tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lompret (Nord)

Lompret on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Lillen kaupungista luoteeseen.
Lompret on perustettu 1100-luvun alkupuolella. Keskiajalla kaupunki toimitti peruselintarvikkeitaan naapuri- ja paikallisväestölle. Maatalous on edelleen tärkeä elinkeino kaupungissa. Vuoteen 1789 asti lukuisat lordit johtivat kaupunkia, mukaan lukien La Douven lordit 1400-luvulta 1600-luvulle. Heidän muistonsa elää, sillä heidän "Douve d'Or kolmella nuolikuviolla" -vaakuna on edelleen Lompretin vaakuna.
58185 Rokkosan

58185 Rokkosan (1991 RH1) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään 1,83 astronomisen yksikön ja etäisimmillään 2,77 astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella asteroidi on läpimitaltaan todennäköisesti – .
Asteroidi on nimetty tuhatmetrisen Rokkosan-vuoren mukaan, joka on Kōben kaupungin lähellä.
Liimarengas

Liimarengas on hedelmä- tai koristepuun tyven ympärille sidottava liimapintainen päällyste, johon runkoa pitkin kiipeävät hyönteiset tarttuvat kiinni. Se on tavallisesti 10–15 cm leveää ohutta nauhaa, jossa on päälipinnassa luonnosta saatavia ainesosia sisältävä liimapinta, joka ei helposti kuivu eikä ole arka sadevedelle. Vihreän värinsä ansiosta liimainen nauha ei vaikuta ylempänä puussa lentäviin hyönteisiin, mutta se pyydystää myös rungolla kiipeäviä muurahaisia. 
Liimarengasta käytetään suojaamaan puita esimerkiksi pakkasmittarin siivettömiltä naarailta, jotka syksyllä kiipeävät lehtipuiden (esim. omenapuiden) oksille munimaan. Syksyllä puiden runkoa pitkin kapuavat ylöspäin myös lentoon kykenemättömät hallamittarinaaraat munimaan puun koloihin. Seuraavana keväänä kehittyvät toukat vahingoittavat puun silmuja, kukkanuppuja ja lehtiä. Juhannuksen aikaan ne laskeutuvat maahan koteloitumaan. Hyönteisiä pyydystävä liimarengas on hyödyllistä asentaa myös hedelmäpuita tukeviin puuseipäisiin.
(35396) 1997 XF11

(35396) 1997 XF11 on pieni Maan lähelle tuleva asteroidi, joka luokitellaan Apollo-asteroideihin. Asteroidi on mahdollisesti vaarallinen koska sen kiertorata leikkaa Maan kiertoradan. Asteroidi on lähimmillään Maasta alle miljoonan kilometrin päässä vuonna 2028. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ), jolloin se on lähimmillään Auringosta 0,74 astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään 2,14 astronomisen yksikön päässä. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on Xk-luokkaa (SMASSII), joka viittaa sen sisältävän rautaa, nikkeliä ja kobolttia.
Murnau am Staffelsee

Murnau am Staffelsee on kauppala (Markt) Baijerin osavaltion eteläosassa kaakkoisessa Saksassa. Se sijaitsee Garmisch-Partenkirchenin piirikunnan pohjoisosassa Ylä-Baijerissa. Murnau alkoi kasvaa 1100-luvulla Burg Murnaun ympärille.
Maantiede.
Murnau am Staffelsee sijaitsee noin 58 kilometriä Münchenistä lounaaseen. Murnau jakautuu kahteentoista osa-alueeseen.
Historia.
Varhaisin kirjallinen maininta Murnausta on vuodelta 1150. Keisari Ludvig Baijerilainen osti kauppalan vuonna 1332 ja siirsi sen Ettalin luostarin omistukseen. Murnau pysyi Ettalin läänityksenä aina vuoteen 1803, jolloin se sekularisoitiin. Murnau liitettiin Saksan rautatieverkkoon 1879 ja sen talous ponkaisi nousuun. Toinen nousukausi koettiin toisen maailmansodan jälkeen, tuolloin kauppalaan kohosi lukuisia uudisrakennuksia, kuten kouluja ja paloasema. 2020-luvun Murnaussa asuu noin 12 000 ihmistä, eli noin kahdeksan kertaa enemmän kuin 1800-luvun alussa.
Murnaun vanhaa arkkitehtuuria edustaa muun muassa keskiaikainen Schloss Murnau.
Talous ja liikenne.
Murnau am Staffelseen yrityksiä on muun muassa autoalalla toimiva Geiger Automotive. Murnau kuuluu Das Blaue Land -nimiseen kokonaisuuteen. Murnaun rautatieasema, Bahnhof Murnau, sijaitsee rataosuudella München–Garmisch-Partenkirchen. Maantieliikenteen keskeinen yhteys on Bundesstraße 2.
Lambersart

Lambersart on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Deûlejoen varrella, noin neljä kilometriä Lillen kaupungista luoteeseen.
Lambersartin seurakunta syntyi vuonna 1101, kun Tournainin piispa lahjoitti alueen Lillen Saint-Pierren kollegiaaliselle kirkolle. Kunta oli pitkään maatalouskylä. 1800-luvulla Lambersart koki saman kuin moni muukin kunta suuren kaupungin naapurina. Kehitys ja kasvu olivat nopeaa, ja samalla historialliset rakennukset saivat väistyä uusien tieltä. 1800-luvulla pesulat, tiilitehtaat ja tekstiiliteollisuus edistivät kaupungin taloudellista- ja väestöllistä kehitystä. Belle Époquen aikana kaupunkiin rakennettiin huviloita ja linnoja. Kasvu jatkui 1930-luvun puutarhakaupunkirakentamisella sekä 1960-luvun asuntorakentamisella.
Mühldorf am Inn

Mühldorf am Inn on kaupunki Baijerin osavaltion eteläosassa kaakkoisessa Saksassa. Se sijaitsee Mühldorf am Innin piirikunnan itäosassa Münchenin metropolialueen itäreunalla. Mühldorf on piirikuntansa keskuskaupunki.
Maantiede.
Mühldorf am Inn sijaitsee Inn-joen varrella noin 71 kilometriä Münchenistä itään. Mühldorf koostuu kuudestatoista osa-alueesta.
Historia.
Ensimmäinen dokumentti, jossa Mühldorf mainitaan, on päivätty 16. toukokuuta 935. Kaupunkina (civitas) siitä on maininta vuodelta 1239. Mühldorfissa käytiin keskiajan viimeinen ritaritaistelu tuliaseitta vuonna 1322. Tuliaseet mainitaan ensi kerran 1364, kun baijerilaiset piirittivät kaupunkia. Vuonna 1640 Mühldorfia kohtasi tuhoisa kaupunginpalo. Mühldorf siirrettiin osaksi Baijeria vuonna 1802, jolloin sen asema Salzburgin eksklaavina päättyi. Rautatielinja München–Mühldorf–Simbach avattiin 1871. Vuoden 1945 ilmapommituksissa tuhottiin lähes puolet Mühldorfista. Vuonna 1997 avattiin uusi silta Innin yli.
Mühldorfin historiallinen vanhakaupunki on rakennettu Inn-Salzach-tyylin mukaisesti.
Talous ja liikenne.
Mühldorf am Innin suuria yrityksiä on liittimiä valmistava Otto Dunkel GmbH. Kaupungissa toimii myös desinfiointiteknologioihin erikoistunut yritys ja autoalan toimintaa on runsaasti. Mühldorf am Innin rautatieasema, Bahnhof Mühldorf (Oberbay), on risteysasema. Lähin moottoritie on keskustan pohjoispuolitse kulkeva Bundesautobahn 94.
Chambers (televisiosarja)

Chambers on yhdysvaltalainen kauhusarja, jonka on luonut Leah Rachel. Sarjan kaikki ensimmäisen tuotantokauden kymmenen jaksoa julkaistiin kerralla maailmanlaajuisesti Netflix-suoratoistopalvelussa 26. huhtikuuta 2019.
Netflix peruutti sarjan ensimmäisen kauden jälkeen.
Juoni.
Sydämensiirron seurauksena teinityttö alkaa nähdä pelottavia näkyjä ja kokea pahaenteisiä mielijohteita, jotka ajavat hänet tutkimaan elinluovuttajan kuoleman taustoja.
Tuotanto.
Netflix tilasi sarjasta kymmenen jaksoa tammikuussa 2018. Kuvaukset alkoivat Albuquerquessa kesäkuussa 2018 ja päättyivät marraskuussa samana vuonna.
Vastaanotto.
Sarja on saanut kriitikoilta vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 42 prosenttia kriitikoista on antanut sarjalle myönteisen arvosanan. Keräys perustuu 38 arviointiin, joista 16 on ”tuoreita” ja 22 ”mätiä”. Yli sadasta käyttäjästä 70 prosenttia on antanut sarjalle myönteisen arvosanan 3,8/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 16 arvostelun perusteella sarja on saanut 48 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 28 käyttäjää on antanut sarjalle keskiarvon 5,5/10.
Espoon urheilu

Tämä artikkeli käsittelee urheilua Espoon kaupungissa. Olympialaisurheilijoiden määrällä mitattuna Espoon merkittävimpiä urheiluseuroja ovat Kiekko-Espoo (27 olympiaedustajaa), Esbo IF (5 olympiaedustajaa) Esbo Segelförening (3 olympiaedustajaa) sekä Espoon Jäätaiturit ja Espoon Pursiseura (2 olympiaedustajaa).
Yleisurheilu.
Espoon merkittävin yleisurheiluseura on Espoon Tapiot, joka luokitellaan yleisurheilun Superliigaan. Espoon Tapioilla oli vuonna 2024 yhteensä 559 luokkaurheilijaa. Espoon Tapioiden ohella Superliigaan luokitellaan myös Esbo IF (303 luokkaurheilijaa). Espoon Tapiot on saavuttanut yhden Kalevan maljan voiton ja sijoittunut kolmen parhaan joukkoon lisäksi kaksi kertaa.
Yleisurheilun SM-kilpailut eli Kalevan kisat on järjestetty Espoossa vuonna 2009.
Palloilulajit.
Jalkapallo.
Espoon menestynein jalkapalloseura on FC Honka, joka on pelannut pääsarja Veikkausliigassa yhteensä 15 kauden ajan vuosina 2006–2014 ja 2018–2023. FC Honka on saavuttanut kolme SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia, minkä lisäksi se on voittanut jalkapallon Suomen Cupin vuonna 2018. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla on pelannut FC Espoo vuosina 2010–2011.
Useamman kauden kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneita espoolaisjoukkueita ovat FC Honka Akatemia (12 kautta), Espoon Palloseura (7 kautta), Etelä-Espoon Pallo (4 kautta) sekä Esbo Bollklubb ja Leppävaaran Pallo (3 kautta).
Pesäpallo.
Espoossa ei ole pelattu pesäpalloa pääsarjatasolla. Parhaiten menestynyt pesäpalloseura on Espoon Pesis. Espoon Pesis on pelannut vuoteen 2024 mennessä naisten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykköspesiksessä kolmen kauden ajan. Lisäksi seura on pelannut naisten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla kahdeksan kauden ajan ja miesten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla viiden kauden ajan. Muita kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneita seuroja ovat Otakoppi, joka pelasi vuosina 2020-2021 miesten Suomensarjassa sekä Soukan Pesis, joka pelasi vuonna 1988 naisten Suomensarjassa.
Amerikkalainen jalkapallo.
Amerikkalaisessa jalkapallossa Espoon menestynein seura on Espoo Colts, joka pelasi pääsarja Vaahteraliigassa 14 kauden ajan. Colts on voitti Vaahteramaljan kaksi kertaa ja saavuttanut kolme SM-hopeaa. Espoo Raiders pelasi Vaahteraliigassa 10 kauden ajan voittaen yhden Vaahteramaljan, kolme SM-hopeaa ja viisi SM-pronssia. Coltsin ja Raidersin ohella Vaahteraliigassa on pelannut Viherlaakso Gorillas (2 kautta).
Talviurheilu.
Hiihto.
Espoon merkittävin hiihtoseura on valioluokkaan sijalle 1 luokiteltava Espoon Hiihtoseura. Espoon Hiihtoseura on erikoistunut erityisesti nuoriso- ja huippu-urheilutoimintaan. Espoolaisten harrasteseurojen joukkoon luetaan II-luokkaan kuuluva Espoon Tapiot.
Kulttuuri.
Espoon vuoden urheilija.
Espoossa valitaan oma espoolainen vuoden urheilija. Tittelin ovat saaneet muun muassa seuraavat henkilöt:
4486 Mithra

4486 Mithra (1987 SB) on keskikokoinen Maan lähelle tuleva asteroidi, joka luokitellaan Apollo-asteroideihin. Asteroidi on mahdollisesti vaarallinen koska sen kiertorata leikkaa Maan kiertoradan ja ohittaa Maan lähimmillään 0,05 astronomisen yksikön päästä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ), jolloin se on lähimmillään Auringosta 0,74 astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään 3,66 astronomisen yksikön päässä. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on .
Zagrivje (Leningradin alue)

Zagrivje () on kylä ja maalaiskunta Slantsyn piirissä Leningradin alueella Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa lähellä Narvanjokea ja Viron rajaa. Matkaa Slantsyyn on noin 18 kilometriä. Vuoden 2020 alussa kunnassa oli 1 069 ja kylässä 741 asukasta. 
Maantiede.
Zagrivjen kunta rajoittuu lännessä Viroon, koillisessa Slantsyn kaupunkikuntaan, idässä Gostitsyn kuntaan ja etelässä Pihkovan alueen Outovan piiriin. Kuntaan kuuluu Zagrivjen kylän ohella yhdeksän muuta kylää ("derevnja"): Konduši, Kukin Bereg, Mokredi, Otradnoje, Perevolok, Radovel, Skamja, Stepanovštšina ja Vtroja. Entisiä kyliä nykyisen kunnan alueella ovat Skarjatina Gora ja Olgin Krest.
Historiaa.
Zagrivjen seutu oli osa vuonna 1920 solmitussa Tarton rauhassa Viroon liitettyä aluetta. Alue kuului Viroon marraskuuhun 1944 asti, jolloin se siirrettiin Viron SNT:sta Venäjän SFNT:aan. Zagrivjen kyläneuvosto perustettiin seuraavana vuonna. 
Talous ja palvelut.
Lähes kaikki kunnalliset palvelut sijaitsevat Zagrivjen kylässä. Palveluihin kuuluu muun muassa koulu, kirjasto ja posti.
Kunnassa toimii lähinnä maatalousyrityksiä, kuten maito- ja lihakarjatiloja sekä mansikkatila.
1685 Toro

1685 Toro (1948 OA) on keskikokoinen Maan lähelle tuleva asteroidi, joka luokitellaan Apollo-asteroideihin. Asteroidin kiertorata leikkaa Maan kiertoradan ja ohittaa Maan lähimmillään 0,05 astronomisen yksikön päästä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ), jolloin se on lähimmillään Auringosta 0,77 astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään 1,96 astronomisen yksikön päässä. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidi on spektrityypiltään S-luokkaa.
Gordon Guyatt

Gordon Guyatt (s. 11. marraskuuta 1953) on kanadalainen lääketieteen professori. Hän on keksinyt termin näyttöön perustuva lääketiede, evidence-based medicine (EBM), ja ollut yksi sen varhaisimmista ja vaikutusvaltaisimmista puolestapuhujista. Guyatt on ollut mukana 1200 tieteellisessä julkaisussa, ja saanut niihin yhden Kanadan suurimmista viittausten määristä.
Guyatt alotti korkeakouluopintonsa englanninkielen ja psykologian koulutusohjelmissa. Hän ei ollut lukenut koulussa biologiaa, mutta saattoi siirtyä lääketieteeseen McMasterin yliopistossa, jonka lääketieteen ohjelmaan ei sisälly lainkaan luonnontieteiden perusteita. Hän ei ole suorittanut tohtorin tutkintoa, mutta hän on saanut Helsingin yliopistosta kunniatohtorin arvon.
Hammel

Hammel on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 7 234 asukasta vuoden 2025 alussa.
Hinnerup

Hinnerup on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 8 529 asukasta vuoden 2025 alussa.
Houlbjerg

Houlbjerg on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 207 asukasta vuoden 2025 alussa.
Hvorslev

Hvorslev on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 212 asukasta vuoden 2025 alussa.
Lading

Lading on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 897 asukasta vuoden 2025 alussa.
Laurbjerg

Laurbjerg on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 941 asukasta vuoden 2025 alussa.
Lyngå

Lyngå on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 206 asukasta vuoden 2025 alussa.
Norring

Norring on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 277 asukasta vuoden 2025 alussa.
Nørre Galten

Nørre Galten on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 208 asukasta vuoden 2025 alussa.
Sall

Sall on taajama Favrskovin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 208 asukasta vuoden 2025 alussa.
Arbejderen

Arbejderen on Tanskan kommunistisen puolueen puoluelehti. Se perustettiin vuonna 1982 "Gnisten"-lehden seuraajaksi. Vuodesta 2019 se on ilmestynyt pelkästään digitaalisena.
Kirsi Pietiläinen

Kirsi Pietiläinen (s. 1970) on suomalainen lääketieteilijä, joka on tutkinut lihavuutta, siihen vaikuttavia tekijöitä solutasolla ja lihavuuden liitännäissairauksia kuten diabetestä. Hän on ollut kliinisen metabolian professori Helsingin yliopistossa vuodesta 2019.
Vuonna 2025 Euroopan lihavuustutkijoiden yhdistys palkitsi Pietiläisen yli 25 vuoden elämäntyöstä lihavuustutkimuksen ja -lääketieteen alalla, joka on tuottanut lähes 250 tieteellistä julkaisua. Palkinnon perustelujen mukaan Pietiläinen on edistänyt merkittävästi sekä lihavuuden tieteellistä ymmärrystä että sen kliinistä hoitoa. Hän on aktiivinen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka on edistänyt lihavuuden hoidon inhimillisyyttä, vähentänyt siihen liittyvää stigmaa ja kehittänyt koulutusta niin Suomessa kuin kansainvälisestikin. Pietiläinen on myös arvostettu mentori nuorille tutkijoille.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1927

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1927 käytiin 15. toukokuuta Sippolassa Inkeroisissa. Kilpailujen järjestäjänä toimi Inkeroisten Terho. Kilpailuihin osallistui 41 urheilijaa. 
Kilpailuja oli katsomassa sateisessa säässä noin 400 katsojaa. Kilpailujen lähtö ja maali sijaitsivat Inkeroisten kansanopiston pihapiirisssä. Miehissä 9 km matkalta Suomen mestaruuden voitti erittäin niukasti Emil Suoknuuti ja joukkueissa mestaruuden voitti jälleen kerran edellisen vuoden tavoin Tampereen Pyrintö.
Mitalistit.
Lähteet:
Kuninkuusravit 2028

Kuninkuusravit 2028 järjestetään Kauhavalla Powerparkin raviradalla heinä-elokuun vaihteessa 2028. Ne ovat 97. Kuninkuusravit ja ensimmäiset Kauhavalla pidettävät.
Kuninkuusravit 1925

Kuninkuusravit 1925 järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla 30. elokuuta 1925. Ne ovat toiset Kuninkuusravit. Ensimmäiset pidettiin vuotta aikaisemmin niin ikään Lahdessa. Ravikuninkuuden voitti Reippaan Liisu.
Kuninkuusravit 1926

Kuninkuusravit 1926 järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla 4.-5. syyskuuta 1926. Ne olivat kolmannet Kuninkuusravit. Kahdet aikaisemmat pidettiin niin ikään Lahdessa. Ravikuninkuuden voitti Kauko Eestilän ohjastama Murto.
Kuninkuusravit 1927

Kuninkuusravit 1927 järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla 26. kesäkuuta 1927. Ne olivat neljännet Kuninkuusravit. Kolmet aikaisemmat pidettiin niin ikään Lahdessa. Ravikuninkuuden voitti Viljam Mattilan ohjastama Kirri.
Kuninkuusravit 1928

Kuninkuusravit 1928 järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla 8.-9. syyskuuta 1928. Ne olivat viidennet Kuninkuusravit. Neljät aikaisemmat pidettiin niin ikään Lahdessa. Ravikuninkuuden voitti Fritz Buttenhoffin ohjastama Pamun Humu.
Kuninkuusravit 1930

Kuninkuusravit 1930 järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla 30.-31. elokuuta 1930. Ne olivat seitsemännet Kuninkuusravit. Kuudet aikaisemmat pidettiin niin ikään Lahdessa. Ravikuninkuuden voitti Frans Vanhatalon ohjastama Tomu, joka saavutti ensimmäisen neljästä perättäisestä kuninkuustittelistään.
Klara Geywitz

Klara Geywitz (s. 18. helmikuuta 1976 Potsdam) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi maansa asunto-, kaupunkikehitys- ja rakentamisministerinä vuosina 2021–2025. Aiemmin hän on ollut Brandenburgin maapäivien jäsen. Geywitzillä on valtiotieteiden tutkinto Potsdamin yliopistosta.
Wolfgang Schmidt (poliitikko)

Wolfgang Schmidt (s. 23. syyskuuta 1970 Hampuri) on saksalainen juristi ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi vuosina 2021–2025 Scholzin hallituksessa erikoisasiainministerinä ja liittokanslerinviraston kansliapäällikkönä. Tätä ennen hän oli valtiosihteeri valtiovarainministeriössä. Schmidt on opiskellut oikeustiedettä Hampurin yliopistossa ja Baskimaan yliopistossa.
Peter Altmaier

Peter Altmaier (s. 18. kesäkuuta 1958 Ensdorf) on saksalainen CDU:n poliitikko, joka on ollut liittopäivien jäsen vuosina 1994–2021 ja toiminut useita kertoja ministerinä. Hän oli ympäristöministeri 2012–2013, erikoisasiainministeri ja liittokanslerinviraston kansliapäällikkö 2013–2018, valtiovarainministeri 2017–2018 sekä talous- ja energiaministeri 2018–2021.
H-38

H-38 () on venäläinen supersooninen lyhyen kantaman ilmasta maahan -ohjus. H-36 otettiin valmistukseen 2015 (muunnos H-36: 2019). Venäjän asevoimat on käyttänyt ohjusta operatiivisesti Syyrian sisällissodassa ja hyökkäyssodassaan Ukrainassa. Aseen suunnittelija ja valmistaja on Taktitšeskoje raketnoje vooruženije -asekonserni. Ohjus suunniteltiin aiempien H-25- ja H-29-mallisten ohjusten korvaajaksi.
Käyttö.
Venäjä on käyttänyt tätä H-38-ohjusta Syyriassa (2015–) ja hyökkäyssodassaan (2022–) Ukrainaan. Ukrainassa on käytetty myös H-36-mallia (12.3.2023–).
Venäläisisiä ilma-aluksia, jotka ovat yhteensopivia ohjuksen kanssa:
Ominaisuudet.
Ohjuksen tärkeimmät ominaisuudet on mainittu oheisessa mallineessa.
H-38 kuuluu modulaaristen lyhyen kantaman ohjuksiin ja soveltuu monipuolisten maa- ja merikohteiden, kuten panssarivaunujen, pinta-alusten ja jopa veden pinnalla olevien sukellusveneiden tuhoamiseen. Ohjus ohjautuu inertiajärjestelmällä lennon alkuvaiheessa ja itseohjautuvasti lopussa. Kohteen lähestymiskulma voi olla jopa ±80° vaakasuunnassa. Helikoptereista laukaistessa käytetään lisäkiihdyttimiä.
Versiot.
Ohjuksesta on kaksi eri pääversioita:
* H-38MA 
* H-38MK 
* H-38ML 
* H-38MT 
* H-36 Grom-E1 - taktinen risteilyohjus, rakettimoottorilla varustettu versio Grom-E2:sta. Joskus asetta on luonnehdittu ohjuksen ja liitopommin hybridiksi. 
* H-36 Grom-E2 - tarkkuusliitopommi 50 km kantamalla 
Molemmat H-36-versiot painavat 600 kg:n luokkaa. Niissä on käytetty useita maaliinohjaustapoja. Molemmat pohjautuvat lyhyen kantaman taktiseen H-38M-ohjukseen, niissä on modulaarinen rakenne, kokoonpanoa voidaan muuttaa räjähdekuorman ja maaliinohjauslaitteistojen osalta. Asetta esiteltiin ensimmäisen kerran MAKS 2015 -näyttelyssä.
&lt;br clear=left&gt;
Esko Mäkelä

Esko Mäkelä -nimisiä henkilöitä ovat:
Leikkaaminen

Leikkaaminen on valmistustekniikkaan kuuluva työvaihe, jossa jotakin levyn muodossa olevaa materiaalia, kuten metallia, muovia tai puuta leikataan pienempiin osiin. Teollisuudessa tämä tapahtuu yleensä erilaisilla koneilla, joissa käytetään eri tekniikoita.
Metallin mekaaninen leikkaus sopii ohuille metallilevyille, joiden ei toivota vääntyvän tai muuten muokkautuvan leikkauksen aikana. Terminen leikkaus tehdään lämmmön tai polton avulla ja sen muotoja ovat polttoleikkaus, laserleikkaus (teollisuus) ja plasmaleikkaus. Polttoleikkauksessa metalli kuumennetaan syttymispisteeseen, jonka jälkeen aiheutetaan eksoterminen reaktio. Metallin plasmaleikkaus perustuu plasmakaaren käyttöön. Tällä tavoin voidaan leikata sähköä johtavia materiaaleja. Metallin laserleikkauksessa lasersäde kohdistetaan polttopisteenä olevaan leikkauskohtaan. Uusimmissa laserleikkauskoneissa käytetään kuitutekniikkaa. Laserleikkaus voidaan tehdä tarkkojen mittojen mukaan ja sen avulla metallilevyihin saadaan tehtyä erilaisia muotoja. Laserleikkauksella voidaan leikata myös erilaisia muoveja, kuten akryylia, polyasetaalia ja nylonia sekä puuta ja vaneria. Vesileikkauksen avulla voidaan leikata lähes mitä materiaalia tahansa. Tämä tapahtuu vesisuihkuleikkurilla, jossa on korkeapainepumppu, joka nostaa veden painetta.
Ingeborg Bachmann -palkinto

Ingeborg Bachmann -palkinto () on itävaltalainen saksankielisen kirjallisuuden merkittävimpiin kuuluva palkinto. Se jaetaan vuosittain Ingeborg Bachmannin synnyinkaupungissa Klagenfurtissa. Palkinnon arvo on 25 000 euroa.
Taka-Toivakka

Taka-Toivakka on kylä Toivakan kunnan itäosassa, lähellä Kangasniemen rajaa. Kylän hajanainen asutus on keskittynyt Toivakan ja Kangasniemen välisen yhdystien 4421 sekä sivuteiden varsille.
Taka-Toivakka ei ole ollut virallinen rekisterikylä, vaan nimensä mukaisesti sen asutus on muodostunut Toivakan kylän alueelle.
Toivakan asevarikko sijaitsee Taka-Toivakassa.
Historiaa.
Myöhemmän Toivakan rekisterikylän alue oli noin vuoteen 1553 saakka Tuuloksen Lakkolan kylän erämaata, jota kutsuttiin Saarisen mukaan "Saarijärveksi". Koska Hämeen ja Savon maakuntien raja ei tuolloin vielä ollut täysin selvä, alueen itäosassa oli myös kangasniemeläisten omistuksia. Vuoden 1561 Savon maakirjassa mainitaan Niilo ja Paavali Ikosen Laitiolammen maa sekä Pekka Niilonpojan, Pekka Kurkisen ja Niilo Lukkarisen Vehmasmäen maa, jotka sijaitsivat myöhemmän Toivakan kylän alueella.
Isoajakoa Toivakan kylässä alettiin toimittaa vuonna 1814. Kylän Kangasniemen rajan lähellä sijaitsevista takamaista muodostettiin kruununpuisto. 1880-luvulle mennessä kruununpuistoon, nykyiseen Taka-Toivakkaan, oli perustettu 19 torppaa.
Metsätalous alueella alkoi kehittyä jo Haapakosken (Vaajakosken) sahan perustamisen myötä vuonna 1819, mutta laajemmin puuta alettiin uittaa 1870-luvulla. Toivakan uittoväylän sahasta kauimpana sijaitseva kohta oli Muuratlampi. 1920-luvulta lähtien puuta Toivakan valtionpuistosta uitettiin myös Leivonmäen kautta Puulaan. Vuonna 1941 asutustilojen perustamisen jälkeen valtio omisti yhteensä 6 784 hehtaaria metsää Taka-Toivakassa ja Kankaisilla. Metsien työllistävä vaikutus oli suurimmillaan sotien jälkeen; ensimmäiset tukkikämpät Taka-Toivakassa sijaitsivat Herrasenahon, Laitiolammin ja Muuratmäen taloilla. 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa työvoiman tarve alkoi vähetä metsätalouden koneellistuessa ja tukkikämpät jäivät vähitellen autioiksi.
Vuonna 1976 puolustusvoimien "Asevarikko 2" siirrettiin Nastolan Uudestakylästä Toivakkaan. Taka-Toivakan alueella sijaitseva varikko on ollut kunnan suurin työnantaja.
Koulu.
Toivakan ensimmäisessä kansakoulupiirijaossa vuodelta 1914 Taka-Toivakka kuului kirkonkylän piiriin. Vuonna 1921 oppivelvollisuuslain hyväksymisen jälkeen erillisen Taka-Toivakan piirin perustamista alettiin suunnitella. Ennen koulun perustamista Taka-Toivakasta käytiin myös Kangasniemen puolella Särkimäen koulussa, jonka oppilaista noin puolet oli toivakkalaisia 1930-luvun alussa. Taka-Toivakan koulurakennus valmistui syyskuussa 1939 ja opetus alkoi pian tämän jälkeen. Koulu lakkautettiin vuonna 1965 ja piiri liitettiin kirkonkylän piiriin, minkä jälkeen rakennus on ollut asuinkäytössä.
Vantaan urheilu

Tämä artikkeli käsittelee urheilua Vantaan kaupungissa. Olympialaisurheilijoiden määrällä mitattuna Vantaan merkittävimpiä urheiluseuroja ovat Kenttäurheilijat-58, Vantaan Hiihtoseura (3 olympiaedustajaa) sekä Vantaan Pyöräilijät, Vantaan Uimarit ja Ylä-Tikkurilan Kipinä (2 olympiaedustajaa).
Yleisurheilu.
Vantaan merkittävin yleisurheiluseura on Kenttäurheilijat-58, joka luokitellaan yleisurheilun Superliigaan. KU-58:lla oli vuonna 2024 yhteensä 348 luokkaurheilijaa. KU-58 on sijoittunut Kalevan maljan kilpailussa 15 kertaa kymmenen parhaan joukkoon. KU-58:n lisäksi Vantaalla toimii toiseksi korkeimmalle tasolle luokiteltu Vantaan Salamat, jolla oli vuonna 2024 yhteensä 118 luokkaurheilijaa.
Palloilulajit.
Jalkapallo.
Vantaan menestyneimmät jalkapalloseurat ovat AC Allianssi ja PK-35 Vantaa. Allianssi pelasi pääsarja Veikkausliigassa yhteensä neljän kauden ajan vuosina 2002–2005 ja PK-35 kahden kauden ajan kausina 1998 ja 2016. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ovat pelanneet Vantaan Pallo-70 (4 kautta), AC Vantaa ja Tikkurilan Palloseura (2 kautta). Lisäksi Vantaan Jalkapalloseura on pelannut kahdeksan kautta kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Amerikkalainen jalkapallo.
Amerikkalaisessa jalkapallossa Vantaan menestynein seura on TAFT, joka on pelannut korkeimmalla sarjatasolla Vaahteraliigassa 18 kauden ajan. TAFT on voittanut Vaahteramaljan vuonna 1985. Lisäksi TAFT on saavuttanut SM-pronssia vuonna 1989.
Käsipallo.
Vantaan menestynein käsipalloseura on IF Helsinge-Atlas, joka on pelannut SM-sarjassa ja Aktialiigassa 31 kauden ajan. Atlas on saavuttanut yhden SM-hopean vuonna 2012 ja kaksi SM-pronssia vuosina 1985 ja 2010. Lisäksi Atlas on saavuttanut kaksi naisten SM-pronssia vuosina 1983 ja 1985. Maasotakoulun käsipallojoukkue piti Helsingin maalaiskuntaa eli nykyistä Vantaata kotipaikkanaan kaudella 1944.
Lentopallo.
Vantaan menestynein lentopalloseura on Korson Veto, joka on pelannut miesten pääsarjassa 19 kauden ajan. Korson Veto on saavuttanut yhden SM-pronssin.
Talviurheilu.
Hiihto.
Vantaan merkittävin hiihtoseura on hiihtoliiton valioluokkaan sijalle 5 luokiteltava Vantaan Hiihtoseura. Vantaan Hiihtoseura on erikoistunut erityisesti huippu-urheilu- ja harrastetoimintaan. Vantaalaisten harrasteseurojen joukkoon luetaan II-luokkaan kuuluvat Rekolan Raikas ja Keimolan Kaiku.
4-tert-butyylisykloheksyyliasetaatti

4-tert-butyylisykloheksyyliasetaatti (C12H22O2) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään ainesosana hajusteissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
4-tert-butyylisykloheksyyliasetaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdisteellä on cis- ja trans-isomeerit, joista cis-isomeeri on tuoksultaan makea ja kukkaismainen, ja trans-isomeerin tuoksu muistuttaa enemmän havupuita. Aine liukenee vähäisessä määrin veteen.
4-tert-butyylisykloheksyyliasetaattia valmistetaan pelkistämällä 4-tert-butyylifenolia vedyttämällä 4-tert-butyylisykloheksanoliksi. Muodostunut 4-tert-butyylisykloheksanoli esteröidään 4-tert-butyylisykloheksyyliasetaatiksi etikkahappoanhydridin avulla.
4-tert-butyylisykloheksyyliasetaattia käytetään hajusteena muun muassa hajuvesissä, saippuoissa, shampoissa ja puhdistusaineissa.
Lappeenrannan urheilu

Tämä artikkeli käsittelee urheilua Lappeenrannan kaupungissa. Olympialaisurheilijoiden määrällä mitattuna Lappeenrannan merkittävimpiä urheiluseuroja ovat Lappeenrannan Urheilu-Miehet (5 olympiaedustajaa), Lappeen Riento (3 olympiaedustajaa) sekä Lappeenrannan Hiihtäjät (2 olympiaedustajaa).
Historia.
Saimaan rantapitäjien yhteinen voimistelu- ja urheilupiiri perustettiin Lappeenrannassa 1913 Etelä-Saimaan piirin nimellä. Erityisesti 1900-luvun toisella vuosikymmenellä Etelä-Saimaan piirin maatalousväki tuli mukaan voimisteluseurojen perustamiseen. Tässä vaiheessa Lappeenrannan seudun työväen järjestötoiminta oli melkoisessa nousussa ja useimmat työväen voimisteluseuroista perustettiin työväenyhdistysten yhteyteen. Tämä toi mukanaan urheiluväen jakautumisen poliittista linjaa myöten kahteen leiriin.
Yleisurheilu.
Lappeenrannan merkittävin yleisurheiluseura on Lappeenrannan Urheilu-Miehet, joka luokitellaan yleisurheilun Superliigaan. KU-58:lla oli vuonna 2024 yhteensä 381 luokkaurheilijaa. LUM on sijoittunut Kalevan maljan kilpailussa kerran kolmen parhaan joukkoon sekä 26 kertaa kymmenen parhaan joukkoon.
Yleisurheilun SM-kilpailut eli Kalevan kisat on järjestetty Lappeenrannassa viisi kertaa vuosina 1962, 1980, 1997, 2007 sekä 2019.
Palloilulajit.
Pesäpallo.
Lappeenrannan menestynein pesäpalloseura on Pesä Ysit. Pesä Ysit on pelannut vuoteen 2024 mennessä naisten SM-sarjassa ja naisten Superpesiksessä yhteensä 21 kauden ajan ja saavuttanut kaksi SM-mitalia. Miesten pääsarjassa merkittävimmät seurat ovat yhden kauden verran pääsarjassa pelanneet Lappeenrannan Työväen Urheilijat ja Lauritsalan Kisa. LTU:n ohella alemmissa miesten sarjoissa ovat pelanneet Lappeenrannan Urheilu-Miehet (16 kautta toisella sarjatasolla) sekä Lappeenrannan Pallo-Toverit (4 kautta toisella sarjatasolla).
Jalkapallo.
Lappeenrannassa ei ole pelattu jalkapalloa miesten pääsarjatasolla. Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneita lappeenrantalaisseuroja ovat Lappeenrannan Pallo (10 kautta), Rakuunat (9 kautta), Lauritsalan Työväen Palloilijat (3 kautta) sekä Lappeenrannan Pallo-Toverit ja PEPO Lappeenranta (1 kausi).
Lentopallo.
Lappeenrannan menestyneimmät lentopalloseurat ovat Saimaa Volley ja Lauritsalan Kisa. Saimaa Volley on pelannut miesten pääsarjassa viiden kauden ajan ja Lauritsalan Kisa neljän kauden ajan.
Amerikkalainen jalkapallo.
Amerikkalaisessa jalkapallossa Lappeenrannan menestynein seura on Lappeenrannan Rajaritarit, joka pelasi korkeimmalla sarjatasolla Vaahteraliigassa kahdeksan kautta. Lisäksi vuonna 2018 perustettu Lappeenranta Razorbacks on pelannut korkeimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa.
Talviurheilu.
Hiihto.
Lappeenrannan merkittävin hiihtoseura on Lappeen Riento, joka luokitellaan hiihtoliiton seuraluokittelussa I-luokkaan sijalle 64. Lappeen Riento on erikoistunut erityisesti nuorisotoimintaan. Harrasteseurojen joukkoon kuuluvat I-luokan Lappeenrannan Hiihtäjät ja II-luokan Joutsenon Kullervo
Bolliger &amp; Mabillard

Bolliger &amp; Mabillard, lyhennettynä B&amp;M, on sveitsiläinen yritys, joka on erikoistunut vuoristoratojen valmistukseen. Yritys on valmistanut yhteensä 130 vuoristorataa, joista ainakin 119 on yhä käytössä. Valmistuksessa olevia vuoristoratoja on 6.
Vuoristoratatyypit.
Wing Coaster.
Ensimmäinen "Wing Coaster" valmistettiin Pohjois-Italiassa sijaitsevaan Gardaland-huvipuistoon vuonna 2011. Sen jälkeen erilaisia versioita vuoristoratatyypistä on valmistettu Yhdysvaltoihin, Kiinaan sekä muualle Eurooppaan. Toiminnassa olevia Wing Coaster -vuoristoratoja on yhteensä 18, mutta niitä on rakennettu yhteensä ainakin 19.
Hyper Coaster.
"Hyper Coaster" on ollut Bolliger &amp; Mabillardin valmistuksessa vuodesta 1999 lähtien. Maailman neljänneksi korkein vuoristorata, Fury 325, on Bolliger &amp; Mabillardin valmistama Hyper Coaster. Myös Euroopan neljänneksi korkein vuoristorata (jaettu neljäs sija), Silver Star, on samaa ratatyyppiä.
Dive Coaster.
Dive Coasterille ominaista on lähes 90 asteen kulman pudotus, joka tapahtuu yleensä vuoristoradan alkuvaiheissa. Monesti huipulle on lisätty odotusaika lisäämään jännitystä matkustajille. Ensimmäinen Dive Coaster avattiin brittiläiseen Alton Towers -teemapuistoon vuonna 1998.
Muut vuoristoratatyypit.
Muita yrityksen vuoristoratatyyppejä ovat Floorless Coaster, Flying Coaster, Inverted Coaster, Sitting Coaster, Stand-up Coaster sekä perheille suunnattu Family Coaster.
Levytyökone

Levytyökone on teollisuudessa käytettävä kone, jolla käsitellään ohuita levyjä, peltejä tai muita metallilevyjä tai mahdollisesti myös esimerkiksi muovilevyjä. Niitä ovat sikkikoneet, joilla liitetään peltejä yhteen. Ne voivat olla sähköisellä moottorilla toimivia tai käsikäyttöisiä, jolloin niissä on pyöritettävä kampi. Ohuita metallilevyjä käsitellään myös palakanttikoneilla. Ne toimivat joskus jalkapolkimen avulla. Peltien leikkaamiseen käytetään kaarisaksia. Lisäksi on varsinaisia ohutlevyleikkureita, jotka voivat olla myös muotoleikkureita tai särmareitä. Muita levytyökoneita ovat leikkauskoneet, kuten paineilma peltileikkurit ja nakertajat.
Mikkelin urheilu

Tämä artikkeli käsittelee urheilua Mikkelin kaupungissa. Olympialaisurheilijoiden määrällä mitattuna Etelä-Savon merkittävimpiä urheiluseuroja ovat Mikkelin Kilpa-Veikot (4 olympiaedustajaa), Mikkelin Jukurit, Mikkelin Hiihtäjät sekä Mikkelin Melojat (2 olympiaedustajaa).
Historia.
Kulttuurimaantieteelliset ja historialliset syyt aiheuttivat olennaisesti sen, että Mikkeli vasta suhteellisen myöhään kohosi Suur-Savon talous- ja sivistyselämän keskukseksi. Mikkelin seudun liikenneyhteydet olivat kauan heikommat kuin esimerkiksi Rantasalmen ja Joroisten. Voimistelun ja urheilun alalla Mikkelin liikuntaharrastusten keskusseurana toimi jo 1886 syntynyt Mikkelin läänin Metsästys- ja Ampumaseura.
Yleisurheilu.
Mikkelin merkittävin yleisurheiluseura on Mikkelin Kilpa-Veikot, joka luokitellaan yleisurheilun Superliigaan. MKV:llä oli vuonna 2024 yhteensä 158 luokkaurheilijaa. MKV on sijoittunut Kalevan maljan kilpailussa 11 kertaa kymmenen parhaan joukkoon.
Yleisurheilun SM-kilpailut eli Kalevan kisat on järjestetty Mikkelissä kaksi kertaa vuosina 1961 ja 1993.
Palloilulajit.
Jalkapallo.
Mikkelin menestynein jalkapalloseura on Mikkelin Palloilijat, joka on pelannut pääsarjatasolla SM-sarjassa ja Veikkausliigassa yhteensä 20 kauden ajan. MP on voittanut neljä SM-mitalia ja voittanut jalkapallon Suomen Cupin kaksi kertaa (1970 ja 1971). MP:n ohella pääsarjassa on pelannut myös Mikkelin Pallo-Kissat yhteensä 11 kauden ajan.
Toiseksi korkeimmalla sarjatasolla on pelannut FC Mikkeli yhteensä kolmen kauden ajan. Useamman kauden kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneita mikkeliläisseuroja ovat Porrassalmen Urheilijat -62 (6 kautta), Savilahden Urheilijat (3 kautta) sekä Mikkelin Pallo (2 kautta).
Pesäpallo.
Mikkelissä ei ole pelattu pesäpalloa pääsarjatasolla. Parhaiten menestyneet mikkeliläisseurat ovat pelaneet miesten toiseksi ja naisten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla. Mikkelin Ajo on pelannut kaksi kautta miesten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa vuosina 1945-1946. Mikkelin Pallonlyöjät on pelannut yhden kauden miesten toiseksi korkeimmalla vuonna 1969 ja kolme kautta naisten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Lentopallo.
Mikkelin menestynein lentopalloseura on Mikkelin Palloilijat, joka on pelannut miesten pääsarjassa yhden kauden ajan.
Amerikkalainen jalkapallo.
Amerikkalaisessa jalkapallossa Mikkelin menestynein seura on Mikkeli Bouncers, joka on pelannut korkeimmallaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa] yhden kauden ajan. Lisäksi St. Michel Horses pelasi korkeimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonassa kolmen kauden ajan.
Talviurheilu.
Hiihto.
Mikkelin merkittävin hiihtoseura on hiihtoliiton I-luokkaan sijalle 27 luokiteltava Mikkelin Hiihtäjät. Mikkelin Hiihtäjät on erikoistunut erityisesti huippu-urheilu- ja nuorisotoimintaan. Mikkeliläisten harrasteseurojen joukkoon luetaan II-luokkaan kuuluva Ristiinan Urheilijat.
Tripsdrill

Erlebnispark Tripsdrill, yleisesti pelkkä Tripsdrill, on saksalainen Cleebronnissa, Baden-Württembergin osavaltiossa sijaitseva huvipuisto. Puistossa on kuusi vuoristorataa ja siellä käy vuosittain noin 880 000 kävijää.
Historia.
Tripsdrill on ollut olemassa jo vuodesta 1929 lähtien, mutta huvipuistotoiminta alkoi alueella vasta myöhemmin.
2010-luvun alkupuolella puistoon avattiin Gerstlauerin valmistama vuoristorata nimeltään Karacho. Karacho on kallein investointi mitä puisto on tehnyt historiansa aikana.
Vuonna 2020 puistoon avattiin hollantilaisen Vekoman valmistama "Suspended Thrill Coaster", nimeltään Hals-über-Kopf. Vuoristorata oli malliaan ensimmäinen.
Lähteet.
Tripsdrill
Toinen keskustatunneli (Münchenin S-Bahn)

Toinen keskustatunneli () on Münchenin S-Bahnille rakenteilla oleva 11 kilometrin pituinen rautatieyhteys Münchenissä, Saksassa. Se kulkee suunnilleen samansuuntaisesti vuonna 1972 avatun ensimmäisen keskustatunnelin kanssa. 
11 kilometrin pituisesta radasta noin 7 kilometriä kulkee tunnelissa, syvimmillään jopa 48 metriä maanpinnan alapuolella. Tunneliin rakennetaan asemat päärautatieasemalle, Marienhofiin ja Ostbahnofiin. Lisäksi Laimin ja Leuchtenbergringin asemat rakennetaan uudelleen. Tunneli ohittaa täysin Hirschgartenin, Donnersbergerbrücken, Hackerbrücken, Karlsplatz/Stachusin, Isartorin ja Rosenheimer Platzin asemat. Hankkeen tavoitteena on lisätä liikennekapasiteettia ja nopeuttaa matka-aikoja Laimin ja Leuchtenbergringin asemien välillä sekä parantaa koko S-Bahn-verkoston toimintakykyä poikkeustilanteissa, tarjoamalla vaihtoehtoisen reitin keskustan läpi.
Hankkeen rahoitussopimus allekirjoitettiin 25. lokakuuta 2016 liittovaltion, Baijerin, Münchenin kaupungin ja Deutsche Bahnin välillä. Rakennustyöt aloitettiin 5. huhtikuuta 2017. Tuolloin hankkeen arvioitiin valmistuvan vuonna 2026. Kokonaiskustannusten arvioitiin olevan rakentamisen alussa hieman alle 3,2 miljardia euroa. Kesäkuussa 2019 ilmoitettiin hankkeen viivästymisestä vuoteen 2028. Syiksi mainittiin Ostbahnhofin uuden S-Bahn-aseman siirtäminen ja suunnitellun U9-metrolinjan käyttämän kolmannen metroaseman rakentaminen päärautatieasemalle, samanaikaisesti keskustatunnelin kanssa. Deutsche Bahnin syyskuun 2022 lopussa julkistaman uuden aikataulun ja kustannusarvion mukaan hankkeen kustannukset olivat kohonneet yli 7 miljardiin euroon, ja hankkeen arvioitiin valmistuvan vuonna 2035. Muissa arvioissa laskettiin kustannusten kohonneen 8,5 miljardiin euroon ja hankkeen arvioitiin valmistuvan viimeistään vuonna 2037. Huhtikuussa 2025 kustannusten uutisoitiin nousseen jopa 9,5 miljardiin euroon.
Reitti.
Uusi linjaus haarautuu olemassa olevasta radasta Laimin asemalla ja sukeltaa 7 kilometriä pitkään tunneliin, joka kulkee Marienhofin ja Ostbahnhofin kautta Leuchtenbergringille. Rakenteilla on yhteensä kolme uutta asemaa: Münchenin päärautatieasema, Marienhof (Marienplatzin pohjoispuolella) ja Ostbahnhof. Junat nousevat maanpintaan ennen Leuchtenbergrindin asemaa.
Sokellus

Sokellus eli takyfemia on puheen sujuvuuden häiriö, jossa sanojen tavuja saattaa jäädä pois, tai ne voivat vaihtaa paikkaa tai sulautua toisiinsa, ja lisäksi puheessa voi esiintyä epätavallisia sanapainoja, rytmejä ja taukoja. Sokeltava puhe voi kuulostaa liian nopealta, epäsäännölliseltä ja vaikeasti ymmärrettävältä. Kuten änkytyksessä, sokeltavassa puheessa voi myös esiintyä sanatoistoja ja täytesanoja. Toisaalta änkytykseen liittyy usein voimakasta lihasjännitystä, sokellukseen taas ei.
Sokeltavassa puheessa voi olla äänen voimakkuuden vaihteluja mutta toisaalta melodista monotoniaa eli vain vähän korkeuden vaihteluja. Koska intonaatio saattaa pysyä samana ilmauksen merkityksestä riippumatta, kuulijan voi olla vaikeaa poimia puheesta tärkeää informaatiota. Sokellus saattaa korostua puhujalle tutuissa tilanteissa ja tutuissa ympäristöissä, kun taas vieraammassa ympäristössä puhe voi usein olla sujuvampaa. Sokeltava puhuja ei useinkaan ole tietoinen puheensa sujumattomuuksista, koska huomio keskittyy puheen kielelliseen suunnitteluun, ja samalla puhujan on vaikeaa havainnoida kuulijan reaktioita. Sen sijaan änkytyksessä puhuja on tietoinen puheensa sujumattomuudesta ja havainnoi kuulijan reaktioita herkästi.
Sokellus diagnosoidaan yleensä noin 10 vuoden iässä, ja se on yleisempää pojilla kuin tytöillä. Sen kuntoutuksessa kehitetään puhujan tietoisuutta omasta puheestaan ja harjoitellaan puherytmin hidastamista. Puhujalle ei kuitenkaan ole hyötyä pelkistä toistuvista kehotuksista puhua hitaammin. Puhujalla voi olla sekä sokelluksen että änkytyksen piirteitä. Änkytystä on tutkittu huomattavasti enemmän, vaikka tutkimusten mukaan sokellus on änkytystä yleisempää.
Kari Liila

Kari Raimo Liila (18. joulukuuta 1943 Lahti – 24. lokakuuta 1982) oli suomalainen televisio-ohjaaja ja lavastaja.
Ura.
Kari Liila syntyi Veikko Liilan ja Meri Liilan perheeseen. Hän opiskeli Suomen Taideteollisessa oppilaitoksessa näyttelysuunnittelua ja lavastustaidetta 1961–1965. Liila kiinnitettiin Suomen Kansallisteatterin lavastajaksi 1965–1966 ja samaan tehtävään Helsingin kaupunginteatteriin 1967–1968. Liila toimi Yleisradion teatteritoimituksen ohjaaja-dramaturgina 1968–1972.
Liila ohjasi televisioon muun muassa elokuvat "Myymäläapulainen Marja", "Työtön" (1969), "Kyösti Sorsan opintie", "Justiina" (1972), "Vanhan ruhtinaan rakkaus" ja puolituntisen taidedokumentin "Halla" (1977), jossa esitellään Hugo Simbergin teoksia. Liila suunnitteli lavastuksen Kalle Holmbergin ohjaamaan televisionäytelmään "Barabbas" (1967).
Teatterissa Liila lavasti muiden muassa näytelmät "Torquato Tasso" (1965), "Elektra" (1966), "Tarinoita kerrottavaksi" (1966), "Lapualaisooppera" ja "Richard III".
The Carters

The Carters on yhdysvaltalaisten laulaja Beyoncén ja räppäri Jay-Z:n muodostama superduo. He ovat olleet naimisissa vuodesta 2008 lähtien. Duon esikoisalbumi "Everything Is Love" ja single ”Apeshit” julkaistiin 16. kesäkuuta 2018. 
The Carters ovat esiintyneet kahdella yhteisellä konserttikiertueella; "On the Run Tour" (2014) ja "On the Run II Tour" (2018). Soolourillaan Beyoncé ja Jay-Z ovat julkaisseet useita yhteisiä kappaleita vuodesta 2002 lähtien. Heidän ensimmäinen yhteinen single oli ”’03 Bonnie &amp; Clyde”. Seuraava vuonna pariskunta sai ensimmäisen sijan Billboard Hot 100 -singlelistalla kappaleella ”Crazy in Love”. Lauluntekijöinä he ovat kirjoittaneet ykköshittejä kuten ”Crazy in Love”, ”Baby Boy”, ”Savage Remix” ja ”Break My Soul”.
Ylimmäinen Palojärvi

Ylimmäinen Palojärvi on suurelta osin vaarojen reunustama metsäjärvi Kontiolahdella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 54,4 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 25 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Ylimmäisen Palojärven pituus etelästä pohjoiseen on noin kaksi kilometriä. Järvi on pitkänkapea ja sen lukuisat lahdet ovat leveäsuisia. Noin viidesosa Ylimmäisestä Palojärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä ja noin kymmenesosa vähintään kaksitoista metriä syvä. Syvin piste, noin 15,5 metriä, sijaitsee järven eteläosassa. Pohjoinen osa on matalaa ja soiden reunustamaa.
Ylimmäisen Palojärven saariluku on kaksi. Saaret ovat pieniä, niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin kaksi aaria. Järven itärannalla on muutama pientalo. Järven länsipuolella kohoaa Palovaara, jonka laki on ylänköä hieman yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 80 metriä järvenpintaa korkeammalla.
Ylimmäiseen Palojärveen virtaa nimetön tulouoma etelästä noin 300 metrin päästä Kaita-Uramolta. Toinen tulouoma virtaa lännestä ja laskee järven pohjoisosaan. Ylimmäisen Palojärven luusua sijaitsee aivan pohjoisessa. Siitä alkaa nimetön lasku-uoma, joka päätyy noin puolen kilometrin päässä luoteessa sijaitsevaan Keskimmäisiin Palojärviin. Alavirta jatkuu Palojokena luoteeseen.
Ylimmäisen Palojärven vesitilavuus on 2 933 000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.
Ylimmäinen Palojärvi (04.349.1.009) kuuluu Palojoen valuma-alueeseen (04.349), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pielisjoen yläosan alue (04.34) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Ylimmäinen Palojärvi on laajin Palojoen valuma-alueen kolmestatoista järvestä.
LocalBitcoins

LocalBitcoins oli suomalainen kryptovaluuttapalvelu, jonka kautta pystyi siirtämään ja säilyttämään bitcoineja ja muita virtuaalivaluutoita. Palvelun perusti vuonna 2012 Jeremias Kangas.
LocalBitcoins oli yksi menestyneimmistä suomalaisista kryptovaluuttapalveluista. Palvelun taustayhtiön LocalBitcoins Oy:n liiketulos oli vuonna 2024 noin 57 miljoonaa euroa, vaikka palvelua oltiin tuolloin jo ajamassa alas. Yhtiön pääomistaja on Jeremias Kangas, joka vuonna 2025 omisti yhtiöstä 85 prosenttia.
LocalBitcoinsia alettiin vuonna 2022 ajamaan alas, mutta palvelussa oli vuoden 2024 lopussa yhä satojen miljoonien eurojen arvosta asiakasvaroja.
Ylikorkojuttu

Ylikorkojuttu oli sarja ns. tukitalletuksiin ja pankkien luotonantoon liittyviä talousrikoksia, jotka paljastuivat Suomessa 1980-luvulla. Tukitalletuksilla pyrittiin turvaamaan luottoa myöntävien pankkien varainhankintaa. Vastoin lainsäädännön kieltoa eräät pankit antoivat tukitalletusten tekijöiden vaikuttaa luottopäätöksiinsä, siis suosivat päätöksissään tiettyjä luotonottajia.
Kielletystä toiminnasta on esitetty seuraavanlainen esimerkki: Tukitallettaja asetti tekemänsä talletuksen ehdoksi, että hänen asiakkaansa saa pidennystä oman lainansa maksuaikaan. Tukitallettaja hyötyi saadessaan talletukselleen maksetun ylikoron ansiosta korkeamman tuoton kuin itse maksoi korkoa toisesta pankista saamastaan lainasta. Lisäksi hän peri asiakkaaltaan palkkion.
Tukitallettajista ja talletusten välittäjistä osan katsottiin toimineen ammattimaisesti. Eräitä heistä luonnehdittiin esimerkiksi "hämäräliikemiehiksi".
Jutussa tuomittiin mm. Erkki Salonoja puoleksitoista vuodeksi vankeuteen törkeästä veropetoksesta. Hänen vuonna 1975 alkaneet ylikorkotalletuksensa nousivat yli 100 miljoonaan markkaan. ja jälkiveroja määrättiin 24 miljoonaa markkaa. Sirkka Aura sai 10 kuukauden tuomion yli 800 000 markan talletuksista. Merkittäviin tallettajiin kuului myös juoksija Paavo Nurmen poika "Matti Nurmi" yli 5 miljoonan talletuksilla, joiden seurauksena oli vuosi vankeutta.
Vuonna 1981 eduskunnassa tehtiin useita laki- ja toivomusaloitteita talletuksia vilpittömässä mielessä tehneiden henkilöiden tilanteen korjaamiseksi. Asiasta säädettiin "Laki verotuslain muuttamisesta", jossa mm. lisättiin ja selvennettiin verohuojennusperusteita. Niiden pohjalta säästökassojen ylikorkotalletuksista aiheutuneita jälkiverotuksia oli mahdollista yksittäistapauksissa huojentaa.
Hovioikeudet kumosivat myöhemmin tuomioita, joita oli annettu tallettajille ylikorkojen verotuksessa ilmoittamatta jättämisestä.
Sääskjärvi (kylä)

Sääskjärvi on kylä Iitissä Päijät-Hämeen maakunnassa. Se sijaitsee saman nimisen järven rannalla Iitin kunnan lounaisosassa. Sääskjärven postinumeroalueella 47440 Sääskjärvi oli 121 asukasta vuonna 2023. Perheniemen kylä sijaitsee Sääskjärven länsipuolella. 
Sääskjärven rekisterikylään kuuluu myös Sampolan kylä. Sääskjärven rekisterikylän pohjoisosan halki kulkee Lahden ja Kouvolan välinen rautatie. Sääskjärvellä ja Sampolassa on toiminut aikoinaan kansakoulut.
Cecilía Rán Rúnarsdóttir

Cecilía Rán Rúnarsdóttir (s. 26. heinäkuuta 2003) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän oli pelannut Islannin naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 20 ottelua vuodesta 2020 alkaen. EM-kilpailuissa 2025 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua.
Cecilía lähti reykjavíkilaisesta Fylkir-seurasta ulkomaille vuonna 2021. Hänen seurojaan ovat tämän jälkeen olleet Ruotsissa KIF Örebro, Englannissa Everton, Saksassa Bayern München ja Italiassa Inter, jossa hän aloitti kaudella 2024–2025 lainasopimuksella. Hän on pelannut kauden 2024–2025 loppuun mennessä Saksan Bundesliigassa yhden ottelun ja Italian Serie A:ssa 23 ottelua.
Alfred Jäck

Alfred Jäck (2. elokuuta 1911 Allschwil – 28. elokuuta 1953) oli sveitsiläinen jalkapalloilija, joka pelasi vasemman laitahyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 175-senttimetrinen.
Jäck edusti urallaan kotimaansa lisäksi Ranskassa. Hän voitti Baselin joukkueessa Sveitsin cupin kaudella 1932–1933. Jäck liittyi Sveitsin A-maajoukkueeseen marraskuussa 1931 ja keräsi siinä nimiinsä 28 pelattua ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkuueen kokoonpanoon vuoden 1934 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.