tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Antti Lehtinen

Antti Joakim Lehtinen (s. 1973) on suomalainen rumpali, joka on soittanut yhtyeissä Ultra Bra sekä Scandinavian Music Group. Lehtinen toimi myös Don Huonojen rumpalina ja taustalaulajana vuosina 2001–2003.
Keväällä 2008 Antti Lehtinen esiintyi yhdessä Timo Rautiaisen kanssa MTV3:n sarjassa "K-70", jossa etsittiin yli 70-vuotiaita suomalaisia laulamaan rockia kuorossa.
Keväällä 2011 Lehtinen osallistui kilpailijana YLE TV1:n "Maestro – tikusta asiaa" -sarjaan, jossa julkisuuden henkilöt opettelivat johtamaan orkesteria.
Lehtinen toimitti yhdessä Sacha Remlingin kanssa alkoholikulttuuria käsittelevää "Radalla"-ohjelmaa MoonTV:llä.
Lehtinen toimii rumpalina muun muassa "Tähdet tähdet" -ohjelmassa.
Lynne Cheney

Lynne Ann Cheney (o.s. Vincent, s. 14. elokuuta 1941) on kirjailija ja entinen talk show -juontaja, joka on naimisissa entisen Yhdysvaltain varapresidentti Dick Cheneyn kanssa.
Lapsuus ja koulutus.
Lynne Ann Vincentin sukujuuret ulottuvat mormoniuudisasukkaiden kautta Tanskaan, Englantiin, Irlantiin ja Walesiin. Hänen isänsä oli insinööri Wayne Edwin Vincent ja hänen äidistään, Edna Lybyerista, tuli varasheriffi. Lynne Cheney kasvatettiin presbyteerina mutta hän kääntyi metodismiin mennessään naimisiin tulevan varapresidentin kanssa.
Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi korkeimmilla arvosanoilla Colorado Collegesta, maisteriksi University of Colorado at Boulderista ja filosofian tohtoriksi 1800-luvun brittiläisessä kirjallisuudessa University of Wisconsin-Madisonista.
Ura.
Lynne Cheney toimi National Endowment for the Humanitiesin puhemiehenä vuodesta 1986 vuoteen 1993. Vuonna 1995 hän perusti järjestön American Council of Trustees and Alumni, joka on konservatiivinen ryhmä, joka valvoo yhdysvaltalaisia collegeja ja opistoja.
Hän on vanhempi jäsen opetuksessa ja kulttuurissa tutkimuslaitoksessa American Enterprise Institute. Hän toimii myös The Reader’s Digest Associationin ohjaajana.
Vuosina 1995–1998 Cheney juonsi CNN:n ohjelmaa "Crossfire" Tony Snow'n tilalla.
Lynne Cheney toimi Lockheed Corporationin johtokunnassa vuosina 1994–2001, ja ansaitsi tehtävästä 120 000 dollaria vuodessa. Hän oli talous-, nimitys- ja yritystenvalvontatoimikunnissa. Cheney erosi tehtävästä vähän ennen miehensä virkaanastujaisia.
Vuonna 2000 hänet mainittiin mahdollisena republikaaniehdokkaana varapresidentin valinnassa. George W. Bush kuitenkin valitsi Cheneyn miehen ehdokkaaksi.
Cheney on puhunut paljon populaarimusiikissa käytettäviä väkivaltaisia ja seksuaalisia sanoituksia vastaan. Hän on myös kritisoinut videopelien tekijöitä samankaltaisista asioista, mutta on myös kirjoittanut kirjan "Sisters", joka kertoo lesbosuhteista ja raiskauksesta. Tästä aiheesta Eminem on nauranut hänen ja hänen miehensä kustannuksella lauluissaan ja musiikkivideoissaan.
Perhe.
Hän meni naimisiin Richard "Dick" Cheneyn kanssa vuonna 1964. Heillä on kaksi lasta: Elizabeth "Liz" (s. 28. heinäkuuta 1966) ja Mary (s. 14. maaliskuuta 1969) Cheney. Liz Cheney valmistui Chicagon yliopistosta lakitieteissä vuonna 1996 ja on toiminut kansainväliseen oikeuteen perehtyneenä asianajajana, konsulttina ja Yhdysvaltain ulkoministeriön Lähi-idän asioiden osastossa. Nykyään Liz on Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen. Hänen aviomiehensä Philip Perry on yleinen neuvonantaja Yhdysvaltain sisäisessä turvallisuusministeriössä. Heillä on neljä lasta. Mary Cheney on avoimesti homoseksuaali ja asuu partneri Heather Poen kanssa yhdessä Great Fallsissa, Virginiassa. Heinäkuussa hänestä tuli varapresidenttitoimintojen ohjaaja Bushin ja Cheneyn uudelleenvalintakampanjan ajaksi. Hän kirjoitti kirjan työstään isänsä kanssa vuonna 2005.
Kirjoja.
Lynne Cheneyn kokonaan tai osaksi kirjoittamia kirjoja:
Animal (Fuck Like a Beast)

Animal (Fuck Like a Beast) on heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in ensimmäinen single ja eräs yhtyeen tunnetuimmista kappaleista. Alkuperäisen singlen B-puolena oli kappale "Show no Mercy".
Alun perin kappale on julkaistu ainoastaan singlenä, mutta myöhemmin se on julkaistu osana uudelleenmasteroitua W.A.S.P.:in samannimistä debyyttialbumia. W.A.S.P. joutui 1980-luvulla useasti PMRC:n hampaisiin ja kritiikin kohteeksi, muun muassa juuri "Animal (Fuck Like a Beast)" -singlen sanoitusten takia.
W.A.S.P.:in laulaja Blackie Lawless sanoi haastattelussa vuonna 2010, että hän ei enää ikinä tule soittamaan "Animalia" yhdelläkään keikalla, mutta laulu oli kuitenkin aiheellinen osa hänen aiempaa elämäänsä. Samassa haastattelussa Lawless sanoi olevansa laulun kirjoittaja.
W.A.S.P.:in entinen kitaristi Chris Holmes on esittänyt "Animalia" Mean Man -yhtyeensä kanssa useilla keikoilla 2010-luvulla. Syyskuussa 2016 Holmes kertoi Edinburghissa keikan aikana, että hän oli hiljattain saanut Blackie Lawlessilta sähköpostiviestin, jossa Lawless pyysi, ettei biisiä soiteta keikoilla. Holmes vähät välitti Lawlessin pyynnöstä. Samassa yhteydessä Holmes antoi ymmärtää, että hän on laulun kirjoittaja.
Vuonna 2022 Lawless esitti kappaleen keikallaan Las Vegasissa.
Suuri Saatana

Suuri Saatana (persiaksi شيطان بزرگ "Shaytan Bozorg", arabiaksi الشيطان الأكبر "Al-Shaytan Al-Akbar") on nimitys, jota Iranin poliittinen johto käyttää Yhdysvalloista. Ajatollah Khomeini on käyttänyt termejä Iblis ja Shaitan, jotka kumpikin ovat islamilaisia termejä Saatanalle.
Alkuperä.
Vuonna 1948 islamilainen ideologi Sayyid Qutb lähti Egyptin hallituksen toimeksiannosta Yhdysvaltoihin kahdeksi ja puoleksi vuodeksi tutkimaan paikallista koulutusjärjestelmää. Palattuaan hän kirjoitti halveksivaan sävyyn Yhdysvalloista ja länsimaisesta kulttuurista yleensä. Hän piti näkemäänsä elämäntapaa moraalittomana ja huomioi erityisesti tanssi-illat, ”joissa molemmat sukupuolet tapaavat, seurustelevat ja koskettelevat.” Islamilaiseen elämään tottuneena hän piti tätä kauhistuttavana ja siveettömänä, ja hänen näkökulmastaan ihmisten käytöksen aiheuttajana oli Saatana. Häneltä ajatellaan olevan peräisin ajatus Yhdysvalloista Saatanan valtakuntana.
Islamilainen vallankumous.
Ajatollah Khomeinin kerrotaan sanoneen 5. marraskuuta 1979: ”"Amerikka on suuri Saatana, haavoitettu käärme."” Iranin vallankumouksen aikana ja sen jälkeen samankaltaisia nimityksiä käytettiin länsimaista ja jossain määrin Neuvostoliitosta, jota kutsuttiin "Vähäisemmäksi Saatanaksi". Israelia kuvataan nykyään joskus termillä "Pieni Saatana". 
Termiä käytettiin laajasti islamilaisen vallankumouksen aikana ja sen jälkeen, mutta sen käyttö jatkuu yhä joissain Iranin poliittisissa piireissä. Mielenosoituksissa termin ohessa käytetään usein huutoa "Marg bar Amrika!" (”Kuolema Amerikalle”).
Chuck Rayner

Claude Earl "Chuck" Rayner (11. elokuuta 1920 Sutherland, Saskatchewan, Kanada – 5. lokakuuta 2002) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi National Hockey Leaguessa New York Americansissa ja New York Rangersissa vuosina 1940–1953. Ennen NHL-uransa alkua hän pelasi AHL:n Springfield Indiansissa ollen kaudella 1940–41 AHL:n vähiten maaleja taakseen päästänyt ja eniten nollapelejä pelannut maalivahti.
Inside the Electric Circus

Inside the Electric Circus on heavy metal-yhtye W.A.S.P.:in kolmas studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1986
(Capitol Records). Albumi julkaistiin remasteroituna vuonna 1997 (Snapper Music). Inside the Electric Circus oli yhtyeen viimeinen albumi, joka voidaan luokitella glam metaliksi.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kappaleet.
Vuoden 1997 uudelleenjulkaisu
Johnny Rod

Johnny Rod (s. 9. joulukuuta 1957) on yhdysvaltalainen basisti. 
Rod vaikutti Carmine Appicen kanssa King Kobra -nimisessä yhtyeessä vuosina 1983-1986. Vuonna 1986 Rod liittyi heavy metal -yhtye W.A.S.P.:iin ja soitti bassoa albumeilla "Inside The Electric Circus" ja "Headless Children".
Kun Rod erosi W.A.S.P:ista vuonna 1993, hän ryhtyi ensihoitajaksi Pittsburghissä, Pennsylvaniassa.
Çağan Irmak

Çağan Irmak (s. 4. huhtikuuta 1970 İzmir, Turkki) on turkkilainen elokuvaohjaaja. Hän valmistui vuonna 1992 Egen yliopiston ("Ege Üniversitesi", İzmir) tiedotusopin laitokselta televisiotuotannon koulutusohjelmasta. Irmak sai Sedat Simavi -palkinnon kahdesta lyhyetelokuvasta "Kertomus" ja "Uhraus", jotka olivat oppilastöitä. Valmistumisensa jälkeen hän on työskennellyt ohjaaja-assistenttina Orhan Oguzin, Mahinur Erginin, Filiz Kainakin ja Yusuf Kurcenlin produktioissa.
Vuonna 1998 Irmak itse kirjoitti ja ohjasi elokuvan "Esitä minulle vanhaa ja viisasta" ja sai ensimmäisen palkinnon IFSAKin (Istanbulin harrastajavalokuvajien ja -elokuvantekijöiden järjestö) valinnoissa. Vuonna 1999 hän alkoi kuvata televisiosarjaa "Sasifelek Cikmazi".
Hänen ensimmäinen täyspitkä näytelmäelokuvansa oli "Toivota minulle onnea", joka valmistui 2001. Hänen seuraava elokuvansa "Kaikki Mustafasta", keräsi kansainvälistä huomiota, ja sitä on esitetty lukuisilla elokuvajuhlilla eripuolilla maailmaa.
Irmak on menestynyt etenkin Turkissa; elokuva Babam ve oglum ("Isäni ja poikani") vuonna 2005 oli suuri menestys. Elokuva kertoo nuoresta Deniz'sta, joka on menettänyt äitinsä vuoden 1980 sotilaskaappauksessa, matkustaa isänsä kanssa tapaamaan isoisäänsä ensimmäisen kerran. Isoisä on hylännyt poikansa, koska ei hyväksynyt tämän poliittista toimintaa. Deniz löytää itsensä keskeltä meluavaa perhettä, tätejä, piikoja ja yleistä hullunmyllyä. Pojan maailma muuttuu monin tavoin ja rohkealla suoruudella hän alkaa murtaa isoisän ja isän kipeää kiistaa ja muuttaa maailmaa suuntaan, joka on mallina koko uudistuvalla Turkille.
Viimeistään vuonna 2007 hän nousi Turkin nuorten ohjaajien kärkeen elokuvallaan Ulak.
Vänö

Vänö on saari Kemiönsaaren kunnassa. Saari kuuluu Hiittisten saaristoon ja oli aiemmin osa Hiittisten ja myöhemmin osa Dragsfjärdin kuntaa. Vänössä on 20 ympärivuotista asukasta. yhteysalus m/s Stella liikennöi saarelle Kasnäsista.
Vänön perinteikäs kappeli löytyy saaren itäosasta. Jo 1600-luvulla tällä paikalla oli kappeli, jonka tanskalainen kapteeni Klas kertomuksen mukaan lahjoitti saarelle. Nykyinen kappeli on vuodelta 1975. Kappelissa järjestetään jumalanpalveluksia kesäisin.&lt;ref name="http://www.vano.fi/vano/"&gt;Vänön kotisivu&lt;/ref&gt;
Vänön saaren nähtävyys ovat kukkivat niityt ja niitä laiduntavat lampaat, jotka myös pitävät maiseman avoimena. Vänön linnuston erikoisuus on kirjokerttu, jonka pesimäkanta on ehkä Suomen tihein.
Lapis niger

Lapis niger (latinaa, ”musta kivi”) on musta marmorikiveys Forum Romanumilla Roomassa Curia Julian edustalla. Kiveyksen alta on löytynyt monumentti, johon kuului alttari, jalusta ja kivipaasi, jossa on piirtokirjoitus. 
Lapis niger mainitaan useissa Forum Romanumin kuvauksissa Rooman tasavallan ja varhaisen keisarikauden ajoilta. Pyhäkkö on Forumin ja Comitiumin välissä. Lapis niger jäi maan alle osittain keisariaikaisen rakennustoiminnan takia, osittain Rooman valtakunnan sortumisen aiheuttaman kaaoksen seurauksena, ja sen löysi uudelleen 1900-luvulla italialainen arkeologi Giacomo Boni. Pyhäkön steelassa oleva piirtokirjoitus kuuluu vanhimpiin tunnettuihin latinankielisiin teksteihin.
Pyhäkkö on peräisin joko Rooman kuningasajalta, sillä piirtokirjoituksessa mainitaan kuningas ("rex"), tai sitten varhaisen tasavallan ajoilta, sillä "rex" saattaa tarkoittaa myös "rex sacrorumia", korkeaa uskonnollista virkamiestä. Jossain vaiheessa roomalaiset unohtivat pyhäkön alkuperäisen tarkoituksen, mistä johtuvat useat ristiriitaiset tarinat pyhäköstä. Roomalaiset uskoivat, että Lapis niger oli Rooman ensimmäisen kuninkaan, Romuluksen hautamonumentti; tai Romuluksen sotapäällikön Hostus Hostiliuksen, kuningas Tullus Hostiliuksen isän hauta; tai paikka, jossa Faustulus, Romuluksen kasvatti-isä kaatui taistelussa.
Pyhäkön kuvaus.
Lapis niger rakennettiin kaksi kertaa. Ensimmäinen pyhäkkö oli perinteisen tyylinen, ja se purettiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Paikka päällystettiin mustalla marmorilla ja päälle rakennettiin toinen pyhäkkö.
Alkuperäinen versio pyhäköstä koostui ensinnäkin mustasta marmorista tehdystä steelasta, johon oli kirjoitettu vanhoja latinalaisia kirjoituksia, joilla pyhäkkö omistettiin "rexille", kuninkaalle, ja langetettiin kirouksia niille, jotka uskaltaisivat häiritä pyhäkköä. Toiseksi pyhäkköön kuului alttari, jonka edessä oli kaksi jalustaa, joilla oli leijona-patsaat.
Steelassa olevassa piirtokirjoituksessa on useita mielenkiintoisia piirteitä. Aakkoset ovat vielä suhteellisen lähellä kreikkalaista kirjaimistoa, sillä teksti on ajallisesti lähellä sitä hetkeä, jolloin roomalaiset alun perin omaksuivat aakkoset kreikkalaisista siirtokunnista. Lisäksi piirtokirjoitus on kirjoitettu bustrofedon-tyylillä, eli vuorotellen oikealta vasemmalle ja vasemmalta oikealle. Monet vanhimmista latinalaisista kirjoituksista on kirjoitettu tällä tyylillä.
Arkeologiset kaivaukset osoittavat, että ensimmäiseen pyhäkköön oli sijoitettu lukuisia votiiviesineitä vaaseista patsaisiin. Kaikki esineet ovat erittäin varhaisen Rooman ajoilta, 600–400-luvuilta eaa.
Toinen pyhäkkö, joka rakennettiin puretun pyhäkön päälle ensimmäisellä vuosisadalla eaa., on paljon yksinkertaisempi. Alkuperäinen pyhäkkö peitettiin marmorilla ja ympärille rakennettiin matala valkoinen muuri. Pyhäkkö ei voinut viedä paljoa tilaa, sillä Forum Romanum oli kasvanut merkittävästi.
Nurmitädyke

Nurmitädyke ("Veronica chamaedrys") on pieni sinikukkainen kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Nurmitädyke kasvaa 10–35 cm korkeaksi. Sen varsi ja lehdet ovat hennon valkonukkaiset. Lehdet ovat hammaslaitaiset ja kasvavat pareittain vastakkain. Kukassa on neljä sinistä terälehteä, ja valkoiset heteet. Kukat ovat halkaisijaltaan 10–12 mm ja kirkkaansiniset, terälehden tyvellä on tummemmansinisiä juovia. Nurmitädyke kukkii touko-elokuussa. Nurmitädyke muistuttaa loistotädykettä.
Levinneisyys.
Nurmitädykettä kasvaa Euroopassa ja Aasian pohjoisosassa. Suomessa sitä tavataan Tornionjokilaaksossa ja Oulusta etelään koko maassa. 
Käyttö.
Nurmitädykkeestä on tehty yrttiteetä.
Rohtotädyke

Rohtotädyke ("Veronica officinalis") on ratamokasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji, jolla on pienet siniset kukat.
Ulkonäkö ja koko.
Rohtotädykkeen 10–50 cm pitkät varret kiemurtelevat pitkin maanpintaa. Niistä nousee ylös parisenttisiä kukkaversoja, joissa on halkaisijaltaan 1–3 mm leveitä vaalean sinivioletteja kukkia. Lehdet ovat hennon nukan peitossa, 2–5 cm pitkiä ja 1–3 cm leveitä.
Levinneisyys.
Rohtotädykkeen esiintymisalue kattaa Euroopan Islantia myöten. Suomessa se kasvaa maan etelä- ja keskiosissa alkuperäisenä tai muinaistulokkaana. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Käyttö.
Rohtotädyke oli varsin suosittu rohtokasvi 1500- ja 1600 luvuilla. Sitä käytettiin yskän, keuhkotaudin, keripukin, kihdin ja munuaiskivien lääkkeenä. Sen mentyä pois muodista sitä alettiin käyttää lähinnä yrttiteenä. Ranskassa rohtotädykettä käytettiin aidon teen korvikkeena nimellä ”Euroopan tee” ("thé d’Europe"). Se sisältää karvasaineita ja hieman parkkihappoa kuten oikea tee.
Viime aikoina rohtotädykettä on käytetty lisäämään ruokahalua ja virtsan- ja maidoneritystä sekä vahvistamaan vatsaa ja helpottamaan hengitysteiden sairauksia. Liian suuret annokset saattavat aiheuttaa pahoinvointia ja oksentelua, ehkä kasvin sisältämien karvasaineiden takia, eikä raskaana olevien tule käyttää sitä. Muuten rohtotädyke on myrkytön.
Gary Barlow

Gary Barlow (s. 20. tammikuuta 1971 Frodsham, Cheshire, Englanti) on englantilainen laulaja-lauluntekijä ja musiikkituottaja. Barlow kuului jäsenenä Take That -poikabändiin, joka sai huomattavaa kansainvälistä suosiota 1990-luvulla. Take That hajosi vuonna 1996 ja yhtyeen jäsen Robbie Williams aloitti menestyksekkään soolouransa. Take That palasi yhteen vuonna 2005 ja Robbie Williamskin liittyi uudestaan 2010.
Barlow myös aloitti soolouran yhteen hajoamisen jälkeen, ja hänen debyyttisinglensä "Forever Love" nousi brittilistan ykköseksi. Pian julkaistiin albumi "Open Road", joka myös nousi listan kärkeen, sekä toinen single, Madonnan ja Shep Pettibonen kirjoittama "Love Won't Wait". Barlow katosi julkisuudesta ja kävi pohjalla yhtyeen hajoamisen jälkeen, mutta palasi takaisin yhtyeen kanssa parempana kuin ikinä, sekä piti huippusuosittuja soolo- ja yhtyekiertueita. Hän oli myös "The X Factor"-sarjan päätuomarina vuosina 2011–2013.
Hän on kirjoittanut mm. singlen "Not Me, Not I" Delta Goodremille ja kappaleita muun muassa Shirley Basseylle, Charlotte Churchille, Westlifelle, Lily Allenille ja ABBA-yhtyeestä tunnetulle Agnetha Fältskogille sekä tehnyt yhteistyötä myös Elton Johnin, Donny Osmondin, Christina Aguileran ja Robbie Williamsin kanssa.
Barlow on naimisissa Take Thatin entisen taustatanssija Dawn Andrewsin kanssa, ja parilla on kolme lasta (s. 2000, 2002 ja 2009).
Orvontädyke

Orvontädyke ("Veronica serpyllifolia") on monivuotinen, pienikukkainen tädykelaji. Suomessa tavataan kaksi eri alalajia: etelänorvontädyke (subsp. "serpyllifolia") ja pohjanorvontädyke (subsp. "humifusa").
Ulkonäkö ja koko.
Orvontädykkeen versot voivat kasvaa jopa 30 cm pitkiksi, mutta ne matavat pitkin maata. Lehdet ovat leveän soikeat. Toisin kuin nurmitädyke ja rohtotädyke, orvontädyke on karvaton. Halkaisijaltaan alle viisimillimetriset kukat ovat valkeat, joskus keskeltä sinertävät, ja niissä on neljä terälehteä.
Levinneisyys.
Orvontädykettä kasvaa koko Euroopassa. Pohjois-Amerikkaan se on levinnyt ihmisen mukana.
Suomessa etelänorvontädykettä esiintyy yleisenä muinais- tai uustulokkaana koko maassa ja pohjanorvontädykettä harvinaisena alkuperäiskasvina Pohjois-Lapissa.
Elinympäristö.
Orvontädyke viihtyy valoisissa paikoissa kuten kuivahkoilla niityillä ja pihamailla, ja sitä pidetään rikkaruohona. Koska versot painautuvat maata vasten, se välttää usein ruohonleikkurin terän.
Mark Owen

Mark Anthony Patrick Owen (s. 27. tammikuuta 1972) on brittiläinen popmuusikko. Hän syntyi Oldhamissa, Lancashiressa, Englannissa.
Owen kuului poikabändi Take Thatiin, joka perustettiin vuonna 1990 ja hajosi 1996, mutta teki comebackin vuonna 2005. Owen sijoittui vuonna 1996 brittilistojen kolmoseksi soolosinglellään "Child". Singlen "Clementine" sijoitus oli sama, ja vuonna 1997 ilmestyi sooloalbumi "Green Man". 
Owenin levytyssopimus BMG Recordsin kanssa purettiin loppuvuodesta 1997. "Green Man" oli saavuttanut vain listasijoituksen 33 ja uusi single "I Am What I Am" sijan 29. 
Owen voitti Britannian "Celebrity Big Brotherin" toisen tuotantokauden vuonna 2002. Hän sai levytyssopimuksen Island Recordsilta ja palasi listoille singlellä "Four Minute Warning". Marraskuussa 2003 Owen julkaisi albumin "In Your Own Time" ja singlen "Alone Without You", mutta myös uusi levytyssopimus Island/Universal Recordsin kanssa purkautui.
Huhtikuussa 2004 Owen perusti oman levy-yhtiönsä Sedna Recordsin. Sen nimissä hän on julkaissut muun muassa kolmannen studioalbuminsa "How the Mighty Fall" (2005). Vuonna 2013 Mark julkaisi neljännen sooloalbuminsa "The Art of Doing Nothing".
Take That palasi vuonna 2006 yhteen ilman Robbie Williamsia. Marraskuussa 2006 Take That julkaisi uuden studioalbumin "Beautiful World", ja vuoden 2007 alussa yhtye sai uuden levytyssopimuksen Interscope Recordsilta. Vuonna 2008 yhtye julkaisi albumin "The Circus," vuonna 2010 albumin "Progress" (alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla) ja vuonna 2014 albumin "III" kolmihenkisellä kokoonpanolla (Owen, Barlow, Donald) Jason Orangen jätettyä yhtyeen. Kiertue "Take That Live 2015" käynnistyi huhtikuussa 2015.
Owen on kiertänyt sooloartistina ahkerasti Eurooppaa ja Britanniaa sekä käynyt Japanissa vuoden 2006 alussa allekirjoittamassa sopimuksen lauluntekijänä. 
Sooloartistina Owen on myynyt maailmanlaajuisesti yli 500 000 levyä ja Take Thatissa yli 45 miljoonaa. 
Yksityiselämä.
Mark avioitui näyttelijä Emma Fergusonin kanssa marraskuussa 2009 viiden vuoden seurustelun jälkeen. Heillä on kolme yhteistä lasta: yksi poika (s. 2006) ja kaksi tytärtä (s. 2008 ja 2012).
Vuonna 2010 Mark oli hoidossa yksityisellä klinikalla alkoholiongelmansa takia, ja on kertonut olleensa sen jälkeen raittiina.
Sami Kariluoma

Sami Petteri Kariluoma (19. marraskuuta 1975 Kauhajoki – 19. helmikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän soitti muun muassa Lapinlahden Linnuissa sekä Tapani Kansan ja Kaija Koon taustayhtyeissä. Hän toimi myös soitonopettajana.
Eunapios

Eunapios (, ; s. 347) oli antiikin kreikkalainen sofisti ja historioitsija. Hän oli kotoisin Sardeesta.
Eunapios opiskeli sukulaisensa sofisti Khrysanthioksen alaisuudessa. Hän muutti jo nuorena Ateenaan, ja hänestä tuli siellä reetori Prohairesioksen suosikkioppilas. Hänellä oli laajat tiedot lääketieteestä. Hän vaikuttaa eläneen myös myöhemmällä iällään Ateenassa opettaen retoriikkaa. Eleusiin mysteereihin vihkiytyneenä hänet hyväksyttiin eumolpidien pappissukuun ja hänestä tuli hierofantti. Hänen tiedetään eläneen edelleen Theodosius II:n hallitessa.
Eunapios tunnetaan ennen kaikkea kahdesta teoksesta. Ensimmäinen oli vuonna 405 kirjoitettu "Filosofien ja sofistien elämät" (; lat. "Vitae philosophorum et sophistarum"), joka on säilynyt. Se sisältää kahdenkymmenenviiden vanhemman ja tuon ajan filosofin ja sofistin elämäkerrat, ja se on arvokas ainoana lähteenä tuon ajan uusplatonismin historiaan. Toinen teos oli Deksippoksen historiateoksen jatko-osa (). Siitä on säilynyt vain katkelmia, mutta siinä olleet tiedot ovat enimmäkseen säilyneet Zosimoksen teoksessa. Se käsitteli tapahtumia vuosien 270 ja 404 välillä.
Kumpaakin teosta sävyttää kristinuskon vastaisuus. Fotioksella (cod. 77) oli käytössään historiateoksen ”uusi painos”, josta kaikkein kristinuskon vastaisimmat kohdat oli jätetty pois.
Howard Donald

Howard Paul Donald (s. 28. huhtikuuta 1968) on brittiläinen muusikko ja yksi pop-yhtye Take Thatin jäsenistä. Hän syntyi Droylsdenissa, Lancashiressa Englannissa.
Donald oli päälaulaja mm. yhtyeen listaykkössinglellä "Never Forget". Vaikka Donald masentui yhtyeen hajottua 1996, hän kehitti tulevina vuosina laulunkirjoitustaitojaan ja yritti hankkia itselleen levytyssopimusta sooloartistina. Hän on hajoamisen jälkeen toiminut DJ:nä.
Take That teki comebackin ilman Robbie Williamsia vuonna 2006. Albumi "Beautiful World" julkaistiin marraskuussa 2006, "The Circus" vuonna 2008, "Progress" (alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla) vuonna 2010 sekä "III" (kolmihenkisellä kokoonpanolla ilman Williamsia ja Orangea) vuonna 2014.
Donald on tuomari saksalaisessa tanssikilpailu-tv-ohjelmassa "Got to Dance".
Yksityiselämä.
Donald avioitui 2. tammikuuta 2015 kuvittaja Katie Halilin kanssa. Elokuussa 2015 tiedotettiin, että he odottavat ensimmäistä yhteistä lastaan. Donaldilla on kaksi tytärtä (s. 1999 ja 2005) aiemmista suhteista.
Jason Orange

Jason Thomas Orange (s. 10. heinäkuuta 1970) on brittiläinen pop-muusikko. Hän oli yksi poikabändi Take Thatin jäsenistä sen perustamisesta vuodesta 1990 lähtien.
Take Thatin hajottua vuonna 1996 Orange opiskeli näyttelemistä ja sen jälkeen South Trafford Collegessa psykologiaa ja sosiologiaa. 
Take That teki vuonna 2006 comebackin ilman Robbie Williamsia. Yhtye julkaisi levyt "Beautiful World" (2006) ja "The Circus" (2008). Vuonna 2010 ilmestyi levy "Progress" alkuperäisellä viisihenkisellä kokoonpanolla.
Syyskuussa 2014 Orange ilmoitti jättävänsä Take Thatin.
Volt

Volt oli suomalainen ruotsinkielinen aikakauslehti. Se oli aluksi, vuodesta 2006, sanomalehti "Hufvudstadsbladetin" viikkoliite, mutta muutettiin vuonna 2009 kuukausiliitteeksi. "Volt" palkittiin vuonna 2007 Bonnierin Suurella journalistipalkinnolla, kategoriassa "Vuoden journalistinen uudistus". "Voltin" viimeisenä tuottajana toimi Sylvia Bjon, joka seurasi tehtävässä Susanna Ilmonia ja Barbro Teiriä. "Voltin" julkaisu lopetettiin vuonna 2010 säästösyistä. Lehden viimeinen numero ilmestyi tuon vuoden toukokuussa.
Messier 108

Messier 108 on sivulta näkyvä kierteisgalaksi noin 45 miljoonan valovuoden etäisyydellä Ison karhun tähdistössä.
Jyrki Myllyvirta

Jyrki Johannes Myllyvirta (s. 17. syyskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri sekä entinen Lahden kaupunginjohtaja ja entinen Mikkelin kaupunginjohtaja.
Henkilöhistoria.
Myllyvirta oli pääministeri Harri Holkerin erityisavustaja talouspoliittisissa kysymyksissä 1990–1991 sekä teollisuuspoliittinen neuvonantaja Elinkeinoelämän keskusliitossa.
Mikkelin kaupunginjohtajana (1991–2007) Myllyvirta toimi muun muassa Alueiden komitean kulttuuri-, koulutus- ja tutkimusvaliokunnan puheenjohtajana.
Myllyvirta toimi Lahden kaupunginjohtajana 2007-2018. Hänet valittiin Lahden kaupunginjohtajaksi vuonna 2007 yhdeksän kaupunginjohtajaehdokkaan joukosta Lahden kaupunginvaltuuston keskiryhmien tuella. Toinen soveltusvuusarviointiin kutsuttu kaupunginjohtajaehdokas oli Kotkan kaupunginjohtaja Henry Lindelöf. Myllyvirta sai 34 ääntä suljetussa lippuäänestyksessä, Lindelöf 25. Valtuustopuheenvuorossa Myllyvirtaa kannattivat Lahden Kokoomus, Lahden Vihreät ja Lahden Kristillisdemokraatit.
Vetohihna

Vetohihnat ("vetoremmit") ovat voimailijoita varten suunniteltuja apuvälineitä, jotka mahdollistavat paremman otteen tangosta. Ne helpottavat sormia koukistavien lihasten työtä ja näin auttavat keskittymistä varsinaisen liikkeen suorittamiseen, kuten maastavetoon. Ranne työnnetään hihnojen lenkistä sisään ja toinen pää pyöritetään tangon ympärille siten, että hihnojen päät jäävät käden ja tangon väliin. Hihna puristuu itsestään ja suurimman osan painosta voi laskea hihnojen varaan. Usein joissakin liikkeissä käytetään niin suuria painoja, että niiden kannatteleminen käsissä olisi lähes mahdotonta ilman hihnoja. 
Hihnat valmistetaan yleensä joko nylonista tai parkkinahasta.
Musta Dahlia (romaani)

Musta Dahlia ("The Black Dahlia") on James Ellroyn vuonna 1987 ilmestynyt rikosromaani. Se perustuu Los Angelesissa vuonna 1947 tapahtuneeseen Elizabeth Short -nimisen naisen murhaan. Lehdistö käytti uhrista nimitystä ”Black Dahlia”. Teosta pidetään Ellroyn läpimurtoteoksena. Romaani sijoittuu 1940- ja 1950-lukujen Hollywoodiin. Se on ensimmäinen osa Ellroyn L. A. -sarjaa, johon kuuluvat myös "Suuri tyhjyys", "L. A. – langennut kaupunki" ja "Musiikkia pimeästä". 
Brian De Palma ohjasi vuonna 2006 romaanin pohjalta elokuvan "Musta Dahlia".
Kadonnut puutarha

Kadonnut puutarha on Indican kolmas albumi. Albumilta on julkaistu kolme, lähinnä radiosoittoon tarkoitettua promosingleä kappaleista "Linnansa vanki", "Noita", ja "Ulkona".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Johanna Salomaa sekä sovittanut Indica ja Erno Laitinen.
Pieces of Silence

Pieces of Silence on metalliyhtye Frailin debyyttialbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2006. Levyltä on julkaistu singlet "Brother" ja "Pieces of Silence".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21, jolla se pysytteli kaksi viikkoa.
Patrick Doherty

Patrick Doherty (; s. 18. heinäkuuta 1945 Glasgow, Skotlanti) on irlantilainen tasavaltalaispoliitikko.
Dohertyn vanhemmat olivat kotoisin Donegalin kreivikunnasta, Irlannin tasavallasta. Doherty, joka tunnetaan ”hymyilijänä” (Smiler), muutti Donegaliin 1968, hieman ennen kuin Pohjois-Irlannin konflikti puhkesi rajojen yli. Doherty oli aktiivinen PIRA:n (Provisional Irish Republican Army) jäsen vuosia ja oli myös Sinn Féinin edustaja Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa Länsi-Tyronen edustajana vuosina 2001–2017, kuten myös Pohjois-Irlannin kansalliskokouksen jäsen vuosina 1998–2012. Doherty oli Sinn Féinin varapuheenjohtaja vuosina 1988–2009. Hän oli myös ehdolla Irlannin tasavallan vaaleissa Koilis-Donegalin vaalipiirissä vuonna 1989 ja Connacht-Ulsterin vaalipiirissä europarlamenttivaaleissa 1989 ja 1994.
Maaliskuussa 2002 Ulsterin unionistipuolueen edustaja Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa David Burnside hyödynsi kansanedustajien syytesuojaa ja paljasti Dohertyn IRA:n sotilasneuvoston jäseneksi. Tämän veli Hugh Doherty kuului PIRA:n Balcombe Streetin jengiin, joka tappoi raa’asti lukuisia ihmisiä Englannissa, mm. Ross McWhirterin ja ne, jotka kuolivat Guildfordin pommi-iskussa.
Messier 78

Messier 78 (tunnetaan myös nimillä M 78 ja NGC 2068) on heijastussumu Orionin tähdistössä. Pierre Méchain löysi sen vuonna 1780, ja Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 17. joulukuuta 1780. Se muistuttaa pientä komeettaa. Juuri sellaisten komeettaa muistuttavien sumujen takia Messier keräsi listaansa, jottei sekottaisi sumuja komeettoihin, joista hän oli kiinnostunut.
M78:n vieressä on kolme himmeämpää kohdetta, NGC 2064, NGC 2067 ja NGC 2071. M78 on noin 1 600 valovuoden etäisyydellä Maasta. M78 on helposti löydettävissä pienellä kaukoputkella utuisena läikkänä, jonka sisällä on kaksi noin 10 magnitudin tähteä. Nämä tähdet, HD 38563A ja HD 38563B, valaisevat M78:n.
Yllä on kaksi kuvaa 2MASS-projektista ("Two Micron All-Sky Survey"), jossa vuosina 1997–2001 kartoitettiin infrapunan aallonpituuksilla koko taivaanpallo 99,998-prosenttisesti. Näistä tuloksista on tehty väärävärikuvia yhdistämällä tähtien kirkkaudet väreihin niin, että sininen edustaa J-kaistaa (1,2 mikrometriä), vihreä H-kaistaa (1,6 mikrometriä) ja punainen K-kaistaa (2,2 mikrometriä).
GP2X

GP2X on GamePark Holdingsin valmistama käsikonsoli, joka julkaistiin vuonna 2005.
Laitteella voi pelata pelejä, katsella elokuvia, kuunnella musiikkia ja katsoa kuvia. Tallennusmediana käytetään Secure Digital -muistikorttia. Virtansa GP2X ottaa kahdesta AA-paristosta tai verkkovirrasta.
Pele Koljonen

Pele Koljonen (s. 25. heinäkuuta 1988 Kuopio, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja, joka edustaa pelaajavalmentajana Nelosessa pelaavaa Manhattan Project Kuopiota. Koljonen on aiemmin edustanut Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa Kuopion Palloseurassa kausilla 2006 ja 2008–2009 sekä Myllykosken Pallossa kaudella 2010. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Koljonen on esiintynyt myös nuorisomaajoukkueissa ennen kaudella 2011 sattunutta vakavaa loukkaantumista.
Pelaajaura.
Koljonen on Kuopion Palloseuran kasvatti. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä 13. elokuuta 2006 ottelussa KuPS–HJK. Kaudella 2006 hän edusti myös KuPSin Kakkosessa pelannutta reservijoukkuetta KuPS Akatemiaa.
Koljonen vakiinnutti paikkansa KuPSin edustusjoukkueen avauksessa kaudella 2007 pelaten Ykkösessä 25 ottelussa. Koljonen oli kahdeksalla maalillaan sarjan 10. paras ja joukkueensa toiseksi paras maalintekijä KuPSin noustessa takaisin Veikkausliigaan. Kaudella 2009 Koljonen valittiin Veikkausliigan elokuun tähdistöjoukkueeseen KuPSin hyökkääjä Dickson Nwakaemen ohella.
Kaudeksi 2010 Koljonen siirtyi Myllykosken Palloon, jonka kanssa hän teki kaksivuotisen sopimuksen. Ensimmäisellä MYPA-kaudellaan hän teki kuusi maalia 24 ottelussa. Maaliskuussa 2011 Koljonen loukkaantui taklaustilanteessa MYPAn ja Kolmosen Nokian Palloseuran välisessä Suomen cupin ottelussa. Hän ei palannut pelikentille kauden 2011 aikana, ja nilkan nivelhaarukan repeämä päätti lopulta hänen uransa pääsarjatasolla. Kaikkiaan Koljonen ehti pelata Veikkausliigassa 76 ottelussa, joissa hän teki 17 maalia.
Koljonen teki paluun kentille kaudella 2012 edustaen Nelosessa pelannutta kuopiolaista MPR:ää 13 ottelussa tehden niissä 25 maalia. Lisäksi Koljonen esiintyi kaudella 2012 myös Kolmosen SC KuFu-98:ssa neljässä ottelussa. Kaudella 2013 Koljonen toimi MPR:n pelaajavalmentajana pelaten 11 ottelussa ja tehden 17 maalia.
Seurajoukkueiden ohella Koljonen pelasi Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Valmennusura.
Koljonen on toiminut kaudesta 2013 alkaen pelaamisen ohella Manhattan Project Kuopion päävalmentajana.
Vuonna 2016 Koljonen aloitti B-junioreiden valmentamisen Iisalmelaisessa Pallo-Kerho 37 ssä, joita hän valmenti vuoden 2017 loppuun.
Tällä hetkellä (2023) hän toimii Lapa-95 seuran valmentajana. Hän valmentaa Lapassa ainakin P12-joukkuetta.
Yksityiselämä.
Pele ja hänen kaksoisveljensä Ali ovat jalkapalloilija Atik Ismailin poikia. Pele meni kihloihin syyskuussa 2015 Petra Kapasen kanssa, jonka entinen puoliso on jääkiekkoilija Sami Kapanen.
Patrik Turunen

Patrik Turunen (s. 1. heinäkuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Turunen esiintyi ensimmäisen kerran Veikkausliigassa ottelussa MyPa–KuPS, joka pelattiin 29. toukokuuta 2005.
Hänen isänsä Heikki Turunen on KuPSin entinen pelaaja ja valmentaja.
Ura.
Turunen vakiinnutti paikkansa avauksessa kaudella 2007 pelaten joukkueensa ainoana täydet minuutit. Hän solmi syyskuussa 2007 kaksivuotisen jatkosopimuksen KuPSin kanssa. 
Useita vierailuja ulkomaille.
Turunen kävi näytillä Saksan 2. Bundesliigan 1. FC Kölnissä joulukuussa 2006 ja huhtikuussa 2007. Hän on käynyt aikaisemmin myös Italian Serie B:n Piacenzassa (lokakuussa 2006) ja Saksan 1. Bundesliigan Bayern Münchenissä (lokakuussa 2005).
Turunen on pelannut myös neljä ottelua U17-maajoukkueessa sekä kahdeksan ottelua U19-maajoukkueessa.
Holvisilta

Holvisilta on siltatyyppi, jonka kantavan osan muodostaa pystytasossa kaareva, puristettu levymäinen rakenne. Kivisten kaarien tekniikan kehittäjinä pidetään etruskeja. Varhaisemmat holvisillat olivat niin sanottuja kylmämuureja eli ne tehtiin lohkotuista kivistä kiilakivillä kiilaamalla ilman laastia. Kivien paikallaan pysyminen voitiin varmistaa esimerkiksi kivihaoilla tai terästangoilla.
Holvisillassa voi olla yksi tai useammpia peräkkäsiä holveja. Kiviholvisiltoja on käytetty antiikin ajoista aina 1800-luvulle, jolloin ensin rauta ja rautabetoni sekä sitten teräs ja teräsbetoni alkoivat korvata kiven siltamateriaaleina.
Tyynenmerensilli

Tyynenmerensilli ("Clupea pallasii") on Atlantin sillille lähisukuinen kala, jolla on tätä vastaava ekologinen rooli erityisesti Pohjoisella Tyynellämerellä. Se on myös suunnilleen samankokoinen kuin silli, yleensä noin 30 cm, mutta voi kasvaa vajaan puolen metrin ja runsaan puolen kilon mittoihin. Laji on kärsinyt ylikalastuksesta.
Tieteellisen nimensä "pallasii" kala on saanut Peter Simon Pallasin mukaan.
Levinneisyys.
Tyynenmeresillin päälevinneisyys kattaa Pohjoisen Tyynenmeren rannikot Meksikon Baja Californiasta Alaskan ja Beringinmeren kautta Japaniin. Kanta on kärsinyt esimerkiksi vuonna 1989 tapahtuneesta Exxon Valdezin öljyonnettomuudesta.
Tyynenmeren lisäksi tyynenmerensilli esiintyy Euroopan pohjoisimmissa osissa, Vienan- ja Barentsinmeressä ja joissain Pohjois-Norjan vuonoissa. DNA-tutkimus on osoittanut, että tyynenmerensilli on levittäytynyt Eurooppaan Pohjoisen jäämeren halki viime jääkauden jälkeen, ja kohdannut siellä alkuperäisen atlantinsillin. Lajit ovat myös risteytyneet keskenään jo pidempään, mahdollisesti jo usean tuhannen vuoden ajan. Koillis-Euroopan tyynenmerensillien populaatioissa atlantinsillin perimän osuus vaihtelee muutamasta prosentista jopa viidennekseen.
Elintavat ja lisääntyminen.
Tyynenmerensilli on pelaginen ulappaveden kala, joka liikkuu suurissa pallomaisissa parvissa. Populaatiokoot ovat valtavia: yksittäisessä parvessa voi elää jopa neljä miljardia yksilöä. Se ei kuitenkaan liiku pitkiä matkoja, joten kannat ovat suhteellisen paikallisia. Tyynenmerensilli tulee lisääntymään suojaisiin rannikkovesiin ja jokisuihin. Kala kutee matalaan veteen, jopa vuorovesivyöhykkeeseen, ja laskee mätinsä kasvillisuudelle, erityisesti meriajokkaalle. Tyynenmerensillistä tunnetaan myös sisävesikantoja Sahalinin ja Japanin laguuneissa. Sillä on keskeinen rooli pohjoisten merialueiden ravintoketjussa. Sen ravintoa ovat krillit ja muut planktonäyriäiset.
Kalastus ja käyttö.
Sillin kalastus on tärkeä osa monien valtioiden taloutta. Tyynenmerensilliä käytetään ihmisravinnoksi varsinkin Venäjällä ja Japanissa. Pohjois-Amerikassa jokisuissa lisääntyvä tyynenmerensilli on ollut vanhastaan alkuperäiskansojen tärkeä saaliskala. 1900-luvun alkupuolella sitä pyydettiin kaupattavaksi kuivasuolattuna, savustettuna ja säilykkeinä ja myös kalajauhon ja -öljyn raaka-aineeksi. 1960-luvun jälkeen kannoissa on tapahtunut romahduksia, mutta niiden elpyminen on käynnissä.
Myös kalan käyttötarkoitus on muuttunut. Viime vuosikymmeninä valtaosa Pohjois-Amerikan pyynnistä on ollut mätipussikalastusta vientikauppaa varten; sillin mäti on arvostettua etenkin Japanissa. Toisaalta tyynenmerensilliä pyydetään paljon syöttikalaksi mm. tyynenmerenlohen, tyynenmerenpallaksen ja taskurapujen pyyntiin.
Erikoinen kalastusmuoto on leväkutupyynti (). Tässä kasvialustalle kutevat tyynenmerensillit houkutellaan laskemaan mätinsä niille varta vasten tarjotuille, muualta tuoduille Laminariales-ruskoleville (kelpeille), joihin tahmea mäti takertuu. Kudun jälkeen mädin peittämä levä korjataan, suolataan ja myydään herkkuna Itä-Aasian markkinoille ().
Nilsiän Pallo-Haukat

Nilsiän Pallo-Haukat on (NP-H) nilsiäläinen jalkapalloseura. Kuopiolaiseksi NP-H muuttui 2013, kun kuntaliitoksessa Nilsiästä tuli osa Kuopiota. Seuran perustamiskokous pidettiin 20. heinäkuuta 1954 Nilsiän uimalassa.
Kaudella 2015 NP-H pelasi Palloliiton Itä-Suomen piirin Viitosessa. NP-H on pelannut parhaimmillaan Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, yhteensä 8 kauden ajan 1972, 1980, 1993 ja 1995 – 99. Seuran korkein sarjasijoitus on Kakkosen itälohkon kolmas sija vuonna 1997. Vielä kaudella 1999 seura sijoittui Kakkosessa neljänneksi, mutta luopui paikasta talousvaikeuksien takia. NP-H:n sarjapelaaminen jatkui seuraavalla kaudella piirin Nelosessa.
Tunnetuimpia NP-H:n kasvatteja ovat monivuotiset liigapelaajat Jani Hartikainen ja Kari Tissari. Hartikainen siirtyi KuPS:an kauden 1999 jälkeen ja palasi kasvattajaseuraansa kaudeksi 2010. Tissari edusti pääsarjassa kuopiolaisia KPT:tä (1979 – 87) ja KuPS:a (1989 – 90). Seuraa edustaneita muita tunnettuja pelaajia ovat mm. Pertti Nissinen (pelasi ennen NP-H –uraa pääsarjaa HJK: ssa, Hakassa, KuPS:ssa ja FinnPassa), sekä ennen NP-H –edustuksiaan KuPS:ssa pääsarjaa pelanneet Ari Savolainen, Matti Väänänen ja Matti Terästö.
NPH:n sarjoissa pelaamiset, sarjat ja -tasot 1955 – 2015
Vuosina 1955 – 70 NP-H pelasi piirin sarjoissa, ensin IV lk (luokka), 1968 III lk ja 1969 – 70 II lk. Ensimmäinen kausi SPL:n sarjoissa oli 1971, jolloin NP-H oli noussut valtakunnan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle IV divisioonaan. NP-H:n sarjatasot ovat sen jälkeen olleet oheiset.
Timo Roppola

Timo Roppola (s. 8. marraskuuta 1956 Pietarsaari) on suomalainen ammattiyhdistyspoliitikko, joka edustaa nykyisin Suomen Sosialidemokraattista Puoluetta ja työskentelee Metalliliiton teollisuuspoliittisena sihteerinä.
Timo Roppola syntyi työläisperheeseen Pietarsaaressa. Perhe muutti Helsinkiin vuonna 1974. Timon isä Leo Roppola vaikutti Suomen kommunistisessa puolueessa ja sen enemmistösiivessä, joiden piirissä myös Timo Roppola aloitti poliittisen toimintansa. Timo Roppola valittiin vuonna 1977 Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton ammattikoululaissihteeriksi ja hieman myöhemmin SAK:n nuorisotoimitsijaksi (1977–1986).
1980-luvulla Timo Roppola lukeutui kirveslinjana tunnettuun SKP:n enemmistön siipeen, joka halusi erottaa "taistolaisen" opposition puolueesta. Puolueen hajottua Roppola palkattiin vuonna 1986 sen ay-sihteeriksi. Hän jatkoi toimessa puolueen lakkauttamiseen asti ja liittyi tämän jälkeen perustettuun Vasemmistoliittoon. Roppola työskenteli 1990-luvun alun Vasemmistoliiton eri tehtävissä ja vuodesta 1997 SAK:n järjestösihteerinä. Vuonna 2000 Roppola siirtyi Metalliliiton yhteiskuntasihteeriksi. Kesällä 2008 hän siirtyi yhteiskuntasuhteiden sihteerin paikalta liiton hallinnon projektitehtäviin ja myöhemmin hän aloitti liiton teollisuuspoliittisena sihteerinä.
Alkuvuodesta 2005 Roppola kirjoitti yhdessä Matti Viialaisen kanssa SDP:n ja Vasemmistoliiton yhdistymistä esittäneen muistion, jota levitettiin vasemmistoliittolaisille ay-vaikuttajille. Muistiossa ei ilmoitettu sen laatijoiden nimiä, mutta kirjoittajat paljastuivat pian. Vasemmistoliiton puoluehallitus käsitteli huomiota herättänyttä kannanottoa helmikuun puolivälissä ja totesi, ettei yhdistymiselle ollut asiallisia perusteita. Myös SAK:n hallituksen vasemmistoryhmä irtisanoutui muistion sisällöstä. Muistion takana olleet perustivat samoihin aikoihin Vasemmisto yhteen -yhdistyksen, jonka puheenjohtajana toimi Viialainen ja varapuheenjohtajana Roppola. 
Roppola erosi Vasemmistoliitosta maaliskuussa 2006 ja liittyi SDP:hen. Ero toteutui pian puheenjohtaja Suvi-Anne Siimeksen eroilmoituksen jälkeen ja Siimeksen tavoin Roppola ilmoitti eronsa syyksi Vasemmistoliiton "änkyrät", joihin Roppola luki muun muassa Esko-Juhani Tennilän ja Esko Seppäsen. Roppola kehotti Uutispäivä Demarin haastattelussa marraskuussa 2006 kaikkia "kunnon vasemmistoliittolaisia" seuraamaan esimerkkiään.
Tvashtar Paterae

Tvashtar Paterae on Jupiterin Io-kuun tuliperäinen alue kuun pohjoisnavan lähettyvillä. Alueen nimi tulee hindujen mytologian Tvashtar-jumalasta, joka takoi jumalten aseet, muun muassa Indran salaman. Galileo-luotain tutki Ion vulkaanista toimintaa. Tutkimusaikana kehittyi 25 kilometrin laavavirta, ja se ulottui noin kahden kilometrin korkeuteen. Ion muutokset ovat rajuja, ja Jupiterin vaikutusta niiden kehittymiseen tutkitaan. Suurimman purkauksen aikana havaittiin kaasupurkaus jopa 385 km:n korkeuteen.
Helmikuussa 2007 Plutoon matkalla ollut New Horizons -luotain havaitsi mennessään samoilla alueilla noin 290 km korkean purkauksen, jonka kuvasi.
Jupiterin massasta johtuva voimakas gravitaatio aiheuttanee kuiden koostumukseen epävakautta.
Messier 102

Messier 102 ("M102") on Messierin luettelon kohta, jota ei voi tunnistaa yksiselitteisesti. Kaksi todennäköisintä vaihtoehtoa ovat Messier 101 ja NGC 5866. 
Messier 101.
Messier 101 (tunnetaan myös nimillä "Tuulimyllygalaksi" ja "NGC 5457") on ylhäältä päin näkyvä kierteisgalaksi Ison karhun tähdistössä. Kirjeessään 1783 J. Bernoullille Pierre Méchain (joka jakoi tietonsa löydöstään Messierille) totesi, että M102 oli todellisuudessa kaksoishavainto M101:stä. Tämä kirje julkaistiin myöhemmin kahdesti, ensiksi ranskaksi ja vuonna 1786 saksaksi.
NGC 5866.
NGC 5866 on linssimäinen galaksi Lohikäärmeen tähdistössä. Tämä galaksi näyttäisi sopivan hyvin sekä vuonna 1781 painetun luettelon kuvaukseen kohteesta että Messierin omiin muistiinpanoihin kohteen sijainnista.
Muut mahdolliset vastaavat kohteet.
Vaikka sekä M101:n että NGC 5866:n on ajateltu olevan kaksi mahdollisinta kandidaattia M102:ksi, on olemassa muutamia muitakin ehdotuksia.
NGC 5879, NGC 5907, NGC 5908.
NGC 5879, NGC 5907, ja NGC 5908 ovat kaikki galakseja lähellä NGC 5866:n sijaintia. Nämä galaksit ovat kuitenkin himmeämpiä kuin NGC 5866, ja on vähemmän todennäköistä, että nämä vastaisivat M102:ta.
Immanuel Alm

Immanuel Alm (Emanuel Alm) (1767–1809) oli suomalainen taidemaalari.
Almin isä oli kirkkomaalari Johan Alm.
Vaasalainen Immanuel Alm maalasi kisälliensä kanssa Kaustisen kirkkoon kolmiosaisen alttaritaulun 1794. Keskellä oleva suurikokoinen taulu esittää Jeesusta ristillä, alapuolella sijaitseva Herran Pyhän Ehtoollisen asettamista ja yläpuolella Vapahtajan taivaaseen korottamista. Vuonna 1804 maalatut sivutaulut 'Syntiinlankeemus' ja 'Paimenten kumarrus' poistettiin huonokuntoisina 1800-luvun lopulla. Näitä poistettuja tauluja säilytetään Suomen Kansallismuseossa.
Myös Laihian ja Perhon kirkkoon (1796) hän maalasi alttaritaulut. Perhon kirkon seurakuntasalissa on Almin maalaus "Pyhä perhe". Lisäksi hän maalasi Anders Chydeniuksen (1800), S. R. Chydeniuksen ja Jakob Simeliuksen muotokuvat, jotka ovat Kaustisen kirkossa.
Serge Lifar

Serge Lifar (, ); (15. huhtikuuta 1905 Kiova, Venäjän keisarikunta, nyk. Ukraina – 15. joulukuuta 1986 Lausanne, Sveitsi) oli ukrainalaista syntyperää oleva kuuluisa ranskalainen balettitanssija, koreografi, tanssiteoreetikko ja kirjailija, ja on yksi alan suurista nimistä 1900-luvulla.
Elämäkerta.
Lifar syntyi venäläisen virkamiehen perheeseen ja opiskeli Kiovan sotilaskoulussa. Hän koki Kiovassa myös bolševikkien aikaansaaman Venäjän vallankumouksen seuraukset.
Hän oli ensimmäisiä oppilaita Bronislava Nižinskan (Vatslav Nižinskin sisar) vuonna 1921 Kiovaan perustamassa balettikoulussa. Hänen opintonsa koulussa sujuivat huonosti, ja hänet erotettiin koulusta. Hänen onnistui kuitenkin päästä tanssimaan Kiovan oopperan balettiin, jonka kanssa myös Bronislava Nižinskaja työskenteli. Hän työskenteli ja opiskeli tuolloin myös Enrico Cecchettin johdolla. 18-vuotiaana hän lähti Sergei Djagilevin Venäläisen baletin mukaan. Pian hänestä tuli ryhmän johtava miestanssija ja myös impressaarin henkilökohtainen suosikki sekä rakastaja.
Venäläisen baletin ryhmässä tanssi erityisesti koreografi George Balanchinen baleteissa. Ensimmäisen oman koreografiansa hän teki vuonna 1929 tehdessään uuden version Igor Straviskyn baletista "Renard" (Kettu).
Vuoden 1930 jälkeen Serge Lifar sai suurta suosiota, joka johtui erityisesti hänen omista balettikoreografioistaan. Näitä olivat erityisesti hänen omat persoonalliset näkemyksensä baleteista "Le Spectre de la Rose" (Ruusu-unelma) 1931 ja L'Après-midi d'un Faune (Faunin iltapäivä) 1935, musiikki Claude Debussy), molemmat alun perin Vatslav Nižinskin rooleja.
Lifar toimi 16 vuotta Pariisin oopperassa, aluksi ensitanssijana ja sittemmin balettimestarina. Hän aloitti viikoittaiset balettiesitykset ja samalla uuden tavan esittää balettia itsenäisissä näytöksissä, ei vain oopperan täydentäjänä. Vuonna 1944 saksalaismiehityksen päätyttyä Lifar sai kuitenkin lähteä Pariisin oopperasta. Syynä oli liiallinen saksalaismielisyys tai liian läheiset suhteet saksalaisen miehitysjohdon kanssa. Potkujen jälkeen hän ryhtyi johtamaan "Ballet Russe de Monte Carlo"a. Sittemmin hän kuitenkin palasi takaisin Pariisin oopperaan.
Serge Lifar toimi koreografina eri puolilla maailmaa aina vuoteen 1969 saakka ja johti innolla perustamaansa "Institut chorégraphique de l'Opéra et l'Université de la dansea". Jäähyväisnäytöksensä hän tanssi vuonna 1956 Albertin roolissa baletissa "Giselle".
Serge Lifar on tunnettu ja arvostettu baletin teoriaa, sen sekä yleisemminkin tanssin historiaa käsittelevien teosten kirjoittajana. Hänet on haudattu Pariisin lähellä sijaitsevalle Sainte-Geneviève-des-Bois'n venäläiselle hautausmaalle.
Mihail Uljanov

Mihail Aleksandrovitš Uljanov (, 20. marraskuuta 1927 – 26. maaliskuuta 2007) oli venäläinen näyttelijä.
Uljanov nimettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi 1969, ja vuonna 1982 hänelle myönnettiin erikoispalkinto Venetsian elokuvajuhlilla.
Uljanov työskenteli Vahtangov-teatterissa vuodesta 1950 ja toimi sen johtajana vuodesta 1987. Uransa aikana hän sai myös Oscar-ehdokkuuden ja palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla. 
Uljanov kuoli sairauteen 79 vuoden iässä maaliskuussa 2007.
Johan Backman

Johan Backman (1706–1768) oli suomalainen taidemaalari.
Alaveteliläinen kirkkomaalari Backman on maalannut Kruunupyyn kirkon seinämaalauksen 1755–1761 sekä Jalasjärven, Saarijärven (1756), Alavetelin ja Alavuden kirkkojen sekä Saarijärven kirkon entisen alttaritaulun "Ehtoollinen" (1756). Kokkolan Kaarlelan kirkon alttariseinän hän maalasi vuonna 1749. Keuruun vanhaan kirkkoon Backman maalasi vuonna 1751 tai 1761 valmistuneen teoksen "Kristus pesee opetuslastensa jalkoja", joka lahjoitettiin Kansallismuseoon vuonna 1902 ja josta on nykyään Keuruun vanhassa kirkossa Oskari Niemen maalaama kopio vuodelta 1931. Lohtajan kirkon saarnastuolin koristuksen Backman maalasi vuonna 1758.
Nokia 770

Nokia 770 Internet Tablet oli Nokian ensimmäinen Linux-pohjainen mobiililaite. Laitetta hallitsi suuri laajakuvanäyttö, jonka tarkkuus oli 800x480 pikseliä, minkä lisäksi laitteessa oli 252 megahertsinen Texas Instrumentsin OMAP-alustaan perustuva ARM-suoritin. Nokia 770:lla pystyi liittymään WLAN-verkkoon, ja se toimi hyvin yhdessä GPRS/EDGE/UMTS-tekniikoita tukevien puhelimien kanssa.
Nokia 770:n seuraaja Nokia N800 julkaistiin tammikuussa 2007. Hinta julkaisuvuonna oli 369 euroa.
Käyttöjärjestelmät.
Käyttäjä pystyi asentamaan Nokia 770:lle minkä tahansa laitteelle sopivan käyttöjärjestelmän, sillä laitteella ei ollut minkäänlaista suojausta siihen, mitä sisäiseen flash-muistiin kirjoitetaan. Laitteessa toimi siis Internet Tablet OS 2005, OS 2006 sekä uudemmista käyttöjärjestelmistä muokatut OS 2007 HE (Hacker Edition), sekä OS 2008 HE.
Ohjelmisto ja käyttöliittymän muokkaus.
Koska Nokia 770:n tiedostojärjestelmä oli täysin avoin muokkaamiseen, esimerkiksi käynnistyskuvan pystyi vaihtamaan mieleisekseen (Nokian värinäytöllisissä puhelimissa tämä ei ollut mahdollista ilman tarvittavaa "flashauspakettia"). Lisäksi teema oli täysin muokattavissa ja laitteelle saattoi asentaa lukuisia sille käännettyjä ohjelmia.
Viat.
Osa Nokia 770 -laitteista kärsi LCD-ajurin sirun ongelmasta, joka johtaa "White Screen of Deathiin" laitteen elinkaaren alussa yleensä 10.–20. laitteen käynnistyskerran jälkeen, minkä seurauksena sitä ei saa enää toimintakuntoon ilman asianmukaista näyttökomponenttien vaihtoa. 770:n valmistuksen loppuerissä vika oli kuitenkin pääosin korjattu.
Toinen ongelma oli muistin vahingoittumiseen johtava WLAN-bugi, jonka tosin saa korjattua korjausasennuksella.