Nipapalmu

Nipapalmu ("Nypa fruticans") on Intian valtameren ja Tyynenmeren rannikoilta ja suistoalueilta kotoisin oleva palmulaji. Se on ainoa mangrovebiomiin sopeutunut palmu. Nipapalmu on "Nypa"-suvun ja "Nypoideae"-alaheimon ainoa laji, mikä tekee niistä monotyyppisiä taksoneja.
Kuvaus.
Poiketen useimmista muista palmuista, nipapalmun runko kasvaa maan alla; vain lehdet ja kukkavarsi kasvavat ylöspäin pinnan yläpuolella. Lehdet ovat jopa 9 metriä korkeita.
Kukat ovat muodostuneet kärjestä pallomaiseksi naaraskukinnoksi, jonka alapuolella on norkkomaiset, punaiset tai keltaiset uroskukat. Kukka tuottaa puumaisia pähkinöitä, jotka muodostuvat noin 25 senttimetrin kokoiseen pallomaiseen rypäleeseen. Kypsät pähkinät leviävät kellumalla vuoroveden mukana uusille alueille. Siemenet itävät ajoittain jo kelluessaan.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Nipapalmut kasvavat pehmeässä mudassa, hitaasti liikkuvissa vuorovesi- ja jokivesistöissä, jotka kuljettavat ravinteita. Ne leviävät sisämaahan niin pitkälle kuin vuorovesi siemeniä voi kuljettaa. Ne ovat yleisiä Intian valtameren ja Tyynenmeren rannikoilla ja joissa, Intiasta Tyynenmeren saarille ulottuvalla alueella. Palmu sietää ajoittaista elinympäristönsä kuivumista. Mangrovemaisesta elinympäristöstään huolimatta, palmu ei siedä suolaisessa merivedessä kasvamista, vaan suosii suistoalueiden murtovesiä.
Ekologia.
Jaavanmakakit syövät nipapalmun hedelmiä. Padas Damit luonnonpuiston alueella nenäapinoiden on havaittu syövän palmun kukintoja. Borneon saarella orangit syövät nipapalmun versoja ja sydämiä.
Käyttö.
Paikalliset asukkaat käyttävät nipapalmun pitkiä, höyhenmäisiä lehtiä olkikattoisen talojen tai asuntojen kattomateriaalina. Lehtiä käytetään myös monenlaisten korien valmistamiseen. Koska lehdet ovat kelluvia, niitä käytetään uimareiden kouluttamiseen Burmassa.
Roten ja Savun saarilla nipapalmun mahlaa syötetään sioille kuivana aikana. Tämän kerrotaan antavan lihalle makean maun. Nuoria lehtiä käytetään tupakan käärimiseen.
Kambozassa palmu tunnetaan nimellä cha:k, ja sen lehtiä käytetään kattojen tekemiseen.
Kattojen rakentaminen palmun lehdistä on yleistä eripuolilla Papua Uusi Guineaa. Joillakin rannikkoalueilla lehden päävartta käytetään myös seinien rakennusmateriaalina.
Ruoka ja juoma.
Nuoret kukkavarret sekä siemenet ovat syötäviä ja hyviä nesteyttäjiä.
Filippiineillä ja Malesiassa kukinnosta uutetaan mahlaa, josta voidaan valmistaa paikallista "tuba"-, "bahal"- tai "tuak" nimistä alkoholijuomaa. Hedelmäterttu on valmis uutettavaksi, kun hedelmät ovat kypsimmillään. Terttu leikataan irti, jättäen noin 15 cm vartta, ja varteen hierotaan mutaa mahlan uuttamiseksi. Jos hedelmän kypsyys on arvioitu oikein, alkaa mahla virrata välittömästi. Bambuputki tai pullo asetetaan leikkauskohdan alle, ja mahla kerätään kahdesti päivässä, samalla leikaten noin senttimetri varresta pois, tukkiintumisen estämiseksi. Mahlaa virtaa noin 30 päivää. Nipapalmu kukkii ympäri vuoden, joten mahlaa on saatavilla taukoamatta.
Indonesiassa, erityisesti Jaavalla ja Balilla mahlaa käytetään raakasokerin muunnelman valmistamiseen, jota kutsutaan "gula nipaksi". Sarawakissa sitä kutsutaan "gula apongiksi".
Thaimaassa lehteä käytetään jälkiruoaksi.
Kambožassa sen lehtiä käytetään kakkujen käärimiseen (kuten "num katam"), ja kukkia käytetään joskus sokerin, etikan ja alkoholin valmistukseen.
Biopolttoaine.
Nipapalmu tuottaa erittäin paljon sokeripitoista mahlaa. Etanoliksi tai butanoliksi fermentoitu mahla voi tuottaa jopa 6 480 - 20 000 litraa polttoainetta hehtaaria kohden vuodessa. Vertailuksi, sokerijuurikas tuottaa noin 5 500 litraa etanolia per hehtaari, ja vastaavan kokoinen aluea maissia tuottaa noin 4 180 litraa etanolia per hehtaari. Toisin kuin maissi ja sokerijuurikas, nipapalmun mahla vaatii vain vähän, jos ollenkaan fossiilisia polttoaineita tuottaakseen energiaa vakiintuneesta kasvustosta. Nipapalmu ei vaadi peltomaata ja se voi käyttää murtovettä makean veden sijaan. Toisin kuin muut energiakasvit, nipapalmu ei myöskään vähennä ruoantuotantoa polttoaineen tuottamiseksi. Koska nipa-hedelmä on mahlantuotannon välttämätön sivutuote, tuottaa se ruokaa ja polttoainetta samanaikaisesti.