tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Edna

Edna on naisen etunimi. Se on raamatullinen nimi, joka pohjautuu mahdollisesti heprean sanaan ’ilo, viehätys’. Englantilaisella kielialueella se saattaa olla myös muunnos iirinkielistä naisennimestä "Eithne", joka voidaan tulkita Aidan-miehennimen feminiiniseksi vastineeksi.
Edna-nimi mainitaan Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluvassa Tobitin kirjassa. Jos nimi tulkitaan hepreankieliseksi, se on samaa alkuperää kuin Eden. Englannissa Edna on otettu etunimenä käyttöön vasta 1700-luvulla, mikä viittaisi siihen, että sinne nimi on omaksuttu Irlannista pikemminkin kuin "Raamatusta".
Yhdysvalloissa Edna oli suosittu muotinimi 1800-luvun jälkipuoliskolla.
Nimi Suomessa.
Edna-nimeä ovat käyttäneet sekä suomenkieliset että ruotsinkieliset suomalaiset. Huhtikuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu yhteensä 371 Ednaa. Suosituimmillaan tämä etunimi on ollut 1900–1910-luvuilla.
Nimipäivät.
Norjassa Ednalla on nykyään nimipäivä 31. lokakuuta. Vuosina 1986–1992 Ednalla oli myös Ruotsin almanakassa nimipäivä 11. maaliskuuta.
Bill Butler

Bill Butler (oik. Wilmer Cable Butler; 7. huhtikuuta 1921 Cripple Creek, Colorado, Yhdysvallat – 5. huhtikuuta 2023 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hänet muistetaan parhaiten "Tappajahai"-elokuvan kuvaajana. Hän sai lisäksi parhaan kuvauksen Oscar-ehdokkuuden työstään elokuvassa "Yksi lensi yli käenpesän".
Koulutus.
Butler valmistui insinööriksi Iowan yliopistosta. Hän ei kuitenkaan koskaan käynyt elokuvakoulussa vaan oli itseoppinut elokuvaaja.
Jampil

Jampil () on kaupunki Ukrainan Vinnytsjan alueen Mohyliv-Podilskyin piirissä. Jampil on rajakaupunki, joka sijaitsee rajajoki Dnestrin varrella, sen sivuhaaran Rusavan yhtymäkohdassa. Kaupungista on 140 kilometriä aluekeskus Ternopiliin (luoteen suunnalla). Heti Dnestrin vastarannalla on Moldova. Kaupungissa on linja-autoasema.
Tammikuun keskilämpötila -4,8 °C ja heinäkuun +20,5 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 480 millimetriä.
Paikkakunta mainitaan historiallisissa asiakirjoissa ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Vuonna 1793 se liitettiin Venäjän keisarikuntaan, jossa siitä tuli Podolian kuvernementin kihlakuntakaupunki. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1924, ja kaupungiksi Jampil tuli vuonna 1985.
Ukrainan tilastokeskus arvio kaupungin väkiluvuksi 10 679 asukasta (1.1.2022). vuonna 1990 asukkaita oli noin 12 100. Jampil oli aiemmin piirikeskus, mutta kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa piirien lukumäärää supistettiin merkittävästi ja Jampil piireineen liitettiin osaksi Mohyliv-Podilskyin piiriä.
Urheiluopistot

Urheiluopistot ry on vuonna 1988 perustettu 12 valtakunnallisen liikunnan koulutuskeskuksen yhteinen järjestö. Järjestöllä on ollut oma pääsihteeri vuodesta 2012 lähtien. Järjestö vastaa liikunnan koulutuskeskusten edunvalvonnasta, toimii keskusten yhteistyöjärjestönä, kantaa vastuuta liikunnan koulutuskeskusten arvostuksesta sekä huolehtia liikunnan yhteiskunnallisista tehtävistä.
Talous.
Urheiluopistojen yhdistys on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 260 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 50 000 euroa.
Keski-Euroopan ralli 2023

Keski-Euroopan ralli 2023 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2023. Kilpailu ajettiin 26.–29. lokakuuta 2023. Kilpailun keskuspaikka oli Passaussa Saksassa.
Kilpailu oli kauden kahdestoista ja toiseksi viimeinen.
Kilpailu ajettiin kolmen valtion alueella. Kilpailun ensimmäiset erikoiskokeet ajettiin Tšekissä. Lauantaina ja sunnuntaina ajettiin Itävallassa ja Saksassa.
Kilpailun reitti paljastettiin heinäkuussa 2023, mutta sitä muutettiin vielä elokuussa jotta reitti olisi yksinkertaisempi sekä talleille että katsojille.
Kilpailijat.
Kilpailuun ilmoittautui kymmenen Rally1-autokuntaa ja yli 30 WRC2-autokuntaa. Mukana oli Rally2- ja Rally3-autoja, jotka kilpailivat WRC2- ja WRC3-sarjoissa. Lisäksi mukana oli Rally4-, Rally5- ja RGT-autoja. Kilpailuun ilmoittautui yhteensä 68 autokuntaa.
Kilpailuun ilmoittautumisen jälkeen Pierre-Louis Loubet ilmoitti yhteistyön päättymisestä Nicolas Gilsoulin kanssa. Hänen kartanlukijanaan kilpailussa toimi ranskalainen Benjamin Veillas.
Erikoiskokeet.
Kilpailuun kuului 18 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli . Siirtymiä oli yhteensä ja rallin kokonaispituus oli .
Kilpailun aikataulu ja erikoiskokeet:
Tapahtumia.
WRC2-luokassa ajava Roope Korhonen joutui keskeyttämään kilpailun siirtymätaipaleella kahden ensimmäisen erikoiskokeen jälkeen. Myös eräillä muilla Rally2-kilpailijoilla oli vastaavia ongelmia ja FIA asetti sakon italialaiselle B.M.P S.r.l tallille johtuen rekisteröintidokumenttien virheistä.
Sébastien Ogier oli torstain jälkeen kolmantena, mutta menetti perjantaina aikaa renkaan puhkeamisen vuoksi. WRC2-luokan mestaruudesta ajavat Yohan Rossel ja Andreas Mikkelsen suistuivat tieltä. Rossel joutui keskeyttämään. 
Esapekka Lappi keskeytti ulosajoon erikoiskokeella 5. Erikoiskoe 6 keskeytettiin yleisön vaarallisen sijoittumisen johdosta.
Pierre-Louis Loubet ja Benjamin Veillas saivat minuutin aikasakon, koska eivät käyttäneet turvavarusteita sääntöjen mukaisesti erikoiskokeella 4. Kypärähuppu ei ollut sääntöjen mukaisesti ja Loubetin kypärän kiinnityshihna ei ollut oikein. Erikoiskokeella 8 Loubet vaihtoi renkaan ja ajoi pitkäksi jarrutuksessa.
Lauantaina erikoiskokeella 11 Elfyn Evans suistui tieltä ja osui rakennuksen seinään. Evansin auton pyörät lukkiutuivat jarrutuksessa ja vasemman takarenkaan ripustus hajosi törmäyksessä.
Sunnuntaina WRC2-luokan johtopaikalla ajanut Emil Lindholm joutui keskeyttämään siirtymätaipaleella. Kalle Rovanperä varmisti toisen maailmanmestaruuden sijoittumalla toiseksi. Kilpailun voittoon ajoi Thierry Neuville. WRC2-sarjan mestaruuden varmistivat Andreas Mikkelsen ja Torsten Eriksen. Mikkelsen ajoi Power Stage -erikoiskokeella nopeimmiten WRC2-kilpailijoista ja varmisti mestaruuden ennen Rosselia ja Gus Greensmithiä. Adrien Fourmaux ajoi kilpailussa, mutta ei ollut rekisteröitynyt keräämään pisteitä. WRC2-luokan kilpailun voitti Nicolas Ciamin.
Chilen ralli 2023

Chilen ralli 2023 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2023. Kilpailu ajettiin 28. syyskuuta–1. lokakuuta 2023. Kilpailun keskuspaikka oli Concepciónissa.
Kilpailu oli kauden yhdestoista.
Kilpailijat.
Kilpailuun ilmoittautui 55 autokuntaa. Kilpailuun ilmoittautui kymmenen Rally1-autoa. Lisäksi mukana oli Rally2- ja Rally3-autoja, jotka ajoivat WRC2 ja WRC3-sarjoissa. Lisäksi mukana oli Rally4- ja Rally5-autoja.
Tapahtumia.
Esapekka Lappi kaatoi auton ensimmäisellä erikoiskokeella. Emil Lindholmin auton tukivarsi rikkoutui ensimmäisellä erikoiskokeella. Pierre-Louis Loubet ajoi ulos kolmannella erikoiskokeella.
Erikoiskokeella 9 Toyotan autot menettivät paljon aikaa rengasvalintojen vuoksi. Toyotan tallin Tom Fowlerin mukaan valinta tehtiin saatavilla olevista tiedoista tehtyjen laskelmien perusteella, mutta käytetyt tiedot eivät olleet kohdallaan. Laskelmat suorituskyvystä ja renkaiden kulumisesta tehdään aikaisempien kilpailujen perusteella. Lopullisen valinnan tekee kuljettaja tallin suosituksen perusteella. Emil Lindholm ajoi ulos erikoiskokeella 14. Teemu Suninen joutui keskeyttämään ulosajoon toiselta sijalta toiseksi viimeisellä erikoiskokeella. Kilpailun voitti kaksikko Ott Tänak ja Martin Järveoja. Toyota Gazoo Racing varmisti valmistajien mestaruuden.
WRC2-sarjan kilpailun voitti Oliver Solberg ennen toiseksi sijoittunutta Gus Greensmithiä ja kolmanneksi sijoittunutta Sami Pajaria.
WRC3-sarjassa Diego Dominguezin autosta rikkoutui tukivarsi, jota korjatessa meni aikaa eikä hän voinut enää voittaa kilpailua, jonka hän olisi tarvinnut noustakseen tasapisteisiin sarjan johdossa. WRC3-sarjan mestaruuden voitti tämän johdosta Roope Korhonen. Dominguez oli sunnuntaina yli kolmen minuutin johdossa ennen perulaista Eduardo Castroa kun auton ohjaus hajosi.
Erikoiskokeet.
Kilpailuun kuuluu 16 erikoiskoetta, joiden pituus on . Siirtymiä on yhteensä ja rallin kokonaispituus on .
Kilpailun aikataulu ja erikoiskokeet:
Japanin ralli 2023

Japanin ralli 2023 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2023. Kilpailu järjestettiin 16.–19. marraskuuta 2023. Kilpailu ajettiin Aichin prefektuurin ja Gifun prefektuurin alueella ja huoltoalue oli Toyotan kaupungissa.
Kilpailu oli kauden kolmastoista ja viimeinen.
Kilpailijat.
Kilpailuun ilmoittautui yhdeksän Rally1-autoa, joiden lisäksi mukana oli WRC2-sarjassa ajavia Rally2-autoja. Lisäksi mukana oli Japanin kansallisessa sarjassa kilpailevia autokuntia. Kilpailuun ilmoittautui 36 autokuntaa.
Erikoiskokeet.
Kilpailu alkoi torstaina "Toyota SSS" -yleisöerikoiskokeella Toyota-stadionilla. Perjantai oli kilpailupäivistä pisin. Kilpailussa oli 22 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 304,12 kilometriä. Reitin kokonaispituus oli 958,95 kilometriä.
Tapahtumia.
Ensimmäisellä erikoiskokeella nopein oli Neuville.
Erikoiskokeella 2 Sordo ja Fourmaux suistuivat tieltä ja joutuivat keskeyttämään. Katsuta pyörähti, mutta pääsi jatkamaan vaurioituneella autolla. Erikoiskoe 2 keskeytettiin olosuhteiden vuoksi. Erikoiskoe 4 peruttiin, koska helikopteri ei pystynyt lentämään säätilan vuoksi.
Erikoiskokeella 5 Ogier suistui ja osui kaiteeseen, mutta pääsi jatkamaan erikoiskokeen loppuun.
Erikoiskokeella 6 Neuville ajoi ulos tieltä ja joutui keskeyttämään.
Perjantain lopuksi Ogier sai minuutin aikasakon huoltoajan ylittymisestä. Huolto venyi turvakehikon korjauksen vuoksi.
Lauantaina erikoiskoe 9 keskeytettiin, mutta jatkettiin myöhemmin. Neuville, Katsuta, Lappi ja Tänak saivat nimelliset ajat. Erikoiskoe pysäytettiin, kun Neuville saavutti tien varten pysähtyneen turva-auton, joka oli pysähtynyt ohjaamaan katsojia pois vaarallisilta katselupaikoilta. Ratavirkailija sai tapauksesta moitteita, koska hän käynnisti erikoiskokeen varmistamatta, että se oli turvallista tehdä. Pääsyy tilanteeseen oli, että nolla-auto ei noudattanut tapahtumaa edeltäviä ohjeita, joiden mukaan erikoiskokeella ei pidä pysähtyä liikkeelle lähdön jälkeen.
WRC2-luokassa voittoon ajoi Andreas Mikkelsen. Yleiskilpailun voittoon ajoi Elfyn Evans ja Toyota otti kolmoisvoiton. Power Stage -erikoiskokeen nopein oli Thierry Neuville.
Solvallan urheiluopisto

Solvallan urheiluopisto () on Folkhälsanin urheiluopisto Espoon Nuuksiossa. Urheiluopiston taustalla toimiva Solvalla-säätiö perustettiin vuonna 1938.
Historia.
Naisvoimistelun voimahahmo Elli Björkstén (1870-1947) kertoi naisille suunnatusta liikunnallisesta koulutuskeskuksesta Tukholman olympialaisten 1912 jälkeen. Walborg Londén lahjoitti naisvoimistelijoille tontin Nuuksiosta Pitkäjärven rannalta. Tontti otettiin lahjoituskirjalla vastaan 1917. Elli Björkstén risti paikan Solvallaksi. Kesäkursseja varten tarvittiin rakennus, jota varten aloitettiin varojenkeräys. 
Naisvoimistelijoiden alkuunpanemasta hankkeesta tuli laajempi ruotsinkielisten liikuntajärjestöjen yhteinen hanke. Yhteistyö ruotsinkielisen Svenska Finlands Idrottsförbund SFI-järjestön miesten kanssa sinetöitiin 1938 ja Solvalla-säätiö perustettiin. Vuoden 1940 olympialaisten saaminen Suomelle 1938 käynnisti ruotsinkielisten urheilujärjestöjen urheiluopiston suunnittelun. 
Opiston kurssit alkoivat vuonna 1941 ja toiminta oli pitkälle 1950- ja 1960-luvuille saakka perusrakenteiden luomisen ja laajentumisen aikaan. Vuoden 1965 urheiluopistolaissa Solvalla jäi lain ulkopuolelle. Uusi laki valtionavuista annettiin vuonna 1979.
Sunniva

Sunniva on Skandinaviassa käytetty naisen etunimi. Se pohjautuu muinaisenglantilaiseen nimeen "Sunngifu", joka koostuu sanoista ’aurinko’ ja ’lahja’. Sunnivan rinnalla on käytössä nimiasu Sunneva.
Sunniva-nimi tunnetaan kirkollisesta perinteestä: Pyhä Sunniva on norjalaiskaupunki Bergenin suojeluspyhimys. Legendan mukaan hän oli 900-luvulla elänyt Irlannin kuninkaan tytär, joka lähti merelle pakoon epämieluisaa avioliittoa ja haaksirikkoutui Norjaan. Paikallisten asukkaiden kerrotaan surmanneen hänet ja hänen matkatoverinsa.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 30–40 "Sunniva"-nimistä ja noin 20–30 "Sunneva"-nimistä naista. Samaa perua oleva nimi Synnöve on ollut suomalaisilla huomattavasti yleisempi.
Nimipäivä.
Sunnivalla on Norjassa nimipäivä 8. heinäkuuta. Se on Pyhän Sunnivan muistopäivä.
Urheiluopisto Kisakeskus

Urheiluopisto Kisakeskus oli vuonna 1958 perustettu Raaseporin Pohjan Kullaanniemessä sijainnut urheiluopisto. Keskus meni konkurssiin vuonna 2024.
Historia.
Työväen Urheiluliiton omistama Pajulahden urheiluopisto säätiöitiin 1952, minkä myötä Pajulahti irtautui TUL:n suorasta vaikutuspiiristä. TUL sai paikan puuttumisen perusteella valtiolta 54 miljoonaa markkaa Helsinkiin suunnitellun urheilu- ja toimitalon rakentamiseen. TUL luopui urheilutalon rakentamisesta ja ryhtyi ajamaan kurssikeskushanketta. Sopiva tontti löyty Pohjan kunnasta, Kullaanjärven rannalta. Kisakeskuksen päärakennuksen suunnitteli arkkitehti Osmo Sipari ja peruskivi muurattiin 19. joulukuuta 1957. Kisakeskuksen toiminta käynnistyi jo rakennusvaiheessa kesällä 1958.
Maaliskuussa 2024 paikallislehti Länsi-Uusimaa uutisoi, että Urheiluopisto Kisakeskus hakeutui konkurssiin.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1958

Ammunnan 37. maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 17.-26. elokuuta 1958 Moskovassa, Neuvostoliitossa. Kilpailun avajaiset olivat kisojen pääampumaradalla eli Dynamon ampumaradalla Mytištšin alueella. Muita apumaratoja olivat Lokomotivin haulikkorata Balašihan alueella. Osaa ottaneita maita oli 27, osanottajia kaikkiaan 666 ja kilpailuja järjestettiin kaikkiaan 37. Naisilla oli ensimäisen kerran omia lajeja; kuitenkin vain kolme pienoiskiväärilajia. 
Neuvostoliittolainen kivääriampuja Marat Nijazov saavutti eniten mitaleja eli seitsemän, joista viisi joukkuekultaa. Mitalitilastossa Neuvostoliitto oli selvä ykkönen. Suomalaisille kisat toivat 11 mitalia, joista kolme kultaa; kaksi kultaa saavutti kokenut kivääriampuja Vilho Ylönen. Kaikkiaan hän sai kahdeksan mitalia sarjalla 2-4-2. Jussi Nordquist saavutti pienoiskiväärin englantilaisottelussa kultaa. Lisäksi hän sai kiväärien joukkuelajeissa kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Nuori Esa Kervinen oli vahva aisapari Vilho Ylöselle, sillä Kervinen sai henkilökohtaisesti vapaakiväärillä kaksi pronssia sekä kolme joukkuemitalia eri kiväärilajeissa. Suomalaisia joukkuemitalien tuojia olivat lisäksi Pauli Janhonen, Jorma Taitto ja Kalevi Parkkari.
Stavn

Martin ”stavn” Lund (s. 26. maaliskuuta 2002) on tanskalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on Astralis.
Stavn on valittu neljä kertaa maailman 20 parhaan pelaajan joukkoon.
Ura.
2016–2019.
Stavn aloitti uransa Fragstersin joukkueessa vuonna 2016. He voittivat muun muassa Danish Championship 2017 -turnauksen. Aluksi stavn liittyi Heroiciin testipelaajana maaliskuussa 2019. Joukkueen paras voitto vuodelta 2019 tuli DreamHack Open Atlanta 2019 -turnauksesta. Stavn oli finaalissa joukkueen keskitasoa 1,07 ratingillaan.
2020.
Heroic voitti merkittävimpänä ESL One: Cologne 2020 Online - Europe -turnauksen elokuussa. Stavn oli finaalissa koko ottelun paras 1,44 ratingillaan. Lokakuussa joukkue taas voitti DreamHack Open Fall 2020:n. Eräässä ottelussa Ninjas in Pyjamasia vastaan stavnin rating oli koko ottelun korkein 1,55. Finaalissa Team Vitalityä vastaan hän oli joukkueensa keskitasoa. Stavn valittiin vuoden 12. parhaaksi pelaajaksi.
2021.
Heroic voitti huhtikuussa erittäin merkittävän ESL Pro League Season 13 -turnauksen. Stavn pelasi itsensä semifinaalin kärkeen 1,36 ratingillaan. Joukkue tuli sijalle 3.–4. vuoden merkittävimmästä turnauksesta, PGL Major Stockholm 2021:sta. Stavn valittiin vuoden 16. parhaaksi pelaajaksi.
2022.
Heroic voitti huhtikuussa Euroopan ensimmäiset karsinnat PGL Major Antwerp 2022:iin. Itse majoreissa he kuitenkin sijoittuvat sijalle 5.–8. Heroic voitti kesäkuussa merkittävän Pinnacle Cup Championship -turnauksen. Stavn oli finaalissa Astralista vastaan joukkueen keskitasoa. Joukkue sai hopeaa vuoden toisesta major-turnauksesta IEM Rio Major 2022:sta. Finaalissa Outsidersia vastaan stavn sai 28 tappoa ja kuoli 39 kertaa, jolloin hänen ratingikseen jäi 0,78. Stavn valittiin vuoden kymmenenneksi parhaaksi pelaajaksi.
2023.
Helmikuussa Heroic tuli toiseksi merkittävästä IEM Katowice -turnauksesta. Stavnin rating finaalissa oli joukkueen toiseksi alhaisin 0,92. He tulivat toiseksi niin ikään IEM Riosta. Joukkue voitti BLAST Premier: Spring Final 2023 -turnauksen kesäkuussa. Stavn oli semifinaalissa Imperialia vastaan ottelun paras 1,14 ratingillaan. Hänet penkitettiin lokakuussa Heroicista yhdessä Jakob ”jabbi” Nygaardin kanssa. He liittyivät Astralikseen myöhemmin marraskuussa. Hänet valittiin vuoden yhdeksänneksi parhaaksi pelaajaksi.
Martti Levónin puisto

Martti Levónin puisto () sijaitsee Otaniemen kampusalueen keskiosassa kaakkoisessa Espoossa. Se on kolmiomainen aukea, joka rajautuu pohjoisessa ja lännessä Aalto-yliopiston rakennuksiin ja idässä metsäiseen rinteeseen. Etelässä puisto jatkuu Alvar Aallon puistona ilman viheryhteyden katkeamista. Puisto oli rakennettu viheralueeksi vuoteen 1972 mennessä.
Martti Levónin puisto sijaitsee 3–5-kerroksisten yliopistorakennusten välissä kiilamaisesti. Rakennusten selkäpuolet antavat puistoon päin. Puisto on entistä kartanon aluetta ja sen itäpuolisen metsärinteen raja on pääosin sama kuin kartanokaudella. Puisto koostuu laajasta, avoimesta nurmialueesta, Ossinlammesta ja puustosta, joka on osin iäkästä. Puiston helmassa on pieni liito-oravan elinympäristöksi rajattu vyöhyke.
Martti Levónin puiston ja sen lounaispuolisen Alvar Aallon puiston välillä oli alun perin näkymäyhteys, joka peittyi ajan myötä kasvillisuudella. Maisema palautettiin karsimalla kasvillisuutta ja rakentamalla uusi kävely- ja pyöräilyväylä.
Martti Levón oli Teknillisen korkeakoulun rehtori 1900-luvun puolivälissä ja hän vaikutti olennaisesti siihen, että koulu siirrettiin Otaniemeen. Ossinlammen nimen takana on Teekkarikylän johtajana 1952–1969 toiminut Ossi Törrönen.
Richard Hooker

Richard Hooker (maaliskuu 1554? Exeter, Englanti – 2. marraskuuta 1600 Englanti) oli englantilainen teologi ja oikeusfilosofi, jonka näkemyksillä kirkkojärjestyksestä sekä kirkon ja valtion yhteydestä oli merkittävä vaikutus anglikaanisen kirkkoon. Hooker puolusti arvostetuissa kirjoituksissaan Englannin kirkkoa roomalaiskatolisia ja presbyteerista kirkkojärjestystä kannattaneita puritaaneja vastaan.
Elämä.
Hookerin isoisoisä ja isoisä olivat molemmat Exeterin pormestareita, mutta hänen isänsä Roger Vowell alias Hooker näyttää olleen köyhä. Hooker kävi koulua Exeterissä, ja koulunjohtajan pyynnöstä hänen setänsä päätti hankkia hänelle varoja yliopistokoulutusta varten. Setä oli läheisessä yhteydessä Salisburyn piispa John Jeweliin, joka vuonna 1568 hankki Hookerille opiskelupaikan Corpus Christi Collegessa Oxfordissa. Hooker matkusti usein jalan Oxfordista Exeteriin ja vieraili matkalla useita kertoja Jewelin luona Salisburyssa. Hooker valmistui maisteriksi 1577. Nuorena miehenä Hooker oli hyvin oppinut ja osasi kreikkaa ja hepreaa. Heinäkuussa 1579 hänet nimitettiin yliopiston kanslerin Leicesterin jaarlin suosituksesta heprean professorin sijaiseksi. Noin vuonna 1581 hänet vihittiin Englannin kirkon papiksi, ja hän saarnasi St Paul's Crossissa Lontoossa. Vuonna 1585 Hooker valittiin Lontoossa sijaitsevan Temple Churchin kirkkoherran virkaan. Hän vietti viimeiset vuotensa Kentissä sijaitsevan Bishopsbournen kirkkoherrana.
Temple Churchissa Hooker riitaantui siellä työskennelleen puritaanisaarnaajan Walter Traversin kanssa, joka pyrki iltapäivän saarnoissaan kumoamaan sen, mitä Hooker oli saarnannut aamulla. Sanottiin, että "aamupäivän kuultiin Canterburyn saarna ja iltapäivällä Geneven saarna". Näihin kiistoihin kyllästyneenä Hooker lähti maalaisseurakuntaan valmistelemaan teosta kirkon perustuslain oikeista perusteista, ja niin syntyi hänen kuuluisa teoksensa "Of the Lawes of Ecclesiasticall Politie", jota pidetään englanninkielisen proosakirjallisuuden yhtenä mestariteoksena. Hooker pidetään yhtenä anglikaanisen kirkon merkittävimmistä oppineista. Teoksissaan hän pyrki filosofisesti puolustamaan kirkon ja valtion välistä suhdetta. Puritaaneja vastaan hän puolusti episkopaalista kirkkojärjestystä ja myös kuninkaallista ylivaltaa kirkossa, ei niinkään teologisin kuin käytännön perustein.
Kaulasuojus

Kaulasuojus, kaulasuoja tai kaulasuojain (engl. gorget) on kaulan suojaamiseksi kehitetty varuste, joka käyttötarkoituksesta riippuen suojaa kantajansa kaulaa erilaisilta mekaanisilta iskuilta tai muilta vaaratekijöiltä.
Kaulasuojusta käytetään useissa urheilulajeissa ja vaarallisissa ammateissa pakollisena varusteena. Myös Suomen puolustusvoimissa tavallinen päivystäjän laatta on alkuperältään kaulasuojus, vaikka se onkin erkaantunut alkuperäisestä suojavarusteen tarkoituksestaan.
Hagalundin puisto

Hagalundin puisto () sijaitsee Otaniemen länsiosassa kaakkoisessa Espoossa. Se on entinen Hagalundin kartanon puisto.
Hagalundin puiston kävelyakselina on länsi–itäsuuntainen Anna Sinebrychoffin kuja. Puistossa on kartanon aikakaudelta periytyviä jalopuita ja mäntyjä. Myös entisen maisemapuiston rakenteita on säilynyt, kuten myös puutarhakasveja. Puisto rajautuu etelässä ja pohjoisessa kartanokauden jälkeiseen rakennuskantaan. Hagalundin kartanon päärakennus on säilynyt puiston eteläosassa. Puiston itäosasta on yhteys Aalto-yliopiston metroasemaan. Vihervyöhyke jatkuu koillisessa Alvar Aallon puistona. Lännessä on Kehä I, jonka länsipuolella vihervyöhyke jatkuu Otto Iivari Meurmanin puistona ja Silkkiniittynä.
Hagalundin puisto on liito-oravien aluetta, joka kuuluu liito-oravien liikkumisen kannalta tärkeään verkostoon. Lehtipuineen ja avoimine alueineen se ei kuitenkaan ole liito-oravien tavanomaisinta ympäristöä. Kevään 2018 liito-oravaselvityksessä puiston keskiosaa kuitenkin pidettiin liito-oravien mahdollisena ydinalueena.
Reissumiehen muistot

Reissumiehen muistot on Timo Turpeisen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1989. 
Albumi sisältää Tapio Rautavaaran laulamia kappaleita 1980-luvun lopun synthpop-musiikkiin sovitettuina versioina. Levyltä julkaistiin kaksi singleä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Tuomas Tarkkanen ja Pekka Witikka.
Tekijät.
Tuotanto.
Lähde:
Tom Kurvers

Tom Kurvers (14. lokakuuta 1962 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat – 21. kesäkuuta 2021 Saint Paul, Minnesota, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kurvers oli Montreal Canadiensin seitsemännen kierroksen varaus vuonna 1981. Myöhäisestä varauksestaan huolimatta Kurvers pelasi kaikkiaan 659 NHL-ottelua 11 kauden aikana tehden niissä 93 maalia ja 421 tehopistettä.. Peliuran jälkeen hän toimi muun muassa Minnesota Wildin apulais GM:na.
Pelaajaura.
Neljän Minnesota Duluthin yliopistossa pelatun kauden jälkeen Kurvers debytoi Montreal Canadiensin paidassa NHL:ssa kaudella 1984-1985. Montrealissa hän pelasi kaksi täyttä kautta kunnes treidattiin marraskuussa 1986 Buffaloon vaidossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 1988 draftissa. Buffalossa Kurvers pelasi kauden 1986-1987 loppuun ja treidattiin sitten New Jersey Devilsiin vastineeksi kolmannen kierroksen varausvuorosta vuoden 1987 draftissa. Devilsin riveissä Kurvers pelasi kaksi täyttä kautta kunnes treidattiin lokakuussa 1989 Torontoon vaidossa Toronton ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 1991 draftissa. Torontossa Kurvers pelasi 89 ottelua kahden kauden aikana kunnes treidattiin tammikuussa Vancouveriin. Vancouver luopui vaihdossa Brian Bradleysta. Canucksissa Kurvers pelasi kauden loppuun ja kesällä Canucks kauppasi hänet jälleen eteenpäin Minnesota North Starsiin osana kolmen seuran kauppaa. North Stars lähetti Dave Babychin Vancouveriin ja Kurversin eteenpäin New York Islandersiin saaden vastineeksi Craig Ludwigin. Kurvers pelasi Islandersissa kolme täyttä kautta ja teki vapaana pelaajana sopimuksen tulokasjoukkue Anaheim Mighty Ducksin kanssa kaudesta 1994-1995. 
Kausi Anaheimissa jäi Kurversin NHL-uran viimeiseksi. Tämän jälkeen hän pelasi vielä yhden kauden Japanissa Seibun joukkueessa.
Kurvers edusti Yhdysvaltoja vuodenvaihteessa 1991-1992 alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa.
Palkinnot.
Vuonna 1984 Kurvers voitti parhaan yliopistopelaajan Hobey Baker -palkinnon
Peliuran jälkeen.
Kauden 1998-1999 alusta Kurvers aloitti Phoenix Coyotesin pelaajatarkkailijana (Pro Scout) toimien sen ohessa joukkueen väliaikaisena apuvalmentajana keväällä 2004. Kauden 2005-2006 alusta Kurvers siirtyi pelaajatarkkailusta joukkueen pelaajistosta vastaavaksi johtajaksi (Director of Player Personnel), jossa tehtävässä toimi kolme vuotta.
Kauden 2008-2009 alusta Kurvers aloitti Tampa Bau Lightningnin apulais GM:n tehtävässä toimien sen ohessa väliaikaisena GM:na keväällä 2010. Keväällä 2010 Kurvers siirtyi syrjään apulais GM:n tehtävästä jatkaen kuitenkin organisaatiossa Senior Advisorin roolissa kevääseen 2018.
Kauden 2018-2019 alusta Kurvers aloitti Minnesota Wildin apulais GM:n tehtävässä hoitaen sen ohessa farmijoukkue Iowa Wild GM:n tehtävää.
Kurvers kuoli keuhkosyöpään kesällä 2021.
Svetlana Adyrhajeva

Svetlana Adyrhajeva (; 12. toukokuuta 1938 – elokuu 2023) oli venäläinen balettitanssija.
Adyrhajeva valmistui Vaganovan balettiakatemiasta. Hän oli ensin Tšeljabinskin ooppera- ja balettiteatterin (1955–1958) ja sitten Odessan kansallisen akateemisen ooppera- ja balettiteatterin (1958–1960) esiintyjä. Vuonna 1960 Adyrhajeva siirtyi Bolšoi-teatteriin, jossa hän tanssi vuoteen 1988 saakka. Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1984. Vuonna 2001 Adyrhajeva palasi Bolšoi-teatteriin koreografina ja korrepetiittorina. Vuonna 2013 hänestä tuli Bolšoi-teatterin balettiseurueen taiteellisen valtuuston jäsen. Hän kuoli 85-vuotiaana kotonaan pitkään sairastettuaan.
Matthew Parker

Matthew Parker (6. elokuuta 1504 Norwich, Englanti – 17. toukokuuta 1575 Lambeth, Lontoo) oli englantilainen teologi ja Canterburyn toinen protestanttinen arkkipiispa. Muun muassa hänen vaikutuksestaan Englannin kirkko sai roomalaiskatolilaisuudesta ja mannermaisesta protestanttisuudesta erillisen identiteetin. 
Elämä.
Parker opiskeli Cambridgen yliopistossa ja vihittiin papiksi vuonna 1527. Hän sai pian maineen laajasta ja perusteellisesta oppineisuudestaan erityisesti patristiikan alalla. Hänestä oli tullut kuningatar Anne Boleynin hovikappalainen vuonna 1535 ja hän oli pitkään myös Henrik VIII:n suosiossa ja Thomas Cranmerin ystävä. Parker toimi myös Cambridgen yliopiston varakanslerina. Katolisen Marian noustua valtaistuimelle Parker vetäytyi julkisuudesta, mutta ei omaksunut monien muiden vainottujen tapaan kalvinistisia tai puritanistisia näkemyksiä. Kun kuningatar Elisabet nousi valtaistuimelle, Parker nimitettiin Cantenburyn arkkipiispaksi vastoin hänen tahtoaan. Elisabetin ohella Parker vaikutti eniten "The Settlement" -ratkaisuun, jossa anglikaaninen episkopaalisen kirkko muodostui itsenäiseksi kansalliseksi toimijaksi, eikä identifioitunut niin katoliseen Roomaan kuin kalvinistiseen Geneveenkään. Parkerin perinteitä kunnioittava filosofia näkyi jo virkaanastujaisissa siinä, että hän pyrki huolellisesti säilyttämään apostolisen suksession: neljä entistä katolista piispaa vihki hänet virkaan. Roomalaiskatolinen kirkko ei kuitenkaan tunnusta anglikaanisen kirkon apostolista suksessiota eikä pidä Parkeria todellisena piispana.
Arkkipiispana Parker valvoi arkkipiispa Thomas Cranmerin vuonna 1553 laatimien 42 oppiartikkelin tarkistamista 39. artiklaan, joihin Englannin kirkon oppi perustuu. Hän suhtautui Englannin kirkon äärireformaattoreihin ja katolilaisiin aluksi melko lempeästi, mutta kun nämä alkoivat haastaa kirkkoa rohkeammin, hän alkoi ankariin toimenpiteisiin vahvistaakseen johdonmukaisesti kirkollista ykseyttä ja tukahduttaakseen puritaanien ja katolilaisten vastustuksen. Parker sai myös mainetta osittaisista raamatunkäännöksistään, Englannin muinaishistoriaa käsittelevillä kirjoituksillaan ja omistamistaan muinaiskäsikirjoituksista.
Tonttumaa

Tonttumaa () on puistoalue Gräsanojan itäpuolella Niittykummun länsiosassa kaakkoisessa Espoossa.
Tonttumaa sai nimensä vuoden 1968 nimistösuunnitelmassa. 1950-luvulla asukkaat olivat ehdottaneet alueelle nimeä Tontunmaa. Puistoteille annettiin nimet Tonttumaanpolku ja Tontturanta. Niittykummun tonttu-pohjainen nimistö palautuu pellonnimeen Tomtkulla, jonka taustalla on autioitunut talonpaikka. Tonttumaan puiston eteläpuolella sijaitsee Gräsankartanonpuisto.
Tonttumaa kuuluu Gräsanojan varren viheryhteyteen. Puistossa sijaitsee idän suunnasta virtaavan ojan tulvaniitty, jolla viihtyvä kostean paikan kasvillisuus on vehreämpää ja lajistoltaan runsaampaa kuin puiston kuivempien osien kasvillisuus. Asemakaavaan Tonttumaa on merkitty luonnontilassa pidettäväksi puistoalueeksi.
Sergei Ryhtorov

Sergei Aleksandrovitš ”Ax1le” Ryhtorov (; s. 29. huhtikuuta 2002) on venäläinen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on Cloud9. Hänet on arvioitu "Counter-Strikeen" keskittyneen HLTV-sivuston toimesta maailman parhaimpien pelaajien joukkoon vuosina 2021 ja 2022.
Ura.
Cloud9:n lisäksi Ax1le on pelannut urallaan joukkueissa 5balls ja Gambit Esports. Uransa tärkeimmät voitot urallansa hän on saavuttanut Gambitin riveissä turnauksista Intel Extreme Masters XV - World Championship, Intel Extreme Masters XVI - Summer, BLAST Premier: Spring Finals 2021, V4 Future Sports Festival - Budapest 2021 ja Funspark ULTI 2021. Cloud9:n riveissä joukkueen tärkeimmät voitot ovat tulleet turnauksista Intel Extreme Masters XVII - Dallas, BetBoom Playlist. Urbanistic ja Brazy Party.
Turkin keskuspankki

Turkin keskuspankki (, lyhennys TCMB) on Turkin keskuspankki. Pankin päätoimipaikka sijaitsee Ankarassa.
Pankki vastaa muun muassa hintavakaudesta (matalasta inflaatiotasosta) ja valuutan vakaudesta sekä maan rahayksikön eli Turkin liiran (₺, TRY) liikkeellelaskusta. Turkin keskuspankilla on yksinoikeus laskea setelirahaa liikkeelle Turkissa.
Historia.
Vuonna 2018 liiran vaihtokurssi heikkeni nopeasti ja saavutti 4,5 ₺ Yhdysvaltain dollarilta toukokuun puolivälissä ja 4,9 ₺ viikkoa myöhemmin. Taloustieteilijät selittävät tämän kiihtyneen arvonlaskun yleensä sillä, ettei hän estänyt keskuspankkia tekemästä tarvittavia korkomuutoksia. Erdoğan, joka kutsui hänen hallintaansa ulottumattomissa olevia korkoja "kaiken pahan äidiksi ja isäksi", totesi, että "keskuspankki ei voi hyväksyä tätä itsenäisyyttä ja jättää huomiotta presidentin antamia signaaleja". Erdoğanin näennäisestä vastustuksesta huolimatta keskuspankki nosti korkoja jyrkästi.
Vuonna 2023 Erdoğan omaksui ortodoksiset pankkimenetelmät. Mehmet Şimşekin ja Hafize Gaye Erkanin johdolla keskuspankki nosti nopeasti korkojaan. Vuoden lopussa korko oli 42,5 % ja vuotuinen inflaatio laski 53,86 prosenttiin verrattuna 83 prosenttiin vuonna 2022. Keskuspankki nosti koron 50 prosenttiin maaliskuussa 2024 uuden pääjohtajan Fatih Karahanin johdolla ja piti sen siellä kahdeksan peräkkäistä kuukautta. Tämä mahdollisti liiran arvonnousun toukokuusta lähtien, jolloin inflaatio oli huipussaan 75,45 %, mutta laski 47,09 prosenttiin marraskuussa. Monet sijoittajat palauttivat luottamuksensa keskuspankkiin. Istanbulin pormestarin Ekrem Imamoglun pidätyksen jälkeen maaliskuussa 2025 Marketwatch raportoi, että Turkin liira oli saavuttanut kaikkien aikojen pohjalukemat.
Pääjohtajan luettelo.
Turkin keskuspankki perustettiin lokakuussa 1931, ja sitä johti pääjohtaja. Vuodesta 1970 lähtien pääjohtajalla on ollut pääjohtajan titteli, kuten muissakin keskuspankeissa (laki 1211). Seuraavassa luettelossa on yksityiskohtaisesti esitetty johtajien/pääjohtajien nimet ja toimikaudet pankin virallisen verkkosivuston mukaan.
Jame

Džami ”Jame” Ali (; s. 23. elokuuta 1998) on venäläinen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on PARIVISION, jossa hän pelaa kapteenina ja tarkkuuskivääripelaajana.
Ali on voittanut urallaan merkittävimpänä IEM Rio Major 2022 -turnauksen, ja hänet valittiin sen parhaaksi pelaajaksi. Finaalissa Heroicia vastaan hän jäi kuitenkin kärkipelaajiston ulkopuolelle saatuaan 37 tappoa ja kuoltuaan 23 kertaa.
Yuurih

Yuri ”yuurih” Boian (s. 22. joulukuuta 1999) on brasilialainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen, joka on edustanut vuodesta 2017 FURIA Esportsia.
Ennen liittymistään FURIAan yuurih on pelannut muutamissa pienemmissä joukkueissa. Tärkeimmät voitot yuurihin uralla ovat tulleet turnauksista ESEA Season 31: Global Challenge, Arctic Invitational 2019, DreamHack Masters Spring 2020: North America, ESL Pro League Season 12: North America, Elisa Invitational Summer 2021 ja PGL Major Antwerp 2022: American RMR.
Työväen Urheiluliiton jäsenseurat

Luettelo Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseuroista sisältää TUL:ään vuonna 2023 kuuluneet seurat piireittäin järjestettynä.
Häme.
Lähde:
Satakunta.
Lähde:
Oulu.
Lähde:
Pohjanmaa.
Lähde: 
Kainuu.
Lähde:
Tsvetelin Dimitrov

Tsvetelin ”CeRq” Dimitrov (; s. 7. kesäkuuta 1999) on bulgarialainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän on edustanut 500-joukkuetta toukokuusta 2024.
Dimitrov on pelannut uransa aikana joukkueissa WinFiction, Outlaws, NRG, Evil Geniuses ja BLEED. Hän tuli NRG:n riveissä sijalle 3.–4. erittäin merkittävästä -turnauksesta. Dimitrov sai hävityssä semifinaalissa Astralista vastaan 29 tappoa ja 37 kertaa, mistä seurannut keskiarvo 0,82 oli joukkueen keskitasoa. Hän sai semifinaalissa tärkeän kolmen tapon AWP-kierroksen, joka sinetöi joukkuelle kierrosvoiton.
Dimitrovin uran merkittävin voitto on tullut turnauksesta BLAST Premier: Spring 2020 American Finals, ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi 1,11 turnauskeskiarvollaan. Hän sai finaalissa sen korkeimman keskiarvon 1,29, joka koostui 54 taposta ja 38 kuolemasta. Dimitrov on valittu parhaaksi pelaajaksi niin ikään voitetusta turnauksesta Intel Extreme Masters XIII - Shanghai.
Dimitrov valittiin maailman 18. parhaaksi pelaajaksi vuonna 2019.
Ludvig Daae

Ludvig Daae (24. huhtikuuta 1829 Skodje – 1. toukokuuta 1893 Kristiansand) oli norjalainen juristi ja poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1859–1879 ja 1886–1888 sekä toimi Norjan puolustusministerinä 1884–1885. Hän kuului aluksi Venstreen, mutta siirtyi myöhemmin Høyreen.
Hans-Christian Gabrielsen

Hans-Christian Gabrielsen (27. heinäkuuta 1967 Slemmestad – 9. maaliskuuta 2021 Slemmestad) oli norjalainen ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi ammattiliittojen keskusjärjestö Landsorganisasjonenin puheenjohtajana vuosina 2017–2021.
Gabrielsen kuoli sairaskohtaukseen maaliskuussa 2021.
Voiton mitali

Voiton mitali () on brittiläinen sotilasansiomitali, joka perustettiin vuonna 1919. Sitä myönnettiin aktiivisessa palveluksessa 5. elokuuta 1914 – 11. marraskuuta 1918 välisenä aikana olleille sotilaille. Saajalla piti entuudestaan olla jokin seuraavista ansiomitaleista: 1914 -tähti, 1914–1915 -tähti tai Britannian sotamitali. Yhteensä mitalin sai yli 5,7 miljoonaa brittiläistä sotilasta.
Mitali on osa ympärysvaltojen välistä voiton mitalia () ensimmäisessä maailmansodassa. Mitalin nauha on samanlainen kaikkien maiden välillä, mutta itse mitali on erilainen eri maiden välillä.
Mitalia jaettiin vain yhdessä luokassa:
Saint Aulaye-Puymangou

Saint Aulaye-Puymangou on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Dronne-joen varrella, noin 55 kilometriä Périgueux’n kaupungista länteen.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016, jolloin kaksi kuntaa Puymangou ja Saint-Aulaye yhdistyivät.
Saint-Aulaye on vuonna 1288 rakennettu bastide. Kylän reunalla on linna Château de Saint-Aulaye, joka on rakennettu 1200-luvulla. Linnaan tehtiin muutostöitä 1800-luvulla ja nykyään se toimii kaupungintalona. Kylän reunalla on myös 1000-luvulta peräisin oleva romaaninen Sainte-Eulalien kirkko. Keskustan lähellä on 1000-luvulta peräisin oleva vanha silta, joka ylittää pienen Rizonne-joen. 
Puymangoun kylässä oleva linna Château de Puymangou on rakennettu 1400-luvulla ja laajennettu 1600-luvulla. Linna oli pitkään hylättynä, ja se kunnostettiin vuosina 1988–2009. Nykyään se tarjoaa majoituspalveluita.
Mai Kadran verilöyly

Mai Kadran verilöyly oli Mai Kadran kaupungissa Etiopian Tigrayn länsiosissa 9. marraskuuta 2020 tehty joukkomurha.
Mai Kadran verilöyly käynnistyi Tigrayn kansan vapautusrintaman vetäytyessä Etiopian hallituksen joukkojen etenemisen tieltä. Tigraylaisiin kuuluneet Samri-nuorisojoukot kiersivät silloisen paikallishallinnon tuella ovelta ovelle tappaen amharoiksi ja wolqaytilaisiksi tunnistamiaan henkilöitä. Satoja ihmisiä hakattiin kepeillä, puukoilla, viidakkoveitsillä ja kirveillä sekä kuristettiin köysillä. Myös moni eloonjäänyt loukkaantui vakavasti tai menetti omaisuuttaan ryöstelyn ja tuhoamisen yhteydessä. Etiopian ihmisoikeuskomission alustavien löydösten mukaan uhreja oli yhteensä vähintään 600, mutta uhriluvun arvioitiin olevan mahdollisesti suurempi, koska moni jäi kateisiin verilöylyn jäljiltä. Osa Mai Kadran asukkaista kätki ihmisiä asuntoihin, kirkkoihin ja maatilojen alueille. Pääministeri Abiy Ahmed luonnehti tapahtumia marraskuussa 2020 rikoksiksi ihmisyyttä vastaan. Myös Amnesty Internationalin ja Human Rights Watchin selvitykset tulkitsivat tapahtumat etniseksi puhdistukseksi ja rikoksiksi ihmisyyttä vastaan.
Tiedot Mai Kadran verenvuodatuksesta alkoivat levitä vuoden 2020 marraskuun puolessavälissä amharoiden kerrottua tigraylaisten naapuriensa tekemistä hyökkäyksistä. Lisäksi Sudaniin saapui tigraylaisia, jotka syyttivät amharoita julmuudesta ja häätämisestä alueelta. Verenvuodatus yltyikin molemminpuoliseksi amharoiden tehdessä kostoiskuja. "Reuters" arvioi molempien osapuolten esittämät uhrilistat ja katsoi vähintään 767:n ihmisen tulleen surmatuiksi väkivaltaisuuksien yhteydessä. Osa Mai Kadran asukkaista suojeli niiden aikana myös toiseen etniseen ryhmään kuuluneita. Tigrayn kansan vapautusrintama kiisti amharasiviilien ottamisen kohteikseen Mai Kadrassa.
I love 8-bit

I love 8-bit on voittoa tavoittelematon kiertävä tietokonenäyttely, joka esittelee aikansa tietokonekulttuuria, tietokoneita, laitteita, pelejä ja demoja. Sen tunnuslause "It's the flying computer circus" viittaa tietokonenäyttelyn kiertävään luonteeseen. Näyttely sai alkunsa Tekniikan museon järjestämästä yhteisönäyttelystä 16. helmikuuta 2022 ja näyttely on kiertänyt ympäri Suomea siitä lähtien. Valikoimassa on vuonna 2023 yli 80 erilaista laitetta 1970- ja 1980-luvulta, kuten myös laaja valikoima aikansa tietokonelehtiä, pelejä ja oheislaitteita. Näyttelytapahtumat voivat olla maksuttomia tai niiden järjestäjästä riippuen, näyttelyistä voidaan periä myös pääsymaksu.
Kasibittinen.
I love 8-bit -näyttely julkaisee lehteä "Kasibittinen", joka tukee 8-bittistä tietokonekulttuuria tarkoituksenaan käsitellä asioita viihteellisesti, mutta asiallisesti ja autenttisella tavalla siten, kuten ennenkin lehdet ilmestyivät. Lehti ilmestyy muutaman kerran vuodessa riippuen järjestettävistä näyttelyiden tilauksista. Näyttelykävijät voivat osallistua itse lehden tekoon lähettämällä juttuja lehteen tai kirjoittaa I love 8-bit® -näyttelyissä lehden yleisönosastoon kirjoituksia näyttelykokemuksista. Lehden ensimmäistä numeroa painettiin 500 kappaletta. 
Kiertävät I love 8-bit -yleisönäyttelyt.
Yleisönäyttelyiden lisäksi I love 8-bit® kiertää yksityistilaisuuksissa ja yritystapahtumissa.
Boney Kapoor

Achal Surinder ”Boney” Kapoor (; s. 11. marraskuuta 1955) on intialainen elokuvatuottaja, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hänen tuottamiinsa elokuviin kuuluvat "Mr. India" (1987), "Judaai" (1997), "Pukar" (2000) ja "No Entry" (2005). Hän teki ensiesiintymisensä näyttelijänä elokuvassa "Tu Jhoothi Main Makkaar" (2023).
Yksityiselämä.
Boney Kapoor on näyttelijä Anil Kapoorin ja näyttelijä Sanjay Kapoorin vanhin veli. Kapoor oli naimisissa televisio- ja elokuvatuottaja sekä yrittäjä Mona Shourie Kapoorin kanssa vuosina 1983–1996 ja heillä on kaksi lasta, poika Arjun Kapoor ja tytär Anshula Kapoor. Kapoor meni naimisiin näyttelijä Sridevin kanssa 2. kesäkuuta 1996. He saivat kaksi tytärtä, näyttelijä Janhvi Kapoorin ja näyttelijä Khushi Kapoorin. Kapoor jäi leskeksi Sridevin hukuttua hotellihuoneensa kylpyammeeseen 24. helmikuuta 2018.
Jouko Tuunainen

Jouko Tarmo Kullervo Tuunainen (s. 27. helmikuuta 1945 Sahalahti) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Tuunaisen äiti oli Eila Sylvia Korpela. Tuunainen avioitui 1966 erikoissairaanhoitaja Hilkka Onerva Alstelan kanssa. Hän valmistui merkonomiksi Tampereen kauppaoppilaitoksesta 1965 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1978 ja on suorittanut myös useita liikkeenjohdon koulutusohjelmia. Tuunainen oli Keskolla rautaryhmän palveluksessa 1966–1971, Lappeenrannan konttorin rautaosaston osastopäällikkö 1971–1973, rautaryhmän talouspäällikkö 1974–1976, rautatavaraosaston johtaja 1976–1980, keskusvaraston johtaja 1980–1983, materiaalijohtaja 1983–1986, maatalous- ja rautaryhmän johtaja 1987–1993, kenttäryhmän johtaja 1993–1995, päivittäistavararyhmän johtaja 1995–1998 ja resurssiohjauksen johtaja 1998–2001 sekä Keskon hallituksen jäsen 1983–2000. Hän oli myös "Kauppa Käy" -lehden päätoimittaja 1987–1991 ja "Elintarvikeuutiset"-lehden päätoimittaja 1995–1996. Tuunaisella on ollut työuransa aikana ja myös sen jälkeen lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1999.
Tuunainen

Tuunainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Bjørkelangen

Bjørkelangen on Norjassa Aurskog-Hølandin kunnassa sijaitseva taajama, joka on kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,9 neliökilometriä ja asukasluku 4 084 vuonna 2022.
Volodymyr Rafjejenko

Volodymyr Volodymyrovytč Rafjejenko (; s. 25. marraskuuta 1969 Donetsk, Ukrainan SNT) on ukrainalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti Itä-Ukrainan sotaa käsittelevistä romaaneista. Hänen esikoisteoksensa oli runokokoelma "Tri dnja sredi nedeli" (, ’kolme päivää keskellä viikkoa’) vuonna 1998. Rafjejenko on kotoisin Donetskista, josta hän pakeni vuonna 2014 separatistien otettua alueen hallintaansa. Vuonna 2017 hän vaihtoi kirjoituskielensä venäjästä ukrainaksi.
Eddie Skoller

Edward Ralf "Eddie" Skoller (4. kesäkuuta 1944 Missouri, Yhdysvallat – 27. elokuuta 2023 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen viihdetaiteilija. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1970 kappaleella "En enkel sang om frihed", joka oli käännös Bobby Darinin hitistä "Simple Song of Freedom". 1970-luvun alussa hän näytteli teatterissa pääosaa "Hair" ja "Jesus Christ Superstar" -musikaalien sovituksissa. Myöhemmin hän muun muassa juonsi televisio-ohjelmia ja teki yhden miehen esityksiä, joissa hän yhdisti satiiria ja lauluja.
Yksityiselämä.
Skoller syntyi Yhdysvaltain Missourissa, mutta muutti nuorena Tanskaan. Hänen äitinsä oli kotoisin Ruotsista ja isä Venäjältä.
Skoller oli vuosina 1983–1990 naimisissa näyttelijä Lisbet Lundquistin (s. 1943) ja 1993–2004 laulaja Sissel Kyrkjebøn (s. 1969) kanssa. Jälkimmäisestä liitosta hänellä oli kaksi tytärtä. Yhteensä hänellä oli viisi lasta.
Soratie

Soratie on tieliikenteessä oleva tie tai tieosuus, jota ei ole asfaltoitu. Sorateiden kunnossapito on työlästä, koska sääolosuhteet vaikuttavat sorateiden kuntoon. Tien reunan reunapalle eli reunaan kasautunut maa-aines estää sadeveden virtaamista ojiin, jos reunapalletta ei poisteta riittävän usein. Reunapalle on ongelma myös asfaltoiduille teille, mutta erityisesti se on ongelma sorateille. 
Kunnossapito toimenpiteet.
Keväisin roudan sulamisen aikaan kelirikkoa estetään lisäämällä mursketta joihinkin soratien kohtiin. Roudan sulamisen aikoihin joudutaan usein asettamaan sorateille raskaan liikenteen painorajoituksia. Keväisin sorateitä huolletaan siten, että tien kaltevuus ja pinta tasoitetaan ja samalla tielle laitetaan suolaa kesäisen hiekan pölyämisen vähentämiseksi. Pölyämisen ehkäisytoimenpiteitä tehdään monesti myös kesällä. Runsaat sateet aiheuttavat sorateiden kuoppaisuutta, minkä vuoksi sorateitä pitää tasoittaa myös kesällä. Tasoitukset tehdään aina aikana, jolloin tie on jotakuinkin kostea. Muita kesäisiä huoltotoimenpiteitä ovat tienvarsien niitto, vesakoiden poisto, ojitukset ja rumpujen uusimiset. Syksyisin soratiet valmistetaan talveen siten, että niiden kaltevuutta tasoitetaan ja joskus tien pintaan lisätään mursketta. Talvella lumien aurauksen ja liukkauden suhteen soratiet ovat talvihuoltoluokissa II tai III.
Jari Saario

Jari Saario (s. 26. maaliskuuta 1972 Rauma) on Atlantin valtameren kahdesti soutamalla ylittänyt suomalainen palomies.
Soutajana.
Saario souti kesällä 2019 Kööpenhaminasta Helsinkiin yhdeksän viikon ajan. Tuolloin hänellä oli käytössä viikinkimallinen vanerivene Arctic Blue. Ennen tätä hän souti pikkuveneellä neljä kertaa Helsingin ja Tallinnan välillä.
Atlantin ylitys.
Saario lähti ensimmäiselle ylitykselle 23. tammikuuta 2023 Gran Canarialta ja saapui 28. maaliskuuta Karibianmerellä sijaitsevalle Antiqualle. Paluumatkalle hän lähti kesäkuussa Kanadasta. Aluksi hän saapui Skotlantiin ja jatkoi sieltä Kaledonian kanavan läpi Pohjanmerelle. Sieltä Saarion vene siirrettiin Lontoon kupeeseen korjattavaksi, josta Saario jatkoi Saksaan. Hän päätti soututempauksensa Cuxhavenin satamaan Saksaan 10. lokakuuta 2023. Saarion käyttämä erikoisvalmisteinen vene maksoi noin 100 000 euroa.
Saario on saanut tempauksellaan laajasti sosiaalisen median huomiota. Ilta-Sanomien sponsoroimasta soudusta ovat kertoneet myös Sanoman lehdet.
Horn to Hope.
11. marraskuuta 2025 Saario lähti soutamaan Chilestä Etelä-Afrikan Kapkaupunkiin Clayton-veneellään. Hän on tiettävästi ensimmäinen yksin soutuveneellä Etelä-Amerikan eteläisimmän kärjen Kap Hornin ohittanut henkilö. Soutumatkan, jonka pituus on 8000 kilometriä ja jonka on määrä kestää 3-4 kuukautta, budjetti on noin 450 000 euroa.
Julkisuudessa.
Saario osallistui Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan Pernilla Böckermanin myötä. Böckerman kertoo Saarion olevan hänen isänsä hyvä ystävä ja olleen hänelle ikään kuin isähahmo. Böckerman ja Saario esittivät ohjelmassa tanssin Anssi Heikkilän kanssa.
Soututempauksen myötä Saario sai kutsun vuoden 2023 Linnan juhliin. Annika Hyvönen on kirjoittanut Saariosta vuonna 2024 elämäkerran "Jari Saario – soutaja." 
Yksityiselämä.
Saario on ollut naimisissa vaimonsa Heidin kanssa jo yli 20 vuotta. Pariskunnalla on kaksi yhteistä tytärtä. Saario on työskennellyt Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksella. Aikaisemmin hän on työskennellyt pelastussukeltajana.
Tour de l'Avenir

Tour de l'Avenir on Ranskassa vuodesta 1961 asti vuosittain ajettava maantiepyöräilyn etappikilpailu. Kilpailu on eräänlainen nuorten pyöräilijöiden versio Ranskan ympäriajosta. Kilpailijoiden tulee olla 19–23-vuotiaita ja ammattilaistallien sijaan kilpailu käydään maajoukkueiden välillä. Vuosina 1981–2007 mukana olivat myös ammattilaistallit. Kilpailun nimi on ranskasta suomeksi käännettynä "Tulevaisuuden ympäriajo", sillä kilpailussa menestyvien arvellaan olevan tulevaisuuden huippupyöräilijöitä. Monet Tour de l'Avenirin voittajista ovatkin myöhemmin voittaneet Ranskan ympäriajon. Näihin ajajiin lukeutuvat monet lajin huiput kuten Felice Gimondi, Joop Zoetemelk, Greg LeMond, Miguel Induráin, Laurent Fignon, Egan Bernal ja Tadej Pogačar. Viime vuosina kilpailussa on ollut yleensä 8–10 etappia, joista vähintään yksi on ollut aika-ajo. Reitin kokonaispituus on ollut viime aikoina noin 1 000 kilometriä.
Kilpailun perusti vuonna 1961 L'Équipe-lehden toimittaja Jacques Marchand, jonka tarkoitus oli perustaa kilpailu joka houkuttelisi pyörälijöitä Neuvostoliitosta ja muista itäblokin maista osallistumaan Ranskan ympäriajoon. Vuoteen 1967 asti kilpailua ajettiin samoina päivinä kuin Ranskan ympäriajoa ja kilpailujen reitit olivat osittain samoja, mutta Tour de l'Avenirissa lyhennettyinä. Vuonna 1968 kilpailu siirrettiin omalle paikalleen syksyyn. Kilpailu nimeksi tuli Grand Prix de l'Avenir vuonna 1970, ja Trophée Peugeot de l'Avenir vuosina 1972–1979. Vuosina 1986–1990 kilpailun nimi oli Tour de la Communauté Européenne, kun sen sponsorina toimi Euroopan talousyhteisö ja Euroopan parlamentti. Vuoteen 1980 asti kilpailu oli ainoastaan amatööritason kilpailijoille, kunnes vuonna 1981 kilpailusta tuli ammattilaisten kilpailu ja siihen sai osallistua myös ammattilaistalleja. Vuonna 1992 kilpailun yläikärajaksi tuli 25 vuotta. Vuodesta 2007 alkaen kilpailu on ollut 19–23-vuotiaille ja se on kuulunut osaksi UCI U23 Nations' Cup -kilpailusarjaa. Vuodesta 2008 alkaen kilpailua on jälleen käyty maajoukkueittain.
Voittajat.
Lähde: "Procyclingstats"