Ihmisoikeudet Iranissa

Ihmisoikeudet Iranissa ovat kansainvälisten sopimusten ja Iranin kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet, jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Vapausoikeudet.
Tärkein vapaus on oikeus elämään. 
Kuolemantuomio.
Iran, kuten Irak, Saudi-Arabia ja Jemen, langettavat kuolemantuomioita. Tuomittuja on satoja vuodessa, mukaan lukien alle 18-vuotiaita nuoria. Kehityksessä on positiivisia merkkejä siten, että arabimaat, kuten Iran, eivät vastustaneet YK:n kuolemantuomion lakkautustavoitetta joulukuussa 2008.
Pakolaiset.
Iran on ratifioinut kansainväliset vuoden 1951 ja 1967 pakolaissopimukset.
Poliittiset oikeudet ja tasa-arvo.
Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Sananvapaus.
Amnesty Internationalin mukaan (2009) Iranissa toisinajattelijoilta on rajoitettu nettiyhteyksiä ja suljettu sanomalehtiä ja opiskelijalehtiä. Kriittisiä kirjoittajia on haastettu oikeuteen. Viranomaiset ovat ahdistaneet, vihjailleet ja pidättäneet uudistusmielisiä yliopistojen opettajia, ammattiyhdistysaktivisteja ja opiskelijoita.
Kolmen kuukauden aikana heinäkuusta lokakuuhun vuonna 2009 Iranin hallitus lakkautti ainakin 6 sanomalehteä, jonka seurauksena arviolta 2000 toimittajaa menetti työnsä. Hallituksen mukaan sanomalehdet valehtelivat mielenosoituksista. Presidentti Mahmud Ahmadinejadin mielestä media on ydinaseita pahempi ase.
Vaalit.
Parlamenttivaaleissa maaliskuussa 2008 tuhansilta vaaliehdokkailta kiellettiin ehdokkuus rajoittavilla käytännöillä perustuen uskontoon tai poliittisiin mielipiteisiin, vastaavasti kuin julkisiin virkoihinkin.
Kokoontumiset.
Elokuussa 2008 turvallisuusjoukot estivät rauhanomaisen vuoden 1988 massamurhan 20-vuotismuistotilaisuuden.
Naisten syrjintä.
Iranin laki ja käytäntö syrjivät naisia. Naisten oikeuksien puolustajia lannistetaan. Parlamentissa keskusteltiin uudesta laista vuonna 2008, joka toteutuessaan rajoittaisi naisten valittavissa olevia yliopisto-opintoja asuntorajoituksin. Naisoikeusaktivistit onnistuivat poistamaan lakiehdotuksesta ristiriitaiset avioliittopykälät. Viranomaiset sulkivat naistenoikeusjulkaisun "Zanan" (Nainen) vuonna 2008, sulkivat naistenoikeuksien nettisivut ja hajottivat rauhanomaisten naistenoikeusryhmien, kuten "Campaign for Equality", kokoontumiset. Kymmenittäin naisia pidätettiin ja kuulusteltiin, ja osaa kuulusteltiin oikeudessa. Naiset saivat vuonna 2008 syytteitä esimerkiksi naistenoikeuksien nettikirjoituksista.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet.
Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Vähemmistökielet on kielletty koulutuksessa ja virastoissa. Vähemmistöjen poliittisten ja kulttuurioikeuksien puolustajia uhkailtiin ja pidätettiin. Laki kieltää vähemmistöiltä julkiset virat.
Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Oikeudenkäynnit eivät ole riippumattomia ja tasapuolisia.