Tyydyttyneiden rasvahappojen terveysvaikutukset

Tyydyttyneiden rasvahappojen terveysvaikutuksista kehitettiin 1950-luvun Yhdysvalloissa teoria, jonka mukaan ne aiheuttaisivat sydän- ja verisuoni­sairauksia lisäten sen vuoksi myös väestön kuolleisuutta. Teoria tunnetaan Suomessa kolesteroliteoriana ja englannin kielessä sitä kutsutaan nimellä "diet-heart hypothesis". Teorian kehittänyt fysiologian tutkija Ancel Keys sai sille tukea vuonna 1953 ilmestyneestä kuuden maan kansallisia ravintotaseita ja sydänkuolemia vertailevasta tutkimuksestaan. Kiesiä on syytetty myöhemmin aineiston valikoivasta raportoinnista, sillä teoria ei olisi saanut vahvistusta, ellei hän olisi jättänyt pois 70 prosenttia alun perin hankkimastaan 20 maan tutkimusaineistosta. 
Tyydyttyneen rasvan ja kuolleisuuden tai sydänsairauksien välisestä positiivisesta korrelaatioista ei ole onnistuttu saamaan lukuisista yrityksistä huolimatta koskaan vakuuttavaa tieteellistä näyttöä. Yksitoistajäseninen kansainvälinen tutkijaryhmä julkaisi vuonna 2021 tieteellisen vertaisarvioidun artikkelin, jossa todettiin, että kaikissa vuosina 2011-2021 julkaistuissa lähes kahdessakymmenessä eri lääketieteenalojen tutkimusten yhteenvetokatsauksessa on päädytty siihen, ettei ole olemassa tieteellisiä perusteita rajoittaa tyydyttyneen rasvan saantia tai korvata tyydyttynyttä rasvaa monityydyttymättömällä. 
Tutkimuksissa on havaittu lisäksi, että niukka tyydyttyneen rasvan saanti moninkertaistaa riskin kuolla aivoverenvuotoon ja että tyydyttyneen rasvan runsaalla nauttimisella on monien muidenkin sairauksien riskiä pienentävää vaikutusta.
Kuolleisuus.
Vuonna 2016 julkaistussa huolellisesti toteutetussa kaksoissokkoutetussa satunnaistetussa interventiotutkimuksessa havaittiin, että tyydyttyneen rasvan vaihtaminen 1-3 vuoden ajaksi runsaasti monityydyttymätöntä rasvaa sisältävään ruokaan lisää kuolleisuutta. Tutkimukseen osallistui yli 9000 minnesotalaisissa mielisairaaloissa hoidettua potilasta, jotka nauttivat kaikki ateriansa sairaalassa. Sairaalaruoan sisältämästä energiasta lähes 19 prosenttia tuli tyydyttyneestä ja 4 prosenttia monityydyttymättömästä rasvasta ennen kokeen alkua. Puolet ensimmäiseen tutkimusryhmään kuuluvien ruokavalion tyydyttyneestä rasvasta vaihdettiin maissiöljyyn ja maissiöljystä valmistettuun margariiniin, mikä lähes kolminkertaisti heidän linolihapon saantinsa. Toiseen ryhmään kuuluvien tyydyttyneiden rasvojen saantia ei muutettu, mutta heidän ruokavalioonsa lisättiin hiukan edellä mainittuja kasvirasvoja, jolloin heidän linolihapon saantinsa kasvoi 38 prosenttia. Tyydyttyneen rasvan saantia vähentäneen ryhmän jäsenten kuolleisuus oli 7 prosenttia suurempaa ja sydäntautikuolleisuus 13 prosenttia suurempaa kuin toisen ryhmän jäsenillä.
Vuonna 2018 julkaistussa kansainvälisessä "PURE-"väestöseurantatutkimuksessa havaittiin, että sillä viidenneksellä, joka nauttii eniten tyydyttynyttä rasvaa, on 14 prosenttia pienempi kuolleisuus kuin sitä vähiten nauttivalla viidenneksellä. Tutkimus toteutettiin 18 maassa ja viidessä eri maanosassa, ja tutkittavia oli yli 130 000. 
Diabetes.
Väestöseurantatutkimukissa on havaittu, että ne ihmiset sairastuvat tavallista harvemmin kakkostyypin diabetekseen, joiden veressä on eniten pentadekaanihappoa. 
Sydänterveys.
Paastoveren suuri tyydyttyneen rasvan pitoisuus lisää sydänsairauksien riskiä. Tyydyttynyttä rasvaa sisältävän ruoan nauttimisen on uskottu sen vuoksi vaikuttavan haitallisesti sydänterveyteen, ja sen käyttöä on siksi ravitsemussuosituksissa suositeltu vältettävän ja sen sijaan on suositeltu käytettäväksi tyydyttymättömiä rasvoja. Vuonna 2025 julkaistussa vertaisarvioidussa tieteellisessä yhteenvedossa havaittiin kuitenkin, ettei tyydyttyneen rasvan saannin vähentäminen vähennä sydän- ja verisuonitautikuolleisuutta eikä sydänkohtauksia. Yhteenvedossa tarkasteltiin yhdeksää aiheesta laadittua interventiotutkimusta. 
Tyydyttynyt rasva laskee useimmilla ihmisillä veren insuliinipitoisuutta, millä on sydänterveyttä suojaavaa vaikutusta. Osa ihmisistä reagoi tyydyttyneeseen rasvaan kuitenkin päinvastaisella tavalla eli veren insuliinipitoisuus nousee heillä, mikä lisää sydän- ja verisuoni­sairauksien riskiä.
Väestöseurantatutkimukissa on havaittu, että ne ihmiset sairastuvat tavallista harvemmin sydän- ja verisuoni­sairauksiin, joiden veressä on eniten pentadekaanihappoa. Pentadeekaanihappoa esiintyy maidossa, märehtijöiden lihassa sekä eräissä kasveissa ja kaloissa. 
Juuston käytön on havaittu liittyvän alhaisempaan sydän- ja verisuonitauti­riskiin, mutta vastaavia yhteyksiä ei ole raportoitu voin osalta. Vuonna 2016 julkaistu laaja systemaat­tinen katsaus ja meta-analyysi (9 tutkimusta, yhteensä 636 151 osanottajaa) ei löytänyt yhteyttä voin käytöllä ja sydän- ja verisuoni­tauteihin sairastumisella. Myöhemmin julkaistu laaja yhdysvaltalainen kohortti (521 120 osanottajaa, seuranta-aika 16 vuotta) havaitsi kuitenkin positiivisen yhteyden voin ja sydän- ja verisuonitauti­kuolemien sekä voin ja syöpäkuolemien välillä. 
Aivoterveys.
Vuonna 2018 julkaistussa kansainvälisessä tutkimuskatsauksessa havaittiin, että niukka tyydyttyneen rasvan saanti moninkertaistaa riskin kuolla aivoverenvuotoon. 
Itä-Suomen yliopistossa vuonna 2014 hyväksytyn väitöstutkimuksen mukaan niillä naispuolisilla tutkittavilla, jotka saivat runsaasti tyydyttyneitä rasvahappoja maitotuotteista ja leipärasvoista 39-64-vuotiaana, esiintyi myöhemmällä iällä yli kolme kertaa enemmän lieviä kognitiivisia häiriöitä kuin vähän tyydyttynyttä rasvaa nauttineilla naisilla. Miehillä ei kuitenkaan havaittu vastaavaa korrelaatiota. Tyydyttyneiden rasvahappojen runsas saanti ei lisännyt myöskään riskiä sairastua Alzheimerin tautiin tai dementiaan. 
Syöpä.
Vuonna 2021 julkaistu laaja yhdysvaltalaiskohortti (521 120 osanottajaa, seuranta-aika 16 vuotta) havaitsi positiivisen yhteyden voin käytön ja syöpäkuolemien välillä (samoin kuin sydän-verisuonitauti­kuolemien välillä).
Vuonna 2005 julkaistun ruotsalaisen väestötutkimuksen mukaan paljon rasvaisia maitotuotteita nauttivilla naisilla esiintyy 40 prosenttia vähemmän paksusuolen syöpää kuin niillä jotka käyttävät niitä vain vähän tai ei lainkaan. Maitorasvan määrän ja paksusuolen syövän välinen yhteys on lineaarinen eli syöpäriski vähenee sitä enemmän, mitä useampia annoksia rasvaisia maitotuotteita ruokavalioon kuuluu. Suurin ehkäisevä vaikutus on juustolla, jota on nautittava vähintään 60 grammaa päivässä, jotta syöpäriski pienenisi. Tutkimukseen osallistui 60 000 naista, jotka olivat iältään 40–76-vuotiaita. Eläinkokeet ovat osoittaneet, että maitorasvan sisältämä konjugoitu linolihappo vähentää syöpään liittyvien mutaatioiden syntymistä paksusuolen keskiosassa eli koolonissa.
Ylipaino.
Vuonna 2013 tehdyn yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan täysrasvainen maito ehkäisee tehokkaasti pikkulasten lihavuutta. Tutkijoiden mukaan syynä on se, että täysrasvainen maito pitää paremmin nälkää. Vuonna 2013 julkaistun 12-vuotisen ruotsalaisen seurantatutkimuksen mukaan maitorasvan runsas käyttö ehkäisee myös keski-ikäisten miesten keskivartalolihavuutta. Sen sijaan siitä, että rasvaiset maitotuotteet aiheuttaisivat lihavuutta ei ole olemassa lainkaan tieteellistä näyttöä.
Luuston terveys.
Tyydyttyneen rasvan on todettu parantavan luuston terveyttä monella eri mekanismilla. Vuonna 2018 julkaistussa väestötutkimuksessa havaittiin, että mitä eniten tyydyttynyttä rasvaa nautitaan, sitä suurempi on luuntiheys.
Muita sairauksia.
Väestöseurantatutkimuksissa on havaittu, että ne ihmiset sairastuvat tavallista harvemmin muun muassa verenpainetautiin ja ei-alkoholiperäiseen rasvamaksaan, joiden veressä on eniten pentadekaanihappoa.
Kolesteroli.
Tyydyttyneen rasvan käytön on havaittu lisäävän LDL-kolesterolin määrää useimmissa ihmisissä, mutta tämä ei johdu sydäntauteja aiheuttavien pienten ja tiheiden LDL-hiukkasten lisääntymisestä, vaan lähinnä vaarattomampien suuremman kokoluokan LDL-kolesterolihiukkasten määrän kasvusta
Tyydyttyneiden rasvahappojen on havaittu lisäävän LDL-kolesterolihiukkasten kokoa silloin, kun vähintään 46 prosenttia ravinnon energiasisällöstä koostuu rasvoista. LDL-kolesterolihiukkasten koon kasvu vähentää sydän- ja verisuoni­tautien riskiä. Etenkin palmitiini- ja myristiiniihappo kasvattavat LDL-hiukkasten kokoa. Palmitiinihappoa esiintyy runsaimmin lihoissa ja maitotuotteissa ja myristiinihappoa kookosöljyssä ja maitorasvassa.
Tyydyttyneen rasvan nauttiminen ei lisää vaarallisten pienten LDL-kolesterolihiukkasten määrää, vaan huomattavasti vähemmän haitallisten suurten LDL-kolesterolihiukkasten määrää.
Tyydyttyneillä rasvahapoilla on keskenään erilaisia vaikutuksia veren kolesteroliin.