tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Igor Kuznetsov

Igor Kuznetsov (s. 19. lokakuuta 1955 Alma-Ata, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hän aloitti uransa Neuvostoliitossa, ja pelasi kaksi kautta SM-liigassa Hämeenlinnan Pallokerhossa. Hänen uransa päättyi jalan murtumiseen Saksassa keväällä 1991.
Ura Kaztsink-Torpedo Ust-Kamenogorskissa.
Kuznetsov aloitti uransa Kaztsink-Torpedo Ust-Kamenogorskin juoniorijoukkueessa. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueessa 17-vuotiaana kaudella 1972–1973, jolloin joukkue pelasi Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden jälkeen hän sai kutsun Moskovaan armeijan joukkueeseen, mutta hän kieltäytyi, koska hän ei halunnut lähteä Alma-Atasta.
Kauden 1986–1987 päätteeksi Torpedo Ust-Kamenogorsk nousi Neuvostoliiton korkeimmalle sarjatasolle, Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaan. Kuznetsov teki mestaruussarjassa paljon maaleja, ja hänet palkittiin kauden 1987–1988 lopuksi Soviet Soldier Magazine-Trophyllä, joka myönnettiin eniten hattutemppuja tehneelle pelaajalle. Joukkue putosi kuitenkin takaisin divisioonaan, vaikka se voittikin Moskovan Dynamon 10–2, mikä jäi Neuvostoliiton jääkiekkohistorian suurimmaksi Moskovan alueen joukkueen kokemaksi tappioksi ei-moskovalaista joukkuetta vastaan pelatuissa peleissä. Seuraavalla divisioonakaudella, joka oli myös Kuznetsovin viimeinen Neuvostoliitossa, hän voitti pistepörssin.
Ura HPK:ssa.
Kuznetsov saapui Suomeen kesällä 1989. Aluksi HPK:ssa suhtauduttiin varauksella tuntemattomaan ja pienikokoiseen Kuznetsoviin, mutta pian hänen luistelu- ja syöttötaitonsa huomattiin erinomaisiksi. HPK:n päävalmentaja Olli Hietanen laittoi Kuznetsovin ajoittain vilttiketjuun, mutta kun Hietanen erotettiin, ja tilalle tuli Hannu Savolainen, Kuznetsovin peli alkoi sujua.
Kaudella 1989–1990 Kuznetsov oli pistepörssin toinen tehoilla 18+51. Hän hävisi vain pisteellä Raimo Summaselle, joka voitti toisen kerran peräkkäin pistepörssin tehopistein 39+31. Kuznetsov voitti kuitenkin kaudella syöttökuninkuuden. Hän pelasi lähes koko kauden HPK:n kolmosketjussa.
HPK tarjosi Kuznettsoville sopimusta myös kaudesta . Hän hyväksyi sopimuksen, mutta hänen motivaationsa alkoi laskea. Hän teki kaudella vain 38 pistettä ja pudotuspeleissäkin vain kaksi. HPK voitti kuitenkin pronssia. Yhteensä Kuznetsov teki SM-liigassa kahdessa kaudessa 107 tehopistettä.
Uran loppu.
Kuznetsov siirtyi Saksaan kaudeksi 1991–92. Hän pelasi Saksassa hyvin, mutta hänen uransa katkesi pahaan jalan murtumiseen.
Yksityiselämä.
Kuznetsovin elämäntavat eivät olleet ominaisia huippujääkiekkoilijalle: hän ei välittänyt harjoittelemisesta, poltti mahorkkaa ja piti vodkasta.
Jarl Åström

Jarl Fredrik Herman Åström (3. joulukuuta 1909 Oulu – 27. heinäkuuta 1988) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Oy Kyro Ab:n toimitusjohtajana vuosina 1949–1974.
Åström valmistui diplomiekonomiksi Handelshögskolan vid Åbo Akademista vuonna 1933. Aluksi hän työskenteli konttoripäällikkönä kotikaupungissaan Oulussa, kunnes siirtyi vastaavaan tehtävään Kyröskoskelle Hammarén &amp; Co Ab:hen vuonna 1940. Seuraavana vuonna yhtiön nimeksi vaihtui Oy Kyro Ab. Vuoden 1946 alussa Åström valittiin yhtiön varatoimitusjohtajaksi ja saman vuoden kesäkuussa isännöitsijäksi tehtävän edellisen haltijan Rafael Fraserin kuoltua. Vuonna 1949 nimike muuttui toimitusjohtajaksi. 
Åströmin toimitusjohtajakaudella Kyrossa toteutettiin useita muutoksia yhtiön hallinnossa ja henkilöstöpolitiikassa. Samoin tuotantoa automatisoitiin ja rationalisoitiin. Vuonna 1970 yhtiö täytti sata vuotta ja samana vuonna Åströmille myönnettiin vuorineuvoksen arvo. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1974.
Jarl Åström oli Hämeenkyrön kunnanvaltuustossa vuosina 1946–1956.
Luettelo vaalikauden 1939–1945 kansanedustajista

Luettelo vaalikauden 1939–1945 kansanedustajista sisältää niin sanotun ”pitkän parlamentin” jäsenet. Vaaleissa 1939 valittu eduskunta istui poikkeuksellisen pitkään (1.9.1939–5.4.1945), koska vaaleja ei pidetty sotien takia. Talvisodan alussa parlamentti istui evakossa Kauhajoella.
"85 edustajaa". ”Kuutosten”6 aikaan (1940–1941, 1944–1945) 79. Kuutoset erotettiin ryhmästä 20.9.1940 ja he perustivat oman ryhmänsä 1.2.1941
"6 edustajaa". Sosialistinen eduskuntaryhmä eli ”Kuutoset” oli SDP:n ryhmästä vuonna 1940 erotettujen helmikuussa 1941 muodostama ryhmä. Ryhmän jäsenet olivat vangittuina 1941–1944, jolloin heidän tilallaan olivat sosialidemokraattien kansanedustajat.
"56 edustajaa" aluksi. 55 Mikkolan kuoltua 1940 ja 57, kun pienviljelijöiden kaksi edustajaa siirtyi Maalaisliittoon 20.6.1941
"25 edustajaa".
"18 edustajaa".
"8 edustajaa".
"6 edustajaa" aluksi, 7 Mikkolan (Ml.) kuoltua vuonna 1940.
"2 edustajaa". Ryhmän edustajat siirtyivät Maalaisliittoon 20.6.1941
Ryan Navion

Ryan Navion oli yhdysvaltalaisen North American Aviation -tehtaan vuonna 1948 markkinoille tuoma sotilaskoulukone, jota myöhemmin valmisti Ryan-lentokonetehdas.
Ryan Navion suunniteltiin toisen maailmansodan lopulla NA-143-nimisenä, ja sen valmistus alkoi nimellä NA-145. Se oli nelipaikkainen ja tarkoitettu siviilimarkkinoille, jotka täyttyivät sodan ylijäämäkoneilla. Yhdysvaltain ilmavoimat tilasi 83 konetta nimellä L-17A. Se oli yhteyskone ja reserviläisten koulukone yliopistojen reservin upseereille. Schweizer Aircraft Company muunsi 35 konetta.
Ryan Aeronautical Company osti tuotteen lisenssin vuonna 1948, ja se rakensi kolmessa vuodessa noin 1 200 konetta. 
Navion C prototyyppi kilpaili USAFin peruskoulukoneen paikasta mutta hävisi Beechcraftin T-34 Mentorille. 
"Navion Rangemaster" -koneita valmistettiin vuosina 1961–1976.
Popperin kolme maailmaa

Popperin kolmella maailmalla viitataan Karl Popperin filosofiseen todellisuutta koskevaan teoriaan, johon kuuluu kolme ”maailmaa”, "maailma 1", "maailma 2" ja "maailma 3". Todellisuutta voi tarkastella näiden kolmen maailman ja niiden välisten suhteiden kautta.
Maailmat 1, 2 ja 3.
Popper jakoi todellisuuden kolmeen toisensa kanssa vuorovaikutuksessa olevaan maailmaan:
Erilaisia ontologisia kantoja voidaan analysoida näiden maailmojen avulla. Materialismi pitää maailmaa 1 ensisijaisena. Eliminatiivinen materialismi katsoo, että vain maailma 1 on olemassa. Reduktiivinen materialismi palauttaa maailmat 2 ja 3 maailmaan 1. Idealismi pitää maailmaa 2 ensisijaisena.
Maailmojen väliset suhteet.
Popperin maailmojen väliset suhteet voidaan tulkita emergentin materialismin mukaisesti: maailma 1 edustaa materialistista maailmaa, ja maailmat 2 ja 3 ovat sen evolutionaarisia tuotteita. Maailmat 2 ja 3 eivät voisi olla olemassa ilman maailmaa 1, mutta ne ovat saavuttaneet suhteellisen itsenäisen aseman ja voivat vaikuttaa takaisin maailmaan 1. 
Popperin maailmojen suhteet voidaan tulkita myös idealismin mukaisesti: maailmat 1 ja 3 ovat maailman 2 seurausta. Äärimmilleen vietynä tällainen idealismi johtaa solipsismiin.
Maailmojen 1 ja 2 suhde.
Popperin teoria maailmojen 1 ja 2 välisestä vuorovaikutuksesta on vaihtoehtoinen teoria kartesiolaiselle dualismille, joka perustuu siihen ajatukseen, että todellisuus koostuu kahdesta substanssista: res cogitans ja res extensa. Popper hylkäsi tällaisen essentialismin, mutta hyväksyi arkijärjen mukaisen näkemyksen siitä, että sekä fysikaalisia että mentaalisia tiloja on olemassa ja että ne ovat vuorovaikutuksessa toistensa kanssa.
Teoria maailmojen 1 ja 2 välisestä vuorovaikutuksesta on vaihtoehtoinen myös epifenomenalismille, jossa maailman 2 oliot ja tapahtumat ovat todellisia, mutta niillä ei ole mitään kausaalista vaikutusta maailmaan 1. Popperin mukaan tällainen ”alaspäin suuntautunut” kausaliteetti on mahdollista.
Maailmojen 2 ja 3 suhde.
Maailmojen 2 ja 3 vuorovaikutus perustuu siihen teoriaan, että maailma 3 on osittain itsenäinen. Esimerkiksi tieteellisten teorioiden kehittyminen maailmassa 3 johtaa tahattomiin seuraamuksiin sikäli, että ongelmat ja ristiriidat havaitaan maailmassa 2. Toinen esimerkki on se, että oppimistapahtuma saa aikaan sen, että maailma 3 muuttaa maailmaa 2.
Maailmojen 1 ja 3 suhde.
Maailmaan 3 kuuluvat myös sellaiset asiat kuin tekniikka ja taide. Maailman 3 oliot ovat olemassa myös maailmassa 1, mutta saavat erityisen merkityksen maailman 3 kautta. Esimerkiksi "Hamletilla" on monia esiintymiä fysikaalisessa maailmassa eli maailmassa 1 (ja se voi esiintyä myös ihmisten mielissä eli maailmassa 2), mutta sen arvo tulee maailman 3 kautta.
Jätkäjätkät

Jätkäjätkät on suomalainen hip hop- ja reggae-yhtye. Yhdeksänhenkisen orkesterin jäseninä toimivat Asa, Puppa J, Joska Josafat, Rasmus Pailos, Erno Haukkala, Kim Rantala, Ville Väätäinen, Pekka Varmo ja Antti Kivimäki. Jätkäjätkät julkaisi esikoisalbuminsa "Ykstoist ykstoist" 19. toukokuuta 2010.
Masato Katō

 
Masato Katō (, s. 28. maaliskuuta 1963) on japanilainen videopelisuunnittelija. Katō on osallitsunut Tecmon ja Squaren kehittämien pelien suunnitteluun. Hänen työnsä on koostunut lähinnä käsikirjoittamisesta, ja sen lisäksi hän on toiminut muun muassa ohjaajana.
Ura.
Valmistuttuaan collegesta Katō toimi noin vuoden ajan osa-aikaisena animoijana ja siirtyi sen jälkeen pelisuunnittelun pariin. Hänen ensimmäinen pelityönsä oli Tecmon vuonna 1988 julkaisema Famicom-peli "Captain Tsubasa", jossa hän keskittyi sprite-grafiikan luomiseen. Peliä seuranneissa "Ninja Gaiden" -peleissä hän työskenteli pelikuvien piirtäjänä ("Ninja Gaiden", " "), käsikirjoittana ("Ninja Gaiden II") ja toimintakohtien ohjaajana (""). Hänen työnsä käsikirjoittajana ja grafiikan työstäjänä jatkuivat animesarjan "in" videopelisovituksessa ja Gainaxin "Princess Maker 2":ssa.
Katōn ensimmäinen projekti Squarella oli vuonna 1995 julkaistu "Chrono Trigger", jossa hän käsikirjoittamisen ohella osallistui pelin alkuperäisen tarinan kirjoittamiseen. Peliä seuranneita käsikirjoitustöitä Squarella olivat "", "Final Fantasy VII", "Xenogears" ja "Chrono Cross". "Radical Dreamersissa" ja "Chrono Crossissa" hän toimi myös ohjaajan tehtävässä. Squarella hän vastasi myös vuonna 2002 ilmestyneen "Final Fantasy XI":n juonesta.
Square-pelien jälkeen Katō on käsikirjoittanut esimerkiksi Namcon "in" ja Square Enixin "Heroes of Mana" -pelin. Muissa "Seiken densetsu" -sarjaan kuuluvissa peleissä, "Children of Manassa" ja "Seiken densetsu 4":ssä, hän keskittyi juonen laatimiseen.
Äänipää

Äänipää on reggaeartisti Jukka Pojan ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 KHY Suomen Musiikki Oyn kautta.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Minnesota Swarm

Minnesota Swarm on yhdysvaltalainen, Minnesotasta kotoisin oleva sisälacrosseseura. Joukkue liittyi NLL-liigaan kaudella 2004. Minnesota Swarm pelaa kotiottelunsa Xcel Energy Centerissa. Joukkueen edellinen omistaja, Minnesota Sports &amp; Entertainment, joka omistaa myös NHL:n Minnesota Wild -joukkueen, osti oikeudet Montreal Expressilta 10. elokuuta 2004.
16. heinäkuuta 2008 John J. Arlotta ja hänen poikansa Andy Arlotta ilmoittivat virallisesti olevansa joukkueen uudet omistajat. 
Historia.
Minnesota Swarm pelasi ensimmäisen näytösottelunsa 10. joulukuuta 2004 Colorado Mammothia vastaan. Joukkue veti paikalle yli 14 000 katsojaa, joka on ennätys NLL:n näytösotteluissa, vaikkakin suurin osa lipuista oli ilmaisia. Swarmin ensimmäinen virallinen kausiottelu käytiin Rochesterissa 1. tammikuuta 2005, jolloin vastassa oli Knighthawks. Swarm voitti pistein 12-11. Craig Conn teki ensimmäisen maalin seuran historiassa. Joukkueen ensimmäinen kotipeli käytiin 21. tammikuuta 2005 Buffalo Banditsia vastaan. Valmentajana ensimmäisellä kaudella toimi Mike Simpson ja toimitusjohtajana Marty O'Neill.
Hyökkääjä Craig Conn ja puolustaja Ryan Cousins valittiin itäisen divisioonan All-Star -joukkueeseen vuoden 2005 NLL All Star -kilpailuihin. Ryder Bateman puolestaan siirtyi Portland LumberJax -joukkueeseen kesken kauden. Swarm päätti kauden ennätysnumeroin 5-11. Elokuussa 2005 Adam Muellerista tuli joukkueen päävalmentaja.
Swarm selviytyi NLL:n pudotuspeleihin vuonna 2006 voitettuaan runkosarjassa kahdeksan ottelua ja hävittyään kahdeksan. Heinäkuussa 2006 Adam Mueller erosi valmentajan tehtävästään ja elokuussa hänet korvasi Duane Jacobs. Vuoden 2007 runkosarjassa Swarm voitti yhdeksän ottelua ja hävisi seitsemän ja pääsi jälleen pudotuspeleihin. Samana vuonna Marty O'Neill sai parhaan valmentajan tittelin.
Vuoden 2008 seitsemännellä viikolla Swarm johti ottelua New York Titansia vastaan ennätyksellisesti 12–0 ennen kuin vastustaja avasi pistetilinsä. Kolmantena peräkkäisenä kautena Swarm paransi runkosarjatulostaan (10 voittoa, 6 tappiota). Marty O'Neill nimettiin jälleen vuoden toimitusjohtajaksi.
Imbodentinden

Imbodentinden on Skandien Lyngsalpenen osassa sijaitseva vuorenhuippu Tromssan läänissä, Norjassa. Huippu kuuluu Lakselvtindanen ryhmään ja sijaitsee Store Lakselvtindeniltä ja Tomastindeniltä itään. Huipun korkeus on 1 565 metriä merenpinnan tasosta.
Ensimmäisinä huipulle kiipesivät Elizabeth Main, Emil Imboden ja Josef Imboden 16. heinäkuuta 1899.
Ernst Klodwig

Ernst Klodwig (23. toukokuuta 1903 Aschersleben – 15. huhtikuuta 1973 Hampuri, Länsi-Saksa) oli itäsaksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausilla 1952–1953. Hän sijoittui kilpailuissa sijoille 12 ja 15. Hän ajoi BMW:n autolla.
Tonya Verbeek

Tonya Verbeek (s. 14. elokuuta 1977 Grimsby, Ontario) on kanadalainen naispainija, olympia-, MM- ja Pan-Amerikan kisojen mitalisti sekä Pan-Amerikan mestari. 
Verbeek voitti hopeaa 55 kilogramman sarjassa Ateenan kesäolympialaisissa 2004 ja Lontoossa 2012 sekä saman sarjan pronssia Pekingissä 2008. Ateenan hopea oli Kanadan kaikkien aikojen ensimmäinen naispainin olympiamitali. Lisäksi hän on voittanut sarjassaan MM-hopeaa Istanbulista 2011 sekä MM-pronssia Budapestista 2005 ja Herningistä 2009.
Painin maailmancupissa Verbeek on ollut sarjassaan voittaja 2012, hopealla vuosina 2003 ja 2009 sekä pronssilla 2006. Pan-Amerikan kisoissa hän on saanut 55 kg:n sarjassa hopeaa 2003 ja 2011 sekä pronssia 2007. Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa hän on saanut samassa sarjassa kultaa 2003 ja 2008. Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai hopeaa 59 kg:n sarjassa.
George Woods

George Roger Woods (11. helmikuuta 1943 Portageville, Missouri, Yhdysvallat – 30. elokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Woods saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Méxicossa 1968 tuloksella 20,12 m, jonka hän teki ensimmäisellä työnnöllään. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sai toistamiseen hopeaa tuloksella 21,17 m. Ennätyksellisen tasaisessa kilpailussa Wladyslaw Komar voitti Woodsin vain yhdellä senttimetrillä kun taas Hartmut Briesenick ja Hans-Peter Gies hävisivät hänelle kolmella senttimetrillä.
Woods ylitti kaikkien aikojen ensimmäisenä kuulantyöntäjänä 22 metrin rajan tehdessään Inglewoodissa 8. helmikuuta 1974 tuloksen 22,01 m. Kyseessä oli sisäratatulos, joten sitä ei hyväksytty viralliseksi maailmanennätykseksi. Montréalin 1976 olympialaisissa Woods sijoittui seitsemänneksi tuloksella 20,26 m.
Hartmut Briesenick

Hartmut Briesenick (17. maaliskuuta 1949 Luckenwalde, Brandenburg, Saksa – 8. maaliskuuta 2013) oli itäsaksalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Briesenick voitti Helsingin EM-kilpailuissa 1971 kuulantyönnössä kultaa tuloksella 21,08 m, joka oli uusi Euroopan-ennätys. Münchenin 1972 olympialaisten alla 27. elokuuta 1972 hän paransi Potsdamissa Euroopan-ennätystä tulokseen 21,54 m. Olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 21,14 m. Hän sai saman tuloksen kuin maanmiehensä Hans-Peter Gies, mutta Briesenickin toiseksi paras työntö kantoi 21,02 m, kun taas Giesin seuraavaksi parhaat työnnöt olivat mitaltaan 21,01 ja 21,00 m, joten Briesenick otti mitalin ja Gies jäi neljänneksi. Kisan voittaja Władysław Komar työnsi vain neljä senttimetriä saksalaisia pidemmälle. Rooman EM-kilpailuissa 1974 Briesenick voitti kultaa tuloksella 20,50 m.
Universiadeissa Briesenick voitti kuulantyönnön Torinossa 1970 tuloksella 19,97. Hän avioitui kuulantyöntäjä Ilona Slupianekin kanssa vuonna 1984.
Vasili Hmelevski

Vasili Vladimirovitš Hmelevski (, 14. tammikuuta 1948 Mikolaikovšina, Hrodna, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto – 2002) oli valkovenäläinen, Neuvostoliittoa edustanut moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.
Hmelevski sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 moukarinheitossa yhdeksänneksi tuloksella 67,00 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 74,04 m.
Ranskan avoin tennisturnaus 2009

Vuoden 2009 Ranskan avoin tennisturnaus pelattiin 24. toukokuuta – 7. kesäkuuta 2009 Pariisissa. Se oli vuosikerraltaan 108. ja kauden toinen Grand Slam -turnaus. Miesten kaksinpelin puolustava mestari oli neljä viimeisintä mestaruutta voittanut Rafael Nadal. Naisten mestaruutta puolusti Ana Ivanović. Molemmat puolustavat mestarit putosivat jatkosta neljännellä kierroksella. Uudet kaksinpelimestarit olivat Roger Federer ja Svetlana Kuznetsova, jotka molemmat voittivat Ranskan avoimen kaksinpelimestaruuden ensimmäisen kerran urallaan. Espanjalaiset Anabel Medina Garrigues ja Virginia Ruano Pascual uusivat vuoden takaisen voittonsa naisten nelinpelissä. Bob Bryan teki saman sekanelinpelissä mutta eri parin kanssa (parina tällä kertaa Liezel Huber). Miesten nelinpelin voittivat Lukáš Dlouhý ja Leander Paes; heistä Paes oli voittanut turnauksen aiemmin vuosina 1999 ja 2001.
Tapahtumia.
Turnauksen ensimmäisenä päivänä kroatialainen Ivo Karlović syötti 55 läpisyöttöä ottelussaan australialaista Lleyton Hewittia vastaan. Tämä oli ATP-turnausten uusi ennätys (läpisyötöt on tilastoitu vuodesta 1991). Karlović hävisi kuitenkin ottelun viidessä erässä. Miesten kaksinpelin neljännellä kierroksella ruotsalainen Robin Söderling voitti maailmanlistan ykkösen Rafael Nadalin. Söderlingistä tuli ensimmäinen Nadalin Ranskan avoimissa voittanut pelaaja, sillä Nadal oli voittanut turnauksen kaikilla neljällä aiemmalla osallistumiskerrallaan.
Roger Federer nousi miesten kaksinpelin mestaruuden voittaessaan jakamaan Pete Samprasin kanssa ykkössijaa miesten kaksinpelin Grand Slam -turnausvoittojen määrässä (14). Samalla hänestä tuli kuudes miespelaaja, joka on voittanut ainakin kerran jokaisen neljästä eri Grand Slam -turnauksesta.
Loppuottelu sai dramaattisen käänteen toisessa erässä, kun kentälle ryntäsi katsojien seasta monista urheilutapahtumissa tunnettu Jimmy Jump.
Jan Johnson

Jan Eric Johnson (11. marraskuuta 1950 Hammond, Indiana – 23. helmikuuta 2025 Atascadero, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Johnson saavutti seiväshypyssä olympiapronssia Münchenissä 1972 tuloksella 535 cm. Vuonna 1971 hän voitti seiväshypyn Pan-Amerikan kisoissa Calissa tuloksella 533 cm.
Sauli Vuoti

Sauli Vuoti (s. 1979 Oulu) on suomalainen muusikko, kemisti sekä tutkija. Hän sekä soittaa kitaraa, että laulaa vuosituhannen vaihteessa perustamassaan Kinetik Control-yhtyeessä sekä Auringon Lapset-yhtyeessä. Hän on säveltänyt ja sanoittanut lähes kaikki Kinetik Controllin kappaleet. Hänen kirjoittamat sanoituksensa kertovat useimmiten ihmisten pinnallisuudesta ja lähipiirissä nähdyistä tapahtumista. 
Vuodesta 1998 lähtien Vuoti opiskeli lääkeainekemiaa Oulun yliopistossa, josta hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 2007. Hänen väitöskirjansa on nimeltään "Syntheses and Catalytic Properties of Palladium (II) Complexes of Various New Aryl and Aryl Alkyl Phosphane ligands". 
Vuoti perusti Inferno-lehden vuonna 2001 ja toimi sen päätoimittajana ja kustantajana vuoteen 2005 saakka, jolloin lehti myytiin Rumbapressille. Sittemmin hän on toiminut avustajana mm. Soundi-lehdessä. Hänet tunnetaan myös kovana kamppailulajien harrastajana ja vapaaottelun ystävänä.
Tomastinden

Tomastinden on Skandien Lyngsalpenen osassa sijaitseva vuorenhuippu Tromssan läänissä, Norjassa. Huippu kuuluu Lakselvtindanen ryhmään ja sen korkeus on 1 554 metriä merenpinnan tasosta.
Ensimmäisinä huipulle kiipesivät Elizabeth Main, Emil Imboden ja Josef Imboden 15. heinäkuuta 1899.
Stortinden (Gárjilgáisi)

Stortinden () on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuorenhuippu Yykeän kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 512 metriä. Samaan vuorimassiiviin kuuluvat myös mm. Forholttinden (1 400 m) ja Tvillingstinden (1 437 m).
Ensimmäisinä huipulle nousivat brittiläiset Geoffrey Hastings, William Cecil Slingsby ja Walter Perry Haskett-Smith sekä norjalaiset Elias Hogrenning ja Josef Caspari 15. heinäkuuta 1898.
De Havilland Canada DHC-1 Chipmunk

De Havilland Canada DHC-1 Chipmunk on kanadalainen De Havilland Canadan valmistama sotilaskoululentokone.
Koneen suunnitteli toisen maailmansodan aikana puolalainen Wsiewołod Jakimiuk. Koneen ensilento tehtiin 22. toukokuuta 1946. Koneen pääkäyttäjä oli Englannin ilmavoimat, joka käytti sitä vuodesta 1946 vuoteen 1972. Myös Kanada, Portugali ja Belgia käyttivät konetta sotilaslentäjien peruskoulutukseen. Koneita rakennettiin vuosina 1947–1956 1283 kappaletta.
Arvioidaan, että 2000-luvun alkupuolella vielä 500 De Havilland Canada DHC-1 Chipmunk lentokonetta oli lentokerhojen ja yksityisten henkilöiden käytössä.
Lambda (baryoni)

Lambda on baryoneihin kuuluva hadroni, jota merkitään symbolilla Λ. Lambdoja on erilaisia ja ne voidaan jaotella kvarkkisisältönsä mukaan: Λ0 (u-, d- ja s-kvarkki), Λ+c (u-, d- ja c-kvarkki) sekä Λ0b (u-, d- ja b-kvarkki).
Ensimmäistä kertaa lambdahiukkanen löydettiin vuonna 1947, kun tutkittiin kosmista säteilyä. Tuolloin huomattiin, että protonin törmätessä atomiytimeen syntyi hiukkanen, joka eli kertaluokkia pidempään kuin oli odotettu ja kyseessä oli Λ0-hiukkanen.
Siemens-Halske Sh 14

Siemens-Halske Sh 14 on saksalainen Siemens &amp; Halsken valmistama 7-sylinterinen ilmajäähdytetty tähtimoottori, jota valmistettiin vuodesta 1928 pitkälle 1930-luvulle. Moottoria käytettiin useissa lentokoneissa 1920- ja 1930-luvuilla.
2 euron erikoisrahat

2 euron erikoisrahat ovat erityisiä eurokolikoita, joita euroalueen jäsenvaltiot ovat lyöneet ja julkaisseet vuodesta 2004 lähtien. Erikoisrahoilla juhlistetaan historiallisten tapahtumien vuosipäiviä tai historiallisesti merkittäviä uudempia tapahtumia. Erikoisrahoilla on samat tekniset ominaisuudet ja sama yhteinen puoli kuin tavanomaisilla kahden euron kolikoilla. Erikoisrahojen kansallisella puolella on kuitenkin erityinen kuva-aihe, joka eroaa tavanomaisten eurorahojen kuva-aiheista.
Kaksi euroa on ainoa käyttöraha, josta saa lyödä erikoisrahoja. Kahden euron erikoisrahoja ei pidä sekoittaa juhlarahoihin, joiden nimellisarvo ei saa olla sama kuin käyttörahojen. Erikoisrahat ovat laillisia maksuvälineitä kaikkialla euroalueella.
Ennen vuotta 2007 oli kolikoissa kuva-aiheena vain EU:n jäsenmaita esittävä kartta. 1.5.2004 tapahtuneen EU:n laajentumisen vuoksi kartta-aihe kuitenkin oli jo vanhentunut. Siksi kolikoissa päätettiin korvata vuoden 2007 alusta lähtien pelkkiä EU-maita esittävä kartta koko maantieteellistä Eurooppaa esittävällä kartalla. Uuden kartan käyttöönotto ei tosin ollut pakollista vielä vuoden 2007 alusta, ja osa euromaista on lyönyt kolikoitaan vielä vuonna 2007 vanhalla kartalla.
Liikkeellelasku.
Kukin maa voi laskea liikkeelle yhden kahden euron erikoisrahan vuodessa. Poikkeustapauksissa maat voivat kuitenkin laskea yhdessä liikkeelle myös toisen erikoisrahan, joka juhlistaa jotakin koko Euroopan kannalta tärkeää tapahtumaa. Kolikoiden ulkoasun suunnittelu ja liikkeellelasku kuuluvat euroalueen maiden omaan toimivaltaan.
Ensimmäisen kahden euron erikoisrahan julkaisi vuonna 2004 Kreikka, ja sillä juhlistettiin Ateenan olympialaisia. Vuonna 2007 euromaat julkaisivat ensimmäisen yhteisen erikoiskolikon, joka juhlistaa 50-vuotiasta Rooman sopimusta.
Erikoisrahoista on tullut hyvin suosittuja keräilykohteita. Kaikkein arvokkaimpana 2 € erikoisrahana on pidetty vuoden 2007 Monacon Grace Kelly -juhlarahaa, jonka keräilyhinta on ollut jopa yli 2300 euroa.
Kuvaukset.
2011 rahat.
Lähde
2012 rahat.
Lähde
Forholttinden (Lyngen)

Forholttinden on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuorenhuippu Yykeän kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 400 metriä. Samaan vuorimassiiviin kuuluvat myös mm. Stortinden (1 512 m) ja Tvillingstinden (1 437 m).
Ensimmäisinä huipulle nousivat Elizabeth Main, Emil Imboden ja Josef Imboden kesällä 1898.
Amerikanharakka

Amerikanharakka ("Pica hudsonia") on Pohjois-Amerikassa elävä varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Amerikanharakka on väriltään mustavalkoinen ja muistuttaa eurooppalaista harakkaa.
Amerikanharakka on 45–60 senttimetriä pitkä ja painaa 145–210 grammaa. Pyrstö on linnun kokoon nähden melko pitkä: 23–32 cm.
Lajin tavallisin ääni on nenäsointinen "chug-chug-chug".
Pesintä.
Amerikanharakan parisuhde on elinikäinen. Sen pesintäaika alkaa maaliskuun lopulla ja jatkuu heinäkuun alkuun. Se pesii kerran vuodessa, mutta jos ensimmäinen pesintä epäonnistuu, pari yrittää uusintapesintää.
Amerikanharakka tekee löyhän, mutta suuren pesänsä oksista, risuista, mudasta, heinästä ja vastaavista materiaaleista. Pesäkuppi päällystetään pehmeillä aineksilla. Molemmat sukupuolet osallistuvat rakentamiseen.
Naaras munii kerralla kuusi tai seitsemän munaa, joita se hautoo 16–18 päivää. Koiras ruokkii naarasta muninnan aikana.
Vanhemmat ruokkivat poikasia kaksi kuukautta, minkä jälkeen nuoret harakat liittyvät muiden nuorten yksilöiden joukkoon.
Ravinto.
Amerikanharakka on kaikkiruokainen. Se syö hyönteisiä, raatoja, munia, jyrsijöitä, marjoja, siemeniä ja pähkinöitä, mutta ruoan käydessä vähiin myös jätteitä. Joskus se saattaa myös laskeutua suuren eläimen kuten hirven tai naudan päälle nokkiakseen siinä loisivia punkkeja ravinnokseen.
Store Jægervasstinden

Store Jægervasstinden on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuorenhuippu Yykeän kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 543 metriä. 
Ensimmäisinä huipulle kiipesivät brittiläiset Geoffrey Hastings, William Cecil Slingsby ja Walter Perry Haskett-Smith sekä norjalainen Elias Hogrenning vuonna 1898.
Inga &amp; Anush

Armenialaiset Inga &amp; Anush Arshakyans ()), eli yleisemmin Inga &amp; Anush muodostavat sisarduon, joka soittaa tyypillistä armenialaista musiikkia. Sisarukset ovat kummatkin käyneet S.Aslamazyan musiikkikoulua, A. Babajanyan musiikkiopistoa sekä Yerevan State musiikkikonservatorin jazz-laulu luokkaa Armeniassa.
Inga &amp; Anush edustivat kotimaataan vuoden 2009 Euroviisuissa Moskovassa kappalellaan "Jan Jan" (tunnetaan myös nimellä "Nor Par"), joka tarkoittaa "Minun kultani". Semifinaalissa kuudentena esiintyneet siskokset pääsivät viidenneksi eniten ääniä saaneena jatkoon finaaliin. Finaalissa "Jan Jan" sai 92 pistettä sijoittuen kymmenennelle sijalle jättäen taakseen muun muassa Venäjän ja Ukrainan edustajat. Pelkästään tuomariäänien perusteella Armenia olisi jäänyt 15:nneksi.
Vuonna 2015 Inga osallistuu toistamiseen Euroviisuihin osana kuusihenkistä Genealogy-yhtyettä.
Historia.
Anush Arshakyanner syntyi 24. joulukuuta vuonna 1980 Jerevanissa. Hän opiskeli ja valmistui S.Aslamazyanin musiikkikoulun pianoluokalla. Vuonna 1994 hän ansaitsi ensimmäisen sijan ja valittiin yleisö palkinnolla "Sointuvat äänet" kilpailussa, joka järjestettiin Omskissa Tällöin hän alkoi edistää toimintaansa säveltäjänä/lauluntekijänä. Myöhemmin hänen luomuksensa menestyivät hyvin. Vuonna 1999, hän debytoi solistina yhdessä Armenian philharmonikko-orkesterin ja kuoron kanssa. Vuodesta 2001 vuoteen 2005 hän opiskeli ja valmistui Jerevanin konservatorion jazzluokalta.
Inga Arshakyanner syntyi 18. maaliskuuta vuonna 1982 Jerevanissa. Myös hän valmistui S.Aslamazyanin musiikkikoulusta ja A.Babajanyanin musiikkilukiosta, viululuokalta vuonna 1997. Koulun ohella hän soitti G.Achemyanin viulistien yhtyeessä. Hän teki kiertueita yhdessä yhtyeen kanssa Armenian maakunnissa. Vuodesta 1998 hän edisti toimintaansa yhdessä Anushin kanssa. Vuonna 2002 valmistuttuaan musiikkilukiosta hän seurasi siskonsa jalanjälkiä ja liittyi Jerevanin konservatorioon, josta hän valmistui vuonna 2005.
Eurovision laulukilpailu 2009.
Arshakyanit valittiin Armenian edustajiksi Eurovision laulukilpailuun Moskovaan vuoden 2009 helmikuussa. Heidän kappaleensa oli "Jan Jan".
"Laulumme Euroviisuissa on folk-henkinen kappale, jossa on nykymusiikin vaikutteita", sanoi Anush lehdistötilaisuudessa ennen Moskovan matkaa. Laulun on säveltänyt Mane Akopyan, sanoittanut Avet Barseghyan (armeniankielinen osa) ja Vardan Zadoyan(englanninkielinen osa), ja sovittanut Ara "Murzik" Torosyan. Sanoituksilla heidän on tarkoitus esittää armenialainen folk-musiikki uudella tavalla.
"Pienien maiden, kuten Armenia, tulisi aina ottaa osaa sellaisiin kilpailuhin kuin Eurovision, esittääkseen kulttuuriaan muulle maailmalle", sanovat laulajat.
"Kilpailussa menestyminen ei riipu pelkästään artistista, mutta yritämme kaikkemme saavuttaaksemme voiton Moskovassa", sanoi Anush, lisäten, että he aloittavat valmistelut välittömästi.
Kappale pääsi mukaan toukokuun 16. päivä pidettäviin finaaleihin, saatuaan paikan kymmenen joukossa toukokuun 12. päivä. Lopulta he päätyivät 92 pisteellä sijalle 10, joka oli siihen mennessä Armenian kaikkien aikojen huonoin sijoitus Euroviisuissa.
Lille Jægervasstinden

Lille Jægervasstinden on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuorenhuippu Yykeän kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 400 metriä. 
Ensimmäisinä huipulle kiipesivät Aubrey Le Blond, Emil Imboden ja Josef Imboden kesällä 1899.
Nezahualcóyotl

Nezahualcóyotl on kaupunki Meksikossa, Estado de Méxicon osavaltiossa. Asukkaita kaupungissa on 1 140 528. Kaupungin nimi tarkoittaa nahuatliksi "paastoavaa kojoottia".
Nezahualcóyotl sijaitsee pääkaupunki Méxicon koillipuolella, Valle de Méxicon koillisosassa. Sitä alettiin rakeentaa pian vuoden 1900 jälkeen, kun Texcocojärven kuivatus paljasti laajoja maa-alueita. Elämä suoalueella oli aluksi karua kesätulvien ja talven ja kevään voimakkaiden tuulten vuoksi. Vuonna 1946 hallitus rakensi pohjoiseen Xochiacan padon tulvasuojaksi Texcocojärven alueelle. Kunnan hallinto vakiintui vuonna 1963, kun Chimalhuacanin, La Pasin, Texcocon, Ecatepecin ja Atencon paikkakunnat yhdistettiin Nezahualcóyotlin kunnaksi, jonka hallinnollinen keskus on Ciudad de Nezahualcóyotl. Kunta on yhteydessä Méxicoon moottoritiellä, se on osa pääkaupunkiseudun julkisen liikenteen verkostoa, ja sen talous on vahvasti riippuvainen pääkaupungin työpaikoista.
Brighton Pier

Brighton Marine Palace and Pier tai Brighton Pier Brightonissa sijaitseva laituri, jolla on mm. huvipuistolaitteita, kauppoja, pelihalleja, ravintoloita. Nykyistä Brighton Pieriä kutsuttiin aiemmin "Palace Pieriksi", mutta sen käytöstä on luovuttu. Brighton Pier avattiin yleisölle vuonna 1899. 
Brightonissa on myös vanhan, Länsilaiturin jäännökset. Länsilaituri paloi maaliskuussa 2003.
Wolfsthal

Wolfsthal on kunta Itävallan itäosassa Ala-Itävallan osavaltiossa. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 1 094 asukasta. Kunnan koko on 21,8 neliökilometriä, josta 48 prosenttia on metsää. Wolfsthal on vanha teollisuuskylä Tonavan varrella. Ensimmäinen maininta Wolfsthalista on vuodelta 1083. Viime aikoina slovakialaisia on muuttanut kaupunkiin johtuen Bratislavan läheisyydestä. Tästä syystä kaupungin väkiluku on kasvanut vuoden 2001 750 henkilöstä vuoden 2019 1 094 henkilöön.
Villen taikasaappaat

Villen taikasaappaat () on brittiläinen lapsille suunnattu piirrossarja. Sarjan on tehnyt Hibbert Ralph Entertainment. Ensimmäisen kerran se esitettiin BBC:llä vuonna 1994. Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV2:ssa. 
Sarjassa Villen äiti ostaa Villelle saappaat, jotka osoittautuvat taikasaappaiksi. Ville voi toivoa itsensä, vaikka menneisyyteen saappaiden avulla. Jaksoja on 26 ja yhden jakson kesto on 5 minuuttia.
Kertojan suomalaisena äänenä toimi näyttelijä Rainer Kaunisto.
Järvenpään ortodoksinen kirkko

Järvenpään ortodoksinen kirkko eli Jumalansynnyttäjän kazanilaisen ikonin kirkko sijaitsee Järvenpään Pöytäalhon kaupunginosassa Kartanon koulua vastapäätä. Kirkko kuuluu Helsingin ortodoksiseen seurakuntaan ja valmistui vuonna 1980.
Kirkon suunnitteli Ivan Kudrjavzev ja sen kattomaalaukset on tehnyt Juri Mitroshin. Kirkko on pyhitetty Kazanin Jumalanäidin ikonin mukaan kuten sen edeltäjätkin eli Terijoen ortodoksinen kirkko ja Järvenpään tilapäinen ortodoksinen kirkko.
Inga

Inga on naisen etunimi, Inge-nimen naispuolinen vastine, joka on käytössä muun muassa Saksassa, Venäjällä ja Skandinavian maissa.
Suomessa nimi Inga oli kesäkuuhun 2025 mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 4 820 henkilölle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä nimipäiväkalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Ingan nimipäivä on 20. kesäkuuta.
Stanford (Kalifornia)

Stanford on väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Santa Claran piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 13 809. Stanfordin yliopisto sijaitsee alueella.
Väestö.
Alueen asukkaista 56,68 prosenttia on valkoisia, 27,73 prosenttia aasialaisia, 3,87 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,33 prosenttia intiaaneja. Asukkaista 21,24 prosenttia ei ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 22,4 vuotta.
Kynsisieni

Kynsisieni eli kynsisilsa on kynnen sieni-infektio, joka ei ole hengenvaarallinen ja harvoin aiheuttaa haittaa. Kynsisieni saattaa toimia infektioporttina bakteereille, jotka saattavat aiheuttaa esimerkiksi ihonalaisia tulehduksia, nestemuodostusta sekä mätää. Ennen kaikkea kynsisieni on esteettinen ongelma.
Oireita.
Kynsisientä esiintyy yleisimmin varpaankynsissä. Sormien kynsissä kynsisientä tavataan harvoin.
Kynsisienitartunta kynnen alla ja kynnessä saa aikaan värjäytyneen, paksuuntuneen kynnen, joka saattaa myöhemmin ajan kuluessa irrota.
Aiheuttaja.
Kynsisienien aiheuttajia ovat silsasienet eli dermatofyytit, joita ovat "Trichophyton"-, "Microsporum"- ja "Epidermophyton"-sukujen lajit. Harvemmin infektion aiheuttavat homeet taikka hiivat, joiden osuus infektioista on alle 10 prosenttia.
Bob Bourne

Bob Bourne (s. 21. kesäkuuta 1954 Netherhill, Saskatchewan) on entinen jääkiekkoilija, jonka ammattilaisura NHL:ssä kesti vuodesta 1974 vuoteen 1988. Vasen laitahyökkääjä Bob Bourne saavutti suurimmat menestyksensä 1980-luvun alussa liigan mahtijoukkueeksi kohonneen New York Islandersin riveissä.
Uran tilastot.
O = Ottelut
TM = Tehdyt maalit
AM = Autetut maalit; maalit, joita pelaaja ei tehnyt, mutta joihin hän vaikutti
P = Pisteet
PIM = Rangaistusminuutit
ABEC

ABEC-luokitusjärjestelmää käytetään luokittelemaan laakereiden kestävyyttä ja tarkkuutta ja sen kehitti amerikkalaisen "Anti-Friction Bearing Manufacturers Association":in (AFBMA) standardointikomitea "Annular Bearing Engineer Committee" (ABEC). Järjestelmän mukaan laakerit luokitellaan viiteen luokkaan parittomilla luvuilla numerosta 1 numeroon 9:
Mitä suurempi luokan numero on, sitä tarkempi ja kalliimpi on laakeri. ABEC-luokitus ei kuitenkaan itsessään määrittele, kuinka nopeasti laakeri voi pyöriä, mutta se kertoo, kuinka kitkattomasti laakeri pääsee pyörimään. Järjestelmällä on tarkoitus luokitella 608-kokoisia sekä Okuma Komado -hyrräkelan laakereita.
Bob Nystrom

Bob ”Bobby” Nystrom (alk. Robert Thore Nyström; s. 10. lokakuuta 1952 Tukholma) on ruotsalais-kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL-seura New York Islandersissa vuosina 1972–1986.
Nyströmin ollessa nelivuotias hänen perheensä muutti Ruotsista Kanadaan. Hän pelasi juniorina Kamloops Rocketsin joukkueessa ja siirtyi New York Islandersiin syksyllä 1972.
Bob Nystrom pelasi 900 NHL-ottelua New York Islandersissa ja voitti joukkueensa mukana neljä Stanley Cup -finaalia. Hänen uransa huippu oli voittomaalin tekeminen kuudennessa loppuottelussa jatkoajalla keväällä 1980. Pisteiden valossa Nystromin paras kausi oli 1977–1978, jolloin hän keräsi 30 maalia ja 29 syöttöä 80 ottelussa.
Ensimmäinen viisivuotissuunnitelma

Ensimmäinen viisivuotissuunnitelma oli neuvostojohtaja Josif Stalinin vuonna 1928 aloittama ohjelma suunnitelmatalouden kehittämiseksi ja Neuvostoliiton muuttamiseksi. Tavoitteena oli tehdä Neuvostoliitosta teollistunut maa.
Historia.
Ensimmäisestä viisivuotiskaudesta tuli Neuvostoliiton suunnitelmatalouden toteuttamisen malli. Tarvittavan talouspolitiikan sisällöstä käytiin kommunistisen puolueen piirissä voimakasta keskustelua 1926–1928. Näin muodostui lähinnä kaksi eri lähestymistapaa, joista nopean raskaan teollistamisen linja voitti lähinnä siksi, että sitä pidettiin keinona puolustaa eristyksiin joutunutta maata ja poliittisesti sosialismiin oikeaoppisempana kuin markkinaehtoisempaa maaseudun yksityiseksi jättävä lähestymistapa.
Hidasta teollistumista tai nopeaa raskasta teollistamista maaseudun kustannuksella.
Lähinnä Vladimir Bazarov, Vladimir Groman ja Nikolai Kondratjev kannattivat geneeristä lähestymistapaa, jonka mukaan suunnittelun tuli heijastaa taloudessa jo itsestään olevia suuntauksia. Teleologinen lähestymistapa korosti sitä, että suunnitelman pitää kurinalaisella toimeenpanolla aikaansaada rakennemuutosta haluttuun suuntaan. Tätä suuntausta kannattivat muun muassa Gleb Kržižanovski, Valerian Kuibyšev ja Stanislav Strumilin. Nikolai Buharin kannatti hidasta teollistamista.
Linjaerimielisyydestä seurasi poliittisesti se, että Josif Stalin alkoi kutsua hidasta teollistamista kannattavia oikeistopoikkeamaksi.
Tavoitteet ja toimeenpano.
Ensimmäiseen viisivuotissuunnitelmaan liittyi oleellisesti elintarvikkeiden hintojen alentaminen ja pitäminen halpoina, mikä käytännössä tarkoitti maaseutuväestön tulojen vähentämistä siten, että muuttoliike raskaan teollisuuden edellyttämiin kaupunkeihin nopeutui. Raskaan teollisuuden investoinnit puolestaan toteutettiin ulkomaanlainoitta päinvastoin kuin esimerkiksi rautateiden rakentaminen Venäjän keisarikunnan loppuaikoina pääasiassa ranskalaisilla lainoilla, mikä oli tehnyt Venäjän riippuvaiseksi Ranskan tasavallasta, ja samalla johtanut siihen, ettei Venäjän keisarikunnan hallitus Nikolai II:n aikana eikä Venäjän väliaikaisen hallituksen aikana kyennyt irtautumaan sille kalliiksi käyneestä ensimmäisestä maailmansodasta, joka loppuvuoden 1916 ja vuoden 1917 kriisiytymisen vuoksi aiheutti keisarinvallasta luopumisen.
Yksityistyneestä maataloudesta johtuen elintarvikkeiden vapaan kaupan loppumista korkein hinnoin vastustettiin, minkä vuoksi maatalouden kollektivisointi eli yksityisten maatilojen liittäminen osuustoimintamuotoisiksi tiloiksi, kolhooseiksi ja suurehkoiksi valtiontiloiksi, sovhooseiksi, tuli valtiolle välttämättömäksi tavaksi valvoa maataloutta ja elintarvikkeiden jakelua. Maatalouden kollektivisoinnissa käytettiin myös pakottavia menetelmiä, joista äärimmäinen oli Ukrainan nälänhätä 1932–1933, johon liittyvistä tapahtumista on eriäviä mielipiteitä edelleen Venäjän federaation ja Ukrainan tasavallan kesken.
Michel Brière

Michel Brière (21. lokakuuta 1949 – 13. huhtikuuta 1971) oli NHL-jääkiekkoilija, joka joutui auto-onnettomuuteen tulokaskautensa jälkeen ja menehtyi tajuihinsa tulematta 11 kuukautta tapahtuman jälkeen.
Ura.
Brière varattiin Pittsburgh Penguinsiin kolmannella varauskierroksella (numerolla 26 kaikkiaan) vuoden 1969 NHL-varaustilaisuudessa. Junioriurallaan Shawinigan Bruinsissa keskushyökkääjänä pelannut Brière teki 129 maalia ja keräsi 191 syöttöä (320 pistettä) 100 ottelussa. Pittsburghissa Brière saavutti tulokaskaudellaan 76 ottelussa 44 pistettä, liigan kaikista tulokaspelaajista kolmanneksi eniten. Kerätyt 32 syöttöpistettä olivat Penguins-pelaajista eniten. Pudotuspeleissä hän keräsi joukkueestaan eniten maaleja ja pisteitä viidellä maalillaan ja kahdeksalla pisteellään kymmenessä ottelussa. Pittsburgh taipui kuitenkin välierissä St. Louis Bluesille. Muutamaa viikkoa myöhemmin tulevia kesähäitään odottanut Brière ajoi Mercury Cougar -merkkisellä autollaan alkoholia nauttineena ulos tieltä kaksi ystäväänsä kyydissään, matkustajat selvisivät onnettomuudesta verrattain vaarattomin vammoin mutta kallonmurtuman saanut Brière kuljetettiin koomaan vaipuneena sairaalaan. Traagista kyllä, ambulanssi törmäsi matkalla nuoreen pyöräilijään Raymond Perreault'hon joka kuoli vammoihinsa. Neljästä aivoleikkauksesta huolimatta Brière ei enää herännyt koomasta ja kuoli 11 kuukautta myöhemmin sairaalassa keuhkokuumeeseen.
Michel Brière on Mario Lemieux'n ohella ainoa Penguins-pelaaja, jonka numero on jäädytetty. Numero jäädytettiin virallisesti vasta 2001. LHJMQ-juniorisarja nimesi vuonna 1972 perustetun arvokkaimman pelaajan palkintonsa "Trophée Michel-Brière" Brièren mukaan. Brière ei tosin itse koskaan pelannut sarjassa, mutta hänen junioriseuransa Shawningan Bruins oli liittynyt siihen perustajajäsenenä vuonna 1969.
Gemini 12

Gemini 12 (virallisesti Gemini XII) oli NASAn Gemini-avaruusohjelman 10. miehitetty lento. Avaruuslento laukaistiin matkaan Cape Canaveralista 11. marraskuuta 1966 kello 20:46:33 UTC Titan II Gemini kantoraketilla. Paluulento laskeutui Atlantiin 15. marraskuuta 1966 kello 19:21:04 UTC. Avaruuslento oli Yhdysvaltain 18. miehitetty lento ja kaikkien aikojen 26. avaruuslento (mukaan lukien yli 100 km:n ylittäneet X-15 -lennot). Lennon kokonaiskesto oli 3 päivää, 22 tuntia, 33 minuuttia.
Varamiehistö.
Edellisen Gemini-lennon päätyttyä avaruusohjelma ei ollut vielä todistanut, että astronautti voisi työskennellä helposti ja tehokkaasti avaruusaluksen ulkopuolella. Lentoa varten lisättiin uusia, parannettuja kiinnittimiä kapselin ulkopuolelle ja otettiin käyttöön uusi tekniikka - vedenalainen harjoittelu, mitä tultaisiin käyttämään kaikilla tulevilla avaruuslennoilla. Aldrinin 2 tuntia, 20 minuuttia kestänyt napanuorallinen avaruuskävely, minkä aikana hän valokuvasi avaruutta, nouti mikrometeoriittien kerääjän ja suoritti muita tehtäviä, todisti ainakin avaruuskävelyn toteuttamiskelpoisuuden. Kaksi muuta avaruuskävelyä sujui myös ongelmitta, kuten myös nyt jo rutiiniksi muodostunut lähestyminen ja telakoituminen Agena-rakettivaiheeseen (Agena target vehicle), mikä tehtiin "manuaalisesti" käyttäen aluksen tietokonetta ja karttoja lähestymistutkan vikaannuttua. Korkeammalle kiertoradalla nousu kuitenkin peruttiin Agenan booster-raketin ongelman vuoksi.
Useat myöhemmät asiakirjat pitävät suurinta osa avaruuskävelyjen innovaatioista, kuten vedenalaista harjoittelua, Aldrinin ansiona.
Gemini 12:n tavoitteena oli lähestyä ja telekoitua Agenaan, suorittaa kolme avaruuskävelyä, suorittaa liekaa käyttävä kiertoradan ylläpito, harjoitella telakoitumistoimenpiteitä käyttäen Agenan työntövoimajärjestelmää kiertoradan muuttamiseen ja demonstroida automaattista lähestymistä. Lisäksi suoritettiin 14 tieteellistä koetta, muun muassa sammakon alkioiden kasvatusta painottomuudessa ja erilaisia valokuvaustehtäviä.
Paluulennolla avaruuskapselia ohjasi tietokone 4,8 km sivuun tavoitteesta. Gemini 12 -lentoa tukivat Yhdysvaltain puolustusvoimista 9775 henkilöä, 65 lentokonetta ja 12 laivaa.
Paluukapseli on nykyään esillä Adler Planetariumissa Chicagossa.
Puolan kansantasavalta

Puolan kansantasavalta () oli Puolan virallinen nimi vuodesta 1952 vuoteen 1990. Vaikka stalinistit ottivatkin valtion valtaansa heti vapautuksen natsi-Saksasta jälkeen vuonna 1944, valtion nimeä muutettiin vasta kahdeksan vuotta myöhemmin.
Vaikka Puolan kansantasavalta oli virallisesti itsenäinen valtio, sen johtajat hyväksyttiin Kremlissä. Valtion käytännöt säädettiin Moskovassa, ja Puolan kansantasavallasta tuli itäblokin nukkevaltio, joka oli lähes kokonaan Neuvostoliiton vallassa. Neuvostoliitto vaikutti paljon myös itse valtiossa, ja puna-armeijalla oli aina joukkoja Puolassa (500 000 vuonna 1945, 135 000 vuonna 1955, 40 000 vuonna 1989). Neuvostoliiton kenraalien ja sotilaiden osuus Puolan asevoimista oli noin 80 %. Puolan yhdistyneestä työväenpuolueesta (, "PZPR") tuli valtapuolue, ja Puolan kansantasavallasta tuli virallisesti kommunistinen valtio.
Historia.
Ensimmäiset vuosikymmenet.
Toisen maailmansodan jälkeinen Puolan tasavalta (joka uudelleennimettiin vuonna 1952 Puolan kansantasavallaksi) hallitsi noin 20 prosenttia pienempää aluetta kuin ennen sotaa. Holokausti sekä Potsdamin konferenssissa hyväksytty miljoonien saksalaisten karkottaminen teki Puolasta käytännössä etnisesti homogeenisen valtion. Sodanjälkeinen Puola oli tuhottu: Varsova, Wrocław ja Gdańsk olivat raunioina ja yhteiskunnalliset olosuhteet olivat erittäin huonot. Suuret muuttoaallot Saksan entisiin alueisiin lännessä lisäsivät epävakautta. Bolesław Bierut, joka oli muodollisesti puolueeton mutta tosiasiallisesti entinen kommunisti, nousi valtionpäämieheksi Puolan presidenttinä. Kommunistisen hallituksen pääministeriksi puolestaan nousi Stanisław Mikołajczyk.
Kansantasavallan ensimmäisinä vuosina Puolaa venäläistettiin: teollisuus kansallistettiin, ja yli 50 hehtaarin kokoiset yksityisomistuksessa olevat maat pakkolunastettiin. Władysław Gomułkan noustua Yhdistyneen työväenpuolueen ensimmäiseksi pääsihteeriksi – eli täten valtionpäämieheksi – hän sai Neuvostoliiton johtajan Nikita Hruštšovin vakuutettua omistautuneisuudestaan kommunismille sekä uudistusten tarpeelle kotimaassaan: Puolan ja Neuvostoliiton välillä tehtiin sopimuksia taloudellisesta ja sotilaallisesta yhteistyöstä, hirmuvaltaa lamaannutettiin, kollektivisointi lakkautettiin ja yhteydet länteen suurennettiin muun muassa vapaamman liikkumisen kannalta.
Gleb Kržižanovski

Gleb Maksimilianovitš Kržižanovski (24. tammikuuta 1872 Samara, Venäjän keisarikunta – 31. maaliskuuta 1959 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen vallankumouksellinen ja neuvostoliittolainen poliitikko. 
Kržižanovski oli koulutukseltaan insinööri ja bolševikkipuolueen ensimmäisiä jäseniä. Hän työskenteli MOGES:issa (Moskovan kaupungin sähkövoimala, Sidorovich GES-1), joka oli lähellä hänen Sadovnitšeskajakadun asuntoaan, jossa pidettiin Neuvostoliiton teollistamiseen tarvitun sähköistämisohjelman GOELRO:n suunnittelukokoukset. Kržižanovski oli puheenjohtajana komiteassa, joka suunnitteli GOELRO:n. 
Suunnitelma ja sen toimeenpano olivat mallina miten käytännössä toteutetaan sosialistista taloutta, josta oli keskussuunnittelulla eliminoitu epäjatkuvuutta aiheuttavat markkinavaihtelut ja jota käytettiin Neuvostoliiton jälkeenjääneisyyden umpeen kuromiseen. Vuosien 1926-1928 voimakkaassa talouspoliittisessa keskustelussa NEP-kauden lopulla hän kannatti teleologista lähestymistapaa, jonka mukaan taloussuunnittelun tuli heijastaa rakennemuutosta ja tavoitetiloja ennemmin kuin jo taloudessa itsessään vallitsevia suuntauksia. Käytännössä tämä tarkoitti tiukkojen tavoitteiden asettamista ja niiden kurinalaista valvomista Neuvostoliiton raskaaksi teollistamiseksi nopeasti maaseudun kustannuksella. Tästä oli seurauksen maatalouden kollektivisointi, koska maata yksityisesti omistavat viljelijät eivät suostuneet maataloustulon voimakkaaseen alentamiseen raskaan teollistamisen rahoittamiseksi omavaraisesti Neuvostoliiton kansallisin varoin ilman ulkomaanvelkaa.
Kržižanovski oli Neuvostoliiton valtiollisen suunnittelukomitean Gosplanin puheenjohtaja 1921–1923 ja 1925–1930.
Vallankumouksen alkuajoista Leninin ystävänä ollut Kržižanovski kirjoitti Leninin elämäkerran "Velikii Lenin" (Moskova, 1968).
Sotakommunismi

Sotakommunismi () oli Neuvosto-Venäjän talouskehityksen jakso sisällissodan vuosina kesäkuusta 1918 maaliskuuhun 1921. Siihen kuului yksityisyritysten pakkolunastus, koko Neuvosto-Venäjän teollisuuden kansallistaminen sekä viljan ja muun ruoan ylijäämän takavarikointi talonpojilta.
Toimenpiteiden johdosta talonpojilla ei enää ollut kannustinta tuottaa ylijäämää, koska se vain takavarikoitaisiin. Tämän johdosta Neuvosto-Venäjän maataloustuotanto romahti ja kaupunkeihin tuli nälänhädän uhka. Kaupunkeihin perustettiin hätäisesti laajat hallintokoneistot valvomaan keskitettyä valtiollista taloutta. Se johti siihen, että työn tuottavuus ja teollisuuden tuotanto romahtivat. Neuvosto-Venäjän teollisuustuotanto oli vuonna 1921 romahtanut viidesosaan vuoden 1913 tasosta, ja kaupunkien työntekijöiden reaalipalkat olivat pudonneet kolmasosaan. Inflaatio teki setelirahasta arvotonta, minkä vuoksi valtio joutui turvautumaan hyödykkeiden ja palvelujen vaihtokauppaan ja jakeluun ilman rahan käyttöä.
Tyytymättömyys valtion talouden tilaa kohtaan oli kasvanut vuoteen 1921 mennessä niin suureksi koko maassa, että puhkesi lakkoja ja mielenosoituksia. Kronstadtissa puhkesi lisäksi kapina. Sotakommunismin epäonnistumisen seurauksena Neuvosto-Venäjää johtaneet bolševikit ottivat käyttöön uuden NEP-talouspolitiikan, ja hylkäsivät väliaikaisesti tavoitteensa sosialistisesta talousjärjestelmästä.