tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Riehakas ryöstö

Riehakas ryöstö () on brittiläinen rikoselokuva vuodelta 1969. Elokuvan käsikirjoitti Troy Kennedy Martin ja ohjasi Peter Collinson. Pääosissa nähdään Michael Caine, Noël Coward ja Benny Hill. Myös Mini-autot ovat elokuvassa keskeisessä osassa, sillä niitä käytetään tarinan ryöstössä pakovälineinä.
"Riehakas ryöstö" on säilyttänyt suosionsa nykypäivään asti. Se valittiin 1900-luvun vaikuttavimpien brittiläistä kulttuuria edustavien elokuvien joukkoon BFI:n kyselyssä vuonna 1999. Marraskuussa 2004 "Total Film" -lehti valitsi sen kaikkien aikojen 27. parhaaksi brittiläiselokuvaksi. Se ei kuitenkaan menestynyt julkaisuhetkellään Yhdysvalloissa, mihin Caine pitää syynä harhaanjohtavaa ja huomaamatonta markkinointikampanjaa. Elokuva oli ehdolla kuitenkin Golden Globe -voittajaksi (paras ulkomainen englanninkielinen elokuva), mutta jatko-osien suunnittelu haudattiin sillä erää.
Elokuvasta tehtiin uusintaversio "The Italian Job" vuonna 2003. Vuonna 2001 julkaistiin elokuvan pohjalta myös videopeli PlayStationille ja Microsoft Windowsille.
Juoni.
Vankilasta vapautunut veijarimainen englantilaiskelmi Charlie Croker (Michael Caine) suunnittelee vuosisadan kultaryöstöä. Hän kokoaa ryhmällisen kokeneita konnia, jotka matkaavat Italiaan toteuttaakseen päällisin puolin mahdottomalta näyttävän teon. Ryhmä aikoo varastaa 4 miljoonan dollarin arvoisen kultalastin aivan Italian mafian silmien edestä. Pako kohti Sveitsin rajaa toteutetaan ajamalla Mini-autoilla läpi Torinon katujen.
Ääniraita.
Elokuvan ääniraidan on tehnyt Quincy Jones.
Joku Roti Records

Joku Roti Records eli JRR oli 2007 perustettu tamperelainen hip hop -musiikkiin keskittynyt levy-yhtiö.
Joku Roti lopetti toimintansa itsenäisenä levy-yhtiönä kesäkuussa 2015 Monsp Recordsin ostettua sen toiminnan ja artistit itselleen.
Mosambik yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Mosambik on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä kisoista vuodesta 1983 lähtien. Vuoden 2022 kisoista se jäi pois. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä viisi mitalia, joista kolme on kultaisia.
Mosambikin ainoa MM-kisojen mitalisti on Maria Mutola, joka ensimmäisenä naisena voitti 800 metrin juoksun maailmanmestaruuden kolme kertaa. Mutolan kultamitalit ovat vuosilta 1993, 2001 ja 2003. Lisäksi hän saavutti hopeaa vuonna 1999 ja pronssia vuonna 1997, sijoittui neljänneksi vuosina 1991 ja 2005 sekä oli vielä vuonna 2007 mukana loppukilpailussa mutta keskeytti. Stuttgartissa 1993 naisten 800 metrin juoksun loppukilpailussa oli mukana toinenkin mosambikilainen, Tina Paulino, joka kuitenkin kaatui takasuoralla runsaan 200 metrin päässä maalista. Hän sijoittui seitsemänneksi käveltyään maaliin yli minuutin pääjoukon jäljessä ja sai ajan, joka on kyseisessä lajissa MM-kisahistorian heikoin kaikki alkueräjuoksutkin huomioon ottaen.
Daegun 2011 MM-kisoihin osallistui vain kaksi mosambikilaisurheilijaa, eivätkä he menestyneet: Anatercia Quive karsiutui naisten 100 metrin juoksun ja Kurt Couto miesten 400 metrin aitajuoksun alkuerissä. Moskovassa 2013 Mosambikin ainoa edustaja Flavio Seholhe karsiutui miesten 1 500 metrin juoksun alkuerissä. Pekingissä 2015 Kurt Couto pääsi 400 metrin aitajuoksussa välieriin. Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019 Creve Armando Machava karsiutui miesten 400 metrin aitajuoksun alkuerissä. Budapestissä 2023 joukkueen ainoa urheilija Onisio Pereia karsiutui miesten 100 metrin juoksun alkuerissä.
George Abela

George Abela () (s. 22. huhtikuuta 1948) on maltalainen poliitikko, joka oli Maltan tasavallan presidentti 4. huhtikuuta 2009 alkaen viiden vuoden ajan eli vuoteen 2014 asti. Abela kuuluu Työväenpuolueeseen (), joka on johtavassa asemassa Maltan politiikassa.
Abela on opiskellut Maltan yliopistossa englantia, maltan kieltä ja historiaa sekä oikeustiedettä.
Hietamerinarsissi

Hietamerinarsissi ("Pancratium maritimum") () on narsissikasvien heimoon ja merinarsissien sukuun kuuluva kasvi. Sitä kasvaa Euroopan eteläosassa, kuten Välimeren alueella.
Ulkonäkö.
Kasvi on yksikotinen eli samoissa yksilöissä on sekä heteitä että emejä. Kasvi kukkii elokuusta lokakuuhun ulottuvana aikana. Kukat ovat väriltään valkoisia.
Elinympäristö.
Hietamerinarsissi kasvaa meren läheisyydessä hiekalla. Myös vähän vuorovesirajan yläpuolella kasvia tavataan. Kasvia tavataan niin emäksisessä ja happamassa kuin neutraalissakin maaperässä. Maaperän on oltava kostea tai kuiva. Hietamerinarsissi kasvaa erittäin aurinkoisessa paikassa, eikä viihdy varjossa.
Timeless

Timeless on Bobby Vintonin kolmaskymmenesviides studioalbumi, joka ilmestyi 1989. 
Albumilta julkaistiin kaksi singleä: "It's Been One of Those Days" ja "Please Tell Her That I Said Hello."
Listasijoitukset.
Singlet - Billboard (North America)
Basil Hiiri

Basil Hiiri () on Disneyn hahmo, joka esiintyy "Basil Hiiri – Mestarietsivä" -piirroselokuvassa ja sarjakuvissa. Basil Hiiri on hiirimaailman Sherlock Holmes, ja hän asuu Holmesin kellarissa Baker Street 221B:ssä. Hänen apulaisensa on tohtori Dawson ja päävihollisensa Professori Ratigan.
Basil Hiiri -sarjakuvia on ilmestynyt 57 ja lyhyitä vitsisarjoja 10. Sarjaa ovat käsikirjoittaneet Paul Halas, Tom Anderson, François Corteggiani, Evert Geradts ja Frank Jonker. Piirtäjiä ovat olleet muun muassa Giorgio Cavazzano, Xavier Vives Mateu ja espanjalaisen Comicup Studion taiteilijat. Ensimmäinen Basil-tarina oli vuonna 1986 julkaistu piirroselokuvan sarjakuvasovitus "Basil Hiiri – Mestarietsivä" (, François Corteggianin käsikirjoittama ja Giorgio Cavazzanon piirtämä). Tarinoita on julkaistu eniten Hollannissa (53) ja Suomessa (31) sekä eri Pohjoismaissa..
Muista Disney-sarjakuvista poiketen Basil Hiiri kumppaneineen asuu todenmukaisessa ihmisten Lontoossa. Lontoon katukuvaan on sijoitettu miniatyyrimaailma omine pankkeineen, pubeineen ja muine hiirikokoisine paikkoineen.
Pölyttäjä

Pölyttäjä on eläin, joka pölyttää kasvin kuljettamalla siitepölyä. Suurin osa pölyttäjistä on hyönteispölyttäjiä. Myös jotkin linnut ja nisäkkäät, kuten kolibrit ja lepakot, ovat tärkeitä pölyttäjiä tietyillä alueilla tai kasveilla.
Pölyttäviä hyönteisryhmiä on useita. Suomessa luonnonvaraisia pölyttäjähyönteisiä ovat muun muassa erilaiset pistiäiset, kuten kimalaiset ja erakkomehiläiset, sekä kukkakärpäset ja jotkut kovakuoriaiset. Mehiläistarhaajat käyttävät hunajantuotannossa ja pölytyspalveluna Suomessa ei-luonnonvaraista tarha- eli kesymehiläistä ("Apis mellifera").
Kaikki kukilla käyvät hyönteiset eivät kuitenkaan pölytä kasvia, vaan saattavat käyttää kukkaa esimerkiksi levähdyspaikkana tai suojana. Jotkin vahvaleukaiset hyönteiset voivat myös viedä kukasta meden puremalla reiän kukan tyvelle ja juomalla meden reiän kautta, jolloin ne vievät kukasta meden pölyttämättä kukkaa.
Wetherby

Wetherby on kunta Suur-Leedsin alueella, West Yorkshiressa, Englannissa. Wetherbyn väkiluku on noin 11 200.
Sijainti.
Wetherby sijaitsee suunnilleen A1-valtatien puolivälissä matkalla Lontoosta Edinburghiin, mikä on pitänyt Wetherbyn monet pubit, majatalot ja yritykset hengissä monien vuosisatojen ajan.
Wetherbyn kilparata on tunnettu sekä esteratana että laukkakilpailuista.
Eritrea yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Eritrea on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1997 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi mitalia ja 14 muuta pistesijaa. Ghirmay Ghebreslassie voitti maratonilla kultaa Pekingissä 2015. Zersenay Tadese saavutti 10 000 metrin juoksussa hopeaa Berliinissä 2009 ja on lisäksi sijoittunut 5 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi Pariisissa 2003 ja 10 000 metrin juoksussa kuudenneksi Helsingissä 2005 ja neljänneksi niin Osakassa 2007 kuin myös Daegussa 2011 sekä maratonilla kuudenneksi Dohassa 2019. Osakan kisoissa Yared Asmerom sijoittui maratonilla neljänneksi. Moskovassa 2013 Nguse Amlosom sijoittui 10 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Pekingissä 2015 Abrar Osman sijoittui 10 000 metrin juoksussa kuudenneksi. Lontoossa 2017 Aron Kifle sijoittui 10 000 metrin juoksussa seitsemänneksi ja Yohanes Ghebregergis maratonilla seitsemänneksi. Eugenessa 2022 Nazret Weldu sijoittui maratonilla neljänneksi, Rahel Daniel 10 000 metrin juoksussa viidenneksi ja Yemane Haileselassie 3 000 metrin estejuoksussa seitsemänneksi. Budapestissä 2023 Nazret Weldu sijoittui maratonilla kahdeksanneksi.
Sudan yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sudan on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä kisoista eli vuodesta 1983 lähtien. Vuoden 2023 kisoihin se ei osallistunut. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhden mitalin ja kaksi muuta pistesijaa. Omer Khalifa sijoittui 1 500 metrin juoksussa viidenneksi Roomassa 1987. Kuuban edustajana MM-hopeaa Sevillassa 1999 saavuttanut Yamilé Aldama sijoittui kolmiloikassa neljänneksi Helsingissä 2005. Abubaker Kaki Khamis saavutti 800 metrin juoksussa hopeaa Daegussa 2011.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Yamilé Aldama sijoittui naisten kolmiloikan karsinnassa 13:nneksi ja jäi vain kahden senttimetrin päähän loppukilpailupaikasta. Miesten 800 metrin juoksussa sekä Abubaker Kaki Khamis että Ismail Ahmed Ismail keskeyttivät välierissä, edellinen kaatumisen vuoksi parisataa metriä ennen maalia ja jälkimmäinen omasta tahdostaan puolimatkassa.
Taistelu Englannista (elokuva)

Taistelu Englannista, myös Taistelu Britanniasta () on brittiläinen sotaelokuva vuodelta 1969. Se kertoo RAF:n ja Luftwaffen toisessa maailmansodassa Britannian yllä käymästä ilmasodasta, joka tunnetaan nimellä taistelu Britanniasta. Elokuvan käsikirjoittivat Derek Dempsterin ja Derek Woodin kirjan "The Narrow Margin" pohjalta James Kennaway ja Wilfred Greatorex. Taistelun Englannista ohjasi Guy Hamilton. Pääosissa nähdään muun muassa Michael Caine, Laurence Olivier, Trevor Howard, Michael Redgrave, Susannah York, Robert Shaw ja Christopher Plummer. Saksan hävittäjävoimien kenraalina toiminut kenraaliluutnantti Adolf Galland toimi elokuvassa konsulttina.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi moittii näyttävien taistelukohtausten kutistuvan sen ajan televisioruuduissa ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Leona Aglukkaq

Leona Aglukkaq PC ( (s. 28. kesäkuuta 1967 Inuvik, Luoteisterritoriot, Kanada) on kanadalainen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän on kotoisin Kanadan Arktisesta saaristosta jossa vietti lapsuutensa.
Lapsuus.
Aglukkaq vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Thom Bayssä, Taloyoakissa ja Gjoa Havenissa. Hänen äitinsä piti tärkeänä sitä että hän oppisi puhumaan inuktitutia. Hänen siskonsa meni kouluun toiselle paikkakunalle ja takaisin tullessaan hän ei enää osannut inuktitutia. 
Poliittinen ura.
Hänet valittiin Kanadan parlamentin alahuoneeseen (House of Commons) vuonna 2008. Hän istui vuosina 2004–2008 Nunavutin lainsäädäntökokouksessa. Vuonna 2008 Aglukkaqista tuli paitsi parlamentin jäsen, myös Stephen Harperin hallituksen terveysministeri.
Aglukkaq on ensimmäinen inuitti Kanadan hallituksessa. Hän oli Arktisen neuvoston puheenjohtajana Kanadan puheenjohtajuuskaudella vuosina 2013–2015. Hän pitää tärkeänä sitä että Arktisella alueella asuvat ihmiset saisivat itse tehdä päätökset aluidensa kehittämisestä ilman ulkopuolista ohjailua. Alueen kehityksen pitäisi hänen mukaansa hyödyttää myös paikallisia asukkaita eikä suuryrityksiä joille alueen herkkä ympäristö on toisijainen.
Somalia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Somalia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien mutta jäi pois Tokion kisoista 1991 ja Helsingin kisoista 2005. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä kaksi mitalia, joista toinen on kultainen.
Somalian ainoa MM-kisojen mitalisti on Abdi Bile, joka voitti 1 500 metrin juoksussa kultaa Roomassa 1987 ja saavutti pronssia Stuttgartissa 1993. Muita somalialaisurheilijoita ei ole yltänyt pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon.
Rickard Falkvinge

Rickard "Rick" Falkvinge (s. 21. tammikuuta 1972 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen tietotekniikkayrittäjä ja Piratpartietin perustanut poliitikko.
Vuosina 1993–1995 Falkvinge opiskeli Chalmersin teknillisessä korkeakoulussa ja kuului samoihin aikoihin Maltillisen kokoomuksen nuorisoliittoon. Valmistuttuaan hän työskenteli Microsoftilla, josta hän siirtyi myöhemmin pienemmän ohjelmistoyrityksen johtajaksi. Lopulta Falkvinge erosi kokonaan ryhtyäkseen täyspäiväiseksi Piratpartietin puheenjohtajaksi. Nykyään puolue on jäsenmäärältään Ruotsin kolmanneksi suurin sosiaalidemokraattien ja Maltillisen kokoomuksen jälkeen. Piratepartiet osallistui myös viime europarlamenttivaaleihin, jossa se sai 7,13 % äänistä ja yhden paikan.
Falkvingen esimerkki tekee parhaillaan läpimurtoa eri puolilla Eurooppaa. Ainakin Alankomaissa, Bulgariassa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Puolassa, Saksassa, Suomessa ja Sveitsissä on omat piraattipuolueet. Ruotsin lisäksi Saksan Piratenpartei osallistui vuoden 2009 eurovaaleihin saaden 0,9 % äänistä, muttei vielä yhtään edustajaa.
Mike Wilds

William Michael Wilds (s. 7. tammikuuta 1946 Chiswick, Lontoo) on entinen brittiläinen Formula 1 -kuljettaja.
Ura.
Wilds osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausilla 1974–1976. Hän karsiutui viidesti, keskeytti kahdesti ja Yhdysvaltain GP:ssä 1974 hänen sijoituksensa hylättiin. Hän ei saavuttanut pisteitä.
Wilds kilpaili myös F3-luokassa, jossa hän voitti muutaman kilpailun. Hän siirtyi F5000-sarjaan 1970-luvun alussa. Wilds kilpaili myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa kahdeksan kertaa ja World Sportscar Championship -sarjassa C2 -ryhmässä Ecurie Ecossella.
Wilds on osallistunut myös Barcelonan 24 tunnin ajoon.
Wilds toimii ammatikseen helikopterin lentäjänä ja kouluttajana.
Aurélie Vaneck

Aurélie Vaneck (15. syyskuuta 1983) on ranskalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Ninon Chaumetten roolissa televisiosarjassa "Mistralin tuulet" ("Plus belle la vie").
Lapsuus ja koulutus.
Aurélie on näyttelijä Pierre Vaneckin lapsenlapsi. Hänen sisarensa Thibaud Vaneck näyttelee televisiosarjassa "Mistralin tuulet" Nathania. Aurélie ja Thibaud asuivat lapsuutensa Bergeracissa Dordognessa. Aurélie päätti jo viisitoistavuotiaana, että hänestä tulee näyttelijä, ja hän meni Bordeaux'n näyttelijälukioon. Aurélie sai tyttölapsen tammikuussa 2009.
Ura.
Aurélie sai uransa tärkeimmän roolin, kun pääsi "Mistralin tuuliin" vuonna 2004. Hän näyttelee siinä Ninon Chaumettea, Vincent Chaumetten tytärtä, joka työskentelee marseillelaisessa lehdessä.
Barbados yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Barbados on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä kisoista eli vuodesta 1983 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa kolme mitalia ja kymmenen muuta pistesijaa. Maan ainoat mitalistit ovat Berliinissä 2009 kultaa 110 metrin aitajuoksussa voittanut Ryan Brathwaite ja sekä Eugenessa 2022 että Budapestissä 2023 pronssia 400 metrin juoksussa saanut Sada Williams. Obadele Thompson sijoittui Ateenassa 1997 kuudenneksi 200 metrin juoksussa ja Sevillassa 1999 neljänneksi sekä 100:lla että 200 metrillä. Andrea Blackett sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi vuonna 1997, neljänneksi vuonna 1999 sekä kuudenneksi Pariisissa 2003 ja Helsingissä 2005. Barbadoksen joukkueeseen kuului Daegussa 2011 neljä urheilijaa, mukaan lukien hallitseva maailmanmestari Brathwaite, mutta yksikään heistä ei selviytynyt loppukilpailuun. Samoin kävi Barbadoksen seitsenhenkiselle joukkueelle Moskovassa 2013, eikä menestystä tullut myöskään vuoden 2015 kisoista Pekingistä, jossa Barbadosta edusti kuusi urheilijaa. Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019 Shane Brathwaite sijoittui kuudenneksi 110 metrin aitajuoksussa. Eugenessa 2022 Barbadoksen kolmihenkisessä joukkueessa oli pronssimitalisti Sada Williamsin lisäksi Jonathan Jones, joka sijoittui kahdeksanneksi 400 metrin juoksussa, ja Shane Brathwaite, joka hylättiin 110 metrin aitajuoksun loppukilpailussa. Budapestissä 2023 Barbadoksen joukkueessa oli kolme urheilijaa.
Bermuda yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Bermuda on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1983–2001 ja 2009–2023. Maa on saavuttanut MM-kilpailuissa yhden hopeamitalin. Mitalin hankki kolmiloikkaaja Brian Wellman Göteborgissa 1995, ja lisäksi hän on sijoittunut kuudenneksi Tokiossa 1991, kahdeksanneksi Stuttgartissa 1993, viidenneksi Ateenassa 1997 sekä kuudenneksi Edmontonissa 2001. Hänen lisäkseen bermudalaisurheilijoista on pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt vain Nick Saunders, joka Roomassa 1987 sijoittui korkeushypyssä viidenneksi. Viimeisimmät MM-kilpailuissa esiintyneet bermudalaisurheilijat ovat pituushyppääjä Tyrone Smith, joka Berliinissä 2009, Daegussa 2011, Moskovassa 2013, Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019 jäi karsintaan mutta sijoittui Pekingissä 2015 loppukilpailussa kymmenenneksi, Moskovassa 2013 naisten pituushypyn karsinnassa hypännyt Arantxa King, Pekingissä 2015 200 metrin juoksun alkuerissä esiintynyt Harold Houston sekä Eugenessa 2022 ja Budapestissä 2023 miesten kolmiloikan karsinnassa hypännyt Jah-Nhai Perinchief.
Ilta oopperassa

Ilta oopperassa ("A Night at the Opera") on Sam Woodin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuvan klassikko vuodelta 1935. Sen pääosia näyttelivät Marxin veljekset Groucho, Harpo ja Chico. Se oli heidän ensimmäinen elokuvansa ilman Zeppoa, jonka tilalla elokuvassa on Allan Jones. Naispääosaa esitti jälleen Margaret Dumont.
Jotkut lähteet pitävät "Iltaa oopperassa" Marx-veljesten parhaimpana elokuvana – tosin toiset lähteet nostavat ylemmäs elokuvan "Neljää naurettavaa naapuria". Se oli Marx-veljesten ensimmäinen elokuva MGM:n legendaariselle tuottajalle Irving Thalbergille. Veljesten edellinen elokuva ("Neljä naurettavaa naapuria") oli myöhemmästä arvostuksestaan huolimatta kaupallisesti epäonnistunut, niinpä tuottaja Thalberg ja ohjaaja Wood pitivätkin veljesten anarkistisen huumorin kurissa ja järjestyksessä. Aikaisempiin Marx-veljesten elokuviin verrattuna juoni on jokseenkin tervejärkinen.
Vuonna 1993 Yhdysvaltain National Film Registry nimesi elokuvan kulttuurisesti, historiallisesti ja esteettisesti merkittäväksi. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Illan oopperassa" kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Saint Kitts ja Nevis yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Saint Kitts ja Nevis on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä viisi mitalia, joista yksi on kultainen.
Saint Kitts ja Nevisin menestynein yleisurheilija on Kim Collins, joka voitti kultaa 100 metrin juoksussa Pariisissa 2003. Lisäksi hän saavutti pronssia 200 metrin juoksussa Edmontonissa 2001 sekä 100 metrin juoksussa Helsingissä 2005 ja Daegussa 2011. Edmontonissa hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi. Daegussa 2011 Saint Kitts ja Nevis saavutti pronssia miesten 4 × 100 metrin viestissä.
Garigue

Garigue tai garrigue on Välimeren seudulla kasvavaa pensaikkoista kasvillisuutta. Kasvit garigue-alueella ovat ikivihreitä pensaita tai pienikokoisia puita. Kasvien lehdet ovat leveitä ja nahkeapintaisia.
Garigueta esiintyy paikoilla, joilla on kallioinen ja ohut maaperä. Osa garigue-alueista on julistettu luonnonsuojelualueiksi, sillä niillä elää esimerkiksi luonnonsuojelijoiden mukaan ainutlaatuisia kasvi- ja eläinlajeja. Garigue on macchia-kasvillisuutta köyhempää.
Saudi-Arabia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Saudi-Arabia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1991 lähtien. Toistaiseksi ainoan mitalinsa maa sai Göteborgin kisoissa 1995, kun Saad Shaddad Al-Asmari sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa pronssille. Ateenan kisoissa 1997 hän sijoittui neljänneksi. Hänen lisäkseen pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon ovat yltäneet Hadi Soua’an Al-Somaily neljänneksi 400 metrin aitajuoksussa ja Hamdan Al-Bishi viidenneksi 400 metrin juoksussa Edmontonissa 2001, Husain Tahir al-Saba’ viidenneksi pituushypyssä Pariisissa 2003, Mohammed Al-Salhi kahdeksanneksi 800 metrin juoksussa ja Ahmed Faiz Bin Marzouq kahdeksanneksi pituushypyssä Osakassa 2007, Yousef Masrahi kuudenneksi 400 metrin juoksussa Moskovassa 2013 sekä Yousef Masrahi kahdeksanneksi 400 metrin juoksussa Pekingissä 2015.
Kilari Audio

Kilari Audio (oikealta nimeltään Ilari Autio, s. 1985 Vantaa) on suomalainen hip hop -tuottaja. Kilari Audio on tehnyt biittejä muun muassa Hannibalille sekä muille Joku Roti Recordsin artisteille. Hän kuuluu myös Pahat Viinit -nimiseen hip hop -kokoonpanoon ja muodostaa Hannibalin, Tykopaatin ja Edorfin kanssa Hobo News -nimisen kantriyhtyeen.
Biografia.
Ilari Autio syntyi Vantaalla vuonna 1985, mutta muutti jo lapsena Vaasaan ja vietti lapsuutensa siellä. Tuolloin hän innostui hip hopista kuullessaan muun muassa Wu-Tang Clania ja Beastie Boysia ja ensimmäiset biitit syntyivät jo seitsemännellä luokalla. Biittien teon lisäksi hän osaa soittaa mm. kitaraa, bassoa ja selloa. Ilari Autio on asunut myös Tampereella ja majailee nykyään Turussa.
Risteytysponi

Risteytysponi on yleisnimitys ponikokoisille hevosille, jotka eivät ole puhdasrotuisia. Risteytysponi voi olla kahden eri ponirodun edustajan jälkeläinen, tai sen vanhemmista toinen tai molemmat voivat olla itsekin risteytysponeja. Jompikumpi vanhemmista voi myös olla jonkin hevosrodun edustaja tai täysiverinen, erityisesti arabianhevonen. Risteytysponin sukutaulussa voi esiintyä hyvinkin monta eri rotua tai sen suku saattaa olla ainakin osin tuntematon. Näistä syistä risteytysponien koko, rakenne ja muut ominaisuudet vaihtelevat paljon.
Risteytysponeja syntyy vahingossakin, mutta usein risteytyksillä haetaan tarkoituksellisesti tietynlaista tiettyyn käyttöön (kuten johonkin ratsastuksen lajiin) sopivaa ponia. Risteytysponit ovatkin kilparatsastuksen eri lajeissa hyvin yleisiä ja voivat menestyä vähintään yhtä hyvin kuin rotuponit. Hyväksi käyttöponiksi osoittautunut risteytysponitamma saatetaan myös astuttaa suunnilleen samantyyppisellä rotuponioriilla yhtä käyttökelpoisen jälkeläisen tuottamiseksi.
Ratsuponi on urheilukäyttöön tuotettu risteytysponityyppi, jonka jalostus on melko tarkoin säänneltyä ja jolla on monissa maissa (myös Suomessa) oma kantakirja. "Poniristeytys" on risteytysponi, joka on syntynyt nimenomaan eri ponirotujen risteytyksenä.
Sam Wood

Samuel Grosvenor (Sam) Wood (10. heinäkuuta 1883, Philadelphia – 22. syyskuuta 1949) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Ohjaamisen lisäksi hän tuotti, käsikirjoitti ja osittain myös näytteli.
Wood työskenteli Cecil B. DeMillen avustajana vuonna 1915. Hän työskenteli joissain 1920-luvun Paramount Picturesin suosituissa elokuvissa, esimerkiksi niissä, joita tähdittivät Gloria Swanson ja Wallace Reid. Hän siirtyi MGM:lle vuonna 1927 ja työskenteli Marion Daviesin, Clark Gablen ja Jimmy Duranten kanssa. Wood ohjasi Ginger Rogersin Oscar-palkitun elokuvan "Kitty Foyle".
Sam Wood kuoli sydänkohtaukseen Hollywoodissa 66-vuotiaana. Hänet on haudattu Glendaleen. Woodilla on tähti Hollywood Walk of Famella osoitteessa Hollywood Boulevard 4296.
Woodin tytär oli näyttelijä K. T. Stevens, joka aloitti uransa isänsä elokuvassa "Peck's Bad Boy".
Syyria yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Syyria on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1983 lähtien. Vuosien 2007 ja 2023 kisoihin se ei osallistunut. Maan ainoat mitalistit ovat Ghada Šu’a’, joka seitsenottelussa voitti MM-kultaa Göteborgissa 1995 sekä saavutti MM-pronssia neljä vuotta myöhemmin Sevillassa, ja Majd Eddin Ghazal, joka korkeushypyssä saavutti pronssia Lontoossa 2017.
Suriname yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Suriname on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1987 lähtien. Stuttgartin 1993, Eugenen 2022 ja Budapestin 2023 kisoista se jäi pois. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä kaksi mitalia.
Surinamen ainoa MM-kisojen mitalisti on Letitia Vriesde, joka saavutti 800 metrin juoksussa hopeaa Göteborgissa 1995 ja pronssia Edmontonissa 2001. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi Tokiossa 1991 ja neljänneksi Ateenassa 1997. Muita surinamelaisurheilijoita ei ole yltänyt pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon.
Aba (suku)

Aba on unkarilainen hallitsija- ja ylimyssuku Unkarin kuningaskunnan ajalta. Yksi merkittävimmistä suvun jäsenistä on Sámuel Aba, joka hallitsi Unkaria 1041-1044.
Keskiajalla noin vuonna 1200 kirjoitettu unkarilainen historiikki "Gesta Hungarorum" mainitsee hunnien Attilan olleen Samuel Aban esi-isä. Teoksen mukaan kreikkalaisen keisari Honoriuksen tytär synnyttyi Attilalle pojan, jonka nimi oli Csaba. Aikanaan Csaballe syntyi kaksi poikaa, Edemen ja Ed. Edemen matkasi Pannoniaan, kun Ed jäi isänsä kanssa Skyytiaan. Abat saattoivat olla yksi kolmesta suvusta, jotka muodostivat Kabar-liittovallan.
Samuel Aban jälkeläisiin lukeutui mm. Amadeus Aba (myös Amade Aba), joka hallitsi maan alueella useita linnoja ja läänejä 1200-1300-lukujen taitteessa. Amade Aban pojat nousivat kapinaan yhdessä Máté Csákin kanssa kuningas Kaarle Robertia vastaan ja ratkaiseva, tappioksi kapinallisille kääntynyt taistelu käytiin Rozhanovcessa 15. kesäkuuta 1312.
Aba-suvusta polveutuu 19 Aban klaaniin ("Genus Aba") kuuluvaa aatelissukua: Athinai, Báthory, Báthory de Gagy, Berthóty, Budaméry, Csirke, Csobánka, Frichi, Gagyi, Hedry, Keczer, Kompolthi, Laczkffy de Nádasd, Lapispataky, Rhédey, Sirokay, Somosy de Somos, Vendéghy ja Vitéz.
Ahto

Ahto on suomalainen miehen etunimi, joka on syntynyt Ahti-nimen muunnelmana. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 538 Ahto-nimen saanutta miestä.
Epäilyksen varjo (vuoden 1943 elokuva)

Epäilyksen varjo ("Shadow of a Doubt") on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1943. Tapahtumat sijoittuvat uneliaaseen Santa Rosan pikkukaupunkiin Kaliforniassa, jonne sarjamurhaajaksi epäilty Charlie-eno (Joseph Cotten) saapuu tapaamaan sisarensa perhettä ja erityisesti sisarentytärtään Charlotta ”Charlie” Newtonia (Teresa Wright).
Hitchcock itse sanoi aina "Epäilyksen varjoa" omaksi suosikikseen ohjaamistaan elokuvista. Yksi monista syistä tähän oli, että se toi murhan ja väkivallan takaisin koteihin; murha voi hyvinkin johtaa esimerkiksi petoksiin, juopotteluun tai tupakointiin. "Epäilyksen varjoa" pidetään yhtenä Hitchcockin synkimmistä elokuvista, sillä kyynisyys ja pahuus väijyvät kaikkien henkilöiden taustalla.
"Epäilyksen varjo" on täynnä Hitchcockin elokuville tunnusomaista mustaa huumoria. Esimerkiksi Henry Traversin ja Hume Cronynin roolihahmoilla on yhteisenä harrastuksena suunnitella leikillään toistensa murhia ja kertoa suunnitelmista iltaisin toisilleen.
Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaasta alkuperäisestä tarinasta (Gordon McDonell). Vuonna 1991 Yhdysvaltain National Film Registry nimesi elokuvan kulttuurisesti, historiallisesti ja esteettisesti merkittäväksi.
Juoni.
Tylsistynyt teinityttö Charlotte ”Charlie” (Teresa Wright) saa ilouutisen kuultuaan, että hänen enonsa Charles ”Charlie” (Joseph Cotten) on tulossa vierailulle Charlotten luokse Santa Rosaan. Charles on kuitenkin epäiltynä usean leskinaisen murhista, ja vierailun tarkoituksena on karistaa etsivät hänen kannoiltaan. Charlotte alkaa kuitenkin epäillä enoaan. Hän tutustuu yhteen Charlesia jahtaavista etsivistä ja vakuuttuu yhä enemmän Charlesin syyllisyydestä. Kun sarjamurhien toinen epäilty kuolee, tutkimukset lopetetaan virallisesti. Charles on helpottunut mutta tajuaa, että Charlotte tietää totuuden. Hän yrittää murhata Charlotten kolme kertaa kuitenkaan siinä onnistumatta. Lopulta Charles näkee parhaaksi poistua kaupungista. Junassa hän ja Charlotte kohtaavat viimeisen kerran ja Charles yrittää vielä kerran murhata Charlotten mutta putoaakin itse junasta ja kuolee ohiajavan junan alle. Hautajaiset pidetään pikkukaupungissa ja vain Charlotte ja etsivä tietävät totuuden Charlie-enosta.
Máté Csák

Máté Csák (); (n. 1260–1265 – 18. maaliskuuta 1321) oli unkarilainen oligarkki, joka hallitsi Unkarin kuningaskunnan luoteisosan alueita. 
Hän toimi marskina vuosina 1293–1296, palatiinina 1296–1297 ja jälleen 1301–1310 sekä valtion kassanhoitajana vuonna 1310. Hän pystyi säilyttämään hallintonsa huolimatta tappiostaan Rozgonyin taistelussa 15. kesäkuuta 1312, jolloin hänen ja Aban suvun ylimysten armeija hävisi kuningas Kaarle Robertille. Hänen unkarilainen sukunsa tuli Unkariin Árpádin sotaväen kanssa kanssa vuonna 895.
Konna ja Koukku

Konna ja Koukku () on yhdysvaltalainen komedia-road movie vuodelta 1977. Elokuvan ohjasi Hal Needham. Pääosissa nähdään Burt Reynolds, Sally Field ja Jackie Gleason.
"Konna ja Koukku" keräsi vuoden 1977 toiseksi suurimmat lipputulot häviten vain "Tähtien sodalle". Yhdysvaltain lippuluukuilta elokuva keräsi 59 miljoonaa dollaria, jolla se sijoittui neljänneksi.
Elokuva sai kaksi jatko-osaa: "Konna ja Koukku jyrää taas" (1980) sekä "Konna ja Koukku 3" (1983), jossa Reynolds ei enää ollut mukana. Vuonna 1994 sai ensi-iltansa myös neljän "Konna ja Koukku" -televisioelokuvan sarja, josta vastasi alkuperäisen elokuvan ohjaaja ja tarinan kehittänyt Hal Needham.
Juoni.
Varakas teksasilaispösö Iso-Enos Burdette ja hänen poikansa Pikku-Enos etsivät rekkakuskia, joka olisi valmis rahtaamaan kärryllisen Coors-olutta heidän virkistyksekseen Georgian osavaltioon. Ongelmana on tuon ajan liittovaltion alkoholilait ja alkoholin verotussäännökset, jotka kieltävät täysin Coorsin myynnin ja/tai kuljettamisen Mississippi-joen itäpuolelle. 
Rahtarit, jotka ovat yrittäneet salakuljettaa mallasjuomaa aikaisemmin, ovat kaikki jääneet kiinni rysän päältä ja joutuneet "smokeyn" (rahtarien LA-radioslangin liikkuvaa poliisia tarkoittava sana) pidättämiksi. 
Paikallisessa rahtarirodeossa teksasilaiskaksikko yhyttää legendaarisen kuskin, Bo "Bandit" Darvillen (Burt Reynolds). He tarjoavat tälle 80 000 dollaria käteistä (270 000 vuoden 2007 dollareissa) eli uuden rekan arvoisen palkkion, jos hän pystyy kuljettamaan 28 tunnin kuluessa 400 laatikollista Coorsia Texarkanasta, Teksasista "Southern Classic" -rahtarirodeoon Georgiassa. 
Bandiitti ottaa haasteen vastaan. Hän ostaa mustan Pontiac Trans Amin, jolla hän aikoo ajaa kärkiautona vetäen poliisien huomion itseensä. Perässä rekalla ajaa lastin kanssa Cledus "Lumimies" Snow, jolla on seuranaan hytissä basset-koira Fred.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa viihdyttävän vauhdikkaaksi kohkaukseksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Rozhanovcen taistelu

Rozhanovcen taistelun () kävi Unkarin kuningas Kaarle Robert paikallisia ”pikkukuninkaita” Máté Csákia ja Aban veljeksiä vastaan. Csák ja Abat hallitsivat lähes itsenäisesti laajoja alueita nykyisessä Slovakiassa, joka kuului silloin Unkarin kuningaskuntaan. Vakiinnuttakseen valtansa Kaarlen oli kukistettava pikkukuninkaat.
Syksyllä 1311 Amádé Aba surmattiin Košicessa, koska hän yritti saada kaupunkia valtaansa. Kun hänen poikansa janosivat kostoa, kuningas Kaarle tarjoutui välittämään kiistassa. Tosiasiassa Kaarle ajoi sopimusta, joka olisi murtanut Aban suvun vallan alueella. Tätä he eivät voineet hyväksyä, vaan nousivat avoimeen kapinaan kuningasta vastaan. Máté Csák liittyi heihin, mutta muut pikkukuninkaat tukivat kuningasta tai pysyivät kiistan ulkopuolella.
Kuninkaan ja kapinallisten armeijat kohtasivat lopulta lähellä Rozhanovcea. Kapinallisten armeijassa, jota johti vanhin Aban veljeksistä, oli noin 4 000 miestä. Heistä 1 700 oli määriläisiä raskaan ratsuväen palkkasotilaita, jotka Máté Csák oli lähettänyt. Loput olivat enimmäkseen kevyttä ratsuväkeä. Kuninkaan armeijassa, jota Kaarle itse johti, oli noin 3 000 miestä. Armeijaan kuului kuningasta kannattavan alemman aateliston kevyttä ratsuväkeä, paikallista jalkaväkeä lähinnä Košicesta ja kuninkaan saattueen ritareita. Kuninkaan apuna oli myös johanniittojen ritareita.
Taistelu alkoi ratsuväen yhteenottona. Kapinallisilla oli enemmän miehiä ja raskaampi ratsuväki, joten he pakottivat kuninkaan joukot perääntymään. Kuninkaallinen lipunkantaja kaatui, ja Kaarle jatkoi taistelua johanniittojen lipun alla. Kun kuninkaan joukot olivat jo pahasti alakynnessä, jalkaväkijoukot hyökkäsivät kapinallisten sivustaan ja onnistuivat surmaamaan johtajat. Tämä käänsi taistelun kuninkaan eduksi. Sitä ennen kumpikin osapuoli oli käytännössä jättänyt jalkaväen huomiotta.
Rozhanovcen taistelu oli ensimmäinen kerta Unkarin sotahistoriassa, kun jalkaväki ratkaisi taistelun.
Kreikan alueet

Kreikan alueet (; yksikössä περιφέρεια, "periféreia") muodostavat aluejaon, joka jakaa Kreikan valtion 13 hallinnolliseen alueeseen.
Vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmana tunnetusta aluehallintouudistuksesta lähtien kukin alue on kuulunut ylemmän tason yksikköön, hajautetun hallinnon alueeseen, joita on seitsemän. Kukin alue jakaantuu edelleen alueyksiköihin, joita on 74, ja alueyksiköt kuntiin, joita on 332.
Luettelo alueista.
Huomautukset:
William Bonin

William George Bonin (8. tammikuuta 1947 – 23. helmikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän murhasi vuosina 1979–1980 ainakin neljätoista poikaa ja nuorta miestä. Lisäksi häntä on epäilty tekijäksi useissa muissa tapauksissa. Häntä kutsutaan nimellä The Freeway Killer. Randy Steven Kraft ja Patrick Kearney jakavat hänen kanssaan tämän nimityksen.
Bonin syntyi huonoihin kotioloihin Connecticutissa. Hän joutui lapsena toistuvasti seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi. Myöhemmin hän liittyi ilmavoimiin ja palveli Vietnamin sodassa. Hän sai jopa hyvän käytöksen mitalin. Hänen armeijauransa olikin jo ohitse, kun kävi ilmi, että Bonin oli sen aikana syyllistynyt seksuaaliseen väkivaltaan.
Bonin muutti Kaliforniaan, jossa häntä vuonna 1969 syytettiin poikien hyväksikäyttötapauksista. Hänet todettiin syylliseksi tekoihin, mutta lähetettiin vankilan sijasta sairaalaan. Hän vapautui sairaalasta viiden vuoden kuluttua ehdonalaiseen vapauteen. Bonin kuitenkin jatkoi rikosuraansa ja raiskasi vuonna 1975 David McVicker -nimisen pojan. Bonin yritti myös tukehduttaa poikaa, mutta keskeytti ja pyysi anteeksi. McVicker muun muassa lopetti koulunkäynnin tapahtuneen seurauksena.
Bonin päätyi vankilaan, mutta vapautui jo vuonna 1978 ja syyllistyi pian jälleen yhteen hyökkäykseen, mutta pääsi erehdyksen takia lähtemään vankilasta jo ennen oikeudenkäyntiä.
Murhat.
Murhat, joista Bonin lopulta tuomittiin, tapahtuivat vuosina 1979–1980. Boninilla oli rikoskumppaneitakin: Vernon Butts, Gregory Matthew Miley ja James Munro. Yhden murhan aikana hänen kyydissään oli 17-vuotias William Pugh, joka jäi sittemmin kiinni autovarkaudesta. Hänen kertomansa perusteella poliisi alkoi jäljittää Boninia, joka työskenteli murhasarjan aikanakin päivittäin trukkikuskina. Lopulta Bonin pidätettiin kesken raiskauksen.
Bonin ei osoittanut tekojensa johdosta katumusta, vaan oli niistä ylpeä ja kertoi tappamisen tulleen kerta kerralta helpommaksi. Oikeudenkäynnissä Bonin kuitenkin vieritti vastuun lähinnä Buttsille. Bonin todettiin tästä huolimatta syylliseksi ja tuomittiin kuolemaan. Tuomio pysyi samana Boninin tekemistä valituksista huolimatta. Myöhemmin Bonin oli yhteydessä uhriensa omaisiin ja muun muassa kertoi yhden uhrin äidille, kuinka tämän poika oli ollut hänen "suosikkiuhrinsa". Osaa Boninin epäillyistä uhreista ei löydetty. 
Vankeusaikanaan Bonin julkaisi novellikokoelman ja piti Seattlessa abstraktien maalaustensa näyttelyn.
Bonin teloitettiin San Quentinin vankilassa 23. helmikuuta 1996. Hän oli ensimmäinen myrkkyruiskeella teloitettu vanki Kalifornian osavaltiossa ja osavaltion kolmas teloitettu sen jälkeen, kun kuolemantuomio otettiin Yhdysvalloissa uudelleen käyttöön vuonna 1976.
Paul Kletzki

Paul Kletzki (synt. Paweł Klecki, 21. maaliskuuta 1900 Łódź – 5. maaliskuuta 1973 Liverpool) oli puolalais-sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä. Opiskeltuaan Varsovan konservatoriossa ja Berliinin akatemiassa Kletzki johti Berliinin filharmonikkoja ensimmäistä kertaa vuonna 1923. Hän asettui Berliiniin, josta muutti Italiaan, Venetsiaan ja Milanoon vuonna 1933. Vuosina 1937–1938 Kletzki oli Harkovan filharmonisen orkesterin johtajana Neuvostoliitossa. Sen jälkeen Kletzki muutti Sveitsiin, jonka kansalaisuuden hän sai 1947. Toisen maailmansodan jälkeen hän ei enää säveltänyt, mutta nousi tunnetuksi kapellimestariksi. Kletzki johti Dallasin sinfoniaorkesteria 1958−1962 sekä Sveitsissä Bernin sinfoniaorkesteria 1964−1966 ja Orchestre de la Suisse Romande'ia 1968−1970.
Julmia aikeita

Julmia aikeita () on yhdysvaltalainen teinidraama vuodelta 1999. Elokuvan ohjasi Roger Kumble. Pääosissa nähdään Ryan Phillippe, Sarah Michelle Gellar, Reese Witherspoon ja Selma Blair.
Choderlos de Laclosin vuonna 1782 julkaistuun kirjaan "Vaarallisia suhteita" perustuva "Julmia aikeita" keräsi maailmanlaajuisesti 75 902 208 dollarin lipputulot. Elokuva sai myös kaksi, suoraan videolla julkaistua jatko-osaa: "Julmia aikeita 2" (2000) ja "Julmia aikeita 3" (2004).
Lari Kangas

Lari Kangas (s. 29. tammikuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kansalaisaktivisti, joka on vaikuttanut erityisesti Suomen kehitysyhteistyössä sekä ulkoministeriön virkamiehenä että Helsingin yliopistossa ja kansalaisjärjestöissä. Kangas on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Stellenboschin yliopistosta ja on edustanut Suomea Kehitysmaasuhteiden neuvottelukunnan (KESU) jäsenenä ja Suomen hallituksen nimittämänä maaohjelmaneuvotteluissa Namibiassa 1998 ja Etiopiassa 2000.
Kangas on myös entinen koripalloilija ja edustanut Korisliigassa Korihaita ja Torpan Poikia. I-divisioonassa hän on edustanut Porvoon Tarmoa, Panttereita, Visa-Basketia ja Kiri-60:tä. Kaudella 2006–2007 Kangas toimi jonkun aikaa Porvoon Tarmon toiminnanjohtajana, mutta erosi ja siirtyi toisiin tehtäviin jo ennen vuoden loppua. Kauden aikana joukkueesta tehtiin myös dokumenttielokuva, "Täynnä Tarmoa", jossa Kangas on suuressa roolissa. 
Kangas on toiminut myös Suomen Palloliiton yhdenvertaisuushankkeessa projektipäällikkönä. Hanke sai Suomen Punaisen Ristin Inhimillinen Kädenojennus –palkinnon ”rohkeudesta toimia rasismia vastaan” vuonna 2009. Vuonna 2010 SDP:n 42. puoluekokous asetti Lari Kankaan puoluesihteeriehdokkaaksi. Hän kuitenkin hävisi vaalit selvästi Mikael Jungnerille, joka sai yli 75% annetuista äänistä.
Kangas on työskennellyt pitkään Afrikassa ja on toiminut vuonna 2019 perustetun Cape Town Tigers koripallojoukkueen toimitusjohtajana. Joukkue voitti Etelä-Afrikan mestaruuden vuosina 2021, 2022 ja 2023 ja eteni Basketball Africa League:n finaaleihin vuosina 2022, 2023 ja 2024. Joukkue luopui sarjapaikastaan taloudellisten vaikeuksien vuoksi vuonna 2024.
Elefthérios Venizélos

Eleftheríos Kyriákou Venizélos (, 23. elokuuta 1864 Mourniés, Kreeta – 18. maaliskuuta 1936 Pariisi, Ranska) oli kreikkalainen merkittävä poliitikko ja maan seitsenkertainen pääministeri.
Ura politiikassa.
Venizélos oli nuorena kapinallinen ja taisteli osmaneita vastaan. Myöhemmin hänestä tuli tärkeä vaikuttaja kotisaarensa Kreetan kansalliskokouksessa, ja hän sai Kreetan hallitsijan eroamaan vuonna 1905. Venizéloksesta tuli Kreikan pääministeri vuonna 1910 ja kreetalaisten pitkään haluama "énosis" eli liitto Kreikan kanssa saavutettiin lopulta hänen johdollaan vuonna 1913.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Venizélos kannatti Kreikan liittymistä sotaan ympärysvaltojen puolelle. Kuningas Konstantin puolestaan uskoi keskusvaltojen voittoon. Molemmille näkemyksille löytyi kannattajia kreikkalaisissa. Kuningas kuitenkin pakotti Venizélosin eroamaan pääministerin tehtävästä lokakuussa 1915.
Venizélos aloitti sosiaaliset uudistukset Kreikassa ja oli merkittävä henkilö maan modernisoinnissa. Lisäksi hänellä oli keskeinen rooli Pohjoisen Egean saarten ja maan pohjoisten osien (Makedonia, Epeiros) liittämisessä Kreikkaan. Venizélos oli myös diplomaatti.
Muisto.
Chaniássa sijaitsee Elefthérios Venizéloksen kotimuseo. Myös hänen synnyinkotinsa Mourniésissa sekä päämajansa Thérisossa on museoitu. Venizélos on kuvattuna Kreikan 50 sentin kolikkoon, ja hänen mukaansa on nimetty Ateenan kansainvälinen lentoasema sekä hänen synnyinpaikkansa käsittävä Elefthérios Venizélosin kunnallisyksikkö, entinen kunta Kreetalla.
Aiheesta muualla.
Kirjailija ja toimittaja Emil Ludwigin Venizélos-elämäkerta 10-osaisena artikkelisarjana:
Douglas Niles

Douglas Niles (s. 1. joulukuuta 1954 Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija ja pelisuunnittelija. Hän on yksi Dragonlance-maailman luojista. Niles on valmistunut Wisconsinin yliopiston Oshkoshin yksiköstä ja työskennellyt opettajana. Niles on kirjoittanut kymmeniä fantasiateoksia. Osa niistä kuuluu Dragonlance- ja Forgotten Realms -sarjoihin. Nilesin teoksista vain pieni osa on julkaistu suomeksi.
Gladiaattorien tulo

Gladiaattorien tulo op. 68 (, ) on tšekkiläisen Julius Fučíkin säveltämä sotilasmarssi vuodelta 1897. Kappale on erittäin tunnettu, ja ihmiset yhdistävät sen yleensä sirkukseen, jossa sitä on käytetty paljon.
Kappaleen ensimmäinen nimi oli "Grande Marche Chromatique", joka viittaa teoksen runsaaseen kromaattisen asteikon käyttöön, mutta Rooman imperiumista kiinnostunut säveltäjä vaihtoi nimen myöhemmin.
Vuonna 1910 kanadalainen säveltäjä Louis-Phillipe Laurendeau sovitti sävellyksen pienemmälle kokoonpanolle nimellä "Thunder and Blazes" ja saattoi tämän sovituksen myyntiin Pohjois-Amerikassa. Pian kappale sai pysyvän aseman sirkuskäytössä. Usein kappale soi klovnien saapuessa, ja kappale tunnetaan yhä etupäässä tästä yhteydestä. Sitä on käytetty myös posetiiveissa ja muissa mekaanisen musiikin laitteissa sekä esitetty konserttisaleissa.
Kappale jakautuu kolmeen jaksoon, joista ensimmäinen on tunnetuin: trumpetti soittaa kuuluisan melodian. Toisessa osassa matalat vaskipuhaltimet soittavat kromaattisia kulkuja. Viimeisessä, triomaisessa jaksossa puupuhaltimet ja matalat vasket soittavat hitaampia melodioita. Kappale on kirjoitettu 2/2-tahtilajiin, ja tempoksi on merkitty "tavanomainen marssitempo". Sirkuskäytössä kappale esitetään selvästi nopeammin.
Kleven herttuakunta

Kleven herttuakunta (, ) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan herttuakunta, joka sijaitsi nyky-Saksan Nordrhein-Westfalenin alueella. Sen alue sijaitsi Reinjoen molemmin puolin sen pääkaupungin Kleven ympärillä kattaen suunnilleen nykypäivän Kleven ja Weselin kunnat sekä Duisburgin kaupungin.
Kleven kreivikunta (, ) mainitaan ensimmäisen kerran 1000-luvulla. Vuonna 1417 siitä tuli herttuakunta. Viimeisen Jülich-Kleve-Bergin herttuan kuoltua ilman jälkeläisiä vuonna 1609 puhkesi Jülichin perimyssota, jonka seurauksena Kleven herttuakunta joutui Brandenburgille ja myöhemmin Preussille.
Unisatu – Kootut levytykset 1971–1980

Unisatu – Kootut levytykset 1971–1980 on Salomonin kahden cd:n kokoelmajulkaisu, joka ilmestyi 27. toukokuuta 2009.
Challenger-tutkimusmatka

Challenger-tutkimusmatka oli vuosina 1872–1876 tehty tieteellinen tutkimusmatka, joka merkittävillä löydöillään loi meritieteen perustan. Matka on nimetty tutkimusmatkalla käytetyn aluksen "HMS Challengerin" mukaan. 
Lontoon Royal Society seura päätti Charles Wyville Thomsonin ehdotuksesta hankkia "Challengerin" Royal Navylta vuonna 1872. Alus muutettiin soveltuvaksi tieteelliseen tutkimuskäyttöön ja siihen rakennettiin erilliset laboratoriot luonnonhistorialle ja kemiallisille kokeille. 
Aluksen kapteenina toimi George Nares ja se purjehti Portsmouthista 21. joulukuuta 1872. Thomson toimi lähes 70 000 merimailin mittaisen matkan tieteellisenä johtajana. Matkan tulokset koottiin teokseksi "Report Of The Scientific Results of the Exploring Voyage of H.M.S. Challenger during the years 1873–76", jossa muun muassa kuvataan yli 4 000 aiemmin tuntematonta lajia. 
"Challenger" palasi Spitheadiin, Hampshireen 25. toukokuuta 1876. 
Avaruussukkula "Challenger" on nimetty "HMS Challengerin" mukaan.
Jyväskylän taidemuseo

Jyväskylän taidemuseo on Jyväskylän keskustassa sijaitseva taidemuseo. Vaihtuvien näyttelyiden painopiste on nykytaiteessa, taidegrafiikassa sekä keskisuomalaisessa taiteessa.
Taidemuseon juuret ovat Alvar Aalto -museon kuvataideosastossa, joka irrotettiin 22. maaliskuuta 1998 omaksi itsenäiseksi taidemuseokseen.
Vuonna 2015 Jyväskylän taidemuseoon tutustui 29 126 kävijää, joista 27 106 ilmaiskävijöitä. Vuonna 2019 Jyväskylän taidemuseossa (Holvi ja Galleria Ratamo) tehtiin kävijäennätys yhteensä 50 466 kävijällä. Holvissa näyttelyihin tutustui 40 984 kävijää, mikä oli 7 850 enemmän kuin edellisenä vuonna. 
Taidemuseo hallinnoi kaupungin taidekokoelmia sekä Suomen Taidegraafikot ry:n kokoelmaa, joka siirtyi vuonna 1981 Alvar Aalto -museon ja vuonna 1998 edelleen Jyväskylän taidemuseon hoitoon. Kaupungin kokoelmaan kuuluu noin 6 500 teosta. Suomen Taidegraafikoiden kokoelmaan kuuluu yli 5 000 vedosta 250 taiteilijalta, noin 600 laattaa sekä luonnoksia ja työvälineitä.
yhdessä Keski-Suomen museon kanssa valtakunnallinen vastuumuseo. Taidemuseo vastaa alueellaan visuaalisesta kulttuurista. Aiemmin käytettiin myös nimitystä Keski-Suomen aluetaidemuseo. 
Holvi.
Jyväskylän taidemuseon Holvin näyttelytila sijaitsee Oiva Kallion suunnittelemassa vuonna 1930 valmistuneessa liike- ja asuinrakennuksessa Kirkkopuiston laidalla Kauppakadun varrella. 
Holvin 3. kerroksessa on taidetila Ilmiö, joka on taidemuseon kokeellinen yleisötila. 
Taikatilassa järjestetään erilaisia työpajoja ja kursseja yleisölle. Museokaupassa on runsas valikoima taidekortteja ja julkaisuja. Museossa on myös kulttuuriluotsitoimintaa.
Grafiikka- ja valokuvakeskus Ratamo.
Yhteistyössä Luovan valokuvauksen keskus ry:n kanssa Jyväskylän taidemuseo ylläpitää Grafiikka- ja valokuvakeskus Ratamoa. Tähän kuuluvat sekä Galleria Ratamo että grafiikan ja valokuvauksen työtilat Jyväskylän vanhoilla Veturitalleilla (Veturitallinkatu 6). Galleria Ratamossa on esillä vuosittain noin kaksitoista suomalaiseen ja kansainväliseen taidegrafiikkaan ja valokuvataiteeseen keskittyvää näyttelyä.
Vuoteen 2012 saakka grafiikkakeskus sijaitsi vuonna 1920 rakennetussa Halosen talossa vastapäätä Matkakeskusta.
Vankileiri 17

Vankileiri 17 () on yhdysvaltalainen toiseen maailmansotaan sijoittuva sotaelokuva vuodelta 1953. Elokuvan ohjasi Billy Wilder. Pääosissa nähdään William Holden, Don Taylor ja Otto Preminger. Elokuva pohjautuu vuonna 1951 Broadwayllä debytoineeseen, Donald Bevanin ja Edmund Trzcinskin kirjoittamaan näytelmään. Bevan ja Trzcinski olivat molemmat olleet vankeina Stalag XVII-B:ssa.
Elokuva oli Oscar-palkintoehdokkaana kolmessa kategoriassa (paras miespääosa, miessivuosa ja ohjaus), joista se voitti yhden. William Holden vei parhaan miespääosan Oscarin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Vankileiri 17:n" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Vankileiri 17" oli inspiraationa 1965–1971 esitetylle sarjalle "Hogan’s Heroes", joka sijoittuu myös Stalag Luft -vankileirille.