tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Brian Kendrick

Brian David Kendrick (s. 29. toukokuuta 1979) on yhdysvaltalainen showpainija, joka painii TNA:ssa. Hänet tunnetaan paremmin keänimillä Brian Kendrick ja The Brian Kendrick. Hän on 173 senttiä pitkä ja painaa 71 kiloa. Hänen lopetusliikkeensä on The Kendrick (Sliced Bread).
Ishinomaki

Ishinomaki () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Miyagin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin itäosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Ishinomakinlahteen laskevan Kyū-Kitakamijoen suulle. Kaupunkiin kuuluu Oshikan niemimaa, jolla on rikkonainen riasrannikko lukuisine lahtineen, ja useita saaria, kuten Kinkasan. Ishinomakissa on 141 075 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 554,55 neliökilometriä.
Ishinomaki kehittyi linnanaluskaupunkina jo Kamakura-kaudelta lähtien. Edo-kauden alussa 1600-luvulla siitä tuli merkittävä satamakaupunki osana Sendain daimiokuntaa. Sieltä kuljetettiin riisiä Edoon. Rautateiden rakentamisen myötä 1800-luvun lopulla se hetkellisesti taantui, mutta kukoisti sittemmin kalastussatamana, jonne sijoittui myös elintarvike-, kone- ja paperiteollisuutta. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Ishinomaki sai vuonna 1933. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin kuusi maaseutukaupunkia: Kahoku, Kanan, Kitakami, Monou, Ogatsu ja Oshika. Ishinomaki kärsi suuria vahinkoja vuoden 2011 Tōhokun maanjäristyksen aiheuttamassa tsunamissa, kun 3 552 ihmistä sai surmansa ja 20 043 asuinrakennusta tuhoutui kokonaan.
Ishinomakin nähtävyyksiin kuuluu entinen linnavuori Hiyoriyama, jolta avautuu näköala Matsushiman alueelle. Vuori tunnetaan kirsikankukistaan ja alppiruusuistaan. Lähellä Tsukinouran lahtea toimii museo, jonne on rakennettu kopio daimio Date Masamunen 1600-luvun alussa rakennuttamasta San Juan Bautista -laivasta. Sillä purjehdittiin Eurooppaan saakka. Kaupungissa toimii myös Ishinomorin manga-museo. Osa kaupungin alueesta kuuluu Minami-Sanrikun–Kinkasanin puolikansallispuistoon. Ishinomakia palvelee JR Higashi-Nihonin Ishinomaki-linja.
Utrechtse Heuvelrug

Utrechtse Heuvelrug on kunta keskellä Alankomaita, Utrechtin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 48 935 (31.12.2008) ja väestötiheys on 370 as./km². Kunnan pinta-ala on 134,1 neliökilometriä, josta vettä on 1,92 km². Utrechtse Heuvelrugin pormestari on Frits Naafs ja keskuspaikkakunta Doorn.
Utrechtse Heuvelrugin naapurikunnat ovat Woudenberg pohjoisessa, Renswouden ja Veenendaal koillisessa, Rhenen kaakossa, Buren (Gelderlandin provinssissa) ja Wijk bij Duurstede etelässä, Bunnik lounaassa ja Zeist luoteessa.
Utrechtse Heuvelrugin kunta perustettiin 1. tammikuuta 2006, kun Amerongen, Doorn, Driebergen-Rijsenburg, Leersum ja Maarn yhdistyivät.
Kunnassa on kaksi rautatieasemaa: Driebergen-Zeist ja Maarn. Kunnan alueella sijaitsee myös lokakuussa 2003 avattu Utrechtse Heuvelrugin kansallispuisto, jonka pinta-ala on 6 000 hehtaaria.
Asutuskeskukset.
Utrechtse Heuvelrugin kuntaan kuuluvat seuraavat asutuskeskukset: Amerongen, Darthuizen, Doorn, Driebergen-Rijsenburg, Leersum, Maarn, Maarsbergen, Overberg.
Lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienet kylät (): Boswijk, Breedeveen, Beerschoten, Darthuizen, Driebergen, Dwarsweg, De Groep, De Haar, Haagje, Haspel, Palmstad, Rijsenburg, Sterkenburg ja Valkenheide.
Helmikkäät

Helmikkäät (Pardalotidae) on australialainen varpuslintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Helmikkäisiin kuuluu vain yksi suku, helmikkäät ("Pardalotus"). Heimon lajit ovat värikkäitä ja hyvin pieniä.
Kuningas K. Rool

Kuningas K. Rool (), lyh. K. Rool on Nintendon Donkey Kong -pelisarjassa esiintyvä videopelihahmo, joka nähtiin ensimmäisen kerran Super Nintendon "Donkey Kong Country"-pelissä. K. Rool on Donkey Kong -pelien pääasiallinen loppuvastus, joka ensimmäisissä Super Nintendon Donkey Kong -peleissä yritti varastaa Kong-perheen kultaiset banaanit, sekä sieppaili Kongien jäseniä. K. Rool esiintyi kaikissa alkuperäisen Donkey Kong Country- trilogian peleissä, tosin hän oli pukeutunut eri tavoin pelien teemojen mukaisesti ja vaihtanut nimeään.
Kuningas K. Rool on esiintynyt lähes kaikissa Donkey Kong-sarjan peleissä Donkey Kong Countryn jälkeen. K. Rool on iso krokotiili ja fiktiivisen Kremling-krokotiilirodun kuningas. Hänellä oli oma saari Donkey Kongin saaren lähettyvillä nimeltä Crocodile Isle, josta hän ja Kremlingit ovat kotoisin. Hänellä on paljon kätyreitä, kuten Gnawty-majavat, Zinger-ampiaiset, sekä monet muut Kremling-krokotiilit, esim. Kritterit, Klaptrapit ja Klumpit. K. Roolin päätavoitteita on ollut Kongien kultaisten banaanien varastaminen, DK-saaren tuhoaminen ja myöhemmissä peleissä myös maailman valtaaminen. Yleensä K. Roolilla on kruunu päässään sekä punainen viitta, joka on kiinnitetty vihreällä (myöhemmissä peleissä sinisellä) timantilla. Lisäksi hänen mahaansa peittää kultainen haarniska. K. Roolin vasen silmä on selittämättömästä syystä hyvin turvonnut.
Esiintymiset loppuvastuksena.
Lista peleistä, joissa Kuningas K. Rool on toiminut loppuvastuksena:
Muut esiintymiset.
Kuningas K. Rool esiintyi Nelvanan vuonna 1996 tuottamassa Donkey Kong Country-pelien pohjalta tehdyssä animaatiosarjassa. Englanninkielisessä versiossa häntä ääninäytteli Benedict Campbell.
K. Rool esiintyy Donkey Konga-rytmipelisarjan ensimmäisessä osassa "Bash K. Rool"- minipelissä, jossa pelaajan tavoitteena on lyödä häntä tynnyrillä mahdollisimman monta kertaa aikarajan sisällä.
Vuonna 2007 Nintendo Wiille julkaistussa Donkey Kong Barrel Blast-ajopelissä K. Roolin voi avata pelattavaksi hahmoksi. Hän on hiukan huono käänteissä, mutta on hyvin nopea. K. Rool esiintyi myös seuraavana vuonna niin ikään Nintendo Wiille julkaistussa baseball-aiheisessa Mario Super Sluggers-pelissä avattavana hahmona, tehden samalla debyyttinsä Mario-pelisarjassa. 
Kuningas K. Rool-aiheisen "trophyn" voi avata Super Smash Bros.-sarjan peleissä kuten Super Smash Bros. Melee ja Super Smash Bros. Brawl, mutta itse K. Rool ei ole pelattavana hahmona. Vasta vuonna 2018 julkaistuun, sarjan viidenteen peliin, Super Smash Bros. Ultimate hän tuli ensimmäistä kertaa pelattavaksi taistelijaksi. Kyseisessä pelissä hän on avattava hahmo.
Charles Robberts Swart

Charles Robberts Swart (5. joulukuuta 1894 – 16. heinäkuuta 1982) oli viimeinen Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri (1960–1961) ja ensimmäinen Etelä-Afrikan valtiollinen presidentti (1961–1967).
Swart oli apartheid-politiikkaa toteuttaneen Kansallispuolueen jäsen. Puolueen voitettua vaalit 1948 Swartista tuli oikeusministeri, ollen vastuussa apartheidia vastustaneiden mielenosoitusten taltuttamisista. Vuosina 1949–1950 hän oli opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeri ja toimi virkaatekevänä pääministerinä Johannes Strijdomin kuoleman jälkeen vuonna 1958.
Vuonna 1960 Swart nimitettiin kenraalikuvernööriksi ja allekirjoitti seuraavana vuonna kansanäänestyksessä hyväksytyn tasavaltalaisen perustuslain, jonka seurauksena Etelä-Afrikka erosi Commonwealth realmista ja kansainyhteisöstä. Swart pyysi eroa kuningatar Elisabet II:lta, jonka jälkeen parlamentti valitsi Swartin valtiolliseksi presidentiksi. Swartin oli tarkoitus palvella seitsemän vuotta presidenttinä, mutta hän erosi virasta vuotta aiemmin.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1935–1936

Jääkiekon SM-sarja vuonna 1936 pelattiin neljän joukkueen välillä, Helsingistä oli mukana kolme joukkuetta ja Tampereelta yksi. Ensimmäisen kerran sarjassa oli suora pudotus alempaan sarjaan, joka odottaisi huonoiten sijoittuvaa. Joukkueet pelasivat kaikki kuusi ottelua.
Ilves ja KIF päätyivät runkosarjassa tasapisteisiin. Joukkueiden välille määrättiin pelattavaksi uusintaottelu Tampereella, mutta KIF ei hyväksynyt pelipaikkaa. Jääkiekkoliitto hylkäsi helsinkiläisten vetoomuksen ja julisti yksimielisellä päätöksellä Ilveksen Suomen mestariksi. Mestaruus oli Ilveksen ensimmäinen.
Sarjataulukko.
Ilves voitti Suomen mestaruuden 1936, HSK putosi Valtakunnansarjaan.
Ilveksen mestarijoukkue.
Teuvo Castrén (m.v.), Risto Lindroos, Kalevi Sutinen, Lasse Melart, Matti Wasama, Jussi Tiitola, Risto Tiitola, Erkki Rintala, Feyzi Ahsen Böre ja Seppo Jaakkola.
Lyyrypyrstöt

Lyyrypyrstöt (Menuridae) on heimo varpuslintujen lahkossa. Lyyrypyrstöjä on vain yksi suku, "Menura", joka käsittää kaksi lajia: lyyrypyrstön ja pikkulyyrypyrstön. Kumpikin laji elää Australiassa. Lyyrypyrstöt syövät hyönteisiä, hämähäkkejä, matoja ja siemeniä. Lyyrypyrstöt tunnetaan kyvystään toistaa kuulemiaan ääniä.
Pikkulyyrypyrstö

Pikkulyyrypyrstö ("Menura alberti") on laji lyyrypyrstöjen heimossa. Laji on sukua lyyrypyrstölle. Pikkulyyrypyrstö on noin 90 cm pituinen. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Gábor Ocskay

Gábor Ocskay (11. syyskuuta 1975 Székesfehérvár, Unkari – 24. maaliskuuta 2009 Budapest, Unkari) oli unkarilainen jääkiekkoilija. Hän pelasi koko uransa kotikaupunkinsa joukkueessa, Alba Volán Székesfehérvárin riveissä. 
Ocskay oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja pelasi rightin puolelta. Ocskayta pidetään Unkarin kaikkien aikojen parhaana jääkiekkoilijana. Hän oli Unkarin maajoukkueen runkopelaajia, kun Unkari nousi MM-kisojen A-sarjaan kevääksi 2009 70 vuoden tauon jälkeen. Ocskay toimi vuosia Unkarin kapteenina. Hän voitti urallaan myös yhdeksän Unkarin mestaruutta.
Ocskaylle diagnisoitiin sydänsairaus vuonna 2004. Lääkärit kuitenkin antoivat hänen jatkaa uraansa. Hänet valittiin Unkarin joukkueeseen Sveitsissä pelattaviin MM-kisoihin 2009, mutta Ocskay kuoli sydänkohtaukseen tasan kuukautta ennen kisojen alkua nimipäivänään 24. maaliskuuta 2009 33-vuotiaana. Hänen hautajaispäivänään Székesfehérvárin jäähalli nimettiin uudelleen hänen mukaansa.
Tele Atlas

Tele Atlas on hollantilainen vuonna 1984 perustettu digitaalisia karttoja valmistava yritys. 30. heinäkuuta 2008 lähtien se on ollut autopaikantimia valmistava TomTomin tytäryhtiö. TomTom osti Tele Atlaksen kahdella miljardilla eurolla.
Toiminta.
Yhtiössä oli 1 900 työntekijää ja sen liikevaihto oli 310 miljoonaa euroa.
Yhtiö on tehnyt karttoja 200 valtion alueelta. 30. kesäkuuta 2008 Tele Atlas julkisti viisivuotisen jatkosopimuksen, jossa yhtiö toimittaa Googlelle kartta-aineistoa.
SwissCube

SwissCube on sveitsiläinen École polytechnique fédérale de Lausanne -yliopiston opiskelijoiden kehittämä nanosatelliitti.
Satelliitti mittaa avaruudesta ilmakehässä 100 km:n korkeudella esiintyvää hohdetta ("airglow"). Satelliitti, joka painaa vain yhden kilogramman verran, toimii 3 kuukaudesta yhteen vuoteen ja ehtii tehdä tieteellisesti merkittävän määrän mittauksia tässä ajassa. Satelliitin koko on 10 cm x 10 cm x 10 x 10 cm. Sen toteutus maksoi, mukaan lukien laukaisu avaruuteen, 300 000 euroa. Satelliitin kehitys maksoi noin 400 000 euroa.
SwissCube 1 laukaistiin 23. syyskuuta 2009 Intiasta PSLV-kantoraketilla usean muun kokoisensa satelliitin kanssa. SwissCube 2 laukaistaan vuoden 2010 alkupuolella Kourousta ESAn kehitämällä Vega-raketilla.
Sydney Parkinson

Sydney Parkinson (s. noin 1745 Edinburgh - 26. tammikuuta 1771 merellä) oli skotlantilainen kasvi- ja luontomaalari ja kveekari.
Luonnontieteilijä Joseph Banks palkkasi Parkinsonin kuvittamaan kasveja ja muita luontokohteita James Cookin ensimmäiselle Tyynenmeren retkelle 1768. Parkinson teki lähes tuhat piirrosta kasveista ja eläimistä, jotka Banks ja Daniel Solander matkalla keräsivät. Hän joutui työskentelemään vaikeissa olosuhteissa laivan pienessä hytissä, satojen näytteiden ympäröimänä. Tahitilla häntä kiusasivat kärpäsparvet, jotka söivät maalin hänen työskennellessään. Matkalla Kapkaupunkiin Parkinson kuoli merellä punatautiin, jonka hän sai Istanbulin edustalla olevalta saariryhmältä. Banks maksoi hänen palkkansa hänen veljelleen.
Parkinsonin kunniaksi on nimetty tummameriliitäjä ("Procellaria parkinsoni"). Vuonna 1988 julkaistu 35-osainen "Banks' Florilegium" (Alecto Historical Editions) koostuu Parkinsonin piirtämistä kasveista myöhemmin maalattuihin kuvatauluihin, joita säilytettiin British Museumissa.
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2008–2009

Suomen jääkiekkomaajoukkue putosi kaudella 2008-2009 puolivälierissä Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 ja sijoittui Euro Hockey Tourissa toiseksi.
Maajoukkueen päävalmentajana toimi Jukka Jalonen.
Euro Hockey Tour 2009.
Suomi voitti 5 ja hävisi 7 ottelua kahdestatoista ottelusta. Pisteitä Suomelle kertyi 16. Karjala-turnauksessa Suomi jäi neljänneksi, Venäjän Channel One Cupissa Suomi sijoittui toiseksi, Ruotsin Sweden Hockey Gamesissa kolmanneksi ja Tšekin Česká Pojišťovna Cupissa kolmanneksi. Näin ollen Suomi ei saanut yhtään turnausvoittoa.
Maailmanmestaruuskilpailut 2009.
Alkusarjan Suomi pelasi D-lohkossa yhdessä Tanskan, Norjan ja Tšekin kanssa. Suomi voitti lohkon yhdeksällä pisteellä voitettuaan kaikki kolme peliä. Suomi teki 14 maalia ja päästi 4. 
Välisarjassa Suomi pelasi F-lohkossa jossa Suomea vastaan asettuivat Kanada, Slovakia ja Valko-Venäjä. Suomi tuli lohkonsa toiseksi 11 pisteellään voitettuaan Slovakian (jatkoajalla) ja Kanadan (rangaistuslaukauksilla) ja hävittyään Valko-Venäjälle (rangaistuslaukauksilla). Välisarjassa Suomi teki 7 maalia ja päästi 6.
Puolivälierässä vastaan tuli Yhdysvallat, jolle Suomi hävisi 2-3. Suomen taival vuoden 2009 maailmanmestaruuskilpailuissa päättyi siihen.
"Lähteet:" 
Alkulohko&lt;br&gt;
Jatkolohko&lt;br&gt;
Puolivälierä&lt;br&gt;
Walter Pandiani

Walter Gerardo Pandiani Urquiza (s. 27. huhtikuuta 1976 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi pitkään Espanjassa.
Pandiani tunnettiin voimakkaana sekä hyvänä pääpelaajana.
Ura.
Ennen siirtymistään Eurooppaan Pandiani edusti kolmea joukkuetta kotimaassaan. Vuonna 2000 hän teki sopimuksen espanjalaisen Deportivo La Coruñan kanssa. Seuraavina kausina Pandiani kuului joukkueen luottopelaajiin ja täten sai myös paljon vastuuta. Kausi 2003–2004 sujui Pandianilta parhaiten, kun hän laukoi yhteensä 13 maalia.
Tammikuussa 2005 Pandiani siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Birmingham Cityyn, ajauduttuaan Deportivo-valmentaja Javier Iruretan kanssa riitoihin. Pandiani teki heti debyyttiottelussaan maalin Southamptonia vastaan. Myöhemmin kauden aikana hän onnistui maalinteossa vielä kolme kertaa ja lopulta kauden päätyttyä päävalmentaja Steve Bruce halusi hankkia hänet pysyvällä sopimuksella joukkueeseen. Siirtosumma oli kolme miljoonaa puntaa. Pandiani ei kuitenkaan onnistunut jatkamaan samalla tasolla kuin edelliskaudella, ja näin 13. tammikuuta 2006 hän palasi Espanjaan tällä kertaa Espanyoliin miljoonan punnan siirtosummalla.
Pelattuaan kauden Espanyolissa, hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Osasunaan. 22. toukokuuta 2011 hän ilmoitti jättävänsä Osasunan sopimuksensa päätyttyä. Kauden 2011–2012 Pandiani pelasi jälleen Espanyolissa. Elokuussa 2012 hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 Segunda Divisióniin tippuneeseen Villarrealiin.
Maajoukkue.
Pandiani teki ensiesiintymisensä Uruguayn maajoukkueessa 21. maaliskuuta 2001 vuoden 2002 MM-karsintaottelussa Paraguayta vastaan.
Suomen šiiamuslimit

Suomen šiiamuslimit on islamin šiialaista suuntausta Suomessa edustava rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Se perustettiin vuonna 2003 ja rekisteröitiin 2004. Jäseniä on 26 (2020). Yhdyskunnan kotipaikka on Helsinki. Yhdyskunnan imaami ja puheenjohtaja oli vuonna 2004 Zand Vakili Masoud.
NRA Kansallinen kivääriyhdistys

NRA Kansallinen kivääriyhdistys on vuonna 2006 perustettu suomalainen yhdistys. Sen tarkoituksena on edistää ampuma-aseiden omistajien oikeusturvaa, aseiden hallussapito-oikeutta, valistaa turvallisesta säilytyksestä sekä turvata aseharrastuksen jatkuvuus. Yhdistyksen puheenjohtaja on Runo K. Kurko.
Yhdistyksen nettisivut sisältävät ampumaharrastukseen liittyvän tietouden lisäksi runsaasti erilaisia salaliittoteorioita sionistien ylivallasta, holokaustin valheellisuudesta, Bilderberg-ryhmästä ja rotujen sekoittumisesta. Lisäksi NRA muun muassa väittää amerikkalaisten hallitsevan Euroopan unionia juutalaisten suurpankkien kautta ja Yhdysvaltain aiheuttaneen Itä-Ukrainan sodan. Kesäkuussa 2015 "Helsingin Sanomat" kyseenalaisti järjestön pätevyyden aselakeja koskevien lausuntojen antajana.
Esa Jussila

Esa Jussila (s. 11. marraskuuta 1979) on suomalainen salibandyn pelaaja ja valmentaja. Hän on edustanut pelaajaurallaan muun muassa seitsemän kautta Joensuun Josbaa ja yhden kauden Espoon Oilersia sekä myös sveitsiläistä Alligator Malansia. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Josbasta pelaamaan neljännen kautensa Alligator Malansissa, jossa hän pelasi viimeksi kaudella 2005–2006 voittaen Sveitsin mestaruuden. Kaikkiaan hän voitti kaksi Sveitsin mestaruutta. Suomessa hän saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Hän pelasi Salibandyliigassa 197 runkosarjaottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 105+182=287, sekä 55 pudotuspeliä, joissa hän keräsi tehopisteet 22+32=54.
Urallaan Jussila pelasi 139 maaottelua ja oli vuonna 2008 Tšekissä voittamassa Suomen ensimmäistä maailmanmestaruutta sekä kaksi vuotta myöhemmin toista.
Vuosina 2013–2021 Jussila toimi Sveitsin maajoukkueen valmennusryhmässä. Elokuussa 2022 hänet nimitettiin Suomen miesten salibandymaajoukkueen päävalmentajaksi vuosiksi 2023–2024. Hän valmensi Suomen kultaan heti ensimmäisissä maailmanmestaruuskisoissaan.
Unohdettu Waltari

Unohdettu Waltari on Juri Nummelinin kirja Mika Waltarin harvinaisista teoksista. Teoksen julkaisi BTJ Kustannus Waltarin juhlavuonna 2008.
Sisältö.
Esipuheessa Nummelin toteaa Mika Waltarin olevan todennäköisesti Suomen tunnetuin kirjailija. ”Kaikki sellaiset, jotka kirjoja ylipäätään lukevat, ovat lukeneet ainakin yhden tai kaksi Waltarin teosta ja jokainen tietää useita nimeltä ja osaa sujuvasti selittää, mistä niissä päällisin puolin on kyse.” Waltari oli kuitenkin niin tuottelias kirjailija, että hänen tuotantoonsa kuuluu paljon teoksia, joita ei ole luettu pitkään aikaan. Waltari kirjoitti runsaasti myös salanimillä.
Nummelin toteaa, ettei näe mitään syytä, miksi esimerkiksi Waltarin kauhunovellikokoelmaa "Kuolleen silmät" ei voisi julkaista uudelleen. Waltari itse ei sallinut salanimellä Kristian Korppi kirjoittamansa teoksen uudelleenjulkaisua. Nummelinin mielestä Englannissa, Yhdysvalloissa tai Ranskassa Waltarin kokoluokkaa olevan kirjailijan kaikki vähänkin kiinnostavat tekstit olisi jo moneen kertaan julkaistu uudestaan, varsinkin kun niistä löytää toistuvasti viitteitä kirjailijan tunnetumpaan tuotantoon”.
Emmanuel Mathias

Emmanuel Mathias (s. 3. huhtikuuta 1986 Kaduna, Nigeria) on nigerialais-togolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Israelin pääsarjassa pelaavaa Hapoel Petah Tikvaa.
Seurajoukkueura.
Mathias aloitti uransa synnyin maassaan Nigeriassa BCC Lionsin junioreissa, josta hän siirtyi togolaisseuraan Étoile Filante de Loméen vuonna 2004. Mathias vietti Togossa kaksi vuotta, jonka jälkeen hän siirtyi Tunisiaan Espéranceen. Joukkueen riveissä Mathias voitti Tunisian-mestaruuden, sekä kahdesti Tunisian cupin vuosina 2006 ja 2007. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi lainasopimuksella EGS Gafsaan vuonna 2007. Sopimuksen päätyttyä Mathias siirtyi Israeliin Hapoel Petah Tikvaan vuonna 2009.
Maajoukkueura.
Mathias sai tilaisuuden edustaa Togon maajoukkuetta saatuaan maan kansallisuuden vuoden 2004 lopulla. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Malia vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa. Mathias on edustanut Togoa yksissä Afrikan-mestaruuskisoissa.
Kun mikään ei riitä

Kun mikään ei riitä on Itse valtiaat -satiirisarjan hahmojen imitaatioäänillä tehty neljäs musiikki CD-levy vuonna 2005, joka sisältää 22 laulua. Se pohjautuu tv-elokuvaan Itse valtiaat – Agenttimusikaali sekä jaksoihin Kova vai pehmeä Sauli?, Demarihengen joululahja, Uusi tuleminen, Hyvinvoinnin lähteillä ja Viimeinen sanasota.
Michael Hurst

Michael Eric Hurst (s. 20. syyskuuta 1957 Lancashire, Englanti) on englantilaissyntyinen uusiseelantilainen näyttelijä ja ohjaaja, jonka tunnetuin rooli lienee Iolaus televisiosarjassa "Hercules".
Hurstin ollessa 7-vuotias hänen perheensä muutti Englannista Christchurchiin, Uuteen-Seelantiin. Hän opiskeli Papanui High Schoolissa, jonka jälkeen Hurst opiskeli vuoden Canterburyn yliopistossa. Tämän jälkeen 19-vuotias Hurst meni Court Theatreen, jossa hän opiskeli kaksi vuotta.
Vuonna 1982 Hurst siirtyi Aucklandin Mercury Theatreen, jossa hän toimi näyttelijänä tai ohjaajana yli kahdessakymmenessä näytelmässä vuoteen 1991 asti. Hurst esitti Uudessa-Seelannissa kuvatussa yhdysvaltalaisessa "Hercules"-televisiosarjassa sarjan nimikkopäähenkilön apuria ja toveria Iolausta kuuden tuotantokauden ajan vuosina 1995–1999.
Hurst on ollut naimisissa vuodesta 1988 lähtien näyttelijä Jennifer Ward-Lealandin kanssa, ja heillä on kaksi poikaa (s. 1997 ja s. 1999).
USL First Division

United Soccer Leagues First Division (lyh. USL-1) oli Yhdysvaltain ja Kanadan jalkapalloilun toiseksi korkein sarjataso Major League Soccerin jälkeen. Sarjaa ylläpiti United Soccer Leagues. Vuoteen 2004 asti sarja tunnettiin nimellä A-League. Eniten mestaruuksia, neljä kappaletta, voitti Seattle Sounders.
Ennen kautta 2010 useat joukkueet erosivat USL First Divisionistä ja perustivat kilpailevan North American Soccer Leaguen. Yhdysvaltain jalkapalloliitto ei antanut kummallekaan liigalle hyväksyntäänsä, vaan kaudella 2010 USL First Divisionin ja NASL:n joukkueet kilpailivat liiton hallinnoimassa väliaikaisessa USSF Division 2 Pro Leaguessa. Kaudeksi 2011 United Soccer Leagues yhdisti USL First Divisionin ja alemman sarjatason USL Second Divisionin uudeksi USL Pro -liigaksi.
Venturi-ilmiö

Venturi-ilmiö on Bernoullin lakiin liittyvä ilmiö, jossa virtaavan fluidin nopeus suurenee ja paine pienenee, kun se kulkee kavennetun putken läpi. Koska aineen tilavuusvirtausnopeuden (yksikkö m3/s) on pysyttävä vakiona, niin putken kaventuessa on virtausnopeuden (yksikkö m/s) suurennuttava, mikä johtuu jatkuvuusyhtälön toteutumisesta. Ja kun virtaavan fluidin nopeus kasvaa putken kaventuessa, on fluidin aiheuttaman paineen pienennyttävä.
Venturi-ilmiö on nimetty italialaisen fyysikon Giovanni Battista Venturin mukaisesti.
Yhtälöitä.
Bernoullin yhtälö.
Bernoullin yhtälö putkessa virtaavalle aineelle, jonka tiheys on vakio formula_1 (aine siis on kokoonpuristumaton) ja gravitaation aiheuttama kiihtyvyys formula_2, voidaan esittää muodossa 
formula_3,
missä putken pisteessä "1" putken korkeus on formula_4 ja aineen paine on formula_5. Vastaavasti putken pisteessä "2" putken korkeus on formula_6 ja aineen paine on formula_7.
Paine-ero putken eri kohdissa.
Jos kuitenkin tarkastellaan tilannetta, jossa putkella ei ole korkeuseroja (eli formula_4 = formula_6), niin Bernoullin yhtälöstä jätetään huomioimatta termit formula_10. Tällöin voidaan laskea putken pisteissä "1" ja "2" kulkevan aineen paineiden erot muokatulla Bernoullin yhtälöllä
formula_11,
joka siis kuvaa putkea, jossa pisteessä "2" putki on ohuempi kuin pisteessä "1".
Tilavuusvirta.
Tilavuusvirta kertoo, kuinka suuri tilavuus virtaavaa ainetta putken tietyn kohdan poikkileikkauksen läpi kulkee aikayksikköä kohden. Jatkuvuusyhtälön mukaisesti tilavuusvirta formula_12 on kokoonpuristumattomalle fluidille putken paksuudesta riippumatta vakio
formula_13,
missä siis formula_14 on putken kohdan "1" poikkileikkauksen pinta-ala ja formula_15 on putken kohdan "2" poikkileikkauksen pinta-ala. Tämä yhtälö yhdistettynä yllä olevaan paine-eroyhtälöön
formula_16
voidaan laskea putkessa virtaavan aineen tilavuusvirta yhtälöllä
formula_17.
Juhana Suninen

Juhana Suninen (s. 6. maaliskuuta 1976) on suomalainen tenorilaulaja.
Lapsuutensa ja nuoruutensa Juhana vietti Ylöjärven Kurussa. Suninen kävi lukion Ruovedellä, jossa hän osallistui aktiivisesti erilaiseen musiikkitoimintaan ja mm. soitti bändissä kitaraa.
Suninen tuli yleisön tietoisuuteen voittaessaan Jyväskylän kansainvälisen tenorikilpailun vuonna 2005. Laulukilpailumenestys jatkui vuonna 2006 Lappeenrannan laulukilpailuissa, joiden finalistina hänelle myönnettiin erikoispalkinto.
Syksyllä 2005 julkaistiin lauluyhtye Virtuoson esikoisalbumi "Virtuoso", jossa Suninen laulaa 1. tenoria. EMI Finland -levy-yhtiön julkaisema debyyttialbumi myi noin kuukaudessa hieman alle 30000 kappaletta. Myöhemmin yhtyeeltä on julkaistu levyt "Suuren meren suolaa" 2006 ja "Yö Enkelten - kauneimmat joululaulut" 2007.
Suninen on opiskellut laulua Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa vuosina 2001-2005, sekä osallistunut mestarikursseille opettajina muun muassa Esko Jurvelin, Jaakko Ryhänen ja Pietro Ballo. Lisäksi Suninen on valmistunut medianomiksi ääni-ilmaisun koulutusohjelmasta Tampereen ammattikorkeakoulusta vuonna 2001.
Juhana Suninen on vieraillut muun muassa Keski-Suomen alueoopperassa Jyväskylässä 2008-2009 "La Traviatan" Alfredona, 2006-2007 "Jevgeni Oneginin" Lenskinä, 2006 Oulun oopperassa Don Ottavion roolissa "Don Giovannissa", Suomen Kansallisoopperassa Don Luiginon roolissa "Matka Reimsiin" -oopperassa, sekä musikaalirooleissa ja ensembleissä muun muassa Tampereen Työväen Teatterissa, Kouvolan Teatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa sekä Valkeakosken kaupunginteatterissa. Vuonna 2007 Suninen sai vakituisen kiinnityksen Suomen Kansallisoopperan kuoroon. Virtuoso-yhtyeen kanssa Suninen on esiintynyt ympäri Suomea muun muassa Vantaan viihdeorkesterin, Pori Sinfoniettan, Vaasan kaupunginorkesterin, Kuopion kaupunginorkesterin ja Lapin sotilassoittokunnan solistina. Lisäksi yhtye on konsertoinut oman noin 10-jäsenisen viihdeorkesterinsa kanssa aktiivisesti.
Sunisen konserttiohjelmistoon kuuluu tenorisolistin osat muun muassa seuraavissa teoksissa: Bachin "Johannes"- ja "Matteus-passio", Mendelssohnin "Sinfonia nro 2" "Lobgesang", Brittenin "Serenadi tenorille, käyrätorvelle ja jousiorkesterille", Haydnin "Stabat mater" ja Mozartin "Requiem".
Suninen on myös säveltänyt kappaleita muun muassa Virtuoso-yhtyeelle, sekä toiminut äänittäjänä, tuottajana, miksaajana ja studiomuusikkona erilaisissa projekteissa. Suninen on vieraillut yhdessä Raimo Sirkiän kanssa Pentti Hietasen kokoelmalevyllä "Minun tieni" kappaleessa "Joka henkäykseen".
Henrika Tandefelt

Henrika Tandefelt (s. 1972 Helsinki) on Svenska litteratursällskapet i Finlandin tutkija. Tandefelt sai vuoden 2009 Tieto-Finlandia-palkinnon kirjallaan "Porvoo 1809: juhlamenoja ja tanssiaisia". 
Tandefelt sai myös 2009 Ruotsin akatemian myöntämän Axel Hirsch -palkinnon. Palkinto myönnetään merkittävälle historiateokselle tai elämäkerralle. Palkittu teos, "Konsten att härska – Gustaf III inför sina undersåtar", ilmestyi 2008 Svenska litteratursällskapet i Finlandin kustantamana ja perustuu Tandefeltin Helsingin yliopistossa keväällä 2007 hyväksyttyyn väitöskirjaan "Gustaf III inför sina undersåtar: Konsten att härska och politikens kulturhistoria".
Tandefelt kirjoitti ylioppilaaksi 1991. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1997 ja tohtoriksi 2007.
Javier Portillo

Javier García Portillo (s. 30. maaliskuuta 1982 Aranjuez, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Hérculesia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Vuonna 1994 Portillo liittyi Real Madridin junioreihin. Seitsemän kauden aikana junioreissa hän teki yhteensä 150 maalia ja rikkoi näin Raúlin nimissä olleen aikaisemman ennätyksen. Vuonna 2002 hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Real Madridin kanssa. 6. lokakuuta 2002 Portillo teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kotiottelussa Deportivo Alavésia vastaan. Hän teki ensimmäisellä kaudellaan korkeimmalla sarjatasolla viisi maalia kymmenessä ottelussa. Hän teki maalin myös Mestarien liigassa saksalaista Borussia Dortmundia vastaan 2–1 päättyneessä lohkovaiheen ottelussa.
Heinäkuussa 2004 Portillo lainattiin Italian Serie A:ssa pelanneeseen Fiorentinaan. Kesken kauden 2004–2005 Real Madridiin valmentamaan tullut Vanderlei Luxemburgo halusi Portillon palaavan takaisin Espanjaan. Seuraavaksi kaudeksi hänet kuitenkin jälleen lainattiin, tällä kertaa belgialaiseen Club Bruggeen.
Yhden kauden lainasopimuksen jälkeen hän palasi Madridiin. Joukkueen uudeksi valmentajaksi oli tullut Fabio Capello ja uusi hankinta Ruud van Nistelrooy oli myös liittynyt joukkueeseen. Lisäksi Real Madridissa aikaisemmin pelanneet hyökkääjät Raúl, Ronaldo ja Antonio Cassano olivat edelleen mukana, täten Portillolle ei löydetty enää roolia joukkueessa ja niin hänen sopimuksensa purettiin. Myöhemmin samana kesänä hän teki kaksivuotisen sopimuksen Espanjan korkeimmalle sarjatasolle nousseen Gimnàstic de Tarragonan kanssa.
Kausi 2006–2007 sujui Portillolta henkilökohtaisesti hyvin, tehtyään 11 maalia 34 ottelussa. Gimnàstic ei kuitenkaan säilynyt pääsarjassa vaan putosi takaisin Segunda Divisióniin. Heinäkuussa 2007 hänet hankittiin Osasunaan Real Madridiin palanneen Roberto Soldadon korvaajaksi. Portillo jäi navarralaisjoukkueessa kuitenkin vähälle peliajalle ja teki kahden ja puolen kauden aikana vain kolme maalia. Tammikuun 2010 siirtoikkunan kynnyksellä Portillo ja Osasuna purkivat vuoteen 2011 ulottuneen sopimuksensa, minkä jälkeen hän siirtyi pykälää alemmas Segunda Divisióniin sarjanoususta taistelleen alicantelaisen Hérculesin riveihin.
Rein Rannap

Rein Rannap (s. 6. lokakuuta 1953 Tallinna) on virolainen säveltäjä ja pianisti. Sen lisäksi hän on yksi "Eesti otsib superstaari" -ohjelman kolmesta tuomarista. Hänen isänsä Heino oli muusikko ja musiikkipedagogi ja äitinsä Ines viulusolisti ja musiikkikriitikko.
Koulutus.
Rannap opiskeli Tallinnan Musiikkikeskikoulussa (Tallinna Muusikakeskkool) 1965–1972. Sen jälkeen hän opiskeli Tallinnan valtiollisessa konservatoriossa 1972–1977 pianoa Virve Lippusin luokalla. Vuodesta 1977 vuoteen 1979 hän jatkoi opintojaan Moskovan konservatoriossa jatko-opiskelijana Lev Naumovin luokalla. Vuonna 1991 hän lähti Etelä-Kalifornian yliopistoon opiskelemaan maisteriksi ja tohtoriksi säveltämistä Stephen Hartken luokalla.
Moltke

Moltke on vanha saksalais-tanskalainen aatelissuku. Osa suvusta kulkee nimellä von Moltke.
Suku on lähtöisin Mecklenburgista ja se on vaikuttanut Tanskassa ainakin 1200-luvun lopulta alkaen. Adam Gottlob Moltke korotettiin Tanskassa vuonna 1750 maakreiviksi ja useat hänen sukuhaaransa edustajat kohosivat 1700- ja 1800-luvulla hyvin korkeisiin asemiin Tanskan hovissa ja hallituksessa. Preussissa puolestaan tuli tunnetuksi sotamarsalkka Helmuth von Moltken sukuhaara, josta tuli useita merkittäviä sotilaita 1800- ja 1900-luvuilla. Jotkin suvun edustajat vaikuttivat 1300- ja 1400-luvuilla myös Ruotsissa.
Thomas Bührer

Thomas Bührer (s. 30. tammikuuta 1968) on sveitsiläinen suunnistaja ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edusti suomalaista OK 77:ää.
Bührer voitti viestisuunnistuksen MM-kultaa vuosina 1991, 1993 ja 1995. Ensimmäisen ja ainoan henkilökohtaisen MM-kultansa Bührer voitti vuonna 2003 pitkällä matkalla. EM-kilpailuissa Bührer voitti kultaa Truskavetsissa 2000 viestissä ja Sümegissä 2002 pitkällä matkalla.
HMS Galatea (71)

HMS Galatea (viirinumero 71) Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä Greenockista Skotlannista, missä köli laskettiin 2. kesäkuuta 1933. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 14. elokuuta 1935.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivastoon hävittäjien lippulaivaksi. Toisen maailmansodan syttyessä alus määrättiin palaamaan Englantiin, ja se osallistui helmi-maaliskuussa 1940 saksalaisten kauppa-alusten Vigosta merelle pääsyn estämiseen.
Huhtikuussa alus osallistui Norjan taisteluihin ja toukokuussa siirrettiin Noreen 2. risteilijäviirikön lippulaivaksi. Alus oli kuitenkin osa Kotilaivastoa toukokuuhun 1941 ollen lokakuusta 1940 tammikuuhun 1941 huollettavana telakalla. Huollossa alukselta poistettiin katapultti ja sille asennettiin kaksi neliputkista kahdennaulan ja kahdeksan yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukselle asennettiin myös tutka tyyppiä 279. Alus osallistui Saksan laivaston taistelulaiva "Bismarckin" metsästykseen.
Heinäkuussa alus siirrettiin Välimeren laivastoon, jonne se siirtyi Punaisen meren kautta. Aluksen kotisatamana oli marraskuussa Malta osana Force K:ta, jonka tehtävänä oli häiritä Italian ja Pohjois-Afrikan välisen saattuereitin liikennettä.
"Galateaan" osui kaksi Saksan laivaston sukellusveneen "U-557" laukaisemaa torpedoa keskilaivaan ja se upposi 14. joulukuuta 1941 Aleksandrian edustalla lähes välittömästi. Aluksen mukana menetettiin aluksen kapteeni E. W. B. Sim ja 22 muuta upseeria sekä 448 miehistönjäsentä.
Argaios II

Argaios II (, 300-luku eaa.) oli ehkä Makedonian kuningas vuonna 393 eaa. 
Diodoros Sisilialaisen mukaan illyrialaiset hyökkäsivät Makedoniaan vuonna 393 eaa. Kuningas Amyntas III pakeni, ja illyrialaiset asettivat Argaioksen valtaistuimelle. Illyrialaiset tekivät kuitenkin yleensä vain ryöstöretkiä, eikä nukkehallitsijan asettamista pidetä todennäköisenä. On mahdollista, että Argaios ei koskaan hallinnut. Argaioksen tarkempi henkilöllisyys ei myöskään ole tiedossa. 
Erään toisen näkemyksen mukaan Argaios oli kuninkaana vuosina 385-383 eaa., kun Makedonia oli Olynthoksen vallan alla. Argaios saattaa myös olla sama Argaios, joka havitteli kruunua vuonna 360 eaa., kun Filippos II oli noussut valtaistuimelle.
Flynkilpikonna

Flynkilpikonna ("Carettochelys insculpta") on pystytaivuttajien alalahkoon kuuluva kilpikonnalaji. Se on sukunsa Carettochelys ainoa laji ja flynkilpikonnien heimon (Carettochelyidae) ainoa elävä edustaja. Flynkilpikonnaa tavataan eteläisestä Uudesta-Guineasta ja Australian Pohjoisterritoriosta. Alalajeja ei tunnisteta.
Flynkilpikonna on makean veden kilpikonna, mutta saattaa elää myös murtovedessä. Flynkilpikonnat voivat kasvaa 20 kilogrammaa painaviksi ja 70-75 senttimetriä pitkiksi. Flynkilpikonnat ovat kaikkiruokaisia. Se munii 15-22 munaa.
Flynkilpikonnalla on nahkamainen harmaanvihreä kilpi ja surkastunut valkoinen plastron eli alakilpi. Sen raajat ovat merikilpikonnien tapaan räpylämäiset ja kynsillä varustetut. Nuorilla yksilöillä kilven reuna on sahalaitainen. Flynkilpikonnalla on kärsämäinen kuono ja isot silmät. Eläin on hyvin arka ja yöaktiivinen. Se elää hiekkapohjaisissa joissa, missä on hidas virtaus. Kilpikonna kaivautuu hiekkaan lapioimalla sitä kilpensä päälle eturäpylöillään. Flynkilpikonnan levinneisyysalue kattaa Uuden-Guinean eteläosat ja Australian pohjoisosat. Laji löydettiin Uuden-Guinean saarelta jo 1700-luvulla, mutta Australiasta ensihavainto tehtiin vasta vuonna 1969.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee flynkilpikonna erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Uudessa-Guineassa elää noin 90 prosenttia flynkilpikonnista, mutta siellä lajin populaatioita uhkaa metsästys, sillä paikalliset käyttävät ravinnoksi sen munia, joita myös viedään kansainvälisille markkinoille.
Pressiklubi (televisio-ohjelma)

Pressiklubi oli vuosina 2005–2018 esitetty television viihteellinen ajankohtaisohjelma, joka käsitteli viikon uutisia sekä yleisesti suomalaista mediaa. Ohjelmassa oli juontajan lisäksi kaksi vaihtuvaa journalistijäsentä sekä viikon ajankohtainen vieras.
Ohjelman kehitti vuonna 2005 Timo Harakka, joka toimi juontajana ja tuottajana kevääseen 2007. Konsepti on Ylen oma.
Ohjelma palasi ruutuun tammikuussa 2009 Harakan tuottamana, mutta vetäjäksi tuli Ruben Stiller. Yle ilmoitti helmikuussa 2017 Stillerin jättävän Pressiklubin kevään 2017 jälkeen. Uudeksi vakituiseksi juontajaksi tuli syksyllä 2017 Sanna Ukkola, joka oli aiemmin toiminut muutaman kerran Stillerin tuuraajana.
Ohjelman tunnusmusiikkina oli jazzyhtye U-Street All Starsin kappale ”Super Treat” albumilta "Bowling".
Perjantai-iltaisin esitetyllä ohjelmalla oli katsojia 200 000:n molemmin puolin. Ohjelmaa esitettiin alun perin Yle TV2:lla. Tammikuussa 2014 ohjelma siirtyi Yle TV1:lle. Siirryttyään TV1:lle ohjelman katsojaluvut nousivat parhaimmillaan lähes puoleen miljoonaan.
Ohjelma palkittiin Kultaisella Venlalla vuosina 2011 ja 2013. Ohjelma lopetettiin toukokuussa 2018.
Idänruskokäärme

Idänruskokäärme ("Pseudonaja textilis") on laji myrkkytarhakäärmeiden heimossa. Laji elää Itä-, Keski- ja Pohjois-Australiassa ja sitä on löydetty myös Uudesta-Guineasta, mutta kyseessä on todennäköisesti erillinen laji. Idänruskokäärme on yksi tappavimmista käärmeistä ja aiheuttaa eniten käärmeenpuremasta johtuneita kuolemantapauksia Australiassa. Laji kasvaa 1,5–2,2 metrin mittaiseksi. Ravinnoksi kelpaavat monet eläimet, kuten liskot, sammakot, linnut ja jyrsijät. Idänruskokäärme munii 8–35 munaa. Se viihtyy kuivissa metsissä ja pensaikoissa sekä savanneilla. Idänruskokäärmeen väritys vaihtelee vaaleanruskeasta lähes mustaan. Nuoret käärmeet tuntee tasavärisistä aikuisista niskan mustasta juovasta. Ne voivat olla myös kokonaan täynnä mustia, punaisia tai kermanvalkoisia raitoja. Idänruskokäärme on levinnyt laajalle alueelle ja on aktiivinen sekä päivällä että yöllä. Uhattuna käärme nostaa yläruumiinsa ylös S-kirjaimen muotoon ja avaa suunsa iskien samalla nopeasti ja aggressiivisesti kohti uhkaajaansa.
Tiikerikäärme

Tiikerikäärme ("Notechis scutatus") on myrkkytarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji. Helpon ärtyneisyytensä takia tiikerikäärme kuuluu maailman vaarallisimpiin käärmeisiin. Laji voi kasvaa 2,1 metrin mittaiseksi. Väriltään tiikerikäärme on ruskeanmusta päältä keltaisin juovin ja keltainen alta. Kiiltävässä ja pyöreässä päässä on pienet silmät. Puolustautuessaan tiikerikäärme litistää kaulansa uhkailueleenä ennen kuin iskee. Se elää Australiassa lounaassa ja kaakossa sademetsissä, soilla ja ihmistoiminnan läheisyydessä. Tiikerikäärme munii 10-90 munaa. Ravinnoksi kelpaavat kaikki sopivan kokoiset maaselkärankaiset.Tiikerikäärme voi levittää hupun varoitukseksi kuten kobrat. Tiikerikäärmeen myrkky lamauttaa uhrin sydämen. Myrkky voi tappaa ilman vastamyrkkyä tunnissa. 
Tiikerikäärme on sukunsa "Notechis" ainoa edustaja. Lajia mustatiikerikäärme ("Notechis ater") pidetään nykyään tiikerikäärmeen synonyyminä.
Pausanias (Makedonia)

Pausanias oli Makedonian kuningas noin vuonna 394 eaa. Pausaniaan isä oli kuningas Aeropos II, joka puolestaan oli Perdikkas II:n poika.
Aeropos kuoli sairauteen vuonna 395/394 eaa. Hänen seuraajakseen valittiin eräs Amyntas II, joka oli Perdikkas II:n lapsenlapsi tämän pojan Menelaoksen kautta. Amyntaan murhasi kuitenkin pian eräs Derdas ja Pausanias valittiin kuninkaaksi. Pausanias kuoli kuitenkin pian tämän jälkeen, ehkä salamurhan uhrina. Salamurhan takana oli luultavasti Amyntas III.
HSUPA

HSUPA eli "High-Speed Uplink Packet Access" on tekniikka, jolla 3G-puhelimen lähetysnopeus (uplink) nousee ja lähetyslatenssi laskee. Nopeutus on saatu samantyyppisillä ratkaisuilla kuin mitä HSDPA tekee vastaanottosuunnalle, eli paremmalla modulaatiolla ja nopeammalla hukkuneen paketin uudelleenlähetyksellä. HSUPA:n pienempi latenssi mahdollistaa interaktiivisten pelien sujuvan käytön. Jotta päätelaite voisi hyödyntää ominaisuuksia, myös käytettävän tukiaseman täytyy tukea niitä. Pääasiassa HSUPA-tekniikkaa hyödynnetään langattomissa modeemeissa. Seuraavassa kaaviossa on näistä esimerkkejä.
Versiot.
HSUPA:lle on määritelty eri kategorioita.
Verkkotilanne Suomessa.
Kaikki kolme operaattoria (Telia Company, DNA ja Elisa) tukivat 5,76 Mbit/s HSUPA:a. UMTS 900 MHz tekniikalla peitto saatiin kattavaksi syrjäseutuja myöten, sillä matalamman taajuuden ansiosta tukiaseman kantama on pidempi. 3G-verkkojen purkaminen alkoi vuonna 2023 ja sen pitäisi valmistua vuonna 2024.
Tarve.
Tarve nopeammalle lähetysnopeudelle tuli esiin muun muassa pilvitallennuksen yleistymisen vuoksi. Kotioloissa käytetään yhä enenevässä määrin langattomia yhteyksiä. Ennen HSUPA-tekniikkaa suurin lähetysnopeus oli 128 kbit/s ja myöhemmin 384 kbit/s. Vasteaika oli 80-130 ms mikä on nopeaa pelikäyttöä ajatellen liikaa. HSUPA:n ja myöhemmin HSPA+:n yleistyttyä vasteaika on enää puolet alkuperäisestä.
Valokuvien ja videoiden välitön siirto yleistynee HSUPA:n ansiosta. Suuria flash-muistikortteja ei puhelimessa tarvita, jos kaikki menee suoraan nettipalvelimelle tai omaan kotikoneeseen.
900 MHz 3G-verkot ovat laajentuneet voimakkaasti 2010-luvulle tultaessa, ja niiden avulla hyvät HSUPA/HSDPA -nopeudet saadaan laajemmalla alueella. 900 MHz HSUPA:aa tukeva 3G-verkko antaa suurelle osalle suomalaisia mukavan nettilähetysnopeuden esim. kesämökiltä, maaseudulta tai junan kyydistä. 3G-sukupolvea edustavia HSUPA/HSDPA-tekniikoita seurasi entistä nopeammat 4G-sukupolven tiedonsiirtotekniikat.
Kilpailevat tekniikat.
Suomessa haja-asutusalueiden internetyhteydeksi oli 3G-verkkojen lisäksi tarjolla Digitan Flash-OFDM -tekniikkaan perustuva 450 MHz verkko. Sen käyttäjämäärät jäivät kuitenkin vähäisiksi ja tekniikan vanhentumisen sekä päätelaitteiden valmistuksen lopettamisen myötä Flash-OFDM-tekniikan käyttö verkossa lopetettiin vuoden 2012 loppuun mennessä. Maaliskuussa 2011 Digita luovutti verkon Datamen hallintaan joka suunnitteli taajuusalueen hyödyntämistä CDMA-tekniikalla. Datame ajautui kuitenkin konkurssiin vuonna 2013.
Haittapuolet.
Nopea langaton dataliikenne vaatii puhelimelta prosessointitehoa ja lineaariset (=huonon hyötysuhteen) vahvistimet, joten akku saattaa tyhjentyä hyvinkin nopeasti ja puhelin lämmetä voimakkaasti. Tosin modeemikäytössä sähkön riittävyys ei ole ongelma. Ulkoisen lisä-antennin käytöllä voidaan lisätä akkukestoa, nopeutta ja kuuluvuusaluetta mutta ne maksavat erikseen.
Radka Brožková

Radka Brožková (s. 21. kesäkuuta 1984) on tšekkiläinen suunnistaja ja MM-mitalisti. Seuratasolla hän edustaa ruotsalaista OK Ravinenia. Aikaisemmin hän on edustanut tšekkiläistä SC Jíčíniä.
Nuorten MM-kilpailuissa 2004 Brožková voitti hopeaa keskimatkalta. Olomoucin MM-kilpailuissa 2008 hän voitti pronssia keskimatkalta.
Hänen vanhempi siskonsa Dana on suunnistuksen maailmanmestari.
Niilo Lehtinen

Juho Niilo Lehtinen (26. marraskuuta 1893 Jyväskylä – 3. toukokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen lakimies ja Suomen ensimmäinen valtakunnansovittelija 1962–1963. Työriitojen sovittelijana hän saavutti osapuolten luottamuksen avoimella ja maltillisella olemuksellaan ja kyvyllään havaita erimielisyyksien olennaiset kohteet. Tämä tehtävä oli pitkään osa-aikainen tilapäistyö, joten varsinaisen työnsä hän teki asianajajana. Asianajajan työnsä hän jätti vasta siirtyessään Tampereen piirisovittelijan paikalta kokopäiväiseksi valtakunnansovittelijaksi.
Lehtinen kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1912 ja suoritti oikeustutkinnon 1916 sekä molempien oikeuksien kandidaatin tutkinnon 1916. Hovioikeuden auskultanttina hän toimi Vaasan hovioikeudessa ja sai varatuomarin arvon 1921. Oikeustieteen kunniatohtorin arvon hän sai 23. huhtikuuta 1963 järjestetyssä promootiossa.
Niilo Lehtinen aloitti työuransa sosiaalihallituksen ensimmäisenä sihteerinä 1919 ja siirtyi saman vuoden lopulla apulaiseksi Helsingin Lakiasiaintoimistoon. Vakuutusneuvoston sihteerinä hän toimi 1920–1923. Eduskunnan talousvaliokunnan sihteerinä hän oli 1921–1923.
Vuonna 1923 Lehtinen muutti Tampereelle osakkaaksi Rekola &amp; Lehtinen -asianajotoimistoon ja vuodesta 1937 hänellä oli oma asianajotoimisto Tampereella. Siellä hän toimi myös Työkeskus Ahjolan ja Tampereen Kaupunkilähetyksen johtokunnan puheenjohtajana. Sosiaaliministeriön määräämänä työriitojen sovittelijana hän toimi vuodesta 1926 lähtien. Vuonna 1951 Lehtinen teki opintomatkan Englantiin ja 1956 hän työskenteli työrauhakomitean puheenjohtajana.
Varatuomari Lehtinen toimi työriitojen sovittelijana Tampereen piirissä vuodesta 1926 lähtien ja hän hoiti samaa tehtävää myös Helsingin piirissä vuodesta 1958 alkaen, kunnes tasavallan presidentti nimitti hänet 23. lokakuuta 1962 työriitojen valtakunnansovittelijan tehtävään. 
Niilo Lehtinen menehtyi dramaattisesti liikarasituksesta aiheutuneeseen sairauskohtaukseen valtakunnansovittelijan neuvottelupöydän ääreen toukokuussa 1963 poikkeuksellisen raskaan lakkoaallon jälkeen. Hän kuoli illalla kello 19 Helsingissä Suomen Työnantajain Keskusliiton huoneistossa, kun oli hetkeä aikaisemmin onnistunut sovittelemaan sähkömiesten lakkoa koskevan työriidan.
William Wilson

William Wilson (13. marraskuuta 1844 Lontoo, Englanti – 1. kesäkuuta 1912 Glasgow, Skotlanti) oli skottilainen toimittaja ja uintivalmentaja. Wilson kehitti useita kilpauinnin tieteellisiä tekniikoita. Vuonna 1883 Wilson julkaisi "The Swimming Instructor" -kirjan (suom. "Uinninohjaaja"), joka on yksi ensimmäisistä uintia käsittelevistä teoksista. Teoksessaan Wilson määritteli modernit käsitteet vetojen tehokkuudesta, harjoittelusta, käännöksistä ja turvallisuudesta.
Vesipallo.
Vuonna 1877 Wilson kehitti säännöt uudelle joukkuelajille, vedessä pelattavalle pallopelille, jota hän kutsui ”vesijalkapalloksi”. Ensimmäinen peli pelattiin Dee-joen rantojen välissä Bon Accord -festivaaleilla Aberdeenissa, Skotlannissa. Rannoille asetettiin lippuja 2,5–3 metrin välein ja pelaajat käyttivät pallona "pulu"a, intialaisesta kumista tehtyä pehmeää palloa. Ottelu oli koko pelialueen mittainen painiottelu, mutta se oli sen aikaisten katsojien suosiossa.
Vuonna 1885 Ison-Britannian Uimaliitto (Swimming Association of Great Britain) tunnusti nykyään vesipalloksi kutsutun lajin ja liitto laajensi Wilsonin ohjeistuksia. Nämä säännöt olivat perustana kansainvälisen uimaliiton, FINAn, säännöille, kun laji levisi Eurooppaan, Amerikkaan ja Australiaan.
Hengenpelastaminen.
Vuonna 1891 Wilson julkaisi lukuisia lehtiartikkeleita hengenpelastusharjoituksista ja hän palkitsi paikallisia uimakerhoja hengenpelastustekniikoiden kehittämisestä. Wilsonin tekniikat levisivät eräänlaisen käsikirjan mukana ja osoituksena Wilsonin saavutuksista hänet valittiin ensimmäiseksi Kuninkaallisen hengenpelastusliiton (Royal Lifesaving Society) puheenjohtajaksi ("Life Governor").
Pogona

Pogona on agamien heimoon kuuluva liskosuku. Suku käsittää kuusi lajia, joista muun muassa parta-agamaa ("Pogona vitticeps") käytetään lemmikkieläimenä. Lajeilla on kameleonttien tapaan kyky vaihtaa väriä. Lajien levinneisyys on Australia.
JDoom

JDoom (tunnetaan myös nimellä Doomsday) on tehty alkujaan antamaan uuden ilmeen Doom-tyylisille peleille antamalla mahdollisuuden käyttää 3D-grafiikkaa peleissä. Kuten muissakin Doom-peliporteissa pelaaja voi hyppiä ja katsella vapaasti. JDoom on ainut suomalainen Doom-peliportti.
HMS Penelope (97)

HMS Penelope (viirinumero 97) Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 13. marraskuuta 1936.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikköön, mistä alus palasi 1940 Englantiin. Norjan taisteluissa alus ajoi 11. huhtikuuta karille Vestfjordissa vaurioituen pahoin. Aluksen korjaukset valmistuivat vasta heinäkuussa 1941.
Lokakuussa alus lähetettiin uudelleen Välimerelle ja se saapui 21. lokakuuta Maltalle Force K:hon. Alus vaurioitui osuessaan miinaan samalla partiomatkalla, jolla "HMS Neptune" upposi. Maltalla alus sai telakalla lisävaurioita lähelle osuneista lentopommeista. Se lähti 8. huhtikuuta 1942 Maltalta korjattavaksi Yhdysvaltoihin New Yorkin laivastontelakalle.
"Penelope" palasi 1. syyskuuta palvelukseen. Se saapui vuoden 1943 alussa Välimerelle, missä alus liitettiin Force Q:hon tukikohtanaan Bônen niemimaa. Alus tulitti muun muassa kesäkuussa Pantelleriaa ja Lampedusaa 15. risteilijäviirikön kanssa. Elokuussa alus oli Sisilian maihinnousussa, syyskuussa Salernon maihinnousussa sekä kuljetti miehistysjoukkoja Tarantoon.
Risteilijä lähti 6. lokakuuta Aleksandriasta Aigeianmerelle risteilijä "HMS Siriuksen" ja hävittäjien "HMS Faulknorin" ja "HMS Furyn" kanssa Scarpanton salmen kautta estämään Saksan Lerokselle matkaavan maihinnousukuljetuksen. Osasto joutui Saksan ilmavoimien 3. syöksypommitusrykmentin Junkers Ju 87 -koneiden hyökkäykseen. "Penelopen" yläkannen oikealle puolelle Y-tornin taakse osui 250 kilon pommi, joka läpäisi kannen jääden kuitenkin suutariksi. Aluksen viereen tuli lisäksi kaksi 500 kilon pommin osumaa, joiden sirpaleet vaurioittivat alusta. Alukseen tulleen neljä kertaa kahden jalan reiän aiheuttama vuoto aiheutti neljän asteen kallistuman. Lähelle osuneet pommit katkaisivat virran neljän tuuman ilmatorjuntatykeistä, tutkavaroittimelta sekä kuuden tuuman pääaseiden tulenjohdosta.
Aluksen pelastuksena oli omien lentokoneiden antama suoja, jonka avulla osasto aloitti paluumatkan Aleksandriaan. Osasto saapui 8. lokakuuta satamaan. "Penelope" oli korjattavana kolme viikkoa, jona aikana aluksen pahimmat vauriot saatiin tilapäisesti korjattua.
Vuoden lopulla alus siirrettiin Biskajanlahdelle etsimään saksalaisia saarronmurtajia, mutta se palasi tammikuussa 1944 Välimerelle Anzion maihinnousuun.
"Penelopen" ollessa paluumatkalla sillanpäästä Napoliin siihen osui 18. helmikuuta Saksan laivaston sukellusvene "U-410:n" laukaisema torpedo, joka upotti aluksen.