tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lippe Suomalainen

Liisi Marjatta ”Lippe” Suomalainen (o.s. Hokkanen; 28. kesäkuuta 1931 Viipuri – 20. marraskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, laulaja ja näyttelijä.
Suomalainen valittiin 17. tammikuuta 1954 Miss Suomi -kilpailuissa perintöprinsessaksi ”Kansikuvatyttö”-tittelillä.
Monet Lippe Suomalaisen kirjat ovat omaeläkerrallisia muistelmateoksia, kuten "Vuosi Karin kanssa" (1982), "Harkittua utopiaa" (1985) ja vuonna 2009 ilmestynyt laaja omaeläkerta "Elämässä kiinni". Hän on myös julkaissut romaanin "Pilvisen poika" (1992) ja novellikokoelman "Kivenhalaajat" (1988).
Lippe Suomalaisen puoliso oli pilapiirtäjä Kari Suomalainen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1955. Heidän lapsiaan ovat Petteri (s. 1955), Valtteri (1957–1995) ja Lilli (s. 1964). Lippe Suomalainen on kertonut avioliiton olleen vaikea hänen miehensä ajoittain runsaan alkoholinkäytön vuoksi, mutta toisaalta hän pääsi sen myötä tutustumaan moniin tunnettuihin taiteilijoihin ja poliitikkoihin.
Valtteri Suomalainen

Veikko Valtteri Suomalainen (18. lokakuuta 1957 Helsinki – 11. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. Hän oli Kari Suomalaisen ja Lippe Suomalaisen poika.
Valtteri Suomalainen julkaisi kaksi omaelämäkerrallista teosta. "Kuolet vain kahdesti" (Recallmed, 1994) kertoo hänen työstään ruumiinavaajana ja "Sauna Syyriassa" (Recallmed, 1995) osittain koomisista kokemuksista YK-joukoissa. Molemmat teokset toimitti Marianna Wallinheimo ja kuvitti Kari Suomalainen.
Valtteri Suomalainen kuoli alkoholismin aiheuttamaan maksavaurioon 37-vuotiaana 1995.
Into the Unknown (Bad Religionin albumi)

Into the Unknown on Bad Religionin toinen studioalbumi vuodelta 1983. Albumi poikkesi edeltäjästään How Could Hell Be Any Worse?:sta ja muista myöhemmin julkaistuista Bad Religionin albumeista olemalla syntetisaattoripohjaista progressiivista rockia. Alun perin vinyylinä ilmestynyt albumi on julkaistu uudelleen ainoastaan osana Bad Religionin 30-vuotista uraa juhlistanutta vinyyliboksia.
Zimmerbergin pohjatunneli

Zimmerbergin pohjatunneli () on osittain rakennettu rautatietunneli Zürichin ja Zugin kaupunkien välillä Sveitsissä. 
Tunnelin suunniteltu kokonaispituus on 19,8 kilometriä. Tunnelin ensimmäinen osuus (9,5 km) välillä Zürich–Thalwil otettiin käyttöön vuonna 2003. Toisen osuuden (11,3 km) rakentamisesta on liittovaltion päätös. Hanke on tarkoitus toteuttaa vuoteen 2035 mennessä. Alkuperäisen suunnitelman vaihtoehdoksi on myös ollut ajatuksia lyhyemmän, ja edullisemman, tunneliyhteyden rakentamisesta Baarista Horgenin aseman eteläpuolelle.
Tunnelin rakentaminen liittyy laajaan hankkeeseen, jolla parannetaan Sveitsin ja Saksan sekä Italian välisiä ratayhteyksiä. Zimmerbergin pohjatunnelin lisäksi Zürichin ja Milanon välillä tulee olemaan Gotthardin pohjatunneli ja Cenerin pohjatunneli.
Hankkeen toteuttaja on AlpTransit Gotthard AG -yhtiö, joka on valtiollisen rautatieyhtiö SBB-CFF-FFS:n tytäryhtiö.
2060 Chiron

2060 Chiron tai 95P/Chiron (symboli: ) on pikkuplaneetta ja jaksollinen komeetta, joka kiertää Aurinkoa Saturnuksen ja Uranuksen ratojen välillä. Chironin löysi Charles Kowal 1. marraskuuta 1977 (valokuva, josta se löydettiin, oli otettu 18. lokakuuta samana vuonna). Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1977 UB. Myöhemmin se nimettiin kreikkalaisen mytologian viisaimman kentaurin Kheironin mukaan.
Chiron kuuluu Kentauri-tyypin pikkuplaneettoihin, joiden radat kulkevat Jupiterin ja Neptunuksen välillä. Se löydettiin niistä ensimmäisenä. 
Ominaisuudet.
Chironin läpimitan arvioidaan olevan 148 ja 208 kilometrin välillä. Kappale on kooltaan paljon tyypillisiä komeettoja suurempi: sen läpimitta muistuttaakin enemmän joidenkin asteroidien kokoja. Kappaleen pyörähdysajan on valokäyrämittauksilla selvitetty olevan noin 5,9 tuntia.
Komeettamaisuus.
Chironin oli epäilty olevan komeetta jo ennen kuin asia varmistui, sillä se kiersi niin kaukana Auringosta. Vuonna 1988 Chiron kirkastui epäpikkuplaneettamaisesti. Koman (komeetan ilmakehän) olemassaolosta raportoitiin vuonna 1989. Kentaureista Chironin lisäksi myös Echeclus luokitellaan komeetaksi (174P/Echeclus) koman muodostumisen takia.
Renkaat.
Tammikuussa 2015 joukko astronomeja esitti mahdollisuuden, että Chironilla on samantyyppisiä renkaita kuin kentauri Chariklon renkaat.
Alkuperä.
Chironin rata on epävakaa kaasujättiläisten painovoiman aiheuttamien häiriöiden takia, eikä se täten ole voinut olla nykyisellä radallaan muutamaa miljoonaa vuotta pitempään. Myös sen jäät olisivat kuluneet jo loppuun pitemmällä ajalla. Chironin epäilläänkin olleen aikaisemmin Kuiperin vyöhykkeen kohde, joka on joutunut lähemmäs Aurinkoa.
James Webb -avaruusteleskoopin tutkimustulokset.
2024 mennessä julkaistuissa tutkimuksissa James Webb -avaruusteleskoopin tekemien havaintojen perusteella on selvitetty Chironin pinnan sekä kaasukehän ominaisuuksia. Tutkimustulokset osoittavat, että Chironilla on aiemmin havaittujen hiilimonoksidin sekä typen lisäksi hiilidioksidia, etaania, propaania, asetyleeniä sekä metaania. Chironin pinnalla on havaittu amorfista jäätä, joka sitoo materiaaleja yhteen ja sopivassa lämpötilassa vapauttaa höyrystymisen myötä materiaaleja, muodostaen komaksi kutsutun komeetan pyrstön.
Maunu Tavastin katu

Maunu Tavastin katu sijaitsee Turussa, Räntämäen alueella noin kolmen kilometrin päässä Turun keskustasta. Maunu Tavastin katu alkaa Vanhan Tampereentien risteyksestä Maarian kirkon kupeesta ja päättyy Koroistenkaaren risteykseen Halisten kaupunginosassa. Katu on saanut nimensä turkulaisen piispan Maunu Tavastin mukaan ja se sivuaa historiallisesti tunnettua Koroisten aluetta.
Maunu Tavastin katu kulkee omakotialueen halki, ja sen rauhoittamiseksi on suunniteltu uuden tien rakentamista kauemmas asutuksesta. Uusi pääkatu olisi nimeltään Halistenväylä, ja sille siirrettäisiin Maunu Tavastin kadun läpi kulkeva liikenne.
FSV Zwickau

FSV Zwickau on saksalainen jalkapalloseura Zwickausta.
Historia.
Seuran historia alkaa vuodesta 1912, jolloin Planitzissa perustettiin Planitzer Sportclub. Vuonna 1945 tämä seura lopetti toimintansa, mutta SG Planitz jatkoi seuran toimintaa. Neljä vuotta myöhemmin seura siirrettiin Zwickauhun, jossa se tunnettiin nimellä ZSG Horch Zwickau. Kaudella 1949–1950 seura osallistui ensimmäistä kertaa järjestettyyn DDR-Oberligaan. Zwickaun ensimmäinen kausi sujui hyvin, ja se oli ennen viimeistä kierrosta sarjan toisena SG Dresden-Friedrichstadtin takana. Viimeisessä ottelussa joukkueet kohtasivat keskenään ja Zwickau onnistui voittamaan tämän ottelun. Tällöin seura voitti ensimmäisen Itä-Saksan mestaruutensa. Vuonna 1950 seuran nimeksi vaihdettiin BSG Motor Zwickau. Tämä nimi säilyi aina vuoteen 1968 saakka, jolloin seurafuusion myötä uudeksi nimeksi vaihtui BSG Sachsenring Zwickau. Seura tippui kauden 1982–1983 päätteeksi DDR-Ligaan oltuaan 33 vuotta pääsarjassa. Tämän jälkeen seura onnistui nousemaan vielä takaisin pääsarjaan kahden kauden jälkeen, mutta ainoastaan väliaikaisesti. Saksojen yhdistyttyä Zwickau joutui kolmannelle sarjatasolle Oberliga Nordostiin. Kaudeksi 1994–1995 seura nousi 2. Bundesliigaan ja onnistui säilyttämään sarjapaikkansa ensimmäisen kauden jälkeen. Neljän pelikauden jälkeen seura joutui kuitenkin putoamaan takaisin kolmannelle sarjatasolle. Seuraavat kaudet Zwickau putosi sarjoista toiseen ja oli pahimmillaan viidennellä sarjatasolla Landesliga Sachsenissa. Seura onnistui nousemaan heti yhden kauden jälkeen ja on pelannut siitä lähtien Oberliga Nordostissa.
Z-Ro vs. the World

King of da Ghetto on Z-Ron toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000. Slowed &amp; Chopped -versio ilmestyi 27. huhtikuuta 2004. 15. lokakuuta 2002 ilmestyi Z-Ro vs. the World ja King of Da Ghetton Screwed-yhteisversio.
King of da Ghetto

King of da Ghetto on Z-Ron kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Slowed &amp; Chopped -versio ilmestyi 26. kesäkuuta 2001.
Josh Gros

Joshua ”Josh” Gros (s. 25. kesäkuuta 1982 Mechanicsburg, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki.
Pelaajaura.
Seurajoukkueura.
Gros pelasi yliopistojalkapalloa Rutgers Universityn joukkueessa Scarlet Knightsissa vuosina 2000–2003. Viimeisenä kautenaan hänet valittiin Big East -konferenssin vuoden hyökkääväksi pelaajaksi.
D.C. United varasi Grosin Major League Socceriin vuoden 2004 MLS SuperDraft -varaustilaisuuden neljännellä kierroksella numerolla 34. Hän oli suunnitellut värväytyvänsä merijalkaväkeen, mikäli jalkapalloura ei onnistuisi, mutta vakuutti seuran valmennusjohdon harjoitusleirillä ja teki neljävuotisen sopimuksen. Hän kuului joukkueen avauskokoonpanoon neljän kauden ajan ja oli voittamassa MLS Supporters’ Shieldiä vuosina 2006–2007 ja MLS Cupia vuonna 2004. Hänet valittiin vuoden 2006 MLS-tähdistöotteluun.
Kausi 2007 jäi Grosin viimeiseksi, sillä toistuvat aivotärähdykset pakottivat hänet päättämään uransa vain 25-vuotiaana. Hän pelasi MLS-urallaan 110 runkosarjaottelussa, joissa hän teki yhdeksän maalia, sekä kahdeksassa pudotuspeliottelussa.
Maajoukkueura.
Gros pelasi ensimmäisen ja ainoan ottelunsa Yhdysvaltain maajoukkueessa 7. helmikuuta 2007 Meksikoa vastaan.
Valmentajaura.
Pelaajauransa jälkeen Gros on siirtynyt valmennustehtäviin. Hän toimi D.C. Unitedin vuoden 2004 mestarijoukkueen valmentajan Piotr Nowakin apulaisena Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2008. Hän on työskennellyt myös USL Premier Development Leaguen Northern Virginia Royalsin apulaisvalmentajana ja D.C. Unitedin nuorisoakatemiassa.
Kesäkuussa 2009 Gros palkattiin Nowakin valmentaman uuden MLS-joukkueen Philadelphia Unionin pelaajakoordinaattoriksi.
Trials HD

Trials HD on suomalaisen RedLynxin kehittämä ja Microsoftin julkaisema ajopeli, joka on julkaistu vuonna Xbox 360:lle.
Peli kuuluu "Trials"-pelisarjaan.
Pelaaminen.
Peli on sivultapäin kuvattu moottoripyöräpeli, jossa on tarkoituksena päästä rata läpi mahdollisimman pienellä määrällä kaatumisia ja mahdollisimman lyhyessä ajassa. Ratojen läpäisemisestä palkitaan mitalilla. Vaikeustasoja on aloittelijasta ammattilaiseen. 
Peliä pelataan kelloa vastaan mutta pelissä on pieni viisari, joka näyttää ystävien parhaat ajat verrattuna pelaajan omaan aikaan. Peliä on sanottu osin ajopeliksi ja osin pulmapeliksi.
Vastaanotto.
Microsoftin mukaan Xbox-yhteisö äänesti pelin vuoden 2009 parhaimmaksi Xbox Live Arcade-peliksi.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.3/10.
Peli on IGN:n parhaimpien ajopelien listalla 19. sijalla. 
Myynti.
Peli oli kaupallinen menestys ja on myynyt yli 2 miljoonaa kappaletta.
Poznańin linnoitus

Poznańin linnoitus () on joukko puolalaisen Poznańin kaupungin ympärille rakennettuja linnoituksia. Ne rakennettiin 1800- ja 1900-luvuilla, kun kaupunki oli Preussin alaisuudessa. Linnoitusjärjestelmä on kolmanneksi suurin laatuaan Euroopassa.
Linnoitustyöt aloitti kenraali Carl Wilhelm Georg von Grolman, koska preussilaiset pelkäsivät Venäjän hyökkäävän Varsovan suunnalta. Kaupunki sijaitsi strategisessa paikassa lähellä Preussin ja Venäjän rajaa. Sieltä on Berliiniin 270 km ja Varsovaan 300 km.
Linnoitusjärjestelmän keskeinen osa, Winiaryn linoitus, rakennettiin 1828 - 1842. Siellä pidettiin ensimmäisen maailmansodan aikana sotavankeja. Toisessa maailmansodassa se oli saksalaisten vastarinnan keskus kunnes puna-armeija valtasi sen 23. helmikuuta 1945.
Robert Palmer

Robert Allen Palmer (19. tammikuuta 1949 Batley, Englanti – 26. syyskuuta 2003) oli englantilainen laulaja-lauluntekijä. Palmer aloitti laulajanuransa 1960-luvun lopulla. Hän saavutti myyntimenestystä ja listahittejä etenkin 1980-luvulla niin sooloartistina kuin Power Station -yhtyeen laulusolistinakin. Hänet tunnettiin useita tyylejä yhdistelevästä musiikistaan ja musiikkivideoidensa seksikkäistä naisista.
Elämäkerta.
Robert Palmer syntyi 19. tammikuuta 1949 Batleyssa Englannissa. Hän asui lapsena Maltan saarella Välimerellä kunnes palasi Britanniaan 19-vuotiaana laulamaan Alan Bown Set -nimisessä yhtyeessä. Vuotta myöhemmin hän liittyi soul-yhtyeeseen nimeltä Dada, joka vaihtoi nimekseen Vinegar Joe. Yhtye julkaisi kolme albumia vuosina 1972–1973.
Palmer jätti Vinegar Joen ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Sneakin’ Sally through the Alley" vuonna 1974. Palmerin seuraavalla albumilla "Pressure Drop" oli reggaevaikutteita. Palmer sai ensimmäisen hittikappaleensa vuonna 1978 "Double Fun" -albumin singlellään ”Every Kinda People”.
Albumin "Secrets" (1979) myötä Palmerin musiikki muuttui rockahtavammaksi. Hän jatkoi tyylikokeilujaan syntikkapop-albumilla "Clues" (1980), josta julkaistiin klubihittisingle ”Looking for Clues”. Sitä seurasi albumi "Pride" (1983), jonka jälkeen Palmer perusti Duran Duran -yhtyeen jäsenten kanssa yhtyeen nimeltä Power Station, joka sai listahittejä kappaleista ”Some Like It Hot” ja ”Get It On”.
Power Stationin jälkeen Palmer julkaisi sooloalbumin "Riptide" (1985), jolla kuullaan kitararockia. Single ”Addicted to Love” nousi listaykkökseksi, ja Palmer hyödynsi sen videolla esiintyvien kauniiden naisten estetiikkaa seuraavillakin videoillaan. Hiteiksi nousivat myös kappaleet ”I Didn’t Mean to Turn You On” ja ”Simply Irresistible”.
Palmer palasi 1990-luvulla uransa alkuaikojen monenkirjaviin tyyleihin ja lopetti seksikkäiden videoiden tekemisen. Hän julkaisi uusia albumeita kunnes kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2003.
Small Faces (vuoden 1967 albumi)

Small Faces on brittiläisen Small Faces -yhtyeen kesäkuussa 1967 julkaistu toinen virallinen studioalbumi. Se oli yhtyeen ensimmäinen, jonka julkaisi The Rolling Stones-manageri Andrew Loog Oldhamin johtama Immediate Records. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin vuonna 1968 nimellä "There Are But Four Small Faces" erilaisella kappalesisällöllä.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2003 painoksen bonuskappaleet (Charly).
The Moments (featuring Steve Marriott)
Reedy’s Mirror

Reedy’s Mirror oli yhdysvaltalainen kirjallinen aikakauslehti, joka ilmestyi fin de sièclen aikaan St. Louisissa Missourissa. Se mainosti itseään "Mid-Westin viikkolehtenä". Lehdessä alkoi 29. toukokuuta 1914 ilmestyä "Spoon River antologia". Lehti lakkasi ilmestymästä 1920.
Lehti alkoi ilmestyä 25. helmikuuta 1891 nimellä Sunday Mirror julkaisijanaan The Sunday Mirror Company. Sen nimi muuttui 28. helmikuuta 1895 The Mirroriksi. Lokakuussa 1896 sen omistajaksi tuli jälleen James Campbell, ja William Marion Reedyista tuli sen päätoimittaja joulukuussa 1896. Hänen aikanaan lehden talous oli tiukoilla. Lehti sai jälleen uuden nimen, Reedy's Paper, ja vihdoin 30. toukokuuta 1913 sen nimeksi tuli Reedy's Mirror. Lehden jälkeläinen The Mirror ilmestyi 1920–1944, ja sen toimittajina olivat ensin Charles J. Finger ja lopuksi Barry Lewis.
Lehden avustajakuntaan kuuluivat Robert Frost, Edgar Lee Masters, Carl Sandburg, Ezra Pound, Vachel Lindsay, Harris Merton Lyon, Sara Teasdale and Theodore Dreiser.
Carl Sandburg

Carl August Sandburg (6. tammikuuta 1878 Galesburg, Illinois – 22. heinäkuuta 1967 Flat Rock, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja, joka nousi maineeseen runoilijana. 
Elämäkerta.
Sandburgin vanhemmat olivat ruotsalaisia siirtolaisia, hänen isänsä oli ammatiltaan seppä. Sandburg toimi monissa eri ammateissa, osallistui Espanjan–Yhdysvaltain sotaan, opiskeli muutaman vuoden ja ryhtyi sitten toimittajaksi Chicagossa. Ensimmäiset tekstinsä hän julkaisi jo 1900-luvun alussa, mutta tuli varsinaisesti tunnetuksia vasta vuosina 1916-1923 julkaistujen runokokoelmiensa myötä.
Sandburg osallistui Wisconsinissa sodialidemokraattisen puolueen perustamiseen ja oli keskeinen henkilö Chicagossa paikallisen kirjailijaryhmässä 1916 ilmestyneellä runokokoelmalla "Chicago Poems". Hän noudatti siinä vapaata rytmiä ja käytti puhekieltä, esikuvanaan Walt Whitman.
Kirjallinen tuotanto.
Sandburg sai Pulitzerin palkinnon kolme kertaa, kahdesti runoillaan ja yhden Abraham Lincolnin elämäkerrasta. Hänen sanotaan antaneen äänen Keskilännen ihmisille. H. L. Mencken luonnehti Carl Sandburgia ”joka sydämenlyönniltään amerikkalaiseksi”.
Teokset.
Sandburg julkaisi runoja, proosaa ja lastenkirjoja. Hänen teoksiaan ovat muun muassa seuraavat:
Grizelda Kristiņa

Grizelda Kristiņa (o.s. Berthold; 19. maaliskuuta 1910 − 2. kesäkuuta 2013) oli tiettävästi maailman viimeinen liivin kieltä äidinkielenään puhunut henkilö, vaikkakin yleisen uutisoinnin mukaan viimeinen oli vuonna 2009 kuollut Viktor Berthold, jonka serkku Grizelda Kristiņa oli. 
Grizelda Kristiņa syntyi Liivinrannan Vaiden kylässä, mutta hän asui Kanadan Campbellvillen kaupungissa Ontariossa, jonne hänen perheensä pakeni vuonna 1951. Hänen puhettaan julkaistiin liivinkielisellä Līvõ kēļ -CD:llä, jolla hän lukee liivinkielisen oppikirjan tekstiä.
Screwed Up Click Representa

Screwed Up Click Representa on Z-Ron neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Slowed &amp; Chopped -versio ilmestyi 16. huhtikuuta 2002.
Z-Ro (albumi)

Z-Ro on Z-Ron viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Slowed &amp; Chopped -versio ilmestyi 30. huhtikuuta 2002.
Javier Paredes

Javier Paredes Arango (s. 5. heinäkuuta 1982 Oviedo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Zaragozaa ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura.
Paredes on kotikaupunkinsa Real Oviedon kasvatti. Kauden 2002–2003 jälkeen edustusjoukkue tippui maan toiseksi korkeimmalta sarjatasolta Segunda Divisiónista. Kasvattajaseurastaan hän siirtyi vuonna 2003 Real Madridin reservijoukkueeseen.
Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi toiseen madridilaisseuraan Getafeen ja teki ensiesiintymisensä joukkueessa 28. elokuuta 2005 Real Sociedadia vastaan. Paredesin peliaika jäi ensimmäisen kauden aikana vähälle ja hän pelasi vain seitsemän ottelua. Mariano Pernían siirryttyä Atlético Madridiin hänelle aukesi paikka avauskokoonpanossa.
Vuonna 2007 Paredes teki viisivuotisen sopimuksen Real Zaragozan kanssa. Ensimmäisen kautensa jälkeen joukkue kuitenkin tippui maan pääsarjasta Primera Divisiónista.
Life (Z-Ron albumi)

Life on Z-Ron kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Slowed &amp; Chopped -versio ilmestyi 28. tammikuuta 2003.
Kari Hukkila

 Kari Hukkila (s. 1955) on suomalainen kirjailija.
Hukkila on opiskellut Helsingin yliopistossa kirjallisuustiedettä, taidehistoriaa, filosofiaa, historiaa ja kieliä. Hän on kirjoittanut esseitä 1980-luvulta alkaen. Monille Hukkilan teoksille on ominaista kirjallisten ja filosofisten teemojen liittyminen algerialaisiin maahanmuuttajiin Ranskassa tai hänen nuoruuden asuinpaikkaansa Itä-Helsingin Kontulaan.
Ura.
Ensimmäinen esseekokoelma on 2010 ilmestynyt "Kerettiläisesseet". Siinä hän kirjoittaa erilaisista kirjallisuuden ja filosofian teemoista kehyksessä, joka rakentuu pitkäaikaisesta ystävyydestä algerialaisen maahanmuuttajan kanssa. 
Hukkila jatkaa vuonna 2016 ilmestyneessä romaanissaan "Tuhat ja yksi" vastaavanlaisia teemoja, joissa korkeakirjalliset aiheet ja maahanmuuttajien ja paperittomien elämä liittyvät toisiinsa. Romaani sai Helmet-palkinnon vuonna 2018. Palkintoperusteissa Claes Andersson totesi mm. seuraavaa:
Tuhat ja yksi kuuluu viime vuosien parhaisiin romaaneihin monestakin syystä. Se käsittelee ajankohtaisia asioita kuten kodittomuutta, pakolaisuutta ja kansainvälisyyttä, se on filosofisesti kiinnostava ulottuen Georg von Wrightistä Wittgensteiniin ja se on kirjoitettu tiiviillä ja kirkkaalla tavalla, joka tuo mieleen W.G. Sebaldin tai Thomas Bernhardin
Romaani ilmestyi englanniksi David Hackstonin kääntämänä ja Contra Mundum Pressin (New York) julkaisemana loppuvuodesta 2023.
Hukkila on kirjoittanut myös kuunnelmia, näytelmiä, televisiodraamoja, tekstejä näyttämölle ja tekstejä koreografi Sanna Kekäläisen teoksiin. Televisiodraamoista merkittävä on "Katso ihmistä", jonka ideana oli Hannu Salaman jumalanpilkkaoikeudenkäynti ja tanskalaistaiteilijan Muhammed-pilapiirrokset 2006. Monet Hukkilan draamateksteistä ottavat aiheensa globaalista todellisuudesta. Näytelmä Maailman katolla (ke. 1994) hahmottaa Tiibetin ja Kiinan kansantasavallan keskinäistä historiaa vuodesta 1949 eteenpäin. Musiikkiteatteriesityksen Etiopialainen ystävä (ke. 2024) kokoava metafora kertoo etiopialaisesta paperittomasta, joka pyrkii Italiasta Alppien yli pohjoiseen.
Hukkila on kirjoittanut kritiikkiä kuvataiteesta ja kirjallisuudesta sekä toimittanut useita teoksia. Niistä merkittävin on Hukkilan kuratoima hanke Stéphane Mallarmésta, joka ilmestyi yhteensä 500 sivun laajuisena New Yorkissa Hyperion-lehdessä vuosina 2015 ja 2017.
Chelsea Marshall

Chelsea Marshall (s. 14. elokuuta 1986 Randolph, Vermont) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Marshall kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisessa 3. joulukuuta 2006. Paras maailmancupin sijoitus hänellä on kahdeksas sija Italian Sestrieren syöksylaskusta helmikuulta 2008. Alppihiihdon MM-kisoissa 2009 Marshall oli syöksylaskun 27:s.
Luettelo Suomen sairaaloista

Alueelliset sairaalat.
Mikäli alueellinen sairaala kuuluu hallinnollisesti yliopistollisen sairaalan tai keskussairaalan alaisuuteen, tämä on ilmaistu sulkeissa olevalla lyhenteellä.
Ahvenanmaan hyvinvointialue
Etelä-Karjalan hyvinvointialue
Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialue
Etelä-Savon hyvinvointialue
HUS-yhtymän alue (Uudenmaan maakunta)
Helsinki
Itä-Uudenmaan hyvinvointialue
Keski-Uudenmaan hyvinvointialue
Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue
Vantaan ja Keravan hyvinvointialue
Kanta-Hämeen hyvinvointialue
Keski-Suomen hyvinvointialue
Kymenlaakson hyvinvointialue
Pirkanmaan hyvinvointialue
Pohjois-Karjalan hyvinvointialue
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue
Pohjanmaan hyvinvointialue
Pohjois-Savon hyvinvointialue
Päijät-Hämeen hyvinvointialue
Satakunnan hyvinvointialue
Varsinais-Suomen hyvinvointialue
* Suomen julkisen terveydenhuollon tehohoito on keskitetty suurimpiin sairaaloihin
* Suuri osa kuntien perusterveydenhuollon yö- ja viikonloppupäivystyksistä hoidetaan sairaaloihin sijoitetuissa terveyskeskusten ja erikoissairaanhoidon yhteispäivystyksissä.
* Luettelo Suomen nykyisistä ja entisistä psykiatrisista sairaaloista
DTP Entertainment

dtp entertainment AG (aikaisemmin DTP Neue Medien AG) on vuonna 1995 perustettu, saksalainen tietokone- ja videopelejä kehittävä ja julkaiseva yritys. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Hampurissa, ja työllistää yli 180 ihmistä. 
Dtp entertainment on yksi Saksan suurimmista pelitaloista. Yhtiön perusti Thomas Baur.
Tytäryhtiö, dtp young entertainment joka keskittyy yleissivistävien lastenpelien kehittämiseen ja julkaisemiseen, perustettiin vuonna 2004, sekä pelistudiot Cranberry Productions ja RealU, vuonna 2007. 
Vuonna 2008 dtp entertainment osti House of Talesin, toisen seikkailupeleihin erikoistuneen saksalaisen pelitalon.
Yritys on mennyt konkurssiin vuonna 2012. Sen jälkeen useat peleistä ovat siirtyneet Nordic Gamesille.
Silvio Schröter

Silvio Schröter (s. 29. kesäkuuta 1979) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi 3. Ligassa pelannutta FC Carl Zeiss Jenaa kaudella 2008–2009. Schröter on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Schröter pelasi juniorivuosinaan TSV 1862 Radeburgissa ja Dynamo Dresdenissä, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi 1997. Schröter pelasi seurassa Regionalligaa vuoteen 2001 asti, jolloin hän siirtyi juuri Bundesliigaan nousseeseen Energie Cottbusiin. Hän edusti Cottbusia kaksi seuraava kautta. Cottbus putosi sarjasta 2003 ja Schröter siirtyi Bundesliigan Hannover 96:een. Schöter pelasi Hannoverissa tammikuuhun 2008 asti, jolloin hän siirtyi MSV Duisburgiin. Hän vietti Duisburgissa 12 kuukautta pelaten vain kolme liigaottelua, minkä jälkeen hän lähti seurasta kolmannen sarjatason Carl Zeiss Jenaan.
William Eagle Clarke

William Eagle Clarke (16. maaliskuuta 1853 Leeds, Englanti - 10. toukokuuta 1938) oli englantilainen lintutieteilijä.
Clarke opiskeli Leedsin Grammar Schoolissa ja Yorkshire Collegessa. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan insinööri ja maanmittari, mutta ryhtyi sittemmin ammattimaiseksi luonnontutkijaksi. Vuonna 1884 hänet nimitettiin Leeds Museumin kuraattoriksi, mistä hän siirtyi Royal Scottish Museumin luonnonhistorialliseen osastoon 1888. Täällä hän toimi isännöitsijänä ("Keeper") vuosina 1906–1921.
Clarke nimesi linnuista muun muassa goughinsaarensirkun ("Rowettia goughensis") ja negrosinhaavakyyhkyn.
Gustaf Palamaa

Gustaf Adolf Palamaa (vuoteen 1936 "Palmros"; 15. syyskuuta 1898 – 4. helmikuuta 1976) oli suomalainen pesäpalloilija.
”Kustu” Palamaa oli ammatiltaan kamreeri ja vakuutusmies. Veljensä Armas Palamaan tavoin Gustaf edusti pesäpallossa Helsingin Pallonlyöjiä. Pesäpallossa Palamaa saavutti 3 Suomen mestaruutta 1922–1924 ja 2 Suojeluskuntamestaruutta 1922 ja 1923. Palamaa harrasti myös keihäänheittoa.
Yrjö Koskinen (pesäpalloilija)

Yrjö Rudolf Koskinen (23. helmikuuta 1901 – 4. huhtikuuta 1985) oli suomalainen pesäpalloilija.
"Yrkkä" Koskinen oli ammatiltaan postivirkailija. Koskinen pelasi yleensä siepparia tai 1-vahtia ja ansioitui myös tuomaritehtävissä ja pesäpalloliiton toiminnassa. Koskinen kirjoitteli pesäpallo
selostuksia Urheilulehteen nimimerkillä “Veto” ja käynnisti HPL:n nais- ja poikatoiminnan 1920-luvulla. Koskinen oli myös HPL:n perustajajäsen ja toimi seuran puheenjohtajana 1932 ja 1936, johtokunnassa 1922-30, 1932, 1935-36, 1945, 1956 ollen myös SVUL:n Helsingin piirin pesäpallojaoston jäsen.
Yrjö Koskinen on opettanut pesäpalloa kesäleireillä Virossa 1932-33 ja toiminut pesäpallotuomarina. Ansioistaan Koskiselle on myönnetty PPL:n hopeinen ansiomitali ja HPL:n kultainen ansiomerkki. Yrjö Koskisen harrastuksiin kuului mm. valokuvaus.
SM pesäpallossa: 1922, 1923, 1924, 1927
Fernando Pisani

Fernando Pisani (s. 27. joulukuuta 1976 Edmonton, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija.
Ura.
Junioriura.
Pisani aloitti uransa St. Alberts Saintsin jääkiekkojoukkueessa AJHL-junioriliigassa vuonna 1993. Kolmannella kaudellaan hän teki 58 ottelussa 103 pistettä. Kauden jälkeen Edmonton Oilers varasi Pisanin yhdeksännellä kierroksella numerolla 195. Pisani suuntasi junioriliigasta yliopistoliigaan Providence Collegeen, jossa pelasi neljä kautta vuoteen 2000 saakka.
Ammattilaisura.
Pisani solmi sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa kaudeksi 2000–2001, ja matkasi seuran farmiin Hamilton Bulldogsiin AHL-liigaan. Kolmannella kaudella Pisani pääsi pelaamaan 35 ottelua NHL:ssä ja kaudeksi hän sai vakiinnutettua paikkansa Edmontonin kokoonpanossa.
 2004–2005 Pisani pelasi Sveitsin NLA:ssa SCL Tigersissa ja Italian Serie A:ssa Asiago HC:ssä. Kaudella Pisanista tuli Edmontonin tärkein maalintekijä ja Edmonton eteni aina Stanley Cup -finaaleihin saakka, joissa hävisi seitsemännessä ottelussa Carolina Hurricanesille.
Heinäkuussa 2006 rajoittamaton vapaa pelaaja Pisani solmi neljän vuoden ja 10 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen Edmontonin kanssa. Kaudella Pisani kärsi paksusuolen tulehduksesta, ja joutui olemaan 26 ottelua sivussa. Seuraava kausi puolestaan keskeytyi jalan murtuman vuoksi 38 ottelun jälkeen. Paksusuoli tulehtui jälleen kauden aikana, ja Pisani oli sivussa 23 ottelua.
Elokuussa 2010 Pisani teki yksivuotisen sopimuksen tuoreen Stanley Cup -mestarin Chicago Blackhawksin kanssa. Pisani pelasi kauden Blackhawksissa, ja oli sen jälkeen kauden 2011–2012 alkupuoliskon pelaamatta. Vasta tammikuussa hän teki sopimuksen Allsvenskanin Södertäljen kanssa. Pisani pelasi Södertäljessä kolme peliä mutta jätti joukkueen sen jälkeen, sillä tunsi, ettei ollut tarpeeksi hyvässä kunnossa auttaakseen joukkuetta.
Krivitšit

Krivitšit (, , kryvitšy) olivat Dneprin, Volgan ja Väinäjoen yläjuoksuilla sekä Peipsijärven eteläpuolella 500–900-luvuilla elänyt itäslaavilainen heimoyhteisö. Heidän tärkeimpiä kaupunkejaan olivat Smolensk, Polotsk, Izborsk ja mahdollisesti Pihkova. Krivitšeihin kuului myös baltteja. Latvian kielen Venäjää ("Krievija") ja venäläistä ("krievs") merkitsevät sanat tulevat krivitšeistä.
Historiallisten lähteiden mukaan krivitšeillä oli omat ruhtinaansa ennen Kiovan Venäjään liittämistä 800-luvun lopulla. Viimeisen kerran heidät mainitaan vuonna 1162, jolloin alueelle oli muodostunut Smolenskin ja Polotskin ruhtinaskunnat ja sen koillisosa oli liitetty Novgorodiin.
Ville Lindström

Vilho (Ville) Emil Lihto (aik. Lindström; 14. elokuuta 1902 Helsinki – 24. huhtikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.
Ville Lindström oli ammatiltaan liikkeenharjoittaja. Pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1921, 1924–1928 voittaen kolme Suomen mestaruutta 1924, 1926–27, sekä kerran suojelukuntajärjestön mestaruuden 1926. Lindström käynnisti HPL:n kerhotoiminnan 1920-luvulla.
Lindströmin vaarallisinta lyöntiä kutsuttiin nimellä "vasemmalle yli", jolla hän usein yllätti ulkopelaajien vasemman sivustan kun varavahti oli tarpeeksi lähellä ja koppari tarpeeksi sivulla. Lindström muutti sukunimensä muotoon "Lihto" yhdessä perheensä kanssa vuoden 1935 suurnimenmuutoksessa.
Erik Salin

Erik Johan Salin (4. kesäkuuta 1904 – 10. maaliskuuta 1980) oli suomalainen pesäpalloilija.
Ammatiltaan "Salkkari" oli kirjanpitäjä. Salin pelasi Helsingin Pallonlyöjäin edustusjoukkueessa 1925–1933, jossa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta 1926–1927 sekä suojeluskuntajärjestön mestaruuden Helsingin joukkueessa 1926. Salin pelasi takakentällä. HPL:n johtokunnassa Erik Salin istui 1927–1928, 1935–1940, 1945, 1956 ja puheenjohtajana 1938 sekä sihteerinä 1935–1936. Salin oli myös pääsarjatason tuomari ja tuomitsi muun muassa Itä–Länsi-ottelun 1946 ja oli vuoden 1952 olympiakisojen näytösottelun syöttötuomarina. Salinille on myönnetty Pesäpalloliiton hopeinen ansiomerkki ja HPL:n kultainen ansiomerkki. Salin toimi mailatoimikunnan jäsenenä 1931–1934 ja Itä–Länsi-valitsijatoimikunnan jäsenenä 1949.
Veikko Tuominen (pesäpalloilija)

Veikko Tuominen (14. heinäkuuta 1909 Helsinki – 18. helmikuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.
"Vege" Tuominen pelasi Helsingin Pallonlyöjäin edustusjoukkueessa 1925–1927 ja 1929–1933 voittaen kaksi Suomen mestaruutta 1926–1927. Tuominen pelasi yleensä varavahtina. Tuominen oli HPL:n johtokunnan jäsen 1929, 1931–1935, 1938–1940, 1945 ja 1956.
Crystal Cox

Crystal Cox (s. 28. maaliskuuta 1979 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Olympialaiset.
Cox voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Viestin alkuerissä juoksivat Cox, Monique Henderson, Sanya Richards ja Moushaumi Robinson, finaalissa Coxin ja Robinsonin tilalle tulivat Monique Hennagan ja DeeDee Trotter. Vuonna 2004 Cox voitti Amerikan hallikisat 200 metrillä.
Dopingrikkomus.
29. tammikuuta 2010 Associated Press ja ESPN.com kertoivat, että Cox on myöntänyt käyttäneensä anabolisia steroideja vuosina 2001–2004. Näin ollen hänen kaikki tulokset tältä ajalta mitätöidään. Cox on hyväksynyt neljän vuoden kilpailukiellon, joka kestää tammikuuhun 2014 asti. Yhdysvaltojen naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue saattaa menettää Ateenan vuoden 2004 olympiakultansa. Cox menetti mitalinsa 21. heinäkuuta 2012 Kansainvälisen olympiakomitean päätöksellä.
Selviytyjät.
Crystal Cox oli yksi yhdysvaltalaisen "Selviytyjät"-tositelevisiosarjan kilpailijoista Gabonissa vuonna 2008. Hän tuli kilpailussa kuudenneksi.
Hypnotisoija

Hypnotisoija ("Hypnotisören") on ruotsalaisen kirjailijanimimerkin Lars Keplerin rikosromaani vuodelta 2009. Teoksen on suomentanut Saara Villa, ja se on ilmestynyt suomeksi 2010 Tammen kustantamana. Kirja aloittaa sarjan, jonka päähenkilö on suomalaistaustainen rikoskomisario Joona Linna.
Teos oli Ruotsissa vuoden 2009 kohutuin dekkari, ja käännösoikeudet oli vuonna 2010 myyty 30 maahan. "Hypnotisoijan" pohjalta on valmistunut samanniminen elokuva, joka tuli Ruotsissa ja Suomessa ensi-iltaan vuoden 2012 jälkipuoliskolla.
Juoni.
Tukholman läheltä Tumbasta löytyy mies urheilukentän pukuhuoneesta julmasti surmattuna. Myös hänen puolisonsa ja tyttärensä löytyvät surmattuina perheen rivitalosta, ainoastaan poika Josef on elossa, joskin haavoittuneena ja sairaalassa. Tapahtumien selvittämiseksi komisario Linna pyytää tunnettua hypnotisoijaa, lääkäri Erik Maria Barkia hypnotisoimaan pojan. Lääkäri suostuu, vaikka on aiemman huonosti päättyneen tehtävän jälkeen päättänyt lopettaa hypnotisoinnit. Mutta hän joutuu poikansa kanssa mukaan tapahtumien ketjuun.
Jane Jensen

Jane Jensen (syntymänimi Jane Elizabeth Smith, s. 28. tammikuuta 1963 Palerton, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen Gabriel Knight -tietokonepelisarjan suunnittelija, ja kirjailija. Hän asuu Seattlessa miehensä, säveltäjä Robert Holmesin kanssa.
Ennen uraansa pelisuunnittelijana hän työskenteli ohjelmoijana Hewlett-Packardilla. 
Ura.
Jane Jensen aloitti pelisuunnittelijan uransa Sierra On-Line -pelitalossa, jossa hän työskenteli muun muassa tietokonepelien ' ja "EcoQuest" käsikirjoittajana. Jensen osallistui myös "King's Quest VI: Heir Today, Gone Tomorrow" -pelin suunnitteluun yhdessä Roberta Williamsin kanssa, minkä jälkeen Jensenille tarjoutui mahdollisuus suunnitella ja käsikirjoittaa oma pelinsä, ', joka julkaistiin vuonna 1993. 
Jensen jatkoi sarjaa kahdella jatko-osalla, jotka kummatkin palkittiin pelialan palkinnoilla. Pelien positiivisista arvosteluista ja myyntimenestyksestä huolimatta neljättä Gabriel Knight -pelisarjan peliä ei seikkailupeligenren suosion laskun jälkeen tehty.
Seuraavina vuosina Jensen keskittyi kirjailijan uraansa ja julkaisi Gabriel Knight -sarjan ensimmäiseen osaan perustuvan romaanin vuonna 1996 sekä toiseen osaan perustuvan romaanin vuotta myöhemmin. 
Jane Jensenin ensimmäinen Gabriel Knight -pelisarjaan liittymätön kirjajulkaisu "Millennium Rising" valmistui vuonna 1999. 
Jensenin neljäs kirja, "Dante's Equation" julkaistiin vuonna 2003 ja oli ehdolla Philip K. Dick -palkinnon saajaksi.
Vuodesta 2003 lähtien Jane Jensen suunnitteli verkkopelejä Oberon Medialle. 
Vuonna 2008 Jensen ilmoitti yhdessä DTP Entertainmentin kanssa työskentelevänsä uuden seikkailupelin, "Gray Matterin" parissa, joka julkaistiin syksyllä 2010.
Susi sisällä

Susi sisällä on Tiina Lymin esikoisromaani, joka perustuu Lymin samannimiseen näytelmään. Näytelmän kantaesitys oli Tampereen Työväen Teatterissa vuonna 2009 ja romaani ilmestyi vuonna 2010. 
Kirjan miespäähenkilö Vesa on täydellinen aviomies. Hän antaa vaimolleen Tuulalle laskuvarjohypyn synttärilahjaksi, ostaa kukkia ja kalliita astioita, ei juo, ei lyö, puhuu ja pussaa. Hän on hyvä isä kahdelle lapselle, insinööri ja oikea luottojätkä. Jossain välissä Vesa ehtii kuitenkin suutelemaan tuntematonta naista kadulla. Onko harha-askel ainoa vai onko niitä enemmän?
Lymi kuvaa teoksessaan, kuinka petetyn naiselta maailma särkyy pirstaleiksi ja kuinka hän pala palalta kokoaa elämäänsä takaisin.
Sloveenit (heimo)

Sloveenit () eli Ilmajärven slaavit (и́льменские славя́не, "ilmenskije slavjane") olivat Ilmajärven rannoilla, Olhavan, Lovatin ja Mstan varsilla sekä Mologan yläjuoksulla 500–900-luvuilla elänyt itäslaavilainen heimo. 800–1100-luvuilla seudulle perustettiin Novgorodin ja Staraja Russan kaupungit. Myöhemmin sloveenien asuinalueesta muodostui Novgorodin feodaalitasavallan ydinalue.
Nimitystä sloveenit käytetään myös Sloveniassa ja sen lähialueilla asuvasta eteläslaavilaisesta kansasta.
Elämää ja erotiikkaa

Elämää ja erotiikkaa on Juha ”Watt” Vainion albumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Se oli viimeinen Junnun studioalbumi, joka julkaistiin hänen eläessään. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Matkalla pohjoiseen” ja ”Heiskasen kanssa kun heiluttiin” sekä nimikappale ”Elämää ja erotiikkaa”.
Tekijätiedot.
Muusikot
Muut
Puolijumala

Puolijumala on monissa mytologioissa hahmo, jonka toinen vanhempi on Jumala ja toinen ihminen. Puolijumala on kuolevainen. Sanotaan, että Zeus laati säännön, joka kuuluu näin: "Jumalat eivät saa tavata koskaan kuolevaisia lapsiaan". Puolijumala saa yleensä vanhempansa taidot, esim. Poseidonin lapsi saa veden voimat. Herakles ja Akhilleus ovat kuuluisimpia puolijumalia.
Populaarikulttuurissa epiteettiä "puolijumala" voidaan käyttää viihteen ja urheilun idoleista.
Immanuel Ilmoni

Immanuel Ilmoni (29. maaliskuuta 1797 Nummi – 14. huhtikuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori.
Ilmonin vanhemmat olivat lukkari Kristian Ilmonius ja Fredrika Lovisa Woivalén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1814 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1819, lääketieteen kandidaatiksi 1822, lääketieteen lisensiaatiksi 1824 ja lääketieteen tohtoriksi 1832. Ilmoni teki ulkomaisia opintomatkoja Tukholmaan 1823–1824 sekä Heidelbergiin, Triesteen ja Pariisiin 1828–1830.
Ilmoni toimi Helsingin yliopiston anatomian prosektorina (leikkelyavustajana) sekä anatomian ja fysiologian apulaisena 1826–1834. Hän oli teoreettisen ja käytännöllisen lääketieteen professorina 1834–1856. Lisäksi Ilmoni toimi lääketieteellisen tiedekunnan promoottorina 1847 ja Uusmaalaisen osakunnan inspehtorina 1847–1852.
Ilmoni oli Suomen lääkäriseuran puheenjohtaja 1838–1839, 1843 ja 1846 sekä Suomen Tiedeseuran puheenjohtaja 1848–1849. Hän kuului jäsenenä myös Uppsalan tiedeseuraan, Hallen "Akademia Leopoldinaan" sekä useisiin ulkomaisiin lääkäriseuroihin. Hän sai professorin arvonimen 1831.
Ilmonin kirjoittama kolmiosainen "Bidrag till Nordens Sjukdomshistoria" luetteloi Pohjoismaiden, Suomen, pohjois-Venäjän ja Baltian alueilla vanhoilta ajoilta aina 1700-luvun loppuun saakka esiintyneitä epidemioita sekä ihmisten ja eläinten sairauksia. Omaa käsitystään lääketieteestä ja lääkärin ammatista Ilmoni kuvasi kirjassa "Om läkarens yrke och pligter". Ilmoni kirjoitti myös kaunokirjallista tekstiä: kertomuksia, näytelmiä ja paljon tilapäisrunoutta.
Ilmoni oli naimisissa kaksi kertaa:
Hänellä oli liitoistaan seitsemän lasta joista kolme kuoli jo pieninä.
Ilmoni kuoli keväällä 1856 Helsingissä riehuneeseen lavantauti-epidemiaan. Hänet on haudattu Nummen vanhalla hautausmaalle.
Siamotyrannus

Siamotyrannus (”siamilainen tyranni”) oli petodinosaurusten suku varhaisliitukaudelta Thaimaasta.
Kun‭ ‬"‬Siamotyrannus" kuvattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1996,‭ sen ajateltiin olleen yksi ensimmäisistä suurista tyrannosaureista, tästä johtuu myös sen nimi. Myöhemmät tutkimukset ovat osoittaneet että "‬Siamotyrannus" kuuluikin alkeellisempien karnosaurien heimoon Metriacanthosauridae‭ ja alaheimoon Metriacanthosaurinae, jonka muita jäseniä olivat "Sinraptor",‭ "‬Shidaisaurus" ja "Metriacanthosaurus".
Holotyyppi koostuu lantiosta sekä muutamasta risti- ja häntänikamasta. Niiden perusteella on päätelty että "‬Siamotyrannus" oli keskikokoinen noin 6-7 metriä pitkä petodinosaurus, ja sen ravintoa olivat ehkä strutsisauri "Kinnareemimus" ja titanosauri "Phuwiangosaurus". Nyttemmin on myös löydetty tälle suvulle kuulunut reisiluu ja hampaita.
Krakataun tulivuorenpurkaus 1883

Krakataun tulivuorenpurkaus 1883 alkoi toukokuussa 1883 ja huipentui Krakataun saaren tuhoutumiseen saman vuoden elokuussa. Purkaus oli yksi nykyajan tuhoisimmista. Siinä kuoli yli 36 000 ihmistä, ja se viilensi maapallon ilmastoa useaksi vuodeksi.
Krakatau.
Krakatau sijaitsee Sundasalmessa Indonesian saariketjussa Jaavan ja Sumatran välissä. Mannerlaattojen rajakohdassa sijaitsevalla alueella on paljon tulivuoritoimintaa, koska Indo-Australian laatta liikkuu pohjoiseen kohti Aasiaa ja työntyy Euraasian laatan alle.
Ennen vuoden 1883 purkausta Krakataun saarella oli kolme toisiinsa yhteydessä olevaa kraatteria, pohjoisesta etelään Perboewatan, Danan ja Rakata.
Purkaus.
Krakataun purkaus alkoi toukokuussa 1883. Saksalaisen sotalaiva "Elizabethin" kapteeni raportoi tuolloin Krakataun yläpuolella näkyvistä tuhkapilvistä, jotka olivat kymmenen kilometriä korkeita. Seuraavien kahden kuukauden aikana monet laivat ja veneet kävivät paikalla ja havaitsivat jyrinää ja hehkuvia pilviä. Läheisten saarten asukkaat järjestivät juhlia hehkuvan taivaan kunniaksi.
Elokuun 26. päivänä kello 12.53 Krakataulla tapahtui räjähdys, joka nostatti 25 kilometrin tuhkapatsaan Perboewatanin huipun ylle. Seuraavan päivän aamuna tapahtui neljä valtavaa räjähdystä, jotka kuultiin aina 4 500 kilometrin päässä Perthissä saakka. Räjähdysten seurauksena Perboewatan ja Danan romahtivat mereen.
Ensimmäinen räjähdys puhkaisi vuoren magmasäiliön ja päästi meriveden virtaamaan kuuman laavan sekaan. Sen seurauksena vesi kiehahti välittömästi ja synnytti ylikuumentunutta höyryä, joka työnsi pyroklastiset vyöryt 100 kilometrin tuntinopeudella aina 40 kilometrin päähän.
Purkauksen voimakkuus VEI-asteikolla oli 6. Räjähdys vastasi arviolta 200 megatonnia TNT:tä eli 10 000 -kertaisesti vuoden 1945 Hiroshiman atomipommin räjähdystä ja 10-kertaisesti vuoden 1980 St. Helensin purkausta.
Räjähdyksissä vapautui ilmakehään arviolta 45 kuutiokilometriä ainesta. Taivas pimeni jopa yli 440 kilometrin päässä purkauksesta. Purkauksen lähellä pimeyttä kesti kolme päivää. Tuhkaa laskeutui laivojen kannelle 6 000 kilometrinkin päässä. Räjähdysten paineaallot kiersivät maapallon vähintään seitsemän kertaa, ja ne rekisteröityivät kaikkiin barografeihin.
Vaikutukset.
Krakataun purkaus vuonna 1883 oli yksi nykyhistorian tuhosimmista tulivuorenpurkauksista. Yli 36 000 ihmistä kuoli tsunameihin ja kuumuuteen. Taivaalta satanut vulkaaninen kivi ja vulkaaniset kaasut surmasivat ihmisiä Länsi-Jaavalla ja Sumatralla. Vuoren romahduksesta aiheutuneet 40-metriset tsunamit surmasivat sitäkin enemmän ihmisiä iskettyään rannikoille, ja tuhosivat 165 kylää.
13 päivän kuluessa purkauksesta rikkidioksidi ja muut purkauksessa vapautuneet kaasut alkoivat pimentää auringon valoa. Auringonlaskuista tuli kaikkialla tavallista värikkäämpiä. Maapallon keskilämpötila laski viideksi vuodeksi 1,2 celsiusasteella.
Romahtaneen tulivuoren paikalle nousi vuonna 1927 merestä uusi tuhkakartio, joka sai nimen Anak Krakatau, ‘Krakataun poika’. Se on sittemmin kasvanut korkeutta ja alkanut ajoittain purkautua lievästi.
Metriacanthosaurus

Metriacanthosaurus (nimen merkitys: "kohtalaisen piikikäs lisko") oli lihaa syönyt teropodidinosaurusten suku. Se eli 159–154 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä jurakaudella. "Metriacanthosauruksen" fossiileja on löydetty Englannista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta.
Nimi ja sen historia.
"Metriacanthosaurus" tarkoittaa "kohtalaisen piikikästä liskoa". Nimi annettiin kyseisen dinosauruksen neuraalihaarakkeista, jotka olivat pidemmät kuin "Megalosauruksella", mutta lyhyemmät kuin "Altispinaxilla". Tämän johdosta nimeksi annettiin "kohtalaisen piikikäs lisko".
Kuten monet muut varhain löydetyt teropodit, etenkin Euroopasta löydetyt sellaiset, "Metriacanthosaurus" nimettiin alun perin "Megalosaurus" -lajiksi. Paleontologian alkuaikoina "Megalosaurusta" päädyttiin käyttämään niin sanottuna "roskakoritaksonina" melkein kaikille teropodin jäänteille. "Metriacanthosauruksen" nimesi alun perin saksalainen paleontologi Friedrich von Huene, joka nimesi sen lajiksi "Megalosaurus parkeri". "Parkeri" annettiin W. Parkerin kunniaksi, joka oli löytänyt jäänteet Weymouthista. Vuonna 1932 von Huene siirsi lajin sukuun "Altispinax" pitkien, fossiloituneiden selkänikamien neuraalihaarakkeiden vuoksi.
Nykyisen nimensä "Metriacanthosaurus" sai vuonna 1964, kun Alick Walker teki erityisen huomion neuraalihaarakkeiden koosta.
Koko ja ulkonäkö.
"Metriacanthosauruksen" kokoa ei tiedetä fossiilien vähäisyyden vuoksi, mutta samankaltaisiin teropodeihin tehdyn vertailun perusteella dinosauruksen pituus oli karkeasti arvioituna noin kuusi metriä. 
"Metriacanthosauruksen" neuraalihaarakkeet saattoivat tukea matalaa, kasvaimen kaltaista kumpua, joka oli mahdollisesti samankaltainen kuin varhaisliitukaudella Pohjois-Amerikassa eläneellä "Acrocanthosauruksella". Fossiilien vähäisyyden vuoksi rekonstruktiot "Metriacanthosauruksesta" ovat arvailuja ja perustuvat muihin samankaltaisiin dinosauruksiin.
Fossiilit.
"Metriacanthosauruksen" fossiileja on löydetty Englannista. Löytöihin kuuluu osittaisia jäänteitä.
Luokittelu.
"Metriacanthosaurus" on luokiteltu sinraptoreihin kuuluneena teropodina. Sen on ajateltu olevan läheistä sukua Aasiassa eläneelle "Yangchuanosaurukselle".
Ilkka Rekiaro

Ilkka Rekiaro on suomalainen sanakirjantekijä sekä tieto- ja kaunokirjallisuuden suomentaja. Hän on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti.
Rekiarolta ovat ilmestyneet muun muassa Gummeruksen suomi–saksa–suomi–perussanakirja (yhdessä Rolf Klemmtin kanssa) ja suomi–englanti–suomi-perussanakirja (yhteistyössä Douglas Robinsonin kanssa) sekä "Amerikkalaisuuksien sanakirja". Hän on suomentanut muun muassa Rick Riordanin kirjoittamia fantasiakirjasarjoja, kuten "Percy Jackson", "Olympoksen sankarit" ja "Kanen aikakirjat". Hän on myös suomentanut useita Stephen Kingin kirjoja.
Vuonna 2007 Rekiaro sai J. A. Hollon kääntäjäpalkinnon Tim Flanneryn teoksen "Ilmaston muuttajat" suomennoksesta. Huhtikuussa 2014 Otavan kirjasäätiö myönsi hänelle Erkki Reenpää -suomentajapalkinnon.
Iproniatsidi

Iproniatsidi on nikotiinihapon johdos, sekä vuonna 1952 käyttöön saapuneen isoniatsidin (INH) johdannainen. Lääke kehiteltiin alun perin 1950-luvun alkuvuosina tuberkuloosilääkkeeksi, ja etupäässä luutuberkuloosin hoitoon. Sen markkinointinimenä Suomessa oli "Marsilid". Iproniatsidi on ns. MAOI-lääke, eli monoamiinioksidaasin estäjä. Tyypiltään se on epäselektiivinen. Ainakin luu- ja keuhkotuberkuloosin hoidossa iproniatsidia on käytetty. Hoidettaessa tubi-potilaita iproniatsidilla, huomattiin näiden mielialan nousevan. Ryhdyttiin tekemään tutkimuksia myös psykoottisilla potilailla, kuten katatonisen skitsofrenian hoidossa . Lääke auttoi masentuneeseen mielialaan, muttei poistanut psykoottisuutta. Havaittiin myös iproniatsidin olevan huomattavissa määrin toksisempaa isoniatsidiin nähden.
Iproniatsidia aloitettiin antamaan depressio-potilaille arviolta vuosista 1957–1958 alkaen. Se olikin maailman ensimmäinen masennuksen hoitoon käytetty lääke. Varsin nopeasti alkoivat ilmetä lääkkeen maksalle myrkylliset ominaisuudet muun muassa hepatiittien muodossa. Iproniatsidi vedettiinkin pois markkinoilta jo 1960-luvun alkuvuosina: nialamidin, tuotenimeltään "Niamid" korvatessa sen. Nykyään myös nialamidi on Suomessa poistettu lääkemarkkinoilta. Pitkään sen jälkeen on ainoana saman ryhmän lääkkeenä ollut MAO-A-estäjä moklobemidi, jonka tuotenimi on "Aurorix". 
Annostus.
Tuberkuloosin hoidossa: 1 mg painokiloa kohti kolme kertaa vuorokaudessa.
Masentuneisuuden hoidossa: 50 mg kolme kertaa vuorokaudessa.
Sivuvaikutukset.
Iproniatsidin sivuvaikutuksia ovat olleet: painonnousu, hikoilu, huimaus, impotenssi ja ummetus. Myös unettomuutta ja harha-aistimuksia on ilmentynyt, sekä refleksien vilkkautta, joka voitaneen tulkita "hyperaktiivisuutena". Vakavimpia haittavaikutuksia olivat maksavauriot, osa jopa kuolemaan johtavina, joidenka johdosta lääke vedettiin pois markkinoilta muun muassa Suomessa.
Taavetti Laitinen

Taavetti (Taavi) Laitinen (15. tammikuuta 1866 Suonenjoki – 29. heinäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Helsingin yliopiston professori ja Lääkintöhallituksen pääjohtaja. 
Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä, herastuomari Olli Laitinen ja Henriikka Vehviläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Kuopion suomalaisesta lyseosta ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1892 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1897. Laitinen väitteli tohtoriksi suomen kielellä, mikä oli tuolloin poikkeuksellista. Hänen vuonna 1896 julkaistun väitöskirjansa nimi oli "Sananen muutamista bakteeriotoksiineista ja niiden vaikutuksista hermostoon".
Laitinen toimi Helsingin yliopiston bakteriologian dosenttina 1899–1902 ja hygienian professorina 1902–1911 ja Lääkintöhallituksen pääjohtajana 1911–1917. Vanhasuomalaisiin kuulunut Laitinen joutui 1917 luopumaan virasta, koska häntä pidettiin myöntyväisyyssuunnan kannattajana. Laitinen toimi myös yksityislääkärinä Helsingissä 1897–1941. Hän sai valtioneuvoksen arvon vuonna 1913 ansioistaan kulkutautien ja tuberkuloosin torjunnassa.
Vuonna 1908 Laitinen oli perustamassa Suomalaista tiedeakatemiaa ja toimi sen rahastonhoitajana 1908–1911. Hän oli elintarve- ja nautintoainekomitean puheenjohtaja 1912–1916, "Suomen kansallisen terveysliiton" puheenjohtaja 1906–1912, Duodecimin puheenjohtaja 1910 ja "Suomen lääkäreiden raittiusliiton" puheenjohtaja 1907–1939. Vuonna 1930 Laitinen oli perustamassa Aitosuomalaisten liittoa ja toimi liiton puheenjohtajana. Hän oli Terveydenhoitolehden päätoimittajana 1901–1904 ja kuului vuodesta 1911 Aikakauslehti Ajan perustajiin ja toimituskuntaan. 
Vuonna 1907 Laitinen vuokrasi Meilahdesta maa-alueen, jolle hän rakennutti "Tilkan lepo- ja virkistyskodin". Hän myi tämän laitoksen 1913 valtiolle ja osti saamillaan rahoilla takaisin kotitilansa, jossa hän alkoi harjoittaa maanviljelyä sivutoimenaan. Tilkan alueelle perustettiin 1918 sotilassairaala. 
Taavi Laitinen oli naimisissa kaksi kertaa, ensin 1897–1906 Edith Emilia Roschierin kanssa ja sitten vuodesta 1922 kuvanveistäjä ja taidemaalari Hilda Maria Flodinin (1877–1958) kanssa, jonka aiempi puoliso oli ollut taiteilija Juho Rissanen.
Laitisen hauta on Suonenjoen vanhan hautausmaan itäpäädyssä isänsä haudan vieressä.