tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fluugalaiset

 
Fluugalaiset () on brittiläinen Sproutin TV-animaatiosarja, jotka ovat tuottaneet Nevision Studios, Jellyfish Pictures ja Zodiak Kids. Sarjan päähahmot ovat Veikka, Leenu ja Juppe, jotka etsivät, tutkivat ja raportoivat. Suomessa sitä on esittänyt Yle TV2-kanavalla 17. huhtikuuta 2016 lähtien.
Kirch

Kirch on muun muassa seuraavien saksalaisten henkilöiden sukunimi:
Pooideae

Pooideae on heinäkasvien heimon alaheimo. Se jaetaan 15 tribukseen, noin 200 sukuun ja noin 4000 lajiin.
Pooideae-alaheimoon kuuluvat eräät tärkeimmät viljat, kuten vehnä, ohra, kaura ja ruis, sekä monet nurmikko- ja laidunheinät. Niitä kutsutaan usein viileänkauden ruohoksi, koska niitä esiintyy lauhkealla vyöhykkeellä. Ne kaikki käyttävät C3-yhteyttämistä.
Askar Artemjev

Askar Artemjev (, s. 28. maaliskuuta 2001 Verhnjaja Pyšma) on venäläinen karateka. Hän saavutti Kyokushinin EM-hopeaa 2021. Artemjev on myös Venäjän mestari.
Kilpaura.
Artemjev saavutti marraskuussa 2021 Puolan EM-kilpailuissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Georgi Krutyhille. Hän otteli vielä joulukuussa Open Baltic Cupissa, jossa Artemjev putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Ilja Sergajeville.
Maaliskuussa 2022 Artemjev saavutti ensimmäisen Venäjän Cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Egor Solovyovin. Toukokuussa Artemjev saavutti pronssia All-Russian turnauksessa. Hän voitti mitaliottelussa Mikhail Denisovin. Möyhemmin heinäkuussa Artemjev kävi "RCC Kyokushin Fight 2022" -tapahtumassa yhden erikoisottelun Roman Parkhomenkoa vastaan alle 75-kilon ottelussa. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin. Lokakuussa Artemjev saavutti ensimmäisen Venäjän mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Anton Khreninin. Joulukuussa pidettiin toinen Venäjän cup, joka käytiin avoimessa painoluokassa. Artemjev sijoittui turnauksessa kuudenneksi.
Lokakuussa 2023 Artemjev saavutti Venäjän mestaruuskilpailuissa pronssia niin yksilö-, kuin joukkuekatassa.
Maaliskuussa 2024 Artemjev voitti Venäjän cupissa pronssia alle 70-kiloisten sarjassa. Lokakuussa hän onnistui myös voittamaan pronssia Venäjän mestaruuskilpailuissa Moskovassa.
Liisa Suvikumpu

Liisa Maria Suvikumpu (s. 12. huhtikuuta 1975 Helsinki) on suomalainen historioitsija ja Säätiöt ja rahastot ry:n toimitusjohtaja vuodesta 2013. Hän on Tiedonjulkistamisen neuvottelukunnan puheenjohtaja kaudella 2025–2027.
Suvikumpu valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2000, lisensiaatiksi 2008 ja tohtoriksi 2009 yleisestä historiasta. Väitöskirjan aiheena olivat suomalaiset kuvataiteilijat Roomassa 1800-luvulla. Vuodesta 2010 hän on ollut Euroopan historian dosentti Helsingin yliopistossa. 
Vuonna 2009 Suvikumpu sai yhdessä Tuomas Heikkilän kanssa Vuoden kristillinen kirja -palkinnon teoksesta "Pyhimyksiä ja paanukattoja". Vuonna 2012 hänelle myönnettiin Suomen Taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinto "Porrashuoneet"-teoksen kuvatoimituksesta ja vuonna 2015 Laurin Jäntin palkinnon teoksesta "Suomalaiset kylpylät – Kotimaisen kylpyläkulttuurin historiaa".
Suvikummulla on ollut useita luottamustehtäviä. Hän toimi WSOY:n kirjallisuussäätiön asiamiehenä ja Suomen Rooman-instituuttia ylläpitävän säätiön asiamiehenä 2009–2013. Hän on toiminut myös Suomen Kansallisteatterin hallituksen varapuheenjohtajana ja hallintoneuvostossa, LähiTapiola Pääkaupunkiseudun hallituksen varapuheenjohtajana, Gummeruksen hallituksessa, Suomen Kulttuurirahaston Uudenmaanrahaston hoitokunnassa sekä Christine och Göran Schildts stiftelsen hallituksessa. Hän on myös Suomen Hypoteekkiyhdistyksen hallintoneuvoston jäsen, Helsingin yliopiston alumniyhdistyksen valtuuskunnan 1. varapuheenjohtaja sekä Savonlinnan oopperajuhlien valtuuston jäsen vuodesta 2020.
Suvikummun puoliso on Helsingin yliopiston kirkkohistorian professori Tuomas Heikkilä.
Petri Hakala

Petri Hakala voi tarkoittaa ainakin seuraavia suomalaisia henkilöitä:
Hunzan ruhtinaskunta

Hunza (; joskus myös Kanjut) oli valtio nykyisen Pakistanin Gilgit-Baltistanissa Karakorumin vuoristossa. Ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Karimabad, eli entinen Baltit. Britit alistivat ennen itsenäisen Hunzan vuonna 1891. Hunza liittyi Pakistaniin Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 ja sen hallitsijoiden maallinen valta lakkautettiin vuonna 1975.
Maantiede ja väestö.
Hunzan ruhtinaskunta sijaitsi Hunzan laaksossa Karakorumin vuoriston länsiosassa Gilgitin pohjoispuolella. Sen naapuriruhtinaskunta oli Nagir (tai "Nagar"). Kahden ruhtinaskunnan aluetta erotti joki. Hunzan ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Baltit, eli nykyinen Karimabad. Hunzan ja viereisen Nagirin asukkaat eli hunzat tai burušot puhuivat burušaskin kieltä. Luoteisosissa asui myös wakheja. Uskonnoltaan Hunzan asukkaat olivat ismailiitteja. Hunzan asukasluku oli vuonna 1931 noin 13 500.
Historia.
Hunzan hallitsijat käyttivät arvonimeä "mir" tai "tham". He olivat läheistä sukua viereisen Nagirin hallitsijoille. Molempien maiden hallitsijat jäljittivät omassa perinteessään sukunsa Aleksanteri Suureen, jonka sotilaiden väitettiin perustaneen Baltitin, Ganeshin ja Altitin kylät.
Hunzan ruhtinaskuntaa pidettiin verrattain voimakkaampana, kuin viereistä Nagiria. Sen hallitsijat olivat ajoittain muodollisesti alaisia vaihdellen Kiinalle tai Gilgitin hallitsijoille. Erityisesti 1800-luvulla he tulivat tunnetuksi sarjoista ryöstöretkiä Kašgarin ja Kashmirin välillä kulkevia karavaaneja vastaan. Vangiksi otettuja orjuutettiin ja myytiin Badakšanissa. Sikhit valtasivat Gilgitin 1800-luvulla, mutta heidän ei yrityksistään huolimatta onnistunut alistaa Hunzaa. Vuonna 1869 tuolloinen "tham" suostui kuitenkin maksamaan tribuuttia Jammun ja Kashmirin Dogra-maharadžalle. Kashmirilaiset eivät kuitenkaan saaneet itse liikkua Hunzan alueella. Hunzan hallitsijat saivat vastineeksi myös vuosittaisen avustusrahan.
Vuonna 1891 Safdar Ali murhasi isänsä ja nousi Hunzan hallitsijaksi. Safdar Ali alkoi tehdä uusia ryöstöretkiä Gilgitin suunnalla. Brittejä huolestuttivat lisäksi hänen yhteytensä Venäjälle. Safdar Ali oli tavannut venäläisen kapteeni Bronislav Grombtševskijin, mikä herätti epäilyksiä venäläisten aikeista Pamirin suunnalla niin sanotun suuren pelin aikana. Tämä olisi taas saattanut uhata Brittiläistä Intiaa. Britit tekivät vuonna 1891 sotaretken keskenään liittoutuneita Hunzaa ja Nagaria vastaan. Brittien vallattua Hunzan linnakkeet Hunzasta ja Nagirista tuli Brittiläisen Intian alaisia ruhtinaskuntia osana Gilgit Agency -aluetta. Safdar pakeni ja valtaan nostettiin hänen veljensä Muhammad Nazim. Häntä seurasi Ghazan Khan vuonna 1938. 
Intian jaon yhteydessä Hunzan ja Nagirin hallitsijat tekivät 18. marraskuuta 1947 sopimuksen ruhtinaskuntien liittymisestä Pakistaniin. Hunzan ruhtinaat menettivät maallisen valtansa Zulfikar Ali Bhutton hallinnollisten uudistusten yhteydessä vuonna 1975, jolloin entisten ruhtinaskuntien alueista tuli tavallisia piirikuntia.
Hongkongin suvereniteetin siirto

Hongkongin suvereniteetin siirto (, ), tai lyhyemmin vain siirto, oli 30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 1997 tapahtunut suvereniteetin siirto, jossa Brittiläinen Hongkong siirtyi Kiinan kansantasavallalle. Tässä yhteydessä kaupungin poliittinen status muuttui siirtomaasta erityishallintoalueeksi.
Tausta.
Hongkongista tuli Britannian siirtomaa oopiumsotien päätteeksi 1800-luvun loppupuoliskolla. Britannian ja Qing-dynastian välisten sopimusten nojalla Hongkongin saari ja sen vastarannalla oleva Kowloonin niemimaa luovutettiin Britannialle ikuisiksi ajoiksi. Vuonna 1898 Britannia vuokrasi loput nykyisen Hongkongin alueista, niin sanotut Uudet territoriot, 99 vuodeksi. 1900-luvun alussa Britannia harkitsi siirtomaan palauttamista Kiinalle, mutta muutti kantaansa toisen maailmansodan jälkeen, kun Japani valloitti Hongkongin. Kun Mao voitti Kiinan sisällissodan, Britannia päätti pitää kiinni Hongkongista.
Kiinan kanta oli se, että Hongkong siirtyisi kokonaisuudessaan sille, vaikka vuokrasopimus koski vain Uusia territorioita. Kiina painotti, että se saattaisi tarvittaessa lähettää armeijansa vain yksinkertaisesti valloittamaan siirtomaan. Myöskin Hongkongin tai sen osien mahdollinen itsenäisyys ei ollut Kiinalle vaihtoehto.
Neuvottelut siirtomaan tulevaisuudesta vuokrasopimuksen umpeutumisen jälkeen alkoivat vuonna 1979, kun Hongkongin kuvernööri Murray MacLehose vieraili Kiinassa, muttei saanut silloiselta johtajalta, Deng Xiaopingilta, juurikaan mitään konkreettista vastausta. 
Vuonna 1984 Margaret Thatcher ja Zhao Ziyang allekirjoittivat kiinalais-brittiläisen yhteisjulistuksen, jonka nojalla Hongkong siirrettäisiin kokonaisuudessaan Kiinalle.
Vallanvaihtoseremonia.
Siirto tapahtui virallisesti 30. kesäkuuta – 1. heinäkuuta siten, että kaupungin suvereniteetti vaihtui keskiyöllä.
Seuraukset.
Siirron yhteydessä sovittiin Hongkongin erityishallinnosta, joka on taattu sopimuksella vuoteen 2047 saakka. Kiina ei ole kertonut julkisuuteen, mitä se aikoo tehdä kaupungille tämän jälkeen, mutta vaihtoehtoina ovat erityisaseman säilyttäminen tai sen täysi poistaminen, tai jotain tältä väliltä.
Hongkongin menetyksen on toisinaan katsottu olevan brittiläisen imperiumin virallinen loppu.
Talouden näkökulmasta Hongkongin rooli osana Kiinaa on myös muuttunut merkittävästi: vuonna 1997 kaupungin osuus koko Kiinan taloudesta oli 18 %, mutta vuonna 2021 se oli vain 2 %.
Karimabad (Gilgit-Baltistan)

Karimabad () eli entinen Baltit tai Hunza on kaupunki Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Kaupunki oli ennen itsenäisen Hunzan valtion pääkaupunki ja siellä sijaitseva Baltitin linna on Pakistanin aielistalla lisättäväksi Unescon maailmanperintöluetteloon.
Maantiede.
Karimabad sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa Hunzan laakson alueella. Gilgit-Baltistan on puolestaan osa Pakistanin hallitsemaa laajempaa ja Intian kanssa kiisteltyä Kashmirin aluetta. Karimabadiin on tieyhteys Gilgitistä.
Historia.
Karimabad eli alkujaan Hunza ja myöhemmin Baltit oli aikanaan itsenäisen Hunzan valtion pääkaupunki. Kaupungissa sijaitseva Hunzan hallitsijan Baltitin linna on Pakistanin aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon. Sen vanhimmat osat saattavat olla peräisin jo 700-luvulta.
Venäjän kasvavaa vaikutusvaltaa alueella pelänneet britit liittivät Hunzan Brittiläisen Intian alaisuuteen sotaretken jälkeen vuonna 1891. Myöhemmin Intian jaon yhteydessä Hunzasta tuli osa Pakistania ja vuonna 1970 se muutettiin Hunzan piirikunnaksi.
Shimshal

Shimshal () on kylä Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Kylän asukkaat ovat wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja.
Maantiede.
Shimshal sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Hunzan piirikunnan pohjoisosassa Shimshalin laaksossa Karakorumin vuoristossa. Laaksoa halkoo Shimshaljoki. Shimshal on etelästä tultaessa viimeinen huomattava kylä ennen Pakistanin Kiinan vastaista rajaa. Kylä on noin 3 100 metrin korkeudella merenpinnasta.
Historia.
Shimshal kuului aikanaan itsenäiseen Hunzan valtioon. Kyläläiset työskentelivät aikanaan Hunzan hallitsijalle ("mir") hoitaen karjaa ja kantaen tarvikkeita. Hunza alistettiin 1800-luvun lopulla brittivallan alle ja Intian jaon yhteydessä siitä tuli osa Pakistania. Pakistanissa Hunzan hallitsijan maallinen valta päättyi 1970-luvulla. 
Shimshal oli pitkään eristyksissä muusta Pakistanista. Ensimmäinen maantieyhteys kylään valmistui vasta vuonna 2003. Kylässä on toteutettu myöhemmin myös muita kehityshankkeita. Esimerkiksi sähköä saadaan nykyisin aurinkopaneelein.
Väestö.
Shimshalin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja.
Aneta Mihaly

Aneta Mihaly (o.s. Marin, s. 23. syyskuuta 1957 Axintele, Romania) on romanialainen soutaja. Hän kilpaili vuosien 1980 ja 1984 kesäolympialaisissa. 
Kesäolympialaisissa 1980 Mihaly sijoittui neljänneksi pariaironelosessa ja vuoden 1984 kesäolympialaisissa toiseksi kahdeksikossa voittaen hopeaa.
Mihaly aloitti soutamisen ollessaan 18-vuotias. Hän saavutti MM-kilpailuissa pariaironelosessa 1977 hopeaa sekä pronssia vuosina 1979 ja 1981. Yksikössä hän sijoittui kuudenneksi 1978.
Aarre Metsävirta

Aarre Uolevi Metsävirta (22. helmikuuta 1945 Salo – 22. syyskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Metsävirran vanhemmat olivat toimistopäällikkö Reino Rafael Metsävirta ja Aline Kyllikki Järvi ja puoliso 1970–1993 Ulla-Maija Saarnivaara. Diplomi-insinööriksi valmistunut Metsävirta teki diplomityönsä A. Ahlström -yhtiön Varkauden paperitehtaalla ja tuli sitten toimineeksi siellä yli kymmenen vuotta, edeten ympäristönsuojeluinsinööristä tutkimusjohtajaksi. 
1980-luvun alussa Metsävirta siirtyi Rauma-Repolan palvelukseen Rauman paperitehtaan johtajaksi ja vuonna 1988 Anjalankoskelle Tampellan varatoimitusjohtaksi, vastaamaan paperi-, kartonki- ja sahateollisuudesta. Kun Tampellan liiketoimintaa yhtiöitettiin vuonna 1991, Metsävirrasta tuli Tampella Forestin toimitusjohtaja.
Veitsiluoto-yhtiöön Metsävirta meni 1993 puolipäivätoimiseksi hallituksen puheenjohtajaksi. Enson fuusioitua Veitsiluodon Metsävirta päätyi varatoimitusjohtajaksi ja painopaperiryhmän johtajaksi Metsä-Serlaan, vastaten myöhemmin myös yhtiön muun tuotannon ja energia-, osto-, tutkimus- sekä ympäristötoimintojen valvonnasta. Vuonna 2003 hänestä tuli myös toimitusjohtajan sijainen. Eläkkeelle Metsävirta jäi 2007, teollisuusneuvoksen arvonimen hän oli saanut 2002.
Mind.in.a.box

Mind.in.a.box on elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka on perustettu noin vuonna 2002. Esikuvia ovat muun muassa Rob Hubbard, Chris Hülsbeck ja Reyn Ouwehand. Yhtyeen jäsenet aloittivat musiikin teon tietokoneilla ja ovat myöhemmin laajentaneet live-esiintymisiin.
Yhtyeen musiikissa on futuristisia ja kyberpunk-vaikutteita. Yhtye on kotoisin Wienistä ja sen jäsenet Stefan Poiss ja Markus Hadwiger olivat lapsuuden ystäviä, jotka toimivat videopelien parissa.
Yhtye perusti oman levymerkin THYX Records, jonka kautta se julkaisi vuoden 2017 albumin "Broken Legacies".
THYX on myös Stefan Poissin sivuprojektin nimi.
Jäsenet.
Yhtyeen live-kokoonpano:
Ultra Trail Tour Finland

Ultra Trail Tour Finland eli UTTF on Suomessa vuosittain järjestettävä kolmen ultrajuoksun polkujuoksukiertue. UTTF-kiertueen matkojen yhteispituus on 456 kilometriä. Kaikissa kolmessa kisassa hyväksytysti maaliin päässeet juoksijat palkitaan Ultra Trail Tour Finisher -liivillä. Kiertueen järjestävät NUTS Trail Running ja Vaarojen Maraton. UTTF-polkujuoksukiertuetta on juostu vuodesta 2015 alkaen. Ensimmäisen UTTF-kiertueen miesten sarjan voitti Miika Lahtela ja naisten sarjan voitti Anna Marin. Vuonna 2024 eniten UTTF-liivejä on kerännyt Marko Sarkkinen, neljä liiviä.
Kisojen pistelaskussa jokainen kisa pisteytetään siten, että voittaja saa 100 pistettä ja muiden pisteet lasketaan aikaeron perusteella niin, että pisteet puoliintuvat aina aikaeron kasvaessa 25 prosenttia voittajan aikaan nähden. Kaikkien kolmen kisan pisteet lasketaan lopputuloksiin.
Ultra Trail Tour Finlandin osakilpailut ovat:
Sam Feldt

Sam Feldt (oikealta nimeltään Sammy Boeddha Renders. s. 1. elokuuta 1993 Boxtel, Pohjois-Brabant, Alankomaat) on alankomaalainen DJ, musiikkituottaja ja viihdyttäjä. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2015 kun hän julkaisi uudelleentoteutetun version yhdysvaltalaismuusikon Robin S. musiikkikappaleesta Show Me Love. Se oli neljä viikkoa Britannian singlelistan myydyimpänä kappaleena ja se saavutti Dutch Top 40-listan sijan 21. Australiassa kappale onnistui myymään kultaa. Muita Feldtin tunnettuja julkaisuja ovat muun muassa kesäkuussa 2016 julkaistu single "Summer On You" joka myi Alankomaissa platinaa sekä toukokuussa 2019 julkaistu kappale "Post Malone" joka myi Kanadassa jopa kaksinkertaista platinaa.
Vuonna 2017 Feldt sijoittui DJ Magin Top 100 DJs-listan sijalle 75. Feldt omistaa vuonna 2020 perustetun levy-yhtiön nimeltään "Heartfeldt Records".
Diskografia.
Albumit.
Studioalbumit
Kokoelma-albumit
Remix-albumit
Raab

Raab on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Digital Farm Animals

Digital Farm Animals (oikealta nimeltään Nick Gale) on brittiläinen DJ, lauluntekijä, musiikkituottaja, miksaaja ja laulaja. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2016 Cash Cashin ja Nellyn kanssa julkaisemalla kappaleella "Millionaire" joka pääsi singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Isossa-Britanniassa, Norjassa ja Skotlannissa. Lisäksi hänet tunnetaan muun muassa Anne-Marien ja KSIn kanssa vuonna 2021 julkaisemasta kappaleesta "Don’t Play" joka pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Isossa-Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa. Yleisön edessä hänet tunnetaan hyvin elektroninen sikakypärä päässä esiintymisestä.
Gale on sanoittanut ja tuottanut musiikkikappaleita muun muassa Noah Cyrusille, Dua Lipalle, Danny Ocean, Becky G:lle, Alan Walkerille, Hailee Steinfeldille, Jason Derulolle, Galantisille, will.i.amille, Little Mixille, Rvssianille, Louisa Johnsonille, Nellylle, Marlon Roudettelle, Anne-Marielle, Innalle, Kain Rivers, Louis Tomlinsonille, KSI:lle, Annika Roselle, Craig Davidille, Sigmalle ja Nathan Evansille.
Diskografia.
Singlet.
Pääartistina
Vierailevana artistina
Javier Perez-Capdevila

Javier Perez-Capdevila (s. 7. helmikuuta 1963) on kuubalainen matemaatikko ja professori, joka on tutkinut sumeiden joukkojen teoriaa ja sovelluksia. 
Perez-Capdevila on arvostellut SWOT-analyysin (vahvuudet, mahdollisuudet, heikkoudet ja uhat) käyttämistä ja kehittänyt sille vaihtoehtoisia menettelyjä.
Hän on kirjoittanut useita kirjoja ja tieteellisiä artikkeleita.
Laura Hynninen

Laura Hynninen (s. 2. marraskuuta 1976) on suomalainen muusikko ja kuvataiteilija. Hän on esiintynyt solistina, kamarimuusikkona ja orkesteriharpistina 1990-luvulta lähtien. Hynnisellä on ollut vakituiset toimet harpun äänenjohtajana Kansallisoopperan orkesterissa ja Radion sinfoniaorkesterissa. Sooloprojekteissaan Hynninen yhdistää omaa musiikkiaan ja visuaalista taidettaan.
Yleisradio valitsi Hynnisen sooloalbumin "Otilia" (Alba Records) Vuoden levyksi 2021, ja vuonna 2024 ilmestynyt sooloalbumi "Ratsut" (Alba Records) voitti Indie Awards 2025 Vuoden klassinen -palkinnon. Sekä "Otilia" että "Ratsut" toivat Hynniselle myös Emma-ehdokkuudet.
Isonightingalensirkku

Isonightingalensirkku ("Nesospiza wilkinsi") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Tristan da Cunhalta. 
Koko ja ulkonäkö.
Isonightingalensirkku voi kasvaa 18–22 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Isonightingalensirkku on ruumiinrakenteeltaan tukevahko ja väriltään selästään oliivinvihreä. Naama, kurkku ja silmäkulmajuova ovat keltaiset, ja vatsa on kellanvihreä. Lajin nokka on kookas ja tukeva.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Isonightingalensirkkua tavataan ainoastaan Nightingale Islandilta. Lajin elinympäristöä ovat matalia "Phylica"-suvun puita kasvavat pensaikkoalueet, mutta sitä voidaan tavata myös ruohikkoalueilta. Linnun ravintoa ovat hedelmät, siemenet ja selkärangattomat eläimet. Isonightingalensirkun pesimäkausi on lokakuulta helmikuulle ja se rakentaa kuppimaisen pesän maanrajaan. Munia on yksi tai kaksi.
Isonightingalensirkku luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioitiin vuonna 2021 alle 50 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaavat vieraslajit kuten petonisäkkäät sekä "Phylica"-puita uhkaavat kirvat ja niiden levittämät sienet. Myös ilmastonmuutoksen aiheuttamat myrskyt ovat uhka.
Lucas &amp; Steve

Lucas &amp; Steve on alankomaalainen musiikkituottajaduo, jonka jäseniin kuuluvat Lucas de Wert ja Steven Jansen. He perustivat toiminimensä Maastrichtissa vuonna 2010 ja solmivat levytyssopimuksen Spinnin’ Recordsin kanssa joulukuussa 2014. Duo on julkaissut lukuisia singlejä myös sisar levy-yhtiön Spinnin’ Deepin kautta. Duo nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2016 kun he julkaisivat Wulfin kanssa kappaleen "Summer on You" joka pääsi Alankomaissa singlelistan sijalle 12. sekä Belgian Valloniassa Ultratip-listalle. Sen lisäksi heidät tunnetaan muun muassa huhtikuussa 2017 julkaistusta kappaleesta "Up Till Dawn (On the Move)" joka pääsi Alankomaissa singlelistan sijalle 19. sekä Belgian Flanderin singlelistan sijalle 32.
Duo on tehnyt uransa aikana yhteistyötä muun muassa Robin Schulzin, Hardwellin, KSHMRn, Felix Jaehnin, Lost Frequenciesin ja Laurent Wolfin kanssa.
Tšuktšilais-kamtšatkalais-amurilaiset kielet

Tšuktšilais-kamtšatkalais-amurilainen kielikunta on hypoteettinen kielikunta, johon kuuluisivat tšuktšilais-kamtšatkalaiset ja amurilaiset kielet. Kahden ryhmän välistä sukulaisuutta ehdotti Michael Fortescue. Hän teorisoi, että niiden yhteistä kantakieltä olisi voitu puhua noin 4 000 vuotta sitten. Glottolog on kuitenkin ilmaissut etteivät todisteet riitä sukulaisuuden osoittamiseen.
Fortescue sisälsi tšuktšilais-kamtšatkalaiset kielet uralilais-siperialaiseen kieliteoriaan, mutta kuitenkin myöhemmin poisti ne.
Luokittelu.
Tšuktšilais-kamtšatkalaiset kielet jaetaan kahteen ryhmään, tšuktšilaisiin kieliin ja kamtšatkalaisiin kieliin. Amurilaiset kielet jaetaan yhdestä kolmeen erilliseen kieleen.
*karaga (†) (alutorin murre tai joskus oma kielensä)
*palana (alutorin murre tai joskus oma kielensä)
*Amurin nivhi (nivhin murre tai oma kielensä)
*Itä-Sahalinin nivhi (nivhin murre tai oma kielensä)
*Etelä-Sahalinin nivhi (nivhin murre tai oma kielensä)
Firebeatz

Firebeatz on alankomaalainen musiikkituottajaduo, jonka jäseniin kuuluvat Tim Benjamin Smulders (s. 14. elokuuta 1985) ja Jurre van Doeselaar (s. 7. heinäkuuta 1987). Duo perusti toiminimensä Alankomaiden Tilburgissa vuonna 2008. Duo on tullut tunnetuksi lukuisista tanssilattiahittikappaleista, joihin lukeutuu muun muassa "Dear New York", "Here We F*cking Go" ja "Helicopter". Duon jäsenet ovat tehneet uransa aikana yhteistyötä muun muassa Calvin Harrisin, Martin Garrixin, Sander van Doornin ja Tiëston kanssa.
Duon jäsenet ovat opiskelleet taidekoulussa Tilburgissa, jossa he myös tapasivat toisensa sekä huomasivat omaavan samanlaisen mielenkiinnon musiikkia kohtaan. Vuonna 2018 Firebeatz ja DubVision perustivat supertiimin nimeltään "METAFO4R" jolla he esiintyivät ensimmäistä kertaa yhdessä EDC Las Vegas 2018-tapahtumassa.
Diskografia.
Singlet.
Pääartistina
Metafo4rina
Yhdestoista hetki (albumi)

Yhdestoista hetki on laulaja-lauluntekijä Pekka Ruuskan sooloalbumi vuodelta 1990. Avauskappaleensa ”Rafaelin enkeli” suuren suosion myötä albumia myytiin platinalevyyn oikeuttava määrä ja Pekka Ruuskan menestys esiintyvänä artistina nousi uudelle tasolle.
Ruuska piti vuoden 1990 haastattelussa levy-yhtiön Riku Mattilaa ja albumin tuottajaksi hankittua Edu Kettusta merkittävinä tekijöinä albumin ja läpimurtonsa onnistumiselle. Albumin kappaleiden teemoiksi hän mainitsi ihmissuhteet ja ympäristöasiat, jotka olivat 1990-luvun taitteessa uutisotsikoissa muun muassa happosateiden vuoksi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Pekka Ruuskan ja niiden sovitukset Ruuskan ja Edu Kettusen tekemiä.
Revealed Recordings

Revealed Recordings on alankomaalainen levy-yhtiö. Sen perusti DJ-tuottaja Hardwell vuonna 2010 ja sen toimitilat sijaitsevat Alankomaiden Bredassa. Yhtiö on keskittynyt julkaisemaan big room house, tanssipop ja electro house-musiikkia.
Levy-yhtiön tunnetuimpiin julkaisuihin lukeutuvat Hardwellin ja Amba Shepherdin vuonna 2012 julkaistu kappale "Apollo" ja vuonna 2014 julkaistu "Dare You" joka pääsi Britannian singlelistan sijalle 18. Vuonna 2015 Revealed aloitti radio-ohjelman nimeltään "Revealed Radio" jota juontaa aina eri artisti viikoittain. Saman vuoden aikana Revealed julkaisi 200:n singlejulkaisunsa.
Fame (yhtye)

Fame oli ruotsalainen duo, joka oli toiminnassa vuosina 2002–2006. Duon muodostivat Jessica Andersson (s. 27. lokakuuta 1973) ja Magnus Bäcklund (s. 16. marraskuuta 1965), jotka tapasivat toisensa ruotsalaisessa "Fame Factory" -kykykilpailussa syksyllä 2002. Duo voitti Melodifestivalenin 2003 kappaleella ”Give Me Your Love” ja edusti näin Ruotsia Eurovision laulukilpailussa 2003. Eurovision laulukilpailussa duo sijoittui viidenneksi.
Duo osallistui Melodifestivaleniin uudestaan vuonna 2004 kappaleella ”Vindarna vänder oss”, joka sijoittui kilpailussa kuudenneksi.
Talviolympialaisia 2006 varten duo levytti kappaleen ”All in the Game”, joka oli duon viimeinen levytys. Duo hajosi keväällä 2006.
"Suluissa sijoitus Ruotsin albumilistalla
"Suluissa sijoitus Ruotsin singlelistalla
Piilevää pimeää

Piilevää pimeää on JP Leppäluodon debyyttialbumi. Se julkaistiin 5. kesäkuuta 2020.
Angolanafromosia

Angolanafromosia ("Pericopsis angolensis") on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, afromosioiden ("Pericopsis") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas tai puu, jolla on pyöreä latvus. Tavallisesti angolanafromosia kasvaa 10–20 metriä korkeaksi, mutta jää joskus vain kolmimetriseksi tai voi kasvaa jopa 27 metriä korkeaksi. Runko on usein kaareva tai kiertynyt, ja se voi olla oksaton 7,5 metrin korkeuteen asti. Halkaisijaltaan runko voi olla suurimmillaan noin metrin.
Angolanafromosia on laajalle levinnyt ja paikallisesti yleinenkin puulaji, eikä ole yleisesti ottaen uhanalainen. Paikallisesti se on kuitenkin vaarassa harvinaistua esimerkiksi Malawissa, jossa puuta käytetään paljon esimerkiksi polttopuuna ja sen juuria sekä kuorta paikalliseen lääkintään. Angolanafromosia kasvaa erilaisilla metsämailla 200–1700 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan trooppisessa Afrikassa Kongon demokraattisen tasavallan eteläosista, Burundista, Ruandasta ja Tansaniasta etelään Angolaan, Zimbabween ja Mosambikiin ulottuvalla alueella.
Angolanafromosian puuaineksesta saadaan erittäin hyvälaatuista puutavaraa, mutta puut ovat usein metsissä liian hajallaan tai niiden rungot ovat liian pieniä tai käyriä puutavaraksi. Niinpä puiden korjaaminen luonnosta puutavaraksi ei yleensä ole taloudellisesti kannattavaa, paitsi paikallisesti Mosambikissa. Lajin sydänpuu on aluksi vihertävänruskeaa, mutta muuttuu kuivuessaan tummanruskeaksi tai lähes mustaksi. Pintapuun väri vaihtelee valkeasta kellertävänharmaaseen. Puutavaran lisäksi puuta käytetään myös polttopuuna. Polttopuuna puu on tosin hankalaa saada syttymään, mutta palaessaan se tuottaa paljon lämpöä ja vähän tuhkaa.
Angolanafromosian juuria, kuorta ja lehtiä on käytetty yleisesti perinteisessä afrikkalaisessa lääketieteessä.
Nagarin ruhtinaskunta

Nagar () tai Nagir oli valtio nykyisen Pakistanin Gilgit-Baltistanissa Karakorumin vuoristossa. Ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Nagar. Britit alistivat ennen itsenäisen Nagarin vuonna 1891. Nagar liittyi Pakistaniin Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 ja sen hallitsijoiden maallinen valta lakkautettiin vuonna 1975.
Maantiede.
Nagar sijaitsi nykyisen Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa. Sen naapurissa sijaitsi Hunzan valtio. Kahden ruhtinaskunnan aluetta erotti joki. Nagarin pääkaupunki oli nykyinen Nagarin kaupunki. Ruhtinaskunnan asukkaat olivat etniseltä taustaltaan hunzia eli burušoja, jotka puhuvat burušaskin kieltä. Nagarin lounaisosissa asui myös šinoja. Uskonnoltaan Nagarin asukkaat olivat šiialaisia. Nagarin asukasluku vuonna 1931 oli noin 13 500.
Historia.
Nagarin hallitsijat käyttivät arvonimeä "mir" tai "tham". He olivat läheistä sukua viereisen Hunzan hallitsijoille. Molempien maiden hallitsijat jäljittivät omassa perinteessään sukunsa Aleksanteri Suureen. Kahdesta valtiosta Hunzaa pidettiin vahvempana. Molemmat maksoivat 1800-luvun loppupuoliskolla tribuuttia Jammun ja Kashmirin Dogra-dynastialle.
Epäilyt Venäjän aikeista Pamirin suunnalla niin sanotun suuren pelin aikana sai britit tekemään sotaretken alueelle. Hunzan hallitsija Safdar Ali taivutteli Nagarin hallitsijan liittoutumaan kanssaan brittejä ja kashmirilaisia vastaan. Vuonna 1891 alueelle edenneet brittijoukot valtasivat Nagaarin hallitsijan linnan Niltissa ja he etenivät edelleen kohti Hunzan pääkaupunkia Baltitia. Safdar Ali päätti lopulta paeta ja hänet korvattiin veljellään. Sen sijaan Nagarin tuolloin jo vanhan hallitsijan sallittiin pysyvän valtaistuimellaan. Molemmat valtiot oli nyt käytännössä alistettu osana Brittiläistä Intiaa.
Kun brittivalta oli päättymässä Intian jakoon Nagar, sekä naapurivaltio Hunza tekivät Pakistanin kanssa sopimuksen maiden liittymisestä Pakistaniin Intian sijaan 16. marraskuuta 1947. Nagarin hallitsija säilytti maallisen valtansa osana Pakistania vuoteen 1975 saakka, jolloin se lakkautettiin Zulfikar Ali Bhutton hallinnollisessa uudistuksessa. Myöhemmin Nagar on ollut oma piirikuntansa.
Nagar (kaupunki)

Nagar tai Nagar Khas () on kaupunki Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Nagar oli ennen itsenäisen Nagarin valtion pääkaupunki.
Maantiede.
Nagar sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa. Kaupunki on Nagarjoen laaksossa. Nagarjoki on puolestaan Hunzajoen sivujoki. Ympäröivä seutu on hyvin vuoristoista ja hankalakulkuista. Nagarin korkeus merenpinnasta on noin 2 250 metriä.
Historia.
Nagar oli aikanaan itsenäisen Nagarin valtion pääkaupunki. Kaupungissa on edelleen hallitsijan palatseja. Venäjän vaikutusvaltaa pelänneet britit tekivät sotaretken alueelle ja valtasivat sen vuonna 1891. Myöhemmin Nagar oli osa Brittiläistä Intiaa ja Jammun ja Kashmirin ruhtinaskuntaa. Intian jaon jälkeen vuonna 1947 se kuului Pakistaniin. Perinteinen valtio lakkautettiin vuonna 1975. Nykyisin Nagar on osa omaa piirikuntaansa.
Korealaiset kielet

Korealaiset kielet on pieni kielikunta joka koostuu korean ja jejun kielistä. Jeju mielletään usein korean murteeksi, mutta on tarpeeksi eriävä, että se voitaisiin lukea omaksi kielekseen. Jotkut kielitieteilijät ehdottavat, että Koillis-Korean Yukjinin murretta tulisi eritellä samalla tavalla. Korean kieltä on dokumentoitu runsaasti 1400-luvulla kehitetyn Hangul-aakkoston ansiosta. Sitä aiempaa kiinan kirjoitusjärjestelmällä kirjoitettua koreaa on merkittävästi vaikeampi tulkita.
Korean kaikki modernit muodot polveutuvat Sillan muinaiskoreasta. Se vähä mitä Korean niemimaalla ennen 600-luvun lopulla tapahtunutta Sillan yhdistymistä puhutuista kielistä tiedetään tulee lähinnä paikannimistä. Joidenkin näistä kielistä uskotaan olleen korealaisia, mutta jotkin todisteet viittaavat myös japanilaisiin kieliin, joita puhuttiin niemimaan keski- ja eteläosissa. Korealaisia kieliä on usein pyritty yhdistämään muihin kielikuntiin, yleensä tunguusilaisiin tai japanilaisiin kieliin, mutta sukulaisuutta ei ole pystytty todistettavasti osoittamaan.
Mehmet Kaplan

Mehmet Kaplan (s. 1971 Gaziantep) on turkkilais-ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko ja Ruotsin entinen asuntoministeri (2014–2016). Hän istui valtiopäivillä vuosina 2006–2014 ja oli siellä ympäristöpuolueen ryhmänjohtaja vuosina 2013–2014.
Kaplan erosi ministerinvirastaan keväällä 2016, kun julkisuuteen oli paljastunut hänen juhlineen edeltävänä kesänä ramadania turkkilaisen äärioikeistolaisen Harmaat sudet -järjestön edustajan kanssa, ja että hän toisessa yhteydessä oli rinnastanut palestiinalaisten kohtelun Israelissa juutalaisten kohteluun Natsi-Saksassa.
Yksityiselämä.
Kaplan on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Piiskakyyntähkä

Piiskakyyntähkä ("Parapholis cylindrica") eli aiemmin piiskaheinä ("Hainardia cylindrica") on yksivuotinen matalakasvuinen heinälaji. Se on sijoitettu ainoaksi lajiksi piiskaheinien sukuun, joka kuitenkin yhdistetään kyyntähkiin. Niitä luonnehtii yksikukkaisten tähkylöiden sijoittuminen tiiviisti tähkylärangan myötäisesti. Piiskakyyntähkä esiintyy alkuperäisenä Välimeren alueella ja Lähi-idässä, lisäksi sitä kasvaa tulokkaana Amerikassa, Australiassa ja Etelä-Afrikassa.
HMS Plym

HMS Plym (viirinumero K271) oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan fregatti. Alus upotettiin operaatio Hurrikaanissa, joka oli Britannian ensimmäinen ydinkoe.
Valmistus.
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1942 Smiths Dock Companyltä South Bank-on-Teesistä, missä köli laskettiin 1. elokuuta. Se laskettiin vesille 4. helmikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 16. toukokuuta.
Palvelus.
Alus liittyi 29. syyskuuta 1943 Takoradissa "HMS Bannin", "HMS Teviotin" ja "HMS Trentin" kanssa Britteinsaarilta Etelä-Afrikkaan matkanneeseen saattueeseen WS-33. Saattue saapui 9. lokakuuta Capetowniin. Saattue jatkoi edelleen Durbaniin, jonne se saapui 14. lokakuuta.
Alus osallistui 22. helmikuuta - maaliskuu 1945 operaatio Staceyyn suojaten saattuetukialuksia, joiden lentokoneet tekivät kuvauslentoja Penangissa ja Kran niemimaalla.
Aluksella räjäytettiin 3. lokakuuta 1952 Länsi-Australiassa Monte Bello-saarten Tremouille-saarella ydinräjähde.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Lämpöpunoitus

Lämpöpunoitus toisinaan myös paahtuneen ihon syndrooma ja lääketieteelliseltä nimeltään erythema ab igne on ihotauti, joka johtuu pitkäaikaisesta lämpö altistumisesta ihon alueelle .
Toistuva pitkäaikainen altistuminen suoralle lämmölle (43-47°C) ihon alueella johtaa verkkomaisen eryteeman muodostumiseen, voimakkaaseen värimuutokseen, hilseilyyn ja suonikohjujen syntymiseen.
Lämpöpunoitus saattaa aiheuttaa lievää kutinaa tai polttelua, mutta yleensä se huomataan vasta ihon ulkonäön muutoksesta.
Aiheuttajat.
Lämpöpunoituksen yleisimpiä aiheuttajia:
Lämpöpunoitusta esiintyy monesti kroonista kipua kärsivillä ihmisillä, jotka yrittävät lievittää kipua lämmöllä sekä ääreisverenkierroltaan heikentyneillä lämpöön turvautuvilla vanhuksilla.
Tietyissä ammateissa, joissa työskennellään lämmön äärellä voi olla suurempi riski lämpöpunoitukselle.
Ihotautia esiintyy myös paljon Kashmirin alueella vaatteiden alla lämpimänä pysyttelemiseen käytettävän perinteisen kangri padan vuoksi.
Hoito.
Lievät ihomuutokset paranevat yleensä itsestään muutamassa kuukaudessa, mutta saattavat jäädä näkyviksi pitkäksi aikaa tai jopa pysyvästi. Paikallinen tretinoiinivoide sekä laserhoito saattavat toimia lämpöpunoituksen hoitomuotoina. Vaikeimmissa tapauksissa lämpöpunoituksen muutokset voivat aiheuttaa levyepiteelikarsinoomaa.
Patogeneesi.
Lämpöpunoituksen syntymekanismia ei täysin tiedetä. Teorian mukaan se johtuu pinnallisten verisuonten vaurioitumisesta lämpösäteilyn seurauksena, joka johtaa myöhemmin orvaskeden verisuonten laajentumiseen. Punasolujen purkaumat ja hemosideriinin kerrostuminen voisi aiheuttaa värimuutoksen verkkomaisella jäljellä.
Taiwanilainen nationalismi

Taiwanilainen nationalismi () on nationalistinen suuntaus, jonka mukaan Taiwan on oma entiteettinsä, eikä Kiina. Taiwanilainen nationalismi menee yhden Kiinan politiikkaa vastaan ja katsoo, että Taiwanin pitäisi julistautua itsenäiseksi nimellä Taiwanin tasavalta eikä Kiinan tasavalta. Aatteen näkyvin edustaja on Demokraattinen edistyspuolue, joka edustaa pan-vihreää liittoa.
Yksi taiwanilaisen nationalismin ilmenemismuoto on Taiwan-nimen käyttäminen Kiinan tasavallan sijaan. Vuonna 2020 maassa otettiin käyttöön uusi passin kansi, jossa nimi "Kiinan tasavalta" oli kirjoitettu pienemmällä fontilla kuin "Taiwan".
Pan-vihreän liiton edustajat ovat myös katsoneet, että Kiinan tasavallan kansallislaulu ei edusta heitä, minkä vuoksi nämä ovatkin suosineet muita lauluja kuten esim. "Vihreä Taiwan".
Taiwanin itsenäisyysliike.
Taiwanilaiseen nationalismiin kuuluu myös usein Taiwanin itsenäisyysliike, jonka nojalla Taiwan julistautuisi itsenäiseksi nimellä Taiwan ja jättäisi Kiinan tasavallan taakseen. Vuonna 2020 presidentti Tsai Ing-wen sanoi BBC:n haastattelussa, ettei Taiwanin tarvitse julistautua itsenäiseksi, koska se on jo itsenäinen. Hän ei kuitenkaan tarkentanut asiaa.
Manner-Kiinassa kommunistinen puolue on suhtautunut kielteisesti taiwanilaiseen nationalismiin ja erityisesti siihen kuuluvaan itsenäistymisliikkeeseen. Kiinan on arveltu pyrkivän valloittamaan Taiwanin saari vuoteen 2049 mennessä, jolloin kommunistisen puolueen johtama Kiina täyttäisi 100 vuotta.
Hugo Bernhard Rahamägi

Hugo Bernhard Rahamägi (2. kesäkuuta 1886 Saku – 1. syyskuuta 1941 Kirov) oli virolainen pappi ja poliitikko, joka toimi Viron evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispana vuosina 1934–1939. Hän oli myös Tarton yliopiston teologian professori vuodesta 1921 lähtien sekä Viron opetusministeri 1924–1925. Rahamägi edusti Kristillistä kansanpuoluetta.
Puna-armeija vangitsi Rahamägin Viron miehityksen jälkeen keväällä 1941 ja seuraavana syksynä hänet teloitettiin vankileirillä Neuvostoliitossa. 
Hugo Bernhard Rahamägin veli oli kirjailija ja ateisti Johannes Rahamägi.
Ilja Leonard Pfeijffer

Ilja Leonard Pfeijffer (s. 17. tammikuuta 1968 Rijswijk, Alankomaat) on alankomaalainen kirjailija. Hän opetti Leidenin yliopistossa pitkään klassisia kieliä. Hän on asunut vuodesta 2008 Italiassa Genovassa. 
Pfeijffer aloitti runoilijana, ja esikoiskokoelma 1998 "Van de vierkante man" ilmestyi 1998. Esikoisromaani "Rupert" ilmestyi 2002. "Grand Hotel Europa" ilmestyi 2018, ja vuonna 2021 se ilmestyi Sanna van Leeuwenin suomentamana. Jukka Koskelainen käsittelee teosta "Kanava"-lehden artikkelissaan. Hän ottaa sen rinnalle Thomas Mannin "Taikavuoren", johon siinä on viitteitä. Molemmissa kirjan päähenkilö asettuu hotelliin, jossa hän tapaa kansainvälistä väkeä. Koskelainen sanoo, että Mannin romaani on kuitenkin moniääninen, kun taas Pfeijffer esittää purevaa kritiikkiä, jonka kautta hän Koskelaisen mukaan vahvistaa kirjan sanomaa, Euroopan rappiota. Pfeijffer punoo tarinassa rinnakkain kahta lankaa, Ilja Leonard Pfeijffer -nimisen kertojan ja hänen rakastettunsa Clion suhdetta ja toisaalta heidän etsintätyötään Caravaggion kadonneen maalauksen perässä.
Nicole Joraanstad

Nicole Joraanstad (s. 10. marraskuuta 1980 Seattle, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen curlingpelaaja. Hän kilpaili vuoden 2010 talviolympialaisissa naisten curlingissa sijoittuen kymmenenneksi.
Act of Uniformity (1662)

Act of Uniformity (1662) () on Englannin parlamentin laki, joka määräsi Englannin kirkon julkisten rukousten muodon, sakramenttien jaon ja muut riitit yhteisessä rukouskirjassa ("Book of Common Prayer") määrättyjen rituaalien ja seremonioiden mukaisesti. Tämän lain koko nimi on ”Laki julkisten rukousten ja sakramenttien ja muiden rituaalien ja seremonioiden yhtenäisyydestä sekä piispojen, pappien ja diakonien vihkimisen muodon vahvistamisesta Englannin kirkossa.”
Historia.
Kaarle II:n hallituskauden alussa vuonna 1660 kuninkaanvalta palautettiin. Valtaan päässeet rojalistit halusivat myös anglikaanisen kirkon yhtenäisyyden palauttamista. Vuonna 1662 tätä varten säädettiin yhtenäisyyslaki, jolla koko anglikaaninen papisto pakotettiin 24. elokuuta mennessä hyväksymään yhteinen rukouskirja kokonaisuudessaan tai heidät häädettäisiin anglikaanisesta kirkosta. Konventtilaki määräsi rangaistuksia niille, jotka osallistuivat sellaiseen jumalanpalvelukseen, jossa ei noudatettu yhteisen rukouskirjan kaavaa. Vuonna 1665 säädetty Five Mile Act esti lakia noudattamattomia saarnaajia asumasta tai vierailemasta paikassa, jossa he olivat aiemmin palvelleet pappeina.
Lain välittömänä seurauksena oli, että yli 2 000 pappia kieltäytyi vannomasta valaa, joten vuonna 1662 heidät erotettiin Englannin kirkosta. Tapahtumaa kutsuttiin suureksi karkotukseksi. Vaikka kirkon ulkopuolella oli muutenkin pappeja, tämä leimasi kaikki erotetut kerettiläisiksi. Niinpä huomattava osa englantilaista yhteiskuntaa oli tästä alkaen puolentoista vuosisadan ajan suljettuna ulos julkisista tehtävistä ja päätöksenteosta.
Valentin Kubrakov

Valentin Aleksejevitš Kubrakov (; s. 25. heinäkuuta 1972 Salsk, Venäjä) on venäläinen koripalloilija. Kubrakov kilpaili vuoden 2000 kesäolympialaisissa miesten koripallossa sijoittuen kahdeksanneksi.
Huulipekari

Huulipekari ("Tayassu pecari") on pekarien heimoon kuuluva amerikkalainen sorkkaeläin.
Suomen eläintarhoista Korkeasaaren eläintarhassa elää huulipekareita.
Jovinianus

Jovinianus oli 400-luvulla vaikuttanut kristillinen teologi. Jovinianus vastusti asketismia, Marian ikuista neitsyyttä ja uskoi, että kun ihminen on kastettu ja uskova, paholainen ei voi ikinä voittaa häntä. Jovinianusta pidetään monesti hyvin varhaisena protestantismin edeltäjänä. Joidenkin mukaan Jovinianuksella oli myös protestanttinen idea Jumalan armosta ja pelastusopista. Jovinianus uskoi, että neitsyt, lesket ja naimisissa olevat naiset, jopa uudelleen naimisissa olevat lesket, ovat yhtä arvokkaita kristillisessä yhteisössä. Jovinianusta pidettiin harhaoppisena ja Hieronymus kirjoitti häntä vastaan. Jovinianus oli joskus munkki, mutta myöhemmin ryhtyi vastustamaan luostareita.
SKZ2021

SKZ2021 on eteläkorealaisen Stray Kidsin toinen kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin digitaalisesti JYP Entertainmentin ja Dreamusin kautta 23. joulukuuta 2021. Albumi sisältää yhtyeen aikaisempia kappaleita uudelleen nauhoitettuna, jotka eivät olleet osana aikaisempaa kokoelma-albumia "SKZ2020". Albumi sisältää myös koreankielisen version singlestä ”Scars”.
Tausta ja julkaisu.
Woojin jätti yhtyeen lokakuussa 2019, jonka jälkeen yhtye julkaisi kokoelma-albumin "SKZ2020", jossa oli uudelleen nauhoitettuja versioita kappaleista ilman Woojinia. Edellinen albumi sisälsi yhteensä 27 kappaletta ja se sisälsi kappaleita myös "Mixtape" EP:ltä. Se toimi myös yhtyeen Japanin debyyttinä, sillä se sisälsi kolme japaninkielistä singleä.
Vuoden alussa Stray Kids julkaisi "Step Out 2021" -nimisen videon, jossa oli listattu yhtyeen vuoden 2020 saavutukset ja vuoden 2021 tavoitteet. Tavoitteisiin kuului kokoelma-albumi "SKZ2021". Videoon oli listattu kappaleet, joita ei oltu vielä uudelleen nauhoitettu. Joulukuun 21. päivä julkistettiin, että kokoelma-albumi tultaisiin julkaisemaan vain digitaalisena versiona. Kappalelista julkistettiin seuraavana päivänä. Albumi koostuu 14 kappaleesta, ja se sisältää koreankielisen version singlestä ”Scars”. Kappaleeseen ”Placebo” julkaistiin spesiaalimusiikkivideo julkaisun myötä.
Kodi Smit-McPhee

Kodi Smit-McPhee (s. 13. kesäkuuta 1996 Adelaide, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Tie" (2009), "Ystävät hämärän jälkeen" (2010), ' (2016), ' (2019) sekä "The Power of the Dog" (2021), josta hän sai parhaan miessivuosan Golden Globen ja ehdokkuuden parhaan miessivuosan Oscariin.
Florian Geyer

Florian Geyer von Giebelstadt (noin 1490–10. kesäkuuta 1525) oli saksalainen aatelinen, diplomaatti ja sotilas. Hän on tunnetuin talonpoikaissodan aikana johtamastaan Mustasta Joukosta.
Elämä.
Florian Geyer syntyi noin vuonna 1490 Baijerin Giebelstadtissa. Ollessaan kolmevuotias, hänen isänsä ja vanhemmat veljensä olivat kuolleet, ja hän peri Geyerin linnan. Vuonna 1517 kieltäydyttyään maksamasta perimiään velkoja hänet karkotettiin mailtaan. Geyer kierteli Saksan eri kuningaskuntien armeijoissa, ja toimi diplomaattina myös muissa Euroopan maissa. Vuonna 1523 Geyer oli Martti Lutherin mukana tämän vieraillessa Wittenbergissä. On arveltu, että viimeistään tällöin Geyer alkoi kannattaa uskonpuhdistuksen aatetta.
Saksan talonpoikaissodan puhjettua vuonna 1524, Geyer kokosi ratsuväkiosaston kourallisesta muita matala-arvoisia aatelisia, sekä useasta sadasta pikakoulutuksen saaneesta talonpojasta. Tämä osasto tunnettiin Geyerin Mustan Joukon nimellä. Joukko osallistui taisteluihin muiden armeijoiden mukana, ja oli osallisena useissa protestanttien saamissa voitoissa. Joukko sai molempien osapuolten parissa maineen kirkon miesten ja aatelisten murhaamisesta ja omaisuuden tuhoamisesta. Tämä toiminta lopulta ajoi myös Martin Lutherin kannattamaan kapinallisten tuhoamista. Sodan jatkuessa ja protestanttien ollessa tappiolla monet Geyerin joukkoon liittyneet ritarit kuolivat tai hylkäsivät joukon.
Kuolema.
Musta Joukko joutui väijytyksen uhriksi Ingolstadtissa. Joukko linnoittautui kylän katedraaliin ja linnaan. Katedraali poltettiin hyökkääjien toimesta, johtaen kaikkien sisällä olleiden kuolemaan. Linna valloitettiin usean hyökkäyksen jälkeen. Osa joukon miehistä onnistui murtautumaan ulos, mutta heidät myöhemmin saarrettiin ja tuhottiin. Geyerin läsnäolo taistelussa on epävarmaa. Mikäli hän osallistui taisteluun, hän oli ulos päässeiden joukossa. 9. kesäkuuta hänen velipuolensa kaksi palvelijaa otti häneen yhteyttä Würzburgissa, ilmoittaen tahtovansa auttaa tätä jatkamaan sotaa. Seuraavana päivänä kaksi palvelijaa kuitenkin murhasivat Florian Geyerin Gramschatzin metsässä. Geyerin haudan sijaintia ei tunneta.
Perintö.
Geyerin linna on yhä olemassa, ja tunnetaan Florianin syntypaikkana. Geyerin suku sammui jo 1700-luvulla.
Friedrich Engels teoksessaan "Der Deutsche Bauernkrieg" (1850) puhuu Saksan talonpoikaissodasta luokkasotana, kutsuen Geyeria kommunismin esitaistelijaksi.
1920-luvulla sävelletty saksalainen marssilaulu, "Wir sind des Geyers schwarzer Haufen", pohjaa vanhempaan runoon, joka kertoo Florian Geyerin elämästä. Laulussa toistuu teema Geyerin vihasta aatelisia ja kirkkoa kohtaan. Ajan saatossa laulusta on tehty pehmennettyjä versioita, ja se on käännetty esimerkiksi englanniksi ja unkariksi. Laulu on ollut suosittu sekä Natsi-Saksassa että myöhemmin kommunistisessa Itä-Saksassa.
Useita sotilasosastoja on 1900-luvulla nimetty Geyerin mukaan. Näistä tunnetuimpina ovat 8. SS-ratsuväkidivisioona Florian Geyer, sekä Itä-Saksan rajavartiolaitoksen 3. Rajarykmentti "Florian Geyer".
Bützow

Bützow on kaupunki Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Vorpommern-Greifswaldin piirikunnassa Koillis-Saksassa Bützower Seen rannalla. Kaupunkialueen läpi virtaa Warnowin joki.
Kulttuuria.
Bützow’n linna ja tiilestä rakennettu keskiaikainen goottilaistyylinen kirkko sijaitsee kaupungissa. Kirkon alttaritaulu on kuuluisan maalarin teos. Kaupungissa sijaitsee Leninille omistettu muistomerkki, joka on viimeisiä hänelle Saksassa omistettuja.
Historiaa.
Kaupunki mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1171. Vuosina 1815–1918 se kuului Mecklenburg-Schwerinin suurherttuakuntaan ja vuodesta 1871 se kuului Saksan keisarikuntaan.
Korvahuuhtelu

Korvahuuhteluksi kutsutaan tointa, jossa korvat tyhjennetään ylimääräisestä korvavahasta.
Syitä toimenpiteelle.
Korvaan saattaa toisinaan muodostua korvavahaa eli vaikkua. Tämä saattaa aiheuttaa kuulon heikkenemistä tai muita ei-toivottavia oireita korviin.
Korvahuuhtelun suorittaminen.
Ennen korvahuuhtelua korvien sisäosat tarkastetaan niin, että selvitetään, missä siellä on vaikkua ja paljonko sitä on.
Korvahuuhtelu suoritetaan yleensä isolla ruiskulla, josta pumpataan korviin kehonlämpöistä vettä tai keittosuolaliuosta. Tämän nesteen mukana korvavahan tulisi valua ulos korvista.
Tiolaktonit

Tiolaktonit ovat heterosyklisiä orgaanisia yhdisteitä. Rakenteeltaan ne ovat rengasrakenteisia tioestereitä. Tiolaktoneja voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet ja valmistus.
Tiolaktoneita, joiden rengasrakenne muodostuu kolmesta atomista kutsutaan α-tiolaktoneiksi. Vastaavasti neljästä, viidestä ja kuudesta atomista muodostuvia rengasrakenteita nimitetään β-, γ-, ja δ-tiolaktoneiksi. Yhdisteistä α-tiolaktonit ovat hyvin epästabiileja, mutta muut ovat pysyvämpiä. Tiolaktonit hydrolysoituvat happamissa tai emäksisissä olosuhteissa tiolikarboksyylihapoiksi. Myös muut nukleofiilit reagoivat yhdisteiden kanssa, jolloin rengasrakenne avautuu. Esimerkiksi amiinit reagoivat muodostaen tioliamideja. Tiolaktonit voidaan myös pelkistää tiolialkoholeiksi.
Tiolaktonien valmistusmenetelmä riippuu renkaan koosta. β-tiolaktoneista voidaan valmistaa keteenien ja tioketonien sykloadditiolla. Muita tiolaktoneja valmistetaan esimerkiksi tiolikarboksyylihappojen tai tiolihahappokloridien molekyylinsisäisellä reaktiolla ja laktonien ja fosforipentasulfidin reaktiolla.
Roni on rikki

Roni on rikki (engl. "Ron’s Gone Wrong") on vuonna 2021 valmistunut tietokoneanimoitu tieteiskomediaelokuva, jonka ovat ohjanneet Sarah Smith ja Jean-Philippe Vine. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Peter Baynham sekä Sarah Smith.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 15. lokakuuta ja Yhdysvalloissa sekä Suomessa 22. lokakuuta 2021.
Ääninäyttelijät.
Suomenkielisen version käänsi Aki Heinlahti ja ohjasi Nina Palmgren.
Metodologia (aikakauslehti)

Metodologia on Suomalaisen metodologiayhdistyksen kaikkien tieteenalojen metodologiaa käsittelevä tiedejulkaisu. Lehti julkaisee vuosittain vertaisarvioituja artikkeleita ja esseitä metodologian, tieteenfilosofian sekä menetelmien praktisten soveltamisen alueilla. Lehdessä julkaistaan myös meta-analyysejä, teoria-artikkeleita, kirja-arvioita, metodien sovellusartikkeleita sekä yleistieteellisiä kannanottoja. Metodologia käyttää CC-BY 4.0 mukaista creative commons -lisenssiä.
Historia.
Lehden perusti Suomalainen metodologiayhdistys (Finnish methodology society) vuonna 2020. Ensimmäinen lehden julkaisu ajoittuu samalle vuodelle. Metodologialle myönnettiin Jufo 1 -luokitus Julkaisufoorumin toimesta.
Lehden filosofia.
Lehden filosofiana ja kantavana ajatuksena on avoimuus, kattavuus ja suomalaisen metodologian alueen kehittäminen. Lehdessä julkaistaan tämän vuoksi myös metodologisia käännösartikkeleita, jotta kansallisella tasolla olevat metodologiset ajatukset voidaan saada globaalin tiedemaailman piiriin.