tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Blaster Master 2

Blaster Master 2 () on Sunsoftin julkaisema ja Software Creations Ltd.:n kehittämä ammuntapeli Sega Mega Drivelle. Peli on kuuluu "Blaster Master" -sarjaan.
Juoni.
On kulunut neljä vuotta siitä, kun Jason Frudnick taisteli SOPHIA-taistelutankkinsa avulla maanalaisia mutantteja ja niitä kontroloivaa "Plutonium Bossia" vastaan. Eräänä päivänä 19-vuotias Jason joutuu oudon salamaniskun kohteeksi ja hän menettää tajuntansa. Kun hän myöhemmin herää, on SOPHIA palasina ja suurin osa osista on viety. Pian Jason ymmärtää, että mutantit ovat palanneet ja tällä kertaa ne pyrkivät varastettujen osien avulla rakentamaan robottiarmeijan, jolla ne voivat tuhota koko maailman. Jasonin on pysäytettävä ne jälleen, mutta ilman SOPHIA:a se ei voi onnistua. Hän joutuu siis rakentamaan SOPHIA:a uudestaan ja ehostaa samalla sen ulkonäköä. 29 päivää myöhemmin tankki on taisteluvalmis ja Jason on valmiina ajamaa vuorille, josta seikkailu voi alkaa. 
Pelaaminen.
Pelissä sivupersoonasta kuvattu tasohyppelyosuus on enimmillään kuin aikaisemmissa peleissä. Myös Jasonin sisätiloissa käymät taistelut ovat kuvattu sivusta päin ja näissä Jason voi ampua aseellaan mihin suuntaan tahansa. Ainoastaan tasojen välissä tapahtuvat tunnelikohtaukset, joissa käytetään ainoastaan SOPHIA:a, on kuvattu ylhäältä päin.
Pelissä on paljon uudistuksia aiempiin osiin verrattuna. Jokaisessa tasossa (lukuun ottamatta viimeistä) on peräti kaksi vastustajaa, jotka on hoidettava, ennen kuin seuraavaan tasoon voi lähteä. Pelissä on myös enemmän uusia hankittavia lisätarvikkeita, joista tunnetuimmat ovat Tankkiin kytkettävä jättiläispora ja Jasonin suihkureppu.
Władysław Stachurski

Władysław Stachurski (27. maaliskuuta 1945 – 13. maaliskuuta 2013) oli puolalainen jalkapallopuolustaja ja -valmentaja.
Ura pelaajana.
Stachurski pelasi koko uransa ajan Legia Varsovassa. Hän aloitti seuran takalinjoilla 1964 ja oli urallaan voittamassa seuran kanssa kahta Puolan mestaruutta. Palkintokaappi täydentyi myös kahdella cupin mestaruudella ja Stachurski pääsi myös valloittamaan Euroopan kenttiä, kun Legia eteni Euroopan cupissa aina välieriin saakka kaudella 1969/70. Puolan maajoukkueessa Stachurski esiintyi kahdeksan kertaa tehden yhden maalin.
Ura valmentajana.
Pelaajauransa jälkeen Stachurski teki uraa myös valmentajana. Hän aloitti vuonna 1988 Zawisza Bydgoszczin peräsimessä ja siirtyi 1990 Legia Varsovaan. Hänen johdollaan seura ei kuitenkaan onnistunut puolustamaan mestaruuttaan ja urakka jäi yhden kauden mittaiseksi. Kaudella 1994/95 hän valmensi Widzew Łódźia ja saavutti mestaruushopeaa. Tämän menestyksen jälkeen hän siirtyi Puolan maajoukkueen peräsimeen, mutta pesti jäi varsin lyhyeksi.
Kaudeksi 1996/97 Stachurski palasi Legia Varsovan valmentajaksi ja johdatti seuran liigassa hopealle. Uransa ensimmäisen pokaalin hän nappasi Puolan cupissa. Kaudella 2003/04 hän valmesni vielä liigaan noussutta Świt Nowy Dwór Mazowieckia.
Stachurski kuoli 13. maaliskuuta 2013 Varsovassa 67-vuotiaana.
Krasnokamskin piiri

Krasnokamskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1938 perustetun piirin pinta-ala on 958 neliökilometriä. Asukkaita on 70 500 henkeä (vuonna 2009).
Krasnokamskin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Etelässä se rajoittuu Permin, lännessä Nytvan, pohjoisessa Iljinskin ja koillisessa Dobrjankan piireihin sekä kaakossa Permin kaupunkiin. Pinta-alasta 60 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, turve, tiilisavi, hiekka, sora ja kivennäisvedet.
Piiriin kuuluu Krasnokamskin kaupunki, Overjatan kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä Maiskin ja Strjapunjatan maalaiskunnat. Hallinnollinen keskus on Krasnokamsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 77.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 89,5 % venäläisiä, 3,3 % tataareja ja 1,5 % komipermjakkeja. Kaupunkiväestön osuus on 81,1 %.
Piirin kautta kulkee Kirovin ja Permin välinen rautatie sekä Kazanin ja Permin välinen maantie. Talous perustuu sellu- ja paperiteollisuuteen. Lisäksi on rakennustarvike- ja metalliteollisuutta. Maatalous on erikoistunut lihan ja maidon tuotantoon sekä vihannesten ja perunan viljelyyn.
Piirissä toimii ammattikoulu, sellu- ja paperiteknikumi, lääketieteellinen opisto, kolme lasten musiikkikoulua ja taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo, taidegalleria ja paikallinen TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy "Krasnokamskaja zvezda" (”Krasnokamskin tähti”).
Pastoraatti

Pastoraatti (uudismuodoste latinan pastori-sanasta; keskiajan latinaksi "pastoratus," , paimen) tarkoittaa kirkkoherran johtamaa seurakuntaa, kirkkoherrakuntaa tai kirkkopitäjää eli kirkkoherran virka-aluetta, mutta nimitystä käytetään myös kirkkoherranvirasta. Ruotsissa pastoraatti koostuu yhdestä tai useammasta seurakunnasta.
Ruotsin kirkossa voivat useammat seurakunnat muodostaa pastoraatin. Se on yhteistyön muoto, jossa seurakunnat yhdessä vastaavat perustehtävistään. Työnjako seurakunnan ja pastoraatin välillä määritellään "seurakuntaohjesäännössä" (). Pastoraatti vastaa usein taloudesta, henkilöstöstä, kiinteistöhallinnosta ja hautaustoimesta. Vuoteen 2014 saakka pastoraattia vastasi seurakuntayhtymä ("kyrklig samfällighet").
Vuonna 2021 oli Ruotsin kirkossa 1329 seurakuntaa ja 254 pastoraattia. Pastoraatteihin kuului 971 seurakuntaa. Jos seurakunta kuuluu pastoraattiin, sen johdossa on seurakuntaneuvosto, jonka pastotraatin kirkkovaltuusto valitsee. Pastoraatin ja siihen kuuluvien seurakuntien toimintaa johtaa kirkkoherra, joka seurakuntaneuvostojen kanssa vastaa siitä, että seurakuntien perustehtävä toteutuu.
Pastoraattiin kuuluvassa seurakunnassa on työjohdossa pappi, josta käytetään nimitystä "seurakuntapaimen" ("församlingsherde").
Permin piiri

Permin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1939 perustetun piirin pinta-ala on 3 753 neliökilometriä. Asukkaita on 87 000 henkeä (vuonna 2009).
Permin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Krasnokamskin ja Dobrjankan piireihin sekä Permin kaupunkiin, koillisessa Tšusovoin, kaakossa ja etelässä Kungurin, lounaassa Osan sekä lännessä Ohanskin ja Nytvan piireihin. Pinta-alasta huomattava osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, hiekka ja sora.
Piiriin kuuluu Jugo-Kamskin kaupunkikunta sekä 24 maalaiskuntaa: Beršet, Dvuretšenskoje (keskuspaikka Ferman asema), Froly, Gamovo, Holovskoje (Skobelevka), Jug, Kojanovo, Kondratovo, Kukuštan, Kultajevo, Kurašim, Ljady, Lobanovo, Mostovaja, Muljanka, Nižnije Mully, Palnikovskoje (Nižni Palnik), Platošino, Roždestvenskoje, Savinskoje (Pesjanka), Sokol, Sylva, Ust-Katška, Zabolotskoje (Gorški). Hallinnollinen keskus on Permin kaupunkipiirikuntaan kuuluva Verhnije Mully. Asutuskeskuksia on yhteensä 226.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 86,8 % venäläisiä, 4,7 % tataareja ja 2,8 % komipermjakkeja. Seudulla asuu Permin aluepiirin pohjoisin tataariryhmä, Mullyn tataarit. Piirissä on runsaasti huvila-asutusta. Kesäisin väkiluku nousee 250–300 tuhanteen.
Piirin kautta kulkee Permin ja Jekaterinburgin välinen maantie ja rautatie sekä Permin ja Osan välinen maantie. Piirin alueella sijaitsee Permin kansainvälinen lentoasema Bolšoje Savino.
Pääelinkeinot ovat teollisuus sekä maidon, lihan ja vihannesten tuotantoon erikoistunut maatalous. 
Piirissä toimii ammattikoulu, Jekaterinburgin kemian koneenrakennusteknikumin filiaali, maatalouden tutkimuslaitos, lasten taide- ja musiikkikouluja, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos sekä runoilija Vasili Kamenskin kotimuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Niva" (”Vainio”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Jugin, Koltsovon, Kultajevon ja Lobanovon ortodoksiset kirkot sekä Hohlovkan kansatieteellinen museoalue.
Ammunta kesäolympialaisissa 1988 – miesten skeet

Metsästyshaulikko "(nykyinen skeet)" ammuttiin 24. syyskuuta. Kilpailun voitti Itä-Saksan Axel Wegner tuloksella 222. Hopeamitalin voittanut Chilen Alfonso de Iruarrízaga on maansa kautta aikojen ainoa ammunnan olympiamitalisti.
Kungurin piiri

Kungurin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1923 perustetun piirin pinta-ala on 4 416 neliökilometriä. Asukkaita on 46 500 henkeä (vuonna 2009).
Kungurin piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Permin ja Tšusovoin piireihin, idässä Lysvan, Berjozovkan ja Kišertin piireihin, etelässä Suksunin, Ordan ja Uinskojen piireihin sekä lännessä Bardan ja Osan piireihin. Pinta-alasta kolmasosa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy ja kaasu, kalkkikivi, savi, anhydriitti, rakennuskivi ja turve. Suurimmat joet ovat Sylva ja sen sivujoet Iren, Turka, Šakva ja Babka.
Piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Byrma, Filippovka, Goldyrevskoje (keskuspaikka Semsovhoz), Jergatš, Kalinino, Komsomolski, Kylasovo, Lensk, Mazunino, Mohovoje, Nasadka, Nevolino, Plehanovo, Šadeika, Serga, Tihanovskoje (Tjoplaja), Trojelga, Ust-Turka ja Zarubino. Hallinnollinen keskus on Kungurin kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asutuskeskuksia on yhteensä 240.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 87,8 % venäläisiä ja 9,2 % tataareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin kautta kulkevat Permin ja Jekaterinburgin välinen maantie ja rautatie, Permin ja Tšusovoin sekä Permin ja Ufan väliset maantiet. Teollisuus tuottaa etupäässä rakennustarvikkeita. Maatalous on erikoistunut karjanhoitoon.
Piirissä toimii lasten luomistyön keskus, kaksi taidekoulua, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia sekä kirjastolaitos. Paikallislehtenä ilmestyy "Iskra" (”Kipinä”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat maalaiskylien ortodoksiset kirkot. Luonnonmuistomerkeistä merkittävin on Kungurin jääluola.
Moon Martin

John David ”Moon” Martin (31. lokakuuta 1945 Altus, Oklahoma – 11. toukokuuta 2020 Encino, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi.
Ura.
Martin herätti huomiota 1970-luvulla popmusiikkiartistina ja säveltäjänä. Hän oli alun perin rockabilly-muusikko ja sävelsi ja sanoitti muun muassa laulun "Bad Case of Loving You (Doctor, Doctor)", jota on esittänyt englantilainen laulaja Robert Palmer. Lisäksi yhdysvaltalainen laulaja Willy DeVille teki oman versionsa Martinin kappaleesta "Cadillac Walk". 
Martin itse sai vuonna 1979 itse pienehköä menestystä kahdella kappaleella "Rolene" (sijalla 30 Billboard Hot 100) ja "No Chance" (sijalla 50), joista jälkimmäisen on suomeksi esittänyt Topi Sorsakoski &amp; Agents. Lisäksi hänen vuoden 1982 laulunsa "X-Ray Vision" oli musiikkitelevisio MTV:n videomenestys.
John Martin sai kutsumanimen "Moon" koska monet hänen lauluteksteistään sisälsivät sanan "moon" (suom. 'kuu').
Pohjantamandua

Pohjantamandua, joskus myös kierteishäntämuurahaiskarhu ("Tamandua mexicana") on tamanduoiden sukuun kuuluva muurahaiskarhulaji. Pohjantamanduaa esiintyy Etelä-Amerikan pohjoisosissa ja Keski-Amerikassa. Pohjantamanduan erottaa sen lähisukulaisesta tamanduasta ("Tamandua tetradactyla") siitä, että sillä on selässään musta V-kirjaimen muotoinen läiskä.
Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi oli ”meksikontamandua”.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pohjantamanduaa esiintyy Belizessä, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Pohjantamandua viihtyy sekä trooppisissa sademetsissä että kuivemmissa kesävihannissa trooppisissa metsissä, mutta se voi elää myös mangrovekosteikoilla ja savanneilla. Tamanduat liikkuvat puissa taitavasti, mutta maanpinnalla niiden kävely on kömpelöä.
Ravinto.
Pohjantamanduan ravintoa on pääasiassa puissa pesivät muurahaiset ja termiitit. Pohjantamanduat syövät repimällä puuta ja hyönteispesiä kovaäänisesti pieniin osiin. Saaliin tunnistaminen tapahtuu tuoksun perusteella. Heidän kielessään on taaksepäin suuntautuvat ulokkeet sekä kieli on päältä täynnä tahmeaa sylkeä, jonka ansiosta ruoan vangitseminen on mahdollista. 
Pohjantamanduan on arviotu syövän yli 9000 muurahaista päivässä.
Lisääntyminen.
Pohjantamanduanaaras voi saada yhden poikasen mihin tahansa vuodenaikaan.
Tuulikki

Tuulikki on suomalainen naisen etunimi. Nimi on peräisin Kalevalasta, jossa se esiintyy Tapion tyttären nimenä. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Tuulikki on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 74 910 naiselle ja alle 15 miehelle.
Jessica Capshaw

Jessica Brooke Capshaw Gavigan (s. 9. elokuuta 1976 Columbia, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on muun muassa tehnyt tohtori Arizona Robbinsin roolin ABC:n draamasarjaan "Greyn anatomia".
Yksityiselämä.
Jessica Capshaw syntyi Columbiassa Missourissa näyttelijä Kate Capshaw’n ja liikemies Robert Capshaw’n perheeseen. Vanhemmat erosivat Jessican ollessa kolmivuotias. Kate Capshaw meni myöhemmin naimisiin ohjaaja Steven Spielbergin kanssa. Jessica Capshaw opiskeli Brownin yliopistossa Providencessa pääaineenaan englanti ja valmistui vuonna 1994. Tämän jälkeen hän opiskeli Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulussa Lontoossa.
Capshaw meni naimisiin Christopher Gaviganin kanssa vuonna 2004. Gavigan toimii Healthy Child, Healthy World -hyväntekeväisyysjärjestön johtajana. Pariskunnalla on neljä lasta: vuonna 2007 syntynyt poika sekä vuosina 2010, 2012 ja 2016 syntyneet tyttäret.
Ura.
Capshaw sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvasta "The Locusts" vuonna 1997. Tämän jälkeen hän esiintyi muun muassa elokuvissa "Valentine", "Minority Report" ja "Groomsmen". Vuosina 2002–2004 Capshaw oli mukana "Oikeus ja kohtuus" -sarjassa. Capshaw’n tähän mennessä merkittävin rooli on kuitenkin lastenkirurgi Arizona Robbinsin osa sarjassa "Greyn anatomia". Capshaw on esiintynyt sarjassa vuodesta 2009. Hän tuli mukaan sarjaan viidennellä tuotantokaudella alun perin kolmen jakson mittaisella sopimuksella, jota pidennettiin sitten koko loppukaudeksi. Kuudennelle tuotantokaudelle Capshaw palkattiin vakirooliin. Neljännellätoista kaudella Capshaw lähti roolistaan.
Bardan piiri

Bardan piiri (, tataariksi Барда районы, "Barda rayonı") on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 2 382 neliökilometriä. Asukkaita on 27 700 henkeä (vuonna 2009).
Bardan piiri sijaitsee Permin aluepiirin eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Osan, idässä Kungurin ja Uinskojen, etelässä Tšernuškan ja Kujedan sekä lännessä Jelovon piireihin. Pinta-alasta puolet on metsää. Hyötykaivannaisiin kuuluu öljy. Suurimmat joet ovat Tulva ja sen sivujoki Barda.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Barda, Berezniki, Bitšurino, Brjuzli, Fedorki, Jelpatšiha, Krasnojar, Novyi Ašap, Petšmen, Saraši, Šermeika ja Tjundjuk. Hallinnollinen keskus on Bardan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 63.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 60 % baškiireja, 32,3 % tataareja ja 7,2 % venäläisiä. Tulvan tataarit ja baškiirit muodostavat yhtenäisen ryhmän, joka pitää äidinkielenään tataaria. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin kautta kulkevat Permin ja Tšernuškan sekä Permin ja Kujedan väliset maantiet. Tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn. Lisäksi harjoitetaan öljyn porausta ja puunhankintaa.
Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, kotiseutumuseo sekä paikallinen radio- ja TV-asema. Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen "Rassvet" ja tataarinkielinen "Taŋ" (”Aamunkoitto”).
Bardasta on kotoisin tataarinkielinen poplaulaja Güzäl Urazova.
Aisam-ul-Haq Qureshi

Aisam-ul-Haq Qureshi (s. 17. maaliskuuta 1980 Lahore) on pakistanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 125 joulukuussa 2007 ja nelinpelissä sijalle kahdeksan kesäkuussa 2011. Nelinpelissä hän on voittanut seitsemän ATP-turnausta. Grand Slam -turnauksissa hän on selviytynyt kerran kaksinpelin toiselle kierrokselle, kolme kertaa nelinpelin kolmannelle kierrokselle, kaksi kertaa puolivälieriin, kerran välieriin ja kerran loppuotteluun. Davis Cupissa hän on edustanut Pakistania 29 maaottelussa vuosina 1998–2011.
Wimbledoniin 2007 karsintojen kautta päässyt Qureshi voitti avauskierroksella Lee Childsin, mutta hävisi toisella kierroksella Marat Safinille. Hän pääsi karsintojen kautta myös Yhdysvaltain avoimiin 2008, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella Carlos Moyàlle. Helmikuussa 2010 hän voitti Johannesburgin ja kesäkuussa 2011 Gerry Weber Openin ATP-nelinpeliturnaukset yhdessä Rohan Bopannan kanssa. Syys-lokakuussa 2011 hän voitti Thailand Openin Oliver Marachin kanssa ja Stockholm Openin Bopannan kanssa. Marraskuussa hän voitti Paris Mastersin Bopannan kanssa.
Hilda

Hilda on naisen etunimi. Nimi on latinalaistettu mukaelma muinaisskandinaavisesta nimestä "Hildr", joka merkitsee taistelua ja oli yksi valkyyrioista Toisaalta nimi on voitu käsittää myös Mathilda- tai Hildegard-nimen lyhentymäksi.
Suomessa Hildan nimipäivä on 22. helmikuuta. Vuosina 1908–1928 se oli 25. lokakuuta. Myöhemmin se poistettiin suomenkielisestä kalenterista kokonaan, mutta säilyi nykyiselle päivälleen siirrettynä suomenruotsalaisessa kalenterissa. Samalle päivälle se lisättiin myös suomenkieliseen kalenteriin vuonna 2010. 
Kesäkuuhun 2025 menneessä nimi Hilda oli Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 24 068 naiselle ja noin kymmenelle miehelle.
Châtelet

Châtelet voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä
Madagaskarintasku

Madagaskarintasku ("Monticola imerina") on Madagaskarin saarella endeemisenä elävä sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan madagaskarintasku on noin 16 cm. Koirasmadagaskarintasku on selästään, päästään ja rinnastaan väritykseltään sinertävän tuhkanharmaa. Vatsa on väriltään vaalean oranssi. Naaras on väritykseltään yksivärisen harmaa. Laji muistuttaa ulkonäöltään rotkotaskua ("Pseudocossyphus sharpei"), mutta on väriltään sitä vaaleampi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Madagaskarintaskua tavataan ainoastaan kapealla alueella Madagaskarin etelärannikolla. Lajin elinympäristöä ovat hiekkaiset alangot, joilla kasvaa pensaikkoa. Päivän kuumimmat tunnit laji oleskelee varjossa pensaikon suojissa.
Forssan Alku

Forssan Alku on forssalainen urheiluseura. Seura perustettiin vuonna 1913, mutta jo vuonna 1902 se toimi Forssan Työväenyhdistyksen alaosastona. Seuran lajeihin kuuluvat nykyisin koripallo, lentopallo, salibandy, voimistelu sekä yleisurheilu. 
Lajit.
Koripallo.
Koripalloa seurassa alettiin harjoittaa vuonna 1944. Koripallossa seura on voittanut naisten puolella kahdeksan Suomen-mestaruutta, joista seitsemän on saavutettu 1990–luvulla. Tämän lisäksi Forssan Alku on voittanut kaksi hopeaa sekä kaksi pronssia. Koripallon Suomen cupin joukkue on voittanut kolme kertaa.
Seuran miesten edustusjoukkue pelasi vuosina 1993–1997 SM-sarjassa neljä kautta. Parhaimmillaan Forssan Alku sijoittui neljänneksi kaudella 1993–1994. Pronssiotteluissa joukkue hävisi paikallisvastustaja Forssan Koripojille.
Ben Hecht

Ben Hecht (28. helmikuuta 1894 New York, New York – 18. huhtikuuta 1964 New York) oli yhdysvaltalainen kirjailija, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja.
Hechtin vanhemmat olivat venäjänjuutalaisia siirtolaisia. Hän työskenteli lehtimiehenä Chicagossa ja vuonna 1921 julkaisi ensimmäisen romaaninsa "Erik Dorn". Hollywoodiin hän siirtyi 1920-luvun puolenvälin jälkeen. Hecht teki paljon yhteistyötä kirjailija Charles MacArthurin kanssa. Yhteistyönä syntyi muun muassa näytelmä "The Front Page", josta on myöhemmin tehty useita elokuvasovituksia. Hecht myös kirjoitti MacArthurin elämäkerran vuosi tämän kuoleman jälkeen.
Hecht kritisoi Britannian toimintaa Palestiinassa ja tuki juutalaista vastarintaliikettä, minkä seurauksena hän nimensä poistettiin Britanniassa elokuvista useiden vuosien ajan.
Hakapellon hautausmaa

Hakapellon hautausmaa on Naantalin Soinisissa sijaitseva vuonna 1984 valmistunut hautausmaa ja kappeli, joka kuuluu Naantalin seurakunnalle ja sen omistaa Naantalin seurakuntayhtymä. Alueen koko on lähes 15 hehtaaria. Nykyään suurin osa vanhaan Naantaliin haudattavista sijoitetaan Hakapeltoon, Naantalin kirkon hautausmaan käytyä ahtaaksi. Hakapellon kappelin on suunnitellut Reino Lukander.
Vuoden 1977 marraskuussa Naantalin seurakunta osti yksityishenkilöiltä Hakapellon ja pikkupalstan tilat, jotka oli lohkaistu Soinisten ja Vadjon perintötaloista. Paikalle oli tarkoitus perustaa hautausmaa, ja hautausmaa sekä kappeli valmistuivatkin vuonna 1984. Hakapeltoon haudataan vuodessa keskimäärin 100 vainajaa. Vuonna 2008 vapaita arkkuhautapaikkoja oli 500. Vuonna 2008 valmistuneessa peruskorjauksessa uusia uurnahautapaikkoja rakennettiin 520 ja alueelle valmistui muun muassa toinen muistelupaikka sekä koko alueen kiertävä takorautainen aita. Hakapellossa on myös 1 150 muistolehtopaikkaa.
Limes (ainejärjestö)

Limes ry on Helsingin yliopiston Kumpulan kampuksen opiskelijoiden ainejärjestö. Limes edustaa matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan opiskelijoita. Limeksen hallintotoiminnot sijaitsevat pääasiassa Kumpulassa, mutta huvitoimintaa järjestetään runsaasti myös ylioppilaskunnan tiloissa.
Historia.
Limes ry perustettiin 19.3.1936.
Kirjakustantamo Like on saanut alkunsa vuonna 1987 Limeksen Elokuvakerhon (LiEKe) elokuvakirjahankkeesta.
Toiminta.
Limes ry järjestää opiskelijoiden edunvalvonta- ja huvitoimintaa. Limeksen tärkeimpiä toimintoja ovat Limeksen graafisten laitosten suomenkielisten matematiikan ja fysiikan yliopistotason oppikirjojen kustantaminen. Limes huolehtii mm. Kumpulan fuksileirin järjestämisestä ja matematiikan, fysiikan ja kemian opettajan kandiohjelman tuutoroinnin järjestämisestä. Lisäksi Limes järjestää vuosittain tuhansia opiskelijoita keräävän Limeksen Appron.
Shots from a Cold Nightmare

Shots from a Cold Nightmare on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Moon Martinin ensimmäinen studiolevy vuodelta 1978. Levyn julkaisi Capitol Records ja äänitti ja tuotti Craig Leon. Levy on julkaistu myös Länsi-Saksassa valmistettuna C-kasettina sarjanumerolla 1C 264-85 513.
Kappaleet.
A-puoli (kokonaiskesto 17:02):
B-puoli (kokonaiskesto 15:14):
Kaikki kappaleet on tehnyt John Moon Martin lukuun ottamatta kappaletta ”All I’ve Got To Do”, jonka ovat tehneet John Lennon ja Paul McCartney.
Arvioita.
Musiikkilehtiin Zigzag ja Soundi kirjoitteleva kriitikko John Tobler on asettanut albumin sijaluvulle 18 listatessaan vuoden 1978 parhaita albumeita.
Singlet.
Albumilta on julkaistu single ”Hot Nite in Dallas” / ”She’s a Pretender” (Capitol 006-85682). Erään arvion mukaan single edustaa ”tiukkaa jenkkiboogieta” ja esityksen ”ns. ’tatsi’ ja irtonaisuus luovat menoon vastustamattomuutta”. Laulajan ääntä ei pidetä erityisen persoonallisena.
Grimsby-luokka

Grimsby-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmentoista 1930-luvun lopulla valmistetun sluupin muodostama alusluokka. Luokan aluksista toimitettiin neljä Australian laivastolle ja yksi Intian laivastolle. Luokan alusten aseistus vaihteili ja Australian laivaston alukset muistuttivatkin lähinnä "HMS Deptfordia", jonka aseistukseen oli lisätty yksi nelituumainen (100 mm) tykki.
Suunnittelu.
Propulsiojärjestelmä.
Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta akselista ja niihin kytketyistä turbiinimoottoreista, jotka tuottivat 2 000 hevosvoimaa. Alusten maksiminopeus oli 16,5 solmua. Aluksilla oli 300 tonnia polttoainetta (337 tonnia "HMS Leithillä" ja "HMS Wellingtonilla"), jota kului puoli tonnia 10 solmun nopeudella.
Aseistus.
Alusten alkuperäisenä aseistuksena oli kaksi 4,7 tuuman tykkiä, yksi kolmen tuuman ilmatorjuntatykki, paitsi "HMS Aberdeenilla" kaksi nelituumaista ja "HMS Fleetwoodilla" kaksi kaksiputkista nelituumaista. Apuaseina oli neljä kolminaulaista kunnialaukauskanuunaa lukuun ottamatta "HMS Aberdeenia", jolla oli yksi nelipiippuinen puolentuuman konekivääri kuten myös "HMS Fleetwoodilla". Alusten aseistus kehittyi merkittävästi palveluksen kuluessa samoin kuin aluksille asennettavat elektroniikkajärjestelmät.
Archibald Douglas

Wilhelm Archibald Douglas (19. heinäkuuta 1883 – 5. heinäkuuta 1960) oli ruotsalainen kreivi ja upseeri.
Hänestä tuli aliluutnantti Livregementets -henkivartiorykmentin rakuunoissa 1901 ja luutnantti Ruotsin yleisesikunnassa 1913. Kun Suomen sisällissota alkoi 1918, hän siirtyi valkoisten palvelukseen. Douglas palveli kenraali Gustaf Mannerheimin päämajassa operatiivisessa osastossa. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi sodan jälkeen. 
Kun Douglas palasi palvelukseen jälleen Ruotsissa, hänet ylennettiin ratsumestariksi. Vuonna 1920 hänestä tuli Ruotsin kuninkaan adjutantti. 1924 hän yleni majuriksi Ruotsin yleisesikunnassa, everstiluutnantiksi henkivartiorykmentin ratsuosastossa 1928, everstiksi ja Norrlannin rakuunoiden komentajaksi 1930.
Patrick Koller

Patrick Koller (s. 16. lokakuuta 1983 Itävalta) on itävaltalainen freestylehiihtäjä. Hän teki MM-debyyttinsä helmikuussa 2007 Les Contaminessa. MM-kisoissa kaudella 2007-08 hän sijoittui kymmenenneksi Meiringen-Haslibergissä. Tammikuussa 2009 hän pääsi ensimmäisen kerran palkintopallille sijoituttuaan toiseksi Lake Placidissa. Koller osallistui myös Vancouverin olympialaisiin ollen sijalla 30. Sotšin olympialaisissa hän sijoittui sijalle 24.
Charles MacArthur

Charles MacArthur (5. toukokuuta 1895 Scranton, Pennsylvania – 21. huhtikuuta 1956) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja.
MacArthur teki paljon yhteistyötä kirjailija Ben Hechtin kanssa. Yhteistyönä syntyi muun muassa näytelmä "The Front Page" (suom. "Etusivu" tai "Etusivun juttu"), josta on myöhemmin tehty useita elokuvasovituksia. Hecht myös kirjoitti MacArthurin elämäkerran vuosi tämän kuoleman jälkeen.
MacArthur sai vuonna 1935 parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-palkinnon käsikirjoituksesta elokuvaan "Moraaliton mies". Samassa kategoriassa hän oli ollut ehdolla vuonna 1933 elokuvasta "Rasputin". Vuonna 1939 hän oli ehdolla parhaan sovitetun käsikirjoituksen palkinnon saajaksi elokuvasta "Humiseva harju".
Pilosa

Pilosa on nisäkkäiden lahko, johon kuuluvat muurahaiskarhut ja laiskiaiset.
Lahkon eliömaantieteellinen alkuperä on yhä epäselvä, mutta lahkon edustajia on esiintynyt Etelä-Amerikassa jo varhaisella tertiäärikaudella. Lahkon lajien esiintyminen Etelä-Amerikan lisäksi myös Keski-Amerikassa selittyy Suurella Amerikan eläimistönvaihdolla.
Luokittelu.
Pilosa-lahkon lajit luokiteltiin aiemmin yhdessä vyötiäisten kanssa vajaahampaisten (Xenarthra) lahkoon. Vajaahampaiset on sittemmin jaettu kahteen uuteen lahkoon, joista Pilosa sisältää muurahaiskarhut ja laiskiaiset, Cingulata puolestaan vyötiäiset.
Pilosa-lahkoon kuuluu kaksi alalahkoa, neljä heimoa ja viisi sukua, joissa on yhteensä kymmenen elossa olevaa lajia:
Eero Pasanen

Eero Pasanen (23. lokakuuta 1947 Helsinki – 8. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen rikoskirjailija. Hän kirjoitti 13 romaania, joiden päähenkilö oli rikostarkastaja Martti Kononen. Pasanen oli koulutukseltaan tekniikan tohtori ja siviiliammatiltaan ennen eläkkeelle jäämistään 2011 Helsingin kaupungin liikenneviraston tutkija.
Teoksessaan "Kononen ja kiväärimurhaaja" Pasanen ottaa kantaa Helsingin Munkkiniemessä tapahtuneeseen lapsen yliajoon. Kirjojen ydin on oikeamielisyys, eivätkä rikostarkastajaa vauhdittaneet muut motiivit, kuten henkilökohtaiset edut. Kirjojen tapahtumapaikat olivat hänelle tuttuja Helsinkiä ja Kruununhakaa, ja henkilöihin hän sijoitti työtovereitaan.
Mesilä

Mesilä () on Kokkolassa Koivuhaan vieressä sijaitseva kaupunginosa, reilut kaksi kilometriä keskustasta lounaaseen. Mesilässä on kaksi hautausmaata, Annan ja Marian hautausmaat. Mesilässä on myös Mesilän ryhmäkoti sekä Marian kappeli ja asukasyhdistys. Mesilässä ei ole koulua eikä päiväkotia.
Edvard Wilhelm Palander

Edvard Wilhelm Palander (sukunimi vuodesta 1906 Suolahti; 20. kesäkuuta 1845 Kupanitsa, Inkerinmaa – 24. lokakuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kielenkääntäjä.
Palanderin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Edvard Palander ja Julie Sofie Louise Skotte. Sai peruskoulutuksensa saksan kielellä, ensin Reformirte Schulessa Pietarissa ja sitten Behmin koulussa Viipurissa, josta siirtyi ylioppilaaksi Tarttoon 1864 ja sieltä Helsinkiin 1865. Palander valmistui filosofian kandidaatiksi 1870 ja maisteriksi 1873.
Palander toimi Helsingin yliopiston venäläisen kirjaston ylimääräisenä amanuenssina 1868 ja yliopiston venäjän kielen ylimääräisenä lehtorina 1871–1874. Hän oli myös kielten opettajana useissa helsinkiläisissä oppikouluissa 1870–1874. Vuosina 1874–1904 Palander oli Hämeenlinnan normaalilyseon ja lyseon kollegana sekä Hämeen lääninhallituksen kielenkääntäjänä. Tämän ajan hän asui perheineen Hämeenlinnassa ja heidän asuntonsa toimii nykyään kotimuseona. Hän oli lyseon lehtorina 1905–1909 ja lisäksi Suomalaisen normaalilyseon venäjän vt. yliopettajana 1906–1907.
Palander oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1889–1900 ja kaupungin rahatoimikamarin puheenjohtaja 1880–1889 sekä vaivaishoitojohtokunnan puheenjohtaja 1896–1904. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Hämeenlinnan edustajana.
Palander oli naimisissa vuodesta 1870 Ottilia Aurora Kockströmin kanssa. Heillä oli kuusi lasta. Myös Palanderin pojat ottivat 1906 sukunimekseen Suolahti:
Jokilaakso (Kokkola)

Jokilaakso on asuinalue kaakkoisessa Kokkolassa. Siellä asuu noin 750 asukasta. Jokilaaksossa on myös koulu.
Frankfurt Lions

Löwen Frankfurt on saksalainen jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on Frankfurt am Main. Löwen pelaa Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa. Löwen on perustettu vuonna 1959. Saksan pääsarjan DEL-liigan seura on voittanut vuonna 2004.
Löwen irtaantui omaksi seurakseen Eintracht Frankfurtista vuonna 1991 ja nimeksi tuli "Frankfurter ESC "Die Löwen"" (”Leijonat”). Kun vuonna 1994 DEL-liiga perustettiin, muutettiin nimi englanninkieliseen muotoon "Frankfurt Lions".
Seura ajautui selvitystilaan vuonna 2010 ja lakkautti ammattilaistoimintansa luopuen samalla DEL-liigan sarjapaikastaan. Kilpailutoiminta jatkuu neljännellä sarjatasolla "Löwen Frankfurt" -nimellä.
The Great Fleet of Echoes

The Great Fleet of Echoes on dark metal -yhtye Throes of Dawnin viides pitkäsoitto. Se julkaistiin 19. helmikuuta 2010. Aiempiin tuotantoihin verrattuna, on albumi sisällöltään täysin erilainen. Yhtye on jättänyt murina-laulut lähes kokonaan pois, ja musiikki on lähempänä progressiivista rockia kuin dark metallia. Esimerkiksi Anathema-, Amorphis- ja Pink Floyd-tyylisiä vivahteita on havaittavissa niin sävelissä kuin laulussakin.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Throes of Dawn.
Herman Vendell

Herman Albert Vendell (10. heinäkuuta 1853 Helsinki – 28. elokuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston ruotsin kielen ja kirjallisuuden dosentti.
Vendellin vanhemmat olivat pankinkamreeri Gustaf Albert Vendell ja Emma Ingman. Hän kävi Helsingin ruotsalaista yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1871. Vendell valmistui filosofian kandidaatiksi 1876, maisteriksi 1877 ja lisensiaatiksi 1881. Hän teki useita tutkimusmatkoja muun muassa Viroon ja Liivinmaalle.
Vendell toimi Helsingin yliopiston ruotsin kielen ja kirjallisuuden dosenttina 1881–1907. Hän tutki erityisesti Suomen ja Viron ruotsalaismurteita sekä vanhaa ruotsalaista lakikieltä ja julkaisi useita murresanakirjoja. 
Vendell oli naimisissa vuodesta 1891 Maria Ottilia Paalasen kanssa. Heillä oli yksi tytär.
Ferdinand Tilgmann

Christoph Friedrich Ferdinand Tilgmann, kirjailijanimi F. Christoph (30. syyskuuta 1832 Kassel, Saksa – 11. lokakuuta 1911 Helsinki) oli saksalaissyntyinen Suomeen muuttanut kirjanpainaja, kivipiirtäjä, kirjapainon johtaja ja suomalaisen kirjallisuuden saksantaja. Tilgmann perusti myös Suomen Pankin setelipainon.
Elämäkerta.
Tilgmannin vanhemmat olivat kansliasihteeri Heinrich Tilgmann ja Maria Kunigunde von Burgman. Hän opiskeli kivipiirtäjäksi, kiersi kisällinä eri Euroopan maissa ja perusti sitten kivipainon Norrköpingiin Ruotsiin. Suomeen 1862 saapunut Tilgmann toimi Polén &amp; Co:n kivipainon johtajana Helsingissä 1863–1869. Hän perusti Helsinkiin 1869 oman kivipainon ja sittemmin myös kirjapainon, kemigraafisen laitoksen ja korttitehtaan. Tilgmann osti 1872 tontin Lönnrotinkadun ja Annankadun kulmasta, jonne rakennettiin sitten useassa vaiheessa kahdeksankerroksinen punatiilinen kirjapainotalo. Vuonna 1895 yrityksestä muodostettiin Oy F. Tilgmann Ab jonka toimitusjohtajana Tilgmann oli kuolemaansa saakka. Tilgmann perusti Helsinkiin myös Suomen Pankin setelipainon ja toimi sen johtajana vuodesta 1886. Hän oli ollut painamassa ensimmäisiä suomalaisia markkaseteleitä jo 1860-luvulla.
Tilgmannin perustama kirjapainoalan yritys oli aikanaan Suomen suurin, ja siihen kuului kirja-, kivi-, syvä- ja teräspaino. Yritys on toiminut vuodesta 1978 Espoon Suomenojalla. Entisessä painotalossa oli sen jälkeen vuodesta 1980 Eläke-Varman pääkonttori, ja vuonna 2008 sinne siirtyi Euroopan kemikaalivirasto. Tilgmann oli 1985–1998 Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n ja sittemmin UPM Kymmene Oyj:n tytäryhtiö sekä vuodesta 1999 Editan tytäryhtiö. Tilgmann fuusioitiin vuonna 2000 Lauttasaaren Paino Osakeyhtiön kanssa, ja uuden yrityksen nimeksi tuli Edita Label Oy.
Tilgmann käänsi saksan kielelle suomalaista runoutta ja vuonna 1902 Vänrikki Stoolin tarinat. Tilgmann myös sävelsi lauluja.
Tilgmann oli naimisissa neljä kertaa:
Tilgmannin pojista Knut Tilgmann ja Ernst Tilgmann jatkoivat isänsä jälkeen kirjapainoalalla.
Isaac Casaubon

Isaac Casaubon (18. helmikuuta 1559, Geneve – 1. heinäkuuta 1614) oli ensin Ranskassa ja sitten Englannissa toiminut antiikintutkija ja filologi.
Casaubon syntyi Genevessä pakolaisena olleeseen hugenottiperheeseen. Nantesin ediktin julistamisen jälkeen perhe muutti takaisin Ranskaan. Casaubonin kerrotaan saaneen ensimmäiset klassisen kreikan oppituntinsa Dauphinén vuorilla olleessa luolassa, jossa perhe oli paossa Pärttylinyön verilöylyn jälkeen. Myöhemmin hän opiskeli Genevessä.
Casaubon meni naimisiin humanistikirjanpainaja Henri Estiennen (Henricus Stephanus) tyttären kanssa. 1596 Casaubon otti vastaan viran Montpellier’n yliopistossa. Myöhemmin hän toimi Lyonissa ja Pariisissa. Viimeiset vuotensa Casaubon vietti Lontoossa. Casaubon opetti kieliä ja kirjallisuutta, sekä toimitti antiikin kirjallisuutta. Ensimmäinen hänen toimittamansa teos oli Strabonin teosten täydellinen laitos (1587). Tämän jälkeen hän toimitti muun muassa Polyainoksen, Aristoteleen, Athenaioksen, Suetoniuksen, Polybioksen ja Aiskhyloksen teoksia sekä Plinius nuoremman kirjeitä, Theofrastoksen teoksen "Luonteita" ja teoksen "Historia Augusta".
Filologien ja filosofian historioitsijoiden parissa Casaubon tunnetaan nykyään ennen kaikkea teoksesta "De rebus sacris ecclesiasticis exercitationes XVI" (1614). Se osoitti, ettei niin kutsuttu "Corpus Hermeticum" voi olla ensimmäistä vuosisataa jaa. varhaisempi. Aiemmin kirjoitusten oli usein katsottu olevan lähes Mooseksen aikaisia.
Casaubonin poika Méric Casaubon oli myös antiikintutkija.
Augusten Burroughs

Augusten Xon Burroughs (s. 23. lokakuuta 1965 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on muistelma "Juoksee saksien kanssa" ("Running with Scissors", 2002), josta on tehty myös samanniminen elokuva (2006).
Elämä.
Burroughs on alkuperäiseltä nimeltään Christopher Robison. Hän on runoilija Margaret Robisonin ja edesmenneen filosofian professori John G. Robisonin nuorempi poika. Burroughsin isoveli John Elder Robison (s. 1957) on kirjoittanut "Look Me in the Eye" -nimisen muistelmateoksen, joka kuvailee hänen elämäänsä Aspergerin syndrooman kanssa.
Burroughs asui suurimman osan lapsuudestaan läntisessä Massachusettsissa. Hänen vanhempansa erosivat 1978, ja Burroughs päätyi asumaan äitinsä psykiatrin perheeseen Northamptoniin.
Burroughs vaihtoi nimensä 18-vuotiaana. Hän muutti New Yorkiin ja työskenteli pitkään mainostoimistossa. Vuonna 1996 hän hakeutui hoitoon alkoholisminsa takia.
Augusten Burroughs asuu sekä New Yorkissa että Amherstissa Massachusettsissa puolisonsa ja kirjallisuusagenttinsa Christopher Schellingin kanssa. Aiemmin Burroughs oli ptikässä avoliitossa graafikko Dennis Pilsitsin kanssa.
Tuotannosta.
Burroughsin ensimmäinen teos "Sellevision" julkaistiin 2000. Tähän mennessä Burroughsilta on julkaistu seitsemän teosta, joista suurin osa pohjautuu hänen omaan elämäänsä. Näistä on suomennettu "Running with Scissorsin" ("Juoksee saksien kanssa", 2006) lisäksi "Dry" ("Kuivilla", 2009), "Magical Thinking" ("Maagista ajattelua", 2010) ja "Possible Side Effects" ("Mahdolliset sivuvaikutukset"). Burroughsin kirjoja on julkaistu yli kahdessakymmenessä maassa. "Running with Scissors" pysyi New York Timesin bestsellerlistalla yli kaksi ja puoli vuotta.
Tekniikan historian seura

Tekniikan historian seura (vuoteen 1995 asti Suomen Teknillinen Museoyhdistys – Tekniska Museiföreningen i Finland r.y. r.f.) on vuonna 1926 perustettu yhdistys, joka kokoaa tutkijoita ja edistää tutkimusta, jonka aiheena on tekniikan historia ja/tai teknologian historia. Ala on humanistinen mutta samalla monitieteinen tutkimusala, jota alettiin kehittää Suomessa erityisesti 1980-luvulla. 
Toiminta.
Seura on julkaissut vuodesta 1983 alkaen lehteä "Tekniikan Waiheita - Teknik i Tiden".
Tekniikan historian seuran aloitteesta on vuonna 2010 koottu suomalaisen tai Suomea koskevan tekniikan historiantutkimuksen vieraskielinen bibliografia eli luettelo muista kuin suomen- ja ruotsinkielisistä alan kirjoista ja artikkeleista, ja se on luettavissa ja täydennettävissä Wikiaineistossa. Alkuperäinen luettelo on luettavissa myös seuran verkkosivuilla .
Tekniikan Waiheita

Tekniikan Waiheita on tekniikan historiaan keskittynyt suomalainen tieteellinen aikakauslehti, jota julkaisee Tekniikan historian seura. Lehteä on julkaistu vuodesta 1983. Se on monitieteinen julkaisu, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa.
Vuodesta 2019 lähtien Tekniikan Waiheita ilmestyy avoimena verkkolehtenä osoitteessa https://journal.fi/tekniikanwaiheita/ Viimeinen painettu lehti julkaistiin numerona 3/2018. Lehden uusin numero ja aiempia numeroita on saatavilla sen digitaalisesta arkistosta samoilta sivuilta.
Aleksi Munter

Aleksi Munter on suomalainen kosketinsoittaja, joka soittaa muun muassa yhtyeissä Swallow the Sun ja Ghost Brigade.
Munterin ensimmäinen levyttänyt yhtye oli Funeris Nocturnum, josta hän erosi kolmen albumin jälkeen vuonna 2004. Hän kuuluu niin ikään Funeris Nocturnumissa vaikuttaneiden Mikko Kotamäen ja Matti Honkosen ohella Swallow the Sunin alkuperäiskokoonpanoon. Hän on säveltänyt ja sanoittanut Swallow the Sunin kappaleet ”Fragile” ("Ghosts of Loss", 2005) ja ”The Empty Skies” ("Hope", 2007).
Munter on soittanut vaki- tai sessiojäsenenä myös Chaosweaverissä, Heavy Metal Perseessä, Insomniumissa ja Trollheim's Grottissa. Funeris Nocturnumissa ja Trollheim's Grottissa hän käytti taiteilijanimeä Ruho.
Munter käyttää Korgin ja Yamahan soittimia.
Hän asuu Puolassa.
ks. Swallow the Sunin diskografia
ks. Funeris Nocturnumin diskografia
Neuropatia

Neuropatia on yleistermi, joka tarkoittaa ääreishermostossa havaittavia toimintahäiriöitä ja/tai patologisia muutoksia. Polyneuropatia on laaja-alainen ääreishermoston toimintahäiriö, joka johtuu useamman hermon vahingoittumisesta. Oireisiin kuuluu muun muassa puutumista, kihelmöintiä, polttelua, tunnottomuutta tai hermokipua. Useimmiten sitä esiintyy alaraajoissa tai käsissä.
Neuropatiaan on lukemattomia eri syitä, joista yleisin on diabetes. Muista syistä voidaan mainita B12-vitamiinin puutos, kilpirauhassairaudet sekä maksan ja munuaisten vajaatoiminta. Polyneuropatia voi syntyä myös alkoholin liikakäytöstä, altistumisesta vahingollisille kemikaaleille (esimerkiksi lyijylle) tai lääkkeiden haittavaikutuksista. Näissä tapauksissa puhutaan toksisista eli myrkkyvaikutuksen aiheuttamista polyneuropatioista. Tunnetuin polyneuropatiaa aiheuttava lääkeryhmä ovat solunsalpaajat, joita käytetään syöpäsairauksien hoidossa.
Diabeettinen neuropatia jaetaan "somaattiseen" eli tahdosta riippuvan sekä "autonomiseen" eli tahdosta riippumattoman hermoston neuropatiaan. Syynä on huono diabetestasapaino eli toistuvat korkeat verensokerit.
Luettelo jääpallon Norjan mestareista

Tämä on luettelo jääpallon Norjan mestareista. Norjan jääpallomestaruudesta on pelattu vuodesta 1912 lähtien. Mestaruuskilpailuissa 1912–1928 pelimuotona oli seitsenmiehinen jääpallo. Mestaruuskilpailussa 1929 siirryttiin 11-miehiseen jääpalloon. Norjan mestaruuspalkinto on nimeltään "Hans Majestet Kongens Pokal" (suom. "Hänen Majesteettinsa Kuninkaan Pokaali"), tavallisesti lyhyemmin vain "kongepokal" (suom. kuninkaan pokaali).
Jääpallon Norjan mestarit.
Sotamestaruudet 1943, 1944 ja 1945.
Saksa miehitti toisessa maailmansodassa Norjan keväällä 1940. Miehityksen ensimmäisinä vuosina 1941 ja 1942 jääpalloilun Norjan mestaruudesta ei pelattu. Seuraavina miehityksen vuosina 1943, 1944 ja 1945 järjestettiin kuitenkin laittomat Norjan jääpallomestaruuskilpailut. Mestaruuskilpailut eivät olleet virallisia Norjan mestaruuskilpailuja, ja niissä jaettuja mestaruuksia kutsuttiin sotamestaruuksiksi. 1943 voittaja oli Stabæk Idrettsforening, 1944 Bestum Idrettsforening ja 1945 jälleen Stabæk IF. Kongepokalin sijaan sotamestaruusjoukkueet saivat palkinnoiksi keraamiset pokaalit.
Jokiamatsoni

Jokiamatsoni ("Amazona festiva") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen esiintymisalue on kaksiosainen siten, että nimialalaji "festiva" elää Amazonin yläjuoksulla Ecuadorista, Kaakkois-Kolumbiasta ja Perusta Brasilian Paráan, ja alalaji "bodini" elää Venezuelassa ja Guyanan luoteisosissa. Lajin holotyypin kuvaili Carl von Linné Brasilian Amazonilta 1758. 
Joissain lähteissä jokiamatsoni onkin jaettu kahteen lajiin: eteläiseen ja pohjoiseen jokiamatsoniin (Southern Festive Amazon, "Amazona festiva" ja Northern Festive Amazon, "Amazona bodini)""." Lajit (tai alalajit) erottaa otsan punaisen määrästä ja sävystä, "A. f. festiva":lla punainen on tumma nauha, "A. f. bodini":lla punainen on kirkkaampi ja se jatkuu laajemmalle otsalla ja päälaella.
Suomeksi jokiamatsonin vanha lajinimi on punasanka-amatsoni, nykyisen nimensä se sai vuonna 1999.
Lemmikkinä.
Molempia alalajeja tavataan lemmikkinä myös Suomessa, mutta lintuharrastuksessa jokiamatsoni on harvinainen. 
Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.
Keltaniska-amatsoni

Keltaniska-amatsoni ("Amazona auropalliata") on keskiamerikkalainen papukaijalaji, jonka elinympäristö käsittää alueen Meksikosta Costa Ricaan. Sen holotyypin kuvaili René-Primevère Lesson 1842. Siltä tunnetaan kolme alalajia: nimilaji "A. a. auropalliata", "A.a. parvipes" ja "A.a. caribaea"
Taksonomia.
Joidenkin lähteiden mukaan keltaniska-amatsoni ei ole oma lajinsa, vaan keltaniska-amatsoni alalajeineen ovat amazonianamatsonin alalajeja tai alalajiryhmä. Amazonianamatsonin, keltapääamatsonin sekä keltaniska-amatsonin lajirajat on vedetty monesti uusiksi ja epävarmuus oikeista lajirajoista on jatkuvaa. 
Ulkonäkö.
Keltaniska-amatsoni on amatsoniksi hyvin tyypillinen: sillä on suurimmaksi osaksi vihreä höyhenpuku, sillä on lyhyt pyrstö ja keskikokoinen nokka. Sen pituus on noin 35 cm nokasta pyrstön kärkeen ja paino noin 480-550 g. Sillä on nimensä mukaan keltainen niska. Alalajista ja iästä vaihdellen otsalla saattaa olla keltaista. Nokka on hennosti kaksivärinen, koivet harmaat, aikuisella on oranssit tai oranssihtavat silmät. Poikasella keltaista on vähemmän (tai ei ollenkaan) ja silmät ovat tummat.
Alalajit.
A. a. auropalliata: Keltainen niskalaikku matalalla niskassa, laikun koko ja paikka hieman vaihtelee. Otsalla ei keltaista. Ei punaista ranteessa. Nokka musta tai tummanharmaa, jossa on harmaat kyljet. 
A.a. parvipes: Keltainen niskalaikku isompi. Keltaista voi olla otsallakin. Punaista ranteessa. Nokka vaaleampi kuin "auropalliatalla".
A.a. carbaea: Keltainen niskalaikku isompi, yltää jopa kaulalle. Keltaista voi olla otsallakin ja keltaista laikkua muuallakin kasvoissa. Punaista ranteessa. Vaalea alanokka. Yleisväri hailakampi ja oliiviin taittavampi kuin muilla alalajeilla.
Lemmikkinä/vankeudessa eri alalajit ovat voineet sekoittua, eivätkä vankeudessa elävät yksilöt välttämättä täten yksioikoisesti edusta selkeästi mitään kuvailluista alalajeista. 
Käyttäytyminen.
Luonnossa keltaniska-amatsonilla on havaittu erilaisia aksentteja.
Lemmikkinä.
Keltaniska-amatsonia tavataan Suomessakin lemmikkinä, ja se on yksi yleisimpiä amatsonilajeja lemmikkiharrastuksessa. Alalajit ovat voineet sekoittua. 
Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa eli suuren häkin, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. 
Laji kuuluu CITES I/A-liitteeseen, joten sillä on oltava EU-todistus ja pysyvä tunnistemerkintä (umpirengas tai siru). Ilman näitä linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.
Kultanaama-amatsoni

Kultanaama-amatsoni ("Amazona barbadensis") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Pohjois-Venezuelan sekä mantereen läheiset Margaritan, La Blanquillan ja Bonairen saaret. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Venezuelasta 1788.
Laji muistuttaa ulkonäöltään keltapääamatsonia, mutta kultanaama-amatsonilla on hieman valkoista otsallaan: keltapääamatsonin pää on tasaisen keltainen. Myös siniseltään puutteellisen siniotsa-amatsonin voi sekoittaa kultanaa-amatsoniin, mutta nokan väri kertoo, kummasta lajista on kyse: kultanaama-amatsonilla on vaalea, siniotsa-amatsonilla tumma nokka.
Lemmikkinä.
Lemmikkinä kultanaama-amatsoni on Euroopassa harvinainen.
Laji kuuluu CITES I/A-liitteeseen, joten sillä on oltava EU-todistus ja pysyvä tunnistemerkintä (umpirengas tai siru). Ilman näitä linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.
Hyökkääjä

Hyökkääjä on joukkuepeleissä, kuten jääkiekossa ja jalkapallossa, pelaaja, jonka ensisijainen tehtävä on yrittää tehdä maaleja.
Jalkapallossa käytetään tilanteesta riippuen erilaisia pelimuodostelmia, joissa varsinaisia hyökkääjiä on kymmenestä kenttäpelaajasta joko kaksi tai kolme. Jalkapallossa on hyökkääjien ja puolustajien lisäksi yleensä muutamia keskikenttäpelaajia. 
Jääkiekossa ja salibandyssa viidestä kenttäpelaajasta on hyökkääjiä normaalisti kolme, joista yksi on keskushyökkääjä ja kaksi laitahyökkääjiä. Erityistilanteissa – ylivoima- ja alivoimatilanteessa sekä viimeisillä minuuteilla – saatetaan pelikuviota muuttaa.
Käsipallossa ei ole varsinaisia hyökkääjiä, vaan rakentajia, laitapelaajia ja viivapelaaja.
4332 Milton

4332 Milton (aikaisemmin 1983 RC) on asteroidien päävyöhykkeellä sijaitseva asteroidi, jonka löysi C. S. Shoemaker Palomarissa 5. syyskuuta 1983. Asteroidi on nimetty geologi Daniel J. Miltonin mukaan.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on Xe-luokkaa (SMASSII).
Antonio da Sangallo vanhempi

Antonio da Sangallo vanhempi oli italialainen arkkitehti (1455-1534). Hän kuului taiteilijasukuun, jonka tunnetuimpia jäseniä hänen lisäkseen olivat hänen veljensä Giuliano da Sangallo sekä sisarenpoika Antonio da Sangallo nuorempi. Arkkitehtina hän oli täysrenessanssin tyylinen. 
Vuonna 1511 Firenzeläiset lähettivät Antonio da Sangallo vanhemman Montepulcianoon rakennuttamaan uudelleen portit ja muurit. Suurimpana työnä Montepulcianossa oli Madonna di San Biagio –kirkko. Sitä hän rakensi vuodesta 1518 kuolemaansa saakka.
Firenzessä hänen tunnetuimpia töitään on Piazza dell Annunziatan loggiat.