tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Edustussopimus

Edustussopimus eli agenttisopimus on sopimus, joka tehdään päämiehen (valmistajan) ja epäitsenäisen kauppaedustajan eli agentin välillä ja jonka nojalla henkilöllä on oikeus edustaa eli toimia toisen henkilön tai oikeushenkilön puolesta. Agenttisuhteessa päämies on itse suorassa sopimussuhteessa loppuasiakkaisiin. Agenttisopimus on yleinen tapa harjoittaa liiketoimintaa toisessa maassa tai toisella maantieteellisellä alueella ja se liittyy usein kaupalliseen toimintaan kuten huolintaan, komissiokauppaan ja kauppaedustukseen. Huolitsija, kauppaedustaja ja komissionääri toimivat toisen henkilön eli päämiehen puolesta. 
Agenttisopimuksen solmiminen on yksi keskeinen tapa hyödyntää markkinoilla olevia valmiita resursseja, asiakaskontakteja ja paikallista kulttuurituntemusta. Solmimalla agenttisopimuksen (eli edustussopimuksen) voidaan helposti harjoittaa kauppaa toisessa maassa ilman päämiehen merkittäviä investointeja, mm. Ilman, että päämiehellä olisi tarvetta esimerkiksi avata myyntikonttoria kyseiseen maahan. Kauppaedustaja toimii päämiehen nimissä ja lukuun tarkoituksenaan edistää päämiehen tavaroiden myyntiä tai tavaroiden ostoa, mutta huolitsija ja komissionääri sen sijaan omissa nimissään. 
Agenttisopimuksia sääntelee laki kauppaedustajista ja myyntimiehistä (KEL). Kauppaedustajan eli agentin toimintaa säätelee Laki kauppaedustajista ja myyntimiehistä vuodelta 1992. Agenttien toimintaa säätelee laki kauppaedustajista ja myyntimiehistä (417/1992), joka perustuu EU:n agenttidirektiivin, ja se sisältää mm. pakottavia säännöksiä toistaiseksi voimassa olevan agenttisopimuksen irtisanomisajasta sekä agentin oikeudesta hyvitykseen edustussopimuksen lakattua. Edustussopimus voidaan yleensä tehdä suullisenakin, mutta kauppaedustajan edustussopimuksen pitää olla kirjallinen jommankumman osapuolen niin vaatiessa.
Agenttisopimus määrittää edustamisen luonteen.
Agenttisopimuksessa  osapuolet voivat sopia mm. seuraavista asioista:
Päämies ja agentti voivat sopia agenttisopimuksessa vähimmäismyyntivelvollisuudesta ja miten sen alittaminen vaikuttaa sopimussuhteeseen,  immateriaalioikeuksista,  tavaroiden lähetyksistä, mahdollisesta agentin vastuusta päämiestä kohtaan asiakkaiden maksukyvystä, miten mahdolliset toimintaan liittyvät kustannukset jaetaan, sopimuksen muuttamisesta ja siirtämisestä, sopimuksen päättämisestä, vahingonkorvauksesta ja mahdollisesta sopimussakosta, sopimussuhteeseen sovellettavasta laista ja miten ja missä mahdolliset sopimukseen liittyvät erimielisyydet ratkaistaan.:
Päämies ja agentti voivat sopia agenttisopimuksessa muistakin ehdoista kuin niistä, joista lausutaan kauppaedustajalaissa.
Jos päämies saa myydä tuotteitaan saman alueen kilpaileville jälleenmyyjille, on kyseessä jälleenmyyntisopimus. Jälleenmyyntisopimus ja yksinmyyntisopimus ovat vapaamuotoisia sopimuksia, joita kaikki eivät pidä edustussopimuksina. Tällaiset myyjät nimittäin myyvät tuotteita omissa nimissään ja omaan lukuunsa, eivätkä päämiehen nimissä ja päämiehen lukuun. Ostajan katsotaan olleen tekemisissä jälleenmyyjän tai yksinmyyjän eikä agentin kanssa, ellei ostaja pysty näyttämään toteen muunlaista järjestelyä (KKO 1969 II 8).
Lucky Twice

Lucky Twice on ruotsalainen popduo, jossa laulavat Hannah Reynold ja Sofie Larsson. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii ruotsalainen Family Tree Music. Yhtyeen manageri on Victoria Ekeberg.
Yhtyeen ensimmäinen single "Lucky" julkaistiin Espanjassa 20. heinäkuuta 2006. Laulu meni singlelistan kärkeen ja myi tuplaplatinaa. Heidän albuminsa "Young &amp; Clever" julkaistiin kesäkuussa 2007 ja sitä seurasi uusi single 23. heinäkuuta, nimeltään "Hop Non Stop".
"Lucky" on ollut listoilla myös Tanskassa (5.), Ranskassa (8.), Suomessa (17.), Saksassa (41.), Itävallassa (42.) ja Ruotsissa (43.).
Könönpelto

Könönpelto on asuinalue ja lähiö Varkaudessa Pohjois-Savossa. Könönpelto sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa valtatie 23:n eli "Järvisuomentien" molemmin puolin, mutta pääosa asutuksesta on tien pohjoispuolella.
Könönpellon kolme pääkatua ovat "Pitkälänniementie", "Mustikkatie" ja "Atolantie", ja sieltä lähtee Kangaslammelle johtava yhdystie 4681. Taipaleen kanava sijaitsee Könönpellon länsipuolella.
Alueen rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvun rintamamiestaloista. Könönpellossa toimii myös päiväkoti, esikoulu ja ala-aste. Päiväkoti on Varkauden päiväkodeista toiseksi vanhin.
Suurista nälkävuosista 1866–1868 seuranneen kuolleisuuden vuoksi perustettiin uusi hautausmaa Könönpellon Varkausmäkeen. Hautausmaa on laaja Varkausmäen rinteille levittyvä alue, johon on muodostunut kapeita kumpuharjanteita syvine väliojineen. Hautauksia siellä toimitettiin pääasiassa keväällä 1868. Paikka sijaitsee noin puoli kilometriä koilliseen vuosina 1867–1868 rakennustyömaana olleesta Taipaleen kanavasta. Työllisyystyönä tehdylle kanavatyömaalle tuli työväkeä ympäri Suomea kaikkiaan 52 pitäjästä. Varkausmäessä sijaitseva nälkäänkuolleiden muistomerkki on pystytetty katovuodesta seuranneeseen nälänhätään kuolleiden Taipaleen kanavan rakentajien muistoksi. Muistomerkin teki puurtilalainen kivityömies Otto ja hänen poikansa Ilmari Tuure. Muistomerkki on tehty muuratuista luonnonkivistä kapenevaksi paadeksi, joka lepää leveällä alustalla. Muistopaaden keskellä on graniittinen muistolaatta, johon muistokirjoitus on uurrettu.
Pyhän Mikaelin luterilainen kirkko

Pyhän Mikaelin luterilainen kirkko () on vuosina 1874–1876 rakennettu kirkkorakennus Pietarin Vasilinsaarella. Uusgoottilaisen kirkon on suunnitellut insinööri Karl von Bulmering. Vuonna 1886 uusitun julkisivun suunnittelija on Rudolf Berngard.
Pyhän Mikaelin kirkko kuului Vasilinsaaren kadettikoulun yhteyteen 1700-luvun alussa syntyneelle saksalaiselle luterilaiselle seurakunnalle. Vuodesta 1929 sitä käytti venäläinen luterilainen seurakunta. Kirkko suljettiin vuonna 1935, minkä jälkeen rakennus kuului urheiluvälinetehtaalle. 1990-luvulla Pyhän Mikaelin kirkko luovutettiin Inkerin kirkkoon kuuluvalle venäjänkieliselle seurakunnalle, joka on restauroinut rakennuksen.
Kirkon osoite on Sredni prospekt Vasiljevskogo ostrova 18. Lähin metroasema on Vasileostrovskaja.
Hyvärilä

Hyvärilä on kaupunginosa Nurmeksen kaupungissa Pohjois-Karjalassa. 
Hyvärilä on pääosin 1950-1970-lukujen välisenä aikana rakennettu omakotialue. Hyvärilä sijaitsee Nurmeksen keskustaajaman kaakkoisosassa Kantatie 73:n eteläpuolella. Hyvärilässä on luonnonläheisyyden ansiosta hyvät virkistysmahdollisuudet. 
Hyvärilän länsipuolella, Ritoniemessä sijaitsee Bomban talo, jonka ympärille on rakennettu suuri karjalaisuutta kuvaava nähtävyyspuisto, jonka eteläpäässä on kylpylä. Alue sijaitsee Pielisen rannalla. Sen läheisyydessä sijaitsee myös Hyvärilän nuoriso- ja matkailukeskus.
Venetti

Venetti on kahdentoista asukkaan kylä Kolarin kunnassa Sieppijärven ja Luovatuksen kylien välissä noin 14 kilometriä Kolarin kirkonkylästä etelään. 
Venetissä on ollut aikoinaan koulu ja kierätyskeskus, mutta ne on sittemmin lakkautettu. Venetin koulun toiminta lakkautettiin vuonna 1988. 
Venetti on myös Kolarin kunnan osa-alue. Osa-alueella oli 43 asukasta vuonna 2009.
Ulvajanniemi

Ulvajanniemi on Valkeakosken 10. kaupunginosa. Alue on rakennettu pääosin 1950-luvulla silloisen Kuitu Oy:n Säterin tehtaan työläisiä varten. Aluetta on sittemmin täydennetty 1970-luvulla korkeilla elementtitaloilla.
Alueen pääkatu "Kaaritie" kiertää alueen läpi ja Seututie 310 eli "Kangasalantie" kulkee sen ohi. Ulvajanniemi sijaitsee Mallasveden rannalla, joka tarjoaa hyvät virkistysmahdollisuudet. Ulvajanniemen takana sijaitsee lehtoalue. Ennen Ulvajanniemessä oli kauppa, mutta enää palveluita ei ole.
Ulvajanniemessä sijaitsee Valkeakosken Energian rakentama biolämpökeskus. Vesi kuumennetaan polttamalla pellettejä, mikä on ympäristöystävällisempää kuin öljyn polttaminen.
Fridhemsplanin metroasema

Fridhemsplanin metroasema on Tukholman metron vihreän ja sinisen linjan yhteinen asema Kungsholmenin kaupunginosassa. Nykyisin se on myös ainoa Tukholman metron asema T-Centralenin lisäksi, jolla voi vaihtaa kahden metrolinjan välillä. Vihreällä linjalla asema on Thorildsplanin ja St. Eriksplanin asemien välissä ja sinisellä linjalla se on Rådhusetin ja Stadshagenin asemien välissä. Aseman läheisyydessä sijaitsee muun muassa Tukholman ruotsinsuomalainen koulu.
Ensimmäinen osa avattiin vuonna 1952 vihreälle linjalle. Sen laiturit ovat noin 18 metriä maanpinnan alapuolella. Matkaa Slussenin metroasemalle on noin 4,9 kilometriä. Toinen osa avattiin vuonna 1975 siniselle linjalle. Sen laiturit ovat 28−31 metriä maanpinnan alapuolella. Sinisen linjan pääteasemalle, Kungsträdgårdeniin, on matkaa noin 2,1 kilometriä.
Tulevaisuus.
Fridhemsplanista tulee uuden keltaisen linjan pohjoinen päätepysäkki. Sen on määrä avautua vuoteen 2035 mennessä.
Nikolai Išutin

Nikolai Andrejevitš Išutin (, 15. huhtikuuta 1840 Serdobsk – 17. tammikuuta 1879 Karan pakkotyövankila) oli venäläinen vallankumouksellinen ja yksi Venäjän ensimmäisiä utopistisosialisteja.
Nikolai Išutin kasvoi Serdobskissa serkkunsa Dmitri Karakozovin perheessä. Vuonna 1863 hän alkoi käydä luennoilla Moskovan yliopistossa, jonka opiskelijoiden keskuuteen hän levitti vallankumouksellista propagandaa. Hän perusti Moskovassa vuosina 1863–1866 toimineen vallankumouksellisen salaseuran, joka tunnetaan nimellä Išutinin kerho (ven. "Išutinski kružok"). Išutin pidätettiin huhtikuussa 1866 Karakozovin tekemän Aleksanteri II:n murhayrityksen johdosta. Hänet tuomittiin kuolemaan, mutta hirttolavalla rangaistus muutettiin ikuiseksi pakkotyöksi. Išutinia pidettiin vangittuna Pähkinälinnassa, josta hänet toukokuussa 1868 lähetettiin mielisairaana Nertšinskin pakkotyövankilaan Algatšiin. Vuonna 1871 Išutin siirrettiin Nertšan kaivoksille ja vuonna 1875 Nižnjaja Karan pakkotyövankilaan.
Arkadi Gaidar

Arkadi Petrovitš Gaidar (, oikealta sukunimeltään Golikov, Го́ликов; 22. tammikuuta 1904 Lgov – 26. lokakuuta 1941) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Elämäkerta.
Arkadi Gaidar syntyi opettajan perheeseen. Lapsuusvuotensa hän vietti Arzamasissa. Vuonna 1918 hän liittyi vapaaehtoisena puna-armeijaan ja toimi jo 16-vuotiaana rykmentin komentajana. Samana vuonna hänestä tuli kommunistisen puolueen jäsen. Sodassa saamiensa vammojen takia hän joutui eroamaan armeijasta vuonna 1924 ja toimi vuodesta 1925 lähtien kirjailijana.
Gaidar oli Neuvostoliiton suosituimpia lasten- ja nuortenkirjailijoita. Hänen teoksensa ovat opettavaisia mutta samalla jännittäviä ja mukaansatempaavia. Niissä on romantiikkaa, huumoria ja tarkkasilmäistä henkilökuvausta. Ensimmäisenä huomiota herätti kertomus "R.V.S." (1926), jonka aiheena ovat Venäjän sisällissodan tapahtumat. Omaelämäkerralliseen aineistoon perustuu pienoisromaani "Koulu" ("Škola", 1930). 1930-luvun ajankohtaisiin teemoihin liittyvät romanttinen kertomus "Kaukomaat" ("Dalnyje strany", 1932) ja satuaiheiseen perustuva pienoisromaani "Sotasalaisuus" ("Vojennaja taina", 1935). Viittauksia Stalinin ajan traagisiin tapahtumiin sisältyy kertomukseen "Sininen kahvikuppi" ("Golubaja tšaška", 1936) sekä pienoisromaaneihin "Sudba barabanštšika" (”Rummunlyöjän kohtalo”, 1939) ja "Veljekset" ("Tšuk i Gek", 1939). Gaidarin pääteos on pienoisromaani "Timur ja hänen joukkueensa" ("Timur i ego komanda", 1940), joka synnytti lasten keskuudessa vapaaehtoisliikkeen yksinäisten, sairaiden ja vanhusten avustamiseksi. Kirjojen pohjalta on tehty useita elokuvia.
Kirjailija sai surmansa sotakirjeenvaihtajana toisen maailmansodan taisteluissa Kanivin lähellä Ukrainassa.
Jäävuoren varjoon

Jäävuoren varjoon on vuonna 2009 valmistunut, Antti Seppäsen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva. Elokuva perustuu pääosin ohjaaja Seppäsen helsinkiläiseltä kirpputorilta löytämään 8 mm kaitafilmimateriaaleihin. Kaitafilmit paljastuivat osaksi kotkalaisen laivakonemestari Oiva Kovasen (1911–2001) jäämistöä. Elokuvaa tehtiin lähes seitsemän vuotta. Elokuvan televisioensi-ilta oli 8. huhtikuuta 2012 Yle Teemalla.
Synopsis.
Elokuvan kertoja löytää kirpputorilta kaitafilmeillä täytetyn pahvilaatikon. Kotonaan hän tutustuu filmien sisältöön ja huomaa niiden sisältävän värikästä ja taidokkaasti tallennettua kuvamateriaalia Maan jokaiselta mantereelta. Pehmeät ja menneiden vuosikymmenten mystiikkaa huokuvat kuvat johdattavat kertojan ottamaan selvää kuvien tallentajan identiteetistä.
Seikkailu Etelänavalla

Seikkailu Etelänavalla ("Eight Below") on 2006 tehty elokuva jonka ohjasi Frank Marshall. Pääosissa ovat Paul Walker, Jason Biggs, Bruce Greenwood sekä Moon Bloodgood. Elokuvan on tarkoitus viitata sankarikoiriin Taroon ja Jiroon, jotka selviytyivät Alaskan hankalissa olosuhteissa yhden vuoden ilman hoidonpitoa.
Aikaisemmin tehty "Nankyoku Monogatari" -elokuva oli suurin vaikuttaja tämän elokuvan tekoon.
Juoni.
Eräopas Jerry Shepard (Paul Walker) loukkaantuu ja joutuu jättämään uskolliset rekikoiransa pahan myrskyn armoille. Jerry haluaa keinolla millä hyvänsä pelastaa uskolliset ja rakkaat koiransa. Pelastusretkestä tulee vaikein mitä eräopas Jerry on koskaan suorittanut, mutta uskollisten koiraystävien jälleentapaaminen on Jerrylle tärkein asia, niinpä hän lähtee pelastamaan koiriaan myrskyn armoilta. Tarina kertoo myös koirien näkökulmasta millaista on olla yksin myrskyssä ja pakkasessa vuoden päivät ilman mitään apuja. Tarina kertoo ystävyydestä ja rohkeudesta; koirat näyttävät miten toimia pahemmissakin olosuhteissa.
Carl Henrik Strandberg

Carl Henrik Strandberg (18. maaliskuuta 1780 Pohja – 25. huhtikuuta 1865 Karjaa) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Henkilöhistoria.
Strandbergin vanhemmat olivat Uudenmaan jalkaväkirykmentin vääpeli Henrik Strandberg ja Kristina Juliana Muur. Isä Henrik hankki vuonna 1794 maatilan Kiskon kirkonkylästä ja ryhtyi viljelemään sitä. Carl Henrik kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1796. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1801, maisteriksi 1802 ja hänet vihittiin papiksi 1805. Opiskeluaikanaan Strandberg toimi yksityisopettajana yhteensä 47 oppilaalle.
Strandberg toimi Karjaan kirkkoherran apulaisena 1805–1807, Uudenmaan jalkaväkirykmentin ylimääräisenä pataljoonansaarnaajana 1807–1809, Kiskon kirkkoherran apulaisena 1809–1811. Dragsfjärdin vt. kappalaisena 1811–1815 ja Västanfjärdin vt. kappalaisena 1815–1816. Hän oli Tenholan vt. kirkkoherrana 1816–1818, Kosken tehtaansaarnaajana 1818–1819 ja Karunan kappalaisena 1819–1824. Strandberg oli sitten kirkkoherrana Lopella 1824–1833 ja Karjaalla 1833–1865. Hän sai rovastin arvon 1829 ja hänestä tuli vt. lääninrovasti 1840 ja vakinainen lääninrovasti 1843. Teologian kunniatohtorin arvo hänelle myönnettiin 1857.
Strandberg toimitti arkkipiispa Jacob Tengströmin keräämän aineiston pohjalta kaksiosaisen Turun hiippakunnan kirkonpaimenten matrikkelin "Åbo stifts herdaminne I-II".
Strandberg oli naimisissa 1818–1853 Charlotta Kristina Fridénin kanssa. Jäätyään leskeksi hän meni uusiin naimisiin 1857 Juliana Margareta Dahmin kanssa. Strandbergin poika Ernst Fredrik Teodor Strandberg (1824–1898) oli Karjaan kirkkoherrana 1875–1898.
Noonanin oireyhtymä

Noonanin oireyhtymä on laaja-alainen oireyhtymä, jonka kansainvälinen esiintyvyys on arviolta 1/1 000–2 500. Oireyhtymälle tyypillisiä ovat muiden muassa sille ominaiset kasvonpiirteet, lyhytkasvuisuus, rintalastan poikkeava muoto, silmien poikkeavuudet ja synnynnäiset sydänviat. Noonan-lasten henkinen kehitys saattaa viivästyä. Useimmat kuitenkin selviytyvät tavallisissa kouluissa; 10–15 % lapsista tarvitsee erityisopetusta.
Oireyhtymä voi periytyä, mutta myös uusi mutaatio on yleinen aiheuttaja.
Oireyhtymän kuvasi 1960-luvulla Jacqueline A. Noonan.
Koettakaa vedellä, vastasi palopäällikkö

Koettakaa vedellä, vastasi palopäällikkö on vuonna 1983 Yle TV1:llä esitetty neliosainen televisiosarja, jonka käsikirjoitti Jussi Helminen ja ohjasi Pertti Melasniemi.
Hans Nyman

Hans (Hannu) Nyman (12. syyskuuta 1798 Oulu – 26. helmikuuta 1850 Saloinen) oli suomalainen opettaja, kirkkoherra ja kirjailija.
Nymanin vanhemmat olivat hatuntekijä Hans Nyman ja Margareta Elisabet Lundström. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1817. Nyman valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1823 ja hänet vihittiin papiksi 1829.
Nyman toimi Oulun triviaalikoulun alempana kollegana 1823–1825, vt. konrehtorina 1825 ja ylempänä kollegana 1825–1841. Hän oli Oulun yläalkeiskoulun ensimmäinen kollega vuodesta 1841, vt. konrehtori vuodesta 1843 ja vakinainen konrehtori vuodesta 1844. Nyman toimi viimeksi Raahen ja Saloisten kirkkoherrana 1844–1850.
Nyman oli naimisissa vuodesta 1837 Margaretha Helena Lithoviuksen kanssa.
Hans Nyman on päähenkilö Ville Rannan sarjakuvaromaanissa "Kyllä eikä ei" (2013). Rannan tarinassa Nymanin elämänvaiheita on muutettu: siinä Nyman on leskimies kun todellisuudessa Nymanin vaimo eli miestään pidempään.
Yksisarvisen metsästys

Yksisarvisen metsästys on seitsemän myöhäisgoottilaisen kuvakudoksen sarja, joka on näytteillä Cloistersin museossa Pohjois-Manhattanilla. Se esittää tarujen yksisarvisen takaa-ajoa, neitsyen avulla tapahtuvaa vangitsemista ja aitaukseen sulkemista. Kuvaelma on tulkittu vaihtelevasti joko rakkaustarinaksi tai Jeesuksen ristiinnaulitsemisen ja ylösnousemuksen vertauskuvaksi. Pääaiheen lisäksi teoksessa on kuvattu peräti 101 eri kasvilajia, joista 85 on pystytty tunnistamaan. Kaikissa seinävaatteissa esiintyy myös kirjaimista "A" ja "E" koostuva monogrammi, jonka merkitystä ei ole pystytty selvittämään.Tekstiilien alkuperästä tiedetään vain vähän – ne on mahdollisesti tilattu merkittäviin aatelishäihin. Taidehistorioitsijat ovat myös esittäneet, että kuvakudokset olisivat kuuluneet alun perin kahteen tai useampaan sarjaan. Todennäköisesti ne on suunniteltu Pariisissa ja valmistettu 1400- ja 1500-lukujen taitteessa Liègessä tai Brysselissä, joka kuului vielä tuolloin Etelä-Hollannille. Kankaat on kudottu värjätyistä villa- ja silkkilangoista, joista osa on kullattu tai hopeoitu. Keltaisena väriaineena on käytetty väriresedaa, punaisena värimataraa ja sinisenä värimorsinkoa.
Varhaisin kirjallinen maininta kuvakudoksista on vuonna 1680 laaditussa omaisuusluettelossa, jossa inventoidaan herttua François VI de La Rochefoucauldin Pariisin asunnon irtaimisto. Pariisista seinävaatteet siirrettiin La Rochefoucauldien linnaan Verteuilissa. Ranskan suuren vallankumouksen aikana ne ryöstettiin ja palautettiin suvun omistukseen vasta 1850-luvulla. Kadoksissaolonsa aikana kankailla oli suojattu hedelmäpuita hallalta ja yksi niistä oli tuhoutunut lähes kokonaan.
Amerikkalainen liikemies John D. Rockefeller, Jr. osti kuusi ehjää seinävaatetta reilulla miljoonalla dollarilla vuonna 1922, kun ne olivat näytteillä New Yorkissa. Rockefeller säilytti taideteoksia kotonaan vuoteen 1937 saakka, jolloin hän lahjoitti ne perusteilla olevan Cloistersin museon keskiaikaisen taiteen kokoelmaan. Ennen seuraavana vuonna järjestettyjä avajaisia museon onnistui hankkia myös seitsemännen seinävaatteen jäännökset kreivi Gabriel de La Rochefoucauldilta Ranskasta.
Vuonna 1998 "Yksisarvisen metsästys" entisöitiin Metropolitan Museum of Artin tekstiiliosastolla ja valokuvattiin museon digitaaliseen kokoelmaan.
Jokikyttä

Jokikyttä on yhdysvaltalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1993. Elokuvan ohjasi Rowdy Herrington ja pääosissa ovat Bruce Willis ja Sarah Jessica Parker.
Tarina.
Poliisit jahtaavat murhaajaa ja takaa-ajon lopussa Tom Hardyn isä Vince Hardy menehtyy auto-onnettomuudessa. Jonkin ajan kuluttua murhaaja saadaan kiinni. Tom on varma että väärä mies on pidätetty. Kaksi vuotta myöhemmin Tom partioi joella ja murhaaja on aloittanut taas murhaamisen. Hän murhaa naisia, jotka Tom tuntee.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa ison rahan rutiini-actioniksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Engelbrekt Rancken

Engelbrekt Rancken (28. joulukuuta 1790 Turku – 14. tammikuuta 1862 Mietoinen) oli suomalainen kappalainen ja kirjailija.
Henkilöhistoria.
Ranckenin vanhemmat olivat Perniön kirkkoherra Gustaf Rancken ja Kristina Lovisa Rothovius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1805, suoritti pedagogian tutkinnon 1807 ja vihittiin papiksi 1813. Rancken toimi Perniössä isänsä apulaisena 1813–1818. Hän oli sitten Mietoisten kappalaisena vuodesta 1818 alkaen (astui virkaan 1820) yli 40 vuotta. Rancken oli myös saarnaajana Turun pappeinkokouksessa 1825. Hän sai varapastorin arvon 1836. Rancken julkaisi vuodesta 1839 aikakauslehteä "Ecclesiastikt Intelligensblad" ja vuosina 1840–1845 aikakauslehteä "Ecclesiastikt Litteraturblad". Hän oli vilkkaassa kirjeenvaihdossa muun muassa Adolf Ivar Arwidssonin kanssa.
Rancken oli naimisissa kolme kertaa: 1820–1828 Anna Maria Hirnin (k. 1828) kanssa, 1829–1845 Anna Erika Solitanderin (k. 1845) kanssa ja vuodesta 1848 Maria Gustava Pettersonin kanssa. Hänen lapsiaan olivat pedagogi ja historiantutkija Oskar Rancken ja kansankoulunopettaja Minna Forss.
Richard Brander

Richard Brander (s. 1962) on suomalainen toimittaja ja tiedottaja. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori.1
Brander toimi 1996–2000 Suomen Tietotoimiston kirjeenvaihtajana Brysselissä raportoiden EU-asioista. Vuonna 2000 hän siirtyi Helsinkiin Hufvudstadsbladetin taloustoimittajaksi toimien samalla EU-asioihin erikoistuneena toimittajana sekä pääkirjoitustoimittajana. Vuosina 2003–2005 hän toimi HBL:n taloustoimituksen uutispäällikkönä, ja sen jälkeen politiikan toimittajana. Vuonna 2008 Brander nimitettiin Suomen Pankin tiedottajaksi.2 Hänen nykyinen tittelinsä keskuspankissa on vanhempi viestintäasiantuntija.3 Vuonna 2019 hänet nimitettiin valtioneuvoston asettamaan taloudenhallinnan neuvottelekunnan jäseneksi.4
Vuosina 2000–2009 Brander toimi "Forum för ekonomi och teknik" -lehden EU-kolumnistina. Richard Brander kirjoitti vuonna 2004 kirjan "Finland och Sverige i EU – tio år av medlemskap", joka tarkastelee Suomen ja Ruotsin taivalta EU-jäseniksi ja toiminta EU:ssa vuosina 1995–2004.5 Brander on toimituskunnan jäsen "Ekonomiska samfundets tidskrift" -lehdessä.7 Hän on jäsen Lisi Wahls stiftelse för studieunderstöd -nimisessä säätiössä.8
Vuonna 2019 Brander väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Poliittisen historian alan väitöskirjan otsikko on "Finland och den tidiga västintegrationen – Hjalmar J. Procopé och Europarörelsen 1948–1954".6
Lähteet.
1 https://www.helsinki.fi/fi/uutiset/talous-yhteiskunta/entinen-ulkoministeri-toimi-epavirallisena-yhteyshenkilona-suomen-ja-eurooppaliikkeen-valilla. Viitattu 24.6.2019.
2 Nimityksiä. "Journalisti", 6.11.2008, s. 18.
3 https://www.suomenpankki.fi/fi/yhteystiedot/. Viitattu 24.6.2019.
4 https://oikeusministerio.fi/hanke?tunnus=OM012:00/2019. Viitattu 24.6.2019.
5 Richard Brander: "Finland och Sverige i EU - tio år av medlemskap", s. 13. Helsinki: Schildts Förlags, 2004. Suomi ja Ruotsi kasvoivat erilleen 10.11.2004. HS.fi. Viitattu 24.6.2019.
6 https://helda.helsinki.fi/handle/10138/300154. Viitattu 24.6.2019.
7 https://www.ekonomiskasamfundet.fi/tidskriften/. Viitattu 24.6.2019.
8 https://lisiwahlsstiftelse.fi/kontakt.html. Viitattu 24.6.2019.
Humanoid

Humanoid on Tokio Hotelin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2009. Albumi julkaistiin sekä englanniksi että saksaksi; kummallakin kielellä kolme erilaista versiota.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9.
Kappaleet.
Englanninkieliset painokset.
Deluxe Edition sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria ja karaokea kappaleista.
Fan Box sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria ja karaokea kappaleista. Fanbox sisältää lisäksi myös Tokio Hotel -seinälipun.
Saksankieliset versiot.
Deluxe Edition sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria sekä karaokea kappaleista.
Fan Box sisältää lisäksi DVD:n, jossa on kuvagalleria ja karaokea kappaleista. Fanbox sisältää lisäksi myös Tokio Hotel -seinälipun.
Bonusmateriaalit.
iTunes -bonusmateriaalina julkaistiin kaksi kappaletta "Attention" ja "Down On You" sekä Track-by-Track -haastattelu Bill ja Tom Kaulitzin kanssa. Hot Topic -bonusmateriaalina julkaistiin kappale "In Your Shadow (I Can Shine)".
Dede Koswara

Dede Koswara (1971 – 30. tammikuuta 2016 Bandung, Indonesia) oli indonesialainen mies, joka nousi julkisuuteen sairastettuaan harvinaista ihosairautta "Epidermodysplasia verruciformisia", joka aiheuttaa ympäri kehoa syylämäisiä kasvaimia. Lisäksi hänen käsiinsä ja jalkoihinsa kasvoi puumaisia rakenteita. Hänet tunnettiin tämän takia julkisuudessa nimellä "Tree man" ("Puumies").
Sairaus sai alkunsa 15-vuotiaana, kun Koswara sai haavan polveensa. Syylä kehittyi hänen sääreensä ja alkoi levitä hallitsemattomasti. Hän työskenteli rakennusmestarina ja kalastajana, mutta sairauden takia joutui luopumaan näistä töistä. Hän sai myöhemmin töitä sirkuksesta, jossa työskenteli myös muita ihmisiä, joilla oli epämuodostumia kehossa tai heidän ulkonäkönsä oli jokseekin erilainen, kuin normaalilla ihmisellä. Vuosien saatossa vaimo lopetti suhteen sairauden takia ja jätti yhteiset lapset Koswaran hoidettavaksi. 
Hänen sairaudestaan esitettiin dokumentti televisiossa. Yhdysvaltalainen ihotautilääkäri Anthony Gaspari nähtyään dokumentin päätti matkustaa Deden kotikylään tutkimaan sairautta. Gaspari tutki Koswaraa ja selvitti syylien aiheuttajaksi papilloomaviruksen. Hänellä todettiin myös harvinainen immuunijärjestelmän puutos, joka aiheutti sen, että hänen ihossaan oli poikkeuksellisen isokokoisia syyliä.
Vuoden 2008 alussa Indonesian hallitus päätti ottaa Koswaran hoitoon paikalliseen sairaalaan, jossa häneltä poistettaisiin syylät ja kasvaimet. Hänelle tehtiin muun muassa ihonsiirto-operaatio käsiin ja jalkoihin. Ihotautilääkäri Gaspari osallistui myöhemmin paikallisten lääkäreiden kanssa yhteistyöhön Koswaran hoitoon. Puolen vuoden sairaalahoidon jälkeen hän palasi kotikyläänsä. Kasvaimet kuitenkin uusiutuivat, ja hänelle jouduttiin tekemään kaksi vuosittaista leikkausta infektioiden hillitsemiseksi.
Koswara kuoli 30. tammikuuta 2016 oltuaan sairaalassa kolme kuukautta.
Blonde-luokka (risteilijä)

Blonde oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tiedusteluristeilijäluokka, jonka kaksi alusta rakennettiin osana vuoden 1909 laivasto-ohjelmaa. Ne palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa. Luokan alukset poikkesivat edeltäneestä Boadicea-luokasta siten, että niihin asennettiin 21 tuuman torpedoputket, neljä nelituumaista lisää ja kannen panssarointia lisättiin konehuoneiden kohdalta.
Luokan alukset suunniteltiin toimimaan hävittäjälaivueiden tiedustelijoina, jolloin niiden tuli kyetä etsimään vihollisen aluksia sekä mahdollisesti tuhoamaan niitä.
Active-luokka (risteilijä)

Active oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tiedusteluristeilijäluokka, jonka kolmesta aluksesta kaksi ensimmäistä rakennettiin osana vuoden 1910 laivasto-ohjelmaa ja kolmas alus osana vuoden 1911 laivasto-ohjelmaa. Luokan alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa. Luokan alukset poikkesivat edeltäneistä luokista vain hieman. Panssarointia oli paksunnettu keskilaivassa suojaamaan keveiltä tykeiltä, mutta alukset eivät suojan kasvamisesta huolimatta sopineet laivasto-osastoissa palvelemiseen.
Alukset oli helpoimmin erotettavissa kaarevan keulansa perusteella. 
6. elokuuta 1914 miinan upottamasta "HMS Amphionista" tuli Britannian Kuninkaallisen laivaston ensimmäinen ensimmäisessä maailmansodassa upotettu alus.
Internet-keskustelupalstaohjelmistojen vertailu (PHP)

Tämä on useiden keskustelupalstapakettien vertailu. Kaikki esitellyt ohjelmistot on ohjelmoitu PHP:llä.
Yleisiä tietoja.
Yleisiä tietoja palstoista: tekijä/yritys, lisenssi/hinta jne.
Tietojen säilytystapa.
Tietoa siitä, mitä tietojen tallennustapaa voidaan käyttää.
Huvudstaleden

Huvudstaleden oli suunniteltu poikittaisyhteys Tukholman ja Solnan välille Brommaplanilta Essingeledenille ja Klarastrandsledenille. Väylää suunniteltiin kaupunkimoottoritieksi ja sen rakennustyöt aloitettiin 1964, mutta se ei koskaan kokonaisuudessaan valmistunut.
Historia.
1950-luvulla tuli ajankohtaiseksi tieyhteyksien kehittäminen Tukholman keskikaupungin ja sen läntisten esikaupunkien välillä. Solnan vuoden 1958 yleiskaavassa ja "1960-luvun Tukholman liikenneväyläsuunnitelmassa" esitettiin tielinjaus Brommaplan–Ulvsundavägen–Bällstaviken–Huvudsta–Västra skogen–Karlbergs slott–Essingeleden–Klarastrandsleden. Rakennustyöt ensimmäisellä osuudella Ulvsundavägenin ja Frösundaledenin välillä aloitettiin 1964, samanaikaisesti Bällstavikenin ylittävän Huvudstabron-siltatyön kanssa. Ne molemmat vihittiin käyttöön 1967. Väylä suunniteltiin ja toteutettiin moottoritietasoiseksi. Tien jatkolle läpi Solnan tehtiin tilavaraukset ja risteäville kaduille rakennettiin sillat. Jopa eritasoliittymien rampit Essingeledenille rakennettiin valmiiksi. Rampit ovat vielä nykyäänkin nähtävissä Pampaslänkenin liittymässä.
Nykytilanne.
Työtä ei alkuvaiheen jälkeen kuitenkaan jatkettu koska se olisi edellyttänyt alkuperäissuunnitelmista poiketen kilometrin pituisen tunnelin kaivamista Huvudstan alle ympäristönäkökulmien noustua esille. Joitain pienempiä töitä silti tehtiin Pampaksen liittymässä 1982–1984. Siellä Tomtebodan postiterminaalin suuntaan johtava ramppi päättyy nyt pusikkoon. Nykyään Norrbyledenin nimellä tunnetun tien itäpää on liitetty Frösundaledeniin ja siitä itäänpäin jatkuvalla 200 metrin hylätyllä moottoritiepätkällä on opiskelijoiden asuntoparakkeja.
Tommy Wirkola

 
Tommy Wirkola (s. 6. joulukuuta 1979 Alattio, Norja) on norjalainen elokuvaohjaaja. Hän on opiskellut Finnmarkin ja Lillehammerin yliopistossa sekä Bond Universityssä Australiassa. Wirkolalla on suomensaamelaiset sukujuuret.
Wirkolan ensimmäinen kokoillan elokuva oli "Kill Buljo: The Movie" vuonna 2007. Elokuva parodioi Quentin Tarantinon "Kill Bill" -saagaa. Tammikuussa 2009 sai ensi-iltansa komediallinen kauhu- ja splatter-elokuva "Død snø" (kansainvälisessä levityksessä "Dead Snow"). Suomessa elokuvaa on esitetty muun muassa Night Visions -tapahtumassa marraskuussa 2009, ja se sai tuolloin yleisöpalkinnon. Vuonna 2010 valmistui ”pseudodokumentti” "Kurt Josef Wagle og legenden om fjordheksa" (2010), ja hänen ensimmäinen Hollywood-elokuvansa oli 3D-kauhukomedia "" (2013), jossa näyttelee myös suomalainen Pihla Viitala. Seuraava ohjaustyö, jatko-osa "Død snø 2" (2014), kuvattiin Norjassa. Tieteiselokuva "What Happened to Monday" (2017) syntyi eurooppalaisena yhteistuotantona, ja siinä Noomi Rapace esittää seitsemää identtistä sisarusta.
Tommy Wirkola on etäistä sukua 1960-luvun norjalaiselle mäkihyppääjälle Bjørn Wirkolalle.
Marc Lamothe

Marc Lamothe (s. 27. helmikuuta 1974 New Liskeard, ON, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti.
Ura.
Montreal Canadiens varasi Lamothen neljännellä kierroksella vuonna 1994. Hän siirtyi heti seuraavaksi kaudeksi Canadiensin organisaatioon, mutta hän ei pelannut Canadiensin NHL-joukkueessa, vaan NHL-debyytti tuli kahden AHL:ssä ja kolmen IHL:ssä vietetyn kauden jälkeen Chicago Blackhawksissa kaudella 1999–2000. Lamothe pelasi kauden 2000–2001 Columbus Blue Jacketsin farmijoukkueessa, Syracuse Crunchissa ja kauden 2001–2002 Edmonton Oilersin farmissa Hamilton Bulldogsissa.
Kaudet 2002–2003 ja 2003–2004 Lamothe pelasi Detroit Red Wingsin organisaatiossa, jossa edusti AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsiä ja pääsi toisella kaudellaan myös kahteen NHL-otteluun. Ensimmäisellä kaudellaan hänet palkittiin AHL:n parhaana maalivahtina Baz Bastien Trophyllä sekä yhdessä Joey MacDonaldin kanssa AHL:n vähiten maaleja päästäneelle maalivahtikaksikolle Harry Holmes Trophyllä. Lamothe valittiin myös AHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Lamothe siirtyi työsulkukaudella 2004–2005 Venäjälle ja Lokomotiv Jaroslavliin. Hän on sittemmin torjunut myös kaksi vuotta Severstal Tšerepovetsissa, vuoden SKA Pietarissa sekä vuoden kazakstanilaisessa Barys Astanassa. Lamothe jäi kauden 2008–2009 jälkeen vapaaksi agentiksi ja hän siirtyi marraskuussa 2009 jääkiekon SM-liigassa pelaavan Lahden Pelicansin riveihin. Lamothe lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen DEL-liigan Hamburg Freezersissä.
Michael Jacksonin diskografia

Michael Joseph Jackson (29. elokuuta 1958 – 25. kesäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen artisti, esiintyjä ja hyväntekijä. Guinness World Records on nimennyt "Popin kuninkaana" tunnetun Jacksonin kaikkien aikojen menestyneimmäksi esiintyjäksi. Hänen panostuksensa musiikkiin, tanssiin ja muotiin sekä julkinen henkilökohtainen elämänsä tekivät hänestä maailmanlaajuisen hahmon populaarikulttuurissa yli neljän vuosikymmenen ajaksi. Jacksonin perheen kahdeksas lapsi esiintyi yhdessä veljiensä kanssa The Jackson 5 -yhtyeessä jo 1960-luvun puolivälissä ja aloitti soolouransa vuonna 1971.
1980-luvun alussa Jacksonista tuli dominoiva hahmo populaarimusiikissa. Esimerkiksi kappaleiden "Beat It", "Billie Jean" ja "Thriller" musiikkivideot toivat musiikkivideot osaksi taidetta ja myynninedistämisvälineiksi sekä auttoivat suosionsa avulla lisäämään suhteellisen nuoren televisiokanavan MTV:n suosiota. Muun muassa kappaleiden "Black or White" ja "Scream" videoiden myötä hänestä tuli MTV:n pääsisältö 1990-luvulla. Lavaesiintymisien ja musiikkivideoiden avulla Jackson popularisoi useita tanssitekniikoita, kuten "robotin" ja moonwalkin. Hänen erottuva lauluäänensä ja laulutyylinsä on vaikuttanut lukuisiin hip hop-, pop-, R&amp;B- ja rock-artisteihin.
Jacksonin vuoden 1982 albumi "Thriller" on kaikkien aikojen myydyin albumi. Hänen muut albuminsa kuten "Off the Wall" (1979), "Bad" (1987), "Dangerous" (1991) ja "HIStory" (1995) ovat myös maailman myydyimpien albumien joukossa. Jackson on yksi harvoista artisteista, jotka ovat päässeet kahdesti Rock and Roll Hall of Fameen. Muita hänen saavutuksiaan ovat muun muassa useat Guinnessin maailmanennätykset; 13 Grammy-palkintoa (sekä Grammy Legend -palkinto ja Grammy Lifetime Achievement -palkinto); 26 American Music Awards -palkintoa (enemmän kuin yhdelläkään muulla artistilla); 13 listaykköstä Yhdysvalloissa hänen soolourallaan (enemmän kuin yhdelläkään muulla miesartistilla Billboard Hot 100:n aikakaudella) ja arviolta 750 miljoonaa maailmanlaajuisesti myytyä äänitettä, mikä tekee hänestä yhden eniten levyjä myyneistä artisteista.
Tässä artikkelissa on lueteltu Michael Jacksonin merkittävimpiä soolojulkaisuja. Artikkelista löytyy albumit ja singlet, jotka Michael julkaisi yhdessä veljiensä kanssa vuosina 1969-1984. Artikkelista Michael Jacksonin videografia löytyvät kaikki Michael Jacksonin julkaisemat musiikkivideot ja elokuvat.
In Flanders Fields

”In Flanders Fields” on tiettävästi tunnetuin ensimmäisen maailmansodan aikana kirjoitettu runo. Kanadalainen kenttälääkäri ja everstiluutnantti John McCrae kirjoitti Rondeau-tyylisen runon taistelussa kaatuneen ystävänsä Alexis Helmerin hautajaisten jälkeen. McCrae kirjoitti runon 3. toukokuuta 1915. Hän kirjoitti runon muistikirjaansa, mutta repi myöhemmin sivun irti. Irtirevityn sivun löysi McCraen upseeritoveri Francis Alexander Scrimger ja runo julkaistiin 8. joulukuuta samana vuonna lontoolaisessa "Punch"-lehdessä.
Runossa mainittu unikon kukkaa kasvoi ensimmäisen maailmansodan aikaan runsaasti Flanderin taistelukentillä sekä hautausmailla, joille kaatuneet haudattiin. Kukasta onkin muodostunut maailmansodan päättymispäivänä vietettävän Remembrance Day -muistopäivän symboli.
Katja Woywood

Katja Woywood (synt. Kathinka Wozichewski) (s. 10. toukokuuta 1971 Länsi-Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan saksalaisissa televisiosarjoissa. Hän on näytellyt muun muassa sarjoissa "Kettu", "Kahden keikka", "Siska", "Derrick", "Rikospaikalla", "Gegen den Wind", "SOKO 5113", "SOKO Leipzig", "SOKO Kitzbühel" ja "Alarm für Cobra 11 - Die Autobahnpolizei". Hän on näytellyt myös muutamissa elokuvissa.
Yksityiselämä.
Katja Woywood on naimisissa näyttelijä Marco Girnthin kanssa, he avioituivat elokuussa 1998. Heillä on yksi poika.
Marco Girnth

Marco Girnth (s.10. helmikuuta 1970 Düsseldorf, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan rikossarjassa "SOKO Leipzig". Girnth näyttelee sarjassa rikoskomisario Jan Maybachia. Girnth on näytellyt ohjelmassa alusta asti. Hän on näytellyt myös tv-sarjassa "Die Strandclique" ja elokuvassa "Holgi" (2000).
Yksityiselämä.
Marco Girnth on naimisissa näyttelijä Katja Woywoodin kanssa. Heillä on yksi poika.
United Fiber Systems

United Fiber Systems Ltd UFS tai UniFiber on singaporelainen rakennus- ja omaisuusyhtiö. UFS on listattu Singaporen pörssiin toimialoina metsä, sellu, rakennus ja omaisuudenhallinta. Yritys syntyi huhtikuussa vuonna 2002 , kun singaporelainen rakennusyhtiö "Poh Lian Holdings Limited" osti mauritiuslaisen omaisuusyhtiön "Anrof Singapore Ltd ":n (ASL), johon sisältyi Neitsytsaarille rekisteröity tytäryritys Shinning Resources Ltd (SSR). ASL:n suurin osakkeenomistaja oli Neitsytsaarille rekisteröity Tektronix Industries Ltd, jonka omisti ruotsalaisen paperin markkinointiyhtiön CellMarkin johtajat. UFS:lla on selluliiketoimintaa ja puuplantaaseja, kuten PT HRB Forest Plantation: 268 585 ha, ainakin Indonesiassa ja Mauritiuksella.
Yrityksen synty.
Tektronixin enemmistöosakkaat omistivat maaliskuussa 2002 yli 25 % CellMark Holdings AB:stä. Ruotsalainen CellMark on maailman suurin paperin ja sellun markkinointiyritys. Huhtikuusta 2001
CellMarkilla oli 10-vuotinen sopimus PT MBBM:n kanssa, jonka mukaan CellMark ostaa ainakin 90 % tehtaan sellusta ja sillä on etuosto-oikeus myös loppuun 10 %:iin. PT MBBM omisti luvan rakentaa sellutehdas. PT MBBM perustettiin 19.9.1996 tarkoituksena sellutehdas Etelä-Kalimantaniin Indonesiaan.
PT MBBM:n omisti entisen presidentin Suharton velipuoli, Probosutedjo. Probosutedjo erosi 8.1.2002 ja sai syytteen valtion metsävarojen kavalluksesta 5.9.2002. Vuonna 2000 Anrof Singapore Limited (ASL) osti PT MHB ja PT MBBM:n. Vuonna 2001 to PT MBBM omisti plantaaseja 259 000 hehtaaria ja PT HRB noin 76 000 hehtaaria. Jaakko Pöyryn arvioinnin mukaan yrityksen omistamat plantaasit eivät riitä tehtaan sellutarpeeseen. Akzo Nobel/Eka Chemicals peruutti 31.12.2002 sellutehtaalle rakennettavan kemiantehtaan.
Omistus.
UFS:ta perustettaessa huhtikuussa 2002 "Anrof Singapore Limited" ASL omistajat olivat Neitsytsaarille rekisteröidyt: Tektronix Industries Ltd 76,4 %, E-Infohigh Ltd 5,33 %, Automatrix Technology Ltd 5,33 %, Drayson Technology Ltd 5,33 % ja Adriatic Assets Ltd 6,10 % ja singaporelainen M.E.I. Project Engineers Private Ltd 1,52 %.
MEI on yksityinen insinööriyritys Singaporessa. Herra Wisanggeni Lauw omisti 100 % 3 yrityksestä: E-Infohigh, Automatrix ja Drayson. Yrityksen Adriatic Assets omistivat Wisanggeni Lauwn vaimot ja Tektronixin johtaja Karl Anders Lindman.
Yrityskauppojen seurauksena United Fiber System:n omistajat olivat 10.4.2003: 51 % Tektronix, noin 35 % julkiset osakkeet ja noin 10 % neljä Neitsytsaarille rekisteröityä yritystä: Adriatic Assets, Drayson Technology, Automatrix Technology ja E-Info High.
SOKO Leipzig

SOKO Leipzig on saksalainen televisiosarja. Sarjaa on esitetty vuodesta 2001 lähtien. Sen tapahtumat sijoittuvat Leipzigiin. Saksassa SOKO Leipzigia esittää ZDF.
Nasu–Hakolan tauti

Nasu–Hakolan tauti eli polykystinen lipomembranoottinen osteodysplasia ja sklerosoiva leukoenkefalopatia (PLOSL) on autosomissa resessiivisesti periytyvä erittäin harvinainen sairaus. Sen esiintyvyys on poikkeuksellisen korkea Suomessa. Oireet puhkeavat nuorella aikuisiällä. Tyypillisiä varhaisia oireita ovat nivelkivut sekä varsinkin jaloissa ja nilkoissa esiintyvä turvotus. Sairauden piirteisiin kuuluvat myös luukystat ja kohonnut murtumavaara. 
Sairauden edetessä on esiintynyt persoonallisuuden ja käytöksen muutoksia, dementoitumista, motorisia ongelmia ja joskus esimerkiksi epilepsiaa. Tavallisesti sairastunut kuolee alle 50-vuotiaana.
Sairaus on nimetty japanilaisen Tsuyoshi Nasun ja suomalaisen Panu Hakolan mukaan.
Rated R

Rated R on R&amp;B-laulaja Rihannan neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 20. marraskuuta 2010 Def Jam Recordsingsin kautta. Albumilta julkaistiin singlet "Russian Roulette", "Hard" (mukana Young Jeezy), "Rude Boy", "Rockstar 101" (mukana Slash) ja "Te Amo". Albumilla Rihanna yhdistelee poppia ja R&amp;B:ta hip hopiin, rockiin ja dubstepiin.
Taustaa.
Albumi sijoittui neljännelle sijalle Billboard 200 -listalla myyden ensimmäisellä viikolla 181 000 kappaletta. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti yli kolme miljoonaa kappaletta. Yhdysvalloissa albumi on myynyt platinaa.
Marc Blitzstein

Marc Blitzstein (2. maaliskuuta 1905 Philadelphia, Pennsylvania – 22. tammikuuta 1964 Fort-de-France, Martinique) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja näytelmäkirjailija.
Blitzstein aloitti esiintymiset jo 5 vuoden ikäisenä ja ensimmäisen sävellyksensä hän teki 7-vuotiaana. Philadelphian orkesterin solistina hän esiintyi 15-vuotiaana. Pianonsoittoa Blitzstein opiskeli 1920-luvulla Nadia Boulangerin ja Arnold Schönbergin johdolla Pariisissa ja Berliinissä. Blitzsteinin ensimmäinen ooppera "The Cradle Will Rock" valmistui 1937 ja aiheeltaan se käsitteli ammattiyhdistysten vastustusta kapitalistien taholta. Blitzsteinin muihin teoksiin kuuluvat "Regina", joka pohjautui Lillian Hellmanin teokseen "The Little Foxes" ja Kurt Weillin ja Bertolt Brechtin "Kolmen pennin oopperan" käännös ja uudelleensovittaminen. Monet Blitzsteinin musiikkiteokset herättivät ristiriitoja poliittisen sisältönsä takia. Vuonna 1958 hänet haastettiin HUACin, eli epäamerikkalaista toimintaa tutkineen Yhdysvaltain edustajainhuoneen komitean kuultavaksi. Blitzstein myönsi kuuluneensa aikaisemmin Yhdysvaltain kommunistiseen puolueeseen, mutta kieltäytyi yhteistyöstä komitean kanssa. Blitzstein kuoli pahoinpitelyn seurauksena 22. tammikuuta 1964.
Sidekudossairaus

Sidekudossairaus on sairaus, joka vaikuttaa haitallisesti sidekudoksen rakenteeseen ja toimintaan. 
Normaalisti sidekudos kestää rasitusta ja vetoa sekä toimii kehon tukikudoksena. Sidekudossairaus aiheuttaa erilaisia toimintahäiriöitä. Sidekudossairauden oireet johtuvat sairauksittain siitä, mikä kollageeni tai muu sidekudoksen rakenne kulloinkin on epänormaali. Sairaudesta riippuen oireina voivat olla esimerkiksi sidekudoksen hauraus tai tulehdusreaktiot. Kollageenin vaurioista johtuvia sidekudossairauksia kutsutaan myös kollageenisairauksiksi. Osa sidekudoksen sairauksista on ns. yleistyneitä sidekudossairauksia. 
Sidekudossairaudet voivat olla synnynnäisiä tai myöhemmin elämän aikana kehittyneitä. Sidekudossairaudet jaetaan tulehduksettomiin sidekudossairauksiin ja yleistyneisiin sidekudoksen autoimmuunisairauksiin. Osa sidekudossairauksista on perinnöllisiä. 
Perinnölliset tulehduksettomat sidekudossairaudet.
Yleisimpiä perinnöllisiä sidekudossairauksia ovat 
Yleistyneet sidekudoksen autoimmuunisairaudet.
Yleistyneet sidekudossairaudet ovat joukko autoimmuunisairauksia, joissa elimistö muodostaa vasta-aineita joitakin sidekudosten ja solujen aineosia vastaan. Osa sairauksista on perinnöllisiä. Tyypillinen perinnöllinen tekijä on geneettinen alttius sairastua tiettyyn yleistyneeseen sidekudossairauteen. 
Yleistyneitä sidekudossairauksia ovat mm. seuraavat:
Aiheesta muualla.
Reuma-aapinen: reumataudit. Esittelyssä myös sidekudossairauksia
FBI Most Wanted Terrorists

FBI Most Wanted Terrorists on Yhdysvaltain liittovaltion poliisin FBI:n luoma lista terroristeista, joita on etsintäkuulutettu ja joita Yhdysvaltain korkein oikeus syyttää terrorismista. Listan ensimmäinen versio julkaistiin loppuvuodesta 2001 syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen. Tällöin lista kattoi 22 terroristia. Viimeisin lisäys listalle tehtiin joulukuussa 2009, kun listalle lisättiin neljä henkilöä epäiltynä Pan Amin lennon 777 kaappauksesta vuodelta 1986.
Lista.
1 Lisäksi 2 000 000 $ Yhdysvaltain lentäjäliitolta
2 Lisäksi 200 000 $ Yhdysvaltain puolustusministeriöltä
Palkkiot.
Listalla olevien henkilöiden pidätykseen johtavista vihjeistä maksetaan 5 miljoonasta dollarista ylöspäin. Tällä hetkellä suurin palkkio on tarjolla al-Qaidan johtajasta Ayman al-Zawahiriista, josta tarjottu palkkio on 25 miljoonaa.
Vuoteen 2001 mennessä Yhdysvaltain hallitus oli maksanut palkkioita 62 miljoonan dollarin edestä.
HMS Active (1911)

HMS Active oli Britannian kuninkaallisen laivaston Active-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Palvelus.
"Active" liitettiin palvelukseen otettaessa lippulaivaksi Harwichiin] sijoitettuun 2. hävittäjälaivueeseen, jonka tehtävänä oli Englannin kanaalin itäpään meriliikenteen suojaaminen. Alus liitettiin 1915 Suureen laivastoon (), jonka mukana se otti osaa Skagerrakin taisteluun. Alus selvisi taistelusta ja se liitettiin myöhemmin samana vuonna johtoalukseksi Portsmouthiin sijoitettuun 4. hävittäjälaivueeseen. Alus siirrettiin 1917 Queenstowniin ja edelleen samana vuonna Välimeren laivastoon. "Active" myytiin 21. toukokuuta 1920 romutettavaksi.
Meena Kumari

Meena Kumari (1. elokuuta 1933 Bombay – 31. maaliskuuta 1972 Bombay) oli intialainen näyttelijä. Hän esiintyi urallaan kymmenissä elokuvissa, joiden joukossa on Guru Duttin ohjaama "Sahib Bibi Aur Ghulam" (1962). Näyttelijän yksityiselämää varjosti muun muassa hänen alkoholiongelmansa. Hän kuoli maksakirroosiin 38-vuotiaana.
Kumarin alkuperäinen nimi oli Mahjabeen Bano. Hän syntyi Bombayssa muslimi-isälle ja muslimiksi avioliiton myötä kääntyneelle äidille. Hän aloitti elokuvauransa varhain; ensimmäisen elokuvaroolinsa hän esitti jo vuonna 1939. Hän sai laajaa mainetta traagisten roolien esittäjänä, vaikka hän ei niihin rajoittunutkaan. Hänen viimeisiä elokuviaan oli "Pakeezah" (1972). Hän kärsi jo pitkälle edenneestä alkoholimaksasairaudesta, johon hän menehtyi pian elokuvan ilmestyttyä.
Kumari voitti neljä parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkintoa vuosina 1954, 1955, 1963 ja 1966. Hän on myös julkaistu runoilija, joka lisäksi muistetaan myrskyisästä suhteestaan elokuvaohjaaja Kamal Amrohiin.
Jeremy Leggett

 Jeremy Leggett (s. 1954) on englantilainen öljygeologi. Hän on geologian tohtori Oxfordin yliopistosta. 1980-luvulla Leggett oli opettaja London Imperial Collegeen kuuluvassa "Royal School of Mines". Leggett tutki 10 vuotta maapallon historiaa. Tutkimusten rahoittajiin sisältyi BP ja Shell. 1990-luvulla Jeremy Leggett siirtyi Greenpeacen palvelukseen ja toimi myös johtavana tieteellisenä asiantuntijana. Vuonna 2005 Leggett oli brittiläisen aurinkoenergiayhtiön Solarcentury toimitusjohtaja. 
Näkemyksiä.
Leggettin mukaan 90 % liikenteestä kulkee öljyllä ja 95 % tavaroista ja elintarvikkeista on tuotettu öljyn avulla. Hänen mukaansa hiilidioksidi vangitsee lämpöä ilmakehään ja öljy on rajallinen luonnonvara ja loppuu. Öljynetsijät olivat käyneet maailman läpi jo 1960-lukuun mennessä. 65 maasta, jossa oli löydetty öljyä vuonna 2005 yli 60 oli ohittanut löytöjen ja 49 tuotannon lakipisteen. ASPO:n "Association for the Study of Peak Oil" mukaan kaiken öljyn ja kaasun huippu saavutetaan vuonna 2015. 
Leggettin mukaan sijoittajan on nykypäivänä vaikea löytää uusiutuvaa energiaa vastaavia kasvunäkymiä muualta.
Summer's Moon

Summer's Moon on kanadalainen trilleri vuodelta 2009. Sen pääosaa esittää Ashley Greene. Se julkaistiin 10. marraskuuta 2009 suoraan DVD:lle. Elokuva tunnetaan myös nimellä "Summer's Blood". 
Juoni.
"Summer's Moon" kertoo nuoresta naisesta nimeltä Summer (Greene). Hän päättää jättää kotinsa ja lähteä etsimään biologista isäänsä saatuaan tietää, että isä, jonka kanssa hän on koko elämänsä elänyt, ei olekaan hänen biologinen isänsä. Matkalla hän tapaa pojan nimeltä Tom Hoxey (Mooney). Tom ja Summer suuntaavat yöksi Tomin kotiin, jossa asuu myös Tomin äiti Gaia (Niven). Pian Summer tajuaa tehneensä elämänsä isoimman virheen. Tomin äiti Gaia lyö Summeria päähän ja hän menettää tajuntansa. Kun Summer seuraavaksi herää kellarissa, Tom kertoo Summerille että on muuttanut suunnitelmia tämän suhteen. Kellarissa Tomilla on oma "ihmispuutarhansa", ja selviytyäkseen Summerin on luotava läheinen suhde Tomiin.