tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Isorannakki

 
Isorannakki ("Dolomedes plantarius") on kiitohämähäkkien heimoon kuuuluva hämähäkkilaji.
Isorannakki on toinen kahdesta Euroopassa elävästä Dolomedes-suvun lajista. Kuten nimestä voi päätellä, se on suurikokoinen hämähäkkilaji, jonka aikuiset naaraat saavuttavat jopa 23 mm:n ruumiinpituuden ja ulottuvat 7 cm:iin jalat mukaan lukien. Useimmat yksilöt ovat myös silmiinpistävästi kuviollisia, mustalla tai ruskealla pohjavärillä on valkoisia tai kermanvärisiä raitoja rintakehän ja vartalon sivuilla.
Isorannakkia tavataan Keski- ja Länsi-Euroopassa alavilla kosteilla alueilla.
Isorannakki saalistaa väijymällä. Se ei rakenna pyydysverkkoja eikä jahtaa aktiivisesti saalistaan ennen kuin se on helposti ulottuvilla. Sen voi tavata useimmin rantakasvillisuuden seasta, missä se istuu paistattelemassa päivää tai odottamassa saalistaan. Tyypillisessä metsästysasennossa takajalat ovat rantakasvillisuuden päällä ja etujalat lepäävät veden pinnalla. Pitkät, ohuet karvat (trichobothria) jaloissa auttavat hämähäkkejä aistimaan vedenpinnan tärinää. Tämän taidon avulla ne voivat havaita sekä saaliin että mahdollisten petoeläinten aiheuttamien liikkeiden suunnan, etäisyyden ja voimakkuuden ilmassa ja veden pinnalla. Vettä hylkivät (hydrofobiset) karvat auttavat isorannakkia liukumaan vedenpinnalla saaliinsa luo. Se voi myös puhkaista pintajännityksen ja liikkua kasvin vartta pitkin veden alla metsästämässä saalista tai piiloutumassa saalistajilta. 
IUCN luokitteli isorannakin vaarantuneeksi vuonna 1996 ja useissa arvioissa ennen sitä. Suomessa se on ollut elinvoimainen vuosien 2010 ja 2019 arvioinneissa.
Voulez-vous (Jenni Vartiaisen kappale)

Voulez-vous on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jenni Vartiaisen single. Se julkaistiin 8. kesäkuuta 2018. Se on Vartiaisen "Monologi"-albumin neljäs single. Vartiainen on sanoittanut kappaleen. Hän on säveltänyt kappaleen yhdessä Jurekin kanssa.
Karen Mowat

Karen Mowat (1630 Tysnes – 1675 Kristiania) oli norjalainen aatelisnainen ja maanomistaja. Molempien veljiensä kuoltua hän peri yksin isänsä, amiraali Axel Mowatin suuren omaisuuden, ja perusti Kvinnheradiin Rosendalin kartanon miehensä, vapaaherra Ludvig Rosenkrantzin kanssa. Rosenkrantz vietti pitkiä aikoja Kööpenhaminassa, jolloin kartano oli Mowatin vastuulla. Hän myös taivutteli miehensä luopumaan aikeista muuttaa pysyvästi Tanskaan. Pari sai yhdeksän lasta, joista kolme poikaa meni Saksan keisarillisen armeijan palvelukseen, missä he taistelivat osmaneja ja Ludvig XIV:tä vastaan. Tytär Justine Caroline Rosenkrantz oli Tanskan kuningatar Charlotte Amalien kamarineito, joka tuomittiin elinkautiseen vankeuteen yritettyään myrkyttää erään toisen hovinaisen.
Imani Dorsey

Imani Michelle Dorsey (s. 21. maaliskuuta 1996 Elkridge, Howardin piirikunta, Maryland) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Utah Royalsia. Dorsey edusti aiemmin vuodet 2018–2023 kyseisessä sarjassa pelaavaa NJ/NY Gothamia. Hän on pelannut sekä Yhdysvaltain naisten A-maajoukkueessa että alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Verslo žinios

Verslo žinios (lyh. VZ) on liettualainen talouteen keskittyvä viikkolehti, joka kuuluu Bonnier-konserniin. Aiemmin se ilmestyi päivittäin.
Aisha Solórzano

Aisha Keshy Solórzano García (s. 13. huhtikuuta 1998) on guatemalalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Utah Royalsia ja Guatemalan naisten A-maajoukkuetta. Solórzano on pelannut huhtikuulle 2025 mennessä 21 maajoukkueottelua, joissa hän on iskenyt kolme maalia.
Populär Historia

Populär Historia on ruotsalainen historiaan keskittyvä aikakauslehti, jota on julkaistu vuodesta 1991. Lehti on vuodesta 2016 kuulunut Bonnier-konserniin.
Sara Jacobs

Sara Jacobs (s. 1. helmikuuta 1989 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Jacobs valmistui Torrey Pines High Schoolista San Diegossa. Hän sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon politiikan tutkimuksessa Columbian yliopistosta vuonna 2011 ja kansainvälisten suhteiden maisterin arvon samasta yliopistosta vuonna 2012. Jacobs työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien palveluksessa vuosina 2012–2014 ja Yhdysvaltain ulkoministeriön palveluksessa vuosina 2014–2015. Hän osallistui Hillary Clintonin vuoden 2016 presidentinvaalikampanjaan ulkopoliittisena neuvonantajana. Jacobs perusti vuonna 2018 lapsiköyhyyttä vastaan toimivan San Diego for Every Child -järjestön. Lisäksi hän oli koulujen ja niiden nettiyhteyksien kartoittamiseen eri puolilla maailmaa omistetun Project Connect -järjestön perustaja ja johtaja. Myöhemmin hankkeesta tuli yksi UNICEF:n lippulaivaohjelmista.
Jacobs valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi ensimmäisen kerran vuoden 2020 vaaleissa.
Susan Davis

Susan A. Davis (s. 13. huhtikuuta 1944 Cambridge, Massachusetts) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Davis sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Kalifornian yliopistosta, Berkeleystä vuonna 1965. Hän valmistui sosiaalityön maisteriksi Pohjois-Carolinan yliopistosta Chapel Hillistä vuonna 1968. Davis istui San Diegon opetushallinnon jäsenenä vuosina 1983–1992 ja toimi sen puheenjohtajana vuodesta 1989. Hän oli Aaron Price Fellows -ohjelman toiminnanjohtaja vuosina 1990–1994.
Davis istui Kalifornian edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1994–2000. Hän edusti demokraattina Kaliforniaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 2001–2021. Hän ei enää asettunut ehdolle vuoden 2020 vaaleissa.
Vaasan Palloseura (naiset)

Vaasan Palloseura (VPS) on vaasalainen jalkapalloseura, jonka naisten edustusjoukkue pelaa Kakkosessa.
Historia.
Vaasan Palloseuran naisten edustusjoukkue perustettiin syksyllä 2022, kun FC Sportin edustusjoukkue siirtyi VPS Oy:n alaisuuteen. Sportin edustusjoukkue oli pelannut edeltävän kauden Ykkösessä. Sport sijottui viimeiseksi ja putosi Kakkoseen. Sportin edustuksen siirryttyä VPS:n alaisuuteen myös oikeus pelata Kakkosessa siirtyi Palloseuralle. VPS asetti tavoitteeksi ensi kaudelle nousun takaisin Ykköseen.
Suunitelmia pääsarjatasoon nousemisesta alettiin luomaan heti edustusjoukkueen kasaamisen jälkeen. Tammikuussa 2023 VPS allekirjoitti yhteistyösopimuksen Vaasan ja Mustasaaren jalkapalloseurojen kanssa, jonka mukaan luotaisiin pelaajapolku tyttö- ja naisjalkapalloilijoille. Pelaajapolun tarkoituksena oli luoda VPS:n edustukselle hyvä pelaajapohja, jolla saataisiin edustusjoukkue Kansalliseen liigaan ja juniorjoukkue B-tyttöjen SM-sarjaan Wasa Fotbollsakademin alaisena.
VPS aloitti kauden 2023 hyvin erilaisella joukkueella verrattuna FC Sportin kauden lopettaneeseen joukkueeseen. Joukkueesta oli jo ennen organisaation vaihtoa lähtenyt Vilma Rosenström, Adela Råtts ja Cecilia Suomela. Lähtijät eivät jääneet siihen ja Vaasan Palloseuraan jäi vain seitsemän pelaajaa Sportin kahdestakymmenestä pelaajasta. Joukkue sai myös uuden päävalmentajan Kimmo Mattilan aloittaessa roolissa.
VPS pelasi kaudella 2023 hyvin, selvittäen tiensä lohkokakkoseksi ja pääsi nousukarsintaan. Nousukarsinnassa vastaan Vepsulle tuli Vantaan Jalkapalloseura. Vepsu hävisi kaksiosaisen ottelun VJS:ssää vastaan ja täten jäi Kakkoseen.
Heinäkuussa 2024 kesken kauden VPS purki sopimuksensa päävalmentaja Kimmo Mattilan kanssa. Sopimuksen purku oli tehty suurelta osalta VPS:n ja WFA:n yhteistön syventymisen vuoksi, kun WFA:n urheilujohtajana toiminut Christoffer Kloo valittiin uudeksi päävalmentajaksi. VPS jatkoi yritystä nousta Ykköseen Kloon alla, mutta tällä kertaa jäivät kolmanneksi.
Pelaajat ja valmentajat.
Nykyinen joukkue.
"Tilanne 15. toukokuuta 2025."
Lynn Schenk

Lynn Schenk (s. 5. tammikuuta 1945 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Schenk sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Kalifornian yliopistosta (Los Angeles) vuonna 1967. Hän valmistui "Juris Doctor" -oppiarvolla San Diegon yliopistosta vuonna 1970. Schenk opiskeli kansainvälistä oikeutta London School of Economicsissa vuosina 1970–1971. Hän loi uran juristina. Hän toimi varapresidenttien Nelson A. Rockefellerin ja Walter F. Mondalen erikoisavustajana vuosina 1976–1977. Schenk oli myös yksi Michael Dukakiksen vuoden 1988 presidentinvaalikampanjan puheenjohtajista.
Schenk edusti Kaliforniaa Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1993–1995. Hän asettui epäonnistuneesti uudelleen ehdolle vuonna 1994.
Viivi Vahtolammi

Viivi Vahtolammi (s. 1. huhtikuuta 2007) on suomalainen pesäpalloilija. Vahtolommi edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Manse PP:tä. Hän voitti SM-kultaa kaudella 2024. Hänellä on sopimus Manse PP:n kanssa kauden 2025 loppuun saakka. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkopelissä etukentällä. Vahtolammi on pelannut neljä Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt kuusi kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Cristina Roque

Cristina Isabel Roque (s. 6. marraskuuta 2001) on puertoricolainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 170-senttimetrinen. Hän edustaa NWSL-sarjassa pelaavaa Utah Royalsia ja Puerto Ricon naisten A-maajoukkuetta.
Smoot-Hawley Tariff Act

Smoot-Hawley Tariff Act (virallisesti Tariff Act of 1930) on Yhdysvaltain laki, joka nosti tuontitulleja tarkoituksena suojella yhdysvaltalaista tuotantoa. Nimi on peräisin sitä ajaneilta senaattori Reed Smootilta ja edustajainhuoneen edustaja Willis Hawleylta, ja presidentti Herbert Hoover allekirjoitti sen 17. kesäkuuta 1930. Laki muistetaan huomattavasta rasitteesta 1930-luvun laman aikana ja laman pahentamisesta. Yhdysvaltain perimät tariffit olivat jo ennestään korkeat johtuen vuoden 1922 Fordney-McCumber Act -laista. Useat ekonomistit allekirjoittivat vetoomuksen, jotta Hoover käyttäisi veto-oikeuttaan eikä allekirjoittaisi lakia, mutta hän allekirjoitti sen asiantuntijoiden vetoomuksesta huolimatta.
Laki nosti noin 900 tariffia keskimäärin 40–60 prosenttia. Globaali kaupankäynti väheni 65 prosenttia. Vuonna 1934 Reciprocal Trade Agreements Act astui voimaan ja Yhdysvallat aloitti neuvottelut kaupankäynnistä eri maiden kanssa. Yhdysvallat alkoi myös kannustaa kansainväliseen kaupankäyntiin osallistumalla GATT, NAFTA ja WTO -sopimuksiin.
Eeva Sarmanto-Neuvonen

Eeva Sarmanto-Neuvonen (s. 11. toukokuuta 1949 Jyväskylä) on suomalainen pianopedagogi. Hän on julkaissut nuottivihkoja, joihin sisältyy muun muassa perinteisiä etydejä ja hänen omia lapsille sävellettyjä kappaleitaan.
Sarmanto-Neuvonen suoritti pianodiplominsa Sibelius-Akatemiassa ja aloitti vuonna 1977 työskentelyn sen pianonsoiton sekä -pedagogiikan tuntiopettajana. Vuodesta 2000 hän opetti siellä lehtorina. Sarmanto-Neuvonen sai vuosina 1984–1985 Columbian yliopistossa opetusta Robert Pacelta, jonka assistenttina hän työskenteli puolen vuoden ajan. Hän perusti vuonna 1983 oppilaansa Tuire Ranta-Meyerin kanssa Eiran musiikkikoulun. Sarmanto-Neuvonen on laatinut monia nuottivihkoja, joita on julkaissut WSOY. Hän teki Ritva Lehtelän ja Anja Saaren kanssa "Suomalainen pianokoulu" -sarjan, jonka ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1985. Sarmanto-Neuvonen on myös säveltänyt Leena Miikkulaisen kanssa pedagogisia pianokappaleita kokoelmiin "Iloisia eläinkuvia pianolle", "Taikasoinnut" ja "Merihelmiä".
Sarmanto-Neuvonen on ollut aktiivinen järjestötoiminnassa. Hän on istunut Sibelius-Akatemian hallituksessa, toiminut Sibelius-Akatemian lehtorit ry:n puheenjohtajana ja ollut lisäksi Pianopedagogit ry:n varapuheenjohtaja. Hän on osallistunut European Piano Teachers Associationin seminaareihin.
Kristiina Junttu

Kristiina Junttu (s. 18. kesäkuuta 1968 Tampere) on suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi.
Junttu piti ensikonsertinsa vuonna 1997. Hän esitti siinä perinteisestä ohjelmistosta Franz Schubertin, Jean Sibeliuksen ja Béla Bartókin teoksia. Samalla hän kantaesitti Usko Meriläisen teoksen "Sona" ja tulkitsi György Kurtágin teoksen "3 in Memoriam". Junttu sai itse opetusta Kurtágilta tämän kamarimusiikkikursseilla. Hän on esiintynyt sekä sooloresitalistina että kamarimuusikkona. Junttu on toiminut pianonsoiton lehtorina Itä-Helsingin musiikkiopistossa ja kansainvälisen Kodály-viikon taiteellisena johtajana.
Juntun äiti oli pianisti, pedagogi Hilkka Servo-Junttu. Hänen veljensä on muusikko Juha Junttu.
Hilkka Servo-Junttu

Hilkka Servo-Junttu (1937–2018) oli suomalainen pianisti ja musiikkipedagogi.
Servo-Junttu voitti vuonna 1963 toisen palkinnon Maj Lind -pianokilpailussa. Hänet valittiin vuonna 1976 jäseneksi Pianopedagogit ry:n ensimmäiseen hallitukseen. Servo-Junttu työskenteli Tampereen konservatoriossa vuosina 1961–2001 ja oli siellä vuodesta 1980 yliopettajana. Hän opetti myös pianopedagogiikkaa. Servo-Juntun kuoltua Tampereen Pianoseura ry alkoi hallinnoida hänen muistorahastoaan, jonka varoilla on palkittu nuoria pianisteja.
Myös Servo-Juntun lapset Juha ja Kristiina Junttu ovat muusikoita.
Kanervakiidokki

 
Kanervakiidokki eli kanervahämähäkki ("Pisaura mirabilis") on kiitohämähäkkien heimoon kuuuluva hämähäkkilaji.
Lajia esiintyy monenlaisissa elinympäristöissä. Aikuiset elävät yleensä kohtuullisen korkeassa kasvillisuudessa sellaisissa elinympäristöissä kuin pitkäheinäisillä niityillä, metsissä, peltojen reunoilla, nummissa, puutarhoissa ja suon reunoilla. Laji on erittäin vaihteleva väriltään, josta suuri osa näyttää olevan perinnöllistä. Molempien sukupuolten aikuisia tavataan pääasiassa touko-heinäkuussa. Uros nappaa kärpäsen tai muun saaliin seurustelulahjaksi naaraalle parittelun aikana. Naaras kantaa munapussia, kunnes munat ovat kuoriutumassa, jolloin se rakentaa korkeaan ruohoon telttamaisen verkon, jossa poikaset pysyvät, kunnes ne hajaantuvat.
Gunvor Ulstein

Gunvor Ulstein (s. 11. kesäkuuta 1969 Ulsteinvik) on norjalainen ekonomisti ja yritysjohtaja. Hän on toimint telakkayhtiö Ulstein Groupin toimitusjohtajana vuosina 2003–2020 ja uudelleen vuodesta 2023.
Naïade-luokka

Naïade-luokka oli Ranskan laivaston 20 yksirunkoisen sukellusveneen () muodostama alusluokka.
Aurora Lemma

Aurora Negest Lemma (s. 1991) on suomalainen lääkäri, toimittaja ja kolumnisti. Hän on toiminut Naisasialiitto Unionin Tulva-lehden vastaavana päätoimittajana Hanna Hantulan sijaisena. Hän on kirjoittanut mm. Ylelle, Voimaan sekä Ruskeat tytöt-mediaan.
Koulutus.
Lemma on taustaltaan lääketieteen tohtori, ja teki väitöskirjansa akuutista mesentriaali-iskemiasta.Hän on myös maailmanpolitiikan ja viestinnän kandidaatti.
Anna Sofia

Anna Sofia (tansk. Anna Sophie; synt. Anna Sophie Reventlow; 16. huhtikuuta 1693 – 7. tammikuuta 1743 Clausholmin linna, Jyllanti) oli Tanskan kuningatar vuosina 1721–1730. Hänen puolisonsa oli kuningas Fredrik IV. He tapasivat naamiaisissa vuonna 1711 ja avioituivat morganaattisesti jo seuraavana vuonna Fredrikin edellisen vaimon Louise von Mecklenburg-Güstrowin vielä eläessä. Tämän kuoltua vuonna 1721 Anna Sofia nousi kuningattareksi. Kruununprinssi Kristian (VI) suhtautui Anna Sofiaan vihamielisesti, ja myös Fredrikin sisarukset lähtivät hovista protestina. Anna Sofia itse ei saanut juuri valtaa, mutta hänen sukulaisensa pyrkivät käyttämään tilannetta hyväkseen. Joitakin virkanimityksiä peruttiin, kun kävi ilmi että niitä oli ostettu lahjuksilla. Kuningatarta itseään ei rangaistu. Anna Sofian jäätyä leskeksi vuonna 1730 uusi kuningas Kristian VI pakotti hänet muuttamaan Jyllantiin Clausholmin linnaan. Lisäksi hän joutui luovuttamaan takaisin Fredrikin hänelle lahjoittamaa omaisuutta, mutta sai kuitenkin 25 000 riikintaalerin vuotuisen eläkkeen.
Anna Sofian veli oli kreivi Christian Ditlev Reventlow.
Päijänne Media

Päijänne Media Oy on Keskisuomalainen Oyj -konserniin kuuluva kustannusyhtiö, jonka päätoimipaikka sijaitsee Jyväskylässä. Se kustantaa noin 20 paikallismediaa Kanta-Hämeen, Keski-Suomen, Päijät-Hämeen ja Kymenlaakson alueilla.
Yhtiö aloitti toimintansa 1. huhtikuuta 2025. Päijänne Media muodostui, kun Keskisuomalainen-konsernin alueyhtiöt Hämeen Media, Keski-Suomen Media ja osa Kaakon Viestinnästä yhdistettiin samaksi yhtiöksi.
Etelä-Suomen Media, Savo-Karjalan Media, Mediasepät ja Väli-Suomen Media fuusioituvat vuoden 2026 alussa Päijänne Mediaan, jonka nimeksi vaihdetaan "Uutissuomalainen".
Mediat.
Vuonna 2025 Päijänne Median lehtiä ovat:
Lähteet.
Eero Ristolainen

Eero Olavi Ristolainen (8. lokakuuta 1947 Yläne – 3. tammikuuta 2005 Espoo) oli suomalainen insinööri ja elektroniikan professori.
Eero Ristolainen syntyi Yläneellä lokakuussa 1947. Hän tuli ylioppilaaksi Säkylän yhteiskoulusta 1967 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1972 ja tekniikan lisensiaatiksi 1982. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli siellä 1989. 
Ristolainen oli Teknillisessä korkeakoulussa metalliopin assistentti 1972–1976 ja elektronimikroskopian laboratorioinsinööri 1986. Neste Oy:n tutkija ja sovelletun fysiikan ryhmäpäällikkö hän oli 1986–1989 ja Teknillisen korkeakoulun analyysikeskuksen johtaja 1989–1995 sekä metalli- ja materiaaliopin dosentti vuodesta 1992. Tampereen teknillisessä korkeakoulussa, myöhemmin teknillinen yliopisto, hän oli elektroniikan määräaikainen professori 1997 ja sitten vakinainen professori. Hän oli myös Floridan yliopiston vieraileva professori 1992–1993.
Ristolainen

Ristolainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Mustikkakeitto

Mustikkakeitto on jälkiruoka, joka tehdään tuoreista tai kuivatuista mustikoista tai mustikkasoseesta. Suurusteena käytetään perunajauhoja käyttäen osanestesuurustusmenetelmää. Lisäksi tarvitaan sokeria ja vettä.
Kristiina Hurmerinta

Kristiina Hurmerinta (o.s. Poikolainen, s. 10. syyskuuta 1950 Jyväskylä) on suomalainen teatteriohjaaja, teatterinjohtaja ja näyttelijä. Hänet on palkittu lastenkulttuurin valtionpalkinnolla vuonna 1988, Suomen teatterijärjestöjen keskusliiton kunniamerkillä vuonna 1996 ja Suomi-palkinnolla vuonna 2004. 
Hurmerinta perusti Vaasaan Nukketeatteri Peukalopotin vuonna 1976, ja toimi sen johtajana teatterin olemassaolon vuodet 1976-96. Nukketeatteri oli päävastuussa vuosittaisen kansainvälisen nukketeatteritapahtuma Vaasan kesän järjestämisestä, ja Hurmerinta itse oli sen taiteellinen johtaja vuodesta 1982 vuoteen 1991. Vaasan kesä laajeni myöhemmin Vaasa festivals-tapahtumaksi. 
Vuonna 2002 Hurmerinta valittiin Hämeenlinnan lastentapahtuman festivaalijohtajaksi, ja hän toimi pestissä vuoteen 2006 saakka. Hurmerinta on myös ollut Teatterikeskuksen puheenjohtaja, ja tuottanut muun muassa Konneveden Naisten viikon, josta hänelle myönnettiin Keski-Suomen kulttuurigaalan taidepalkinto vuonna 2024.
Hurmerinta on tehnyt aktiivista kotiseututyötä Konnevedellä Konneveden kotiseutuyhdistys ry:ssä, ja julkaissut vuonna 2016 konneveden asukkaiden muistelmista koontiteoksen "Kotini on Konnevesi" (Konneveden kotiseutuyhdistys ry, 2016).
Hän on työskennellyt myös kolumnistina ja ruokakolumnistina, ja julkaissut tekstejä muun muassa lehdissä Helsingin sanomat ja Teatteri&amp;Tanssi.
Juontaja, kokki ja malli Pipsa Hurmerinta on Kristiina Hurmerinnan tytär.
Lauren Roberts

Lauren Roberts on yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoittaa nuorille suunnattua fantasiaa. Hän on kirjoittanut kolmiosaisen romantasiasarjan "Powerless". Sarja on käännetetty 27 kielelle ja siihen kuuluvia kirjoja on myyty maailmanlaajuisesti yli 2,5 miljoonaa kappaletta. Sarjan samanniminen ensimmäinen osa oli "The New York Timesin" julkaiseman myydyimpien nuortenkirjojen listan ensimmäisenä 19 viikkoa. Romaaniin perustuva televisiosarja on tekeillä.
Siiri Laine

Siiri Laine (s. 13. lokakuuta 2005) on suomalainen pesäpalloilija. Laine edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Hyvinkään Tahkoa. Laine on saavuttanut yhden SM-kullan kaudella 2024 ja yhden SM-hopean kaudella 2023. Hänellä on sopimus Manse PP:n kanssa kauden 2026 loppuun saakka. Hän pelaa lyöjäjokerina. 
Laine on pelannut 33 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 29 tavallista juoksua, tuonut kolme juoksua ja kerännyt 49 kärkilyöntipistettä. Laine on pelannut 13 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 19 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Rusotupsukas

Rusotupsukas ("Malacoctenus macropus") on tupsukkaisiin kuuluva kalalaji. Laji tavataan lämpimistä vesistä Atlantin länsiosista.
Koko ja ulkonäkö.
Rusotupsukas voi kasvaa 4–5,5 cm pitkäksi ja koiraat ovat naaraita suurempia. Lajin pää on hoikka ja pää ja kuono ovat litteähköt. Silmien yläpuolella on tupsumainen uloke. Selkäevän keskellä on lovi. Rusotupsukkaan sukupuolet eoavat väritykseltään. Koiras on ruskehtavan harmaa ja selässä on tummia satulakuvioita. Pään alaosa ja vatsa ovat koiraalla punaiset. Naaras on selästään rukea ja vatsastaan punertava. Ruumiissa on useita valkoisia pisteitä.
Levinneisyys ja elintavat.
Rusotupsukkaan levinneisyyalue ulotuu Floridasta Karibianmerensarten ja Venezuelan kautta Jukatanin niemimaalle. Kalaa tavataan monenlaisissa ympäristöissä niin koralliriutoilla, meriheiniä ja leviä kasvavilla alueilla kuin rannikon magroveissakin. Lajin ravintoa ovat pienet äyriäiset ja madot. Rusotupsukas kutee kivenkoloihin ja koiras vartioi kutua.
Rusotupsukasta voidaan pitää merivesiakvaarioissa.
Ilmapuolustusaluekeskus 14

Ilmapuolustusaluekeskus 14 talvisodan aikana Lahden kaupungissa sijainnut ilmapuolustusaluekeskus, jolla oli vartioaseminaan Kalkkisten 1410, Heinolan 1411, Lahden 1402, Orimattilan 1405, Pukkilan 1414, Vääksyn 1408, Kosken (Hämeenkosken) 1407, Mäntsälän 1415, Uudenkylän 1404, Vierumäen 1409 ja Myrskylän ilmavartio 1413.
Lahden ilmavartioasema 1402 toimi aluksi Lahden kaupungintalon kellotornissa, mutta kun kaupungintaloa pommitettiin ja sen kattorakenteet paloivat, siirtyivät ilmavalvontalotat Radiomäen urheilukentän selostamon katolle saaden osakseen matalalla lentävän neuvostoliittolaisen lentokoneen konekivääritulta. Kumpikaan ilmavalvontalotista ei haavoittunut. Pysyvästi ilmavalvonta-asema siirrettiin Lahden suurmäen huipulle talvisodan loppuun.
Ilmapuolustusaluekeskus keräsi tiedot valvontatorneista aisti-ilmavalvonnan tuloksista, muodosti tilannekuvaa ja lähetti tiedot edelleen ilmatorjuntaan, hävittäjälaivueiden osille sekä väestönsuojeluun ilmahälytystä varten.
Lahden kaupunkia auttoi talvisodan pommitusten aikana ilmavalvonnan onnistuminen, koska suomalaiset torjuntahävittäjät kyettiin lähettämään ajoissa neuvostoliittolaisia pommituslentokoneita vastaan ennen kuin ne ennättivät monissa tapauksissa kohteisiinsa. Lahden seudulla alkukeväällä 1940 sijoitettiin torjuntahävittäjiä nykyiseen Teivaan satamaan Vesijärven jäälle moottorirannan kohdalle. Sen jälkeen avattiin Hollolan Pyhäniemeen Pyhäniemen jäälentokenttä helmi-maaliskuun vaihteeksi 1940. Välirauhan aikana rakennettiin maalentokenttä Hollolan Hälvälään. Hälvälän sorapäällysteistä lentopaikkaa kutsutaan nykyäänkin Hollolan lentokentäksi.
Stephen Miran

Stephen Miran on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hänet nimitettiin Donald Trumpin vuonna 2025 aloittaneen toisen hallinnon Taloudellisen neuvonantajakunnan puheenjohtajaksi. Yhdysvaltain senaatti vahvisti hänen nimityksensä 12. maaliskuuta 2025.
Miran väitteli filosofian tohtoriksi taloustieteessä Harvardin yliopistosta. Hänen väitöstyönsä ohjaajana toimi Martin Feldstein. Miran toimi Trumpin ensimmäisessä hallinnossa Yhdysvaltain valtiovarainministeriön vanhempana neuvonantajana. Sen jälkeen hän oli Manhattan Institute for Policy Research -ajatushautomon jäsen ja Hudson Bay Capital Management -yhtiön vanhempi strategisti. Kun Trump valittiin uudelleen presidentiksi vuonna 2024, Miran julkaisi 40-sivuisen muistion "A User’s Guide to Restructuring the Global Trading System". Siinä hän muotoili perustelut Trumpin aggressiiviselle kauppapolitiikalle. Hänen mukaansa Yhdysvaltain dollarin asema kansainvälisenä reservivaluuttana on aiheuttanut Yhdysvaltain viennin kilpailukyvyn heikkouden, tuotannon hiipumisen ja kauppavajeen tekemällä dollarista yliarvostetun. Hän kannattaakin dollarin arvon alentamista, vaikka haluaa samalla säilyttää sen maailmanlaajuisesti dominoivan aseman. Miran on puoltanut Trumpin positiivista suhtautumista tuontitullien asettamiseen poiketen hallinnon ulkopuolisista taloustieteilijöistä, jotka ovat varoittaneet tullien vaikutuksista maailmantalouden hidastumiseen, taantuman riskin kasvuun ja elinkustannusten nousuun. Miran on myöntänyt tuontitullien aiheuttamien tilapäisten haittojen mahdollisuuden, mutta on nähnyt pienen mahdollisuuden myös sille, että kauppapolitiikan muutoksista ei ilmenisi lainkaan kielteisiä vaikutuksia.
Miranin mukaan Trumpin hallinto otti tavoitteekseen muiden maiden asettamien vastavuoroisten tullien välttämisen, mutta hänen mukaansa Yhdysvallat pärjäisi muita paremmin myös kauppasodassa. Miran on pitkäaikainen kryptovaluuttojen puolestapuhuja ja on vaatinut muutoksia niiden sääntelyä koskien.
Lea Kokko

Lea Tuulikki Kokko (ent. Sairanen, s. 31. joulukuuta 1967, Imatra) on suomalainen yrittäjä, poliitikko ja entinen marttaliiton puheenjohtaja vuosilta 2012–2018. Hän oli vuoden Martta vuonna 2008, hänelle myönnettiin Maanpuolustusmitali miekkojen kera vuonna 2015, ja Suomen Valkoisen Ruusun ansioristi vuonna 2018. Vuonna 2022 hän sai Marttaliiton kultaisen ansiomerkin.
Koulutus.
Kokko on koulutukseltaan tradenomi sekä prosessiteknikko. Hän valmistui Lappeenrannan kotitalousoppilaitoksesta vuonna 1988 ja Imatran teknillisestä oppilaitoksesta 1991. Mikkelin Ammattikorkeakoulussa hän opiskeli tradenomiksi vuonna 2014. Kokko on työskennellyt muun muassa turvallisuusasiantuntijana, prosessiteknikkona ja yrittäjänä. Marttaliiton ohella hän on ollut myös useissa muissa järjestöissä luottamustoimessa.
Politiikka ja henkilökohtainen elämä.
Politiikan uransa Kokko aloitti vuonna 2011 Imatran kaupunginvaltuustossa, siirtyen sitten Savonlinnan kaupunginvaltuustoon jossa hän oli myös kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtaja. Hän on toiminut myös Etelä-Savon maakuntahallituksessa, Imatran ympäristölautakunnassa, kasvatus- ja opetuslautakunnassa, ja esimerkiksi Naisten valmiusliitossa.
Kokolla on käsityöyritys. Hänellä on kolme lasta.
Mandy Walker

Mandy Walker (s. 1963 Bundoora, Australia) on australialainen elokuvaaja. Hän sai vuonna 2023 parhaan kuvauksen Oscar-ehdokkuuden elokuvasta "Elvis".
Iisalmen evakkokeskus

Iisalmen evakkokeskus on vuonna 1989 rakennettu rakennus Iisalmessa lähellä Profeetta Elian kirkkoa. Alunperin se oli ortoksisen seurankunnan rajakarjalaisen kulttuurin esilletuomiseen tarkoitettu seurakuntatila. Tiloissa on toiminut myös Hotelli Artos ja vuodesta 2016 lähtien Hotel Golden Dome.
Afganistan (täsmennyssivu)

Afganistan on afgaanien asuttama maantieteellinen alue Etelä-Aasiassa. Nimi Afganistan voi viitata seuraaviin alueella sijainneisiin valtiomuodostelmiin:
Erica Rosendahl

Erica Rosendahl (s. 8. kesäkuuta 2006) on suomalainen pesäpalloilija. Rosendahl edustaa Superpesiksessä pelaavia Helsingin Roihuttaria. Hän siirtyi Rooihuttariin kaudeksi 2025 kasvattajaseurastaan Rauman Ferasta. Hän pelaa sisäpelissä kotiuttajana ja ulkokentällä lukkarina. Hänet valittiin Itä-Länsi-otteluun kaudella 2025. Rosendahl on pelannut 20 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kymmenen tavallista juoksua, tuonut viisi juoksua ja kerännyt 58 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Outi Sivonen

Outi Sivonen on suomalainen henkilöstöjohtaja ja liiketalouskirjailija.
Sivonen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi ja sai ratkaisukeskeisen valmentajan koulutuksen. Hän on työskennellyt pitkään Suomen pörssiyhtiöiden palveluksessa ja yritysten henkilöstön kehittämisen konsulttina. Sivonen aloitti 1. tammikuuta 2022 Solitan henkilöstöjohtajana. Hän oli työskennellyt Solitan palveluksessa vuodesta 2019.
Sivonen laati Aalto-yliopiston julkaisun "Saa soveltaa" (2019). Alma Insights kustansi hänen teoksensa "Yrityskulttuurit murroksessa" (2022) ja "Miten johtaminen arjessa tapahtuu" (2025). Sivonen nimettiin “vuoden ajatusjohtajaksi“ 2023.
Sydney Jones

Sydney Sienna Jones (s. 24. lokakuuta 2002) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa Utah Royalsia. Jones pelasi kaksi ottelua Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden naisten maajoukkueessa.
Oona Tuononen

Oona Tuononen (s. 18. maaliskuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Tuononen edustaa Superpesiksessä pelaavia Helsingin Roihuttaria. Hänen kasvattajaseuransa on Vuokatin Veto. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkokentällä ykkösvahtina. 
Tuononen on pelannut 24 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut 16 juoksua ja kerännyt 91 kärkilyöntipistettä. Tuononen on pelannut kaksi Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut yhden juoksun ja kerännyt seitsemän kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Eija Pessinen

Eija Marketta Pessinen (s.1956) on suomalainen kätilö ja keksijä. Hän sai synnytystuolistaan Eurooppalainen keksijänainen-palkinnon vuonna 2009. Pessinen on myös naisten innovaatioverkosto QUIN:in puheenjohtaja. 
Koulutus ja ura.
Pessinen kouluttautui sairaanhoitajaksi Lahden sairaanhoito-oppilaitoksesta vuonna 1979, jonka jälkeen hän työskenteli sairaanhoitajana sekä Sveitsissä että Saksassa vuosina 1980-1982. Palattuaan Suomeen Pessinen työskenteli Braun-yrityksen tuotantopäällikkönä kaksi vuotta. Hän valmistui Kätilöopistosta (nykyisin Metropolian ammattiopisto) kätilöksi vuonna 1983, ja työskenteli ammatissa Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa valmistumisvuodesta vuoteen 2006 saakka. 
Vuonna 1990 Pessinen teki Helsinki Business Collegessa merkonomin tutkinnon, ja vuonna 2003 hän valmistui Revansin yliopistosta Englannista liiketaloustieteen kandidaatiksi. Hän palasi Suomeen Suomen puheopiston koulutuskoordinaattoriksi, ja vuonna 2014 hän perusti Sisters in Charge Internationalin, SiCi:n. 
Relaxbirth-keksintö.
Synnytystuen idea syntyi Pessiselle käytännön työssään kätilönä, kun hän huomasi, miten paljon synnyttäjä joutui tekemään tarpeetonta työtä ja "ponnistamaan ylämäkeen". Hänen tavoitteenaan oli saada naiset synnyttämään ergonomisemmin käyttäen hyväkseen kehon liikeratoja, jolloin synnyttäminen olisi helpompaa ja naista vähemmän rasittavaa. Hän keräsi laitteeseen mitat yli 50 naisen kehoista, ja hyödynsi Nicaraquassa saamiaan ideoita ja ajatuksia kehitystyössä.
Vuonna 2003 hän perusti Relaxbirth Oy:n, ja vuonna 2004 Relaxbirthin ensimmäinen prototyyppi valmistui Keksintösäätiön prototyyppipajalla. Vuonna 2009 hän sai keksinnöllään merkittävän Eurooppalaisen keksijäpalkinnon. Relaxbirth sijoittui myös Red Herring-listoille Euroopan top 100 ja maailman top 100-listalle. Viimeisimpänä keksintö voitti Itämeren valtioiden Healthport-innovaatiokilpailun palkinnon vuonna 2012. Lisäksi hän sai Eurooppalaisen paneelin EUWIIN kunniamaininnan vuonna 2015. Relaxbirth-keksinnöllä on kolme patenttia.
Vuonna 2014 Pessinen valittiin QUIN:in Suomen puheenjohtajaksi, ja hän jatkaa pestiä edelleen 11 vuoden jälkeen. Vuonna 2017 hän perusti oman yrityksensä, Ideointitoimisto EMP:n.
Milvi Jürissaar

Milvi Jürissaar (8. helmikuuta 1935 – 2. maaliskuuta 2023) oli virolainen meteorologi ja tietokirjailija.
Jürissaar opiskeli ensin opettajaksi, mutta ei viihtynyt siinä työssä. Hän valmistui Tarton yliopistosta pääaineenaan meteorologia ja klimatologia vuonna 1960 ja aloitti työskentelyn Tarton lentometeorologisella asemalla 1. syyskuuta 1960. Ilmatieteen asema oli osa siviili-ilmailua palvelevien sääasemien verkostoa koko Neuvostoliiton alueella. Vuodesta 1994 lähtien hän toimi meteorologian luentojen opettajana Tarton ilmailuopistossa (nykyinen Eesti Lennuakadeemia).
Vuonna 1998 hän kokosi kirjan ”Meteoroloogia”, vuonna 2007 hän ilmestyi ”Lennundusmeteoroloogia” ja vuonna 2011 hän julkaisi päivitetyn painoksen vuonna 1998 ilmestyneestä kirjasta. Vuonna 2006 Jürissaar valmisteli tekstin ”Pilveaabits” -kirjaan, jossa on esillä myös hänen ottamansa pilvikuvat.
Neea Nuikka

Neea Nuikka (s. 18. kesäkuuta 2006) on suomalainen pesäpalloilija. Nuikka edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Helsingin Roihuttaria. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä ja ulkokentällä kolmosvahtina. 
Nuikka on pelannut 37 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut 16 juoksua, ja kerännyt 114 kärkilyöntipistettä. Nuikka on pelannut kaksi Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 12 kärkilyöntipistettä. Nuikka on pelannut kahdeksan Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut 12 juoksua ja kerännyt 29 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Rantavaleskorpioni

Rantavaleskorpioni ("Dactylochelifer latreillii") on valeskorpioneihin kuuluva hämähäkkieläinlaji.
Rantavaleskorpionin ruumis on 2,4–3,1 millimetriä pitkä. Eturuumis on tumman punaruskea, mutta takaruumis on vaaleampi. Pedipalpit eli ensimmäisen raajaparin edessä oleva ulokepari on myös tumman punaruskea. Lajilla on kaksi silmää.
Rantavaleskorpionin elinympäristöihin kuuluu merenrannat ja niiden levä- ja ruokovallit. Laji on levinnyt Euroopassa laajalle. Suomessa sitä tavataan rannikolla ja Ahvenanmaalla.
Rebeca Bernal

Rebeca Bernal Rodríguez (s. 31. elokuuta 1997 Tampico) on meksikolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen ja edustaa NWSL-sarjassa pelaavaa Washington Spiritiä sekä Meksikon naisten maajoukkuetta. Bernal oli mukana voittamassa vuoden 2025 NWSL Challenge Cupia.
Sergei Karaganov

Sergei Aleksandrovitš Karaganov (12. syyskuuta 1952 Moskova) on venäläinen professori, tohtori ja kansainvälisten suhteiden tutkija. 
Koulutus.
Karaganov valmistui Moskovan valtionyliopiston kansantaloustieteen laitokselta vuonna 1974. Hän oli tohtorikandidaattina Yhdysvaltain ja Kanadan instituutissa vuosina 1974-1978. Hän toimi tutkijaharjoittelijana Neuvostoliiton YK-edustustossa vuosina 1976–1977. Vuonna 1979 hän väitteli tieteiden kandidaatiksi aiheena "Transnationaalisten yritysten rooli ja asema Yhdysvaltain ulkopolitiikassa". Vuonna 1989 hän väitteli tohtoriksi aiheesta "Länsi-Euroopan rooli ja asema Yhdysvaltojen strategiassa Neuvostoliittoa kohtaan (1945–1988)".
Ura.
Vuosina 1978–1988 Karaganov työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian Yhdysvaltojen ja Kanadan instituutissa (US&amp;CSI) nuorempana tutkijana, vanhempana tutkijana sekä osaston johtajana. Erikoistumisalueet: ulkopolitiikan taloudelliset näkökohdat, Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton suhteet, Yhdysvaltojen sotilasstrategia, asevalvonta ja Euroopan turvallisuus. 
Vuodesta 1988 lähtien hän työskenteli Neuvostoliiton/Venäjän tiedeakatemian Euroopan instituutissa ja varajohtajaja vuosina 1989-2010. 
Karaganov toimi kansainvälisen talouden ja ulkosuhteiden tiedekunnan dekaanina Moskovan talouskorkeakoulussa vuodesta 2006 ja vuodesta 2021 kansainvälisen talouden ja ulkosuhteiden tiedekunnan tieteellisenä johtajana.
Hän on toiminut presidentti Boris Jeltsinin ja presidentti Vladimir Putinin neuvonantajana.
Hän on Venäjän ulko- ja puolustuspolitiikan neuvoston kunniapuheenjohtaja. 
Karaganov asetettiin länsimaiden pakotteiden kohteeksi Ukrainan sodan alkamisen jälkeen vuonna 2023.
Muu toiminta.
Vuonna 2004 hän perusti Valdain keskusteluklubin ja toimi klubin ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 2004-2013. 
Kirjallinen toiminta.
Karaganov on kirjoittanut 25 kirjaa ja yli 500 artikkelia.
Karaganovin doktriini.
Karaganovin doktriini venäläisen diasporan suojelemiseksi viittaa vuonna 1992 esitettyyn ajatukseen, jonka mukaan Venäjän tulisi käyttää ulkomailla asuvia venäläisiä välineenä geopoliittisen vaikutusvaltansa vahvistamiseksi. Tämä ajatus syntyi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen, kun noin 25 miljoonaa venäläistä jäi uuden Venäjän rajojen ulkopuolelle. Doktriinin mukaan Venäjän tulisi suojella etnisiä venäläisiä ja venäjänkielisiä yhteisöjä ulkomailla sekä käyttää heidän oikeuksiensa puolustamista osana ulkopolitiikkaansa, erityisesti entisen Neuvostoliiton alueella. 
Perhe.
Hän on naimisissa Jekaterina Karaganova-Miloslavskajan kanssa. Pariskunnalla on tytär Aleksandra.
Hänellä on vapaa-ajan asunto Italian Venetsiassa.
Kate Wiesner

Kate Meguire Wiesner (s. 11. helmikuuta 2001) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Washington Spiritiä.
Wiesner keräsi kaudella 2024 nimiinsä 16 sarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän oli mukana voittamassa vuoden 2025 NWSL Challenge Cupia. Hän edusti useita Yhdysvaltain nuorisomaajoukkueita.
Sammalvaleskorpioni

Sammalvaleskorpioni ("Neobisium carcinoides") on valeskorpioneihin kuuluva hämähäkkieläinlaji.
Sammalvaleskorpionin ruumis on 2,2–3,0 millimetriä pitkä, väriltään tummanruskea ja kiiltävä. Pedipalpit eli ensimmäisen raajaparin edessä oleva ulokepari on punaruskea ja kiiltävä. Lajilla on neljä silmää.
Useat muut "Neobisium"-suvun lajit muistuttavat paljon sammalvaleskorpionia, mutta sen voi erottaa muista lajeista muun muassa eturuumiin etureunan suoruuden perusteella.
Sammalvaleskorpionin elinympäristöjä ovat metsät, suot, puutarhat ja puistot. Laji elää kosteassa karikkeessa, sammalikoissa ja kivien alla. Laji on levinnyt Euroopassa laajalle. Suomessa se on hyvin yleinen, mutta Pohjois-Suomesta siitä ei ole havaintoja.
Croix Bethune

Croix Collette Bethune (s. 14. maaliskuuta 2001 Alpharetta, Fultonin piirikunta (Georgia), Georgia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 160-senttimetrinen ja edustaa NWSL-sarjassa pelaavaa Washington Spiritiä sekä Yhdysvaltain naisten A-maajoukkuetta. 
Bethune keräsi kaudella 2024 nimiinsä 17 sarjaottelua, joissa hän iski viisi maalia. Hän oli mukana voittamassa vuoden 2025 NWSL Challenge Cupia. Hän on pelannut A-maajoukkueessa huhtikuulle 2025 mennessä kolme ottelua. Bethune pelasi Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden naisten maajoukkueessa 15 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Makenna Morris

Makenna Taylor Morris (s. 26. huhtikuuta 2002) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 165-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Washington Spiritiä.
Morris on pelannut joukkueessa huhtikuulle 2025 mennessä 18 sarjaottelua ja iskenyt niissä kuusi maalia. Hän oli mukana voittamassa vuoden 2025 NWSL Challenge Cupia. Morris edusti Yhdysvaltain naisten alle 17-vuotiaiden -ja alle 20-vuotiaiden -maajoukkueita. Niissä hän pelasi yhteensä 26 ottelua ja teki neljä maalia.
Anna-Maria von Bonsdorff

Anna-Maria von Bonsdorff (s. 1967) on suomalainen taidehistorioitsija ja museonjohtaja. Vuonna 2023 hänet valittiin Ateneumin taidemuseon johtajaksi alkaen 1. tammikuuta 2024. Bonsdorff on 1800-luvun lopun ja 1900-luvun suomalaisen kuvataiteen asiantuntija.
Bonsdorff varttui Lahdessa ja opiskeli Helsingin yliopistossa alun perin pääaineenaan arkeologiaa. Hän väitteli tohtoriksi taidehistoriassa Helsingin yliopistosta vuonna 2012. Hän toimi Ateneumin intendenttinä vuodesta 2013. Bonsdorff kuuluu Bonsdorff-sukuun. Hänen isoisoäitinsä oli taidemaalari Anna Bremer–von Bonsdorff. Bonsdorff on naimisissa muusikko Olli Kykkäsen kanssa.
Made in Heaven (Jenni Vartiaisen kappale)

Made in Heaven on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jenni Vartiaisen single. Kappale julkaistiin yhdessä "Monologi"-albumin kanssa 7. syyskuuta 2018. Se on albumin viides single. Vartiainen on sanoittanut kappaleen. Hän on säveltänyt kappaleen yhdessä Jukka Immosen ja Jurekin kanssa.
Kappale nousi ensimmäisellä listaviikollaan singlelistan kolmannelle sijalle. Radiolistalla se nousi ensimmäiselle sijalle.
Tara McKeown

Tara Leana McKeown (s. 2. heinäkuuta 1999 Newbury Park, Venturan piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2021 NWSL-sarjassa pelaavaa Washington Spiritiä. McKeown teki vuonna 2025 debyyttinsä Yhdysvaltain naisten A-maajoukkueessa ja on pelannut maajoukkueessa saman vuoden huhtikuulle mennessä kolme ottelua.
McKeown pelasi vuonna 2021 seurajoukkueessa 23 sarjaottelussa, joista 13 aloituskokoonpanossa. Niissä hän teki yhden maalin, minkä lisäksi hän oli osa NWSL Championship -joukkuetta. Washington Spirit voitti sarjamestaruuden. Seuraavana vuonna McKeown pelasi 12 sarjaottelua, joista niin ikään 11 aloituskokoonpanossa. McKeown teki otteluissa kolme maalia. Vuonna 2023 hän pelasi kaikki 21 sarjaotteluaan aloituskokoonpanossa ja teki yhden maalin sekä syötti toisen. Hänet valittiin kesäkuussa sarjan viikon pelaajaksi. Seuraavana vuonna McKeown pelasi kaikki 29 sarjaotteluaan aloituskokoonpanossa ja iski yhden maalin. Hän oli mukana voittamassa vuoden 2025 NWSL Challenge Cupia.
Labyrintti (kappale)

Labyrintti on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jenni Vartiaisen single. Kappale julkaistiin yhdessä Vartiaisen ensimmäisen kokoelma-albumin "Ihmisten edessä 2007–2019" kanssa 1. marraskuuta 2019. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Teemu Brunila.
Martine Postma

Martine Postma (s. 1970) on palkittu alankomaalainen kierrätysaktivisti ja entinen toimittaja. Hän on Korjauskahvila (Repair Café) -konseptin keksijä ja ensimmäisen korjauskahvilan perustaja. 
Ennen korjauskahvilan perustamista Postma työskenteli journalistina "De Groene Amsterdammer"-nimisessä viikkolehdessä, johon hän kirjoitti muiden muassa kestävän kehityksen, roskaamisen vähentämisen ja luonnonsuojelun teemoista. 
Vuonna 2009 hän kiinnitti huomiota siihen, kuinka ihmiset heittävät tavaroita pois uuden ostamisen sijaan, ja 18. lokakuuta 2009 hän avasi Amsterdamissa ensimmäisen Korjauskahvilan. Vastauksena kansainvälisille kyselyille ja kysymyksille hän perusti vuonna 2011 Kansainvälisen korjauskahvilasäätiö "Repair Café International Foundationin", sekä julkaisi usealla kielellä ohjeet paikallisen korjauskahvilan perustamiseksi. Vuonna 2002 hän vastaanotti projektin ensimmäiset apurahat ja palkkasi korjauskahvilaansa kolme työntekijää. Vuonna 2015 hän julkaisi hollanniksi korjauskahviloiden ideasta kertovan kirjan.
Vuonna 2019 maailmassa oli jo 1 700 korjauskahvilaa yli 35 eri maassa. Kahviloista 450 oli Hollannissa, 75 Yhdysvalloissa ja 30 Kanadassa. Postma on saanut kierrätyskahvila-konseptistaan lukuisia palkintoja, esimerkiksi alankomaalainen sanomalehti "Trouw" listasi hänet sadan kestävyyttä edistävän ihmisen listalle neljänä peräkkäisenä vuotena 2012–2015, ja vuonna 2022 hän vastaanotti Leopold Kohr -palkinnon. 
Vuonna 2024 Korjauskahviloiden maailmanlaajuinen vaikutus konkretisoitui, kun Euroopan unioni julkaisi pitkään kiistellyn "Right to repair" -direktiivin, jonka tekstissä korjauskahvilat mainitaan useaan otteeseen. Korjaamisoikeusdirektiivi kattaa edelleen vain joitakin esineitä, joten Postma on sanonut aikovansa jatkaa työskentelyä EU:n lainsäädännön muuttamiseksi edelleen yhä laajemmin korjaamisen mahdollistavaksi.
Irjaleena Eriksson

Irjaleena Eriksson (o.s. Lammi, 27. maaliskuuta 1940 Turku – 25. helmikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ohjelmahankkija, joka tunnetaan erityisesti "Avara luonto" -dokumenttisarjan kehittäjänä ja vastaavana toimittajana. Hän työskenteli Yleisradiossa yli 30 vuoden ajan ja vaikutti suomalaisen luontodokumentaarisen ohjelmatarjonnan kehittymiseen.
Ura ja vaikutus.
Eriksson aloitti uransa Yleisradiossa 1960-luvulla ja työskenteli monipuolisissa tehtävissä, kuten Pohjoisvisio-sihteeristössä, TV1:n Televisioteatterissa, "Ulkolinjassa" ja kansainvälisessä ohjelmahankinnassa. Hän kehitti "Avara luonto" -sarjan ja vakiinnutti sen osaksi Yleisradion lauantai-illan ohjelmistoa parhaaseen katseluaikaan. "Avara luonto" -sarjasta tuli yksi Yleisradion pitkäikäisimmistä ja suosituimmista ohjelmasarjoista, ja se on esitellyt suomalaisille yleisöille korkealaatuisia kansainvälisiä luontodokumentteja jo useiden vuosikymmenten ajan.
Eläkkeelle jäätyään vuosituhannen vaihteessa Eriksson jatkoi aktiivista toimintaansa luontodokumenttien parissa. Hän tuotti kolme luontoelokuvaa ja toimi asiantuntijana sekä juryn jäsenenä useilla kansainvälisillä luontoelokuvafestivaaleilla, kuten Matsalussa Virossa ja Wildscreen-festivaalilla Bristolissa. Eriksson edisti merkittävästi suomalaisten luontodokumenttien kansainvälistä näkyvyyttä ja toimi suomalaisen luontodokumenttituotannon puolestapuhujana.
Erikssonin kansainvälinen näkökulma sai alkusysäyksen jo vuonna 1957, kun hän voitti kirjoituskilpailun, jonka palkintona oli kolmen kuukauden oleskelu Yhdysvalloissa ja mahdollisuus edustaa Suomea "New York Herald Tribunen" järjestämässä kansainvälisessä nuorisofoorumissa. Tämä kokemus vaikutti merkittävästi hänen myöhempään uraansa kansainvälisten kulttuurisuhteiden parissa.
Tuotannot.
Eriksson on tuottanut kolme luontoelokuvaa:
Unni Straume

Unni Straume (s. 2. lokakuuta 1955 Molde) on norjalainen elokuvaohjaaja. Hän opiskeli Voldan korkeakoulussa ja aloitti uransa dokumentaarisilla lyhytelokuvilla 1970-luvun lopulla. Straumen ensimmäinen kokoillan elokuva oli vuonna 1990 ensi-iltaan tullut "Til en ukjent". Hän toimi lisäksi Lillehammerin korkeakoulun elokuvaohjauksen professorina vuosina 2005–2008.
Ritva Laaksonen

Ritva Kyllikki Laaksonen ("o.s. Peltola", 3. lokakuuta 1940 Helsinki – 13. tammikuuta 2025 Vantaa) oli suomalainen kliininen neuropsykologi, kouluttajapsykoterapeutti ja psykologian lisensiaatti. Laaksonen tunnetaan erityisesti neuropsykoterapian kehittäjänä ja kliinisen neuropsykologian uranuurtajana Suomessa.
Ura ja vaikutus.
Laaksonen aloitti uransa psykologina Helsingin yliopistollisen keskussairaalan neurologian klinikalla 1970-luvun alussa aikana, jolloin neuropsykologinen tutkimus ja kuntoutus olivat Suomessa vasta alkuvaiheessa. Hän loi aktiivisesti osaamispohjaa yhteistyössä suomalaisten ja kansainvälisten alan toimijoiden kanssa ja oli näin rakentamassa suomalaiselle kliiniselle neuropsykologialle ominaista teoria- ja tutkimuspohjaista lähestymistapaa.
Myöhemmin Laaksonen työskenteli Invalidiliiton Käpylän kuntoutuskeskuksessa, jossa hänen työnsä painottui neuropsykologiseen kuntoutukseen ja moniammatilliseen yhteistyöhön. Tämän jälkeen hän palasi Helsingin yliopistolliseen keskussairaalaan neurologian klinikan johtavaksi psykologiksi. Uransa myöhemmässä vaiheessa hän toimi yksityisesti neuropsykologina, psykoterapeuttina, työnohjaajana ja kouluttajana.
Laaksonen vaikutti alan kehitykseen aktiivisesti myös yhdistystoiminnan kautta sekä Suomessa että kansainvälisesti. Hän oli perustajajäsen ja myöhemmin kunniajäsen Kognitiivisen psykoterapian yhdistyksessä, Suomen Neuropsykologisessa yhdistyksessä ja Suomen Neuropsykoterapiayhdistyksessä.
Laaksoselle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarimerkki vuonna 2011 ansioistaan neuropsykologian alalla. Vuonna 2020 hän sai kansainvälisesti arvostetun International Neuropsychological Societyn elämäntyöpalkinnon.
Laaksonen on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Émilie Dequenne

Émilie Dequenne (29. elokuuta 1981 – 16. maaliskuuta 2025) oli belgialainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi erityisesti Dardennen veljesten elokuvasta "Rosetta" (1999), josta hän voitti Cannesin elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinnon 18-vuotiaana.
Ura.
Dequennen läpimurto tapahtui vuonna 1999 Dardennen veljesten ohjaamassa elokuvassa "Rosetta", jossa hän esitti 17-vuotiasta tyttöä, joka asuu alkoholisoituneen äitinsä kanssa asuntovaunussa ja yrittää päästä elämässä eteenpäin vaikeista lähtökohdistaan huolimatta. Elokuva voitti Cannesin elokuvajuhlien pääpalkinnon Kultaisen palmun, ja Dequenne palkittiin parhaana naisnäyttelijänä.
Dequenne työskenteli pääasiassa ranskankielisissä elokuvissa. Hän voitti toisen Cannesin palkinnon vuonna 2012 roolistaan elokuvassa "Our Children". Vuonna 2021 Dequenne palkittiin César-palkinnolla parhaasta naissivuosasta romanttisessa komediassa "Sydämen asia(t)". Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 2024 julkaistu katastrofielokuva "Survive".
Lokakuussa 2023 Dequenne kertoi julkisuuteen sairastavansa harvinaista lisämunuaisen syöpää. Hän kuoli sairauteen 16. maaliskuuta 2025, 43-vuotiaana.