tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Erkki-Pekka Helle

Erkki-Pekka Helle (s. 1941) on suomalainen lääkäri. Hänet tunnetaan hänen "Suosikki"-lehdessä pitämästään "Bees &amp; Honey" -palstasta, jossa hän vastasi nuorten terveyskysymyksiin. Palstaa julkaistiin "Suosikissa" sen lakkauttamiseen saakka vuodet 1974–2012 ja tämän jälkeen vielä muutama vuosi "Ilta-Sanomissa". Palstalle lähetettiin Helteen laskelmien mukaan yhteensä yli 35 000 kysymystä.
Helle valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1970. Hän toimi aluksi kunnanlääkärinä ja lääninlääkärinä ja siirtyi sitten vt. apulaislääkäriksi Lastenlinnaan, kun "Bees &amp; Honey" -palstaa alettiin julkaista. Helle piti yleislääkärin vastaanottoa eläköitymiseensä asti 2010-luvun lopulle.
Valentina Libertsova

Valentina Vasiljevna Libertsova (, s. 1957 Matšjärven kylä, Kotkatjärven maalaiskunta, Aunuksen kansallinen piiri, Karjalan ASNT (nyk. Karjalan tasavalta), Neuvostoliitto) on karjalainen opettaja, runoilija ja kääntäjä. Hän kirjoittaa livvinkarjalakielisiä kirjoituksia ja runoja muun muassa "Oma Mua" -lehteen. Lisäksi hän on kääntänyt Marina Tsvetajevan, Larisa Rubalskajan ja Valentin Berestovan runoja.
Hän opiskeli opettajaksi ja työskenteli koulussa venäjän kielen ja kirjallisuuden opettajana. Vuodesta 2005 lähtien hän kirjoittanut runoja ja tarinoita äidinkielellään livviksi. Nykyään hän asuu Aunuksen kansallisen piirin Alavoisen kylässä. Vuonna 2012 hän sai Vladimir Brendojevin kirjallisuuspalkinnon.
Haas VF-21

Haas VF-21 oli Formula 1 -talli Haasin käyttämä auto kaudella 2021. Autolla kilpailivat tulokkaat Nikita Mazepin ja Mick Schumacher. VF-21 suunniteltiin suurelta osin VF-20 mukaisesti, koska talli keskittyi kauden 2022 auton kehitystyöhön ja kyseiselle kaudelle tuleviin merkittäviin sääntömuutoksiin. Auto julkistettiin 4. maaliskuuta 2021. Kuljettajakaksikon ensimmäinen kilpailu Bahrainissa päättyi Mazepinin pyörähdyksen aiheuttamaan keskeytykseen ja Schumacher oli viimeinen ruutulipulle ajanut kuljettaja (myös hän pyörähti kilpailun aikana).
Juhani Mykkänen

Ilkka Juhani Mykkänen (s. 1984) on suomalainen startup-yrittäjä, kolumnisti ja tietokirjailija. Yhdessä viiden muun henkilön kanssa Mykkänen perusti vuonna 2014 ruokalähettiyhtiö Woltin, jossa hän vastasi muun muassa markkinoinnista ja yrityksen sisäisestä kulttuurista sekä lähettimallin vastuullisesta kehittämisestä ja globaalista koronavalmistautumisesta. Mykkänen lopetti työnsä Woltilla vuoden 2024 lopussa.
Vuosina 2012–2013 Mykkänen toimi Helsingin Sanomien Nyt-liitteen, Radio Helsingin ja menotoimituksen esimiehenä.
Mykkänen on ollut perustamassa ja on mukana Kerava-nimisessä yhtyeessä, jonka hittejä ovat olleet muun muassa kappaleet "Markku" (yli 4 miljoonaa kuuntelukertaa) ja "Ei kyl pysty", joka on saanut Spotifyssa syksyyn 2023 mennessä myös yli 200 000 kuuntelukertaa. Vuonna 2016 perustetussa yhtyeessä ovat Mykkäsen lisäksi Roope Salminen, Matias Keskiruokanen ja Jarkko Ehnqvist.
Koulutus.
Mykkänen on käynyt Kuopion Lyseon lukion ja valmistui vuonna 2003. Hän kirjoitti neljä laudaturia. Hän on valmistunut diplomi-insinööriksi Aalto-yliopistosta opiskeltuaan informaatioverkostojen koulutusohjelmassa vuosina 2004–2011.
Gungor

Gungor oli yhdysvaltalainen gospel-musiikkia esittänyt yhtye, jonka perusti aviopari Michael ja Lisa Gungor. Yhtyeen musiikkia ovat verrattu Sufjan Stevensiin, Bon Iveriin ja Arcade Fireen. Uransa aikana yhtye sai kaksi Grammy-ehdokkuutta.
Ura.
Ennen Gungor-nimellä esiintymistä Michael Gungor oli julkaissut kaksi sooloalbumia sekä kaksi albumia vaimonsa kanssa nimellä "The Michael Gungor Band". Nimen vaihdon myötä myös yhtyeen kokoonpano ja musiikillinen tyyli muuttuivat. Ensimmäinen Gungor-nimellä julkaistu albumi "Beautiful Things" ilmestyi vuonna 2010. Sen tyylilajina oli Sufjan Stevens -tyylinen indie folk ja mukana oli myös post-rock-vaikutteita. Tunnettu gospel-muusikko Israel Houghton oli vierailijana albumin kappaleessa "Heaven". Albumi oli Grammy-ehdokkaana kategoriassa Best Rock or Rap Gospel Album.
Vuonna 2011 Gungor julkaisi toisen albuminsa "Ghosts Upon the Earth", joka sai Grammy-ehdokkuuden kategoriassa Best Contemporary Christian Music Album, ja live-albumin "A Creation Liturgy" vuonna 2012. Yhtyeen kolmas studioalbumi "I Am Mountain" julkaistiin vuonna 2013, jonka jälkeen yhtye esiintyi 60 kaupunkia käsittäneellä kiertueella. Gungor esitti konsertin vuonna 2014 South by Southwest -festivaalilla.
Gungor oli noussut yhdeksi arvostetuimmista 2010-luvun gospel-esiintyjistä Yhdysvalloissa. Gungorit olivat kuitenkin alkaneet yksityiselämässään epäillä uskoaan Jumalaan. Heistä tuli ateisteja, ja he ottivat musiikissaan etäisyyttä kristinuskoon, mikä nousi uutiseksi yhdysvaltalaisessa kristillisessä mediassa. Vuonna 2018 Michael Gungor kertoi Twitterissä, ettei hän kutsu itseään enää ateistiksi, vaan vuoden ateistivaiheen jälkeen hän oli alkanut määritellä itsensä mystikoksi.
Vuosina 2015-2016 yhtye julkaisi "One Wild Life" -albumitrilogian, jonka teemana oli ihmisen elämän tarkoitus maailmankaikkeudessa. Albumeilla he käsittelivät myös uskosta luopumisesta seuranneita kokemuksia ja haasteita.
Gungor ilmoitti lopettamisestaan alkuvuodesta 2019. He esiintyivät vielä viimeisellä "End of the World" -nimisellä kiertueella, ja julkaisivat "Archives"-nimisen kokoelmalevyn, jolla oli mukana sekä aiemmin julkaistuja että julkaisemattomia kappaleita.
Yhtyeen musiikki.
Michael ja Lisa Gungor ovat kuvailleet musiikkiaan siten, ettei se kuulu mihinkään tiettyyn genreen, ja kuvailivat sitä mm. adjektiiveilla "vaihtoehtoinen" ja "kokeellinen". Yhtyeen musiikkia on verrattu Sufjan Stevensiin, Bon Iveriin ja Arcade Fireen, ja sitä on luokiteltu indie rock, post-rock, progressiivinen rock ja soft rock -genreihin.
Resident Evil Village

Resident Evil Village ("Village"-sana on tyylitelty muodostamaan roomalainen numero VIII numerolle kahdeksan) on Capcomin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan selviytymiskauhupeli. Peli julkaistiin 7. toukokuuta 2021 Windowsille, PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle ja Xbox Series X/S:lle.
Peli julkistettiin vuonna 2020, jolloin kerrottiin sen olevan suora jatko-osa "" -pelille ja paljastettiin päähenkilö Ethan Wintersin palaavan. 
"Resident Evil Village" sisältää kuuden pelaajan verkkotoimintapelin "Resident Evil RE:Versen", joka julkaistiin Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. "ReVerse" viivästyi vuodelle 2022.
"Village" on ollut myyntimenestys: elokuuhun 2023 mennessä peliä oli myyty 8,3 miljoonaa kappaletta.
Pelaaminen.
Peli jatkaa "Resident Evil Biohazardin" tapaan ensimmäisessä persoonassa. Peli on uudessa sijainnissa edellisen pelin sankarilla Ethan Wintersillä. Winters asuu epämääräisessä Eurooppalaisessa maassa vaimonsa ja tyttärensä kanssa kun tapahtumat menevät pieleen: hänen vaimonsa Mia kuolee ja heidän tyttärensä Rose kidnapataan. Winters päätyy kylään, josta hänen on löydettävä eri purkit ja lopulta kohdattava loppuvastus.
Pelaaja liikkuu eri tyrmissä, jotka painottavat erilaisia kauhun lajityyppejä.
Ääniraita.
Peli musiikin ovat säveltäneet Shusaku Uchiyama, Marcin Przybylowicz, Nao Sato ja Brian D'Oliveira. Pelin ääniraita on julkaistu toukokuussa 2021.
Ladattava sisältö.
Capcom ilmoitti E3 2021 -tapahtumassa, että peliin kehitetään uutta ladattavaa sisältöä. Kesäkuussa 2022 järjestetyssä Capcom Showcase -tapahtumassa "Winters' Expansion" paljastettiin. Se sisältää uuden tarinalaajennuksen nimeltä "Shadows of Rose", jossa Rosemary Winters on pelattavana päähenkilönä kolmannen persoonan kameratilassa sekä kaksi uutta tasoa ja Chris Redfieldin, Lady Dimitrescun ja Karl Heisenbergin pelattavina lisähahmoina Mercenaries-tilassa. Laajennus julkaistiin PlayStation 4, PlayStation 5, Windows-, Xbox One ja Xbox Series X/S -versioille 28. lokakuuta 2022, ja se on tarkoitus julkaista Nintendo Switch -versiolle 2. joulukuuta 2022, ja macOS-versiolle myöhemmin.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Pomotaisteluita kutsuttiin pieneksi pettymykseksi, mutta suuri valikoima vastustajia pitää pelin jännityksen.
Maggie Robertson sai The Game Awards -palkinnon parhaasta näyttelijäsuorituksesta (ääninäyttely tai liikkeenkaappaus).
Africa proconsularis

Africa proconsularis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pohjois-Afrikassa ja käsitti alueen nykyisessä Algeriassa, Libyassa ja Tunisiassa. Myöhäisantiikin aikana provinssista esiintyy myös nimeä Proconsularis Zeugitana.
Maantiede.
Africa proconsulariksen provinssi sijaitsi Pohjois-Afrikassa Välimeren rannikolla. Sen alue sai alkunsa idästä nykyisen Algerian pohjoisrannikon itäosista, käsitti nykyisen Tunisian pohjoisosan, ja päättyi lännessä nykyisen Libyan pohjoisrannikon itäosaan. Alue muodostui suhteellisen kapeasta rannikkokaistasta, joka ei aina ulottunut kovin syvälle sisämaan aavikolle. Provinssin länsipuolella sijaitsi Mauretania Caesariensiksen provinssi ja itäpuolella Kyrenaika eli ensin Cyrenaican provinssi ja myöhemmin Creta et Cyrenen provinssi. Provinssin hallinnollinen keskus oli Zama Regia, myöhemmin Karthago (lat. "Carthago").
Kaupunkeja.
Africa proconsulariksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat provinssin laajimmassa vaiheessa muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia.
Africa proconsulariksen provinssi perustettiin keisari Augustuksen aikana vuonna 27 eaa. yhdistämällä aikaisemmat provinssit Africa vetus ja Africa nova. Provinssi jaettiin Septimius Severuksen aikana vuonna 193 jaa. Africa proconsulariksen provinssiksi ja Numidian provinssiksi, jonka jälkeen Africa proconsulariksen alue oli siis aiempaa pienempi. Tämä Africa proconsulariksen provinssi jaettiin uudelleen Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 Proconsularis Zeugitanan provinssiksi, joka voidaan nähdä Africa proconsulariksen perillisenä, sekä Valeria Byzacenan ja Tripolitanian provinsseiksi. Proconsularis Zeugitana kuului African diokeesiin ja 300-luvulla välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin.
Rooman valtakunnan jaon aikoihin vuonna 395 Proconsularis Zeugitanan nimenä esiintyy jälleen Africa proconsularis. Se oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja African diokeesiin.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Kristillinen työväenpuolue

Kristillinen työväenpuolue (portugaliksi: "Partido Trabalhista Cristão," PTC), aiemmin Kansallinen jälleenrakennus puolue (portugaliksi: "Partido da Reconstrução Nacion"al, PRN), on poliittinen puolue Brasiliassa.
Merja Keskinen

Merja Keskinen (s. 3. syyskuuta 1959, Turku) on suomalainen taiteen maisteri (TaiK, 1988) ja tekstiilitaiteilija. Hän edustaa nykytekstiilitaidetta ja tulkitsee ympäröivää maailmaa väreillä. Teokset ovat pääsääntöisesti suurikokoisia, ja niissä hän käyttää erilaisten kehikoiden ja raamien ympärille ilman kangaspuita kudottuja kankaita. Teosten materiaalina Keskinen käyttää pääasiassa luonnonmateriaaleja, erityisesti pellavaa. 
Keskisen toteuttamiin tilaustöihin kuuluu tekstiiliteos ”Kind of Blue” (2012) Suomen Pariisin suurlähetystöön. Valtion kolmevuotisen taiteilija-apurahan hän sai vuonna 2016. Keskisen omia näyttelyitä on ollut Suomessa ja Japanissa. Ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin hän on osallistunut Suomessa ja ulkomailla.
Hän on taiteellisen työn lisäksi työskennellyt Finlaysonin suunnittelijana ja toiminut Almedahlsin julkisten tilojen tekstiilimallistojen suunnittelu- ja asiantuntijatehtävissä. 
Tekstiilitaiteilijat TEXO ry myönsi Keskiselle Vuoden tekstiilitaiteilija -tunnustuksen vuonna 2019. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha.
Armenia (provinssi)

Armenia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähässä-Aasiassa nykyisten Itä-Turkin ja Armenian alueilla. Provinssi oli lyhytikäinen ja olemassa ainoastaan vuosina 114–118. Muina aikoina alue oli itsenäistä Armenian kuningaskuntaa.
Maantiede.
Armenian provinssi sijaitsi Vähän-Aasian itäisissä sisäosissa nykyisen Itä-Turkin ja Armenian alueilla. Siihen kuuluivat sekä Armenia major, joka sijaitsi enemmän nykyisen Armenian alueella, sekä Armenia minor, joka sijaitsi enemmän nykyisen Turkin alueella. Provinssin länsipuolella sijaitsi Cappadocian provinssi ja eteläpuolella Mesopotamian provinssi. Provinssiin kuului pieni kaistale Mustanmeren rantaa sen itäpäässä. Provinssin pohjoispuolella sijaitsivat Kolkhis sekä Kaukasian Iberia ja Albania. Provinssin hallinnollinen keskus oli oletettavasti Artaksata (lat. "Artaxata").
Kaupunkeja.
Armenian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia.
Armenian kuningaskunnan alueesta tuli osa Roomaa keisari Trajanuksen aikana vuonna 114. Provinssi lakkautettiin jo vuonna 117, jolloin sen pääosa eli Armenia major palasi itsenäiseksi kuningaskunnaksi. Näin provinssi oli kuitenkin olemassa juuri Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Armenia minor liitettiin Cappadocian provinssiin. Myöhemmin noin vuonna 293 Armenia minor erotettiin Cappadociasta omaksi provinssikseen.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Armenia (täsmennyssivu)

Armenia voi viitata seuraaviin:
Assyria (provinssi)

Assyria () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen nykyisessä Irakissa. Provinssi oli lyhytikäinen, sillä alue oli Rooman hallussa vain vuosina 116–118.
Maantiede.
Assyrian provinssi käsitti alueen Parthiassa Tigris-joen itäpuolella nykyisen Irakin koillisosassa. Provinssin länsipuolella sijaitsi Mesopotamian provinssi ja pohjoispuolella Armenian provinssi.
Kaupunkeja.
Assyrian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Assyrian provinssi perustettiin roomalaisten vallattua alueen parthialaisilta keisari Trajanuksen aikana vuonna 116. Siitä luovuttiin jo keisari Hadrianuksen aikana vuonna 118, jolloin parthialaiset valtasivat sen takaisin. Se oli kuitenkin olemassa juuri Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Assyria (täsmennyssivu)

Assyria voi viitata seuraaviin:
Bithynia et Pontus

Bithynia et Pontus () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Vähän-Aasian pohjoisosassa nykyisen Turkin alueella.
Maantiede.
Bithynia et Pontuksen provinssi käsitti nimensä mukaisesti historiallisten Bithynian ja Pontoksen alueet Vähän-Aasian ja samalla nykyisen Turkin pohjoisrannikolla Mustanmeren rannalla. Sen lounaispuolella sijaitsi Asian provinssi, eteläpuolella Galatian provinssi ja kaakkoispuolella Cappadocian provinssi.
Provinssin alueella oli vanhoja kreikkalaisia siirtokuntia sekä hellenistisellä kaudella perustettuja tai kreikkalaistuneita kaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Nikomedeia (lat. "Nicomedia").
Kaupunkeja.
Bithynia et Pontuksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Huomautukset:
Historia.
Bithynia oli aiemmin oma kuningaskuntansa. Sen alueesta tuli osa Rooman valtakuntaa vuonna 74 eaa., kun Bithynian viimeinen kuningas Nikomedes IV testamenttasi alueen Roomalle. Pontoksen länsiosan roomalaiset valtasivat vuonna 65 eaa. Bithynia et Pontuksen provinssi perustettiin näistä alueista joskus vuosien 65–63 eaa. välillä. Sen organisoi Pompeius Suuri.
Augustuksen ajan provinssien jaossa Bithynia et Pontus luettiin senaatin provinsseihin. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Marcus Aureliuksen aikana provinssista tuli keisarin provinssi.
Provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, ja jaettiin kolmeksi provinssiksi, jotka olivat Bithynia, Diospontus ja Paphlagonia.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Turun arkkipiispanvaali 2010

Turun arkkipiispanvaalissa 2010 valittiin seuraaja vuodesta 1998 arkkipiispana toimineelle Jukka Paarmalle.
Vaalitapa.
Kirkkolain mukaan piispan vaalissa äänioikeutettuja ovat:
Arkkipiispan vaalissa lisäksi äänioikeus on muista kuin arkkihiippakunnasta valituilla kirkkolliskokouksen edustajilla, saamelaiskäräjien kirkolliskokoukseen valitsemalla edustajalla sekä muiden hiippakuntien hiippakuntavaltuustojen, tuomiokapitulien ja kirkkohallituksen jäsenillä.
Ehdokkaat.
Vaalissa oli seitsemän ehdokasta:
Muuramen liikennepaikka

Muuramen liikennepaikka () on rautatieliikennepaikka Muuramessa rataosalla . Se toimii matkustajaliikenteessä vain kohtauspaikkana. Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi yksi läpiajettava raide ja yksi kuormausraide. Muurame avattiin liikenteelle 1. marraskuuta 1977 rataosan avaamisen yhteydessä.
Britannia prima

Britannia prima ( eli "Britannia I") oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti alueen nykyisessä Etelä-Englannissa.
Maantiede.
Britannia priman eli ”Ensimmäisen Britannian” provinssi sijaitsi nykyisen Englannin etelä- ja lounaisosissa ja käsitti oletettavasti myös nykyisen Walesin. Sen itäpuolella sijaitsivat oletettavasti Flavia Caesariensiksen ja Maxima Caesariensiksen provinssit. Sen ja muiden saman ajan Britannian provinssien rajoja ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin, ja myös niiden sijainnista on ollut erilaisia teorioita.
Provinssin hallinnollisena keskuksena pidetään yleensä Corinium Dobunnorumia (nyk. Cirencester).
Historia.
Britannia priman provinssi muodostettiin jakamalla aiempi Britannia superiorin provinssi kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Maxima Caesariensis. Tämä sijoitetaan keisari Diocletianuksen aikaan noin vuonna 293. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Provinssi kuului Britannian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Provinssi lakkasi olemasta, kun roomalaiset vetäytyivät Britanniasta lopullisesti vuonna 410.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
Britannia secunda

Britannia secunda ( eli "Britannia II") oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti alueen nykyisessä Pohjois- ja Keski-Englannissa.
Maantiede.
Britannia secundan eli ”Toisen Britannian” provinssi sijoitetaan nykyisen Pohjois- ja Keski-Englannin alueelle. Se olisi ollut myöhäisroomalaisen Britannian provinsseista pohjoisin. Sen eteläpuolelle sijoitetaan Flavia Caesariensiksen provinssi. Näiden ja muiden saman ajan Britannian provinssien rajoja ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin, ja myös niiden sijainnista on ollut erilaisia teorioita.
Provinssin hallinnollisena keskuksena pidetään yleensä Eboracumia (nyk. York).
Historia.
Britannia secundan provinssi muodostettiin jakamalla aiempi Britannia inferiorin provinssi kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Flavia Caesariensis. Tämä sijoitetaan keisari Diocletianuksen aikaan noin vuonna 293. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Provinssi kuului Britannian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Provinssi lakkasi olemasta, kun roomalaiset vetäytyivät Britanniasta lopullisesti vuonna 410.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
Flavia Caesariensis

Flavia Caesariensis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti alueen nykyisessä Keski-Englannissa.
Maantiede.
Flavia Caesariensiksen provinssi sijoitetaan nykyisen keskisen Englannin alueelle. Sen pohjoispuolelle sijoitetaan Britannia secundan provinssi, länsipuolelle Britannia priman provinssi ja eteläpuolelle Maxima Caesariensiksen provinssi. Näiden ja muiden saman ajan Britannian provinssien rajoja ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin, ja myös niiden sijainnista on ollut erilaisia teorioita.
Provinssin hallinnollisena keskuksena pidetään yleensä Lindumia (nyk. Lincoln).
Historia.
Flavia Caesariensiksen provinssi muodostettiin jakamalla aiempi Britannia inferiorin provinssi kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Britannia secunda. Tämä sijoitetaan keisari Diocletianuksen aikaan noin vuonna 293. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Provinssi kuului Britannian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Samassa yhteydessä siitä erotettiin ilmeisesti Valentian provinssi. Flavia Caesariensiksen provinssi lakkasi olemasta, kun roomalaiset vetäytyivät Britanniasta lopullisesti vuonna 410.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
Maxima Caesariensis

Maxima Caesariensis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella ja käsitti alueen nykyisessä Etelä-Englannissa.
Maantiede.
Maxima Caesariensiksen provinssi sijoitetaan nykyisen Englannin etelä- ja kaakkoisosiin. Sen pohjoispuolella sijaitsi oletettavasti Flavia Caesariensiksen provinssi ja länsipuolella Britannia priman provinssi. Sen ja muiden saman ajan Britannian provinssien rajoja ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin, ja myös niiden sijainnista on ollut erilaisia teorioita.
Provinssin hallinnollisena keskuksena pidetään yleensä Londiniumia (nyk. Lontoo).
Historia.
Maxima Caesariensiksen provinssi muodostettiin jakamalla aiempi Britannia superiorin provinssi kahdeksi provinssiksi, joista toinen oli Britannia prima. Tämä sijoitetaan keisari Diocletianuksen aikaan noin vuonna 293. Viimeistään muutos on ollut voimassa vuonna 312.
Provinssi kuului Britannian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin. Provinssi lakkasi olemasta, kun roomalaiset vetäytyivät Britanniasta lopullisesti vuonna 410.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
Lindholmen (Tukholma)

Lindholmen on Mälarenin pieni saari Tukholman kaupunkialueella.
Maantietoa.
Lindholmen sijaitsee Mälarenin itäosassa Klubbfjärdenin etelärannan tuntumassa Mörtvikenin suulla. Saaren pituus on 230 metriä ja leveys on 80 metriä. Siitä on 80 metriä mantereelle, joka on Gröndalissa Mörtviikenin ja Vintervikenin välinen niemi. Saaren lounaispuolella sijaitsee 130 metrin päässä Rotholmen, joka on samankokoinen saari.
Saarella ei ole kiinteää asutusta, joten sitä voi pitää mökkisaarena.
Historiaa.
Saari oli 1700-luvulla suosittu viikonloppujen päiväretkipaikka. Vuodesta 1776 alkaen hallinnoi saarta "Augustibröderna", sitten 1836–1912 "Svea Orden", ne olivat molemmat isänmaallisia ja sisäisesti järjestäytyneitä veljesjärjestöjä. Saaren kesämökit ovat vanhoja ja jotkin ovat peräisin 1880-luvulta asti. Saaren nimi oli vuoteen 1836 asti "Vasaholmen", sitten "Sveaholmen" vuoteen 1880, jolloin saaren ja naapurisaaren Rotholmenin osti kelloseppä Johan Gustaf Linderoth. Hän palautti saaren nimeksi "Lindholmen", joka sillä oli ollut ennen "Vasaholmeniksi" nimeämistään. Linderoth viihtyi saarella hyvin, mutta hänen poikansa yritti lahjoitta sen Tukholman kaupungille vuonna 1923. Kaupunki kuitenkin kieltäytyi ja se joutui "Nitroglyseriin Aktiebolagetille", joka oli Alfred Nobelin omistama yritys ja jolla oli yrityksen rakennuksia Vintervikenillä. Kun Tukholman kunta osti Vintervikenin vuonna 1973, otettiin myös saaret maa-alueen mukana. Saaren toimintaa hallinnoi nykyään "Fritidsgården Klubbensborg".
Valentia (provinssi)

Valentia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Ison-Britannian saarella. Sen tarkkaa sijaintia ei kuitenkaan tunneta.
Erään ehdotuksen mukaan nimellä Valentia olisikin viitattu Britannian diokeesiin, ja koko ajatus Britannian viidennestä provinssista perustuisi väärinkäsitykseen.
Maantiede.
Valentian provinssin sijaintia ei tunneta. Siitä on ollut useita teorioita. Aiemmin se on sijoitettu usein roomalaisen Britannian pohjoisimpaan osaan, Hadrianuksen vallin ja Antoninuksen vallin väliselle alueelle. Se on sijoitettu myös muun muassa Hadrianuksen vallin eteläpuolelle tai lähistölle sekä nykyiseen Walesiin. Erään ehdotuksen mukaan provinssi olisi lohkottu Flavia Caesariensiksen provinssista. Provinssin hallinnolliseksi keskukseksi on ehdotettu Luguvaliumia (nyk. Carlisle).
Historia.
Valentian provinssi perustettiin keisari Theodosius I:n aikana vuoden 367 jälkeen, kenties noin vuonna 370. Se oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Gallian prefektuuriin ja Britannian diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset koko Britanniassa olivat:
Valentia

Valentia (lat.; ) voi viitata seuraaviin:
Horatio Fitch

Horatio May Fitch (16. joulukuuta 1900 Chicago, Yhdysvallat – 4. toukokuuta 1985 Estes Park, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän voitti hopeaa Pariisin kesäolympialaisissa 1924 400 metrin juoksussa ajalla 48,4 sekuntia. Semifinaalissa hän juoksi oman ennätyksensä ja uuden olympiaennätyksen 47,8 sekuntia.
Guy Butler

Guy Montagu Butler (25. elokuuta 1899 Harrow, Yhdistynyt kuningaskunta – 22. helmikuuta 1981 St. Neots, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen pikajuoksija. Antwerpenin kesäolympialaisista 1920 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksusta ja hopeaa 400 metrin juoksusta. Seuraavissa vuoden 1924 Pariisin olympialaisissa hän voitti pronssia sekä 400 metrin juoksusta että 4 × 400 metrin viestijuoksusta.
Australiansassafrakset

Australiansassafrakset ("Atherosperma") on Atherospermataceae-heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu viisi lajia.
Lajeista tunnetuin on australiansassafras ("Atherosperma moschatum") ja siitä on erotettu myös alalajeja.
Terveyskampus Turku

Terveyskampus Turku (ruots. "Hälsocampus Åbo", engl. "University Health Campus Turku") on Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin, alueen korkeakoulujen sekä terveys- ja lääketieteen piirissä toimivien yritysten muodostama verkosto (klusteri), jonka tehtävänä on edistää toimijoidensa yhteistyötä lääketieteen, biolääketieteen, terveys- ja sosiaalialan ja terveysteknologian moniammatillisen osaamiskeskittymän kehittämiseksi Turun seudulla. Verkoston tavoitteena on kehittää perinteiset tieteen rajat ylittävää osaamista ja tarjota mahdollisuuksia tutkimukselle, innovaatioille ja yritysyhteistyölle.
Terveyskampus Turku -verkoston toiminta.
Terveyskampus Turku -yhteistyötä koskeva sopimus allekirjoitettiin Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin ja alueen korkeakoulujen välillä 18.12.2015. Turku Science Park Oy tuli verkoston toimintaan mukaan syyskuussa 2017. Terveyskampus Turku -verkoston jäseninä ovat:
Turun kaupunki osallistuu terveyskampus-yhteistyöhön omistamansa kehitysyhtiö Turku Science Park Oy:n kautta.
Terveyskampus Turku -verkostolla on johtoryhmä ja sen toiminta tapahtuu monialaisissa työryhmissä, joissa on asiantuntijaedustus edellä mainituista organisaatioista. Verkoston vuosien 2021-2025 strategiassa sen toiminta on jaettu koulutus-, tutkimus- ja innovaatioyhteistyöhön, joille kullekin on määritelty tavoitteet ja toimenpiteet. Verkoston missio on määritelty seuraavasti: "Terveyskampus Turku on monialainen terveys- ja sosiaalialan, biolääketieteen ja terveysteknologian ekosysteemi, joka kehittää alueensa tutkimus-, opetus- ja innovaatiotoimintaa sekä liiketoimintaa edistääkseen väestön terveyttä ja hyvinvointia."
Turun seudun life science -toimiala.
Turun seudulla on Suomen suurin lääketeollisuuden, diagnostiikan, terveysteknologian ja elintarviketeollisuuden yritysten keskittymä ja osaamiskeskus. Turun alueen yritysten osuus Suomen koko lääkeviennistä on yli 75 % ja diagnostiikkaviennistä noin 50 % Noin puolet Suomen lääketeollisuuden ja diagnostiikka-alan työpaikoista sijaitsee Turun seudulla. Merkittäviä Turun seudun lääketeollisuuden- ja diagnostiikka-alan yrityksiä ovat mm. Bayer, Biovian, Faron Pharmaceuticals, Forendo Pharma, Hytest, Orion ja PerkinElmer. Merkittäviä elintarviketeollisuuden yrityksiä Turun seudulla ovat mm. Eckes Granini, HKScan, Nestle ja Raisio.
Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkimustoiminta.
Turun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan tutkimustoiminnan vahvuusalueita ovat kuvantaminen, lääkekehitys ja diagnostiikka. Tutkimustoiminnan infrastruktuuri on rakennettu yhteistyössä Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin ja BioCityTurku -tutkimusorganisaation kanssa. BioCity Turku on katto-organisaatio, jonka tehtävänä on tukea ja koordinoida life science- ja molekyylilääketieteellistä tutkimusta Turun yliopistossa ja Åbo Akademissa. Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiriin kuuluva Turun yliopistollinen keskussairaala toimii lääketieteellisen tiedekunnan tutkimus- ja opetussairaalana.
Lääkekehitys ja diagnostiikka ovat myös Åbo Akademin tutkimustoiminnan strategisia painopistealueita.
Monni Himari

Marinella "Monni" Himari (s. 1985 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija, kalastustoimittaja, retkeilytoimittaja ja luontokuvaaja. Himari julkaisi esikoisteoksensa "Erältä, eräistä" omakustanteena vuonna 2020 purettuaan kustannussopimuksen. Himari on tunnettu Lappi-aiheisista kirjoituksistaan ja hän on yksi harvoja erätarinoita kirjoittavia naisia. Himari asuu Pohjois-Norjassa, Finnmarkin läänissä sijaitsevassa Lakselvin kaupungissa.
Ura.
Monni Himari valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulun lukiosta vuonna 2004. Vuonna 2005 Himari aloitti opinnot Savonia-ammattikorkeakoulun Kuopion Muotoiluakatemiassa ja valmistui teolliseksi muotoilijaksi vuonna 2009. Himari tunnetaan Kaukokaipuu-nimisestä matkablogista. Himari keksi Instagramin suositun #suomiretki-tempauksen. Himari ollut mukana Retkipaikan Yle TV1:n julkaisemassa TV-sarjassa Metsien kätkemä. Himari toimi Suomi 100 -juhlavuonna Suomen Luonnonpäivän lähettiläänä.
PING Helsinki on sisältömarkkinointiin ja vaikuttajamarkkinointiin erikoistunut asiantuntijayritys. PING Helsinki start-upin perustivat Inna-Pirjetta Lahti, Aku Varamäki, Sanna Salovuori ja Marinella Himari. Vuonna 2017 Himari toimi sosiaalisen median sisällöntuottajana GimmeYaWallet Productions Oy:lla. GimmeYaWallet Productions Oy on suomalainen tuotantoyhtiö. Himari vastasi Madventuresin Mad Cook Show -ohjelman sosiaalisesta mediasta.
Marinella Himari on työskentelee SEO-konsulttina hakukoneoptimoinnin parissa. Hän on perustanut SEO MasterClass -koulutussivuston sekä luovan kirjoittamisen koulutuksiin erikoistuneen Kirjoittaminen.fi-sivuston.
Himari on perustanut Eräkirjamessut, jotka järjestettiin Riihimäen Kansainvälisten Erämessujen yhteydessä kesällä 2024.
Tausta.
Marinella Himari syntyi Hämeenlinnassa vuonna 1985. Hän vietti lapsuutensa Hämeenlinnassa sähköasentajaisän ja ompelijaäidin yhtenä neljästä lapsesta. Kaikki lapset ovat tyttöjä. Himari on toiseksi vanhin. Himari on turkulaisen matrikkelitaiteilija Aines Ilmari Himarin lapsenlapsenlapsi. Himarin isän äiti, Aineksen tytär Maija-Liisa "Maisa" Himari työskenteli 40 vuotta Hämeen Sanomien kulttuuritoimittajana ja menestyi runonlausunnassa.
Australiansassafras

Australiansassafras ("Atherosperma moschatum") on Atherospermataceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Lajia kasvaa luonnossa Australiassa Uuden Etelä-Walesin, Victorian ja Tasmanian osavaltioissa.
Australiansassafras voi olla kasvumuodoltaan pensasmainen tai korkea puu. Australiansassafras on ainavihanta ja voi kasvaa noin 2–30 metriä korkeaksi. Kasvin kaikki osat ovat aromaattisia.
Australiansassafras kasvaa lauhkean vyöhykkeen sademetsissä 40–1100 metrin korkeudella merenpinnasta. Australiansassafras kasvaa usein yhdessä etelänpyökkien ("Nothofagus") kanssa.
Käyttö.
Australiansassafrasista saadaan puutavaraa, mutta koristeellisen ulkomuotonsa vuoksi sitä voidaan kasvattaa myös koristekasvina puutarhoissa lämpimillä alueilla. Lisäksi lajin tuoreesta sekä kuivatusta kaarnasta on valmistettu yrttiteetä perinteisessä lääkinnässä. Kaarnaa on käytetty myös oluen panemisessa. Australiansassafras saattaa kuitenkin olla myrkyllinen.
Bad Bramstedt

Bad Bramstedt on kylpyläkaupunki Segebergin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Terveysmatkailu ja -palvelut ovat kaupungin keskeinen elinkeino.
Maantiede.
Bad Bramstedt sijaitsee Pohjois-Saksan alangolla Schleswig-Holsteinin eteläosassa Hampuri–Kiel–Lyypekki-kolmion piirissä. Etäisyys Hampurista on noin 40 kilometriä pohjoiseen, Kielistä noin 50 kilometriä lounaaseen ja Lyypekistä noin 50 kilometriä länteen. Ajomatka Hampurin keskustasta on noin 48 kilometriä. Kaupunki on historiallisen Hærvejen-reitin (Ochsenweg) varrella. Reitti kulkee Viborgista Wedeliin. Bad Bramstedtin lähimmät naapurikaupungit ovat Neumünster pohjoisessa ja Quickborn etelässä.
Bad Bramstedt on osa Holsteiner Auenlandia, joka aiemmin tunnettiin nimellä "Grüne Mitte Holstein", "Vehreä keskinen Holstein". Holsteiner Auenland -nimi kehitettiin ennen kaikkea matkailun edistämiseksi. Alueen väkiluku on noin 91 000 ja pinta-ala 843 neliökilometriä.
Historia.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Bramstedtista on vuodelta 1274. Kauppalana paikkakunta mainitaan ensi kerran 1448, ja ensimmäinen Roland-patsas pystytettiin 1533. Alueen ensimmäinen terveyslähde löydettiin 1681. Nykyinen kivinen Roland-patsas, Roland von Bramstedt, pystytettiin 1693. Bad Bramstedt kehittyi voimallisesti 1800-luvulla: valtatie (Chaussee) Kielistä Altonaan avattiin 1833, ensimmäinen suolavesikylpylä perustettiin 1879 ja paikkakunta liitettiin rautatieverkkoon 1898. Kaupunkioikeudet Bad Bramstedt sai 1910 ja sen nimeen liitettiin virallisesti "Bad". Kaupungin asemaa kylpyläkeskuksena kehitettiin maailmansotien välisenä aikana. Toimintaa kehittämässä ollut liikemies Oskar Alexander murhattiin Oranienburgin keskitysleirillä 1942.
Bad Bramstedtin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Bramstedter Schloss, Bramstedtin linna, joka toimii kulttuurikeskuksena ja kirkko Maria-Magdalenen-Kirche, jonka historia alkaa 1300-luvun taitteesta. Bramstedtin seurakunnasta on ensimmäinen maininta vuodelta 1316.
Talous ja liikenne.
Terveysturismi on merkittävä Bad Bramstedtin taloudelle. Kaupungin pohjoisosassa sijaitsee teollisuusalue. Bad Bramstedt sijaitsee rataosuudella Hampuri-Altona–Neumünster, kaupungissa on kaksi rautatieasemaa: Bad Bramstedt „Kurhaus“ ja Bad Bramstedt. Maantieliikenteen pääväyliä ovat Bundesstraße 4 ja Bundesstraße 206. Moottoritie BAB 7 kulkee kaupungin itäpuolitse. Bad Bramstedtin liittymä on Saksan halki vievän moottoritien pohjoisimpia, sen numero on 17.
Pasieka

Pasieka on ainakin seuraavien alueiden nimi Puolassa:
Hyvästi Columbus

Hyvästi Columbus ("Goodbye, Columbus") on Larry Peercen ohjaama romanttinen draamakomediaelokuva vuodelta 1969, joka perustuu Philip Rothin samannimiseen esikoisromaaniin. Pääosia näyttelevät Richard Benjamin ja Ali MacGraw, jotka molemmat olivat ensikertalaisia.
Juoni.
Kirjastossa työskentelevä humanistipoika Neil ihastuu vauraan liikemiesperheen urheilulliseen tyttäreen Brendaan, joka vapaamielisyydestään huolimatta suhtautuu pidättyväisesti ehkäisyvälineisiin. Ongelmia aiheuttaa myös perheiden erilaisuus huolimatta siitä, että molemmat ovat juutalaisia.
Vastaanotto.
Arnold Schulman oli elokuvasta ehdolla parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. Ali MacGraw palkittiin Golden Globe -gaalassa vuoden lupaavimpana tulokkaana.
"Hyvästi Columbus" jakoi aikoinaan mielipiteitä käsittelemällä seksiasioita avoimesti. Sitä syytettiin myös huonon kuvan antamisesta juutalaisista. "Helsingin Sanomien" Pertti Avola totesi vuoden 1990 televisioesityksen alla, että elokuva vaikuttaa paljon sovinnaisemmalta kuin tekoaikanaan. Hän moitti elokuvaa Rothin tarinan latistamisesta ja päähenkilöiden ohuudesta, mutta kirjoitti sen olevan parhaimmillaan pienissä yksityiskohdissa, kuten havainnoissaan ihmisten käyttäytymisestä.
Harri Gustafsberg

Harri Gustafsberg on suomalainen tietokirjailija, valmentaja ja entinen poliisi. Koulutukseltaan hän on filosofian tohtori ja turvallisuushallinnon maisteri.
Ura.
Gustafsberg kasvoi Kittilässä ja opiskeli lukion jälkeen karttapiirtämistä Rovaniemellä. Vuonna 1989 hän pääsi Tampereen Poliisiammattikorkeakouluun. Gustafsberg toimi poliisin Valmiusyksikkö Karhussa vuoteen 2014. Viimeiset kymmenen vuotta hän työskenteli kouluttajana ja operatiivisena johtajana.
Gustafsberg on tutkinut mielen suorituskykyä ja sen valmentamista. Hän on kirjoittanut tietoteokset "Mielen valmentamisella optimaaliseen suoritukseen" (2014), "Tilannetaju" (2017, Helena Åhmanin kanssa) ja "Karhuryhmä" (2019, Heidi Holmavuon kanssa).
Gustafsberg on toiminut myös yrityspuhujana ja valmentajana.
Perhe.
Harri Gustafsberg oli naimisissa vuoteen 2011 saakka hyvinvointiyrittäjä Jutta Larmin kanssa. Gustafsberg on adoptoinut Larmin ja Larmin menehtyneen puolison liikemies Petteri Jussilan pojan. Avioituessaan Gustafsberg ja Larm vaihtoivat molemmat sukunimeä ja ottivat yhteiseksi sukunimekseen Gustafsberg.
Emma Lampert Cooper

Emma Lampert Cooper (24. helmikuuta 1855 Nunda – 30. heinäkuuta 1920 Pittsford) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Omana aikanaan hän oli erittäin arvostettu taiteilija. 
Elämänvaiheita.
Emma Lampert syntyi saksalaistaustaiseen perheeseen. Isällä oli nahka-alan yritys, joka oli menestyvä ja perhe muutti Rochesteriin. Lampert sai peruskoulutuksensa Wells Collegessa, Aurorassa, New Yorkin osavaltiossa. Hänen taiteellisiin kykyihinsä kiinnitti huomiota paikallinen miljonääri, joka omisti taidegallerian. Hän piti kaupungissa omaa ateljeeta vuosina 1870-1886 ja oli perustamassa kaupungin taideseuraa vuonna 1877. Opintojaan hän jatkoi New Yorkissa, missä hänen opettajansa oli William Merrit Chase. 
Monien nuorten yhdysvaltalaisten taiteilijoiden tapaan myös Lampert matkusti Pariisiin. Siellä hänen työnsä oli esillä Pariisin salongissa vuonna 1887. Hän oli Alankomaissa Hein Keverin oppilaana vuonna 1891. Hän kävi välillä Yhdysvalloissa, missä aloitti työt taideopettajana. Alankomaihin hän palasi vuonna 1895, jolloin tapasi Colin Campbell Cooperin. Avioliittoon heidät vihittiin vuonna 1897. Pariskunta teki yhdessä maalausmatkan Välimeren maihin ja Intiaan. 
Kotinsa pariskunta perusti New Yorkiin. He matkustelivat paljon Euroopassa. Yhteisnäyttelyn he pitivät vuonna 1915 ja Lampert Cooper tunnettiin myös ulkomailla. Hän sai töistään paremman kritiikin kuin miehensä ja myös yleisö piti niistä enemmän. Hän piti samana vuonna yhteisnäyttelyn muiden naistaiteilijoiden kanssa. Lampert Cooper maalasi maisemia, kukka-asetelmia ja miniatyyreja sekä kuvitti lastenkirjoja. Hän kuitenkin huomasi, että naistaiteilijan on vaikea luoda uraa vain näillä aiheilla ja valisti aloittelevia naistaiteilijoita että eivät jää vain näihin aiheisiin. 
Lampert Cooper hoiti elämänsä aikana myös alansa luottamustehtäviä. Hän kuului Rochesterin taideseuran ja Philadelphia Water Color Clubien johtokuntaan ja Naisten taideyhdistykseen New Yorkissa ja Kanadassa. Lisäksi hän oli Pennsylvanian taideakatemian jäsen. 
Nykaikana Lampert Cooperin maalauksia on ollut esillä huutokaupoissa. Hänen maalaustensa hinnat ovat vaihdelleet 125- 6500 dollarin välillä.
Soeng Hyang

Soeng Hyang, tai Soenghyang (koreaksi 성향), (s. 15. huhtikuuta 1948) on yhdysvaltalainen zen-opettaja ja Kwan Um School of Zenin pääopettaja. Hän on toiminut koulun pääopettajana vuodesta 2004 lähtien.
Soeng Hyang syntyi vuonna 1948 Providencessa, Rhode Islandin osavaltiossa. Hänen synnyinnimensä on Barbara Rhodes. Hän on kertonut, että hänen lapsuudenkotiaan vaivasivat alkoholiongelmat ja tiuhaan tahtiin muuttaminen. Soeng Hyang kertoi oppineensa jo nuorena, että asiat eivät ole pysyviä, vaan ne muuttuvat jatkuvasti. 1970-luvun alussa hän oli mukana hippiliikkeessä ja alkoi käyttää tuolloin psykedeelisiä huumeita. Muutaman vuoden kuluttua hän alkoi harrastaa joogaa ja meditaatiota päästäkseen eroon huumeista.. 
Soeng Hyang alkoi opiskella Seungsahn-nimisen zenmestarin alaisuudessa vuonna 1972 ja sai viisi vuotta myöhemmin tältä opetusluvan. Soeng Hyang on ollut tärkeässä roolissa avaamassa buddhalaisuutta seksuaali- ja sukupuolivähemmistöille. Lisäksi hän on yksi ensimmäisistä buddhalaisen yhteisön (sanghan) johtohahmoista, jotka kuuluvat itse seksuaalivähemmistöön.
Soeng Hyangilla on yksi tytär ja hän asuu yhdessä puolisonsa Maryn kanssa Kaliforniassa. Ammatiltaan Soeng Hyang on sairaanhoitaja..
Norrlångvik

Norrlångvik on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön länsiosassa pitkän ja kapean Norrlångvikenin merenlahden pohjukassa.
Norrlångvikin asutus sijaitsee mereen laskevan Långvikbäckenin laaksossa. Laakso on tasaista peltomaata muun kyläalueen ollessa metsää ja kalliosaarekkeita. Kyläalueen etelälaidalla on myös hieman peltoa ja asutusta. 
Norrlångvikin kuusi kantatilaa mainitaan jo vuoden 1566 kymmenysluettelossa. Alkuperäisellä kylätontilla sijaitsee enää Östergård. Muut talot ovat isojaon jälkeen siirretty omille mailleen. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä kantatiloista lohkottiin useita pientiloja. Uudisrakentamista kylässä on ollut vähäisesti, mutta meren rannalle on rakennettu kesämökkejä.
Salme Paasilinna

Salme Aulikki Paasilinna (28. toukokuuta 1933 Petsamo – 11. lokakuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Paasilinnalla oli useita kiinnityksiä 1957–1968, minkä jälkeen hän työskenteli vapaana taiteilijana. Hänen teatteriroolejaan oli muun muassa Niskavuoren Heta.
Ura.
Salme Paasilinnan vanhemmat olivat Väinö Paasilinna (ent. Gullstén) ja Hilda Maria (Maija o.s. Niva). Salme Paasilinna oli mukana Lapin ilta -kiertueella 1953–1955. Vuosina 1957–1964 hän työskenteli näyttelijäharjoittelijana ja eräissä muissa tehtävissä Kemin kaupunginteatterissa. Myöhemmin 1960-luvulla hänellä oli kolme lyhyttä näyttelijänkiinnitystä: Kajaanin kaupunginteatteri 1965–1965, Joensuun kaupunginteatteri 1965–1967 ja Studioteatteri 1968, kunnes hän 1969 aloitti pitkän rupeamansa vapaana taiteilijana.
Paasilinnan rooleja olivat muun muassa nimiosa draamassa "Niskavuoren Heta" ja rouva Varavaara komediassa "Kuriton sukupolvi" sekä Varvara ("Ukonilma"), Katrin ("Lemmen oppituoli") ja Juanita ("Laulu valkoiselle miehelle").
Paasilinna näytteli teatteriroolien ohella sivuosia muutamassa elokuvassa ("Aika hyvä ihmiseksi", "Ulvova mylläri", "Kolme miestä", "Uppo-Nalle"). Lisäksi hänellä oli erilaisia televisiotehtäviä vuodesta 1974.
Miesten Superpesiksen kausi 1999

Superpesiksen kausi 1999 oli Suomen pesäpallon pääsarjan Superpesiksen 10. kausi.
Ksylenoli

Ksylenoli eli dimetyylifenoli voi viitata johonkin seuraavasta kuudesta isomeerisesta yhdisteestä tai niiden seokseen:
Meripuisto (Helsinki)

Meripuisto () on 2,27 hehtaarin kokoinen puisto Ullanlinnan kaupunginosassa Helsingin eteläisessä kantakaupungissa, Merikadun ja Merisataman välissä. Se on noin 500 metriä pitkä mutta leveimmilläänkin alle 100 metrin levyinen. Puiston ja meren välissä on myös Merisatamanranta-niminen katu. Itä-länsisuunnassa puisto ulottuu Neitsytpolulta, joka erottaa sen Kaivopuistosta, Wecksellintielle. Puisto jakautuu avaraan puistotilaan ja toiminnallisiin alueisiin. Suuri osa siitä on avointa nurmikkoa.
Puisto on ollut olemassa nykyisessä laajuudessaan vasta 2000-luvun ensikymmeneltä lähtien. Sitä ennen alue on ollut suurelta osin ratapihana.
Historia.
Nykyisen puiston itäosaan kaavoitettiin vuonna 1887 tori, jonka nimenä oli Meritori ("ruots". alkujaan "Hafstorget", myöhemmin "Havstorget"). Nykyään sama nimi on ranta-alueella Merisatamanrannan ja Ehrenströmintien risteyksen eteläpuolella sijaitsevalla pienellä pyöreällä aukiolla.
Alueen halki kulki vuonna 1894 valmistunut Helsingin satamarata, johon liittyvä ratapiha myöhemmin täytti suurimman osan nykyisestä puistoalueesta. Rata purettiin vuonna 2008, minkä jälkeen alue vaati vielä maankunnostustoimenpiteitä. 
Merikadun itäpään ja satamaradan väliin nykyiselle puistoalueelle rakennettiin 1960-luvun alussa Esson huoltoasema, joka pysyi siellä 1990-luvun lopulle saakka. Bensiinin myynti alueella oli aloitettu pienemmässä rakennuksessa jo vuonna 1935.
Huoltoaseman länsipuolella alueen Merikadun puoleisessa reunassa pienellä kukkulalla kuitenkin oli jo ennestään pieni "Fredrik Stjernvallin puisto". Se oli saanut nimensä vuonna 1956 maaherra Fredrik Stjernvallin (1767–1815) mukaan, joka innokkaasti ajoi Helsingin saamista Suomen pääkaupungiksi.
Alueella on ollut myös veneiden talvisäilytystä.
Kill List

Kill List on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut brittiläinen rikoskauhuelokuva, jonka on ohjannut Ben Wheatley, joka myös käsikirjoitti ja leikkasi elokuvan yhdessä vaimonsa, Amy Jumpin kanssa. Sen pääosia esittävät Neil Maskell, MyAnna Buring ja Michael Smiley.
Elokuvan keskiössä on juuri Kiovasta palannut mielenterveys- ja avio-ongelmista kärsivä palkkamurhaaja, joka saa sarjan palkkamurhatehtäviä rahasummaa vastaan.
"Kill List" sai maailmanensi-iltansa South by Southwest -tapahtumassa 12. maaliskuuta 2011.
2,6-ksylenoli

2,6-ksylenoli (C8H10O) eli 2,6-dimetyylifenoli on fenolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste ja yksi ksylenoli-isomeereistä. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 2,6-ksylenoli on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja runsaasti orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. 2,6-ksylenoli liukenee myös emäksiin. 
2,6-ksylenolia valmistetaan fenolin ja metanolin reaktiolla. Katalyyttinä käytetään metallioksideja, erityisesti alumiinioksidia. Reaktiossa muodostuu useiden yhdisteiden seos, ja 2,6-ksylenoli puhdistetaan alipainetislauksella. Tästä huolimatta tuotteen joukossa on usein p-kresolia, joka voidaan erottaa uuttamalla. Metanoliylimäärä edistää 2,6-ksylenolin muodostumista päätuotteena. 2,6-ksylenolia esiintyy kivihiilitervassa.
2,6-ksylenolista valmistetaan polymeroimalla polyfenyleenioksidia. Yhdisteestä valmistetaan myös hapettumisenestoaineita, lääkkeitä, maatalouskemikaaleja, desinfiointiaineita ja 2,6-ksylidiiniä.
Kyllä isä osaa -elokuva

Kyllä isä osaa -elokuva on suomalainen Panu Raipian ohjaama komediaelokuva, joka tuli ensi-iltaan maaliskuussa 2024.
Elokuva perustuu vuosina 1994–1995 Yle TV2:lla esitettyyn "Kyllä isä osaa" -tv-sarjaan. Elokuvan pääosissa näyttelevät jo tv-sarjasta tutut Tom Lindholm, Tuija Ernamo, Maiju Jokinen ja Jarno Jokinen. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Outi Keskevaari ja Pekka Lepikkö. Lepikkö käsikirjoitti ja ohjasi alkuperäisen televisiosarjan. Raipia on ohjannut samaisesta sarjasta aikaisemmin myös näytelmän. Elokuvan tuotantoyhtiönä toimii Janne Katajan Hihhihhii Oy ja osatuottajana Tampereen Komediateatteri Oy. Levityksestä vastaa Nelonen Media.
Elokuvassa perheen lapset ovat kasvaneet keski-ikään ja vanhemmat ovat eläkeiässä, mutta heidän omintakeisessa dynamiikassaan, persoonissaan ja pinttyneissä tavoissaan juuri mikään ei ole muuttunut. 
Elokuvasta on kuvattu sittemmin jatko-osa, "Kyllä isä osaa Lapissa", joka julkaistaan lokakuussa 2025. Pääosissa ovat samat näyttelijät ja ohjaajana toimii Lauri Nurkse.
Synopsis.
Eläkeiässä olevat vanhemmat ovat aikeissa muuttaa Espanjaan – heti kun isä vain saa kerrotuksi työnantajalleen, että lopettaa taksikuskin hommat. Isän suunnitelmat mullistuvat kuitenkin kertaheitolla, kun isäntä hankkii taksifirmaansa uuden kulkupelin, luksusluokan Mersun kaikilla herkuilla.
Rooleissa.
Lähde:
Vastaanotto.
"Kyllä isä osaa" -elokuva oli kuukauden ajan Suomen katsotuin elokuva. Elokuva ylitti 200 000 katsojaa toukokuussa 2024. Sen lipputulot olivat 2 888 987 €.
IMDb:ssä elokuvan arvosana on 5.3/10. Kriitikoiden keskuudessa elokuva sai niin positiivista kuin negatiivista palautetta. Esimerkiksi Matti Pulkkinen (Pirkkalainen) kuvaili elokuvan olevan "komediallista tykitystä, joka kannattelee koko esitystä alkutahdeilta loppusointuihin asti". Episodin Jouni Vikman puolestaan koki elokuvan "venytetyn tv-sarjan jaksoksi" ja Helsingin Sanomien Pekka Torvisen mukaan se sopii "tamperelaisen puujalkahuumorin ystäville ja masokisteille". Ilta-Sanomien Taneli Topeliuksen mielestä elokuva toimii mainiosti, joskin sen "silmille suoraan tulevan yhteistyökumppanien mainonnan" hän koki ärsyttäväksi.