Kirkkojoki (Siuntio)

Kirkkojoki () on Uudellamaalla Siuntiossa Siuntionjoen vesistössä (22) virtaava 8 kilometriä pitkä joki, joka on Siuntionjoen suurin sivujoki. Se muodostaa valuma-alueensa alajuoksun osuuden 20 kilometriä pitkästä sivujoen pääuomasta .
Joen kulku.
Kirkkojoen alku sijaitsee kohdassa, jossa koillisesta tuleva Lempansån yhtyy Munkissa luoteesta tulevan, Vejansbäckenin ja Myransbäckenin yhteisen, uoman kanssa. Aivan yhtymäkohdan alla sijaitsee Munksinkoski (eli Störsbyn koski) ja siinä vuodesta 1922 toimineen vesimyllyn pato ja tämän yläpuolella sijaitseva ylisyöksypato (rakennettu vuonna 1963 ). Munksinkosken pudotus on noin 7 metriä ja pituus 200 metriä . Molempien patojen ohittava kalatie valmistui vuonna 2018 . Kosken yläpuolella joki virtaa matalassa uomassa, mutta kosken jälkeen syvässä uomassa. Joki virtaa laajan peltoaukean keskellä ja pellot on yleensä viljelty joenrantaan asti. Muutamissa kohdissa joki on uurtanut itsensä syvälle, jolloin sen rannat on jätetty niitylle. Joen ylittää kosken kohdalla yksityistie. Seuraavalle sillalle on joella matkaa 2,5 kilometriä. Tällä matkaa jokeen yhtyy kolme puroa: yksi etelästä Lappersin suunnalta, yksi koillisesta alueelta, missä sijaitsevat esimerkiksi Grodträsk ja nimetön lampi, ja kolmas idästä Fårträskistä alkava, Svartträskin kanssa yhteinen, puro. Myös tämä toinen silta on yksityiskäytössä, vaikka tie vie myös Fårträskin uimarannalle.
Sillalta joki virtaa kaakkon päin kilometrin, kunnes se saapuu kirkonkylältä Lohjan Kukkumäelle johtavalle yhdystielle 1130, joka vain sivuaa jokea. Tieltä joki kääntyy kaartaen kohti koillista, alittaa Gårdskullan kartanolle johtavan kylätien, ja päätyy Hemsängeniin, missä se tekee mutkan ja kaartaa jyrkästi kohti kaakkoa. Täällä siihen yhtyy pohjoisesta Suitian kartanon ohittava Kakarträskin laskuoja. Joki painuu nyt Tyysterissä kahden korkean kukkulan väliin. Siellä se alittaa seututien 116, joka johtaa pohjoiseen Lohjan keskustaajamaan. Kukkuloiden välissä sijaitsee Siuntion kirkko ja hautausmaa. Kirkon jälkeen joki jatkaa kaakkoa kohden, mutta tekee sitten pellolla käännöksen kohti koillista ja siellä virtaavaa Siuntionjokea. Yhtymäkohdassa sijaitsee Siuntion pappila.
Maisemahuomio.
Osa Kirkkojoen peltoaukeaa ollaan muuttamassa viljelymaasta voimala-alueeksi, sillä alueelle suunnitellaan rakennettavaksi Gårdskullan aurinkovoimalaitosta. Sen suunnittelualue on pinta-alaltaan noin 150 hehtaaria, josta voimalatueeksi kaavvaillaan 93 hehtaaria.
Kyrkån valuma-alue.
Yleistä.
Kirkkojoen valuma-alueen nimitys vesistöviranomaisen tiedoissa on "Kyrkån valuma-alue" ja sen vesistöaluetunnus on 22.006. Valuma-alueen pinta-ala on 141,50 neliökilometriä (tai myös 141,01 km² ), joka on noin 29 % Siuntionjoen vesistön (22) pinta-alasta 487,07 km². Kirkkojoen järvisyys on 0,31 %. Valuma-alue on noin 40 kilometriä pitkä ja yli 20 kilometriä leveä. Valuma-alueesta kaksi viidesosaa on peltomaata ja lähes kolme viidesosaa metsämaata. Valuma-alue kuuluu Siuntion kuntaan ja Lohjan kaupunkiin sekä hieman myös Inkooseen ja Vihtiin.
Peltojen keskellä virtaavan Kirkkojoen virtaamat vahtelevat suuresti, sillä alueella on vain muutamia lampia. Kirkkojoen keskivirtaama on noin 1,4 kuutiometriä sekunnissa (m³/s, tai 1,3 m³/s ), mikä on selvästi suurempi kuin muilla Siuntionjoen sivu-uomilla.
Luontoarvoja.
Kirkkojoki sisältyy laajempaan Siuntionjoen Natura 2000-alueeseen (FI0100085, 385 hehtaaria, 47,59 km). Kirkkojoen haarassa suojelualue seuraa kapeasti joenuomaa ja siihen kuuluvat myös Lempansån, Kivikoskenpuron alajuoksua ja Aiskosbäcken. Suojelun perusteena on erityisesti Lempansånilla lisääntyvä purotaimen ja yläjuoksulla elävä saukon populaatio.
Siuntionjoen vesistöalue on Suomenlahdella harvoja alkuperäisen taimenkannan elinvoimaisia lisääntymisalueita. Kirkkojoen uomaverkon virtavesiä kunnostetaan erilaisin hankkein. Esimerkiksi Munkinkosken kahden padon ohittavat kalatiet valmistuivat vuonna 2018, mikä mahdollistaa meritaimenen nousun ylävirtaan kutemaan. Tämä parantaa Lempanån ja sen latvahaarojen taimenkannan selviytymismahdollisuuksia. Kirkkojoen valuma-alue on myös uhanalaisille saukoille tärkeä elinalue.
Vedenlaatu.
Teknillinen korkeakoulu teki Kirkkojoen alajuoksun osalta seurantatutkimuksen vuonna 2005. Tutkimuksessa otettiin vesinäytteitä viikon välein kolmesta parin kilometrin välein Kirkkojoen alajuoksulla sijaitsevasta kohdasta. Vesinäytteiden perusteella kokonaisfosforipitoisuus oli keskimäärin noin 100 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja kokonaistyppipitoisuus oli noin 2000 μg/l.
Länsi-Uudenmaan vesi ja ympäristö ry tutki uomaverkoston vedenlaatua vuonna 2016. Kokonaisfosforipitoisuus vaihteli Siuntionjoen vesistössä 34–170 μg/l. Arvot kuitenkin vaihtelivat niin, että pienimmät pitoisuudet (yli 50 μg/l) olivat Palojoella, Kvarnbybäckenissä ja Harvånissa. Vain Munkkaan jäteaseman ja Nummelan jäteaseman alueilta tulevat laskuojat alittivat pitoisuuden 35 μg/l. Muuta alhaiset pitoisuudet olivat läpivirtausjärvissä ja tietenkin pienissä metsien latvalammissa. Siuntionjoki ja Kirkkojoki luokitellaan koko pituudeltaan rehevöityneeksi ja Kirkkojoen ja Lempansånin fosforipitoisuudet ylittivät 80 μg/l. Kokonaistyppipitoisuudet vaihtelivat vesistössä ja jäteasemien kuormitus on fosforia suurempi. Siuntionjoen pääuomassa Sågarsforsin alapuolella olivat pitoisuudet 1 400–1 500 μg/l ja Kirkkojoessa oli myös korkeita (1 200–2 000 μg/l) rautapitoisuuksia, jotka ylitettiin ainoastaan vielä Brobäckenin ojassa.
Pääuoma.
Kirkkojoen sivuhaara muodostuu useasta latvahaarasta, joista kolme yhtyy Kirkkojokeen Munksissa. Jo näistä pitäisi valita suurin latvahaara Kirkkojoen pääuomaan, se valitaan vertaamalla jokihaarojen virtaamia toisiinsa. Niitä ei tässä ole kuitenkaan käytettävissä. Koska pienellä valuma-alueella sivuhaarojen valuma-alueiden pinta-alat ovat verrannollisia niiden virtaamiin, käytetään virtaamien sijasta niitä. Munksissa Kirkkojokeen yhtyvät (suluissa valuma-alueet) Vejansbäcken (33,1 km²), Myransbäcken (22,9 km²) ja Lempansån (66,9 km²). Lempansån on suurin joki, joten seurataan sitä ylös Lohjan keskustaajaman eteläpuolelle. Siellä yhtyvät toisiinsa Munkkaanoja (19,4 km²) ja Kivikoskenpuro (35,2 km²). Kivikoskenpuro alkaa koillisesta, missä sillä on latvahaaroja keskustaajaman eteläpuolella. Latvahaarat saavat monesti vetensä Ensimmäiseltä Salpausselältä, jolla Lohjan taajama-alue sijaitsee.
Vesistöviranomainen on julkaissut Siuntionjoen uomaverkoston uomanpituuksia esimerkiksi Paikkatietoikkunassa. Kirkkojoen pääuoman eri osuudet ovat sen mukaan Kirkkojoella 8,1 kilometriä, Lempaasånilla 6,4 kilometriä ja Kivikoskenpurolla 5,0 kilometriä. Viranomaistieto päättyy silmämääräisesti pari kilometriä ennen vedenjakajaa, joten 19,5 kilometrin yhteispituuteen voi lisätä kilometrin tai pari. Tässä artikkelissa käytetään kuitenkin arvioita 20 kilometriä.
Sivu-uomia.
Kirkkojoen pääuoman vähät alajuoksun sivu-uomat on jo kerrottu yllä. Munksissa siihen yhtyy Vejansbäckenin ja Myransbäckenin yhteinen uoma. Vejansbäckeniin yhtyy keskijuoksulla Messmyrabäcken, jolla on useita latvahaaroja. Vejansissa siihen yhtyy pohjoisesta Kittilästä alkava Lillbäcken ja lounaasta Pölansista tuleva toinen puro. Näiden yläpuolella Vejansbäckenin nimi muuttuu Aiskosbäckeniksi ja ylempänä Tötarbäckeniksi eli Teutarinpuroksi. Myransbäcken alkaa Lohjan keskustaajaman Virkkalasta.
Lempansånin yhtyy pohjoisesta Lempansista alkava pelto-oja, pohjoisesta alkava Munkkaanoja, jonka varrella sijaitsee Munkkaan jätekeskus, ja jonka läntinen latvahaara on Kruotinoja, sitten etelästä siihen yhtyy Kivikoskiån, jonka sivuhaara on Tupalabäcken. Munkkaanojan yhtymäkohdassa vaihtuu yläpuolinen Kivkoskenpuro Lempansåniksi. Kivkoskenpuroon yhtyy etelästä Oravabäcken, jonka latvaojaa kutsutaan Lakiansuonojaksi. Kivkoskenpuron latvahaarat ovat nimettömiä.
Järviä.
Kirkkojokeen laskevat Fårträsk ja Svartträsk yhteistä ojaa myöten. Näiden ojan yläpuolelle laskee Grodträskin laskuoja. Vejansbäckenin latvoilla sijaitsevat Hemträsket ja Pålsträsket ja Myransbäckenin latvoilla monia heikkakuoppiin täyttyneitä lampia. Sellaisia ovat esimerkiksi keskijuoksulla sijaitsevat Myrslättenin pohjoinen- ja Myrslättenin eteläinen hiekkakuoppa. Kivikoskiån eräs latvahaata alkaa Mustalammesta. Kivikoskenpuron pohjoisesta alkavassa latvahaarassa on patojärvenä Sauvonlampi.