tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Element of Freedom

The Element of Freedom on Alicia Keysin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin Saksassa 11. joulukuuta, Suomessa 14. joulukuuta ja Yhdysvalloissa 15. joulukuuta 2009. Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista Maailman aids- päivänä, 1. joulukuuta 2009, mutta julkaisua jouduttiin lykkäämään. "The Element of Freedom" nousi Yhdysvalloissa ilmestymisviikollaan Billboard 200- listan kakkoseksi ja sitä myytiin ensimmäisellä viikolla 417 000 kappaletta. "The Element of Freedom" on Keysin ensimmäinen albumi, joka nousi albumilistan ykköseksi Englannissa. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti noin 3 miljoonaa kappaletta.
Singlet.
Albumilta on julkaistu singlet "Doesn't Mean Anything", "Try Sleeping with a Broken Heart", "Empire State Of Mind [Part II] Broken Down" ja "Un-thinkable (I'm Ready)". Alicia ja Beyoncé kuvasivat musiikkivideon kappaleelle "Put It In A Love Song", jonka oli tarkoitus olla albumin kolmas single, mutta sekä videota että singleä ei kuitenkaan julkaistu.
Arvostelut.
Helsingin Sanomat antoi albumille kolme tähteä. Arvostelun mukaan albumi "miellyttää kuuntelun myötä enemmän kelpo sävellysten ansiosta ja siksi, että Keysille tyypillisten pianoballadien lomassa pilkahtelee kokeilevampaa ja viileää konesointia." Keskisuomalaisen mukaan "The Element of Freedom on timanttinen lisä Keysin kauttaaltaan laadukkaisiin levyihin" ja se "etenee verkkaisesti, vain vähän kerrallaan itsestään paljastaen". Arvostelun mukaan albumi "on myös kaikista matalaprofiilisin, täynnä hitaita, puoliakustisia lauluja" rakkaudesta. Arvostelussa lisäksi todettiin, että "tyylillisesti Keys on siirtymässä pois neo-soulista hieman kokeellisempaan suuntaan". Soundi piti levyä pettymyksenä, ja antoi sille kaksi tähteä. Arvostelun mukaan "Keys ei keksi mitään muutakaan" kuin "sydänsuruja koko levyn tarpeiksi" ja "kuvittelee kliseejonojen riittävän sanoituksiksi" Dome.fi antoi levylle neljä tähteä. Arvostelun mukaan "The Element Of Freedom on erilainen ja elektronisempi Alicia Keys -albumi", jolla "ei ole yhtään täytebiisiä". Levyllä "Keysin ääni pääsee jälleen pääosaan", ja se "pehmentää paikoin kylmätkin taustat ja viimeistään balladeilla sulavat jälleen miljoonat sydämet".
Aromisuola

Aromisuola on runsaasti suolaa sisältävä mausteseos. Aromisuolaa käytetään muun muassa pöytämausteena ja ruoanlaitossa suolan sijaan. Monet kokit pitävät aromisuolaa kuitenkin tarpeettomana.
Aromisuolan koostumuksesta yleensä vähintään puolet on suolaa. Toinen keskeinen ainesosa on useimmiten natriumglutamaatti (E621). Markkinoilla on myös glutamaatitonta aromisuolaa. Lisäksi aromisuola voi sisältää mm. glukoosia, paakkuuntumisenestoainetta, tärkkelystä, sipulia ja valkosipulia, luontaisia aromeita ja kasvimausteita.
Aromisuolaan verrataan ajoittain toista suolapohjaista maustetta, yrttisuolaa ja mahdollisesti myös savusuolaa.
Historia.
Yksi Suomen tunnetuimmista aromisuolamerkeistä on Knorrin "Aromat". Se lanseerattiin vuonna 1953.
Wahunsunacock

Wahunsunacock (1545–1618) oli Virginiassa asuneiden powhatan-intiaanien päällikkö ja powhatanien liiton perustaja. Hänet tunnetaan myös nimellä Powhatan, josta hänen johtamansa intiaanit ovat saaneet nimensä. Wahunsunacock oli Pocahontasin isä.
Elämä.
Kuten muustakaan powhatanien historiasta, ei Wahunsunacockin elämästä ennen siirtolaisten tuloa tiedetä paljoa. Hän syntyi luultavasti vuoden 1545 tienoilla ja johti aluksi 4–6 heimon liittoa. Eurooppalaiset saapuivat vuonna 1607, jolloin liitto oli jo laajentunut käsittämään yli 30 eri heimoa, jotka oli liitetty liittoumaan voimalla ja diplomatialla. Powhataneihin kuului luultavasti 10 000–15 000 intiaania.
Vuonna 1607 Wahunsunacockin veli Opechancanough vangitsi englantilaisen löytöretkeilijä John Smithin. John Smithin kertomuksen mukaan intiaanit aikoivat nuijia hänet kuoliaaksi, mutta hänet pelasti Wahunsunacockin tytär Pocahontas, joka heittäytyi hänen suojakseen. Tätä tarinaa on myöhemmin epäilty sepitykseksi, sillä John Smithin tiedetään kertoneen samanlaisia tarinoita, joissa kaunis nainen pelastaa hänet kuolemasta, jo aiemminkin. John Smith rakennutti Wahunsunacockin silloiseen pääkaupunkiin Werowocomocoon saksalaistyylisen talon päällikön asumapaikaksi vaihtokauppana ruuasta Jamestownin asukkaille. 
Powhatanien välit siirtolaisiin olivat jonkin aikaa kylmät mutta rauhalliset. Wahunsunacock piti eurooppalaisia hyödyllisinä kauppakumppaneina, sillä hän sai ostettua heiltä tuliaseita sodankäntiin muita intiaaneja vastaan. Rauha muuttui kuitenkin sodaksi vuonna 1610, kun englantilaiset hyökkäsivät powhatanien pääkaupunkiin tuhoten talot ja maissipellot. Siirtolaiset kaappasivat Pocahontasin vuonna 1613, minkä jälkeen Wahunsunacock pyysi rauhaa. Rauha saatiin aikaiseksi Pocahontasin mentyä naimisiin tupakanviljelijä John Rolfen kanssa. Seuraavien vuosien aikana Wahunsunacockin terveys heikkeni, ja Opechancanough sai yhä enemmän valtaa. Wahunsunacockin kuoltua vuonna 1618 Opechancanoughista tuli powhatanien päällikkö.
Muuta.
Wahunsunacockin uskotaan olevan haudattu tumulukseen nykyisen pamunkey-heimon reservaatin alueella Virginiassa. Jäännökset siirsi sinne tiettävästi hänen veljensä Opechancanough. Wahunsunacock on esiintynyt hahmona elokuvissa, joita ovat esimerkiksi "Pocahontas", jossa Wahunsunacockin ääninäyttelijänä toimi Russell Means, sekä elokuvassa "The New World", jossa häntä esitti August Schellenberg.
Jules Feldmans

Jules Feldmans (21. heinäkuuta 1889 Nigranda – 16. elokuuta 1953) oli latvialainen diplomaatti. Hän päätti opintonsa 1915 Moskovan yliopistossa. 1919–1921 hän toimi Latvian ulkoasiainministeriön lakiasioiden neuvonantajana ministeriön Venäjän asioiden osastolla ja lähetystösihteerinä maan Pariisin lähetystössä 1921. 1923 hänestä tuli ulkoasiainministeriön Kansainliiton asioiden toimiston päällikkö. 1925 hän siirtyi Pariisiin Latvian lähetystöneuvokseksi toimien 1925–1927 väliaikaisena asiainhoitajana. 1928–1930 hän toimi ulkoasiainministeriön itä- ja länsiasioiden osaston päällikkönä ja 1930 Latvian pysyvänä edustajana Kansainliitossa. 1939 hänestä tuli Latvian lähettiläs Tanskaan. 1949–1953 hän oli Latvian asiainhoitaja Washington D.C.:ssä. 
Jules Feldmans oli Kansainliiton neuvoston edustaja 14. joulukuuta 1939, kun Kansainliiton neuvoston 107. kokous totesi Neuvostoliiton erotetuksi Kansainliitosta. Hän ei osallistunut kokoukseen, koska Baltian maiden kesken oli Tallinnassa ulkoasiainministerikokouksessa sovittu, etteivät maat ota kantaa Neuvostoliiton erottamiseen Kansainliitosta.
Ellen Alakanto

Ellen Alakanto (7. heinäkuuta 1918 Jalasjärvi – 16. helmikuuta 1971 Seinäjoki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja kuultokudosten kehittäjä.
Ellen Alakanto valmistui käsityönopettajaksi 1941. Hän toimi ammatissa jo sota-aikana ja perusti sodan päätyttyä kutomon Kauhajoelle. Alakanto opiskeli myös Taideteollisessa oppilaitoksessa 1951–1954. Saatuaan opinnot päätökseen hän palasi Kauhajoelle. 1957 hän muutti Seinäjoelle.
Kuultokudoksen kehittäjä.
Ellen Alakanto kokeili eri materiaaleja ja tekotapoja sekä kehitti idean kuultokudoksesta. Ensimmäisissä kuultokudoksissaan 1960-luvulla hän käytti pellavaa ja kuparioksidoitua metallisäiettä. Myöhemmin materiaalit ja muodot monipuolistuivat, ja hän käytti kuultokudoksissa muun muassa narua, muovia, lasia ja puuta. Kuultokudokset herättivät huomiota Helsingissä Design Centerin näyttelyssä. Hän teki myös moderneja ryijyjä.
Ellen Alakannon taiteilijakoti sijaitsi Seinäjoen Rajakadulla. Yläkerrassa oli kutomo, alakerrassa koti, kellarissa värjäämö. Taiteilijatalo on purettu ja paikalla on nykyisin kerrostalo.
Ellen Alakanto piti omia näyttelyitä Suomessa ja Ruotsissa. Teokset saivat hyvän vastaanoton. Sundsvallin, Uumajan, Karlstadin ja Örnsköldsvikin jälkeen hänen näyttelyään kaavailtiin Malmöhön, mutta hän kuoli yllättäen vuonna 1971.
Alakannon tekstiilejä on muun muassa seuraavissa kirkoissa: Kauhajoki, Isokyrö, Nurmo, Kurikka, Kitinoja, Jurva, Ylistaro, Jalasjärvi, Ylihärmä ja Evijärvi. Myös Seinäjoen Lakeuden Ristissä on Ellen Alakannon tekstiilejä, joiden suunnittelijaksi mainitaan Alvar Aalto. Etelä-Pohjanmaan maakuntamuseossa on kokoelma Ellen Alakannon töitä ja luonnoksia. Myös Seinäjoen kaupunginkirjastossa on Ellen Alakannon kuultokudoksia.
HMS Acheron (P411)

HMS Acheron (viirinumero P411) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene, joka palveli toisen maailmansodan jälkeen.
Palvelus.
"Acheron" palveli pääosin kotivesillä 1948–1964 lukuun ottamatta huollossa oloaikoja: Devonportissa 1950 sekä 1960 ja Portsmouthissa 1952 sekä 1954. Alus oli Lähi-idässä näyttämässä lippua marraskuusta joulukuuhun 1959.
Sukellusvene oli lainassa Kanadan laivastolla 1965–1967. J. Cashmore Limited romutti aluksen elokuussa 1972 Newportissa.
Aija Pitko-Korkeila

Aino Kaarina (Aija) Korkeila (o.s. Pitko; 16. heinäkuuta 1906 Joensuu – 19. joulukuuta 1962 Luopioinen) oli suomalainen pianisti ja kirjailija. Pitko-Korkeilan romaani "Sanellan helmisormus" kertoi koulumaailmasta ja lääkäriperheen elämästä. Romaanin tapahtumat sijoittuivat 1900-luvun alkuun.
Aino Kaarina Pitko syntyi 1906 Joensuussa. Hänen vanhempansa olivat kauppias Juho (1857–1943) ja Maikki Pitko (1872–1950). Hänellä oli kolme veljeä. Vuonna 1924 Pitko meni kihloihin Helsingissä asuvan diplomi-insinööri Veikko Liimataisen kanssa. Seuraavana vuonna heinäkuun lopulla he menivät naimisiin Pitkojen kotona Joensuussa. Vuonna 1935 Pitko meni naimisiin Luopioisista kotoisin olevan everstiluutnantti ja tilanomistaja Heikki Korkeilan kanssa.
Algerine-luokka (miinanraivaaja)

Algerine-luokka oli Britannian Kuninkaallisessa laivastossa sekä Kansainyhteisön laivastoissa toisessa maailmansodassa palvelukseen otettu miinanraivaajaluokka. Turbiinimoottorilla varustettuja aluksia valmistettiin vain rajallinen määrä, koska moottorien tarve oli niin suurta. Suurempi osa aluksista varustettiin VTE-moottoreilla. Luokan aluksia laskettiin vesille 1942-1944 kaikkiaan 110 kappaletta.
Alukset oli suunniteltu monikäyttöisiksi eikä ainoastaan miinanraivaustehtäviin. Ne palvelivat muun muassa saattajina ja siten kahteentoista Kanadan laivaston alukseen ei koskaan asennettu miinanraivauskalustoa.
Sodan päätyttyä useat aluksista palvelivat partioaluksina, tutkimusaluksina sekä koululaivoina. Samoin muutama alus myytiin muille valtioille ja jopa kauppalaivoiksi. Ainakin "HMS Pickle" palveli vielä vuonna 1954 miinanraivaajana Kuninkaallisessa laivastossa ja 2005 Thaimaan laivastossa oli käytössä "HTMS Phosampton" eli aikaisemmalta nimeltään "HMS Minstrel"
Taustaa.
Toisen maailmansodan alettua Britannian kuninkaallinen laivasto totesi avomerimiinanraivaajien puutteen olemassaolon. Ongelman alustavana ratkaisuna oli troolareiden, veneiden ja ensimmäisen maailmansodan aikaisten siipiratasalusten käyttäminen tehtävässä. Nämä alukset kykenivät pitämään satamiin johtavat sekä rannikon laivareitit avoimina ja vapaina miinoista. Pian kävi kuitenkin selväksi, että 26 Hunt-luokan ja 21 Halcyon-luokan miinanraivaajaa eivät kyenneet torjumaan uuden aikaisten miinojen aiheuttamaa uhkaa. Sodan aikaiset Bangor-luokan alukset perustuivat vanhoille oletuksille eivätkä siten kyenneet ratkaisemaan ongelmaa täysin ja siten tarvittiin uusi suurempi ja paremmin varustettu alustyyppi.
Alukset.
Kaikkiaan valmistettiin 110 alusta, joista 98 palveli Britannian ja loput kaksitoista Kanadan laivastossa, jossa niitä käytettiin saattajina eikä niitä varustettu miinanraivaajiksi.
Radio Project

Radio Project oli Rockefeller-säätiön rahoittama tutkimusprojekti, jonka tarkoituksena oli tutkia radion vaikutusta eri kuulijaryhmissä Yhdysvalloissa. Säätiö myönsi rahoituksen projektin aloittamiseen Princetonin yliopistolle syksyllä 1937.
Projektiin johtoon nimettiin Paul Lazarsfeld. Muut osallistujat olivat Theodor Adorno, Hadley Cantril ja Frank Stanton, josta myöhemmin tuli CBS:n toimitusjohtaja.
Radio Projectin tutkimuskohteisiin kuului muun muassa radiokuunnelma "Maailmojen sota". Cantril kertoo kirjansa "The Invasion from Mars: A Study in the Psychology of Panic" esipuheessa sen tarjonneen odottamattoman koetilanteen. Projektin aikaansaannoksia oli myös Stanton - Lazarsfeld Program Analyzer, kutsumanimeltään "Little Annie", jota yhä edelleen käytetään tutkittaessa lähetyksen vaikutusta yleisöön.
Afasi &amp; Filthy

Afasi &amp; Filthy on ruotsalainen Uppsalasta kotoisin oleva hip hop -duo. Duon jäsenet ovat Herbert Munkhammar (Afasi), MC, ja Magnus Lidehäll (Filthy), tuottaja.
Taustaa.
Afasi ja Filthy tapasivat toisensa Uppsalalaisessa peruskoulussa, ja 15-vuotiaina he päättivät tehdä omaa musiikkia. Duon ensimmäinen hitti oli "1990 Nånting", joka soi monella ruotsalaisella radiokanavalla ja pysyi niiden kärkipaikoilla viisi viikkoa. Kappaleen tuotannosta vastasi hip hop -yhtye Snook.
Vuonna 2004 duo solmi levytyssopimuksen Sony BMG -levy-yhtiön kanssa. Samana vuonna julkaistiin duon toinen hitti "Bomfalleralla".
Afasi &amp; Filthy kuuluvat myös Maskinen-nimiseen elektro/hip hop -kokoonpanoon.
Puupytonit

Puupytonit ("Morelia") on pytonkäärmeiden suku, johon kuuluu kuusi Australiassa ja eteläisessä Aasiassa elävää lajia. Oksan ympärille kietoutunut ja paikalleen asettunut puupyton ei välttämättä ole lepäilemässä, vaan väijymässä sopivaa saalista. Pyton iskee niin nopeasti, että ehtii siepata jopa lepakon lennosta. Erityisten lämpöaistinelimien avulla saaliin pyydystäminen onnistuu jopa yön pimeydessä.
Maskinen

Maskinen ([ma'ɧǐːnɛn], ) on ruotsalainen elektro/hip hop -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Afasi &amp; Filthy sekä Slagsmålsklubben -yhtyeen Frej Larsson. Yhtyeen neljäs jäsen Kihlen erosi yhtyeestä.
Työmiehen lauantai

 
Työmiehen lauantai on Irwin Goodmanin vuonna 1965 levyttämä menestyskappale. Kappale on yksi Goodmanin uran tunnetuimmista ja se ilmestyi vuoden 1966 "Irwinismi"-albumilla. Irwin sävelsi kappaleen, ja sen sanoituksesta vastasi Vexi Salmi nimimerkillä Emil Retee. ”Työmiehen lauantai” oli samalla Goodmanin uran järjestyksessään toinen single. Se ilmestyi 30. marraskuuta 1965 b-puolenaan ”Kuin Ferrari”.
Laulun tekemisen aikoina työviikko Suomessa oli 6-päiväinen. Lauantai oli lyhennetty työpäivä, ja työntekijä pääsi kotiin ajan mittapuulla aikaisin, jo iltapäivällä. Ainoa täysi vapaapäivä oli sunnuntai.
Kappale oli aikoinaan soittokiellossa radiossa, koska se koettiin solvaavan työmiehiä. Laulu soitettiin tuolloin radiossa sensuroituna versiona, jolloin kappaleesta leikattiin T-kirjain pois.
Työmiehen lauantai -single nousi Suomen myydyimpien singlelevyjen listalla kolmanneksi maaliskuussa 1966. "Irwinismi" oli huhtikuussa 1966 Suomen myydyin albumi.
Sinkkisulfaatti

Sinkkisulfaatti eli rikkihapon sinkkisuola on väritön ja veteen liukeneva kemiallinen yhdiste, jonka kaava on ZnSO4. Sitä käytetään elektrolyyttinä sinkkipäällystämisessä, nahkan säilöntäaineena, lannoitteissa ja muissa maataloustuotteissa. Lääketieteessä sitä käytetään adstringenttina eli se kuivaa ihoa. Se on myrkyllistä vesieliöille.
Ei tippa tapa (kappale)

 
Ei tippa tapa on Irwin Goodmanin säveltämä ja esittämä kappale vuodelta 1966. Sen sanoitti Emil Retee eli Vexi Salmi. Kappale julkaistiin samannimisellä albumilla vuonna 1966, ja se nousi yhdeksi Goodmanin pitkän uran suurimmista hiteistä. Kappale on yksi harvoista Irwinin kappaleista, jonka hän sävelsi ennen kuin Salmen sanoitus oli valmis. Kappaleen fraasi ”Ei tippa tapa ja ämpäriin ei huku” on lähtöisin 1960-luvun alusta, jolloin Salmi ja Irwin olivat Saksassa. Siellä eräs henkilö, johon he olivat tutustuneet, sanoi nuo sanat.
”Ei tippa tapa” -singlen B-puoli oli ”Uusi Paavo” -niminen kappale.
Slagsmålsklubben

Slagsmålsklubben eli SMK on ruotsalainen bitpop-yhtye Norrköpingistä.
Taustatietoa.
Yhtyeen jäsenet ovat Frej Larsson, Joakim "Beebop" Nybom, Joni Mälkki, Kim Nilsson, Björn Nilsson ja Hannes Stenström. Osalla heistä on sivuprojekteja, kuten "50 Hertz", johon kuuluu moni yhtyeen jäsen. Lisäksi Hannesilla on "Din Stalker" ja Frejllä "Offerprästers orkester" -sooloprojektit.
Slagsmålsklubben on esiintynyt Suomessa 27.3.2010 Vanhalla Ylioppilastalolla.
Sepalus auki

 
Sepalus auki on Irwin Goodmanin vuonna 1985 julkaisema kappale, jolla hän osallistui saman vuoden Syksyn sävel -kilpailuun. Goodman voitti lehdistön suosikki -palkinnon, mutta jäi itse kilpailussa viimeiseksi. ”Sepalus auki” ilmestyi vuoden 1985 "Dirly dirly dee" -albumilla sekä singlenä.
Tapio Kouki

Pekka Tapio Kouki (s. 30. kesäkuuta 1947 Pori) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa elokuvissa.
Näyttelijä Mikko Kouki on hänen poikansa, näyttelijä Marja-Leena Kouki on hänen sisarensa ja näyttelijä Samuli Edelmann on hänen sisarenpoikansa. Näyttelijä Juhani Kouki oli Tapio Koukin veli.
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke 2025.
Rentun ruusu (kappale)

 
Rentun ruusu on Irwin Goodmanin vuonna 1988 levyttämä kappale. Goodmanin ura oli jo vuosia ollut laskussa, kunnes ”Rentun ruusu” palautti hänet taas maan suosituimpien artistien joukkoon. ”Rentun ruusu” on yksi Goodmanin uran suurimmista hiteistä. Kappale julkaistiin vuoden 1988 samannimisellä albumilla sekä singlenä b-puolenaan ”Esileikkiä”. Kappaleen sävelsi Kassu Halonen ja sanoitti Vexi Salmi.
Idean kappaleeseen Vexi Salmi sai Tapio Rautavaaralta. Rautavaara käski hänen tehdä kappaleen maitohorsmasta, kulkurin kukasta. Salmi vaihtoi kulkurin Goodmanille sopivammaksi rentuksi.
Snook

Snook on ruotsalainen rap-duo Tukholmasta. Siihen kuuluu Kihlen (oik. Oskar Linnros) ja Danne (oik. Daniel Adams-Ray). Duo on julkaissut kaksi studioalbumia.
Snook palkittiin kategoriassa "Best Swedish Act" MTV Europe Music Awardsissa Kööpenhaminassa vuonna 2006.
Överby

Överby voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Suomessa:
Ruotsissa:
Robert Petersen

Robert Stanley Petersen (16. toukokuuta 1928 Los Angeles, Yhdysvallat – 12. huhtikuuta 2003 Suomi) oli yhdysvaltalais-suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Ura.
Petersen tuli Suomeen mormonien kanssa vuonna 1949. Hän toimi Suomen koripallomaajoukkueen valmennusryhmässä Helsingin olympialaisissa. Olympiakisojen jälkeen Petersen lähti takaisin kotimaahansa kuudeksi vuodeksi, mutta tuli vuonna 1959 takaisin Suomeen. 
Paluun jälkeen hänet kutsuttiin maajoukkueen kakkosvalmentajaksi Kalevi Tuomisen pariksi. Yhdessä Tuomisen kanssa Petersen valmensi Suomen Tokion olympialaisiin. Vuonna 1969 Petersen nousi maajoukkueen ykkösvalmentajaksi. Hän toimi pestissä vuoteen 1972 saakka, jolloin hän piti välivuoden valmentamisesta. Petersen palasi maajoukkueeseen vuonna 1973 ja toimi päävalmentajan tehtävissä vuoteen 1982 saakka. Petersen oli mukana nostamassa Suomea vuoden 1995 EM-kisoihin. Lisäksi hän toimi Panttereiden valmennusryhmässä.
Petersen kuoli 74-vuotiaana vuonna 2003.
Vuonna 2013 Petersen nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Gennadi Fiš

Gennadi Semjonovitš Fiš (; 10. huhtikuuta 1903 Odessa – 6. heinäkuuta 1971 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Gennadi Fiš syntyi rakennusinsinöörin perheeseen. Hän valmistui Leningradin taidehistorian instituutista ja vuonna 1925 Leningradin yliopistosta. Vuodesta 1922 lähtien hän työskenteli lehtimiehenä ja kirjailijana. Talvi- ja jatkosodan aikana Fiš oli sotakirjeenvaihtajana Suomen rintamalla. 1950–1960-luvuilla hän asui Moskovassa ja matkusteli paljon Suomessa ja Skandinaviassa.
1930-luvulla Fišin tuotannon keskeiseksi teemaksi muodostui Neuvosto-Karjala ja Suomi. Romaani ”Kiimasjärven valtaus” ("Padenije Kimasozera", 1933) kuvaa Toivo Antikaisen kuuluisaa suksiretkeä ja romaani ”Suomi, me palaamme” ("My vernjomsja, Suomi!", 1934) Pohjois-Suomen läskikapinaa. "Jalguba" (1936) kertoo kanadansuomalaisista ja venäläisistä metsätyöläisistä, "Kljatvan" (”Vala”, 1938) aiheena on Suomen sisällissota. Toisen maailmansodan tapahtumia kuvaavat "Severnaja povest" (”Pohjoinen kertomus”, 1942) ja "Den roždenija" (”Syntymäpäivä”, 1944). Karjalaisista partisaanitytöistä Anna Lisitsinasta ja Marija Melentjevasta kertoo sankarikuvaus ”Ystävättäret” ("Podrugi", myös "Karelskije devuški", 1943). Vuonna 1960 Fiš julkaisi matkakirjan "Vstretši v Suomi" (”Tapaamisia Suomessa”). Rafail ja Juri Muzykant ohjasivat vuonna 1937 ”Kiimasjärven valtaukseen” perustuvan elokuvan "Za sovetskuju rodinu" (”Neuvostoisänmaan puolesta”).
Fišin mukaansatempaavat ja asiantuntevasti kirjoitetut romaanit ja kertomukset olivat aikanaan varsin suosittuja, mutta niiden taiteellisia arvoja pidetään vähäisinä.
Elmar Grin

Elmar Grin (, oikealta nimeltään Aleksandr Vasiljevitš Jakimov, ven. Алекса́ндр Васи́льевич Яки́мов; 15. kesäkuuta 1909 Kivennapa – 1999) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Elmar Grin jäi varhain orvoksi ja vietti lapsuutensa Lintulan luostarin lastenkodissa. Vuosina 1922–1929 hän kierteli eri puolilla Venäjää, palveli sen jälkeen viisi vuotta Itämeren laivastossa ja työskenteli vuosina 1935–1939 radistina Leningradissa ja sen ympäristössä. Vuodesta 1939 lähtien Grin palveli armeijassa ja toimi toisen maailmansodan loppuvaiheessa sotakirjeenvaihtajana. Vuonna 1943 hänet hyväksyttiin NKP:n jäseneksi. Vuosina 1958–1965 hän toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen ja vuosina 1959–1981 kirjailijaliiton tarkastuskomission jäsenenä. Kirjailija asui Leningradissa.
Grinin teoksien teemana on neuvostoideologian mukainen ”kansojen ystävyys”. Hänen ensimmäiset 1930-luvun alussa ilmestyneet kertomuksensa käsittelevät luokkataistelua ja maatalouden kollektivisointia Neuvostoliitossa asuvien virolaistalonpoikien keskuudessa. Suomen tapahtumia vuosina 1939–1946 kuvaavasta romaanistaan ”Tuuli käy etelästä” ("Veter s juga", 1946) kirjailija sai Stalin-palkinnon. Suomen talonpoikaisto on myös romaanin "Drugoi put" (”Toinen tie”, 1956) aiheena. Romaanissa "V strane Ivana" (”Iivanan maassa”, 1962–1967) Grin kuvaa Neuvostoliittoon muuttaneen suomalaisen työmiehen poliittista kasvua.
Volkswagen Arena

Volkswagen Arena on Saksan Wolfsburgissa sijaitseva monitoimiareena. Se toimii jalkapallojoukkue Wolfsburgin kotistadionina.
Historia.
Stadion avattiin 13. joulukuuta 2002 ja sen kapasiteetti on 30 000. Kauden 2008–2009 päätteeksi Wolfsburg juhli stadionilla historiansa ensimmäistä Saksan pääsarjamestaruutta, joka varmistui vasta viimeisellä sarjakierroksella.
15. syyskuuta 2009 stadionilla pelattiin ensimmäistä kertaa Mestarien liigaa, kun Wolfsburg kohtasi venäläisen TsSKA Moskovan. Wolfsburg voitti ottelun 3–1, Grafiten tehtyä hattutempun.
Stadion oli käytössä vuoden 2011 naisten jalkapallon MM-kilpailuissa, jotka järjestettiin ensimmäistä kertaa Saksassa.
Sveitsin koripallomaajoukkue

Sveitsin koripallomaajoukkue edustaa Sveitsiä miesten koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Maa on päässyt olympialaisiin kolmesti historiansa aikana. Ensimmäisen kerran maa osallistui olympialaisiin vuonna 1936, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi. Toisen kerran maa oli mukana Lontoon olympialaisissa 1948, jolloin se oli kisojen 21. ja kolmannen kerran Suomen kesäolympialaisissa vuonna 1952, jolloin se oli kisojen 20.
Sveitsi on päässyt Euroopan-mestaruuskilpailuihin yhteensä viisi kertaa vuosina 1935, 1946, 1951, 1953 ja 1955. Paras sijoitus on vuoden 1935 kotikisojen neljäs sija.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Euroopan-mestaruuskilpailut
Chilenflamingo

Chilenflamingo ("Phoenicopterus chilensis") on flamingojen heimoon kuuluva eteläamerikkalainen lintu.
Koko ja ulkonäkö.
Chilenflamingoilla on muiden flamingojen tapaan erittäin pitkät jalat ja kaula. Flamingoa ("Phoenicopterus roseus") hieman pienempi, voimakkaasti alaspäin taipuneessa nokassa yli puolet mustaa, harmaissa jaloissa punaiset polvet ja varpaat. Myös kaulan höyhenys on punaisempaa.
Levinneisyys.
Chilenflamingoa esiintyy Etelä-Amerikan etelä- ja länsiosissa. Sitä tavataan lähes koko Argentiinassa, hieman pienemmin osin Chilessä ja Boliviassa, Perun ja Ecuadorin rannikkoalueilla, sekä harvinaisena Paraguayssa. Se talvehtii harvalukuisena Uruguayn rannikolla ja Brasilian kaakkoisrannikolla.
1970-luvulla lajin maailmanlaajuiseksi yksilömääräksi arvioitiin 500 000 lintua, mutta kanta on heikentynyt siitä ja nykyään lintuja on enintään 200 000: 100 000 Argentiinassa, 30 000 Chilessä, ja kymmeniä tuhansia Perussa ja Boliviassa.
Chilenflamingoa pidetään puistolintuna Euroopassa, ja ajoittain esiintyykin tarhakarkulaisia, myös Suomessa.
Elinalue.
Chilenflamingo viihtyy rannikolla liejuisilla rannoilla, laguuneissa, jokisuilla, suola- ja murtovesissä, aina 4500 metrin korkeuteen suolajärviin. Laji vaati pesimäpaikaltaan suolavettä ja saaria, joita ympäröivät laajat liejualueet, jotka eivät ole jokavuotisia.
Ravinto.
Chilenflamingo siivilöi nokallaan vedestä pieniä vesieläimiä ja planktonia.
Lisääntyminen.
Chilenflamingo pesii yhdyskunnissa ja rakentaa kekomaisen pesänsä savesta. Se ei pesi vuosittain. 
Uhat.
Chilenflamingon munat ovat todennäköisesti joutuneet intensiivisen keräilyn kohteeksi ihmisten saavuttua Etelä-Amerikkaan, ja etenkin viime vuosina munakeräilijät ovat olleet syypäitä chilenflamingon pesintöjen epäonnistumiseen Boliviassa.
Chilenflamingojen tärkeimmän pesimä-alueen Argentiinassa sijaitsevan Mar Chiquitan populaatio on vaarassa, koska vesivarat hupenevat niiden johdettaessa kasteluun. Myös kaivosteollisuus on muuttanut lajin elinympäristöjä.
Chilenflamingo kärsii myös metsästyksestä ja turismin aiheuttamasta häirinnästä.
Druskininkai

Druskininkai () on kaupunki Liettuan eteläosassa. Vuonna 2010 sen väkiluku oli 16 111 asukasta. Kaupunki sijaitsee noin 130 kilometrin päässä maan pääkaupungista Vilnasta, lähellä Valko-Venäjän rajaa, Itämereen laskevan Niemen-joen etelärannalla.
Druskininkai mainittiin ensimmäisen kerran kirjoitetussa lähteessä vuonna 1596, jolloin Liettuan metrikaan oli merkitty, että Druskininkain kylä annettiin Pervalkan kartanon isännälle Voropajukselle.
Druskininkain suola.
Kaupungin nimi tulee liettuankielisestä sanasta "druska", joka tarkoittaa suolaa. Nimitys viittaa paikallisten lähteiden mineraalipitoiseen veteen, jonka väitetään auttavan parantavasti joihinkin sairauksiin. Oletetusta parantavasta vaikutuksesta on tiedetty jo muutamia vuosisatoja. 
Kylpyläkaupunki.
Lähdevesi on tuonut Druskininkaihin myös turisteja. Vuonna 1794 Puolan silloinen kuningas julisti alueen terveyslomakohteeksi, minkä jälkeen kaupunkiin alettiin rakentaa kylpyaltaita. 1800-luvulla Vilnan yliopiston professori Ignacy Fonberg analysoi paikallisen mineraaliveden kemiallisen koostumuksen ja totesi sen sisältävän suuria määriä kalsiumia, natriumia, kaliumia, jodia, rautaa ja magnesiumia. Venäjän silloisen keisarin Nikolai I:n nähtyä tulokset hän hyväksyi vuonna 1837 Druskininkain kehittämisen varsinaiseksi matkakohdekaupungiksi, vaikka epävirallisia mineraali- ja mutakylpylöitä paikalla oli ollut jo jonkin aikaa. Ensimmäinen hoitolaitos rakennettiin vuonna 1893.
Kaupungissa on edelleen kylpylä- ja hoitolatoimintaa: mineraalivesi- ja mutahoitoja sekä ilmastoterapiaa. Liettuan ensimmäinen vesipuisto rakennettiin vuonna 2006 Druskininkaihin.
Euroopan unionin rakennerahastojen tuella kaupungissa restauroidaan ja rakennetaan uusia turistikohteita.
Druskininkaissa on mm. nuorille kiipeilypuisto, jonka kaksi köysirataa kulkee joen toiselle puolelle. Kiipeijöiden turvallisuus on varmistettu vyövaljain. Viereisen kunnan puolella on yksityinen puuveistospuisto. Samalla alueella on valtion omistamaa metsämaata, jota käytetään leiriytymiseen. Druskininkaist on runsaat neljä kilometriä Valko-Venäjän rajan rajanylityspaikalle.
Druskininkaissa on myös ortodoksinen kirkko.
Tšatšersk

Tšatšersk (, IPA: [tʂaˈtʂɛrsk], ) on pieni kaupunki ja hallinnollinen piiri Homelin alueen luoteisosissa Valko-Venäjällä. Tšatšersk sijaitsee Dnepr-joen sivuhaaran Sožin länsirannalla, Homelin (Gomel) kaupungin pohjoispuolella; maanteitse kaupunkien välinen etäisyys on 65 kilometriä. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 7 991 ja koko hallintopiirissä 15 790 ihmistä.
Vaikka itse kaupunki sijaitsee radioaktiivisesti melko lievästi saastuneella alueella, Tšatšerskin kaupungin talouselämä sekä ympäröivän alueen maatalous ovat kärsineet merkittävästi Tšernobylin ydinvoimalakatastrofin vaikutuksista.
Sing mit Heino – German Folk &amp; Hiking Songs, No. 1

Sing mit Heino - German Folk &amp; Hiking Songs, No. 1 on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977.
Sing mit Heino (Folge 1 &amp; 2)

Sing mit Heino (Folge 1 &amp; 2) on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977.
Seine großen Erfolge 1 &amp; 2

Seine großen Erfolge 1 &amp; 2 on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977.
Jane Derby

Jane Derby (alk. "Jeannette Barr", s. 1895 – 9. elokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija, jota pidetään aikansa merkittävänä valmisvaatesuunnittelijana.
Derby perusti liikkeen New Yorkiin 1936 ja merkin Jane Derby Inc. 1938. Mallisto oli tarkoitettu aikuisille naisille. 1950-luvun alussa hänelle työskenteli John Moore. Oscar de la Renta aloitti Derbylla 1965, ja kun Derby syyskuussa kuoli, Oscar de la Renta otti yrityksen haltuunsa. Mallisto kulki aluksi nimellä "Oscar de la Renta for Jane Derby", mutta 1965 Renta otti sen kokonaan omiin nimiinsä. Koko yrityksen hän otti haltuunsa 1974
Aarre Klinga

Aarre Klinga (28. maaliskuuta 1930 Helsinki – 26. huhtikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja käsipalloilija.
Jalkapalloa maalivahtina pelannut Klinga edusti urallaan Kiffeniä 1946–1957 ja 1963–1964 sekä Valkeakosken Hakaa 1958–1962. Klinga siirtyi Kiffeniin Helsingin Jalkapalloklubin B-junioreista. Hän nousi avauskokoonpanon pelaajaksi 1951 ja oli Kiffenin kapteeni sen voittaessa Suomen mestaruuden 1955. Kiffenin pudottua mestaruussarjasta Klinga siirtyi Hakaan, jossa hän voitti mestaruuden 1960 ja 1962 sekä Suomen Cupin Hakassa 1959 ja 1960. Kaikkiaan Klinga pelasi 16 kauden aikana 244 pääsarjatason ottelua. Klinga pelasi maajoukkueessa vuosina 1953–1959 yhteensä 10 maaottelua. Pelaajauran jälkeen Klinga toimi lyhyen ajan myös valmentajana Kiffenissä.
Käsipallossa Klinga pääsi Kiffenin edustusjoukkueeseen 17-vuotiaana. Hän edusti Kiffeniä vuosina 1947–1953, 1958–1960 ja 1963–1965. Klinga pelasi urallaan myös Ilveksessä, Karhun Pojissa, UK-51:ssä, HJK:ssa ja Katajanokan Haukoissa. Klinga voitti viisi sisäpelin ja kaksi ulkopelin Suomen mestaruutta. Hän oli myös neljästi SM-sarjan paras maalintekijä ja teki urallaan yli 1 500 maalia. Klinga edusti Suomea 10 A-maaottelussa. 
Klinga pelasi myös jääkiekkoa hyökkääjänä. Hän edusti SM-sarjassa KIF:ia 1946–1953 ja Töölön Vesaa 1957–1958. Klinga oli kaudella 1952–1953 SM-sarjan paras maalintekijä.
Aarre Klinga oli koripalloilija Kari-Pekka Klingan isä.
GP2-kausi 2010

GP2-kausi 2010 oli GP2-historian kuudes kausi, joka käynnistyi toukokuussa 2010. Sarjaan osallistui 12 tallia, joista kukin ajattaa kahta autoa. Sarjassa ajoi kauden aikana 32 kuljettajaa.
Venezuelan Pastor Maldonado vei mestaruuden, joka varmistui Monzassa erikoisella tavalla. Sekä Maldonado että pisteissä toisena ollut Sergio Pérez joutuivat keskeyttämään kolarin seurauksena. Maldonado kolaroi Romain Grosjeanin perään ja joutui keskeyttämään auton jousituksen vaurioiduttua. Pérez joutui keskeyttämään, kun Michael Herck osui häneen ja ajautui rengasvalliin. Pérezin keskeytys varmisti Maldonadolle mestaruuden. 
Kuljettajamuutokset.
Uudet kuljettajat
Paluun tehneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Kilpailukalenteri.
Vuoden 2010 GP2-sarjassa oli yhteensä 20 kilpailua 10 eri radalla. Kymmenenä kisaviikonloppuna oli yksi kisa lauantaina ja toinen kisa sunnuntaina. Kausi alkoi Espanjasta 8. toukokuuta 2010 ja päättyi 14. marraskuuta Abu Dhabissa. Portugalin kilpailu Portimãon Autódromo Internacional do Algarven radalla peruttiin.
tähti (*) tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu lauantain kilpailun kahdeksannesta sijoituksesta
Kuljettajien loppupisteet.
Tähti (*) ilmoittaa, kuinka monta paalupaikkaa kuljettaja saavutti sijoittumalla kahdeksanneksi viikonlopun ensimmäisessä kisassa.
Rahatšou

Rahatšou (, IPA: [raɣaˈtʂou̯]) eli Rogatšov (; ; ) on pienehkö kaupunki Homelin alueella Valko-Venäjän itäosissa. Kaupunki toimii samannimisen hallinnollisen piirin (raion) keskuksena. Rahatšoun kaupungissa asui 33 702 ja koko piirissä 60 933 ihmistä. Piirin asukasluku sisältää kaupungin ohella ympäröivän maaseudun kylineen sekä pikkuruisen Belitskin kaupunkityyppinen taajaman (484 as.).
Kaupunki sijaitsee Dnepr-joen länsipenkereellä strategisesti tärkeällä paikalla, jossa Drut-sivujoki () liittyy päävirtaan. Historiallisissa asiakirjoissa Rahatšou mainitaan jo 1142. Navigoitavan jokiyhteyden ohella rautatie on nykyään merkittävä liikenneväylä suurille kuljetuksille; kaupunki on Valko-Venäjän itäisen pääradan Mahiljou-Žlobin-osuuden väliasema. Maanteitse lähimmät isommat kaupungit ovat Žlobin (18 km etelään), Bobruisk (59 km länteen) ja Mahiljou (104 km pohjoiseen).
Maatalous on tärkeä elinkeinon haara. Rahatšoun piirissä on pyritty kehittämään erityisesti karjataloutta, perunan, vihannesten ja viljanviljelyä. Merkittävimpien teollisuusyritysten joukkoon kuuluvat meijerituotteita (kuten maitojauheita ja jogurtteja) valmistava "JSC Rogachev Concentrated Milk Factory" ja opto-mekaanisia laitteita tuottava "Rogachev Works Diaproektor".
Olle Norberg

Olle Norberg (s. 1963) on ruotsalainen tekniikan tohtori, joka toimi Ruotsin avaruushallinnon pääjohtajana vuosina 2009–2018.
Norberg toimi satelliittien lennonjohdossa Rymdbolaget-yhtiön palveluksessa Esrange Space Centerissä vuodet 1988–1989. Vuosina 1989–2001 hän valmisteli väitöskirjansa ja toimi Institutet för rymdfysik -instituutissa Kiirunassa. Hän väitteli 1998 Uumajan yliopistossa Hän toimi sen jälkeen Esrange Space Centerin päällikkönä ja vuonna 2009 yhtiön markkinointijohtajana.
Norberg valittiin Ruotsin avaruushallinnon johtajaksi 29. huhtikuuta 2009, jonka virkakausi alkoi 1. kesäkuuta 2009 ja päättyi 31. toukokuuta 2015. Hän toimi virassaan vuoteen 2018 asti, jolloin hän aloitti työnsä Luulajan teknillisessä yliopistossa.
Belgian provinssit

Belgian provinssit (, ; toisinaan suomennos myös "maakunta") ovat osa Belgian aluehallintoa. Belgia jakaantuu kolmeen alueeseen: Flanderiin, Valloniaan ja Brysselin pääkaupunkialueeseen. Flanderi ja Vallonia jakautuvat kumpikin viiteen provinssiin. Provinssien paikallisista asioista päättävät vaaleilla neljäksi vuodeksi valtuustot. Provinssien korkein toimeenpaneva viranomainen on kuninkaan nimittämä kuvernööri.
Lupe Fiasco’s The Cool

Lupe Fiasco's The Cool (joskus pelkkä The Cool) on rap-artisti Lupe Fiascon toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 18. joulukuuta 2007.
Taustatietoa.
Albumi sijoittui Billboard 200 -listan 15. sijalle ilmestyessään. Myöhemmin albumi nousi yhden pykälän. Albumi on myynyt kultaa.
Sing mit Heino (Folge 3 &amp; 4)

Sing mit Heino (Folge 3 &amp; 4) on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1977.
Naarajärven vankila

Naarajärven vankila on avovankila Pieksämäen kaupungissa, noin 10 kilometrin päässä keskustasta Naarajärvellä. Vankila kuuluu Itä- ja Pohjois-Suomen rikosseuraamusalueeseen ja siellä on paikat 101 vangille. Vankilaan sijoitetaan päihteettömyyteen sitoutuvia, pääasiassa lyhytaikaisia vankeusrangaistuksia tai sakon muuntorangaistusta kärsiviä vankeja sekä pidemmän rangaistuksen loppuvaiheessa olevia vankeja.
Naarajärvellä oli vuonna 2015 keskimäärin 77 vankia. Vankilassa työskentelee noin 50 henkilöä.
Toiminnot.
Vangit voivat valita osallistuvatko päivittäiseen työtoimintaan, ammatilliseen koulutukseen vai kuntouttavaan päivätoimintaan. Tuotannollinen työtoiminta koostuu puu-, metalli- ja autokorjaamotöistä. Muu työtoiminta on huoltoluonteista. Vankilassa voi suorittaa autoalan perustutkinnon, joka sisältää korinkorjaus- ja maalausosiot. Lisäksi järjestetään muun muassa päihdekuntoutus- ja verkostoitumiskursseja. Vankilan tavoite on vähentää syrjäytymistä ja uusintarikollisuutta.
Historia.
Naarajärven varavankila perustettiin vuonna 1945 väliaikaisena laitoksena jatkosodan aikaisen Naarajärven sotavankileirin paikalle. Alkuvaiheessa varavankilaan sijoitettiin invalideja ja sairaita, mutta vankiluvun kasvaessa aloitettiin työtoiminta. Vangit työskentelivät aluksi vankilan omissa rakennustöissä, ja myöhemmin lukuisissa työsiirtoloissa esimerkiksi radanrakennus-, maatalous- ja metsätöissä. 1950-luvulla laitoksen rakennuskantaa ja työtoimintaa kehitettiin laajamittaisesti. Tuolloin rakennetut työhuonetilat korvautuivat 1975–1987 ajanmukaisilla teollisuustiloilla. Asuin-, huolto- ja henkilöstötilojen rakennuskantaa modernisoitiin vuonna 2004 valmistuneessa uudistuksessa.
Vankilaan perustettiin ensimmäinen avo-osasto vuonna 1975. Naarajärvi muuttui kokonaan avovankilaksi 1986.
Lasers

Lasers (tyyliteltynä LASERS) on rap-artisti Lupe Fiascon kolmas, 4. maaliskuussa 2011 julkaistu studioalbumi. Albumilta on julkaistu tähän asti singlet "The Show Goes On" ja "Words I Never Said".
Taustatietoa.
Albumin piti olla Lupen viimeinen ja sen piti ilmestyä nimellä "Lupe Fiasco's LupE.N.D.", mutta Lupen sopimus Atlantic Recordsin esti hänen eläkkeensä. Albumin nimeksi tuli myöhemmin pelkkä "LupE.N.D.". Pian albumin nimi muutettiin nimelle "We Are the Lasers" ja siitä pian nimelle "Lasers". "Lasers" on bakronyymi sanoista Love Always Shines, Everytime Remember 2 Smile.
Denis Johnson

Denis Johnson (1949 München – 25. toukokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tuotantonsa käsitti runoja, näytelmiä, novelleja sekä romaaneja.
Johnsonin isä oli diplomaatti ja perhe asui Yhdysvaltojen ohella Saksassa, Japanissa ja Filippiineillä. Hän opiskeli Iowan yliopistossa. Nuoruus ei ollut tulevalle kirjailijalle mitenkään helppoa aikaa, sillä Johnson kärsi vakavista mielenterveysongelmista ja päihderiippuvuudesta. 21-vuotiaana hän joutui psykiatriseen hoitoon. Päihteiden käyttöään Johnson puolusteli sillä, että raittius tuhoaa luovuuden. Raitistuttaan hän myönsi olleensa väärässä.
Kolmannen puolisonsa Cindy Leen kanssa Johnson eli loppuelämänsä. Pariskunnalla oli kolme lasta. Viimeisinä vuosinaan Johnson sairasti maksasyöpää. 
Kirjailijaksi tultuaan Johnson pyrki välttelemään julkisuutta mahdollisimman paljon.
Kirjallinen tuotanto.
Johnsonin tunnetuin teos on väljästi omaelämäkerrallinen novellikokoelma "Jeesuksen poika" (Jesus’ Son), joka ilmestyi vuonna 1992. Teos liikkuu synkkien aiheiden parissa. Siinä kuvaillaan päihderiippuvuutta, väkivaltaa ja tuhoisia ihmissuhteita sekä niiden taustalla olevaa yksinäisyyttä. Yhdysvalloissa ja Britanniassa teoksella on kulttimaine ja siitä tehdyssä elokuvasovituksessa näyttelevät Dennis Hopper, Jack Black, Holly Hunter ja kirjailija. 
Vuonna 2007 Denis Johnson julkaisi yli 20 vuotta kirjoittamansa romaanin "Tree of Smoke", joka käsitteli Vietnamin sotaa. Kirjaa kuvailtiin heti mestariteokseksi: "The New York Times" valitsi kirjan yhdeksi vuoden kirjoista. Teos voitti ilmestymisvuonnaan National Book Awardin. 
Kirjallisiksi vaikuttajikseen Johnson nimesi Walt Whitmanin, Dylan Thomasin ja yllättäen kaksi muusikkoa, Eric Claptonin ja Jimi Hendrixin.
Dexter (nautarotu)

 
Dexter on Irlannista peräisin oleva nautarotu. Se on maailman pienin lihakarjarotu.
Ominaisuudet.
Dexter-rotuiset täysikasvuiset sonnit painavat 500-600 kg ja lehmät noin 350 kg. Säkäkorkeus aikuisilla eläimillä on vain hieman yli metrin. Vasikat syntyvät keskimäärin 21,5 kg painoisina. Rotu on pienestä koostaan huolimatta melko nopeakasvuinen. Se soveltuu myös kallioisille laitumille.
Dexterlehmät tuottavat paljon maitoa: sitä voi riittää kahdelle tai kolmellekin vasikalle. Rotua käytetään joskus myös lypsytarkoitukseen.
Esiintyminen.
Dexter on maailmanlaajuisesti melko harvinainen rotu. Sitä kasvatetaan muun muassa Tanskassa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Australiassa, Grönlannissa ja Suomessa. Suomessa rotu on hyvin uusi ja harvalukuinen; vuonna 2008 Suomessa oli 17 poikinutta dexterlehmää eli vain noin 0,01 prosenttia Suomen puhdasrotuisista emolehmistä.
Šklou

Šklou () eli Šklov (; ; ) on pienehkö joenvarsikaupunki Mahiljoun alueella Valko-Venäjän itäosissa. Kaupunki toimii Šklouskin hallintopiirin keskuksena. Škloun kaupungissa asui syksyn 2009 väestönlaskennan mukaan 16 439 ja koko hallintopiirissä 30 802 ihmistä. 
Kaupunki sijaitsee Dnepr-joen länsipenkereellä. Historiallisissa asiakirjoissa Šklou mainitaan 1500-luvun alkupuolella. Tärkeän vesiväylän varrella sijainneena se on kohdannut historiassaan useamman sodan taistelut. 1580 kaupunki poltettiin ja myös 1769 merkittävä osa kaupungista paloi.
Navigoitavan Dneprin ohella rautatie tarjoaa nykyään väylän raskaille kuljetuksille; Šklou on Valko-Venäjän itäisen pääradan Orša–Mahiljou-osuuden väliasema. Myös maanteitse lähimmät suuremmat kaupungit ovat Mahiljou (36 km etelään) ja Orša (49 km pohjoiseen).
Infinite Mass

Infinite Mass on ruotsalainen vuonna 1991 toimintansa aloittanut hip hop-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat MC:t Amir Chamdin ja Rodrigo Pencheff, basisti Jonas Erikson, kitaristi Joen Carlstedt, rumpali Jejo Perkovic, kosketinsoittaja Tito Pencheff ja DJ Cribe Pencheff.
Taustatietoa.
Yhtye voitti rapin Ruotsin mestaruuden vuonna 1992. Yhtye osallistui Sökarna -elokuvaan ja julkaisi "Shoot the Racist" -nimisen singlen, jonka sanoituksia ruotsalainen media kritisoi. Yhtye tekee musiikkiaan englannin kielellä.
Emmerich am Rhein

Emmerich am Rhein tai Emmerich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Kaupungissa oli 31 544 asukasta vuoden 2022 lopussa, ja sen pinta-ala on 80,4 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Reinin varrella lähellä Alankomaiden rajaa.
Adam Tensta

Adam Tensta (oikealta nimeltään Adam Momodou Eriksson Taal, s. 1. elokuuta 1983 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen rap-artisti.
Biografia.
Adam Tensta syntyi Tukholmassa 1. elokuuta 1983. Hänen isänsä oli gambialainen ja äitinsä ruotsinsuomalainen. Adam varttui äitinsä huostassa, sillä hänen isänsä oli heroiiniriippuvainen. Adam varttui Tukholman Tenstan kaupunginosassa, jossa hänen ikäisillään oli normaalia varastaa, tehdä rikoksia ja yleensä lopettaa koulu kesken. Mutta Adam valitsi toisen polun ja löysi hip hopin. Hän sai tuolloin vaikutteita kuullessaan Wu-Tang Clania, Mobb Deepiä ja Nasia sekä Bob Marleytä. Adam otti myöhemmin ”Tensta”-nimen osaksi artistinimeään. Adam ei ole tähän päiväänkään asti käyttänyt alkoholia, tupakkaa tai huumeita. Lisäksi hän on vegaani. Adam on myös ”A Non Smoking Generation” -yhteisön edustaja. Hän kuuluu myös ”Save the Children” -järjestöön.
Adamin debyyttialbumi "It's a Tensta Thing" julkaistiin vuonna 2007, K-Wrek Recordsin kautta. Se voitti myös Grammis-palkinnon.
Adam Tensta vieraili Fintelligensin ”Hoida homma” -kappaleen remix versiolla Cheekin ja Asan kanssa.
Vuonna 2011 huhtikuussa Tenstan toinen studioalbumi "Scared of the Dark" julkaistiin. Ensimmäiset singlet levyltä julkaistiin joulukuussa 2010.
David Jassy

David Jassy (s. 11. huhtikuuta 1974 Solna) on ruotsalainen R&amp;B-laulaja-lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän on tuottanut kappaleita muiden muassa yhdysvaltalaiselle laulajalle Ashley Tisdalelle, saksalaiselle No Angels -popyhtyeelle ja ruotsalaiselle Darinille.
Grover’s Mill

Grover's Mill on kylä New Jerseyn osavaltiossa. Se on syntynyt myllyn ympärille, joka rakennettiin oletettavasti 1700-luvun puolessavälissä. Nykyään myllyrakennus toimii asuintalona. 
Grover's Mill oli marsilaisten laskeutumispaikkana Orson Wellesin vuoden 1938 radiokuunnelmassa "Maailmojen sota". Tapahtumapaikan läheisyyteen pystytettiin muistomerkki vuonna 1988.
On aika tappaa

On aika tappaa ("A Time to Kill") on Joel Schumacherin ohjaama jännitys- ja draamaelokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1996. Sen pääosissa esiintyy monia tunnettuja näyttelijöitä ja se perustuu John Grishamin samannimiseen esikoisromaaniin.
Juoni.
Kaksi rasistia raiskaa nuoren tummaihoisen tytön ja lähes tappavat tämän. Miehet jäävät pian kiinni ja kun he ovat matkalla oikeuden eteen, tytön isä ampuu heidät. Hän joutuu vankeuteen oikeudenkäynnin ajaksi ja saa palkatuksi kalliin asianajajan, joka tekee kaikkensa, jottei isä joutuisi kaasukammioon.
Ruaste

Ruaste on vuonna 1995 perustettu rockmusiikkia soittava yhtye. 
Ruaste on julkaissut kaksi demoa, yhden nettilevyn, neljä EP-levyä ja kaksi pitkäsoittoa. Yhtyeen levy-yhtiö on ollut Violent Journey Records vuodesta 2009 lähtien. Yhtye on itse kertonut vaikuttajikseen muun muassa yhtyeet Klamydia ja Kylähullut. 
Historia.
Perustaminen, alkuajat, demosessiot ja hajoaminen.
Aluksi kokoonpanossa oli Jansku rummuissa, Maza kitarassa, Tomppa kitarassa ja Timppa laulajana. Vähän myöhemmin Niksu liittyi mukaan soittamaan bassoa. Muutamien treenien jälkeen kokoonpanossa tapahtui pieni muutos: Jansku vaihtoi kitaraan ja Tomppa rumpuihin.
Vuoden 1996 talvella yhtye teki ensimmäisen demonsa "Kesä ja kärpäset". Demo äänitettiin ja miksattiin Helapuiston nuorisotiloissa Hervannassa. Kesällä Ruaste teki ensimmäisen keikkansa samassa paikassa.
Keväällä 1997 yhtye äänitti "Outo rotu" -demon. Vuoden lopussa Ruaste soitti keikan, jälleen Helapuistolla. Tämän jälkeen yhtyeen jäsenet alkoivat hajaantua eri tahoille. Osa lopetti soittamisen melkein kokonaan ja osa perusti muita yhtyeitä.
Uudelleen perustaminen, pitkäsoitot ja live-esiintymiset.
Kesällä 2005 Jansku kuunteli vanhoja demoja sekä treeneiltä äänitettyjä nauhoja ja päätti tehdä uudemmat versiot kappaleista. Näin syntyi nettilevy, joka kantoi nimeä "Aito ja alkuperäinen". Mukaan tuli myös muutama aivan uusi kappale. Levyllä Jansku soitti kitaraa ja rumpuja ja Niksu soitti soolot, bassot ja lauloi. Maza soitti muutamaan kappaleen sooloja.
Vuonna 2005 Jansku teki muutaman uuden laulun ja syntyi "Talvi"-EP. EP tehtiin samalla kokoonpanolla kuin "Aito ja alkuperäinen". Keväällä 2006 syntyi uusia kappaleita ja yhtye julkaisi "Elämää"-EP:n, jolla oli mukana myös "Juhlajätkät"-televisiosarjan tunnusmusiikki. Saman vuoden kesällä Ruaste järjestäytyi kokonaan uusiksi. Niksu lauloi ja soitti bassoa, Jansku ja Maza soittivat kitaraa ja Timpe soitti rumpuja. Syksyllä yhtye alkoi pikkuhiljaa uuden materiaalin äänittämisen ja teki "Joulu"-EP:n. Yhtye aloitteli myös ensimmäisen pitkäsoiton äänityksiä.
"Kone käy" -levy julkaistiin vuonna 2007. Levyllä oli mukana muun muassa Costello Hautamäki Popedasta. Pitkäsoittoa seurasi "Ruaste"-EP vuonna 2008. Sitten yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa "Nuottiöljyy", joka julkaistiin kesällä 2009. "Nuottiöljyy"-levyllä vierailivat muun muassa Jarkko Ahola (Teräsbetoni), Jussi Aaltonen (Mustat Enkelit), Elias Viljanen (Sonata Arctica) ja Vesku Jokinen (Klamydia).
Vuonna 2008 Ruaste alkoi keikkailla pitkän tauon jälkeen. Yhtye on sen jälkeen tehnyt useita esiintymisiä sekä akustisesti että sähköisesti. Yhtye on soittanut sekä julkisissa tapahtumissa että myös tilauksesta yksityistilaisuuksissa.
Wavre

Wavre on kaupunki Valloniassa Belgiassa ja se on Vallonian Brabantin provinssin pääkaupunki. Kaupungin pinta-ala on 41,80 km² ja väkiluku on 33 277 asukasta. Kaupunki on ranskankielinen. 
Historia.
Historiallisesti Wavre muistetaan Wavren taistelusta, joka oli samaan aikaan Waterloon taistelun kanssa ja taistelu kuului keskisimpiin Napoleonin sadan päivän hallinnon ajan taisteluihin. 1800-luvulla kaupunkiin tuli runsaasti teollisuutta. Kaupunki kärsi pahoin toisessa maailmansodassa. Vuonna 1995 kaupungista tuli silloin muodostetun Vallonian Brabantin provinssin pääkaupunki.
Villakilpikirvat

Villakilpikirvat (Pseudococcidae) ovat kilpikirvojen (Coccoidea) yläheimoon kuuluvia hyönteisiä. Villakilpikirvoilla on suojanaan villamainen vahapeite ja ne näyttävät pumpulitupoilta lehtihangoissa. Naaraiden ruumista reunustavat ulospäin suuntautuneet vahapiikit. Ruumiin jaokkeisuus näkyy myös vahapeitteessä. Villakilpikirvojen naarailla on kolme ja koirailla neljä nuoruusastetta. Villakilpikirvat elävät pääasiassa ruohomaisilla kasveilla. 
Eräs yleinen huonekasveja vahingoittava villakilpikirvalaji on villakilpikkä ("Planococcus citri"). Kasvihuonekasveilla yleisemmin esiintyviä lajeja ovat villakilpikän lisäksi, kaunokilpikkä ("Pseudococcus longispinus"), ansarikilpikkä ("Pseudococcus viburni") sekä pelkästään kaktuksilla elävä kaktuskilpikkä ("Spilococtus cactearum").
Biologisessa torjunnassa amerikanleppäpirkko ("Cryptolaemus montrouzieri") on yksi tärkeimmistä villakilpikirvojen torjuntaeliöistä.