tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hans von Tschirsky und Boegendorff

Hans von Tschirsky und Boegendorff (31. lokakuuta 1864 – 15. huhtikuuta 1935 Berliini) oli saksalainen kenraalimajuri ja Saksan kaartinulaanirykmentin komentaja. Suomen sisällissodan aikana hän johti Helsingin valtausta ja oli kuukauden ajan Helsingin komendanttina. 
Von Tschirsky oli Suomen sisällissodan aikana Hangossa 3. huhtikuuta 1918 maihinnousseessa Saksan Itämeren-divisioonassa everstin arvoisena toisen kaartinratsuväkiprikaatin päällikkönä. Tämä prikaati oli etujoukkona Helsingin valtauksessa. Tukikohtanaan Meilahti-Pasila-alue von Tschirsky saartoi kaupungin ja antoi 12. huhtikuuta 1918 eri kohdilta tunkeutua kaupungin sisäosiin murrettuaan punaisten vastarinnan. Kaksi päivää myöhemmin määräsi Itämeren-divisioonan komentaja kenraalimajuri Rüdiger von der Goltz von Tschirskyn Helsingin komendantiksi. Hän oli Helsingin komendanttina 11. toukokuuta 1918 saakka, jolloin suomalaiset sotilasviranomaiset saivat käskyvallan. Myöhemmin von Tschirskyn prikaati siirrettiin Kouvolaan ja lopuksi Viipuriin.
Von Tschirsky oli saksalaisten joukkojen komentajana 13. joulukuuta 1918 viimeisessä katselmuksessa, jonka kenraali von der Goltz piti ennen lähtöään Suomesta. Saksaan palattuaan von Tschirsky oli vielä jonkin aikaa armeijan palveluksessa, sai kenraalimajurin arvon ja eli senjälkeen yksityishenkilönä Potsdamissa.
Ibrahim Cissé

Ibrahim Cissé (s. 11. tammikuuta 1999) on norsunluurannikkolainen ammattilaisjalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigaa Kuopion Palloseuran riveissä.
Cissé siirtyi Norsuulurannikolta kesällä 2018 Ranskaan OGC Nizzan akatemiaan. Hän teki Ranskan pääsarjan eli Ligue 1:n ammattilaisdebyyttinsä Nizzan joukkueessa elokuussa 2019. Portugalin vierailun jälkeen hän siirtyi lainalle Ligue 2-seura LB Châteaurouxin kaudeksi 2020–21 ja edelleen kaudeksi 2021-2022 Le Mans FC:n riveihin. Hän oli vielä hetken Ranskan 3. sarjatason eli Championnat Nationalin AS Nancy-Lorrainen riveissä.
Keväällä 2023 Cissé siirtyi Suomeen KuPS:n riveihin, jossa hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 49 Veikkausliigaottelua. KuPS lunasti marraskuussa 2024 Cissén option kaudeksi 2025.
GBU-72

GBU-72, myös nimellä Advanced 5K Penetrator (A5K), on yhdysvaltalainen bunkkerintuhoaja-tyyppinen täsmäpommi, jonka nimellispaino on 5 000 paunaa (2 300 kilogrammaa). Pommista on käytössä malli GBU-72/B.
Kehitys.
GBU-72 kehitettiin entisiä saman painoluokan bunkkerintuhoajia, kuten GBU-28:aa, tehokkaammaksi ja sekä pommikoneista että hävittäjistä pudotettavaksi. Tämäntapainen pommi on kevyempien täsmäpommien ja valtavan, yli 12 000 kilogrammaisen GBU-57 MOP -bunkkerintuhoajan välimaastossa. MOP-pommeja on kohtalaisen vähän ja niitä voi kuljettaa taistelutoimissa vain B-2-häivepommikone, joten kevyempi pommi on joustavampi käyttää. Uusia bunkkerintuhoajia tarvitaan, koska nykyään suuri osa tärkeistä sotilaskohteista on rakennettu syvälle maan alle.
GBU-72 esiteltiin vuonna 2021.
Suunnittelu.
GBU-72 on 2 300 kg (5 000 paunaa) painava syvälle kaivettujen maanalaisten kohteiden tuhoamiseen suunniteltu lentopommi, joka käyttää modifioitua GBU-31/B JDAMin GPS/INS -ohjaussarjaa kohteeseensa osumiseen. JDAM-paketti tekee tavanomaisesta pommista hyvin tarkan täsmäaseen. GBU-72/B:n ohjaussarja eroaa GBU-31/B:n ohjaussarjasta muun muassa erilaisilla siivekkeillä.
Ei ole tiedossa, kuinka syvälle GBU-72 pystyy tunkeutumaan ennen räjähtämistään, mutta pommin on sanottu olevan huovattavasti tappavampi kuin vanhemmat bunkkerintuhoajat, kuten GBU-28. Arvioidaan, että GBU-28 kykenee lävistämään noin 46 metriä maata ja 5 metriä vahvistettua betonia. Etuna laserohjattuun GBU-28:aan verrattuna on GPS-pohjainen ohjaus, koska laserohjaus ei ole niin toimintavarma huonoissa olosuhteissa. Uusi ohjaussarja antaa myös pidemmän kantaman eli lentokone voi pudottaa pommin hieman kauempana kohteesta.
GBU-72:n pystyy pudottamaan B-1B-pommikone sekä F-15E-hävittäjä ja sen Israelin-versio F-15I. Pommi saatetaan integroida tulevaisuudessa myös B-2:n ja vanhat pommikoneet korvaavan B-21:n aseistukseksi.
Taistelukäyttö.
GBU-72-pommia käytettiin tiettävästi ensikerran tositoimissa vuonna 2024, kun sitä käytettiin muiden aseiden joukossa Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan tekemissä laajoissa ilmaiskuissa Jemenin hutheja vastaan. Iskut olivat vastaus huthien hyökkäyksistä kaupallista meriliikennettä vastaan osana Punaisen meren kriisiä, joka johtuu alkujaan Israelin ja Hamasin välisestä Gazan sodasta.
Artturi Myntti

Juho Artturi Myntti (31. lokakuuta 1884 Vaasa – 21. maaliskuuta 1949) oli suomalainen Vaasassa toimineen Juho Myntti Oy:n toimitusjohtaja.
Myntti pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1904 ja sai samana vuonna päästötodistuksen Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin, Saksaan ja Englantiin.
Myntti oli 1904–1907 konttoristina Helsingissä ja Vaasassa kunnes hän tuli isänsä Juho Myntin omistaman toiminimen Juho Myntin prokuristiksi. Kun liike vuonna 1916 muutettiin osakeyhtiöksi hän tuli yhtiön toimitusjohtajaksi. Myntti oli mukana perustamassa Kallenkosken Saha Oy:tä, Vaasan Rautabetoni Oy:tä, Vaasan Puutavara Oy:tä ja Haapamäen Saha Oy:tä ja hän oli kahden viimeksimainitun yhtiön johtokuntien puheenjohtajana yhtiöiden perustamisesta lähtien. Myntti oli Suomen Laivastoyhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1929 ja Vaasan Merenkyntäjäin kommodori vuodesta 1926.
Ousmane Diawara

Ousmane Diawara (s. 10. lokakuuta 1999) on malilais-ruotsalainen ammattilaisjalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Veikkausliigaaa Kuopion Palloseurassa, lainassa itävaltalaiselta Rheindorf Altachilta.
Malissa syntynyt Diawara pelasi aluksi Ruotsin nuorten sarjoja ja siirtyi kaudeksi 2019 4. korkeimalle sarjatasolle, ensin IFK Stocksundiin ja sen jälkeen Huddinge IF:ään ja BK Karlbergiin. Onnistuneen Karlberg-kauden jälkeen Diawara sai sopimuksen Ruotsin 2. korkeinta sarjatasoa eli Superettania pelanneen Landskrona BoIS:n kanssa, jossa hän pelasi kaksi kautta ja 50 sarjaottelua.
Kauden 2024 alussa Diawara kirjoitti 3-vuotisen sopimuksen itävaltalaisen pääsarjaseuran SC Rheindorf Altach, jonka riveissä hän pelasi kaudella 2024 neljä pääsarjaotelua ennen kuin hänet lainattiin Suomen Veikkausliigaan Kuopion Palloseuraan, jonka riveissä hän oli voittamassa Suomen cupin ja Veikkausliigamestaruuden.
Nystykrokotiilisimppu

 
Nystykrokotiilisimppu ("Papilloculiceps longiceps") on lättäsimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan trooppisesta Intian valtamerestä.
Koko ja ulkonäkö.
Nystykrokotiilisimppu kasvaa useimmiten noin 50 cm, ja suurimmillaan noin 70 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on litteä, pitkänomainen ja pitkänkuonoinen. Silmien yläpintaa suojaavat nystyiset ihopoimut. Selkäeviä on kaksi. Kala on ruskean- tai vihreänkirjava ja evissä on laikkuja, jotka voivat yhdistyä juoviksi.
Levinneisyys ja elintavat.
Nystykrokotiilisimppua tavataan Punaiseltamereltä ja Arabianmereltä Etelä-Afrikkaan ja Madagaskarille. Laji liikkuu yksittäin matalilla ja kivikkoisilla koralliriutoilla sekä hiekkapohjaisilla meriheiniä kasvavilla alueilla Sen ravintoa ovat kalat ja äyriäiset.
Nystykrokotiilisimppua kalastetaan ravinnoksi.
Jyväskylän kristillinen opisto

Jyväskylän kristillinen opisto (lyh. JKO) on Jyväskylässä toimiva kansanopisto, sisä- ja aikuisoppilaitos. Kansanopiston toimintaan kuuluu koulutustoiminan lisäksi tila-, majoitus-, kokous- ja juhlapalvelujen tarjoaminen. Jyvsäkylän kristillisen opisto sijaitsee Jyväskylän keskustan tuntumassa. Jyväskylän kristillinen opisto on perustettu vuonna 1942. Opisto on Keski-Suomen maakunnan herännäisyyden vaalija. Jyväskylän kristillinen opisto on erityisesti suuntautunut ammatilliseen koulutukseen sekä suntion ja lapsi- ja perhetyön tutkintoihin.
Magritte-museo

Magritte-museo () on Brysselissä sijaitseva taidemuseo, jossa on maailman suurin surrealistisen taiteilija René Magritten teosten kokoelma. Se kuuluu Belgian kuninkaallisiin taidemuseoihin.
Magritte-museo avattiin vuonna 2009. Ensimmäisen vuoden aikana siellä kävi 500 000 vierailijaa. Museosta tulikin yksi Brysselin vierailluimmista. Siellä sijaitsevat 230–250 Magritten teosta ja tämän arkistot. Museossa on maalausten lisäksi piirroksia, veistoksia, esineitä, mainosjulisteita, nuotteja, valokuvia ja elokuvia. Magritte-museo toimii uusklassistisessa Hôtel Altenloh -rakennuksessa. Sen kokoelma on jaettu kolmeen kerrokseen, joista kukin on omistettu Magritten uran erillisille luoville kausille.
Brysselin kaupunginmuseo

Brysselin kaupunginmuseo (, ) on Brysselin Grand-Placella sijaitseva museo, jossa esitellään Brysselin historiaa ja kehitystä. Kokoelmiin kuuluu muun muassa informaatiota, esineitä, maalauksia, veistoksia ja pienoisveistoksia.
Brysselin kaupunginmuseo vihittiin käyttöön vuonna 1887. Se sijaitsee Maison du Roi -rakennuksessa, joka on alun perin vuodelta 1536. Rakennus vaurioitui pahoin Brysselin pommituksissa (1695), joiden jälkeen se kunnostettiin. Maison du Roi jälleenrakennettiin vuonna 1873.
Mäkihypyn maailmancup 2024–2025

Mäkihypyn maailmancup 2024–2025 alkoi 22. marraskuuta Norjan Lillehammerissa ja päättyi 30. maaliskuuta Slovenian Planicassa. Miesten kilpailukalenterissa oli 29 henkilökohtaista osakilpailua ja neljä joukkuekilpailua, naisten kalenterissa kilpailuja oli 26 ja yksi joukkuekilpailu. Kaksi miesten joukkuekilpailua sekä naisten joukkuekilpailu käytiin parijoukkuekilpailuina. Lisäksi ohjelmassa oli kolme sekajoukkuekilpailua.
Kristliga Folkhögskolan i Nykarleby

Kristliga Folkhögskolan i Nykarleby (lyh. KREDU, ) on Uudessakaarlepyyssä toimiva kristillinen kansanopisto. Kansanopisto järjestää koulutusohjelmia ja kursseja, jotka tukeva yleissivistystä ja kansainvälistä näkökulmaa. KREDU järjestää koulutusta yhteistyössä Kirkon ruotsinkielisen työn keskuksen ja Porvoon hiippakunnan tuomiokapitulin kanssa.
Uudenkaarlepyyn kristillinen kansanopisto on perustettu 5. joulukuuta 1920. Koululla on alusta alkaen ollut sekä uskonnollista että yleissivistävää koulutusta. Vuonna 1950-luvulla koulussa oli kaksi opintolinjaa. Vuonna 1989 aloitettiin kieltenopetus pakolaisille, joka on kehittynyt kotouttamisohjelmaksi. Samana vuonna aloitettiin myös ensimmäinen lastenohjaajakoulutusohjelma sekä myöhemmin kirkkoherrojen koulutusohjelma. Vuodesta 2017 lähtien opiston ammatillisesta koulutuksesta on vastannut STEP-koulutus.
Taneli Hämäläinen

Taneli Hämäläinen (s. 16. huhtikuuta 2001 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Hämäläinen edustaa Veikkausliigassa pelaavaa kasvattajaseuraansa Kuopion Palloseuraa.
Kuopion Palloseuran päävalmentaja Arne Erlandsen nosti nuorukaisen joulukuussa 2019 edustusjoukkueen harjoitusvahvuuteen. Pääsääntöisesti Hämäläinen pelasi yhteistyöseura KuFu98:n riveissä kakkosessa, sarjapelejä kertyi kaudella 2020 kaikkiaan 16 ja maaleja yksi. Ensimmäinen Veikkausliigaottelunsa Hämäläinen pelasi 24. huhtikuuta 2021 FC Interiä vastaan. Hän vakiinnutikin pian paikkansa KuPS:n nimekkäässä kokoonpanossa. Taneli on pelannut KuPS:ssa pienestä pitäen kaikki juniori-ikäluokat ja pelasi 2019 Tämän lisäksi hän pelasi KuPS:n A-nuorten SM-sarjajoukkueessa, joka voitti ikäluokan Suomen mestaruuden 2019 vakuuttavaan tyyliin. Hämäläinen on jatkanut esiintymistään KuPS:n Veikkausliigajoukkueessa syksyyn 2024 mennessä neljä kautta ja 76 ottelua tehden niissä neljä maalia.
Taneli Hämäläinen on ollut mukana U17 ja U21-vuotiaiden maajoukkueissa kaikkiaan 15 ottelussa.
Nauha pyörii ja kamera käy – Matkani levytysstudiosta tv-ohjaamoon

 Nauha pyörii ja kamera käy - Matkani levytysstudiosta tv-ohjaamoon on suomalainen muistelmateos, missä televisiotoimittaja Erkki Pohjanheimo kertoo työelämästään televisiomaailmassa ja laulajanurastaan. Kirjan on kirjoittanut Erkki Pohjanheimo, ja sen kustantaja on "Aurinko Kustannus Oy" syksyllä 2022. 
Multialaissyntyinen Erkki Pohjanheimo aloitti laulajanuransa Tampereella Eino Vuoren tanssiorkesterissa. Myöhemmin hän lauloi Jorma Weneskosken yhtyeen solistina ja omassa orkesterissaan. Äänilevynsä Pohjanheimo teki Musiikki-Fazerille (myöh. Finnlevy) sekä Tuotantotalo Westerlundille.
Erkki Pohjanheimon televisiotyö alkoi kameramiehenä Suomen Televisiossa vuonna 1961, ja viihdetoimittajaksi hänet kiinnitettiin Yleisradion 1966. Oman yhtiönsä "Sunny Notes Oy":n hän perusti 1997. 
Kirjassaan "Nauha pyörii ja kamera käy" Pohjanheimo kertoo laajasti mustavalkoisen television aikakaudesta aina digiajan tuloon asti siitä, mitä kameroitten takana tapahtui. Kirjassa on myös runsaasti katsojien ja kriitikoitten kommentteja Pohjanheimon ohjelmista. 360-sivuisessa teoksessa on 16 kuvasivua.
Kirjasta kirjoitettua.
"Aurinko Kustannus": 
Erkki Pohjanheimon muistelmat sisältävät valtavan viipaleen suomalaisen television historiaa.
Erkki Pohjanheimo meni nuorena ylioppilaana kameramieskurssille, jonka jälkeen
tie vei televisioon. Säännölliset televisiolähetykset alkoivat Suomessa vuonna 1957,
ja Pohjanheimo aloitti Suomen Televisiossa neljä vuotta myöhemmin. Pohjanheimo
on toiminut televisiossa eri tehtävissä kameramiehenä, ohjaajana, tuottajana, jopa
toimituspäällikkönä. Hän näki uransa aikana nopeasti etenevän teknisen kehityksen
sekä useat Ylen organisaatiomuutokset.
Pohjanheimo teki monia katsojien rakastamia ohjelmia, kuten Hura-huh-hah-heitä,
Pikku varsan tanssia, Karannutta hevosta ja Omia juttuja.
Ja tietysti Eurovision laulukilpailuja!
Televisiouransa lisäksi Pohjanheimo oli suosittu laulaja, jonka kappaleista esimerkiksi
Kutsukaa tri Casey ja Lapin taikarummut soivat yhä kevyen musiikin ystävien muistoissa
ja soittimissa. Erkki Pohjanheimo muistetaankin edelleen ”laulavana kameramiehenä”.
Laulu jäi rakkaaksi harrastukseksi, sillä oli pakko valita: televisio vai laulaminen.
Pohjanheimon muistelmat välittävät värikkään kuvan television
monipuolisen ammattilaisen työstä pettymyksineen ja onnistumisineen.
Se piirtää myös muotokuvaa ihmisestä, jonka innostus
työhönsä vaikuttaa rajattomalta ja joka on työskennellyt aikansa
suurimpien tähtien kanssa.
Joslyn Luyeye-Lutumba

Joslyn Luyeye-Lutumba (s. 7. joulukuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Luyeye-Lutumba edustaa Veikkausliigassa pelaavaa kasvattajaseuraansa Kuopion Palloseuraa.
Helsingissä syntynyt Luyeye-Lutumba on kongolaista syntyperää. Juniorina hän pelasi HJK:n, KäPa:n ja FC Hongan riveissä. Aikuisten joukkuieissa debyytti tapahtui Hongan II-reservijoukkueessa 2020. Kaudella 2022 Luyeye-Lutumba siirtyi Mikkeliin solmittuaan sopimuksen Ykkösessä pelanneen MP:n kanssa. Hän jatkoi sopimustaan MP:n kanssa vielä kaudelle 2023.
Luyeye-Lutumbasta tuli Veikkausliigapelaaja, kun hän solmi marraskuussa 2+1 -sopimuksen Kuopion Palloseuran (KuPS) kanssa. Ensiesiintyminen Veikkausliigassa tapahtui 6. huhtikuuta 2024 ottelussa HJK:ta vastaan.
Joslyn Luyeye-Lutumban vanhemmat veljet Didis Lutumba-Pitah ja Fortuna Namputu ovat myös ammattijalkapalloilijoita.
Jeløyn kirkko

Jeløyn kirkko () on Mossin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1975.
Ekholtin kirkko

Ekholtin kirkko () on Mossin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1980.
Larkollenin kappeli

Larkollenin kappeli () on Mossin kunnassa Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1890.
Samuli Miettinen (jalkapalloilija)

Samuli Rasmus Miettinen (s. 16. kesäkuuta 2004 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Hämäläinen edustaa Veikkausliigassa pelaavaa kasvattajaseuraansa Kuopion Palloseuraa.
Samuli Miettinen pelasi Kuopion Palloseuran (KuPS) nuorten joukueissa. Hän debytoi Veikkausliigassa KuPS:n joukkueessa kaudella 2022. Saman vuonna hänet lainattiin italialaisseura UC Sampdorialle kaudeksi 2022–23, ja hän pelasi seuran akatemiajoukkueessa. Lainasopimuksen päätyttyä hän palasi KuPS:aan. Marraskuussa 2023 hän jatkoi sopimustaan ​​seuran kanssa vuoden 2025 loppuun asti.
Samuli Miettinen on ollut mukana U18-, U19- ja U21-vuotiaiden maajoukkueissa kaikkiaan seitsemässä ottelussa.
Øverbygdin kirkko

Øverbygdin kirkko () on Målselvin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1867.
Kirkenesmoenin kappeli

Kirkenesmoenin kappeli () on Målselvin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1977.
Wilhelm Brückner (majuri)

Wilhelm Brückner (s. 13. heinäkuuta 1878 Ohrdurf, Saksi, Saksan keisarikunta) oli saksalainen majuri, joka toimi Suojeluskuntain päällystökoulun taktiikan opettajana 1920- ja 1930-luvuilla.
Brückner valmistui upseeriksi vuonna 1898. Ensimmäisen maailmansodan alettua hän oli aluksi komppanianpäällikkönä länsirintamalla ja sen jälkeen syksyyn 1915 saakka nuorempana yleisesikuntaupseerina Ranskassa käydyissä taisteluissa. Vuoden 1915 syksystä lähtien Brückner oli divisioonan yleisesikuntaupseerina ja esikuntapäällikkönä ja hän osallistui samana vuonna Serbian sotaretkeen, Savan ylimenoon ja Belgradin valloitukseen, Vuonna 1916 hän osallistui Verdunin taisteluun ja Le Mort Homme-kukkulasta käytyyn veriseen taisteluun sekä taisteluihin Venäjällä, muun muassa Brusilovin hyökkäyksen torjuntaan. Vuonna 1917 Brückner osallistui Reimsin suureen torjuntataisteluun ja Chemin des Damesin taisteluihin sekä saman vuoden syksyllä taisteluihin Venäjällä, muun muassa Baranovicin luona. Loppuvuodesta 1917 hänet ylennetiin majuriksi ja siirrettiin armeijan huoltopäälliköksi. Vuonna 1918 hän oli Ranskan rintamalla osallistuen Hutierin 18. armeijan mukana muun muassa suureen keväthyökkäykseen Reimsin luona ja sitä seuranneisiin torjuntataisteluihin.
Saksan kenttäarmeijaa demobilisoitaessa Brückner oli kolme kuukautta rykmentin komentajana ja sen jälkeen hän oli upseerina yleisesikunnan sotahistoriallisella osastolla. Brückner erosi vakinaisesta palveluksesta syksyllä 1919 ja siirtyi Saksan valtioarkistoon arkistoneuvokseksi. Syksyllä 1921 hän ryhtyi johtamaan suomalaisille suunnattua Saksassa pidettyä yleisesikuntaupseerikurssia. Brückner vieraili myös Suomessa käyden Karjalan kannaksella. Hän piti suomalaisille vielä toisen yleisesikuntakurssin, joka kesti heinäkuusta 1923 tammikuuhun 1925. Keväästä 1925 alkaen Brückner oli Suomen suojeluskuntajärjestön palveluksessa, päätehtävänään taktiikan opetus komentajakursseilla. Hän avusti myös Suomen armeijan korkeampaa koulutusta toimien opettajana komentajakursseilla sekä ilmavoimien vanhemmalle upseeristolle toimeenpannulla kurssilla. Hän osallistui myös ohjesääntötöihin ja kirjoitti Taistelija-lehteen. Suojeluskuntain päällystökoulun taktiikan opettajana Brückner oli vuoteen 1934 saakka. Suomessa asuessaan hän osallistui Suomalais-saksalaisen yhdistyksen toimintaan ja kuului vuodesta 1928 alkaen Helsingin Pörssiklubiin. Hän sai myös Suomen kansalaisuuden 1926. Brückner muutti perheineen takaisin Saksaan joulukuussa 1934.
Moseijan kirkko

Moseijan kirkko () on Moseijan kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1953. Sen edeltäjä tuhoutui toisessa maailmansodassa saksalaisten vetäytyessä Pohjois-Norjasta.
Ingøyn kirkko

Ingøyn kirkko () on Moseijan kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1957. Sen edeltäjä tuhoutui toisessa maailmansodassa saksalaisten vetäytyessä Pohjois-Norjasta.
Slottenin kirkko

Slottenin kirkko () on Moseijan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1963.
Vito Palumbo

Vito Palumbo (s. 1972) on italialainen säveltäjä.
Palumbo opiskeli Azio Corghin ja Luciano Berion johdolla. Hänen teoksiaan ovat esittäneet muiden muassa Lontoon, Helsingborgin ja Gävlen sinfoniaorkesterit, , Camerata Bern sekä Patricia Kopatchinskaja. Palumbon tuotannon joukossa on suurimuotoisia orkesteriteoksia ja näyttämömusiikkia. Hänen musiikkinsa levytyksiä on julkaissut BIS Records.
Högsäter

Högsäter on taajama Färgelandan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Dalslandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 754 asukasta vuonna 2021.
Mockfjärd

Mockfjärd on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 031 asukasta vuonna 2021.
LCC International University

LCC International University (aiemmin Lithuania Christian College) on Liettuan Klaipėdassa sijaitseva yksityinen yliopisto, joka perustettiin vuonna 1991. Yliopiston tavoitteena on olla amerikkalaistyylinen kristillinen yliopisto. Liettuan opetus- ja kulttuuriministeriö on LCC:n kumppani ja Liettuan valtio tunnustaa LCC:ssa suoritetut kandidaatin- ja maisterintutkinnot.
LCC:n opintotarjonnassa on kuusi kandidaatintutkintoa (viestintä, englannin kieli ja kirjallisuus, psykologia, kansainvälinen liiketoiminta, kansainväliset suhteet sekä teologia) ja yksi maisterintutkinto (englannin opettaja).
Kansainvälisissä ja Liettuan kansallisissa yliopistorankingeissa LCC ei sijoitu hyvin. Vuonna 2025 Liettuan yliopistotasoisista oppilaitoksista LCC sijoittuu sijalle 24 , ja maailmanlaajuisesti alle 8000:n, mikä on huomattavasti kaikkien suomalaisten yliopistojen alapuolella.
Stina-Britta Melander

Stina-Britta Melander (12. kesäkuuta 1924 Tukholma – 12. marraskuuta 2010 Mockfjärd) oli ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli vuosina 1946–1949 kiinnitettynä Kuninkaalliseen oopperaan ja 1949–1957 Göteborgin Stora Teaterniin. Vuonna 1957 hän muutti Saksaan, missä hän esiintyi useissa kaupungeissa, muun muassa Berliinissä, Hampurissa ja Münchenissä.
Gagnef (taajama)

Gagnef on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 212 asukasta vuonna 2021.
Kris Defoort

Kris Defoort (s. 30. marraskuuta 1959 Brugge) on belgialainen säveltäjä ja pianisti. Hän aloitti uransa yksinomaan jazziin keskittyneenä muusikkona, mutta laajensi sittemmin tyylivalikoimaansa. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa jazzia, pianoteoksia, musiikkia jousikvartetille, orkesteriteoksia ja oopperoita.
Defoort varttui musikaalisessa perheessä ja aloitti vanhan musiikin sekä nokkahuilunsoiton opinnot Antwerpenin kuninkaallisessa konservatoriossa vuonna 1978. Hänen opettajiinsa kuuluivat Koen Dieltiens, Baldrick Deerenberg ja Jos Van Immerseel. Defoort siirtyi vuonna 1982 Liègen kuninkaalliseen konservatorioon, jossa hän opiskeli nykymusiikkia ja jazzia. Hän sai opetusta Henri Pousseurilta, Frederic Rzewskilta, Garrett Listiltä, Dennis Luxionilta, Borah Bergmanilta ja Philippe Boesmansilta. Defoort voitti Diva Smiles -kvintettinsä kanssa Liègen provinssin jazzkilpailun. Kvintetti julkaisi samannimisen ensilevytyksensä vuonna 1986.
Defoort asui kolmen vuoden ajan Yhdysvalloissa. Hän täydensi opintojaan Long Islandin yliopistossa (Brooklyn) Fred Herschin, David Bergerin, Paul Bleyn ja Reggie Workmanin johdolla. Defoort lähti myös maailmankiertueelle Lionel Hampton Big Bandin kanssa. Hänen muihin yhteistyökumppaneihinsa New Yorkissa kuuluivat Vincent Herring, Jack DeJohnette, Ron McClure, Barry Altschul, Adam Nussbaum, Michael Formanek ja Tito Puente. Palattuaan Belgiaan Defoort kiersi perustamiensa uusien kokoonpanojen kanssa. Kulttuurikeskus De Werf tilasi häneltä teoksen "Variations on a Love Supreme" (1995), jossa hän teki yhteistyötä Fabrizio Cassolin kanssa. Vuosina 1996–1997 Defoort teki yhden konserttikiertueen Lee Konitzin ja toisen Mark Turnerin kanssa.
Defoort sai 1990-luvun loppupuolella Het Muziek Lodin taiteilijaresidenssin. Yhteistyöstä Het Muziek Lodin kanssa syntyi muun muassa Jan Vromanin tuottama näyttämöteos "De Aftelling". Vuonna 1998 Defoort perusti suuren Dreamtime-kokoonpanon, joka toteutti hänen musiikkiteatterituotantonsa "Passages". Sen koreografian teki Fatou Traoré. Defoortin ensimmäinen ooppera perustui Roddy Doylen romaaniin "Nainen joka törmäili oviin" ja kantaesitettiin vuonna 2001. Defoortin oopperoita on sittemmin esitetty eri puolilla Eurooppaa ja Japanissa. Defoort on lisäksi esiintynyt pianistina ja improvisoijana konserttipaikoissa ja festivaaleilla eri puolilla maailmaa.
Djurmo

Djurmo on asuinalue ja entinen taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Vuodesta 2015 Djurmo on laskettu osaksi Djuråsin taajamaa.
Rudolf Meidner

Rudolf Meidner (23. kesäkuuta 1914 – 8. joulukuuta 2005) oli saksalaissyntyinen ruotsalainen taloustieteilijä, joka työskenteli ammattiliittojen keskusjärjestö Landsorganisationenin palveluksessa ja tunnetaan Gösta Rehnin kanssa luomastaan Rehnin-Meidnerin mallista sekä ehdotuksestaan palkansaajarahastojen luomiseksi. Meidnerin mukaan solidaarinen palkkapolitiikka hyödytti menestyneimpiä yrityksiä, sillä palkkataso määräytyi kannattavuudeltaan heikompien alojen mukaan. Siksi näiden yritysten voittoja tulisi ohjata työntekijäpuolen omistamiin rahastoihin tuottamaan kollektiivista pääomaa.
Elämäkerta.
Meidner syntyi 23. kesäkuuta 1914 Breslaussa, Sleesiassa Alfred Meidnerin ja Elise Bandmannin poikana. Hän pakeni Saksasta valtiopäivätalon palon jälkeen vuonna 1933. Hän oli taustaltaan juutalainen.
Vuonna 1937 Meidner meni naimisiin Ella Jörgenssenin kanssa ja hänestä tuli Ruotsin kansalainen vuonna 1943.
Meidner toimi ekonomistina Ruotsin ammattiyhdistysten keskusliitossa. Hänet tunnetaan etenkin palkansaajarahastojen kehittäjänä 1970-luvulla. Hän opiskeli taloustieteilijä-nobelisti Gunnar Myrdalin johdolla ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1954 aiheenaan ""Ruotsin työmarkkinat täydessä työssä"." 
Ruotsin hallitus myönsi Meidnerille Illis quorum -mitalin vuonna 1997. Meidner kuoli 91-vuotiaana 8. joulukuuta 2005 Lidingössä.
Georgian parlamenttivaalit 2024

Georgian vuoden 2024 parlamenttivaalit pidettiin 26. lokakuuta ja niissä valittiin kaikki parlamentin 150 edustajaa seuraavaksi neljäksi vuodeksi.
Tausta ja vaalijärjestelmä.
Vuoden 2024 vaalit olivat ensimmäinen kerta, kun vuonna 2017 hyväksyttyä vaalilakia sovellettiin. Sen nojalla kaikki parlamenttipaikat jaetaan täysin suhteellisella vaalitavalla. Lisäksi vaaleissa sovelletaan 5 % äänikynnystä, joka on ollut käytössä jo aikaisemmin.
Parlamenttivaalien ehdokkaiden tulee olla väh. 25-vuotiaita Georgian kansalaisia, jotka ovat asuneet maassa riittävän kauan.
Kampanjointi.
Georgialainen unelma uhkasi kieltävänsä liudan merkittäviä oppositiopuolueita.
Kansainvälisten vaalitarkkailijoiden mukaan äänestäjiä peloteltiin mm. kaikkien sosiaalietuuksien lakkauttamisella, mikäli he eivät äänestä Georgialaista unelmaa.
Tulokset.
Taulokossa vain ne puolueet, jotka saivat läpi ehdokkaitaan.
Äänestysaktiivisuus oli 58,94 %.
Jälkipyykki.
Etyjin kansainvälisten vaalitarkkailijoiden mukaan vaalit sujuivat hyvin niillä 96 prosentilla äänestyspaikoista, joissa tarkkailijat kävivät. Keskusvaalilautakunta julisti Georgialaisen unelman vaalien voittajaksi, mutta oppositio on kyseenalaistanut vaalien rehellisyyden ja tuloksen. Vaalituloksen tultua julki presidentti Salome Zurabišvili sanoi vaalituloksen olleen "täysin peukaloidut, täysi äänien ryöstö", minkä lisäksi hän sanoi Georgian joutuneen Venäjän vaalivaikuttamisen uhriksi. Zurabišvili kannusti georgialaisia osoittamaan mieltään vaalitulosta vastaan. Marraskuun lopulla Zurabišvili myös ilmoitti, ettei tunnusta parlamenttivaaleja ja aikovansa pysyä presidenttinä virkakautensa jälkeenkin, koska "lainvastainen hallitus ei voi valita uutta presidenttiä".
Ulkovaltojen reaktioita:
Taru Kumara-Moisio

Taru Kumara-Moisio (s. 1976) on suomalainen kirjailija ja teatteriohjaaja, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti (kulttuuritieteet) ja äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja. Hän on kirjoittanut teoksia niin lapsille, nuorille kuin aikuisillekin. Kumara-Moision nuortenromaanit edustavat tieteiskirjallisuuden hopepunk-genreä keskittyessään tulevaisuuden ongelmien ratkaisuun. Kumara-Moisiolta on julkaistu myös lyhytproosaa, jossa hän on käsitellyt muun muassa vuorovaikutusongelmia ja ihmisyyden rajoja. Novelleja on käännetty ruotsiksi, englanniksi ja espanjaksi. Kumara-Moisio vetää sanataidetyöpajoja sekä opetuksellisia liveroolipelejä.
Kumara-Moisio kuuluu Pirkkalaiskirjailijoihin, Kirjailijaliittoon, Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry:hyn, Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajiin sekä Osuuskummaan ja Tukkateatteriin, jonne hän on käsikirjoittanut ja ohjannut muun muassa näytelmän Maailmanlopun hyvä ihminen .
Kumara-Moision kolmannen romaanin (Taniwha, 2019) englanninnos My Finnish Taniwha (Osuuskumma International, 2020) oli ehdolla Rosetta Awards -kilpailun pitkän muodon sarjassa 2021. Hän novellinsa on ollut ehdolla Atorox-palkinnon saajaksi vuosina 2017 ja 2015. Kumara-Moisio on voittanut toisen sijan Portti-lehden tieteis- ja fantasianovellikilpailussa vuonna 2013.
Fabian Hürzeler

Fabian Hürzeler (s. 26. helmikuuta 1993) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskuspuolustaja. Hän on toiminut Brighton &amp; Hove Albionin päävalmentajana kesäkuusta 2024 lähtien. Hürzeler syntyi Houstonissa, Texasissa, mutta muutti vanhempiensa kanssa Saksaan jo kahden vuoden ikäisenä. Hänen isänsä on sveitsiläinen ja äiti saksalainen. Elokuussa 2024 Hürzeler valittiin Valioliigan kuukauden valmentajaksi kauden 2024–2025 ensimmäisten kierrosten jälkeen.
Monika Sosnowska

Monika Sosnowska (s. 7. toukokuuta 1972 Ryki, Puola) on Varsovassa työskentelevä puolalainen kuvanveistäjä. Sosnowskan tuotantoon kuuluu suurikokoisia, usein paikkasidonnaisia installaatiota ja arkkitehtonisia veistoksia, joita hän valmistaa rakennusmateriaaleista, kuten betonista, putkista, teräspalkeista ja raudoitustangoista. 
Taiteellinen työskentely.
Tila ja arkkitehtuuri ovat keskeisiä kiinnostuksen kohteita Sosnowskan taiteellisessa työskentelyssä. Hänen psykologisesti jännitteiset teoksensa rakentuvat suhteessa olemassaoleviin arkkitehtonisiin rakenteisiin tai rakennettuihin ympäristöihin. Sosnowskan veistokset ovat muodoiltaan vääntyneitä tai vääristyneitä ja muistuttavat romahtaneita tai hajonneita rakenteita. Yhtenä lähtökohtana hänen teoksissaan on Itä-Euroopan maiden modernistinen arkkitehtuuri sekä puolalainen 1930-luvun konstruktivismi. Sosnowskan veistosten muotokieltä voikin lukea totalitarismin ajan utopioihin kohdistuvana kritiikkinä.
Sosnowska opiskeli vuosina 1993–1998 Poznańin Kuvataideakatemian maalauslinjalla ja täydensi opintojaan vuonna 1999 Rijksakademie van beeldende kunstenissa Amsterdamissa. Viimeisinä opiskeluvuosinaan hän alkoi valmistaa teoksia, jotka leikittelivät kaksiulotteisen maalauksen ja kolmiulotteisen tilan rajapinnoilla, ja luopui lopulta maalauskankaasta kokonaan. 
Sosnowska on osallistunut useisiin merkittäviin kansainvälisiin nykytaiteen näyttelyihin, kuten Sharjah biennaaliin vuonna 2017 sekä Venetsian biennaaliin, jossa hän edusti Puolaa vuonna 2007. Sosnowskan yksityisnäyttelyitä on ollut esillä eri puolilla maailmaa, muun muassa EMMA - Espoon modernin taiteen museossa (2024), Paul Klee keskuksessa Berliinissä (2023), Porton nykytaiteen museossa (2015) ja New Yorkin Modernin taiteen museossa (2006). Vuonna 2003 Sosnowskalle myönnettiin Art Baselissa Bâloise-palkinto.
Cinquantenaire

Cinquantenaire () on puisto ja historiallinen kohde Brysselissä. Sen itäosassa sijaitsevat Belgian 50-vuotisen itsenäisyyden kunniaksi vuonna 1880 rakennetut palatsi ja keskuskaari (, ).
Cinquantenairen alue koostuu sekä ranskalaistyylisistä puutarha-alueista että historiallisista monumenteista, veistoksista ja museoista. Cinquantenairessa toimivat Autoworld, Musée royal de l’Armée ja Musée Art &amp; Histoire. Siellä sijaitsee myös Victor Hortan suunnittelema Pavillon des Passions humaines. Brysselin suurmoskeija rakennettiin Cinquantenaireen alun perin vuoden 1897 Brysselin maailmannäyttelyä varten.
Comme chez Soi

Comme chez Soi on Brysselissä Belgiassa sijaitseva ravintola.
Georges Cuvelier perusti Comme chez Soin vuonna 1926. 1930-luvulla ravintola siirtyi nykyiselle paikalleen Place Rouppella sijaitsevaan Art Nouveau -taloon. Ravintolan kehitykseen vaikutti huomattavasti Pierre Wynants. Comme chez Soin omistus siirtyi vuonna 2006 Wynantsilta Lionel Rigoletille ja tämän perheelle. Samana vuonna ravintola kuitenkin menetti yhden silloisesta kolmesta Michelin-tähdestään. Ensimmäisen tähtensä se oli saanut vuonna 1953, toisensa vuonna 1966 ja kolmantensa vuonna 1979. Vuonna 2022 Comme chez Soi menetti myös toisen tähden, ja sille jäi yksi Michelin-tähti.
Schwules Museum

Schwules Museum on vuonna 1985 perustettu seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen historiaa sekä kulttuuria tarkasteleva museo Berliinissä. Se sijaitsee Schönebergin sateenkaarialueeksi (Regenbogenkiez) kutsutussa osassa.
Schwules Museum koostuu neljästä näyttelyhuoneesta, kirjastosta ja arkistosta. Näyttelytiloissa on esillä muun muassa valokuvia, videoita, postikortteja, kirjeitä ja vaatekappaleita. Alusta lähtien museon tiloissa on asetettu näytteille myös kuratoitua taidetta. Lisäksi siellä järjestetään luentoja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä koskevista aiheista. Museon kirjastossa on muun muassa vanhin säilynyt homoseksuaalisuutta käsittelevä kirja, joka on peräisin 1500-luvulta. Kirjaston kokoelmissa on kuitenkin myös nykyaikaisia lehtiä.
Schwules Museumin perustamista ajoivat 1980-luvulla opiskelijat Andreas Sternweiler, Wolfgang Theis ja Manfred Baumgardt. Vuonna 1984 Berliinissä pidettiin ensimmäinen näyttely kaupungin homoseksuaalisten ihmisten elämästä vuosina 1850–1950. Vuonna 1985 seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä koskevia aiheita varten perustettiin erillinen museo AHA-Berlin-järjestön rakennukseen. Kirjaston ja arkiston kasvaessa museo vaihtoi sijaintiaan kahteen otteeseen.
Lapuan kristillinen opisto

Lapuan kristillinen opisto (aik. Karhunmäen kristillinen kansanopisto) on Lapualla toimiva kristillinen kansanopisto. Lapuan kristillinen opisto on ollut vuodesta 2017 lähtien osa STEP-koulutusta.
Lapuan kristillinen opisto on perustettu adventtina 1914 ja se on Suomen ensimmäinen herännäisopisto. Kansanopiston perustamiseen vaikuttivat merkittävästi Wilhelmi Malmivaara ja Väinö Malmivaara. Opiston nimi muuttui Lapuan kristilliseksi opistoksi vuonna 2002.
Karstulan evankelinen opisto

Karstulan evankelinen opisto (lyh. KEO-Karstula) on kristillinen kansanopisto ja kurssikeskus Karstulassa. Opisto on erikoistunut kasvatus-, hoiva-, liikunta- ja hyvinvointi-, käsityö ja ilmastoalan opintoihin. Lisäksi oppilaitos tarjoaa suomen kielen opintoja maahanmuuttajille. Opisto aloitti toimintansa vuonna 1948.
Kauhajoen evankelinen opisto

Kauhajoen evankelinen opisto (lyh. KEO-Kauhajoki) oli Kauhajoella toiminut kristillinen kansanopisto. 
Opisto käytti markkinoinnissaan nimeä Kauhajoen opisto.
Opisto perustettiin vuonna 1925 ja sitä hallinnoi Kauhajoen evankelisen opiston kannatusyhdistys. Opiston koulutustarjonta koostui opintolinjoista, kursseista ja avoimen yliopiston opinnoista. Opetuksen tavoitteena oli yleissivistyksen laajentaminen, ammattiin tai jatko-opintoihin valmentautuminen, taiteiden, ilmaisun ja luovuuden harjoittaminen opiskelijan persoonallisuutta kehittäen ja tukien internaattimuotoisessa opiskeluympäristössä.
Kauhajoen opisto yhdistyi Etelä-Pohjanmaan Opistoon vuoden 2025 alussa, jolloin satavuotiaasta oppilaitoksesta tuli Etelä-Pohjanmaan Opiston Kauhajoen kampus. Etelä-Pohjanmaan Opiston Kauhajoen toimipiste muuttaa Kauhajoen keskustaan vuoden 2025 elokuussa. Opiston vanhan rakennuksen, "Turjanlinnan" jatkokäyttö on toistaiseksi epävarma.
Groeningemuseum

Groeningemuseum on Bruggessa Belgiassa toimiva taidemuseo. Se tunnetaan kansainvälisesti varhaisen flaamilaisen koulukunnan maalausten kokoelmastaan. Nämä maalaukset ovat olleet tärkeässä osassa museon suosituimpiin kuuluneissa näyttelyissä. Groeningemuseumin kokoelmiin kuuluu renessanssin ja barokin aikakausien taiteen lisäksi muun muassa uusklassistisia ja ekspressionistisia teoksia.
Groeningemuseum perustettiin Bruggen akatemian toiminnan yhteydessä 1700-luvun alkupuolelta asti harjoitetun taideteosten keräilyn pohjalta. Tunnettuihin Groeningemuseumissa säilytettyihin teoksiin lukeutuvat Jan van Eyckin "Madonna met kanunnik Joris van der Paele" ja Hans Memlingin "Moreel-triptyykki".
Nicolaes Maes

Nicolaes Maes (1634 Dordrecht – 1693) oli alankomaalainen taidemaalari.
Maes oli Rembrandtin oppilaana Amsterdamissa todennäköisesti noin vuodesta 1650 lähtien. Noin vuosina 1654–1673 hän asui Dordrechtissä, minkä jälkeen hän palasi Amsterdamiin. Maes saavutti eläessään suurimman menestyksensä muotokuvillaan. Hän aloitti muotokuvien maalaamisen vuoden 1656 paikkeilla ja erikoistui vuodesta 1660 lähtien pieniin muotokuviin. Hän teki myös aiheiltaan uskonnollisia teoksia, joissa ilmeni Rembrandtin vaikutus.
Maesin kuvaukset arkisesta elämänmenosta innoittivat Pieter de Hoochia ja Johannes Vermeeriä.
Dordrechtin museo

Dordrechtin museo () on Dordrechtin kaupungissa Alankomaissa sijaitseva taidemuseo. Se perustettiin vuonna 1842. Museon kokoelma ulottuu 1500-luvun taiteesta nykyaikaisiin teoksiin.
Dordrechtin museossa on maailman suurin Ary Schefferin taiteen kokoelma. Muita museon kokoelmissa edustettuja taiteilijoita ovat muiden muassa Aelbert Cuyp, Ferdinand Bol, Jan Toorop, Pyke Koch, Karel Appel ja Armando.
Eesti Laul 2019

Eesti Laul 2019 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 2019. Kilpailuun lähetettiin 216 ehdotusta, joista 24 valittiin kilpailuun. Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista.
Semifinaalit kilpailtiin 31. tammikuuta ja 2. helmikuuta Tartton yliopiston urheiluhallissa. Kummassakin semifinaalissa ensin raati ja puhelinäänestäjät äänestivät neljä kappaletta finaaliin. Tämän jälkeen loppujen kappaleiden kesken käytiin toinen kierros, jossa puhelinäänestäjät äänestivät vielä kaksi kappaletta finaaliin.
Finaali kilpailtiin 16. helmikuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Finaali pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja kansainvälinen raati äänestivät kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa voittaja valittiin puhelinäänestyksellä. Kilpailun voitti Victor Crone kappaleella "Storm".
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 31. tammikuuta. Semifinaalia seurasi 178 000 katsojaa.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 2. helmikuuta. Semifinaalia seurasi 191 000 katsojaa.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 16. helmikuuta. Finaalin kansainvälisen raadin muodostivat Stig Karlsen, AFSHeen, Guna Zučika, Ben Camp, Cyrus Saidi, Lörinc Bubno ja Josh Cumbee. Finaalia seurasi 239 000 katsojaa.
Alex Laferriere

Alex Laferriere (s. 28. lokakuuta 2001 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura LA Kingsissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Lassi Ahlvik

Lassi Ahlvik on suomalainen ympäristötaloustieteilijä ja professori. Hän tutkii ilmastopolitiikan suunnittelua, taloudellisia ohjauskeinoja ja ilmastopolitiikan vaikutuksia yrityksiin ja markkinoihin. Hän väitteli vuonna 2016 Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulusta ja työskenteli sen jälkeen Norjan kauppakorkeakoulussa Bergenissä ennen kuin aloitti työnsä Helsingissä. Ahlvik työskentelee ympäristöekonomian professorina Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan taloustieteen osastolla ja Helsinki GSE:ssä. 
Ahlvik on Suomen ilmastopaneelin jäsen kaudella 2024–2027 ja Datahuoneen energia- ja ympäristöryhmän jäsen.
Rengas-online

Rengas-online.com on Delticom AG suomalaisille suunnattu verkkorengaskauppa. Delticom puolestaan on Euroopan johtava verkkorengaskauppias, ja sen pääkonttori sijaitsee Hannoverissa, Saksassa. Rengas-online.com on yksi Delticom AG omistamista 42 rengaskaupasta Euroopassa. Verkkokauppa avattiin vuonna 2005, ja se on Delticom AG saksalaisen ReifenDirekt.de-verkkokaupan suomalainen vastine.
Rengas-online.com on erikoistunut tarjoamaan renkaita monenlaisiin ajoneuvoihin, kuten henkilöautoihin, moottoripyöriin, kuorma-autoihin, kevyisiin hyötyajoneuvoihin, maasto- ja 4x4-ajoneuvoihin, rekkoihin, sähköautoihin sekä linja-autoihin. Renkaitten lisäksi kauppa tarjoaa myös alumiini- ja teräsvanteita sekä pyörä- ja rengaspaketteja. Lisäksi Rengas-online.com toimittaa erikoisrenkaita klassikko- ja kilpa-autoihin. Laajasta valikoimasta löytyy yli 100 rengasmerkkiä ja yli 25 000 rengasmallia.
Rengas-online.com tekee yhteistyötä yli 520 ammattitaitoisen partnerihuollon kanssa ympäri Suomea, mahdollistaen renkaiden toimituksen suoraan asennuspaikkaan. Vuonna 2023 Rengas-online.com ilmoitti 8,7 miljoonan dollarin liikevaihdosta. 
Projektit.
Rengas-online.com/Delticom tunnetaan ainutlaatuisten markkinointiprojektien järjestämisestä. Vuonna 2015 Delticom järjesti yhdessä Continentalin kanssa viiden päivän maastoautosafarin Namibiassa. Osallistujat, jotka voittivat kokemuksen verkkokaupan järjestämässä kilpailussa, lähtivät matkalle Frankfurtin lentokentältä. Kiertue kattoi monenlaisia maisemia, kuten aavikoita, steppoja ja hiekkadyynejä, tarjoten erilaisia haasteita maastorenkaille.
Meri Luttinen

Meri Luttinen (s. 1987) on suomalainen kirjailija. Hänen vuonna 2020 ilmestynyt esikoisteoksensa, fantasiaromaani "Myrskynsilmä", voitti Topelius-palkinnon ja oli ehdolla sekä lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon että Kuvastaja-palkinnon saajaksi.
Kirchberg ob der Donau

Kirchberg ob der Donau on kunta Pohjois-Itävallassa.
Kunnan pormestari Franz Hofer ammuttiin 28. lokakuuta 2024. Hänet löydettiin kuolleena niityltä. Syyksi oletetaan riitoja metsästysoikeuksissa. Ampuja on tiedossa.
Sobekemsaf I

Sobekemsaf I oli 17. dynastiaan kuulunut faarao, joka hallitsi Thebassa noin 1616–1597 eaa. tai 1619–1603 eaa.Hänen valtaistuinimensä oli Sekhem Ra wadj khau "Mahtava on Ran ulkoinen kukoistus".Torinon papyruksen mukaan hän hallitsi 16 vuotta. Hän oli myöhemmän faaraon Sobekemsaf II:n isä. Sobekemsaf I rakennutti useita muistomerkkejä ja rakennuksia Theban alueelle, Abydokseen sekä Elefantinen saarelle. Hänet on kuvattu useissa reliefeissä. Faarao haudattiin Dra Abu el-Nagaan. Hauta on sittemmin ryöstetty.
Welado

Welado Group Oy on suomalaisomisteinen konserni, joka tarjoaa asiakkailleen rakennuttamiseen liittyviä konsulttipalveluita. Suomessa toimivat yritykset Welado Oy ja Welado Design Oy, Ruotsissa toimivat tytäryhtiöt Welado STHK Ab ja OMT Group Ab.
Welado tarjoaa rakennuttamisen asiantuntijapalveluita rata-, tie-, infra-, kiinteistö-, teollisuus- ja energiahankkeisiin. Projektijohtamisen ja valvonnan lisäksi palveluvalikoimassa on asiantuntijapalveluita muun muassa hankeviestintään, vastuullisuuteen, ympäristöön, turvallisuuteen ja riskienhallintaan. 
Welado Design on suunnittelualan yritys, jonka suunnittelijat toimivat rata-, infra- ja energiahankkeissa. Welado Designin vihreän siirtymän tiimi toimii energiahankkeissa YVA-tehtävissä eli ympäristövaikutusten arvioinneissa ja ympäristöselvityksissä esimerkiksi tuulivoima-, aurinkovoima ja biokaasuhankkeissa.
Welado STHK Ab on Ruotsissa toimiva rautateiden digitalisointiin erikoistunut konsultointiyritys, jonka erityisosaamista on ERTMS eli European Rail Traffic Management System.
Syyskuussa 2025 Welado osti ruotsalaisen OMT Group Ab:n, jonka tarjoaa teollisuuden asiantuntijapalveluita esimerkiksi . organisaatio-, johtamis- ja teknologiakehitykseen liittyen. OMT Groupin laajat asiantuntijapalvelut kattavat monia teollisuusaloja, kuten esimerkiksi. prosessi-, energia- ja valmistavan teollisuuden. palveluiden keihäänkärkenä on operointi eritoten liikkeenjohdon kumppanina ja projektin johdossa.
06/05

06/05 on Theo van Goghin viimeiseksi jäänyt elokuva. Se julkaistiin vuonna 2004. Elokuva esittää puoliksi fiktiivisen kuvauksen kiistellyn poliitikko Pim Fortuynin murhasta. "06/05" on tyylillisesti yhdistelmä dokumentaarista kuvausta ja poliittista trilleriä. Theo van Gogh joutui itsekin henkirikoksen uhriksi ollessaan matkalla elokuvansa esitykseen marraskuussa 2004.
"06/05" esitettiin vuonna 2005 Rotterdamin kansainvälisillä elokuvajuhlilla, joiden mukaan elokuvan viesti on se, että Fortuynin murha johtui todellisuudessa hänen poliitikkokollegoidensa provosoinnista. Elokuvassa esitellään yksittäinen journalisti, joka haluaa paljastaa salajuonen ja asettuu näin poliittista koneistoa sekä salaista palvelua vastaan. Elokuva on hollanninkielinen. Sen käsikirjoitti Theo van Gogh, kuvasi Thomas Kist ja tuotti Gijs van de Westelaken. Rooleissa esiintyivät Tara Elders, Marcel Hensema, Jack Wouterse ja Thijs Römer.
Karl Aben

Karl Aben (23. syyskuuta 1896 – 22. lokakuuta 1976) oli virolainen kielenkääntäjä, kielentutkija ja kirjailija. Hän syntyi Pohjois-Latviassa (silloinen Liivinmaan kuvernementti), Vecputrenen kylässa virolaisperheessä. Hän opiskeli Alūksen kirkkokoulussa ja sen jälkeen Valmierassa opettajien seminaarissa.
1930-luvulla Aben opiskeli Tarton yliopistossa filosofiaa ja pedagogiikkaa, ja valmistui viron kielen ja kirjallisuuden tutkimusalalta 1940. Kesällä 1939 hän kävi suomen kielen kurssilla Jyväskylässä. Hän työskenteli Virossa opettajana sekä 1940–1941 Riiassa viron ja suomen kielen lehtorina. 
Tämän jälkeen Aben työskenteli Tarton yliopiston venäjän kielen laitoksessa venäjän kielen ja latvian kielen opettajana.
Aben on kääntänyt paljon kaunokirjallisuutta latviasta viroksi. Hän on myös "Latvia-viro sanakirjan" (1959; jälkipainos 1965) sekä "Viro-latvian sanakirjan" (1976) kirjoittaja.
Otto Ruoppi

Otto Ruoppi (s. 31. tammikuuta 2006 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja. Ruoppi edustaa Veikkausliigassa pelaavaa kasvattajaseuraansa Kuopion Palloseuraa.
Otto Ruoppi on kuopiolaisseuran oma kasvatti. Hän on pelannut seuran D-, C- ja B-juniorijoukkueissa. Hän pelasi kaudella 2021 lisäksi noin kymmenen sarjaottelua yhteistyöseura KuFu:n riveissä Kakkosessa ja pelasi sarjakaudella 2023 Mikkelin Palloilijoiden riveissä ykkösessä hankkien arvokasta pelikokemusta aikuisten kovista sarjoista. Ruoppi debytoi Veikkausliigassa KuPS:n Veikkausliigajoukkueessa 6. huhtikuuta 2024 kauden 2024 avausottelussa HJK:ta vastaan. Hän teki KuPS:n kanssa keväällä 2024 kauden 2026 loppuun kestävän sopimuksen. Hän nousi myös kaudella 2024 KuPS:n Veikkausliigajoukkueen pelaavaan kokoonpanoon.
Otto Ruoppi on ollut mukana U16-. U17-, U18- ja U19-vuotiaiden maajoukkueissa kaikkiaan 33 ottelussa.
Misamo

MiSaMo on eteläkorealaisen Twice-yhtyeen jäsenien muodostama ryhmä, johon kuuluvat Twicen jäsenet Mina Myoi, Sana Minatozaki ja Momo Hirai.
Ryhmä julkaisi singlen "Bouquet" tammikuussa 2023, musiikkivideon "Marshmallow" kesäkuussa ja julkaisi EP-levyn "Masterpiece" saman vuoden heinäkuussa. 
Yhtyeen toinen minialbumi "Haute Couture" julkaistiin marraskuussa 2024. Albumi sisältää muun moassa singlet "New Look" ja "Identity," sekä yhden soolokappaleen jokaiselta jäseneltä.
Eesti Laul 2018

Eesti Laul 2018 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 2018. Kilpailuun lähetettiin 258 ehdotusta, joista 20 kappaletta valittiin kilpailuun. Kilpailijat julkaistiin 10. marraskuuta 2017. Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista.
Semifinaalit kilpailtiin 10. ja 17. helmikuuta ERR:n studiossa Tallinnassa. Kummassakin semifinaalissa kilpaili kymmenen kappaletta, joista puhelinäänestäjät ja raati äänestivät ensin neljä kappaletta finaaliin. Loppujen kappaleiden kohdalla puhelinäänestäjät äänestivät vielä yhden finalistin.
Finaali kilpailtiin 3. maaliskuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Finaali kilpailtiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa puhelinäänestäjät äänestivät voittajan. Kilpailun voitti Elina Nechayeva kappaleella "La forza".
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 10. helmikuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 17. helmikuuta.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 3. maaliskuuta. Finaalin raadin muodostivat Valter Soosalu, Maiken, Grits Majors, Nicola Caligiore, Laura Prits, Sten Teppan, Joana Levieva-Sawyer, Helena Sildna, Ole Tøpholm, Marina Kesler ja Ivar Must.
Bosse Hellsten

Bosse Hellsten (s. 1978 Kokkolassa) on suomenruotsalainen runoilija ja kirjailija, joka on muokannut myös useita kirjoja selkokielelle. Hän voitti vuonna 2005 esikoisrunokokoelmallaan "Tango för babianer" Arvid Mörne -kilpailun.
Hellsten kirjoittaa arktista rikossarjaa Arktis yhdessä puolisonsa Noora Mustajoen kanssa.
People’s Champion

People’s Champion on suomalaisen rap-artisti Käärijän toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2024 Warner Music -levy-yhtiön kautta. Albumi striimasi jo ennakkoon triplaplatinaa.
Ludwig Goldbrunner

Ludwig Goldbrunner (5. maaliskuuta 1908 München, Baijeri, Saksa – 26. syyskuuta 1981) oli saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän toimi myös valmentajana.
Goldbrunner edusti sekä pelaajana että valmentajana Bayern Müncheniä ja 1860 Müncheniä. Hän voitti kaudella 1931–1932 Saksan-mestaruuden pelatessaan Bayern Münchenissä.
Goldbrunner liittyi Saksan A-maajoukkueeseen marraskuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 39 ottelua. Hän pelasi vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1936.