tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raitniemen tuulivoimalaitos

Raitniemen tuulivoimalaitos on Varsinais-Suomessa Sauvon kirkonkylän eteläpuolella sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,6 megawattia. Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Tommi Heininen.
Yleistä.
Sauvonjoen jokilaaksossa peltoalueen reunalla seisoo seudun ainoa tuulivoimala, joka on yksityisen siihen pystyttämä. Voimalaitoksen sijainti on Raitniemen maatilan takapihalla hieman syrjäinen. Tuulivoimalan ohi kulkee Sauvon kirkonkylän ja Kemiön kirkonkylän välinen seututie 181, josta voimalan näkee. Voimala sijaitsee 10 metrin korkeudella mpy.
Voimala on ilmeisesti tanskalaisen Bonusin valmistama B44/600 , jonka napakorkeus on 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja jonka kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia.
Tuulivoimayhdistuksen sivuilla ilmoitetaan Raitniemen voimalan valmistajaksi Siemens Gamesan , joka muodostettiin yritysfuusiossa vasta vuonna 2017. Todennäköisempää on, että voimalaitos on Bonus Energyn ennen vuonna 2004 valmistama voimalaitos. Vuonna 2004 Siemens alkoi valmistaa itse tuulivoimalaitoksia, kun se oli ensin ostanut Bonus Energin itselleen. Yrityskaupan jälkeen se alkoi valmista samoja voimalaitoksia Siemens Wind Power-nimellä ja mallitunnuksella SWT-0.6-44.
Historiaa.
Tuulivoimala on hankittu käytettynä ja se pystytettiin kesäkuussa 2013. Monilla Salon seudun tuulivoimahankkeilla on ollut vaikeuksia toteutua. Tässä ei ole tietoa, miten hyvin tämä onnistui.
Jean-Dominique Senard

Jean-Dominique Senard (7. maaliskuuta 1953) on ranskalainen johtaja ja liikemies. Toukokuussa 2012 hän korvasi Michel Rollierin monikansallisen Michelinin toimitusjohtajana tultuaan yhtiön palvelukseen talousjohtajaksi vuonna 2005. Senard oli ensimmäinen Michelinin toimitusjohtaja, joka ei kuulunut perustajasukuun. Tammikuussa 2019 hänet nimitettiin monikansallisen Renaultin joohtoon.
Elämäkerta.
Senard oli diplomaatin poika, ja muutti perheensö mukana suurlähetystöstä toiseen ympäri maailmaa. Hän kävi HEC Paris -korkeakoulua, jossa hän suoritti oikeustieteen maisterin tutkinnon.
Hän aloitti uransa useissa rahoitusyrityksissä ja saapui öljy-yhtiö Totaliin vuonna 1979. Vuonna 1987 Senard liittyi Saint-Gobainin varainhallintaosastolle. Helmikuussa 1988 hänet nimitettiin apulaisjohtajaksi ja johtajaksi vuonna 1991. Sen jälkeen hän ohjasi Saint-Gobain-konsernin rakennusmateriaaliosastoa, missä hän toimi vuoteen 1996 asti, jolloin hän liittyi alumiinikonglomeraattikonserniin Pechineyn talousjohtajaksi ja jäseneksi. Ajat olivat erittäin myrskyisät alumiinijättiläiselle. Kun kaivosyhtiö Alcan teki ostotarjouksen Pechineystä vuonna 2003, Senard nimitettiin johtamaan yhtiöliden sulauttamista. Tämän seurauksena hänestä tuli Alcanin hallintokomitean jäsen.
Maaliskuussa 2005 hänet nimitettiin Michelinin talousjohtajaksi ja johtokunnan jäseneksi. Sen johtajan, Édouard Michelinin, kuoltua hukkumalla vuonna 2006 hänet nimitettiin konsernin toimitusjohtajaksi toukokuussa 2007. Marraskuussa 2014 Senard vahvistettiin yhtiön toimitusjohtajaksi hallituksen kokouksen jälkeen. Hänen toimikautensa määriteltiin neljäksi vuodeksi, päättymään yhtiökokoukseen vuoden 2019 ensimmäisellä puoliskolla.
Renault.
Renault'n hallitus nimitti 24. tammikuuta 2019 Senardin monikansallisen Renaultin johtajaksi Carlos Ghosnin tilalle, joka oli vangittu Japanissa väitetyistä väärinkäytöksistä Nissanissa. Samaan aikaan tämä monikansallinen autoalan yritys nimitti Thierry Bollorén Renaultin päivittäisten toimintojen johtajaksi.
Mon kirkko (Modalen)

Mon kirkko () on Modalenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1883.
Bromsin palatsi

Bromsin palatsi () on Tukholman Östermalmilla osoitteessa Narvavägen 26–28 sijaitseva vuonna 1900 valmistunut asuintalo. Se rakennettiin alun perin konsuli Gustaf Emil Bromsille ja toimii nykyisin Ranskan suurlähettilään asuntona. Vuosina 1947–1997 siinä sijaitsi lisäksi suurlähetystön kanslia, ennen kuin se muutti Kommendörsgatanille.
Gustaf Emil Broms

Gustaf Emil Broms (5. syyskuuta 1849 Tukholma – 29. lokakuuta 1903 Tukholma) oli ruotsalainen liikemies. Hän aloitti puutavaran maastaviejänä ja hankki 1890-luvulla omistukseensa malmikenttiä Ruotsin Lapista. Vuosina 1893–1900 hän toimi Luossavaara-Kiirunavaara AB:n toimitusjohtajana.
Damir Šaripzjanov

Damir Amirzjanovitš Šaripzjanov (; s. 17. helmikuuta 1996 Nižnekamsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. . Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Šaripzjanov edustaa KHL-joukkue Avangard Omskia ja toimii joukkueen kapteenina. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
Šaripzjanov saavutti Avangard Omskin joukkueessa KHL:n mestaruuden Gagarin Cupin kaudella 2020–2021. Hän on edustanut KHL:ssä myös HK Neftehimik Nižnekamskia. Šaripzjanov on pelannut 385 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 37 maalia ja antanut 108 maaliin johtanutta syöttöä eli tehnyt yhteensä 145 tehopistettä. Šaripzjanov on pelannut 58 KHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja antanut 13 maaliin johtanutta syöttöä eli tehnyt yhteensä 20 tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 5. helmikuuta 2024.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 Šaripzjanov saavutti hopeaa Venäjän joukkueessa ja Pekingin talviolympialaisissa 2022 hän saavutti hopeaa Venäjän olympiakomitean joukkueessa.
Ludwig Peterson

Johan Ludwig Peterson (30. kesäkuuta 1853 Frinnaryd – 21. tammikuuta 1931 Lidingö) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli erityisesti asuintaloja Tukholmaan. Arkkitehti Carl Möller oli hänen lankonsa.
Frinnaryd

Frinnaryd on taajama Anebyn kunnassa Jönköpingin läänissä Ruotsissa. Siellä oli 228 asukasta vuonna 2021. Frinnaryd sijaitsee Tukholman ja Malmön välisen rautatien varrella, ja siellä on pienteollisuutta.
Luettelo Etelä-Savon aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Etelä-Savon hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Luettelo Kainuun aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kainuun hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Harjula (Muurla)

Harjula on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä on Muurlan eteläisin kylä ja sijaitsee vanhan Perniön rajan tuntumassa Muurlan lounaislaidalla Tuohituntien varrella.
Harjula sijaitsee Tuohitunnummen pohjoispuolella peltolaaksossa, jossa muutamat kallioiset ja metsittyneet mäet pirstovat maisemaa. Tuohituntie kulkee kylän läpi etelästä pohjoiseen yhdistäen Harjulan sen naapurikyliin Tuohittuun ja Äijälään. Tien varrella Huitinmäellä on Harjulan vanhojen kantatilojen muodostama kyläkeskus. Kylän nykyinen asutus on hieman hajallaan, mutta muodostaa kuitenkin yhtenäisen maaseutumaisen kokonaisuuden.
Harjula on todennäköisesti syntynyt 1300-luvulla perniöläisen uudisasutuksen seurauksena. Kylä kuului Muurlan läänin hallintopitäjään, mutta kirkollisesti Uskelaan. 1600-luvulla Harjula kuului hetkellisesti hallinnollisesti Perniöön, kunnes se siirtyi kokonaan osaksi Uskelaa ja myöhemmin sen kappeliseurakuntaa Muurlaa. Isojaon aikaan 1789 Harjulassa oli kolme kantatilaa, Suutari, Pakanen ja Marieberg. Suutarin isäntä yhdisti tilat Harjulan suurtilaksi 1800-luvun lopulla.
Harjulan torpat itsenäistyivät 1930-luvulla. Suurempi muutos kylän rakenteeseen on ollut sotien jälkeinen siirtoväen asuttaminen. Useat kylään lohkotut rintamamiestalot kattavat edelleen suurimman osan kylän rakennuskannasta. Harjulan tila jaettiin kahtia 1970-luvulla. Harjulassa ei sittemmin ole tapahtunut suuria muutoksia. Vanhan kantatilan iso päärakennus Yläharjula on jäänyt tyhjilleen ja alkaa olla huonossa kunnossa.
Luettelo Keski-Suomen aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Keski-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Villa Notsund

Villa Notsund on historiallinen puuhuvila Helsingissä. Huvilan on rakennuttanut pankinjohtaja Georg Estlander ja tämän vaimo Elsa Estlander vuonna 1914. Huvila on seissyt tyhjillään monia vuosia, mutta vuoden 2024 alussa Helsingin kaupunki ilmoitti myyvänsä sen.
Historia ja arkkitehtuuri.
Vuonna 1914 valmistunut Villa Notsund sijaitsee Vuosaaren Hallkullanniemessä. Huvilan on suunnitellut arkkitehti Karl Hård af Segerstad, joka on suunnitellut myös muun muassa Kallion kirjaston Helsingissä.
Huvilan kuistia kannattelevat klassiset pylväät ja rakennuksessa on kattotiilein peitetty säterikatto. Katolla on kaksi savupiippua ja huvilaa ympäröi pergola, jonka tiilipylväissä kasvaa köynnöskasveja. Rakennus on suojeltu ja sen omistaa Helsingin kaupunki. Suojeltuun ympäristöön kuuluu itse päärakennuksen lisäksi myös pihapiiri ja rantasauna.
Suomen sisällissodan aikana Georg Estlanderin poika Henrik Estlander yöpyi huvilassa ystävänsä kanssa ollessaan matkalla Porvooseen. Estlander ystävineen joutui kuitenkin punaisten vangitsemiksi huvilassa ja heidät teloitettiin Vanhankaupunginselällä.
Soberano (1790)

Soberano oli Espanjan laivaston vuonna 1790 vesille laskettu San Ildefonso -luokan kaksikantinen 74-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
José Romero y Fernández de Landan suunnittelema alus tilattiin 26. maaliskuuta 1789 Real Astillerolta Havannasta. Alus laskettiin vesille 25. elokuuta 1790.
Palvelus.
Alus oli 19. tammikuuta 1791 "Minõn", "Asían" ja "Castillan" sekä fregattien "Santa Bibianan" ja "Venuksen" kanssa Havannassa. Se saapui laivueen mukana Cádiziin mukanaan kaksi miljoonaa pesoa, joukkoja ja hyödykkeitä. Alus lähti 27. toukokuuta 1791 "Asían" kanssa Cádizista Cartagenaan, jossa ne siirrettiin reserviin kesäkuussa.
Tammikuussa 1792 alus määrättiin palautettavaksi palvelukseen ja liitettäväksi Borjan laivueeseen. Alus osallistui 1793 Sardinian sotaretkeen. Se lähti heinäkuussa 1793 Lángaran laivaston mukana Cartagenasta Toulonin sotaretkelle. Syyskuussa alus kuului diplomaattisissa tehtävissä olevaan Pedro Autránin laivueeseen Tunisiassa. Alus partioi 1794 Marseillen edustalla ja kävi Maltalla korjattavana, värväämässä miehistöjä ja ostamassa vaatteita tuhannelle merimiehelle. Alus saapui maaliskuussa 1794 Cartagenaan ja 5. syyskuuta Cádiziin, missä se liittyi Marqués de Socorron laivastoon.
Tammikuussa 1795 alus joutui palaamaan myrskyn vuoksi Cartagenaan, mistä se lähti vielä tammikuussa fregattien "Nuestra Señora de la Soledadin" ja "Nuestra Señora de las Mercedesin" kanssa salaiselle matkalle. Operaation jälkeen ne liittyivät Máhonissa Lángaran laivastoon, jossa alus partioi maaliskuussa 1795 Välimerellä. Alus saapui 16. syyskuuta 1795 Cartagenasta Cádiziin, missä se oli lokakuussa Carracassa telakalla.
Syyskuussa 1796 alus lähti Lángaran laivaston mukana Cádizista partiomatkalle Välimerelle, missä se valtasi brittiläisen kauppalaiva "Annan". Laivaston mukana alus saapui 20. joulukuuta 1796 Cartagenaan. Se osallistui 14. helmikuuta 1797 Cabo de São Vicenten taisteluun, jolloin aluksella sai surmansa 25 ja haavoittui 79 miestä. Alus saapui 3. maaliskuuta 1797 Cádiziin, missä se joutui Britannian kuninkaallisen laivaston amiraali Jervisin laivaston saartamaksi. Alus siirrettiin reserviin.
Mazarredon laivastossa alus ajoi 6. helmikuuta 1798 takaa Cádizin saartoa valvoneita aluksia, minkä jälkeen se palasi Cádiziin. Toukokuussa 1799 alus lähti Mazarredon laivaston mukana Cádizista liittyäkseen Ranskan laivaston amiraali Bruixin laivastoon. Alus lähti 30. kesäkuuta 1799 Cartagenasta yhdistetyn ranskalais-espanjalaisen laivaston mukana Cádiziin. Se vaurioitui kovassa merenkäynnissä Cabo de São Vicenten edustalla, jolloin sen piti palata korjattavaksi Cádiziin. Huhtikuussa 1805 alus oli pääosin aseista riisuttuna Cádizissa ja palveluskelvottomana vuonna 1808.
Luettelo Pohjois-Karjalan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pohjois-Karjalan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Luettelo Pohjois-Savon aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pohjois-Savon hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Havaijin itsenäisyysliike

Havaijin itsenäisyysliike () on nimitys erilaisille havaijilaisille ryhmille ja yksilöille, jotka kampanjoivat Havaijin suvereniteetin tai itsenäisyyden palauttamisen puolesta. Näillä ei kuitenkaan ole mitään yhteistä käsitystä siitä, missä muodossa itsenäisyys tulisi palauttaa.
Tausta.
Havaijille asettuneet länsimaalaiset plantaasinomistajat syöksivät vuonna 1893 vallasta Havaijin kuningattaren Lili‘uokalanin Yhdysvaltojen tuella. Vuonna 1898 entinen kuningaskunta liitettiin osaksi Yhdysvaltoja.
Vuonna 1993 presidentti Clinton allekirjoitti ns. anteeksipyyntöpäätöslauselman. Sen mukaan vallankaappaus oli laiton ja Yhdysvaltain tulisi sitoutua sovinnontekoon.
Havaijilaiset kärsivät muuta osavaltion väestöä enemmän köyhyydestä ja kodittomuudesta, minkä lisäksi havaijilaisten kulttuuri on uhattuna. Havaijilaiset ovat ainoa alkuperäisväestö Yhdysvalloissa, joilla ei ole lakisääteistä omaa edustusta.
Järjestöjä.
Nation of Hawai‘i -niminen yhdistys on perustanut oman yhteisönsä O‘ahun saarelle, jossa asuu noin 80 jäsentä. Yhteisö perustettiin, kun sen jäsenet valtasivat turistien suosiman rannan vuonna 1995. Yhdistys teki sopimuksen Havaijin osavaltion hallinnon kanssa, jonka mukaan sille vuokrattaisiin maita O‘ahulta 50 vuodeksi ja mikäli itsenäinen Havaijin valtio palautusi, nämä maat siirtyisivät automaattisesti tälle itsenäiselle valtiolle. Nation of Hawai‘i tavoittelee Havaijin itsenäisyyden palauttamista, mutta kannattaa uudeksi valtiomuodoksi tasavaltaa. Yhdistys on nimennyt tasavallan presidentiksi Dennis Kanahelen.
Hawaiian Kingdom Government -niminen yhdistys valtasi vuonna 2008 ‘Iolanin palatsin noin 60 henkilön voimin osoittaakseen mieltä sitä vastaan, että Havaiji on osa Yhdysvaltain osavaltio. Yhdistyksen tarkoitus on palauttaa perustuslaillinen monarkia Havaijille. Yhdistystä johtaa Mahealani Kahau, joka on havaijin kuninkaallisten perillinen, ja varjohallitus, joka säätää lakeja ja pyrkii palauttamaan monarkian.
Henkilöitä.
Tunnettuja henkilöitä, jotka kannattavat Havaijin itsenäisyysliikettä:
Reaktioita.
Marraskuussa 2015 Havaijilla järjestettiin vaalit, joissa hieman yli 100 000 havaijilaista äänesti 40-paikkaisen perustuslaillisen konvention perustamisesta. Tarkoituksena oli, että konventio laatisi kirjallisen ohjenuoran havaijilaisten itsehallinnon luomiselle.
Polyimidi

Polyimidi on polymeeri, jonka rakenteessa toistuvat imidiryhmät. Niitä valmistetaan useimmiten aromaattisten happoanhydridien ja amiinien reaktiolla. Polyimideillä on useita käyttökohteita erityisesti korkean lämpötilan sovellutuksissa. 
Rakenne ja ominaisuudet.
Polyimidien rakenteessa imidiryhmä on yleensä heterosyklinen eli rengasrakenteinen. Polyimidien happoanhydridimonomeeri on useimmiten aromaattinen ja amiinimonomeeri on useimmiten aromaattinen, mutta voi olla alifaattinenkin. Ryhmän polymeereissä on usein lisäksi eetteriryhmiä. Esimerkki tästä on polyeetteri-imidi. Polyimidit voivat olla kertamuoveja tai termoplastisia polymeerejä. Luokan yhdisteille on tavanomaista korkeat sulamispisteet (noin 200–400 °C) ja lasisiirtymälämpötilat (myös noin 200–400 °C). Alifaattiset sivuketjut rakenteessa alentavat sulamispistettä ja lasisiirtymälämpötilaa. Polyimidit kestävät hyvin useiden kemikaalien vaikutuksia, mutta hydrolysoituvat emästen vaikutuksesta. Ne liukenevat parhaiten eräisiin poolisiin liuottimiin kuten N-metyylipyrrolidoniin. Polyimidin vetolujuus on suuri ja ne säilyttävät mekaaniset ominaisuutensa hyvin myös korkeissa lämpötiloissa. Ryhmän polymeerit kestävät hyvin myös kulutusta ja säteilyä.
Valmistus ja käyttö.
Polyimidejä valmistetaan useimmiten aromaattisten karboksyylihappojen dianhydridien tai happokloridien ja diamiinien välisellä reaktiolla. Amiinin ja dianhydridin reaktiossa muodostuu ensin välivaiheena polyamidihappo. Polyamidihapon karboksyylihapporyhmät reagoivat kuumennettaessa muodostaen imidiryhmiä. Hapot voivat katalysoida reaktiota.
Polyimidejä käytetään muun muassa kappaletuotteina, kalvoina ja kuituina. Käyttökohteita on muun muassa auto-, lentokone- ja avaruusteollisuudessa osien valmistuksessa, sähkötekniikassa eristeenä, joustavan elektroniikan valmistuksessa, suodattimissa ja liimojen ja teippien valmistuksessa.
Sodan ja rauhan lapset

Sodan ja rauhan lapset on Ville Suhosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva, joka tuli ensi-iltaan maaliskuussa 2024.
"Sodan ja rauhan lapset" kertoo siitä, miten Suomessa maailmansotien välisenä aikana lapsista ja nuorista pyrittiin kasvattamaan isänmaan puolesta uhrautuvia vastuunkantajia.
Elokuvan on tuottanut Jouko Aaltonen Illume-tuotantoyhtiöstä ja sen levittää elokuvateattereihin Pirkanmaan elokuvakeskus.
Elokuva valittiin niin Rotterdamin elokuvajuhlien ohjelmistoon kuin Helsingin DocPoint-festivaalille.
Pine Ridgen reservaatti

Pine Ridgen reservaatti () on suurimmaksi osaksi Etelä-Dakotassa, mutta myös Nebraskassa, sijaitseva intiaanireservaatti. Sen asukkaat ovat oglalat, jotka ovat lakotoihin kuuluva ala-ryhmä.
Maantiede ja historia.
Reservaatin pinta-ala on noin 8984,3 km2 (3468,85 neliömailia), mutta suurin osa siitä ei sovellu maanviljelykseen.
Alkujaan reservaatti perustettiin vuonna 1889, ja se oli alkujaan "Leiri 334" -niminen vankileiri.
Väestö ja kulttuuri.
Vuonna 2022 reservaatin asukasluku oli 18 961. Suurin osa asukkaista kuuluu Yhdysvaltain alkuperäiskansoihin. Alueen asukkaista 80 % on työttömiä.
Reservaatin asukkaiden elinajanodote on melkein 20 vuotta alhaisempi kuin muualla Yhdysvalloissa. Alkoholismi ja siihen liittyvät lieveilmiöt ovat merkittävä ongelma reservaatin alueella.
Hallinto ja politiikka.
Reservaatin hallinnosta vastaa hallitus, jota johtaa presidentti. Lisäksi hallitukseen kuuluu viisi muuta henkilöä.
Alkoholin myyminen reservaatin alueella on kielletty, minkä vuoksi suurin osa reservaatin asukkaiden kuluttamasta alkoholista tulee Nebraskan puolella sijaitsevasta Whiteclayn kylästä.
Helmikuussa 2024 reservaatin presidentti Frank Star Comes Out ilmoitti, ettei Etelä-Dakotan kuvernööri Kristi Noem ole enää tervetullut reservaatin alueelle. Syyksi ilmoitettiin Noemin ilmaisema tuki Texasin kovalle maahanmuuttopolitiikalle sekä Noemin väitteet siitä, että meksikolaiset huumekartellit pyrkivät tunkeutumaan Etelä-Dakotan reservaattien alueille.
The Queen’s Jubilee

The Queen's Jubilee () on Havaijin kuningatar Lili‘uokalanin tekemä laulu, jonka hän sävelsi ja sanoitti vuonna 1887 lahjaksi Englannin kuningatar Viktorialle. Lili‘uokalani, tuolloin vielä kruununprinsessa, matkusti Havaijin kuningaskunnan yhtenä edustajana Viktorian valtakauden kultariemujuhlaan. Havaijia edusti myös istuvan kuninkaan Kalākauan puoliso kuningatar Kapi‘olani, jonka tulkkina Lili‘uokalani toimi.
Matkalla juhliin Lili‘uokalani matkusti ensin Havaijilta Yhdysvaltoihin, josta sitten meren yli Isoon-Britanniaan. Matka innosti häntä kirjoittamaan myös muitakin lauluja. Näitä lauluja julkaistiin myöhemmin laulukirjassa, jonka nimi on myös "The Queen's Jubilee".
Sanat.
1. Mahalo piha, Mōʻī ʻo ʻEnelani
Kuʻi kou kaulana nā ʻāina pau
Na kai ākau nā one hema
ʻIkea kou ʻihi mana nui
Eia mākou i kou kapa kai
ʻI kou lā nui Iubilī
I hiʻi mai i kou mākou aloha
Maluna ou ka malu o ka Lani
2. Hauʻoliʻoli ʻEmepela o ʻInia
I kēia makahiki Iubili
ʻĀkoakoa nā aliʻi ʻaimoku
A puni ke ao holoʻokoʻa
E hiʻilani e mililani
Ua hui pūʻia me Hawaiʻi
E uhi mai ka lani i kona nani
E ola ka mōʻī ke Akua
Lähde:
Villa Widablick

Villa Widablick on historiallinen puuhuvila Villingin saarella Helsingissä. Se valmistui vuonna 1914 arkkitehti David Frölander-Ulfin piirustusten mukaisesti. Villa Widablickin tunnistettavimpia piirteitä on huvilan korkea torni.
Huvilassa toimi 1990-luvulta partiolaiset, jotka kunnostivat talkoovoimin Helsingin kaupungin omistuksessa olevaa huonoon kuntoon päässyttä huvilarakennusta sivurakennuksineen. Kaupungin nostettua huvilan vuokran 900 euroon partiolaiset jättivät rakennuksen 2010-luvulla, minkä jälkeen se on seissyt tyhjillään. Vuoden 2024 alussa Helsingin kaupunki ilmoitti laittavansa huvilan myyntiin.
Gabriel Aivazovski

Gabriel Konstantinovitš Aivazovski (, ; 1812–1880) oli armenialainen kirjailija, syntynyt Krimillä. Hän oli ensin opettajana lähellä Venetsiaa olevassa San Lazzaron luostarissa, siirtyi 1848 Pariisiin armeenialaiseen kouluun ja perusti sitten oman koulun Grenelleen Pariisin lähelle. Hänen teoksiaan ovat 'Venäjän historia pääpiirteissään' (1836) ja 'Turkin valtakunnan historia' (1843), molemmat armeniaksi. Hän oli huomattavimpia avustajia teoksessa "Grand dictionnaire de la langue arménienne".
Impi Backman

Impi Backman (18. heinäkuuta 1869 Impilahti – 5. syyskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja. Backman toimi ateljeekuvaajana Sortavalassa ja hänellä oli oma kuvaamo, joka sijaitsi raatimies Leanderin kartanossa. Backmanin kuvia on Museoviraston ja Suomen valokuvataiteen museon kokoelmissa. Häneltä on julkaistu vuonna 1893 teos "Karjalan kuvia", joka esittelee Laatokan Karjalaa ja Sortavalaa.
Racing Bulls

Racing Bulls S.p.A, kilpailee nimellä Visa Cash App RB F1 Team, on Formula 1 -sarjassa kaudella aloittanut italialainen talli, jonka omistaja on energiajuomayhtiö Red Bull. Sen kotipaikka sijaitsee Faenzassa Italiassa.
Historia.
Tallin perusti alun perin italialainen Gian Carlo Minardi. Tallin Formula 1 -historia ulottuu aina vuoteen 1985 asti, jolloin se debytoi Minardi-nimellä Brasilian GP:ssä.
Minardi-talli siirtyi syyskuussa 2005 Red Bull -energiajuomayhtiön omistukseen. Red Bullilla oli jo oma Formula 1 -talli, mutta se halusi perustaa junioritallin voidakseen ajattaa kaikkia sponsoroimiaan kuljettajiaan kuninkuusluokassa. Tallin nimeksi vaihdettiin kaudesta alkaen Scuderia Toro Rosso, joka tarkoittaa italiaksi punaista härkää ().
Kaudeksi 2020 tallin nimeksi vaihdettiin Scuderia AlphaTauri ja samalla se ylennettiin Red Bullin junioritallista sisartalliksi. AlphaTauri on Red Bullin vuonna 2016 perustama muotibrändi. Alpha Tauri on myös Härän tähdistön kirkkaimman tähden nimi.
Kaudeksi tallin nimeksi vaihdettiin Racing Bulls, lyhennettynä vain RB ja se kilpailee nimellä Visa Cash App RB F1 Team. Tallin pääkonttori jatkaa samassa paikassa Faenzassa kuin Minardin, Toro Rosson ja AlphaTauri vanha, mutta suunnitteluosasto siirretään Red Bullin Milton Keynesin tehtaalle, ja Red Bullilta ostetaan myös kaikki F1-sarjan sääntöjen sallimat osat.
Formula 1 -tulokset.
Saavutukset.
Voitot
Paalupaikat
Nopeimmat kierrokset
Palkintokorokesijat
DSA (täsmennyssivu)

DSA voi tarkoittaa seuraavia:
Red Bull Racing RB20

Red Bull Racing RB20 oli Formula 1 -talli Red Bullin käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Max Verstappen ja Sergio Pérez.
Mercedes-AMG F1 W15 E Performance

Mercedes-AMG F1 W15 E Performance oli Formula 1 -talli Mercedeksen käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Lewis Hamilton ja George Russell.
Ferrari SF-24

Ferrari SF-24 oli Formula 1 -talli Ferrarin käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Charles Leclerc, Carlos Sainz Jr. ja Oliver Bearman. Leclerc voitti autolla kolmesti ja Sainz kahdesti. Bearman ajoi autolla pisteille sijoittumalla seitsemänneksi Saudi-Arabian osakilpailussa, kun hän tuurasi umpilisäkeleikkaukseen joutunutta Sainzia. Talli sijoittui 652 MM-pisteellään kauden lopputuloksissa toiseksi. 
Ferrari teki autolla historiaa Formula 1 -sarjassa, kun talli ajatti Abu Dhabin osakilpailun ensimmäisten vapaiden harjoitusten aikana molemmissa autoissaan veljeksiä Charles Leclerciä ja Arthur Leclerciä.
McLaren MCL38

McLaren MCL38 oli Formula 1 -talli McLarenin käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Lando Norris ja Oscar Piastri. Norris ajoi autolla voittoon neljästi ja Piastri puolestaan kahdesti. Talli voitti 666 MM-pisteellään valmistajien maailmanmestaruuden.
Aston Martin AMR24

Aston Martin AMR24 oli Formula 1 -talli Aston Martinin käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Fernando Alonso ja Lance Stroll.
Alpine A524

Alpine A524 oli Formula 1 -talli Alpinen käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Pierre Gasly, Esteban Ocon ja Jack Doohan.
San Carlosin reservaatti

San Carlosin reservaatti () on chiricahua-intiaaneille varattu reservaatti, joka sijaitsee itäisessä Arizonassa. Reservaatin pinta-ala on 7 578 neliökilometriä, tehden siitä Yhdysvaltojen kymmenenneksi suurimman intiaanireservaatin. Se kattaa Gilan, Grahamin ja Pinalin piirikunnat. 
Reservaatti perustettiin Ulysses S. Grantin toimeenpanomääräyksellä 9. marraskuuta 1871. Vuodesta 2013 kansainvälisten kaivosjättien (Rio Tinto ja BHP Billiton) omistama Resolution Copper -tytäryhtiö on pyrkinyt perustamaan kuparikaivoksen Oak Flatin alueelle, joka on pyhä intiaaneille. Lukuisat intiaanijärjestöt ja luonnonsuojeluryhmät vastustavat hanketta voimakkaasti. Kiista on ollut ratkaisematta jo 10 vuoden ajan.
Tällä hetkellä suurin työnantaja reservaatin alueella on Yhdysvaltain hallitus, joka operoi useita virastoja siellä. Sen lisäksi karjatalousyritykset tuottavat noin 1 miljoonan dollarin vuotuisen karjamyynnin.
Williams FW46

Williams FW46 oli Formula 1 -talli Williamsin käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Logan Sargeant, Alexander Albon ja Franco Colapinto. Colapinto ajoi tallin toista autoa loppukauden 2024 Sargeantin saatua potkut Hollannin GP:n jälkeen.
Sauber C44

Sauber C44 oli Formula 1 -talli Sauberin käyttämä auto kaudella 2024. Auto julkistettiin Lontoossa 5. helmikuuta 2024. Autolla kilpailivat Zhou Guanyu ja Valtteri Bottas. Zhou ajoi autolla kauden ainoat MM-pisteet Qatarin osakilpailussa sijoittumalla kahdeksanneksi. Talli sijoittui 4 MM-pisteellään kauden lopputuloksissa viimeiselle sijalle.
Haas VF-24

Haas VF-24 oli Formula 1 -talli Haasin käyttämä auto kaudella 2024. Autolla kilpailivat Kevin Magnussen, Nico Hülkenberg ja Oliver Bearman.
Tali Golergant

Tali Golergant, taiteilijanimeltään Tali (; s. 26. marraskuuta 2000 Jerusalem, Israel) on israelilaissyntyinen luxemburgilainen laulaja. Tali voitti Luxemburgin euroviisukarsintana toimivan "Luxembourg Song Contest" -kilpailun kappaleellaan "Fighter" ja edusti näin ollen Luxemburgia maan 30 vuoden paluun jälkeen vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Hän tuli finaalissa 13. sijalle saatuaan yhteensä 103 pistettä, joista 20 yleisöltä ja 83 raadeilta.
Tausta.
Golergant syntyi 26. marraskuuta 2000 Jerusalemissa Israelissa. Hänen isänsä on perunjuutalainen ja äiti israelilainen. Golergantin perhe muutti isän työn perässä asumaan muun muassa Chileen, Argentiinaan ja muihin maihin, kunnes he asettuivat Limpertsbergin kaupunginosaan Luxemburgiin, jossa Golergant asui kymmenen vuoden ajan. Golergant aloitti pianonsoiton 7-vuotiaana ja 12-vuotiaana hän harrasti myös laulamista, lauluntekemistä sekä teatterinäyttelemistä. Golergant opiskeli Luxemburgin kansainvälisessä koulussa ("International School of Luxembourg, ISL") ja muutti myöhemmin New Yorkiin opiskellakseen musikaalinäyttelemistä "Marymount Manhattan College" -koulussa.
Golergant puhuu sujuvasti englantia, hepreaa ja espanjaa sekä osaa myös jonkin verran ranskaa ja saksaa.
Ura.
Golergant julkaisi debyyttisinglensä 16-vuotiaana ja vuonna 2021 hän julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltään "Lose You". Itse perustamansa yhtyeen kanssa hän esiintyi New Yorkin paikallisilla konserttipaikoilla, kuten "Rockwood Music Hallissa", "Mercury Loungessa", "Arlene's Groceryssa" ja "Delancey Streetillä". Tämän lisäksi Golergant tavoitteli myös näyttelijänuraa ja esitti muun muassa Tzeitelin roolia "Viulunsoittaja katolla" -musikaalissa, Sue Snellin roolia "Carrie"-musikaalissa sekä Époninen roolia Les Misérables -musikaalissa. Hän on näytellyt myös omakustanteisessa lyhytelokuvassaan nimeltä "Agua". 
Joulukuussa 2023 Golergantin ilmoitettiin olevan yksi kahdeksasta kilpailijasta Luxemburgin vuoden 2024 euroviisukarsintana toimivassa "Luxembourg Song Contest" -kilpailussa. 9. tammikuuta 2024 ilmoitettiin, että hänen kilpailukappaleensa on nimeltään "Fighter". 27. tammikuuta 2024 pidetyssä finaalissa Tali voitti kilpailun saaden eniten ääniä raadeilta sekä toiseksi eniten ääniä yleisöltä, ja edusti näin Luxemburgia vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä. Luxemburg teki paluun kilpailuun 30 vuoden tauon jälkeen.
Hän tuli finaalissa 13. sijalle saatuaan yhteensä 103 pistettä, joista 20 yleisöltä ja 83 raadeilta.
Vaimalama Chaves

Vaimalama Chaves (s. 3. joulukuuta 1994 Papeete, Ranskan Polynesia, Ranska) on ranskalainen malli ja laulaja, joka kruunattiin Miss Tahitiksi vuonna 2018 ja vuotta myöhemmin Miss Ranskaksi.
Tausta ja yksityiselämä.
Chaves synty vuonna 1994 Papeetessa. Hänellä on kaksi veljeä ja kaksi sisarta, ja koko lapsikatraasta Vaimalama on toiseksi vanhin. Perheen äiti Yasmina on ammatiltaan sairaanhoitaja ja isä Moana työskentelee Ranskan Polynesian viestintävirastossa. Molemmat vanhemmat ovat polynesialaisia. Lapsena Chaves oli ylipainoinen, mikä johti koulukiusaamiseen.
Chavesilla on maisterintutkinto hallintotieteistä, jota hän on opiskellut Ranskan Polynesian yliopistossa. Valmistuttuaan hän työskenteli kuntosalilla asiakaspalvelutyössä.
Vapaa-ajallaan Chaves on kertonut harrastavansa surffaamista sekä kitaran ja ukulelen soittoa.
Chaves alkoi vuonna 2020 seurustelemaan Nicolas Fleuryn, joka on olympiatason pyöräilijä, kanssa. Pari erosi vuonna 2024.
Ura missinä.
Chaves kruunattiin Miss Tahitiksi vuonna 2018. Näin ollen hän tulisi edustamaan Ranskan Polynesiaa Miss Ranska 2019 -kisoissa.
Miss Ranskaksi Chaves valittiin joulukuussa 2018. Hän kuitenkin ilmoitti, ettei aio edustaa Ranskaa Miss Universum- tai Miss Maailma -kisoissa, koska halusi "omistautua roolilleen Miss Ranskana". 14. joulukuuta 2020 hän kruunasi uudeksi Miss Ranskaksi guadeloupelaisen Clémence Botinon.
Missikisojen jälkeen.
Chaves aloitti musiikkiuransa vuonna 2019, kun hän julkaisi YouTube-kanavallaan coverin Benjamin Biolayn ja Keren Annin "Jardin d'hiver" -kappaleesta. Ensimmäisen oman studioalbuminsa nimeltään "Good Vaïbes" hän julkaisi joulukuussa 2020. Taiteilijanimenään Chaves käyttää etunimeään. Seuraavana vuonna Chaves osallistui Ranskan versioon Tanssii tähtien kanssa () tanssinopettajanaan Christian Millette. He olivat viides pari, joka karsiutui kisasta. Chaves on myös toiminut ranskanpolynesialaisen lentoyhtiö Air Tahiti Nuin kasvoina. 
Toukokuussa 2021 Chaves sanoi, ettei ole sulkenut pois politiikkaan lähtemistä.
Tumma ja hehkuva veri

Tumma ja hehkuva veri on Kiba Lumbergin ja Anna Rajalan käsikirjoittama ja Eija-Elina Bergholmin ohjaama romaniaiheinen television draamasarja. Neliosainen minisarja ensiesitettiin Yle TV2 -kanavan ohjelmistossa vuodenvaihteessa 1997–1998. Sarjan näyttelijäkaarti on puoliksi amatöörejä, puoliksi ammattinäyttelijöitä.
Juoni.
Sarja perustuu toisen käsikirjoittajan, romanitaustaisen Kiba Lumbergin omiin lapsuudenkokemuksiin. Päähenkilö Mira varttuu naiseksi suomalaisessa romaniyhteisössä, josta sarja kertoo melodraaman keinoin. Sarjan keskeinen teema on naisten ja lasten asema sekä miesten harjoittama väkivalta romaniyhteisössä. 
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Jukka Kajavan mielestä romanit saavat tässä sarjassa tumman huumorin sävyttämän ja hetkittäin raadollisen, mutta arvostavan kohtelun. Hän näki sen huumorissa yhtymäkohtia juutalaishuumoriin, koska molemmat ovat vähemmistön kirkasta itseironiaa. Kajavasta sarja on ”näkökulmiensa ansiosta suorastaan taiturimainen. Vastavoimat toimivat. Kauhistus ja nauru kulkevat käsikkäin.” Hän kehuu ohjaaja Bergholmia, joka osaa käsitellä romanitaustaisia amatöörinäyttelijöitä.
Sarja sai muiltakin kriitikoilta myönteisen vastaanoton, joskin ylenmääräistä väkivaltaa vieroksuttiin ja sarjan katsottiin vain vahvistavan valtaväestön vanhoja ennakkoluuloja romaneja kohtaan.
Käsikirjoittaja Kiba Lumberg sai sarjasta niin paljon negatiivista palautetta, jopa väkivaltauhkauksia, että muutti muutamaksi vuodeksi ulkomaille. Hänen katsottiin muun muassa rikkoneen romaneille tyypillistä vaikenemisen kulttuuria tuomalla epäkohtia julkisuuteen.
Sermylia

Sermylia (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Polýgyroksen kunnan alueella lähellä Ormýlian kaupunkia.
Maantiede.
Sermylian kaupunki sijaitsi nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Galepsoksen ja Mekybernan kaupunkien välillä Sithonian niemen juuressa, hieman sisämaahan Toronenlahden (nyk. Kassándranlahti) pohjukasta. Lahti tunnettiin antiikin aikana joskus myös Sermylianlahtena (, lat. "Sermylicus sinus"). Seutu ei antiikin aikana välttämättä kuulunut Khalkidiken alueeseen, joka ei käsittänyt koko niemimaata, mutta josta niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Kaupunki sijoitetaan matalalle kukkulalle, joka sijaitsee noin kolme kilometriä etelään nykyisestä Ormýliasta.
Sermylian kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä "Sermyliaia" (). Sen kooksi on arvioitu alle 100 ja ehkä jopa alle 25 neliökilometriä.
Historia.
Sermylian historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Herodotoksen mukaan Sermylia antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen hyökätessään Kreikkaan vuonna 480 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Sermylia kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–434/433 eaa. sekä vielä vuonna 425/424 eaa.
Peloponnesoslaiset joukot surmasivat useita sermylialaisia kaupungin lähellä vuonna 432 eaa. Aristeuksen (tai Aristeaan) johdolla, mistä voi päätellä heidän olleen tuolloin khalkidikelaisten vihollisia. Khalkidikelaiset saivat Sermylian haltuunsa pian tämän jälkeen. Vuoden 421 eaa. Nikiaan rauhan jälkeen Sermylia oli jälleen ateenalaisten hallussa. 300-luvulla eaa. Sermylia vaikuttaa kuuluneen Khalkidiken liittoon. Makedonian Filippos II oletettavasti tuhosi kaupungin, koska sitä ei mainita enää vuoden 348 eaa. jälkeen. Siitä saattoi tulla osa Kassandreiaa.
Sermylia löi omaa euboialaisen standardin mukaista hopearahaa 500-luvun eaa. loppupuolelta tai viimeistään noin vuodesta 500 eaa. lähtien, sekä pronssirahaa 300-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Sermylieus" (), "Serbylieus" () ja "Sermyliaios" ().
Nykyisen Ormýlian kaupungin nimi on muuntunut antiikin aikaisesta nimestä.
Spartolos

Spartolos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Bottikessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Néa Propontídan kunnan Néa Sílatan kylää.
Maantiede.
Spartoloksen kaupunki sijaitsi Bottikessa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosissa länteen Olynthoksesta. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Kaupunki sijoitetaan lähelle nykyistä Néa Sílatan kylää. Spartoloksen lähellä sijaitsivat Aioleion, Pleume ja Sinos. Spartoloksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.
Historia.
Spartolos kuului Bottikea asuttaneille bottiaialaisille ja oli mahdollisesti näiden keskuspaikka. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Spartolios" ().
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Spartolos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon aina peloponnelaissodan alkuun saakka, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–434/433 eaa. Bottiaialaiset kapinoivat Ateenaa vastaan vuonna 432 eaa. Vuonna 429 eaa. Spartoloksen lähellä käytiin taistelu bottiaialaisten ja ateenalaisten välillä, jonka bottiaialaiset voittivat. Kaupunki vaikuttaa olleen tarpeeksi merkittävä, jotta se mainitaan Ateenan ja Spartan sodan kymmenentenä vuonna eli 421 eaa. solmiman Nikiaan rauhan yhteydessä. Rauhansopimuksessa kaupunki sai itsehallinnon. 300-luvun eaa. puolivälissä Spartolos kuului Khalkidiken liittoon.
Rakennukset ja löydökset.
Thukydideen kuvaus vuoden 429 eaa. taistelusta antaa ymmärtää, että kaupunki on ollut ympäröity muurein. Kaupungin oletetulta paikalta on löydetty asutuksen jäänteitä sekä hautoja arkaaiselta ja klassiselta kaudelta.
Ab ovo

Ab ovo ("munasta") on latinankielinen lausahdus, joka tarkoittaa tarinankerronnassa aloittamista taustatapahtumista. Käsitettä käytti Horatius teoksessaan "Runotaide" kehuessaan Homerosta siitä, ettei tämä lähtenyt "Iliaassa" liikkeelle siitä, kun Leda munii Helenan. Vastakohtana on in medias res, jossa mennään suoraan asiaan.
Stolos

Stolos (, ) eli Skolos (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Polýgyroksen kunnan alueelle.
Maantiede.
Stoloksen kaupunki sijaitsi nykyisen Chalkidikín niemimaan sisäosissa länteen Akanthoksesta. Antiikin aikana koko niemimaa ei kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta niemimaa on saanut nykyisen nimensä, mutta Stoloksen seutu saattoi olla osa Khalkidikea. Kaupunki sijoitetaan joskus lähelle nykyistä Vrástaman Planán kylää ja joskus lähelle Vrástaman Kellín kylää. Stoloksesta luoteeseen sijaitsi Skabala, ja rannikolla Stoloksesta kaakkoon Piloros. Stoloksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.
Historia.
Stoloksen historiasta tiedetään vain vähän. Stefanos Byzantionlaisen mukaan se olisi ollut alun perin edonien kaupunki, jonka khalkidikelaiset myöhemmin valtasivat. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Stolios" ().
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Stolos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–434/433 eaa. Kaupunki vaikuttaa olleen tarpeeksi merkittävä, jotta se mainitaan Ateenan ja Spartan peloponnesolaissodan kymmenentenä vuonna eli 421 eaa. solmiman Nikiaan rauhan yhteydessä. Rauhansopimuksessa kaupunki sai itsehallinnon. 300-luvulla eaa. Stolos saattoi kuului Khalkidiken liittoon.
Strepsa

Strepsa () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Thérmin kunnan Vasilikán kaupunkia.
Maantiede.
Strepsan kaupunki sijaitsi Anthemuksen alueella nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosissa. Antiikin aikana alue ei ollut osa Khalkidikea, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä. Strepsasta itäkaakkoon sijaitsi Anthemuksen kaupunki, ja luoteeseen Therme ja myöhemmin Thessalonike.
Kaupungin tarkka paikka on epäselvä. Joskus se on sijoitettu suoraan nykyisen Vasilikán paikalle. Lähiseudulta tehtyjen hautalöytöjen perusteella kaupunki olisi voinut sijaitsi myös lännempänä lähellä nykyisiä Sourotía tai Agía Paraskevía. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimellä "Strepsaia" (). Sen kokoa ei tunneta.
Historia.
Strepsan historiasta tiedetään vain vähän. Se on ollut olemassa poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona klassisella kaudella ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Strepsa kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–433/432 eaa. Se saattoi osallistua vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan.
Muutoin Strepsa mainitaan antiikin historiassa lähinnä, kun Kallias marssi joukkoineen Pydnasta Poteidaiaan vuonna 432 eaa., ja kun Makedonian kruunua tavoitellut Pausanias valtasi sen sekä Anthemuksen ja Thermen vuonna 368 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Strepsaios" ().
Bambie Thug

Bambie Ray Robinson (s. 6. maaliskuuta 1993 Macroom, Cork, Irlanti), tunnettu myös taiteilijanimellään Bambie Thug, on irlantilainen laulaja ja lauluntekijä. Robinson opiskeli alun perin balettinäyttelijäksi ja muutti Lontooseen tanssijaksi. Opintojen aikana hän kuitenkin mursi kätensä ja siirtyi opiskelemaan musiikkiteatteria, mikä johti myöhemmin Robinsonin aloittamaan musiikillisen uran.
Vuonna 2024 Robinson osallistui Irlannin "Eurosong 2024" -euroviisukarsintaan kappaleella ”Doomsday Blue”. Hän voitti karsinnan ja täten edusti Irlantia vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa. Hän tuli kilpailun finaalissa kuudennelle sijalle saatuaan yhteensä 278 pistettä, joista 136 yleisöltä ja 142 ammattilaisraadeilta.
Fighter (kappale)

Fighter () on luxemburgilaisen laulajan Talin esittämä kappale, joka julkaistiin 12. tammikuuta 2024. Tali voitti kappaleella Luxemburgin vuoden 2024 euroviisukarsinnan "Luxembourg Song Contest 2024" -kilpailun ja täten edusti Luxemburgia maan 30 vuoden paluun jälkeen vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale sijoittui finaalissa 13. sijalle saatuaan yhteensä 103 pistettä, joista 20 yleisöltä ja 83 raadeilta.
Nebulossa

Nebulossa on espanjalainen elektropop-duo, joka on perustettu vuonna 2018. Duon muodostavat laulaja María ”Mery” Bas sekä kosketinsoittaja ja tuottaja Mark Dasousa.
Vuonna 2024 duo osallistui Espanjan euroviisukarsintaan "Benidorm Festiin" kappaleella "Zorra". He voittivat kilpailun ja täten edustivat Espanjaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. He tulivat kilpailun finaalissa 22. sijalle saatuaan yhteensä 30 pistettä, joista 11 yleisöltä ja 19 ammattilaisraadeilta.
Zorra

Zorra () on espanjalaisen duon Nebulossan kappale, joka julkaistiin 15. joulukuuta 2023. Nebulossa osallistui kappaleella vuoden 2024 "Benidorm Festiin". He voittivat kilpailun 156 pisteellä, ja siten he pääsivät edustamaan Espanjaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale tuli kilpailun finaalissa 22. sijalle saatuaan yhteensä 30 pistettä, joista 11 yleisöltä ja 19 ammattilaisraadeilta.
Lähteet.
Jaki, vuoriston karhu

Jaki, vuoriston karhu (Yleisradion televisioesityksessä käytetty nimi) () 
on japanilaisen Nippon Animationin tuottama vuonna 1977 valmistunut 26-osainen animepiirrossarja. Sarja perustuu kirjailija Ernest Thompson Setonin kirjaan, joka on julkaistu Suomessa nimellä "Kalliovuorten kuningas – kertomus harmaakarhusta" ().
Juoni.
Tarina sijoittuu Yhdysvaltojen Kaliforniaan 1800-luvun loppuun 100 vuotta Yhdysvaltojen itsenäistymisen jälkeen. Sarjan päähenkilö on Tallac-vuoren juurella asustava intiaanipoika nimeltä Zenda (alkuperäisessä versiossa Ran). Zenda ystävystyy tilan omistajan tyttären Olgan (alkuperäisessä versiossa Alice) kanssa karhunpentuihin, jotka nimeävät urospennun Jakiksi ja naaraspennun Nukaksi (alkuperäisessä versiossa Jackie ja Jill). Eräänä päivänä Zendan isä Gilian (alkuperäisessä versiossa Kelyan) ampuu ja tappaa karhunpentujen äidin Hirmun (alkuperäisessä versiossa Pinto) pelastaakseen ihmishenkiä. Zenda päättää korjata tilanteen ottamalla Jakin ja Nukan kotiin, ja kasvattamalla heidät.
Sarja Suomessa.
Piirrossarja ensiesitettiin Suomen televisiossa vuonna 1984 Yle TV2-kanavalla. Suomessa esitetty sarja oli alun perin piirrossarjan espanjalainen esitysversio, johon oli tehty Yleisradion tuottama suomenkielinen jälkiäänitys. Suomenkielisessä jälkiäänityksessä ääninäyttelijöinä toimivat Aila ja Lars Svedberg. Alkuperäisestä 26-osaisesta piirrossarjasta Suomen televisiossa esitettiin vain 13 osaa. Sarja esitettiin uusintana vuonna 1986. Ensimmäisen uusintakierroksen jälkeen sarjaa ei ole esitetty uusintana uudestaan.
Anteeksipyyntöpäätöslauselma

Anteeksipyyntöpäätöslauselma (), myös julkisoikeudellinen laki 103-150 (), on presidentti Bill Clintonin 23. marraskuuta 1993 allekirjoittama laki ja Yhdysvaltain kongressin päätöslauselma, jolla Yhdysvallat tunnusti osallisuutensa Havaijin kuningaskunnan vallankaappauksessa ja pyysi sitä virallisesti anteeksi.
Tausta.
Havaijilla asuvat länsimaalaistaustaiset plantaasinomistajat syöksivät kuningatar Lili‘uokalanin vallasta 17. tammikuuta 1893 liittääkseen Havaijin osaksi Yhdysvaltoja. Yhdysvaltain asevoimien sotilaat avustivat kapinallisia vallankaappauksessa. Lili‘uokalani luopui vallasta väliaikaisesti välttääkseen täysimittaisen sodan.
Vallankaappauksen jälkeen Yhdysvallat teetti ns. Blountin raportin, joka asettui tukemaan Lili‘uokalania ja kritisoi Yhdysvaltoja. Presidentti Grover Cleveland asettui julkisesti tukemaan raporttia.
Keskeinen sisältö ja lainsäädäntö.
Päätöslauselman mukaan Yhdysvaltain kongressi
Yhdysvaltain senaatti äänesti päätöslauselman puolesta 27. lokakuuta 1993 äänin 65–34. Edustajainhuoneessa päätöslauselma hyväksyttiin huutoäänestyksellä.
Päätöslauselmasta huolimatta havaijilaiset eivät ole liittovaltion tunnustama alkuperäiskansa samalla tavalla kuin intiaanit.
Reaktioita.
Nykyään päätöslauselman katsotaan olevan tunnustus syyllisyydestä, jonka pitäisi johtaa Havaijin itsenäisyyden palauttamiseen. Päätöslauselman julkaisun jälkeen 300 itsenäisyyden palauttamista vaativaa havaijilaista valtasi Makapuʻun rannan 15 kuukauden ajaksi. Rannan valtaus päättyi vasta, kun Havaijin kuvernööri lupasi vuokrata näille maata O‘ahun saarelta 55 vuodeksi. Jos Havaijin itsenäisyys palautettaisiin, nämä maat siirtyisivät automaattisesti uuden valtion omistukseen. Alueella elää edelleen havaijilaisten yhteisö, ja paikka tunnetaan nimellä Sovereignty.
Doomsday Blue

Doomsday Blue () on irlantilaisen laulajan Bambie Thugin kappale, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2023. Bambie Thug osallistui kappaleella Irlannin euroviisukarsintaan vuoden 2024 "Eurosongiin". Hän voitti kilpailun ja siten edusti kappaleella Irlantia vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Hän sijoittui kilpailun finaalissa kuudenneksi saaden yhteensä 278 ääntä, joista 136 yleisöltä ja 142 raadeilta.
Aleksandr Jelesin

Aleksandr Mihailovitš Jelesin (; s. 7. helmikuuta 1996 Jaroslavl, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo oikelta. Jelesin edustaa KHL:ssä pelaavaa kasvattajaseuraansa Lokomotiv Jaroslavlia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka.
Jelesin on edustanut KHL:ssä myös Amur Habarovskia. Kaudet 2019–2021 Jelesin pelasi NHL-joukkue Calgary Flamesin organisaatiossa. Jelesin on pelannut neljä NHL:n runkosarjan ottelua ilman tehopisteitä. Jelesin on pelannut 271 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 14 maalia ja antanut 39 maaliin johtanutta syöttöä eli tehnyt yhteensä 53 tehopistettä. Jelesin on pelannut 34 KHL:n pudotuspelien otteluissa. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia. Kaikki uran tilastot päivitetty 6. helmikuuta 2024.
Pekingin talviolympialaisissa 2022 Jelesin saavutti hopeaa Venäjän olympiakomitean joukkueessa.
Marko Leinonen

Marko Leinonen (s. 9. toukokuuta 1971 Jyväskylä) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Leinonen edusti SM-liigassa koko uransa ajan JyP HT/JYP:iä. Jypissä hän saavutti SM-pronssia kauden 1992-1993 päätteeksi. Sen lisäksi hän pelasi uransa viimeisen kauden 1999-2000 Ruotsissa MoDo:n riveissä voittaen siellä hopeaa.
Digipalvelusäädös

Digipalvelusäädös (, lyhennettnä DSA) on Euroopan unionin säädös, jolla säädellään verkoissa toimivia välityspalveluja ja alustoja. Säädöksen tarkoituksena on turvata käyttäjien oikeuksia, estää laitonta ja haitallista toimintaa, sekä torjua disinformaatiota. Sääntöjä sovelletaan kaikkiin verkkoalustoihin 17. helmikuuta 2024 lähtien. Digipalvelusäädös asettaa erilaisia sääntöjä, joista tiukimpia on suurimpien palveluiden noudatettava. 
Säädöksen tavoitteena on, että pienten ja keskisuurten yritysten laajentuminen EU:n alueella helpottuu ja oikeusvarmuus sekä sääntöjen yhdenmukaisuus parantuvat. Käyttäjien näkökulmasta palveluiden on tarkoitus tulla avoimemmiksi ja turvallisemmiksi.
Säädös asettaa velvoitteita ja kieltoja portinvartijoiksi kutsutuille yrityksille. Portinvartijoiden on muun muassa varmistettava perustoimintojen yhteensopivuus eri palveluiden välillä. Portinvartijat eivät saa suosia omia palveluitaan ja tuotteitaan esimerkiksi hakutuloksissa. EU:n komissio nimeää portinvartijat.
Erittäin suuret toimijat.
Erittäin suuria (VLOP ja VLOSE) ovat palvelut, joilla on EU:ssa yli 45 miljoonaa käyttäjää kuukaudessa. Ei-kaupallinen Wikipedia on eräs niistä. Muita erittäin suuria verkkoympäristöjä tai hakukoneita ovat muun muassa seuraavat: AliExpress, Amazon Store, AppStore, Bing, Booking, Facebook, Google Maps, Google Play, Google Search, Google Shopping, Instagram, LinkedIn, Pinterest, Snapchat, TikTok, Twitter, YouTube ja Zalando.
Erittäin suuria verkkoalustoja ja hakukoneita valvoo Euroopan komissio. Erittäin suurille verkkoalustoille ja hakukonepalveluille säädetään erityisiä velvollisuuksia niiden palveluiden osalta. Niiden tulee analysoida ja vähentää palveluidensa riskejä esimerkiksi laittoman sisällön leviämiselle palvelunsa kautta.
Suomessa.
Digipalveluasetuksen valvonta on jaettu Suomessa Traficomin, tietosuojavaltuutetun toimiston ja kuluttaja-asiamiehen kesken.
Digipalveluasetuksen noudattamista valvoo Liikenne- ja viestintävirasto Traficom, joka valvoo esimerkiksi laittoman sisällön ilmoittamiskanaviin liittyviä velvollisuuksia.
Kuluttaja-asiamies valvoo yritysten kuluttajille kohdistamaa mainontaa, kaupallisen mainonnan tunnistettavuutta ja elinkeinonharjoittajien tunnistettavuutta verkon markkinapaikoilla. Lisäksi kuluttaja-asiamies valvoo, että verkkoalustoja ei suunnitella harhauttavalla tai manipuloivalla tavalla.
Rusila

Rusila on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: