tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Isännät ja isäntien varjot

Isännät ja isäntien varjot on Pentti Haanpään samannimiseen romaaniin perustuva, alun perin kolmiosaisena minisarjana esitetty televisioelokuva vuodelta 1976. Sen ovat ohjanneet Kari Franck ja elokuvassa näyttelijänäkin esiintyvä Hannu Kahakorpi, joka laati käsikirjoituksen yhdessä Veijo Meren kanssa. Tarina kertoo isännistä, jotka 1930-luvun pulakauden tultua menettävät vaivalla itselleen raivaamat maatilat ja kadottavat samalla elämänsä tarkoituksen. Pääosia näyttelevät Harri Tirkkonen, Paavo Pentikäinen, Eira Soriola, Hannu Kahakorpi ja Vesa Mäkelä.
"Isännät ja isäntien varjot" oli Suomen ja Ruotsin yleisradioyhtiöiden yhteistuotanto. Sen ensiesitys Suomessa tapahtui vuoden 1977 vaihteessa, ensimmäinen jakso esitettiin 30.12.1976 ja kolmas 5.1.1977. Elokuva esitettiin uusintana yhtenä kokonaisuutena lokakuussa 1985 ja kolmessa osassa Yle Teemalla lokakuussa 2015.
Tuotanto.
Televisioteatterin 15-vuotista taivalta juhlistanutta suurtuotantoa kuvattiin vähin erin vuodesta 1975 saakka Oulun ympäristökunnissa. Avustajia tarvittiin lähes 300.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomissa" Pentti Haanpäähän erikoistunut kirjallisuustutkija Vesa Karonen vertasi "Isäntiä ja isäntien varjoja" paitsi Haanpään romaaniin, myös kuukautta myöhemmin ensi-iltansa saaneeseen Mikko Niskasen elokuvaan "Pulakapina", joka kertoo saman ajan tapahtumista Suomen maaseudulla. Karonen harmitteli, miten "Isännät ja isäntien varjot" haalistuu kameran harhailuksi luonnossa ja ihmisissä sekä katkonaiseksi eri yhteiskuntaluokkien ihmisten erillisiksi kuvauksiksi. Romaanissa tarinaa sitova kertojanääni on jätetty pois, ja pois ovat hänestä jääneet myös 1930-luvun ajankuva ja ihmisten todellisuustausta. Erityisen pahana Karonen piti päähenkilön Jopi Herneisen kuvaamista pikemminkin rikollisena kuin sankarina.
Mira Mallius

Mira Mallius (s. 1981 Tarvasjoki) on suomalainen kuvittaja ja lastenkirjailija. Hän on kuvittanut muun muassa Ville Hytösen, Anna Elina Isoaron ja Lotta-Sofia Saahkon lastenkirjoja.
Isoaron ja Malliuksen teos "Sinä yönä tuli talvi" sai Botnia-palkinnon vuonna 2021 sekä Punni-palkinnon kunniamaininnan 2022. Malliuksen kuvittamia teoksia on ollut lisäksi ehdolla muun muassa lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon ja Lasten LukuVarkaus -palkinnon saajaksi.
Mallius on koulutukseltaan muotoilija ja aiemmalta ammatiltaan vaatesuunnittelija.
Rapuliippa

Rapuliippa (tunnetaan myös nimillä "rapuliippi" ja "rapuhaavi", sekä lyhyemmin "liippa" tai "liippi") on ravustukseen käytettävä perinteinen pyydys.
Liippa koostuu metallilangasta tai harvemmin puusta tehdystä tukirenkaasta eli vanteesta, joka on päällystetty verkolla niin, että muodostuu pussi. Tukirenkaan halkaisija on vaihdellut huomattavasti eri paikkakunnilla 30 senttimeristä aina 90 senttimetriin saakka. Verkon silmäkoko on valittu siten, ettei rapu mahdu verkosta läpi. Liipan keskelle verkon päälipuolelle kiinnitetään syötti narulla sitomalla tai käyttämällä syöttirasiaa. Liipan tukirenkaaseen on kiinnitetty ohuet narut, jotka yhtyvät nostonaruun liipan keskipisteen yläpuolella. Nostonarussa on usein myös pieni koho, joka pitää tukirenkaaseen kiinnitetyt narut koholla syötistä ja ravuista, helpottaen näin pyydyksen nostamista onnistuneesti. Liippa lasketaan tasaiselle pohjalle siten, että ravut pääsevät esteettä käsiksi syöttiin. Pohjassa makaava liippa on litteä, joten rapujen on esteetöntä päästä syöttiin käsiksi.
Joissakin malleissa on yhden tukirangan sijaan kaksi tukirankaa, jotka voivat olla halkaisijaltaan samankokoiset tai ylempi rengas voi olla suurempi. Näissä malleissa tukirankojen välissä on samaa verkkoa, ja kun pyydys koetaan, ylempi tukirengas nostaa ylimääräisen laidan hankaloittamaan rapujen karkaamista.
Ravustuksessa käytetään yleensä useita liippoja yhtä aikaa, ja syöttinä käytetään esimerkiksi kalanpaloja tai muuta lihaa. Liipat koetaan noin tunnin välein. Nostamiseen ja pyydyksen laskemiseen käytetään perinteisesti pajusta kuorittua noin 2,5-3 metriä pitkää tukevaa ja kuivattua keppiä, jonka päässä on haara. Kun pyydys koetaan, otetaan varovasti kiinni rannassa olevasta narun päästä ja toisella kädellä ujutetaan kepin haara liipan yläpuolelle naruun niin, ettei liike siirry liippaan, eikä siten pelota rapuja pois syötin ääreltä. Tämän jälkeen liippa nostetaan yhdellä määrätietoisella yhtäjaksoisella liikkeellä ylös vedestä.
Toisin kuin rapumerrasta, liipasta ravut pääsevät helposti poistumaan syötyään, joten pyydyksiä on koettava riittävän usein, eikä niitä jätetä yksin yöksi veteen. Kun aktiivinen pyytäminen lopetetaan, liipat kerätään pois. Liipalla pyydystäminen tapahtuu perinteisesti hämärän ja pimeän aikaan, jolloin ravut liikkuvat ravinnon perässä herkemmin. Liipalla rapujen pyytäminen onnistuu sameassa vedessä kuitenkin myös päiväsaikaan, etenkin pilvisellä kelillä.
Rapuliipat tulivat käyttöön Suomessa 1800-luvun loppupuolella. Ilmeisesti rapumerrat ovat pääosin korvanneet 1900-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa rapuliippojen käytön, ja liipat ovatkin sittemmin kadonneet myynnistä suomalaisista verkkokaupoista. Ulkomaisista verkkokaupoista rapuliippoja löytyy edelleen myynnistä vuonna 2025.
Reita Lounatvuori

Reita Lounatvuori (s. 1968) on suomalainen näytelmäkääntäjä. Hän on suomentanut yli seitsemänkymmentä näytelmää ranskan ja englannin kielestä. Lounatvuori on kääntänyt muun muassa Molièren, Eugène Ionescon, Jean-Paul Sartren, Edward Albeen, David Ivesin sekä Tennessee Williamsin näytelmiä. Hänelle myönnettiin vuoden 2016 kääntäjien valtionpalkinto. Sen myöntöperusteluissa hänen kehuttiin hallitsevan ”poikkeuksellisen hyvin näyttämökielen kaikki rekisterit olipa kyse sitten nopeatempoisesta ja tauotta kielileikkejä paukuttelevasta farssista tai klassikkotekstin mitallisesta poljennosta.”
Al-Tahrim

Al-Tahrim (, ) on Koraanin 66. suura ja luokitellaan medinalaiseksi. Se sisältää 12 jaetta. Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Sisältö.
Suura sisältää seuraavia asioita:
Islamilaisen perimätiedon mukaan jakeiden 3–5 sisältö liittyy Muhammedin naissuhteisiin. Perimätiedon mukaan Muhammedin vaimot Aisha ja Hafsa olivat tulleet mustasukkaisiksi huomiosta, jota profeetta antoi jalkavaimolleen Maria Koptilaiselle. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan länsimainen tutkimus ei anna suurtakaan arvoa perimätiedon yksityiskohtaisille kertomuksille tietyn Koraanin kohdan taustoista.
Enthemonae

Enthemonae on merivuokkojen lahkoon kuuluva alalahko. Se sisältää yläheimot Actinioidea, Actinostoloidea ja Metridioidea.
Olipa kerran keksintö

Olipa kerran keksintö (ransk. Il était une fois... Ces drôles d’Objets) on ranskalais-sveitsiläinen opetusanimaatiosarja, joka perustuu Albert Barillén luomaan Olipa kerran... -sarjaan, ollen samalla sarjan kahdeksas osa. Sarjan on tuottanut Barillén perustama Prodicis-animaatiostudio, sekä ranskalainen Samka-tuotanto. Sarja on ensimmäinen jonka tuotantoyhtiö Prodicis on tehnyt Barillén kuoleman jälkeen.
Sarjassa Maestro selittää jakson aiheena olevan keksinnön historiaa ja kehitystä, matkustaen ajassa tapaamaan historiallisesti merkittäviä henkilöitä kuten hallitsijoita, taidemaalareita ja keksijöitä. 
Sarjan suomenkielisestä tuotannosta vastaa Yle ja sarjan on dubannut Uptempo. Suomessa sarjaa on julkaistu 15.11.2024 alkaen Yle Areenassa, aluksi jaksoja julkaistiin 25 kappaletta, jonka jälkeen seuraava osa julkaistiin 11.12.2024, sisältäen 14 jaksoa. 29.12.2024 julkaistiin 13 jaksoa, kaksi päivää myöhemmin, 31.12.2024 julkaistiin 13 jaksoa lisää. Loput 13 jaksoa julkaistiin 26.2.2025. Jaksoja on yhteensä 78 kappaletta.
Ääninäyttelijät.
Suomenkielisissä rooleissa ovat: Petri Hanttu, Petrus Kähkönen, Jani Karvinen, Sasu Moilanen, Heljä Heikkinen, Valtteri Turunen, Jenny Ye, Anni Kajos, Hanna Mönkäre, Mirjami Heikkinen, Joonathan Kettunen, Emma Louhivuori, Aaro Wichmann ja Peter Kanerva.
Rudolf Sjögren

Karl Rudolf Sjögren, sukunimi aik. "Runeberg" (27. marraskuuta 1835 Vaasa – 20. joulukuuta 1891 Kokkola) oli suomalainen säveltäjä, pianisti ja laulunopettaja.
Rudolf Sjögrenin vanhemmat olivat merikapteeni Nestor Runeberg ja erään Tukholmaan asettuneen ranskalaisen aatelismiehen Gouletten tytär, Josephine Caroline Goulette. Hänen isänsä hukkui pojan ollessa parivuotias ja taloudellisista syistä hän meni asumaan isänsä veljen, runoilija Johan Ludvig Runebergin luo Porvooseen. Runeberg ei kuitenkaan pystynyt kauaa pitämään poikaa luonaan, vaan pyysi hyvää ystäväänsä, rikasta ja lapsetonta raatimies Sjögreniä ottamaan Rudolfin ottolapsekseen.
Sjögrenin musikaaliset taipumukset huomattiin pian ja hän sai opiskella ensin Helsingissä eri opettajain johdolla ja sitten Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa Tukholmassa. Sjögren opiskeli lisäksi vielä 1852 pianisti Th. Steinin johdolla Tallinnassa. 24 vuoden ikäisenä hän johti vuonna 1859 orkesteria Helsingin teatterissa. Vuonna 1861 hän otti laulunopettajan paikan Kokkolassa. Sjögren perusti Kokkolassa suurehkon sekakuoron sekä mieskvartetin toimien jälkimmäisen johtajana. Vuonna 1865 Sjögren sai director cantus-arvonimen.
Maaherra, prokuraattori ja hovimies C. J. Walleen, Aurora Karamzinin isäpuoli oli Sjögrenin ystävä ja hänen esittelijänsä hovissa. Professori Richard Faltin oli myös Sjögrenin ystävä jo nuoruusvuosista lähtien ja he olivat kirjeenvaihdossa.
Vuonna 1854 Sjögren sävelsi "Fält marschin" nimellä tunnetun sotamarssin Sakari Topeliuksen sanoihin. Marssin syntyyn sai aiheen Suomen poikien lähtö Helsingistä Pietariin ottamaan osaan Itämaiseen sotaan.
Viitaviirukki

Viitaviirukki ("Bathyphantes nigrinus") on riippuhämähäkkien heimoon kuuluva hämähäkkilaji.
Sekä koiraan että naaraan pituus on 2,5–3 mm. Hämähäkkien pituus mitataan ilman jalkoja.
Seitsemän katumuspsalmia

Seitsemän katumuspsalmia ovat kristillisessä perinteessä psalmien ryhmä, johon sisältyvät psalmit 6, 32, 38, 51, 102, 130 ja 143.
Alunperin katumuspsalmiksi nimitettiin psalmia 51 ("Miserere"), joka varhaiskirkossa kuului päivittäisen aamurukoushetken loppuun. Seitsemän katumuspsalmia esiintyy käsitteenä ensimmäisen kerran Augustinuksella ja myöhemmin Cassiodoruksella. Paavi Innocentius III:n ajasta saakka näitä katumuspsalmeja on ollut tapana rukoilla erityisesti paastonaikana. Pius X:n aikana ne sisällytettiin paastonajan perjantain hetkipalvelukseen.
Katumuspsalmeja voi käyttää myös rippiin valmistautuessa.
Suomessa seitsemän katumuspsalmia ovat sisältyneet Svebiliuksen katekismukseen.
Puolan radion Varsovan orkesteri

Puolan radion Varsovan orkesteri () on Puolan radion sinfoninen orkesteri, jonka kotipaikka on Varsova.
Orkesteri syntyi toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 viulisti, kapellimestari Stefan Rachońen johdolla, eräänä jatkumona kapellimestari Grzegorz Fitelbergin vuonna 1934 perustamalle Puolan radion sinfoniaorkesterille. Varsovan uusi kokoonpano esiintyi konserteissa, nauhoitti musiikkia radiolle, Puolan televisiolle ja esitti populaari- ja viihdemusiikkia kolmenkymmenen vuoden ajan. Orkesterin muuttui sinfoniseen suuntaan 1970-luvun puolivälin jälkeen kapellimestari Włodzimierz Kamirskin kaudella (1976–1980), ja kehitys jatkui Jan Pruszakin (1980–1988) ja Mieczysław Nowakowskin kausilla (1988–1990). 
Orkesterin harjoitus- ja konserttisalina on vuodesta 1990, kapellimestari Tadeusz Strugałan (1990–1993) kaudesta lähtien toiminut Puolan radion Witold Lutosławskin konserttistudio (Studio Koncertowe PR im. W. Lutosławskiego) Varsovassa. Puolan radion Varsovan orkesteri on järjestänyt konserttisalissa Puolan radion musiikkifestivaalin nimellä tunnettua tapahtumaa.
Butyylibutyraatti

Butyylibutyraatti (C8H16O2) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa, aromiaineena sekä liuottimena. Luonnossa yhdistettä esiintyy useissa hedelmissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa butyylibutyraatti on väritöntä nestettä, jolla on makea ja hedelmäinen tuoksu. Yhdiste on lähes liukenematonta veteen, mutta liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
Butyylibutyraattia valmistetaan butanolin ja voihapon esteröintireaktiolla ja katalyyttinä toimivat vahvat hapot esimerkiksi rikkihappo. Myös yhdisteen tuottamista bioteknisesti alkoholiasyylitransferaasi- ja lipaasientsyymien avulla on tutkittu.
Butyylibutyraattia käytetään muun muassa jäätelöiden ja makeisten aromiaineena, ainesosana hajusteissa ja liuottimena.
Kira (vaate)

Kira (, ) on Bhutanin naisen kansallispuku, jota voi pitää niin hameen kuin mekonkin tavoin. Miehen kansallispuku on nimeltään gho.
Kira on malliltaan suorakulmainen kangaspala, jonka nainen käärii ympärilleen. Sen voi pukea niin mekon kuin hameenkin tavoin. Mekkona se kiinnitetään hartioiden kohdalta koristeellisilla koma-neuloilla, ja vyötäröltä kiristetään kera-vyön avulla. Kiran alla on yleistä pitää pitkähihaista wonju-paitaa ja päällä lyhyttä toego-jakkua. Virallisemmissa tilaisuuksissa asun päällä vasemman hartian yllä pidetään rachu-huivia. Vuonna 1989 kira sai virallisesti kansallispuvun aseman.
Kiramuoti on muuttunut vuosikymmenten saatossa. 1930-luvulla kira oli tyypillisesti hieman lyhyempi, eli helma ulottui noin puolisääreen. Naiset pitivät sitä mekon tavoin. Tuolloin naiset eivät vielä pitäneet mekon alla wonjua tai päällä toegoa. 1970-luvulla kiran kanssa pidettävät värikkäät ja kukalliset wonjut ja toegot tulivat muotiin, ja helma piteni nilkkapituiseksi. 1980-luvun lähestyessä mekoissa muotiin tulivat viileämmät sävyt ja vyötärölle kiedottavat näyttävät vyöt. 1990-luvulla muotivärejä olivat pastellit. Suosittua oli pukeutua värikkäisiin toegoihin. 2000-luvulla kukkakuosit palasivat muotiin, ja toegot oli tapana kietoa kimonon tavoin edestä ristiin. 2020-luvulla kiroja alettiin taas tehdä viileissä väreissä ja näyttävissä kuoseissa.
San Estanislao

San Estanislao on kaupunki Paraguayn San Pedron departementissa. Kaupunkiin viitataan usein lempinimellä Santaní. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 46 405.
Maantiede.
San Estanislao sijaitsee Paraguayn San Pedron departementissa noin 151 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista. Kaupungin läpi kulkee maantie pääkaupungista kohti Pedro Juan Caballeroa.
Historia.
San Estanislaon perusti jesuiitta Sebastián de Yegros vuonna 1749. Se oli yksi viimeisistä useista alueelle perustetuista jesuiittojen lähetysasemista. San Estanislaon ja muiden vastaavien paikkakuntien perustamisen taustalla oli tarve turvata espanjalaisten kulkua seudun mateemetsiin. Mate on suosittu paikallinen juoma.
1890-luvulla Industrial Paraguaya osti suuria maa-alueita San Estanislaon ympätistöstä ja paikasta tuli tärkeä kaupan keskus. Alfredo Stroessnerin valtakaudella (ns. "Stronato") Partido Coloradon eli konservatiivipuolueen puolisotilaallinen järjestö Macheteros de la Paz oli huomattava tekijä alueella. Heidän kauttansa paikkakunta oli Pastor Milciades Coronelin poliittista tukialuetta.
Väestö.
Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan San Estanislaon asukasluku oli 46 405. Kaupunki on asukasluvussa mitattuna San Pedron departementin suurin.
Arkkitehtuuri- ja designmuseo

Arkkitehtuuri- ja designmuseo, lyhyemmin AD-museo (, ) on Helsingissä toimiva arkkitehtuurin ja muotoilun suomalainen valtakunnallinen vastuumuseo. Museo perustettiin vuoden 2024 alussa yhdistämällä Arkkitehtuurimuseo ja Designmuseo. Museo toimii Kaartinkaupungissa osoitteessa Korkeavuorenkatu 23, entisessä Designmuseon talossa. Samassa korttelissa Kasarmikatu 24:ssä sijaitseva entinen Arkkitehtuurimuseon talo suljettiin yleisöltä syyskuussa 2025, kun toiminta keskitettiin yhteen rakennukseen. Arkkitehtuuri- ja designmuseo ylläpitää merkittävää arkkitehtuuri- ja muotoilukokoelmaa, järjestää näyttelyitä ja tapahtumia.
Arkkitehtuuri- ja designmuseon johtajana toimii elokuuhun 2025 asti Maija Tanninen-Mattila. Hänen seuraajakseen on valittu Pilvi Kalhama.
Nykyinen museorakennus.
Museorakennuksen on suunnitellut Gustaf Nyström vuonna 1894, ja siinä toimi vuoteen 1977 asti yksityinen ruotsinkielinen oppikoulu Läroverket för gossar och flickor. Rakennuksen omistaa Senaatti-kiinteistöt.
Tuleva museorakennus.
Arkkitehtuuri- ja designmuseolle on suunnitteilla uusi museorakennus, joka on tarkoitus avata yleisölle vuonna 2030. Se tullaan sijoittamaan nykyisin parkkipaikkana käytössä olevalle tontille Eteläsatamaan. Rakennuksen suunnittelukilpailu ratkesi syyskuussa 2025, ja voittajaksi valittiin JKMM Arkkitehtien ehdotus "Kumma".
August Saurio

August Julius Saurio, sukunimi aik. "Jansson" (9. tammikuuta 1871 Tampere – 16. helmikuuta 1935 Kokemäki) oli suomalainen maamieskoulun johtaja.
Saurion vanhemmat olivat nahkuri Henrik August Jansson ja Johanna Wilhelmina Villgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Porin lyseosta ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1895 sekä Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1897.
Saurio toimi aluksi opettajana Mustialan maanviljelys- ja meijeriopistossa ja Harjun maanviljelyskoulussa. Vuonna 1900 hän siirtyi Satakunnan maanviljelysseuran karjan- ja meijerinhoidon neuvojaksi ja oli tässä toimessa vuoteen 1908 saakka. Saurio oli Kokemäen maamieskoulun johtajana 1908–1916, Turun ja Porin läänin virkatalojen tarkastajana 1916–1921 ja Suomen maatalousasiamiehenä Virossa 1921–1922. Hän oli sittemmin Etelä-Pohjanmaan järvialueen maamieskoulun johtajana 1926–1930 ja Kokemäen maamieskoulun johtajana 1930–1935.
Saurio hoiti monia maataloudellisia luottamustoimia ja oli pitkään Satakunnan maanviljelysseuran ja LSK:n johtokuntain jäsenenä ja viimeksimainitun johtokunnan puheenjohtajana. Hän kuului Valion hallintoneuvostoon ja toimi Satakunnan hevosjalostusliiton puheenjohtajana. Saurio suomensi myös joitain maatalousalan kirjoja.
August Saurio oli naimisissa vuodesta 1897 opettaja Lilli Lydia Stenbäckin kanssa.
Kusmark

Kusmark on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 471 asukasta.
Örviken

Örviken on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 442 asukasta.
Södra Bergsbyn och Stackgrönnan

Södra Bergsbyn och Stackgrönnan on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 382 asukasta.
Ostvik

Ostvik on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 442 asukasta.
Bygdsiljum

Bygdsiljum on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 291 asukasta.
Myckle

Myckle on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 291 asukasta.
Muhsin Hendricks

Muhsin Hendricks (1967 Kapkaupunki – 15. helmikuuta 2025 Gqeberhan lähistö) oli eteläafrikkalainen imaami ja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia edistänyt aktivisti. Häntä kutsuttiin maailman ensimmäiseksi avoimesti homoseksuaaliseksi imaamiksi.
Hendricksin isä oli henkiparantaja ja äiti opettaja moskeijassa. Hänen isoisänsä oli imaami. Hendricks opiskeli Islamilaisten opintojen yliopistossa Karachissa Pakistanissa. Hän meni naimisiin naisen kanssa Kapkaupungissa vuonna 1991. Avioliitosta syntyi kolme lasta. Hendricks masentui kaksoiselämän takia ja erosi vaimostaan. Hän tuli kaapista vuonna 1996 ja perusti The Inner Circle -järjestön, joka tuki seksuaalivähemmistöihin kuuluvia muslimeja ja tarjosi näille turvallisen tilan. Sittemmin Hendricks perusti Al-Ghurbaah Foundationin, jonka kautta hän johti homoseksuaalisille ja muille marginalisoiduille muslimeille suunnattua Masjidul Ghurbaah -moskeijaa Kapkaupungin Wynbergissä. Hän solmi uuden avioliiton miehen kanssa.
Hendricks haastoi islamin perinteiset tulkinnat ja edisti inklusiivisia, myötätuntoisia uskonkäsityksiä. Hän korosti uskontojen välistä vuoropuhelua ja uskonnollisten yhteisöjen tukea seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluville. Hendricks oli aiheena dokumentissa "The Radical" (2022). Hendricks kuoli matkustaessaan autossa, joka joutui väijytetyksi ja johon ammuskeltiin lähellä Gqeberhaa helmikuussa 2025.
Drängsmark

Drängsmark on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 346 asukasta.
Frostkåge

Frostkåge on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 212 asukasta.
Onni Hynninen

Olavi Onni Albin Hynninen (27. marraskuuta 1910 Äyräpää – 24. kesäkuuta 2001 Valkeakoski) oli suomalainen kivääriampuja. Hynninen osallistui Lontoon vuoden 1948 olympialaisiin ja neljiin ammunnan MM-kisoihin (1937, 1939, 1947 ja 1954). Hänen paras menestyksensä oli vuoden 1947 MM-kisojen ns. kivääriammunnan englantilaisottelussa makuulta saatu pronssimitali.
Olympialaiset ja MM-kilpailut.
Armeijan palveluksessa olleen Hynnisen ura ampujana alkoi 1930-luvun lopulla. Hän osallistui MM-kisoihin Malmilla 1937, mutta silloin ei vielä tullut menestystä. Seuraavissa vuoden 1939 Luzernin MM-kisoissa hän oli hopeaa voittaneessa vapaakiväärijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kisassa 19:nneksi. Sotien jälkeen hän oli mukana Tukholman MM-kisoissa, joissa hän sai henkilökohtaisen MM-pronssin ns. englantilaisottelussa eli pienoiskiväärin 60 laukauksen 50 ja 100 jaardin makuuammunnassa. Lisäksi tuli joukkuehopeaa vapaakiväärijoukkueessa kuten jo ennen sotia vuoden 1939 kisoissa. Hän sai myös joukkuehopean pienoiskiväärin makuulta ja -joukkuepronssia pystyltä. Vapaakiväärin henkilökohtaisessa kisassa hän oli toiseksi paras suomalainen Pauli Janhosen voittamassa MM-kisassa sijoituksen ollessa 9. ja pienoiskiväärin henkilökohtaisessa makuuammunnassa 4. niukasti kultakamppailusta jääneenä. Vuoden 1954 Caracasin MM-kilpailuissa Hynninen kilpaili vapaakiväärin henkilökohtaisessa kisassa ja edusti Suomea joukkuekilpailuissa, jossa Suomen joukkue sijoittui neljänneksi. Hynnisen saavutti omalla tuloksellaan 26:nnen sijan Vilho Ylösen sijoittuessa MM-pronssille.
Hynninen osallistui pienoiskiväärin makuuammunnan 50 metrin kilpailuun vuoden 1948 Lontoon olympialaisissa, jossa hänen sijoituksensa oli 16.
Mitalit MM-kisoissa.
Joukkuekilpailu.
SM-kisoissa Onni Hynninen saavutti vuosina 1938–1957 seitsemän SM-kultaa lajeinaan vapaakivääri, sotilaskivääri ja pienoiskivääri. Hän osallistui Suomen edustajana kaikkiaan yhdeksään maaotteluun vuosina 1935–1956. Hän jatkoi ampumauraansa eläkevuosina saavuttaen neljä SM-kultaa ikämies- ja veteraanivuosina.
Ammatillisen uran Hynninen teki Suomen puolustusvoimien palveluksessa niin, että siirtyessään reserviin hän oli toimiupseerina ylennetty yliluutnantiksi. Ampumaurheilu-urastaan Hynninen sai Suomen urheilun hopeisen ansioristin ja Suomen Leijonan ritarimerkin.
Annika Falkengren

Annika Falkengren (s. 1962) on ruotsalainen ekonomisti, joka toimi Skandinaviska Enskilda Bankenin pääjohtajana vuosina 2005–2017. Hän on myös istunut muun muassa Volkswagenin ja vakuutusyhtiö Munich Re:n hallintoneuvostoissa. "Forbes" nimesi hänet vuonna 2010 maailman 65. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi. Hän oli sadan henkilön listauksessa ainoa ruotsalainen.
Anders af Botin

Anders af Botin (15. maaliskuuta 1724 Hagby – 22. syyskuuta 1790 Tukholma) oli ruotsalainen historioitsija ja virkamies. Botin tutki ruotsin taloudellista ja sosiaalista historiaa primäärilähteiden avulla. Vuonna 1777 hän julkaisi ruotsin kielen kieliopin "Svenska språket i tal och skrift". Botin valittiin vastaperustetun Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1786.
BibleProject

BibleProject on voittoa tavoittelematon, joukkorahoitettu, järjestö joka tuottaa ilmaisia resursseja "Raamatun" tulkitsemiseen. Järjestön tuottamat materiaalit ovat esimerkiksi videoita, podcasteja, artikkeleja ja kursseja. Järjestö on perustettu vuonna 2014 ja sen tuottamat resurssit on käännetty yli 50 kielelle ja lisäksi järjestö on julkaissut mobiilisovelluksen. Järjestö sijaitsee Oregonin Portlandissa.
Järjestö on saanut alkunsa vuonna 2014 Multnomahin yliopistossa opiskelleiden Tim Mackien ja Jon Collinsin toimesta, kun he loivat videoita ja jakoivat ne verkossa ilmaiseksi. Ystävysten tarkoituksena on ollut yhdistää teologista ja tarinankerronnallista osaamista ja kannustaa sitä kautta Raamatun ymmärtämiseen. YouTubessa järjestö raamattuanimaatioita on katsottu erityisesti 18–35-vuotiaiden nuorten miesten toimesta Vuoden 2025 alussa projektin videoita on katosttu YouTubessa yli 620 miljoonaa kertaa yli 200 maassa ja niillä on yli 5 miljoonaa tilaajaa.
Egyptin kansallinen mediaviranomainen

Kansallinen mediaviranomainen (, , lyhennys NMA) on vuonna 2014 perustettu Egyptin kansallinen yleisradioyhtiö. Se on Euroopan yleisradiounionin ja Arabimaiden radiounionin jäsen. Valtionyhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Ahmed Al-Maslamani.
Landon Dickerson

Landon Dickerson (s. 30. syyskuuta 1998 Hickory, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on hyökkäyksen sisempi linjamies. Dickerson edustaa NFL-joukkue Philadelphia Eaglesia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Floridan osavaltionyliopiston ja Alabaman yliopiston joukkueissa. Eagles varasi hänet toisella kierroksella 37. varausvuorolla . Heinäkuussa 2021 Dickerson teki Eaglesin kanssa tulokassopimuksen. Maaliskuussa 2024 Dickerson teki Eaglesin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 87 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Dickerson oli mukana Eaglesin joukkueessa, kun Eagles voitti Super Bowl LIX:n kaudella 2024. Hänet on valitty Pro Bowl-tähdistöotteluu kolme kertaa kausina 2022, 2023 ja 2024. Dickerson on pelannut 63 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yksi taklaus. Dickerson on pelannut yhdeksän NFL:n pudotuspelien ottelua ilman tilastomerkintöjä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälken.
Luettelo Helsingin muraaleista

Luettelo Helsingin muuraaleista sisältää Helsingin rakennusten ja rakenteiden pinnoilla olevat seinämaalaukset, muraalit. Ne saattavat kuulua jonkin julkisen organisaation omistukseen tai ovat julkisille paikoille näkyviä liikelaitosten, yritysten, valtion ja yksityisten tonteilla sijaitsevia ja näiden omistamia teoksia. Rakennusten sisällä olevia muraaleja ei mainita.
Helsingin muraalit.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa julkisilla paikoilla olevia tai niille näkyviä seinämaalauksia, muraaleja. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia teoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on rakennuksen tai muun rakenteen nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen tekovuosi. Luettelossa on 25 muraalia.
Yes California

Yes California on yhdysvaltalainen poliittinen liike, joka on ajanut Kalifornian irtautumista liittovaltiosta.
Yes Californian perusti oikeistolainen kansalaisvaikuttaja Louis J. Marinelli, joka oli asunut Jekaterinburgissa Venäjällä. Liike nousi julkisuuteen Donald Trumpin voittamien vuoden 2016 presidentinvaalien jälkeen. Yes California ajoi kansanäänestystä Kalifornian itsenäisyydestä vuodelle 2019. Liikkeen toiminta hiipui kiistojen, kuten mahdollisten Venäjä-kytkösten seurauksena. Vuoden 2022 syytekirjelmän mukaan Venäjän globalisaation vastaisen liikkeen johtaja, moskovalainen Aleksandr Ionov oli vaatinut venäjäksi lähetetyssä sähköpostiviestissä kuvernöörin toimistoon tunkeutumista osana Yes California -ryhmän toimintaa vuonna 2018. Syyttäjät katsoivat taustalla olleen Venäjän tiedusteluviranomaisten pyrkimyksen Yhdysvaltain horjuttamiseksi poliittisten liikkeiden muuttamisella Venäjän hallinnon työkaluiksi.
Yes California on jatkanut toimintaansa 2020-luvulla ja muun muassa pyrkinyt hankkimaan tukea Iranista. Kalifornian irtautumishankkeesta on käytetty nimeä “Calexit”.
Aleksandr Vinnik

Aleksandr Vinnik () on venäläinen mies, jota syytettiin kryptovaluuttoihin liittyneestä rahanpesusta Yhdysvalloissa.
Vinnik ylläpiti BTC-e-palvelua, yhtä maailman suurimmista kryptovaluuttapörsseistä. Hänet pidätettiin vuonna 2017 Kreikassa epäiltynä rahanpesusta kryptovaluuttapörssin kautta. Pidätys tehtiin Yhdysvaltain pyynnöstä, ja Vinnik siirrettiin Yhdysvaltoihin pidätyksen jälkeen. Vinnikin epäiltiin siirtäneen neljän miljardin dollarin arvosta tuottoja kiristyshaittaohjelmista, identiteettivarkauksista, huumekaupasta ja muusta rikollisesta toiminnasta. Yhdysvaltain viranomaiset kytkivät Vinnikin myös japanilaisen Bitcoin-pörssi Mt. Goxin kaatumiseen hakkeroinnin seurauksena vuonna 2014. Oikeusministeriön mukaan hän oli hankkinut varoja Mt. Goxin kautta ja pessyt niitä BTC-e:n sekä toisen kryptovaluuttapörssinsä Tradehillin kautta.
Vinnik tunnusti syyllisyytensä salaliittoon rahanpesun suorittamiseksi toukokuussa 2024. Hänet oli määrä tuomita tammikuussa 2025. Liittovaltion tuomari kuitenkin päätti marraskuussa 2024 lykätä tuomitsemista kesäkuuhun 2025. Vinnik vapautettiin vankeudesta Kaliforniassa ja siirrettiin 13. helmikuuta 2025 Moskovaan. Vankienvaihdossa Venäjä vapautti maassa vangitun opettaja Marc Fogelin. Toimittaja Andrei Zaharov on julkaissut kirjan Vinnikin tapauksesta.
Reino Niiniranta

Reino Niiniranta (1927 – 12. marraskuuta 2012) oli suomalainen kuvataiteilija ja animaatioelokuvien tekijä. Hän sai Jussi-palkinnon vuonna 1980 lyhytelokuvasarjastaan "Jumalten aika", kahdesti valtion elokuvataidepalkinnon ja monia muita palkintoja Suomessa ja ulkomailla.
Niiniranta menestyi animaatioillaan kaitafilmiharrastajien kansainvälisissä kilpailuissa 1960-luvulta lähtien. 
Niinirannan silkkipaperia ja pahvia hyödyntävää pala-animaatiotekniikkaa on kutsuttu siluettitekniikaksi ja kollaasianimaatioksi. Hän teki elokuvansa alusta loppuun itse ilman tarkkaa etukäteiskäsikirjoitusta niin, että tarinan yksityiskohdat syntyivät kuvaushetkellä. Selostustekstin ja muut äänet hän mietti vasta kuvallisen tarinan valmistuttua.
Reino Niiniranta on suunnitellut Satakunnan maakuntalipun. Vuonna 1982 Niinirannan ystävistään tekemiä karikatyyrejä oli esillä elokuvateatteri Nordian aulassa Helsingissä. Niiniranta tunnettiin myös harrastajarumpalina.
Papergames

Papergames on kiinalainen videopelien kehittäjä ja julkaisija, jonka päämaja on Suzhoussa. Yritys on perustettu vuonna 2013. Yritys on tunnettu "Nikki"-sarjan peleistä. Vuonna 2024 yrityksen liikevaihto oli lähes miljardi dollaria.
San Ignacio Guazú

San Ignacio Guazú on kaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Se on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1609. Vuonna 2022 sen asukasluku oli 29 430.
Maantiede.
San Ignacio Guazú sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 225 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista. Sen mudosotamalla piirikunnalla on pinta-alaa 2 020 km².
Historia.
Arapysandu-niminen guaranien päällikkö pyysi vuoden 1609 paikkeilla espanjalaisia lähettämään mailleen pappeja. Paikalle lähetettiin Marcial de Lorenzana ja Francisco de San Martín Asunciónista. Matkalla heihin liittyi pappi Fernando de la Cueva ja joitakin kristinuskoon kääntyneitä guaraneja. Lopulta he saapuivat Arapysandun kylään, jonne San Ignacion jesuiittojen lähetysasema perustettiin 24. joulukuuta 1609. Paikannimeen lisättiin myöhemmin vielä termi "Guazú" eli Suuri, erotuksena San Ignacio Minín lähetysasemaan nykyisen Argentiinan puolella. Alkuperäinen lähetysasema sijaitsi Paraguay- ja Paranájokien yhtymäkohdalla, mutta sitä siirrettiin kahdesti itään nykyiselle paikalleen vosina 1628 ja 1668. Tarkoituksena oli väistää alueella vaikuttaneita fransiskaanilähetyssaarnaajia.
Alkuperäinen lähetysasema ei ole säilynyt nykypäiviin. Paikkakunnasta kehittyi kuitenkin oman alueensa kaupan keskus, joka hyötyi ympäröivästä hedelmällisestä maatalousalueesta.
Väestö.
San Ignacio Guazún asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 29 430. Heistä noin 3/5 asuu kaupunkialueella ja loput maaseudulla.
Kaupunki on ollut tunnettu hiljaiseen viikkoon liittyvistä juhlallisuuksistaan, kuten "Cuadros Vivientes" ja "Via Crucis". Tapahtumia vietetään Tañarandyn kaupunginosassa ja ne vetävät paikalle myös matkailijoita.
Mauno Kosonen

Mauno Ensio Kosonen (1. helmikuuta 1943 Sääminki – 2. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen maantieteilijä ja professori.
Mauno Kosonen syntyi maatyömies Antti Ensio Kososen ja postiaseman hoitaja Saara Johanna Laukkasen perheeseen. Hän avioitui 1967 lehtori Outi Lamminpään kanssa. Kosonen tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1962, opiskeli biologiaa ja maantiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä filosofian maisteriksi 1971 ja lisensiaatiksi 1975. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1978 tutkimuksella "Kaupunkielinkeinojen dekonsentraatiosta Turun kaupunkiseudulla". 
Kosonen oli tutkija Helsingin kauppakorkeakoulussa 1966–1967 ja Suunnittelututkimukset Oy:ssä 1967–1970 ja assistentti Helsingin yliopistossa 1969–1980 ja Teknillisessä korkeakoulussa 1974–1975. Helsingin yliopiston suunnittelumaantieteen vt. apulaisprofessori hän oli 1978–1980, apulaisprofessori 1980–1995 ja professori vuodesta 1995 eläköitymiseensä asti. Hän oli myös vieraileva professori Tarton yliopistossa 1999–2000 ja toimi Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaanina 1994–2003 ja yliopiston yhteiskunnallisen vuorovaikutuksen vararehtorina vuodesta 2003. Kosonen oli Savolaisen osakunnan inspehtori 2000–2007 ja osakunnan kunniajäsen vuodesta 2014. Hän julkaisi sekä tutkimuksia että raportteja ja tieto- ja oppikirjoja yksin ja muiden kanssa.
Elsie Johansson

Elsie Johansson (o.s. Eriksson; 1. toukokuuta 1931 Vendel – 15. helmikuuta 2025) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma "Brorsan hade en vevgrammofon" ilmestyi vuonna 1979. Johansson tunnetaan erityisesti romaanitrilogiasta "Glasfåglarna" (1996), "Mosippan" (1998) ja "Nancy" (2001), joka kertoo työläistytön varttumisesta 1930- ja 1940-luvuilla. Ne julkaistiin vuonna 2003 yksissä kansissa nimellä "Berättelsen om Nancy".
Johansson oli kotoisin Uppsalasta. Hän sai uransa aikana useita palkintoja, muun muassa Sveriges Radion romaanipalkinnon, Stig Dagerman -palkinnon ja Arbetarnas bildningsförbundin kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2022 perustettiin Elsie-palkinto, joka myönnetään vuosittain jollekin Uppsalan läänissä asuvalle kirjailijalle, joka kirjoittaa Elsie Johanssonin hengessä.
Yksityiselämä.
Elsie Johansson meni naimisiin 18-vuotiaana ja sai ainoan lapsensa 19-vuotiaana. Avioliitto päättyi eroon 55 vuoden jälkeen. Myöhemmin hän rakastui lapsuudenystävänsä leskeen.
Elsie

Elsie on pääasiassa englannin- ja ruotsinkielisissä maissa esiintyvä naisen etunimi, Elisabet-nimen lyhentynyt muoto.
Suomessa nimi Elsie on helmikuuhun 2025 mennessä annettu 430 henkilölle.
Hannu Väisänen

Hannu Väisänen -nimisiä henkilöitä ovat:
Ussurinluumu

Ussurinluumu ("Prunus ussuriensis") on luontaisesti Kaukoidässä kasvava kausivihanta tuomien sukuun kuuluva lehtipuu. Se on vuosisatojen ajan viljelty luumulaji, jonka tarkasta alkuperästä ei kuitenkaan ole varmuutta. Laji muistuttaa ulkonäöltään japaninluumua ("Prunus salicina") ja voi olla sen alalaji tai muunnos..
Kuvaus.
Ussurinluumu on pieni puu tai pensas, joka on tyypillisesti 2-3 metriä korkea, mutta se voi kasvaa jopa 5,5 metrin mittaiseksi. Keväällä, lehtien puhkeamisen yhteydessä, se kukkii pienillä, valkoisilla kukin, minkä jälkeen syyskuussa kehittyy kellanvihreitä tai kevyesti punertavia hedelmiä, joiden koko vaihtelee 4–7 cm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Luonnossa ussurinluumua ei tunneta laajalti, mutta sitä on viljelty jo pitkään erityisesti Ussurin alueella ja Yalu-joen laaksossa. Kasvi onkin vakiinnuttanut asemansa alueen vanhojen asuinpaikkojen liepeillä, missä se saattaa esiintyä villintyneenä.
Viljely.
Ussurinluumu on erittäin kylmänkestävä laji, joka on raportoidusti talvehtinut Venäjällä menestyksekkäästi jopa Irkutskin tasangon ja Baikaljärven ankarissa oloissa. Suomessa viljelykokemuksia on vielä vähän, mutta lajin potentiaalia on testattu muun muassa Mustilan alueella. Kasvin menestyminen Suomessa edellyttää kuitenkin sopivia viljelyolosuhteita: se viihtyy parhaiten aurinkoisessa, ravinteikkaassa ja kalkkipitoisessa maassa, jossa on riittävä kosteuden saanti. Koska laji herää varhain keväällä, sen istutuskohteena sopivat erityisesti pohjoisrinteet tai alueet, jotka eivät lämpeä liian aikaisin.
Hyödyntäminen.
Ussurinluumun hedelmät ovat syötäviä – niitä voi nauttia sekä tuoreena että kypsennettynä. Hedelmät voivat vaihdella happamasta makeaan, ja niiden sisällä on suuri siemen. Kuten muillakin "Prunus"-suvun lajeilla, siemenissä on amygladiinia ja prunasiinia, jotka voivat hajoamalla muodostaa sinihappoa.
Lisäksi ussurinluumua on käytetty perusrunkona, kun kehitetään uusia, kylmälle alttiita luumulajikkeita, sekä osana risteytyskokeiluja talvenkestävien hybridiluumujen parissa.
Jore Puusa

Jore Puusa (oik. Jorma Antero Puusa, s. 4. toukokuuta 1952 Lahti) on suomalainen lehtikuvaaja, kuvajournalismin opettaja ja entinen teatterin AD. Puusa opiskeli Lahden taideoppilaitoksessa 1973–1976 valokuvaajaksi osallistuen myös graafisen suunnittelun koulutukseen. Hänellä on vuosina 2001–2002 suoritettu Tampere UNI uusmediakouluttajatutkinto. Puusa on palkittu vuoden uutiskuvasta 1984 ja 1987, vuoden lehtikuvasta 1987 ja vuoden featuresta 1988. Hän on työskennellyt muun muassa Associated Pressille, United Press Internationalille, TASS:ille, Agence France-Presselle, Deutsche Presse-Agenturille ja Black Starille. 
Lehtikuva Oy:ssä Puusa teki UPI:lle useita sotakuvauksia ja kriisikuvauksia 47 eri maassa. Vaativa työkomennus oli Afganistanin vapautetuilla alueilla, jonne Puusa käveli HS-toimittajan kanssa Khyberin solan kohdalta Länsi-Himalajan yli. Puolan solidaarisuusliikkeen aikaan Puusa kuvasi mm Time-Life mediatalolle maaseudun solidaarisuutta.
Puusa kuvasi ainoana suomalaisena neljissä olympialaisissa International Olympic picture poolissa keskikentällä urheilua. Hän kuvasi suurimman osan kotimaan uutistapahtumia ja erityisesti hän toimi politiikan kuvaajana eduskunnassa.
Puusa aloitti kuvajournalismin opettamisen käytyään ensin kasvatustieteen kesäyliopistokursseja. Ensimmäinen koulutuspaikka oli Jyväskylän yliopiston toimittajakoulutus. Puusa opetti Turun, Helsingin ja Tampereen yliopistoissa kuvajournalismia ja lehtikuvausta tuntiopettajana.
Puusa suunnitteli HEO:n kuvajournalismilinjan, jonka johtajana ja opettajana hän toimi kolme vuotta. Oppilaista useat siirtyivät lehtien palvelukseen.
Puusa toimii edelleen median visuaalisuuden kriitikkona ja luo teorioita kuvankäytöstä medioissa. Tästä johtuen hänestä on tehty useita haastatteluja Ylellä, muun muassa Perttu Häkkisen ohjelmassa.
Subjektiivisen kuvan alueella Puusa oli Fotofinlandia-ehdokas 1989, eli 10 parhaan joukossa eroottisella ja sensuroidulla sarjalla. 
Hän on tehnyt kaupunkikirjoja, muun muassa Kuopion kaupungin valokuvateoksen "Kuopio matkalla tulevaisuuteen".
Eläkkeellä ollessaan Puusa on tehnyt yhteiskuntaan kriittisesti suhtautuvia videoita metsien ja luonnon tuhoamisesta.
Työhistoria.
Lähde:
Jalen Carter

Jalen Da'Quan Carter (s. 4. huhtikuuta 2001 Apoka, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on sisempi puolustuksen linjamies Carter edustaa NFL-joukkue Philadelphia Eaglesia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Georgian yliopiston joukkueessa. Eagles varasi hänet ensimmäisellä kierroksella yhdeksännellä varausvuorolla . Toukokuussa 2023 Carter teki Eaglesin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 21,8 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Kaudella 2024 Carter kuului Eaglesin joukkueeseen, kun Eagles voitti Super Bowl LIX:n. Hänet valittiin samalla kaudella myös Pro Bowl-tähdistöotteluun. Carter on pelanut 32 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 75 taklausta, 25 iskua pelinrakentajaan, 10,5 pelinrakentajan säkitystä, kuusi puolustettua heittoa, neljä aiheutettua rähmäystä, yksi rähmäyksen palautus, 42 rähmäyksen palautuksella edettyä jaardia ja yksi rähmäyksen palautuksella tehty touchdownia. Carter on pelannut viisi NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 11 taklausta, seitsemän iskua pelinrakentajaan, kaksi pelinrakentajan säkitystä, kolme puolustettua heittoa ja yksi aiheutettu rähmäys. Tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Bugeseran kansainvälinen lentoasema

Bugeseran kansainvälinen lentoasema on rakenteilla oleva kansainvälinen lentoasema Bugeseran alueella Ruandassa. Lentoasema on ollut rakenteilla vuodesta 2017, ja sen on määrä valmistua 2027.
Uusi lentoasema sijaitsee linnuntietä noin 25 kilometriä ja tietä pitkin noin 40 km Ruandan pääkaupungista Kigalista kaakkoon. Kaupunkia palvelee nykyisin Kigalin kansainvälinen lentoasema. Uutta lentoasemaa on kutsuttu Ruandan suurimmaksi infrastruktuurihankkeeksi, ja jotkut ruandalaiset tahot ovat ilmoittaneet, että siitä tulee Afrikan ympäristöystävällisin lentoasema. Projekti on viivästynyt useita kertoja.
Historia.
Kigalin vanha lentoasema sijaitsee lähempänä keskustaa, mutta paikassa, jossa sitä olisi hyvin vaikea laajentaa. Sen takia Ruandan valtio on halunnut rakentaa kauemmas kokonaan uuden suuren kansainvälisen lentoaseman, jonka kautta kulkisi miljoonia matkustajia vuosittain.
Huhtikuussa 2013 Ruandan hallitus suunnitteli antavansa projektin pääkaupungin uuden lentoaseman rakentamisen kiinalaiselle China State Construction Engineering Corporationille. Kiinalaisyhtiö kuitenkin vetäytyi projektista myöhemmin. Uuden lentoaseman ensimmäisen vaiheen rakennustöiden oli tarkoitus alkaa samana vuonna ja valmistua 2017. Valtio hankki maat lentoasemaa varten noin 2 000 maanomistajalta. Lentoaseman oli alussa tarkoitus maksaa 650 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mutta hinta on sittemmin kasvanut merkittävästi. Ruandan valtion oli tarkoitus rahoittaa se kokonaan.
Rakennustöiden aloittaminen kuitenkin viivästyi muun muassa siksi, että alueella asui vielä parituhatta kotitaloutta, joista osa oli riitauttanut poismuutosta saamaansa korvauksen. Elokuussa 2016 Ruanda solmi portugalilaisen Mota Engil Engenharia e Construcao African kanssa sopimuksen lentoaseman rakentamisesta, rahoittamisesta ja ylläpitämisestä 25 vuodeksi. Lentoasemaa varten perustettiin Bugesera Airport Company (BAC) -yhteisyritys, josta 75% omistaa Mota Engil ja 25% ruandalainen Aviation Travel and Logistics Holding Limited. Rahoitus jakautui osuuksien mukaan. Rakennustyöt alkoivat viimein elokuussa 2017. Valmistumisaikataulu on viivästynyt toistuvasti.
Rakennustyöt keskeytettiin osittain keväällä 2019, koska lentoaseman tiloja haluttiin suunnitella uudelleen. Muun muassa lentoaseman aiottua kapasiteettia kasvatettiin. Joulukuussa 2019 Qatar Airways teki Ruandan kanssa sopimuksen, jossa se osti 60% lentoasemasta. Rakennustyöt jatkuivat hitaammin Koronaviruspandemian takia vuonna 2020.
Rakennustöiden on tarkoitus valmistua vuonna 2027 ja toiminnan alkaa vuoteen 2028 mennessä.
Tilat.
Lentoasemalle tulee yksi 4 200 metriä pitkä päällystetty kiitotie. Lentoaseman terminaali tulee olemaan lattiapinta-alaltaan 130 000 neliömetriä. Sen kautta voi kulkea kahdeksan miljoonaa matkustajaa vuodessa, ja tulevaisuudessa määrä voidaan kasvattaa 14 miljoonaan. Lentoasemalle tulee myös rahtiterminaali, jonka kautta voi kulkea 150 000 tonnia rahtia vuodessa.
Parentifikaatio

Parentifikaatio tarkoittaa perheen sisällä tapahtuvaa lapsen ja vanhemman roolien vääristymistä, jossa lapsi omaksuu vanhemman rooleja tai vastuita. Parentifikaatiosta on kyse esimerkiksi silloin, kun lapsi joutuu hoitaa perheen raha-asiat tai on vastuussa perheenjäsenten terveydestä.
Parentifikaatiosta käytetään myös nimitystä "Eldest Daughter Syndrome", joka viittaa siihen, että usein perheen vanhin tytär joutuu kantaa vastuuta perheenjäsenten hyvinvoinnista.
Vaikutukset.
Parentifikaatio on lapsen kehitykselle haitallista. Parentifikaatio voi aiheuttaa mielenterveyteen, tunne-elämään ja sosiaalisiin suhteisiin liittyviä ongelmia. Parentifikaation uhriksi joutuneet lapset voivat kokea aikuisena, että heillä ei ollut kunnollista lapsuutta.
Parentifikaatio on merkittävä ennustaja masokistisen ja narsistisen persoonallisuuden kehittymiselle. Liian varhaisen vastuunoton seurauksena voi syntyä lunastajaidentiteetti itsensä uhraamalla ja armottomuus heikkoutta kohtaan.
Häkinvaara

Häkinvaara on Hirvaalla, Rovaniemellä sijaitseva vaara ja asuinalue, noin kymmenen kilometriä Rovaniemen keskustasta lounaaseen päin. Vaaran korkein kohta on noin 125 metriä merenpinnasta, ja sen päältä avautuu näkymä Alakemijoen jokilaaksoon. Häkinvaaraan on valmistumassa hirsirakenteinen päiväkoti. Häkinvaaran alueen halki kulkee vielä toistaiseksi Valtatie 4 sekä Häkinvaarassa on myös risteysalue Valtatie 4 ja Seututie 933 kanssa. 
Alueelle on kaavoitettu yli 100 omakotitonttia ja Valtatie 4 on tulevaisuudessa siirtymässä Häkinvaaran kohdalta sen pohjoispuolelle muutaman kilometrin päähän Kalliovaaran ja rautatien väliin kulkevaksi.
Hopea-airokala

 
Hopea-airokala ("Agrostichthys parkeri") on airokaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä eteläisen pallonpuoliskon lämpimistä ja lauhkeista valtameristä. 
Koko ja ulkonäkö.
Hopea-airokala voi suurimmillaan kasvaa noin 300 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan hyvin pitkä ja nauhamainen. Selkäevä on pitkä ja muutamat sen ensimmäisistä ruodoista ovat pidentyneet. Kalan rintaevät ovat pienet ja pyrstöevä muodostuu kahdesta ruodosta. Hopea-airokalan silmät ovat suuret ja suu pienehkö. Lajilla on mahdollisesti heikko sähköelin ja se voi kyetä irrottamaan pyrstönsä eli kyetä autotomiaan. Kalan ruumis on hopeanharmaa ja selkäevä on punertava.
Levinneisyys ja elintavat.
Hopea-airokalan tarkka levinneisyysalue ei ole tiedossa, koska siitä tunnetaan vain seitsemän havaintoa. Lajia on tavattu erityisesti Uuden-Seelannin ja Australian ympärillä, mutta myös Etelä-Afrikan, Argentiinan ja Chilen lähistöltä. Laji on avomeren kala, joka liikkuu useimmiten 500–1 000 metrin syvyydessä.
Jouko Gripin patsas

Jouko Gripin patsas on Anitta Toivion vuonna 2004 tekemä pienoispatsas Pälkäneellä Jouko Gripin kunniaksi. Patsas oli ensin urheilukentän vieressä mutta se siirrettiin Kostia-areenan eteen. Teos on osa teossarjaa "Liikkeellä". Grip on vuonna 1949 syntynyt pälkäneläinen etenkin hiihtolajeissa menestynyt vammaisurheilija, joka valittiin kansainvälisen paralympiakomitean "Paralympic Hall of Fameen" Torinossa 2006.
DeVonta Smith

DeVonta Smith (s. 14. marraskuuta 1998 Amite City, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Smith edustaa NFL-joukkue Philadelphia Eaglesia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Alabaman yliopiston joukkueessa. Eagles varasi hänet ensimmäisellä kierroksella kymmenennellä varausvuorolla . Kesäkuussa 2021 Smith teki Eaglesin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 20,1 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Huhtikuussa 2024 Smith teki Eaglesin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 75 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Kaudella 2024 Smith kuului Eaglesin joukkueeseen, kun Eagles voitti Super Bowl LIX:n. Smith on pelannut 63 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 308 kiinniottoa, 4 011 kiinniottojaardia ja 27 kiinniotolla tehtyä touchdownia. Hän on edennyt juoksemalla yhden jaardin ja rähmännyt pallon kolme kertaa. Smith on pelannut yhdeksän NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 43 kiinniottoa, 595 kiinniottojaardia ja kaksi kiinniotolla tehtyä touchdownia. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.