tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lumparlandin tuulivoimapuisto

Lumparlandin tuulivoimapuisto on Ahvenanmaalla Lumparlandissa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kaksi tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 1,2 megawattia ja vuosituotanto on noin 3,0 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut ja sen omistaa osuuskunta Ålands Vindenergi AL, joka myös vastaa sen toiminnasta.
Yleistä.
Tuulivoimapuisto sijaitsee Lumparlandin saaren eteläosassa kallioisella Krokstadbergenin laella 45 ja 48 metrin korkeudella mpy. Voimaloiden etäisyys toisistaan on 370 metriä.
VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimaloita on kutsuttu tunnuksilla "Lumparland 1" ja "2". Ahvenanmaalaiset tuntevat tuulivoimalansa nimillä "Astrea" ja "Amalthea".
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Enerconin valmistamaa E44/600-mallia, jonka napakorkeus on 65 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä ja jonka kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia. Astrea on osuuskunnan voimaloista toiseksi tuottoisin.
Historiaa.
Tuulivoimalaitoksia suunniteltiin ja valmisteltiin neljä vuotta ennen kuin ne rakennettiin samanaikaisesti. Ne kytkettiin sähköverkkoon elokuussa 2003. Lumparlandin voimalat hankittiin ilman yhteiskunnan tukea.
Polyeetterieetteriketoni

Polyeetterieetteriketoni eli PEEK on aromaattisiin polyeettereihin kuuluva polymeeri. Sen rakenteessa vuorottelevat eetteri- ja ketoniryhmät. Polyeetterieetteriketonilla on useita käyttökohteita, erityisesti korkeissa lämpötiloissa.
Ominaisuudet.
Polyeetterieetteriketoni on termoplastinen polymeeri. Polymeerin moolimassa on tavanomaisesti 14 000–100 000 g/mol. Yhdisteen sulamispiste on polymeeriksi korkea, noin 334 °C, ja lasisiirtymälämpötila on 143–145 °C. Polyeetterieetteriketonin kiteisyysaste on 16–50 % ja tiheys on 1,26–1,53 g/cm3. Aine ei liukene veteen eikä orgaanisiin liuottimiin, se myös kestää useiden kemikaalien vaikutuksia. Väkevän rikkihapon vaikutuksesta polyeetterieetteriketoni reagoi muodostaen sulfonoidun polymeerin. Polymeeri kestää hyvin iskuja, kulutusta ja gammasäteilyä. UV-säteilynkesto ei ole yhtä hyvä. Polyeetterieetteriketonia voidaan vahvistaa lasikuidulla tai hiilikuidulla seostamalla.
Valmistus ja käyttö.
Polyeetterieetteriketonia valmistetaan hydrokinonista ja 4,4'-difluoribentsofenonista natrium- tai kaliumkarbonaattien toimiessa emäksinä. Reaktio tapahtuu 280–350 °C:n lämpötilassa ja liuottimena käytetään difenyylisulfonia. Vaihtoehtoinen valmistusmenetelmä on kuumentaa fenoksifenoksibentsoehappoa metaanisulfonihappoliuoksessa.
Polyeetterieetteriketonista valmistetaan kuituja, kalvoja, pinnoitteita ja kappaletuotteita. Käyttökohteita ovat muun muassa kaapeleiden eristys, avaruustekniikassa, auton osien, lääketieteellisten laitteiden ja implanttien valmistus ja pakkausmateriaalina.
Bredvikin tuulivoimalaitos

Bredvikin tuulivoimalaitos oli Ahvenanmaalla Eckerön Bredvikissä sijainnut tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti oli 0,225 megawattia ja vuosituotanto oli noin 0,2–0,4 gigawattituntia. Voimalan oli rakentanut ja sen omisti yhtiö JG Vind.
Yleistä.
Tuulivoimala sijaitsi Eckerön saaren lounaisrannikolla pienen Bredvikin rannikolla lähellä Skeppsvikin satamaa. Voimala sijaitsi noin 10 metrin korkeudella mpy.
VTT:n keräämässä tuulivoiman vuositilastoissa on tätä voimalaa aluksi kutsuttu tunnuksella "Eckerö 2" ja myöhemmin erehdyksessä tunnuksella "Mellanön". Oikea VTT:n tunnus olisi ollut "Bredvik", mutta se annettiin erehdyksessä elokuussa 1995 perustetulle suuremmalle Mellanönin tuulivoimalaitokselle. Ahvenanmaalla annettiin kaikille voimalaitoksille vielä omat nimet, joka tässä tapauksessa oli "Avenir".
Tuulivoimalaitos oli tanskalaisen Vestasin valmistama V29-mallia, jonka napakorkeus oli 35 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 29 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 225 kilowattia eli 0,225 megawattia.
Historiaa.
Greger Tedenstam hankki tuulivoimalaitoksen käytettynä yhtiönsä JV Vindin kautta. Se pystytettiin Bredvikiin ja käynnistettiin heinäkuussa 2004. Huhtikuussa 2014 voimala kuitenkin purettiin osiinsa ja lähetettiin Alankomaihin huutokaupattavaksi eteenpäin. Voimala oli purettaessa käyttökunnossa, mutta ahvenanmaalaisen sähkötariffin loputtua voimala ei tuottanut enää edes huoltokulujaan.
Hamheungin suurteatteri

Hamheungin suurteatteri () on Pohjois-Korean suurin teatteri ja Hamheungin kaupungin suurin rakennus. Se sijaitsee Hamheungin keskusaukion reunalla. Teatterin voi nähdä Tonghung-vuorelta.
Hamheungin suurteatteri on rakennettu vuonna 1984. Sen keskusauditoriossa on tuhansia istumapaikkoja. Hamheungin suurteatteri tunnetaan vallankumousoopperoiden esityspaikkana, mutta siellä on esiintynyt myös suosittuja populaarimusiikin yhtyeitä, kuten Samjiyon-yhtye. Vuonna 2010 venäläinen oopperaseurue esitti Hamheungin suurteatterissa Pjotr Tšaikovskin oopperan "Jevgeni Onegin".
Johan Ramsay

Johan Ramsay (k. 1648 Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta) oli suomalainen majuri.
Perhe.
Johan Ramsay oli kenraalimajuri Hans Ramsayn (k. 1649) poika. Hans Ramsay muutti Ruotsiin vuonna 1573 ja Ruotsista myöhemmin Ruotsin hallitsemalle Liivinmaalle. Hans Ramsay muutti Suomeen vuonna 1577. Brechinin piispa David vahvisti, että Ruotsiin muuttaneet Ramsayt kuuluivat skotlantilaiseen Ramsay-aatelissukuun. Ruotsin kansallisarkistossa on kirjeitä, joissa Englannin kuningas Kaarle II, Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf, Ruotsin valtakunnankansleri Axel Oxenstierna ja ministeri Spens suosittelevat heidän naturalisointia Ruotsin aatelistoon. 
Johan Ramsayn ensimmäinen vaimo oli Märta Galle i Finland, joka oli käskynhaltija Claes Galle i Finlandin ja Margareta Ekelövin tytär. Hänen toinen vaimo oli Dorotea Maria von Kahlden, jonka kanssa hän meni naimisiin Saksassa vuonna 1646. Ramsay sai kolme poikaa Hansin, Claesin ja Anders Erikin, sekä kolme tytärtä Margaretan, Märtan ja Christinan. 
Märta Ramsay avioitui kapteeni Gregori Aminoffin kanssa, joka on Aminoff-suvun Suomen haaran kantaisä.
Ura.
Ramsay oli korpraali aatelisrykmentissä vuonna 1633 ja 1639. Vuonna 1643 hän oli suomalaisen komppanian kapteeni. Ramsay osalistui kolmikymmenvuotiseen sotaan Saksassa. Hän seurasi hakkapeliittojen päällikköä, kenraali Torsten Stålhandskea Holstein-Gottorpin herttuakuntaan, jossa Ruotsin armeija taisteli saksalaisia vastaan. Majuri Ramsay menehtyi rintamalla vuonna 1648.
Alda Grimaldi

Alda Grimaldi (6. lokakuuta 1919 Sampierdarena – 28. joulukuuta 2023 Torino) oli italialainen näyttelijä ja televisio-ohjaaja.
Grimaldi aloitti uransa näyttelijänä. Hän voitti vuonna 1955 kilpailun asemasta RAI:n palveluksessa ja stipendin Centro Sperimentale di Cinematografiaan Roomaan. Grimaldista tuli ensimmäinen RAI:n palkkaama televisio-ohjaaja. Hänen ohjelmiinsa kuuluivat "Giovanna, la nonna del Corsaro Nero", "Il teatro dei ragazzi", "Scaramacai e l'isola beata" ja kilpailuohjelma "Telecruciverba".
Grimaldi oli naimisissa tutkijalääkäri Giovanni Francesco Rubinon kanssa. Pariskunnalla ei ollut lapsia.
Aleksandr Potšinok

Aleksandr Petrovitš Potšinok (; 12. tammikuuta 1958 – 16. maaliskuuta 2014) oli venäläinen poliitikko ja taloustieteilijä.
Potšinok opiskeli taloustiedettä Tšeljabinskissa 1980-luvulla. Hän toimi vuosina 1999–2000 Venäjän veroministerinä Vladimir Putinin ollessa pääministerinä. Vuosina 2000–2004 Potšinok toimi työn ja sosiaalisen kehityksen ministerinä Mihail Kasjanovin hallituksessa. Hän oli Venäjän liittoneuvoston jäsen vuosina 2007–2012. Tämän jälkeen Potšinok juonsi Eho Moskvyssa ohjelmaa verotuksen historiasta. Hän teki useita kirjoja, tutkimusjulkaisuja ja artikkeleita. Ministeriaikojensa jälkeen Potšinok työskenteli Kansalaisfoorumi-puolueen liittovaltiollisessa komiteassa.
Potšinok oli kahdesti naimisissa; hänen toinen vaimonsa oli taloustieteilijä Natalja Potšinok. Potšinokilla oli kaksi poikaa ja tytär. Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan.
Jevgeni Zinitšev

Jevgeni Zinitšev (; 1966 Leningrad – 8. syyskuuta 2021 Putoranan luonnonsuojelualue) oli venäläinen turvallisuusviranomainen ja poliitikko.
Zinitšev aloitti vuonna 1987 työskentelyn KGB:n palveluksessa. Vuosina 2006–2015 hän kuului Vladimir Putinin henkilökohtaiseen turvamiehistöön. Vuonna 2014 Zinitšev sai nimityksen FSB:n terrorisminvastaisen jaoksen varapäälliköksi ja vuonna 2015 FSB:n Kaliningradin-toimiston päälliköksi. Kesällä 2016 hänet nimitettiin Kaliningradin alueen kuvernööriksi, jona hän toimi, kunnes erosi perhesyihin vedoten lokakuussa 2016. Hänen seuraajakseen tuli Anton Alihanov.
Zinitšev sai pian Kaliningradin alueen kuvernöörin tehtävistä eroamisensa jälkeen kenraaliluutnantin arvon ja nimityksen FSB:n varajohtajaksi. Toukokuussa 2018 hän siirtyi Venäjän hätätilaministeriksi. Samassa kuussa hänet nimitettiin Venäjän federaation turvallisuusneuvoston jäseneksi. Zinitšev kuoli tapaturmaisesti arktisen alueen suuressa väestönsuojeluharjoituksessa Putoranan luonnonsuojelualueella. Hätätilaministeriön ja Venäjän tiedotusvälineiden mukaan hän hyppäsi kielekkeeltä veteen pudonneen kuvaajan perään, mutta osui kiveen ja kuoli. Tapaturmassa myös kuollut kuvaajana toiminut mies oli elokuvaohjaaja Aleksandr Melnik. Putin myönsi Zinitševille tämän kuoltua Venäjän sankarin arvonimen.
Pyöreä suppea takavokaali

Pyöreä suppea takavokaali on vokaaliäänne, joka esiintyy valtaosassa maailman kieliä, muun muassa suomessa. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa eli IPA:ssa sen merkki on . Suomessa sitä kirjoitetaan u-kirjaimella, ja se esiintyy sekä lyhyenä että pitkänä ja myös "au-, eu-, ou-, iu-, ui-" ja "uo-"diftongeissa. Suomen äännerakenteessa kuuluu "a":n ja "o":n kanssa takavokaalien ryhmään, ja sen etuvokaalivastine on pyöreä suppea etuvokaali. Pyöreä suppea takavokaali on yksi 16 kardinaalivokaalista.
Ääntäminen.
Vokaalia määrittävät seuraavat foneettiset piirteet:
Samoin kuin -puolivokaali -vokaalille, niin -vokaalilla on puolivokaalivastine: labiovelaarinen approksimantti , joka esiintyy esimerkiksi allofonisesti sanassa "vauva" .
Kviteseidin vanha kirkko

Kviteseidin vanha kirkko () on Kviteseidin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva keskiaikainen kivikirkko. Se rakennettiin todennäköisesti 1100-luvun lopulla.
Morgedal

Morgedal on kylä Kviteseidin kunnassa Vestfoldin ja Telemarkin läänissä Norjassa. Se tunnetaan "nykyaikaisen hiihdon kotina", sillä Sondre Norheim syntyi siellä. Siellä onkin nykyisin hiihtomuseo. Talviolympialaisten olympiatuli on sytytetty Morgedalissa vuosina 1952, 1960 ja 1994.
Dyre Vaa

Dyre Vaa (19. tammikuuta 1903 Kviteseid – 11. toukokuuta 1980 Vinje) oli norjalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän opiskeli Norjan valtion taideakatemiassa Wilhelm Rasmussenin johdolla ennen lähtemistään opintomatkalle eri puolille Eurooppaa. Vaan veistoksia on muun muassa Nidarosin tuomiokirkossa ja Oslon kaupungintalossa sekä monilla julkisilla paikoilla. Dyre Vaan sisko oli kirjailija Aslaug Vaa.
Kasbergetin tuulivoimalaitos

Kasbergetin tuulivoimalaitos on Ahvenanmaalla Sottungan Kasbergetillä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,66 megawattia ja vuosituotanto on noin 1,6 gigawattituntia . Voimalan on rakentanut ja sen omistaa Ålands Vindkraft Ab, ja Ålands Vindenergi AL on sen operaattori.
Yleistä.
Kasbergetin tuulivoimalaitos sijaitsee Sottungan saaren eteläosassa Söderönin alueella. Voimala on rakennettu kallioisen Kasbegertin laelle noin 20 metrin korkeudelle mpy. Voimalalle tulee 450 metriä pitkä huoltotie vierassatamaan johtavalta seututieltä 750. Sähkölinja ohittaa voimalan 200 metrin päässä.
VTT:n keräämässä tuulivoiman vuositilastoissa on tätä voimalaa aluksi kutsuttu tunnuksella "Sottunga 2" ja myöhemmin tunnuksella "Kasberget" . Ahvenanmaalla annetaan kaikille voimalaitoksille vielä omat nimet, joka tässä tapauksessa on "Oskar".
Tuulivoimalaitos on tanskalaisen Vestaksen valmistama V47-mallia, jonka napakorkeus on 55 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 47 metriä, ja jonka kapasiteetti on 660 kilowattia eli 0,66 megawattia.
Historiaa.
Kasbergetin voimalaitos on ostettu käytettynä Alankomaista ja se alkoi tuottaa sähköenergiaa tammikuussa tai heinäkuussa 2005 .
Vaa

Vaa on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Santa María de Tézanos y las Ánimas

Santa María de Tézanos y las Ánimas oli Espanjan laivaston vuonna 1699 vesille laskettu kaksikantinen 62-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1694 Armada del Mar Océanon vara-amiraalin lippulaivaksi Pedro de la Riva Castañedalta. Köli laskettiin 1697 Guernizossa, missä töitä valvoi Miguel Agustín de Villanueva. Alus laskettiin vesille 1699.
Palvelus.
Alus lähti 9. syyskuuta 1699 Santoñasta "Santísima Trinidad y Nuestra Señora de Atochan", "San Franciscon" ja "Nuestra Señora de Begoñan" kanssa Cádiziin amiraali Mateo de Layan lippulaivana päällikkönään Zarpó de Santoña. Se lähti 19. kesäkuuta 1700 Cádizista Darienin sotaretkelle Skotlannin laivastoa vastaan yhdeksän linjalaivan lippulaivana päällikkönään Pedro Fernández de Navarrete. Alus palasi 17. maaliskuuta 1701 Darienin sotaretkeen osallistuneen laivaston mukana Cádiziin.
Alus lähti 13. elokuuta 1701 Cádizista amiraali Fernando Chacón Medina y Salazarin lippulaivana päällikkönään Martín de Vergara y Pardo. Sen tehtävänä oli suojata kauppa-alus "San Juan Bautista" ja toinen kauppa-alus, jotka kuljettivat elohopeaa ja muita tarvikkeita Veracruziin. Alukset saapuivat 30. syyskuuta Puerto Ricoon, mistä matka jatkui 4. lokakuuta. Saattue saapui 30. lokakuuta Veracruziin. Alus upposi 14. marraskuuta veracruzissa San Juan de Ulúan edustalle tyhjennettäessä rahtia, jolloin 30 miestä sai surmansa.
ISBAR

ISBAR-menetelmä on terveydenhuollon eri toimintaympäristöihin kehitetty yhdenmukainen ja selkeä tiedonsiirron toimintamalli. 
Lyhenne muodostuu sanoista Identify, Situation, Background, Assessment ja Recommendation (henkilötiedot, tilanne, taustatiedot, nykytilanne ja toimintasuositus).
Yhdysvaltojen merivoimat kehittivät 1990-luvulla SBAR-menetelmän suullisen tiedonkulun kehittämiseksi. Sieltä se levisi ilmailuun ja edelleen terveydenhuoltoon. Terveydenhuollossa järjestelmän otti ensimmäisenä käyttöön Yhdysvalloissa Kaiser Permanente orgnaisaatio Coloradossa sekä St. Joseph Medical Center vuonna 2003.
ISBAR-menetelmässä on kehitetty omat raportointimallit sekä kiireelliseen että kiireettömään tilanteeseen. Tutkimuksissa on todettu, että menetelmän käyttö parantaa hoidon ja palvelun turvallisuutta. 
Sosiaali- ja terveysministeriö suositaa ISBAR-menetelmää käytettäväksi esimerkiksi ensihoidossa ja lasten kiireellisen sairaanhoidon yhteydessä. Sitä on kehitetty myös kotihoidon ja asumispalveluiden käyttöön asiakasturvallisuuden kehittämiseksi. 
Suomen Sairaanhoitajat ovat julkaisseet ammattilaisten käyttöön ISBAR-menetelmästä terveydenhuollon ympäristöön sopivan ohjekirjasen ja muistikortin. Ohjekirjanen ohjeistaa muistikortin käytössä ja ne on tarkoitettu käytettäväksi yhdessä.
Olav Bjaaland

Olav Bjaaland (5. maaliskuuta 1873 Kviteseid – 8. kesäkuuta 1961 Kviteseid) oli norjalainen hiihtäjä, tutkimusmatkailija ja naparetkeilijä. Hän oli mukana Roald Amundsenin etelänaparetkikunnassa 1910–1912 ja yhtenä viidestä jäsenestä saavutti etelänavan. Hiihtäjänä hän oli aikansa parhaita Norjassa sekä maastohiihdossa että mäkihypyssä, ja oli vuonna 1908 mukana perustamassa Norjan hiihtoliittoa. Bjaaland myös valmisti suksia.
Coinbase

Coinbase on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka ylläpitää kryptovaluuttojen vaihtoalustaa. Coinbase on hajautettu yritys; kaikki työntekijät toimivat etätyönä. Se on Yhdysvaltojen suurin kryptovaluuttapörssi kaupankäynnin volyymilla mitattuna.
Coinbasen perustivat vuonna 2012 Brian Armstrong ja Fred Ehrsam. Heistä Armstrong toimii yhtiön toimitusjohtajana. Yhtiön neuvonantajiin on vuodesta 2024 kuulunut Britannian entinen valtiovarainministeri George Osborne.
Toukokuussa 2020 Coinbase ilmoitti sulkevansa Kalifornian San Franciscon pääkonttorinsa ja muuttavansa toimintansa ensin etäkäyttöön osana useiden suurten teknologiayritysten pääkonttorin sulkemista San Franciscossa koronaviruspandemian seurauksena.
Mainonta.
Coinbasen mainos kiellettiin Britanniassa vuonna 2021, koska se ei tehnyt katsojille riittävän selväksi, että kryptovaluuttoihin sijoittamisessa on riskejä.
Vuonna 2025 Britannian mainontaa valvova Clearcast esti Coinbasen toisen mainoksen esittämisen maassa. ”Everything is Fine” -niminen kaksiminuuttinen mainos kuvaa Britanniaa maana, jossa kadut ovat jätteiden peitossa ja kalapuikot maksavat kaupassa 100 puntaa paketilta. Mainos sai ristiriitaisen vastaanoton, ja osa katsojista piti sitä hyökkäyksenä työväenpuolueen Keir Starmerin hallitusta vastaan. Brian Armstrongin mukaan mainos ei ole poliittinen kannanotto, ja yhtiö on esittänyt Yhdysvalloissa samankaltaisia mainoksia.
Norjan hiihtoliitto

Norjan hiihtoliitto () on hiihtolajien kattojärjestö Norjassa. Se on perustettu vuonna 1908 ja se oli mukana perustamassa Kansainvälistä hiihtoliittoa. Norjan hiihtoliitto on järjestänyt hiihdon norjanmestaruuskilpailuita vuodesta 1909. Sillä on noin 138 000 jäsentä, mikä tekee siitä Norjan kolmanneksi suurimman lajiliiton Norjan jalkapalloliiton ja Norjan käsipalloliiton jälkeen. Jäsenmäärä on viime vuosina ollut laskusuunnassa.
Nina Ostanina

Nina Aleksandrovna Ostanina (; s. 26. joulukuuta 1955 Kolpakovo, Altain aluepiiri) on venäläinen Venäjän federaation kommunistisen puolueen poliitikko.
Ostanina sai kandidaatin oppiarvon sosiologiassa Altain valtionyliopistosta. Hän on istunut lukuisia kausia Valtioduuman jäsenenä. Hän on johtanut duuman perhekomiteaa. Ostanina oli vuonna 2022 laatimassa aloitetta perhearvojen kiistämisen kriminalisoinniksi. Aloitteen laatijoiden mukaan "ei-perinteisten seksuaalisten suuntautumisten" hyväksyminenkin on demografinen ja taloudellinen uhkatekijä. Joulukuussa 2023 Ostanina vaati syytteitä Nastja Ivlejevan pitämiin vähäpukeisten julkisuuden henkilöiden juhliin osallistuneille.
Vuonna 2021 Ostanina tuomitsi puoluetoverinsa, poliitikko Valeri Raškinin saaman syytteen salametsästyksestä "isänmaallisten ihmisten ahdisteluun" tähtäävänä "poliittisena erikoisoperaationa".
Ostanina on Euroopan unionin, Ison-Britannian, Yhdysvaltain, Kanadan, Sveitsin, Australian, Japanin, Ukrainan ja Uuden-Seelannin asettamien pakotteiden kohteena, koska äänesti vuonna 2022 Donetskin ja Luhanskin kansantasavaltojen tunnustamisen puolesta. Ostanina nimettiin myös Free Russia Forumin "1500 warmongers" -raportissa, jossa nimetään merkittäviä Venäjän sotatoimien puolestapuhujia.
Cameron Alexander

Cameron Alexander (s. 31. toukokuuta 1997) on kanadalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt parhaiten syöksylaskussa, jossa hän on saavuttanut maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia ja voittanut yhden maailmancupin osakilpailun.
Alexander kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran kaudella 2019–2020. Hän ylsi ensi kerran maailmancupissa pisteille kolmannessa kilpailussaan tammikuussa 2020 Wengenin syöksylaskussa, jossa hän sijoittui 19:nneksi, ja ensi kerran kymmenen parhaan joukkoon maaliskuussa 2020 Kvitfjellin syöksylaskussa, jossa hän oli kymmenes. Joulukuussa 2020 hän kaatui ja loukkaantui kauden ensimmäisessä maailmancupkilpailussaan Val d’Isèren syöksylaskussa, eikä hän enää tuolla kaudella kilpaillut. Kaudella 2021–2022 Alexander voitti maaliskuussa Kvitfjellin ensimmäisen syöksylaskun samalla ajalla sveitsiläisen Niels Hintermannin kanssa, mutta kauden toiseksi paras sijoitus oli Kvitfjellin toisen syöksylaskun 16. sija. Kaudella 2022–2023 Alexanderin paras yksittäinen maailmancupsijoitus oli tammikuussa Kitzbühelin toisen syöksylaskun kuudes sija. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui joulukuussa Val Gardenan syöksylaskussa kymmenenneksi ja supersuurpujottelussa seitsemänneksi sekä joulun jälkeen Bormion syöksylaskussa kolmanneksi. Hän sijoittui Kvittfjellin syöksylaskussa kolmanneksi. Kaudella 2024–2025 hän oli Bormion syöksylaskussa kolmas. Hän sijoittui kolmanneksi Kitzbühelin syöksylaskussa.
Alexander sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan viidenneksi supersuurpujottelussa Davosissa 2018. Aikuisten arvokilpailuissa hän esiintyi ensi kerran Courchevelin ja Méribelin MM-kilpailuissa 2023 ja saavutti syöksylaskussa pronssia 0,04 sekuntia neljänneksi jäänyttä Itävallan Marco Schwarzia nopeampana.
Zoja Voskresenskaja

Zoja Voskresenskaja (1907–1992), sukunimi myös Rybkina ja Jartseva, oli 1930–1940-luvuilla toiminut neuvostoliittolainen vakooja, myöhemmin lastenkirjailija. Poliittisen uransa päätyttyä Nikita Hruštševin noustua Neuvostoliiton johtoon hän päätyi Siperiaan Vorkutaan vankileirin apulaisjohtajaksi.
Voskrensenskaja kirjoitti kahdet muistelmat, "Pod psevdonimom Irina" ('Salanimellä Irina'), josta on olemassa Esa Adrianin julkaisematon suomennos, ja "Teper ja mogu skazat pravdu" ('Totuuden voi jo kertoa').
Martti Backman kirjoitti Helsingin Sanomiin Voskresenskajasta artikkelin, johon Erkki Tuomioja kirjoitti vastineen, jossa hän syytti Backmania huolimattomuudesta ja kritiikittömyydestä lähteiden käytöstä. Tuomioja kiistää Backmanin väitteen, että Hella Wuolijoki olisi tavannut Voskresenskajan ollessaan 1940 Väinö Tannerin lähettämänä rauhantunnustelijana Tukholmassa.
Dmitri Kovtun

Dmitri Vladimirovitš Kovtun (; 25. syyskuuta 1965 Moskova – 4. kesäkuuta 2022 Moskova) oli venäläinen agentti ja liikemies. Ison-Britannian teettämän ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tukeman selvityksen mukaan hän ja Andrei Lugovoi myrkyttivät Lontoossa marraskuussa 2006 entisen vakooja Aleksandr Litvinenkon, joka kuoli kolme viikkoa myöhemmin.
Kovtun kouluttautui Lugovoin kanssa Moskovassa ja työskenteli sitten Itä-Saksassa KGB:n palveluksessa. Hän palveli KGB:n yhdeksättä direktoraattia, jonka vastuualueella oli Neuvostoliiton hallinnon merkittävimpien toimijoiden suojelu. Neuvostoliiton kaaduttua Kovtun ja hänen silloinen saksalainen vaimonsa Inna Hohne muuttivat Hampuriin ja hakivat turvapaikkaa. Kovtun työskenteli tarjoilijana, mutta palasi myöhemmin Venäjälle. Ilmeisesti hän tuli siellä Lugovoin värväämäksi ja lisäksi työskenteli liikemiehenä. Omien sanojensa mukaan Kovtun toimi öljy- ja kaasuteollisuudessa, mutta hänen ensimmäinen vaimonsa Hohne asetti väitteen epäilynalaiseksi. Entisen vaimon mukaan Kovtun oli alkoholin suurkuluttaja. Politiikassa toimineesta Lugovoista poiketen Kovtun piti Venäjällä suhteellisen matalaa profiilia eikä hänen yksityiselämästään ole paljon tietoa.
Marraskuussa 2006 entinen vakooja Litvinenko joi hotellissa teetä kahden venäläismiehen kanssa ja kuoli kolme viikkoa myöhemmin rajuihin myrkytysoireisiin. Kovtun kiisti yhteyden Litvinenkon kuolemaan, mutta poloniumjäämiä löydettiin hänen istumapaikaltaan lentokoneesta ja paikoista, joissa hän oli Englannissa käynyt. Kovtun joutui vuonna 2017 Yhdysvaltain mustalle listalle Magnitski-lain nojalla. Hän kuoli COVID-19-infektion komplikaatioihin sairaalassa Moskovassa kesäkuussa 2022.
San Sebastián (1783)

San Sebastián oli Espanjan laivaston vuonna 1783 vesille laskettu kaksikantinen 76-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 1782 Pasajesista. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1783 ja otettiin palvelukseen 1783 päällikkönään Felipe López de Carrizosa. Sen valmisti Vincente Pló Gautierin "sistema francésin" mukaan. Sen valmistuskustannukset olivat 4,7 miljoonaa realesia. 
Palvelus.
Alus saapui 9. huhtikuuta 1784 Ferrolista "San Fermínin" kanssa Cádiziin, mistä se lähti 5. toukokuuta Cartagenaan päällikkönään José Bustillo y Gómez. Aluksen päällikkönä oli Algerian sotaretkelle, jolloin kaupunkia ammuttiin tykein, Barceló. Tammikuussa 1785 alus saapui Ferroliin Cádizista, missä se siirrettiin reserviin. Alus oli 1786 huollettavana.
Huhtikuussa 1788 alus oli Cádizissa José de Córdovan johtaman koelaivueen harjoituksissa. Se oli edelleen vuonna 1790 Cádizissa, mistä alus lähti 19. toukokuuta 1791 Ferroliin reserviin sijoitettavaksi "Magnánimon" ja "San Fermínin" kanssa. Alus oli 1793 Ferrolissa reservissä.
Alus lähti 12. helmikuuta 1794 Cartagenasta Cádiziin liittyäkseen José de Córdovan laivastoon, jonka mukana se lähti syyskuussa Cádizista. Alus palasi marraskuussa Cádiziin, mistä se lähti vielä saman kuukauden aikana Ferroliin reserviin sijoitettavaksi.
Alus lähti 1. helmikuuta 1795 Cádizista liittyäkseen Rosasinlahdella ja Máhonissa Lángaran laivastoon. Se lähti 6. marraskuuta Cartagenasta Cádiziin, jonne se saapui kaksi päivää myöhemmin liittyen Morenon laivastoon. Joulukuussa alus oli kuparoitavana ja sijoitettiin tammikuussa 1796 Cádizissa reserviin.
Alus lähti 8. helmikuuta 1798 Cádizista Mazarredon laivastossa takaa-ajamaan Cádizia piirittäneitä Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia.
Toukokuussa 1799 Ranskan laivasto lunasti aluksen korvauksena "Revolutionista" (ex-"Censeur"), joka oli sopimaton Cádiziin. Alus nimettiin tilapäisesti "Saint Sébastieniksi". Alus nimettiin virallisesti Brestissä 31. heinäkuuta "Allianceksi". Elokuussa 1807 alus todettiin lahonneeksi ja romutettiin.
Dong Jun

Dong Jun (; s. 1961) on kiinalainen amiraali ja poliitikko. Hänestä tuli 29. joulukuuta 2023 Kiinan puolustusministeri häntä edeltäneen Li Shangfun tultua yllättäen erotetuksi lokakuussa 2023.
Dong valmistui laivaston akatemiasta Dalianissa vuonna 1979. Hän toimi laivaston komentajana syyskuusta 2021 joulukuuhun 2023, jolloin häntä seurasi Hu Zhongming. Dong sai kontra-amiraalin arvon heinäkuussa 2012, vara-amiraalin arvon heinäkuussa 2018 ja amiraalin arvon syyskuussa 2021.
Vedyn isotoopit

Vedystä tunnetaan seitsemän eri isotooppia. Niistä yleisin, eli vety-1 (protium) sekä vety-2 (deuterium) ovat vakaita, kun taas vety-3 (tritium) sekä synteettisesti tuotetut vety-4, vety-5, vety-6, ja vety-7 ovat radioaktiivisia.
Isotoopit.
Luonnossa esiintyvät isotoopit.
Protium.
Protium (1H) on yleisin luonnossa esiintyvä vedyn isotooppi. Sen suhteellinen osuus muusta vedystä on noin 99.985 prosenttia. Protiumissa ei ole neutroneja.
Deuterium.
Deuteriumilla (2H) on ytimessä yksi neutroni. Sen suhteellinen osuus muusta vedystä on noin 0.015 prosenttia. Deuteriumin löysi vuonna 1931 Harold C. Urey, joka sai tästä vuonna 1934 Nobelin kemianpalkinnon. Deuterium toimii tavallisen vedyn tavoin kemiallisissa reaktioissa, mutta reagoi hitaammin.
Tritium.
Tritiumilla (3H) on ytimessään kaksi neutronia. Toisin kuin protium ja deuterium, tritium on epävakaa, eli radioaktiivinen isotooppi, jonka puoliintumisaika on noin 12.32 vuotta. Sen suhteellinen osuus muusta vedystä on häviävän pieni. Tritiumia muodostuu ilmakehän ylemmissä osissa, jossa kosminen säteily osuu ilman typpeen. Luonnossa tritiumia esiintyy lähinnä vedessä. Keinotekoista tritiumia käytettiin 1950–60-luvuilla ydinkokeissa.
Synteettiset isotoopit.
Vety-4 (4H), vety-5 (5H), vety-6 (6H) ja vety-7(7H) ovat laboratoriossa tuotettuja radioaktiivisia vedyn isotooppeja, joiden puoliintumisajat ovan häviävän pieniä, alle tseptosekunnin. Esimerkiksi vety-4:n puoliintumisaika on vain 9.93696 • 10-23 sekuntia.
Mstyslav Tšernov

Mstyslav Andrijovytš Tšernov (; s. 1985 Harkova) on ukrainalainen kuvajournalisti, dokumentaristi, sotakirjeenvaihtaja ja kirjailija.
Tšernov varttui Harkovassa. Hän aloitti uransa kuvajournalistina vuonna 2005 ja liittyi Associated Pressin palvelukseen vuonna 2014. Sittemmin hän on kuvannut monia konflikteja, sosiaalisia ongelmia ja ympäristökriisejä eri puolilla maailmaa. Vuonna 2013 Tšernov valittiin Ukrainan ammattivalokuvaajien liiton puheenjohtajaksi ja Federation of European Professional Photographersin Ukrainan-edustajaksi. Hänet valittiin Ukrainan vuoden valokuvaajaksi vuosina 2013 ja 2015. Vuosina 2015 ja 2016 hän sai kaksi Royal Television Societyn palkintoa Malaysia Airlinesin lennon 17 käsittelystä. Tšernovin valokuvia, artikkeleita ja videoita on julkaistu laajalti kansainvälisissä tiedotusvälineissä.
Helmikuussa 2022 Tšernov oli Mariupolissa Venäjän joukkojen hyökätessä. Hän ohjasi ja tuotti kaupungissa dokumentin "20 Days in Mariupol", jossa keskityttiin kuvaamaan ja todistamaan siviileihin kohdistettuja julmuuksia. Samaan aikaan Mariupolissa oli kuvaamassa liettualainen Mantas Kvedaravičius, joka joutui tapetuksi yrittäessään paeta kaupungista vain hieman Tšernovin ryhmän jälkeen. Tšernov sai työstään Mariupolissa lukuisia palkintoja, kuten Pulitzer-palkinnon, Deutsche Wellen sananvapauspalkinnon, Bayeux Calvados-Normandy -palkinnon ja Heorhi Gongadze -palkinnon. Elokuvan ohjaajalle myönnettiin myös vuoden 2024 Oscar-palkinto. 
Tšernov julkaisi vuonna 2020 romaanin "Tšasy snovydin".
Maastohiihdon maailmancup 2023–2024

Maastohiihdon maailmancup 2023–2024 oli historian 43. virallinen maailmancup-kausi. Kausi alkoi 24. marraskuuta 2023 Suomen Rukalla ja päättyi 17. maaliskuuta 2024 Ruotsin Falunissa.
"Lähde: FIS"
Maailmancupin pisteet.
Miehet.
Lähde: FIS
Naiset.
Lähde: FIS
Olonija

Olonija (Олония) on Karjalan tasavallan Aunuksessa ilmestyvä Aunuksen kansallisen piirin venäjänkielinen paikallislehti.
Aunuksen ensimmäinen sanomalehti oli VKP(b):n kihlakuntakomitean, paikallisneuvoston ja puna-armeijan seitsemännen armeijakunnan äänenkannattajana keväällä 1919 ilmestynyt "Olonetskaja zvezda" (”Aunuksen tähti”). Sen julkaisemisen keskeytti Aunuksen retkikunnan hyökkäys. Vuoden 1920 vaihteessa kaupungissa ilmestyivät "Krasnaja nedelja" (”Punainen viikko”) ja "Krasnaja Karelija" (”Punainen Karjala”) -nimiset lehdet.
NKP(b):n Aunuksen piirikomitean ja piirin toimeenpanevan komitean lehti perustettiin vuonna 1930 nimellä "Kolhoznik" (”Kolhoosilainen”). Se ilmestyi aluksi kaksisivuisena kerran tai kahdesti viikossa ja kertoi lähinnä maatalouden kollektivisoinnista, kolhooseista, metsätöistä, teollistamisesta ja kulttuurin kehityksestä. Vuonna 1932 lehdessä ryhdyttiin julkaisemaan myös suomenkielistä aineistoa, ja se sai rinnakkaisnimen "Kollektivisti". Vuosina 1933–1935 Aunuksessa ilmestyi myös kone- ja traktoriaseman suomen- ja venäjänkielinen lehti "Bolshevistisen koltalouden puolesta".
Lokakuussa 1937 lehdestä tuli venäjän- ja karjalankielinen nimellä "Kolhoznikka". Se muuttui venäjänkieliseksi toukokuussa 1939 ja suomenkieliseksi vuoden 1941 alussa nimellä "Kollektivisti". Lehti lakkasi jatkosodan takia syyskuussa 1941.
Lehti jatkoi ilmestymistään venäjänkielisenä elokuussa 1944. Se sai nimen "Olonetskaja pravda" (”Aunuksen totuus”) vuonna 1957. Kolmesti viikossa ilmestyneen nelisivuisen lehden painosmäärä nousi 1980-luvun lopulla 9 700 kappaleeseen.
Vuonna 1991 lehti sai nimen "Olonija". Se ilmestyy nykyään kerran viikossa 12–16-sivuisena ja 2 000 kappaleen painoksena. Lehti kertoo Aunuksen piirin elämästä ja ihmisistä, taloudesta ja julkisista palveluista sekä tarjoaa tietoa Karjalan tasavallan tapahtumista. Julkaisijoina toimivat piirihallinto ja -neuvosto sekä Karjalan tasavallan uutistoimisto.
Pekka Kukkonen

Pekka Olavi Kukkonen (1. elokuuta 1949 Helsinki – 27. joulukuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen journalisti, joka työskenteli "Helsingin Sanomain" palveluksessa 1970–2008.
Kukkonen tuli ylioppilaaksi vuonna 1969 ja kävi Sanoman toimittajakoulun. Hän jatkoi opintojaan Kansasin yliopistossa ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1974. Hän työskenteli "Helsingin Sanomissa" toimittajana (1970–1971, 1973–1977) ja apulaisuutispäällikkönä (1977–1982), eteni sunnuntaitoimituksen esimieheksi (1982–1989) ja lehden toimituspäälliköksi (1989–2008). Hän huolehti myös lehden kieliasusta.
Kukkonen toimi 1970-luvulla myös "Newsweek"-lehden Suomen-kirjeenvaihtajana sekä suomen kielen lautakunnan jäsenenä vuodesta 1997 ja varapuheenjohtajana vuodesta 2003.
Talonpoikien retki Tukholmaan

Talonpoikien retki Tukholmaan ("Bondetåget") oli Ruotsin puolustusystävällisten piirien 5. helmikuuta 1914 toimeenpanema suuri lähetystö, johon osallistui 31 300 henkilöä eri puolilta maata. Lähetystö esitti kuningas Kustaa V:lle kansan toivomuksen, että Ruotsin puolustuksesta pidettäisiin hyvää huolta, sekä vakuutti kansan olevan valmiina tarvittaviin uhrauksiin. Kuninkaan siihen antama myönteinen vastaus, josta hän ei ollut etukäteen neuvotellut virallisten neuvonantajiensa kanssa, aiheutti muun muassa Ruotsin silloisen vapaamielisen, Karl Staaffin johtaman ministeristön eroamisen.
Vastauksena talonpoikaismarssiin työväenliike järjesti Hjalmar Brantingin johdolla oman mielenosoituksensa hallituksen tueksi 8. helmikuuta. Siihen osallistui lähes 50 000 ihmistä.
Ilkka Virtanen (toimittaja)

Ilkka Johannes Virtanen (s. 24. elokuuta 1961 Seinäjoki) on suomalainen journalisti ja päätoimittaja, koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri ja yo-merkonomi.
Virtanen valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1990. Toimittajana hän on työskennellyt muun muassa "Pohjalaisessa", "Kauppalehdessä", ja uutistoimisto Reutersissa. Lisäksi hän on osallistunut YK:n UNIFIL- ja UNTSO-operaatioihin 1980- ja 1990-luvulla. Hän työskenteli "Valittujen Palojen" päätoimittajana vuosina 2004-202? ja nyt ennenaikaisella eläkkeellä.
Pjongjangin suurteatteri

Pjongjangin suurteatteri () on Pjongjangissa sijaitseva teatteri. Se avattiin vuonna 1960 ja kunnostettiin vuonna 2009. Siellä on 1 200 istumapaikkaa.
Pjongjangin suurteatteri oli ensimmäinen jälleenrakennetussa Pjongjangissa valmistunut suuri korealaiseen tyyliin pohjautunut rakennushanke. Sitä aiemmin Korean sodan aselevon (1953–) aikana valmistuneet rakennukset Pjongjangissa olivat enimmäkseen Neuvostoliiton arkkitehtuurista vaikutteensa ammentaneita. Pjongjangin suurteatteria käytetään vallankumousoopperoiden esittämiseen. Rakennus sijaitsee Yonggwang- ja Sungri-katujen risteyksessä noin kilometrin verran Kim Il-sungin aukiosta etelään.
Kuhertajagaselli

Kuhertajagaselli ("Gazella subgutturosa") on gasellien sukuun kuuluva sorkkaeläinlaji.
Aikuinen kuhertajagasellikoiras painaa 20–40 kg, naaras on pienempi. Koiraalla on mustat ulospäin kääntyvät 20–35 cm pitkät sarvet. Turkin värissä on maantieteellisiä eroja, yleisväri on vaaleanruskea tai harmahtava. Häntä on lyhyt, musta tai tummanruskea.
Kuhertajagaselleja tavataan lähinnä Mongoliassa, Kiinassa ja Kazakstanissa. Niitä on myös Keski-Aasiassa, Iranissa, Afganistanissa ja Pakistanissa. Azerbaidžanissa Şirvanin kansallispuistossa elää kanta, josta on tehty siirtoistutuksia muualle maahan.
Suomen urheilu 2024

Suomen urheilu 2024 käsittelee vuoden 2024 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija.
Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
Vuoden joukkueeksi valittiin alle 21-vuotiaiden miesten jalkapallomaajoukkue ja vuoden valmentajaksi koripallovalmentaja Tuomas Iisalo.
Wiesław Kukuła

Wiesław Kukuła (s. 16. maaliskuuta 1972 Częstochowa) on puolalainen kenraali.
Kukuła aloitti sotilasuransa upseerikokelaana vuonna 1992. Hän valmistui maisteriksi elektroniikasta ja televiestinnästä Varsovan Teknillisestä sotilasyliopistosta vuonna 2003. Samana vuonna hän palveli Irakin sodassa. Vuonna 2012 Kukuła nimitettiin erikoisjoukkoryhmän johtoon ja vuonna 2016 alueellisten puolustusjoukkojen komentajaksi. Hän sai 29. marraskuuta 2016 ylennyksen prikaatikenraaliksi, syyskuussa 2018 kenraalimajuriksi ja 5. marraskuuta 2021 kenraaliluutnantiksi. Lokakuussa 2023 hänestä tuli Puolan asevoimien esikunnan päällikkö, ja 9. marraskuuta 2023 hänestä tehtiin kenraali.
Kukuła on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Santa Claus (poliitikko)

Santa Claus (s. 1947, alkuperäiseltä nimeltään Thomas Patrick O’Connor) on alaskalainen poliitikko, munkki ja lasten oikeuksien puolustaja.
Tausta ja yksityiselämä.
Claus valmistui maisteriksi New Yorkin yliopistosta vuonna 1981. Hän jäi asuman New Yorkiin ja työskenteli paikallisissa poliisivoimissa apulaiskomissaarina. Lisäksi hän opiskeli videokuvausta ja toimi keikkaluontoisesti yökerhojen ovimiehenä. Sittemmin hän on asunut Coloradossa ja Nevadassa, joiden hiihtokeskuksissa hän esitti joulupukkia. Alaskaan muutettuaan hän työskenteli myös paikallisen kauppakamarin puheenjohtajana. Lisäksi hän on toiminut kappalaisena, näyttelijänä ja yliopistolehtorina.
Vuonna 2005 asuessaan Nevadassa O’Connor vaihtoi virallisesti nimensä Santa Clausiksi. Taustalla oli hänen mukaansa se, että joku huusi ohi ajaneesta autosta jo muhkean parran kasvattaneelle O’Connorille: ”Joulupukki, rakastan sinua!”, minkä O’Connor otti enteenä. North Polen kuntaan Claus muutti vuonna 2013.
Claus on aiemman, jo päättyneen suhteen kautta yhden pojan isäpuoli. Hän on myös sairastanut kahdesti syövän, muttei ole kertonut julkisesti tarkkaa diagnoosia. Hän hoidatti syöpiään lääkekannabiksella lääkärin neuvon mukaisesti. Claus on kertonut tekevänsä noin tuhat tuntia vapaaehtoistyötä vuodessa.
Poliittinen ura.
Claus valittiin ensimmäisen kerran North Polen kaupunginvaltuustoon vuoden 2015 vaaleissa. Hänen tärkein vaaliteemansa oli tuolloin lasten hyvinvointi. Aikaisemmin hän on kampanjoinut sen puolesta, että Alaskassa otettaisiin käyttöön niin sanottu Erinin laki, jonka nojalla julkisten koulujen opettajia lisäkoulutettaisiin tunnistamaan lapsiin kohdistuva hyväksikäyttö. Claus uusi valtuustopaikkansa vuonna 2019 saatuaan sata ääntä. Koska Claus on munkki, hän on antanut köyhyyslupauksen eikä ottanut kaupunginvaltuutettuna vastaan kuin 300 dollarin kuukausipalkkion. Vuonna 2022 hänet valittiin North Polen apulaispormestariksi.
Kun Yhdysvaltain edustajainhuone ainoa alaskalaisedustaja Don Young kuoli kesken kauden, Claus ilmottautui ehdokkaaksi täytevaaliin. Hänen vastaehdokkaanaan oli muiden muassa osavaltion entinen kuvernööri Sarah Palin. Oman ilmoituksensa mukaan Claus aikoi käyttää kampanjaan ainoastaan 400 dollaria omia rahojaan (joista sata dollaria ehdokkaiden rekisteröitymismaksuun), ei järjestäisi väentapaamisia vedoten ikäänsä ja koronapandemiaan eikä ottaisi vastaan lahjoituksia kampanjalleen. Hän sai vaalissa 7625 ääntä eikä tullut valituksi.
Vuoden 2022 välivaaleissa, jossa Alaskan paikka edustajainhuoneessa tuli jälleen avoimeksi, Claus asettui tukemaan demokraattien Mary Peltolaa.
Poliittisia kantoja.
Poliittisilta kannoiltaan Clausin katsotaan olevan lähellä Bernie Sandersia, ja hän myös tuki tämän presidentinvaalikampanjaa.
Claus on kertonut kannattavansa laajaa aborttioikeutta, Arctic National Wildlife Refuge -suojelualueen suojelemista, valtion takaamaa terveydenhuoltoa kaikille sekä lääkekannabista.
Vankilamellakka

Vankilamellakka tai vankilakapina on vankien aiheuttama hillitön kaaos vankilassa. Vankilamellakka on vankiryhmän yhteinen uhma- tai häiriötilanne vankilan hallintoa, vanginvartijoita tai muita vankiryhmiä vastaan. Vankilamellakoiden päämäärä on esimerkiksi ilmaista epäkohtia vankeinhoitolaitoksessa.
Yhdysvalloissa.
Pahin vankilamellakka Yhdysvalloissa oli vuonna 1980 New Mexicon osavaltion rangaistuslaitoksessa, jossa loukkaantui 200 ihmistä ja kuoli 33 ihmistä.
Båtskärin tuulivoimapuisto

Båtskärin tuulivoimapuisto on Ahvenanmaalla Lemlandin Nyhamnin saaristossa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kuusi tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 2,3 megawattia ja vuosituotanto on yli 40 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut ja sen omistaa Leovind Ab, joka myös operoi sitä.
Yleistä.
Nyhamnin saariston eteläosat muodostuvat Stora Båtskäristä, Lilla Båtskäristä, Kummelpikenistä ja Ryssklubbenista, joilla sijaitsee tuulivoimaloita. Kaksi viimeisintä saarta ovat yksityisen henkilön omistuksessa eivätkä ne sijaitsee luonnonsuojelualueella. Stora Båtskärillä sijaitsee kolme tuulivoimalaitosta , jotka on kytketty toisiinsa maanpäällisellä sähkölinjalla. Kullakin pienemmällä saarella on yksi tuulivoimalaitos kullakin . Tuulipuiston pituus on 1,1 kilometriä, leveys 0,95 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 60 hehtaaria. Voimalat sijaitsevat noin 5 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Enerconin valmistamaa E70/2300-mallia, jonka napakorkeus on 64 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 71 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,3 megawattia.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan alueen pohjoispuolella sijaitsevaan ja Maarianhaminan eteläosassa sijaitsevalle sähköasemalle merikaapeleita pitkin. Sieltä tuotettu sähkö johdetaan kantaverkkoon.
Historiaa.
Ålands Vindenergi AL (ÅVA) Båtskär-hankkeen () suunnittelun kesällä 2000, jolloin sitä kutsuttiin vielä Nyhamn-hankkeeksi (). Projekti tavoitteli vuonna 2002 kolme miljoonaa euroa EU-rahaa, mutta siitä luovuttiin tuulivoimaa kohdanneen vastustuksen vuoksi. Hanketta varten perustettiin yhtiö Leovind Ab, josta ÅVA omisti 20 % osakkeista. Hanke käynnistyi syskyllä 2006 voimaloiden perustuksien valamisella ja valmistui kuuden voimalan pystytyksellä kesällä 2007. Tuulipuisto otettiin käyttöön elokuussa 2007 . Käynnistyessään tuulivoimapuisto tuotti 17 % koko Ahvenanmaan sähköntarpeesta ja koko Maarianhaminan tarvitsemasta sähköstä .
Vuodesta 2011 on Lilla Båtskärillä voinut testauttaa pieniä tuulivoimalaitoksia EU-sertifikaatin toivossa. Pieniä voimaloita ovat ne, joiden teholuokka jää välille 1,5–10 kilowattia.
Saarten sähköenergialla suunniteltiin koekäyttää pumppuvoimalaitoksen ideaa Lilla Båtskäretin vuonna 1959 käytöstä poistetussa rautakaivoksessa. Energiaa vapautuisi, kun merivettä päästettäisiin kaivokseen 250 metrin syvyyteen vesiturbiinien kautta. Kun energiaa halutaan varastoida, pumpataan vesi kaivoksesta pois. Hanketta ajaa ruotsalainen yhtiö Pumped Hydro Storage. Kaivoksen varastokapasiteetti olisi 8 megawattituntia, joka mahdollistaisi 300 omakotitalon pitämisen sähkössä ja lämmössä vuorokauden ajan. Pumppuvoimala kykenee syöttämään sähköverkkoon 2 megawattia sähköenergiaa ja toimimaan vuosittain varastona 2 gigawattitunnille
Kahden ritarikunnan nauha

Kahden ritarikunnan nauha () oli portugalilainen kunnianosoitus, joka perustettiin vuonna 1789. Alkujaan sitä käyttivät Portugalin kuningasperheeseen kuuluvat prinssit, mutta vuodesta 1823 lähtien sitä myönnettiin myös ulkomaalaisille kruununperillisille. Ritarikunta lakkautettiin monarkian mukana vuonna 1910. Nykyään Portugalin presidentti käyttää virkansa puolesta ja asemansa symbolina kolmen ritarikunnan nauhaa, jota alkujaan käytti Portugalin hallitseva monarkki.
Ritarikunnan nauhasta oli kolme eri versiota (sulkeissa vuoden, jolloin käytössä):
Masked Wolf

Masked Wolf (oik. Harry Michael; s. 12. helmikuuta 1991 Sydney, Australia) on australialainen rap-artisti. Hänet tunnetaan parhaiten alun perin vuonna 2019 omakustanteisesti julkaisemallaan singellä ”Astronaut in the Ocean”. Kappale nousi suureen suosioon, kun Michael julkaisi sen uudestaan levytysyhtiönsä Elektra Recordsin kautta. Kappale on ansainnut useita platinalevyjä ja se nousi listaykköseksi Tšekissä, Kreikassa, Intiassa, Unkarissa ja Slovakiassa. Lisäksi kappale nousi 6. sijalle Billboard Hot 100 -listalla Yhdysvalloissa, missä se saavutti kaksinkertaisen platinalevyn. Kappale ansaitsi myös neljä ARIA-palkintoehdokkuutta, ja se esiintyi Masked Wolfin vuonna 2021 julkaistulla debyyttimixtapella ”Astronomical”. Mixtape nousi myöhemmin Billboardin Top Heatseekers Albums -listalla toiselle sijalle.
Michael syntyi ja varttui Sydneyn esikaupunkialueella. Hän aloitti rap-musiikin harjoittamisen nuorena, kun hänen vanhempansa erosivat. Michaelilla alkoi ahdistuneisuus- ja masennuskohtaukset, ja hän muutti teini-ikäisenä kreikkalaisortodoksisten isovanhempiensa luokse.
King Hu

King Hu (viralliselta nimeltään Hu Jinquan, ; 29. huhtikuuta 1932 Peking – 14. tammikuuta 1997 Taipei, Taiwan) oli kiinalainen elokuvaohjaaja. Häntä pidetään yhtenä kiinalaisen elokuvakulttuurin historian tärkeimmistä ja vaikutusvaltaisemmista ohjaajista. Hän voitti vuonna 1975 Cannesin elokuvajuhlilla pääpalkinnon ensimmäisenä kiinalaisena ohjaamallaan elokuvalla "A Touch of Zen".
Hu muutti 19-vuotiaana Hongkongiin suunnittelijana ennen kuin aloitti työskentelyn näyttelijänä Shaw Brothers -elokuvatuotantoyhtiöllä. Hän aloitti uransa elokuvaohjaajana elokuvalla "Sons of the Good Earth" vuonna 1965, ja saavutti suurta suosiota seuraavalla elokuvallaan "Kultapääsky ja juopunut katti".
Ydstebøhamn

Ydstebøhamn (myös muodossa Ystabøhamn) on taajama Kvitsøyn kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 386 vuonna 2023.
Kvitsøyn majakka

Kvitsøyn majakka () on Kvitsøyn kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1700 ja automatisoitiin sekä jätettiin miehittämättömäksi 1969.
Kvitsøyn kirkko

Kvitsøyn kirkko () on Kvitsøyn kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1620.
Elsa Lystad

Elsa Lystad (9. heinäkuuta 1930 Oslo – 26. joulukuuta 2023) oli norjalainen näyttelijä, joka näytteli niin teatterissa kuin televisiosarjoissa ja elokuvissakin. Hän teki läpimurtonsa 1960-luvulla, jolloin hän teki yhteistyötä muun muassa Rolv Wesenlundin kanssa.
Lystad

Lystad on seuraavien norjalaisten henkilöiden suku- tai välinimi:
Japanilaisia runoja

Japanilaisia runoja on japanilaisen runouden antologia, johon runot on suomentanut kielitieteilijä, diplomaatti G. J. Ramstedt. Sen on toimittanut Elma Järnefelt, joka on kirjoittanut siihen esipuheen. Teoksen on julkaissut WSOY vuonna 1953. Runot on järjestetty aikakausittain.
Viva Technology

Viva Technology, eli VivaTech, on vuonna 2016 perustettu vuosittainen teknologisille innovaatioille ja startup-yrityksille omistettu kokoontuminen. Se järjestetään vuosittain Paris Expo Porte de Versailles'ssa Pariisissa, Ranskassa ja sen järjestävät Les Échos- ja Publicis-ryhmät. Kolme päivää VivaTech on suunnattu yksinomaan startup-yrityksille, sijoittajille, johtajille, opiskelijoille ja tutkijoille. Neljäntenä päivänä tapahtuma avautuu suurelle yleisölle.
Vuoden 2023 painos saavutti ennätyksen houkuttelemalla yli 150 000 kävijää koko tapahtuman ajan, lähes 60 000 enemmän kuin edellinen painos. Tämä tarkoittaa, että Viva Techin kävijämäärä vuonna 2023 ylittää CES:n, joka vuosi Las Vegasissa järjestettävän uusien teknologioiden messujen.
Reality (vuoden 2023 elokuva)

Reality on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Tina Satter. Elokuva perustuu tositapahtumiin ja kertoo tiedusteluasiantuntija Reality Winneristä, joka vuoti Venäjän osallisuutta vuoden 2016 presidentinvaaleihin koskevia hallituksen tietoja medialle. Winneriä elokuvassa esittää Sydney Sweeney sekä muita rooleja muun muassa Josh Hamilton ja Marchánt Davis.
"Reality" sai maailmanensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla 18. helmikuuta 2023. Suomen-ensi-iltansa se sai 27. lokakuuta 2023. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat erityisesti Satterin ohjausta ja Sweeneyn roolisuoritusta.
Kasvissirkku

Kasvissirkku ("Platyspiza crassirostris") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan vain Galápagossaarilla. Se on yksi niin kutsutuista darwininsirkuista. 
Koko ja ulkonäkö.
Kasvissirkku kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Täysikasvuisen kasvissirkkukoiraan pää, ja toisinaan myös selkä ja siivet muuttuvat mustiksi linnun ikääntyessä. Vatsa on kellertävä. Kasvissirkkunaaras ja nuori koiras ovat harmahtavan ruskeita. Vaaleassa rinnassa on tummia juovia. Linnun nokka on kookas ja tukeva.
Levinneisyys ja elintavat.
Kasvissirkkua tavataan useilla, mutta ei kaikilla, Galápagossaarilla. Lajin elinympäristöä ovat metsien ja maanviljelysmaiden ekotonit, eli siirtymävyöhykkeet. Se liikkuu usein pareitain, ja syö siemeniä, hedelmiä, kukkia, kukkien nuppuja ja lehtiä. Koiras rakentaa katetun pesän ja naaras munii kahdesta kolmeen munaa.