tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rissnen metroasema

Rissnen metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Rissnessä, Sundbybergin kunnassa. Asema avattiin 18. elokuuta 1985 osana Västra skogenin ja Rinkebyn välistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 11,4 kilometriä.
Solna centrumin metroasema

Solna centrumin metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Solnan kunnan keskustassa. Asema avattiin 31. elokuuta 1975 osana sinisen linjan ensimmäistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 5,7 kilometriä.
Näckrosenin metroasema

Näckrosenin metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Råsundan alueella Solnan kunnassa. Asema avattiin 31. elokuuta 1975 osana sinisen linjan ensimmäistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 5,7 kilometriä.
Kaksoislaskuilmiö

Kaksoislaskuilmiö kuvaa tilastotieteessä ja koneoppimisessa ilmiötä, jossa yliparametrisoidulla alueella mallin testivirhe alkaa uudelleen laskemaan, kun se on ensin saavuttanut aliparametrisoidulla alueella paikallisen optimin. Kun mallin vapaiden parametrien määrä vastaa likimäärin datapisteiden määrää opetusdatassa, on testivirhe tyypillisesti erittäin suuri. Tällöin sanotaan, että malli ylisovittaa opetusdataan. Aiemmin ajateltiin, että myös yliparametrisoidut mallit ylisovittaisivat opetusdataan, mutta empiiriset tulokset ovat osoittaneet tämän oletuksen vääräksi.
Ensimmäiset havainnot ilmiöstä nähtiin jo vuonna 1989. Ilmiölle annettiin nimi kuitenkin vasta vuonna 2019, kun yhä useampien koneoppimismallien havaittiin toteuttavan yllä kuvailtua käyttäytymistä. Ilmiön nimenneet Belkin et al. haastoivat samalla yleisen käsityksen harhan ja varianssin välisestä kompromissista: Yliparametrisoitu malli voi samanaikaisesti sekä minimoida mallin harhaisuuden että sovitettujen parametrien varianssin.
Vaikka neuroverkot toimivat tyypillisenä esimerkkinä malleista, joilla kaksoilaskuilmiötä havaitaan, on hyvä muistaa, että ilmiö ei suinkaan rajaudu niihin. Esimerkiksi isotrooppisten normaalijakautuneiden satunnaismuuttujien lineaarinen regressio normaalijakautuneen kohinan oletuksella toteuttaa ilmiön.
Hallonbergenin metroasema

Hallonbergenin metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Sundbybergin alueella Solnan kunnassa. Asema avattiin 31. elokuuta 1975 osana sinisen linjan ensimmäistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 8 kilometriä. Laajennus Akallaan avattiin 5. kesäkuuta 1977. Aseman sisätilat on peitetty taiteella, jonka tarkoituksena on jäljitellä Elis Erikssonin ja Gösta Wallmarkin tekemiä maalauksia. Vuosina 1977–1985 Hallonbergen oli Akallan ja Hjulstan linjojen haarautumispaikka, mikä käy ilmi sen kolmiraiteisesta rakenteesta. 18. elokuuta 1985 avattiin jatke Västra skogenista Rinkebyyn, ja Hallonbergenin ja Rinkebyn välinen osuus suljettiin matkustajaliikenteeltä.
Ustjurtin kaasukemiallinen kompleksi

Ustjurtin kaasukemiallinen kompleksi on Uz-Kor Gas Chemical -yhteisyrityksen omistama kemianteollisuuden tuotantolaitos Ustjurtin alueella Uzbekistaniin kuuluvassa Karakalpakstanin tasavallassa.
Vuonna 2008 perustetun Uz-Kor Gas Chemicalin omistavat Uzbekistanin kansallinen öljy- ja kaasuyhtiö Oʻzbekneftgaz ja eteläkorealaisten yhtiöiden muodostoma konsortio Kor-Uz Gas Chemical Investment Ltd. Yhteisyrityksen pääkonttori sijaitsee Nukusissa ja tuotantolaitokset Qırqqızin taajamassa Karakalpakstanin Qońıratin piirissä.
Vuonna 2015 valmistunut kompleksi käyttää Surgilin kaasukentältä saatavaa maakaasua ja kaasukondensaattia. Se käsittää kaasunerotuslaitoksen, eteenin, polyeteenin ja polypropeenin tuotantolaitokset sekä energialaitoksen. Tuotantolaitosten kapasiteetti on 387 000 tonnia polyeteeniä ja 83 000 tonnia polypropeenia vuodessa. Lisäksi valmistetaan tislaustuotetta ja pyrolyysiöljyä, jotka lähetetään Buharan öljynjalostuslaitokseen jatkojalostusta varten. Yhtiö on suunnitellut myös erittäin puhtaan typen, vedyn ja pesuöljyn tuotannon aloittamista.
Timo Löyvä

Timo Johannes Löyvä (19. kesäkuuta 1964 Alavus – 21. helmikuuta 2024 Kauniainen) oli suomalainen muusikko ja säveltäjä. Hän soitti Kolmas Nainen -yhtyeessä kitaraa ja oli taustalaulaja vuosina 1982–1989 ja 2009–2024. Movetron-yhtyeessä hän soitti syntetisaattoria. Löyvä myös sävelsi Putouksen, Kokkisodan ja Uutisvuodon tunnusmusiikit. Hän perusti Movetron-yhtyeen vuonna 1994 sen nykyisten jäsenien Päivi Lepistön ja Jukka Tanttarin kanssa, Kolmas Nainen -yhtyeeseen hän liittyi heinäkuussa 1980 sen nimen ollessa vielä Rasa.
Löyvä jätti Kolmannen Naisen vuonna 1989 ja kertoi Ylen "Timo Löyvä - Kolmannen Naisen kitaristista eurodancetähdeksi" -dokumentissa lähdönsä syiksi hänen ja laulaja Pauli Hanhiniemen kiristyvät välit sekä loppuunpalamisen, koska oli samaan aikaan tekemässä keikkoja sekä äänityshommia Seinäjoen Kemu-studiolla. Hän lähti Yhdysvaltoihin opiskelemaan äänittäjän ja tuottajan linjaa erääseen Los Angelesissa olevaan musiikkikouluun, mutta palasi muutaman vuoden jälkeen Suomeen ja perusti Movetronin. 
Timo Löyvä kuoli Kauniaisissa 59-vuotiaana 21. helmikuuta 2024. Kolmas Nainen kertoi Instagramissa kuolinsyyksi nopeasti kulminoituneen sairauden. Löyvä on haudattu Kauniaisten hautausmaalle.
Deep in the Blues

Deep in the Blues on suomalaisen kitaristin Kalle Laen ja hänen projektikokoonpanonsa Orchestra Of BluezZ:n vuonna 2022 julkaisema studioalbumi.
Tausta.
Albumi toteutettiin Kalle Lae ja kapellimestari Markku Rengon yhteistyönä. Renko, joka tunnetaan erityisesti jazz- ja big band -eksperttinä, teki sovitukset, joita sävyttää big band -tyyliin puhaltimet. Äänittäjänä toimi Markku Veijonsuo Varistoteles-studiossa Vantaalla. Lae myös tuotti projektin. Mukana oli joukko suomalaisia jazzmuusikoita. Kappaleet koostuvat Laen suosikeista tuorein sovituksin.
Vastaanotto.
Albumin teemana on sen nimen mukaisesti blues. Levy kiinnittikin huomiota Suomessa lähinnä ns. blues-piireissä. Useat kappaleet pääsivät mukaan Ylen ja paikallisradioiden soittolistoille. Ylen "Bluesministeri"-ohjelmassa Esa Kuloniemi soitti jopa "Bésame Muchon", koska ilmeisesti kuuli vanhan lattarin tulkinnassa riittävästi bluessävyjäkin.
Atlas (Coldplayn kappale)

Atlas on brittiläisen Coldplay-yhtyeen kappale, joka on mukana vuoden 2013 elokuvassa "Nälkäpeli – Vihan liekit" ("The Hunger Games: Catching Fire"). 
Kappale julkaistiina singlenä 6. syyskuuta 2013. Se nousi Britannian singlelistan sijalle 12. ”Atlas” oli ehdolla Grammy-palkinnon voittajaksi.
Tuotanto ja julkaisu.
Coldplay teki ”Atlas”-kappaleen varta vasten elokuvaa "Nälkäpeli – Vihan liekit" varten. Yhtyeen jäsenet Guy Berryman, Jonny Buckland, Will Champion ja Chris Martin sävelsivät kappaleen. Kappaleen tuotannossa oli mukana koko yhtye sekä tuottajat Daniel Green ja Rik Simpson.
Kappale on dramaattinen pianoballadi ja tyyliltään alternative rock -musiikkia. Sanoitukset liittyvät elokuvan tarinaan ja niissä puhutaan poliittisista levottomuuksista. Kappaleen tyyli vaikutti Coldplayn seuraavaan albumiin "Ghost Stories" (2014). Se levytettiin albumin levytyksen yhteydessä vuonna 2013. Yhtye aikoi aluksi laittaa kappaleen albumille, mutta se jäi pois lopulliselta kappalelistalta.
”Atlas” julkaistiina singlenä 6. syyskuuta 2013. Se oli ensimmäinen single soundtrack-albumilta ". Kappale soi elokuvassa lopputekstien aikana.
Coldplay teki elokuvaan myös kappaleen ”We’re a Team”. Se sisältää instrumentaalisen variaation kappaleesta ”Atlas”. ”We’re a Team” on mukana elokuvan toisella soundtrack-albumilla ".
Vastaanotto.
”Atlas” menestyi kaupallisesti hyvin, mutta ei yltänyt Coldplayn isoimpien hittien tasolle. Kappale nousi Britannian singlelistan sijalle 12. Yhdysvalloissa se oli listasijalla 69. Kappale oli kymmenen kärjessä Alankomaissa, Italiassa ja Sveitsissä. Suomessa kappale oli latauslistan sijalla 9.
”Atlas” sai Grammy-ehdokkuuden parhaan visuaaliselle medialle tehdyn kappaleen kategoriassa. Se ehdolla myös parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon voittajaksi. ”Atlas” voitti vuoden kappaleen palkinnon Hollywood Film Awards -gaalassa.
Sofian metroasema

Sofia on rakenteilla oleva metroasema Tukholman metron sinisellä linjalla. Asema on osa sinisen linjan eteläistä jatketta Kungsträdgårdenista Nackaan ja Hägsatraan. Asema sijaitsee Stigbergsparkenissa, Södermalmilla, ja se on valmistuessaan yksi maailman syvimmistä metroasemista, sillä se tulee sijaitsemaan noin 100 metriä maanpinnan alapuolella. 
Rakenne ja rakentaminen.
Asemalla on yksi maanalainen laituri, jonne pääsee vain kahdeksalla pikahissillä. Nämä hissit kulkevat laituritasolta sisäänkäynnille vain 30 sekunnissa. Toisin kuin useimmilla Tukholman metroasemilla, Sofiassa ei ole liukuportaita syvyytensä vuoksi.
Sofian aseman rakentaminen aloitettiin elokuussa 2021 osana sinisen linjan jatkamista kohti Nackaa ja Hagsätraa. Tästä lähtien Södermalmin alla on ollut käynnissä mittavia rakennus- ja kallioräjäytystöitä. 30 metrin syvyys saavutettiin vuoden 2024 puolivälissä.
Ympäröivä alue.
Sofian aseman sisäänkäynti sijaitsee Stigbergsparkenissa, Folkungagatanin viheralueella, Södermalmin itäosassa. Tämä alue on suosittu asuin- ja kulttuurialue Tukholmassa, ja uuden aseman odotetaan parantavan Södermalmin saavutettavuutta, muualta kaupungista sekä Nackasta ja Hagsätrasta.
Salaliittoteoriat Ukrainan biologisista aseista

Salaliittoteoriat Ukrainan biologisista aseista ovat väitteitä, joiden mukaan Ukraina olisi kehittänyt tai kehittämässä biologisia aseita Yhdysvaltojen tuella. Näitä väitteitä on esittänyt erityisesti Venäjän hallinto vuoden 2022 hyökkäyssodan aikana. Väitteitä ei ole pystytty osoittamaan todeksi, ja niitä on pidetty osana laajempaa disinformaatiokampanjaa. Myös Kiinan ulkoministeriö ja Kiinan valtionmedia ovat levittäneet väitteitä.
Venäläiset biologit ovat julkisesti syyttäneet Venäjän hallitusta siitä, että se valehtelee Ukrainassa sijaitsevista salaisista ”bioaselaboratorioista”. Yhdysvallat, Ukraina, Yhdistyneet kansakunnat ovat kiistäneet väitteen ”bioaselaboratorioista”.
Sekä Yhdysvallat että Ukraina ovat allekirjoittaneet bioasekonvention, joka kieltää biologiset aseet ja toksiiniaseet kieltämällä niiden kehittämisen, tuotannon, hankinnan, siirron, varastoinnin ja käytön.
Salaliittoteorioiden levittäminen.
Venäjän ja Kiinan viranomaiset ja valtionmedia.
Sekä venäläiset että kiinalaiset viranomaiset ovat syyttäneet asiasta ja yrittäneet näin levittää salaliittoteoriaa. Venäläisiä osapuolia ovat olleet muun muassa ulkoministeri Sergei Lavrov, Yhtenäisen Venäjän puheenjohtaja Dmitri Medvedev ja Venäjän valtionmedia Sputnik ja Tass. Kiinan ulkoministeriö on pyytänyt ”kokonaisvaltaista selvitystä” Ukrainan ”biologisesta sotilaallisesta toiminnasta kotimaassa ja ulkomailla”.
Venäjä kutsui 11. maaliskuuta 2022 YK:ssa kokouksen koolle keskustelemaan väitteistä. Tämä johti YK:n ilmoitukseen, ettei Ukrainan biologisten aseiden ohjelmasta ole todisteita, kun taas Yhdysvallat ja liittolaiset syyttivät Venäjää väitteiden levittämisestä.
Salaliittoteoreetikot sosiaalisessa mediassa.
Maaliskuussa 2022 CNN, France 24 ja "Foreign Policy" uutisoivat, että QAnonin kannattajat levittivät venäläistä disinformaatiota. Infowars on myös kannattanut salaliittoteoriaa ja uutisoinut asiasta.
Asiantuntijoiden arvio.
Bioturvallisuuden asiantuntijoiden mukaan Ukrainassa ei ole viitteitä biologisten aseiden kehittämisestä tai biologisten aseiden kieltosopimuksen rikkomisesta. Laboratorioissa säilytettävät patogeenit ovat tavallisia tutkimuskäytössä olevia bakteereja ja viruksia, eivät aseiden osia. Venäjän esittämät dokumentit, joiden väitetään todistavan laitonta toimintaa, eivät sisällä erityisen vaarallisia taudinaiheuttajia, eikä niiden aitoutta ole voitu vahvistaa riippumattomasti.
Murtojärvi (Joensuu)

Murtojärvi on rantaviivaltaan osin rikkonainen järvi samannimisen kylän länsipuolella Joensuussa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 88 hehtaaria. Etäisyys Joensuun keskustasta on 27 kilometriä kaakkoon.
Maantiede.
Murtojärven suurin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on noin 1,3 kilometriä ja lännestä itään noin kilometrin. Järven lahdet sijaitsevat itäosassa ja etenkin erittäin kapeasuinen Salmilahti on lähes kuroutunut erilleen pääaltaasta. Sen pohjoispuolella sijaitsee niin ikään kapeasuinen Lökälahti ja eteläpuolella avosuisempi Rutnikkalahti. Niemistä mainittakoon Papinniemi järven luoteisrannalla. Itärannan niemet ovat haarautuvia ja vailla karttanimiä. Murtojärven pohja on epätasainen. Noin kolmasosa järvestä on vähintään kuusi metriä syvä ja noin kuusi prosenttia on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, noin neljätoista metriä, sijaitsee järven koillisosassa.
Murtojärven saariluku on kuusi. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja, kaksi on yli aarin mutta alle hehtaarin, ja yksi (Suursaari) on runsaan hehtaarin. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 1,9 hehtaaria. Maasto järven ympärillä on mäkistä. Papinniemellä on peltoalueita, kuten myös Murtojärven kylässä järven itäpuolella. Murtojärven pohjoispuolitse kulkee seututie 492, joka on rakennettu aivan rannan tuntumaan.
Murtojärveen virtaa muutama nimetön tulouoma. Järven luusua sijaitsee Papinniemen kohdalla, josta alkaa halki suoalueen länteen virtaava Murtojärvenpuro.
Murtojärven vesitilavuus on 4 093 000 kuutiometriä.
Murtojärvi (04.362.1.002) kuuluu Myllylammen valuma-alueeseen (04.362), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Iiksenjoen valuma-alue (04.36) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Murtojärvi on laajin Myllylammen valuma-alueen 13:sta vakavedestä.
Eitikka

Eitikka on järvi Kuopiossa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 97 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 40 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Etäisyys Eitikan etelärannalta järven pohjoisimpaan kolkkaan on noin 2,2 kilometriä. Järven pohjoisosa on keski- ja eteläosaa leveämpi ja matalampi. Nimettyjä lahtia ovat rantaviivaltaan epämääräinen Vesakkolahti ja Lukkarinlahti järven luoteisosassa. Niemet ovat pinta-alaltaan pieniä, kuten Honkaniemi järven eteläpuoliskolla. Vain noin 1,2 hehtaaria Eitikasta on vähintään kuusi metriä syvä. Alueita on kaksi ja ne sijaitsevat järven keskivaiheilla. Vähintään kolme metriä syvä alue kattaa noin neljäsosan Eitikan pinta-alasta. Järven syvin piste on noin 7,7 metriä.
Eitikan saariluku on yksi. Saaren pinta-ala on noin 350 neliömetriä ja se sijaitsee matalan Vesakkolahden eteläosassa. Eitikan pohjois- ja itärannalla on maatiloja, kuten Eitikka. Länsiranta on laajalti suoaluetta, ja 130 metrin korkeuskäyrä kulkee paikka paikoin jopa 200 metrin päässä rantaviivasta. Eitikan itäpuolitse kulkee maantie 16387, joka hipaisee järven koillista rantaa.
Eitikan lukuisista tulouomista on karttaan nimetty kaakosta Piikapuronniityn halki virtaava Piikapuro. Eitikan luusua sijaitsee järven pohjoisimmassa kolkassa. Sieltä alkaa pohjoiseen virtaava Eitikanjoki.
Eitikan vesitilavuus on 2 084 000 kuutiometriä.
Eitikka (04.633.1.019) kuuluu Ruokosjoen valuma-alueeseen (04.633), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Eitikka on laajin Ruokosjoen valuma-alueen 26:sta vakavedestä.
Martha Lipton

Martha Lipton (6. huhtikuuta 1913 New York, New York – 28. marraskuuta 2006 Bloomington, Indiana) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.
Lipton pääsi stipendillä Juilliard Schooliin. Hän debytoi vuonna 1941 Paulinen roolissa Pjotr Tšaikovskin esityksessä Manhattanin New Opera Companyssa. Lipton esitti helmikuussa 1944 Nancyn roolin Friedrich von Flotowin "Marthassa" New York City Operan avajaiskaudella. Samana vuonna hän teki Metropolitan-debyyttinsä Siebelin roolissa Charles Gounod’n "Faustissa". Hänen muihin rooleihinsa Metropolitan-oopperassa kuuluivat Annina Richard Straussin "Ruusuritarissa" ja Emilia Giuseppe Verdin "Otellossa". Lipton tulkitsi Mrs. Sedleyn roolin Benjamin Brittenin "Peter Grimesin" Metropolitanin-ensiesityksessä vuonna 1948 ja esiintyi Mother Goosen roolissa Igor Stravinskyn "Hulttion tien" Metropolitanin-ensiesityksissä vuonna 1953.
Lipton oli Metropolitan-oopperan säännöllinen esiintyjä 1940–1950-luvuilla. Hän teki siellä viimeisen vakituisen esiintymisensä vuonna 1961 Modest Musorgskin "Boris Godunovissa", mutta palasi kunniavieraana gaaloihin vuosina 1966 ja 1983. Lipton loi Augustan roolin Douglas Mooren oopperan "The Ballad of Baby Doe" kantaesityksessä Central City Opera Housessa Coloradossa vuonna 1956. Hän oli myös aktiivinen resitalisti ja konserttisolisti. Hän teki monia levytyksiä. Lipton liittyi vuonna 1960 Jacobs School of Musicin henkilökuntaan.
Mapon

Mapon AS on kalustonhallintaratkaisuja tarjoava yritys, joka kehittää ja hallinnoi GPS-paikannus- ja kalustonhallinta-alustaa. Mapon kehittää telematiikkaratkaisuja kuljetus-, rakennus-, jakelu-, huolto- ja palvelualoille.
Maponilla on toimistot Riiassa, Tallinnassa, Helsingissä, Barcelonassa ja Aarhusissa, ja sen palvelut ovat saatavilla yli 50 maassa. Yrityksellä 180 työntekijää maailmanlaajuisesti.
Vuonna 2024 Mapon laski liikkeeseen 3 miljoonan euron joukkovelkakirjalainoja rahoittaakseen yritysostoja ja laajentaakseen toimintaansa Euroopassa.
Helmikuussa 2025 Mapon laski liikkeeseen joukkovelkakirjalainoja, jotka on listattu Nasdaq Riian Baltic First North -markkinapaikalla.
Yritys perustettiin vuonna 2006 Riiassa Latviassa. Helmikuussa 2019 Mapon AS osti suomalaisen Mapon Finland Oy:n, joka toimi Suomen markkinoilla Mapon-brändin alla.
Vuonna 2024 Mapon aloitti yhteistyön Schmitz Cargobullin kanssa tarjotakseen telematiikka- ja kalustonhallintaratkaisuja perävaunuihin ja puoliperävaunuihin. Vuonna 2025 aloitettiin yhteistyö Scanian ja Volvon kanssa uusien integrointiratkaisujen kehittämiseksi ajopiirturitietojen automaattista lataamista ja analysointia varten.
Aiheesta muualla.
Maponin kotisivut
Italian ympäriajo 2025

Italian ympäriajo 2025 oli järjestyksessään 108. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Kilpailu alkoi Albanian Durrësistä 9. toukokuuta, ja kaikkiaan kolme ensimmäistä etappia ajettiin Albaniassa. Italian ympäriajo päättyi Roomaan 1. kesäkuuta 2025. Kilpailussa ajettiin 21 etappia, joista kaksi oli henkilökohtaisia aika-ajoja, kuusi etappia luokiteltiin vuorietapeiksi, kaksi keskivaikeiksi vuorietapeiksi, kahdeksan mäkietapeiksi ja kolme tasamaaetapeiksi. Kilpailun kokonaispituus oli 3443,3 kilometriä. Italian ympäriajo kuului UCI World Touriin 2025.
Simon Yates voitti kilpailun kolmen minuutin ja 56 sekunnin erolla Isaac Del Toroon, Richard Carapaz sijoittui kolmanneksi. Kilpailu ratkesi toiseksi viimeisellä etapilla, Colle delle Finestren nousussa, jossa kokonaiskilpailssa kolmantena ollut Yates pudotti edellään olleet Del Toron ja Carapazin useiden minuuttien päähän. Pistekilpailun voitti Mads Pedersen, mäkikirikilpailun Lorenzo Fortunato, nuorten kilpailun Isaac Del Toro ja joukkuekilpailun UAE Team Emirates..
Etapit.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Qaraqalpaqstan (taajama)

Qaraqalpaqstan () on taajama Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakstanin tasavallan Qońıratin piirissä. Se sijaitsee Ustjurtin laakiolla 315 kilometriä Qońıratista luoteeseen. Taajamassa oli 3 100 asukasta vuonna 2024.
Taajama on perustettu vuonna 1971 Qońıratin ja Beynewin välisen rautatien rakentamisen yhteydessä. Siellä on rautatieasema ja maakaasujohdon kompressoriasema. Qaraqalpaqstanin kautta kulkee rautatien lisäksi Kazakstaniin johtava huonokuntoinen maantie A380. Täjenin raja-asema sijaitsee noin 20 kilometrin päässä taajamasta.
Qaraqalpaqstanin asukkaista kolme neljäsosaa on kazakkeja ja loput etupäässä karakalpakkeja ja uzbekkeja. Taajamassa on pieni hotelli, pankki, posti, poliklinikka ja muita palveluja. Sieltä noin 40 kilometriä kaakkoon sijaitsevat keskiaikaisen Beleulin karavaaniseraljin rauniot.
Isaac Del Toro

Isaac Del Toro Romero (s. 27. marraskuuta 2003 Ensenada, Baja California, Meksiko) on meksikolainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään yleisajaja ja mäkimies. Hän aloitti ammattilaisuransa UAE Team Emirates -tallissa vuonna 2024 ja hänellä on sopimus joukkueen kanssa vuoteen 2029 saakka.
Del Toro voitti Tour de l'Avenir -kilpailun vuonna 2023 ja Milano–Torino-ajon 2025. Hän siirtyi Italian ympäriajon 2025 kokonaiskilpailun johtoon oltuaan 9. etapilla toinen. Hän voitti Bormioon päättyneen 17. etapin. Hän menetti kokonaiskilpailun johdon toiseksi viimeisellä etapilla ja sijoittui lopulta toiseksi vajaat neljä minuuttia Simon Yatesille hävinneenä. Lisäksi hän voitti nuorten kilpailun.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, First Cycling
Tour de l'Avenir, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun, nuorten kilpailun sekä 6. etapin voitto
Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun ja 2. etapin voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa neljäs
Vuelta Asturias, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 1. etapin voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kuudes
Clásica Jaén, toinen
Milano–Torino, voitto
Baskimaan ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto, 17. etapin voitto, 7., 9., 11. ja 19. etapilla toinen; kokonaiskilpailun johdossa etappien 9–19 jålkeen
Itävallan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 2., 3. ja 4. etapin voitto
Clàssica Terres de l'Ebre, voitto
Prueba Villafranca - Ordiziako Klasika, toinen
Clásica de San Sebastián, viides
Circuito de Getxo, voitto
Vuelta a Burgos, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
GP Industria &amp; Artigianato, voitto
Gran Premio città di Peccioli - Coppa Sabatini, voitto
Giro della Toscana, voitto
Trofeo Matteotti, voitto
MM-kilpailut, aika-ajossa viides, aika-ajossa seitsemäs
Giro dell’Emilia, voitto
Gran Piemonto, voitto
Lombardian ympäriajo, viides
Giro del Veneto, voitto
Maantieajon ja aika-ajon Meksikon-mestaruus
Skärmarbrinkin metroasema

Skärmarbrink on metroasema Tukholman metron Vihreällä linjalla, joka sijaitsee Skärmarbrinkissä, Johanneshovissa, Söderortissa. Asema avattiin 1. lokakuuta 1950, osana vihreän linjan ensimmäistä vaihetta ja sen nimi oli 16. huhtikuuta 1958 asti Hammarby. Haara Hammarbyhöjdeniin avattiin 16. huhtikuuta 1958. Skärmarbrink on yhteydessä Hammarbyn varikkoon, joka on linja-autojen ja metrojunien yhteinen varikko. Se sijaitsee aseman eteläpuolella.
Terrace

Terrace on kaupunki Kanadan Brittiläisessä Kolumbian luoteisosassa. Kaupunki on perustettu vuonna 1912 ja on nykyisin esimerkiksi metsäteollisuuden ja lähialueen kaupan keskus, sekä liikenteen solmukohta. Terracen asukasluku oli vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 12 017.
Maantiede.
Terrace sijaitsee Kanadan Brittiläisessä Kolumbian luoteisosan keskellä Rannikkovuorilla Skeena- ja Kalumjokien yhtymäkohdassa noin 62 kilometriä Kitimatista pohjoiseen ja 147 kilometriä Prince Rupertista itään. Terracen nimi "terassi" viittaa Skeenajoen vanhojen uomin yhteyteen jääkaudella syntyneisiin muodostelmiin.
Historia.
Nykyisen Terracen kaupungin paikalla oli aikanaan tsimshianien kylä. Nykyisen kaupungin perustajana pidetään George Littleä. Little oli saapunut paikalle vuonna 1905. Alueelle oltiin rakentamassa Grand Trunk Pacific Railway-rautatietä ja Little laati tätä odottaen kaupunkisuunnitelman vuonna 1912. Nimen Terrace hän antoi Skeenajoen laakson terassimuodostelmien mukaan. Terracesta tuli ensin sahateollisuuspaikkakunta. Kun 1950-luvulla ryhdyttiin rakentamaan Kitimatin kaupunkia Terracesta muodostui alueen kaupan ja jakelun keskus.
Liikenne ja talous.
Terrace on sijaintinsa takia tärkeä rauatie-, maantie- ja lentoliikenteen solmukohta.
Metsäteollisuus on alueen törkein elinkeino. Sahateollisuuden lisäksi paikalla on paperiteollisuutta. Myös matkailusta on tullut huomattava talouden ala. Terracen kautta kuljetaan esimerkiksi kohti Yukonia, Alaskaa ja Haida Gwaiia. Lähialueella on lisäksi luontomatkailua. Seutu tunnetaan esimerkiksi valkoissita mustakarhuista.
Väestö.
Terracen asukasluku oli Kanadan vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 12 017. Vuonna 2016 vastaava lukema oli 11 643. Vuonna 2021 asukkaista 82,6 % puhui äidinkielenään englantia. 23,5 % kuului Kanadan ensimmäisiin kansoihin.
Mart Opmann

Mart Opmann (s. 27. maaliskuuta 1956 Surjussa ) on virolainen poliitikko, joka toimi valtiovarainministerinä vuosina 1995–1999. Myöhemmin hän toiminut yrittäjänä.
Mart Opmann kävi yläasteen Alatskivillä ja valmistui lukiosta Tartossa vuonna 1974. Vuonna 1979 hän valmistui talouskybernetiikasta Tarton valtionyliopistosta. Vuosina 1981-1989 hän toimi kuluttajakemikaaliyritys Flora AS:n johtotehtävissä.
Viron itsenäisyyden palautuessa Opmann työskenteli pankkialalla ja osallistui samanaikaisesti Kansanrintama-toimintaaan. Opmann oli Viron tasavallan valtiovarainministeri neljän vuoden ajan Tiit Vähin II ja III sekä Mart Siimannin hallituksessa huhtikuu 1995- maaliskuu 1999. Ministerivuosien jälkeen Opmann toimi investointipankkiirina.
Vuonna 2000 hän pyrki Viron keskuspankin pääjohtajaksi, mutta vetäytyi ehdokkuudestaan ​​korruptioepäilyjen ja presidenttiLennart Meren vastustuksen vuoksi, sillä presidentti Meri piti Opmannia epäpätevänä tehtävään.
Hän oli myös Sakun kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1999–2002. Hän on toiminut myös Viron jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1992-1994.
Mack Harrell

Mack Harrell (8. lokakuuta 1909 Celeste, Texas – 29. tammikuuta 1960 Dallas, Texas) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.
Harrell opiskeli laulua ja viulunsoittoa Juilliard Schoolissa. Hän teki konserttidebyyttinsä vuonna 1938 The Town Hallissa New Yorkissa. Hän teki Metropolitan-oopperan-debyyttinsä joulukuussa 1939 Biterolfin roolissa Richard Wagnerin oopperassa "Tannhäuser". Harrell lauloi Metropolitan-oopperassa vuoteen 1948 sekä jälleen vuosina 1949–1950, 1952–1954 ja 1957–1958. New Yorkin kaupunginoopperassa hän teki ensimmäisen esiintymisensä toukokuussa 1944 Germontin roolissa Giuseppe Verdin "La traviatassa". Hän palasi sinne vuosina 1948, 1951–1952 ja 1959. Harrell lauloi myös Chicagossa ja San Franciscossa. Hän loi merkittävän uran konserttisolistina.
Harrell tulkitsi Metropolitan-oopperassa helmikuussa 1953 Nick Shadowin roolin Igor Stravinskyn "Hulttion tien" Yhdysvaltain-ensiesityksessä. Hän loi Samsonin roolin Bernard Rogersin oopperassa "The Warrior" vuonna 1947. Harrell osallistui myös Darius Milhaudin "Christophe Colombin" ja "Davidin" Yhdysvaltain-ensiesityksiin. Hän opetti laulua Juilliard Schoolissa vuosina 1945–1956 ja julkaisi teoksen "The Sacred Hour of Song" vuonna 1938. Harrell oli sellisti Lynn Harrellin isä.
Rydsnäs

Rydsnäs on taajama Ydren kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 286 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Svarte

Svarte on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 102 asukasta.
Nybrostrand

Nybrostrand on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 543 asukasta.
Löderup

Löderup on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 592 asukasta.
Hidalgo (aatelinen)

Hidalgo on espanjankielinen nimitys henkilölle, joka kuului aateliston alempaan luokkaan syntyperän perusteella.
"Hidalgo" on ollut perinteisesti ilman suurta varallisuutta oleva Espanjan alemman aateliston jäsen, jota arvostetaan syntyperänsä vuoksi. Sana juontaa juurensa ilmauksesta "”hijo de algo”" (jonkun poika). Nykykielessä "hidalgo" voi tarkoittaa myös jaloluontoista, anteliasta ja kunniallista henkilöä. Adjektiivimuodossa sitä käytetään kuvaamaan jaloa tai arvokasta käyttäytymistä, esimerkiksi "actitud hidalga" (jalomielinen asenne). "Hidalgon" synonyymeja ovat muun muassa "caballero", "infanzón" ja "hijodalgo", ja vastakohtina mainitaan sanat "ruin" ja "mezquino", jotka tarkoittavat halpamielistä tai saituutta. "Hidalgoa" voidaan pitää sekä historiallisena että moraalisena käsite, joka yhdistää syntyperän, kunnian ja jalouden.
Sana kirjoitetaan usein isolla alkukirjaimella, etenkin erisnimissä tai historiallisissa yhteyksissä.
Suomalaisen kielitoimiston sanakirjan mukana "hidalgo" tarkoittaa alempaa espanjalaista tai portugalilaista aatelismiestä. Kirjallisuudessa Don Quijote on esimerkki "hidalgosta", köyhtyneestä aatelismiehestä, joka pitää kunnian ja ritarillisuuden ihanteita tärkeämpinä kuin todellisuutta.
Sövestad

Sövestad on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 354 asukasta.
Eileen Farrell

Eileen Farrell (13. helmikuuta 1920 Willimantic, Connecticut – 23. maaliskuuta 2002 Park Ridge, New Jersey) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano. Hän lauloi lisäksi populaarimusiikkia.
Farrellin vanhemmat olivat entisiä vaudeville-esiintyjiä. Farrell lähti vuonna 1939 opiskelemaan New Yorkiin, ja vuonna 1940 hän aloitti työskentelyn CBS:n radion studiokokoonpanoissa. Vuodesta 1941 lähtien hän esiintyi seitsemän vuoden ajan omassa "Eileen Farrell Sings" -ohjelmassaan. Farrell aloitti säännöllisten konserttikiertueiden pitämisen vuonna 1947 ja lauloi 1950-luvun alkupuolella New Yorkin filharmonikkojen sekä Bach Aria Groupin kanssa. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1956 Tampassa tulkitsemalla Santuzzan roolin Pietro Mascagnin "Cavalleria rusticanassa". San Franciscon oopperassa hän teki ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1956 Giuseppe Verdin oopperassa "Trubaduuri". Farrell esiintyi myös Lyric Opera of Chicagossa Amilcare Ponchiellin "La Giocondan" nimiroolissa ja Leonoran roolissa Verdin "Kohtalon voimassa".
Farrell teki Metropolitan-debyyttinsä joulukuussa 1960 Christoph Willibald Gluckin "Alcestessa". Hänen ensimmäinen crossover-albuminsa oli "I Gotta Right to Sing the Blues" (1960). Farrell voitti Grammy-palkinnon ja oli useita kertoja ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi. Lopetettuaan esiintymisen hän jatkoi yhä laulujen levyttämistä muiden muassa Harold Arlenilta, Rodgersilta ja Hartilta, Alec Wilderiltä sekä Johnny Merceriltä. Brian Kellowin kanssa Farrell julkaisi omaelämäkerran "Can’t Help Singing" (1999).
Glemmingebro

Glemmingebro on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 421 asukasta.
Stora Herrestad

Stora Herrestad on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 334 asukasta.
Rynge och Vallösa

Rynge och Vallösa on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 242 asukasta.
Trunnerup, Bleckstorp och Rögla

Trunnerup, Bleckstorp och Rögla on taajama Ystadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 222 asukasta.
Meta Velander

Eva Margareta ”Meta” Velander (18. maaliskuuta 1924 Danderyd – 16. toukokuuta 2025) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän opiskeli Kuninkaallisen draamateatterin oppilaskoulussa ja näytteli Uppsalan kaupunginteatterissa vuosina 1951–1957, minkä jälkeen hän siirtyi Tukholman kaupunginteatteriin. Velander esiintyi myös televisiosarjoissa ja elokuvissa. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi "Huset Silfvercronas gåta" -sarjasta 1970-luvulla.
Velander

Velander tai Welander on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Akseli Pitkänen

Akseli Pitkänen (s. 23. kesäkuuta 2006) on suomalainen pesäpalloilija. Pitkänen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kouvolan Pallonlyöjiä. Hän on pelannut Superpesistä myös lainasopimuksella Haminan Palloilijoissa. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa. Pitkänen on pelannut kahdeksan Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 12 kärkilyöntipistettä. Pitkänen on pelannut kahdeksan Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty 19. toukokuuta 2025.
Tyrissa

Tyrissa () oli antiikin aikainen kaupunki Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi Bottiaiassa, joka roomalaisella kaudella tunnettiin Emathiana, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta. Klaudios Ptolemaios sijoittaa sen jonnekin Europoksen lähelle. Nykyisin sijaintipaikaksi arvellaan Giannitsán Pentaplátanoa. Kaupunki saattoi oli "polis" eli kaupunkivaltio hellenistisellä kaudella.
Pekka Heino (toimittaja)

Pekka Heino (s. 17. heinäkuuta 1961 Turku) on ruotsinsuomalainen toimittaja ja juontaja, joka oli 1980-luvun alussa töissä radiossa, sitten teki pitkän uran televisioalalla Ruotsin yleisradioyhtiö SVT:llä vuosina 1985–2017. Hän irtisanoutui vuonna 2017 SVT:ltä ja palasi radioon. Heino oli kesän 2018 "Sisuradiolla" viisi viikkoa ja nykyään hän juontaa eri radio-ohjelmia ruotsiksi ja suomeksi. Hän on juontanut muun muassa visailuohjelma "Röda trådenia" vuosina 1992–1994, "Go'kvällia" vuosia 2011–2017 ja Eurovision laulukilpailun ruotsinkielisiä lähetyksiä vuosina 1994, 1999 ja 2003–2006. Hän on myös näytellyt elokuvissa "Kalenteri" (1994) ja "Efter Jesper" (2005).
Heino syntyi Turussa ja muutti Ruotsiin äitinsä kanssa vuonna 1970. Hänen äitinsä päätti, että perhe puhuu ruotsia ja Heino oppi perusasiat jo puolessa vuodessa. Hän pelkäsi unohtavansa suomen kielen taidon, mutta päätti teini-iässä tehdä työtä suomen kielen säilyttämiseksi. Hänen äitinsä muutti jossain vaiheessa takaisin Suomeen, mutta Heino aloitteli jo radiohommiaan. Heinolla ei ole nykyään yhteyttä Suomeen muuttaneeseen äitiinsä. Hän on kuvannut äitisuhdettaan haastavaksi ja kertonut, että suhteen katkaiseminen johtui pitkään jatkuneista vaikeuksista. Heino varttui ainoana lapsena äitinsä kanssa ilman isää.
Pekka Heino on avoimesti homoseksuaali ja hänen puolisonsa on norjalainen Erik Kristensen. Pari avioitui vuonna 2015.
1998 DK36

1998 DK36 on pieni asteroidi, jonka kiertorata on kokonaan Maan kiertoradan sisäpuolella. Se luokitellaan Maan lähellä kiertäviin asteroideihin, mutta sen kiertorata ei leikkaa Maan kiertorataa, vaan pysyy 0,01 astronomisen yksikön päässä lähimmässä pisteessään. Tyypillisesti asteroidit kiertävät Aurinkoa kiertoradalla, joka sijoittuu Marsin ja Jupiterin kiertoratojen väliin.
Atira-asteroidit

Atira-asteroidit ovat asteroideja, joiden kiertorata sijaitsee Maan ja Auringon kiertoratojen välissä. Vuonna 2019 oli noin 20 tunnettua Atira-asteroidia. Atira-asteroideilla aphelion etäisyys on Q &lt; 0,983 au. Atira-ryhmässä olevien asteroidien kiertorata ei leikkaa Maan kiertorataa.
Auringon ja Venuksen välissä kiertävät asteroidit luokitellaan Vatira-ryhmään.
163693 Atira

163693 Atira (2003 CP20) on keskikokoinen asteroidi, jonka kiertorata on kokonaan Maan kiertoradan sisäpuolella. Se luokitellaan Maan lähellä kiertäviin asteroideihin, mutta sen kiertorata ei leikkaa Maan kiertorataa. Asteroidin kiertorata vaihtelee 0,50 –0,98 astronomisen yksikön päässä Auringosta ja sen läpimitta on arviolta 1,401 – 3,134 kilometriä, joka tarkoittaa sen olevan suurempi kuin 99 prosenttia asteroideista.
George Pickens

George Malik Pickens Jr. (s. 4. maaliskuuta 2001 Hoover, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Pickens edustaa NFL-joukkue Dallas Cowboysia. Ennen NFL-uraansa hän edusti Georgian yliopiston joukkuetta. Pittsburgh Steelers varasi hänet toisella kierroksella 52. varausvuorolla . Toukokuussa 2022 Pickens teki sopimuksen Steelersin kanssa. Steelers kauppasi Pickensin ja kuudennen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa Cowboysiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa ja viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa. Pickens on pelannut 48 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 174 kiinniottoa, 2 841 kiinniotoilla edettyä jaardia ja 12 kiinniotoilla edettyä jaardia. Hän on edennyt juoksemalla 36 jaardia ja tehnyt yhden touchdownin. Hän on rähmännyt pallon neljä kertaa. Pickens on pelannut kaksi NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on kymmenen kiinniottoa, 137 kiinniotoilla edettyä jaardia ja yksi kiinniotolla tehty touchdown. Hän on edennyt juoksenalla 15 jaardia. Hän on rähmännyt pallon yhden kerran. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Pohjois-Mitrovica

Pohjois-Mitrovica (, tai "Veriu i Mitrovicës") on kaupunki ja kunta Kosovossa Pohjois-Kosovon alueella. Se sijaitsee Mitrovican piirissä. Vuoden 2024 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi arvioitiin 7 920.
Pohjois-Mitrovican alueella on etnisiä jännitteitä alueen serbien ja albaanien välillä. Pohjois-Mitrovica irrotettiin Mitrovicasta omaksi kunnakseen vuonna 2013 Brysselissä Euroopan unionin Serbian ja Kosovon kanssa neuvotteleman sopimuksen johdosta.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan arvion mukaan Pohjois-Mitrovican väkiluku oli 12 326 asukasta. Vuoden 2024 väestönlaskennassa väkiluku oli arvion mukaan 7 920. Alueen serbit boikotoivat kumpaakin väestönlaskentaa, ja väkiluvun on arvioitu olevan huomattavasti suurempi: esimerkiksi UNMIK arvioi Pohjois-Mitrovican väkiluvuksi 29 420 vuonna 2010.
Vuoden 2010 UNMIK:n arvion mukaan Pohjois-Mitrovicassa asui 29 420 ihmistä, joista noin 22 530 oli serbejä, 4 900 albaaneja, 1 000 bosniakkeja, 580 goraneita, 210 turkkilaisia, 200 romaneja ja 40 aškaaleita.
594913 'Aylo'chaxnim

594913 ꞌAylóꞌchaxnim (2020 AV2) on keskikokoinen asteroidi, jonka kiertorata on kokonaan Maan kiertoradan sisäpuolella. Se luokitellaan Maan lähellä kiertäviin asteroideihin, mutta sen kiertorata ei leikkaa Maan kiertorataa. Asteroidin kiertorata vaihtelee 0,46 –0,65 astronomisen yksikön päässä Auringosta ja sen läpimitta on arviolta 1,522 – 3,404 kilometriä, joka tarkoittaa sen olevan suurempi kuin 99 prosenttia asteroideista.
ꞌAylóꞌchaxnimin kiertorata on myös kokonaan Venuksen kiertoradan sisäpuolella. Asteroidin nimi tarkoittaa "Venus-tyttöä" luiseñon kielellä.
5381 Sekhmet

5381 Sekhmet (1991 JY) on pieni asteroidi, joka kuuluu Aten-asteroideihin. Asteroidi tulee noin 30 miljoonan kilometrin päähän Maasta vuonna 2038. Asteroidi kiertää Aurinkoa lähimmillään 0,67 astronomisen yksikön päästä ja kauimmillaan 1,23 astronomisen yksikön päässä. Asteroidin läpimitta on noin .
Asteroidia kiertää pienempi kappale, joka on löydetty vuonna 2003.
Asteroidi on nimetty aurinkojumalattaren Sekhmetin mukaan.
3240 Laocoon

3240 Laocoon (1978 VG6) on suuri asteroidi, joka luokitellaan Troijalaisiin asteroideihin. Asteroidi on läpimitaltaan . Asteroidi kiertää Aurinkoa lähimmillään astronomisen yksikön päästä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä samalla kiertoradalla Jupiterin kanssa. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ). Pyörähdysaika akselin ympäri on .
2063 Bacchus

2063 Bacchus (1977 HB) on keskikokoinen asteroidi, joka kuuluu Apollo-asteroideihin. Asteroidi on läpimitaltaan noin yhden kilometrin ja se tuli noin 18 miljoonan kilometrin päähän Maasta vuonna 2024. Asteroidi kiertää Aurinkoa lähimmillään 0,70 astronomisen yksikön päästä ja kauimmillaan 1,45 astronomisen yksikön päässä. Asteroidi on käynyt 0,0678 astronomisen yksikön päässä Maasta 31. maaliskuuta 1996.
Asteroidi on löydetty vuonna 1977 ja se on nimetty Bacchuksen mukaan.
Simo Juvonen

Simo Antero Juvonen (28. lokakuuta 1933 Jaakkima – 27. maaliskuuta 1985 Kuopio) oli suomalainen apteekkari ja professori.
Juvosen vanhemmat olivat työmies Verner Juvonen ja Elviira Sinkkonen ja kasvatusvanhemmat vuodesta 1943 isännöitsijä Kalle Emil Salmi ja Amanda Sabina Löfgren. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli farmaseutti Irma Kyllikki Rissanen. Juvonen tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1953 ja valmistui Helsingin yliopistosta farmaseutiksi 1957, proviisoriksi 1961 ja farmasian lisensiaatiksi 1966. Farmasian tohtoriksi hän väitteli siellä 1968.
Juvonen oli Helsingin yliopiston kurssiassistentti 1961–1962 ja farmakognosian assistentti 1963–1967, vt. ja vakinainen opettaja 1967–1971, dosentti 1968–1971, vt. apulaisprofessori 1970–1971 ja apulaisprofessori 1971–1974. Kuopion yliopiston, tuolloin korkeakoulu, farmaseuttisen kemian professori Juvonen oli 1974–1976 ja apteekkari Kuopiossa 1978–1985.
Lilia

Lilia on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, joka johtuu liljaa tarkoittavasta latinan sanasta "lilium". Venäjällä nimi esiintyy muodossa Лилия ja Ukrainassa muodossa Лілія, jotka englannin kielessä translitteroidaan "Liliya", suomessa yleensä "Lilija".
Suomessa Lilia-nimisiä henkilöitä on toukokuuhun 2025 mennessä ollut Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 1 778. Nimi oli jonkin verran käytössä jo 1800-luvun lopulla, mutta suurin osa Suomen Lilia-nimisistä on 2000-luvulla syntyneitä. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 2025, ja Lilian nimipäivä on nyt 20. toukokuuta, joka jo ennestään oli muun muassa Liljan nimipäivä.
Eugene Zador

Eugene Zador (alun perin "Jenő Zádor"; 5. marraskuuta 1894 Bátaszék – 4. huhtikuuta 1977 Los Angeles) oli unkarilaissyntyinen säveltäjä. Hän pakeni Euroopasta vuonna 1939 ja työskenteli sitten Yhdysvalloissa.
Zador osoittautui varhain lahjakkaaksi kosketinsoittajaksi. 16-vuotiaana hän lähti opiskelemaan Richard Heubergerin johdolla Wieniin. Tämän jälkeen hän oli Max Regerin oppilaana Leipzigissä. Zador väitteli tohtoriksi Münsterin yliopistosta ja palasi Wieniin, jossa opetti konservatoriossa vuoteen 1928 saakka. Tämän jälkeen hän omistautui kokonaan säveltämiselle. Zadorin tuotantoon kuuluu muun muassa sinfonioita, oopperoita, kamarimusiikkia, pianokappaleita, kuoroteoksia, lauluja ja konserttoja. Konsertoissa Zador käytti mielellään harvinaisempia soolosoittimia, kuten pasuunaa, cimbalomia, kontrabassoa ja harmonikkaa.
Zador työskenteli Euroopasta lähdettyään Hollywoodissa ja sävelsi elokuvamusiikkia suurilta osin ilman kreditointia. Hänen musiikkiaan on esimerkiksi elokuvassa "Pettävä varjo voittaa pelin". Hän toimi Miklós Rózsan musiikin orkestroijana. Zador jatkoi myös konserttimusiikin säveltämistä Yhdysvalloissa. Sitä edustavat muiden muassa teokset "Biblical Triptych" (1943), "Divertimento for Strings" (1955) ja "Five Contrasts for Orchestra" (1965).
Frances Yeend

Frances Leone Yeend (o.s. Lynch; 23. tammikuuta 1913 Vancouver, Washington – 27. huhtikuuta 2008 Morgantown, Länsi-Virginia) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Yeend varttui Portlandissa Oregonissa ja opiskeli Washingtonin osavaltionyliopistossa. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä New Yorkin kaupunginoopperassa vuonna 1948 Violettan roolissa Giuseppe Verdin "La traviatassa". Hän esiintyi New Yorkin kaupunginoopperassa seuraavan vuosikymmenen ajan myös muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Charles Gounod’n, Richard Wagnerin sekä Giacomo Puccinin teoksissa. Yeend teki Metropolitan-oopperan-debyyttinsä vuonna 1961 Richard Straussin "Elektrassa" ja esiintyi siellä seuraavana vuonna Violettana "La traviatassa". Viimeisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa hän teki vuonna 1963 Gutrunen roolissa Richard Wagnerin oopperassa "Jumalten tuho".
Yeend esiintyi myös muun muassa Covent Gardenissa ja Wienin valtionoopperassa. 1940-luvun loppupuolella hän kiersi tenori Mario Lanzan ja bassobaritoni George Londonin kanssa Bel Canto Trio -nimisenä kokoonpanona. Yeend äänitti muun muassa Ludwig van Beethovenin sinfonian nro 9 Bruno Walterin johtamien New Yorkin filharmonikkojen kanssa ja Arthur Honeggerin oratorion "Jeanne d’Arc au bûcher" Philadelphian orkesterin kanssa. Yeend kuului Länsi-Virginian yliopiston henkilökuntaan ja oli sen residenssitaiteilija vuosina 1966–1978.
Yeendin ensimmäinen avioliitto Kenneth Yeendin kanssa päättyi eroon. Hän meni vuonna 1954 naimisiin pianisti James Bennerin kanssa. Hän sai pojan.
Bath Green Parkin rautatieasema

Bath Green Parkin rautatieasema on suljettu rautatieasema Bathin kaupungissa Somersetissa. Asema on ollut Grade II -suojelukohde 29. marraskuuta 1971 lähtien.
Tulipalo vahingoitti vanhaa asemarakennusta huhtikuussa 2023, jolloin kattoon paloi reikä.
Deryck Cooke

Deryck Victor Cooke (14. syyskuuta 1919 Leicester – 27. lokakuuta 1976 Thornton Heath) oli brittiläinen säveltäjä, musiikkikirjailija ja musiikkivaikuttaja.
Cooke oli Henry Victor Cooken ja Mabel Juddin ainoa lapsi. Hän aloitti musiikkiopintonsa pianotunneilla. Hän opiskeli urkujensoittoa Patrick Hadleyn ja Robin Orrin johdolla Selwyn Collegessa Cambridgen yliopistossa vuosina 1938–1940 ja 1946–1947. Cooke palveli toisen maailmansodan aikana Royal Engineers -yksikössä. Hän työskenteli vuodesta 1947 lähtien BBC:n palveluksessa muun muassa musiikkituottajana ja musiikin esittelytekstien kirjoittajana. Vuosina 1959–1965 hän työskenteli vapaana kirjoittajana, mutta tämän jälkeen hän palasi BBC:n tehtäviin. Cooke meni vuonna 1966 naimisiin Jacqueline Etiennen kanssa. Avioliitosta ei syntynyt lapsia.
Cooke oli asiantunteva kirjoittaja Richard Wagnerista, Anton Brucknerista, Gustav Mahlerista ja Frederick Deliuksesta. Hän julkaisi "The Musical Timesissa" vuonna 1969 artikkelisarjan "The Bruckner problem simplified", jossa hän tarkasteli ja selvensi Brucknerin sinfonioiden lukuisten versioiden monivaiheista julkaisuhistoriaa. Cooke teki Mahlerin sinfoniasta nro 10 luonnosten pohjalta valmiin esitysversion. Cooken lopullisen version tästä työstä kantaesitti kokonaisuudessaan Berthold Goldschmidtin johtama Lontoon sinfoniaorkesteri 13. elokuuta 1964. Teos julkaistiin vuonna 1976. Cooken ensimmäinen kirja oli "The Language of Music" (1959). Hän kuoli aivoverenkiertohäiriöön. Hänen merkittävät kirjoituksensa kerättiin ja julkaistiin postuumisti vuonna 1982 kokoelmassa "Vindications: Essays on Romantic Music".
Intianpetomonni

Intianpetomonni ("Wallago attu") on monneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Intianpetomonni kasvaa useimmiten noin 80 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 200–240 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, litteä ja suuripäinen. Pää ja suu ovat kookkaat. Kalan selkäevä on lyhyt ja peräevä on hyvin pitkä. Pyrstöevä on haarautunut. Intianpetomonnin kuonossa on kaksi viiksisäieparia, joista toinen on hyvin pitkä. Lajin väri on harmaa ja sävy vaalenee vatsaa kohden.
Levinneisyys ja elintavat.
Intianpetomonnia tavataan Pakistanista Kambodžaan. Lisäksi sitä tavataan Jaavalta. Lajin elinympäristöä ovat suuret joet, järvet ja tekojärvet. Intianpetomonni liikkuu lähellä suvantojen hiekka- tai mutapohjaa etsien ravinnokseen kaloja, äyriäisiä ja nilviäisiä. Kalan lisääntymiskausi on kesällä hieman ennen monsuunikautta.
Intianpetomonni on merkittävä ruokakala levinneisyysalueellaan. Sitä kalastetaan kaupallisesti ja se on myös suosittu urheilukalastuksen kohde. Intianpetomonni luokitellaan vaarantuneeksi. Lajia uhkaa erityisesti ylikalastus. Myös elinympäristön tuhoutuminen ja laadun heikkeneminen voi olla uhka lajille.
Lapin sota (elokuva)

Lapin sota on suomalainen tuleva historiallinen draamaelokuva, jonka ohjaa Aku Louhimies. Elokuva kuvaa Suomen ja Saksan välistä Lapin sotaa, joka käytiin syksystä 1944 kevääseen 1945. Se perustuu Antti Tuurin romaaniin "Rauta-antura" (2012). Elokuvan pääosia esittävät Peter Franzén, Sannah Nedergård ja Volker Bruch.
Elokuvan käsikirjoituksen ovat laatineet Tuuri ja Louhimies. Louhimies kuvaa elokuvaa henkiseksi jatko-osaksi "Tuntemattomalle sotilaalle" (2017), ja sen teemana on anteeksianto sekä henkilökohtaisella että kansallisella tasolla. Tuotannosta vastaa Backmann &amp; Hoderoff. Elokuva sai Suomen elokuvasäätiöltä tuotantotukea miljoona euroa maaliskuussa 2025. Kuvaukset alkoivat elokuussa 2025 ja jatkuvat joulukuuhun saakka. Tapahtumapaikkoina ovat historialliset kohteet Lapissa, erityisesti Tornio.
Elokuvan tarina seuraa Lapissa saksalaissotilaiden perässä eteneviä varusmiehiä, ja saksalaisille työskennelleitä naisia.
"Lapin sota" saanee ensi-iltansa syksyllä 2026.
Alumiinisaippua

Alumiinisaippua on yleisnimitys alumiinisuoloille, jotka muodostuvat korkeampien karboksyylihappojen, kuten rasvahappojen, kanssa.
Alumiinisaippuoita ovat esimerkiksi alumiinistearaatti (C54H105AlO6) ja alumiiniresinaatti (C60H87AlO6). Ne ovat amorfisia kiinteitä aineita, jotka eivät liukene veteen, mutta liukenevat hiilivetypohjaisiin liuottimiin. Alumiinisaippuoita käytetään erityisesti voitelurasvoissa, suojaavissa pinnoitteissa ja vedenpitävissä tuotteissa teknisten ja teollisten ominaisuuksiensa ansiosta.