tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Trypsiini

Trypsiini on entsyymi, joka aiheuttaa proteolyysiä eli pilkkoo valkuaisaineita eli proteiineja. Tällaisia valkuaisaineita pilkkovia entsyymejä kutsutaan proteaaseiksi.
Trypsiini pilkkoo valkuaisaineita suhteellisen pieniksi peptideiksi. Se on spesifinen arginiini- ja lysiini-nimisten aminohappojen tähteiden viereisiin peptidisidoksiin.
Haima erittää trypsiinin esiastetta trypsinogeenia. Trypsinogeeni on inaktiivista, mikä suojaa sitä erittäviä soluja proteolyysiltä. Trypsinogeeni muuttuu trypsiiniksi ohutsuolessa ohutsuolen tuottaman enteropeptidaasin vaikutuksesta.
Veren trypsiinipitoisuuksia mitataan haimasairauksien diagnostiikassa. Haiman vaurioissa trypsiinin entsyymit vuotavat vereen ja antavat kuvan vaurion vakavuudesta. Esimerkiksi akuutin haimatulehduksen yhteydessä tavataan korkeita veren trypsiiniarvoja. Ruokailu saattaa ohimenevästi nostaa seerumin trypsiinipitoisuutta. Akuutissa pankreatiitissa trypsiinipitoisuus on yleensä merkittävästi suurentunut. Myös haimatiehyiden tukkeutuminen nostaa arvoja. Munuaisten vajaatoiminnassa pitoisuudet kohoavat verenkiertoon joutuneen trypsiinin hidastuneen eliminaation seurauksena.
Kroonisessa pankreatiitissa todetaan kirjallisuuden mukaan yli 50 %:lla potilaista alentuneita arvoja. Näillä potilailla trypsiinitaso ei kohoa myöskään koeaamiais- eikä kolekystokiniinistimulaatiolla. Matalia pitoisuuksia nähdään myös yli puolella insuliinidiabeetikoista ja lähes aina juveniilissa diabeteksessa.
Haimasyövässä arvot ovat koholla noin 50 %:lla potilaista, mutta pitoisuus saattaa olla myös alentunut.
Trypsiinin entsyymikoodi on EC 3.4.21.4 ja CAS-numero 9002-07-7. Trypsiinin kemiallinen kaava on C6H15O12P3 ja sulamispiste 115 °C.
Moog Konttinen

Mauri ”Moog” Ilmari Konttinen (s. 9. joulukuuta 1950) on tamperelainen muusikko, joka on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Virtanen, Kontravirtanen, Kontra, Moog &amp; Morkoonit, Kylmä Rinki, Moogetmoogs ja Moog in Bändi. Hänet tunnetaan erityisesti Kontran kappaleesta ”Jerry Cotton”. Muista sanoituksista mainittakoon ”Muumi Muumi” ja ”Ressu ja Punainen Paroni”, Moogetmoogsin ”Kolmen minuutin muna” sekä toisinaan virheellisesti Klamydian kappaleena mainittu ”Mun pippeli”.
Konttinen on koulutukseltaan diplomi-insinööri ja on toiminut myös kääntäjänä, tietokirjailijana ja sarjakuvakäsikirjoittajana. Erityisesti hän on saanut kiitosta romaanien "Kellopeliappelsiini" ja "Lampaanköyrijä" suomentamisesta. Konttinen on yksi jalkapallojoukkue FC Pollan perustajista.
Bibliografia.
Sarjakuvat.
Moog Konttinen suomentajana, ellei toisin mainita.
Hans Laine

Hans Laine (25. huhtikuuta 1945 Helsinki – 30. toukokuuta 1970 Adenau, Länsi-Saksa) oli suomalainen autourheilija, joka sai surmansa Nürburgringin moottoriradalla harjoitusajoissa.
Kilpailu-ura.
Hans Laineen ura autourheilijana oli kodin perintöä, sillä hänen isänsä Holger Laine oli Eläintarhan ajojen kantavia voimia niin radalla kuin sen ulkopuolellakin. Päivätyökseen Holger Laine toimi autokauppiaana Helsingin Ruskeasuolla. Sosiaalisesti lahjakas, ulospäin suuntautunut ja luonteeltaan huoleton Hans oli niin kova automies, että Hannu Karpo pestasi hänet vuonna 1965 koekaniiniksi TV1:lle kuvaamaansa Tietoiskuun, jossa lavastettiin kahden auton risteyskolari keskelle Porin keskustaa. 
Hans Laine aloitti autourheilu-uransa ralliautoilun parissa. Kansainvälistäkin mainetta hän alkoi saavuttaa kun hän osallistui setänsä Henryn kanssa Akropolis-ralliin vuonna 1967, sijoittuen seitsemänneksi. Vuoden 1969 Jyväskylän suurajoissa hän johti rallia, Hannu Mikkolan ollessa toisena, ennen keskeytystään vaihteistovian vuoksi. Samana vuonna Laine osallistui ensimmäistä kertaa urheiluautojen sarjaan Nürburgringillä Porsche 906 -autolla yhdessä ruotsalaisen Sten Axelssonin kanssa.
Vuonna 1970 Laine liittyi Antti Aarnio-Wihurin omistamaan AAW Racing Team -talliin, jonka kalustoksi oli hankittu Porsche 908/2 -urheiluauto. Hans Laineen kumppanina ajoi hollantilainen Gijs van Lennep. Pari saavutti luokkavoiton ja yleiskilpailun neljännen sijan Brands Hatchin tuhannen kilometrin ajossa. Parin menestyksekäs kausi sai jatkoa Italian Targa Florio -kilpailussa, jossa he sijoittuivat neljänneksi.
Onnettomuus.
AAW Racing Team ilmoitti Nürburgringin 1000 km ajoon kaksi autoa, Porsche 917:n, jonka kuljettajina olivat Pauli Toivonen ja Sten Axelsson, sekä Porsche 908/2:n kuljettajina Hans Laine ja Gijs van Lennep. Aika-ajoissa pari oli saavuttanut ajan 8 min 14 s, joka olisi oikeuttanut 8. sijaan lähtöruudukossa. Vapaissa harjoituksissa Laineen auto nousi ilmaan Nordschleifen Dottinger Höhe -suoran mäennyppylässä auton menetettyä pitovoiman, jolloin se kierähti ympäri syttyen tuleen. Paikalle tulleet pelastusmiehet ja kanssakilpailijat yrittivät menestyksettä saada tulen sammumaan. Hans Laine menehtyi saamiinsa vammoihin.
Hans Laineesta oli tullut suuri autourheiluyleisön suosikki ja hänen kuolemansa oli valtava järkytys niin yleisölle kuin hänen kilpakumppaneilleenkin. Laine siunattiin Espoon kirkossa ja hänen arkkuaan olivat kantamassa Holger ja Henry Laineen lisäksi muiden muassa Timo Mäkinen, Hannu Mikkola ja Gijs van Lennep.
Seamus

Seamus (alun perin Poor Seamus) on suomalainen vuonna 2002 perustettu popyhtye. Yhtye perustettiin alun perin Loimaalla tarkoituksena esiintyä yhdessä tilaisuudessa cover-yhtyeenä. Kokoonpano alkoi toimia ja tehdä omia kappaleita.Yhtyeen demobiisi "Them Stars" oli viikon demona YleX:llä ja nousi radioaseman Himotuimmat-listalle. Tämän jälkeen yhtyeeltä ilmestyi omakustannesingle, "Home of the Owl", joka pääsi jälleen tehosoittoon YleX:lle.
Toukokuussa 2005 Poor Seamus solmi levytyssopimuksen Elements Musicin kanssa, ja ensimmäinen albumi "Sydney 5 Miles" ilmestyi syyskuussa 2006. Levyltä soittoa sai mm. uudelleen äänitetty kappale "Them Stars", jonka animaatiovideo pyöri musiikkikanava The Voice TV:llä. Yhtye keikkaili ahkerasti ympäri Suomea, ja oli mukana Leevi and the Leavings -tribuuttilevyllä "Melkein vieraissa" versiollaan kappaleesta Nainen toiselta planeetalta. Keväällä 2008 alkoivat uuden albumin äänitykset. Yhtyeessä tapahtui myös miehistönvaihdoksia, ja nimi lyhentyi nykyiseen muotoonsa. Kakkosalbumi "Million Ways To Fuck Up" ilmestyi helmikuussa 2009. Siltä näkyvyyttä sai mm. kappale "Like Soldiers Go", joka oli TOP40:n joukossa ensimmäisessä Uuden Musiikin Kilpailussa.
Seamuksen kolmas albumi "Always / Never" julkaistiin helmikuussa 2013 Yume Recordsin kautta. Sen ykkössingle "Last Call" nousi Radio Novan soittolistalle. Biisiin tehtiin myös mm. fanien videopätkistä koottu suvaitsevaisuusteemainen musiikkivideo. Niin ikään kappale "Like Never Before" sai videon, jossa sarjakuvataiteilija Johanna Ristimäki esittää rakkautta janoavaa neitoa.
Yhtyeessä on alusta asti ollut mukana kaksi sisarusta, Anni-Maija ja Jussi Suominen, mutta vuosien varrella bändissä on syntynyt myös kaksi avioparia. Myöhemmin avioparinelikko Suominen &amp; Koskinen on tehnyt suomenkielistä musiikkia kokoonpanossa Ketunhautaintie.
Kokoonpano.
Aiemmat jäsenet:
Kertš

Kertš (, , ) on kaupunki Ukrainassa Krimin autonomisessa tasavallassa Kertšin niemimaan kärjessä. Kertš on merkittävä satamakaupunki ja teollinen keskus, jossa on terästehtaita, telakoita ja kalastus- sekä elintarviketeollisuutta. Lähialueella sijaitsee myös rauta- ja vanadiinikaivoksia. Vuonna 1989 kaupungin väkiluku oli 174 000. Vuoden 2013 väkiluvuksi arvioitiin 145 265 henkeä.
Kertšissä toimii B. E. Butoman mukaan nimetty Zaliv-telakka.
Maantiede.
Kertšiin johtaa Ukrainan päärataverkkoihin kuuluva rautatieyhteys ja valtatie M17 (osa eurooppatietä 97). Kertšin satama on eräs Krimin niemimaan tärkeimmistä rahtisatamista. Kertšin lauttasatama puolestaan tuo sujuvan yhteyden Venäjän puolella sijaitsevaan Kavkazin satamaan liikkuville henkilö- ja automatkustajille. Lauttamatka Kertšinsalmen yli Venäjän Krasnodarin aluepiiriin on alle viisi kilometriä.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana Kertšin paikalla sijaitsi Pantikapaionin (lat. "Panticapaeum") kaupunki. Se oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin 500-luvun eaa. alkupuolella. 400-luvulta eaa. lähtien Pantikapaion toimi Bosporoksen valtakunnan pääkaupunkina, ja se tunnettiin myös nimellä "Bosporos". Pantikapaion oli seudun tärkein kreikkalaiskaupunki ja satama, ja pitkään tärkeä viljanviennin keskus Välimeren kreikkalaisille pääalueille.
Myöhempi historia.
Kaupunki toimi linnoituksena myös Bysantin valtakunnan aikana. 1400-luvulla se oli genovalainen "Cercon" satamakaupunki, ja vuonna 1475 sen valloittivat turkkilaiset. Kaupunki liitettiin vuonna 1771 Venäjän keisarikuntaan. Kaupunki kärsi pahoja vaurioita Krimin sodassa ja oli saksalaisten miehittämä toisen maailmansodan aikana toukokuusta 1942 huhtikuuhun 1944.
Nähtävyydet.
Kaupungissa sijaitsee vuonna 1826 perustettu arkeologinen museo, joka on tunnettu kreikkalais-skyyttiläisistä esineistään. Kaupungin pyhän Johannes Kastajan kirkko on rakennettu 900-luvulla.
Virtanen (yhtye)

Virtanen oli suomalainen rock-yhtye. Se perustettiin Tampereella vuoden 1973 syksyllä. Yhtyettä perustettaessa nimeksi otettiin Suomen yleisin sukunimi, yhdysvaltalaisen Smith-yhtyeen esimerkin mukaan.
Virtasen edeltäjä oli Gestapo, jonka Moog Konttinen ja Veltto Virtanen perustivat 1967. Kolmanneksi soittajaksi tuli Timo Huovinen. Ala-Pispalan koululla olleen Great Facesin keikan jälkeen Virtanen puhui bändin basistin ja rumpalin, Juuso Nordlundin ja Juke Arosen, vaihtamaan Gestapoon, mihin he suostuivat. Yhtyeen nimeä pidettiin liian rajuna, joten se päätettiin vaihtaa Ferrumiksi. Ferrum alkoi harjoitella 50- ja 60-lukujen englanninkielisiä rock-kappaleita Raholassa Nordlundin kotona. Konttinen lähti armeijaan 1970 helmikuussa ja korvaavaksi laulajaksi tuli hänen veljensä Bloody Konttinen. Moogin armeija-aikana Ferrum teki yhden keikan Tampereen yhteiskoululla ja vaihtoi treenipaikan Raholasta Tampereen keskustaan Hymy-lehden pommisuojaan.
Moogin asepalvelus päättyi tammikuussa 1971. Samana vuonna Ferrum vaihtoi nimensä Wolfgangiksi. Tammikuussa yhtye esiintyi Tampereen Yo-talolla ja elokuun loppuun mennessä keikkoja oli ollut viisi lisää. Tähän asti yhtyeen laulukieli oli ollut englanti, mutta vuoden 1971 aikana ohjelmistoon tuli Virtasen tekemiä suomenkielisiä kappaleita. Wolfgangin viimeiseksi esiintymiseksi jäi Koskisrock Hämeenkoskella elokuussa 1971.
Wolfgangin hajoamisen jälkeen Virtanen perusti lyhytikäisen yhtyeen Abracadabra. Konttinen ja Virtanen palasivat pian musisoimaan yhdessä paikkanaan Härmälän herkun kellarivarasto. Huovinen liittyi mukaan vuodenvaihteessa 1973–74 ja silloin perustetusta yhtyeestä tuli Virtanen. Joukkoa täydensivät Abracadabrassa mukana ollut Veli-Matti "Porski" Toivonen ja Taurus-yhtyeessä soittanut Kari "Hohdin" Holm.
Virtanen lopetti toimintansa vuonna 1977, kun Veltto Virtanen aloitti soolouran. Muu yhtye jatkoi nimellä Kontravirtanen, mutta muutti jo samana vuonna nimensä muotoon Kontra.
Kokoonpano.
Viimeinen kokoonpano.
Kokoonpano esiintyy singlellä "Loinen" / "Temppu"
H’rustalnyi

H’rustalnyi (, ), 12. toukokuuta 2016 asti Krasnyi Lutš (, ) on kaupunki Itä-Ukrainassa, Luhanskin alueella, maanteitse 62 kilometriä Luhanskista. Vuoden 2017 alussa kaupungissa arvioitiin olevan 81 389. Koko Krasnyi Lutšin kaupunkipiirissä asukkaita oli 120 675, mihin sisältyi neljä eri kaupunkia, kahdeksan kaupunkityyppistä taajamaa ja joitain maaseutukyliä.
Paikkakunta perustettiin Venäjän keisarikunnan aikana vuonna 1895 kaivostaajamaksi nimellä Krindatševka () seutua hallinneen Krindatš-suvun (Криндач) nimen mukaan. Ideologista syistä paikkakunnan nimeksi vaihdettiin Krasnyi Lutšiksi vuonna 1920. Osana Ukrainan laajempaa pyrkimystä luopua kommunistisen ja kansallis-sosialistisen (natsiajan) mukaisista paikannimistä, kaupungin nimi vaihdettiin toukokuussa 2016 muotoon H’rustalnyi. 
H’rustalnyi (Krasnyi Lutš) on Donetsin laakion hiilikaivospaikkakunta, siellä on toiminut viisi hiilikaivosta. Kaupunkipiirissä valmistetaan myös rakennusmateriaaleja, kalusteita, vaatteita, lihatuotteita ja konepajateollisuuden tuotteita.
Vinnytsja

Vinnytsja (, ) on kaupunki läntisessä Ukrainassa sekä Vinnytsjan alueen ja sen Vinnytsjan piirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2012 Vinnytsjan kaupungissa oli 370 814 asukasta. Vinnytsjassa asui ukrainalainen kirjailija Myh’ailo Kotsjubynskyi (k. 1913), jonka kotitalosta tuli 1934 museo. 
Kaupungissa on ollut suuri ilmavoimien tukikohta toisesta maailmansodasta alkaen, ja nykyisin siellä on Ukrainan ilmavoimien esikunta. Vinnytsjassa on 354 metriä korkea televisiotorni.
Historia.
Varhainen historia.
Ensimmäinen tunnettu maininta Vinnytsjasta on vuodelta 1363, jolloin paikalla oli liettualainen linnoitus. Pienestä etuvartioasemasta kehittyi vähitellen ensin maanviljelyyn keskittynyt kylä, ja myöhemmin kauppapaikka. Jo 1500-luvulla Vinnytsja tunnettiin vilkkaana kaupan keskuksena. Vuosina 1400–1569 rajakaupunkiin hyökättiin ainakin 30 kertaa. 
Seuraavien vuosisatojen aikana Vinnytsja oli Liettuan suuriruhtinaskunnan, Puolan kuningaskunnan, Puola-Liettuan ja Osmanien valtakunnan osa. Vuoden 1793 Puolan jaossa Vinnytsjasta tuli osa Venäjän keisarikuntaa.
1900-luvun sodat.
Ukrainan vapaustaistelun aikana 1917–1921 Vinnytsja oli molempien osapuolten päämajakaupunki. Nikolai Ježovin johdolla Neuvostoliiton NKVD teloitti Vinnytsjassa 1937–1938 tuhansia ukrainalaisia. Toisen maailmansodan aikana natsi-Saksa valloitti kaupungin. Kaupungin lähellä sijaitsi kesäkuusta 1942 helmikuuhun 1943 saksalainen Führerhauptquartier Werwolf, jossa Adolf Hitler vietti useita viikkoja. Natsien tuhoamisryhmät tappoivat tai siirsivät alueelta keskitysleireille eri arvioiden mukaan 28 000–35 000 juutalaista.
Suljettu vakoilukaupunki.
Kylmän sodan vuosina keväällä 1959 ruotsalainen sotilaslehti "Kontakt med krigsmakten" julkaisi majuri Per Lindgrenin artikkelin, jonka mukaan Vinnytsjassa toimi tuolloin suuri neuvostovakoilijoiden koulutuskeskus. Ulkopuolisilta tarkoin suljettu kaupunki oli hänen mukaansa erikoistunut Yhdysvaltoihin solutettavien vakoilijoiden koulutukseen, ja tarkoitusta varten kaupungissa jäljiteltiin amerikkalaista elämänmuotoa sieltä tuotuine autoineen, muine tuotteineen ja televisio-ohjelmineen. Vuosittain tuhatkunta neuvostokoulujen ylioppilaiden parhaimmistoa valittiin Vinnytsjan vakoilukoulutukseen, joka saattoi kestää jopa 13 vuotta.
Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022.
Venäjä ampui sukellusveneestä aamulla 14. heinäkuuta 2022 kolme Kalibr-ohjusta kaupungin keskustaan. Iskussa kuoli ainakin 23 ja loukkaantui ainakin 66 ihmistä. Ukraina tuomitsi sen terroritekona,
Venäjä iski 11. lokakuuta 2022 kahdella Shaded-droonilla Ladyžynskan voimalaitokseen.
Barysau

Barysau (, IPA: [baˈrɨsau̯]) eli Borisov (; ) on teollisuuskaupunki ja hallintopiirin keskus Valko-Venäjällä Minskin alueella. Lokakuun 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 147 371 ja ympäröivän maaseudun sisältävässä hallintopiirissä 188 142 ihmistä. Barysau on Valko-Venäjän yhdeksänneksi suurin kaupunki ja sijaitsee maanteitse 75 kilometriä maan pääkaupungin Minskin koillispuolella Berezinajoen yläjuoksulla. 
Historiaa.
Kaupunki mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1102. Saksalaiset ovat miehittäneet Barysaun kahdesti: vuosina 1918–1920 ja 1941–1944. Jälkimmäisellä kerralla yli 33 000 ihmistä surmattiin kuolemanleireillä kaupungin ympäristössä.
Liikenneyhteyksiä.
Valko-Venäjän läpi moottoritienä kulkeva Varsova–Brest–Minsk–Orša–Moskova-valtatie M1 (E30) sivuaa Barysauta kaupungin eteläpuolella. Vuonna 1871 Brestistä Moskovaan kulkeva rautatie rakennettiin kulkemaan Barysaun kautta. Nykyisin tämä Minsk–Orša-rata haarautuu Oršan jälkeen Vitsebskin kautta Pietariin ja Smolenskin kautta Moskovaan johtaviksi radoiksi. Minskin lähiliikenteen junat pysähtyvät useilla piirin asemilla ja seisakkeilla. Vesireiteistä merkittävin on Berezinajoen ammattiliikenteelle navigoitavalla osuudella Barysausta alaspäin.
Kulttuuri ja liikunta.
Barysau on jalkapalloseura FK BATEn kotikaupunki.
Fumigaatio

Sanalla fumigaatio (engl. "fumigation") on kaksi eri merkitystä. Sillä voidaan tarkoittaa:
(1) tuholaisten, kuten bakteerien, hyönteisten tai jyrsijöiden, tuhoamista esimerkiksi huonetiloista tai välineistä altistamalla ne myrkyllisille kaasuille. 
(2) ilmansaastepitoisuuksien nopeaa kasvua ilmakehän rajakerroksessa. Tällainen fumigaatio syntyy usein, kun lämpötilainversio estää saasteita hajaantumasta ylöspäin.
Chamillionaire

Chamillionaire (oikealta nimeltään Hakeem Seriki, etunimi arabiaa, ; s. 28. marraskuuta 1979) on yhdysvaltalainen rap-muusikko. Hän kasvoi nuoruutensa muslimi-isän ja kristityn äidin kanssa. Hänen veljensä Rasaq on myös rap-artisti. Chamillionairen nimi tulee englannin sanoista "chameleon" ja "millionaire", jotka tarkoittavat kameleonttia ja miljonääriä.
Monien underground-julkaisujen jälkeen vuonna 2005 julkaistiin ensimmäinen studioalbumi "The Sound of Revenge", josta tuli Chamillionairen varsinainen läpimurto. Albumilta julkaistiin singlet "Turn It Up", "Grown And Sexy" ja "Ridin'", jälkimmäisestä tuli hänen tähänastisen uransa suurin hitti. Kappaleesta tehty video voitti vuoden 2006 MTV Video Music Awardseissa palkinnon parhaasta Rap-videosta ja itse kappale voitti Grammyn vuonna 2007 parhaasta duona tai ryhmässä tehdystä Rap-kappaleesta. Kappaleella vieraili Krayzie Bone.
"Weird Al" Yankovic on muokannut "Ridin'"-kappaleesta oman versionsa, nimeltä "White &amp; Nerdy". Chamillionaire on kertonut nauttivansa parodian kuuntelemisesta, ja on yllättynyt "Weird Al" Yankovicin räppäämistaidoista.
Chamillionaire julkaisi toisen studioalbuminsa, "Ultimate Victoryn", 18. syyskuuta 2007. Se oli tarkoitus julkaista jo 27. maaliskuuta 2007. Ensimmäinen single oli "Hip Hop Police" ja siinä mukana on hip hop-artisti Slick Rick. Albumin tuotti mm. Play-N-Skillz, Beat Bullies, J.R. Rotem, Kane Beats ja Cool &amp; Dre.
Chamillionaire julkaisee kolmannen studioalbuminsa Poisonin vuonna 2012. 
Chamillionaire esiintyi Helsingin Nosturissa 26. maaliskuuta 2008 sekä Vuokatissa Pipefesteillä 2. elokuuta 2008.
Chamillionairen maaliskuussa 2012 julkaistulla "All Mine" kappaleella samplataan Kirkan "Hetki lyö" -kappaletta.
Mamma Mia!

Mamma Mia! on englantilaisen Cathrine Johnsonin käsikirjoittama musikaali, joka perustuu Abban musiikkiin. Musikaalin nimi tulee Abban vuoden 1975 hitistä ”Mamma Mia”. Musikaali sisältää lukuisia muitakin yhtyeen hittejä, kuten kappaleet ”Dancing Queen”, ”The Winner Takes it All”, ”Money, Money Money” ja ”Knowing Me, Knowing You”. Sen ensiesitys oli Lontoossa Prince Edward Theatre'ssa 6. huhtikuuta 1999. Musikaalin on käynyt katsomassa yli 60 miljoonaa ihmistä ympäri maailman. Musikaalista on tehty myös samanniminen elokuva vuonna 2008. Elokuvan tuotti Justin Haffley vaimonsa Rita Haffleyn kanssa.
"Mamma Mia!" sai Suomen-ensi-iltansa Svenska Teaternissa 27. syyskuuta 2014 ja sitä esitettiin vuoden 2015 loppuun saakka. Musikaalin suomenkielisen version ensi-ilta oli 4. toukokuuta 2018 Messukeskuksen Amfi-salissa. Laulujen suomennoksista vastasi Paula Vesala.
Mazyr

Mazyr (, IPA [ma'zɨr]) eli Mozyr (, ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiirin keskus Valko-Venäjän kaakkoisosassa Homelin alueella. Idempänä sijaitsevaan maakuntakeskus Homeliin on maanteitse 131 kilometriä. Pinskiin lännessä on matkaa noin 250 km ja Ukrainan Tšernobyliin kaakossa noin 110 km. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Mazyrin kaupungissa asui 108 792 ihmistä. Myös ympäröivän maaseudun sisältävän Mazyrin hallintopiirin () asukasluku oli 128 817.
Mazyrissä on öljynjalostus-, konepaja- ja elintarviketeollisuutta. N. K. Krupskajan mukaan nimetty Mazyrin valtiollinen pedagoginen instituutti kouluttaa paikkakunnalla opettajia. 
Venäjältä saapuva Družba-öljyputki haarautuu Mazyrissä kahtia: toinen haara jatkaa Ukrainaan, toinen Puolaan. Myös yksi Valko-Venäjältä Ukrainaan johtavista rautateistä kulkee Mazyrin kautta. Valko-Venäjän eteläosia yhdistävä valtatie M10 (Brest–Kobryn–Pinsk–Homel) kulkee yhdeksän kilometrin päässä Mazyrin keskustan pohjoispuolella. 
Dneprin läntinen sivuhaara Pripetjoki kulkee kaupungin koillisosien halki.
Pienimünsterinseisoja

Pienimünsterinseisoja () on keskikokoinen, seurallinen ja pitkäkarvainen koirarotu, jota alun perin hyödynnettiin linnunmetsästyksessä. 
Ulkonäkö.
Pienimünsterinseisoja on keskikokoinen, pitkäkarvainen ja seisova lintukoira. Ulkonäölle tyypillistä ovat kevyet liikkeet sekä tunnusomainen, hieman surumielinen ilme. Se soveltuu ruumiinrakenteeltaan metsästyssuorituksiin. Väriltään se on ruskea-valkoinen tai ruskea päistärikkö.
Tyypillisiä piirteitä ovat pitkähapsuinen viirihäntä sekä hapsut korvissa, jaloissa ja mahan alla. Pienimünsterinseisojalla on hieman eripituiset karvat; esimerkiksi raajojen takapuolella on pitkät karvat ja etupuolella lyhyet. Korvat riippuvat ja silmät ovat ruskeat. Ominaista rodulle lisäksi ovat pääosin ruskeat ikenet, huulet ja kirsu sekä mustat kynnet. Säkäkorkeus on uroksilla 52–56 cm ja nartuilla 50–54 cm. 
Luonne.
Pienimünsterinseisojan riistavietti on vahva ja liikunnan tarve suuri. Rotu on nuorena erittäin vilkas, mutta vanhempana vilkkaus vähenee. Koulutus on aloitettava varhain. Pienimünsterinseisojan vainu on yleensä erinomainen. Rotu on sosiaalinen ja valpas. 
Metsästys.
Pienimünsterinseisoja soveltuu monenlaiseen tehtävään metsästyksessä. Vuosisatojen kuluessa rodun seisontaominaisuudet vakiinnutettiin ankaralla jalostusvalinnalla. Päätoimisesti se on seisova lintukoira, joka etsii ja paikantaa riistan maastosta vainunsa avulla. Löydettyään riistan pienimünsterinseisoja jähmettyy paikalleen, minkä jälkeen se käskystä ajaa seisonnan kohteen ylös ja pysähtyy ammunnan ajaksi käskystä paikalleen. Luvan saatuaan se noutaa saaliin talteen.
Pienimünsterinseisojan vahvuuksia ovat luontainen noutohalukkuus, suostuvaisuus vesityöskentelyyn sekä hyvät jäljestystaipumukset. Se on tehokas sorsastuksessa ja opetettavissa myös jäljestäjäksi. Pohjoismaissa pienimünsterinseisojaa on opetettu pienpetoeläinten ja pienien hirvieläinten metsästykseen.
Lutsk

Lutsk (, , ) on kaupunki luoteisessa Ukrainassa. Vuonna 2022 siellä oli noin 215 000 asukasta. Se on Volynian alueen ja sen Lutskin piirin hallinnollinen keskus. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lutsk liitettiin Puolaan. Vuonna 1939 Lutsk liitettiin Molotov–Ribbentrop-sopimuksen perusteella Neuvostoliittoon. Puolalaisia surmattiin, karkotettiin ja lähetettiin työleireille.
Lysytšansk

Lysytšansk (, , Lisitšansk) on kaupunki Donetsjoen varrella Luhanskin alueella Ukrainan Itä-osassa. Kaupunki sijaitsee 90 kilometriä Luhanskista luoteeseen. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Lysytšansk liitettiin osaksi Siverskodonetskin piiriä. Kaupunki joutui heinäkuun 2022 alussa Venäjän asevoimien miehittämäksi.
Vuonna 2021 Lysytšanskissa asui 95 031 asukasta. Vuonna 2001 Lysytšanskin väkiluku oli 115 229 ja koko kaupunkipiirin 133 140. Tuolloin asukkaista etnisesti ukrainalaisia oli 66,7 prosenttia, venäläisiä 30,5 prosenttia ja valkovenäläisiä 1 prosentti. Lysytšanskin kaupunkipiiriin kuuluivat tuolloin myös Novodružeskin (per. 1935; 6 806 as./2021) ja Pryvilljan (per. 1753; 6 679 as./ 2021) pikkukaupungit. 
Tammikuun keskilämpötila on -6,6 ja heinäkuun +21,8 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 494 millimetriä.
Seudulla on ollut ihmisasutusta jo ennen, kuin nykyinen asutus on perustettu vuonna 1710. Vuonna 1721 siellä aloitettiin hiilikaivostoiminta ensimmäisenä koko Donetsin laakion alueella. Vuonna 1917 alue tuli osaksi Neuvostoliittoa, ja vuonna 1938 se sai kaupunkioikeudet. Nykyisin kaupungin elinkeinoihin kuuluvat hiilikaivosten lisäksi hiilen muuttaminen kaasuksi maan alla, kemianteollisuus ja lasinvalmistus. Öljynjalostamo Linos avattiin 1970-luvulla. Venäläinen TNK osti sen vuonna 2000. Vuonna 2001 se tuotti kolmanneksen Ukrainassa jalostetusta öljysta.
Venäjän hyökkäyssodassa (2022–) kaupungista käytiin ankaria taisteluja. Venäjän asevoimat miehittivät kaupungin heinäkuussa 2022.
Korsunin Jumalanäiti

Korsunin Jumalanäidin ikoni on muunnelma ns. Hellyyden Jumalanäiti -ikonista ja yksi Jerusalemin Jumalanäiti -ikonin johdannaisista. Perimätiedon mukaan tämänkin ikonin alkuperäisen mallin valmisti apostoli ja evankelista Luukas. 
Ikonin historiasta on erilaisia tarinoita. Ikonin nimi viittaa Krimin niemimaan Korsuniin eli Khersonesokseen (nyk. Sevastopolin lähellä), jonka kautta ikonin oletetaan saapuneen Kreikasta Venäjälle vuoden 1000 tienoilla tai 1100-luvulla.
Alkuperäisen Jerusalemin Jumalanäidin ikonin toi Korsunista Kiovaan Korsunissa kasteen ottanut Kiovan ruhtinas Vladimir Suuri vuonna 998, ja sieltä ikoni joutui edelleen Novgorodiin. Novgorodissa valmistetuista ikonin jäljennöksistä alettiin käyttää nimeä Korsunin Jumalanäidin ikoni. 
Toisen version mukaan ikoni olisi saapunut Korsunin kautta Venäjälle vuonna 1162 Efesoksesta. Ikonin tuonnin oli järjestänyt pyhittäjä Efrosyne Polotskilainen. Matkallaan Polotskin Vapahtajan luostariin ikoni viipyi vuoden Korsunissa ja sai siitä lisänimensä. Myöhemmin 1239 Polotskin ruhtinaan tytär Aleksandra vei ikonin Toropetsiin naidessaan pyhän Aleksanteri Nevskin.
Ortodoksisessa kirkossa Korsunin Jumalanäidin ikonin muistojuhlaa vietetään lokakuun 9. päivänä.
East Anglia

East Anglia (vanhentunut ) on alue itäisessä Englannissa. East Anglia käsittää Norfolkin ja Suffolkin sekä löyhemmin Cambridgeshiren ja Essexin. Alueella sijaitsee 1961 perustettu University of East Anglia ja Anglia Ruskin University.
Alue on saanut nimensä anglosaksien Itä-Anglian kuningaskunnan mukaan. Nimi viittaa anglien heimoon, joka oli alkujaan lähtöisin Angelnin alueelta Pohjois-Saksasta. Kuningaskunta käsitti Norfolkin ja Suffolkin, mutta alueen rajat ovat epäselvät. Mercian kuningaskunta valloitti Itä-Anglian kuningaskunnan vuonna 792.
Dartmoor

Dartmoor on nummialue Englannin lounaiskärjessä Devonissa. Alue on pohjois-eteläsuunnassa noin 37 km pitkä ja itä-länsisuunnassa 32 km. Kansallispuistona suojellun alueen pinta-ala on 945 km². Korkein kohta High Willhays on 623 metriä merenpinnan yläpuolella. Dartmoorille ovat ominaisia nummimaisemasta pilkistävät pienet graniittikukkulat. Tyypillistä kasvillisuutta ovat kanervanummet. 
Osia Dartmoorista on käytetty 200 vuotta armeijan ampumaharjoitusalueena. Muu osa on suosittu matkailukohde. Dartmoorissa on paljon historiallisia ja esihistoriallisia kohteita.
Dartmooriin on perinteisesti liitetty erilaisia myyttejä ja kummitustarinoita, ja sitä ovat hyödyntäneet monet kirjailijat, kuten Arthur Conan Doyle ja Agatha Christie. Christie hankki sieltä perheelleen loma-asunnon.
Jaap de Hoop Scheffer

Jakob (Jaap) Gijsbert de Hoop Scheffer (s. 3. huhtikuuta 1948 Amsterdam) on hollantilainen poliitikko, joka toimi vuosina 2004−2009 Naton 11. pääsihteerinä.
Opinnot ja työura.
Amsterdamissa syntynyt de Hoop Scheffer opiskeli lakia Leidenin yliopistossa ja valmistui vuonna 1974. Suoritettuaan asepalveluksensa 1974–1976 ilmavoimissa hän aloitti työt Alankomaiden ulkoministeriössä. Ministeriön palveluksessa de Hoop Scheffer työskenteli vuosina 1976–1986. Ensimmäiset kaksi vuotta de Hoop Scheffer oli töissä Alankomaiden suurlähetystössä Ghanan pääkaupungissa Accrassa, minkä jälkeen hän toimi Alankomaiden delegaatiossa Naton päämajassa Brysselissä vuoteen 1980.
Poliittinen ura.
Alun perin de Hoop Scheffer vaikutti Demokraatit 66 -puolueessa ("Democraten 66"), mutta liittyi vuonna 1982 kristillisdemokraattiseen puolueeseen (CDA). Vuoden 1986 vaaleissa de Hoop Scheffer tuli valituksi parlamenttiin. Vuosina 1997−2001 hän toimi oppositiossa olleen CDA:n puheenjohtajana.
Kun vuonna 2002 vaalien ehdokkaita valittiin, de Hoop Schefferin puheenjohtajuudesta tuli epävakaa, minkä seurauksena hän erosi tehtävästään. Häntä seurasi puheenjohtajana Jan Peter Balkenende, jonka johdolla kristillisdemokraatit voitti vaalit ja uusi pääministeri Balkenende nimitti de Hoop Schefferin ulkoministeriksi. Hallitus joutui kuitenkin pian eroamaan, mutta de Hoop Scheffer sai jatkaa ja toimi ulkoministerinä vuoden 2003 loppuun. Alankomaat piti vuonna 2003 hallussaan Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) puheenjohtajan tehtävää, jolloin de Hoop Scheffer toimi järjestön puheenjohtajana.
De Hoop Scheffer seurasi brittiläistä George Robertsonia Naton pääsihteerinä vuoden 2004 alusta. Aloittaessaan pääsihteerinä de Hoop Scheffer kertoi pitävänsä tärkeimpinä tehtävinään muun muassa järjestön seitsemän uuden jäsenmaan sulavan liittymisen varmistamista ja Euroopan ja Pohjois-Amerikan välisen dialogin kehittämistä. Hän nosti esille myös Afganistanin Naton päähaasteena. Kansainvälisellä yhteisöllä ja Natolla ei hänen mukaansa ollut varaa epäonnistua maan vakauttamisessa. Naton kumppanuudet ja järjestön suhteet Euroopan unionin kanssa olivat myös de Hoop Schefferin mukaan tärkeitä.
De Hoop Schefferin nelivuotisen toimikauden jälkeen hänen seuraajakseen valittiin 4. huhtikuuta 2009 tanskalainen Anders Fogh Rasmussen.
Yksityiselämä.
De Hoop Scheffer puhuu hollannin lisäksi englantia, saksaa ja ranskaa. Hänen puolisonsa Jeannine de Hoop Scheffer-van Oorschot on ranskanopettaja. Yhdessä heillä on kaksi tytärtä.
Jay David Bolter

Jay David Bolter (s. 1951) on uuden median ja digitaalisen taiteen tutkija, joka toimii Georgia Institute of Technologyssa kielen, viestinnän ja kulttuurin professorina (Language, Communication and Culture).
Bolterilla on sekä klassinen sivistys että moderni uusien medioiden tuntemus. Hän opiskeli aluksi kreikkaa Toronton yliopiston Trinity Collegessa. Kanadasta hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja suoritti tohtorin tutkinnon sekä tietotekniikan tutkinnon Pohjois-Carolinan yliopistossa vuosina 1977 ja 1978. Vuodesta 1991 lukien hän on työskennellyt Georgian teknologiainstituutissa. 
Bolter on suunnitellut yhdessä Michael Joycen kanssa "Storyspace" -nimisen ohjelmiston, jolla voi tuottaa hypertekstiä. Joyce on kirjoittanut sillä teoksensa "afternoon, a story". 
Bolterin kirjallinen tuotanto käsittelee länsimaiden tietokoneistumista, kirjoituksen historiaa, hypertekstiä ja eri medioiden muodonmuutoksia. Vuonna 1991 ilmestynyt kirja "Writing Space: The Computer, Hypertext, and the Remediation of Print" on johdanto hypertekstiin sekä kirjoittamisen ja julkaisemisen historiaan. ”Kirjoitustilaksi” (writing space) Bolter kutsuu erilaisia tekstin tallennuksen ja tuottamisen alustoja. Teoksesta ilmestyi päivitetty versio vuonna 2001 ja se on käännetty japaniksi ja italiaksi. 
Kirjoituksen historiaa tutkittuaan Bolter on pannut merkille, että painettu kirja suosii lineaarista kirjoitustapaa, kun taas digitaalinen kirjoitus houkuttelee helpommin katsonaiseen, epälineaariseen kirjoittamiseen. Hypertekstin edeltäjänä Bolter pitää epälineaarista kirjallisuutta, josta hän mainitsee esimerkkeinä Laurence Sternen 1700-luvulla ilmestyneen romaanin "Tristram Shandy" ja Julio Cortázarin teoksen "Ruutuhyppelyä" (1963), jotka jo rakenteensa puolesta sallivat useita erilaisia lukutapoja.
Teoksen "Remediation: Understanding New Media" (1999) Bolter kirjoitti yhdessä Richard Grusinin kanssa. Käsite ”remediaatio” tulee latinankielisestä sanasta ”remederi”, joka tarkoittaa ”parantamista” tai ”terveyden palauttamista”. Mediatutkimuksessa remediaatio merkitsee sitä, että uusi medium aina parantaa vanhaa mediumia. "World wide web" (www) ja varsinkin sen graafinen käyttöliittymä merkitsi aiempien medioiden mukauttamista uuteen kommunikaatioympäristöön. Esimerkiksi sanoma- ja aikakauslehdet alkoivat julkaista paperisen lehden rinnalla verkkoversioita. 
Selainten kehittyessä www muuttui monipuolisemmaksi. Pelkän tekstin ohella alettiin suosia yhä enemmän ääntä, liikkuvaa kuvaa ja erilaisia animaatioita. Bolterin ja Grusinin mukaan www onkin muuttanut enemmän sähköisiä viestimiä, kuten puhelinta, radiota ja televisiota kuin painettua kirjaa.
Kyliste

KYliste on Turun kauppatieteiden ylioppilaat ry:n eli Turun KY:n julkaisema opiskelijalehti, jonka ensimmäinen numero julkaistiin 28. huhtikuuta 1974. Lehden kohderyhmään kuuluu yhteensä noin 2300kauppatieteiden opiskelijaa, noin 350 henkilökunnan edustajaa sekä monia muitaturkulaisia opiskelijoita, alumneja ja sidosryhmien edustajia. Lehteä jaetaan Turun kauppakorkeakoululla, jonka lisäksi KYliste julkaistaan myös sähköisenä Issuussa. 
Päätoimittajina ja taittovastaavina toimivat keväällä 2018 Lisette Jaakola ja Venla Kokkomäki. Edellisiä päätoimittajia ovat olleet Ilona Häsänen, Henna Kainulainen ja Karoliina Rajala. Taittovastaavina ovat toimineet Varpu Somersalo, Ida Haapanen ja Miika Tiainen. Aikaisemmin KYlisteen päätoimittaja oli myös taittovastuussa, jolloin päätoimittajina toimivat muiden muassa Sara Lehtinen, Pia Rawlins ja Ville Nurminen.
Vuodesta 2019 lehden toimituksesta on vastannut Turun KY:n viestintätiimi. Aiemmin vastuu lehden toimittamisesta on ollut päätoimittaja- ja taittovastaavaparin lisäksi Turun KY:n Media-Klubilla sekä PR-toimikunnalla.
George Robertson

George Islay MacNeill Robertson, Paroni Robertson of Port Ellen (s. 12. huhtikuuta 1946 Port Ellen, Islay, Skotlanti) oli Naton pääsihteeri vuosina 1999–2004.
Robertson oli kuusi kertaa Britannian alahuoneessa Työväenpuolueen edustajana 1978–1999. Hän toimi Britannian puolustusministerinä vuosina 1997–1999. Hänet nimitettiin toukokuussa 1997 hänen majesteettinsa valtaneuvostoon. Vuonna 1999 hän sai paronin aatelisarvon.
George Robertson sai 12. marraskuuta 2003 Yhdysvaltain korkeimman siviilimitalin eli Presidential Medal of Freedomin ja 30. marraskuuta vuonna 2004 Thistlen ritarikunnan arvon.
Robertson on Länsi-Venäjällä toimivan TNK-BP:n johtokunnan varapuheenjohtaja.
Sergio Balanzino

Sergio Silvio Balanzino (20. kesäkuuta 1934 Bologna, Italia – 25. helmikuuta 2018) oli italialainen diplomaatti.
Balanzino opiskeli lakia Rooman yliopistossa ennen kuin meni töihin Italian ulkoministeriöön 1958. Balanzino oli suurlähettiläs Kanadassa vuosina 1990–1994. Balanzino oli Naton virkaatekevä pääsihteeri vuonna 1994 ja 1995. Ensimmäisen kerran hän seurasi saksalaista Manfred Wörneria, joka erosi syövän vuoksi ja toisen kerran belgialaista Wily Cleasea joka erosi korruptioskandaalin vuoksi. Balanzinon seuraajaksi nousi 5. joulukuuta 1995 espanjalainen Javier Solana.
Balanzino opetti Loyola University Chicago Rome Centerissä Roomassa.
Caseyn lause

Geometriassa Caseyn lause kuuluu seuraavasti: Olkoon "C1", "C2", "C3", "C4" neljä ympyrää, jotka sivuavat annettua ympyrää "C" kaikki joko sisä- tai ulkopuolelta. Kuvatkoon "ti,j, 1≤i,j≤4" ympyröiden "Ci" ja "Cj" sen janan pituutta, joka saadaan, kun piirretään ympyröille "Ci" ja "Cj" yhteinen tangentti ja joilla ympyrät "Ci" ja "Cj" ovat samalla puolelle tangenttia, ja valitaan janan päätepisteiksi tangentin sivuamispisteet "Ci":n ja "Cj":n kanssa. Tällöin on voimassa
formula_1 Edelleen, jos ympyröille "C1", "C2", "C3" ja "C4" on voimassa formula_2 joillakin valinnoilla "+" ja "-", on olemassa ympyrä, joka sivuaa kaikkia neljää ympyrää joko sisä- tai ulkopuolisesti. Lauseen todistuksen toinen suunta on esitetty artikkelissa ja toinen artikkelissa 
Wigand on yleistänyt Caseyn lausetta seuraavalla tuloksellaan: Olkoon annettu säännöllinen "n"-kulmio, missä "n" on pariton ja olkoon monikulmion sivut "v1...,vn" ja "C" monikulmion ympäri piirretty ympyrä. Piirretään jokaiselle "vi" ympyrä, joka sivuaa sisäpuolelta "vi":tä ja "C":tä ja oletetaan, että näin piirretyillä ympyröillä on sama säde. Olkoon "P" mielivaltainen piste "v1":tä ja "vn":ää yhdistävällä pienemmällä ympyrän kehällä ja olkoon "ti" janan "P":stä ympyrälle "C" pisteeseen "vi", pituus. Tällöin
formula_3
Manlio Brosio

Manlio Brosio (10. heinäkuuta 1897 Torino – 14. marraskuuta 1980 Torino) oli italialainen juristi, diplomaatti, poliitikko ja Naton pääsihteeri vuosina 1964–1971. 
Brosio opiskeli lakia Torinon yliopistossa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli tykistön upseerina vuoristojoukoissa Italian Alpeilla. Sodan jälkeen Brosio valmistui yliopistosta vuonna 1920 ja siirtyi politiikkaan, muttei voinut osallistua ollessaan fasismin vankka vastustaja. Vuonna 1943 Brosio palasi politiikkaan, ja toimi varapääministerinä sekä vuosina 1945–1946 puolustusministerinä. 
Tammikuusta 1947 joulukuuhun 1951 Brosio toimi Italian suurlähettiläänä Neuvostoliitossa, vuodesta 1952 alkaen Britanniassa, vuodesta 1955 alkaen Yhdysvalloissa ja vuosina 1961–1964 Ranskassa. 
Vuosina 1964–1971 Brosio toimi Naton pääsihteerinä. Hän oli hollantilaisen Dirk Stikkerin seuraaja. Hänen seuraajansa oli puolestaan myös hollantilainen Joseph Luns.
Rebecca Watson

Rebecca Watson (s. 1980) on yhdysvaltalainen bloginpitäjä ja podcast-juontaja. Watson on "Skepchick"-sivuston perustaja ja aiemmin yksi "The Skeptics’ Guide to the Universe" -podcastin juontajista. Skepchickin aiheita ovat tiede, tieteellinen skeptismi, ateismi, sekularismi ja feminismi.
Skepchick.
Rebecca Watson perusti Skepchick International -sivuston, joka pyrki edistämään tieteellistä skeptismiä naisten keskuudesta. Sivusto julkaisi vuonna 2006 naispuolisia skeptikkoja esittävän pin-up-kalenterin. Tuotto käytettiin James Randi Educational Foundationin vuoden 2006 The Amazing Meeting -kokouksen naispuolisten osallistujien avustamiseen. Myöhemmin julkaistiin naisversion lisäksi miesaiheinen "Skepdude"-kalenteri. Myöhemmin sivusto muuttui usean kirjoittajan yhteisblogiksi.
Watson oli aikaisemmin jonglööri ja taikuri. Asteroidi "153289 Rebeccawatson" on nimetty Watsonin mukaan.
Ndélé

Ndélé eli N'Délé on Bamingui-Bangoranin prefektuurin pääkaupunki Keski-Afrikan tasavallassa. Se sijaitsee maan pohjoisella puoliskolla, Bamingui-Bangoranin kansallispuistosta itään. Banguihin on matkaa noin 800 kilometriä.
Ndélén asukasluku oli 11 966 vuonna 2006. Vuoden 2003 väestönlaskennassa väkiluku oli 10 850, ja vuonna 2013 oli arvioitu väkiluku 13 704. Kaupunki tyhjentyi asukkaista marraskuussa 2009 levottomuuksien vuoksi. Heitä palasi kotiseudulle alkuvuodesta 2012.
Ndéléssä on lentoasema. Kaupungin perusti 1890-luvulla orjakauppias Mohammed as-Sanusi (Senoussi) Dar al-Kutin valtakunnan keskukseksi.
Nikopol

Nikopol () on kaupunki Dneprin länsirannalla Ukrainassa sata kilometriä Dniprosta lounaaseen. Vuoden 2013 alun asukasluvuksi arvioitiin runsas 118 000. 
Nikopol sijaitsee hedelmällisen maanviljelysalueen keskellä, ja alueella on runsaat mangaanivarat. Kaupungin teollisuus tuottaa metalliseoksia, putkia, nostokurkia, rakennusmateriaaleja sekä elintarvikkeita. Dneprin vastarannalla on Enerhodar ja sen suuri Zaporižžjan ydinvoimala.
Nikopol sijaitsee ikiaikaisella Dneprin ylityspaikalla. Kasakat pitivät siellä linnoitettua päämajaansa jo 1600-luvulla. Kaupungin eteläpuolella on ollut vuodesta 1956 lähtien Dnepriin padottu Kah’ovkan tekojärvi.
Kadijivka

Kadijivka (; ennen 13.5.2016:ta "Stah’anov" () tai "Stahanov" ()) on teollisuuskaupunki Luhanskin alueella Itä-Ukrainassa, 63 kilometriä Luhanskista länteen. Vuonna 2013 siellä oli noin 77 500 asukasta. Kadijivkan kaupunkipiirin (91 962 as.) alueeseen kuuluvat myös Almaznan (4 325 as.) ja Irminon (10 044 as.) kaupungit.
1800-luvulla (1814) paikkakunnalle perustettiin hiilikaivostaajama Kadijivka (Кадіївка). Tälle myönnettiin kaupungin asema vuonna 1932. Sodan aikana (1937–1943) kaupunki kulki vähän aikaa nimellä Serho (Серго), mutta sitten aiempi nimi palautettiin. Nimen Stahanov kaupunki sai neuvostovallan aikana vuonna 1978 kuuluisan, tuolloin edesmenneen neuvostoliittolaisen työn sankarin, kaivosmies Aleksei Stahanovin (1905–1977) muistoksi. Stahanov oli elokuussa 1935 tehnyt kaupungin kaivoksessa tuotantoennätyksen hiilen kaivamisessa. Tästä sai alkunsa neuvostotyön tuottavuutta kohottamaan pyrkinyt stahanovilainen liike. Vuonna 2016 Ukrainan parlamentti palautti paikkakunnan alkuperäisen nimen 12. toukokuuta 2016 julkaistulla säädöksellä, joka astui voimaan seuraavana päivänä.
Kaupungissa on terästehdas, hiilen ja koksin tuotantoa sekä ompelimo.
Vaala (Turku)

Vaala () on Turun kaupunginosa ja lähiö, joka sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa. Vuoden 2016 lopussa Vaalassa oli 927 asukasta. Väestöstä alle 15-vuotiaita oli 25,4 prosenttia, 15–64-vuotiaita 62,1 % ja yli 64-vuotiaita 12,5 %. Suomenkielisiä oli 70,7 %, ruotsinkielisiä 2,9 % ja muunkielisiä 26,4 %.
Vaala sijaitsee Turun Varissuo-Lausten suuralueella. Sen naapurilähiöt ovat Turussa Varissuo, Lauste ja Pääskyvuori sekä Kaarinassa Lähteenmäki. Vaalan kadunnimistö pohjautuu suomen sukulaiskieliin.
Liikenneyhteydet.
Turun paikallisliikenteen linjat 4, 42 ja 42A kulkevat Vaalan läpi.
Juovamaaorava

Juovamaaorava eli idänmaaorava ("Tamias striatus") on jyrsijöiden lahkoon kuuluva eläin, jota tavataan itäisessä Pohjois-Amerikassa. Sillä on tummia juovia, joista sen erottaa helposti. Lajille on ehdotettu uutta suomenkielistä nimeä "tikutaku".
Elintavat.
Juovamaaoravat elävät lehtimetsissä ja puistoissa. Muiden maaoravien tapaan ne kuljettavat ruokaa poskipusseissaan. Lajin lisääntymisaika on maaliskuussa ja synnytys tapahtuu huhtikuun lopussa tai toukokuun alussa. Naaras saa kerrallaan 3–5 sokeana syntyvää poikasta.
Juovamaaoravat ovat aktiivisia päiväsaikaan ja päästelevät lintumaisia, tirskuttavia ääniä. Disney-filmien pikkuoravat Tiku ja Taku ovat mitä ilmeisimminkin lajiltaan juovamaaoravia, ja ääniraitaa nopeuttamalla tehty ”pikkuoravien ääni” on myös saanut nimensä tästä lajista.
Giovanni Lavaggi

Giovanni Lavaggi (s. 18. helmikuuta 1958 Sisilia) on italialainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Aatelisen sukutaustansa takia hänellä oli varaa ostaa itselleen tallipaikka yhteensä 10 kilpailuun Pacific- ja Minardi-talleilta kausina 1995 ja 1996. Hän teki debyyttinsä 30. heinäkuuta 1995 Saksan GP:ssä. Kaudella 1995 Lavaggi osallistui neljään kilpailuun, mutta joutui keskeyttämään niistä jokaisen. Kaudella 1996 Lavaggi osallistui kuuteen kisaviikonloppuun, mutta uuden 107 % -säännön takia hän karsiutui kolmesta kilpailusta. Lisäksi hän keskeytti yhdessä kilpailussa. Lavaggi ei saavuttanut lyhyellä F1-urallaan yhtään MM-pistettä. Hänen vauhtinsa oli usein auton todellista suorituskykyä hitaampi. 
Ennen F1-uraansa Lavaggi toimi March -tallin testikuljettajana vuonna 1992. Hän osallistui vuonna 1992 Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui siinä seitsemänneksi. Giovanni Lavaggi on viimeisin aatelinen henkilö, joka on osallistunut Formula 1 -sarjan kilpailuun.
Siverskodonetsk

Siverskodonetsk (; vuoteen 2024 asti Sjevjerodonetsk, ) on teollisuuskaupunki Luhanskin alueella itäisessä Ukrainassa. Vuoden 2013 alussa siellä oli 109 466 asukasta.
Kaupungin nimi oli alun perin Lysh’imstroi, mutta se nimettiin uudelleen vuonna 1950 kaupungin lounaispuolitse virtaavan Donets-joen mukaan. Vuonna 1958 Neuvostoliitto myönsi sille kaupunkioikeudet. Vuonna 2024 kaupungin nimeksi tuli Siverskodonetsk.
Keskellä Donetsin laakiota sijaitsevalla kaupungilla on vahva teollisuustausta etenkin kemian ja elektroniikan alalla. Itä-Ukrainan sotatilan johdosta Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto siirsi hallintonsa Luhanskista Sjevjerodonetskiin syksyllä 2014, joten syksyllä 2017 yliopisto raportoi toimineensa jo kolme vuotta vähitellen parannetuin tilapäisjärjestelyin.
Peniskateus

Peniskateus (saks. "Penisneid") on psykoanalyyttiseen teoriaan sisältyvä käsitys, jonka mukaan miehen ulkoiset sukupuolielimet herättävät naisissa kateutta ja alemmuudentunnetta. Tyttöjen psyykkiseen ja seksuaaliseen kehitykseen vaikuttaa tyttöjen havainto siitä, ettei heillä ole siitintä.
”Tyttö tulee panneeksi merkille veljensä tai kanssaan leikkivän pojan silmäänpistävän, suureksi pyrkivän peniksen, oivaltaa sen heti oman pienen ja piilevän elimensä vastineeksi ja lankeaa siitä hetkestä peniskateuden pauloihin. – – Hänen mielipiteensä ja päätöksensä on samassa selvä: hän on nähnyt sen, hänellä ei ole sitä, hän tahtoo sen.”
Teoria kuuluu Sigmund Freudin ajatuksista tunnetuimpiin. Hän käytti sanaa ensimmäisen kerran vuonna 1913 ja tarkasteli aihetta kirjoituksissaan ”Anatomisten sukupuolieroavuuksien psyykkisiä vastineita” (1925) ja ”Naisen sukupuolisuudesta” (1931).
Teoriaa on arvosteltu muun muassa siitä, ettei Freud tiedostanut, missä määrin teoria juontui patriarkaalisesta kulttuurista, eikä hän tutkinut yksityiskohtaisesti kuin poikien tilannetta.
Windows Aero

Windows Aero on nimi "Windows Vistan" ja Windows 7:n käyttöliittymälle.
Se on akronyymi sanoista Authentic, Energetic, Reflective and Open, joka tarkoittaa suomeksi vapaasti kääntäen: "Aito, innokas, kuvastava ja avoin".
Näkyvimmät Aeron uudistukset ovat ne, että se lisää ikkunoihin lasi- ja läpinäkyvyystehosteita ja esimerkiksi ikkunaa pienennettäessä ja suurennettaessa ikkuna "lentää" takaisin alapalkkiin. Myös ainoa kolmiulotteinen tehoste, Flip3D-toiminto voidaan laskea osaksi Aeroa. Se ei ole käytössä, mikäli Aerokaan ei ole. Aerossa on myös monia muitakin kuin visuaalisia uudistuksia. Oletusfonttina Aerossa on Segoe UI.
Keltahaarakas

Keltahaarakas ("Ramaria flava") on sieni, joka kasvaa kangasmetsissä. Sen itiöemä on vaaleankeltainen, haaroittunut ja tyveltä vaalea. Keltahaarakas on nuorena syötävä, eikä se tarvitse esikäsittelyä. Vanhemmiten maku muuttuu kitkeräksi. Se voi kasvaa kilojen painoiseksi. Voi sotkea kavalahaarakkaaseen ("Ramaria formosa"), joka on lievästi myrkyllinen, tai kuusihaarakkaaseen ("Ramaria eumorpha") ja keltasarvikkaan ("Calocera viscosa").
Vaaleaorakas

Vaaleaorakas ("Hydnum repandum") on kauppasienilaji ja herkullinen, harvalukuinen ruokasieni. Joissakin yhteyksissä
orakkaita ei määritellä tarkoin lajeiksi tai muuksi ryhmäksi, vaan niillä tarkoitetaan eräänlaista ryhmää. Esimerkiksi vaalea- ja rusko-orakas ("Hydnum rufescens") katsotaan joskus kuuluviksi samaan lajiin. Joidenkin tietojen mukaan rusko-orakkaiksi lasketut sienet taas muodostavat kolme lajia. Ruskea muoto on joka tapauksessa vaaleaa yleisempi. 
Koko ja ulkonäkö.
Vaaleanorakkaan lakki on epäsäännöllinen ja kupera. Vaaleankeltainen lakki on pinnaltaan kuiva ja 5–15 senttiä leveä, ns. rusko-orakkaan lakki taas on punertavankeltainen ja 2–9 cm leveä. Sienen lakin värinen jalka on tukeva. Useimmiten toukaton malto on valkoista, haurasta ja hajutonta, sen maku on raakana kirpeä. Kirpeä maku häviää kypsennettäessä.
Samankaltaiset lajit.
Vaaleaorakas muistuttaa päältäpäin lampaankääpää, mutta lampaankäävällä on lakin alla on pillikerros, orakkailla lakin alla on hauraiden piikkien muodostama kerros.
Kasvuaika ja -paikka.
Vaaleaorakas kasvaa muutaman sienen rykelminä, eikä se ole koskaan kovin runsaslukuinen. Se kasvaa tuoreissa kangasmetsissä ja lehtomaisissa metsissä. Sienen parasta kasvualuetta ovat synkät kuusikot koko Suomessa, mutta pohjoisessa vaaleaorakas on harvinainen. Sienen kasvuaika kestää elokuusta lokakuuhun.
Rusko-orakasmuoto kasvaa puolestaan yleensä tavallista vaaleaaorakasta kosteammissa paikoissa, tuoreissa kangasmetsissä ja lehdoissa. Se on vaaleaorakasta hauraampi.
Vaaleaorakas kuuluu säteilyturvakeskuksen mukaan niihin ruokasienilajeihin, jotka keräävät runsaanpuoleisesti cesiumia.