Robert II (Skotlanti)

Robert II (2. maaliskuuta 1316 Paisley Abbey, Renfrewshire, Skotlannin kuningaskunta – 19. huhtikuuta 1390 Dundonaldin linna, Ayrshire, Skotlannin kuningaskunta) oli ensimmäinen Stewart- eli Stuart-sukuinen Skotlannin kuningas vuosina 1371–1390. 
Suku.
Robertin vanhemmat olivat Walter Stewart (n. 1296–1327), High Steward of Scotland, jonka isä oli Robert Brucen liittolainen James Stewart ja tämän ensimmäinen puoliso Marjory Bruce (1296–1316), jonka isä oli kuningas Robert I Bruce. Robert oli heidän ainoa lapsensa. Lisäksi Robertilla oli kolme sisaruspuolta isänsä toisesta avioliitosta.
Robertin äiti Marjory oli 10-vuotiaasta asti äitipuolensa Elizabeth de Burgh'n ja kahden tätinsä kanssa kuningas Edward I:n ja Edward II:n vankina eri paikoissa Englannissa vuosina 1306–1314. Marjorya pidettiin vankina englantilaisen luostarijärjestön gilbertiinien luostarissa Wattonissa. He vapautuivat lokakuussa 1314, kun heidät vaihdettiin Bannockburnin taistelussa vangittuun Herefordin jaarli Humphrey de Bohuniin Marjorien isän Robert I Brucen voitettua Bannockburnin taistelun. Marjory Bruce kuoli 20-vuotiaana pudottuaan hevosen selästä vuonna 1316 Robertin ollessa vain parin kuukauden ikäinen.
Avioliitot ja jälkeläiset.
Robert meni naimisiin vuonna 1336 Elizabeth Muren (1324–1355) kanssa, joka oli Sir Adam Mure of Rowallanin tytär. Heidän liittonsa ei ollut laillinen ja kirkon hyväksymä, joten he avioituivat uudelleen vuonna 1349 kirkollisin menoin ja paavi Klemens VI:n vuonna 1347 myöntämällä erivapaudella heidän siihen mennessä syntyneet lapsensa julistettiin aviolapsiksi. Se, että hänen ensimmäisen vaimonsa lapset syntyivät avioliiton ulkopuolella, loi pitkäaikaista katkeruutta ja valtataistelua, kuten Robert III:n hallituskausi myöhemmin osoitti. Toisen avioliiton jälkeläiset eivät pitäneet sisaruspuoliaan kelvollisina kruununperijöiksi.
Heidän lapsistaan kymmenen eli aikuisiksi asti: 
Heille syntyi neljä lasta:
Robert II:lla tiedetään olleen ainakin 21 lasta, joista ainakin kahdeksan poikaa oli aviottomia. 
Suhteesta Mariota de Cardenyn, Sir John Cardenyn tyttären ja Alexander Mac Naugthonin lesken kanssa:
Suhteesta Moira Leitchin kanssa (perimätiedon mukaan):
Muita nimeltä tuntemattomien naisten synnyttämiä jälkeläisiä:
Sijaishallitsija ja kuningas.
Robert Stewart oli yksi päätekijöistä yhdessä William Douglasin kanssa vuoden 1363 kapinassa kuningas David II:ta vastaan. Hänestä tuli kuningas Robert II, äidinisänsä kuningas Robert Brucen lähimpänä jälkeläisenä enonsa David II:n kuoltua 46-vuotiaana vuonna 1371 lapsettomana.
Hän hallitsi nuoruudessaan Skotlantia sijaishallitsijana vuosina 1334–1335, 1338–1341 ja 1346–1357, häntä paljon nuoremman setänsä David II:n ollessa alaikäinen ja uudelleen kuninkaan jouduttua vangiksi Neville's Crossin taistelussa Durhamin länsipuolella vuonna 1346. Kun David oli vuonna 1347 lunastettu englantilaisilta, Robert johti epäonnistunutta kapinaa vuosina 1362–1363. Hän onnistui puolustamaan omaa perimysoikeuttaan David II:n epäonnistunutta ehdotusta vastaan, jonka mukaan tämän jäljellä olevat lunnasmaksut Englannille olisi muutettu tekemällä Skotlannin valtaistuimen perijäksi Englannin kuningas Edvard III:n poika.
Hän oli kruununperijä yli 50 vuotta. Kun hän lopulta seurasi setäänsä kuninkaana helmikuussa 1371, hän oli 54-vuotiaana keskiaikaisten mittapuiden mukaan vanha mies ja hänellä oli vaikeuksia hallita aatelisiaan, jotka halusivat uudelleen sodan Englantia vastaan. Hänet kruunattiin 26. maaliskuuta 1371.
70-vuotiaana hänellä kuvailtiin olevan "santelipuun väriset silmät, jotka osoittivat selvästi, ettei hän ollut urhea mies, vaan sellainen, joka mieluummin jäisi kotiin kuin marssisi taistelukentällä". Hän ei osallistunut aktiivisesti uudelleen alkaneeseen sotaan Englannin kanssa vuosina 1378–1388.
Robert II:n viimeisinä vuosina hänen kaksi vanhinta poikaansa John Stewart, Carrickin jaarli (1384–1388) ja Robert Stewart, Fifen jaarli (1388–1390) toimivat hänen alipäälliköinään valtakunnan hallintotoimissa. 
Kuningas Robert II kuoli 79-vuotiaana huhtikuussa 1390 Dundonaldin linnassa Ayshiressä. Hänet on haudattu Scone Abbeyhin Sconeen.