tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Francis William Aston

Francis William Aston (1. syyskuuta 1877, Birmingham – 20. marraskuuta 1945, Cambridge) oli brittiläinen kemisti ja fyysikko. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1922 useiden ei-radioaktiivisten alkuaineiden isotooppien löytämisestä keksimänsä massaspektrometrillä sekä kokonaislukusäännön muotoilusta.
Historia.
1903 Aston, jo kemistinä, sai stipendin Birminghamin yliopistoon. Siellä hän opiskeli fysiikkaa liittyen röntgensäteilyyn ja radioaktiivisuuteen.
1909 hän siirtyi Cavendish Laboratoryyn Joseph John Thomsonin kutsusta. Siellä hän työskenteli neonin isotooppien tunnistamisen parissa. Hän myös piti luentoja Trinity Collegessa Cambridgessa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1919 hän palasi tutkimuksiensa pariin. Massaspektrometrin avulla hän tunnisti 212 luonnossa esiintyvästä 287:stä isotoopista. Vuonna 1921 Aston pääsi Royal Societyn jäseneksi.
Astonin työ isotooppien parissa myös johti hänet muotoilemaan kokonaislukusääntönsä, jonka mukaan kaikkien isotooppien massat ovat hyvin lähellä jotain kokonaislukua. Sääntöä käytettiin laajalti ydinenergian kehittämisessä.
Muuta.
Kuun kraatteri Aston on nimetty Francis William Astonin mukaan.
Milton Keynes Dons FC

Milton Keynes Dons FC on englantilainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 2004. Vuonna 2007 valmistui seuran uusi Stadium MK -niminen stadion. Seura nousi keväällä 2015 Englannin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Mestaruussarjaan pelattuaan Ykkösliigassa seitsemän peräkkäistä kautta. Välillä joukkue putosi Kakkosliigaankin, josta se nousi takaisin Ykkösliigaan kaudeksi 2019–2020. Joukkue pelaa Kakkosliigassa kaudella 2025–2026.
MK Dons on perustettu jalkapalloseura Wimbledon FC:n jäänteille. Talousvaikeuksiin ajautunut seura siirrettiin vuonna 2003 Wimbledonista, Lontoosta noin sadan kilometrin päässä sijaitsevaan Milton Keynesin kaupunkiin ja nimi vaihdettiin Milton Keynes Dons FC:ksi. Siirron takana olleet liikemiehet odottivat seuralta paljon, sillä varakkaiden ja koulutettujen ihmisten suosimaa lähes 200 000 asukkaan Milton Keynesiä pidettiin Englannin merkittävimpänä kaupunkina, jossa ei ollut ammattilaisjalkapallojoukkuetta. Lontoosta muuton jälkeen seura kuitenkin teki suuria taloudellisia tappioita ja putosi alaspäin kaksi divisioonaa. Osasyynä olivat boikotit ja yleinen epäsuosio.
Useimmat Wimbledonin fanit eivät hyväksyneet paikkakunnanvaihdosta. Kun päätös siirtymisestä vuonna 2002 tehtiin, Wimbledon FC:n kannattajat perustivat AFC Wimbledonin, jota pidetään Wimbledon FC:n todellisena seuraajana.
Paikkakunnanvaihdosta pidettiin muutenkin ennenkuulumattomana ja skandaalimaisena. Monet pelkäsivät amerikkalaistyyppisen urheilu-”franchisingin” saapumista Englannin jalkapalloon. Niinpä Englannin jalkapallon kannattajayhdistys Football Supporters Federation ei hyväksynyt MK Donsin kannattajayhdistystä jäsenekseen vuonna 2005. FSF myös kehotti jäseniään boikotoimaan MK Donsin pelejä. Vuonna 2006 FSF ja MK Donsin faniyhdistys pääsivät kuitenkin sopimukseen, jonka mukaan MK Donsin fanit myöntävät Wimbledon FC:n vanhojen saavutusten ja seurahistorian kuuluvan uudelle AFC Wimbledon -seuralle..
Neurotaloustiede

Neurotaloustiede on mikrotaloustieteen ala, jossa yhdistyvät psykologia, neurotiede ja taloustiede ja sen tutkimuskohteena on ihmisten käyttäytyminen. Neurotaloustiede tutkii mitä aivoissa tapahtuu, kun ihmiset arvioivat eri valintavaihtoehtoja, luokittelevat riskejä ja tuottoja sekä ovat kanssakäymisissä muiden ihmisten kanssa. 
Neurotaloustieteessä käytetään hyväksi neurotieteiden tutkimusmenetelmiä, jotka voidaan karkeasti jakaa kahteen ryhmään: suoriin mittauksiin aivoissa tapahtuvista sähkömagneettisista vaihteluista ja toiseksi menetelmiin, jotka perustuvat aivoissa tapahtuvan aineenvaihdunnan tai veren virtauksen mittaamiseen. 
Neurotaloustiede on kohtalaisen uusi tutkimusala. Neurotaloustieteilijät tutkivat erityisen innokkaasti miksi ihmiset toimivat joissain tilanteissa vastoin taloustieteen klassisia perusoletuksia, joista tärkein on se, että kuluttajat maksimoivat järkiperäisesti taloudellisen hyötynsä. Neurotaloustiedettä käytetään hyväksi mm. markkinoinnin tehostamisessa.
Lely

Lely on alankomaalainen, kansainvälisesti toimiva maatalousvälineitä valmistava yhtiö. Se perustettiin vuonna 1948 ja sillä on toimipisteitä Alankomaiden lisäksi Australiassa, Kanadassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa ja Englannissa. Yritys valmistaa erilaisia karjanhoitoon liittyviä koneita ja välineitä, muun muassa lypsyrobotteja, joista suosituimpana mallina Astronaut A3. 
Tuotteita maahantuo ja myy Suomessa ja Virossa NHK-keskus Oy.
Astronaut A3

Astronaut A3 on meijeri- ja lypsyvälineitä valmistavan hollantilaisen Lely-tehtaan lypsyrobotti. 
Astronaut A3:sta edeltävät mallit ovat Astronaut A2 ja Astronaut. Seuranneet mallit ovat A3 "Next", A4 ja A5.
Lelyn lypsyrobotteja tuo Suomeen NHK-Keskus Oy.
Robotin pesu.
Robotti tekee pääpesun itselleen kolme kertaa vuorokaudessa. Tunti ennen isoa pesua se tekee valmistelevan pesun. Vedinkupit huuhdellaan ja höyrytetään (mikäli höyrypesuvarusteltu laitteisto) aina lypsyn jälkeen.
Richard Bishop

Richard Bishop (nykyään taiteilijanimenä Sir Richard Bishop, s. 1960, Saginaw, Michigan) on yhdysvaltalainen manageri, pianisti, kitaristi ja muusikko, joka tuli Suomessa tunnetuksi 1980-luvulla Hanoi Rocksin toisena managerina ja yhtyeen Britannian-asioiden vastaajana. Lisäksi hän työskenteli yhtyeiden The Soft Boys, Urban Dogs ja Fallen Angels kanssa.
Lokakuussa 1981 Bishop tapasi Englannin-kiertueella olleen nuoren suomalaisyhtyeen Hanoi Rocksin. Yhtyeen suomalainen manageri Seppo Vesterinen otti Bishopin työkumppanikseen ja he alkoivat manageroida yhtyettä yhdessä. Kesällä 1982 Bishop matkusteli Yhdysvalloissa ja perusti Arizonan Phoenixissä veljensä Alanin (basso ja laulu) ja Charles Goghenin (rummut) kanssa kokeilevaa rockia soittavan Sun City Girls -yhtyeen. Vuonna 1983 Seppo Vesterinen Ja Richard Bishop perustivat oman levymerkkinsä Lick Records, jonka ensimmäinen julkaisu oli single "Malibu Beach / Rebel On The Run". Yhtyeen Britanniaan suuntautuneet julkaisut julkaistiin tästä lähtien Lick-levymerkillä, samoin siltä julkaistiin Britanniassa ennen julkaisemattomat Hanoi Rocksin kolme ensimmäistä albumia "Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Hanoi Rocks", "Oriental Beat" ja "Self Destruction Blues" 12. elokuuta 1983. "Back to Mystery City" julkaistiin samoin Lick-levymerkiltä toukokuussa 1983. Yhtyeen tehtyä levytyssopimuksen CBS:n kanssa Vesterisen ja Bishopin Lick-levymerkin merkitys väheni, kun "Two Steps from the Move" julkaistiin CBS:ltä Bob Ezrinin johdolla. Viimeinen Hanoi Rocks -julkaisu Lick-levymerkiltä oli elokuussa 1985 julkaistu puolivirallinen "Rock &amp; Roll Divorce". Tämän jälkeen Hanoi Rocksin viimeinen kokoonpano Andy McCoy, Nasty Suicide, Timo Kaltio, Terry Chimes perusti Cherry Bombzin, jonka asioita Bishop alkoi hoitaa. Samoin Cherry Bombz -julkaisut julkaistiin Lick-levymerkiltä. Bishop uskoi Cherry Bombzin menestykseen ja sijoitti siihen osan Hanoi Rocksin laulajan Michael Monroen rahaosuudesta, joka oli syntynyt Hanoi Rocksin vanhan katalogin myymisestä. Ylioptimismi ei kuitenkaan tuottanut rahoja takaisin ja Monroe katkeroitui Bishopille pitkäksi ajaksi. Monroe syytti Bishopia ahneudestakin, mutta muut yhtyeen jäsenet olivat tyytyväisiä manageriinsa. 
Cherry Bombzin hajoamisen jälkeen Bishop muutti Los Angelesiin ja keskittyi Sun City Girls -yhtyeeseensä. Koko historiansa aikana yhtye on julkaissut lähes sata albumia ja nauhoitetta. Itse yhtyeessä hän soittaa kitaraa ja pianoa. Vuonna 1998 Bishop julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Salvador Kali" taiteilijanimellä Sir Richard Bishop, jona hän on nykyään maailmalla tunnettu. Tämän jälkeen on ilmestynyt albumeita "Improvika" vuonna 2004, "Fingering The Devil" ja "Elektornika Demonika" vuonna 2006 ja viimeisin "While My Guitar Violently Bleeds" vuonna 2007. Sir Richard Bishopin musiikki ja esiintyminen on saanut erittäin suuria vaikutteita intialaisten, pohjoisafrikkalaisten ja romanien musiikista. Vuonna 2005 Sir Richard Bishop aloitti laajan kiertueen Euroopassa, Australiassa ja Yhdysvalloissa. Tiheä keikka- ja kiertuetahti on jatkunut edelleen vuosina 2006 ja 2007.
North Cascadesin kansallispuisto

North Cascadesin kansallispuisto tai Pohjois–Kaskadien kansallispuisto () on yhdysvaltalainen kansallispuisto, joka sijaitsee Kaskadeilla Washingtonin osavaltiossa Luoteis-Yhdysvalloissa. North Cascades perustettiin 2. lokakuuta vuonna 1968, ja kansallispuisto on noin 2 772 km² laajuinen. Muiden Yhdysvaltain kansallispuistojen tapaan North Cascadesia hallinnoi maan National Park Service. 
Kansallispuiston nähtävyyksiin lukeutuvat sen useat vuoret ja alueen eläimistö. Vuorikiipeilijöiden suosiossa ovat esimerkiksi Kaskadien Picket Range ja Eldorado Peak. Myös sola Cascade Pass on suosittu nähtävyys. North Cascadesin eläimistöön kuuluu esimerkiksi susia, harmaakarhuja, ilveksiä, hirviä ja ahmoja. Kansallispuistossa sijaitsee lisäksi Ross Laken järvi, joka on kalastajien suosima kohde.
Lähteet.
Radonin–Nikodymin lause

 Radonin–Nikodymin lause on matematiikassa funktionaalianalyysin tulos, jonka mukaan annetulle mitalliselle avaruudelle ("X",Σ), jos mitta "ν" on absoluuttisesti jatkuva σ-äärellisen mitan μ suhteen, on olemassa mitallinen funktio formula_1, jolle
formula_2
jokaiselle mitalliselle joukolle "A".
Lause on nimetty Johann Radonin ja Otton Nikodymin mukaan. Radon todisti lauseen avaruudessa R"N" vuonna 1913, ja Nikodym todisti yleisen tapauksen vuonna 1930.
Lenna Kuurmaa

Lenna Kuurmaa (s. 26. syyskuuta 1985 Tallinna Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän oli tyttöbändi Vanilla Ninjan jäsen. Kuurmaa aloitti soolouran vuonna 2009 yhtyeen vetäytyessä tauolle. 
Kuurmaa osallistui "Fizz Superstar 2002" -kilpailuun ja pääsi semifinaaleihin saakka, joissa hän esitti laulut "The King and I" ja "Voice of Music". 
Lokakuussa 2006 Kuurmaa lauloi "The Queen of Great Britain", "Her Majesty Queen Elizabeth II" ja "His Royal Highness Prince Philip" kuningatar Elisabet II:lle tämän valtiovierailun kunniaksi.
Kuurmaa on näytellyt Suomessa Aku Louhimiehen elokuvissa "Vuosaari" ja "8-pallo".
Lenna Kuurmaa on seurustellut kitaristi Robert Vaiglan kanssa, ja parilla on kaksi tytärtä (syntyneet 2013 ja 2015).
Lapsuus.
Kuurmaa vietti lapsuutensa Mustamäellä äitinsä, isänsä ja veljensä Raidon kanssa. Lukion hän aloitti Tallinnan 54. lukiossa. Hän kävi saksan kielen kursseilla ja oli pari vuotta saksankielisellä luokalla, mutta koulu jäi vähemmälle yhtyeen takia. Laulun lisäksi Lenna tunnetaan hyvänä urheilijana. Hän pelasi koripalloa ja osallistui sekä voimistelu-, uinti-, että yleisurheilukilpailuihin.
Musiikillinen ura.
Lenna aloitti laulamisen 3-vuotiaana, kun vanhemmat laittoivat hänet Eesti Televisioonin kuoroon, jossa hän lauloi 14 vuotta. Lisäksi hän kävi Nõmmen musiikkikorkeakoulua, jossa hän opiskeli viulunsoittoa.
Vuonna 2002 Lenna osallistui Fizz Superstar -kilpailuun, jossa hän pääsi viidentoista neljännesfinalistin joukkoon. Levy-yhtiö TopTen huomasi hänen kykynsä ja myöhemmin hänet valittiin Vanilla Ninjan jäseneksi.
Vuonna 2005 Kuurmaa osallistui Euroviisuihin Vanilla Ninja -yhtyeen mukana edustaen Sveitsiä. Vuonna 2010 hän oli ehdolla Viron edustajaksi Euroviisuihin, mutta jäi toiselle sijalle Malcolm Lincolnin voittaessa karsinnan. Samana vuonna julkaistiin Lennan sooloalbumi "Lenna". Vuonna 2014 Lenna pyrkii jälleen Euroviisuihin kappaleella "Supernoova". Hän osallistuu Eesti Laul -kilpailuun jälleen vuonna 2017.
West Coast -jazz

West Coast -jazz eli länsirannikon jazz on jazzin tyylisuunta, joka kehittyi Los Angelesin alueella Yhdysvalloissa samoihin aikoihin, kun hard bop -suuntaus kehittyi New Yorkissa 1950- ja 1960-luvuilla. West Coast -tyyliä pidetään yleisesti cool jazzin suuntauksena.
Hard bopiin verrattuna maltillisemmalle ja vähemmän rajulle West Coast -jazzille ominaista ovat mietityt sovitukset ja sävelletyn materiaalin suuri määrä. Vaikka tyyli kukoisti aikansa, ei se missään vaiheessa ollut ainoa tyylilaji, jota soitettiin Yhdysvaltain länsirannikolla, vaikka näin nimestä voisi päätellä.
Pacific Jazz- ja Contemporary-levy-yhtiöt olivat parhaiten tunnettuja West Coast -jazzin levy-yhtiöitä, aivan kuten Blue Note oli suurin hard bopia julkaissut levy-yhtiö. Joitakin West Coast -jazzin pioneereja olivat Shorty Rogers, Gerry Mulligan, Chet Baker, Bud Shank, Bob Cooper, Jimmy Giuffre, Shelly Manne, Bill Holman, Manny Albam, André Previn, Cal Tjader ja Dave Brubeck kumppaninaan Paul Desmond.
Jotkut jazzkriitikot, kuten ranskalainen Hugues Panassié, väheksyivät West Coast -jazzia ja pitivät sitä epäaitona, koska suurin osa muusikoista oli valkoihoisia. Tyylilajilla oli kuitenkin myös omat afroamerikkalaiset edustajansa, kuten Curtis Counce, Chico Hamilton, Buddy Collette ja Hampton Hawes. Rotukysymyksestä huolimatta monia West Coast -jazzia edustavia levytyksiä on uudelleenjulkaistu vuosikymmenten takaa.
Muff Winwood

Muff Winwood (oik. Mervyn Winwood) (s. 15. kesäkuuta 1943 Birmingham, Warwickshire, Englanti) on englantilainen lauluntekijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan Steve Winwoodin isoveljenä ja 1960-luvun Spencer Davis Group -yhtyeen basistina. 
Sittemmin Winwood on työskennellyt lähinnä musiikkibisneksessä. Vuoteen 1978 Winwood työskenteli Island Recordsilla ja tämän jälkeen CBS:llä. Hän on työskennellyt myös Sonylla.
Hän toimi tuottajana Dire Straitsin ensimmäisellä LP:llä 1978.
Mommilan junaturma

Mommilan junaturma oli 5. huhtikuuta 1977 tapahtunut junaturma rataosuudella Riihimäki–Lahti. Turmassa erikoispikajuna EP 84 törmäsi tavarajunaan JK 1456 Mommilan rautatieasemalla. Turmassa kuoli pikajunan kuljettaja ja 20 henkilöä loukkaantui.
Onnettomuus tapahtui, koska pikajuna ajoi noin 80 kilometrin tuntinopeudella tavarajunaa varten käännettyyn vaihteeseen, jossa suurin sallittu nopeus olisi ollut 35 kilometriä tunnissa. Onnettomuuden tapahtuma-aikana oli käynnissä STTK:n voimalalakko, ja asemilla olevat rautatien opastimet toimivat varavoiman avulla. Pikajunan kuljettaja ilmeisesti oletti, että opastimien näyttämistä opasteista huolimatta rata olisi vapaa pikajunaa varten Oittiin saakka. Tavarajunan veturimiehistö ja junan vaihtotyöhenkilökunta ehtivät poistua veturista ennen törmäystä.
Pikajunan veturi, Dr13-sarjan dieselveturi nro 2303, romuttui törmäyksessä käyttökelvottomaksi. Tavarajunan veturi, Dv12-sarjan dieselveturi nro 2614, palasi korjauksen jälkeen liikenteeseen.
Kashima shintō-ryū

Kashima shintō-ryū () on klassinen japanilainen miekkailukoulukunta, jonka perusti samurai Tsukahara Bokuden poliittisesti ja sotilaallisesti myrskyisällä myöhäisellä Muromachi-kaudella noin vuonna 1530.
Harjoittelu.
Tyylin asetekniikat perustuvat taistelukentällä saatuihin kokemuksiin ja hyödyntävät vastustajan haarniskassa olevia heikkoja ja haavoittuvaisia kohtia tehokkaasti. Koulukunta harjoittelee miekan lisäksi keihäällä ja peitsellä. Kashima shintō-ryū kenjutsua harjoitellaan yhä ja koulun tämänhetkinen päämestari on Yoshikawa Tsuenetaka.
Kashima shintō-ryūn kaanoniin on aikoinaan kuulunut myös miekan vedon tekniikoita, mutta ne ovat vuosien kuluessa unohtuneet. Kadonneet Kashima shintō-ryūn iaijutsu-katat ovat saattaneet muistuttaa läheisesti "Tenshin shōden Katori shintō-ryū" -koulukunnan vanhempia iaijutsu-katoja, koska Tsukahara Bokuden oli isänsä ohjauksessa opiskellut tätä tyyliä. Muotoja onkin yritetty luoda uudelleen näiden avulla. Kashima shintō-ryū on osin johdettu Katori shintō-ryūn perinteestä vaikka taistelukentältä omaksuttu uusi aines onkin selvästi erotettavissa.
Vattajanniemi

Vattajanniemi on Kokkolan kaupungissa entisen Lohtajan kunnan alueella sijaitseva niemi, jolla on laaja "Vattajanhietikon" lentohiekka- ja hiekkaranta-alue. Alueella on paljon dyynejä. Alueen linnusto (esimerkiksi suokukko ja tiirat) on myös huomionarvoinen. Niemen pinta-ala on noin 40 neliökilometriä. Siellä on Puolustusvoimien käyttämä ilmatorjunnan ampuma-alue. Vattajanniemen kärjessä pengertien päässä on Ohtakarin saari ja kalastajakylä.
Pro Vattaja -yhdistys ja Vattajanniemen ympäristökysymykset.
Pro Vattaja on Lohtajalla Keski-Pohjanmaalla toimiva, vuonna 1990 perustettu yhdistys, jonka keskeinen tarkoitus on Vattajan alueen säilyttäminen siviilikäytössä. Lisäksi yhdistys pyrkii vähentämään puolustusvoimien ympäristölle ja elämänlaadulle aiheuttamia haittoja, huolehtimaan luonnonsuojelunäkökohtien huomioon ottamisesta ja turvaamaan siviilien olemassa olevat oikeudet Lahdenkroopin alueella sekä kehittämään niitä.
Lokakuussa 2013 ELY-keskus velvoitti puolustusvoimat hankkimaan ympäristöluvan osalle harjoitusaluetta, muun muassa polttoaineen jakeluasemalle.
Milla Paloniemi

Milla Pauliina Laitinen (os. Paloniemi; s. 10. syyskuuta 1983 Jalasjärvi) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja graafikko. Hän on piirtänyt "Kiroileva siili" -sarjakuvaa vuodesta 2003.
Paloniemen "Kiroileva siili" oli tammikuussa 2007 "Ilta-Sanomien" kuukauden kotimaisena sarjakuvana, minkä jälkeen sarjakuvista koottu ensimmäinen omakustannealbumi nousi Akateemisen Kirjakaupan neljänneksi myydyimmäksi kirjaksi. Helmikuussa 2007 julkaistiin toinen albumi, josta tuli maaliskuussa Suomen myydyin kirja ja pysyi suomalaisten kirjojen myynnissä kärjessä useita kuukausia.
Kemin sarjakuvapäivillä 2007 Paloniemi sai vuosittain jaettavan Strippi-Lempi-palkinnon "Kiroileva siili" -sarjakuvastaan. Perusteluna palkitsemiselle oli, että se on ”ensimmäinen hahmo, joka on ärhäkkyydellään tempaissut itsensä irti Internetistä ja pesiytynyt sieltä lehtien ja albumien sivuille”. Sarjakuvalle myönnettiin 2008 ensimmäinen Sarjakuva-Finlandia-palkinto. Joulukuussa 2010 sanomalehti "Ilkka" muisti Paloniemeä Artturi Leinosen palkinnolla eteläpohjalaisen kulttuurin hyväksi tehdystä työstä.
Vuonna 2020 Paloniemi osti hevostilan Tampereelta. Syksyllä 2023 hän muutti hevosineen toiselle maatilalle Sippolaan, Kouvolan eteläosaan. Hevostilan pitämisen ohella hän toimii graafisena suunnittelijana ja tekee kuvituksia.
Paloniemi seurusteli sarjakuvapiirtäjä Pertti Jarlan kanssa vuonna 2024. Paloniemi avioitui syksyllä 2025 ja otti miehensä sukunimen.
Dance of December Souls

Dance of December Souls on goottimetalliyhtye Katatonian debyyttialbumi, ja se julkaistiin vuonna 1993. Musiikillisesti "Dance of December Souls" edustaa deathdoom-genreä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Anders Nyström ja sanoittanut Jonas Renkse.
Blackout (Scorpionsin albumi)

Blackout on saksalaisen hard rock -yhtye Scorpionsin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1982. 
Klaus Meine menetti äänensä albumin tekemisen aikana ja joutui menemään äänihuulten leikkaukseen. Demojen äänittämisen aikana hänen tuuraajanaan oli Don Dokken.
Albumin kannessa esiintyy taiteilija Gottfried Helnwein. Yhtyeen kitaristi Rudolf Schenker esittää Helnweinia ”No One Like You” -kappaleen musiikkivideossa.
Yhdysvalloissa albumi myi kultaa 24. kesäkuuta 1982 ja platinaa 8. maaliskuuta 1984.
Akrodysostoosi

Akrodysostoosi on harvinainen synnynnäinen oireyhtymä, joka aiheuttaa mm. kehitysvammaisuutta sekä epämuodostumia luissa ja luurangossa. 
Akrodysostoosi saattaa periytyä autosomin kautta vallitsevasti, vaikka useimmissa tapauksissa aiheuttaja on satunnainen geenivirhe. Taudinkuvaan saattaa kuulua alikasvua ja kuulovamma.
Isän korkean iän uskotaan lisäävän akrodysostoosin saamisen riskiä. Ranskalaiset tutkijat kuvasivat akrodysostoosin vuonna 1968, vaikka samankaltainen vammautumistapaus tunnettiin jo aiemmin.
Lipun käyttö Suomessa

Lippuja on käytetty nykyisen Suomen alueella jo esihistoriallisista ajoista lähtien. Siniristilipulla on nykypäivänä suuri merkitys suomalaisena kansallistunnuksena ja lisäksi lippuja käytetään myös sotilaallisessa käytössä.
Sanan "lippu" käyttö suomen kielessä.
Painettuna sana "lippu" mainitaan ensimmäisen kerran Mikael Agricolan teoksessa "Rucouskiria Bibliasta". Kyseinen kirja on vuodelta 1544 ja kirjassa sana "lippu" mainitaan eri muodossa, kuin mitä siitä käytetään nykysuomessa. 
Mikael Agricolan kirjallisissa töissä sana "lippu" esiintyy parikymmentä kertaa. Enimmälti sitä käytetään yhteyksissä merenkulkuun. Lisäksi eräässä tekstissä Agricola mainitsee termin "lipunkantaja", joka on Acrigolan teksteissä muodossa "lipunkandaja":
Lipun saapuminen Suomeen.
Suomeen levisi germaanien harjoittama esinekulttuuri kansainvaelluksien aikana noin vuosina 400–600 jaa. Ennen muuta esinekulttuuria tuotiin Suomeen Merovingien aikana 600–750 jaa. Tänä aikana suomalaiset todennäköisesti alkoivat käyttää lippuja sekä joitain muita tunnuksia kuten viirejä ja keulakuvia. 
Todisteina Suomessa 1200- ja 1300-luvuilla käytetyistä ritarikulttuuriin liittyvistä lipuista ovat Suomen herttuan sinetit. Näissä sineteissä herttualla on käsissään peitsilippu, ja itse lipussa on tunnuksena herttuan sukuvaakuna. 1400-luvulla käytetyistä lipuista taas kertovat Suomen keskiaikaisiin kivikirkkoihin tehdyt kalkkimaalaukset, jotka esittävät laivoja lippujensa kera. Samanlaisia kalkkimaalauksia on myös muiden Pohjoismaiden vanhoissa kivikirkoissa.
Siniristilippu.
Siniristilippu vahvistettiin Suomen lipuksi 29. toukokuuta 1918. Lipun muoto on pohjoismainen ristilippu, ja siinä on valkoisella pohjalla merensininen risti. Lipusta on käyttötarkoitukseltaan kolme eri tyyppiä: kansallislippu eli tavallinen siniristilippu, suorakaiteinen valtiolippu ja kielekkeinen valtiolippu. Lipun ovat suunnitelleet Eero Snellman ja Bruno Tuukkanen. Suomen lipuksi harkittiin pitkään myös punakeltaista leijonalippua, mutta ajatuksesta luovuttiin sisällissodan jälkeen.
Animal Magnetism

Animal Magnetism on seitsemäs saksalaisen hard rock -yhtye Scorpionsin vuonna 1980 julkaisema studioalbumi. Singleinä albumilta julkaistiin kappaleet "Make It Real" ja "The Zoo". Yhdysvalloissa albumi myi platinaa ja Kanadassa kultaa
Albumin kansikuvan teki edellisen albumin tavoin Storm Thorgerson. Tällä kertaa kansikuva ei kuitenkaan aiheuttanut kohua, eikä vaihtoehtoista kansikuvaa tarvinnut tehdä.
Maarit

Maarit on suomalainen naisen etunimi, Margareta-nimen pääasiassa länsi- ja pohjoissuomalainen muunnelma. Monissa muissa kielissä nimi esiintyy muodossa "Marit". Maaritin nimipäivää juhlitaan suomenkielisessä kalenterissa 20. heinäkuuta, joka suomen­ruotsa­laisen kalenterin mukaan on muun muassa Maritin nimipäivä. Nimi Maarit on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 61 283 ja Marit 815 naiselle. Yli puolet Maariteista on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla.
Tunnettuja Maariteja ja Mariteja.
Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Uwe Bein

Uwe Bein (s. 26. syyskuuta 1960 Heringen, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Bein voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa. Uwe Bein oli tunnettu tarkoista syötöistä ja keskityksistä. Häntä kutsuttiinkin Saksassa nimellä "Der Mann mit dem tödlichen Pass" (mies, jolla on kuolettava syöttö).
Uwe Bein aloitti uransa aladivisioonissa Kickers Offenbachin joukkueessa vuonna 1979. Bundesligaan hän nousi Kickers Offenbachin kanssa vuonna 1983. Seuraavana vuonna hän siirtyi 1. FC Kölniin, jossa pelasi vuoteen 1987 asti. Vuonna 1986 Bein pääsi FC Kölnin kanssa UEFA Cupin loppuotteluun mutta hävisi. Kölnistä Uwe Bein siirtyi Hamburger SV:hen. HSV:n jälkeen Bein siirtyi Eintracht Frankfurtiin, jossa pelasi viisi kautta. Hänen viimeiseksi Bundesliga-kaudekseen jäi 1993–1994. Japanissa Bein pelasi vuosina 1994–1997 Urawa Red Diamondsissa ja palasi vielä Saksaan, jossa pelasi kaudella 1997–1998 muutaman ottelun alasarjajoukkue VfB Gießenissä. Seuratasolla Uwe Bein ei saavuttanut suuria meriittejä. Hän oli Bundesligassa neljä kertaa kolmas.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Uwe Bein pelasi 17 ottelua vuosina 1989–1993 ja teki niissä kolme maalia. Hän pelasi vuoden 1990 MM-kisoissa neljä ottelua, teki niissä yhden maalin ja voitti maailmanmestaruuden.
Kinneri

Kinneri (sanasta "kinnerjänne" eli akillesjänne) on jaloilla poljettava ihmiskäyttöinen tai moottorikäyttöinen ajoneuvo, nykyisin usein korilla varustettu kolmipyöräinen nojapyörä. Ulkomailla kinnerin yleinen nimitys on "velomobile" eli suomeksi velomobiili. Kinnerissä on polkupyöristä pienin ilmanvastus, ja siten suurin huippunopeus. Valmistajia on maailmalla muutamia. Kaupalliset mallit ovat lähes pelkästään yksipaikkaisia, joko päältä avoimia tai umpikorisia. Kinnerit ovat vanhaa suomalaista perinnettä, joiden ensimmäinen varsinainen kukoistuskausi koitti heti toisen maailmansodan jälkeen jolloin maassa oli pula autoista, bensiinistä sekä renkaista. 1940-luvun lopulla Helsingin Eläintarhassa järjestettiin kinnereille Pohjoismaiden mestaruuskilpailut. Polkuautosta kinneri eroaa muun muassa siten, että lain mukaan polkuautolla saa ajaa jalkakäytävällä, mutta polkupyöräksi määritellyllä kinnerillä ei yli 12-vuotias henkilö saa näin tehdä.
Nykyään kinneri voidaan varustaa esimerkiksi 250 watin sähkömoottorilla, jolloin siitä tulee lain mukaan "sähköavusteinen polkupyörä". Uuden vuonna 2016 voimaan tulleen lain mukaan kinneri voidaan myös varustaa yli 250 W:n moottorilla, jolloin siitä tulee "moottoroitu polkupyörä", joka on liikennevakuutettava, mutta jota ei tarvitse rekisteröidä tai katsastaa, eikä sitä varusteta vakuutus- tai rekisterikilvellä. Koko määritelmä tällaiselle ajoneuvolle koko pituudessaan on korilla varustettu kolmipyöräinen moottoroitu nojapolkupyörä. Erään epävirallisen rekisterin mukaan Suomessa on tällä hetkellä noin 60 ajokuntoista kinneriä. 2010-luvulla vauhtiin päässeen tehdasvalmistuksen myötä kinnerien voidaan sanoa aloittaneen nykyään toisen kukoistuskautensa sitten 1940-luvun. 
Amfibiokinneri on kinneri, jolla voi kulkea maalla ja ylittää vesistöjä. 
Kinnerin maksimileveys lain mukaan on 80 cm, mikä on sama kuin polkupyörillä. Ajettavuudeltaan kolmipyörinen kinneri asettuu kaksipyöräisen ja nelipyöräisen välimaastoon. Se pysyy pystyssä itsestään, mutta vaatii mutkissa suurempaa tarkkuutta kuin nelipyöräinen ajoneuvo. Talviajossa kinnerin kori tarjoaa hyvän suojan, mutta ajaminen on muutoin raskasta jokaisen pyörän avatessa omaa uraansa.
Ghosts of Mars

Ghosts of Mars on John Carpenterin ohjaama ja käsikirjoittama tieteis- ja toimintaelokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Marsiin ja ajoittuvat 2100-luvulle.
Juoni.
Poliisikomentaja Melanie Ballard (Natasha Henstridge) saa tehtäväkseen hakea ja kuljettaa rikollisen nimeltä Desolation Williams (Ice Cube). Kun Melanie ja hänen poliisiryhmänsä saapuvat etäiseen kaivoskylään, jossa Williamsia pidetään, huomaa Melanie paikan olevan autio. Melanien tutkittua kaivostyöläisten katoamista, huomaa hän että kaivostyöläiset ovat kaivauksissaan löytäneet muinaisen oven, jonka muinainen marsilaissivilisaatio oli luonut. Oven avattuaan kaivostyöläiset huomasivat "haamujen" pakenevan ovesta ja ottavan kaivostyöläisten mielet haltuunsa.
Pian kaivostyöläiset saapuvat paikalle ja Melanie saa tuta heidän väkivaltaisen käyttäymisensä "haamujen" vallassa. Kaivostyöläiset ovat muuttaneet ulkomuotoaan teroittamalla kyntensä, hampaansa ja raapimalla itseään. Samalla he ovat valmistaneet teräviä tappoaseita käyttöönsä. 
Melanie joutuu ryhmänsä ja nyt myös Williamsin kanssa taistelemaan tiensä pois kaivoskylästä. Tapettuaan kaivostyöläisen Melanie huomaa, että "haamu" valtaa itselleen heti uuden mielen. Tämä tietysti vaikeuttaa pois pääsyä.
Topologinen lajittelu

Topologinen lajittelu () tarkoittaa tietojenkäsittelytieteessä tapaa järjestää suunnatun syklittömän verkon (DAG) solmut jonoksi. Jos graafi kuvaa riippuvuuksia, niin topologisessa järjestyksessä solmun riippuvuudet tulevat aina ennen itse solmua.
Algoritmi.
Hyvä ja helppo algoritmi topologiseen lajitteluun käyttää hyväkseen syvyyssuuntaista läpikäyntiä: aina kun solmu on käyty kokonaan läpi, se lisätään listan ensimmäiseksi. Tuloksena on topologisesti lajiteltu lista.
Algoritmin asymptoottinen suoritusaika on "O"("n").
Unterhaltungssoftware Selbstkontrolle

Unterhaltungssoftware Selbstkontrolle tai USK on saksalainen järjestö, joka myöntää ohjelmistoille ikäluokituksia. Vuodesta 2003 lähtien kaikkien laajemmalle yleisölle julkaistavien nimikkeiden pitää olla USK:n ikäluokittamia. 
Vuodesta 2003 lähtien Saksassa myytävien viihdeohjelmistojen ei tarvitse olla USK-luokiteltuja, mutta ilman luokitusta niitä ei saa myydä, sisällöstä riippumatta, alle 18-vuotiaille. Kehittäjän kieltäydyttyä luokituttamasta peliään se luetteloidaan, jonka jälkeen sitä saa myydä vain pyynnöstä yli 18-vuotiaille, eikä niitä saa mainostaa jälleenmyyntipisteissä tai muissa medioissa. Microsoft esimerkiksi päätti olla myymättä "Gears of Waria" Saksassa, koska USK ei suostunut myöntämään sille luokitusta. Tämä tarkoittaa samaa kuin luokituksen 18+ myöntäminen.
Kansallissosialismin tai hakaristien esittäminen historiallisen kontekstin ulkopuolella on kiellettyä kaikissa nimikkeissä. Välttääkseen oikeusjuttuja monet kehittäjät jättävätkin viittaukset hakaristeihin pois peleistään.
Kuljetin

Kuljetin on materiaalin siirtoon tarkoitettu kone. Kuljetin on yleensä vaakatasossa tai jollakin sellaisella kaltevuudella, että siirrettävä aine vielä pysyy kyydissä. Pystysuoraan nostavat laitteet luokitellaan useimmiten hisseiksi. Hissejä koskevat tiukemmat turvamääräykset kuin kuljettimia, minkä vuoksi erottelu on oleellista. Myös ihmisiä siirtävät kuljettimet, kuten liukuportaat ja liikkuvat jalkakäytävät (liukukäytävät) joudutaan tarkastamaan turvallisuuden suhteen tarkemmin kuin tavalliset kuljettimet. Kuljettimen voiman lähteenä on sähkömoottori ja, jos kuljettimen nopeus on säädettävissä, niin tähän käytetään taajuusmuuttajaa.
Kuljettimien historia.
Kuljettimien käyttö teollisuudessa, kaivostoiminnassa ja varastoissa on ollut sidoksissa sähkömoottorin käytön alkamiseen 1900-luvun alussa. Sähkömoottori antaa heti riittävän vääntömomentin kuljettimen saamiseksi liikkeelle. Vuonna 1901 Sandvik kehitti teräksistä nauhaa käyttävän kuljettimen ja aloitti sen valmistuksen. Kuljettimen ääreen organisoitua teollista valmistusmenetelmää kutsutaan liukuhihnatuotannoksi. Jo hyvin varhain on käytetty joko ihmis- tai kotieläinvetoisia pumppuja peltojen kasteluun ja koska teknisesti joillakin näistä ratkaisuista on voinut siirtää myös hiekkaa ja viljaa, keksintönä kuljetinta voidaan pitää vanhana.
Kuljetintyyppejä.
Edellä mainituille kuljetintyypeille löytyy useampia valmistajia, ja ne ovat siten standardiratkaisuja. Erikoistarkoituksiin valmistetaan muillakin periaatteilla toimivia kuljettimia.
Pisimmät kuljettimet.
Länsi-Saharassa sijaitseva 100 kilometrin mittainen kaivannaisten kuljetinjärjestelmä on maailman pisin. Sitä käytetään fosfaattikaivannaisten siirtoon Bu Craan kaivoksesta rannikolle El-Aaiun satamaan.
Pisin yhtenäinen kuljetinhihna kulkee Intian Meghalayasta Bangladeshin Sylhetiin. Järjestelmän pituus on 17 kilometriä ja sillä kuljetetaan kalkki- ja liuskekiveä.
Walter Mosley

Walter Mosley (s. 12. tammikuuta 1952) on yhdysvaltalainen rikoskirjailija. 
Mosley syntyi Los Angelesissa afroamerikkalaiselle isälle ja liettuanjuutalaiselle äidille. Hänen ensimmäinen romaaninsa, "Sinipukuinen paholainen" julkaistiin vuonna 1990.
Mosley on saanut uransa aikana lukuisia palkintoja. Hänen teoksistaan on tehty elokuvia, ja hän on rikosromaaniensa ohella julkaissut mm. scifiä ja novelleja. Tuotantoa on käännetty yli kahdellekymmenelle kielelle, myös suomeksi. Hänet tunnetaan mahdollisesti parhaiten kirjasarjastaan, jossa seikkailee etsivä Easy Rawlins.
Lovedrive

Lovedrive on saksalaisen hard rock -yhtye Scorpionsin vuonna 1979 julkaisema kuudes studioalbumi. Albumilla on kuultavissa merkittävä kehitys yhtyeen äänimaailmassa, joka kehittyi myöhemmin Scorpionsin "klassiseksi tyyliksi".
Albumin kannen suunnitteli Hipgnosis -ryhmästä tuttu Storm Thorgerson. Kansi aiheutti kohua heti julkaisun jälkeen edellisien albumien tavoin, ja siksi albumia myytiinkin myös vaihtoehtoisella kansikuvalla.
Ziehl-Neelsenin värjäys

Ziehl–Neelsenin värjäys eli haponkestovärjäys on bakteriologinen menetelmä, jota käytetään haponkestävien mykobakteerien tunnistamiseen. 
Värjäysmenetelmän keksivät saksalaiset lääkärit, bakteriologi Franz Ziehl (1857–1926) ja patologi Friedrich Neelsen (1854–1894). Tuberkuloosia (TB) aiheuttava "Mycobacterium tuberculosis" -bakteeri on menetelmän yleisin tunnistuskohde. Sillä voidaan tunnistaa myös joitain muitakin bakteeriryhmiä, kuten "Nocardia"-suvun bakteereja. Reaktioaineina käytetään Ziehl–Neelsenin karbolifuksiinia, alkoholihappoa ja metyylisinistä.
Vuonna 1877 saksalainen patologi Edwin Klebs julkaisi Zürichissä Sveitsissä oleskellessaan kuvauksen organismista, jonka hän oli eristänyt tuberkuloosipitoisesta aineesta ja jonka avulla hän sai aiheutetuksi tuberkuloosin. Hän antoi organismille nimeksi "Monas tuberculosum". Vuonna 1880 lääkäri Max Schuller toisti Klebsin tulokset, mutta havaitsi, että aineiston kyky aiheuttaa tuberkuloosia säilyi ainoastaan toiseen sukupolveen. Vuonna 1881 professori Jean Joseph Henri Toussaint Toulousen eläinlääketieteellisestä koulusta kuvasi samankaltaisia organismeja eristetyn tuberkuloosipotilaiden verestä. Nämä organismit olivat kuvauksen perusteella eittämättä "Micrococcus"-suvun bakteereita.
Vuonna 1881 Magdeburgin kaupunginsairaalan sisätautien osaston johtava lääkäri Emanuel Aufrecht löysi tuberkkeleissa esiintyvän sauvabakteerin. Hänen esityksessään ei kuitenkaan mainittu, kuinka organismit ilmenivät.
Vuonna 1882 Robert Koch julkaisi Berliinissä kuvauksen epätavallisesta bakteerista, jonka avulla hän sai aiheutetuksi tuberkuloosia. Saksalainen patologisen anatomian professori Paul Clemens von Baumgarten (1848–1928) vahvisti kymmenen päivää myöhemmin Kochin löydöksen.
Kochin alkuperäisessä menetelmässä tuberkuloosia aiheuttava basilli värjättiin aniliiniväriä sisältävällä alkalisella seoksella. Tällöin värjäykseen tarvittiin 20–24 tuntia huoneenlämmössä tai 30–60 minuuttia 40 celsiusasteessa. Professori Paul Ehrlich julkaisi 1. toukokuuta 1882 parannelman Kochin menetelmästä. Kumpikin menetelmä edellytti, että liuos oli alkalinen.
Ziehl julkaisi 12. elokuuta 1882 kuvauksen uudesta menetelmästä. Sen mukaan liuoksen tulisi olla pikemminkin hapan kuin alkalinen. Uusi menetelmä vahingoitti vähemmän tutkittavia kudosnäytteitä, mutta toi edelleen esiin taudinaiheuttajat. Tällaisenaan menetelmä on vain pienin muutoksin käytössä yhä. Vasta näiden värjäysten kehittäminen sai lääkärit ja tutkijat ympäri maailman vakuuttumaan tuberkuloosin todellisesta aiheuttajasta.
Lempäälän kirkko

Lempäälän kirkko, Pyhän Birgitan kirkko, on Lempäälän keskustassa sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on omistettu Pyhän Birgitan muistolle. Kirkko on rakennettu noin 1502–1505, ja se on edelleen Lempäälän seurakunnan käytössä oleva luterilainen kirkko. Kirkko on sijainnut maakuntien rajalla ja on siten saanut rakennustaiteellisia vaikutteita sekä Satakunnasta että Hämeestä. Kirkkoon mahtuu noin 650 henkilöä. Lempäälän kirkko toimii kesäisin tiekirkkona.
Hautausmaalla on sankarihautojen yhteydessä Sankarivainajien muistokivi.
Historiaa.
Kun Lempäälän ja Vesilahden yhteisen kirkkopitäjän kirkko paloi Aimalassa 1400-luvun alussa, rakennettiin Lempäälän seurakunnan ensimmäinen oma kirkko vuosina 1418–1419. Tämän kirkon on täytynyt olla puusta tehty, ja se on todennäköisesti sijainnut samalla paikalla kuin nykyinen kirkko.
Kirkkoon on tehty monia muutoksia, joista merkittävin tehtiin 1835–1838, jolloin kirkko laajennettiin yksilaivaisesta ristikirkoksi seurakunnan väkiluvun kasvun takia. Samalla purettiin vanha asehuone sekä Sotavallan kartanon hautakappeli ja jokaiseen ristisakaraan tehtiin neliapilaikkunat. Kirkkoa on myöhemmin korjattu sisätiloista suuremmin vuonna 1895 sekä 1920-luvulla, jolloin arkkitehtina oli Ilmari Launis. Viimeisin suuri peruskorjaus valmistui vuonna 1984.
Esineistö.
Lempäälän kirkon ainoa keskiajalta säilynyt esine on alttarin yläpuolinen krusifiksi, joka lienee hankittu kirkon vihkiäistilaisuuteen. Kirkon neliosaisen alttaritaulun on maalannut 1759 turkulainen taidemaalari Johan Georg Geitel. Alttaritaulun aiheina ovat Herran ehtoollinen, Kristus Getsemanessa, Ristiinnaulitseminen ja Kristuksen ylösnousemus. Kirkossa on myös uudemmat 1902 lahjoitetut lempääläläisen Kaarlo Enqvist-Atran maalaamat alttaritaulut. Mitään alttaritauluista ei ole sijoitettu itse alttarille.
Kirkon vuodelta 1839 oleva uusgoottilainen saarnastuoli on samalta ajalta kuin kirkon laajentaminen ristikirkoksi.
Kirkon urut ovat 31-äänikertaiset, ja ne on valmistanut Urkurakentamo Veikko Virtanen vuonna 1987.
Kellotapuli.
Lempäälän kirkon kellotapuli on kirkkotorin etelälaidalla. Alun perin kellotapulin rakensi vuonna 1787 tyrvääläinen rakennusmestarin Mikko Lajander. Myös kellotapulia on korjattu ja muutettu useasti, viimeksi se on peruskorjattu 1967. Tapulin alakerrassa toimii myös tapulimuseo.
Tulon nollasääntö

Tulon nollasääntö on matematiikassa teoreema, jonka mukaan kertolaskun tulo on 0, jos ja vain jos jokin tulon tekijöistä on 0. 
Todistus.
Todistetaan väite tekemällä vastaoletus. Olkoot formula_1 nollasta eroavia reaalilukuja. Tutkitaan yhtälöä
formula_2
Koska on yleisesti voimassa, että formula_3, niin voidaan yllä olevaa yhtälöä jakaa puolittain tulon tekijöillä. Kun yhtälö jaetaan luvulla formula_4, päädytään yhtälöön
formula_5
mikä on ristiriita alkuperäisen oletuksen kanssa. Täten vastaväite on epätosi ja väite tosi. formula_6
Esimerkkejä.
Tulon nollasääntöä käyttäen voidaan ratkaista seuraava yhtälö:
Yhtälö formula_13 siis toteutuu, kun formula_14 tai formula_15.
Texas State Capitol

Texas State Capitol on Yhdysvaltain osavaltion Texasin lainsäädäntöelimen kokoontumispaikka. Austinissa sijaitsevan rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Elijah E. Myers. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1882, sen peruskivi muurattiin vuonna 1885 ja rakennustyöt saatiin lopulta päätökseen vuonna 1888.
Vuonna 1993 valmistui rakennuksen maanalainen, 75 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria maksanut laajennusosa. Vuonna 1970 parlamenttirakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen kansallisrekisteriin (NRHP), ja vuonna 1986 sille myönnettiin National Historic Landmark -arvo.
Kyösti Salokorpi

Kyösti Salokorpi (s. 5. marraskuuta 1976) on suomalainen lauluntekijä, muusikko ja kirjailija. Hän omistaa myös Le Sound Royal -tuotantoyhtiön.
Salokorpi on kirjoittanut ja tuottanut kappaleita lukuisille kotimaisille artisteille, kuten Jenni Vartiaiselle, Elastiselle, Raappanalle, Kristiina Wheelerille, Ressu Redfordille, Mannalle, Kristiina Braskille, Munamiehelle, Sini Sabotagelle ja Teflon Brothersille. Yksi tunnetuimpia kappaleita on Kerkko Koskisen säveltämä ja Salokorven sanoittama "Shanghain valot", jonka Annika Eklund esitti vuoden 2006 euroviisukarsinnoissa.
Salokorven kappaleita on julkaistu myös Saksassa, Japanissa, Etelä-Koreassa, Australiassa, Belgiassa ja Venäjällä. Pessi Levannon kanssa kirjoitettu "Lady Luck" oli keväällä 2012 Japanin singlelistan kolmantena.
Muusikkona Salokorpi on soittanut kitaraa Scandinavian Music Groupissa, ja laulanut omia kappaleitaan yhtyeissään Atlético Kumpula, Ihmepoika sekä The Teenage Lesbians. Salokorpi on myös tuottanut Scandinavian Music Groupin "Hölmö rakkaus ylpeä sydän" -levyn.
Salokorpi on opiskellut Helsingin yliopistossa yleistä kirjallisuustiedettä. Hän julkaisi yhdessä Mikko Rimmisen kanssa omintakeisen eläinkirjan "Hämärä luonto – aamunkoista yön tuhmaan lintuun", jonka otukset ovat siinneet vakiintuneista sanonnoista. Tammen kustantama kirja julkaistiin vuonna 2001 ja sen on kuvittanut Tatu Tuominen.
JPMorgan Chase Tower

JPMorgan Chase Tower (aikaisemmalta nimeltään Texas Commerce Tower) on pilvenpiirtäjä Houstonissa, Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto I. M. Pei &amp; Partners, ja se valmistui vuonna 1982. Rakennus kohoaa 305 metrin korkeuteen, ja sen kerroslukumäärä on 75. Alkuperäisessä suunnitelmassa kerroslukumäärä oli 80, mutta nykyiseen lukumäärään päädyttiin, kun Yhdysvaltain ilmailuhallinto (FAA) piti alkuperäistä suunnitelmaa liian riskialttiina läheisen lentoaseman vuoksi.
JPMorgan Chase Tower on Texasin osavaltion korkein rakennus.
Taken By Force

Taken By Force on saksalaisen heavy metal-yhtye Scorpionsin vuonna 1977 julkaisema viides studioalbumi. Tämä oli ensimmäinen Scorpionsin albumi, jossa oli mukana rumpali Herman Rarebell ja kitaristi Uli Jon Rothin viimeinen albumi. Roth jätti yhtyeen kiertueen lopulla vuonna 1978 ja hänet korvattiin Matthias Jabsilla.
Albumin kansikuvan teki Michael von Gimbut, ja se aiheutti edellisien kansien tavoin kohua, jonka seurauksena albumia myytiin myös vaihtoehtoisella kansikuvalla.
Kalibak

Kalibak on kuvitteellinen superroisto, joka kuuluu DC Comicsin sarjakuvahahmoihin. Kalibakin ensiesiintyminen oli lehdessä New Gods #1(Helmikuu 1971). Hahmon loi Jack Kirby. Kalibak on kuvattu Teräsmiehen ja Oikeuden Puolustajien vihollisena.
Historia.
Kalibak on ensimmäinen Darkseidin ja Sulin poika. Desaad murhasi myöhemmin hänen äitinsä Kalibakin isoäidin, kuningatar Heggran, käskystä. Kalibak surmasi myöhemmin Desaadin. Kalibak tunnetaan maineikkaana soturina ja usein hän palveleekin Darkseidin oikeana kätenä. Kun Darkseid rikkoi rauhan Apokolipsin ja New Genesiksen kanssa, Kalibak auttoi isäänsä sodassa planeettaa vastaan. Kalibak laitettiin usein Orionia vastaan ja lukuisten yhteenottojen jälkeen he saivat tietää, että he olivat velipuolia. Tämä lisäsi Kalibakin vihaa Orionia kohtaan, kun Darkseid selvästi arvosti Orionia enemmän kuin Kalibakia.
Kalibakilla on korkeat yli-inhimilliset voimat ja kestävyys. Lihaksikkaasta vartalostaan ​​huolimatta hän on myös yllättävän nopea ja ketterä. Kuten kaikki neljännen maailman olennot, hän on kuolematon. Kalibak on korkeasti koulutettu taistelija, joka tunnetaan Apokolipsilla julmuudestaan. Hän on aseistettu Beta-Clubilla, aseella, joka laukaisee voimapultteja tai hermosäteitä, mikä aiheuttaa eläville olennoille käsittämätöntä tuskallista kipua. Se on lähes tuhoutumaton, vaikka Orion kerran tuhosi sen Lightray:n avulla. Hän voi myös kutsua ja käyttää aero-levyjä, joiden avulla hän voi lentää. Kalibakilla on myös pääsy korkean teknologian joukkotuhoaseisiin. Fyysisesti Kalibak on yksi Apokolipsin vahvimmista jumalista ja uskollisin Darkseidille. Tämä tekee Kalibakista Darkseidin eliittien välttämättömän jäsenen. Kalibakilla on uskomatonta yli-inhimillistä voimaa, joka on lähes sama kuin Teräsmiehellä, Orionilla ja jopa itse Darkseidilla. Kerran hänen isänsä oli lisännyt häntä yrittäessään turvata Life-Yhtälön elementaalin käyttäjiltä; Darkseid oli suonut pojalleen valtavasti lisääntyneen voiman ja uhan, mikä antoi hänelle mahdollisuuden fyysisesti päihittää entisestään paljon vahvemman veljensä Orionin taistelussa ja jopa antanut hänelle kyvyn psi-säteillä, jotka ovat Omega-ilmiöitä, kuten psioninen räjähdys, jotka piiskaavat yksilön mielet sokaisevilla määrillä aiheuttaen henkistä tuskaa.
Sarjakuvassa " Kalibak hyökkää maahan parademoniarmeijansa kanssa ja taistelee Teräsmiestä vastaan. Kalibakin pilkattua Teräsmiestä ja sanottua, että Teräsmiehen päätös säästää vastustajansa henget ei johda mihinkään Teräsmies tappaa Kalibakin iskemällä tämän maahan. Tämä inspiroi Teräsmiestä tappamaan kaikki maahan hyökänneet parademonit. Kalibakin kuolema sai Darkseidin suunnittelemaan kostoa Teräsmiehelle.
Wells Fargo Plaza

Wells Fargo Plaza (aikaisemmilta nimiltään Allied Bank Plaza ja First Interstate Bank Plaza) on pilvenpiirtäjä Houstonissa, Texasin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on valmistunut vuonna 1983, ja sen suunnittelusta vastasivat arkkitehtitoimistot Skidmore, Owings and Merrill sekä Lloyd Jones Brewer &amp; Associates. Rakennus yltää 302 metrin korkeuteen, ja sen kerroslukumäärä on 71.
Kylie (albumi)

Kylie on Kylie Minoguen esikoisalbumi. Se julkaistiin 4. heinäkuuta 1988. Albumi pääsi Suomen virallisen listan kuudenneksi.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "The Loco-Motion", "I Should Be So Lucky", "Got to Be Certain", "Je Ne Sais Pas Pourquoi" nousivat Suomen virallisen singlelistan ykkösiksi, "It's No Secret" ja "Turn It into Love". Levyn singleistä listan kuudenneksi ja on Kylien kaikkien aikojen myydyin studioalbumi Suomessa.
Albumi myi Yhdysvalloissa platinaa ja Isossa-Britanniassa kuusinkertaista platinaa ja oli vuoden myydyin albumi. Kaiken kaikkiaan se on 1980-luvun viidenneksi myydyin studioalbumi. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli 14 miljoonaa kappaletta.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt Stock Aitken Waterman, ellei toisin mainita.
Dickie Moore

Richard Winston ”Dickie” Moore (6. tammikuuta 1931 Montreal, Quebec, Kanada – 19. joulukuuta 2015 Montreal) oli kanadalainen NHL-jääkiekkoilija, joka urheilu-uransa jälkeen toimi liikemiehenä ja lahjoittajana. 
Moore edusti Montreal Canadiensia 1951–1963. Hyökkääjä Moore aloitti uransa Montreal Jr. Royals -joukkueessa, jossa hän pelasi vuodesta 1947 vuoteen 1950. Hänet tunnettiin taitavana mailankäsittelijänä. Dickie Moore rikkoi Gordie Howen runkosarjan yhden kauden piste-ennätyksen kaudella 1958–1959 tehoilla 96 (41 maalia ja 55 syöttöä). Tämän ennätyksen rikkoi Bobby Hull vuonna 1966.
Robin Svartström

Robin Svartström (s. 12. lokakuuta 1970) on suomalainen näyttelijä. Hän toimii näyttelijänä Ryhmäteatterissa. 
Svartström valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998. Hän on esiintynyt useissa näytelmissä ja televisiosarjoissa. Hän oli Nelosen visailusarjassa Einstein (2006–2007), jossa hän esitti professori Bertil Steniusta. Robin nähdään myös Tarinanmetsästäjissä.
Steven Johnson

Steven Berlin Johnson (s. 6. kesäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen mediatutkija. Hän on julkaissut viisi kirjaa ja työskennellyt Discover Magazinen, Slaten ja Wiredin kolumnistina. Häneltä on suomennettu teos "Kaikki huono on hyväksi: Miten nykyinen populaarikulttuuri tekeekin meistä älykkäämpiä." Siinä hän esittää Unikeko-käyräksi kutsumansa teesin. Se kuvaa populaarikulttuurin kehitystä: nuorten henkistä kehitystä tavattomasti muokkaavat viihde ja media muuttuvat vähitellen monimutkaisemmiksi. Älykkyytemme lisääntyminen ei Johnsonin mukaan johdu esimerkiksi nauttimamme ravinnon parantumisesta, vaan ”hengenravinnon” muutoksesta; median ja teknologian kehityksestä 1900-luvun lopulta alkaen. Johnsonin mukaan nykyisen populaarikulttuurin kuluttaminen ei heikennä, vaan kehittää ihmisten kognitiivisia kykyjä.
Buu-klubben

Buu-klubben on Yle Femin ja Yle Teema &amp; Fem-kanavan ruotsinkielinen lastenohjelma. Sitä esitetään joka arkipäivä kello 18.00.
Buu-klubbenia ei muista Yle Femin ohjelmista poiketen tekstitetä suomeksi.
Buu-klubben koostuu lyhyistä juonnoista ja esitettävästä ohjelmasta. Joka viikonpäivälle on oma ohjelmansa. Esimerkiksi torstain ohjelmistoon kuului usean vuoden ajan makasiinityyppinen ohjelma Oppåner å hitådit. Jouluisin ohjelmistossa on joulukalenteri, joka tavallisesti tekstitetään myös suomeksi.
Ohjelman nimi on lyhenne sanoista "barn, ungdom, utbildning" ().
Neil Postman

Neil Postman (8. maaliskuuta 1931 New York – 5. lokakuuta 2003 New York) oli yhdysvaltalainen yhteiskuntatieteilijä, mediatutkija ja kulttuurikeskustelija.
Postman valmistui New Yorkin valtionyliopistosta 1953 ja väitteli kasvatustieteistä Columbian yliopistossa. Vuonna 1959 hän alkoi opettaa New Yorkin yliopistossa ja hänet nimitettiin professoriksi 1993. Postman toimi yli 40-vuotisen akateemisen uransa ajan New Yorkin yliopistossa. Hänen innoittajiaan olivat klassinen kulttuuri ja valistusajattelu.
Alabama State Capitol

Alabama State Capitol on rakennus Yhdysvaltain osavaltiossa Alabamassa. Se sijaitsee Montgomeryssä ja toimi Alabaman parlamenttirakennuksena vuoteen 1985 saakka. Alabama State Capitol rakennettiin vuosina 1850–1851 samalla paikalla sijainneen vanhan kongressitalon tilalle, joka oli tuhoutunut tulipalossa vuonna 1849. Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Barachias Holt. Myöhemmin rakennukseen tehtiin kolme suurta laajennusta: takasiipi rakennettiin vuonna 1885, kaksi sivusiipeä vuosina 1906–1912 ja viimeisimpänä takaosaa laajennettiin vuonna 1992. Rakennusta alettiin entistää 1970-luvulla ja valtaosa entisöinnistä saatiin valmiiksi vuoteen 1992 mennessä.
Alabaman lainsäädäntöelimet muuttivat rakennuksesta pois alun perin rakennuksen uudistustöiden vuoksi, ja aikeena oli palata takaisin. Aie ei kuitenkaan koskaan toteutunut, ja rakennus toimii nyt museona. Rakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen kansallisrekisteriin (NRHP) vuonna 1962.