tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marija Abakumova

Marija Vasiljevna Abakumova (, s. 15. tammikuuta 1986) on venäläinen keihäänheittäjä.
Urheilu-ura.
Abakumova aloitti urheilu-uransa rytmisenä kilpavoimistelijana. Hän ei kuitenkaan menestynyt siinä ja vaihtoi lajin uintiin. Uimisessa häntä kuitenkin kyllästyttivät pitkät harjoitussessiot ja hän kokeili nyrkkeilyä. Lopulta Abakumova löysi yleisurheilun, jossa siirtyi seitsenottelun ja aitajuoksun kautta keihäänheittoon vuonna 1998. 
Vuoden 2003 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa Abakumova sijoittui neljänneksi. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa 2005 tuloksella 57,11. Yleisurheilun MM-kisoissa Osakassa vuonna 2007 hän oli seitsemäs tuloksella 61,43 ja saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kuudes. Elokuun alussa 2008 Abakumova heitti Irkutskissa naisten Venäjän ja Euroopan alle 23-vuotiaiden ennätyksen 67,25. 
Pekingin olympialaisissa 2008 Abakumova heitti keihäänheiton finaalin neljännellä kierroksella Euroopan ennätyksen 70,78 metriä. Ennätys oli kuitenkin lyhytikäinen kun Tšekin Barbora Špotáková heitti viimeisellä kierroksella kilpailun voittoon tuloksella 71,42. Abakumovan suoritus kuitenkin hylättiin vuonna 2016, kun hänen Pekingin olympialaisissa antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen ja siitä paljastui dehydrokloorimetyylitestosteronin käyttö. Hän sai tapauksesta vuonna 2018 neljän vuoden kilpailukiellon (ajalle 18.5.2016–17.5.2020) ja hänen tuloksensa aikaväliltä 21.8.2008–20.8.2012 hylättiin jälkikäteen. Hylättyihin tuloksiin sisältyi Berliinin MM-kisat 2009, Barcelonan EM-kisat 2010, Daegun MM-kilpailut 2011 ja Lontoon olympialaiset 2012. Berliinin MM-kisoissa Abakumova sijoittui alun perin kolmanneksi, EM-kisoissa 2010 viidenneksi, Daegun MM-kisoissa 2011 hän oli voittanut kultaa kisaennätyksellä 71,99 ja Lontoon olympialaisissa 2012 sijoittui kymmenenneksi. Myös Abakumovan dopingnäyte Daegun MM-kisoista 2011 osoittautui uudelleentutkimuksissa positiiviseksi dopingin suhteen.
Heittolajien Euroopan talvicupin Abakumova voitti Jaltalla 2007, Splitissä 2008 ja Los Realejosissa 2009, vuonna 2005 Mersinissä hän oli toinen. Euroopan cupin superliigassa hän oli toinen Annecyssa 2008. 
Yksityiselämä.
Abakumova on kotoisin Stavropolista, josta hän muutti vuonna 2006 Krasnodariin. Hän opiskelee yliopistossa kansainvälistä taloutta. Abakumova on naimisissa keihäänheiton arvokisamitalistin Dmitri Tarabinin kanssa. Heidät vihittiin lokakuussa 2012.
The Seer EP

The Seer EP on laulaja Tarja Turusen EP vuodelta 2008. Se on julkaistu ainoastaan Isossa-Britanniassa rajoitettuna painoksena. EP sisältää mm. remixejä, live-taltiointeja sekä Turusen uuden aiemmin julkaisemattoman kappaleen "The Seer", joka on duetto kuuluisan saksalaisen artistin Doro Peschin kanssa. 
The Seer EP julkaistiin 1. joulukuuta 2008 Spinefarm-yhtiön kautta. EP:stä on julkaistu myös erittäin harvinainen Green Vinyl -painos, jossa kaksi bonus kappaletta. The Seer EP:lle on tehty myös slash-sivusto.
Suomi Tietopeli

Suomi Tietopeli on lautapeli, joka sisältää kysymyksiä Suomesta ja suomalaisuudesta. Peliä valmistaa suomalainen Tactic Games Oy Tactic-tuotemerkin alla. Tyyliltään peli on aivan kuin Trivial Pursuit.
Pelin kulku.
Suomi Tietopelissä vastataan kysymyksiin kuudesta eri aihe-alueesta, jotka ovat historia, kulttuuri, luonnontiede, maantiede, urheilu ja yleistieto. Pelaajat kiertävät pelilaudan reittiä ja vastaavat aina sen aiheiseen kysymykseen, kuin missä ruudussa heidän pelinappulansa on. Tavoitteena on saada pistenappula jokaisesta eri aihealueesta vastaamalla oikein ja tämän jälkeen päästä maaliin ensimmäisenä.
Pelistä on olemassa myös toinen versio, jossa pelaaja heittää kahta noppaa, joissa on kuuden eri aihealueen värit. Jos nopista tulee samat aiheet, pelaajalta kysytään sen alueen kysymys. Jos taas nopista tulee eri aiheet, saa pelaaja valita kumman kysymyksen ottaa. Kun pelaaja vastaa kysymykseen oikein, hän saa ruksittaa kyseisen aihealueen ruudun omasta pyramidistaan. Pelin voittaa pelaaja, joka saa ensin omasta pyramidistaan yhden sivun täyteen (viisi ruutua, joista kaikki eri aihealueita).
Suomi Tietopeli Junior.
Suomi Tietopeli Junior on lapsille suunnattu versio alkuperäisestä Suomi Tietopelistä. Siinä on helpommat kysymykset, jotka on suunnattu yli 8-vuotiaille. Kaikki kysymykset käsittelevät Suomea, ja ne on jaettu kuuteen eri aihealueeseen. Peli sisältää yhteensä 1 500 kysymystä, kuvakortteja sekä monivalintakysymyksiä.
Ligue Ethias

Ligue Ethias on Belgian korkein koripallosarja. 
Sarjasysteemi.
Joukkueet pelaavat nelinkertaisen sarjan: jokainen joukkue pelaa jokaista joukkuetta vastaan kaksi peliä kotona ja kaksi vieraissa. Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. Runkosarjan kaksi ensimmäistä joukkuetta pääsevät suoraan välieriin ja sijoille 3–6 sijoittuneet joukkueet pelaavat puolivälierät. Puolivälierät ja välierät pelataan paras kolmesta-systeemillä.
Parisuhdepeli

Parisuhdepeli on leikkimielinen aikuisten lautapeli, jossa yritetään selvittää, miten hyvin pelaajat oikeastaan tuntevat oman kumppaninsa. Parisuhdepeliä valmistaa suomalainen Tactic Games Oy Tactic-tuotemerkin alla.
Pelin kulku.
Parin toinen osapuoli kysyy kysymyksen, johon molemmat vastaavat. Kysymykset kuuluvat eri aihealueisiin, joita ovat Rakkaus ja Erotiikka, Koti ja Parisuhde, Mennyt ja Tuleva sekä Raha ja Työ. Jos parin vastaukset täsmäävät toisiinsa, kysymyksen esittänyt pelaaja saa siirtää pelinappulaansa eteenpäin pelilaudalla. Voittaakseen parin on saatava molempien pelinappula maaliin pelilaudan keskelle. Jos peliä pelaa vain yksi pari, tavoitteena on selvittää, kumpi pääsee lähemmäs maalia eli kumpi tuntee kumppaninsa paremmin.
Kimpassa.
Kimpassa-lautapeli on kuumempi ja haastavampi versio Parisuhdepelistä. Tässä pelissä pelataan myös pareittain ja vastataan kumppania ja parisuhdetta koskeviin kysymyksiin, mutta tiedossa on kuitenkin myös muita haasteita. Jos pari laittaa kolme vastausvaihtoehtoaan samaan järjestykseen, pääsevät he etenemään pelilaudalla.
Joenperä

Joenperä (, vatjaksi "Jõgõperä", inkeroiseksi "Joemperä") on kylä Leningradin alueen Laukaansuun kunnassa Venäjällä. Kylän läpi kulkee joki, joka laskee Luutitsajokeen Liivakylän kohdalla. Joenperässä on koulu sekä ortodoksinen ja luterilainen kirkko. Kylä on Liivakylän ja Luutsan ohella yksi kolmesta kylästä, jossa vielä puhutaan vatjaa. Joenperän koulussa on alettu opettaa vatjaa osana kielen elvyttämispyrkimyksiä.
Ensimmäinen maininta kylästä on vuodelta 1684, jolloin siitä käytettiin nimitystä "Krokolia". Vuonna 1848 kylässä asui 300 asukasta ja 1900-luvun alussa siellä oli noin 50 taloa. Kylä oli jakaantunut inkeroisten asuttamaan länsiosaan, joka oli kuulunut Joenperän kartanolle. Tätä aluetta kutsuttiin nimellä "hervaлta" eli "herran valta". Vatjalaiset asuttivat kylän itäpuolta, joka taas oli keisarillisen hovin maata. Tätä aluetta kutsuttiin nimellä "kuninka vaлta" eli "kuninkaan valta".
Ford Anglia

Ford Anglia on perheauto, jota valmistettiin Isossa-Britanniassa. Autoa valmistettiin vuosina 1939–1968 neljänä eri sukupolvena. Autosta tehtiin lisäksi yksi tehokkaampi versio, lähinnä kilpa-autoiluun. 
Mallit ja valmistusvuodet:
Anglia 100E:n korimallit.
Ford Escort 100E on 1953–1959 valmistetun Ford Anglia 100E:n farmariversio. 100E on mallisarjan koodinimi. Farmarimalli Escortissa oli kaksi ovea ja peräluukku. Ford Anglia (100E) oli kaksiovinen porrasperä ja sen neliovinen malli oli nimetty Ford Prefectiksi. 
Farmarimalli Escort esiteltiin 1955. Sen pakettiautomalli umpikylkinen Ford Thames oli esitelty jo vuotta aiemmin 1954. Farmarimallista oli Escortin ja Thamesin lisäksi vielä kolmaskin versio, paremmin varusteltu Ford Squire, joka oli samalla Ford Prefect 100E:n farmariversio.
Muuta.
Nimi "Anglia" on latinaa ja tarkoittaa Englantia.
1960-luvun Britanniaan sijoitetussa television draamasarjassa Sydämen asialla poliisiautot ovat Ford Anglia -merkkisiä. 
Brittiläisessä kirja- ja elokuvasarjassa Harry Potter Weasleyn perheellä oli Ford Anglia -merkkinen auto.
Neljännen sukupolven Anglia, jonka huomiota herättävin piirre oli "väärinpäin" kallistettu takalasi, esiteltiin Suomessa lokakuussa 1959 ja Tekniikan Maailma -lehti koeajoi auton vielä loppuvuoden aikana. TM:n testiryhmä antoi tunnustusta erityisesti tarkalle ohjaukselle, herkille jarruille, helppokäyttöiselle vaihteistolle ja "iloiseksi yllätykseksi" koetulle tehokkaalle lämmityslaitteelle. Uusitusta Angliasta tuli Suomessa välittömästi erittäin suosittu, mitä kuvasti hyvin se, että vielä voimassa olleen henkilöautojen tuontisäännöstelyn aikana vähän käytetystä Angliasta oltiin jopa valmiita maksamaan yli uuden auton listahinnan. 
Anglian farmarimalli esiteltiin suomalaisessa lehdistössä syksyllä 1961. Anglia pysyi Suomessa rekisteröintitilastojen kärkipäässä valmistuksen päättymiseen saakka ja sen 105E-mallia tuotiin Suomeen kaikkiaan noin 28 000 kappaletta. Persoonallisen ulkonäkönsä ansiosta neljännen sukupolven Anglia sai Suomessa lempinimen "Juustohöylä".  
Helsingin rikospoliisilla oli 1960-luvulla käytössään tullin lahjoittama Ford Anglia-merkkinen sininen henkilöauto.
Vuonna 1965 Ford Anglia maksoi Suomessa 5 990 markkaa (vuoden 2005 rahassa 9 015 euroa) ja saatavissa olivat kaksiovinen perusmalli ja kolmiovinen farmari sekä pakettiauto. Muita saman hintaluokan autoja olivat muiden muassa Austin/Morris Mini, Fiat 850, Renault 4, Simca 1000, Wartburg ja Volkswagen Kupla.
Ford Anglia mainitaan Leevi and the Leavings -yhtyeen kappaleessa "Teuvo, maanteiden kuningas" vuodelta 1988.
Rapola

Rapola on kylä ja kartano Sääksmäellä Valkeakoskella. Se on tullut tunnetuksi etenkin kartanon alueella sijaitsevasta Rapolan muinaislinnasta, mutta myös presidentti Pehr Evind Svinhufvudin syntymäkotina. 
Historiaa.
Rapolan omistajina olivat uskonpuhdistaja Pietari Särkilahden veljen, Sääksmäen kirkkoherran Paulus Nicolain jälkeläiset vuosina 1559–1620, avioliiton kautta omistajaksi tullut Ruuth-suku vuosina 1620–1716 ja samoin avioliiton kautta omistajaksi tullut Svinhufvud-suku 1725–1868. 
Presidentti P. E. Svinhufvud on syntynyt Rapolassa ja viettänyt siellä lapsuutensa. Sen kunniaksi Hämeen heimoliitto pystytti vuonna 1937 Rapolan kartanon puistoon muistopatsaan. Svinhufvudin isoisän, lääninkamreeri Pehr Gustav Svinhufvudin kuoltua vuonna 1866 kartano siirtyi 1868 huutokaupalla Sääksmäen Koivuportaan Pietolasta lähtöisin olleen rusthollari Kustaa Pietolan (alkujaan Bjong) omistukseen. Tavan mukaan hän otti sukunimekseen kartanon nimen Rapola. Hänen poikansa oli oppikoulun rehtori ja kansanedustaja Frans Oskar Rapola ja pojanpoikansa suomen kielen tutkija, Helsingin yliopiston suomen kielen professori ja akateemikko Martti Rapola.
Vuonna 1915 kartanon osti Kustaa Rapolan tyttärenpoika agronomi Juho Kuuliala. Kuulialan suku viljeli Rapolaa vuoteen 1993, jolloin kartano muinaismuistoalueineen tuli maanvaihdossa Suomen valtion omistukseen.
Nykyään.
Rapolan kartanon ja sitä ympäröivän muinaismuistoalueen omistaa nykyään Suomen valtio, ja aluetta hallinnoi Museovirasto. Samalla kun aluetta alettiin hoitaa yhtenäisenä kulttuurihistoriallisena ympäristökokonaisuutena, siitä tuli myös tutkimuksen kohde. Tutkimuksen tuloksia on julkaistu Museoviraston Rapola-tutkimuksia -sarjassa vuosina 2001–2003. Kartanon vuodelta 1813 oleva päärakennus on ollut vuokrattuna yksityiselle. Keväällä 2016 Senaatti-kiinteistöt laittoi Rapolan kartanon myyntiin. Vuodesta 2016 kartanon omistajina ovat olleet Mathias ja Petra Schulze Steinen, jolla on isänsä äidin puolelta sukujuuria Rapolassa.
Sydänmailla (kanadalainen televisiosarja)

Sydänmailla () on kanadalainen draamasarja, jota on esitetty vuodesta 2007 alkaen. 
Perhesarja kertoo Heartland-hevostilan elämästä kuvitteellisessa Hudsonin kaupungissa Albertassa Kalliovuorilla. Sarjassa seurataan kahden sisaren Amyn ja Loun ja heidän isoisänsä Jackin elämää Flemingien sukutilalla. Asioita käsitellään rakkauden, menetyksen, ystävyyden, petoksen, avioliiton ja lasten kautta. Sarja perustuu Lauren Brooken "Hevoshoitolan sisarukset" -kirjoihin. 
Sarja on Kanadan historian pisin yksituntinen draamasarja. Sarja on voittanut usemman kerran Kanadassa ohjaajakilpailun parhaasta perhesarjasta "Directors Guild of Canada Award". Yhtä jaksoa kohti on keskimäärin yli miljoona katsojaa ja sarjaa lähetetään yli sataan eri maahan.
Suomessa Yle TV2 alkoi esittää sarjaa 31. toukokuuta 2009. Yle oli näyttänyt sarjasta vain kaudet 1–7 vuoteen 2016 mennessä eikä tietojen perusteella aikonut esittää sarjaa enempää. Vuoden 2021 lopussa Yle ilmoitti, että julkaisee sarjan kaudet 8–11 Yle Areenassa 20. tammikuuta 2022. Kaudet 12–15 julkaistiin Yle Areenassa 28. maaliskuuta 2022. Kausi 16 julkaistiin 13. maaliskuuta 2023 Yle Areenassa. Sarjan 17. kausi julkaistiin Yle Areenassa 24. tammikuuta 2024.
Jaksot.
1. tuotantokausi
2. tuotantokausi
3. tuotantokausi
4. tuotantokausi
Joulu Sydänmailla ("A Heartland Christmas") elokuva ilmestyi Sankari ("Local Hero") -jakson jälkeen
5. tuotantokausi
6. tuotantokausi
7. tuotantokausi
8. tuotantokausi
9. tuotantokausi
10. tuotantokausi
11. tuotantokausi
12. tuotantokausi
13. tuotantokausi
14. tuotantokausi
15. tuotantokausi
16. tuotantokausi
17. tuotantokausi
18. tuotantokausi
Anders Oskar Roos

Anders Oskar Roos (18. toukokuuta 1812 Kokkola – 16. helmikuuta 1849 Himanka) oli suomalainen kauppias, kestikievarin pitäjä ja ruotsiksi kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Isidorus" ja "Oscar".
Roosin vanhemmat olivat kokkolalainen kauppias Anders Roos nuorempi (1785–1842) ja pietarsaarelaisen kauppiaan tytär Maria Sophia Lindskog (1787–1856). Varakkaan kauppiaan poikana Roos sai hyvän koulutuksen, hänen kotiopettajanaan toimivat Johan Vilhelm Snellman ja Erik Gustaf Ehrnström ja häntä valmensi ylioppilastutkintoa varten Johan Ludvig Runeberg. 
Roos pääsi ylioppilaaksi 1829 ja teki sen jälkeen opintomatkat Saksaan ja Englantiin 1830–1832. Roosin oli tarkoitus jatkaa isänsä työtä kauppiaana, mutta hän haaveili kirjallisesta urasta ja muutti siksi Ruotsiin, jossa hän osallistui "Thalia"-nimisen teatterinharrastajien yhdistyksen toimintaan. Roos kirjoitti Ruotsissa vuonna 1837 kirjan "Thalia, Dramatiska försök af A.O.R-s", jonka sisältönä
olivat hänen laatimansa näytelmätekstit "Johan Fleming, Olof och Helena" sekä "Landtgodset i Tavastland". Ensin mainittu on tietyllä tavalla Josef Julius Wecksellin näytelmän "Daniel Hjort" edeltäjä. 
1830-luvun lopulla Roos osti Tukholman läheltä "Stora Sikla"-nimisen maatilan, jossa hän piti suuria seurapiirikutsuja. Hän joutui kuitenkin luopumaan tilasta 1845 taloudellisista syistä. Roos palasi Suomeen ja piti sen jälkeen kestikievaria Himangalla Uunila-nimisessä talossa, jonka hänen äitinsä omisti.
Roos kuoli naimattomana.
Gustaf Gädda

Gustaf Gädda () oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue. 
Gädda toimi kansanedustajana maaliskuusta 1910 maaliskuuhun 1919. Hänet valittiin eduskuntaan viisissä vaaleissa, 1910, 1911, 1913, 1916 ja 1917, Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän oli eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan, pankkivaliokunnan, sivistysvaliokunnan, sotilasasiainvaliokunnan ja suuren valiokunnan jäsen. Ennen kansanedustajuuttaan Gädda oli talonpoikaissäädyssä valtiopäivämies Korsholman tuomiokunnasta 1904–1905 ja 1905–1906.
Gädda oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1931, 1937 ja 1940. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Mustasaaren kunnallispolitiikassa. Hän toimi kunnan kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä sekä molempien puheenjohtajana. Hän oli myös Suomenruotsalaisten kansankäräjien jäsen. Vuonna 1931 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Gädda syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi Mustasaaressa. Hän työskenteli myös Mustasaaren säästöpankin kamreerina vuosina 1906–1913 ja konttorinjohtajana Lantmannabankenin Vaasan konttorissa vuosina 1914–1920. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä.
Gädda oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Maria Back, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1891. Toisen kerran hän avioitui vuonna 1936 Sylvia Linnea Lindströmin kanssa. Gädda kuoli helmikuussa 1942, 70 vuoden iässä.
Luonnonlääketieteen keskusliitto

Luonnonlääketieteen Keskusliitto LKL ry on vuonna 1984 perustettu luontaisterapia-alan kattojärjestö, joka edustaa koulutettuja luontaishoitajia (CAM-terapeutteja) Suomessa.
Liitto ylläpitää koulutettujen luontaisterapeuttien terapeuttirekisteriä. Koulutuksen vaatiminen alan toimijoilta on yksi peruspilari, jonka varaan keskusliiton toiminta perustuu. Koulutuskriteerit pohjautuvat yhteispohjoismaalaiseen koulutustason minimirajaan. Hyvä koulutus on avain korkeaan laatuun jäsenten toiminnassa.
Luonnonlääketieteen Keskusliitto LKL ry:n keskeinen tehtävä on rakentaa Suomeen järjestelmä, jotta kansalaiset voivat käyttää luontaishoitoja turvallisesti. Liitto pitää yhteyttä poliitikoihin ja virkamiehiin tavoitteidensa toteuttamiseksi.
Liitto perustettiin vuonna 1984 nimellä Vaihtoehtoisten Hoitomuotojen keskusliitto. Myöhemmin sen nimeksi tuli Vaihtoehtoisen Lääketieteen keskusliitto (VLKL). Se ja Suomen Luontaisterapeuttien Liitto yhdistyivät vuonna 2002 Luonnonlääketieteen Keskusliitto LKL ry:ksi.
LKL ry on lanseerannut yhteistyössä alan muiden toimijoiden kanssa Luontaishoitojen päivän, jota vietetään vuosittain 23. tammikuuta. LKL ry on jakanut vuodesta 2020 vuosittain Vuoden Luontaishoitoteko -palkinnon henkilölle, joka on myönteisesti vaikuttanut Suomen luontaishoitojen kenttään.
Vuoden 2022 alusta alkaen Luonnonlääketieteen Keskusliitto LKL ry on Suomen Yrittäjien toimialajärjestö.
Hatanga

Hatanga () on taajama ja maalaiskunta Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee Hatangajoen varrella 833 kilometriä Dudinkasta koilliseen. Kunta, jonka pinta-ala on 336 400 neliökilometriä (koko Suomen suuruusluokkaa!), käsittää piirin koko itäosan. Vuonna 2017 asukkaita oli yhteensä 5 148.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 9 asutusta: Heta, Kajak, Katyryk, Kresty, Novaja, Novorybnaja, Popigai, Syndassko ja Ždaniha. Asukkaista enemmistö (3 908 / 5 148:sta vuonna 2017) on alueen alkuperäisväestöä: dolgaaneja, nganasaneja, nenetsejä, evenkejä ja evenejä. Heidän lisäkseen kunnassa asuu muun muassa venäläisiä, ukrainalaisia ja valkovenäläisiä.
Venäläiset eränkävijät ja kauppiaat saapuivat seudulle 1600-luvun alussa. Paikalliset nomadikansat harjoittivat metsästystä ja kalastusta. Vuosina 1625–1626 Taimyrin itäosaan perustettiin jasakkiveron kerääjien tukikohta, josta Hatangan taajama on saanut alkunsa. 1890-luvun alussa siellä oli kirkko ja kuusi savupirttiä. Vuonna 1927 perustettiin Hatangan piiri, joka aluksi kuului Jakutiaan, mutta liitettiin vuonna 1930 Taimyrin kansalliseen piirikuntaan. 1930-luvulla alettiin hyödyntää Laptevinmeren rannalla sijaitsevaa Nordvikin öljyesiintymää, joka 1950-luvulla todettiin kannattamattomaksi ja hylättiin.
Nykyään seudun ainoa teollisuusyritys on Kajakin taajaman lähellä sijaitseva Kotuin kivihiilikaivos. Vuonna 1954 perustettu pienehkö Hatangan satama käsittelee noin 75 000 tonnia rahtia vuodessa. Jokiliikenne alkaa kesäkuun puolivälissä ja päättyy syys-lokakuun taitteessa. Meriliikenne on mahdollista elokuun alusta jäiden lähdettyä. Alkuperäisväestö harjoittaa poronhoitoa, kalastusta ja turkiseläinten kasvatusta.
Seudun nähtävyyksiä ovat Taimyrin ja Putoranan luonnonsuojelualueet, Hatangan kotiseutumuseo, dolgaanirunoilija Ogdo Aksjonovalle omistettu museo ja kaksi mammuttimuseota.
Hatangan lentoasema (ICAO: UUHH) on eräs Venäjän arktisen alueen lentoasemia. Sinne liikennöidään Norilskin lentoasemalta (Alykelin lentoasema) ja Krasnojarskin lentoasemalta (Jemeljanovon kansainvälinen lentoasema).
Rainer Aho

Rainer Johannes Aho (s. 19. joulukuuta 1941 Pietarsaari) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Aho edusti urallaan 1960–1975 Turun Palloseuraa, Jakobstads Bollklubbia ja FF Jaroa. Pääosan urastaan hän vietti 1. divisioonassa. Pääsarjatasolla Aho pelasi vain yhden kauden, jona hänelle kertyi 22 ottelua.
Aho pelasi vuosina 1966–1968 maajoukkueessa yhteensä 7 maaottelua. Pelaamisen lisäksi Aho toimi myös valmentajana. Hän valmensi muun muassa Jaroa vuosina 1968–1970.
Österreichische Basketball Bundesliga

Österreichische Basketball Bundesliga on Itävallan korkein koripallosarja. Kauteen 2008–2009 asti liiga oli nimeltään A-Liga. Sen jälkeen sponsorinimeksi vaihdettiin Admiral Basketball Bundesliga.
Sarjasysteemi.
12 joukkuetta pelaavat kaksinkertaisen sarjan. Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta pääsevät jatkosarjaan (H1), jossa ratkotaan parit pudotuspeleihin. Runkosarjan kuusi huonointa joukkuetta pelaavat jatkosarjan (H2), jonka kaksi parasta joukkuetta pääsevät pudotuspeleihin. H1:n ensimmäiseksi sijittunut joukkue saa H2:n toiseksi parhaan joukkueen ja H1:n toiseksi sijoittunut joukkue saa H2:n ensimmäiseksi sijoittuneen joukkueen vastaansa. Puolivälierät, välierät ja finaali pelataan paras viidestä-menetelmällä.
Narewka (kylä)

Narewka on kylä Kaakkois-Puolassa Podlasian voivodikunnassa lähellä Valko-Venäjän rajaa. Sen väkiluku on 780 (vuonna 2006).
Jääkiekon SM-liigakausi 2009–2010

Jääkiekon SM-liigakausi 2009–2010 oli jääkiekon SM-liigan 35. kausi. Neljätoista pelaavaa joukkuetta ovat samat kuin neljällä edelliskaudella. Mestarina kauteen lähti Jyväskylän JYP. Mestaruuden voitti Turun Palloseura, joka voitti loppuotteluissa Hämeenlinnan Pallokerhon voitoin 4–1. Kauden televisiointioikeudet sai URHOtv. 
Kausi alkoi 10. syyskuuta 2009 ja pudotuspelit alkoivat 23. maaliskuuta 2010. Jokainen joukkue pelasi 58 ottelua runkosarjassa ja kaudella pelattiin runkosarjassa yhteensä 406 ottelua. Helmikuussa liigassa oli tauko Vancouverin talviolympialaisten jääkiekkoturnauksen vuoksi.
Liigakarsinta muuttui täksi kaudeksi ja Mestiksen voittajalla oli mahdollisuus pelata SM-liigassa seuraavalla kaudella, mikäli se voittaisi ”paras seitsemästä” -muotoisen karsinnan runkosarjan viimeiseksi jäänyttä joukkuetta vastaan. Karsintasarjassa Ilves säilytti liigapaikkansa Jokipoikia vastaan otteluvoitoin 4–1.
Rauman Lukko teki SM-liigan ennätyksen voittamalla 14 ottelua putkeen kauden ensimmäisestä ottelusta alkaen. Lukko paransi Tapparan nimissä ollutta ennätystä kolmella ottelulla.
Uusi Suomalainen Puolue

Uusi Suomalainen Puolue oli 1930- ja 1940-luvuilla toiminut suomalainen äärioikeistolainen puolue, jota johti insinööri Niilo Rauvala. Puolueen motto oli: ”Suomi suureksi ja rikkaaksi kansallisvaltioksi”. Vuosina 1933–1939 järjestö tunnettiin nimellä Suomalaisen Työn Puolue. Puolue lakkautettiin jatkosodan jälkeen voimaan tulleen välirauhansopimuksen 21. artiklan nojalla 18. tammikuuta 1945.
Puolue sai alkunsa, kun joukko Vapaaseen Työväenliittoon tyytymättömiä helsinkiläisiä irtautui järjestöstä ja päätti perustaa kilpailevan yhdistyksen. Lokakuussa 1931 järjestäytyi Helsingin Oikeisto-Työväenyhdistys, ja elokuussa 1932 samat henkilöt päättivät muodostaa Oikeisto-Työväen ja Talonpoikain Puolueen. Puoluetta johti Vapaan Työväenliiton entinen varapuheenjohtaja Niilo Rauvala. Ensimmäinen varapuheenjohtaja Yrjö Säde erosi järjestöstä jo marraskuussa 1932 ja siirtyi Suomen Kansan Järjestöön.
Rauvala toimi myös järjestön julkaiseman "Vapaa Suomi" -lehden päätoimittajana. Syyskuun 1932 alusta kesään 1933 ilmestyneessä lehdessä ajettiin muun muassa Suur-Suomi-aatetta ja protektionistista taloudenhoitoa. Lehti hyökkäsi etenkin Yrjö Ruudun Suomen Kansallissosialistista Liittoa vastaan syyttäen puoluetta ”kryptomarxilaisuudesta”. Puolueohjelman keskeisimmät kohdat liittyivät työolosuhteisiin. Puolue halusi myös esimerkiksi antaa yli 40-vuotiaille kaksi ääntä valtiollisissa vaaleissa.
Suomalaisen Työn Puolue osallistui eduskuntavaaleihin 1933 Uudenmaan, Turun läänin pohjoisessa ja Vaasan läänin itäisessä vaalipiirissä. Puolue sai 226 ääntä Uudellamaalla ja noin 40 Vaasan itäisessä. Turun pohjoisessa STP:n ja Kansanpuolueen vaaliliitto sai yhteensä 311 ääntä.
Puolueella oli sympatioita kansallissosialistien suuntaan. Rauvala teki yhteistyötä SKJ:n kanssa, mutta hänen puolueensa ei tunnustautunut aatteen kannattajaksi. Ennen eduskuntavaaleja 1933 STP ja SKJ tekivät sopimuksen (SKSL:ää vastaan suunnatusta ”kansantaloudellisesta”) vaaliliitosta, mutta SKJ vetäytyi hankkeesta kuukausi ennen vaaleja. Lisäksi puolue julkaisi puoluesihteeri Taavi Vanhasen käännöksen "Siionin viisaiden pöytäkirjoista" nimellä "Kansojen ruoska".
Sonam Gyatso

Sonam Gyatso (1543 Kyishon alue, Tiibet – 1588 Mongolia) oli kolmas dalai-lama.
Sonam Gyatso syntyi Kyishon alueella vuonna 1543 ja hänet tunnistettiin Gendun Gyatson reinkarnaatioksi. Hän sai vuonna 1578 mongolihallitsija Altan-kaanilta arvonimen dalai-lama, ja oli ensimmäinen, jolle tuo arvo annettiin. Kahdelle häntä edeltäneelle lamalle se annettiin vasta postuumisti.
Stewart St. John

Stewart St. John on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja, joka palkittiin Festival Prize -palkinnolla Hollywood MiniDV elokuvajuhlissa, ohjaamastaan ja käsikirjoittamastaan elokuvasta "".
Hän oli 1990-luvulla mukana useissa lapsille suunnatuissa televisiosarjoissa, kuten "Mighty Morphin Power Rangers", "Mestarietsivä Lurppa", "VR Troopers", "Power Rangers Zeo", "Hulk" ja "Sabrina". 2000-luvulla St. John työskenteli vuosina 2005–2006 luomassaan televisiosarjassa "California Heaven" käsikirjoittajana, ohjaajana ja tuottajana.
Obelix ja kumppanit

Obelix ja kumppanit () on Asterix seikkailee -sarjan 23. albumi. Se julkaistiin Ranskassa vuonna 1976. Suomessa albumi julkaistiin 1977 Jorma Kaparin suomentamana. Sarjan on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Albert Uderzo.
Asterix ja kadonnut kilpi

Asterix ja kadonnut kilpi () on 11. Ranskassa ilmestynyt ja 15. Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee -albumi. Se julkaistiin Ranskassa vuonna 1968. Suomessa albumi julkaistiin vuonna 1973 Outi Wallin suomentamana. Käsikirjoituksesta vastasi René Goscinny ja piirroksista Albert Uderzo.
Sini Terävä

Sini Marjut Tuulikki Terävä (s. 22. marraskuuta 1984 Jyväskylä) on suomalainen vihreä poliitikko. 
Ura.
Terävä on työskennellyt Suomen ylioppilaskuntien liiton sosiaalipoliittisena sihteerinä. Aiemmin hän on ollut Tuija Braxin eduskunta-avustajana ja vuonna 2009 Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden puheenjohtajana yhdessä Erkki Perälän kanssa. Ennen valintaansa ViNOn puheenjohtajaksi Terävä oli sen varapuheenjohtajana vuonna 2006 ja hallituksen jäsenenä vuonna 2007.
Terävä valittiin kunnallisvaaleissa 2008 Turun kaupunginvaltuuston varajäseneksi 239 äänellä. Vuosina 2009–2011 hän toimi myös liikuntalautakunnan jäsenenä. Terävä oli ehdolla myös kunnallisvaaleissa 2004. Eduskuntavaaleissa 2007 hän sai 605 ääntä muttei tullut valituksi. Terävä on ollut Turun yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen 2007 ja edustajiston jäsen 2008–2010. Kaudella 2014–2017 Terävä oli Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuuston jäsen.
Terävä on ollut vihreiden puoluehallituksen jäsen 2009–2011 ja puoluevaltuuskunnan jäsen 2005–2009 ja 2013–2015. Hän toimi myös vuonna 2012 hyväksytyn puolueen periaateohjelman valmistelleen työryhmän puheenjohtajana yhdessä Oras Tynkkysen kanssa.
Terävä on toiminut Amnestyssä. Hän on pasifisti ja feministi sekä yleisen asevelvollisuuden vastustaja.
Yksityiselämä.
Sini Terävän puoliso on vihreiden entinen puoluesihteeri Lasse Miettinen.
Ylilääkitys

Ylilääkitys tarkoittaa sitä, että lääkäri määrää potilaalle tarpeettomasti tai liikaa lääkettä.
Ylilääkitys liittyy tavallisesti "polyfarmasiaan" eli monilääkitykseen. Polyfarmasia tarkoittaa sitä, että potilaalla on käytössään useita lääkkeitä. Rajana on pidetty viittä samanaikaisesti käytössä olevaa lääkettä. Lääkkeet ovat yleensä usean eri lääkärin määräämiä ja monesti samoihin vaivoihin tarkoitettuja. 
Yleisimpiä monilääkitystapauksissa käytettyjä lääkkeitä ovat sydän- ja verenkiertolääkkeet, keskushermoston ja hengityselinsairauksien lääkkeet. Monilääkityt voivat reseptilääkkeiden lisäksi käyttää myös käsikauppalääkkeitä, rohdosvalmisteita ja luontaistuotteita, mutta potilaista itsestään johtuvia ongelmia on selvästi vähemmän kuin lääkärien määräämistä lääkkeistä johtuvia. Monilääkittyjä potilaita on Suomessa arviolta noin 300 000, joista ehkä kolmasosalla eli 100 000:lla on lääkkeiden haitta- tai yhteisvaikutuksia. Näitä haittavaikutuksia hoidetaan tarpeettomassa monilääkityksessä usein uusilla lääkkeillä.
Yli- ja monilääkitys on erityisesti vanhusten hoidossa todettu yhä pahenevaksi potilasturvallisuusongelmaksi. Terveydenhuollon väestötutkimuksen mukaan yli 74-vuotiaista 21 prosenttia käytti vuonna 1976 vähintään viittä reseptilääkettä, vuonna 1996 jo 39 prosenttia. Tästä joukosta jopa 15 prosentin on arvioitu saavan lääkkeistä merkittäviä haitallisia, jopa toksisia sivuvaikutuksia. Professori Sirkka-Liisa Kivelän mukaan Suomessa kuolee joka vuosi satoja vanhuksia holtittoman lääkityksen seurauksena. Professori Marja Airaksisen mukaan vähintään kymmenen prosenttia vanhuksista saa vanhuksille sopimattomia lääkkeitä. Käytössä saattaa esimerkiksi olla useita psyykenlääkkeitä, joista osaa syödään turhaan. Tarpeettomat psyykenlääkkeet aiheuttavat vanhuksille sekavuutta ja huimausta, minkä vuoksi osa vanhuksista kaatuu ja joutuu loppuiäkseen vuodepotilaaksi. Asiasta vuonna 2007 annettu ohjeistus ei ole korjannut tilannetta.
Asterix ja Caesarin lahja

Asterix ja Caesarin lahja () on vuonna 1974 Ranskassa ja 1976 Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee -sarjan 21. albumi. Sen on suomentanut Jorma Kapari. Käsikirjoituksesta vastasi René Goscinny ja piirtämisestä Albert Uderzo.
Asterix olympialaisissa

Asterix olympialaisissa () on Asterix seikkailee -sarjan 12. Ranskassa julkaistu ja neljäs Suomessa julkaistu osa. Se ilmestyi Ranskassa vuonna 1967. Suomessa albumi ilmestyi vuonna 1970 Outi Wallin suomentamana. Sarjan on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Albert Uderzo.
Kveekarimatkija

Kveekarimatkija ("Cinclocerthia ruficauda") on Alankomaiden Antilleilla ja Pienillä Antilleilla elävä matkijoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kveekarimatkija on noin 9–10 cm. Kveekarimatkijan pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään harmahtavan ruskeat. Vatsa on väriltään vaaleamman ruskea. Linnun nokka on pitkä ja kapea. Kveekarimatkijan tunnistaa helposti sen tavasta tärisyttää siipiään.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kveekarimatkija elää Alankomaiden ja Pienten Antillien alueella. Lajia tavataan muun muassa Saban, Saint Kittsin, Nevisin, Montserratin, Guadeloupen, Dominican ja Saint Vincentin saarilla . Kveekarimatkijan elinympäristöä ovat kosteat metsät, joissa kasvaa paljon päällyskasvillisuutta. Toisinaan lajia tavataan myös greippi-, banaani- ja kaakaoviljelmillä.
Elintavat.
Kveekarimatkijat elävät pareittain tai pieninä ryhminä. Linnuilla on tapana ravistella siipiään niitä liikuttelemalla niitä nopeaan tahtiin ylös ja alas. Siipien ravistelun arvellaan liittyvän lajin yksilöiden väliseen kanssakäymiseen.
Kveekarimatkijan pesä sijaitsee puunkolossa tai ontossa rungossa. Pesä sisustetaan juurilla ja kasvikuiduilla. Naaras munii kahdesta kolmeen sinertävän vihreää munaa.
Ravintonaan kveekarimatkija käyttää suurimmaksi osaksi selkärangattomia, kuten hyönteisiä ja hämähäkkejä. Linnut voivat syödä lisäksi kasvien hedelmiä. Ruokailu tapahtuu niin maassa kuin puussakin.
Asterix ja Caesarin laakeriseppele

Asterix ja Caesarin laakeriseppele () on 18. Ranskassa ilmestynyt ja 17. Suomessa ilmestynyt Asterix seikkailee -sarjan albumi. Albumi julkaistiin Ranskassa vuonna 1972 ja Suomessa vuonna 1974. Jatkosarjana suomeksi sarja oli alkanut jo edellisenä vuonna Zoom-lehdessä tämän ensimmäisestä numerosta alkaen, ja albumi ilmestyi kun lehdessä oli enää yksi kahden sivun jakso julkaisematta. Albumi on painettu jo vuonna 1973.
Sarjan käsikirjoitti René Goscinny ja piirsi Albert Uderzo. Tarina sisältää juopottelua ja ihmisten orjuutusta, ja se on tähän mennessä ilmestyneistä Asterix-sarjan lehdistä kaikkein eniten aikuisille tarkoitettua materiaalia sisältävä.
Tarinan juoni lyhyesti.
Aladobix on Smirgelinen, Asterixin, ja Obelixin kanssa Parisiumissa Smirgelinen veljen, Homeopatixin vieraana. Aladobix juo itsensä humalaan Obelixin tavoin, ja pöyhkeä Homeopatix mahtailee sillä, kuinka hän on menestynyt elämässään, ja kuinka rikas hän on. Aladobix kiihtyy tästä, ja lupaa hänelle, että hän aikoo valmistaa muhennoksen Caesarin laakeriseppeleestä. Selvinpäin olevat vieraat estelevät häntä, mutta Homeopatix suostuu tähän. Obelix myös, onhan hän syvässä humalassa. 
Asterix ja Obelix menevät Roomaan, ja hakeutuvat orjiksi päästäkseen Caesarin palatsiin, koska Caesarin sotilaat ovat eri luokkaa kuin heidän kotiseutunsa, he eivät pääsisi niin helposti vartijoiden ohitse. He joutuivat vahingossa väärään palatsiin töihin, ja yrittävät päästä sieltä pois ilman, että heidät leimattaisiin paenneiksi orjiksi, jolloin heidän mahdollisuudet vielä päästä Caesarille töihin, pysyisivät. He alkavat meluta ja kehittää kaikenlaisia pahanmakuisia ruokia saadakseen potkut, mutta aina tietyllä tavalla tämä onkin palatsissa asuvalle perheelle ainoastaan hyvä asia. Myöhemmin roomalaiset sotilaat piirittävät heidät, mutta Obelix haluaa murskata heidät. Asterix pyytää Obelixia odottamaan, ja haluaa tietää mitä heillä on asiaa. Asterix ja Obelix joutuvat oikeuteen, mutta saavat puhuttua itsensä läpi; he haluavat joutua kuolemantuomioon, joka toteutettaisiin Circus Maximuksessa, koska Caesar tulisi katsomaan heidän teloitustaan. He täten joutuvat sirkukseen, mutta käy ilmi, ettei Caesar olekaan paikalla. He karkaavat sirkuksesta. Myöhemmin he menevät kapakkaan, jossa istuu henkilö, joka voisi ehkä auttaa heitä. Seuraavana aamuna he vaihtavat nopeasti Caesarin laakeriseppeleen valeseppeleeseen, ja saavat siis haltuunsa oikean seppeleen.
Tarinassa esiintyneet hahmot.
Tarinassa esiintyneet hahmot esiintymisjärjestyksessään.
Muilla kielillä.
Tarina on myös käännetty Stadin slangille nimellä "Kessen rehukotsa".
Lucky Street

Lucky Street on suomalaislaulaja Kojon toinen studioalbumi vuodelta 1980. Albumi kohosi kahdeksi viikoksi Mitä Suomi soittaa-albumilistan ykköseksi kesäkuussa 1980. Albumi saavutti kultalevyrajan ja myi yhteensä 25 000 kappaletta.
Levy julkaistiin Suomessa Dig It -levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Albumi julkaistiin myös Saksassa vinyylilevynä Polydorin toimesta. Vuonna 1990 albumi julkaistiin CD-levynä samoissa kansissa Kojon soolodebyytin "So Mean" (1979) kanssa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jim Pembroke, ellei toisin mainita.
Kaikkien kappaleiden sovitukset K. Halonen ja Kojo, ellei toisin mainita.
B-puoli.
Lähteet:
Tekijät.
Muusikot.
Lähde:
Tuotanto.
Lähde:
Semjon Belits-Geiman

Semjon Viktorovitš Belits-Geiman (, ) on venäläinen entinen uimari ja olympiamitalisti, joka edusti uintiurallaan Neuvostoliittoa. Belits-Geiman voitti Méxicon kesäolympialaisista 1968 hopeaa 4×100 metrin vapaauintiviestistä ja pronssia 4×200 metrin vapaauintiviestistä. Belits-Geiman edusti maataan myös neljä vuotta aikaisemmin Tokiossa.
Belits-Geiman menestyi urallaan myös pitkän radan EM-kilpailuissa. Utrechtissa 1966 hän voitti Euroopan-mestaruuden 1500 metrin vapaauinnissa sekä 4×200 metrin vapaauintiviestissä, ja lisäksi hän sijoittui toiseksi 400 metrin vapaauinnissa. Belits-Geiman teki uransa aikana yhteensä 39 Neuvostoliiton ennätystä.
Belits-Geiman on 186 senttimetriä pitkä ja painoi uintiurallaan 73 kilogrammaa. Hän edusti uintiurallaan seuratasolla "Dynamo Moskvaa".
Kuparitaivas

Kuparitaivas on Heikki Luoman neljäs romaani. Kirjan on julkaissut WSOY vuonna 1996, ja sen tapahtumat perustuvat 1900-luvun alkuvuosina Amerikassa puhjenneisiin kaivostyöläisten lakkoihin.
Kirjan minäkertojana on nuori ylihärmäläinen Kristian Koivulasta, joka paremman elämän toivossa on lähtenyt muiden suomalaisten tavoin siirtolaiseksi Amerikkaan. Puolen vuoden harhailun jälkeen hän pääsee töihin kuparikaivokseen, jossa työ on raskasta ja vaarallista ja työnantaja on täysin piittaamaton työturvallisuudesta. Taitavana viulunsoittajana Kristian pääsee myös kaupungin "parempiin" piireihin ja tutustuu myös työläisten ruokalassa työskentelevään Miljaan. Kirjan tapahtumat huipentuvat työläisten ensimmäisen lakon kuvaukseen, joka tosielämässäkin tunnetaan ns. "Rocklandin poikain juttuna". Suomalaisten lakko tukahdutetaan väkivaltaisesti ja koko Rocklandin kaivoskaupungin väestö nousee "redfinnejä" vastaan. Ihmisiä pahoinpidellään ja pidätetään ilman mitään laillisia perusteita. Kristianin on pakko lähteä etsimään onneaan muualta.
Guy Edwards

Guy Richard Goronwy Edwards (s. 30. joulukuuta 1942) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja.
Ura.
Alkuvaiheet.
Edwards aloitti uransa pienissä sarjoissa, mm. Formula 5000 sekä Euroopan 2-litraisissa 1970-luvulla. Hän ajoi Formula 3 -sarjassa jo vuonna 1968, mutta lopetti kyseisessä sarjassa ajamisen taloudellisista syistä. Parhaan tuloksen alkuajoilta Edwards sai vuoden 1973 Euroopan 2-litraisissa, jossa hän oli kolmas. Myöhemmin vuonna 1975 hän oli myös Formula 5000:ssa kolmas.
Formula 1.
Edwards osallistui 16 F1-osakilpailuun kausilla 1974 ja 1976–1977. Hän oli parhaimmillaan seitsemäs Ruotsin GP:ssä 1974, mutta samanaikaisesti ajetusta Formula 5000:sta hän sai rannemurtuman ja joutui jäämään sivuun kauden muista kisoista. Edwards palasi kilpailemaan vuonna 1976 Hesketh -talliin, mutta auto osoittautui kehnoksi. Hän ajoi vielä 1977 BRM.tallissa, mutta karsiutui eikä päässyt kilpailuun. Lisäksi hän ajoi sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Siirtyminen muihin sarjoihin.
Edwards kilpaili Aurora F1 -mestaruussarjassa vuosina 1978–1980 saavuttaen useita voittoja ajaen Marchin, Fittipaldin ja Arrowsin autoilla. Vuonna 1980 hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Edwards ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1971, 1977-78 ja 1980-85, joissa hän oli luokkansa toinen 1980 ja kolmas 1981. 
Kunnianosoitus.
Edwards on yksi niistä kuljettajista, jotka yhdessä Arturo Merzarion, Brett Lungerin ja Harald Ertlin kanssa pelastivat Niki Laudan palavasta autostaan vuoden 1976 Saksan GP:ssä. Edwards palkittiin myöhemmin Queens Gallantry -mitalilla urhoollisuudestaan. Vuonna 1996 Edwards kommentoi tilannetta seuraavanlaisesti: "Minulla oli aikaa astua ulos autosta, juosta takaisin ja pelastaa hänet (Laudan). Bensapalot ovat inhottavia ja tämä oli yksi isoimmista. Kuumuus ja melu olivat uskomattomia. Ei ollut mikään kaunis näkymä. Juoksin paloa kohti ja ajattelin halusinko todella tehdä tämän. Rehellinen vastaus olisi ollut `ei missään nimessä`, mutta mitä muuta olisin voinut tehdä. Pysähtyä ja kävellä takaisin? Ei hemmetti, millainen sotku se olikaan. Lieskat olivat niin sakeita, etten nähnyt pirulaista. Sain hyvän otteen hänen kädestään sekä kehosta. Heppu tuli ulos autosta ja me (pelastajat) rojahdimme maahan yhdeksi kasaksi. Vedimme hänet ulos kuin pullonkorkin." 
Konsulttina.
Edwards toimi konsulttina ja auttoi talleja saamaan sponsoritukea. Apua saaneita talleja olivat, mm. Jaguarin urheiluauto-osasto sekä Team Lotus, joka ajautui kuitenkin kauden lopussa jättivelkoihin ja lopetti toimintansa.
Muuta.
Edwardsin poika Sean Edwards oli myös kilpa-ajaja, joka kuoli vuonna 2013 kouluttaessaan Australiassa nuoria kuljettajia. Hän istui tapahtumahetkellä matkustajan paikalla auton osuessa rengasvalliin sekä seinään ja syttyen lopulta palamaan.
Allianz Swans Gmunden

Allianz Swans Gmunden on Gmundenissa sijaitseva koripalloseura. 
Historia.
Vuonna 1965 perustettiin Union Gmundenin koripallojaosto ja vuoden päästä joukkue pelasi ensimmäisen miesten pelin. Vuonna 1967 joukkue nousi maakuntasarjaan ja kahden vuoden päästä 2. Bundesligaan. Monen vuoden jälkeen 2. Bundesliigassa seura onnistui nousemaan Bundesligaan vuonna 1977, mutta putosi heti yhden kauden jälkeen. Vuonna 1992 seura nousi pidemmäksi aikaa korkeimmalle sarjtasolle. Ensimmäisen kerran joukkue osallistui Korać Cupiin vuonna 1994 oltuaan Bundesligan kolmas edeltävänä kautena. Vuonna 1996 joukkue putosi 2. Bundesliigaan, mutta visiitti oli vain yhden kauden mittainen. Vuoden 2002 jälkeen Union Gmundenin pääsponsori meni konkurssiin, jolloin koripallojaostosta tuli itsenäinen seura. Heti tämän jälkeen joukkue voitti ensimmäisen Itävallan Cupinsa ja kaksi vuotta myöhemmin ensimmäisen Itävallan mestaruutensa. Kaudella 2007-2008 joukkue pääsi kaikkien yllätykseksi ensimmäisenä itävaltalaisena joukkueena ULEB Cupin karsintavaiheeseen. Karsinnoissa tuli kuitenkin vastaan kauden voittanut DKV Joventut, jolle itävaltalaiset hävisivät.
Ruusu ja miekka

Ruusu ja miekka () on Albert Uderzon käsikirjoittama ja piirtämä Asterix seikkailee -sarjan 29. albumi. Se ilmestyi vuonna 1991 sekä Ranskassa että Suomessa. Albumin on suomentanut Outi Walli.
Tarinassa gallialaisten kylään saapuu uusi naisopettaja, joka panee Asterixin elämän mullin mallin.
Vic Elford

Victor Henry Elford (10. kesäkuuta 1935 Lontoon City, Englanti, Iso-Britannia – 13. maaliskuuta 2022) oli brittiläinen F1-kuljettaja. 
Ura.
Hän osallistui kolmeentoista F1 osakilpailuun kausilla 1968–1969 ja 1971 sekä kilpaili myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Hän saavutti yhteensä 8 MM-pistettä ajamalla pisteille kahdesti vuosina 1968–1969 ja oli parhaimmillaan neljäs heti ensimmäisessä kilpailussaan Ranskan GP:ssä 1968. Vuoden 1969 Saksan GP:ssä Elford osui autollaan radalla olleeseen romuun, kolaroi ja mursi kätensä, mikä aiheutti hänen uransa hiipumisen.
Elford voitti rallin EM-sarjan mestaruuden (ryhmä 3) Porsche 911:lla vuonna 1967. Hän voitti myös Monte Carlon kilpailun vuonna 1968, viikkoa myöhemmin Daytonan 24 tunnin ajon ja samana vuonna hän voitti myös Targa Florion kilpailun Umberto Magliolin kanssa, vaikka menetti 18 minuuttia ensimmäisellä kierroksella rengasrikon takia. Elford voitti vuoden 1971 12 tunnin Sebringin kilpailun ja Nurburgringin 1000 kilometrin ajon. Elford voitti Le Mansin 24 tunnin ajoissa GTS-luokassa vuonna 1973. Hän kilpaili myös CanAm ja Daytonan 500 -kilpailussa NASCARissa. Hän sai lempinimen Quick Vic useista rataennätyksistään.
Elford muistetaan vuoden 1972 Le Mansin kilpailusta siitä, että nähtyään palavan Ferrarin edessään hän pysähtyi auttamaan kuljettajaa, joka oli ehtinyt jo pois autosta. Elford huomasi pian toisen auton törmänneen puuhun ja ryntäsi pelastamaan Jo Bonnieria, joka kuoli onnettomuudessa. Elfordin teot saatiin nauhalle, ja Ranskan presidentti Georges Pompidou myönsi hänelle Ordre national du Mériten chevalierin arvon.
Kilpauransa jälkeen Elford piti ajokoulua Yhdysvalloissa, toimi kilpatallien tallipäällikkönä sekä kirjoitti kirjoja kilpa-autoilusta. Vuonna 2015 Elford palkittiin Yhdysvalloissa RRDC:n (Road Racing Drivers Club) Phil Hill -palkinnolla saavutuksistaan katuautoilun parissa.
Johan Storbjörk

Johan Storbjörk () oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue. 
Storbjörk valittiin eduskuntaan kuusissa vaaleissa, 1907, 1908, 1909, 1910, 1911 ja 1913, Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja
hän toimi kansanedustajana toukokuusta 1907 huhtikuuhun 1917. Hän vaikutti eduskunnan maatalousvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kunnallislautakunnan ja kuntakokouksen jäsenenä sekä molempien puheenjohtajana.
Storbjörk syntyi maanviljelijäperheeseen ja oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä tilallaan Kruunupyyssä. Hän vaikutti Vaasan läänin maanviljelysseurassa ja oli sen hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen. 
Storbjörkin puoliso oli Maria Lillbjörk. He avioituivat vuonna 1872. Myös heidän poikansa Johannes Storbjörk toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana, huhtikuusta lokakuuhun 1917. Johan Storbjörk kuoli maaliskuussa 1932, 79-vuotiaana.
Pikkuhelmiomenapuu

Pikkuhelmiomenapuu eli helmiomenapensas eli marjaomenapensas ("Malus toringo" var. "sargentii") on helmiomenapuun eli japaninmarjaomenapuun muunnos. Se on leveä- ja jäykkäoksainen sekä voimakaspiikkinen, pieniä omenoita syksyllä kasvattava, 1–2 m korkea ja 3 m leveä pensas. Omenankukat ovat valkoiset ja omenat tummanpunaisia. Marjaomenapensaasta on olemassa myös punakukkainen lajike, jonka kukan terälehdet ovat vaaleanpunaiset.
Sirotuomipihlaja

Sirotuomipihlaja ("Amelanchier laevis" eli "Amelanchier grandiflora") on tuomipihlajien ("Amelanchier") sukuun kuuluva laji, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta.
Sirotuomipihlaja kasvaa 3–4 metriä korkeaksi pensaaksi, joka voi olla vanhemmiten pienen puun tapainen. Lehdet ovat puhjetessaan tummanpunaruskeita. Se kukkii touko-kesäkuussa valkoisin kukin. Hedelmä on sinimusta marja. Laji muistuttaa rusotuomipihlajaa.
Sirotuomipihlajaa käytetään koristekasvina sen kauniin kasvutapansa ja punaoranssisen syysvärityksen vuoksi. Suomessa se menestyy maan eteläosissa vyöhykkeillä I–II (III).
Vaasan lyseon lukio

Vaasan lyseon lukio on Vaasan keskustassa sijaitseva toisen asteen oppilaitos. Koulussa on noin 800 opiskelijaa ja 50 opettajaa. 
Vaasan lyseon lukion historia.
Vuonna 1880 Vaasan suomalainen poikalyseo aloitti toimintansa Etelä-Pohjanmaan ensimmäisenä suomenkielisenä oppikouluna rehtorinaan Eliel Levón. Vuonna 1890 perustettiin myös tyttölyseo. Kouluun perustettiin iltalinja vuonna 1973. Onkilahden lukio (Onkilahden yhteiskoulu per. 1957) liitettiin Vaasan lyseon lukioon vuonna 1994. Samana vuonna iltalinjan nimeksi tuli Vaasan lyseon lukion aikuislinja. Vaasan yhteiskoulun lukio (Vaasan yhteiskoulu per. 1923) ja Kirkkopuistikon lukio (Vaasan suomalainen tyttökoulu per. 1891) yhdistettiin ja sen nimeksi tuli Vaasan yhteislukio.
Vaasan lyseon lukio ja Vaasan yhteislukio yhdistettiin vuonna 2006 Vaasan lyseon lukioksi. Koulu toimii kahdessa kiinteistössä: Vaasanpuistikko 8 (arkkitehtina J. Ahrenberg 1898) ja Kirkkopuistikko 27 (arkkitehtina A. W. Stenfors 1909).
Kansainvälisyys.
Vaasan lyseon lukio on UNESCO-kouluna sitoutunut kansainvälisyyskasvatukseen. Koulussa järjestetään useita kansainvälisiä projekteja, muun muassa taide- ja kulttuurimatkoja Italiaan, Englantiin, Kreikkaan, Ranskaan, Sveitsiin ja Ranskaan sekä ystävyyskoulutoimintaa Saksan Kielin kanssa.
Yhteistyö.
Vaasan lyseon lukion opiskelijat voivat halutessaan ottaa opinto-ohjelmaansa myös kursseja muista oppilaitoksista: Vaasan yliopistosta, kesäyliopistosta, Vaasan ammattikorkeakoulusta, Vaasan työväenopistosta ja muista toisen asteen oppilaitoksista. Vaasan lyseon lukio, Vaasan ammattikorkeakoulu ja Vaasan yliopisto ovat solmineet yhteistyösopimuksen, joka takaa lyseon opiskelijoille entistä paremmat mahdollisuudet suorittaa yliopiston kursseja jo lukioaikana. Yliopisto tarjoaa lukiolaisille kursseja, jotka tukevat matemaattis-luonnontieteellistä ja kieli-reaalipainotusta.
Jättipoppeli

Jättipoppeli ("Populus trichocarpa") on suurikokoinen poppelilaji, joka toisinaan luokitellaan palsamipoppelin alalajiksi ("P. balsamifera" subsp. "trichocarpa"). Se on 20–30 metriä korkeaksi kasvava poppeli. Jättipoppeli menestyy istutuspuuna Etelä- ja Keski-Suomessa. Jättipoppeli vaatii kasvualustakseen kostean kasvupaikan, lehdon tai lehtomaisen metsän. Pohjois-Amerikan länsirannikolla lajia kasvatetaan sahapuuksi.
Sarakylän kappeli

Sarakylän kappeli on Pudasjärven Sarajärvellä sijaitseva kappeli. Kappeli sijaitsee noin 65 kilometrin päästä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta. 
Kappeli otettiin käyttöön vuonna 1976. Kappelissa järjestetään jumalanpalveluksia kuukausittain sekä muita tilaisuuksia.
Sarakylän hautausmaa.
Kappelin läheisyydessä on vuonna 1927 käyttöön vihitty hautausmaa. Hautausmaa sijaitsee hiekka- ja sorapohjaisella männikkökankaalla. Hautausmaalla on 50 sankarivainajan haudat.
Palsamipoppeli

Palsamipoppeli ("Populus balsamifera") on nopeakasvuinen poppelilaji, joka voi kasvaa 200-vuotiaaksi. Palsamipoppeli voi kasvaa lähes 20 metriä korkeaksi. Sillä on tyypillisesti runsaasti juurivesoja. Puun runko on harmahtava. Lehvästö on kapea, oksat punaruskeita. Lehdet ovat yläpuolelta kiiltävän tummanvihreät ja alapinnaltaan vaaleanvihreät. Silmut ja nuoret lehdet tuoksuvat aromaattisilta.