tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Terry Gibbs

Terry Gibbs (s. 13. lokakuuta 1924 New York, New York) on yhdysvaltalainen jazzmuusikko, jonka soitin on vibrafoni.
Gibbs voitti harrastelijakilpailun ksylofoninsoittajana 12-vuotiaana. Hän palveli kolmen vuoden ajan sotilaana toisessa maailmansodassa. Tämän jälkeen hän soitti Manhattanin 52nd Streetillä. 1940-luvun jälkipuoliskolla ja 1950-luvun alkupuolella Gibbs keikkaili Tommy Dorseyn, Chubby Jacksonin, Buddy Richin, Woody Hermanin Second Herd -yhtyeen ja Benny Goodmanin kanssa. Gibbs asettui Los Angelesiin Kaliforniaan vuonna 1957. Hän johti jazzkokoonpanoja ja teki studiotyötä. 1960-luvulla hän oli "The Steve Allen Show'n" musiikillinen johtaja. Gibbs soitti kvintetissä Buddy DeFrancon kanssa 1980–1990-luvuilla. Hän teki levytyksiä lukuisille levymerkeille. Gibbsin johdolla soittivat monet merkittävät pianistit, kuten Terry Pollard, Pete Jolly (harmonikalla 1957), Alice Coltrane (1963) ja John Campbell.
Gaupne

Gaupne on taajama Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 282 vuonna 2023.
Kalki 2898 AD

Kalki 2898 AD on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut intialainen telugunkielinen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Nag Ashwin. Pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Kamal Haasan, Prabhas, Deepika Padukone ja Disha Patani. Se sai ensi-iltansa teattereissa 27. kesäkuuta 2024.
Gaupnen kirkko

Gaupnen kirkko () on Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1907.
Gaupnen vanha kirkko

Gaupnen vanha kirkko () on Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1647.
Hafslo

Hafslo on taajama Lusterin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 1 129 vuonna 2023. Hafslo oli itsenäinen kunta vuoteen 1963.
Hafslon kirkko

Hafslon kirkko () on Norjassa Vestlandin läänissä Lusterin kunnassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Sylfest Lomheim

Sylfest Lomheim (s. 11. maaliskuuta 1945 Hafslo) on norjalainen kielitieteilijä, joka tunnetaan aktiivisena kommentaattorina mediassa. Hänestä tuli Agderin yliopiston pohjoismaisten kielten professori vuonna 2003. Vuosina 2005–2010 Lomheim oli Norjan kielineuvoston johtaja. Hän on työskennellyt myös kielenhuoltajana yleisradioyhtiö NRK:lla ja valtiosihteerinä lapsi- ja perheministeriössä Jaglandin hallituksen aikana. Lomheim kuuluu työväenpuolueeseen.
Sulkapallomaila

Sulkapallomaila on sulkapallon peliväline.
Sulkapallomailan yläosaan on pingotettu jänteet. Mailan varsi on yleensä hiilikuitua ja alaosa puuta tai muovia, mailasta riippuen. Mailan kahvassa on kiinni vaihdettava grippi, jotta mailasta saisi paremman otteen. Sulkapallomaila on esimerkiksi tennismailaan verrattuna todella kevyt. Sulkapallomailan paino on yleensä noin 80–90 grammaa ja tennismailan paino noin 250–350 grammaa.
Sijaishuolto

Sijaishuolto voi olla lapsen huostaanottamista, eli lapsi voidaan ottaa pidemmäksi jopa pysyväksi aikaa kodin ulkopuolelle tai lapsen kiireellisesti kiireesti sijoittamista pois kodista. Lapsi voidaan sijoittaa kiireellisesti pois kodista, jos huoltajat eivät pysty huolehtimaan lapsesta. Kiireellinen sijoitus ei ole kuitenkaan ikinä pysyvä.
Huostaanotto on viimeinen vaihtoehto ja se tehdään yleensä perheen kanssa yhteisymmärryksessä, mutta huostaanotto voidaan tehdä myös pakottamalla, jos perhe vastustaa ja lapsi on Suomessa yli 12-vuotias.
Vuoden 2024 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2024 Atlantin hurrikaanikausion Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2024. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin. Nimet valitaan esiintymisjärjestyksessä etukäteen julkaistulta listalta, jossa nimet alkavat englanninkielisten aakkosten mukaisessa järjestyksessä A=Alberto, B=Beryl, C=Chris ...
Kaudella nimettiin 18 myrskyä, joista 11 kehittyi hurrikaaneiksi ja viisi näistä voimakkaiksi hurrikaaneiksi. Keskimääräisenä vuonna nimetään 14 myrskyä.
Vuoden 2024 hurrikaanit rikkoivat monia ennätyksiä. Hurrikaani Beryl kehittyi kategorian 5 hirmumyrskyksi varhaisemmin kuin yksikään hirmumyrsky mittaushistorian aikana. Hurrikaani Helene tappoi yli 230 ihmistä lähinnä Yhdysvaltojen eteläosissa, mikä teki siitä Yhdysvaltojen eniten kuolonuhreja vaatineen hirmumyrskyn vuoden 2005 Katrina-myrskyn jälkeen. Hurrikaani Milton puolestaan voimistui kategoriasta 1 kategoriaan 5 vain 24 tunnin aikana.
Eri asiantuntijatahot (NHC, NOAA, CSU, ECMWF) olivat ennustaneet kaudesta normaalia voimakkaampaa. Pohjois-Atlantin merivesi on tavallista lämpimämpää, ja se toimii hurrikaanien energianlähteenä. Lisäksi La Niña -ilmiö voimistaa ilmakehän nousuliikkeitä Atlantilla.
Sundhnúkurin tulivuorenpurkaus 2023–2024

Sundhnúkurin tulivuorenpurkaus 2023–2024 oli Islannissa Reykjanesin niemimaalla sijaitsevan tulivuoren purkaus, joka alkoi joulukuussa 2023 ja joka jatkuu alkuvuonna 2024. 
Laavapurkausta edelsi joukko maanjäristyksiä lokakuusta 2023 alkaen. Sininen laguuni -kylpylä suljettiin marraskuussa 2023 maanjäristysten johdosta tulivuorenpurkauksen pelossa.
Varsinainen purkaus alkoi 19. joulukuuta 2023 kello 22.17 Grindavíkin pohjoispuolella.
Grindavíkin kaupunki, joka sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Reykjavíkistä, evakuoitiin marraskuussa 2023 ja uudelleen tammikuussa 2024. Sen alta löydettiin 11. marraskuuta magmatunneli, jonka pääteltiin olevan purkauksen edeltäjä. Laavavirta tuhosi siellä taloja 14. tammikuuta.
Heinähattu, Vilttitossu ja kana

Heinähattu, Vilttitossu ja kana on suomalainen lastenelokuva, joka tuli ensi-iltaan helmikuussa 2024. Elokuva perustuu perustuu Sinikka ja Tiina Nopola samannimiseen kirjaan. Elokuvan on ohjannut Reetta Aalto.
Elokuva jäi Sinikka ja Tiina Nopolan viimeiseksi yhteiseksi elokuvakäsikirjoitukseksi. Elokuvan päähahmoina ovat Heinähattu ja Vilttitossu. Elokuva on jatkoa muille Heinähattu ja Vilttitossu -elokuville.
Vastaanotto.
Elokuva sai huhtikuun 2024 loppuun mennessä yli 170 000 katsojaa ja oli siinä vaiheessa vuoden viidenneksi katsotuin elokuva.
Anni Hacklin

Anni Charlotta Kaslin, o.s. "Hacklin" (10. joulukuuta 1858 Kuopio – 2. huhtikuuta 1938 Mikkeli) oli suomalainen teatterinäyttelijä, joka näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1870- ja 1880-luvuilla.
Anni Hacklinin isä oli kaupunginviskaalina Kuopiossa. Koulun päätettyään hän liittyi Kaarlo Bergbomin johtamaan Suomalaiseen Teatteriin näyttelijäksi ja oli näyttelijänä kuuden vuoden ajan. Hacklin lauloi myös eräitä osia ensimmäisessä suomalaisessa oopperassa. Hacklin meni 1883 naimisiin Suomi-yhtiön toimitusjohtajan Edvin Kaslinin (1856–1905) kanssa, erosi teatterista ja siirtyi yksityiselämään. Edvin Kaslinin kuoltua 1905 Anni Kaslin asui poikansa pankinjohtaja Kaarlo Edvin Kaslinin (1887–1963) perheessä Mikkelissä. Mikkelissä Anni Kaslin oli lyhyen aikaa Mikkelin Näyttämön johtajana ja kuuden vuoden ajan vuoteen 1927 saakka Mikkelin sotilaskodin johtajana.
Huhtikuussa 1938 kuollut Anni Kaslin on haudattu Harjun hautausmaalle Mikkeliin.
Sveitsin keskusta

Sveitsin keskusta (, , ) on sveitsiläinen keskusta-oikeistolainen puolue. Puolueen puheenjohtaja on Gerhard Pfister ja puoluesihteeri Gianna Luzio. Puolue on perustettu vuonna 2021.
Puolue kannattaa kristillis-konservatiivisia arvoja ja on sitoutunut edistämään perhettä, yhteisöä ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta. Vuoden 2023 vaaleissa puolue saavutti 14,1 prosenttia äänistä ja on edustettuna Sveitsin liittokokouksessa 29 edustajalla.
Puolue on Euroopan kansanpuolueen jäsen.
Nikolai Belij

Nikolai Pavlovitsh Belij (; 6. heinäkuuta 1896 Herson, Venäjän keisarikunta – 15. marraskuuta 1968 Helsinki) oli suomenvenäläinen taidemaalari.
Belij asui 1930-luvulla vuoden ajan Suursaaressa ja maalasi siellä muutamia tauluja. Hän muutti sitten manner-Suomeen ja maalasi myöhemmin muun muassa koulujen opetustauluja.
Riihontien tuulivoimalaitos

Riihontien tuulivoimalaitos on Etelä-Pohjanmaalla Alavuden Jokikylässä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,6 megawattia ja vuosituotanto on 0,4–0,5 gigawattituntia . Voimalan on omistaa Terho Riiho, joka myös operoi sitä.
Yleistä.
Tuulivoimalaitos sijaitsee Tuurin ja Töysän välisellä peltoalueella Riihonjärven rannalla Riihon maatilan piha-alueella. Paikka on tuulivoimalle otollinen, sillä peltoalueen ja järvenrannan äärellä kohoaa yli 10 metriä korkea mäki. Voimala sijaitsee yli 130 metrin korkeudella mpy.
VTT:n tuulivoiman vuositilastoissa voimalan tunnus on "Riihontie 1" ja myöhemmin vain "Riihontie".
Tuulivoimalaitos on tanskalaisen NEG Miconin valmistamaa NM43/600-mallia, jonka napakorkeus on 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 43 metriä, ja jonka kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia.
Historiaa.
Tuulivoimalaitos on ostettu käytettynä, pystytetty vuonna 2008 ja käynnistetty kesäkuussa 2009. Voimalaitos purettiin omassa valvonnassa, tuotiin Suomeen kuudella rekka-autolla ja huollettiin ennen pystytystä. Sen hinnaksi muodostui puoli miljoonaa euroa.
Haastateltaessa omistaja Terho Riihoa vuonna 2015 vakuutti hän, että tällaisen voimalan aiheuttama melu on hyvin pientä. Hänen mukaansa vuoden tuotanto olisi noin 365 megawattituntia eli 0,37 gigawattituntia. Siitä hän käyttää noin 300 megawattituntia itse ja ylimääräinen syötetään kantaverkkoon muiden käytettäväksi.
Kraini Sever

Kraini Sever (Крайний Север, ”Peräpohjola”) on Venäjällä Tšukotkan hallintokeskuksessa Anadyrissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti. Sillä on myös tšuktšinkielinen liite.
Lehti perustettiin NKP(b):n Tšukotkan piirikuntakomitean ja piirikunnan toimeenpanevan komitean äänenkannattajaksi vuonna 1933 nimellä "Sovetskaja Tšukotka" (”Neuvosto-Tšukotka”). Lehti ilmestyi aluksi kerran viidessä päivässä 500 kappaleen ja myöhemmin kerran viikossa 1 000 kappaleen panoksena. Se julkaisi toisinaan aineistoa myös tšuktšin ja eskimon kielillä aluksi latinalaisella ja vuoden 1936 jälkeen kyrillisellä kirjaimistolla.
Vuonna 1953 alkoi ilmestyä myös tšuktšinkielinen lehti "Sovetken Tšukotka". Sen toimitus yhdistetiin "Sovetskaja Tšukotkan" toimitukseen vuonna 1956. "Sovetken Tšukotka" sisälsi etupäässä venäjästä käännettyä aineistoa, mutta julkaisi myös Juri Rytheun ja Antonina Kymytvalin kaltaisten tšuktšikirjailijoiden ja ensimmäisten eskimorunoilijoiden teoksia.
Kuudesti viikossa ilmestynyt "Sovetskaja Tšukotka" ja kolmipäiväinen "Sovetken Tšukotka" olivat neuvostoajan loppupuolella NKP:n piirikuntakomitean ja piirikuntaneuvoston äänenkannattajia. Venäjänkielisen nelisivuisen ja tabloidikokoisen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä yli 9 000 ja tšuktšinkielisen 6 500 kappaletta.
"Sovetken Tšukotka" muutettiin vuonna 1989 itsenäiseksi tšuktšin-, eskimon- ja eveninkieliseksi lehdeksi nimeltä "Murgin nutenut" (”Meidän seutumme”). Se yhdistettiin vuonna 1995 venäjänkieliseen lehteen, joka oli vuonna 1993 saanut nimen "Kraini Sever". Tšuktšinkielinen liite ilmestyi aluksi nimellä "Tšytšetkin vetgav" (”Oma sana”) ja myöhemmin nimillä "Yjaaken Eigyskyn" (”Peräpohjola”) ja "Eigyskyn" (”Pohjola”). Vuonna 2008 tšuktšinkieliset sivut saivat nimen "Vetgav" (”Sana”), ja vuonna 2012 alettiin julkaista "Murgin nutenut" -nimistä kuukausiliitettä.
"Kraini Sever" ilmestyy kerran viikossa Tšukotkan autonomisen alueen hallituksen äänenkannattajana. Sitä julkaiseen samanniminen valtionyhtiö, joka vastaa myös alueen piirilehtien ilmestymisestä. 28-sivuisen tabloidikokoisen lehden painosmärä oli 3 900 kappaletta lokakuussa 2023. Sen Internet-sivusto avattiin vuonna 2008.
Katie Britt

Katie Boyd Britt (s. 2. helmikuuta 1982 Enterprise, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka valittiin edustamaan Alabaman osavaltiota Yhdysvaltain senaattiin 3. tammikuuta 2023.
Britt valmistui juristiksi ("juris doctor") Alabaman yliopistosta vuonna 2013 ja työskenteli myöhemmin lehdistösihteerinä ja senaattori Richard Shelbyn kansliapäälikkönä. Hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2022 yhdeksi toimikaudeksi, joka päättyy tammikuussa 2029.
Tommy Tuberville

Tommy Tuberville (s. 18. syyskuuta 1954 Camden, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka valittiin edustamaan Alabaman osavaltiota Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2020.
Ennen senaattorin uraansa Tuberville toimi jalkapallopäävalmentajana useissa yliopistoissa. Hän perusti vuonna 2014 nimeään kantavan Tommy Tuberville Foundationin, jonka tarkoitus on tukea veteraaneja. Säätiö on kuitenkin saanut kritiikkiä, sillä vain kolmasosa sen varoista lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen.
Vladimir Dolgih

Vladimir Ivanovitš Dolgih (; 5. joulukuuta 1924 Ilanski – 8. lokakuuta 2020 Moskova) oli venäläinen poliitikko. Hän aloitti uransa Neuvostoliiton kommunistisessa puolueessa ja toimi myöhemmin Yhtenäinen Venäjä -puolueessa.
Dolgih lähti vapaaehtoisena rintamalle toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Hän haavoittui vakavasti taistelussa Orjolin alueella vuonna 1943 ja sai vuonna 1944 vapautuksen palveluksesta terveyssyistä. Vuonna 1949 Dolgih valmistui Irkutskin kaivos- ja metalliteollisuuden instituutista. Hän oli oppiarvoltaan teknillisten tieteiden tohtori ja loi politiikan ulkopuolella uran johtotehtävissä kaivos- ja metalliteollisuuden alalla.
Dolgih istui Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa vuosina 1966–1989. Hän oli kommunistipuolueen keskuskomitean sihteeri vuosina 1972–1988. Vuosina 1982–1988 Dolgih oli myös politbyroon ehdokasjäsen, ja vuonna 1986 hän kuului politbyroossa ryhmään, joka koordinoi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeisiä pelastustoimia. Vuosina 2011–2013 Dolgih oli valtioduuman jäsen. Vuosina 2013–2018 hän istui Venäjän liittoneuvostossa sen vanhimpana jäsenenä.
Dolgih sai kaksi kertaa Sosialistisen työn sankarin arvonimen (1965, 1984). Leninin kunniamerkki hänelle myönnettiin kuudesti. Lisäksi Dolgihilla oli kaksi luokan I Isänmaallisen sodan kunniamerkkiä (1965, 1985) sekä luokkien I, II ja IV kunniamerkit "ansioista isänmaalle" (2014, 2020, 2009). Hänelle myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki vuonna 2005. Dolgihin kuoleman jälkeen Istraan perustettiin hänen mukaansa nimetty teknillinen lyseo. Dolgihilla oli kolme tytärtä.
Chris Coons

Chris Coons (koko nimi Christopher Anderew Coons; s. 9. syyskuuta 1963 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2010 ja hän aloitti Delawaren osavaltion edustajana seuraavana vuonna.
Tausta.
Chris Coons syntyi Connecticutissa Greenwichissä ja kasvoi Hockessinissa, Wilmingtonin esikaupungialueella Delawaressa. Hän valmistui vuonna 1985 valtiotieteiden ja kemian kandidaatiksi Amherst Collegessa. Hän vietti myöhemmin useamman vuoden Keniaan opiskellen Nairobin yliopistossa. Coons valmistui Yalen yliopisto vuonna 1992 uskontotieteen maisteriksi ja oikeustieteen tohtoriksi.
Nuorena Coons työskenteli Ronald Reaganin vuoden 1980 presidentinvaalikampanjassa ja Delawaren senaattori William Rothin senaattorikampanssa vuonna 1982. He molemmat olivat republikaaneja, mutta Coons vaihtoi 1980-luvun puolivälissä demokraattiseen puolueeseen.
Ura.
Coons valittiin vuonna 2000 Delawaren New Castlen kreivikunnan neuvostoon, ja hän toimi vuosina 2005–2010 New Castlen piirikunnan johtajana. Samana vuonna hän asettui ehdolle senaattiin ja voitti lähes 17 pisteellä Christine O'Donnelin.
Coons on tukenut senaattorina muun muassa aborttioikeuksia. Hän on kritisoinut Barack Obaman hallitusta varisinkin ulkopoliitikan osalta. Coons on ollut myös merkittävässä roolissa useiden naisten ja lasten oikeuksia suojaavien lakien hyväksymisessä.
Meredith Corporation

Meredith Corporation oli yhdysvaltalainen mediayhtiö, joka omisti useita televisioasemia, radioasemia, lehtiä ja verkkosivustoja. Se toimi Des Moinesissa Iowassa.
Edwin T. Meredith perusti yhtiön 1902, kun hän alkoi julkaista "Successful Farming" -lehteä. Myöhemmin aloitettiin myös "Fruit, Garden and Home " -lehden julkaisu (myöhemmin nimellä "Better Homes and Gardens"). Yhtiö meni pörssiin 1946.
Meredith hankki ensimmäisen televisioasemansa vuonna 1948, kun se osti WHEN-TV:n Syracusessa New Yorkissa vuonna 1948.
Vuonna 1969 Meredith muodosti kumppanuuden painotuotteissa länsisaksalaisen Burdan perheen yhtiöiden kanssa.
Vuonna 2014 Meredith sai lisenssin Martha Stewartin "Martha Stewart Living" -lehteen ja marthastewart.com -verkkosivuston ylläpitoon.
Media General ilmoitti 2015 aikovansa ostaa Meredithin 2,4 miljardilla dollarilla. Uudesta yhtiöstä olisi tullut Yhdysvaltain kolmanneksi suurin tv-asemaketju, jolla hallitsisi 88 asemaa ja saavuttaisi 30 % USA:n kotitalouksista.
Tämä osto kuitenkin peruuntui antimonopolisääntöihin, kun Nexstar Broadcasting osti Media Generalin 4,6 miljardilla.
"Timen" osto.
Helmikuussa 2017 kerrottiin että Meredith ja Edgar Bronfman Jr.:in johtama sijoittaryhmä olivat aikeissa ostaa Time Inc. -yhtiön.
Kauppa toteutui marraskuussa 2017, kun Meredith osti Timen 2,8 miljardilla Kochin veljesten rahoittamana. Time Inc. omisti mm. Time, People, Sports Illustrated, Fortune, Entertainment Weekly -lehdet.
Meredith luopui nopeassa tahdissa joistain Timelta saamistaan julkaisuista. "Golf Magazine" myytiin jo 2018.
Timen brittiläinen julkaisija Time Inc UK myytiin Epiris-sijoitusyhtiölle. Time Inc UK oli yksi Britannian suurimmista julkaisijoista ja omisti 57 lehteä, ml. Marie Claire, NME, Country Life, What’s on TV, Woman’s Weekly, Horse &amp; Hound, ja Wallpaper.
Syksyllä 2018 Meredith myi "Time"-lehden Marc Benioffille ja vaimolleen Lynnelle 190 miljoonalla dollarilla.
"Fortune" myytiin thaimaalaiselle liikemiehelle Chatchaval Jiaravanonille, jonka perhe omistaa Charoen Pokphand -yhtiön.
"Money"-lehti lakkautettiin. "Money"-brändi ja verkkosivusto myytiin puertoricolaiselle Ad Practitioners LLC:lle.
Toukokuussa 2019 Meredith myi "Sports Illustrated" -lehden Authentic Brands Groupille 110 miljoonalla.
Marraskuussa 2019 Meredith luopui vielä Internet-mainostajasta Viant Technology Holding Inc., joka omisti myös MySpacen.
Yhtiön alasajo.
Keväällä 2021 Meredith myi televisioasemansa Gray Televisionille 2,7 miljardin käteiskaupalla.
Syksyllä 2021 Meredith ilmoitti että IAC Inc.:n digitaalisen julkaisun divisioona Dotdash ostaa yhtiön lehdet ja verkkosivustot ja yhtiön toiminnot 2,7 miljardilla. Yhtyneen yhtiön merkittävimpiä lehtiä olivat tuolloin People, Better Homes and Gardens, Allrecipes, Southern Living, InStyle ja Real Simple, verkkosivustoja Verywell, The Spruce, Investopedia, Byrdie ja Brides.com ja 95 % sen lukijoista oli naisia.
Helmikuussa 2022 kuusi entistä Meredithin lehteä lakkautettiin ja ne jatkavat vain digitaalisina brändeinä: Entertainment Weekly, InStyle, EatingWell, Health, Parents ja People en Español.
Alf Torp

Alf Torp (27. syyskuuta 1853 Stryn – 26. syyskuuta 1916 Kristiania) oli norjalainen kielentutkija, vuodesta 1894 sanskritin ja vertailevan kielitieteen professori Kristiaanian yliopistossa. Torp julkaisi useita teoksia indoeurooppalaisen kielitieteen alalta. Lisäksi hän tutki Vähän-Aasian muinaiskieliä (fryygian, lyykian ja kaarian kieliä) sekä etruskin kieltä. Hän julkaisi mvös valikoiman omia latinankielisiä runojaan ("A. Turpilii poemata pauca", 1896).
J. William Middendorf

John William Middendorf II (22. syyskuuta 1924 Baltimore, Maryland – 24. lokakuuta 2025) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, diplomaatti ja säveltäjä.
Middendorf palveli toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain laivastossa ja valmistui College of the Holy Crossista kandidaatin arvolla merenkulkutieteessä vuonna 1945. Vuonna 1947 Middendorf sai Bachelor of Arts -oppiarvon Harvard Collegesta ja vuonna 1954 Master of Business Administration -oppiarvon New Yorkin yliopiston Stern School of Businessista. Middendorf toimi investointipankkiirina ja perusti pörssiyhtiön Middendorf, Colgate and Company. Aluksi hän toimi osavaltiotason politiikassa Connecticutissa. Vuonna 1964 hän osallistui Barry Goldwaterin presidentinvaalikampanjaan Republikaanien kansallisen komitean varainhoitajana.
Middendorf toimi uransa aikana Yhdysvaltain laivastoministerinä sekä suurlähettiläänä Alankomaihin, Amerikan valtioiden järjestöön ja Euroopan unioniin. Hän toimi merkittävissä asemissa muun muassa Heritage Foundationissa ja International Republican Institutessa. Middendorfin sävellystuotantoon kuuluu yli sata marssia ja "Holland Symphony", jonka hän sävelsi Alankomaiden kuningatar Julianan 25-vuotisen valtakauden kunniaksi. Middendorf on American Society of Composers, Authors and Publishersin jäsen ja sai American Bandmasters Associationin Edwin Franko Goldman -palkinnon. Vuonna 1976 hänelle myönnettiin Navy Distinguished Public Service Award. Middendorf on julkaissut kirjat "A Glorious Disaster: Barry Goldwater's Presidential Campaign and the Origins of the Conservative Movement" ja "Potomac Fever: A Memoir of Politics and Public Service".
Routunkarin tuulivoimalaitos

Routunkarin tuulivoimalaitos on Pohjois-Pohjanmaalla Lumijoen Routunkarilla sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,66 megawattia ja vuosituotanto on 5,5–7,0 gigawattituntia . Voimalan omistaa ja sitä operoi Lumijoki Oy.
Huomaa, että Riutunkarin tuulivoimapuisto on eri tuulivoimapuisto, joka sijaitsee Oulunsalossa.
Yleistä.
Routunkari on pääasiassa keinotekoinen saari, joka sijaitsee Vatunginnokan edustalla noin 900 metrin etäisyydellä Varjakan kalasatamasta. Saarelle on rakennettu suojainen poukama, jossa sijaitsee saaren laituri. 
Tuulivoimalaitosta kutsutaan Suomen Tuulivoimayhdistyksen tuulipuistoluetteloissa tunnuksella "Varjakka", mutta Lumijoki OY kutsui sitä "Sähkäle II":ksi. Voimala on tanskalaisen Vestaksen valmistama V90, jonka napakorkeus on 80 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 90 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,0 megawattia. Konehuoneen paino on 80 tonnia.
Historiaa.
Routunkarille pystytettyä ensimmäistä tuulivoimalaitosta omistajayhtiö Lumijoki Oy kutsui "Sähkäleeksi". Se oli tanskalaisen Vestasin valmistama V47, jonka napakorkeus oli 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 47 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 660 kilowattia eli 0,66 megawattia. Se tuotti sähköä vuonna 2000 1,5 gigawattituntia ja vuonna 2011 1,4 gigawattituntia. Voimala purettiin uuden voimalaitoksen alta vuonna 2014. VTT:n tuulivoiman tuotannon vuosikatsauksissa tuulivoimalan tunnus oli aluksi "Lumijoki 1", mutta se muutettiin myöhemmin "Routunkariksi".
MTV uutisoi voimalaa ensimmäiseksi merituulivoimalaitokseksi. Nykyään rannikoille tai saariin rakennettuja tuulivoimaloita kutsutaan vielä maatuulivoimalaitoksiksi, kun merituulivoimalat pystytetään yleensä suoraan veden alle merenpohjaan.
Ennen uuden tuulivoimalan pystytystä laajennettiin Varjakan sataman laituria elokuussa 2014, jotta maa-aineksia saataisiin lastattua lautalle Routunkarille viemistä varten. Myös itse Routunkaria laajennettiin ja sen laiturille ruopattiin syvempi väylä. Samaan aikaan alkoi uuden voimalan matka Suomeen Ferrolin satamasta Espanjasta. Laiva purettiin Raahen Lapaluodon satamassa, jossa voimalaitosta modifioitiin ja se varastoitiin odottamaan pystytystä. Routunkarilla rakennettiin tuulivoimalan perustukset syyskuussa ja se valettiin 370 kuutiometrillä betonia lokakuussa. Merenpohjaa ruopattiin vielä lokakuussa, jonka jälkeen tuulivoimalan osia tuotiin saarelle lautalla. Sen pystytys alkoi lautalta käsi toimivalla 100 metriä korkealla nosturilla marraskuussa ja voimala käynnistettiin joulukuussa 2014 tuottamaan sähköä. Nosturilla purettiin samalla kertaa vanha voimala, joka kuljetettiin jonnekin pois. Uuden voimalaitoksen kokonaiskustannus oli 3,7 miljoonaa euroa.
Dirijjan ePrix 2024

Dirijjan ePrix 2024 (virallisesti 2024 Diriyah ePrix) oli Formula E -sarjan kauden 2023–2024 toinen ja kolmas osakilpailu, sekä kuudes Dirijjan ePrix. Kyseessä oli viides kerta, kun Dirijjan ePrix sisältää kaksi kilpailua. Kilpailut ajettiin Riadin katuradalla Dirijjassa.
Lähtökohdat.
Kauden avauskilpailun voitti Porschen Pascal Wehrlein, joka myös johtaa kuljettajien MM-sarjaa. Wehrleinin perässä sarjassa tulevat Sébastien Buemi ja Nick Cassidy. Tallien sarjan johdossa on Porsche ennen Jaguaria ja Envision Racingia.
Edellisessä Dirijjan ePrix’ssä Wehrlein voitti molemmat osakilpailut, ja Jake Dennis oli molempien kilpailujen toinen. Dennis ajoi myös Porschen voimansiirrolla.
Kilpailut.
Perjantain kilpailun voitti Dennis, aika-ajon voittanut Jean-Éric Vergne oli toinen ja Cassidy kolmas.
Lauantain osakilpailun voitti Cassidy, joka nousi myös sarjan kokonaistilanteen kärkeen. Toiseksi ajoi Robin Frijns ja kolmanneksi aika-ajojen voittaja Oliver Rowland.
Gary Peters

Gary Charles Peters (s. 1. joulukuuta 1958 Pontiac, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka on edustanut Michiganin osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2015. Hän toimi myös Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 2009–2015.
Peters valmistui valtiotieteen kandidaatiksi Alma Collegesta vuonna 1980 ja kauppatieteiden maisteriksi Detroit Mercyn yliopistosta vuonna 1984. Lisäksi hän suoritti oikeustieteen tutkinnon Wayne State Universityssä vuonna 1989 ja filosofian maisterin tutkinnon Michiganin osavaltionyliopistossa vuonna 2007.
Ura.
Peters toimi Rochester Hillsin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1991–1993. Myöhemmin hän liittyi Yhdysvaltain laivastoon vuosiksi 1993–2000 ja uudestaan 2001–2005. Peters valittiin vuonna 1994 Michiganin senaattiin, jossa hän toimi vuosina 1995–2002, koska hänen tuli palata asepalvelukseen syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen. Lisäksi hän on toiminut useissa rahoituslaitoksissa ja opettanut monissa yliopistoissa.
Peters liittyi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 2009 ja hän kannatti Barack Obaman hallituksen poliittisia näkemyksiä. Lisäksi hän kannatti muun muassa vähimmäispalkan lisäämistä ja maahanmuuttouudistusta. Peters liittyi Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2014, kun Carl Levin ei hakenut jatkokaudelle.
Surreyn yliopisto

Surreyn yliopisto on julkinen yliopisto Guildfordissa, Englannissa. Nykymuotonsa yliopisto sai vuonna 1966 saatuaan yliopistostatuksen. Tätä ennen instituutio oli toiminut nimillä Battersea Polytechnic Institute (1891–1956) ja Battersea College of Technology (1956–1966).
Markwayne Mullin

Markwayne Mullin (s. 26. heinäkuuta 1977 Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka on edustanut Oklahoman osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2023.
Mullin syntyi Tulsan kaupungissa ja varttui pienessä Adairin piirikunnassa, Oklahomassa. Hän päätyi talotekniikkaa pyörittävän perheyrityksen johtoon, kun hänen isänsä sairastui. Hän on naimisissa Christie Renee Rowanin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Volmari Volanen

Teodor Volmari Volanen (21. tammikuuta 1884 Urjala – 28. toukokuuta 1969 Tampere) oli suomalainen kuoronjohtaja ja nimismies.
Volasen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja, vakuutusvirkailija Matti Volanen ja kansakoulunopettaja Vilhelmina Maria Kainonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa.
Volanen oli Hämeen lääninhallituksessa kanslistina 1914–1916 ja hän toimi samalla raatimiehenä Hämeenlinnan maistraatissa. Volanen oli jo opiskeluaikanaan hoitanut useaan otteeseen Lempäälän piirin nimismiehen virkaa ja vuonna 1915 hänet nimitettiin Pirkkalan piirin nimismieheksi. Volanen hoiti tätä virkaa vuoteen 1927 saakka. Hän toimi samalla maanviljelijänä ja oli muun muassa Etelä-Pirkkalan manttaalikunnan puheenjohtajana ja valtion asiamiehenä tulo- ja omaisuusverolautakunnassa. Hän oli lisäksi Pirkkalan suojeluskunnan paikallispäällikkönä parin vuoden ajan ja suojeluskunnan esikunnan jäsenenä 1919–1933. Tämän jälkeen Volanen oli Tampereen itäisen sotilaspiirin kutsunta-asiain sihteerinä.
Volanen harrasti kuorolaulua ja oli mukana Ylioppilaskunnan Laulajien kesäkiertueilla. Hän oli tenorina mukana Suomen Laulussa ja osallistui kuoron konserttimatkoihin Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan, Itävaltaan, Unkariin ja Pietariin. Sittemmin Volanen johti useita vuosia tamperelaista Mieskuoro Laulajia ja Jäämien Kuoroa.
Louis Hirsch

Louis Achille Hirsch (28. marraskuuta 1887 New York – 13. toukokuuta 1924 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän sävelsi näyttämömusiikkia ja lauluja. Hän oli 1910-luvun puolestavälistä kuolemaansa saakka yksi Yhdysvaltain suosituimmista musikaalien säveltäjistä ja Jerome Kernin ohella johtava hahmo yhdysvaltalaisen musiikkiteatterin modernisoinnissa.
Hirsch opiskeli City College of New Yorkissa. Hän matkusti myös Berliiniin opiskelemaan pianonsoittoa Sternin konservatoriossa, josta hän palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1906. Siellä hän aloitti työskentelyn pianistina Tin Pan Alleyssa ja omien teosten säveltämisen. Hirsch pääsi säveltämään musiikkia Lew Dockstaderin minstrel showiin. Hänen ensimmäinen kokonainen musiikkiteatteriteoksensa oli "He Came From Milwaukee" (1910). Hirschin "Revue of Revues" (1911) teki ranskalaisesta Gaby Deslysista tutun yhdysvaltalaiselle yleisölle. Monista Hirschin lauluista tuli suosittuja Deslysin esittäminä.
Hirschin ensimmäinen suuri menestysteos oli "Vera Violetta" (1911), jossa esiintyi Al Jolson. Hän sävelsi kaikkiaan kymmeniä komedioita ja revyitä Broadwaylle. Hirschin myöhempiä teoksia ovat "My Home Town Girl" (1915), "Going Up" (1917, sanoittaja Otto Harbach) ja "Mary" (1920). "Mary"-musikaalista on peräisin hänen tunnetuimpiin lauluihinsa kuuluva "The Love Nest", josta tuli Burns and Allenin radioshow'n teemasävelmä. Hirschin muita tunnettuja kappaleita ovat muiden muassa "Always Together", "Going Up", "Beautiful Island of Girls", "My Rambler Rose" ja "Annabel Lee". Ensimmäisen maailmansodan aikana Hirsch sävelsi lauluja "Ziegfeld Folliesiin". Hän oli yksi American Society of Composers, Authors and Publishersin yhdeksästä perustajajäsenestä vuonna 1914. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 36-vuotiaana.
Tuvinskaja pravda

Tuvinskaja pravda (Тувинская правда, ”Tuvan totuus”) on Venäjällä Tuvan tasavallan pääkaupungissa Kyzylissä ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1924 NKP(b):n Tannu-Tuvan piirikomitean ja alueen venäläisen siirtokunnan toimeenpanevan komitean äänenkannattajaksi nimellä "Krasnyi pahar" (”Punainen kyntäjä”). Itsenäiseksi julistetussa Tuvassa asui huomattava määrä venäläisväestöä, joka muodosti itsehallinnollisen siirtokunnan vuosina 1922–1932.
"Krasnyi pahar" oli Tuvan ensimmäinen sanomalehti. Se ilmestyi aluksi pienikokoisena viikkolehtenä ja painettuna käsikäyttöisellä painokoneella 700–800 kappaleen painoksena. Lehden toimitukseen kuului myös tuvalaisia, ja vuonna 1926 se alkoi julkaista tuvankielisiä tekstejä kyrillisillä kirjaimilla. Tuvan kansan vallankumouspuolueen äänenkannattajana ilmestyi "Tannu-Tuvagiin ünen", mutta siinä käytettiin mongolin kieltä.
Lehti sai vuonna 1931 nimen "Novyi put" (”Uusi tie”) ja seuraavana vuonna nimen "Vperjod" (”Eteenpäin”). Vuodesta 1942 lähtien se ilmestyi nimellä "Tuvinskaja pravda" ja siitä tuli Tuvan kansantasavallan vallankumouspuolueen ja parlamentin äänenkannattaja. Kansantasavallan lakkauttamisen yhteydessä vuonna 1944 "Tuvinskaja pravda" muuttui neuvostoliittolaiseksi aluelehdeksi.
"Tuvinskaja pravda" oli neuvostoajan lopulla NKP:n aluekomitean sekä Tuvan autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 25 000 kappaletta vuonna 1975. Sen rinnalla julkaistiin tuvankielistä lehteä "Šyn".
Lehti on 1990-luvun alusta lähtien ollut Tuvan tasavallan hallituksen julkaisu. Se ilmestyy kahdesti viikossa noin 800 kappaleen painoksena.
Dick Marx

Richard Henry ”Dick” Marx (12. huhtikuuta 1924 – 12. elokuuta 1997 Highland Park, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, sovittaja ja jinglejen säveltäjä.
Marx opetteli lapsena soittamaan pianoa ja aloitti esiintymisen Chicagon seudun yökerhoissa. Hän oli tunnettu pianisti Chicagossa 1950–1960-luvuilla. 1960–1980-luvuilla hän sävelsi mainoksiin jinglejä muun muassa Kellogg Companylle ja Nestlélle. Lisäksi Marx oli mukana tekemässä musiikkia elokuviin "Heräämisiä" sekä "Omaa luokkaansa" ja teki "Fudge"-televisiosarjan tunnussävelmän. Hän muutti Los Angelesiin vuonna 1986. Monissa Marxin säveltämissä jingleissä lauloi hänen vaimonsa Ruth Marx. Pariskunta sai kolme lasta, joista Richard Marxista tuli muusikko.
Marx teki sovituksia pojalleen Richard Marxille ja muille esiintyjille, kuten Joe Cockerille ja Yoshiki Hayashille. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan, joka johtui auto-onnettomuudessa Las Vegasissa saaduista vammoista.
Slobodan piiri

Slobodan piiri () on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Se sijaitsee Harkovan eteläosassa ja sen pinta-ala on 24,3 neliökilometriä. Slobodan piirissä asuu noin 146 850 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 176 453.
Slobodan piiri rajautuu lännessä Harkovan Osnovan (kaupunki)piiriin, pohjoisessa Saltivkan (kaupunki)piiriin ja idässä Nemyšljan (kaupunki)piiriin sekä etelässä Harkovan piiriin (johon koko Harkovan kaupunki on kuulunut kesän 2020 aluehallinnollisesta uudistuksesta lähtien).
Vuonna 2016 piiri nimettiin uudelleen slobodaan (ukr. слобідка, слобода́) viittaavalla nimellä osana Ukrainan pyrkimystä vapautua kommunismin ajan perinnöstä. Tätä ennen nimenä oli Kominternin piiri () kansainvälisen kommunistisen yhteistyöjärjestön mukaan.
Piirissä sijaitsevia kohteita ovat muun muassa:
Gaston La Touche

Gaston (de) La Touche (1854 Saint-Cloud, Hauts-de-Seine – 14. lokakuuta 1913 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari, Édouard Manet’n oppilas. Hän aloitti uransa kuvanveistäjänä mutta siirtyi sittemmin maalauksen ja syövytyksen alalle. Touche maalasi sekä uskonnollisaiheisia kuvia että maisemia. Hänen varsinainen alansa ja luonteenomainen taiteellinen käsittelynsä sai kuitenkin parhaiten ilmaisunsa vapaissa, sadun ja todensekaisissa, mielikuvituksekkaissa sommitelmissa öisine puistojuhlineen, fauneineen ja amoriineineen.
Else Marie Pade

Else Marie Pade (1924 Aarhus – 2016) oli tanskalainen säveltäjä. Hän oli Tanskan elektronisen musiikin edelläkävijä.
Pade oli lapsena sairaalloinen munuaistulehduksen vuoksi. Hän opetteli soittamaan pianoa ja soitti teini-ikäisenä jazzkokoonpanoissa. Toisen maailmansodan aikana hänet vangittiin, koska hän oli osallistunut Tanskan vastarintaliikkeen toimintaan. Pade opiskeli pianonsoittoa Tanskan kuninkaallisessa musiikkikonservatoriossa. Sävellystä hän opiskeli yksityisesti Vagn Holmboen, Jan Maegaardin ja Leif Kayserin johdolla. Pade teki 1950-luvulta lähtien yhteistyötä Danmarks Radion kanssa. Hän sävelsi elektronista musiikkia ja musique concrètea paitsi itsenäisinä teoksina radioesityksiä varten, myös taustamusiikiksi muihin radio-ohjelmiin. Vuonna 1952 Pade vieraili konkreettisen musiikin isän Pierre Schaefferin luona.
Radion pääinsinöörinä toiminut Holger Lauridsen jakoi Paden kiinnostuksen elektronista musiikkia kohtaan. Kaksikko perusti elektronisen musiikin äänitysstudion, jossa Pade sävelsi suuren osan teoksistaan. Paden "En dag på Dyrehavsbakken" (1954) oli ensimmäinen tanskalaisen säveltämä konkreettisen musiikin teos. Paden ensimmäinen kokonaan elektroninen teos oli "Syv cirkler" (1958). Hänen muita teoksiaan ovat "Glasperlespil I" (1960), "Glasperlespil II" (1960), "Faust"-sarja (1962) ja "Étude" (1962). Paden tuotteliain kausi kesti 1950-luvun puolestavälistä 1960-luvun puoleenväliin. Hän sai tuolloin teoksillaan mainetta sekä Tanskassa että kansainvälisten elektronisen musiikin ystävien keskuudessa.
Pade osallistui Darmstadtin kesäkursseille, joissa häntä opettivat Karlheinz Stockhausen, Pierre Boulez ja György Ligeti. Hän kutsui muiden muassa Stockhausenin ja Herbert Eimertin Tanskaan puhujiksi Lauridsenin kanssa perustamalleen opintoryhmälle. Paden teoksia säilytettiin Tanskan radion arkistoissa 2000-luvun alkuun, ja sen jälkeen niitä alettiin julkaista levytettyinä. Marraskuussa 2022 Dacapo Records julkaisi ensimmäistä kertaa levytettyinä myös Paden orkesteriteoksia.
James Lankford

James Paul Lankford (s. 4. maaliskuuta 1968 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka on edustanut Oklahoman osavaltiota senaatissa vuodesta 2015 lähtien. Aikaisemmin hän toimi edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 2011–2015.
Lankford toimi vuosina 1996–2009 baptistisen Falls Creek Youth Camp -nuorisoleirin johtajana. Edustajainhuoneen jäsenenä hän toimi kahdessa komiteassa, jotka vastasivat taloudesta ja hallinnon uudistamisesta. Lisäksi hän johti muun muassa energiapolitiikasta ja terveydenhuollosta vastaavia alikomiteoita. Lankford toimi vuonna 2013 edustajainhuoneen republikaanipoliittisen komitean puheenjohtajana. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Glaseenahka

Glaseenahka eli silonahka (, jäinen) on valkeaksi alunalla parkittu pehmeä, sileäpintainen nahkalaji, jota on käytetty jalkineiden, juhlakäsineiden ja pukujen valmistukseen. Raakavuotana on tavallisesti käytetty lampaan- tai vuohennahkaa tai 1930-luvulla karitsan nahkaa ja lampaan sikiön nahkaa.
Louise Seidler

Louise Seidler (15. toukokuuta 1786 Jena – 7. lokakuuta 1866 Weimar) oli saksalainen taidemaalari.
Elämänvaiheita.
Louise Seidler opiskeli Gothassa ja Jenassa. Hän kihlautui vuonna 1806 kenraali Bernadotten armeijaan kuuluneen ranskalaisen lääkärin kanssa. Ennen häitä kihlattu lähetettiin armeijan mukana Espanjaan, missä hän kuoli kuumetautiin. Seidlerin vanhemmat lähettivät tyttärensä Dresdeniin saamaan uutta ajateltavaa, ja hän päättikin ryhtyä taiteilijaksi. Hän opiskeli vuonna 1811 Dresdenin taideakatemiassa opettajinaan C. L. Vogel ja G. von Kügelgen. Opiskeluaikoinaan hän herätti huomiota taitavana vanhojen maalausten jäljentäjänä.
Vuonna 1811 Seidler maalasi Goethen muotokuvan. Taiteilija ja malli ystävystyivät, ja Goethe kannusti Seidleria taiteellisella uralla. Seidlerin pääsy Münchenin taideakatemiaan oli Goethen ansiota, sillä hän kirjoitti taideakatemian opettajille Seidlerista suosituskirjeen.
Paitsi opiskelupaikan saamisessa, Goethe auttoi myös matkastipendin saamisessa. Saksi-Weimar-Eisenachin herttua Karl Alexander myönsi Seidlerille matkastipendin Italiassa tehtäviä maalaustaiteen opintoja varten.
Italiassa Seidler oleskeli aluksi Roomassa ja tapasi siellä asuivia muita saksalaisia taiteilijoita. Vuonna 1819 hän asui useita kuukausia Napolissa, mistä hän siirtyi Firenzeen. Firenzestä hän palasi takaisin Roomaan. Saksaan Weimariin hän palasi vuonna 1823.
Seidlerin isä kuoli vuonna 1824. Hän olisi halunnut mennä perintörahoilla uudelleen Roomaan, mutta suunnitelma kariutui, kun hänet nimitettiin ruhtinaan taidekokoelman hoitajaksi. Uudelle matkalle Italiaan hän lähti vuonna 1832, ja matka kesti tällä kertaa vuoden. Hovimaalariksi Seidler nimitettiin vuonna 1835, mutta hän menetti virkansa koska oli nainen.
Myöhemmällä iällä Seidler ei enää saanut töitään kaupaksi. Lopulta silmäsairaus esti maalaamisen. Hänen muistelmansa "Erinnerungen aus dem Lebe der Malerin Louise Seidler" ilmestyivät vuonna 1873.
Sorayya

Sorayya () on Iranin avaruustutkimuskeskuksen kaukokartoitussatelliitti, joka laukaistiin 750 km:n matalalle kiertoradalle 20. tammikuuta 2024.
Laukaisu oli ensimmäinen onnistunut satelliittilaukaisu Iranin vallankumouskaartin kehittämällä Qaem 100 -kantoraketilla.
Myrskyluodon Maija

Myrskyluodon Maija tarkoittaa seuraavia asioita:
Jerrod Carmichael

Jerrod Carmichael (s. 22. kesäkuuta 1987 Winston-Salem, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.
Vuonna 2023 aikakauslehti "Time" valitsi Carmichaelin yhdeksi maailman sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä.
PLL-kausi 2024

PLL-kausi 2024 on Premier Lacrosse Leaguen kuudes kausi. Kausi alkoi kesäkuussa ja runkosarja loppuu elokuussa. Kauteen osallistuu kahdeksan joukkuetta, ja kausi pelataan läpi kiertuemuodossa. Hallitsevana mestarina kauteen lähtee Utah Archers.
Championship Series.
Ennen varsinaisen kauden alkua pelataan "Championship Series", johon on kutsuttu mukaan edellisen kauden neljä parasta joukkuetta. Vuoden 2024 turnauksessa pelaavat Archers, Boston Cannons, Philadelphia Waterdogs ja California Redwoods. Turnaus pelataan myös eri säännöillä, kun varsinainen kausi. Pelitapana on niin kutsuttu ”olympialacrosse”, jossa on kuusi pelaajaa per joukkue, pienempi kenttä, lyhyempi laukaisukello sekä aloitukset vain neljänneksien alussa. Turnaus pelataan 14.–19. helmikuuta Springfieldissa, Virginian osavaltiossa.
Kiertueet.
PLL-kauden runkosarja koostuu kymmenestä kiertueturnauksessa, jotka pelataan eri kaupungeissa Yhdysvalloissa. Kahdeksan kaupungeista on PLL-seurojen kotikaupunkeja, ja kaksi on neutraaleja. Kauden puolivälissä pelataan tähdistöottelu Louisvillessa. Jokainen pelaa kotikaupungissaan kaksi ottelua, ja yksi joukkue on lepovuorossa per viikko. Runkosarjan jälkeen pelataan vielä pudotuspelit kolmena viikonloppuna. Pudotuspelien välieriin pääsevät suoraan konferenssivoittajat. Muista välieräpaikoista pelaavat konferenssin toinen ja kolmas.
Sarjataulukot.
Itäinen konferenssi
Läntinen konferenssi
Osmanien valtakunnan sulttaani

__SISLUETTPAKOTUS__
I’ll See You in My Dreams (vuoden 1924 kappale)

I’ll See You in My Dreams on Isham Jonesin säveltämä ja Gus Kahnin sanoittama jazzkappale, joka julkaistiin vuonna 1924. Kappaleen äänitti alun perin Ray Millerin orkesteri, ja se pysyi kappalelistoilla 16 viikkoa vuonna 1925. Kappaleen ovat levyttäneet myös muun muassa Louis Armstrong, Ella Fitzgerald, Doris Day, Anita O’Day ja The Platters
Intermezzo (ooppera)

Intermezzo (op. 72, TrV 246) on Richard Straussin kaksinäytöksinen koominen ooppera, joka kantaesitettiin Dresdenin Semperoperissa 4. marraskuuta 1924. Kantaesityksen johti Fritz Busch. Strauss teki sarjaan sisältyvistä orkestraalisista välisoitoista neliosaisen sinfonisen sarjan vuonna 1929.
Strauss ehdotti vuonna 1916 libretistilleen Hugo von Hofmannsthalille ajankuvan mukaista, realistista kotiin sijoittuvaa komediaa tai huvittavaa rakkaus- tai juonittelukertomusta. Hofmannsthal ei kiinnostunut kummastakaan ideasta, joten Strauss laati libreton teokseensa itse. Hän sävelsi "Intermezzoa" vuosina 1918–1923. Teoksen alkuperäinen nimi oli "Das eheliche Glück" ("Aviollinen onni"). Säveltäjä itse kuvasi oopperaa "porvarilliseksi komediaksi". "Intermezzon" tapahtumat sijoittuvat sävellysajankohdan Itävaltaan. Miespäähahmo Robert Storch kuvaa Straussia itseään ja naispäähahmo Christine hänen vaimoaan Pauline de Ahnaa. Oopperassa Storch saa intohimoisen rakkauskirjeen naispuoliselta ihailijalta ja hänen vaimonsa suunnittelee eroamista. Taustalta paljastuu kuitenkin sekaannus henkilöistä; Storch saa vaimoltaan anteeksi ja avioliitto jatkuu.
"Intermezzoa" pidettiin alun perin kevyenä teoksena, mutta yhtenä ensimmäisistä Arnold Schönberg omaksui siihen vakavamman suhtautumistavan. "Intermezzo" ei ole ollut kovin suosittu saksankielisten maiden ulkopuolella. Se esitettiin New Yorkissa ensimmäisen kerran vasta vuonna 1963 ja Englannissa 1974.
Puolustusteollisuuden ja avaruuden pääosasto

Puolustusteollisuuden ja avaruuden pääosasto (DG-DEFIS) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa Euroopan puolustusteollisuuden kilpailukyvystä ja innovoinnissta. Puolustusasioissa pääosaston tehtävänä on varmistaa Euroopan puolustusalan teknologinen ja teollinen kehitys. Avaruusasioissa pääosasto vastaa Euroopan maanhavainnoinitohjelmasta (Copernicus), Euroopan satelliittinavigointijärjestelmästä (Galileo) sekä EGNOS-navigiointijärjestelmästä koostuvan EU:n avaruusohjelman täytäntöönpanosta.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin II komission komissaari Andrius Kubilius. Pääosaston pääjohtajana toimii suomalainen Timo Pesonen.
Sigir

Sigir on vuonna 2019 Vesannolla perustettu suomalainen melodista death metallia soittava yhtye. Sigir julkaisi ensimmäisen albuminsa "Rainmaker" marraskuussa 2023. Albumin nimikkokappaleelle "Rainmaker" julkaistiin musiikkivideo syyskussa 2023. Videossa esiintyy bändin lisäksi myös näyttelijä Aku Hirviniemi.
Vercetti Regular (kirjaintyyppi)

Vercetti Regular, myös tunnettu nimellä Vercetti, on ilmainen sans-serif kirjaintyyppi (Ilmaisohjelma), jota voi käyttää sekä kaupallisiin että henkilökohtaisiin tarkoituksiin. Se tuli saataville vuonna 2022 "Licence Amicale" -lisenssillä, joka mahdollistaa fonttitiedostojen jakamisen ystävien ja kollegoiden kanssa. 
Vercetti Regular (IPA /vərˈʧɛti ˈrɛɡjʊlər/) on saanut inspiraationsa humanistisista ja geometrisista suunnitteluelementeistä. Sitä tehdessään suunnittelijat hyödynsivät periaatteita aiemmasta avoimen lähdekoodin fontista nimeltä "MgOpen Moderna." 
Fontin ensimmäisessä versiossa on yhteensä 326 glyyfiä, mukaan lukien numerot, symbolit, välimerkit ja aksentit. Tämä tekee siitä sopivan käytettäväksi kaikissa eurooppalaisissa kielissä, jotka käyttävät latinalaista aakkostoa. Lataaminen on saatavilla seuraavissa tiedostomuodoissa: OTF, TTF, WOFF, WOFF2.
Terveyshätätilanteiden valmiusviranomainen

Terveyshätätilanteiden valmiusviranomainen (DG-HERA) on Euroopan komission pääosasto, jonka tehtävänä on ehkäistä ja havaita terveysuhkia ja reagoida niihin nopeasti. Valmiusviranomaisen toimintaan kuuluu tietojen kerääminen sekä tarvittavien valmiuksien kehittäminen. Valmiusviranomainen perustettiin koronaviruspandemian aiheuttaman kriisin vuoksi.
Hätätilanteissa HERA vastaa lääkkeiden, rokotteiden ja muiden lääketieteellisten vastatoimien ja tarvikkeiden, kuten suojakäsineiden ja maskien, kehittämisestä, tuotannosta ja jakelusta. HERA on keskeinen osa Euroopan terveysunionia.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission komissaari Stélla Kyriakídou. Pääosaston vt. pääjohtajana toimii ranskalainen Laurent Muschel.
Trapetsi (purjehdus)

Trapetsi on kevytvenepurjehduksessa, purjelautailussa ja leijalautailussa käytettävä vaijerin tai köyden ja siihen kiinnitettävien valjaiden yhdistelmä. 
Purjehtija voi niiden avulla nousta veneen laidalle seisomaan ja käyttää ruumiinpainoaan tehokkaammin hyväksi. Trapetsiköydessä on usein lisäksi niin sanottu kahva, josta roikkuja voi vetää itsensä takaisin. Purjelautailussa puomiin kiinnitettävä köysi pienentää käsien rasitusta pitemmissä purjehduksissa. 
Tunnetuin varhainen esimerkki trapetsin antamasta edusta purjeveneilyssä on vuoden 1938 Prince of Wales Cup. Tutkimusmatkailija Robert Scottin poika Peter Scott ja John Winter voittivat kilpailun niin helposti, että kiellettiin epäurheilijamaisena. 1950-luvulla väline kuitenkin otettiin yleisesti käyttöön maailman kilpapurjehdusluokissa.
Merihaankatu

Merihaankatu () on katu Helsingissä Merihaan alueen tuntumassa. Se johtaa uudelta Hakaniemensillalta Sörnäisten rantatielle, ja on muodostettu pääosin vanhan Hakaniemen sillan suurten ajoramppien tilalle. Merihaankatu risteää samassa tasossa Hakaniemenrannan kanssa, ja pohjoisessa se muuttuu Näkinsillan ja Miina Sillanpään kadun tienoilla Sörnäisten rantatieksi. Merihaankadun rakentaminen alkoi samoihin aikoihin uuden Hakaniemensillan kanssa 2020-luvun alussa. Merihaankatu avattiin liikenteelle sillan avajaisten yhteydessä 20. toukokuuta 2024.
Merihaankadulla on kolme ajokaistaa, kaksisuuntaiset pyörätiet ja jalkakäytävä molempiin suuntiin, sekä keskisaareke. Katutöiden yhteydessä istutetaan myös uusia puita. Kruunusiltojen raitiotie tulee ylittämään Merihaankadun Hakaniemenrannan risteyksessä.
Hakaniemenrannan alueen muutokset ovat kaupunkikuvallisesti merkittäviä. Vanhan Hakaniemen sillan purkutöiden yhteydessä poistettiin pohjoiset ajorampit, joka vapautti tilaa suurehkolle uudisrakennukselle Merihaankadun varrelle sen länsipuolelle. Myös Hakaniemenrannan edustalle täyttömaalle nousee uudisrakennusten rivi. Merihaankadun itäpuolta reunustaa pitkä pysäköintitalo, mutta myös sen tilalle on suunniteltu kerrostalorakentamista.
Pilssipumppu

Pilssipumppu on tarkoitettu ylimääräisen veden tyhjentämiseen aluksen pohjalta. Se on tärkeä varuste mahdollisen vuodon tai muuten veneeseen tulevan veden varalta. Jos veneen haluaa katsastuttaa, siinä pitää katsastusluokasta riippuen olla kiinteä pilssipumppu.
Pilssipumput ovat manuaalisia, sähköisiä tai automaattisia. Manuaaliset mallit toimivat kädellä tai jalkavoimalla, ja niitä käytetään yleensä pienissä veneissä tai hätätapauksissa. Sähköiset mallit toimivat joko 12 voltin tai 24 voltin akkujännitteellä. Automaattiset mallit käynnistyvät, kun veden määrä ylittää tietyn tason veneen sisällä.