tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harris Yulin

Harris Yulin (5. marraskuuta 1937 Los Angeles, Yhdysvallat – 10. kesäkuuta 2025 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen luonnenäyttelijä. Hän teki uran teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hän esiintyi yli sadassa roolissa ja oli muun muassa vuonna 1996 Emmy-ehdokkaana roolistaan sarjassa "Frasier".
Nuoruus.
Yulin syntyi 5. marraskuuta 1937 Los Angelesissa Kaliforniassa. Hän aloitti näyttelijänuransa New Yorkin teatterilavoilla vuonna 1963 näytelmässä "Next Time I'll Sing to You".
Ura.
Teatteri.
Yulinin teatteriura alkoi New Yorkissa, missä hän teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1980 näytelmässä "Watch on the Rhine". Hän esiintyi useissa merkittävissä Broadway-tuotannoissa, kuten "The Diary of Anne Frank", "The Price", "The Visit" ja "Hedda Gabler" (2001). Lisäksi hän esiintyi Off-Broadwaylla ja alueellisissa teattereissa näytelmissä, kuten "Long Day’s Journey Into Night", "Cat on a Hot Tin Roof" ja "Death of a Salesman."
Yulin myös ohjasi teatteriproduktioita, esimerkiksi näytelmät "The Glass Menagerie", "The Trip to Bountiful" ja "The Man Who Came to Dinner". Hän toimi opettajana ja ohjaajana arvostetuissa oppilaitoksissa, kuten Juilliardissa, Columbian yliopistossa ja HB Studiossa.
Elokuvat.
Yulinin elokuvaura alkoi vuonna 1970 elokuvassa "End of the Road". Hänen tunnetuimpia roolejaan olivat muun muassa "Scarface – arpinaama" (1983), "Ghostbusters II" (1989), "Isku Kolumbiaan" (1994), "Bean – äärimmäinen katastrofielokuva" (1997), "Hurricane" (1999), "Rush Hour 2" (2001), "Training Day" (2001), "Multiplicity" (1996), "Game 6" (2005), "Candy Mountain" (1987) ja "The Place Beyond the Pines" (2012). Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli kuitenkin vuonna 1971 elokuvassa "Doc".
Televisio.
Televisiossa Yulin esiintyi lukuisissa sarjoissa, kuten "", "24", "Buffy, vampyyrintappaja", "Frasier" (Emmy-ehdokkuus 1996), "Entourage", "Ozark" (2017–2018), "Rouva varapresidentti", "Unbreakable Kimmy Schmidt", "Billions", "Divorce" ja "And Just Like That..." Hänen roolinsa "Frasierissa" oli erityisen muistettava, ja se toi hänelle laajaa tunnustusta. 
Viimeiset projektit.
Ennen kuolemaansa Yulin työskenteli MGM+:n sarjan "American Classic" parissa ohjaaja Michael Hoffmanin johdolla. Hän valmistautui näyttelemään sarjan pääroolia yhdessä Kevin Klinen ja Laura Linneyn kanssa. Hoffmanin mukaan Yulin oli keskeinen osa sarjan kokonaisuutta.
Yksityiselämä.
Yulin oli 1970-luvulla parisuhteessa näyttelijä Faye Dunawayn kanssa. Hän oli naimisissa näyttelijä Gwen Wellesin kanssa vuodesta 1975 Wellesin kuolemaan vuonna 1993. Vuodesta 2005 hänen puolisonsa oli näyttelijä Kristen Lowman, jonka kanssa hän eli kuolemaansa saakka. Yulinilla oli tytär, näyttelijä Claire Lucido, joka kuoli ennen häntä.
Yulin asui Long Islandin East Endissä ja teki siellä yhteistyötä näyttelijä Mercedes Ruehlin kanssa pienimuotoisissa esityksissä. Yulin kuoli 87-vuotiaana sydänkohtaukseen New Yorkissa 10. kesäkuuta 2025.
Mientras duermes

Mientras duermes on espanjalainen psykologinen trilleri vuodelta 2011, jonka on ohjannut Jaume Balagueró ja käsikirjoittanut Alberto Marini. Elokuvan pääosissa nähdään Luis Tosar, Marta Etura ja Alberto San Juan. Elokuva tunnetaan myös kansainvälisellä nimellä "Sleep Tight". Se on synkkäsävyinen ja ahdistava kuvaus pakkomielteistä, vallankäytöstä ja inhimillisestä pimeydestä.
Juoni.
Elokuvan päähenkilö on César, barcelonalaisen kerrostalon talonmies, joka ei kykene tuntemaan onnellisuutta. Hän ei ole koskaan tuntenut sitä. Sen sijaan hänen elämänsä tarkoitukseksi on muodostunut muiden ihmisten elämän pilaaminen. César käyttää asemaansa hyväkseen tarkkaillakseen asukkaita läheltä: hän tuntee heidän rutiininsa, heikkoutensa ja salaisuutensa. Näitä tietoja hän käyttää manipuloidakseen asukkaita ja saadakseen tunteen hallinnasta, aivan kuin hän olisi heidän elämänsä herra ja jumala.
Césarin erityinen pakkomielle kohdistuu Claraan, asunto 5B:ssä asuvaan iloisena ja elämänmyönteisenä tunnettuun naiseen, jonka positiivisuus ja sitkeys ärsyttävät häntä. Vähitellen César ryhtyy murtamaan Claran mieltä ja turvallisuuden tunnetta yhä häiritsevämmillä keinoilla, ilman väkivaltaisia purkauksia mutta äärimmäisen häijysti ja laskelmoidusti.
Teemat ja tyyli.
"Mientras duermes" ei nojaa perinteiseen trilleri- tai kauhuelokuvien kerrontaan, vaan rakentaa jännityksen hitaasti ja psykologisesti. Elokuvan voima piilee sen painostavassa ilmapiirissä, hiljalleen kasvavassa ahdistuksessa sekä katsojan asettamisessa epämiellyttävään näkökulmaan – pahuuden katsojaksi ja osin ymmärtäjäksikin.
Luis Tosarin roolisuoritus Césarina on kylmäävä ja häiritsevän vakuuttava. Elokuva ei tarjoa helppoja vastauksia tai samaistumiskohteita, vaan pakottaa katsojan kohtaamaan pimeämmät puolensa.
Nooa Marttila

Nooa Marttila (synt. 3. heinäkuuta 2005) on suomalainen lentopalloilija. Hän voitti Suomen mestaruuden Hurrikaani-Loimaan riveissä kaudella 2023–2024. Kaudella 2025–2026 Marttila pelaa Ranskan pääsarjassa Arago de Sèten riveissä. 
Nooan isoveli Luka on niin ikään lentopalloilija, ja molemmat veljekset ovat pelanneet Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa. Marttila teki debyyttinsä A-maajoukkueessa kesällä 2023. Samaan aikaan veljekset Luka ja Nooa pääsivät kentälle maaottelussa ensimmäisen kerran kesällä 2025 ottelussa Romaniaa vastaan. 
Kaikkiaan Marttilan veljeksiä on kolme, joista veljessarjan nuorimmainen pelaa myös lentopalloa. Eemi Marttila on neljä vuotta nuorempi kuin Nooa ja Lukaa kuusi vuotta nuorempi. Veljekset ovat kotoisin Turun lähellä sijaitsevasta Maskun kunnasta. Aitajuoksija Nooralotta Neziri on Marttilan veljesten isän puolelta heille serkku.
Live at the Concertgebouw

Live at the Concertgebouw on Rita Reysin ja Trio Pim Jacobsin livealbumi. Vuonna 1986 julkaistu albumi on äänitetty Amsterdamin Concertgebouw'ssa 7. huhtikuuta 1985. Erikoisvierailijana on pianisti Louis van Dijk.
Lähteet.
Lp-levyn PL71123 kansitekstit
Pikkulohimonni

Pikkulohimonni ("Eutropiichthys murius") on kuultomonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Pikkulohimonni voi kasvaa noin 28 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on litteähkö ja virtaviivaisen pitkänomainen. Suu on leveä. Kalan selkäevä on lyhyt ja sijaitsee suhteellisen edessä. Lähellä haarautunutta pyrstöä on pienikokoinen rasvaevä. Vatsaevät ovat pienet. Pikkulohimonnin kuonossa on neljä viiksisäieparia, joista yksi pari on muita pidempi. Väriltään laji on selästään tumma ja kyljistään ruskehtavan harmaa tai hopeanharmaa. Monissa evissä on tumma kärki.
Levinneisyys ja elintavat.
Pikkulohimonnia tavataan Ganges- ja Brahmaputrajokien valuma-alueilta Intian pohjoisosista, Nepalista ja Bangladeshista. Kalan elinympärristöä ovat joet ja tulva-aikaan myös riisipellot. Laji liikkuu useimmiten lähellä muta- tai hiekkapohjia.
Pikkulohimonni on levinneisyysalueellaan merkittävä ruokakala, ja sitä kalastetaan myös kaupallisesti.
Kelb tal-kaċċa ta’ Malta

Kelb tal-kaċċa ta’ Malta () on maltalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Rotu muistuttaa saint-germaininseisojaa ja italianseisojaa, ja sillä onkin braccomaiset kasvonpiirteet ja suuret riippuvat korvat. Se on keskikokoinen, ja sillä on lyhyt karvapeite. Kirsu ja huulet ovat yleensä vaaleanpunaiset. Pohjaväri on aina valkoinen, jossa olevien laikkujen sävy vaihtelee vaaleasta sitruunasta tummanoranssiin. Sitruunalaikkuiset yksilöt ovat hieman pienempiä ja matalampia kuin oranssilaikkuiset, ja jotkut pitävät niitä rodun "oikeana" variaationa.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on älykäs, erittäin uskollinen, ystävällinen ja lempeä. Sitä käytetään paitsi tavanomaiseen metsästykseen, myös noutamiseen ja ylösajamiseen. Sen riistaa ovat tyypillisesti olleet mm. viiriäiset, turturikyyhkyt ja laulurastaat. Työskennellessään se kulkee kaikkien paikallisten maastojen läpi vaikeuksitta. 
Alkuperä.
Alunperin Maltalla metsästystä harrastettiin ainoastaan aatelisten keskuudessa, ja 1500-luvulla metsästys oli jo erittäin säännösteltyä. Vanhin rodun mahdollisesti mainitseva dokumentti on suurmestari Ximenesin vuonna 1773 julkaisema asiakirja, joka salli seisojatyyppisten koirien käytön metsästyksessä. Ajan myötä rotu sopeutui paikalliseen ilmastoon ja maastoon: lyhyt karvapeite auttoi selviytymään sekä leutoina talvina että ankarina kesinä.
Jo vuosien ajan maltalaiset metsästäjät ovat pyrkineet siihen, että jonain päivänä rotu hyväksyttäisiin virallisesti puhdasrotuiseksi. Tällä hetkellä Maltan saarilta löytyy kohtuullisen paljon rodunedustajia, minkä lisäksi joitain yksilöitä on kulkeutunut Australiaan maltalaisten maahanmuuttajien mukana. Ulkomaalaisten lintukoirarotujen, kuten saksanseisojan, kulkeuduttua Maltalle ja risteydyttyä paikallisen populaation kanssa puhdasrotuisten yksilöiden kanta on kuitenkin alkanut vähentyä.
Vuonna 2012 Federazzjoni Kaċċaturi Nassaba Konservazzjonisti -järjestö perusti Klabb Klieb tal-Kaċċa ta' Malta -kerhon, jonka tehtävänä oli suorittaa rotua koskeva geneettinen tutkimus. Tämän myötä vuonna 2014 hammaskirurgi James Galea ja eläinlääkäri Martin Debattista toteuttivat tutkimuksen, ja kokoon saatiin näytteet 20 yksilöltä. Vuotta myöhemmin heinäkuussa 2015 tutkimusta arvioitiin italialaisissa DNA-tutkimuksiin erikoistuneissa yliopistoissa. Loppupäätelmä oli, että kyseessä oli ainutlaatuinen ja aidosti maltalainen rotu, eikä sitä enää voitu luokitella sekarotuiseksi tai risteytystaustaiseksi. Projekti on nyt saavuttanut päämääränsä, ja rodulle ollaan valmistelemassa kantakirjaa.
Vuonna 2001 Maltalla painettiin ensimmäinen rotua esittävä postimerkki. Kesäkuussa 2016 Malta Canine Society järjesti näyttelyn, jossa esiteltiin myös tämän rodun edustajia ja jossa kansainväliset tuomarit pääsivät tutustumaan siihen. 
Etymologia.
Sananmukaisesti "kelb tal-kaċċa ta’ Malta" tarkoittaa ”Maltan metsästyskoiraa”. Sitruunalaikkuisia yksilöitä kutsutaan toisinaan termillä "kelb tal-kaċċa ta’ Għawdex" eli ”Gozon metsästyskoira”.
Michael O’Leary

Michael Kevin O’Leary (s. 20. maaliskuuta 1961) on irlantilainen liikemies, joka toimii halpalentoyhtiö Ryanairin toimitusjohtajana. Hänen omaisuutensa arvoksi on arvioitu yli miljardi Yhdysvaltain dollaria, mikä tekee hänestä yhden Irlannin rikkaimmista henkilöistä.
Elämä.
O’Leary opiskeli Clongowes Wood College -sisäoppilaitoksessa ja sen jälkeen kauppatieteitä Dublinin Trinity Collegessa.
O’Learyn ensimmäinen työpaikka oli Stokes Kennedy Crowleyllä (myöhemmin KPMG). Hän tapasi ilmailuyrittäjä Tony Ryanin, jonka taloudelliseksi neuvonantajaksi hän siirtyi. Ryan perusti lentoyhtiö Ryanairin vuonna 1985. O’Leary sai vaikeuksiin joutuneen lentoyhtiön talousjohtajan paikan vuonna 1988 ja alkoi kehittämään sitä Southwestin liiketoimintamallin mukaiseksi halpalentoyhtiöksi. Hänestä tuli Ryanairin toimitusjohtaja vuonna 1994. Liiketoimintamallissa koitetaan säästää rajusti kaikissa mahdollisissa kuluissa; O’Learyn on sanottu vieneen halpalentoyhtiön konseptin pisimmälle maailmassa.
O’Leary tunnetaan julkisuudessa kohua herättäneistä lausunnoistaan ja rumasta kielenkäytöstään. Hän on kritisoinut kärkkäästi muun muassa parempia työoloja vaatineita työntekijöitään, valittavia asiakkaitaan, kilpailevia yhtiöitä, Brexitiä ja erilaisia rajoituksia laatineita päättäjiä. Hän on kiistänyt ihmisen aiheuttamat päästöt ilmastonmuutoksen syynä: esimerkiksi vuonna 2010 hän kutsui tutkimustietoa ihmisen aiheuttamasta ilmastonmuutoksesta ”hevonpaskaksi”. Hän on myöhemmin pyörtänyt kantaansa ja sanonut ilmastonmuutoksen torjumisen olevan huomioitava asia, koska se kiinnostaa asiakkaita ja työntekijöitä. O’Leary on aiheuttanut vuosien varrella pahennusta muun muassa ehdottamalla lentokoneen vessan käytöstä maksua, ehdottamalla lihaville ihmisille kalliimpia lippuja (”läskivero”) sekä vaatimalla yksin matkaaville muslimimiehille tiukempia turvatarkastuksia lentoasemilla, koska hänen mukaansa terroristit ovat yleensä muslimeja.
Buffalo Dance

Buffalo Dance on vuonna 1894 ilmestynyt yhdysvaltalainen mustavalkoinen lyhytelokuva. Elokuvan tuottajana ja ohjaajana toimi William Kennedy Dickson Thomas Edisonin yritykselle. Elokuva oli mykkäelokuva, mutta siinä on englanninkieliset välitekstitykset. 
Buffalo Dance oli yksi ensimmäisistä elokuvista, jossa esiintyy Amerikan alkuperäiskansoja. Thomas Edisonin mukaan elokuvan näyttelijät olivat siouxeja, jotka olivat pukeutuneet heidän perinteisiin asuihin ja sotamaalauksiin. Elokuvassa esiintyy kolme tanssijaa ja kaksi rumpalia, jotka olivat Hair Coat, Last Horse, Parts His Hair, Pine ja Strong Talker. 
Tuotanto.
Elokuvan tuotti Thomas Edisonin omistama Edison Manufacturing Company. Buffalo Dance kuvattiin Edisonin Black Maria -studiossa West Orangessa, New Jerseyssä samaan aikaan kun "Sioux Ghost Dance" -elokuva. Elokuvan ohjaaja ja tuottaja oli William Kennedy Dickson ja sen kuvaajana toimi William Heise. Elokuvan pituus on 20 ruudun sekuntivauhdilla 15 sekuntia. Buffalo Dance oli tarkoitettu näytettäväksi kinetoskoopin avulla.
Nykytilanne.
Buffalo Dancen iän vuoksi sen tekijänoikeudet ovat nykyään vanhentuneet, ja se on vapaasti katsottavissa internetistä. Elokuvan kopioita säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa ja sen voi katsoa heidän American Memory -sivustoltaan.
Linda Bustani

Linda Maria de Figueiredo Bustani (s. 27. kesäkuuta 1951 Porto Velho) on brasilialainen pianisti.
Bustani aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Hän pääsi vuonna 1959 Arnaldo Estrellan luokalle Rio de Janeiroon ja sai opetusta myös tämän avustajalta, Antonio Guedes Barbosalta. Bustani teki ensimmäisen esiintymisensä orkesterin solistina vuonna 1961. Hän osallistui moniin pianokilpailuihin ja sai huomiota esiintymisellään muun muassa Leedsin kansainvälisessä pianokilpailussa. Bustani opiskeli vuodesta 1969 Moskovassa Jakov Zakin ja Eliso Virsaladzen johdolla. Hän on kiertänyt konserttipianistina laajalti eri puolilla maailmaa. Bustani on soittanut orkesterien solistina muiden muassa Simon Rattlen, Charles Grovesin, Anatole Fistoularin, Louis Frémaux’n, Okko Kamun, Günther Herbigin, John Neschlingin, Isaac Karabtchevskyn, Eleazar de Carvalhon, Roberto Duarten, Henrique Morelenbaumin, Alceo Bocchinon, Roberto Tibiriçán ja Ligia Amadion johdolla.
Bustani julkaisi ensimmäisen soololevynsä vuonna 1999. Siinä hän tulkitsi teoksia Robert Schumannilta ja Frédéric Chopinilta. Myöhemmin hän on levyttänyt muiden muassa Francis Himen ja Heitor Villa-Lobosin teoksia. Bustani perusti vuonna 2015 Lindarte-kvartetin Michel Besslerin, Bernardo Fantinin ja David Chewin kanssa. Hän sai vuonna 2003 vuoden parhaan pianistin Carlos Gomes -palkinnon. Bustanin veli on diplomaatti José Maurício Bustani.
Laurence Rosenthal

Laurence Rosenthal (s. 4. marraskuuta 1926 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on tehnyt varsinkin elokuvamusiikkia.
Rosenthal opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Eastman School of Musicissa, josta hän sai kandidaatin ja maisterin arvot. Tämän jälkeen hän opiskeli Pariisissa kahden vuoden ajan Nadia Boulangerin johdolla. Rosenthal suoritti palveluksen Yhdysvaltain ilmavoimissa ja johti ilmavoimien orkesteria. Rosenthalin varhaisiin töihin kuuluu Arthur Pennin elokuvan "Ihmeidentekijä" (1962) musiikki. Rosenthal teki Peter Glenvillen kanssa yhteistyötä, jonka tuloksena hän sai muun muassa Oscar-ehdokkuuden musiikista elokuvaan "Becket" (1964). Toisen Oscar-ehdokkuuden hän sai musiikista Arthur Hillerin elokuvaan "Don Quijote – mies La Manchasta" (1972). Rosenthal sävelsi musiikin myös esimerkiksi elokuviin "Mies hevosena – paluu" (1976) ja "Jumalten taistelu" (1981). Hän on lisäksi tehnyt musiikkia televisioon ja saanut useita Emmy-palkintoja. Rosenthalille myönnettiin vuonna 2023 World Soundtrack Award elinikäisistä saavutuksista.
Rosenthal on elokuva- ja televisiomusiikin ohella säveltänyt musiikkia Broadwaylle, kaksi oopperaa ja konserttiteoksia. Hänellä on kolme lasta.
Open-Xchange

Open-Xchange on avoimen lähdekoodin ryhmätyösovellus, jonka kehittäjä on saksalainen Open-Xchange AG. Ohjelmisto toimii vaihtoehtona muun muassa Microsoft Exchange ja Office 365 -ohjelmistoille. Ohjelmistossa on mukana OX Guard -työkalu, jolla voi lähettää salattuja sähköposteja. Sähköpostin suoja perustuu omaan palvelimeen, jossa salausavaimet luodaan, tallennetaan ja ylläpidetään. Saksan osavaltio Schleswig-Holstein on ilmoittanut siirtyvänsä Microsoftin tuotteista Open-Xchangeen digitaalisen suvereniteetin vuoksi.
Metairie

Metairie on kaupunkimainen väestönlaskennallinen asuinpaikka Yhdysvalloissa Louisianan osavaltiossa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Metairiessa oli 143 503 asukasta. Se sijaitsee Jeffersonin piirikunnassa New Orleansin metropolialueella.
Väestö.
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Metairien asukasluku oli 143 503. Asukkaista 65,3 % oli valkoisia, 11,4 % mustia, 3,9 % aasialaisia ja 0,5 % alkuperäisasukkaita. Asukkaista 8,4 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 10,5 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 19,1 % oli hispaanoja tai latinoita mistä tahansa rodusta. 22,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 15,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Bucking Broncho

Bucking Broncho on vuonna 1894 ilmestynyt yhdysvaltalainen mustavalkoinen lyhytelokuva. Elokuvan tuottajana ja ohjaajana toimi William Kennedy Dickson ja sen kuvaajana oli William Heise. Elokuva on yksi ensimmäisistä Western -tyylisistä elokuvista. 
Bucking Bronchossa esiintyy yhdysvaltalainen Lee Martin. Häntä ei mainittu lopputeksteissä, ja elokuva jäi hänen ainoaksi esiintymiseksi. Elokuvassa on myös mukana Frank Hammitt, joka seisoo aidalla ja ampuu revolveriaan. Elokuvassa Martin ratsastaa hevosellaan taputtavien katsojien edessä. Bucking Bronchon lopussa Martinin hevonen, Sunfish, pudottaa hänet satulasta.
Tuotanto.
Bucking Bronchon tuotti Thomas Edisonin omistama Edison Manufacturing Company. Elokuvan levittäjänä toimi Raff &amp; Gammon. Elokuva kuvattiin 16. lokakuuta 1894 Edisonin Black Maria -studiossa West Orangessa, New Jerseyssä. Elokuvan tuottaja ja ohjaaja oli William Kennedy Dickson ja sen kuvaajana toimi William Heise. Elokuvan pituus on 30 ruudun sekuntivauhdilla 21 sekuntia. Bucking Broncho oli tarkoitettu näytettäväksi kinetoskoopin avulla.
Nykytilanne.
Bucking Bronchon iän vuoksi sen tekijänoikeudet ovat nykyään vanhentuneet, ja se on vapaasti katsottavissa internetistä. Elokuvan kopioita säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa ja sen voi katsoa heidän American Memory -sivustoltaan. Elokuva on Yhdysvaltain elokuva-akatemian kokoelmissa, ja se on "Treasures from American Film Archivesin" vuonna 2004 julkaisemassa DVD-kokoelinmassa "More Treasures from American Film Archives, 1894–1931".
Kharijiitit

Kharijiitit (, yks. , "ḫārijī") oli varhaisessa islamissa esiintynyt vaikeasti määriteltävä lahko, jotka perimätiedossa selitetään Alin joukoista Siffinissä eronneiksi kapinallisiksi ja heidän seuraajikseen. Heidän nimensä tulee arabian sanasta "ḫurūj" (kapina, esille nouseminen). Kharijiitit tunnettiin fanaattisesta suhtautumisesta islamiin: jokainen, joka poikkesi oikeasta opista, oli uskosta luopunut. Hänet voitiin julistaa uskottomaksi ("takfir") ja sen jälkeen "jihadin" kohteeksi. Patricia Cronen mukaan kharijiitit olivat umaijadien näkyvimpiä vihollisia. 
Islaminuskossa kharijiitteja pidetään fanaattisena ääriliikkeenä, joka korosti oikeiden tekojen tärkeyttä sekä jihadia ja oli kapinassa hallituksia vastaan. Ibadiitteja, joita edelleen on etenkin Omanissa, pidetään kharijiittien maltillisina seuraajina.
Flemløse

Flemløse on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 581 asukasta vuoden 2025 alussa.
Glamsbjerg

Glamsbjerg on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 322 asukasta vuoden 2025 alussa.
Grønnemose

Grønnemose on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 400 asukasta vuoden 2025 alussa.
Haarby

Haarby on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 533 asukasta vuoden 2025 alussa.
Jordløse

Jordløse on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 318 asukasta vuoden 2025 alussa.
Nårup

Nårup on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 207 asukasta vuoden 2025 alussa.
Sandager

Sandager on entinen taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 200 asukasta vuoden 2016 alussa.
Skalbjerg

Skalbjerg on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 575 asukasta vuoden 2025 alussa.
Snave

Snave on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 212 asukasta vuoden 2025 alussa.
Tommerup

Tommerup on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 567 asukasta vuoden 2025 alussa.
Jonas Ellerström

Jonas Ellerström (s. 23. kesäkuuta 1958) on ruotsalainen kirjailija ja kirjankustantaja. Hän perusti Ellerströms-nimisen kustantamon vuonna 1983 ja johti sitä vuoteen 2023. Lisäksi Ellerström on kääntänyt muun muassa James Joycen, Arthur Rimbaud’n ja Sylvia Plathin teoksia ruotsiksi. Vuodesta 2017 hän on ollut Samfundet De Nion jäsen.
Ellerströms

Ellerströms förlags AB on ruotsalainen vuonna 1983 perustettu kirjankustantamo. Sitä johti vuoteen 2023 saakka kirjailija Jonas Ellerström. Ellerströms julkaisee pääasiassa uutta ja vanhaa kaunokirjallisuutta, vuositasolla noin 30 teosta. Vuosina 2007–2019 se julkaisi myös "Lyrikvännen"-kirjallisuuslehteä.
Ron Nelson

Ronald Jack Nelson (14. joulukuuta 1929 Joliet, Illinois – 24. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Nelson sai Eastman School of Musicista kandidaatin (1952), maisterin (1953) ja tohtorin (1957) arvot. Lisäksi hän suoritti Fulbright-stipendillä opintoja École normale de musique de Parisissa ja Pariisin konservatoriossa. Nelson liittyi Brownin yliopiston henkilökuntaan vuonna 1956 ja työskenteli siellä vuoteen 1993 saakka. Hän sai kunniatohtorin arvon Oklahoma City Universitysta vuonna 1996. Teoksellaan "Passacaglia (Homage on B-A-C-H)" hän voitti kolme merkittävää puhallinorkesterille tehtyjen sävellysten palkintoa: National Association Prizen, American Bandmasters Association Ostwald Prizen ja Sudler International Prizen. Vuonna 1994 Nelsonille myönnettiin John Philip Sousa Foundationin kunniamitali. Vaikka Nelson tuli tunnetuksi etenkin puhallinorkesteriteoksista, hänen tuotantoonsa kuuluu myös musiikkia sinfoniaorkesterille.
Nelson kuoli kotonaan 94 vuoden iässä. Hänellä oli vaimo ja kaksi lasta.
William Revelli

William Revelli (1902 – 16. heinäkuuta 1994 Ann Arbor, Michigan) oli yhdysvaltalainen musiikkipedagogi ja puhallinorkesterien johtaja.
Revelli syntyi italialaisten maahanmuuttajien pojaksi ja varttui Illinoisissa. Hänelle opetti viulunsoittoa Leon Sametini. Revelli muutti nuorena aikuisena Chicagoon, jossa hän aloitti soittamisen teattereissa. Hän esiintyi varsinkin Isham Jonesin kanssa. Revelli tuli kuitenkin tunnetuksi työstään oppilaitosten puhallinorkesterien kouluttajana ja johtajana. Hän aloitti 1920-luvulla työskentelyn Hobart High Schoolissa, jossa hän johti useita kansallisia mestaruuksia voittanutta kokoonpanoa. Revelli siirtyi vuonna 1935 Michiganin yliopistoon, jonka lukuisia kokoonpanoja hän johti, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1972. Häntä seurasi H. Robert Reynolds.
Revelli pääsi National Band Association Hall of Fameen vuonna 1981. Hän sai vuonna 1989 John Philip Sousa Foundationin Louis Sudler -ansiomerkin. Revelli kuoli 92-vuotiaana sairaalassa sydämen vajaatoimintaan. Hänen mukaansa on nimetty muun muassa kansallinen sävellyskilpailu.
Karl King

Karl Lawrence King (21. helmikuuta 1891 Paintersville, Ohio – 31. maaliskuuta 1971 Fort Dodge, Iowa) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja soittokuntien johtaja.
King sai ensin jonkin verran kornetinsoiton opetusta ja siirtyi sitten baritonisaksofoniin. Hän asui vuodesta 1920 lähtien Fort Dodgessa, jossa hän johti Fort Dodge Municipal Bandia ja johti K. L. King Music House -kustantamoa. Fort Dodgen soittokunta sai hänen johdollaan kansallista tunnustusta. King oli American Bandmasters Associationin puheenjohtaja vuonna 1938 ja myöhemmin elinikäinen kunniapuheenjohtaja. Fort Dodgen kunnallissoittokunta nimettiin Karl L. King Municipal Bandiksi hänen kunniakseen.
King oli yksi tuotteliaimmista puhallinorkesteriteosten säveltäjistä. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa 185 marssia sekä lukuisia alkusoittoja, galoppeja ja valsseja.
Edwin Franko Goldman

Edwin Franko Goldman (1. tammikuuta 1878 Louisville, Kentucky – 21. helmikuuta 1956 New York, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja puhallinorkesterin johtaja.
Goldman muutti perheineen vuonna 1879 Evansvilleen ja sitten Terre Hauteen, jossa hänen isänsä kuoli 18. joulukuuta 1886. Seuraavana vuonna perheen äiti muutti neljän lapsensa kanssa New Yorkiin. Goldman sai siellä kornetinsoiton opetusta George Wiegandilta. Hän pääsi stipendillä opiskelemaan musiikin teoriaa National Conservatory of Music of Americaan, jonka orkesterissa hän soitti trumpettia. Hän sai lisäksi sävellysopetusta Antonín Dvořákilta ja pääsi kornetisti Jules Levyn oppilaaksi. Goldman soitti Metropolitan-oopperan orkesterissa vuosina 1899–1909. Orkesterissa työskenteli samanaikaisesti hänen setänsä tai enonsa Nahan Franko.
Goldman johti vuodesta 1918 lähtien Goldman Bandia, joka myöhemmin jatkoi toimintaansa perustajansa pojan Richard Franko Goldmanin johdolla. Goldman perusti myös American Bandmasters Associationin. Hän oli merkittävä puhallinohjelmiston säveltäjä, joka tuli tunnetuksi muun muassa marssista "On the Mall". Goldman johti vuonna 1947 Hector Berliozin teoksen "Symphonie funèbre et triomphale" Yhdysvaltain-ensiesityksen. Goldman teki myös pedagogisia julkaisuja, joihin kuuluivat "Foundation to Cornet or Trumpet Playing" (1914), "Band Betterment" (1934) ja "The Goldman Band System" (1935). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Algerian kansalliskokous

Algerian kansalliskokous (, ) on Algerian kaksikamarisen parlamentin alahuone. Sen edustajat valitaan yleisillä vaaleilla viiden vuoden välein. Nykyisessä kansalliskokouksessa on 407 edustajaa.
Vaalitapa.
Vaalit järjestetään viiden vuoden välein, seuraavan kerran vuonna 2026. Käytössä on suhteellinen vaalitapa ja listavaali. Äänestysikäraja on 18 vuotta ja vaalikelpoisuusikäraja 25 vuotta. Äänestyspakkoa ei ole.
Kansanedustajien kaudet rajattiin vuonna 2020 kahteen. Puolueiden ehdokaslistoilla on oltava naisehdokkaita vaalipiirin koosta riippuen vähintään 20–50 prosenttia, lisäksi vähintään puolen ehdokkaista on oltava alle 40-vuotiaita ja vähintään kolmasosalla tulee olla korkeakoulututkinto.
Yksi vaalipiireistä koostuu ulkomailla asuvista algerialaisista. Se valitsee kahdeksan edustajaa.
Tämänhetkisessä kansalliskokouksessa naisten osuus on noin kahdeksan prosenttia.
Työskentely.
Kansalliskokouksessa on kaksitoista pysyvää valiokuntaa.
Kansalliskokous säätää lakeja yhdessä ylähuoneen eli kansallisneuvoston kanssa. Niiden molempien tulee hyväksyä lait ennen kuin ne tulevat voimaan. Tarvittaessa muodostetaan yhteinen komitea pohtimaan lakia enintään kahden viikon ajaksi. Mikäli laki ei silti saa molempien kamarien hyväksyntää, lopullinen valta on kansalliskokouksella, jos hallitus sitä pyytää.
Hyväksytyt lait menevät presidentin vahvistettavaksi. Mikäli hän ei allekirjoita lakia, sitä voidaan käsitellä uudelleen parlamentissa aikaisintaan vuoden kuluttua.
Kansalliskokous voi tarvittaessa äänestää hallituksen luottamuksesta.
Elton (nimi)

Elton on englantilaisperäinen henkilönnimi, alun perin sukunimi, mutta nykyisin se esiintyy myös miehen etunimenä. Alun perin nimi johtuu paikannimestä, joka merkitsee "Ellan kaupunkia". Nimi on tullut suosituksi erityisesti Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Brasiliassa.
Etunimenä Elton on 1970-luvulta lähtien ollut käytössä myös Suomessa. Vuoden 1980 alusta kesäkuuhun 2025 mennessä nimi on annettu 271 henkilölle. Nimi lisättiin ruotsinkieliseen kalenteriin vuonna 2025, jonka mukaan Eltonin nimipäivä on 14. kesäkuuta.
Chaohuan

Chaohuan () on kiinalaisen nykykirjallisuuden lajityyppi, jolle on ominaista, että se ylittää epätoden. Nimityksen lajityypille on antanut pekingiläinen kirjailija Ning Ken. Chaohuanin taustalla on se, että Kiinassa tapahtuu jatkuvasti sattumuksia, jotka koettelevat käsityskyvyn ja uskottavuuden rajoja.
Chaohuan on saanut vaikutteita eteläamerikkalaisesta kirjallisuudesta ja Gabriel García Márquezista, jonka maaginen realismi tuntuu kiinalaisista tutulta. Muita lajityypin juuria on etsittävissä Franz Kafkan, Salman Rushdien ja Haruki Murakamin teoksista. Chaohuan-kirjallisuus ei kuitenkaan lisää kertomuksiin maagisia elementtejä, yliluonnollisia sattumuksia, vaan se keskittyy tosielämän tapahtumiin.
Ningin mukaan epätoden ylittävän aikakauden kirjallisuutta määrittäviä tekijöitä ovat:
Ningin omassa tuotannossa siirtyminen epätoden ylittävään tapahtui teoksessa 'Kolme trioa', jonka tematiikkaa on laaja ja sekasotkuinen yhteiskunnallinen panoraama. Toinen lajityypin edustaja on Mo Yanin "Viinamaa" (suom. Riina Vuokko, 2014). Tero Tähtisen mukaan molemmille teoksille on ominaista groteski liioittelu ja mielikuvituksen liihottelu kaukana realistisen horisontin yläpuolella, mutta samalla ne pyrkivät kuvaamaan ja hahmottamaan arkista ja todellista. Ning kirjoittaa aihetta käsittelevässä artikkelissaan, että nyky-Kiinaa ja sen muodonmuutosta voi ymmärtää vain kirjallisuuden avulla.
Elvira Herzog

Elvira Herzog (s. 5. maaliskuuta 2000 Zürich) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa RB Leipzigia.
Herzog pelasi Sveitsin Superliigassa FC Zürichin joukkueessa vuoteen 2019 saakka ja siirtyi sitten Saksaan. Hän edusti kaudella 2019–2020 Kölniä, kaudella 2020–2021 Freiburgia ja kaudella 2021–2022 jälleen Kölniä. Kesästä 2022 alkaen hän on edustanut Leipzigia. Hän on pelannut Bundesliigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 69 ottelua ja 2. Bundesliigassa 18 ottelua.
Herzog on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa 13. kesäkuuta 2025 mennessä 21 ottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 2019.
Livia Peng

Livia Peng (s. 14. maaliskuuta 2002 Chur) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä.
Peng pelasi Sveitsin Superliigassa FC Zürichin joukkueessa vuoteen 2022 saakka. Hän edusti kaudella 2022–2023 ruotsalaista Häckeniä ja pelasi kolme Damallsvenskanin ottelua. Kauden jälkipuoliskon hän oli lainalla espanjalaisessa Levantessa ja pelasi viisi Primera Divisiónin ottelua. Hän siirtyi kesällä 2023 saksalaisseura Werder Bremeniin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 41 Bundesliigan ottelua. Peng teki kesällä 2025 nelivuotisen sopimuksen englantilaisseura Chelsean kanssa.
Peng on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa 13. kesäkuuta 2025 mennessä yhdeksän ottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2023. Hän oli varamaalivahtina EM-kilpailuissa 2022 ja MM-kilpailuissa 2023.
Taloustieteen dynaaminen vaikutus

Taloustieteen dynaaminen vaikutus viittaa taloudellisten päätösten, politiikkatoimien tai markkinamekanismien pitkän aikavälin seurauksiin. Ne muuttuvat ajan kuluessa sopeutumisen, teknologisen kehityksen, investointien tai käyttäytymismuutosten seurauksena. OECD:n tutkimukset osoittavat, että veropolitiikka vaikuttaa talouteen paitsi välittömästi myös pitkällä aikavälillä. Nämä dynaamiset vaikutukset ilmenevät esimerkiksi investointien, työllisyyden ja tuottavuuden muutoksina ajan kuluessa.
Yleiskuvaus.
Dynaamisia vaikutuksia tutkitaan erityisesti, kun arvioidaan talouspolitiikan -- esimerkiksi verotuksen, sääntelyn tai julkisten investointien -- vaikutuksia kokonaistuotantoon, työllisyyteen, innovaatioihin tai talouden kasvuun. Taloustieteen malleissa dynaamisuus sisältyy usein aikarajattuihin analyysikehyksiin, kuten dynaamiseen stokastiseen yleisen tasapainon malliin (DSGE) tai endogeenisen kasvun teorioihin.
Ihmisten käyttäytymisen muutos.
OECD:n tutkimusten mukaan verotus ei vaikuta vain talouden tuloihin, vaan myös ihmisten ja yritysten käyttäytymiseen. Tämä käyttäytymismuutos on keskeinen osa verotuksen dynaamisia vaikutuksia.
Ihmisten käyttäytyminen:
Yritysten käyttäytyminen:
Taloustieteellinen merkitys.
Dynaamisten vaikutusten analyysi on keskeinen osa julkisen talouden tutkimusta. Erityisesti kun arvioidaan politiikkatoimien kustannus–hyöty-suhdetta tai kestävyyttä. Usein politiikkatoimen tehokkuus voi näyttää rajalliselta lyhyellä aikavälillä, mutta merkittävältä pitkällä aikavälillä dynaamisten mekanismien vuoksi.
Kritiikki.
Dynaamisten vaikutusten mallintaminen edellyttää oletuksia tulevaisuuden käyttäytymisestä, teknologisesta kehityksestä ja markkinareaktioista, mikä tekee niistä alttiita epävarmuudelle. Kritiikkiä on esitetty siitä, että liian optimistiset oletukset voivat johtaa yliarvioituihin vaikutusarvioihin esimerkiksi veroalennusten talouskasvua lisäävästä vaikutuksesta.
Vaalan kirkonkylä

Vaalan kirkonkylä on Vaalan kunnan hallinnollinen keskuskylä Pohjois-Pohjanmaalla, Oulujärven luoteisella rannalla Oulujoen suulla. Kirkonkylältä on maanteitse maakuntakeskukseen Ouluun noin 90 kilometriä, yli tunnin ajomatka. Tilastokeskuksen vuoden 2023 lopun väestötietojen mukaan kirkonkylän väkiluku on yli 1 000 asukasta.
Seututie 800 halkoo kyläkeskustan ja toimii siten myös sen pääkatuna. Oulu–Kontiomäki-rata kulkee keskustan eteläpuolella ja sen varrella sijaitsee Vaalan rautatieasema. Kylässä sijaitsee muun muassa 1960-luvulla rakennettu Vaalan kirkko, kaksi ruokakauppaa (S-market ja K-Market), terveyskeskus, apteekki, paloasema, kunnankirjasto ja kaksi koulua: Vaalan yhtenäiskoulu ala- ja yläasteineen sekä Vaalan lukio. Majatalo Varis tarjoaa majoitusta aivan keskustasta.
Johannes Siikonen

Johannes Lauri Mikael Siikonen (tunnetaan myäs nimellä Zoni, s. 25. toukokuuta 1982, Tampere) on suomalainen graafinen suunnittelija, muotoilija, tuote- ja palvelumuotoilun asiantuntija, vammaisurheilija ja kestävän muodin puolestapuhuja. Hän toimii SPR Veripalvelussa Head of Design &amp; Product Managerina ja on perustanut vastuullisen muotibrändin Lauri M. Oivio. Urheilun puolella hänet tunnetaan pitkän linjan edustajana CP-jalkapallossa sekä kansainvälisesti menestyneenä vammaisgolfaajana.
Ura.
Muotoilijana.
Siikonen on toiminut yli 20 vuoden ajan muotoilun, graafisen suunnittelun, UX/UI-suunnittelun ja tuotehallinnan parissa. Hän on työskennellyt useissa suomalaisissa ja kansainvälisissä yrityksissä, kuten Satama Interactive, Sanoma-konserni, Comptel ja Cujo AI.
Urheilussa.
CP-jalkapallo.
Siikonen on edustanut Suomen CP-jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 1999 alkaen ja toiminut sen kapteenina alusta asti (13.11.2025: 26 vuotta 4 kuukautta 19 päivää, ura jatkuu). Hän on pelannut maajoukkueessa neljällä eri vuosikymmenellä (1990, 2000, 2010, 2020) ja ollut kentällä jokaisessa joukkueen virallisessa ottelussa (111 maaottelua, 6/2025). Siikonen on tiettävästi yksi pisimmän uran maajoukkueessa pelannut, sekä yhtäjaksoisesti kapteenina toiminut henkilö maailmassa. 
Hän on osallistunut viiteen CP-jalkapallon EM-turnaukseen (1999, 2006, 2010, 2014, 2018) ja kahteen CP-jalkapallon MM-turnaukseen (2011, 2019). Hänet on palkittu "Vuoden CP-jalkapalloilija" -tunnustuksella vuosina 2013 ja 2019. Hän teki myös Suomen ensimmäisen arvokisamaalin CP-jalkapallossa 28.6.1999 (Suomi–Irlanti, EM-kisat, Belgia).
Golf.
Siikonen on pelannut vammaisgolfia kansainvälisesti yli 19 vuoden ajan ja osallistunut yli 50:een EDGA-kiertueen kilpailuun. Hän on edustanut Suomea henkilökohtaisissa EM-kilpailuissa yhdeksän kertaa ja joukkuekilpailuissa seitsemän kertaa. Lisäksi MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2014.
Parhaimmillaan hän on sijoittunut EDGA-kiertueen kilpailussa Italian Openissa kolmanneksi vuonna 2018 (SCR). WR4GD-maailmanrankingin paras sijoitus on ollut 77./443 vuonna 2021. Siikonen on tehnyt yhden hole-in-onen (19.5.2020). Hänet valittiin vuoden vammaisgolfaajaksi Suomessa vuonna 2012.
Uinti.
Siikonen on entinen parakilpauimari, jonka päälaji oli vapaauinti ja sivulaji selkäuinti. Hänen päämatkansa oli 100 metrin vapaauinti luokassa S8. Vuosina 1994–2000 hän saavutti useita Suomen mestaruuksia ja kansallisen tason mitaleja.
Lauri M. Oivio.
Vuonna 2023 Siikonen perusti brändin Lauri M. Oivio, joka edustaa hänen taiteellista alter egoaan. Brändi keskittyy ekologisiin, tilauksesta valmistettaviin vaatteisiin, joissa yhdistyvät suomalaisen luonnon estetiikka, minimalismi ja moderni vaatemuotoilu.
Julkinen vaikuttaminen.
Siikonen on julkaissut useita artikkeleita ja pääkirjoituksia vammaisurheilusta, muotoilusta ja kestävästä kehityksestä. Hän on toiminut aktiivisesti vammaisurheilun puolestapuhujana ja järjestänyt ja osallistunut erilaisiin vammaisille ja erityisesti nuorille vammaisille urheilijoille suunnattuihin varainkeruukampanjoihin.
Yksityiselämä.
Siikonen asuu Helsingissä.
OFK Beograd

OFK Beograd on serbialainen jalkapalloseura Belgradista. Seura pelaa korkeimmalla sarjatasolla Serbian Superliigassa. Seuran kotikenttä on Stadion Kraljevica.
FK IMT

FK IMT on serbialainen jalkapalloseura Novi Beogradista. Seura pelaa korkeimmalla sarjatasolla Serbian Superliigassa. Seuran kotikenttä on Stadion Lagator.
FK Jedinstvo Ub

FK Jedinstvo Ub on serbialainen jalkapalloseura Ubista. Seura pelaa korkeimmalla sarjatasolla Serbian Superliigassa. Seuran kotikenttä on Stadion Dragan Džajić.
FK Mladost Lučani

FK Mladost Lučani on serbialainen jalkapalloseura Lučanista. Seura pelaa korkeimmalla sarjatasolla Serbian Superliigassa. Seuran kotikenttä on SRC MR Radoš Milovanović.
Podengo crioulo

Podengo crioulo on brasilialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n eikä FCI:n alaisen CBKC:n (Confederação Brasileira de Cinofilia) tunnustusta, mutta Sociedade Brasileira de Cinofilia on hyväksynyt sen roduksi.
Ulkonäkö.
Podengo crioulo on keskikokoinen, neliönmuotoinen ja vahvaluustoinen olematta kuitenkaan raskasrakenteinen. Kallo on nelikulmaisen pyramidin muotoinen, profiililtaan suora, korvien välistä tasainen/litteä; otsapenger on lievästi erottuva. Kuono on kalloa lyhyempi ja kärkeä kohti kapeneva; ylälinja on suora. Kirsu on tumma, väriltään joko musta tai maksanruskea. Silmät ovat mantelinmuotoiset, eivät kovin ulkonevat; väriltään ruskeat, mielellään mahdollisimman tummat. Silmäluomet ovat voimakkaasti pigmentoituneet, ja niissä näkyy silmäkulmasta leukaa kohti kulkeva tumma viiva ("Horuksen silmä"). Korvat ovat pystyt, kookkaat ja suippokärkiset, asennoltaan viistot, tyvistään leveät ja kärjistään hieman pyöristyneet; koiran ollessa valppaana ne osoittavat eteenpäin. Pienikokoisella muunnoksella kallo on hieman pyöristyneempi, otsapenger hieman erottuvampi ja silmät pyöreämmät kuin normaalikokoisella muunnoksella.
Säkäkorkeus vaihtelee normaalikokoisella 40-57 cm ja paino 13-25 kg välillä; pienikokoisella vastaavat mitat ovat 25-37 cm ja 4-8 kg.
Rodusta on olemassa kolme eri karvamuunnosta: lyhyt ("curto"), karkea ("duro") ja pitkä ("longo"). Lyhyt karva ei saa olla liian lyhyttä, ja se muodostaa lyhyen joskin selkeän hapsutuksen raajojen takaosiin ja niskaan sekä töyhtön häntään. Karkea karva on keskipitkää (myös kuono mukaan lukien), karkeaa ja suoraa eikä siinä ole aluskarvaa. Pitkä karva on keskipitkää (paitsi kuonossa, jossa se on lyhyttä), aaltoilevaa, silkkistä ja kaksinkertaista (sekä peitinkarva että alusvilla).
Väritys on valkoinen, kellanruskea eli fawn (sävy vaihtelee vaaleasta tummaan), juovikas eli brindle, harmaa, musta, musta ruskein merkein eli black&amp;tan, kolmivärinen eli tricolor tai valkokirjava minkä tahansa edellä mainitun värisin merkein.
Luonne ja käyttäytyminen.
Luonteeltaan podengo crioulo on rauhallinen ja lauhkea, mutta työskennellessään kuitenkin energinen ja eloisa. Se kykenee toimimaan erilaisissa tehtävissään älykkäästi. Pienikokoinen muunnos on aktiivisempi ja helpommin kiihtyvä kuin normaalikokoinen muunnos.
Alkuperä.
Rodun juuret ovat portugalilaisten ja afrikkalaisten podenco-tyyppisten koirien ja brasilialaisten alkuperäiskoirien välisissä risteytyksissä. Sitä on käytetty perinteisesti metsästykseen, vartiointiin ja paimennukseen, ja sitä tavataan kaikkialla kotimaassaan.
Etymologia.
Podengo crioulo tunnetaan eri alueilla mm. nimillä "aracambé" ("kesyttämätön koira"), "coelheiro" ("jäniskoira"), "orelhudo" ("pitkäkorvainen"), "pé duro" ("karkeajalkainen") ja "podengo brasileiro" ("brasilialainen podengo"). Pienikokoista muunnosta kutsutaan lisäksi termeillä "paqueiro" ja "terrier de Minas" ("Minas Gerais'n terrieri").
Terveys.
Rodulla on hyvä luontainen vastustuskyky tauteja ja loisia vastaan.
Caddon piirikunta

Caddon piirikunta on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Jefferson Davisin piirikunta

Jefferson Davisin piirikunta on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Matti Vihola

Pentti Matti Vihola (24. helmikuuta 1941 Tampere – 27. heinäkuuta 1993) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki uransa suurimmalta osin Lappeenrannan kaupunginteatterissa.
Ura.
Matti Vihola syntyi insinööri Niilo Samuel Viholan ja Hulda Elviira Töylin perheeseen välirauhan aikana. Hän opiskeli Suomen teatterikoulussa vuonna 1962 ja suoritti useita teatteritaiteeseen liittyviä kursseja.
Viholan teatterikiinnityksiä olivat Lappeenrannan kaupunginteatteri 1965–1966, Seinäjoen kaupunginteatteri 1966–1967, Intimiteatteri 1967–1971 ja uudelleen Lappeenrannan kaupunginteatteri vuodesta 1971 alkaen.
Viholan teatterirooleja olivat muiden muassa Nick ("Virginia Woolf"), Urpo ("Arvottomat"), Esko ("Nummisuutarit"), Tiikeri Brown ("Kolmen pennin ooppera") ja Motel ("Viulunsoittaja katolla").
Vihola näytteli sivurooleja muutamissa suomalaisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten piipahdusroolin Edvin Laineen ohjaamassa historiallisessa elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla" (1968). Viholan merkittävä televisiorooli oli kunnanjohtaja Potranen Markku Onttosen ohjaamassa kansankomediassa "Hirvikeikka" vuonna 1985.
Matti Vihola avioitui talouspäällikkö Leena Kauppisen kanssa 1976.
Ouachitan piirikunta

Ouachitan piirikunta on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Sabinen piirikunta

Sabinen piirikunta on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Red Riverin piirikunta

Red Riverin piirikunta on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
St. Charlesin piirikunta

St. Charlesin piirikunta on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
LaSallen piirikunta

LaSallen piirikunta tai La Sallen piirikunta on seuraavien piirikuntien nimi Yhdysvalloissa:
Vähänkyrön Kisa

Vähänkyrön Kisa on entisestä Vähänkyrön kunnasta, Merikaarron kylästä tuleva nykyisin vaasalainen vuonna 1976 perustettu urheilun yleisseura. Sen kuusi jaostoa ovat combat hapkido-, kuntojumppa-, kuntonyrkkeily-, kädenvääntö-, paini- ja voimailujaosto..
Kaikkien pyhien kirkko (Odiham)

Kaikkien pyhien kirkko () on kirkkorakennus Odihamin kylässä, Englannin Hampshiressä. Vanhin osa on länsitornin perustus, joka on 1200-luvulta.
Kirkon, joka on suojeltu Grade I -tasolla, saarnatuoli on 1600-luvulta ja kastemalja 1500-luvun alusta.
Vermilionin piirikunta

Vermilionin piirikunta tai Vermillionin piirikunta on seuraavien piirikuntien nimi Yhdysvalloissa:
Ne Zha 2

Ne Zha 2 () on kiinalainen, 29. tammikuuta 2025, kiinalaisena uutenavuotena julkaistu, fantasiaseikkailua kuvaava animaatioelokuva. Elokuva pohjautuu Xu Zhonglinin Ming-dynastian aikana 1500-luvulla kirjoittamaan fantasiaseikkailuun ja on jatko-osa lipputuloilla mitattuna erittäin hyvin menestyneelle, vuonna 2019 julkaistulle Ne Zha -animaatioelokuvalle. Elokuva on Kiinan suurimpiin elokuvayhtiöihin lukeutuvan, Shenzhenin pörssissä noteeratun Beijing Enlight Median tuotanto.
Ne Zha 2 on lipputuloilla mitattuna eräs kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä elokuvia. Se oli kesäkuun 2025 alkupuoleen mennessä kerännyt ennätykselliset 2,2 miljardin Yhdysvaltain dollarin lipputulot kotimarkkinoiltaan Kiinasta (13.6.2025: 2,152 mrd. USD). Elokuva oli lippumyynnillä mitattuna noussut jo maaliskuussa 2025 maailman taloudellisesti menestyksekkäimmäksi animaatioelokuvaksi ohi elokuvan Inside Out – mielen sopukoissa 2 (2024), ja se oli ehtinyt nousta kärkiviisikkoon maailman eniten tuottaneiden elokuvien inflaatiokorjaamattomalla listalla. 
Pohjois-Amerikassa elokuvaa esitettiin vajaassa 800 elokuvateatterissa. Pohjoismaissa elokuva tuotiin joihinkin elokuvateattereihin englanniksi tekstitettynä versiona huhtikuun 2025 lopulla. Suomessa Finnkino toi elokuvan vain hyvin rajoitettuun ja lyhytkestoiseen levitykseen. Sekä Kiinassa – jossa elokuville ei ole ikäsuosituksia – että Australiassa elokuvaa ei suositella ainakaan kaikissa arvioissa väkivaltaisten kohtaustensa ja kiroilun vuoksi pienille lapsille; Australiassa elokuva on arvioitu soveltuvan ikäryhmälle 13-vuotiaista ylöspäin. Suomessa Kavi antoi elokuvalle ikäsuosituksen K12. Ruotsissa ikärajoitus oli 11 vuotta. 
Elokuva Ne Zha 2 jatkaa ykkösosan tarinaa; päähahmo on ihmisten kasvattama demonilapsi Ne Zha. Hän lähtee vaaralliselle matkalle etsimään eliksiiriä, joka voisi auttaa liittolaisensa lohikäärmeprinssi Ao Bingin ruumiin palauttamisessa. Seikkailu tuo esiin salaliiton, joka saattaisi synnyttää sodan hyvän ja pahan välille.
Elokuvateollisuutta seuraava yhdysvaltalainen Variety arvioi kiinalaiselokuvaa teknisesti erittäin edistykselliseksi ja häkellyttäväksi toiminta-animaatioksi. Sitä tehtiin yli viisi vuotta. Hanke työllisti 4 000 animaattoria ja elokuvaan sisältyy lähes 2 000 visuaalisten efektien kohtausta. Erääseen taistelukohtaukseen väitetään osallistuvan 200 miljoonaa yksilöllisesti animoitua hahmoa. Julkaisu kuitenkin mainitsee tehosteiden paljouden ja äänekkyyden sekä hahmojen jatkuvan liikkeen turruttavan katsojaa lähes kolmen (2,5) tunnin ajan. Arvostelun mukaan elokuvan ainesten runsaus saattaa vaatia useamman katselukerran.
Melissa Hortman

Melissa Anne Hortman (o.s. "Haluptzok"";" 27. toukokuuta 1970 Fridley, Minnesota –14. kesäkuuta 2025 Brooklyn Park, Minnesota) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen Democratic-Farmer-Labour-haaran poliitikko.
Hortman sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Bostonin yliopistosta ja valmistui sitten oikeustieteellisistä opinnoista Minnesotan yliopistosta. Lisäksi hän sai julkishallinnon maisterin oppiarvon Harvard Kennedy Schoolista. Hortman valittiin Minnesotan osavaltiolliseen lainsäädäntöelimeen ensimmäisen kerran vuonna 2004. Hän toimi myöhemmin Minnesotan edustajainhuoneen puheenjohtajana. Hortman oli kuollessaan 11. kaudellaan Minnesotan lainsäädäntöelimessä. Puheenjohtajan roolin korvasi republikaanien Lisa Demuth.
Poliittisella urallaan Hortman kehitti ympäristöystävällisempiä liikenneratkaisuja, luonnonsuojelua ja aurinkoenergian käyttöä.
Poliisiksi naamioitunut tekijä, jolla oli oikean poliisiauton näköinen auto ja jopa lamautin, murhasi 14. kesäkuuta 2025 Hortmanin ja hänen miehensä Markin ampumalla mentyään heidän kotiinsa. Samana päivänä tehdyssä hyökkäyksessä haavoitettiin Minnesotan osavaltiotason senaattori John Hoffmania ja tämän vaimoa Yvetteä. Poliisit tulivat paikalle ja kohtasivat ampujan. Lyhyen ammuskelun jälkeen ampuja pääsi pakoon jalan. Hänet saatiin kiinni seuraavana päivänä.
Yksityiselämä.
Melissa Hortmanin aviomies oli Mark Hortman. Heillä on kaksi lasta. Uskonnoltaan Hortman oli katolinen.
Tommerup Stationsby

Tommerup Stationsby on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 469 asukasta vuoden 2025 alussa.
Turup

Turup on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 302 asukasta vuoden 2025 alussa.
Verninge

Verninge on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 757 asukasta vuoden 2025 alussa.
Vissenbjerg

Vissenbjerg on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 251 asukasta vuoden 2025 alussa.
Koelbjergin mies

Koelbjergin mies on Tanskasta Fynin saarelta läheltä Vissenbjergiä vuonna 1941 löytynyt suoruumis, jonka on radiohiiliajoituksella määritetty olevan noin vuodelta 8300 eaa., eli Maglemosen kulttuurin ajalta. Pitkään luultiin, että kyseessä oli nainen, mutta vuonna 2017 DNA-tutkimus osoitti, että henkilö olikin ollut noin 20-vuotias mies. Koelbjergin mies kuuluu odenselaisen Møntergården-museon kokoelmiin, ja Vissenbjergissä on näytillä siitä tehty jäljennös.
Ørsted (Assens)

Ørsted on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 236 asukasta vuoden 2025 alussa.
Skallebølle

Skallebølle on taajama Assensin ja Odensen kuntien alueella Tanskassa. Taajamassa oli 712 asukasta vuoden 2025 alussa. Heistä viisi asui Odensen puolella.
Filskov

Filskov on taajama Billundin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 697 asukasta vuoden 2025 alussa.
Grindsted

Grindsted on taajama Billundin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 9 721 asukasta vuoden 2025 alussa.
Grindsted on Billundin kunnan hallinnollinen keskus.
Hejnsvig

Hejnsvig on taajama Billundin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 009 asukasta vuoden 2025 alussa.
Hejnsvigin kirkko rakennettiin luultavasti puusta 1200-luvulla. Se korvattiin 1300-luvulla pienellä kivikirkolla samaan aikaan, kun ensimmäiset kirjalliset maininnat Hejnsvigistä tehtiin. Kirkkoa laajennettiin vuosina 1918-1919, kun sen laivaa uusittiin ja uusi kuisti sekä kellotapuli rakennettiin.
Hejnsvigissä oli rautatieasema vuosina 1917–1968.