tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sandusky (Ohio)

Sandusky on kaupunki Erien piirikunnassa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin maapinta-ala on 25,2 neliökilometriä, ja vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 24 564 asukasta. Vuosina 2010–2019 Sanduskyn väkiluku laski 5,2 prosenttia.
Kaupungin asukkaista 28,8 prosenttia on alle 18-vuotiaita, 54,0 prosenttia 18–64-vuotiaita ja 17,2 prosenttia yli 64-vuotiaita. Asukkaista 64,3 prosenttia on valkoisia, 23,9 prosenttia mustia ja loput 11,8 prosenttia muihin ryhmiin kuuluvia. Köyhyysrajan alapuolella asuvien osuus on 21,3 prosenttia.
Sanduskyssä sijaitsee Cedar Point -huvipuisto.
Haakon Nuori

Haakon Nuori tai Haakon Haakoninpoika nuorempi ( 11. marraskuuta 1232, Bergen – 5. toukokuuta 1257, Tønsberg) oli isänsä, Norjan kuningas Haakon IV Haakoninpojan kanssahallitsija 1240–1257.
Haakon Nuori oli Haakon IV Haakoninpojan ja Margareta Skulesdatterin vanhin poika. Haakon Nuori sai kuninkuuden jo vuonna 1240, sillä hänen isänsä halusi turvata kruunun säilymisen jälkeläisillään siltä varalta, että hän itse saisi surmansa taistelussa kapinaan noussutta herttua Skule Bårdssonia vastaan. Haakon IV Haakoninpoika voitti kuitenkin herttua Skulen ja Haakon Nuori ehti kuolla ennen isäänsä.
Miljoonasateen diskografia

Tämä on Miljoonasade -yhtyeen diskografia. Miljoonasade on julkaissut yhteensä 15 studioalbumia sekä lukuisia kokoelmia ja singlejä. Katso myös luettelo Miljoonasateen kappaleista.
Heikki Poutanen (valtiopäivämies)

Heikki Poutanen (16. helmikuuta 1845 Parikkala – 22. toukokuuta 1911 Parikkala) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Poutasen vanhemmat olivat Matti Ollinpoika Poutanen ja Leena Juhontytär Terävä ja puoliso Hilda Alviina Heikintytär Neuvonen. Maanviljelijä, lautamies ja herastuomarin arvon saanut Poutanen oli talonpoikaissäädyssä Kurkijoen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894. Hän oli valtiopäivillä laki- ja talousvaliokunnan varajäsen. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Parikkalan edustajana.
Kuninkaallinen Nukketeatteri

Kuninkaallinen Nukketeatteri on vuonna 2009 perustettu hämeenlinnalainen ammattinukketeatteri, joka toteuttaa esityksiä niin lapsille, nuorille kuin aikuisille. Teatteri on esiintynyt sekä Suomessa että ulkomailla. Teatterin nuket ja lavasteet on valmistettu käsityönä sen omalla verstaalla Hämeenlinnassa. Teatterin vakituiseen henkilökuntaan kuuluvat nukkemestari Hannu Räisä ja näyttelijä Antti Kemppainen.
Näytelmät:
Teatteri on erikoistunut Suomessa harvinaiseen nukketeatterilla esitettyyn poliittiseen parodiaan. Valtakunnallisia vaaleja lähes vuosittain kommentoineessa "Tasavallan marionetit" -sarjassa on käsitelty valtakunnan politiikkaa, kunnallisvaaleja ja julkisuuden ilmiöitä.
Juho Poutiainen

Juho Poutiainen (12. tammikuuta 1818 Muolaa – 16. helmikuuta 1904 Muolaa) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Poutiaisen vanhemmat olivat Aatami Juhonpoika Poutiainen ja Anna Sakarintytär Moisander ja puolisot Helena Tuomaantytär Laihanen ja Maria Antintytär Rahkonen. Maanviljelijä, valtiopäivämies Tuomas Poutiainen oli Juho Poutiaisen poika ensimmäisestä avioliitosta. Kunnallismies Juho Poutiainen oli talonpoikaissäädyssä Äyräpään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867.
Imatra (täsmennyssivu)

Imatra voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
V. A. Heikinheimo

Veli Abiel Heikinheimo, nimi vuoteen 1906 "Sven Abiel Heikel" (20. elokuuta 1875 Kittilä – 18. marraskuuta 1948 Perniö) oli suomalainen kirkkoherra ja Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian assistentti.
Heikinheimon vanhemmat olivat Kittilän kirkkoherra, lääninrovasti Karl Abiel Heikel (1846–1919) ja Augusta Hellman. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1895 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1900. Heikinheimo suoritti kasvatusopin tutkinnon ja pastoraalitutkinnon 1909. Hänet vihittiin papiksi 1903.
Heikinheimo oli kirkkoherran apulaisena Jyväskylän maaseurakunnassa, Saarijärvellä, Tyrväällä ja Kokkolassa vuosina 1903–1913. Hän oli Janakkalassa kappalaisena ja kirkkoherran apulaisena 1913–1921, Uskelan kirkkoherrana 1921–1932 sekä vt. kappalaisena Hyvinkäällä 1932 ja Janakkalassa 1934. Viimeksi Heikinheimo oli Perniön kirkkoherrana vuodesta 1941 alkaen. Hän sai rovastin arvon 1929.
Heikinheimo oli Tyrvään yhteiskoulun johtajana 1906–1907, Helsingin Sörnäisten kristillisen kansanopiston perustajana ja ensimmäisenä johtajana 1907–1908, Sörnäisten yhteiskoulun matematiikan ja uskonnon opettajana 1907–1908; Kokkolan suomalaisen yhteiskoulun uskonnon lehtorina ja rehtorina 1910–1912, Sortavalan reaalilyseon uskonnon ja historian lehtorina 1912–1913; Salon yhteiskoulun uskonnon ja filosofian alkeiden opettajana 1921–1931 sekä Hyvinkään yhteiskoulun filosofian alkeiden opettajana 1932. Hän toimi Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professorin vt. assistenttina 1916–1917 ja assistenttina 1933–1941. Heikinheimo oli Nuorten Kristillisen Liiton Varsinais-Suomen piirin johtokunnan jäsen ja hän oli vuodesta 1931 alkaen Raittiuden ystävien sihteerinä Helsingissä.
Heikinheimo oli naimisissa 1904–1912 laulunopettaja Anna Sofia Aleksandra Draken (1879–1912) kanssa ja vuodesta 1914 talousopettaja Valma Maria Krankin kanssa. Opettaja ja Akateemisten Naisten Karjala-Seuran puheenjohtaja Anna-Liisa Heikinheimo oli hänen tyttärensä ensimmäisestä avioliitosta.
Julkaisuja.
Nimellä "V. A. Heikinheimo":
Tuomas Poutiainen

Tuomas Poutiainen (28. marraskuuta 1850 Muolaa – 5. syyskuuta 1923 Viipuri) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Poutiaisen vanhemmat olivat Juho Aataminpoika Poutiainen ja Helena Tuomaantytär Laihanen. Maanviljelijä, lautamies Poutiainen oli talonpoikaissäädyssä Äyräpään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1885, 1891 ja 1894. Vuonna 1885 hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan varajäsen ja vuonna 1891 suostuntavaliokunnan varajäsen. Poutiainen liittyi jo vuoden 1885 valtiopäivillä nuorsuomalaisiin.
Savonlinna (täsmennyssivu)

Savonlinna voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kaarle Prusi

Kaarle Prusi (17. toukokuuta 1854 Tyrvää – 18. toukokuuta 1925 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä, päätoimittaja ja valtiopäivämies. 
Prusin vanhemmat olivat Henrik Vilhelm ja Eva Elisabet Paavola ja puolisot Karolina Paavola ja Amanda Josefina Rainelius-Prusi. Maanviljelijä, kunnallismies Prusi oli myös usean vuoden ajan "Tyrvään Sanomat" -lehden päätoimittaja. Hän oli talonpoikaissäädyssä Tyrvään tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Ensin mainituilla valtiopäivillä Prusi oli suostuntavaliokunnan jäsen.
Mikkeli (täsmennyssivu)

Mikkeli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Askeleet kahdelle - Pas de deux

Askeleet kahdelle – Pas de deux on Miljoonasateen 15. studioalbumi, joka julkaistiin 12. helmikuuta 2021. Levy on julkaistu yhdessä Jyväskylä Sinfonian kanssa, ja se sisältää 11 vanhempaa Miljoonasade-kappaletta sinfoniaorkesterille sovitettuna, sekä uutuutena nimikkokappale Askeleet kahdelle, jonka nimi on viittaus balettitermiin pas de deux.
Levytyksen kapellimestarina toimi Jukka Myllys ja laulujen sovituksista vastaavat Sampo Kasurinen, Mauri Sumén ja Jyrki Heikkilä. Levy on julkaistu sekä CD:nä että LP:nä. Tupla-CD sisältää myös laulujen instrumentaaliversiot.
I viulu: Harri Forstén, Anu Järvela, Niina Tuunainen, Jerzy Hoffman, Kaisa Ivars, Siiri-Sofia Kanerva
II viulu: Kaisamari Hiltunen, Merjo Bister-Majala, Tero Majala, Gary Litter, Sari Tukiainen, Marja Naukkarinen
Alttoviulu: Grigory Tsyganov, Dmitri Vasilevsky, Maria Mangeloja, Leena Lahti, Dmitrii Iurev
Sello: Ilkka Kauppi, Juha Malmivaara
Kontrabasso: Jani Koskela, Ari Mansala
Huilu: Aapo Järvinen, Esa-Veli Riuttamäki
Oboe: Nahoko Kinoshita, Inoko Isobe
Klarinetti: Gil Shaked-Agababa, Kristjan Parts
Fagotti: Sanna Wihinen, Risto Keinänen
Käyrätorvi: Jussi Järvenpää, Juha Keskinen
Trumpetti: Zoltán Kövér, Mailis Ben Romdhane
Pasuuna: Aksel Kiviniemi, Mizuho Kojima-Haarala
Lyömäsoittimet: June Binnie
Granholmen (Ekerö)

Granholmen on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä. Saari sijaitsee Mälarenin itäosassa Kärsönin ja Fågelönin välisessä salmessa yhdessä Krankholmenin ja Tallholmenin kanssa. Saari on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Saari on autio, mutta se liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa-alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa "Lovö Kärsö" (SE0110186)).
Tallholmen (Ekerö)

Tallholmen on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä. Saari sijaitsee Mälarenin itäosassa lähellä Brommaa seuraavaa salmea. Saaren pituus on 170 metriä ja leveys 120 metriä ja saaren pinta-ala on lähes hehtaarin suuruinen. Saari sijaitsee Björnholmenin pohjoisrannan tuntumassa. Saari on autio, mutta se liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa-alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa "Lovö Kärsö" (SE0110186)).
Lake Forest (Kalifornia)

Lake Forest on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 77 264. Kaupunki perustettiin 20. joulukuuta 1991.
Lake Forestin pormestarina toimii Scott Voigts.
Väestö.
Kaupungin asukkaista 65,94 prosenttia on valkoisia, 18,83 prosenttia aasialaisia, 2,19 prosenttia afroamerikkalaisia ja 1,02 prosenttia intiaaneja. 10,59 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 39,6 vuotta.
Lexa Ikonen

Leo "Lexa" Ikonen (16. kesäkuuta 1950 – 7. syyskuuta 2017) oli suomalainen taidemaalari, motoristi, kilpa-ajaja ja kotiseutumies. 
Lexa Ikosen taidekoti Ateljee Jykelä, 1800-luvulta oleva pohjalaisen talonpoikaistalon pihapiiri, sijaitsee Haapajärvellä Nokkoudenkylällä. 
Hänelle on myönnetty Suomen Moottoriliiton pronssinen ajajamerkki.
Ikonen oli MC Riverside Customs Haapajärven perustajajäsen.
Taidekoti Jykelä.
Hirsirakennus on jo kolmannella paikallaan, johon se siirrettiin Haapajärven keskustasta. Alun perin 1800-luvulla rakennetun suuren talon hirret tuotiin Muurasjärveltä hevospelillä. Pari alimmaista hirsikertaa on jouduttu joskus uusimaan. Tuulisuojana on perinteinen tervapahvi, hirsien päällä lautavuoraus, räystäät kunnolliset ja talo seisoo korkean tuuletetun rossipohjan päällä.
Vartiokylän rovastikunta

Vartiokylän rovastikunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Helsingin hiippakunnan yksi kuudesta rovastikunnasta. Rovastikuntaan kuuluvat viisi Itä-Helsingin seurakuntaa: Vartiokylän, Herttoniemen, Mikaelin, Roihuvuoren ja Vuosaaren seurakunta. 
Rovastikunnan lääninrovastina on Vartiokylän seurakunnan kirkkoherra Jukka Pakarinen.
Germencik

Germencik on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Germencikin väkiluku oli 43 968.
Punkaharju (täsmennyssivu)

Punkaharju voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Säästöpankki (ravintola)

Emilienburg eli Säästöpankki oli Helsingissä Siltasaaren länsikärjessä 1800-luvun alkupuolella sijainnut ravintola. Ravintolan perusti Turusta Helsinkiin vuonna 1819 muuttanut Catharina Wahllund, ja kaupungin silloisen rajan ulkopuolella sijainnut ravintola olikin ylioppilaiden ja Helsingin yliopiston nuoremman opettajakunnan suosiossa. Ylioppilaat antoivat Emelienburgin ravintolalle nimen "Säästöpankki" ("Sparbanken"), koska he veivät sinne rahansa ”säästöön”. Samoihin aikoihin myös säästöpankkiaate oli tullut Suomeen ja ensimmäiset säästöpankit perustettu Turkuun vuonna 1823 ja Helsinkiin 1825. Ravintolan yhteydessä oli myös keilarata. Ravintolassa järjestettiin muun muassa 8. toukokuuta 1837 suuret läksiäisjuhlat Helsingistä Porvooseen muuttamassa olleelle runoilija J. L. Runebergille.
Catharina Wahllund avasi 1830-luvun lopulla toisen ravintolan Töölönlahden vastapäiselle rannalle Kaisaniemeen. Tämä ravintola vei aikaa myöten Emelienburgin ravintolan asiakkaat ja lopulta itse ravintolarakennuskin rappeutui ja lopulta raunioitui. Ravintolasta muistuttaa nykyisin vain kadunnimi Säästöpankinranta ("Sparbankskajen"). Kadunnimi otettiin käyttöön 1890-luvulla.
Kapusiinikirkko

Kapusiinikirkko (saks. "Kapuzinerkirche") on kapusiinien luostarikirkko Wienissä, Itävallassa. Se sijaitsee "Neuer Marktin" ("uusi tori") aukion laidalla lähellä Hofburgin palatsia.
Kirkko tunnetaan parhaiten sen alla sijaitsevasta Keisarillisesta kryptasta, joka on Habsburgien suvun hautapaikka. Kirkon virallinen nimi on "Enkelien pyhän Marian kirkko", mutta se tunnetaan yleisesti Kapusiinikirkkona.
Historiaa.
Noin vuonna 1599 Lorenzo Brindisiläisen johtamat kapusiiniveljet asettuivat Wieniin matkallaan Prahaan, minne paavi Klemens VIII oli määrännyt heidät osana vastauskonpuhdistusta. Kirkon lahjoitti heille testamentissaan keisari Matiaksen puoliso Anna, Itävallan arkkiherttuatar. Rakentaminen alkoi 1622, mutta kolmikymmenvuotisen sodan puhkeaminen viivytti rakennustöitä ja kirkko valmistui ja vihittiin vasta 1632, Matiaksen seuraajan Ferdinand II:n aikana. Kirkossa on myös vuonna 2003 autuaaksi julistetun kapusiiniveli Marco d'Avianon hauta.
Kirkon alla sijaitsevaan kryptaan on haudattu 149 Habsburgien suvun jäsentä, joista keisari Matias ja hänen vaimonsa olivat ensimmäiset ja Otto von Habsburg on toistaiseksi viimeinen.
Kirkon julkisivu restauroitiin vuonna 2016, ja urut uusittiin 2017.
Iso Rantjärvi

Iso Rantjärvi on Jämsän keskiosassa sijaitseva 15 hehtaarin laajuinen metsäjärvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on viisitoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 84 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Iso Rantjärvi on saareton ja sen pituus lounaasta koilliseen on 650 metriä. Sen länsipuolella sijaitsee Rantsuo ja kaakkoispuolella Rantvuori. Idässä on Laajalansuo, jonka itäpuolella on Toivas. Iso Rantjärvi on pinta-alaltaan iso suhteessa sen länsipuoliseen Vähä Rantjärveen. Iso Rantjärven lounaisrannalta lähtee laskuoja Vähä Rantjärveen.
Iso Rantjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta.
Porvoo (täsmennyssivu)

Porvoo voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Vähä Rantjärvi

Vähä Rantjärvi on Jämsän keskiosassa sijaitseva neljän hehtaarin laajuinen metsäjärvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on viisitoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 83 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Vähä Rantjärvi on saareton ja sen pituus kaakosta luoteeseen on noin 300 metriä. Sen eteläpuolella sijaitsee Karhumäki ja länsipuolella Ruotsinsuo. Idässä on Iso Rantjärvi, josta kulkee laskuoja Vähään Rantjärveen. Etäämpänä Vähä Rantjärven eteläpuolella sijaitsee Holiseva ja länsipuolella Reivinginjärvi.
Vähä Rantjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta.
Holiseva

Holiseva on Holisevan kylässä Jämsässä sijaitseva yhdeksän hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on neljätoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 81 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Holisevan pituus kaakosta luoteeseen on noin 800 metriä. Rannat mutkittelevat ja niillä on muutama rakennus. Järven eteläpuolella sijaitsee Kortesuo ja länsipuolella Isosuo. Kaakossa on Ala-Kiimajärvi, josta kulkee Ruotsinoja Holisevaan. Holisevasta lähtee laskuoja pohjoiseen, oja kulkee Holisevan koillispuolisen kantatie 56:n alitse. Holisevan luoteispuolella sijaitsee Reivinginjärvi ja pohjoisessa on Ruotsinsuo. Holisevan ja kantatien välissä sijaitsee Pahalammi-niminen metsälampi.
Holiseva kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Holiseva on Lahnajoen alueen läntisiä vakavesiä.
Norjan Metodistikirkko

Norjan Metodistikirkko (norj. "Metodistkirken i Norge") on kristillinen kirkkokunta Norjassa. Se on osa maailmanlaajuista metodistista yhteisöä. Norjan Metodistikirkkoon kuuluu 36 seurakuntaa ja niihin yhteensä yli 11 000 jäsentä. Norjan ensimmäinen metodistiseurakunta perustettiin vuonna 1856 Sarpsborgiin. Seurakuntien määrä väheni elokuussa 2024, kun Oslon kolme metodistiseurakuntaa yhdistyivät yhdeksi seurakunnaksi. Oslossa toimiva "Kansainvälinen seurakunta" jäi itsenäiseksi seurakunnaksi.
Norjan Metodistikirkon johtaja on norjalainen Knut Refsdal, joka valittiin kaikkien Pohjoismaiden sekä Baltian maiden ja Ukrainan metodistikirkkojen piispaksi huhtikuussa 2025. Häntä edelsi piispana tanskalainen Christian Alsted (2009–2025).
Saamelaiset kokoontuivat ensimmäiseen poliittiseen kokoukseensa 6. helmikuuta 1917 Trondheimin metodistikirkkoon.
Reivinginjärvi

Reivinginjärvi on Jämsän länsiosassa sijaitseva runsaan neljän hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kuusitoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 80 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Reivinginjärven itärannalla on jonkin verran rakennuskantaa, muutoin sen ympäristö on soista ja metsäistä. Luoteessa sijaitsee Muuratsuo ja koillisessa kantatie 56:n pohjoispuolella Ruotsinsuo. Muuratsuon luoteispuolella on Iso-Mustinki ja Vähä-Mustinki. Reivinginjärven ja kantatien välissä on pieni Kaukaloinen-järvi. Noin kilometri länteen sijaitsee Norojärvet-niminen kokonaisuus. Kaakossa on Holisevan kylä ja saman niminen järvi. Reivinginjärvi on vedenjakajaseudulla, noin kolme kilometriä sen lounaispuolella sijaitsee Kokemäenjoen vesistöön kuuluva Palsinajärvi.
Reivinginjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Reivinginjärvi on Lahnajoen alueen läntisiä vakavesiä.
Norojärvi (Jämsä)

Norojärvi on Jämsän länsiosassa sijaitseva noin viiden hehtaarin laajuinen järvi. Sen itäpuolella on viisi lampea, jotka yhdessä Norojärven kanssa on merkitty karttaan nimellä Norojärvet. Etäisyys Jämsän keskustasta on seitsemäntoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 79 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Norojärven ulottuvuus lännestä itään on noin 300 metriä, samoin ulottuvuus etelästä pohjoiseen. Rannat ovat metsäisiä ja soisia, siellä täällä on muutamia rakennuksia. Järven pohjoiskolkasta lähtee Noro-oja pohjoiseen. Norojärven eteläpuolella on Norovuori ja lännessä Vihinmäki. Noin kilometri itään sijaitsee Reivinginjärvi. Norojärvet sijaitsevat vedenjakajalla; niiden länsipuoliset Kerteselkä ja Palsinajärvi kuuluvat Kokemäenjoen vesistöön.
Norojärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Norojärvi on Lahnajoen alueen läntisiä vakavesiä.
Kelalammi

Kelalammi on Jämsän länsiosassa sijaitseva yhdeksän hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on yhdeksäntoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 82 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Mänttä lännessä.
Maantiede.
Kelalammen pituus on noin 850 metriä, leveys vaihtelee sadan metrin molemmin puolin. Koillisessa on pieni lahti, josta lähtee Kelaoja pohjoiseen kohti Karppijärveä. Kelalammen länsipuolella on Kelaharju ja Kiviristinmaa. Aivan Kelalammen länsipuolitse kulkee kantatie 56. Kelalammen länsipuoliset vakavedet kuuluvat Kokemäenjoen vesistöön.
Kelalammi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Kelalammi on Lahnajoen alueen luoteisia vakavesiä.
Pyhä Panteleimon

Pyhä Panteleimon eli Panteleimon Parantaja (, ), myös Pantaleon, oli kristitty marttyyri ja pyhimys, joka sai surmansa Diocletianuksen vainoissa vuonna 305. Hänen muistopäivänsä on 27. heinäkuuta.
Legenda.
Pantaleon syntyi Nikomedeiassa noin vuonna 275. Hänen vanhempansa olivat rikas senaattori Eustorgios ja tämän kristitty vaimo Eubulia. Hänestä tuli menestyksekäs lääkäri, jota itse keisari Galerius halusi omaksi lääkärikseen. Pyhä Hermolaos käännytti Pantaleonin kristityksi, ja parannettuaan ihmeellisesti sokean miehen, Pantaleon käännytti puolestaan isänsä. Tämä kuoli pian sen jälkeen, ja jätti Pantaleonille suuren omaisuuden. Tämä vapautti orjansa ja jakoi omaisuutensa köyhille, ja paransi ihmisiä ottamatta maksua. 
Kateelliset lääkärit ilmiantoivat hänet keisari Galeriukselle, joka halusi pelastaa lääkärinsä ja koetti saada tämän kieltämään uskonsa. Pantaleon pysyi kuitenkin uskossaan ja paransi halvaantuneen miehen. Keisari piti ihmettä taikuutena, ja antoi kiduttaa Pantaleonia monin tavoin. Häntä ei kuitenkaan saatu surmattua, ennen kuin Pantaleon itse rukoili teloittajiensa puolesta ja antoi henkensä näiden käsiin (tästä nimi "Panteleimon" eli "myötätuntoinen kaikille"). Kun hänet mestattiin, katkenneesta kaulasta virtasi sekä verta että maitoa.
Panteleimon oli luultavimmin historiallinen henkilö ja marttyyri, mihin viittaa hänen varhainen pyhimyskulttinsa, mutta hänen kohtalonsa on luultavasti myöhemmin laadittu legenda.
Pyhimyskultti.
Ortodoksit kunnioittavat häntä suurmarttyyrinä ja yhtenä palkattaparantajista. Läntisessä Euroopassa hän oli yksi neljästätoista hädässäauttajasta, lääkärien ja kätilöiden suojeluspyhimys, jolta rukoiltiin apua erityisesti syöpää ja keuhkotautia vastaan.
Hänen pyhäinjäännöksiään säilytetään Saint-Denis’n basilikassa Pariisissa, ja Kölniin rakennettiin hänelle omistettu kirkko viimeistään 800-luvulla. Hänen nimeään kantavia kirkkoja, pyhäkköjä ja luostareita on monia. Yksi tunnetuimmista on Pyhän Panteleimonin luostari Athos-vuorella Kreikassa.
Palkattaparantaja

Palkattaparantaja (, ) on ortodoksisessa kirkossa käytetty nimitys pyhistä, jotka hoitivat ja paransivat sairaita ottamatta työstään palkkaa. Useat heistä olivat lääkäreitä ammatiltaan.
Robert de Sorbon

Robert de Sorbon (9. lokakuuta 1201, Sorbon – 15. elokuuta 1274, Pariisi) oli ranskalainen teologi, kuningas Ludvig IX:n rippi-isä ja Collège de Sorbonnen perustaja. Collège de Sorbonnesta muodostui sittemmin Pariisin yliopisto.
Sorbon syntyi köyhään maalaisperheeseen. Hän opiskeli Reimsissä ja Pariisissa, jossa hänen hurskautensa ja ahkeruutensa kiinnittivät Artois'n kreivin ja kuningas Ludvig IX:n huomion. Vuonna 1251 Sorbonista tuli Cambrain kaniikki. Hänen vaikutusvaltansa kuninkaaseen kasvoi. ja vuonna 1258 hänet nimitettiin Pariisin kaniikiksi ja hovin kappalaiseksi.
Sorbon ryhtyi opettamaan noin vuonna 1253, ja vuonna 1257 hän hankki varat, joilla hän kuninkaan myötävaikutuksella perusti köyhien opiskelijoiden teologisen korkeakoulun "Maison de Sorbonnen". Sorbonne sai paavin virallisen hyväksynnän vuonna 1259 ja kasvoi nopeasti merkittäväksi eurooppalaisen oppineisuuden keskukseksi sekä Pariisin yliopiston ytimeksi. Sorbon itse toimi yliopiston kanslerina vuodesta 1258 ja kannatti edelleen korkea-asteen koulutuksen laajaa saatavuutta ja kirjoitti lukuisia uskonnollisia tutkielmia ja kommentaareja.
Suomen kristillinen opettajaliitto

Suomen kristillinen opettajaliitto (SKOL) on yhdistys "kristillistä elämänkatsomusta arvostaville opettajille" kaikilla koulutusasteilla. Se perustettiin vuonna 1927 alun perin vahvistamaan ja kehittämään koulujen uskonnonopetusta. Nykyisin toiminnalla halutaan tukea laajemmin kristillistä kasvatusta sekä opettajien hengellistä kasvua.
Yhdistyksen jäsenlehti "Oksa" ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Tärkein vuosittainen tapahtuma on "Syyspäivät".
Shootout at Lokhandwala

Shootout at Lokhandwala (suomeksi ”Ammuskelu Lokhandwalassa”) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen rikostoimintaelokuva, jonka ohjasi Apoorva Lakhia. Elokuva perustuu vuoden 1991 ammuskeluun Lokhandwalan alueella Bombayssa.
Vastaanotto.
Box Office India julisti elokuvan ”semihitiksi”.
Jatko-osa.
Elokuvan jatko-osa "Shootout at Wadala" sai ensi-iltansa 3. toukokuuta 2013. Pääosia näyttelivät John Abraham, Anil Kapoor, Kangana Ranaut ja Sonu Sood.
Patja (täsmennyssivu)

Patja voi tarkoittaa muun muassa:
Faijumin keidas

Faijumin keidas (, "Waḥet al-Fayyūm") on maantieteellinen alue Egyptiin kuuluvalla Libyan aavikolla. Nimestään huolimatta se ei ole varsinainen keidas, vaan Niilin sivu-uoman päähän maantieteelliselle painanteelle muodostunut järvi. Ihminen on sittemmin laajentanut uomaa ja teettänyt seudulle laajan viljelyalueen. 
Maantiede.
Faijum on suurin piirtein kolmikulmainen maantieteellinen painanne. Kokoa sillä on pohjoisesta etelään noin 55 kilometriä ja idästä länteen noin 80 kilometriä. Ympäröivä alue on Libyan aavikkoa. Niilistä aluetta erottavat kalliot, joiden välistä suurin piirtein Asyutin kohdalta Niililtä poikkeaa alueelle tuleva sivu-uoma Bahr Yusuf. Faijum ei ole siis varsinainen keidas, vaan Niilin keinotekoisen sivu-uoman päähän muodostunut järvi. Vesiväylä on aikanaan ollut luonnollinen, mutta sitä on laajennettu rakentamalla merkittävästi jo muinaisen Egyptin kaudella. Aikanaan se on toiminut myös varojärjestelmänä, joka tasasi Niilin vedenkorkeutta suurien tulvien aikana. Ihmisen toiminnan takia alueelle on muodostunut laaja viljelyalue. Al-Fayyum eli Faijum on myös samanniminen kaupunki keidasalueella.
Historia.
Faijumin alueella on ollut ihmisasutusta jo esihistorialliselta ajalta lähtien ja sen seudulla sijaitsevat jotkin Pohjois-Egyptin varhaisimmista tunnetuista maatalousalueista. Egyptologit tuntevat sen kuitenkin erityisesti muinaisen Egyptin Keskivaltakunnan kaudelta, sekä myöhemmältä kreikkalais-roomalaiselta kaudelta. Keskivaltakunnan kaudella alueella tehtiin merkittäviä kastelujärjestelmien rakennushankkeita. Uskonnon saralla alue tunnettiin krokotiilipäisen jumalan Sobekin kulttialueena. Merkittäviä tuon ajan monumentteja alueella ovat Mediner el-Faijumin, Medinet Maadin ja Biahmun temppelit, sekä Amenemhet III:n pyramidikompleksi Hawarasa.
Alueella oli huonommin tunnettua asutusta Uuden valtakunnan kaudella ja myöhemmillä kausilla, mutta paremmin se tunnetaan hellenistiseltä kaudelta. Ptolemaios II rakennutti alueelle useita uusia asutuskeskuksia, ja kukoistus jatkui roomalaiskaudella. Tunnettuja kreikkalais-roomalaisia keskuksia olivat esimerkiksi Karanis, Soknopaiu Nesos, Tebtunis, Narmuthis, Krokodeilopolis ja Filadelfeia. Faijumin muumiomuotokuvat ovat keitaalta löydettyjä muotokuvia, joita oli tapana asettaa muumioiden kasvoille. Tapa on ollut alkujaan egyptiläinen, mutta maalauksiin omaksuttiin hellenistinen naturalistinen tyyli. Huomattava osa alueen asutuskeskuksista hylättiin 300-lukuun jaa. mennessä. Muutamien kaupunkien asutus kuitenkin jatkui ja niistä tuli huomattavia kristinuskon keskuksia.
Arabit valtasivat Faijumin alueen ilmeisesti ilman suurempia vaikeuksia heidän valloittaessaan Egyptin. Vielä pitkään arabien saapumisen jälkeen paikalla oli merkittäviä koptilaisia keskuksia. 1200-luvulla kirjoittanut Abu Salih mainitsee alueella olleen aikanaan (ennen omaa aikaansa) 35 luostaria. Aluetta kehitettiin jälleen Muhammad Alin perustaman dynastian kaudella. Rautatie saapui alueelle vuonna 1874 liittäen tuohon saakka melko eristyneen alueen Niilin laaksoon. Maataloutta kehitettiin ja uudeksi maanviljelyksen valtakasviksi tuli puuvilla.
Ristiina (täsmennyssivu)

Ristiina voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Lagermarck

Lagermarck on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Ryttylä (Riihimäki)

Ryttylä sijaitsee noin 10 kilometriä Riihimäeltä pohjoiseen. 
Ryttylän asema sijaitsee lähellä Ryttylän Sale-kauppaa. Radan toisella puolella oli K-Market (Saarinen) vuoteen 2023 asti, skeittiparkki ja toisella puolella Sale, koulu ja leikkipuisto. 
Ryttylän asemalla pysähtyi ennen taajamajuna. Nykyään sieltä kulkee R- ja D-juna Hämeenlinnaan, Tampereelle, Riihimäelle ja Helsinkiin (VR-Yhtymä).
Kähärä

Kähärä on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Aleksis Koistinen

Aleksis Koistinen on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Onneli ja Anneli" (2014), "Onnelin ja Annelin talvi" (2015), "My Dear Friend" (lyhytelokuva, 2015), "95" (2017), dokumentissa "Valkoinen raivo" ja sarjassa "Sorjonen" (2019).
Perheen äiti Rebekka Järvi ja veli Elias Koistinen ovat elokuvissa ja sarjarooleissa esiintyneitä näyttelijöitä.
Nykyisin Koistinen toimii jääkiekkoerotuomarina.
Rimé (buddhalaisuus)

Rimé (tiibetiksi རིས་མེད་; kiinaksi perinteisin merkein 利美運動, lìměi yùndòng), tai rime, on käsite buddhalaisuudessa, jonka mukaan buddhalaisuutta voi harjoittaa ilman sitoutumista mihinkään tiettyyn koulukuntaan. Sananmukaisesti se tarkoittaa "puolueetonta".
Ensimmäinen rimé-periaatetta noudattanut buddhalainen on perinteen mukaan Jonang Kunga Drolchok 1500-luvulla.
Rimén tarkoitus ei ole yhdistellä useampia eri koulukuntia yhdeksi oikeaksi tavaksi harjoittaa buddhalaisuutta, vaan ennemminkin käsitellä eri perimyslinjoja tasapuolisesti ja tarjota harjoittajalle useampi eri vaihtoehto. Yhtenä tavoitteena on tunnistaa eri koulukuntien hyvät käytännöt ja monipuolinen lähestymistapa.
Paganus

Paganus tai Pagánus voi tarkoittaa muun muassa:
Juri Švatškin

Juri Petrovitš Švatškin (; 15. marraskuuta 1930 – 20. helmikuuta 2021) oli neuvostoliittolais-venäläinen kemisti.
Ura.
Švatškin oli koulutukseltaan kemian tohtori, joka työskenteli luonnonyhdisteisiin keskittyvän kemian laitoksen professorina Moskovan valtionyliopistossa. Hän oli yksi ensimmäisistä neuvostoliittolaisista tiedemiehistä, joka osallistui ihmisinsuliinin synteesimenetelmien kehitystyöhön.
Brighton &amp; Hove Albion WFC

Brighton &amp; Hove Albion WFC on englantilainen naisten jalkapallojoukkue. Se toimi aiemmin nimellä Brighton GPO ja vaihtoi nimeä liittyessään vuonna 1991 miesten joukkueesta tunnetun Brighton &amp; Hove Albion FC:n yhteyteen. Aiemmalla nimellään joukkue ylsi FA Cupin välieriin vuonna 1976. Kaudelle 2018–2019 se hyväksyttiin ylimmälle sarjatasolle FA:n naisten superliigaan.
Joukkueen valmentajana on kesästä 2017 lähtien toiminut Englannin naisten maajoukkuetta aiemmin pitkään valmentanut Hope Powell.
Kaudella 2018–2019 Brighton sijoittui 11 joukkueen superliigassa yhdeksänneksi. Kaudella 2019–2020 liigassa oli 12 joukkuetta ja Brightonin sijoitus oli jälleen yhdeksäs.
"Päivitetty 23. lokakuuta 2022 "
Edustusjoukkue.
Viipuri (täsmennyssivu)

Viipuri voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kultafluoridi

Kultafluoridi (AuF3) on kulta- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa muita kultayhdisteitä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kultafluoridi on oranssia tai oranssinkeltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen ja sen rakenne on kulta- ja fluoridi-ioneista koostuva polymeeri ja jokainen kultaioni on koordinoitunut neljään fluoridi-ioniin. Kultafluoridi on hyvin reaktiivista. Se reagoi esimerkiksi veden kanssa hydrolysoituen kultahydroksidiksi. Se myös fluoraa useita orgaanisia yhdisteitä ja orgaaniset yhdisteet voivat reagoida sen kanssa erittäin kiivaasti. Kultafluoridi on Lewis-happo ja reagoi esimerkiksi fluoridien kanssa muodostaen kompleksisen tetrafluoroauraatti(III)-ionin ([AuF4]-).
Kultafluoridia voidaan valmistaa kullan ja bromitrifluoridin välisellä reaktiolla. Toinen usein käytetty tapa on kulta(III)kloridin ja fluorin tai vetyfluoridin välinen reaktio noin 200 °C:n lämpötilassa.
AuCl3 + 3 HF → AuF3 + 3 HCl
Kultafluoridia voidaan käyttää kullan fluoridikompleksien valmistamiseen.
Cecilie Fiskerstrand

Cecilie Hauståker Fiskerstrand (s. 20. maaliskuuta 1996) on norjalainen jalkapallomaalivahti. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa 7. kesäkuuta 2025 mennessä 60 maaottelua. Ensimmäisen naisten maaottelunsa hän pelasi tammikuussa 2014. Hän kuului Norjan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2015, EM-kilpailuissa 2017 ja MM-kilpailuissa 2019 mutta ei pelannut lopputurnauksissa lainkaan. Toukokuussa 2022 tapahtuneen loukkantumisen vuoksi hän ei päässyt vuoden 2022 EM-kilpailuihin, joita ennen hän oli maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän palasi maajoukkueeseen helmikuussa 2024.
Fiskerstrand siirtyi tammikuussa 2020 kotimaastaan Englannin pääsarjaseura Brighton &amp; Hove Albioniin, jossa hän pelasi 1,5 kautta. Kesällä 2021 hän palasi Lillestrømin joukkueeseen. Kesällä 2024 hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan. Hän pelasi kaudella 2024–2025 Serie A:ssa 17 ottelua.
Hanko (täsmennyssivu)

Hanko voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Curse of the Crystal Coconut

Curse of the Crystal Coconut on skotlantilaisen power metal -yhtye Alestormin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 29. toukokuuta 2020 Napalm Recordsin kautta.
John Cheever

John Cheever (1912 Quincy, Massachusetts, Yhdysvallat – 1982 Ossining, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen suomeksi nimellä "Hyvästi, veljeni" ilmestynyt teoksensa sai Pulitzer-palkinnon.
Cheever opetti yliopistoissa luovaa kirjoittamista. Hänen teostensa aiheena ovat varakkaat mutta henkisesti köyhät keskiluokkaiset ihmiset. Kuvauksessa on sekä myötätuntoa että purevaa moralisointia.
Antti Pulkkinen (valtiopäivämies)

Antti Pulkkinen (1818 – 1893) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Talollinen Antti Pulkkinen Mikkelin pitäjästä oli talonpoikaissäädyssä Mikkelin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872.
Antti Juho Pulkkinen

Antti Juho Pulkkinen (1847 – 11. huhtikuuta 1896 Enonkoski) oli suomalainen sahanomistaja ja valtiopäivämies. 
Sahanomistaja Antti Juho Pulkkinen oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891, joilla hän oli rautatievaliokunnan jäsen.
Antti Pullinen

Antti Pullinen (18. kesäkuuta 1844 Antrea – 9. helmikuuta 1898 Antrea) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Pullisen vanhemmat olivat Erik Antinpoika Pullinen ja Wilhelmina Karolina Peldonen ja puoliso Eva Kristina Kaiponen. Maanviljelysneuvos, kansanedustaja ja ministeri Erkki Pullinen oli Antti Pullisen poika. Maanviljelijä, kunnallismies Antti Pullinen oli talonpoikaissäädyssä Jääsken tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894. Hän oli laki- ja talousvaliokunnan jäsen ja lisätyn valtiovarain- ja lisätyn lakivaliokunnan varajäsen.
Mandariiniruusu

Mandariiniruusu ("Rosa moyesii") on Kiinassa luonnonvaraisena kasvava ruusulaji, jota on 1910-luvulta lähtien käytetty myös koristepensaana. Englannin kielessä mandariiniruususta käytetään tieteellisen nimensä lisäksi nimeä Mandarinrose. Mandariini oli keisarillisen Kiinan virkamiehen arvonimi. Ruusu on saanut tieteellisen nimensä englantilaisen lähetyssaarnaajan E. J. Moyesin mukaan.
Mandariiniruusun löytöhistoria.
Mandariiniruusun löysi englantilainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija A. E. Pratt vuonna 1893 Kiinan Sichuanin (Setšuanin) maakunnasta Kangdingin kaupungin alueelta. Tunnettu brittiläinen kasvien keräilijä ja tutkija E. H. Wilson löysi sen samalta alueelta vuonna 1903 ja julkisti ruusun lähettämällä vuonna 1911 sen siemeniä Harvardin yliopiston Arnoldin arboretumiin. E. H. Wilson oli Kiinan matkallaan lähetyssaarnaaja E. J. Moyesin vieraana, mistä kiitoksena Wilson nimesi ruusun E. J. Moyesin mukaan. Kukkiva mandariiniruusu oli ensi kerran esillä brittiläisessä Veitchin ruusutarhassa kesäkuussa 1908, minkä jälkeen siitä tuli suosittu ruusu koristepensaana. 
Ulkonäkö ja koko.
Mandariiniruusu kasvaa luonnonvaraisena noin 1,8–3 metriä korkeaksi ja lähes yhtä leveäksi, suurikokoiseksi pensaaksi. Versot ovat tukevat ja pystyt ja niissä on kauttaaltaan neulamaisia piikkejä. Kukkivissa versoissa piikkejä on vähemmän. Lehdet ovat väriltään tummanvihreät; lehdyköitä on 7–13, ja ne ovat muodoltaan soikeita ja sahalaitaisia. Alta lehdet ovat vaaleanvihreät. Mandariiniruusu kukkii varhain alkukesästä. Kukkien väri vaihtelee kirkkaan punaisesta tummanviininpunaiseen. Kukat ovat halkaisijaltaan 5–6 cm ja niissä on viisi terälehteä. Heteet ovat punertavankeltaiset tai -ruskeat. Kukat ovat yksittäin tai muutaman kukan ryppäissä. Kukinta on runsas. Kukan tuoksu on heikko, villiruusun tuoksu. Loppukesällä muodostuvat kiulukat ovat väriltään oransseja, mutta muuttuvat syksyä kohti punaisiksi.
Levinneisyys.
Mandariiniruusun levinneisyysalue ulottuu Kiinassa lännen Tiibetistä idän Hebein ja Shandongin maakuntiin ja pohjoisessa Qinghain ja Gansun maakunnista etelän Yunnanin ja Guizhoun maakuntiin. Sen päälevinneisyysalue on Sichuanin ja Yunnanin maakunnissa, jotka sijaitsevat 2 700–3 800 metriä merenpinnan yläpuolella. Ruusun kasvuympäristönä ovat laaksot ja vuorten rinteet.
Käyttö ruusujen jalostuksessa.
Mandariiniruusun risteymät ja geneettiset muunnokset muodostavat tarhamandariiniruusujen eli "Rosa" Moyesii-ryhmän. Tunnetuimpia tarhamandariiniruusuja ovat "Rosa" 'Geranium', "Rosa" 'Eddie's Jewel', "Rosa" 'Highdownensis' ja suomalaisen puutarha-arkkitehti Bengt Schalinin mukaan nimetty "Rosa" 'Bengt M. Schalin'.
Käyttö koristepensaana.
Mandariiniruusua käytetään koristepensaana yksittäin, aidanteena tai köynnösruusun tapaan. Se on sopiva kasvamaan esimerkiksi metsäalueella. Puutarhassa hyvissä kasvuolosuhteissa mandariiniruusu kasvaa jopa 4 metrin korkuiseksi. Se viihtyy parhaiten aurinkoisessa tai puolivarjoisessa paikassa, tuoreessa ja vettä läpäisevässä maaperässä. Suomessa mandariiniruusu on koristepensaana harvinainen. Sen risteymistä "Rosa" 'Geranium' on Suomessa myynnissä.
Antti Punttala

Antti Punttala (28. elokuuta 1846 Liminka – 11. kesäkuuta 1930 Alatemmes, Liminka) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Antti Punttalan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Punttala ja Anna-Maria Jaakola ja puoliso Briitta Foudila. Punttala oli kunnallismies, joka toimi Limingan kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Hän oli myös lautamies, joka sai 1921 herastuomarin arvon. Punttala kehitti maanviljelystä, muun muassa kokeilemalla jo vuonna 1883 väkilannoitteiden käyttöä. Hän myös perusti Liminkaan paikkakunnan ensimmäisen laulukuoron. Kouluja käymätön Punttala opiskeli itsekseen ruotsin kielen.
Punttala oli talonpoikaissäädyssä Oulun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891 ja 1900. Hän oli 1891 säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen ja 1900 lakivaliokunnan varajäsen. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Limingan edustajana.
Punttala kuului 1870 Limingan ensimmäisen kansakoulun rakennustoimikuntaan ja sitten koulun johtokuntaan 11 vuoden ajan. Hän lahjoitti maa-alueen Alatemmekselle perustettua koulua varten ja toimi sitten koulun johtomiehenä 1886–1923. Hän oli mukana aloittamassa nuorisoseuratyötä paikkakunnalla ja Alatemmeksellä hän kuului nuorisoseuran perustajiin ja lahjoitti seuralle taloa ja urheilukenttää varten maakappaleen. Punttala oli mukana perustamassa meijeriä Alatemmekselle ja isompaa meijeriä Tyrnävälle.
Avon Tyres

Avon Tyres on englantilainen rengasvalmistaja, joka teki renkaita F1-sarjaan 1950- ja 1980-luvulla. Cooper Tire &amp; Rubber Company osti 1997 Avon Rubber PLC:n rengastuotannon säilyttäen merkin ja 2005 Cooper-Avon Tyres Ltd jätti nimestään Avon-osan pois muuttaen nimensä Cooper Tire &amp; Rubber Company Europe Ltd:ksi. 2021 Goodyear osti Cooperin. Avonin Ison-Britannian tehdas aiotaan sulkea todennäköisesti 2023.
Heikki Punttala

Heikki Punttala (21. toukokuuta 1788 Liminka – 1. lokakuuta 1865 Liminka) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Punttalan vanhemmat olivat Yrjö Yrjönpoika Punttala ja Brita Punttala ja puoliso Maria Juhontytär Punttala. Heikki Punttala oli talonpoikaissäädyssä Oulun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä pankkivaliokunnan jäsen.
Sodankylä (täsmennyssivu)

Sodankylä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Vilhelm Pääkkönen

Vilhelm Pääkkönen (1844 Hankasalmi – 22. syyskuuta 1919 Rautavaara) oli suomalainen opettaja ja valtiopäivämies. 
Jyväskylän seminaarista opettajaksi valmistunut Pääkkönen toimi opettajana useilla eri paikkakunnilla, kunnes tuli virkatalon vuokraajaksi Leppävirralle ja siirtyi sieltä myöhemmin opettajaksi Rautavaaralle. Pääkkönen oli talonpoikaissäädyssä Leppävirran tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1885, 1888 ja 1897. Vuonna 1885 hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan ja lakivaliokunnan jäsen, vuonna 1888 suostuntavaliokunnan jäsen ja vuonna 1897 laki- ja talousvaliokunnan varajäsen.
Gustaf Adolf Qwarnström

Gustaf Adolf Qwarnström (1823 Inkoo – 4. toukokuuta 1867 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Ratsutilallinen Qwarnström oli talonpoikaissäädyssä Raaseporin läntisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867, joilla hän oli pankkivaliokunnan varajäsen. Qwarnström menehtyi valtiopäivien aikana.
Luettelo G. K. Chestertonin suomennetuista teoksista

Tämä on luettelo G. K. Chestertonin suomennetuista teoksista:
Nummen seuratalo

Nummen seuratalo on Nummella Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1912 valmistunut seuratalo. Talo sijaitsee Nummen koulukeskuksen vieressä vanhan Turuntien varrella ja se valmistui alun perin paikallisen nuorisoseuran toimitilaksi. Nummen seuratalon on suunnitellut arkkitehti Harald Svedberg ja rakennus kuuluu osaksi suojeltua Nummen kulttuurimaisemaa yhdessä Nummen kirkonkylän ja Oinolan kylän kanssa.
Nummen seuratalon huoneisiin kuuluu juhlasali, ravintolasali, keittiö, huone elokuvaprojektorille, aula, WC-tilat, sekä vahtimestarin asunto yläkerrassa. Seuratalon omistaa paikallinen kotiseutuyhdistys Nummi-Seura ry, joka vastaa seuratalon toiminnasta ja ylläpidosta. Nummi-Seura järjestää talossa omia tapahtumiaan, sekä vuokraa taloa ulkopuolisille juhlatilaksi. Taloon mahtuu yhtäaikaisesti noin 200 henkeä ja sen huoneistoala on 400 m².
Nummen vanha paloasema

Nummen vanha paloasema on entinen niukkaa uusklassismia edustava paloasema Nummella, Oinolan kylässä, Uudellamaalla. Rakennuksen vanhimmat osat ovat 1930-luvulta ja nykyisen ulkomuodon se on saanut vuonna 1951. Nummen vanha paloasema kuuluu tärkeänä osana Nummen valtakunnallisesti merkittävään kulttuurimaisemaan.
Nummen vanhan paloaseman tiloissa on myöhemmin toiminut Paloaseman Panimo -olutpanimo. Olutpanimo lopetti toimintansa vuonna 2022. Nummen uusi paloasema ja VPK sijaitsevat Saukkolassa.
Hanna Ojala

Hanna Ojala (s. 1973 Kangasala) on suomalainen teatteriohjaaja, dramaturgi ja näytelmäkirjailija. 
Ojala on opiskellut Manchester School of Theatressa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän on työskennellyt vierailevana ohjaajana Oulun, Rovaniemen, Kemin, Rauman, Hämeenlinnan, Vaasan, Kokkolan, Kajaanin ja Kuopion kaupunginteattereissa. Ojalan kirjoittama näytelmä "Sara Wacklinin Oulu palaa" (2019) pohjaa löyhästi Sara Wacklinin kronikkaan "Sata muistelmaa Pohjanmaalta". Ojala on kiinnostunut historiallisen herstoryn kertomisesta. 
Kaleva-lehden mukaan Ojala on saanut kiitosta ”mahdottomista” töistään . Dramatisoijana Ojalan on kuvattu uuttavan proosateoksesta itsenäisen näytelmän ja luovan teoksen uudestaan. Ojalan dramatisointeja ovat mm. Anni Kytömäen "Kultarinta"-romaanin pohjalta kirjoitettu näytelmä sekä Anneli Toijalan kahden romaanin pohjalta kirjoitettu "Punainen maa, valkea meri". Ojala on tehnyt käsikirjoittajana yhteistyötä myös Yle Draaman kanssa.
Marc Cholodenko

Marc Cholodenko (1950 Pariisi, Ranska) on ranskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut parodioita perinteiseen rakkauskertomuksen tyyliin. Hänen on sanottu olevan Marcel Proustin manttelinperijä. Teoksesta "Les États du désert" hän sai Médicis-palkinnon. Hän on kirjoittanut myös runoja.
Mario Roatta

Mario Roatta oli italialainen fasisti, joka toimi Italian sotilasasiamiehenä Suomessa 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa. Palattuaan Italiaan hän nousi sotilastiedustelun johtoon. Myöhemmin hän osallistui Italian armeijan everstinä Espanjan sisällissotaan.
Ville Ottavainen

Ville Hermanni Ottavainen (s. 12. elokuuta 2002 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Seattle Krakenin organisaatiossa. Hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Coachella Valley Firebirdsissa. Ottavainen laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Ottavainen on Oulun Kärppien kasvatti. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui tehoilla 12+20=32 koko C-nuorten SM-karsintojen puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain TPS:n Eemil Viro. Ottavainen valittiin kauden päätteeksi C-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui tehoilla 9+25=34 koko B-nuorten SM-sarjan puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Tapparan Leevi Sorvali. Ottavainen voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa ja hänet valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
OHL-joukkue Kitchener Rangers varasi Ottavaisen 35. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2019–2020. Ottavainen teki siellä 53 runkosarjaottelussa tehot 4+11=15.
Huhtikuussa 2020 Ottavainen teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Kärppien kanssa. Hän ei kuitenkaan pelannut seurassa otteluakaan, vaan Ottavainen siirtyi marraskuussa JYPin U20-joukkueeseen. Helmikuussa 2021 hän debytoi miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä. Tämän jälkeen Ottavainen teki JYPissä SM-liigadebyyttinsä 20. helmikuuta 2021 Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet merkittiin JYPin kakkospuolustajapariin Mikko Kaltevan viereen. Ottavainen sai ottelussa jääaikaa 17.08 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +1. Ensimmäisen SM-liigamaalinsa Ottavainen teki 30. maaliskuuta 2021 siirretyn rangaistuksen aikana vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi SM-liigassa tulokaskautensa aikana 22 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3.
Maaliskuussa 2021 Ottavainen teki JYPin kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hänen ensimmäinen sopimuskautensa sisälsi option OHL:ään palaamisesta.
NHL:n laajennusseura Seattle Kraken varasi Ottavaisen neljännellä kierroksella 99. pelaajana . Ensimmäisellä täysimittaisella SM-liigakaudellaan 2021–2022 Ottavainen pelasi JYPissä 44 runkosarjaottelua tehopistein 6+8=14. Hän oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja Anttoni Hongan kanssa. Kaudella 2022–2023 Ottavainen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+11=16.
Maaliskuussa 2023 Ottavainen teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Seattle Krakenin kanssa. Hän liittyi koesopimuksella AHL-joukkue Coachella Valley Firebirdsiin, jossa Ottavainen pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Maajoukkueura.
Ottavainen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuoden 2022 joulukuussa 2021 käynnistyneessä turnauksessa. Turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi. Elokuussa 2022 pelattavan uuden turnauksen lopullisesta MM-joukkueesta hän putosi viimeisten joukossa. Yhteensä Ottavainen on pelannut 18 nuorten ja viisi poikien maaottelua.
Muuta.
Ottavaisen isä Risto pelasi omalla urallaan hyökkääjänä alemmilla sarjatasoilla.
Loco Loco

Loco Loco on serbialaisen tyttöyhtyeen Hurricanen esittämä kappale, jolla he edustivat Serbiaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 102 pistettä ja saavutti sijan 15.
Antti Pulkkinen

Antti Pulkkinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Vähä-Mustinki

Vähä-Mustinki on Jämsän länsiosassa sijaitseva seitsemän hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kahdeksantoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 81 kilometriä koilliseen. Vähä-Mustinki sijaitsee vedenjakajalla: sen länsipuolinen Iso-Mustinki kuuluu Kokemäenjoen vesistöön, Vähä-Mustinki puolestaan kuuluu Kymijoen vesistöön.
Maantiede.
Vähä-Mustingin pituus kaakosta luoteeseen on 450 metriä, järven pohjoisosan leveys on 300 metriä. Vähä-Mustinki on saareton, sen itä- ja pohjoisrannalla on joitakin rakennuksia. Lounaassa on Loukkokorvenkangas ja Loukkukorpi. Kantatie 56 kulkee puolisen kilometriä järven itäpuolitse; maantiereitin Jämsä–Mänttä puoliväli on Vähä-Mustingin läheisyydessä.
Vähä-Mustinki kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Vähä-Mustinki on Lahnajoen alueen luoteisia vakavesiä.