Ladislaus II

Ladislaus (László) II (unk. "Il. László);" (1131 Székesfehérvár – 14. tammikuuta 1163) oli Unkarin kuningas (tai vastakuningas) vuonna 1162–1163, Tapani III:n hallitusaikaan.
Perhe ja nuoruus.
Prinssi Lászlón isä oli Árpád-sukuinen kuningas Béla II Sokea (n. 1109–1141) ja äiti Serbian ruhtinaan tytär Jelena (unk. "Ilona," 1109 jälkeen – 1146 jälkeen). Hänen veljiään olivat kuningas Géza II ja vastakuningas Tapani IV, lisäksi hänellä oli kaksi sisarta, joista toinen, Elisabet (unk. "Erzsébet") meni naimisiin Puolan ruhtinaan Mieszko III:n kanssa, toinen, Sofia (unk. "Zsófia") kihlattiin Saksan keisarin Konrad III:n pojalle mutta päätyi lopulta nunnaksi Admontin luostariin.
László syntyi vuonna 1131 kuningas Bélan toisena poikana veljensä Gézan jälkeen ja sai nimensä isoisosetänsä, arvostetun kuninkaan Ladislaus I Pyhän mukaan. Hänet mainitaan asiakirjoissa vuonna 1137, tuskin kuusivuotiaana, tuolloin äskettäin Unkariin liitetyn Bosnian herttuana. 1150-luvun alussa kuningas Géza II, samoihin aikoihin, kun nimitti pienen poikansa Istvánin (Tapani III) kanssahallitsijakseen, antoi veljilleen Lászlólle ja Istvánille (myöhemmin Tapani IV) herttuan arvon ja ylläpidon. Tämä toimenpide, jolla Géza luultavasti halusi varmistaa veljiensä tyytyväisyyden ja poikansa vallanperimyksen, ei toiminut, vaan veljet yrittivät kumpikin vallankaappausta, István jo 1157, László vuoden 1160 vaiheilla. Molemmat epäonnistuivat ja pakenivat Bysanttiin.
Kuningas.
Géza II:n kuoltua keväällä 1162 valtaan nousi tämän vanhin poika, vasta viisitoistavuotias Tapani III. Kuuden viikon kuluttua Ladislaus syrjäytti tämän Bysantin joukkojen ja veljensä tuella, saaden puolelleen merkittävän osan Unkarin ylimystöstä. Esztergomin arkkipiispa Luukas ("Lukács"), joka oli ollut Tapani III:n ja tämän isänkin tärkeä neuvonantaja, kieltäytyi kruunaamasta Ladislaus II:ta kuninkaaksi ja julisti hänet kirkonkiroukseen. Arkkipiispa Luukas vangittiin, ja kruunauksen toimitti Kalocsan arkkipiispa. 
Ladislauksen ei tiedetä ankarasti vainonneen vastustajiaan. Arkkipiispa Luukkaan hän vapautti vankilasta paavin pyynnöstä jouluksi 1162 (piispa tosin kieltäytyi peruuttamasta kirkonkirousta ja joutui uudelleen vankilaan) ja jätti myös rauhaan veljenpoikansa Tapani III:n, joka oli joukkoineen vetäytynyt Pozsonyn linnaan. Veljensä Istvánin kanssa hän pysyi sovinnossa nimeämällä tämän perillisekseen ja antamalla tämän hallintaan herttuakunnan, joka käsitti kolmasosan koko valtakunnasta.
Ladislaus kuoli vain 32-vuotiaana tammikuussa 1163 hallittuaan alle vuoden, joissakin lähteissä hänen väitetään joutuneen myrkytetyksi. Hänet haudattiin Unkarin kuninkaiden kruunauskirkkoon, Székesfehérvárin basilikaan, ja häntä seurasi valtaistuimelle hänen veljensä Tapani IV.
Avioliitto ja jälkeläiset.
Saapuessaan Konstantinopoliin noin vuonna 1160 Ladislaus oli ilmeisesti leskimies, mutta Gyula Kristón ja Ferenc Makkin mukaan ei ole tiedossa, kenen kansssa hän oli ollut naimisissa. Tästä avioliitosta syntyneen tyttären Márian kerrotaan vuonna 1167 avioituneen Venetsian dogen pojan kanssa. Konstantinopolissa Ladislaukselle olisi bysanttilaisten lähteiden mukaan ollut tarjolla avioliitto keisariperheeseen kuuluvan naisen kanssa, mutta hän kieltäytyi, ettei olisi pilannut mahdollisuuksiaan kotimaassa.