Isak Penttala

Isak Penttala (8. helmikuuta 1883 Isokyrö – 28. helmikuuta 1955 Seinäjoki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1927–1951. Kommunismia vastustanut Penttala kuului puolueensa tannerilaisiin oikeistososialidemokraatteihin. Hän on yksi kaikkien aikojen pitkäaikaisimpia kansanedustajia istuttuaan yhteensä 29 valtiopäivät.
Elämä.
Nuoruus.
Isonkyrön Palonkylässä syntyneen Isak Penttalan vanhemmat olivat torppari Juho Penttala (1846–1912) ja Ylistarosta kotoisin ollut Maria Holkko (1847–1923). Hän kävi kansakoulun ja työskenteli kotonaan maatöissä. 19-vuotiaana Penttala lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hän oli muun muassa teollisuustöissä ja kaivosmiehenä. Vuonna 1906 Penttala liittyi Amerikan Suomalaiseen Sosialistijärjestöön. Hän toimi Montanassa Red Lodgen osaston puheenjohtajana sekä järjestön julkaiseman "Toveri"-lehden kiertävänä asiamiehenä Luoteis-Tyynenmeren alueella. Penttala kirjoitti myös itse amerikansuomalaisiin työväenlehtiin. Hän kehitti sosialistista tietoisuuttaan aluksi itseopiskelulla ja vuosina 1911–1912 Duluthissa toimineessa Työväen Opistossa.
Paluu Suomeen.
Penttala palasi Suomeen isänsä kuoltua vuonna 1912. Hän jatkoi synnyintorppansa viljelyä ja liittyi Isonkyrön työväenyhdistykseen. Lokakuussa 1912 Penttala valittiin sosialidemokraattien Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kiertäväksi puhujaksi. Sosialidemokraattisen puolueopiston kurssin suoritettuaan hän työskenteli pohjoisen vaalipiirin järjestäjänä 1914–1916 ja Etelä-Pohjanmaan piirisihteerinä 1916–1917. Vaasaan muuttanut Penttala oli ensimmäisen kerran ehdolla lokakuun 1917 eduskuntavaaleissa. Yleislakon aikana hän luki kansanjoukoille lakon lopettamisjulistuksen, mutta kiisti osallistuneensa kaupungissa puhjenneisiin levottomuuksiin. Viikkoa ennen sisällissotaa pidetyssä SDP:n puolueneuvoston kokouksessa Penttala sanoi Etelä-Pohjanmaan työväestön vaativan yhteiskunnallisia uudistuksia todeten kuitenkin, ettei se vahvasti aseistautuneiden suojeluskuntien pelossa lähde vallankumoukseen. Sodan käynnistyttyä Penttala pidätettiin helmikuun lopussa ja toimitettiin Vaasan lääninvankilaan. Hänelle vaadittiin rangaistusta kiihotuksesta kapinaan "Vapaassa Sanassa" julkaistun kirjoituksen johdosta. Penttala vapautettiin marraskuussa, kun valtiorikosoikeus hylkäsi syytteen toteennäyttämättömänä.
Päätoimittajana ja kansanedustajana.
Vapauduttuaan Penttala osallistui joulukuussa 1918 pidettyyn SDP:n ylimääräiseen puoluekokoukseen. Vuonna 1919 hän työskenteli "Vapaan Sanan" jatkajaksi perustetun "Työläisen" päätoimittajana Vaasassa. Sosialidemokraattien vasemmistosiipi syytti lehteä porvarilliseksi ja lopulta Penttala savustettiin päätoimittajan pallilta. Tehtävänsä jätettyään hän ryhtyi viljelemään Isonkyrön Orismalasta hankkimaansa maatilaa. Penttala työskenteli myös "Kansan Lehden" toimittajana Tampereella 1920, "Raivaajan" päätoimittajana Vaasassa 1921, "Vapauden" toimittajana Mikkelissä 1924 ja uudelleen "Raivaajan" päätoimittajana 1924–1926, kunnes hänet valittiin jälleen sosialidemokraattien piirisihteeriksi. 
Penttala nousi eduskuntaan varasijalta Kaarlo Saaren kuoltua maaliskuussa 1927. Kansanedustajan tehtäviensä ohessa hän oli Vaasassa ilmestyneen "Pohjanmaan Kansan" ensimmäinen päätoimittaja 1931. Samana vuonna Penttala muutti perheineen Seinäjoelle. Sosialidemokraattien oikeaa laitaa edustanut Penttala oli usein kommunistilehdistön hampaissa. Esimerkiksi STPV:n äänenkannattaja "Työn Ääni" vertasi Penttalaa kokoomuslaisiin ja väitti hänen pettäneen köyhät työläiset. Penttala toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1931, 1937, 1940 ja 1943. Hän oli myös Isonkyrön kunnanvaltuuston ja Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsen. Lisäksi Penttala vaikutti muun muassa Suomen Sosialidemokraattisessa Raittiusliitossa ja kuului Suomi-Seuran hallitukseen.
Perhe.
Isak Penttalan puoliso oli Sanna Heikkilä, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1918.