Tiit Made

Tiit Made (s. 13. maaliskuuta 1940 Tallinna) on virolainen taloustieteilijä, toimittaja ja poliitikko. Hän oli näkyvä henkilö Vironlaulavassa vallankumouksessa erityisesti uutta talousratkaisua eli Taloudellisesti itsenäinen Viro (lyh. IME) kehitettäessä syksystä 1987 lähtien. Sen jälkeen hän osallistui Kansanrintama-toimintaan, joka johti Viron itsenäisyyteen, ja oli päättämässä Viron uudesta itsenäisyydestä.
Aika ennen Viron laulavaa vallankumousta.
Made valmistui lukiosta vuonna 1959 Tallinnassa ja vuonna 1965 Tallinnan ammattikorkeakoulun kauppatieteiden osastolta. Vuonna 1971 hän puolusti tieteiden kandidaatin (D.Sc.) väitöskirjaansa ulkomaankaupan alalta Moskovan valtionyliopistossa. Kirjan nimi on "Экономические проблемы металообрабтывающей промышленности Финляндии".
Made työskenteli insinööri-ekonomistina Norman tehtaalla, lehtorina (apulaisprofessorina) Tallinnan ammattikorkeakoulussa eli nykyisessä Teknillisessä yliopistossa vuosina 1969–1974 ja 1977–1979, diplomaattina eli Neuvostoliiton Tukholman-suurlähetystön konsuliavustajana vuosina 1974–1977, Neuvosto-Viron suunnittelukomitean tiedotusinstituutin ulkomaankaupan kommentaattorina ja juontajana radiossa ja televisiossa sekä professorina Viron kauppakorkeakoulussa vuosina 1979–1990. Made oli Neuvostoliiton kommunistipuolueen (NKP) jäsen vuodesta 1971. Hän oli kuitenkin ensimmäinen laulavan vallankumouksen poliitikoista, joka 7. marraskuuta 1989 erosi NKP:stä.
Maden rooli Viron laulavassa vallankumouksessa.
Vuoden 1987 aikana käynnistyneessä Viron laulavassa vallankumouksessa Made oli näkyvä hahmo. Hän oli keskeisiä hahmoja Viron vihreän liikkeen syntymisessä. Sen ensimmäisiä tavoitteita oli estää uusien fosforiittikaivosten avaaminen Virossa. Samana kesällä 1987 Viron taloudellisen itsenäisyys (vironkielinen lyhenne IME) nousi keskeiseksi vaatimukseksi. Ajatuksen esiintuojina "Edasi"-lehdessä syyskuussa 1987 olivat silloinen valtion suunnittelukomitean johtaja Edgar Savisaar, kommunistipuolueen päälehden Rahva Häälin varapäätoimittaja Siim Kallas, sosiologi Mikk Titma ja Tiit Made. Asia sai laajaa kannatusta asiaa käsiteltäessä Neuvosto-Virossa.
Kevään 1989 aikana Kansanrintaman ehdokkaat menestyivät hyvin Neuvostoliiton kansanedustajien kongressin vaaleissa, joissa Mikk Titma tuli valituksi Moskovassa kokoontuneeseen uuteen neuvostoparlamenttiin. Lisäksi hänet valittiin kongressin ulkoasiainvaliokuntaan. Kevään 1990 Neuvosto-Viron parlamanttivaaleissa Titma valittiin Viron tasavallan korkeimpaan neuvostoon, jossa hän kuului valtaannousseeseen Kansanrintama-ryhmään. Lisäksi hänet valittiin sen ulkoasiainvaliokunnan varapuheenjohtajaksi. Samaan aikaan hän oli myös syntyperäisten virolaisten ja heidän jälkeläisten edustajistoksi valitun Viron kongressin jäsen vuosina 1990–1992, jonka toiminta päättyi Viron itsenäistyttyä. Tit Made oli mukana päättämässä Korkeimassa neuvostossa 20. elokuuta 1991 Viron itsenäisyydestä.
Uuden itsenäisyyden jälkeinen aika.
Uuden itsenäisyyden aikana Made oli aluksi Viron Yrittäjien puolueen johtaja. Puolue yhdistyi vuonna 1994 Viron keskustapuolueeseen. Mutta sitä jo seuraavana vuonna puolueesta erosi joukko jäseniä, mukaan lukien Made, ja perusti uuden Viron kehityspuolueen, jonka johtajana Made oli vuoteen 1998. Made toimi Riigikogun jäsenenä vuosina 1992–1998. 
Parlamentaarikon ja poliitikon uran päätyttyä Made on julkaissut lukuisia Viron lähihistoriaa käsitteleviä teoksia.
Lisäksi hän ottanut vahvasti kantaa Virossa asuvien passittomien kysymykseen, joka hänen mukaansa vaatii ratkaisua. Kyseessä on lähinnä Viron itsenäistyttyä Neuvostoliiton passin loputtua kansalaisuden ulkopuolelle jääneistä henkilöistä.
Hänen oopperamusiikin harrastuksensa tuloksena hän julkaisi 1 400 sivuisen Viron kaksiosaisen oopperasanakirjan.