tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Protocol Productions

Protocol Productions oli Jari Paunan perustama suomalainen rooli- ja lautapelien julkaisija. Yritys tunnetaan julkaisemastaan "Dungeons &amp; Dragons" -roolipelin suomennoksesta, jonka "Perussäännöt" olivat Suomessa myyntimenestys sekä ensimmäinen suomeksi käännetty roolipeli.
Historia.
Protocol Productions julkaisi levykelehteä nimeltä "Floppy Magazine" Commodore 64:lle, joka ilmestyi vuosina 1985–1988. Yritys julkaisi myös roolipelilehteä "Sininen lohikäärme", jota ilmestyi yhteensä neljä numeroa vuosina 1988–1989.
Protocol Productionsin omistaja Jari Pauna teki kustannussopimuksen "Dungeons &amp; Dragonsin" julkaisijan TSR:n kanssa pelin suomenkielisestä käännöksestä sekä heidän tuotteidensa jakelusta Suomessa. Pauna suomensi pelin, ja helmikuussa 1988 tuli markkinoille ensimmäinen tuote "Perussäännöt" eli nk. "punalaatikko" (), joka oli ensimmäinen suomeksi käännetty roolipeli. "Perussäännöt" olivat suuri menestys, ja niitä myytiin noin 65 000 kappaletta. Protocol julkaisi suomen kielellä myös "Dungeons &amp; Dragonsinin" lisäosia ja muita tuotteita parin seuraavan vuoden ajan. Yritys julkaisi lisäksi lautapelejä kuten "Talisman". Sotastrategiapeleissä mukana oli suomennettut säännöt.
80- ja 90-lukujen vaihteessa yritys alkoi käyttää nimeä PRO-Games, jolla he julkaisivat suomeksi "Cthulhun kutsu" ja "Shadowrun"-roolipelit. Pauna oli myös kummankin pelin suomentaja. 90-luvun aikana uusia "Dungeons &amp; Dragons" -julkaisuja ei enää tehty.
Pauna omisti myös Game World -nimisen pelikauppaketjun, joka oli Fantasiapelit-ketjun kilpailija, sekä oli toisena juontajana "Lohikäärmepuu"-radio-ohjelmassa. 90-luvun alun talouslaman aikaan yritys joutui rahoitusvaikeuksiin ja joutui myöhemmin konkurssiin.
Saky

Saky (, , ) on kylpylä- ja teollisuuskaupunki Ukrainan Krimin autonomisessa tasavallassa Sakyjärven kaakkoispuolella. Saky sijaitsee noin 54 kilometriä aluekeskus Simferopolista länsiluoteeseen. 
Paikkakunta kehittyi 1700-luvulta lähtien, kun Sakyjärven suolaista vettä hyödyntävä suolateollisuus sai alkunsa. Vuonna 1827 perustettiin paikkakunnan ensimmäinen mutahoitoklinikka. Vuonna 1952 paikkakunta sai kaupungin aseman. Nykyään Sakyjärven mutaa ja suolavettä sekä paikallisia mineraalivesiä käytetään terveydenhoidossa. Kaupungissa on kemianteollisuutta, mineraaliveden pullottamo ja viinintuotantoa. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 23 391 asukasta vuoden 2014 alussa. Kaupunki on ollut entisen Sakyn piirin hallintokeskus. Kaupunki on ollut keväästä 2014 lähtien osa Venäjän miehittämää Krimin niemimaata. 
Kaupungin eteläpuolella toimii Venäjän merivoimien käyttämä (2022) Sakyn lentotukikohta.
Aarne Nyman

Aarne Nyman (13. syyskuuta 1928 Porvoo – elokuu 2011 Pori) oli suomalainen raviohjastaja ja ravivalmentaja. 
Nyman oli Suomen menestyksekkäimpiä ravivalmentajia 1960–1970-luvuilla ja ammattimaisen ravivalmentamisen suunnannäyttäjiä Suomessa. Oman valmennustallin hevosten menestyksekäs ohjastaminen toi Nymanille suosiota myös lainaohjastajana. Hänet tunnetaan myös ensimmäisenä Ruotsin pääradalla Solvallassa voittaneena suomalaisohjastajana. Kyseessä oli samalla kertaa myös suomalaisen lämminverihevosen ensimmäinen voitto Solvallassa, eli Aarne Nyman ja Minipinko tekivät tuolloin tuplahistoriaa. 
Nyman oli ensimmäisiä suomalaisia raviurheilijoita, jotka kilpailivat aktiivisesti ulkomailla. Hän osallistui Mauri Tuurnan kanssa ohjastajien EM- ja MM-kilpailuihin. EM-kiertueelle Nyman osallistui kolmesti parhaan sijoituksen ollessa viides ja MM-kiertueelle hän osallistui kerran. Nyman voitti Charlie Mills Trot -ajajakilpailun 1976 Ruotsissa ja Teivossa ajetussa Johannes Frömming Rennenissä hän oli toinen.
Nyman piti pitkään omaa valmennustallia Porin raviradalla. Hän työskenteli aikaisemmin valmentajana myös Ylöjärvellä, Vammalassa, Helsingissä, Lappeenrannassa ja etenkin Tampereella, jossa hän ennen ammattivalmentajaksi ryhtymistä toimi pitkään Mauri Tuurnan hallinnoiman Kaarilan Ravitallin yksityisvalmentajana. Nyman toimi Teivon ratavalmentajana vuodesta 1978 lähtien. Hän päätti valmentajauransa 1986 ja aloitti Teivon raviradan ulkoalueiden ja kiinteistöjen hoitajana.
Suomen Hippoksen vuonna 1977 alkaneen tilastoinnin mukaan Nyman ohjasti yli 4 200 lähtöä ja saavutti niissä 1 501 voittoa. Aarne Nyman oli ensimmäinen suomalainen raviohjastaja, joka virallisten tietojen mukaan saavutti tuhat voittoa. Tuhannen voittonsa hän ohjasti 28. marraskuuta 1976 Minsvigillä. Aiemmin tuhat voittoa oli saavuttanut Tuomo Mäkelä, mutta Mäkelän voittojen määrää perustuu arvioon. Nymanin voittomäärä pohjautuu osittain hänen omaan kirjanpitoonsa, sillä ennen vuotta 1972 ohjastajien voitoista ei pidetty kirjaa.
Aarne Nymanin poikia ovat raviohjastajat Hannu Nyman ja Timo Nyman.
The Darkness II

The Darkness II on Digital Extremesin kehittämä ja 2K Gamesin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.
Pelin edeltäjä on "The Darkness".
Tarina.
Päähenkilö on sarjan edellisen pelin tavoin Jackie Estacado, joka on nyt Franchettin rikollisperheen johtaja. Jackie joutuu kilpailevien rikollisten tähtäimeen ja kuollut tyttöystävä Jenny vaivaa päähenkilöä.
Pelaaminen.
Peli on ammuntapeli, jossa erikoisuutena ovat demoniset kädet, jotka tulevat päähahmon kehosta. Käsillä on suu ja ne haluavat syödä ihmissydämiä. Oikea käsi on lyömistä varten ja vasen käsi on kaappaamista varten: vasemmalla kädellä voi ottaa autojen ovia ja käyttää niitä suojana sekä heittää tavaroita vihollisia päin. Demonikäsiä voi käyttää vastustajien tappamiseen erilaisilla inhottavilla tavoilla, joita voi avata pelin edetessä lisää.
Pelin kampanjan voi pelata uudelleen läpi säilyttämällä ostetut päivitykset ja etenemällä kykypuun läpi. Lisää pelattavaa on Vendetta-moodissa, jossa on erilaisia tehtäviä yksin tai enintään kolmen muun pelaajan kanssa. 
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10. Arvostelussa kehuttiin demonisten käsien yhdistämistä ammuskeluun, ääninäyttelyä ja epätavallista tarinaa. Huonoja puolia ovat erittäin lyhyt kampanjamoodi, lineaariset tasot ja ennalta-arvattavasti käyttäytyvä tekoäly.
Ääninäyttelijät.
Pelin ääninäyttelijät:
Heikki Heiskanen

Heikki Heiskanen (s. 1977 Tornio) on suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka on erikoistunut ulkomaanuutisiin ja Venäjään. Hän on työskennellyt vuodesta 2005 lähtien Yle Uutisten ulkomaantoimituksessa. Heiskanen toimi heinäkuusta 2022 helmikuuhun 2025 Ylen Venäjän-kirjeenvaihtajana.
Heiskanen on käsikirjoittanut yhdessä Teemu Kaskisen kanssa Ylelle satiirisen vakoilukomediasarjan "Pysäyttäkää Nyqvist", joka vuonna 2022 esitettiin Ylellä ja julkaistiin Yle Areenassa.
Heiskanen on kirjoittanut Teemu Kaskisen kanssa kaksi romaania, "Norsun vuosi" (2010) ja "Norsu tulee!" (2011).
Heiskanen on yhteiskuntatieteiden ylioppilas. Hän opiskeli 2000-luvun alussa tiedotusoppia Tampereen yliopistossa ja oli opiskelijavaihdossa Moskovan valtionyliopistossa.
Bohusläningen

Bohusläningen on vuonna 1878 perustettu ruotsalainen sanomalehti. Se ilmestyy Uddevallassa. Se kuuluu Stampen-mediakonserniin, joka omistaa myös muun muassa "Göteborgs-Postenin", "Hallands Nyheterin" ja "Hallandspostenin". "Bohusläningen" ilmestyy kuudesti viikossa, maanantaista lauantaihin.
David Worth Clark

David Worth Clark (2. huhtikuuta 1902 Idaho Falls, Idaho – 19. kesäkuuta 1955 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja lakimies. Hän toimi yhtäjaksoisesti yhtenä Idahon edustajista Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1935–1939 ja senaatissa vuosina 1939–1945. Clark pyrki vielä jatkokaudelle senaatissa mutta jäi ilman uutta senaattorinpaikkaa vuoden 1944 senaatinvaaleissa.
Myös monet Clarkin sukulaiset ovat olleet mukana Yhdysvaltain politiikassa. Idahon kuvernööreinä toimineet Barzilla Clark ja Chase Clark olivat kumpikin Clarkille sukua. Clarkin tytär Nancy Clark Reynolds puolestaan työskenteli pitkään Ronald Reaganin palveluksessa.
David Leslie

David Leslie, lordi Newark (1601–1682) oli skotlantilainen soturi.
Leslie kuului Leslien klaanin Pitcairlyn haaraan. Hän oli nuorempana Ruotsin asepalveluksessa, eteni siellä everstiksi ja palasi vuonna 1640 Skotlantiin osallistumaan Skottipresbyteerien liiton puolustamiseen. Leslie oli vuonna 1644 kenraalimajurina ​​Levenin jaarlin Alexander Leslien alaisuudessa, ja hänellä oli merkittävä osuus voitosta Marstonin nummilla. Palattuaan Skotlantiin vuonna 1645 hän voitti Montrosen Philiphaughissa, ja sitten hänestä tuli Levenin jaarlin lähin mies, joka komensi Skotlannin armeijaa Englannissa. Leslie johti taitavasti puolustusta Cromwellia vastaan ​​vuonna 1650 ja hävisi hänelle Dunbarissa 3. syyskuuta sen jälkeen kun hänen kärsimätön ylipäällikkönsä ja kirkkopuolueen agentit armeijassa olivat pakottaneet hänet luopumaan puolustustaktiikoistaan. Worcesterissa 3. syyskuuta 1651 Leslie komensi lähimpänä nuoren Kaarle II:n alaisuudessa. Pian tappion jälkeen parlamentin armeija vangitsi hänet, ja hän joutui Toweriin. Hänet vapautettiin vuonna 1660, ja restauraation jälkeen hän sai arvonimen lordi Newark vuonna 1661.
Carmen Slater

Carmen Slater (s. 27. toukokuuta 1997) on itävaltalainen karateka. Hän on Kyokushinissa kaksinkertainen EM-pronssimitalisti. Slaterilla on myös 2. danin musta vyö Gōjū-ryū karatessa.
Kilpaura.
Slater oli mukana Puolan EM-kilpailuissa marraskuussa 2021, jossa hän sijoittui 8 parhaan joukkoon, hävittyään avauskierrokselle moninkertaiselle Euroopan mestarille Uljana Grebenštšikovalle.
Slater saavutti menestystä huhtikuussa 2022 Sveitsin Openissa edettyään loppuotteluun saakka. Hän kuitenkin hävisi mestaruuden Anca Diculle. Toukokuussa Slater oli mukana Puolan Openissa, jossa hän myös eteni loppuotteluun. Slater saavutti mestaruuden voitettuaan Bożena Wojtanowskan. Kesäkuussa Slater oli urallaan toista kertaa mukana EM-kilpailuissa, jotka pidettiin Bulgariassa. Hän hävisi alkukierroksella Euroopan mestarin Shainez El Haimourille. Lokakuussa hän saavutti Unkarin Openin mestaruuden.
EM-pronssi (2023).
Tammikuussa 2023 Slater saavutti Puolan cupissa hopeaa. Hän hävisi loppuottelun Natalia Stachowiczille. Huhtikuussa Slater osallistui kahteen turnaukseen. Ensin hän saavutti pronssia Puolan Openissa. Huhtikuun lopulla hän sen sijaan saavutti Belgian mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Weronica Majin. Hän kilpaili myös katassa, jossa Slater saavutti pronssia.
Toukokuussa 2023 Slater oli mukana Puolan EM-kilpailuissa. Hän voitti avauskierroksella Anna Cheremiskinan ja toisella kierroksella Beata Szulakin. Välierässä Slater sai vastaansa Natalia Stachowiczin, jolle hän hävisi ja eteni pronssiotteluun. Slater voitti mitalikamppailussa Matylda Bienin. Syyskuussa hän saavutti Turussa järjestetyn Nordic Cupin mestaruuden. Joulukuussa Slater oli vielä mukana Euroopan Openissa, jossa avoimen painosarjan turnauksessa hän sijoittui viidenneksi.
Toinen EM-pronssi (2024).
Syyskuussa 2024 Slater oli mukana Nordic cupissa, jossa hän saavutti voiton katassa ja hopeaa kumitessa. Slater eteni naisten yli 60-kiloisten loppuotteluun, jossa hän hävisi Martyna Lukalle. Lokakuussa Slater oli mukana Euroopan Openissa, katassa ja kumitessa. Hän kilpaili ensin yhdistetyssä miesten ja naisten open sarjassa. Slater sijoittui kolmanneksi häviten 2.2 pistettä hopeaa voittaneelle Katarzyna Danilukille. Painorajattomassa kumitesarjassa hän sijoittui viidenneksi. Slater voitti avauskierroksella Weronika Krzywnickan. Toisella kierroksella hän kohtasi Jázmin Halászin, jolle Slater hävisi tuomariäänin.
Jorma Eulenberger

Jorma Karl Eulenberger (29. maaliskuuta 1934 Hiitola – 18. kesäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen energianeuvos, insinööri ja yritysjohtaja.
Elämä.
Eulenbergerin vanhemmat olivat sähkölaitoksen hoitaja Karl Albin Eulenberger ja Karin Margareta Vilenius. Hänen puolisonsa vuodesta 1960 oli farmaseutti Auni-Leila Jaakkola (1933–2022). Eulenberger tuli ylioppilaaksi Loviisassa 1953 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1960. Hän oli Suomen Sähkölaitosyhdistyksen suunnitteluinsinööri 1960–1962, Pohjois-Karjalan Sähkön suunnitteluinsinööri 1963 ja suunnittelupäällikkö 1964–1966, Helsingin Ympäristön Sähkölaitoksen suunnittelupäällikkö 1966–1968, käyttöosaston päällikkö 1969–1971 ja tekninen johtaja 1971–1980 sekä Etelä-Suomen Voiman tekninen johtaja 1981–1984 ja toimitusjohtaja 1984–1995. Eulenberger oli myös Teknillisen korkeakoulun assistentti 1961–1962, Wärtsilän teknillisen oppilaitoksen sähkötekniikan tuntiopettaja 1963–1964, Tampellan voimasektorin johtaja 1984–1986, Mankalan toimitusjohtaja 1984–1996, Rouhialan Voimansiirron toimitusjohtaja ja Etelä-Suomen Sähkön toimitusjohtaja 1990–1995. Hänellä oli ammattiuransa aikana useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen vuonna 1994 saanut Eulenberger oli sotilasarvoltaan reservin insinööriluutnantti (1989).
Eulenberger on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Nordic noir

Nordic noir ('pohjoismainen musta') on kirjoissa ja televisiosarjoissa esiintyvä lajityyppi, jossa selvitetään synkeitä rikostapauksia.
Lajin keskeinen seikka on tapahtumapaikka, joka kuvastaa koko tarinan henkeä. Lajin edustajia ovat tanskalainen televisiosarja "Silta" ja ruotsalaisen kirjailijan Stieg Larssonin "Millennium"-kirjasarja ja sen pohjalta tehdyt elokuvat. Suomessa käsikirjoittaja ja ohjaaja Miikko Oikkonen on tehnyt nordic noir -sarjan "Sorjonen".
Ilkka Pirvola

Ilkka Vilhelm Pirvola (12. syyskuuta 1937 Helsinki – 13. tammikuuta 2025 Vantaa) oli suomalainen taidehistoriasta väitellyt filosofian tohtori, diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai energianeuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Pirvolan vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Lauri Vilhelm Pirvola ja kansakoulunopettaja Katri Virtaranta. Hänen puolisonsa vuodesta 1961 oli Raili Anja Anneli Nyqvist. Pirvola tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1957 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1963. Hän valmistui taidehistoriasta filosofian maisteriksi Turun yliopistossa 2007 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 2016. Pirvola oli Kiinteistöliiton insinööritoimiston suunnitteluinsinööri 1962–1965, Terveysrakenne Oy Terakin apulaisjohtaja 1965–1968, Helsingin Ympäristön Sähkölaitoksen, vuodesta 1972 Vantaan Sähkölaitos Oy, kaukolämpöosaston osastopäällikkö ja osastonjohtaja 1968–1984 ja Helsingin kaupungin energialaitoksen, vuodesta 1995 Helsingin Energia, osastopäällikkö, osastonjohtaja 1984–1991 ja toimitusjohtaja 1991–2000. Pirvola oli myös Helsingin Seudun Lämpövoiman toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1992–2000 ja hänellä oli uransa aikana useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen vuonna 1998 saanut Pirvola oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.
Pirvola on haudattu Kappelin hautausmaalle Espooseen.
Olena Teliha

Olena Teliha (21. heinäkuuta 1907 Pietari, Venäjä – 21. helmikuuta 1942 Kiova, Ukrainan SNT oli ukrainalainen runoilija, lehtikirjoittaja ja poliittinen johtaja. Hänen isänsä oli Ivan Šovheniv.
Teliha emigroitui vanhempiensa kanssa 1922 Tšekkoslovakiaan ja opiskeli Prahassa Ukrainan pedagogisessa korkeakoulussa. Ukrainalaisten emigranttien intellektuelli ympäristö sen jälkeen kun Ukrainan itsenäisyystaistelu 1917–1920 oli epäonnistunut ja etenkin ukrainalainen opiskelijaelämä Prahassa 1930-luvulla vaikutti syvästi Telihan kehitykseen. Hän avioitui Myh'ailo Telihan kanssa ja muutti vuosiksi 1929–1939 Varsovaan, missä hän opetti ukrainalaisessa koulussa ja osallistui ukrainalaisen yhteisön toimintaan. Hän kirjoitti vuodesta 1933 alkaen nationalistiseen lehteen "Vistnykiin" (Lviv). Hän toimi Krakovassa 1939–1941 kirjallis-taiteellisen seuran Zarevon johdossa ja yhdessä Oleh Olžytšin kanssa Ukrainalaisten nationalistien järjestössä (OUN). Toisen maailmansodan sytyttyä hän muutti Lviviin ja sieltä OUN:n toimintaryhmien kanssa 1941 Kiovaan. Hän nousi kirjailijaliiton johtoon ja kirjallisen viikkolehden "Litavryn" (Kiova) päätoimittajaksi. Natsihallinto lakkautti "Litavryn" emolehden "Ukrainske slovon" (1941) ja perusti sen tilalle hallintoaan tukevan lehden "Nove ukrajinske slovo", jonka kanssa Teliha ei suostunut yhteistyöhön. Gestapo pidätti hänet ja muita nationalisteja, ja heidät ammuttiin Kiovassa Babyn Jarissa, kuten myös hänen puolisonsa Myh'ailo Teliha.
Teliha julkaisi runojaan nationalistisessa "Vistnykissä". Hänen kuolemansa jälkeen hänen runotuotantonsa julkaistiin nimellä "Duša na storoži" (1946, ). Proosalla laajennettuna kokoelma julkaistiin uudelleen nimellä "Prapory duha" (1947, ) ja jälleen vuonna 1977 nimellä "Olena Teliha: Zbirnyk" (). Telihan runojen juuret ovat syvällä sotien välisen ajan kansallishenkisessä runoudessa, ja lyyrinen runous saa voimaa pikemminkin vilpittömyydestä kuin muodon hienostuneisuudesta.
Olena Telihan muiston kunnioittamiseksi pystytettiin helmikuussa 1992 muistomerkki Kiovaan Babyn Jariin.
Foglizzo

Foglizzo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 253 asukasta.
Erkki Salo

Erkki Olavi Salo (30. kesäkuuta 1945 – 25. tammikuuta 2014) oli suomalainen kääntäjä ja kirjastonhoitaja. 
Salo toimi monen kunnan kirjastovirkailijana, tehden kuitenkin pääosan urastaan Lempäälän kunnan palveluksessa. Hän jäi eläkkeelle Lempäälän kunnan kirjaston osastonjohtajan tehtävästä 31. heinäkuuta 2008. Kirjastonhoitajana Salo oli edelläkävijä tietotekniikassa. 1980-luvun puolivälissä hän ryhtyi vapaa-aikanaan laatimaan "Arvostelevasta kirjaluettelosta" (1908–1988) tietokantaa ilmaiseksi saatavana olleella 3by5-ohjelmalla. Salo tarjosi lopulta noin 12 000 viitettä sisältäneen ROMA-tietokannan kirjastojen vapaaseen käyttöön . 
Kääntäjänä Salo suomensi Edward Gibbonin (1776–1789) "Rooman valtakunnan rappio ja tuho" ("The History and the Decline and Fall of Roman Empire") -teoksen kolme ensimmäistä osaa, mikä oli valtava, noin kymmenen vuotta kestänyt työ. Huolimatta siitä, että Gibbonin teosta pidetään länsimaisen kirjallisuuden merkkiteoksena, suomalaiset kustantamot eivät olleet kiinnostuneita ottamaan sitä kustannettavakseen. Siksi Salo julkaisi teoksen oman kustantamonsa Albionin kautta. Eräille tieteellisille kirjastoille luovutettujen painettujen kappaleiden lisäksi teos on luettavissa sähköisenä. 
Salon ensimmäinen julkaistu käännös oli Francois Rabelais’n "Pantagruel. Dipsodien kuningas" (1989, alkup. 1532 ), teos, jota professori Jukka Kemppinen piti mahdottomana kääntää. Muita Salon käännöksiä ovat muun muassa Jean-Jacques Rousseaun "Yksinäisen kulkijan mietteitä" (2010) sekä Voltairen "Filosofinen sanakirja eli Järki aakkosissa" (2013, alkup. 1764). Voltaire-käännös palkittiin postuumisti Maurice de Coppet -käännöspalkinnolla 2014 ja oli ehdokkaana J. A. Hollon palkinnon saajaksi. 
Salon käännöstyölle on tyypillistä tarkkuus ja huolellisuus. Hän hallitsi erinomaisesti sekä ranskan että englannin kielen, mutta harrasti myös latinaa ja kreikkaa ja pyrki Gibbonia kääntäessään tarkistamaan alkuperäislähteistä, oliko Gibbon kääntänyt viitteensä oikein. Salo osasi myös romaniaa ja vastasi pitkään romaniankielisen kirjallisuuden kokoelmasta, jota säilytettiin Toijalan kaupunginkirjastossa .
Nokkakuningas

Nokkakuningas ("Harriotta raleighana") on nokkakuninkaisiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä Atlantista ja Tyynestämerestä.
Koko ja ulkonäkö.
Nokkakuningas voi kasvaa suurimmillaan noin 120 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen, suuripäinen ja pitkäkuonoinen. Ruumis suippenee pyrstöä kohden. Kalan kuono voi olla ylöspäinkaartuva. Nokkakuninkaalla on kaksi selkäevää, joista etumainen on lyhyempi ja siinä on piikki. Rintaevät ovat hyvin kookkaat ja pyrstöevän päässä on siimamainen uloke. Väriltään nokkakuningas on tumman ruskea ja evissä on tumma reuna. 
Levinneisyys ja elintavat.
Nokkakuningasta tavataan laikuttaisesti, mutta laajalta alueelta Atlantista ja Tyynestämerestä. Laji liikkuu lähellä mutapohjaa useimmiten 350–2 600 metrin syvyydessä. Täysikasvuiset kalat syövät erityisesti äyriäisiä ja kaloja, ja nuoret myös monisukasmatoja ja nilviäisiä. Munakotelo on noin 16 cm pitkä ja kupera. Poikaset kuoriutuvat kesällä.
Goði

Goði (monikko "goðar", fem. "gyðja"; muinaisnorjaksi: "guþi") oli poliittinen ja yhteiskunnallinen asema Islannin vapaavaltiossa. Termillä oli alun perin uskonnollinen merkitys, ja se viittaa pakanalliseen johtajaan, jolla oli ennen kristinuskoa myös pappitehtävä vastuunalaisena tuomioistuimesta. Mutta nimike tunnetaan ensisijaisesti maallisena poliittisena arvonimenä keskiaikaisesta Islannista.
Semele (täsmennyssivu)

Semele voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lapuan tuomiorovastikunta

Lapuan tuomiorovastikunta on Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva Lapuan hiippakunnan rovastikunta. Lapuan hiippakunnan tuomiorovastikunnan lääninrovastina toimii Lapuan kirkkoherra, tuomiorovasti Jussi Peräaho.
Seurakunnat.
Lapuan tuomiorovastikuntaan kuuluvat seuraavat seurakunnat:
Pohjanmaan rovastikunta

Pohjanmaan rovastikunta on Pohjanmaalla sijaitseva Lapuan hiippakunnan rovastikunta. Pohjanmaan rovastikunnan lääninrovastina toimii Vähänkyrön kirkkoherra Petri Hautala.
Seurakunnat.
Lista Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Eteläisen Keski-Suomen rovastikunta

Eteläisen Keski-Suomen rovastikunta on Keski-Suomessa sijaitseva Lapuan hiippakunnan rovastikunta. Eteläisen Keski-Suomen rovastikunnan lääninrovastina toimii Jyväskylän kirkkoherra Arto Viitala.
Seurakunnat.
Lista Eteläisen Keski-Suomen rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Pohjoisen Keski-Suomen rovastikunta

Pohjoisen Keski-Suomen rovastikunta on Keski-Suomessa sijaitseva Lapuan hiippakunnan rovastikunta. Pohjoisen Keski-Suomen rovastikunnan lääninrovastina toimii Saarijärven kirkkoherra Jarmo Autonen.
Seurakunnat.
Lista Pohjoisen Keski-Suomen rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Darmstädter Künstlerkolonie Mathildenhöhe

Darmstädter Künstlerkolonie Mathildenhöhe () viittaa sekä jugendtyylin taiteilijoiden ryhmään että Darmstadtin Mathildenhöhen rakennuksiin, joissa nämä taiteilijat asuivat ja työskentelivät. Unesco liitti taiteilijasiirtokunnan maailmanperintöluetteloon vuonna 2021.
Kuortaneen seurakunta

Kuortaneen seurakunta on luterilainen seurakunta Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, Kuortaneen kunnassa. Seurakunnan pääkirkko on Kuortaneen kirkko.
Historia.
Kuortane kuului keskiajalla syntyneeseen Isonkyrön suurpitäjään ja sittemmin 1559 perustettuun Lapuaan, joka itsenäistyi 1581. Kuortane tuli Lapuan kappeliksi 1645 ja erosi itsenäiseksi seurakunnaksi 1798, jolloin Alavudesta tuli sen kappeliseurakunta, minkä yhteyteen tuli tuolloin Kuortaneesta saarnahuoneeksi eronnut Töysä.
Alavus muuttui emäseurakunnaksi 1835 ja Kuortane sen kappeliseurakunnaksi, mutta pitäjä pysyi edelleen Kuortane–nimisenä.
Kuortane muodostettiin itsenäiseksi seurakunnaksi 1859, mutta ero Alavudesta toteutui vasta 1875.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kuortaneen seurakunnan kappalaisina ja kirkkoherroina:
Porvoon tuomiorovastikunta

Porvoon tuomiorovastikunta () on Uudellamaalla sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Porvoon tuomiorovastikunnan lääninrovastina toimii Mats Lindgård.
Seurakunnat.
Lista Porvoon tuomiorovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Helsingin rovastikunta

Helsingin rovastikunta () on Uudellamaalla sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Helsingin rovastikunnan lääninrovastina toimii Daniel Björk.
Seurakunnat.
Lista Helsingin rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Korsholman rovastikunta

Korsholman rovastikunta () on Pohjanmaalla sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Korsholman rovastikunnan lääninrovastina toimii Tomi Tornberg.
Seurakunnat.
Lista Korsholman rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Keski-Uudenmaan rovastikunta

Keski-Uudenmaan rovastikunta () on Uudellamaalla sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Keski-Uudenmaan rovastikunnan lääninrovastina toimii Ulrik Sandell.
Seurakunnat.
Lista Keski-Uudenmaan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Turunmaan rovastikunta

Turunmaan rovastikunta () on Varsinais-Suomessa sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Turunmaan rovastikunnan lääninrovastina toimii Mia Bäck.
Seurakunnat.
Lista Turunmaan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Ahvenanmaan rovastikunta

Ahvenanmaan rovastikunta () on Ahvenanmaalla sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Ahvenanmaan rovastikunnan lääninrovastina toimii Benny Andersson.
Seurakunnat.
Lista Ahvenanmaan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Närpiön rovastikunta

Närpiön rovastikunta () on Pohjanmaalla sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Närpiön rovastikunnan lääninrovastina toimii Tom Ingvesgård.
Seurakunnat.
Lista Närpiön rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Pedersören rovastikunta

Pedersören rovastikunta () on Pohjanmaalla sijaitseva Porvoon hiippakunnan rovastikunta. Pedersören rovastikunnan lääninrovastina toimii Mia Anderssén-Löf.
Seurakunnat.
Lista Pedersören rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Marko Tšeremšyna

Marko Tšeremšyna, oikea nimi: Ivan Semanjuk, (13. kesäkuuta 1874 Kobaky, Kosivin piiri, Galitsia, Itävalta-Unkari – 25. huhtikuuta 1927 Kobaky, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija ja kääntäjä.
Tšeremšyna suoritti oikeustieteen tutkinnon Wienin yliopistossa 1906 ja harjoitti asianajotointa Snjatynissä, jossa hän myös osallistui paikalliseen kansalaistoimintaan. Hän aloitti novellien kirjoittamisen 1896, ja niitä julkaistiin sanomalehdissä, esimerkiksi "Bukovynassa", ja aikakausjulkaisuissa, kuten "Literaturno-naukovyi vistnykissä". Synnyinpaikan vuoksi Tšeremšyna yhdistetään usein Vasyl Stefanykiin ja Les Martovytšiin Pokutian kolmikoksi. Tšeremšynan novellit muistuttavat kuitenkin enemmän kuvauksia paikallisesta maalaiselämästä, ja niistä puuttuu Stefanykin teosten jännite ja voima, kuten myös Martovytšin huumori ja satiiri. Niissä näkyy Pokutian murteen vaikutusta, ja niille on leimallista "holosinnia"-itkuvirsien tyyli ja kansanepiikan rytmi ja tyyli. Hänen elinaikanaan ehti ilmestyä kaksi kokoelmaa, ja hänen kuolemansa jälkeen on ilmestynyt valikoimia ja koottuja teoksia. Tšeremšyna käänsi novelleja saksasta, tšekistä ja unkarista. Hänen muistokseen on Snjatyniin perustettu 1949 kirjallinen museo.
Tšeremšyna on haudattu Snjatyniin.
Dolikhos (mittayksikkö)

Dolikhos () oli antiikin kreikkalainen pituusmitta, joka vastasi 12 stadionia, nykymitoissa noin 2,13 kilometriä.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko, kun perusyksikkönä käytetään vanhaa attikalaista jalkaa (29,57 cm):
Dolikhos

Dolikhos (, ) voi viitata seuraaviin:
Koillismaan rovastikunta

Koillismaan rovastikunta on Pohjois-Pohjanmaalla sijainnut Oulun hiippakunnan entinen rovastikunta, johon kuuluivat Kuusamon, Pudasjärven ja Taivalkosken seurakunnat. Koillismaan rovastikunnan lääninrovastina toimi Taivalkosken kirkkoherra Tuomo Törmänen. Vuoden 2023 alussa rovastikunta yhdistyi Rovaniemen rovastikunnan kanssa Rovaniemi-Koillismaan rovastikunnaksi.
Hektos

Hektos () oli antiikin kreikkalainen pinta-alamitta, nimensä mukaisesti ”kuudesosa” plethronista. Se vastasi pusta eli neliöjalkaa, nykymitoissa noin 145,73 neliömetriä.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko, kun perusyksikkönä käytetään vanhaa attikalaista jalkaa (29,57 cm):
Hemiektos

Hemiektos () oli antiikin kreikkalainen pinta-alamitta, nimensä mukaisesti ”puolikas hektos”. Se vastasi pusta eli neliöjalkaa tai kahdestoistaosaa plethronista, nykymitoissa noin 72,87 neliömetriä.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko, kun perusyksikkönä käytetään vanhaa attikalaista jalkaa (29,57 cm):
Hemikhus

Hemikhus (, myös ) oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, nimensä mukaisesti puolikas khus. Se vastasi kuutta kotyleä. Attikalainen (ateenalainen) hemikhus oli nykymitoissa noin 1,64 litraa.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Hippikon

Hippikon () oli antiikin kreikkalainen pituusmitta, joka tarkoitti hevosiin () viittaavan nimensä mukaisesti hippodromin pituutta ja vastasi neljää stadionia, nykymitoissa noin 709,68 metriä. Hippikonin arvellaan vastanneen hippodromin pituutta edestakaisin mitattuna, kummankin suunnan ollessa siitä puolet eli kaksi stadionia.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko, kun perusyksikkönä käytetään vanhaa attikalaista jalkaa (29,57 cm):
Keramion

Keramion () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta. Se vastasi kahdeksaa khusta tai yhtä kuutiojalkaa nestettä, nykymitoissa noin 26,2 litraa.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Kheme

Kheme () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta. Se vastasi kahta kokhliarionia eli lusikallista. Attikalainen (ateenalainen) kheme oli nykymitoissa noin 9,1 millilitraa.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Konkhe

Konkhe () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, joka tarkoitti alun perin yhtä simpukankuorellista. Se vastasi viittä kokhliarionia eli lusikallista. Attikalainen (ateenalainen) konkhe oli nykymitoissa noin 22,7 millilitraa.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Metretes

Metretes () eli amforeus metretes (, ”standardiamfora”) eli amforeus (, alun perin ) eli kados () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, yksi amforallinen. Se oli suurin nestemitta ja vastasi 12 khusta. Attikalainen (ateenalainen) metretes oli nykymitoissa noin 39,39 litraa.
Metretes oli tärkein kreikkalainen nestemitta. Se oli medimnoksesta, joka oli tärkein kuiva-ainemitta, ja sen vesimäärän paino vastasi talenttia. Aiginalainen metretes oli attikalaista suurempi ja sen koko oli noin 54,56 litraa, suunnilleen saman verran kuin yksi persialainen artabe. Makedonialainen metretes oli saman suuruinen kuin attikalainen.
Keramiikassa kados oli eräs vaasien tyyppi. Roomassa kados () oli kreikkalaisten viinien mittayksikkö, joka vastasi kreikkalaista metretestä eli amforeusta ja oli kooltaan roomalaista amforaa, siinä missä roomalaisten viinien mittayksikkö oli roomalainen amfora ("amphora", "amphora quadrantal").
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Turvan talo (Tampere)

Turvan talo on vakuutusyhtiö Turvan rakennuttama liike- ja asuinrakennus, joka sijaitsee Tampereella osoitteessa Hämeenkatu 25. Talo on arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema, ja se on valmistunut vuonna 1940. Aiemmin talon paikalla oli yksikerroksinen puutalo, jossa oli liikehuoneistoja.
Historiaa.
Turvan talosta tuli valmistuessaan vakuutusyhtiö Turvan ensimmäinen oma toimitalo. Aikaisemmin yhtiö oli pitänyt toimistoa Satakunnankadun varrella Ulkotyöväenyhdistyksen talossa. Turvan nykyinen pääkonttori valmistui Järvensivuntielle vuonna 1991, mutta sillä on edelleen palvelupiste myös Hämeenkatu 25:ssä.
Turvan talossa toimi vuosina 1940–2001 elokuvateatteri Hällä, joka oli Tampereen ensimmäinen nimenomaan äänielokuville rakennettu esityspaikka. Se oli myös Suomen ensimmäinen elokuvateatteri, jossa nähtiin laajakangasfilmi ("Näin hänen kuolevan" vuonna 1954). Hällän vanha valomainos on vielä nykyäänkin osa Hämeenkadun katukuvaa. Elokuvateatterin paikalla on vuodesta 2002 alkaen sijainnut Tanssiteatteri MD:n kotinäyttämö.
Arkkitehtuuri ja status.
Turvan talossa on kuuden pääkerroksen lisäksi sisäänvedetty ullakkokerros. Julkisivu on päällystetty vaaleanharmaalla rappauksella, lukuun ottamatta katutasoa, joka on verhoiltu mustalla graniitilla.
Jaakko Tähtinen on suunnitellut Turvan talon lisäksi myös vastapäisen Yhdyspankintalon. Molemmat rakennukset edustavat funkistyyliä, ja ne muodostavat yhdessä sopusuhtaisen kokonaisuuden.
Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan Turvan talo on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta merkittävä kohde. Lisäksi se on kiinteä osa Hämeenkatua, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennuskokonaisuuden yhdessä Hämeensillan ja Keskustorin kanssa.
Mystron

Mystron () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, iso lusikallinen. Se vastasi kahta ja puolta kokhliarionia eli pienempää lusikallista. Attikalainen (ateenalainen) mystron oli nykymitoissa noin 11,4 millilitraa.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
Tetarton

Tetarton () eli hemikotyle () oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta. Se oli nimensä mukaisesti ksesteen neljäsosa ja toisen nimensä mukaisesti kotylen puolikas. Samalla se vastasi kolmea kyathosta. Attikalainen (ateenalainen) tetarton oli nykymitoissa noin 1,2 desilitraa.
Muuntotaulukko.
Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
The Piper

The Piper on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1980. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päälaulajina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen seitsemännellä studioalbumilla "Super Trouper" ja ”Super Trouper” -singlen b-puolena.
”The Piper” -kappaleen levyttäminen aloitettiin 9. huhtikuuta 1980, sen työnimenä oli ”Äntligen krig”. Kappale kertoo fasistisen diktaattorin valtaannoususta ja sen inspiraationa oli Stephen Kingin romaani "Tukikohta". Sanoituksessa kansa kokoontuu kuuntelemaan huilunsoittajan outoja säveliä, tanssii niiden tahtiin ja seuraa soittajaa sokeasti, sillä tämä tarjoaa kansalle ”unelmaa”. Kansa haluaa kuulla lisää ja unohtaa itsenäisen ajattelun. Sanoissa on lyhyt latinankielinen osuus ”sub luna saltamus”.
”The Piperista” on tehty muutama cover-versio, mukaan lukien hollanninkielinen ”De flierefluiter” (1985).
Jakob Axel Nielsen

Jakob Axel Nielsen (s. 12. huhtikuuta 1967) on tanskalainen asianajaja ja konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2005–2010 ja toiminut Tanskan liikenne- ja energiaministerinä vuonna 2007 sekä terveysministerinä vuosina 2007–2010.
I Let the Music Speak

I Let the Music Speak on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1981. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen kahdeksannen studioalbumin "The Visitors" b-puolen avausraitana.
"I Let the Music Speak" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 3. syyskuuta 1981. Sitä on pidetty pikemminkin teatraalisena esityksenä kuin pop-kappaleena. Se on nähty myös siltana Anderssonin ja Ulvaeuksen musikaalituotantoon, jonka nämä aloittivat Abban siirryttyä pitkälle tauolle "The Visitorsin" jälkeen.
"I Let the Music Speak" -kappaleesta on tehty muutama versio, mukaan lukien hollanninkielinen "Is 't zo bedoeld" (1985).
If It Wasn’t for the Nights

If It Wasn't for the Nights on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalisteina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen kuudennella studioalbumilla "Voulez-Vous".
"If It Wasn't for the Nights" -kappaleen levyttäminen aloitettiin 8. marraskuuta 1978 työnimenään "Pandemonium". Sen sanoitus heijastaa Ulvaeuksen alavireistä mielialaa, sillä avioliitto Ulvaeus-Fältskog oli tullut tiensä päähän. Kappaleen oli määrä olla "Voulez-Vous" -albumin johtosingle, mutta kun "Chiquitita" oli valmis, se päätettiin julkaista johtosinglenä ja "If It Wasn't for the Nights" jäi vaille single-statusta. 
"If It Wasn't for the Nights" -kappaletta versioitu joitakin kertoja, mukaan lukien Hazell Deanin tulkinta vuodelta 1996.
Sea Eagle (ohjus)

Sea Eagle (suom. "Merikotka") on Isossa-Britanniassa kehitetty ja tuotettu alisooninen meritorjuntaohjus eli keskikantaman laivasto-ohjus. Aseen kehittelyn aloitti BAE Systems, josta muotoutui sittemmin MBDA.
Ohjuksen suihkumoottori antaa sille 1 040 km/h eli Mach 0.85 enimmäisnopeuden. Aseen kehittely aloitettiin vuonna 1976, valmistus alkoi 1982, hyväksyntä aselajin käyttöön 1985. Ainakin Blackburn Buccaneer ja Panavia Tornado kykenivät hyödyntämään tätä ohjusasetta omassa arsenaalissaan, Sea Harrierin ohella. Jo Britannian kuninkaallisten ilmavoimien käytöstä poistunut SEPECAT Jaguar kykeni sekin tätä ohjustyyppiä käyttämään.
Sea Eaglen omamassa on 580 kg, ja sen taistelukärjen omamassa on 230 kg, sekä ohjuksen enimmäiskantama on yli 110 km. Sea Eagle -meritorjuntaohjuksen siipien kärkiväli on 1,2 m ja sen halkaisija on 0,4 m, pituus 4,14 m. Ohjus käyttää sekä inertiaaliohjausta että tutkaohjausta. Intian käyttämät Jaguar IM-koneet kykenivät nekin meritorjuntaan tällä ohjusaseella.
Britannian ohella, ovat tätä ohjusasetyyppiä käyttäneet Intia, Chile ja Saudi-Arabia.
Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta

Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Kristiinankaupungissa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Närpiön rovastikuntaan ja on osa Kristiinankaupungin seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Daniel Norrback.
Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta perustettiin vuonna 1978 jakamalla Kristiinankaupunki-Tiukan seurakunta suomenkieliseksi ja ruotsinkieliseksi seurakunnaksi. Alkuperäinen ruotsalainen seurakunta yhdistyi Siipyyn ja Lapväärtin seurakuntien kanssa vuonna 2006 Lapväärtin-Kristiinankaupungin seurakunnaksi (ruots. "Lappfjärd-Kristinestads församling"). Seurakunta otti nimekseen Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta vuonna 2013.
Kristiinankaupungissa on voimassa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon korkein kirkollisveroprosentti, kaksi prosenttia.
Herätysliikkeet.
Kristiinankaupungin ruotsalainen seurakunta muodostaa muun Pohjanmaan rannikon tavoin voimakkaan ja yhtenäisen ruotsinkielisen evankelisen herätysliikkeen tukialueen.
Kirkkoherrat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kristiinankaupungin ruotsalaisen seurakunnan (2006–2013 Lapväärtin–Kriistinankaupungin seurakunnan) kirkkoherroina:
Uusi seurakunta
Le Brignon

Le Brignon on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 16 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista etelään.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on rakennettu romaaniseen tyyliin. Kirkon portaali on kuitenkin tyyliltään goottilainen. Kirkon kellotornissa on neljä erikokoista kelloa. Kellotornin rakennusajankohdasta ei ole varmuutta. Luultavasti se on rakennettu 1300-luvun lopulla tai 1400-luvulla. Kirkko kuuluu historiallisten monumenttien luetteloon.
Kunnan rajalla on 27 metriä korkea Beaumen vesiputous, "Cascade de la Beaume". Le Brignon jakaa sen naapurikunta Solignac-sur-Loiren kanssa.
Raippaluodon seurakunta

Raippaluodon seurakunta () on ruotsinkielinen evankelis-luterilainen seurakunta Pohjanmaalla, Mustasaaressa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Korsholman rovastikuntaan ja on osa Mustasaaren seurakuntayhtymää. Vt. kirkkoherrana toimii Benjamin Sandell.
Historia.
Raippaluodon seurakunta perustettiin Mustasaaren saarnahuonekunnaksi 1775 ja 1778. Seurakunta sai oman kirkon vuonna 1781 ja tuli kappeliseurakunnaksi 1840. Seurakunta erotettiin emäseurakunnaksi vuonna 1872 ja vuonna 1890 sai oman kirkkoherran. Seurakuntaan on kuulunut myös Björkön saarnahuonekunta. Björkön rukoushuone vahingoittui tulipalossa jouluna 1840.
Raippaluoto oli vielä toisen maailmansodan jälkeen eristäytynyt yhteisö, jonka jäsenet saivat elantonsa merestä. 1950-luvulla lautta yhdisti saariston kiinteämmin mantereeseen. Samalla myös arvot ovat muuttuneet.
Ennen soția Raippaluotoon perustettiin kirkkokuoro. Björkön kristillinen nuorisopiiri perustettiin vuonna 1912. 1940-luku oli intensiivistä aikaa ja kokouksia järjestettiin jopa neljä kertaa viikossa. Raippaluodon yhteisö eli tuolloin uskonollisen herätyksen aikaa.
Toisen maailmansodan jälkeen.
Kristillispohjainen partiotyö käynnistyi Raippaluodossa 1970-luvulla. Raippaluodossa on pitkään toiminut evankeliumiyhdistys. Lisäksi eri kylissä on pidetty pyhäkoulua. Seurakunnalla on 1950-luvun alusta lähtien ollut diakonissa. Kunta maksoi aluksi suuren osan palkasta, sillä kunnassa ei ollut terveyssisarta. Vuodesta 1997 diakonissa on osallistunut EU:n ruokapakettien jakeluun. Diakoniaompeluseura on tukenut toimintaa kirkonkylässä 1950-luvulta lähtien.
Raippaluodon kirkko korjattiin 1954 kirkon keskusrahaston tuella. Kirkon höyrykeskuslämmitys sytytti kirkon palamaan 1968 mutta palo saatiin kuitenkin sammutettua. Björkön kirkko kunnostettiin vuosina 1953–1954.
Lähetysompeluseura on toiminut Björkössä koko 1900-luvun. Vallgrundin kylissä lähetysompeluseura korvasi muun kirkollisen seuratoiminnan 1950-luvulla. Seurakunnan eläkeläiskerho on seudun ainoa eläkeläisyhdistys. Raippaluodon seurakuntatalo valmistui vuonna 1978. Tätä aiemmin seurakunta kokoontui terveystalolla. Björkössä seurakuntakoti toimii entisessä lastenkoulussa.
Herätysliikkeet.
Björkössä on aikansa herätysliikkeistä kaksi vapaakirkollista kappelia. Käytännön ekumenia on leimannut Björkön uskonnollista elämää. Kirkon nuorisopiiri, evankeliset, vanhauskoiset, stilliläiset sekä vapaakirkolliset baptistit, helluntailaiset ja lähetysseuralaiset toimivat vielä Björkössä. Edelleen Björkössä toimii Kyrkans Ungdom ja Raippaluodossa Evankeliumiyhdistyksen paikallisosasto.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Raippaluodon seurakunnan saarnaajina, kappalaisina ja kirkkoherroina:
Rodrigo Perez

Rodrigo Perez (s. 1976) on espanjalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa Sveitsin Openissa hopea 2022 ja oli mukana vuoden 2017, 2021 ja 2022 EM-kilpailuissa.
Kilpaura.
Tammikuussa 2014 Perez saavutti pronssia Fuerteventura Openissa. Myös maaliskuussa hän saavutti pronssia Espanjan Openissa.
Perez oli mukana Fuerteventura Openissa heinäkuussa 2016, jossa hän eteni välieriin saakka. Perez hävisi ottelunsa Jahmaine Christielle ja saavutti sen myötä pronssia.
Helmikuussa 2017 hän oli mukana Italian cupissa. Toukokuussa Perez oli mukana Ranskan EM-kilpailuissa. Hän hävisi Jawid Yusufille avauskierroksella.
Perez oli mukana Puolan EM-kilpailuissa marraskuussa 2021, jossa hän sijoittui 11 parhaan joukkoon, hävittyään avauskierrokselle Koos Van den hoovenille.
Perez saavutti menestystä huhtikuussa 2022 Sveitsin Openissa edettyään loppuotteluun saakka. Hän kuitenkin hävisi mestaruuden maanmiehelleen Elvis Bodachille. Perez oli mukana myös kesäkuussa Bulgarian EM-kilpailuissa, jossa hän jäi toistamiseen alkukierrokselle.
Timo Tähkänen

Timo Tähkänen (s. 1983 Heinola) on suomalainen kuvataiteilija, jalkahoitaja ja dragartisti. Hän on opiskellut Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulussa ja Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa. Tähkäsen osin retrospektiivinen näyttely oli keväällä 2022 Heinolan taidemuseossa.
Tähkänen teki kuvataiteen maisterin opinnäytetyönsä 2014 muistisairaiden ryhmäkodissa. Vuonna 2015 hän sai Suomen Kulttuurirahaston kolmivuotisen Taidetta hoitolaitoksiin -apurahan ja työskenteli taiteilijana Kinaporin palvelukeskuksessa muistisairaiden vanhusten parissa.
Maimu Brushwood.
Maimu Brushwood (o.s. Huolirinta) on kuvataiteilija Tähkäsen drag- alter ego. Maimu Brushwood on satutäti ja amatöörirunoilija. Maimu esiintyi ensimmäisen kerran live-yleisölle syksyllä 2016. Tämän jälkeen hän on kiertänyt lausumassa runoja ja pitänyt drag-satuhetkiä.
Tähkänen päätyi Maimu Brushwoodin hahmoon Taideyliopiston pedagogisten opintojen aikana.
Hilma Svedal

Hilma Svedal (o.s. "Wounsch"; 2. lokakuuta 1870 Strömstad, Ruotsi – 2. heinäkuuta 1965) oli ruotsalainen kotiapulainen, joka osallistui Klondiken kultaryntäykseen ja kotimaahan palattuaan perusti Strömstadiin Alaska-nimisen puiston, joka on nykyisin suosittu turistikohde.
Elämä.
Hilma Svedal syntyi vuonna 1870 Strömstadissa kalastajaperheeseen. Hänellä oli kuusi pikkusiskoa ja kolme isoveljeä. Hän työskenteli kotiapulaisena ja opiskeli Blomsholmin kansalaisopistossa.
Svedal matkusti vuonna 1897 "S/S Norway" -aluksella Kristianiasta (nyk. Oslo) New Yorkiin ja ansaitsi siellä neljän vuoden ajan elantonsa kotiapulaisena. Hän jatkoi sitten länteen ja päätyi Sacramenton, Seattlen ja Skagwayn kautta Klondiken Dawson Cityyn. Siellä hän työskenteli kokkina ja kaivoi kultaa. Kaupungista hän löysi myös tulevan miehensä, norjalaisen John Svedalin, jonka kanssa meni naimisiin vuonna 1912.
Pariskunta matkusti vuonna 1925 Ruotsiin, jossa majoittui Hilman perimän tilan maille teltassa, mihin he olivat Amerikassa tottuneet. John ei viihtynyt Ruotsissa ja palasi Amerikkaan, mutta Hilma jäi Ruotsiin. He eivät kuitenkaan virallisesti eronneet.
Svedal alkoi Ruotsissa rakentaa perimilleen maille Nord Långön saarelle kivipuutarhaa, jonka nimesi "Alaskaksi". Vuonna 1926 hän rakensi "Alaskaan" pienen kivirakennuksen nimeltä Igloon, johon hän muutti asumaan. Tämän jälkeen valmistui bungalow, jossa hän asui 20 vuotta. Hän rakensi myös paikallisten avulla hulevesien poistojärjestelmän ja alkoi istuttaa "Alaskaan" erilaisia eksoottisia kasveja. Vuosina 1930–1933 hän vieraili siskonsa luona San Franciscossa ja jatkoi sitten "Alaskan" varustelua erilaisin rakennelmin, kuten tuolloin valmistumassa olleen Golden Gate Bridgen mukaan nimetty silta ja Golden Inn -niminen majatalo. Puistosta alkoi muodostua turistikohde. Toisen maailmansodan aikana Ruotsin puolustusvoimat perusti "Alaskaan" pienen tukikohdan ja majoitti sotilaita majatalossa.
Toisen maailmansodan jälkeen Svedal myi "Alaskan" sisarenpojalleen Johan Carl Lundbergille ja muutti itse mantereen puolelle mutta kävi usein "Alaskassa". Golden Inn -majatalo paloi vuonna 1962, ja matkailijoiden määrä puistossa väheni huomattavasti. Se myytiin valtiolle vuonna 1964, ja se jäi rappeutumaan. Vasta 1990-luvulla sitä alettiin entisöidä, ja se avattiin uudelleen vuonna 1996.
Hilma Svedal kuoli 94-vuotiaana vuonna 1965, ja hänet haudattiin Skeen kirkon hautausmaalle. Hänen hautakivessään lukee hänen mottonsa "Don't worry" (suom. Älä murehdi).
Sulvan seurakunta

Sulvan seurakunta () on ruotsinkielinen evankelis-luterilainen seurakunta Pohjanmaalla, Mustasaaressa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Korsholman rovastikuntaan ja on osa Mustasaaren seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Patrica Strömbäck.
Historia.
Sulvan seurakunta kuului alkujaan saarnahuonekuntana Maalahteen. Sulva sai oman kirkon vuonna 1626 ja tuli kappeliseurakunnaksi vuonna 1647. Varsinaiset kappelioikeudet seurakunta sai kuitenkin 1680. Sulva erotettiin kirkkoherrakunnaksi 1860 ja sai ensimmäisen kirkkoherran 1875.
Seurakunnan aktiivinen nuorisopiiri teki aloitteen seurakuntatalon rakentamisesta ja aloitti varojen keruun. Seurakuntakoti pystytettiin vanhan pitäjäntuvan tontille. Kirkonkylän kansakoulun palon 1938 jälkeen koulu ja seurakunta vuorottelivat talossa.
Toisen maailmansodan jälkeen.
1970-luvun alun kuntauudistus koetteli raskaasti Sulvan seurakuntaa, joka menetti noin 1 200 jäsentä. Sundomin nuoret kävivät rippikoulua ja konfirmoitiin Sulvassa vuoteen 1977. Vaasan seurakuntayhtymä toteutti suunnitelmat Sundomin pappilan muuttamisesta seurakuntakodiksi. Sundomin kyläkirkossa pidetään edelleen jumalanpalveluksia.
1970-luvulla seurakunnansssa aloitettiin partio- ja eläkeläistyö. Seurakunta osti Kronvikista tontiin, jonne se rakensi uuden kesäkodin. 1980-luvun alussa perustettu yhdistys hoitaa Kronvikin leirikeskuksen hallintoa.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Sulvan seurakunnan kirkkoherroina ja Sulvan kappeliseurakunnan kappalaisina:
Vaasan ruotsalainen seurakunta

Vaasan ruotsalainen seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Vaasassa. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Korsholman rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Mikael Forslund.
Vaasan ruotsinkielinen seurakunta perustettiin vuonna 1928, jolloin Vaasan kaupunkiseurakunta jaettiin kielellisesti kahtia.
Herätysliikkeet.
Vaasan seurakunta on monien eri herätysliikkeiden kohtaamispaikka. Ruotsinkielisistä herätysliikkeistä voimakkaimmin Vaasassa vaikuttaa evankelinen herätysliike sekä jossain määrin myös rauhansanalaisuus. Myös vanhoillislestadiolaisuudella on jossain määrin ruotsinkielistä toimintaa.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Vaasan ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherroina:
Vöyrin seurakunta

Vöyrin seurakunta () on seurakunta Pohjanmaalla, Vöyrillä. Seurakunta kuuluu Porvoon hiippakunnassa Korsholman rovastikuntaan ja on osa Vaasan seurakuntayhtymää. Kirkkoherrana toimii Hans Boije.
Vuoden 2025 huhtikuussa Vöyrin seurakuntaan kuului 4 781 jäsentä, mikä oli noin 76,4 prosenttia Vöyrin asukkaista. Jäsenmäärä on ollut laskussa lähes koko 2000-luvun ajan.
Herätysliikkeet.
Vöyrin seurakunta muodostaa muun Pohjanmaan rannikon tavoin voimakkaan ja yhtenäisen ruotsinkielisen evankelisen herätysliikkeen tukialueen. Liikkeellä on kannatusta myös Oravaisten alueella.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Vöyrin seurakunnan kirkkoherroina: