tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Öllölä

Öllölä on kylä Joensuun Tuupovaarassa. Se valittiin vuoden kyläksi vuonna 1994. Kylässä on runonlaulaja Petri Shemeikan muistomerkki Pörtsämön erämaakalmistossa.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat Öllölästä tunnetaan vuodelta 1637. Kylän tuolloisista asukkaista mainitaan nimeltä "Iivana Öllöinen", jolla oli kylän ainoa hevonen, sekä "Mamoiko Nestorinpoika". Öllölästä kasvoi vähitellen iso ja vilkas kylä. Vielä 1900-luvun kulta-aikoinaan siellä oli kaksi koulua, kolme kauppaa ja kunnalliskoti, ja nuorisoa oli paljon. Kylän pikkutilojen väki sai työtä ja lisäansioita ympäristön savotoista. Öllölän lava oli kuuluisa tanssipaikka.
Kylä on sittemmin vähitellen hiljentynyt ja autioitunut. Nykyisin asukkaita on enää noin 70, joista suurin osa on iäkkäitä. Kesäisin ympäristöön saapuu kuitenkin runsaasti kesäasukkaita, jotka vilkastuttavat kylän elämää.
Snowball

Snowball (, kevät 1964 Nottinghamshire, Iso-Britannia – helmikuu 1979) oli tiettävästi maailman vanhin marsu, joka saavutti 14 vuoden, 10 kuukauden ja kahden viikon iän. Snowballin ikäennätys on kirjattu Guinnessin ennätysten kirjaan.
Sultan Ibragimov

Sultan-Ahmed Magomedsalihovitš Ibragimov (, ; s. 8. maaliskuuta 1975 Kaspijsk, Dagestanin ASNT) on venäläinen nyrkkeilijä ja ammattilaisten entinen WBO-liiton raskaan sarjan maailmanmestari. Kansallisuudeltaan hän on Kaukasian avaari. Ibragimovin valmentajana toimii Jeff Mayweather.
Amatööriura.
Ibragimov aloitti nyrkkeilyn harrastamisen vasta 17 vuoden iässä, mutta osoittautui pian huippulahjakkuudeksi. Seitsemän vuoden kuluttua nyrkkeilyuransa aloittamisesta hän voitti Venäjän amatöörimestaruuden, ja vuotta myöhemmin Sydneyn kesäolympialaisissa hän sijoittui hopealle kärsittyään loppuottelussa tappion kuubalaislegenda Felix Savónille.
Ammattilaisura.
Vuonna 2002 Ibragimov aloitti ammattilaisuransa ja muutti Yhdysvaltoihin. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 25. toukokuuta hän tyrmäsi vastustajansa Tracy Williamsin kun ottelua oli ehtinyt kulua vain 79 sekuntia. Myös kolme seuraavaa vastustajaansa hän tyrmäsi ensimmäisessä erässä. Jatkettuaan hyviä otteitaan Yhdysvalloissa, teki hän kiertueen kotimaassaan Venäjällä ja voitti viidestä vastustajastaan neljä tyrmäyksellä. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän voitti Najee Saheedilta WBO-liiton Aasian-mestaruustittelin ja puolusti mestaruuttaan entistä maailmanmestaria Al Colea, Zuri Lawrencea, Andy Samplea, Friday Ahunanyaa ja Lance Whitakeria vastaan.
Vuonna 2006 Ibragimov otteli vain kerran, Ray Austinia vastaan IBF-liiton haastajaottelussa, joka tuomittiin ratkaisemattomaksi. Huolimatta ottelun tuloksesta hän pääsi iskemään WBO-liiton maailmanmestaruudesta Shannon Briggsin kanssa. Ottelu oli määrä käydä vuoden 2007 maaliskuussa, mutta se siirrettiin kesäkuulle Briggsin sairastuttua keuhkokuumeeseen. Maaliskuussa hän voitti Javier Moran ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Maailmanmestaruusottelu käytiin 2. kesäkuuta, ja täydet 12 erää kestänyt kamppailu tuomittiin Ibragimovin voitoksi kaikin tuomariäänin. Hän puolusti mestaruuttaan pistevoitolla Evander Holyfieldiä vastaan 13. lokakuuta Moskovan Hodynka-areenalla. Viimeisessä ottelussaan Ibragimov hävisi tuomariäänin ottelun Wladimir Klitschkoa vastaan Madison Square Gardenilla. Ottelussa oli panoksena Ibragimovin WBO - liiton mestaruus ja Klitschkon IBF ja IBO liittojen mestaruusvyöt. Kamppailun myötä raskaaseensarjaan saatiin yleisesti tunnustettu raskaansarjan mestari. Edellisen kerran kiistattomasta mestaruudesta ottelivat vuonna 1999 Evander Holyfield ja Lennox Lewis.
NHL 97

NHL 97 on EA Sportsin kehittämä ja julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna DOSille, PlayStationille, Sega Mega Drivelle, Sega Saturnille, Super Nintendo Entertainment Systemille ja Windowsille.
Peli kansikuvassa on Florida Panthersin maalivahti John Vanbiesbrouck. Peli käytti 3D-grafiikkaa ja pelissä kuultiin ensimmäistä kertaa selostaja Jim Hughson kommentoimassa ottelua. 
"NHL 97:ssä" ovat mukana kauden 1996–1997 NHL-joukkueet. Pelissä oli myös ensimmäistä kertaa mahdollisuus pelata maajoukkueilla, jotka olivat Kanada, Yhdysvallat ja Venäjä.
Vastaanotto.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.2/10. Pelin ohjattavuus ja vasteaika saivat kehuja. Satunnaisia animaation pätkimisiä kiekkoilijoiden liikkeitä sanottiin realistiksi.
"PC Gamerin" arvostelussa peli sai arvosanaksi 93/100.
Shunosaurus

Shunosaurus (nimen merkitys: "Shunin lisko") oli sauropodeihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Sillä oli puolustautumista varten hännänpäässään piikikäs häntänuija. "Shunosaurus" eli 170–160 miljoonaa vuotta sitten keskijurakaudella. Sen fossiileja on löydetty Kiinasta.
Koko ja ulkonäkö.
"Shunosauruksen" pituus oli karkeasti noin 9,5 metriä. Sen hännänpäähän oli muodostunut nikamien tukema piikikäs häntänuija, jonka päältä kohosi kaksi viiden senttimetrin mittaista piikkiä. Nuija näyttää olleen puolustautumista varten. Piikikkäällä häntänuijallaan ja hännän vauhdillaan "Shunosaurus" aiheutti helposti murskaavaa tuhoa hyökkäävään teropodiin. Toinen mahdollinen tarkoitus nuijalle oli, että kaksi urosta käyttivät sitä niiden välisissä kilpailuissa valta-asemasta.
Fossiililöydöt.
"Shunosauruksen" fossiileja on löydetty Kiinassa kahdesta eri muodostelmasta. Löydettyihin fossiileihin kuuluu useita luurankoja, joista jotkut ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Suuri määrä "Shunosauruksesta" löydettyjä, hyvin säilyneitä yksilöitä on paljastanut paljon "Shunosauruksesta", tehden siitä ehkä kaikkein täydellisimmän tunnetun sauropodisuvun. Löydetty fossiilimateriaali on myös sallinut paleontologien niin vahvistaa kuin spekuloida uusia teorioita muille sauropodeille, joita ei ole kuvattu niin hyvin kuin "Shunosaurusta".
Luokittelu.
"Shunosauruksen" epäilyksettömästä rekonstruktiosta huolimatta sen filogeeninen sijoitus on yhä epäilyn alla. Jotkut sijoittavat "Shunosauruksen" heimoon Euhelopodidae heimon Cetiosauridae sijaan, johon se alun perin sijoitettiin. Vaatii ehkä näiden heimojen dinosaurusten fossiilien löytämistä ja lisätutkimista ennen kuin "Shunosaurus" voidaan varmasti sijoittaa yhteen niistä.
Pahan sanansaattajat

Pahan sanansaattajat () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ohjasivat Pangin veljekset. Pääosaa esittää Kristen Stewart.
Elokuvalle tehtiin vuonna 2009 suoraan videolle julkaistu esiosa "Pahan sanansaattajat 2" ("Messengers 2: The Scarecrow"), jonka ohjasi Martin Barnewitz.
Juoni.
Elokuva kertoo Solomonin perheestä, joka muuttaa kiireisestä Chicagosta maalle syrjäiselle alueelle Pohjois-Dakotaan. Pian perheen 16-vuotias tytär Jess alkaa kuitenkin nähdä outoja näkyjä ja kummituksia. Vanhemmat eivät usko Jessin kertomuksiin, mutta hänen hiljainen pikkuveljensä Ben näkee samoja asioita kuin Jesskin. Henget käyvät koko ajan väkivaltaisemmiksi ja Jess joutuu sen seurauksena vaaralliseen yhteenottoon. Hän yrittää varoittaa vanhempiaan, mutta turhaan. Vanhemmat luulevat Jessin vain haluavan takaisin kaupunkiin, eivätkä kuuntele tämän varoituksia.
Liminpuron seisake

Liminpuron seisake () oli rautatieseisake Vaalan kunnassa sijaitsevassa Liminpuron kylässä rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Oulujärveen laskevan samannimisen pikkujoen länsirannalla.
Liikennepaikalla oli pieni Thure Hellströmin laatimien tyyppipiirustusten mukaan rakennettu pysäkkirakennus. Ratapiha käsitti pääraiteen lisäksi yhden läpiajettavan sivuraiteen junien kohtaamisia sekä tavaran kuormausta varten. Sekä liikennepaikkarakennus että ratapiha on purettu. Liikennepaikka lakkautettiin lättähattuliikenteen päättyessä 1980-luvulla.
Liikennepaikkarakennuksen hirret siirrettiin vuonna 1984 Rokualle, jossa niistä rakennettiin ravintolan yhteyteen kahvio ja vastaanottotilat.
Liminpurossa pysähtyvät toisinaan Pohjois-Suomen Rautatieharrastajien operoimat lättähattumuseojunat. Entisen liikennepaikkarakennuksen paikka on museoliikennettä varten merkitty pienellä nimikyltillä.
Ratahallintokeskus on varannut uudelle suunnitellulle liikennepaikalle nimen Liminpuro ja liikennepaikkalyhenteen Lmp. Mahdollisesti avattava uusi Liminpuron liikennepaikka sijaitsee suunnilleen samalla kohdalla kuin entinen liikennepaikka.
Burnout (videopeli)

Burnout on Criterion Gamesin kehittämä ja Acclaimin julkaisema ajopeli. "Burnout"-pelisarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2001 PlayStation 2:lle sekä seuraavana vuonna Nintendo GameCubelle ja Xboxille.
"Burnoutiin" sisältyy melko pieni määrä autoja. Kokoelmaan kuuluu muun muassa lava-auto, Sedan ja pieni c-segmentin auto. Pelin radat perustuvat oikean maailman paikkoihin. Kolme radoista sijoittuu Yhdysvaltoihin (Route 66, New York ja Napan piirikunta), yksi Ranskaan (Pariisi) ja yksi Espanjaan (Aurinkorannikko).
Dancemob

Dancemob oli elektronisen tanssimusiikin erikoisohjelma, jota lähetettiin Radiomafiassa vuosina 1991–1998. Ohjelma alkoi tammikuussa 1991 ja sitä juonsi Alex Nieminen. "Dancemob" tuli aluksi lauantai-iltaisin, mutta vaihtui vuonna 1993 perjantai-iltaan. Vuonna 1997 "Dancemob" siirtyi lauantai-iltaan ja viimeisenä lähetysvuotenaan se oli osa "Tiistain tanssi-ilta" -ohjelmakokonaisuutta. Ohjelman pituus näinä vuosina vaihteli kahdesta kolmeen tuntiin. "Dancemobin" sisällä oli erillisiä ohjelmaosuuksia, kuten Gilles Petersonin juontama "A Thing Called Jazz", DJ Joken "Technomix", Dave Dorrellin "London Report" ja Dr. Bob Jonesin "Soul Surgery".
"Dancemob" oli etenkin house-musiikin ohjelma, mutta ohjelmassa kuultiin muitakin tanssimusiikin tyylilajeja kuten acid jazzia, trip hopia, rapia ja junglea. "Dancemob" sai vuonna 1997 rinnalleen toisen radio-ohjelman nimeltään "Dancemob Lite", jota Nieminen myös juonsi. Ohjelma tuli aluksi lauantai-illassa, mutta vaihtui perjantai-iltaan, jossa pysyi Radiomafian viimeisille päiville asti. "Dancemob Litessä" soitettiin nimensä mukaisesti hieman kevyempää tanssimusiikkia, pääasiassa kuitenkin housea ja trancea.
Alex Niemisen lopettaessa vuoden 1998 lopulla radiotyöt, jatkui "Dancemob Lite" Kalle Miettisen juontamana. Ohjelman lähetysaika oli kello 21–23. Ohjelman kohteina olivat muun muassa Britannian tanssilista, Suomen klubit ja muut tanssimusiikkitapahtumat sekä myös suomalaiset ja ulkomaiset DJ:t. Ohjelmassa soitettiin myös demoja. Radiomafian muututtua YleX:ksi vuoden 2003 alussa "Dancemob Lite" loppui ja Miettinen sai oman ohjelmaosuuden "Tiistain tanssi-illasta".
Muuta.
"Dancemob" palasi hetkeksi ääneen vielä kesällä 2005 parituntisten "levylaukkulähetysten" muodossa. Tuolloin Nieminen soitti suosikkikappaleita omilta "Dancemob"-vuosiltaan, ja Miettinen puolestaan veti pari lähetystä, joissa soivat pääasiassa "Dancemob Liten" ja "Tiistain tanssi-illan" klassikot.
American Le Mans Series

American Le Mans Series (ALMS) oli Pohjois-Amerikassa ajettava urheiluautosarja.
Sarjassa ajettiin neljässä luokassa: LMP1 ja LMP2 -luokkien Le Mans Prototype -prototyyppiautoilla sekä GT1 ja GT2 -luokkien "Gran Turismo" -urheiluautoilla. Säännöt olivat identtiset Le Mansin sääntöjen kanssa.
Kilpailujen pituudet vaihtelivat tunnin ja 40 minuutin mittaisista kilpailuista Le Mansin 24 tunnin ajon hengen mukaisiin 12 tunnin kestävyysajoihin.
Historia.
American Le Mans Seriesin perusti vuonna 1999 liikemies Don Panoz. Vuonna 1998 hän järjesti yhdessä Le Mansin 24 tunnin ajon järjestävän seuran Automobile Club de l’Ouestin (ACO) kanssa yhteistyössä Road Atlantan radalla Petit Le Mans -kilpailun esikuvansa hengessä osana Professional SportsCar Racing -sarjaa. Seuraavana vuonna sarjan nimi muutettiin nykyiseksi ja käyttöön otettiin ACO:n säännöt. ALMS:n ja ACO:n yhteistyötä jatketaan yhä, ja ALMS-tallit ovat etusijalla pääsystä Le Mansin ajoihin.
Vuonna 1999 sarjaan kuului kahdeksan kilpailua. Sarja käynnistyi Sebringin 12 tunnin ajoilla, ja päättyi Las Vegas Motor Speedwaylla ajettuun kilpailuun. Vuodeksi 2000 osakilpailujen määrä nousi kahteentoista, kaksi kilpailua ajettiin Euroopassa ja yksi Australiassa. Seuraavaksi kaudeksi Euroopan kilpailut poistuivat kalenterista ja kaudeksi 2001 luotiin oma European Le Mans Series -sarja, joka jäi yhden kauden pituiseksi. Alkuvuosina sarjan kilpailut käytiin lähinnä ovaaliratojen ja niiden sisäpuolelle tehtyjen mutkikkaiden rataosuuksien yhdistelmäradoilla, mutta kilpailuja on käyty myös varsinaisilla kilparadoilla kuten Laguna Secassa, Mosportissa, Road Atlantassa ja Sebringillä.
Mestaruussarjan kaksi parasta tallia saivat automaattisen osallistumisoikeuden seuraavan vuoden Le Mansin 24 tunnin ajoihin. Yksityistallit, joilla ei ole autotehtaiden tukea takanaan, kilpailivat lisäksi IMSA Cupista sekä kilpailukohtaisista palkinnoista. Sarjaan osallistuneet autotehtaat olivat Audi (LMP1), Porsche, Acura (LMP2), Chevrolet (GT1), sekä Panoz, Ferrari ja Porsche (GT2). Aikaisemmin sarjassa ovat olleet mukana myös Aston Martin, BMW, Cadillac ja Chrysler tehdastallien muodossa.
Kaudelle 2014 sarja yhdistyi Rolex Sports Car Series -sarjan kanssa muodostaen United SportsCar Championship -sarjan, joka nykyisin tunnetaan IMSA SportsCar Championship -sarjana.
Burnout Legends

Burnout Legends on Criterion Gamesin kehittämä ja Electronic Artsin vuonna 2005 julkaisema ajopeli. "Legends" on "Burnout"-pelisarjan viides osa, ja pelisarjan neljännen osan "Burnout Revengen" PlayStation Portable -versio. Peli on samalla pelisarjan ensimmäinen peli PlayStation Portablelle. Peliä seurasi "Burnout Dominator" vuonna 2007.
Gallen-Kallelan Museo

Gallen-Kallelan Museo on Tarvaspäässä Espoossa sijaitseva, taidemaalari Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema ja vuosina 1911–1913 rakennuttama ateljee, joka toimii nykyään museona. Rakennus sijaitsee Laajalahden pohjoisrannalla lähellä Turunväylää. Museo välittää Akseli Gallen-Kallelan taiteeseen ja vaikutukseen liittyvää tietoa ja aineistoja, järjestää vaihtuvia näyttelyitä, esittelee Gallen-Kallelan ja hänen aikalaistensa taidetta, elämää sekä nykytaidetta.
Historia.
Tarvaspää avattiin yleisölle vuonna 1961 Gallen-Kallelan Museona. Museosäätiö perustettiin vuonna 1958.
Museorakennus.
Akseli Gallen-Kallela suunnitteli Tarvaspään ateljeelinnan työskentely- ja näyttelytilakseen, josta myöhemmin tulisi museo. Rakennuksen ateljeetila edustaa tyyliltään suomalaista kansallisromantiikkaa, torni keskieurooppalaista linna-arkkitehtuuria ja loggia italialaista renessanssiarkkitehtuuria. Gallen-Kallela suunnitteli maalaavansa rakennuksen valkoiset seinät seinämaalauksilla, mutta hän ei koskaan toteuttanut suunnitelmaansa. Tarvaspään pihapiirissä on 1850-luvulla rakennettu puuhuvila, Villa Linudd, joka toimi aikoinaan Gallen-Kallelan kotina, nykyisin kahvilana ja ravintolana. Tarvaspää rakennettiin Albergan kartanon maille.
Muuta.
Museo nähdään Ken Russellin brittiläisessä vakoiluelokuvassa "Miljardin dollarin aivot" (1967), jota kuvattiin Suomessa. Rakennus esittää elokuvan pääkonnan Leo Newbigenin kotia.
Liikenneyhteydet.
Museon lähelle liikennöi arkisin Helsingin sisäinen lähibussilinja 33 Munkkivuoresta Munkkiniemen kautta Tarvoon, josta voi kävellä kaupunginrajan yli siltaa pitkin. Espoon puolella lähin bussipysäkki on vähän yli kilometrin päässä sijaitseva Tarvaspääntie, jota käyttävät linjat 206 ja 502. Vuonna 2015 rakennetun liittymän ansiosta ajo moottoritieltä Helsingin suunnasta Tarvaspäähän helpottui huomattavasti.
Blaze the Cat

Blaze the Cat on fiktiivinen hahmo "Sonic the Hedgehog" -sarjan videopeleistä. Hän on prinsessa toisesta ulottuvuudesta.
Hahmo.
Blaze muistuttaa monessa asiassa Sonicia. Blazen voimat perustuvat tulen käyttöön. Hän pystyy tulta ympärillään pyörittämällä suorittamaan samantyyppisiä hyökkäyksiä kuin Sonic. Blaze on voimakkaiden Solsmaragdien suojelija, kuten Knuckles the Echidna on Mestarismaragdin suojelija Sonicin ulottuvuudessa. Sol smaragdeilla on samoja voimia kuin Kaaossmaragdeilla, joten ne kiinnostavat muitakin. Kun Blaze saa kerättyä kaikki seitsemän Sol smaragdia, hänestä tulee entistä voimakkaampi Burning Blaze. Blazen arkkivihollinen on samasta ulottuvuudesta kotoisin oleva Eggman Nega. Blazen ystäviä ovat Silver the Hedgehog, Cream the Rabbit, Sonic the Hedgehog, Miles ”Tails” Prower sekä Marine the Raccoon.
Blazen ensiesiintyminen on "Sonic Rush" -pelissä. Tri. Ivo ”Eggman” Robotnik saapuu Blazen ulottuvuuteensa ja vie hänen vartioimansa Solsmaragdit, jolloin Blazen ja Sonicin maailmat eivät ole enää tasapainossa ja alkavat sulautua yhteen. Blaze seuraa Eggmania Sonicin maailmaan, jossa hän kohtaa Creamin. Hänellä ei ole oikeita ystäviä omassa maailmassaan, minkä vuoksi hän aluksi haluaa toimia yksin ja ilman apua. Sonic ja Blaze taistelevat pelissä kerran toisiaan vastaan, mutta tajuavat olevansa samalla puolella. He kukistavat Eggmanin ja Eggman Negan ja palaavat sitten omiin ulottuvuuksiinsa.
Blazella on ystävä nimeltä Silver the Hedgehog. Silverin erikoiskykynä on telekineesi, jota hän käyttää eniten ystäviensä ja erityisesti Blazen suojelemiseen. Vaikka Silver on naiivi, Blaze tavallaan pitää hänestä. Kaiken sen lisäksi "Sonic the Hedgehog" (2006) -pelin Silver tarinan lopussa, kun Silver yrittää imeä Solarista sieluunsa, muttei kykene tähän, sen sijaan Blaze, jonka sielu on tulessa, pystyy. Blaze onnistuu sulkemaan Solariksen sieluunsa, ja hän pyytää Silveria suorittamaan Chaos Controllin (siirtääkseen itsensä toiseen ulottuvuuteen). Silver epäröi. Hän sanoo, ettei pysty tekemään hänelle pahaa ja että Blaze on tämän ystävä. Blaze hymyilee ja kääntyy Silveriin päin. Hän sanoo ”Olet niin naiivi, mutta juuri siitä sinussa pidän.” Sitten Blaze imee Solarisin täysin itseensä ja alkaa haihtua. Silver huutaa ”Blaze!” Blaze hymyilee ja sanoo ”Onnea matkaan Silver!” minkä jälkeen Blaze lentää taivaaseen, ja tumma taivas muuttuu kauniiksi taivaaksi. Sen jälkeen Silver jää suremaan parasta ystäväänsä ja jatkaa eteenpäin.
Rouge the Bat

Rouge the Bat on fiktiivinen hahmo Sonic the Hedgehog -sarjan videopeleissä.
Hän esiintyy myös Sonic Archie-, Sonic X- ja Sonic Universe -sarjakuvissa, sekä Sonic X -animaatiossa.
Rouge kuuluu toisinaan myös Team Chaotixin kokoonpanoon. Rouge on ammatiltaan vakooja, mutta harrastaa myös aarteenmetsästystä.
Kyvyt.
Rouge kykenee liitämään ja lentämään. Lisäksi hän on taitava kiipeämään seiniä. Rouge ei kykene Knucklesin tavoin havaitsemaan aarteita (esimerkiksi Master Emerald-smaragdin sirpaleita) vaistonvaraisesti, mutta hän käyttää apunaan toisinaan tutkaa aarteiden löytämiseksi.
Rougen taisteluliikkeisiin kuuluvat erilaiset potkut. Sonic "Nextgen"issa hän käyttää apunaan kahdenlaisia pommeja.
Apuvälineinä Rouge on käyttänyt mm. kaivuutyökalua (Pick Nails) ja "Treasure Scope"-nimistä välinettä erilaisten salaisuuksien paljastamiseksi. Lisäksi hänellä on usein mukanaan radiopuhelin yhteydenpitoa varten.
Suhteet muihin hahmoihin.
Shadow the Hedgehog on yleensä Rougen liittolainen.
Rouge ja Shadow ovat lähes aina samassa paikassa samaan aikaan ja Shadow on muutamaan kertaan pelastanutkin Rougen, kuten Prison Islandin räjähdykseltä, kun Rouge jäi loukkuun Security Hall-kassakaappiin (Sonic Adventure 2), sekä Dr. Robotnikin väijytyksestä (Sonic the Hedgehog (2006)).
Prison Islandilla Shadown motiivina olivat Rougen hallussa olleet 3 Kaaossmaragdia.
Knuckles the Echidna pelasti Rougen putoamasta laava-altaaseen Sonic Adventure 2ssa, todellisuudessa hän oli huolissaan myös Rougen hallussa olleista Master Emeraldin kappaleista.
Amy Rose kohtasi Rouge’n vankisaarella, kun Amy luuli vahingossa Shadow’ta Soniciksi.
Pelit, joissa Rouge esiintyy.
Super Smash Bros. Brawl-pelistä Rougen löytää muutamina eri tarroina.
Clinton Hill

Clinton Hill (s. 19. huhtikuuta 1980 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on australialainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
Hillin perhe muutti 1998 Etelä-Afrikasta Australiaan ja hän sai maan kansalaisuuden vuonna 2000. Seuraavana vuonna hän oli toinen Universiadien 400 metrillä ajalla 45,63. Vuoden 2002 Kansainyhteisön kisoissa hän oli kahdeksas 400 metrillä. Lisäksi hän oli mukana Australian 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka sijoittui kisoissa viidenneksi. Kauden lopussa hän oli yleisurheilun maailmancupissa 400 metrillä viides. Pariisin MM-kisoissa 2003 Hill karsiutui välierissä ajalla 45,35. Seuraavana vuonna Ateenan olympialaisissa hän karsiutui henkilökohtaisen matkan alkuerissä, mutta oli mukana voittamassa olympiahopeaa maansa viestijoukkueessa. Hill loukkasi akillesjänteensä tammikuussa 2005, mikä piti hänet sivussa kilpakentiltä lähes koko loppuvuoden. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän karsiutui 400 metrin välierissä, mutta oli mukana Australian joukkueessa, joka voitti kultaa 4 x 400 metrin viestissä. Kauden lopussa hän juoksi yleisurheilun maailmancupissa 400 metrillä kahdeksanneksi.
Druk Air

Druk Air () on Bhutanin kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu 5. huhtikuuta 1981. Yhtiön solmukohtana toimii Paron kansainvälinen lentoasema.
Druk Airin laivastoon kuuluu mm. kolme Airbus A319-115 -tyyppistä matkustajakonetta. Yhtiö lentää seitsemään kohteeseen.
Historia.
Druk Air aloitti toimintansa 14. tammikuuta 1983 18-paikkaisella Dornier 228-200:lla. Alkuun reittilentoja tehtiin Parosta Kolkataan ja Dhakaan.
Reittilennot BAe 146-100:lla alkoivat marraskuussa 1988, ja samalla lisättiin reitit Parosta New Delhiin, Bangkokiin ja Katmanduun. Ensimmäiset lennot Airbus A319:llä alkoivat lokakuussa 2004.
Druk Air oli pitkään ainoa bhutanilainen lentoyhtiö, kunnes yksityinen Bhutan Airlines perustettiin vuonna 2011.
Bhutanin hallitus omistaa Druk Airin kokonaan.
Kohteet.
Druk Air lentää kahdeksaan kohteeseen Aasiassa.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä joulukuussa 2022 on 10 vuotta.
Keoladeon kansallispuisto

Keoladeon kansallispuisto on 28,73 neliökilometrin laajuinen kansallispuisto Rajasthanin osavaltiossa Intiassa. Se on tunnettu linnuston suojelualue, johon monet uhanalaiset muuttolinnut, kuten lumikurjet, tulevat talvehtimaan. Alue julistettiin suojelualueeksi vuonna 1971 ja kansallispuistoksi 1982. Unesco lisäsi kansallispuiston maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.
Keoladeo on suoalue, joka sijaitsee Gangesin tasangolla. Koko alue luotiin keinotekoisesti 1850-luvulla kanavilla, ojilla ja padoilla. Se oli yli sadan vuoden ajan Bharatpurin maharadžojen lintujen metsästysalue. Intian itsenäisyyden jälkeen metsästysoikeudet säilyivät aina vuoteen 1972.
Kansallispuiston alueella talvehtii pieni populaatio uhanalaisia lumikurkia. Muita talvehtivia lintuja ovat muun muassa ruostesorsa, lokkeja, lapasorsa, jouhisorsa, heinätavi, tukkasotka sekä punasotka.
Moraalittoman velan teoria

Moraalittoman velan teoria on oppi, jonka mukaan diktaattorin, yksityisten pankkien tai paikallisten yritysten ottamia lainoja ei voida myöhemmin pätevästi siirtää valtion maksettavaksi. Mikäli näin tehdään ja siirto katsotaan päteväksi, yhteiskunta joutuu maksamaan yksityisten yritysten tai henkilöiden lainat. Tämä käytäntö on ollut yleinen monissa kehitysmaissa, ja sitä ovat epäsuorasti tukeneet globaalit rahoituslaitokset IMF ja maailmanpankki. Moraalittoman velan myötä myös monet kohtalaisen rikkaat maat kuten Argentiina on syösty velkaloukkuun. 
Moraalittoman velan teoriaa on sovellettu kansainvälisesti, muun muassa kun Kuuban diktaattorien (mm. Fulgencio Batistan) valtavat velat tunnustettiin yksityisiksi veloiksi eikä Kuuban valtion eli koko kansan veloiksi. Lainaa myöntäneet rahoituslaitokset halusivat siirtää velan Kuuban valtion maksettavaksi, koska tiesivät etteivät saisi rahoja takaisin yksityishenkilöltä.
Moraalittoman velan teorian mukaan valtion johdon tai yritysten velat ovat silloin yksityisiä eli moraalittomia, kun valtio eli kansa ei niistä hyödy vaan hyödyn saa diktaattori tai yrityksen johto. Tällaisessa tapauksessa velkaa ei siis voida siirtää valtion vastuulle ja koko kansan maksettavaksi, koska siitä ei ole ollut sille mitään hyötyä.
Colin Jackson

Colin Ray Jackson (s. 18. helmikuuta 1967 Cardiff, Wales) on brittiläinen 110 metrin aitajuoksija, moninkertainen maailman- ja euroopanmestari.
Nuoruudessaan krikettiä, rugbya, jalka- ja koripalloa pelannut Jackson aloitti yleisurheilun Malcolm Rodger Arnoldin valmennuksessa aluksi kymmenottelijana, sittemmin 110 metrin aitajuoksuun erikoistuen. Hän juoksi matkan maailmanennätyksen 12,91 voittaessaan maailmanmestaruuden Stuttgartissa 1993. Liu Xiang sivusi ennätystä Ateenan olympialaisissa ja rikkoi sen kahta vuotta myöhemmin. Jacksonin vuonna 1994 Saksan Sindelfingenistä juoksema sisäratojen 60 metrin aitojen maailmanennätys 7,30 oli voimassa helmikuuhun 2021 saakka, jolloin sen rikkoi Grant Holloway.
Urheilu-uransa jälkeen Jackson on tehnyt ohjelmia BBC Radio Walesille.
Lumikurki

Lumikurki ("Grus leucogeranus") on äärimmäisen uhanalainen kurkilintu.
Lumikurki pesii Sahan tasavallan ja Länsi-Siperian alueella. Se on pitkän matkan muuttolintu. Itäiset populaatiot talvehtivat Jangtsejoella Kiinassa, keskimmäiset Keoladeon kansallispuistossa Intiassa ja läntiset keskisessä Iranissa. Lumikurjet elävät suomailla, jossa ne syövät vesikasveja.
Lumikurki on isokokoinen kurkilaji. Suurimmat koiraat voivat olla pituudeltaan 140 senttimetriä ja painaa yli 10 kilogrammaa. Aikuiset yksilöt ovat lähes kokonaan valkoisia lukuun ottamatta tummanpunaista naamiota, joka ulottuu nokasta silmän taakse. Lumikurjilla on keltainen iiris ja punertavat jalat. Nuorilla yksilöillä on höyhenkoristeinen naamio ja ruskeankeltainen tai kanelinvärinen höyhenpuku.
Lajin tila on kriittinen, sillä yksilömäärän oletetaan laskevan radikaalisti lähitulevaisuudessa. Kiinassa sijaitsevat talvehtimisalueet ovat vaarassa joutua hydrologisiin muutoksiin Kolmen rotkon padon takia.
Vicente Sánchez

Vicente Martín Sánchez Bragunde (s. 7. joulukuuta 1979 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Meksikossa, Yhdysvalloissa ja vuosina 2008–2010 saksalaisseura Schalke 04:ssä. Hän on pelannut myös Uruguayn maajoukkueessa.
Sánchezin edustamia seuroja ovat olleet muun muassa Sud América, Tacuarembó FC ja Club Nacional de Football. 
Sánchez valittiin Uruguayn joukkueeseen vuoden 2007 Copa Américaan.
Täältä pesee!

Täältä pesee! on Martti Servo &amp; Napanderin seitsemäs pitkäsoitto, joka julkaistiin vuonna 2007.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Martti Servo &amp; Napander.
Belgian suomalainen merimieskirkko

Belgian merimieskirkko on osa Benelux-maiden suomalaista merimieskirkkoa. Benelux-maiden merimieskirkko on Suomen merimieskirkko ry:hyn kuuluva merimieskirkko, jolla on kaksi toimipaikkaa: merimieskirkot Brysselissä ja Rotterdamissa. Näiden lisäksi kirkolla on toimintaa myös kaupunkien ulkopuolella sekä Luxemburgissa. Benelux-maiden ensimmäinen merimieskirkko perustettiin Antwerpeniin vuonna 1905 ja vuodesta 1926 lähtien se sijaitsi samalla paikalla, kunnes toimitilasta luovuttiin 2015. Brysselin merimieskirkko on perustettu vuonna 2000. Benelux-maiden suomalaisen merimieskirkon johtajana toimii Jaakko Heinimäki.
Toiminta.
Merimieskirkko palvelee ulkomailla liikkuvia ja ulkomaille asettuneita suomalaisia. Suomen merimieskirkko on tehnyt työtä merenkulkijoiden ja ulkomailla asuvien suomalaisten hyväksi vuodesta 1875. Suomen Merimieskirkolla ei ole veronkanto-oikeutta kirkollisveron muodossa. Merimieskirkon toimipisteet rahoittavat toimintansa avustuksilla, lahjoituksilla, vapaaehtoisilla jäsenmaksuilla sekä omilla toimintatuloillaan. Belgiassa merimieskirkon omat toimintatulot koostuvat mm. myyjäisistä (joulu, pääsiäinen), tilojen vuokraamisesta sauna- ja kokouskäyttöön, kahvilatoiminnasta, sekä Suomi-aiheisten elintarvikkeiden ja tavaroiden myynnistä. Toimintaa on mahdollista tukea tukijäseneksi liittymällä. 
Brysselin merimieskirkon suomenkielinen messu pidetään joka kuukauden ensimmäisenä sunnuntaina ekumeenisessa Ylösnousemuksen kappelissa (Rue van Maerlant 22-24, 1040 Bryssel). Luxemburgissa jumalanpalvelus suomeksi pidetään viidesti vuodessa.
Pakinainen

Pakinainen on entisen Rymättylän kunnan, nykyisen Naantalin kaupungin lounaisosissa sijaitseva saari. Pääsaaren lisäksi Pakinaisten kylään kuuluvat muun muassa Kenkämaan, Korvenmaan, Pyytin, Pähkinäisten ja Vähä-Kaidan saaret sekä lukuisia pienempiä saaria ja kareja. Pakinaisten saaren pinta-ala on 5,88 neliökilometriä ja suurin pituus viisi kilometriä. Saaren itäosa on nimeltään Harkinmaa. Keskellä saarta on noin neljän hehtaarin kokoinen umpeenkasvava Pakinaistenjärvi.
Saarella asui vuonna 2009 17 vakituista asukasta ja vapaa-ajan asuntoja saarella oli 55, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä Pakinaisiin liikennöi yhteysalus M/S Isla Otavan Haapalasta.
Saaren koilisosassa sijaitsevassa Hautaniemen tammikossa kasvaa satoja tammia luonnontilaisessa jalopuumetsässä.
Historia.
Pakinaisissa on ollut asutusta satoja vuosia. Pakinaisten kartano oli aikoinaan suuri ja vaikutusvaltainen. Kartanon mailla oli runsaasti torppia ja kalastajia. Ruotujakolaitokseen kuuluneista saarelaisista tuli tavallisesti venemiehiä, joskin rakuunoitakin tavataan. 
Suomen käymään toiseen maailmansotaan liittynyt Moskovan rauhansopimus pakotti ihmisiä muuttamaan pois Suomenlahden ulkosaarilta niiden tultua luovutetuksi Neuvostoliitolle maaliskuussa 1940. Rymättylään muutti kymmeniä perheitä, joista kymmenen perhettä Koivistosta osti Pakinaisten saaren. Evakkoon saapuneet ihmiset hankkivat elantonsa kalastamalla. Sodan päätyttyä suurin osa evakoista muutti lähemmäs kotiseutujaan ja vain pieni osa heistä jäi asumaan sijoituspaikalleen.
Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma

Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma (UNEP, ) on YK:n ohjelma, joka keskittyy ihmisten asuin- ja elinympäristöön liittyvien ongelmien tutkimiseen, alan kansainvälisen yhteistyön kehittämiseen sekä maapallon kestävään kehitykseen. Se perustettiin vuonna 1972 YK:n erityiselimeksi ja sillä on kuusi alueellista konttoria sekä lukuisa määrä maakohtaisia konttoreita. Sen pääkonttori sijaitsee Nairobissa Keniassa. UNEP julkaisee vuosittain Maailman ympäristön tila -raportin.
Internet-sivuillaan UNEP kertoo tavoitteekseen "[t]arjota johtajuutta ja kannustaa yhteistyökumppaneita huolehtimaan ympäristöstä toimimalla inspiraationa, tiedottamalla sekä auttamalla kansakuntia ja kansoja parantamaan elämänlaatuaan vaarantamatta tulevia sukupolvia."
Rahoitus.
Hallintokulut saadaan YK:n yleisbudjetista. Ohjelmat rahoitetaan vapaaehtoisilla lahjoituksilla.
Pähkinäinen

Pähkinäinen on Turun kaupungin ja Metsähallituksen omistama saari nykyisen Naantalin kaupungin alueella, entisen Rymättylän kunnan Pakinaisten kylässä. Saaren pinta-ala on noin 175 hehtaaria. Maankohoamisen seurauksena Pähkinäisestä on maayhteys myös Kenkämaahan ja Koissaareen. Näiden kolmen saaren, jotka nyt ovat yhtä saarta, pinta-ala on 282 hehtaaria. Saarissa asui vuonna 2009 kaksi vakituista asukasta ja vapaa-ajan asuntoja saarilla oli kolme, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä Pähkinäisiin liikennöi yhteysalus M/S Kaita Otavan Haapalasta.
Pähkinäisten vanha laidunsaari on noin puoliksi luonnonsuojelualuetta ja se on merkittävä uhanalaisen lajiston suojelun kannalta. Noin 50 hehtaarin laajuinen ja Turun kaupungin omistama luonnonsuojelualue saaren itäpäässä rauhoitettiin luonnonsuojelulailla vuonna 1988. Lähes koko Pähkinäisten saari kuuluu laajempaan Pakinaisten saaristo natura 2000 kokonaisuuteen.
Saaren itäpuoli on kallioista karua kalliomännikköä, mutta kalliojyrkänteiden välisissä laaksoissa kasvaa reheviä pähkinälehtoja sekä tammia. Kallionaluslehdoissa tavataan muun muassa mustakonnanmarja, hammasjuuri, tuoksumatara ja metsäomenapuu. Saaren läntiset osat ovat tasaisempia ja siellä sijaitsee edustava flada sekä kosteapohjaisia rantaniittyjä ja kuivaa kangasta. Niityt olivat aiemmin laidunnuksen piirissä, mutta alkoivat kasvamaan umpeen ilman hoitotoimia. Tämän johdosta Metsähallitus aloitti saarella lampaiden laidunnuksen. Saarella on myös vahva kauris- ja hirvikanta jotka hidastavat avomaiden sulkeutumista ja puiden taimettumista. Niityillä on etenkin suuri merkitys hyönteislajiston kannalta. Pähkinäisten saari on yksi pikkuapollon tärkeimmistä elinalueista Suomessa. Pähkinäisten linnusto koostuu ulkosaariston, karujen kalliomänniköiden ja lehtometsien lajeista. Pääsaaren ympärillä olevilla luodoilla pesii runsaasti haahkoja, lapintiiroja ja useita lokkilajeja. Lehdoissa viihty satakieli, kultarinta, mustapääkerttu, sekä harvalukuinen pähkinähakki. Havumetsien lajistoa edustavat muun muassa teeri, hömötiainen ja töyhtötiainen.
Pähkinäinen oli Turun Hippoksen omistuksessa vuosikymmeniä. Kesällä saaressa laidunnettiin orihevosia.
Saari on Turun kaupungin ulkoilusaari. Turun kaupunki omistaa itäisen puoliskon saaresta. Siellä on 1923 rakennettu talo, jonka yläkerrassa on majoitustiloja. Alueella on myös sauna, kesäkahvila ja uimaranta, sekä usean kilometrin mittainen luontopolku. Saaren vierasvenesatama sijaitsee suojaisessa lahdenpoukamassa.
Valensolen ufotapaus

Valensolen ufotapaus tapahtui 1. heinäkuuta 1965 ennen klo 06.00 Valensolessa Kaakkois-Ranskassa.
Maanviljelijä Maurice Masse näki laventelipellollaan 80 metrin päässä oudon laitteen, jonka lähellä oli kaksi pojan kokoista hahmoa. Kun Masse lähestyi humanoideja, ne huomasivat hänet ja jähmettivät hänet lyijykynän tapaisella laitteella. Olennoilla oli suuret päät ja suuret silmät, ja ne olivat hiuksettomia. Masse kuuli epäselvää ääntelyä keskiruumiin kohdalta. Olennot menivät vikkelästi laitteeseensa liukuoven kautta. Lentolaitteen jalat alkoivat pyöriä, ja sen keskitappi irtosi maasta. Tässä vaiheessa laite toimi äänettömästi. Ufon noustessa lopulta pois kuului viheltävä ääni. Masse pysyi vielä jonkin aikaa lamaantuneena.
Massea ahdistelivat tapauksen jälkeen lehtimiehet, santarmit ynnä muut, ja hän katui, että oli kertonut koko tapauksesta. Laskeutumispaikalta löytyi 1,2 metrin läpimittainen, ympyränmuotoinen laventeliton alue, jossa oli 18 cm:n läpimittainen ja 40 cm syvä kolo, ja sen ympärillä ristimäinen painauma.
Laventeli ei kasvanut pellossa moneen vuoteen. Masse oli havainnon tekoaikaan paikallisen notaarin mukaan tasapainoinen, perheellinen 41-vuotias maanviljelijä, joka omisti menestyvän laventelitislaamon Valensolessa.
Kun ranskalainen ufotutkija Aimé Michel näytti Socorron ufotapauksen pohjalta rakennettua mallia Masselle, tämä luuli, että joku oli valokuvannut hänen näkemänsä kohteen.
Hamamatsu

Hamamatsu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Tyynenmeren rannikolla Shizuokan länsi- ja Nagoyan kaakkoispuolella. Kaupungissa on 806 407 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 1 558,06 neliökilometriä. Hamamatsu on nimitetty yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Hamamatsu sai kaupunkioikeudet 1. heinäkuuta 1911. Se laajeni huomattavasti 1. heinäkuuta 2005, kun sen osaksi liitettiin 11 läheistä kaupunkia. Hamamatsu on tärkeä kauppakeskus ja liikenneristeys, jossa on muun muassa moottoripyörä-, tekstiili- ja kemianteollisuutta.
Aluejako.
Hamamatsu jakautuu seitsemään suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Naka-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Tenryū-ku.
Odilon Redon

Odilon Redon (20. huhtikuuta 1840, Bordeaux, Ranska – 6. heinäkuuta 1916, Pariisi) oli ranskalainen symbolistinen taiteilija ja graafikko, jota pidetään surrealismin ja dadaismin edeltäjänä. Hänen teoksensa ilmentävät runollista herkkyyttä ja vahvaa mielikuvitusta. Redonin grafiikka on aavemaista ja mielikuvituksellista, ja töiden aiheet ovat usein makaabereja. Hänen maalauksensa puolestaan olivat pääosin kukka-asetelmia, ja Redonia pidettiin huomattavana koloristina.
Redonin teokset perustuivat enemmän mielikuvitukseen kuin visuaaliseen havaitsemiseen. Symbolistinen runoilija Stéphane Mallarmé oli Redonin ystävä ja vaikutti Redonin taiteeseen vahvasti. Redon liittyi myös symbolististen taidemaalareiden ryhmään.
Redon teki uransa aikana lähes 200 grafiikan työtä. Vuonna 1882 hän sai valmiiksi vedosten sarjan, joka oli omistettu Edgar Allan Poelle. Redon ei pyrkinyt suoraan kuvittamaan Poen tekstejä, vaan teki pikemmin visuaalisia runoelmia, jotka kuvastivat Poen piinaavaa maailmaa. Redon sai vaikutteita myös Francisco de Goyan maalauksista, ja yksi hänen grafiikan sarjoistaan on nimeltään Kunnianosoitus Goyalle. Redon julkaisi grafiikan sarjan Johanneksen ilmestys vuonna 1889 ja alkoi samoihin aikoihin omistautua entistä enemmän maalauksille ja väripiirroksille. Hän teki herkkiä kukkatutkielmia sekä kasvoja, jotka näyttivät uneksivan tai haaveilevan. Redon kehitti ainutlaatuisen puuterimaisen, kirpeiden sävyjen väripaletin.
Redonin ja impressionististen maalareiden töiden välillä oli yhtäläisyyksiä, mutta Redon kuitenkin vastusti sekä impressionismia että realismia, koska piti niitä puhtaasti havaintoperäisinä taidesuuntauksina.
Otava (saari)

Otavan saari sijaitsee Saaristomeren sisäosassa Naantalin edustalla. Saaren pinta-ala on 105 km² ja se on Suomen merialueen viidenneksi suurin saari. Saari kuuluu nykyään kokonaan Naantalin kaupunkiin. Aiemmin se oli jakautuneena Rymättylän ja Merimaskun kesken, suurimman osan siitä kuuluessa Rymättylään.
Otavasta on maantieyhteys Särkänsalmen sillan kautta Naantaliin ja Kirkonsalmen sillan kautta Maskuun ja Velkualle. Etelässä pääsee kahden sillan kautta Nimettömän ja Airismaan saarille sekä Hämmärönsalmen lossille.
Rymättylän keskiaikainen kirkko on Otavan saaren keskellä ja Merimaskun puukirkko saaren pohjoisosassa. Saari on ollut asuttuna kauan, ehkä jo kivikaudelta saakka.
Otavan maaperä on kallioista ja luonto pääosin karua. Viljavat maat on muokattu pelloiksi jo satoja vuosia sitten. Merimaskun ja Rymättylän entisellä rajalla kohoaa laakea Villivuori 59,7 metrin korkeuteen ja siellä on maakunnallisesti arvokas Villivuoren luonnonsuojelualue.
Otavalla on noin 15 järveä (pohjoisesta lukien): Köylijärvi, Taattistenjärvi, Leikkistenjärvi, Leiklahdenjärvi, Paskaperänjärvi, Ylttistenjärvi, Vilujärvi, Kuralanjärvi, Tiskari, Riiaistenjärvi, Paskalahti, Taka-Paskalahti, Kirkkojärvi, Riittiönjärvi sekä umpeenkasvava Lyhtyjärvi.
Luonnonmaan ja Otavan välillä on Kotkanaukolla ilmajohtolinja, jonka sähköverkkoyhtiö Caruna aikoo korvata uudella 540-metrisellä 20 kilovoltin sähkökaapelilla, joka sijoitetaan merenpohjaan Särkänsalmen sillan eteläpuolelle. Samalla paikalla on myös teleoperaattori DNA:n merikaapeli. Ilmajohtolinja puretaan merikaapelin valmistuttua.
Mati Klarwein

Mati Klarwein (9. huhtikuuta 1932 Hampuri, Saksa – 7. maaliskuuta 2002 Mallorca, Espanja) oli saksalaissyntyinen psykedeelinen taiteilija. Hän teki muun muassa levyjen kansiksi päätyneitä töitä, kuten Santanan "Abraxas"-albumi ja Miles Davisin "Bitches Brew". Tunnetuimmat teoksensa hän valmisti 1960- ja 1970-luvuilla. Töissä näkyy surrealismin vaikutus.
Klarwein vietti lapsuutensa Israelissa, minne perhe pakeni 1934 natsien vainoja.
Matti Mikkola (taidemaalari)

Matti Olavi Mikkola (23. lokakuuta 1930 Kangasala – 24. syyskuuta 2021 Oulu) oli suomalainen taidemaalari.
Mikkola sai taidekoulutuksensa Suomen kuvataideakatemiassa Helsingissä vuosina 1954–1958. Hänen debyyttinäyttelynsä pidettiin Oulussa vuonna 1954. 
Opetustyössä Mikkola toimi Oulun yliopiston arkkitehtiosastolla vuodesta 1971. Hän myös veti useita taidekursseja Pohjois-Suomessa.
Matti Mikkola oli naimisissa kulttuuritoimittaja Kaisu Mikkolan kanssa vuodesta 1962.
Alex Grey

Alex Grey (s. 29. marraskuuta 1953 Columbus, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen psykedeeliseen ja visionaariseen taiteeseen erikoistunut taiteilija, joka on luonut myös spirituaalisesti vaikuttuneen taidefilosofian. Grey on vajrayanan harjoittaja.
Taiteellinen tuotanto.
Alex Greyn taide koostuu maalausten ohella performansseista, prosessitaiteesta ja installaatioista. Greyn maalauksia voisi kuvailla henkisen, visionaarisen ja postmodernin taiteen yhdistelmiksi. Hänet tunnetaan hohtavia anatomisia ihmiskehoja kuvaavista maalauksista ja röntgenkuvamaisista kuvista. Hän kuvaa kehojen sisäistä anatomiaa yksityiskohtaisesti. Monissa maalauksissa on kuvattu luurankoa, hermostoa, imusuonistoa ja verenkiertoa tarkasti. Hahmot esitetään esimerkiksi rukoilemassa, suutelemassa, yhdynnässä tai raskaana. Aiheina ovat myös syntymä ja kuolema. Teoksissa on mukana uskonnollista symboliikkaa, kuten auroja, chakroja ja geometrisia kuvioita.
Levynkansissa.
Alex Greyn teoksia on käytetty monien levyjen kansissa, kuten Nirvanan "In Uterossa", Toolin, Beastie Boysin "Ill Communication"in sisäsivuilla ja David Byrnen "The Visible Man"-livealbumin kannessa.
Kumamoto

Kumamoto () on Kumamoton prefektuurin pääkaupunki Kyūshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Tyynenmeren rannalla. Kaupungin pinta-ala on 389,54 neliökilometriä ja siellä on 739 527 asukasta (vuonna 2014). Kumamoto on merkittävä kauppa-, kulttuuri- ja koulutuskeskus yliopistoineen. Se on valittu yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Kumamoton kaupunki perustettiin 1. huhtikuuta 1889.
Aluejako.
Kumamoto jakautuu viiteen suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Higashi-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Kita-ku. Kaupungin ydinalueen muodostaa Chūō-ku.
Kulho (saari)

Kulho on saari Turun kaupungissa Satavan kaupunginosassa. Saari kuului Kakskerran kuntaan ennen koko kunnan liittämistä osaksi Turkua vuonna 1968.
Saaren pinta-ala on noin 2 km², josta peltoa noin 60 hehtaaria. Turun kaupunki omistaa pääosan saaresta. Keskiosan ruovikoitunut merenlahti on luonnonsuojelualue (pinta-ala 21 hehtaaria), samoin itäosan Linnavuori (4 hehtaaria). Kulhossa on vain muutama vakituinen asukas. Sekä saaren itä- että länsipäässä on useita kesäasuntoja.
Saaressa sijaitsi poikakoti 1925–1968. Poikakodissa asui 34 poikaa, jotka saivat kansakouluopetusta sekä opetusta erilaisissa maatalous- ja rakennusammateissa. Pojat tekivät työtä muun muassa hoitamalla karjaa sekä tekemällä pelto- ja rakennustöitä. Poikakodilla oli kovan ja ankaran paikan maine Turun nuorison keskuudessa. Poikakodin toiminta siirrettiin Lausteen poikakotiin. 
Dome Karukoski ohjasi Kulhossa heinäkuussa 2007 Leena Landerin romaaniin perustuvaa elokuvaa "Tummien perhosten koti".
Live...In the Raw

Live...In the Raw on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in vuonna 1987 julkaistu ensimmäinen live-albumi, kaikista albumeista neljäs.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Atte Kalajoki

Atte Bernhard Carolus Kalajoki (24. heinäkuuta 1914 Oulu – 16. syyskuuta 2004 Oulu), vuoteen 1934 asti "Calamnius", oli oululainen yliopiston apulaissihteeri, opettaja, journalisti, kirjailija, kotiseutumies ja kamarineuvos. Kalajoen vanhemmat olivat kirjailija Ilmari Kiannon vanhempi veli maanmittausinsinööri Wäinö Calamnius ja tämän toinen puoliso sairaanhoitaja Helny Sigrid Maria Aejmelaeus.
Henkilöhistoria.
Kalajoki syntyi vuonna 1914 Oulussa, jossa myös kirjoitti ylioppilaaksi 1934 ja suoritti pääosan elämäntyöstään. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1944 Helsingin yliopistosta. Kamarineuvoksen nimen ja arvon hän sai vuonna 1977. Vuonna 1983 hänet promovoitiin Oulun yliopiston kunniatohtoriksi.
Kalajoki oli nuoruudessaan lehtimiehenä (Kaiku-lehti) ja myöhemmin opettajana ja Oulun yliopiston apulaissihteerinä. Hänet tunnettiin monien eri kulttuuriyhteisöjen aktiivisena jäsenenä ja kotiseutuihmisenä. Talvi- ja jatkosotien aikana Kalajoki toimi myös marsalkka Mannerheimim henkivartioryhmässä.
Kirjallinen toiminta.
Kalajoki oli vuonna 1945 perustamassa kulttuurilehti Kaltiota, jonka päätoimittaja hän oli vuodesta 1945 vuoteen 1963. Lehden talousvastaavana hän toimi vuoteen 1987 asti. Kirjojen ja kirjasten ohella hän julkaisi suuren määrä tekstejä artikkeleina, pakinoina ja muina kirjoituksina.
Pakinoitsijana Kalajoki käytti nimimerkkiä Panu. Pakinoissa tärkeimmässä asemassa on kotiseutu, Oulu. Yleispätevää osuutta ovat muistelut menneiltä ajoilta, kuten sota-ajan joulujen kuvaukset. Kevennyksenä on vähän pakinamaisuutta esimerkiksi huvittavien sitaattien tai muisteluiden muodossa. Oulun kaupunginkirjasto on digitoinut noin 1 700 Atte Kalajoen pääosin Oulu-lehteen nimimerkillä Panu kirjoittamaa pakinaa. Digitoidut pakinat löytyvät ARTO-artikkeliviitetietokannasta.
Reykjanes

Reykjanes (tai Reykjanesskagi) on niemimaa Lounais-Islannissa lähellä pääkaupunkia Reykjavíkia. Niemimaan pituus on 50 kilometriä ja leveys viisi kilometriä. Niemimaalla on kolmisenkymmentä suurehkoa tulivuorta. Niemimaalla sijaitsevat kalastuskaupungit Grindavík ja Njarðvík sekä Keflavíkin kaupunki, jossa sijaitsee Keflavíkin kansainvälinen lentoasema, Islannin suurin lentoasema.
Sundhnúkurin tulivuorenpurkaus 2023–2024 aiheutti alueella halkeamia, tuhosi taloja ja johti Grindavíkin evakuointiin. Kesällä 2025 alueella oli jälleen vulkaanista toimintaa.
Sacred Heart (Dion albumi)

Sacred Heart on Dion vuonna 1985 julkaisema kolmas albumi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "Rock'n'roll Children" , "Sacred Heart" ja "Hungry for Heaven". Albumi oli Dion viimeinen alkuperäiskokoonpanon kanssa Vivian Campbellin erottua tai tultua erotetuksi yhtyeestä samana vuonna.
Robert Jay Lifton

Robert Jay Lifton (16. toukokuuta 1926 – 4. syyskuuta 2025) oli yhdysvaltalainen psykiatri ja tietokirjailija. Sodan ja poliittisen väkivallan vaikutuksia tutkinut Lifton tunnetaan muun muassa myyttisen manipulaation käsitteen isänä.
Keflavík

Keflavík on kaupunki ja entinen kunta Reykjanesin niemimaalla Islannin lounaisrannikolla. Se sijaitsee 45 kilometriä Reykjavíkista lounaaseen ja on nykyisin osa Reykjanesbærin kuntaa.
Keflavíkissä sijaitsee Keflavíkin kansainvälinen lentoasema, joka on Islannin suurin ja tärkein lentoasema. Lentoasema on myös tärkeä Atlantin lentoliikenteen välilaskupaikka ja siellä oli vuodesta 1951 vuoteen 2006 Naton tukikohta. 
Keflavík on myös kalastussatama, jossa on kalanjalostusteollisuutta. Rahtisatamaan mahtuvat 150 metriä pitkät alukset, joiden syväys on enintään 14 metriä. Pienempi satama on tarkoitettu huvi- ja kalastusaluksille.
Keflavík on perustettu 1500-luvulla. Vuonna 1994 Keflavík ja naapurikunnat, Njarðvík ja Hafnir, liittyivät yhteen Reykjanesbærin kunnaksi. Vuonna 2011 Keflavíkissa ja Njarðvíkissa oli yhteensä vajaat 14 000 asukasta.
Mervi Takatalo

Mervi Takatalo (s. 1. syyskuuta 1981 Forssa) on suomalainen näyttelijä.
Takatalo on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2009 Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta. Hän on myös valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuonna 2007 Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta. Syksyllä 2009 hän sai kiinnityksen Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hänet nähtiin muun muassa Vilttitossuna lastennäytelmässä "Heinähattu, Vilttitossu ja Pamela-täti" ja Mary Sunshinena musikaalissa "Chicago". Vuodesta 2012 hän on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Turun kaupunginteatterissa, jossa hänen ensimmäinen roolinsa oli Andri Žoldakin ohjaamassa näytelmässä "Kirsikkapuisto".
Televisiossa Takatalo on näytellyt päähenkilöä, Juuliaa, sarjassa "Juulian totuudet" vuonna 2002, Katjaa sarjassa "Me Stallarit" vuonna 2004 sekä Jonnaa sarjassa "Sydänjää", jonka kolme tuotantokautta esitettiin vuosina 2007–2010. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "Kummelin Jackpot" (2006) ja "Ganes" (2007). Roolistaan "Hymypoika"-elokuvassa Takatalo oli ehdolla parhaan naissivuosan Jussi-palkinnon saajaksi.
Fehmarnin Belt

Fehmarnin Belt (, ; "Fehmarninsalmi") on salmi Tanskan Lollandin ja Saksan Fehmarnin saarten välillä. Salmen ali on tarkoitus rakentaa vajaa 18 kilometriä pitkä maantie- ja rautatietunneli.
Tunnelihanke.
Vuonna 2011 Tanskan kansankäräjät päätti alustavasti runsaat viisi miljardia euroa maksavasta tunnelista. Suunnitellussa tunnelissa kulkisi yhteensä neljä maantiekaistaa (kaksi kumpaankin suuntaan) ja kaksiraiteinen rautatie. Kolmesta varsinaisesta rinnakkaisesta tunnelista koostuvan tunnelihankkeen oli alkujaan tarkoitus ajoittua ajanjaksolle 2014–2020. Loppuvuonna 2015 tunnelihanke oli vasta rakennustyötä edeltävässä suunnittelu-, lupa-, lainsäädäntö- ja valmisteluvaiheessa. Hankkeen kokonaiskustannuksiksi arvioitiin huhtikuussa 2015 liikenneliittymineen Tanskalle noin 8–9 miljardia ja Saksalle noin 2,2 miljardia euroa. 
Valmistuessaan 2020-luvulla se mahdollistaa suorat auto- ja junamatkat Hampurista Kööpenhaminaan ja vauhdittaa siten Pohjoismaiden ja Saksan kaupankäyntiä. Maantieyhteys lyhenisi 17,6 kilometriä pitkän Rødby–Puttgarden-tunnelin avulla noin 160 kilometriä. Suunniteltu matkustusaika tunnelin läpi olisi junalla noin seitsemän minuuttia ja maanteitse noin kymmenen minuuttia.
Tällä hetkellä Fehmarnin Beltissä liikennöivät autolautat puolen tunnin välein.