tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Spiders from Mars

The Spiders from Mars oli brittiläinen yhtye, joka toimi David Bowien taustayhtyeenä tämän 1970-luvun alun glam rock -aikakaudella. Yhtye julkaisi myös yhden oman albumin vuonna 1976. Spiders from Marsin tunnetuimman kokoonpanon muodostivat kitaristi Mick Ronson, basisti Trevor Bolder ja rumpali Mick Woodmansey.
Historia.
Yhtye oli kotoisin Hullin kaupungista. Alkuperäiset jäsenet Mick Ronson (kitara), Mick Woodmansey (rummut) ja Trevor Bolder (bassokitara) olivat soittaneet yhdessä 1960-luvun lopulta lähtien. He käyttivät yhtyeestä aluksi nimiä The Rats sekä Ronno, joka julkaisi vähälle huomiolle jääneen singlen ”Fourth Hour of My Sleep” / ”Powers of Darkness”.
Ronson tutustui 1970-luvun vaihteessa tuolloin folk-musiikkia esittäneeseen David Bowieen. Bowie halusi viedä musiikkiaan etenkin hard rockin suuntaan ja panostaa visuaaliseen ilmeeseen. Ronson ja Woodmansey valittiin Bowien uuteen taustayhtyeeseen, ja he soittivat myös Bowien vuoden 1970 albumilla "The Man Who Sold the World". Bolder soitti Bowien seuraavalla albumilla "Hunky Dory" (1971). Bowien vuoden 1972 konseptialbumi "The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars" oli ensimmäinen, jossa yhtye esiintyi The Spiders from Mars -nimisenä. Albumi vaikutti merkittävästi glam rock -tyylin suosion kasvuun. Sitä seurannut "Aladdin Sane" jatkoi musiikillisesti samoilla linjoilla.
Bowie ilmoitti esiintymisessään 3. heinäkuuta 1973 Lontoon Hammersmith Odeonissa, että kyseessä on yhtyeen viimeinen konsertti. Ronson ja Bolder jatkoivat Bowien mukana vielä hetken aikaa ja soittivat Bowien samanvuotisella cover-albumilla "Pin Ups" sekä televisiossa lähetetyssä "The 1980 Floor Show’ssa".
Bowie-yhteistyön päätyttyä Ronson siirtyi soolouralle ja teki yhteistyötä muun muassa Ian Hunterin, Bob Dylanin ja John Cougarin kanssa. Bolder ja Woodmansey sen sijaan herättivät Spiders from Marsin uudelleen henkiin ja julkaisivat yhtyeen nimikkoalbumin vuonna 1976. Lähteneen Ronsonin tilalla kitaraa soitti Dave Black, laulusolistina toimi Pete McDonald ja kosketinsoittajana Mike Garson. Yhtyeen toiminta päättyi samana vuonna.
Rocky Aur Rani Kii Prem Kahaani

Rocky Aur Rani Kii Prem Kahaani (, ) on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Karan Johar. Ranveer Singh ja Alia Bhatt näyttelevät paria, jolla on persoonallisuuseroja, ja he päättävät asua toistensa perheiden kanssa kolme kuukautta ennen naimisiinmenoa. Dharmendra, Jaya Bachchan, Shabana Azmi, Tota Roy Chowdhury, Churni Ganguly, Aamir Bashir ja Kshitee Jog näyttelevät heidän perheenjäseniään.
Don Simpson

Donald "Don" Simpson (Anchorage, Alaska 29 lokakuuta 1945 – Los Angeles 19. tammikuuta 1996 ) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka tunnettiin hedonistisesta elämäntyylistään ja suuresta vaikutuksestaan 1980-luvun amerikkalaisiin elokuviin.
Simpson varttui Alaskassa vähävaraisten ja ankaran uskonnollisten vanhempien lapsena. Hän valmistui Oregonin yliopistosta 1966.
1970-luvun alussa hän lähti Hollywoodiin. Aluksi hän tuli toimeen tekemällä pieniä näyttelijäkeikkoja ja lyömällä vetoa tennistaidoistaan ​​lähikentillä. Hän sai myytyä tekemänsä käsikirjoituksen elokuvaan "Cannonball". Hän aloitti työuran mainosalalla ja myöhemmin siirtyi Warner Bros -yhtiön markkinointipuolelle. 
Hänestä tuli yksi Paramountin pomoista 1975. Hänen elokuviaan olivat mm. "American Gigolo" (1980) ja "Upseeri ja herrasmies" (1982). Hän nousi yhtiön tuotantojohtajaksi 1981.
Vuoteen 1983 mennessä Simpsonin huumausaineiden käytöstä oli tullut ongelma. Kun hän kerran johtajien ruokalassa sammui keittolautasen päälle, hän sai potkut. Häntä ei kuitenkaan ajettu pois, vaan sen sijaan hän sai Paramountilta tuottajasopimuksen ja oman toimiston. Silloin hän aloitti liikekumppanuutensa Jerry Bruckheimerin kanssa. He perustivat oman yhtiön vuonna 1983.
Simpson &amp; Bruckheimer tuotti useita menestyksekkäitä, mutta ei erityisen hienovaraisia elokuvia. "Flashdancen" (1983) tekeminen maksoi 7 miljoonaa dollaria, mutta se tuotti maailmanlaajuisesti 201 miljoonan lipunmyyntitulot. "Top Gun" (1986) tuotti 15 miljoonan dollarin budjetilla maailmanlaajuisesti yli 357 miljoonan euron tulot. "Beverly Hills Cop" (1984) teki Eddie Murphystä tähden ja Paramountin 15 miljoonan dollarin sijoitus tuotti 316 miljoonan lipputulot. Jatko-osa "Beverly Hills Cop II" (1987) maksoi 28 miljoonaa ja tuotti 277 miljoonaa. Nämä elokuvat yhdessä keräsivät yli 1,4 miljardin dollarin lipunmyyntitulot.
Simpsonin ja Bruckheimerin elokuville oli tunnusomaista kuvien ja musiikin yhdistäminen tavalla, joka muistutti musiikkivideoita, mutta ei palvellut elokuvakerronnan tarkoitusta. Nämä elokuvat olivat alkusysäys kasvavalle suuntaukselle, jossa elokuvat levittäytyivät huvipuistojen, videopelien, lelujen ja musiikin oheismarkkinoille toinen toisiaan vahvistavaksi rahavirtojen kierteeksi samalla kun Hollywood muuttui elokuvien tuotantopaikasta "elokuvallisen viihteen" tuotantopaikaksi. 
Vuonna 1988 Simpsonin ja Bruckheimerin yritys teki tuottoisan sopimuksen Paramountin kanssa, mutta heidän vuoden 1990 elokuvansa "Days of Thunder" ei enää menestynyt. Kylillä puhuttiin holtittomasta käytöksestä ja kohtuuttomasta rahantuhlauksesta. Elokuva ylitti budjettinsa ja maksoi yli nelinkertaisesti studion keskimääräiseen elokuvaan verrattuna. Neuvotteluiden jälkeen pari lähti Paramountilta Disneylle. 
Simpsonin huumeiden käyttö johti Bruckheimerin ja Simpsonin liikekumppanuuden kariutumiseen. Simpson palkkasi huumevieroitusta varten lääkärin, mutta lääkäri itse kuoli yliannostukseen Simpsonin kartanossa. Simpson kuoli 52-vuotiaana vuonna 1996 sydänkohtaukseen, jonka aiheutti kokaiinin ja reseptilääkkeiden yliannostus.
Christophe Laporte

 
Christophe Laporte (s. 11. joulukuuta 1992 La Seyne-sur-Mer) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän on maantieajon Euroopan-mestari, olympia- ja MM-mitalisti ja Gent–Wevelgemin voittaja. Hän aloitti ammattilaisuransa Cofidis-tallissa vuosina 2014–2021. Hän siirtyi Team Jumbo-Vismaan vuonna 2022, ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nykyiseltä nimeltään Team Visma–Lease a Bike.
Laporte voitti Cahorsiin päättyneen 19. etapin Ranskan ympäriajossa 2022. Hän saavutti samana vuonna maantieajon MM-hopeaa oltuaan Remco Evenepoelin voittamassa kilpailussa nopein pääjoukon kirissä. Hän voitti Gent–Wevelgem-klassikon 2023 oltuaan 50 kilometriä irtiotossa tallitoverinsa Wout van Aertin kanssa. Kolme päivää myöhemmin hän voitti niin ikään UCI World Tour -sarjaan kuuluneen Dwars door Vlaanderenin 15 sekunnin erolla Oier Lazkanoon. Hän voitti samana vuonna maantiejon Euroopan-mestaruuden Drenthessä kukistettuaan kolmen ajajan kirissä Wout van Aertin ja Olav Kooij'n. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti maantieajon pronssia.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Välimeren kilpailut, maantieajossa hopeaa
Tour de Vendée, voitto
Tour de Vendée, voitto
Etoile de Bessèges, kokonaiskilpailussa toinen, 2. etapin voitto
Tour Cycliste International La Provence, pistekilpailun sekä 1. ja 3. etapin voitto
Gent–Wevelgem, neljäs
Tro-Bro Léon, voitto
Belgian ympäriajo, 3. etapin (aika-ajo) voitto
Luxemburgin ympäriajo, 1. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, 18. etapilla toinen
Grand Prix d'Isbergues, toinen
Etoile de Bessèges, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. ja 4. (aika-ajo) etapin voitto
Luxemburgin ympäriajo, prologin ja 1. etapin voitto
Tour Poitou-Charentes en Nouvelle Aquitaine, kokonaiskilpailun sekä 1., 2. ja 4. (aika-ajo) etapin voitto
Duo Normand, toinen
Tour de Vendée, toinen
Etoile de Bessèges, pistekilpailun ja 1. etapin voitto
Dwars door Vlaanderen, toinen
Circuit de Wallonie, voitto
Ranskan ympäriajo, 19. etapilla toinen
Tour du Limousin, 1. etapin voitto
Grand Prix de Wallonie, voitto
Pariisi–Roubaix, kuudes
Pariisi–Nizza, 1. etapin voitto
E3 Saxo Bank Classic, toinen
Gent–Wevelgem, toinen
Ranskan ympäriajo, 19. etapin voitto, 4. etapilla kolmas
Tanskan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun sekä 5. etapin voitto
MM-kilpailut, maantieajossa hopeaa
Binche–Chimay–Binche, voitto
Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
Gent–Wevelgem, voitto
Dwars door Vlaanderen, voitto
Critérium du Dauphiné, pistekilpailun sekä 1. ja 3. etapin voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, kuudes
EM-kilpailut, maantieajossa kultaa
Omloop Het Nieuwsblad, viides
Olympialaiset, maantieajossa pronssia
Benelux Tour, kokonaiskilpailussa neljäs
Pariisi–Tours, voitto
Pariisi–Tours, toinen
Tour of Holland, kokonaiskilpailun voitto
Hazbin Hotel

Hazbin Hotel on yhdysvaltalainen aikuisille suunnattu animoitu musikaalikomediasarja, jonka on luonut Vivienne ”VivziePop” Medrano. Sarja seuraa Helvetin prinsessaa Charlie Morningstaria, joka yrittää hotellinsa avulla ”kuntouttaa” syntisiä pääsemään Taivaaseen ja täten välttämään Taivaan tekemän vuosittaisen ”Puhdistuksen”, jolla hillitään Helvetin ylikansoitusta. Sarjaa tuottavat itsenäinen viihdetuotantoyhtiö A24 ja animaatiostudio Bento Box Entertainment yhteistyössä Amazon Studiosin kanssa.
Sarjan pilottijakso julkaistiin YouTubessa 28. lokakuuta 2019. Sen tehneet animaattorit olivat kokonaan freelancereita, ja rahoitus tuli etupäässä Medranon Patreon-seuraajilta. Ensimmäinen tuotantokausi ilmestyi Amazon Prime Videossa 18. tammikuuta 2024, ja samana päivänä julkaistiin myös ensimmäinen jakso ilmaiseksi YouTubessa. Toisen kauden on vahvistettu olevan tuotantovaiheessa. Sarja on kerännyt enimmäkseen positiivisia arvosteluja kriitikoilta.
Pilottijakson saama suosio ja menestys saivat Medranon luomaan sarjalle spin-off-sarjan nimeltä "Helluva Boss", joka ilmestyi 31. lokakuuta 2020. Kyseinen sarja sijoittuu "Hazbin Hotelin" maailmaan, mutta sisältää eri valikoiman hahmoja.
26. tammikuuta 2024 "Hazbin Hotelin" kerrottiin olevan Prime Videon historian suurimman maailmanlaajuisen ensiesityksen tehnyt animaatiosarja. Helmikuun 17. päivänä pilottijakso saavutti sata miljoonaa katselukertaa YouTubessa.
Juoni.
Helvetin prinsessa Charlie Morningstar yrittää toteuttaa mahdottomalta vaikuttavan unelmansa syntisten kuntouttamisesta hotellinsa ”Hazbin Hotel” avulla. Ylikansoituksen vuoksi Helvetti kohtaa vuosittain puhdistuksen, jossa Aadamin johtamat enkelit laskeutuvat Taivaasta tappamaan syntisiä. Charlie pitää puhdistusta järkyttävänä, ja hän tahtoo löytää ongelmaan rauhanomaisemman ratkaisun. Charlien tavoitteena on saada hotellin asiakkaat poistumaan Helvetistä lunastettuina sieluina ja pääsemään Taivaaseen.
Uskollisen managerinsa ja tyttöystävänsä Vaggien sekä hotellin ensimmäisen asiakkaan, vastahakoisen pornonäyttelijä Angel Dustin avulla Charlie yrittää sinnikkäästi toteuttaa unelmansa. Kun hänen esiintymisensä suorassa televisiolähetyksessä menee kuitenkin pieleen, hän kiinnittää vaikutusvaltaisen ”radiodemoni” Alastorin huomion. Vaikka tämä pitääkin Charlien ajatusta sielujen pelastamisesta naurettavana, hän tarjoutuu kuitenkin huvin vuoksi auttamaan Charlieta hotellin pyörittämisessä.
Jaksot.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
1. kausi (2024).
&lt;br&gt;
Diskografia.
Jokaisen jakson kappaleet julkaistiin päivä jakson julkaisemisesta ääniraita-EP:llä A24 Musicin kautta. "Part 1" julkaistiin ensimmäisenä 19. tammikuuta 2024. Kaksi kappaletta julkaistiin ennen sarjaa, eivätkä ne sisälly yhteenkään EP:hen; ”Happy Day in Hell” julkaistiin 20. lokakuuta 2023 − mitä seurasi ennakkoesitys New York Comic Conissa − ja ”Poison” julkaistiin 5. tammikuuta 2024. Sarjan julkaisun jälkeen ”Poison” ensiesiintyi US "Billboardin" Hot Rock &amp; Alternative Songs -listalla 34. sijalla kerättyään viikossa 2,7 miljoonaa esityskertaa Yhdysvalloissa.
Uuno Talvio

Uuno Johannes Talvio (6. maaliskuuta 1890 Turku – 13. lokakuuta 1947) oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä.
Uuno Talvio pääsi ylioppilaaksi 1909 ja hän opiskeli sitten taide- ja kirjallisuushistoriaa Helsingin yliopistossa. Talvio oli Uusi Aura-lehden toimittajana 1913–1916 ja sen jälkeen hän oli työssä Maakansa-lehdessä, Suomen Tietotoimistossa ja Iltalehdessä. Vuonna 1930 Talvio siirtyi Ajan Suunta-lehteen ja toimi vuodesta 1932 alkaen lehden toimitussihteerinä. Hän toimitti myös Kodin Kuvasto- ja Suomen Teollisuus-aikakauslehtiä. Talvion artikkeleita, runoja ja käännöksiä ilmestyi myös muissa lehdissä.
Ritva Ylönen

Ritva Kyllikki Ylönen (s. 30. toukokuuta 1945 Puolanka) on helsinkiläinen kirjallisuudentutkija ja tietokirjailija. 
Ennen väitöskirjansa "Tervaksinen toteemi – Kalle Päätalon Iijoki-sarjan vastaanotto ja vaikutus" (TUP 2013) kirjoittamista Ylönen työskenteli mediapäällikkönä eri medioissa, joista pisimpään Yhtyneet Kuvalehdet Oy:ssä (1989–2007). Hänen pääpainonsa kirjallisuudentutkimuksessa on teosten vastaanoton ja vaikutuksen tutkiminen, kirjoittamisessa kirjailijaelämäkerrat.
Ylönen on esitelmöinyt Kalle Päätalosta, Saima Harmajasta ja Laura Harmajasta yliopistoissa ja muilla foorumeilla ja kirjoittanut heistä artikkeleita eri lehtiin.
Voihan veljet!

Voihan veljet! ("For Pete’s Sake") on Peter Yatesin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen farssielokuva vuodelta 1974. 
Stanley Shapiron ja Maurice Richlinin käsikirjoittamassa tarinassa Barbra Streisand esittää nuorta aviovaimoa, joka joutuu monenlaisiin kommelluksiin saadakseen rahaa taksinkuljettajamiehensä (Michael Sarrazin) opintoihin. Nuori nainen joutuu koronkiskurien pauloihin lainatessaan 3 000 dollaria miehensä saamaan sisäpiirin sijoitusvinkkiin raaka-ainemarkkinoilla. Hän on ajautumassa jopa prostituutioon, ja farssi huipentuu karjavarkausepisodiin keskellä Manhattania.
Brittiläinen "Sight &amp; Sound" harmitteli elokuvan muistuttavan ikävällä tavalla siitä, miten paljon paremmin screwballkomediaa tehtiin 30 vuotta aiemmin. "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi piti uutuuselokuvaa vuonna 1974 ”hyvin toimivana crazypyörteenä”. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen antoi kaksi tähteä viidestä tälle ”kivanoloiselle perus-Streisandille”, yhdelle monista näyttelijän 1970-luvun alkupuolella tähdittämistä komediaelokuvista.
Terho Vitikainen

Terho Teodor Vitikainen (26. kesäkuuta 1903 Enonkoski – 7. tammikuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Terho Vitikainen pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta vuonna 1923 ja hän opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Vitikainen suoritti Pohjola-Norden-yhdistyksen sanomalehtikurssin 1926. Hän oli pitkään Maaseudun Tulevaisuus-lehden toimittajana.
László Teleki

László Teleki (1811 – 8. toukokuuta 1861) oli unkarilainen poliitikko ja diplomaatti. Hänen veljensä oli kuvernööri József Teleki.
Teleki oli 1839–1842 Transsilvanian maapäivien jäsen. Hänet valittiin 1843 Unkarin ylähuoneen jäseneksi, ja hän liittyi Lajos Kossuthiin. Teleki lähti syyskuussa 1848 Unkarin lähettiläänä Pariisiin. Itävallan hallitus hirtätti hänet kotimaassa maanpetturina kuvaannollisesti. Teleki oli sittemmin unkarilaisten emigranttien johtajia. Hänet vangittiin 1860 Dresdenissä ja luovutettiin Itävallan hallitukselle mutta päästettiin vapaaksi, kun hän lupasi keisarille luopua poliittisesta toiminnasta. Helmikuussa 1861 hänet valittiin Unkarin valtiopäivien alahuoneeseen, jossa hänestä tuli äärimmäisen oppositiopuolueen johtaja. Teleki kuitenkin ampui itsensä 8. toukokuuta samana vuonna, koska hän oli joutunut ristiriitaan keisarille antamansa lupauksen kanssa. Hän kirjoitti murhenäytelmän "A kegyencz" (1842, 'Suosikki').
Vladimir Zavadski

Vladimir Vasiljevitš Zavadski (; 11. tammikuuta 1978 – 28. marraskuuta 2023) oli venäläinen kenraalimajuri, joka toimi 14. armeijakunnan varakomentajana. Hän kuoli Ukrainassa marraskuussa 2023. Hänen välittömänä kuolinsyynä pidetään maamiinan räjähdystä, mutta joidenkin väitteiden mukaan ukrainalaisjoukkojen tykistökeskitystä pidetään mahdollisena.
Kenraali Zavadski oli ilmeisesti ajanut ukrainalaisilta sotasaaliiksi saadulla ajoneuvolla kyydissään kolme muuta upseeria, jolloin he olivat joutuneet omien joukkojen kranaatinheitintulen kohteeksi. Hän ei ollut ilmoittanut ajoreittiään. Vaikka kranaatit eivät osuneet, hän joutui paetessaan venäläisten asettamaan miinakenttään, jossa ajoneuvo räjähti.
Zavadski oli naimisissa ja hänellä oli kaksi poikaa.
Jan Shikera

Jan Shikera (s. 21. joulukuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue TUTO Hockeyssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Shikera pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura.
Shikera on TuTon kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2018–2019 Turun Palloseuran B-nuoriin. Kaudella 2019–2020 Shikera oli joukkueen paras syöttäjä 31 syöttöpisteellään. Kaudella 2021–2022 hän voitti U20 SM-pronssia. Kaudella 2022–2023 Shikera oli TPS:n kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+18=34. Hän voitti päätteeksi U20 SM-pronssia.
Kaudella 2023–2024 Shikera debytoi TPS:n SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 30. joulukuuta 2023 JYPiä vastaan. Shikera merkittiin TPS:n kolmosketjun vasempaan laitaan Vili Munkin ja Aaron Hakalan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.57 minuuttia. Shikera pelasi TPS:ssä kaksi SM-liigaottelua. Tammikuussa 2024 hän siirtyi kuitenkin loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa pelaavan itävaltalaisjoukkue EHC Lustenaun riveihin.
Shikera siirtyi kauden 2024–2025 kynnyksellä syyskuussa 2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Hän pelasi siellä tulokaskaudellaan 39 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5. Shikera ei kuitenkaan pelannut otteluakaan pudotuspeleissä. Maaliskuussa 2025 hän teki Tuton kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Cleor

Cleor on kiinteistövarusteisiin erikoistunut suomalainen palveluyritys.
Historia.
Yhtiö on perustettu Seinäjoella vuonna 2018. Heti perustamisen jälkeen yhtiö hankki liiketoimintakaupalla kiinteistömattojen maahantuonti-, myynti- ja asennusliiketoiminnan. Perustamisvuonna yhtiö käynnisti myös kiinteistövarusteiden asennusliiketoiminnan. Yhtiö on tuottanut aikaisemmin myös kiintokalusteiden sekä puuelementtien asennuspalveluja.
Joulukuussa 2022 Cleor Oy osti Hani-Tuote Oy:n koko osakekannan. Hani-Tuotteella on toimitilat Tampereen Myllypurossa, ja se on yksi Suomen vanhimmista varustetukkureista. Vuonna 1986 toimintansa aloittaneen perheyrityksen nimi on syntynyt yhtiön alkuperäisten perustajien sukunimien yhdistelmästä.
Alkuvuodesta 2023 yhtiö aloitti oman varustetuotteiden tuotekehityksen Tampereella. Samana vuonna yhtiö käynnisti vaiheittain kiinteistövarusteisiin keskittyneen verkkokauppaliiketoiminnan.
Liiketoiminta.
Cleor Oy:n liiketoiminta keskittyy varustetuotteiden toimituksiin pääosin uudis- ja korjausrakennuskohteissa. Projektitoimituksiin kuuluu tuotteiden lisäksi suunnittelun, asennuksen ja logistiikan lisäpalveluja.
Yritysvastuu.
Yritys on korostanut varustetuotteiden suunnittelu- ja asennuspalvelun konseptia, joka mahdollistaa materiaalin nollahävikin rakennustyömaalla varustetuotteiden osalta.
Yhtiö.
Yhtiön omistavat perustajaosakkaat. Vuoden 2022 alusta lähtien yhtiössä on toiminut hallituksen puheenjohtajana Timo Kaura.
Aiheesta muualla.
Virallinen sivusto
__EISISLUETT__
Vaie

Vaie () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1.378 asukasta.
Tšekin presidentinvaali 2023

Tšekin vuoden 2023 presidentinvaalit pidettiin 13.–14. tammikuuta ensimmäisen kierroksen ja 27.–28. tammikuuta toisen kierroksen osalta. Vaalit voitti itsenäinen ehdokas ja entinen kenraali Petr Pavel.
Tausta.
Istuva presidentti Miloš Zeman ei voi asettua ehdolle toimittuaan presidenttinä jo kaksi kautta.
Tšekin perustuslain mukaan presidentin tulee olla vaalikelpoinen senaatin vaaleissa (väh. 40-vuotias Tšekin kansalainen), joka on saanut vaaleissa vähintään puolet äänistä. Tarvittaessa järjestetään toinen kierros, jonne karsiutuvat kaksi ehdokasta, jotka saivat ensimmäisellä kierroksella eniten ääniä. Sama henkilö voi toimia presidenttinä kaksi peräkkäistä kautta.
Ehdokasasettelu ja äänioikeus.
Lain mukaan ehdokkaaksi pyrkivän henkilön tulee kerätä riittävä tuki: joko 50 000 kansalaisen, 20 edustajainhuoneen jäsenen tai 10 senaattorin allekirjoitus.
Ehdokkaiksi rekisteröitiin onnistuneesti kahdeksan ehdokasta:
Tulokset ja jälkipyykki.
Babiš myönsi tappionsa vaalivalvojaisissaan ja onnitteli Pavelia toivoen samalla, että tästä tulisi koko kansan presidentti. Pavel vannoi virkavalansa 9. maaliskuuta 2023.
Digitaalinen lompakko

Digitaalinen lompakko on tietokoneohjelma, useimmiten älylaitteen mobiilisovellus, jossa voidaan säilytää esimerkiksi digitaalista rahaa, lippuja, etukortteja tai henkilöllisyystodistuksia. Idea on säilyttää asioita kuten fyysisessä lompakossa, mutta täysin virtuaalisissa muodoissa.
Palveluita.
Useat internetpalveluiden suuryhtiöt ovat kehittäneet omia digitaalisia lompakoitaan älypuhelimille helpompaan maksuliikenteeseen, ilman tarvetta käteiselle rahalle, maksukorteille tai verkkopankeille. Tällaisia ovat esimerkiksi Apple Wallet, Google Wallet ja Samsung Wallet. Nykyisiin digilompakoihin voi liittää fyysisiä maksukortteja ja käyttää niitä mobiilimaksamisessa.
Euroopan unioni kehittää digitaalista euroa, jota keskuspankilta saa digilompakoihin, eikä yksityisten pankkien tai luottokorttiyritysten välitystä tarvita. Ideana on kehittää jokaiselle kansalaiselle halvempi, helpompi ja yksityisempi raha, kuten käteinen. EU valmistelee lainsäädäntöä myös digitaalisesta identiteettilompakosta, joka mahdollistaa sähköisen tunnistautumisen ja muiden henkilötietojen osoittamisen luotettavasti EU-alueella. Sillä voi siis korvata esimerkiksi fyysiset passit ja ajokortit.
Metaldehydi

Metaldehydi (C8H16O4) on heterosyklisiin asetaaleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi polttoaineena ja nilviäisten karkotukseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa metaldehydi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen tai etanoliin, mutta paremmin bentseeniin ja kloroformiin. Kuumennettaessa aine alkaa hajota asetaldehydiksi yli 80 °C:n lämpötilassa ja sublimoituu kuumennettaessa enemmän. Metaldehydi on stabiili emäksisissä oloissa, mutta hydrolysoituu asetaldehydiksi happojen vaikutuksesta.
Valmistus ja käyttö.
Metaldehydiä valmistetaan asetaldehydistä happojen ja kalsiumbromidin toimiessa katalyytteinä korkeintaan 0 °C:n lämpötilassa. Tuote suodatetaan liuoksesta.
Metaldehydi halvaannuttaa nilviäisiä ja lisää niiden suolen läpäisevyyttä aiheuttaen kuoleman. Sitä käytetään etanoiden torjumiseen maanviljelyksiltä ja puutarhoista. Se on hyväksytty käytettäväksi Euroopan unionin alueella. Yhdistettä käytetään myös pelletteinä polttoaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Nemanja Radonjić

Nemanja Radonjić (s. 15. helmikuuta 1996 Niš, Serbia, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa Torinoa. Hän on pelannut Serbian maajoukkueessa vuodesta 2017.
Radonjić pelasi nuorten sarjoissa Serbian lisäksi Romaniassa ja Italiassa. Hän aloitti liigauransa Serbiassa Čukaričkin joukkueessa vuonna 2016 ja edusti yhden kauden Belgradin Punaista tähteä ennen siirtymistään Ranskaan Olympique de Marseillen joukkueeseen elokuussa 2018. Hän pelasi Marseillen lisäksi lainasopimuksella Saksassa Hertha Berlinissä, Portugalissa Benficassa ja Italiassa Torinossa, joka osti hänet kesällä 2023. Radonjić on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä Ranskan Ligue 1:ssä 51 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, Saksan Bundesliigassa 12 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, Portugalin Primeira Ligassa kuusi ottelua tekemättä maaleja ja Italian Serie A:ssa 38 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia. Hän on pelannut Mestarien liigassa kolme ottelua tekemättä maaleja ja Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän voitti Serbian liigamestaruuden vuonna 2018.
Radonjić pelasi Serbian nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi yhteensä viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2019. Hän pelasi Serbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa kaksi ottelua Venäjällä 2018 ja kolme ottelua Qatarissa 2022 ja tuli niissä kaikissa vaihdosta kentälle. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 44 A-maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia: syyskuussa 2019 EM-karsinnan vierasottelussa Luxemburgia vastaan, marraskuussa 2019 EM-karsinnan kotiottelussa jälleen Luxemburgia vastaan, marraskuussa 2020 kolmen päivän välein Kansojen liigan otteluissa Unkaria ja Venäjää vastaan sekä kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Sloveniaa vastaan.
Professional Disc Golf Association

Professional Disc Golf Association (PDGA) on vuonna 1976 perustettu kansainvälinen voittoa tavoittelematon organisaatio, jonka päämaja sijaitsee Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Organisaatio järjestää lukuisia frisbeegolf-kilpailuja, merkittävimpänä Frisbeegolfin maailmanmestaruuskilpailut.
PDGA järjesti vuonna 2022 maailmanlaajuisesti 8 500 kilpailua, jotka vaihtelivat alimman C-tason ja ylimmän Elite-tason välillä. Organisaatio toimii sen jäsenpelaajien alaisuudessa, ja se on frisbeegolfin korkein hallintoelin. Täten se päättää esimerkiksi frisbeegolfkorien virallisista ominaisuuksista.
Jiro Frilander

Jiro Aaron Frilander (s. 28. elokuuta 2004 Suonenjoki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Frilander on Suonenjoen Kiekko-Karhujen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kalevan Palloon, josta Frilander siirtyi 16-vuotiaana Mikkelin Jukureihin kaudeksi 2020–2021. Kaudella 2021–2022 hän oli tehoilla 27+25=52 seuran U18-joukkueen paras pistemies ja maalintekijä sekä jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Joonas Mäkisen kanssa. Frilander jakoi koko U18 SM-sarjan pistepörssin kolmannen sijan Kärppien Elias Janssonin, Tapparan Oiva Keskisen ja JYP Akatemian Vertti Volotisen kanssa edellään Jokereiden Nestor Noiva ja Ässien Manu Mäkelä. Kauden 2022–2023 hän pelasi suurimmaksi osaksi Jukurien U20-joukkueessa, mutta Frilander pelasi osan kaudestaan myös lainalla U20 Mestistä Savonlinnan Pallokerhossa. Hän oli joukkueen paras maalintekijä tehtyään 11 ottelussa 12 maalia.
Kaudella 2023–2024 Frilander jakoi tehoilla 10+19=29 Jukurien U20-joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Matti Butkovskiyn, Eetu Tiusasen ja Bence Horváthin kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös SM-liigajoukkueessa, jossa Frilander pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa 30. joulukuuta 2023 vieraissa Porin Ässiä vastaan, kun Otto Mäkinen joutui sivuun sairastumisen vuoksi. Hänet merkittiin Jukurien nelosketjun vasempaan laitaan Jarkko Immosen ja Viljam Sandvikin viereen. Frilander sai ottelussa jääaikaa 3.41 minuuttia.
Frilander nousi kaudella 2024–2025 Jukurien U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 21+20=41. Frilander sijoittui koko U20 SM-sarjan maalipörssissä kahdeksanneksi. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Huhtikuussa 2025 Frilander teki Jukurien kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen.
Muuta.
Frilander valmistui merkonomiksi Etelä-Savon ammattiopistosta keväällä 2023.
Jalkapallomaali

Jalkapallomaali on jalkapallossa käytettävä maali, johon pelaaja yrittää saada pallon pelin aikana. Maaleja on lukuisia erilaisia eri tasoisiin otteluihin, mutta virallinen aikuisten otteluissa käytettävä maali on kooltaan 7,32 × 2,44 metriä ja niiden syvyys vaihtelee eri merkkien ja mallien välillä. Yleisesti maalit on valmistettu alumiinista, joka on kestävä ja kevyt materiaali.
Vesa Lilja

Vesa Lilja (s. 3. helmikuuta 1998) on suomalainen futsalpelaaja.
Lilja edustaa Futsal-liigaa pelaavaa FC Kemiä. FC Kemissä Lilja on voittanut kolmesti SM hopeaa (2020-2021, 2022-2023 ja 2023-2024) ja kerran SM pronssia (2021-2022) sekä Final Four Cup kultaa (2020-2021). Fc Kemi on voittanut runkosarjan 2020-2022. Lilja on edustanut Fc Kemiä myös U21 ja U19 -sarjoissa, joista Fc Kemi on saavuttanut useita mitaleja.
Liljan vahvuuksiksi futsal-pelaajana on mainittu all around osaaminen, 1 vs 1 -tilanteet, nopeus ja nopeat suunnanmuutokset, pelilukutaito ja työteliäisyys.
Lilja on valittu Fulsal-liigan lokakuun pelaajaksi ja syyskauden Futsal-liigan tähdistökentälliseen vuonna 2021 ja Kemin erotuomarikerhon valitsemaksi parhaaksi futsalpelaajaksi 2022. Lilja teki Fc Kemin vuoden maalin 2020 yleisöäänien perusteella.
Lilja kuuluu Suomen futsalmaajoukkueeseen. Juniorina Lilja kuului Suomen nuorten futsalmaajoukkueeseen.
Lilja on pelannut juniorivuosina jalkapalloa edustaen Tp-47:ää ja pelasi jalkapalloa aikuisiällä Fc Kemissä, TP-47:ssa ja ToTa:ssa, kunnes keskittyi täysin futsaliin vuonna 2019. Jalkapallossa Lilja kuului juniorina pohjoisen aluejoukkueeseen.
Luettelo Nigerian kansallispuistoista

Luettelo Nigerian kansallispuistoista kertoo Nigerian seitsemästä kansallispuistosta.
Yankarin luonnonsuojelualue oli kansallispuisto vuoteen 2006 asti.
Aman Tulejev

Aman Gumirovitš Tulejev (; 13. toukokuuta 1944 Krasnovodsk, nykyinen Türkmenbaşy – 20. marraskuuta 2023), alun perin Amangeldy Moldagazyjevitš Tulejev (), oli venäläinen poliitikko. Hänellä oli kazakki- ja tataarijuuret.
Tulejev valmistui rautatiealan insinööriksi Novosibirskin Insinöörien instituutista vuonna 1973. Myöhemmin hän sai myös tohtorin arvon politiikan tutkimuksessa. Tulejev loi uran insinöörinä ja eteni rautatieliikenteen alueellisiin johtotehtäviin. Vuonna 1990 hänestä tuli Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan kansanedustuslaitoksen jäsen. Vuonna 1991 hän oli ehdolla Venäjän presidentiksi ja pääsi neljänneksi seitsemällä prosentilla annetuista äänistä. Vuonna 1993 Tulejev valittiin Venäjän liittoneuvostoon. Vuosina 1996–1997 hän toimi Venäjän IVY-maayhteistyön ministerinä. Vuonna 1997 Tulejevista tuli ensimmäisen kerran Kumerovon alueen kuvernööri, jona hän toimi vuoteen 2018 saakka. Hän oli alun perin ehdolla Venäjän presidentiksi vuonna 1996, mutta luopui ehdokkuudesta Gennadi Zjuganovin hyväksi. Hän asettui ehdolle presidentinvaaleissa 2000 ja sijoittui jälleen neljänneksi.
Tulejev erosi 1. huhtikuuta 2018 Kumerovon kuvernöörin tehtävistä mielenosoittajien vaadittua hänen eroaan vähintään 60 ihmishenkeä vaatineen Kumerovon tulipalon seurauksena. Tulejev pyysi tulipaloa anteeksi Vladimir Putinilta. Hänen seuraajakseen kuvernöörinä tuli Sergei Tsiviljov. Tulejev kuitenkin valittiin Kemerovon alueellisen lainsäädäntöelimen puhemieheksi 10. huhtikuuta 2018 ja 17. syyskuuta 2018 myös Kuzbassin ammattikoulutuksen alueinstituutin rehtoriksi.
Tulejev kirjoitti lukuisia kirjoja ja sai nimiinsä kaksi patenttia. Hän sai kunniamerkin "ansioista isänmaalle" sekä Venäjän kunniaritarikunnan ja Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan arvot. Lisäksi Tulejeville myönnettiin valtiolliset palkinnot Ukrainasta, Valko-Venäjältä, Azerbaidžanista, Kazakstanista ja Mongoliasta. Tulejev oli vuosina 2011 ja 2017 selkäleikkauksissa, joista toisen jälkeen hän joutui kuntoutusjaksolle presidentinhallinnon alaiseen keskussairaalaan Moskovaan. Hän kuoli 79-vuotiaana vuonna 2023.
Lämmittely

Lämmittely tarkoittaa liikunnassa sarjaa liikkeitä, jotka valmistavat kehoa tulevaan urheilusuoritukseen muun muassa lämmittämällä kudokset, aktivoimalla lihakset ja herättelemällä hermoston. Useimmiten lämmittely tapahtuu perinteisen kävelyn tai hölkän tavoin, mutta se ei anna täydellistä valmiutta nopeatempoisiin urheilulajeihin.
Lämmittely ehkäisee tutkitusti loukkaantumisriskiä, ja sillä on myös psykiologinen merkitys. Lämmittelyn tulee rasittaa kaikkia lihasryhmiä, joita urheilija tarvitsee suoritukessaan. Yleisesti lämmittelyyn käytetään aikaa noin 5–15 minuuttia, mutta ajan loppuessa olisi hyvä olla hieman hiessä.
Louna Kasvio

Louna Kasvio (s. 29. tammikuuta 2006) on suomalainen kilpauimari. Hänen isänsä ja samalla valmentajansa on uimari Antti Kasvio. Kasviolla on useita nuorten ja aikuisten suomen-mestaruuksia. Hän on nuorten EM-pronssimitalisti vuodelta 2023. "Helsingin Sanomat" valitsi Kasvion vuoden lupaavaksi urheilijaksi vuonna 2023.
Haakon Lindén

Haakon Lindén (11. huhtikuuta 1891 – 10. tammikuuta 1939 Vuosaari) oli suomalainen arkkitehti.
Haakon Lindén suoritti arkkitehtitutkinnon Teknillisessä korkeakoulussa 1915 ja oli jonkin aikaa työssä Lindgren &amp; Liljeqvistin arkkitehtitoimistossa. Hän sai palkintoja muun muassa Pohjoismaiden Osakepankin toimitalon ja Vallilan kirkon suunnittelukilpailuissa.
Lindén siirtyi sittemmin liike-elämään ja oli mukana perustamassa 1932 viinivalmistaja Oy Marli Ab:tä (myöhemmin Marjaviini- ja Likööritehdas Marli Oy, fuusioitiin 1951 Huhtamäki-yhtymä Oy:hyn). Lindén toimi yrityksessä teknillisenä johtajana.
Lindén julkaisi vuonna 1931 tutkielman Egyptin rakennustaiteesta nimellä "De heliga symbolerna och Egyptens byggnadskonst". Vuonna 1919 hän julkaisi kuvauksen jäänmurtaja Tarmon valtauksesta Suomen sisällissodan aikana nimellä "Tarmo-affären". Lindén oli ollut valtauksen pääsuunnittelijoiden ja toteuttajien joukossa.
Hermann von Keyserling

Hermann Alexander Graf von Keyserling (20. heinäkuuta 1880 Kõnnu, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 19. kesäkuuta 1946 Innsbruck, Itävalta) oli baltiansaksalainen kreivi ja yhteiskuntafilosofi. Keyserlingin teokset olivat suosiossa ensimmäisen maailmansodan jälkeisinä vuosina.
Elämä ja ura.
Keyserlingin isoisä oli geologi Alexander Keyserling. Keyserling opiskeli geologiaa, kemiaa ja zoologiaa Geneven, Tarton, Heidelbergin ja Wienin yliopistoissa ja väitteli geologiasta tohtoriksi Wienissä vuonna 1902. Vuonna 1903 hän muutti Pariisiin, jossa hän asui vuoteen 1906. Siellä hän kirjoitti ensimmäisen filosofisen kirjansa "Das Gefüge der Welt" (1906). Vuonna 1906 hän pyrki turhaan filosofian professoriksi Berliinin yliopistoon. Vuonna 1907 hän piti Hampurissa luennot, joiden pohjalta hän laati teoksen "Prolegomena zur Naturphilosophie" (1910). Saatuaan haltuunsa isänsä kartanot Keyserling muutti asumaan Raikkülan kartanoon vuonna 1908. Hän matkusti Euroopassa ja teki maailmanympärysmatkan 1911–1912, jonka tuloksena syntyi teos "Reisetagebuch eines Philosophen" (1918). Paettuaan vuonna 1918 Venäjän vallankumousta hän asui aluksi Bismarckin Friedrichsruhin linnassa. Syksyllä 1920 hän muutti Darmstadtiin, jossa hän perusti "Vapaan filosofian seuran" ja "Viisauden koulun" Hessenin suurherttua Ernst Ludvigin tuella. Marraskuusta 1920 vuoteen 1927 siellä järjestettiin vuotuisia konferensseja, vuodesta 1928 vuoteen 1933 "opetuskonferensseja", joihin osallistuivat muun muassa Nikolai Berdjajev, Hans Driesch, Leo Frobenius, C. G. Jung, Ernst Kretschmer, Max Scheler ja Rabindranath Tagore. Vuosina 1920-1933 julkaistiin Keyserlingin tunnetuimmat kirjat, joista useimmat käännettiin vieraille kielille, erityisesti ranskaksi, ja niillä oli maailmanlaajuinen vaikutus. Näinä vuosina Keyserling teki myös lukuisia luentokiertueita useimmissa Euroopan maissa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Hän myös kommentoi ajankohtaisia asioita artikkeleissa kotimaassa ja ulkomailla. Natsien painostus pakotti osaltaan Keyserlingin lopettamaan "Viisauden koulun" toiminnan vuonna 1933. Hän lähti Darmstadtista vuonna 1939. Toisen maailmansodan aikana hän sai pääteoksenaan pitämänsä "Buch vom Ursprung" -teoksen (1947) lisäksi valmiiksi vuonna 1937 aloittamansa muistelmat ("Reise durch die Zeit", 1948). Hän muutti vuonna 1943 Innsbruckiin. 
Keyserlingin filosofia oli pohjimmiltaan ei-akateemista. Hänen ajattelua leimasi irrationalismin ja henkisen uudistumisen korostaminen ja pyrkimys ymmärtää paremmin Euroopan kansallisten kulttuurien suhteita ja rakentaa ylikansallista eurooppalaista asennetta. Hänen ystävälliset suhteensa lukuisiin Ranskan älymystön edustajiin olivat tässä suhteessa merkittäviä. Keyserling pyrki myös länsimaisen ajattelun ja itämaisen viisauskirjallisuuden synteesien luomiseen. Toisaalta hänen kirjoituksiaan on kuvattu latteiksi ja epäselviksi.
Northward

Northward on hard rock -duo, jonka muodostavat Nightwishin laulaja Floor Jansen sekä Pagan's mind -yhtyeen kitaristi Jørn Viggo Lofstad.
He loivat projektin vuonna 2007 ja heillä oli albumi kasassa vuonna 2008, mutta levyongelmien ja ajanpuutteen vuoksi sitä ei pystytty julkaisemaan. Northward yhdistyi lopulta vuonna 2017 uudestaan ja he äänittivät albumin. Nuclear Blast julkaisi albumin 19. lokakuuta 2018. 
Floor Jansen kertoi kummakin muusikon olevan kiireisiä omissa yhtyeissään. Northward on sivuprojekti, eikä varsinainen yhtye, ja he eivät tulisi esiintymään livenä.
Johanna Annola

Johanna Annola (s. 1976) on suomalainen historiantutkija, kirjailija ja yhteiskuntahistorian dosentti. Hän työskentelee Kokemuksen historian huippuyksikössä Tampereen yliopistossa.
Elämä ja ura.
Annola valmistui ylioppilaaksi Laihian lukiosta vuonna 1995. Hän opiskeli historiaa Tampereen yliopistossa ja väitteli vuonna 2011 filosofian tohtoriksi tutkimuksellaan köyhäintalojen johtajattarista.
Annolan tutkimusteemat liittyvät 1800- ja 1900-lukujen Suomeen, erilaisiin marginaaliryhmiin, perheisiin ja sosiaaliseen liikkuvuuteen. Uusimmassa teoksessaan "Säädyttömät" hän kartoittaa keskiluokan muodostumista kahden perheen näkökulmasta. 
Vuonna 2021 Annola sai viisivuotisen akatemiatutkijarahoituksen hankkeelle, joka käsittelee suomalaisten naisvankiloiden historiaa 1800-luvun alusta 1920-luvulle.
Annola on myös aloitteleva kaunokirjailija. Vuonna 2022 ilmestyneen 
"Tenho"-romaanin toisena kirjoittajana Annola toimi nimellä Pulmu Kailamo.
Annolan historiallinen romaani "Valkenee kaukainen ranta" ilmestyi tammikuussa 2024.
Pavel Batitski

Pavel Fjodorovitš Batitski (, ; 27. kesäkuuta 1910 Harkova – 17. helmikuuta 1984) oli neuvostoliittolainen sotilaallinen johtaja, joka ylennettiin yhdeksi Neuvostoliiton marsalkoista.
Batitski liittyi Puna-armeijaan 17-vuotiaana ja komensi jalkaväkidivisioonaa toisen maailmansodan aikana. Hän sai Neuvostoliiton sankarin arvonimen vuonna 1965 ja toimi vuodesta 1966 Neuvostoliiton ilmapuolustuksen johdossa. Batitski jäi eläkkeelle vuonna 1978. Helmikuussa 1988 "Izvestija"-lehdessä nimettiin ensimmäisen kerran Batitski Lavrenti Berijan vuonna 1953 ampumalla teloittaneeksi sotilaaksi. Berijan kerrottiin myös menneen nälkälakkoon ennen oikeudenkäyntiään yhdeksitoista päiväksi ja myöhemmin anelleen armoa teloittajaltaan.
Yankarin luonnonsuojelualue

Yankarin luonnonsuojelualue, entinen Yankarin kansallispuisto, on suojeltu alue Nigeriassa Bauchin osavaltiossa.
Alueen pinta-ala on 2 254 neliökilometriä. Se on pääosin savannia, jokivarressa on suoalueita. Puistossa on myös kuumia lähteitä ja muinaisten asukkaiden hiekkakivestä kaivertamia vesisäiliöitä. 
Yankarin eläimistöön kuuluvat monenlaiset antiloopit, elefantit, virtahevot, kirahvit, paviaanit, hyeenat, leijonat, leopardit ja krokotiilit.
Puisto perustettiin vuonna 1956 riistansuojelualueeksi. Siitä tuli kansallispuisto vuonna 1991. Se siirtyi osavaltion hallintaan ja luopui kansallispuiston statuksesta vuonna 2006.
Toksikologian laboratorio nro2

Toksikologian laboratorio nro 2 (myös "Laboratorio X", "Kamera") on Tšekan käynnistämä myöhemmin Neuvostoliiton salaisen palvelun (NKVD, KGB nyk. Venäjän FSB) projekti. Laboratorion sijainti on Moskovassa. Alkuvuosi lienee neuvostovaltion syntyvaihe, vuonna 1922. Laitoksen johtajana toimi 1930-luvulla professori Nikolai Kazakov. Nk. " Myrkkyprojekti" käynnistettiin myöhemmin uudelleen Putinin hallinnon aikaisella Venäjällä. Projektin aikana on erinäisiä henkilöitä teloitettu venäläisissä vankiloissa, kuten Lefortovossa, sekä Lubjankassa - nämä on toteutettu myrkkyruiskein kuten kuraren avulla. Lisäksi on toteutettu useita ulkomailla toteutettuja salamurhia, mm. Georgi Markovin salamurha Lontoossa 1978 risiinin avulla, etenkin 1970-luvulla mutta myös sen jälkeenkin, kuten Kolokol-1:n, poloniumin (Po-210) ja Novitšokin avulla. Eräs keskeinen näistä tutkimuksen henkilöistä oli: taistelukaasujen kehittäjä, mutta myös syöpätutkimusta tehnyt professori, Grigori M. Mairanovski (k. 1964).
Korsnäsin tuulivoimapuisto

Korsnäsin tuulivoimapuisto oli Pohjanmaalla Korsnäsin Moikipäässä sijainnut tuulivoimapuisto, jossa toimi neljä tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti oli 0,8 megawattia ja vuosituotanto on ollut keskimäärin noin 1,6 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston oli rakentanut Korsnäsin Tuulivoimapuisto Oy ja sen omisti loppuvaiheessa Vaasan Sähkölle kuuluva VS Tuulivoima Oy. Tämä oli Suomen ensimmäinen kaupallinen tuulivoimapuisto . Sen toiminta loppui vuonna 2017.
Yleistä.
Tuulivoimapuisto sijaitsi Moikipään Breskäretissä Bergön lossirannassa aivan rantaviivan tuntumassa . Voimalat oli sijoitettu rinnan 400 metrin matkalle. VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimaloita kutsuttiin tunnuksilla "Korsnäs 1–4", mutta paikallisesti niille oli annettu nimet "Bella", "Ella", "Stella" ja "Hella".
Tuulivoimalaitokset olivat tanskalaisen Nordtankin valmistamaa NTK200/25-mallia, jonka napakorkeus oli 32 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 25 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 200 kilowattia eli 0,2 megawattia.
Tuulivoimapuiston yhtiö Korsnäsin Tuulivoimapuisto Oy perustettiin vuonna 1991 ja se rakensi tuulipuiston. Tuulipuiston hinnaksi on ilmoitettu kuusi miljoonaa markkaa. Vaasan Sähkö hankki yhtiöstä enemmistön vuonna 2003. Koko yhtiön liiketoiminta siirrettiin vuonna 2008 uudelle yhtiölle VS Tuulivoima Oy, joka on Vaasan Sähkön tytäryhtiö. Alkuperäinen yhtiö jäi toimettomaksi ja se lakkautettiin vuonna 2009. 
Voimalaitos Korsnäs 4 otettiin pois toiminnasta heinäkuussa 2009, jolloin se saavutti lähes 18 vuoden käyttöiän. Muut voimalaitokset jatkoivat toimintaansa kunnes viimeiset kolme voimalaitosta purettiin syyskuussa 2017, kun niitä ei kannattanut enää huoltaa tai korjata. Suurin osa purettavasta materiaalista oli rautaa, joka päätyi kierrätykseen. Lasikuitumateriaalia esiintyi tuuliturbiineissa, jota ei vielä tuolloin osattu kierrättää. Voimalaitokset olivat tuottaneet sähköenergiaa lähes 25 gigawattituntia.
Johannes Nilsson Skaar

Johannes Nilsson Skaar (15. marraskuuta 1828 Kvam – 13. joulukuuta 1904 Trondheim) oli norjalainen teologi, joka toimi piispana Tromssan hiippakunnassa vuosina 1885–1892 ja Nidarosin hiippakunnassa 1892–1904. Tromssan piispana toimiessaan hän piti tärkeänä, että saamelaisille ja kveeneille annettaisiin kristinuskon opetusta heidän äidinkielillään, ja hän opetteli itse saamea. Skaar myös kirjoitti virsiä sekä tutki niiden historiaa.
Skaar

Skaar on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Orest Subtelnyi

Orest Subtelnyi (; 17. toukokuuta 1941 Krakova – 24. heinäkuuta 2016 Toronto) oli ukrainalais-kanadalainen historioitsija.
Subtelnyi lähti vanhempiensa kanssa pakolaisena Yhdysvaltoihin vuonna 1949. Perhe asettui Philadelphiaan. Subtelnyi sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Templen yliopistosta vuonna 1965 ja humanististen tieteiden maisterin arvon historiassa Pohjois-Carolinan yliopistosta vuonna 1967. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1973. Väitöskirja oli "Unwilling Allies: The Relations of Hetman Pylyp Orlyk with the Ottoman Porte and the Crimean Khanate". Subtelnyi luennoi kahden vuoden ajan Harvardin yliopiston historian laitoksella. Vuosina 1975–1982 hän opetti Hamilton Collegessa. Vuonna 1982 Subtelnyi liittyi Toronton Yorkin yliopiston palvelukseen, ja vuonna 1987 hänestä tuli sen professori. Hän opetti myös vierailevana professorina vuonna 1993 Tübingenin yliopistossa. Subtelnyi jäi eläkkeelle vuonna 2015.
Subtelnyi keskittyi tutkimustyössään Itä-Euroopan, varsinkin Ukrainan historiaan. Hänen pääteoksenaan on pidetty kirjaa "Ukraine: A History", jonka ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1988. Subtelnyi oli Ševtšenkon tieteellisen seuran jäsen ja vuodesta 1992 tai 1993 Ukrainan kansallisen tiedeakatemian ulkomaalaisjäsen. Subtelnyi sai Antonovytš-palkinnon vuonna 1983 ja Ukrainan ansioritarikunnan merkin vuonna 2002. Lisäksi hän sai Ukrainian Canadian Congressin Ševtšenko-mitalin ja Ukrainan diplomaattiakatemian kunniatohtorin arvon.
Subtelnyi oli naimisissa professori Maria Subtelnyin kanssa. Hänen pojastaan Alexanderista tuli lääkäri. Subtelnyi kuoli heinäkuussa 2016. Hänen hautajaisensa pidettiin Toronton ukrainalaiskatolisessa St. Demetrius -kirkossa.
Svein Rosseland

Svein Rosseland (31. maaliskuuta 1894 Kvam – 19. tammikuuta 1985 Bærum) oli norjalainen astrofyysikko. Hän toimi Oslon yliopiston professorina vuosina 1928–1964 ja perusti sinne teoreettisen astrofysiikan instituutin vuonna 1934. Rosselandin aloitteesta rakennettiin myös Harestuan aurinko-observatorio 1954. Asteroidi 1646 Rosseland on nimetty hänen mukaansa.
Skärplinge

Skärplinge on taajama Tierpin kunnassa Uppsalan läänissä Ruotsissa. Taajamassa oli 732 asukasta vuonna 2021.
Gennadi Dubovoi

Gennadi Vasiljevitš Dubovoi (; 7. helmikuuta 1967 Pavlohrad – 11. syyskuuta 2023 Donetsk) oli ukrainalaissyntyinen, Venäjän ja Donetskin kansantasavallan puolella taistellut militantti, sotabloggari ja propagandisti.
Dubovoi kävi koulunsa Donetskissa vuosina 1974–1984 ja valmistui vuonna 2012 Donetskin kansallisen yliopiston taloustieteellisestä tiedekunnasta. Hän liittyi vuonna 2014 Venäjän tukemiin separatisteihin ja oli mukana suunnittelemassa Novorossija-hanketta. Dubovoi oli ensimmäisen Donetskin kansantasavaltaa edustaneen lehden perustaja ja päätoimittaja. Hän laati raportteja sotatoimista Ukrainan maaperällä ja toimi Igor Girkinin alaisuudessa sotakirjeenvaihtajana. Hän teki yhteistyötä myös vuonna 2016 surmansa saaneen Arsen Pavlovin kanssa. Dubovoi sai vuonna 2022 Donetskin kansantasavallan "kunniajournalistin" arvon.
Dubovoista tuli meritiedustelun upseeri Venäjän aloitettua täysimittaisen hyökkäyksensä Ukrainaan helmikuussa 2022. Hän osallistui sotatoimiin, jotka johtivat Mariupolin kaupungin tuhoutumiseen. 
Kuolema.
Dubovoi kuoli auton törmättyä häneen Donetskin keskustassa 11. syyskuuta 2023. RIA Novostin mukaan hän oli palaamassa kukkakaupasta ostamasta kukkia vaimolleen. Propagandisti Pavel Gubarevin mukaan törmääjä oli venäläinen upseeri Vjatšeslav Snitkin, jota hän syytti kaahaamisesta.
Pakarilansalo

Pakarilansalo on saari Konnevedessä Pohjois-Savon Rautalammilla. Se on Suomen sisävesien 90. suurin saari.
Pakarilansalo sijaitsee Konneveden kapeimmassa kohdassa järven keskiosassa. Kantatie 69 kulkee kapeiden salmien yli Pakarilansalon läpi Rautalammilta Konnevedelle. Saari on lähinnä mäkistä metsämaata. Sen pohjoisosa kapenee Rastinpään niemeksi ja eteläosa on nimeltään Salonpää.
Pakarilansalo tunnettiin ennen nimellä Kulmunsalo. Alue asutettiin 1500-luvulla. Saaren ensimmäisenä asuinpaikkana pidetään Rastilaa saaren pohjoispäässä. Samalta alueelta on löytynyt kivikirves, läheltä entistä Pakarilan kansakoulua.
Ranskan Polynesian parlamenttivaalit 2023

Ranskan Polynesian vuoden 2023 parlamenttivaalit järjestettiin ensimmäisen kierroksen osalta 16. huhtikuuta ja toisen kierroksen osalta 30. huhtikuuta. Vaaleissa valitaan kaikki Ranskan Polynesian parlamentin 57 edustajaa seuraavaksi viideksi vuodeksi.
Parlamenttivaalien jälkeen parlamentti valitsee myös alueen presidentin, jonka virkakausi on viisi vuotta.
Taustaa ja äänioikeus.
Parlamentin koko on 57 edustajaa, joista 38 valitaan kahdesta kierroksesta koostuvilla vaaleilla siten, että ensimmäisellä kierroksella väh. 12,5 % äänistä saaneet puolueet selviävät toiselle kierrokselle. Loput 19 paikkaa menevät suoraan sille puolueelle, joka sai vaaleissa eniten ääniä. Parlamentin edustajien toimikausi on viisi vuotta. Ranskan Polynesia on jaettu kahdeksaan vaalipiiriin, joille on kiintiöity väkilukuun perustuva määrä edustajia. 
Lokakuussa 2022 oikeus päätti, että Ranskan Polynesian presidentin virkakausien rajaaminen kahteen koskee vain täysiä viisivuotiskausia. Tämän nojalla Édouard Fritch saattoi mahdollisuuden jatkaa presidenttinä, mikäli hänen Tāpura Huira‘atira -puolue voittaisi vaalit.
Äänioikeus vaaleissa on henkilöillä, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Tulokset.
Hieman vaalien jälkeen parlamentti valitsi puhemiehekseen Tony Gérosin. Alueen uudeksi presidentiksi valittiin Moetai Brotherson, joka voitti vastaehdokkaansa Édouard Fritchin äänin 38–19.
Olderdalen

Olderdalen on taajama Kaivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 286 vuonna 2023.
Herborg Finnset

Herborg Oline Finnset (s. 28. maaliskuuta 1961 Raisivuono) on norjalainen teologi ja pappi, joka on toiminut Nidarosin hiippakunnan piispana kesäkuusta 2017 lähtien.