Gladys Bentley

Gladys Bentley (12. elokuuta 1907 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 18. tammikuuta 1960 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen blueslaulaja, pianisti ja esiintyjä, jonka ura oli huipussaan Harlemin renessanssin aikana. Hän pukeutui varsinkin Harlemissa smokkiin, ja hänet tunnettiin erityisesti kaksimielisistä kappaleistaan. Bentley oli aikansa tunnetuimpia lesboja esiintyjiä, joka jatkoi uraansa vielä Harlemin renessanssin jälkeenkin. Hän joutui kuitenkin uransa loppuvaiheissa esiintymään pääsääntöisesti naisten vaatteissa.
Nuoruus.
Gladys Bentley syntyi useimpien lähteiden mukaan Philadelphiassa vuonna 1907. Hänen äitinsä Mary Bentley oli kotoisin Trinidadista, ja hänen isänsä George oli yhdysvaltalainen. Gladys oli vanhin perheen neljästä lapsesta. Hän muisteli myöhemmin, että hänen lapsuutensa oli ollut onneton. Hänen vanhempansa olivat huolissaan jo varhain hänen viehätyksestään naisia kohtaan.
Bentley suuntasi turhautumisensa musiikkiin, ja hän sai jo varsin nuorena mainetta taitavana pianistina ja lauluntekijänä. Hän lähti 16-vuotiaana kotoa ja muutti New Yorkiin 1923, jolloin Harlemin renessanssi oli jo vauhdissa.
Ura.
Bentley pääsi heti esiintymään kotibileisiin ja niin sanottuihin "buffet flat" -nimellä tunnettuihin laittomiin klubeihin, joissa oli musiikkia, alkoholia, vedonlyöntiä ja usein prostituutiota. Bentley aloitti laulajana ja pianistina, mutta hän alkoi saada mainetta kaksimielisillä sanoituksillaan. Hän lauloi useita aikansa suosittuja kappaleita, kuten ”Sweet Georgia Brownia” ja ”Alice Blue Gownia”, ja improvisoi niihin vihjailevia sanoituksia. Bentley sai huomiota myös huolitellusta ulkoasustaan ja syvästä alttoäänestään. Bentley esitti parodioiden lisäksi myös omia blueskappaleitaan.
Betnley nousi suosioon Harlemin homoystävällisessä Clam House -nimisessä salakapakassa, ja hänestä tuli 1930-luvun alkuun mennessä Harlemin kuuluisin lesboesiintyjä. Hän tienasi parhaimmillaan huhujen mukaan 125 dollaria viikossa, mikä teki hänestä Yhdysvaltain parhaiten tienanneen mustan naisesiintyjän. Bentley pystyi palkkansa avulla käyttämään hänelle tyypillistä valkoista smokkia, rusettia ja silinterihattua sekä omistamaan asunnon Park Avenuella.
Clam Housen lisäksi Bentley esiintyi muun muassa Apollo Theaterissa, Cotton Clubissa ja Ubangi Clubissa. Viimeksi mainittuun hän kehitti oman revyyn, jossa oli tanssijona drag queen -esiintyjiä.
Kieltolain aikaan valtavirran yöelämä ja laiton viihde alkoivat sekoittua keskenään, mutta 1930-luvulla ilmapiiri alkoi taas tiukentua. Yhdysvaltain perustuslain 18. lisäys kumottiin ja 1930-luvun lama vaikuttivat Harlemin yöelämään. Homojen ja lesbojen oli muuttuneessa ilmapiirissä liian vaarallista esiintyä aiemmin queer-ystävällisinä pidetyillä klubeilla.
Bentley muutti 1937 New Yorkista Los Angelesiin, ja hänestä tuli tunnettu sekä Los Angelesissa että San Franciscon lahden ympäristössä. Hän joutui kuitenkin monissa esiintymisissään pukeutumaan usein naisten vaatteisiin, mutta San Franciscon ensimmäisestä lesbobaarista Mona’s 440 Clubista tuli hetkeksi hänen kotipaikkansa.
Red Scare ja mccarthyismi iskivät Bentleyyn uudestaan, ja moniin homoseksuaalisiin taiteilijoihin kohdistui painostusta. Bentley jatkoi kuitenkin esiintymistä, mutta hän joutui pääsäännöllisesti käyttämään naisten vaatteita. Hän teki 1952 sopimuksen Swingtime-levy-yhtiön kanssa, ja vuonna 1958 hän sanoi saaneen valmiiksi omaelämäkertansa. Sitä ei kuitenkaan ikinä julkaistu. Bentley kuoli vuonna 1960 influenssan aiheuttamiin komplikaatioihin.