tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heikki Häyrynen (keräilijä)

Heikki (Henrik) Häyrynen (8. toukokuuta 1874 Mikkeli – 17. heinäkuuta 1943 Kerimäki) oli "Romu-Heikin" nimellä tunnettu Kerimäen nimismies, sotakamreeri, vanhojen esineiden keräilijä ja luonnonsuojelun harrastaja. 
Heikki Häyrysen vanhemmat olivat kultaseppä, myöhemmin kauppias Adam Johan Häyrinen (1832–1896) ja Eva Aurora Alander (1838–1916). Hän oli naimisissa Pikku-Julia (Lilli) Bährin (1874–1953) kanssa. Heikki Häyrysen sisar Liisa (Elise) oli naimisissa säveltäjä Oskar Merikannon kanssa ja Lilli Häyrysen sisar Anna oli naimisissa arkkitehti Josef Stenbäckin kanssa.
Häyrynen oli nimismiehenä Kangasalla 1903–1914, Sysmässä 1914–1916 ja Kerimäellä 1916–1940. 
Häyrynen keräsi muun muassa tyylihuonekaluja, taidetta, talonpoikaisia käyttöesineitä ja myllynkiviä. Keräilyharrastuksensa vuoksi häntä alettiin kutsua Romu-Heikiksi. Hän lahjoitti keräämiään esineitä Suur-Savon museolle Mikkeliin, Turun museolle ja Kansallismuseolle. Lilli Häyrysen kuoltua omaisuus museolahjoituksia lukuun ottamatta myytiin huutokaupalla ja saadut varat lahjoitettiin testamentin perusteella hyväntekeväisyyteen.
Kerimäellä Häyrysillä oli Rauhalinna-niminen vuosina 1856–1858 rakennettu koti- ja virkatalo lähellä Kerimäen kirkkoa. He ostivat 1920-luvulla Puruvedessä sijaitsevat Hytermän saaret (Suuri-Hytermä, Pieni-Hytermä, Laviasaari) ja rakensivat sinne kesähuvilansa. Saarille siirrettiin ajan myötä lähiseudulta tuotuja vanhoja rakennuksia muun muassa vanhoja aittoja ja tuulimylly. Saaren rakennuksiin tuotiin myös vanhaa esineistöä niin että sinne muodostui yksityinen ulkomuseo. Vuonna 1937 Iso-Hytermän rantaan valmistui Romu-Heikin suunnittelema ja rakennuttama yli seitsenmetrinen kivistä ja myllynkivistä muurattu "Työnmuisto – menneiden ja tulevien sukupolvien työlle omistettu muistomerkki". Häyryset aikoivat viettää eläkepäivänsä Hytermässä mutta huhtikuussa 1942 Hytermän huvila ja sinne kootut esineet tuhoutuivat tulipalossa. Muut ulkomuseorakennukset kuitenkin säästyivät. 
Heikki Häyrynen oli mukana perustamassa Suomen Luonnonsuojeluyhdistystä ja hän perusti vuonna 1932 Hytermään Mikkelin läänin ensimmäisen luonnonsuojelualueen.
Häyrysen kuoltua hänen entisessä virkatalossaan Rauhalinnassa on toiminut muun muassa verotoimisto ja käsityökeskus. Talo kunnostettiin vuosina 1985–1986 vuonna 1982 perustetun Suomen Järvikalastusmuseon käyttöön. Museo lakkautettiin 2017. Heikki Häyrysestä on tehty musiikkinäytelmä "Romu-Heikki", jonka on kirjoittanut Anneli Huopalainen ja säveltänyt Hannu Pohjannoro. Näytelmän ensi-ilta oli maaliskuussa 1978 Savonlinnan teatterissa.
Heikki ja Lilli Häyrynen haudattiin Hytermän saariin kuuluvalla Laviansaarella sijaitsevalle yksityiselle hautausmaalle. Sinne on haudattu myös kaksi heidän koiraansa.
Euroopan evankelinen allianssi

Euroopan evankelinen allianssi () on evankelisen kristillisyyden yhtenäisyyttä ja identiteettiä edistävä järjestö. EEA toimii maailmanlaajuisesti kansallisten jäsenjärjestöjensä kautta ja pyrkii edistämään yhteistoimintaa. Euroopan evankelinen allianssi on toiminut virallisesti 1950-luvulta lähtien, mutta sen juuret ovat vuoden 1846 Maailman evankelisen allianssin (MEA) perustamisessa. EEA on MEAn Euroopan osasto.
Jäsenet.
Euroopan evankeliseen allianssiin kuuluu jäseniksi yhteensä 31 kansallista allianssia Euroopassa. Suomea edustaa Suomen Evankelinen Allianssi.
Kansalliset allianssit.
Ei-jäsenet
Aidan

Aidan on irlantilaisperäinen etunimi. Suomessa se on 25. heinäkuuta 2022 mennessä alle 155 henkilöllä, joista alle 140 on miehiä, alle 15 naisia. Se on esimerkiksi seuraavien henkilöiden etunimi:
Madeirankellokanerva

Madeirankellokanerva ("Erica maderensis") on Madeiralla kotoperäisenä kasvava, uhanalainen kellokanervalaji. Se on pieni ikivihreä pensas, joka kasvaa 50–80 senttimetriä korkeaksi. Laji esiintyy suppealla alalla Madeiran saaren keskiosan ylängöllä 1200–1800 metrin korkeudella. Se kasvaa kalliolla ja kivikkorinteillä. Madeirankellokanerva luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi, sillä sen esiintymät ovat pieniä ja uhattuja eri syistä. 2000-luvun alkuun asti laji kärsi vuohien laidunnuksesta ja vuonna 2010 maastopalot tuhosivat suuren osan madeirankellokanervista. Myös Madeiralla vieraslajina kasvava jänönvihma uhkaa levitä samoille kasvupaikoille.
Evidenzbureau

Evidenzbureau oli Itävalta-Unkarin tiedustelupalvelu ja sotilastiedustelupalvelu. Sen pääkonttori sijaitsi Wienissä. Se oli maailman ensimmäinen sotilastiedusteluun perehtynyt laitos, sillä se perustettiin 1850. Yhtenä osastona oli salakirjoitusten purkamiseen vuonna 1911 perustettu "Chiffregruppe", jota johti Maximilian Ronge. Itävalta-Unkaria hyödytti ensimmäisessä maailmansodassa se, että Chiffregruppe pystyi murtamaan Venäjän salakirjoituskoodin 1914. Evidenzbureaun kuuluisin johtaja oli Alfred Redl, joka paljastui Venäjän kaksoisagentiksi vuonna 1913. Evidenzbureau oli toiminnassa keisarikunnan hajoamiseen asti vuoteen 1918.
Tony van Diepen

 
Tony van Diepen (s. 17. huhtikuuta 1996) on alankomaalainen pikajuoksija ja keskimatkojen juoksija. Hän on viestijuoksun olympia-, MM- ja EM-mitalisti sekä 400 metrin sisäratojen EM-mitalisti.
Van Diepen karsiutui 800 metrin juoksun alkuerissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 sekä välierissä saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2014 ja EM-kilpailuissa 2015. Hän karsiutui 400 metrin alkuerissä Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän karsiutui 800 metrin alkuerissä.
Van Diepen saavutti Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 pronssia 400 metrillä Alankomaiden halliennätyksellä 46,13. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Toruńin EM-hallikilpailuissa samalla matkalla hopeaa ajalla 46,25 ja juoksi ankkuriosuuden Alankomaiden 4 ×400 metrin viestijoukkueessa, joka voitti kultaa maansa ennätysajalla 3.06,06. Hän voitti 2021 kultaa myös IAAF World Relays -kilpailujen 4 ×400 metrin viestissä. Tokion olympialaisissa hän juoksi kolmannen osuuden Alankomaiden hopeajoukkueessa 4 ×400 metrin viestissä. Samojen kisojen 800 metrillä hän karsiutui alkuerissä.
Van Diepen juoksi ankkuriosuuden Alankomaiden saadessa viestipronssia Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän juoksi 4 × 400 metrin sekaviestissä kolmannen osuuden Alankomaiden hopeajoukkueessa. 800 metrillä hän karsiutui välierissä. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 800 metrin välierissä, Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa puolestaan alkuerissä.
Van Diepen juoksi ankkuriosuuden Alankomaiden pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024. Hän juoksi ankkuriosuuden Alankomaiden voittaessa miesten 4 ×400 metrin viestin sisäratojen Euroopan-mestaruuden Apeldoornissa 2025 sekä kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Alankomaiden 4 × 400 metrin sekaviestijoukkueessa.
Van Diepen on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 400 metrillä ulkoradoilla 2018 sekä sisäradoilla 2018, 2019, 2020 ja 2024.
Bangladesh Betar

Bangladesh Betar () on Bangladeshin kansallinen radioyhtiö.
Yleisradiotoiminta alkoi nykyisen Bangladeshin alueella vuonna 1939, kun Dhakaan perustettiin All India Radion asema. Sillä on kaksi studiota ja viiden kilowatin keskiaaltolähetin. Intian jaon jälkeen toiminnasta vastasi Radio Pakistan. Uusi radiotalo valmistui vuonna 1960, ja vuonna 1963 avattiin sadan kilowatin keskiaalto- ja lyhytaaltolähettimet Dhakan lähelle Savariin. Sylhetiin perustettiin radioasema vuonna 1961, Chittagongiin ja Rajshahiin vuonna 1963, Rangpuriin vuonna 1967 ja Khulnaan vuonna 1970. Televisiolähetykset alkoivat vuonna 1964, mutta niiden merkitys oli 1990-luvulle saakka vähäinen.
Dhakan radioasema suljettiin Bangladeshin itsenäisyyssodan aikana maaliskuussa 1971, mutta Chittagongin asema jäi Mujibur Rahmanin kannattajien haltuun. Pieni keskiaaltolähetin siirrettiin Intian puolelle Tripuraan, ja myöhemmin Intian hallitus antoi kapinallisten käyttöön 50 kilowatin lähettimen. Aseman nimenä oli Swadhin Bangla Betar Kendra (”Vapaan Bengalin radioasema”).
Maan itsenäistyttyä perustettiin valtion radioyhtiö Bangladesh Betar, joka vuosina 1975–1996 ja 2001–2009 käytti nimeä Radio Bangladesh. Se on toiminut lähinnä vallanpitäjien propagandavälineenä. Ensimmäinen yksityinen radioasema perustettiin vuonna 1999, mutta se joutui pian lopettamaan toimintansa. Nykyään Bangladeshissa on useita kaupallisia ja yhteisöradioita, ja maassa kuunnellaan myös ulkomaisten asemien kuten BBC:n ja Voice of American bengalinkielisiä lähetyksiä. Radion merkitys viestintävälineenä on television ja Internetin myötä vähentynyt, ja Bangladesh Betarin ohjelmisto on herättänyt paljon kritiikkiä.
Bangladesh Betarilla on nykyään kolme radiokanavaa Dhakassa sekä alueradiot Bandarbanissa, Barisalissa, Chittagongissa, Comillassa, Cox’s Bazarissa, Khulnassa, Rajshahissa, Rangamatissa, Rangpurissa, Sylhetissä ja Thakurgaonissa. Lähetykset tapahtuvat keski- ja lyhytaalloilla sekä ULA-alueella, ja niitä voi kuunnella myös Internetissä. Bengalinkielisten ohjelmien lisäksi välitetään uutisia englanniksi. Radion ulkomaanpalvelu tekee ohjelmia bengaliksi, englanniksi, hindiksi, nepaliksi ja arabiaksi. Sen 250 kilowatin lyhytaaltolähetin on ollut poissa käytöstä vuodesta 2019, ja ohjelmia on välitetty kotimaanpalvelun taajuudella.
C3-kasvi

C3-kasvi on sellainen vihreä kasvi, jonka ensimmäinen yhteyttämistuote, joka syntyy kasvin saatua auringon energiaa ja hiilidioksidia, on joko kolmihiilimolekyyli tai 3-fosfoglyseriinihappo. Tällaisia kasveja ovat muun muassa pavut, riisi, vehnä, ruis, ja kaura. Ne ovat sopeutuneet viileämpiin olosuhteisiin kuin C4-kasvit, joita on enimmäkseen trooppisten alueiden kasveissa. C3-kasvit eroavat C4-kasveista sekä viherhiukkasten että lehden rakenteen osalta. Myös niiden pimeäreaktio on erilainen. Niiden tarvitsema vesimäärä tiettyä määrää kuivaa yhteyttämistuotetta kohden on moninkertainen verrattuna C4-kasveihin. C3-kasvien kasvu edellyttää, että ilman hiilidioksidipitoisuus on vähintään 100 ppm. Hiilidioksidipitoisuuden ollessa alhaisempi kasvi ei tuota yhteyttämisen tuloksena enempää energiaa kuin mitä se kuluttaa hengitykseensä. Jos hiilidioksidipitoisuus laskee alle 30–70 ppm, C3-kasvit tuskin pystyvät ottamaan hiilidioksidia lainkaan, ja näin ne eroavat C4-kasveista ja CAM-yhteyttämismenetelmää käyttävistä mehikasveista.
Eenokki (nimi)

Eenokki on suomalainen miehen etunimi. Se on kansanomainen muunnos raamatullisesta nimestä Enok. Vuosina 1890–1928 Eenokilla oli Suomen almanakassa nimipäivä 3. tammikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2022 mennessä tilastoitu yhteensä 639 Eenokkia.
Vesa Valtonen

Vesa Petteri Valtonen (s. 10. heinäkuuta 1969 Joutseno) on suomalainen prikaatikenraali ja Pääesikunnan komentopäällikkö 1. tammikuuta 2024 alkaen. Hän toimi Porin prikaatin komentajana vuosina 2021–2023. Valtonen on sotatieteiden tohtori ja kokonaisturvallisuuden dosentti. 
Hän on palvellut aiemmin muun muassa Maanpuolustuskorkeakoulussa, pataljoonan komentajana Karjalan prikaatissa ja Turvallisuuskomitean pääsihteerinä.
Sverre Valen

Sverre Valen (9. toukokuuta 1925 Levanger – 18. maaliskuuta 2023) oli norjalainen kuoronjohtaja.
Valenin isä oli adventistipastori. Perhe muutti useita kertoja Valenin lapsuuden ja nuoruuden aikana. Valen aloitti musiikin soittamisen 11-vuotiaana saatuaan pianon. Häntä opetti pianonsoitossa Inge Rolf Ringnes, minkä lisäksi hän sai oppitunteja trumpetin-, sellon- ja viulunsoitossa. Lauluopetusta hänelle antoi Edvard Griegin ystävä Marie Irgens. Valen alkoi parikymppisenä opiskella musiikkia Oslon musiikkikonservatoriossa. Vuonna 1952 hän meni naimisiin laulupedagogi Mary Johannessenin kanssa; pariskunta asettui vuonna 1956 Sandefjordiin.
Valen perusti Sandefjord Jentekorin 1956, Bel Canto-koretin 1961, Valen-koretin 1964 ja Valens Solistensemblen 1985. Hän kiersi kuorojensa kanssa laajalti kansainvälisesti. Valen voitti lukuisia palkintoja, kuten ensimmäisen sijan BBC:n Let the Peoples Sing -kuorokilpailussa vuonna 1969. Toiset palkinnot hän sai siinä vuosina 1988 ja 1989. Vuonna 1974 Valen sai Valen-koretin kanssa Spellemann-palkinnon. Sandefjord Jentekorin kanssa hän voitti viisitoista kertaa Norsk Rikskringkastingin kansalliset kuorokilpailut. Wienin musiikin Weltjugendfestissä Valen saavutti voitot vuosina 1979 ja 1990. Vuonna 1999 Valen nimettiin "vuosisadan sandefjordilaiseksi" kulttuurin kategoriassa. Hän oli vuodesta 1992 Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari. Hänelle myönnettiin myös Pyhän Olavin mitali (1981).
Valenin adventistinen vakaumus oli tärkeässä roolissa hänen elämässään, ja hän perustikin vuonna 1984 adventistikuoron, jonka johtamista hän yhä jatkoi Valens Solistensemblen lopetettua toimintansa vuonna 2000.
Pekka Tuukkasen katoaminen

Pekka Tapani Tuukkanen (s. 7. heinäkuuta 1963) oli perholainen eläkeläismies, joka katosi 26. heinäkuuta 2004. Hän oli viettänyt iltaa Kinnulan Hiilingissä, mutta poistunut ja lähtenyt kävelemään kotiaan päin, vaikka kävelymatkaa olisi ollut yli 40 kilometriä. Katoamista on tutkittu tappona. Ensisijaisena tutkintalinjana on KRP:ssa pidetty epäillyn henkirikoksen yhteyttä Mazda 626 -mallisen auton polttamiseen Perhon Kellokoskella 27. heinäkuuta 2004 noin kello 23.40. Motiiviksi on epäilty henkirikoksen todisteiden hävittämistä. Mazda 626:n ohella tapaukseen on myös epäilty liittyvän harmaa Honda Accord -mallinen auto, johon oli kohdistettu luvaton käyttöönotto Alavetelissä heinäkuun alussa 2004 ja joka löydettiin kaksi viikkoa Tuukkasen katoamisen jälkeen poltettuna.
Tuukkanen katosi Perhon ja Kinnulan väliseltä maantieltä, ja viimeisen näköhavainnon teki Tuukkasen tunnistanut kuorma-autonkuljettaja 26. heinäkuuta 2004 noin kello 5.30.
Vuonna 2010 julkaistiin Tuukkasta käsittelevä "Kadonneet"-sarjan jakso. Vuonna 2011 Tuukkasen katoamiseen liittyen vangittiin kaksi kokkolalaismiestä, jotka kuitenkin vapautettiin sittemmin. Tutkinnassa saavutettiin tieto siitä, että epäillyt miehet olivat osallistuneet Tuukkaselle kyydin tarjonneeksi epäillyn Honda Accord -malliisen auton polttamiseen.
Pihtiputaan tappo.
Pihtiputaan Muurasjärvellä tehtiin syksyllä 2020 tappo, jonka oikeuskäsittelyn yhteydessä kaksi todistajaa kertoi 54-vuotiaan uhrin aiemmin tunnustaneen olleensa mukana autossa, jonka kyydissä Tuukkasenkin epäiltiin olleen ennen katoamistaan. Muurasjärven taposta tuomittiin kaksi miestä, minkä lisäksi miehen pahoinpitelyyn osallistunut nainen sai lievemmän tuomion. Todistusten mukaan tämä nainen oli ollut auton kuljettaja. Autoseurueeseen oli lausuman mukaan kuulunut lisäksi kaksi kokkolalaismiestä, jotka olisivat surmanneet Tuukkasen ja kätkeneet ruumiin. Pihtiputaan henkirikoksen oikeuskäsittelyssä esiin tuodut miehet olivat kuitenkin eri henkilöitä kuin vuonna 2011 vangituiksi tulleet miehet.
KRP:sta kerrottiin saman kertomuksen tulleen poliisin tietoon jo aiemmin ja olleen selvittelyn kohteena ennen oikeudenkäyntiä. Pihtiputaalla henkirikoksen uhrina kuollut mies oli poliisin mukaan kertonut Tuukkasen tulleen haudatuksi 150 metrin päähän tiestä. Uhri oli "Keskisuomalaisen" mukaan osoittanut todistajalle Tuukkasen hautapaikan ja kertonut auton polttamisen johtuneen todisteiden hävittämispyrkimyksestä. Maastossa on suoritettu ruumiskoiran avustamia Tuukkaseen liittyviä etsintöjä, jotka ovat jääneet tuloksettomiksi.
KRP:n mukaan Tuukkasen katoamistapauksen selvittämistä jatketaan murhanimikkeellä, mikäli epäilty henkirikos ehtisi tapon nimikkeellä vanheta (vanhenemisaika 20 vuotta) eikä asiaan ole saatu sitä ennen selvyyttä.
Lavoûte-sur-Loire

Lavoûte-sur-Loire on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 13 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista pohjoiseen.
Kunnan nähtävyys on linna "Château de Lavoûte-Polignac". Linna on rakennettu alkujaan 900-luvulla, ja sen jälkeen laajennettu 1200- ja 1300-luvuilla. Nykyisen ulkoasunsa linna sai kuitenkin 1500- ja 1800-lukujen uudelleen rakennustöissä. Linna on kuulunut paikallisen mahtisuvun, Polignacin suvun hallintaan. Polignacin herttua viettää siellä usein aikaansa. Linnaan ja sen puutarhaan on mahdollista päästä tutustumaan.
Paula Hahtola

Paula Hahtola (s. 1937 Orivesi) on suomalainen kirjailija ja lääkäri.
Hahtola on työskennellyt lääkärinä Tampereen yliopistollisessa sairaalassa. Eläkkeelle jäätyään hän on kirjoittanut sekä opiskellut kirjoittamista Oriveden Opistossa ja Viita-akatemiassa. Esikoisromaanillaan "Salpalinja" Hahtola voitti Atenan ja "Parnasson" Suuren proosakilpailun vuonna 2008, ja seuraavana vuonna teos oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2013 Hahtolalta ilmestyi romaani "Aita".
Hahtolan kustantaja on Atena Kustannus.
Liisa Aaltola

Liisa Aaltola on suomalainen urkuri ja cembalisti.
Aaltola opiskeli urkujensoittoa Sibelius-Akatemiassa Olli Porthanin johdolla ja suoritti siellä urkudiplominsa Jaana Ikosen johdolla vuonna 1990. Hän täydensi opintojaan useilla mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla. Aaltola debytoi konserttiesiintyjänä Helsingin tuomiokirkossa vuonna 1991. Vuonna 1990 Aaltola aloitti työskentelyn kanttorina Pirkkalan seurakunnassa. Hän on myös opettanut eri opinahjoissa urkujen- ja cembalonsoittoa.
Aaltola on paitsi esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona, myös säestänyt useita eri kuoroja ja solisteja. Hän on soittanut myös orkesterien, kuten Tampere Filharmonian kanssa. Hän on osallistunut moniin levytyksiin ja kantaesityksiin sekä urkurina että cembalistina. Aaltola on erikoistunut Johann Sebastian Bachin urkutuotantoon. Hän on esittänyt Pirkkalassa viisivuotisessa konserttisarjassa Bachin kokonaisurkutuotannon. Vuonna 2021 julkaistiin Alba Records -levymerkillä Aaltolan ensimmäinen soololevy, "Clavier Übung III". Levyllä Aaltola tulkitsee Bachin urkukoraaleista niitä, jotka kytkeytyvät Martti Lutherin katekismuksen pääkohtiin.
Alkoholikuolema

Alkoholikuolema on alkoholin käytön seurauksena aiheutunut kuolema. Suomessa alkoholi on osasyynä monesti hukkumisissa, vesiliikenneonnettomuuksissa, putoamisissa ja kaatumisissa, liikenneonnettomuuksissa sekä tulen ja kylmyyden tai kuumuuden aiheuttamissa tapaturmissa. Riskiryhmään kuuluvat erityisesti miehet.
Alkoholikuolemia lasketettaessa Suomessa katsotaan ICD-luokituksen perusteella annetut diagnoosit, kuten alkoholiperäiset taudit ja tapaturmaiset alkoholimyrkytykset (peruskuolemansyynä koodit F10, G31.2, G40.51, G62.1, G72.1, I42.6, K29.2, K70, K86.0, K86.00, O35.4, P04.3, X45).
Tilastotietoa Suomesta.
Noin 15 % tapaturmaisista sekä väkivaltaisista kuolemista tapahtuu päihtyneille. Yli 500 päihtynyttä ihmistä menehtyy vuosittain tapaturman, itsemurhan tai väkivallan uhrina. Valtaosa näistä tapahtuu työikäisille miehille. Rattijuopumusten osalta sekä alkoholitapausten osuus liikenteessä että tieliikenteessä kuolleiden rattijuopumustapausten määrä on vähentynyt suoraan verrannollisena alkoholikuolleisuuden vähenemisen kanssa vuoden 2007 jälkeen.
Alkoholin on arvioitu tuottavan Suomen valtiolle kahden miljardin euron kustannukset vuosittain.
Nina Petander

Nina Petander (s. 1968 Vaasa) on suomalainen kirjailija.
Petander on työskennellyt myös pieneläinhoitajana ja kirjastovirkailijana. Hän on suorittanut luovan kirjoittamisen opintoja Turun yliopistossa. Syyskuussa 2009 ilmestyi Otavan kustantamana Petanderin ensimmäisenä romaanina "Pläts!". Petander sai teoksella Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokkuuden vuonna 2009.
Ole Vig Jensen

Ole Vig Jensen (17. toukokuuta 1936 Frederikssund – 22. maaliskuuta 2016) oli tanskalainen Radikaalin Venstren poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1971–1973, 1978–1993 ja 1994–1998 sekä toimi Tanskan kulttuuriministerinä 1988–1990, kirkkoministerinä 1996–1998 ja opetusministerinä 1993–1998. Hän oli koulutukseltaan opettaja.
Jussi-Petteri Kemppainen

Jussi-Petteri Kemppainen on suomalainen musiikkivideo-ohjaaja ja pelisuunnittelija. Hän on pelin Iron Danger pääsuunittelija. 
Musiikkivideoiden ja pelien lisäksi Kemppaisella on pitkä työhistoria elokuvien ja mainoselokuvien parissa.
Chadrac

Chadrac on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 3 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista koilliseen.
Kunnan läpi kulkevat kolme päätietä ja Le Puy-en-Velayn läheisyys ovat tehneet Chadracista suositun esikaupungin.
Klinikka

Klinikka on tila tai tilaisuus, jossa tarjotaan hoitoa, opetusta tai neuvontaa. Virallisemmissa yhteyksissä klinikaksi kutsutaan erityisesti lääketieteellisiä laitoksia, jotka ovat pääasiallisesti keskittyneet ensiapuun kuuluvien diagnoosien tekemiseen ja potilaille kuuluvan hoidon antamiseen. Useimmiten termiä käytetään kuvaamaan laitoksia, jotka ovat yhteydessä lääketieteen ammattilaisten koulutukseen. Klinikka-sanaa käytetään kuitenkin myös laajemmin esimerkiksi yliopistoissa kuvaamaan neuvoja ja opetusta tarjoavaa pistäytymisluontoista palvelua, esimerkiksi CV-klinikka.
Maijakit

Maijakit ("Goeppertia") on marantakasveihin kuuluva kasvisuku, joka nykyisessä laajudessaan on erotettu maijoista ("Calathea") 2010-luvun taksonomiassa. Maijakkien sukuun luokitellaan yli 240 lajia, maijoihin on jäänyt noin 60 lajia. Suurimman osan "Goeppertia"-suvun lajeista ovat siirtäneet "Calathea"-suvusta kasvitieteilijät Finn Borchsenius ja Stella Suárez vuonna 2012.
Maijakit esiintyvät luonnossa Keski- ja Etelä-Amerikan lämpimällä vyöhykkeellä. Monet lajit ovat myös koristekasvikäytössä.
Saint-Christophe-sur-Dolaison

Saint-Christophe-sur-Dolaison on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista lounaaseen.
Saint-Christophen kirkko on rakennettu keskiajalla. Siitä on ensimmäiset maininnat Johanniittain ritarikunnan kirjoituksissa vuodelta 1161 ja Temppeliherrain ritarikunnan kirjoituksissa vuodelta 1204. Kirkko luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1907. Kaupunki oli kolmas Via Podensisin pyhiinvaellusreitillä Le Puysta Santiago de Compostelan katedraaliin.
Systole

Systole on sydämen toimintavaiheista supistumisvaihe. Sen vastakohta on diastole eli sydämen lepovaihe. Supistumisvaiheessa oikea ja vasen kammio pumppaavat verta eteenpäin.
Maailman evankelinen allianssi

Maailman evankelinen allianssi (WEA) (, vuosina 1951–2001 "World Evangelical Fellowship") on evankelisten kristittyjen kansainvälinen järjestö. WEA on perustettu vuonna 1846 ja toimii nykyisin 143 maan kirkkojen verkostona. WEA:n jäsenkirkkojen piiriin kuuluu yli 600 miljoonaa evankelista kristittyä. Järjestön pääsihteerinä ja toimitusjohtajana toimii Thomas Schirrmacher.
Vuonna 1974 perustetun kuuden toimikunnan avulla WEA puolustaa uskonnonvapautta ja evankelista teologiaa sekä koordinoi evankelisia lähetystehtäviä ja erityisesti naisiin ja lapsiin kohdistuvia kristillisiä humanitaarisia toimia.
Oppi.
Järjestö perustaa oppinsa ja tunnustuksensa evankeliseen Raamatun tulkintaan. Järjestön toimintaa hallitaan sääntöjen ja yleiskokouksessa tehtyjen päätösten mukaisesti. Järjestö on luonteeltaan kirkkopohjainen, ja sen jäsenkuntaan kuuluu yhdeksän alueellista ja 143 kansallista järjestöä. Lisäksi järjestöön kuuluu yksilöjäseniä, asetettuja komiteoita ja verkostoja.
Historia.
Maailman evankelinen allianssi on ensimmäinen neljästä ekumeenisia yhteistyöpyrkimyksiä edistävästä järjestöistä. Järjestön juuret ovat vuonna 1846 Lontoossa perustetussa Evangelical Alliance -järjestössä. Evankelisesta allianssista tuli eri protestantiisiin kirkkoihin kuuluvien jäsenten yhteistyöelin, joka pyrki edistämään kristittyjen yhteyttä yli kirkkokunnallisten rajojen.
Maailman evankelinen allianssi oli vuodesta 1846 aina 1900-luvun puoliväliin saakka ensisijaisesti perustajajäsenensä Britannian evankelisen allianssin toimintamuoto. Järjestöllä oli maailmanlaajuisesti epätasaista kannatusta Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Vuonna 1951 järjestöön liittyi 21 maata ja se nimettiin uudelleen Maailman evankeliseksi yhteisöksi () Järjestö palasi alkuperäiseen nimeensä vuonna 2001.
Abraasio (hammaslääketiede)

Abraasio on karieksesta johtumatonta hampaiden kulumista, joka tyypillisesti johtuu hampaiden ja ulkoisen objektin vuorovaikutuksesta. Yksi tällainen abraasion aiheuttaja voi olla liiallinen hampaiden harjaus.
Eveline Saalberg

Eveline Saalberg (s. 30. heinäkuuta 1998) on alankomaalainen pikajuoksija, viestin maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Saalberg juoksi Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 toisen osuuden Alankomaiden hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Lisäksi hän juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin sekaviestissä, jonka loppukilpailussa Alankomaat sai toisella kokoonpanolla hopeaa. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän juoksi Münchenin EM-kilpailuissa avausosuuden kultaa voittaneessa Alankomaiden 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän oli voittamassa 4 × 400 metrin viestiä myös Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023.
Saalberg juoksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023 avausosuuden Alankomaiden 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden Alankomaiden ennätysajalla 3.20,72. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän juoksi alkuerissä Alankomaiden viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla maailmanmestaruuden. Sama toistui Rooman EM-kilpailuissa, joissa Alankomaat voitti kultaa, ja Pariisin olympialaisissa, joissa joukkue saavutti hopeaa. Hän voitti Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 kultaa 4 × 400 metrin sekaviestissä. 400 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän juoksi jälleen alkuerissä Alankomaiden sekaviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa saavutti hopeaa. 400 metrillä hän karsiutui alkuerissä.
Saalberg voitti Alankomaiden-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa 2019 ja 400 metrillä 2023.
Tonometri

Tonometri on lääketieteessä silmänpaineen mittaamiseen tarkoitettu työkalu. Silmänpainetta mitattessa yksikkönä on elohopeamillimetri.
Wyandotten piirikunta

Wyandotten piirikunta () on Yhdysvaltojen Kansasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 169 245 vuonna 2020, ja se oli väkiluvultaan Kansasin osavaltion neljänneksi suurin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskus on Kansas Cityn kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunnan ja Kansas Cityn hallinnot on yhdistetty, ja piirikunta onkin ns. yhdistetty kaupunki-piirikunta (). Piirikunta on perustettu vuonna 1859.
Väestö.
Vuonna 2020 Wyandotten piirikunnan 169 245 asukkaasta valkoisia oli 67,2 %, mustia 22,1 %, aasialaisia 5,6 % ja alkuperäisasukkaita 1,4 %. Asukkaista 27,5 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 16,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Vysokopillja

Vysokopillja (; vuoteen 1915 asti ) on kaupunkityyppinen taajama Hersonin alueen pohjoisosassa Ukrainassa.
Vysokopillja on heinäkuusta 2020 lähtien sijainnut Beryslavin piirissä (95 967 as., 2021). Tätä ennen Vysokopillja oli vuosina 1926-2020 Vysokopilljan piirin hallinnollinen keskus. Vysokopilljan asukasluvuksi arvioitiin 3 899 (2021; vuonna 2001: 4 717 as.).
Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1957.
Elija Godwin

Elija Godwin (s. 1. heinäkuuta 1999) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, viestijuoksun maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Godwin juoksi avausosuuden Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin hopeajoukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tampereella 2018. Hän juoksi vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa alkuerissä Yhdysvaltojen sekaviestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanoolla saavutti loppukilpailussa pronssia. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän juoksi avausosuuden sekä kultaa saaneessa miesten että pronssia saavuttaneessa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä. Nanjingin sisäratoen MM-kilpailuissa 2025 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä.
Godwin voitti NCAA:n sisäratojen mestaruuden 400 metrillä 2023.
Lillby (Vaasa)

Lillby () on Vaasan 33. kaupunginosa ja tilastollinen pienalue Gerbyn suuralueella. Lillby sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Vaasan keskustasta, Västervikintien ja Raippaluotoon menevän Alskatintien välissä. Kaupunginosa on suurimmaksi osaksi kaavoittamatonta pientaloaluetta, jossa sijaitsee myös vanhoja, 1700- ja 1800-luvun, maalaistaloja ja mäkitupia. Alueen uudemmat rakennukset on rakennettu poikkeusluvalla.
Lillbyssä sijaitsevat rakennukset ovat Gerbyn vanhimpia. Vanha rannikkokylä on säilynyt hyvin, kun sen taloja on purkamisen ja uuden rakentamisen sijaan peruskorjattu. Pienempiä rakennuksia on säilynyt lähes alkuperäisessä asussaan. Kylän keskus on sijainnut Antuntien, Pienkyläntien ja Isokyläntien risteyksessä.
Väestö.
Vuonna 2015 Lillbyn alueella asui 957 asukasta.
Lillbyn kielisuhde on melko tasainen suomen- ja ruotsinkielisten välillä. Alueen asukkaista äidinkielenään suomea puhui 45,2 %, ruotsia 52,4 % ja muita kieliä 2,4 % vuonna 2015. Lillbyn työvoimasta opiskelijoita oli 18,9 % ja työttömiä 5,5 % vuonna 2013.
Sophie Garel

Sophie Garel (s. 22. huhtikuuta 1942) on ranskalainen radio- ja televisiojuontaja ja laulaja. Garel syntyi Oranissa Ranskan Algeriassa. Garel aloitti juontajana 1960 Télé Oran -televisiokanavalla. Vuonna 1962 Ranskan vetäydyttyä Algeriasta Garel muutti Marseilleen, jossa hän aloitti Télé Monte-Carlo -kanavalla.
Garel muutti vuonna 1967 Pariisiin Radio Luxembourg -kanavan kuuluttajaksi ja siirtyi myöhemmin Europe No 1 -kanavalle.
Garel edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1968 duettona Chris Baldon kanssa kappaleella "Nous vivrons d'amour". Kappale sijoittui jaetulle 11. sijalle 17 kilpailijan joukosta.
Kiinankirsio

Kiinankirsio ("Prinsepia uniflora") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja kirsioiden ("Prinsepia") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas, joka voi kasvaa vajaat kaksi metriä korkeaksi. Kiinankirsion kukat kehittyvät edellisinä vuosina kasvaneisiin versoihin. Laji kukkii aikaisin keväällä ja pakkaset vaurioittavat kukkia helposti. Kukista kehittyy noin 1,5 cm halkaisijaltaan olevia kirsikankaltaisia hedelmiä, jotka ovat syötäviä, ja niitä kerätään paikallisesti ravinnoksi. Hedelmät ovat mehukkaita ja jokaisen hedelmän sisällä on yksi iso siemen.
Kiinankirsio kasvaa luontaisena Kiinan luoteisosissa. Sitä tavataan lössipohjaisilla tasangoilla, arojen ja metsien välisillä vaihettumisvyöhykkeillä, aurinkoisilla rinteillä sekä jokilaaksoissa 800–2200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Kasvatettuna kiinankirsio menestyy keskiravinteisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji tosin tuottaa paremmin kukkia ja hedelmiä kasvaessaan täydessä auringon valossa.
Kiinankirsio muistuttaa läheisesti mantšuriankirsiota eli mantsuriankirsikkaa ("Prinsepia sinensis").
Le Bouchet-Saint-Nicolas

Le Bouchet-Saint-Nicolas on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista lounaaseen.
Kunta on suosittu vapaa-ajanvietto- ja retkeilypaikka. Tulivuoren kraatteriin syntynyt järvi Lac du Bouchet sijaitsee naapurikunta Cayresin välisellä rajalla, puolittain kummankin kunnan puolella.
Juhana Tarma

Juhana Tarma, vuoteen 1932 Ivan Dobrinin (8. toukokuuta 1882 Kontokki Venäjä – 3. maaliskuuta 1953 Joensuu) oli venäläissyntyinen suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Tarman vanhemmat olivat kauppias, maanviljelijä Maksima Dobrinin ja Oksenaja Savinainen ja puoliso vuodesta 1904 Nadja Höttönen. Tarma oli W. A. Ipatoffin palveluksessa 1895–1902, oman sekatavarakaupan pitäjä Lieksassa 1903–1919, Lieksan Puuliike Oy:n perustajaosakas 1917–1919 ja Lieksan Kauppa -yhtiön perustajaosakas 1919–1921. Puutavarakauppiaana 1915–1917 toiminut Tarma oli myös P. Pänttönen Oy:n perustajaosakas 1919 ja toimitusjohtaja Joensuussa 1919–1920, oman kaupan pitäjä Joensuussa 1921–1925, toiminimen Dobrinin &amp; Saharoff osakas ja toimitusjohtaja 1925–1935, Tarma-yhtiön toimitusjohtaja 1935–1945 ja pääjohtaja 1945–1950, Joensuun Kauppayhtiön perustajaosakas 1946–1950 ja Joensuun Puku -yhtiön pääjohtaja 1948–1950. Hän oli Joensuun kaupunginvaltuuston jäsen 1947 ja hänellä oli lisäksi useita muita luottamustehtäviä. Myös lahjoittajana hiljaisuudessa toiminut Tarma sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1943.
Lac du Bouchet

Lac du Bouchet on vulkaanisen toiminnan synnyttämä maari Ranskan Auvergne-Rhône-Alpesissa. Se sijaitsee Le Bouchet-Saint-Nicolas’n ja Cayresin kuntien alueelle Haute-Loiren departementissa.
Ranskan keskiylängöllä sijaitsevan Auvergnen alueella on useita muitakin vastaavanlaisia kraatterijärviä. Järven vesi kerääntyy sadevedestä ja muutamasta pienestä lähteestä. Lac du Bouchet on puhdasvesistöinen ja uimiseen soveltuva järvi, mikä tekee sitä suositun luontokohteen. Kävelymatka järven ympäri on noin kolme kilometriä.
Saint-Haon

Saint-Haon on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Allierjoen varrella, noin 30 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista lounaaseen.
Saint-Haonin kirkko on rakennettu alkujaan 800-luvulla ja uudestaan 1500-luvulla. Tyyliltään se on romaaninen. Seinämäisessä kellotornissa on neljä kelloa. Kirkko on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1913.
Pekka Karttunen

Pekka Karttunen (15. helmikuuta 1879 Liperi – 30. tammikuuta 1948 Kuopio) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Karttusen vanhemmat olivat pienviljelijä Antti Karttunen ja Anna Lappalainen ja puoliso vuodesta 1919 Katri Pehkonen. Ministeri, vuorineuvos Osmo P. Karttunen oli heidän poikansa. Pekka Karttunen kävi kansakoulun ja suoritti Helsingissä yksityisen kauppakoulun kurssin 1906. Hän oli kauppias J. Kuokkasen palveluksessa kauppa-apulaisena ja liikkeenhoitajana Kuusjärvellä vuodesta 1891 ja Herman Saastamoisen kauppamatkustajana Kuopiossa 1911–1916.
Karttunen perusti johtaja Roinilan kanssa Savon Kauppa Oy:n vuonna 1916 ja hän oli sen osakkaana ja toimitusjohtajana 1916–1918 ja sen jälkeen Kuopion intendentuurin kassa- ja kirjanpito-osaston johtajana 1918. Vuonna 1918 Karttunen oli mukana perustamassa tukkuliike Nevala &amp; Karttusta ja oli tämän yhtiön osakas ja toimitusjohtaja 1918–1934 kunnes liike lopetettiin 1934. Karttunen oli H. Saastamoinen &amp; Pojat -yhtiön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1934. Hän oli myös Oy H. Saastamoinen Ltd:n ja Saastamoisen Faneeri Oy:n johtokuntien jäsenenä sekä jäsenenä Pohjois-Savon Rautakauppa Oy:n, Kansalliskauppa Oy:n, Kallan Kirjakauppa Oy:n, Suomen Tukkukauppiaiden Liiton, Kuopion Uusi Kirjapaino Oy:n, Talo Oy Suojan ja muiden liikkeiden johtokunnissa sekä Tukkukunta r.l. ja Suomen Tukkukauppiaiden Oy:n hallintoneuvostoissa.
Kuopion rahatoimikamarin eli sittemmin kaupunginhallituksen jäsen Karttunen oli 1922–1934 ja Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1933, edustaen Kansallista Kokoomusta. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Karttunen oli muun muassa Kuopion kaupungin säästöpankin isännistön varapuheenjohtajana ja tilintarkastajana, Suomen Punaisen Ristin Kuopion piirin piirihallituksen rahastonhoitajana, Suomen Pankin Kuopion konttorin valvojana, Kuopion kauppakamarin työvaliokunnan jäsenenä sekä Kuopion Puhelinyhdistyksen ja Kuopion Kauppakoulun johtokuntien jäsenenä. Kauppaneuvoksen arvonimen Karttunen sai 1943.
Dir (Pakistan)

Dir on kaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa. Historiallisesti se oli Dirin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Vuonna 2017 Dirin asukasluku oli 44 165.
Maantiede.
Dir sijaitsee Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa Ylä-Dirin piirikunnassa Dirjoen pohjoispuolella. Dirjoki on Panjkoran sivujoki. Lähialue on Dirin ja Panjkoran laaksoa. Laaksot ovat hedelmällisiä ja niillä viljellään esimerkiksi hedelmiä. Vuortenrinteiltä saadaan myös puuta. Malakandin kaupunki sijaitsee noin 110 kilometriä Diristä etelään.
Historia.
Dirin perustajana pidetään Mulla Ilyasia eli Akhund Babaa, joka eli 1600-luvulla. Häntä pidetään myös Dirin ruhtinaskunnan hallitsijasuvun perustajana. Myös viereisten Swatin, Ambin ja Chitralin hallitsijat katsoivat polveutuvansa hänestä. Dir oli Dirin ruhtinaskunnan pääkaupunki vuoteen 1969 saakka, jolloin Dir, Chitral ja Swat liitettiin hallinnollisesti suoraan osaksi Länsi-Pakistania heinäkuussa 1969, mikä päätti ruhtinaskunnan tarinan.
Väestö.
Dirin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 44 165. Paikalliset ovat pääasiallisesti Jusafzai-heimon paštuja.
Victoria boliviana

Victoria boliviana on jättilumpeiden sukuun kuuluva kasvilaji.
"V. boliviana" on "Victoria"-suvun uusin laji, virallisesti tunnistettu vuonna 2022. Se on myös suvun suurin, lehden halkaisija voi olla jopa 3,2 metriä.
Luonnossa sitä esiintyy Bolivian Llanos de Moxos -kosteikkoalueella Benin departmentissä.
Swatin ruhtinaskunta

Swatin ruhtinaskunta oli entinen valtio nykyisen Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa. Swat käsitti suurin piirtein Swatjoen valuma-alueen. Swatilla oli oma hallitsijansa vielä Pakistanin itsenäistyttyä, kunnes se liitettiin suoraan Pakistanin hallinnon alaisuuteen vuonna 1969.
Maantiede.
Swatin ruhtinaskunta sijaitsi nykyisen Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinsissa. Alue kässitti suurin piirtein Swatjoen valuma-alueen. Joen yläjuoksu eli Swat Kohistan on vuoristoseutua. Alajuoksu eli Kuz on puolestaan hedelmällistä alluviaalitasankoa.
Historia.
Pääosin Jusafzaista koostuneet paštut saapuivat Swatin alueelle suurin piirtein 1500-luvulla ja korvasivat alueen aikaisemmat dardilaiset tai muut alkuperäisasukkaat, joita myöhemmin on enää vain Swat Kohistanin vuoristoseudulla. Aluetta hallitsivat muodollisesti valtakunnat, kuten suurmogulit ja Dorranit, joskin todellista valtaa keskushallinnolla ei ollut Kabuljoen pohjoispuolella. Swat oli esimerkiksi yksi mogulien vastaisen raušanija-liikeen keskuksista.
1800-luvun alussa oli alkanut Sajjid Ahmadin johtama mudžahid-liike. Sajjid Ahmad kuoli vuonna 1831 ja yksi hänen seuraajistaan oli Akhund Abd al-Ghafur, josta vuonna 1835 tuli Swatin uskonnollinen johtaja. Saidu Sharifista tuli hänen keskuksensa, ja myöhemmin tärkeä paikallisten muslimien pyhä paikka. Britit ulottivat valtansa Peshawariin vuonna 1849, mutta he eivät vielä hallinneet Swatia tai alueen muita pikkuvaltioita. Swatissa maallista valtaa piti arvonimellä "Padišah" Sajjid Akbar. Hänen kuollessaan vuonna 1857 vallassa seurasivat hänen kaksi poikaansa. Uskonnollinen valta periytyi puolestaan vuonna 1877 kuolleen al-Ghafurin suvussa.
Brittiläinen Intia tunnusti Swatin aseman ruhtinaskuntana vuonna 1917. Vuonna 1926 Miyangul Šahzada Abd al-Wadud, al-Ghafurin jälkeläinen, syrjäytti maallisena hallitsijana Sajjid Akbarin jälkeläiset. Brittiläisen Intian hallinto tunnusti hänet hallitsijana arvonimellä "Wali". Hallitsijana hän laajensi Swatin alueita pohjoiseen kohti Swatin Kohistania, sekä kohti Bunerin aluetta. Vuonna 1949 vbaltaan nousi hänen poikansa Miyangul Jahanzib. Intian jaon yhteydessä Swatista oli tullut osa Pakistania, joskin sen hallitsija sai jatkaa itsenäistä sisäpolitiikkaa yhdessä osittain vaaleilla valittavan neuvoston kanssa. Viimein vuonna 1969 Swat liitettiin hallinnollisesti suoraan Pakistaniin.
Nisiini

Nisiini (C143H230S7N42O37) on useita rengasrakenteita sisältävä peptideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeiden säilöntäaineena.
Ominaisuudet, tuotanto ja käyttö.
Nisiiniä tuottaa "Lactococcus lactis" -bakteeri. Se koostuu 34:stä aminohaposta, ja rakenteessa on osana epätavanomaisia aminohappoja kuten lantioniinia, metyylilantioniinia, 2-aminovoihappoa, dehydroalaniinia ja dehydrobutyriiniä. Nämä aminohapot muodostuvat proteiinisynteesinjälkeisessä muunteluvaiheessa. Nisiini tehoaa moniin grampositiivisiin bakteereihin kuten "Lactococcus"-, "Lactobacillus"-, "Enterococcus"-, "Streptococcus"-, "Clostridium"- ja "Listeria"-sukujen lajeihin. Gramnegatiivisiin bakteereihin nisiini ei tehoa. Antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän heikentymiseen ja sekä DNA:n, RNA:n, proteiinien ja polysakkaridien biosynteesin häiriintymiseen. Nisiini on tehokkain happamissa olosuhteissa.
Nisiiniä tuotetaan bioteknisesti kasvattamalla "Lactococcus lactis"-bakteeria rasvattomassa maidossa.
Nisiiniä käytetään estämään haitallisten bakteerien kasvua esimerkiksi juustoissa ja säilykkeissä. Yhdisteen E-koodi on E234.
Parapareesi

Parapareesi on lääketieteellinen termi, jolla kuvataan tahdonalaisten liikkeiden heikkoutta ja lihasten toimintakyvyn osittaista tai täydellistä menettämistä. Kun termiä käytetään ilman määritteleviä etuliitteitä, parapareesilla viitataan tyypillisesti raajoihin, mutta sitä voidaan käyttä kuvailemaan silmien lihaksia, vatsaa ja myös äänihuulia. Neurologit käyttävät termiä "pareesi" kuvatessaan heikkoutta ja termiä "plegia" kuvatessaan halvausta, jossa tahdonalainen liike ei onnistu. 
Etymologia.
Termi "pareesi" tulee muinaiskreikan kielestä termistä 'päästää irti'.
Agrafia

Agrafia on aivovauriosta tai aivojen toimintahäiriöstä johtuva kirjoitusvaikeus. Häiriö voi olla osittainen tai täydellinen.
Muut agrafian muodot.
Lukujen agrafialla tarkoitetaan lukujen kirjoittamista koskevaa häiriötä.
Kennedy Simon

Kennedy Simon (s. 12. helmikuuta 2000) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, sekaviestin MM-mitalisti.
Simon juoksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ankkuriosuuden pronssia saavuttaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin sekaviestijoukkueessa. Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi 400 metrillä 2022.
Rinoplastia

Rinoplastia on ulkonenän korjausleikkaus, jolla pyritään korjaamaan nenän ulkomuoto kasvonpiirteisiin sopivaksi. Toimenpide on kirurginen.
Historia.
Murtuneen nenän plastiikkakirurgian korjaavia menetelmiä mainittiin ensimmäisen kerran Edwin Smithin papyruksessa, joka on Vanhasta valtakunnasta peräisin olevan tekstin transkriptio 3000-2500 eaa.
Ebersin papyrus (n. 1550 eaa.), muinaisegyptiläinen lääketieteellinen papyrus, kuvailee nenäleikkausta rekonstruktiiviseksi plastiikkakirurgian leikkaukseksi, jonka avulla korjataan resektion seurauksena tuhottu nenä. Tällaista silpomista pidettiin tuolloin ja tuossa kulttuurissa ruumiillisena rangaistuksena rikollisista, uskonnollisista, poliittisista ja sotilaallisista rikoksista.
Nenäleikkauksen menetelmiä kuvattiin muinaisessa intialaisessa tekstissä, Sushrutan Sushruta Samhitassa, jossa kerrottiin, että nenä oli korjattu poskesta otetun iholäpän avulla.
Rooman keisarikunnan aikana (27 eaa. - 476 jaa.) tietosanakirjailija Aulus Cornelius Celsus (n. 25 eaa. - 50 jaa) julkaisi 8-osaisen "Lääketieteestä" -kokoelman (De Medicina, n. 14 jKr), joissa kuvattiin nenän ja muiden ruumiinosien korjaamisen ja jälleenrakentamisen plastiikkakirurgian menetelmiä.
Rooman keisarin Julianus Luopion (331-363) henkilökohtainen lääkäri Oribasius (320-400) kirjoitti keisarin pyynnöstä useita teoksia, mukaan lukien 70-osaisen "Lääketieteellinen kokoelma" -teoksen (Collectiones medicae). Tässä teoksessa kuvailtiin kasvovaurioiden jälleenrakentaminen, ompelettomia menetelmiä sulkea haavan, jotka edistävät kirurgisten haavojen paranemista kasvojen kudoksen vääristämättä; kuinka haavan luut puhdistetaan; puhtaanapito, kuinka vaurioitunutta kudosta poistetaan tartunnan estämiseksi ja haavan paranemisen nopeuttamiseksi; miten autologisia iholäppiä käytetään vaurioituneen posken, kulmakarvojen, huulen tai nenän korjaamiseksi, jonka avulla palautetaan potilaan normaali ulkonäkö.
Menorragia

Menorragia tarkoittaa voimakasta ja pitkittynyttä kuukautisvuotoa, jonka kesto ylittää normaalina pidetyn ajan. Tyypillisesti kuukautiset kestävät 2–8 vuorokautta.
Esiintymisen syitä.
Erilaiset syyt voivat johtaa menorragiaan, mukaan lukien kohdun ja lantion poikkeavuudet; ongelmat maksassa, munuaisissa tai kilpirauhasiin; hormonihäiriöt (estrogeeni ja keltarauhashormoni) sekä kohdunulkoinen raskaus. Myös veren hyytymistä estävien lääkkeiden syönti voi aiheuttaa menorragiaa.
Hypodontia

Hypodontia on kehityshäiriö, jossa ihmiseltä puuttuu synnynnäisesti pysyviä hampaita, viisaudenhampaat pois lukien. Yleisimmin puuttuvat hampaat ovat premolaarit, eli välihampaat sekä ylä- että alareunassa ja yläleuan lateraalinen inkisiivi, eli ylähammas. 
Esiintyvyys.
Hypodontian esiintyvyys Skandinaviassa on tutkimusten mukaan noin 6–9%. 
Hoito.
Synnynäisesti puuttuvien ylähampaiden korvaaminen hammasimplantein on pääosin korvannut muut hoitokeinot. Implantointi on ajankohtaista naisilla noin 20 ikävuoden jälkeen ja miehillä noin 25 ikävuoden jälkeen.
Adolf Fredrik Westman

Adolf Fredrik Westman (2. toukokuuta 1863 – 28. huhtikuuta 1942) oli suomalainen Raahessa asunut kupariseppä, metallivaluri ja taidetakoja. Westman valoi kirkonkelloja ja teki metallitöitä useisiin kirkkoihin eri puolilla Suomea.
Westman oli Raahen pormestarin Adolf Fredrik Westmanin kirjurina toimineen pojan ja merimiehen lesken ja kankurin avioton lapsi.
Westman oli ensin suutarin ja räätälin opissa ennenkuin hän tuli oppipojaksi raahelaisen valurin Efraim Tilviksen pajaan. Hän oli sitten oppipoikana vielä Mustosen pajassa Oulussa ja viimeksi valuri Friisin luona Kalajoella. Kalajoella hän valmisti mestarinäytteenä 78 leiviskää painaneen kirkonkellon ja sai mestarinkirjansa.
Westman aikoi perustaa oman yrityksen Raaheen mutta hän lähti sitten siirtolaiseksi Amerikkaan perheensä kanssa. Heikentynyt terveys pakotti hänet palaamaan Raaheen ja tänne hän perusti ensimmäisen verstaansa, jossa tehtiin kuparipakotustöitä ja valettiin kirkonkelloja muun muassa Lapinlahdelle ja Ahvenanmaalle. Hän teki vielä matkan Amerikkaan mutta joutui terveyssyistä palaamaan Raaheen. Suomessa useat seurakunnat alkoivat tilata häneltä kattokruunuja ja lampetteja kirkkoihin ja lisäksi hän entisöi vanhoja kirkkojen kattokruunuja ja lampetteja. Westman valoi myös Singer-ompelukoneen mukaisen koneen messingistä. Raahen Kauppakadun varrella olleessa pajassa tehtiin kupari- ja messinkitöiden ohella myös perinteisiä sepäntöitä kuten kolakärryn rattaita, reen jalaksia, viikatteita, välttejä, lapioita, kattiloita, pannuja, saranoita ynnä muuta. Viimeisinä vuosinaan Westman alkoi valmistaa kuparipakotuksina jäljennöksiä Eetu Iston "Hyökkäys"-taulusta.
Westmanin metallitöitä on 11 kirkossa eri puolilla Suomea, muun muassa Savitaipaleen, Saloisten, Pattijoen ja Raahen kirkoissa. Hän oli usein yhteistyössä arkkitehti Josef Stenbäckin kanssa. Presidentinlinnassa on kaksi Westmanin tekemää kynttilänjalkaa.
Ikäkuulo

Ikäkuuloksi kutsutaan iän myötä heikentynyttä kuuloaistia. Ikäkuulo etenee hitaasti ja symmetrisesti molemmissa korvissa, yleensä ensimmäisenä oireena esiintyy kyvyttömyys kuulla korkeita taajuuksia. Myöhemmin myös puheen erottaminen erityisesti hälyssä voi vaikeutua. Perintötekijät vaikuttavat ikäkuuloon muodostumiseen. Ikäkuulo on yleisin aikuisiän kuulovian aiheuttaja. Ikäkuulo voi vaikuttaa henkilön sosiaaliseen elämään negatiivisesti ja hankaloittaa tavanomaista elämää.
Esiintyvyys.
Kuuloliiton mukaan kolmasosalla 65 vuotta täyttäneistä on todettu kuulon alenemaa. Tämän lisäksi kahdella kolmesta yli 75-vuotialla voi esiintyä vastaavia ongelmia. Ikääntyneiden kuulo-ongelmista yli 90 % sanotaan olevan ikäkuuloa, jonka taustalla on muutokset korvan ja keskushermoston toiminnassa.
Gulshan Grover

Gulshan Grover (s. 21. syyskuuta 1955 New Delhi, Intia) on intialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin negatiivisista rooleistaan hindinkielisissä elokuvissa.