Afrikan kuningatar

Afrikan kuningatar () on yhdysvaltalainen komediallinen seikkailuelokuva vuodelta 1951. Sen pääosissa ovat Humphrey Bogart ja Katharine Hepburn. Elokuva sijoittuu Saksan Itä-Afrikkaan vuoteen 1914. Hepburn esittää brittiläistä lähetyssaarnaajaa ja Bogart juopahtavaa laivuria. Bogart palkittiin roolistaan miespääosa-Oscarilla. Myös Hepburn ja ohjaaja John Huston olivat tästä elokuvasta Oscar-ehdokkaina. Elokuva perustuu C. S. Foresterin romaaniin vuodelta 1935, jota inspiroivat Tanganjikajärven taistelut Saksan Itä-Afrikassa.
Juoni.
Sisarukset Samuel ja Rose Sayer (Robert Morley ja Katharine Hepburn) ovat brittiläisiä metodistilähetyssaarnaajia, jotka asuvat Kungdun kylässä Saksan Itä-Afrikassa ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1914. Sisarukset saavat postinsa ja tarvikkeensa alkoholisoituneelta kanadalaiselta venekippari Charlie Allnutilta (Humphrey Bogart), joka omistaa veneen nimeltä "Afrikan kuningatar".
Charlie varoittaa sisaruksia Saksan ja Britannian välille puhjenneesta sodasta, mutta Sayersit päättävät jäädä kylään. Saksalaiset saapuvat, polttavat kylän ja pakottavat kyläläiset lähtemään. Kun Samuel protestoi, yksi sotilaista hakkaa hänet. Saksalaisten lähdettyä Samuel saa kuumeen ja kuolee. Charlie saapuu kylään ja auttaa Rosea hautaamaan tämän veljen, minkä jälkeen he lähtevät yhdessä pois "Afrikan kuningattarella".
Charlie mainitsee Roselle, että saksalaisilla on käytössään tykkivene nimeltä "Königin Luise" eli "Louisa", joka partioi alajuoksulla olevaa järveä torjuen mahdolliset brittien vastahyökkäykset. Rose keksii suunnitelman muuttaa "Afrikan kuningatar" torpedoveneeksi ja upottaa "Louisa". Charlie huomauttaa hänelle, että joessa navigointi on miltei yhtä kuin itsemurha: päästäkseen järvelle heidän on ohitettava saksalainen linnoitus sekä useita vaarallisia koskia. Rose ei kuitenkaan anna periksi ja taivuttelee Charlien suostumaan suunnitelmaan. Charlie toivoo, että esteiden myötä Rosen innostus hiipuisi.
Ensimmäinen koski osoittautuu melko helppokulkuiseksi. Charlie pääsee eroon alkoholista ja Rose osoittautuu rohkeaksi koskenlaskijaksi. Heidän on kuitenkin maastouduttava veneen ohittaessa saksalaisen linnoituksen, kun saksalaiset sotilaat alkavat tulittaa heitä. Sotilaiden ampumat luodit puhkovat kaksi reikää höyrykattilan yläosaan, minkä seurauksena yksi höyrypaineletkuista irtoaa ja veneen moottori pysähtyy. Charlie onnistuu kuitenkin kiinnittämään letkun takaisin höyrykattilaan juuri ennen kuin he ehtivät kulkeutua seuraavaan koskeen. Vene kääntyilee ja pomppii hervottomasti laskiessaan koskea alas, mutta välttyy suurilta vaurioilta. Rose ja Charlie riemastuvat laskettuaan koskesta alas onnistuneesti ja syleilevät toisiaan. Sitten he vetäytyvät erilleen nolostuneina, mutta lopulta heidän välilleen puhkeaa romanssi.
Kun vene on laskenut kolmannesta koskesta alas, siitä kuuluu kovaäänistä metallista kolinaa. Rose ja Charlie pysähtyvät joenpenkalle tutkiakseen veneen vauriot. Kun Charlie sukeltaa veneen alle, hän huomaa potkurin akselin vääntyneen sivulle ja yhden potkurin lavoista irronneen. Charlie on kuitenkin kätevä käsistään, ja Rosen antamien ehdotusten pohjalta hän onnistuu suoristamaan akselin sekä hitsaamaan potkuriin uuden lavan.
Joen suistolla vene juuttuu mutaan tiheiden kaislojen keskelle. Ensin he yrittävät vetää venettä perässään liejun halki, mutta sen seurauksena Charlien ihoon tarttuu kasoittain iilimatoja. Tarvikkeiden ja juomaveden vähetessä Rose ja kuumeinen Charlie antavat periksi varmoina siitä, että heidän päivänsä ovat luetut. Ennen nukkumaanmenoa Rose rukoilee, että hän ja Charlie pääsisivät Taivaaseen. Heidän nukkuessaan alkaa sataa rankasti, minkä seurauksena joki alkaa tulvia. "Afrikan kuningatar" irtoaa mudasta ja ajelehtii järvelle, joka paljastuu olleen varsin lähellä heitä. Järvellä "Louisan" miehistö miltei huomaa Rosen, Charlien ja heidän veneensä.
Seuraavana yönä Rose ja Charlie tekevät muutamista happisylintereistä torpedoita käyttämällä hyväkseen gelatiiniräjähteitä sekä improvisoituja räjäyttimiä, joihin on laitettu nauloja kivääripatruunojen iskureiksi. Sitten kaksikko kiinnittää torpedot "Afrikan kuningattaren" kokkaan. Myrskyn puhjettua Rose ja Charlie työntävät "Afrikan kuningattaren" järvelle, jotta se törmäisi "Louisaan". Torpedoita varten tehtyjä reikiä ei kuitenkaan ole tilkitty tarpeeksi hyvin ja veneeseen alkaa virrata vettä. Vene kääntyy lopulta nurin.
Charlie vangitaan ja viedään "Louisalle", missä kapteeni (Peter Bull) kuulustelee häntä. Charlie uskoo Rosen hukkuneen, joten hän ei vaivaudu puolustamaan itseään saksalaisten esittämiltä vakoilusyytteiltä. Saksalaiset tuomitsevat hänet kuolemaan hirttämällä. Myös Rose päätyy vangiksi tykkiveneelle. Kuulustelussa Rose paljastaa saksalaisille ylpeästi koko juonen päättäen, ettei heillä ole mitään menetettävää. Kapteeni tuomitsee hänetkin kuolemaan vakoojana. Charlie pyytää kapteenia vihkimään heidät ennen teloitusta. Pikaisen vihkiseremonian jälkeen saksalaiset valmistautuvat hirttämään parin, mutta "Louisa" osuu "Afrikan kuningattaren" runkoon ja laukaisee sen torpedot. Räjähdysten myötä "Louisa" alkaa upota ja miehistö hyppää järveen. Vastanainut pariskunta ui turvaan Brittiläiseen Itä-Afrikkaan.
Tuotanto.
"Afrikan kuningatar" on Hustonin perustaman oman tuotantoyhtiön ensimmäinen elokuva. Käsikirjoituksen laati C. S. Foresterin romaanin pohjalta elokuvakriitikko James Agee.
Suuri osa elokuvaa kuvattiin paikan päällä Albertjärvellä, Ugandassa ja Kongossa . Ratkaisua pidettiin omaperäisenä, johtuen kuvauksissa käytettyjen Technicolor-kameroiden suuresta koosta. Noin puolet kuvattiin studiossa Englannissa taustaprojisointeina. Kuvauksissa käytetty "Afrikan kuningatar" -laiva on entisöitynä Key Largossa, Floridassa.
Kun Charlie näyttää Roselle karttaa, siinä esiintyy suomenkielisiä paikannimiä: Hattu, Konna, Talvi, Omena. Sanakirjasta tai lehdestä löydetyt sanat ovat ilmeisesti kuulostaneet riittävän eksoottisilta käydäkseen afrikkalaisista paikannimistä. 
Vastaanotto.
Harri-Ilmari Moilanen on arvioinut "Afrikan kuningattaren" olevan vahvoilla, kun puhutaan kaikkien aikojen rakkausfilmistä. Hänen mukaansa siinä on kaikkea mitä vaaditaan viihdyttävältä elokuvaklassikolta: seikkailun jännitystä, hyväntahtoista huumoria, komeaa kuvausta eksoottisissa maisemissa sekä valloittavat tähdet. 
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Afrikan kuningattaren" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.