tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Untitled Goose Game

Untitled Goose Game on House Housen kehittämä videopeli, joka julkaistiin vuonna 2019 macOS:lle, Nintendo Switchille, Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Pelissä pelaaja ohjaa kesyhanhea, joka aiheuttaa tuhoa englantilaisessa kylässä. Pelaaja käyttää hanhen eri taitoja vaikuttaakseen objekteihin ja pelin muihin hahmoihin.
Pelaaminen.
Pelissä pelaaja ohjaa kesyhanhea. Hanhi voi huutaa, räpytellä siipiään, juosta ja ottaa esineitä nokkaansa. Peli sijoittuu englantilaiseen kylään. Jokaisessa kylän osassa on eri tehtäviä, joita pelaajan pitää hanhen kanssa tehdä, kuten esineiden varastaminen tai ihmisten huijaus. Kun alueen tehtävät on tehty, pelaaja päästetään uudelle alueelle. Neljän alueen suorittamisen jälkeen hanhi pääsee pienoismalliin kylästä, jossa se varastaa tornista kultaisen kellon ja palaa aikaisempien alueiden läpi, kun taas kyläläiset yrittävät pysäyttää sitä. Hanhi pudottaa kellon ojaan, joka on täynnä useita muita samanlaisia kelloja.
Pelissä on useita piilotettuja valinnaisia ​​tehtäviä, joista monet edellyttävät useiden alueiden läpikulkua tai alueen suorittamista aikarajan sisällä. Kaikkien valinnaisten tavoitteiden täyttäminen palkitsee pelaajat kruunulla, jonka voi laittaa hanhen päähän. Päivityksessä lisätty moninpelivaihtoehto antaa toisen pelaajan ohjata toista hanhea, ja molemmat hanhet yrittävät tehdä tehtäviä yhdessä.
Vastaanotto.
Pelin julkaisun jälkeen Golden Joystick Awards palkitsi House Housen vuoden läpimurtona. D.I.C.E. Awards palkitsi sen vuonna 2020 vuoden pelinä. Kaksi viikkoa pelin julkaisun jälkeen sitä oli myyty jo yli 100 000 kertaa Nintendo Switchille. 2019 loppuun mennessä peliä oli myyty yhteensä yli miljoona kappaletta.
Émeraude-luokka

Émeraude-luokka oli Ranskan laivaston kuuden kaksoisrunkoisen sukellusveneen () muodostama alusluokka.
Kaisa Paavolainen

Kaisa Paavolainen on suomalainen järjestöjohtaja. Paavolainen on ollut vuodesta 2021 Suomen Teatterit ry:n toimitusjohtaja.
Kaisa Paavolainen valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineena teatteritiede. 
Paavolainen on toiminut teatterialalla viestintätehtävissä eri teattereissa ja järjestöissä. Ennen valintaansa Suomen Teattereiden toimitusjohtajaksi hän työskenteli Teatterikeskuksen, nykyisen Esittävän taiteen vapaat yhteisöt ry:n toiminnanjohtajana. 
Suomen teattereiden toimitusjohtajana Paavolaisen tehtäviin kuuluu edunvalvonta ja kulttuuripoliittinen vaikuttaminen, työehtosopimusneuvottelut, kansainvälinen toiminta ja järjestön hallinnon johtaminen. 
Paavolainen palkittiin taide- ja kulttuurialan työelämäpalkinnolla 2021 ansioistaan esittävien taiteiden edunvalvojana.
Elvi Avikainen

Elvi Avikainen (26. syyskuuta 1926 Ylämaa – toukokuu 2024 Helsinki) oli suomalainen leipuri ja yrittäjä, joka oli Helsingin Kallion kaupunginosassa sijainneen K. E. Avikainen -leipomon perustaja ja pitkäaikainen omistaja. Hän työskenteli leipomossa 89-vuotiaaksi asti.
Elämä ja ura.
Avikainen syntyi Ylämaan pitäjässä viisilapsisen perheen esikoisena. Hänen isänsä oli suutari ja äitinsä kutoi tilauksesta mattoja. Hän muutti 14-vuotiaana Kouvolaan lastenhoitajaksi hammaslääkäri-kapteeni Mönkkösen perheeseen.
Avikainen avioitui leipuri Kaarlo Eino Avikaisen kanssa vuonna 1952. Pariskunta perusti ensimmäisen K. E. Avikainen -leipomon Riihimäelle vuonna 1955. He muuttivat myöhemmin Konalaan, ja vuodesta 1966 lähtien leipomo toimi Kallion Franzeninkadulla, jossa se on edelleen toiminnassa.
Avikainen jatkoi työtä leipomossa pitkään senkin jälkeen, kun hänen miehensä kuoli vuonna 1985. Hän teki kymmenentuntisia työpäiviä vielä 87-vuotiaana ja jäi eläkkeelle vasta 89-vuotiaana vuonna 2015. Avikainen kuoli 97-vuotiaana. Hän asui elämänsä viimeisiin päiviinsä saakka omassa kodissaan.
Doré

Doré t. Dore tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kiviaines

Kiviaines on rakeista luonnon maalajitetta tai rakennusjätteestä saatua ainesta, jota voidaan käyttää rakentamiseen. Luonnosta saatavia kiviaineksia ovat esimerkiksi hiekka, sora ja kalliomurske. Kiviaineksia käytetään betonin raaka-aineena. Betonissa on 65-80% kiviainesta. Vanha käytetty betoni kierrätetään murskaamalla, jonka jälkeen sitä voidaan käyttää samalla tavoin kuin luonnosta saatua kiviainesta. Betonimurskaa käytetään rakennusten perustuksiin ja muussa maarakentamisessa. Kalliomursketta käyttämällä saadaan tehtyä tukeva maapohja teille ja kulkuväylille. Mursketyyppeihin kuuluvat kivituhka ja muut pintamurskeet. Hienojakoisia murskeita käytetään pihojen maapohjan perustuksiin. Hiekkaa ja soraa käytetään piharakentamisessa ja rakenteita suojaavien eristeiden tekemisessä. Sepeliä käytetään piharakentamisessa ja salaojituksessa.
Pollaiolo

Pollaiolo t. Pollaiuolo on italialainen sukunimi:
Lauren Heard

Lauren Heard (s. 1999) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takapelaaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kotkalaisseura Peli-Karhuja.
Heard edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa kausina 2017–2022 Texasin kristillistä yliopistoa. Hän on pelannut Yhdysvaltojen lisäksi Australiassa ja Kreikassa sekä syyskuusta 2024 alkaen Suomessa Peli-Karhujen joukkueessa.
Heard valittiin kaudella 2024–2025 Korisliigassa marraskuun parhaaksi pelaajaksi.
Super Columbine Massacre RPG!

Super Columbine Massacre RPG! on Danny Ledonnen luoma roolipelivideopeli vuodelta 2005. Peli perustuu vuoden 1999 Columbinen verilöylyyn. Pelaajat ottavat ampujien, Eric Harrisin ja Dylan Kleboldin, roolit ja näyttelevät verilöylyä. Peli alkaa ampumispäivänä ja seuraa Harrisia ja Kleboldia heidän itsemurhiensa jälkeen kuvitteellisiin seikkailuihin kadotuksessa.
Pelissä liikutaan koulun käytävillä, ruokasalissa ja lopuksi helvetissä, jossa vastaan tulevat muun muassa Doom-pelin hirviöt ja laulaja Marilyn Manson. Pelissä käytetään myös todellista kuvamateriaalia surmaajista. Peli on herättänyt voimakkaita kysymyksiä siitä, onko sopivaa käsitellä näin traagista aihetta videopelin keinoin. Toisten mielestä peli ihannoi väkivaltaa, toisten mielestä se on esimerkki siitä, miten pelit voivat olla muutakin kuin viihdettä.
He saapuivat Columbine High Schooliin 20. huhtikuuta 1999, tappoivat 13 ihmistä ja he käänsivät aseensa itseään kohti ​​kirjastossa. Suuri osa pelistä tapahtuu kolmannessa persoonassa. Grafiikka ja hahmot muistuttavat tarkoituksella 16-bittistä videopeliä; vaikka sisältö on väkivaltaista, väkivaltaa ei esitetä graafisesti.
Lehdistö tuomitsi suurelta osin Super Columbine Massacren. Betty Nguyen CNN:stä piti peliä esimerkkinä alakulttuurista, joka palvoo terroristeja. PC World julisti pelin sijalle 2 Kaikkien aikojen 10 huonoimman pelin listalleen. Dawson Collegen ampumisen jälkeen syyskuussa 2006, kun ampuja Kimveer Gill tappoi yhden opiskelijan ja haavoitti 19 muuta, Toronto Sun kirjoitti, että Gill oli itse ilmoittanut pelanneensa Super Columbine Massacrea. Tarina keräsi mediahuomiota ja uutisointia laajasti. Dawson Collegen ampumisen uhrit pyysivät Ledonnea poistamaan pelin, johon Ledonne ei suostunut.
Missourin yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa esitettiin vaihtoehtoinen tulkinta "Super Columbine Massacre RPG!" -pelistä. Tutkijat tarkastelivat, miten pelin rakenne ja vuorovaikutteisuus eli niin sanottu proseduraalinen retoriikka välittävät merkityksiä. Pelin katsottiin yhdistävän epärealistisen, 1990-luvun tyylisen väkivallan valokuviin, autenttiseen dialogiin ja tarkkaan tapahtumakuvaukseen tavalla, joka herättää kriittistä pohdintaa aseväkivallasta ja koulusurmista. Tutkimus korostaa myös videopelien potentiaalia kriittisen pedagogiikan välineenä yhteiskunnallisten ilmiöiden tarkastelussa.
Devon Brookshire

Devon Brookshire (s. 24. huhtikuuta 1994) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan keskuskyökkääjä. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kotkalaisseura Peli-Karhuja.
Brookshire edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Northwestern-yliopistoa ja Saint Mary's College of Californiaa. Hän on pelannut Yhdysvaltojen lisäksi Australiassa, Espanjassa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Latviassa, Portugalissa, Ruotsissa, syksyn 2024 Tšekissä ja tammikuusta 2025 alkaen Suomessa Peli-Karhujen joukkueessa.
Ganga Zumba

Ganga Zumba (k. 1680) oli nykyisen Brasilian Alagoasissa sijainneen Palmaresin maroonien eli karanneiden orjien valtion johtaja 1600-luvulla. Hänet tunnetaan lähinnä portugalilaisten Palmaresia vastaan tehdyistä sotaretkistä kertovien lähteiden perusteella. Ganga Zumba soti heitä vastaan vuosina 1675–1678 ja teki lopulta rauhan Pernambucon kuvernöörin kanssa. Rauhansopimusta vastustanut päällikkö Zumbin johtama ryhmittymä surmasi hänet myrkyttämällä vuonna 1680. Häntä on myöhemmin pidetty joskus myötäilijänä, mutta hänen solmimansa rauhan on toisaalta myös katsottu pitkittäneen vuonan 1695 tuhotun Palmaresin olemassaoloa. 
Elämäkerta.
Ganga Zumban elämästä tiedetään suhteellisen vähän ja lähinnä vain Palmaresin marooneja vastaan vuosina 1675–1680 tehdyistä sotaretkistä kertovien aikalaislähteiden kautta. Nykyisen Brasilian alueella muodostui karanneiden orjien yhteisöjä, jotka tunnettiin termillä "quilombo". Näitä yhteisöjä oli ympäri aluetta ja yksi niistä oli 1600-luvulla muodostunut Palmares. Palmares käsitti useita eri linnoitettuja kyliä ja se oli alkanut kehittää valtiorakennelmaa, mutta ajautui sotiin Brasiliassa vaikuttaneita portugalilaisia ja tuolloin alueen koillisosissa vaikuttaneita hollantilaisia vastaan. Ganga Zumba johti Palmaresia 1670-luvulla ja tuolloin hänen valtionsa käsitti vähintään yhdeksän kylää ("mocambos"). Aikalaislähteissä häntä kuvaillaan kuninkaana, jolla oli kolme vaimoa ja useita lapsia. Hänen pääkaupunkinsa oli Macaco nykyisessä Alagoasissa Serra da Barrigan alueella, ja hänellä oli oma palatsinsa ja kuninkaallinen vartiosto. Nimi "Ganga Zumba" on sattanut olla ennemminkin titteli, kuin varsinainen henkilönnimi. Tittelinä se viittaa esi-isien hengistä vastuussa olevaan uskonnolliseen henkilöön Angolan imbangalojen keskuudessa. Ganga Zumba henkilönä oli mahdollisesti syntynyt Palmeresissa, mutta polveutunut Länsi-Afrikan Alladan kuningaskunnasta tuoduista orjista.
Fernão Carrilhon johtamat portugalilaiset joukot tekivät tuhoisia hyökkäyksiä Palamresia vastaan vuosina 1677–1678. Kaksi Ganga Zumban lasta jäi vangiksi ja yksi kuoli taisteluissa. Ganga Zumba itse haavoittui. Vuonna 1678 Ganga Zumba solmi rauhan Pernambucon kuvernöörin kanssa. Rauhan perusteella Ganga Zumba siirtyi seuraajineen Palmaresista Cucaún laakson alueelle, jossa portugalilaisten oli mahdollsita valvoa heitä tehokkaammin. Rauha ei ollut suosittu Palmaresin enemmistön keskuudessa. Ganga Zumbaa seurasi joitakin satoja marooneja, mutta valtaosa palmaresin asukkaista alkoi seurata Zumbi-nimistä päällikköä. Vuonna 1680 Zumbi ja hänen seuraajansa myrkttivät Ganga Zumban, joka kuoli. "Quilombo" Cucaússa katosi ja Palmares säilyi Zumbin johdolla vuoteen 1695. 
Ganga Zumba on ollut mylöhemmin kiistelty historiallinen hahmo. Afrobrasilialaiset ovat pitäneet Zumbia Palmaresin sankarihahmona, kun taas Ganga Zumba oli oli heikko myötäilijä. Toisaalta Ganga Zumban sopimus portugalilaisten kanssa ei ollut historiallisesti tavaton, samantapaisia sopimuksia pyrkivät tekemään maroonit myös esimerkiksi Surinamessa ja Jamaikassa. Päätös yrittää rauhaa saattoi käytännössä myös pitkittää Palmaresin olemassaoloa.
Simone Giertz

Simone Giertz (s. 1. marraskuuta 1990 Tukholma) on Yhdysvalloissa asuva ruotsalainen keksijä, tubettaja ja tuotesuunnittelija. Hän on tullut tunnetuksi etenkin humoristisista roboteistaan. Giertzin Youtube-kanavalla on yli 2,8 miljoonaa tilaajaa.
Ura.
Giertz on pääosin itseoppinut elektroniikan ja insinööritieteen alalla. Hän aloitti elektroniikalla näpertämisen jätettyään fysiikan opintonsa. Ensimmäinen hänen rakentamansa laite oli älypuhelimesta ulosvedettävät kitaran kielet, jotka saattoi kiinnittää vyönlenkkiin.
Giertzin ensimmäinen videohitti oli vuonna 2016 julkaistu "hammasharjakypärä" (engl. toothbrush helmet) – rullalautakypärään kiinnitetty robottikäsi, joka piti hammasharjaa. YouTube-video sai 50 000 katselukertaa, mikä kannusti Giertziä jatkamaan. Hänen myöhempiä keksintöjään ovat muun muassa herätyskello, joka läpsäisee nukkujan hereille, sekä robotit, jotka syöttävät keittoa ja levittävät huulipunaa (huonosti). Giertz on myös rakentanut kolmijalkaiselle koiralleen ulkoisen tukirangan sekä muuttanut Tesla-autonsa maailman ensimmäiseksi Tesla-lava-autoksi ("Truckla").
Vuonna 2018 Giertzillä diagnosoitiin hyvänlaatuinen aivokasvain, jonka hän nimesi Brianiksi. Giertz käsitteli diagnoosia ja leikkauksesta toipumistaan avoimesti YouTube-kanavallaan.
Alun perin huumorimielessä kehitetyistä keksinnöistä on sittemmin kasvanut tuotesuunnitteluyritys ja verkkokauppa nimeltä Yetch (sanaleikki Giertzin sukunimen oikeasta ääntämisestä). Yrityksen kautta Giertz on siirtynyt erikoisemmista keksinnöistä kauniiden ja aidosti hyödyllisten tuotteiden suunnitteluun, kuten elektroniseen tottumuksia seuraavaan kalenteriin.
Venla Määttänen

Venla Määttänen (s. 2001) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen ja pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Korisliigassa Espoo Basket Teamiä.
Määttänen on Salon Vilppaan kasvatti ja pelasi nuorempana myös Turun Riennossa. Hän pelasi ensimmäiset Korisliiga-ottelunsa Forssan Alussa kaudella 2018–2019, kahdeksan runkosarjaottelua ja yhden pudotuspelin. Hän siirtyi I-divisioonassa pelanneesta Riennosta EBT:hen kesällä 2020. Hän on pelannut kausittain 13, 22, 24 ja kymmenen runkosarjaottelua, parhaimmillaan yli puolen tunnin kausikohtaisella peliajalla. Pudotuspelejä hän on pelannut kausittain kahdeksan, kaksi ja kolme, ja kaudella 2023–2024 EBT ei selviytynyt pudotuspeleihin.
Määttänen on pelannut kaksi maaottelua alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa, 27 maaottelua alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa ja kolme maaottelua 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Anna Blackburne

Anna Blackburne (1726–1793) oli brittiläinen luonnontieteilijä.
Anna Blackburnen isä John Blackburne oli kiinnostunut kasveista ja perusti kartanoonsa maille kasvitieteelliisen puutarhan, jonka hoidossa ja laajentamisessa Anna avusti isäänsä. Anna keräsi myös eläintieteellisen kokoelman. Etenkin sen näytteet amerikkalaisista linnuista tulivat kuuluisiksi.
Blackburne opiskeli latinaa ja opetteli Carl von Linnén kehittämän taksonomisen järjestelmän. Hänen pääasiallinen kiinnostuksen kohteensa oli hyönteistiede, joten saatuaan käsiinsä tuntemattoman linnun hän välitti sen muille tutkijoille. Hän sai näytteitä myös Yhdysvalloissa asuneelta veljeltään Ashtonilta. Thomas Pennant käytti Pohjois-Amerikasta tuotuja näytteitä kuvauksissaan Arctic Zoology -kirjassaan. Useita eläinlajeja nimetty Blackburnen mukaan, kuten sittiäislaji "Scarabaeus blackburnii" (nykyisin "Geotrupes blackburnii") ja tulikurkkukerttuli, englanniksi Blackburnian warbler.
James Bolton maalasi sarjan yksityiskohtaisia akvarellejä Blackburnen kokoelmien pohjalta.
Sanni Tuomisto

Sanni Tuomisto (s. 2001) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen ja pelipaikaltaan takapelaaja. Hän edustaa Korisliigassa Espoo Basket Teamiä.
Tuomisto on Espoo Basket Teamin kasvatti. Hän pelasi EBT:n edustusjoukkueessa Korisliigaa ensimmäisen kerran 16-vuotiaana kaudella 2017–2018, jonka päätteeksi hänet palkittiin vuoden tulokkaana. Kaudella 2020–2021 hänet valittiin vuoden puolustuspelaajaksi. Hän on saanut kausittain peliaikaa ottelua kohden 27 minuutista 32,5 minuuttiin. Hänen kausikohtaiset keskiarvoennätyksensä ovat 12,6 pistettä kaudella 2020–2021, 5,8 levypalloa kaudella 2023–2024 ja 2,6 syöttöä kaudella 2019–2020.
Tuomisto on pelannut 17 maaottelua alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa, 24 maaottelua alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa ja kolme maaottelua 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2020 Latviaa vastaan ja on pelannut kaikkiaan kuusi naisten maaottelua.
Zumbi

Zumbi (s. n. 1655 – k. 20. marraskuuta 1695) oli nykyisen Brasilian Alagoasissa sijainneen Palmaresin maroonien eli karanneiden orjien valtion johtaja 1600-luvulla. Hänet tunnetaan lähinnä portugalilaisten Palmaresia vastaan tehdyistä sotaretkistä kertovien lähteiden perusteella. Zumbi syrjäytti seuraajiensa myrkyttämän Ganga Zumban Palmaresin johtajana ja hän johti paikallisia portugalialaisia vastaan. Palmares tuhoutui vuosia jatkuneen vastarinnan jälkeen hyökkäyksessä vuonna 1695, jolloin Zumbi sai surmansa. Zumbin kuollinpäivää 20. marraskuuta on juhlittu Brasiliassa maan mustan väestönosan kansallisena juhlapäivänä vuodesta 2024. 
Elämäkerta.
Zumbin elmästä tiedetään suhteellisen vähän ja historiallsiet aikalaislähteet puhuvat hänestä kertomuksissa portugalilaisten sotarekistä Palmaresia vastaan. Nykyisen Brasilian alueella muodostui karanneiden orjien yhteisöjä, jotka tunnettiin termillä "quilombo". Näitä yhteisöjä oli ympäri aluetta ja yksi niistä oli 1600-luvulla muodostunut Palmares. Palmares käsitti useita eri linnoitettuja kyliä ja se oli alkanut kehittää valtiorakennelmaa, mutta ajautui sotiin Brasiliassa vaikuttaneita portugalilaisia ja tuolloin alueen koillisosissa vaikuttaneita hollantilaisia vastaan.
Zumbi syntyi vuoden 1655 paikkeilla ja hänen edeltäjä Palmaresin johtajana oli Ganga Zumba. Ganga Zumba oli yrittänyt tehdä rauhansopimuksen portugalilaisten kanssa vuonna 1678. Suuri osa Palmaresin asukkaista vastusti sopimusta ja Zumbista tuli sitä vastustaneiden palmaresilaisten ryhmittymän jothaja. he myrkyttivät Ganga Zumban vuonna 1680. Joissakin lähteissä Zumbin maintiaan olleen Ganga Zumban sisaruksen poika. Ganga Zumban jälkeen Zumbi julisti itsensä Palmaresin kuninkaaksi. Hänen johdollaan Palmaresia linnoitettiin ja Zumbi voitti sitä vastaan hyökänneet portugalilaiset vuonna 1686. Vuonna 1691 "bandeirante" Domingos Jorge Velho johti Palmaresia vastaan uudelleen hyökänneitä portugalialisia, jtoka voitettiin jälleen tuhoisien väijytysten avulla. Vuonna 1692 Palmaresia yritettiin piirittää suoran hyökkäyksen sijaan, mutta vastarinta jatkui.
Vuonna 1694 Palamersiin iski tykkien tukema portugalilainen sotajoukko, jonka onnistui kukistaa Palmares. Zumbi kuoli vuonna 1695 ja hänen irti leikattu päänsä pistettiin näytille. Kansanperinteen mukaan hän oli saanut surmansa tehtyään sankarillisesti itsemurhan hypäten mielummin alas kalliolta kuin orjuuteen palaten.
Zumbi on ollut myöhemmin afrobrasilialainen orjuutta vastustanut merkkihenkilö. Zumbi on joskus nähty merkittävämpänä vastarintatiastelijana, kuin hänen myötäilijänä koettu edeltäjänsä Ganga Zumba. Zumbin kuollinpäivä 20. marraskuuta on vuonna 2024 ensimmäistä kertaa vietetty kansallinen juhlapäivä Brasiliassa, jonka tarkoituksena on juhlistaa maan mustaa väestönosaa.
Melanie Fiona

Melanie Fiona Hallim (s. 4. heinäkuuta 1983 Toronto, Ontario) on kanadalainen laulaja ja lauluntekijä.
Hallim aloitti uransa vuonna 2002 kolmen tytön yhtyeessä X-Cuisite ja julkaisi esikoissooloalbuminsa "The Bridge" vuonna 2009. Debyyttisingle ”Give It to Me Right” pääsi Kanadan virallisen singlelistan sijalle 20. Seuraava single ”It Kills Me” sijoittui viidenkymmenen parhaan joukkoon Billboard Hot 100 -listalla.
Hallimin toinen studioalbumi "MF Life" julkaistiin 2011 ja nousi Billboard 200 -levylistan sijalle 7. Samana vuonna hänet palkittiin parhaan r&amp;b-laulun Grammy-palkinnolla kappaleesta ”Fool for You”.
Varhaisvaiheet.
Melanie Hallim syntyi Torontossa guyanalaisille maahanmuuttajavanhemmille. Hänen isänsä oli kitaristina yhtyeessä ja kotona soitettiin aina musiikkia. Hallim lauloi nuoruudessaan yökerhoissa ja liittyi vuonna 2002 lyhytikäiseen tyttötrioon X-Quisite. Hallim muutti Kaliforniaan vuonna 2005 etsimään levytyssopimusta. Hallimin mukaan levy-yhtiöt ”rakastivat” hänen lauluääntään ja ulkonäköään, mutta hän päätti, ettei halunnut muuttaa artistipersoonaansa tuottajien vaatimusten mukaiseksi. Ennen läpimurtoaan artistina Hallim kirjoitti kappaleita muun muassa Kardinal Offishallille ja Rihannalle.
Ura.
Hallim esiintyi uransa alkuaikoina myös Draken kanssa. He muodostivat Renaissance-nimisen duon, mutta eivät julkaisseet yhteistä musiikkia. Molemmat lähtivät soolourilleen vuonna 2007, jolloin Hallim levytti reggae-kappaleen ”Somebody Come Get Me” taiteilijanimellä Syren. Kappale kantautui musiikkituottajan korviin ja toi Hallimille levytyssopimuksen SRC Recordsilta. Samana vuonna hän oli Kanye Westin kiertueen lämmittelijänä.
Vuonna 2009 julkaistiin Hallimin debyyttialbumi "The Bridge". Sen singlet ”Give It to Me Right” ja ”It Kills Me” menestyivät Kanadan R&amp;B/Hip-hop -listoilla sekä virallisella Canadian Hot 100 -listalla.
Toiselle studioalbumilleen "MF Life" (2012) Hallim teki yhteistyönä CeeLo Greenin kanssa kappaleen ”Fool for You”. Se palkittiin parhaan R&amp;B-laulun Grammy-palkinnolla. Itse albumi saavutti seitsemännen sijan Billboard 200 -listalla. Singlelle ”4 AM” myönnettiin Yhdysvalloissa kultalevy.
Hallim työsti kolmatta albumia, mutta lopulta projekti kuopattiin. Julkisuuden paineet ja intensiivinen uratahti alkoivat olla hänelle liikaa, joten hän vetäytyi musiikkiuraltaan moneksi vuodeksi. Hallim palasi musiikin pariin vuonna 2024, kun hän julkaisi omakustanteiset singlet ”Say Yes” ja ”I Choose You” tulevalta EP-levyltään. Kappaleen ”Say Yes” tuottajana toimi Andre Harris.
Laulutyyli ja vaikutteet.
Hallim on äänityypiltään dramaattinen sopraano. Hänen soundinsa on soul-vaikutteista r&amp;b:tä ja hän pyrkii tekemään ”universaalia” musiikkia.
Hallimia musiikillisesti inspiroineita artisteja ovat esimerkiksi Michael Jackson, Mariah Carey, Christina Aguilera, Sade, Brandy ja Lauryn Hill.
Yksityiselämä.
Hallim sai poikaystävänsä, lauluntekijä Jared Cotterin kanssa pojan maaliskuussa 2016. Heidän oli lykättävä häitään covid-pandemian vuoksi kolme kertaa. Pari avioitui Los Angelesissa joulukuussa 2020. Vuosi häiden jälkeen he saivat tyttären.
Tellervo Anttila

Tellervo "Tello" Anttila (26. kesäkuuta 1942 Pori – 3. maaliskuuta 2011 Pori) oli suomalainen taiteilija ja yrittäjä.
Ura.
Kotitalousopettajaksi vuonna 1966 valmistunut Anttila työskenteli toimittajana Kotiliedessä 1967–1971, Avotakassa 1971 ja Annassa 1972. Vuosina 1972–1976 hän asui Yhdysvalloissa. Hänen ensimmäinen taidenäyttelynsä pidettiin Washingtonissa, jossa hän emännöi Suomen suurlähetystöä. 
Anttila oli perustajajäsen ruokatoimittajien yhdistyksessä, jonka ensimmäinen nimi oli Kymppi-ryhmä.
Vuonna 1980 hän perusti tapahtumiin erikoistuneen Tello Productions Oy:n, joka järjesti muun muassa seminaareja ja suuria juhlia. Yritys järjesti muun muassa Sanoma Osakeyhtiön painotalon vihkiäiset, Helsingin Sanomien 90-vuotisjuhlat ja Millennium-teknologiapalkinnon gaalan 2004.
Taidenäyttelyitä hän järjesti yhteistyössä Suomen lähetystöjen kanssa esimerkiksi Manilassa, Lissabonissa, Islamabadissa, Meksikossa ja Limassa. Hänen teoksiaan on esimerkiksi National Art Galleryssa Islamabadissa, College of Artsissa Lahoressa, Emil Cedercreutzin museossa ja Museo Nacional de la Acuarelassa Meksikossa sekä Yhtyneiden Kuvalehtien, Rank Xeroxin, Nesteen, SEB:n, Investeringsbankin ja Tukholman Riksbankenin kokoelmissa. Hän suunnitteli kirjojen kansia ja julisteita.
Yksityiselämä.
Anttilan vanhemmat olivat maanviljelijä ja herastuomari Heikki Tupi ja emäntä Kyllikki Nuorala.
Anttila oli naimisissa Esa Anttilan kanssa ja heillä oli yksi lapsi.
Sarah Lucas

Sarah Lucas (s. 23. lokakuuta 1962) on merkittävä englantilainen taiteilija, joka on yksi alkuperäisistä Young British Artists -ryhmän jäsenistä. Hän työskentelee sekä veistotaiteen, valokuvataiteen, installaation että performanssitaiteen keinoin. 
Hänet tunnetaan erityisesti kinesteettisistä valokuvista ja omakuvista, performansseista sekä veistoksista, joissa käyttää teoksissaan usein tavanomaisia arkisia materiaaleja sekä esimerkiksi ruokaa. Lucas kommentoi teoksillaan seksuaalisuutta, kuolemaa ja sukupuolta. Hänen teoksensa ovat usein humoristisia ja seksuaalissävytteisiä. 
Koulutus ja ura.
Lucas opiskeli Working Men's Collegessa vuosina 1982-1983, ja sen jälkeen Lontoon painokoulussa 1983-1984. Opiskeluvuosinaan Goldsmith Collegessa vuosina 1984-1987 hän tutustui taiteilijoihin Damien Hirst, Angus Fairhurst, Gillian Wearing ja Gary Hume, jotka tulisivat myöhemmin tunnetuiksi Young British Artists -liikkeenä. Lucas aloitti suhteen sekä Humen että Fairhurstin kanssa, ja työskenteli myös Hirstin näyttelyiden eteen. Myöhemmin toimittaja Lynn Barber on kertonut, että vaikka taideopintojen aikana taiteilijaporukan miehet kunnioittivat Lucasta vertaisenaan ja arvostivat hänen työtään, valmistumisen jälkeen Lucas tuli kutsutuiksi tapahtumiin lähinnä Gary Humen avecina. Lucas on myöhemmin puhunut usein mediassa ärsyyntymisestään tilanteeseen.
Vuonna 1990 Lucas tapasi taideohjaaja Sadie Colesin, joka myöhemmin edusti Lucasia omassa lontoolaisgalleriassaan. Näihin aikoihin Lucas oli syvästi vaikuttunut radikaalifeministi Dworkinin patriarkaattia käsittelevistä kirjoituksista. Lucasin veistos "Penis naulattuna lautaan" toi hänelle tunnettuvuutta, ja siitä seurasi hänen ensimmäinen oma näyttelynsä City Racing -galleriassa. 
Vuonna 1993 Lucas inspiroitui Vivian Westwoodin ja Michael McLarensin Let it Rock-liikkeestä, ja hän perusti Lontoon Bethnal Green Roadille kaupan nimeltä The Shop. Kun kauppa puolen vuoden päästä meni konkurssiin, Lucas jatkoi valokuvaamista ja veistotaidetta.
Nykyisyys.
Nykyisin Lucas on siirtynyt hiukan sivuun taidekentältä. Hänellä ei ole omaa studiota, sen sijaan hän työskentelee kotoaan saatavilla olevista materiaaleista ja kieltäytyy lukemasta lehtiä tai uutisia. Damien Hirst, joka saattaa olla Lucasin suurin keräilijä, on ostanut kaikki Lucasin aikaiset teokset Charles Saatchilta, ja pitää Lucasia yhtenä suurimmista tuntemistaan taiteilijoista.
Lucasia edustavat Sadie Coles HQ, Barbara Gladstone, sekä Contemporary Fine Arts, Berlin (CFA).
Kiinalaisen kiristäjän murha

Kiinalaisen kiristäjän murha ("The Killing of a Chinese Bookie") on John Cassavetesin käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 1976. Sen pääosaa, pelivelkojen takia mafian jahtaamaksi joutuvaa strippariklubin omistajaa, näyttelee Ben Gazzara.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen kehui, miten elokuva ui syvälle suuren ja rikollisen kaupungin yöhön. Hänestä
Cassavetesin tekotapa on loistavan kuvallinen niin, että juoni on vain se punainen lanka, johon hän on voinut ajatuksensa ripustaa, varsinaisina kertomisvälineinään valot, värit, esineet, lavastukset, kadut, autot, kasvot ja musiikki. Ylänen kehui myös vähäeleisen Gazzaran roolityötä ja kirjoitti miesvaltaisen elokuvan naispääosan kuuluvan yöllisen kaupungin atmosfäärille.
Nicole Ogun

Nicole Ogun (s. 25. toukokuuta 2007) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen ja pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Korisliigassa Espoo Basket Teamiä.
Ogun on Espoo Basket Teamin kasvatti. Hän voitti 16-vuotiaiden Suomen-mestaruuden kaudella 2021–2022 ja 19-vuotiaiden Suomen-mestaruuden kaudella 2023–2024. Hänet valittiin 17-vuotiaiden SM-sarjan parhaaksi pelaajaksi kaudella 2021–2022.
Ogun pelasi EBT:n edustusjoukkueessa Korisliigaa ensimmäisen kerran kaudella 2022–2023, jonka päätteeksi hänet palkittiin vuoden tulokkaana. Hän pelasi 18 runkosarjaottelua ja kolme pudotuspeliä lähes 23 minuutin ottelukohtaisella peliajalla. Kaudella 2023–2024 hän sai 24 runkosarjaottelussa peliaikaa ottelua kohden yli 33,5 minuuttia. Hänen pistekeskiarvonsa oli 15,3, ja levypalloja hän otti ottelua kohden 11,0. EBT ei päässyt tuolla kaudella pudotuspeleihin.
Ogun on pelannut 34 maaottelua alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa, yhdeksän maaottelua alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ja 12 maaottelua alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi vuonna 2024 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kahdeksanneksi. Hän on pelannut myös alle 16-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2022 ja 2023 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2024.
Portus Pisanus

Portus Pisanus oli antiikin aikainen kaupunki Etruriassa Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Pisan kunnan alueella ja sijoitetaan lähelle nykyistä San Piero a Gradoa.
Portus Pisanus sijaitsi Tyrrhenanmeren rannalla lähellä Arnus (nyk. Arno) -joen suuta. Se oli nimensäkin mukaisesti sisämaassa Arnuksen varrella sijainneen Pisaen kaupungin satama. Kaupunkien välinen etäisyys oli yhdeksän roomalaista mailia eli noin 13 kilometriä.
Kaupungin sijaintia ei tunneta täysin varmasti. Aiemmin se sijoitettiin joskus Arnon suuhun, joskus taas etelämmäksi nykyiseen Livornoon. Arnon suu on kuitenkin liian lähellä Pisaen paikalla sijaitsevaa nykyistä Pisaa ja Livorno taas liian kaukana sekä Arnon suusta että Pisasta, jotta kumpikaan paikka täsmäisi antiikin ajan lähteiden antamiin etäisyyksiin. Nykyisin kaupungin katsotaan sijainneen näiden kahden paikan välillä mutta lähempänä Livornoa, ja se sijoitetaan nykyiseen San Piero a Gradoon, joka sopii annettuihin etäisyyksiin. Tätä tukee myös se, että myös keskiajan Pisan sataman Porto Pisanon tiedetään sijainneen suunnilleen San Piero a Gradossa. Se oli käytössä vielä langobardien ja Kaarle Suuren aikana.
Rutilius kuvaa Portus Pisanusta, joka oli vielä hänen aikanaan laajalti käytössä ja merkittävä kauppasatama. Hän kertoo sen sijainneen jonkin matkan päässä Pisaesta ja sanoo kaupungin satamalahden syntyneen luonnon muodostamasta rantapenkereestä, joka tarjosi suojaa laivoille. Kaupungin oletetulta paikalta on löydetty joitakin antiikin aikaisia raunioita. Ne saattavat olla peräisin huvilasta nimeltä Triturrita, jonka Rutilius mainitsee sijainneen sataman lähellä ja joka esiintyy "Tabula Peutingerianassa" nimellä Turrita.
Satu Pikkusaari-Keskinen

Satu Pikkusaari-Keskinen (o.s. Pikkusaari, s. 26. tammikuuta 1995) on suomalainen näyttelijä.
Vuonna 2011 hän on esittänyt "Salatuissa elämissä" Elsa Toivion lapsenlasta Siru Honkasta, joka muutti Ismo Laitelan luokse asumaan.
Pikkusaari-Keskinen on ääninäytellyt Studio Ghiblin suomenkielisessä animaatiossa "Tuulen laakson Nausicaä" ja "Sydämen kuiskauksessa" ja "Aaltojen kuohussa". Hän on ääninäytellyt myös "Kätkijät"-animaatiossa keskeisen Arriettan roolin.
Koulutukseltaan Pikkusaari-Keskinen on ylioppilas ja ammatiltaan myyjä. Hänellä on aviomiehensä kanssa kolme lasta.
Lis Nilheim

Karen Lis Nilheim (5. kesäkuuta 1944 Tukholma – 25. helmikuuta 2025 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän alkoi 15-vuotiaana laulaa isänsä johtamassa orkesterissa ja kävi Calle Flygaren teatterikoulun. Hän tuli 1960-luvulla tunnetuksi revyistä ja sai 1967 kiinnityksen Helsingborgin kaupunginteatteriin. Vähitellen hän alkoi saada myös televisiorooleja, ja hänen alastonkohtauksensa elokuvissa "Något att tala om i framtiden" (1968) ja "Källarvåningen" (1969) herättivät kohua. Vuonna 1970 Nilheim siirtyi Tukholman kaupunginteatteriin, josta tuli hänen pitkäaikainen työpaikkansa. Erityisen tunnettu Nilheim oli kotiapulaisen roolista "Marikki"-elokuvissa. Vuonna 1975 hän sai Guldbaggen parhaasta naispääosasta "Maria"-elokuvassa.
Nilheim kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 80-vuotiaana helmikuussa 2025.
Tuija Leino

Tuija Leino (s. 1964) on suomalainen lääkäri (LT), joka työskentelee Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimusprofessorina. Hän on toiminut THL:n Infektiotautien ja rokotusten seuranta ja arviointi -ryhmän johtajana ja ylilääkärinä. Rokotusylilääkärin tehtävänsä vuoksi häntä on haastateltu tai hän on osallistunut keskusteluun useissa joukkotiedotusvälineissä ja suomalaisissa ammattilehdissä rokotuksiin liittyen, 2020-luvun alkupuoliskolla erityisesti koronavirusrokotteista.
Leino väitteli lääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Englanninkielinen artikkeliväitöskirjana (2003) julkaistu tutkimustyö oli käsitteli väestön immuniteettia influenssarokotteen antamista ennen ja sen jälkeen. Työ otsikoitu "Population immunity to Haemophilus influenzae type b : before and after conjugate vaccines".
Kirsten Auken

Kirsten Auken (25. kesäkuuta 1913 Kööpenhamina – 21. tammikuuta 1968 Frederiksberg) oli tanskalainen sosiaalipsykiatrian erikoislääkäri. Hän väitteli Aarhusin yliopistosta vuonna 1953 aiheenaan nuorten naisten seksuaalisuus ja oli 1960-luvulla seksologian uranuurtajia Tanskassa.
Aukenin isä oli ihotautien ja seksitautien erikoislääkäri Svend Lomholt. Äiti kuoli Aukenin ollessa kuusivuotias, ja myöhemmin äitipuoleksi tuli Gudrun Finsen, jonka isä oli Nobel-palkittu Niels Ryberg Finsen. Auken aloitti lääketieteen opinnot Kööpenhaminan yliopistossa vuonna 1934 ja valmistui 1941. Opiskeluaikana hän oli avioitunut Gunnar Aukenin kanssa, joka erikoistui ihotauteihin. He osallistuivat Tanskan miehityksen aikana yhdessä vastarintaliikkeen toimintaan. Auken vietti myös neljä kuukautta Punaisen Ristin avustussairaalassa Suomessa.
Sodan jälkeen Auken erikoistui sosiaalipsykiatriaan, ja vuonna 1966 hänestä tuli ensimmäinen nainen Rigshospitaletin psykiatrian erikoislääkärinä. Hän oli muun muassa mukana perustamassa nuorisopsykiatrian osastoa. Aarhusilaisessa Marselisborgin sairaalassa työskennellessään Auken oli haastatellut noin kolmeasataa nuorta naista heidän seksielämäänsä koskevista asioista ja havainnut, että useimmat heistä olivat seksuaalisesti aktiviisia jo ennen naimisiinmenoa ja että heidän tietämyksensä muun muassa kuukautisista, ehkäisystä ja seksitaudeista oli puutteellista. Aukenin väitöskirjassaan vuonna 1953 julkaisemat tulokset herättivät suurta huomiota, sillä aihetta pidettiin yhä tabuna. Auken pyrki yhteiskunnallisella tasolla vaikuttamaan laadukkaamman seksuaalikasvatuksen ja seksuaalineuvonnan puolesta. Vuonna 1961 hänet valittiin valtion seksuaalivalistuskomission puheenjohtajaksi. Sen mietintöjen pohjalta Tanskan kouluissa otettiin käyttöön pakollinen seksuaalikasvatus vuonna 1970. Auken itse oli kaksi vuotta aikaisemmin kuollut vatsasyöpään.
Kirsten ja Gunnar Auken saivat viisi lasta, joiden joukossa olivat poliitikot Margrete Auken ja Svend Auken. Myös Margreten tytär Ida Auken on poliitikko.
Matilde Bajer

Pauline Matilde Theodore Bajer (o.s. Schlüter; 4. tammikuuta 1840 Herlufmage – 4. maaliskuuta 1934 Kööpenhamina) oli tanskalainen naisasianainen ja rauhanaktivisti. Hän oli vuonna 1871 mukana perustamassa Tanskan naisliittoa (Dansk Kvindesamfund) ja oli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Hänen miehensä Fredrik Bajer toimi neuvonantajana ja sihteerinä. Matilde Bajer kuitenkin pettyi naisliiton epäpoliittiseen ja kansainvälisestä yhteistyöstä eristäytyvään linjaan ja perusti vuonna 1886 Naisten edistysyhdistyksen (Kvindelig Fremskridtsforening) yhdessä Johanne Meyerin kanssa. Siellä hän yhdisti kamppailun naisasian, työväen oikeuksien ja rauhan puolesta. Järjestö yhdistyi takaisin Naisliittoon vuonna 1893.
Matilde ja Fredrik Bajer saivat yhdessä kuusi lasta. Heidän avioliittonsa oli harmoninen ja yhteiskunnallinen toimintansa toisiaan täydentävää – Matilde tuki Fredrikiä rauhantyössä ja Fredrik puolestaan ajoi naisasiaa parlamentissa.
Anja Noro

Anja Noro (s. 1958) on suomalainen terveystieteilijä (THT), joka työskenteli pitkään Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) gerontologian tutkijana ja lopulta tutkimusprofessorina (nykyään emerita). Hänen tutkimusalueenaan oli ikäihmisten palvelut ja palvelujärjestelmä sekä vanhuspolitiikka Suomessa.
Noro valmistui terveydenhuollon tohtoriksi Helsingin yliopistosta vanhusten laitoshoitoa käsittävällä tutkimustyöllä. Englanninkielinen artikkeliväitöskirjana (1998) julkaistu tutkimustyö oli otsikoitu "Long-term institutional care among Finnish elderly population : trends and potential for discharge". Sittemmin hänet nimitettiin Tampereen yliopiston gerontologian dosentiksi.
Eero Ropo

Eero Tapani Ropo (s. 26. tammikuuta 1952 Valkeala) on suomalainen kasvatustieteen emeritusprofessori.
Eero Ropo syntyi ylivartija Vilho Ilmari Ropon ja Aune Mirjami Ikävalkon perheeseen. Hän avioitui 1973 Arja Rämän kanssa. Ropo tuli ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta 1971 ja valmistui Tampereen yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1977 ja lisensiaatiksi 1980. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1984. 
Väiteltyään Ropo oli tutkijana Pittsburghin yliopistossa 1984–1985. Tampereen yliopistossa hän oli kasvatustieteen assistentti 1978–1984, lehtori 1985–1986, yliassistentti 1986–1996 ja sitten professori eläköitymiseensä saakka. Maanpuolustuskorkeakoulun dosentiksi hän tuli 2000. Ropo oli myös vieraileva tutkija Texasin teknillisessä yliopistossa 1992–1993 ja Vanderbiltin yliopistossa 1996. Hän on tutkinut muun muassa oppimista, opetusteknologioita, opetuksen suunnittelua ja opettajien koulutusta.
Circé-luokka (sukellusvene, 1905)

Circé-luokka oli Ranskan laivaston kahden kaksoisrunkoisen sukellusveneen () muodostama alusluokka. Luokan veneet luokiteltiin tammikuussa 1909 uudelleen "sous-mariniksi".
Guêpe-luokka

Guêpe-luokka oli Ranskan laivaston kahden yksirunkoisen sukellusveneen (), joiden propulsiojärjestelmänä oli ainoastaan dieselmoottori. Alukset suunnitteli Emmanuel Marie Victor Petithomme.
Alukset.
Camille Pelletan lisäsi vuoden 1903 täydennettyyn vuoden 1904 budjettiin kymmenen luokan alusta (Q49-Q58), joiden uppouman tuli olla 45 tonnia ja pituuden 20,5 metriä. Vuoden 1905 budjetin (julkaistu 30. maaliskuuta 1904) mukaan aluksista piti aloittaa neljä ensimmäistä vuonna 1904 Toulonissa ja vuonna 1905 lopuista kuudesta kolme Cherbourgista ja kolme Toulonissa. Lopulta Q49 ja Q50 tilattiin 27. lokakuuta 1904 Cherbourgista. Pelletanin jätti tammikuussa 1905 ministeriön, jolloin veneiden valmistus hiipui. Ne olivat vielä 26. kesäkuuta 1906 julkaistussa vuoden 1907 budjetissa koeajoihin siirrettävinä veneinä (elo- ja joulukuu 1908). Työt veneillä olivat kuitenkin päättyneet jo maaliskuussa 1908 eikä niitä koskaan laskettu vesille.
Among the Sleep

Among the Sleep on vuonna 2014 julkaistu ensimmäisen persoonan kauhuseikkailu, joka vie pelaajan tutkimaan maailmaa kaksivuotiaan lapsen silmin. Peli keskittyy lapsen mielikuvitukseen ja sen luomiin pelottaviin ympäristöihin. Pelin on kehittänyt pieni norjalainen indiepelifirma Krillbite Studio.
Pelissä pelaaja seuraa pientä lasta, jonka syntymäpäiväjuhla keskeytyy, kun ovelle saapuu vieras, joka vaikuttaa olevan lapsen isä. Keskustelu jää epäselväksi, ja äiti vaikuttaa vihaiselta ja kieltää isää tapaamasta poikaansa, mikä pelottaa lasta ja hämärtää hänen näkönsä. Pian äiti tuo lahjan, mutta ei kerro sen alkuperää. Lahjaksi paljastuu elävä nallekarhu nimeltä Teddy, joka on ystävällinen ja lohduttava. Yhdessä he tutkivat vaatekomeroa, joka paljastuu pimeäksi huoneeksi täynnä mustia takkeja. Teddy lohduttaa lasta pimeydessä ja kertoo, että hän voi aina halata nallea tunteakseen itsensä turvalliseksi. Pelissä lapsi herää yöllä ja huomaa, että Teddy on viety tuntemattomalla voimalla. Hän löytää itsensä kaatuneesta sängystä ja lähtee pelastamaan Teddyn pesukoneesta. Nalle varoittaa, että "jokin ei ole oikein" ja he tarvitsevat löytääkseen äidin.
Pelissä pelaaja ei saa aseita tai muita keinoja suojautua kauheilta voimilta; ainoat välineet ovat lapsen kädet, joilla voi tarttua, siirtää ja töniä esineitä. Lapsen pienuus ja näkökulma ovat keskeisiä pelissä, ja eteneminen tapahtuu usein kontaten, mutta myös juokseminen sujuu ilman suurempia ongelmia. Pelin alussa pelaaja saa mukaansa äidiltä saadun nallen, joka tarjoaa tukea ja turvaa. Nallea halaamalla pimeyteen voi saada valoa ja pelottavat varjot perääntyvät hetkeksi. Pelissä on myös mahdollisuus sulkea silmät ja toivoa pelkojen katoavan, jos ahdistus käy liian suureksi. Pimeys, karmivat äänet ja painostava tunnelma luovat todellista kauhun tuntua.
Peli sopii erityisesti niille, jotka nauttivat psykologisesta kauhusta ja pimeistä tunnelmista.
Pyre (videopeli)

Pyre on Supergiant Gamesin kehittämä ja vuonna 2017 julkaisema joukkuepohjainen roolipeli, joka vie pelaajat mystiseen ja laajaan välitilaan, jossa entiset karkotetut kilpailevat vapautensa puolesta.
Pelaajat johtavat joukkoa karkotettuja henkilöitä läpi muinaisten kilpailujen, jotka ovat keskiössä pelissä. Peli eroaa perinteisistä roolipeleistä tarjoamalla toiminnallisen kolmen pelaajan taistelujärjestelmän, jossa pelaajat taistelevat toisiaan vastaan sammuttaakseen vastustajansa liekin ennen kuin tämä ehtii tehdä saman. Pelissä ei ole perinteistä pelin loppumista, vaan pelaaja jatkaa matkaa, vaikka kohtaisikin tappion. Tarinassa on useita haaraumia, ja se reagoi valintoihin, mikä tekee jokaisesta pelikokemuksesta yksilöllisen. "Pyre" sisältää myös kaksinpelimahdollisuuden, jossa voi kilpailla ystävän tai tekoälyn kanssa. Pelin visuaalinen tyyli on luotu käsin maalatuilla taustoilla, ja siihen on sävelletty tunnelmallinen musiikki.
Pelissä on myös mahdollisuus läpipelaamisen jälkeen avata "True Nightwing" -tila, jossa pelaaja voi pelata pelin uudelleen, mutta suuremmilla panoksilla ja vaikeammilla säännöillä.
Pelin kehittäjä, Supergiant Games, on aiemmin tunnettu "Bastion" ja "Transistor" -peleistään. "Pyre" julkaistiin 25. heinäkuuta 2017 ja on saatavilla Steamissa (Windows/Mac/Linux) ja PlayStation 4:lle. Peli on saanut kiitosta sen kauniista ulkoasusta, innovatiivisesta pelimekaniikasta ja syvällisestä tarinasta. Peli tukee myös 4K-tarkkuutta ja tarjoaa monikieliset käännökset useille kielille, kuten kiina, venäjä, ranska, saksa ja espanja.
Constance Stokes

Constance Stokes (20. helmikuuta 1906 – 14. heinäkuuta 1991) oli australialainen taidemaalari. 
Stokes opiskeli Melbournessa Kansallisgallerian taidekoulussa 1925–1929 ja sai merkittävän matkastipendin, jonka turvin hän opiskeli piirtämistä Royal Academy of Artsissa Lontoossa ja sitten maalaamista Pariisissa kubistisen taiteilijan André Lhoten johdolla. Tämä sai Stokesin hylkäämään aikaisemman esittävän tyylinsä ja kiinnostumaan abstraktista taiteesta, post-impressionismista ja kubismista. Hän jatkoi opintomatkaansa vielä Espanjaan ja Italiaan ennen kuin palasi Melbourneen.
Vuonna 1939 Stokesin töitä oli esillä Contemporary Art Societyn avajaisnäyttelyssä George Bellin ja edistyksellisten nuorempien maalareiden, kuten Sidney Nolanin, rinnalla. Stokes osallistui Bellin Melbourne Contemporary Artists -ryhmän toimintaan, kuten elävän mallin piirustuskursseihin Toorak-studiossa. Stokes hyötyi myös Bellin ohjauksesta varhaisessa modernismissa, kun hän loi glaseeraamalla kirkkaita, intensiivisiä väripintoja. Vaikka hänet tunnettiin uskonnollisista teoksistaan, asetelmistaan ja maaseutumaisemista, Stokesin arvostetuimpia töitä ovat naiskuvat. Hänen eloisissa naismuotokuvissaan on lämpöä ja läheisyyttä. Niihin kuuluu akvarelleja ja rytmikkäitä viivapiirroksia monumentaalisista alastomista malleista. Hänen teoksissaan, kuten "Woman Drying Her Hair" (n. 1946), on nähty naisellisuutta ilman seksuaalisuutta.
ECU (täsmennyssivu)

ECU voi tarkoittaa seuraavia:
Wa (Ghana)

Wa on kaupunki Ghanan pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee Upper Westin hallintoalueella ja sen kaupunkialueella asui vuonna 2021 vähän reilut 200 000 asukasta. Vuonna 2000 Wan kunnan asukasluku oli alle 100 000 ja vuosittainen väestönkasvu kaupunkialueella oli 4 % ja sitä ympäröivällä haja-asutusalueella 2,7 %.
Ilmasto.
Wan ilmastoa luonnehtivat pitkä, tuulinen ja kuuma kuivakausi sekä myrskyisä sadekausi. Kuivakausi kestää marraskuulta huhtikuulle ja sadekausi ajoittuu huhti–lokakuulle. Kuivankauden alkupuolella marras–helmikuussa Wan alueella vaikuttaa Saharan autiomaan yli puhaltava kylmä harmattan-tuuli, mutta kuivankauden lopulla maalis–huhtikuussa päivälämpötilat voivat nousta 40–45°C:n tienoille. Alueen vuotuinen sademäärä vaihtelee 840–1400 mm väliltä, mutta sade tulee vuoden aikana epäsäännöllisesti ja paikallisesti suuresti vaihdellen. Niinpä usein on joko hyvin kuivaa tai sateiden aikaan maasto tulvii.
Talous.
Wan alueen asukkaiden tärkein elinkeino on maatalous, joka työllistää noin 70 % alueen työikäisestä väestöstä. Wan kaupunki on myös Upper Westin hallintoalueen maataloustuotteiden kaupan keskus. Alueen tärkeimpiä viljelykasveja ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu ja maapähkinä. Näitä kasvatetaan omaan kulutukseen, mutta soijapapuja, maapapuja ja maapähkinöitä kasvatetaan myös myyntiin. Wan seudun taloudellisesti merkittäviä puulajeja ovat puolestaan voipuu, afrikkalainen johanneksenleipäpuu ("Parkia biglobosa"), mango, apinanleipäpuu ja tiikki.
Kun kouluun tuli neekereitä

Kun kouluun tuli neekereitä (suomalaisen videolevittäjä Arbitragen ilmestyneessä VHS-julkaisussa käytetty suomennosnimi, alkuperäiseltä nimeltä "Crisis at Central High") on vuonna 1981 valmistunut yhdysvaltalainen Lamont Johnsonin ohjaama televisioelokuva. 
Tarina perustuu apulaisrehtori Elizabeth Huckabyn muistelmateokseen ja vuoden 1957 Yhdysvaltoihin, jolloin yhdeksän afroamerikkalaista opiskelijaa (ryhmä nimeltä Little Rock Nine) aloitti opiskelun Arkansasissa Little Rockin keskuslukiossa. 
Elokuvan käsikirjoittivat William Link ja Richard Levinson, jotka toimivat myös vastaavina tuottajina yhdessä Time-Life Productionsin tuottajan David Susskindin kanssa. Elokuvan päähenkilöä, apulaisrehtori Elizabeth Huckabya esittää Joanne Woodward.
Juoni.
Vuonna 1957 Arkanasissa Little Rockin keskuslukiossa on lukukausi alkamassa. Lukukausi on kuitenkin erilainen kuin edellinen, koska Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksestä kouluun on tulossa ensimmäistä kertaa afroamerikkalaisia opiskelijoita. Koulun oppilaat suhtautuvat heihin ivaten, pilkaten ja jopa väkivaltaisin keinoin. Koulun henkilökunta kuitenkin pysyy peräänantamattomana ja luottaa uusiin tulokkaisiin.
Elokuva Suomessa.
Elokuva on julkaistu Suomessa videolevittäjä Arbitragen julkaisemana VHS-julkaisuna 1980-luvulla.
George Dawe

George Dawe (6. helmikuuta 1781 –15. lokakuuta 1829) oli englantilainen muotokuvataiteilija.
Dawe maalasi Talvipalatsin sotilasgalleriaan 329 muotokuvaa venäläisistä kenraaleista, jotka olivat aktiivisia Napoleonin hyökkäyksen aikana Venäjälle. Hän muutti Pietariin vuonna 1819, missä hän sai työstään tunnustusta taiteellisen laitoksen ja Puškinin ilmaisista säkeistä. Hän oli menestyneen mezzotinton- kaivertajan Philip Dawen poika, joka myös tuotti poliittisia sarjakuvia liittyen Bostonin teekutsujen tapahtumiin. Yksi hänen veljistään oli Henry Edward Dawe, myös muotokuvataiteilija. Dawe kuoli 15. lokakuuta 1829 Kentish Townissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Milona Tiainen

Milona ”miLo” Tiainen on suomalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Tiainen edustaa AKA Hero Kajo nimistä joukkuetta. Tiainen aloitti ammattilaisuransa vuonna 2022.
Ura.
Tiainen aloitti uransa vuonna 2022. Hän pelasi tuolloin ilman organisaatiota suomalaisen Lotta "Waldee" Liesmalan kanssa Aces nimikkeen alla. Vuonna 2023 Aces osallistui ESL:n naisten sarjan Impact Leaguen kolmannelle kaudelle. Syyskuussa 2023 ENCE osti Aces joukkueen kokoonpanon ja perusti ENCE Athenan, Tiaisen siiryttyä samalla ENCEn alaisuuteen.
Tiainen valittiin vuosina 2023 ja 2024 naisten maajoukkueen kapteeniksi Pohjoismaiden mestaruuskisoihin. Suomi voitti kumpanakin vuonna PM-kultaa. 
Joulukuussa 2024 ENCE luopui naisjoukkueestaan, tehden Tiaisesta vapaan agentin. Tiainen jatkoi pelaamista maajoukkueen kokoonpanon kanssa, jolla he osallistuivat Elisa Open Suomen kahdeksannen kauden avoimiin karsintoihin, kuitenkin pääsemättä itse pääturnaukseen. Tammikuussa 2025 saksalainen organisaatio AKA Hero allekirjoitti maajoukkueen kokoonpanon luoden samalla AKA Hero Kajo joukkueen. Kajo osallistui ESL:n Impact -liigan avoimiin karsintoihin, joista he etenivät jatkoon.
Ines Brodmann

Ines Brodmanm (s. 1985 Basel, Sveitsi) on sveitsiläinen suunnistaja. MM-kilpailuissa hän voitti maailmanmestaruuden viestissä Lausannen MM-kilpailuissa 2012. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan yhdeksäs sija samalta vuodelta. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on sprintin kahdeksas sija Palmelan EM-kilpailuista vuodelta 2014. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hän on parhaimmillaan sijoittunut kaksi kertaa viidenneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kymmenenneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan yhdeksäs sija Gdyniasta vuodelta 2004.
Korvasienikeitto

Korvasienikeitto on esikäsitellyistä korvasienistä tehty keitto. Ennen keittämistä korvasienet täytyy keittää kahteen kertaan viiden minuutin ajan siten, että vettä on kolminkertaisesti sienien määrään nähden. Tämän jälkeen keitinvesi täytyy heittää pois ja sienet pitää huuhdella. Ainekset paistetaan, kunnes sienistä valuva neste on haihtunut. Keittoa haudutetaan voissa 25 minuuttia. Korvasienikeittoon sopivat ruokakerma ja sulatejuusto. Ryöpätyistä korvasienistä saadaan arvossa pidetty keitto kun keittoon lisätään tonnikalaa.