2010-luvun kirjallisuus

2010-luvun kirjallisuudessa kansainvälisiä ilmiöitä oli brittiläisen E. L. Jamesin eroottinen romaani "Fifty Shades of Grey" (2011), jota myytiin maailmanlaajuisesti 150 miljoonaa kappaletta. Muita vuosikymmenen myyntimenestyksiä olivat Suzanne Collinsin "Nälkäpeli" -sarja (2008–2010) sekä Gillian Flynnin jännitysromaani "Kiltti tyttö" (2012). 2010-luvun suomalaisessa kirjallisuudessa korostui edellisen vuosikymmenen tavoin tyylien ja lajien runsaus sekä genreluokitusten epätarkkuus.
Suomen kirjallisuus.
Vuosikymmenen uusia kirjailijatulokkaita olivat muun muassa Tommi Kinnunen ja Pauliina Rauhala. Tommi Kinnunen kirjoitti historiallisia romaaneja, joista hänen esikoisteoksensa "Neljäntienristeys" (2014) voitti useita palkintoja. Pauliina Rauhala debytoi vuonna 2013 menestysromaanillaan "Taivaslaulu". Katja Kettu teki läpimurtonsa vuonna 2011 sota- ja rakkausromaanillaan "Kätilö". Riikka Pulkkinen erikoistui romaaneihin, jotka käsittelevät vaikeita teemoja kuten sairauksia ja menetyksiä, esimerkkeinä "Totta" (2010) ja "Vieras" (2012). Tuomas Kyrö kirjoitti suosittuja "Mielensäpahoittaja"-teoksia.
Myös vanhempi kirjailijapolvi menestyi. Ilkka Remeksen kansainvälistä politiikkaa ja ajankohtaisia tapahtumia käsittelevät jännitysromaanit nousivat toinen toisensa jälkeen Suomen myydyimpien romaanien joukkoon. Niin ikään Enni Mustosen perinteistä naisen elämää käsittelevät romaanit olivat suosittuja. Jari Tervon teokset myivät yhä hyvin ja Laila Hirvisaari jatkoi menestyksekästä uraansa. Leena Lehtolaiselta ilmestyi suosittuja rikosromaaneja. Vuosikymmenen lopun trendi oli autofiktio. Autofiktiivisellä tarkoitetaan teosta, joka perustuu kirjoittajan omaan elämään, mutta on kerrottu kaunokirjallisuuden keinoin.
Pertti Jarlan strippisarjakuva "Fingerpori" ilmestyi lukuisissa sanomalehdissä ja kokoelma-albumeissa. Karoliina Korhosen sarjakuva "Finnish Nightmares" (2016) nousi suosituksi nettimeemiksi.
Muita vuosikymmenen kirjoja olivat esimerkiksi Kristina Carlsonin "William N. päiväkirja" (2011), Laura Gustafssonin "Huorasatu" (2011), Antti Tuurin "Ikitie" (2011), Emmi Itärannan "Teemestarin kirja" (2012), Aki Ollikaisen "Nälkävuosi" (2012), Jaakko Yli-Juonikkaan "Neuromaani" (2012), Leena Krohnin "Hotel Sapiens" (2013), Kjell Westöin "Kangastus 38" (2013), Anni Kytömäen "Kultarinta" (2014), Sirpa Kähkösen "Graniittimies" (2014), Juha Seppälän "Mitä sähkö on?" (2014), Tuomas Vimman "Helsinki 12" (2014), Anu Kaajan "Muodonmuuttoilmoitus" (2015), Petri Tammisen "Meriromaani" (2015), Johannes Ekholmin "Rakkaus niinku" (2016), Johanna Holmströmin "Sielujen saari" (2017), Rosa Liksomin "Everstinna" (2017), Miki Liukkosen "O" (2017), Marjo Niemen "Kaikkien menetysten äiti" (2017), Ossi Nymanin "Röyhkeys" (2017), Eeva Turusen "Neiti U muistelee niin sanottua ihmissuhdehistoriaansa" (2018), Hassan Blasimin "Allah99" (2019), Monika Fagerholmin "Kuka tappoi bambin?" (2019), Katriina Huttusen "Surun istukka" (2019), Juhani Karilan "Pienen hauen pyydystys" (2019), Harry Salmenniemen "Delfiinimeditaatio ja muita novelleja" (2019) ja Petri Tammisen "Musta vyö" (2019).
Kokeellisen runouden merkkiteoksia olivat muun muassa Harry Salmenniemen "Texas, sakset" (2010) sekä Antti Salmisen "Lomonosovin moottori" (2014) ja "Mir" (2019). Muita runoteoksia olivat esimerkiksi Henriikka Tavin "Toivo" (2011), Erkka Filanderin "Heräämisen valkea myrsky" (2013), Raisa Marjamäen "Ei kenenkään laituri" (2014), Eino Santasen "Tekniikan maailmat" (2014), Olli-Pekka Tennilän "Ontto harmaa" (2016) sekä Tua Forsströmin "Merkintöjä" (2018). Esseistiikkaa edustivat muun muassa Antti Nylénin "Häviö" (2018) ja Pontus Purokurun "Täysin automatisoitu avaruushomoluksuskommunismi" (2018).
Nuortenromaaneja olivat esimerkiksi Vilja-Tuulia Huotarisen "Valoa valoa valoa" (2011) sekä Seita Vuorelan maagis-realistinen "Karikko" (2012).
Finlandia-palkinnot.
2010-luvun Finlandia-palkitut kirjat ovat: