tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ahvahin piiri

Ahvahin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanissa Venäjällä. Vuonna 1933 perustetun piirin pinta-ala on 290,6 neliökilometriä. Asukkaita on 21 200 henkeä (vuonna 2009).
Ahvahin piiri sijaitsee Dagestanin länsiosan vuoristoseudulla. Pohjoisessa se rajoittu Botlihin, idässä Hunzahin, etelässä Šamilin ja lännessä Tsumadan piireihin.
Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Antših, Artšo, Ingerdah, Izano, Karata, Kudijabroso, Lologonitl, Mesteruh, Tadmagitli, Tlibišo, Tsoloda, Tukita ja Verhneje Inhelo. Hallinnollinen keskus on Karatan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 25.
Seudun kanta-asukkaita ovat andilaisia kieliä puhuvat ahvahit ja karatat. Virallisesti heitä on pidetty avaareina.
Karatasta on maantieyhteys tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan, jonne on matkaa 220 kilometriä.
Pääelinkeinoja ovat karjatalous, maanviljely ja puutarhanhoito.
Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen "Zaman" (”Aika”).
Ulla Ehrensvärd

Eva Maria "Ulla" Margareta Ehrensvärd (18. maaliskuuta 1927 – 17. huhtikuuta 2015) oli ruotsalainen kartografian asiantuntija. Hän toimi pitkään Ruotsin kuninkaallisen kirjaston karttaosaston johtajana ja viimeksi ennen eläkkeelle jäämistään Ruotsin Sota-arkiston johtajana. Hänellä oli professorin arvo.
Luoksepääsemättömyyden napa

Luoksepääsemättömyyden napa on maantieteellisen muodostuman kohta, joka on kauimpana kaikista rannikoista. Luoksepääsemättömyyden napa voidaan määritellä vaikkapa mantereelle, saarelle tai merelle.
Luoksepääsemättömyyden napoja.
Pohjoinen luoksepääsemättömyyden napa sijaitsee Pohjoisen jäämeren siinä kohdassa (), josta on pisin matka kaikkiin maamassoihin.
Eteläinen luoksepääsemättömyyden napa on Etelämantereella mannerjäätikön keskustassa 600 km päässä Vostok-tutkimusasemasta ja koska se on mantereen keskellä, se on vaikeimmin saavutettava kohde Antarktiksella. Sen sijainnille on useita koordinaatteja, riippuen siitä, mitataanko jäätikön vai mantereen reunasta. Yleensä viitataan Neuvostoliiton Luoksepääsemättömyyden navan tukikohtaan, jonka koordinaatit ovat (toiset lähteet antavat sijainniksi ) Neuvostoliitolla oli vuonna 1958 muutama mökissä asuva mies tekemässä siellä säähavaintoja. Rakennukset ovat yhä paikallaan ja navan sijainnin osoittaa Vladimir Leninin Moskovaa kohti katsova rintakuva. Paikka on suojeltu historiallisena kohteena.
Valtamerten luoksepääsemättömyyden napa eli Point Nemo sijaitsee eteläisellä Tyynellä valtamerellä koordinaateissa . Sen lempinimi on peräisin kirjailija Jules Vernen luomasta romaanihenkilöstä Kapteeni Nemo, jonka nimi merkitsee latinaksi "ei kukaan". Valtamerten luoksepääsemättömyyden napa sijaitsee yli 1 450 meripeninkulman päässä lähimmästä rannasta. Point Nemosta on syrjäisyytensä vuoksi tullut avaruusromun hautausmaa, ja alueelle on pudotettu vuodesta 1971 lähtien yli 263 avaruusromun kappaletta, mukaan lukien avaruusasemat Mir ja Skylab.
HMS Actaeon (U07)

HMS Actaeon (viirinumerot U07 ja F07) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka otettiin palvelukseen toisen maailmansodan päätyttyä.
Alus palveli Saksan laivastossa koululaivana fregatiksi luokiteltuna nimellä "Hipper".
Valmistus.
Alus tilattiin 3. joulukuuta 1941 Woolstonista John I. Thornycroft and Companylta, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 24. heinäkuuta 1946.
Palvelus.
"Actaeon" valmistui vasta toisen maailmansodan päätyttyä, joten se osallistui sodan jälkeisen ajan laivastopalvelukseen. Alus sijoitettiin kaukaisiin tukikohtiin sen saattajaominaisuuksien vuoksi. Alus palveli muun muassa Etelä-Atlantilla, jossa se oli Länsi-Intian asemalla sekä Etelä-Amerikan rannikon valvonnassa.
Alus poistettiin palveluksesta vuoden 1953 puolessa välissä, jolloin se sijoitettiin Portsmouthin reserviin. Alus siirrettiin toukokuussa 1956 Lisahallyyn ankkuroitavaksi. Se määrättiin siirrettäväksi uudelleen perustettavaan Saksan laivastoon. Alus myytiin 11. marraskuuta 1957 Länsi-Saksalle, minkä jälkeen se huollettiin Britanniassa. Alus otettiin uuden Saksan laivaston palvelukseen 9. joulukuuta 1958 nimettynä "Hipperiksi".
Kylmyysnapa

Kylmyysnapa on maapallon pohjoisen tai eteläisen pallonpuoliskon kylmin paikka. Kylmyys määritellään tavallisimmin alimman mitatun lämpötilan mukaan. Pohjoinen kylmyysnapa on Siperiassa Sahan tasavallassa, ja eteläinen kylmyysnapa on Etelämantereella.
Sijainnit ja olosuhteet.
Maapallon kylmimmät paikat sijaitsevat lähellä napoja, kaukana merestä ja korkealla merenpinnasta. Tällaisia paikkoja ovat Etelämantereen itäinen ylätasanko, itä-Siperian keskiosat ja Grönlannin keskiosat. Kylmintä on kun on tyyntä ja taivas on kirkas, mutta aurinko ei paista.
Pohjoisen pallonpuoliskon kylmyysnapa.
Pohjoisen pallonpuoliskon kylmyysnapa on Venäjän Itä-Siperian Sahan tasavallassa. Verhojanskin kaupungissa (67°33′N, 133°23′E) mitattiin tammikuussa 1885 lämpötilaksi −67,8 °C ja Oimjakonin kylässä (63°15′N, 143°9′E) mitattiin helmikuussa 1933 −67,7 °C. Kumpikin paikka sijaitsee korkeudeltaan noin 100 metriä merenpinnasta. Verhojansk ja Oimjakon kilpailevat nykyisin kylmyysnapaturisteista.
Eteläisen pallonpuoliskon kylmyysnapa.
Eteläisellä pallonpuoliskolla kylmintä on Etelämantereella. Kahden metrin korkeudelta maan pinnasta mitattu matalin lämpötila on venäläisellä Vostok-tutkimusasemalla (78°28′S, 106°52′E) vuonna 1983 mitattu −89,2 °C. Vuoden 2010 elokuussa tehdyissä satelliittimittauksissa mantereelta löydettiin kohtia, jossa lämpötila oli jään pinnalla alimmillaan −93,2 °C. Kylmin paikka sijaitsi kohdassa 81,8° eteläistä leveyttä ja 59,3° itäistä pituutta 3,9 kilometrin korkeudessa merenpinnasta. Kaikkein kylmimmät paikat Etelämantereella ovat korkeimpia kohtia toisiinsa yhdistävillä harjanteilla sijaitsevia "taskuja".
KK Krka

KK Krka on slovenialainen koripalloseura Novo mestosta. Seura on voittanut historiansa aikana kuusi Slovenian mestaruutta.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1948. Kaudella 1999–2000 Krka voitti ensimmäisen Slovenian mestaruutensa ja sai osallistumisoikeuden Suproleagueen. Tämä oli myös ensimmäinen kerta, jolloin joukkue pelasi korkeimmalla kansainvälisellä tasolla. Kaudella 2002–2003 seura osallistui ULEB Cupiin, jossa se sijoittui toiseksi. Kotimaassa Krka voitti samalla kaudella historiansa toisen Slovenian mestaruuden. Viimeisimmän kerran joukkue pääsi Euroliigaan kaudella 2003–2004, mutta sijoittui lohkonsa viimeiseksi. Kaudella 2010–2011 Krka selviytyi EuroChallengen loppuotteluun, jossa se voitti Lokomotiv Kubanin.
Vincent Manngard

Karl Rudolf Vincent Manngård on suomalaissyntyinen kiinteistösijoittaja. Hän on syntynyt Närpiössä mutta muutti Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana. Hän asuu nykyään Long Islandilla, New Yorkin osavaltiossa.
Manngard oli Tampereen Ilveksen SM-liigajoukkueen pääomistaja 1993–2017. Hän myi osuutensa seurasta 7. helmikuuta 2017 tehdyllä kaupalla. Hän omisti ennen 7. helmikuuta 2017 tehtyä kauppaa 62 % Ilves-Hockey Oy:stä, joka on Ilveksen edustusjoukkueen toiminnasta vastaava yhtiö.
Juomapullo

Juomapullo on ahdassuinen yläosastaan suppeneva, tulpalla suljettava nesteensäilytysastia, joka on tarkoitettu nesteen nauttimiselle.
Juomapulloista yleisimpiä ovat perinteinen lasipullo sekä uudet kierrätysmuovipullot. Juomapulloja on alettu valmistamaan myös kaksikerroksisesta metallista, mikä tekee niistä toiminnallisesti samankaltaisia kuin termospulloista, pitäen nesteiden lämpötilan optimaalisena pidempään. 
Lasipullot olivat pantillisten juomapakkausten uranuurtajia. Monimuotoiset kierrätysmuovipullot taas valtasivat kaupan hyllyt vuonna 2008. 
Uusien pantillisten kierrätysmuovipullojen tavoitteena olivat yhtä korkeat palautusasteet kuin muilla pantillisilla juomapakkauksilla, joskin tavoitteesta on jääty roimasti.
16. helmikuuta 2009 myyntiin tulivat myös yksi valkoviini ja punaviini kierrätysmuovipullossa.
Historia.
Kevyet PET-pullot tulivat pantillisiksi 1. tammikuuta 2008, jolloin niitä koskeva uusi laki astui voimaan. Pullojen etikettiin tuli panttimerkintä ja palautusautomaatteihin tulokkaiden käsittelyohjeet.
Juomapakkausasetukset.
Pantillisia juomapakkauksia säätelevät erilaiset asetukset, joihin vaikuttavat esimerkiksi jätelaki (1072/2004) sekä Suomen liittyminen EU:seen. 
Suomen EU-jäsenyyden myötä eduskunta muutti juomapakkausten verotukseen liittyvää käytäntöä niin, että myös materiaalina kierrätettävät kevyet muovipullot tulivat pantillisten piiriin. Pelkkää uudelleentäytettävien pullojen pantillisuutta pidettiin kilpailua rajoittavana. Tämä muutos astui voimaan 1. tammikuuta 2008.
Valmistusmateriaali.
Pulloja kutsutaan materiaalinsa (polyetyleenitereftalaatti) mukaan myös PET-pulloiksi. Kierrätysmuovipulloja ei käytetä uudelleen sellaisenaan, vaan niistä otetaan talteen muovi uusiokäyttöä varten. Värittömästä muovista valmistetaan uusia muovipulloja, ja värillisestä pakkausmateriaalia, reppuja ja jopa kännyköitä.
Pantillisuus.
Pantillisen kierrätysmuovipullon pantti on pullon koosta riippuen 0,10 €, 0,20 € tai 0,40 €. Niiden muotoja ja kokoja ei ole säädelty yhtä tarkkaan kuin uudelleentäytettävien pullojen, joten pullot voivat olla hyvin monennäköisiä.
Pantin saa vain ehjistä pulloista, joiden etiketti on tallella ja vahingoittumaton. Automaatti tunnistaa pantillisuuden etiketin viivakoodista.
Ympäristövaikutukset.
Pantillisissa muovipulloissa oleva merkintä on erityisen tärkeää, jotta materiaalit eivät sekoitu keskenään. Muovilaatujen runsaus estää muovin kierrätystä. PET-muovia lukuun ottamatta suurin osa päätyy kaatopaikalle.
Jussi Kiikeri

Jussi Matti Kiikeri (4. joulukuuta 1933 Ilmajoki – 20. huhtikuuta 2019) oli suomalainen pesäpalloilija, jonka aktiivikausi ajoittui 1950–1960-luvuille.
Jussi ”Cicero” Kiikeri pelasi Ilmajoen Kisailijoiden kapteenina alkuaikoina varavahtina, siirtyi ulkokenttäryhmityksen muuttuessa polttajaksi, mutta pelasi erikoistilanteissa kuitenkin melkoisen takana. Hänen parhaita ominaisuuksiaan olivat loistava pelisilmä ja monipuolisuus, sisäpelissä taktiset lyönnit, 1950-luvulla piikit, sittemmin sijoitukset ja käännöt. Viimeisen kerran Kiikeri otteli Kisailijoiden SM-sarjajoukkueessa vuonna 1971.
Myös jääpallossa Jussi Kiikeri oli pitkäaikainen mestaruussarjapelaaja 1953–1962, jolta ajalta paras saavutus on SM-sarjan neljäs sija (Vaasan Palloseura 1961). Jääpallossa hän kunnostautui kulmalyöjänä.
Kiikeri toimi myös 1. luokan pesäpallotuomarina ja osallistui Ilmajoen Kisailijoiden valmennukseen ja oli piirin ja seuran jaostoissa.
Viihdekuorossa Marit ja Mikot Kiikeri esiintyi muun muassa solistina (basso). Ammatiltaan hän oli opettaja ja toimi pitkään Ilmajoella Peltoniemen koulun johtajana.
Jussi Kiikeri on nimetty pesäpallon kunniagalleriaan.
Pallalcesto Amatori Udine

Pallalcesto Amatori Udine oli italialainen koripalloseura Udinesta.
Historia.
Kaupungissa toimi aiemmin koripalloseura Associazione Pallacanestro Udinese, jonka kulta-aikaa oli ajanjakso vuodesta 1965 alkaen 1980-luvun lopulle. Seura kuitenkin lopetti toimintansa 1990-luvulla ja kaupunkiin perustettiin uusi seura Pallalcesto Amatori Udine, jonka presidenttinä toimi sama henkilö kuin aikaisemminkin. 
Kaudeksi 2001–2002 uusi seura nousi Serie A:han ja sijoittui kahdenneksitoista. Parhaan sijoituksen runkosarjassa joukkue saavutti kaudella 2005–2006 oltuaan viides. Kauden 2008–2009 päätteeksi Udine putosi pääsarjasta. Seuran toiminta lakkautettiin kesällä 2011.
Kelly Kelly

Barbara Jean Blank Coba(os. Blank, s. 15. tammikuuta 1987 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja showpainija. Blank on työskentellytWWE:ssä ja tunnetaan parhaiten kehänimellä Kelly Kelly. Blank on 165 senttimetriä pitkä ja painaa 49 kiloa. Hänen lopetusliikkeensä on ”K2/Kelly Killer”.
Itä–Länsi-ottelu 1932

Ensimmäinen pesäpallon Itä-Länsi-ottelu pelattiin 2. lokakuuta 1932 Helsingissä, Hesperian kentällä. Joukkueiden jakoperusteena oli Suursarjan lohkojako, jota noudatettiin myös alempien sarjojen osalta. Länsi voitti ottelun 4-11.
Joukkueet.
Joukkueenjohtajina toimivat Idän joukkueella Osmo Kupiainen Lahden Mailaveikoista ja Lännen joukkueella Yrjö Heikkinen Toijalan Pallo-Veikoista.
Ottelutapahtumat.
Ottelu pelattiin 7. vuoroparin mittaisena. 4. vuoroparissa Idän Nuotio ja Loikkanen vaihtoivat ulkopelipaikkoja ja Länsi otti Frederiksenin pois ja vaihtoi Pikkaraisen 2-varaksi ja Helinin 1-vahdiksi. Aarne Mantere loukkasi kätensä suursarjan loppuottelussa RPL-LMV viikkoa aiemmin. Tilalla pelasi Paavo Nuotio.
Avausheiton heitti Lauri Pihkala.
Aymen Soltani

Aymen Soltani (, s. 1. joulukuuta 1987) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Soltani edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa ES Hammam-Soussea.
Ura.
Soltani aloitti uransa ES Sahelin riveissä kaudella 2005-2006. Vähäisen peliajan myötä hänet lainattiin kaudeksi 2007-2008 Olympique de Béjaan, jossa Soltani onnistui maalinteossa kahdesti. Seuraavalla kaudella hänet lainattiin AS Kasserineen, jossa Soltani onnistui tekemään kolme maalia kauden aikana. Lainalla pelaaminen sai jälleen jatkoa, kun Olympique de Béja allekirjoitti toistamiseen vuoden mittaisen lainasopimuksen kaudeksi 2009-2010. Kauden päätteeksi Soltani onnistui maalinteossa kahdeksan kertaa ollen pääsarjan maalitilastossa viides. Hän juhli myös kauden päätteeksi Tunisian cupin voittoa.
Heinäkuussa 2010 Soltani siirtyi kahden vuoden sopimuksella ES Hammam-Sousseen, kun hänen pelioikeudet omistava ES Sahel ei halunnut kauden 2009-2010 jälkeenkään pitää hyökkääjää joukkueessa.
Jaromír Nohavica

Jaromír Nohavica (s. 7.6.1953 Ostravassa) on tšekkiläinen laulaja ja lauluntekijä.
Nohavica kirjoitti uransa aluksi lauluja useille tšekkiläisille artisteille. Vuonna 1982 ystävät saivat hänet ylipuhutuksi ja Nohavica alkoi esittää laulujaan itse. Hänestä tuli nopeasti maan suosituimpia esiintyjiä. Nohavica soittaa kitaraa ja harmonikkaa ja esiintyy yleensä yksin, mutta toisinaan myös yhtyeen kanssa. Hän on kirjoittanut yli 400 laulua, joukossa myös muutamia puolan- ja venäjänkielisiä. Hän kirjoittaa laulujen sanat yleensä itse, mutta on tšekintänyt myös Leonard Cohenin, Bulat Okudžavan, Boris Vianin ja Vladimir Vysotskin tekstejä sekä Mozartin oopperat Cosi fan tutte, Don Giovanni ja Figaron häät. 
Vuonna 2002 ilmestyi pitkälti Nohavican persoonan ympärille kietoutuva pseudodokumenttielokuva Rok ďábla ("Paholaisen vuosi", engl. Year of the Devil), josta tuli hyvin suosittu ja joka nähtiin monilla ulkomaalaisilla festivaaleilla. 
Nohavican mainetta on tahrinut se, että hän antoi 1980-luvun lopulla joitakin tietoja kommunistisen Tšekkoslovakian salaiselle poliisille StB:lle. Nohavica itse on kiistänyt paljastaneensa tuolloin mitään merkittävää.
Nohavica on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Hurmio (kirja)

Hurmio – oireet, hoito ja ennaltaehkäisy on vuonna 2009 ilmestynyt teos, jonka on kirjoittanut filosofian tohtori, tutkija Anna Kortelainen. Taiteen ja yleisemminkin kulttuurin ilmiöitä psykiatrian kautta kirjoissaan käsitellyt Kortelainen astuu nyt psykosomaattisen "taudin", taideteoksen äärellä hurmioitumisen, alueelle. Teos sisältää asiallisen tietotason ohella puolittain fiktiivisen "hoitotason", jolle hän on kutsunut niin Platonin kuin Freudinkin. Taustana ovat jo lapsena kotona kuullut potilaskertomukset ja psykiatrian ja psykoanalyysin rikastamat keskustelut, joista Kortelainen jälkisanoissaan kiittää vanhempiaan.
"Hurmio" on satiirinen "kotilääkärikirja", jossa Kortelainen tuo esiin eri aikakausien potilaita, jotka ovat sairastuneet hurmioon, ja kutsuu tiimin hoitamaan heitä. Kortelainen aloittaa hurmion pohjustamisen kuvaamalla ranskalaisen kirjailijan Stendhalin poikkeamista Firenzeen ja sen kulttuuriaarteiden äärelle. Tästä kirjailijasta on saanut nimensä Stendhalin syndroomaksi kuvattu tauti, joka 1979 määriteltiin psykosomaattiseksi. Stendhalin syndrooma on kuvataiteen edessä hurmioitumista, se on esteettisen kokemuksen aiheuttama äärireaktio. Kortelainen esittelee myös sen sisarilmiöitä, kuten rakastumista ja uskonnollista hurmiota. Tautiin voi sairastua kuka tahansa. Kokemusta ei Kortelaisen mukaan kannata torjua vaan päinvastoin, pitää siitä kiinni kaksin käsin. Mutta jos tauti äityy oikein pahaksi, siihen auttaa esimerkiksi vahva kahvi. Hurmio on erityisen yleistä Italiassa, mutta Suomessa siihen sairastumisen riski on pieni.
Vaikka tautia on analysoitu, kuten tässäkin kirjassa, sen verbaalinen selitys ei ole pitävä, vaan siinä liikutaan maagisilla alueilla. Teoretisointiin ryhtyvä helposti karkottaa hurmion.
Fantasia (albumi)

Fantasia on suomalaisen Fantasia-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi. Se julkaistiin vuonna 1975. Ensimmäisen CD-painoksen levystä julkaisi Rocket Records 2.6.2010.
Timia

Timia on keidaskaupunki Arlitin departementissa, Agadezin alueella Nigerissä. Timia sijaitsee Iférouanen kaupungista etelään ja Agadezin kaupungista koilliseen.
Timiassa sijaitsee Fort Massu -niminen ranskalaislinnoitus, joka rakennettiin vuonna 1952 muttei ollut koskaan sotilaallisessa käytössä. Nykyisin matkailijat käyttävät linnoitusta toisinaan suojanaan.
Viiden kilometrin päässä Timiasta länteen sijaitsee vesiputous ja "guelta" eli vesiallas, jonka lähellä käsityöläiset myyvät tuotteitaan. Gueltan vesi on kylmää.
Stendhalin syndrooma

Stendhalin syndrooma eli Firenzen syndrooma on epävirallinen diagnoosi, jolla tarkoitetaan voimakkaasta tai liiallisesta taide-elämyksestä aiheutuvaa, nykyään hyvin harvinaista oireyhtymää. Kokija hurmioituu erityisen pakahduttavasta taide-elämyksestä tai taide-elämyksistä (eritoten niitä paljon sisältävässä kohteessa, kuten Firenzessä) niin voimakkaasti että kokee mm. heikotusta, pahoinvointia, paniikkia, sekavuutta ja sydämentykytystä. Italialainen psykiatri Graziella Magherini nimesi oireyhtymän vuonna 1989 ranskalaisen kirjailijan Stendhalin mukaan, joka kuvasi Firenzen-kokemustaan teoksessaan "Rome, Naples et Florence". Magherini tapasi useita oireyhtymästä kärsiviä potilaita, erityisesti ulkomaisia matkailijoita.
Syam Ben Youssef

Syam Ben Youssef (, s. 31. maaliskuuta 1989 Marseille, Ranska) on ranskalais-tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Turkin superliigassa pelaavaa Kasımpaşaa
Ura.
Ben Youssef aloitti uransa Ranskassa Traminots Marseillaisin junioreissa, josta hän siirtyi SC Bastian junioreihin vuonna 2004. Sittemmin elokuussa 2009 hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen tunisialaisseuran Espérancen kanssa. Ben Youssef oli voittamassa avauskaudellaan Tunisian mestaruutta ja seuraavalla kaudella myös Tunisian cuppia. Ben Youssefin sopimuksen päätyttyä heinäkuussa 2011 hän ei jatkanut sopimustaan.
Leyton Orient.
14. tammikuuta 2012 Ben Youssef siirtyi vapaalla siirrolla Englantiin Leyton Orientiin. Hän allekirjoitti puolen vuoden sopimuksen. Ben Youssef pelasi Englannin ykkösliigassa yhdeksän ottelua.
Astra Giurgiu.
Kesäkuussa 2012 Ben Youssef siirtyi Romaniaan Astra Giurgiun riveihin. Hän pelasi avauskaudellaan 23 ottelua ja onnistui maalinteossa kaksi kertaa. Joukkueensa sijoittui neljänneksi. Toisella kaudellaan Ben Youssef pelasi 21 pääsarjaottelua ja voitti Romanian cupin, kun pääsarjassa Astra Giurgiu sijoittui toiseksi. Kaudella 2014–2015 Ben Youssef oli jälleen joukkueensa vakiopuolustajia ja pelasi 23 sarjaottelua tehden yhden maalin, kun Astra Giurgiu sijoittui kolmanneksi.
SM Caen.
Ben Youssefin sopimus loppui 29. kesäkuuta 2015 romanialaisseuran kanssa, jonka myötä hän siirtyi Ranskan pääsarjaan SM Caenin riveihin kolmen vuoden sopimuksella. Ben Youssef pelasi avauskaudellaan 18 pääsarjaottelua ja onnistui maalinteossa kolmesti, kun Caen sijoittui Ranskan pääsarjassa seitsemänneksi. Toisella kaudella Caen pelasi heikosti ja jäi sarjassa toiseksi viimeiseksi. Ben Youssef pelasi kauden aikana 17 sarjaottelua.
Kasımpaşa.
5. heinäkuuta 2017 Ben Youssef purki sopimuksensa Caenin kanssa ja siirtyi tämän jälkeen Turkin pääsarjaan Kasımpaşan riveihin. Joukkue sijoittui kaudella 2017–2018 kahdeksanneksi ja Ben Youssef pelasi kauden aikana 26 sarjaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Maajoukkueura.
Ben Youssef pelasi ensimmäisen maaottelunsa CHAN-karsinnoissa Marokkoa vastaan 24. toukokuuta 2010 Tunisian A' maajoukkueessa, joka koostui vain kotimaan sarjassa pelanneista.
Kesäkuussa 2018 Ben Youssef valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle.
Ruskotiira

Ruskotiira, aikaisemmalta nimeltään hömötiira ("Anous stolidus") on kaikilla valtamerillä esiintyvä tummapukuinen tiira.
Ulkonäkö ja koko.
Linnun pituus on 38–40 senttiä, siipien kärkiväli 77–85 senttiä ja paino keskimäärin noin 190 grammaa. Ruskotiira on kooltaan kalatiiraa hieman suurempi ja pitkäpyrstöisempi. Sen höyhenpuku on tummanruskea, vain päälaki, otsa ja niska ovat valkoiset. Silmä alareunassa on valkoinen kaari. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Leviineisyys ja elinympäristö.
Ruskotiirat pesivät Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren trooppisissa ja subtrooppisissa osissa. Lajin populaation koko on 180 000 – 1 100 000 yksilöä. Linnaeus kuvaili lajin holotyypin Jamaikalta. Ruskotiirasta tunnetaan viisi alalajia, jotka ovat "stolidus", "plumbeigularis", "pileatus", "galapagensis" ja "ridgwayi". Laji on tavatuu Länsi-Euroopassa muutamia kertoja. Ruskotiirat elävät lisääntymisaikana valtamerten luodoilla ja koralliriutoilla, muina aikoina avomerellä, joskus suurina parvina.
Lisääntyminen.
Ruskotiirat elävät usein valtavissa yhdyskunnissa, joissa voi olla yli 100 000 paria, mutta se pesii usein myös yksittäispareina. Pesä sijaitsee usein kallion kolossa tai halkeamassa, paikoin mangrovessa, pensaassa, kookospalmun latvassa tai muussa puussa, mutta usein myös paljaalla maalla. Naaras munii yhden munan. Emot jättävät poikasen yksin sen ollessa 15 päivän ikäinen. Poikanen oppii lentämään 40–48 päivän ikäisenä.
Ravinto.
Ruskotiirat syövät pääasiassa kaloja ja kalmareita, joita ne saalistavat uimasillaan veden pinnasta. Ne kalastavat sekä päivällä että kuutamoöinä.
Higher State

Higher State on suomalaisen danceduon Dallas Superstarsin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 22. maaliskuuta 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 20.
United Artists Records

United Artists Records oli yhdysvaltalainen vuonna 1958 perustettu levy-yhtiö. Sen perusti United Artists -yhtiön tuottaja Max E. Youngstein. Yhtiön alkuperäinen tarkoitus oli toimia pelkästään elokuvamusiikin ja soundtrackien julkaisijana, mutta piakkoin myös muut genret tulivat yhtiön listoille.
1950- ja 1960-lukujen taitteessa yhtiölle levyttivät monet rock and roll - ja r &amp; b -artistit, kuten The Clovers, Marv Johnson, The Falcons, The Exciters, Patty Duke, Bobby Goldsboro ja myöhemmin Manfred Mann sekä The Easybeats.
1960-luvulla James Bond -elokuvien ja The Beatlesin elokuvien soundtrackit olivat hyvin suosittuja. Myös jazz-musiikki oli näkyvä osa yhtiössä 1960-luvun alkupuoliskolla (esim. Duke Ellington).
1969 yhtiö fuusioitui Liberty Recordsin kanssa ja pari vuotta myöhemmin Libertyn nimi pudotettiin ja levyt julkaistiin United Artists Records -nimellä. 1960- ja 1970-lukujen artisteja olivat mm. Traffic, Spencer Davis Group, Peter Sarstedt, Shirley Bassey, Don McLean, Merrilee Rush, Paul Anka, Chris Rea, Dusty Springfield, Bill Conti, Ferrante &amp; Teicher, Johnny Rivers, Ike &amp; Tina Turner, Gerry Rafferty, Crystal Gayle, Electric Light Orchestra, Grateful Dead ja Hawkwind.
1979 EMI osti United Artists Recordsin ja otti vanhan Liberty Records -nimen käyttöön pudottaen vuorostaan United Artists Recordsin. Tästä lähtien katalogia julkaistiin Libertyn nimen alla aina 1980-luvun puoliväliin saakka. Tällä hetkellä United Artists Recordsin katalogia kontrolloi Capitol Records.
Akustikusneurinooma

Akustikusneurinooma eli vestibulaari schwannooma (schwannoma nervi vestibuli) on kuulo-tasapainohermon hyvänlaatuinen kasvain. Se aiheuttaa tyypillisesti vuosien kuluessa etenevää kuulon heikkenemistä. Noin kymmenesosa potilaista kuitenkin kokee korvan äkillisen kuuroutumisen. Useimmiten oireisiin kuuluu myös tasapainovaikeuksia. Kasvain voi aiheuttaa vaihtelevaa korvan soimista tai suhinaa. Tavallisesti kuulo alenee toispuolisesti; vain viidellä prosentilla sairaus on molemminpuoleinen. Molemminpuoleiset akustikusneurinoomat ovat tyypillisiä tyypin 2 neurofibromatoosissa. Akustikusneurinooma on yleisin kallon sisällä esiintyvä schwannooma. 
Varmin tapa päästä diagnoosiin on magneettikuvaus.
Leikkaus saattaa pelastaa korvan kuulon. Hoito ei kuitenkaan auta jo heikentyneeseen kuuloon. Leikkaushoitoon liittyy myös kuulon menetyksen vaara; lisäksi potilaalle saattaa kehittyä kasvohermohalvaus tai pitkäaikainenkin päänsärky. Yleensä leikkauksella pyritään poistamaan koko kasvain. Vaihtoehtoisesti kasvaimen hoidossa voidaan käyttää stereotaktista sädehoitoa.
Suomessa akustikusneurinooman potilaita edustaa Suomen Akustikusneurinoomayhdistys ry. Sillä on valtakunnallisen toimintansa lisäksi myös alueellisia piirejä.
Viherkobra

Viherkobra eli kapinkobra ("Naja nivea") on myrkyllinen käärme, joka elää Afrikan eteläosassa.
Se kasvaa 120–160 cm pitkäksi, joskus jopa kaksimetriseksi. Sen väri vaihtelee suuresti keltaisesta tummanruskeaan. Sen pää on suuri ja ärsytettynä käärme nostaa päänsä ylös, pullistaa kaulan ulokkeet ja sihisee. Viherkobrat syövät sammakkoeläimiä, matelijoita, käärmeitä ja pieniä nisäkkäitä.
Viherkobra on erittäin myrkyllinen, ja sen aiheuttaa eniten kuolemaan johtavia käärmeenpuremia Etelä-Afrikan Länsi-Kapin provinssissa.
Viherkobra on yleensä aktiivinen päiväaikaan. Todella kuumana vuodenaikana se voi siirtyä saalistamaan hämärissä, mutta silloinkaan se ei liiku öisin.
Pony Canyon

Pony Canyon () on japanilainen yhtiö, joka julkaisee musiikkia, elokuvia sekä videopelejä. 
Yhtiö perustettiin 1. lokakuuta 1966 ja sen päämaja sijaitsee Minatossa, Tokiossa.
Tuotteet.
Musiikki.
Levyttäviä artisteja:
Pelit.
Pony Canyonin kehittämiä tai julkaisemia pelejä:
Griffin Music

Griffin Music oli kanadalainen riippumaton levy-yhtiö. Sen perusti toimittaja Robert Godwin vuonna 1989. 
Yhtiön ensimmäinen julkaisu oli Led Zeppelin -tribuutti Michael White &amp; The White. Tämän jälkeen Godwin hankki oikeudet julkaista englantilaisen space rock -yhtye Hawkwindin materiaalia Pohjois-Amerikassa. 
Vuosina 1991–1995 Griffinistä tuli suurimpia riippumattomia levy-yhtiöitä Yhdysvalloissa. Se julkaisi monien eurooppalaisten classic rock -yhtyeiden (esim. Motörhead, Uriah Heep, Wishbone Ash, Rick Wakeman, Fish, Mike Oldfield ja Nazareth) katalogeja. Vuonna 1993 Griffin Video julkaisi "BBC In Concert" -sarjaa VHS-muodossa.
Vuonna 1995 Griffin Music hävisi tarjouskilpailun David Bowien katalogista huolimatta suuresta ennakkomaksusta ja tämä johti lopulta yhtiön konkurssiin. Vuonna 1997 Tango Music osti yhtiön.
GWR Records

GWR Records oli englantilainen levy-yhtiö, joka toimi vuosina 1986-1991.
Bronze Recordsin jouduttua taloudellisiin vaikeuksiin 1984, Motörheadin (joka oli Bronzen artisti) managerit Douglas Smith ja Dave Simmons ostivat yhtyeen sopimuksen Bronzelta, joka taas siirtyi Legacy Recordsille. Legacy Recordsin omistaja Ray Richards teki sopimuksen Douglas Smithin kanssa Motörheadin tulevista julkaisuista ja tämä johti GWR Recordsin syntyyn. 
Motörheadin lisäksi GWR:lle levyttivät muut Smithin manageroimat yhtyeet kuten Girlschool, Fastway, Hawkwind ja Tank. Vuonna 1992 Smith siirtyi pois GWR:n toiminnasta ja yhtiö sulautettiin Legacy Recordsiin.
Petšoran piiri

Petšoran piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 28 900 neliökilometriä. Asukkaita on 62 000 henkeä (vuonna 2009).
Piiri sijaitsee Komin tasavallan koillisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Usinskiin, idässä Intaan, kaakossa Hanti-Mansian autonomiseen piirikuntaan sekä etelässä Vuktylin, lounaassa Sosnogorskin ja lännessä Ižman piireihin. Piirin läpi virtaa Petšora-joki. Itäpuolella kohoavat Ural-vuoret.
Hallinnollinen keskus on Petšoran kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Izjajun, Kožvan ja Putejetsin kaupunkimaiset taajamat sekä 11 maalaiskuntaa: Berjozovka, Kadžerom, Kedrovyi Šor, Kosju, Krasnyi Jag, Ozjornyi, Priuralskoje, Sokolovo, Synja, Tšikšino ja Zelenoborsk.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 68,9 % venäläisiä, 15,4 % komeja, 7,6 % ukrainalaisia, 1,9 % valkovenäläisiä ja 1,0 % tataareja. 
Piiri on perustettu vuonna 1941 nimellä "Kožvan piiri". Sen keskuksena toimi aluksi Ust-Kožvan kylä, mutta jo samana vuonna piirihallinto siirrettiin Kanin Nosiin (osa nykyistä Petšoran kaupunkia). Vuonna 1944 alueelle perustettiin Intan taajama, josta myöhemmin tuli samannimisen piirin keskus. Vuonna 1959 Kožvan ja Ust-Usan piirit yhdistettiin Petšoran piiriksi. Vuonna 1975 osia siitä erotettiin erillisiksi Usinskin ja Vuktylin piireiksi.
Petšora on tärkeä liikenteen ja energiantuotannon keskus. Piirin talous perustuu öljyn tuotantoon.
Total Drama Island

Total Drama Island on yhdysvaltalainen–kanadalainen tosi-tv:tä parodioiva animaatiosarja, jonka on tuottanut Fresh TV ja Cartoon Network Studios ja luonut Jennifer Pertsch, Tom McGillis ja Khaki Jones. Sarjaa esitettiin alun perin Kanadassa vuosien 2008–2009 aikana 26 jakson verran. Lisäksi sarjasta tuotettiin yksi tilannekatsaus jakso ja erikoisjakso. Total Dramasta on tuotettu myös spin-off Total Drama Action, joka tunnetaan myös sarjan toisena tuotantokautena.
Juoni.
Sarja sijoittuu kuvitteelliseen Wawanakwa leirille Muskokassa, Ontarion provinssissa, jossa kaksikymmentäkaksi nuorta kilpailevat keskenään miljoonan dollarin rahapalkinnosta. Sarjan juoni on parodia Selviytyjät ja Endurance sarjoista. Mukana on myös leirillä esiintyvien tehtävien myötä pieniä parodioita Pelkokertoimesta ja Iron Chefista. Joka kolmas päivä leiriläisten täytyy osallistua haasteisiin, joissa yleensä on vähintään yksi voittaja. Tämän myötä voittaja saa joukkueelleen haavoittumattomuuden. Hävinnyt joukkue kutsutaan illan leirinuotiolle, jossa sarjan isäntä Chris jakaa kilpailijoille vaahtokarkkeja. Kilpailijat jotka saavat vaahtokarkin saavat jäädä, kun taas ne jotka eivät saa ovat äänestetty ulos kilpailusta ja joutuvat kävelemään häpeän laituria pitkin luusereiten laivaan. Noin sarjan puolessa välissä joukkueet hajotetaan, jonka myötä jokainen kilpailija taistelee toisiaan vastaan pääpalkinnosta.
Tom McGillis

Tom McGillis on kanadalainen vastaava tuottaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan Jennifer Pertschin kanssa yhteisluomista animaatiosarjoista 6teen, Total Drama Island ja Total Drama Action. Hän on myös kanadalaisen tuotantoyhtiön Fresh TV:n puheenjohtaja.
Megan Fahlenbock

Megan Fahlenbock (s. 30. kesäkuuta 1971 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan äänirooleistaan Jen Mastersonina animaatiosarjassa "6teen" ja Gwenina "Total Drama Islandissa" ja Total Drama Actionissa.
Ura.
Fahlenbock on näytellyt elokuvissa "Johnny 2.0", "Split City", "Hooked on Speedman" ja "The Death of Alice Blue". Hänet palkittiin Toronto Inside Out Lesbian and Gay Film and Video -juhlissa parhaana näyttelijänä komediaelokuvasta "The Baby Formula".
Fahlenbock oli myös Roguen äänenä videopelissä .
Kaapo (animaatiosarja)

Kaapo (, ) on kanadalaista alkuperää oleva ja osittain eteläafrikkalaisyhteistyössä tehty animaatiosarja, joka perustuu Christine L’Heureux’n kirjoittamiin ja Hélène Desputeaux’n kuvittamiin kirjoihin. Kirjoja on tehty vuodesta 1987 lähtien. Sarjalle myös tehtiin reboot vuonna 2022. 
Kaapo on nelivuotias poika, joka ihmettelee maailmaa ja oppii kussakin jaksossa jotakin uutta perheensä tai ystäviensä kanssa puuhastellessaan. Useat sarjan jaksoista alkavat kohtauksella, jossa sarjan kertojana toimiva isoäiti esittelee tarinan lapsenlapsilleen ja alkaa lukea sitä. Alkukohtaus on animoitu eri tavalla kuin Kaapon seikkailut. Tyypillistä kullekin tarinalle on se, että Kaapo kuvittelee itsensä mukaan kunkin hetkiseen kiinnostavaan tilanteeseen, esimerkiksi autonkuljettajaksi tai lentäjäksi. Kaapon perheeseen kuuluvat hyväsydämiset isä ja äiti, pikkusisko Roosa (, ), kissa sekä isovanhemmat.
Ensimmäinen "Kaapoa" esittänyt televisiokanava oli kanadalainen Teletoon 29. elokuuta 1998 ja Yhdysvalloissa sarjan ensiesitys oli PBS-kanavalla 4. syyskuuta 2000. Suomessa "Kaapoa" on esitetty Pikku Kakkosen yhteydessä Yle TV2:lla. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Kanadaan, vaikka sitä ei olekaan koskaan suoraan mainittu ohjelman dialogissa. Sarjaa tehtiin alun perin 65 viiden minuutin mittaista jaksoa vuodesta 1998 alkaen, kunnes vuonna 2000 koostettiin 40 puolen tunnin pituista jaksoa, jotka sisälsivät uusia tarinoita ja käsinukeilla tehtyjä väliosuuksia. 
Ranskaksi Caillou tarkoittaa kiveä tai kaljua päätä, joista jälkimmäinen on ollut todennäköisimmin kirjailijan tarkoitus. "Kaapon" virallisella kotisivulla yleinen kysymys koskeekin Kaapon kaljuutta, joka on selitetty siten, että alkuperäisteoksissa Kaapo on paljon televisiosarjaa nuorempi, eikä hänelle ole vielä ehtinyt kasvaa hiuksia.
Kaapo on myös saanut useita palkintoja, mukaan luettuna Bronze World Medal New York -festivaaleilta. Suomeksi ohjelman tunnuskappaleen esitti Silva Lillrank. Kappaleesta on tehty myös pilaversio, jota monet päiväkoti-ikäiset laulavat.
Roland Clara

Roland Clara (s. 8. maaliskuuta 1982 Bruneck) on italialainen hiihtäjä.
Claran paras henkilökohtainen saavutus aikuisten arvokilpailuista on yhdistelmäkilpailun viides sija 2009 MM-kisoista Liberecistä. Samoissa kisoissa hän kuului Italian neljänneksi sijoittuneeseen viestijoukkueeseen. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli yhdistelmäkilpailussa seitsemäs. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui viestissä viidenneksi ja 50 kilometrillä 11:nneksi.
Clara on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2005 lähtien. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Sjusjøenissä käydyssä 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa marraskuussa 2011. Hän sijoittui toiseksi Canmoren yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2012. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi 2011 ja kuudenneksi 2015. Jälkimmäisellä kerralla hän oli päätösetapin nopein.
Clara edustaa seuratasolla "Fiamme Gialle" -hiihtoseuraa. Hän asuu Risconessa ja on ammatiltaan poliisi.
Sjarhei Dalidovitš

Sjarhei Mikalajevitš Dalidovitš () (s. 18. toukokuuta 1973) on valkovenäläinen Minskissä asuva uransa lopettanut hiihtäjä. 
Dalidovitš kilpaili maailmancupissa vuosina 1993-2018 ja saavutti yhden osakilpailuvoiton Kuopiossa maaliskuussa 2001 käydystä kuudenkymmenen kilometrin mittaisesta vapaan hiihtotavan kilpailusta. Uransa toisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti tammikuussa 2009 sijoituttuaan kolmanneksi Rybinskissa käydyssä viidentoista kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.
Arvokilpailuissa Dalidovitš on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi yhdistelmäkilpailussa Oslon MM-kisoissa vuonna 2011. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 ja Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa viides, Oberstdorfissa 2005 yhdistelmäkilpailussa kuudes ja Oslossa 50 kilometrillä kymmenes.
Dalidovitš ilmoitti keväällä 2018 lopettavansa uransa hiihtäjänä.
Gerdt

Gerdt on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anne-Sophie Barthet

Anne-Sophie Barthet (s. 23. helmikuuta 1988 Toulouse) on ranskalainen alppihiihtäjä.
Barthet'n ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Söldenissä 22. lokakuuta 2005. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Aspenin pujottelussa joulukuussa 2005. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Aspenin pujottelussa 29. marraskuuta 2009. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Soldeun alppiyhdistetyssä 28. helmikuuta 2016.
Barthet sijoittui olympialaisten pujottelussa 34:nneksi Torinossa 2006 ja 26:nneksi Vancouverissa 2010. Åren MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui 22:nneksi superalppiyhdistetyssä. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli pujottelussa 19:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli pujottelussa 14:s ja suurpujottelussa 19:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 16:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurpujottelussa 14:s ja pujottelussa 18:s. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 12:nneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän oli alppiyhdistetyssä yhdestoista.
Vuonna 2007 hän otti pronssia Ranskan mestaruuskisoissa suurpujottelussa sekä syöksylaskussa. Hän voitti 2011 Ranskan-mestaruuden superalppiyhdistetyssä ja oli kolmas suurpujottelussa. Vuonna 2012 hän sai hopeaa syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa sekä pronssia suurpujottelussa. Vuonna 2014 hän sai hopeaa suurpujottelussa, 2016 kultaa syöksylaskussa ja pronssia suurpujottelussa.
Eva-Maria Brem

Eva-Maria Brem (s. 13. syyskuuta 1988 Schwaz) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on suurpujottelun maailmancupin voittaja ja joukkuekilpailun maailmanmestari.
Alppihiihdon maailmancupissa Brem kilpaili ensimmäisen kerran Lienzissä 29. joulukuuta 2005. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Åren suurpujottelussa 6. maaliskuuta 2014. Kymmenen päivää myöhemmin hän oli toinen Lenzerheiden suurpujottelussa. 25. lokakuuta 2014 hän sijoittui kolmanneksi Söldenin suurpujottelussa. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa hän saavutti Aspenin suurpujottelussa marraskuussa 2014. Åren suurpujottelussa hän sijoittui kolmanneksi sekä joulukuussa 2014 että maaliskuussa 2015. Hän oli vielä toinen Meribelin suurpujottelussa, ja sijoittui kauden 2014–2015 suurpujottelun maailmancupissa toiseksi. 
Kaudella 2015–2016 Brem sijoittui toiseksi Aspenin ja Åren suurpujottelussa. Hän voitti Courchevelin ja Jasnán suurpujottelun. Hän voitti suurpujottelun maailmancupin.
Vuonna 2005 Brem otti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla kultaa suurpujottelussa ja hopeaa supersuurpujottelussa.
Vuonna 2006 Brem sai nuorten MM-kilpailuissa pronssia suurpujottelussa. Itävallan mestaruuskisoissa hän otti samana vuonna kultaa suurpujottelussa ja oli pujottelussa kolmas edellään kaksi ulkomaalaista. Vuotta myöhemmin nuorten MM-kilpailuissa Brem otti pronssia sekä suurpujottelusta että supersuurpujottelusta. Vuoden 2008 nuorten MM-kilpailuissa hän otti pronssimitalin alppiyhdistetystä ja kuukautta myöhemmin Itävallan mestaruuskisoissa suurpujottelusta pronssia. Hän oli maansa mestaruuskilpailujen suurpujottelussa parhaana itävaltalaisena toinen 2013.
Brem kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Vancouverin olympialaisissa 2010 ja sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti joukkuekilpailussa kultaa.
Emergency Broadcast System Records

Emergency Broadcast System Records oli englantilainen levy-yhtiö. Se perustettiin vuonna 1994 Hawkwind-yhtyeen 25-vuotisjuhlan kunniaksi. Sen perustivat Hawkwindin muusikot ja pitkäaikaiset Hawkwind-taustavaikuttajat Doug Smith ja Eve Carr. Sen tarkoituksena oli julkaista Hawkwindin ja siihen liittyvien artistien albumeja. Yhtiö lopetettiin 1990-luvun lopulla. 
Aiheesta muualla.
Yhtiön katalogi ja historia
Sarvikankaronmäki

Sarvikankaronmäki on Urjalassa Kortejärven eteläpäässä sijaitseva 14 ha laajuinen metsä, jossa on Pietari Suuren merilinnoitukseen liittyvä puolustusvarustus. Juoksuhaudat ovat kahden metrin syvyisiä ja muodostavat kaksitasoisen kehän 2,2 ha alueella lähellä jokisuuta, jossa on kaksi betonista konekivääripesäkettä ja miehistömonttu. Pesäkkeiden ampumasuunta on joen yli lounaaseen, josta saksalaisten oletettiin saapuvan Porintietä pitkin. Puolustusvarustukset on rakennettu pakkotyövoimalla Venäjän vallan aikana 1915 ja ne muuttuivat muinaisjäännökseksi 2015. Lähistöllä on useita muitakin vaatimattomampia varustuksia.
Sarvikankaronmäki on entinen hakamaa, joka siirtyi tehometsätalouden piiriin vuonna 1976 kun se istutettiin pääosin kuusikolle.
Alberto Franchetti

Alberto Franchetti (18. syyskuuta 1860 Torino – 4. elokuuta 1942 Viareggio) oli italialainen oopperasäveltäjä. Hän oli varakkaasta aatelisperheestä. Hän opiskeli Torinossa ja Venetsiassa, sitten Rheinbergerin ja Draeseken johdolla Saksassa. Hänen oopperoitaan ovat "Asrael" (1888), "Cristoforo Colombo" (1892) ja "Germania" (1902). Säveltäjä kieltäytyi Luigi Illican libretosta "Toscaan", ja se annettiin Puccinille. Franchetti toimi Firenzen konservatorion johdossa vuosina 1926–1928. 
Italian antisemitistiset lait estivät lopulta Franchettin oopperoiden esittämisen. Pietro Mascagni lähestyi Mussolinia pyytäen tätä sallimaan sen, mutta tähän ei suostuttu. Myös Franchettin poika Arnold Franchetti oli säveltäjä.
Gotthardin tunneli

Gotthardin tunneli on Alppien läpi kulkeva rautatietunneli Sveitsissä välillä Göschenen-Airolo, reitillä Zürich-Milano. Se on osa Gotthardin rautatietä. Tunneli on yksiaukkoinen ja kaksiraiteinen. Pohjoispäässä on päätunnelin rinnalla lyhyt, 196-metrinen aputunneli Göschenenin ratapihan lisäraiteita varten. Tunnelin pituus on noin 15 kilometriä: alun perin pituus oli 15 003 metriä, mutta tunnelia pidennettiin tien rakentamisen yhteydessä eteläpäästään 42 metrillä 15 045-metriseksi vuonna 1972.
Tunneli otettiin yksiraiteisena käyttöön 1. tammikuuta 1882. Kaksiraiteinen käyttö alkoi 1.6.1883. Tunneliosuus sähköistettiin vuonna 1920.
Tunnelin eteläinen aukko Airolossa on 1 142 metrin korkeudessa. Pohjoinen aukko Göschenenissä on 1 106 m merenpinnan yläpuolella. Rata nousee molemmista suunnista tunnelin keskikohtaa kohti niin, että radan korkein kohta on 1 151 m merenpinnan yläpuolella. Tunnelissa on kaksi raiteenvaihtopaikkaa: Gottardo Sud, Ticinon puolella sekä Gotthard Nord, Urissa. 
Gotthardin tunneli on ollut merkittävä junareitti Italiasta pohjoiseen. Sen merkitys kuitenkin väheni, kun valtaosa liikenteestä siirtyi Gotthardin pohjatunneliin loppuvuodesta 2016 alkaen.
Lover Man (Oh, Where Can You Be?)

”Lover Man (Oh, Where Can You Be?)” on Billie Holidayn laulama jazzkappale vuodelta 1942. Sen sävelsivät ja sanoittivat James Edward Davis, Ram Ramirez ja Jimmy Sherman. Kappale julkaistiin vuonna 1942, mutta Holiday pääsi nauhoittamaan sen vasta vuonna 1944 muusikkoliitto AFM:n lakon takia. Holiday halusi laulunsa taustalle viuluja, mikä oli epätavallista ajan jazzmusiikissa, ja tuottaja Milt Gabler vastusti aluksi ehdotusta. Laulajatar sai kuitenkin lopulta tahtonsa läpi. Holidayn tulkinta kappaleesta valittiin Grammy Hall of Fameen vuonna 1989. Se oli myös Holidayn ainoa julkaisu, joka nousi "Billboardin" singlelistalle.
Kappaleesta on tullut yksi useimmin nauhoitetuista standardeista. Dizzy Gillespie nauhoitti vuonna 1945 suositun bebop-version kappaleesta laulaja Sarah Vaughanin ja saksofonisti Charlie Parkerin kanssa. Vaughan nauhoitti laulun myöhemmin urallaan useita kertoja. Sen ovat äänittäneet myös muun muassa Eddie Heywood, Benny Carter, Jimmy Smith, Sonny Rollins ja Ella Fitzgerald.
USL Second Division

USL Second Division (USL-2) oli vuosina 1995–2010 pelattu miesten jalkapallon ammattilaisliiga Yhdysvalloissa. Se oli Major League Soccerin ja USL First Divisionin jälkeen kolmannella tasolla maan sarjapyramidissa. Liigaa hallinnoi United Soccer Leagues.
Franchise-tyyppisestä seurojen omistuspohjasta johtuen Yhdysvaltain jalkapalloliigojen välillä ei ole suoraan urheilulliseen menestykseen perustuvaa nousu- ja pudotusjärjestelmää. USL Second Divisionin joukkueet pelasivat myös Lamar Hunt U.S. Open Cupissa.
Historia.
Liigan juuret ovat kaudella 1986–1987 aloittaneessa sisäliigassa Southwest Indoor Soccer League, josta muodostui lukuisten muutosten jälkeen nykyinen United Soccer Leagues vuonna 1999. Ulkoliigan pelaaminen aloitettiin kaudella 1989. Vuonna 1995 liiga jaettiin kahteen tasoon ja vuonna 1996 näiden yläpuolelle lisättiin kolmas taso, joka yhdistyi erillisen A-Leaguen (myöhemmin USL First Division) kanssa vuonna 1997. Ennen vuonna 2005 käyttöön otettua USL Second Division -nimeä liiga tunnettiin nimillä Pro League (1995–1996), D-3 Pro League (1997–2002), Pro Select League (2003) ja Pro Soccer League (2004). Kauden 2010 jälkeen USL First Division ja USL Second Division yhdistyivät USL Pro -liigaksi.
Harrisburg City Islanders

Harrisburg City Islanders on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa United Soccer Leaguessa. Seuran kotipaikka on Pennsylvanian pääkaupunki Harrisburg. Sen stadion Skyline Sports Complex sijaitsee Susquehannajoen City Islandilla.
City Islanders pelasi kausina 2004–2010 USL Second Divisionissä. Kaudella 2007 joukkue voitti sarjan mestaruuden ja ylsi samalla Lamar Hunt U.S. Open Cupin puolivälieriin. Kaudeksi 2011 City Islanders liittyi USL Prohon, joka perustettiin yhdistämällä USL First Division ja USL Second Division.
USL-joukkueen lisäksi City Islandersilla miesten joukkue alle 20-vuotiaille tarkoitetussa Super-20 Leaguessa sekä poika- ja tyttöjoukkueet Super Y-Leaguessa. Seuralla on yhteistyösopimus Major League Soccerin Philadelphia Unionin kanssa.
Jamie Kennedy

James Harvey "Jamie" Kennedy (s. 25. toukokuuta 1970 Upper Darby, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja stand-up-koomikko. Hän on näytellyt muun muassa Scream-trilogiassa ja juontanut omaa TV-ohjelmaansa "Jamie Kennedy Experiment". Kennedy toimii ääninäyttelijänä englanninkielisessä Fanboy &amp; Chum Chum -piirrossarjassa Kylen roolissa.
My Favorite Things (albumi)

My Favorite Things on John Coltranen albumi vuodelta 1961. Se oli ensimmäinen sessio, jonka Coltrane nauhoitti Atlantic Records -levy-yhtiölle. Sessio oli samalla ensimmäinen nauhoituskerta Coltranen uudelle kvartetille, jossa soittivat pianisti McCoy Tyner, rumpali Elvin Jones ja basisti Steve Davis. Jimmy Garrison ja Reggie Workman liittyivät yhtyeeseen myöhemmin eivätkä esiinny vielä tällä levyllä.
Albumi oli Coltranen ensimmäinen, jolla tyylisuunnan vaihto bebopista kohti free jazzia näkyy selvästi. Jazzstandardeille kuten ”My Favorite Things” ja ”But Not for Me” tehdään monimutkaisia harmonisia uudistuksia. Lisäksi albumi on esimerkki Coltranen sopraanosaksofonin käytöstä aikana, jolloin instrumenttia ei juurikaan käytetty jazzmusiikissa.
Standardi ”Summertime” soitetaan nopealla tempolla ja se on esimerkki Coltranen omaleimaisesta improvisointityylistä joka tunnetaan nimellä ”sheets of sound”. Esitystapa on jyrkkä vastakohta Miles Davisin lyyriselle melankolialle tämän "Porgy and Bess" -albumilla. Coltranen versiossa käytetään myös epätavallisia urkupisteitä ja ylinousevia sointuja. ”But Not for Me” -kappaleen harmonia on kirjoitettu uudelleen käyttäen Coltranelle ominaista sointukorvauksien sykliä, joka tunnetaan ”Coltrane-kiertona” (”Coltrane changes”). Kappaleen lopussa on pitkä kooda ii–V–I–vi-sointukulun päällä.
Albumin nimikkokappale on modaalinen versio Richard Rodgersin ja Oscar Hammerstein II:n kappaleesta ”My Favorite Things”, joka on alun perin elokuvasta "Sound of Music". Melodia kuullaan useaan kertaan lähes 14-minuuttisen version aikana. Sen sijaan, että soolot soitettaisiin valmiiksi kirjoitetun sointukulun päällä, sekä Tyner että Coltrane soittavat soolonsa vuorotellen kahden toonikasoinnun, E-mollin ja E-duurin, välillä. Tynerin soolo on kuuluisa siitä, että se keskittyy sointuihin ja rytmisyyteen melodioiden kehittämisen sijaan. Dokumentissa "The World According to John Coltrane" kertoja Ed Wheeler huomauttaa:
”Vuonna 1960 Coltrane lähti Miles [Davisin] yhtyeestä ja perusti oman kvartettinsa tutkiakseen modaalista soittotapaa, vapaampia suuntauksia ja voimistuvia intialaisia vaikutteita. He muuttivat "Sound of Musicin" ’My Favorite Thingsin’ hilpeän populistisesta kappaleesta hypnoottiseksi itämaiseksi dervissitanssiksi. Nauhoite oli hitti, ja siitä tuli Coltranen halutuin kappale – ja silta laajaan julkiseen hyväksyntään.”
Kappaleet.
Joillain CD-julkaisuilla on myös kaksi ylimääräistä raitaa:
Raita 1 nauhoitettiin 21. lokakuuta, raita 3 nauhoitettiin 24. lokakuuta, ja raidat 2 ja 4 nauhoitettiin 26. lokakuuta 1960.
Ari Hellgren

Ari Hellgren (s. 7. syyskuuta 1954 Tampere) on entinen suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hellgren aloitti uransa Tampereen Ilveksessä 1970-luvun alkupuolella. Hellgren pelasi pääasiassa SM-liigassa, kunnes siirtyi kaudeksi 1976–1977 jyväskyläläiseen JYPiin, joka pelasi vielä I-divisioonassa. JYPissä pelatun kauden jälkeen Hellgren siirtyi Oulun Kärppiin, joka oli juuri noussut divisioonasta. Hellgren on voittanut yhden Suomen mestaruuden, kaudella Oulun Kärpissä.
Hellgren oli nimetty Lake Placidin talviolympialaisten 1980 Suomen olympiajoukkueen varamieheksi.
Hellgren on toiminut myös valmentajana, ja on nykyisin Kärppien veteraanijoukkueen, Nitro-Kärppien, hallituksen puheenjohtaja ja myös pelaa seurassa.