tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Soul Calibur IV

Soul Calibur IV on neljäs teos Namcon Soul Calibur -tappelupelisarjaan. Namco on ilmoittanut, että peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle 30.7.2008. Peli ei ilmestynyt Wiille, vaan sille ilmestyi vuonna 2008 erillinen peli, Soul Calibur Legends.
Ensimmäistä kertaa sarjan historiassa tässä pelissä tulee olemaan oikea kilpailukykyinen Online-moninpeli. Pelin kolikkopeliversiota ei ole vielä julkistettu.
Hahmot.
SoulCalibur IV:n virallisella sivustolla esitellään useita palaavia hahmoja, sekä uusi hahmo nimeltään Hilde, joka on täyteen haarniskaan sonnustautunut prinsessa aseenaan keihäs ja miekka. Muista taistelupelien naishahmoista poiketen Hildestä ei näy kasvojen lisäksi muuta paljasta ihoa.
Yhteensä vahvistettuja pelattavia hahmoja on 36, jonka lisäksi pelaaja voi tallentaa jopa 50 Hahmonluontiohjelmalla tekemäänsä omaa hahmoa.
Pelimekaniikka.
Pelimoodit.
Soul Calibur IV:ssa voi pelata tutuissa Tarina-, Arcade- ja Harjoitus-moodeissa, joiden lisäksi siitä löytyy Museo ja Hahmonluontiohjelma. Uutena pelimoodina pelissä on Tower of Lost Souls ("Kadonneiden sielujen torni"), jossa pelaaja voi taistella erityisissä taisteluissa palkkiota vastaan. Ensimmäistä kertaa sarjan historiassa peliä voi pelata myös online-palvelun välityksellä muita verkkopelaajia vastaan.
Soul Gauge ja Critical Finish.
Soulcalibur IV:ssä tulee olemaan aivan uudenlainen Critical Finish -järjestelmä. Nyt hahmojen terveysmittarin alla on myös toinen mittari nimeltään "Soul Gauge". Tämä mittari täyttyy hahmojen hyökätessä ja vähenee torjumisesta. Kun mittari on tyhjä vihollinen voi tehdä iskun, joka hajottaa osan pelaajan vaatteista ja panssarista, tehden pelaajasta heikomman. Jos pelaaja, joka on rikkonut toisen hahmon haarniskan, tyhjentää uudelleen vastustajansa Soul Gaugen, hän saa lyhyen tilaisuuden tehdä saman viholliselleen hän tekeekin "Critical Finish" iskun, joka tappaa toisen pelaajan hahmon välittömästi. Kaikilla hahmoilla on oma persoonallinen lopetusiskunsa. Namco sanoo, että he kehittivät Soul Gaugen, koska halusivat vähentää pelaajien jatkuvaa suojassa kykintää, tehden pelistä nopeatempoisemman ja aggressiivisemman.
Raleb Majadele

Raleb Majadele (, s. 5. huhtikuuta 1953 Baqa al-Gharbiyye, Israel) on israelilainen poliitikko. Hän on edustanut knessetissä vuodesta 2004 Työväenpuoluetta. Hän on ensimmäinen arabimuslimi ministerinä Israelin hallituksessa.
Majadele on käynyt lukion ja puhuu englantia ja arabiaa.
28. tammikuuta 2007 hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ja 21. maaliskuuta tiede-, kulttuuri- ja urheiluministeriksi.
Claire Martin

Claire Montreuil, taiteilijanimeltään Claire Martin CC, (8. huhtikuuta 1914 Québec – 18. kesäkuuta 2014 Québec) oli kanadalainen kirjailija. Hänestä tuli vuonna 1984 Kanadan ritarikunnan "Officer", ja vuonna 2001 hänet ylennettiin "Companion"-arvoon. 
Montreuilille myönnettiin vuonna 1966 teoksesta "Le joue droite" arvostettu kanadalainen Governor General's Award . Hän on kirjoittanut tuotantonsa äidinkielellään ranskaksi.
Martin muutti vuonna 1972 Ranskaan, jossa kymmenen vuotta asuttuaan palasi synnyinsijoilleen Kanadaan Québeciin.
Majalli Wahabi

Majalli Wahabi (, s. 12. helmikuuta 1954) on israelilainen druusipoliitikko ja Kadima-puolueen edustaja knessetissä. Hän on knessetin varapuhemies ja oli helmikuussa 2007 lyhyen aikaa Israelin virkaatekevä presidentti, Moshe Katsavin pyydettyä eroa. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Hänet valittiin knessetiin 2003 Likudin edustajana ja 2005 hän liittyi Kadimaan.
Liz Anderson

Elizabeth Jane ”Liz” Anderson, o.s. Haaby (13. maaliskuuta 1930, Roseau, Minnesota – 31. lokakuuta 2011 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen countrymusiikin laulaja-lauluntekijä. Myös hänen tyttärensä Lynn Anderson on menestynyt alalla.
Anderson syntyi köyhään, uskonnolliseen perheeseen Minnesotan osavaltiossa. Hän soitti lapsena perheensä mandoliinia ja lauloi kirkkokuorossa. 13-vuotiaana hän muutti perheineen Pohjois-Dakotan Grand Forksiin. Hän meni 16-vuotiaana naimisiin Casey Andersonin kanssa ja sai lapsensa Lynnin jo vuonna 1947. Caseyn palattua laivastosta perhe siirtyi vuonna 1951 Kaliforniaan. 
Anderson aloitti säveltämisen Sacramentossa osin miehensä rohkaisemana. Hän oli lauluntekijä ”Pick of the Week” -hitillä, jonka levytyksellä 1964 Roy Drusky nousi Top 15 Country -listalle. Lauluntekijän menestys koheni entisestään Merle Haggardin levytettyä vuonna 1965 kappaleen ”All My Friends Are Gonna Be Strangers”. Anderson kirjoitti myös lauluja omalle tyttärelleen (mm. ”Ride, Ride, Ride” ja ”If I Kiss You (Will You Go Away)”. Hän jopa esiintyi ja levytti duettona Lynnin kanssa. 
Hieman myöhemmin Anderson sai mainetta myös itsenäisenä laulajana. Hän sai vuonna 1966 levytyssopimuksen RCA Recordsilta. Ensimmäinen suuri hitti oli ”Game of Triangles”; Top 5 -hitiksi nousi myös artistin tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuva ”Mama Spank” vuodelta 1967. Muiden laulujen joukkoon lukeutuvat ”Go Now Pay Later” (1966), ”The Wife of the Party” (1967), ”Thanks A Lot For Tryin’ Anyway” (1968) ja ”Husband Hunting” (1970).
Liz Anderson siirtyi Epic Recordsille vuonna 1971, jonka jälkeen hän ei kuitenkaan enää saanut mainittavia listasijoituksia. Yksi myöhemmistä singleistä oli ”I’ll Never Fall in Love Again” -cover. Anderson toimi "Nashville Songwriters Association Internationalin" varapuheenjohtajana ja perusti 1990-luvulla oman levy-yhtiönsä Showboat Recordsin. Vuonna 2006 Lynn Anderson julkaisi albumin "Cowgirl", jonka kaikki laulut olivat hänen äitinsä käsialaa.
Rolf Kasparek

Rolf Kasparek, lempinimeltään Rock'n'Rolf (s. 1. heinäkuuta 1961 Hampuri, Länsi-Saksa) on heavy metal -yhtye Running Wildin laulaja sekä kitaristi. Hän on tunnettu merirosvoja käsittelevistä kappaleistaan. Kasparek on myös tuottanut Kelley Wildin 1992 ilmestyneen albumin Looks Like Dynamite.
Anfisa Reztsova

Anfisa Anatoljevna Reztsova (, o.s. Romanova (), 16. joulukuuta 1964 Jakimets – 19. lokakuuta 2023) oli venäläinen maastohiihdon ja ampumahiihdon olympiavoittaja.
Anfisa Reztsova on ainoa urheilija, joka on voittanut olympiakultaa sekä maastohiihdossa että ampumahiihdossa. Hän hiihti jo nuorten sarjassa maastohiihdon maailmanmestariksi ja aikuisten sarjaan siirryttyään voitti Seefeldin MM-kisoissa 1985 viestihiihdon maailmanmestaruuden. Oberstdorfin MM-kisoissa 1987 Reztsova hiihti jälleen viestin maailmanmestariksi ja sai kaksi hopeamitalia henkilökohtaisilla matkoilla. Calgaryn 1988 olympialaisissa Reztsova sai kolmannen viestin arvokisavoittonsa ja kolmannen henkilökohtaisen hopeamitalinsa.
Calgaryn kisojen jälkeiset vuodet Reztsova oli poissa kilpaladuilta ja synnytti lapsen, mutta miehensä – entisen ampumahiihtäjän – rohkaisemana hän vaihtoi lajia ampumahiihtoon. Albertvillen 1992 kisoissa naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa kisaohjelmassa ja Reztsova voitti naisten ensimmäisen ampumahiihdon olympiakultamitalin, kun hän 11. helmikuuta 1992 oli paras 7,5 kilometrin kilpailussa. Hän voitti Saksan Antje Miserskyn – myös maastohiihdon MM-mitalistin – 15,9 sekunnilla vaikka joutui kiertämään kolme sakkokierrosta. Viestissä Reztsova sai pronssia. Hän nosti keskimmäisellä osuudella IVY:n joukkueen johtoon, mutta ankkuriosuudella Ranska ja Saksa nousivat edelle. Lillehammerin 1994 olympiakisoissa Reztsova hiihti viestin ankkurina osuutensa nopeammin kuin kukaan muu koko kisassa, ja Venäjä voitti kultaa ennätyksellisellä kolmen minuutin ja 57 sekunnin erolla seuraavaan joukkueeseen.
Välivuosien jälkeen Reztsova palasi vielä maastohiihtäjäksi ja voitti viestin maailmanmestaruuden Ramsaussa 1999.
Reztsovan tytär Darja Virolainen on ollut Venäjän maajoukkuetasoinen ampumahiihtäjä, mutta on nykyisin Suomen kansalainen.
Brad Silberling

Bradley Mitchell ”Brad” Silberling (s. 8. syyskuuta 1963 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvaohjaaja.
Silberling on naimisissa näyttelijä Amy Brennemanin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2001 ja 2005).
Sangiran

Sangiran on merkittävä geologinen, paleontologinen, paleokasvitieteellinen ja arkeologinen kohde Indonesiassa Jaavan saarella. Erityisen tunnettu alue on varhaisista "Homo erectus" -lajin ihmisfossiileistaan, joille on annettu nimi jaavanihminen. Sangiran kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuodesta 1996.
Sangiranin fossiilien ajoittaminen on vaikeaa, mutta sedimentit ovat 1,8–0,7 miljoonaa vuotta vanhoja . Alueelta on todisteita ihmisasutuksesta ainakin 1,5 miljoonan vuoden takaa. Ihmisfossiilien lisäksi Sangiranista on löytynyt eläin- ja kasvifossiileita sekä paleoliittisiä työkaluja.
Viestipataljoona

Viestipataljoona on viestijoukkojen joukkoyksikkö, joka toteutti ja ylläpiti divisioonan viestiyhteydet ja joka toteuttaa ja ylläpitää armeijakunnan tai sotilasläänin viestiyhteydet.
Viestipataljoonassa voi olla viestikeskuskomppanioita ja muita viestialan perusyksikkötasoisia sotilasyksiköitä. Viestipataljoonalla on komento-osiensa lisäksi myös joukkoyksikölle tyypilliset huolto-osansa.
Rauhanajan koulutusyksiköistä jotkin viestikomppaniaa suuremmat yksiköt on nimetty jotenkin muuten. Esimerkiksi Viestirykmentti on ollut viestipataljoonan vahvuinen koulutusyksikkö. Keuruulla on toiminut Keski-Suomen Viestipataljoona. Sen toiminnot siirtyivät uudistuksen yhteydessä Karjalan Prikaatin Itä-Suomen Viestipataljoonalle.
Viestikomppania

Viestikomppania on viestijoukkojen perusyksikkö, joka perustaa ja ylläpitää prikaatin viestiyhteydet. Suomessa rauhanajan koulutusyksikköinä on ollut 1. Erillinen Viestikomppania Oulussa, 2. Erillinen Viestikomppania Turussa ja 3. Erillinen Viestikomppania Mikkelissä, Itä-Suomen Viestipataljoona Karjalan prikaatissa Valkealassa sekä Viestirykmentti Riihimäellä.
Jalkaväkiprikaatin viestikomppania.
Jalkaväkiprikaati-80.
1980-luvulla prikaatin viestikomppania jaettiin viestiosastoihin, joista viestiosasto 1 vastasi prikaatin esikunnan alueen lähi- ja kaukoyhteyksistä ja viestiosasto 2 pataljoonan prikaatiin menevistä yhteyksistä. Koulutus oli jakautunut tekniikan asettaman viestin suuntaamisen johdosta puhelin-, sanoma- ja radiokoulutukseen, minkä seurauksena koulutuksellisesti alokkaat jaettiin sähkötyskykynsä perusteella radio- ja puhelinkoulutukseen. Ne radiopuolen koulutukseen menneet, joiden sähkötystason kehitys ei harjoiteltaessa vastannut muiden radiokoulutuksen saaneiden tasoa, ohjattiin jatkokoulutuksessa sanomaliikenteeseen. Puhelinkoulutus jakautui puhelinkeskuskoulutukseen, linkkikoulutukseen ja kenttäkaukokaapelikoulutukseen.
Jalkaväkiprikaati-70.
Jalkaväkiprikaati-70:ssä ensimmäistä kertaa perustettiin viestikomppaniaan viestiosasto-1:n ja viestiosasto-2:n lisäksi viestiosasto-3, jonka tehtävänä oli tukea yleistä prikaatin liikkuvuutta viestiaselajin osalta. Muutosesitys lähti liikkeelle jalkaväkitoimistosta 5. maaliskuuta 1970, Suomen viestijoukkojen päivänä. Jalkaväkiprikaati-70:n viestikomppanian kirjavahvuus oli 186 edellisen jalkaväkiprikaati-63:n viestikomppanian kirjavahvuuden oltua 195. Viestiosastojen 1-3 lisäksi jalkaväkiprikaati-70:n kokoonpanossa oli komento- ja huoltojoukkue, suuntaradio- ja puhelinjoukkue sekä viestihuoltojoukkue.
Jokaiselle 186:sta oli varattu sukset. Viestikomppanian käytössä oli lisäksi 17 moottoripyörää, yksi maastohenkilöauto, viisi pakettiautoa, seitsemän kuorma-autoa, kolme erikoisajoneuvoa, 14 pyörätraktoria ja 57 polkupyörää.
Jääkäriprikaatin ja valmiusyhtymän viestikomppania.
1990-luvulla laitteiden digitalisoiduttua sähkötyskoulutus ja sanomakoulutus menettivät merkityksensä, kun radioihin kyettiin liittämään sanomalaite, joka lähetti viestin purskelähetyksenä salattuna. 2000-luvulla radiossa itsessään on sekä salaus että taajuushyppely.
Organisatorisesti uusissa organisaatioissa ei prikaatin viestikomppania ole enää suoraan prikaatin alainen, vaan kuuluu esikunta- ja viestipataljoonaan.
Sony Interactive Entertainment

Sony Interactive Entertainment (SIE, ennen Sony Computer Entertainment) on japanilainen pelitalo, joka on keskittynyt videopelien ja pelikonsolien tuontoon, julkaisuun ja kehitykseen. Se on Sonyn tytäryhtiö, joka perustettiin vuonna 1993 Tokiossa, Japanissa.
Yhtiö hallitsee ja huolehtii PlayStation-sarjan konsoleiden myynnistä, kehityksestä ja tuotannosta, verkkopalveluista (PlayStation Network) sekä videopelien julkaisusta konsoleilleen.
Historia.
Yhtiön ensimmäinen konsoli PlayStation julkaistiin vuonna 1994 Japanissa ja vuonna 1995 Yhdysvalloissa.
SCEI:n presidentti Ken Kutaragi nimitettiin yhtiön puheenjohtajaksi, kun taas Sony Computer Entertainment American pääjohtaja Kaz Hirai ylennettiin SCEI:n presidentiksi 30. marraskuuta 2006. Huhtikuussa 2007 Ken Kuratagi luopui puheenjohtajan paikalta siirtämällä tehtävänsä äskettäin yhtiön presidentiksi nimitetylle Hiraille.
Vuonna 2015 Sony myi MMO-pelejä kehittäneen Sony Online Entertainment -yksikön.
Sony Computer Entertainment nimettiin uudestaan Sony Interactive Entertainment vuonna 2016. Samaan yksikköön yhdistettiin myös Sony Network Entertainment.
Helmikuussa 2019 ilmotettiin, että Jim Ryanista tulee uusi Sony Interactive Entertainmentin toimitusjohtaja. Hän korvasi John Koderan, joka tuli tehtävään Andrew Housen seuraajaksi vuonna 2017.
Marraskuussa 2019 ilmoitettiin, että PlayStation avaa uuden kehitysstudion Malesiassa vuonna 2020. Studiosta tulee Sony Interactive Entertainmentin ensimmäinen studio Kaakkois-Aasiassa.
Vuonna 2020 kerrottiin PlayStation Studios -brändistä, joka on kattobrändi ensimmäisen tason () studioiden nimikkeille. Kesäkuussa 2021 Sony osti Housemarquen, joka liittyi Naughty Dogin, Insomniac Gamesin ja Guerrilla Gamesin joukkoon. Heinäkuussa 2021 Sony kertoi alankomaalaisen Nixxes Softwaren hankinnasta ja syyskuussa 2021 sekä brittiläisen Firespriten että yhdysvaltalaisen Bluepoint Gamesin hankinnasta.
Tammikuussa 2022 yhtiö ilmoitti Bungien ostamisesta 3,6 miljardin dollarin hinnalla. Maaliskuussa 2022 yhtiö tiedotti ostaneensa kanadalaisen Haven Studiosin ja huhtikuussa 2023 yhdysvaltalaisen Firewalk Studiosin.
Syyskuussa 2023 yhtiö ilmoitti, että Jim Ryan siirtyy eläkkeelle maaliskuussa 2024. Hänen tilalleen tulee väliaikaisesti Hiroki Totoki. Toukokuussa 2024 kerrottiin, että toimitusjohtajan tehtävä jaetaan kahtia laitteistosta ja ohjelmistosta vastaaviin. Ohjelmistosta vastaamaan on nimetty Hermen Hulst ja Hideaki Nishino vastaa laitteistosta. Hulst ja Nishino aloittavat tehtävässä 1. kesäkuuta 2024.
Pelinkehittäjät.
Sonyn alaisuudessa toimii useita pelitaloja, jotka tuottavat ja kehittävät pelejä.
Yhtiöt kuuluvat "Sony Interactive Entertainment Worldwide Studios" (SIE Worldwide Studios) alaisuuteen.
Pelit.
Sonyn omat kehittämät pelit on lueteltu seuraavassa:
Taitoluistelu talviolympialaisissa 2002

XIX talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä vuonna 2002 järjestettiin taitoluistelussa neljä kilpailua.
Mitalistit.
Pariluistelu.
Venäläispari Berežnaja - Siharulidze voitti alun perin kilpailun, mutta kun tuli julki, että tuomareita oli painostettu suosimaan venäläisparia, annettiin kultamitali myös kanadalaisparille Salé - Pelletier.
Insomniac Games

Insomniac Games on yhdysvaltalainen vuonna 1994 perustettu pelitalo. 
Yhtiön johdossa on ollut alusta asti Ted Price.
Insomniac on luonut "Spyro"- ja "Ratchet &amp; Clank" -pelisarjat sekä "Resistance" -pelisarjan. Yhtiö teki "Spyro"-sarjan kolme ensimmäistä osaa, minkä jälkeen pelisarjan kehityksestä ovat vastanneet muut tahot.
Elokuussa 2019 Sony ilmoitti ostaneensa Insomniac Gamesin.
Nigerin jalkapallomaajoukkue

Nigerin jalkapallomaajoukkue, lempinimeltään "Mena", edustaa Nigeriä kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Nigerin jalkapalloliitto on jäsenenä Afrikan jalkapalloliitossa CAF:ssä. Menestykseltään Niger on jäänyt yhdeksi maanosansa heikoimmista maajoukkueista.
8. lokakuuta 2011 Niger selvisi ensimmäisen kerran historiansa aikana Afrikan-mestaruuskisoihin.
AT&amp;T Corporate Center

AT&amp;T Corporate Center on pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa, Yhdysvaltain Illinoisissa. Se on 307 metrin korkeudellaan yksi Chicagon ja koko Yhdysvaltain korkeimmista rakennuksista. 60-kerroksisen, graniitista rakennetun pilvenpiirtäjän rakennustyöt aloitettiin vuoden 1986 syyskuussa ja ne saatiin päätökseen vuoden 1989 huhtikuussa. Sen suunnittelusta on vastannut Skidmore, Owings and Merrill -arkkitehtitoimiston arkkitehti Adrian Smith.
Two Prudential Plaza

Two Prudential Plaza on pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa, Yhdysvaltain Illinoisissa. Se on rakennettu vuosina 1988–1990. Noin 303 metrin korkeudellaan se on yksi Chicagon korkeimmista rakennuksista. Sen suunnittelusta on vastannut arkkitehtitoimisto Loebl, Schlossman &amp; Hackl. Rakennuksessa on 64 kerrosta.
Keski-Suomen viestipataljoona

Keski-Suomen viestipataljoona (lyhenne KSVP) on ollut Suomen puolustusvoimien viestijoukkojen koulutusjoukko-osasto Keuruun varuskunnassa, missä toimi samanaikaisesti myös Keski-Suomen pioneeripataljoona. Keski-Suomen viestipataljoona muodostui 1976, kun alkujaan Hämeenlinnan varuskunnassa toiminut 4. erillinen viestikomppania ja Keuruulle perustettu 5. erillinen viestikomppania yhdistettiin. Vuodesta 1992 KSVP ja pioneeripataljoona muodostivat Keski-Suomen rykmentin.
Vuodesta 1961 Kouvolassa ja 1979 Mikkelissä toimineen 3. erillisen viestikomppanian toiminnot siirrettiin myös Keski-Suomen Viestipataljoonaan sen toiminnan lakattua 1997.
Keski-Suomen viestipataljoonassa koulutettiin sotilaita radiosähkötykseen, radiolinkkeihin sekä puhelinjärjestelmiin liittyen. Alan aliupseerikoulutus toteutettiin Riihimäellä ja upseerikoulutus Haminassa.
Siirryttäessä maanpuolustusalueisiin siirrettiin Keski-Suomen viestipataljoona Karjalan prikaatin osaksi 1. heinäkuuta 1998, ja sen nimi muutettiin Itä-Suomen viestipataljoonaksi.
Taitoluistelu kesäolympialaisissa 1920

1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissa järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.
Mitalistit.
Pariluistelu.
"Pääartikkeli:" Pariluistelu kesäolympialaisissa 1920
Imants Kalniņš

Imants Kalniņš (s. 26. toukokuuta 1941 Riika) on latvialainen säveltäjä ja nationalistisen "Isänmaan ja vapauden puolesta" -puolueen () parlamentaarikko. 
Kalniņš opiskeli taidemusiikkia, ja hänen tuotantoonsa tällä alalla kuuluu mm. kuusi sinfoniaa, kuoromusiikkia, oopperoita sekä elokuva- ja teatterimusiikkia. Hänet tunnetaan kuitenkin myös rock-lauluntekijänä; hän johti 1960-luvulla latvialaista 2xBBM-yhtyettä.
Kalniņšin rocklaulujen esittäjinä ovat tulleet tunnetuiksi yhtyeet Menuets ja Pērkons, ja hän on lisäksi tehnyt yhteistyötä muusikko Ainars Mielavsin kanssa. Hän perusti myöhemmällä urallaan myös oman Turaidas Roze -yhtyeensä. Rockin ja taidemusiikin vaikutteita yhdistellään rockoopperassa "Ei, jūs tur!" sekä rockoratoriossa "Kā jūra, kā zeme, kā debess".
Kalniņš osallistui 1980–1990-lukujen vaihteessa aktiivisesti "Tautas Fronte" -liikkeeseen, jonka toiminta oli tärkeä tekijä Latvian irtautumisessa Neuvostoliitosta.
Eli Yishai

Eliyahu "Eli" Yishai (, s. 26. joulukuuta 1962 Israel) on israelilainen poliitikko ja Shas-puolueen puheenjohtaja. Hän on varapääministeri ja kauppa-, teollisuus- ja työvoimaministeri Ehud Olmertin hallituksessa ja vuodesta 2009 sisäministeri Netanjahun hallituksessa.
Vuosina 1987–1988 Yishai oli Jerusalemin kaupunginvaltuutettu. Hänet oli knessetin jäsen 1996–2015.
Yishaita kritisoitiin hänen väitettyään 2006, että "homoseksuaalisuus on selvästi sairaus" ja toivotettuaan homoille ja lesboille "pikaista paranemista".
Ensio Suominen

Pertti Ensio Suominen (2. tammikuuta 1934 Louhisaari – 1. syyskuuta 2003 Pirkkala) oli suomalainen lavastaja. Suominen tunnetaan kansallisten suuraiheiden visualisoijana niin teattereissa, elokuvissa kuin televisiossakin.
Kun Suominen oli paimenena ja sai ensimmäisen palkkansa, hän osti sillä jätepaperia, sillä puhtaalle paperille piirtäminen olisi ollut hänen mielestään tuhlausta. Elokuvatyössä Suominen oli itseoppinut. Hän aloitti uransa 1950-luvulla ensin klaffipoikana, kohosi sitten kamera-assistentiksi ja lopulta filmilavastajaksi. Hän työskenteli muun muassa Aarne Tarkaksen, Teuvo Tulion ja Matti Kassilan kanssa. Fennada-Filmissä hän oli aluksi kuvaaja ja sitten lavastaja, jolloin hän suunnitteli muun muassa "Komisario Palmu" -elokuvien lavastukset. Myöhemmin hänen yhteistyökummpaneitaan filmialalla olivat muun muassa Edvin Laine, Mikko Niskanen, Rauni Mollberg, Lasse Pöysti ja Spede Pasanen.
Tesvisio Oy:n puolelle tuli Suominen lavastajaksi ja Kalle Ehder ohjelmapäälliköksi vuonna 1960 ja molemmat toimivat siellä Tesvision lopettamiseen 1964 asti.
Myöhemmin Suominen siirtyi Yleisradioon, ja hän oli TV2:n päälavastaja vuodet 1964–1986 ja 1990–1997. Yleisradiolla hän lavasti muun muassa Kalevalaan pohjautuvan televisiosarjan "Rauta-aika" sekä Aleksis Kiven romaaniin pohjautuvan sarjan "Seitsemän veljestä". Suominen toimi myös vierailevana lavastajana muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Kansallisteatterissa, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Helsingin kaupunginteatterissa. Teatterissa hän oli muun muassa Kalle Holmbergin ja Ralf Långbackan ohjaustöiden lavastaja. Ensio Suominen on myös suunnitellut Orivedellä sijaitsevan yksityisen tsasounan, joka vihittiin 1988.
Taideteollisessa korkeakoulussa Suominen toimi apulaisprofessorina vuosina 1988-1989, ja professorin arvonimen hän sai 1996. Elokuva-alan Jussi-palkinnon hän sai kolme kertaa: vuosina 1963, 1983 ja 1989. Vuonna 2001 Suomiselle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki. Suominen kuoli 69-vuotiaana pitkään sairastettuaan Pirkkalassa. Suominen on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Vartiomoottorivene 19

VMV-19 (ent. Suojeluskuntajärjestön "SP-41") oli Suomen merivartiolaitoksen vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.
Valmistus.
Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista. "SP-41:ksi" nimetty alus valmistui 1943. Männystä valmistetun rungon pituus oli 21 metriä. Aluksen koneteho oli 2 x 140 hv, jolla saavutettiin 10 solmun nopeus. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö. 
Palvelus.
Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen luovutettiin sen omistama alus merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi ja se sai järjestysnumeron 19 eli sen nimeksi tuli "VMV-19".
Alus poistettiin 1970 ja romutettiin Kokkolassa 1980-luvun loppupuolella.
Vartiomoottorivene 20

VMV-20 (ent. Suojeluskuntajärjestön "SP-42") oli Suomen merivartiolaitoksen vartiomoottorivene, joka otettiin palvelukseen 1944 Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen.
Valmistus.
Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista. "SP-42:ksi" nimetty alus valmistui 1943. Männystä valmistetun rungon pituus oli 21 metriä. Aluksen koneteho oli 2 x 140 hv, jolla saavutettiin 10 solmun nopeus. Aluksella oli kahdeksan hengen miehistö. 
Palvelus.
Suojeluskuntajärjestön lakkauttamisen jälkeen alus luovutettiin merivoimille, joka luovutti sen edelleen merivartiolaitokselle. Alus luokiteltiin vartiomoottoriveneeksi järjestysnumerolla 20, jolloin sen nimeksi tuli "VMV-20".
Se poistettiin käytöstä 1970 ja vuonna 2007 aluksen kotipaikka oli Lappeenranta.
Aleksandr Popov (ampumahiihtäjä)

Aleksandr Vladimirovitš Popov (, , s. 22. helmikuuta 1965) on kilpailu-uransa lopettanut valkovenäläinen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Aleksandr Popov voitti kultaa Calgaryn 1988 olympialaisissa Neuvostoliiton ampumahiihtoviestijoukkueen kolmannen osuuden hiihtäjänä. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen hän edusti Valko-Venäjää vielä neljänsissä olympiakisoissaan Naganossa 1998. Hän hiihti siellä hyvän 10 kilometrin kilpailun puhtaalla ammunnalla ja oli 16 kilpailijan ehdittyä maaliin tuloslistalla ensimmäisenä mutta rankan lumisateen vuoksi kilpailu päätettiin keskeyttää ja aloittaa uudelleen alusta seuraavana päivänä. Toisella yrityksellä Popov ampui ja hiihti heikosti ja jäi sijalle 55.
Popov saavutti urallaan yhteensä 12 arvokisamitalia. Ainoan henkilökohtaisen mitalin hän sai Lahden MM-kisoissa 1991, kun hän sijoittui 20 kilometrillä toiseksi.
Luettelo Shakiran saamista palkinnoista

Tämä on luettelo Shakiran saamista palkinnoista.
2019.
Billboard Latin Music Award.
for Top Latin Albums Artist of the Year, Female
Billboard Latin Music Award.
for Latin Pop Artist of the Year, Solo
2018.
Latin Grammy award.
Top Albums
Billboard Latin Music Award.
for Tropical Song of the Year
Billboard Latin Music Award.
for Latin Pop Album of the Year
2016.
Latin Grammy awards.
"La Bicicleta"
2013.
Billboard music awards.
Artist Latin of the year.
2012.
Lo Nuestro.
"Artist of the year"
2011.
Nrj Music Awards.
Artist of the year.
Billboard music award.
"Waka Waka".
2009.
Bambi Award.
Pop International.
2008.
ALMA Award.
Humanitarian Award
1997.
Billboard Latin Music Awards
Oikeuspalatsi (Pretoria)

Oikeuspalatsi (, ) on palatsimainen rakennus Etelä-Afrikan hallinnollisessa pääkaupungissa Pretoriassa. Se sijaitsee Pretorian historiallisessa keskustassa, Church Squaren (afrikaansiksi "Kerkplein") pohjoisella laidalla. 
Rakennus rakennettiin 1890-luvun loppupuolella ja sen suunnittelusta on vastannut alankomaalainen arkkitehti Sytze Wierda. Nykyisin siellä toimii Etelä-Afrikan korkeimman oikeuden Gautengin provinssin osasto.
Etelä-Suomen viestipataljoona

Etelä-Suomen viestipataljoona ("ESVP", joskus ("E-SVP") on vuonna 1985 perustettu viestijoukkojen joukkoyksikkö, joka sijaitsee Riihimäen varuskunta-alueella. Se muodostui kun Viestirykmentti organisoitiin uudelleen alistamalla hallinnollisesti sille Sähköteknillinen koulu ja Viestikoulu. 
Näin aikaisemman Viestirykmentin toiminnot määrättiin perustettavan Etelä-Suomen viestipataljoonan tehtäväksi. Vuonna 2003 Etelä-Suomen viestipataljoona sai tehtäväkseen tietoliikenneasentajien kouluttamisen, koska yhdistetty Viesti- ja sähkötekninen koulu lopetti varusmieskoulutuksen.
Saksan ympäriajo

Saksan ympäriajo (saks. "Deutschland Tour" tai "Deutschland-Rundfahrt") on tärkein maantiepyöräilyn etappikilpailu Saksassa. Kilpailu järjestettiin aikaisemmin touko-kesäkuussa, nyttemmin elokuussa. Vuosina 2005−2008 kilpailu kuului UCI ProTour-sarjaan. Seuraavan kerran Saksan ympäriajo ajattiin 2018. Se kuuluu nykyään UCI Europe Touriin ja on kategorialuokitukseltaan 2.Pro.
Historia.
Vuodesta 1911 lähtien Saksan keisarikunnassa pidettiin yli 1 500 kilometrin pituinen "kansallinen" pyöräilykilpailu. Vuoteen 1931 asti järjestettiin useita, enemmän tai vähemmän todellisia matkoja, mutta aina hyvin erilaisissa olosuhteissa ja organisaatioissa. Ensimmäinen Saksan ympäriajo järjestettiin vuonna 1931.
Koska pyöräilyllä ei ole Saksassa yhtä vankkaa asemaa urheilulajien joukossa kuin esimerkiksi Ranskassa, Italiassa tai Belgiassa on Saksan ympäriajon suosio riippunut suuressa määrin saksalaispyöräilijöiden menestyksestä. Kilpailua ei järjestetty muun muassa vuosina 1983–1998, mutta Jan Ullrichin menestyksen myötä se aloitettiin uudelleen vuonna 1999. Jan Ullrichin Tour de France -voiton jälkeen pyöräilystä tuli suositumpaa. Vuonna 1999 Saksan ympäriajo vahvistui osittain Saksan uuden pyöräilyinnostuksen seurauksena. Vuonna 1998 Bund Deutscher Radfahrer e.V. ja Upsolut-yritys perustivat Deutschland Tour gmbh:n.
Maaliskuussa 2016 Amaury Sport Organization ilmoitti allekirjoittaneensa 10 vuoden sopimuksen Saksan pyöräilyliiton kanssa kilpailun aloittamiseksi seuraavan kahden vuoden aikana. Heinäkuussa kilpailu vahvistettiin Deutschland Deine Touriksi, joka debytoi vuonna 2018. Etapit vähennettiin neljään ja kilpailu liitettiin UCI 2.1 European Tour -kilpailuun.
Kilpailusta tuli osa uutta UCI ProSeriesia vuonna 2021.
Mesikot

Mesikot (Meliphagidae) ovat mettä syövien lintujen heimo, joka kuuluu varpuslintuihin. Heimon nimesi ja kuvaili Nicholas Aylward Vigors vuonna 1825. Mesikot elävät Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Tyynenmeren saarilla, Papua-Uudessa-Guineassa ja yksi laji Balilla. Heimoon kuuluu 50 sukua ja 178 lajia.
Havaijinviirumesikko ja kiharapyrstöt (suku) luettiin aikaisemmin mesikoihin, mutta nykyään erilliseen kiharapyrstöjen Mohoidae-heimoon ja uudenseelanninmesikko omaan Notiomystidae-heimoonsa.
Mesikot ovat pääasiassa pieniä tai keskikokoisia varpuslintuja, suurimmat niistä ovat lähes harakan kokoisia. Sukupuolet ovat tavallisesti samannäköisiä, mutta usein koiras on värikkäämpi ja suurempi kuin naaras. Ne elävät puissa ja rakentavat maljamaisen pesänsäkin yleensä puuhun tai pensaaseen. Vaaleapohjaisia, ruskeapilkkuisia munia on 2–4 ja haudonta kestää noin kaksi viikkoa: poikaset lähtevät pesästä 10–16 päivän ikäisinä. Mesikot syövät kukkien mettä, pieniä selkärangattomia ja hedelmiä sekä marjoja. Niiden kieli on rakenteeltaan sopeutunut hyvin meden lipomiseen.
Opatija

Opatija on pieni kaupunki Primorje-Gorski Kotarin piirikunnassa Kroatiassa Adrianmeren rannalla. Kaupunki sijaitsee noin 14 kilometriä Rijekasta länteen. Opatijan väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 11 659.
Petra Behle

Petra Behle (o.s. "Schaaf"; s. 5. tammikuuta 1969) on entinen saksalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Länsi-Saksaa edustanut Petra Schaaf voitti 19-vuotiaana ampumahiihdon maailmanmestaruuden vuonna 1988 ensimmäisenä saksalaisnaisena. Kun naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa Albertvillen 1992 kisoissa, oli Schaaf jo kolminkertainen maailmanmestari. Albertvillessa hän sai viestissä hopeaa ja oli 7,5 kilometrillä kuudes. Lillehammerin 1994 olympiakisoissa Schaaf sai jälleen viestissä hopeaa ja oli 7,5 kilometrillä viides. Vuonna 1994 hän avioitui maastohiihtäjä Jochen Behlen kanssa. Seuraavina vuosina Petra Behle voitti maailmanmestaruuksia viesteissä ja kerran joukkuekilpailussa. Naganon 1998 olympialaisissa hän voitti olympiakultaa viestijoukkueen ankkurina.
Sijainti

Sijainti on paikka, jossa jokin sijaitsee.
Sijainti ilmoitetaan "suoran sijainnin" tai "epäsuoran sijainnin" avulla. Suora sijainti on koordinaattijärjestelmän ja sen mukaisten koordinaattien avulla ilmaistu sijainti. Epäsuora sijainti on hilarakenteen, paikantavan tunnuksen, osoitteen, tai yksiulotteisena etäisyytenä lähtöpisteestä, kuten rautateillä tai maanteillä, tai muun vastaavan yksikäsitteisen järjestelmän avulla ilmaistu sijainti. Hilarakenteella voidaan tarkoittaa esimerkiksi aluejakoa tai hakuruudustoa. 
Merenkulussa sijainnin ilmoittamiseen on käytetty perinteisesti asteita, jotka määrittävät kahdella vapausasteella sijainnin leveyspiirin ja pituuspiirin asteina.
Lennettäessä kolmen vapausasteen paikanmääritykseen voidaan käyttää kolmiulotteisia koordinaatteja, joista yksi on korkeus.
ISO 19100 -standardisarjassa englannin termillä "position" viitataan sijainnin ilmaisevaan tietotyyppiin ja termillä "location" paikkaan.
Doris Hart

Doris Jane Hart (20. kesäkuuta 1925 Saint Louis, Missouri – 29. toukokuuta 2015 Coral Gables, Florida) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja, joka voitti urallaan 35 Grand Slam -mestaruutta. 
Lapsena Hart kärsi vakavasta polvi-infektiosta. Tenniksen pelaaminen alkoi jalan hoitomuotona hänen ollessaan 6-vuotias. 
Hart otti ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa Wimbledonin nelinpelissä 1947. Ensimmäinen kaksinpelimestaruus tuli 1949 Australian mestaruuskilpailuista. Hän voitti kaksinpelimestaruuden myös Ranskan mestaruuskisoissa 1950 ja 1952, Wimbledonissa 1951 sekä Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1954 ja 1955.
Vuonna 1951 Hart voitti Wimbledonissa sekä kaksinpelin, nelinpelin että sekanelinpelin. Kaikki loppuottelut pelattiin saman päivän aikana. Hän otti kolmoisvoiton myös Ranskan mestaruuskilpailuissa 1952 sekä Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 1954. Wightman Cup -urallaan vuosina 1946–1955 hän voitti kaikki 14 kaksinpeliotteluaan ja kahdeksan yhdeksästä pelaamastaan nelinpelistä.
Hart voitti uransa aikana kaikkiaan 35 Grand Slam -mestaruutta, ja hän sijoittuu niiden määrässä kaikkien aikojen listalla viidenneksi Louise Broughin kanssa. Mestaruuksista kuusi tuli kaksinpelistä, 14 nelinpelistä ja 15 sekanelinpelistä. Hart on yksi kolmesta naispuolisesta tennispelaajasta, jotka ovat voittaneet kaikki mahdolliset Grand Slam -tittelit (kaksin-, nelin- ja sekanelinpelin) kaikissa neljässä Grand Slam -turnauksessa. Kaksi muuta saavutukseen yltänyttä pelaajaa ovat Margaret Smith Court ja Martina Navrátilová.
Hart lopetti ammattilaisuransa 1955 ja ryhtyi opettamaan tennistä ammatikseen. Hänet valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1969.
Shōhei Ōoka

Shōhei Ōoka (; 6. maaliskuuta 1909 Tokio – 25. joulukuuta 1988) oli japanilainen kirjailija. Hänen teoksensa perustuvat pitkälti hänen toisen maailmansodan aikaisiin kokemuksiinsa keisarillisen Japanin armeijan sotilaana Filippiineillä. Hän oli myös kirjallisuuskriitikko ja Ranskan kirjallisuuden kääntäjä. Hän oli sodanjälkeisessä Japanissa hyvin vaikutusvaltainen kirjoittaja.
Ōoka syntyi Tokiossa, mutta hänen vanhempansa olivat kotoisin Wakayaman prefektuurista. Isä oli pörssimeklari. Ōoka valmistui Kioton yliopistosta. Hänen innoittajiaan oli tunnettu kirjallisuuskriitikko Hideo Kobayashi. Valmistumisensa jälkeen Ōoka työskenteli hallitusta myötäilevän "Kokumin Shinbun" -lehden toimittajana, ja sinä aikana hän kiinnostui psykologisesti suuntautuneen ranskalaisen kirjailijan Stendhalin teksteistä.
Toisessa maailmansodassa Ōoka joutui Filippiineille taistelemaan Yhdysvaltojen armeijaa vastaan ja jäi vangiksi. Sotakokemuksiin perustuva teos "Tulia tasangolla" ("Nobi", 1951) on merkittävä sotahistorian psykologinen yksilökuvaus. Kirjassa on hyvin karheita kuvauksia, jopa kannibalismia, siitä miten äärimmäisissä oloissa selviydyttiin hengissä. Hän saa lukijansa pohtimaan myös sodan moraalisuutta yleensä. Teoksesta on tehty myös televisioelokuva.
Klytie

Klytie (, "tunnettu") tai Klytia () oli kreikkalaisessa mytologiassa Okeanoksen ja Tethyksen tytär, okeanidi.
Klytie oli Apollonin rakastettu, jonka tämä kuitenkin hylkäsi Leukothoen, persialaisen prinsessan, vuoksi. Vihoissaan ja katkerana kohtelustaan Klytie kertoi Leukothoen isälle, kuningas Orkhamokselle, tämän tyttären suhteesta. Suuttuneena siitä, että hänen tyttärensä oli menettänyt neitsyytensä, Orkhamos antoi haudata tämän elävältä hiekkaan. 
Klytie oli toivonut, että raivaamalla Apollonin uuden ihastuksen pois tieltä, hän saisi rakkaansa takaisin, mutta Leukothoen kuolema vain kovetti Apollonin sydämen. Niin hän istui paljaalla maalla surien rakkaansa menetystä yhdeksän päivää ja yötä; hän ei syönyt tai juonut mitään vaan tuijotti vain aurinkoon – Apollon kun tunnettiin myös auringon jumalana. Surusta kuihtuen hänen jalkansa juurtuivat maahan, ja hänen värinsä vaihtui helmenvalkoiseksi ja violetiksi muuttaen hänet lopulta heliotroopiksi, kukaksi, joka nimensä mukaisesti kääntyy aurinkoa kohden.
Vaikka auringonkukka yleisesti liitetäänkiin Klytieen heliotroopin sijaan, tämä lajike saapui Eurooppaan vasta 1530-luvulla Amerikasta ja oli tuntematon antiikin Kreikassa.
Iijokiseutu

Iijokiseutu on pudasjärveläinen paikallissanomalehti, jota kustantaa Kaleva365 Oy. Lehti ilmestyy Pudasjärvellä ja Taivalkoskella. Lehden toimitus sijaitsee Pudasjärven kuntakeskuksessa Kurenalla.
Lehden perusti alkujaan agrologiksi kouluttanut Soini Lax, joka entuudestaan oli tehnyt jo sanomalehtityötä. Ensimmäinen lehti ilmestyi huhtikuussa 1969. Ilmestymisvuonna julkaistiin kuusi numeroa. Seuraavina vuosina ilmestymiskertoja tuli enemmän, ja ennen tilauspohjalle siirtymistä lehti ilmestyi keskimäärin kerran kuukaudessa. Alkuaikoina lehteä jaettiin myös muihin Iijoen varrella sijaitseville paikkakunnille. Vuonna 1985 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa.
Huhtikuusta 2015 lähtien lehti on ilmestynyt kerran viikossa.
Kesäkuussa 2018 Kaleva Oy osti "Iijokiseutu-"lehden oululaiselta Joutsen Medialta.
Lakeuden Lehti

Lakeuden Lehti oli vuosina 1992–1993 ja 2008–2009 ilmestynyt sitoutumaton ilmaisjakelulehti. Lehti ilmestyi kerran viikossa.
Tilaelementti

Tilaelementti on rakennuselementti, jossa on valmiiksi rakennettuna vähintään ylä- ja alapohja, sekä päätyseinät. Elementissä voi olla myös sivuseinät joko osittain tai kokonaan. Elementti muodostaa itsessaan tai yhdessä muiden kanssa toiminnallisen kokonaisuuden.
Tilaelementtejä on kolmea perustyyppiä: elementti joko muodostaa itse rakennuksen tai huomattavan osan sitä, elementti on viipalemainen osa rakennusrunkoa, tai se on rakennuksen sisään asennettava itsenäinen rakennusosa.
Tilaelementtien valmistus ja valmiusaste.
Tilaelementti rakennetaan tehtaassa ja kuljetetaan kokonaisena rakennuspaikalle, jossa yleensä perustus ja tarvittavan talotekniikan liitännät on rakennettu valmiiksi. Elementit pyritään yleensä rakentamaan tehtaalla mahdollisimman valmiiksi, jolloin rakennuspaikalla ei välttämättä tarvita muuta kuin elementtien paikalleenasennus ja taloteknisten liityntöjen kytkentä. Asennus käy varsin nopeasti, omakotitalon tilaelementit asennetaan tyypillisesti vajaassa päivässä. 
Täydellisimmillään tilaelementti on tehty sisä- ja ulkopuolelta pintamateriaaleja myöten valmiiksi: väli- ja ulko-ovet, ikkunat, kiintokalusteet, tapetoinnit ja laatoitukset asennettuna, ulkoverhous samaten maalauksia ja pellityksiä myöten.
Tilaelementtituotannon edut ja haitat.
Tilaelementtituotanto mahdollistaa rakennuksen valmistamisen siellä, missä resursseja – työvoimaa ja materiaaleja – on helpoiten ja taloudellisimmin saatavilla. Myös laatu voidaan pitää tasaisena paikallarakentamista helpommin, koska rakentaminen ei ole riippuvaista sääoloista. Koska perustukset, rakennuksen tekniset liitännät ja itse rakennus voidaan rakentaa samaan aikaan lyhentää tilaelementtituotanto olennaisesti hankkeen läpimenoaikaa. Toisaalta myös hankkeen kustannukset ovat tarkemmin tiedossa, sillä elementtiurakan hinta on yleensä kiinteä ja lyhyt rakennusaika vähentää kustannusriskejä.
Haittoina voidaan nähdä tilaelementtien kuljetus. Kuljetus ja asennusnostot vaativat itse rakenteelta tavanomaista parempaa lujuutta muodonmuutoksia vastaan. Itse kuljetus voi vaatia erikoisjärjestelyjä ja erikoiskalustoa, ja kuljetuskustannukset voivat olla varsin suuret. 
Tilaelementtien käyttö Suomessa.
Ammattirakentamisessa tilaelementit mahdollistavat uudentyyppisen urakkamenettelyn, jossa elementtitoimittaja vastaa pääurakoitsijalle elementtitoimituksen lisäksi myös asennuksesta.
Kimmo Kapanen

Kimmo Kapanen (s. 12. syyskuuta 1974 Vantaa) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti ja SM-liiga-joukkue Oulun Kärppien urheilutoimenjohtaja.
Kapanen oli ensimmäisen kerran luukkuvahtina miesten peleissä kaudella 1991–1992, jolloin hän edusti KalPaa. Seuraavien kahden kauden ajan Kapanen toimi KalPan varamaalivahtina. Kaudeksi 1994–1995 hän siirtyi HIFK:hon, jossa pelasi kaksi kautta.
Vasta kaudella 1996–1997 Kapanen nousi ykkösmaalivahdiksi Kiekko-Espoossa. Vuoden Espoon pestin jälkeen hän palasi kahdeksi kaudeksi KalPaan. Jälkimmäinen kausi päättyi pettymykseen, kun kuopiolaisjoukkue putosi SM-liigasta. Kapanen jätti Kuopion ja jatkoi uraansa HPK:ssa, jossa heti ensimmäisellä kaudella Kapanen voitti ensimmäisen mitalinsa, kun HPK ylsi pronssille.
HPK:sta Kapanen lähti ulkomaille. Kausi 2001–2002 meni Saksan DEL-liigan Iserlohn Roostersissa. Kapanen jätti kuitenkin Iserlohnin kesken kauden ja siirtyi Ruotsin Elitserienin Timrå IK:hon, jossa pelasi kaksi ja puoli kautta. Viimeinen Timrå-kausi oli pahasti loukkaantumisten vesittämä ja Kapanen palasi kaudeksi 2005–2006 KalPaan purettuaan sopimuksen Timrån kanssa .
Kapanen oli vajaan parin kauden ajan KalPan avainpelaajia. KalPa kuitenkin kauppasi maalivahtinsa kesken kauden 2006–2007 Elitserienin HV71:een leikatakseen palkkakustannuksiaan .
Maajoukkueessa Kapanen on esiintynyt useissa Euro Hockey Tourin turnauksissa. Ensimmäisen kerran hän esiintyi Suomen väreissä Tšekin turnauksessa syksyllä 1999 . Keväällä 2007 Kapanen teki kahden vuoden sopimuksen Ässien kanssa . Kapanen ja Ässät ilmoittivat 7. toukokuuta 2008 purkaneensa sopimuksensa Kapasen pelikyvyttömyyden vuoksi ja Kapanen lopetti pelaajauransa. 
Kimmon isä Hannu Kapanen on tunnettu jääkiekkovalmentaja sekä entinen pelaaja ja hänen veljensä Sami Kapanen (s. 1973) ja veljenpoikansa Kasperi Kapanen (s. 1996) ovat myös jääkiekkoilijoita, jotka ovat pelanneet KalPassa. Kimmon poika Oliver Kapanen pelaa kaudella 2021–2022 KalPassa. 
Sittemmin Kimmo Kapanen on toiminut KalPan urheilutoimenjohtajana. Kapanen on toiminut KalPassa myös toimitusjohtajan tehtävissä kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 Toni Saksman siirtyi KalPan toimitusjohtajaksi. Kaudesta 2016–2017 alkaen Kapanen toimi urheilutoimenjohtajan työnsä ohella myös KalPan liigajoukkueen maalivahtivalmentajana. Samassa tehtävässä hän toimi myös vuosina 2008–2011.
Kapanen toimi SHL-joukkue Timrå IK:n urheilutoimenjohtajana kausina 2022-2025. Timrå IK selvisi pudotuspeleihin kaikilla kolmella kaudella, mutta matka on päättynyt joka vuosi viimeistään puolivälierissä.
Turkkilaiset

Anatolian turkkilaiset eli turkkilaiset ( - myös "Türk halkı;" Turkin kansa) on isoin turkkilainen kansa, joka puhuu erinäisiä turkin kielen murteita ja on enemmistönä Turkissa ja Pohjois-Kyproksen turkkilaisessa tasavallassa. Turkissa asui vuonna 2011 noin 60–65 miljoonaa etnistä turkkilaista. Suurin osa heistä on sunnalaisia muslimeja, joskin paljolti maallistuneita.
Genetiikka.
Autosomaalinen DNA.
Turkkilaiset näyttävät polveutuvan suurelta osin Anatolian historiallisesta väestöstä ja osittain myös turkinsukuisista valloittajista. Heillä esiintyy hieman keski- tai itäaasialaista sekoitusta, jonka ilmaantumishetki voidaan ajoittaa 1000-luvun alkupuoliskolle eli samalle ajalle, jolloin turkinsukuinen väestö saapui Anatoliaan. Vuoden 2021 tutkimuksen mukaan tämän aineksen osuuden heidän geenisekoituksestaan voidaan arvioida olevan keskimäärin noin 10%, kun taas vuoden 2014 tutkimuksessa sen mallinnettiin olevan 21,7%. Osuus vaihtelee alueittain: korkein se on länsi- ja eteläturkkilaisilla, matalin Balkanin ja Itä-Turkin turkkilaisilla. Myös muuta alueellista vaihtelua on havaittavissa: Balkanin ja Länsi-Turkin turkkilaisilla on enemmän balkanilaista ja muuta eurooppalaista perimää kuin itäturkkilaisilla, joilla puolestaan on enemmän kaukasialaista ja lähi-itäläistä perimää kuin länsiturkkilaisilla. Turkkilaiset sijoittuvat Etelä-Euroopan, Lähi-idän ja Kaukasian väestöjen läheisyyteen, mutta ovat niistä myös erotettavissa. He vetäytyvät hieman keskiaasialaisten suuntaan.
Uniparentaaliset haploryhmät.
Turkkilaisten yleisimpiä isälinjoja ovat J2a, R1b ja R1a, ja yleisimpiä äitilinjoja ovat H, U ja T. Turkkilaisilla on myös keskiaasialaisia haploryhmiä, mutta niiden määrästä on esitetty vaihtelevia arvioita. Vuoden 1999 tutkimuksessa niiden osuuden turkkilaisten isä- ja äitilinjoissa arvioitiin olevan 10 prosenttia, kun taas kaksi vuotta myöhemmin julkaistussa tutkimuksessa esitettiin arvio 30 prosentin osuudesta. Vuoden 2021 tutkimuksen mukaan turkkilaisten isälinjoista 8–15 prosenttia ja äitilinjoista noin kahdeksan prosenttia on keskiaasialaista alkuperää.
Puoliyksinkertainen moduli

Puoliyksinkertainen moduli on matemaattinen käsite, joka algebrassa tarkoittaa modulia, joka on suora summa yksinkertaisista moduleista. Yksinkertainen moduli on moduli formula_1, jonka ainoat alimodulit ovat triviaali alimoduli formula_2 ja formula_1 itse. 
Esimerkkejä.
Jos formula_4 on kunta ja formula_5 luonnollinen luku, niin formula_6-matriisien rengas formula_1 on vasemmanpuoleinen moduli, jonka kerroinrengas on se itse, eli vasemmanpuoleinen formula_1-moduli. Tämä moduli on puoliyksinkertainen, sillä se on suora summa yksinkertaisista moduleista, jotka koostuvat matriiseista, joissa korkeintaan yhdessä pystysarakkeessa on nollasta poikkeavia formula_4:n alkioita. Jos siis ilmaistaan matriisi pystyvektorien jonona formula_10, niin saadaan formula_11.
Luettelo Formula 1 -radoista

Tämä on luettelo moottoriradoista, joilla on ajettu Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuja kaudesta eteenpäin. Kaiken kaikkiaan 65 rataa on isännöinyt maailmanmestaruussarjan kilpailuja, joista ensimmäinen pidettiin Silverstonessa. Kuuluisin radoista on Nürburgringin vanha Nordschleife, jolla ajettiin 1951–1976.
Nykyiset radat ovat lihavoituna ja tulevaisuudessa ajettavien kilpailujen radat ovat "kursivoituna".
Tilastot on päivitetty Las Vegasin GP:n 2025 jälkeen.
Hakka-kiina

Hakka-kiina () on kieli, jota puhuvat pääasiallisesti hakka-kiinalaiset eteläisessä Kiinassa ja heidän maanpaossa asuvat jälkeläisensa Itä- ja Kaakkois-Aasian alueella. Sitä puhuu noin 48,5 miljoonaa ihmistä, minkä vuoksi se on maailman 34. puhutuin kieli. Heidän joukossaan on noin seitsemän miljoonaa maastamuuttajaa, ja huomattavia hakka-kiinaa puhuvien yhteisöjä on muun muassa Thaimaassa, Malesiassa, Indonesiassa, Yhdysvalloissa, Ranskan Guayanassa, Mauritiuksella ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Taiwanilla toimiva "HakkaTV" on osa maan yleisradioyhtiötä ja tuottaa ohjelmaa niin hakka-kiinaa puhuville kuin vieraskielisillekin.
Nimi "hakka" tulee kiinankielisistä merkeistä 客家, jotka tarkoittavat "vierasta perhettä". Ne äännetään hakka-kiinaksi "hak-kâ", kantoninkiinaksi "haak3 gaa1", ja mandariinikiinaksi "kèjiā", josta sekä kansan että sitä kautta myös kielen nimi on peräisin. Hakka-kiinalaisten uskotaan olleen alun perin Pohjois-Kiinasta, josta nämä vaelsivat etelään 1200-luvulle mennessä.
Kieltä kirjoitetaan kiinalaisin merkein, sekä perinteisin että yksinkertaistetuin, mutta Taiwanissa käytetään toisinaan myös latinalaisia aakkosia.
Puhuma-alue ja murteet.
Hakka-kiinasta on useita eri muunnoksia ja murteita, joita puhutaan Guangdongin, Fujianin, Jiangxin, Guangxin, Sichuanin, Hunanin ja Guizhoun maakunnissa sekä Hainanin saarella ja Taiwanissa. Mandariinikiinaa, kantoninkiinaa, min-kiinaa ja muita kiinan kielen päämuunnoksia puhuvat ja hakka-kiinaa puhuvat eivät ymmärrä toisiaan.
Hakka-kiinan murteista Guangdongin maakunnan koillisosassa Meixianissa puhuttua murretta pidetään hakka-kiinan edustusmurteena.
Hakka-kiinaa puhutaan myös osissa Taiwania, ja se sai siellä virallisen kielen aseman vuoden 2017 lopulla.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Sanasto.
Lukusanat 1–10 hakka-kiinaksi:
Jamie Hyneman

James Franklin ”Jamie” Hyneman (s. 25. syyskuuta 1956 Marshall, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen erikoistehosteasiantuntija, skeptikko ja televisiosarja "Myytinmurtajien" toinen juontaja. Hän on myös "Myytinmurtajien" jaksoissa käytetyn erikoistehosteisiin erikoistuneen M5 Industries -yrityksen perustaja.
Myytinmurtajat.
Hynemanin tunnistettavia piirteitä ovat musta baretti, valkoinen kauluspaita sekä yleensä punaiset Conversen All-Starit. Nämä piirteet sekä Hynemanin mursuviikset ja honottava ääni ovat usein hänen juontajaparinsa Adam Savagen leikkimielisen vitsailun kohteena. Hän on harkitseva ja rauhallinen ja suunnittelee asiat hyvin ennen toteutusta. Hän on päinvastainen kuin impulsiivinen juontajaparinsa. Hyneman saattaa jo osia hankkiessaan ruveta kokoamaan niistä myytissä esitettyä asiaa tai esinettä, joka vielä kaiken lisäksi toimii.
Kunniatohtori ja työelämäprofessori.
Lappeenrannan teknillinen yliopisto (LUT) nimesi 2017 14 uutta tekniikan ja kauppatieteiden kunniatohtoria, ja yksi heistä oli Hyneman. Hynemanin ja yliopiston välillä ei ollut ennestään mitään sidettä, vaan Hynemania kosiskeltiin yliopistoon. Vararehtori Jaana Sandströmin mukaan Hyneman sopii erittäin hyvin yliopiston trailblazer-strategiaan, ja häntä kuvattiin yrittäjämäisesti toimivaksi rohkeaksi uudisraivaajaksi. Yliopisto kehuu Hynemanin edistäneen merkittävästi tekniikan koulutusalan kiinnostavuutta tieteen ja teknologian popularisoijana. Tohtoripromootio järjestettiin Lappeenrannassa 16. kesäkuuta 2017. Jamie Hyneman aloitti 15.11.2021 Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa osa-aikaisena työelämäprofessorina. 
Hyneman on myös Twenten yliopiston kunniatohtori.
Cameorooli televisiosarjassa "CSI".
Hyneman on tehnyt cameoroolin "CSI:n" jaksossa ”The Theory of Everything” juontajaparinsa Adam Savagen kanssa.
Työhistoria.
Hynemanin työhistoria on värikäs. Hänellä on esimerkiksi tutkinto venäjän kielestä ja kirjallisuudesta, ja hän puhuu täysin sujuvaa venäjää. Hän on toiminut sukeltajana, selviytymisasiantuntijana, veneen kapteenina, kielitieteilijänä, rankkurina, eläinkaupan omistajana, betonirakenteiden tarkastajana, koneistajana ja kokkina. Hän on tehnyt myös robotteja ja muita laitteita suurten yritysten televisiomainoksiin.
Yksityiselämä.
Hyneman on naimisissa Eileen Walshin kanssa.