tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Isabel Guzman

Isabella Casillas ”Isabel” Guzman on yhdysvaltalainen virkamies, joka toimi Joe Bidenin presidenttikauden aikana Yhdysvaltain pienyrityshallinnon johtajana. Guzman on toiminut itsekin yrittäjänä, ja pienyrityshallinnossa kansliapäällikkönä ja neuvonantajana.
Pienyrityshallinnon johtajan virka on ministerin tehtäviin rinnastettava. Aikaisemmin sitä on pidetty melko merkityksettömänä, mutta koronaviruspandemiaan liittyvät elvytystoimet ovat nostaneet tehtävän merkitystä 2020-luvun alussa.
Ailus

Ailus on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
2291 Kevo

2291 Kevo on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Lapissa sijaitsevan Kevo-nimisen paikan mukaan. Tämä paikannimi on valittu asteroidinnimeksi, koska Kevolla toimii Turun yliopiston tutkimusasema.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,04 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 4 kuukautta.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi on .
Semjon Nomokonov

Semjon Danilovitš Nomokonov (, 12. elokuuta 1900 Delyun – 15. heinäkuuta 1973 Zugalai) oli toisessa maailmansodassa palvellut neuvostoliittolainen tarkka-ampuja. Etniseltä taustaltaan hän oli hamnigani. Nomokonov taisteli vuosina 1941–1945 viidellä eri rintamalla ja ampui vahvistetusti 367 vihollista. Novokonov tunnetaan myös piipustaan, johon hän kaiversi merkinnät tapoistaan.
Taka-Baikaliassa syntynyt Nomokonov harrasti metsästystä jo kymmenvuotiaasta lähtien ja työskenteli myös kirvesmiehenä Šilkan piirin Nižni Stanissa. Nomokonov liittyi puna-armeijaan heinäkuussa 1941 ja poikkeuksellisten ampumataitojensa johdosta hänet siirrettiin pian tavallisen kiväärimiehen tehtävistä tarkka-ampujapataljoonaan. Nomokonov osallistui taisteluihin Valdain ylängöllä, Karjalan kannaksella, Ukrainassa, Liettuassa sekä Euroopan sotatoimien päättymisen jälkeen Mantšurian taisteluun elo–syyskuussa 1945.
”Taigan shamaani” -lempinimellä tunnettu Nomokonov palkittiin ansioistaan Leninin ja Punalipun kunniamerkeillä, kahdella Punaisen tähden kunniamerkillä sekä taisteluansiomitalilla. Hän kuoli 72-vuotiaana nykyisen Mogoituin piirin Zugalaissa vuonna 1973.
Madison (Connecticut)

Madison (entinen East Guilford) on kunta Connecticutin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kunta on osa New Havenin metropolialuetta. Alue on asutettu 1600-luvun puolivälissä, ja kunta on perustettu vuonna 1826, jolloin se nimettiin uudelleen presidentti James Madisonin mukaan.
NoName Snowpark

NoName Snowpark on laskettelupuisto Flims Laax Faleran talviurheilukeskuksessa Falerassa Sveitsissä.
NoName Snowparkissa järjestetään vuosittain Laax Open -lumilautailukilpailu, joka on vuodesta 2017 alkaen kuulunut maailmancupiin.
NoName Snowparkissa on kaksi lumikourua ja slopestyle-rinne, suurempi lumikouruista on Euroopan suurin.
Kottonen

Kottonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Sjundeå FBK

Sjundeå Frivilliga Brandkår rf (), tai lyhyemmin Sjundeå FBK on vuonna 1939 perustettu siuntiolainen ruotsinkielinen, Länsi-Uudenmaan Pelastuslaitoksen alainen, vapaapalokunta Uudellamaalla. Sjundeå FBK:ssa toimii hälytysosasto, nuoriso-osasto ja naisosasto. Vuonna 2018 Sjundeå FBK:lla oli yhteensä 163 hälytystä, joista 63 oli ensivastetehtäviä ja 100 sammutus- ja pelastustehtäviä. Paloasema sijaitsee Siuntion kirkonkylässä osoitteessa Nimismiehenmäki 76.
Palokunnan päällikkönä toimii nykyisin Johan Holmberg.
&lt;mapframe text="Paloaseman sijainti kartalla." latitude="60.167468" longitude="24.187640" zoom="13" width="250" height="250" align="right"&gt;{
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {
 "marker-color": "FF6347",
 "marker-size": "medium",
 "marker-symbol": "fire-station"
 "geometry": {
 "type": "Point",
 "coordinates": [
 24.187640,
 60.167468
 ]
}&lt;/mapframe&gt;
Historia.
Sjundeå FBK perustettiin 30. toukokuuta 1939 palopäällikkö Rudolf Thusbergin johtamassa kokouksessa palokunnan perustamisesta kiinnostuneille siuntiolaisille. Tuolloin yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Johannes Malmsten, varapuheenjohtajaksi valittiin Torgny Stenholm, sihteeriksi ja kassanhoitajaksi Erik W. Sjöholm, palopäälliköksi Runar Blomqvist, ensimmäiseksi varapäälliköksi Ragnar Öhman ja toiseksi varapäälliköksi Johannes Malmsten.
Palokunnan viisi ensimmäistä toimintavuotta oli sota-aikaa, jonka takia noista vuosista on säilynyt jäljellä vain vähän dokumentteja. Porkkalan vuokra-aikaan asti paloasema sijaitsi Siuntion asemalla Sjundeå Mekaniska Verkstads Ab:n tiloissa.
Paloasema.
Paloaseman nykyinen tontti kirkonkylässä on saatu lahjoituksena Karin ja Ruben Saloviukselta toukokuussa vuonna 1947.
Ensimmäinen paloasema oli valmiina tontilla jo samana vuonna ja siinä oli autotalli, letkutorni, sekä talonmiehen asunto. Vuonna 1969 paloasemaa laajenettiin ja tuolloin rakennettiin toinen autotalli ja kerhohuone. Myös talonmiehen asuntoa laajennettiin tuolloin. 
Vuonna 1973 Sjundeå FBK osti naapurissa sijainneen entisen sahan tontin Else Wikmanilta. Tontille valmistui palokunnan oma sauna vuonna 1979. Nykyinen paloasema on valmistunut entisen sahan tontille vuonna 1992.
Palokuntasopimus.
Sjundeå FBK:n ja Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen välinen palokuntasopimus allekirjoitettiin Karis FBK:n juhlasalissa 11. joulukuuta 2007. Sopimuksen Sjundeå FBK:n puolesta allekirjoittivat Nina Pettersson ja Kjell Flythström.
Kalusto ja ajoneuvot.
Sammutusyksikkö R LU 6612 toimii vara-ajoneuvona Lohjan ja Espoon alueen sopimuspalokunnilla, mikäli jonkin sen alueen sammutusyksiköistä on esimerkiksi huollossa.
Lista palokunnan vanhasta kalustosta ja ajoneuvoista vuosineen:
Saint-Aignan

Saint-Aignan voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede.
Nimi Aignan tai Agnan löytyy noin kolmestakymmenestä kaupungin tai kylän nimestä Ranskassa.
Tom Moore (kapteeni)

Thomas Moore (30. huhtikuuta 1920 Keighley, Englanti – 2. helmikuuta 2021 Bedford, Englanti) oli englantilainen kapteeni, joka palveli Britannian asevoimissa toisessa maailmansodassa. Hän tuli tunnetuksi koronaviruspandemian aikana, kun hän keräsi melkein 39 miljoonaa puntaa hyväntekeväisyyteen. Hänet lyötiin ritariksi, ja hän levytti hittisinglen ”You’ll Never Walk Alone”.
Tom Moore syntyi vuonna 1920, ja käytyään koulun hän oli rakennusinsinööriharjoittelijana. Hän liittyi vuonna 1940 asevoimiin ja palveli toisessa maailmansodassa. Moore valittiin upseerikoulutukseen, ja hänet ylennettiin kapteeniksi asti. Hänet sijoitettiin Wellingtonin herttuan rykmenttiin, ja hän taisteli Arakanissa Burman länsiosissa. Hänet lähetettiin Sumatralle Japanin antautumisen jälkeen.
Moore toimi sodan jälkeen Bovington Campissä Armoured Fighting Vehicle -koulun ohjaajana. Hänestä tuli myöhemmin myös yrittäjä, ja hän oli betoniyritys March Concrete Productsin toimitusjohtaja. Moore asui pitkään Kentissä, mutta hän muutti vuonna 2007 Bedfordshireen.
Mooresta tuli tunnetuksi keväällä 2020, kun hän keräsi melkein 33 miljoonaa puntaa hyväntekeväisyyteen käveltyään sata kierrosta puutarhassaan Marston Moreteynessa Britannian ensimmäisen koronasulun aikana. Hän käveli 25 metrin matkan sata kertaa, ja hän sai haasteen täyteen huhtikuun puolivälissä noin kaksi viikkoa ennen satavuotispäiväänsä.
Moore sai tunnustuksia ympäri Britanniaa, ja hänet lyötiin ritariksi heinäkuussa. Hän myös levytti kappaleen ”You’ll Never Walk Alone” Michael Ballin kanssa. Guinness World Recordsin mukaan Moore oli Britannian vanhin singlelistojen kärkeen noussut henkilö. Hän on myös kerännyt enemmän rahaa yksinkävelyllä kuin kukaan muu aiemmin.
Moore sairastui vuoden 2021 alussa, ja häntä hoidettiin keuhkokuumeen takia. Tammikuun lopulla hänellä diagnosoitiin covid-19-sairaus, ja hän joutui kuun viimeisenä päivänä sairaalaan hengitysvaikeuksien takia. Moore kuoli Bedfordin sairaalassa 2. helmikuuta 2021.
Tom Moore

Tom Moore voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Beninin museot

Beninin museoissa esitellään tavallisesti Beninin (ent. Dahomey) ja sen alueella sijainneiden entisten afrikkalaisten valtioiden historiaa ja taidetta. Maassa ei ole kansallismuseota. Museot ovat yleensä yksityismuseoita.
Abomeyn historiallinen museo.
Beninin vanhin "Musée historique d'Abomey" museo perustettiin vuonna 1943 Ranskan Dahomeyn siirtomaavallan hallitsijoiden toimesta. Museo sijaitsee Dahomeyn kuningaskunnan kuninkaiden palatseissa Abomeyn kaupungissa.
Cotonoun ja Abomey-Calavin museot.
Cotonoussa on Luonnonhistoriallinen museo ("Musée des sciences naturelles, Nature tropicale").
Myös Beninin olympiamuseo ("Musée olympique du Bénin") on Cotonoussa.
Ja kaupungin keskustassa sijaitsee myös Zinsou-säätiön päämaja ja näyttelypaikka ("Fondation Zinsou").
Abomey-Calavissa on pieni kuninkaiden Recade sauvoihin erikoistunut museo "Petit Musée de la Récade".
Natitingoun museot.
Luoteis-Beninin Natitingoussa on Natitingoun aluemuseo ("Musée régional de Natitingou"). Sen osa on myös Natitingoussa sijaitseva "Stèle de Kaba".
Ouidahin museot.
Beninin rannikon lähellä sijaitsevassa historiallisessa Ouidahin kaupungissa on kuuluisan Francisco Felix de Souzan kotimuseo "Musée Don Francisco Felix de Souza Chacha".
Ouidahin historiallinen museo on portugalilaisessa linnoituksessa, "Musée d'histoire de Ouidah."
Ouidahissa, Villa Ajavonissa on myös Zinsou-säätiön taidemuseo "Musée d'art contemporain de Ouidah."
Porto-Novo.
Porto-Novossa on afrobrasilialaisen kulttuurin museo "Musée da Silva des arts et de la culture afro-brésilienne".
Porto-Novossa on myös kaksi etnogafista museota. Ne ovat Porto-Novon etnografinen museo ("Musée ethnographique Alexandre Sènou Adandé)" ja kuningas Toffan palatsissa oleva "Musée Honmè".
Parakou.
Parakoussa on Parakoun etnografinen ulkomuseo "Musée ethnographique et de plein air de Parakou."
Kétou.
Kétoussa on "Musée Akaba Idena."
Villa Karon museot.
Afrikkalaisuomalaisessa kulttuurikeskuksessa ja residenssissä Villa Karossa on Beninin lounaisrannikolla Grand-Popossa "Musée Karo" ja "Petit Musée".
Lapinpaimenkoira

Lapinpaimenkoira eli kukonharjunkoira on jäljellä oleva suomalainen koirarotu. Nimestään huolimatta se ei ollut kotoisin Lapista, vaan Etelä-Suomesta.
Ulkonäkö.
Lapinpaimenkoira oli suomenlapinkoiraa hieman kookkaampi ja pitkäkarvaisempi, yleensä väriltään kokomusta, ja osa senaikaisista ulkomuototuomareista "tunnisti" sen valokuvan perusteella belgianpaimenkoira groenendaeliksi.
Alkuperä.
1930-luvulla lappalaisia poropaimenkoiria – lähinnä suomenlapinkoiria – vietiin Etelä-Suomeen, missä niitä risteytettiin pitkäkarvaisen karjalankarhukoiran kanssa. Tarkemmin eriteltyinä kantakoirista yksi oli lappalainen porokoira, yksi venäläinen ostjakkikoira ja yksi pitkäkarvainen karjalankarhukoira, ja myöhemmin jalostukseen käytettiin vielä jonkin verran aitoja poroa paimentavia koiria. Näin syntyi uusi rotu nimeltä kukonharjunkoira, joka rekisteröitiin vuonna 1945 lapinpaimenkoirana ja joka sai virallisen rotumääritelmän vuonna 1946. Pian myös suomenlapinkoiria ja lapinporokoiria alettiin rekisteröidä saman nimen alle, minkä vuoksi kaikki kolme alkoivat risteytyä keskenään.
Vuonna 1967 Suomen Kennelliitto muutti rodun nimen pelkäksi lapinkoiraksi, koska kukonharjutyyppisillä koirilla ei ollut mitään tekemistä paimennuksen kanssa. Samana vuonna se myös päätti avata oman rekisterinsä lyhytkarvaisille menesjärveläistyyppisille koirille, joita alettiin kutsua lapinporokoiriksi erotuksena lapinkoirista. Kukonharju-variaatio alkoi harvinaistua sen jälkeen, kun vuonna 1971 rekisteriin päätettiin ottaa myös poropaimentaustaisia lapinkoiria, niin kutsuttuja paimensukuisia lapinkoiria. 1980-luvun alussa syntyivät viimeiset miltei puhdasrotuiset kukonharju-linjan koirat. Kukonharjunkoiraa löytyy kuitenkin nykyistenkin suomenlapinkoirien taustalta, ja aina vuoteen 1975 asti lapinkoirilla noudatettiin kukonharjulaisen tyypin rotumääritelmää. Suomenlapinkoirien nykylinjoissa vaikuttaa kolme kukonharjutyypin yksilöä: vuonna 1968 syntynyt Muru, vuonna 1974 syntynyt Jermu sekä vuonna 1975 syntynyt Aapan Taika (puoliksi kukonharjulainen). 
Etymologia.
Nimitys lapinpaimenkoira tulee siitä, että rodun esi-isät tulivat Lapista. 1950–1970-lukujen aikana Kukonharjun kennel oli yksi merkittävimmistä kasvattajista, minkä vuoksi alettiin käyttää nimitystä kukonharjunkoira.
Terveys.
Lapinpaimenkoiran sanottiin olleen sisäsiittoinen, minkä vuoksi se kärsi erinäisistä terveysongelmista.
Ostrowiec Świętokrzyski

Ostrowiec Świętokrzyski on kaupunki ja oma kuntansa () Ostrowiecin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 68 338. Ostrowiec Świętokrzyski on sekä piirikuntansa että viereisen Bodzechówin kunnan hallinnollinen keskus.
Historia.
Varhaisimmat todisteet ihmisasutuksesta nykyisen Ostrowiec Świętokrzyskin alueella ajoittuvat neoliittiselle kaudelle. Keskiajalla alueella oli Ostrów-niminen kylä, jonka varhaisin maininta asiakirjoissa on vuodelta 1369. Vuonna 1569 Ostrówin silloinen johtaja Jakub Gawroński aloitti kaupungin rakennustyöt. Kaupunki valmistui 1613 ja kaupunkioikeudet se sai mahdollisesti ennen vuotta 1620, vuonna 1597 tai 1613. 
Vuonna 1795 kaupungista tuli Puolan kolmannen jaon seurauksena osa Itävaltaa, vuodesta 1809 lähtien se kuului Varsovan herttuakunnassa Radomin departementtiin ja vuonna 1815 siitä tuli osa Puolan kuningaskuntaa. 1800-luvulla Ostrowiec Świętokrzyskin rautateollisuus, muu tuotanto ja kaupankäynti alkoivat kehittyä. Alueelta tehtiin ruskohiili- ja rautamalmilöytöjä, ja useita rautakaivoksia ja rautatehtaita avattiin. Kaupungista tuli Vanhan-Puolan teollisuusalueen teollisuuden keskus.
Vuoden 1905 vallankumouksen yhteydessä tapahtuneet työntekijöiden joukkomielenosoitukset huipentuivat Puolan sosialistisen puolueen hallinnoiman ”Ostrowiecin tasavallan” julistukseen. ”Tasavalta” oli olemassa tammikuuhun 1906 asti. Vuonna 1910 kaupungin väkiluku oli noin 13 900, joista 58,4 prosenttia oli juutalaisia. Toisen maailmansodan yhteydessä arviolta 11 000 Ostrowiec Świętokrzyskin juutalaista surmattiin ghetoilla ja työleireillä. Ostrowiec Świętokrzyski erotettiin vuonna 1924 omaksi piirikuntatason kaupungikseen, mitä ennen se oli osa Opatówin piirikuntaa. Kaupungin nykyinen nimi vakiinnutettiin käyttöön vuonna 1937, mihin asti sitä oli käytetty myös nimeä Ostrowiec Kielecki sekä 1900-luvun alussa myös nimeä Ostrowiec nad Kamienną. Vuonna 1954 joukko ympäröiviä kyliä liitettiin osaksi kaupunkia. Ostrowiec Świętokrzyski oli 1951–1975 oma kaupunkipiirikuntansa Kielcen voivodikunnassa.
Sijainti ja maantiede.
Ostrowiec Świętokrzyskin alueen läpi kulkevat valtatie 9 ja voivodikunnan tiet 751, 754 sekä 755. Se rajoittuu Bodzechówin ja Kunówin kuntiin. Kaupungin pinta-alasta noin 40 prosenttia on maatalousmaata ja noin kymmenen prosenttia metsää. Se sijaitsee Kamienna-joen laaksossa Iłżan aluskukkuloiden ja Opatówin-Sandomierzin ylänkoalueen rajalla. Kaupunki jakautuu seuraaviin 20 osa-alueeseen:
Väestö.
Vuoden 2021 lopussa 53,1 prosenttia Ostrowiec Świętokrzyskin asukkaista oli naispuolisia ja 46,9 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat kaupungin väestöstä 13,9 prosenttia, työikäiset 57,3 prosenttia ja eläkeikäiset 28,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 45,6 vuotta. Vuonna 2020 Ostrowiec Świętokrzyskissä syntyi 346 lasta.
Sisarkaupungit.
Ostrowiec Świętokrzyskin viisi sisar- ja kumppanialuetta ovat:
Kurt Gustav Wilckens

Kurt Gustav Wilckens (3. marraskuuta 1886 Bad Bramstedt – 15. kesäkuuta 1923 Buenos Aires) oli saksalainen toimittaja, anarkisti ja sodanvastustaja. Hänet tunnetaan argentiinalaisen upseerin Héctor Benigno Varelan murhaajana.
Elämä.
Schleswig-Holsteinissa syntynyt Wilckens muutti Yhdysvaltoihin asepalveluksen suoritettuaan vuonna 1910. Hän työskenteli maatyöläisenä ja kaivosmiehenä Arizonassa ja Uudessa-Meksikossa tutustuen samalla anarkismiin. Liityttyään syndikalistiseen Industrial Workers of the World -ammattiliittoon Wilckens oli mukana organisoimassa lakkoja, jonka lisäksi hän vastusti aktiivisesti Yhdysvaltain liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan. Syksyllä 1917 Wilckens vangittiin sodanvastaisen toimintansa vuoksi ja suljettiin Utahissa sijainneeseen internointileiriin. Wilckens karkasi joulukuussa 1917, mutta jäi viranomaisten käsiin jälleen vuonna 1920, jolloin hänet karkotettiin Saksaan. 
Syksyllä 1920 Wilckens muutti Argentiinaan, jossa hän työskenteli toimittajana Cipollettissa sekä kausityöläisenä Río Negron maakunnan hedelmäfarmeilla. Argentiinassa oli samaan aikaan käynnissä Patagonian kapinana tunnettu kansannousu, jonka tukahduttamisen yhteydessä armeija surmasi satoja maatyöläisiä. 27. tammikuuta 1923 Wilckens teki Buenos Airesissa pommi-iskun everstiluutnantti Héctor Benigno Varelaa vastaan kostaakseen maatyöläisten surmia. Wilckens haavoittui iskussa myös itse ja joutui pidätetyksi. Kesäkuussa 1923 äärioikeistolaisen Liga Patriótica Argentina -järjestön jäsen murhasi Wilckensin Buenos Airesissa sijaitsevassa vankilassa. Wilckensin murhaaja puolestaan kuoli marraskuussa 1925 toisen vangin surmatessa hänet venäläisen anarkistin Germán Boris Wladimirovitšin pyynnöstä.
Wilckensin elämästä on valmistunut Osvaldo Bayerin käsikirjoittama saksalainen televisioelokuva vuonna 1989.
Osvaldo Bayer

Osvaldo Jorge Bayer (17. helmikuuta 1927 Santa Fe – 24. joulukuuta 2018 Buenos Aires) oli argentiinalainen kirjailija, toimittaja, historioitsija, anarkisti ja ihmisoikeusaktivisti.
Elämä ja ura.
Saksalaistaustainen Bayer työskenteli muun muassa merimiehenä ja opiskeli Hampurin yliopistossa vuosina 1952–1956. Hampurissa hän liittyi myös vasemmistolaiseen Sozialistischer Deutscher Studentenbund -opiskelijajärjestöön. Argentiinaan palattuaan Bayer työskenteli toimittajana ja opiskeli filosofiaa Buenos Airesin yliopistossa kiinnostuen samalla anarkismista. Poliittisen toimintansa vuoksi Bayer oli hankaluuksissa viranomaisten kanssa ja joutui myös äärioikeistolaisen Alianza Anticomunista Argentina -järjestön ahdistelemaksi. Sotilasjunttaa johtaneen presidentti Jorge Videlan kaudella Bayer asui maanpaossa Länsi-Saksassa vuosina 1975–1983. Argentiinaan palattuaan hän kirjoitti muun muassa "Página/12"-lehteen.
Bayerin tunnetuin teos on vuonna 1974 ilmestynyt romaani "La Patagonia Rebelde", joka kertoo väkivaltaisesti tukahdutetusta 1920-luvun Patagonian maatyöläisten kansannoususta. Kirja joutui presidentti Isabel Martínez de Perónin kieltämäksi. Hänen muista kirjoistaan kiellettiin italialaisen anarkistin Severino Di Giovannin elämäkerta presidentti Raúl Alberto Lastirin käskystä vuonna 1973. Lisäksi Bayer on julkaissut muun muassa Argentiinan jalkapallon historiaa käsittelevän teoksen "Fútbol Argentino" (1990). Hän on myös käsikirjoittanut Kurt Gustav Wilckensistä kertovan saksalaisen televisioelokuvan.
Bayer teki ihmisoikeustyötä Argentiinan alkuperäisasukkaiden parissa, joista ansioistaan hän sai Buenos Airesin kansallisen yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 2003. Bayer kuoli 91-vuotiaana jouluaattona 2018.
Koloman Wallisch

Koloman Wallisch (, 28. helmikuuta 1889 Lugoj – 19. helmikuuta 1934 Leoben) oli itävaltalainen poliitikko, joka toimi maan kansallisneuvoston jäsenenä vuosina 1930–1934. Sosialidemokraatteja edustanut Wallisch teloitettiin hänen osallistuttuaan Itävallan sisällissotaan vuonna 1934.
Nykyisen Romanian alueella sijaitsevassa Lugojssa syntynyt Wallisch liittyi Unkarin sosiaalidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1905. Ensimmäisessä maailmansodassa hän osallistui taisteluihin itärintamalla Galitsiassa sekä Italian rintamalla. Vuodesta 1921 lähtien Wallisch toimi sosialidemokraattien puoluesihteerinä Itävallan Bruck an der Murissa. Maan parlamenttiin hänet valittiin vuonna 1934.
Itävallan sisällissodan aikana Wallisch komensi Obersteiermarkin alueen tasavaltalaisen suojeluliiton joukkoja, jotka ottivat haltuunsa muun muassa Bruck an der Murin. Kansalliskaartia vastaan käydyn taistelun jälkeen Wallisch pakeni noin 300 miehensä kanssa vuorille yrittäen paeta Tšekkoslovakiaan. Kansalliskaartin joukout saivat kuitenkin Wallischin vangiksi 18. helmikuuta ja hän sai kuolemantuomion pikaoikeudenkäynnin päätteeksi. Wallisch kuristettiin garrottella Leoben oikeustalon pihalla seuraavana yönä.
Toisen maailmansodan jälkeen Bruck an der Murin, Leobenin ja Kapfenbergin kaupungit nimesivät aukion Wallischin mukaan.
Raphael Warnock

Raphael Gamaliel Warnock (23. heinäkuuta 1969 Savannah, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän on toiminut vuodesta 2021 toisena Georgian senaattoreista. Syksyn 2022 senaatin vaaleissa hän pääsi jatkokaudelle voitettuaan republikaanihaastaja Herschel Walkerin joulukuun uusintavaalissa.
Tausta ja yksityiselämä.
Warnock on baptistipastori, ja ennen senaattorin uraansa hän työskenteli Atlantan Ebenezer Baptist Churchissa, jossa myös kuuluisa kansalaisoikeusaktivisti Martin Luther King Jr. aikoinaan toimi. 
Warnock syntyi 1969 12-lapsisen perheen toiseksi nuorimmaksi Savannah'ssa, jossa hänen vanhempansa toimivat helluntaiseurakunnan pastoreina.
Warnock opiskeli Morehouse Collegessa Atlantassa ja Union Theological Seminaryssa New Yorkin kaupungissa. 1990-luvulla hän toimi apulaispastorina Abyssinian-baptistikirkossa New Yorkin Harlemissa. Vuonna 2005 Warnock muutti Atlantaan, jossa hänestä tuli Ebenezer Baptist Churchin pastori.
Vuonna 2016 Warnock meni naimisiin Oulèye Ndoyen kanssa. Pariskunta erosi virallisesti vuonna 2020. Ndoyen mukaan Warnock oli ajanut riidan päätteeksi hänen jalkansa päältä autolla, minkä Warnock kiistää. Sen jälkeen, kun Warnock oli kutsunut poliisin paikalle, Ndoye ei halunnut näyttää jalkaansa poliisille, joka "ei nähnyt mitään merkkejä siitä, että Ndoyen jalan yli olisi ajettu". Paikalle saapuneet lääkintähenkilöt "eivät pystyneet havaitsemaan mitään turvotusta, punoitusta tai mustelmia".
Vuonna 2022 savannahlainen katu, jonka varrella Warnock varttui, nimettiin tämän mukaan muotoon "Raphael Warnock Way".
Poliittinen ura.
Vuosina 2017–2020 Warnock toimi puoluepoliittisesti sitoutumattoman New Georgia Project -nimisen järjestön puheenjohtajana. Järjestö tarkoitus oli saada yhä useampi äänioikeutettu rekisteröitymään äänestäjäksi.
Warnock voitti Yhdysvaltain senaatinvaalissa uusintakierroksella Georgian osavaltiossa vastaehdokkaansa, istuvan republikaanisenaattorin Kelly Loefflerin niukasti, mikä yhdessä saman osavaltion Jon Ossoffin vielä niukemman voiton vastaehdokaastaan David Perduesta kanssa takasi demokraattienemmistön senaattiin. Warnock ja Ossoff kampanjoivat yhdessä ja yleensä heidän mukanaan oli mm. Barack Obama ja Stacey Abrams. Syksyn 2022 vaaleissa hänen uudelleenvalintansa varmistui joulukuun uusintavaalissa, jossa hän voitti republikaanien ehdokkaan Herschel Walkerin. 
Poliittisia kantoja.
Warnockin poliittisiin kantoihin kuuluu mm. kansalaisoikeuksien vahvistamista, aborttioikeuden tukeminen, laajentaa Affordable Care Actia sekä julkista terveydenhuoltoa ja uudistaa rikosoikeusjärjestelmää. Myös pastorina Warnock on aktiivisesti taistellut Medicaidin ja sosiaalitukien ylläpitämisen puolesta. Warnock pidätettiin Atlantassa 2014, kun hän mielenosoitti republikaanien yrityksiä rahoitusleikkauksista Medicaidiin.
2846 Ylppö

2846 Ylppö on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty lastenlääkäri, arkkiatri Arvo Ylpön mukaan. Kansainvälisissä yhteyksissä asteroidin nimi voidaan kirjoittaa myös ilman "ö"-kirjainta, muodossa "Ylppo".
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,22 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 9 kuukautta.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on .
Krysanteemivaltaistuin

Krysanteemivaltaistuin () on Japanin keisarin valtaistuin. Krysanteemi on viittaus Japanin keisariperheeseen, jonka tunnuksena kukka toimii. 
Termiä käytetään myös metonyymisesti viittaamaan Japanin valtionpäämieheen ja maan monarkiaan.
Corporation Act (1661)

Corporation Act (1661) oli vuonna 1661 annettu laki, jolla pyrittiin rajoittamaan julkiset virat Englannissa vain Englannin kirkon jäsenille.
Laki ei ollut kohdistettu suoraan roomalaiskatolilaisia vastaan, vaan lähinnä presbyteerejä. Presbyteerit olivat saavuttaneet vaikutusvaltaisen aseman kaupunkien hallinnossa kaikkialla Englannissa.
Laissa säädettiin, että ketään ei voida laillisesti valita mihinkään hallituksen, kaupungin tai yrityksen hallintoon liittyvään virkaan, ellei hän ole edeltävien 12 kuukauden aikana saanut Herran ehtoollisen sakramenttia Englannin kirkon rituaalien mukaisesti. Hänen oli myös sitouduttava anglikaaniseen oppiin valalla. Näiden vaatimusten puuttuessa vaalit oli mitätöitävä. 
Laki kumottiin lopulta vuonna 1828, vuosi ennen katolisille annettua uskonnonvapautta.
Golden Globe 2021

Golden Globe 2021 oli järjestyksessään 78. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2020 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa, Kaliforniassa 28. helmikuuta 2021. Perinteisesti gaala on järjestetty tammikuun alussa, mutta koronaviruspandemian takia gaalaa siirrettiin helmikuun loppuun. Gaalan juonsivat neljättä kertaa Tina Fey ja Amy Poehler.
Ehdokkaat julkistettiin 3. helmikuuta 2021. 
Jane Fonda palkittiin Cecil B. DeMille -palkinnolla elämäntyöstään elokuvissa.
1504 Lappeenranta

1504 Lappeenranta on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen kaupungin mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,4 kertaa niin kaukana kuin Maa.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
1507 Vaasa

1507 Vaasa on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen kaupungin mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,33 kertaa niin kaukana kuin Maa.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
Josef Horešovský

Josef Horešovský (s. 18. heinäkuuta 1946 Žilina) on Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa hopeaa Grenoblessa 1968 ja pronssia Sapporossa 1972. Hänet valittiin vuoden 1968 olympiaturnauksen parhaaksi puolustajaksi. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Prahassa 1972 ja saavutti hopeaa Bernin ja Geneven kisoissa 1971 sekä pronssia Tukholmassa 1969, Tukholmassa 1970 ja Moskovassa 1973. Vuoden 1969 MM-kisoissa Tšekkoslovakian ja Neuvostoliiton keskinäiset ottelut olivat kuumia tapahtumia edellisenä vuonna tapahtuneen Tšekkoslovakian miehityksen vuoksi. Vaikka Neuvostoliitto voitti maailmanmestaruuden, voitti Tšekkoslovakia molemmat keskinäiset ottelut ja jälkimmäisessä, lukemiin 4–3 päättyneessä ottelussa Horešovský teki joukkueensa 3–2-johtomaalin kolmannessa erässä.
Horešovský edusti kotimaansa pääsarjassa Sparta Prahaa kausina 1965–1969 ja 1971–1976 mutta voitti ainoat mestaruutensa Dukla Jihlavan joukkueessa kausina 1969–1970 ja 1970–1971. Hän päätti pelaajauransa České Budějovicen joukkueessa. Vuonna 1972 toimintansa tuolloin aloittaneen pohjoisamerikkalaisen WHA-liigan seura Calgary Broncos varasi Horešovskýn mutta hän ei koskaan pelannut Pohjois-Amerikassa.
Pelaajauransa jälkeen Horešovský on toiminut Tšekkoslovakiassa ja Tšekissä päävalmentajana České Budějovicen, Sparta Prahan, Slovan Ústí nad Labemin, Mladá Boleslavin ja Horácká Slavia Třebíčin joukkueissa. Hänet valittiin Tšekin jääkiekkoilun kunniagalleriaan vuonna 2010.
1540 Kevola

1540 Kevola on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tähtitieteen tutkimusaseman Kevolan mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,85 kertaa niin kaukana kuin Maa.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
1882 Rauma

1882 Rauma on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Rauman kaupungin mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,01 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 3 kuukautta.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Eksentrisyys on , inklinaatio on , albedo on ja magnitudi .
Sky Mali

Sky Mali on malilainen lentoyhtiö.
Arabiemiirikuntalaisen Al Sayegh Groupin omistama yhtiö on perustettu heinäkuussa 2020. Sen osakkaiksi odotetaan myös Malin valtiota ja paikallisia yrityksiä. Yhtiön tavoitteena on maan sisäisten ja kansainvälisten lentoyhteyksien kehittäminen. Lentokalusto tulee käsittämään Boeing 737, Embraer ERJ 145 ja Xi’an MA60 -koneita.
Yhtiön kotikenttä on Bamakon Senoun kansainvälinen lentoasema. Se aloitti liikennöinnin Bamakon ja Kayesin välillä syyskuussa 2020. Säännöllisiä vuoroja on myös Moptiin, Timbuktuun ja Gaoon.
Recade

Recade (ransk. Récade), foniksi Makpo on kuviollinen sauva tai valtikka, joka oli fonien kuninkaiden yksi seitsemästä attribuutista. Myös kuninkaiden lähettiläät kantoivat niitä kuninkaan edustajina. Sauvan kantaja hyväksyttiin ja häntä kunnioitettiin.
"Recade"-sana on peräisin portugalin sanasta "recado", joka tarkoittaa viestiä. Foninkielinen sana "makpo on ""raivokeppi". Valtikka edustaa kuninkaallista auktoriteettia. Sodan aikana tai koollekutsumiseksi se annettiin sanansaattajalle vahvistamaan viestin alkuperä. Recadoa käytetään myös tanssi-instrumenttina. Kuningas myös tervehti ihmisiä sillä, ja se merkitsi tanssien alkua kuninkaallisessa hovissa.
Makpon käyttö oli tarkasti säädetty. Makpo lepäsi vasemmalla olalla ja sitä pidettiin oikeassa kädessä. Makpon hahmo on peräisin kuokasta ja sen muoto on kehittynyt ajan myötä. Kuokkaa muistuttavaa esinettä on pidetty nykyisen Beninin alueella olevan seudun tuotantotalouden symbolina. Yleisiä materiaaleja ovat puu, metallit tai norsunluu.
Abomey-Calavissa on recade-aiheeseen liittyvä museo Le Petit Musée de la Recade.
Myyntikohteina.
Pariisissa käynnistyi joulukuussa 2024 myynti nimeltä "Tribal Exception". Siinä tarjotaan useita muinaisia ​​esineitä Aasiasta, Latinalaisesta Amerikasta ja Afrikasta. Myytävänä on kuningas Béhanzinin historiaan kuuluva valtikka. Myynnin yhteydessä kerrotaan, että kuningas Béhanzin "tarjosi" sitä Ranskan siirtomaajoukoille sen jälkeen kun Dahomey oli vallattu. Tarina on asetettu kiistanalaiseksi. 
"Käytäntö aikanaan oli, että sotilaat keräsivät esineitä ja säilyttivät niitä kotona", sanoi beniniläinen asiantuntija Marie-Cécile Zinsou. Vuosina 1892-1894 hankittuja esineitä alkaa ilmestyä uudelleen markkinoille." Zinsou sanoo olevansa järkyttynyt siitä, että tällaista myyntiä voi tapahtua ja että huutokauppatalo ei ota huomioon nykyistä kontekstia, eikä käynnissä olevia palautuksia.
Scooterin diskografia

Tämä on saksalaisen elektronista musiikkia tuottavan Scooterin diskografia.
Muut Julkaisut.
Audio Books.
Scooter Podcasts
Singlet ja maxit.
1994
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2014
2015
2016
2017
2019
2020
2021
2022
2023
2024
2025.
(*) Ei albumi singlet.
(') Singlet albumihittien kokoelmista
VHS, DVD ja Musiikkivideot.
Musiikkivideot
Jean Cayrol

Jean Cayrol (1910 Bordeaux, Ranska – 2005 Bordeaux, Ranska) oli ranskalainen runoilija ja prosaisti, jonka kirjailijanura asettui uuden romaanin alkuaikoihin. Hän oli toisen maailmansodan aikana mukana Ranskan vastarintaliikkeessä ja joutui keskitysleirille. Hän kirjoitti niistä kokemuksistaan monissa kirjoissaan, muun muassa runokokoelmassa "Poèmes de la nuit et du brouillard" ja romaanitrilogiassa "Je vivrai l'amour des autres" (1947–1950) sekä esseessä "Lazare parmi nous" (1950). Hän on kirjoittanut myös elokuvakäsikirjoituksia, kuten "Yö ja usva" ja "Muriel".
Mårten Palme

Mårten Olof Palme (s. 31. lokakuuta 1961 Tukholma) on Tukholman yliopiston taloustieteiden professori. Hän kuuluu Palme-sukuun ja on edesmenneen Ruotsin pääministerin Olof Palmen ja tämän vaimon Lisbet Palmen toinen poika ja Joakim ja Mattias Palmen veli.
Mårten Palme ja hänen tyttöystävänsä liittyivät hänen vanhempiensa seuraan Olof Palmen murhailtana ja menivät elokuvateatteri Grandiin, jossa he katsoivat elokuvan Mozartin veljekset. Kun Mårten ja hänen tyttöystävänsä erosivat Palmen pariskunnasta, he näkivät miehen, joka seurasi Olof Palmea. Tämä mies tunnistettiin Olof Palmen murhaajaksi ja hänestä on käytetty nimitystä "Grandmannen". Stig Engström tunnistettiin mahdolliseksi murhaajaksi 6. kesäkuuta 2020.
Ceriumfluoridi

Ceriumfluoridi (CeF3) on cerium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallisen ceriumin valmistamiseen, voiteluaineissa sekä apuaineena kaarihitsauksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa ceriumfluoridi on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen ja rakenne koostuu kerroksista. Ceriumfluoridi on veteen liukenematonta, eikä se liukene happoihinkaan. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellisiä muotoja ja kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa.
Ceriumfluoridia voidaan valmistaa saostamalla sitä vesiliukoisten ceriumyhdisteiden liuoksesta vetyfluoridin avulla. Sitä voidaan valmistaa myös ceriumkarbonaatin tai -oksalaatin ja vetyfluoridin tai ammoniumvetyfluoridin välisellä reaktiolla.
Ce3+ (aq) + 3 HF (aq) → CeF3 (s) + 3 H+ (aq)
Ce2(C2O4)3 + 6 HF → 2 CeF3 + 3 C2H2O4
Ceriumfluoridi voidaan pelkistää metalliseksi ceriumiksi. Sitä voidaan lisätä apuaineeksi hiilikaarihitsauksessa käytettäviin elektrodeihin kaaren kirkkauden kasvattamiseksi, apuaineena metallien kromauksessa, optisissa pinnoitteissa ja kiinteissä voiteluaineissa parantamaan kulutuksensietoa.
O-I

O-I oli toisen maailmansodan aikana suunnitteilla ollut japanilainen superraskas panssarivaunu. 
Suunnittelu.
Japani oli alkanut kehitellä superraskaita panssarivaunuja vuonna 1939 käydyn Halhin-Golin taistelun jälkeen, jolloin Japanin armeijan pääesikunta antoi salaisen määräyksen sellaisen valtavan panssarivaunun suunnittelusta, jota voitaisiin käyttää ”liikkuvan bunkkerin tavoin Mantšurian tasangoilla”. Vuonna 1940 valmistui sata tonnia painanut prototyyppi, joka suurempaa kokoaan lukuun ottamatta muistutti aikaisempaa tyypin 95 raskasta panssarivaunua. Voimansiirron petettyä koekäytön aikana prototyyppi purettiin. Vuonna 1944 saman tapainen kehityshanke oli kuitenkin jälleen ajankohtainen. Japani oli tullut sodan kuluessa entistä epätoivoisemmaksi, ja ratkaisua etsittiin uusista asehankkeista. Japaniin oli ilmeisesti saatu tietoa natsi-Saksassa tehdyistä vastaavan kaltaisista suunnitelmista superraskaiden panssarivaunujen suhteen. Japanissa aloitettiin uuden oman superraskaan panssarivaunun kehittely nimellä O-I.
Piirteet.
Kaavaillun O-I:n paino olisi ollut 120–150 tonnia, ja sillä olisi ollut yksitoistahenkinen miehistö. Pituutta olisi ollut 10,1 metriä, korkeutta 4 metriä ja telojen leveys 0,9 metriä. Vaunun voimanlähteenä toimisi suunnitelmien mukaan kaksi lentokoneisiin alun perin tarkoitettua 550 hevosvoimaista tyypin 98 moottoria. Tyypin 98 moottorit olivat käytännössä japanilaisvalmisteisia hieman muunneltuja BMW:n VI-moottoreita. Vaunu huippunopus oli 24 km/h. 
Vaunun pääase olisi ollut tyypin 92 105 mm kenttätykki. Sen panssarin läpäisy oli 100 metriltä 175 mm. Ainakin alustavissa suunnitelmissa vaunulla oli useita tykkitorneja. Edessä oli päätornin ohella kaksi tornia. Yhteen asennettaisiin 47 mm tyypin 1 panssarintorjuntatykki ja toiseen tyypin 97 7,7 mm konekivääri. Vaunun takaosassa oli vielä toiset kaksi konekivääritornia. Päätornin panssarin paksuus oli joidenkin lähteiden mukaan 200 mm. Panssarin paksuus rungon etuosasta oli 200 mm ja sivuilta 110 mm. 
Valtavan ja raskaan vaunun käyttö olisi ollut hankalaa Japanin ja Mantšurian varsin heikkolaatuisilla teillä ja silloilla. Tiedossa ei ole, miten tällaisiin ongelmiin olisi ollut tarkoitus vastata.
Ditte Cederstrand

Ditte Cecilie Cederstrand (1915 Kööpenhamina, Tanska – 1984 Nykøbing Falster, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Hän asui Saksassa 1937–1944 ja toimi opettajana Horserødin valtionvankilassa 1952–1966. Kokemukset natsi-Saksassa ovat antaneet aiheita Cederstrandin tuotantoon. Hän uudisti tanskalaisen kirjallisuuden sosialistista realismia seitsenosaisella teossarjallaan "De uspurgtes historie" (1974–1982), joka kertoo kahden perheen, saksalaisen ja tanskalaisen, vaiheista ensimmäisestä maailmansodasta vuoteen 1980.
Cederstrand avioitui vuonna 1937 saksalaisen papin Siegbert Hummelin kanssa ja muutti Saksaan. Avioliitto purkautui, ja hän palasi Tanskaan 1944. Vuonna 1949 hän avioitui kirjailija Harald Bønnelykke Herdalin kanssa. Avioliitto purkautui 1975.
Cederstrand oli Tanskan kommunistisen puolueen jäsen, mutta hänet ja hänen miehensä erotettiin 1950, perusteluna yhteydet trotskilaiseen kommunistiin, aikansa maineikkaimpaan kriitikkoon Georg Moltvediin.
Anders Johan Jansson

Anders Johan Jansson (1821 – 13. joulukuuta 1897 Kemiö) oli suomalainen merikapteeni, ratsutilallinen ja valtiopäivämies.
Jansson oli talonpoikaissäädyssä Piikkiön ja Halikon alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Valtiopäivillä hän oli jäsen merilakivaliokunnassa.
Juho Jormakka

Juho Jormakka (15. kesäkuuta 1862 – 6. syyskuuta 1932 Sortavalan maalaiskunta) oli suomalainen talousjohtaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Maanviljelijä Juho Jormakka oli Sortavalan maalaiskunnassa laajasti tunnettu kunnallismies ja herastuomari. Hän oli talonpoikaissäädyssä Salmin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1905–1906.
1508 Kemi

1508 Kemi on tähtitieteilijä Heikki Alikosken vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty suomalaisen kaupungin mukaan.
Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,77 kertaa niin kaukana kuin Maa.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella asteroidin läpimitta on todennäköisesti – . Pyörähdysaika akselin ympäri on .
Simo Joutsiniemi

Simo Joutsiniemi (1. marraskuuta 1818 Kangasala – 3. joulukuuta 1902 Kangasala) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Joutsiniemen vanhemmat olivat Henrik Kerppola ja Johanna Tuomaantytär Kerppola ja puoliso Kustaava Cavén. Joutsiniemi oli itse kouluja käymätön, mutta kansakoulujen perustamista kotikunnassaan näkyvästi ajanut maanviljelijä. Hän oli talonpoikaissäädyssä Satakunnan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867 ja niillä jäsen kirkkolaki- ja säädyn yksityisessä valitusvaliokunnassa. Hän teki anomuksen suomenkielisestä sokeainkoulusta ja pappissäädyssä tehtiin samanlainen esitys. Sokeainkoulu perustettiinkin Kuopioon vuonna 1871.
Mahiwan taistelu

Mahiwan taistelu oli ensimmäisen maailmansodan aikainen taistelu Saksan ja Ison-Britannian välillä Mahiwassa nykyisessä Tansaniassa 15.–18. lokakuuta 1917. Molemat osapuolet kärsivät huomattavia tappioita taistelussa, joka jäi maailmansodan viimeiseksi suuremmaksi taisteluksi Itä-Afrikassa.
Tausta.
Mahiwa sijaitsee Nyangaon lounaispuolella nykyisen Tansanian eli silloisen Saksan Itä-Afrikan kaakkoisosassa. Brittien Jan Smutsin taktiikka Itä-Afrikassa oli perustunut alueiden valtaamiselle. Jacob van Deventer otti tämän sijaan päätavoitteekseen tuhota saksalaisten joukot ("Schutztruppe") taistelussa. Hän tiesi, että saksalaisia komentavan Paul von Lettow-Vorbeckin pyrkivän siirtymään joukkoineen Portugalin Itä-Afrikan puolelle. Hän päätti vahvistaa asemiaan Lindissä ja vallata Kilwan sataman. Kesällä 1917 käytiin kuitenkin useita yhteenottoja saksalaisten kanssa, joissa brittejä hidastettiin. Lokakuussa 1917 Deventer päätti siirtää opainopisteen Lindin sektorille ja määräsi nigerialaisen prikaatin marssimaan Kilwan joukoilta Nyangoaan, jossa se yhdistyisi idästä hyökkäävien Lindin joukkojen kanssa. Tarkoituksena oli joko saartaa Kurt Wahlen komentamat saksalaiset, tai estää näiden yhdistyminen Lettow-Vorbeckin joukkojen kanssa. Täysin selvää ei ole, kummasta tavoitteesta oli kyse. Lettow näki brittien liikkeet mahdollisuutena otta heistä ratkaiseva voitto.
Taistelu.
Nigerialaisten marssittua kahdeksan päivän ajan kärsien veden puutteesta. Heidän vahvuutensa puolittui noin 1 000:n mieheen. Pian he huomasivat myös, että saksalaisten saartamisen sijaan he olivat itse tulleet Lettow'n joukkojen saartamaksi. Lindin joukot yrittivät murtautua puolestaan Kurt Wahlen joukkojen läpi nigerialaiset pelastaakseen. Näin 15. lokakuuta alkoivat veriset Mahiwan taistelut. Brittien vahvuus oli 4 950 miestä ja 12 tykkiä. Saksalaisia oli noin 3 000 ja heillä oli 3 tykkiä. 17. lokakuuta eversti Harry Christopher Tytlerin komentama jalkaväki iski Lettow'n linnoittamaa harjannetta vastaan tukenaan tykistöä ja prikaatinkenraali Henry de Courcy O’Gradyn joukot. Taistelut hellittivät seuraavan yön ajaksi, mutta jatkuviat taas täydellä voimalla 18. lokakuuta. Taistelut käytiin usein lähietäisyydeltä ja molemmat osapuolet menettivät ja voittivat alaa useampaan otteeseen. Britit tekivät kaksi yritystä vallata harjanne, joiden epäonnistuttua hyökkäykset käskettiin viimein lopettamaan.
Seuraukset.
Mahiwa oli viimeinen Itä-Afrikassa käyty ensimmäisen maailmansodan suurempi taistelu. Brittien tappiot olivat noin 2 700 sotilasta. Saksalaisten tappiot olivat tähän verrattuna pienet, vain noin 600 miestä. Pienetkin tappiot olivat kuitenkin saksalaisille suhteellisesti vakavammat. Wahlen joukot menettivät noin 30 % taisteluvahvuudestaan. Kaikki savuttomat ammukset oli kulutettu loppuun ja konekiväärit oli tuhottava. Taistelu osoitti myös, että taktiikka, jossa suurempia taisteluita vältettiin palveli pikemminkin saksalaisia, kuin brittejä. Lettow vetäytyi kohti etelää brittien takaa-ajamana ja siirtyi joukkoineen Portugalin Itä-Afrikkaan marraskuussa jättäen taakse monet Mahiwan taistelun aikana haavoittuneet.
Matti Junnola

Matti Junnola (11. helmikuuta 1821 Säkkijärvi – 12. marraskuuta 1883 Säkkijärvi) oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Matti Junnolan vanhemmat olivat Eerikki Tahvonpoika Junnola ja Valpuri Yrjöntytär Junnola ja puolisot Maria Yrjöntytär Hovi ja Eeva Mikontytär Hovi. Junnola oli maanviljelijä ja kauppias, joka oli talonpoikaissäädyssä Kymin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Valtiopäivillä hän oli laki- ja talousvaliokunnan sekä lisätyn suostuntavaliokunnan jäsen. Junnola teki valtiopäivillä useita esityksiä yhdessä säätynsä edustajien kanssa, koskien erityisesti Viipuria ja Viipurin seutua.
Lager Sylt

Lager Sylt oli toisen maailmansodan aikainen natsi-Saksan keskitysleiri Britanniassa Alderneyn saarella. Lager Sylt oli toinen Britanniassa sijanneista keskitysleireistä Lager Norderneyn ohella. Kumpikin leireistä sijaitsi Alderneyn saarella.
Historia.
Vuoden 1940 heinäkuussa natsi-Saksan joukot saapuivat silloin jo evakuoidulle Alderneyn saarelle. Britannia oli päättänyt evakuoida Alderneyn saaren, koska sen puolustaminen koettiin liian haastavaksi. Lager Syltin oli alun perin tarkoitus olla yksi neljästä saaren pakkotyöleiristä, mutta ajan saatossa se muutettiin keskitysleiriksi. Se sai lempinimen "kaikista kauhein leiri" (eng. "The most terrible camp"). Leiriä ylläpitivät SS:n pääkallojoukot.
Leirin asukkaat.
Leirille sijoitettiin pääosin itäeurooppalaisia vankeja Puolasta, Ukrainasta ja Neuvostoliitosta. Leirille siirrettiin myös suuria määriä ranskalaisia juutalaisia.
Sodan jälkeen.
Sodan jälkeen, kun Alderneyta alettiin asuttaa uudelleen, Britannian joukot alkoivat tutkia leiriä tarkemmin. Leiri oli tässä vaiheessa jo täysin hylätty ja osittain tuhoutunut. Tutkijat kartoittivat jäljellä olevan alueen ja keräsivät silminnäkijäkertomuksia leirin pahoinpitelyistä, ampumisista ja koiraraateluista. Tutkijat saivat myös selville leirin vankien kuollessa lääkärin täyttäneen valmiin kuolintodistuksen, jossa kuolinsyyksi annettiin joko puutteellinen verenkierto tai sydämen vajaatoiminta.
Hampden (Massachusetts)

Hampden on kunta Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Scanticjoen varrella, ja kyläkeskus on sijoittunut laaksoon, jota ympäröivät kukkulat. Sen eteläpuolella Pine Mountain kohoaa 325 metriin. Kunnassa asui vuoden 2019 arvion mukaan 5 177 ihmistä.
Hampdenin ensimmäinen asukas muutti alueelle vuonna 1741, ja yhdeksän vuotta myöhemmin Scanticin varrelle perustettiin ensimmäinen saha. Valssimylly valmistui puolestaan noin 1775, ja sen jälkeen joen varteen syntyi monia sahoja, myllyjä ja patoja, jotka kukoistivat 1800-luvun loppupuolelle asti. Hampden sai vuonna 1878 kunnallisoikeudet, ja samalla myös nimensä Hampdenin piirikunnalta, joka puolestaan oli nimetty brittiläisen valtiomiehen John Hampdenin mukaan. Paikkakunta oli siihen asti tunnettu South Wilbrahamina.
Hampdenin teollisuus alkoi 1800-luvun lopulla jäädä isompien kaupunkien varjoon, eikä sinne suunniteltu rautatiekään toteutunut. Kunta alkoi muuttua matkailukohteeksi ja kesäasuinpaikaksi. Siellä vietti kesänsä vuosina 1928–1955 kirjailija ja luonnonsuojelija Thornton Burgess. Hampden on 1900-luvulla houkutellut pendelöijiä, ja siitä on tullut nukkumalähiö, jonka asukkaat käyvät töissä Springfieldissä, Hartfordissa ja Worcesterissa.
Eiki Nestor

Eiki Nestor (s. 5. syyskuuta 1953 Tallinna) on virolainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän on toiminut kaksi kertaa ministerinä ja 2010-luvulla riigikogun puhemiehenä.
Opiskelu ja ura Neuvosto-Virossa.
Eiki Nestor kasvoi Tallinnassa ja opiskeli tieliikenteen koneinsinööriksi Tallinnan ammattikorkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1976. Sen jälkeen hän työskenteli Tallinnan lähellä Keilassa ajoneuvovaraston päällikkönä vuosina 1976–1982. Sen jälkeen hän työskenteli Viron tienrakennusliiton työsuojelutarkastustarkastajana vuosina 1982–1989. Nestor liittyi aivan Neuvosto-Viron loppuvaiheessa joulukuussa 1988 Viron kommunistipuolueeseen.
Poliitikon ura itsenäistyneessä Virossa.
Itsenäistyneessä Virossa Nestor valittiin Viron tasavallan riigikoguun syksyllä 1992. Hän liittyi vuonna 1993 Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen, ja hän toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 1995–1996. Hänestä tuli Tarandin hallituksessa ministeri puolueen edustajana vastuualueenaan alueelliset asiat. Hän jatkoi riigikogussa, kun hänet valittiin vuoden 1995 riigikoguun. Samanaikaisesti hän oli myös Tallinnan kaupunginvaltuustossa vuosina 1996–1999. Toisen kerran ministeriksi Nestor nimitettiin Laarin II hallitukseen vuosiksi 1999–2002. Riigikogun edustus sosiaalidemokraattisena jäsenenä jatkui myös seuraavissa riigikoguissa. Vuonna 2015 Nestor valittiin riigikogun puhemieheksi. Riigikogun puhemiesura ja jäsenyys katkesi vuoden 2019 vaaleissa, jolloin hän putosi riigikogusta. Näin Nestor oli riigikogun jäsenenä uudelleen itsenäistyneessä Virossa kaikkiaan 27 vuotta.
Vuoden 2016 presidentinvaalissa Nestor oli sosiaalidemokraattien asettama ehdokas, ja vaalin ensimmäisellä äänestyskierroksella riigikogussa hän sai eniten ääniä eli 40, mutta se ei ylittänyt vaadittua 68 ääntä 101 riigikogun edustajalta. Toisella riigikogun kierroksella hän ei ollut enää ehdokkaana, vaan hän luopui jatkokierroksilta. 
Muu toiminta.
Nestor on parlamenttitoiminnan lisäksi toiminut vuodesta 1997 Viron liikennelaitosten työntekijöiden ammattiliiton puheenjohtajana. Hän on toiminut myös Viron jalkapalloliiton hallituksen jäsenenä.
Eiki Nestorille myönnettiin vuonna 2001 Valtionvaakunan ritarikunnan V luokan ja vuonna 2018 sen II luokka kunniamerkki. Vuonna 2016 hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun suurristi (SVR SR).