tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Human Comedy

The Human Comedy on Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen fiktioelokuva vuodelta 1943. Se perustuu William Saroyanin samannimiseen novelliin. Elokuvan pääosissa näyttelevät Mickey Rooney ja Frank Morgan. 
Elokuva menestyi hyvin. Se sai parhaan tarinan Oscar-palkinnon. Elokuva oli myös ehdolla parhaan elokuvan, parhaan ohjaajan, parhaan kuvauksen ja parhaan miespääosan kategorioissa.
Sydän rakastaa (kappale)

Sydän rakastaa on suomenkielinen versio argentiinalaisen Ricardo Ceratton balladista "Amor con amor se paga". Sen sanoitti Chrisse Johansson ja tulkitsi Anita Hirvonen. Kappale julkaistiin Anita Hirvosen studioalbumilla "Sydän rakastaa" (1977) ja seitsentuumaisen vinyylisinglen "Villitsee mun" b-puolena. "Sydän rakastaa" on kasvanut yhdeksi Anita Hirvosen suurista menestyskappaleista, ja se on sisällytetty useimmille Hirvosen kokoelma-albumeille.
"Sydän rakastaa" -kappaleen kertoja haikailee rakkauden perään, ja toivoo että saisi vastakaikua rakkaudelleen silloin, kun on sen vihdoin löytänyt.
"Sydän rakastaa" -kappaleen ovat levyttäneet Anita Hirvosen ohella muun muassa José Kuusisto ja Arja Havakka.
Ans kattoo ny (kappale)

Ans kattoo ny on suomalainen iskelmä vuodelta 1983. Sen sävelsi Antti Hyvärinen ja sanoitti Chrisse Johansson. Kappaleen tulkitsi Anita Hirvonen ja se on yksi hänen suuria menestyksiään ja samannimisen albumin avausraita. Kappale julkaistiin myös seitsentuumaisena vinyylisinglenä b-puolenaan "Joskus kosket sydäntäin". Albumin myynti ylitti kultalevyyn oikeuttavan määrän.
"Ans kattoo ny" edustaa Anita Hirvosen tuotannon kaupallista huippuaikaa, hänen kolme perättäistä studioalbumiaan ylitti kultalevyrajan vuosina 1981–1983. Kappaleen rakenne eroaa iskelmän peruskaavasta siten, että siinä lauletaan kertosäe - säkeistö -kertosäe - säkeistö, kun tyypillisesti säkeistö lauletaan ennen kertosäettä.
Iskelmämusiikille lajityypillisesti "Ans kattoo ny" kertoo parisuhteesta. Tässä tapauksessa laulun kertoja on juuri tavannut kiinnostavan ihmisen, ja epäröi, kannattaako suhteeseen ryhtyä. Sanoituksesta ilmenee, että kertoja tietää ihastuksestaan hieman, mutta ei omasta mielestään tarpeeksi. B-puolen "Joskus kosket sydäntäin" taasen kertoo parisuhteen jälkeisestä tilasta. Kertoja haikailee entisen rakkautensa perään, mutta on jo päässyt suhteen päättymisen aiheuttaman tuskan yli.
Chitral (kaupunki)

Chitral on kaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssin pohjoisosassa. Aikanaan se oli itsenäisen Chitralin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 49 794.
Maantiede.
Chitral sijaitsee Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssin pohjoisosassa Chitralin piirikunnassa. Kaupungi on Kunar- eli Chitraljoen varrella noin 3 kilometriä leveässä laaksossa. Korkeus merenpinnasta on noin 1 490 metriä. Lähialueella sijaitsee metsiä, ja muita laaksoja, sekä korkeita vuorenhuippuja. Tirich Mir kohoaa 7 690 metrin korkeuteen.
Historia.
Chitralin varhaisesta historiasta tiedetään hyvin vähän. Sen historiallinen nimi oli Chitrar tai Kaškar. Paikalliset käyttävät edelleen muotoa Chitrar. Alue on mahdollisesti kuulunut Kiinaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Kiinalaisissa lähteissä paiakasta käytetään nimeä Chitar, joka viittaa vihreään puutarhaan. Babur mainitsee samaa tarkoittavan nimen "Chat" teoksesssaan "Baborname", ilmeisesti viitaten kaupungin ympäristön puutarhoihin. Myöhemmin 900-luvulla jaa. alue oli arkeologisten löytöjen perusteella Kabulin halltisijan alainen ja paikalliset olivat buddhalaisia. Islam alkoi levitä 1000-luvulla. 
Baburin pojanpojaksi kansanperinteessä väitetty Baba Ajjub perusti Chitralin ruhtinaskunnan myöhemmän hallitsevan dynastian, joka nousi alueen valtaistuimelle 1500-luvulla. Hallitsijat käyttivät arvonimeä "mehtar". Chitral kävi lukuisia sotia muita alueen valtioita vastaan. Hallitsevaa dynastiaa vaivasivat myös sisäiset kiistat. Lopulkta britit sekaantuivat alueen asioihin ja asettivat Chitraliin varuskunnan. Varuskunta ja chitralilaiset voittivat Jandolin hallitsija Umra Khanin kaupunkia 3. maaliskuuta – 19. huhtikuuta 1895 piirittäneet joukot. 1900-luvun alkupuolella "mehtar" Shudža al-Mulk nykyaikaisti Chitralia tuoden esimerkiksi sähköverkon ja autot alueelle. Hän rakennutti myös kaupungin Perjantaismoskeijan eli Jami Masjidin.
Chitral liittyi Pakistaniin Intian jaon yhteydessä. Chitral, Dir ja Swat liitettiin hallinnollisesti suoraan osaksi Länsi-Pakistania heinäkuussa 1969, mikä päätti ruhtinaskunnan tarinan.
Väestö.
Chitralin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 49 794. Vuonna 1998 vastaava lukema oli 29 900. Yleisin paikallinen kieli on khowari. Kaupungissa on merkittävä ismaililainen väestönosa.
Kulttuuri.
Chitralilaiset ovat olleet tunnettuja hyvinä ratsastajina. Poolo on suosittu urheilulaji.
Sinilyijykukka

Sinilyijykukka eli kapinlyijykukka ("Plumbago auriculata") on lyijykukkakasvien (Plumbaginaceae) heimoon, lyijykukkien ("Plumbago") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen kasvi, joka voi kasvaa korkeimmillaan kaksi metriä korkeaksi tai joskus jopa kolme metriä korkeaksi. Sen varret ovat jokseenkin puutuneita ja haaroittuneita. Varsien kasvutapa voi vaihdella pystystä kiipeilevään. Lehdet ovat ainavihantia. Kukat ovat sinisiä ja houkuttelevat runsaasti perhosia. Kukkien verhiöissä on tahmeita erittäviä karvoja. Myös hedelminä olevat kodat ovat tahmeita, jolloin ne tarttuvat eläimiin, mikä edistää kasvin levittäytymistä uusille alueille.
Sinilyijykukka on alkujaan kotoisin subtrooppisesta eteläisestä Afrikasta, mutta sitä kasvatetaan laajalti koristekasvina subtropiikissa ja tropiikissa eri puolilla maailmaa. Temperaattisilla alueilla lajia voi kasvattaa ruukuissa tai kasvihuoneissa. Koristekasvikäyttöön onkin jalostettu erilaisia lajikkeita, joiden kukkien sinisen sävy vaihtelee, sekä valkokukkaisia lajikkeita. Sinilyijykukka kukkii ympäri vuoden, paitsi jos lämpötila putoaa alle +10°C:een. Laji sopii suuriin puutarhoihin sekä maisemakasviksi.
Koristekasvina sinilyijykukka kasvaa parhaiten alueilla, joilla on selkeä kuiva kausi. Laji kasvaa parhaiten täydessä auringon valossa, mutta sietää myös pientä varjoa. Maaperän suhteen se suosii hyvin vettä läpäisevää, hieman hapanta ja hiekkaista maaperää, mutta voi kuitenkin kasvaa monenlaisella maaperällä. Kun kasvi on kunnolla juurtunut, se kestää kuivuutta. Laji kestää myös hieman pakkasta sekä suolaa. Sinilyijykukka on nopeakasvuinen ja kasvaessaan se alkaa tukeutua puihin, mikäli puita on lähettyvillä. Nopean ja runsaan kasvun myötä kasvit saattavat vaatia leikkausta.
Koristekasvikäytön lisäksi kasvia on käytetty perinteiseen lääkintään ja värjäämiseen. Perinteisessä lääkinnässä kasvin maanpäällisistä osista tai juurista valmistettua sekoitusta on käytetty malarian komplikaationa tulevan mustavesikuumeen hoitoon. Juurista valmistettua uutetta on puolestaan käytetty oksetuslääkkeenä ja jauhettuja juuria on käytetty nuuskan tavoin lievittämään päänsärkyä sekä laitettu syyliin, jotta ne häviäisivät. Kaikki kasvin osat sisältävät naftokinoneihin kuuluvaa plumbagiinia eli 2-metyylijuglonia, joka saa ihon menemään rakkuloille. 
Itäisessä Afrikassa sinilyijykukan lehdistä ja kukista on valmistettu väriainetta tekstiilien värjäämiseen. Kasvista saadaan sellaisenaan beesin tai sitruunanväristä väriä, alumiinin kanssa keltaista ja kromin kanssa kullanväristä väriä. Juurten harmaansinistä nestettä on puolestaan käytetty tatuointeihin.
Punalyijykukka

Punalyijykukka eli mönjäkukka ("Plumbago indica") on lyijykukkakasvien (Plumbaginaceae) heimoon, lyijykukkien ("Plumbago") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja ainavihanta ruoho tai pieni pensas, joka voi kasvaa korkeimmillaan noin puolitoista metriä korkeaksi. Varret haarovat tyviltään ja haarat ovat joskus juurehtivia.
Punalyijykukkaa tavataan usein ihmisen muokkaamilta kasvupaikoilta sekä paikallisesti viljelyjäänteenä, mutta myös tiikkimetsissä merenpinnan tasosta aina 1000 metrin korkeuteen asti. Punalyijykukkaa kasvaa luontaisena itäisessä Aasiassa Kiinan eteläosissa, Laosissa, Kambodžassa, Vietnamissa, Thaimaassa, Indonesiassa ja Filippiineillä.
Punalyijykukkaa on kasvatettu usein takapihoilla omaan käyttöön lääkekasvina sekä koristekasvina. Lääkekasvina lajia on kasvatettu Intiassa ja koristekasvina laajemmin eri puolilla tropiikkia. Lääkekasvina kasvia käytetään pääasiassa ulkoisesti iho-ongelmiin, mutta myös sisäisesti erilaisiin muihin vaivoihin. Juurten uskotaan olevan kasvin vaikuttavin osa. Pääasiassa kasvin vaikuttavana aineena toimii naftokinoneihin kuuluva plumbagiini. Sen lisäksi kasvista on myös eristetty muita vaikuttavia yhdistetä, kuten 6-hydroksyplumbagiinia, plumbaginolia, leukodelfinidiinia sekä erilaisia steroideja, esimerkiksi β-sitosterolia, stigmasterolia ja kampesterolia.
Makati Medical Center

Makati Medical Center, joka käyttää nimestään myös lyhennettyä muotoa Makati Med ja lyhennettä MMC, on vuonna 1969 perustettu Makatissa, Filippiinien pääkaupunkiseudulla sijaitseva korkeatasoinen erityissairaanhoidollisia palveluita tarjoava sairaala, jossa on yli 600 vuodepaikkaa.
Sairaalassa on ollut hoidettavina muiden muassa useita maan presidenttejä.
Ford Zephyr

Ford Zephyr oli Fordin brittiläinen automalli, jonka valmistus on lopetettu. 
Ford Zephyr Mark IV.
Täysin uudistunut Ford Zephyr Mark IV tuli Suomen markkinoille 1966. Moottori oli 3-litrainen, 6-sylinterinen ja teholtaan 144 hevosvoimaa (SAE). Kaikissa pyörissä oli levyjarrut, mikä yhdessä heiluritaka-akseliston kanssa merkitsi poikkeamista Englannin Fordin aiemmasta linjasta. Mallissa oli säädettävä ohjauspyörä. Hintaluokka oli 20 000 markkaa.
Liebig-jäähdytin

Liebig-jäähdyttimet ovat yleisiä laboratoriojäähdyttymiä. Lasiset Liebig-jäähdyttimet muodostuvat kahdesta sisäkkäisestä putkesta, joista ulommassa virtaa jäähdytysvettä tai muuta nestettä, sisemmässä jäähdytettävää kaasua. Liebig-jäähdytin on yleinen komponentti esimerkiksi tislauslaitteistoissa. Ne ovat suhteellisen yksinkertaisesta rakenteestaan huolimatta varsin tehokkaita jäähdyttimiä. Tehokkuutta voidaan edelleen parantaa kasvattamalla putkien kontaktipinta-alaa, esimerkiksi valmistamalla sisempi putki suoran sijasta kierteeksi.
Liebig-jäähdyttimet on nimetty baltiansaksalaisen kemisti Liebigin mukaan, vaikka Liebig ei varsinaisesti keksinytkään kojetta.
Carolinanlumikellopuu

Carolinanlumikellopuu eli karolinanvitikellopuu, karolinanlumikellopuu, lumikellopuu ("Halesia carolina") on lumikellopuihin eli vitikellopuihin kuuluva pohjoisamerikkalainen puulaji, jolla on valkeat kellomaiset kukat. Se kasvaa Yhdysvaltojen kaakkoisosassa Mississippin, Etelä-Carolinan ja Floridan välillä sekä New Yorkissa. Lähilaji vuorivitikellopuu eli vuorilumikellopuu ("Halesia monticola") luokitellaan joskus samaan lajiin.
Swithred

Swithred tai Swithed oli Essexin kuningas 746–758. Kronikoitsija William Malmesburylainen kutsuu häntä nimellä "Swithed" ja kertoo hänen nousseen kuninkaaksi Saelredin jälkeen. William Malmesburylaisen mukaan Wessexin kuningas Egbert karkotti Swithredin vuonna 824, mutta tämä lienee erehdys, sillä Swithred tuskin hallitsi niin pitkään. Egbert oli sitä paitsi jo alistanut Essexin valtaansa vuonna 823 ja karkottanut Essexin kuninkaan.
Henri Coudreau

Henri Anatole Coudreau (6. toukokuuta 1859 Sonnac, Charente-Maritime – 10. marraskuuta 1899 Parán osavaltio, Brasilia) oli ranskalainen tutkimusmatkailija.
Henri Coudreau syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän kävi Clunyn normaalikoulun ja työskenteli historian ja maantieteen opettajana Reimsissä ja Clermont-Ferrandissa. Vuonna 1881 hän lähti opettajaksi Cayenneen Ranskan Guayanaan.
Coudreau työskenteli vapaa-aikanaan ja myöhemmin virallisesti kartoittajana tehden retkiä Guayanan sademetsiin. Hän piirsi karttoja, otti valokuvia ja teki kasvitieteellisiä, kansatieteellisiä ja kielitieteellisiä havaintoja. Liikkuessaan Jules Crevaux’n jalanjäljissä Coudreau teki myös virheitä ja oli mukana luomassa myyttiä Guayanaa ja Brasiliaa erottavista Tumuc-Humacvuorista.
Coudreaun ensimmäinen retki suuntautui vuonna 1883 Ranskan ja Brasilian kiistanalaiselle alueelle, joka tuli pian tunnetuksi Counanin tasavaltana. Vuonna 1889 hän siirtyi Brasilian valtion palvelukseen ja teki sen jälkeen tutkimusmatkoja Amazonin sivujoille. Liikkuessaan intiaanien parissa Coudreau tutustui heidän tapohinsa ja esitti teoksissaan utopistisia näkemyksiä niiden yhdistämisestä länsimaiseen sivistykseen.
Coudreau kuoli malariaan ollessaan vaimonsa Octavien kanssa Trombetasjoella. Octavie Coudreau teki sen jälkeen vielä useita retkiä Brasilian palveluksessa.
Saint Bonnet-Laval

Saint Bonnet-Laval (oksitaaniksi: "Sent Bonet e La Val") on kunta Ranskan eteläosassa Lozèren departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Allierjoen ja sen sivujoen Chapeauroux’n varrella, noin 54 kilometriä Menden kaupungista koilliseen.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017. Tuolloin kaksi kuntaa Laval-Atger ja Saint-Bonnet-de-Montauroux yhdistyivät.
Laval-Atgerin kylässä oleva romaaninen Saint-Privatin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Kirkko on pysynyt lähes muuttumattomana läpi vuosisatojen. Kirkko nimettiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1939.
Saint-Bonnet-de-Montauroux’n kylässä oleva "Château de Condres" on 1400-luvulla rakennettu linnoitettu talo. Linnaan on tehty kaksi suurempaa muutostyötä, ensimmäinen 1600-luvulla ja toinen 1700-luvulla. Linna nimettiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 2011.
1800-luvulla rakennettiin rautatie joka yhdisti Pariisin ja Marseillen. Saint Bonnet-Lavalin kohdalla rata kulkee Allierjoen oikealla rannalla viaduktia pitkin. Chapeauroux’n viaduktissa on kaikkiaan 28 holvia.
Gustaf Nordenskiöld

Gustaf Erik Adolf Nordenskiöld (29. kesäkuuta 1868 Tukholma – 6. kesäkuuta 1895) oli suomenruotsalaiseen Nordenskiöld-sukuun kuulunut ruotsalainen tutkimusmatkailija, arkeologi, geologi ja kasvitieteilijä. Hän tutki Yhdysvalloissa Coloradossa sijaitsevan Mesa Verden alueella asuneiden anasazien kanjoniasutuksia vuonna 1891 ja teki siellä ensimmäiset arkeologiset kaivaukset.
Gustaf Nordenskiöldin vanhemmat olivat tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld ja Anna Maria Mannerheim. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja Tukholman korkeakoulussa ja valmistui filosofian kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1889.
Vuonna 1890 Nordenskiöld teki tutkimusmatkan Huippuvuorille yhdessä Johan Alfred Björlingin ja Axel Klinckowströmin kanssa ja he toivat kotiin matkalta löytämiään kasvifossiileja. Matkalta palattuaan Nordenskiöldin todettiin sairastavan tuberkuloosia ja hän joutui lähtemään Berliiniin hoitoon. 
Vuonna 1891 Nordenskiöld lähti maailmanympärimatkalle mutta hän vietti suurimman osan matkan ajasta Yhdysvaltain lounaisosien autiomaa-alueilla hoitaakseen siellä sairauttaan. Karjatilalliset Richard Wetherill ja Charles Mason olivat löytäneet Mesa Verden anasazien kylien rauniot vuonna 1888 ja heidän luonaan alkoi vierailla tutkijoita. Nordenskiöld oli yksi ensimmäisistä vieraista ja hän aloitti ensimmäisenä Mesa Verden asutusten raunioiden tieteelliset tutkimukset ja arkeologiset kaivaukset. Hän palkkasi Wetherillin valvomaan kaivauksia, opetti hänelle kaivaustekniikoita ja kaivausten tulosten oikeaa dokumentointia.
Nordenskiöld löysi kaivauksissaan 600 anasazien esinettä, jotka olivat peräisin 500–1300-luvuilta. Hän otti Mesa Verden alueelta yli 200 valokuvaa, merkitsi muistiin kaivauspaikkoja ja julkaisi vuonna 1892 matkakuvauksen alueesta. Kun Nordenskiöld lähetti löytämänsä esineet Eurooppaan asiasta syntyi Yhdysvalloissa kohu mutta mitään lainsäädäntöä ei tuolloin vielä ollut olemassa, joka olisi estänyt arkeologisten löytöjen maastaviennin. 
Yhdysvalloista palattuaan Nordenskiöld keskittyi mineralogisiin tutkimuksiin mutta hänen terveytensä alkoi heikentyä vuonna 1894 ja hän kuoli 27-vuotiaana kesäkuussa 1895 ollessaan junamatkalla Jämtlandiin.
Suomalainen keräilijä Herman Frithiof Antell osti Nordenskiöldin Mesa Verden alueelta tuomat esineet ja 1890-luvulla kokoelma siirtyi testamenttilahjoituksella Suomen kansallismuseolle. Kansallismuseon kokoelma on suurin Yhdysvaltojen ulkopuolella oleva Mesa Verde-esineiden kokoelma. Vuonna 2020 kokelmaan kuuluneet ihmisjäänteet ja hauta-antimet palautettiin Yhdysvaltain pueblo-intiaanien edustajille, palautettavia esineitä oli kaikkiaan 27. Muut Mesa Verde -kokoelman esineet jäivät Kansallismuseon haltuun. Nordenskiöldin Mesa Verden alueelta ottamat 236 lasinegatiivia ovat Museoviraston kokoelmissa.
F8

F8, F-8 tai F.VIII voi tarkoittaa seuraavia:
Reform Act

Reform Act voi tarkoittaa muun muassa seuraavia brittiläisiä lakeja, jotka laajensivat äänioikeutta ja muuttivat parlamentin paikkajakoa:
Peter Wright

Peter Wright (s. 10. maaliskuuta 1970 Livingston, Skotlanti) on skotlantilainen dartsinpelaaja. Wright on lajin kaksinkertainen maailmanmestari (2020, 2022). Wrightin lempinimi on ”Snakebite”. 
Ura.
Wright teki läpimurtonsa maailman huipulle vuoden 2014 World Championship -kisoissa, jossa hän pääsi finaaliin Michael van Gerweniä vastaan nousten maailmanrankingin sijalta 16 sijalle 7. Samana vuonna hänet palkittiin PDC:n vuoden kehittyneimmän pelaajan sekä PDPA:n pelaajien äänestämällä vuoden pelaajan palkinnoilla. 
Ensimmäisen major-kisan voittonsa Wright sai vuoden 2017 UK Open -kisassa voittamalla finaalissa Gerwyn Pricen. Seuraavat major-mestaruustittelit tulivat vuonna 2020 World Darts Championship-, The Masters-, sekä European Championship -voitoilla, vuonna 2021 World Matchplay- sekä Players Championship Finals -voitoilla, sekä vuonna 2022 World Darts Championship -voitolla. 
Maaliskuussa 2022 Wright nousi ensimmäistä kertaa maailmanranking-listan ykköseksi. 
Tyyli.
Wright on tunnettu kampaajavaimonsa laittamista erivärisistä irokeesikampauksista ja päänahkamaalauksista sekä värikkäästä kisavaatetuksesta.
Grandrieu (Lozère)

Grandrieu (oksitaaniksi: "Grandriu") on kunta Ranskan eteläosassa Lozèren departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Grandrieu-joen varrella, noin 43 kilometriä Menden kaupungista koilliseen.
Saint-Martinin kirkko on peräisin 1100- ja 1200-luvuilta. Sen jälkeen kirkkoon on rakennettu vain sivukappelit 1300-luvulla. Kirkko on ollut historiallinen muistomerkki vuodesta 1930 lähtien.
Dean McAmmond

Dean McAmmond (s. 15. kesäkuuta 1973 Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija. NHL-joukkue Chicago Blackhawks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 22. varausvuorolla . Blackhawksin lisäksi McAmmond edusti NHL-urallaan Edmonton Oilersia, Philadelphia Flyersia, Calgary Flamesia, Colorado Avalanchea, St. Louis Bluesia, Ottawa Senatorsia, New York Islandersia ja New Jersey Devilsia vuosina 1991-2010. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja hänen kätisyytensä oli vasen. McAmmond pelasi 996 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän teki 186 maalia ja 262 syöttöä eli 448 tehopistettä. McAmmond pelasi 46 NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä ottelua hän teki kuusi maalia ja seitsemän syöttöä eli 13 tehopistettä. McAmmond kuului Kanadan joukkueeseen Pietarin MM-kilpailuissa 2000. Hän pelasi turnauksessa kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä.
Bjørn Westh

Bjørn Rømer Westh (s. 2. helmikuuta 1944 Overlade) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1977–1998 ja toiminut Tanskan maatalousministerinä 1981–1982, maatalous- ja kalastusministerinä 1993–1994, oikeusministerinä 1994–1996 sekä liikenneministerinä 1996–1998.
Châteauneuf-de-Randon

Châteauneuf-de-Randon (oksitaaniksi: "Chastèlnòu de Randon") on kunta Ranskan eteläosassa Lozèren departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Chapeaurouxjoen varrella, noin 29 kilometriä Menden kaupungista koilliseen.
Satavuotisen sodan aikana Châteauneuf-de-Randonin kaupunki ja sen 1000-luvulla rakennettu linna olivat joutuneet englantilaisten haltuun. Ranskan kuningas Kaarle V lähetti konnetaabeli Bertrand du Guesclinin vapauttamaan englantilaisten valloittamia alueita. Hän valloitti useita kaupunkeja, mutta ei Châteauneuf-de-Randonia. Hän aloitti piirityksen kesäkuussa 1380, mutta kuoli piirittäessään linna 13. heinäkuuta 1380. Nykyään vanhasta linnasta on jäljellä vain tornin rauniot, nimeltään "Tour Des Anglais". Vuonna 1820 kuntalaiset halusivat muistaa Bertrand du Guesclinia siitä mitä hän oli kunnan eteen tehnyt, ja he pystyttivät kenotafin hänen muistolleen.
Micke Nyström

Micke Nyström (Mikael Nyström, s. 1. tammikuuta 1975) on suomalainen elokuvaäänittäjä ja äänisuunnittelija.
Nyström on on opiskellut äänisuunnittelua Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen laitoksella vuodesta 1998.
Nyström on ollut yli kahdenkymmenen pitkän elokuvan äänittäjä tai äänisuunnittelija.
Nyström on ollut parhaan äänisuunnittelun Jussi-palkintoehdokkaana seitsemän kertaa ja voittanut palkinnon elokuvista "He ovat paenneet" (2015) ja "Koirat eivät käytä housuja" (2020).
Rotkovititerttu

Rotkovititerttu eli leukotti ("Leucothoë fontanesiana") on vititerttuihin eli leukotteihin kuuluva pohjoisamerikkalainen pensaslaji. Se on ikivihreä, melko matala pensas, joka kasvaa 1–1,5 metriä korkeaksi. Valkeat kukat kasvavat tertuissa, ne ovat pienet ja kellomaiset, muistuttavat lähisukuisia kasveja salalien ja vaiveroiden suvuissa. Rotkovititerttu kasvaa Yhdysvaltojen kaakkois- ja itäosassa Alabamasta New Yorkiin. Lajia käytetään myös koristekasvina. Se viihtyy varjoisessa kasvupaikassa ja happamassa maassa.
Aulus Plautius

Aulus Plautius oli antiikin roomalainen sotapäällikkö ja poliitikko, joka johti vuonna 43 alkanutta Britannian roomalaisvalloitusta ja toimi Britannian ensimmäisenä roomalaisena kuvernöörinä vuosina 43–47.
Plautius lienee syntynyt aikaisintaan vuoden 10 eaa. aikoihin. Hänen sukunsa asui Trebula Suffenasin kaupungissa lähellä Tiburia (nyk. Tivoli). Hänen isänsä Aulus Plautius toimi konsulina vuonna 1 eaa., hänen lankonsa Publius Petronius vuonna 19 ja hänen veljensä Quintus Plautius vuonna 36. Plautius itse oli konsulina vuonna 29. Tämän ohella hänen vaiheistaan ennen Britannian valloitusta ei tiedetä muuta kuin että hän osallistui 20-luvulla orjakapinan kukistamiseen Apuliassa ja että hän toimi vuonna 41 keisariksi tulleen Claudiuksen valtakauden alussa Pannonian kuvernöörinä. Plautiuksen suvulla oli pitkään ollut läheiset yhteydet Claudiusten sukuun, ja hän oli Claudiuksen ensimmäisen vaimon Plautia Urgulanillan serkku.
Määrätessään vuonna 43 hyökkäyksen Britanniaan Claudius valitsi Plautiuksen komentamaan operaatiota. Plautius teki maihinnousun saarelle mukanaan neljä legioonaa – yksi Pannoniasta ja kolme muuta Reinin armeijasta – sekä noin 20 000 miestä apujoukkoja. Edetessään rannikolta sisämaahan nykyisen Kentin alueelle hän kohtasi britannien vastarinnan, mutta löi nämä taistelussa ylittäessään Medwayjokea. Britannien tärkeä päällikkö Togodumnus kuoli pian tämän jälkeen, jolloin vastarintaa jäi johtamaan hänen veljensä Caratacus. Ylitettyään Thamesin Plautius kutsui keisari Claudiuksen mukaan sotaretkelle. Yhdentoista heimon päälliköt sekä Caratacuksen päälinnoitus Camulodunum (nyk. Colchester) antautuivat keisarille. Claudius nimitti Plautiuksen Britannian kuvernööriksi, ja Plautius johti uuden provinssin perustamista.
Plautius oli Britanniassa vuoteen 47, ja sai valloitettua saaren kaakkoisosan suunnilleen myöhemmän Fosse Wayn tasalle asti. Palattuaan Roomaan hänelle järjestettiin ovatio eli triumfia pienempi juhlakulkue, tiettävästi viimeisenä keisariperheeseen kuulumattomana henkilönä Rooman historiassa. Hänen seuraajakseen Britanniaan nimitettiin Ostorius Scapula, joka jatkoi sotaa Walesiin siirtynyttä Caratacusta vastaan. Viimeinen maininta Plautiuksesta on vuodelta 57, jolloin hänen vaimoaan Pomponia Graecinaa syytettiin Tacituksen "Keisarillisen Rooman historian" mukaan vieraan uskonnon harjoittamisesta, mutta Plautius järjesti itse oikeudenkäynnin ja totesi vaimonsa syyttömäksi. Tämän vuoksi Plautiusta ja hänen vaimoaan on myöhemmin väitetty kristityiksi, mutta siitä ei ole suoria todisteita. Plautius lienee kuollut joskus keisari Neron valtakaudella.
Britannian myöhempi kuvernööri Publius Petronius Turpilianus oli Plautiuksen sisarenpoika ja Neron aikana teloitettu senaattori Plautius Lateranus veljenpoika.
Sarina Wiegman

Sarina Petronella Wiegman (s. 26. lokakuuta 1969 Haag, Alankomaat, oik. Sarina Wiegman-Glotzbach) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on ollut syyskuusta 2021 lähtien Englannin naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Vuosina 2017–2021 Wiegman oli Alankomaiden naisten jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja toimittuaan sitä ennen maajoukkueen apuvalmentajana ja lyhyitä jaksoja väliaikaisena päävalmentajana.
Omalla pelaajaurallaan Wiegman pelasi 99 maaottelua Alankomaiden maajoukkueessa vuosina 1987–2001 ja teki niissä viisi maalia. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2003 ja ryhtyi muutamaa vuotta myöhemmin valmentajaksi. Wiegman valmensi Alankomaat Euroopan-mestariksi EM-kilpailuissa 2017 ja MM-hopealle MM-kilpailuissa 2019. Wiegman oli Englannin päävalmentaja, kun joukkue voitti Euroopan-mestaruuden EM-kilpailuissa 2022. 
Wiegman valittiin vuonna 2017 maailman parhaaksi naisten jalkapalloilun valmentajaksi.
Boyd Devereaux

Boyd Devereaux (s. 16. huhtikuuta 1978 Seaforth, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja hän laukoi vasemmalta. Deverereaux pelasi 11 kautta NHL-liigassa edustaen neljää eri seuraa. Devereaux voitti Stanley Cupin pelatessaan Detroit Red Wingsissä kaudella .
Pelaajaura.
Edmonton Oilers varasi Devereaux'n ensimmäisellä kierroksella kuudennella varausvuorolla . Hän liittyi Oilersin joukkueeseen kaudella . Oilersin lisäksi Devereaux edusti NHL-urallaan Detroit Red Wingsia, Phoenix Coyotesia ja Toronto Maple Leafsia. Uransa viimeisen kauden 2009–2010 Deverereaux pelasi sveitsiläisessä HC Luganossa.
Urallaan hän pelasi 627 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän teki 67 maalia ja 112 syöttöä eli 179 tehopistettä. Devereaux pelasi 27 NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän teki kolme maalia ja neljä syöttöä eli seitsemän tehopistettä.
Kuusiston kartano

Kuusiston kartano (ruots. "Kustö gård") on kartano Kaarinassa, Varsinais-Suomessa. Kartanon nykyinen päärakennus on valmistunut vuonna 1738 ja se on yksi Suomen vanhimpia yhä jäljellä olevia puurakennuksia. Kuusiston kartano sijaitsee lähellä Kuusiston piispanlinnaa.
Nykyisin kartano toimii kesägalleriana nykytaiteelle.
Historia.
Kuusiston piispanlinna perustettiin Ruotsin katolisten piispojen asuinlinnoitukseksi Varsinais-Suomeen keskiajalla. Linnan lähellä sijaitseva Kuusiston kartano oli yksi monesta maatilasta, jotka vastasivat linnoituksen ruoantuotannosta. Reformaatio poisti piispoilta valta-aseman ja vuonna 1528 annettiin määräys linnoituksen tuhoamisesta. Kuusiston kartanosta tuli reformaation jälkeen Turun linnan latokartano eli kruunun karjatila.
Vuonna 1625 Kuusiston kartano annettiin läänityksenä Bielke- ja Oxenstierna-suvuille. Kuitenkin jo vuonna 1642 läänitys peruttiin takaisin kruunulle, sillä Kuusiston kartanosta tehtiin palkkatila Turun läänin maaherralle. Vuosien 1685 ja 1691 välissä kartanon tuotoista nauttivat Turun hovioikeuden presidentit. Tämän jälkeen Kuusisto määrättiin Turun ja Porin jalkaväkirykmentin everstintaloksi. Ruotujakolaitos lakkautettiin vuonna 1810 Suomen alueen siirryttyä osaksi Venäjän keisarikuntaa. Näin ollen myös Kuusiston kartano menetti asemansa everstintalona.
Kuusiston kartanon viimeisen everstin leski jatkoi tilan vuokraamista vuoteen 1816 asti. Hänen jälkeensä tilaa vuokrasi hovioikeuden presidentti Adolf von Willebrand. Von Willebrandin kuoltua tilan vuokralaisena jatkoi hänen poikansa ja tämän jälkeen pojan vävy. Kuusiston kartanon viimeisenä vuokralaisena oli Palinin suku, joka osti kartanona vuonna 1950. Palinit lahjoittivat Kuusiston kartanon päärakennuksen ja tontin Turun kaupungille vuonna 1967. Turun kaupunki puolestaan lahjoitti kartanon eteenpäin Museovirastolle vuonna 1977.
Museovirasto restauroi Kuusiston kartanon päärakennuksen vuosina 1978–1989. Restauroinnin jälkeen rakennuksessa toimi museo ja kesägalleria nykytaiteelle aina vuoteen 2012 asti, jolloin museo suljettiin pysyvästi. Vuodesta 2013 rakennuksessa on toiminut vain kesägalleria.
Vuonna 2014 Kuusiston kartano ja Kuusiston piispanlinna siirtyivät Museovirastolta Senaatti-kiinteistöiden hoitoon. Tämän syynä oli se, että Museoviraston oli määrä tehdä noin kolmen miljoonan euron säästöt.
Omenavähämittari

Omenavähämittari ("Pasiphila rectangulata") on mittareihin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Omenavähämittari on väritykseltään sammalenvihreä ja sen siipien kärkiväli on 17–20 millimetriä. Etusiivet ovat vihreät ja mustahkonharmaapoikkijuovaiset. Keskisarakkeen reunat ovat mustat; niistä sisempi on tasaisen kaareva, ulompi yhtenäinen ja sen etuosassa on kaksi hammasta, joista taaempi on suurempi. Keskisarakkeen reunojen keskellä sijaitseva keskipilkku on musta. Ulkosarakkeen sisäosassa on kolme mustanharmaata varjolaikkua, joiden välissä on kaksi vihreää juovaa ulomman poikkiviirun hampaista aaltoviiruun. Aaltoviiru on hieno, hampaallinen ja pohjan värinen. Ulkoreunajuova on yhtenäinen ja suonien välissä paksumpi. Takasiivet ovat samanlaiset kuin etusiivet. Takaruumiin tyven lähellä kyljissä on mustahkoja täpliä tai epätäydellinen rengas. Myös perhosen takaruumis on selvästi vihertävä.
Omenavähämittarin muna on pitkänomaisen ovaali ja kiiltäväpintainen; väritykseltään se on aluksi valkeahkonkeltainen, myöhemmin samean punaharmaa. Touko-kesäkuussa kuoriutuvan vihreän 12–13-millisen toukan selkäjuova on punainen tai punaruskea. Sivuselkäjuova puuttuu tai näkyy heikosti kahdessa takimmaisessa jaokkeessa. Usein selkäjuova on hajonnut laikuiksi tai puuttuu kokonaan. Kotelo on noin 7–8,5 millimetrin mittainen ja väriltään vaaleanruskea.
Levinneisyys ja lentoaika.
Omenavähämittari on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, ja pohjoisimmat havainnot ovat Kittilästä. Lentoaika ulottuu heinäkuun alkupuoliskolta elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Omenavähämittarin elinympäristöä ovat ennen kaikkea lehdot, mutta kulttuuriympäristössä sen voi tavata puistosta tai pihamaalta. Laji suosii tuomea kasvavia metsänreunoja. Omenavähämittari on yöaktiivinen ja tulee valolle. Se koteloituu löyhään koppaan karikkeen sekaan tai joskus myös kaarnanrakoon; muna on talvehtiva vaihe.
Ravintokasvit.
Omenavähämittarin toukan ravintokasveja ovat omenapuu, päärynä ja muut hedelmäpuut, mutta myös tuomi sekä erilaiset kukkasilmut ja kukat.
Hugo Helander

Hugo Alexander Helander (24. joulukuuta 1873 Turku – 16. toukokuuta 1963 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Helanderin vanhemmat olivat kenkätehtailija, suutarimestari Johan Helander ja Augusta Magdalena Jansson ja puoliso vuodesta 1902 Thyra Elisabeth Gyberg. Pappi, kirjailija ja kansanedustaja Bror Hannes Päivänsalo oli Helanderin veli. Helander kävi Turun ruotsalaista klassillista lyseosta ja Turun kauppaopiston 1892. Ylioppilas hänestä tuli 1895 ja oikeustieteen opintoja hän harjoitti 1896–1898. Helander oli konttoripäällikkö John Dalberg &amp; Co -yhtiössä, Axel Wiklundin yhtiön prokuristi 1895–1900, toiminimi W:m Helanderin yhtiömies 1900–1904 ja Kauppahuone Hugo Helanderin, myöhemmin Hugo Helander &amp; Poika ja Oy Hugo Helander &amp; Poika, pääosakas ja -johtaja vuodesta 1904. Hänen poikansa Bror Päiväsalo (1913–1993) tuli kangas- ja lyhyttavarakauppaa harjoittaneen yhtiön johtajaksi 1950. Helander oli myös osakas ja johdossa muissa yhtiöissä, Puolan konsuli Turussa 1939–1941 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1944 saanut Helander tunnettiin myös lahjoittajana.
Pat Carroll

Patricia Ann Carroll (5. toukokuuta 1927 − 30. heinäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja komedienne. Hän voitti urallaan Emmy-, Grammy- ja Drama Desk -palkinnot ja oli myös ehdolla Tony-palkinnon saajaksi. Hänet myös tunnetaan Disney-animaation "Pienen merenneidon" Ursulan äänenä.
Cameron Jones

Cameron Jones (s. 4. toukokuuta 1989) on uransa lopettanut yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi kaksi viimeistä kauttaan Korisliiga-joukkue Karhu Basketissa. Aikaisemmin Jones on pelasi koripalloammattilaisena VTB United-liigassa, sekä Israelin, Kreikan ja Ukrainan pääsarjoissa. Lisäksi Jones pelasi yhdysvalloissa NBA:n harjoitusotteluita, a, sekä NBA G League:ta. Pohjois-Arizonan yliopistossa Jones pelasi vuodet 2007–2011. 
Karhu Basketissa Jones voitti kaksi Suomen-mestaruutta, joista molemmilla kerroilla hänet valittiin Korisliiga-finaalien parhaaksi pelaajaksi. Lisäksi hänet valittiin kaudella 2021–2022 Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistukseksi. Korisliigan kuukauden pelaajaksi Jones valittiin kahdesti.
Sepänkylän vapaaseurakunta

Sepänkylän vapaaseurakunta () oli vuosina 1921–1942 Mustasaaren Sepänkylässä toiminut helluntaiseurakunta. Alkuvuosinaan seurakunta kävi tasapainottelua helluntailiikkeen ja baptistikirkon välillä. Vähitellen seurakuntaan kutsuttiin kuitenkin puhujia yksinomaan helluntailiikkeestä.
Sepänkylä oli ennen Vaasan Sion-seurakunnan perustamista helluntaiherätyksen keskuspaikka Vaasan seudulla. Seurakunnan järjestämät Raamatunopetusviikot keräsivät osallistujia läheltä ja kaukaa. Vuosina 1936 ja 1937 Sepänkylässä ja Karperössä pidettiin ensimmäiset helluntaiherätyksen nuorisoviikot.
Seurakunnalla ei varsinaisesti ollut omaa nimeä, sillä suurin osa jäsenistöstä piti perustamiskirjan mukaan nimeä tarpeettomana. Vuonna 1942 Sepänkylän vapaaseurakunta yhdistyi Vaasan Sion-seurakuntaan, mutta Sepänkylässä on säilynyt oma rukoushuonetoimintansa.
Pietarsaaren Elim-seurakunta

Pietarsaaren Elim-seurakunta () on pietarsaarelainen helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1923, kun 80 entistä baptistiseurakunnan jäsentä perusti uuden seurakunnan. Elim-seurakunta on yksi Suomen vanhimmista helluntaiseurakunnista.
Historia.
Perustamisen taustalla oli teologiset erot armolahjojen käyttämisestä. Seurakunnan ensimmäisinä vuosina seurakunnalla ei ollut vakituista saarnaajaa, mutta Pietarsaaressa asunut Josef A. Lindkvist avusti saarnaamisessa. Vuonna 1930 seurakunta avasi rukoushuoneen Taljasepänkadulle. Rukoushuonehanketta edisti aktiivisesti Jakob Lillqvist. Toiminta oli alusta alkaen kaksikielistä, mutta vuonna 1934 seurakunta jakautui kielellisin perustein ja Pietarsaareen perustettiin suomenkielinen Pietarsaaren Saalem-seurakunta.
Vuonna 1937 seurakunta sai ensimmäisen vakituisen saarnajansa. Seurakunnan hengellinen koti sijaitsi vuoteen 1982 asti Taljasepänkadulla, jolloin seurakunnan uusi kirkko Asematiellä vihittiin käyttöön. Kirkossa tehtiin mittava peruskorjaus vuonna 2017.
Seurakunnan johtajat.
Pietarsaaren Elim-seurakunnan johtajina ovat toimineet muun muassa:
Tansanianmutobo

Tansanianmutobo ("Isoberlinia scheffleri") on hernekasvien (Fabaceae) heimoon, mutobojen ("Isoberlinia") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta puu, joka voi kasvaa 30–46 metriä korkeaksi. Puun runko on suora sekä lieriömäinen ja se voi olla oksaton 18 metrin korkeuteen saakka. Rungon halkaisija voi olla 1,2–1,5 metriä. Puun rungossa on usein "Prosopocera"-suvun sarvijäärien toukkien käytäviä.
Tansanianmutobo kasvaa sademetsissä, joissa se voi olla paikallisesti valtalajina. Laji kasvaa 460–1680 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajin levinneisyysaluetta on itäinen trooppinen Afrikka, lähinnä Tansanian koillisosa.
Tansanianmutoboa hakataan luonnosta puutavaraksi, jota käytetään paikallisesti sekä myydään. Pienen luontaisen levinneisyysalueensa sekä hakkuiden myötä laji on luokiteltu vaarantuneeksi (VU) lajiksi. Tansanianmutobon sydänpuu on punertavanruskeaa ja siinä on tummempia sekä vaaleampia raitoja. Sydänpuun ympärillä on selkeästi erottuva, 7–10 cm paksu kerros vaaleaa pintapuuta. Puuaines on kovaa ja sitä käytetään muun muassa rakentamiseen sekä parketteihin. Lisäksi puuta käytetään polttopuuna sekä puuhiilen valmistukseen.
Gerwyn Price

Gerwyn Price (s. 7. maaliskuuta 1985 Markham) on walesilainen dartsinpelaaja ja entinen ammattilaistason rugbynpelaaja. Price on voittanut dartsin maailmanmestaruuden vuonna 2021, ja on heinäkuussa 2023 maailmanrankingin sijalla 4. Pricen lempinimi on ”The Iceman”, ja sisääntulokappale on Vanilla Icen ”Ice Ice Baby”.
Ura.
Pricen ura Professional Darts Corporationissa alkoi vuonna 2014. Ensimmäisen major-kisavoittonsa hän saavutti vuoden 2018 Grand Slam of Darts -kisassa, jonka hän voitti myös vuosina 2019 ja 2021.
Muita major-voittoja Price on saanut 2020 World Grand Prix-, 2020 ja 2022 World Series of Darts Finals- sekä 2021 World Darts Championship -kisoissa, jonka myötä hän nousi ensimmäistä kertaa maailmanrankingin ykköseksi. Price on myös voittanut yhdessä Jonny Claytonin kanssa Walesin maajoukkueena World Cup of Darts -mestaruuden vuosina 2020 ja 2023.
Price on ensimmäinen walesilainen joka on voittanut Grand Slam of Darts- ja World Darts Championship -tittelit.
Vuonna 2022 Pricesta tuli ensimmäinen dartsinpelaaja, joka on heittänyt saman vuoden aikana neljä televisoitua yhdeksän tikan peliä.
Mdou Moctar

Mdou Moctar (oik. Mahamadou Souleymane, s. 1986 Tchintabaraden) on nigeriläinen kitaristi, joka tunnetaan hänen nimeään kantavan yhtyeen laulajana ja soolokitaristina. Moctar on etniseltä taustaltaa tuaregi ja laulaa tuaregikieliin kuuluvalla tamasheqin kielellä. Kitaristina Moctaria on verrattu muun muassa Jimi Hendrixin, koska hän soittaa väärinpäin käännettyä kitaraa vasenkätisesti.
Ura.
Mdou Moctarin ensimmäinen albumi "Anah" ilmestyi vuonna 2008 matkapuhelimien välillä jaettuna äänitiedostona. Yksi albumin kappaleista päätyi lopulta amerikkalaisen Sahel Sounds -levy-yhtiön julkaisemalle "Music From Saharan Cellphones" -kokoelma-albumille. Sahel Sounds julkaisi albumin vinyyliversiona vuonna 2014. Moctarin toinen sooloalbumi "Sousoume Tamachek" ilmestyi vuonna 2017 ja kaksi vuotta myöhemmin julkaistu "Ilana: The Creator" oli ensimmäinen taustayhtyeen kanssa tehty levy.
Mdou Moctar on esintynyt Suomessa vuonna 2019 Tampereella, Jyväskylässä ja Helsingissä sekä 2022 Porissa ja Helsingissä.
Bojan Radulović

Bojan Radulović Samouković (s. 29. joulukuuta 1999 Lleida, Espanja) on serbialainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Englannin ykkösliigan Huddersfield Townissa.
Seurajoukkueet.
Radulović syntyi ja kasvoi Espanjassa, jossa hän aloitti myös uransa. Radulović debytoi Lleida Esportiun paidassa Espanjan kolmanneksi korkeimalla sarjatasolla elokuussa 2017 Real Zaragozan reservijoukkue Deportivo Aragónia vastaan. Hän pelasi kaudella 2017–2018 yhteensä 13 sarjaottelua, joissa onnistui kerran maalinteossa. Radulović teki myös voittomaalin Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia vastaan Copa del Reyn ottelussa marraskussa 2017.
Tammikuun lopulla 2018 Radulović siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavan Brightonin akatemiajoukkueeseen. Elokuussa 2018 Radulović lainattiin syyskaudeksi Espanjan kolmannella sarjatasolla pelaavaan Espanyolin reservijoukkueeseen, jossa hän onnistui kerran maalinteossa. Tammikuussa 2020 Radulović siirtyi jälleen Espanjan kolmannelle sarjatasolle lainalle, tällä kertaa Deportivo Alavésin reservijoukkueeseen, jossa hän pelasi kevätkaudella kuusi ottelua.
Elokuussa 2020 Radulović jätti Brightonin ja siirtyi Allsvenskaniin AIK:n riveihin. Kaudella 2020 Radulović pelasi kolme ottelua Allsvenskanissa. Seuraavalla kaudella 2021 hän esiintyi 26 kertaa AIK:n paidassa sarjaotteluissa tehden kolme maalia.
Helmikuussa 2022 Radulović siirtyi Veikkausliigaan HJK:n paitaan heinäkuuhun 2022 asti ulottuvalla lainasopimuksella, joka sisälsi myös osto-option. Radulović debytoi Veikkausliigassa SJK:ta vastaan 8. huhtikuuta. Heinäkuun lopulla 2022 HJK tiedotti käyttäneensä lainasopimukseen sisältyneen osto-option ja allekirjoittaneen Radulovićin kanssa kauden 2023 loppuun asti ulottuvan sopimuksen. Debyyttikaudellaan 2022 Radulović oli HJK:n paras maalintekijä Veikkausliigassa kahdeksalla liigamaalillaan.
Kaudella 2023 Radulović oli Veikkausliigan paras maalintekijä 18 osumallaan, kun HJK voitti neljännen peräkkäisen Suomen mestaruuden. Radulović ratkaisi myös kahdella maalillaan kotiottelussa romanialaista Farul Constanțaa vastaan HJK:lle paikan Konferenssiliigan lohkovaiheessa.
Tammikuun alussa 2024 Radulović siirtyi Englannin mestaruussarjan Huddersfield Towniin kesään 2027 asti ulottuvalla sopimuksella. HJK kertoi siirtokorvauksen olleen "merkittävä". Kevätkaudella Radulović pelasi 11 sarjaottelua, onnistuen kerran maalinteossa, mutta ei onnistunut estämään Huddersfieldiä putoamiselta Ykkösliigaan.
Saavutukset.
HJK
Virumaa Teataja

Virumaa Teataja on Virumaalla ilmestyvä paikallinen virolainen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1925. Lehden kustantaja on AS Postimees Grupp.
Historia.
Lehden aikaisemmat ja myöhemmät nimet:
Ähtävän herätys

Ähtävän Siionin seurakunta eli Ähtävän herätys oli vuonna 1738 Ähtävällä syntynyt separatistinen kristillinen herätysliike. Separatistinen herätys syntyi Ruotsissa vaikutteita saaneen laivuri Matts Rönnqvistin kautta. Ähtävän herätys syntyi vaihtoehtona kansankirkolle. Liike oli alkujaan kooltaan noin viidenkymmenen jäsenen kokoinen.
Ähtävän herätys oli luonteeltaan voimakkaan ekstaattinen ja kosketti etenkin tavallista rahvasta.
Ähtävän herätys sai tukea kirkkoherra Abraham Achreniukselta, joka osallistui herätysliikkeeseen. Erityisesti tunnetaan Achreniuksen saarna helluntaina 1740, jonka jälkeen tämä erosi virastaan ja hänestä tuli herätyksen johtaja.
Herätysliike oli Suomen ensimmäinen "Siion" eli Suomen ensimmäinen vapaaseurakunta.
Andrew Corsini

Pyhä Andrew Corsini (1302 Firenze, Italia – 6. tammikuuta 1373 Fiesole, Italia) oli pyhimys ja piispa. Paheellisen nuoruuden jälkeen hänestä tuli karmeliittamunkki kotikaupungissaan. Mies vietti neljäkymmentä vuotta tehden katumusta ja saarnaten. Hänestä tehtiin Fiesolen piispa vuonna 1360. Oltuaan kaksitoista vuotta piispana hän kuoli 71-vuotiaana. Paavi Eugenius IV julisti hänet autuaaksi 21. huhtikuuta 1440 ja paavi Urbanus VIII julisti hänet pyhimykseksi 29. huhtikuuta 1629. Mies eli seuraavien 9 paavien hallintokausien aikana: Bonifacius VIII (1294-1303), Benedictus XI (1303-1304), Klemens V (1305-1314), Johannes XXII (1316-1334), Benedictus XII (1334-1342), Klemens VI (1342-1352), Innocentius VI (1352-1362), Urbanus V (1362-1370) ja Gregorius XI (1370-1378). Hän on karmeliittojen ja Italian Firenzen suojeluspyhimys ja suojeluspyhimys levottomuuksia ja mellakoita vastaan. Mies kuvataan pitämässä ristiä, susi ja karitsa jaloissaan ja leijumassa taistelukentän yllä pilven päällä. Miehen juhlapäivää on vietetty 6. tammikuuta, 9. tammikuuta ja 4. helmikuuta. 
Häntä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
Pelouse

Pelouse (oksitaaniksi: "Pelosa") on kunta Ranskan eteläosassa Lozèren departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Menden kaupungista koilliseen.
Notre-Dame de la Rouvièren kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Se on tyyliltään romaaninen, ja sitä ympäröi hautausmaa. Kirkko on ollut historiallinen muistomerkki vuodesta 1973 lähtien. Notre-Dame de la Rouvièren kirkko oli seurakuntakirkkona vuoteen 1889 saakka, jonka jälkeen seurakuntakirkkona on ollut Saint-Pierre-de-Véronen kirkko.
Badaroux

Badaroux (oksitaaniksi: "Badarosc") on kunta Ranskan eteläosassa Lozèren departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lotjoen varrella, noin 5 kilometriä Menden kaupungista itään.
Vakuum

Vakuum on suomenruotsalainen nuortensarja, jonka pääosaa näyttelee Siri Fagerudd. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Vivi Lindberg, Wilhelm Enckell, Marketta Tikkanen ja Alex Anton. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa joulukuussa 2019 ja toinen helmikuussa 2022.
Sarjan alussa Siri Fageruddin esittämä Linnéa muuttaa Vaasasta Helsinkiin, päästyään opiskelemaan journalistiikkaa.
Karoliiniarmeijan herätys

Karoliiniarmeijan herätys eli karoliinipietismi oli Ruotsin karoliiniarmeijan vangiksi jääneiden upseerien keskuudessa syntynyt herätysliike. Herätys syntyi kymmenen vuoden ajanjaksolla vuosina 1711–1721 Tobolskissa, Siperiassa. Herätyksen innoittaja oli Hallen professori August Hermann Francke. Tunnetuimpia karoliinipietistejä olivat majuri Carl Johan Creutz, Poltavan vanki ja tuleva herätyssaarnaaja sekä eversti Peter Stierncrantz, myöhemmin Uudenmaan ja Hämeen läänin maaherra.
Herätys.
Karoliinipietismin sisältö oli sotilaille tyypillistä kunnian kulttuuria, jossa heränneiden karoliiniupseerien uusi tehtävä oli palvella kuninkaansa sijasta Jumalaa. Usko oli jatkuvaa taistelua ja kilvoittelua uuden elämän tiellä, jonka päämäärä oli iankaikkinen ilo. Pietistinen herätysyhteisö tarjosi mahdollisuuden jatkaa karoliiniupseerin elämää sotilaallisesta romahduksesta huolimatta.
Tausta.
Vuonna 1709 Ruotsin suurvalta kävi taistelua Ukrainan Poltavassa, joka päättyi tappioon Venäjää vastaan. Monet Ruotsin karoliiniupseereista päätyivät sotavankeuteen Venäjälle ja Siperiaan. Karoliiniarmeijan elämään ja sotakulttuuriin kuuluivat luonnollisena piirteenä hartauselämä ja hengellinen kurinalaisuus. Karoliiniarmeija oli luterilaisen uskon esitaistelija Kustaa II Aadolfin perinnön mukaisesti. Osa upseeriherätyksen piirteistä palautuu karoliiniarmeijan hurskauteen.
Ensimmäisen kerran karoliiniarmeija oli yhteydessä pietismiin vuosina 1705–1707 Sleesin ja Saksin sotaretkellä. Karoliiniarmeija oli leiriytynyt myös Riikaan, joka oli yksi "Hallen pietismin" keskuksista. Poltavan taistelu käytiin kesäkuussa 1709. Tappion seurauksena noin 1 500 vankia vietiin vangiksi eri paikkakunnille Siperiaan. Ensimmäiset vangit saapuivat Tobolskiin vuonna 1711 ja vapautuivat kymmenen vuoden kuluttua, kun Uudenkaupungin rauha päätti isonvihan.
Herätys vankien keskuudessa.
Tobolskissa karoliinivankien keskuuteen levisi pietistinen herätys, joka kosketti erityisesti upseeristoa. Tobolskin sotilaat muodostivat vankeuden pitkittyessä oman yhteisön kirkkoineen ja kouluineen. Koulun perustaja oli eräs herätyksen aktiivisimmista upseereista, kapteeni Curt Friedrich von Wreech. Vuonna 1714 Tobolskiin perustettiin myös sairaala.
August Herman Francke sai kuulla Ruotsin armeijan upseerien ahdingosta ja lähetti heille avustuksia ja pietististä kirjallisuutta. Kirjeenvaihdon avulla Siperiaan syntyi yksi Hallen pietismin keskuksista. Heränneet karoliinit tulivat tunnetuiksi myös Euroopassa.
Sotavankeuden jälkeen.
Sotavankeuden jälkeen karoliiniupseerit toivat uskonnolliset ajatukset mukanaan. Karoliiniarmeijan herätyksen seurauksena syntyivät muun muassa Erikinpoikien uskonliike Kokkolan ja Pedersören seudulla sekä kartanopietismi Itä-Uudenmaan ja Kymenlaakson aateliskartanoissa.
Jytte Hilden

Jytte Hilden (s. 12. syyskuuta 1942 Kööpenhamina) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1979–1981 ja 1984–1998 sekä toiminut Tanskan kulttuuriministerinä 1993–1996 ja tutkimusministerinä 1996–1998.
Oulun separatismi

Oulun separatismi oli Oulussa 1730-luvulla syntynyt nuorisoherätys, joka edusti radikaalipietististä kristinuskon suuntausta. Oulun separatistit arvostelivat tapakristillisyyttä, lapsikastetta ja sakramentteja. Oulun separatistiryhmän tunnetuimpia jäseniä ovat Anna Holmsten, Elsa Chrstina Holmsten, Samuel Wacklin, Johan Wacklin sekä Johan Siira. Liikkeellä oli yhteyksiä Kälviän Erikinpoikiin, mutta ratkaisevat vaikutteet saatiin Tukholmasta.
Herätys.
Oulun separatistit edustivat radikaalipietismiä: liikkeen mukaan jumalanpalveluksiin osallistuminen oli tapakristillisyyttä ja lapsen kastaminen tuli jättää siihen ikään, jolloin he kykenivät vastaamaan omasta elämästään. Liike kritisoi myös ehtoollista ja hylkäsi kirkollisen avioliittoon vihkimisen. Liikkeen painotukset painottuivat eskatologisiin näköaloihin.
Tausta.
Oulu oli yksi isonvihan pahiten runtelemia alueita. Olojen normalisoiduttua yhteydet Tukholmaan palasivat ja kaupankäynti kasvatti kaupungin varallisuutta. Kaupungin rikkaimpiin sukuihin kuuluivat Wacklinit, joiden perheessä ja lähipiirissä oli pietismin kannatusta. Oulussa oli myös ennen suurta Pohjan sotaa ollut radikaalipietismin ituja mm. Lars Ulstadiuksen toiminnan myötä.
Luc-la-Primaube

Luc-la-Primaube (oksitaaniksi: "Luc") on kunta Ranskan eteläosassa Aveyronin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 7 kilometriä Rodezin kaupungista lounaaseen.
Linna "Château de Planèzes" on rakennettu 1400-luvulla. Se on yksityisomistuksessa. Linna on nimetty historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1991.