tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Riverfront

Riverfront on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva kolmen pilvenpiirtäjän muodostama rakennuskokonaisuus. Siihen kuuluu 192 metriä korkea ”Mint at Riverfront”, 156 metriä korkea ”The Ivy” ja 153 metriä korkea ”Wind”. Kaikki rakennukset ovat asuinkäytössä, ja ne valmistuivat vuosina 2008–2009.
Infinity at Brickell

Infinity at Brickell on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva asuin- ja toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Rakennuksen korkeus on 192 metriä, ja siinä on 52 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja se valmistui 2008. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Adache Group.
William Steig

William Steig (14. marraskuuta 1907 Brooklyn, New York, New York, Yhdysvallat – 3. lokakuuta 2003 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja sarjakuvapiirtäjä, joka ansaitsi eniten mainetta 1900-luvun jälkipuoliskolla. Hän oli myös nopeasti lasten suosiossa persoonallisilla eläinhahmoilla ja viihdyttävällä proosalla. Steigin tunnetuin teos on Shrek!, ja niihin perustuvat nykyään DreamWorks Picturesin elokuvat.
Steig opiskeli City Collegessa ja National Academy of Designissa, ja hänen töitänsä alkoi ilmestyä vuonna 1930 "The New Yorkerissa". Hänen ensimmäinen lastenkirjansa "Roland the Minstrel Pig" julkaistiin vuonna 1968. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Caldecott-mitalin kahdesta teoksestaan. Steig on saanut myös monia muita lastenkirjapalkintoja. Hän oli Yhdysvaltojen ehdokkaana Hans Christian Andersenin kuvittajapalkinnon saajaksi vuonna 1982 ja kirjoittajana vuonna 1988.
Terraform

Terraform yhdysvaltalaisen HashiCorpin kehittämä infrastruktuuri-koodina (Infrastructure as Code, IaC) -ohjelmisto. Terraformia käytetään palvelinkeskuksen ylläpitoon. 
Palvelinkeskuksen resurssit määritellään HashiCorp Configuration Languagen (HCL) tai JSONin muodossa deklaratiivisesti. Pantaessa konfiguraatio toimeen Terraform suorittaa sarjan CRUD-toimenpiteitä (Create, read, update and delete) halutun kokoonpanon saavuttamiseksi.
Terraform tuntee myös suuren joukon ulkoisia resursseja Software as a Service ja Platform as a Service -muodoissa, joiden tietoja HashiCorp ylläpitää. Terraform tuntee ainakin seuraavat pilvipalvelujen tarjoajat: Amazon Web Services, Microsoft Azure, IBM Cloud, Cloudflare, Serverspace, Selectel, Google Cloud Platform, DigitalOcean, Oracle Cloud Infrastructure, Yandex.Cloud, VMware vSphere ja OpenStack.
HashiCorp muutti Terraformin lisenssiä vuonna 2023. Uusi Business Source License (BSL) ei ole teknisesti ottaen avoimen lähdekoodin lisenssi, vaan BSL rajoittaa koodin käyttöä tuotantokäytössä. BSL-lisenssin mukaan koodia voi käyttää tuotantokäytössä jos ei kilpaile HashiCorpin kanssa.
Kvelde

Kvelde on taajama Larvikin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 1 083 vuonna 2023.
Kvelden kirkko

Kvelden kirkko () on Larvikin kunnassa Vestfoldin läänissä sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1871. Sen suunnitteli arkkitehti Jacob Wilhelm Nordan.
Verningen

Verningen on taajama Larvikin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 047 vuonna 2023.
Tveteneåsen

Tveteneåsen on taajama Larvikin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 838 vuonna 2023.
Helgeroa/Nevlunghamn

Helgeroa/Nevlunghavn on taajama Larvikin kunnassa Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,8 neliökilometriä ja asukasluku 1 984 vuonna 2023.
Carl Nesjar

Carl Nesjar (6. heinäkuuta 1920 Larvik – 23. toukokuuta 2015) oli norjalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän edusti abstraktismia ja toteutti useita Pablo Picasson suunnittelemia teoksia Norjaan. Nesjar opiskeli Norjan valtion taideakatemiassa sekä useissa paikoissa ulkomailla.
Glorioso (1739)

Glorioso oli vuonna 1739 vesille laskettu Espanjan laivaston Invencible-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Laivastoministeri Zenon de Somodevilla y Bengoechea, Marqués de la Ensenada, tilasi aluksen tammikuussa 1738 Havannasta. Se laskettiin vesille 1739 ja otettiin palvelukseen loppuvuodesta 1740.
Palvelus.
Vuodet 1742-1744 alus suojasi Veracruzin ja Havannan välisiä saattueita. Se palasi Ferroliin, missä alus oli Britannian kuninkaallisen laivaston saartamana 1745-1746. Elokuussa 1746 se oli kunnostettavana Cádizissa, mistä se lähti 22. joulukuuta postia kuljettaneen "San Francisco de Paulan" kanssa suojaten 17 rahtialusta Veracruziin. Alus saapui 23. kesäkuuta 1747 Havannaan, missä sille kuormattiin 4 miljoonan peson arvosta hopeaa. Alus lähti Veracruzista 28. toukokuuta 1747 hopealastissa päällikkönään Pedro Mesia de la Cerda. Aluksen lasti siirrettiin 16. elokuuta maihin Corcubiónissa Galiciassa, kun alus oli joutunut taisteluun "HMS Warwickin" kanssa 25. heinäkuuta.
Cabo de São Vicentessä alus taisteli 18. lokakuuta 1747 Britannian kuninkaallisen laivaston osastoa vastaan, johon kuuluivat "HMS Russell", "HMS Dartmouth" ja kaapparifregatit "King George" ja "Prince Frederick". Taistelussa "Dartmouth" tuhoutui ruutivaraston räjähdyksessä, mutta seuraavana päivänä loput Kuninkaallisen laivaston alukset valtasivat "Glorioson". Alusta ei kuitenkaan liitetty laivastoon, vaan se myytiin 13. huhtikuuta 1748.
Oscar Wisting

Oscar Wisting (6. kesäkuuta 1871 Larvik – 4. joulukuuta 1936 Aker) oli norjalainen laivaston upseeri ja tutkimusmatkailija, joka osallistui Roald Amundsenin etelänaparetkikuntaan, "Maud"-aluksella tehtyyn tutkimusmatkaan Koillisväylälle ja pohjoisnavan ylilentoon "Norge"-ilmalaivalla. Hän kirjoitti muistelmateoksen "16 år med Roald Amundsen" (1930).
Vencedor (1746)

Vencedor oli Espanjan laivaston vuonna 1747 vesille laskettu África-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1746. Alus laskettiin vesille 22. joulukuuta 1746 ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1748.
Palvelus.
Alus lähti 13. toukokuuta 1749 Havannasta Andrés Reggion laivastossa, joka saattoi 22,5 miljoonaa hopeapesoa kuljettanutta yhdeksää rahtialusta. Laivastoon kuuluivat "León", "Invencible", "Nueva España", "Tigre" ja fregatti "Nís". Laivasto saapui 13. heinäkuuta Ferroliin.
Alus tuhoutui 30. lokakuuta 1750 tulipalossa ollessaan "Invenciblen" kanssa Ferrolin telakalla huollossa.
Molodjožnaja gazeta Karelii

Molodjožnaja gazeta Karelii (Молодёжная газета Карелии, ”Karjalan nuorisolehti”) oli Petroskoissa vuoteen 2013 saakka ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Se oli neuvostoaikana kommunistisen nuorisoliiton äänenkannattaja.
Lehti sai alkunsa "Olonetskaja kommunan" nuortensivusta, joka muuttui maaliskuussa 1920 Komsomolin Aunuksen kuvernementtikomitean viikkolehdeksi "Novyje zori" (”Uudet sarastukset”). Se ilmestyi jatkossa epäsäännöllisesti eri nimillä ja palasi välillä emolehtensä osastoksi. Vuosina 1925–1926 ilmestyi Komsomolin aluekomitean viikkolehti "Leninskaja smena" (”Leniniläinen vaihto”), jolla oli suomenkielinen liite "Karjalan nuoriso".
Vuonna 1931 alkoi ilmestyä "Komsomolets Karelii" (”Karjalan nuorisoliittolainen”), jonka suomenkielinen vastine oli Komsomolin Karjalan ja Leningradin aluekomiteoiden yhteisjulkaisu "Nuori kaarti". Aluksi kerran ja myöhemmin kolmesti tai viidestikin viikossa ilmestynyt lehti sai vuonna 1940 nimen "Molodoi bolševik" (”Nuori bolševikki”). Se lakkasi sodan takia vuosiksi 1941–1944 ja sai vuonna 1952 nimen "Komsomolets" (”Nuorisoliittolainen”).
"Komsomolets" ilmestyi neuvostoajan lopulla kolmesti viikossa 35 000–40 000 kappaleen painoksena. Se oli poliittinen nuorisolehti, joka julkaisi uutisten ja propagandan ohella nuorten arkea, kulttuuria, opiskelua ja urheilua käsitteleviä artikkeleita. Neuvosto-Karjalan päälehteen "Leninskaja pravdaan" verrattuna "Komsomolets" oli ilmeltään eloisampi, ja se käytti nopeammin hyväkseen perestroikan ja glasnostin tarjoamia mahdollisuuksia sisältönsä uudistamiseksi.
Lehden toimitus yritti vuonna 1990 irtautua Komsomolin alaisuudesta, ja yrityksen epäonnistuttua se koetti perustaa uuden lehden nimeltä "Komanda". Samaan aikaan "Komsomolets", joka oli saanut rinnakkaisnimen "Molodjožnaja gazeta Karelii", saavutti ennätysmäisen 58 000 kappaleen levikin. Lokakuussa 1991 lehden rahoittajaksi tuli Kontupohjan sellu- ja paperitehdas, ja marraskuussa se luopui kokonaan nimestä "Komsomolets".
1990-luvun puolivälissä "Molodjožnaja gazetan" sisältö alkoi vaikuttaa vanhanaikaiselta, ja se menetti nuoret lukijansa uusille julkaisuille. Painosmäärä laski pysyvästi 5 000–6 000 kappaleeseen, ja vuonna 1997 "MG:stä", kuten se tuolloin tunnettiin, tuli viikkolehti. Lehti sinnitteli Kontupohjan tehtaan ja Karjalan tasavallan viranomaisten tuella, kunnes se lakkasi vuoden 2013 alussa. Loppuvaiheessa sen painosmäärä oli 1 000 kappaletta.
África (1746)

África oli Espanjan laivaston vuonna 1746 vesille laskettu África-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Havannasta, missä köli laskettiin 8. elokuuta 1745. Alus laskettiin vesille 17. elokuuta 1746 ja otettiin palvelukseen 20. elokuuta 1747.
Palvelus.
Vuonna 1747 aluksen päällikkönä oli Juan Antonio de la Colina y Racines, kun se teki tutkimusmatkan Honda Bayhin ja sen ympäristöön. Lisäksi alus suojasi "Conquistadorin" kanssa saattueita Havannan, Veracruzin ja Cartagena de Indiasin reiteillä. Se palasi 14. elokuuta 1748 Havannaan etsittyään Andrés Reggion laivaston mukana, johon kuuluivat "Invencible", "Conquistador", "Real Familia", "Nueva España" ja "Dragón" sekä fregatti "Galga", tuloksetta Britannian kuninkaallisen laivaston amiraali Charles Knowlesin laivastoa.
Aluksen miehistö valtasi 11. syyskuuta 1748 brittiläisen kauppalaivan "Marian". Alus lähti 2. lokakuuta Havannasta Reggion laivaston mukana ajamaan takaa Knowlesin laivastoa. Se vaurioitui 12. lokakuuta 1. Havannan taistelussa pahoin, jolloin miehistöstä sai surmansa 28 ja haavoittui 100. Alus sytytettiin 15. lokakuuta tuleen, jottei se joutuisi vallatuksi.
Kiinansembra

Kiinansembra ("Pinus armandii") on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, mäntyjen ("Pinus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kiinassa, Taiwanilla ja Myanmarissa luontaisena kasvava havupuu, joka voi kasvaa 35 metriä korkeaksi.
Kiinansembra voi kasvaa rinnankorkeusläpimitaltaan noin metrin paksuiseksi. Rungon kuori on ruskeanharmaata ja sileää, mutta iän myötä kuori muuttuu uurteiseksi ja sen väri muuttuu. Vanha kaarna on väriltään mustanruskean ja harmaanpunaruskean väliltä. Neulaset sijaitsevat viiden neulasen kimppuina ja ne ovat 8–15 cm pitkiä, 1–1,5 mm paksuja ja kirkkaanvihreitä. Hedekävyt sijaitsevat uusien versojen tyvillä ja ovat 1,5–2,5 cm pitkiä sekä vihertävänvalkoisia, joskin kärjistään punertavia. Emikävyt ovat 8–14 cm pitkiä ja sijaitsevat kahdesta kolmeen senttimetriä pitkien perien päissä. Kävyt ovat aluksi vihreitä ja pystyjä, mutta muuttuvat kypsyessään riippuviksi ja kullanruskeiksi. Kävyt putoavat puusta siementen irtoamisen jälkeen. Siemenet ovat 1–1,5 cm pitkiä ja niissä ei ole lenninsiipeä.
Kiinansembra kasvaa luontaisena Kiinassa kymmenen eri maakunnan alueella sekä Taiwanin keski- ja pohjoisosissa ja Myanmarin pohjoisosissa. Lajia tavataan 900–3500 metrin korkeudella merenpinnasta tavallisesti havupuusekametsissä, joissa kasvaa erilaisia pihta-, kuusi-, douglaskuusi- tai lehtikuusilajeja.
Vanhin tunnettu kiinansembra on ollut 634-vuotias ja tuo puu on kasvanut Kiinassa Xianista itään.
Riihikoski

Riihikoski on kylä, taajama ja toinen Pöytyän kunnan hallinnollisista keskuksista Kyrön ohella. Vuonna 2021 taajamassa oli 1 555 asukasta ja sen pinta-ala oli 6,05 km². Ennen kuntaliitosta Karinaisten kanssa vuonna 2005 Riihikoski oli Pöytyän ainut taajama. Kylä sijaitsee kantatien 41 vieressä ja sen läpi kulkee yhdystie 2255. 
Riihikoskella on mm. kaksi ruokakauppaa, Neste, asiamiesposti, apteekki, kunnantalo, terveysasema, yhtenäiskoulu, kirjasto sekä liikuntahalli Pöytyän Kisariihi.
Kiinan havaintopallo Yhdysvalloissa 2023

Kiinan havaintopallo lensi Yhdysvaltojen ilmatilassa 28. tammikuuta ja 4. helmikuuta 2023 välisena aikana, jolloin Yhdysvaltojen ilmavoimat ampuivat sen alas. Yhdysvaltain viranomaiset epäilivät säähavaintopallon olleen vakoilutehtävissä, jonka Kiina kuitenkin kielsi.
Kiinan havaintopallo leijui Alaskan kautta Kanadaan, josta se tuli Yhdysvaltojen Montanaan ja lopuksi ammuttiin alas Etelä-Carolinan rannikolla. Havaintopallon joutumisesta Yhdysvaltoihin ja sen tarkoituksesta on ollut ristiriitaista tietoa. Kesäkuussa 2023 Pentagonin tiedottaja Pat Ryder ja syyskuussa 2023 Yhdysvaltojen kenraali Mark Miley ilmoittivat, että kyseessä ei ollut vakoilupallo. Huhtikuussa 2023 kuitenkin CNN:n mukaan havaintopallo pystyi keräämään arkaluotoista tietoa Yhdysvaltojen yllä, ja joulukuussa 2023 Yhdysvaltain tiedusteluarvion mukaan pallo käytti yhdysvaltalaista verkkoyhteyttä viestiäkseen Kiinaan. Kiinan mukaan se oli siviilikäytössä ollut sääpallo, joka harhautui reitiltään.
Havaintopallotapahtuma vaikutti Yhdysvaltojen ja Kiinan suhteisiin, kun ulkoministeri Antony Blinken perui sen takia matkansa Kiinaan.
Yövuoro (elokuva)

Yövuoro ("Night Shift") on Ron Howardin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1982. Sen pääosia näyttelevät Henry Winkler, Michael Keaton ja Shelley Long.
Juoni.
Poliisiaseman ruumishuoneella päivisin työskentelevä kiltti ja tasainen Chuck (Winkler) siirretään yövuoroon ja saa uuden työparin, levottoman ja rämäpäisen Billin (Keaton). Tämä yllyttää Chuckin mukaan sivutoimiseen paritustoimintaan.
Vastaanotto.
Henry Winkler sai miespääosastaan Golden Globe -ehdokkuuden.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen näki "Yövuorossa" sympaattisia näyttelijäsuorituksia ja ajoittain mukavaa menoa, mutta kokonaisuus ei hänestä kasva erityisen suureksi tai linjakkaaksi komediaksi. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen pitää elokuvaa mustan huumorin pilkahduksista huolimatta liian kilttinä ja antaa sille kolme tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Teemasävelmä.
"Yövuoron" romanttisena teemana soi Burt Bacharachin ja Carole Bayer Sagerin elokuvaa varten kirjoittama sävelmä ”That’s What Friends Are For” sekä instrumentaalisena että lopputekstien aikana Rod Stewartin laulamana. Tunnetumpi versio kappaleesta on Dionne Warwickin, Elton Johnin, Gladys Knightin ja Stevie Wonderin esittämä AIDS-hyväntekeväisyyssingle vuodelta 1985.
Telgen sääntö

Telgen sääntö on kuningas Maunu Eerikinpojan vuonna 1345 Telgessä ratsupalveluksen suorittamisesta antama sääntö, jonka määräyksiä melkein muuttamatta sitten liitettiin hänen maanlakiinsa.
Rälssijärjestelmä sai täydellisen muotonsa vasta kuningas Maunu Eerikinpojan hallitessa. Hän määräsi Telgen säännössä, että kuka tahansa talonpoika, joka otti palvellakseen kuningasta rautapukuisena, täysin varustettuna ratsumiehenä, saisi talonsa ja alustalaisensa veroista vapaiksi. Tämä säädös tuli sittemmin yleiseen maanlakiin.
Verisirkkunen

Verisirkkunen ("Rhodospingus cruentus") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Verisirkkunen kasvaa noin 11 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Verisirkkuskoiraan pää, selkä ja siivet ovat mustat. Päälaen töyhtö, rinta ja vatsa ovat kirkkaanpunaiset. Naaraslintu on yleisväriltään ruskea. Rinta ja vatsa ovat kellertävän ruskeat.
Levinneisyys ja elintavat.
Verisirkkunen elää Ecuadorin ja Perun rannikolla. Lajin elinympäristöä ovat kuivahkot pensaikot ja metsät, joissa kasvaa heiniä. Lintu liikuu usein yksin tai pareittain, mutta pesimäajan ulkopuolella myös parvina. Verisirkkusen ravintoa ovat siemenet. Pesimäkausi on tammikuulta toukokuulle.
Luke Littler

Luke Littler (s. 21. tammikuuta 2007 Runcorn) on englantilainen dartsinpelaaja ja maailmanmestari. 
Ura.
Oikeakätinen Littler aloitti dartsin pelaamisen puolentoista vuoden ikäisenä.
Littler voitti vuosina 2021 ja 2022 useita nuorten kilpailuja. Hän sai paikan World Darts Federationin vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän selviytyi 16 parhaan joukkoon.
Marraskuussa 2023 Littler voitti PDC-liiton nuorten maailmanmestaruuden kaadettuaan finaalissa alankomaalaisen Gian van Veenin. Vuodenvaihteessa 2023–2024 järjestetyissä saman liiton aikuisten MM-kilpailuissa Littler selviytyi historian nuorimpana kilpailijana finaaliin, jonka hän hävisi Luke Humphriesille 4–7. Matkalla finaaliin Littler voitti muun muassa aikaisemmat maailmanmestarit Raymond van Barneveldin ja Rob Crossin.
Vuodenvaihteessa 2024–2025 Littler voitti kaikkien aikojen nuorimpana, 17-vuotiaana, yleisen sarjan maailmanmestaruuden, kun hän voitti loppuottelussa Michael van Gerwenin 7–3. Vuoden 2025 aikana Littler on voittanut myös UK Openin, World Matchplayn ja World Grand Prix’n.
Littler nousi PDC-liiton ammattilaisten maailmanlistan ykköseksi marraskuussa 2025 voitettuaan Grand Slam of Dartsin finaalissa senhetkisen listaykkösen Luke Humphriesin. Näin Littleristä tuli 18-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin maailman ykköspelaaja.
Sijoitukset MM-kilpailuissa.
PDC-liiton MM-kilpailut
Laitakarin tuulivoimalaitokset

Laitakarin tuulivoimalaitokset ovat Pohjois-Pohjanmaalla Iin kunnan Laitakarissa sijaitsevat eri omistajien kaksi tuulivoimalaitosta, jotka eivät muodosta tuulivoimapuistoa. Vanhin on Iin Energian omistama 1,0 megawatin voimalaitos niemen kärjessä ja uudempi on Lumituuli Oy:n omistama 0,8 megawatin voimalaitos satamaan vievän tien varressa. Tuulivoimalaitokset tuottavat sähköenergiaa vuosittain 3,6 gigawattituntia.
Yleistä.
VTT:n keräämissä tuulivoiman vuositilastoissa ensimmäistä tuulivoimalaa kutsuttiin aluksi tunnuksella "Ii", sillä Iissä ei tuolloin ollut muita tuulivoimalaitoksia. Myöhemmin tilastojen tunnus tarkennettiin "Laitakari 1". Kun Laitakarin satamaan pystytettiin Winwindin tuulivoimalaitos, sai se tunnuksen "Laitakari 2".
Sataman tuulivoimalaitos.
Vanhin tuulivoimalaitos valmistui tammikuussa 1997 ja sen rakensi Iin Energia Oy. Se oli tanskalaisen Nordtankin valmistama NTK500/37, jonka napakorkeus on 39 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 37 metriä, ja jonka kapasiteetti on 500 kilowattia eli 0,5 megawattia. Se toimi elokuuhun 2009 asti , jolloin yhtiö purki sen pois.
Sataman uusi tuulivoimalaitos on suomalaisen Winwindin valmistama WWD-1-64, jonka napakorkeus on 70 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 64 metriä, ja jonka kapasiteetti on 1 000 kilowattia eli 1,0 megawattia. Sen vuosituotanto on ollut noin 2,6 gigawattituntia. Voimalaitos sijaitsee Laitakarin niemenkärjessä satama-alueella . Se aloitti toimintansa helmikuussa 2009. Satamassa toimi tämän mukaan kaksi tuulivoimalaa noin puoli vuotta rinnakkain.
Sipin tuulivoimalaitos.
Lumituuli Oy pystytti Laitakarin tien varteen, noin 2,5 kilometrin päähän satamasta, uutena hankkimansa tuulivoimalan. Kauppaan kuului 15 vuoden huoltosopimus. Se on saksalaisen Enerconin valmistama E53, jonka napakorkeus on 73 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 53 metriä, ja jonka kapasiteetti on 800 kilowattia eli 0,8 megawattia. Sen vuosituotanto on noin 2,0 gigawattituntia ja sen sähköliittymä on Iin Energian sähkönjakeluverkossa.
Voimalaa alettiin rakentamaan elokuussa 2013 ja voimalaitos valmistui tammikuussa 2014. Avajaiset olivat helmikuussa 2014.
Vammat

Vamma tai vaurio (engl. "impairment") on Kielitoimiston sanakirjan mukaan "varsinkin ulkoisen syyn aiheuttama ruumiillinen vahingoittuma, vioittuma, vika." Vamma voi aiheuttaa yksilölle toimintarajoitteita "(disability)" ja yhteiskunnassa esiintyvien esteiden kanssa rajoittaa henkilön sosiaalista osallistumista "(participation)".
"Vamma" tarkoittaa eri asiaa kuin vammaispalvelulain 2 §:n kuvaama "vammaisuus". 
Kognitiiviset häiriöt.
Yhdysvalloissa on arvioitu, että noin 66 prosenttia väestöstä kärsii kognitiivisista häiriöistä jossain elämänsä vaiheessa ja 37 prosenttia naisista sekä 24 prosenttia miehistä sairastuu ennen pitkää dementiaan. Yhdysvalloissa noin 4,4 prosenttia aikuisväestöstä on saanut ADHD-diagnoosin, mutta Suomessa vain kolme prosenttia. Autismikirjon häiriöiden yleisyydeksi on saatu eri tutkimuksissa 0,9–2,6 prosenttia väestöstä. Lisäksi 0,75 prosentilla suomalaisista arvioidaan olevan älyllinen kehitysvamma. Myös krooninen kipu aiheuttaa aivojen kognitiivisia häiriöitä ja yli kuusi prosenttia suomalaisista kärsii toimintakykyä vaikeasti rajoittavasta kroonisesta kivusta.
Kognitiivisilla häiriöillä tarkoitetaan vaikeuksia esimerkiksi tarkkaavaisuudessa, muistamisessa ja mieleen painamisessa, toiminnanohjauksessa, aistitoiminnoissa, sosiaalisessa kanssakäymisessä tai puheen ymmärtämisessä ja prosessoinnissa. Dementiaoireyhtymällä tarkoitetaan älyllisten toimintojen laaja-alaista heikentymistä.
Mielenterveyden häiriöt.
Monet mielenterveyden häiriöt, kuten esimerkiksi masennus, voivat aiheuttaa vammaisuutta. Masennus onkin Suomessa yleisin diagnoosi, jonka perusteella myönnetään työkyvyttömyyseläke.
Kuulovamma.
Ihmisellä on kuulovika tai kuulovamma silloin, kun hänen kuuloelimensä rakenteessa on vaurio tai kun sen toiminnot ovat häiriintyneet. Lääketieteessä kuurous määritellään kuulovammaksi, joka estää puheen ymmärtämisen kuulon kautta. Kuurojen järjestöt kutsuvat kaikkia kuulovammaisia kuuroiksi.
Liikuntavamma.
Suomessa on arvioilta yli 250 000 liikuntarajoitteista henkilöä. Pyörätuolin käyttäjiä ei tilastoida, mutta heidän määränsä on arvioitu olevan noin 15 000-20 000.
Näkövamma.
Suomessa on 55 000 näkövammaista, joista 73 prosenttia on heikkonäköisiä ja 22 prosenttia sokeita. Näkövamma tarkoittaa sitä, että vähintään yksi näkemisen osa-alue on heikentynyt niin paljon, että siitä aiheutuu merkittävää haittaa jokapäiväisessä elämässä.
Krynica-Zdrój

Krynica-Zdrój, Krynica, ukr. Krynytsja, on kaupunki Puolassa Nowy Sączin piirikunnassa Vähä-Puolan voivodikunnassa. Sen asukasluku on 11 243 (2006). 1800-luvulta lähtien siellä oli suuri kylpylä, jossa oli kuusi mineraalilähdettä. Sotien välisenä aikana siellä oli vuosittain 60 000 kävijää.
Kaupungin asukkaat ovat aiemmin olleet pelkästään ukrainalaisia. Esimerkiksi vuonna 1860 ukrainalaisia oli 1 100 asukkaasta 92 prosenttia. Väestö sekoittui sittemin, ja vuonna 1939 kaupungissa oli 2 900 ukrainalaista, 4 300 puolalaista ja 1 600 juutalaista. Toisen maaimansodan aikana 1940–1944 se oli tärkeä ukrainalainen keskus, jossa oli ukrainalainen opettajaseminaari ja useita ukrainalaisia kulttuuri- ja talousinstituutioita. Sodan päätyttyä Puolan viranomaiset sijoittivat ukrainalaisen väestön Länsi- ja Pohjois-Puolaan (operaatio Wisła). Siellä asui ja työskenteli naivistinen taidemaalari Nykyfor.
Butler Lampson

Butler Lampson (s. 1943 Washington D.C.) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän voitti vuonna 1992 Turing-palkinnon, joka on tietojenkäsittelytieteen korkein kunnianosoitus.
Lamspon valmistui fysiikan kandidaatiksi Harvardin yliopistosta 1964 ja Kalifornian yliopisto Berkeleystä sähkötekniikan ja tietojenkäsittelytieteen tohtoriksi 1967. Hän toimi myöhemmin Berkeley Computer Corporationin järjestelmäkehitysjohtajama 1969–1971. Lampson valittiin National Academy of Engineering -tiedeyhteisöön vuonna 1984, American Academy of Arts and Sciences -tiedeyhteisöön vuonna 1993, Association for Computing Machinery -tiedeyhteisöön vuonna 1994 ja Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan vunna 2005. Turing-palkinnon lisäksi hän on saanut muun muuassa Computer Pioneer Award- ja ACM Software System Award -palkinnot.
Olli Vuola

Olli Vuola (s. 17. huhtikuuta 1969, Turku) on suomalainen kauppatieteiden tohtori ja diplomi-insinööri. 
Vuola on toiminut kasvuyritys NEAPO Oy:n toimitusjohtajana. NEAPO kehitti, markkinoi ja toimitti innovatiivisia rakennusratkaisuja modulaariseen uudis- ja korjausrakentamiseen ja yritystä rahoittivat muun muassa Ahlström Capital ja Sitra. NEAPO palkittiin muun muassa Teknologiasta Tuotteiksi -säätiön tunnustuspalkinnolla. Vuola jätti toimitusjohtajan tehtävät toukokuussa 2012. Sittemmin hän on johtanut Aalto-yliopiston kasvuyrittäjyysohjelma Aalto Ventures Programia (AVP).
Vuola väitteli Lausannen yliopiston kauppakorkeakoulussa vuonna 2006. Väitöskirjan aihe sivusi innovaatiopolitiikkaa. Vuola on muutenkin toiminut innovaatiopolitiikan saralla muun muassa Suomen kansallisen innovaatiojärjestelmän kehittämiseksi sekä valtioneuvoston tulevaisuusselontekotyöryhmässä..
Vuola on ollut vierailevana tutkijana UC Berkeleyssä, Kaliforniassa, ja professori Barry Bozemanin tutkimusryhmässä GeorgiaTechissä, Atlantassa. Korealaisen Yonsei Business School Global Advisory Boardin jäsenenä hän on ollut vuodesta 2020. 
Viime vuosina Vuola on toiminut etenkin Lähi-idän hyväksi, edistämällä ja rakentamalla yli rajojen tapahtumaa innovatiivista yhteistyötä Lähi-idän kansojen parissa. Tätä työtä on tehty etenkin chicagolaisen Malta Conferences Foundationin kautta, jonka hallituksessa hän on myös ollut.
Vuola on saanut International Council for Small Business Presidential Award -palkinnon New Yorkissa vuonna 2016.
Kameruninputkitrumpetti

Kameruninputkitrumpetti ("Markhamia lutea") on bignoniakasvien (Bignoniaceae) heimoon ja putkitrumpettien ("Markhamia") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yleensä ainavihanta pensas tai pieni puu, joka kasvaa yleensä 10–15 metriä korkeaksi, mutta suurimmillaan sen on todettu kasvaneen jopa 40 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on yleensä noin 30 cm. Lajilla on isot ja näyttävät kukat, jotka ovat väriltään keltaiset.
Kameruninputkitrumpetti kasvaa luontaisena trooppisessa Afrikassa Norsunluurannikolta itään Keniaan ja etelään Kongon demokraattiseen tasavaltaan sekä Tansaniaan ulottuvalla alueella. Laji kasvaa metsäsavanneilla sekä vuortenalusmetsissä. Kameruninputkitrumpetti on nopeakasvuinen kasvi, joka on luontaisella kasvualueellaan tyypillinen pioneerilaji.
Näyttävien kukkiensa vuoksi kameruninputkitrumpettia kasvatetaan joskus koristekasvina. Laji on kosteahkon tropiikin kasvi ja menestyy alueilla, joilla lämpötilat ovat vuoden ympäri 18–28°C. Laji kuitenkin sietää 14–32°C:n lämpötiloja. Vuotuisen sadannan tulisi olla 800–2000 mm väliltä, mutta laji selviää alueilla, joilla sadanta on 600–2400 mm väliltä.
Kameruninputkitrumpetin puuaines on pehmeää ja helposti työstettävää, mutta se on hyvin kestävää termiittejä vastaan. Puuainesta käytetään erilaisiin käyttökohteisiin, kuten sisustusmateriaalina, työkalujen kahvoihin sekä veitsien suojuksiin. Puuaines sopii myös polttoaineeksi ja siitä tulee hyvälaatuista puuhiiltä.
Leonid Kožara

Leonid Oleksandrovytš Kožara (; s. 14. tammikuuta 1963 Pultava) on ukrainalainen poliitikko, juristi ja diplomaatti. 
Hän edusti aikoinaan Alueiden puoluetta ja toimi Ukrainan ulkoministerinä vuosina 2012–2014. Kožara erotettiin tehtävistään Ukrainan vallankumouksen johdettua Viktor Janukovytšin hallinnon kaatumiseen. 
Kožara sai vuonna 1985 maisterin arvon kansainvälisessä oikeudessa Kiovan kansallisesta yliopistosta. Vuosina 2002–2004 hän toimi suurlähettiläänä Ruotsiin. Hän oli työskennellyt myös Ukrainan suurlähetystössä Yhdysvalloissa 1990-luvulla. Kožara aloitti vuonna 2006 toimimisen Verh’ovna Radan jäsenenä. Maaliskuussa 2010 hänestä tuli Ukrainan presidentin ulkopoliittinen neuvonantaja ja joulukuussa 2012 ulkoministeri. Ulkoministerin tehtävien menettämisen jälkeen Kožara vaati Ukrainalta suoria neuvotteluja Donbassin Venäjän tukemien kapinallisten asettamien viranomaisten kanssa. Vuonna 2018 Sosialistit-puolue ehdotti häntä presidenttiehdokkaaksi. Kožara myös johti jonkin aikaa Sosialistit-puoluetta, joka kiellettiin Venäjä-kytkösten perusteella vuonna 2022.
Vuonna 2020 Kožara pidätettiin epäiltynä Inter TV:n johdossa toimineen liikemies Serhi Starytskyin ampumisesta. Starytskyi löydettiin kuoliaaksi ammuttuna Kožaran asunnosta 22. helmikuuta 2020. Kožaran ja hänen vaimonsa mukaan Starytskyi oli tehnyt itsemurhan, mutta rikostutkijat ja syyttäjät katsoivat, että ampumavamma ei voinut olla itse aiheutettu. Luoti oli ammuttu Kožaran omistamalla aseella. Poliisin mukaan alkoholia oli nautittu kuolinillan aikana ja miehet olivat tapelleet keskenään. Kožara vapautettiin takuita vastaan.
Kožaralla on yksi poika.
Edgar Balthazar

Edgar Balthazar on Disneyn animaatioelokuvan Aristokatit päävastustaja. Hän oli uskollinen hovimestari rikkaalle Madame Bonfamillelle, kunnes hän saa selville, että tämä jättää koko omaisuutensa herttuattarelle ja hänen kissanpennuilleen.
Persoonallisuus.
Vaikka Edgar on ylimielinen ja ahne, hän ei näytä olevan kovin julma. Hänen olisi ollut helppoa tappaa herttuatar ja kissanpennut, mutta sen sijaan hän päättää siepata heidät ja vapauttaa Ranskan maaseudulle, kun se ei auta, hän päättää lähettää heidät Timbuktuun, ja kun hän taisteli Thomas O'Malleyta vastaan ​​hän yrittää lyödä häntä tappamisen sijaan. Tämä tarkoittaa, että Edgarilla on selvästi parempi moraalitaju kuin Cruella De Vilin kaltaisilla roistoilla hän on paljon kömpelömpi kuin ilkeä. Hän enemmän väärinymmärretty kuin paha. Vaikka Edgar on ilkeä ja petollinen, hän ei todellakaan ole niin älykäs kuin luulee olevansa. Hän näyttää ottavan ilmaisun, että kissoilla on yhdeksän elämää, kirjaimellisesti ja selittää uskovansa, että hän olisi kuollut kauan ennen kuin kissat kuolevat, puhumattakaan siitä, että hän laski vuodet, jolloin he eläisivät peräkkäin. Hän ei myöskään näytä ymmärtävän, että vaikka herttuatar ja hänen kissanpennut eläisivät hänet kauemmin, hän voisi silti hallita heidän perinnöllistä omaisuuttaan, koska kissoina ne eivät selvästikään osaa käyttää rahaa yksin ja hän vain oli lain mukaan velvollinen huolehtimaan heistä elämänsä loppuun asti.
Merry Little Batman

Merry Little Batman on vuonna 2023 valmistunut suomalais-italialais-yhdysvaltalaisena yhteistyönä tuotettu animaatioelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Mike Roth. Tarinan keskiössä on Batmanin poika Damian Wayne, joka ottaa tehtäväkseen saada kiinni Gotham Cityn superkonnat. Jouluun sijoittuva elokuva julkaistiin Amazon Prime Video -suoratoistopalvelussa. 8. joulukuuta 2023.
Elokuva on saanut hyviä arvosteluja ja sen jatkoksi suunnitellaan televisiosarjaa.
Anatoli Zlenko

Anatoli Maksymovytš Zlenko (; 2. kesäkuuta 1938 Stavyštše, Kiovan alue – 1. maaliskuuta 2021) oli ukrainalainen poliitikko ja diplomaatti.
Zlenko aloitti uransa diplomaattina vuonna 1967. Hän oli ensimmäinen itsenäistyneen Ukrainan ulkoministeri. Hän toimi tässä asemassa vuosina 1990–1994 ja uudemman kerran 2000–2003. Zlenko oli myös Ukrainan pysyvä YK-edustaja sekä suurlähettiläs Ranskassa ja Portugalissa. Vuonna 2010 hänestä tuli Kiovan slavistisen yliopiston varapuheenjohtaja. Hän johti yliopiston Slavistiikan ja kansainvälisten suhteiden instituuttia.
The Rider

The Rider on Chloé Zhaon ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2017. Elokuva kertoo Brady Jandreaun esittämästä rodeoratsastajasta, joka saa vaikean aivovamman putoamisonnettomuudessa ja joutuu sen johdosta rakentamaan identiteettinsä uudelleen.
Huikun tuulivoimalaitos

Huikun tuulivoimalaitos on Pohjois-Pohjanmaalla Hailuodossa Santosen Huikussa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 2,0 megawattia. Voimalan on rakentanut Revon Voima Oy , sen omistaa Huikku Tuulivoima Oy ja sitä operoi Encavis .
Yleistä.
Tuulivoimalaitos sijaitsee Huikun lossirannassa pienvenesataman aallonmurtajalla. VTT:n keräämissä tuulivoiman vuositilastoissa Hailuodon ensimmäisiä tuulivoimaloita kutsuttiin aluksi tunnuksilla "Hailuoto 1–4", joista Huikun voimala oli "Hailuoto 4". Vuodena 2007 tilastoinnista alkaen voimalaa merkittiin tunnuksella "Huikku". Voimalaitos on tanskalaisen Vestaksen valmistama V90, jonka tuuliturbiinin halkaisija on 90 metriä ja kapasiteetti on 2,0 megawattia.
Historiaa.
Revon Voima Oy oli perustanut huhtikuussa 1993 Hailuodon Marjaniemeen kaksi 300 kilowatin tuulivoimalaitosta. Se jatkoi investointejaan Hailuodon tuulivoimaan pystyttämällä kaksi 500 kilowatin tuulivoimalaa huhtikuussa 1995. Toinen niistä rakennettiin Huikkuun. Yhtiö luopui voimaloistaan muutaman vuoden jälkeen, sillä VTT:n vuoden 2000 tuotantotilastoissa ilmoitetaan Hailuodon voimaloiden omistajaksi Vattenfall sähköntuotanto Oy. Vattenfall myi vuorostaan kaikki tuulivoimalansa vuonna 2007–2008 ruotsalaiselle Sparwer Kraftille. 
Voimala oli todettu heikkotehoiseksi jo esimerkiksi vuonna 2010, jolloin sen tilalle suunniteltiin kolmen megawatin tuulivoimalaa. Vaihto onnistui vasta monta vuotta myöhemmin. Vanhentunut voimalaitos romutettiin vuonna 2015 ja sen tilalle hankittiin Vestasin kahden megawatin tuulivoimalaitos. Romutettu voimalaitos oli tanskalaisen Nordtankin valmistama NTK500/37, jonka napakorkeus oli 41 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 37 metriä ja kapasiteetti oli 500 kilowattia eli 0,5 megawattia.
Huikun tuulivoimalaitoksen omistaa nykyään ruotsalainen, mutta Suomeen rekisteröity, Huikku Tuulivoima Oy, joka on perustettu syyskuussa 2014 .
Uutisista.
Vuonna 2019 sattui harvinainen tapaus, kun Huikun tuulivoimalaitoksen siivestä irtosi jääkappale ja se iskeytyi parkkipaikalla olleeseen autoon. Uutisen mukaan samanlainen tilanne tapahtui samalla matkalla ja vieläpä samalle autolle Riutunkarin tuulivoimapuiston kohdalla.
Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashi

Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashi (; k. 29. huhtikuuta 2023 Syyria) oli Isis-järjestön neljäs sen kalifiksi nimittämä henkilö.
Al-Qurashi liittyi Isis-järjestöön vuonna 2013. Hänen ilmoitettiin 30. marraskuuta 2022 olevan Isiksen uusi "kalifi" Abu al-Hassan al-Hašemi al-Qurashin saatua surmansa. Recep Tayyip Erdoğan ilmoitti myös Abu al-Hussein al-Husseini al-Qurashin saaneen surmansa Millî İstihbarat Teşkilatın operaatiossa Afrinin alueella 29. huhtikuuta 2023. Isis vahvisti tiedon kuolemasta 3. elokuuta 2023. Se kuitenkin väitti al-Qurashin kuolleen yhteenotoissa myös terroristijärjestöksi luokitellun Tahrir al-Shamin kanssa Idlibin maakunnassa. Osa Yhdysvaltain viranomaisista kiisti Turkin väitteen ja katsoi surman taustalla todella olleen Tahrir al-Shamin.
Walter Arlen

Walter Arlen (alun perin "Aptowitzer"; 31. heinäkuuta 1920 Wien – 2. syyskuuta 2023) oli itävaltalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut säveltäjä, musiikkipedagogi ja musiikkikriitikko.
Arlen syntyi keskiluokkaiseen juutalaiseen perheeseen. Hän osoitti musikaalista lahjakkuutta varhaisesta iästä saakka ja kertoi halunneensa olla säveltäjä siitä lähtien kun vanhemmat veivät hänet 8-vuotiaana katsomaan Giacomo Puccinin "Toscan" esityksen. Arlenin äiti soitti pianoa ja hänen setänsä tai enonsa viulua. Arlen aloitti säveltämisen 10-vuotiaana ja sai pianotunteja Otto Erich Deutschilta. Hän pakeni sukulaisten luo Chicagoon vuonna 1939 Anschlussin jälkeen. Hänen perheensä omistama tavaratalo Dichter's riistettiin perheeltä, ja Arlenin isä lähetettiin Buchenwaldiin, josta hän kuitenkin vapautui. Vanhemmat pakenivat ensin Lontooseen ja toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin. Arlen työskenteli sodan aikana kemiantehtaalla. Hän sai sävellysopetusta Roy Harrisilta ja Leo Sowerbylta. Sodan jälkeen Arlen voitti kilpailun, jonka myötä hän pääsi kiertämään Yhdysvaltoja neljän vuoden ajan Roy Harrisin ja tämän pianistivaimon Johana Harrisin kanssa. Myöhemmin hän opiskeli Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa.
Arlen luopui säveltämisestä ryhtyessään musiikkikriitikoksi. Hänestä tuli "Los Angeles Timesin" musiikkikriitikko. Hän teki usein arvosteluja aikansa musiikista, kuten Erich Wolfgang Korngoldin ja Arnold Schönbergin teoksista. Arlen ystävystyi Igor Stravinskyn, Darius Milhaud'n, Heitor Villa-Lobosin ja Carlos Chávezin kanssa. Hän tutustui myös Gustav Mahlerin tyttäreen Anna Mahleriin. Vuonna 1958 Arlenin laulusarja esitettiin National Association of American Composers and Conductorsin konferenssissa. Arlen tapasi konferenssissa tulevan elämänkumppaninsa Howard Myersin. Hän vetäytyi arvostelijan työstään 1980-luvulla ja jatkoi säveltämistä. Hän työskenteli myöhemmin José Iturbin säätiön taiteellisena neuvonantajana. Hän myös perusti Loyola Marymount Universityn musiikin laitoksen.
Arlenin teoksia esitettiin usein hänen vanhoilla päivillään. Hänen mukaansa hänen musiikkiinsa vaikuttivat voimakkaasti hänen ja hänen perheensä kokemukset Itävallasta. Wienin juutalaismuseossa pidettiin hänen musiikkinsa konsertti vuonna 2008, jolloin Anschlussista tuli kuluneeksi 70 vuotta. Arlenin teoksia alettiin esittää laajemminkin Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hänen teostensa esityksiä johti esimerkiksi James Conlon. Teosten levytyksiä julkaisi levy-yhtiö Gramola. Arlenin kantaatin "Songs of Songs" esitti Wienin sinfoniaorkesteri Wiener Konzerthausissa ja sitten Israelissa. 99-vuotiaana Arlen hyväksyi Wolfgang Brandstetteriltä tilauksen musiikin säveltämiseksi vastikään löydettyyn mykkäelokuvaan "Die Stadt ohne Juden" (1924), joka perustuu Hugo Bettauerin romaaniin. Soundtrack kantaesitettiin Arlenin satavuotispäivänä. Vuonna 2019 ilmestyi Stephanus Domanigin tekemä dokumenttielokuva "Das erste Jahrhundert des Walter Arlen". Arlen kuoli 103-vuotiaana.
Rikos yhdistää

Rikos yhdistää () on brittiläinen draamasarja, joka alkoi BBC One -kanavalla 26. heinäkuuta 2015. Kuusiosainen sarja on sovitus kahdesta Agatha Christien Tommy ja Tuppence -salapoliisiromaanista. Ensimmäinen kolmiosainen tarina perustuu vuoden 1922 romaaniin "Salainen vastustaja" () ja toinen kolmiosainen tarina vuoden 1941 romaaniin "Salomonin tuomio" (. BBC ei tehnyt sarjalle toista kautta.
Ukrajinskyi emigrant

Ukrajinskyi emigrant (, suom. ’Ukrainalainen emigrantti’) oli aluksi kerran kuussa, myöhemmin kaksi kertaa, sitten neljä kertaa kuussa ilmestynyt lehti, jota julkaisi Ukrainalainen emigranttien apuseura. Lehti ilmestyi Lvivissä 1927–1939. Sen toimittajia olivat Volodymyr M. Batšynskyi, V. Konstantynovytš, H. Rohožynskyi ja A. Hovynovytš. Lehdessä julkaisi juttuja Länsi-Ukrainan emigranttielämästä ja kehityksestä. Vuonna 1930 sen levikki oli 3 200.
Agatha Christien Hjerson

Agatha Christien Hjerson () on vuonna 2021 julkaistu ruotsalainen televisiosarja, jonka ovat luoneet Lisa James Larsson, Lisa Farzaneh ja Patrik Gyllström. Sarjassa Agatha Christien luoman Ariadne Oliverin hahmo mestarietsivä Sven Hjerson (Johan Rheborg) ja televisiotuottaja Klara Sandberg (Hanna Alström) tutkivat murhia etsivä Frankin (Peter Kanerva) avulla.
Jakelu.
Agatha Christien Hjerson on myyty useille suoratoistopalveluille muissa maissa, joissa se on esitetty paikallisilla kielillä tekstitettynä. Sitä jaetaan myös VOD-palveluissa useissa maissa.
Aleksandr Kolker

Aleksandr Naumovitš Kolker (; 28. heinäkuuta 1933 Leningrad – 1. elokuuta 2023 Pietari) oli venäläinen lauluntekijä ja säveltäjä.
Kolker syntyi Leningradissa juutalaiseen perheeseen ja opiskeli viulunsoittoa musiikkiopistossa, josta valmistui vuonna 1950. Hän valmistui vuonna 1956 myös Leningradin sähköteknillisestä instituutista. Vuonna 1958 Kolker aloitti päätoimisen työskentelyn säveltäjänä. Moniin hänen lauluihinsa sanoitukset teki Kim Ryžov. Monet lauluista esitti ensimmäisenä Kolkerin vaimo Maria Pahomenko. Lisäksi Kolkerin lauluja esittivät muiden muassa Mihail Bojarski, Eduard Hil, Ljudmila Sentšina, Lidija Klement, Maija Kristalinskaja, Iosif Kobzon ja Müslüm Maqomayev. Kolker sävelsi laulujen lisäksi musikaaleja, operetteja, rock-oopperoita ja elokuvamusiikkia. Hänen näyttämömusiikkiaan esitettiin Venäjän lisäksi Suomessa, Saksassa, Puolassa, Tšekissä ja Bulgariassa. Kolker sävelsi musiikin muiden muassa elokuviin "Troje v lodke, ne stšitaja sobaki", "Hronika pikirujuštšego bombardirovštšika" ja "Svadba Kretšinskogo". Kolkerin tunnettuihin lauluihin kuuluivat "Stojat devtšonki", "Notšnoi tramvai" ja "Karelija". "Karelija"-kappaleen ansiosta hän sai Karjalan tasavallan kunniakansalaisen arvonimen. Kolker sai myös Lenin Komsomol -palkinnon (1968) ja n arvonimen (1981). Vuonna 2009 hän sai Muzykalnoje serdtše teatra -palkinnon parhaan musiikin säveltäjänä näytelmästä "Gadjuka". Kolker julkaisi kirjan "Lift vniz ne podnimajet!".
Kolker joutui päällekarkauksen uhriksi helmikuussa 2022, mutta teki vastarintaa, jolloin häneen kohdistettu puukonisku osui käteen. Tekoon syylliseksi todettiin Ivan Hudjakov, joka sai kymmenen kuukauden tuomion. Hän vapautui oikeudenkäynnistä, koska oli ollut vangittuna kymmenen kuukauden ajan jo rikostutkinnan aikana. Kolker kuoli 90-vuotiaana elokuussa 2023.
Blank Check with Griffin &amp; David

Blank Check with Griffin &amp; David on yhdysvaltalainen elokuvapodcast, jossa arvioidaan elokuvaohjaajien kokonaista uraa. Podcastista julkaistaan viikottain uusi jakso, jossa syvennytään yhteen elokuvaan kulloinkin käsittelyssä olevan ohjaajan filmografiasta. Podcast keskittyy erityisesti sellaisiin ohjaajiin, jotka ovat menestyneet urallaan merkittävästi ja saaneet elokuvateollisuudelta "avoimen valtakirjan" () toteuttaa taiteellisia intohimojaan. Ohjelman jaksot on ryhmitelty "minisarjoihin", joissa käsitellään järjestyksessä kaikki tai tietty osa ohjaajan elokuvista. Vuodesta 2015 asti podcastissa on käyty läpi 24 elokuvaohjaajaa. 
Podcastia juontajavat näyttelijä Griffin Newman ja The Atlantic -lehden elokuvakriitikko David Sims.
Taustaa.
Podcast alkoi ensin "Griffin and David Present" -nimisenä, ja silloin ohjelmassa arvioitiin "Tähtien sodan" esiosatrilogiaa (episodit I–III) sellaisessa todellisuudessa, jossa alkuperäistä "Tähtien sota -trilogiaa" (jaksot IV–VI) ei olisi olemassa. Jokaista trilogian elokuvaa käsiteltiin kymmenen jakson verran tuottaja Ben Hosleyn kehotuksesta. Kun George Lucasin filmografiaa oli analysoitu pitkään, heräsi ajatus ottaa samanlainen lähestymistapa muidenkin elokuvaohjaajien tuotantoon. Juontajat Newman ja Sims nimesivät podcastin uudelleen muotoon "Blank Check with Griffin &amp; David", ja vuonna 2016 ensimmäisenä aiheena oli M. Night Shyamalan.
Minisarjat.
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
Vaikuttaja

Vaikuttaja (myös influensseri ja somevaikuttaja) on henkilö, joka aktiivisesti tuottaa sisältöä blogiin, vlogiin tai sosiaalisen median kanaviin. Usein vaikuttajat kertovat yleisölleen omasta elämästä. Vaikuttaja muodostaa seuraajiinsa parasosiaalisen suhteen, siinä seuraaja kokee olevassa aidossa tuttavuussuhteen kaltaisessa yhteydessä vaikuttajan kanssa. Seuraajasta vaikuttaja voi tuntua jopa hyvältä ystävältä. Suomen Kuvalehden tekemän tutkimuksen mukaan vaikuttaja sijoittui vähiten arvostettujen ammattien joukkoon, ollen sijalla 374. kun listalla oli yhteensä 379 ammattia.
Alkuvuodesta 2024 Kielitoimisto lisäsi sanakirjaansa sanan influensseri.
Hama-helmet

Hama-helmet ovat askartelussa ja leikeissä käytettyjä muovinappuloita. Niissä on keskellä reikä, josta helmi voidaan asettaa alustan piikkiin. Eri värisistä helmistä voi koota erilaisia hahmoja. Helmet ovat matalassa lämpötilassa pehmenevää muovia, ilmeisesti polyeteeniä, joten helmet voi kiinnittää pysyvästi toisiinsa lämmittämällä niitä silitysraudalla leivinpaperin läpi.
Ruotsalainen Gunnar Knutsson on patentoinut helmialustan jo 1960-luvulla.
Helmiä alkoi valmistaa perustajansa mukaan nimetty tanskalainen Malte Haaning Plastic A/S Nykøbing Morsissa 1971. Ensimmäiset helmet kiinnitettiin liimaamalla. Kiinnitys lämmöllä kehitettiin 1970-luvun lopulla. HAMA rekisteröitiin tuotemerkiksi 1984. Malte Haaningin kuoltua 1999 hänen tyttärensä Lene Haaning otti tehtaan vastuulleen.
Nykyisin helmiä on kolmea kokoa. Normaalikokoiset HAMA MIDI -helmet ovat halkaisijaltaan 5 mm ja niitä suositellaan viidestä ikävuodesta ylöspäin. Lisäksi on pienempiä HAMA MINI -helmiä ja pienemmille, kolmesta ikävuodesta lähtien 10 mm halkaisijan HAMA MAXI -helmiä.
Hamalla on nykyisin myös kilpailijoita kuten Perler Beadsprites (USA), Artkal (Kiina) ja Nabbi, Pylssa, Melty ja FunFusion.
Murad Kažlajev

Murad Magomedovitš Kažlajev (; 15. tammikuuta 1931 Baku – 23. joulukuuta 2023) oli venäläinen säveltäjä, kapellimestari ja poliitikko.
Kažlajev kuului lakeihin. Hän pääsi Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1954. Hän valmistui Bakun konservatoriosta vuonna 1955 ja muutti Dagestaniin. Kažlajev opetti Pjotr Tšaikovskin mukaan nimetyssä musiikkiakatemiassa Mahatškalassa ja toimi pääkapellimestarina Dagestanin radion sinfoniaorkesterissa (1957–1958) sekä taiteellisena johtajana Dagestanin filharmonikoissa (1963–1964). Vuosina 1963–1973 hän oli Dagestanin säveltäjäliiton hallituksen puheenjohtaja. Vuosina 1989–2007 Kažlajev toimi pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana Juri Silantjevin suuressa akateemisessa konserttiorkesterissa. Kažlajev oli valtioduuman jäsen vuosina 1993–1996.
Kažlajev sai Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan (1960) ja kansantaiteilijan (1978) arvonimet. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1981 ja Dagestanin tasavallan kansantaiteilijan arvonimi vuonna 2016. Hän sai myös monia muita palkintoja, kuten ja Venäjän federaation työn sankarin arvonimen. Kažlajev oli merkittävä vaikuttaja Dagestanin kulttuurielämässä, ja hänen mukaansa nimettiin siellä koulu Respublikanskaja škola iskusstv Murada Kažlajeva.
Kažlajevin sävellysten luetteloon kuuluu yli 350 teosta, joista monet on levytetty. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa Dagestanin ensimmäisenä balettina pidetty "Gorjanka" (1967).
Dugald Stewart

Dugald Stewart (22. marraskuuta 1753 Edinburgh, Skotlanti – 11. kesäkuuta 1828 Edinburgh) oli skotlantilainen filosofi, joka oli yksi skotlantilaisen Scottish common sense realism -koulukunnan perustajista ja sen pääedustaja.
Stewart opiskeli ja myöhemmin opetti Edinburghin yliopistossa. Hänet nimitettiin vuonna 1785 moraalifilosofian professoriksi ja toimi tehtävässä vuoteen 1820 asti.
Rlogin

rshell (remote shell) tai rlogin on protokollaperhe, jota käytettiin Unixissa ja sen kaltaisissa järjestelmissä yhteyden ottamiseen etäkoneeseen. 
Komentojen täydellisen tietoturvattomuuden vuoksi ne korvattiin 1990-luvun puolivälin jälkeen nopeasti Tatu Ylösen SSH:lla.
Perheen ohjelmat rcp, rsh, rlogin, rwho julkaistiin varhaisen TCP/IP-toteutuksen mukana BSD:n 4.1a-versiossa (jota ei ikinä jaettu Berkeleyn ulkopuolelle). Julkiseen jakoon ne tulivat 4.2BSD:n (1986) julkaisun aikaan. Työkalut oli tarkoitettu pikaisesti kehitetyiksi, jotka korvattaisiin myöhemmin paremmalla ratkaisulla.
Toiminta.
Perheeseen kuuluvat komennot:
Jokaisessa portissa kuuntelee on oma daemon-palvelinohjelmansa.
rlogin käynnistää istunnon etäkoneella. Siten se toimii samoin kuin telnet.
Yhteydenoton protokolla on erittäin yksinkertainen. Asiakas lähettää nollamerkin, oman käyttäjätunnuksen, nollamerkin, etäkoneen käyttäjätunnuksen, nollamerkin, päätteen tyypin/nopeuden ja nollamerkin. Palvelin vastaa nollamerkillä, joka ilmoittaa että yhteys on muodostettu.
rsh käynnistää komentotulkin etäkoneella (ilman istuntoa), jolla käyttäjä voi ajaa komentoja. Komentojen syöte- ja tulostusvuo kytketään käyttäjän terminaaliin.
rexec toimii samoin, mutta kysyy käyttäjän käyttäjätunnusta ja salasanaa.
rcp kopioi tiedostoja järjestelmien välillä. Koska rcp ei salaa liikennettä, se on kevyempi kuin SSH:n scp. Tiedostojen kopioinnissa voi lisäksi ajaa rsyncia rsh:n yli.
rwho toimii samoin kuin Unixin who, ja listaa koneella olevat käyttäjät. Sen palvelinta käyttää myös ruptime, joka toimii samoin kuin uptime, ja listaa koneen käynnissäoloajan, käyttäjien määrän ja kuormituksen.
rstat listaa tietoja etäkoneen kernelistä.
Autentikaatio ja tietoturva.
rlogin perustuu siihen, että joukko tietokoneita määritellään samaksi klusteriksi, jolla on samat käyttäjätunnukset /etc/hosts.equiv -tiedoston avulla. Tässä tiedostossa voi luetella tietokoneet, joilta on pääsy koneelle etäyhteydellä. '+'-merkki tarkoittaa että kaikki verkon koneet ovat luotettuja. Lisäksi luotettuja koneita voi hakea NIS-hakemistopalvelussa määritellyistä ryhmistä. Lisäksi käyttäjä voi tehdä kotihakemistoonsa .rhosts-tiedoston, jossa on lueteltu käyttäjätunnukset eri tietokoneilla, joilta voi logata tunnukselle.
Jos hyökkääjä väärentää lähiverkossa MAC-osoitteensa, IP-osoitteen tai kaappaa nimipalvelun, hän voi päästä ilman tunnuksia toisen koneen tileihin käsiksi. Koska yhteyksiä ei ole mitenkään salattu, hyökkääjä voi myös helposti kuunnella liikennettä 1990-luvun ei-kytkentäisissä hubeihin perustuvissa Ethernet-verkoissa.
Jos hyökkääjä pystyy ajamaan komentoja käyttäjän komentotulkilla (esim. shar-tiedostoista), hän voi ajaa komennon
echo "+ +" &gt; ~/.rhosts
jolloin kuka tahansa miltä tahansa koneelta pääsee käsiksi tunnukseen ilman salasanoja.
Val Plumwood

Val Plumwood (11. elokuuta 1939 Terrey Hills, Uusi Etelä-Wales, Australia – 29. helmikuuta 2008 Australian pääkaupunkiterritorio) oli merkittävä australialainen ympäristöön keskittynyt filosofi.
Plumwood oli Australian kansallisen yliopiston keskeinen jäsen ja valmistui sieltä tohtoriksi 1990. Hän opetti monissa korkeakouluissa, kuten Tasmanian- ja Montanan yliopistoissa. Plumwood oli tärkeä henkilö Australian sademetsien pelastuskampanjassa 1970- ja 1980-luvuilla. Hän kirjoitti myöhemmin klassikoksi muodostuneen kirjan "Feminism and the Mastery of Nature" vuonna 1992. Plumwood toimi myös vierailevana professorina lukuisissa yliopistoissa.