tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nikon D3400

Nikon D3400 on Nikonin 17. elokuuta 2016 lanseeraama digitaalinen järjestelmäkamera 24,2 megapikselin DX-kokoisella kennolla, joka vastaa APS-C:tä. Sitä markkinoidaan lähtötason järjestelmäkamerana aloittelijoille ja kokeneille järjestelmäkameraharrastajille. D3400 korvaa D3300:n Nikonin aloittelijatason järjestelmäkamerana. Elokuussa 2018 Nikon D3500 syrjäytti D3400:n.
D3400:n mukana myydään yleensä "Nikkor AF-P 18-55 mm" -objektiivi, kuvanvaikaimella (VR) tai ilman. Saatavilla rungon kanssa on myös kahden objektiivin paketti, joka sisältää lisäksi kauko-objektiivin "AF-P DX 70–300 mm f/4.5–6.3G ED VR".
Uudet ominaisuudet.
Muutokset Nikonin aiempaan vastaavaan malliin D3300 verrattuna:
Machete Kills

Machete Kills on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toiminta- ja eksploitaatioelokuva, jonka on ohjannut Robert Rodriguez. Elokuva on suora jatko-osa vuoden 2010 "Machete"-elokuvalle. Nimiroolia Machetea näyttelee Danny Trejo, ja muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Michelle Rodriguez, Mel Gibson, Sofía Vergara, Amber Heard, Demián Bichir ja Charlie Sheen.
Vastaanotto.
"Machete Kills" on saanut pääosin negatiivisen vastaanoton. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivulla 23-prosenttinen ”mätä”-luokitus, ja sivustolla todetaan, ”ettei elokuvassa ole edeltäjänsä kaltaista kipinää”. Metacritic-sivustolla elokuva on saanut 33 arvostelun perusteella arvosanan 41/100.
Filmaatikko-sivuston Joonas Pikkarainen kuvasi elokuvaa vaivaannuttavaksi, ja totesi, että ”yhdentekevää juonta yritetään piristää väsyneillä vitseillä ja tarpeettomilla hahmoilla.” Elokuvauutiset-sivuston Niko Jutila antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja nimesi kokonaisuuden ainoiksi hyviksi puoliksi näyttelijä Mel Gibsonin sekä muutamat sivuhahmot kiinnostavine sivujuonineen.
Myös "Empire"-lehden Dan Jolin antoi elokuvalle kaksi tähteä, kuvaillen sitä ”jälleen yhdeksi Rodriguezin ’takapihatuotannoksi’: halvaksi, hilpeäksi ja epäilemättä kovin tuotteliaaksi.” Jolin kutsui molempia "Machete"-elokuvia seksistisiksi, ja myös Screen Crush -sivuston Britt Hayes kritisoi elokuvan tapaa esittää naishahmot ”kuin teinipoikafantasiassa”.
Jatko-osa.
Elokuvalle on pitkään kaavailtu jatko-osaa ”"Machete Kills Again… In Space"”. Danny Trejo on kuitenkin kuvaillut ohjaaja Rodriguezia kiireiseksi, ja Trejo on vihjaillut kirjoittavansa ja ohjaavansa "Machete"-sarjan kolmannen osan mahdollisesti omin voimin.
Timo Kotilainen

Timo Kotilainen on suomalainen sotilaskapellimestari. 
Kotilainen johti Laivaston soittokuntaa 22 vuotta (vuodet 1993–2015). Tämän jälkeen hän toimi kapellimestarina Puolustusvoimien varusmiessoittokunnassa (2015-2017), sotilasmusiikin kehittämistehtävissä ja päällikkökapellimestarina tasavallan presidentin edustusorkesterissa (Kaartin soittokunta 2021-2023). Nykyisin hän toimii Puolustusvoimien ylikapellimestarina.
Päätyönsä ohella hän on toiminut useiden kotimaisten puhallinorkestereiden kouluttajana sekä vierailevana kapellimestarina mm. Ruotsissa, Baltian maissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Kotilaisen työ puhallin- ja sotilasmusiikin tunnettuuden edistäjänä on palkittu Varsinais-Suomen liiton Aurora-mitalilla ja Adolf Ehrnroothin nimeä kantava palkinnolla. Kotilaisen oma soitin on käyrätorvi.
Fredrik Nauklér

Fredrik Nauklér (16. huhtikuuta 1857 Pihlajavesi – 17. tammikuuta 1902 Karjaa) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies. 
Nauklérin vanhemmat olivat kappalainen Karl Nauklér ja Sofia Wilhelmina Wenman ja puoliso vuodesta 1881 Maria Lena Lagus. Nauklér tuli ylioppilaaksi Vaasassa 1877, suoritti teologisen erotutkinnon 1880 ja vihittiin papiksi 1881. Hän oli 1881 Keuruun kirkkoherran apulainen, Multian vt. kappalainen ja Pohjan armovuodensaarnaaja. Hangon ylimääräinen saarnaaja hän oli 1883, vt. kirkkoherra 1890 ja kirkkoherra 1891, astuen virkaan 1892. Karjaan kirkkoherraksi Nauklér tuli 1899 ja oli lääninrovasti heinäkuusta 1901. Hangossa hän oli myös ylemmän kansakoulun uskonnon ja äidinkielen opettaja 1883–1891 ja kansakoulun tarkastaja 1884–1895 ja toimi Hangon yhteiskoulun uskonnon opettajana. Nauklér oli valtiopäivämies pappissäädyssä 1899 ja 1900.
Ansys

Ansys on yhdysvaltalainen ohjelmistoyhtiö, joka kehittää ja myy ohjelmistoja tietokoneavusteiseen tekniikkaan (CAE, ).
Yhtiön ohjelmistoa käytetään tietokonesimuloinnissa kuten rakennelmien väliseen vuorovaikutukseen, lämmön siirtymiseen, virtausdynamiikkaan ja elektroniikkaan yhdessä ympäristössä.
Yhtiön on perustanut John A. Swanson vuonna 1970 nimellä Swanson Analysis Systems, Inc. (SASI). 1970-luvulla tietokoneet olivat juuri tulossa insinöörien saataville mutta ohjelmistoa ei juurikaan ollut saatavilla. 1960-luvulla Swanson toimi Westinghousella ja käytti numeerista analyysiä rakenteellisten ongelmien ratkaisemiseen. Laskimet olivat aiemmin korvanneet laskutikut ja samoin tietokoneet voisivat korvata laskimet.
Yhtiöllä on työntekijää ja sillä on 1,5 miljardin dollarin liikevaihto.
Yhtiön Ansys Workbench sisältää käyttöliittymän kaikkien Ansysin työkaluihin mukaan lukien Fluentin ja CFX:n ostojen myötä saatuihin.
Çubuk

Çubuk on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Çubukin väkiluku oli 90 764.
Antti Pitkäjärvi

Antti ”Pitkis” Pitkäjärvi suomalainen kosketinsoittaja ja laulaja. Hän soittaa muun muassa Irinan taustayhtyeessä, Wöyh!-yhtyeessä ja Apulannassa sessiojäsenenä.
Pitkäjärvi lauloi ja soitti koskettimia bilebändi Playassa 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa. Vuonna 2004 hän perusti Playan laulajan Irina Saaren kanssa Redux-yhtyeen, josta muodostui myöhemmin soolouran aloittaneen Irinan taustayhtye. Pitkäjärvi on myös säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Irinan kappaleita. Vuonna 2020 julkaistiin singlenä Irinan ja Pitkäjärven duettona laulama ”En meistä meitä saa”.
Pitkäjärvi soitti Apulannan vuoden 2007 "Eikä vielä ole edes ilta" -albumilla ja esiintyi ensimmäistä kertaa yhtyeen kanssa samana vuonna. Wöyh!-yhtyeen kanssa Pitkäjärvi on soittanut ja esiintynyt vuoden 2013 "Ikkillyk"-esikoisalbumista alkaen.
Pitkäjärvi on soittanut myös lukuisilla Saran albumeilla.
Islanninsara

Islanninsara ("Carex lyngbyei") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa jonkin verran "Carex obnupta" -lajia sekä vesisaran muunnosta "Carex aquatilis" var. "dives". Islanninsaraa kasvaa luontaisena lajina Yhdysvalloissa, Kanadassa, Alaskassa, Grönlannissa sekä Euroopassa.
Islanninsara voi kasvaa noin 25–130 cm korkeaksi ja se on kasvutavaltaan pysty muodostaen melko tiiviitä kasvustoja. Lehtilavat ovat 3–8 mm leveitä ja väriltään vihreitä. Kukinto koostuu useasta tähkästä, joista alimmat ovat emitähkiä ja ylimmät hedetähkiä. Emitähkiä on kahdesta neljään ja hedetähkiä kahdesta kolmeen kappaletta. Emitähkissä voi olla emikukkien lisäksi jonkin verran hedekukkia. Tähkäsuomut ovat punaruskeita tai tummanruskeita. Pullakot ovat kooltaan 2.5–3.5 × 1.6–2.5 mm ja väriltään kellanruskeita.
Måltid

Måltid on ruotsalaisen Samla Mammas Mannan albumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Samla Mammas Manna
Juri Bondarev

Juri Vasiljevitš Bondarev (; 15. maaliskuuta 1924 Orsk, Neuvostoliitto – 29. maaliskuuta 2020 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kirjailija ja kirjailijaliiton sihteeri. Hänen teostensa aiheena oli toinen maailmansota, mutta myöhemmin hän kuvasi erilaisissa yhteiskuntajärjestelmissä elävien ihmisten moraalisia asenteita.
Eleşkirt

Eleşkirt on piirikunta Ağrın maakunnassa, Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa piirikunnan väkiluku oli 32 593.
Tana Rental

Tana Rental on osa suomalaista Tana Oy:tä. Tana Rental toimii Suomessa Tana Oy:n valmistamien kiinteän jätteen käsittelyyn suunniteltujen TANA-koneiden virallisena maahantuojana sekä konevuokraajana. Tana Rental myy, vuokraa ja huoltaa TANA-repijät, TANA-jyrät ja TANA-seulat.
Tana Rental on perustettu vuonna 2019. Se on osakeyhtiö, jonka kotipaikka on Jyväskylä. Yhtiön toimitusjohtaja on Jari Mennala. Anu Söderena on nimitetty Tana Oy:lle vastaamaan Pohjoismaiden ja Baltian alueiden myynnistä ja vuokraustoiminnoista 10. joulukuuta 2024 alkaen. Anun vastuulla on myös Tana Rentalin konevalikoiman myynti- ja vuokrausliiketoiminnan johtaminen ja kehittäminen sekä huolto- ja varaosatoimintojen koordinointi.
Tää on rankkaa

Tää on rankkaa on Yölinnun 19. elokuuta 2002 ilmestynyt studioalbumi. Albumi sai Emma-gaalassa "Iskelmäalbumi"-palkinnon vuonna 2002. Kultalevy myönnettiin vuonna 2002, ja platinalevy 2003.
Kihniön helluntaiseurakunta

Kihniön helluntaiseurakunta on vuonna 1958 perustettu helluntaiseurakunta Kihniöllä. Seurakunnan pastorina toimii Jesse Koivukoski. Seurakunnan Saalem-kokoontumistila sijaitsee Kihniön keskustassa. Kokoussalin yhteydessä on ruokailutila sekä nuorisotilat. Seurakunnan toiminta-alueeseen on kuulunut myös Jalasjärvi sekä Kurun pohjoisosat. Kihniön seurakunta vastasi Jalasjärvestä aina vuoteen 1973, jolloin sinne perustettiin oma seurakunta.
Historia.
Helluntaiherätys Kihniöllä.
Vapaakirkollista toimintaa Kihniöllä on ollut varmuudella jo 1920-luvulla, jolloin toiminnan keskus oli Niskosken kylässä. Muun muassa Antti Ammunet toimi matkapuhujana Kihniössä vuosina 1926–1928. Merkittäviä vaikuttajia Kihniöllä ovat olleet myös Kurjenkylän "Rajalan pappa" ja Valde Koivula. Alkusysäys Kihniön helluntaiseurakunnalle tuli Martti ja Aarne Lepistön työstä. Lepistön veljekset liittyivät vapaakirkkoon ja kävivät Santalan opiston lyhyen evankelistakurssin. Myöhemmin uskoon tuli Risto Annala, jonka panos helluntaiseurakunnan syntyyn on ollut merkittävä.
Lepistöt julistivat evankeliumia Mäntässä, jossa he tulivat helluntaiherätyksen yhteyteen. Lepistöt siunattiin Kihniölle Tampereen Saalem-seurakunnan alaisuudessa ja Kihniölle muodostettiin Saalemin alainen rukouspiiri vuonna 1952. Samoihin aikoihin Kihniöllä pitivät kokouksia myös Oiva Veijanen ja Eino Walden. Monet tekivät uskonratkaisun näissä kokouksissa.
Seurakunnan perustaminen.
Seurakunnan perustamiskokous pidettiin Risto Annalan kodissa ja seurakuntaan liittyi 90 jäsentä. Opettaja Martta Ertamaa lahjoitti alkupääoman rukoushuonerahastoon ja sen turvin voitiin ostaa Iitinniemen tila. Rukoushuoneelle löytyi kuitenkin sopivampi paikka vuonna 1966. Vuonna 1974 seurakunta lähetti Lahja ja Jouko Kosken lähetystyöhön Keniaan. Aluksi taloudellista vastuuta kantoi Satakunnan Lähetysrahasto. Vuonna 1988 seurakunnan jäsenmäärä oli 112. Vuonna 2023 seurakunnan jäsenmäärä on noin 70. 
Saarnaajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kihniön helluntaiseurakunnan saarnaajina:
Jaffnan yleinen kirjasto

Jaffnan yleinen kirjasto sijaitsee Jaffnassa Sri Lankassa. Se on yksi Jaffnan merkittävimmistä maamerkeistä, ja sitä hoitaa Jaffnan kunnannvaltuusto. Kirjasto on rakennettu vuonna 1933 ja paloi vuonna 1981.
Floppy Magazine

Floppy Magazine ("Floppis", joskus "Floppy Magazine 64") oli Protocol Productionsin ja sen edeltäjäyritysten vuosina 1985–1988 kustantama suomenkielinen tietokonelehti, jota julkaistiin sähköisenä levykelehtenä. Lehti ilmestyi kuudesti vuodessa ja se toimitettiin kaksipuoleisella 5¼ tuuman levykkeellä, joka sisälsi sekä sähköisiä artikkeleita että oheisohjelmia Commodore 64 -mikrotietokoneelle.
Floppy Magazinea mainostettiin muun muassa C-lehdessä.
Yhdessä Micropost-lehden kanssa Floppy Magazinea on pidetty kuvaavana esimerkkinä 1980-luvun puolivälin käyttäjälähtöisestä tietokonejournalismista Suomessa.
Ystäväni krokotiili (elokuva)

Ystäväni krokotiili on animoitu elokuvamusikaali, jonka ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 7. lokakuuta 2022 ja Suomessa 4. marraskuuta 2022. Se kertoo uuteen kouluun muuttaneen pojan ja ullakolla asuvan laulavan krokotiilin välisestä ystävyydestä.
Paavo V. Viitanen

Paavo Vihtori Viitanen (3. lokakuuta 1892 Turku - 28. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen toimittaja, joka kuoli sisällissodan aikana Viipurin lääninvankilan joukkomurhassa. Helsingin yliopistossa maisterin tutkinnon suorittanut Viitanen kuului joulukuussa 1917 perustetun oikeistososialidemokraattisen "Työn Vallan" toimituskuntaan. 
Sisällissodan käynnistyttyä punaiset lakkauttivat "Työn Vallan" tammikuun 1918 lopussa, jonka jälkeen Viitanen matkusti Helsingistä vanhempiensa luokse Viipuriin. Huhtikuun lopussa Viitanen piiloutui punakaartin pakko-otolta Viipurin lääninvankilaan, jossa hänen isänsä entinen sosialidemokraattien kansanedustaja Vihtori Viitanen toimi työnjohtajana. Viitanen kuoli 28. huhtikuuta lääninvankilan joukkuomurhan yhteydessä varsinaisen verilöylyn jo päätyttyä. Vankilan kirkossa piileskellyt Viitanen poistui piilopaikastaan luultuaan valkoisten vallanneen rakennuksen. Huomattuaan punaisten edelleen olevan vankilassa hän yritti paeta, jolloin Viitasta ammuttiin ja hän kuoli haavoittuneena raahauduttuaan naisosaston selliin. Viitanen haudattiin joukkomurhan uhrien yhteishautaan Viipurin tuomiokirkon hautausmaalle. 
Paavo V. Viitasen veli Vilho Viita oli myös ennen sisällissotaa mukana sosialidemokraattien toiminnassa, mutta siirtyi myöhemmin Sosialistisen Työpuolueen kautta äärioikeistoon.
Helge Nielsen

Hans Karl Helge Nielsen (12. lokakuuta 1918 Kööpenhamina – 11. joulukuuta 1991) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1960–1973 ja 1975–1977 sekä toimi Tanskan ympäristöministerinä 1973 ja 1975–1977 sekä asuntoministerinä 1971–1973 ja 1975–1977.
Ove Hove

Ove Hove (17. toukokuuta 1914 Skive – 21. lokakuuta 1993) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Tanskan asuntoministerinä 1977–1978.
Smålandsposten

Smålandsposten on ruotsalainen vuonna 1866 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Växjö. Lehti ilmestyy kuutena päivänä viikossa, on poliittiselta linjaltaan kokoomuslainen ja kuuluu Gota Mediaan. Vuodesta 2001 lehti on ollut tabloid-kokoinen.
Konttijärvi (Posio)

Konttijärvi on syvyyssuhteiltaan vaihteleva ylänköjärvi Posiolla Lapin maakunnan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 50,6 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 108 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Konttijärven pituus lännestä itään on 3,1 kilometriä. Järven itäosa on länsiosaa kapeampi ja matalampi. Noin neljäsosa Konttijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvintä on järven keskiosassa, jossa on lähes 40 metriä syvä piste. Järven matalassa itäosassa on kymmenmetrinen syvänne.
Konttijärven keskiosan syvänteen tuntumassa sijaitsee kaksi pientä saarta, joilla ei ole karttaniemeä. Rannat ovat metsämaata. Järven eteläpuolella kohoaa Konttivaara, jonka laki on noin 300 metriä merenpinnan yläpuolella. Konttijärveen virtaa tulouoma lännestä Joutsenlammelta (255,2 metriä mpy). Konttijärvestä virtaa lasku-uoma itään Kontti-Kotajärvelle (250,2 metriä mpy). Virta vie itään Yli-Kitkaan (240,4 metriä mpy). Aivan Konttijärven pohjoispuolella sijaitsee muodokas Ojennusjärvi (253,5 metriä mpy). Järvien välinen kannas on kapeimmista kohdistaan vain noin 20 metriä leveä.
Konttijärven vesitilavuus on 3 905 000 kuutiometriä. Siitä noin miljoona kuutiometriä on vähintään kahdentoista metrin syvyydessä.
Konttijärvi (73.027.1.013) kuuluu Kotajärven valuma-alueeseen (73.027), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Kotajärven valuma-alueella on 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Konttijärvi on toiseksi laajin. Laajin on Kotajärvi.
Posion Konttijärvi on toiseksi laajin Suomen viidestä Konttijärvestä. Laajin on Tervolan Konttijärvi.
Joutsenlampi (Posio)

Joutsenlampi on pieni ja saareton ylänköjärvi Posiolla Lapin maakunnan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 5,48 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 107 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Joutsenlammen pituus etelästä pohjoiseen on 300 metriä ja leveys lännestä itään 200 metriä. Siihen virtaa tulouoma lännestä ja se laskee itään Konttijärveen (252,8 metriä mpy). Joutsenlammen ympärillä on suota ja metsää, Joutsenlammen ja Konttijärven välissä sijaitsee kivikautinen asuinpaikka.
Joutsenlampi (73.027.1.017) kuuluu Kotajärven valuma-alueeseen (73.027), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Kotajärven valuma-alueella on 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista suurimmat ovat Kotajärvi, Konttijärvi ja Laivajärvi.
Suomessa on 30 vähintään hehtaarin laajuista Joutsenlampea. Suurin niistä on Sallan noin 70-hehtaarinen Joutsenlampi.
Kotajärvi (Posio, Koutajoen vesistö)

Kotajärvi on Yli-Kitkaan laskeva matala ylänköjärvi Posiolla Lapin maakunnan kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 69 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 116 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Kotajärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,1 kilometriä ja leveys lounaasta koilliseen 900 metriä. Järven itäosa on länsiosaa syvempi. Syvin piste sijaitsee järven koillisosassa. Rannat ovat metsämaata.
Kotajärveen virtaa mutkainen tulouoma lännestä. Luoteesta Pieneltä Ärjenlammelta (245,1 metriä mpy) virtaa pienempi tulouoma. Kotajärvi laskee noin sata metriä pitkän salmen kautta itään Yli-Kitkaan (240,4 metriä mpy). Kotajärven ja Yli-Kitkan välisellä kannaksella on pientaloja ja sen kautta kulkee seututie 863.
Kotajärven vesitilavuus on 1 805 000 kuutiometriä.
Kotajärvi (73.027.1.017) kuuluu Kotajärven valuma-alueeseen (73.027), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kitkajärven alue (73.02). Kotajärven valuma-alueella on 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kotajärvi on laajin. Sitä seuraa Konttijärvi ja Laivajärvi.
Suomessa on 62 vähintään hehtaarin laajuista Kotajärveä. Suurin niistä on Lemin noin 3,5-neliökilometrinen Kotajärvi. Posiolla sijaitsee myös toinen Kotajärvi (65.397.1.036).
Peter Pan ja Leena

Peter Pan ja Leena () on vuonna 2023 Disney+-suoratoistopalvelussa julkaistu fantasiaseikkailuelokuva.
Sacha Fenestraz

Sacha Fenestraz Jules (s. 28. heinäkuuta 1999 Annecy, Ranska) on ranskalais-argentiinalainen autourheilija. Nykyään hän kilpailee Super Formula ja Formula E -sarjoissa. Hänen merkittävimpiin saavutuksiin kuuluvat muun muassa Formula Renault Eurocup -sarjan mestaruus vuodelta 2017.
Fenestraz on syntynyt Ranskassa argentiinalaisten ja ranskalaisten vanhempien luona. Lapsuuden hän on viettänyt Córdobassa, Argentiinassa. Hän aloitti Kartingin vuonna 2006 ajaen eri luokkia Argentiinassa ja Ranskassa.
Ura.
Fenestraz aloitti kilpa-uransa vuonna 2016 Ranskan Formula 4 -sarjassa ajaen kymmenen palkintosijaa, kaksi paalua ja kolme voittoa sijoittuen kokonaispisteissä sarjan toiseksi. Vuonna 2016 Fenestraz siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan Tech 1 Racing -tallin kuljettajaksi ja sijoittui debyyttikaudellaan viidenneksi. Vuonna 2017 Fenestraz jatkoi sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden saavuttaen kauden aikana seitsemän voittoa, yhdeksän paalupaikkaa ja 17 palkintokorokesijoitusta. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEC -sarjaa sijoittuen kuudenneksi. Vuonna 2018 Fenestraz siirtyi Euroopan Formula 3 mestaruussarjaan voittaen yhden kilpailun ja ollen kolmesti palkintokorokkeella sijoittuen 11:nneksi. Samana vuonna hän osallistui perinteiseen Macaon Grand Prix -kilpailuun sijoittuen kolmanneksi. Fenestraz teki debyyttinsä GP3-sarjassa ajaen neljä kilpailua Arden International -tallissa mutta ei saavuttanut pisteitä.
Vuonna 2019 Fenestraz siirtyi kilpailemaan Japaniin ja ajoi Japanin Formula 3 -sarjaa voittaen heti ensimmäisellä kaudellaan sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna Fenestraz kilpaili Japanin Super Formula -sarjassa ollen 13:s sekä Super GT -sarjaa, jossa hän ajoi Toyota Gazoo Racing Team au TOM'S -tallissa ollen autokuntansa loppupisteissä neljäntenä saavuttaen neljä palkintokorokesijoitusta. Vuonna 2021 Fenestraz jatkoi Super Formula ja Super GT -sarjoissa. Vuonna 2022 Fenestraz sijoittui Super Formula -sarjan toiseksi.
Vuodesta 2020 Fenestraz on toiminut Formula E -sarjan Jaguar-tallin testi- ja varakuljettajana. Hän teki debyttinsä Formula E -sarjassa elokuussa 2022 ajaen päätöskilpailun Koreassa korvaten loukkaantuneen Antonio Giovinazzin. 
Fenestraz teki sopimuksen Nissanin Formula E -kuljettajan paikasta kaudelle 2023.
Kaarst

Kaarst on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Düsseldorfin länsipuolella Reininmaan metropolialueella (Metropolregion Rheinland). Rein virtaa Kaarstin itäpuolitse kohti pohjoista.
Maantiede.
Kaarst sijaitsee Nordrhein-Westfalenin länsiosassa kymmenisen kilometriä Düsseldorfin keskustasta länteen ja kolmetoista kilometriä Mönchengladbachin keskustasta itäkoilliseen. Etäisyys Kölnistä on noin 40 kilometriä luoteeseen. Kaarst on niin sanottu linksrheinische Stadt eli Reinin vasemmanpuoleinen (länsipuolella sijaitseva) kaupunki.
Kaarst rajautuu idässä Neussiin, joka on Saksan väekkäin piirikuntaan kuuluva kaupunki (vuonna 2022). Koillisessa on Meerbusch ja lounaassa Korschenbroich. Luoteessa on Viersenin piirikuntaan kuuluva Willichin kaupunki.
Kaarstin kaupunginosat ovat Kaarst, Büttgen, Driesch, Holzbüttgen ja Vorst. Büttgen oli itsenäinen kunta vuoteen 1975.
Historia.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Kaarstista on vuodelta 1218 muodossa Karlesvorst. Büttgen mainitaan ensi kerran jo 800-luvulla muodossa Budica. Molemmat paikkakunnat kuuluivat keskiajan lopulta alkaen vuosisatoja Kölnin vaaliruhtinaskuntaan. Reinin länsipuoli kuului vuodesta 1794 alkaen noin 20 vuotta Ranskaan. Napoleonin tappion jälkeen alue kuului Preussiin. Kaarst ja Büttgen olivat maatalousvaltaisia, kunnes rautatieyhteyksien avaaminen 1800-luvun jälkipuoliskolla johti nopeaan teollistumiseen. Seuraavan vuosisadan jälkipuoliskolla paikkakuntaa muuttivat moottoritieyhteydet, pendelöinti, uudet liiketoiminta-alueet ja toisen maailmansodan jälkeinen pakolaisvirta. Kaarst sai kaupunkioikeudet 1. tammikuuta 1981.
Kaarstin merkittäviä arkkitehtonisia kohteita ovat muun muassa tuulimylly Braunsmühle (1756), kirkko Alt St. Martin ja moderni kaupunkikeskusta.
Talous ja liikenne.
Kaarstin talouselämä nojaa palvelualoihin ja teollisuuteen. Kaupungissa on useita paikallisjunaliikenteen asemia. Moottoritiet BAB 52 ja BAB 57 kulkevat kaupungin alueella.
Nettetal

Nettetal on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se muodostettiin viidestä Netten jokilaaksossa sijaitsevasta kunnasta vuonna 1970. Sijainti Jülichin ja Gelren herttuakuntien rajaseudulla on leimannut alueen historiaa.
Maantiede.
Nettetal sijaitsee Nordrhein-Westfalenin läntisimmässä osassa ja se rajoittuu luoteessa Alankomaihin. Etäisyys Düsseldorfista on noin 40 kilometriä länteen ja Kölnistä noin 65 kilometriä luoteeseen.
Nettetal muodostettiin 1. tammikuuta 1970 kahdesta kaupungista (Kaldenkirchen ja Lobberich) ja kolmesta maalaiskunnasta (Breyell, Hinsbeck ja Leuth). Kaupungin eteläisimmän osan muodostava Schaag erotettiin Breyellista 1995. Nykyinen Nettetal muodostuu siten kuudesta osa-alueesta. Väestöltään suurimmat ovat Lobberich ja Kaldenkirchen.
Kaupunki sai nimensä Nette-joelta, joka on Niersin 28-kilometrinen sivujoki. Niers puolestaan on Maasin sivujoki. Maas laskee Pohjanmereen. Nette virtaa Nettetalin halki etelästä pohjoiseen ja laajenee kaupungin alueella pieniksi Nette-järviksi (Netteseen), joita on kaksitoista. Laajimmat Nette-järvet ovat Hinsbecker Bruch (37,5 hehtaaria) ja Glabbacher Bruch (36 hehtaaria).
Historia.
Keltit asuttivat nykyisen Nettetalin aluetta noin 2000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Vuosina 58 eaa. – 450 jaa. alue kuului Rooman valtakuntaan. Frankit ottivat vallan roomalaisilta vuonna 450. Ensimmäiset asiakirjamaininnat Nettetalin kylistä ovat Lobberich vuodelta 988, Breyell 1118, Kaldenkirchen 1206, Hinsbeck 1221 ja Leuth 1238. Lobberich sai markkinaoikeudet 1505 ja Breyell 1596. Nette-järvet syntyivät turpeennoston seurauksena 1500–1800-luvuilla. Kaldenkirchen sai kaupunkioikeudet 1856 ja Lobberich 1964. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Belgian joukot miehittivät aluetta vuoteen 1926. Toisen maailmansodan jälkeen alue kuului brittien miehitysvyöhykkeeseen.
Nettetalin historiallisia kohteita ovat muun muassa keskiaikainen vesilinna Schloss Krickenbeck, vanha raatihuone vuodelta 1810 (Lobbericher Straße 1) ja kirkko St. Clemens 1890-luvulta. St. Clemensin historia alkaa keskiajalta.
Talous ja liikenne.
Netteltalin talous toimii pienten ja keskisuurten yritysten varassa. Kaupunki sijaitsee Maas-Wupper-Express-radan varrella. Kaupungissa on rautatieasemat Bahnhof Kaldenkirchen ja Bahnhof Breyell. Nettetalin halki kulkee moottoritie BAB 61 ja pohjoispuolitse BAB 40.
Megalochóri (Méthana)

Megalochóri (; transl. myös "Megalohóri") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Méthanan niemellä. Se kuuluu hallinnollisesti Troizinía-Méthanan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 115 (vuonna 2011).
Megalochórin kylä, suomeksi ”Suuri kylä”, sijaitsee Méthanan länsiosassa noin kilometrin sisämaahan niemen länsirannikosta ja noin viisi kilometriä länsiluoteeseen Méthanan kylästä. Se on rakennettu Chelóna-, Panagíta- ja Tsoúka-kraattereiden rinteeseen. Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Methanan kaupunkivaltion kaupunkikeskus ja akropolis eli linnavuori. Nykyinen kylä on syntynyt noin vuonna 1830.
Megalochóri muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μεγαλοχωρίου, "Topikí Koinótita Megalochoríou"), johon kuuluvat varsinaisen Megalochórin kylän lisäksi kylät Kaiméni Chóra, Megálo Potámi ja Vathý. Koko yhdyskunnan väkiluku on 290. Se kuului aiemmin Méthanan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Troizinía-Méthanan kunnan Méthanan kunnallisyksikköön.
Metagkítsi

Metagkítsi (; transl. myös "Metagítsi") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Sithonían kuntaan, Chalkidikín alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 802 (vuonna 2011).
Metagkítsin kylä sijaitsee Sithonían niemen juuressa Chalkidikín niemimaalla noin 35 kilometriä itäkaakkoon Polýgyroksesta ja 100 kilometriä samaan suuntaan Thessalonikista, ja noin neljä kilometriä sisämaahan Singitikóslahden rannasta. Se on rakennettu noin 150 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Metagkítsi muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μεταγκιτσίου, "Topikí Koinótita Metagkitsíou"), johon kuuluu varsinaisen Metagkítsin kylän lisäksi Ágioi Theódoroin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 805.
Néa Apollonía

Néa Apollonía () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vólvin kuntaan, Thessalonikin alueyksikköön ja Keski-Makedonian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 851 (vuonna 2011).
Néa Apollonían kylä sijaitsee Vólvi-järven eteläpuolella noin 55 kilometriä itään Thessalonikista. Se tunnetaan kylpyläpaikkakuntana. Antiikin aikana seudulla sijaitsi Apollonian kaupunki. Nykyisen kylän aiempi turkkilainen, osmanivallan aikainen nimi oli "Egrí Boutzák" (Εγρή Μπουτζάκ). Nykyinen antiikin aikaiseen kaupunkiin viittava nimi, suomeksi ”Uusi Apollonía”, otettiin käyttöön vuonna 1928.
Néa Apollonía muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέας Απολλωνίας, "Dimotikí Koinótita Néas Apollonías"), johon kuuluvat varsinaisen Néa Apollonían kylän lisäksi kylät Loutrá Vólvis ja Mesopótamo. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 922. Se kuului aiemmin Apollonían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Vólvin kunnan Apollonían kunnallisyksikköön.
Nestáni

Nestáni () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 486 (vuonna 2011).
Nestánin kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa Artemísio-vuoren juurella noin 15 kilometriä koilliseen Trípolista. Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi Nestanen kaupunki. Sen akropolis eli linnavuori sijaitsee heti kylän luoteispuolella. Läheisellä kukkulalla on myös keskiaikaisen linnan rauniot. Nykyisen kylän bysanttilaisaikainen nimi oli "Kēpiana/Kipianá" (Κηπιανά), joka myöhemmin muuntui muotoon "Tsipianá" (Τσιπιανά). Se nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1927.
Nestáni muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Νεστάνης, "Topikí Koinótita Nestánis"), johon kuuluvat varsinaisen Nestánin kylän lisäksi Miléan kylä sekä Gorgoepíkooksen luostari ("Moní Gorgoepikóou"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 669. Se kuului aiemmin Mantíneian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Mantíneian kunnallisyksikköön.
Markku Päkkilä

Markku Päkkilä (s. 1965) on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän suomentaa englanninkielistä kauno- ja tietokirjallisuutta.
Päkkilä on suomentanut muun muassa J. M. Coetzeen, Edward St. Aubynin, Julian Fellowesin, Colson Whiteheadin ja George Saundersin teoksia.
Vuonna 2006 Päkkilä sai J. A. Hollon palkinnon Bill Brysonin tietoteoksen "Lyhyt historia lähes kaikesta" suomennoksesta. Hänelle myönnettiin vuonna 2010 Otavan kirjasäätiön Erkki Reenpää -palkinto ansiokkaasta suomentajan työstään. Vuonna 2020 Päkkilä sai kirjallisuuden valtionpalkinnon.
Ofrýnio

Ofrýnio (; transl. myös "Ofrínio") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Pangaíon kuntaan, Kaválan alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 758 (vuonna 2011).
Ofrýnion kylä sijaitsee Strymónas-joen suun itäpuolella noin 57 kilometriä länsilounaaseen Kaválasta ja noin 100 kilometriä itään Thessalonikista. Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Eionin kaupunki.
Ofrýnio muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Οφρυνίου, "Topikí Koinótita Ofryníou"), johon kuuluvat varsinaisen Ofrýnion kylän lisäksi sen ranta-asutus, lomakohteeksi kehittynyt Paralía Ofryníou. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 904. Se kuului aiemmin Orfánin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Pangaíon kunnan Orfánin kunnallisyksikköön.
Oinói (Boiotia)

Oinói () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Tanágran kuntaan, Boiotian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 442 (vuonna 2011).
Oinóin kylä sijaitsee noin 20 kilometriä etelään Chalkídasta ja 60 kilometriä pohjoiseen Ateenasta. Se on osa Schimatárin kaupunkiyhdyskuntaa. Kylässä sijaitsee Oinóin rautatieasema, joka on Ateenasta Thessalonikiin ja Chalkídaan suuntautuvien ratojen risteysasema. Aiemmin kylä kuului Schimatárin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Tanágran kunnan Schimatárin kunnallisyksikköön.
The Maui News

The Maui News on englanninkielinen Havaijilla ilmestyvä sanomalehti, jonka päätoimitus sijaitsee Wailukun kunnassa.
Lehden perusti George B. Robertson vuonna 1900, joka myi sen uudelle omistajalle viisi vuotta myöhemmin. Viimeisin omistajamuutos tapahtui vuonna 1999, kun lehden osti Länsi-Virginiassa toimiva Ogden Newspapers.
Palaiópoli (Ándros)

Palaiópoli (; transl. myös "Paleópoli") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ándroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ándroksen kuntaan, Ándroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 128 (vuonna 2011).
Palaiópolin kylä, suomeksi ”Vanha kaupunki”, sijaitsee lähellä Ándroksen länsirannikkoa noin seitsemän kilometriä etelään Batsísta ja noin 18 kilometriä länteen Ándroksen kaupungista. Se on saanut nimensä siitä, että sen lähellä sijaitsee antiikin ajan Androksen kaupungin arkeologinen alue. Kylän nähtävyyksiin lukeutuu myös Palaiópolin arkeologinen museo, jossa on esillä seudulta tehtyjä löytöjä.
Palaiópoli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παλαιοπόλεως, "Topikí Koinótita Palaiopóleos"), johon kuuluvat varsinaisen Palaiópolin kylän lisäksi kylät Agía Eleoúsa ja Kólympos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 159. Se kuului aiemmin Ydroúsan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ándroksen kunnan Ydroúsan kunnallisyksikköön.
Pallántio

Pallántio () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 197 (vuonna 2011).
Pallántion kylä sijaitsee noin seitsemän kilometriä etelään Trípolin kaupungista. Se on ottanut nimensä antiikin ajan Pallantionin kaupungista, joka sijaitsi nykyisestä kylästä kolme kilometriä länteen. Nykyinen kylä, entinen "Besýri" (Μπεσύρι) tai "Besíri" (Μπεσίρι), nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1927. Pallántio muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Παλλαντίου, "Topikí Koinótita Pallantíou").
Parálio Ástros

Parálio Ástros () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vóreia Kynourían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 043 (vuonna 2011).
Parálio Ástroksen kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla noin neljä kilometriä itään sisämaassa olevasta Ástroksen kaupungista, noin 43 kilometriä itäkaakkoon Trípolin kaupungista ja hieman etelään Tános-joen suusta. Vajaa neljä kilometriä kylästä etelään sijaitsee Moustós-järvi. Parálio Ástros on rakennettu niemeksi muuttuneelle entiselle saarelle, joka tunnetaan nimellä Nisí, ”Saari”. Se on hieman tähden muotoinen, mikä on antanut seudulle Ástros-nimen. Parálio Ástros muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Παραλίου Άστρους, "Topikí Koinótita Paralíou Ástrous").
Kylän pohjoispuolisella kukkulalla sijaitsee keskiaikainen, vuonna 1256 rakennettu Parálio Ástroksen linna. Samalle kukkulalle on sijoitettu antiikin aikainen Astronin kaupunki. Toisaalta se on myös yksi vaihtoehto joko Anthanan kaupungin tai Thyrean kaupungin rannikkolinnakkeen paikaksi.
Hartford Courant

Hartford Courant on englanninkielinen sanomalehti, joka ilmestyy Hartfordissa Connecticutissa. Sen ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1764 ja se on vanhin edelleen ilmestyvä yhdysvaltalainen sanomalehti.
Lehti toimi alkujaan nimellä Connecticut Courant ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 29. lokakuuta 1764. Sitä toimitti alun perin Thomas Green, joka operoi käsikäyttöistä painokonetta parturin yläkerrasta. Ilmestymistiheys oli aluksi kerran viikossa. Kuusipäiväiseksi lehti muuttui vuonna 1837 ja nettisivut avattiin vuonna 1994.
Vuonna 2016 lehden levikki oli 132 000. Lehden katsotaan olevan kallellaan keskusta-vasemmistoon.
Robin Behn

Robin Behn (s. 1958) on yhdysvaltalainen runoilija.
Behn varttui Barringtonissa Illinoisissa. Hän opiskeli luovaa kirjoittamista ja englannin kieltä. Hän sai kandidaatin arvon Oberlin Collegesta vuonna 1979 ja maisterin arvot Missourin yliopistosta 1982 sekä Iowan yliopistosta 1984. Behn sai Association of Writers &amp; Writing Programsin palkinnon kokoelmastaan "Paper Bird" (1988) ja Runouden Brittingham-palkinnon kokoelmastaan "Horizon Note" (2001). Hänelle on myönnetty myös muun muassa Guggenheim-stipendi ja National Endowment for the Arts. Behn on runojen lisäksi julkaissut artikkeleita ja esseitä. Hänen kirjoituksiaan on julkaistu lukuisissa lehdissä, kuten "Margiessa" ("The American Journal of Poetry"). 
Behn on tehnyt poikkitaiteellista yhteistyötä kuvataiteilija Mirjana Ugrinovin kanssa. Hän on myös soittanut huilua ja tinapilliä Waxwing Bandissa. Hän laati libreton Amir Zaherin oopperaan "Freedom and Fire: a Civil War Story". Myös Tom Cipullo on säveltänyt musiikkia Behnin runouteen. Behn on toiminut professorina Alabaman yliopistossa.
Pascual Requena

 
Pascual Requena on espanjalainen karateka ja jaoston johtaja. Hän on Kyokushinissa WKO-liiton kolminkertainen EM-mitalisti.
Kilpaura.
Requena saavutti Espanjan mestaruuden 1995 voitettuaan loppuottelussa Francisco Herreran. Hän voitti vielä 1990-luvun lopulla kaksi EM-pronssia vuosina 1997 ja 1999.
Hän voitti 2001 Espanjan Openissa ja EM-kilpailuissa pronssia. Requena saavutti vielä 2003 Espanjan Openissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Jonathan Tineolle.
Ka Leo O Hawaiʻi

Ka Leo O Hawai‘i () on englanninkielinen opiskelijalehti, jota julkaisevat Havaijin yliopiston Mānoan kampuksen opiskelijat.
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 13. syyskuuta 1922, ja sen perusti opiskelija Henry Bindt, joka oli ollut sokea 11-vuotiaasta saakka. Parhaimmillaan lehteä julkaistiin viisi kertaa viikossa, mutta tästä on tultu reilusti alaspäin: syksystä 2022 lähtien lehden on tarkoitus ilmestyä paperisena kaksi kertaa kuukaudessa ja tätä täydennetään netissä olevalla sisällöllä.
Lehden kirjoitukset ovat olleet myös kantaaottavia: esim. vuonna 1990 lehti julkaisi valkoihoisen opiskelijan Joey Carter kirjoituksen siitä, miten hän ei halunnut tulla kutsutuksi nimellä haole. Professori Haunani-Kay Trask kirjoitti tähän vastineen, ja sanan merkityksestä väiteltiin lehden palstoilla vuoden verran.
Nykyään lehti toimii sekä paperisena että sähköisenä (nettisivulla ja sovelluksena). Sen levikki on noin 6000 kappaletta ja lehteä rahoitetaan sekä opiskelijoilta kerättävillä maksuilla sekä mainostuloilla. Vuonna 2022 lehden päätoimittajana toimi Amanda Dick.
Lappfjärd skola

Lappfjärd skola on ruotsinkielinen peruskoulu entisessä Lapväärtin kunnassa Kristiinankaupungissa. Koulu sijaitsee Pohjanmaalla lähellä Lapväärtinjokea.
Kivinen koulurakennus on valmistunut vuonna 1958 ja se remontoitiin kokonaisuudessaan vuonna 2008. Alun perin koulu toimi kansakouluna. Lappfjärd skola kuuluu Pohjanmaan maakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
CTF Finance Centre

CTF Finance Centre () tai East Tower () on 530 metriä korkea monikäyttöinen pilvenpiirtäjä Kantonissa Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Rakennus valmistui lokakuussa 2016. Se on Kantonin korkein valmis rakennus, Kiinan kolmanneksi korkein ja maailman kahdeksanneksi korkein. Rakennuksessa on yhteensä 111 maanpäällistä ja viisi maanalaista kerrosta, ja siellä on ostoskeskus, toimistoja, huoneistoja ja hotelli. Pilvenpiirtäjän bruttopinta-ala on 507 681 neliömetriä, josta hieman yli 20 prosenttia ei kuulu itse pilvenpiirtäjään, vaan siihen liittyvään korokkeeseen.
CTF Finance Centre sijaitsee 27 000 neliömetrin tontilla Zhujiang donglun varrella Zhujiangin uudessa kaupungissa Kantonin keskeisellä bisnesalueella. Naapurustossa pilvenpiirtäjä sijaitsee keskiakselin itäpuolella, ja sen alla on maanalainen ostoskeskus ja yhteydet joukkoliikenteeseen. CTF-keskus on osa Kantonin kaksoistorneja. Parin toinen torni, 439 metriä korkea Guangzhou International Finance Center, sijaitsee akselin toisella puolella ja tunnetaan myös länsitornina. Rakennus tunnetaan siksi myös itätornina. Molemmilla torneilla on samanlainen korkeus, koko ja toiminta, ja ne sijaitsevat lähellä 604 metriä korkeaa Kantonin televisiotornia.
Chow Tai Fook Enterprises omistaa CTF Finance Centren, jossa on maailman nopeimmat hissit, joiden nopeus on jopa 21 m/s.
KPY

Osuuskunta KPY on suomalainen sijoitusosuuskunta. Sen omistavat noin 19 000 osuudenomistajaa.
Historiaa.
"Kuopio Telefonaktiebolag" perustettiin vuonna 1883. Kun se lakkautettiin vuonna 1909, sen osakkeenomistajista tuli "Kuopion Telefoniyhdistyksen" jäseniä. Yhdistyksen nimeksi vaihdettiin "Kuopion Puhelinyhdistys" vuonna 1935 ja "Puhelinosuuskunta KPY" vuonna 1994. Vuonna 2006 nimeksi vaihdettiin "Osuuskunta KPY". Vuonna 2007 osuuskunta myi puhelin- ja teleliiketoimintansa DNA:lle. 
Listautuminen.
KPY ilmoitti vuoden 2021 lopulla harkitsevansa pörssilistautumista mutta lykkäsi listautumistaan alkuvuonna 2023.
Hiukkanen (ainejärjestö)

Teknis-luonnontieteellinen kilta Hiukkanen ry (lyh. Hiukkanen) on Tampereen yliopiston teknillisen fysiikan, matematiikan sekä kemian pääaineopiskelijoiden ainejärjestö. Tavanomaisen ainejärjestön tapaan myös Hiukkanen valvoo jäseniensä etua yliopiston päätöksenteossa ja järjestää toimintaa jo valmistuneille jäsenilleen, alumneille.
Hiukkasen jäsenlehti on nimeltään "Liaani".
Hiukkanen on perustettu vuonna 1989.
Arvo Sijoitusosuuskunta

Arvo Sijoitusosuuskunta on Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla toimiva sijoitusosuuskunta.
Arvo tekee Suomessa valtakunnallisia ja alueellisia sijoituksia yrityksiin. Sijoitukset ovat sekä osakesijoituksia että lainasijoituksia. Arvo tavoittelee osuuskoron maksua jäsenilleen, jotka ovat samalla osuuskunnan omistajia. Vuoden 2024 lopussa osuuskunnalla oli 22 647 jäsentä.
Historiaa.
"Keski-Pohjanmaan Puhelinosuuskunta" perustettiin vuonna 1914 Oulu–Kokkola-alueelle. Vuonna 1957 toiminta-alue laajeni ja nimeksi vaihdettiin "Pohjanmaan Puhelinosuuskunta". Myöhemmin toiminta-aluetta laajennettiin lisää.
Vuonna 2011 osuuskunnan nimi vaihdettiin "Osuuskunta PPO:ksi", sillä sana puhelin ei enää kuvannut yhtiön liiketoimintaa. Vuonna 2012 yhtiön liiketoiminnot (PPO-Yhtiöt Oy) myytiin Elisa Oyj:lle. Strategia painottui sijoitus- ja kehitystoimintaan. Osuuskunnan nimeksi vaihdettiin "Pohjanmaan Arvo Sijoitusosuuskunta" vuonna 2018.
Osuuskunnalla oli 24 000 jäsentä vuonna 2021.
Vuonna 2025 osuuskunta pudotti nimestään sanan Pohjanmaa pois. Nimeksi tuli "Arvo Sijoitusosuuskunta". Nimenmuutosta perusteltiin sillä, että yhtiön nimi oli vanhentunut: sijoituksia oli kaikkialle Suomeen eikä pelkästään Pohjanmaalle.
Listautuminen.
Osuuskunta listautui First North Growth Market Finland -markkinapaikalle vuonna 2023. Markkinapaikalla listattuna on osuuskunnan osuus tunnuksella ARVOSK. 
Markkinapaikalla myymisen sijasta osuuden voi myös irtisanoa, jolloin osuuskunta palauttaa osuusmaksun.
The Scotsman

The Scotsman on skotlantilainen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1817. Lehteä on luonnehdittu keskustalaiseksi. Ensimmäinen numero ilmestyi 25. tammikuuta ja aluksi lehti ilmestyi viikoittain. Vuodesta 1855 alkaen lehti on ilmestynyt päivittäin aamuisin. Lehti on ensimmäinen sanomalehti Euroopassa, joka hyödynsi valokuvan lähettämistä sähkeellä, ja tietokoneet otettiin toimituksen sekä markkinoinnin käyttöön 1987.
Helmikuussa 2021 lehden päätoimittajaksi nimitettiin Neil McIntosh.
Lloyd Libiso

Lloyd Ari Waswa Libiso (s. 26. heinäkuuta 1993) on suomalainen toimittaja, tuottaja, käsikirjoittaja, radiojuontaja ja laulaja. Hän voitti "Farmi Suomi" -kilpailun syksyllä 2024 kuvatun ja keväällä 2025 esitetyn 7. kauden. 
Ura ja esiintymiset mediassa.
Libiso on esiintynyt "Inttistoorit"-podcastissaan sarjan toimittajana ja käsikirjoittajana. Hän on työskennellyt myös Yle Kioskilla ja juontanut "YleX:n viikonloppu" -nimistä ohjelmaa. Lisäksi hän on vieraillut monesti "Mikä keissi?" -podcastissa. 
Libiso aloitti "”Mauttoman”" eli Jesse Sarkkisen ja Aleksi Rantamaan kanssa "Isoi juttui" -nimisen podcastin vuoden 2024 alussa. Sen ensimmäinen jakso julkaistiin Podimo-palvelussa 29. tammikuuta 2024.
Libiso oli mukana "Selviytyjät Suomen" 8. tuotantokaudella vuonna 2023. Hän on mukana kilpailijana myös "Farmi Suomi" -televisio-ohjelman seitsemännellä kaudella, joka kuvattiin Pieksämäellä elokuussa 2024. 
Kohu monimuotoisuuskoulutuksista.
Heinäkuussa 2024 Libiso vieraili Ivan Puopolon podcastissa, jossa hän kritisoi Ylen monimuotoisuuskoulutuksia ja väitti, että Ylellä olisi kiellettyä haastatella tiettyjä henkilöitä, kuten talousrikoksista tuomittua yrittäjä Aleksi Valavuorta.
Podcast-vierailunsa jälkeen Libiso julkaisi Instagram-tarinassaan kuvan sähköpostista, jossa näkyi monimuotoisuuskoulutukseen osallistuneiden nimiä ja sähköpostiosoitteita. Tämän johdosta Libison työsähköposti suljettiin ja häneltä estettiin yhteys Yleen. Vastaava tuottaja Ville Vilén kommentoi "Keskisuomalaiselle" syynä olleen tietoturvarikkomus. Myöhemmin samalla viikolla Libisoa ei enää nähty juontamassa YleX-viikonloppulähetystä. Syynä Vilénin mukaan tähän oli se, ettei Libisoon ollut saatu yhteyttä yrityksistä huolimatta. Jälkikäteen myös YleX:n ohjelmapäällikkö Hanne Kautto kommentoi "Helsingin Sanomille", ettei Yleisradiossa ole mitään kohdistettua haastattelukieltoa.
Yksityiselämä.
Libison äiti on suomalainen ja isä kenialainen.
Libisosta julkaistiin elokuussa 2024 Johnny Knigan kustantama, Lamppu Laamasen kirjoittama elämäkerta "Lloyd Libiso – Pää edellä." jota "Helsingin Sanomien" toimittaja Milla Palkoaho luonnehti ”ympäristörikokseksi”. Kirja sisältää arjen edesottamuksia, kuten alkoholinkäyttöä, armeijassakäyntiä ja housuihin virtsaamista. Palkoaho osoittaa syyttävällä sormella kustantajaa Johnny Knigaa, joka hänen mukaan on venyttänyt ”julkaisukelpoisen kirjallisuuden rajoja enemmän kuin ehkä koskaan aiemmin”. 
Libiso on aktiivinen reserviläinen ja sotilasarvoltaan hän on reservin kersantti.
Caron (albumi)

Caron on suomalais-brittiläisen Caron Barnesin esikoisalbumi vuodelta 1986. Kahden Jussi Halmeen tekemän ja singlenä julkaistun laulun lisäksi levyllä on ruotsalaisten tekijöiden kappaleita, ja se äänitettiin Tukholman Sonet- ja Park-studioilla. Albumin on tuottanut ja ruotsalaiskappaleet sovittanut Secret Service -yhtyeestä tunnettu Ulf Wahlberg. Levy-yhtiö on suomalainen Megafon Records.
Kappaleet ”Candle in the Dark” ja ”Dreamer of the Night” soivat Mats Arehnin ohjaaman ruotsalaiselokuvan "En film om kärlek" (1987) soundtrack-albumilla.
Carandiru

Carandiru on brasilialainen elokuva vuodelta 2003. Sen on ohjannut ja tuottanut Héctor Babenco, ja hän on myös käsikirjoittanut sen yhdessä Fernando Bonassin ja Victor Navasin kanssa. Elokuva perustuu kirjaan jonka on kirjoittanut Drauzio Varella, joka oli pahamaineisen Carandirun vankilan ainoa lääkäri tositapahtumien pohjalta. Vankila oli tarkoitettu 4 000 vangille, mutta sinne oli majoitettu 8 000 vankia. Kun vuonna 1992 siellä puhkesi mellakka jalkapallo-ottelun jälkeen, tuli poliisi lopettamaan sen väkivaltaisesti ja 111 vankia kuoli. Vankila purettiin vuonna 2002.
Juoni.
Elokuvassa Drauzio Varella saapuu vankilaan sen ainoaksi lääkäriksi jonka on tarkoitus valistaa vankeja tuolloin uudesta taudista AIDS:sta. Varella opastaa heitä käyttämään kondomeja ja olemaan käyttämättä samoja neuloja toisten kanssa tartuntojen ehkäisemiseksi. Vankilassa eivät vartijat enää pysty vaikuttamaan sen tapahtumiin, vaan vangit ovat luoneet omat säännöt joilla elävät keskenään, ja vartijat joutuvat seuraamaan sivusta. Lääkäri saavuttaa kuitenkin vankien luottamuksen ja kunnioituksen, ja he kertovat lääkärille elämästään ennen vankilaa, ja kuinka he joutuivat sinne. Vankien kertomukset esitetään elokuvassa takautumina. Elokuva päättyy siihen kun jalkapallo-ottelu päättyy mellakkaan jonka poliisi saapuu lopettamaan, ja 111 vankia kuolee poliisin väkivallan seurauksena.
Véronique Tadjo

Véronique Tadjo (s. 1955 Ranska) on norsunluurannikkolainen kirjailija ja runoilija.
Tadjo syntyi norsunluurannikkolaiselle isälle ja ranskalaiselle äidille. Hän varttui enimmäkseen Abidjanissa. Hän sai kandidaatin arvon englannin kielessä Abidjanin yliopistosta ja väitteli afroamerikkalaisessa kirjallisuudessa sekä sivilisaatiossa tohtoriksi Pariisin yliopistossa. Tadjo sai Fulbright-tutkimusstipendin Howardin yliopistoon vuonna 1983. Palattuaan Norsunluurannikolle hän työskenteli englannin kielen opettajana maan pohjoisosassa. Lisäksi Tadjo luennoi Abidjanin yliopistossa, kunnes ryhtyi vuonna 1993 päätoimiseksi kirjailijaksi. Hän on työskennellyt myös muun muassa Etelä-Afrikassa.
Tadjo on voittanut urallaan useita palkintoja, kuten Grand prix littéraire d'Afrique noiren vuonna 2005. Hänen lastenkirjansa "Mami Wata and the Monster" tuli vuonna 1993 UNICEF:n palkitsemaksi. Tadjo on kirjoittanut sekä ranskan että englannin kielillä. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, runoutta ja lastenkirjoja. Vuosina 2000 ja 2001 Tadjo toimi tuomarina Caine-palkintojen jaossa. Hän on työskennellyt myös taidemaalarina ja kuvittanut omia lastenkirjojaan.
Social-Demokraten (Ruotsi)

Social-Demokraten (vuosina 1942-1958 Morgon-Tidningen) oli vuosina Tukholmassa 1885-1958 ilmestynyt sosialidemokraattinen sanomalehti. Vuonna 2021 lehteä alettiin julkaisemaan uudelleen verkkolehtenä nimellä "Morgon-Tidningen".
"Social-Demokratenin" perusti August Palm, joka kuului myös Ruotsin sosialidemokraattisen työväenpuolueen perustajiin. Hän toimi myös lehden ensimmäisenä päätoimittajana. "Social-Demokratenin" muita päätoimittajia ovat olleen muun muassa Hjalmar Branting (1886–1892, 1896–1908, 1911–1917), Per Albin Hansson (1917–1921, 1923–1924), Zeth Höglund (1936–1940) ja Rickard Lindström (1940–1944).