tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Andrews Sisters

The Andrews Sisters oli yhtye joka koostui kolmesta siskoksesta; LaVerne Sophie Andrews (kontra-altto, 6. heinäkuuta 1911 – 8. toukokuuta 1967), Maxene Angelyn Andrews (sopraano, 3. tammikuuta 1916 – 21. lokakuuta 1995) ja Patricia Marie ”Patty” Andrews (mezzosopraano, 16. helmikuuta 1918 – 30. tammikuuta 2013). He kaikki syntyivät Minnesotassa kreikkalaiselle isälle ja amerikannorjalaiselle äidille. 
Yhtye oli varsin suosittu 1940-luvulla ja siitä tuli kaikkien aikojen myydyin naisyhtye. Sen levyjä myytiin 75–100 miljoonaa. Yhtyeellä oli 113 Billboard-hittiä, joista 46 sai Top-10 statuksen eli enemmän kuin Elvis Presleyllä tai The Beatlesilla. Yhtye on myös esiintynyt 17 Hollywood-elokuvassa, eli enemmän kuin mikään toinen yhtye. Yhtye hajosi vuonna 1953. Yhtye on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Id Tech 5

id Tech 5 on id Softwaren kehittämä pelimoottori. Pelimoottorin nimi noudattaa uutta nimeämiskaavaa; aikaisemmin id Softwaren pelimoottorit on nimetty niitä käyttävien pelien mukaan, mutta tästä moottorista lähtien ne nimetään erikseen. Myös aikaisempien pelimoottorien nimet on muutettu jälkikäteen (esimerkiksi edeltävä "Doom 3"-pelimoottori uudelleennimettiin id Tech 4:ksi.)
id Tech 5:n merkittävin uudistus on MegaTexture, joka alun pitäen kehitettiin id Tech 4-pelejä varten ("" käyttää tätä teknologiaa). MegaTexturen avulla voidaan käyttää tehokkaasti hyvinkin suurikokoisia (128000x128000) tekstuureita, jonka ansiosta esimerkiksi laajat maastoalueet voidaan teksturoida pikkutarkasti. MegaTexturen avulla sopivan kokoisia tekstuureita voidaan ladata muistiin automaattisesti, eikä kenttäsuunnittelijoiden ja graafikoiden tarvitse optimoida grafiikkaa erikseen. Peliympäristö on myös täysin dynaaminen. Varjojen ja valaistuksen on myös kehittyneempää kuin aikaisemmissa moottoreissa: kun id Tech 4:ssä hahmojen tekemät varjot ovat aina tarkkarajaisia, id Tech 5:ssä varjoissa on myös pehmeämpi puolivarjoalue (penumbra), jonka ansiosta varjot näyttävät realistisemmilta. Pelimoottori tukee myös useita uusia grafiikkatehosteita, ja tukee id Tech 4:ää paremmin moniytimisiä tietokoneita, koska pelimoottorin eri osat on säikeistetty.
"Rage" on id Softwaren ensimmäinen peli, joka käyttää id Tech 5 -moottoria. Ruotsalainen MachineGames kehitti pelin "", ja Tango Gameworks kehitti pelin "The Evil Within".
id:n "Doom"-pelisarjan jatko-osa "Doom 4" piti alun perin olla id Tech 5 -peli, mutta peliä varten kehitettiin kokonaan uusi pelimoottori, id Tech 6. "Dishonored 2" käyttää Void -pelimoottoria, joka on hyvin pitkälti muunnettu versio id Tech 5:stä.
Vuonna 2007 John Carmack ilmoitti, että id Tech 5 tullaan tulevaisuudessa julkaisemaan avoimen lähdekoodin lisenssillä, kuten aikaisemmatkin iD:n pelimoottorit. Vuonna 2010 iD Software ilmoitti, että toisin kuin aikaisempia iD:n pelimoottoreita, iD Tech 5:tä ei lisensoida kaupallisesti muille kehittäjille, vaan sitä voi käyttää vain iD Software ja emoyhtiö ZeniMax Median muut tytäryhtiöt.
Pihkala (Viipurin mlk)

Pihkala oli luovutetulle alueelle jääneen Viipurin maalaiskunnan pohjoisin kylä. Kylä rajoittui lännessä Nuijamaan kuntaan ja idässä Jääsken kuntaan. Viipurin maalaiskunnan alueella sen naapurikylä oli Terävälä. Pihkalan kylä ja Nuijamaan puolella sijainnut Pihkalanjärven kylä muodostivat yhtenäisen kyläalueen. Tämän kyläalueen nimi on ollut vuodesta 1948 lähtien . 
Asutus ja elinkeinot.
Pihkala sijaitsi Viipurista pohjoiseen vievän valtatie 14 varrella. Kylän keskustassa valtatie 14 erkani tie Jääsken Oravalaan. Pihkala kuului Ihantalan seurakuntaan. Vuonna 1937 kylässä oli 171 asukasta. Lähin kauppa oli naapurikylässä Pihkalanjärvellä, viipurilaisen Osuusliike Torkkelin myymälä. Väestö sai elinkeinonsa pääasiassa maataloudesta. Vuonna 1937 kylässä oli 678 ha metsää, 316 ha peltoa ja 9 ha niittyä. Kylän peltopinta-ala oli lisääntynyt huomattavasti vuonna 1927 suoritetun Pihkalanjärven kuivauksen myötä. Karjataloutta edisti Pihkalan tarkastusyhdistys. Yhdistystoimintaa edustivat Pihkala-Terävälän marttayhdistys (per. 1924) ja Pihkalanjärven nuorisoseura, Pihka, jolla oli oma toimitalo.
Kansakoulu.
Pihkalan kansakoulu sijaitsi kylän keskustan eteläpuolella lähellä Terävälän kylän rajaa. Koulu oli Pihkalan ja Terävälän kylien yhteinen. Koulu oli perustettu vuonna 1909 ja koulurakennus valmistui vuonna 1913. Vuonna 1939 koulussa oli kolme opettajaa ja 35 oppilasta. 
Historia.
Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Pihkala oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kylän väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Émile Vandervelde

Émile Vandervelde (25. tammikuuta 1866 Ixelles, Belgia – 27. joulukuuta 1938 Ixelles) oli belgialainen valtiomies, moninkertainen ministeri, yliopiston professori ja puoluejohtaja.
Poliittinen elämä.
Vandervelde väitteli kolmen alan tohtoriksi: oikeustieteestä, yhteiskuntatieteistä sekä kansantaloustieteestä. Opintojensa aikana hän liittyi jäseneksi perustettuun Belgian työväenpuolueeseen (Parti Ouvrier Belge, P.O.B.), ja kymmenen vuotta myöhemmin hänet valittiin Belgian parlamenttiin. Hän kirjoitti vuonna 1894 P.O.B:n aatteellisen ohjelman, joka tunnetaan nimellä "Quaregnon julistus".
Vuonna 1894 Vanderveldestä tuli siis Charleroin kaupungin kansanedustaja. Vuodesta 1900 hän toimi Brysselin kaupungista valittuna kansanedustajana. Edustajantoimessaan hän taisteli erityisesti yleisen äänioikeuden ja yhteiskunnallisen tasa-arvon puolesta. 
Vanderveldestä tuli ministerineuvoston eli hallituksen jäsen vuonna 1916, ja hän toimi kansanhuoltoministerinä 1917–1918. Sen jälkeen hän toimi vuoteen 1921 oikeusministerinä, jossa tehtävässä hän teki laajan rangaistuslaitosuudistuksen. Vuosina 1925–1927 Vandervelde toimi Belgian ulkoministerinä ja vielä 1936–1937 terveysministerinä. Näiden kahdenkymmenen ministerivuoden aikana toteutui useita Vanderveldelle tärkeitä ja keskeisiä uudistuksia kuten: yleinen ja yhtäläinen äänioikeus, ammatillisen järjestäytymisen vapaus, kahdeksantuntinen työpäivä, eläke- ja työttömyysvakuutus sekä kieltolaki.
Kansainvälinen toiminta.
Kansainvälisissä tehtävissä Vandervelde toimi Toisen internationaalin presidenttinä vuonna 1900 ja vielä vuonna 1918. Syyskuussa 1920 hän vieraili sosialistisen internationaalin valtuuskunnan mukana Georgian kansantasavallassa. Matkan oli järjestänyt Georgian Sosialidemokraattinen puolue.
Vandervelde vieraili Suomessa kesäkuussa 1914 ja oli puhujana helsinkiläisen Raittiusyhdistys Koiton Hakasalmen puistossa järjestämässä kesäjuhlassa. Hän oli yhdistyksen kunniajäsen vuodesta 1914 lähtien. Vandervelde kävi vierailunsa aikana myös Torniossa.
Vuonna 1925 Vandervelde osallistui Locarnon neuvotteluihin, jotka päättyivät Euroopan ja Kansainliiton kannalta myönteisesti. Tämä oli Vandervelden elämän suuria tähtihetkiä.
Muu toiminta.
Vandervelde toimi Brysselin vapaan yliopiston professorina ja P.O.B:n puheenjohtajana tehtävän perustamisesta 1933 alkaen aina kuolemaansa saakka. Lisäksi hän oli ahkera kirjoittaja ja lehtien avustaja. Hän kirjoitti erityisesti lehtiin Germinal, Journal littéraire, artistique et social au Mouvement social sekä Revue Rouge.
Kuolema.
Émile Vandervelde kuoli 27. joulukuuta 1938 synnyinkaupungissaan Ixellesissä, joka on itsenäinen kaupunkikunta Brysselin alueella. Elokuvaohjaaja Henri Storck ohjasi kantaa ottavan elokuvan "Le patron est mort", joka kertoi Vadervelden kuolemasta sekä hautajaisista. Elokuva tuo hyvin esille sen suuren liikutuksen tunteen, jota koko Belgian työväenluokka tunsi johtajansa poismenon johdosta.
David Gauthier

David Gauthier (1932 Toronto – 9. marraskuuta 2023) oli kanadalainen filosofi, joka keskittyi moraalifilosofiaan. Hänet tunnetaan parhaiten uushobbesilaisesta yhteiskuntasopimusteoriasta teoksessaan "Morals by Agreement" (1986). Etiikan lisäksi hän tutki muun muassa poliittisen filosofian historiaa ja taloudellisen rationaalisuuden perusteita.
Meidän Mirri

Meidän Mirri on alun perin vuonna 1952 julkaistu Tammen kultaiset kirjat -lastenkirjasarjan ensimmäinen osa, josta on tullut erittäin suosittu. Tästä Kathryn ja Byron Jacksonin kirjoittamasta sekä Alice ja Martin Provensenin kuvittamasta tarinasta on vuonna 2006 otettu Suomessa jo 13. painos. Kirjan suomentajaksi on merkitty Lea Karvonen. Karvonen on kuitenkin vain Tammen käyttämä nimimerkki, jonka takana toimi usea eri henkilö. Kirjan todellinen suomentaja ei siis ole tiedossa. Alkuperäinen englanninkielinen "Katie the Kitten" -kirja julkaistiin jo vuonna 1949, Little Golden Books -lastenkirjasarjassa.
Kathryn ja Byron Jacksonin teoksiin kuuluu myös muun muassa Tammen kultaiset kirjat -sarjan 17. kirja, "Hiekkarannalla". Kathryn Jacksonin käsialaa on myös esimerkiksi sarjan 147. kirja, "Luiseva puiseva leijona". Byron Jackson on kirjoittanut puolestaan muun muassa sarjan kolmannen kirjan "Pikku Viu Viu". Alice ja Martin Provensen ovat kuvittaneet useita muitakin Tammen kultaisia kirjoja.
Juoni.
Kirja keskittyy kuvaamaan pienen kissanpennun elämää yhden lyhyen valveillaolohetken aikana. Tarinan kahdellatoista sivulla on kullakin yksi kuva, johon liittyy yleensä noin kaksi riviä tekstiä. Koko tarina on kerrottu preesensissä.
Kirjan ensimmäisellä sivulla esitellään kirjan päähenkilö, meidän Mirri, joka nukkuu vanhassa hatussa eteisen lattialla. Seuraavilla sivulla Mirri herää, kiipeää tuolille ja huitaisee ilmassa surisevia kärpäsiä. Tämän jälkeen Mirri menee keittiöön, jossa se säikäyttää koiran, mutta joutuu itse pienen hiiren säikäyttämäksi ja pakenee ulos.
Myös ulkona Mirri kohtaa monia seikkailuja. Piilouduttuaan pensaan alle se havaitsee sammakon, jota se lähtee jahtaamaan. Saalistus kuitenkin päättyy epäonnisesti. Haisteltuaan kukkasia Mirri yrittää myös kiivetä puussa olevaan linnunpesään, pyydystää mehiläisen sekä oman häntänsä. Pudottuaan penkiltä vesisankoon ja kuivattuaan itsensä Mirri pyytää naukuen ruoakseen maitoa, jonka se litkii taitavasti. Tarina päättyy onnellisesti, kun maidon juotuaan Mirri nukahtaa uudelleen hattuun.
Q-Max

Q-Max on nesteytettyä maakaasua kuljettavien LNG-säiliöalusten (engl. "liquefied natural gas") kokoluokka. Q tulee Qatar-valtiosta, joka on maailman suurin nesteytetyn maakaasun viejä. Alukset kuljettavat Qatarin maakaasua Japaniin, Yhdysvaltoihin, Italiaan ja Isoon-Britanniaan.
Q-Max-säiliöaluksen lastikapasiteetti on 262 000 – 266 000 kuutiometriä. Tyypillisen laivan pituus on 345 metriä, leveys 55 metriä ja syväys 12 metriä. Laivoissa on kaksi hidasta dieselmoottoria, dieselsähköinen voimansiirto ja kaksi potkuria. Koneteho on 2 × 21 770 kilowattia kierrosnopeudella 91 kierrosta minuutissa. Kuljetettava lasti on viidessä membraanisäiliössä ja laivoissa on kaasun uudelleennesteytyskoneisto.
Q-Flex on nesteytettyä maakaasua kuljettavien LNG-säiliöalusten kokoluokka, johon kuuluvien laivojen lastikapasiteetti on 210 000 – 217 000 kuutiometriä. Q-Flex tulee sanoista "Qatar-Flexible". Flexible eli joustava tarkoittaa että qatarilaista maakaasua kuljettava laiva voi koostaan huolimatta käyttää olemassa olevia terminaaleja. Q-Max-laivat vaativat terminaaleihin muutoksia.
Q-Flexin lastikapasiteetti on 40 % suurempi kuin perinteisillä LNG-säiliöaluksilla; Q-Maxin lastikapasiteetti on 70 % suurempi. Tyypillisen Q-Flex-säiliöaluksen pituus on 302 metriä, leveys 50 metriä, syväys 12 metriä ja korkeus 70 metriä. Maakaasu kuljetetaan viidessä lastitankissa, joista kukin on kooltaan noin 50 × 50 × 70 metriä. Rakenteeltaan Q-Flex muistuttaa Q-Maxia. Ensimmäinen Q-Flex-laiva luovutettiin syyskuussa 2004. Kaikki Q-Flex-laivat on rakennettu Etelä-Koreassa kolmen yhtiön telakoilla: Hyundai Heavy Industries, Samsung Heavy Industries ja Daewoo Shipbuilding &amp; Marine Engineering.
V-Max

V-Max on Stena Bulk -varustamon käyttämä nimitys hyvin suurista raakaöljyä kuljettavista säiliöaluksista. V-kirjain tulee lyhenteestä VLCC eli "very large crude carrier". V-Max laivan leveys on 70 metriä, kun taas perinteisen VLCC-laivan leveys on vain 58–60 metriä. Laivalle on tyypillistä myös pienehkö syväys 16,8 metriä.
V-Max -sarjan laivojen pituus on 333 metriä, koneteho 2 x 15 785 kilowattia ja nopeus 16,9 solmua (31 km/h). Kantavuudeltaan tällainen merten jättiläinen on 312 000 tonnia. Turvallisuussyistä V-Max -laivoissa on kaksoisrunko ja kaksinkertainen kulkukoneisto: kaksi moottoria, kaksi potkuria ja kaksi peräsintä. Ensimmäisen sarjan laivan rakensi vuonna 2001 Hyundai Heavy Industries Etelä-Koreassa.
Limited Edition Tour CD

Limited Edition Tour CD on yhtyeen System of a Down kuusi kappaletta sisältävä promolevy, joka julkaistiin vuonna 2000. Se sisältää yhtyeen kiertueaikataulun Metallican kanssa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet tehneet Serj Tankian ja Daron Malakian.
Livekappaleet nauhoitettu Fillmore Auditoriumissa, Denverissä, 29. tammikuuta 2000.
Ami Ayalon

Amihai "Ami" Ayalon (, s. 27. kesäkuuta 1945 Tiberias, Israel) on israelilainen poliitikko ja entinen Työväenpuolueen edustaja knessetissä. Hän oli Israelin laivaston komentaja 1992–1996 ja Israelin keskustiedustelupalvelun johtaja 1996–2000. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän on valmistunut Bar Ilanin ja Harvardin yliopistoista.
Vuonna 2006 hänet valittiin knessetiin. Seuraavana vuonna hän oli ehdokkaana työväenpuolueen puheenjohtajaksi, mutta hävisi Ehud Barakille. 2007 hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ja hallituksen turvallisuusvaliokunnan jäseneksi. Hän menetti paikkansa 2009 parlamenttivaaleissa.
FBK Kaunas

FBK Kaunas ("Kauno futbolo beisbolo klubas") on liettualainen urheiluseura Kaunasista. Seuralla on toimintaa jalkapallossa ja baseballissa.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1960 nimellä "Banga Kaunas", jolloin sillä oli toimintaa ainoastaan jalkapallossa. Vuonna 1993 baseball tuli mukaan toimintaan ja seura vaihtoi nimeä nykyiseen.
Vuonna 2012 klubi joutui konkurssiin.
Jalkapallo.
Seuran edustusjoukkue pelaa Liettuan pääsarjassa A Lygassa. Joukkue on voittanut Liettuan mestaruuden seitsemän kertaa (1999-2004, 2006) ja on siten maan kaikkien aikojen menestynein jalkapalloseura. Cupin mestariksi se on yltänyt kolme kertaa (2002, 2004, 2005). Neuvostoliiton aikana joukkue voitti liettualaisen aluesarjan kaksi kertaa (1986 ja 1989) sekä cupin kerran (1989).
Igor Akinfejev

Igor Vladimirovitš Akinfejev (, s. 8. huhtikuuta 1986 Vidnoje, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapallomaalivahti.
Akinfejev on TsSKA Moskovan kasvatti. Hän toimii sekä TsSKA Moskovan että Venäjän maajoukkueen maalivahtina. TsSKA:ssa hän on voittanut Venäjän pääsarjamestaruuden (2003, 2005, 2006) ja Venäjän supercupin (2004, 2006, 2007) kolmesti sekä Uefa-cupin (2005) kerran. Hän on pelannut 111 maaottelua, mikä on toiseksi eniten kaikista venäläismiehistä.
Turun yliopiston eläinmuseo

Turun yliopiston eläinmuseo on Turussa sijaitseva luonnontieteellinen museo. Se on osa Turun yliopiston matemaattis-luonnontieteelliseen tiedekuntaan kuuluvaa biodiversiteettiyksikköä. Museon kokoelmat koostuvat sekä tutkimukseen tarkoitetuista tieteellisistä kokoelmista että opinto- ja yleisökokoelmista.
Perustana museon kokoelmien keräämisessä olivat Turun Suomalaisen Yliopistoseuran vuosina 1920–1921 hankkimat hyönteis- ja lintukokoelmat. Näihin kokoelmiin kuuluivat muun muassa Sahlbergin suvulta hankitut laajat, noin 200 000 yksilöä ja 25–30 tuhatta lajia käsittäneet hyönteiskokoelmat, joita olivat keränneet luonnontieteilijät Carl Reinhold, Reinhold Ferdinand ja Johan Reinhold Sahlberg.
Tieteelliset kokoelmat ja tutkimustoiminta.
Museon luonnontieteellisiin kokoelmiin on tallennettu lähes 4 miljoonaa näytettä. Näistä suuri osa on selkärangattomia. Lisäksi museolla säilytetään runsaasti sellaisia näytteitä joita ei toistaiseksi ole liitetty kokoelmiin. 
Selkärangattomien kokoelma sisältää muun muassa yli 200 vuotta vanhat Sahlbergin suvun kuoriaiskokoelmat, maailmanlaajuisia hämähäkki- ja maaperäeläinkokoelmia, ja runsaat trooppisten loispistiäisten kokoelmat. Suuri osa on peräisin alueilta joiden tuntemus on vielä hyvin vähäistä: kokoelmat sisältävät tuhansia tieteellisiä eläinnäytteitä esimerkiksi Alaskasta, Amazoniasta, Afrikan itäpuolella sijaitsevilta Seychellien saarilta, Kanadan arktisilta alueilta, Siperiasta, Tyynen valtameren saarilta, Vietnamista ja Välimereltä. Näytteiden pohjalta on kuvattu runsaasti tieteelle uusia eläinlajeja.
Sahlbergin kokoelmat ovat harvoja Turun palosta (1827) selvinneitä näytteitä. Palossa tuhoutui suurin osa 1700-luvulla ja 1800-luvun lopulla kerätystä Suomen kansalliskokoelmasta. Ylioppilaat onnistuivat pelastamaan muutaman Salhbergin hyönteiskaapin, joita säilytetään nykyään museolla.
Selkärankaiskokoelmat painottuvat pääasiassa kotimaisiin lajeihin, varsinkin linnustoon. Niitä on muun muassa käytetty tutkimaan rusakoiden leviämistä Varsinais-Suomeen 1920-luvulla. Kokoelmiin kuuluu myös joitain trooppisia selkärankaisia. 
Museon tutkimus painottuu eläinten taksonomiaan, systematiikkaan ja eliömaantieteeseen. Kirjoitushetkellä (2016) museolla tutkitaan muun muassa puutiaisten levinneisyyttä Suomessa, Amazonian ja Afrikan sademetsien pistiäislajistoa, ja Venäjän Kaukoidän hämähäkkilajistoa. Tutkimusta tehdään sekä maastossa uusia näytteitä keräten, että mikroskoopin alla tai molekyylilaboratoriossa kokoelmiin jo kuuluvilla näytteillä.
Opetus- ja yleisökokoelmat.
Museon opetus- ja yleisökokoelmat sisältävät pääosan kotimaisista nisäkkäistä, linnuista, matelijoista ja sammakkoeläimistä sekä kaloista. Opetus- ja yleisökokoelmiin kuuluu myös kattava kokoelma kotimaisia hyönteisiä ja jonkin verran trooppisia eläimiä.
Meribassi

Meribassi ("Dicentrarchus labrax") on bassien heimoon (Moronidae) kuuluva merikalalaji, jota tavataan Atlantissa Euroopan länsirannikolla Tanskan salmia myöten. Sitä on myös Välimeressä ja Mustassameressä. 
Suomesta ensimmäinen meribassi saatiin elokuussa 1989 Luvialta. Viimeksi meribassi on saatu heinäkuussa 2007 Kotkasta.
QuickBASIC

QuickBASIC on ohjelmointiympäristö ja kääntäjä, jonka Microsoft julkaisi BASIC-ohjelmointikieltä varten. Ohjelmaa ei tule sekoittaa MS-DOS 5:n ja 6:n mukana jaettuun kylkiäiseen QBasic-tulkkiin, joka oli vaillinainen versio QuickBASIC-kääntäjästä.
QuickBASIC sisälsi ohjelmankehitysympäristön (IDE) editoreineen ja kääntäjän. Sitä käytettiin lähinnä MS-DOS-aikoina, mutta myös Mac OSille (System Software 6 ja System 7) julkaistiin versio vuonna 1988. QuickBASIC laajensi MS-DOSin mukana tullutta GW-BASICia käyttäjän määrittelemillä tyypeillä, uusilla hallintarakenteilla ja paremmalla grafiikka- ja levytuella. Rivinumeroiden käyttö ei enää ollut pakollista.
Microsoft julkaisi QuickBASICin ensimmäisen version elokuussa 1985. Tuote sisälsi yhden 5.25″ levykkeen. Versiosta 2.0 lähtien siinä oli myös oma kehitysympäristö ja editori. Viimeinen erikseen myytävä QuickBASICin versio oli 4.5 vuodelta 1988. QuickBASICin kehitys jatkui kuitenkin osana Microsoft BASIC Professional Development Systemin (PDS, joskus myös QB 7.1) kehitystä aina vuoteen 1990.
Uudistukset vanhoihin BASIC-kieliin.
Grafiikka.
QuickBASIC sisältää useita piirtokomentoja ja mahdollisuuden käsitellä eri näyttötiloja. Niitä on yhteensä 13, ja ne on jaoteltu eri näyttötyyppien ja näytönohjainten mukaan. Lyhyt katsaus eri näyttötiloista:
Näyttötilat vaihdetaan "SCREEN"-komennolla. Esimerkkiohjelma, joka piirtää näytölle viivoja:
SCREEN 13 'näyttötila 13
CLS 'tyhjennetään näyttö
DO 'aloitetaan toistorakenne
 LINE (INT(RND * 320), INT(RND * 200))-(INT(RND * 320), INT(RND * 200)), INT(RND * 15) + 1 'piirretään satunnainen viiva
LOOP UNTIL INKEY$ &lt;&gt; CHR$(27) 'toistetaan, kunnes painetaan ESC
Tyypit.
QuickBASIC:illa on mahdollista määrittää "tyyppejä". Esimerkiksi peliohjelmoinnissa kannattaa tehdä muuttuja "ukko" ja sille tyyppi "ukkoType", jossa on muuttujat X ja Y, jotka kertovat ukon sijainnin. Esimerkki:
TYPE ukkoType
 X AS INTEGER
 Y AS INTEGER
END TYPE
DIM ukko AS ukkoType
ukko.X = 32
ukko.Y = 178
PRINT "Ukko on koordinaateissa"; ukko.X; ","; ukko.Y
Kirjastot.
QuickBASIC osaa luoda ja käsitellä kirjastoja, jotka voivat sisältää funktioita ja aliohjelmia. Kirjastot ladataan käytettäviksi, kun QuickBASIC käynnistetään. Kirjastotiedostojen pääte on ".LIB". QuickBASIC:in mukana tulee myös joitakin kirjastoja.
Kääntäjä.
QuickBASIC sisältää kääntäjän, joka kääntää ohjelmat EXE-tiedostoiksi. Tällöin ohjelmia voidaan myöhemmin ajaa ilman QuickBASIC:ia. QuickBASIC 4.5:llä tehtyjen ohjelmien ajamiseen tarvitaan tosin BRUN45.EXE -niminen ohjelma, mutta PDS:llä tehdyissä ei tarvita sitäkään.
Kauha (koneen osa)

Kauha on kaivurin tai vastaavan maljamainen osa, jolla siirretään kuormaa. Kauhoja käytetään pääasiassa hienojakoisen materiaalin kuljettamiseen tai käsittelyyn esimerkiksi maansiirrossa tai teollisuudessa. 
Hydrauliset ja pneumaattiset kauhat mullistivat työkoneteollisuuden dieselkoneiden yleistymisen myötä ja nopeuttivat eri rakennusprosesseja erittäin laajasti.
Teollisuudessa kauhoja käytetään maansiirtokoneissa, kuten traktoreissa, käsittelemään suuria määriä irtomateriaalia kuten hiekkaa tai kiveä. Hydraulisen tekniikan ansiosta voidaan valmistaa työkoneita sekä kauhoja, jotka pystyvät kuljettamaan erittäin suuria määriä materiaalia paikasta toiseen ilman lihastyövoimaa. 
Tämän lisäksi kauhoja käytetään paljon myös prosessi- ja kaivosteollisuudessa, missä niitä käytetään niin manuaalisesti ohjattavissa laitteistoissa kuin automaattisesti toimivissa aineiden käsittelijöissä.
Suomen kielen nimitys kauha koneenosana tulee analogiana keittiövälineestä. Keittiössä kauhalla siirretään käsin pieniä aineemääriä siten kuin myöhemmin on opittu siirtämään suuria ainemääriä työkoneilla. Muissa kielissä nimitykset vaihtelevat: saksassa saman koneenosan nimitys tulee lusikkaa tarkoittavasta sanasta, englannissa ämpäriä tarkoittavasta sanasta.
Raffa

Raffa on toinen kahdesta italialaisesta kuulapelistä. Toinen on nimeltään volo, joka puolestaan on käytännössä sama kuin ranskalaistaustainen boule lyonnaise. Sanalla bocce viitataan italiassa molempiin lajeihin, tai jopa kuulapeleihin yleensä; erityistä peliä tai urheilulajia se ei siis tarkoita.
Raffa poikkeaa volosta melko vähän ja näkyvimmät erot koskevat pelivälineitä. 
Kentän koko on kummassakin sama, pituudeltaan 27,5 m ja leveydeltään korkeintaan 4 m. Tavallinen sora käy alustaksi, mutta se pyritään pitämään mahdollisimman tasaisena.
Raffaa pelataan Etelä-Italiassa enemmän kuin pohjoisessa, joka taas on volon valta-aluetta. Raffaa ei mainittavasti harrasteta Italian ulkopuolella.
Alexander Bournonville

Alexander, Bournonville herttua ja Henninin kreivi (noin 1620–1690) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan armeijan marsalkka.
Bournonville johti keisarillisia joukkoja vuonna 1674 Henri Turennea vastaan Ranskan–Hollannin sodassa Reinin rintamalla, mutta Turenne esti tehokkaasti saksalaisten tunkeutumisen Ranskaan. Bournonville hävisi Turennelle Enzheimin (4. lokakuuta) ja Türkheimin (4. tammikuuta 1675) taistelut, ja keisari Leopold I korvasi hänet armeijansa johdossa Raimondo Montecuccolilla.
Bournonville oli Katalonian varakuningas vuosina 1678–1685, josta palkkioksi Espanjan kuningas antoi hänelle Bournonvillen ruhtinaan arvonimen.
Volo

Volo on toinen kahdesta italialaisesta kuulapelistä. Toinen on nimeltään Raffa. Sanalla bocce viitataan italiassa molempiin lajeihin, tai jopa kuulapeleihin yleensä; erityistä peliä tai urheilulajia se ei siis tarkoita.
Volo on käytännössä sama laji kuin ranskalaistaustainen boule lyonnaise. Niinpä tämän volo/boule lyonnaise -pelin vahvin harrastusalue ulottuukin yhtenäisenä Ranskasta aina Balkanille saakka. 
Lajin kansainvälinen lajiliitto on Fédération Internationale de Boules (F.I.B.), ja se kuuluu kuulapelien kattojärjestöön nimeltä Confédération Mondiale des Sports de Boules (C.M.S.B.). Italiassa mainut lajit plus lisäksi vielä petankki kuuluvat samaan lajiliittoon, nimeltä Federazione Italiana Bocce.
Juice Leskinen &amp; Coitus Int (albumi)

Juice Leskinen &amp; Coitus Int on Juice Leskisen, Mikko Alatalon ja Harri Rinteen Coitus Int -yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1973. Se on samalla sekä Leskisen että Alatalon ensimmäinen studioalbumi. Ensimmäinen CD-versio levystä tuli vuonna 1989, ja remasteroitu versio vuonna 2003, mukana yhtyeen ensimmäisen singlen kappaleet bonusraitoina.
Albumin tuotti Måns Groundstroem. Juice on itse sanonut, että albumin sisältönä oli ”siihen asti tehty rock-musiikki suomen kielellä”
Kultalevy myönnettiin vuonna 1976. Albumia on myyty yhteensä 25 000 kappaletta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet laulaa Leskinen, ellei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
CD-bonukset
Claire Danes

Claire Catherine Danes (s. 12. huhtikuuta 1979 Manhattan, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on voittanut neljä Golden Globe -palkintoa ja kolme Emmy-palkintoa.
Ura.
Danesin ensimmäinen merkittävä roolisuoritus oli televisiosarjassa "Niin sanottu elämäni" (1994), jossa hän esitti Angela Chasea. Roolistaan hän voitti Golden Globe -palkinnon.
Danesin kenties tunnetuin elokuvarooli oli vuonna 1996 Baz Luhrmannin ohjaamassa elokuvassa "Romeo + Julia", jossa hän esitti Juliaa ja Leonardo DiCaprio Romeota. Vuonna 2002 Danes näytteli Clarissa Vaughanin (roolissa Meryl Streep) tytärtä elokuvassa "Tunnit", jossa mukana olivat myös Nicole Kidman, Julianne Moore ja Ed Harris. Danes oli mukana elokuvassa "" vuonna 2003. Vuonna 2004 hän näytteli vuoteen 1660 sijoittuneessa romanttisessa draamaelokuvassa "Stage Beauty". Vuonna 2005 hän näytteli Sarah Jessica Parkerin ja Diane Keatonin kanssa elokuvassa "Perheen jalokivi". Vuonna 2007 Danes esitti naispääosaa, taivaalta maahan pudonnutta tähteä nimeltä Yvaine, Neil Gaimanin kirjaan pohjaavassa romanttisessa fantasiseikkailussaa "Tähtisumua". Hän sai vuonna 2010 Emmy-palkinnon roolistaan HBO:n televisioelokuvassa "Temple Grandin".
Danes on pääroolissa vuonna 2011 alkaneessa televisiosarjassa "Isänmaan puolesta" (). Hän voitti roolistaan parhaan draamasarjan naispääosan Golden Globen ja Emmyn vuonna 2012 sekä Satellite Awardin vuonna 2011.
Yksityiselämä.
Danes seurusteli australialaisen laulaja Ben Leen kanssa lähes kuusi vuotta, mutta pari erosi vuonna 2003. Myöhemmin hän on seurustellut mm. Matt Damonin (tutustuivat "Sateentekijän" kuvauksissa) kanssa sekä "Stage Beauty" -elokuvan vastanäyttelijänsä Billy Crudupin kanssa, josta hän erosi joulukuussa 2006.
Heinäkuussa 2007 Danes paljasti seurustelevansa Hugh Dancyn kanssa "Late Show with David Letterman" -ohjelmassa. Danes ja Dancy avioituivat syyskuussa 2009. Heillä on joulukuussa 2012 syntynyt poika.
Turun hautausmaa

Turun hautausmaa () on Turun Vasaramäessä sijaitseva, vuonna 1807 käyttöön vihitty hautausmaa. Tuolloisen, puolentoista hehtaarin laajuisen alueen suunnitteli arkkitehti Charles Bassi. Nykyisin hautausmaan pinta-ala on 59,2 hehtaaria, ja sillä sijaitsee noin 45 000 hautaa. Hautausmaalle on haudattu lukuisia historiallisesti merkittäviä henkilöitä, ja haudoilla on useita tunnettujen kuvanveistäjien suunnittelemia veistoksia ja muistomerkkejä.
Turun hautausmaan alueella sijaitsevat evankelis-luterilaisen hautausmaan lisäksi 1800-luvulla käyttöön otetut juutalainen ja ortodoksinen hautausmaa sekä vuonna 1915 perustettu Suomen Islam-seurakunnan hautausmaa ja vuonna 1936 perustettu katolinen hautausmaa.
Hautausmaalla on kaksi rakennustaiteellisesti merkittävää kappelikokonaisuutta: Erik Bryggmanin suunnittelema, vuonna 1941 valmistunut Ylösnousemuskappeli, ja vuonna 1967 käyttöön vihitty Pekka Pitkäsen suunnittelema Pyhän Ristin kappeli ja krematorio. Ylösnousemuskappelin lähellä on lisäksi Bryggmanin suunnittelema sankarihautojen yhteinen muistomerkki.
Museovirasto on määritellyt hautausmaan yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Ensimmäinen hautausmaalle haudattu oli matkallaan Pietarista Turkuun kuollut William Archibald Cramp.
Turun hautausmaan julkiset muistomerkit.
Hautausmaalla on useita julkisia muistomerkkejä:
SS Niagara (1846)

Höyrylaiva SS Niagara oli vuonna 1846 vesille laskettu 74,7 metrin pituinen Collingwood Line -varustamon omistama siipiratasalus, niin kutsuttu "palatsihöyry" (). Alus oli rakennettu Pohjois-Amerikan Suurten järvien henkilö- ja rahtiliikenteeseen.
Onnettomuus.
Alus lähti Sheboyganista Michiganistä 23. syyskuuta 1856 reitilleen Michiganjärven poikki kohti Wisconsinin Port Washingtonia. Aluksella oli kaikkiaan 170 matkustajaa sekä runsaasti lastia. Noin kello kuuden aikaan illalla aluksen konehuoneen lähistöllä havaittiin tulipalo, jonka seurauksena koneet ja siipirattaat pian pysähtyivät. Alus oli tuolloin noin 6–8 kilometrin päässä rannasta, ja se peittyi nopeasti savuun ja liekkeihin. Yritykset palon tukahduttamiseksi eivät onnistuneet.
Matkustajien pyrkiessä pelastusveneisiin aluksella syntyi paniikki, jonka seurauksena kaikki pelastusveneet yhtä lukuun ottamatta kaatuivat. Useita ihmisiä hyppäsi palavalta laivalta kylmään veteen. Useat alueella olleet alukset kiirehtivät onnettomuuspaikalle ja pelastivat vedestä suurimman osan matkustajista. Pelastettujen joukossa olivat myös aluksen päällikkö sekä suurin osa miehistöä, mutta yli 60 henkeä menehtyi yhdessä Wisconsinin historian pahimmista liikenneturmista. Menehtyneiden joukossa oli myös entinen Yhdysvaltain kongressin jäsen John B. Macy.
Palon raportoitiin syttyneen tahallisesti, joko tuhopolttona tai varomattoman tulenkäsittelyn vuoksi. Päällikkö kiisti väitteet, joiden mukaan palo olisi saanut alkunsa konehuoneesta, jota pidettiin paloturvallisena. Sen sijaan hänen mukaansa rahdin joukossa oli helposti itsestään syttyviä aineita. Tulipalon syttymissyytä ei koskaan saatu määriteltyä.
"Niagaran" hylky lepää 16–17 metrin syvyydessä wisconsinilaisen Belgiumin kylän edustalla Michiganjärvessä.
Puutarhakaupunki

Puutarhakaupunki-ideologia on eräs kaupunki- ja aluesuunnittelun näkökulmista. Puutarhakaupungit ovat isojen kaupunkien ympärille muodostettuja pienempien alueiden piirejä, joissa väliin jää luonnonmukaisuutta ja puhtaampaa ympäristöä edistäviä puistoalueita. Asukasluvultaan puutarhakaupunki on rajoitettu, ja se on ilmava ja puistomaisesti suunniteltu sekä hallinnoltaan ja toiminnoiltaan itsenäinen. Puutarhakaupungin asunnot ovat pääasiallisesti rivi- tai omakotitaloja.
Ajatuksen kehitti brittiläinen Ebenezer Howard 1800-luvun lopussa. Britanniaan syntyi 1903 ensimmäinen puutarhakaupunki Letchworth Lontoon lähistölle. Howard määritteli puutarhakaupungille seuraavia periaatteita:
Puutarhakaupungit Suomessa.
Suomessa puutarhakaupunki-ideaa alettiin soveltaa heti 1900-luvun alussa. 1901 perustettiin Haga (Haaga), 1906 Grankulla (Kauniainen) ja 1907 Brändö (Kulosaari). Konrad Zilliacus perusti 1906 silloiseen Helsingin maalaiskuntaan ”Parkstad Wanda Puistonkylän”, josta hän alkoi myydä omakotipalstoja kymmenen vuoden maksuajalla. Puistonkylästä on edelleen merkkejä muun muassa Helsingin Puistolan kaupunginosassa, vanhassa Tapanilassa sekä Tapaninvainiolla. Eliel Saarinen kumppaneineen teki vuonna 1918 ”Pro Suur-Helsinki” -suunnitelman, jossa kantakaupunkia ympäröivät puutarhakaupungit oli yhdistetty toisiinsa raidelinjoin. Siitä toteutui lopulta vain pieniä osia Munkkiniemeen. Akseli Toivonen sai aikaan Puu-Käpylän toteuttamisen 1920-luvulla kasvavan pääkaupungin asuntokurjuutta lievittämään. Käpylää pidettiin ympäri Eurooppaa onnistuneena puutarhakaupunkina, vaikka kotimaiset aikalaisarkkitehdit kritisoivatkin Martti Välikankaan suunnittelemia taloja liian moderneina ”tulitikkulaatikoina”.
Puutarhakaupungin kuuluisin suomalainen sovellus on Heikki von Hertzenin visioima modernistinen Tapiola, jota oli suunniteltu jo 1940-luvulla ja rakennettu 1950-luvulta alkaen. Toteutuksen hoiti Asuntosäätiö, tarkoituksenaan yhdistää alueeseen sekä kaupunkimaisia että maaseutumaisia piirteitä. Asuntosäätiö on rakennuttanut puutarhakaupunkialueita muuallekin Suomeen.
Pääkaupunkiseudulla edelleen sijaitseva puutarhakaupunki Kauniainen syntyi vuonna 1906. Tuolloin perustettiin maanhankintayhtiö Ab Grankulla, joka palstoitti Espooseen Grankullan seisakkeen ympäristöstä ostamalleen maalle tontteja ja rakennutti teitä. Grankulla puoli-itsenäistyi Espoosta taajaväkisenä yhdyskuntana 1915 ja itsenäistyi kokonaan kauppalana 1920. Kaupungiksi Kauniainen tuli vuonna 1972, yhtaikaa Espoon kanssa.
Daniel Tchuř

Daniel Tchuř (s. 8. elokuuta 1976) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Tchuř aloitti uransa FC Vítkovicessä, missä hän pelasi vuosina 1995–2000. Sieltä hän siirtyi SK Slavia Prahaan seuran osoitettua kiinnostusta häntä kohtaan. Slaviaa hän edusti kauden 2000–2001. Tämän jälkeen Tchuř on pelannut FK Mladá Boleslavissa vuosina 2001–2002, Újpest FC:ssä 2002–2004, FC Artmedia Bratislavassa 2004–2007 ja Tšekin pääsarjassa pelaavassa FC Baník Ostravassa vuodesta 2007.
Gilad Erdan

Gilad Moshe Erdan ( s. 30. syyskuuta 1970) on israelilainen lakimies, poliitikko ja Likud-puolueen edustaja knessetissä. Hän on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Bar-Ilanin yliopistosta. Hänet valittiin Knessetiin ensimmäisen kerran 2003. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Erdan on myös Likudin nuorisojärjestön puheenjohtaja. Vuosina 1996–1998 hän toimi pääministeri Benjamin Netanjahun avustajana. Vuonna Netanjahun 2. hallitus hän oli ensin ympäristöministeri ja sen jälkeen useissa ministerintehtävissä.
Deep Purple (albumi)

Deep Purple on samannimisen yhtyeen kolmas albumi ja alkuperäisen kokoonpanon viimeinen albumi. 
Se kärsi heikosta markkinoista, jonka vuoksi levyn menestys jäi yhtyeen kahta edellistä albumia heikommaksi (USA #162).
Laulaja Rod Evans ja basisti Nick Simper erotettiin kesällä 1969 yhtyeestä musiikillisten ristiriitojen vuoksi. Yhtyeen musiikin suuntautuessa enemmän kohti raskasta rockia Simperia ja Evansia pidettiin musiikillisesti "liian kevyinä" sopimaan yhtyeeseen. 
Albumin päätösraita "April" on kolmiosainen teos, jonka ensimmäinen osio on akustisen kitaran siivittämä, toinen klassista musiikkia hyväksikäyttävä ja kolmas ns. "yhtyeosa". Kappale antoi enteitä Jon Lordin tulevasta Concerto-projektista.
Kannen maalaus on helvettiä kuvaava osa Hieronymus Boschin teoksesta "Maallisten ilojen puutarha". Painovirheen vuoksi kansi on mustavalkoinen. Yhtye ei kuitenkaan ryhtynyt oikomaan tätä virhettä. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Remasteroidun CD-version bonuskappaleet
Eli Elezra

Eli Elezra (s. 24. marraskuuta 1960, Jerusalem) on israelilaissyntyinen Las Vegasissa asuva yhdysvaltalainen pokerinpelaaja ja liikemies. Suurten panosten käteispelaajana tunnettu Elezra on voittanut urallaan sekä World Poker Tourilla että World Series of Pokerissa.
Israelissa Elezra palveli Israelin armeijassa. Loukattuaan jalkansa Libanonin sodassa vuonna 1982 hän alkoi pelata pokeria. Tämän jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin Alaskaan, jossa työskenteli monissa eri työpaikoissa kunnes osti pienen myymälän. Elezran veli lomaili Las Vegasissa ja kertoi kaupungin tarjoavan paljon erilaisia liiketoimintamahdollisuuksia. Eli Elezra möikin liikkeensä Alaskassa ja muutti vuonna 1988 Vegasiin, jossa osti pienen valokuvakehittämön Stripiltä. Vuosien varrella Elezran liiketoimet ovat laajentuneet ja nykyään hän omistaa yli 20 liikettä ja Stripillä sijaitsevan Seven-yökerhon.
Pokeriura.
Vuosien varrella liiketoimien ohessa Elezran pokeritaidot karttuivat ja alkoi 1990-luvulla pelata Bellagion kasinon isoimpien limiittien "The Big Gamessa". Vuonna 1999 hän selvisi kahdessa WSOP-turnauksessa finaalipöytään. Ensimmäisen suuren turnausvoittonsa Elezra otti kesällä 2004 voitettuaan World Poker Tourin Mirage Poker Showdown -turnauksen. Finaalipöydässä kukistuivat Lee Watkinson, Gabe Kaplan, John Juanda ja Scotty Nguyen ja Elezra ansaitsi 1 024 574 dollaria.
Vuonna 2007 Elezra voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa kukistettuaan World Championship Seven Card Stud Hi-Low Split-8 or Better -turnauksen (seitsemän kortin avopokerin hi/lo -muoto) kaksinpelissä Scotty Nguyenin. Ykköspalkinto oli 198 984 dollaria.
Elezra on ollut mukana "High Stakes Poker" -ohjelman kolmella ensimmäisellä ja viidennellä tuotantokaudella. Barry Greensteinin mukaan Elezra on parhaimmillaan vajaiden pöytien korkeiden panosten limiittipeleissä.
Elokuussa 2007 Elezran pokeriuran turnauspalkkiot ylittivät 1,6 miljoonaa dollaria.
Moskovan valtakunnankomissariaatti

Moskovan valtakunnankomissariaatti () oli toisen maailmansodan aikainen siviilihallintojärjestely, jota saksalaiset suunnittelivat Keski- ja Pohjois-Venäjän hallitsemiseksi osana idän yleissuunnitelmaa. Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941, ja suunnitelma uudesta valtakunnankomissariaatista sisältyi Adolf Hitlerin 17. heinäkuuta 1941 allekirjoittamaan asetukseen Suur-Saksan hallinnosta. Pääkaupunki Moskovan valloitus kuitenkin epäonnistui syksyllä käydyssä Moskovan taistelussa, ja näin ollen Hitlerin asetuksen edellyttämä Moskovan valtakunnankomissariaatti jäi käytännössä perustamatta.
Satu Paavola

Satu Paavola (s. 17. elokuuta 1970 Nurmo) on suomalainen näyttelijä, televisiojuontaja ja nukketeatterin tekijä. Hän on toiminut teatterin ja esittävän taiteen kentällä laajasti tehden sooloesityksiä, musikaaleja, televisiotuotantoja ja elokuvaa sekä nukketeatteria. Hän on tunnettu muun muassa televisiosarjoista "Tahdon asia", "Pieni pala Jumalaa" ja "Seitsemän" sekä elokuvista "Levottomat" ja "Nousukausi". Hän on myös ollut juontajana televisiotietovisailu "Einsteinissä".
Satu Paavola on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1999 sekä teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuonna 2007. Hän opettaa erityisesti nukeilla ja esineillä näyttelemisen tekniikkaa. 
Paavola on toiminut kansainvälisen lastenteatterijärjestö Assitej:n Suomen hallituksen puheenjohtajana. Työväen Näyttämöiden Liitto kutsui hänet Kuusankosken kansainvälisen lastenteatteritapahtuman taiteelliseksi johtajaksi vuonna 2007. Paavola on ollut perustamassa myös Nukketeatterikeskus Poijua vuonna 2007.
SS Carl D. Bradley

SS "Carl D. Bradley" oli itsepurkavalla laitteistolla varustettu Pohjois-Amerikan Suurten järvien liikenteeseen tarkoitettu rahtialus. Alus oli rakennettu vuonna 1927 American Ship Building Companyn telakalla Lorainissa, Ohiossa, ja sen omisti U.S. Steelin alainen Michigan Limestone. Alusta operoi Bradley Transportation Line.
Alus oli nimetty tuolloisen Michigan Limestone -yhtiön hallituksen puheenjohtajan Carl David Bradleyn mukaan. Alus oli myös ensimmäinen suurikokoinen Suurten järvien rahtilaiva, joka kulki Soon sulkuihin kuuluvan uuden MacArthurin sulun lävitse. 
Aluksen virallinen rekisteriin merkitty kotisatama oli New York, käytännössä sen kotisatamana toimi Michigan Limestone -yhitön kotipaikka Rogers City Michiganissa, jossa myös useat Bradley Transportationin palveluksessa työskennelleet merimiehet asuivat perheineen.
Haaksirikko.
Marraskuun 18. päivän iltana 1958 "Carl D. Bradley" oli matkalla pelkässä painolastissa Michiganjärven pohjoisosassa purettuaan edellisenä iltana kalkkikivilastin Indianan Garyssa. Alus joutui myrskyyn, jonka tuulenvoimakkuus oli 29 metriä sekunnissa ja joka nostatti kuusimetrisiä aaltoja.
Alus oli noin kahdenkymmenen kilometrin päässä Gull Islandin lounaispuolella, kun noin kello 17:30 aluksen runko alkoi katketa kahteen osaan. Ensimmäinen perämies onnistui lähettämään kolme erillistä hätäviestiä, ennen kuin sähköjohdot katkesivat. Päällystö antoi käskyn jättää alus, mutta "Bradley" upposi ennen kuin pelastuslauttoja saatiin onnistuneesti laskettua vesille.
Yhdysvaltain rannikkovartiosto reagoi hätäkutsuun lähettämällä alueelle ilma- ja pintapelastusyksiköitä ja ohjaamalla alueelle siviilialuksia auttamaan etsinnöissä, jotka jatkuivat läpi yön seuraavaan päivään. Marraskuun 19. päivän aamuna kello 08:25 rannikkovartioston kutteri USCGC Sundew löysi "Bradleyn" etumaisen pelastuslautan ja kaksi eloonjäänyttä kahdeksan kilometrin päässä Gull Islandsilta koilliseen. Eloonjääneet olivat ensimmäinen perämies Elmer H. Fleming sekä kansimies Frank L. Mays.
Etsinnöissä löydettiin kaikkiaan 18 merimiehen ruumiit, joista suurin osa kuljetettiin tunnistettaviksi michiganilaisen Charlevoix'n kaupungintalolle. Turmassa menehtyi kaikkiaan 33 merimiestä.
Aluksen hylky lepää Michiganjärven pohjassa noin 110 metrin syvyydessä.
Kääpiötapparakala

Kääpiötapparakala ("Carnegiella marthae") on tetrakaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Kääpiötapparakala jää alle kolme senttiä pitkäksi. Sen hopeanhohtoinen ruumis on erikoisen muotoinen, koska se on sopeutunut sieppaamaan ruokaa veden pinnasta.
Alkuperä.
Kääpiötapparakala on peräisin Etelä-Amerikasta, Rio Negro- ja Orinoco-joen vesistöstä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Kääpiötapparakala on rauhallinen parvikala, joka pysyttelee pinnan tuntumassa. Parvessa pitäisi olla ainakin kuusi kalaa. Se hyppää helposti pois akvaariosta varsinkin totutellessaan uusiin paikkoihin, joten pienet aukot kansilaseissa on tukittava hyvin.
Vesiolot ja ravinto.
Kääpiötapparakalalle sopiva lämpötila-alue on 24–28 °C ja pH 5–8. Ne voivat syödä vain ruokaa joka kelluu pinnalla; kuivatut hyönteiset ja tubifex-madot sopivat tähän oikein hyvin.
Luoja armahtaa, minä en

Luoja armahtaa, minä en (, ) on vuonna 1967 ensi-iltansa saanut spagettiwestern-komedia. Elokuvan ohjasi Giuseppe Colizzi ja pääosassa ovat Terence Hill ja Bud Spencer. Elokuva oli ensimmäinen Spencerin ja Hillin yhteinen elokuva (jos mukaan ei lasketa vuoden 1959 "Hannibal"-elokuvaa, jonka kuvauksien aikana he eivät ikinä kohdanneet) joka on muita elokuvia tummasävyisempi. Tästä alkoi Spencerin ja Hillin 1990-luvulle saakka jatkunut yhteistyö toimintakomedioissa.
Alun perin Catin rooliin oli valittu Peter Martell. Kuvausryhmän jo saavuttua kuvauspaikalle Espanjaan, Martell mursi jalkansa tai varpaansa. Virallisesti sanottiin että hän mursi varpaansa potkaistuaan tuolin jalkaa, mutta joidenkin tietojen mukaan hän mursi jalkansa kaaduttuaan portaissa. Tämän jälkeen rooliin valittiin Terence Hill.
Elokuva kertoo vakuutusetsivä Hutch Bessysta, joka kuulee julmasta junaryöstöstä jossa kaikki matkustajat menettivät henkensä, rikollisten jättämättä ketään henkiin. Hutchin tutkiessa juttua selviää että yksi on jäänytkin henkiin. Henkiinjääneeltä saatujen tietojen avulla Hutch alkaa epäillä että ryöstön takana olisi Bill San Antonio. Hutchin hyvä ystävä Cat ei usko Hutchin puheisiin, sillä Cat luuli jo tappaneensa Billin, mutta lähtee mukaan kostamaan, sillä hänellä on myös mielessään junasta saatu saalis.
Elokuva on ensimmäinen kolmen lännenkomedian trilogiassa, jonka toinen osa on "Tappava hymy" ja kolmas "Veristen saappaiden kukkula".
Vastaanotto.
"Luoja armahtaa, minä en" oli Suomen elokuvateattereissa 142 000 katsojallaan ensi-iltavuotensa 1973 yhdenneksitoista katsotuin elokuva.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen pitää elokuvaa yhtenä tuhannesta kaltaisestaan ja antaa sille yhden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.
Suomen televisiossa elokuvaa on esitetty MTV:n kanavilla 1995, 2007 ja 2010 sekä Yle Teema &amp; Fem -kanavalla 2025.
Roni Bar-On

Roni Bar-On ( s. 2. kesäkuuta 1948) on israelilainen poliitikko ja juristi. Hän on Israelin valtiovarainministeri. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Bar-On on suorittanut oikeustieteellisen tutkinnon Jerusalemin heprealaisesta yliopistosta. Sotilasarvoltaan hän on everstiluutnantti. Hänet valittiin Knessetiin ensimmäisen kerran 2003 Likud-puolueen edustajana. Myöhemmin hän liittyi Ariel Sharonin perustamaan Kadima-puolueeseen. Vuoden 2006 vaalien jälkeen hänet nimitettiin Ehud Olmertin hallituksen sisäministeriksi.
Eurynome

Eurynome () voi viitata useaan eri asiaan.
Kreikkalainen mytologia.
Kreikkalaisessa mytologiassa Eurynome oli seuraavien naisten nimi:
Antti Lang

Antti Lang (s. 1980) on suomalainen näyttelijä.
Lang on valmistunut Teatterikorkeakoulusta 2004. Lang valittiin keväällä 2011 Vuoden nuoreksi näyttelijäksi roolityöstään näytelmässä "Angels in America" (ohj. Johanna Freundlich). Saman vuoden syksyllä Lang ja Jenni Banerjee esittivät pääosia Espoon kaupunginteatterin tuotannossa Bertolt Brechtin näytelmästä "Pikkuporvarihäät". Vuonna 2014–2015 Lang esitti pääosaa, ikkunanpesijästä hallituksen puheenjohtajaksi etenevää nuorta miestä, Markku Nenosen Helsingin Kaupunginteatterille ohjaamassa musikaalissa "Miten menestyä vaivatta liike-elämässä". Vuosina 2016–2017 Lang näytteli Tampereen Työväen Teatterissa Seremoniamestarin roolin "Cabaret"-musikaalissa.
Langin muita teatteritöitä ovat olleet mm. Vaasan kaupunginteatterin "Muistojani rannikolta" (ohj. Markus Packalén), Helsingin Kaupunginteatterin "Spring Awakening" (ohj. Neil Hardwick) ja "Katto-Kassinen" (ohj. Kurt Nuotio), Kapsäkki-teatterin "Risto Räppääjä" (ohj. Milko Lehto), Tampereen Komediateatterin "Vaahteramäen Eemeli" (ohj. Ola Tuominen) ja Vartiovuoren kesäteatterin "Peter Pan" (ohj. Maarit Pyökäri).
Lang näytteli lyhyen ajan tv-sarjassa "Kotikatu" Janne Mäkimaan armeijakaveria Mäkistä, sekä parin jakson verran Carl Magnus Lindhofia "Hovimäki"-televisiosarjassa. Antti Lang nähdään myös Matti Ijäksen elokuvassa "Katve" (2007).
Antti Lang on ollut perustajajäsenenä suomalais-ruotsalaisessa Polar Illusions -tuotantoyhtiössä, jonka tarkoituksena on tuottaa musiikkiteatteriesityksiä.
Yoshihito

Yoshihito (, postuumilta nimeltä Taishō, 31. elokuuta 1879 Akasaka, Tokio – 25. joulukuuta 1926 Hayama, Kanagawa) oli Japanin keisari 30. heinäkuuta 1912 alkaen kuolemaansa asti. Perinteisen japanilaisen laskentatavan mukaan Yoshihito oli maan järjestyksessä 123. hallitsija. 
Japanilaisen tavan mukaan kulloinkin vallassa olevaa keisaria kutsutaan pelkästään "nykyiseksi keisariksi" ("tennō heika"). Keisarin kuoltua keisaria kutsutaan keisarin valtakaudelle annetun nimen mukaan. Näin ollen Japanissa Yoshihitoa kutsutaan keisari Taishōksi () Yoshiton hallituskauden, Taishō-kauden, mukaan.
Avioliitto ja lapset.
Yoshihiton vanhemmat olivat keisari Meiji ja Yanagiwara-sukua edustava hovineito Naruko. Ajan tavan mukaan Meijin puoliso, keisarinna Haruko, adoptoi Yoshihiton ja tätä pidettiin hovimenoissa Yoshihiton äitinä. Yoshihitosta tuli virallisesti Japanin kruununprinssi vuonna 1888 pidetyssä seremoniassa hänen neljän vanhemman veljensä kuoltua nuorina. 
Yoshihito nai Fujiwara-klaania olevan, tarmokkaaksi osoittautuneen ruhtinatar Sadako Kujōn vuonna 1900. He saivat neljä poikaa, joista vanhin, Hirohito, nousi Japanin valtaistuimelle Yoshihiton kuoltua. 
Japanin keisarina.
Keisariksi Yoshihito nousi vuonna 1912 isänsä kuoleman jälkeen. Yoshihiton valtakauden aikana keisarillinen hovi pyrki pitämään Yoshihiton poissa julkisuudesta: keisarin terveys oli koko hänen elämänsä ajan huono ja 1910-luvun lopulla keisarin terveydellinen tila oli niin heikko, että hän ei kyennyt suoriutumaan virallisista tehtävistään. Yoshihito ei hoitanut mitään virallisia tehtäviä vuoden 1919 jälkeen ja kruununprinssi Hirohito sai sijaishallitsijuuden ja otti hoitaakseen isänsä viralliset tehtävät vuodesta 1921 alkaen. 25. joulukuuta 1926 Yoshihito kuoli sydänkohtaukseen yöllä. 
Yoshihiton oman tehottomuuden takia poliittisten puolueiden asema vallan käyttäjinä kuitenkin vahvistui Japanissa. 
Kunnianosoituksia.
Ulkomaalaiset.
Lähde:
Ruutu+ Leffat ja Sarjat

Ruutu+ Leffat ja Sarjat (entiseltä nimeltä KinoTV, Nelonen Kino ja Nelonen Prime) oli Nelonen Median omistama maksullinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. syyskuuta 2007, kun Suomen analoginen antenniverkko siirtyi digitaalisiin televisiolähetyksiin. Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanava näkyi 1. syyskuuta 2008 lähtien PlusTV:n kautta kanavanippu E:n näkyvyysalueilla maanpäällisessä verkossa, ja kanavaa pystyi seuraamaan myös eri kaapelioperaattoreiden ja laajakaista-TV:n välityksellä.
11. tammikuuta 2011 suoritetussa antenniverkon kanavanumerointimuutoksessa, KinoTV muutti kanavanumerosta 24 numerolle 49. Helmikuussa 2011 kanavan nimi vaihtui KinoTV:stä Nelonen Kinoksi. Nelonen Kino muuttui Nelonen Primeksi 3. syyskuuta 2013. Nelonen Prime muuttui Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanavaksi 9. maaliskuuta 2017. 
Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv-toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa.
Ohjelmisto.
Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanava esitti suomalaisia ja ulkomaisia televisiosarjoja, komediasarjoja sekä vanhoja elokuvia edellisiltä vuosikymmeniltä. Kanava lähetti ohjelmaa noin klo 10.00–4.00 kaapeli- ja IPTV-verkoissa sekä DNA:n antenniverkossa. Digitan antenniverkon E-nipussa lähetysaika oli DNA:n antenniverkon lähetysaikaa lyhyempi, klo 19–04. Tämä johtui jaetusta toimiluvasta ja kapasiteetista Ruutu+ Lapset -kanavan kanssa.
Sarjoja.
Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanava esitti erityisesti vanhoja, jo lopetettuja suomalaisia sekä ulkomaisia klassikkosarjoja.