsingin seudun liikenteen runkolinja, jonka liikennöinti alkoi 16. elokuuta 2021. Se kulkee Elielinaukiolta Helsingin keskustasta Kannelmäkeen. Linjalla käytetään avorahastusta, eli bussiin voi nousta kaikista ovista ja näyttämättä lippua kuljettajalle. Runkolinja ei pysähdy kaikilla pysäkeillä.
Linjan numero oli jo ennen linjastouudistusta 40, mutta vanha reitti päättyi Pohjois-Haagaan. Uutta runkolinjaa sen sijaan jatkettiin Kannelmäkeen. Runkolinja korvasi Haagassa myös linjan 43, joka lakkautettiin. 
Elokuussa 2021 liikennöinnin aloittivat samaan aikaan myös runkolinjat 20, 30 ja 570.
Linjalla käytetään sähköisiä nivelbusseja ja runkolinjoille ominaista oranssia väritystä. Yli 18-metrisessä nivelbussissa on sata matkustajapaikkaa, joista 45 on istumapaikkoja.
Kylmä kaunis maailma

Kylmä kaunis maailma on Kauniin Kuolemattoman debyyttialbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2014.
Vapaus (vuoden 2017 albumi)

Vapaus on Kauniin Kuolemattoman toinen studioalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2017.
Dan Jørgensen

Dan Jannik Jørgensen (s. 12. kesäkuuta 1975 Odense) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Tanskan kehitysyhteistyön sekä kansainvälisen ilmastopolitiikan ministerinä joulukuusta 2022 elokuuhun 2024. Aiemmin hän on toiminut Tanskan ilmasto-, energia- ja infrastruktuuriministerinä sekä elintarvike-, maatalous- ja kalastusministerinä. Vuosina 2004–2013 hän oli meppi. Jørgensen on istunut kansankäräjillä vuodesta 2015.
Joulukuusta 2024 alkaen Jørgensen on EU-komissaari Von der Leyenin II komissiossa toimialanaan energia- ja asumisasiat.
Rhyzobius

Rhyzobius on leppäpirkkojen (Coccinellidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti yli kaksikymmentä lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa ei ole tavattu "Rhyzobius"-suvun lajeja.
Kalle Räike

Kalle Räike (7. kesäkuuta 1920 Reposaari – 20. marraskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Räike suunnitteli Helsingin jäähallin sekä useita koulurakennuksia ja asuintaloja usein yhdessä arkkitehti Jaakko Kontion kanssa. Räike suunnitteli myös Helsingin jäähallin edessä olevan teräsbetonisen Kohokuva-reliefin.
Kalle Räikkeen veli oli kuvanveistäjä, professori Kauko Räike.
Taisto Kaasinen

Taisto Toivo Viljam Kaasinen (6. syyskuuta 1918 Sääminki – 31. lokakuuta 1980) oli suomalainen keramiikkataiteilija ja suunnittelija. Hän suunnitteli keramiikkareliefejä Ruotsin laivoille ja jäänmurtajille, eläinaiheisia keramiikkaveistoksia sekä abstrakteja teoksia.
Taisto Kaasinen työskenteli suunnittelijana Arabian posliinitehtaalla Helsingissä vuosina 1947–1952. Hän muutti Ruotsiin vuonna 1953 ja oli suunnittelijana ruotsalaisella Upsala Ekebyn tehtaalla ja työskenteli suunnittelijana myös Rörstrandilla. Vuonna 1962 Kaasinen palasi Suomeen ja Arabialle ja hän työskenteli Arabian taideosastolla vuosina 1963–1974.
Juno-ranta

Juno-ranta eli Juno Beach oli yksi viidestä liittoutuneiden maihinnousurannasta Natsi-Saksan miehittämään Ranskaan suuntautuneessa Operaatio Neptunuksessa. Maihinnoususta vastuu oli Kanadan maavoimilla. Kanadan kuninkaallinen laivasto ja Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat toimivat kuljetus-, miinanraivaus- ja tulitukitehtävissä.
Rantaa puolusti Saksan 716. jalkaväkidivisioonan kaksi pataljoonaa ja Caenin lähellä reservissä ollut 21. panssaridivisioona.
Force J:n lähestyessä rannikkoa "HMS Belfast" ja "HMS Diadem" aloittivat tulituksen klo 5:52 tuhoten vihollisen patterin Beny-sur-Merissä.
Slipping Through My Fingers

Slipping Through My Fingers on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1981. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin "The Visitors" -studioalbumilla 30. marraskuuta 1981 sekä singlenä Japanissa kesäkuussa 1981. Singlen b-puolella on musiikkiraidan sijaan kuva Abban jäsenistä.
”Slipping Through My Fingers” kertoo lapsen nopeasta varttumisesta hänen vanhempiensa näkökulmasta. Sanoituksen inspiroi Björn Ulvaeuksen ja Agnetha Fältskogin seitsenvuotias tytär Linda. Päälaulaja on Agnetha Fältskog.
Abba levytti kappaleesta espanjankielisen version ”Se me está escapando”.
”Slipping Through My Fingers” valittiin mukaan "Mamma Mia!" -musikaalielokuvaan, jossa sen esittää Meryl Streep.
”Slipping Through My Fingers” -kappaleen saksankielisen version ”Durch meine Finger rinnt die Zeit” ovat levyttäneet muun muassa Claudia Jung vuonna 2014 ja Jan Ammann 2016.
Kiinan tasavallan ilmavoimat

Kiinan tasavallan ilmavoimat () on Kiinan tasavallan asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. Ilmavoimilla on muun muassa F-16-, F-CK-1-, F-5- ja Mirage 2000 -hävittäjiä sekä C-130-kuljetuskoneita.
Under Attack

Under Attack on ruotsalaisen Abba-yhtyeen singlenä julkaistu musiikkikappale vuodelta 1982. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin "" -kokoelma-albumilla 8. marraskuuta 1982. Joulukuussa 1982 julkaistun singlen b-puolena on ”You Owe Me One”.
”Under Attack” ja ”The Day Before You Came” olivat kokoelman "The Singles: The First Ten Years" ainoat uudet sävellykset. Myöhemmin ne ovat olleet mukana "The Visitors" -studioalbumin remasteroiduilla julkaisuilla, kuten niiden b-puoletkin. ”Under Attackin” päälaulaja on Agnetha Fältskog.
"Under Attack" kertoo ahdistavasta seuraajasta, ”stalkkerista”. Vainon kohteena on laulun kertoja. Single ei menestynyt myyntilistoilla.
"Under Attack" oli Abban viimeinen uutta tuotantoa edustava singlejulkaisu ennen vuoden 2021 singleä ”I Still Have Faith in You”. Vuonna 1983 singlenä julkaistu ”Thank You for the Music” oli julkaistu alun perin jo studioalbumilla "The Album" (1977).
Pohjois-Korean jääkiekkoliitto

Pohjois-Korean jääkiekkoliitto ("KIHA") on Pohjois-Korean jääkiekon hallintoelin, joka perustettiin vuonna 1955. Liitto on ollut Kansainvälisen Jääkiekkoliitto IIHF:n jäsen vuodesta 1963. Vuonna 2021 Pohjois-Korean jääkiekkoliiton puheenjohtajana toimii Kim Kyong Jun. Rekisteröityjä pelaajia on vuonna 2021 2 400, joista aikuisia miespelaajia on 200, naispelaajia 1 000 ja junioripelaajia 1 200. Jääkiekon maailmanrankingissa Pohjois-Korean miesten jääkiekkomaajoukkue on vuonna 2021 sijalla 41. ja naisten maajoukkue sijalla 27.
Juha Koiranen

Juha Koiranen (s. 1968) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan elokuvasta "Rock’n Roll Never Dies" (2006), josta hän oli parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkintoehdokkaana 2007 ja sai Humanismin käsi -palkinnon Viitasaaren elokuvaviikolla 2007.
Koirasen ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaus oli Herman Melvillen tarinan "Bartleby" suomalaiselle konepajalle sijoittuva muunnelma, televisioelokuva "Partanen" (2003). Koiranen käsikirjoitti yhdessä Matti Kinnusen kanssa Kinnusen ohjaaman draamakomedian "Pieniä suuria valheita" (2018).
Robert Lee Bullard

Robert Lee Bullard (synt. William Robert Bullard, 15. tammikuuta 1861 – 11. syyskuuta 1947) oli yhdysvaltalainen sotilas ja kenraali. Hän komensi ensimmäisessä maailmansodassa 3. armeijakuntaa ja 2. armeijaa.
Bullardin vanhemmat olivat plantaasinomistaja Daniel Bullard ja metodistipapin tytär Susan Mizell Bullard. Hänellä oli kymmenen vanhempaa ja yksi nuorempi sisarus. Hänet tunnettiin nimellä William Robert Bullard vuoteen 1866 asti, jolloin hän pyysi vanhempiaan muuttamaan hänen nimensä Robert Lee Bullardiksi Konfederaation sotasankari Robert E. Leen mukaan, mikä toteutui.
Kesäkuussa 1881 Bullard osallistui Yhdysvaltain maavoimien upseerikoulun West Pointin pääsykokeeseen ja tuli valituksi. Hänen koulumenestyksensä upseerikoulussa oli keskivertoluokkaa, ja hän valmistui sieltä vuoden 1885 vuosikurssin mukana.
Bullardin ensimmäiseksi asemapaikaksi tuli Fort Unionin linnoitus New Mexicon territoriossa. Vuonna 1886 hän osallistui Geronimon johtaman apassi-intiaanien kapinan tukahduttamiseen Meksikossa rajan toisella puolella. Hänet ylennettiin yliluutnantiksi vuonna 1892.
Perhe.
Bullard avioitui Rose Brabsonin kanssa keväällä 1888. Brabson kärsi koko elämänsä ajan huonosta terveydentilasta ja pitkistä Bullardista erossa viettämistään ajoista. Hän oli katolinen, ja myös Bullard kääntyi katoliseksi vuonna 1901.
Bullard ja Brabson saivat neljä lasta, joista kolme oli poikia. Pojista yksi opiskeli myöhemmin isänsä tavoin West Pointissa.
Itävallan ilmavoimat

Itävallan ilmavoimat () on Itävallan asevoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. Ilmavoimilla on muun muassa Eurofighter Typhoon -hävittäjiä, C-130- ja Pilatus PC-6 Porter -kuljetuskoneita sekä erilaisia helikoptereita.
Bikku Bitti

Bikku Bitti on vuori Libyassa. Sen huippu (2 267 m) on maan korkein kohta. Vuori sijaitsee Tšadin vastaisella rajalla maan kaakkoisosassa ja on osa Tibestivuoristoa.
Vuorikiipeilijä Eamon Ginge Fullen nousi Bikku Bittin huipulle 25. joulukuuta 2005 ja teki tämän myötä Guinnessin ennätystenkirjan ennätyksen nopeimmassa ajassa – viidessä vuodessa – kaikkien Afrikan maiden korkeimmat kohdat saavuttaneena henkilönä.
Domenico Beccafumi

Domenico di Pace Beccafumi (tunnetaan myös nimellä il Mecherino) (1486 Siena – 1551 Siena) oli italialainen sienalaisen koulukunnan taidemaalari.
Elämä ja ura.
Beccafumin isä oli talonpoika Giacomo di Pace, joka työskenteli varakkaan Lorenzo Beccafumin tilalla. Lorenzo Beccafumi näki pojassa merkkejä lahjakkuudesta, otti hänet palvelukseensa ja adoptoi hänet pian, jolloin Domenico sai mahdollisuuden opiskella maalausta kaupungin mestareiden kanssa. Beccafumi sai ensin vaikutteita Peruginolta, joka oleskeli Sienassa 1508-1509, opiskeli sitten Rafaelin ja Michelangelon töitä Roomassa kaksi vuotta, mutta Il Sodoman kasvava maine houkutteli hänet takaisin Sienaan, jossa hän myöhemmin työskenteli. Hän maalasi valtavan määrän sekä uskonnollisia teoksia kirkkoihin että mytologisia koristekuvia yksityisille mesenaatteille. Vuonna 1517 hän sai toimeksiannon laatia Sienan katedraalin marmorilattian koristelun piirustukset, joiden parissa hän työskenteli seuraavat 30 vuotta kuolemaansa saakka. Nuoruuden töissään hän muistuttaa usein hämmentävän paljon Peruginoa; toisella ja parhaalla kaudella hän on hyvin lähellä Sodomaa, kuten alttaritaulussaan "Madonna kirkkaudessa ja pyhimykset" ja suurissa freskoissaan Oratorio di San Bernardinossa.
Luettelo Eino Palolan suomentamista teoksista

Tämä on luettelo Eino Palolan tekemistä suomennoksista:
Ferrari 375 F1

Ferrari 375 F1 oli Ferrarin valmistama Formula 1 -auto, jolla ajettiin kausilla –. Auton ja sen V12-moottorin suunnittelusta vastasi italialainen insinööri Aurelio Lampredi, joka korvasi teknisenä johtajana 125 F1-autosta vastanneen Gioacchino Colombon. 
Auton suunnittelu alkoi Enzo Ferrarin päätöksellä ennen kautta 1950, koska hän halusi yhtiönsä keskittyvän aiemmin käytettyjen mekaanisesti ahdettujen 4.5-litraisten moottoreiden sijasta V12-mallilla varusteltuihin kilpa-autoihin. 375 -auton ensimmäinen kokeiluversio oli nimeltään Ferrari 275, joka teki ensiesiintymisensä Belgian osakilpailussa, missä Alberto Ascari ajoi viidenneksi. Autosta tehtiin myös 4.1 litran koneella varusteltu 340-malli.
Ferrari 375-malli osallistui 4.5 litran V12-moottorilla varustettuna Italian osakilpailuun, missä Ascari ja Dorino Serafini ajoivat jaetulla autolla kilpailussa toiseksi. Kaudella talli sai ensimmäisen osakilpailuvoittonsa, kun José Froilán González ajoi autolla paalupaikalta voittoon Britannian osakilpailussa. Tallikaveri Ascari puolestaan voitti kauden aikana Saksan ja Italian osakilpailut.
Vielä kaudella Ferrari valmisti autosta Indianapolis 500 -kilpailua varten muunnellun 375 Indy -mallin, mutta kilpailu päättyi Ascarin osalta rengasrikon aiheuttamaan keskeytykseen. 375 teki paluun julkisuuteen kaudella , kun Fernando Alonso ajoi Gonzálezin autolla Britannian osakilpailun ohessa järjestetyssä Ferrarin ensimmäisen voiton muistojuhlassa.
Formula 1 -tulokset.
Lihavoitu tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivoitu" kilpailun nopeinta kierrosta.
Arabella (nimi)

Arabella on naisen etunimi, jonka alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Sitä on käytetty Skotlannissa ja Pohjois-Englannissa 1600-luvulta alkaen. Kyseessä on mahdollisesti skotlantilainen muunnos nimestä Annabella, mutta muitakin teorioita nimen taustasta on esitetty.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu noin 100–140 Arabella-nimistä naista.
Nimipäivä.
Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa hevosten nimipäiväkalenterissa Arabellan nimipäivä on 31. tammikuuta.
Dianne Reeves

Dianne Reeves (s. 23. lokakuuta 1956 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen jazzlaulaja, joka aloitti uransa 1970-luvulla trumpetisti ja orkesterinjohtaja Clark Terryn ”löytämänä”. Reevesin tyylilajit ulottuvat popista ja soulista improvisoituun scat-lauluun. Jazzstandardien ohella Reeves on esittänyt omaa musiikkiaan ja tulkinnut muun muassa Leonard Cohenin , Antonio Carlos Jobimin ja Joni Mitchellin kappaleita. Hän on voittanut useita Grammy-palkintoja.
Reeves on tehnyt musiikin George Clooneyn ohjaamaan, 1950-luvun kommunistivainoista kertovaan elokuvaan "Good Night, and Good Luck" (2005). Hän myös näyttelee elokuvassa jazzlaulajaa.
Dianne Reeves on esiintynyt Suomessa ainakin vuosien 1995 ja 2006 April Jazzissa Espoossa, vuosien 1999 ja 2011 Pori Jazzissa, joulukuussa 2008 Helsingin Kulttuuritalossa ja lokakuussa 2015 Finlandia-talossa.
Harjunpää ja heimolaiset

Harjunpää ja heimolaiset on neliosainen suomalainen televisiosarja vuosilta 1995-1996. Se perustuu Matti Yrjänä Joensuun samannimiseen romaaniin vuodelta 1984. Sarja on Yleisradion tuotantoa ja sen on ohjannut Åke Lindman.
Juoni.
Sarjassa Harjunpää tutkii tapausta, jossa kahden romanin epäillään tappaneen kolmannen verikostona.
Baccio Bandinelli

Baccio Bandinelli tai Bartolommeo Bandinelli (1493 Firenze – 1560 Firenze) oli italialainen (firenzeläinen) kuvanveistäjä ja taidemaalari.
Elämä ja ura.
Bandinelli oli merkittävän kultasepän Michel Angelo di Vivianin poika ja sai ensimmäiset piirustusopetuksensa häneltä. Hänellä oli voimakas taipumus kuvataiteisiin, ja hän pääsi jo varhain kuvanveistäjä Giovanni Francesco Rusticin oppilaaksi. Rustici oli Leonardo da Vincin ystävä, hänen kanssaan Bandinelli edistyi nopeasti. Hänen elämäänsä hallitseva motiivi näyttää olleen kateus sekä Benvenuto Celliniä että Michelangeloa kohtaan, jonka erään piirroksen hän tiettävästi repi ja tuhosi. Vaikka Bandinellin aikalaiset eivät pitäneet hänestä, hän onnistui kuitenkin saamaan Medicien suosion, minkä ansiosta hän keräsi suuren omaisuuden. Myöhemmin barokin aikana hänen teoksensa herättivät suurta ihailua. Bandinelli työskenteli pääasiassa Firenzessä ja Roomassa.
Jotkut myöhemmät kommentoijat pitivät Bandinellia kuvanveistossa toiseksi taitavimpana Michelangelon jälkeen. Hänen teoksiinsa kuuluvat muun muassa kolossaalinen "Herkules ja Kakus" -teos vuodelta 1533, joka oli tilattu Michelangelon "Daavidin" vastineeksi. Hänen parhaimpiin töihinsä on luettava Firenzen tuomiokirkonn reliefit, hänen Laokoonin kopionsa sekä Kristuksen ja Nikodemoksen hahmot hänen omalla haudallaan.
Bandinelli näyttäytyy koko elämänsä ajan Michelangeloa kadehtivana kilpailijana ja vainoojana. Hän ei kuitenkaan saavuttanut Michelangelon töiden voimaa, vaan hänen tyylinsä on pikemminkin liioittelevaa maneerimaisuutta ja tavoittelee suuruutta ulkoisilla tehokeinoilla. Niitä keinoja Bandinelli käyttää Frans I:tä varten tekemässään Laokoon-ryhmän kopiossa. Palazzo Vechion edustalle Michelangelon Davidin vastineeksi aiottu ja Michelangelon käyttämättä jääneestä marmorikappaleesta veistetty "Herkules ja Cacus" (1534) on kyllä suuri ja mahtava, mutta kankeana ja mauttomana se joutui pilkan kohteeksi. Bandinellin "Aadamin ja Eevan" firenzeläiset siirsivät Firenzen tuomiokirkosta Bargelloon, koska se heidän mielestään loukkasi häveliäisyyttä. Roomassa sijaitsevat Clemens VlI:n ja Leo X:n hautamonumentit ovat Bandinellin työtä. Hänen parhaita töitään ovat Firenzen tuomiokirkon kuoriaitauksia koristavat 88 apostolia, profeettaa ja hyveitä esittävät reliefitäytteet, jotka valmistuivat 1555.
Harjunpää ja ahdistelija

Harjunpää ja ahdistelija on neliosainen suomalainen televisiosarja vuodelta 1985. Se perustuu Matti Yrjänä Joensuun samannimiseen romaaniin vuodelta 1982. Sarja on Yleisradion ruotsinkielisen televisioteatterin tuotantoa ja sen on ohjannut Åke Lindman.
Juoni.
Sarjassa Harjunpää tutkii tapausta, jossa ahdistelija vaani yksinäisiä naisia öisin Helsingissä.
Arabella (täsmennyssivu)

Arabella voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Jevgeni Uhnaljov

Jevgeni Iljitš Uhnaljov (, 1931 Leningrad, Neuvostoliitto – 2. syyskuuta 2015) oli venäläinen taidemaalari. Hän kävi taidekoulua pyrkiäkseen taideakatemiaan, mutta 15-vuotiaana joutui koulutoverinsa ilmiantamana syytteeseen Stalinin murhan suunnittelusta ja muusta vehkeilystä. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta tuomio muutettiin 25 vuoden vankeudeksi, jonka hän suoritti Vorkutan kaivoksilla, jossa hän jatkoit piirustusharrastustaan. Hänet vapautettiin vuonna 1954 ja sai kunnianpalautuksen viisi vuotta myöhemmin. Vuosina 1967–1975 hän toimi Eremitaasin pääarkkitehtina, 1980-luvulta lähtien vapaana taiteilijana ja vuodesta 1998 Eremitaasin johtavana taidemaalarina. Vuonna 1997 hän sai kansantaiteilijan arvonimen. Hän oli myös Venäjän valtakunnan uuden vaakunan pääsuunnittelija.
Artturi Salokannel

Artturi Salokannel, aik. "Stenbacka" (21. helmikuuta 1890 Mikkelin pitäjä – 30. lokakuuta 1946 Leppävaara, Espoo) oli suomalainen lääkäri ja "Suomen Terveydenhoitolehden" päätoimittaja.
Salokanteleen vanhemmat olivat ratamestari Jaakko Stenbacka ja Ida Eerola. Hän pääsi ylioppilaaksi Kotkan yhteiskoulusta 1907 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1912 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1920.
Salokannel oli Takaharjun parantolan alilääkärinä 1919–1925 ja Halilan parantolan alilääkärinä 1925–1926. "Suomen Terveydenhoitolehden" päätoimittajana hän oli 1934–1946.
Maljakotilot

Maljakotilot (Patellidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Maljakotilot jaetaan 4 sukuun. Heimon lajien kuori on muodoltaan kartiomainen tai litteä ja se on usein uurteinen tai harjanteinen. Maljakotiloiden jalka on suuri ja voimakas. Silmät sijaitsevat lonkeroiden päissä. Maljakotiloilla ei ole varsinaisia kiduksia vaan niiden tehtävää hoitavat erikoistuneet lonkerot.
Levinneisyys ja elintavat.
Maljakotiloita tavataan lauhkeilta alueilta Atlantin itäosista ja Australasiasta. Heimon lajit elävät niin matalissa vesissä kivikkoisilla alueilla. Niiden ravintoa ovat levät.
Geoffrey Cain

Geoffrey Cain (s. 1986 Los Angeles) on yhdysvaltalainen tutkiva journalisti ja tietokirjailija.
Cain varttui Chicagossa. Hän sai kandidaatin arvon kansainvälisissä suhteissa George Washingtonin yliopistosta ja maisterin arvon Kaakkois-Aasian tutkimuksessa Lontoon School of Oriental and African Studiesista. George Washingtonin yliopistoon hän pääsi musiikkistipendillä; hän soittaa jazzpasuunaa. Cain on tehnyt pitkäaikaista työtä Aasian maissa. Vuosina 2010–2011 hän tutki Fulbright-stipendillä lehdistösensuuria Vietnamissa. Cain on ollut "The Economistin" kirjeenvaihtajana ja kirjoittanut moniin muihin julkaisuihin, kuten "Timeen", "The Wall Street Journaliin", "Foreign Policyyn", "The New Republiciin", "The Nationiin" ja "Mekong Reviewiin". Hän on vieraillut säännöllisesti CNN:n, MSNBC:n, BBC:n ja Bloombergin lähetyksissä. Cain on ollut kysytty konsultoija hallinnon, liikemaailman ja teknologian asioissa. Hän on toiminut neuvonantotehtävissä muun muassa Maailman terveysjärjestölle. Hän on ollut jäsenenä Council on Foreign Relations -ajatushautomossa.
Maaliskuussa 2020 ilmestyi Cainin ensimmäinen kirja "Samsung Rising". Hän julkaisi myös kirjan "The Perfect Police State", jonka suomennettu versio "Totaalinen poliisivaltio" ilmestyi Atenan kustantamana vuonna 2022. Cainilla on asuinpaikat Istanbulissa ja Washington DC:ssa.
Tervolan Järjestötalo

Tervolan Järjestötalo, tuttavallisemmin ”Järkkä”, sijaitsee Tervolan kunnassa. 
Historiaa.
Järjestötalo rakennettiin rakennusmestari Olavi Nurmen suunnitelmien mukaisesti talkoilla keväällä 1958. Osa rakennuksen ulkolaudoitusta on peräisin saksalaisten vanhoista parakeista. 
Rakennus.
Talossa on sali näyttämöineen, kahvila, keittiö, eteinen WC-tilat, sekä toisessa kerroksessa alun perin talonmiehen asunto. Taloon saatiin 1960-luvulla huippuimuri Rovaniemen työväentalolta. Vuonna 1972 taloon hankittiin kuumailmapuhallin. Vuonna 1982 talon huopakate uusittiin. Samalla taloon asennettiin viemärit ja WC:t ja rakennus maalattiin sekä ulkoa että sisältä. Samana vuonna hankittiin vielä toinen kuumailmapuhallin, ja talonmiehen asuntoa laajennettiin yhdellä huoneella. Kaikki muutokset on tehty talkootyönä.
Tämän jälkeen rakennukseen on laitettu peltikatto. Vuonna 2022 Tervolan järjestötalo sai valtiolta korjausavustusta peltikaton jatkamiseksi sekä lumiesteiden asentamiseen ja invaluiskan tekoon. Korjausavustusten tarkoitus on säilyttää seurantalojen arvokasta rakennusperintöä sekä mahdollistaa talojen käytettävyyttä parantavat korjaukset. Tervolan Järjestötalo on pinta-alaltaan 280 m², ja se sijaitsee omalla 2 500 m²:n tontilla. Tontilla sijaitsee myös puurakenteinen talousrakennus, jossa on sauna, varasto ja puuliiteri.
Nykyinen toiminta.
Tervolan järjestöyhdistys vuokraa taloa ympärivuotisesti. Talossa ovat kokoontuneet mm. Tervolan Eläkeläiset ry sekä kansalaisopiston opintoryhmät. 
Vuodesta 2016 on talossa tarjottu vähävaraisille perheille ja työttömille jouluateria.
Egon Jensen

Egon Carlo Larsen Jensen (14. maaliskuuta 1922 Slagelse – 4. helmikuuta 1985) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1960–1985 ja toimi Tanskan sisäministerinä 1971–1973 ja 1975–1978 sekä kirkkoministerinä 1978–1979.
Käppärän koulu

Käppärän koulu on Porin Käppärässä sijaitseva noin 450 oppilaan alakoulu. Se aloitti toimintansa vuonna 1949.
Liikuntapainotus.
Käppärän koulussa on Porin ainoa liikuntapainotettu ala-asteen luokka. Liikuntapainotettu opetus alkaa 4. luokalla, ja sinne valinta tapahtuu soveltuvuustesteillä. Liikuntapainotetulla luokalla on liikuntaa viisi tuntia viikossa (normaalisti kolme). Luokalta voi hakea Länsi-Porin tai Kuninkaanhaan koulun liikuntaluokille.
Koulurakennus.
Koulu on toiminut samassa rakennuksessa perustamisestaan lähtien ja sen on suunnitellut arkkitehti Olaf Küttner. Koululla tehtiin vuosina 2005-2009 peruskorjaus, jonka aikana sen viereen rakennettiin liikuntasalin ja teknisen työn luokan sisältävä lisärakennus.
Gunnar Strömmer

Gunnar Sören Folke Strömmer (s. 19. syyskuuta 1972 Örnsköldsvik) on ruotsalainen kokoomuspoliitikko ja Ruotsin nykyinen oikeusministeri lokakuusta 2022. Tätä ennen hän toimi Maltillisen kokoomuksen puoluesihteerinä 2017–2022. Hän on ollut puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtaja vuosina 1998–2000. Koulutukseltaan hän on juristi.
Filipstads Tidning

Filipstads Tidning (lyh. FT; 1850–1958 "Filipstads stads och Bergslags Tidning") on ruotsalainen vuonna 1850 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Filipstad. Se ilmestyy kahdesti viikossa ja on kuulunut vuodesta 1960 NWT-lehtitaloon.
Kursun kansantalo

Kursun kylätalo, entinen kansantalo, sijaitsee Sallassa Kursun kylässä. Talon ja tontin omisti aiemmin Kursun Työväen ja Pienviljelijäin yhdistys.. Vuonna 2008 talon osti Kursun Kyläseura.
Historiaa.
Kansantalon suunnitteli rakennusmestari Leppävuori vuonna 1945, ja talo rakennettiin talkoilla vuonna 1947.
Rakennus.
Rakennus on osittain kaksikerroksinen, puurunkoinen ja verhottu lomalaudoituksella. Talon toisessa päässä on sali näyttämöineen ja toisessa päässä kahvila. Alkuperäisenä katteena olivat päreet. Rakennustyöt tehtiin talkoilla.. Talon rakentamiseen liittyi myös onnettomuus. Talon rakentaminen aloitettiin vuonna 1946, ja seinien ollessa jo pystyssä iski 15. toukokuuta 1946 kova pyörremyrsky ja kaatoi kaikki seinät. Vahingot saatiin kuitenkin nopeasti korjattua.
Taloon tehtiin peruskorjaus vuosina 1962–1964. Pärekaton päälle naulattiin huopakatto vuonna 1964. Talo maalattiin vuonna 1981 ja uudelleen vuonna 2005. Salin lattia uusittiin vuonna 1989 ja uudelleen 1990-luvulla. Kahvila kunnostettiin vuonna 1995.
Kylätaloa on remontoitu vuonna 2016 Suomen Kotiseutuliiton tuella. Talon katto korjattiin ja asennettiin peltikatto ja maalattiin ulkoseinät. Vuonna 2019 päivitettiin talotekniikka, ja nyt talossa on nykyaikaiset wc-tilat invavarusteltuna. Myös yläkerran keittiötiloja remontoitiin. 2020 kylätalolle asennettiin ilmalämpöpumput sekä uudistettiin sähköasennuksia. Lisäksi rakennettu uudet ulkoportaat invaluiskineen. 2022 Salin seinät maalattiin, ikkunoita entisöitiin sekä ovia korjattiin. 
Talossa on iso sali sekä näyttämö. Salin vierellä keittiötila. Eteisessä kaksi wctä, joista toinen invavarusteltu. Lisäksi henkilökunnan wc. Yläkerrassa ravintola/kokoustila ja keittiötila.
Syksyllä 2023 Kylätalon pihalle on avautunut sähköauton latauspiste.
Toimintaa talolla.
Talo on käytössä aikaisesta keväästä myöhäiseen syksyyn. Taloa myös vuokrataan erilaisten juhlien ja tilaisuuksien viettoon. Poliittisen toiminnan lisäksi talolla on vuosien saatossa ollut monenlaista toimintaa. Talolla on näytetty elokuvia, pidetty tansseja ja vietetty häitä. Erityisesti 1950-ja 1960-luvuilla huvitoiminta oli aktiivista. 1970-luvulla pelattiin bingoa. Kursun Työväen ja Pienviljelijäin yhdistys vuokrasi talon Kursun kyläyhdistykselle vuodesta 1997 alkaen ja myi talon 1.12.2008 Kursun Kyläseura ry:lle.
Arto Schroderus

Arto Schroderus (s. 1966) on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän suomentaa englannista.
Schroderus on muun muassa tehnyt uuden suomennoksen J. D. Salingerin teoksesta "Sieppari ruispellossa" vuonna 2004. Vuonna 2005 Schroderus sai Tampereen kaupungin kääntäjäpalkinnon Philip Rothin teoksen "Salajuoni Amerikkaa vastaan" ja Bret Easton Ellisin "Lunar Parkin" suomennoksista. Hänelle myönnettiin vuonna 2007 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto. Vuonna 2018 Schroderus sai Jarl Hellemann -palkinnon Hanya Yanagiharan "Pieni elämä" -teoksen suomennoksesta.
Schroderukselta on julkaistu myös oma kertomuskokoelma "Äpärät 1988–1996".
Kanerva Kartano

Kanerva Mari Helena Kartano (s. 3. toukokuuta 1974 Tampere) on suomalainen yhteisötaiteilija. 
Ura yhteisötaiteilijana.
Kanerva Kartano on yksi ensimmäisistä yhteisötaiteilijoista, joka palkattiin kokoaikaisena työntekijänä sosiaali- ja terveysalan organisaatioon Suomessa. Yhteisötaiteilijan työssä hän on toiminut Tampereella Sointu Senioripalveluissa vuodesta 2017. Yleisradion toimittaja Anne Savin (2018) toteaa, kuinka vakituiseen työsuhteeseen palkattu yhteisötaiteilija on vielä harvinainen Suomessa. Kartanon työhön ja kirjoituksiin viitataan Cuporen ja Taiteen edistämiskeskuksen kulttuurihyvinvointia käsittelevissä julkaisuissa. 
Työtehtäviä yhteisötaiteilijana.
Yhteisötaiteilijana Kartano toteuttaa yhteisötaidetta ikäihmisten kanssa. Hän tekee yhteistyötä organisaation työntekijöiden kanssa asiakkaiden kulttuurihyvinvoinnin edistämiseksi. Hän vastasi "Toivo"-yhteisömusikaalin toteutuksesta 2018. Kulttuurihyvinvointialan verkostotyö on osa hänen yhteisötaiteilijan työtä. Hän on suunnitellut kulttuurilähetteen graafisen ilmeen osana Tampereen kaupungin ja Sointu Senioripalveluiden yhteistyötä 2022. Hänen tehtäviinsä kuuluu yhteisötaiteilijan työstä kertominen kulttuurihyvinvointiin ja taiteen edistämiseen liittyvissä tapahtumissa. Taiteen edistämiskeskus julkaisi hänen teoksensa Rohkeus kohdata - Taiteilija vanhustyössä 2.11.2023. 
Tausta kuvataiteilijana ja taiteen asiantuntijuus.
Kartano valmistui kuvataiteilijaksi 2004 Tampereen ammattikorkeakoulusta. Valmistuttuaan hän toimi kuvataiteilijana ja opetti kuvataidetta ennen nykyistä yhteisötaiteilijan työtään. Hän teki visuaalisen suunnitelman yhdessä nuorten kanssa ja toimi taiteilijaopettajana "Valpuri Kyni" -rockmusikaalissa (2009). Hän on kuvittanut kolme lastenkirjaa ja tehnyt kirjoihin kansitaidetta (Kovasana Kustannus ja Warelia). Hän valmistui taiteen maisteriksi 2025 Lapin yliopistosta Taiteen asiantuntijuuden -maisteriohjelmasta. Opinnoissa hän keskittyi taiteilijan näkökulmaan kulttuurisessa vanhustyössä. 
Virpi Hongisto kirjoitti "Ratkes"-lehdessä 4/2013 Kartanon (ent. Niemelä) silloisesta työstä otsikolla: "Taiteen parantava voima - Taideryhmässä ikäihminen tulee kohdatuksi kokonaisvaltaisesti." 
Kartano toimii Taidesuunnistuksen (Pirkanmaalla) hallituksessa ja on Tampereen Taiteilijaseuran taiteilijajäsen. Hän on Kirjakorttelin yö -yhdistyksen hallituksen jäsen .
Frýdek-Místek

Frýdek-Místek (saks. "Friedeck-Mistek", puol. "Frydek-Mistek") on Tšekin kaupunki Ostravice-joen keskijuoksulla, Määrin-Sleesian läänissä. Kaupungissa on noin 54 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 51,56 neliökilometriä.
Kaupunki muodostuu kahdesta alkuperäisestä kaupungista – määriläisestä Místekistä sekä sleesialaisesta Frýdekistä. Kaupungit yhdistyivät vuonna 1943, ja yhdistyneestä Frýdek-Místekistä tuli lakisääteinen kaupunki vuonna 2006.
Maantiede ja ilmasto.
Frýdek-Místek sijaitsee Määrin-Sleesian läänin itäosassa, Ostravice- ja Morávka-jokien yhtymäkohdassa. Ostravice määrittää entisten Frýdekin ja Místekin kaupunkien rajan: Frýdek sijaitsee joen itäpuolella, Místek taas sen länsipuolella.
Kaupunkia kutsutaan usein vihreän kaupungiksi. Kaupunkia ympäröivää maisemaa leimaavat metsiköt sekä lammikot ja järvet, mutta myös laajat peltomaisemat. Itse taajama-alueelta löytyy laajoja puistoalueita etenkin jokien rannoilla.Frýdek-Místekin ilmasto on lämmin ja lauhkea, mutta myös sateinen kuivimpia kuukausia myöten. Köppenin ilmastoluokituksen mukaan Frýdek-Místek sijoittuu lauhkean meri-ilmaston alueelle ("Cfb").
Vuoden lämpimimmät kuukaudet kaupungissa ovat heinäkuu ja elokuu, jolloin päivän keskimääräinen ylin lämpötila nousee yli 23 asteen. Kylmin kuukausi sitä vastoin on tammikuu, jolloin päivän keskimääräinen alin lämpötila laskee alle 5 miinusasteen.
Väestö.
Väestön rakenne.
Frýdek-Místekin väestöstä noin 90 prosenttia puhuu äidinkielenään tšekkiä; suurimmat vähemmistökielet kaupungissa ovat slovakki, puola ja vietnam. 
Vuonna 2021 Frýdek-Místekin asukkaista 44 prosenttia ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan, 31 prosenttia ei määrittänyt uskontoaan ja noin 15 prosenttia kuului katoliseen kirkkoon. Noin 10 prosenttia oli uskovaisia, mutta eivät määrittäneet kuuluvansa mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan. 
Väestönkehitys.
Frýdek-Místekin väkiluku kasvoi aina 1920-luvulta vuosisadan loppuun saakka; erityisen nopeaa kasvu oli toisen maailmansodan jälkeen 1960- ja 1970-luvuilla. Kasvu tyssäsi Tšekkoslovakian hajoamiseen, ja siitä lähtien kaupungin väkiluku on jatkanut hienoista laskua.
Liikenne.
Maaliskuusta 2011 lähtien Frýdek-Místekissä ja sen lähialueilla on toiminut ilmainen julkinen liikenne.
Urheilu.
Frýdek-Místekissä toimii käsipalloseura SKP Frýdek-Místek, joka voitti vuoden 2003 Tsekin mestaruuden käsipallossa.