Jevgeni Podkletnov

Jevgeni Podkletnov () on venäläinen materiaali-insinööri, joka tunnetaan väitteestään ja kiistellyistä tutkimustuloksistaan, joiden mukaan Podkletnov olisi kehittänyt ja demonstroinut toistaiseksi vain hypoteettisena pidettyä ”gravity shielding” -ilmiötä työskennellessään Tampereen teknillisessä yliopistossa 1990-luvulla. 
Julkaistuaan tutkimustuloksensa selvisi, ettei toinen TTK:n tutkija Petri Vuorinen, joka oli julkaisussa merkitty
osalliseksi tutkimuksessa, ollut todellisuudessa osallistunut Podkletnovin painovoimatutkimukseen.
Ura.
Podkletnov valmistui Moskovasta Mendelejevin kemiantekniikan instituutista ja työskenteli 15 vuoden ajan Venäjän tiedeakatemian "korkealämpötilainstituutissa". Podkletnov ei ollut fyysikko, vaan materiaalitieteilijä. Hän suoritti materiaalitekniikan tohtoritutkintonsa Tampereen teknillisessä yliopistossa Suomessa. Valmistumisensa jälkeen hän jatkoi suprajohdetutkimusta yliopiston materiaalitekniikan laitoksella.
Podkletnov väitti TTY:n tutkijana työskennellessään, että voimakkaassa sähkömagneettisessa kentässä pyörivät keraamiset suprajohdekiekot vaikuttivat ”menettävän painoaan”, mikä viittasi hänen mukaansa mahdolliseen painovoimaa vastustavaan antigravitaatioilmiöön.
Yksityiskohdat tiedejulkaisun osalta ristiriitaiset: Wired-lehti kirjoittaa Podkletnovin Podkletnov julkaisisseen vertaisarvioidun artikkelin brittiläisessä Journal of Physics D-tiedelehdessä, jossa väitti painovoiman kumoamisen olevan mahdollista. Tutkimustulosten julkaisu toi mukanaan mediahuomiota ja polemiikkia, jonka johdosta New Scientist -lehden artikkelin mukaan Podkletnovin kerrotaan vetäneen ko. artikkelinsa pois ennen sen suunniteltua julkaisua. Tampereen teknillinen yliopisto antoi asiasta lausunnon, jossa se kielsi kaiken tiedon antigravitaatiotutkimuksesta. Podkletnov väitti tutkimusten perustuvan vuonna 1992 suoritettuihin kokeisiin ja piti kiinni väitteistään.
Hänen työsuhteensa Tampereen teknillisellä yliopistolla päättyi vuonna 1997 ja hän palasi Moskovaan, missä hänen kerrotaan työskennelleen insinöörinä. Lähdettyään Tampereelta Podkletnov on vältellyt julkisuutta. Ylioppilaslehti uutisoi 1998 Podkletnovin palanneen Tampereelle työskentelemään suprajohteiden parissa Tamglass Engineering -nimisessä yhtiössä.
Tutkimus.
Podkletnovin tulokset.
Vuoden 1996 puhelinhaastattelussa ”Wired”-lehden toimittaja Charles Plattin kanssa Podkletnov kertoi, että vuonna 1992 suoritetussa kokeessa pyörivän suprajohtavan levyn yläpuolella havaittiin outo ilmiö:
Tulosten kiistäminen.
Podkletnov väitetysti erotettiin Tampereen teknillisestä yliopistosta gravitaatiotutkimukseen liittyvien epäselvyyksien vuoksi. Materiaaliteknologian silloisen esimiehen Tuomo Tiaisen mukaan erimielisyydet laitoksen ja Podkletnovin välillä syntyivät vasta tutkijan työsuhteen päätyttyä. Syyksi Tiainen kertoo Podkletnovin käyttäneen laitoksen nimeä tutkimuksissa, joita laitos ei ollut todellisuudessa tehnyt, muttei kommentoinut tutkimuksen sisältöä tarkemmin. Tiainen kuitenkin vahvisti sen kuuluvan enemmän ”fysiikkaan kuin materiaaliteknologiaan”.
Helsingin yliopiston dosentti Tapani Perko kertoi Ylioppilaslehden haastattelussa suhtautuvansa ”varovaisen skeptisesti Podkletnovin esittämiin väitteisiin”, ja että ”jos tutkimus olisi totta, kai se olisi herättänyt kohua”. Perkon mukaan mullistavat keksinnöt eivät jää vaille huomiota.
Toistoyritykset.
Vuoden 1997 puhelinhaastattelussa toimittaja Charles Plattin kanssa Podkletnov väitti, että hänen painovoimaan vaikuttavat kokeensa olisi toistettu Toronton ja Sheffieldin yliopistoissa. Yksikään näistä tutkijoista ei kuitenkaan ole julkisesti vahvistanut Podkletnovin väitteitä. Sheffieldin kokeiden tiedetään olleen vain osittainen replikaatio, koska käytettävissä ei ollut riittävän suurta kiekkoa eikä keinoja jäljentää alkuperäisen kokeen olosuhteita. Podkletnovin mukaan tutkijat ovat pysyneet toistoyrityksistä hiljaa, jotta heitä ei arvosteltaisi "valtavirran tiedeyhteisössä".
Kritiikki.
Podkletnov ja hänen painovoiman kumoamista koskevat tutkimuksensa mainitaan yhdysvaltalaisen fysiikan professori Robert L. Parkin julkaisemassa Voodoo Science-kirjassa esimerkkinä tutkimuksesta, joka epäonnistuu noudattamaan tieteen metodologiaa.