tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Muhavets

Muhavets ( ja , ) on Läntisen Bugin sivujoki Valko-Venäjän Brestin alueella. Se saa alkunsa Pružanyn seudulta ja liittyy Brestissä Puolan rajalla Bug-jokeen, joka kuuluu Itämereen laskevan Veikselin vesistöön.
Muhavetsin pituus on 113 km ja sen valuma-alue kattaa 6590 neliökilometriä. Joen alku- ja loppupisteiden välinen korkeusero on 29,5 metriä. Keskivirtaama on 33,6 m³/s.
Brestin seudulla jokea käytetään mm. proomuliikenteeseen ja jokimatkailuun. Joki on navigoitavissa sen alapäässä lähellä Puolan rajaa sijaitsevasta Brestin satamasta ylävirtaan, jossa se Kobrynin kaupungin itälaidalta () alkavan Dneprin–Bugin kanavan kautta on yhteydessä Mustaanmereen laskevaan Dneprin vesistöön Ukrainassa. Yhteys Brestistä alavirtaan Bug-joelle, noin puolentoista kilometrin päässä jokien yhtymäkohdassa sijaitsevan Brestin linnoitusalueen siltapenkereiden ohi, on kuitenkin nykyisin suljettu.
Welcome to the Rileys

Welcome to the Rileys (tunnettu myös nimellä Meet the Rileys) on yhdysvaltalainen independent-tuotettu draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Jake Scott ja käsikirjoittanut Ken Hixon. 
Kristen Stewart esittää elokuvassa Mallorya, joka on ongelmallinen teini-ikäinen ja ilotyttö. James Gandolfini ja Melissa Leo esittävät murheellista pariskuntaa, jotka kuuluvat Rileyn perheeseen.
Elokuva nähtiin ensimmäisen kerran vuoden 2010 Sundance-elokuvafestivaaleilla, mutta elokuvan varsinainen ensi-ilta oli 29. lokakuuta 2010. Elokuvaa alettiin kuvata loppusyksystä 2008 New Orleanssissa.
Soundtrack.
Elokuvan soundtrack julkaistiin digitaalisesti 26. lokakuuta 2010 ja virallisesti 2. marraskuuta 2010.
Näyttelijät.
Lähde:
Asashōryū Akinori

Asashōryū Akinori (s. 27. syyskuuta 1980) on mongolialainen entinen sumopainija. Hänestä tuli vuonna 2003 ensimmäinen mongolialainen, joka on saavuttanut sumopainin ylimmän sijoituksen, yokozunan. Vuonna 2005 hän voitti ensimmäisenä sumopainijana kaikki kuusi Honbashoa samana vuonna.
Akinori ilmoitti lopettamisestaan vuoden 2010 helmikuussa sen jälkeen kun häntä syytettiin yökerhon ulkopuolella tapahtuneesta pahoinpitelystä.
The Strand Magazine

The Strand Magazine oli brittiläinen kuukausijulkaisu, joka ilmestyi vuosina 1891–1950. Siinä julkaistiin kaunokirjallisia tekstejä ja asia-artikkeleita. Arthur Conan Doylen Sherlock Holmes -tarinat ilmestyivät alun perin sen sivuilla Sidney Pagetin kuvittamina.
Historia.
George Newnes perusti "The Strand Magazinen" vuonna 1890. Se oli tarkoitettu suuren yleisön perhelehdeksi. Lehti julkaisi asia-artikkeleita, novelleja ja jatkoromaaneja. Newnes halusi myös julkaista kuvia joka sivulla, mikä oli lehden perustamisajankohtana suuri myyntivaltti. Lisäksi lehden hinta oli puolet kilpailijoiden hinnoista.
Kun Doylen "Kuningas pulassa" -novelli julkaistiin "Strandissa" heinäkuussa 1891, lehden levikki nousi välittömästi. Doyle julkaisi kaikki 56 Sherlock Holmes -novellia "Strandissa" 1891–1927. Suurimman osa niistä kuvitti Sidney Paget, jonka Holmes-kuvitukset ovat tulleet yhtä kuuluisiksi. Kun "Baskervillen koira" julkaistiin jatkokertomuksena 1901–1902, lehden levikki kasvoi 30 000 kappaleella. "Strand" julkaisi myös muita Doylen artikkeleita ja kaunokirjallisuutta, ja vuosina 1891–1930 lähes joka numerossa oli jotain Doylelta.
Doylen myötä lehdestä oli tullut hyvin suosittu ja siinä ilmestyi myös muiden merkittävien kirjailijoiden, muun muassa P. G. Wodehousen, H. G. Wellsin ja Somerset Maughamin, teoksia. Doylen jalanjäljissä "Strand" julkaisi myös monien muiden rikoskirjailijoiden novelleja – heitä olivat muun muassa Agatha Christie, Dorothy L. Sayers, Georges Simenon ja Edgar Wallace.
Sota-aika vaikeutti pahasti lehden toimitusta. Paperisäännöstelyn takia lehden koko jouduttiin pienentämään. Kustannukset nousivat ja levikki laski. Rahapulan takia lehti lopetti vuonna 1950.
Uusi Strand Magazine (1998–).
"The Strand Magazine" perustettiin uudelleen 1998. Se on erikoistunut jännitys- ja rikoskirjallisuuteen.
HMS Walrus (1917)

HMS Walrus oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin W-luokan hävittäjä ensimmäisen maailmansodan lopulla.
Palvelus.
Vuonna 1921 alus liitettiin laivueiden kahtia jaon yhteydessä Atlantin laivaston 5. hävittäjälaivueeseen, jonka muut alukset olivat "HMS Malcolm", "HMS Vanity", "HMS Vendetta", "HMS Vivacious", "HMS Voyager", "HMS Waterhen", "HMS Wrestler" ja "HMS Wryneck".
Huollon jälkeen alus aloitti 6. kesäkuuta 1924 Devonportissa toisen palvelusrupemansa liitettynä edelleen Välimeren laivaston 5. hävittäjälaivueeseen, joka nimettiin 1925 Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueeksi.. Alus siirrettiin 15. marraskuuta 1926 Sheernessin telakalle, mistä se palasi palvelukseen 5. huhtikuuta 1927 Noressa määrättynä edelleen 1. hävittäjälaivueeseen Välimerelle.
Alus sijoitettiin 30. marraskuuta 1932 Devonportin reserviin, josta se siirrettiin 1934 Rosythiin ylläpidettävään reserviin. Se oli määrä muuttaa vuonna 1938 nopeaksi ilmatorjuntakykyiseksi saattajaksi (WAIR), kun sitä oltiin hinaamassa 13. helmikuuta 1938 Rosythistä Chathamiin aluksen hinausvaijeri katkesi ja se ajautui karille Scarboroughin edustalla. Pelastusmiehistö poisti alukselta runsaasti materiaalia, kun se osoittautui korjauskelvottomaksi. Runko myytiin romutettavaksi Round Brossille Sunderlandiin.
NOSS

NOSS-satelliitit ovat maata kiertäviä amerikkalaisia tiedustelusatelliitteja. NOSS eli "the Naval Ocean Surveillance System" on järjestelmä, johon kuuluu useita satelliittiryhmiä.
Niiden tehtävänä on paikallistaa strategisesti mielenkiintoisten laivojen liikkeitä maailman merillä niiden välittämien radiosignaalien perusteella. Useimpiin NOSS-satelliittiryhmiin kuuluu kolme satelliittia.
Ne paikantavat kohteen kolmiomittausmenetelmällä, jolloin saadaan selville myös laivan liikesuunta.
Koska moniin ryhmiin kuuluu kolme satelliittia, ne näyttävät Maasta katsoen liikkuvan kolmiomuodostelmana tähtitaivaalla. Tämän vuoksi NOSS-satelliitteja kutsutaan myös satelliittikolmioiksi tai lentäviksi
satelliittikolmioiksi. Taivaalla näkyessään ne kiinnittävät varsin usein huomiota ja kummastusta. Vuoden 2010 aikana kolmiomuodostelmat alkoivat hiljalleen hajoamaan, ilmakehän muokatessa satelliittien ratoja.
NOSS-järjestelmä syntyi kylmän sodan aikaan 1970-luvun alkupuoliskolla. Ne tunnetaan myös nimillä White Cloud tai PARCAE.
Svetlana Medvedeva

Svetlana Vladimirovna Medvedeva (, s. 15. maaliskuuta 1965 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen ekonomisti, joka on naimisissa entisen Venäjän presidentin ja pääministerin Dmitri Medvedevin kanssa. Hän valmistui 1987 Leningradin Liiketaloudellisesta instituutista. Hän avioitui Dmitri Medvedevin kanssa 1993 ja poikansa syntymän jälkeen 1995 hän jäi pois työelämästä. Ranskankielentaitoinen Medvedeva osallistuu ja tukee sosiaalisia ja kulttuurihankkeita Venäjällä ja muualla Euroopassa.
Vesinukketeatteri

Vesinukketeatteri on perinteinen pohjoisvietnamilainen nukketeatterin muoto, jossa nuket liikkuvat veden alla kulkevien tankojen varassa. Nukkejen liikuttelijat seisovat bambuverhojen takana vyötäisiään myöten vedessä. Aiheita nukketeatterinäytelmiin saadaan vietnamilaisesta mytologiasta ja historiasta tai kiinalaisesta kirjallisuudesta. Teatterimuoto on yli tuhat vuotta vanha.
Vesinukketeatterilla on yhteys kyseisissä Aasian osissa laajalti suosittuun nukketeatteriperinteeseen, joka liittyy varhaisiin šamanistisiin rituaaleihin. Vesinukketeatteri kehittyi Punaisenjoen suistossa, mahdollisesti siksi että nukketeatterilaiset halusivat esiintyä myös tulva-aikana.
Jyväskylän monitoimitalo

Jyväskylän monitoimitalo eli Monnari on Jyväskylässä sijaitseva urheilurakennus. Muun muassa futsal-seura Kampuksen Dynamo, BC Jyväskylä ja salibandyliiga-seura Happee käyttävät monitoimitaloa kotihallinaan.
Rakennukseen kuuluu mm. 1 302 m2 kokoinen palloiluhalli Hipposhalli.
Lappeenrannan urheilutalo

Lappeenrannan urheilutalo on Lappeenrannassa sijaitseva urheilurakennus. Salibandyn miesten Divarissa ja naisten F-liigassa pelaava SaiPa, koripallon 1-divisioonassa pelaava LrNMKY ja koripallon naisten SM-sarjassa pelaava Catz käyttävät monitoimitaloa kotihallinaan.
Rakennukseen kuuluu muun muassa 1500 neliömetrin kokoinen palloiluhalli.
Pasilan urheiluhalli

Pasilan urheiluhalli on Länsi-Pasilassa Helsingissä sijaitseva urheilurakennus. Salibandyliiga-seura M-Team Salibandy käyttää monitoimitaloa kotihallinaan. Pasilan Urheiluhallin tilat ovat muunneltavissa asiakkaan tarpeen ja käyttötarkoituksen mukaan. Katsomopaikkoja saadaan kahdelletuhannelle henkilölle. Hallin pääkenttä (1 260 m², 42 m × 30 m) voidaan jakaa kolmeen osaan. Yhtä aikaa voi pelata esimerkiksi lentopalloa, koripalloa, sählyä tai sulkapalloa sekä ohjattua kuntoliikuntaa.
Rakennuksessa on myös kuntosali, testiasema, vuokrattava tilaussaunatila ja kokoustilat. 
Lounaskahvila (Garam &amp; Vermiglio catering) toimii kiinteistön 2. kerroksessa.
Iittalan liikuntahalli

Iittala-halli on Hämeenlinnan Kalvolan pitäjäkeskus Iittalassa sijaitseva monitoiminen urheiluhalli, joka sijaitsee Iittalan yhtenäiskoulun kanssa samalla kiinteistöllä. Alkujaan liikuntasali oli suunniteltu koulukokonaisuuden osaksi, mutta sitä hallitaan nykyisin eri organisaation kautta. 
Vuonna 2005 valmistuneen liikuntatilan lattiakoko on 25x45 metriä. Tila on jaettavissa väliverholla kolmeen osaan. Katsomossa on 600 istuinpaikkaa. Iittala-hallin kuntosali avattiin keväällä 2007. 
Salibandyliiga-seura Trackers käytti monitoimitaloa kotihallinaan.
Edsilia Rombley

Edsilia Rombley (s. 13. helmikuuta 1978 Amsterdam) on alankomaalainen laulaja. Hän edusti Alankomaita Eurovision laulukilpailussa 1998 kappaleella "Hemel en aarde" ja sijoittui 4. sijalle 150 pisteellä. Hän edusti Alankomaita uudestaan Eurovision laulukilpailussa 2007 Helsingissä kappaleella "On Top of the World" ja sijoittui semifinaalissa 21. sijalle 38 pisteellä, joka ei kuitenkaan riittänyt finaaliin pääsyyn. Hän ilmoitti Alankomaiden äänestyspisteet finaalissa koomikko Paul de Leeuwin kanssa. Näin ei olisi käynyt mikäli Rombley olisi päässyt finaaliin. Hän matkusti takaisin kotimaahansa Alankomaihin semifinaalin jälkeen jo ennen finaalia perjantaina 11. toukokuuta. 4. joulukuuta 2019 ilmoitettiin, että Rombley juontaa vuoden 2020 Eurovision laulukilpailun yhdessä Chantal Janzenin ja Jan Smitin kanssa. Vuoden 2020 Euroviisut kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, joten Rombley, Janzen ja Smit valittiin juontajiksi vuoden 2021 kilpailuun.
Sugar Ramos

Sugar Ramos (2. joulukuuta 1941 Matanzas, Kuuba – 3. syyskuuta 2017 México, Meksiko) oli kuubalaislähtöinen meksikolainen nyrkkeilijä, ammattilaisten maailmanmestari höyhensarjassa.
Ura.
Kovasta oikean kätensä lyönnistä tunnettu Ramos aloitti nyrkkeilyuransa synnyinmaassaan Kuubassa vuonna 1957 ja voitti vuonna 1960 maansa höyhensarjan mestaruustittelin pisteillä Orlando Castilloa vastaan. Fidel Castron kommunistihallinnon noustua valtaan hän pakeni maasta Meksikon pääkaupunkiin Méxicoon.
Maaliskuussa 1963 Ramos voitti WBA- ja WBC-ammattilaisliittojen maailmanmestaruustittelin keskeytystuomiolla Davey Moorea vastaan. Muutama päivä ottelun jälkeen Moore kuoli saamiinsa vammoihin. Ramos puolusti titteliään heinäkuussa Rafiu Kingiä vastaan voitolla kaikin tuomariäänin, seuraavassa maaliskuussa Japanissa Mitsunori Sekiä vastaan kuudennen erän teknisellä tyrmäyksellä sekä toukokuussa hajaäänivoitolla Floyd Robertsonia vastaan Ghanassa käydyssä ottelussa. Hän menetti mestaruuden Vicente Saldivarille saman vuoden syyskuussa keskeytystuomiolla 12. erässä.
Ramos pääsi vielä iskemään kevytsarjan maailmanmestaruudesta Carlos Ortizia vastaan kahdesti, vuosina 1966 ja 1967, mutta kärsi molemmilla kerroilla tappion ennen täyttä aikaa. Hän jatkoi uraansa aina vuoteen 1972 saakka.
Vuonna 2001 Ramos nimettiin International Boxing Hall of Fameen.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1959

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1959 järjestettiin Prahassa 5.–15. maaliskuuta. Karsintaryhmien ottelut pelattiin Ostravassa, Bratislavassa ja Brnossa. Alkusarjan pisteet eivät jääneet voimaan loppusarjoihin.
Karsintakierros.
Karsintaryhmä 3.
Ottelut pelattiin Ostravassa. Suomi saavutti sensaatiomaisesti tasapelin Ruotsia vastaan, joka oli lohkon ennakkosuosikki. Teppo Rastio teki kavennusmaalin noin neljä minuuttia ennen pelin loppua. Raimo Kilpiö puolestaan tasoitti lukemat puolitoista minuuttia ennen pelin päättymistä.
Loppusarjat.
Mitalisarja.
Vaikka alkusarjan tasapeli Ruotsia vastaan nosti Suomen joukkueen odotuksia, loppusarjassa joukkueen suoritustaso laski huomattavasti. Suomi hävisi Italialle, vaikka Suomi oli ottelun ennakkosuosikki. Toisaalta ottelu Ruotsiakaan vastaan ei ollut vähistä maaleista huolimatta tasainen. Ruotsi hallitsi ottelua, joskin joukkueen otteet eivät olleet alati itsevarmoja, vaan paikoin hermostuneita.
Wilfried Sauerland

Wilfried Sauerland (s. 29. helmikuuta 1940 Wuppertal) on saksalainen nyrkkeilypromoottori ja -manageri. Hänen nimeään kantava berliiniläinen nyrkkeilytalli on nykyisin eräs maailman menestyksekkäimmistä.
Ensimmäisen nyrkkeilytapahtuman Sauerland järjesti vuonna 1978 Sambiassa ja pari vuotta myöhemmin Saksassa, missä hän sai talliinsa kovan luokan nyrkkeilijöitä kuten John Mugabi, Rene Weller ja Graciano Rocchigiani. 1990-luvulla Sauerland oli luomassa voimakasta nyrkkeilybuumia Saksassa, kun hänen ottelijansa Henry Maske nousi raskaassa keskisarjassa maailmanmestariksi. 2000-luvulla Sauerlandin talliin kuuluneita menestyneitä nyrkkeilijöitä ovat mm. Aleksandr Povetkin, Sven Ottke, Arthur Abraham, Mikkel Kessler, Markus Beyer, Nikolai Valujev, Marco Huck ja Sebastian Sylvester. 
Sauerlandilla on sopimus saksalaisen ARD-televisioyhtiön kanssa ottelutapahtumien televisioinnista. 
Vuonna 2009 Sauerland nimettiin nyrkkeilyn hall of fameen.
Miguel Mas

Miguel Mas (s. 3. marraskuuta 1967 San Juan, Argentiina) on näyttelijä ja ohjaaja. Hän on ollut muun muassa vierailevana tähtenä "Teho-osasto"-sarjassa. Hänellä on ollut rooleja myös sarjoissa "Päivien viemää" ja "General Hospital". Mas muutti vuonna 1991 Puerto Ricoon, jossa hän aloitti työskentelemisen televisiossa ja toimi myös teatterissa. Vuonna 1994 Mas lähti Espanjaan ja vuonna 1998 Yhdysvaltoihin, jossa hän on opiskellut Lee Strasberg Theatre and Film Institutessa.
Masin ohjaustöiden joukossa on hänen pitkä debyyttinsä "2+2=5=1" (2004).
Luettelo televisiosarjan Supernatural jaksoista

"Supernatural" on Eric Kripken luoma yliluonnollinen draamasarja, joka seuraa Sam (Jared Padalecki) ja Dean Winchesteria (Jensen Ackles) heidän matkatessa ympäri Yhdysvaltoja metsästäen yliluonnollisia olentoja. Koko sarjan ajan Samin ja Deanin vastapuolella ovat demonit.
Yhdysvalloissa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 13. syyskuuta 2005. Sarjan ensimmäinen kausi näytettiin The WB -kanavalla, jonka jälkeen sarja alkoi pyöriä The CW -verkossa. Suomessa Subtv aloitti ensimmäisen kauden lähetykset 21. elokuuta 2006. Neljännentoista kauden esitys alkoi Subilla helmikuussa 2019.
Sarjan tuotantokaudet ovat saatavilla myös DVD- ja Blu-rayna.
Läntinen Bug

Bug tai Läntinen Bug (, , , ) on Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Puolassa virtaava Itämereen laskevan Veikselin vesistöön kuuluva joki. Bug saa alkunsa Ukrainan länsiosissa Lvivin alueella ja yhtyy Puolassa Varsovan pohjoispuolella vasemmalta Narewiin, joka on Veikselin oikeanpuolinen sivujoki. Joki toimii Euroopan unionin rajajokena Puolan sekä Valko-Venäjän ja Ukrainan välillä.
Läntisen Bugin pituus on 831 kilometriä, ja se muodostaa Valko-Venäjän rajan 169 kilometrin matkalla. Joen valuma-alue on 73 479 neliökilometriä, tästä 9 990 neliökilometriä Valko-Venäjällä. Joen keskivirtaama Ukrainan ja Valko-Venäjän rajalla on 50 m³/s, alempana Puolassa 127 m³/s.
Historiallinen kanavayhteys Dneprille.
Mahtavan Puola-Liettuan valtioliiton aikana 1700-luvun lopulla kaivettiin nykyisen Valko-Venäjän lounaisosiin yhdyskanava Bugin sivuhaarasta Muhavetsista Mustaanmereen laskevaan Dneprin vesistöön. Kanavan nimi oli aluksi Kuninkaallisen kanava. Viime vuosikymmeninä melko runsaasti kiintoainesta kuljettavaa Bugjokea ei kuitenkaan ole ruopattu, eikä idästä tämän Dneprin–Bugin kanavan kautta saapuvilla proomuilla pääse navigoimaan esteettä Valko-Venäjän Brestiä pitemmälle länteen.
STS-130

STS-130 (lento 20A) oli Nasan 32. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja avaruussukkula Endeavourin 24. lento.
Lennon ensimmäinen suunniteltu laukaisuyritys oli 7. helmikuuta 2010 kello 9.39 UTC Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Laukaisua jouduttiin lykkäämään pilvisen sään vuoksi seuraavaan päivään. Sukkula laukaistiin matkaan 8. helmikuuta 2010 kello 9.14 UTC. Sukkula laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen Floridaan 22. helmikuuta 2010 kello 3.20 UTC. Lennon jälkeen lennettiin vielä viisi sukkulalentoa eli STS-131, STS-132, STS-133, STS-134 ja STS-135.
Endeavourin pääasiallisena hyötykuormana olivat avaruusasemalle kuljetettavat Tranquility- ja Cupola-moduulit. Thales Alenia Spacen Euroopan avaruusjärjestölle rakentaman ja suunnitteleman Cupolan ikkunat tarjoavat 360 asteen näkymän avaruusaseman ulkopuolelle. Lennon miehistö suoritti avaruusasemalta kolme hyötykuormamoduulien asennukseen liittyvää avaruuskävelyä. Cupola-moduuli maksoi 27 miljoonaa dollaria, Tranquility-moduuli 380 miljoonaa dollaria.
Endeavour telakoitui ISS:ään 10. helmikuuta 2010 kello 5.26 UTC. Aluksia yhdistävä luukku avattiin tuntia myöhemmin. Viidentenä lentopäivänä 12. helmikuuta Patrick ja Behnken suorittivat kello 2.17 UTC alkaneen lennon ensimmäisen avaruuskävelyn, joka kesti 6,5 tuntia. Lennolla suoritettiin myös kaksi muuta avaruuskävelyä. 15. helmikuuta Cupola siirrettiin avaruusaseman Canadarm2-robottikäsivarrella lopulliseen paikkaansa Tranquility-moduulin maanpuoleiseen osan kylkeen. 17. helmikuuta 2010 poistettiin Cupolan suojapeitteet, Terry Virts avasi moduulin ikkunoiden suojakannet ja katsoi ensimmäistä kertaa moduulin ikkunoista avaruuteen.
Avaruusasema on 90-prosenttisesti valmis moduulien asennustöiden jälkeen. Moduulin laitteilla tuotetaan hengitysilmaa ja kierrätetään vettä.
Tilastoja.
Lähde:
Bajina Bašta

Bajina Bašta () on kunta Serbiassa Zlatiborin piirikunnassa. Kunnan alueella asui vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 29 151 ihmistä, ja sen samannimisessä keskustajaamassa 9 543 ihmistä.
Bajina Baštan taajama on Tara-vuorten juurella Drinan oikealla rannalla. Sen lähistöllä on Taran kansallispuisto, ja kansallispuiston turistikeskus sijaitsee Bajina Baštassa. Kansallispuiston suosituin turistikohde on Račan luostari, jonka rakennutti perimätiedon mukaan Serbien kuningas Stefan Dragutin 1200-luvulla.
Perućacin kylässä on vesivoimala, joka on muodostanut Drinaan Perućacjärven. Alueen muuta teollisuutta edustavat metalli-, elektroniikka, tekstiili- ja pahvitehtaat. Bajina Baštan ympäristössä kasvatetaan tupakkaa, vadelmia sekä monia hedelmiä ja vihanneksia.
George Zamka

George David "Zambo" Zamka (s. 29. kesäkuuta 1962 Jersey City, New Jersey) on yhdysvaltalainen astronautti. Hänellä on kolumbialaiset ja puolalaisamerikkalaiset sukujuuret. Zamka astui NASAn palvelukseen vuonna 1998. Zamka osallistui pilottina avaruussukkulalennolle STS-120 "Discovery" 23. lokakuuta 7. marraskuuta 2007. Hän toimi sukkulalennon STS-130 komentajana.
Zamka on Yhdysvaltain merijalkaväen lentäjä. Hänellä on yli 3500 tunnin lentokokemus yli 30 lentokoneesta. Zamka on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Hera Björk

Hera Björk Þórhallsdóttir (s. 29. maaliskuuta 1972 Reykjavík, Islanti) on islantilainen laulaja. Hän edusti Islantia vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Oslossa kappaleellaan "Je ne sais quoi" sijoittuen finaalissa yhdeksänneksitoista. Vuonna 2013 hän edusti Islantia "Festival Internacional de la Canción de Viña del Mar" -musiikkifestivaaleilla ja voitti "Paras kappale" -kategorian kappaleellaan "Because You Can".
Vuonna 2024 Hera Björk oli yksi kymmenestä kilpailijasta Islannin vuoden 2024 euroviisukarsinnassa nimeltään "Söngvakeppnin 2024". Hän kilpaili kappaleellaan "Scared of Heights". Kilpailun semifinaalissa hän kilpaili kilpailukappaleensa islanninkielisellä versiolla nimeltään "Við förum hærra" ja eteni finaaliin asti. 2. maaliskuuta 2024 pidetyssä finaalissa Hera Björk voitti karsintakilpailun ja edusti näin jälleen Islantia vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä kappaleellaan "Scared of Heights".
Didrik Solli-Tangen

Didrik Solli-Tangen (s. 11. kesäkuuta 1987 Porsgrunn) on norjalainen laulaja. 6. helmikuuta 2010 hänet valittiin edustamaan Norjaa Eurovision laulukilpailuun 2010 kappaleella "My Heart Is Yours". Finaalissa hän sijoittui 20:nneksi 35 pisteellä.
Aiheesta muualla.
Didrik Solli-Tangenin kotisivut
Ludvig (Ranskan kruununprinssi, 1682–1712)

Ludvig, Burgundin herttua (); (16. elokuuta 1682 Versailles, Ranskan kuningaskunta – 18. helmikuuta 1712 Marly) oli Ranskan kruununperillisen dauphin Ludvigin ja Baijerin prinsessa Marie Annen (1660–1690) vanhin poika ja Ludvig XIV:n pojanpoika. 
Isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1711 hänestä tuli kruununperillinen eli dauphin, ja häntä koulutettiin huolella kirjailija François Fénelonin johdolla. Hän kuoli 29-vuotiaana tuhkarokkoon ennen isoisäänsä kuningasta. Hän oli naimisissa kaksinkertaisen pikkuserkkunsa Savoijin prinsessa Marie Adelaïden (1685–1712) kanssa, joka myös kuoli tuhkarokkoon 12. helmikuuta, kuusi päivää ennen puolisoaan.
Riesling

Riesling (saks. [ˈʁiːslɪŋ]) on valkoinen, aromaattinen viinirypälelajike, joka on peräisin Saksasta Reinin alueelta. 
Parhaat Rieslingit tulevat viileistä viljelyalueista, kuten Saksasta ja Alsacesta, usein jyrkiltä rinteiltä. Riesling sopii sekä kuiviin että makeisiin ja kuohuviineihin. Se on Chardonnayn ja Sauvignon Blancin ohella yksi arvostetuimmista valkoviineistä. 
Riesling ilmentää erityisen vahvasti kasvuympäristöään. Sen viinit ovat usein parfyymimäisiä, kukkaisia, hapokkaita ja lajikepuhtaita, harvoin tammitettuja. Rieslingiin usein liitetään termi "petrolinen" tai "öljyinen" tuoksu (engl. petrol tai kerosene aroma). 
Tämä aromi voi kehittyä erityisesti ikääntyneisiin Riesling-viineihin ja johtuu yhdisteestä nimeltä TDN (1,1,6-trimetyyli-1,2-dihydronaftaleeni). 
Se liittyy useimmiten viileiltä alueilta tuleviin Rieslingeihin ja voi korostua kuivissa, auringonvalolle altistuneissa olosuhteissa kasvatetuissa viineissä.
Noin 38 % maailman Riesling-rypäleistä tuotetaan Saksassa, jossa niitä viljellään 24 000 hehtaarin alueella. Vuonna 2019 Riesling oli Saksan eniten tuotettu rypälelajike; 23,3 % kaikista tuotetuista viinirypäleistä oli Rieslingiä.
Kathryn Hire

Kathryn Patricia "Kay" Hire (s. 26. elokuuta 1959 Mobile, Alabama) on yhdysvaltalainen astronautti. Hän osallistui tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-90 "Columbia" (Spacelab-lento) 17. huhtikuuta – 3. toukokuuta 1998. Hire osallistui sukkulalennolle STS-130 tehtäväspesialistina.
Hire ei ole naimisissa eikä hänellä ole lapsia.
Ura Yhdysvaltain laivastossa.
Hire palveli vuodesta 1982 vuoteen 1989 Yhdysvaltain laivastossa lentoupseerina muun muassa valtamerentutkimuksessa ja lennonopettajana. Hire siirtyi laivaston reserviin vuonna 1989. Hän osallistui ensimmäisenä amerikkalaisena naissotilaana taistelutehtävissä käytettävän lentokoneen miehistöön 13. toukokuuta 1993 liittyessään suunnistajana/viestimiehenä P-3 Orionin partiolennoille. Hire osallistui myöhemmin uudelleen aktiivipalvelukseen kutsuttana muun muassa operaatio Enduring Freedomiin ja Irakin sotaan esikuntatehtävissä. Hire ylennettiin nykyiseen asemaansa Yhdysvaltain laivaston kommodoriksi 1. joulukuuta 2002.
Ura NASAssa.
Hire ryhtyi työskentelemään Kennedy Space Centerissä toukokuussa 1989 Lockheed Space Operations Companyn insinöörinä avaruussukkulan mekaanisten järjestelmien parissa. Vuonna 1991 hän sai kelpoisuuden avaruussukkulan testiprojekti-insinööriksi (Space Shuttle Test Project Engineer, TPE) ja vastasi avaruuspukujen tarkastamisesta ja venäläisten avaruusalusten telakoitumisjärjestelmistä. 
Hire valittiin NASAn astronauttikoulutukseen joulukuussa 1994. Hän aloitti koulutuksen Johnson Space Centerissä maaliskuussa 1995. Vuoden koulutuksen jälkeen hän työskenteli lennonvalvonnassa avaruusaseman ja lennonvalvonnan yhteyshenkilönä (CAPCOM). Hire lensi tehtäväspesialisti 2:na sukkulalennolla STS-90 "Neurolab" (1998) viettäen 381 tuntia avaruudessa. Hän työskenteli astronauttitoimistossa sukkulan avioniikkaintegraatiolaboratorion (SAIL), hyötykuorman ja miehistön laitteiston johdossa. Hire nimitettiin astronauttien tukihenkilötiimiin (ASP) Kennedy Space Centeriin. Hän osallistui tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-130 helmikuussa 2010.
Sahalehti

Sahalehti ("Stratiotes aloides") on kilpukkakasveihin kuuluva monivuotinen vesikasvilaji. Samaan heimoon kuuluvat muut Suomessa kasvavat vesikasvilajit kilpukka ("Hydrocharis morsus-ranae"), kanadanvesirutto ("Elodea canadensis") ja näkinruohot ("Najas") ovat habitukseltaan selvästi poikkeavia. Sahalehti on kilpukkakasvien heimon "Stratiotoideae"-alaheimon ainoa laji.
Ulkonäkö.
Sahalehti kasvattaa vapaasti kelluvia tiheitä lehtiruusukkeita. Elomuodoltaan se on yleensä irtokeijuja tai -kelluja. Kasviyksilöt elävät kokonaan tai osittain upoksissa paitsi kukkiessa. Lehdet ovat ruodittomia, jäykkiä ja sahalaitaisia, pituudeltaan 15–40 senttimetriä ja leveydeltään 0,5–1,5 cm. Ruusukkeen keskeltä kohoaa pysty, lehtien kanssa lähes samanmittainen kukkaperä, johon kehittyy kahden kukintolehden suojaama kukka. Kukka on valkoinen ja suurehko, halkaisijaltaan kolmesta neljään senttimetriä. Kasvi on kaksikotinen eli hede- ja emikukat kasvavat eri yksilöissä. Hedekasvit ovat harvinaisia eikä niitä ole tavattu Suomesta lainkaan. Sahalehti lisääntyykin tavallisemmin suvuttomasti rönsyistä.
Elinympäristö ja levinneisyys.
Sahalehti kasvaa suojaisilla paikoilla yleensä rehevissä neutraalivetisissä järvissä. Suomessa laji on melko harvinainen, missä sahalehteä tavataan eniten Kittilän Lapissa. Etelä-Suomessa sahalehti on runsas muun muassa Vanajavedessä.
Harvinainen ja Suomessa rauhoitettu viherukonkorento ("Aeshna viridis") elää ainoastaan sahalehteä kasvavien vesistöjen ympäristössä. Korennon toukat elävät sahalehden lehtiruusukkeissa. Ainakin osittain sahalehden seuralainen on myös Suomea lähimpänä Etelä-Ruotsissa tavattava kiilaukonkorento ("Aeshna isoceles").
John Arlott

John Arlott (25. helmikuuta 1914 Basingstoke, Hampshire – 14. joulukuuta 1991 Alderney) oli brittiläinen krikettiin erikoistunut urheiluselostaja- ja toimittaja.
Ennen toimittajanuraansa Arlott toimi poliisina Southamptonissa. Toisen maailmansodan päättyessä hän piti poliisilaitoksen puolesta puheen kuningas Yrjö VI:lle. Puheen seurauksena BBC tarjosi hänelle vakituisen työpaikan ja vuonna 1946 häntä pyydettiin selostamaan Englannin krikettimaajoukkueen Intian pelimatkan kaksi ensimmäistä ottelua. Selostukset saivat positiivisen vastaanoton ja Arlott toimi selostajana myös kiertueen muissa otteluissa. Hän selosti kaikki kotona pelatut test matchit vuosina 1946–1980, jolloin hän siirtyi eläkkeelle. "The Guardianin" krikettikirjeenvaihtajana Arlott oli 1968–1980.
Vizor

Vizor Oy on Jaakko Visurin perustama televisiotuotantoyhtiö, joka tuotti monia suosikkiohjelmia kuten "Megavisa", "Noppapotti, Kaikki kotona?" ja "Kellopeli". Jaakko Visurin siirryttyä MTV3-kanavan ohjelmalinjan johtajaksi ”Vizorin perintönä” kanavalle tulivat ohjelmaformaatit kuten "Taxi, Mekastelijat, Rakkautta, BumtsiBum!" ja "Salatut elämät".
Visurin palattua MTV3:lta takaisin Vizorin pariin kehittämään uudenlaisia interaktiivisia viihde- ja sisältöpalveluja, oli TV:n digitalisoitumisen myötä uusia kanavapaikkoja haettavana. Vizor sai valtioneuvostolta toimiluvan uudelle valtakunnalliselle TV Viisi -kanavalle, joka aloitti lähetystoiminnan 12. maaliskuuta 2004. Kotimaisen pääomarahoituksen puutteessa Visuri myi kanavan kansainväliselle SBS Broadcastingille.
Vizorin TV-tuotannot:
Nicholas Patrick

Nicholas James MacDonald Patrick (s. 19. marraskuuta 1964 Saltburn-by-the-Sea, North Yorkshire, Englanti) on brittiläissyntyinen insinööri ja NASAn astronautti. Hän osallistui tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-116 "Discovery" vuonna 2006 neljäntenä brittinä avaruudessa. Patrick osallistui sukkulalennolle STS-130 tehtäväspesialistina.
Patrick syntyi Saltburn-by-the-Seassa, Englannissa ja kasvoi Lontoossa ja Ryessa, New Yorkissa. Hänelle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus vuonna 1994. Patrick on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. 
Koulutus.
Patrick opiskeli Trinity Collegessa Cambridgessa. Opiskeluaikana hän opetteli lentämään Royal Air Forcen Cambridgen yliopiston vapaaehtoisissa lentojoukoissa. Hänellä on koneenrakennuksen tohtorintutkinto Massachusetts Institute of Technologysta (Ph.D, 1996). Hän työskenteli Boeingin kaupallisten lentokoneiden ryhmän palveluksessa Seattlessa.
Ura NASAssa.
Patrick valittiin NASAn astronauttikoulutukseen kesäkuussa 1998. Hän aloitti koulutuksen Johnson Space Centerissä elokuussa 1998. Hän vietti 308 tuntia avaruudessa sukkulalennolla STS-116. Hän toimi ajoittain myös avaruusaseman ja lennonvalvonnan yhteyshenkilönä (CAPCOM). Patrick osallistui helmikuussa 2010 tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-130.
Phoenix (videopeli)

Phoenix on Amstar Electronicsin kehittämä sekä Centurin, Taiton ja Atarin julkaisema "Space Invaders" -tyyppinen shoot ’em up -videopeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä vuonna 1980. Vuonna 1982 se julkaistiin myös Atari 2600:lle.
Peli on julkaistu myöhemmin osana "Taito Legends" -kokoelmaa.
Alain de Botton

Alain de Botton (s. 20. joulukuuta 1969 Zürich) on sveitsiläinen kirjailija ja yrittäjä. Hän muutti perheensä mukana Englantiin kahdeksanvuotiaana ja asuu nykyään Lontoossa. Alain de Botton opiskeli historiaa Cambridgen yliopistossa Gonville and Caius Collegessa 1988–1991, josta hän valmistui parhain arvosanoin. Hän on tunnettu kirjoistaan, joiden teemaa on luonnehdittu ”arkipäivän filosofiaksi”.
TV-dokumentit.
Alain de Botton on esiintynyt seuraavissa TV-ohjelmissa, jotka on tuottanut Seneca Productions.
Miljardin dollarin aivot

Miljardin dollarin aivot on vuonna 1967 valmistunut brittiläinen vakoiluelokuva. Ken Russellin ohjaus perustuu Len Deightonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1966. Pääosassa Michael Caine esittää salaista agenttia Harry Palmeria. Elokuvan nimen ”aivoilla” tarkoitetaan kehittynyttä tietokonetta, jota neuvostovastainen järjestö käyttää maailmanlaajuisen vakoojaverkostonsa pyörittämiseen.
Elokuva on kuvattu pääasiassa Suomessa talvisena aikana.
Näyttelijät.
Aivan pienissä sivurooleissa nähdään myös muun muassa Donald Sutherland, Susan George ja Pirkko Mannola.
Tuotanto.
Pääosin Helsingissä kuvattuun elokuvaan kuului muun muassa suomalaisavustajilla täytetyssä Helsingin jäähallissa kuvattu jääkiekko-ottelukohtaus. Muita kuvauspaikkoja olivat Töölönlahti, Sofiankatu, hotelli Marski, Espoon Tarvaspää, Suomenlinnan lautta ja Helsingin päärautatieasema. Porvoo esittää elokuvassa Latvian pääkaupunkia Riikaa ja elokuvalle nimen antava salainen tietokonekeskus on sijoitettu Turun linnaan. 
"Helsingin Sanomat" ja muut suomalaislehdet tekivät filmitähtivieraista monia juttuja.
Vastaanotto.
"The New York Timesin" Bosley Crowther kirjoitti elokuvan olevan maisemiltaan komea ja painavan melodramaattinen tarina, jonka päähenkilö, Michael Cainen esittämä agentti, tuntuu kuitenkin vaipuvan monenlaisten tapahtumien välinpitämättömäksi tarkkailijaksi. Kriitikon mielestä Caine ei elokuvassa tee juuri muuta kuin läiskii käsiään yhteen ja pitelee korviaan Helsingin paukkupakkasessa samalla kun Karl Malden ja Françoise Dorléac huiputtavat häntä mitä eriskummallisimmin tavoin, muun muassa saunottamalla.
13 keskustelua yhdestä asiasta

13 keskustelua yhdestä asiasta ("Thirteen Conversations About One Thing") on yhdysvaltalaisen Jill Sprecherin vuonna 2001 ohjaama draamafilmi. Käsikirjoituksen ohjaaja Sprecher laati yhdessä sisarensa Karenin kanssa. Teos kuvaa viittä näennäisen erillistä ihmistä kutakin oman onnensa etsinnässä. Heidän polkunsa risteävät ja vaikuttavat heidän elämiinsä odottamattomilla tavoilla.
LaVerne Jones-Ferrette

LaVerne Janet Jones-Ferrette (o.s. Jones, s. 16. syyskuuta 1981 Saint Croix) on yhdysvaltainneitsytsaarelainen pikajuoksija.
Jones-Ferretten ensimmäiset aikuisten kansainväliset arvokisat olivat Ateenan olympialaiset 2004, jossa hän selviytyi puolivälieriin sekä 100 että 200 metrillä. Hän karsiutui molemmilla matkoilla puolivälierissä myös Pekingissä 2008 ja eteni sekä 100 että 200 metrillä välieriin Lontoon olympialaisissa 2012. Välieriin hän on selviytynyt myös 60 metrin juoksussa sisäratojen MM-kilpailuissa 2006, 2008 ja 2012 sekä 200 metrillä ulkoratojen MM-kilpailuissa 2005, 2007 ja 2009.
Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa hän sijoittui vuonna 2006 toiseksi 100 metrillä ja neljänneksi 200 metrillä. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui vuonna 2007 seitsemänneksi sekä 100 metrillä että 400 metrillä.
6. helmikuuta 2010 Stuttgartissa Jones-Ferrette juoksi sisäradalla 60 metrillä ajan 6,97, joka oli 11 vuoteen ensimmäinen 7 sekunnin alitus. Edellinen häntä nopeammin matkan juossut oli Ekaterini Thanu ajallaan 6,96 vuonna 1999. Maailman kaikkien aikojen tilastossa Jones-Ferrette on kuudentena.
Maaliskuussa 2010 Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa Jones-Ferrette juoksi 60 metrillä toiseksi ajalla 7,03 s. Hän oli kuitenkin antanut 16. helmikuuta klomifeeniä sisältäneen dopingnäytteen ja sai myöhemmin kuuden kuukauden kilpailukiellon ja menetti saavuttamansa hopeamitalin.
Ludvig (Ranskan kruununprinssi, 1661–1711)

Ludvig (); (1. marraskuuta 1661, Fontainebleau – 14. huhtikuuta 1711, Meudon, Ranskan kuningaskunta) oli Ranskan kuninkaan Ludvig XIV:n ja Espanjan kruununprinsessa, Ranskan kuningatar Maria Teresian vanhin poika ja Ranskan kruununperillinen eli dauphin. Hänet tunnetaan nimellä "Grand Dauphin", poikansa Louis´n eli "Petit Dauphinin" synnyttyä ja puhuteltaessa hän oli "Monseigneur". Tässä tapauksessa ”grand” merkitsee kookasta, ei henkisesti suurta toisin kuin nimitys "Grand Condé". 
Isä alkoi perehdyttää Ludvigia valtion asioihin 1680-luvulta alkaen. Hän sai osallistua talous- ja hallintoneuvostojen kokouksiin, tehdä rajattuja päätöksiä itsenäisesti ja johtaa omia joukkoja sotatoimissa.
Ludvig meni naimisiin vuonna 1680 Baijerin prinsessa Marie-Annen Viktorian (1660–1690) kanssa, ja he saivat kolme lasta. Marie-Anne kuoli vuonna 1690, ja sen jälkeen Ludvig meni salaa morganaattiseen avioliittoon hovinainen Marie Émilie Thérèse de Joly de Choinin (1670– 1732) kanssa. Uutta puolisoa ei kuitenkaan koskaan kutsuttu dauphineksi, eikä pari myöskään saanut lapsia. Ludvig kuoli isorokkoon vuonna 1711.
Kari Laitinen (poliitikko)

Kari Laitinen (6. helmikuuta 1950 Janakkala – 31. tammikuuta 2002 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.
Laitinen työskenteli suurimman osan työurastaan Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen palveluksessa. Vuonna 1980 hän toimi Hämeenlinnan sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön sihteerinä, vuosina 1981–1987 koko puolueen kunnallissihteerinä ja vuosina 1987–1996 sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän sihteerinä. 1996 hänet valittiin SDP:n puoluesihteeriksi. Hän voitti puoluekokouksen äänestyksessä vastaehdokkaansa selvin lukemin: Laitinen sai annetuista äänistä 213, Ilkka-Christian Björklund 79 ja Tuula Haatainen 56. Puoluekokouksessa 1999 hänet valittiin yksimielisesti toiselle kaudelle.
Laitinen kuoli tammikuussa 2002, 51-vuotiaana. Vain kaksi viikkoa ennen kuolemaansa hän oli ilmoittanut, vedoten terveyssyihin, ettei pyrkisi uudelle jatkokaudelle puoluesihteerinä. Hän sairasti paksusuolen syöpää. 
Laitinen syntyi työläisperheeseen. Hänen isänsä Kaarlo oli ammatiltaan tiilenpolttaja. Laitinen oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti.
Paul Frommelt

Paul Frommelt (s. 9. elokuuta 1957 Schaan, Liechtenstein) on liechtensteinilainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Frommelt oli erikoistunut pujotteluun.
Frommelt sai Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 pronssia pujottelussa. Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 hän oli yhdeksäs. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sai pujottelussa pronssia. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän sijoittui samassa lajissa seitsemänneksi.
Frommelt voitti maailmancupissa neljä pujottelukilpailua ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä 25 kertaa. Pujottelucupin kokonaispisteissä hän oli toinen kausilla 1984–1985 ja 1985–1986 sekä kolmas kaudella 1976–1977.
Myös hänen veljensä Willi Frommelt on entinen alppihiihtäjä.
Ursula Konzett

Ursula Konzett (s. 15. marraskuuta 1959 Grabs, Sankt Gallen, Sveitsi) on entinen liechtensteinilainen alppihiihtäjä, olympia- ja MM-mitalisti.
Konzett sijoittui Innsbruckin olympialaisissa 1976 pujottelussa 11:nneksi. Olympialaisten yhteydessä käydyssä alppiyhdistetyn MM-kilpailussa hän oli viides. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 1982 hän sai samassa lajissa pronssia kukistettuaan neljänneksi sijoittuneen maannaisensa Petra Wenzelin kahdella sadasosasekunnilla. Konzett sai pronssia Sarajevon olympialaisten 1984 pujottelussa. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän oli alppiyhdistetyssä yhdeksäs.
Konzett sijoittui maailmancupin osakilpailuissa kolmen parhaan joukkoon yhteensä seitsemän kertaa. Kaudella 1976–1977 hän oli kolmas Sierra Nevadan suurpujottelussa. Kaudella 1981–1982 hän voitti pujottelukilpailut Lenggriesissä ja Waterville Valleyssä, oli toinen Bad Gasteinissa sekä kolmas Piancavallossa, St. Gervais'ssa ja Berchtesgadenissa. Pujottelucupissa hän sijoittui tuolla kaudella toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kuudenneksi.
Markku Pohjola (poliitikko)

Markku Juhani Pohjola (s. 24. huhtikuuta 1941 Helsinki) on suomalainen juristi ja poliitikko. Hänen puolueensa on Suomen Sosialidemokraattinen Puolue.
Pohjola on toiminut kahden kauden ajan, vuosina 1987–1991 ja 1995–1999, kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän oli varsinaisena jäsenenä lakivaliokunnassa ja perustuslakivaliokunnassa. Hän on toiminut poliittisella urallaan myös Vihdin kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1976–2000 ja 2009–2012 sekä kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1993–1996, ja presidentin valitsijamiehenä vuonna 1988. 
Pohjola valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1967 ja sai varatuomarin arvonimen vuonna 1970. Hän on työskennellyt Työehtoliiton lainopillisena sihteerinä 1969–1972, korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä esittelijänä 1972–1973, Helsingin hovioikeuden asiantuntijajäsenenä vuokra-asioissa 1974–2001, Helsingin raastuvanoikeuden vs. nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1971–1976, Helsingin raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1976–1993 ja Helsingin käräjäoikeuden käräjätuomarina 1993–2008. Vuonna 2005 Pohjola sai laamannin arvonimen.
Pohjola on toiminut myös muun muassa Suomen kunnallisliiton liittovaltuuston puheenjohtajana 1989–1992, Suomen kuntaliiton liittovaltuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana 1993–1996 ja Tradekan hallintoneuvoston puheenjohtajana 1995–2010. Hän on myös urheiluvaikuttaja. Hän on toiminut muun muassa Nummelan Kisaajien puheenjohtajana 1976–2000, Urheiluopistosäätiön hallituksen puheenjohtajana 1987–2013, Suomen Työväen Urheiluliiton liittovaltuuston varapuheenjohtajana 1987–1990 ja Urheilun oikeusturvalautakunnan jäsenenä 1992–1993.
Tammikuussa 2013 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Pohjolan sekä seitsemän muuta Urheiluopistosäätiön hallituksen entistä jäsentä sakkorangaistuksiin luottamusaseman väärinkäytöstä. Urheiluopistosäätiö oli jakanut vaalirahoitusta ehdokkaille vastoin omia sääntöjään. Pohjola valitti tuomiostaan Helsingin hovioikeuteen, joka piti käräjäoikeuden päätöksen voimassa.
Pohjola on naimisissa. Hän avioitui Heljä Simojoen kanssa vuonna 1968.
Täpläpalmutasku

Täpläpalmutasku ("Cichladusa guttata") on itäisessä Afrikassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan täpläpalmutasku on noin 16 cm. Lajin selkä ja siivet ovat väritykseltään vaalean ruosteen ruskeat. Yläperä ja pyrstö ovat väriltään punaruskeat. Mustassa päässä on silmien yläpuolella kapeat valkoiset raidat. Rinta ja vatsa ovat ruskehtavan valkoiset ja mustapilkulliset. Koiras- ja naarastäpläpalmutaskut muistuttavat ulkonäöltään toisiaan. Nuoret linnut ovat hieman vaaleampia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Täpläpalmutaskua tavataan Itä-Afrikassa Tansaniassa, Keniassa, Ugandassa, Sudanissa, Etiopiassa ja Somaliassa. Täpläpalmutaskun elinympäristöä ovat tiheiköt kuivilla pensaikkomailla. Lajia tavataan usein joenuomien läheisyydestä. Hieman harvinaisempana täpläpalmutaskua tavataan myös rannikon pensaikoista.
Elintavat.
Täpläpalmutasku on melko arka lintu ja viettää piileskelevää elämää. Lintu laulaa aamunkoitteessa ja illalla, joskus myös yöllä. Laulu on sointuvaa ja täpläpalmutasku matkii myös muiden lintujen laulua.
Kirjepommi

Kirjepommi on räjähde, joka on rakennettu postipaketin sisälle ja suunniteltu räjähtäväksi, kun postipaketti avataan. Vanhimmat merkit kirjepommeista ovat vuodelta 1764. Nykyisin kirjepommeja käytetään mm. terrori-iskuissa.
Tunnettuja tapauksia.
Yksi tunnetuimmista kirjepommittajista oli yhdysvaltalainen Theodore Kaczynski eli "Unabomber", joka tappoi yhteensä kolme ihmistä sekä haavoitti useita kirje- ja pakettipommeillaan 1970–1990-luvuilla. Yhdysvaltain liittovaltion poliisi FBI pidätti Kaczynskin huhtikuussa 1996. Hän kertoi tekojensa olleen vastalause yhdysvaltalaista korkean teknologian yhteiskuntaa vastaan.
Tunnettu eurooppalainen kirjepommien lähettäjä oli itävaltalainen Franz Fuchs, jonka lähettämät pommit surmasivat neljä ja haavoittivat yhteensä 15 ihmistä vuosina 1993–1996. Iskujen kohteina olivat olleet Itävallassa oleskelleet maahanmuuttajat ja heihin myönteisesti suhtautuneet Itävallan kansalaiset. Fuchs tuomittiin elinkautiseen vankeuteen vuonna 1999, ja hän teki myöhemmin vankilassa itsemurhan.
Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) toimistossa Pariisissa räjähti maaliskuussa 2017 kirjepommi. Yhden henkilön kerrottiin loukkaantuneen. Samaan aikaan Saksan valtiovarainministeriöstä löydettiin ministeri Wolfgang Schäublelle osoitettu pakettipommi, joka onnistuttiin tekemään vaarattomaksi ennen kuin se ehti räjähtää. Saksan pommin lähettäjäksi ilmoittautui kreikkalainen ”Palavan solun salaliitto” -niminen militanttiryhmittymä, joka vastusti Kreikalle määrättyjä talouden säästötoimia. Täyttä varmuutta ei saatu siitä, olivatko IMF:n toimiston ja Saksan valtiovarainministeriön kirjepommit yhteydessä toisiinsa.
Suomessa.
Postipakettina lähetetty pommi surmasi miehen ja aiheutti vakavia vammoja viidelle muulle ihmiselle Parikkalassa heinäkuussa 1979. Loukkaantuneista kolme oli lapsia. Pommin lähettänyt savonlinnalainen mies tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Oikeus katsoi teon murhaksi ja yleisvaaralliseksi rikokseksi.
Yleisradion pääjohtajalle Sakari Kiurulle osoitettu kirjepommi räjähti hänen sihteerinsä käsissä Yleisradion toimitalossa Helsingissä kesäkuussa 1986. Sihteeri loukkaantui räjähdyksessä, mutta hänelle ei jäänyt pysyviä vammoja. Pommin lähettäjää ei koskaan saatu selville.
Robert Behnken

Robert Louis "Bob" Behnken (s. 28. heinäkuuta 1970 Creve Coeur, Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen insinööri, Yhdysvaltain ilmavoimien everstiluutnantti ja NASAn astronautti. Behnkenillä on koneenrakennuksen tohtorintutkinto. Hän osallistui tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolle STS-123 "Endeavour" maaliskuussa 2008. Behnken osallistui sukkulalennolle STS-130 tehtäväspesialistina. Behnken lensi vuonna 2020 yhdessä Doug Hurleyn kanssa Crew Dragon -aluksen miehitetyn ensilennon.
Behnken on naimisissa yhdysvaltalaisen astronautin Katherine Megan McArthurin kanssa. 
Koulutus ja ura ilmavoimissa.
Behnken suoritti koneenrakennuksen tohtorintutkinnon California Institute of Technologyssa vuonna 1997. Hän on erikoistunut epälineaarisiin ohjausjärjestelmiin. Behnken toimi ilmavoimien opiskelijana Washington University in St. Louisissa. Valmistuttuaan hän siirtyi aktiivipalvelukseen ilmavoimien Eglinin tukikohtaan Floridassa. Hän toimi teknisenä johtajana ja kehitysinsinöörinä uusien ammusten parissa. Behnken suoritti ilmavoimien koelentokoulun (USAF TPS) koelentoinsinöörin kurssin Edwardsin lentotukikohdassa Kaliforniassa. Valmistumisen jälkeen hän osallistui F-22 Raptorin testiohjelmaan ja toimi erikoisprojektien testijohtajana. Hän on lentänyt yli 780 tuntia 25 erilaisella lentokoneella. 
Ura NASAssa.
Behnken valittiin NASAn astronauttikoulutukseen heinäkuussa 2000 ja aloitti koulutuksen elokuussa 2000. 18 kuukautta kestäneen koulutuksen jälkeen hänet nimitettiin Kennedy Space Centeriin sukkulan nousun ja laskun teknisiin tukitehtäviin. Hän osallistui tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-123 "Endeavour" 11. maaliskuuta – 27. maaliskuuta 2008. Hän vietti 378 tuntia avaruudessa, joista 19 tuntia avaruuskävelyllä. Behnken osallistui helmikuussa 2010 tehtäväspesialistina sukkulalennolle STS-130. 
Behnkenin nimitys Crew Dragon Demo-2 -lennon miehistöön julkaistiin 3. elokuuta 2018. Kyseessä on Crew Dragon -aluksen ensimmäinen miehitetty lento. Lento ISS:lle kesti 30. toukokuuta 2020 2. elokuuta saakka. Lennolla sertifioitiin Crew Dragon käytettäväksi operationaalisissa lennoissa. Toinen miehistön jäsen oli Doug Hurley.
Queens’ College

Queens’ College on yksi englantilaisen Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Sen perusti vuonna 1448 Margareeta Anjoulainen, kuningas Henrik VI:n puoliso; Henrik VI oli vuonna 1441 perustanut läheisen King’s Collegen. Vuonna 1465 Queens’ Collegen perusti uudelleen Elisabet Woodville, joka oli kuningas Edvard IV:n puoliso. College tunnettiin alun perin "Queen's Collegena" (jossa sana kuningatar esiintyy yksiköllisenä). 1820-luvulta alkaen sana kuningatar collegen nimessä alettiin kirjoittaa monikollisena (Queens’) huomioiden se historiallinen tosiseikka, että perustajina oli kaksi kuningatarta. Nykyään collegen nimi on virallisesti The Queen’s College of St Margaret and St Bernard, commonly called Queens’ College, in the University of Cambridge; tämä sisältää sekä vanhan yksiköllisen että uuden monikollisen kirjoitustavan.
Cam-joki jakaa collegen kahteen osaan. Puoliskot yhdistää toisiinsa puinen silta, Mathematical Bridge.
Erasmus Rotterdamilainen on todennäköisesti asunut Queens’ Collegessa Cambridgen aikoinaan, mutta tästä ei ole kirjallista näyttöä. Muita kuuluisia alumneja ovat muun muassa kapellimestari Richard Hickox, sotahistorioitsija Richard Overy, filosofi Max Black, eläintieteilijä-mineralogi John George Children ja tieteiskirjailija Richard Morgan.
Sonic and the Black Knight

Sonic and the Black Knight kuuluu Sonic the Hedgehog -pelisarjaan ja on Sonic Storybookin toinen osa. Peli sijoittuu Kuningas Arhturin maailmaan ja on jatkoa aikaisemmalle "Sonic and the Secret Rings" -pelille.
Musiikki.
Pelin musiikkia on julkaistu erikseen albumilla "Tales of Knighthood: Sonic and the Black Knight Original Soundtrax" (). Albumi on julkaistu ainoastaan Japanissa 2009. Siihen kuuluu 2 CD-levyä.
Silvia Rupil

Silvia Rupil (s. 15. toukokuuta 1985) on entinen italialainen hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Fiamme Gialle -hiihtoseuraa.
Rupil on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2006 lähtien. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kuudes sija helmikuussa 2010 Canmoressa käydystä 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kisasta. Ennen tätä kisaa Rupil oli päässyt vain kerran maailmancupin pisteille. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljästoista, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kuudestoista ja Italian viestijoukkueessa neljäs. Myös Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa Italian viestijoukkueessa. Silvia Rupil lopetti uransa keväällä 2013.