Päihdelääketiede

Päihdelääketieteessä perehdytään päihdehäiriöiden ja toiminnallisten riippuvuuksien ennaltaehkäisyyn, niiden hoidon teoreettiseen tietoperustaan ja näiden diagnosointiin sekä hoitoon.
Suomessa.
Suomalainen Lääkäriseura Duodecim ja Suomen Päihdelääketieteen yhdistys ovat laatineet Käypä hoito -suositukset alkoholiongelmien, huumeongelmien ja rahapeliongelmien ehkäisyyn ja hoitoon. Lääkäriseuran Duodecimin ja Suomen Yleislääketieteen yhdistys ovat laatineet oman suosituksen tupakka- ja nikotiiniriippuvuuden ehkäisyyn ja hoitoon.
Ajokorttilaki velvoittaa lääkärin ilmoittamaan poliisille salassapitovelvollisuudesta huolimatta, jos henkilö ei täytä ajoterveysvaatimuksia jatkuvan päihteiden käytön takia. Poliisi taas voi vaatia määräaikaan mennessä toimittamaan lääkärinlausunnon ajoterveydestä ja päihteiden käytöstä. Arvion voi tehdä perusterveyshuolto, päihdeyksikkö (esim. A-klinikka) tai yksityinen lääkäriasema. Lääkäri voi myös ohjata asiakkaan erikoislääkärin tai päihdelääketieteen erityispätevyyden omaavalle lääkärille. Huumausaineiden tai lääkkeiden käytön ja ammattikuljettajan ajokorttiseuranta ohjeistetaan suoritettavaksi mieluummin aina päihdehoitoihin erikoistuneessa yksikössä. 
Päihdelääketieteen koulutus.
Lääkärin perusopinnoissa suoritetaan päihdelääketieteen opintokokonaisuus. Opintokokonaisuudessa käsitellään muun muassa alkoholi-, bentsodiatsepiini- ja huume- ja rahapeliriippuvuuksien eri hoitomuodot. Kurssiin sisältyy myös moniongelmaisen päihdepotilaan hoidon suunnittelu, päihteet ja niihin liittyvät ilmoitusvelvollisuudet, päihdepalvelujärjestelmä sekä siihen liittyvä lainsäädäntö.
Päihdelääketieteen koulutusta on ehdotettu parannettavaksi. Alkoholin käyttö vähenee, mutta samalla huumesairauksien hoitojaksot sairaaloiden vuodeosastoilla lisääntyivät. Päihdehäiriöiden lisääntyessä niiden hoito perustasolla vähenee. Huumausainekuolemat ovat lisääntyneet huomattavast ja kansainvälisessä vertailussa Suomessa kuolee liian paljon nuoria huumeisiin. Päihderiippuvaiset saavat muita huonompaa kohtelua ja hoitoa. Päihderiippuvaiset jäävät ilman hoitoa. Ruotsissa päihdehoitoa ehdotettiin maakuntien sekä terveydenhuollon vastuulle. Suomessa ehdotetaan myös päihdehoidon siirtoa terveydenhuollon alle. Epäselvä työnjako johtaa asiakkaiden pompotteluun sosiaalihuollon, psykiatrian ja perusterveydenhuollon välillä. Osaavista lääkäreistä on pula. Tästä syystä päihdelääketiedettä on ehdotettu omaksi erikoisalakseen. Koulutusta ehdotetaan paranettavaksi lääketieteen peruskoulutuksessa ja erikoistumisvaiheessa. 
Päihdelääketieteen erityispätevyyden voivat suorittaa Suomen Lääkäriliiton jäsenet lääkärin perustutkinnon jälkeen. Koulutuksen järjestää Päihdelääketieteen yhdistys ry, jolla on oma erityispätevyystoimikunta. Se hyväksyy vastuukouluttajat, erityispätevöityjän palvelut ja suosittelee tarvittaessa palvelujen täydentämistapoja, valvoo koulutuksen toteuttamista, järjestää kuulustelun, valitsee kuulusteltavan kirjallisuuden, määrää kuulustelujen tekijät ja tekee esitykset Suomen Lääkäriliitolle erityispätevyyden myöntämisestä. Erityispätevyyden saamiseen edellytetään työskentelyä täysipäiväisessä päihdetyössä yhteensä kaksi vuotta. Tämä tulee tapahtua kun opiskelijalla on laillistetun lääkärin oikeudet. Toimipaikkakoulutusta tulee hankkia vähintään 200 tuntia. Kurssimuotoista koulutusta tulee hankkia vähintään 60 tuntia, kuitenkin korkeintaan 10 tuntia yhtä opintokokonaisuutta kohden. Erityispätevyystoimikunta järjestää kokeen kerran vuodessa yhdessä Lääkäriliiton kanssa.
Päihdelääketieteen yhdistys ry.
Päihdelääketieteen yhdistys ry järjestää alan koulutusta, antaa asiantuntijalausuntoja, tekee yhteistyötä päihdelääketiedettä lähellä olevien eri yhdistysten ja tahojen kanssa kotimaassa sekä ulkomailla. Yhdistyksen toiminnassa on mukana myös sairaanhoitajien päihdehoitotyön asiantuntijaryhmä. Jäseninä voivat olla päihdelääketieteen alalla toimivat laillistetut lääkärit tai lääketieteen kandidaatit, sairaanhoitajat tai muun yhdistyksen tarkoitusperien hyväksi toimivat henkilöt.