Alice De Wolf Kellogg

Alice De Wolf Kellogg Tyler (1862 -1900) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja taideopettaja. Hän maalasi maisemia, muotokuvia ja mallimaalauksia. 
Elämänvaiheita.
Chicagossa lääkäriperheen tyttäreksi syntynyt taiteilija aloitti taideopinnot kotikaupungissaan, Chicagon taideakatemiassa, vuonna 1879. Hän valmistui erinomaisin arvosanoin ja ryhtyi opettamaan entisessä opinahjossaan. Syksyllä vuonna 1887 hän matkusti Pariisiin, missä hän aloitti opinnot yksityisessä, edistyksellisen oppilaitoksen maineessa olleessa Académie Julianissa. Oppilaitos hyväksyi myös naisia oppilaikseen. Siellä häntä opetti Gustave Boulanger. Hän opiskeli myös toisessa yksityisessä oppilaitoksessa Académie Colarossissa. 
Boulangeria De Wolf Kellogg piti parhaana opettajana mitä hänellä oli koskaan ollut. Hänen mukaansa Boulanger piti taiteen periaatteet selvästi esillä, lähtökohtana oli opiskelijan oma tyyli, eikä se, että opiskelija kopioisi opettajaansa. Boulangerin kuolema vuonna 1888 oli De Wolff Kellogille suuri järkytys. Tämän jälkeen hän ei nähnyt enää mitään syytä opiskella Académie Julianissa. 
Ihailemansa opettajan menehdyttyä De Wolf Kellog meni opiskelemaan Académie Julianiin. Pariisissa samaan aikaan opiskellut yhdysvaltalainen mies tosin totesi, että siellä ei yhdenkään kunniallisen, hyvästä perheestä kotoisin olevan naisen opiskella. Colarossi osoittautui kuitenkin hyväksi kouluksi. Siellä oli vapautta vielä enemmän kuin Académie Julianissa. Opiskelukaverit edustivat monia kansallisuuksia. Siellä oli opiskelijoita Tanskasta, Venäjältä, Ruotsista ja Ranskasta. 
Opintoaikanaan Euroopassa De Wolff Kellog matkaili myös Englannissa ja vieraili museoissa. Vanhojen mestareiden töiden kopioiminen kuului opintoihin. Hän myös oli jonkun aikaa Eurooppaan asettuneen yhdysvaltalaisen Charles Lasarin oppilaana. Ranskalaiset opettajat huomasivat oppilaansa lahjakkuuden ja antoivat hänen laittaa töitään Pariisin Salonkiin vuosina 1888 ja 1889. Hänen töitään oli myös Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1889. De Wolff Kelloggin kirjeitä Pariisista kotiinsa pidetään nykyään kulttuurihistorialisesti arvokkaina dokumentteina siitä, miten naispuoliset opiskelijat opiskelivat taidetta 1880-luvun Pariisissa.
Kotimaahansa De Wolff Kellogg palasi vuonna 1889. Hänellä oli mukanaan hänen sittemmin kuuluisimmaksi tullut maalauksensa, "Äiti". Tuloja saadakseen hän palasi opettajaksi Chicagon taideakatemiaan. Hän myös liittyi naistaiteilijoiden yhdistykseen, jonka nimi oli "The Palette". Yhdistyksen puheenjohtajaksi hänet valittii vuosina 1891, 1892 ja 1895. 
Elämä Chicagossa ei mennyt ihan niin kuin De Wolf Kellog oli kuvitellut. Taideakatemia suljettiin ja De Wolf Kellog suunnitteli muuttoa New Yorkiin. Hän oli ajatellut solmivansa avioliiton erään varakkaan lääkärin kanssa, mutta lääkäri päätti toisin. 
Ammattitaiteilijan oli 1890-luvun alun Yhdysvalloissa vaikea saada säännöllisiä tuloja. Oli opetettava, tehtävä kuvituksia ja muotokuvia oman kunnianhimoisemman työskentelyn ohessa. Lisäksi oli mahdollisuuksien mukaan löydettävä mesenaatti. De Wolf Kelloggin mesenaatiksi tuli varakas Lydia Avery Coonley, joka tilasi suojatiltaan muotokuvia. Vuonna 1893 De Wolf Kellog sai ainoana chicagolaisena taiteilijana töitään tunnetun taidevälittäjän pitämään näyttelyyn. 
Chicago oli järjestämässä maailmannäyttelyä ja De Wolf Kellogg sai sinne töitään näytteille. Tästä alkoi hänellä ammatillisesti kiireinen ja tuottoisa aika. Hänen töitään oli seissa näyttelyissä. Osaa hänen töistään kiiteltiin, mutta impressionismista vaikutteita saaneet eivät saaneet mitään kovinkaan suurta ihailua osakseen. Myös yksityiselämässä oli tapahtumia; syyskuussa vuonna 1894 De Wolf Kellogg avioitui itseään kaksitoista vuotta vanhemman liikemiehen Orno James Tylerin kanssa. 
Vuosilta 1894- 1896 De Wolf Kelloggista on ristiriitaista tietoa. Hänen sanotaan olleen taideinstituutin piirustuksen opettajana 1894- 1895, mutta sanomalehtiuutisen mukaan hän ei ollutkaan opettajana. Tämä liittynee siihen, että hänen raskautensa päättyi keskenmenoon keväällä 1895 ja hän olisi välillä ollut opettaamassa ja välillä taas poissa. Tuohon aikaan ei ollut mitenkään tavallista että juuri avioitunut nainen jatkaisi taideuraansa. 
Myös vuosi 1896 oli De Wolf Kellogille kiireinen. Hänellä oli töitä esillä West End Woman´s Clubin näyttelyssä ja työskenteli Klio Associationissa joka teki hyväntekeväisyyttä nuorten naisten parissa. Hänen työnsä olivat sekä kriitikoiden että myös ostavan yleisön suosiossa. Myös kesät olivat aktiivista aikaa; hän otti oppilaita mukaan Wisconsiniin maalausmatkalle ja hän oli oletettavasti käynyt myös taiteilijasiirtokunnassa. 
Myös seuraavat vuodet De Wolf Kellogg oli ammatillisesti aktiivinen. Vuodelta 1899 peräisin olevat asiakirjat mainitsevat hänellä kaksi sairautta diabeteksen ja krooninen nefritti eli munuaistulehdus. Vuonna 1899 kyseessä oli kaksi erittäin vakavaa sairautta joiden hoidot olivat raskaita. Taiteilija menehtyi vuonna 1900.