Kahdesti vihitty

Kahdesti vihitty ("Libeled Lady") on Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomediaelokuva vuodelta 1936, jota pidetään tuon tyylin eräänlaisena klassikkona. Päätähtinä ovat Jean Harlow, William Powell, Myrna Loy, Spencer Tracy ja Walter Connolly. Sivuosissa ovat muiden muassa Charley Grapewin, Cora Witherspoon ja E. E. Clive.
Maurine Dallas Watkins, Howard Emmett Rogers ja George Oppenheimer kirjoittivat käsikirjoituksen Wallace Sullivanin tarinasta. "Kahdesti vihitty" on mustavalkoinen ja pituudeltaan 98 minuuttia. Metro-Goldwyn-Mayer -yhtiö tuotti elokuvan.
"Kahdesti vihitty" oli ehdokkaana vuonna 1937 parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi, mutta hävisi palkinnon elokuvalle "Ziegfeld, naisten kuningas", jossa Powell ja Loy myös näyttelevät.
"Grand Hotelin" (1932) ohella "Kahdesti vihitty" on yksi harvoista elokuvista, joka oli ehdolla parhaan elokuvan Oscar-palkintoon ilman muita ehdokkuuksia. "Grand Hotel" voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 1933.
Juoni.
Tracy esittää juonikasta päätoimittajaa Haggertya, jonka sanomalehti on joutunut herjaussyytteen kohteeksi. Rikas ja kaunis perijätär Connie Allenbury (Loy) vaatii viiden miljoonan dollarin korvausta lehden julkaisemista väitteistä.
Kierona tunnettu Haggerty palkkaa herjausjuttujen asiantuntijan Bill Chandlerin (Powell) hoitamaan tilanteen ja kehottaa häntä tahraamaan Connien maineen, jotta tämä joutuisi perumaan syytöksensä. Jotta Chandler välttyisi epäilyiltä, Haggerty järjestää pika-avioliiton Chandlerin ja oman tyttöystävänsä Gladysin (Harlow) kanssa edellyttäen, että he ottavat eron heti oikeusjutun päätyttyä. Mutta tämä vain monimutkaistaa asioita, kun Bill ja Connie rakastuvat oikeasti toisiinsa. 
Tuotanto.
"Kahdesti vihityn" kuvaukset alkoivat heinäkuussa 1936, ja ne saatiin päätökseen 1. syyskuuta. Kuvausten paikkana oli noin 5 000 asukkaan Sonoran kaupunki Kaliforniassa. Harlow vaihtoi nimeään "Kahdesti vihityn" kuvauksien aikana, syntymänimestään Harlean Harlow Carpenter McGrew Bern Rossonista Jean Harlowiksi. Harlowin oli pakko olla poissa kuvauksista kymmenen päivää, kun hän poltti vakavasti itsensä auringossa ja sai siitä myrkytyksen.
Aluksi Rosalind Russellin piti ottaa Connie Allenburyn roolin, mutta sen sai myöhemmin Myrna Loy. Samoin Lionel Barrymoren aluksi piti ottaa Herra James B. Allenburyn roolin, mutta se meni Walter Connollylle.
"Kahdesti vihitty" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. lokakuuta vuonna 1936, ja sai voittoa 2,7 miljoonaa dollaria lippukassoilla, täten siitä tuli yksi suurimmista vuoden 1936 kassamagneeteista. Suomeen "Kahdesti vihitty" ilmestyi teattereihin 29. maaliskuuta vuonna 1937. "Kahdesti vihitty" oli myös yksi Harlowin viimeisimmistä elokuvista, sillä hän kuoli vain kahta elokuvaa myöhemmin munuaisten vajaatoiminnasta kehittyneeseen virtsamyrkytykseen, joka johtui nuorena sairastetusta tulirokosta vain 26-vuotiaana 7. kesäkuuta vuonna 1937. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi romanttinen komedia "Saratoga", jonka on ohjannut myös Jack Conway, ja Harlowin vastanäyttelijänä oli Clark Gable. Siitäkin tuli myös yksi suurimmista kassamagneeteista ilmestymisvuonnaan 1937.
Muuta.
Harlow ja Powell näyttelivät viimeksi yhdessä musikaalissa "Trocadero" vuonna 1935. Harlow ja Loy näyttelivät viimeksi yhdessä komediassa "Vaimo ja sihteeri" samana vuonna. Harlow ja Tracy näyttelivät viimeksi yhdessä komediassa "Goldie" vuonna 1931 ja rikoksessa "Riffraff" samana vuonna. Powell ja Loy näyttelivät viimeksi yhdessä vuonna 1934 kolmessa elokuvassa: rikoksessa "Kuolemaantuomittu", rikoskomediassa "Pettävä varjo", joka sai viisi muuta jatko-osaa, ja draamassa "Vaarallista leikkiä", sekä samana vuonna 1936 elämäkerrallisessa draamassa "Ziegfeld, naisten kuningas". Loy ja Tracy näyttelivät viimeksi yhdessä draamassa "Seikkailijatar" vuonna 1935.
Elokuva on uudelleenfilmatisointu vuonna 1946 nimellä "Lemmenkaruselli", jonka on ohjannut Edward Buzzell ja tähtinä Lucille Ball, joka näytteli Jean Harlowin roolin, Van Johnson Powellin roolin, Esther Williams Myrna Loyn roolin ja Keenan Wynn Spencer Tracyn roolin.
Juuri ennen tuotannon alkamista, MGM:n studiopäällikkö Louis B. Mayer antoi Jean Harlowille 5 000 dollarin bonusta, ensisijaisesti yllätyksellisestä voitosta hänen aikaisemmasta elokuvasta, "Lentäjän viimeinen urotyö" (1936), joka oli tuonut voittoa kolme kertaa sen budjettiin nähden.