tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Antti Huovinen

Armas Antti Huovinen (1. huhtikuuta 1889 Kuopio – 3. tammikuuta 1974 Kuopio) oli suomalainen metsänhoitaja ja virkamies, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 
Huovisen vanhemmat olivat talonomistaja Juho Aukusti Huovinen ja Stiina Maria Qvick ja puoliso vuodesta 1945 kanslisti Irja Maria Helena Koivisto. Huovinen tuli ylioppilaaksi Savonlinnan reaalilyseosta 1908 ja valmistui metsänhoitajaksi 1910. Hän oli Metsähallituksen metsäkonduktööri vuodesta 1910, avustaja Oulunjärven tarkastuspiirissä 1911, Kemin tarkastuspiirissä 1911–1912 ja Siikajoen hoitoalueella 1912, vt. metsänhoitaja Simon hoitoalueella 1913, Ylisimon hoitoalueella 1913–1916 ja Korpiselän hoitoalueella 1917–1918 sekä Ab Wärtsilä Oy:n ja Hämekoski Ab:n johtava metsänhoitaja 1918–1921.
Virkamieheksi Huovinen palasi, kun hän oli Metsähallituksen Sallan hoitoalueella vt. metsänhoitaja 1922, maankäyttöosaston vt. metsänhoitaja 1922–1923 ja Itä-Suomen piirikunnan avustava metsänhoitaja 1923, Oulun läänin lääninmetsälautakunnan apulaislääninmetsätarkastaja 1923, Metsähallituksen Vaalan hoitoalueen aluemetsänhoitaja 1924 ja maankäyttöosaston vt. metsänhoitaja 1924–1926, Sallan hoitoalueen aluemetsänhoitaja 1926, maankäyttöosaston metsänhoitaja 1927–1929 ja vt. päällikkö 1927, 1928 ja 1929 sekä Pohjanmaan piirikunnan piirikuntapäällikkö 1929–1945. Metsäneuvoksen arvonimen Huovinen sai 1942.
Huovinen muistetaan myös aktiivisena jääkärivärvärinä, joka ryhtyi hoitamaan Matarengissa Ruotsin Ylitorniolla ollutta etappia joulukuussa 1916 ja kesällä 1917 etappia Ruotsin Korpikylän Alarovalla. Kesällä ja syksyllä 1917 hän osallistui myös Suomeen tuotavia laitteistoja ja aseita koskeviin tehtäviin. Hänen toimintaansa jääkäriliikkeen yhteydessä on kuvattu rohkeaksi ja merkitykselliseksi. Suomen sisällissotaan Huovinen osallistui vuonna 1918 Karjalan rintamalla, myöhemmin jääkärimajuriksi ylenneen Väinö Lankisen johtamassa komppaniassa. 
Kirjailija, metsänhoitaja Veikko Huovinen oli Antti Huovisen veljenpoika.
Liisa Horelli

Liisa Marjatta Horelli-Kukkonen (o.s. "Tähkä", s. 3. elokuuta 1941 Espoo) on suomalainen ympäristöpsykologian tutkija ja dosentti.
Horelli opiskeli aluksi kieliä ja suoritti Helsingin yliopistossa vuonna 1964 maisteritutkinnon englantilaisessa ja ranskalaisessa filologiassa. Hän työskenteli Ruotsin Helsingin-suurlähetystössä kulttuuriattašean assistenttina ja sitten Yleisradion ulkomaanpalvelussa kansainvälisen EBU- ja OIRT-ohjelmavaihdon päällikkönä. Ylen-vuosinaan hän muun muassa juonsi Suomen euroviisukarsinnan vuonna 1968.
Horelli toimitti ohjelmia asumisesta ja kaupunkisuunnittelusta ja innostui myös opiskelemaan alaa. Hän suoritti lisensiaatintutkinnon psykologiasta Helsingin yliopistossa 1981 ja väitteli tohtoriksi Espoon Teknillisestä korkeakoulusta 1993 aiheenaan asunto- ja kaupunkisuunnittelu.
Suomen Arviointiyhdistys SAYFES myönsi Horellille vuonna 2021 elämäntyöpalkinnon uraa uurtavasta arviointialan työstä Suomessa.
Yokosuka B4Y

Yokosuka B4Y oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien Yokosukan laivaston lentoteknisen varikon suunnittelema torpedokone. Tyynenmeren sodan alkaessa liittoutuneet olettivat koneen olevan merkittävin lentotukialuksille sijoitettu torpedokone. Tämä perustui virheelliseen tietoon, joka saatiin raportoitaessa "HMS Prince of Walesin" ja "HMS Repulsen" upotuksesta.
Tausta.
Vuonna 1934 laivaston ilmavoimilla oli tarve korvata Yokosuka B3Y1, jonka moottorin toimintavarmuus oli heikko. Laivaston esikunta julkaisi Shi-9-vaatimukset ja toimitti pyynnön uuden koneen suunnittelusta Mitsubishille, Nakajimalle ja Yokosukalle. Sanae Kawasakin johtama suunnitteluryhmän lähtökohtana oli useiden moottorimallien käyttömahdollisuus ja olemassa olevien komponenttien käyttö. Kawasaki liitti uuden rungon ja peräosan Kawanishi E7K1:n siipiin, joiden oli todettu olevan erittäin hyvät. Ensimmäisen prototyypin moottorina oli 600 hevosvoiman Hiron valmistama nestejäähdytteinen tyyppi 91. Ensilento tehtiin loppuvuodesta 1935.
Vuoden 1936 aikana valmistui vielä neljä prototyyppiä, joista toisen ja kolmannen moottorina oli 640 hevosvoiman Nakajima Kotobuki 3 -tähtimoottori sekä neljännen että viidennen 840 hevosvoiman Nakajima Hikari 2. Prototyyppejä verrattiin Mitsubishi Ka-12 (B4M1) ja kahteen Nakajima B4N1:een. Testien päätteeksi Hikari 2 -moottorilla varustettu prototyyppi todettiin parhaaksi. Tuotanto aloitettiin marraskuussa 1936 Mitsubishin, Nakajiman ja Hiron varikolla tyyppinimellä laivaston tyypin 96 torpedokone B4Y1. Liittoutuneet antoivat koneelle peitenimen Jean.
Tuotanto.
Yokosukassa valmistettiin 1935–1936 viisi prototyyppiä. Nakajiman tehtailla valmistui 37 ja Mitsubishin tehtailla 135 tuotantokonetta vuosina 1937–1938. Lisäksi Hiron varikolla valmistui 28 tuotantokonetta vuonna 1938.
Käyttö.
Tuotantokoneissa taaempi ohjaamo oli varustettu kuomulla. Koneita sijoitettiin Akagin, Hoshon, Kagan, Ruyjon ja Soruyn lennostoihin, joissa ne olivat vuoteen 1940. Lisäksi koneita sijoitettiin 13. ja 15. kokutaihin, joiden mukana ne osallistuivat Kiinan–Japanin sotaan. Tyynenmeren sodan alkaessa vain muutamia koneita oli edelleen koulutuskäytössä.
Mielipidelouhinta

Mielipidelouhinta, tunneanalyysi tai sentimenttianalyysi on luonnollisen kielen käsittelyn, tekstianalyysin, tietokonelingvistiikan ja biometristen tietojen käyttöä tunnetilojen ja subjektiivisen tiedon systemaattiseen tunnistamiseen, poimimiseen, kvantifiointiin ja tutkimiseen. Sentimenttialyysiä sovelletaan laajalti erilaisiin asiakaspalautteisiin, kuten arvosteluihin ja kyselytutkimuksiin. Tuloksia voidaan käyttää avuksi esimerkiksi markkinoinnissa, asiakaspalvelussa, suosittelujärjestelmissä tai vaikka vihapuheen tutkimisessa. Kehittyneiden kielimallien ja koneoppimisen avulla voidaan analysoida myös vaikeampia lähteitä, kuten uutistekstejä, joissa kirjoittajat yleensä ilmaisevat mielipiteensä vähemmän selkeästi. 
Sentimenttianalyysin perustehtävä on jonkin tekstin tai sen osien "polariteetin" luokittelu positiiviseen, negatiiviseen ja neutraaliin. Luokittelu voi tapahtua koko dokumentin, lauseen tai jonkin piirteen tasolla. Edistyneempi luokittelu etsii tarkemmin määriteltyjä tunnetiloja, kuten nautintoa, vihaa, inhoa, surua, pelkoa ja yllätystä. Myös tunteiden voimakkuutta on mahdollista analysoida.
Sentimenttianalyysin perusmetodeja ovat perinteinen sanastopohjainen analyysi sekä nykyään lähinnä koneoppimisella toteutettu analyysi. Suomen kielelle on julkaistu vapaasti saatavilla oleva yleinen tunnesanasto.
Kokemäen työväentalo Rantala

Kokemäen työväentalo Rantala on Kokemäen kunnassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa.
Työväentalo on rakennettu 1900-luvun alussa. Toisen maailmasodan jälkeen SKDL sai talon omistukseensa. 1990-luvulla perustettu Vasemmistoliitto ylläpiti taloa ja Kokemäen demokraattinen yhdistys omisti talon. Kun yhdistyksen toiminta hiipui tilat luovutettiin Vasemmistoliiton käyttöön.
Rakennus.
Taloa on laajennettu ja peruskorjattu perusteellisesti vuosina 1960–1965, jolloin talo maalattiin keltaiseksi. Talossa on ollut alkujaan pärekatto, joka vaihdettu tiileksi.Talon kokonaispinta-ala on noin 270 m². Talossa on noin 150 m²:n juhlasali ja näyttämö, ravintola- ja keittiötilat, eteinen, vaatesäilytys, saniteettitilat sekä asunto. Taloa on kunnostettu useaan otteeseen. 2010-luvun lopulla talon ulkovuoraus ja katto kunnostettiin.
Toimintaa työväentalolla.
Kokemäen työväentalo Rantalassa on ollut aktiivista toimintaa jo vuonna 1919.. Siellä järjestettiin 1930-luvulla sekä Sosialidemokraattisen puolueen että muiden tahojen tilaisuuksia. Rantalan työväentalon kulta-aikaa oli 1960-luvun loppu ja 1970-luku. Edelleen talon tontilla seisova, nyt jo pahaan kuntoon päässyt ja risukon piirittämä tanssilava oli Kokemäen kohtaamispaikka. Rantalassa tanssittiin pääosin levyjen tahtiin, elävää musiikkia ei kovin usein ollut. 1980-luvulla tanssitoiminta hiipui. Vaikka pieniä yrityksiä elvytyksestä olikin, ei Rantalan tanssilavalla enää innostuttu tanssimaan entiseen tapaan. Työväentalon toimintaan on kuuluneet luonnollisesti Vasemmistoliiton omat tilaisuudet vappujuhlineen. Tiloja on kuitenkin aina vuokrattu yleisökäyttöön, ja käyttöä on edelleen. Talolla on pidetty kokouksia, huutokauppoja ja käärmenäyttelyjä.
Atlantinsilta

Atlantinsilta on Helsingin Jätkäsaaressa sijaitseva tieliikennesilta, joka ylittää Ahdinallas-nimisen lahden Länsiterminaali 2:n luoteispuolella ja yhdistää Atlantinkadun Länsisatamaan. Se rakennettiin sujuvoittamaan liikennettä Länsisataman läheisyydessä. Silta avattiin toukokuussa 2021.
Atlantinsilta on 106 metriä pitkä ja 26,6 metriä leveä teräsbetoninen kehälaattasilta. Sitä käyttävät myös raitiovaunut sekä jalankulkijat ja pyöräilijät. 
Sillan suunnitteli WSP Finland ja rakennutti YIT. Suunnittelutyö alkoi vuonna 2016 ja rakentaminen lokakuussa 2019. Rakentamisessa tarvittiin heikkojen pohjaolosuhteiden vuoksi paljon teräslyöntipaaluja ja suuria paalulaattoja. Sillasta haluttiin matala ja siltakannesta mahdollisimman ohut, jotta näkymä merelle ei rajoittuisi liikaa. Vuonna 2022 Atlantinsilta sai Vuoden silta -palkinnon Rakennusinsinöörien Liitolta. Koostaan huolimatta siltaa on kutsuttu linjakkaaksi ja kevyen oloiseksi.
Helsingin Muslimit

Helsingin muslimit ry on vuonna 2010 perustettu sunnimuslimien yhdistys. Se jatkaa Islamin Aika ry:n toimintaa ja on rekisteröity uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 2012. Yhdistyksen perjantairukouksissa saarnoja on arabiaksi ja suomeksi. Helsingin Muslimit järjestää suomenkielisiä oppitunteja ja luentoja sekä miehille että naisille. Roihuvuoresta Malmille muuttaneessa moskeijassa puhutaan etenkin suomea, sillä suuri osa runsaasta sadasta jäsenestä on islamiin kääntyneitä suomalaisia.
Opillinen suuntaus ja suhde terrorismiin.
Yhdistys edustaa sunni-islamin hanbalilaista koulukuntaa ja on lähellä saudi-arabialaista wahhabismia ja salafismia. Yhdistyksen ylläpitämä moskeija on saanut ”radikaalimoskeijan” maineen, koska Suomesta Syyriaan ja Irakiin Isisin riveihin lähteneissä on ollut siellä käyneitä henkilöitä.
Suhde terrorismiin.
Kotisivuillaan Helsingin Muslimit ilmoittaa tuomitsevansa terrorismin sen kaikissa muodoissa. Helsingin Muslimit tuomitsee myös Isisin toiminnan eikä tue tai kannata sen ideologiaa. Keskusrikospoliisin esitutkintamateriaalista paljastui, että "Katiibat al-Muhajireen" -terroristiryhmittymään Syyriaan lähteneet miehet tutustuivat toisiinsa Roihuvuoren moskeijassa. KRP:n mukaan myös moskeijan yhdyskunnan puheenjohtaja nimettiin yhdeksi radikalisoituneista henkilöistä. Kyseinen mies eteni myöhemmin myös imaamiksi moskeijassa.
Bilal Philips.
Yhdyskunnan kotisivuilla on julkaistu jamaikalaisen saarnaajan Bilal Philipsin luentoja. Yhdysvalloissa Philips on mustalla listalla, koska hänellä epäillään olevan yhteyksiä terrorismista epäiltyihin. Philipsiltä on estetty pääsy moniin maihin kuten Britanniaan, koska hänen radikalisminsa on katsottu haitalliseksi.
Evidentiaalisuus

Evidentiaalisuus on kielellinen kategoria, jolla tarkoitetaan puhujan tietolähteeseen viittaavia ilmaisukeinoja. Puhujan välittämä tieto voi perustua esimerkiksi puheena olevaan tapahtumaan osallistumiseen, suoraan näköhavaintoon, päättelyyn tai kuulopuheeseen, ja tämä lähde on mahdollista merkitä näkyviin lausumaan. Yksittäisessä kielessä evidentiaalisuus voi olla joko kieliopillista tai leksikaalista. Edellisessä tapauksessa kielessä on esimerkiksi joukko verbipäätteitä, joista jokainen merkitsee eri tietolähdettä. Jälkimmäisessä sen sijaan tietolähteeseen liittyviä erontekoja tehdään esimerkiksi evidentiaalisten adverbien kuten "näköjään" ja "kuulemma" avulla. Lisäksi evidentiaalisia sivumerkityksiä voi kehittyä myös ensisijaisesti ei-evidentiaalisille kielellisille aineksille, kuten esimerkiksi tietyille modaalisille ja aspektuaalisille rakenteille. Kieliopillisen evidentiaalisuuden kielissä tietolähteen merkintä on yleensä pakollista, kun taas muissa kielissä puhuja voi valita, ottaako hän kantaa tietolähteeseen vai jättääkö sen merkitsemättä.
Líf ja Lífþrasir

Líf ja Lífþrasir (nykyruotsiksi "Liv" ja "Livtrasir") ovat skandinaavisessa mytologiassa nainen ja mies, jotka tulevat selviämään Ragnarökin tuhosta ja kansoittamaan maailman uudelleen. Heistä kerrotaan sekä Runo-Eddan runossa "Vafþrúðnismál" että Proosa-Eddan luvussa "Gylfaginning".
Eddojen kertomukset.
"Vafþrúðnismálissa" aasa Odin esittää jotun Vavtrudnerille kysymyksiä maailmankaikkeudesta ja tulevasta Ragnarökistä. Odin kysyy muun muassa, ketkä kuolevaiset tulevat selviämään Ragnarökistä ja sitä edeltävästä talvesta Fimbulvetristä. Vavtrudner vastaa, että Líf ja Lífþrasir tulevat selviämään piilossa Hoddmímirin metsässä, jossa he ravitsevat itseään aamukasteella. Heistä kasvaa uusi ihmiskunta.
"Gylfaginningissa" toistetaan pitkälti samat asiat. Tässä kertomuksessa tarkennetaan Lífin ja Lífþrasirin selviävän metsässään paitsi Fimbulvetristä myös Surturin tulesta. Lisäksi heidän jälkeläistensä mainitaan täyttävän koko maailman.
Nimien etymologia.
Nimi Líf tarkoittaa elämää ja Lífþrasir elämän rakastajaa. Nimi Hoddmímir on yhdistelmä sanoista "hodd" eli "aarre" tai "kulta" sekä jumalan nimestä Mímir.
Madagaskariniibis

Madagaskariniibis ("Lophotibis cristata") on iibiksiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Madagaskarilta.
Koko ja ulkonäkö.
Madagaskariniibis voi kasvaa noin 50 cm pitkäksi. Lajin nokka on erittäin pitkä, hieman alaspäinkaartuva ja väriltään keltainen. Kaula on pitkä. Madagaskariniibiksen päälaella on vihreänkiiltoisista ja vaaleanruskehtavista höyhenistä muodostunut töyhtö. Jako alalajeihin perustuu eroihin töyhdön sävyissä. Vaihtelu populaatioiden sisällä on kuitenkin suurta joten jako on osittain kyseenalainen. Pää on musta ja silmienympärykset ovat punaiset. Lajin kaula, rinta, selkä ja vatsa ovat väriltään punaruskeat. Siivet ovat valkoiset ja pyrstö musta.
Levinneisyys ja elintavat.
Madagaskariniibiksen alalajia "L. c. cristata" tavataan Madagaskarin itäosista ja alalajia "L. c. urschi" länsiosista. Lajin elinympäristöä ovat niin kosteat kuin kuivatkin metsät sekä vanilja- ja öljypalmuviljelmät. Useimmiten lintua tavataan jokien läheisyydestä. Madagaskariniibikset liikkuvat tyypillisesti pareittain ja niiden ravintoa ovat hyönteiset, sammakot, liskot ja käärmeet. Pesimäkausi on sadekaudella syyskuusta joulukuulle. Pesä rakennetaan puuhun ja naaras munii kaksi tai kolme valkoista munaa. 
Madagaskariniibis luokitellaan vaarantuneeksi ja kannan kooksi arvioidaan alle 10 000 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaavat metsästys ja elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi.
Pukinmäenkaaren peruskoulu

Pukinmäenkaaren peruskoulu on yhdeksänluokkainen yhtenäiskoulu Helsingin Pukinmäen kaupunginosassa. Siellä voi opiskella painotetusti liikuntaa luokka-asteilla 3–6. Pidennetyn oppivelvollisuuden mukaista opetusta annetaan viisivuotiaiden esiopetuksesta yhdeksänteen luokkaan asti.
Koulu toimii kolmessa rakennuksessa: Pukinmäkitalossa (Kenttäkuja 12, luokat 4–9), Polun koulutalossa (Kenttäpolku 3, luokat 1–3) ja Tapaninvainiolla (Immolantie 9, luokat 1–2). Pääkoulu valmistui Kaarlo Leppäsen suunnittelemana vuonna 1985 ja laajentui vuonna 2000 Pukinmäkitaloksi, jossa sijaitsevat myös Pukinmäen kirjasto ja Helsingin työväenopiston toimipiste. Laajennuksen suunnittelivat Sinikka Kouvo ja Raimo Partanen.
Polun koulu on Ilmari Lahdelman suunnittelema vuonna 1997 valmistunut rakennus, joka tunnettiin aiemmin Soinisen kouluna kasvatustieteilijä Mikael Soinisen Pukinmäkeen vuonna 1913 perustaman ja vuoteen 1954 asti toimineen kokeilukoulun mukaan. Se sijaitsee Pukinmäenkaaren itäpuolella eli Ylä-Malmin kaupunginosassa. Polun koulun pihassa on Teuri Haarlan veistos "Maa-isä/Jättiläisen jalanjälki, suu ja nenä" (1998).
Vuonna 2012 Pukinmäenkaaren peruskoulussa aloitettiin ohjatut liikunnalliset välitunnit, joiden valvojina on yläluokkien oppilaita.
Marraskuussa 2024 Helsingin Sanomat uutisoi koulua terrorisoivista yläkouluikäisistä pojista, joiden takia opettajat kokevat heidän ja muiden oppilaiden turvallisuuden olevan uhattuna..
Ukrainan 28. mekanisoitu prikaati

28. mekanisoitu prikaati () on Ukrainan maavoimien yhtymä.
Prikaati osallistui taisteluihin Donbasin alueella keväällä 2015. Prikaatin komentaja eversti Vitali Huljajev kaatui taistelussa 23. heinäkuuta 2022 Venäjän hyökkäyssodan aikana.
Emanuela Orlandi

Emanuela Orlandi oli vatikaanilainen 15-vuotias teinityttö, joka katosi Roomassa 22. kesäkuuta vuonna 1983 palatessaan huilutunnilta. Hänet on havaittu useita kertoja vuosien varrella muun muassa Vatikaanissa, mutta kaikki lähteet ovat olleet epäluotettavia.
Liberty Park (Manhattan)

Liberty Park on julkinen puisto uuden World Trade Centerin alueella Manhattanilla New Yorkissa. Se on rakenettu Vehicular Security Center -rakennuksen katolle, ja sieltä on näkymä syyskuun 11. päivän terroritekojen muistokeskukseen, National September 11 Memorial &amp; Museumiin. 
Puistossa on The Sphere -veistos, America's Response Monument -patsas ja terrori-iskussa tuhoutumisen takia uudelleenrakennettu St. Nicholas Greek Orthodox Church -kirkko. Puisto avattiin vuonna 2016.
David Macaulay

David Macaulay (s. 2. joulukuuta 1946 Burton-on-Trent) on englantilaissyntyinen kirjailija ja kuvittaja. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on "Kuinka kaikki toimii" (1988).
Macaulay syntyi Englannin Burton-on-Trentissä vuonna 1946. Hänen ollessaan kymmenvuotias perhe muutti Yhdysvaltoihin, Bloomfieldin kaupunkiin New Jerseyssä. Vuonna 1969 Macaulay valmistui arkkitehtuurin kandidaatiksi Rhode Island School of Designista, mutta ei lopulta halunnutkaan ryhtyä arkkitehdiksi. Sen sijaan hän toimi sisustussuunnittelijana ja opettajana, kunnes hän saattoi "Katedraali"-kirjan menestyksen ansiosta omistautua kirjoittajan ja kuvittajan töille. Hän on toiminut myös entisen koulunsa Rhode Island School of Designin opettajana.
Ensimmäisessä kirjassaan hän kertoi kuvitteellisen keskiaikaisen katedraalin rakennusvaiheista suoraviivaisen, mutta viihdyttävän tekstin ja yksityiskohtaisten viivapiirrosten avulla. Tätä kirjaa seurasi lisää samantapaisia kirjoja, jotka kertoivat muista rakenteista. "Kaupungin alla" (1976) selittää kaupungin kadun alta löydettyjen esineiden toimintaa. "Unbuilding" (1980) pohtii, kuinka Empire State Building voitaisiin purkaa. "Building Big" (2000) käsittelee siltoja, patoja, pilvenpiirtäjiä ja tunneleita. "Ship" (1993) keskittyy Karibianmeren hylkyihin.
Macaulay on sanonut: "Vaikka olen kiitollinen lapsille suosiostani, en välttämättä tee kirjoja pelkästään heille. Pikemminkin yritän kirjoittaa ja kuvittaa sellaisia kirjoja, joista kaikki voisivat nauttia."
Kirjassa "Motel of the Mysteries" (1979) tulevaisuuden arkeologit kaivavat maan alta esiin vaatimattoman motellin, ja tulkitsevat sen olleen entisajan ihmisille tärkeä uskonnollinen kohde, jossa palvottiin televisioita. Kirjassa "Baaa" (1985) ihmiset katoavat maapallolta ja heidän sijalleen asettuu lauma lampaita, jotka kokevat pikimustan huumorin sävyttämän kohtalon.
Haapaveden työväentalo

Haapaveden työväentalo oli Haapaveden keskustassa sijainnut työväentalo.
Historia.
Haapaveden Työväenseura perustettiin vuonna 1903. Perustamisensa jälkeen Työväenseura osti konkurssihuutokaupasta Laaksola-nimisen tilan toimipaikakseen. Talo kävi nopeasti pieneksi, ja vuonna 1906 hankittiin uusi tontti, jolle rakennettiin Haapaveden työväentalo. Tätäkin taloa laajennettiin jo vuonna 1909 rakentamalla juhlasali. Suurlakon jälkeen yhdistyksen nimi muutettiin Haapaveden Sos.-dem Työväenyhdistys ry:ksi.
Sisällissodan aikana talo takavarikoitiin, mutta se saatiin takaisin vuoden 1919 lopulla. Suuntariidat häiritsivät toimintaa, ja vuonna 1924 perustettiin uusi yhdistys nimellä Haapaveden kunnan työväenyhdistys. Haapaveden työväentalo oli yhdistyksellä vuoteen 1932, jolloin se ensin takavarikoitiin ja lopulta kihlakunnan oikeuden päätöksellä lakkautettiin. Talo pakkomyytiin ja sen osti Haapaveden suojeluskunta.
Uusi yhdistys perustettiin vasta sotien jälkeen vuonna 1945, jolloin perustettiin Haapaveden Sosialidemokraattinen työväenyhdistys, ja vuonna 1947 yhdistys sai työväentalon takaisin haltuunsa. Aluksi toiminta oli vilkasta mutta hiipui sittemmin. Talossa ei enää kyetty tekemään tarvittavia kunnostustöitä, ja lopulta talo myytiin Haapaveden kunnalle vuonna 1970.
Hrebinka

Hrebinka (; ; vuoteen 1958 saakka myös Horodyštše) on kaupunki Ukrainan Pultavan alueen länsiosassa Lubnyn piirissä. Hrebinka on rautateiden risteysasema, joka sijaitsee Dneprin vesistön vasemmanpuoleisen Oržytsa-sivujoen Hnyla Oržytsja -sivupuron vasemmalla rannalla, 203 kilometriä aluekeskus Pultavasta länsiluoteeseen.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Hrebinkan väkiluvuksi 10 541 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 11 662 asukasta, jotka pääosin olivat etnisesti ukrainalaisia. Vuonna 1988 väkiluku oli noin 13 400.
Tammikuun keskilämpötila on −6,0 ja heinäkuun +20,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 500 millimetriä.
Hrebinkan seudun asutushistoria ulottuu ainakin Kiovan Rusin aikoihin. Nykyisen kaupungin alueella sijaitsi tuolloin linnoitettu asutus, jonka mahdollisesti perusti perusti ruhtinas Vladimir Suuri vuonna 988. Mongolit hävittivät tämän asutuksen 1239 tai 1240. Seuraavan kerran asutus tiedetään perustetun 1600-luvun jälkipuoliskolla. Kirjalliset lähteet vuodelta 1740 mainitsevat siellä tuolloin jo sijainneen "Horodyštše"n (Городище) kylän. 1863 kylästä tuli paikallistason keskus, jossa asui 500 ihmistä. Nykyinen asutus sai kasvusykäyksen vuonna 1895 Kiovan ja Harkovan välisen rautatien rakentamisen myötä. Paikkakunnalle perustetun rautatieaseman nimi oli aluksi "Petrivka" (), mutta 1901 asema ja sen läheiset asutukset nimettiin lähiseudulla (14 km päässä) syntyneen kirjailija Jevhen Hrebinkan mukaan Hrebinkaksi. Vuonna 1958 Horodyštše liitettiin Hrebinkaan ja kaupungin aseman Hrebinka sai 1959.
Ukrainan valtiossa Hrebinka on kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Lubnyn piiriin; sitä ennen se oli Hrebinkan piirin keskus.
Beisa

Beisa (aiemmin itäafrikanbeisa) ("Oryx beisa") on keskikokoinen itäafrikkalainen keihäsantilooppilaji. 
Aikaisemmin beisa luettiin samaan lajiin kuin eteläisen Afrikan lähilaji keihäsantilooppi ("Oryx gazella"), muttei enää. 
Beisa painaa 150–200 kilogrammaa ja sen pituus on noin 160–190 senttimetriä. Beisat elävät yleensä puoliaavikoilla ja aroilla, jossa ne syövät ruohoa, hedelmiä, silmuja ja lehtiä.
Beisalla on kaksi alalajia: 
Beisapopulaatiot ovat pienentyneet, ja lajista on jäljellä noin 12 000 yksilöä. Se on arvioitu erittäin uhanalaiseksi lajiksi vuonna 2018.
Andri Petrov

Andri Pavlovytš Petrov (, s. 29. maaliskuuta 1971 H’erson) on ukrainalainen ratameloja, joka kilpaili pääasiassa neljän hengen kajakkiluokissa. Hän kuului Ukrainan MM-pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen 200 metrillä Méxicossa 1994. Petrov edusti Ukrainaa Atlantan olympialaisissa 1996, joissa hänen edustamansa joukkue karsiutui 1 000 metrillä välierissä.
Eugenia Burzio

Eugenia Burzio (20. kesäkuuta 1872 Torino – 18. toukokuuta 1922 Milano) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Burzio esiintyi alun perin viulistina ja opiskeli sitten laulamista Milanon konservatoriossa. Debyyttinsä hän teki vuonna 1899 Pietro Mascagnin "Cavalleria rusticanan" esityksessä Torinossa. Burzio esiintyi urallaan eri puolilla Italiaa, Etelä-Amerikassa ja Pietarissa. La Scalassa hän saavutti suosiota muun muassa esiintymisillään Christoph Willibald Gluckin oopperassa "Armide" ja Vincenzo Bellinin oopperassa "Norma". Burzio erikoistui aikansa verismin koulukunnan ohjelmistoon. Hänestä tuli johtava dramaattinen sopraano maassaan, mutta hänen uraansa varjostivat terveysongelmat. Viimeisen esiintymisensä Burzio teki vuonna 1919 Amilcare Ponchiellin teoksessa "Marion Delorme". Hänen lauluaan on säilynyt äänitteillä.
Hassisen Kone 40 vuotta myöhemmin

Hassisen Kone 40 vuotta myöhemmin on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva, jonka ensi-ilta oli 17. maaliskuuta 2023.
Elokuva on 80 minuuttinen dokumenttielokuva joensuulaisesta Hassisen Kone -rockyhtyeestä. Dokumentissa seurataan yhtyeen historiaa sekä valmistautumista 40-vuotisjuhlakonserttiin 30. heinäkuuta 2022 Tampereen stadionilla. Elokuvassa käydään läpi muun muassa Jussi Kinnusen nuoruuden päihdeongelmat sekä kitaristi Reijo Heiskasen äkillinen eroaminen ja Jukka Orman tulo mukaan. Lisäksi haastatellaan myös laajennetun kokoonpanon kosketinsoittaja Eero ”Safka” Pekkosta, perkussionisti Hannu Porkkaa ja saksofonisti Antti Seppoa. Konsertista tulee myös tunnin mittainen kappalekooste. Televisiossa nämä kaksi ohjelmaa aiotaan esittää peräkkäin, kun Ratinan keikasta tulee kuluneeksi vuosi.
Def-Con 4

Def-Con 4 on Paul Donovanin ohjaama kanadalainen tieteiselokuva vuodelta 1985.
Olena Kondratjuk

Olena Kostjantynivna Kondratjuk (; s. 17. marraskuuta 1970) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Ukrainan parlamentin eli Verh’ovna Radan toisena varapuhemiehenä vuodesta 2019 lähtien.
Kondratjuk syntyi Lvivissä. Hän opiskeli historiaa Lvivin yliopistossa ja valmistui vuonna 1993. Vuoteen 2007 hän työskenteli PR-yrityksessä. Vuoden 2007 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan uudistusten ja järjestyksen puolueen jäsenenä Julija Tymošenkon ryhmittymän listan 134:ntenä. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Batkivštšynan listan 60:ntenä. Vuosina 2012–2014 hän toimi edustajana Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin Batkivštšynan listan kahdeksantena. Hän toimi vuosina 2014–2019 Verh’ovna Radan sananvapaus- ja informaatiopolitiikkavaliokunnan sihteerinä. Vuoden 2019 presidnetinvaalissa hän oli mukana Julija Tymošenkon kampanjassa. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Batkivštšynan listan viidentenä. Saman vuoden elokuussa hänet valittiin Verh’ovna Radan toiseksi varapuhemieheksi.
Ronald Bye

Ronald Bye (23. marraskuuta 1937 Oslo – 24. syyskuuta 2018) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan liikenne- ja viestintäministerinä 1979–1981. Koulutukseltaan hän oli konehuoltaja.
Hannele Harjunen

Hannele Harjunen (s. 1970 Jyväskylä) on suomalainen tutkija ja yhteiskuntatieteiden tohtori. Hän toimii Jyväskylän yliopistossa sukupuolentutkimuksen yliopistonlehtorina ja on erikoistunut lihavuuden tutkimiseen yhteiskuntatieteellisestä näkökulmasta.
Harjunen väitteli vuonna 2009 naistutkimuksen oppiaineesta Jyväskylän yliopistosta. Hänen väitöskirjansa titteli oli "Women and Fat: Approaches to the Social Study of Fatness" (Naiset ja lihavuus: näkökulmia lihavuuden yhteiskuntatieteelliseen tutkimukseen).
Hän on työskenteli vuosina 2007-2009 Ruotsissa Uumajan yliopiston "Umeå centrum för genusforskning:ssa".
Harjunen on kommentoinut mediassa asiantuntijana muun muassa lihavuuteen liittyviä ennakkoluuloja, terveyttä ja laihduttamista sekä lihavien ihmisten saamaa kohtelua terveydenhuollon parissa.
Ulf Sand

Ulf Oscar Sand (22. toukokuuta 1938 Bærum – 29. joulukuuta 2014 Bærum) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan valtiovarainministerinä 1979–1981.
Taskullinen ihmeitä

Taskullinen ihmeitä ("Pocketful of Miracles") on Frank Capran tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1961. Pääosia näyttelevät Glenn Ford, Bette Davis ja Peter Falk.
Juoni.
Capran viimeiseksi ohjaustyöksi jäänyt elokuva on toisinto hänen varhaistyöstään "Päivä ylhäisönaisena" (Lady for a Day, 1933). Tarinassa Bette Davis on Omena-Annie, rähjäinen laitapuolen kulkija ja huijari, josta yritetään tehdã hienoa naista. Glenn Fordin näyttelemä menestyvä gangsteri uskoo, että Annien myymät omenat tuovat hänelle onnea. Gangsteripomon apuria näyttelee Peter Falk.. 
Vastaanotto.
"Taskullinen ihmeitä" sai kolme Oscar-ehdokkuutta: Peter Falk sivuosastaan, Edith Head ja Walter Plunkett puvustuksesta sekä James Van Heusen ja Sammy Cahn laulusta ”Pocketful of Miracles”. Golden Globe -gaalassa Glenn Ford palkittiin [[Paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa (Golden Globe)|miespääosastaan] ja [[Ann-Margret]] uutena tulokkaana. Myös Bette Davis oli ehdolla [[Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa (Golden Globe)|naispääosastaan]] ja elokuva [[Parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globe -palkinto |vuoden parhaaksi musikaali- tai komediaelokuvaksi]].
Aikalaisarviossa "Helsingin Sanomien" [[Paula Talaskivi]] kirjoitti elokuvan vaativan uskaltautumista tempautua 1930-luvun tyyliseen ”lapsekkaaseen idyllileikkiin”. Saman lehden [[Mikael Fränti]] kirjoitti vuoden 1997 tv-esityksen alla elokuvan olevan ”sentimentaalinen, vanhan miehen itkettävä elokuvallinen kannanotto maailmasta, josta idealismi ja hyvyys ovat katoamassa”.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Frank Capran ohjaamat elokuvat]]
[[Luokka:Vuoden 1961 yhdysvaltalaiset elokuvat]]
Päsarträsket

Päsarträsket on Mustionjoen järvimäinen laajentuma Raaseporin pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 67 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 26 kilometriä koilliseen. Päsarträsket kuuluu Mustionjoen Natura-alueeseen.
Maantiede.
Päsarträsketin ulottuvuus lounaasta koilliseen on 2,25 kilometriä. Saaria ei ole. Järvi on suurimmaksi osaksi vähintään metrin ja enintään kahden metrin syvyinen. Päsarträsketin itäisimmässä kolkassa sijaitsee kahdeksanmetrinen syvänne, jonka itäpuolisen Mossabackbergetin huippu on noin 75 metriä merenpinnan yläpuolella. Pääosin järveä reunustaa kulttuurimaisema peltoineen.
Päsarträsketiin laskee Mustionjoki idästä Peltokosken (Åkerfors) kautta ja se jatkuu Mustionjokena etelään Kirkkojärveen, jonka korkeustaso on vain 0,1 metriä Päsarträsketia alempi.
Päsarträsketin vesitilavuus on 964 000 kuutiometriä eli 964 miljoonaa litraa.
Päsarträsket (23.012.1.004) kuuluu Billnäsin alueeseen (23.012), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen päävesistössä (23). Toinen jakovaihe on Karjaanjoen alaosan alue (23.01). Billnäsin alueeseen kuuluu kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Kirkkojärvi ja Päsarträsket. Kolmanneksi laajin on Päsarträsketin ja Lohjanjärveen kuuluvan Bruksträsketin välissä sijaitseva Mustionjoen laajentuma, jota kutsutaan Mustion ruukin alapuoleksi. Sitä seuraa kolme pikkujärveä: Söudon, Tjärnan ja Flatun.
Ninon Vallin

Ninon Vallin (8. syyskuuta 1886 Montalieu-Vercien, Isèren departementti, Ranska – 22. marraskuuta 1961 Ranska) oli ranskalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano. Hän oli yksi johtavista Pariisissa työskennelleistä ranskalaisista sopraanoista 1910–1920-luvuilla.
Vallin opiskeli Lyonin konservatoriossa ja sitten Pariisissa Meyrianne Héglonin johdolla. Hän saavutti varhain menestystä konserttilavoilla. Hän lauloi vuonna 1911 Théâtre du Châtelet'ssa sekä Claude Debussyn "La Damoiselle éluessa" että tämän "Le Martyre de saint Sébastienin" kantaesityksessä. Vallin teki yhteistyötä myös monien muiden säveltäjien, kuten Albert Rousselin, Reynaldo Hahnin, Xavier Leroux'n, Marguerite Béclard D'Harcourtin ja Joaquín Ninin kanssa. Opéra-Comiquen johtaja Albert Carré kannusti sopraanon laajentamaan esiintymisuraansa myös oopperaohjelmiston pariin. Vallin teki oopperadebyyttinsä vuonna 1912 Micaëlan roolissa Georges Bizet'n "Carmenin" esityksessä. Hänen laajaan ohjelmistoonsa kuului lopulta lukuisia rooleja "Figaron häiden" Kreivittärestä ranskalaisen oopperan merkkirooleihin sekä osiin verismin tyylisuunnan teoksissa. Vallin myös tulkitsi nimiroolin Ottorino Respighin "Maria egiziacan" Ranskan-ensiesityksessä.
Albert Carrén lähdettyä Opéra-Comiquen uusi johto ei tarjonnut Vallinille tämän kiinnostaviksi kokemia rooleja, joten hän suuntasi Etelä-Amerikkaan. Vuonna 1916 hän esiintyi Buenos Airesin Teatro Colónissa Margueritena Charles Gounod'n "Faustissa". Hän palasi sinne säännöllisesti seuraavien kahdenkymmenen vuoden aikana. Vallin esiintyi laajalti myös konserttilaulajana ja tulkitsi yksinlauluja. Oopperauraansa hän jatkoi 1930-luvulle, ja konsertteja hän piti toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan saakka. Loppuelämänsä ajan hän teki opetustyötä lähellä Lyonia. Vallin levytti paljon eri levymerkeille ja teki viimeiset äänityksensä 70-vuotiaana. Hänen äänityksensä olivat suosittuja aikanaan ja ovat sittemmin säilyttäneet suosionsa keräilijöiden keskuudessa.
Kirkkojärvi (Raasepori)

Kirkkojärvi () on Mustionjoen järvimainen laajentuma Raaseporissa Karjaan keskustan pohjoispuolella. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on 19 kilometriä koilliseen. Kirkkojärvi kuuluu Mustionjoen Natura-alueeseen.
Maantiede.
Kirkkojärven ulottuvuus pohjoisesta etelään on 3,1 kilometriä. Levein kohta lännestä itään on noin puoli kilometriä. Saaria on kaksi, ja niiden yhteispinta-ala on noin 27 aaria. Järvi on suurimmaksi osaksi vähintään metrin ja enintään kolmen metrin syvyinen. Syvin kohta, noin seitsemän metriä, sijaitsee järven keskiosassa Gillernäsin kohdalla, jossa järven leveys on runsaat sata metriä. Gillernäsin eteläpuolinen järvenosa on matalampi kuin sen pohjoispuolinen järvenosa. Kirkkojärven koillisrannalla on metsämaata (Näseskogen), jonka korkeimmat kohdat ovat noin 55 metriä merenpinnan yläpuolella. Pääosin järveä reunustaa kulttuurimaisema peltoineen.
Kirkkojärveen laskee Mustionjoki koillisesta Lohjanjärveltä Päsarträsketin (11,9 metriä mpy) ja Peltokosken (Åkerfors) kautta ja Kirkkojärvi laskee Mustionjokena länteen Pohjanpitäjänlahteen.
Kirkkojärven vesitilavuus on 2 162 000 kuutiometriä.
Kirkkojärvi (23.012.1.001) kuuluu Billnäsin alueeseen (23.012), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen päävesistössä (23). Toinen jakovaihe on Karjaanjoen alaosan alue (23.01). Billnäsin alueeseen kuuluu kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Kirkkojärvi ja Päsarträsket. Kolmanneksi laajin on Päsarträsketin ja Lohjanjärveen kuuluvan Bruksträsketin välissä sijaitseva Mustionjoen laajentuma, jota kutsutaan Mustion ruukin alapuoleksi. Sitä seuraa kolme pikkujärveä: Söudon, Tjärnan ja Flatun.
Tenämä

Tenämä on matala järvi Emäjoen alajuoksulla Ristijärvellä Kainuun läntisessä keskiosassa. Sen pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 41 kilometriä pohjoiskoilliseen. Järven etelärannalta ja koillispuolelta on löydetty kivikautiset asuinpaikat.
Maantiede.
Tenämän ulottuvuus lännestä itään on 2,55 kilometriä. Särkänluhta ja Uudensalmenniemi erottavat Tenämän Emäjoesta, joka virtaa sen itäpuolitse etelään. Emäjoesta on vesiyhteys Tenämään Särkänluhdan molemmin puolin. Tenämää jakaa järven etelärannalta pohjoiseen työntyvä Kanttajanniemi, jonka rantaviiva on merkitty karttaan katkoviivoin. Tenämä on varsin tasasyvä, ja noin seitsemän kahdeksasosaa järvestä ulottuu enintään kolmen metrin syvyyteen. Syvin piste, noin seitsemän metriä, sijaitsee järven keskiosassa.
Tenämän saariluku on kuusi. Yksi saarista on yli hehtaarin laajuinen, muut ovat yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Tenämää ympäröi metsä- ja suomaa. Järveen virtaa useita laskuojia sen pohjoispuolella sijaitsevalta Tenämänkorvelta.
Tenämän lounaispuolella sijaitseva Pieni-Tenämä on luokiteltu omaksi järvekseen. Tenämää ja Pientä-Tenämää yhdistää yli puoli kilometriä leveä Iivonsalmi.
Tenämän vesitilavuus on 3 276 000 kuutiometriä.
Tenämä (59.421.1.004) kuuluu Ristijärven-Tenämän alueeseen (59.421), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Emäjoen alaosan alue (59.42) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Ristijärven-Tenämän alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Ristijärvi, Tenämä, Pieni-Tenämä ja Ruutinlampi.
Kansalaisen karttapaikan mukaan niin Iijärvi, Ristijärvi kuin Tenämäkin ovat säännöstellyt samaan vedenkorkeuteen noin 134 metriä Leppikosken voimalaitoksen valmistumisen jälkeen.
Regeringsgatan

Regeringsgatan on Tukholman Norrmalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu etelä-pohjoissuunnassa Kustaa Aadolfin torilta Birger Jarlsgatanille.
Pieni-Tenämä

Pieni-Tenämä on matala ja saareton järvi Emäjoen alajuoksulla Ristijärvellä Kainuun läntisessä keskiosassa. Sen pinta-ala on 45 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 41 kilometriä pohjoiskoilliseen. Järvi on läheisessä yhteydessä sen pohjoispuolella sijaitsevaan Tenämään.
Maantiede.
Pienen-Tenämän ulottuvuus lännestä itään on 1,5 kilometriä. Sitä yhdistää Tenämään yli puoli kilometriä leveä Iivonsalmi. Pieni-Tenämä kaventuu kohti luodetta laskujoeksi, joka virtaa Kortesuon halki etelään Ristijärveen. Pienen-Tenämän syvin kohta on kartan perusteella 7,2 metriä.
Pienen-Tenämän rannat ovat suurelta osin suomaata. Etelässä sitä erottaa Ristijärven Raudanlahdesta noin 150 metriä leveä kannas.
Pieni-Tenämä (59.421.1.005) kuuluu Ristijärven-Tenämän alueeseen (59.421), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Emäjoen alaosan alue (59.42) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Ristijärven-Tenämän alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Ristijärvi, Tenämä, Pieni-Tenämä ja Ruutinlampi.
Juhani Syväoja

Juhani Eerik Syväoja (s. 14. tammikuuta 1951 Laihia) on suomalainen molekyyli- ja solubiologi ja Itä-Suomen yliopiston professori emeritus. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Isonkyrön yhteiskoulun lukiosta (nykyisin Kyrönmaan lukio) vuonna 1970, väitteli filosofian tohtoriksi Oulun yliopistossa vuonna 1987 ja toimi sen jälkeen tutkijana Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuosina 1987–1989 ja Oulun yliopistossa vuosina 1989–1999. Vuonna 1999 hänet nimitettiin biokemian apulaiprofessoriksi ja myöhemmin biokemian professoriksi Joensuun yliopistoon. Vuodesta 2011 lähtien hän jatkoi työtään Itä-Suomen yliopistossa Kuopiossa, mistä eläköityi vuonna 2016. Syväoja on toiminut Suomen Akatemian vanhempana tutkijana vuosina 1994-1995 ja vuonna 1998 sekä Itä-Suomen yliopiston biologian laitoksen johtajana vuonna 2010.
Työuran loppupuolella ja eläkeläisenä hän on toiminut aktiivisesti luontovalokuvaajana kuvaten erityisesti Tornionlaaksoa ja Länsi-Lapin tunturialuetta.
Tutkimustyö.
Syväoja on tutkinut ihmisen genomin DNA:n monistumista ja siihen tulevien vaurioiden luonnostaan tapahtuvaa korjausta. Hänen uransa merkittävimmät tutkimukset ovat kohdistuneet solujen jakautumisen yhteydessä tapahtuvan DNA:n kopioitumiseen l. replikaatioon osallistuvien DNA-polymeraasien tunnistamiseen ja työnjakoon sekä solujen puolustautumiseen DNA:ta vaurioittavia tekijöitä vastaan.
Luontovalokuvaus.
Syväoja on järjestänyt lukuisia valokuvanäyttelyitä Tornionlaakson ja Länsi-Lapin tuntureiden luonnosta ja tullut palkituksi luontokuvakilpailuissa.
Liz Brett

Elizabeth "Liz" Brett (s. 10. tammikuuta 1979 Brisbane, Queensland, Australia) on australialainen lentopalloilija. Brett kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa lentopallossa sijoittuen yhdeksänneksi edustaen Australiaa.
ZZ Topin diskografia

ZZ Top on texasilainen blues rock -yhtye, joka perustettiin 1969.
Elmadağ

Elmadağ on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2012 väestönlaskennassa Elmadağ’n väkiluku oli 25 394.
Etimesgut

Etimesgut on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa ja Ankaran kaupungissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Etimesgutin väkiluku oli 587 052.
Reflection (Fifth Harmonyn albumi)

Reflection on tyttöbändi Fifth Harmonyn debyyttialbumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2015.
Fifth Harmony (albumi)

Fifth Harmony on tyttöbändi Fifth Harmonyn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2017.
Mikko Luoma (yritysjohtaja)

Mikko Antero Luoma (s. 1966 Toholampi) on suomalainen johtamisasiantuntija ja Hilla Group Oyj:n entinen toimitusjohtaja. Hän on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1990 ja kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 2000, kumpikin Vaasan yliopistosta. Hänen väitöskirjansa käsitteli henkilöstön kehittämistä yrityksen strategisena toimintona. Hän on työskennellyt aiemmin henkilöstöjohtajana Outokumpu Oyj:ssä ja Metso Oyj:ssä, toimitusjohtajana Johtamistaidon Opisto JTO:ssa ja tutkimusjohtajana Vaasan yliopistossa, jossa hän toimii myös strategisen henkilöstöjohtamisen dosenttina.
Luoma on toiminut Henkilöstöjohdon ryhmä HENRY ry:n puheenjohtajana ja hänet on nimitetty järjestön kunniajäseneksi. Hän on kirjoittanut useita johtamisaiheisia kirjoja ja artikkeleita. Vuonna 2006 hänen artikkelinsa Managers’ perceptions of the strategic role of management development palkittiin Journal of Management Development -tiedelehden Outstanding Paper -palkinnolla. Luoma sai vuonna 2024 Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan komentajamerkin.
Johtamistyyliä koskenut kiista.
Toukokuussa 2025 Journalisti-lehti julkaisi artikkelin Luoman väitetystä johtamistavasta, kun Hilla Group irtisanoi Keskipohjanmaa-lehden päätoimittajan Suvi Tannerin ja paikallislehtien johtajan Jonna Nikumaan. Ylen mukaan Luoma piti "Journalistin" esittämiä väitteitä perättöminä ja myös laajasti edustettu joukko Hilla Groupin henkilöstöä toimitti "Journalistille" sen julkaisemaa artikkelia kritisoivan kirjelmän. Hilla Group tiedotti 11.5.2025 Mikko Luoman jättäneen toimitusjohtajan tehtävät ”yhteisestä sopimuksesta” ja että uuden toimitusjohtahjan haku aloitetaan välittömästi.
Madonna (nimi)

Madonna on italialaisperäinen naisen etunimi.
Merkitys.
Madonna-nimi koostuu italian sanoista "ma" ("mia") ja "donna", joiden kirjaimellinen merkitys on ’naiseni’ tai ’rouvani’. Erityisesti katolisessa kirkossa ja kristillisessä taiteessa nimi liitetään Jeesuksen äitiin Mariaan. Suomen kielessä "madonnaa" voidaan käyttää myös kuvaannollisena ilmauksena Neitsyt Marian kaltaisesta (enkelimäisen puhtaasta tai kauniista) naisesta.
Nimi Suomessa.
Madonnasta on tullut osa suomalaista etunimistöä 1900-luvun jälkipuoliskolla. Sitä on annettu lapsille lähinnä pop-artisti Madonnan uran aikana: vuosina 1980–1999 syntyneitä Madonna-nimisiä naisia on tilastoitu 18 ja vuosina 2000–2019 syntyneitä 12. Ennen 1980-lukua nimi on ollut Suomessa äärimmäisen harvinainen.
Madonna-nimi ei ole mukana almanakassa, mutta se esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa kissojen nimipäiväkalenterissa. Siinä Madonnan nimipäivä on 3. syyskuuta.
Aleksei Kravtšenko

Aleksei Jevgenjevitš Kravtšenko (; 10. lokakuuta 1969 Podolsk, Moskovan alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten partisaani Florjan roolista sotaelokuvassa "Tule ja katso" (1985).
Hän on näytellyt myös elokuvissa "9. komppania" (2005) ja "Kirjava lintu" (2019).
Perkaali

Perkaali (&lt; ) on ohut, tiheä ja sileäpintainen palttinasidoksinen (kaksiniitinen) puuvillakangas, joka on usein painettu tai kuvio on kuosiin kudottu eli kuvio on syntynyt kudonnassa suoraan kankaan rakenteeseen. Sitä käytetään paita- ja puserokankaana sekä vuodevaatteissa. Perkaalin lankaluku on vähintään 200 lankaa neliötuumalla, joka on noin 6,45 cm2.
Perkaali on alkuaan peräisin Itä-Intiasta ja se on tiheämpää kuin musliini. Myös tiheimpiä kambrikkikankaita nimitettiin usein perkaaliksi.
Detective Comics

Detective Comics on DC Comicsin julkaisema yhdysvaltalainen sarjakuvalehti, jonka ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1937. Supersankari Batman teki toukokuussa 1939 "Detective Comicsin" numerossa 27 ensiesiintymisensä. "Detective Comics" on DC Comicsin pisimpään yhtäjaksoisesti julkaistu sarjakuvalehti. Vuonna 2011 lehden numerointi aloitettiin alusta osana The New 52 reboot -kampanjaa, mutta alkuperäinen numerointi palautettiin vuonna 2016, ja maaliskuussa 2019 julkaistiin "Detective Comicsin" numero 1000.
The Gamen diskografia

Jayceon Terrell Taylor (s. 29. marraskuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään The Game, myös muodossa Game, on yhdysvaltalainen rap-muusikko. Hän on kotoisin Comptonista, Kaliforniasta. Hänen katsotaan tuoneen 1990-luvulla kukoistaneen west coast-rapin 2000-luvulle. Game on saanut kaksi Grammy-ehdokkuutta.
Kalliokilpikonna

Kalliokilpikonna ("Malacochersus tornieri"), myös pannukakkukilpikonna, on maakilpikonniin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Itä-Afrikasta. Toisinaan sitä pidetään myös lemmikkinä.
Koko ja ulkonäkö.
Kalliokilpikonna voi kasvaa suurimmillaan noin 18 cm pitkäksi ja laji voi painaa 500 grammaa. Naaraat ovat koiraita kookkaampia. Kalliokilpikonnan kilpi on poikkeuksellisesti litteä ja vain osittain luutunut, minkä vuoksi se on joustava. Kilpi on väriltään vaihteleva. Useimmiten se on pohjaväriltään ruskea ja kilven levyissä on säteittöisesti keltaisia juovia. Lajin pää ja raajat ovat kellertävän ruskeat ja vatsa on keltainen. 
Levinneisyys ja elintavat.
Kalliokilpikonnaa tavataan laikuttaisesti Sambian eteläisimmästä osasta Tansaniaan ulottuvalta alueelta ja populaatiot elävät eristyksissä toisistaan. Lajin elinympäristöä ovat kuivat kallioiset savannit ja pensaikkomaat. Suurimman osan ajastaan ne viettävät kallionkoloissa ja ovat taitavia kiipeilijöitä. Litteän ruumiinmuotonsa vuoksi ne kykenevät liikkumaan ahtaissakin väleissä. Kalliokilpikonnan ravintoa ovat ruohot, kukat ja mehikasvit. Satunnaisesti se voi syödä myös eläinten raatoja. Laji parittelee tammi–helmikuussa ja naaras munii kerrallaan yhden munan hiekkaan kaivamaansa kuoppaan heinä–elokuussa. Sama naaras munii useimmiten muutaman kerran munimisaikaan. Munien kuoriutumiseen kuluu 4–6 kuukautta. Kalliokilpikonna voi elää noin 30-vuotiaaksi.
Kalliokilpikonnan kannan kokonaissuuruutta ei ole arvioitu, mutta se on laskeva ja laji luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Suurin uhka kannalle on pyydystäminen luonnosta lemmikkieläinkauppaan, vaikka laji on suojeltu CITES-sopimuksen liitteessä I. Toinen merkittävä uhka on kallioisten elinympäristöjen häviäminen maastopalojen ja kallioiden louhimisen vuoksi.
Evren

Evren on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Evrenin väkiluku oli 3 097.
Massimo Bontempelli

Massimo Bontempelli (1878 Como, Italia – 1960 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija, kriitikko ja säveltäjä. Hän sai Strega-palkinnon 1953 teoksesta "L’amante fedele"..
Bontempelli opetti kirjallisuutta vuoteen 1910 ja kirjoitti sen jälkeen artikkeleita eri sanomalehtiin, mutta 1938 hän joutui luopumaan kirjoitustyöstä viranomaisten vaatimuksesta. Hän edusti kirjailijana alkuun futurismia ja oli sittemmin 1900-luvun koulukuntana tunnetun suuntauksen johtaja. Hän nimitti käyttämäänsä metodia maagiseksi realismiksi ("realismo magico"). Hän oli sen merkittävin edustaja Italiassa.. Hän sai vaikutteita Luigi Pirandellon tuotannosta ja käsitteli teoksissaan samastumista ja persoonallisuuden muuttumista. Hän oli kokeileva ja käytti satiiria ja omaleimaista huumoria.
Bontempelli oli 1920-luvun jälkipuolella fasistisen kirjailijaliiton johtaja.
Piilopintojen poisto

Piilopintojen poisto tai vähimmillään piiloviivojen poisto
on 3D-grafiikassa perustavanlaatuinen ongelma, joka syntyy renderöinnissä, koska näkymättömiin jäävien kappaleiden renderöinti on sekä tehotonta että virheellistä.
Piilopintojen poiston selkein sovellutus käytäntöön on pintojen ensijaisnäkyvyys: kamerasta on oltava katkeamaton linja näkyvään kappaleeseen. Tähän käytetään säteensuuntausta ja syvyyspuskuria.
Kaksi yksinkertaista ja tehokasta menetelmää ovat "backface culling" ja "frustum culling" (myös "view frustrum culling") konservatiiviseen näkyvyyden testaamiseen. "Occlusion culling" on monimutkaisempi kehitysaskel "frustum culling" -menetelmästä, joka ottaa kappaleiden keskinäisen peittävyyden huomioon.
"Culling" tarkoittaa "joukosta poistamista":
"Occlusion culling" voi toimia "kuva-avaruudessa", "kappaleavaruudessa" tai "sädeavaruudessa".
Lisäksi on joukko algoritmeja nimeltä "portal culling": menetelmä käyttää näkymäkartiota "portaalien" kohdalla kuten rakennuksen ovi tai ikkuna. Menetelmä on tyyppi "occlusion culling" menetelmästä ja voidaan sanoa olevan "view frustum culling" menetelmän laajennus.
Ideaalinen poistoalgoritmi välittäisi grafiikkaliukuhihnan läpi vain "täsmälleen näkyvän joukon" (, EVS), joka näyttäisi primitiivit, jotka ovat osittain tai täysin näkyvissä. Koska tämä olisi monimutkaista käytännön algoritmit käyttävät "mahdollisesti näkyvää joukkoa" (, PVS).
Blandin piirikunta

Blandin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6 280 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Blandin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1861.
Güdül

Güdül on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Güdülin väkiluku oli 8 892.
Gilesin piirikunta (Virginia)

Gilesin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 16 720 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Pearisburgin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1806.
Craigin piirikunta (Virginia)

Craigin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 5 131 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on New Castlen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1851.