tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
George Yurii Shevelov

George Yurii Shevelov (synt. "Schneider", ; salanimiä "Yurii Sherekh", Юрій Шерех, "Hryhorii Shevchuk", Григорій Шевчук ym., 17. joulukuuta 1908 Harkova, Venäjän keisarikunta – 12. huhtikuuta 2002 New York, New York, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen filologi, lingvisti, esseisti, kirjallisuushistorioitsija ja kirjallisuuskriitikko. Hän oli vuodesta 1949 Ševtšenkon tieteellisen seuran täysjäsen ja vuodesta 1945 Ukrainan taide- ja tiedeseuran täysjäsen.
Shevelovin vanhemmat olivat kenraalimajuri Wladimir Schneider ja Varvara Meder. Etninen saksalainen isä joutui ensimmäisen maailmansodan aikana 1916 muuttamaan nimensä slaavilaiseksi. Shevelov opiskeli Harkovan yliopistossa Leonid Bulahovskyin oppilaana ja valmistui kandidaatiksi 1939. Sen jälkeen hän opetti slaavilaisia kieliä 1939–1943. Saksaan muutettuaan hän opetti Ukrainalaisessa vapaassa yliopistossa Münchenissä 1946–1949 ja sai sieltä 1949 tohtorin arvon. Hän oli kirjallisen yhdistyksen MURin varapuheenjohtaja 1945–1949 ja kuukausilehti "Arkan" päätoimittaja. Siirryttyään Yhdysvaltoihin hän opetti Harvardin yliopistossa 1952–1954 venäjää ja ukrainaa ja oli Columbian yliopistossa slaavilaisten kielten apulaisprofessori 1954–1958 ja professori 1958–1977. Hän oli Ukrainan taide- ja tiedeakatemian puheenjohtaja kahteen otteeseen 1959–1961 ja 1981–1986. Hän oli ukrainalaisten emigranttikirjailijoiden yhdistyksen Slovon perustajajäsen. Vuosina 1978–1981 hän oli aikakauslehti "Sutšasnistin" päätoimittaja. Hänestä tuli 1991 Ukrainan tiedeakatemian ulkomainen jäsen.
Shevelov kirjoitti noin 500 artikkelia, katsausta ja kirjaa slaavilaisesta filologiasta, lingvistiikasta ja kirjallisuudenhistoriasta. Hänen merkittävin teoksensa on "A Historical Phonology of the Ukrainian Language" (1979), jossa hän esittää ukrainan kielen historiallisen jatkuvuuden.
Shevelovin artikkeleita on julkaistu koottuna vuonna 1978 ja 1991. Esseitä on julkaistu Harkovassa 1998. Hän oli organisoimassa toisen maailmansodan jälkeen Saksassa emigranttien kirjallista elämää. Hän toimitti tieteellisiä ja kirjallisia lehtiä, sarjoja, kirjoja ja muita julkaisuja. Hän kirjoitti kielitieteestä Ukrainasta kertoviin tietosanakirjoihin. Shevelovin kaksiosaiset muistelmat ilmestyivät Harkovassa 2001.
Rurik Frilander

Gustaf Rurik Frilander (3. helmikuuta 1880 Juva – 3. joulukuuta 1940 Jyväskylä) oli suomalainen kirjakauppias ja lintuaiheisten veistosten ja maalausten tekijä.
Juvalta kotoisin ollut Rurik Frilander tuli kirjakauppa-alalle jo vuosisadan vaihteessa. Hän oli ensimmäiset kymmenen vuotta Viipurissa kirjakauppa-apulaisena ja kirjakaupan hoitajana. Vuonna 1913 Frilander perusti oman kirjakaupan Helsinkiin Töölön kaupunginosaan. Hän myi sen vuonna 1919 H. F. Vainiolle ja siirtyi Suomalaisen Kirjakaupan ja myöhemmin Akateemisen Kirjakaupan palvelukseen. Tämän jälkeen Frilander tuli Jyväskylään Jyväskylän Yliopistoyhdistyksen omistaman Weilin &amp; Göösin kirjakaupan johtajaksi.
Frilander aloitti lintuaiheisten maalausten teon 1920-luvulla ja myöhemmin hän alkoi tehdä keramiikkatöitä aiheineen lintupoikueet. Hän suoritti Ateneumin kurssin ollessaan Suomalaisen Kirjakaupan palveluksessa Helsingissä ja oli kuvanveistäjä Viktor Malmbergin yksityisoppilaana. 1930-luvun lopulla hänen kokoelmissaan oli jo 400 lintuaiheista maalausta ja veistosta. Frilander tutki myös perhosia ja keräsi niitä.
Rurik Frilanderin poika oli faktori ja itseoppinut kuvanveistäjä Allan Frilander.
Maria Nikkola

Maria Sofia Yli-Nikkola (15. syyskuuta 1856 Ilmajoki – 7. maaliskuuta 1940 Ilmajoki) oli suomalainen valistustyössä, nuorisoseuraliikkeessä ja naisasialiikkeessä Etelä-Pohjanmaalla mukana ollut henkilö. 
Peltoniemen Nikkolassa syntyneen Maria Nikkolan vanhemmat olivat maanviljelijä, kirkonisäntä Jaakko Juhanpoika Yli-Nikkola (1826–1899) ja Susanna Kaaprielintytär (1817–1867). Hänen isänsä oli 1870-luvulla mukana pidättämässä Nalli-Vittingin talossa Matti Haapojaa ja väänsi revolverin Haapojan kädestä.
Maria Nikkola pääsi tutustumaan jo lapsena sanoma- ja aikakauslehtiin kotonaan. Hän kävi kansakoulun Ilmajoella ja oli työssä muun muassa Kristiinankaupungin postitoimistossa oppien siellä ruotsin kielen. Nikkola alkoi vuonna 1887 toimittaa Ilmajoella omaa "Virpi"-nimistä sanomalehteä. Lehteä painettiin yksinkertaisella monistuskoneella (hektografi) koska painokoneeseen ei ollut varaa ja sillä oli lukijoita ympäri Suomen. Lehtipuuhaa olivat käynnistämässä Nikkolan mukana Ilmajoen rovastin tytär neiti Rosengren ja opettajatar Hannuksela ja lehti pyrki kehittämään ja opettamaan Etelä-Pohjanmaan ja Suomen nuorisoa sekä ajamaan naisasiaa. Minna Canth lähetti kirjoituksiaan lehteen sekä oli kirjeenvaihdossa Nikkolan kanssa ja myös Hilda Käkikoski, Aleksandra Gripenberg ja Lucina Hagman olivat mukana lehtipuuhassa. Lehden ilmestyminen päättyi kuitenkin jo kahden vuoden kuluttua. Nikkola toimitti myös "Mansikoita ja mustikoita"-nimistä lehteä. Minna Canthin ohella Nikkola oli kirjeenvaihdossa myös kirjailija Constance Ullnerin kanssa. Hän kirjoitti ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin ja vieraili usein Helsingissä. Maria Nikkola oli pitkään polemiikissa ammattientarkastajana toimineen Vera Hjeltin kanssa kun Voikkaan tehtaalla vuonna 1904 lakossa olleita työläisiä erotettiin, Hjelt oli kiistassa erottajien ja Nikkola taas erotettujen puolella. Nikkola oli jäsenenä Etelä-Pohjanmaan nuorisoseuran johtokunnassa. Vielä vuonna 1929 Nikkola oli kirjeenvaihdossa tohtori Kaino Oksasen kanssa uuteen avioliittolakiin liittyen.
Lehtityön ohella Nikkola kirjoitti käsikirjoituksen romaaniin "Lesken kosinta" ja sai siitä hyvän arvostelun Minna Canthilta, käsikirjoitus hävisi kuitenkin postissa sen ollessa matkalla kustantajalle.
Sigered (Essexin kuningas)

Sigered oli Essexin viimeinen kuningas vuosina 798– 825. Hän oli edellisen kuinkaan Sigericin poika, ja nousi valtaistuimelle, kun Sigeric luopui kruunusta. Vuonna 812 Essexia hallinnut Mercian kuningaskunta alensi hänet herttuaksi. Vuonna 825 Sigered luovutti viimein Essexin kuningaskunnan Wessexin kuninkaalle Egbertille, joka yhdisti Englannin kuningaskunnat alaisuuteensa vuonna 829.
Lähteet.
Anna Brunow

 
Anna Elisabet Maria Brunow-Maunula (s. 12. lokakuuta 1951) on suomalainen arkkitehti, jolla oli vuosina 1980–2012 yhteinen arkkitehtitoimisto Brunow &amp; Maunula aviomiehensä Juhani Maunulan kanssa. Heille myönnettiin rakennustaiteen valtionpalkinto vuonna 2011 ansioistaan arkkitehtuurin ja hyvän arjen ympäristön kehittämisessä.
Juristi-isän nelilapsisen perheen tytär Anna Brunow opiskeli arkkitehtuuria sekä Wienissä että Espoon Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1980 ja perusti Juhani Maunulan kanssa yhteisen arkkitehtitoimiston. Sen he myivät vuonna 2012 ruotsalaiselle konsulttiyhtiö Swecolle, jonka palveluksessa Anna Brunow jatkoi työskentelyään.
Anna Brunow on työskennellyt arkkitehtuurin opetus- ja konsulttitehtävissä sekä arkkitehtikilpailujen tuomaristoissa Suomessa, Saksassa, Ruotsissa, Kiinassa ja Venäjällä. Hän on ollut muun muassa Helsingin ja Espoon kaupunkikuvatoimikuntien jäsen sekä Taiteen keskustoimikunnan ja Valtion rakennustaidetoimikunnan puheenjohtajana.
Sanomalehtiformaatti

Sanomalehtiformaatti on sanomalehden ulkoasukokonaisuus, johon vaikuttavat lehden fyysiset ominaisuudet, kuten paperilaatu, sivukoko, sivumäärä ja painojälki.
Sivukoko.
Sanomalehtipaperin koolla on lehden sisältöön viittaavia konnotaatioita. "Broadsheetia" pidetään usein laatujournalismin formaattina historiallisista syistä, ja "tabloidi" voi tarkoittaa paitsi lehden kokoa, myös sensaatiohakuista ja viihteellistä sisällön tyyliä.
Juhani Maunula

Juhani Maunula (s. 25. helmikuuta 1948 Kymi) on suomalainen arkkitehti, jolla oli vuosina 1980–2012 yhteinen arkkitehtitoimisto Brunow &amp; Maunula vaimonsa Anna Brunowin kanssa. Heille myönnettiin rakennustaiteen valtionpalkinto vuonna 2011 ansioistaan arkkitehtuurin ja hyvän arjen ympäristön kehittämisessä.
Vuonna 2001 Maunula oli yksi Helsingin kaupungin Rakentamisen Ruusu -palkinnon saajista. Perusteluissa todetaan hänen suunnitelleen paljon sosiaalista asuntotuotantoa kovien kustannuspaineiden puristuksessa: ”Hän on niukoista reunaehdoista huolimatta onnistunut pääsemään arkkitehtonisesti hyvään lopputulokseen, joka on tuottanut kestävää ja ajatonta asuntorakentamista. Maunula on toiminut myös asuntosuunnittelun opetustehtävissä Teknillisessä korkeakoulussa ja tätä kautta kantanut vastuuta uudenkin arkkitehtisukupolven kasvattamisesta asuntoarkkitehdeiksi.”
Juhani Maunula valmistui Teknillisen kor­keakoulun arkkitehtiosastolta vuonna 1974. Suunnittelutyönsä ohella hän toimi 1980–1996 asuntosuunnittelun tuntiopettajana ja vs. apulaisprofessorina TKK:n arkkitehtiosastolla sekä vuosina 1996–1999 Helsingin kaupunkikuvaneuvottelukunnan asiantuntijajäsenenä.
Oma toimisto arkkitehtipuoliso Anna Brunowin kanssa syntyi, kun pariskunta voitti Kuusankoskitalon suunnittelukilpailun vuonna 1980. He myivät toimistonsa yli 30 vuoden uran jälkeen vuonna 2012 ruotsalaiselle Swecolle.
Intra-arteriaalinen

Intra-arteriaalinen "(i.a.)" on lääketieteellinen termi, jolla viitataan jonkun olevan valtimon sisällä. Valtimon sisäisiä katetrointeja käytetään akuuttilääketieteessä ja anestesian yhteydessä.
Yvonne Herløv Andersen

Yvonne Herløv Andersen (s. 11. syyskuuta 1942 Kööpenhamina) on tanskalainen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1977–1979, 1981–1984, 1987–1988 ja 1998–2001 edustaen Keskustademokraatit-puoluetta. Vuonna 1994 hän toimi Tanskan sosiaaliministerinä ja vuosina 1994–1996 terveysministerinä.
Hancockin piirikunta (Mississippi)

Hancockin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mississippin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 46 053 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Bay St. Louisin kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1812. Piirikunta sijaitsee Meksikonlahden rannalla.
Väestö.
Vuonna 2020 Hancockin piirikunnan 46 053 asukkaasta valkoisia oli 87,2 %, mustia 8,7 %, aasialaisia 1,0 % ja alkuperäisasukkaita 0,7 %. Asukkaista 3,1 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Intrakutaaninen

Intrakutaanisella "(lyh. i.c tai IC)" tarkoitetaan lääketieteessä, jonkin olevan ihonsisäinen. Erityisesti ilmaisua käytetään lääkkeen antoreitistä, jossa lääke pistetään ihon sisään. Tavallisimpi paikkoja ihon sisäiselle pistokselle ovat kyynärvarren, vatsan ja ylävartalon iho.
Ihonsisäisen piston yhteydessä pistokohtaa ei tarvitse desinfioida. Lääkeaine injisoidaan neulan aukko ylöspäin lähes ihon suuntaisesti noin 15 asteen kulmassa pistäen. Oikein suoritetussa pistossa neula kohottaa ihoon pienen paukaman. Pistettävän aineen määrä saa olla enintään 0,5 millilitraa. Tavallisimmin injektiokoko on noin 0,1 ml.
Intrakutaanista pistotapaa voidaan käyttää esimerkiksi allergiatestiaineiden pistoon tai paikallispuudutteiden antamiseen.
Yli-Ähtävä

Yli-Ähtävä (), myös Ähtävän kirkonkylä () on kylä Pedersören kunnassa, Ähtävän kunnanosassa. Kylä oli osa Ähtävän kuntaa ennen vuonna 1977 tapahtunutta kuntaliitosta silloisen Pietarsaaren maalaiskunnan kanssa. Yli-Ähtävä on Ähtävän kirkonkylä ja oli myös entisen kunnan hallinnollinen keskus. Kylä oli myös yksi Ähtävän rekisterikylistä. 
Kylä sijaitsee kantatien 68 varrella. Naapurikyliä on Lappfors kaakossa, Ala-Ähtävä luoteessa, Ala-Purmo etelässä ja Bäckby pohjoisessa. Pedersören keskustaajama Pännäinen on kylästä noin 18 kilometrin päässä.
Vesistö.
Ähtävänjoki virtaa kylän läpi. Välittömässä kirkonkylän läheisyydessä ei ole järviä. Lähin järvi on Nådjärv noin kuusi kilometriä etelään.
Taajama.
Yli-Ähtävä muodostaa Ähtävän taajaman. Sen väkiluku vuoden 2020 taajamatilastoinnissa oli 784, sijoittuen Pedersören kunnan kahdeksasta taajamasta väkiluvultaan neljänneksi. Taajaman pinta-ala on 5,05 km² ja väestötiheys 155,2 as./km².
Aikaisemmin taajaman nimenä on käytetty kylän ruotsinkielistä nimeä "Överesse". Vuonna 1960 siellä asui 567 ihmistä, vuonna 1970 väkiluku oli 531.
Mikrodontia

Mikrodontia on lääketieteellinen termi, joka viittaa henkilön hampaiden epätavallisen pieneen kokoon. Useimmilla potilaalla on vain yksi mikrodontiatapaus.
Jaottelu.
Termiä paikallinen (lokalisoitu, fokusoiva) mikrodontia käytetään kuvaamaan yhtä hammasta. Tällöin hampaan juuri, kruunu tai koko hammas saattaa olla pienikokoinen. Lokalisoitu versio on mikrodontian yleisin versio.
Syyt.
Joissain harvinaisissa tapauksissa perimmäinen syy on geneettinen. Mikrodontialla on esiintyvyysyhteyttä Fanconin anemian, Downin oireyhtymän ja Gorlin-Chaudhry-Mossin oireyhtymän kanssa. Myös sädehoidolla tai kemoterapialla voi olla yhteyttä esiintyvyyteen. 
Mikrodontian esiintyvyys voi korostua, jos kasvuhormonitasot ovat alhaalla.
Jacksonin piirikunta (Mississippi)

Jacksonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mississippin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 143 252 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Pascagoulan kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1812. Piirikunta sijaitsee Meksikonlahden rannalla.
Väestö.
Vuonna 2020 Jacksonin piirikunnan 143 252 asukkaasta valkoisia oli 73,2 %, mustia 21,6 %, aasialaisia 2,3 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Asukkaista 6,6 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Pulpiitti

Pulpiitti on hammasytimen tulehdus. Sen taustalla on tavallisesti hoitamaton kariespesäke, jonka kautta mikrobeita pääsee normaalisti steriileille alueille. Pulpiitin syynä voi olla myös hampaan lohkeaminen tai hiushalkeama, hampaan kuluminen tai hampaaseen kohdistunut isku.
Oireet.
Hampaassa saattaa esiintyä sykkivää särkyä, ja purema- ja koputusarkuus on yleistä. Tulehdukseen voi liittyä myös yleisoireita, kuten kuumetta.
Hyperkapnia

Hyperkapnia on lääketieteellinen termi, jolla viitataan veren tavallista suurempaan hiilidioksidipitoisuuteen. Tarkoituksella korotettua veren hiilidioksidipitoisuutta voidaan käyttää osana hoitoa, hyperkapnialla on epäilty olevan perfuusiota ja hapettumista parantava vaikutus.
Adenomyoosi

Adenomyoosi tarkoittaa sairautta, jossa kohdun limakalvon kaltaista rauhaskudosta ilmenee kohdun lihaskerroksessa. Muutokset tapahtuvat sirottuen yleensä kohdun takaseinämässä tai paikallisesti pesäkkeinä. Tätä kerääntymää kutsutaan adenomyoomaksi. Adenomyoosipesäkkeet reagoivat estrogeenille kohdun limakalvon tapaan.
Takypnea

Takypnea on lääketieteellinen termi, joka tarkoittaa tiheää hengitystaajuutta. Ihmisillä tavallinen kliininen hengitystaajuus on 12-20 minuutissa, jossa takypneaksi kutsutaan tätä suurempia löydöksiä. 
Indikaattorina.
Lapsilla hengitystaajuus on merkittävästi korkeampi, joka laskee merkittävästi ensimmäisen kolmen elinvuoden aikana ja sitten tasaisesti noin 18-vuotiaaksi asti. Takypnea on varhainen indikaattori keuhkokuumeelle ja muille keuhkosairauksille lapsilla. Se on myös usein aivovaurion seuraus.
Perikoroniitti

Perikoroniitti on usein viisaudenhampaisiin liittyvä ientulehdus. 
Esiintyminen.
Viisaudenhampaat puhkeavat keskimääräisesti 20 vuoden iässä. Jos viisaudenhammas ei ole täysin puhjennut, voi hammasta ympäröivässä ikenissä ilmetä paikallinen tulehdus, eli perikoroniitti. Se esiintyy lähestulkoon aina nuorilla aikuisilla, joilla viisaudenhampaat puheavat. Se on yleisempää alaleuan viisaudenhampaissa, kuin yläviisaudenhampaissa. 
Perikoroniitin hoidossa voidaan käyttää kloorihekseeniä sisältäviä suuhuuteita.
Linnanmaan paloasema

Linnanmaan paloasema on Oulun Linnanmaalla sijaitseva Pohjois-Pohjanmaan pelastuslaitoksen paloasema, joka otettiin käyttöön 2. syyskuuta 2021. Rakennuksen on suunnitellut Kontukoski Arkkitehdit. Paloaseman valmistumisen jälkeen Raksilassa sijaitseva paloasema purettiin ja sen tilalle rakennettiin pienempi paloasema, joka valmistui kesällä 2023.
Hypertonia

Hypertonia on lääketieteellinen termi, joka viittaa epänormaalin korkeaan paineeseen (mm. verenpaine) tai lisääntyneeseen lihasjännitykseen. 
Hypertonian vastakohta on hypotonia.
Oskari Rajanen

Oskari Rajanen (31. heinäkuuta 1883 Orimattila – 29. marraskuuta 1958 Lahti) oli suomalainen kelloseppä, kauppias, yrittäjä ja koulun- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Rajasen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Ismael Rajanen ja emäntä Amalia Marttala ja puoliso Hilma Suleima Arvela. Rajanen kävi kansakoulun ja alemman käsityöläiskoulun ja harjoitti ammattiopintoja kellosepänliikkeessä Kotkassa 1893–1902 ja Helsingissä 1904–1909. Hän kävi myös Harjun maamieskoulun ja teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja Pohjoismaihin 1920- ja 1930-luvuilla. Rajasella oli kello-, kulta- ja optikka-alan liike Lahdessa 1909–1963, kelloseppäkoulun johtajana hän toimi 1943–1948. Rajanen oli edelläkävijä kelloseppien piirissä varsinkin optisella alalla, kuten silmälasikaupan kehittämisessä. Hänen moniin luottamustehtäviinsä kuului Lahden kaupunginvaltuuston jäsenyys vuodesta 1930. Kauppaneuvoksen arvonimen Rajanen sai 1943 ja samana vuonna hänestä tuli Suomen Kelloseppäliiton kunniajäsen ja -puheenjohtaja. Rajanen oli Suomessa ensimmäinen kelloseppä, jolle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi. Hänet muistetaan myös lahjoittajana ja hyvinvoinnin taloudellisena tukijana.
Bruno Kanto

Bruno Aleksander Kanto, vuoteen 1905 Grönlund (7. lokakuuta 1889 Turku – 30. marraskuuta 1943 Tukholma) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Kannon vanhemmat olivat Karl Oskar Grönlund ja Maria Emilia Lemberg ja puoliso vuodesta 1919 Anne Bruce. Kanto kävi kaksi luokkaa Turun suomalaista klassillista lyseota 1901–1903, kolme luokkaa Turun suomalaista reaalilyseota 1903–1906 ja Turun kauppaopiston 1907–1908. Hän oli Turun Siemenkaupan konttoristi 1908–1910, Hjalmar Suomisen konttoristi Lyypekissä 1911, Kaleva Import &amp; Export -yhtiön konttoristi Hampurissa 1912 ja SOK:n palveluksessa pääkirjeenvaihtaja 1913–1914, Turun konttorin apulaisjohtaja 1914–1917 sekä SOK:n ulkomainen edustaja ja tavaranhankkija Tukholmassa 1917–1918, Kööpenhaminassa 1918–1920 ja Lontoossa ja Haagissa 1919. SOK:n New Yorkin konttorin hoitaja ja Private Bankers Helander &amp; Nektonin johtaja Kanto oli 1921–1923 ja kuljetus- ja vakuutusoston päällikkö Helsingissä 1924–1925. John Barker Oy:n kauppamatkustaja Turussa hän oli 1925–1928, Tampereen Puuvillateollisuus -yhtiön myynti- ja konttoripäällikkö vuodesta 1928 ja apulaisjohtaja 1930–1934, Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus -yhtiön Lapinniemen puuvillatehtaan apulaisjohtaja 1934–1938 ja Tampereen Verkatehdas -yhtiön isännöitsijä 1939–1943 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1940. Kannolla oli myös useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1943. 
Kanto toimi Tampereella Hollannin varakonsulina. Hän oli Tampereen kauppakamarin vuodesta 1933 ja sen työvaliokunnan jäsenenä vuodesta 1934, keskuskauppakamarin jäsenenä sekä Suomen Pankin Tampereen konttorin diskonttokomitean jäsenenä. Kanto toimi myös kotimaisen työn viikon päätoimikunnan puheenjohtajana Tampereella sekä useissa muissakin liike-elämän luottamustehtävissä. Hän oli Tampereen suojeluskunnan kannatusyhdistyksen johtokunnan sekä Oy Ratinanlinnan johtokunnan jäsen.
Eliel Sandbacka

Johan Eliel Sandbacka (18. syyskuuta 1882 Alaveteli – 23. tammikuuta 1943 Kokkola) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Sandbackan vanhemmat olivat nahkuri, maanviljelijä Karl Johan Sandbacka ja Maria Mathilda Pelo ja puoliso vuodesta 1902 Maria Sofia Kronholm. Kauppaneuvos Hugo Sandbacka oli hänen veljensä. Eliel Sandbacka kävi kansakoulun ja Kruunupyyssä kansanopiston ja teki opintomatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hän oli isänsä liikkeen nahkatuotteiden kauppamatkustaja 1898–1905 ja perusti oman liikkeen 1905. Gamlakarleby Exportandelslagin perustajia Sanbacka oli 1906 ja johtaja 1906–1911, Vuota- ja Nahkakomppania -yhtiön perustajaosakas ja yhtiön palveluksessa vuodesta 1911 ja sen toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1917. Kokkolan Panimon toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Sandbacka oli vuodesta 1934. Hän oli myös useiden muiden yhtiöiden perustajia ja toimi niissä johtajana. Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsen Sandbacka oli vuodesta 1917 ja kuului Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen vahvistettuun puoluehallitukseen. Hänellä oli myös useita liike-elämän luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Sandbacka sai 1943.
Talitha Diggs

Talitha Diggs (s. 22. elokuuta 2002) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, viestijuoksun maailmanmestari.
Diggs voitti 400 metrin juoksun NCAA:n mestaruuden sekä sisä- että ulkoradoilla 2022. Hän voitti samana vuonna 400 metrin ulkoratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden. Eugenen MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ja juoksi avausosuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä.
Diggs juoksi 400 metrin sisäratojen Pohjois-Amerikan ennätyksen 50,15 Fayettevillessa helmikuussa 2023. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ja sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä.
Aino Saarinen

Aino Saarinen (s. 1992) on suomalainen tutkija ja dosentti. Hän työskentelee Helsingin yliopistossa yliopistonlehtorina. Saarinen on väitellyt tohtoriksi kolmelta eri tieteenalalta: psykologiasta 2018, lääketieteestä kesällä 2020 ja kasvatustieteestä syksyllä 2020. Väitellessään lääketieteestä 2020 hänestä tuli Suomen nuorin tuplatohtori 27-vuotiaana, edellinen ennätys oli 28-vuotiaana toisen tohtorintutkintonsa suorittaneella Juuso Töylillä. 
Väitöskirjakohu.
Aino Saarisen kasvatustieteen väitöskirja aiheutti mediakohun jo ennen ilmestymistään, kun Helsingin Sanomien toimittaja oli ollut kuuntelemassa Saarisen kolmannen väitöskirjan ohjaajan, professori Liisa Keltikangas-Järvisen esitelmää koulutuksen tasa-arvosta. Keltikangas-Järvinen oli viitannut puheessaan Saarisen tulevaan väitöskirjaan. Saarinen ei olisi halunnut antaa haastattelua keskeneräisestä tutkimuksesta, mutta toimittaja oli ilmoittanut, että juttu tehtäisiin, suostuisi Saarinen haastateltavaksi tai ei. Haastattelu julkaistiin sunnuntaina 18.11.2018, ja siinä kritisoitiin digilaitteiden käyttöä opetuksessa ja ilmiöoppimista. Uutisen mukaan ilmiöoppiminen oli yhteydessä merkittävästi heikompiin oppimistuloksiin, kuten myös digilaitteiden käyttö: mitä enemmän oppimiseen käytettiin digilaitteita, sitä heikompia oppimistulokset olivat kaikilla Pisa-testien osa-alueilla. Uutinen aiheutti paljon keskustelua, muun muassa Opetushallituksen pääjohtaja ihmetteli tuloksia. Saarinen kertoi hämmästyneensä saaneensa palautteen määrästä. 
Tutkimustulokset herättivät uudelleen keskustelua syksyllä 2020, kun väitöskirja valmistui. Evoluutiobiologi Tuomas Aivelo kritisoi väitöskirjan laadunvarmistusprosessin poikkeavuuksia. Aivelon mukaan paljon yhteiskunnallista keskustelua jo ennen julkaisuaan aiheuttanut tutkimus jos mikä olisi ansainnut kunnollisen laadunvarmistuksen. Kasvatustieteen tohtori Antti Moilanen kritisoi Kasvatus-lehdessä julkaistussa kirjoituksessaan väitöskirjan tuloksia. Moilasen mukaan Saarisen käyttämästä aineistosta ei voida tehdä päätelmiä itseohjautuvan oppimisen ja oppimistulosten välisestä yhteydestä. 
Heinäkuussa 2022 Suomen Kuvalehti julkaisi artikkelin Saarisen väitösprosessista. Väitöskirjan johtopäätöksiä oli pidetty yliopiston käytäväpuheissa turhan lennokkaina, tutkimuksen näyttöä moitittu heikoksi ja Pisa-aineistoa liian ongelmallisena oppimistulosten arviointiin. Helsingin yliopiston psykometriikan yliopisto-opettajana työskennellyt Jari Lipsanen ei kuitenkaan löytänyt Saarisen analyyseistä virheitä.
Jere Koistinen

Jere Koistinen on suomalainen indie-elokuvantekijä ja av-alan yrittäjä.
Jere Koistinen tekee av-tuotantoja omistamassaan varkautelaisessa av-alan yrityksessä "Rainy Day Entertainment".
Koistisen ensimmäinen pitkä elokuva "Ensitreffit" sai ensi-illan elokuvateattereissa 3.3.2017. Koistisen toisessa pitkässä elokuvassa "Insite" näyttelee muun muassa Eric Roberts. Elokuvan kuvaukset aloitettiin 2019, ja se tuli ensi-iltaan marraskuussa 2022.
Three Sides of One

Three Sides of One on yhdysvaltalaisen rock-yhtye King's X:n 13:s studioalbumi, joka julkaistiin 2. syyskuuta 2022 Inside Out Musicin ja Sony Musicin kautta. Se on heidän ensimmäinen studioalbuminsa neljääntoista vuoteen, vuoden 2008 "XV":n jälkeen, mikä merkitsee pisintä aikaväliä studioalbumien välillä yhtyeen historiassa. 
Taustaa.
Vaikka "Three Sides of Onen" työstäminen aloitettiin jo vuonna 2010, se eteni hitaasti, koska jokainen yhtyeen jäsen keskittyi omiin soolo- tai sivuprojekteihinsa. Albumin työstämiseen vaikuttivat myös jäsenten terveysongelmat, koska rumpali Jerry Gaskill sai sydänkohtauksen kahdesti ja basisti-laulaja Doug Pinnick sai imusolmuketulehduksen. Vuoteen 2015 mennessä Gaskill ja Pinnick olivat toipuneet terveysongelmistaan. Saman vuoden kesäkuussa Pinnick kertoi Eddie Trunkille, kuinka King’s X oli ”sitoutunut uuteen levyyn”, mutta ei ollut varma, milloin yhtye menee studioon äänittämään sitä.
Elokuussa 2018 Pinnick kertoi King’s X:n virallisesti alkaneen tehdä seuraajaa "XV:lle" ja selitti: ”Meillä oli tapaaminen managerimme kanssa ja sanoimme: ’OK. Se on menoa. Siirry eteenpäin.’ Se on siis seuraava asia. Hänen on selvitettävä sopimus, logistiikka siitä, missä levy tehdään, kuka tuottaa sen, missä me yövymme, miten teemme sen, kuinka harjoittelemme ennen, miten aiomme mennä sinne ja kirjoitta yhdessä, kuinka teemme kappaleita - miten teemme sen. Se on siis seuraava askel. Mutta se valmistuu. Ja se on hyvä asia. Ennen siitä puhuttiin vain vuosia ja vuosia ja vuosia. Nyt meillä on sitoumusta. Saa nähdä kuinka kauan se kestää, mutta odotan.” Saman vuoden lokakuussa ilmoitettiin, että yhtye teki sopimuksen australialaisen riippumattoman levy-yhtiön Golden Robot Recordsin kanssa. Albumi suunniteliin julkaistavaksi Yhdysvalloissa, Australiassa ja Euroopassa joskus vuonna 2019. Seuraavien vuosien aikana albumi kuitenkin kohtasi useita viivästyksiä koronaviruspandemiaan liittyvien valmistusongelmien sekä yhtyeen uuden materiaalin työskentelyn hitauden vuoksi.
Haastattelussa Sonic Perspectivesille lokakuussa 2021 Doug Pinnick kertoi albumin ilmestyvän vuonna 2022. Hän kertoi sen olevan miksattu ja masteroitu analogisilla laitteilla. Musiikillisesti hän kuvaili albumin olevan "King's X:n oma White Album" monipuolisuutensa takia.
Huhtikuussa 2022 kerrottiin, että albumi oli masteroitu, ja kuukautta myöhemmin King’s X oli tehnyt sopimuksen Inside Out/Sony Musicin kanssa ja ilmoitti, että silloin vielä nimeämätön albumi julkaistaan 2. syyskuuta 2022. Yhtye paljasti albumin nimen "Three Sides of One" 24. kesäkuuta 2022 ja sen ensimmäinen single ”Let It Rain” julkaistiin samana päivänä. Toinen single "Give It Up" julkaistiin 27. heinäkuuta ja kolmas "All God's Children" 26. elokuuta.
Shadia

Shadia, oikealta nimeltään Fatima (Fatma) Ahmed Kamal Shaker (8. helmikuuta 1931 Kairo – 28. marraskuuta 2017 Kairo), oli egyptiläinen elokuvanäyttelijä ja laulaja.
Shadia syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Hän opiskeli musiikkia, osallistui laulukilpailuihin ja sai ensimmäisen roolinsa Helmy Raflan elokuvassa "Al-‘agl fi ajaza" (”Mieli lomalla”) vuonna 1947.
Shadia on näytellyt yli sadassa elokuvassa. Hän teki uransa huippuvuosina 1950- ja 1960-luvuilla varsinkin melodraamoja ja komedioita ja sai mainetta laulajana muun muassa Abdel Halim Hafezin rinnalla. Shadia oli yksi egyptiläisen elokuvan suurimmista tähdistä.
Shadian suosituin elokuva lienee Mahmud zu-l-Fiqarin ohjaama melodraama "Al-mar’a al-majhula" (”Tuntematon nainen”, 1959) ja hänen parhaat työnsä Abd al-Wahhabin komediat "Al-zawja raqam 13" (”Vaimo numero 13”, 1962) ja "Mirati mudir ‘am" (”Vaimoni on pääjohtaja”, 1966). Hänen roolinsa heijastivat usein yhteiskunnallisia aiheita ja egyptiläisten naisten muuttuvaa asemaa.
Shadian viimeinen elokuva oli Ashraf Fahmin ohjaama "La tas’alni man ana" (”Älä kysy kuka minä olen”) vuonna 1984. Hän vetäytyi julkisuudesta vuonna 1987. Hänen isänmaallisesta laulustaan "Ya habebty ya Masr" (”Egypti, rakastettuni”) tuli vuoden 2011 kansannousun tunnussävel.
Out of the Silent Planet (albumi)

Out of the Silent Planet on yhdysvaltalaisen rockyhtye King’s X:n vuonna 1988 julkaistu esikoisalbumi. Albumin nimi tulee yhtyeen jäsenten Ty Taborin ja Jerry Gaskillin suosiman kirjailijan CS Lewisin kirjasta. ”Out of the Silent Planet” on myös seuraavan albumin "Gretchen Goes to Nebraska" ensimmäisen kappaleen nimi. Kansikuvassa on Houstonin taivaanranta ja Texasin osavaltion eteläinen ääriviiva.
Albumi sai hyvän vastaanoton monilta sen ajan muusikoilta. Panteran basisti Rex Brown kommentoi hänen ja Dimebag Darrellin saamaa vaikutelmaa albumista: ”Dime soitti minulle ja sanoi: ’Kaveri, oletko kuullut tämän? Oletko nähnyt King’s X:n?’ Me lähdimme pitkälle matkalle, ja meidän on täytynyt kuunnella sitä ensimmäistä levyä ties kuinka monta kertaa, emmekä voineet lopettaa! Tämä oli se ääni, jota Dime ja minä aina etsimme.”
Berylliumsulfaatti

Berylliumsulfaatti (BeSO4) on beryllium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden berylliumyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa berylliumsulfaatti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan kidevedelliset di-, ja tetrahydraatit (BeSO4·2H2O ja BeSO4·4H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Berylliumsulfaatti liukenee hyvin veteen. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa berylliumoksidiksi ja rikkitrioksidiksi. Berylliumsulfaatti on myrkyllistä ja karsinogeenista.
Berylliumsulfaattia valmistetaan berylliumoksidin tai -hydroksidin ja rikkihapon välisellä reaktiolla.
BeO + H2SO4 → BeSO4 + H2O
Be(OH)2 + H2SO4 → BeSO4 + 2 H2O
Berylliumsulfaattia käytetään pääasiassa berylliumoksidin valmistamiseen.
Karjalan lapsia

Karjalan lapsia on Toivo Kärjen (1915–1992) Karjala-aiheisia lauluja sisältävä musiikkialbumi, joka ilmestyi syksyllä 2021. Albumin 12:sta kappaleesta viisi on ensilevytyksiä. Laulusolisteina ovat ylöjärveläinen Mia Leivo ja kyyjärveläinen Raimo Salo, sovitukset on tehnyt ja levytykset johtaa kontiolahtelainen Mika Tarkkonen, joka myös soittaa itse harmonikkaa. Muut muusikot ovat Sakari Tervo viulu, Raine Turunen kitara, Pasi Ryökkynen basso, Jani Leskinen rummut ja perkussiot. Tuottaja on Tmi Tarkkonen Mika, äänitykset on tehty Mika Tarkkosen studiolla Liperissä.  Äänityksestä ja miksauksesta vastaa Mika Tarkkonen, masteroinnista  Jsounds/Juha Saarelainen. Ulkoasun on suunnitellut Jaakko Kärki. Kannen valokuvan on ottanut Benjam Myllyselkä.
Projektin taustaa.
Toivo Kärki oli Karjalan ystävä ja tuntija. Hänen äitinsä suku oli Ilomantsista, ja hän tunsi sinne sydämen vetoa, joka vuosien kuluessa laajeni koskemaan koko Karjalaa niin Suomessa kuin rajan takana. Hän sävelsi Karjala-aiheisia kappaleita lähes koko ammattiuransa ajan, ensimmäisen välirauhan aikana 1940. Erityisen paljon niitä syntyi hänen elämänsä loppupuolella 1970- ja 1980-luvulla. 
Karjalan lapsia -projekti käynnistyi vuonna 2018 Raimo Salon aloitteesta. Aluksi oli tarkoitus rakentaa se Ilomantsin ympärille, mutta pian nähtiin aiheelliseksi ulottaa aihepiiri koko Karjalaan. Kappale-ehdokkaat valitsi Kalervo Kärki, jolla on hallussaan isänsä nuottijäämistö. Kappaleista oli huomattavaa runsaudenpulaa, ja lopulta päädyttiin ratkaisuun, että painopiste on harvinaisuuksissa ja ennenjulkaisemattomissa kappaleissa, pari tunnetumpaa joukossa. Toteuttajiksi olivat luontevasti tarjolla jo Metsän lumo -albumilla kunnostautuneet Mia Leivo, Raimo Salo ja Mika Tarkkonen, kaikilla pitkäaikainen kokemus Toivo Kärjen musiikista.
Toivo V. Narva

Toivo Vihtori Narva, sukunimi aik. "Nordlund" (10. heinäkuuta 1908 Noormarkku – 30. marraskuuta 1990 Loimaa) oli suomalainen päätoimittaja. Hän oli sanomalehtimiehenä yli 40 vuotta.
Jatkosodan aikana Narva palveli TK-miehenä pääasiassa Rukajärven suunnalla. Hän osallistui tammikuussa 1942 Mai Gubaan tehtyyn sissiretkeen ja otti retken aikana valokuvia ja laati retkestä sotaretkikuvauksen.
Oleksa Stefanovych

Oleksa Stefanovych ( Oleksa Koronatovytš Stefanovytš; 5. lokakuuta 1899 Myljatyn, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 4. tammikuuta 1970 Buffalo, New York, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen runoilija. Hän asui Prahassa ja toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa.
Stefanovych valmistui 1919 Žytomyrissa sijainneesta Volynian teknillisestä oppilaitoksesta ja opiskeli sen jälkeen 1922–1928 Prahan yliopistossa. Hän väitteli aiheenaan runoilija Amvrosi Metlynskyi (1932) ja opiskeli sitten Ukrainalaisessa vapaassa yliopistossa 1928–1930.
Stefanovychin tuotantoa ilmestyi ukrainankielisissä aikakausjulkaisuissa Prahassa, Lvivissä ja Tšernivtsissä. Hän julkaisi Prahassa myös useita runokokoelmia. Hän kuului ukrainalaisten runoilijoiden Prahan koulukuntaan mutta ei ollut tyylillisesti sukua koulukunnan muille runoilijoille. Hänen luovuuttaan innoittivat Volynian maisemat, Ukrainan historian hahmot ja traagiset tapahtumat. Hänen tuotantonsa hallitsevia voimia olivat usein erotiikan sävyttämä pakanallisuus ja myöhemmissä runoissa mystiikan sävyttämä kristillisyys. Hänen runokielensä on omaperäistä ja sisältää arkaismeja, neologismeja ja omaperäisiä lauserakenteita. Varhaistuotantoa hallitsevat uusromantiikka ja symbolismi sekä folkloren kuvasto. Myöhemmin kieli muuttuu katkonaiseksi ja täsmälliseksi ja rytmisesti runot katkeavat teräviin laskeviin kadensseihin, jotka tuovat niihin fatalistisia ja apokalyptisiä tunnelmia.
Toisen maailmansodan jälkeen Stefanovych oli jonkin aikaa pakolaisena Saksassa ja asui vuodesta 1949 Yhdysvalloissa Buffalossa. Hän julkaisi jonkin verran runoja emigranttilehdissä. Koottujen teosten postuumi laitos ilmestyi Torontossa 1975 ja sisältää myös aiemmin julkaisematonta tuotantoa.
Oskar Rewell

Oskar Julius Rewell (8. kesäkuuta 1857 Vaasa – 26. toukokuuta 1930 Vaasa) oli suomalainen hovioikeudenneuvos ja bibliofiili.
Oskar Rewellin vanhemmat olivat raatimies Gabriel Rewell ja Amanda Gustava Hällfors. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1874 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1881, filosofian maisteriksi 1882 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1887. Rewell sai varatuomarin arvon 1889.
Rewell oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1890, reistraattorina vuodesta 1893, ylimääräisenä viskaalina vuodesta 1894, notaarina vuodesta 1895, kanneviskaalina vuodesta 1899, asessorina vuodesta 1900 ja viimeksi hovioikeudenneuvoksena 1911–1913. Hänellä oli yksi Suomen suurimpia yksityiskirjastoja. 
Rewell oli mukana perustamassa suomenkielisiä kouluja Vaasaan ja hän kuului Vaasan suomalaisen lyseon ja suomalaisen tyttökoulun johtokuntiin. Viimeksi Rewell oli perustamassa Vaasan suomalaista yhteiskoulua. Rewell oli perustamassa Kansalliskauppa Oy Sampoa ja Vaasan Suomalaista Säästöpankkia ja hän kuului Kansallis-Osake-Pankin Vaasan konttorin valvojiin. Hän oli myös Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Rewell oli käynnistämässä monia suomenkielisiä liikeyrityksiä, avusti taiteilijoita ja tuki suomenkielisiä opiskelijoita.
Oskar Rewell oli naimisissa vuodesta 1891 Sofia (Sonja) Aurora Blåfieldin kanssa. Heidän poikiaan olivat Vaasan hovioikeuden presidentti Eero Rewell ja arkkitehti Viljo Revell.
John Dundas

John Charles "Dogs" Dundas (19. elokuuta 1915 – 28. marraskuuta 1940) oli brittiläinen, Kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjälentäjä. Länsi-Yorkshiressa syntynyt John Dundas sai DFC:n (Distinguished Flying Cross) ansiosoljella, 10 ilmavoittoa saatuaan. John Dundasin veli oli Sir Hugh Dundas. John Dundas saavutti ensimmäiset ilmavoittonsa Dunkerquen taistelussa. Dundas kohosi vänrikistä luutnantiksi, sekä osallistui taisteluun Britanniasta, jossa oli eräs Britannian johtavista hävittäjä-ässistä. Ennen kaatumistaan, luutnantti Dundas saavutti 12 pudotusta. Dundas lensi Supermarine Spitfirellä.
John Dundas kaatui ilmataistelussa marraskuun lopulla 1940, kun hän oli pudottanut ilmataistelussa Helmut Wickin (56 pudotusta), joka menehtyi. Majuri Wickin siipimies, yliluutnantti Rudolf Pflanz pudotti vuorostaan Dundasin joka menehtyi. Dundas oli esiintynyt oman hävittäjälaivueensa johtavana ässänä, ennen kaatumistaan. Dundas taisteli Middle Wallopin lentoyksikössä (609.Sqn). Ltn. "Dogs" Dundasin lopullinen voittosaldo oli: 12 varmennettua, 4 jaettua tuhottua, 2 todennäköistä, 4 vaurioitettua sekä 1 jaettua vaurioitettua viholliskonetta.
Josef Miklós

Josef Miklós (1901 – 1990) oli unkarilaissyntyinen Suomessa ja myöhemmin Ruotsissa asunut taidemaalari.
Transsilvaniasta kotoisin ollut Miklós opiskeli Budapestin taidekorkeakoulussa 1925 ja Pariisissa Académie Julianissa 1929–1930. Hän oli myös stipendiaattina Accademia Ungheresessa Roomassa. Miklós asui Suomessa vuosina 1931–1944 ja hän piti oman näyttelyn Salon Strindbergi8ssä 1937 sekä Budapestissa Salon Mübaratissa. Suomessa hän asui talvet Helsingissä ja retkeili kesäisin maalausmatkoilla Saimaalla, Raja-Karjalassa, Suomussalmella ja Paanajärvellä. Miklós osallistui kuudella työllä Venetsian biennaaleen vuonna 1940. Hän siirtyi vuonna 1944 Ruotsiin ja haki sieltä turvapaikkaa. Ruotsissa hänellä oli näyttelyitä muun muassa Galleri S:t Göranissa ja Drakenissa Tukholmassa vuonna 1977. Ruotsissa Miklós teki muun muassa 15 neliömetrin kokoisen öljytemperaseinämaalauksen Spångan siunauskappeliin ja 9 neliömetrin mosaiikkityön Färentunan kunnantalolle. Suomessa Miklósin töihin kuului ravintola Hungarian seinäfreskot Helsingissä. Hänen teoksiaan on Unkarin kansallisgalleriassa Budapestissa.
Joel Walldén

Joel Svante Walldén (25. tammikuuta 1894 Tampere – 25. tammikuuta 1972 Tampere) oli suomalainen eversti.
Joel Walldénin vanhemmat olivat kauppias Wilhelm Walldén ja Ida Sofia Palander. Hän pääsi ylioppilaaksi ja kävi kauppaopiston. Walldén kävi Viipurin upseerikoulun 1918 ja kadettikoulun 1919–1921. Hän opiskeli Ranskassa St. Cyrin École Spéciale Militairessa 1922–1923 ja Pariisin École Supérieure de Guerressa 1923–1925.
Walldén oli ylipäällikön esikunnan toimistoupseerina 1919, Keski-Suomen rykmentin nuorempana upseerina 1920–1921, yleisesikunnan toimistoupseerina 1921–1922 sekä puolustusministeriössä nuorempana toimistoupseerina 1927–1929 ja toimistopäällikön viransijaisena 1929–1933. Hän oli sitten Huoltopataljoona 2:n komentajana 1933–1936, Espanjan sisällissodan aikana 1937–1938 kansainvälisen valvontakomission rajavalvontaupseerina Ranskan ja Espanjan rajalla Pyrenneillä ja sen jälkeen Jääkäripataljoona 2:n komentajana 1938–1940. Talvisodan aikana Walldén oli Kannaksella ja jatkosodan aikana hän oli 1941–1944 rykmentin ja prikaatin komentajana Uhtuan suunnalla ja myöhemmin päämajan tiedustelujaoston apulaispäällikkönä. 
Walldénista tuli vänrikki 1919, luutnantti 1921, kapteeni 1925, majuri 1927, everstiluutnantti 1931 ja eversti 1941.
Sotien jälkeen Walldén oli pääesikunnan ulkomaaosaston päällikkönä 1945-1947, JR 4:n komentajana 1947-1952 ja 4. prikaatin komentajana vuodesta 1952.
Joel Walldén oli naimisissa vuodesta 1945 Leila Hortense Rödlinin kanssa.
Diggs

Diggs on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:
Chambersin piirikunta (Texas)

Chambersin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 46 571 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Anahuacin kaupunki, ja piirikunnan suurin kunta on Mont Belvieu. Piirikunta on perustettu vuonna 1858.
Väestö.
Vuonna 2020 Chambersin piirikunnan 46 571 asukkaasta valkoisia oli 87,4 %, mustia 8,4 %, aasialaisia 1,5 % ja alkuperäisasukkaita 1,1 %. Asukkaista 17,5 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Poul Nyrup Rasmussenin III hallitus

Poul Nyrup Rasmussenin III hallitus oli Tanskan hallitus vuosina 1996–1998. Siihen kuuluivat Sosiaalidemokraatit ja Radikaali Venstre.
Ministerit.
Pääministeri
Talousministeri ja pohjoismaisen yhteistyön ministeri
Valtiovarainministeri
Ulkoministeri
Liikenneministeri
Ympäristö- ja energiaministeri
Opetus- ja kirkkoministeri
Kehitysapuministeri
Sisäministeri
Terveysministeri
Työministeri
Puolustusministeri
Tutkimusministeri
Elinkeinoministeri
Sosiaaliministeri
Asuntoministeri
Oikeusministeri
Elintarvikeministeri
Veroministeri
Kulttuuriministeri
Zelenivka

Zelenivka (, ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Hersonin alueen H’ersonin piirissä. Zelenivka sijaitsee noin 8 kilometriä aluekeskus H’ersonista pohjoiseen.
Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 5 736 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 asukkaita oli 5 706 ja he olivat etniseltä taustaltaan pääosin ukrainalaisia tai venäläisiä.
Zelenivka sai kaupunkityyppisen taajaman aseman 1967.
Venäjän asevoimat miehitti Zelenivkan taajaman maaliskuussa 2022 osana Venäjän hyökkäyssotaa Ukrainassa.
Calhounin piirikunta (Texas)

Calhounin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 20 106 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Port Lavacan kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1846.
Väestö.
Vuonna 2020 Calhounin piirikunnan 20 106 asukkaasta valkoisia oli 88,9 %, aasialaisia 5,4 %, mustia 3,2 % ja alkuperäisasukkaita 1,0 %. Asukkaista 30,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 12,8 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Matagordan piirikunta

Matagordan piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 36 255 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Bay Cityn kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1836.
Väestö.
Vuonna 2020 Matagordan piirikunnan 36 255 asukkaasta valkoisia oli 83,8 %, mustia 10,9 %, aasialaisia 1,9 % ja alkuperäisasukkaita 1,4 %. Asukkaista 30,0 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 10,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Jeffersonin piirikunta (Texas)

Jeffersonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 256 526 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Beaumontin kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1837.
Väestö.
Vuonna 2020 Jeffersonin piirikunnan 256 526 asukkaasta valkoisia oli 58,6 %, mustia 34,4 %, aasialaisia 4,0 % ja alkuperäisasukkaita 1,1 %. Asukkaista 22,3 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 12,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kissansilmäilmiö

Kissansilmäilmiö on optinen heijastuma, jota esiintyy monissa koru- ja jalokivissä. Ilmiöllä viitataan tapauksiin, jolloin kiviin ilmestyy kuitumaisia kiteitä, sulkeumia tai huokosia, jotka muun muassa hiotussa kivessä näkyvät kissan pupillia muistuttavina juovina. Kissansilmäilmiötä esiintyy etenkin, kun kivi hiotaan pyöreään muotoon. Erityisen tyypillistä kissansilmäilmiö on esimerkiksi tiikerinsilmälle ja krysoberyllille. 
Tähti-ilmiöllä kuvataan samantapaisia kiviä, joissa yksittäisen tai yhdensuuntaisten juovien sijaan kiveen muodostuu tähteä muistuttava monisakarainen kuvio.
Orleansin piirikunta (Louisiana)

Orleansin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 383 997 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on New Orleansn kaupunki, joka on myös piirikunnan ainoa kunta. Piirikunnan ja New Orleansin hallinnot on yhdistetty, ja piirikunta onkin ns. yhdistetty kaupunki-piirikunta (). Piirikunta on perustettu vuonna 1807.
Väestö.
Vuonna 2020 Orleansin piirikunnan 383 997 asukkaasta mustia oli 59,5 %, valkoisia 35,4 %, aasialaisia 3,0 % ja alkuperäisasukkaita 0,4 %. Asukkaista 8,6 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Baqi Urmançe

Baqi İdris ulı Urmançe ("Ğabdelbaqi Urmançiev", , ; 23. helmikuuta 1897 - 6. elokuuta 1990) oli palkittu tataarilainen maalaaja, kuvanveistäjä, graafikko ja pedagogi.
Holodiscus microphyllus

Holodiscus microphyllus on ruusukasvien heimoon ja nukka-angervojen sukuun kuuluva kasvilaji. Se on matala, yleensä alle metrin korkuiseksi jäävä kesävihanta pensas, jolla on vuorottaiset, yksinkertaiset, vastapuikeat, korkeintaan kahden senttimetrin mittaiset lehdet. Valkoiset, 3–4 millimetrin levyiset kukat kasvavat kapeissa 10–50 kukan huiskiloissa. Hedelmä on pieni, kuiva pähkylä. Kasvupaikkavaatimukset ovat kivisessä ja kuivassa maaperässä täydestä auringosta puolivarjoon.
Toisinaan tätä pidetään nukka-angervona, josta se erotetaan muunnoksena "Holodiscus discolor" var. "microphyllus" .
Kargu

Kargu () on Turkin valtion omistaman puolustusalan yhtiö STM kehittämä dronen, joka esiteltiin vuonna 2017. Se pystyy löytämään maalinsa ja ohjautumaan siihen itsenäisesti. Laitetta ohjaa syväoppiva algoritmi ja sen sensoreissa on kasvojentunnistusjärjestelmä.
Turkin erikoisjoukot ovat käyttäneet ihmisen kauko-ohjaamia Kargu-droneja hyökkäyksessään Syyriaan lokakuussa 2019. Turkin ensimmäinen vakinainen Kargu-yksikkö on toimintavalmis vuoden 2020 alkupuolella. Yksikössä on 30 Kargu-nelikopteria, ja laitteita voidaan käyttää niin sanottuna parviaseena: aseistettujen lentolaitteiden joukkona. Itsenäisesti toimiva Kargu-kopteri paikantaa kohteen itse tai yhdessä parven muiden dronien kanssa, ohjautuu kohteeseen ja laukaisee kuljettamansa taistelukärjen. Droneen voidaan ladata eri tyyppisiä räjähdyspanoksia tai ammuksia, maalista ja tehtävästä riippuen. Hyökkäysparvessa dronet ovat jatkuvassa yhteydessä toisiinsa. Jos yksi aseistettu drone tuhoutuu tai menee epäkuntoon, toinen voi ottaa sen tehtävät. Yhdessä toimien droneparvi voi kyetä tuhoamaan jopa sota-aluksia, tukikohtia ja ilmapuolustusjärjestelmiä. Niiden kantama on 15 kilometriä, ja ne voivat pysytellä ilmassa 30 minuuttia räjähtein ladattuina.
Dušan

Dušan on slaavilainen etunimi, muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kisses of Fire

Kisses of Fire on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päälaulajana on Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen kuudennen studioalbumin "Voulez-Vous" päätösraitana ja singlen ”Does Your Mother Know” b-puolena.
”Kisses of Fire” -kappaleen levyttäminen aloitettiin Tukholmassa 7. helmikuuta 1979 työnimenään ”Tidernas blåsning”. Se oli kirjoitettu Bahamalla. Kirjassa "Abba – Uncensored on the Record" mainitaan, että ”Kisses of Fire” on tyypillisempi Abba-teos kuin ”Does Your Mother Know”. Aikalaiskriitikot pitivät kappaleen sanoitusta intohimoisen seksin kuvailussaan rohkeana, etenkin kun suuri osa Abban yleisöstä oli esiteini-ikäisiä.
Panos Mouzourakis esittää kappaleen musikaalissa "".
Reisivaltimo

Reisivaltimo "(a.femoralis)" on ihmisellä alaraajan suurin valtimo, joka kuljettaa verta kehon alaosaan. Sen lähde on suoliluuvaltimo. Reisivaltimo haarautuu viideksi muuksi verisuoneksi ja jatkuu itse eteenpäin polvitaivevaltimona.
Kliininen merkitys.
Reisivaltimon kautta voidaan viedä katetri, jonka päässä olevan pienen laajennettavan pallon avulla tehdään sepelvaltimon pallolaajennuksia.
Lovers (Live a Little Longer)

Lovers (Live a Little Longer) on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen kuudennella studioalbumilla "Voulez-Vous". Sen aiheena on tutkimus, jonka mukaan rakkaus lisää elinikää, aikakauslehdessä tutkimus oli otsikoitu "Lovers Live Longer".
"Loversin" levyttäminen aloitettiin kesäkuussa 1978 työnimenään "Horn Per". Kirjassa "Abba - Uncensored on the Record" laulua kuvaillaan hieman ylivirittyneeksi, mutta seksikkääksi, ja siinä on myös teatraalisia elementtejä.
"Loversin" intro kestää 23 sekuntia. Intro on samantyyppinen kuin kappaleessa "As Good as New", mutta jazzahtavampi.
"Loversista" on tehty muutama cover, kuten hollanninkielinen "Weet wel wat je doet".
One Man, One Woman

One Man, One Woman on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1977. Sen kirjoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin Abban viidennellä studioalbumilla "The Album".
"One Man, One Woman" -kappaleen levyttäminen aloitettiin heinäkuussa 1977 työnimellä "Sjömansvisa". Kappale on balladi, joka kertoo vaikeaan tilanteeseen ajautuneesta parisuhteesta, joka on kuitenkin korjattavissa.
"One Man, One Woman" on versioitu varsin usein. Siitä on tehty muun muassa ranskankielinen versio "Un homme, une femme" (1978) ja hollanninkielinen "Een man" (1985).