tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Florida A&amp;M University

Florida Agricultural and Mechanical University (FAMU), yleisesti Florida A&amp;M, on julkinen yliopisto Yhdysvaltain Floridassa. Sen pääkampus sijaitsee Floridan pääkaupungissa Tallahasseessa, ja pääkampuksen lisäksi sillä on kampukset Orlandon ja Crestviewin kaupungeissa. Florida A&amp;M on perinteisesti ollut etenkin afroamerikkalaisten oppilaitos. Se perustettiin vuonna 1887 nimellä "State Normal College for Colored Students". Yliopiston aseman se sai vuonna 1953.
Rehtorit.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Florida A&amp;M:n rehtoreina:
Tiedekunnat, laitokset ja tutkinnot.
Florida A&amp;M:ssä voi suorittaa kandidaatintutkinnon ("Bachelor's degree") 54 eri aineessa, maisterintutkinnon ("Master's degree") 29 eri aineessa ja tohtorintutkinnon 12 eri aineessa. Lisäksi voi suorittaa "professional degreen" kolmessa aineessa.
Yliopistolla on 14 tiedekuntaa ja laitosta, jotka ovat:
Mobiilitukiasema

Mobiilitukiasema tarkoittaa puhelimen Internet-yhteyden jakamista muiden liitettyjen tietokoneiden kanssa. Yhdistäminen voi tapahtua langattoman lähiverkon (Wi-Fi) tai Bluetoothin kautta tai fyysisesti kaapelilla, esimerkiksi USB:n kautta.
Barbados kesäolympialaisissa 2024

Barbados osallistuu kesäolympialaisiin 2024 Pariisissa. Maata edustaa neljä urheilijaa kolmessa eri urheilumuodossa. Joukkueen lippua avajaisissa kantoivat pikajuoksija Sada Williams ja uimari Jack Kirby.
Joukkue.
Triathlon.
Barbados sai triathloniin yhden maapaikan.
Uinti.
Barbados sai uintiin yhden maapaikan.
Yleisurheilu.
Barbados sai yleisurheiluun kaksi maapaikkaa.
Belize kesäolympialaisissa 2024

Belize osallistuu kesäolympialaisiin 2024 Pariisissa. Maata edustaa vain yksi urheilija, pikajuoksija Shaun Gill, jolle olympialaiset ovat uran toiset.
Joukkue.
Yleisurheilu.
Belize sai yleisurheiluun yhden maapaikan.
Bligny (Aube)

Bligny on kunta Ranskassa Auben departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Landionjoen varrella, noin 14 kilometriä Bar-sur-Auben kaupungista lounaaseen.
Kunnassa on kaksi linnaa sekä vanha lasitehdas, joka oli toiminnassa vuosina 1778-1875. Saint-Symphorien kirkko on kokonaan rakennettu 1700-luvun lopussa. Kirkko on ulkoapäin vaatimattoman näköinen, mutta sen 1800-luvulla tehty sisustus on näyttävä.
Toinen kunnan linnoista, Château de Bligny, on rakennettu vuonna 1773 feodaalisen linnan raunioiden päälle. Keskiaikaisesta Ludvig XIII:n tyylisestä linnasta on nykyään jäljellä vain etuovi, jossa on hienoksi veistetyt rypäle- ja viiniköynnösaiheet. Siipi ja torni lisättiin 1800-luvulla. Linna toimii tällä hetkellä samppanjatalona.
Emmi Valtonen

Emmi Ilona Valtonen (s. 5. helmikuuta 2003 Turku) on suomalainen seitsenottelija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajansa on Nadja Casadei.
Hän voitti vuoden 2024 Kalevan kisoissa Suomen mestaruuden ennätyspisteillään 5426. Lisäksi hän oli vuoden 2023 Kalevan kisoissa kolmas. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut viisiottelussa hopeaa 2024 ja pronssia 2025. 22-vuotiaiden viisiottelussa Valtonen on voittanut hallimestaruuden kahdesti. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 000 metrin viestissä pronssia 2023.
Hän on pelannut aikaisemmin myös koripalloa. Hänet palkittiin vuonna 2019 vuoden koululiikkujana.
Lakiakangas

Lakiakangas voi viitata seuraaviin asiohin:
Vestfossen

Vestfossen on taajama Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,3 neliökilometriä ja asukasluku 3 216 vuonna 2023. Vestfossen sijaitsee samannimisen kosken luona, ja siellä on aikaisemmin ollut paperiteollisuutta. Nykyisinkin kosken avulla tuotetaan sähköä.
Ormåsen

Ormåsen on taajama Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 1 996 vuonna 2023. Ormåsenin lähellä sijaitsee entinen kuparikaivos.
Skotselv

Skotselv on taajama pääosin Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 752 vuonna 2023. Pieni osa taajamasta ulottuu Modumiin, jonka puolella asuu noin 0,5 prosenttia Skotselvin asukkaista. Skotselvissä on ollut aikaisemmin muun muassa sahalaitos, rautatehdas ja selluloosateollisuutta.
Darbu

Darbu on taajama Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 652 vuonna 2023.
Fiskumin vanha kirkko

Fiskumin vanha kirkko () on Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta.
Haugin kirkko (Øvre Eiker)

Haugin kirkko () on Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Haugin kirkko

Haugin kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Bakken kirkko (Øvre Eiker)

Bakken kirkko () on Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1883.
Fiskumin kirkko

Fiskumin kirkko () on Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
Vestfossenin kirkko

Vetsfossenin kirkko () on Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 2010.
Martinius Stenshorne

Martinius Stenshorne (s. 2. helmikuuta 2006 Hokksund) on norjalainen autourheilija. Hän aloitti kartingin parissa noin nelivuotiaana ja kilpaili Formula 4 -luokassa vuonna 2022, ensin Arabiemiraattien ja sitten Italian sarjassa. Jälkimmäisessä hän sijoittui mestaruustaistossa seitsemänneksi saavuttaen kaksi kolmossijaa. Vuonna 2023 hän kilpaili Formula Regional European Championship -sarjassa, jossa hän voitti useita kilpailuja ja johti pitkään pistetaulukkoa. Vuonna 2024 hän siirtyy Formula 3 -luokkaan Hitech Racing -tallin kuljettajaksi. Häntä pidetään yhtenä Norjan lupaavimmista nuorista formulakuljettajista. Stenshorne valittiin vuonna 2024 McLarenin kuljettajakoulutusohjelmaan.
Johannes Nefastos

Johannes Nefastos (oikealta nimeltään "Johannes Laine") on suomalainen satanisti, uskontotieteilijä, laulujen sanoittaja ja esoteerinen kirjailija. Häntä on tiedotusvälineissä kuvailtu maan tunnetuimmaksi satanistiksi, satanismin suomalaisiksi kasvoiksi ja jopa "valtakunnansatanistiksi".
Nefastos kiinnostui satanismista vuosituhannen vaihteessa. Hän on kertonut Saatanaa kohtaan tuntemansa mielenkiinnon nousseen pahan ongelman herättämistä kysymyksistä. Nefastos toimi aikoinaan teosofisessa liikkeessä, mutta suhtautui kielteisesti muun muassa teosofian uskomukseen seksuaalisuuden vaikutuksesta ihmisen henkistä kehitystä estävänä tekijänä. Nefastos ehdotti teosofisen liikkeen sisälle satanismiin erikoistuneen loosin perustamista, mutta tähän ei suostuttu. Nefastoksen lähdettyä teosofisesta liikkeestä perustettiin vuonna 2006 satanistinen Azazelin Tähti -järjestö. Helena Blavatskyn ajattelun vaikutus pysyi kuitenkin vahvana Nefastoksen maailmankuvassa.
Nefastos on toiminut myös black metal -musiikin parissa ja kirjoittanut sanoituksia lukuisille yhtyeille. Näiden joukossa ovat olleet Baptism, Saturnian Mist ja Kyy.
Näkemyksiä.
Nefastos pitää Saatanaa syvällisen viisauden edustajana ja hylkää perinteiset kristilliset käsitykset Saatanasta absoluuttisen pahuuden ilmentymänä. Hänen mukaansa elämä on pyhä ja rituaalinen.
Nefastos pitää Jeesusta suurena kapinallisena ja näin tavallaan satanistisena hahmona, joka käsitti Jumalan totutusta poikenneella tavalla. Nuorena häneen teki vaikutuksen Vuorisaarna. Keskeinen satanistinen hahmo Nefastokselle on Azazel. Nefastos suhtautuu kriittisesti ajatukseen puhtaasti hyväksi väitetystä Jumalasta, jonka ei katsota olevan vastuussa maailman pahuudesta. Nefastos katsoo Azazelin Tähti -liikkeen aatteellisen pohjan olevan rakkaudellisuudessa ja totuudellisuudessa. Hän on kritisoinut tiedotusvälineitä ja järjestäytynyttä uskontoa huonon maineen luomisesta satanismille vailla todellisuuspohjaa.
Nefastos on usein viitannut Raamattuun ja kristinuskon symboliikkaan, joita hän sanojensa mukaan tulkitsee totutusta poikkeavasta näkökulmasta. Hänen rituaaleihinsa kuuluvat rukoukset alttarilla ja henkiset harjoitteet. Nefastos kannattaa ihmisistä itsestään kumpuavaa sisäistä muutosta, joka hänen mukaansa voisi tehdä maailmasta "merkityksellisemmän, kauniimman ja pyhemmän" paikan. Saatanan aseman korostamista Jumalan sijaan Nefastos on perustellut sillä käsityksellään, ettei Jumala ole pystynyt hoitamaan maailman ongelmia kuntoon.
Kirjat ja käsittely julkisuudessa.
Nefastoksen kirjoituksia on julkaistu runsaasti Viides Askel -pienkustantamon kautta. Kirjoissaan Nefastos on käsitellyt okkultismia ja magiaa. Vuodelta 2012 on hänen kirjansa "Fosforos", joka on tutkielma Saatanan olemuksesta ja okkultismin filosofiasta.
Nefastos esiintyi Sami Kettusen black metal -kulttuuria dokumentoivassa elokuvassa "Loputon Gehennan liekki" (2011). Hän on tehnyt esiintymisiä myös muun muassa Arman Alizadin ja Perttu Häkkisen ohjelmissa.
John B. Kendrick

John Benjamin Kendrick (6. syyskuuta 1857 – 3. marraskuuta 1933) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja karjankasvattaja, joka toimi Wyomingin kuvernöörinä vuosina 1915–1917 ja senaattorina vuodesta 1917 aina kuolemaansa vuonna 1933 asti.
Unto Others

Unto Others on Yhdysvaltojen Portlandista kotoisin oleva vuonna 2017 perustettu rock-yhtye, jonka laulaja-kitaristi Gabriel Franco perusti edellisen yhtyeensä hajottua. Yhtyeen nimi oli alun perin Idle Hands ("suom." Toimettomat Kädet) joka jouduttiin kuitenkin vaihtamaan vuonna 2020 saman nimen ollessa tavaramerkki jo vuodesta 2014. Yhtyeen tyyli on sekoitus heavy metalia, goottirockia, new wavea sekä post-punkia. Yhtyeeseen kuuluu laulaja-kitaristi Gabriel Francon lisäksi kitaristi Sebastian Silva, basisti Brandon Hill sekä rumpali Colin Vranizan. Vaikka monesti yhtyeen suurimman vaikuttajan luullaan olevan yhdysvaltalainen goottimetallin kulmakivi Type O Negative niin näin ei kuitenkaan ole. Gabriel Franco on nimennyt heidän suurimmiksi vaikuttajiksi mm. Journeyn, Iron Maidenin, Cradle of Filthin, Scorpionsin, Blink-182:n ja Rushin. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "It Doesn't Really Matter", "Can You Hear the Rain", "Give Me To the Night", "Nightfall" ja "Heroin".
Yhtye on julkaissut kolme albumia. Vuonna 2019 julkaistu "Mana", vuonna 2021 julkaistu "Strength", sekä viimeisin vuonna 2025 julkaistu "Never, Neverland". Näiden lisäksi yhtye on julkaissut viisi EP:tä, sekä yhdeksän singleä. Kolmannen levyn on tuottanut Tom Dalgety (mm. Ghost ja The Cult). Uudella levyllä kuullaan aiemmilta levyiltä poiketen basisti Brandon Hillin taustalauluja sekä yhtyeen muiden jäsenten kirjoittamia tekstejä. Aiemmin sanoitukset on hoitanut yhtyeen laulaja-kitaristi Gabriel Franco. Hän kuitenkin kertoi haastattelussa palaneensa loppuun kahden ensimmäisen albumin jälkeen ja halunneensa antaa muillekin yhtyeen jäsenille mahdollisuuden vaikuttaa kappaleiden rakenteisiin sekä sanoituksiin, ja lopputulos on Francon mukaan ""parasta mitä olemme koskaan tehneet"".
Unto Othersia on kuvailtu yhtyeiden kuten Type O Negative ja The Sisters of Mercy seuraajaksi.
Unto Others on esiintynyt Suomessa kolme kertaa. Vuonna 2022 Helsingin jäähallissa yhdessä Arch Enemyn, Behemothin ja Carcassin kanssa, Tampereen Olympia-korttelissa 10. helmikuuta 2025 ja Helsingin Kulttuuritehdas Korjaamolla 11. helmikuuta 2025 yhdessä Green Lungin ja Satan's Satyrsin kanssa.
Tuure Himanka

Tuure-Erkki Himanka (15. helmikuuta 1942 Kokkola – 9. syyskuuta 2023 Kuopio) oli suomalainen näyttelijä, joka teki pitkän uran Kuopion kaupunginteatterissa ja näytteli sitä ennen ainakin Oulun kaupunginteatterissa ja Varkauden Teatterissa. 
Himanka opiskeli Teatterikoulussa 1960-luvun puolivälissä. Hän oli syksyllä 1965 mukana Suomen Kansallisteatterin produktiossa "Jean Paul Marat'n vainoaminen ja murha Charentonin mielisairaalan potilaiden näyttelijäryhmän esittämänä herra de Saden johdolla".
Kuopion kaupunginteatterissa Himanka oli mukana muun muassa vuoden 1978 kevätkauden 75-vuotisjuhlanäytännössä, Minna Canthin "Työmiehen vaimossa", sekä syksyllä 1987 ensi-iltansa saaneessa 400-luvun taitteen intialaisen runoilijan Kālidāsan näytelmässä "Sakuntala", jonka ohjasi Maya Tångeberg-Grischin. Himangan myöhäisvuosien rooleja Kuopiossa olivat muun muassa "Kullervon" isä Kalervo (2002), "Kirsikkapuiston" Boris Borisovits Simeonov-Pistsik (2003) ja "Niskavuoren Hetan" rovasti (2005). Hän esiintyy myös Yleisradion 1960-luvun loppupuolen kuunnelmasarjassa "Tuntematon sotilas".
Himanka esiintyi television draamasarjassa "Oman onnensa seppä" (MTV 1978) ja Pekka Parikan minisarjan "Suomalaisia tunnustuksia" (MTV 1982) aloitusjaksossa. Hän näytteli pääosaa tv-elokuvassa "Paratiisin kahleissa" (1989), toista pääosaa ydinvoimaonnettomuudesta kertovassa mustassa televisiokomediassa "Kenttähartaus" (Yle TV2 1982) ja metsänhoitaja Tapio Huuskosta Ere Kokkosen elokuvassa "Elämä lyhyt, Rytkönen pitkä" (1996).
Adnan Dibrani

Adnan Dibrani (s. 12. helmikuuta 1985 Mitrovice, Jugoslavia) on ruotsalainen poliitikko. Dibrani edustaa Ruotsin sosiaalidemokraattista työväenpuoluetta. Dibrani on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Sofie Eriksson

Sofie Eriksson (s. 13. joulukuuta 1992 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen poliitikko. Eriksson edustaa Ruotsin sosiaalidemokraattista työväenpuoluetta. Eriksson on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Alice Teodorescu Måwe

Alice Teodorescu Måwe (s. 2. toukokuuta 1984 Bukarest, Romania) on ruotsalainen poliitikko. Teodorescu Måwe edustaa kristillisdemokraatteja. Teodorescu Måwe on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Sigfrid Friis

Sigfrid Friis (s. 20. lokakuuta 1994 Hillerød, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Friis edustaa Radikaali Venstre-puoluetta. Friis on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Rasmus Nordqvist

Rasmus Nordqvist (s. 18. heinäkuuta 1975 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Nordqvist edustaa sosialistista kansanpuoluetta. Nordqvist on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Kristoffer Storm

Kristoffer Storm (s. 26. tammikuuta 1989 Hillerød, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Storm edustaa Tanskademokraatit-puoluetta. Storm on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Per Clausen

Per Clausen (s. 20. helmikuuta 1955 Kongsvinger, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Clausen edustaa Yhtenäisyyslistaa. Clausen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa vasemmistoryhmää.
Peter Kofod

Peter Kofod (s. 27. helmikuuta 1990 Bornholm, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Kofod edustaa Tanskan kansanpuoluetta. Kofod on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2019–2022. Hän edusti Euroopan parlamentissa Identiteetti ja demokratia -ryhmää.
Jens Rohde

Jens Rohde (s. 18. huhtikuuta 1970 Holstebro, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Rohde edustaa Radikaali Venstre-puoluetta. Rohde on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2009–2019. Hän edusti Euroopan parlamentissa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Anne Elisabet Jensen

Anne Elisabet Jensen (s. 17. elokuuta 1951 Kalundborg, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Jensen edustaa Venstre-puoluetta. Jensen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2014. Hän edusti Euroopan parlamentissa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Karin Riis-Jørgensen

Karin Riis-Jørgensen (s. 7. marraskuuta 1952 Odense, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Riis-Jørgensen edustaa Venstre-puoluetta. Riis-Jørgensen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1994–2009. Hän edusti Euroopan parlamentissa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Niels Busk

Niels Busk (s. 2. elokuuta 1942 Vadum, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Busk edustaa Venstre-puoluetta. Busk on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2009. Hän edusti Euroopan parlamentissa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Baroville

Baroville on kunta Ranskassa Auben departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin viisi kilometriä Bar-sur-Auben kaupungista lounaaseen.
Barovillen kirkko on omistettu Saint-Étiennelle, ja sen alkuperä juontaa juurensa 1100-luvulle. Kirkon viisisivuinen apsis on peräiin tältä ajalta. Sen jälleenrakennus 1700-luvulla antoi rakennukselle nykyisen suorakaiteisen muodon.
Baroville kuuluu samppanjan tuotantoalueeseen. Siellä toimii useita samppanjataloja, kuten vuodesta 1910 lähtien toiminut Jean Mallet Champagne.
Ole Sørensen

Ole Sørensen (s. 16. lokakuuta 1968 Rudkøbing, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Sørensen edustaa Venstre-puoluetta. Sørensen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2001–2004. Hän edusti Euroopan parlamentissa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Ole Andreasen

Ole Andreasen (s. 30. heinäkuuta 1939 Frederiksberg, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Andreasen edustaa Venstre-puoluetta. Andreasen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2004. Hän edusti Euroopan parlamentissa Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Ole Christensen

Ole Christensen (s. 7. toukokuuta 1955 Pandrup, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Christensen edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta. Christensen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2019. Hän edusti Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Britta Thomsen

Britta Thomsen (s. 23. tammikuuta 1954 Aalborg, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Thomsen edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta. Thomsen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2004–2014. Hän edusti Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Claus Larsen-Jensen

Claus Larsen-Jensen (s. 9. toukokuuta 1953 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Larsen-Jensen edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta. Larsen-Jensen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2013–2014. Hän edusti Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Niels Sindal

Niels Sindal (s. 29. huhtikuuta 1950 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Sindal edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta. Sindal on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1994–1999. Hän edusti Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Kirsten Jensen

Kirsten Jensen (s. 11. maaliskuuta 1961 Esbønderup, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Jensen edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta. Jensen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1989–1999. Hän edusti Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Armas Sikanen

Armas Eemil Sikanen (22. heinäkuuta 1894 – 23. tammikuuta 1968) oli suomalainen kauppias ja kestävyysuimari.
37-vuotias savonlinnalainen kauppias Armas Sikanen ui 28. heinäkuuta 1931 Punkasalmelta Savonlinnaan 44–45 kilometrin pituisen matkan ajassa 20 tuntia 15 minuuttia. Hän lähti Punkasalmelta kello 1 aikaan yöllä ja oli perillä Savonlinnan satamassa kello 21.15 illalla. Matkalla Sikasta seurasi veneellä kolme miestä, jotka aina välillä antoivat hänelle lämmintä kananmunilla suurustettua lihalientä ja teetä. Matkan aikana Sikaselle tuottivat vaikeuksia salmien kylmät virtapaikat, joissa vesi oli noin 3 astetta kylmempää kuin muualla. Sikanen oli uintia varten voidellut ruumiinsa vaseliinin ja autoöljyn seoksella. Hän käytti kilometriä kohden keskimäärin 27 minuuttia. Sikanen löi Matti Hämäläisen 1927 tekemän pituusuintiennätyksen kun tämä ui Laatokalla Valamosta Sortavalaan 40–42 kilometrin matkan ajassa 26 tuntia 20 minuuttia. Sikanen oli kesällä 1930 yrittänyt uida Punkasalmelta Savonlinnaan mutta hän joutui silloin keskeyttämään uituaan 31 kilometriä. Sikanen oli aiemminkin nuorempana tehnyt pidempiä uintimatkoja uiden 10–15 kilometrin matkoja.
Sikanen yritti 31. heinäkuuta 1932 uida Suomenlahden yli Virosta Suomeen, mutta hän joutui silloin keskeyttämään uintinsa kovan merenkäynnin vuoksi uituaan seitsemässä ja puolessa tunnissa noin 20 kilometrin matkan.
Sikanen yritti uudelleen heinäkuun lopulla 1934 uida Suomenlahden yli Tallinnasta Porkkalaan mutta hän joutui keskeyttämään uintiyrityksen jäätävän kylmän kuusiasteisen veden takia yritettyään lähteä matkalle useita kertoja.
Gabriel Franco

Gabriel "Gabe" Franco on yhdysvaltalainen muusikko ja Unto Others-rockyhtyeen laulaja-kitaristi sekä pääasiallinen sanoittaja. Franco perusti Unto Othersin vuonna 2017 nimellä Idle Hands ("suom." Toimettomat Kädet), kunnes vuonna 2020 se jouduttiin vaihtamaan nykyiseen muotoonsa tavaramerkkisekaannusten vuoksi. Francon aiempi yhtye toimi nimellä Spellcaster, jossa hän soitti bassoa. Yhtye kuitenkin hajosi vuonna 2017. Franco perusti Idle Handsin Spellcaster-yhtyeen kitaristi Sebastian Silvan kanssa. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi basistiksi Brandon Hill ja Spellcasterista tuttu rumpali Colin Vranizan.
Franco tulee vaatimattomista ja köyhistä oloista Yhdysvaltojen Portlandin lounaisosasta. Hänen isänsä on meksikolainen ja äitinsä saksalainen. Gabrielin isä kuitenkin häipyi hänen elämästä hänen ollessaan pieni lapsi. Hänet kasvatti vietnamilaissyntyinen isäpuolensa. Francolla on myös viisi sisarusta. Franco työskenteli päivätyökseen puistotyöntekijänä seitsemän vuotta ennen kuin hänelle tuli mahdollisuus tehdä musiikkia työkseen.
Franco on nimennyt hänen suurimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen muun muassa Cradle of Filthin, Iron Maidenin ja Journeyn.
Albert Ritchie

Albert Cabell Ritchie (29. elokuuta 1876 - 24. helmikuuta 1936) oli Yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja lakimies, joka toimi Marylandin 49. kuvernöörinä vuosina 1920 - 1935. Vuosina 1920 ja 1932 Ritchie pyrki demokraattien presidenttiehdokkaaksi muttei tullut valituksi .
Frank L. Houx

Frank Lee Houx (12. joulukuuta 1854 – 3. huhtikuuta 1941) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Wyomingin 10. kuvernöörinä vuosina 1917–1919. Wyomingiin vuonna 1895 muuttanut Houx toimi ennen poliitista uraansa maatalouden parissa ja toimi kuvernöörikauttaan edeltävinä vuosina Wyomingissa Codyn kaupungin pormestarina ja osavaltion hallinnossa .
Blackpink (EP)

Blackpink on eteläkorealaisen Blackpink-yhtyeen ensimmäinen japaninkielinen EP-levy. YGEX julkaisi sen digitaalisesti Japanissa 29. elokuuta 2017 ja fyysisesti seuraavana päivänä. Kuusikappaleinen EP koostuu bändin aikaisemmin julkaisemien koreankielisten singlejen japaninkielisistä versioista. EP nousi suoraan sekä Oriconin päivittäisen että viikoittaisen listan huipulle. Näin Blackpinkistä tuli historian kolmas listan huipulla debytoinut vierasmaalainen esittäjä.
EP:n uudelleenjulkaisu nimeltään "Re: Blackpink" julkaistiin 28. maaliskuuta 2018.
Tausta ja tietoja albumista.
Toukokuussa 2017 ilmoitettiin, että ryhmä pitäisi ensimmäisen livetilaisuutensa Nippon Budokanissa 20. heinäkuuta ja julkaisisi debyyttialbuminsa 9. elokuuta.
Heinäkuun 13. päivänä ilmoitettiin virallisesti, että debyyttialbumi olisi EP nimeltään "Blackpink" ja se julkaistaisiin 30. elokuuta. "Boombayah"in japaninkielinen musiikkivideo julkaistiin myös tuolloin. Samana päivänä julkistettiin albumin yksityiskohdat, mukaan lukien kappalelista. Albumista on kaksi versiota: CD+DVD, joka sisältää yhtyeen singlejen japanin- ja koreankieliset versiot sekä viisi musiikkivideota; ja toinen vain CD-formaatissa, joka sisältää pelkästään japaninkieliset laulut. Japaninkielinen EP koostuu kolmesta aiemmin koreaksi julkaistusta singlestä; "Square One" (sisältää kappaleet "Boombayah" and "Whistle"), "Square Two" (sisältää kappaleet "Playing with Fire" ja "Stay") sekä "As If It’s Your Last".
Myynninedistäminen.
Mainostaakseen tulevaa Japanin-debyyttiään ryhmä julkaisi televisiossa ja internetissä kappaleiden kokonaiset japaninkieliset musiikkivideot, ensin 10. heinäkuuta 2017 "Playing with Fire" MTV Japan-kanavalla ja "Whistle" Music On! TV-kanavalla, sitten "Stay" GYAO!-palvelussa 11. heinäkuuta 2017, "Boombayah" GYAO!:ssa 13. heinäkuuta 2017, ja viimeisenä "As If It's Your Last" AbemaTV:n K World Channelilla 16. heinäkuuta 2017.
Lisäksi ryhmä latasi YouTubeen singlejensä lyhennetyt versiot japaniksi; ensimmäisenä "Boombayah" 13. heinäkuuta, seuraavaksi "Whistle" 14. heinäkuuta, "Playing with Fire" 15. heinäkuuta, "Stay" 16. heinäkuuta ja "As If It's Your Last" 17. heinäkuuta.
Elokuun 8. päivä julkaistiin iTunesissa "Boombayah"in japaninkielinen versio EP:n promootiosinglenä.
Kaupallinen menestys.
"Blackpink" debytoi 29. elokuuta 2017 Oricon Daily Album Chart -listan huipulla myytyään ensipäivänään 21 583 fyysistä kopiota. EP säilytti johtoasemansa myös seuraavana päivänä. Se debytoi myös Oricon Weekly Album Chart -listan huipulla 39 100 ensimmäisen viikkonsa aikana myydyllä kappaleella. Yhtyeestä tuli historian kolmas ulkomaalainen esittäjä, jonka julkaisu debytoi Oriconin listan ykköstilalla. EP oli elokuussa 2017 Japanin neljänneksi parhaiten myyvä albumi 39 100 myydyllä kopiolla.
EP nousi kokonaismyynnillään myös Billboard Japanin Hot Albums -listan kärkeen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet japaninkielisiä versioita ellei toisin mainita.
Huom.
Essoyes

Essoyes on kunta Ranskassa Auben departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Ourcejoen varrella, noin 50 kilometriä Troyes'n kaupungista kaakkoon.
1600-luvun puolivälissä paperinvalmistus oli täällä melko tärkeä elinkeino, mutta se loppui 1700-luvun lopulla. Tulipalo tuhosi kylän 12. maaliskuuta 1763. Vain muutama kivestä rakennettu talo säästyi. Suurin osa rakennuksista oli tuolloin olkikattoisia puutaloja, joita on muutama joen varrella muistuttamassa tästä aikakaudesta. Kahden kilometrin päähän kunnan keskusta Servignyn kylään rakennettiin 1100-luvulla Saint-Bernardille omistettu kappeli. Nykyään se on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.
Kaupungin keskustassa oli vanha romaaninen Saint-Rémin kirkko, joka oli yksi Auben merkittävimmistä romaanisista rakennuksista. Se tuhoutui vuonna 1855. Kirkko rakennettiin uudelleen, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1865. 
Taidemaalari Pierre-Auguste Renoir vietti perheineen aikaa Essoyesissa. Hänen vaimonsa Aline Charigot oli syntyisin täältä. He molemmat sekä heidän kaikki kolme poikaansa ovat haudattuina kunnan hautausmaalle.
Longlegs

Longlegs on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Osgood Perkins. Sen pääosia esittävät Maika Monroe ja Nicolas Cage. Sivuosia esittävät Blair Underwood, Alicia Witt, Michelle Choi-Lee, Dakota Daulby ja Kiernan Shipka.
Elokuva seuraa FBI-agenttia, joka yrittää napata Oregonissa perheitä murhaavaa okkultistista sarjamurhaajaa.
"Longlegs" sai maailmanensi-iltansa Los Angelesissa järjestettävillä Beyond Fest -elokuvajuhlilla 31. toukokuuta 2024. Suomen-ensi-iltansa se saa 9. elokuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta.
Gavin Baddeley

Gavin Baddeley on brittiläinen Saatanan kirkon pappi, toimittaja ja kirjailija.
Baddeley valmistui Cambridgen yliopistosta. Hän pääsi 1990-luvulla haastattelemaan Saatanan kirkon perustanutta Anton LaVeyta, vaikka tämä oli pitkälti vetäytynyt julkisuudesta. LaVey vihki Baddeleyn Saatanan kirkon papiksi. Baddeley perusti 1990-luvun alussa Lontooseen Saatanan kirkon loosin, ja hänestä tuli järjestön Britannian-edustaja.
Baddeley on toimittajana työskennellyt lukuisissa julkaisuissa, joissa hän on erikoistunut okkultismin, musiikin ja niin kutsutun roskakulttuurin aiheisiin. Hän on toiminut myös luennoitsijana okkultismin aiheista. Baddeley on kirjoittanut lukuisia kirjoja dekadentista kulttuurista ja historian synkistä puolista. Esimerkiksi teoksessa "The Gospel of Filth" hän tarkastelee Cradle of Filth -yhtyettä. "Lucifer Rising" käsittelee satanismia historian ja kulttuurin näkökulmista. Baddeley on lisäksi kirjoittanut esimerkiksi Draculasta ja Viiltäjä-Jackista.
Ideologia.
Baddeleyn mukaan Saatana on käsite, joka symboloi uskonnollisten kieltojen kohteina olevia asioita. Baddeleyn mukaan satanismiin kuuluu keskeisesti nautintojen arvostus. Hänen mukaansa ihmisen ei tule tuntea syyllisyyttä mistään nautinnosta, joka ei ole pois muiden oikeuksista. Baddeley pitää kristinuskoon kuuluvaa pidättyväisyyden korostusta vallankäytön muotona.
Blanche Barton

Blanche Barton on yhdysvaltalainen Saatanan kirkon vaikuttaja. Hän oli perustaja Anton LaVeyn elämänkumppani vuodesta 1984 tämän kuolemaan saakka. Viimeisinä vuosinaan LaVey nimitti Bartonin Saatanan kirkon ylipapittareksi.
Barton julkaisi LaVeyn auktorisoidun elämäkerran "The Secret Life of a Satanist" (1990). Hän julkaisi myös kirjan "The Church of Satan". Barton sai LaVeyn kanssa yhteisen pojan, jonka nimi on Satan Xerxes Carnacki LaVey. Barton vastasi LaVeyn kuoleman jälkeen Saatanan kirkon johtamisesta. Hän tarjosi LaVeyn tyttärelle Karla LaVeylle asemansa jakamista, mutta tämä ei enää osoittanut mielenkiintoa järjestöä kohtaan.
Barton nimitti Peter Gilmoren Saatanan kirkon ylipapiksi 30. huhtikuuta 2001. Hän on sittemmin toiminut Magistra Templi Rexin asemassa eli Saatanan kirkkoa hallinnoivan Yhdeksän neuvoston (Council of Nine) puheenjohtajana. Hän on myös toimittanut lehteä "The Cloven Hoof". Vuonna 2021 Barton julkaisi uuden, laajennetun painoksen "The Church of Satan" -kirjastaan nimellä "We Are Satanists". Vuonna 2023 hän esiintyi dokumenttielokuvassa "Satan Wants You".
Gunnar Grönblom

Gunnar Grönblom (15. maaliskuuta 1895 Turku – 7. elokuuta 1939 Tukholma) oli suomalainen toimitusjohtaja ja kilpapurjehtija.
Gunnar Grönblomin isä oli kauppaneuvos Ernst Grönblom. Hänen veljiään olivat vuorineuvos Berndt Grönblom ja kauppaneuvos Edgar Grönblom.
Grönblom pääsi ylioppilaaksi Turun reaalilyseosta 1913. Hän harjoitti teknillisiä opintoja teknillisessä korkeakoulussa Berliinin Charlottenburgissa, Technical Collegessa Glasgowissa ja Yhdysvalloissa 1913–1917. 
Grönblom oli Kone-Osakeyhtiö E. Grönblomin hallituksen jäsen ja yhtiön varatoimitusjohtaja vuodesta 1921. Kone-Osakeyhtiö E. Grönblom (vuoteen 1916 Ab Axel Christiernsson Oy) oli 1905 perustettu koneiden ja konetarpeiden agentuuri ja kauppaliike, joka toimi ensin Turussa ja vuodesta 1927 Helsingissä. Grönblom oli myös Oy Sytytin- ja Oy Ammus-nimisten yhtiöiden johtokunnan jäsen sekä Nyländska Jaktklubbenin varakommodori 1932–1939. Grönblom liittyi Nyländska Jaktklubbeniin 1921 ja hän oli seuran hallituksen jäsenenä vuodesta 1929.
Grönblom osallistui joka vuosi Ruotsissa pidettyihin Sandhamnin purjehduskilpailuihin. Tavallisesti hänellä oli mukanaan useita veneitä ja hänen kahdeksikkonsa Cheerio, ja kuutosensa Petita, saivat useita voittoja. Grönblom osallistui elokuussa 1936 Kielissä pidettyihin Berliinin olympialaisten purjehduskilpailuihin Gustaf Estlanderin vuonna 1928 suunnittelemalla Cheerio-veneellään. Grönblomin kipparoima vene sijoittui kahdeksikkojen sarjassa viidenneksi. Grönblom osallistui rahoittajana Gunnar L. Stenbäckin rakentamien kuutosveneiden Ebba-Charlotta, Barbara ja Pepita rakentamiseen. Vuonna 1940 pidettäväksi aiottuja Helsingin olympialaisia varten Grönblom rakennutti Star-veneen Cherie Turun Veneveistämöllä.
Grönblom osallistui elokuun alussa 1939 pidettyihin Sandhamnin purjehduskilpailuihin. Hän tuli sunnuntai-iltana 6. elokuuta huonovointiseksi ja hänet siirrettiin Tukholmaan sairaalaan. Hän sai kuitenkin pari halvauskohtausta ja menehtyi 44-vuotiaana 7. elokuuta 1939.
Ihmiskasvoinen sosialismi

Ihmiskasvoinen sosialismi on nimi, jota käytetään Prahan kevään uudistuksista Tšekkoslovakian sosialistisessa tasavallassa vuonna 1968. Uudistajat halusivat muuttaa vallinnutta järjestelmää vapaammaksi ja joustavammaksi. Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pääsihteeri Alexander Dubček käynnisti poliittiset ja taloudelliset uudistukset, joilla hän hajautti maan keskusjohtoista suunnitelmataloutta sekä väljensi tiedotusvälineitä, sanavapautta ja matkustamista koskevia määräyksiä. Neuvostoliitto painosti kesällä 1968 Tšekkoslovakiaa luopumaan uudistuksista, mutta painostus ei tuottanut toivottua tulosta. Seurauksena oli Tšekkoslovakian miehitys saman vuoden elokuussa. Monet länsimaiden vasemmistopiireissä olivat pitäneet uudistuksia vallinneeseen neuvostotyyliseen sosialismiin tervetulleina ja tukeneet Tšekkoslovakian uudistajia. Heille Varsovan liiton toimeenpanema miehitys oli valtava pettymys.
Karla LaVey

Karla Maritza LaVey (s. heinäkuu 1952) on yhdysvaltalainen satanistinen vaikuttaja. Hän syntyi Saatanan kirkon perustaneen Anton LaVeyn tyttärenä tämän avioliitosta Carole Lansingin kanssa. Anton LaVeyn muut lapset ovat Zeena Schreck (s. 1963) ja Satan Xerxes Carnacki LaVey (s. 1993).
Karla LaVey oli ylipapittaren asemassa Saatanan kirkossa. Isänsä kuoltua hän vakuutti tämän elämänkumppanin Blanche Bartonin kanssa jatkavansa työtä isänsä ajatusten edistämiseksi. Erimielisyyksiä kuitenkin seurasi. Barton nousi muodollisesti Saatanan kirkon johtoon. Hän tarjosi LaVeylle mahdollisuutta toimistonsa jakamiseen, mutta LaVey ei vaikuttanut kiinnostuneelta yhteistyöstä. LaVeyn onkin kuvailtu suhtautuneen kielteisesti Bartonin johtajuuteen.
LaVey perusti 31. lokakuuta 1999 First Satanic Church -järjestön, jonka tarkoitus oli Saatanan kirkon "elvyttäminen" sellaisessa muodossa, jossa hän oli sen varhain tuntenut. First Satanic Church ei ottanut käyttöön avointa jäsenhakua. Anton LaVeyn kirjallisuuden käyttöä opin lähteenä jatkettiin. Saatanan kirkko ei tunnusta Karla LaVeyn auktoriteettia satanismia koskevissa asioissa. LaVey on juontanut radio-ohjelmaa ja sponsoroinut satanistisia konsertteja sekä muita tapahtumia.
Metaniilikeltainen

Metaniilikeltainen (C18H15SN3O3Na) eli C.I. Acid Yellow 36 on atsoväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena esimerkiksi solubiologisissa tutkimuksissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa metaniilikeltainen on keltaista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja etanoliin ja hieman heikommin esimerkiksi dietyylieetteriin, asetoniin tai bentseeniin. Aineen vesiliuos on pH-indikaattori ja muuttuu punaisesta keltaiseksi pH-alueella 1,2–2,3.
Metaniilikeltaista valmistetaan metaniilihapon diatsoniumsuolan ja difenyyliamiinin välisellä atsokytkentäreaktiolla.
Metaniilikeltaista käytetään sen edullisuuden vuoksi paperin, nahan, villan ja silkin värjäämiseen. Solubiologisissa tutkimuksissa se on sytoplasmaa värjäävä lisäävä vastaväriaine. Intiassa metaniilikeltaista on käytetty laittomasti värjäämään kurkumaa ja kyyhkynhernettä.
Heinrich Kayser (arkkitehti)

Heinrich Kayser (1842–1917) oli saksalainen arkkitehti. Hän oli alun perin ammattimuurari. Hän perusti 1872 uransa puuseppänä aloittaneen Karl von Grossheimin (1841–1911) kanssa arkkitehtitoimiston. Toimisto sai Berliinin valtiopäivärakennuksen kilpailuissa 1872 ja 1882 toisen palkinnon.
Toimiston tavoitteena oli asuinhuonekulttuurin ja käytännöllistä elämää palvelevien rakennusten kehittäminen huippuunsa, ja se rakensi lukuisia yksityishuviloita ja linnoja, vuokrataloja, liike- ja kauppapalatseja (Leipzigerstrassella), hotelleja, hallintorakennuksia, olutpanimoiden (Pschorrbräu) ravintolataloja, joille yhteistä oli ratkaisun taloudellista puolta tehostava tarkoituksenmukaisuus. Aluksi heidän töissään olivat tyylillisesti määräävinä italialainen renessanssi (Deutsche Grundkreditbank Berliinissä) ja saksalainen renessanssi, sittemmin he ajan makua seuraten sovelsivat myös barokki- ja rokokoo-tyylejä. Heidän päätyönsä ovat kuvataide- ja musiikkikorkeakoulun rakennukset Charlottenburgissa (1898–1902) ja sotaoikeuden rakennukset Charlottenburgissa ja Berliinissä. Heillä oli merkittävä vaikutus saksalaiseen taideteollisuuteen.
Zeena Schreck

Zeena Schreck (o.s. "LaVey"; s. 19. marraskuuta 1963) on yhdysvaltalainen uskonnollinen vaikuttaja, kokeellisen musiikin esittäjä ja kuvataiteilija. 
Schreck on tantrisen buddhalaisuuden harjoittaja. Schreck toimi vuosina 1988–1993 Radio Werewolf -yhtyeessä. Ensimmäisen sooloalbuminsa hän julkaisi vuonna 2020.
Elämä ja toiminta.
Zeena Schreck on Saatanan kirkon perustajan Anton LaVeyn nuorempi tytär. Hänen äitinsä on Diane Hegarty. Zeena nousi julkisuuteen 3-vuotiaana, jolloin hänelle suoritettiin ensimmäinen satanistinen kaste. Saatanan kirkon toiminta oli vähentynyt 1980-luvulla, jolloin kristilliset fundamentalistit syyttelivät sitä muun muassa lasten sieppauksista saatananpalvontapaniikin yhteydessä. Tässä vaiheessa Zeena Schreck astui Saatanan kirkon virallisen puhujan asemaan ylipapittarena. Tämä toikin Saatanan kirkolle uusia jäseniä. Schreck esiintyi puheohjelmissa Saatanan kirkon edustajana ja antoi haastatteluja liikkeen puolesta.
Schreck erosi puhujan ja ylipapittaren tehtävistä vuonna 1990. Samalla hän lähti Saatanan kirkosta miehensä Nikolas Schreckin kanssa. Schreck luopui myös satanismista ja puhui julkisesti isänsä toimintaa vastaan. Schreck on pitänyt Saatanan kirkon alkuvaiheita hyvin samankaltaisina kuin tapaa, jolla skientologia perustettiin. Hänen mukaansa LaVey kehitti satanismista postmodernin aatesuuntauksen, joka oli hänen oman ”egonsa ilmentymä”. Schreck on kuvaillut kielteisesti isäänsä ja saamaansa kasvatusta.
Schreck asettui Berliiniin Saksaan. Erottuaan Saatanan kirkosta hän liittyi Setin Temppeliin, mutta pettyi myös siihen. Vuonna 2002 hän perusti miehensä kanssa Sethian Liberation Movementin, joka harjoittaa magiaa ja Seth-jumalaan liittyviä harjoituksia. Lisäksi Schreck ryhtyi harjoittamaan tantrista buddhalaisuutta. Hän on kertonut aina tunteneensa viehtymystä magiaan.
Schreck toimi vuosina 1988–1993 kokeellisen musiikin Radio Werewolf -yhtyeessä Nikolas Schreckin kanssa. Hän julkaisi vuonna 2020 ensimmäisen sooloalbuminsa. Vuoden 2015 NY Art Book Fairissa julkaistiin kokoomateos Zeenan valokuvista, muusta kuvataiteesta ja kirjoituksista. Schreck synnytti pojan 14-vuotiaana.
Galleria Tärinä

Galleria Tärinä on vuonna 2010 perustettu taidegalleria, joka sijaitsee Riihimäen keskustassa uusissa tiloissa 2025 elokuusta lähtien. Aiemmin se sijaitsi Riihimäellä Riihimäen Matkakeskuksessa (Liikerata). Aluksi Gallerian koko oli vain 40 neliötä. Vuonna 2012 Galleria Tärinä siirtyi Riihimäen Matkakeskuksen uudempaan Liikeradan osaan ja koko laajeni 500 neliön galleriatilaksi, mutta tilat eivät olleet enää vakituiset. 
Gallerian tavoitteena on rikastuttaa Riihimäen kulttuuria esittelemällä paikallisen yhdistyksen harraste- ja ammattitaiteilijoiden, sekä yhdistyksen ulkopuolisten näyttelynpitäjien taideteoksia. 
Galleria Tärinää ylläpitää Riihimäen Kuvataiteilijat ry. Galleria on avoinna vuoden ympäri ja näyttelyt vaihtuvat noin kolmen viikon välein. 
Riihimäen kauppalan pienoismalli Tärinällä.
Galleriassa sijaitsee myös Riihimäki-Seuran ikuistama vuoden 1939 Riihimäen kauppalan pienoismalli. Se on erityisen merkittävä Riihimäelle, sillä pienoismallissa näkyy Riihimäki entisellään ennen vuoden 1939 alkanutta tuhoisaa talvisotaa. 
Kahdeksasta palasesta koostuvaa pienoismallia rakennettiin kaikkiaan 15 vuotta. Riihimäki-Seura lahjoitti pienoismallin Riihimäen kaupungille vuonna 2004, jonka jälkeen se sijoitettiin Riihimäen kaupunginkirjastolle. Vuonna 2021 kaupunki sijoitti pienoismallin Galleria Tärinälle vuokralle, koska kirjaston uudistusten ja remontoinnin jälkeen, sille ei löytynyt enää sopivaa paikkaa kirjastolta.
Cary (Pohjois-Carolina)

Cary on kaupunki Raleigh-Caryn metropolialueella Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee valtaosin Waken piirikunnassa. 2020-luvun alussa Cary oli Yhdysvaltain toiseksi suurin hallinnollinen yksikkö, joka on virallisesti määritelty termillä "town". Sen asukasluku oli vuonna 2023 noin 180 000. Caryn asukkaita kutsutaan demonyymillä Caryite.
Maantiede ja ilmasto.
Cary sijaitsee noin 13 kilometriä Raleigh’n keskustasta länteen.
Caryn ilmasto on kostean subtrooppinen. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvet ovat leutoja. Vuotuinen keskilämpötila oli 15,3 °C kaudella 1991–2020. Lämpimin kuukausi oli heinäkuu, 25,9 °C. Viilein oli tammikuu, 4,8 °C. Vuotuinen sademäärä oli 1 240 millimetriä.
Historia.
Caryn juuret ovat Bradford's Ordinary -nimisessä siirtolaisyhdyskunnassa, joka perustettiin 1750. Allison Francis "Frank" Page perusti nyky-Caryn huhtikuussa 1871. Cary oli alkuaan rautatieläiskaupunki, jonka ensimmäinen pormestari oli Frank Page. Hän nimesi kaupungin ihailemansa Samuel Fenton Caryn mukaan. Page oli myös liikemies, joka suunnitteli Caryn ensimmäiset kadut ja rakennutti hotellin. Pagen suku vaikutti Caryn vaiheisiin myös myöhemmin ja Frank Pagen poika Walter Hines Page toimi suurlähettiläänä Lontoossa ensimmäisen maailmansodan aikana.
Perustamisaikanaan Caryn asukasluku oli noin 150 ja pinta-ala yhden neliömailin, eli noin 260 hehtaaria. Kasvu kiihtyi vasta 1960- ja 1970-luvuilla, jolloin Cary kehittyi uinuvasta muutaman tuhannen asukkaan kaupungista lähes 22 000 asukkaan kaupungiksi. 1980-luvulla asukasluku kaksinkertaistui, kuten myös 1990-luvulla. Vuonna 2000 asukkaita oli noin 95 000. Sittemmin suhteellinen kasvu on hidastunut, mutta absoluuttinen kasvu on pysynyt kutakuinkin ennallaan.
Caryn keskustassa toimii taidekeskus Cary Arts Center, jonka juuret ovat Allison Frances Pagen 1870-luvulla perustamassa Cary Academyssa.
Talous ja liikenne.
Usealla kansainvälisellä suuryrityksellä on Caryssa toimipaikka, mukaan lukien SAS Instituten pääkonttori. Caryn keskeisiä maantieliikenteen väyliä ovat Interstate 40, U.S. Route 1 ja U.S. Route 64. Lähin lentoasema on Raleigh-Durhamin kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee kaupungin pohjoispuolella. Caryn rautatieasema on Cary Station. Kaupungin sisäisestä julkisesta liikenteestä vastaa GoCary.
Urheilu.
Cary on naisten jalkapalloseura North Carolina Couragen kotikaupunki. Caryssa toimii niin ikään ammattilaisjalkapalloseura North Carolina FC, jonka kotikenttä on WakeMed Soccer Park.
Jaana Kavonius

Jaana Helena Kavonius (aiemmin "Pedersen"; s. 10. syyskuuta 1966) on suomalainen kansalaisaktivisti. Hänestä tuli Totuuspuolueen puheenjohtaja sen puoluerekisteriin hyväksymisen yhteydessä vuonna 2023. Kavonius oli aiemmin tullut tunnetuksi osallistumisestaan erilaisiin mielenosoituksiin "Tähtien sota" -elokuvien prinsessa Leiaksi pukeutuneena ja valomiekkaa kantaen. Hän on usein nostanut kanteita erilaisia toimijoita vastaan. Kavoniuksen aktiivisuus oikeusasioissa oli niin suurta, että "Helsingin Sanomien" mukaan Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuden istuntopaikka Lohjalla oli ”halvaantua” kanteita käsiteltäessä. 
Kavonius on sanojensa mukaan vuosikymmenten ajan paljastanut yksityisten ja julkisten toimijoiden tekemiä rikoksia ja väärinkäytöksiä.
Poliittinen toiminta.
Helmikuussa 2022 Kavonius oli puhujana Helsingin Convoy-mielenosoituksessa. Hän julkaisi kesäkuussa 2022 turvallisuuspoliittisen linjansa, jonka oli nimennyt ”Paasikiven–Kavoniuksen linjaksi”. Kavonius ei pidä Totuuspuoluetta venäläismielisenä vaan rauhan asialla olevana. Hänen mukaansa Suomi on toiminut tuomittavasti Ukrainan sodan yhteydessä. Hän pitää suomalaisten tiedotusvälineiden uutisointia sodasta propagandana. Kavonius on ollut aktiivinen rokotevastainen vaikuttaja ja vastustanut ”virkamafiaksi” kuvailemaansa henkilöryhmää. Totuuspuolueen linjaan ovatkin kuuluneet muun muassa koronarokotusten, Naton ja tiedotusvälineiden vastustaminen sekä Venäjän turvallisuusintressien korostaminen.
Kavonius tavoitteli ehdokkuutta Suomen presidentinvaalissa 2024. Lopulta hän ei kuitenkaan ollut ehdokkaana.
Rikosepäilyt ja -syytteet.
Kavonius etsintäkuulutettiin syyskuussa 2023. Käräjäoikeudessa oli maaliskuun alussa 2024 tarkoitus käsitellä Kavoniusta vastaan nostettuja syytteitä, joista monet koskivat törkeitä rikoksia. Viranomaiset eivät kuitenkaan tavoittaneet häntä. Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus ja Helsingin hovioikeus määräsivät hänet vangittavaksi poissaolevana. Syyttäjät vaativat Kavoniukselle viiden vuoden vankeustuomiota. Syytteet koskivat kymmeniä epäiltyjä rikoksia, jotka suurimmilta osin koostuivat törkeistä kunnianloukkauksista ja vainoamisista. Kavonius piti syytteitä aiheettomina ja poliittisina. Hän kertoi hakevansa turvapaikkaa Unkarista ja Slovakiasta. 
Syytteet liittyivät Kavoniuksen julkaisemiin ja levittämiin videoihin, joissa esitettiin kuvia ja tunnistettavia tietoja henkilöistä, joita hän piti rikollisina. Syyttäjät pitivät henkilöistä esitettyjä väitteitä valheellisina, loukkaavina ja halventavina. Kavonius katsoi olevansa oikeutettu kutsumaan ihmisiä rikollisiksi itse keräämiensä näyttöjen pohjalta, vaikka heitä ei olisi tuomittu. Kavonius oli myös uhkaillut tuomareita ampumisella ja hirttämisellä.
Kavonius on väittänyt olevansa Suomessa hengenvaarassa, koska hänen mielestään syyttäjät haluavat saattaa hänet tilanteeseen, jossa hän joutuisi murhan uhriksi. Hänet otettiin kiinni lokakuussa 2025 ja vangittiin 17. lokakuuta.
Daniela Costian

Daniela Costian (s. 30. huhtikuuta 1965, Brăila, Romania – ) on romanialaissyntyinen uransa päättänyt australialainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti kiekonheiton olympiapronssia Barcelonan olympialaisista vuonna 1992. MM-kisoissa Costian voitti hopeaa vuoden 1993 MM-kisoissa Stuttgartissa, minkä lisäksi hän sijoittui viidenneksi Tokion MM-kisoissa vuonna 1991. Kansallisen mestaruuden hän saavutti kiekonheitossa kerran, vuonna 1990.
Ennätyksekseen hän heitti tuloksen 69,66 metriä vuonna 1986.
Lähteet.
–
Charles Simpkins

Charles Simpkins (s. 19. lokakuuta 1963) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti. Hän saavutti kolmiloikan olympiahopeaa Barcelonan olympialaisista vuonna 1992, minkä lisäksi hän sijoittui viidenneksi Soulin olympialaisissa vuonna 1988.
Ennätyksekseen Simpkins hyppäsi tuloksen 17,86 metriä vuonna 1985.
Hannu Tyhtilä

Hannu Matti Tyhtilä (s. 21. elokuuta 1949 Nivala) on suomalainen ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän työskenteli ohjaajana Kouvolan Teatterissa 1975–1977 ja sitten Kajaanin kaupunginteatterissa ensin ohjaajana 1978–1981 ja johtajana vuoteen 1988 saakka. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulun ohjaaja- ja dramaturgiosastolla vuosina 1971–1975.
Hän jäi eläkkeelle 2014 Hämeenlinnan Teatterista toimittuaan siellä ohjaajana vuodesta 1988. Tyhtilä on ohjannut monia kotimaisia kantaesityksiä, musiikkiteoksia ja lastennäytelmiä.
Tyhtilä sai vuonna 2010 Hämeenlinnan kaupungin kulttuuripalkinnon. Perustelujen mukaan hänellä on ollut keskeinen rooli Hämeenlinnan Verkatehtaan alueen kehittämisessä sekä Kulttuuritukun ja Verstas-näyttämön toiminnassa..
1970-luvun lopulla Tyhtilä työskenteli vapaana ohjaajana ja teki tv-draamoja Mainostelevisiolle. Näitä olivat "Emigrantit, Onni" ja "Sisarukset". Vuonna 1995 hän ohjasi Yle TV1 -kanavalle Leo Tolstoin klassikosta mukaillun musiikkidraaman "Karenin".
Hänen tyttärensä on näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja Veera Tyhtilä. He ovat tehneet myös ammatillista yhteistyötä.