Kookosöljy

Kookosöljy on kookospähkinän siemenvalkuaisesta eli koprasta tuotettu kasviöljy. 
Kookosöljystä voidaan valmistaa uppopaistamisessa käytettävää kookosrasvaa eli kookosmargariinia kovettamalla sitä teollisesti hydraamalla. Myös kookosöljyä voidaan käyttää uppopaistoon, mutta sitä ei saa päästää yli 163 °C:iseksi. Kookosöljy sisältää 15 prosenttia MCT-öljyä. 
Kookosöljyn tuotanto.
Kookosöljy on valmistettu perinteisesti kookosmaidosta. Kylmäpuristettu kookosöljy valmistetaan kylmäpuristamalla öljyä tuoreesta kookospähkinän siemenvalkuaisesta eli koprasta, kun taas jalostettu eli raffinoitu kookosöljy saadaan kuivatusta koprasta höyryttämällä tai kemikaalien avulla uuttamalla. Jalostettu kookosöljy on hajutonta ja mautonta, ja sen voi kuumentaa +204 °C:seen. Jalostetun kookosöljyn valmistuksessa käytetään perinteisesti heksaaniuuttoa, jolla koprasta saadaan 10 prosenttia enemmän öljyä. Jalostettua kookosöljyä käsitellään korkeassa lämpötilassa, jolloin se kiinteytyy ja siitä poistuu haju, maku ja epäpuhtaudet. Kopra sisältää noin 35 prosenttia rasvaa. Kookosöljy kehitettiin kaupalliseksi tuotteeksi Tyynenmeren saarilla ja Etelä-Aasiassa 1860-luvulla. Filippiinit on nykyisin maailman suurin kookosöljyn tuottaja, kookosöljyn tuotto vastaa 7:ää prosenttia Filippiinien vientituloista.
Fyysiset ominaisuudet.
Kookosöljy kestää erinomaisesti kuumuutta. Neitsytkookosöljyn voi kuumentaa 177 °C:seen ennen kuin se alkaa savuta. Jalostetun kookosöljyn voi kuumentaa 204 °C:seen, eli sillä on korkeampi savupiste.
Jalostamaton kookosöljy sulaa 20–25 ℃:ssa ja syttyy palamaan 170 ℃:ssa, kun taas raffinoidulla kookosöljyllä on korkeampi savupiste 177 ℃ .
Kemialliset ominaisuudet.
Neitsytkookosöljy maistuu ja tuoksuu kookospähkinältä, ja jalostettu kookosöljy on hajutonta ja mautonta.
Toisin kuin useimmat kasviöljyt, kookosöljy koostuu lähes 90-prosenttisesti tyydyttyneistä rasvoista. Se sisältää pääasiassa keskipitkien rasvahappojen triglyseridejä, joista 86,5 % on tyydyttyneitä rasvahappoja; 5,8 % kertatyydyttymättömiä rasvahappoja ja 1,8 % monityydyttymättömiä rasvahappoja. Tyydyttyneistä rasvahapoista kookosöljy sisältää ensisijaisesti 44,6 % lauriinihappoa, 16,8 % myristiinihappoa ja 8,2 % palmitiinihappoa, vaikkakin se kokonaisuudessaan sisältää seitsemää erilaista tyydyttynyttä rasvahappoa. Sen ainoa kertatyydyttymätön rasvahappo on öljyhappo, ja sen ainoa monityydyttymätön rasvahappo on linoleenihappo.
Koska kookosöljy on pääosin tyydyttynyttä rasvaa, se hapettuu moniin muihin kasviöljyihin verrattuna hitaasti. Jalostamaton kookosöljy voi säilyä härskiintymättä jopa viisi vuotta, ja jalostettu puolitoista. Kookosöljy säilyy parhaiten kiinteässä muodossa, eli kun lämpötila on alle 24,5 ℃. Se ei kuitenkaan, monista muista öljyistä poiketen, vahingoitu korkeammassakaan lämpötilassa.
Erilaisia öljytyyppejä.
Raffinoimaton öljy.
Raffinoimaton öljy eli raakaöljy valmistetaan puristamalla murskattua kopraa mekaanisesti, ilman lisäkäsittelyä ehkä siivilöintiä lukuun ottamatta. Perinteisesti öljy on saatu jauhamalla tai hankaamalla kopraa, joka sen jälkeen on keitetty vedessä. Se tuottaa öljyyn sille ominaisen maun ja värin. Markkinoinnissa tälle öljylle on voidaan käyttää myös ominaisuutta "extra virgin".
Raffinoitu öljy.
Raakaöljylle voidaan tehdä useita erilaisia käsittelyjä, jolloin saadaan erilaisia tuotteita, joilla on kaikille omat ominaisuutensa ja käyttötarkoituksensa. Öljy on usein käytännössä mautonta ja hajutonta. 
Margariini ("kookosrasva").
Kookosmargariini valmistetaan hydrogenoinnin avulla: kookosöljyyn lisätään katalyyttisessä prosessissa vetyä, jolloin sen sisältämät yksittäis- ja monityydyttämättömät rasvahapot muuttuvat kokonaan tai osittain tyydyttyneiksi. Lopputuloksena on kookosrasvaksi kutsuttua margariinia, jonka sulamispiste on 36–40 °C. Jos kookosöljy hydrataan vain osittain, lopputuotteeseen syntyy teollisia transrasvoja.
Fraktioitu öljy.
Fraktioitu öljy saadaan jakamalla öljy komponentteihinsa, jolloin useimmat pitkäketjuiset triglyseridit on poistettu niin, että jäljelle jää vain tyydyttynyt rasva. Sitä nimitetään myös kapryylitriglyseridiksi tai kapriinitriglyseridiksi (MCT-öljyksi), koska siinä eniten esiintyvät rasvahapot ovat kapryylihappo ja kapriinihappo. 
Koska fraktioitu öljy on täysin tyydytettyä, se kestää kuumuutta vielä paremmin kuin kookosöljy muissa muodoissaan ja sen säilyvyysaika on lähes rajoittamaton. 
Käyttö.
Kookosöljyä käytetään erityisesti paistamisessa sen korkean syttymislämpötilan takia. Sitä käytetään usein curryn valmistuksessa, ja Malesiassa sitä käytetään usein myös nasi lemakin valmistuksessa. Elintarviketeollisuus käyttää täysin tai osittain hydrattua kookosöljyä margariineissa ja pikkupurtavassa. 
Kookosöljyä käytetään myös saippuan valmistuksessa. Fraktioitu kookosöljy on hajusteiden, hierontaöljyjen ja kosmetiikkatuotteiden yleinen perusosa. Kookosöljy toimii ihon kosteuttaja, ja sen on todettu olevan yhtä tehokas vaihtoehto mineraaliöljylle.
Intiassa ja Sri Lankassa kookosöljyä käytetään yleisesti myös kampauksiin ja päänahan rauhoittamiseen ja viilentämiseen. Intian rannikolla Karnatakassa ja Keralassa kookosöljyä lisätään tuntia ennen kylpyä iholle. Sitä suositellaan vanhuksille käytettäväksi vähintään kerran viikossa, jotta keho, iho ja hiukset säilyisivät terveinä.
Kookosöljyä on käytetty perinteisesti myös öljylampuissa. Tyynenmeren saarilla tutkitaan kookosöljyn käyttöä generaattoreiden polttoaineena. Eräissä tapauksissa vanhoja dieselmoottoreita voidaan käyttää käsitellyllä kookosöljyllä, mutta tämä altistaa ne pidemmällä aikavälillä moottorivauriolle.
Terveysvaikutukset.
Kookosöljy on terveellinen paistorasva, koska se kestää erinomaisesti kuumuutta. Lisäksi on havaittu, että jo 12 millilitran annos neitsytkookosöljyä päivässä voi lisätä HDL-kolesterolin määrää ja parantaa kokonaiskolesterolin ja HDL-kolesterolin suhdetta. Tämän on ajateltu tekevän kookosöljystä terveellisemmän vaihtoehdon kuin esimerkiksi soijaöljystä, joka päin vastoin laskee HDL-kolesterolin määrää ja heikentää kokonaiskolesterolin ja HDL-kolesterolin välistä suhdetta. Liian alhaisen HDL-kolesterolin pitoisuuden on havaittu lisäävän selvästi sydän ja verisuonitautien riskiä, vaikka HDL-kolesterolin nostosta ei saadakaan hyötyä enää silloin, kun sitä esiintyy veressä jo ennestään riittävästi.
Vuonna 2020 julkaistiin 16 tutkimusta käsittänyt meta-analyysi, jossa vertailtiin kookosöljyn ja ei-trooppisten ruokaöljyjen vaikutusta sydän- ja verisuonisairauksien riskitekijöihin. Tuloksena oli, että kookosöljy lisäsi ei-trooppisia öljyjä enemmän LDL- ja HDL-kolesterolia mutta ei eronnut muista öljyistä veren triglyseridipitoisuuden, inflammaatiota osoittavan C-reaktiivisen proteiinin, paastoverensokerin tai lihomisen osalta. Tutkimuksen tekijöiden mukaan kookosöljyn LDL-kolesterolia nostava vaikutus yksinään riittää tekemään siitä epäterveellisen, koska veren HDL-kolesterolin nostamisen ei ole havaittu vähentävän sydäntaudin riskiä. Toisin kuin HDL:n kohdalla, LDL:n rooli ateroskleroottisen sydän- ja verisuonitaudin edistäjänä on johdonmukaisesti osoitettu sekä mendeliläisissä satunnaistamisuunnitelmissa että erilaisilla LDL-kolesterolia alentavilla hoidoilla.
Maailman terveysjärjestö, Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto, Ison-Britannian kansallinen terveyspalvelu (NHS), American Heart Association, Suomen Sydänliitto, Ruokavirasto ja Suomen valtion ravitsemusneuvottelukunta suosittelevat rajoittamaan tai välttämään kookosöljyn käyttöä, koska siinä on paljon tyydyttynyttä rasvaa. Väestötutkimusten mukaan kookosöljyn käyttäjillä ei esiinny kuitenkaan muuta väestöä enempää sydän- ja verisuonitauteja eivätkä he kuole niihin tavallista useammin. Väestötutkimuksista ei ole saatu näyttöä myöskään tyydyttyneen rasvan runsaan käytön terveyttä heikentävästä vaikutuksesta.
Kylmäpuristettu neitsytkookosöljy sisältää antioksidantteina toimivia ja matala-asteista tulehdusta estäviä fenolisia yhdisteitä, jotka saattavat vähentää sydäntautien riskiä. Laboratorio- ja soluviljelytutkimuksista on saatu viitteitä siitä, että kookosöljyllä olisi tulehduksia ehkäisevää vaikutusta. Lisäksi on olemassa jonkin verran näyttöä siitä, että ulkoisesti käytetty kookosöljy ehkäisee joihinkin ihotauteihin liittyvää tulehdusta. Dosentti Jyrki Virtasen mukaan ei ole kuitenkaan olemassa kunnollista tutkimusnäyttöä siitä, että näitä vaikutuksia saisi kookosöljyä syömällä. 
Kookosöljyn on väitetty aktivoivan myös kilpirauhasen toimintaa, mutta aiheesta ei ole julkaistu tieteellisiä tutkimuksia.
Itä-Suomen yliopiston ravitsemusepidemiologian dosentti Jyrki Virtanen on todennut, ettei kookosöljyssä ole omega-3- ja omega-6-rasvahappoja, jotka ovat hänen mukaansa kaikkein tärkeimpiä rasvahappoja.
Ympäristövaikutukset.
Kookosöljyn tuotannosta syntyy poikkeuksellisen vähän elinkaarenaikaisia päästöjä.
Aiheesta muualla.
Kookosöljyn ominaisuuksista:
Muita aiheita