tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kolkonjärvi (Suomussalmi, eteläinen)

Kolkonjärvi on saareton ylänköjärvi Suomussalmella Kainuussa. Suomussalmen länsiosassa sijaitsevan järven pinta-ala on noin 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Suomussalmen keskustasta on 12 kilometriä länteen ja Kajaanista 84 kilometriä pohjoiskoilliseen. Kolkonjärven vesitilavuus on noin 9,6 kuutiohehtometriä (hm³).
Maantiede.
Kolkonjärven ulottuvuus läntisen Kolkonpäänlahden perukasta kaakkoisen Kiteenlahden pohjukkaan on noin 2,5 kilometriä. Koillisen Haukipotikon pohjukkaan on hieman vähemmän matkaa. Kiteenlahtea ja Haukipotikkoa erottaa usean kymmenen hehtaarin laajuinen Kolkonniemi. Kolkonpäänlahden koillispuolella sijaitsee Valkamo ja sen itäpuolella järven luoteisosan Murtoniemi. Lahdet ovat suiltaan leveitä ja kattavat suuren osan järven pinta-alasta. Runsaasti yli neljäsosa Kolkonjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syvää alaa on noin 1,35 hehtaaria. Syvät kohdat sijaitsevat neljässä eri pisteessä; syvin piste sijaitsee järven keskivaiheilla nelisensataa metriä Kolkonniemen kärjestä länteen.
Kolkonjärveä reunustavat suurelta osin suot (Kolkonpäänsuo, Karjosuo). Järven ranta-alue on enimmäkseen asumatonta lukuunottamatta etelärannan maatilaa ja Murtoniemen kärjessä sijaitsevia yksittäistaloja. Kolkonjärveen laskee suo-ojia. Kolkonjärven luusua sijaitsee aivan etelässä, josta alkaa Pieni-Lahnaseen (205,3 metriä merenpipnnan yläpuolella) virtaava mutkainen Kolkonjoki. Alavirta jatkuu kaakkoon Iso-Lahnaseen.
Kolkonjärven vesitilavuus on 9 597 000 kuutiometriä.
Kolkonjärvi (59.474.1.016) kuuluu Lahnasen valuma-alueeseen (59.474), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59).
Järviwikissä on mainittu kahdeksan Kolkonjärveä, joista Suomussalmen eteläinen Kolkonjärvi on toiseksi laajin.
Jiří Štajner

Jiří Štajner (s. 27. toukokuuta 1976 Benešov Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisuransa päättänyt pelaaja, joka pelasi useilla hyökkääjän pelipaikoilla. Hän edustaa kotimaansa Turnovia. Štajner kuului Tšekin maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2006, jossa hän oli mukana pelaamassa kolmessa ottelussa.
Antonín Kinský

Antonín Kinský (s. 31. toukokuuta 1975 Praha) on tšekkiläinen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti, pituudeltaan 189-senttimetrinen. Kinský kuului Tšekin maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2004 EM-kilpailuissa ja vuoden 2006 MM-kilpailuissa. Hän ei kuitenkaan pelannut kummassakaan turnauksessa otteluakaan.
Timmele

Timmele on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 785 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hökerum

Hökerum on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 726 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Dalum

Dalum on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 642 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Vegby

Vegby on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 611 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Jason Stanley

Jason Stanley on yhdysvaltalainen filosofi.
Stanley väitteli filosofian tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologysta vuonna 1995. Hänen väitöstyönsä ohjaajana toimi Robert Stalnaker. Stanley opetti vuosina 1995–2000 Cornellin yliopistossa ja vuosina 2000–2004 Michiganin yliopistossa. Tämän jälkeen hän oli Rutgersin yliopiston "Distinguished Professor". Stanley aloitti vuonna 2013 työskentelyn Yalen yliopistossa, jossa hänestä tuli filosofian Jacob Urowsky -professori. Hän on lisäksi toiminut "Distinguished Professor" -virassa Kiovan kauppakorkeakoulussa.
Stanley on julkaissut uransa aikana monia kirjoja. Hänen viides kirjansa "Näin toimii fasismi" ("How Fascism Works", 2018) oli vuoteen 2025 mennessä käännetty 22 kielelle. Kirja "Knowledge and Practical Interests" (2005) palkittiin American Philosophical Associationin kirjapalkinnolla vuonna 2007. "How Propaganda Works" (2015) sai vuoden 2016 PROSE-palkinnon filosofian alalla. Stanley on kirjoittanut muun muassa "The New York Timesiin", "The Washington Postiin", "The Guardianiin" ja "Project Syndicateen".
Maaliskuussa 2025 Stanley ilmoitti siirtyvänsä Timothy Snyderin ja Marci Shoren tavoin opettamaan Toronton yliopistoon Kanadaan reaktiona Donald Trumpin politiikkaan.
Blidsberg

Blidsberg on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 536 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Marbäck

Marbäck on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 523 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Gällstad

Gällstad on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 601 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rånnaväg

Rånnaväg on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 378 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Trädet

Trädet on taajama Ulricehamnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 260 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Business Post

Business Post (vuoteen 2019 "The Sunday Business Post") on irlantilainen sunnuntaisin ilmestyvä viikkolehti, joka keskittyy talouteen. Se on perustettu vuonna 1989.
Irish Examiner

Irish Examiner (aiemmin Cork Examiner) on irlantilainen kuudesti viikossa ilmestyvä sanomalehti. Se on perustettu vuonna 1841.
MicroMega

MicroMega on italialainen joka toinen kuukausi ilmestyvä aikakauslehti, joka käsittelee kulttuuria, politiikkaa, tiedettä ja filosofiaa. Se on perustettu vuonna 1986.
Ad Sponsas

Ad Sponsas oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Cisterna di Latinaa.
Ad Sponsaksen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Se esiintyy "itinerariumeista" ainoastaan "Itinerarium Burdigalensessa" eli "Itinerarium Hierosolymitanumissa", jonka mukaan sen etäisyys Ariciasta oli 14 roomalaista mailia (ja näin 30 mailia Roomasta), ja sieltä oli matkaa Forum Appiihin seitsemän mailia. Ainakin viimeksi mainittu luku on selvästi virheellinen ja liian pieni, koska "Itinerarium Antonini Augustin" mukaan Ad Sponsaksen ja Forum Appiin välissä sijaineen Tres tabernaen etäisyys Forum Appiihin oli kymmenen mailia, ja siksi seitsemän mailia on ehdotettu korjattavaksi 12 mailiksi, jolloin Ad Sponsaksen ja Tres tabernaen välinen etäisyys olisi ollut kaksi mailia. Toisten tietojen mukaan Ad Sponsaksen ja Tres tabernaen välinen etäisyys olisi ollut kolme mailia. Tämä sopii yhteen sen kanssa, että "Itinerarium Antonini Augustin" mukaan Arician ja Tres tabernan välinen etäisyys oli 17 mailia: jos Ariciasta oli 14 mailia Ad Sponsakseen ja sieltä kolme mailia Tres tabernaeen, saadaan samat 17 mailia.
Usein Ad Sponsas on sijoitettu nykyiseen Ponte Meleen lähelle Velletriä. Edellä annettujen etäisyyksien perusteella se sijoitetaan nykyisin kuitenkin lähelle nykyistä Cisterna di Latinaa. Etäisyys sieltä Tres tabernaen tunnistettuun paikkaan on noin 3,5 kilometriä eli lähempänä kahta kuin kolmea roomalaista mailia, mutta täsmää joka tapauksessa itinerariumeihin kohtuullisen hyvin.
Ad Sponsaksessa oli tieasema ja majatalo ("mansio") "cursus publicusta" varten. Ajan kuluessa sen ympärille kasvoi asutus. Ad Sponsaksesta ei ole säilynyt jäänteitä nykyaikaan. Paikan nimi, suomeksi ”Morsiamella”, saattaa viitata esimerkiksi siellä olleeseen Sponsa-nimiseen majataloon tai johonkin muuhun kohteeseen.
Forum Appii

Forum Appii (lat., myös "Appii forum"; ) oli antiikin aikainen kaupunki Latiumissa Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Sezzen kunnan Borgo Faitin paikalla.
Maantiede.
Forum Appiin kaupunki sijaitsi Via Appian varrella 43 roomalaisen mailin eli noin 64 kilometrin päässä Roomasta. Se sijaitsi Roomasta tultaessa Tres tabernaen ja Tripontiumin jälkeen, ja ennen Ad mediasta. Etäisyys Tres tabernaesta oli kymmenen mailia, Tripontiumista neljä mailia ja Ad mediaksesta yhdeksän mailia. Forum Appii sijaitsi keskellä Pontisia soita, mikä selittää Horatiuksen valituksen paikan huonosta vedestä. Via Appian vierellä kulkeneen 19 mailia pitkän Decennovium-kanavaosuuden sanotaan joskus alkaneen Forum Appiista ja joskus Tripontiumista.
Historia.
Forum Appiin, suomeksi ”Appiuksen markkinapaikka”, perusti sen nimen perusteella Appius Claudius Caecus, joka rakensi myös nimeään kantaneen Via Appian. Kaupunki näyttää pysyneen hänen perheensä suojeluksessa. Kaupunki kasvoi merkittäväksi ja sai Rooman keisarikunnan aikana "municipiumin" oikeudet, ja Plinius vanhempi mainitsee sen Latiumin municipiumeiden joukossa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Foroappiensis".
Horatius kertoo, että Forum Appii oli tavallinen levähdyspaikka matkustajille ensimmäisen päivän matkan päätteeksi Roomasta tultaessa, vaikka hän itse ja hänen matkatoverinsa päättivät jakaa matkan kahteen osaan. Täällä oli myös tapana, että Via Appiaa kulkeneet matkustajat siirtyivät käyttämään Decennovium-kanavaa, joka kulki rinnakkain tien kanssa melkein Tarracinaan saakka. Tästä syystä Forum Appiista tuli, kuten Horatius kuvaa, veneenkuljettajien ja majatalonpitäjien kaupunki.
Kaupungin mainitsevat myös Cicero sekä "Apostolien teot" kuvatessaan apostoli Paavalin matkaa vangittuna Roomaan. Kummallakin kerralla se mainitaan yhdessä Tres tabernaen kanssa. Paavi Pius VI perusti samalle paikalle postiaseman Via Appian kunnostuksen yhteydessä 1700-luvulla.
Rakennukset ja löydökset.
Forum Appiin paikalta on löydetty antiikin aikaisia raunioita Via Appian kummaltakin puolelta. Paikalta on löydetty myös tien 43. mailipylväs.
Pons Campanus

Pons Campanus oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Campaniassa Italiassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Casertan maakunnan Mondragonea.
Pons Campanuksessa oli sen nimen mukaisesti silta ("pons"), joka ylitti Savo (nyk. Savone) -joen. Paikka sijaitsi Sinuessan kaupungin ja Ad octavumin tieaseman puolivälissä, ja etäisyys kumpaankin oli yhdeksän roomalaista mailia. Tieaseman mainitsevat "Itinerarium Burdigalense" eli "Itinerarium Hierosolymitanum" ja "Tabula Peutingeriana".
Sublanuvio

Sublanuvio (myös "Sub Lanuvio", "Sublanubio", "Sublanubium") oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Sen tarkkaa paikkaa ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyistä Genzano di Roman Montecaninoa.
Sublanuvio sijaitsi nimensä mukaisesti lähellä Lanuviumin kaupunkia, sieltä tulleen tien ja Via Appian risteyskohdassa Arician kaupungin ja Ad Sponsaksen tieaseman välissä. Sen katsotaan sijainneen 20 roomalaisen mailin päässä Roomasta. Antiikin lähteistä Sublanuvio mainitaan vain "Tabula Peutingerianassa".
Tres tabernae (Latium)

Tres tabernae (lat.; ) oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Cisterna di Latinaa.
Maantiede.
Tres Tabernae sijaitsi Arician ja Forum Appiin välillä. "Itinerarium Antonini Augustin" mukaan sieltä oli ensin mainittuun 17 roomalaista mailia ja viimeksi mainittuun kymmenen mailia. Jälkimmäinen etäisyys mainitaan myös "Tabula Peutingerianassa". Roomasta etäisyys oli 33 mailia eli noin 49 kilometriä, mikä oli nopeille matkaajille noin yhden päivämatkan verran.
Tällä perusteella Tres tabernae voidaan sijoittaa noin viisi kilometriä eli noin kolme mailia koilliseen nykyisestä Cisternasta. Näin se sijaitsi lähellä Pontisten soiden alkua Roomasta tultaessa. Cicerolta saamme tietää, että Antiumista lähtenyt sivutie liittyi Via Appiaan Tres tabernaen kohdalla. Kaksi tai kolme mailia Tres tabernaesta Roomaan päin sijaitsi tieasema nimeltä Ad Sponsas.
Historia.
Tres tabernae syntyi olemassaolevan asutuksen lähelle mutta kohtaan, joka oli Via Appian varrella. Paikalle kehittyi oma asutuskeskus. Sen nimi voidaan kääntää ”Kolmeksi myymäläksi” tai ”Kolmeksi tavernaksi”.
Tres tabernae mainitaan "Apostolien teoissa" paikkana, jossa useat opetuslapset tapasivat apostoli Paavalin hänen matkallaan vangittuna Roomaan. Tämä ajoitetaan vuoteen 59 jaa. Vuonna 313 Tres tabernaesta tuli piispanistuin, ja se säilyi sellaisena 800-luvulle saakka. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin "Tres Tabernae" ("Trium Tabernarum").
Rakennukset ja löydökset.
Tres tabernaen paikalta on löydetty raunioita, jotka ajoittuvat ensimmäiseltä vuosisadalta aina 800-luvulle saakka. Niitä on noin neliömetrin alueella. Löydöksiin lukeutuu sekä julkisia että yksityisiä rakennuksia, mukaan lukien pieni balneum eli kylpylä, useita lattiamosaiikein koristeltuja rakennuksia sekä vesisäiliö.
Tres tabernae

Tres tabernae (lat., ”Kolme myymälää/tavernaa”; ) voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:
Tripontium (Latium)

Tripontium oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Latinan kaupunkiin kuuluvan Tor Tre Pontin paikalla.
Tripontium sijaitsi Tres tabernaen ja Forum Appiin välissä lähempänä jälkimmäistä. Paikka sai nimensä, suomeksi ”Kolme siltaa”, joko silloistaan tai sillasta, jossa oli kolme kaarta. Via Appian rinnalla kulkeneen 19 roomalaista mailia pitkän kanavaosuuden, Decennoviumin, sanotaan joskus saaneen alkunsa Tripontiumista ja joskus Forum Appiista.
Tripontiumin paikalta on löydetty kaksi mailipylvästä, jotka ajoittuvat Nervan ja Konstantinus Suuren ajoille ja muistavat tuon aikaisia kunnostustöitä. Paavi Pius VI perusti samalle paikalle Tor Tre Pontin postiaseman vuonna 1780.
Noin puoli kilometriä tieasemasta kaakkoon päin sijaitsi silta, joka tunnetaan Trajanuksen siltana. Se on saanut nimensä siitä, että siinä olevat piirtokirjoitukset laittavat sen rakentamisen Trajanuksen nimiin. Silta on tehty "opus quadratum" -tekniikalla.
Tampere Kuplii

Tampere Kuplii on Tampereella järjestettävä sarjakuvafestivaali. Vuosina 2007–2015 tapahtumapaikkana oli Finlaysonin alue ja vuodesta 2016 alkaen Tampere-talo. Festivaaleilla esitellään sarjakuvataidetta ja tekijöitä. Ohjelmassa on työpajoja ja näyttelyitä, akateemisia keskusteluja, esitelmiä, haastatteluita ja cosplay-pukukilpailu. Vuonna 2024 festivaalilla oli yli 22 000 osallistujaa.
Festivaalilla jaetaan Tampere Kuplii ry:n ja Tampereen kaupungin perustama Sarjakuva-Finlandia -tunnustuspalkinto.
John E. Herbst

John E. Herbst (s. 12. elokuuta 1952 Rockville Center, New York) on yhdysvaltalainen diplomaatti.
Herbst sai luonnontieteiden kandidaatin arvon Georgetownin yliopistosta vuonna 1974 ja humanististen tieteiden maisterin arvon Tuftsin yliopiston Fletcher Schoolista vuonna 1978. Hän toimi Yhdysvaltain suurlähettiläänä Uzbekistanissa vuosina 2000–2003 ja Ukrainassa vuosina 2003–2006. Aiemmin hän oli ollut myös Yhdysvaltain pääkonsulina Jerusalemissa. Herbst on lisäksi toiminut muun muassa Atlantic Councilin Euraasia-keskuksen vanhempana johtajana ja National Defense Universityn monimutkaisten operaatioiden keskuksen johtajana.
Herbst on kirjoittanut muun muassa "The New York Timesiin", "The Washington Postiin", "The Atlanticiin", "The National Interestiin" ja "Foreign Policyyn". Hän on esiintynyt televisiossa ja radiossa vierailevana puhujana Ukrainan sotien aiheista.
Sampsa Pirtola

Sampsa Pirtola (s. 1982) on suomalainen kuvataiteilija. Pirtola on multimediataiteilija, joka on erikoistunut video- ja performanssitaiteeseen.
Sampsa Pirtola on valmistunut Kuvataideakatemiasta kuvataiteen maisteriksi vuonna 2023. Hän suoritti taiteen johtamisen kandidaatin tutkinnon Jyväskylän yliopistosta vuonna 2013.
Ben Hodges

Frederick Benjamin ”Ben” Hodges III (s. 16. huhtikuuta 1958 Jacksonville, Florida) on yhdysvaltalainen kenraali.
Hodges valmistui West Pointista toukokuussa 1980. Hän sai ensimmäisen komennuksensa jalkaväen luutnantiksi Saksaan. Hän komensi jalkaväen yksiköitä ja toimi operaatiopäällikkönä Irakin sodassa vuosina 2003–2006. Vuosina 2009–2010 Hodges oli eteläisen alueellisen komentokeskuksen operaatiojohtaja Kandaharissa Afganistanissa. Hän oli Natossa Allied Land Commandin komentaja vuosina 2012–2014. Tämän jälkeen hän oli vuoteen 2017 saakka Yhdysvaltain maavoimia Euroopassa komentanut kenraali.
Hodges jäi eläkkeelle vakituisesta palveluksesta tammikuussa 2018. Sittemmin hän on toiminut muun muassa Human Rights Firstin vanhempana neuvonantajana.
Klaukkalan Metsäkylän VPK

Klaukkalan Metsäkylän VPK ry (lyhemmin Metsäkylän VPK) on vuonna 1951 perustettu sopimuspalokunta, jolla on sammutussopimus Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen kanssa.
Elias Pettersson (jääkiekkoilija, 2004)

Elias Pettersson (s. 16. helmikuuta 2004 Västerås, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Pettersson on pelannut Ruotsin nuorten jääkiekkomaajoukkueessa, jonka kanssa hän voitti hopeaa vuoden 2024 nuorten MM-kilpailuissa.
Parakoun yliopisto

Parakoun yliopisto (, lyhennys UP) on Beninin Parakoun kaupungissa toimiva julkinen ranskankielinen yliopisto.
Helge (sarjakuva)

Helge (Hälge) on ruotsalaisen Lars Mortimerin luoma sarjakuva, joka kertoo hieman melankolisesta hirvi Helgestä ja hänen elämästään suuressa metsässä Avlidenin kylän ympärillä. Sarja luotiin vuonna 1991 ja sen ensiesiintyminen tapahtui samana vuonna ruotsalaisessa Svensk Jakt -lehdessä. Helgen oma sarjakuvalehti ilmestyi vuonna 2000. 
Vuosien aikana Helgeä on julkaistu noin 80 eri sanomalehdessä Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa. Helgen sarja päättyi vuonna 2014 sen luojan Lars Mortimerin kuoltua 68-vuotiaana.
Henkilöt.
Helge on lähes aina masentunut hirvi, koska hänen elämänsä koostuu vain metsästyksestä. Hänen mielialaansa vaikuttaa myös se, että hänen sarvissaan on vain kuusi piikkiä ja usein nekin tippuvat pois. Helgen selviytymistaistelua seuraa kaksi korppia, jotka odottavat innolla, että pääsevät herkuttelemaan Helgen ruholla.
Helgen pahimmat viholliset ovat metsästäjät Edwin ja Uffe. Edwin on näistä kahdesta todellinen häviäjä, jolla ei ole rohkeutta tai onnea ratkaisevalla hetkellä. Uffe on machomies, jolle aurinkolasit ja naamiointivaatteet ovat vakiovarusteita. 
Lisäksi stripeissä toistuvasti esiintyy Edwinin koira ja vaimo Ellen sekä Helgen hirviystäviä.
Leena Rechardt

Anna Leena Rechardt o.s. Nikula (s. 13. syyskuuta 1934) on suomalainen lääkäri ja anatomian emeritaprofessori.
Leena Rechardt syntyi yliagronomi Oiva Ilmari Nikulan ja Anni Josefiina Suomisen perheeseen. Hän avioitui 1957 professori Tapani Rechardtin (1931–2022) kanssa. Esko Rechardt ja Lauri Rechardt ovat heidän poikiaan. Leena Rechardt tuli ylioppilaaksi Käpylän yhteiskoulusta 1953 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1960, missä hän myös sai iho- ja sukupuolitautien erikoislääkärin pätevyyden 1967, väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1969 ja tuli mikroskooppisen anatomian dosentiksi 1970. 
Rechardt oli Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa apulaislääkäri 1962–1965 ja Helsingin yliopistossa assistentti ja apulaisopettaja 1965–1982 ja anatomian vt. apulaisprofessori 1971–1972 ja 1980–1981. Suomen Akatemian nuorempana tutkijana Rechardt toimi 1972–1974. Hän oli Tampereen yliopiston anatomian apululaisprofessori 1982–1985 ja professori 1985–1997, ensimmäinen anatomian naisprofessori Skandinaviassa. Rechardtilla oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä ja hän toimi iho- ja sukupuolitautien lääkärinä.
Päivä paloasemalla

Päivä paloasemalla on marraskuiden lopulla lauantaisin järjestettävä tapahtuma, missä Helsingin kaupungin ja hyvinvointialueiden pelastustoimien pelastusasemat sekä sopimuspalokunnat esiintyvät yleisölle perhetapahtumina siten, että yleisöllä on mahdollisuus mennä tutustumaan pelastustoimen ja sopimuspalokuntien toimintaan niiden asemapaikoilla.
Vuonna 2024 järjestettiin kaksi tapahtumaa, mistä kevään tapahtuma oli kokeilu siirtymiseksi 2027 järjestämään tapahtuma marraskuun asemesta lopullisesti toukokuussa. Nämä kaksi tapahtumaa keräsivät yhteensä 120 600 kävijää. Toukokuun koetapahtumaan osallistui 54 sopimuspalokuntaa tai pelastusasemaa ja syksyn säännönmukaiseen tapahtumaan 306 asemaa. Kävijämäärä yhtä tapahtumapaikkaa kohden saavutti keskimäärin 492 kävijää toukokuussa ja marraskuussa 306. 
Helsingin kaupunki ja hyvinvointialueet.
Itä-Uudenmaan hyvinvointialue.
Itä-Uudenmaan hyvinvointialueella 2024 tapahtumaan osallistuivat Itä-Uudenmaan hyvinvointialueen pelastustoimen alueen pääpelastusasema, Porvoon pelastusasema ja sen Myrskylän palosema, Porvoossa Bårgo FBK (Porvoon VPK), Gammelby FBK, Gumbo FBK, Hamarin VPK,Nickby-Kyrkoby FBK, Tolkis FBK (Tolkkisten VPK) ja Loviisassa Valkon VPK. 
Päijät-Hämeen hyvinvointialue.
Päijät-Hämeen hyvinvointialueella edellisellä kerralla 23. marraskuuta 2024 sopimuspalokunnista osallistuivat päivä palosemalla - tapahtumaan Asikkalan puolivakinainen palokunta, Hartolan palokunta ja Hakosilta-Nostavan VPK Hollolassa, Harjunalusta VPK Lahdessa, Iitin VPK, Järvelän VPK Kärkölässä, Kosken VPK Hollolan Hämeenkoskella, Padasjoen VPK ja Sysmän VPK.
Kolkonjärvi

Kolkonjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Eero Aho (erotuomari)

Eero Aho (s. 7. syyskuuta 1949) on suomalainen entinen jalkapalloerotuomari. Aho tuomitsi ensimmäisen pääsarjatason jalkapallo-ottelunsa vuonna 1984. Uransa aikana hän vihelsi 144 liigaottelua. Aho valittiin vuoden erotuomariksi vuosina 1987 ja 1989.
Ruiskumestari

Ruiskumestari on Suomen pelastustoimen alipäällystövirka. Hän on perinteisesti huolehtinut paloaseman kalustosta. Nimi on lähtöisin 1800-luvulta. Jotkut hyvinvointialueet ilmoittavat pelastusaseman ruiskumestarin yhteystiedon puhelinnumeroineen huoltovarmuudeksi. Tehtävänimikkeen määrittää hyvinvointialueen autonomian perusteella työnantaja. Pirkanmaan hyvinvontialueella suunnitellaan korvaavaksi nimikkeeksi resurssisuunnittelijaa.
Torben Brostrøm

Torben Brostrøm (4. kesäkuuta 1927 Kalundborg – 8. joulukuuta 2020 Nivå) oli tanskalainen kirjallisuustieteilijä, kirjallisuuskriitikko, kirjailija ja toimittaja. Hän valmistui vuonna 1953 Kööpenhaminan yliopistosta pääaineinaan tanskan ja ranskan kielet ja työskenteli sitten lukio-opettajana. Vuosina 1979–1992 hän oli Tanskan opettajakorkeakoulun tanskan kielen professori ja 1992–2001 "Den Store Danske Encyklopædi" -tietosanakirjan päätoimittaja. Lisäksi hän työskenteli elämänsä aikana toimittajana useissa kirjallisuuslehdissä ja muun muassa "Information"-lehden kriitikkona. Brostrøm toi uuskritiikin Tanskaan ja oli vaikuttamassa modernistisen runouden läpimurtoon maassa 1950-luvulla.
Brostrøm sai Ruotsin akatemian pohjoismaisen palkinnon vuonna 2002.
Velallisen epärehellisyys

Velallisen epärehellisyys määritellään Suomen rikoslain 39 luvun 1§:ssä seuraavasti:
Velallinen, joka
1) hävittää omaisuuttaan,
2) ilman hyväksyttävää syytä lahjoittaa tai muuten luovuttaa omaisuuttaan,
3) siirtää omaisuuttaan ulkomaille saattaakseen sen velkojiensa ulottumattomiin taikka
4) lisää perusteettomasti velvoitteitaan
ja siten aiheuttaa maksukyvyttömäksi tulemisensa tai oleellisesti pahentaa maksukyvyttömyyttään, on tuomittava "velallisen epärehellisyydestä" sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi.
Törkeä velallisen epärehellisyys.
Törkeä velallisen epärehellisyys ja siitä myönnettävä tuomio määritellään Suomen rikoslain 39 luvun 1a §:n mukaan seuraavasti: 
Jos velallisen epärehellisyydessä
1) tavoitellaan huomattavaa hyötyä,
2) aiheutetaan huomattavaa tai erityisen tuntuvaa vahinkoa velkojille tai
3) rikos tehdään erityisen suunnitelmallisesti
ja velallisen epärehellisyys on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä velallisen epärehellisyydestä vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi.
Viestintätoimisto Drum

Viestintätoimisto Drum Oy on viestinnän suunnittelutoimisto. Drum on ollut kansainvälisen viestintätoimistoketju Edelmanin Suomen edustaja vuodesta 2023 alkaen.
Kekki, Koivulehto ja Tommila jatkavat edelleen yhtiön hallituksessa, mutta siirtyivät vuonna 2024 pois Drumin operatiivisesta johdosta. Yrityksen toimitila sijaitsee Mestaritalo-kiinteistössä Tehtaankadulla Helsingin Eirassa, ja syyskuusta 2025 alkaen Siltasaari 10 -kiinteistössä.
Tunnustukset ja palkinnot.
Finnish Comms Awards
Sabre Awards EMEA
Vuoden lääkeinformaatioteko
Justin Eichorn

Justin D. Eichorn (s. 7. toukokuuta 1984) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Eichorn opiskeli Saint Paulin Concordia-yliopistossa Minnesotassa ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi. Hän edusti Minnesotan senaatissa vuosina 2017–2022 vaalipiiriä 05 ja vuosina 2023–2025 vaalipiiriä 06. Eichorn oli yksi poliitikoista, jotka vaativat syytteen äitipuolensa asunnon murrosta saaneen osavaltiosenaattori Nicole Mitchellin eroa. Maaliskuussa 2025 Eichorn oli laatimassa aloitetta, jonka nojalla Minnesotan osavaltio luokittelisi Trump-syndrooman mielisairaudeksi.
17. maaliskuuta 2025 Eichorn pidätettiin Bloomingtonissa. Hän oli yrittänyt ostaa seksiä 17-vuotiaana tyttönä netissä esiintyneeltä henkilöltä, joka Eichornin saavuttua sovitulle tapaamispaikalle osoittautui poliisiksi. Eichorn erosi Minnesotan senaatista 20. maaliskuuta 2025. Vaali tyhjäksi jääneen paikan täyttämiseksi määrättiin järjestettäväksi huhtikuussa.
Eichornilla on neljä lasta. Hänen vaimonsa haki avioeroa 17. maaliskuuta 2025 tehdyn pidätyksen jälkeen.
Isoniittyhumala

Isoniittyhumala ("Prunella grandiflora") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon, niittyhumaloiden ("Prunella") sukuun kuuluva kasvilaji.
Isoniittyhumala on monivuotinen, noin 15–30 cm korkeaksi kasvava kasvilaji. Se kuitenkin muodostaa rönsyjensä myötä mattomaisia kasvustoja. Lehdet kasvavat tyviruusukkeina ja ovat väriltään syvänvihreät, noin 10 cm pitkä, muodoltaan soikeat tai suikeat sekä harvaan hammaslaitaiset. Kukat kehittyvät noin 5–8 cm pitkiin tähkämäisiin kukintoihin, jotka sijaitsevat noin 30 cm korkeuteen kohoavien kukkavarsien päissä. Itse kukat ovat kaksihuulisia sekä väriltään violetteja.
Isoniittyhumala kasvaa luontaisena Euroopassa niityillä ja metsissä.
Isoniittyhumalaa on käytetty aikoinaan lääkekasvina moniin eri vaivoihin ja nykyään sitä kasvatetaan myös koristekasvina. Koristekasvina se sopii maanpeitekasviksi isoille alueille, esimerkiksi erilaisille reunuksille tai kivikkopuutarhaan, joskaan voimakkaan leviämistaipumuksensa takia sitä ei kannata istuttaa aivan herkimpien kivikkokasvien viereen. Isoniittyhumala pärjää kosteudeltaan monenlaisilla kasvupaikoilla, kunhan kasvupaikan maaperä on hyvin vettä läpäisevä. Parhaiten se menestyy runsasmultaisilla kasvupaikoilla täydessä auringon valossa tai puolivarjossa.
Topikki

Paikallismedia Topikki oli vuosina 2024–2025 julkaistu suomalainen paikallinen verkkolehti, joka käsitteli Haapajärven, Reisjärven ja Kärsämäen asioita. 
Median perusti ja sen päätoimittajana toimi koko sen olemassaolon ajan yrittäjä Satu Kangas-Viljamäki, joka oli aiemmin työskennellyt paikallislehti Selänteessä. Lehden osoite oli Reisjärvellä.
Topikki lopetti toimintansa maaliskuussa 2025 kannattamattomana.
Raha-Suomi

Raha-Suomi on suomalaista liike-elämää, yrittäjyyttä, talouselämää ja taloudellista menestystä käsittelevä dokumenttisarja, joka julkaistiin Ylellä maaliskuussa 2025. Sarjalle "Politiikka-Suomi" jatkoksi tehdyn kahdeksanosaisen sarjan tekijöitä ovat muiden muassa Milla Rajakallio, Pekka Laine, Riku Siivonen, Minna Pye ja Jussi Jormanainen. Kerronta perustuu asianosaisten, toimittajien ja tutkijoiden haastatteluihin, arkistomateriaaliin, dramatisoituihin kohtauksiin ja Pekka Laineen kertojaääneen.
Itä–Länsi-ottelu 1998

Vuoden 1998 Itä–Länsi-ottelu pelattiin Sotkamossa Hiukan pesäpallostadionilla 27.–28. kesäkuuta 1998. Miesten ottelun voitti Idän joukkue jaksoin 2–0 (6–5, 14–0). Miesten Idän joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestyksessä kolmospkoppari Sami Sirviö, kakkoskoppari Pasi Pohjola, ykkösvahti Kari Hakkarainen, lukkari Markus Meriläinen, kolmosvahti Simo Eerikäinen, kolmospolttaja Jarkko Kokko, kakkosvahti Timo Rautiainen, kakkospolttaja Pasi Pirinen, sieppari Jarmo Heikkinen, jokeripelaaja Sami Ahola, jokeripelaaja Toni Kohonen, jokeripelaaja Jukka Mäkinen ja jokeripelaaja Vesa Toikka. Lännen joukkueeseen kuuluivat lyöntijärjestyksessä kakkoskoppari Antti Vihtkari, kolmospolttaja Janne Vuorinen, kakkosvahti Timo Keränen, kakkospolttaja Riku Kytösalmi, sieppari Mikko Vainionpää, lukkari Jukka Holttinen, kolmosvahti Tommi Murto, ykkösvahti Jan Hautala, kolmoskoppari Marko Hovi, jokeripelaaja Pertti Mäkelä, jokeripelaaja Kari Kallio, jokeripelaaja Heikki Reunanen ja jokeripelaaja Ilkka Uusitalo. Kentän parhaana palkittiin Idän Jarkko Kokko.
Durandal (1899)

Durandal oli Ranskan laivaston Durandal-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 5. elokuuta 1896 Le Havresta Chnatiers et Ateliers Augustin Normandilta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1896. Alus laskettiin vesille 11. helmikuuta 1899 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten huhti-toukokuussa. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen lokakuussa.
Palvelus.
Alus sijoitettiin palvelukseen otettaessa pohjoiseen laivueeseen (), mistä se siirrettiin 1903 Dunkerqueen liikkuvan osaston () laivueenjohtajaksi. Vuonna 1914 alus oli Calaisissa 2. kevyen laivueen () 2. sukellusvenelaivueen () laivueenjohtajana. Ensimmäisessä maailmansodassa se oli useassa partio-osastossa kuten Normandian vartiovenedivisioonassa. Alus poistettiin laivastoluettelosta 7. huhtikuuta 1919. Se asetettiin 2. kesäkuuta 1920 myyntiin Cherbourgissa ja myytiin romutettavaksi 22. helmikuuta 1921.
Käpysärmäpää

Käpysärmäpää ("Scopelogadus beanii") on särmäpäihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö.
Käpysärmäpää voi kasvaa suurimmillaan noin 12 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen ja suuripäinen ja pyrstönvarsi on pitkä. Kalan päässä on useita limatäytteisiä onteloita. Käpysärmäpään selkäevä on lyhyt. Väriltään kala on tummanruskea ja musta ja sen hyvin suuret suomut ovat ihossa vain löysästi kiinni irroten helposti.
Levinneisyys ja elintavat.
Käpysärmäpäätä tavataan Atlantilta sen keskiosia lukuun ottamatta, Intian valtameren eteläosista ja Tyynenmeren lounaisosista ja Chilen rannikolta. Laji elää useimmiten 500–1 000 metrin syvyydessä ja syvimmillään noin 2 500 metrin syvyydessä. Käpysärmäpää saalistaa ravinnokseen salpoja ja äyriäisiä.
Parantaja (televisiosarja)

Parantaja on suomalainen psykologinen trillerisarja, joka saa ensi-iltansa Ruudussa 3.6.2025. Sarjan on luonut Laura Suhonen ja ohjannut Marja Pyykkö. Pääosia esittävät Lotta Kaihua, Mimosa Willamo, Jussi Nikkilä, Lauri Tilkanen, Petteri Summanen ja Stella Leppikorpi. Sarja on pääosin kuvattu Suomenlinnassa.
Elisa Viihteen alkuperäissarjassa Emma muuttaa perheensä kanssa Suomenlinnan linnoitussaarelle, edessä näyttää olevan ihana uusi alku. Todellisuudessa Emma pakenee hirvittävää tragediaa. Hän on kirurgi, jonka raskaana ollut potilas menehtyi hänen hoitovirheensä takia. Emman ura tuntuu olevan ohi, ja lisäksi hän pelkää henkensä puolesta, sillä kuolleen potilaan puoliso Iiro on vannonut kostoa. Tilanteesta kärsivät myös hänen puolisonsa ja teini-ikäinen tyttärensä. Mutta kun Emma kohtaa hyvinvointivaikuttaja Roosan, joka johtaa saarella joogakoulua, tämä näkee Emman hädän ja vannoo voivansa auttaa. 
Lähteet.
1.
Marja-Liisa Polkunen-Gartz

Marja-Liisa Polkunen-Gartz (o.s. Polkunen, 15. syyskuuta 1942 Pieksämäki – 14. maaliskuuta 2025 Vantaa) oli suomalainen radiosähköttäjä, kirjailija, freelance-toimittaja ja 1970-luvun suuren synnytyskipukeskustelun käynnistäjä. Hän kirjoitti myös viihdenovelleja sekä radioesitelmiä.
Elämä ja ura.
Marja-Liisa Polkunen kirjoitti ylioppilaaksi Pieksämäellä 1961. Hän työskenteli kauppalaivoilla laivaradistina 1960-luvulla, seilaten muun muassa Italiaan ja Egyptiin.
Polkunen-Gartz avioitui radiosähköttäjä Heikki Gartzin kanssa 1973. Pariskunnan lapsi syntyi niin kivuliaasti, että Polkunen-Gartz kirjoitti "Helsingin Sanomiin" mielipidekirjoituksen (julkaistu 24. joulukuuta 1976), jossa vaati synnyttäjille kunnollista kivunlievitystä. Julkisen keskustelun tuloksena syntyi Suomen ensimmäinen kaikkien naiskansanedustajien yhdessä allekirjoittama kirjallinen kysymys eduskunnalle. Sosiaali- ja terveysministeriön oli pakko ryhtyä toimiin, ja epiduraalipuudutus saatiin synnytyssairaaloiden hoitovalikoimaan.
Polkunen-Gartz oli yksi "Väkivalta avioliitossa" -kirjan tekijöistä. Kirja sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon.
Vuonna 1986 Polkunen-Gartz valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi. Hän keskittyi opinnoissaan erityisesti antiikin Roomaan ja latinan kieleen. Ahkera Rooman-kävijä kirjoitti historiaa huokuvan Rooman matkaoppaan ja käänsi muun muassa Martialiksen epigrammeja latinasta suomeksi.
6. joulukuuta 1994 Polkunen-Gartzille myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkki urastaan radiosähköttäjänä.
Polkunen-Gartzin sisaruksia ovat Juhani Polkunen ja kirjallisuusvaikuttaja Mirjam Polkunen.
Radio Säteily

Radio Säteily on vuonna 2001 perustettu Lapin yliopiston opiskelijaradio. Säteily toimii Lapin yliopiston taideaineiden opiskelijoiden ainejärjestön TAO:n alaisena.
Radio Säteilyn perusti mediatieteiden opiskelija Juha Rissanen. Rissanen opiskeli tuolloin audiovisuaalisen mediakulttuurin kurssia, jolta hän sai tarvikkeet. Säteily on toiminut Lapin yliopiston ja LYY:n alaisuudessa, ennenkö se siirtyi TAO:n alaisuuteen. 
Radio Säteily koostuu useista eri ohjelmista, joita pitävät päämääräisesti Lapin yliopiston opiskelijat. Säteilyyn voi kuitenkin hakea kuka vain. Säteilyn ohjelmat pyörivät ympärivuorokautisesti lähetysaikana. Säteily on aktiivinen syksyisin marraskuussa kuukauden ajan ja keväisin huhtikuussa kahden viikon ajan vappuna.
Säteily alkoi vuonna 2025 julkaisemaan radiolähetyskauden ulkopuolella tehtyjä ohjelmia Spotify alustalle podcast jaksoina.
Isak Rosén

Isak Rosen (s. 15. maaliskuuta 2003 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Rosen edustaa NHL-joukkue Buffalo Sabresia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
Ennen NHL-uraansa hän edusti kasvattajaseuraansa SHL-joukkue Leksands IF:ää. Sabres varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 14. varausvuorolla . Rosen on pelannut 51 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja kolme syöttöä eli yhteensä viisi tehopistettä. Rosen on pelannut 16 NHL:n runkosarjan ottelua tehden nissä yhden maalin ja yhden syöttöpisteen. Kaikki uran tilastot päivitetty 2. marraskuuta 2025.
Narsarsuaq

Narsarsuaq on Kujalleqin kunnassa sijaitseva kylä Grönlannissa. Vuonna 2023 kylässä oli 139 asukasta. Narsarsuaqin lentoasemalla sijaitsee maan toiseksi pisin kiitotie, ja kesäisin kylään on suora lentoyhteys niin Tanskasta kuin Islannistakin. Narsarsuaqissa on myös noin 110 puulajin arboretum.
317. osasto

317. osasto () on ranskalainen Indokiinan sodasta kertova sotaelokuva vuodelta 1965. Elokuvan juoni kertoo ranskalaisista sotilaista, jotka ovat jääneet eristyksiin vihollisten linjojen taakse ja yrittävät palata omiensa asemiin etelässä. Elokuvan ohjasi Indokiinan sodan veteraani Pierre Schoendoerffer, jonka kirjaan "La 317e section" elokuva perustuu. 
Elokuvaa esitettiin Euroopassa ja se sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, esimerkiksi voittaen parhaan käsikirjoituksen palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.
Tuotanto.
Elokuvan ohjannut Pierre Schoendoerffer (1928–2012) toimi Ranskan armeijan elokuvapalvelussa vapaaehtoisena kameramiehenä Indokiinan sodan aikana. Hän oli mukana esimerkiksi ranskalaisten tappioon päättyneessä Điện Biên Phủn taistelussa vuonna 1954 ja neljä kuukautta sotavankina sen jälkeen. Schoendoerfferin vapauduttua hän palasi Ranskaan, josssa hänestä tuli 1950-luvulla journalisti ja elokuvantekijä. Vuonna 1963 hän julkaisi sotakokemuksiensa innoittaman kirjan "La 317e section", jonka pohjalta hän alkoi työstää elokuvaa. Tuotanto sai pienen budjetin ranskalaiselta Georges de Beauregardilta ja espanjalaiselta Benito Perojolta. Schoendoerffer sai myös luvan kuvauksille Kambodžassa paikallisilta viranomaisilta.
Elokuvan kuvaukset alkoivat vuonna 1964 Kambodžan syrjäisessä koillisosassa lähellä man Laosin ja Vietnamin vastaista rajaa. Kuvauspaikat olivat joidenkin satojen kilometrien päässä Schoendoerfferin kiran tapahtumapaikosita etelään, mutta muistuttivat muuten tapahtumapaikkoja. Joidenkin kilometrien päässä Vietnamin puolella oli tuolloin käytössä ollut yhdysvaltalainen Vietnamin sodan sotilastukikohta. Joitakin hankaluuksia tuotti pieni budjetti. Schoendoerffer oli palkanut joitakin ranskalaisia näyttelijöitä ja teknikkoja, kuten elokuvan kuvaajana toimineen vanhan asetoverinsa Raoul Coutardin. Suurin osa rooleista annettiin kuitenkin paikallisille kambodžalaisille, jotka esittivät esimerkiksi suurinta osaa 317. osaston sotilaista. Kuvauksissa käytettiin pääosin oikeita ammuksia, sillä paukkupatruunoiden maahantuonnille ei oltu saatu lupaa. Olosuhteet olivat karut, kuvauspaikalle saavuttiin lentokoneella ja kuvauksia tehtiin viidakossa parin kilometrin säteellä kiitotiestä. Ruuaksi tarjoiltiin lähinnä vain riisiä. Kuvaksissa käytettiin vain kahta Éclair Cameflex CM3 35-mm kameraa ja Nagra III NP nauhuria.
Vastaanotto.
Elokuvan ensi-ilta Ranskassa järjestettiin 31. maaliskuuta 1965 ja kolme kuukautta myöhemmin se esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla. Cannesissa elokuva voitti parhaan käsikirjoituksen palkinnon, jonka se jakoi Ray Rigbyn elokuva "Kukkulan" kanssa. Elokuvan ensi-illat järjestettiin myös muutamissa muissa Euroopan maissa, ja vuonna 1968 se esitettiin Länsi-Saksan televisiossa. Julkaisumaissa se sai hyviä arvioita kriitikoilta. 
Brittiläinen historioitsija Antony Beevor kuvaili elokuvaa parhaana näkemänään sotaelokuvana.
Kasvohermohalvaus

Kasvohermohalvaus (lat. "paralysis nervi facialis") on tila, jossa kasvojen ilmelihaksia liikuttava seitsemäs aivohermo, kasvohermo (nervus facialis), lamaantuu osittain tai kokonaan. Halvaus voi aiheuttaa kasvojen toispuoleista heikkoutta tai liikuntakyvyn menetystä.
Oireet.
Kasvohermohalvauksen yleisiä oireita ovat:
Syyt.
Kasvohermohalvauksen yleisin muoto on Bellsin pareesi, jonka tarkkaa syytä ei tunneta, mutta sen arvellaan liittyvän virusinfektioon ja tulehdukseen, joka aiheuttaa kasvohermon turvotusta. Muita mahdollisia syitä ovat:
Diagnostiikka.
Kasvohermohalvaus diagnosoidaan ensisijaisesti kliinisen tutkimuksen perusteella. Lisätutkimuksia, kuten MRI- tai CT-kuvantamista, voidaan käyttää poissulkemaan vakavammat syyt, kuten kasvaimet tai aivoverenkiertohäiriöt.
Hoito.
Hoito riippuu halvauksen syystä ja vakavuudesta. Bellsin pareesin hoidossa käytetään yleensä kortikosteroideja tulehduksen ja turvotuksen vähentämiseen. Antiviraalilääkkeitä voidaan antaa, jos taustalla on virusinfektio. Fysioterapia ja kasvolihasharjoitukset voivat edistää toipumista. Silmän suojaaminen, esimerkiksi kosteuttavilla tipoilla ja silmälappujen käytöllä, on tärkeää, jos potilas ei pysty sulkemaan silmää kunnolla.
Ennuste.
Useimmat Bellsin pareesia sairastavat potilaat toipuvat osittain tai täysin muutamassa viikossa tai kuukaudessa. Joissakin tapauksissa kasvolihasten toimintahäiriö voi jäädä pysyväksi.
Kai Realo

Kai Realo (s. 24. lokakuuta 1967) on virolainen yritys- ja järjestöjohtaja.
Realo sai oppiarvon teollisuustaloudessa Tallinnan teknillisestä yliopistosta. Hän valmistui maisteriksi markkinoinnissa ja johdossa Tarton yliopistosta. Varhaisella urallaan Realo toimi johtoasemissa IBM:ssa, Viron Elisassa ja matkapuhelinten myyntiä harjoittaneessa Mäkitorppa-ketjussa. Tämän jälkeen hän oli Circle K -ketjun Viron-haaran toimitusjohtaja. Elokuussa 2021 Realo nimitettiin kierrätysyhtiö Ragn-Sellsin Viron-haaran toimitusjohtajaksi.
Realo valittiin Virossa Vuoden johtajaksi 2018. Vuonna 2019 hänestä tuli Viron työnantajien keskusliiton neuvoston puheenjohtaja.
Matti Maasikas

Matti Maasikas (s. 1967) on virolainen diplomaatti.
Maasikas valmistui Tarton yliopistosta oppiarvolla historiassa. Hän suoritti opintoja myös Helsingin ja Bonnin yliopistoissa. Maasikas toimi vuosina 2001–2005 Viron suurlähettiläänä Suomessa ja vuosina 2005–2008 Viron ulkoministeriön pääsihteerinä. Hän palveli Euroopan komissiota vuodesta 2009 ja oli sitten Viron pysyvä EU-edustaja vuosina 2011–2016. Maasikas toimi vuosina 2016–2019 Viron EU-asioista vastanneena varaministerinä Viron ulkoministeriössä. Hän oli vuosina 2019–2023 suurlähettiläänä EU:n Ukrainan-delegaatiossa. Vuonna 2024 hänet nimitettiin yhdeksi Euroopan ulkosuhdehallinnon johtajista.
Maasikas sai vuonna 2016 Valkoisen Tähden ritarikunnan kolmannen luokan ansiomerkin. Samana vuonna hänet valittiin Vuoden eurooppalaiseksi.
Sävar

Sävar on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 3 055 asukasta.
Gishwati-Mukuran kansallispuisto

Gishwati-Mukuran kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ruandassa. IUCN:n eli Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton suojelualueluokituksen mukaan se on luokassa IV, Luontotyyppien tai lajien suojelu- ja hoitoalue.
Puisto koostuu kahdesta osasta: Gishwatin ja Mukuran metsistä. Metsät sijaitsevat Ruandan länsiosassa harjulla, joka jakaa Kongon ja Niilin valuma-alueet, uskomattoman monimuotoisen Albertine Riftin varrella. Puiston toiminta alkoi vuonna 2019 ja siellä järjestetään opastettuja luontoretkiä.
Suojelualue tunnetaan kahdesta uhanalaisesta apinoiden alalajista: Pitkäkarvasimpanssi ("Pan troglodytes schweinfurthi") ja kultamarakatti ("Cercopithecus mitis" subsp. "kandti"). Metsässä elää myös muita lajeja, kuten juovasakaali], erilaiset lepakot ja pienet nisäkkäät. Suojelualueella kasvaa kolme sammallajia (Porella abyssinica, Leptoscyphus expansus ja Cololejeunea parva), joita esiintyy yksinomaan Giswatin metsässä. Metsissä kasvaa noin 60 puulajia. Myös lintujen lajisto on runsas, 232 lajia on nähty Gishwatissa ja 163 Mukurassa.
Hörnefors

Hörnefors on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 2 547 asukasta.
Jungle

Jungle on elektronisen musiikin tyylilaji, joka kehittyi Lontoossa. Tyylilajin juuret ovat muun muassa reggaessa, breakbeatissä ja hip-hopissa. Tyylilaji kehittyi kotistudioissa 1990-luvun alussa ja vaikutti drum and bass -tyylilajiin. Tyylilajin on sanottu tarjonneen brittiläisille mustaihoisille oman turvallisen yhteisön, jossa oli myös mahdollisuus kaupalliseen menestykseen. Junglen huippuvuodet ajoittuvat vuosiin 1993–1995. Jungle-musiikkia käytettiin myös videopeleissä 1990-luvulla.
Musiikin tekeminen.
1980-luvun lopulla kotitietokoneiden kyvyt mahdollistivat lähes jokaiselle tietokoneen omistajalle musiikin tekemisen kotonaan. Samplerin käytöllä erotettiin rumpulooppeja äänitteiltä ja yhdisteltiin uudelleen. Useat elektronisen musiikin tuottajat käyttivät Commodore Amiga tai Atari ST tietokoneita eri elementtien yhdistämiseen kappaleiksi. OctaMED oli suosittu ohjelma Amigalla ja MIDI-sekvensseri Cubase oli suosittu Atarilla.
Bert-Åke Varg

Bert-Åke Varg (synt. Bert Åke Lundström; 27. huhtikuuta 1932 Hörnefors – 31. joulukuuta 2022 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän voitti 13-vuotiaana "Västerbottens Folkbladin" järjestämän laulukilpailun ja pääsi palkinnoksi näyttelemään lyhytelokuvassa. Varg pyrki laulajaksi, mutta päätyi teatterilavalle ja myöhemmin televisioon. Hänen tunnetuin roolinsa oli konepäällikkö Gustav Sjögren "Varustamossa".
Boombayah

Boombayah () on eteläkorealaisen Blackpink-yhtyeen kappale, joka julkaistiin 8. elokuuta 2016 singlealbumilla "Square One". ”Boombayah” on Blackpinkin debyyttisingle, kuten myös albumin toinen kappale ”Whistle”. Kappaleen tuotti Teddy Park, joka kirjoitti sen yhdessä Bekuh Boomin kanssa.
Röbäck

Röbäck on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 2 493 asukasta.
Ersmark (Uumaja)

Ersmark on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 559 asukasta.
Täfteå

Täfteå on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 376 asukasta.
Innertavle

Innertavle on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 592 asukasta.
Stöcke

Stöcke on taajama Uumajan kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 513 asukasta.
Panorama (aikakauslehti)

Panorama on italialainen vuonna 1962 perustettu keskusta-oikeistolainen viikkolehti. Se kuuluu Arnoldo Mondadori -konserniin, jonka omistaa edesmenneen pääministeri Silvio Berlusconin perhe. "Panorama" tunnetaan laadukkaasta tutkivasta journalismista, ja sen tärkein kilpailija on "L’Espresso".
Il Sole 24 Ore

Il Sore 24 Ore on italialainen päivälehti, jonka toimitus on Milanossa. Se on perustettu vuonna 1965 ja uutisoi erityisesti taloudesta ja politiikasta.
Il Manifesto

Il Manifesto on italialainen kommunistinen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1968. Se ilmestyy päivittäin.
Dertona

Dertona (lat., myös "Derthona"; , ) oli antiikin aikainen kaupunki Liguriassa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Tortonan kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Maantiede.
Dertonan kaupunki sijaitsi Ligurian sisäosissa Apenniinien pohjoisrinteessä itään Olubria- eli Scripia (nyk. Scrivia) -joesta. Se sijaitsi kahden Genuasta Placentiaan eri reittejä johtaneen tien, Via Aemilia Scaurin ja Via Postumian, yhtymäkohdassa. Augustuksen aikana ne yhdistettiin Via Julia Augustaksi. "Itinerariumit" asettavat kaupungin 51 roomalaisen mailin eli noin 75 kilometrin päähän Placentiasta ja 71 mailin eli noin 105 kilometrin päähän Genuasta, mutta jälkimmäinen etäisyys on liioiteltu. Klaudios Ptolemaios sijoitti Dertonan virheellisesti taurinien ("Taurini") heimon alueelle.
Historia.
Dertona oli luultavasti vanhin roomalainen "colonia" eli sotilassiirtokunta Paduksen laakson läntisimmässä osassa. Sen perustaminen ajoittuu noin vuosiin 123–118 eaa., ja pääasiallinen syy perustamiseen oli sen maantieteellinen sijainti.
Augustuksen aikana Dertona oli Paduksen laakson tärkeimpiä keskuksia. Strabon mainitsee Dertonan yhtenä Ligurian huomattavimmista kaupungeista, ja Plinius vanhempi mainitsee sen coloniana. Velleius Paterculus mainitsee sen tasavallan aikana perustettujen kaupunkien joukossa. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että sinne asutettiin Augustuksen aikana uusi siirtokunta, mistä syystä se esiintyy piirtokirjoituksissa nimellä "Julia Dertona".
Decimus Brutus leiriytyi Dertonaan marssiessaan Antoniusta vastaan vuonna 43 eaa. käydyn Mutinan sodan jälkeen, ja se oli yksi niistä paikoista, joissa keisarikunnan myöhemmillä aikakausilla yleensä oli joukkoja sijoitettuna.
Varhaisella kristillisellä kaudella Dertonasta tuli nykyisen Piemonten alueen varhaisin piispanistuin Po-joen eteläpuolella. Nykyinen Tortonan kaupunki on säilyttänyt antiikin aikaisen kaupungin nimen muuntuneessa muodossa.
Rakennukset ja löydökset.
Dertonassa vaikuttaa olleen roomalaisille kaupungeille tyypillinen ruutuasemakaava. Sen "decumanus maximuksena" toimi Via Aemilia Scauri, joka kulki nykykaupungin Via Emilian paikalla lounaasta koilliseen. Kaupungilla oli linnoituskukkula, jolta on löydetty jäänteitä linnoitusmuurista ja torneista.
Lukuisat säilyneet mosaiikit ja rakennusten marmoriosat viittaavat siihen, että kaupungissa oli loisteliaita rakennuksia hienostuneilla koristeluilla. Kaupunkiin johti akvedukti, joka toi vettä Olubria-joesta Via Postumiaa pitkin. Kaupunkiin johtaneiden teiden varrelta on löydetty useita suuria hautoja. Löydöksiin lukeutuu myös useita piirtokirjoituksia, joiden perusteella kaupungissa oli paljon keisarillisten virkamiesten patsaita ja se myös kunnioitti tunnetuimpia omia kansalaisiaan muotokuvapatsailla. Tunnetuimpia yksittäisiä esineitä Dertonasta on Publius Aelius Sabinuksen koristeltu sarkofagi.