tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paschalis III

Paschalis III (hepr.-latina.: "pääsiäisenä syntynyt") oik. Guido Cremalainen (s. Lucca – k. 20. syyskuuta 1168 Rooma) oli nimellä Paschalis III 22. huhtikuuta 1164 alkaen kuolemaansa saakka Aleksanteri III:n vastapaavi.
Fredrik Barbarossa valitsi Guido Cremalaisen kardinaaliksi kansleri Rainald Dasselilaisen aloitteesta Würzburgin konsiilissa 1164, sen jälkeen kun keisarimielinen vastapaavi Victor IV oli kuollut. Saadakseen tukea keisari Fredrik Barbarossalta Paschalis kanonisoi Kaarle Suuren. Roomalaiskatolinen kirkko ei ole hyväksynyt kanonisointia. Kolmas lateraanikonsiili 1179 mitätöi kaikki hänen toimenpiteensä.
Rodtsenko-seura

Rodtsenko-seura oli taiteilijaryhmä, joka perustettiin Tampereella vuonna 1984. Seuran jäseniä olivat Erik Ahonen, Jouni Hirvonen, Markku Kivinen, Jukka Mikkola ja Jyrki Siukonen. Rodtsenko-seura oli aktiivisimmillaan vuonna 1986, ja toiminta lopetettiin virallisesti vuonna 1990. Siukonen, Hirvonen ja Kivinen toimivat edelleen kuvataiteilijoina loppuryhmän siirryttyä toimittajiksi.
Näyttelyiden ohella Rodtsenko-seuran toimintaan kuului esitelmiä, julkaisuja, performansseja, kannanottoja ja muun muassa mäkiautoperinteen elvyttämistä. Seuran jäsenillä oli yhteinen tausta punk-ajan rock-musiikissa ja pienjulkaisuissa. Parhaiten tunnetaan Siukosen Kollaa kestää -yhtye sekä Pahkasika, jossa Jukka Mikkola oli mukana. Seura esiintyi aina ryhmänä, mikä oli tavallisempaa rock-maailmassa kuin kuvataiteessa.
Rodtsenko-seura harrasti postmodernia historiallista lainailua ja ironista asennetta. Seura hyödynsi usein myös iskulauseita 1920-luvun neuvostotaiteilijoiden tapaan. "Porvari hus!" oli iskulauseista tunnetuimpia. Seura teki Moskovaan vuonna 1988 installaation 5 000 paperipussista. Pusseihin oli painettu venäjäksi puhallus- ja pamautusohje sekä teksti "Tehdään näin: paukku taantumusta päin!". Paukuttelun sijaan yleisö kuitenkin hamstrasi pussit nopeasti käytännön tarpeisiin.
Rodtsenko-seura siirsi julisteinstallaationsa omin luvin 1970-lukulaisten osallistuvien taiteilijoiden järjestön Kiilan 50-vuotisnäyttelyyn Taidehalliin vuonna 1986. Teos oli paikalla sattumalta edellisen näyttelyn jäljiltä. Rodtsenko-seuran ironinen huumori sai enemmän huomiota ja myötämieltä kuin kiilalaisten teokset, joskin rodtsenkolaiset sanoivat halunneensa tehdä kunnianosoituksen Kiilan perinteelle.
Aleksandr Rodtšenkon ohella muukin venäläinen avantgarde kiinnosti seuran jäseniä. Nimeksi valittiin Rodtsenko-seura, koska se kuulosti paremmalta kuin muut vaihtoehdot, kuten Tatlin-seura.
István Kniezsa

István Kniezsa (1898–1965) oli unkarilainen kielitieteilijä, joka tutki muun muassa slaavilaisten kielten nimistöä ja äännehistoriaa sekä unkarin kielen slaavilaisia lainasanoja. Hän toimi professorina Budapestissa vuodesta 1941.
Douglas Costa

Douglas Costa de Souza (s. 14. syyskuuta 1990 Sapucaia do Sul, Rio Grande do Sul), tunnetaan nimellä Douglas Costa, on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on vasenjalkainen hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Douglas Costa on tunnettu Brasiliassa myös lempinimellä uusi Ronaldinho. Useat suurseurat kiinnostuivat hänestä vuonna 2008. Hän siirtyi tammikuussa 2010 ukrainalaisseura Šah’tar Donetskiin, jossa hän pelasi 5,5 vuotta. Hän voitti Šah’tarissa viisi Ukrainan mestaruutta sekä kolme Ukrainan Cupia.
Kausina 2015–2017 hän edusti Saksan Bundesligassa Bayern Müncheniä, johon hän siirtyi 30 miljoonan euron siirtosummalla. Bayern Münchenissä hän pelasi kahden kauden aikana Bundesliigassa 50 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Italian Serie A:ssa Juventuksen joukkueessa hän pelasi 31 ottelua ja teki neljä maalia kaudella 2017–2018 ollessaan vielä lainalla Bayern Münchenistä sekä pelasi 17 ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2018–2019. Italian cupin loppuottelussa 2018 hän teki joukkueensa toisen maalin, kun Juventus voitti AC Milanin 4–0. Kauden 2020–2021 hän pelasi jälleen Bayernissa lainalla Juventuksesta. Lainakaudellaan Bayernissa hän pelasi 11 bundesliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, sekä kuusi Mestarien liigan ottelua. Hän voitti lainakaudellaan Saksan mestaruuden lisäksi seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.
Douglas Costa pelasi Mestarien liigassa Šah’tar Donetskin, Bayern Münchenin ja Juventuksen joukkueissa yhteensä 76 ottelua ja teki niissä 11 maalia.
Kauden 2021 Douglas Costa pelasi lainalla kasvattajaseurassaan Grêmiossa, jossa hän pelasi 26 Brasilian Série A:n ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudet 2022 ja 2023 hän pelasi MLS-seura LA Galaxyssa, jossa hän pelasi 46 MLS:n runkosarjan ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Hän pelasi LA Galaxyssa myös kaksi MLS:n pudotuspeliottelua.
Tammikuussa 2024 Douglas Costa allekirjoitti 1,5-vuotisen sopimuksen brasilialaisseura Fluminensen kanssa. Hän pelasi kaudella 2024 Fluminensessa 10 Brasilian Série A:n ottelua ja neljä Copa Libertadoresin ottelua, joissa hän ei tehnyt maaleja. Maaliskuussa 2024 hän oli voittamassa Recopa Sudamericanaa. Heinäkuussa 2024 hän purki sopimuksensa Fluminensen kanssa.
Elokuussa 2024 Douglas Costa allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen australialaisseura Sydney FC:n kanssa.
Maajoukkueura.
Douglas Costa on pelannut Brasilian maajoukkueessa 31 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kaksi ottelua, joissa molemmissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle. Viimeisimmän maaottelunsa hän on pelannut marraskuussa 2018.
John Knittel

John Knittel (alun perin Hermann Emanuel Knittel, 24. maaliskuuta 1891 Dharwar, Intia – 26. huhtikuuta 1970 Maienfeld, Graubünden) oli sveitsiläinen kirjailija. 
Intiassa lähetyssaarnaajaperheeseen syntynyt Knittel vietti lapsuutensa Baselissa, mutta matkusteli elämänsä aikana paljon. Ensimmäisen romaaninsa "The Travels of Aaron West" hän julkaisi Englannissa vuonna 1919. Hän liittyi myös Pen-klubin jäseneksi. Vuonna 1921 Knittel muutti perheineen Sveitsiin lähelle Genevenjärveä, mutta teki matkoja Egyptiin, Algeriaan ja Tunisiaan. Vuonna 1938 perhe muutti Maienfeldiin. Ennen sotaa kirjoitettuja Knittelin teoksia ovat muun muassa "Kuin myrskyssä puu" (1927, engl. "Into the abyss", saks. "Thérèse Etienne") ja "Synnin tie" (1934, "Via Mala"). Jälkimmäisen jatko-osa "Power for sale" ilmestyi 1939. Vuonna 1943 hänen tyttärensä tuomittiin kuolemaan Valkoisen Ruusun jäsenyyden vuoksi. Knitteliä itseään pidettiin kollegoiden silmissä natsimielisenä ja hänet erotettiin Sveitsin kirjailijaliitosta. Sodan jälkeen Knittel kirjoitti vielä kolme romaania: "Terra Magna" (1948), "Jean-Michel" (1953) ja "Arietta" (1959). Hän kirjoitti urallaan myös useita näytelmiä. Knittel kirjoitti kaikki teoksensa englanniksi.
Alberto Valerio

Alberto Valerio (s. 6. syyskuuta 1985 Ipatinga) on brasilialainen autourheilija. 
Valerio on aiemmin kilpaillut Formula Renault ja Formula 3 -sarjoissa voittaen Formula 3 Sudamericana -sarjan mestaruuden vuonna 2005. GP2-sarjassa hän kilpaili Durango-, Piguet GP- ja Scuderia Coloni -talleissa vuosina 2008-2010. Valerio ajoi GP2-uransa ensimmäisen voiton 20. kesäkuuta 2009 Britanniassa.
Andrea Ferraris

Andrea Ferraris (s. 3. syyskuuta 1966 Genova) on italialainen Aku Ankka -piirtäjä ja käsikirjoittaja. 1980-luvulla hän opiskeli genovalaisessa taidekoulussa. Opiskelunsa aikana hän piirsi myös sarjakuvia Treviso-kustantamolle. 1990-luvulla hän rupesi varsinaisesti piirtämään Aku Ankkaa. 10 vuoden jälkeen hän alkoi tehdä myös käsikirjoituksia. Ferrariksen ensimmäinen julkaistu sarjakuva on Mikki &amp; Hessu: Neljäs Beatle.
Knivskjellodden

Knivskjellodden (Knivskjelodden) on Norjassa Magerøyan saarella Nordkappin kunnassa sijaitseva paikka, joka on Jäämeren ulkosaaria lukuun ottamatta Norjan ja Euroopan pohjoisin kohta. Suositumpi Nordkapp sijaitsee 1 500 metriä etelämpänä ja on maanteitse saavutettavissa toisin kuin Knivskjellodden. Paikan leveysastekoordinaatit ovat 71°11′08″ N, 47″ Nordkappia pohjoisempana.
Euroopan mantereen pohjoisin kohta (ei saarella kuten Knivskjellodden) on Kinnarodden Gamvikin ja Lebesbyn kuntien rajalla (71° 08′ 02″ pohjoista leveyttä).
Bruno Sarda

Bruno Sarda (s. 29. syyskuuta 1954 Torino) on italialainen Aku Ankka -käsikirjoittaja. 
Ura.
Sardan ura alkoi vuonna 1985, ja hänen ensimmäinen sarjansa julkaistiin jo heti seuraavana vuonna. Sardaa pidetään yhtenä monipuolisimmista käsikirjoittajista. Hän on myös kasvattanut Ankkalinnan hahmogalleriaa, luomalla Indiana Hopon.
Rasmus Elm

Rasmus Christoffer Elm (s. 17. maaliskuuta 1988 Kalmar) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Alankomaiden ja Venäjän pääsarjoissa. Hänen veljensä David ja Viktor ovat myös jalkapalloilijoita.
Ura.
Elm aloitti uransa Johansfors IF:n ja Emmaboda IS:n juniorijoukkueissa, kunnes liittyi vuonna 2005 Kalmar FF:n vahvuuteen. Hän edusti seuraa kaikkiaan neljä ja puoli vuotta ollen mukana voittamassa Ruotsin mestaruutta kaudella 2008. Mestaruuskausi ja hyvät esitykset Ruotsin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa poikivat Elmille sopimuksen Eredivisien mestariseura AZ Alkmaarin kanssa elokuussa 2009. 
Heinäkuussa 2012 Elm siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan TsSKA Moskovaan yhdessä Alkmaarin toisen ruotsalaisen keskikenttäpelaajan Pontus Wernbloomin kanssa. 
Elm kärsi vuonna 2014 kroonisesta vatsasairaudesta, jonka vuoksi hänen uransa jatkuminen oli kysymysmerkki. Aiemmin urallaan Elm joutui olemaan kahteen kertaan sivussa pelikentiltä pohkeeseen tulleen veritulpan vuoksi. 
Elm palasi Ruotsiin ja Kalmariin kaudeksi 2015 ja pelasi viimeiset Allsvenskan-ottelunsa kaudella 2019.
Maajoukkueura.
Elm edusti Ruotsin maajoukkuetta 39 kertaa ja teki neljä maalia. Hän oli joukkueen kokoonpanossa vuoden 2012 EM-kilpailuissa.
Tales of a Librarian

Tales of a Librarian, tunnettu myös nimellä "A Tori Amos Collection: Tales of a Librarian", on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kokoelma-albumi vuodelta 2003. 
Kokoelma sisältää Atlantic Records -levy-yhtiön julkaisemia kappaleita vuosilta 1991–1999. Albumilla on lisäksi kaksi uutta kappaletta, ”Angels” ja ”Snow Cherries from France”. Amos levytti kappaleet ”Sweet Dreams” ja ”Mary” uudelleen. Muut kappaleet on remasteroitu ja miksattu uudelleen.
Albumista on olemassa kaksi versiota, tavallinen sekä DVD:n sisältävä erikoisversio. DVD:llä on lisämateriaalina muun muassa live-esityksiä. 
"Tales of a Librarian" nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 40. Albumi on myynyt kultaa Australiassa ja hopeaa Isossa-Britanniassa.
Albumilta julkaistiin radiosingleinä kappaleet ”Mary” ja ”Angels”. ”Mary” oli saatavina myös digitaalisena singlenä.
Aiheesta muualla.
More of Bobby’s Greatest Hits

More of Bobby's Greatest Hits on Bobby Vintonin kokoelma-albumi, joka sisältää laulajan hittejä vuosilta 1964–1966 sekä yhden albumiraidan ("Careless"). 
Albumin ovat tuottaneet Bob Morgan ja Billy Sherrill, sekä kannen maalauksen on toteuttanut Sid Maurer.
Listasijoitukset.
Singles - Billboard (North America)
Naisten Nelonen

 Naisten Nelonen on Suomen naisten jalkapalloilun viidenneksi korkein sarjataso. Peliaika sarjassa on 2 x 40 min (2018). Kaudella 2019 Naisten Nelosta pelataan Helsingin, Länsi-Suomen, Tampereen ja Uudenmaan piireissä.
Sarjan joukkueet kaudella 2019.
Helsinki ja Uusimaa.
Pelataan yhteissarjana Uudenmaan kanssa neljässä lohkossa. Syyskierrokselle muodostetaan 10 joukkueen nousulohko ja loput joukkueet syyskierrokselle kolmeen tasolohkoon. 
Lähteet.
Emmanouíl Tzánes

Emmanouíl Tzánes Bounialís () (1610/1637 Réthymno, Kreikka – 1690/1694) oli kreikkalainen renessanssiajan taidemaalari. 
Tzánes syntyi Réthymnossa Kreetan saarella, ja hänestä tuli sittemmin pappi. Vuosiksi 1648–1654 hän muutti Korfun saarelle, josta jatkoi edelleen Venetsiaan. Tzánes maalasi suuren määrän ikoneja.
Tzánes kuului kreetalaiseen koulukuntaan. Samoihin aikoihin Venetsiassa vaikutti myös toinen kreetalainen taidemaalari, Theódoros Poulákis.
Steve Largent

Steven Michael "Steve" Largent (s. 28. syyskuuta 1954 Tulsa, Oklahoma) on entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, josta sittemmin tuli republikaanisen puolueen poliitikko. 
Largent pelasi Tulsan yliopistossa ja sai NFL-varauksensa vuonna 1976. Hän pelasi koko ammattilaisuransa (1976–1989) Seattle Seahawks -seurassa. Hän oli seitsenkertainen Pro Bowl -pelaaja ja sai vuonna 1988 Walter Payton Man of the Year Awardin. Hänet valittiin 1980-luvun vuosikymmenjoukkueeseen, ja hänen Seahawks-pelipaitansa numero (80) on jäädytetty.
Largent kelpuutettiin Pro Football Hall of Fameen vuonna 1995. Hän suoritti aikoinaan yliopistotutkinnon aineenaan biologia.
Largent istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen republikaanisena jäsenenä vuosina 1994–2002. Vuonna 2002 hän oli ehdolla Oklahoman kuvernööriksi, mutta hävisi demokraattipuolueen Brad Henrylle. Largentilla on vaimonsa Terryn kanssa neljä lasta: Casie, Kyle, Kelly ja Kramer.
Vatsa

Vatsa on yksi ihmisten ja eläinten ruumiinosista. Se sijaitsee pääpuolen suunnasta katsottuna keskiruumiin eli thoraxin (nisäkkäillä rintakehän) jälkeen. Muun muassa hyönteisillä vatsa on selvästi muista ruumiinosista erottuvassa takaruumiissa. Sen sijaan esimerkiksi nisäkkäillä vatsaa on usein vaikea kehon ulkopuolelta selvästi erottaa siihen läheisesti liittyvistä anatomisista alueista, rintakehästä ja lantiosta.
Kehon vatsaosan sisällä on monia tärkeitä sisäelimiä. Nisäkkäiden vatsan sisällä olevaa onteloa kutsutaan vatsaonteloksi, joka rajautuu palleaan ja lantion etuaukeamaan. Vatsaontelossa ovat keskeiset osat ruoansulatuskanavasta, kuten mahalaukku ja suurin osa paksu- ja ohutsuolesta. Lisäksi vatsaontelossa sijaitsevat nisäkkäiden maksa, haima, sappirakko, virtsarakko sekä perna. Munuaiset puolestaan sijaitsevat heti vatsaontelon takana.
Naaraspuolisilla nisäkkäillä vatsassa sijaitsee myös kohtu, joka tiineinä olevilla naarailla kasvaa voimakkaasti ja saa vatsan laajenemaan. Vatsan raskausaikainen kasvu ilmenee muun muassa ihmisillä varsin näkyvänä. Vatsan koko palautuu kuitenkin yleensä raskauden päättymisen jälkeen vähitellen aiempiin mittoihinsa.
Ihmisillä ylensyönti ja siihen liittyvät suuret painonvaihtelut tai raskaus ja synnytys voivat venyttää vatsan lihaskalvoa. Pitkäaikainen venytys voi heikentää vatsanpeitteiden joustavuutta ja johtaa veltostuneeseen vatsaan, joka saattaa roikkua kuin tyhjä pussi. Löystynyt ja veltostunut vatsan iho ja lihaskalvo on ulkonäköhaitta, joka voidaan kuitenkin korjata muotoiluleikkauksella. Mikäli vatsan lihaksisto on kunnossa, vatsan muotoa voidaan korjata myös pelkästään ihonalaista rasvakerrosta ohentamalla esimerkiksi rasvaimun keinoin.
Matkustaja (albumi)

Matkustaja on popyhtye Egotripin vuonna 2003 julkaisema albumi. Yhtyeen basisti Mikko Mäkelä oli jättänyt yhtyeen, joten levy tehtiin neljän miehen voimin. Siitä huolimatta levy toi Egotripille menestystä ’’"Älä koskaan ikinä"’’ -kappaleen ansiosta. Matkustaja nousi Suomen virallisen listan sijalle 9 ja sai kultalevyn ylitettyään siihen oikeuttavan 15 000 myydyn albumin rajan vuonna 2004.
DK King of Swing

DK King of Swing on vuonna 2005 julkaistu Donkey Kong -peli Game Boy Advance-käsikonsolille. Pelin kehitti japanilainen pelitalo Paon ja julkaisi Nintendo. Pelin tarkoitus on pelata Donkey Kong -hahmoilla erilaisissa kentissä, jotka vaikeentuvat taso tasolta. Peli sisältää seikkailu-, Jungle Jam yksin- ja moninpelitilat sekä extrat. Pelin jatko-osa on DK Jungle Climber, joka julkaistiin Nintendo DS:lle vuonna 2007.
Juoni.
Pelimaailmassa järjestetään suurta Jungle Jam -turnausta, josta voittajasta tulee viidakkosankari. Kesken kaiken Kuningas K. Rool, Donkey Kongin arkkivihollinen ilmestyy paikalle ja varastaa kaikki DK-mitalit, jotka ovat turnauksen palkinnot ja pakenee. Donkey Kong ja hänen ystävänsä lähtevät takaa-ajoon.
Pelaaminen.
Pelin pelattavuus on melko yksinkertaista, sillä pelihahmoa ohjataan yksinomaan olkapäänäppäimillä L ja R. Kun painaa L-näppäintä, pelihahmo liikkuu vasemmalle ja R-näppäintä painamalla oikealle. Kun näitä näppäimiä painaa yhtaikaa, niin pelihahmo hyppää. Pelissä on 5 maailmaa: viidakko, autiomaa, meri, jäämaa ja ilma-alus, joista jokainen sisältää neljä kenttää ja pomovastustason. Jokaisessa kentässä esiintyy tappeja, joko yksittäisissä tai seassa, joihin tartutaan samoilla näppäimillä, millä liikkuminen tapahtuu. Jos pelaaja tarttuu tappiin oikealla kädellä, hän pyörii oikealle ja niin edespäin. Jos tappeihin tarttuu molemilla käsillä, niin voi tehdä eräänlaisen hyökkäyksen, millä tuhota viholliset tieltä. Pelaajan tarkoitus on hypätä tapilta tapille, jotta pääsisi tasoissa eteenpäin. Jokaiseen kenttään on piilotettu DK-mitali, jonka saamalla pelaaja läpäisee tason. Kentissä on myös kristalleja, joiden saamista vaaditaan myös tason läpipääsemiseksi. Tasoissa on myös Bonus-kenttiä, josta pelaaja voi voittaa palkintoja. Jokaisessa kentissä on banaaneja, jotka antavat lisäelämiä. Osa pelin hahmoista on tuttuja aiemmista Donkey Kong-peleistä, samoin kuin esineet, mikä saa pelin hyvin paljon muituttamaan vanhoja Donkey Kong Country-pelejä.
Pelattavat hahmot.
Vain Donkey Kong on pelattavana seikkailutilassa. Diddy Kongin saa pelattavaksi hahmoksi seikkailutilaan kun pelaaja on kerännyt 24 DK-mitalia. Muut hahmot ovat pelattavia Jungle Jam-tilassa:
Bobby Vinton’s Greatest Hits of Love

Bobby Vinton's Greatest Hits of Love on Bobby Vintonin kokoelma-albumi, joka koostuu laulajan singleistä vuosilta 1967-1969. 
Albumi julkaisee kaksi ennen julkaisematonta laulua. Albumin on tuottanut Billy Sherrill sekä äänittynyt Tom Sparkman.
Listasijoitukset.
Albumilista - Billboard (North America)
Tuomas Rannankari

Tuomas Rannankari (s. 21. toukokuuta 1991 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa ja viimeisellä kaudellaan Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja tai laitalinkki.
Rannankari löi läpi pääsarjatasolla kaudella 2009, jolloin hän pelasi kaikissa KuPSin 11 ensimmäisessä ottelussa. 22. kesäkuuta 2009 Rannankarin kerrottiin siirtyvän Petteri Pennasen kanssa FC Twenteen. Pennanen oli viettänyt jo alkukauden vuokralla seurassa. Rannankari solmi hollantilaisseuran kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Siirtoonsa mennessä hän oli pelannut 26 nuorisomaaottelua ja 12 ottelua KuPSin paidassa.
Tuomas Rannankarin isä Ilpo Rannankari on Kuopion tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra ja hiippakunnan tuomiokapitulin tuomiorovasti.
Mímis Androulákis

Dimítris ”Mímis” Androulákis (, s. 24. marraskuuta 1951 Ágios Nikólaos, Kreeta) on kreikkalainen kirjailija ja poliitikko. Hän on kreikkalaisen sosialidemokraattisen puolueen PASOKin kansanedustaja. 
Opiskeluaikoinaan Ateenassa Androulákis toimi aktiivisesti Kreikan sotilasjuntan vastaisessa taistelussa, osallistuen mm. opiskelijoiden kapinaan. Androulákis oli kommunistipuolueen jäsen vuoteen 1991, jolloin hän erosi ja liittyi radikaalivasemmistolaiseen Synaspismós-puolueeseen. Kaksi vuotta myöhemmin hän kuitenkin jäi sivuun aktiivisesta poliittisesta toiminnasta. Vasta vuonna 2004 hän hyväksyi Geórgios Papandréoun kutsun PASOKin ehdokkaaksi. 
Androulákis on kirjoittanut 11 romaania sekä useita poliittisia kirjoja. Hänen kirjansa "Mν" (joka kreikaksi lausuttaessa muistuttaa ”pimppiä” tarkoittavaa sanaa "mouní") kuvaa Jeesuksen naistenmiehenä, joka tuntee vastustamatonta vetoa Maria Magdaleenaan. Kirja herätti voimakkaan vastareaktion kreikkalaisortodoksien keskuudessa ja kiihkomielisimmät arvostelijat polttivat kirjan kopioita Thessalonikissa.
Tanja Komulainen

Tanja Virva Tuulia Komulainen (o.s. Mäkinen, s. 2. maaliskuuta 1980 Pälkäne) on suomalainen kiekonheittäjä ja maaotteluedustaja, joka edustaa Tampereen Pyrintöä. Komulaista ovat valmentaneet Erkki Mäkinen, Tapio Tuohino ja Jorma Haaranen. Kiekonheiton ohella Komulainen työntää sivulajinaan kuulaa.
Komulainen on voittanut Kalevan kisoista kiekonheitossa SM-kultaa vuosina 2009, 2010 ja 2012, SM-hopeaa neljästi vuosina 2006, 2007, 2008 ja 2016 sekä pronssia vuosina 2004, 2011 ja 2014. Lisäksi hänellä on kuulantyönnön pronssimitali vuodelta 2003. Sisäratojen SM-kilpailuissa Komulainen on saavuttanut kuulantyönnössä hopeaa vuosina 2006 ja 2010. Kiekonheiton talvimestaruuskilpailuissa hän on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2007, 2009, 2010, 2011 ja 2012, SM-hopeaa vuosina 2004, 2005, 2006, 2008, 2015 ja 2016 sekä SM-pronssia 2025. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta.
Kiekonheitossa Komulaisen ulkoratojen ennätys on Tampereella kesäkuussa 2011 heitetty 57,10 metriä. Hallissa hänen ennätyksensä, 56,51 metriä, on maaliskuulta 2010. Kuulantyönnössä Komulaisen ennätys ulkoradoilla on 14,90 metriä ja hallissa 14,66 metriä.
Komulainen on kilpaillut myös painonnostossa ja sijoittunut siinä SM-mitaleille.
Hän on ammatiltaan lääkäri.
Saavutukset.
"Päivitetty 10.3.2016"
Kiekonheitto
Kuulantyöntö
Kausien parhaat tulokset.
"Päivitetty 10.3.2016"
Kiekonheitto
Kuulantyöntö 
(i)= heitetty/työnnetty hallissa
Ruotsin historialliset pääalueet

Ruotsin historialliset pääalueet (, vanhemmassa kielenkäytössä "Sveriges hufvuddelar") ovat Ruotsin maakunnista muodostuvia maantieteellisiä kokonaisuuksia. Pääalueilla ei sellaisinaan ole enää vuosisatoihin ollut hallinnollista merkitystä, mutta niihin viitataan usein arkipuheessa, historiasta tai paikallisidentiteetistä keskusteltaessa ja käytännön yhteyksissä kuten säätiedotuksissa.
Ruotsi jaetaan nykyään kolmeen pääalueeseen, jotka ovat Götanmaa (ruotsiksi "Götaland"), Sveanmaa ("Svealand") ja Norlanti ("Norrland").
Pääalueitten nimien taustalla ovat muinaisskandinaavisten heimojen svealaisten ja gööttien asuinalueet sekä näistä heimoista muodostuneen Ruotsin valtakunnan laajentuminen toisaalta pohjoiseen ja toisaalta itään. Koska Norlanti on ulkoapäin määritelty kokonaisuus ja eroaa siten Svean- ja Götanmaasta, on norlantilaisten puheenparteen vastapainoksi syntynyt svean- ja götanmaalaisia tarkoittava halventava yhteisnimitys "sörlänning" eli "etelämaalainen". Skandinaavinen asutus levisi syvemmälle Norlantiin vasta 1300-luvulla jolloin ruotsalaiset asuttivat Medelpadin ja Ångermanlandin.
Pääalueitten rajat ovat historian kuluessa vaihdelleet jonkin verran. Esimerkkejä:
Pääalueiden väestö ja pinta-ala.
Seuraavassa taulukossa on esitetty koko Ruotsin ja sen historiallisten pääalueiden väkiluvut, maapinta-alat ja väestötiheydet:
Götanmaa on asukasluvultaan selvästi suurin ja siellä asuu lähes puolet Ruotsin väestöstä. Sveanmaalla on vähemmän asukkaita (siitä huolimatta siellä on maan pääkaupunki Tukholma), mutta pinta-alaltaan Sveanmaa ja Götanmaa ovat melko samansuuruiset. Myös keskimääräisessä väestötiheydessä ei ole suurta eroa. Norlannissa asuu vain 12 % Ruotsin väestöstä, mutta se kattaa 59 % Ruotsin pinta-alasta, joten väestötiheys jää paljon alhaisemmaksi kuin eteläisemmissä Götanmaalla ja Sveanmaalla.
Erick Avari

Nari Erick Avari (s. 13. huhtikuuta 1952) on intialais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Intiassa parsitaustaiseen, elokuva-alalla vaikuttaneeseen perheeseen syntynyt Avari muutti opiskeluvuosinaan Yhdysvaltoihin. Hän aloitti näyttelijänuransa teatterissa, josta hän siirtyi esiintymään myös televisiosarjoissa ja elokuvissa. Hän on näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Tähtiportti" (1994), "Muumio" (1999) ja "Herra Deeds" (2002). Scifi- ja fantasiatuotannoilla on ollut merkittävä osuus hänen filmografiassaan.
Jakob Knudsen

Jakob Christian Lindberg Knudsen (14. syyskuuta 1858 Rødding – 21. tammikuuta 1917 Birkerød) oli tanskalainen pappi ja kirjailija. Hän kirjoitti romaaneja uskosta ja ihmisen vastuusta.
Knudsen käsittelee teoksissaan yhteiskuntamoraalin ja yksilön moraalin ja omantunnon välistä ristiriitaa. Ratkaisuksi hän löytää kaksoisromaanissa "Ahdistusta" ja "Uskallusta" uskon.
Pini Gershon

Pinhas ”Pini” Gershon (, s. 13. marraskuuta 1951) on israelilainen koripallovalmentaja, joka toimii tällä hetkellä Maccabi Tel Avivin valmentajana. 
Ura.
Loukkaantumisen seurauksena Gershon aloitti valmentamisen hyvin nuorena. Hän on valmentanut uransa aikana monia seuroja, joista suurimmat ovat Maccabi Tel Aviv BC, Olympiakos BC ja Hapoel Jerusalem BC. Gershon on voittanut Euroopan seurajoukkueiden mestaruuden kolme kertaa.
Andrei Moisejev

 
Andrei Sergejevitš Moisejev (, s. 3. kesäkuuta 1979 Donin Rostov) on venäläinen nykyaikainen viisiottelija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Moisejev voitti miesten henkilökohtaisen kilpailun sekä Ateenan kesäolympialaisista 2004 että Pekingistä olympiadi myöhemmin.
Maailmanmestaruuskilpailuista Moisejev on voittanut neljä kulta- ja kaksi hopeamitalia.
The Original Bootlegs

The Original Bootlegs on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kokoelmaboksi vuodelta 2005. Se sisältää kuusi livealbumia.
Sisältö.
Kappaleet nauhoitettiin "Original Sinsuality Tour" - kiertueella keväällä ja "Summer of Sin" -kiertueella kesällä 2005. Kiertueilla markkinoitiin albumia "The Beekeeper" (2005). "The Original Bootlegs" sisältää live-materiaalia kuudesta eri konsertista Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa. Amosin omien kappaleiden lisäksi kokoelmalla on useita cover-versioita muiden artistien kappaleista. 
Julkaisu.
Jokainen konsertti julkaistiin aluksi erikseen kahden CD:n pakkauksina ja digitaalisina latauksina. Ensimmäiset kaksi albumia "Auditorium Theatre, Chicago, IL 4/15/05" ja "Royce Hall Auditorium, Los Angeles, CA 4/25/05" julkaistiin 30. elokuuta 2005.
Niitä seurasivat "Paramount Theatre, Denver, CO 4/19/05" ja "Manchester Apollo, Manchester, UK 6/5/05" 4. lokakuuta. Lokakuun julkaisut nousivat Yhdysvalloissa Billboardin internetalbumien listalle.
Viides albumi "Hammersmith Apollo, London, UK 6/4/05" ilmestyi 15. marraskuuta. Se esiintyi myös internetalbumien listalla. Viimeinen albumi "B of A Pavilion, Boston, MA 8/21/05" ilmestyi 6. joulukuuta. 
"The Original Bootlegs" julkaistiin 12 CD:n boksina kaikkien albumien ilmestyttyä. Nimestään huolimatta se ei ole bootleg vaan Epic Recordsin ja Sonyn virallinen julkaisu. Konsertit on julkaisu myöhemmin suoratoistopalveluissa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Tori Amos, paitsi jos mainittu.
Knäred

Knäred on taajama ja entinen kunta Laholmin kunnassa Hallandin läänissä noin 20 kilometriä itään Laholmista. Knäredin kirkko on rakennettu vuonna 1854. Tammikuussa 1613 Ruotsin ja Tanskan välinen Kalmarin sota päättyi paikkakunnalla solmittuun Knäredin rauhaan. Taajaman asukasluku vuonna 2010 oli 1 088.
Knäredin kunta liitettiin Laholmin kuntaan vuonna 1974.
Koarvikodds

Koarvikodds () on Muotkatunturin erämaa-alueen korkein tunturi ja Inarin kunnan kolmanneksi korkein tunturi. Koarvikoddsin korkeus on 590 metriä merenpinnasta.
Dave Edler

David Delmar ”Dave” Edler (s. 5. elokuuta 1956 Sioux City, Iowa) on yhdysvaltalainen pappi ja republikaanipuolueen poliitikko sekä entinen baseballpelaaja. Hän oli enimmäkseen kolmantena pesämiehenä Seattle Mariners -seurassa vuosina 1980–1983. Seura varasi hänet vuonna 1978. Lisäksi Edler pelasi yliopistotasolla Washington State Cougarsissa. Peliuransa aikana hän kärsi alkoholi- ja huumeongelmista.
Ongelmista toipumista edesauttoi Edlerin kokema uskonnollinen herätys. Hän on toiminut valmennustehtävissä sekä toimintansa nuoriin kohdistavassa kristillisessä Young Life -järjestössä ja on nykyisin pastorina Yakima Foursquare Churchissa. Tammikuussa 2006 hänestä tuli washingtonilaisen Yakiman kaupungin pormestari kahden valtuustossa vietetyn vuoden jälkeen.
Give ’Em Enough Rope

Give 'Em Enough Rope on brittiläisen The Clashin marraskuussa 1978 julkaisema albumi. Levyn tuottajana toimi Sandy Pearlman ja se oli The Clashin ensimmäinen albumi, jossa rumpalina toimi Topper Headon. Levyltä julkaistiin singlet kappaleista "Tommy Gun" ja "English Civil War".
Kriitikot ja yhtyeen fanit ottivat levyn hyvin vastaan. Esimerkiksi TIME ja Rolling Stone -lehdet nimesivät levyn ilmestyessään vuoden albumiksi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Joe Strummerin ja Mick Jonesin sanoittamia ja säveltämiä jos muuta ei mainita. Kaikki sovitukset ovat The Clashin yhteisiä.
Nykyaikainen viisiottelu olympialaisissa

Nykyaikainen viisiottelu on ollut mukana kesäolympialaisten ohjelmassa Tukholman vuoden 1912 olympialaisista lähtien. Laji luotiin nimenomaan kesäolympialaisia varten, kun nykyaikaisen olympialiikkeen alullepanija, paroni Pierre de Coubertin, innostui antiikin Kreikan olympialaisten viisiottelusta, jossa oli mitelty sen ajan sotilaallisissa taidoissa. Antiikin viisiotteluun kuuluivat kiekonheitto, keihäänheitto, pituushyppy, stadionjuoksu ja paini. Coubertin kehitti nykyaikaisen viisiottelun, jonka oli tarkoitus mitata ratsuväkisotilaalle hyödyllisiä taitoja. Lajeiksi valikoituivat ratsastus, miekkailu, pistooliammunta, uinti ja maastojuoksu.
Nykyaikaisen viisiottelun kilpailutapa on muuttunut useasti olympiahistorian aikana. Suurin muutos tapahtui Atlantassa 1996, kun kilpailu typistettiin yhden päivän mittaiseksi. Vuonna 2009 nykyaikainen viisiottelu muuttui käytännössä neliotteluksi, kun ammunta ja maastojuoksu yhdistettiin ampumajuoksuksi. Tässä muodossa nykyaikainen viisiottelu esiintyi olympialaisissa ensi kerran Lontoossa 2012.
Nykyisin olympialaisten nykyaikaisessa viisiottelussa kilpaillaan vain yksilökilpailussa, joka on ohjelmassa sekä miehillä että naisilla. Miesten yksilökilpailu on ollut mukana aina, mutta naiset pääsivät kilpailemaan ensimmäisen kerran vasta Sydneyssä vuonna 2000. Lisäksi vuosina 1952–1992 kilpailtiin miesten joukkuekilpailussa. 1950-luvulle asti nykaikaisen viisiottelun olympiaurheilijat olivat sotilaita, mutta sittemmin laji avautui kaikkien harjoitettavaksi.
Perinteisesti vahvimpia maita olympialaisisten nykyaikaisessa viisiottelussa ovat olleet Unkari, Ruotsi ja Neuvostoliitto.
Menestyneimmät urheilijat.
Ononjoen taistelu

Ononjoen taistelu käytiin keisari Yonglen johtamien kiinalaisten ja prinssi Bunyashirin johtamien mongolien välillä Ononjoen varrella 15. kesäkuuta 1410.
Tausta.
Nelivuotisen sisällissodan jälkeen prinssi Zhu Distä tuli Ming-dynastian kolmas keisari. Hän otti hallitsijanimekseen ikuista onnea tarkoittavan sanan Yongle. Mongolien ja kiinalaisten välit kiristyivät, sillä ennen keisariuttaan Yongle oli käynyt sotia mongoleita vastaan. Vuonna 1409 Yongle yritti hieroa rauhaa mongoleiden kanssa ja laittoi lähettiläs Kuo Tsin matkaan neuvottelemaan sopimuksesta kansojen välille. Sen sijaan Bunyashiri ja hänen neuvonantajansa mongolipäällikkö Arutai haastoivat Kiinan jatkamaan taistelua tappamalla lähettilään. Yongle lähetti kenraali Chiu Fun johtaman suuren rangaistusretkikunnan matkaan. Aiemmissa sodissa kokemusta kerännyt keisari varoitti Chiu Futa suhtautumasta ylimielisesti viholliseen, mutta turhaan. Mongolit ottivat selvän voiton kiinalaisista Kerulenjoen taistelussa 23. syyskuuta 1409. Vaikka tappioita ei kertynyt paljoa joukkojen määrään nähden Chiu Fu surmattiin.
Ononjoen taistelu.
Tämän jälkeen Yongle näki viisaaksi johtaa seuraava taistelu itse. Talvella 1409 hän alkoi muodostaa uutta armeijaa, ja maaliskuussa 1410 siihen kuului jo yli 100 000 miestä. Joissakin lähteissä vahvuudeksi on mainittu jopa 300 000 miestä. Tarvikkeita ja ruokaa kuljetti 30 000 vankkurin kuormasto. Yongle marssitti armeijansa Kerulenin pohjoisille rannoille. Lähestyessään vihollista hän huomasi mongolien joukkojen olevan järjestäytymättömiä. Prinssi Bunyashiri yritti järjestää yhteistä operaatiota kiinalaisia vastaan, mutta kun Arutai sai tietää Yonglen armeijan suuresta koosta hän pakeni joukkoineen itään. Yonglen ja Bunyashirin joukot kohtasivat Ononjoen varrella 15. kesäkuuta 1410. Taistelussa keisari Yongle tuhosi mongolien pääjoukon ja Bunyashiri onnistui pakenemaan länteen pienen osaston kanssa. 
Taistelun jälkeen.
Bunyashiristä ei ollut enää sotilaallista uhkaa ja hänet surmasi kilpaileva mongolisotaherra Mahmūd kaksi vuotta myöhemmin. Yonglen armeija jatkoi marssimista Arutain perässä. Yongle lähetti neuvottelijoita tiedustelemaan mahdollista antautumista. Kiinalaisten kirjoitusten mukaan Arutai olisi ollut halukas luovuttamaan, mutta hänen soturinsa kieltäytyivät. Toinen mongolijohtajista kohtasi oman tappionsa Jing Luzhenin taistelussa heinäkuussa 1410. Yongle onnistui rauhoittamaan maansa pohjoisrajan, mutta vain hetkeksi, sillä toinen mongoliheimo, Oiratit muodostivat nyt uuden uhan.
Nicolas Kiefer

Nicolas Kiefer (s. 5. heinäkuuta 1977 Holzminden) on saksalainen entinen ammattilaistennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan ATP-maailmanlistalla neljäs. Hän voitti kuusi ATP-kaksinpeliturnausta ja kolme ATP-nelinpeliturnausta.
Kiefer kertoi uran päättymisestä joulukuussa 2010.
Wimbledonin tennisturnauksessa 1997 Kiefer selviytyi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen puolivälieriin. Neljännellä kierroksella hän voitti silloisen maailmanlistan kuutosen Jevgeni Kafelnikovin, mutta hävisi puolivälierissä Todd Woodbridgelle erin 6–7(7), 6–2, 0–6, 4–6. Vuonna 2000 Yhdysvaltain avoimissa Kiefer selviytyi myös puolivälieriin. Turnauksen neljännellä kierroksella hän voitti silloisen maailmanlistan kolmosen Magnus Normanin lukemin 6–2, 6–7(3), 6–1, 6–3. Puolivälierissä hän hävisi Marat Safinille lukemin 5–7, 6–4, 6–7(5), 3–6.
Ateenan olympialaisissa 2004 Kiefer voitti olympiahopeaa nelinpelissä yhdessä parinsa Rainer Schüttlerin kanssa. Välierissä he voittivat Mahesh Bhupathin ja Leander Paesin erälukemin 6–2, 6–3. Loppuottelussa he hävisivät Fernando Gonzálezille ja Nicolás Massúlle lukemin 2–6, 6–4, 6–3, 7–6(7), 6–4. Australian avoimissa 2006 Kiefer selviytyi välieriin saakka. Puolivälierissä hän voitti Sébastien Grosjeanin, mutta välierissä hän hävisi Roger Federerille lukemin 3–6, 7–5, 0–6, 2–6.
Jarkko Laiho

Jarkko Laiho (s. 30. tammikuuta 1964 Pudasjärvellä) on entinen suomalainen jääkiekkoilija.
Laiho pelasi urallaan 254 ottelua SM-liigassa vuosina 1985–92, kaikki HIFK:n paidassa. Viimeisellä liigakaudellaan HIFK vuokrasi niukasti peliaikaa saaneen Laihon Ranskan pääsarjan Rouenille, joka etsi vahvistusta joukkueeseensa Euroopan Cupin karsintaturnausta varten. Rouenin paidassa Laiho pelasi kaksi sarjapeliä ja kolme Euroopan Cupin peliä ennen paluutaan HIFK:hon.
Liigauransa jälkeen Laiho edusti Joensuun Kiekko-Poikia I-divisioonassa sekä Ours de Villard-de-Lansia että Epinalia Ranskan kakkossarjatasolla ennen paluutaan Suomeen. Laihon ura päättyi Pitäjänmäen Tarmon riveissä vuonna 1998. Pelaajauransa jälkeen Laiho on toiminut HIFK:n juniorivalmennuksessa.
Rukoileva kirkko

Rukoileva kirkko. Rukoushetket kirkon perinteen mukaisesti on suomalainen luterilainen hetkirukouskirja, josta on kaksi eri laitosta, 1978 ja 1996.
"Rukoileva kirkko" ilmestyi ensimmäisen kerran 1978 kirkkoherra Matti Aaltosen toimittamana professori Martti Parvion aloitteesta ja hänen opastamanaan. Se pohjautuu ruotsalaiseen epäviralliseen hetkirukouskirjaan "Den svenska tidegärden". Aiemmin samalla nimellä oli ilmestynyt vuonna 1950 Lauri Apajalahden toimittamana yksinkertaisempi rukouskirja, joka sisälsi kirkkovuotta seuraten yhden liturgisen rukoushetken joka päivälle.
Aaltosen toimittama "Rukoilevan kirkon" ensimmäinen laitos sisältää yhden viikon kierrossa arkipäiville neljä rukoushetkeä ("laudes", "ad sextam", "vesper" ja "completorium") ja sunnuntaille kahdeksan ("ad matutinam", "laudes", "ad primam", "ad tertiam", "ad sextam", "ad nonam", "vesper" ja "completorium"). Lisäksi se sisältää aineiston kirkkovuoden juhlille, sekä apostolien ja evankelistojen muistopäivät, pyhän Ansgarin, pyhän Henrikin, pyhän Birgitan, Martti Lutherin ja Mikael Agricolan muistopäivät, kirkon vihkimisen muistopäivän, vainajien muiston, sekä valmistautumisen messuun ja yksityisen ripin kaavan. 
"Rukoilevasta kirkosta" julkaistiin vuonna 1996 toinen, uudistettu laitos, jossa huomioitiin virsikirjan ja raamatunkäännöksen vaihtuminen sekä tuolloin käynnissä ollut jumalanpalvelusuudistus. Uudempaan laitokseen on lisätty vielä toisen viikon kierto ja sävelmät. Sen toimitti edelleen Matti Aaltonen, Osmo Vatasen ja Seppo Suokunnaksen avustuksella. Päivittäisten rukoushetkien määrä on supistettu neljään, matutina on säilytetty jouluyönä ja pääsiäisyönä. Myös muistopäiviin on tehty lisäyksiä ja muutoksia.
Matti Aaltonen on toimittanut myös SLEY:n 1992 julkaiseman yksinkertaisemman rukouskirjan "Rukoileva koti".
Reformoitu puolue (Alankomaat)

Reformoitu puolue (, SGP) on hollantilainen puolue, joka edustaa kalvinisteja. Se on perustettu 1918 ja on siten maan vanhin puolue. Reformoitu puolue pyrkii luomaan Raamattuun perustuvan valtion. Se ei ole ikinä osallistunut hallitukseen.
Historia.
Reformoitu puolue (SGP) perustettiin 24. huhtikuuta 1918. Perustajat erosivat Antivallankumouksellisesta puolueesta (ARP), koska eivät hyväksyneet ARP:n tukemaa naisten äänioikeutta ja vastustivat liittoa katolilaisten Algemeene Bondin kanssa. Perustamisaikana johtavana hahmona oli pastori Gerrit Hendrik Kersten.
Puolue osallistui jo vuoden 1918 vaaleihin, mutta sai ensimmäisen paikkansa vasta 1922. SGP:n kannatus on pysynyt tämän jälkeen hyvin tasaisena noin kahdessa prosentissa. Vuonna 1956 se sai parlamentin laajennuksen jälkeen paikan ylähuoneessa, jonka menetti 1960 ja sai takaisin 1971.
Vuonna 1984 SGP liittoutui Reformatorische Politieke Federatien ja Gereformeerd Politiek Verbondin kanssa europarlamenttivaaleihin. Myöhemmin puolue on muodostanut yhteislistan ChristenUnien kanssa ja pitänyt paikkansa. Sen europarlamenttiedustajan oli tarkoitus liittyä 2009 uuteen konservatiivien ja reformistien ryhmään, joka kuitenkin erotti sen jäsenyydestään naisten syrjinnän vuoksi.
Vuonna 2005 haagilainen oikeusistuin tuomitsi puolueen menettämään puoluetukensa, koska se ei sallinut naisia jäsenikseen. Tämän katsottiin olevan YK:n naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen vastaista. Alankomaiden valtioneuvosto päätti kuitenkin kumota päätöksen. Vuonna 2006 SGP salli naisten jäsenyyden.
Televisiosota

Televisiosota tarkoittaa sotaa, joka uutisoidaan laajasti television välityksellä. Termi liitetään vahvasti Vietnamin sotaan, jota pidetään toistaiseksi puhtaimpana televisiosotana.
Televisio tuli Yhdysvalloissa koteihin 1950-luvulla. Tuolloin Yhdysvallat kävi Korean sotaa, mutta siitä uutisoitiin pääosin perinteisesti esimerkiksi elokuvanäytösten uutiskatsauksissa. 1960-luvun puoliväliin mennessä, kun Yhdysvallat alkoi lähettää entistä enemmän joukkoja Vietnamiin, televisio oli levinnyt laajalti varsinkin länsimaihin. Televisioidut uutiset tavoittivat yhä suurempia yleisöjä. Uudet pienentyneet ja kestävät kamerat sallivat kuvaajien mennä lähemmäksi varsinaisia tapahtumia ja uusi tietotekniikka mahdollisti entistä nopeamman tiedonvälityksen.
Nykyisin sodissa pyritään valvomaan ja sensuroimaan uutisia. Reporttereita otetaan myös vangeiksi. Samalla kuitenkin sosiaalinen media on tehnyt sodan vaikeammin sensuroitavaksi.
Vietnam-kanava.
Kun laajamittainen sota alkoi, olivat sekä välineet että yleisö valmiina. Ensimmäiset televisiokuvat tuhansien kilometrien päässä käytävästä sodasta saavuttivat laajat katsojaluvut Yhdysvalloissa. Samalla alkoi televisioyhtiöiden ja kanavien keskinäinen taistelu katsojista. Kaikki kykenevät lähettivät omat kuvausryhmänsä Vietnamiin. Yhdysvaltain armeija ei ollut osannut varautua tiedottamisen nopeaan ja valtavaan kasvuun, eikä sillä ollut kokemusta television sensuroinnista. Armeija huolehti vain sotasalaisuuksien säilymisestä. Niinpä lähinnä nuoret sotakuvaajat ja sotakirjeenvaihtajat saivat vapaat kädet. Tutkivan journalismin hengessä he eivät epäilleet osoittaa myös sodan julmia kasvoja sekä Yhdysvaltojen joukkojen raakuuksia. Tammikuussa 1968 alkanutta Tet-hyökkäystä pidetään sodan käännekohtana. Vaikka Etelä-Vietnamin kansallisen vapautusrintaman "Viet Kongin" ja Pohjois-Vietnamin armeijan operaatio kävi kalliiksi aloittajilleen ja päätyi Yhdysvaltojen johtaman liittouman sotilaalliseen voittoon, näki kymmenien miljoonien kokoinen yhdysvaltalaisyleisö sodan läheltä, kun kommunistisissit hyökkäsivät Yhdysvaltain lähetystöön Saigonissa. Sodan vastaiset protestit alkoivat. Ne merkitsivät lopulta sodan päättymistä Yhdysvaltojen ja Etelä-Vietnamin hallituksen tappioon.
Yhdysvaltain asevoimat ottivat opikseen Vietnamista. Nykyisissä sodissa uutiskuvaajia valvotaan ja uutisointia seurataan ja sensuroidaan. Asevoimat valitsevat journalisteista ne, jotka pääsevät rintamalle. Heitä ei kutsuta enää sotakirjeenvaihtajiksi, vaan tiedottajiksi.
Francis Matthews

Francis Matthews (2. syyskuuta 1927 York – 14. kesäkuuta 2014) oli brittiläinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa Hammer-elokuvissa "Frankensteinin kosto" (1958), "Dracula – pimeyden ruhtinas" (1966) ja "Rasputin – riivattu munkki" (1966). Nimiroolissa hän esiintyi 1969–1971 tehdyssä Paul Temple -televisiosarjassa. 1980-luvulla hän näytteli BBC:n minisarjassa "Kuka on Brat Farrar?" ja 2000-luvulla muun muassa sarjoissa "Sydämen asialla" (2002–2003) ja "Kyläsairaala" (2003).
Prinssi Patrickin saari

Prinssi Patrickin saari () on saari pohjoisessa Kanadassa, Luoteisterritoriossa. Se on Kuningatar Elisabetin saariryhmän läntisin saari. Saaren pinta-ala on noin 15 848 km², se on 55. suurin saari maailmassa ja 14. suurin Kanadassa. Saari on jään saartama ympäri vuoden, tehden siitä yhden luoksepääsemättömmimmistä paikoista Kanadassa. 
Saaren korkein huippu on nimeämätön huippu saaren eteläosassa, joka kohoaa 279 m merenpinnasta.
Saari sijaitsee Luoteisväylän käyttämän McClurensalmen pohjoispuolella. Yhdysvaltain ja Kanadan yhteistyönä perustettu arktinen sääasema (HAWS, ) rakennettiin saarelle saaden nimen "Mould Bay". Säähavainnointi aloitettiin 14. toukokuuta 1948. Asemalla oli 10–40 hengen vaihtuva miehitys. Vuonna 1997 miehitetty asema korvattiin automatisoidulla sääasemalla, viimeiset laitteet ja henkilökunta miehitetyltä asemalta poistuivat 31. maaliskuuta 1997. Rakennukset ovat edelleen paikalla mutta vuoden 2007 tietojen mukaan ovat kärsineet pahoja vaurioita, eivätkä ole enää korjattavissa. Asema oli ainoa vakituinen ihmisasutus saarella.
Prinssi Patrickin saari löydettiin vuonna 1853 ja nimettiin paljon myöhemmin Kanadan kenraalikuvernöörin (1911–1916), prinssi Arthurin mukaan. Hänen kolmas etunimensä oli Patrick.
The Love Album

The Love Album on kahden LP-levyn kokoelma ennen julkaisemattomia lauluja Bobby Vintonilta joka julkaistiin 1971.
Alhendín

Alhendín on kunta Espanjassa Granadan maakunnassa. Vuoden 2015 väestölaskennan mukaan Alhendínissa asui 8503 asukasta. Alhendin sijaitsee noin 10 kilometriä Granadan kaupungista etelään.
Alhendínista on löydetty esihistorialliselta ajalta asutuksen jälkiä, muun muassa saviastioita. Myös Rooman vallan ajalta on löydetty jäännöksiä, esimerkiksi amforoita ja mitaleita.
Karmiinimedestäjä

Karmiinimedestäjä ("Aethopyga siparaja") on Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa elävä medestäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan karmiinimedestäjä on noin 10–15 cm. Koiraan kurkku, kaula, rinta ja ylä selkä on väriltään kirkkaan karmiininpunaiset. Päälaki ja pitkä pyrstö ovat alalajista riippuen kiiltävän violetti tai vihreä. Vatsa on vihertävän keltainen ja alaperäkeltainen. Naaras on väritykseltään pääosin oliivinvihertävä. Vatsa on keltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Karmiinimedestäjää tavataan alueelta, joka ulottuu Intiasta, Kiinaan ja Filippiineille. Lajin elinympäristöä ovat metsät, pensaikot ja puutarhat.
Ryan Callahan

Ryan Callahan (s. 21. maaliskuuta 1985 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelaa oikean laitahyökkääjän paikkaa.Callahan toimi vuosina 2011-2014 New York Rangersin kapteenina. 
Callahan aloitti junioriuransa Rochester Junior Americans -seuran riveissä vuonna 1999. Vuodeksi 2006–2007 Callahan pääsi pelaaman New York Rangersin AHL-seura Hartford Wolf Packin riveihin, jossa hän pelasi suurimman osan kautta. Callahan pääsi 1. joulukuuta 2007 pelaamaan ensimmäistä kertaa NHL:ään Rangersin riveihin, mutta hän joutui heti sen jälkeen menemään takaisin AHL:ään. Callahan nousi vielä kuitenkin takaisin NHL:ään.
Callahan sai 17. maaliskuuta 2007 ensimmäiset kaksi maalia Joey MacDonaldin taakse Boston Bruinssia vastaan. AHL:ssä edellisenä vuonna hyvin pelannut Callahan aloitti seuraavan kauden NHL:ssä. Kauden alussa Callahanin polvi revähti, mikä pilasi suunnitelmat. Hänet passitettiin takaisin AHL:ään. Hän pääsi kuitenkin vielä paikkaamaan loukkaantunutta Brendan Shanahania ja Rangers voitti Victoria Cupin vuonna 2008. Kausi oli Callahanin läpimurtokausi.
Callahan iski tehot 22+18 ja sai kauden päätteeksi Steven McDonald -palkinnon.
2014 Callahan siirtyi pelaajavaihdossa Tampa Bay Lightningiin. Vaihdossa Rangersiin siirtyi Martin St. Louis. Callahan teki 2014 kesäkuussa Lightningin kanssa pitkän, kuusivuotisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2019 Callahan kaupattiin Ottawa Senatorsiin. Vaihdossa Lightning sai maalivahti Mike Condonin.
Ben Couch

Manuera Benjamin Riwai Couch (27. kesäkuuta 1925 – 3. kesäkuuta 1996) oli uusiseelantilainen rugby union -pelaaja ja kansallispuolueen poliitikko. Hän syntyi Rapakissa, Eteläsaarella, mutta muutti perheineen Pohjoissaaren Wairarapaan. Hän liittyi asevoimiin toisen maailmansodan loppuvaiheissa, mutta ei taistellut.
Sodan jälkeen Couch pelasi Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueessa All Blacksissa. Hän oli myös Uuden-Seelannin maorijoukkueessa. Hän opiskeli Christchurch Technical Collegessa. Hän meni naimisiin mormonin kanssa ja päätti lopulta itsekin kääntyä. Hänestä tuli Myöhempien Aikojen Pyhien kirkon aktiivinen jäsen. 1970-luvulla hänet valittiin parlamentin jäseneksi Wairarapasta. Hän eteni nopeasti hallitukseen. Hänestä tuli aluksi maoriasiain ministeri ja "Postmaster-General". Jätettyään jälkimmäisen tehtävän hän toimi edelleen maoriasiain ministerinä ja lisäksi poliisiministerinä. 
Couch oli parlamentin jäsenenä vuoteen 1984. Hän kuoli Mastertonissa 70-vuotiaana. Hän oli istunut pyörätuolissa aivoverenkiertohäiriön seurauksena, ja diabeteksen takia hänen jalkansa oli amputoitu.
Skinnarvikin lasitehdas

Skinnarvikin lasitehdas toimi Dragsfjärdissä 1875–1934 "Skinnarviks Glasbruk Ab":n omistuksessa. Tehtaan perusti läheisen Skinnarvikin maatilan entinen omistaja Klaes Robert Stenroth.
Tehtaassa valmistettiin aluksi vain pulloja, mutta 1876 aloitettiin lisäksi ikkunalasin valmistus. Ikkunalasia valmistettiin puhaltamalla ensin lasimassasta suuri lieriö, joka sitten aukaistiin ja oikaistiin ikkunaruuduksi erityisessä oikaisu-uunissa. Skinnarvikin valmistamaa ikkunalasia pidettiin hyvälaatuisena, ja sitä vietiin paljon muun muassa Venäjälle. Tehdas sijaitsi merenrannalla ja tehtaalla oli myös oma jahti "Svahn", jolla lasia kuljetettiin avoveden aikana rannikon satamiin. Vuonna 1885 tehtaalla oli kaksi uunia, työntekijöitä 63 ja tuotannon arvo 268 200 markkaa. 1890-luvulla Skinnarvik oli mukana ikkunalasikartellissa, johon kuuluivat lisäksi Grönvikin lasitehdas ja Nuutajärven lasitehdas.
Lasitehdas paloi 1899, Samaan aikaan myös ikkunalasin viennissä ilmeni ongelmia, ja se oli tappiollista. Uudeksi toimitusjohtajaksi tullut B. S. Wadstein sai viennin taas kannattamaan. Lasiuunien polttoaineena käytetty kallis koksi korvattiin polttoturpeella. Sen valmistamiseksi perustettiin polttoturvetehdas, jonka raaka-aine tuli läheiseltä "Bruksmossenin" suolta.
Vuonna 1919 perustettiin ikkunalasin valmistajien kartelliksi "Suomen Akkunalasikonttori". Kartelliin liittyneet tehtaat sitoutuivat tiettyihin hintoihin, ja kullakin tehtaalla oli oma myyntikiintiö. Skinnarvikin tehtaan kiintiöksi tuli 8 500 laatikkoa ikkunalasia. Skinnarvikin tehtaan tuotanto oli 1920-luvulla jonkin aikaa keskeytyksissä, ja tehdas kävi muutenkin vajaakapasiteetilla. Vuonna 1928 Skinnarvikissa aloitettiin ultraviolettisäteilyä läpäisevän ns. U-lasin valmistus. Tätä lasia käytettiin muun muassa kanaloissa ja kasvihuoneissa. Skinnarvik oli ainoa U-lasin valmistaja Suomessa.
1920-luvulla alkoi koneellisesti valmistettu belgialainen ikkunalasi syrjäyttää kotimaista suupuhallettua ikkunalasia markkinoilta. Fourcault-menetelmällä valmistettu konelasi oli sekä halvempaa että parempilaatuista. Suomessa ikkunalasin koneellinen valmistus alkoi toukokuussa 1927 uudella Lahden lasitehtaalla, jonne koneet ja uuni oli tilattu Belgiasta. Suupuhallettua ikkunalasia valmistaneet lasitehtaat lopettivat sitten kilpailun paineessa toimintansa yksi toisensa jälkeen. Viimeisenä näistä lopetti Skinnarvikin lasitehdas vuonna 1934.
Entisen lasitehtaan alue on nykyisin Suomen puolustusvoimien hallussa, ja siellä toimii Merivoimien varikko, joka huoltaa ja varastoi merivoimien kalustoa ja materiaalia.