tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wat Tyler

Walter Tyler, yleensä Wat Tyler, (4. tammikuuta 1341 – 15. kesäkuuta 1381) oli Englannin vuoden 1381 talonpoikaiskapinan johtaja.
Wat Tylerin elämästä ennen kapinaa on vähän luotettavia tietoja. Hänen oletetaan syntyneen Essexissä, mutta ei osata varmuudella sanoa, miksi ja kuinka hän siirtyi Kentiin johtamaan kapinaa. Tylerin ja muiden kapinallisjohtajien motiivit ovat usein hämärän peitossa, sillä ajan historiankirjoittajat olivat lähinnä ylimyksiä ja kuninkaan lakeijoita. Yleensä Tylerin, Jack Strawin ja John Ballin on sanottu ajaneen feodaalijärjestelmän purkamista.
Uutiset alempien yhteiskuntaluokkien kapinoista Ranskassa ja Flanderissa kiihdyttivät mieliä myös Englannissa. Vuonna 1380 kuningas Rikhard II:n määräyksestä kerättiin väestönvero, jossa maksettavaksi määrätty summa, kolme groatia, oli sama riippumatta siitä, oliko verotettava köyhä renki vai varakas maanomistajaylimys. Valtaistuimelle lapsena noussut Richard II oli vasta 14-vuotias, joten kapinalliset syyttivät verosta Juhana Gentiä ja muita kuninkaalle läheisiä ylimyksiä.
Tyler nosti armeijan ja marssi aluksi Canterburyyn. Kun hänen armeijansa eteni Lontooseen, se oli kasvanut 50 000 miehen vahvuiseksi. 14. kesäkuuta kapinalliset vangitsivat joukon epäsuosittuja ylimyksiä, etunenässä Canterburyn arkkipiispan Simon Sudbury. Vangit surmattiin. Lisäksi kapinalliset tuhosivat Savoy Palacen ja tappoivat kuninkaan sedän. Kuninkaalle lähetettiin välittäjä, joka esitteli kapinallisten vaatimukset. Kuningas suostui tapaamaan kapinalliset seuraavana päivänä Mile Endissä ja kuuntelemaan heidän valituksensa muun muassa verotuksesta.
15. kesäkuuta Lontoon Smithfieldiin kokoontui yli 20 000 ihmistä. Tyler päätti ratsastaa yksin neuvottelemaan etäämmällä olevan kuninkaan luo. He keskustelivat hetken aikaa, mutta yllättäen Lontoon pormestari Sir William Walworth veti esiin miekkansa ja löi aseistautumatonta Tyleria. Virallisessa kuvauksessa Tyleria syytettiin kuninkaan solvaamisesta. Tylerin pudottua hevosen selästä kuninkaan aseenkantaja Ralph de Standish pisti häntä vielä toistamiseen.
Klosterneuburg

Klosterneuburg on kaupunki Ala-Itävallassa, Itävallassa. Sen asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 27 368.
Kaupunki tunnetaan vuonna 1114 perustetusta Klosterneuburgin luostarista, jossa säilytetään kuuluisaa vuodelta 1181 peräisin olevaa kultaseppä Nikolas Verdunilaisen Verdun-alttaritaulua.
Neda Soltan

Neda Salehi Agha-Soltan (; 1982 Teheran, Iran – 20. kesäkuuta 2009 Teheran, Iran) oli vuoden 2009 Iranin vuoden 2009 presidentinvaalien tulosten vastaisessa Teheranin mielenosoituksessa surmansa saanut nuori nainen. Uutistoimistot kertoivat Ali Khamenein joukkojen Basijin miliisin ampuneen hänet. Lyhyt video naisen kuolemasta levisi ympäri maailman, ja vain muutamassa tunnissa hänen kuolemansa jälkeen Iranin protestoijat nimesivät hänet "Vapauden enkeliksi". 
Paikalla oli ollut Nedan musiikinopettaja, joka huusi naisen kuolinhetkellä "Neda, älä pelkää. Neda pysy vierelläni. Pysy vierelläni!" 
Nedan viimeiset sanat olivat "Minua polttaa. Minua polttaa."
Hänet haudattiin 21.6.2009 Teheranin Behesht Zahra -hautausmaalle.
Nedan videosta ja kuvista muodostui saman tien Iranin vastarinnan symboli.
Neda Soltan oli perheen keskimmäinen lapsi sekä perheen ainoa tytär. Nedan isä toimii siviili-virkamiehenä. Neda Soltan opiskeli aikaisemmin islamilaista filosofiaa Azadin yliopistossa Teheranissa, mutta oli siirtymässä matkailualan opintojen pariin. Hän ei ollut poliittinen aktivisti, mutta oli lähtenyt seuraamaan mielenosoitusta harmistuttuaan presidentinvaalien tuloksesta. Neda ei ollut välittänyt ystäviensä varoituksista olla menemättä mielenosoitukseen.
Iranin viralliset tiedotusvälineet pyrkivät hillitsemään aiheen julkista käsittelyä, ja hautajaiset oli viranomaisten määräyksestä vietettävä poikkeuksellisen hillitysti ilman suruliputusta ja muistojuhlaa.
Marie-George Buffet

Marie-George Buffet (s. 7. toukokuuta 1949) on ranskalainen kommunistipuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 1997–2002 maansa nuorisoasiain- ja urheiluministerinä Lionel Jospinin hallituksessa. Vuosina 2001–2010 hän oli kommunistipuolueen johtaja (kansallinen sihteeri). Hän istuu lisäksi Ranskan kansalliskokouksen jäsenenä ja Blanc-Mesnilin kunnallisvaltuutettuna.
Buffet oli ehdolla vuoden 2007 presidentinvaaleissa, mutta sai vain 1,93 % äänistä.
Teresa Wright

Muriel Teresa Wright (27. lokakuuta 1918 Harlem, New York – 6. maaliskuuta 2005 New Haven, Connecticut) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Wrightista tuli ensimmäinen näyttelijä, joka oli ehdolla Oscar-palkinnon voittajaksi kolmesta ensimmäisestä elokuvaroolistaan. Hän oli myös nuorin kolme Oscar-ehdokkuutta saanut näyttelijä, kunnes vuonna 2014 Jennifer Lawrence sai kolmannen ehdokkuutensa vuotta nuorempana eli 23-vuotiaana. Kolmesta ehdokkuudesta yksi päättyi voittoon, sillä Wright palkittiin vuonna 1943 parhaan naissivuosan Oscarilla roolistaan elokuvassa "Rouva Miniver". 
Hän sai myös kolme Emmy-ehdokkuutta vuosina 1957, 1960 ja 1989.
Wrightilla on kaksi tähteä Hollywood Walk of Famella.
Kuopion uimahalli

Kuopion uimahalli oli Kuopion Hatsalan kaupunginosassa vuosina 1969–2020 sijainnut uimahalli. Se rakennetiin vuonna 1969, suunnittelijoina Seppo Ruotsalainen ja Esa Malmivaara. Halli oli valmistuessaan Suomen suurin uimahalli, kokonaistilavuudeltaan 36 100 kuutiometriä. Hallissa oli kuusiratainen 50 metrin allas, joka oli mahdollista jakaa välisillalla 12:ksi 25 metrin radaksi, sekä opetusallas. Hallissa oli kolmen metrin ponnahduslauta sekä kerroshyppyjä varten 3, 5, 7,5 ja 10 metrin hyppytasot.
Uimahallissa tehtiin maailmanennätyksiä, muun muassa Kuopion Uimaseura 24 tunnin uinnissa. Suomen ensimmäisen maailmanennätyksen teki Jani Sievinen 200 metrin sekauinnissa lyhyellä altaan mitalla (25 m).
Hallin yleisökapasiteetti oli noin 950 henkilöä. Täysi katsomo saavutettiin monesti pellehyppynäytöksissä ja muutamassa vesipallon miesten SM-sarjaottelussa.
Halli kävi sittemmin liian pieneksi kilpailutoimintaan ja rapistui huonokuntoiseksi, joten sen lähistölle suunniteltiin uusi halli. Uusi Kuntolaakson uimahalli rakennettiin Niiralan Montun tontille jäähallin viereen, ja otettiin käyttöön elokuussa 2020. Kuopion vanha uimahalli purettiin saman vuoden lopulla. Ennen uimahallin purkua siellä järjestettiin katutaidefestivaali, jossa koko rakennus maalattiin täyteen graffiteja.
Suurkaupungin hait

Suurkaupungin hait () on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1961. Sen on tuottanut, käsikirjoittanut (Sidney Carrollin ohella) ja ohjannut Robert Rossen. Pääosia näyttelevät Paul Newman, Jackie Gleason, Piper Laurie ja George C. Scott.
Elokuva pohjautuu Walter Tevisin 1959 kirjaan "The Hustler", joka kertoo pienten piirien biljardihaista "Fast Eddie" Felsonista, joka tahtoo todistaa olevansa maan paras voittamalla legendaarisen pelaajan "Minnesota Fatsin".
"Suurkaupungin hait" oli ehdokkaana yhdeksään Oscar-palkintoon. Elokuva palkittiin kahdella Oscarilla (paras lavastus, Harry Horner ja Gene Callahan, sekä paras kuvaus, Eugen Schüfftan). George C. Scott kieltäytyi parhaan miessivuosan ehdokkuudesta. Elokuva sai myös 1961 parhaan elokuvan Bafta-palkinnon, tosin jaettuna neuvostoliittolaisen elokuvan "Vain neljä päivää" kanssa. Lisäksi Newman sai parhaan ulkomaisen miesnäyttelijän palkinnon. Laurie oli ehdolla parhaan ulkomaisen naisnäyttelijän Baftan saajaksi. Golden Globe -ehdokkaita olivat Newman (paras miesnäyttelijä), Scott (paras sivuosa ja paras tulokas) ja Gleason (paras sivuosa).
"Suurkaupungin hait" valittiin 1997 säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Suurkaupungin hait" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Jäähyväiset jalkavaimolle

Jäähyväiset jalkavaimolle ("Ba wang bie ji") on vuonna 1993 valmistunut Chen Kaigen ohjaama kiinalainen elokuva. Se on keskeinen kiinalaisten elokuvien niin sanotun viidennen sukupolven edustaja. Viides sukupolvi toi kiinalaiset elokuvantekijät maailman tietoisuuteen.
Monien viidennen sukupolven elokuvien tapaan "Jäähyväiset jalkavaimolle" kuvaa Kiinan 1900-luvun puolivälin poliittisen myllerryksen vaikutuksia yksittäisten ihmisten, perheiden ja ryhmien elämään – tässä tapauksessa kahden Pekingin oopperan tähden sekä heidän väliinsä ilmestyvän naisen.
Elokuva perustuu Lilian Leen romaaniin. Hän osallistui myös elokuvan käsikirjoittamiseen.
Vastaanotto.
"Jäähyväiset jalkavaimolle" jakoi vuoden 1993 Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun Jane Campionin "Pianon" kanssa. Se sai myös parhaan ei-englanninkielisen elokuvan Bafta-palkinnon 1993 ja Golden Globe -palkinnon parhaana vieraskielisenä elokuvana 1994.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Jäähyväiset jalkavaimolle" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
"Helsingin Sanomissa" Helena Ylänen piti elokuvan parhaina jaksoina poikien varttumista oopperakoulussa, kun taas aikuisuuden tapahtumat on kerrottu viitteellisemmin. ”Jäähyväiset jalkavaimolle on varsin surullinen tarina, mutta sen pitää vauhdissa ja eloisana tapahtumien valtaisa virta ja värien raivoisa energia.” "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä luonnehtii elokuvaa yhtäältä loisteliaasti kuvatuksi, hehkuvaksi historialliseksi draamaksi ja toisaalta näkemykselliseksi psykologiseksi tutkielmaksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”..
Hranice

Hranice on kaupunki Määrin alueella Přerovin piirikunnassa Olomoucin läänissä Tšekin tasavallan itäosassa. Vuoden 2020 arvion mukaan kaupungissa asui 17 999 asukasta.
Oulun Sanomat

Oulun Sanomat oli Pohjois-Suomen Sanomalehti Oy:n kustantama Oulussa ilmestyvä kaupunkilehti. Lehti ilmestyi 2–3 kertaa kuukaudessa, ja sen päätoimittaja oli Veera Visuri. Viimeinen lehti ilmestyi 15. joulukuuta 2011.
Nervous Shakedown

Nervous Shakedown on AC/DC -yhtyeen kappale, joka julkaistiin vuonna 1983 "Flick of the Switch" -albumilla ja myös singlenä. Singlen b-puolena oli kappaleen "Rock and Roll Ain't Noise Pollution" liveversio.
Kappale on yhtyeelle epätyypillisen hidastempoinen. "Nervous Shakedownista" kuvattiin myös musiikkivideo samassa sessiossa, jossa kuvattiin "Flick of the Switch" -kappaleen video. Videolla rumpuja "soitti" uusi rumpali Simon Wright erotetun Phil Ruddin sijaan. 
Kappaleen ovat tehneet Angus Young, Malcolm Young ja Brian Johnson
Peter Kelamis

Peter Kelamis (s. 1967 Sydney, Australia) on kreikkalaisia sukujuuria omaava australialainen näyttelijä ja koomikko, joka asuu Kanadassa.
Ura.
Kelamis aloitti näyttelemisen televisiossa vuonna 1993, mutta on tullut paremmin tunnetuksi useista äänirooleistaan animaatioiden parissa. Hän muun muassa dubbasi Gokun englanniksi Dragon Ball Z -animesarjassa vuosina 1997–1998 ja toimi Rolfin äänenä kanadalaisessa animaatiosarjassa "Ed, Edd n Eddy". Kameran edessä Kelamis on näytellyt sarjoissa, kuten "Salaiset kansiot", "L-koodi", "Smallville" ja "Stargate Universe", sekä elokuvissa "Talo täynnä toivoa", "Supertähden tunnustukset", "Kaikki viisi vaimoani" ja "Eläintohtori 3".
Vuonna 2009 hänellä oli vieraileva äänirooli tietokoneanimaatiosarjassa "".
Reefer Madness

Reefer Madness (toiselta nimeltään Tell Your Children) on yhdysvaltalainen vuonna 1936 valmistunut eksploitaatioelokuva, joka kertoo kannabista polttavan nuorison onnettomuuksista ja rikoksista: päälleajoista, murhista, itsemurhista, raiskauksista ja mielisairauksista. Sana "reefer" elokuvan nimessä on yksi kannabissavukkeen lukuisista slanginimityksistä.
Elokuva kuvattiin nimellä "Tell Your Children" opetuselokuvaksi, jonka tarkoitus oli varoittaa nuorisoa kannabiksen vaaroista. Sen kuvaamisen rahoitti uskonnollinen ryhmä. Kuvausten valmistuttua tuottaja Dwain Esper osti sen ja leikkasi siitä sensaationhakuisen eksploitaatioelokuvan, joka ei kuitenkaan päässyt julkiseen levitykseen.
"Reefer Madness" löydettiin uudelleen 1970-luvulla, kun vastaperustettu New Line Cinema -yhtiö alkoi levittää tekijänoikeuksiltaan rauennutta elokuvaa collegeyleisöille. Siitä tuli kulttielokuva kannabiksen käyttäjien keskuudessa. Uusi katsojaryhmä piti siitä sen tahattoman komediallisuuden vuoksi. Elokuvasta on tehty myös satiirinen musikaalisovitus, joka ensiesitettiin Los Angelesissa 1998 ja off Broadway -tuotantona New Yorkissa 2001.
Ampallang

Ampallang (tunnetaan myös nimellä Palang tai Pallang) on genitaalilävistys.
Lävistys kulkee poikittain terskan tai virtsaputken läpi. Lävistys pyritään tekemään mahdollisimman ylös terskan pintaan, jotta virtsaputken vahingoittumiselta vältettäisiin.
Terskan paraneminen kestää 3–9 vuorokautta. Lävistämisen jälkeen terska voi vuotaa verta vuorokaudenkin ajan.
Sink the Pink

Sink the Pink on AC/DC -yhtyeen vuonna 1985 "" -albumilla julkaistu kappale. Se julkaistiin myös singlenä b-puolenaan "Shake Your Foundations", joka sisältyi myös "Fly on the Wall" -albumille. Australian-painoksessa B-puoli oli ”Back in Business”. "Sink the Pinkistä" on kuvattu myös musiikkivideo. 
Vuonna 1986 kappale julkaistiin yhtyeen soundtrack-albumilla "Who Made Who". Kappaleen ovat tehneet Angus Young, Malcolm Young ja Brian Johnson
Prinssi Albert (lävistys)

Prinssi Albert (lyhennetään kansainvälisesti PA) on siittimeen tehtävä genitaalilävistys. Ympärileikatulla peniksellä reikä voidaan tehdä keskelle frenulumia. Ympärileikkaamattomilla lävistys tehdään jommallekummalle puolen frenulumia, jolloin esinahan ollessa päälle vedettynä lävistys asettuu esinahan alle "mukavammin". Tämän tarkoitus on vähentää ihoärsytystä. Yleisin lävistyksen tekotapa on asettaa virtsaputkeen vastaanottoputki, joka ottaa terskan alapuolelta lävistetyn neulan virtsaputkessa vastaan. Prinssi Albert -lävistys on miesten intiimialueen genitaalilävistys, joka on nimetty Ison-Britannian kuningatar Victorian puolison, prinssi Albertin, mukaan. Prinssi Albert -lävistys on yleisin miesten genitaalilävistysmuoto.
Tämä lävistys sijoitetaan tavallisesti virtsaputken alapuolelle ja ylös kohti peniksen pään suuntaa. Lävistyksessä käytetään yleensä renkaanmuotoista korua, joka kulkee virtsaputken läpi ja tulee ulos virtsaputken suuaukosta. Lävistyksen koru voi olla valmistettu erilaisista materiaaleista, kuten titaanista, teräksestä tai kullasta.
Prinssi Albert -lävistys voi tarjota sekä visuaalista että fyysistä stimulaatiota sekä käyttäjälle että kumppanille. Lävistyksen paranemisaika voi vaihdella yksilöittäin, mutta se voi kestää useita viikkoja tai jopa muutaman kuukauden. On tärkeää noudattaa asianmukaisia hygieniakäytäntöjä ja seurata lävistyksen paranemista välttääkseen mahdollisia komplikaatioita.
On kuitenkin hyvä huomata, että vaikka Prinssi Albert -lävistys on melko tunnettu, tämä lävistys on edelleen epätavallinen eikä sitä suositella kaikille. Jos harkitset tällaisen lävistyksen tekemistä, suositeltavaa on ottaa yhteyttä ammattitaitoiseen lävistäjään tai lääkäriin, joka voi antaa sinulle lisätietoja ja neuvoja.
Viggo Wallensköld

Viggo-Wentzel Renato-Bogislaus Cathmor-Adlerwalt Wallensköld (s. 30. toukokuuta 1969 Porvoo) on suomalainen taidemaalari. Hän on tullut tunnetuksi rujojen, amputoitujen ja yksinäisten hahmojen muotokuvista. Hahmojen sukupuoli on usein epäselvä.
Elämä ja ura.
Wallensköldin etunimi Viggo on tanskalainen. Hänen etunimensä ovat Wallensköldin isän vanhoista nimikirjoista kokoamia. Molemmat hänen vanhempansa ovat taiteilijoita. Wallensköld opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa 1988–1990 ja kuvataidetta Kuvataideakatemiassa 1990–1995.
Wallensköld piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Helsingissä 1989. Hänen tekniikoitaan ovat erityisesti öljymaalaus, akryylimaalaus ja piirustus. Maalaukset ovat esittäviä, ja ihmishahmojen ohella hän maalaa maisemia. Henkilöt on tavallisesti kuvattu kokovartalokuvana ja frontaalisesti suoraan edestä. Myös taidehistoria on usein läsnä maalauksissa. Hänen maisemansa ovat horisontaalisia, pitkiä ja kapeita. Wallensköld maalaa ne luonnossa mallista, kun taas ihmishahmot ovat peräisin mielikuvituksesta. Maisemien aiheet ovat usein koruttomia, kuten peltoaukea, teollisuusalue tai linja-autoasema.
Wallensköld on myös kirjoittanut teoksia kuvitteellisesta sienitieteilijästä Anatolij D. Mbdrinovista.
Tunnustuksia.
Wallensköld sai Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinnon 2002 ja oli Vuoden nuori taiteilija 2005. Hän on Ars Fennica -palkintoehdokas 2022.
Vesa-Pekka Rannikko

Vesa-Pekka Rannikko (s. 1968 Turku) on suomalainen kuvanveistäjä, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Hän tekee veistoksia väripigmentein läpivärjätystä kipsistä.
Rannikon veistokset ovat kuin kolmiulotteisia impastomaalauksia. Rannikko kokoaa teoksensa käyttäen palettiveistä, työskennellen nopeasti ennen kuin kipsi kuivuu. Veistoksissa on erivärisistä kipsisistä "siveltimenvedoista" muodostuvat vahvat valot ja varjot. Rannikon teoksissa on arkisia teemoja, kuten maitotölkkejä, olutpakkauksia ja muuten tutunoloisia kuvia.
Vesa-Pekka Rannikko on tehnyt myös performanssia ja videoita. Hänen omien sanojensa mukaan on kiinnostavaa, ettei teoksia voida lokeroida tarkasti. Teoksen voi määritellä tällöin yhtäaikaisesti esimerkiksi valokuvaksi ja tilateokseksi tai maalaukseksi ja veistokseksi.
Koulutus.
Vesa-Pekka Rannikko on opiskellut pääsääntöisesti Suomessa. Hän valmistui ensin taiteen maisteriksi ja sittemmin myös kuvataiteen maisteriksi.
Julkiset teokset.
Leinelä.
Vuonna 2008 Rannikko valittiin laatimaan taiteen yleissuunnitelman Vantaan Leinelän kaupunginosan yleisille alueille. Teokset sijoittuvat pääasiassa kaduille ja puistoihin, mutta myös esimerkiksi kiertoliittymiin. Seudun kasveista innoittunut, seitsemän metriä korkea valaistu teos "Paikalliset" valmistui 2012.
Torpparinmäki.
Helsingin Torpparinmäen Näsinpuistossa sijaitsee Vesa-Pekka Rannikon teos "Aaumu". Helsingin kaupungin taidemuseon tilaama teos on valmistettu kivimassalla rikastetusta betonista - teoksen valmistumisessa oli aktiivisesti mukana myös Suomen betoniyhdistys. Aaumu teos julkistettiin 13.9.2005.
Venetsian biennaali 2011.
Näyttelyvaihtokeskus FRAME:n taiteellinen johtaja Laura Köönikkä valitsi Rannikon edustamaan Suomea 54. Venetsian biennaalissa. 
Näyttely pidettiin perinteikkäästi Aalto-paviljongissa, jonka Rannikko mielsi myös teostensa lähtökohdaksi.. Näyttely jouduttiin sulkemaan etuajassa myrskyvaurioiden takia.
Siirtomaasota

Siirtomaasota on siirtomaavallan alaisen siirtomaan alueella käyty sota, jota siirtomaavalta käy joko siirtomaan alkuperäisväestöä, sitä asuttavia kolonialisteja tai toista, kyseistä aluetta havittelevaa kilpailevaa valtiota vastaan. Termiä käytetään yleensä kuvaamaan länsimaiden, lähinnä eurooppalaisten siirtomaavaltojen käymiä sotia Afrikassa, Aasiassa ja Amerikassa.
Vaikka siirtomaasodat päättyivät lähes aina länsimaiden voittoon, saattoivat paikalliset asukkaat joskus aiheuttaa merkittäviä tappioita siirtomaavalloille. Tällaisista tunnetuimpia on Yhdysvaltain vapaussota 1775–1783, jossa Pohjois-Amerikan brittiläiset siirtokunnat itsenäistyivät brittiläisestä imperiumista. 1800-luvun lopun Italian–Etiopian sodan aikana käydyssä Adowan taistelussa etiopialaiset onnistuivat voittamaan italialaiset ja maa välttyi näin joutumasta siirtomaaksi. Vaikka zulu-sota päättyikin alkuperäiskansan tappioon, zulut voittivat heidät aliarvioineen Britannian armeijan Isandlwanan taistelussa 1879. 
1900-luvun jälkipuolen dekolonisaation yhteydessä käytiin siirtomaasotia, jotka yleensä päättyivät siirtomaan itsenäistymiseen.
Kobolttikarbonaatti

Kobolttikarbonaatti (CoCO3) on koboltti- ja karbonaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Ulkomuodoltaan yhdiste on vaaleanpunaista kiteistä ainetta, joka ei liukene veteen, mutta hapot liuottavat sen. Luonnossa kobolttikarbonaattia tavataan sferokobaltiittimalmina. 
Valmistus ja käyttö.
Kobolttikarbonaattia voidaan valmistaa kobolttisuolojen vesiliuoksista kuumentamalla niitä natriumvetykarbonaatin kanssa. Esimerkiksi kobolttisulfaatin ja natriumvetykarbonaatin reaktiossa muodostuu kobolttikarbonaattia ja natriumvetysulfaattia. 
CoSO4 + NaHCO3 → CoCO3 + NaHSO4
Kobolttikarbonaattia käytetään keramiikan värjäykseen, lämpötilailmaisimissa ja katalyyttinä muun muassa valmistettaessa vähän rikkiä sisältäviä polttoaineita. Koboltti on tärkeä hivenaine ja kobolttikarbonaattia lisätään karjanrehuun. 
Kobolttikarbonaatti liukenee kuumiin suola - ja typpihappoihin vapauttaen hiilidioksidia. Samalla syntyy happojen kobolttisuolaa kobolttikloridia tai kobolttinitraattia.
CoCO3 + 2 HCl → CoCl2 + CO2 + H2O
Aatto (etunimi)

Aatto on suomalainen miehen etunimi, joka on muunnelma Adolf-nimestä. Aaton nimipäivä on 23. kesäkuuta. Nimen muodostumiseen on vaikuttanut myös se, että 1950-luvulle saakka juhannusaatto oli aina Aaton päivänä, 23. kesäkuuta.
Suomen väestörekisterijärjestelmään on kesäkuuhun 2025 mennessä merkitty 2 492 henkilöä, joilla on Aatto yhtenä etunimistään.
Berndt Blom

Berndt Valdemar Blom (15. maaliskuuta 1868 Tampere – 10. kesäkuuta 1932 Espoo) oli suomalainen arkkitehti. Hänen vanhempansa olivat seppä Berndt Gabriel Blom ja Juliana Wilhelmina Dahlberg. Blom kävi Tampereen reaalikoulun ja opiskeli Suomen polyteknillisen opiston arkkitehtuuriosastolla 1887–1891.
Blom harjoitteli opiskeluaikanaan muurarin ammattia kaksi kuukautta, toimi piirtäjänä arkkitehti Gustaf Nyströmin luona Helsingissä kaksi kuukautta ja Tampereen kaupunginarkkitehti Lambert Petterssonin luona 16 kuukautta. Vuodesta 1892 lähtien hänellä oli oma toimisto Tampereella. Arkkitehdintyönsä ohella hän toimi Tampereen palomestarina vuodesta 1891 lähtien.
Blom muutti vuonna 1902 Tampereelta Helsinkiin, jossa hän toimi Suomen Teollisuudenharjoittajien Keskinäisen Paloapuyhdistyksen teknillisenä tarkastajana. Blom oli ensimmäisiä suomalaisia asiantuntijoita palosuojelun ja sammutustoimen alalla. Hänen aloitteestaan perustettiin Suomen Palosuojeluyhdistys ja lukuisia kaupunkien ja teollisuuslaitosten paloasemia rakennettiin hänen piirustustensa mukaan. Blom oli myös yksi vuonna 1925 perustetun Leppävaaran VPK:n perustamissopimuksen allekirjoittajista.
Blomin velipuoli oli toimittaja ja kansanedustaja Kaapo Murros.
Ola Håkansson

Ola Håkansson (24. maaliskuuta 1945 Tukholma), on ruotsalainen laulaja, säveltäjä ja tuottaja. Håkansson oli yhtyeen Ola and the Janglersin ja myöhemmin Secret Servicen laulaja. Håkansson on nauhoittanut singlen "The Way You Are" Agnetha Fältskogin kanssa vuonna 1986. Håkansson on ollut osa laulunkirjoitustrio Norell Oson Bardia. 
Håkansson on perustanut Alexander Bardin kanssa levy-yhtiö Stockholm Recordsin.
Håkanssonilla on poika nimeltään Ludvig Håkansson.
Filmografia.
"Ola och Julia" (1967)
Caj Bremer

Carl-Johan (Caj) Bremer (s. 22. helmikuuta 1929 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja ja akateemikko. Hän on suomalaisen kuvajournalismin merkittävimpiä edustajia.
Bremer kävi lukiota kaksi luokkaa ja aloitti valokuvaajan ammatin opiskelun toimimalla apulaisena aluksi Fred Runebergin ja sitten Rafael Roosin teollisuuskuvaukseen erikoistuneessa valokuvaamossa. Hän liittyi vuonna 1950 helsinkiläisen kameraseura Amatörfotografklubbenin jäseneksi ja sai oppia myös sieltä.
Ura.
Bremer menestyi valokuvakilpailuissa ja toimi kilpailujen tuomarina. Hänen kuviaan julkaistiin ulkomaalaisissa lehdissä ja vuosikirjoissa. Vuonna 1952 hänet valittiin Hufvudstadsbladetin valokuvaajaksi ja 1954 hän siirtyi Lehtikuva Oy:n palvelukseen työskenneltyään kesän Tukholmassa Svenska Dagbladetissa. Vuonna 1957 Bremeristä tuli Viikkosanomien ensimmäinen vakinainen valokuvaaja. Vuodet 1970–1978 hän oli Helsingin Sanomissa ja uudelleen vuodesta 1984 alkaen. 
Vuosina 1978–1983 Bremer oli taiteilijaprofessori. Hän toimi 1973–1976 "Valokuva"-lehden päätoimittajana ja vuodesta 1978 Taideteollisen korkeakoulun kuvajournalismin opettajana.
Lehtikuvaajana Bremer kiersi Suomea ja maailmaa, käyden myös syrjäseuduilla. Hän teki lukuisia reportaaseja toimittajan työparina ja kuvasi tapahtumia viihde-elämää myöten. Bremer oli etevä luomaan kontaktia kuvaajan ja kuvattavan välille, ja hänen kuvansa olivatkin monen nuoren lehtikuvaajan esikuvana. Vuonna 1968 Bremer sai ensimmäisenä valokuvaajana taiteilija-apurahan, jonka turvin hän kuvasi näyttelyään varten ympäri Suomea.
Bremer sai 20 000 euron kulttuuripalkinnon Svenska kulturfondenilta toukokuussa 2012. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin elämäntyöstään kunniamaininta Suomen Kuvalehden journalistipalkintogaalassa.
Bremer on käyttänyt itsestään nimitystä "mämmikoira" ja julkaissut kaksi kirjaa, joiden otsikossa tämä sana esiintyy. Hän sai tämän lempinimen "Viikkosanomissa" hermostuttuaan kuviensa käytöstä ja haukuttuaan toimituksessa päätoimittajaa sanoen: ”Sinä senkin mämmikoira!” — ”Porukka alkoi nauraa. Vaikea siinä oli enää minunkaan olla vihainen”, kertoo Bremer itse tapauksesta.
Yksityiselämä.
Caj Bremerin poikia ovat valokuvaaja Stefan Bremer ja näyttelijä Max Bremer.
Klosters-Serneus

Klosters-Serneus (vuoteen 1973 Klosters, retoromaaniksi "Claustra") on kunta Itä-Sveitsissä, Graubündenin kantonissa. Se kuuluu Prättigau/Davosin alueeseen.
Klosters-Serneus on tunnettu talviurheilukeskus, joka sijaitsee Landquartjoen laaksossa noin 10 kilometriä Davosista koilliseen. Kunnan korkein kohta on 3 298 metriä korkea Verstanclahorn. 
Väestö.
Sen asukasluku on 3 841 (31.12.2014). Asukkaista 88,7 % on saksankielisiä, seuraavaksi eniten puhutaan portugalia ja serbokroatiaa.
Liikenne.
Rhätische Bahnin rautatie Landquartista haarautuu Klostersissa Davosiin ja Vereinatunnelin kautta Engadiniin. Päätie 28 () Landquartista Davosiin kulkee Klosters-Serneusin kautta.
Aiheesta muualla.
O. M. Reuter

Odo Morannal Reuter (28. huhtikuuta 1850 Turku – 2. syyskuuta 1913 Turku) oli suomalainen eläintieteen professori, hyönteistutkija ja ruotsiksi kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkejä "O.R.", "Peregrinus" ja "-r-R-r".
Henkilöhistoria.
Reuterin vanhemmat olivat rehtori Edvin Titus Feodor Reuter ja Aline Procopé. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1867 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 ja lisensiaatiksi 1876. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1877. Reuter teki tutkimusmatkoja muun muassa muihin Pohjoismaihin, Ranskaan, Skotlantiin sekä Shetland- ja Orkneysaarille. Reuter oli erityisesti nivelkärsäkkäiden asiantuntija. Hän toimi Helsingin yliopiston eläintieteen dosenttina 1877–1882 ja eläintieteen henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1882–1910. Reuter oli useiden ulkomaisten hyönteistieteellisten seurojen ja yhdistysten jäsen ja kunniajäsen. Hän toimi Suomen Tiedeseuran puheenjohtajana vuosina 1884–1885.
Reuterin puoliso oli Maria Sofia Dahlman (s. 1869), metsänhoitaja Allan Einar Reuter (s. 1889) oli heidän poikansa. Reuterin veljiä olivat professorit Julio Nathaniel Reuter ja Enzio Rafael Reuter sekä agronomi Arno Reuter. 
Julkaisuja.
Tieteellisten julkaisujen lisäksi Reuter julkaisi myös yhdeksän runokokoelmaa ja kirjoitti muun muassa matkakirjoja ja -oppaita.
Juno I

Juno I oli yhdysvaltalainen Redstone-ohjuksesta muunneltu kantoraketti, jolla laukaistiin vuonna 1958 Yhdysvaltojen ensimmäinen satelliitti Explorer I. Se oli käytännössä kolmivaiheinen Jupiter C-luotainraketti, johon lisättiin vielä yksi vaihe. Tämän takia Juno I ja Jupiter C usein sekoitetaan toisiinsa. Juno II:ssa taas käytettiin ensimmäisenä vaiheena Jupiter-ohjusta, ei Redstonea.
Juno II

Juno II oli varhainen amerikkalainen satelliittien ja luotainten laukaisuun käytetty kantoraketti, jossa käytettiin ensimmäisenä vaiheena Jupiter-ohjusta. Ylimmissä rakettivaiheissa käytettiin Sergeantin rakettimoottoreita: yhtätoista toisessa rakettivaiheessa, kolmea kolmannessa vaiheessa ja yhtä neljännessä vaiheessa - sama konfiguraatio jota käytettiin pienemmän Juno I -raketin ylävaiheissa. 
Kantoraketin ensilaukaisu tapahtui 6. kesäkuuta 1958, viimeinen laukaisu 24. toukokuuta 1961. Kantoraketin kymmenestä laukaisusta neljä onnistui täysin, yksi osittain. Laukaisut suoritettiin Cape Canaveral Air Force Stationista Floridasta. Kantoraketilla laukaistiin lähinnä Pioneer- ja Exlorer-ohjelmien satelliitteja. Juno II pystyi kuljettamaan matalalle Maan kiertoradalle 41 kg:n hyötykuorman, Kuuta kiertävälle radalle 6 kg:n hyötykuorman. Kantoraketin korkeus oli 24,0 m, halkaisija 2,67 m ja massa 55 110 kg.
Goormaghtighin otaksuma

Goormaghtighin otaksuma on lukuteorian otaksuma, jonka esitti René Goormaghtigh. Konjektuurin mukaan ainoat epätriviaalit kokonaislukuratkaisut Diofantoksen yhtälölle
formula_1
missä "x", "y" &gt; 1 ja "n", "m" &gt; 2 ovat
Balasubramanian ja Shorey todistivat, että kyseiselle Diofantoksen yhtälölle on olemassa vain äärellisen monta kokonaislukuratkaisua.
Dennis Taylor

Dennis Taylor (12. kesäkuuta 1921 Sidcup, Kent – 2. kesäkuuta 1962 Monte Carlo, Monaco) oli brittiläinen F1-kuljettaja. 
Formula 1.
Taylor osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1959, Britannian GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän ajoi F2-luokan autolla aika-ajoissa. Taylor ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Formula Junior ja kuolema.
Vuonna 1960 Taylor siirtyi ajamaan Formula Junior -sarjaa ja voitti kauden aikana kaksi kilpailua. Hän menehtyi Monte Carlon -osakilpailussa vuonna 1962, kun hän menetti Lola Mk5-Ford -autonsa hallinnan tunnelin ulostuloalueella, osui puuhun ja kimposi aitaan. Taylor sai vakavia vammoja päähän ja kuoli paikan päällä.
Muut sarjat.
Taylor ajoi myös 500 cc F3 -luokassa vuosina 1952–1954. Lisäksi hän osallistui vuonna 1957 Le Mansin 24 tunnin ajoon, mutta 7 tunnin ajomatkan jälkeen autoon iski tekninen vika ja hän joutui keskeyttämään.
Riitta Salmi

Riitta Salmi on suomalainen kosmetologi, kauneudenhoitoalan opettaja ja järjestöaktiivi. Hänelle on myönnetty opetusneuvoksen arvonimi vuonna 2009, hän on Suomen toinen kauneudenhoidon parissa työuransa tehnyt arvonimen kantaja. 
Salmi toimi Espoon seudun koulutuskuntayhtymä Omniassa lehtorina sekä kansainvälisten asioiden koordinaattorina.
Salmi valittiin kansainvälisen kosmetologien järjestön Cidesco Internationalin puheenjohtajaksi vuosiksi 1996–2000.
Biotalous

Biotalous tarkoittaa kaikkia uusiutuvia luonnonvaroja tuottavaa, käyttävää, jalostavaa ja markkinoivaa tuotantoa sekä uusiutuvista luonnonvaroista valmistettujen tuotteiden kulutusta. Euroopassa biotaloudella tarkoitetaan usein pelkästään biopolttoaineisiin perustuvaa taloutta. Yhdysvalloissa biotalouden käsite ymmärretään laajemmin, mutta myös siellä tässä yhteydessä pääpaino on biopolttoaineilla ja nimenomaan nestemäisillä liikenteen polttoaineilla. Joissakin yhteyksissä biotaloutta pidetäänkin vastakohtana fossiilisiin polttoaineisiin perustuvalle nykytaloudelle. 
Puu ja puukuitu biotalouden ytimessä.
Puu on Suomen merkittävin uusiutuva luonnonvara, jota jalostetaan teollisessa mittakaavassa. Biotaloudessa puun ja kuidun hyödyt uusiutuvana ja kierrätettävänä materiaalina pääsevät esiin. Biotalouden uusia tuotteita syntyy bioenergia- ja biokemikaalisektoreille yhdistämällä puuta ja kuitua muihin materiaaleihin sekä luomalla kuiduista uusia tuotteita uuden teknologian (nano-, ICT- yms) avulla.
Kenelle kellot soivat (elokuva)

Kenelle kellot soivat ("For Whom the Bell Tolls") on Sam Woodin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1943. Se perustuu Ernest Hemingwayn vuonna 1940 ilmestyneeseen romaaniin "Kenelle kellot soivat". Elokuva kertoo yhdysvaltalaisesta miehestä Espanjan sisällissodassa (1936–1939). Tarina perustuu Hemingwayn omiin sotakokemuksiin lehtimiehenä.
Katina Paxinou sai Oscarin osastaan Pilarina.
Elokuvan alkuperäinen pituus oli 170 minuuttia, mutta teatterilevitykseen sitä lyhennettiin 134-minuuttiseksi. 1990-luvulla siitä julkaistiin DVD:nä 166 minuutin pituinen versio, jonka pituusero johtuu eri kuvataajuudesta.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kenelle kellot soivat" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Cartoon Network Racing

Cartoon Network Racing on Firebrand Gamesin, The Game Factoryn ja Eutechnyxin kehittämä sekä The Game Factoryn julkaisema ajopeli, joka on julkaistu vuonna PlayStation 2:lle ja Nintendo DS:lle.
Pelaaminen.
Pelin tarkoitus on voittaa vastustajat kilpa-ajoissa erilaisilla Cartoon Network -hahmoilla. Pelissä on yksinpelin lisäksi moninpeli, jossa useita eri pelityylejä. Myös yksinpelissä on useita eri pelityyppejä. Pelissä valitaan ensin hahmo, joka ajaa autoansa. Sen jälkeen valitaan hahmo auton takaosaan, joka asettelee ansoja ja muita hankaluuksia vastustajille. Jokaisella hahmolla on omat henkilökohtaiset voimansa, joita voivat olla turbonopeus, leijuminen, suojakilpi sekä hyökkäys. Autot ovat erinäköisiä, ja hyviä eri asioissa. Jokaisen auton ominaisuudet on luokiteltu tähdillä, ja kaikilla on yhteensä kymmenen tähteä. Pelihahmoja voit saada lisää pelaamalla Cartoon Eliminatoria, pelimuotoa, jossa kuudesta pelaajasta viimeinen maalissa oleva joka pelissä poistetaan. Pelaajat vähenevät joka kierroksella, ja se joka selviää viimeiseksi voittaa kilpailun. Uusia kenttiä voit voittaa pelaamalla Tournamentia, peliä jossa on tarkoituksena saada eniten pisteitä ajettuaan kolme kenttää läpi.
Klušino

Klušino () on kylä Smolenskin alueella Venäjällä lähellä Gagarinin kaupunkia noin 165 kilometriä Moskovasta länsilounaaseen. Vuonna 1998 kylässä asui 428 henkeä. Kylässä on toiminut keskikoulu, kirjasto, kulttuuritalo, kauppa, postitoimisto, terveysasema ja maidon keruupiste. 
Vuonna 1610 Klušinon taistelussa Jakob De la Gardien johtamat suomalais-ruotsalaiset joukot hävisivät puolalaisille.
Vuonna 1812 Napoleonin armeijan joukot hävittivät kaikki kylän rakennukset kirkko mukaan luettuna. Klušinon kylässä on syntynyt kosmonautti Juri Gagarin ja hänen lapsuusajan kotitalonsa on museoitu.
Camillo Sitte

Camillo Sitte (17. huhtikuuta 1843 Wien – 16. marraskuuta 1903 Wien) oli itävaltalainen arkkitehti, taidemaalari, kaupunkiteoreetikko ja kaupunkisuunnittelija, joka vaikutti huomattavalla tavalla 1900-luvun kaupunkisuunnitteluun.
Sitte piti ihanteina keskiaikaisen kaupungin suljettua tilajärjestystä ja epäsäännöllistä rakennetta vastakohtana ruutukaavan säännöllisyydelle. Sitten pääteos on vuonna 1889 julkaistu "Kaupunkirakentamisen taide". Teos on runsaasti kuvitettu ja nostaa esiin kaupunkitilan esteettisen kokemisen.
Sitte arvosteli oman aikansa kaupunkisuunnittelua ja vertaa sitä antiikin, keskiajan ja barokin ratkaisuihin, joita hän pitää parempina. Sitten mukaan 1800-luvun lopun kaupunkisuunnittelu tuotti monotonisia ja pikkusieluisia kaupunkinäkymiä. Suurimpia syypäitä ovat pyrkimys symmetriaan ja ruutukaava, jota hän kutsuu ”lohkojärjestelmäksi”
Sitten ajatukset saivat kannatusta myös Suomessa Yrjö Blomstedtin, Bertel Jungin ja Lars Sonckin kautta.
Hans Knappertsbusch

Hans Knappertsbusch (13. maaliskuuta 1888 Elberfeld (nyk. Wuppertal) – 25. lokakuuta 1965 München) oli saksalainen kapellimestari, joka tunnetaan erityisesti Richard Wagnerin, Anton Brucknerin ja Richard Straussin teosten tulkitsijana.
Knappertsbusch aloitti filosofian opiskelijana Bonnin yliopistossa, mutta siirtyi vuonna 1908 Kölnin konservatorioon opiskelemaan orkesterin johtamista Fritz Steinbachin johdolla. Parina kesänä hän avusti Siegfried Wagneria ja Hans Richteriä Bayreuthin festivaaleilla. Knappertsbusch aloitti kapellimestarin uransa Elberfeldissä (1913−1918), Leipzigissa (1918−1919) ja Dessaussa (1919−1922). Kun Bruno Walter jätti Münchenin ja siirtyi New Yorkiin, Knappertsbuschista tuli Bayerisches Staatsorchesterin musiikillinen johtaja vuonna 1922. Koska Knappertsbusch ei suostunut myötäilemään natseja, hänet erotettiin virastaan vuonna 1936. Hän jätti Saksan ja siirtyi Wieniin johtamaan filharmoonikoita ja Wienin valtionoopperaa. Sodan jälkeen hän palasi Müncheniin, josta käsin työskenteli vierailevana kapellimestarina Wienissä ja Bayreuthin festivaaleilla.
Foinikian kieli

Foinikian kieli (omakielinen nimi: 𐤃𐤁𐤓𐤉𐤌 𐤊𐤍𐤏𐤍𐤉𐤌, "dabarīm kanaʿnīm") on kuollut afroaasialainen kieli. Foinikia oli antiikin aikana foinikialaisten kieli, jota puhuttiin suunnilleen nykyisen Libanonin alueella. Foinikia kuului seemiläisiin kieliin ja oli läheistä sukua heprealle. Foinikian kielestä kehittyi myös Karthagossa puhuttu puunin kieli.
Ensimmäiset kirjalliset merkinnät foinikian kielestä ovat peräisin 1000-luvulta eaa. ja viimeisimmät 100-luvulta eaa.. Kirjoittamiseen käytettiin foinikialaista kirjaimistoa.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Iloniemen lasitehdas

Iloniemen lasitehdas toimi Kuusjoella 1857–1890. Tehtaan perusti lasinpuhaltaja ja hyttimestari Alexander Fahler (1820–1880) joka oli osakkaana useassa suomalaisessa lasitehtaassa. Fahler oli Iloniemen tehtaan omistaneen "Iloniemi Glasbruksbolagin" osakkaana ja isännöitsijänä aina kuolemaansa saakka. Tehdas valmisti aluksi olutpulloja ja apteekkilasitavaraa, myöhemmin tuotantoon tulivat myös virvoitusjuomapullot sekä talouslasi.
Tehtaan rakennuksista on säilynyt 1850-luvulta peräisin oleva paja joka on kunnostettu ulkoapäin. Muuten entinen tehdasalue on avointa heinikkoa.
Doordarshan

Doordarshan (lyh. DD) on Intian julkisen palvelun yleisradioyhtiö. Se on maan vanhin televisioyhtiö ja ainoa, jolla on valtakunnallinen kattavuus. Doordarshanin toimipaikka on Delhissä. Se toimii Intian viestintä- ja yleisradioministeriön valvonnassa. Televisiolähetykset aloitettiin 1959.
Yhtiöllä on lähetyksiä useilla Intian kielistä: hindiksi, englanniksi, urduksi, punjabiksi, teluguksi, tamiliksi, kannadaksi, malayalamiksi, gujaratiksi ja marathiksi.
Vaikka Doordarshanilla on mainostuloja, hallitus on ehdottanut mm. 2007 TV-lupajärjestelmää (₹500 väri- ja ₹200 mustavalkotelevisiosta).
Kansalliset kanavat.
DD India profiloitui vuoden 2019 vaalien alla globaalin yleisön kanavaksi siirtymällä englanninkieliseen sisältöön. Englannin lisäksi kanavalla on uutislähetyksiä myös hindiksi ja sanskritiksi.
Brad Henry

Charles Bradford "Brad" Henry (s. 10. heinäkuuta 1963) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Oklahoman osavaltion kuvernöörinä vuodesta 2003 vuoteen 2011. Hänet valittiin ensimmäiselle kaudelleen marraskuun 2002 vaaleissa ja toiselle kaudelleen vuonna 2006. 
Henryä edelsi kuvernöörinä Frank Keating ja seurasi Mary Fallin. Hänen aikanaan Oklahoman varakuvernööreinä toimivat Mary Fallin (2003–2007) ja Jari Askins (2007–2011). 
Henry syntyi Shawneessä, Oklahomassa. Hän opiskeli taloustiedettä ja lakia. Ennen valintaansa kuvernööriksi hän istui jäsenenä Oklahoman osavaltiollisessa senaatissa. Hänen vaimonsa Kim on opettaja. Parilla on tyttäret Leah, Laynie ja Baylee. 
Henry on baptisti. 
Kuolemanrangaistus.
Henryä vaadittiin armahtamaan alaikäisenä tehdystä murhasta kuolemaan tuomittu Scott Hain. Armahdusta ei myönnetty, sillä Hain teloitettiin 3. huhtikuuta 2003. Brad Henry myös laajensi kuolemanrangaistuksen käyttöä; hän hyväksyi lain, joka mahdollisti kuolemanrangaistuksen toistuviin tai törkeisiin lapsiin kohdistuneisiin seksuaalirikoksiin syyllistyneiden kohdalla.
Grönvikin lasitehdas

Grönvikin lasitehdas toimi Iskmossa Mustasaaressa 1813–1907. Tehtaan perusti vaasalainen kauppias Johan Grönberg. Lasitehtaan yhteydessä toimi myös jonkin aikaa fajanssitehdas ja laivaveistämö.
Tehdas valmisti aluksi apteekkilasia, pulloja ja ikkunalasia. Koska tehdas sijaitsi meren rannalla sen tuotteita voitiin myös viedä Ruotsiin ja Itämeren rantavaltioihin. Vuonna 1844 alkoi puristelasin valmistus (punssi- ja juomalasit sekä kerma- ja sokeriastiat) ja tehtaassa valmistettiin myös ns. sinistä lasia. 1800-luvun puolivälin jälkeen tehdas alkoi siirtyä sekalaisen talouslasin tuotannosta pullojen ja ikkunalasin tuotantoon.
Vuonna 1891 tapahtuneen tulipalon jälkeen tehdas uudistettiin perusteellisesti ja se erikoistui ikkunalasin tuottamiseen. Tehtaalle hankittiin tätä varten Belgiasta jatkuvakäyttöinen ammeuuni jonka avulla ikkunalasia voitiin puhaltaa vuorotyönä. Koska suurikokoisten ikkunaruutujen puhaltaminen vaati ammattitaitoa tuli tehtaalle myös lasinpuhaltajia Belgiasta. Grönvikin tehdas oli aikanaan Pohjoismaiden suurin ikkunalasin tuottaja mutta se joutui lopettamaan toimintansa 1907 ikkunalasin ylituotannon takia. Kilpailijat ostivat tehtaan ja purkivat sen rakennukset ja koneet.
Lasitehtaasta on säilynyt kaksikerroksinen päärakennus puistoineen sekä pehtoorintalo.
Zvjezdan Misimović

Zvjezdjan Misimović (s. 5. kesäkuuta 1982 München, Länsi-Saksa) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija. Hän oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hänet tunnettiin hyvästä hyökkäyssuunnan pelaamisesta ja oivallisista syötöistään. Hän oli avainpelaajia kun VfL Wolfsburg voitti kaudella 2008–2009 Saksan mestaruuden. Hän edusti urallaan myös FC Bayern Müncheniä, VfL Bochumia, 1. FC Nürnbergiä, turkkilaista Galatasarayta, venäläistä Moskovan Dynamoa ja viimeksi kiinalaista Beijing Renheä.
Misimović pelasi Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 84 ottelua ja teki niissä 24 maalia. Hän on maansa maajoukkuehistorian kolmanneksi paras maalintekijä.
Gratianus (munkki)

 
Gratianus on 1100-luvulla elänyt bolognalainen lainoppinut. Hän kokosi noin vuonna 1140 roomalaiskatolisen kirkon ensimmäisen täydellisen kanonien kokoelman "Concordia discordantium canonumin", joka yleensä tunnetaan nimellä "Decretum Gratiani". Kokoelma perustuu aikaisempiin kokoelmiin, kirkolliskokousten päätöksiin, roomalaiseen lakiin ja kirkkoisien teksteihin.
Gratianuksen elämästä tiedetään vähän. Hänen on kerrottu olleen benediktiiniläismunkki ja työskennelleen eräässä Bolognan luostarissa, mutta tiedon todenperäisyys on epävarma.
"Concordia discordantium canonum" sisälsi myös Gratianuksen omia kommentteja, joiden tarkoituksena oli selittää eri auktoriteettien erimielisyyksiä. Teos hyväksyttiin pian eurooppalaisissa oppilaitoksissa kanonisen oikeuden perusteokseksi, ja se oli roomalaiskatolisen kirkon kanoninen lakikirja vuoteen 1917.
Bobby Vinton’s Greatest Hits

Bobby Vinton's Greatest Hits on Bobby Vintonin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1964. Se sisältää laulajan ensimmäisiä singlejä.
Albumin tuotti Bob Morgan sekä kannen kuvasta vastasi Cardell Photo of Pittsburgh.
Listasijoitukset.
Albumilista - Billboard (North America)
Singles - Billboard (North America)
Naisten Kolmonen

 Naisten Kolmonen on Suomen naisten jalkapalloilun neljänneksi korkein sarjataso. Piirisarjojen voittajat nousevat Naisten Kakkoseen. 
Naisten Kolmosesta nousee yhteensä 6 joukkuetta Naisten Kakkoseen seuraavasti:
Sarjan joukkueet kaudella 2021.
Eteläinen.
Ensin pelataan 12 joukkueen alkusarjana. Alkusarjan jälkeen pelataan ylä- ja alaloppusarjat. Kaksi parasta Yläloppusarjasta nousee Kakkoseen. Kolme viimeistä Alaloppusarjasta putoaa Neloseen. 
Itäinen.
Pelataan kahdessa 6 joukkueen lohkossa kaksinkertaiset sarjat. Jatkoksi pelataan yksinkertaiset ylä- ja alaloppusarjat (6+6). Yläloppusarjan voittaja nousee Naisten Kakkoseen. 
Joukkueet.
Lohko A.
Lohkossa A pelataan kaksinkertainen sarja, 10 kierrosta. Sarjan kolme parasta joukkuetta pelaavat yläloppusarjaan, muut alaloppusarjaan. 
Lohko BC.
Lohkossa BC pelataan kaksinkertainen sarja, 10 kierrosta. Sarjan kolme parasta joukkuetta pelaavat yläloppusarjaan, muut alaloppusarjaan. 
Läntinen.
Joukkueet.
Lohko A+B.
Lohkossa A+B pelataan yksinkertainen sarja, 8 kierrosta. Sarjan viisi parasta joukkuetta pelaavat yksinkertaisen yläsarjan ja loput joukkueet yksinkertaisen alasarjan. 
Lohko C1.
Lohkossa C1 pelataan yksinkertainen sarja, 9 kierrosta. Sarjan viisi parasta joukkuetta pelaavat yksinkertaisen yläsarjan ja loput joukkueet yksinkertaisen alasarjan. 
Lohko C2.
Lohkossa C2 pelataan kaksinkertainen sarja, 14 kierrosta. Lohkovoittaja karsii kahdesta Naisten Kakkosen sarjapaikasta yhdessä Läntisen alueen C1 lohkon yläsarjan voittajan sekä Pohjoisen alueen lohkon voittajan kanssa. 
Pohjoinen.
Pelataan yhdeksän joukkueen kaksinkertainen sarja. Naisten Kolmosen voittaja karsii noususta Naisten Kakkoseen. Länsi C1, Länsi C2 ja Pohjoinen karsivat kahdesta paikasta Naisten Kakkoseen kaudelle 2022.
Lena Solvin

Lena Anne-May Solvin (s. 4. heinäkuuta 1986 Uusikaarlepyy) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa IF Nykarlebynejdeniä ja häntä valmentavat Martin Ahlskog ja Leif Solvin.
Hän on saavuttanut viisi aikuisten SM-mitalia. Lappeenrannassa 4. elokuuta 2007 hän oli kolmas tuloksella 64,45 m. Tampereella 26. heinäkuuta 2008 hän oli toinen tuloksella 62,28 m ja Espoossa 1. elokuuta 2009 hän oli toinen tuloksella 63,23 m. Kajaanissa 7. elokuuta 2010 hän oli toinen tuloksella 65,47. Turussa 7. elokuuta 2011 hän oli toinen tuloksella 63,25.
Hän on edustanut Suomea neljästi Suomi–Ruotsi-maaottelussa, vuosina 2007, 2008, 2009 ja 2010. Göteborgissa 2007 hän oli viides tuloksella 60,13, Helsingissä 2008 toinen tuloksella 64,59, Göteborgissa 2009 viides tuloksella 60,29 ja Helsingissä 2010 neljäs tuloksella 64,57.
Hänen ennätyksensä on 66,26, jonka hän heitti Kaustisella 28. kesäkuuta 2008. Ennätyksellään hän sijoittuu Suomen kaikkien aikojen tilastossa kahdeksanneksi.
Taz

Taz () on joki Jamalin Nenetsian piirikunnassa ja Krasnojarskin aluepiirin rajalla Venäjällä. Se saa alkunsa Siperian selänteeltä, virtaa Länsi-Siperian alangon soiden halki ja laskee Karanmeren Tazinlahteen. Joen pituus on 1 401 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 150 000 neliökilometriä.
Joen virtaama vaihtelee huomattavasti vuoden aikana ja on suurimmillaan kesäkuussa. Taz jäätyy lokakuussa ja vapautuu jäistä touko-kesäkuun vaihteessa. Tärkeimmät sivujoet ovat Bolšaja Širta, Hudosei, Tolka ja Tšaselka. Kalalajeja ovat siika, muikku, vähäisemmässä määrässä sampi ja nelma. Joki on alajuoksultaan liikennöintikelpoinen. Sen varrella sijaitsevat Krasnoselkupin kylä ja Tazovskin taajama. Nykyisen Sidorovskin kylän lähellä oli 1600-luvulla Mangazejan kaupunki.
Mangazeja

Mangazeja () oli Venäjällä Länsi-Siperiassa Tazjoen varrella 1600-luvulla sijainnut kaupunki.
Vuosina 1601–1607 venäläiset sotilaat rakensivat puisen linnakkeen Tazin oikealle rannalle, 300 kilometrin päähän joen suusta. Sen kautta kulki Mangazejan kauppareitti, joka suuntautui Vienanjoen suulta meritse Jamalille, jokien kautta Obin lahteen ja Tazjoelta kannaksen yli Jenisein sivujoelle Turuhanille. Linnakkeen yhteyteen syntyi turkiskaupan keskuksena toiminut Mangazejan kaupunki.
Turkiseläinten ehdyttyä 1600-luvun puolivälissä kaupunki menetti taloudellisen merkityksensä ja se hylättiin. Varuskunta siirrettiin Jeniseille, jonne vuonna 1672 perustettiin "Novaja Mangazeja" -niminen kaupunki (1780-luvulta lähtien Turuhansk). Mangazejassa tehtiin arkeologisia kaivauksia vuosina 1968–1970 ja 1973. Nykyään paikan lähellä sijaitsee Jamalin Nenetsian Krasnoselkupin piirin Sidorovskin kylä.
Mike Taylor

Michael "Mike" J. C. Taylor (24. huhtikuuta 1934 – 4. huhtikuuta 2017) oli brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1959–1960. Hän keskeytti toisessa ja karsiutui toisessa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän osallistui myös useisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.
Taylorin ura kilpa-ajajana alkoi 1950-luvulla tämän ajaessa urheiluautoluokissa, mm. 1100-kuutioisten luokissa MG:n, Jaguarin ja Lotuksen autoilla. Hänen saavutuksensa kyseisessä luokassa Goodwoodin järjestämissä ajoissa huomioitiin Motor Sport Brooklands Memorial Trophy-palkinnolla. Hän jakoi Le Mansin 24 tunnin ajoissa autonsa Innes Irelandin kanssa johtaen kilpailua 1100-kuutioisten luokassa, kunnes autoon iski teknisiä vikoja. Myöhemmin Taylorille tarjottiin mahdollisuutta ajaa Alan Brownin Formula 2-luokan Cooper-autoa, jolla sijoittui neljänneksi Berliinin osakilpailussa AVUSin radalla. Vuonna 1959 hän kilpaili myös Formula 1 -sarjan Britannian osakilpailussa, mutta kyseinen kilpailu päättyi keskeytykseen.
Taylorin kilpailu-ura loppui ennenaikaisesti hänen jouduttua onnettomuuteen vuoden 1960 Belgian GP:n harjoituksissa. Hän paiskautui ulos autostaan 160 mailin tuntinopeudella, vieri mäkeä alas ja osui puuhun murtaen useita luita. Stirling Moss joutui samanlaiseen onnettomuuteen ja halvaantui, mutta terapian avulla pystyi kävelemään. Taylor haastoi Lotuksen oikeuteen ja voitti käsittelyn saaden korvausrahoja, mutta kärsi myöhemmin kiinteistöyritystoiminnassa miljoonien puntien tappiot yhtiön ajautuessa taloudellisiin vaikeuksiin vuonna 1977.
Vuonna 1980 Taylor meni naimisiin Stirling Mossin ex-vaimon Elaine Barberinon kanssa. Heidän perheensä koostui Luke-pojasta, Emma-tyttärestä sekä Allison-tytärpuolesta. Taylor kuoli vuonna 2017 taisteltuaan pitkään syöpää vastaan.