Edessa (Makedonia)

Edessa () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee noin kilometrin itään nykyisestä Édessan kaupungista.
Maantiede.
Edessan kaupunki sijaitsi Bottiaiassa Makedoniassa Bermion (nyk. Vérmio) -vuoren koillisrinteessä. Roomalaisella kaudella Bottiaia tunnettiin Emathiana. Kaupungin akropolis eli yläkaupunki sijaitsi laajalla tasangolla, jolla myös nykyinen Édessan kaupunki vesiputouksineen sijaitsee. Alakaupunki sijaitsi sen itäpuolella. Kaupungin paikka oli hyvä linnoituspaikka ja strategisesti merkittävä, koska se hallitsi Bermionin kolmesta solasta pohjoisinta. Tätä kautta kulki tärkeä itä-länsisuuntainen tie, joka yhdisti Ala-Makedonian rannikon Ylä-Makedoniaan ja toista haaraa pitkin myös Lynkestikseen ja Pelagoniaan, ja Adrianmeren Aigeanmereen. Roomalaisella kaudella tie oli Via Egnatiaa.
Edessan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Sen pohjoispuolella sijaitsi Almopia, itäpuolella Kyrrhoksen poliksen alue, eteläpuolella Skydra ja länsipuolella Eordaia.
Historia.
Edessan paikka on ollut asuttu yhtämittaisesti viimeistään pronssikaudelta lähtien. Sen ensimmäisiä tunnettuja asukkaita olivat brygit, jotka olivat traakialainen heimo, joka tunnettiin Vähässä-Aasiassa nimityksellä fryygialaiset. He siirtyivät sinne lopulta pakoon makedonialaisia, jotka saapuivat lännestä, Pindoksen vuoristosta ja Ylä-Makedoniasta noin vuoden 700 eaa. tienoilla. Kaupungin nimen katsotaan olleen fryygialaista alkuperää ja peräisin sanasta "vedy", ”vesi”. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Edessaios" () ja "Edessēnos" ().
Edessaa pidettiin tutkimuksessa pitkään samana paikkana kuin Aigai, joka oli muinaisen Makedonian valtakunnan ensimmäinen pääkaupunki ja myöhemminkin kuninkaallinen hautapaikka. Edessa olisi tällöin ollut kaupungin alkuperäinen fryygialainen nimi, ja Aigai myöhemmin tulleiden makedonialaisten antama nimi. Fanula Papazoglu osoitti kuitenkin ensimmäisenä vuonna 1957 vakuuttavasti, että Edessa ja Aigai olivat eri kaupungit, ja myöhemmin Aigain ehdotettiin sijainneen nykyisessä Vergínassa. Vergína käytännössä vahvistuikin Aigain paikaksi, kun sieltä löydettiin kuninkaallisia hautoja ja palatsi.
Hellenistisellä kaudella Edessa antoi nimensä Mesopotamiaan perustetulle Edessan (nyk. Şanlıurfa) siirtokunnalle. Roomalaisvalloituksen jälkeen Edessa kuului Makedonian kolmanteen hallintoalueeseen. Livius viittaa siihen ilmaisulla "nobilis urbs", ”maineikas kaupunki”. Kaupungin lyömiä Rooman keisariaikaisia rahoja, jotka ajoittuvat Augustuksesta aina Gordianus III:n puolisoon Sabinia Tranquillinaan, on löydetty kirjoituksella .
Edessan mainitsevat tällä nimellä useat antiikin ajan ja bysanttilaisaikaiset kirjailijat, kuten Polybios, Diodoros Sisilialainen, Strabon, Appianos, Plutarkhos, Polyainos, Klaudios Ptolemaios ja Hierokles. Basileios II:n aikana kaupunki tunnettiin nimellä "Bodena" (). Se oli vahvasti linnoitettu ja kuului niihin alueisiin, jotka keisari valloitti bulgaareilta. Tämä nimi on slaavilaista alkuperää ja tulee sekin sanasta "voda", ”vesi”. Nimestä Bodena juontuu kaupungin myöhempi nimi "Vodená", joka oli käytössä vuoteen 1923 saakka. Tuolloin nykykaupunki nimettiin antiikin aikaisen kaupungin mukaan nimelle Édessa.
Antiikin Edessan arkeologiset kaivaukset aloitettiin vuonna 1921 (tai 1922, tai 1923–1924). Vuodesta 1967 lähtien kaupungin alakaupungin aluetta on tutkittu laajemmin.
Rakennukset ja löydökset.
Edessan kaupunki oli ympäröity muurilla, joka ympäröi sekä akropoliin että alakaupungin, ja jonka reitti on voitu kartoittaa kauttaaltaan. Se ajoitetaan 300-luvun eaa. jälkimmäiselle puoliskolle, mutta sitä korjattiin useassa vaiheessa aina myöhäiselle bysanttilaiselle kaudelle saakka. Muuri sulki sisäänsä kolmiomaisen alueen, jonka luoteiskulmassa sekä länsi- ja pohjoissivulla oli kulmikkaat tornit. Akropoliin pinta-ala oli noin 3,5 hehtaaria ja alakaupungin pinta-ala noin 23 hehtaaria. Muurin portit ja tärkeimpien katujen sijainnit on paikannettu. Pääkatu oli reunustettu pylväin noin sadan metrin matkalta.
Kaupungin akropoliilla on säilynyt vain vähäisiä antiikin aikaisia jäänteitä, koska myöhempi kaupunki on aina ollut samalla paikalla. Alakaupungista on löydetty enemmän jäänteitä. Sen tärkein arkeologinen alue sijaitsee nykyisen Pyhän kolminaisuuden luostarin ("Moní Agías Triádas") länsipuolella. Suurin osa rakennuslöydöistä ajoittuu myöhäiselle roomalaiselle ja varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle. Hieman pohjoisempaa on löydetty varhaiselle kristilliselle kaudelle ajoittuvan kolmilaivaisen basilikakirkon jäänteet.
Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa oli Malle eli Suurelle äidille omistettu temppeli, johon liittyi stoia. Edessassa oli kultit ja näin oletettavasti pyhäköt myös ainakin Herakles Kynagidaalle, Zeus Hypsistokselle ja Parthenokselle.
Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Thessalonikin arkeologisessa museossa sekä Édessassa. Niihin lukeutuu muun muassa rakennusten marmorisia koristeosia, veistosten osia ja piirtokirjoituksia. Kristillisen kauden veistoksia ja piirtokirjoituksia on Pyhän kolminaisuuden luostarissa.