tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laavukangas

Laavukangas eli telttakangas, erätoveri tai tarppi (, "pressu") on kiinnitysnauhoilla tai -lenkeillä varustettu vedenpitävä kangas, jota käytetään retkeilyssä pääasiassa majoitteena. 
Laavukankaasta voidaan käyttäjän tarpeen mukaan rakentaa loue, päädytön teltta, laavu, ruokailukatos tai muu suoja. Kangasta voidaan myös käyttää vesistöjen ylitykseen rakentamalla risuista tai rinkoista täyte, joka kääritään kankaaseen ja jota käytetään lauttana. 
Rakenne.
Modernit laavukankaat ovat kevyempiä ja toisinaan kookkaampia kuin perinteiset puuvillakankaiset ja ne ovat yleistymässä kevytretkeilyn myötä, tarjoten 2-3 hengelle alle kilon painoisen majoitteen teltan sijaan. Laavukankaan yleisin koko on perinteisesti ollut 3 x 3 metriä. Kangaspakka on yleensä puolentoista metrin levyinen, ja siksi tämä koko on kätevä ja verrattain halpa valmistaa. Modernit laavukankaat ovat keinokuitukankaisia, ja niissä on eroja ainakin painossa ja vedenpitävyydessä. Laavukankaita valmistetaan ainakin nailonista ja polyesteristä.
Laavukangas eroaa kevytpeitteistä ja muista pressuista siinä, että sen pintaan on ommeltu kiinnikkeitä muuallekin kuin vain reunoihin. Kiinnikkeiden avulla laavukangas voidaan ripustaa ja pingottaa kattamaan suurempi tilavuus kuin vain reunoista kiinnittämällä.
Käyttö.
Suojana.
Laavukankaasta saadaan loude kiinnittämällä kaksi vierekkäistä sivua maahan ja nostamalla vastakkainen kulma ylös esim. puun varaan. Kankaan pinnassa olevien lenkkien avulla louteen sivuja voi nostaa ulospäin. Louteen voi myös ripustaa narun varaan ja rakentaa korkeaksi tai matalaksi, sään mukaan. Yöpymissuojana laavukangas tarjoaa suojan sateelta ja osittain tuulelta, mutta ei hyttysiltä. 
Kahden puun väliin pingotetun köyden varassa laavukankaasta tulee molemmista päistä avoin teltta tai sadekatos. Yleensä katos säädetään sään mukaan tarjoamaan tuulen ja sateen suojaa. Koska laavukankaalla ei ole varsinaista määrämuotoa, se on mukautuva ja valmiiksi ommeltua louetta tai laavukangasta monikäyttöisempi. Sadekatoksena laavukangas on usein käytössä retkueilla, joilla on myös teltat yöpymistä varten, etenkin melontaretkeilyssä, jossa varusteiden paino ei ole rajoittava tekijä.
Lauttana.
Vesistöjen ylitykseen soveltuva lautta voidaan rakentaa laavukankaasta ja rinkoista tai risuista. Risuista sidotaan suuri rengas ja se nostetaan laavukankaan päälle, jonka liepeet nostetaan renkaan ylitse ja sidotaan kankaan keskellä oleviin kiinnikkeisiin. Tällaisella lautalla muutama retkeilijä varusteineen voi ylittää pienen, suojaisen vesistön. Rinkkalautta kootaan taas käärimällä rinkat laavukankaaseen, monesti jäykistäen rakennetta muutamalla tukipuulla. Rinkkalautta on usein kapeampi ja siten kiikkerämpi kuin donitsi. Donitsin reunalla voi istua, mutta rinkkalautan päällä on turvallisempi maata tai uida sen vierellä.
Grievous Angel

Grievous Angel on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Gram Parsonsin toinen omalla nimellä julkaistu studiolevy vuodelta 1974. Levy julkaistiin postuumisti neljä kuukautta Parsonin kuoleman jälkeen. 
Kuten edellisellä albumilla "GP" (1973), myös tällä levyllä Parsonsin rinnalla laulaa tuolloin vielä tuntematon Emmylou Harris, ja muusikoista moni on lainassa Elvis Presleyn Las Vegasin yhtyeestä. Alkuperäisen LP-levyn julkaisi Warner Bros. Records ja vuoden 2008 levyn Warnerin omistama Reprise Records osana Rhino Encore -sarjaa.
Levy on tehty lähes samalla kokoonpanolla kuin Parsonsin edellinen albumi "GP" ja sitä on kuvailtu yhdeksi kaikkien aikojen hienoimmista country rock -levyistä.
Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään". Sitä kuvataan kirjassa surumieliseksi ja katuvaiseksi albumiksi, vaikka mukana on pari vauhdikkaampaakin kappaletta, ”I Can't Dance” ja ”Ooh Las Vegas”. Kappale ”Brass Buttons” – ainoa jolla Emmylou Harris ei esiinny – kertoo Parsonsin äidistä, sitrushedelmäyrityksen miljoonaperijättärestä.
Kappaleet.
Kappaleiden tuotanto-oikeudet 1974 omistaa Warner Bros. Records Inc.
ja kopiointioikeudet 2008 Warner Music UK Ltd.
Äänipäät

Äänipäät on vuonna 2002 perustettu veteliläinen mieskuoro. Kuoron ohjelmistoon kuuluu pop- ja rock-musiikkia, perinteisiä tangoja, valssi- sekä kansanmusiikkia. Kuoro tekee itse kappaleensa ja sovituksensa, jotka ovat neliäänisiä a cappella –lauluja. 
Äänipäille on leimaavaa tarkastella arkisia asioita huumorin keinoilla. Äänipäiden asuvalikoimaan kuuluvat verryttelypuvut, t-paidat (joissa on laulajan oman naaman kuva), munkinkaavut sekä smokki.
Äänipäät ovat järjestäneet vuosittain Vetelin Vestifaalit –tapahtuman, johon kuuluu musiikkiesityksiä, kesäistä hauskanpitoa sekä perinteiset lavatanssit. Vestifaalin aiempia esiintyjiä ovat olleet lauluyhtyeet Suden Aika ja Shalla Lalla sekä tangokuningas Matti Korkiala.
Kaikki Äänipäät-kuoron jäsenet ovat kuuluneet Vetelin Poikakuoroon. Kaikki ovat syntyjään veteliläisiä. Synnyinkunnalla on vahva merkitys kuoron toimintaan. Äänipäät tuovat tuotannossaan esille pienille paikkakunnille tyypillisiä asioita, kuten naapurikateutta, maalaisidylliä sekä Vetelin murretta.
Äänipäät osallistui Suomen Paras Kuoro 2009 –kilpailuun sijoittuen parhaana mieskuorona kolmanneksi Kuopion Nuorisokuoron ja Philomelan (Helsinki) jälkeen.
Savitri Devi

Savitri Devi Mukherji (30. syyskuuta 1905 Lyon, Ranska – 22. marraskuuta 1982 Sible Hedingham, Englanti) oli ranskalaisen kirjailijan Maximiani Portasin pseudonyymi.
Savitri Devi oli kansallissosialisti, hindu ja eläinten oikeuksien puolustaja. Hän oli kreikkalais-brittiläisten vanhempien tytär. Ennen muuttoaan Intiaan hän oli Sorbonnen yliopiston matematiikan tohtori.
Savitri Devi pyrki ajattelussaan yhdistämään keskenään hindulaisuuden ja kansallissosialismin. Vuonna 1958 julkaistussa pääteoksessaan "The Lightning and the Sun" hän pitää Adolf Hitleriä hindujumala Vishnun avatarana. Hän kirjoitti myös muun muassa eläinten oikeuksista ja ekologiasta. Devin mukaan eläinoikeusrikkeistä olisi tullut rangaista kuolemalla.
Savitri Devin kirjoitukset ovat vaikuttaneet uusnatsismiin ja natsimystiikkaan.
Ikituurin seisake

Ikituurin seisake () oli rautatieliikennepaikka Turussa rantaradalla Aurajoen ylittävän sillan itäpuolella. Seisake avattiin kesäkuussa 1978, ja sillä oli vain Ikituurin tilausliikennettä. Seisake oli yksinkertainen sorapäällysteinen laituri betonireunoilla.
Seisaketta suunniteltiin alun perin noin 200 metriä idemmäs, mutta sen toteutunut sijainti oli rakennusteknisesti parempi. Seisakkeen käyttö jäi vähäiseksi, ja se lakkautettiin toukokuussa 1988. Ikituurin kongressikeskuksen paikalla toimii nykyisin kylpylähotelli Caribia.
Tyllit

Tyllit ("Charadrius") on rantalintujen lahkoon ja kurmitsojen heimoon kuuluva lintusuku, jota tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla.
Lajit.
Tyllejä on 30 lajia:
Chad LaRose

Chad Larose (s. 27. maaliskuuta 1982 Fraser, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa oikeana laitahyökkääjänä.
Peliura.
Vaikka LaRose oli juniorivuosinaan kova maalintekijä, häntä ei koskaan varattu NHL:ään. Junioriliiga OHL:ssä hän teki kaudella 2002–2003 Plymouth Whalersin yhden kauden maaliennätyksen (61 maalia). LaRose teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa 6. elokuuta 2003. LaRose pelasi tulokaskaudellaan NHL:ssä 49 ottelua, ja teki niissä yhden maalin ja yhteensä 13 tehopistettä. Hän pelasi paljon alivoimaa ja voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin Hurricanesin kanssa. 2006 Stanley Cup -voiton jälkeen LaRose ja Hurricanes jatkoivat sopimusta kahdella vuodella.
2. heinäkuuta 2009 Larose ja Hurricanes solmivat kaksivuotisen 3,4 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Larose pelasi sopimuksen jälkeen neljä vuotta Carolinassa.
Kaudella 2013–2014 Larose ei pelannut jääkiekkoa lainkaan. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi lajin pariin tekemällä yksivuotisen sopimuksen AHL-liigan Charlotte Checkersin kanssa.
Anakronia

Anakronia on narratologian eli kertovan tekstin tutkimuksen käyttämiä käsitteitä. Anakronia tarkoittaa tilannetta, jossa kerronta poikkeaa tarinan kronologiasta eli tapahtumat esitetään tekstin lukijalle ikään kuin "väärässä" järjestyksessä. 
Anakronia luodaan useimmiten ennakoinnin tai takauman avulla. Anakronian alalajeihin kuuluu myös esimerkiksi akronia. Se tarkoittaa tilannetta, jossa kerrotun tapahtuman sijainti tekstin kronologiassa jää lukijalle auttamattoman hämäräksi.
Nonsense

Nonsense tarkoittaa järjenvastaista ja mieletöntä kielellistä ilmaisua, hölynpölyä. 
Käsitteellä viitataan usein kirjallisuuteen, jota leimaa leikillinen absurdius, mutta nonsense voi ilmetä myös suullisessa kommunikaatiossa. Nonsense-runous tasapainoilee merkityksellisyyden ja merkityksettömyyden rajalla, on hyvin leikin- ja pelinomaista ja kääntää asioita päälaelleen – leikin nimissä. Nonsense-runous leikkii rytmillä, sanoilla ja äänteellisyydellä. 
Nonsensen tutkija Wim Tigges nostaa teoksessaan "An Anatomy of Literary Nonsense" (1988) nonsense-tekstin tärkeimmäksi elementiksi purkautumattoman jännitteen ja merkityksien moninaisuuden ja läsnä- ja poissaolon välillä. Tämä on Tiggesin mukaan nonsensen tärkein paradoksi. Nonsense yhdistetään lastenrunouteen, mutta sitä käytetään myös aikuisille suunnatussa kirjallisuudessa.
Puhtainta absurdiutta edustaa dada-runous, jossa sanoilla ei enää ole semanttisia merkityksiä. 
Nonsensea käytettiin jo keskiajan Ranskassa ja Saksassa, jolloin sillä tehtiin pilaa vakiintuneista totisista, ellei peräti tosikkomaisista runomuodoista, mutta lajin kuuluisimmat edustajat ovat englantilaiset Edward Lear (1812–1888) ja Lewis Carroll (1832–1898). Carrollin runo "Pekoraali" on maailman tunnetuimpia nonsense-runoja. Lisäksi voidaan mainita G. K. Chestertonin kirja "A Defense of Nonsense" (1901).
Muista nonsensen edustajista voidaan mainita ranskalaiset Guillaume Apollinaire ja Raymond Queneau, yhdysvaltalainen Ogden Nash, saksalaiset Christian Morgenstern ja Joachim Ringelnatz sekä tanskalainen Halfdan Rasmussen. Lajityyppiä ovat hyödyntäneet myös James Joyce ja T. S. Eliot. Suomessa Lauri Viita, Eeva-Liisa Manner, Kirsi Kunnas (kaksi Lewis Carrollin suomentajaa), Väinö Kirstinä ja Juhani Peltonen kuuluvat nonsensenharrastajiin.
Myös kryptografiassa tutkitaan menetelmiä nonsensen tai paremminkin mielivaltaisten merkkijonojen erottelemiseksi varsinaisista viesteistä.
Uudenseelanninkurmitsa

Uudenseelanninkurmitsa ("Charadrius obscurus") on Uuden-Seelannin kotoperäinen kahlaaja. Sen rikkonainen levinneisyysalue käsittää Pohjoissaaren pohjoisosia, Eteläsaaren eteläkärjen sekä Stewartinsaaren. Lajin populaation koko on noin 2 000 yksilöä. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Eteläsaaren Dusky Soundista 1789.
Uudenseelanninkurmitsan pää, selkä ja siivet ovat harmaan- ja ruskeankirjavat. Rinta on ruskehtava ja vatsa ruskehtavan punainen. Laji pesii ruohomailla ja pesimäajan ulkopuolella se muuttaa murtovesialueiden hiekkarannoille. Uudenseelanninkurmitsan ravintoa ovat simpukat ja muut selkärangattomat eläimet sekä kalat. 
Uudenseelanninkurmitsa on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaavat vieraslajit, kuten näätäeläimet.
Arvo Tigerstedt

Arvo Selim Tigerstedt (taiteilijanimeltään Tiikeri, 21. maaliskuuta 1899 Helsinki – 19. syyskuuta 1969 Tuusula) oli suomalainen urheilutoimittaja sekä pilapiirtäjä. 
Ura.
Tigerstedt tähtäsi aluksi huippu-urheilijaksi, voittaen muun muassa SM-pronssia korkeushypyssä vuonna 1925, mutta kouluttautui myöhemmin mainospiirtäjäksi. Tigerstedt teki varsinaisen elämäntyönsä laatien urheiluaiheisia pilapiirroksia "Helsingin Sanomille", mutta työskenteli myös muutamia vuosia "Suomen Urheilulehdelle". Lisäksi hänet tunnetaan julistesuunnittelijana. Monet hänen runsaasta 5 000 piirroksestaan julkaistiin vuosina 1931–1944 sata sarjaa käsittävinä albumeina.
Jana Cova

Jana Cova (s. 13. huhtikuuta 1980) on tšekkiläinen pornonäyttelijä ja alastonmalli. Cova syntyi ja kasvoi maaseudulla. Hän toimi alastonmallina ennen siirtymistään pornografian pariin. Hän on esiintynyt lukuisissa aikuisviihde-elokuvissa ja monessa lehdessä, kuten Hustler ja Penthouse (kuukauden Penthouse Pet huhtikuussa 2003). Hän siirtyi pysyvästi pornoalalle vuonna 2005. Hän on myös voittanut yhden AVN-palkinnon.
Sergio Aragoneses

Sergio Aragoneses Almeida (s. 1. helmikuuta 1977 O Porriño, Espanja) on espanjalainen, uransa lopettanut jalkapallomaalivahti. 
Seurajoukkueura.
Aragoneses on Celta Vigon kasvatti, mutta ei ole koskaan pelannut seuran edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2000–2001 hän siirtyi Tenerifeen edustettuaan aikaisemmin Sporting Guardésia ja Pontevedraa.
Ensiesiintymisensä maan pääsarjassa hän teki seuraavalla kaudella 2001–2002 kotiottelussa Deportivo Alavésia vastaan. Tämän jälkeen hän edusti madridilaisseuroja Getafea ja Atlético Madridia. Vuonna 2005 hän siirtyi Segunda Divisiónissa pelanneeseen Elcheen. Hieman ennen siirtymistään joukkueeseen hän oli saanut tietää sairastavansa kivessyöpää, joka piti hänet sivussa suurimman osan kaudesta.
Vuoden 2008 alussa Aragoneses vapautettiin sopimuksestaan Hérculesin kanssa, mutta lähes heti hän teki uuden sopimuksen samassa sarjassa pelanneen Numancian kanssa. Hän kärsi kuitenkin loppukauden aikana polvivammasta ja täten hävisi kamppailun ykkösvahdin paikasta Jacobolle.
Heinäkuussa 2008 hän palasi Tenerifeen ja teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Aragoneses toimi joukkueen ykkösmaalivahtina, kunnes hän sairastui ja joutui olemaan sivussa loppukauden. Kaudella 2009–2010 Aragoneses palasi jälleen joukkueen kiistattomaksi ykkösmaalivahdiksi.
Đồng Nai

Đồng Nai on Vietnamin maakunta Đông Nam Bộn alueella maan eteläosassa, lähellä Hồ Chí Minhin kaupunkia. Sen hallinnollinen keskus on Trấn Biên. Maakunnan pinta-ala on 12 737,18 neliökilometriä, ja siellä on noin 4 491 408 asukasta (vuonna 2025).
Đồng Nai jakautuu 72 kuntaan ja 23 suuralueeseen. Maakunta suureni huomattavasti vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa, kun siihen liitettiin Bình Phướcin maakunta. 
Alueen vauraus perustuu kumiin, kahviin, kalastukseen ja vesivoimaan.
Aiheesta muualla.
USC Freiburg

USC Freiburg on saksalainen koripalloseura Freiburgista.
Historia.
USC Freiburgin perusti vuonna 1953 Freiburgin yliopisto, ja koripallo otettiin seuran ohjelmistoon vuonna 1973. Vuonna 1997 seura voitti 2. Bundesliigan, jolloin se nousi Bundesliigaan. Pääsarjassa Freiburg pelasi kahden kauden ajan ennen putoamistaan takaisin 2. Bundesliigaan. Sieltä seura ei ole onnistunut nousemaan pääsarjaan, muttei ole myöskään pudonnut sarjasta.
Ninh Thuận

Ninh Thuận, aiemmalta nimeltään Phan Rang, on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan keskiosassa Đông Nam Bộn alueella. Sen pääkaupunki oli Phan Rang-Tháp Chàm. Maakunnan pinta-ala oli 3 363 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli 564 000 asukasta.
Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Ninh Thuận liitettiin Khánh Hòan maakuntaan.
Maakunnassa elää paljon cham-kansan edustajia.
Käkelän seisake

Käkelän seisake (, ) on entinen rautatieliikennepaikka rantaradalla noin 4 kilometriä Siuntiosta länteen. Seisake avattiin kesäkuussa 1905, mutta paikalla oli ollut soraraide jo vuodesta 1902 alkaen.
Käkelään rakennettiin sivuraide pääraiteen pohjoispuolelle vuonna 1928 veturien ympäriajoa varten. Seisakkeella toimi VR:n virkailijan ylläpitämä postipysäkki vuodesta 1925 alkaen Porkkalan vuokraamiseen saakka. Vuokra-aikana neuvostoliittolaiset rakensivat Käkelään uuden, isomman odotuskatoksen ja purkivat suomalaisten jättämät vanhat rautatierakennukset.
Vuokra-ajan päätyttyä sivuraidetta ei otettu uudelleen käyttöön. Myös odotussuoja purettiin piakkoin palautuksen jälkeen. Henkilöliikenne seisakkeella lopetettiin kesäkuussa 1984 ja se lakkautettiin lopulta kesäkuussa 1985. Nykyisin seisakkeen lähettyvillä sijaitsee sähkön syöttöasema.
Kari Suoraniemi

Kari Suoraniemi (29. syyskuuta 1960 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Oulun Kärppien kasvatti. Suoraniemi päätti uransa Ruotsissa Röglessä kaudella 1994–1995. Suoraniemellä on kaksi poikaa, Niko (s. 1984) ja Joel (s. 1987). Niko on pelannut useissa maissa, viimeksi Unkarissa kaudesta 2021–2022 alkaen, ja on Suomen kansalainen. Joel pelasi vain Röglen junioreissa, ja hän on Ruotsin kansalainen.
Suoraniemi aloitti uransa kasvattajaseurassaan Kärpissä, voittaen kolmannella kaudellaan SM-liigan mestaruuden kaudella . Mestaruuden jälkeen Suoraniemi lähti Pohjois-Amerikkaan ja pelasi kolme kautta NHL:n farmiliigassa, AHL:n Rochester Americansissa. AHL:ssä Suoraniemi pelasi 141 ottelua, muttei koskaan päässyt NHL:ään. Kaudella 1982–1983 Suoraniemistä tuli AHL:n mesrari, eli Calder Cupin voittaja.
Suoraniemi vaihtoi jälleen mestaruuden jälkeen seuraa. Rochesterista hän palasi takaisin Kärppiin. Kauden päätteeksi Suoraniemi valittiin edustamaan Suomea vuoden 1985 maailmanmestaruuskilpailuihin, jotka järjestettiin Tšekkoslovakiassa. Suomi oli lopulta kisojen viides. Maajoukkue saavutti kuitenkin Neuvostoliiton ja Tšekkoslovakian jälkeen Euroopan-mestaruuskisojen pronssimitalin. 
MM-kisojen jälkeen Suoraniemi siirtyi Kärpistä Jyväskylän JyP HT:hen. Kauden jälkeen Suoraniemi oli jälleen mukana MM-kisoissa, jotka järjestettiin nyt Neuvostoliitossa. Suomi oli nyt neljäs, mutta voitti taas EM-kisoista pronssia. Suoraniemi edusti JyP HT:ta vielä kauden , kunnes siirtyi Ruotsiin Skellefteåån. Skellefteå putosi kuitenkin Elitserienistä kauden 1989–1990 päätteeksi, ja Suoraniemi palasi Suomeen, nyt Jokereihin. 
Pelattuaan kauden Jokereissa Suoraniemi palasi Ruotsiin, nyt I divisioonan Rögle BK:n. Suoraniemi oli mukana nostamassa Rögleä Elitserieniin heti ensimmäisellä kaudellaan. Suoraniemi päätti uransa kauteen 1994–1995, jolloin Rögle putosi takaisin I divisioonaan.
Kari Suoraniemi pelasi maajoukkueessa 65 A-maaottelua, 13 B-maaottelua sekä 6 nuorten maaottelua. Hän voitti myös nuorten maailmanmestaruuskilpailuista hopeaa vuonna 1980. Poika Niko on pelannut 32 poikien maaottelua.
Cato Menkerud

Cato Menkerud (s. 23. elokuuta 1973 Lillehammer) on norjalainen kartanlukija.
Menkerud kilpaili pitkään MM-sarjassa Henning Solbergin kanssa. Kauden 2009 jälkeen Ilka Minor tuli Solbergin kartanlukijaksi, ja Menkerud siirtyi SWRC-sarjassa kilpailleen Eyvind Brynildsenin pariksi.
Menkerud omistaa myös bensa-aseman kotikaupungissaan Lillehammerissa.
Tom Sharpe

Tom Sharpe (oikealta nimeltään Thomas Ridley Sharpe, 30. maaliskuuta 1928 – 6. kesäkuuta 2013) oli englantilainen kirjailija. Hän kävi koulua Lancing Collegessa ja opiskeli Cambridgen yliopiston Pembroke Collegessa. Suoritettuaan sotaväen hän muutti Etelä-Afrikkaan vuonna 1951. Hänen kokemuksensa Etelä-Afrikassa toimivat pohjana romaaneille "Riotous Assembly" ja sen jatko-osalle "Indecent Exposure". Hänen kirjallisesta tuotannostaan on suomennettu vain yksi teos, "Riotous Assembly" ().
Sharpen teoksista on tehty kaksi tv-minisarjaa, Seksi ja seutukaava ("Blott on the Landscape", 1985) ja Porterhouse Blue (1987), sekä elokuva Tapaus Wilt (1990).
Kunnia (Antonius ja Kleopatra)

Kunnia on kuunnelma vuodelta 1996, jonka on Yleisradion Radioteatterille sovittanut ja ohjannut Juha-Pekka Hotinen. Se on muunnelma William Shakespearen näytelmästä "Antonius ja Kleopatra" (1606–1607) ja siihen on otettu mukaan osia ko. Shakespearen näytelmän toisesta muunnelmasta, kuunnelmasta vuodelta 1951. Suomennos on Paavo Cajanderin ja Eeva-Liisa Mannerin ja äänisuunnittelijana on ollut Mikko Ahonen. Kuunnelmassa Kleopatraa esittävät Elli Tompuri ja Erja Manto, Antoniusta Kauko Käyhkö ja Jarmo Mäkinen, Octavius Caesaria Paavo Jännes ja Tommi Liski sekä Eufronius Filoa Arvo Lehesmaa ja Risto Kaskilahti.
Tây Ninh (maakunta)

Tây Ninh on Vietnamin maakunta Đông Nam Bộn alueella maan eteläosassa, lähellä Hồ Chí Minhin kaupunkia Kambodžan vastaisella rajalla. Sen hallinnollinen keskus on Long An. Maakunnan pinta-ala on 8 536,44 neliökilometriä, ja siellä on noin 3 254 170 asukasta (vuonna 2025).
Tây Ninh jakautuu 82 kuntaan ja 14 suuralueeseen. Maakunta suureni huomattavasti vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa, kun siihen liitettiin Long Anin maakunta. 
Cao Đài-uususkonnon keskeinen paikka on Tây Ninhissä.
Aiheesta muualla.
Tata Young

Tata Young (oik. Amita Marie Young, thaiksi อมิตา มารี ยัง "amíta mari yang", s. 14. joulukuuta 1980 Thaimaa) on thaimaalainen malli, laulaja ja näyttelijä. Hänen äitinsä on thaimaalainen ja isänsä yhdysvaltalainen. Hänestä tuli erittäin suosittu etenkin Aasiassa jo teini-iässä, kun hän julkaisi ensimmäisen englannin kielisen albuminsa "I believe" vuonna 2004 saaden platinaa kotimaassaan ja saaden kultaa ympäri Aasiaa.
Young on kaksikielinen ja laulaa thaiksi ja englanniksi. Vuosien mittaan Tata on myynyt yli 13 miljoonaa albumia ympäri Aasiaa.
Andalusian jalkapallomaajoukkue

 __notoc__
Andalusian jalkapallomaajoukkue edustaa Espanjaan kuuluvaa Andalusiaa jalkapallon maaotteluissa.
Andalusia voi pelata vain ystävyysotteluita, koska se ei ole Fifan tai Uefan jäsen, eikä näin ollen voi osallistua niiden alaisiin kilpailuihin, kuten MM- tai EM-kilpailuihin. Andalusian maajoukkue on pelannut vuodesta 1923 lähtien ystävyysotteluita muita seura- ja maajoukkueita vastaan.
Muita Espanjan sisällä toimivia itsehallintoalueiden joukkueita ovat muun muassa Katalonian jalkapallomaajoukkue, Baskimaan jalkapallomaajoukkue ja Galician jalkapallomaajoukkue.
Saksan koripalloliitto

Saksan koripalloliitto on saksalaisen koripalloilun kattojärjestö. 
Liitto perustettiin vuonna 1949 Düsseldorfissa. Vuonna 1969 liitto muutti toimipaikkansa Kölnistä Hageniin, jossa se on siitä lähtien toiminut.
Päivölän rautatieasema

Päivölän rautatieasema (, ) on entinen rautatieliikennepaikka Inkoon Päivölässä noin 12 kilometriä Inkoon asemalta itään. Asema avattiin syyskuussa 1903 silloisen Degerbyn kunnan alueelle.
Päivölän asemarakennus rakennettiin Bruno Granholmin laatimien V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan samanlaisena kuin Masalan, Kelan ja Tähtelän asemarakennukset samalla rataosalla. Rakennusta laajennettiin vuonna 1910 ja sen ulkonäköä on myöhemminkin muutettu. Aseman ympärille syntyi vireä yhdyskunta, joka sai oman kansakoulun rantaradan avaamisvuonna. Päivölä oli Degerbyn kunnan ainoa rautatieasema ja sieltä oli kirkonkylään kuuden kilometrin matka. Kirkonkylästä kuljettiin kuitenkin kauemmas Siuntion asemalle, jonne oli parempi tieyhteys.
Päivölän asema siirtyi Porkkalan vuokrauksen myötä Neuvostoliitolle vuonna 1944. Päivölä sijaitsi lähellä alueen rajaa, ja sitä korvaamaan perustettiin Tyriksen seisake noin kilometri Turun suuntaan. Porkkalan palauduttua Suomelle Päivölä otettiin uudelleen käyttöön, vaikka kylä ei ollutkaan enää yhtä vilkas kuin ennen vuokrausta. Miehitys asemalla lopetettiin maaliskuun 1968 alussa, ja samalla se alennettiin seisakevaihteeksi. Myöhemmin samana vuonna aseman ratapiha purettiin yhtä sivuraidetta lukuun ottamatta.
Asemarakennuksessa toimi posti vuoteen 1991 asti, vaikka radan linjaus siirtyikin pohjoisemmaksi jo syyskuussa 1982. Rataoikaisulle ei alun perin pitänyt avata seisaketta, sillä Tyriksen seisake oli huomattavasti vilkkaampi, mutta uusi seisake avattiin kuitenkin 12.9.1982. Lopullisesti liikennepaikka lakkautettiin 2.6.1991, vaikka paikallisjunien pysähdykset oli korvattu VR:n linja-autoilla vuoden alusta lähtien.
Päivölän asemarakennus on nykyisin yksityiskäytössä.
Kopřivnice

Kopřivnice () on kaupunki Määrin-Sleesian läänissä Tšekissä. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2020 arvion mukaan 21 851. Kaupungissa on Tatran päämaja ja autotehdas. Tehdas työllisti ennen yli 16 000 henkilöä, mutta nykyinen henkilöstömäärä on 3 700.
Kopřivnice sijaitsee noin 320 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen pinta-ala on 27,5 neliökilometriä.
Jumalan nimeen

Jumalan nimeen on suomalaistuneen yhdysvaltalaisen kirjailijan Jim Thompsonin (k. 2014) kirjoittama jännitysromaani, jonka tapahtumat sijoittuvat Venäjälle. Kirjan kustantaja on WSOY, ja kirjan on suomentanut Tarja Lipponen.
Sisältö.
Teoksen tapahtumaympäristö on uutta tsaaria odottava Venäjä, joka on joutunut tietokonesabotaasin uhriksi. Tapauksen selvittämiseen paneutuu amerikkalaista ajatushautomoa johtava Timothy ”Lurija” Mason, jonka henki on vaarassa. Hän kuitenkin selviytyy mutta menettää läheisensä. Murhayrityksen tekijä on surullisenkuuluisan Berijan pojanpoika Vladimir ”Vlad” Tšernjajev, ja tämän vaimo puolestaan on Anastasia Nikolajevna Romanovan tyttärentytär. Vladin tehtävä on nostaa poikansa Aleksei uudeksi tsaariksi, ja yritystä pyrkii estämään Lurija.
Teoksen motto ”Kirjailija on ihmissielun insinööri” on peräisin Josif Stalinilta.
Vastaanotto.
Antti Nisula on sanonut Thompsonin kirjailijalaadulle olevan ominaista realistinen kerronta ja ronski väkivalta. "Helsingin Sanomien" kriitikon Jouni Mölsän mukaan Thompson on kirjoittanut hyvin koossa pysyvästä aineksesta nopearytmisen, tehokkaan jännärin, johon tämä on liittänyt luontevasti myös uskomusaineksia. Kriitikko uskoo kirjan mahdollisuuksiin ulkomailla. Tarja Lipposen suomennoksen englanninkielisestä alkuteoksesta hän toteaa vetäväksi.
NPP Zvezda

NPP Zvezda () on venäläinen avaruus- ja ilmailuteknologiayhtiö, joka suunnittelee ja valmistaa hävittäjälentäjien painepukuja ja kosmonauttien avaruuspukuja sekä lentokoneiden heittoistuimia. Sen päätoimipiste sijaitsee Moskovan alueen Tomilinon taajamassa.
Suunnittelutoimisto perustettiin vuonna 1952 suunnittelemaan lentäjien painepukuja ja lentokoneiden ilmatankkausjärjestelmiä. Se suunnitteli Neuvostoliiton avaruusohjelmalle vuodesta 1960 alkaen avaruuspukuja, mukaan lukien sen, jota Juri Gagarinin käytti lennollaan. Orlan-avaruuspuvun yhtiö suunnitteli lennoille Mir-avaruusasemalle.
Zvezda muuntui osakeyhtiömuotoon vuonna 1994. Nykyään se Venäjän valtionkorporaatio Rostehin siviili- ja sotilasilmailun palveluihin ja komponentteihin keskittynyneen holdingyhtiö Aviatsionnoje oborudovanijen (Aviation Equipment Holding) tytäryhtiö. 
Zvezda valmistaa venäläisten hävittäjälentokoneiden heittoistuimet. Yhdysvaltain laivasto ja ilmavoimat tutkivat 2000-luvun alussa pitkään hankkiiko Zvezdan K-36-heittoistuimen uusiin F-22- ja F-35-hävittäjiinsä - näihin kuitenkin valittiin englantilainen Martin-Baker-heittoistuin.
Yhtiö on myös kehittänyt harvinaisen helikopterin heittoistuimen - Kamov Ka-50-helikopterissa on tällainen NPP Zvezda K-37-800-heittoistuin. 
Guy Illich Severin oli yhtiön pääsuunnittelija ja pääjohtaja vuodesta 1964–2008. Sergei Pozdnjakov on toiminut pääjohtajana vuoden 2008 jälkeen.
Monte Carlo Masters

Monte Carlo Masters (viralliselta nimeltään Rolex Monte-Carlo Masters sponsorin mukaan) on vuosittain huhtikuussa Roquebrune-Cap-Martinissa, Ranskassa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1897 ja se kuuluu ATP Tour Masters 1000-sarjaan.
Loppuottelut.
Nelinpeli.
Vuodesta 1968:
Norsun vuosi (kirja)

Norsun vuosi on Teemu Kaskisen ja Heikki Heiskasen kirjoittama jännitysromaani, joka ilmestyi 2010. Kirjan on kustantanut WSOY.
"Norsun vuosi" on jännitysromaanisarjan aloitusteos. Sarjan päähenkilö on Helsingin Pasilan poliisitalossa työskentelevä ylikonstaapeli Heikki ”Norsu” Norén, jonka omavaltaiset otteet eivät aina miellytä esimiehiä, ja niinpä hän saa siirron huumeosastolta väkivaltapuolelle. Hänen elämäntapansa ovat esimerkilliset: hän ei juo, ei polta, ei käy vieraissa, kuntoilee, hän osaa käyttää aseita ja hallitsee kamppailulajeja, mutta oman mielen hallinta epäonnistuu. Säröä kuvaan tuo myös, että hän käyttää rauhoittavia ja efedriiniä.
Helsinki on valmistautumassa vuoden 2005 yleisurheilukisoihin, kun Pasilasta löytyy ensin saksalaisen toimittajan ruumis ja pian entisen urheiluvalmentajan päätön ruumis.Bastardos-moottoripyöräjengin kautta jäljet vievät doping-skandaaliin, ja tarinaan kutoutuu mukaan Tiitisen lista, jonka stalinistinimien lahtaamisen joku on ottanut tehtäväkseen. Asian selvittäjäksi ei käy kukaan muu kuin Norsu, joka ei työssään kaihda keinoja. Tarinan viime sivuilla päädytään Kaskisen kotipaikkakunnalle Joutsenoon.
Suomessa rikoskirjallisuuden tekijätiiminä kaksi kirjoittajaa on harvinaisuus. Teoksen kirjoittajista Teemu Kaskinen sai edellisestä teoksestaan "Sinulle, yö" loistavat arvostelut. Heikki Heiskanen on Ylen ulkomaantoimittaja, jonka erikoisalaa on Venäjä. Heiskanen vastaa tarinasta, taitava muodon hallitsija Kaskinen kirjallisesta ilmaisusta. Heidän yhteistyönään syntynyt "Norsun vuosi" pyrkii uudistamaan suomalaista dekkarigenreä. Se on omistettu slovenialaiselle suosikkifilosofille Slavoj Žižekille. 
Tämä teos ja siitä alkava teossarja kiertyvät kaukana perinteisestä lökäpöksypoliisin hahmosta olevan päähenkilön Norsu Norénin ympärille. Aiempiin poliisimaailmassa liikkuviin suomalaisiin jännitysromaneihin verrattuna "Norsun vuosi" on tarinan ja tapahtumiensa puolesta raaempi. Jopa sen tunnelmat kuvastavat raakuutta: sade ei ole tihkua vaan raakaa rankkaa sadetta.
Vastaanotto.
Mikko Varis kehuu Parnassossa teoksen kielellistä rikkautta teräviä oivalluksia. Jussi Lähde pitää tulosta ”harvinaisen virkistävänä”. 
Toisaalta teos sai Helsingin Sanomissa Veli-Pekka Leppäseltä murskakritiikin, jossa hän arvioi päähenkilön epävakaaksi ja yltiöväkivaltaiseksi, "eikä hänessä ole juuri siteeksikään yhteyttä 'todelliseenä poliisityöhön. - - Väkivallan kierroksia on siis päätetty tuntuvasti nostaa, mutta jo ensi kiihdytyksissään masiina leikkaa kiinni." Kirjailija Teemu Kaskinen vastaa kritiikkiin Imagessa seitsemän sivun mittaisessa artikkelissa varsin terävin sanakääntein. Itse teos julkaistiin verkkokirjana. Kritiikki herätti myös vilkasta keskustelua Hs.fi:n keskusteluissa. 
Journalisti-lehti teki koko tapahtumasarjasta yhteenvedon, jossa kustannustoimittaja Samuli Knuutin kertoi kirjailijan olleen kritiikistä "hajalla" ja päässeen kirjoittamistyöhän takaisin vasta kirjoitettuaan vastineartikkelinsa Imageen.
Gabriel Falkenberg af Sandemar

Gabriel Falkenberg af Sandemar (vuoteen 1693 asti Falkenberg, 5. kesäkuuta 1646 – 30. toukokuuta 1714 Tukholma) oli Turun akatemian kansleri, Turun hovioikeuden presidentti, aatelisarvoltaan kreivi.
Kolmen Kaarle-kuninkaan aikana elänyt ruotsalainen Sandemarin kreivi Gabriel Falkenberg loi 1600- ja 1700-luvun vaihteessa huomattavan virkamiesuran sekä Ruotsissa että Suomessa. Suomessa hän toimi Turun hovioikeuden presidenttinä ja myöhemmin Turun akatemian kanslerina, joka virkaansa hoitaessaan pyrki erityisesti akatemian kirjaston kartuttamiseen. Hän oli Svean hovioikeuden presidentti vuodesta 1703 alkaen.
Hal Mohr

Hal Mohr (2. elokuuta 1894 San Francisco, Kalifornia – 10. toukokuuta 1974 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja.
Mohr sai ensimmäisen Oscar-palkintonsa vuonna 1935 elokuvasta "Kesäyön unelma". Hän ei ollut tuolloin ehdokaslistalla, sillä hänen välinsä kollegoihin olivat rikkoutuneet vuoden 1933 lakon aikana, jota Mohr oli ollut sovittelemassa. Äänestäjillä oli kuitenkin mahdollisuus valita ehdokkaansa myös listan ulkopuolelta ja Mohr tuli palkituksi. Vuosi 1935 oli viimeinen, jolloin äänestämään pystyi myös muita kuin ennalta asettuja ehdokkaita ja Mohr on ainoa, joka on saanut Oscarin olematta ehdokkaana. Toisen Oscarinsa Mohr sai vuoden 1943 elokuvasta "Suuren oopperan kummitus". Hänen muita elokuviaan ovat muun muassa "Jazzlaulaja" (1927), "Häämarssi" (1928), "Ei mikään enkeli" (1939), "Villin lännen villikissa" (1953) ja "Hurjapäät" (1953).
Mohrin puoliso oli näyttelijä Evelyn Venable. Hal Mohr on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Kaunislahden rautatieasema

Kaunislahden rautatieasema (, ) on entinen rautatieliikennepaikka rantaradalla Raaseporin Grundsjössä entisen Karjaan kaupungin alueella noin 9 kilometriä Karjaalta Kirkkonummen suuntaan. Asema avattiin syyskuussa 1903, ja sen suunnitteli Bruno Granholm. Aseman alkuperäinen ruotsinkielinen nimi oli Fagervik, mutta se vaihdettiin Grundsjöksi 1.9.1951. Suomenkielinen nimi Kaunislahti lisättiin 24.5.1928.
Asema oli Fagervikin kartanon sekä ruukin lähin rautatieliikennepaikka. Aseman luokitus laski sitä mukaa kun rautatien merkitys ruukille väheni. Asema alennettiin pysäkiksi joulukuussa 1951 ja laiturivaihteeksi huhtikuussa 1954. Miehitys Kaunislahdessa lopetettiin kesäkuussa 1959, jolloin asema muuttui seisakevaihteeksi. Alennus seisakkeeksi tapahtui toukokuussa 1968, jolloin myös tavaraliikenne lopetettiin. Aseman vaihteet poistettiin käytöstä marraskuussa 1971.
Henkilöliikenteen pysähdyspaikka siirrettiin uudelle paikalle rataoikaisun myötä syyskuussa 1981, ja vanha asema jäi sivummalle radasta. Pysähdykset korvattiin VR:n linja-autoilla vuoden 1991 alusta lähtien, vaikka liikennepaikka lopetettiinkin vasta saman vuoden kesäkuun alussa.
Artemi Artsihovski

Artemi Vladimirovitš Artsihovski (; 26. joulukuuta 1902 Pietari – 17. helmikuuta 1978 Moskova) oli venäläinen arkeologi ja historioitsija. Hän oli Moskovan valtionyliopiston historian osaston puheenjohtaja vuodesta 1939 ja vuodesta 1960 Neuvostoliiton tiedeakatemian vastaava jäsen. 
Artsihovski johti 40 vuoden ajan kaivauksia Novgorodissa, missä löydettiin muun muassa Novgorodin tuohikirjeet. Hänet palkittiin Neuvostoliiton valtionpalkinnolla vuosina 1970 ja kuolemansa jälkeen 1982.
Viulu (elokuva)

Viulu ("El violin") on Francisco Vargasin ohjaama elokuva vuodelta 2005. Se kuvaa kansan ja sortavan hallinnon yhteenottoa Meksikossa 1970-luvulla.
Juoni.
Väkivalloin kukistetun kapinan jälkeen Don Plutarco soittaa viihdyttääkseen sotilaita, mutta tosiasiassa tarkoitus on auttaa vastarintaliikettä ja päästä kylään jääneeseen ammusvarastoon.
Elimination Chamber (2010)

Elimination Chamber oli World Wrestling Entertainmentin tuottama pay-per-view (PPV), mikä käytiin 21. helmikuuta 2010 Scottrade Centerissä St. Louisissa Missourissa. Elimination Chamberissa käytiin 7 ottelua, joista ensimmäinen on yleisön lämmitykseen tarkoitettu ns. "Dark-match". Nimi johtuu siitä, että kyseinen ottelu ei pääse lähetykseen. Päätapahtumana nähtiin World Heavyweights -mestaruusottelu. Elimination Chamber on viimeinen PPV ennen WrestleMania XXVI:tä.
Lähteet.
1. http://www.wwe.com/shows/eliminationchamber/
2. http://www.examiner.com/x-1734-Pro-Wrestling-Examiner~y2010m2d22-WWE-Elimination-Chamber-10-results
Dwight F. Davis

Dwight Filley Davis (5. heinäkuuta 1879 St. Louis, Missouri – 28. marraskuuta 1945 Washington DC) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän oli yksi Davis Cupin perustajista ja edusti siinä maataan vuosina 1900 ja 1902. Hän myös voitti vuosina 1899–1901 kolmesti peräkkäin Yhdysvaltain miesten nelinpelin mestaruuden yhdessä Holcombe Wardin kanssa. Davis kilpaili sekä kaksin- että nelinpelissä vuoden 1904 kesäolympialaisissa.
Davis oli koulutukseltaan lakimies. Hän työskenteli Yhdysvaltain sotaministerinä vuosina 1925–1929 ja Filippiinien kenraalikuvernöörinä 1929–1932.
Davis sai Distinguished Service Crossin. Hän pääsi St. Louis Walk of Fameen ja International Tennis Hall of Fameen.
Sotahullu

Sotahullu on brittiläinen elokuva vuodelta 1962. Howard Koch teki sen käsikirjoituksen löyhästi John Herseyn Pulitzerilla palkitun romaanin juonen pohjalta. Se on kolmiodraama, johon on sekaantunut B-17 Flying Fortress -pommikoneen lentäjiä.
Näyttelijät.
Lähde:
Arvoitusten juna

Arvoitusten juna () on Herbert Rossin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1976. Siinä Sherlock Holmes kohtaa Sigmund Freudin oleskellessaan Itävallassa.
Elokuva perustuu Nicholas Meyerin vuonna 1974 ilmestyneeseen Sherlock Holmes -pastissiin "Sherlock Holmes Wienissä". Meyerin itsensä laatima elokuvakäsikäsikirjoitus oli Oscar-ehdokkaana.
Heikki Nykänen (toimittaja)

Heikki Nykänen (s. 1950) on suomalainen lehtimies. Nykänen toimi "Uutispäivä Demaria" kustantavan Kustannus Oy Demarin toimitusjohtajana vuodesta 2001 vuoteen 2009. Hän on lisäksi ollut sosialidemokraattisen lehtiryhmän palveluksessa aikaisemminkin, yhteensä 20 vuotta. Hän on myös Urheiluopistosäätiön valtuuskunnan jäsen.
Nykänen ilmoitti eroavansa Kustannus Oy Demarin toimitusjohtajan paikalta 16. syyskuuta 2009 ja kertoi, että hänen uusi tehtävänsä liittyy lehdistön ja työväenliikkeen taloudelliseen toimintaan.
Vaalipäällikkö

Vaalipäällikkö on luottamushenkilö, joka johtaa ja koordinoi vaaleissa ehdokkaana olevan henkilön tai puolueen vaalikampanjaa. Vaalipäällikkö voi johtaa esimerkiksi vaalimainontaa, vaalimainosten jakamista tai varojen hankkimista ehdokkaan vaalikampanjalle.
Useissa maissa on tapana, että valituksi tullessaan ehdokas palkitsee vaalipäällikön nimittämällä tämän hallintoonsa.
Eurofacts

Eurofacts on vuonna 1989 perustettu vaikuttamisen ja viestinnän asiantuntijayritys. Eurofacts on osa maailmanlaajuista FleishmanHillard-yritysketjua.
PAN Parks

PAN Parks (Protected Area Network) on WWF:n vuonna 1997 perustama hanke, jossa pyritään parantamaan Euroopan kansallispuistojen hallintaa luonnonsuojelun ja kestävän matkailun näkökulmasta. PAN Parks on maailman ensimmäinen kolmannen osapuolen sertifikatio järjestelmä, World Commission on Protected Areas (WCPA) alaisena.
Hankkeen perusti WWF vuonna 1997 yhteistyössä saksalaisen yrityksen kanssa. Ensimmäiset vuodet käytettiin strategian kehittämiseen ja vahvan institutionaalisen aseman vahvistamiseen, jolla Pan Parks sai laajaa kansainvälistä arvotusta sekä tukea.
Vuonna 2002 valittiin ensimmäiset puistot mukaan verkostoon Suomesta, Puolasta ja Ruotsista. Vuoteen 2011 mennessä on tarkoitus että 18 puistolla on PAN Parks sertifikaatti.
Oulangan kansallispuisto sai merkin vuonna 2002 ja Saaristomeren kansallispuisto 2007 ensimmäisenä mereisenä kansallispuistona.
Bibliografia

Bibliografia ( = βιβλίο + γραφία = βιβλίο + γραφή= kirja + kirjoitus, "bibliographia") on joko
Bibliografinen luettelo.
Luettelona bibliografia on niin sanottua sekundaari-informaatiota eli bibliografiat sisältävät tietoja varsinaisista primäärijulkaisuista. Ne ovat luetteloita, joissa luetteloidaan dokumentteja ja informaatiota. Bibliografia voi olla painettu tai sähköinen. Usein se on erilaisten periaatteiden mukaan järjestetty kirja- ja julkaisuluettelo.
Bibliografioita käytetään työvälineenä muun muassa kirjastoissa ja tutkimuksissa. Myös viestinnän ammattilaiset käyttävät työssään bibliografioita. Bibliografioita on esimerkiksi sisällön mukaan tehtyjä, kuten yleisbibliografiat, aihebibliografiat, erikoisbibliografiat ja henkilöbibliografiat, tai erikoisbibliografioita, kuten akateemisten julkaisujen bibliografiat, aikakauslehtiluettelot, aikakauslehti- tai sanomalehti-indeksit, tai henkilöbibliografioita, jotka ovat tietyn henkilön kirjoituksien ja tuotannon luetteloja.
Bibliografioita voidaan jaotella eri ryhmiin erilaisin perustein, kuten sisällön, ajan, tietojen, yleisyyden, itsenäisyyden, järjestyksen, primäärisyyden, tietojen laajuuden, tiedon tason, yhteiskunnallisen tehtävän ja fyysisen muodon mukaan.
Aakkosellinen bibliografia on järjestetty tekijöiden tai teosten nimien mukaan. Systemaattinen eli aiheenmukainen bibliografia on järjestetty aloittain. Kronologinen etenee julkaisuvuoden mukaan. Jos mukana on tietoja julkaisujen sisällöstä, bibliografia on selostava tai arvioiva. 
Bibliografinen tutkimus.
Analyyttinen bibliografia on tekstuaalitieteisiin kuuluva bibliografisen tutkimuksen suuntaus, joka tarkastelee kirjaa fyysisenä esineenä. Analyyttinen bibliografia kiinnittää huomiota erityisesti kirjojen tuotantoprosessiin, kuten ladontaan ja painamiseen sekä paperiin, painomusteeseen, typografiaan ja sidosasuun.
Luonnonkuitu

Luonnonkuitu on kuitu, jota ei ole luotu kemiallisesti. Luonnonkuitujen alkuperä on kasvi- tai eläintuote. Eläinkuidut valmistetaan yleensä erilaisten eläinten karvasta, mistä poikkeuksena on lähinnä silkkiperhosten toukkakoteloista kehrättävä silkki. Kasvikuituja valmistetaan erilaisista kasvinosista kuten varresta ja lehdistä. Myös muuntokuidut valmistetaan luontoperäisistä aineista kuten puusellusta, mutta teollisen kemiallisen prosessin vuoksi ne lasketaan tekokuituihin.
Kasvikuidut jakautuvat esimerkiksi runkokuituihin (pellava, hamppu, rami ja nokkonen), siemenkuituihin (puuvilla), lehtikuituihin (sisali ja manilla) sekä hedelmäkuituihin (kookos). Muita kasvikuituja ovat esimerkiksi juutti ja tupasvilla.
Eläinkuituja ovat muun muassa villa, alpakka, angora, mohair, pashmina, kamelinkarva sekä silkki.
Natasha Thomas

Natasha Thomas (s. 27. syyskuuta 1986 Kööpenhamina) on tanskalainen pop-laulaja -ja lauluntekijä.
Thomasin ensimmäinen albumi "Save Your Kisses" ilmestyi vuonna 2004. Suurin hitti albumilta, "Save Your Kisses for Me", julkaistiin kesällä 2004. Toinen single "It's Over Now" sijoittui Saksassa singlelistan sijalle 12.
Toinen albumi "Playin' with Fire" julkaistiin vuonna 2006.
Marquess

Marquess on saksalainen popyhtye, joka perustettiin vuonna 2006 Hannoverissa. Yhtye laulaa kappaleensa pääasiassa espanjaksi. Yhtyeen jäsenet ovat Sascha Pierro (laulaja), Christian Fleps (koskettimet), Dominik Decker (kitara) ja Marco Heggen (koskettimet, basso).
Suomessa Marquessin single "”Vayamos Companeros”" nousi parhaimmillaan singlelistan neljännelle sijalle vuonna 2007.
6. maaliskuuta 2008 yhtye osallistui Saksan Euroviisukarsintoihin kappaleella "La Histeria".
Suomen Maalaisväestön Liitto

Suomen Maalaisväestön Liitto (lyh. "SML") oli poliittinen puolue, joka perustettiin Oulussa pidetyssä puoluekokouksessa 18.–19. syyskuuta 1906. Puolueen puheenjohtaja oli Otto Karhi. Seuraavassa, 26.–27. lokakuuta 1906, Seinäjoella pidetyssä puoluekokouksessa, perustaja Otto Karhi julisti, että puolueen tarkoitus on toimia maaseutuväestön edunvalvojana. Hän väitti "entisten puolueiden" johtajien olevan "erityisesti kaupunkilaisia, saha- ja tukkuliikkeiden johtajia, virkamiehiä, tehtailijoita ja kauppiaita, joiden kanssa maalaisväestön edut olivat ristiriidassa". Suomen Maalaisväestön Liitto toimi pääasiallisesti Oulun läänin eteläisessä ja Oulun läänin pohjoisessa vaalipiirissä. Ensimmäisissä eduskuntavaaleissa SML sai valtiopäiville yhdeksän edustajaa, joista neljä oli Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä.
Yhdistyminen Maalaisliitoksi.
Myöhemmin SML ja samana vuonna perustettu eteläpohjalainen agraaripuolue Etelä-Pohjanmaan Nuorsuomalainen Maalaisliitto päättivät yhdistyä valtakunnalliseksi Maalaisliitoksi vuonna 1908. EPNM hyväksyi yhdistymisen SML:n kanssa Alavudella 29. joulukuuta 1907 pitämässään kokouksessa ja hanke toteutui seuraavan vuoden alkupuolella. Vuoden 1908 eduskuntavaalit käytiin juuri agraaripuolueiden yhdistyttyä, mutta Alkio ei kyennyt uusimaan paikkaansa ja puolue jäi edustajitta. Hajotusvaalit olivat puolueelle pettymys. Yhtenäinen Maalaisliitto piti ensimmäisen vuosikokouksensa Kauhavalla 7.–8.11.1908. Maalaisliitolle hyväksyttiin uusi kompromissihakuinen ohjelma, joka kallistui SML:n aiemmin edustamaan suuntaan. EPNM:n edustama radikaalius väistyi puolueen imagosta ja maanviljelijöiden eturyhmäajattelu sai keskeisimmän sijan.
Puolueen perustajasta, Otto Karhesta tuli myöhemmin sosiaalidemokraatti.
Annikki Sankari

Annikki Sankari (o.s. Höök, 10. joulukuuta 1913 Kuhmoinen – 5. elokuuta 2012 Lahti) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös nimellä "Tuovi Aarnio".
Sankari kävi kansakoulun ja suoritti maatalous- ja karjanpitokurssin Kansanvalistusseuran kirjeopistossa sekä useita maatalousalan ammattikursseja. Sotavuosina hän toimi maaseudun kartanoissa tilanhoitajan sijaisena ja apulaisena. Sankari asui Kuhmoisissa aikuisvuosiin saakka. Hän asui sen jälkeen Nastolan Villähteellä yli 30 vuoden ajan. Vuodesta 1979 hän asui Lahdessa.
Sankari julkaisi esikoisteoksensa, romaanin "Punaiset maariankämmekät", vuonna 1948. Hän kuvasi romaaneissaan maaseutuelämää ja vahvoja naishahmoja.
Naisten Liiga -kausi 2009

Naisten Liiga on korkein naisten jalkapallon sarjataso Suomessa. Kaudella 2009 Åland United voitti seuran historian ensimmäisen mestaruuden. Sarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Viimeiseksi sijoittunut FC Kuusysi putosi suoraan Naisten Ykköseen. Sijalle 11 sijoittunut Puistolan Urheilijat karsi liigapaikasta Ykkösen toiseksi sijoittuneen FC Sportin kanssa kaksiosaisessa karsinnassa. FC Sport voitti karsinnan ja nousi liigaan.
Kaudeksi 2009 sarjaan nousi FC United. Kauden 2008 jälkeen FC Kontu luopui sarjapaikasta ja fuusioitui Puistolan Urheilijoiden kanssa. Sarjaan nostettiin tilalle Kokkolan Pallo-Veikot.
Liigakarsinta.
FC Sport nousi liigaan yhteismaalein 2–1
Pernell Whitaker

Pernell Whitaker (2. tammikuuta 1964 – 14. heinäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista. "The Ring" -lehti julkaisi vuonna 2002 listan 80 parhaasta nyrkkeilijästä vuosilta 1922–2002. Whitaker oli listan kymmenes. Hänet tunnettiin puolustusvoittoisesta tyylistään. Whitaker voitti olympiakultaa kevytsarjassa 1984 Los Angelesissa. Ammattilaisurallaan hän saavutti maailmanmestaruuden neljässä eri painoluokassa ja hänet valittiin Ring Magazinen vuoden nyrkkeilijäksi 1989.
Hänellä oli neljä lasta, Dominique, Pernell Jr., Dantavious ja Devon, jo eroon päättyneestä avioliitostaan Rovanda Whitakerin kanssa.
Whitaker kuoli jäätyään auton yliajamaksi kotikaupungissaan Virginia Beachissa.
Valentin Ovetškin

Valentin Vladimirovitš Ovetškin (; 22. kesäkuuta 1904 Taganrog – 27. tammikuuta 1968 Taškent) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Valentin Ovetškin syntyi pankkivirkailijan perheeseen. Varojen puutteen takia hän joutui keskeyttämään opintonsa Taganrogin teknisessä opistossa ja vuodesta 1919 lähtien työskenteli suutarina ja kulttuurityöntekijänä. Vuosina 1925–1931 hän toimi järjestämänsä maatalouskommuunin puheenjohtajana Rostovin alueen Jefremovkan kylässä. Vuonna 1929 Ovetškin hyväksyttiin NKP(b):n jäseneksi ja vuodesta 1931 lähtien hän toimi puolue- ja ammattiliittovirkailijana Kubanilla. Vuodesta 1934 lähtien hän työskenteli paikallislehtien kirjeenvaihtajana. Vuonna 1937 Ovetškin erotettiin puolueesta hänen puolustettuaan vainon kohteeksi joutunutta ystäväänsä. Toisen maailmansodan aikana hän palveli armeijassa ja työskenteli lehtimiehenä. Vuonna 1941 Ovetškin hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi ja vuonna 1943 hänet otettiin takaisin puolueeseen.
Ovetškinin ensimmäinen kirja "Kolhoznyje rasskazy" (”Kolhoosikertomuksia”) ilmestyi vuonna 1935 ja sen jatko-osa vuonna 1939. Vuonna 1945 julkaistu, rintamasotilaiden sodanjälkeiseen aikaan kohdistamia odotuksia kuvaava kertomus "S frontovym privetom" (”Rintamaterveisin”) herätti laajaa huomiota. Vuonna 1954 pidetyssä kirjailijaliiton edustajakokouksessa Ovetškin arvosteli suorasanaisesti liiton byrokraattisuutta ja sodanjälkeisen neuvostokirjallisuuden valheellisuutta (ks. ristiriidattomuuden teoria). Ovetškinin pääteos ”Maaseudun arkea” ("Raionnyje budni") koostuu Novyi mir -kirjallisuuslehdessä ja Pravdassa vuosina 1952–1956 ilmestyneistä kuvauksista, joissa hän kaunokirjallisuuden keinoin kritisoi kommunistipuolueen mielivaltaista ja tehotonta maatalouspolitiikkaa. Teoksella oli huomattava merkitys myöhemmän neuvostovenäläisen maaseutuproosan kehitykselle. Asuessaan Kurskissa vuosina 1958–1961 Ovetškin kirjoitti näytelmiä, joiden taiteellista arvoa pidetään vähäisenä.
Ovetškin toimi vuodesta 1954 lähtien Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen ja vuodesta 1958 "Novyi mirin" toimitusneuvoston jäsenenä. Nikita Hruštšovin uudistuksiin pettyneenä hän yritti vuonna 1961 tehdä itsemurhan, minkä seurauksena hänen toinen silmänsä sokeutui. Vuodesta 1963 lähtien kirjailija vietti hiljaiseloa Taškentissa.
Nikolai Nikitin

Nikolai Nikolajevitš Nikitin (; 8. elokuuta 1895 Pietari – 26. maaliskuuta 1963 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Nikolai Nikitin syntyi rautatievirkailijan perheeseen. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa ja palveli vuosina 1918–1922 puna-armeijassa. Hän liittyi 1921 pietarilaiseen Serapion-veljien kirjailijaryhmään.
Nikitinin varhaiset 1920-luvun kertomukset kuvaavat Venäjän vallankumouksen aikaisia tapahtumia epäpoliittisesti ja muodoltaan kokeilevasti. Muiden Serapion-veljeksien tavoin hänen teoksensa joutuivat ankaran kritiikin kohteeksi. Ajan mittaan kirjailija sopeutui sosialistisen realismin vaatimuksiin. Romaani "Eto bylo v Kokande" (”Tapahtui Kokandissa”, 1939) kuvaa neuvostovallan pystyttämistä Uzbekistaniin, ”Pohjolan Auroran” ("Severnaja Avrora", 1950) aiheena on Pohjois-Venäjän interventio vuosina 1918–1919. Jälkimmäinen teos sai Stalin-palkinnon vuonna 1951.
Nikitin oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäsen ja Zvezda-kirjallisuuslehden toimituskunnan jäsen sekä Leningradin kaupunkineuvoston edustaja. Hänet palkittiin Työn punaisen lipun kunniamerkillä. Kirjailijan kotitalon seinässä (Mohovaja 28, Pietari) on muistolaatta.