tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Michel Camdessus

Michel Camdessus (s. 1. toukokuuta 1933 Bayonne, Ranska) on ranskalainen ekonomisti ja hallintovirkamies, joka on toiminut Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) sekä Ranskan keskuspankin pääjohtajana. 
Camdessus on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta.
Koulutus.
Camdessus opiskeli taloustieteitä Pariisin yliopistossa ja täydensi niitä Pariisin valtiotieteellisessä instituutissa (Sciences Po), joka luetaan Ranskan merkittäviin akateemista eliittiä kouluttaviin oppilaitoksiin. Hän on käynyt Kansallisen hallintokoulun (École nationale d'administration, ENA), jonka sekä poliittisen ja hallinnon johtomiehet ovat Ranskassa yleensä suorittaneet.
Ura.
Vuonna 1960 Camdessus nimitettiin virkamieheksi valtiovarainministeriön talouspolitiikan osastolle, jossa hänen alaansa oli etupäässä talouspolitiikka. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1966 saakka. Tämän jälkeen hän toimi vuoteen 1968 asti Ranskan pysyvässä edustustossa Euroopan yhteisössä ja sen talousneuvonantajana. 
Tämän jälkeen hän palasi Ranskan valtiovarainministeriöön, jossa hän toimi apulaisjohtajana vuodesta 1971, varajohtajana vuodesta 1974 ja johtajana vuodesta 1982.
Tämän tehtävän ohella Camdessus oli Pariisin klubin puheenjohtajana vuosina 1978–1984 ja Euroopan yhteisöjen talouskomitean puheenjohtajana joulukuusta 1982 joulukuuhun 1984.
Elokuussa 1984 hänet nimitettiin apulaisjohtajaksi Ranskan keskuspankkiin, ja saman vuoden marraskuussa hänet nimitettiin sen pääjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi tammikuuhun 1987, kunnes hänet nimitettiin Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtajaksi.
Ura IMF:ssä.
Tässä tehtävässä hän toimi aina eläkkeelle jäämiseensä saakka, 14:nteen helmikuuta 2000.
Bovespa

Bovespa ("port.Bolsa de Valores de São Paulo", suom"." "São Paulon pörssi") on brasilialainen, São Paulossa toimiva pörssi. Se perustettiin 23. elokuuta 1890.
Bovespa on Latinalaisen Amerikan suurin pörssi. Sen keskimääräinen päivittäinen vaihto on 1 221 miljoonaa realia (vuoden 2004 tilasto). Pörssi toimi valtion laitoksena vuoteen 1966 asti, jolloin siitä tuli voittoa tavoittelematon yhteisö.
Bovespassa käydään kauppaa noin 550 yhtiön osakkeilla.
Kim Possible (1. tuotantokausi)

Kim Possiblen 1. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 7. kesäkuuta 2002 jaksolla "Crush". 1. kausi käsittää 21 jaksoa. Yhdysvalloissa ensimmäisen kauden esitys päättyi 16. toukokuuta 2003.
Suomessa 1. kausi käynnistyi 8. tammikuuta 2007 ja päättyi 22. maaliskuuta 2007.
Kortekylä

Kortekylä on noin 200 asukkaan kylä Alajärven kaupungissa, noin viidentoista kilometrin päästä keskustasta. Kylä sijaitsee Alajärven itäosassa, lähellä Soinin rajaa. Kylällä on sijainnut muun muassa oma ala-aste, joka lakkautettiin vuonna 2005 liian vähäisen oppilasmäärän vuoksi. Kaksi vuotta myöhemin koulun tilat remontoitiin vanhusten hoivakodiksi.
Asperges

Asperges (lat., johdettu sanasta "aspergere", "puhdistaa") on katolisessa kirkossa riitti, jossa pappi pirskottaa siunattua vettä alttarin, kirkkotilan ja seurakunnan ylle. Pirskottamisessa käytetään erityistä tarkoitusta varten valmistettua vihmointa eli pirskotusvälinettä nimeltään "aspergillium". Asperges on saanut nimensä latinankielisen raamatunkäännöksen Vulgatan psalmi 51:9:stä, joka alkaa sanoilla "Asperges me, Domine..." ("Puhdista minut, oi Herra...").
Asperges-riitin tarkoituksena on vertauskuvata Jumalan puhdistavaa voimaa, joka puhdistaa kirkon ja seurakunnan ja tekee sen Jumalan edessä tahrattomaksi. Koska Hesekielin kirjan 36:25–26 liittää veden puhdistavan voiman Jumalan Hengen työhön, kuvaa asperges myös Hengen uudistavaa ja puhdistavaa työtä kirkossa. Puhdistautumisen lisäksi asperges kuvaa myös ihmisten parannuksen tekoa ja katumusta, jota pidetään ihmisen puhdistautumisen edellytyksenä. Koska ihmisen puhdistuminen synnistä ja uudistuminen Hengellä tapahtuu katolisen teologian mukaan kasteessa, mielletään asperges myös kasteen uudistamiseksi ja muistamiseksi.
Asperges aloitetaan tavallisesti kirkon sakaristossa, jossa pappi siunaa liturgiseen asuun puettuna veden. Samalla hän lukee rukouksen, joka muistuttaa veden pelastushistoriallisesta merkityksestä. Hän voi myös lisätä veteen suolaa, mikäli tämä kuuluu paikallisiin tapoihin. Tämän jälkeen hän siirtyy kirkkoon itse seremoniaa varten. Tridentiinisessä messussa asperges edelsi tavallisesti jokaista juhlallista messua ja myös sunnuntain laulettua päämessua. Siinä pappi pirskotti vedellä ensin alttarin etupuolen ja päällisen, sen jälkeen itsensä ja messupalvelijat sekä lopuksi messuun kokoontuneen seurakunnan. Nykyään tämä rituaali suoritetaan tavallisesti vain erityisen juhlavissa messuissa. Tapana on, että katoliset tekevät ristinmerkin, kun heidän ylleen pirskotetaan vettä. Samalla he lausuvat rukouksen kasteensa muistamiseksi ja uudistavat mielessään kastelupaukset. 
Pirskottamisen aikana kuoro tai messupalvelijat voivat laulaa koraalia:
"Asperges me, Domine, hysoppo, et mundabor: lavabis me, et super nivem dealbabor.(Ps. 51,9) Miserere mei, Deus, secundum magnam misericordiam tuam." ("Puhdista minut, oi Herra, iisopilla, ja minä puhdistun; pese minut, niin tulen lunta valkeammaksi (Ps. 51:9) Armahda minua, oi Jumala, sinun suuren laupeutesi mukaan.")
Myös muita raamatunlauseita voitiin laulaa, esimerkiksi Hesekiel 36:25–26 ja 1. Pietarin kirje 1:3–5. 
Aspergesia ei suoriteta, mikäli alttarille on asetettu ehtoollisleipä seurakuntalaisten palvottavaksi. Ehtoollisleivän, jonka katsotaan olevan olemuksellisesti Kristuksen ruumis, ei haluta kostuvan siunatusta vedestä. Useat jumalanpalvelustutkijat ovat kuitenkin sitä mieltä, että vain alttarin pirskottaminen tulisi tässä tapauksessa jättää, ei seurakunnan vihmomista vedellä.
Pääsiäisaikana asperges-rituaalia ei suoriteta, vaan sen korvaa Vidi aquam.
Café Kuluma

Café Kuluma on oululainen juomaravintola, joka on perustettu keväällä 2004. Kuluma sijaitsee Oulun keskustassa kävelykatu Rotuaarin varrella. Ravintola on tullut tunnetuksi erityisesti liekitetyistä drinkeistään.
Café Kuluma valittiin kesällä 2007 ravintola-alan ammattilaisten "Best Bars" -äänestyksessä kahdeksanneksi – ensimmäisenä Helsingin ulkopuolisena juomaravintolana.
Lähteet.
St. Augustine

St. Augustine on kaupunki Floridan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on Yhdysvaltain vanhin jatkuvasti asutettu eurooppalaisten perustama kaupunki. Sen perustivat espanjalaiset vuonna 1565. Vuoden väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 13 011. Sen pinta-ala on 27,8 neliökilometriä, josta vettä on 6,1 neliökilometriä. Asukastiheys on 534,7 as./km². Kaupungissa on edelleen nähtävillä rakennuksia Espanjan siirtomaa-ajalta.
Historia.
Kaupungin perusti espanjalainen Pedro Menéndez de Aviles 8. päivänä syyskuuta vuonna 1565. Se oli ensimmäinen eurooppalainen kaupunki nykyisen Yhdysvaltain alueella. Kaupunkia alettiin kuitenkin rakentaa vasta seuraavana vuonna, ja se kasvoi hitaasti. Castillo de San Marcosin linnoituksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1672. Vuoteen 1700 mennessä asukasluku oli noussut tuhannen paikkeille.
Väestö.
Kaupungin asukkaista 81,4 prosenttia on valkoisia, 9,41 prosenttia mustia ja 6,15 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 96,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 42,1 vuotta.
Vidi aquam

Vidi aquam (lat. "Näin veden") on seremonia, joka korvaa katolisessa kirkossa asperges-seremonian pääsiäisaikana, siis pääsiäisen ja helluntain välisenä aikana. Tällöin seremonia muistuttaa korostetusti kasteen uudistamisesta ja katumuksen ja parannuksenteon muistaminen jää vähemmälle. Käytännössä seremonia muistuttaa ulkoisesti aspergesia: pappi pirskottaa ensin alttarin, sitten itsensä ja messupalvelijat ja lopuksi messuun kokoontuneen kansan. Eroja on ennen muuta kaksi: Pääsiäisaikana vihmomiseen käytetään vihkiveden (joka on siunattua eli vihittyä vettä) sijasta kastevettä (joka puolestaan on vettä, jota on käytetty kastaessa) ja toimituksen aikana lauletaan eri hymnejä.
Toimitus on saanut nimensä "vidi aquam" -hymnistä, joka on tavallisin pääsiäisaikaan laulettava hymni. Se kuuluu:
"Vidi aquam egredientem de templo, a latere dextro, alleluja: et omnes ad quos pervenit aqua ista, salvi facti sunt, et dicent: alleluja, alleluja.(Ps. 117,1) Confitemini Domino, quoniam bonus: quoniam in saeculum misericordia eius."
Käännös suomeksi:
"Näin veden virtaavan temppelin oikealta puolelta, halleluja, ja kaikki jota sitä vettä joivat, tulivat terveiksi, (tai: kaikki, jotka tulivat veden luo, pelastuivat) ja he sanovat: halleluja, halleluja (Ps. 118:1). Ylistäkää Herraa, sillä hän on hyvä, hänen armonsa pysyy iankaikkisesti." 
Lauseen omalaatuinen kielikuva on peräisin profeetta Hesekielin kirjasta. Siinä profeetta näkee näyn lopunajallisesta temppelistä, josta maailmalle virtaavat eläväksi tekevän veden virrat. Kristillinen tulkinta on ymmärtänyt tämän viittaukseksi joko Jeesukseen Kristukseen tai kristilliseen kirkkoon. 
Tridentiinisessä messussa "vidi aquam" toimitettiin pääsiäisaikana yleisesti, mutta nykyään se on harvinaisempi. Seremonia kuuluu ennen muuta pääsiäisyön messuun, jossa seurakunta pirskotetaan kastevedellä sen uudistettua kasteen lupaukset.
Waldir Pires

Francisco Waldir Pires de Sousa, tunnettu paremmin nimellä Waldir Pires (21. lokakuuta 1926 Acajutiba, Brasilia − 22. kesäkuuta 2018) oli brasilialainen poliitikko. Hän toimi maan puolustusministerinä 31. maaliskuuta 2006 lähtien, kunnes presidentti Luiz Inácio Lula da Silva erotti hänet 25. heinäkuuta 2007. Piresiä on syytetty tehottomasta johtamisesta Brasilian ilmailukriisissä 2006–2007, joka kulminoitui TAM Linhas Aéreasin lennon 3054 suuronnettomuuteen 17. heinäkuuta 2007. Hänet korvasi puolustusministerinä entinen Brasilian Korkeimman oikeuden presidentti Nelson Jobim.
Waldir Pires toimi myös Bahian osavaltion kuvernöörinä ajanjakson 15. maaliskuuta 1987 – 14. toukokuuta 1989.
Carlito’s Way

Carlito’s Way (tv-esityksessä myös nimellä Carlito) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan on ohjannut Brian De Palma ja pääosissa ovat Al Pacino sekä Sean Penn.
Elokuva kertoo Carlito Brigantesta (Al Pacino), joka viiden vankilavuoden jälkeen vapautuu vankilasta asianajajansa David Kleinfeldin (Sean Penn) ansiosta. Carlito on saanut tarpeekseen rikollisesta elämästä ja päättää lopettaa huumebisneksensä ja aloittaa uuden rehellisen elämän. Mutta Carliton rikollinen menneisyys pitää häntä lujassa otteessaan, ja lupauksetkin alkavat pikkuhiljaa lipsua. Samalla Davidin huumeriippuvuus pahenee ja saa hänet mukaan rikoksiin.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antaa "Carlito’s Waylle" neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Lähteet.
Dynamiittivaihde

Dynamiittivaihde (, , km 199+185) on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosuudella . Linjavaihteeksi luokiteltu rautatieliikennepaikka sijaitsee Hangon kaupungissa noin kahdeksan kilometrin päässä Hangon rautatieasemalta Karjaan suuntaan. Liikennepaikalla on ainoastaan tavaraliikennettä, eikä siellä ole asemarakennusta. Vuoden 1976 loppuun saakka liikennepaikka sijaitsi Bromarvin kunnan alueella.
Liikennepaikan ratapiha käsittää Karjaan–Hangon radasta haarautuvan erkanemisvaihteen sekä kaksi noin 150 metrin mittaista sivuraidetta, joilla on myös veturin ympäriajomahdollisuus. Liikennepaikka palvelee Forcit Oy:n kuljetuksia. Vaihteen yhteydessä toimi myös henkilöliikenteen seisake vuosina 1939–1977.
Hankoniemen pohjoisrannalle perustettiin räjähdysainetehdas vuonna 1893. Tehdas sijoitettiin turvallisuussyistä harvaan asutulle alueelle Hangon kaupungin ja Santalan kartanon välimaastoon. Toisaalta sijoittamiseen vaikuttivat hyvät kuljetusyhteydet niin rautateitse kuin vesitsekin. Räjähdysainetehtaalla oli käytössä kapearaiteinen tehdasrata vuosina 1901–1937. Tehdasradan päähän avattiin vuonna 1914 Finska Forcit A.B.:n eli vuodesta 1920 Dynamiittiraiteen liikennepaikka (ruots. Dynamitspåret). Kapearaiteisen radan tilalle valmistui vuonna 1937 normaaliraiteinen rata, ja kaksi vuotta myöhemmin vaihteen yhteyteen avattiin samanniminen seisake. 
Talvisodan jälkeen liikennepaikka jäi Hangon vuokra-alueelle. Alueen takaisinvaltauksen jälkeen loppuvuonna 1941 seisake otettiin uudelleen käyttöön ja sen nimeksi tuli Dynamiittitehdas (ruots. Dynamitfabrik). Vuonna 1943 seisake ja vaihde yhdistettiin Dynamiittivaihde-nimiseksi laiturivaihteeksi. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1963 ja henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1977.
Dynamiittivaihde risteää valtatien 25 tasoristeyksessä.
Ŝ

Ŝ (ŝ) on latinalaiseen kirjaimistoon kuuluva kirjain. Esperantossa se on soinnittoman postalveolaarisen frikatiivin [] merkki, jota suomessa ja joissakin muissa kielissä vastaa lähinnä š, venäjässä ш, englannissa tavallisimmin sh ja saksassa sch.
Kirjainta ŝ käytetään ISO 9 -standardin mukaisessa kyrillisen tekstin (esim. venäjän) translitteroinnissa kirjaimen щ vastineena. Suomen kielen ns. kansallisen kaavan mukaan käytetään vastaavasti kirjainkolmikkoa štš, ja myös muissa kielissä sillä on yleensä monikirjaiminen vastine, esim. šč, shch, schtsch, chtch, sjtj. Nimi, jonka asu suomessa yleensä on Hruštšov (tai Hruštšev), kirjoitetaan ISO 9 -normin mukaan Hruŝëv.
Paavo Pesusieni (hahmo)

Paavo Pesusieni () on kuvitteellinen päähahmo animaatiosarjassa "Paavo Pesusieni". Paavon loi meribiologi ja animaattori Stephen Hillenburg.
Hahmo.
Luonne.
Paavo Pesusieni on merisieni, joka asuu lemmikkietanansa Karin kanssa ananaksessa merenpohjassa. Paavo on optimistinen ja vilpitön henkilö. Siitä huolimatta hän joutuu usein vaikeuksiin, koska hän on niin herkkäuskoinen. Paavo innostuu helposti ja yrittää herkästi liikaa ja kaikki päättyy usein katastrofiin. Tästä huolimatta Paavo säilyttää aina optimistisen elämänasenteensa. Hän on yksinkertainen, tyhmä ja usein jopa mielipuolinen.
Työpaikka.
Työpaikka Ravunkuori-ravintolassa on Paavolle tärkeä. Hänen tehtävänään on paistaa ”rapupiirasia”, johon kuuluu muun muassa pihvi, sipulia, kurkkua, tomaatti, salaatti, juusto, salainen kastike, sinappi ja ketsuppi. Kun johtaja Einari Ravun tytär Helmi tulee Ravunkuoreen töihin, hän päättää muokata ravintolaa enemmän nuorten mieleen. Uuden sisustuksen ja ruokalistan lisäksi paikka nimetään Ravunhaliksi. Pian Einari kuitenkin palauttaa ravintolan entiselleen. Myöhemmin Paavon ideana on rapuhodarit, jota myydään rapupiirasten sijaan. Pian Einari palauttaa rapupiiraset takaisin asiakkaiden menetyksen vuoksi. Paavo, sä saat potkut -jaksossa Einari Rapu antaa Paavolle potkut säästäksensä rahaa, jonka Paavon oli etsittävä uusi työpaikka, joista Paavo itse sai potkut sen omasta piirasesta. Myöhemmin Paavo palkataan takaisin Ravunkuoreen.
Vapaa-aika.
Paavo saa harvoin vapaapäiviä työpaikaltaan. Hän kuitenkin viettää vähäisen vapaa-ajan parhaan kaverinsa Patrik Tähtösen sekä Sanna-oravan kanssa, jonka luona hän harjoittelee karatea. Paavon naapurissa asuu pessimisti Jalmari Kalmari, tuttavien kesken Jammu tai Jallu, jonka kotirauhaa Paavolla ja Patrikilla on tapana häiritä. Jalmari vihaa Paavoa ja Patrikia, mutta näillä ole mitään Jalmaria vastaan. Eräässä jaksossa Jalmari saa ison sähköiskun, jonka myötä hän muttuu täysin: hänestä tulee Paavon kaveri ja vähitellen koko Tangalan suosikki.
Paavo pitää myös kuplien puhaltelemisesta ja on erittäin siinä taitava. Lisäksi hän viettää aikaansa soittaen ukulelea, surffaillen ja katsoen suosikkitelevisio-ohjelmaansa "The New Adventures of Mermaid Man and Barnacle Boy" 
(”Merenneitomies ja Merirokkopoika”). Paavo ja Patrik ovat sarjan suurimpia faneja; yhdessä he toivat sarjan sen loputtua takaisin ohjelmistoon ja ohjasivat sarjaan perustuvan toimintaelokuvan. Lisäksi Patrik ja Paavo pyydystävät meduusoja Meduusaniityllä vapaa-ajallaan.
Ikä.
Paavo Pesusienellä ei ole sarjan luojan Hillenburgin mukaan tarkkaa ikää, vaikka hahmon ajokortissa on lukenut syntymäajan kohdalla 14. heinäkuuta 1986.
Paavo Pesusieni muualla.
Paavo on tehnyt myös muutamia esiintymisiä sarjan ulkopuolella sarjoissa kuten "Family Guy", "The Grim Adventures of Billy &amp; Mandy" ja "Simpsonit".
Pesusientä muistuttava sienilaji "Spongiforma squarepantsii" on nimetty Paavo Pesusienen mukaan.
Peoria (Illinois)

Peoria on kaupunki Illinoisjoen varrella Peorian piirikunnassa Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2019 arvion mukaan Peoriassa asui 110 417 asukasta. Yksi alueen suurimmista yrityksistä on Caterpillar, joka valmistaa puskutraktoreita, kaivinkoneita ja muunlaisia työkoneita. Peoriassa oli Peoria Rivermen -niminen jääkiekkoseura, joka pelasi AHL-liigaa vuosina 2005–2013.
Peoria sijaitsee valtatie 74:n ja 155:n varrella, minkä takia se on suosittu pysähdyspaikka. Peoria sijaitsee noin 253 kilometriä (157 mailia) Chicagosta lounaaseen.
Caterpillar on siirtänyt pääkonttorinsa Peoriasta pois Deerfieldiin, Illinoisiin.
Tărgovište

Tărgovište () on kaupunki Bulgariassa. Se on myös Tărgovišten alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 37 611 ja koko Tărgovišten kunnan asukasluku on 57 263.
Nimi "Tărgovište" tarkoittaa toria. Kaupungista tuli kuuluisa torikaupunki 1700- ja 1800-luvuilla.
Ylivieskan vanha kirkko

Ylivieskan kirkko oli Oulun hiippakuntaan kuuluvan Ylivieskan seurakunnan kirkko, joka oli valmistunut vuonna 1786. Hirsistä rakennettu kirkko tuhoutui täysin tuhopoltossa maaliskuussa 2016. Uusi kirkko, Pyhän Kolminaisuuden kirkko, otettiin käyttöön vuonna 2021.
Kalajoen rannalla sijainneen kirkon ympärillä on vanha hautausmaa. Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on kuvanveistäjä Johannes Haapasalon veistos "Kuoleva soturi" vuodelta 1948. Kirkko kuului yhdessä Kalajokivarren ja Savisillan kanssa alueeseen, joka sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Kirkon historia.
Rakenne.
Tyypiltään kirkko oli päätytornillinen ristikirkko. Kirkon suunnitteli Pekka Raudaskoski, ja se rakennettiin vuonna 1786. Se oli saanut uusgoottilaisen muotonsa vuoden 1892 korjauksessa, jonka suunnitteli Julius Basilier. Päätytorni oli peräisin tästä korjauksesta. Kirkon kolmannessa kerroksessa sijaitsi kirkkomuseo. Kirkon alttaritauluna oli Sigurd Wettenhovi-Aspan maalaama "Ristiinnaulittu" vuodelta 1897.
Tulipalo.
Ylivieskan kirkko tuhoutui täysin tulipalossa pääsiäislauantaina 26. maaliskuuta 2016. Poliisi otti samana iltana kiinni tuhopoltosta epäiltynä 26-vuotiaan pohjoispohjalaisen mieshenkilön ja hänet vangittiin 30. maaliskuuta. Palo ei vaatinut henkilövahinkoja, eikä kirkossa ollut palon alkaessa yleisötapahtumaa. Kirkko oli vakuutettu noin kuudesta miljoonasta eurosta, mutta se ei riittänyt kattamaan uuden kirkon rakentamiskustannuksia. 
Pelastuslaitos sai kirkkopalosta automaattihälytyksen kello 19.30:n jälkeen, ja pelastuslaitos oli palopaikalla muutamassa minuutissa, mutta kirkon pelastamiseksi ei voitu tehdä mitään. Palo oli niin voimakas, että irtaimistoa ei voitu hakea turvaan. Palomestarin mukaan palo oli levinnyt jo noin minuutin kuluttua ensimmäisestä hälytyksestä suureksi. Kirkossa ei ollut automaattista sammutusjärjestelmää eli sprinklerijärjestelmää. Palokunta ei palon rajuuden vuoksi päässyt syöttämään vettä kirkossa olleeseen kuivaputkijärjestelmään, jossa vesi pitää syöttää putkistoon. Kirkossa oli tarkoitus järjestää kello 23 pääsiäisyön messu. Messu pidettiin puoliltaöin kirkon raunioiden äärellä.
Ylivieskan seurakunnan kirkkovaltuusto päätti 30. maaliskuuta 2016, että palaneen tilalle rakennetaan uusi kirkko. Väliaikaisena pääkirkkona toimi Suvannon kappeli. Ylivieskan uuden kirkon rakentaminen aloitettiin syksyllä 2019, ja se valmistui vuonna 2021.
Haapajärven kirkko

Haapajärven Kristuksen kirkastumisen kirkko on Haapajärven seurakunnan kirkko. Kirkossa on istumapaikkoja noin 700 ihmiselle. Kirkon 30-äänikertaiset, mekaaniset urut otettiin käyttöön vuonna 2002. Ne ovat tanskalaisen Christensen &amp; Sønnerin valmistamat ja edustavat soinniltaan pohjoismaista varhaisromantiikkaa.
Puinen ristikirkko on rakennettu vuonna 1802 ja sen on suunnitellut Matti Pietilän suunnitelmien pohjalta Tukholman yli-intendenttikonttorin arkkitehti J. Fr. Engeström. Kirkko on Haapajärven toinen kirkko, sillä samalle paikalle oli rakennettu kirkko jo vuonna 1653. Pohjalaista tyyliä oleva tukipilarikirkko purettiin uuden kirkon rakentamisen myötä. Haapajärven kirkon nykyinen ulkoasu on vuodelta 1880, jolloin kirkkoa uudistettiin arkkitehti Frans Wilhelm Lüchoun suunnitelmien mukaan. Tuolloin rakennettiin muun muassa ristikeskuksesta nouseva torniosa.
Kirkon kellotapuli on rakennettu vuonna 1813. Kellotapulin kellot on valettu Tukholmassa vuosina 1761 ja 1843.
Alttaritaulun "Kristuksen kirkastuminen" on maalannut taidemaalari Adolf von Becker vuonna 1886.
Haapajärven kirkko ympäristöineen on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Kirkkorannan puistoon kuuluvat myös Ronkaalan pappilan vanha, 1700-luvun päärakennus (presidentti K.J. Ståhlbergin lapuudenkotimuseo), Uudempi päärakennus vuodelta 1884, Seurakuntakoti vuodelta 1967, Samuelin kirkoksi nimetty leikkimökkikokoa oleva kirkko sekä Katteluksen talo. Lisäksi Reisjärventien toisella puolella on vanha kirkkoherran pappila Laurikkala ja samassa pihapiirissä sijaitseva Pikkupappila. Laurikkala on nykyisin yksityiskotina.
Haapajärven seurakunnalla on Olkkolan kirkoksi kutsuttu rukoushuone Olkkolan kylässä.
Marino Lejarreta

Marino Lejarreta Arrizabalaga (s. 14. toukokuuta 1957 Bérriz, Vizcaya) on entinen espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän voitti Espanjan ympäriajon vuonna 1982, Clásica de San Sebastiánin ennätykselliset kolme kertaa sekä Katalonian ympäriajon kahdesti. Yhteensä hän voitti ammattilaisurallaan 64 kilpailua.
Lejarreta on ainoa pyöräilijä, joka on ajanut kaikki kolme suurta ympäriajoa neljänä vuonna (1987, 1989, 1990 ja 1991).
Pyhän Ristin kirkko (Kuusamo)

Pyhän Ristin kirkko Kuusamossa on Kuusamon seurakunnan omistama vuonna 1950 valmistunut kirkko. Kirkko rakennettiin saksalaisten vetäytyessään polttaman kirkon tilalle.
Kirkko.
Kirkon on suunnitellut arkkitehti Bertel Liljequist. Kirkkorakennus on 48 metriä pitkä ja 18,5 metriä korkea ja muodoltaan niin sanottu basilikatyyppinen pitkäkirkko. Sen itäpäässä on sakaristo ja länsipäässä urkuparvi. Kirkko rakennettiin amerikkalaisten luterilaisten kirkkojen rahallisella tuella. Istumapaikkoja siellä on noin 800 hengelle. Kirkon maalaukset on toteuttanut Paavo Leinonen ja Antti Salmenlinna yhteistyönä. Maalausten luonnokset ja suunnitelmat ovat Antti Salmenlinnan. Kirkon alttaritaulu "Vapahtaja Ristillä" on peräisin Kuusamon vanhasta kirkosta vuodelta 1824. Taulun on maalannut Johan Gustav Hedman. Kirkon vihki piispa Väinö Malmivaara 26. elokuuta 1951. Kirkkoa saneerattiin vuonna 1986, ja adventtina piispa Olavi Rimpiläinen omisti kirkon Pyhän Ristin muistolle.
Sankaripatsas.
Kirkon viereisen sankarivainajien muistomerkin on veistänyt Mauno Juvonen, teos valmistui 1957.
Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille

Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille on 7. marraskuuta 2007 julkaistu Leevi and the Leavings -tribuuttialbumi. Leevi and the Leavingsin kappaleita esittää albumilla joukko suomalaisia artisteja. Levyn tarkoituksena on kunnioittaa Gösta Sundqvistin musiikillista perintöä.
Albumin nimeksi suunniteltiin aluksi "Perjantai – Tribuutti Leevi and the Leavingsille". ”Melkein vieraissa” on Leevi and the Leavingsin kappale vuonna 2000 julkaistulla "Bulebule"-albumilla.
Albumi ylsi kahdesti Suomen virallisen listan 2. sijalle.
Metronidatsoli

Metronidatsoli on antibiootti, jota käytetään bakteeritulehdusten sekä trikomonaksen, giardian tai amebojen aiheuttamien sairauksien hoitoon. Metronidatsolia voidaan käyttää myös Helicobacter pylorin häätöhoitoon yhdessä muiden lääkkeiden kanssa. Metronidatsolilla tunnetaan haitallisia yhteisvaikutuksia monien lääkeaineiden kanssa. Antasidia ei pidä annostella samanaikaisesti metronidatsolin kanssa, koska ne voivat heikentää metronidatsolin imeytymistä ja alentaa tehoa. Alkoholin käytöstä on syytä pidättäytyä täysin metronidatsolihoidon aikana antabusreaktion vuoksi, sillä metronidatsoli estää alkoholin hajoamisen maksassa.
Metronidatsolin kanssa oli taannoin Suomessakin käytössä rinnakkaisesti tinidatsoli.
&lt;br clear=left&gt;
Vihannin kirkko

Vihannin Sofia Magdalenan kirkko on Raahen seurakunnan kirkko Oulun hiippakunnassa. Kirkko rakennettiin kuningas Kustaa III:n aikana ja se nimettiin kuninkaan vaimon Sofia Magdalenan mukaan. Kirkko sijaitsee Vihannin kirkonkylässä Raahessa ja toimii myös tiekirkkona. Ennen vuotta 2013 kirkko oli yksi Siikasalon seurakunnan kirkoista. 
Vihannin nykyinen kirkko on järjestyksessä Vihannin seurakunnan toinen kirkko. Ensimmäinen kirkko rakennettiin samalle paikalle kuin nykyinen kirkko vuonna 1691, jolloin Vihannista tuli Saloisten seurakunnan saarnahuonekunta. Rakennusvuodesta ja kappelikirkoksi vihkimisen ajankohdasta on lähteissä useita muitakin ajankohtia. "Josefin kirkoksi" kutsuttu kappeli oli yksinkertainen suorakaiteen muotoinen rakennus, jossa ei ollut tornia. Uuden kirkon rakentamisesta päätettiin vuoden 1781 piispantarkastuksen jälkeen, kun ensin oli tutkittu mahdollisuus vanhan kirkon laajentamiseen. Uuden kirkon rakennuspiirustukset teki kalajokinen kirkonrakentaja Simon Silvén. Piirustukset kävivät yli-intendentin virastossa Tukholmassa, mutta piirustuksiin tehtiin vain vähäisiä muutoksia. Kuningas Kustaa III hyväksyi piirustukset 4. huhtikuuta 1783. Suunnittelijansa Simon Silvénin johdolla rakennettu puukirkko valmistui kesäkuussa 1784. Lääninrovasti Johan Westzynthius vihki kirkon 12. syyskuuta 1784.
Ulkoasultaan kirkko on aumakattoinen lähes tasavartinen ristikirkko. Kirkon keskikuvun huipulla on lanterniini eli kattolyhty, mutta muuten kirkko on ulkoa koristelematon. Kooltaan kirkko on 450 neliömetriä ja sinne mahtuu istumaan noin 500 seurakuntalaista. Kellotapuli on säilynyt vanhan kirkon ajalta ja se on rakennettu 1752.
Taidemaalari Emanuel Granbergin maalaama alttaritaulu on vuodelta 1787. Liimavärein suoraan hirsiseinälle maalattu taulu esittää Jeesusta ristillä, Neitsyt Maria oikealla puolellaan ja Johannes vasemmalla puolellaan. Saarnatuoli on ostettu Oulaisten kirkosta 1891. Tuolin paneelimaalaukset esittävät apostoli Paavalia ja evankelistoja. Maalaukset lienevät Erik Westzynthiuksen tekemiä, koska hän tehnyt Oulaisten kirkon maalauskoristelun 1780–1782.
TAKI 183

TAKI 183 oli varhainen graffitintekijä New Yorkissa. TAKI, kreikkalaista syntyperää, oikealta nimeltään Demetrios, toimi 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa lähettinä, ja tuolloin hänellä oli tapana kirjoittaa oma lempinimensä niiden katujen varsille, joita pitkin hän työnsä puolesta kulki. Hänen "taginsa" tuli Demetrioksen vaihtoehtoisesta kieliasusta "Demetraki" ja hänen kotiosoitteestaan 183. kadulla Manhattanin Washington Heights -alueella.
Heinäkuussa 1971 New York Times julkaisi TAKIsta artikkelin. Tämä julkisuus kannusti satoja samoilla alueilla liikkuvia nuoria kilpailevien, hänen kädenjälkeään jäljittelevien "tagien" tekoon. Vaikkakin TAKI oli ensimmäinen NYT:n kaltaisessa merkittävässä julkaisussa palstatilaa saanut graffitintekijä, on sanottu, että esimerkiksi toinen artisti nimeltään "Julio 204" aloitti oman "taginsa" aktiivisen kirjoittelun häntä aikaisemmin. Hänen toimintansa keskittyi kuitenkin pienemmälle alueelle, eikä hän siksi ehkä saanut koskaan yhtä paljon huomiota osakseen.
TAKI 183 on myöhemmin tiettävästi lopettanut graffitien teon, keskittyen perhe-elämään. Työkseen hän on pitänyt muun muassa autokorjaamoa.
Matriisielementti

Matriisielementti on kvanttimekaniikassa käytetty termi, jonka avulla tyypillisesti observaabeleita kuvaaville lineaarioperaattoreille saadaan aikaiseksi matriisiesitys. Matriisielementti lasketaan operaattorista operoimalla siihen vasemmalta ja oikealta tilavektoreilla. 
Oletetaan, että tilat formula_1 muodostavat täydellisen kannan. Merkitään näitä vastaavia konjugaattitilojen joukkoa merkinnällä formula_2. Tällöin lineaarioperaattorin formula_3 matriisielementti on
formula_4
Esimerkiksi paikka-avaruuden tilavektorit (aaltofunktiot) ovat muotoa formula_5 jonka konjugaattitila on formula_6. Tällöin matriisielementti on
formula_7
Integrointialueena toimii koko paikka-avaruus.
Esimerkki: spin-1/2.
Spin-1/2 -hiukkasten spin-aaltofunktiot ovat muotoa
formula_8
missä a ja b ovat kompleksilukuja. Tämän spin-avaruuden operaattorit ovat lineaarikombinaatioita Paulin spin-matriiseista formula_9, formula_10 (tai formula_11). formula_12 on avaruuden identiteettimatriisi. Valitaan kannaksi tilat
formula_13
ja
Näin esimerkiksi matriisin formula_14 matriisielementit ovat
formula_15
Käyttö.
Matriisielementit ovat hyödyllisiä erityisesti erilaisia energiatasosiirtymiä tarkasteltaessa. Siirtymien valintasäännöt määräytyvät yleensä juuri matriisielementeistä. Jos halutaan tutkia millaisia häiriöitä tietty häiritsevä voima systeemiin tuo, etsitään tuota voimaa kuvaavan häiriöpotentiaalin matriisielementit jossain systeemin luonnollisessa kannassa. Jos matriisielementti joidenkin tilojen välillä häviää, myös vastaavaa transitiota ei voida kyseisellä voimalla saada aikaiseksi. 
Atomien elektronien energiatilojen välisiä transitioita ulkoisessa sähkökentässä kuvataan yleisesti matriisielementtien avulla. Dipolikenttä saa esimerkiksi aikaan transitioita, joissa elektronin pääkvanttiluku muuttuu yhdellä ylös- tai alaspäin. Muuntyyppisten transitioiden matriisielementit ovat nollia.
Oleguer

Oleguer Presas Renom (s. 2. helmikuuta 1980 Sabadell, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka lopetti uransa vuonna 2011. Hän pelasi oikean laitapuolustajan tonttia, mutta pystyi myös pelaamaan keskuspuolustajana.
Oleguer aloitti uransa Lepantossa, joka on hänen kotikuntansa Sabadellin paikallinen seura. Vuonna 1997 hän siirtyi Gramenetin riveihin. 21-vuotiaana Oleguer siirtyi Barcelonaan. Hän debytoi edustusjoukkueessa vuotta myöhemmin Mestarien liigan ottelussa turkkilaista Galatasarayta vastaan. Barcelonassa ollessaan Oleguer juhli muun muassa kahdesti Espanjan pääsarjan voittoa ja kerran Mestarien liigan voittoa. Hän siirtyi heinäkuussa 2008 Ajaxiin, jossa pelasi vuoteen 2011, jolloin lopetti uransa.
Fred E. Ahlert

Fred E. Ahlert (19. syyskuuta 1892 – 20. lokakuuta 1953) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänen tuotantoaan ovat levyttäneet muiden muassa Louis Armstrong, Nat King Cole, Ella Fitzgerald, Frank Sinatra ja Fats Waller. Ahlert teki usein yhteistyötä sanoittaja Roy Turkin kanssa, ja muiden sanoittajien joukkoon lukeutuivat Joe Young ja Edgar Leslie.
Ahlert syntyi 19. syyskuuta 1892 New Yorkissa. Hän opiskeli Fordham Law Schoolissa. Musiikkiuransa hän aloitti sovittamalla kappaleita Irving Aaronsonin ja Fred Waringin orkesterille ja säveltämällä musiikkia vaudeville-esityksiin. Hänen ensimmäiset menestyneet sävellyksensä olivat vuoden 1920 ”I’d Love to Fall Asleep and Wake Up in My Mammy’s Arms” ja vuoden 1922 ”I Gave You Up Before You Threw Me Down”.
Vuonna 1928 Ahlertin säveltämästä ja Roy Turkin sanoittamasta kappaleesta ”I’ll Get By (As Long As I Have You)” tuli hitti Ruth Ettingille. Ettingin versio nousi listoilla kolmannelle sijalle, ja vuonna 1944 Harry James nauhoitti listaykköseksi nousseen version. Ahlert ja Turk kirjoittivat yhdessä useita kappaleita. Etting nauhoitti vuonna 1929 heidän kappaleensa ”Mean to Me”, josta on sittemmin tullut lukuisien artistien levyttämä pop- ja jazzstandardi. Muita Ahlertin ja Turkin menestyskappaleita olivat muun muassa ”Walkin’ My Baby Back Home” (1930), ”I Don’t Know Why (I Just Do)” (1931), ”Love, You Funny Thing!” (1931) ja ”Where the Blue of the Night (Meets the Gold of the Day)” (1932).
Musiikin säveltämisen lisäksi Ahlert perusti vuonna 1929 oman julkaisuyhtiön nimeltä Fred Ahlert Music Corporation. Yhtiö on edelleen toiminnassa. Ahlertin poika Fred E. Ahlert Jr. oli myös musiikkijulkaisija ja huolehti muun muassa isänsä musiikin julkaisemisesta.
Ahlert toimi muusikkojärjestö ASCAP:n johdossa vuodesta 1933 kuolemaansa saakka. Hän kuoli New Yorkissa 20. lokakuuta 1953. Ahlert otettiin Songwriters Hall of Fameen postuumisti vuonna 1970.
Dave Bartholomew

David Louis Bartholomew (24. joulukuuta 1918 Edgard, Louisiana – 23. kesäkuuta 2019 Metairie, Louisiana) oli yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän oli näkyvä hahmo New Orleansin musiikkielämässä 1950-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Hän kirjoitti ja tuotti musiikkia useille artisteille, ja parhaiten hänet tunnetaan menestyksekkäästä yhteistyöstä Fats Dominon kanssa.
Elämä ja ura.
Bartholomew soitti ensimmäisenä soittimenaan tuubaa, mutta siirtyi sittemmin trumpettiin. Hän liittyi vuonna 1939 Fats Pichonin yhtyeeseen, joka soitti Mississippin höyrylaiva SS Capitolilla. Hän soitti myös Jimmie Luncefordin orkesterissa ennen liittymistään armeijaan vuonna 1942.
Armeijan soittokunnassa Bartholomew alkoi säveltää ja sovittaa musiikkia. Palattuaan New Orleansiin hän perusti rhythm and blues -yhtyeen ja nauhoitti De Luxe -yhtiölle muun muassa kappaleen ”Country Boy”. Yhtyeessä soittivat hänen lisäkseen rumpali Earl Palmer ja saksofonistit Herb Hardesty ja Alvin Tyler.
Vuonna 1949 Imperial Recordsin Lew Chudd otti Bartholomew’n levy-yhtiöön laulunkirjoittajaksi, tuottajaksi ja sovittajaksi. Hän teki Fats Dominolle kappaleen ”The Fat Man”, jota myytiin yli miljoona kappaletta. Bartholomew teki pitkään yhteistyötä Dominon kanssa ja kirjoitti suurimman osan Dominon lauluista yhteistyössä tämän kanssa. Heidän tunnettuihin tuotoksiinsa kuuluvat muun muassa ”Ain’t That a Shame”, ”I’m in Love Again”, ”Blue Monday”, ”I’m Walkin’”, ”Walking to New Orleans” ja ”Let the Four Winds Blow”. Yhteensä Bartholomew’n ja Dominon lauluja on myyty useita satoja miljoonia kappaleita.
Bartholomew kirjoitti musiikkia myös lukuisille muille artisteille, mukaan lukien Jewel King, Lloyd Price ja Smiley Lewis. Lisäksi hän tuotti muun muassa Frankie Fordia, Snooks Eaglinia ja Earl Kingiä. Hänen oma vuoden 1957 levytyksensä ”The Monkey” vaikutti Jamaikalla ska-musiikin kehittymiseen.
Myöhemmin Bartholomew vetäytyi osittain musiikkielämästä, mutta esiintyi silloin tällöin Dave Bartholomew Big Bandin kanssa musiikkifestivaaleilla. Hän on ollut vuodesta 1998 Songwriters Hall of Famen ja vuodesta 1991 Rock and Roll Hall of Famen jäsen. Vuonna 2007 hän sai paikan Blues Hall of Famesta.
Bartholomew kuoli 100-vuotiaana sairaalassa Louisianassa 23. kesäkuuta 2019.
Thespios

Thespios (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Thespiain kuningas Boiotiassa, Erekhtheuksen, Ateenan kuninkaan, ja Praksithean poika. Puolisonsa Megameden kanssa hänellä oli viisikymmentä tytärtä.
Tyttärien tultua naimaikään Thespios ei jostakin syystä etsinytkään näille puolisoja, vaan tahtoi saada lapsenlapsia Herakleelta. Kun Herakles oli saanut tehtäväkseen tappaa alueella olleen leijonan – ei kuitenkaan vielä Nemean leijonaa – Thespios päätti laittaa tyttärensä öisin Herakleen kanssa sänkyyn. Leijonanmetsästys kesti viisikymmentä päivää, ja jokaisena yönä Herakles, luullen olevansa aina saman naisen seurassa, makasi eri tyttären kanssa sillä seurauksella, että jokainen näistä synnytti hänelle pojan.
Pausanias kertoo kaksi vaihtoehtoista versiota. Ensimmäisessä versiossa Herakles makasi neljänkymmenenyhdeksän tyttären kanssa yhden illan aikana, mutta yksi tyttäristä kieltäytyi sukupuoliyhteydestä tämän kanssa. Loukkaantuneena Herakles määräsi tämän palvelemaan häntä neitseenä pyhäkkönsä papittarena. Toisessa hän oli kaikkien viidenkymmenen kanssa, joista jokainen synnytti hänelle pojan; vanhin ja nuorin jopa kaksoset.
Tyttäret ja lapsenlapset, thespiadit.
Apollodoros luettelee Thespioksen tyttäret ja thespiadit seuraavasti:
Deutschlandsberg (piiri)

Deutschlandsberg on yksi Steiermarkin osavaltion 17 piiristä.
Maantiede.
Deutschlandsbergin piiri sijaitsee Steiermarkin eteläosassa. Se rajautuu lännessä Kärntenin osavaltioon (Wolfsbergin piiri) ja etelässä Sloveniaan. Naapuripiirit ovat pohjoisessa Voitsberg ja idässä Graz-Umgebung sekä Leibnitz. Piirin pinta-ala on 863,5 neliökilometriä ja Deutschlandsberg on suurin keskus. Piiri jakautuu 40 paikkakuntaan:
Väestö.
Deutschlandbergin piirin asukasluku oli vuonna 2006 61 282. Ulkomaalaisten osuus oli vuonna 2005 2,5 % .
Oulaisten kirkko

Oulaisten kirkko on Oulaisten seurakunnan kirkko. Kirkko on valmistunut vuonna 1753 ja sen rakennustöitä johti Matti Honka. Kirkon tapuli on vuodelta 1758. Erik Westzynthius nuorempi koristeli kirkon seinämaalauksilla vuosina 1779–1782. Vuonna 1882 kirkon rakennusmuoto muutettiin sellaiseksi kuin se on nykyään, kun kirkko sai uuden kivijalan, eteistilat ja kirkontornin vanhan salon tilalle. Kirkkoa maalattiin vuonna 1843, jolloin se sai punamultavärin. Väri korvattiin 1882 vaalealla hiekkakiven sävyisellä värillä. 1930-luvun korjauksissa seinät saivat jälleen punamultavärin. Muita korjauksia olivat ikkunoiden pyöristäminen sekä pinkopahvien pois ottaminen seinämaalausten päältä. Kirkon alttaritaulu on vuodelta 1931. Taulun on maalannut Väinö Blomstedt. 
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Oskari Jauhiainen vuonna 1953.
Cam Clarke

Cameron A. ”Cam” Clarke (s. 6. marraskuuta 1957 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hän on tehnyt Leonardon ja Rocksteadyn äänirooleja animaatiosarjaan "Turtles – mutanttikilpikonnat".
Elämäkerta.
Clarke syntyi Burbankissa. Hänen isänsä oli useissa 1950-luvun science fiction -elokuvissa esiintynyt näyttelijä Robert Clarke, ja hänen äitinsä Alyce King oli laulaja. Clarke aloitti esiintymisen jo kuusivuotiaana, kun hänen vanhempansa esiintyivät ABC:n musiikillisessa televisiosarjassa "The King Family". Sarjan suosion kasvaessa siitä tuli vuodesta 1965 lähtien viikoittainen ohjelma Yhdysvalloissa, joka kesti 1970-luvun lopulle.
Ääninäyttelijänä.
Ääninäyttelemiseen Clarke päätyi 15-vuotiaana tehdessään sivuääniä animaatiosarjaan "Butch Cassidy" vuosina 1973–1974, mutta teki usein cameorooleja televisiosarjoihin 1980-luvulle asti, kunnes sai vuonna 1987 ensimmäisen merkittävän ääniroolin Leonardoa animaatiosarjassa "Turtles – mutanttikilpikonnat". Sarjan menestyksen myötä Clarke oli hahmon roolissa aina vuoteen 1996 asti ja sai innostuksensa ryhtyä näyttelemisen sijaan täysipäiväiseksi ääninäyttelijäksi. "Turtles – mutanttikilpikonnien" jälkeen hän on ääninäytellyt useissa animaatioissa kuten "Timon &amp; Pumba", "Avatar", "Monsuno", "Megas XLR" ja "Hämähäkkimies". Clarke on ollut myös He-Manin äänenä vuoden 2002 animaatiosarjassa "He-Man", joka on uudistettu versio 1980-luvun "He-Man and the Masters of the Universe" -animaatiosta.
2000-luvulla Clarke on tehnyt äänirooleja useimmiten videopeleihin; muun muassa World of Warcraftin lisäosassa "issa" hän ääninäyttelee Blood Elves -rodun miehiä. Sitä ennen Clarke oli vuonna 2006 "ssa" Thorin ja Daredevilin ääninä, sekä Simban äänenä "Kingdom Hearts II:ssa". Lisäksi hänellä oli pieni rooli "God of War II:ssa" Herkuleksena, ja vuonna 2007 julkaistussa "Eternal Sonatassa" hän ääninäytteli prinssi Crescendoa. Metal Gear -pelisarjassa Clarke antoi vuoden 1998 "Metal Gear Solidista" alkaen äänensä yhdelle pelien viholliselle, Liquid Snakelle (ensimmäisessä MGS-pelissä kreditoitu nimellä James Flinders).
Cher (departementti)

Cher (ääntäminen IPA: on Ranskan departementti numero 36, joka on saanut nimensä Cher-joen mukaan. Departementti sijaitsee Keski-Ranskassa Centre-Val de Loiren hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 7 235 neliökilometriä ja siellä on 314 676 (2006) asukasta. Cheren pääkaupunki on Bourges. Cher on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 35 kantoniin ja 290 kuntaan.
Cher oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Cher muodostettiin osasta Berryn provinssia.
Cagayan de Oro

Cagayan De Oro on kaupunki Mindanaon saarella Filippiineillä. Kaupungin asukasluku on 675 950 (2015)
Kaupunki sijaitsee Cagayan-joen varrella lähellä Macajalar-lahden pohjaa. Espanjalaiset perustivat sinne lähetysaseman 1600-luvulla, ja linnoittivat sen myöhemmin. Cagayan de Oro sai kaupunkioikeudet vuonna 1950, ja siitä on tullut Pohjois-Mindanaon liikenteen ja kaupan keskus. Sen kansainvälinen lentokenttä on tärkeä pysähdyspaikka etelään suuntautuville lennoille, ja kaupunki on Mindanaon halki kulkevan Sayre-valtatien pohjoinen päätepiste. Vientituotteisiin kuuluvat riisi, maissi ja kopra.
Ajonaikainen kääntäminen

Ajonaikainen kääntäminen ("just-in-time compilation" eli "JIT") on prosessi, jossa suoritettavan ohjelman lähdekoodi käännetään ohjelman ajon aikana sopivaksi kohdeympäristön konekieliseksi koodiksi tarkoituksena parantaa ohjelman suorituskykyä.
Kohdekielenä voi toimia esimerkiksi konekieli tai virtuaalikoneella tulkattava tavukoodi.
Kääntäjien toteutukseen on monia tapoja. Ohjelman kääntäminen lähtee yleensä liikkeelle ohjelman merkkijonoesityksen muuttamisesta syntaksialkioiksi (tokenizing).
Tunnetuimmat ajonaikaista kääntämistä käyttävät sovellukset ovat Java-virtuaalikone ja Microsoftin .NET Framework. Myös useat emulaattorit käyttävät ajonaikaista kääntämistä.
Kuusamojärvi

Kuusamojärvi on Pistojoen reittiin kuuluva järvi Kuusamon Koillismaalla. Järven pinta-ala on 51 neliökilometriä, pituus noin 25 kilometriä ja pinta 257 metriä merenpinnan yläpuolella. Kuusamojärvi laskee Muojärveen.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 4 700 hehtaaria eli 47 neliökilometriä. Se on 24,1 kilometriä pitkä ja 6,1 kilometriä leveä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 162 miljoonaa kuutiometriä eli 0,16 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 3,4 metriä ja suurin syvyys 17,7 metriä.
Järvessä on laskettu olevan 66 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 447 hehtaaria, mikä on noin 8,6 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista yksi on yli neliökilometrin kokoinen, 21 yli hehtaarin kokoisia, 41 yli aarin kokoisia ja loput kolme alle aarin kokoisia.
Järven rantaviivan pituus on 196 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 53 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi kuuluu Vienan Kemijoen vesistöön (vesistöaluetunnus 74) Kuusamojärven alueeseen (74.03) Kuusamojärven lähialueella (74.031).
Järveen laskee lännestä Säynäjäperään Säynäjoki, joka on Säynäjäjoen valuma-alueen (74.033) laskujoki. Sen lounaisrantaan laskee Vanttajajoki ja Vääräjoki, jotka ovat Niskajoen–Vääräjoen valuma-alueen (74.032) jokia. Lisäksi Kolvanginjoki tuo Kolvangin valuma-alueen (74.08) reitin vedet ja Matkajoki Oivanginjärven valuma-alueen (74.04) reitin vedet Kuusamojärveen. Järvi on samalla vedenpinnan tasolla Muojärven kanssa.
East Providence

East Providence on kaupunki Providencen piirikunnassa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on osavaltion pääkaupungin Providencen esikaupunkialuetta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 47 037, mikä teki siitä osavaltion viidenneksi suurimman kaupungin. Pinta-alaltaan kaupunki on 43,02 neliökilometriä. Asukastiheys on noin 1 356 as./km².
Pawtucket

Pawtucket on kaupunki Providencen piirikunnassa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on osavaltionsa neljänneksi väkirikkain kaupunki. Sen asukasluku vuoden 2000 väestönlaskennassa oli 72 958. Pinta-alaltaan kaupunki on 23,31 neliökilometrin suuruinen ja asukastiheys on 3 258 as./km². Pinta-alasta 0,7 neliökilometriä on vettä.
Pawtucket oli Yhdysvaltain teollisen vallankumouksen syntysija. Samuel Slaterin vuonna 1790 rakennuttama Slater Mill kaupungin keskustassa, Blackstone-joen varrella, oli Yhdysvaltain ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs mekanisoitu puuvillatehdas. Nykyisin kaupunki tunnetaan myös siellä pääkonttoriaan pitävästä Hasbro-yrityksestä, maailman toiseksi suurimmasta leluvalmistajasta.
Chandler

Chandler on tietokoneohjelmisto, joka on tarkoitettu henkilökohtaisen informaation hallintaan. Se on kehitetty avoimena lähdekoodina ja julkaistu Apache License -lisenssillä. Chandler sisältää kalenteri-, sähköposti-, tehtävälista- ja muistiotoiminnot.
Chandleria kehittää Open Source Applications Foundation. Pääohjelmointikieli on Python ja Chandler toimii Microsoft Windows, Macintosh ja Linux -käyttöjärjestelmissä. Chandler nimettiin kirjailija Raymond Chandlerin mukaan. Chandlerin inspiraationa on ollut 1980-luvulla kehitetty informaation hallintaohjelmisto Lotus Agenda.
Ohjelman suunnittelutavoitteet.
Chandler on myös Scott Rosenbergin kirjoittaman tietokirjan "Dreaming in Code:Two Dozen Programmers, Three Years, 4732 Bugs, and One Quest for Transcendent Software" aihe.
Echo (satelliitti)

Echo oli NASAn ensimmäinen kokeellinen sarja tietoliikennesatelliitteja 1960-luvun alussa. Satelliittien runko oli pallomainen. Runko toimi passiivisena heijastimena: niihin suunnatusta radiosäteilystä osa heijastui takaisin maahan ja voitiin vastaanottaa toisaalla.
Echo 1.
Alkuperäinen Echo 1 räjähti Delta-kantoraketin mukana 13. toukokuuta 1960. Seuraava, Echo 1A saatiin onnistuneesti maan kiertoradalle 12. elokuuta 1960 – satelliitista käytetään yleensä nimitystä "Echo 1". Satelliitin rungon, halkaisijaltaan 30,5-metrisen pallon ulkokuori tehtiin 0,127 millimetriä paksusta metallisoidusta Mylar-polyesterikalvosta. Echo 1A onnistui heijastamaan puhelin-, radio- ja televisiosignaaleja takaisin maahan, ja auttoi myös ilmakehän tiheyden mittauksessa. Kiiltävän ja suuren ulkokuoren ansiosta satelliitin pystyi näkemään paljaalla silmällä lähes joka puolella maailmaa. Echo 1A palasi maan ilmakehään ja paloi 7. kesäkuuta 1968.
Echo 2.
Echo 2 oli halkaisijaltaan 41,1 metriä ja siinä käytettiin samoja materiaaleja kuin Echo 1:ssa. Thor-Agena kantoraketti vei Echo 2:sen kiertoradalle 25. tammikuuta 1964. Echo 2:n avulla testattiin lähinnä passiivista tiedonvälitystä. Echo 2:n jälkeen NASA hylkäsi ajatuksen passiivisista tietoliikennesatelliiteista ja siirtyi suunnittelemaan aktiivisia satelliitteja. Echo 2 palasi ilmakehään 7. kesäkuuta 1969 ja tuhoutui.
Sotilaallinen käyttö.
Echo-ohjelman avulla pystyttiin esimerkiksi Moskovan sijainti määrittelemään tarkasti, jonka vuoksi Yhdysvaltain armeija olisi voinut käyttää ballistisia ohjuksia tehokkaammin Neuvostoliittoa vastaan.
Pellonvarauslaki

Pellonvarauslaki oli Suomessa toteutettu maatalouden ylituotannon leikkaamiseen tähtäävä vuonna 1969 voimaan tullut laki. Lain johdosta maatilan omistaja saattoi tehdä valtion kanssa "pellonvaraussopimuksen", jossa hän sitoutui jättämään pellot viljelemättä. Vastineeksi omistaja sai sopimusaikana rahallisen korvauksen, joka maksettiin neljännesvuosittain. Sopimus oli tehtävä tilan koko peltoalasta, kolmeksi vuodeksi kerrallaan.
Tilanomistajalla oli myös mahdollisuus metsittää sopimukseen kuuluva peltoala, jolloin hän sai lisäkorvauksen. Metsityskorvaus oli yhtä suuri kuin pellonvarauskorvaus. Metsitys nosti pellonvaraussopimuksen kestoajan 15 vuodeksi.
Pellonvaraustiloja kutsuttiin yleisesti nimellä "pakettipellot", ja lakia "peltopakettijärjestelmäksi". Peltojen jättäminen viljelemättä vaikutti maaseudun väestön mielialoihin; maatalous ja viljely koettiin perinteisenä elämäntapana, josta luopuminen oli henkisesti vaikeaa.
Pellonvarausjärjestelmä korvattiin eläkejärjestelmillä kehittämällä 1970-luvulla maatalouden sukupolvenvaihto- ja luopumiseläkkeet.
Peltoa sai kuitenkin käyttää perunan ja kasvitarhatuotteiden tuotantoon omalle perheelle ja rehun tuottamiseen omille eläimille, hevosille, poroille ja vuohille, tietyin edellytyksin myös lampaille.
Uusia sopimuksia ei tehty enää vuoden 1974 jälkeen.
Thure Bahne

Thure Olavi Bahne (8. toukokuuta 1909 Turku – 29. tammikuuta 1956 Helsinki) oli Suomalaisen Oopperan laulaja ja ohjaaja, operettilaulaja, elokuvanäyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Elämäkerta.
Bahnen teatteriura alkoi Turun Maakuntateatterissa vuonna 1926. Operettitehtäviin Turun Teatterissa siirtynyt Bahne sijoitettiin useisiin romanttisiin sankarirooleihin. Hän näytteli myös Turun Työväen Teatterissa, Porin Teatterissa ja Viipurin Kaupunginteatterissa. Teatterissa hänellä oli operettisankarin rooli. Hän toimi vierailevana ohjaajana ja ohjasi esimerkiksi Lohjan Työväenteatteriin 1950-luvulla operetin "Erämaan laulu", joka on mainittu teatterin parhaaksi 1950-luvun saavutukseksi. Hän työskenteli laulajana 1933—1936 ja laulaja-ohjaajana Suomalaisessa Oopperassa 1939—1950.
Bahnen ura kotimaisessa elokuvassa alkoi vuonna 1933 ja katkesi äkilliseen kuolemaan tammikuussa 1956.
Viimeinen elokuvarooli Bahnella oli elokuvassa "Risti ja liekki", joka tuli ensi-iltaan vasta Bahnen kuoleman jälkeen. Toisin kuin teatterissa, elokuvissa Bahnella oli yleensä herrasmiestä esittävän konnan rooli. Hän näytteli myös Pekka Puupää -filmeissä. 
Bahne ohjasi 1950-luvulla kolme elokuvaa. Esikoiselokuva oli "On lautalla pienoinen kahvila" (1952), jota seurasi "Se alkoi sateessa" (1953) Eddie Stenbergin kanssa. Kolmannen ohjauksen "Onni etsii asuntoa" (1955) hän sai tehtäväkseen tavallaan lohdutukseksi, sillä hänelle jo luvattu "Majuri maantieltä" oli annettu Ossi Elstelälle.