tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oikeustoimikelpoisuus

Oikeustoimikelpoisuus tarkoittaa oikeussubjektin kelpoisuutta antaa ja vastaanottaa oikeustoimia eli oikeudellisesti sitovia tahdonilmaisuja, joilla perustetaan, muutetaan tai kumotaan henkilön oikeuksia tai velvollisuuksia. Oikeustoimikelpoisuus merkitsee siis kykyä määrätä omasta oikeusasemastaan eli yksinkertaisesti sanottuna tehdä itseään koskevia päätöksiä. Henkilöä, jolla ei ole oikeustoimikelpoisuutta, on vajaavaltainen, ja hänen puolestaan oikeustoimia tekee pääasiassa hänen edunvalvojansa. Oikeustoimikelpoisuutta ei tule sekoittaa oikeuskelpoisuuteen.
Oikeustoimikelpoisuus Suomessa.
Luonnollinen henkilö saavuttaa oikeustoimikelpoisuuden tullessaan täysi-ikäiseksi eli täyttäessään 18 vuotta. Alle 18-vuotiaat ovat vajaavaltaisia, ja heidän edunvalvojinaan toimivat yleensä heidän huoltajansa. Alaikäinenkin voi kuitenkin ryhtyä joihinkin laissa erikseen mainittuihin toimiin, ja hänen mielipidettään on kuultava joidenkin häntä koskevien toimien yhteydessä. Myös täysi-ikäiselle henkilölle voidaan määrätä edunvalvoja, hänen toimintakelpoisuuttaan voidaan rajoittaa tai hänet voidaan julistaa vajaavaltaiseksi, jos hän ei itse kykene huolehtimaan omista asioistaan esimerkiksi sairauden tai henkisen toiminnan häiriintymisen johdosta. Henkilö menettää oikeustoimikelpoisuutensa kuollessaan. Oikeustoimikelpoisuus on henkilölle lain mukaan kuuluva ominaisuus, josta henkilö ei voi omin toimin luopua.
Oikeushenkilö saavuttaa oikeustoimikelpoisuuden samalla, kun siitä tulee oikeuskelpoinen, eli pääsääntöisesti silloin, kun se on rekisteröity. Oikeushenkilö vastaa itse nimissään tehdyistä toimista sen nimissä toimineiden luonnollisten henkilöiden sijasta, elleivät he ole rikkoneet heille asetettuja normeja. Oikeushenkilöt käyttävät oikeustoimikelpoisuuttaan toimielintensä välityksellä, eikä niiden toiminta ole siten riippuvaista toimielimen muodostavien luonnollisten henkilöiden toiminnasta. Jos oikeushenkilön nimissä on tehty oikeustoimia ennen sen rekisteröintiä, näistä toimista vastaavat niihin osallistuneet tai niistä päättäneet henkilöt henkilökohtaisesti ja yhteisvastuullisesti. Oikeushenkilö ei ole toimintakelpoinen, jos sillä ei ole sen sääntöjen ja lain mukaista nimikirjoitukseen oikeutettua hallitusta, jolloin oikeushenkilöä koskeva lainsäädäntö määrää, miten on meneteltävä.
Oikeustoimikelpoisuus muissa oikeusjärjestelmissä.
Islamilaista oikeutta noudattavissa valtioissa oikeustoimikelpoisuuden aste vaihtelee. Korkein oikeustoimikelpoisuuden aste on vapaa, täysi-ikäinen (20–21 vuotta) ja täysijärkinen muslimimies.
Oikeustoimikelpoisuus kansainvälisessä yksityisoikeudessa.
Kansainvälisessä yksityisoikeudessa oikeustoimikelpoisuus kuuluu henkilöstatuutin alaan. Luonnollisen henkilöön oikeustoimikelpoisuutta liittyvissä kysymyksissä on Suomessa perinteisesti sovellettu tämän kansalaisuuden mukaista lakia, mutta nykyään niissä sovelletaan pääsääntöisesti tämän koti- ja asuinpaikan mukaista lakia. Oikeushenkilön oikeustoimikelpoisuuteen liittyvissä kysymyksissä sovelletaan tämän rekisteröintivaltion lakia.
Viktor Savin

Viktor Aleksejevitš Savin (), kirjailijanimeltään Ńobdinsa Vittor (komiksi Нёбдiнса Виттор; 21. marraskuuta 1888 – 11. elokuuta 1943) oli komilainen kirjailija.
Viktor Savin syntyi nykyisen Komin tasavallan Kortkerosin piirin Njobdinon kylässä. Koulunkäynnin jälkeen hän työskenteli kirjurina, halonhakkaajana ja toimi seitsemän vuotta konttorityöntekijänä Ukrainan kaivoksilla.
Savinia pidetään yhtenä kominkielisen kirjallisuuden perustajista. 1920- ja 1930-luvuilla hän kirjoitti lukuisia runoja, kertomuksia ja kuvauksia. Monista hänen runoistaan on tehty lauluja. Savinin näytelmiä ovat "Šondi petigön dźoridź kośmis" (”Auringon noustessa kukka lakastui”, 1919), "Rajyn" (”Taivaassa”, 1922), "Inaśtöm lov" (”Rauhaton sielu”, 1927), "Kulömdinsa bunt" (”Ust-Kulomin kapina”, 1928). Vuonna 1921 Savin oli järjestämässä ensimmäistä komilaista näyttelijäseuruetta ja vuonna 1930 hän perusti teatterin, jonka perustalle syntyi vuonna 1936 Komin kansallisteatteri. Savin toimi myös Komin proletaarikirjailijoiden liiton johtajana.
Vuonna 1937 Savin pidätettiin ja tuomittiin pakkotyöleirille. Hän kuoli vuonna 1943 pakkotyöleirillä lähellä Tomskin rautatien Itatkan asemaa. Savinin maine palautettiin vuonna 1955.
Fábio da Silva

Fábio Pereira da Silva (s. 9. heinäkuuta 1990) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on vasen laitapuolustaja ja pelasi kauden 2012-2013 lainasopimuksella Queens Park Rangersissa Manchester Unitedista, jossa pelaa myös hänen kaksoisveljensä Rafael. Fábio siirtyi kesällä 2016 Middlesbrough F.C.:hen Cardiff Citystä.
Fábion ja Rafaelin sopimus hyväksyttiin helmikuussa 2007. Ensimmäisen kerran kentälle hänet päästettiin puoliajan vaihdossa Patrice Evran tilalle 2–0-voittoon päättyneessä harjoitusottelussa Peterborough Unitedia vastaan. Todellinen debyytti tapahtui 24. tammikuuta 2009, kun hän aloitti avauksessa Tottenham Hotspuria vastaan voitokkaassa FA Cupin pelissä, tosin hänet vaihdettiin pois hänen loukkaannuttua myöhemmin pelissä. Heinäkuussa 2012 Fábio siirtyi lainalle kaudeksi 2012-2013 Valioliigassa pelaavan Queens Park Rangersin riveihin.
Fábio tunnetaan hyökkäävästä ja energisestä pelityylistä.
Salamurhaaja (elokuva)

Salamurhaaja on Charles Bronsonin tähdittämä toimintaelokuva vuodelta 1987.
Juoni.
Eläkkeellä oleva salaisen palvelun agentti Jay Killion pyydetään takaisin töihin harvinaislaatuiseen tehtävään: hänen on suojeltava presidentin vaimoa Lara Royce Craigia mahdollisilta salamurhayrityksiltä. Craig vihaa Killionia sydämensä kyllyydestä, mutta kun Craigin huvijahti räjähtää, on hänen luotettava agentin taitoihin. Molemmat tajuavat, etteivät ole missään turvassa, kun selviää, että tappokäskyn jäljet johtavat itse valkoiseen taloon. 
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu "Salamurhaajaa" tusinatoiminnaksi ja masentavaksi esitykseksi. Hän antaa sille 1–5 tähden sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
DJ Miko

DJ Miko (oikealta nimeltään Monier Quartararo Gagliardo, s. 8. helmikuuta 1973) on italialainen elektronista musiikkia esittävä artisti-DJ. Hänen tunnetuin kappale on 4 Non Blondes -yhtyeen kappaleesta "What's Up" tehty coverversio, joka pääsi jopa Billboard Hot 100-listalle.
Windows Media Audio

Windows Media Audio (WMA) on Microsoftin menetelmä äänenpakkaukseen. Käytetystä koodekista on eri versioita.
WMA:n käyttämä tiedostomuoto perustuu ASF-muotoon. 
WMA on kehitetty MP3:n kilpailijaksi.
Historia.
WMA on peräisi MSAudio-koodekista, jonka Henrique Malvar ja hänen ryhmänsä kehitti. Malvar luovutti työn Microsoftin Windows Media -ryhmälle, jotka muuttivat sen Windows Media Audioksi.
Viuhkapanos

Viuhkapanos on maanpinnan yläpuolelle sijoitettu miina, joka lauetessaan levittää kapean viuhkan metallihauleja kohteeseen. Laukaisu voi tapahtua sähköisesti tai langan avulla. Viuhkapanokset soveltuvat parhaiten taisteluun jalkaväkijoukkoja vastaan, mutta niillä on myös mahdollista lyhyillä etäisyyksillä aiheuttaa tuhoa vihollisen panssaroimattomille ajoneuvoille. Viuhkapanosten vaikutusetäisyys vaihtelee 50 ja 150 metrin välillä.
Suomen puolustusvoimilla on käytössä kevyitä viuhkapanoksia (VP 88, VP 2010) ja raskaita viuhkapanoksia (VP 84). VP 88 läpäisee kaksi senttimetriä lautaa 50 metrin etäisyydeltä ja hauleja leviää 927 kappaletta 58 asteen alueelle. Suomessa puolustusvoimat on korvaamassa jalkaväkimiinoja myös viuhkapanoksilla.
Faron lentoasema

Faron lentoasema (, ) on siviili-ilmailua palveleva lentoasema Faron kaupungin lähellä Portugalissa. Kenttä on hyvin tärkeä alueen matkailun kannalta. Tunnettuja alueen lomakohteita ovat Albufeira ja Portimão (Praia da Rocha).
Dihairesis

Dihairesis tai "diairesis" (; jakaminen, erottelu) on filosofinen termi, jota on käytetty erityisesti platonismissa ja stoalaisuudessa. Se on todellisuuden jäsentämisen, käsiteanalyysin tai määrittelyn menetelmä.
Platon.
Platonilla "dihairesis" on määrittelyn menetelmä, joka perustuu jakamiseen ja erotteluun. Menetelmässä määritelmään päädytään jakamalla suurempi ryhmä toistuvasti suhteellisen samankokoisiin osiin, kunnes määritelmä on löydetty.
"Dihairesista" hyödynnetään Platonin myöhäisemmissä dialogeissa "Faidros", "Sofisti", "Valtiomies" ja "Filebos". Tuossa vaiheessa Platonia alkoivat kiinnostaa ideoiden väliset suhteet, siinä missä varhaisissa, sokraattisissa dialogeissa oli keskitytty tiettyjen yksittäisten ideoiden etsintään.
Esimerkiksi "Sofistissa" elealainen vieras tutkii illuusioita, jotka koostuvat sanoista ja kuvantekotaidosta. "Dihairesista" käyttämällä hän jakaa jälkimmäisen käsitteen kahteen kategoriaan: "eikastikē tekhnē", taito tehdä samankaltaisuutta ("eikones") eli jäljennösten tekemisen taito; ja "fantastikē tekhnē", vaikutelmien luomisen eli jäljitelmien tekemisen taito. Vieras pitää enemmän jäljennöksistä kuin jäljitelmistä, koska jälkimmäisiä tehdään vain kauneuden vaikutelman tuottamiseksi.
"Dihairesiksen", jakamisen, vastakohta on "synagōgē" (), yhdistäminen. Ne muodostavat yhdessä platonilaisen dialektiikan kaksi vaihetta, joilla käsitteiden merkityksiä on tarkoitus selkeyttää. Yhdistävässä vaiheessa kerätään yhteen kaikki käsitteen käyttötavat, ja pyritään näin muodostamaan yhtenäinen idea sen selventämiseksi, mitä milloinkin halutaan käsitellä. Erottavassa vaiheessa käsitteestä erotellaan siihen sisältyvät alakäsitteet. Näin saavutetaan kuva käsitteen ja sen alakäsitteiden välisestä suhteesta.
Aristoteles hylkäsi Platonin ideaopin ja platonilaisen "dihairesis"-menetelmän. Hän kehitti "dihairesis"-menetelmän, jossa suvut ("genus") jaetaan lajeihin ("species") ja ne edelleen alalajeihin, kunnes määriteltävä löydetään.
Stoalaisuus.
Epiktetoksella "dihairesis" ilmenee uudelleen eettisessä käyttötarkoituksessa. Hänellä se on "prohairesiksen" suorittama korkeamman tason arvostelma, joka auttaa erottamaan erilaisia tilanteita koskevista tavallisista arvostelmista ne asiat, jotka ovat meidän vallassamme niistä asioista, jotka eivät ole meidän vallassamme.
Epiktetoksen ajatusta "dihairesiksesta" voidaan havainnollistaa seuraavalla esimerkillä hänen "Keskusteluistaan":
Ihmisen "prohairesis" voi olla joko "dihairesiksen" mukainen tai sen vastainen. "Prohairesis" joka omaksuu "dihairesiksen" mukaisen asenteen toimisi seuraavasti: tapauksessa 1, kuolisi eikä valittaisi; tapauksessa 2, ei valittaisi kun ruumis on kahlehdittuna; tapauksessa 3, hyväksyisi karkotuksen tyynesti. "Prohairesis" joka omaksuu "dihairesiksen" vastaisen asenteen toimisi puolestaan seuraavasti: tapauksessa 1, vaikeroisi ja taistelisi kuolemaa vastaan; tapauksessa 2, pyrkisi pakenemaan ja valittaisi kun ruumis on kahlehdittuna; tapauksessa 3, olisi kaikkea muuta kuin tyyni ja pyrkisi välttämään karkotuksen.
Guam kesäolympialaisissa 2004

Guam osallistui vuoden 2004 kesäolympialaisiin neljän urheilijan vahvuisella joukkueella. Guamilaiset kilpailivat kolmessa eri urheilumuodossa. Kukaan heistä ei yltänyt mitaleille asti.
Tulokset.
Yleisurheilu.
Miesten 1 500 m.
"Weir juoksi erässä 3. Hän voitti juoksemalla vain yhden kanssakilpailijansa."
Naisten 1 500 m.
"Siegrist juoksi erässä 1. Samoin kuin Weare, Siegrist voitti juoksemalla vain yhden kanssakilpailijansa."
Uinti.
Alkuerät, erä 2
"Kukaan tästä erästä ei selvinnyt jatkoon. O'Keeffe karsiutui." 
Paini.
Miesten vapaapaini 84 kg, lohko 4.
"Cobb hävisi alkulohkon molemmat ottelunsa ja karsiutui."
A. A. Long

Anthony Arthur Long (s. 17. elokuuta 1937 Manchester, Englanti) on brittiläinen, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut klassisen kirjallisuuden tutkija ja Kalifornian yliopiston (Berkeley) Irving Stone -oppituolin kirjallisuuden professori.
Long opiskeli Manchester Grammar Schoolissa (1948-1955) ja University College Londonissa (1957-1960). Vuosien 1961 ja 1971 välillä hän luennoi klassisesta kirjallisuudesta Otagon ja Nottinghamin yliopistoissa sekä University College Londonissa. Vuonna 1971 hänet nimettiin viimeksi mainitun yliopiston lukijaksi ("reader"). Tuolloin hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa David Sedley.
Vuonna 1973 Long siirtyi Liverpoolin yliopistoon ottamalla vastaan Gladstone -oppituolin kreikan kielen professorin viran. Hän toimi tehtävässä vuoteen 1982, jolloin siirtyi nykyiseen tehtäväänsä Kalifornian yliopistossa.
Long nimitettiin British Academyn jäseneksi vuonna 1992.
Jacques Vielliard

Jacques Marie Edme Vielliard (22. elokuuta 1944 Pariisi – 9. elokuuta 2010 Belém, Brasilia) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Vielliard opiskeli Lycée Louis-le-Grandissa ja Sorbonnessa, ja väitteli tohtoriksi ekologiassa École Normale Supérieuressa (ENS) Pariisin yliopistossa. Jo poikana Jacques Vielliard päätti ruveta tutkimaan lintuja ymmärtääksen luonnon toimintaa. 18-vuotiaana hän sai ensimmäisen kansainvälisen tehtävänsä ja pääsi tutkimaan Coto Doñanan kansallispuistoa Espanjassa. Tämän jälkeen Vielliard vastasi International Wildfowl Research Bureaun läntisen Aasian alueesta ja matkusti tiiviisti Romanian ja Himalajan välillä vuosina 1967–1971. Hänen kiinnostuksensa kohdistui lähinnä muuttavien vesilintujen ekologiaan. Hän keräsi mittavan aineiston tutkiessaan suosirrin ("Calidris alpina") ekologiaa väitöskirjaansa varten. Poliittiset ja sotilaalliset muutokset tekivät alueen tutkimisen mahdottomaksi ja Vielliard lähti tutkimaan Tšadjärven luontoa ranskalaisen ORSTOM-toimiston toimeksiannosta.
Palattuaan Pariisiin Vielliard luennoi lintujen ekologiasta École Normale Supérieuressa, osallistuen samanaikaisesti Muséum National d'Histoire Naturellen toimintaan. Hän toimitti neljännesvuosittain ilmestyvää lintutieteellistä julkaisua "Alauda". Brasilian Tiedeakatemian puheenjohtaja tohtori Aristides A. Pacheco Leão saapui Eurooppaan etsimään tutkijoita kehittämään Brasilian ekologian maastotutkimusta. Samaan aikaan Vielliard julkaisi tutkimuksensa uudesta lintulajista, algeriannakkelista ("Sitta ledandi"). Pacheco Leão pyysi Vielliardia Brasiliaan. Elokuussa 1973 Vielliard saapui Brasiliaan ja aloitti tutkimukset valtion koillisosassa, yhteistyössä lintutieteilijöiden Helmut Sick ja Augusto Ruschi ja kasvitieteilijä Dárdano de Andrade-Liman kanssa.
Jacques Vielliard kehitteli uusia tutkimusmenetelmiä Brasilian linnuston tutkimiseksi. Hän keksi menetelmiä lintujen laulun ja ääntelyn äänittämiseen ja analysointiin sekä linnuston runsauslaskentoihin. Neljän Tiedeakatemian tutkimusretken jälkeen Vielliard hyväksyi vuonna 1978 tarjouksen perustaa Campinasin valtionyliopiston yhteyteen UNICAMP Bioakustinen laboratorio. Nykyisin laboratorio on alansa johtava tutkimuslaitos ja sillä on laaja luonnonäänitekirjasto. 
Algeriannakkelin lisäksi Vielliard on nimennyt brasilianvarpuspöllön ("Glaucidium hardyi") ja ciponkanasteron ("Asthenes luizae").
Skywarp

Skywarp on kuvitteellinen hahmo Transformers-universumissa, joka kuuluu pahoihin Decepticoneihin.
The Transformers.
Televisiosarja.
Skywarp oli ensimmäisten Decepticonien joukossa, jotka saapuivat Maahan. Muuttuu F-15-hävittäjäksi. Erikoisominaisuus on kyky teleporttautua lennossa. Ulkonäöltään identtinen Starscreamin kanssa, mutta erivärinen. Skywarp kohtaa loppunsa vuoden 1986 Transformers-elokuvassa. Hän on yksi kuolettavasti haavoittuneista, jotka nakataan Astrotrainin kyydistä avaruuteen. Skywarpin, Thundercrackerin ja Insecticonien osista planeettojensyöjä Unicron rakentaa Cyclonusin, Scourgen ja Sweep-armeijan.
Marvelin sarjakuva.
Skywarp on taustalla lähinnä sivuroolissa. Skywarpin tuhoaa ensi kerran Omega Supreme. Myöhemmin, Decepticonien korjattua Skywarpin hänet tuhoaa Alikannasta supervoimat saanut Starscream. Tämän jälkeen Skywarpia ei nähty Suomessa julkaistuissa Marvelin Transformers-sarjakuvissa.
Transformers: Cybertron.
"issa" Skywarpia ei nähty lainkaan sarjassa, mutta hänestä julkaistiin lelu, joka muistutti muuten Thundercrackeria, mutta oli erivärinen.
Transformers: Animated.
Tom Kenny toimi Skywarpin äänenä vuosina 2008–2009 "issa".
Starscream loi itsestään Kuussa viisi kloonia, jotka saivat hänen itsestään asentamista Ikikipinän palasista eri luonteen ominaisuudet. Skywarpia ei koskaan kutsuttu sarjassa nimellä. Sen sijaan hänet tunnettiin "Pelkuri-Starscreamina" Hän piti hyökkäystä Megatronia vastaan järjettömänä. He lopulta hyökkäsivät alkuperäisen Starscreamin johdolla Megatronin luokse, joka oli aktivoimassa avaruussiltaa. Syntyi taistelu Autobottien ja Decepticonien välillä, jossa Starscream klooneineen yritti tuhota Megatronin. Eliittivartioston tiedustelija Blurr kahlitsi Skywarpin, mutta he molemmat tarttuivat Mixmasterin sementtiin, johon oli jo aiemmin sotkeutunut toinen klooni, Thundercracker. Kaikki kolme lopulta lensivät avaruussillan läpi tuntemattomaan avaruuteen. Kolmikko leijaili avaruudessa, jossa hän valitti sementistä. Blurrin huomautuksella Thundercracker käytti energiatykkejään päästäkseen vapaaksi sementistä. Mutta Skywarp ei edelleenkään voinut liikkua Blurrin laittamien staasirautojen vuoksi.
Transformers: Cyberverse.
 Skywarp toimi yhtenä Etsijöiden kapteenina, ja yhtenä korkea-arvoisena upseerina, kuten Starscream ja Slipstream.
Suomen DX-Liitto

Suomen DX-Liitto ry (lyh. SDXL) on voittoa tavoittelematon DX-kuuntelun harrastamiseen keskittynyt järjestö Suomessa. SDXL muun muassa julkaisee "Radiomaailma"-lehteä ja muuta alan kirjallisuutta, järjestää kokouksia, harjoittaa DX-kuunteluun liittyvää tutkimustoimintaa ja neuvontaa, järjestää DX-kilpailuja, välittää jäsenilleen DX-kuuntelussa tarvittavia välineitä sekä levittää DX-tietoutta. 
Historia.
DX-järjestötoiminnan alkuvaiheissa 1950-luvulla Suomessa vaikutti monia eri suomen- ja ruotsinkielisiä DX-kerhoja. Suomen DX-Liitto perustettiin vuonna 1971 suomenkielisen Suomen DX-Kuuntelijat ry:n ja ruotsinkielisen Finlands DX Club rf:n kattojärjestöksi. Aikaa myöten alayhdistykset sulautuivat yhteen ja 1990-luvulla yhdistysten jäsenistä tuli yksinkertaisesti Suomen DX-Liiton jäseniä. 
Suomen DX-kuuntelijat ry oli perustettu 1958 nimellä DX-Kerho Suomi. Syntyhetkenään se oli maamme ensimmäinen suomenkielinen DX-kerho. 
Harrasteen huippuaikoina 1970–1980-luvuilla jäseniä oli parhaimmillaan yli 2500. 2020-luvulla jäsenmäärä on vakiintunut 500 hengen tienoille. 
Suomen DX-Liitolla on alueellisia neuvojia ympäri maata. Reaaliaikainen keskustelu ja neuvonta tapahtuu nykyään enimmäkseen Facebookissa ja WhatsApp-ryhmissä. SDXL:n toimisto sijaitsee Helsingissä Annankadulla. 
Tärkein vuotuinen tapahtuma on kesäkokous, joita on järjestetty eri puolilla maata vuosittain elokuun ensimmäisenä tai toisena viikonloppuna vuodesta 1963.
Julkaisutoiminta.
Suomen DX-Liiton jäsenlehti on kuusi kertaa vuodessa ilmestyvä 40-52-sivuinen aikakauslehti Radiomaailma, joka ilmestyi vuoteen 1992 saakka nimellä DX-Kuuntelija. SDXL myös toimittaa Yleisradion tekstitelevision sivua 591 alasivuineen. Aktiivisille yleiradioiden kaukokuuntelijoille julkaistaan nopeaa uutis- ja lokibulletiinia DX-Clusive, joka sai alkunsa vuonna 1965.
Huiskiloeukalyptukset

Huiskiloeukalyptukset ("Corymbia") on puiden suku, johon kuuluu 113 lajia. 1990-luvulle asti ne luokiteltiin eukalyptusten sukuun, joita ne muistuttavat paljon ulkonäöltään ja kasvualueiltaan.
Koalat käyttävät niitä ruokakasveinaan, varsinkin lajia "Corymbia maculata". Joitakin lajeja, etenkin "Corymbia ficifolia", viljellään koristekasveina.
Lajeja.
Huiskiloeukalyptuksien sukuun kuuluu yksi suomeksi nimetty laji:
Katalepsis

Katalepsis (; "tavoittaminen", "kiinniottaminen") on stoalaisen filosofian termi, joka tarkoittaa ulkoisten vaikutelmien, kuten aistihavainnon, käsittämisen aktia.
Käsite on keskeinen stoalaisessa tietoteoriassa ja havainnon filosofiassa. Stoalaisuuden mukaan kaikki vaikutelmat ("fantasia") ovat joko tavoittavia ("katalēptikē") tai ei-tavoittavia ("akatalēpton"). Tavoittavat vaikutelmat vastaavat täysin ulkoisessa todellisuudessa olevaa kohdettaan. Ei-tavoittavat vaikutelmat joko eivät vastaa kohdettaan, tai edustavat sellaista kohdetta, jota ei ole todellisuudessa edes olemassa. "Katalepsis" tarkoittaa tavoittavan vaikutelman saavuttamista.
Epiktetoksen mukaan aistihavainnot eivät juuri koskaan petä. Sen sijaan haasteena oli vapautua epätosista uskomuksista, jotka havaintoihin liittyvät. Vastaanotettu vaikutelma muuttuu uskomukseksi silloin, kun se hyväksytään. Stoalaisuuden mukaan ihmisen tulisi pyrkiä pitämään kaikki uskomuksensa tosina, niin että jokainen niistä on tavoittavan vaikutelman mukainen ja näin ”ottaa kiinni” todellisuuden olemuksen.
"Katalapsis" takaa ymmärretyn vaikutelman totuuden. Jos henkilö hyväksyy kataleptiseen vaikutelmaan liittyvän uskomuksen, eli jos henkilö kokee "katalepsiksen", tällöin siihen liittyvä uskomus ei voi olla muuta kuin tosi. Stoalainen viisas on sellainen, jolla on ainoastaan kataleptisia vaikutelmia, ja niin hän on erehtymätön.
Skeptikot, jotka valitsivat stoalaiset luonnollisiksi filosofisiksi vastakohdikseen, torjuivat stoalaiset ajatukset ihmismielestä ja sen menetelmistä suurempien merkitysten ymmärtämiseksi. Esimerkiksi Arkesilaos katsoi, ettei ole olemassa yhtään sellaista aistivaikutelmaa, josta emme voisi erehtyä. Skeptikoiden tavoitteena oli stoalainen tietoteoria torjumalla torjua mahdollisuus stoalaisesta viisaudesta kokonaisuudessaan.
Angophora

Angophora on myrttikasveihin kuuluva puiden suku, johon kuuluu kolmetoista lajia, jotka kaikki ovat endeemisiä Australiassa. 
Ne ovat eukalyptusten lähisukulaisia, ja muistuttavat niitä paljon ulkonäöltään ja kasvualueiltaan. Ne voi erottaa hedelmien rakenteesta; "Angophora"-lajien hedelmien pinnassa on teräviä harjanteita, eukalyptusten hedelmät ovat sileäpintaisia.
Koalat käyttävät lajien "A. subvelutina" ja "A. costata" lehtiä ruokanaan.
Julien Lizeroux

Julien Lizeroux (s. 5. syyskuuta 1979 Moûtiers, Savoie, Ranska) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka on keskittynyt pääasiassa pujotteluun.
Lizeroux sijoittui St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 pujottelussa 25:nneksi ja Åressa 2007 neljänneksitoista. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän saavutti hopeaa superalppiyhdistetyssä ja pujottelussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pujottelussa yhdeksäs ja superyhdistetyssä kahdeksastoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui pujottelussa 15:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa.
Lizeroux sijoittui maailmancupissa kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Shigakogenin pujottelussa helmikuussa 2001. Kaudella 2007–2008 hän sijoittui kymmenessä maailmancupin pujottelukilpailussa sijoille 4–9. Pujottelucupissa hän oli kuudes. Ensimmäisen voittonsa – ja palkintosijansa – hän sai Kitzbühelin pujottelukilpailussa 25. tammikuuta 2009. Hän omisti voittonsa BASE-hyppyonnettomuudessa heinäkuussa 2008 kuolleelle Yoann-veljelleen. Myöhemmin samalla kaudella hän oli toinen Sestrieren superyhdistetyn kilpailussa, voitti Kranjska Goran pujottelun ja oli toinen Åren pujottelussa. Pujottelucupin loppupisteissä hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2009–2010 hän voitti Adelbodenin pujottelun ja oli samassa lajissa toinen Kitzbühelissä sekä kolmas Zagrebissa ja Kranjska Gorassa. Pujottelucupissa hän sijoittui toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi. Kaudella 2010–2011 hän oli toinen Münchenin olympiapuistossa järjestetyssä paripujottelussa.
Lizeroux voitti pujottelun Ranskan mestaruuden maaliskuussa 2008. Lisäksi hän on saanut Ranskan mestaruuskilpailuissa kaksi hopeaa ja kolme pronssia. Euroopan cupissa hän on voittanut kolme osakilpailua ja kaudella 2006–2007 hän sijoittui pujottelun Euroopan cupin kokonaiskilpailussa toiseksi.
Köyhän taivas (kappale)

Köyhän taivas on Lapinlahden Linnut -yhtyeen vuonna 1994 levyttämä menestyskappale. Sävellyksen ja sovituksen kappaleeseen teki Pekka Hedkrok ja sanoituksen Timo Eränkö. Kappale julkaistiin samana vuonna ilmestyneelle samannimiselle albumille. Singlenä albumista julkaistiin kaksi versiota, toisen B-puolena oli ”Jos on eläin” ja toisen ”Viheltävä Ville ja Pekka Petomaani”.
”Köyhän taivas” on ainoa Lapinlahden Lintujen single, joka on myynyt Suomen virallisen singlelistan ykköseksi. Kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka on esitetty muun muassa TV1:n Lista TOP 40 -ohjelmassa.
Kappale kertoo alkoholisoituneen köyhän ihmisen elämästä 1990-luvun alun laman aikaan.
Lohikäärme Puff

Lohikäärme Puff (alkuperäiseltä nimeltä "Puff, the Magic Dragon") on tunnettu musiikkikappale, jonka alkuperäisen sanoituksen tekivät Leonard Lipton ja Peter Yarrow. Kappaleen tunnetuin esittäjä on folk-yhtye Peter, Paul and Mary.
Suomennoksen kappaleeseen teki Sauvo Puhtila. Suomenkielisen version kappaleesta on esittänyt muun muassa Brita Koivunen. Vaasalainen punk-yhtye Klamydia on myös versionut kappaleen 2005 ilmestyneellä pitkäsoitolla "Tyhmyyden ylistys". Kappaleella laulaa Vesa Jokisen lisäksi myös Kari Bonden.
Kappale kertoo paperista tehdystä Puff-nimisestä lohikäärmeestä, joka lähtee tutkimaan maailmaa ja päätyy kaupunkiin.
Norrköping-luokka

Norrköping-luokka oli Ruotsin merivoimien vuosina 1971–1974 valmistettujen torpedoveneiden muodostama alusluokka. Luokan alukset muutettiin ohjusveneiksi vuosina 1981–1983, jolloin ne aseistettiin ruotsalaisilla RBS15-meritorjuntaohjuksilla. Viimeiset luokan alukset poistettiin käytöstä vuonna 2005.
Seikilos-hymni

Seikilos-hymni on antiikin Kreikan aikainen sävelmä. Se on vanhin säilynyt kokonainen sävellys, jonka sanat ja sävel on kirjoitettu muistiin. Sen säveltäjää ei ole tunnistettu. Antiikin Kreikan ajoilta ei ole jäänyt nykypäivälle juuri lainkaan kokonaisia sävellyksiä, joten Seikilos-hymni on siinä mielessä hyvin harvinainen.
Hymni löydettiin antiikin Tralleisista kirjoitettuna hautakiveen eli steleen. Se on nykyisin Tanskan kansallismuseossa Kööpenhaminassa.
Bon Iver

Bon Iver on yhdysvaltalainen indie folk -yhtye, jonka on perustanut yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Justin Vernon (s. 1981) vuonna 2006. Yhtyeen ensialbumi "For Emma, Forever Ago" julkaistiin vuonna 2007, ja se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Yhtyeen toinen albumi "Bon Iver" voitti parhaan vaihtoehtoalbumin Grammyn vuonna 2012, ja yhtyeen kolmas albumi "22, A Million" oli ehdolla samassa kategoriassa.
Yhtyeen nimi tulee ranskan sanoista "bon hiver", "hyvä talvi".
Lophostemon

Lophostemon on myrttikasveihin kuuluva ikivihreiden puiden suku, johon kuuluu neljä lajia. Ne ovat kaikki endeemisiä Australiassa. Koalat saattavat stressaantuneina siirtyä syömään niitä eukalyptuspuiden lehtien sijasta. Myös eräät perhostoukat käyttävät niitä ruokakasveinaan.
"Lophostemon confertus" -lajia on käytetty koristekasvina Australian puistoissa ja tienvarsilla sekä paikoin Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Muita lajeja ovat "L. grandiflorus", "L. lactifluus" ja "L. suaveolens".
Hans von Seeckt

Johannes "Hans" Friedrich Leopold von Seeckt (22. huhtikuuta 1866 Schleswig, Saksan keisarikunta – 27. joulukuuta 1936 Berliini, natsi-Saksa) oli saksalainen kenraali ensimmäisen maailmansodan aikana. Seeckt johti Weimarin tasavallan armeijaa 1920–1926.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Seeckt palveli eri tehtävissä itärintamalla. Sodankäynnissä hän suosi nopeita iskuja. Sodan jälkeen Seeckt sai tehtäväkseen luoda Versailles’n rauhansopimuksen mukaisesti uuden Weimarin tasavallan rajoitetut asevoimat. Seeckt loi pienen, mutta hyvin koulutetun armeijan, joka toimi perustana myöhemmälle Wehrmachtille. 
Seeckt tapasi Adolf Hitlerin ensimmäistä kertaa kansallissosialistisen puolueen oluttupavallankaappauksen kukistamisen jälkeen marraskuussa 1923. Hän piti alkuun Hitleristä, joka lupasi rauhansopimuksen ehtojen poistamista ja uutta vahvempaa armeijaa. Seeckt jäi eläkkeelle 1926 ja hänestä tuli sittemmin valtiopäivien jäsen kansallisliberalistisessa Saksan kansanpuolueessa.
Seeckt toimi Tšiang Kai-šekin sotilasneuvonantajana 1933–1935. Seecktiä kutsuttiin lisänimellä ”Sfinksi”, jonka hän ansaitsi vakaalla ja harvapuheisella persoonallisuudellaan. Hän kuoli Berliinissä 1936.
Time (Norja)

Time on kunta Rogalandin läänissä Norjassa. Sen naapurikuntia ovat Klepp, Sandnes, Gjesdal, Bjerkreim ja Hå. Timen hallinnollinen keskus on Bryne. Muita taajamia ovat Kvernaland, Lyefjell ja Undheim.
Vuoden 2024 alussa Timessä oli 19 910 asukasta, ja sen maapinta-ala oli 171 neliökilometriä.
Time on merkittävä maatalouskunta, ja erityisesti siellä kasvatetaan eläimiä, varsinkin kanoja.
Media.
Paikallislehti "Jærbladet" ilmestyy kolmesti viikossa.
Oscar Vilhelm Johansson

Oscar Vilhelm Johansson (5. heinäkuuta 1878 Helsinki – 4. maaliskuuta 1956 Helsinki) oli Helsingin yliopiston ensimmäinen meteorologian professori, joka loi perustan meteorologian opetukselle yliopistossa. Johanssonin erikoisalaa olivat ilmastokysymykset.
Johansson pääsi ylioppilaaksi Svenska normallyceumista vuonna 1897 ja aloitti samana vuonna opinnot Helsingin yliopistossa. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui vuonna 1901. Hän toimi yliopiston fysiologisessa laboratoriossa assistenttina vuosina 1900–1902. Valmistuttuaan hän toimi Suomen Tiedeseuran alaisessa Meteorologisessa Päälaitoksessa ylimääräisenä virkamiehenä vuosina 1901–1909 sekä vuosina 1902–1903 ylimääräisenä assistenttina Wienin meteorologisessa laitoksessa. Hän suoritti lisensiaatin tutkinnon vuonna 1909. Johanssonin väitöskirjan aihe oli "Über die Bestimmung der Lufttemperatur am Meteorologischen Observatorium in Helsingfors". Väiteltyään hän sai nimityksen yliopiston meteorologian dosentiksi ja hoiti samalla vuosina 1909–1918 assistentin tointa Meteorologisessa Päälaitoksessa. Laitoksen ilmasto-osaston johtajana hän toimi vuosina 1918–1921. Meteorologian henkilökohtaiseksi ylimääräiseksi professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1921. Tässä virassa Johansson oli vuoteen 1948. Suomen Tiedeseura myönsi Johanssonille Theodor Homénin palkinnon vuonna 1938.
Friedrich Hossbach

Friedrich Hossbach (21. marraskuuta 1894 Unna, Saksa – 10. syyskuuta 1980 Göttingen, Saksa) oli saksalainen jalkaväenkenraali toisen maailmansodan aikana.
Hossbach toimi Adolf Hitlerin adjutanttina elokuusta 1934 tammikuuhun 1938. Vaikka Hossbach nousi toisen maailmansodan aikana jalkaväenkenraaliksi, hänet muistetaan parhaiten muistiostaan, jonka hän kirjoitti Hitlerin 5. marraskuuta 1937 pitämästä salaisesta kokouksesta, joka on sodan jälkeen nimetty hänen mukaansa. Tässä Hossbachin konferenssissa Hitler esitti Saksan asevoimien johdolle sekä ulkoministerille valtaus- ja sodankäyntisuunnitelmansa tuleville vuosille.
Henrik Ullgren

Henrik (Heikki, Henric) Ullgren (30. marraskuuta 1762 Nurmes – 13. maaliskuuta 1836 Jokikylä) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Ullgrenin vanhemmat olivat uudistilallinen Heikki Antinpoika Ullgren ja Kristina (Christina) Nevalainen ja puolisot Riitta (Brita) Matintytär Tervo (k. 1809) ja vuodesta 1810 Sikke (Sigrid) Pekantytär Saarelatar (k. 1837). Ullgren oli lautamies, kuudennusmies ja esikuvallinen maanviljelijä. Vuonna 1802 Suomen Talousseura lähetti Nurmekseen kaksi tynnyriä perunoita. Niiden viljelemistä kokeilivat pitäjässä ensimmäisinä Henrik Ullgren ja hänen veljensä Johan Ullgren sekä lautamies Esaias Rossinen. Vuonna 1818 Suomen Talousseura myönsi heille tästä ansiosta mitalit. Ullgren toimi isäntänä Nurmeksen Lukanvaarassa ja myöhemmin Jokikylässä Hovilassa, jossa hän kuoli vuonna 1836. Ullgren edusti Porvoon valtiopäivillä Karjalan ylistä kihlakuntaa, tuoden valtiopäivillä esille muun muassa verotukseen liittyviä kysymyksiä.
Kohila (kunta)

Kohila () on kunta Virossa, Raplamaan maakunnan pohjoisosassa noin 30 kilometriä Tallinnasta etelään. Kohilassa on runsaat 7 000 asukasta.
Kylät ja kauppalat.
Kunta koostuu Kohilan kauppalasta (alev), Aespan, Hagerin ja Prillimäen pienkauppaloista (alevik) sekä 21 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Kohilan kauppala.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kohilan kunnassa (Kohilan kauppala mukaan lukien) oli 7 331 asukasta, joista 6 366 (86,8 %) oli virolaisia, 666 (9,1 %) venäläisiä ja 294 (4,0 %) muita kansallisuuksia.
Tilanjoki

Tilanjoki on Kiiminkijoen sivuhaara Pohjois-Pohjanmaalla Utajärven alueella. Se saa alkunsa Jorvasjärvestä ja laskee Kiiminkijokeen hieman Kurimosta ylävirtaan. Joen kokonaispituus on 12 kilometriä, putouskorkeus noin 15 metriä ja valuma-alueen pinta-ala 405 neliökilometriä.
Joen kulku ja jokimaisema.
Joki virtaa ensi Jorvasjärvestä lounaaseen, pääosan etelään ja lopuksi Kiiminginjoen lähellä kaakkoon. Joen varteen on helppo päästä jokea seurailevien metsäautoteiden takia, Koirakankaalle itään menevä metsäautotie ylittää joen sen keskivaiheilla Jokikynnäksen kankaan tienoilla. Joki on kapea ja koskipaikoista hyvin matala. Vesi on tummaa, joki virtaa useiden soiden ja rämeiden ohi, vaikka koskipaikat ovatkin kovaa kangasmaata.
Käyttö.
Joki sopii kalastukseen ja melontaan. Joen yläosassa entisen Virtalan talon paikasta alaspäin on pitkä koskijakso, samoin alavirralla Tilankankaasta alaspäin. Keskijuoksu on suvantoa, mutta samalla erämaista ja asumatonta. Joessa on sekä taimenta että harjusta, samoin kuin ahventa ja haukea. Varsinkin alajuoksulla on useita kesäasuntoja.
Maurice Vittenet

Maurice Vittenet (1928 Saint-Dizier, Ranska – 1988) oli ranskalainen harmonikkataiteilija. Hän syntyi Haute-Marnen Saint Dizierissä.
Hän voitti Coupe Mondiale -harmonikkakilpailun Pariisissa 1951 ja tuli tunnetuksi eritoten musette-muusikkona.
Levytyksiä.
Vittenetin levytyksiä on myös useilla musette-kokoelmilla.
Jedi Mind Tricks

Jedi Mind Tricks on yhdysvaltalainen hip hop -ryhmä. Sen perustivat Vinnie Paz (Vincenzo Luvineri) ja Stoupe the Enemy of Mankind (Kevin Baldwin) vuonna 1996. Ryhmään liittyi räppäri nimeltä Jus Allah (James Bostick) vuonna 1999. Ryhmään kuuluu myös DJ Kwestion.
Vinnie Paz on ollut yhtyeen ainoa pysyvä jäsen läpi sen historian. Jus Allah jätti yhtyeen vuonna 2001 ja palasi 2007, mutta vuonna 2014 levy-yhtiön jäsenet raportoivat Jus Allahin lähteneen jälleen sekä Jedi Mind Tricksistä ja tällä kertaa myös superyhtye Army of the Pharaohsista. Toinen perustajajäsen Stoupe vetäytyi vuoden 2010 aikoihin määrittelemättömälle tauolle koska koki kadottaneensa inspiraation yhtyettään kohtaan ja päätti keskittyä sivuprojekteihinsa. Ensimmäinen muiden kuin Stoupen tuotantoa sisältävä albumi, Violence Begets Violence otettiin fanien keskuudessa ristiritaisesti vastaan. Uusi levy ei enää sisältänyt yksityiskohtaisilla melodioilla ja orkesterisampleilla varustettuja kappaleita ja levyn äänimaailma oli kummittelevampaa ja intensiivisempää kuin aikaisemmilla julkaisuilla. Lopulta syksyllä 2014 Vinnie Paz ilmoitti Facebook-sivullaan Stoupen palanneen yhtyeesen ja Stoupe tuotti lähes kokonaan yhtyeen seuraavan albumin, The Thief and the Fallenin. Kaavasta poiketen Stoupe ei tuottanut kuitenkaan koko albumia yksin sillä Vinnie Pazin kanssa tiivistä yhteistyötä tehnyt tuottaja C-Lance oli mukana kahden kappaleen tuotannossa.
Siegfried Wolfgang Fehmer

Siegfried Wolfgang Fehmer (10. tammikuuta 1911 – 16. maaliskuuta 1948) oli saksalainen Gestapon upseeri ja SS-mies toisen maailmansodan aikana miehitetyssä Norjassa. Hän oli arvoltaan "Kriminalrat" ja toimi pahamaineisen Abteilung IV:n päämajassa Oslossa. Sotilasarvoltaan hän oli SS-Hauptsturmführer. Hän oli syntynyt Münchenissä. Fehmer liittyi natsipuolueeseen 1930 ja Gestapoon 1934.
Toisessa maailmansodassa hänet lähetettiin Norjaan 1940. Hän työskenteli siellä vastavakoilun ja vastarintaliikkeen tukahduttamisen parissa. Hänet tunnettiin hyvin Oslossa, jossa hänellä oli tapana kävellä SS-univormussa saksanpaimenkoiransa kanssa. Fehmeriä pidettiin sekä hurmaavana naistenmiehenä että psykopaattisena kiduttajana. Häntä vastaan tehtiin useita murhayrityksiä, mutta selvisi niistä kaikista, vaikka häntä jopa ammuttiin rintakehään. Sodan lopussa Fehmer yritti paeta Ruotsiin, mutta jäi kiinni. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla Akershusin linnoituksessa vuonna 1948.
Fehmerin hahmo esiintyy vuoden 2008 elokuvassa "Max Manus".
Katikankanjoni

Katikankanjoni on veden uurtama paikoin 20 metriä syvä rotko Kauhajoen Hyypässä, tarkemmin Kirveskylässä. Katikankanjonin on uurtanut paksuun hienohiekkakerrokseen Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuiston länsiosasta alkunsa saava, Kyrönjoen vesistöalueeseen kuuluva Katikanluoma.
Katikankanjonin alueella, Katikanluoman ja vieressä virtaavan Kauhajoen (myös Hyypänjoki) välissä, sijaitsevat kapeat ja jyrkät harjanteet Sianselkä ja Kolmentuulenlakki. Katikanluoma yhtyy Kauhajokeen Sianselän jälkeen reilun kilometrin päässä. Kolmentuulenlakki kuuluu osana Kauhanevan–Pohjankankaan aluetta Natura 2000 -verkoston piiriin. Alueen luonnonarvoja turvataan metsälain, maa-aineslain, rakennuslain ja vesilain säännösten nojalla.
Katikankanjonin alueella oli 1940-luvun alkuun saakka toiminnassa ollut mylly.
Katikankanjonin kasveihin kuuluvat esimerkiksi näsiä ja kangaskeltalieko.
Klaus Neumann

Klaus Neumann (5. lokakuuta 1923 Wettin, Saksi – 10. joulukuuta 2000) oli saksalainen lentäjä-ässä, joka ansaitsi rautaristin ritariristin toisessa maailmansodassa palvellessaan Luftwaffessa.
Neumann aloitti sotilasuransa aliupseerina itärintamalla toukokuussa 1943. Hänen yksikkönsä siirrettiin vuonna 1944 takaisin Saksaan. Saman vuoden marraskuun 25. päivänä hänelle myönnettiin rautaristin ritariristi. Tammikuussa 1945 Neumann siirrettiin JG 7:n esikuntatehtäviin. Hän riitaantui tehtävissä kommodori Theodor Weissenbergerin kanssa. Tämän jälkeen hän liittyi Adolf Gallandin kutsumana JV 44:ään, jossa saavutti Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjällä viisi ilmavoittoa. Hän otti osaa 24. huhtikuuta 1945 München-Riemissä kolmen muun pilotin kanssa B-26 Marauderin vastaiseen hyökkäykseen, jossa lentueen johtaja Günther Lützow sai surmansa.
Sodan lopussa Neumann oli saavuttanut 37 ilmavoittoa 200 taistelutehtävässä ja ylennyt luutnantiksi. Hän saavutti sekä ensimmäisen että toisen luokan rautaristit, kultaisen Saksan ristin ja rautaristin ritariristin. Sodan jälkeen hän ei juuri suostunut puhumaan kokemuksistaan. Hän kuoli vuonna 2000.
Degüello

Degüello on yhdysvaltalaisen ZZ Top -yhtyeen elokuussa 1979 julkaistu kuudes studioalbumi.
Freddy Balta

Ferdinand "Freddy" Balta (21. tammikuuta 1919 Pariisi, Ranska – 8. tammikuuta 2002) oli ranskalainen harmonikkataiteilija, jota pidettiin eräänä oman sukupolvensa arvostetuimmista soittajista.
Balta soitti nuorena myös pianoa ja urkuja. Hän voitti jo vuonna 1935 useita kilpailuja Pariisissa ja Liègessä ja tuli tunnetuksi tanssihallien muusikkona. Hän teki myös paljon levytyssessioita, eritoten elokuviin ja laulusolistien taustaorkestereissa. Vuosina 1949–1961 hän esiintyi muun muassa Yves Montandin, Juliette Grécon ja Guy Béartin yhtyeissä.
Oikeiosis

Oikeiosis (, ”omaksi ottaminen”; sanasta "oikos", ”talo”; ) on stoalaisen filosofian keskeinen käsite. Se tarkoittaa tapahtumasarjaa, jonka kautta elävä olento tulee tietoiseksi itselleen arvokkaista asioista ja myös esimerkiksi yhteenkuuluvuudestaan muiden elävien olentojen tai asioiden kanssa.
Termi esiintyy muun muassa Khrysippoksella, Hierokleella ja Senecalla. Ajatuksen mukaan jokainen elävä olento tulee vaiheittain tietoiseksi omasta luonnostaan ja rakenteestaan, ja ottaa tätä kautta itsensä omakseen. Tätä kautta se myös tulee tietoiseksi siitä, mitkä asiat elämässä ovat luonnostaan tavoittelemisen arvoisia ja mitkä vältettäviä. Tämä mahdollistaa eliöiden itsesäätelyn sekä selittää ihmisten luontaisen yhteisöllisyyden.
Stoalaiset ajatukset saivat uutta huomiota uudella ajalla, kun biologiassa on tutkittu itsesäilytysvaistoa sekä erilaisia sosiobiologisia kysymyksiä.
Pirkko Liinamaa

Pirkko Iiris Ilona Liinamaa (o.s. Lindroos; 24. helmikuuta 1932 Helsinki – 22. tammikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen televisiokasvo. Hän toimi muun muassa Mainostelevision ohjelman "Levyraadin" pitkäaikaisena vakiojäsenenä vuosina 1976–1989. Ohjelman silloinen juontaja Jaakko Jahnukainen kutsui Liinamaan mukaan edustamaan tavallisen musiikinkuuntelijan näkemyksiä. Liinamaalla oli myös 1980-luvun loppupuolella oma ohjelma "Pirkon kammari", jonka jälkeen hän teki myös radioon ohjelmaa "Hyvää huomenta Suomi".
Liinamaa oli sitoutumattomana presidentin valitsijamiehenä vuoden 1982 presidentinvaalissa.
Pirkko Liinamaa oli naimisissa valtakunnansovittelija ja pääministeri Keijo Liinamaan kanssa, joka kuoli kesäkuussa 1980 sairauskohtaukseen. Perheeseen syntyi viisi lasta, joista yksi kuoli pienenä.
Pirkko Liinamaa kuoli pitkäaikaisen sairauden uuvuttamana Kustaankartanon palvelukeskuksessa Helsingissä.
Derek Lamb

Derek Reginald Steven Lamb (20. kesäkuuta 1936 – 5. marraskuuta 2005) oli elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja sekä animaattori, joka voitti Oscar-palkinnon lyhytanimaatiosta "Every Child" (1979). Hänen muiden töidensä joukossa on lyhytanimaatio "Why Me?" (1978). 
Lamb syntyi Englannissa ja työskenteli myöhemmin Kanadassa. Hän kuoli syöpään Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Melperoni

Melperoni eli metyyliperoni on butyrofenonipohjainen epätyypillinen antipsykootti. Lääkeaineen markkinointinimenä ovat olleet "Melpax" sekä "Buronil".
Melperonia saatettiin käyttää erinäisissä ahdistus- ja levottomuustiloissa, yleensä aikuisilla. Sen esitettiin olevan heikommin ekstrapyrimidaalisia oireita aiheuttava, kuin saman lääkeaineryhmän tuote haloperidoli. Lääkettä on myös käytetty hoitona vanhusten dementoivissa muistisairauksissa.
Melperoni vaikuttaa aivoissa antagonisoimalla 5-HT2A-serotoniinireseptoreita, Alfa1-adrenoreseptoreita ja D2-dopamiinireseptoreita. Melperoni salpaa dopamiinireseptoreita melko heikosti, ja tämän takia aiheuttaa vähemmän ekstrapyramidaalisia sivuoireita muihin antipsykootteihin verrattuna. Melperonin sedatiivinen teho on heikko.
Siikaisten vaakuna

Siikaisten kunnanvaakuna on saanut aiheensa Siikaisten kunnan sinetistä, jonka mukaisesti vaakuna on sommiteltu. Aiheen siika on peräisin kunnan nimestä, mikä tekee vaakunasta puhuvan, ja tähdet ovat viittaus Satakunnan maakunnan vaakunaan.
Vaakunan on suunnitellut Pentti Vakkamaa, ja se vahvistettiin käyttöön 5. elokuuta 1952. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä palkeittain asetettu, hyppäävä, hopeinen, punavaruksinen siika ja sen molemmin puolin saatteena seitsenkärkinen hopeatähti”.
Atherton Tableland

Atherton Tableland on ylänköalue Australian itäosassa Queenslandin osavaltiossa. Se on osa Great Dividing Range -vuoristoa. Sen maaperä on vulkaanista ja siksi hedelmällistä. Leveyspiirinsä puolesta alue on tropiikkia, mutta koska se on niin korkealla (600–900 metriä), ilmasto soveltuu lypsykarjan kasvattamiseen. Malandassa toimii yksi maailman suurimmista maidonjalostuslaitoksista.
Ylängön poikki virtaa Barron-joki. Vesiputoukset ja kraatterijärvet ovat alueen matkailuhoukutuksia.
Dufourspitze

Dufourspitze () on Sveitsin Valais’n Alpeilla sijaitseva vuorenhuippu. Yltäessään 4 634 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta se on Sveitsin korkein kohta, sekä Alppien toiseksi korkein. Vuori on myös Länsi-Euroopan toiseksi korkein huippu, kun Mont Blancin naapurihuippuja ei lasketa mukaan. Sen 2 470-metrinen itäseinämä on Alppien korkein, kun taas sen läntinen puoli on Alppien toiseksi suurimman Gornergletscher-jäätikön peitossa. Vuori kuuluu Zermattin kuntaan Wallisin kantonissa. Vuorenhuippu on nimetty sveitsiläisen kenraalin Guillaume-Henri Dufourin mukaan, joka muun muassa kartoitti Sveitsin topografiaa.
Dufourspitzen huipulle kiivettiin ensimmäisen kerran vuonna 1855. Mukana oli kahdeksan kiipeilijää ja kolme opasta. Vuori on hyvin suosittu kiipeilijöiden keskuudessa. Kesä on vuodenajoista paras sille kiivettäessä. Lähin kaupunki on Zermatt lähestyttäessä vuorta Sveitsin puolelta. Zermattista on junayhteys Gornergratin vuoristoalueelle, joka sijaitsee vastapäätä Dufourspitzen länsipuolen rinteitä. Lämpötila huipulla voi laskea jopa alle −40 °C:seen vuoren korkeuden ja sitä ympäröivien jäätiköiden vaikutuksen vuoksi. Moni turisti käy alueella pelkästään valokuvauksen vuoksi, sillä Monte Rosan massiivilta avautuu upeita panoraamauksellisia kuvauskohteita. Muun muassa Matterhornvuori näkyy hyvin sen länsipuolella. Lumiraja on kesällä noin 3 000 metrin korkeudessa. Dufourspitzen lounaispuolella erottuvat Lyskamm-, Castor- ja Polluxvuoret. Sen pohjoispuolella näkyy Nordendvuori ja joitakin kilometrejä kauempana myös Weisshorn ja Dom. Koko massiivi muodostuu lähinnä graniitti- tai graniittigneissikivestä.
Vuoristomajat ja reitit.
Suosituin vuoristomaja on "Monte Rosa Hütte", jonka omistaa Schweizer Alpen-Club yli 2 800 metrin korkeudessa, vuoren länsirinteellä. Sen molemmin puolin kulkee kaksi jäätikköä, Gornergletscher- ja Grenzgletscherjäätiköt. Vuonna 2009 alueelle rakennettiin moderni vuoristomaja, jonka seinillä ja katossa on aurinkopaneeleja. Aurinkopaneeleilla pystytään keräämään jopa 90 % vuoristomajan energiantarpeesta. Rakennus on viisikerroksinen. Massiivin Italian puoleisessa osassa sijaitsee "Regina Margherita" -vuoristomaja lähes 4 600 metrin korkeudessa, Signalkuppevuorella. Vuoristomajassa on laboratorio ja observatorio.
Suosituin reitti on "Normal Route", joka alkaa Monte Rosa Hütten vuoristomajalta. Reitti kulkee suurimmaksi osaksi jäätiköllä. Reitin loppuvaiheessa, aivan Dufourspitzen huipun alapuolella, kohoaa 150 metrin seinämä, jolloin kiipeilijät turvautuvat teknisiin laitteisiin kuten köysiin. Toinen, vaativampi reitti on nimeltään "Oberen Westgrat" (Länsiharjanne). Reitti seuraa aluksi Normal Routea, mutta kääntyy ylempänä oikealle. Reitti on teknisesti vaativaa. Molemmilla reiteillä käytetään kiipeilysaappaita, joihin kiinnitetään jääraudat. Italian puolella tunnetuin reitti on "Marinelli Couloir".
Rebecca Harms

Rebecca Harms (s. 7. joulukuuta 1956 Uelzen, Länsi-Saksa) on saksalainen vihreiden poliitikko ja europarlamentaarikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004-2019.
Tausta.
Harms on koulutukseltaan ylioppilas (1975) ja puutarhuri (1979).
Poliittinen ura.
Hän työskenteli europarlamentaarikko Undine von Blottnitzin avustajana vuosina 1984–1988. Harms oli vihreiden edustajana Ala-Saksin maapäivillä 1994–2004 ja maapäiväryhmän puheenjohtaja 1998–2004. Vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa hän oli Saksan vihreiden pääehdokas. Hänet valittiin uudelleen vuoden 2009 ja 2014 europarlamenttivaaleissa.
Euroopan parlamentissa Harms edusti Saksan vihreitä (Bündnis 90/Die Grünen). Vuodesta 2009 hän on toiminut Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän yhteispuheenjohtajana, vuosina 2009–2014 yhdessä Daniel Cohn-Bendit'n ja vuodesta 2014 Philippe Lambertsin kanssa. Harmsin luottamustehtäviä europarlamentissa ovat olleet muun muassa ilmastonmuutosta käsitelleen väliaikaisen valiokunnan varapuheenjohtajuus (2007–2009) sekä teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenyys (2004–2009).
Harms on tehnyt myös useita dokumenttielokuvia.
Colonel Bogey March

Colonel Bogey March on Britannian armeijan musiikkiluutnantti F. J. Rickettsin vuonna 1914 säveltämä marssi. Sävelmä oli jo ilmestyessään menestys ja siihen on tehty useita epävirallisia sanoituksia, joista kuuluisin on toisen maailmansodan aikana laulettu ”Hitler Has Only Got One Ball”. Sävelmä on tunnettu myös elokuvasta "Kwai-joen silta", jossa sitä viheltävät japanilaisten vartijoidensa armoilla olevat brittiläiset sotavangit.
Suomenkieliset lauletut versiot.
"Kwai-joen sillan" menestyksen jälkeen iskelmälaulaja Olavi Virta kirjoitti sävelmään suomenkieliset sanat salanimellä Pauli Ström. Hän myös haastoi toisen suositun laulajan Veikko Tuomen ”kaksintaisteluun”, jossa kumpikin levytti laulun nähdäkseen, kumman levytys myisi paremmin. Molemmat versiot julkaistiin lokakuussa 1958 peräkkäisillä levynumeroilla Philips-merkillä, ilmeisesti tekijänoikeuksia rikkoen. Virran levytyksessä on orkesteritaustana elokuvassa käytetty levy, jota ei ollut tarkoitettu solistin pohjaäänitystä varten. Kumpikaan levytys ei menestynyt mainittavasti, mutta Reino Helismaan sanoittama kuorolevytys samasta laulusta menestyi. Tapauksen seurauksena Virta sai potkut Levytukku-yhtiön tuotantopäällikön paikalta ja myös Tuomen levytykset Levytukussa päättyivät.