tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jesse Kosonen

Jesse Kosonen (s. 25. lokakuuta 1987 Nakkila) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-seura Kajaanin Hokin riveissä. Sopimus on vuodelle 2009. Ennen Hokkia Kosonen on pelannut TPS:n A, B, -ja C-junioreissa.
Ura.
Kausi 2008-2009 on Kososelle ensimmäinen miesten sarjoissa. Tätä ennen hän oli torjumassa TPS:n A, B,-ja C-junioreissa, joissa kahdessa jälkimmäisessä hän voitti Suomen mestaruuden. Hänellä oli viime kaudella A-nuorten paras torjuntaprosentti, vaikka hän pelasikin sarjatalukon alamaissa olleen TPS:n joukkueessa. Hän on myös pelannut Suomen nuorten maajoukkueessa neljä ottelua.
Uefa Club Football Awards

Uefa Club Football Awards on Euroopan jalkapalloliitto Uefan järjestämä palkintogaala.
Gaalassa palkitaan eurooppalaisen jalkapallon seurajoukkuekauden parhaat pelaajat. Pääpaino on Uefan omassa pääkilpailussa Mestarien liigassa.
Gaala pidetään vuosittain Monacossa. Se järjestetään aina elokuussa Mestarien liigan lohkoarvonnan yhteydessä ennen UEFA Super Cupia.
Alex Nikiforuk

Alex Nikiforuk (s. 30. syyskuuta 1983) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa kaudella 2017–2018 Ranskassa Ligue Magnus -joukkue Epinalissa. Ennen tätä hän on pelannut Englannissa, Sveitsissä, Tanskassa, Italiassa ja Saksassa. Hän pelasi myös Suomessa SaiPan riveissä kaudella 2007–2008, mutta lähti joukkueesta 29 pelin jälkeen ja siirtyi Saksan DEL-liigaan.
Ura.
Nikiforuk aloitti jääkiekkoilun Brittiläisen Kolumbian provinssin junioriliigassa, Burnaby Bulldogs -joukkueessa pelaten joukkueessa kokonaiset kaksi kautta. Tämän jälkeen hän siirtyi Salmon Arm Silverbacksiin, jossa pelasi yhden kauden keräten tehot 49 + 57, kunnes siirtyi Yhdysvaltoihin Nebraska-Omahan yliopistojoukkueeseen, jossa pelasi neljä kautta. Tämän jälkeen hän siirtyi ensimmäiseen ammattilaisjoukkueeseensa SaiPaan. Nikiforuk kuitenkin lähti SaiPasta kesken kauden. Hän pelasi Suomessa vain 29 ottelua, joissa keräsi tehot 5 + 13. SaiPasta Nikiforuk siirtyi DEL-liigaan Wolfsburgiin, jonka joukkueessa hän kaudella 2007–2008 keräsi 27 ottelussa tehot 6 + 10.
Saksasta Nikiforuk siirtyi seuraavaksi kaudeksi Tanskaan Herning Blue Foxin joukkueeseen. Tanskan liigassa Nikiforuk teki 44 ottelussa tehot 22 + 30.
Säänkestävä teräs

Säänkestävä teräs eli corten-teräs on kuparilla, kromilla, nikkelillä ja fosforilla niukasti seostettu teräslaatu, jonka pinnalle muodostuu ulkoilmassa hapen ja kosteuden vaikutuksesta oksidikerros. Pintaan muodostuva tiivis oksidikerros estää korroosion jatkumisen syvemmälle.
Oksidikerroksen muodostumisen jälkeen säänkestävät teräkset saavat ruskeanoranssin, ruosteen värin. Himmeä väri vaihtelee voimakkaasti pinnan märkyyden mukaan: kuivana lähes oranssi pinta on märkänä tummanruskea.
Tavanomaisissa teräslaaduissa korroosio ulkoilmassa tapahtuu sykleittäin – syntyvä karkeahko ruostekerros kuluu pois ja teräs ruostuu uudelleen, mikä jatkuvasti toistuessaan aiheuttaa materiaalikatoa, "korroosiohävikkiä". Säänkestävät teräkset ruostuvat nopeasti hienojakoiseen, tiiviiseen ja kestävään oksidipintaan asti, jolloin korroosiohävikki jää hyvin pieneksi.
Tekniikan edelläkävijänä toimi amerikansuomalainen arkkitehti Eero Saarinen, joka käytti sitä ensi kerran vuonna 1963 valmistuneessa John Deere -traktoriyhtiön pääkonttorissa Yhdysvaltojen Illinois’ssa.
Käyttö.
Säänkestäviä teräksiä käytetään verhouksena rakennusten julkisivuissa, rakenteena esimerkiksi silloissa ja säiliöissä, sekä lämpöteknissä laitteissa esimerkiksi savupiipuissa ja lämpökattiloiden tulipesissä sekä hormiosissa. Yleensä teräspinta jätetään täysin käsittelemättä, mutta tarvittaessa se voidaan maalata, esimerkiksi jos teräs joutuu jatkuvaan vesikosketukseen, tai ankariin olosuhteisiin (esimerkiksi merikontit). Teräksen korroosiokäyttäytyminen vähentää ja hidastaa vaurioituneen maalipinnan alla etenevää korroosiota. Rantasalmen vesitorni on valmistettu kokonaan säänkestävästä teräksestä. 
Säänkestäviä teräksiä voidaan kylmämuovata normaalisti ja ne ovat hyvin hitsautuvia. Seostuksessa käytetyn fosforin vuoksi iskusitkeys on tavanomaista terästä huonompi. Haurasmurtumavaaran vuoksi teräs soveltuu parhaiten ohuihin levy- ja profiilirakenteisiin.
Säänkestävien terästen kauppanimikkeitä ovat muun muassa "COR-TEN A", "COR-TEN B", "COR-TEN HighTemp", "S355J0WP" ja "S355J2WP".
Keltakerttu

Keltakerttu ("Iduna natalensis") on Afrikassa tavattava kerttusiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan keltakerttu on noin 14 cm. Lajin selkä on oliivinvihreä ja perä keltainen. Pää ja vatsa ovat väriltään keltaiset. Nokka on melko pitkä.. Keltakertun jalat ovat harmaat. Koiras ja naaras eroavat toisistaan ulkonäöltään hieman. 
Elinympäristö, -tavat ja ravinto.
Keltakertut elävät valoisissa metsissä sekä ruohomailla. Laji elää yleensä yksin tai pareittain. Pesänsä laji kätke korkealle puiden latvustoon, missä se on turvassa pedoilta. Naaras munii kahdesta kolmeen valkoista munaa.
Ravintonaan keltakertut käyttävät hyönteisiä kuten perhosia, ampiaisia ja heinäsirkkoja. Ravintonsa linnut pyydystävät ilmasta.
Slovakian huippukokous 2005

Slovakian huippukokous 2005 oli huippukokous Yhdysvaltojen ja Venäjän korkeimman johdon välillä Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa 23.–25. helmikuuta 2005. Siihen osallistuivat Yhdysvalloista presidentti George W. Bush vaimoineen ja ulkoministeri Condoleezza Rice. Venäjää edustivat presidentti Vladimir Putin vaimoineen ja ulkoministeri Sergei Lavrov. Bush ja Putin olivat tavanneet edellisen kerran huippukokouksessa Sloveniassa vuonna 2001.
Ennen Bratislavaan saapumistaan Bush ja Rice olivat matkustelleet Euroopassa tapaamassa EU:n, sen jäsenvaltioiden ja Naton korkeinta johtoa.
Kokouksen kulku on osittain salaista, mutta aiheisiin tiedetään kuuluneen Venäjän demokratisoitumiskehitys, joka oli kokousta seuranneen lehdostötilaisuuden pääaihe. Lehdstötilaisuudessa Putin tuohtui amerikkalaisten puuttumisesta Venäjän asioihin. Lisäksi puhuttiin Iranin tilanteesta ja Pohjois-Korean ydinaseista sekä Yhdysvaltojen ja Euroopan välisten suhteiden parantamisesta.
Kokouksen päätöslauselmassa puhuttiin ydinturvallisuuden parantamisesta, yleisestä turvallisuuskulttuurin parantamisesta ja terrorismin vastaisista toimista, Venäjän liittymisestä WTO:hon, energia- ja avaruusyhteistyöstä sekä humanitaarisesta, sosaalisesta ja kansojen välisestä yhteistyöstä.
Priimaksen palatsi

Priimaksen palatsi (, ) on vaaleanpunainen, uusklassinen rakennus Bratislavan vanhassa kaupungissa. Sen rakennutti vuosina 1778–1781 priimas kardinaali Jozsef Batthyany, koska samalla paikalla 1200-luvulta asti seissyt arkkipiispan linna ei riittänyt hänen tarpeisiinsa. Palatsin peilisalissa on koettu monia historiallisia tapahtumia ja allekirjoitettu rauhansopimuksia. Vuonna 1805 keisarien Napoleon I ja Frans II välinen neljäs Pressburgin rauhansopimus allekirjoitettiin tässä salissa. Vuoden 1848 vallankumousten seurauksena Ferdinand V allekirjoitti siellä niin sanotut maaliskuun lait, joihin kuului maaorjuuden lakkauttaminen. 
Bratislavan kaupunki osti palatsin käyttöönsä 1903, ja nykyisin se on pormestarin virka-asuntona. Peilisalissa järjestetään konsertteja. Talosta löytyi korjaustöiden aikana englantilaisia 1600-luvun seinävaatteita, jotka ovat näytteillä yleisölle.
Peurasaaren hautausmaa

Peurasaaren hautausmaa eli Kemin eteläinen hautausmaa on Kemin seurakunnan hautausmaa. Hautausmaa sijaitsee Kemin keskustan eteläpuolella Peurasaaren kaupunginosassa Pajarinrannassa.
Oulun läänin lääninrovasti P. E. Ervast vihki hautausmaan käyttöön 4. elokuuta 1897 eli ennen kuin kaupunkiseurakunta perustettiin. Hautausmaan viereen rakennettiin pieni puurakennus, jota käytettiin kappelina ja ruumisvaunujen suojana. Hautausmaan ensimmäinen vainaja lienee ollut englantilainen perämies Joseph Sopwith. Hänen haudalleen on pystytetty muistokivi, jossa lukee seuraavaa:
Hautausmaan pohjoispäädyssä sijaitseva valkoiseksi rapattu päätytornillinen siunauskappeli vihittiin käyttöön 19. joulukuuta 1937. Funktionalismia edustavan kappelin suunnitteli rakennusmestari Matti Pitkänen. Kappelia on laajennettu 1962 ja se on peruskorjattu 1991.
Peurasaaren hautausmaan käytyä ahtaaksi aloitettiin toisen hautausmaan rakentaminen Paattioon. Uusi pohjoinen hautausmaa, joka tunnetaan nykyisin nimellä Paattionlehdon hautausmaa, otettiin käyttöön 1945. Uusi hautausmaa on nykyisen Kemin päähautausmaa.
Mamie Gummer

Mary Willa "Mamie" Gummer (s. 3. elokuuta 1983 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Mamie Gummerin äiti on näyttelijä Meryl Streep ja isä kuvanveistäjä Don Gummer. Mamiella on kolme sisarusta ja yksi, vuoden 2019 helmikuussa syntynyt poika.
Äitinsä ammatin välityksellä Mamie sai ensimmäisen elokuvaroolinsa ollessaan 20 kuukauden ikäinen Merylin ja Jack Nicholsonin vauvana Mike Nicholsin elokuvassa "Sydän karrella" (1986). Mamien sisko Grace Gummer esiintyi elokuvassa "Henkien talo" Merylin nuorempana versiona. Gummer näytteli ensi kertaa äitinsä rinnalla sitten "Sydän karrella"-elokuvan vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Ricki and the Flash".
Mamie Gummer meni kihloihin Benjamin Walkerin kanssa toukokuussa 2010. He avioituivat heinäkuussa 2011, mutta he erosivat vuonna 2013. Gummer kihlautui Sethi Meharin kanssa elokuussa 2018 ja heillä on yhteinen, vuonna 2019 syntynyt poikalapsi. Gummer on valmistunut Northwestern University's School of Communicationsista vuonna 2005.
Pressburgin rauha

Pressburgin rauha eli neljäs Pressburgin rauha solmittiin Napoleonin sotien aikana vuonna 1805 Ranskan ja Itävallan välillä Pressburgissa eli nykyisessä Bratislavassa. Keisarien Napoleon I ja Frans II edustajat allekirjoittivat rauhansopimuksen 26. joulukuuta 1805. Siinä vahvistettiin tappiot, jotka Itävalta oli kokenut Ulmin (16.–19. lokakuuta) ja Austerlitzin taisteluissa (2. joulukuuta). Sopimuksen seurauksena kolmas liittokunta ja Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkasivat olemasta.
Rauhanehdoissa sodan hävinnyt Itävalta joutui luovuttamaan huomattavia alueita Ranskalle ja sen uusille liittolaisvaltioille. Itävalta luovutti Piemonten, Parman ja Piacenzan Ranskalle, Tirolin, Vorarlbergin ja eräitä muita alueita Baijerille, vuoden 1797 Campo Formion rauhassa saamansa Venetsian tasavallan alueet Venetsian, Istrian ja Dalmatian Ranskan vasallivaltiolle Italian kuningaskunnalle sekä Habsburgien valtakunnan läntisiä alueita Badenille ja Württembergille. Itävalta menetti näin kaiken vaikutusvaltansa Italiassa ja pääosan vallastaan Saksassa. Lisäksi Itävalta joutui tunnustamaan Baijerin ja Württembergin korottamisen vaaliruhtinaskunnista itsenäisiksi kuningaskunniksi sekä maksamaan 40 miljoonan kultafrangin sotakorvaukset. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan lakkauttamisen yhteydessä Itävalta sai luvan liittää itseensä vähäiset Salzburgin vaaliruhtinaskunnan ja Berchtesgadenin ruhtinaspiispakunnan sekä ottaa haltuunsa saksalaisen ritarikunnan maat.
Mikko Kiviniemi

Mikko Kiviniemi (s. 24. maaliskuuta 1987 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi lyhyellä urallaan lähinnä Suomi-sarjan Ketterässä. Kiviniemi pelasi junioriuransa SaiPan ikäluokkiensa SM-sarjoissa. Kaudella 2008–2009 Kiviniemi pelasi SaiPan A-junioreissa sekä kymmenen ottelua seuran edustusjoukkueessa.
Petri Koskinen

Petri Koskinen (s. 28. huhtikuuta 1983 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 447 runkosarjaottelua tehopistein 44+55=99 ja keräten 112 jäähyminuuttia sekä 14 playoff- ja kolme playout-ottelua tehden yhden maalin ja keräten kuusi jäähyminuuttia.
Ura.
Seuraura.
Koskinen oli Tapparan kasvatti. Hän voitti C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1998 ja SM-pronssia vuonna 1999 sekä A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2001. Kaudella 2002–2003 Koskinen debytoi miesten peleissä; hän pelasi seitsemän ottelua sekä lainalla Mestis-joukkue Hyvinkään Ahmoissa että Tapparan SM-liigajoukkueessa. Kevätkautensa Koskinen pelasi kuitenkin lähinnä teksasilaista juniorisarjaa AWHL:ää, Central Texas Blackhawksin joukkueessa. 
Syyskuussa 2003 Koskinen solmi 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Tapparan kanssa. Hän pelasi kauden 2003–2004 kokonaan SM-liigassa, jossa tulokaskausi toi 52 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 4+7=11. Koskinen teki näin ollen liigadebyyttinsä kauden avausottelussa 12. syyskuuta 2003 paikallisottelussa Tampereen Ilvestä vastaan. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 7. lokakuuta 2003 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan tyhjään maaliin. Huhtikuussa 2004 Koskinen käytti sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Tapparan kanssa. Syyskuussa joukkue vuokrasi hänet kahden ottelun try-outin kautta Pelicansiin marraskuun loppuun asti ulottuneella sopimuksella. Tämän jälkeen Koskisen sopimusta jatkettiin kauden 2004–2005 loppuun.
Kaudeksi 2005–2006 Koskinen siirtyi try-outin kautta Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Hän voitti Mestiksen-mestaruuden keväällä 2006. Kaudeksi 2006–2007 Koskinen palasi SM-liigaan ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Saimaan Palloon. Hänen teholukemansa +5 oli kauden päätteeksi joukkueen paras. Tammikuussa 2007 Koskinen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Koskinen nousi kaudella 2007–2008 myös SaiPan ykkösketjuun maskimieheksi ja "kulmakaivuriksi". Hänen kauttaan 2008–2009 lyhensi hieman polvivaivat syksyllä 2008. Lokakuussa 2008 Koskinen jatkoi sopimustaan kevääseen 2010 saakka. Tammikuussa 2010 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Koskisen kautta 2010–2011 haittasi lokakuussa 2010 tullut sormimurtuma, joka piti hänet sivussa noin kuukauden. Kausi oli Koskiselle melko vaikea, eikä hän tehnyt ainuttakaan maalia. Kaudella 2011–2012 Koskinen kuitenkin onnistui ja teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+6=18. Hän oli SaiPan kolmanneksi paras maalintekijä Jesse Saarisen kanssa. Koskisen kauteen mahtuu myös neljän ottelun maaliputki tammikuussa 2012.
Kauden 2012–2013 kynnyksellä, syyskuussa 2012 Koskinen siirtyi 1+1-vuotisella ja marraskuun maaottelutaukoon asti ulottuneen try-outin sisältäneellä sopimuksella Rauman Lukkoon. Samassa kuussa hän joutui kuitenkin kahdeksi kuukaudeksi sivuun jalkavamman takia. Lukko päätti näin ollen jatkaa Koskisen koeaikaa joulukuun joulukuun maaottelutaukoon saakka. Tauon aikana hän sai jatkosopimuksen. Hänen pelaajauransa päättyi kevääseen 2013.
Maajoukkueura.
Koskinen on pelannut yhteensä kolme nuorten ja 17 poikien maaottelua.
Steve Ouimette

Steve Ouimette (s. 18. kesäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän on tehnyt videopeliin ' coverversion Charlie Daniels Bandin countrykappaleesta "The Devil Went Down to Georgia". Ouimette on tunnettu kappaleidensa temposta ja sooloista. 1990-luvun alussa hän soitti kitaraa kalifornialaisessa hard rock -yhtyeessä T-Ride. Ouimette on myös avustanut Activisionia "Guitar Hero III" ja ' -pelien luomisessa. Vuonna 2007 hän levytti kappaleen "We Three Kings", jonka suosio nousi myöhemmin huomattavasti, kun se julkaistiin "Guitar Hero 3:n" ladattavana lisämateriaalina.
Pyörökirkko

Pyörökirkko on pohjakaavaltaan pyöreä kirkko. Kristinuskon alkuaikoina pyörökirkkoja rakennettiin tavallisesti hauta- ja kastekirkoiksi. Keskiajalla Itämeren alueella kehittyi erityinen pyörökirkkojen tyyppi, jykevä ja tornimainen rakennus, joka rakennettiin jumalanpalveluksen lisäksi myös puolustustarkoituksiin. Tällaiset pyörökirkot olivat suosittuja Pohjoismaissa 1000–1100-luvulla, ja niitä on runsaasti Tanskassa, etenkin Bornholmin saarella, jossa niitä on neljä.
Pyörökirkkoja on rakennettu Pohjoismaissa myöhemminkin, muun muassa uusklassismin aikaan. Suomen tunnetuimpia pyörökirkkoja on Haminan Pietari-Paavalin kirkko, joka valmistui 1837. Puinen Vimpelin kirkko valmistui 1807.
A Change Is Gonna Come

”A Change Is Gonna Come” on R&amp;B-/soullaulaja Sam Cooken kirjoittama, joulukuussa 1963 levyttämä ja seuraavana vuonna ilmestynyt kappale. Se ilmestyi ”Shake”-singlen b-puolella laulajan kuoleman jälkeen loppuvuodesta 1964. Omana aikanaan ”A Change Is Gonna Come” ei ollut niin suosittu kuin Cooken aiemmat hitit, mutta se on myöhemmin kasvattanut arvostustaan. 
Cooke kirjoitti kappaleen esiinnyttyään Durhamissa Pohjois-Carolinassa toukokuussa 1963 ja keskusteltuaan siellä järjestetyn mielenosoituksen osallistujien kanssa. Kappale sai vaikutteita myös Bob Dylanin laulusta ”Blowin’ in the Wind”. ”A Change Is Gonna Come” äänitettiin loppuvuodesta 1963, ja se ilmestyi Cooken maaliskuussa 1964 julkaistulla "Ain't That Good News" -albumilla kakkospuolen avausraitana. Helmikuussa 1964 Cooke esitti laulun "Tonight Show’ssa". Esityksestä ei ole jäänyt nauhoitusta. Singlenä ”A Change Is Gonna Come” julkaistiin vasta Cooken kuoleman jälkeen. ”Shake”/”A Change Is Gonna Come” nousi parhaimmillaan singlelistalla sijalle 31 ja mustan musiikin R&amp;B-listalla sijalle yhdeksän.
Cooken kuoleman jälkeen ”A Change Is Gonna Come” nousi afroamerikkalaisten 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen eräänlaiseksi tunnuslauluksi, ja sitä pidetään tekijänsä "magnum opuksena". Vuonna 2007 ”A Change Is Gonna Come” lisättiin Yhdysvaltain kongressin kirjaston kansalliseen ääniterekisteriin (National Recording Registry). "Rolling Stone" -lehden vuoden 2004 kaikkien aikojen 500 laulun listalla kappale on sijalla 12.
Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”A Change Is Gonna Come” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 26.
Valtteri Tenkanen

Valtteri Tenkanen (s. 27. maaliskuuta 1985 Jämsä) on suomalainen jääkiekkoilija. Tenkanen on Los Angeles Kingsin 9. kierroksen varaus vuodelta 2004. Tenkanen siirtyi jo C-juniori-ikäisenä pelaamaan JYPiin, jossa pelasi suurimman osan juniorivuosistaan. Tenkanen pääsi jo kaudella 2003–2004 hyvin sujuneiden harjoituspelien myötä pelaamaan myös liigapelejä edustusjoukkueessa. Tenkanen jäi pieneen rooliin JYPissä kauden 2007–2008 puolivälissä, joten hän siirtyi SaiPaan paikkaamaan loukkaantumisia ja hyvin sujuneiden pelien myötä Tenkanen sai sopimuksen SaiPaan loppukaudeksi.
Tenkanen lopetti jääkiekkoilijan uransa vuonna 2009 ja siirtyi perheyrityksen leipiin. Parin vuoden tauon jälkeen Tenkanen palasi alasarjoihin, kun hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 III-divisioonan Kiekko-Susiin. Tenkanen meni naimisiin Jämsässä 2015.
Dan Iliakis

Dan Iliakis (s. 25. huhtikuuta 1982 Scarborough, Ontario) on kanadalais-suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi Allsvenskanissa Södertälje SK:n joukkueessa. Iliakis pelasi ennen Suomeen tuloaan neljä kautta Wayne Staten yliopistojoukkueessa. Kausina 2007–2008 ja 2008–2009 Iliakis edusti SM-liigassa SaiPaa, josta hän siirtyi syyskuussa 2009 Ässiin vuoden mittaisella sopimuksella. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaan Mora IK -seuraan. Morassa hän pelasi kahden kauden ajan ennen siirtoa Örebron joukkuseeseen. Viimeisen kautensa 2013–2014 Iliakis pelasi Södertäljessä.
Iliakisin äiti on suomalainen ja Iliakis sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2007.
Kimmo Vesterinen

Kimmo Vesterinen (s. 16. heinäkuuta 1987, Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan muutaman ottelun SM-liigassa SaiPassa. Vesterinen on SaiPan oma kasvatti, ja hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 15. helmikuuta 2007 ottelussa Turun Palloseuraa vastaan. Vesterisellä oli SaiPan kanssa sopimus kevääseen 2009 asti ja optio kaudesta 2009-2010. Kauden 2008–2009 hän pelasi kuitenkin SaPKossa ja joutui lopettamaan uransa selkävamman takia.
Olli Korkeavuori

Olli Korkeavuori (s. 26. elokuuta 1979 Riihimäki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi jääkiekon SM-liigassa vuosina 2002–2009 ja edusti Hämeenlinnan Pallokerhoa, Pelicansia ja Porin Ässiä. 
Ura.
Korkeavuori pelasi juniori-ikäisenä HPK:ssa, mutta ensimmäiset aikuisten ottelunsa hän pelasi Mestiksen Ahmoissa. HPK:hon hän palasi kesken kauden 2002–2003. Korkeavuori jatkoi seuraavallakin kaudella HPK:ssa, mutta hän kävi vuokralla myös FPS:ssa siirtyen loppukaudeksi Pelicansiin. 
Korkeavuoren pelaajaoikeudet siirtyivät kokonaan Pelicansiin 2004 tammikuun lopulla, kun HPK hankki Pelicansista Jani Keinäsen ja antoi vaihdossa Korkeavuoren lisäksi hyökkääjä Harri Suutarisen.
Korkeavuori pelasi koko kauden 2004–2005 Pelicansissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Pelicansin lisäksi HPK:ssa ja Haukoissa muutamaan otteeseen lainapelaajana. Kaudella 2006–2007 Korkeavuori pelasi Pelicansissa 51 ottelua ja keräsi 107 jäähyminuuttia. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi HPK:hon try-outin kautta. Loppukaudesta HPK myi puolustajan Ässiin, kun joukkue pyrki pääsemään ylimääräisistä pelaajistaan eroon.
Korkeavuori jatkoi Ässissä myös kauden 2008–2009. Hän oli mukana pelaamassa liigakarsintoja Sportia vastaan. Mestis-seura Jokipojat hankki Korkeavuoren joukkueeseensa kaudeksi 2009–2010. Hän ei kuitenkaan pelannut Jokipojissa yhtään Mestis-ottelua, vaan siirtyi Allsvenskanin IF Björklöveniin. Kaudella 2010–2011 hän pelasi Mestiksen Jukureissa.
TV6 (Ruotsi)

TV6 on ruotsalainen Viaplay Groupin omistama nuorille tarkoitettu televisiokanava. Kanava aloitti lähetyksensä Ruotsissa 9. toukokuuta 2006 ja korvasi ZTV-kanavan. Kanava muistuttaakin monella tapaa Suomen Sub-kanavaa.
TV6:n ohjelmistoon kuuluvat muun muassa Miehen puolikkaat, Chuck, Lain nimessä, Eureka, Family Guy, Ritari Ässä, Kovan onnen kundi, Rix MorronZoo, Simpsonit, Stargate Atlantis, , Kasvottomat sotilaat sekä Weeds.
Markkeriavusteinen valinta

Markkeriavusteinen valinta on jalostuksen työkalu, jolla voidaan tehostaa risteyttämistä. Eliön perimästä tutkitaan tiettyjä DNA-merkkejä eli markkereita, joista voidaan päätellä eliöllä olevia perinnöllisiä ominaisuuksia.
Markkeriavusteisen valinnan etuja.
Markkerien avulla jalostusta voidaan nopeuttaa, kun eliön perimä voidaan tuntea jo varhaisessa vaiheessa, ennen kuin perinnölliset ominaisuudet näkyvät ilmiasussa. Lisäksi voidaan tuntea perinnöllinen ominaisuus, joka ei koskaan näy ilmiasussa esimerkiksi sukupuolen vuoksi. Voidaan vaikkapa tutkia, millaiset utareiden laadun geenit on sonnilla. Perinteinen menetelmä olisi tutkia sonnin naarasjälkeläisten ilmiasua, mutta markkerit voidaan tutkia sonnin alkiosta jo ennen kuin se on syntynytkään.
Intiassa jalostettiin markkeriavusteisella valinnalla hyviä aminohappoja sisältävä maissi (QPM, "quality protein maize" eli ’laatuproteiini-maissi’). Eri QPM-lajikkeita viljellään laajalti kehitysmaissa. Aminohappojen ilmentymistä koodaava geeni on resessiivinen, ja perinteinen tapa takaisinristeyttää QPM vaatii kymmenen sukupolvea. Molekyläärisillä markkereilla tunnistetaan suotuisan mutaation kantajakasvi, mikä nopeuttaa prosessia. Markkeriavusteisuus ei tässä tapauksessa herätä geenimanipulaation kritiikkiä, koska menetelmään ei liittynyt geenimanipulaatiota. 
Markkereita tutkimalla voidaan määrittää eliön perinnöllisiä ominaisuuksia vaikeasti havaittavien ominaisuuksien osalta ja ympäristötekijöiden ilmiasua muuttavasta vaikutuksesta huolimatta.
Femmagaala

Femmagaala on vuodesta 2004 järjestetty vaihtoehtoinen musiikkipalkinto. Femma-palkinnot keskittyvät musiikin laaja-alaisuuteen: ”hyvää ja kuulemisen arvoista musiikkia tehdään edelleen kellareissa ja kämpillä ilman liiketoimintakonsulttien fläppitauluja ja vientistrategioita”. Gaalan periaatteena on, että ”vaikka artisti ei ole myynyt kybällä, voidaan se silti palkita femmalla”.
Jaettavat palkinnot ja niiden nimet vaihtelevat vuosittain kuluneen vuoden aikana julkaisseiden artistien mukaan. Gaalan useimpina vuosina on kuitenkin jaettu Femma-palkinnot vuoden sooloartistille, heviartistille ja live-esiintymiselle sekä Yleisöfemma.
Historia.
Ensimmäinen Femmagaala järjestettiin 20. helmikuuta 2004. Tapahtuman perustaja Wallu Valpio on kertonut Femmagaalan juontuneen Emma-gaalassa vallinneesta ”Gimmel-overdosesta”. Gaala on pyritty järjestämään Emma-gaalaa edeltävänä iltana, mutta kyseisessä käytännössä on ilmaantunut ongelmia. Alun perin yhden illan kestävä gaala on kasvanut vuosien saatossa kaksipäiväiseksi festivaaliksi, jonka toisena iltana toteutetaan psykedelia-iltamat yhteistyössä Femmagaalan kanssa.
Femmagaalan taustavaikuttajana on muun muassa Elävän musiikin yhdistys Elmu ry. Gaalan ovat juontaneet useita kertoja Silvia Modig ja Njassa.
Vysoké Tatry

Vysoké Tatry, suom. Ylä-Tatra, on kaupunki Slovakiassa Prešovin alueella. Kaupungin pinta-ala on 379,9 neliökilometriä, ja sen väkiluku on 4 718 (2006). Kaupunki perustettiin vuonna 1947, ja sen virallinen nimi vuoteen 1999 oli Starý Smokovec, joka on myös yksi kunnan merkittävimmistä asutuskeskuksista.
Kaupunki perustettiin 1990 nimellä Starý Smokovec uudestaan, ja vuonna 1999 se nimettiin Vysoké Tatryksi. Jo 1947–1960 oli kuitenkin ollut vähän suuremmalla alueella Vysoké Tatryn kunta. Myös vuosina 1964–1990 oli entisen yhtenäisen kunnan alueen erillisillä kunnilla (Starý Smokovecilla oli kaupungin asema) edelleen yhteinen hallinto Starý Smokovecissa.
Vysoké Tatry sijaitsee Tatravuorilla Ylä-Tatraksi kutsutussa vuoriston osassa, jonka slovakiankielisestä nimestä kaupunki on saanut nykyisen nimensä. Vysoké Tatry sijaitsee Ylä-Tatran keskisessä osassa, ja se muodostuu 15:stä alkujaan itsenäisestä osasta. Vysoké Tatry on Tatravuorten suosituimpia matkailukohteita.
Vysoké Tatry on suosittu talviurheilukeskus. Kaupunkiin kuuluvassa Štrbské Plesossa on järjestetty useita maastohiihtokilpailuita. Siellä käytiin muun muassa vuoden 1970 maailmanmestaruuskilpailut.
Kokemäen vaakuna

Kokemäen kunnanvaakuna on saanut aiheensa piispa Henrikin toiminnasta Kokemäenjokilaaksossa 1100–luvun puolessavälissä.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 4. helmikuuta 1953. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen, kultapäärmeinen ja -nauhainen piispanhiippa”.
Luettelo Suomen maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista jalkapalloilijoista

Tämä on luettelo Suomen maajoukkueessa pelanneista jalkapalloilijoista. Luettelo sisältää kaikki miesten ja naisten A-maaotteluita pelanneet pelaajat Palloliiton tilastojen mukaisesti.
Miesten maajoukkueen tilastoissa on mukana maaotteluita, jotka Palloliitto noteeraa A-maaotteluiksi, mutta eivät täytä Fifan määritelmää. Tällaisia otteluita ovat olympiajoukkueen pelaamat maaottelut vuosilta 1979–1988 sekä useat vuosina 1951–1975 pelatut maaottelut, joissa vastustajana on ollut joko amatööri- tai B-maajoukkue. Kaikkiaan näitä otteluita on 47. Naisten maajoukkueen osalta Palloliiton ja Fifan tilastot ovat yhtenevät.
Miesten maajoukkueen ottelumäärätilastoon on laskettu 60 v juhlaottelussa pelanneet (20.6.1967 vahvistettu Suomi–Neuvostoliitto). Tilastossa ei ole mukana Fifan virallisena maaotteluna pitämää 15.2.1995 pelattua maaottelua Trinidad &amp; Tobago – Suomi (2–1).
Miehet pelasivat ensimmäisen virallisen maaottelun 22. lokakuuta 1911 Ruotsia vastaan. Vuoden 2008 loppuun mennessä maajoukkue on pelannut 693 maaottelua, joissa on esiintynyt 662 pelaajaa. Sataan maaotteluun ovat yltäneet Jari Litmanen, Sami Hyypiä, Jonatan Johansson, Ari Hjelm, ja Lukas Hradecky.Litmanen on parhaana suomalaisena maailmassa eniten maaotteluita pelanneiden listalla jaetulla sijalla 21 ja eniten maaleja tehneiden listalla jaetulla sijalla 137.
Naiset pelasivat ensimmäisen virallisen maaottelun 25. elokuuta 1973 Ruotsia vastaan. Vuoden 2008 loppuun mennessä maajoukkue on pelannut 240 maaottelua, joissa on esiintynyt 196 pelaajaa. Sataan maaotteluun ovat yltäneet Laura Österberg Kalmari, Sanna Valkonen, Anne Mäkinen, Jessica Julin ja Anna-Kaisa Rantanen. Österberg Kalmari on parhaana suomalaisena maailmassa eniten maaotteluita pelanneiden listalla jaetulla sijalla 67.
Miehet.
"Luettelossa aktiivisia maajoukkuepelaajia ovat viimeisen vuoden aikana pelattuihin maaotteluihin nimetyt pelaajat. Päivitetty 12.9.2012."
Naiset.
"Tilastot päivitetty 16.7.2013 asti."
Duncan Keith

Duncan Keith (s. 16. heinäkuuta 1983 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Keith edusti lähes koko uraansa Chicago Blackhawksia ja voitti seurassa Stanley Cupin 2010, 2013 ja 2015. Hän on myös kaksinkertainen olympiavoittaja. Urallaan Keith palkittiin kahdesti NHL-liigan parhaan puolustajan palkinnolla ja kerran pudotuspelien parhaana pelaajana.
Pelaajaura.
Chicago Blackhawks varasi Keithin vuoden 2002 varaustilaisuuden vuorolla 52. Hän pelasi kaksi kautta seuran farmijoukkueessa AHL-liigan Norfolk Admiralsissa ennen nousua NHL:ään.
Joulukuun 2009 alussa Keith solmi Chicagon kanssa 13-vuotisen pelaajasopimuksen, jonka arvo on 72 miljoonaan Yhdysvaltain dollaria. Keith voitti Chicagon kanssa Stanley Cupin kaudella 2009–2010.
Keith palkittiin kauden päätteeksi James Norris Memorial Trophy-palkinnolla, eli kauden parhaan puolustajan palkinnolla. Hän teki kyseisellä kaudella 14 maalia, 55 syöttöä eli yhteensä 69 pistettä.
Kauden päätteeksi Keith nappasi uransa toisen Stanley Cupin. Kaudella Keith oli puolustajien pistepörssin kakkonen ja hänet palkittiin toistamiseen Norris Trophylla. Kaudella Keith voitti uransa kolmannen Stanley Cupin Chicagon riveissä ja palkittiin mestaruuden ratkaisseen ottelun jälkeen pudotuspelien arvokkaimman pelaajan palkinnolla Conn Smythe Trophylla.
Heinäkuussa 2021 Blackhawks kauppasi Keithin Edmonton Oilersiin vaihdossa puolustaja Caleb Jonesiin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon. Kauden päätteeksi Keith lopetti pelaajauransa.
Miss Moneypenny

Miss Moneypenny on James Bondin esimiehen, M:n pitkäaikainen sihteeri. Elokuvissa Moneypennyllä on usein tärkeä tehtävä eräänlaisena yhdyshenkilönä. 
Hänen leikillinen juoruilunsa tuo katsojille tietoja James Bondin viehätysvoimasta naisten keskuudessa. Moneypenny on erittäin tehokas ja suvaitseva työntekijä. Hän on useasti ilmaissut olevansa varsin kiinnostunut Bondista, mutta suhde ei ole edennyt flirttailua pidemmälle. 
Elokuvissa Bondin ja Moneypennyn suhdetta on kuvailtu eri tavoin. Esimerkiksi elokuvissa "Salainen agentti 007 ja tohtori No" sekä "Salainen agentti 007 Istanbulissa" Moneypenny flirttailee Bondille, mutta hänessä ei ole mitään epätoivoista. "007 ja Kultasormessa" Moneypenny yrittää aktiivisesti saada Bondia kiinnostumaan suhteesta ja antaa kaihoisia kommentteja avioliitosta. Teema toistuu elokuvassa "Timantit ovat ikuisia", jossa Moneypenny kertoo haluavansa timantin vasempaan nimettömäänsä. "Elät vain kahdesti" -elokuvassa Bond suhtautuu ehkäpä vähän väheksyvästi naiseen, kun tämä keksii tunnussanaksi ”rakastan sinua” ja pyytää Jamesia sanomaan sen ääneen jotta tämä muistaisi sen. Elokuvassa "Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa" heidän välillään on jo lämmintä tunnelmaa, sillä Bondin häissä Moneypenny pyyhkii silmäkulmaansa. Näissä elokuvissa osaa näyttelee Lois Maxwell.
Elokuvassa "Kuolema saa odottaa" Samantha Bondin näyttelemä Moneypenny ja Pierce Brosnanin Bond päätyvät suutelemaan elokuvan loppupuolella. Naomie Harrisin Moneypenny elokuvissa "007 Skyfall" ja "007 Spectre" ei ole enää selvästi ihastunut Bondiin, vaikka heidän leikkimielinen flirttailunsa jatkuukin.
Moneypennyn yksityiselämästä ei juurikaan tiedetä paljon. Hän omistaa villakoiran ja aloitti uransa salakirjoitusosastolla.
Sisin kylkivälilihas

Sisimmät kylkivälilihakset (t. kylkiluuvälilihakset) () kuuluvat uloshengityslihaksiin. Ne muodostavat sisempien kylkivälilihasten alle kylkiluiden väliin ohuen lihaslevyn, joka saattaa puuttua ylimpien kylkiluiden kohdalta. "Sisimmät" kylkivälilihakset ovat kylkivälilihaksista heikoimmin erottuvat, ja ne luetaankin usein osaksi "sisempiä" kylkivälilihaksia.
Kuten sisempien, myös sisimpien kylkivälilihaksien lihassyyt kulkevat kohtisuoraan ulompien kylkivälilihasten syihin nähden eli lateraalisessa kohdassa kranioventraalisesti eli posteroinferiorisesti.
Sisimpiä kylkivälilihaksia kuten muitakin kylkivälilihaksia hermottavat kylkivälihermot (selkäydinhermoista T1–T11).
Sisempi kylkivälilihas

Sisemmät kylkivälilihakset (t. kylkiluuvälilihakset) () kuuluvat uloshengityslihaksiin. Ne sijaitsevat ulompien kylkivälilihasten alla kylkiluiden välissä kiinnittyen vierekkäisten kylkiluiden reunaan. Sisempien kylkivälilihaksien lihassyyt kulkevat vastakkaiseen suuntaan kuin uloimmissa kylkivälilihaksissa eli kranioventraalisesti eli posteroinferiorisesti.
Sisempiä kylkivälilihaksia kuten muitakin kylkivälilihaksia hermottavat kylkivälihermot (selkäydinhermoista T1–T11).
Haamukilpailut

Haamukilpailut on Merja Jalon kirjoittama lasten hevosaiheinen kirja vuodelta 2008. Kirja kertoo Nummelan ponitallilla järjestetyistä ratsastuskilpailuista. Pojat haluaisivat osallistua kisoihin tallin hevosilla, mutta tallin omistaja ei suostu, joten pojat järjestävät omat haamukilpailut.
Haamukilpailut on 1970-luvulla alkaneen Nummelan ponitalli -sarjan 63. osa. Turkulainen Merja Jalo on ilmoittanut kirjoittavansa niin kauan kuin hänen kirjojaan lukevat tytöt haluavat.
Luettelo vuoden 1986 miehittämättömistä avaruuslennoista

Vuonna 1986 tehtiin 133 satelliitin tai miehittämättömän avaruusluotaimen laukaisua. Seitsemän laukaisua epäonnistui vieden tuhoon suuremman määrän satelliitteja. Ensimmäinen NASAn avaruussukkulan tuho laukaisussa vei tuhoon pari satelliittia ja
useita astronautteja tuoden kantoraketit takaisin käyttöön Yhdysvalloissa etenkin asevoimien satelliittien laukaisuissa. Ariane 2:n tuho johto osaltaan tämän Ariane-version pieneen käyttömäärään.
Onnistuneet laukaisut.
Sakari Matinlauri

Sakari Matinlauri (s. 20. lokakuuta 1957 Liminka) on suomalainen kuvanveistäjä.
Matinlauri opiskeli Limingan taidekoulussa vuosina 1976-1978 ja Lahden taideinstituutissa vuosina 1978-1982. Hän valmistui kuvanveistäjäksi Lahden taidekoulusta vuonna 1982., taiteilijana Matinlauri debytoi Nuorten näyttelyssä vuonna 1980. Taiteellisen työnsä ohella Matinlauri on opettanut kuvanveistoa Limingan taidekoulussa sekä plastista sommittelua Oulun ja Lapin yliopistoissa.
Matinlauri on Suomen Kuvanveistäjäliiton ja Oulun Taiteilijaseura -63 ry:n jäsen. Hän asuu ja työskentelee Oulun Pikisaaressa.
Matinlaurin aiheet liittyvät luontoon ja mytologiaan. Hänen päämateriaalinsa on puu, minkä lisäksi hän käyttää metallia ja paperia. Hänen teoksiaan on ollut esillä useissa näyttelyissä niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Matinlaurin teoksia löytyy muun muassa Oulun ammattikorkeakoulun, Sanomalehti Kalevan, Lahden evankelis-luterilaisen seurakunnan, Zwickaun kaupungin, Villa Carlos Pazin kaupungin, Pannon Pharma Pecsvaradin, Lahden taidemuseon ja Oulun taidemuseon kokoelmista.
Ymmerstan koulu

Ymmerstan koulu on Espoon Ymmerstassa sijaitseva vuonna 2003 perustettu alakoulu. Koulua käy noin 400 oppilasta esiopetuksesta kuudesluokkalaisiin.
Koulussa korostetaan kirjallisuuden, ilmaisutaidon ja tiedonhallintataitojen opetusta. Koulussa opiskellaan A1-kielenä englantia kolmannelta luokalta lähtien. Valinnaisena vieraana kielenä (A2-kieli) voi opiskella ranskaa.
Koulun rehtorina toimii Saija Holopainen.
Alfred Laubmann

Alfred Louis Laubmann (10. lokakuuta 1886 Kaufbeuren Baijeri – 18. lokakuuta 1965 München) oli saksalainen lintutieteilijä.
Laubmann oli oppiarvoltaan tohtori ja työskenteli Münchenin eläintieteellisessä museossa. Hän lahjoitti museolle huomattavan kokoelman linnunnahkoja, yli 6 000 näytettä palearktiselta alueelta.
Laubmann nimesi kaksi uutta lintulajia, isokuningaskalastajan ("Alcedo hercules") ja kiinanlaulurastaan ("Turdus mupinensis").
IK Comet

I.K. Comet on norjalainen jääkiekkoseura Haldenista, joka pelaa Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaenissa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Haldenin jäähallissa jonka yleisökapasiteetti on 1 800. Joukkueen värit olivat vihreä, musta ja valkoinen.
Ishockeyklubben Comet on perustettu vuonna 1961. Joukkue sai oman hallinsa vuonna 1988] kun Haldenin jäähalli rakennettiin.
Joukkue.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Mark W. Clark

Mark Wayne Clark (1. toukokuuta 1896 Sackets Harbor, New York, Yhdysvallat – 17. huhtikuuta 1984 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sotilas ja kenraali ensimmäisessä maailmansodassa, toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Hän yleni urallaan neljän tähden kenraaliksi ja sai Distinguished Service Cross ja Distinguished Service Medal -mitalit. Uransa aikana Clark ehti komentaa toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain 5. armeijaa ja Liittoutuneiden 15. armeijaryhmää ja Korean sodassa hän toimi yhtenä YK:n joukkojen korkeimmista johtajista.
Ensimmäinen maailmansota.
Valmistuttuaan 1917 West Pointista Clark osallistui ensimmäiseen maailmansotaan luutnanttina Yhdysvaltain 5. divisioonassa. Hän yleni sodan aikana yliluutnantiksi.
Toinen maailmansota.
Clark tuli tunnetuksi 1942, kun hän oli Pohjois-Afrikan maihinnousussa operaatiota johtaneen kenraali Dwight D. Eisenhowerin apulaisena. Syyskuussa 1942 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja vuoden kuluttua kenraalimajuriksi.
Tammikuussa 1943 Clark sai komentoonsa Yhdysvaltain 5. armeijan, jonka tehtävänä oli syyskuussa nousta maihin Salernossa Italian rannikolla ja edetä sen jälkeen pohjoiseen. Clarkin onnistuttua valloittamaan Napolin ja Volturnon hän eteni Monte Cassinon edustalle. Hänet määrättiin 15. armeijaryhmän komentajaksi joulukuussa 1944 ryhmän entisen komentajan Harold Alexanderin siirryttyä muihin tehtäviin. Ryhmän komentajana hän johti Monte Cassinon taistelua sekä siihen liittyvää Anzion maihinnousua. Hyökkäys ei tuottanut toivottua tulosta, vaikka luostaria pommitettiin rajusti.
Korean sota.
Mark W. Clark nimitettiin Korean sotaan osallistuneiden YK-joukkojen ylipäälliköksi toukokuussa 1952. Clark allekirjoitti Yhdysvaltain puolesta Pohjois- ja Etelä-Korean välisen aseleposopimuksen 23. heinäkuuta 1953.
Berninan Alpit

Berninan Alpit on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue, joka sijaitsee Sveitsin ja Italian rajaseudulla. Se on itä-länsisuunnassa noin 20 km pitkä, pohjois-eteläsuunnassa noin 10 km leveä. Vuoristoalue erottaa kaksi laajaa jäätikköä: Vadret Morteratsch ja Vadret Roseg.
Berninan Alppien korkein huippu on Piz Bernina (4 049 m).
Vuoret.
Berninan Alpit on Grajisten Alppien, Valais'n Alppien ja Bernin Alppien jälkeen eräs korkeimmista Alppien vuoristoalueista. Alueella sijaitsee Alppien itäisin yli 4 000 metriä korkea huippu, Piz Bernina (4 049 m). Se on samalla ainut 4 000 metrin ylittävä huippu, joka luetaan kuuluvaksi Itäisten Alppien puolelle.
Terry O’Malley

Terrence M. ”Terry” O’Malley (s. 21. lokakuuta 1940 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edusti Kanadaa kolmissa talviolympialaisissa (1964, 1968, 1980), joissa saavutti yhden pronssimitalin. Puolustajana pelannut O’Malley kutsuttiin International Ice Hockey Federation Hall of Fameen vuonna 1998. O’Malley valmensi Japanin maajoukkuetta kaudella 1974–1975.
Claes Christian Olrog

Claes Christian Olrog (1912 – 1985 Tucumán, Argentiina) oli ruotsalainen lintutieteilijä ja biologi.
Olrog opiskeli biologiaa Uppsalan ja Tukholman yliopistoissa vuosina 1935–1945 ja väitteli vuonna 1945 tohtoriksi. Hän oli Einar Lönnbergin oppilas. Olrog työskenteli Ruotsin kansallismuseossa Tukholmassa ja teki tutkimusretkiä muun muassa Lappiin, Islantiin, Grönlantiin ja Tonavan suistoon. Hän tutki Tulimaata vuosina 1939–1941 ja Paraguayn pohjois- ja keskiosien linnustoa 1946–1947. Vuonna 1948 hän sai akateemisen viran Tucumánin kansallisen yliopiston Instituto Miguel Lillosta Pohjois-Argentiinassa ja tutki Etelä-Amerikan luontoa pitkään ja aktiivisesti. 
Olrog aloitti eteläamerikkalaisten lintujen rengastamisen vuonna 1961 ollen eräs maanosan ensimmäisistä rengastajista. Hän julkaisi rengaslöydöistä useita raportteja. 
Olrog julkaisi yli sata tieteellistä kirjoitusta biologian eri aihepiireistä. Vuonna 1959 hän julkaisi kenties tärkeimmän kirjansa, "Las Aves Argentinas".
Olrog nimesi useita lintujen alalajeja ja vuonna 1958 yhden uuden lajin, rapulokin ("Larus atlanticus").
National Amusements

National Amusements oli yhdysvaltalainen viihdeteollisuusyritys, joka omisti muun muassa noin 1 500 elokuvateatteria 12:ssa Yhdysvaltain osavaltiossa sekä Argentiinassa, Brasiliassa, Chilessä, Venäjällä ja Isossa-Britanniassa. Yrityksen alkuperäinen nimi oli Northeast Theatre Corporation, ja sen perusti Michael Redstone vuonna 1936.
National Amusementsin pääomistaja oli Michael Redstonen poika Sumner Redstone, joka omisti yhtiöstä 80 prosenttia.. Michael Redstone kuoli vuonna 2020, minkä jälkeen yhtiötä johti hänen tyttärensä Shari Redstone.
National Amusements oli Paramount Globalin pääomistaja. Vuonna 2025 National Amusements lakkasi olemasta, kun it-miljardööri Larry Ellison ja tämän poika David Ellison ostivat sen ja tytäryhtiön Paramount Globalin ja fuusioivat ne yhtiöksi Paramount Skydance. Uudessa yhtiössä Redstonen perhe ei enää ole mukana.
Davlekanovo

Davlekanovo (, baškiiriksi Дәүләкән, "Däüläkän") on kaupunki Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Belajaan laskevan Djoma-joen rannalla 109 kilometriä Ufasta lounaaseen. Kaupunki on Davlekanovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Ufan ja Pohvistijevon välinen rautatie (Davlekanovin asema). Asukkaita on 24 500 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on saanut alkunsa Itkulovon kylän viereen perustetusta Davlekanovon asemataajamasta. 1800-luvulla se oli huomattava myllyteollisuuden ja viljakaupan keskus. Kaupunginoikeudet taajama sai vuonna 1942. Nykyään Davlekanovossa on mylly- ja rehuteollisuuden lisäksi myös muuta elintarviketeollisuutta, suuri tiilitehdas ym.
Diyllos

Diyllos (, ; 300/200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän kirjoitti Kreikan ja Sisilian historiaa käsitelleen teoksen, joka kuvasi vuosien 357/356 eaa. ja 297 eaa. välistä aikaa.
Elämä.
Diyllos oli atthidografeihin kuuluneen Fanodemoksen poika, mikä ajoittaa hänet toimineeksi hellenistisellä kaudella 200-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla. Aiemmin hänen ajoitustaan ei tunnettu näinkään hyvin, ja hänet ajoitettiin antiikin aikaisissa teoksissa olevien mainintojen ja lainausten perusteella vain epämääräisemmin ptolemaiosten ajalle.
Teokset.
Diylloksen historiateos käsitti 26 tai 27 kirjaa. Se vaikuttaa jakaantuneen useaan osaan. Ensimmäinen osa alkoi siitä, kun Filomelos Fokislainen valtasi Delfoin Apollonin temppelin kolmannessa pyhässä sodassa vuonna 357/356 eaa., toisin sanoen samasta kohdasta mihin Kallistheneen historiateos päättyy, ja päättyi Filippos II:n suorittamaan Perinthoksen piiritykseen vuonna 340 eaa. Toinen osa käsitti ajan kyseisestä hetkestä Filippoksen kuolemaan vuonna 336 eaa. Diodoros Sisilialaisen mukaan teos jatkui tästäkin vielä Filippos IV:n kuolemaan vuonna 297 eaa. saakka, josta Psaon jatkoi sitä omalla teoksellaan.
Myöhemmät historioitsijat, kuten Diodoros Sisilialainen ja luultavasti myös Quintus Curtius Rufus, käyttivät Diylloksen teosta lähteenään. Teos on hävinnyt muutamia katkelmia lukuun ottamatta.
Diogenes Laertios mainitsee ”Didymoksen” kirjoittaman teoksen "Pitopuheet" (). Isaac Casaubon ehdotti nimen korjaamista kyseisessä kohdassa ”Diyllokseksi”, jolloin myös kyseinen kirjoitus kuuluisi hänen teoksiinsa.
Dalmatovo

Dalmatovo () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Toboliin laskevan Iset-joen varrella 192 kilometriä Kurganista luoteeseen. Kaupunki on Dalmatovon piirin keskus. Sen kautta kulkee Kurganin ja Jekaterinburgin välinen rautatie (Dalmatovon asema). Asukkaita on 14 000 henkeä (vuonna 2008).
Dalmatovo on saanut alkunsa vuonna 1644 perustetun Dalmatin neitsyt Marian taivaaseen astumisen luostarin yhteyteen syntyneestä kylästä. Vuonna 1781 siitä tuli kaupunki ja Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1797 kihlakunta lakkautettiin ja kaupunki alennettiin kyläksi. Vuonna 1947 Dalmatovosta tuli jälleen kaupunki. Nykyään siellä on elintarviketeollisuutta sekä elintarviketeollisuuden laitteita valmistava yritys.
Dalneretšensk

Dalneretšensk () on kaupunki Primorjen aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ussuriin laskevan Bolšaja Ussurkan rannalla 412 kilometriä Vladivostokista pohjoiseen. Kaupunki on Dalneretšenskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Vladivostokin ja Habarovskin välinen rautatie. Väestönlaskennan (2010) mukaan asukkaita oli 27 604 henkeä.
Paikkakunta on saanut alkunsa Baikalin kasakoiden vuonna 1895 perustamasta asutuksesta. Vuonna 1917 siitä tuli kaupunki. Vuoteen 1972 saakka kaupungin nimenä oli Iman Bolšaja Ussurkan entisen nimityksen mukaan. Nimeä muutettiin Neuvostoliiton ja Kiinan konfliktia seuranneen kiinalaisperäisten nimitysten venäläistämiskampanjan aikana.
Nykyään Dalneretšenskissä on lähinnä puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Poikittainen rintalihas

Poikittainen rintalihas () on uloshengityslihaksiin kuuluva lihas. Muita uloshengityslihaksia ovat sisemmät kylkivälilihakset, takimmainen selänpuoleinen sahalihas ja musculus retractor costae. Poikittainen rintalihas on kolmionmuotoinen lihas rintalastan viskeraalipinnalla. Se lähtee rintalastan vieskeraalipinnalta keskiviivasta ja päättyy kylkiluiden luu-rustoliitokseen.
Poikittaista rintalihasta hermottaa kylkivälihermo.
Dankov

Dankov () on kaupunki Lipetskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin yläjuoksulla 86 kilometriä Lipetskistä luoteeseen. Kaupunki on Dankovin piirin keskus. Sen kautta kulkee Ranenburgin ja Volovon välinen rautatie (Dankovin asema). Asukkaita on 22 300 henkeä (vuonna 2008).
"Donkovin" kauppalaituri sijaitsi alun perin Donin vasemmalla rannalla 34 kilometrin päässä nykyisestä kaupungista. Vuonna 1563 se siirrettiin uudelle paikalle Donin oikealle rannalla. 1600-luvun puoliväliin saakka siellä oli Venäjän etelärajaa suojannut linnoitus. Vuonna 1778 Dankovista tuli Rjazanin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki. Vuosina 1796–1804 ja 1924–1959 sillä ei ollut kaupungin statusta. Nykyään kaupungissa on mm. kemian tehdas, teräsbetonirakennetehdas sekä elintarviketeollisuutta.
Degtjarsk

Degtjarsk () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itärinteellä Vjazovka-joen rannalla 61 kilometriä Jekaterinburgista länteen. Asukkaita on 15 300 henkeä (vuonna 2005).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1914 rikkikiisuesiintymän yhteyteen. Vuonna 1953 siitä tuli kaupunki. Nykyään Degtjarskissa louhitaan ja rikastetaan kuparimalmia.
Desnogorsk

Desnogorsk () on kaupunki Venäjällä Smolenskin alueella. Hallinnollisesti kaupunki on suoraan Smolenskin alueen alainen. Kaupunki sijaitsee Dneprin sivujoen Desnan rannalla, maanteitse runsas 140 kilometriä Smolenskista kaakkoon. Jokeen on tehty pato ja näin on aikaansaatu ydinvoimalan lauhdeveden turvaava tekojärvi kaupungin pohjoispuolelle. Asukkaita kaupungissa oli 29 677 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on syntynyt 1960-luvulla lähellä sijaitsevan Smolenskin ydinvoimalaitoksen (sijainti ) rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1974 siitä tuli Desnogorskin kaupunkimainen taajama ja vuonna 1989 kaupunki. Ydinvoimalan ohella kaupungissa toimii esimerkiksi muovipakkauksia ja elintarvikemuovia valmistava muovitehdas.
Divnogorsk

Divnogorsk () on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Jenisein rannalla 40 kilometriä Krasnojarskista lounaaseen. Asukkaita on 28 272 henkeä (vuonna 2010).
Vuonna 1888 paikalle perustettiin luostari, jossa vuodesta 1920 toimi lastenkoti ja 1930-luvulta lähtien metsäntutkimuslaitos. Vuonna 1957 ryhdyttiin rakentamaan Krasnojarskin vesivoimalaa, jonka yhteyteen syntyneestä taajamasta tuli vuonna 1963 Divnogorskin kaupunki.
Die Zärtlichkeit der Wölfe

Die Zärtlichkeit der Wölfe on Ulli Lommelin ohjaama länsisaksalainen draamaelokuva vuodelta 1973. Se perustuu tositapahtumiin ja kertoo homoseksuaalista sarjamurhaajasta Fritz Haarmannista (Kurt Raab), joka surmasi Saksan Hannoverissa ainakin 24 poikaa.
"Die Zärtlichkeit der Wölfe" on ohjaajansa Ulli Lommelin ehdottomasti arvostetuin teos. Elokuvaa esitettiin vuosia art house -teattereissa. Se oli lisäksi Berliinin elokuvajuhlien ohjaajapalkinnon ehdokkaana.
Se julkaistiin 23. Berliinin elokuvajuhlilla.
Rooleissa.
Lähde:
Dmitrovsk

Dmitrovsk () on kaupunki Orjolin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Nerussa-joen rannalla 91 kilometriä Orjolista lounaaseen. Kaupunki on Dmitrovskin piirin keskus. Asukkaita on 6 300 henkeä (vuonna 2005).
Paikkakunta on saanut nimensä Venäjälle siirtyneestä Moldovan ruhtinaasta Dimitrie Cantemirista, jolle Pietari I lahjoitti paikallisen kartanon. Vuonna 1782 siitä tuli kaupunki ja Orjolin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuosina 1929–2005 nimenä oli Dmitrovsk-Orlovski erotuksena muista samankaltaisista nimityksistä.
Giles Barnes

Giles Gordon Barnes (s. 5. elokuuta 1988) on jamaikalainen jalkapalloilija, joka pelaa intialaisseura Hyderabad FC:ssä keskikenttäpelaajana.