Luettelo myyttisistä Ruotsin hallitsijoista

Tämä on luettelo legendaarisista Ruotsin hallitsijoista. Ruotsin ensimmäisenä historiallisena kuninkaana voidaan pitää Eerik Voittoisaa tai hänen poikaansa Olavi Sylikuningasta, jotka hallitsivat 900−1000-lukujen vaihteessa. Monet luettelon hallitsijoista voivat olla pelkkiä legendaarisia, eivätkä todellisia kuninkaita. Tässä käytetyt lähteet ovat paljon hallitsijan aikakautta myöhemmin kirjoitettuja, kuten kronikat ja saagat. 
Ynglingien suku.
Jos jotkut ynglingeistä olisivat oikeita historiallisia henkilöitä, he olisivat hallinneet muuttokaudella eli noin vuosina 375–550 ja sitä seuranneella Vendel-kaudella noin vuosina 550–790 ennen viikinkiaikaa. Historialliset todisteet varhaisesta geopolitiikasta Skandinaviassa viittaavat siihen, että suuremmat valtakunnat, kuten keskiaikainen Ruotsi, Tanska ja Norja, muodostuivat vasta myöhemmin viikinkiajalla. Vallan keskittämisen yhdelle monarkille uskotaan johtuvan tai ainakin liittyneen viikinkiretkien laajentumiseen, kun pikkukuninkaat kasvattivat valtaansa voimakkailla sotilaallisilla hankkeilla, jotka kohdistuivat sekä vieraisiin maihin että heitä vastaan.
Vidfamnen suku.
Koska Iivar Vidfamnesta kerrotaan vain islantilaisissa saagoissa, on hyvin epätodennäköistä, että näin laajaa imperiumia olisi ollut olemassa. Kuten Ynglingien kuninkaiden kohdalla, Iivar Vidfamnen tai hänen jälkeläistensä saagoissa ei puhuta tarkoista päivämääristä, mutta hänen hallituskautensa arvioidaan tapahtuneen 700-luvulla. Koska Iivarilla kerrotaan olleen laaja valtakunta, johon kuului osia Britanniasta ja Pohjois-Saksasta, on epätodennäköistä, että myöhemmät kirjailijat Euroopassa eivät olisi kirjoittaneet hänestä, jos hän olisi ollut olemassa. On mahdollista, että saaga säilyttää osan totuudesta, mutta suuri osa siitä, mitä Iivar Vidfamnesta on sanottu, pidetään ylleensä legendaarisena.
Munsön suku.
Munsö-suku on varhaisin kuninkaallinen suku, joka mainitaan Islannin saagoissa, ja myös keskiaikaisissa ruotsalaisissa lähteissä. Vaikka vain muutamia esimerkkejä on säilynyt, keskiaikaiset ruotsalaiset kuningasluettelot alkavat suurimmilta osin Olavi Sylikuninkaasta, Ruotsin ensimmäisestä kristitystä kuninkaasta. Islantilaisissa lähteissä, kuten 1100- ja 1300-luvun "Langfeðgatalissa", tätä Olavia pidetään huomattavasti vanhemman suvun myöhäisenä hallitsijana, joka ulottuu legendaariseen viikinkiin Ragnar Lodbrokiin.
Ansgarin esittämät kuninkaat.
Lähetyssaarnaaja Ansgar matkusti Ruotsiin useita kertoja 800-luvulla yrittääkseen kristillistää maan. Hänen ystävänsä Pyhän Rimbertin Vita Ansgarin kirjoituksissa mainitaan useita Ruotsin kuninkaita, jotka kaikki edeltävät Eerik Voittoisaa. He tapasivat Birkassa, joka oli tuolloin tärkeä viikinkiajan kauppakaupunki. Vita ei anna sukututkimustietoja kuninkaista. Siinä kerrotaan neljä kuningasta:
Aadam Bremeniläisen esittämät kuninkaat.
Viikinkiajan kuninkaita koskevissa lähteissä 1000-luvulla työskennellyt ja Ruotsin kuninkaista kirjoittanut Aadam Bremeniläinen on ajaltaan ja paikaltaan paljon lähempänä kuvaamiaan kuninkaita, kuin islantilaiset saagat 1200-luvulla. Islantilaiset lähteet eroavat olennaisesti hänen työstään, eivätkä ainoastaan Olavi Sylikuningasta edeltäneiden kuninkaiden osalta. Eerik Voittoisan suorana edeltäjänä islantilaiset lähteet mainitsevat Björn Erikssonin, jota edelsi Eerik Anundsson. Vita Ansgarista löydettyjen kuninkaiden lisäksi Aadam kirjoittaa, että Eerikiä edelsi Anund/Emund Eriksson, jota puolestaan ​​edelsi Eerik Ringsson ja Emund/Anund Ringsson, Ring-nimisen kuninkaan pojat ja seuraajat.
Aadamin Bremenin kuningaslinja:.
Sparlösan riimukivi, luotu n. 800, mainitsee useita nimiä, mukaan lukien Alríkr epäselvässä yhteydessä, Eiríkr viitaten kuninkaaseen Uppsalassa noin vuonna 800 ja Eyvísl tämän Eiríkrin poikana. Missään kirjallisessa lähteessä ei mainita kuningasta nimeltä Eyvísl, eikä kivestä käy ilmi, oliko hän kuninkas vai pelkkä prinssi.