tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Plateau

Plateau on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa. Plateaun pinta-ala on 26 899 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Plateaussa oli noin 3 179 000 asukasta. Osavaltiossa asuu yli 40 etnistä ryhmää, joista jokaisella on oma kielensä. Englanti on virallinen kieli, ja hausa on myös saamassa kannatusta kansainvälisenä kielenä. Väestön enemmistö on kristittyjä. 
Plateaun pääkaupunki on Jos. "Plateau" tarkoittaa tasankoa, ja osavaltio on saanut nimensä Josin tasangon mukaan.
Sokoto (osavaltio)

Sokoto on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan luoteisnurkassa. Sokoton pinta-ala on 25 973 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Sokotossa oli noin 3 697 000 asukasta. Suurimmat väestöryhmät ovat hausat ja fulanit, suurin osa väestöstä on muslimeja.
Sokoton pääkaupunki on Sokoto, joka on ikivanha kaupunki ja toimi aikanaan Sokoton kalifaatin hallintokaupunkina. Suurin osa osavaltiosta kuuluu kuivaan Sahelin alueeseen; sitä ympäröivät savanni ja yksittäiset kukkulat. Maanviljelystä voidaan harjoittaa Sokoto-joen tulva-alueella.
Aarne Kauppinen

Aarnet (Aarne) Kauppinen (4. heinäkuuta 1889 Rantasalmi – 7. heinäkuuta 1927 Rantasalmi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.
Elämä.
Aarne Kauppisen vanhemmat olivat torppari Johan Wilhelm Kauppinen ja Anna Josefina Lind. Kansakoulun käytyään hän työskenteli sekatyömiehenä ja käsityöläisenä sekä viljeli kotitorppaansa Osikonmäen kylässä. Kauppinen liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1907. Hän oli perustamassa Rantasalmen työväenyhdistys Sovintoa ja toimi Mikkelissä ilmestyneen "Vapaus"-lehden avustajana sen perustamisesta lähtien. Kauppinen oli myös Rantasalmen kunnallislautakunnan jäsen ja toimi myöhemmin kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Vuonna 1919 Kauppinen valittiin kansanedustajaksi, mutta sEuraavissa vaaleissa hän jäi varasijalle. Eduskuntatyönsä jälkeen Kauppinen viljeli pientilaansa Rantasalmella. Hän kuoli kotonaan sydänkohtaukseen heinäkuussa 1927.
Perhe.
Aarne Kauppoisen puoliso oli Hilda Kauppinen. Perheessä oli neljä lasta.
Taraba

Taraba on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa. Taraban pinta-ala on 54 473 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Tarabassa oli noin 2 300 000 asukasta. 
Taraban pääkaupunki on Jalingo. Osavaltio on saanut nimensä sen eteläosien halki virtaavan Taraba-joen mukaan. 
Osavaltion pohjoisosa on puusavannia, eteläosassa on jopa tuhannen metrin korkuisia vuoria.
Nylén

Nylén ja Nylen on sukunimi. Nimi on Suomessa muodossa Nylén nykyisin sadalla henkilöllä ja muodossa Nylen kymmenellä. Tunnettuja nimenkantajia:
Žlobin

Žlobin (, , ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiiri Homelin alueella Valko-Venäjän eteläosissa. Vuoden 2009 väestötietojen mukaan kaupungissa asui 75 866 ihmistä. Koko hallintopiirin asukasluku 104 871 kattoi lisäksi ympäröivän maaseudun väestön sekä pienen 1 263 asukkaan Strešynin kaupunkimaisen taajaman (). Žlobinin kaupungin pinta-ala on 26 km². Paikkakunta mainitaan kirjallisissa dokumenteissa jo vuonna 1492, mutta kaupunki siitä muodostettiin vasta 1925. 
Žlobin sijaitsee usean liikenneväylän kannalta edullisesti. Eurooppalainen suurjoki Dnepr virtaa navigoitavana kaupungin itäreunalla. Merenkulku on ollut kaupungille tärkeä; kaupungin vaakunassa on kuvattu heraldisesti tyylitelty purjealus. Minskin ja Homelin yhdistävä päärata kulkee kaupungin läpi; samoin maan itäinen päärata, joka muodostaa osan esimerkiksi Pietarin ja Kiovan välisestä rautatiestä. Žlobinin rautatieasema sijaitsee keskustassa, noin 200 metriä keskusaukion ja runsas 100 metriä piirin hallintorakennuksen eteläpuolella. Valtatie M5 (E271) Miskistä Homeliin kulkee aivan kaupungin pohjoispuolelta. 
Teräksen suurvalmistaja BMZ:n (Бмз, Белорусский металлургический завод, Valko-Venäjän terästehdas) keskustoimipaikka sijaitsee Žlobinissa. Yritys valmistaa teräksestä tankoja, putkia, lankaa ja vaijeria. Tämä Valko-Venäjän suurimpiin kuuluva valtionyritys on kaupungin työllisyyden ja talouden tukipilari. BMZ:n tuotannosta 85 % viedään ulkomaille.
Huvipursi (televisio-ohjelma)

Huvipursi oli yksi TV1:n Viihdetoimituksen (ent. Ajanvietetoimitus) varhaisaikojen suuria kesäsarjoja. Kesällä 1966 tuotetun sarjan ideana oli tehdä Suomea tutuksi, kiertää kaunista Saimaan vesistöä pikinytky Mikolla ja pysähtyä lauantaisin tekemään suoria lähetyksiä eri paikkakunnilta. Mikko hinasi perässään kelluvaa tanssilavaa, joka toimi Mikon ja sataminen lisäksi ohjelman estradina. Suoran tv-lähetyksen päätyttyä sillä alkoivat tanssit. Pikinytky Mikon kapteeni oli Antti Sinkkonen. 
Lähetyksiä tehtiin Yleisradion ulkotuotantoautoilla Iisalmesta 2.7.1966, Kuopiosta 9.7., Varkaudesta 16.7., Savonlinnasta 23.7., , Sulkavalta 30.7., Pistohiekasta 6.8., Mikkelistä 13.8. ja Lappeenrannasta 20.8.1966 . Niissä oli mukana myös kuvaa reitin varrelta. Tällaisen television viihdesarjan tekeminen tuohon aikaan 60-luvun puolessa välissä oli melkoisen mittava urakka.
Huvipurren vakioesiintyjiin kuuluivat Ossi Törrönen, Rauha Puntti, Tatu Asumaniemi, Rauno Alhonniemi sekä Nacke Johanssonin orkesteri. Suomalaisen viihdemaailman tähtien lisäksi ohjelmaan etsittiin paikallisia kykyjä. Joukkoon mahtui myös kansainvälisiä tähtiä kuten poplaulaja Millie Lappeenrannassa. Paikallista elämää valotettiin muun muassa haastatteluin ja insertein.
Ohjelmaa suunnittelivat ja tuottivat Aarre Elo, Matti Kuusla ja Jukka Virtanen (VEK). Ohjaajina toimivat Virtasen lisäksi Riitta Degerholm, Heikki Seppälä ja Erkki Pohjanheimo. Lavastaja oli Aimo Pöyhönen.
Insertti

Televisiosanastossa insertti () tarkoittaa etukäteen tallennettua osaa televisio-ohjelmasta, joka muuten on suora lähetys tai yhtenäinen kokonaisuus. Insertit ovat tyypillisiä uutisissa, ajankohtaislähetyksissä ja makasiiniohjelmissa. Insertti voi olla esimerkiksi haastattelu, uutispätkä tai ohjelman kuvitusjakso.
Inserttien juttutyyppejä.
Makasiiniohjelmien insertit noudattavat yleensä yhtä seuraavista juttutyypeistä:
Bilel Yaken

Bilel Yaken (, s. 5. tammikuuta 1981 Biserta) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia sekä CA Bizertinia ja Espérancea.
Arbi Jabeur

Arbi Jabeur (, s. 25. toukokuuta 1985) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tunisialaista Club Athlétique Bizertinia.
Ura.
Jabeur aloitti uransa Espérancen riveissä kaudella 2004–2005, jossa hän voitti viiden kauden aikana muun muassa Tunisian cupin kolmesti ja kahdesti Tunisian pääsarjamestaruuden. Lokakuussa 2009 hän ilmoitti siirtyneensä libyalaiseen Al Ittihadiin kahden vuoden sopimuksella.
Sergijev Posad

Sergijev Posad () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Jaroslavlin välisen rautatien varrella 71 kilometriä Moskovasta koilliseen. Kaupunki on Sergijev Posadin piirin keskus. Asukkaita on 110 878 henkeä (vuonna 2010).
Troitse-Sergijevin luostari.
Kaupungin ydin on Sergei Radonežilaisen vuoden 1345 tienoilla perustama Pyhän kolminaisuuden eli Troitse-Sergijevin luostari, josta jo 1300-luvulla muodostui yksi Moskovan ruhtinaskunnan ja myöhemmin koko Venäjän hengellisistä ja kulttuurikeskuksista. Luostarissa työskentelivät mm. ikonimaalarit Andrei Rubljov ja Daniil Tšornyi, kultaseppä Amvrosi, kirjailijat Jepifani Premudryi, Pahomi Logofet, Maksim Grek ja Avraami Palitsyn. Vuosina 1540–1550 luostarin ympärille rakennettiin tornein varustettu paksu kivimuuri ja siitä tuli osa Moskovan puolustusjärjestelmää. Vuosina 1608–1610 puolalaiset piirittivät luostaria, joka toimi aktiivisesti Venäjän vapauttamiseksi miehittäjistä.
Luostarin ympärille syntyneet kylät ja esikaupungit sulautuivat 1700-luvun alussa yhdeksi esikaupungiksi, joka sai vuonna 1782 nimen Sergijev Posad. Sen asukkaat palvelivat lavran arvonimen vuonna 1744 saaneen luostarin pyhiinvaeltajia, joiden määrä lisääntyi voimakkaasti maantien (1845) ja rautatien (1862) rakentamisen jälkeen. Paikkakunta oli myös huomattava käsityöammattien keskus.
Historiaa ja nykypäivää.
Vuonna 1919 luostari lakkautettiin ja sen esikaupungista muodostettiin "Sergijevin" kaupunki. Vuosina 1930–1991 se nimenä oli "Zagorsk" Venäjän kommunistisen puolueen Moskovan komitean sihteerin Vladimir Zagorskin mukaan. Nykyään kaupungissa on mm. koneenrakennus-, kemian, sähkölaite-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Vuonna 1946 uudelleen avatun luostarin yhteydessä toimii Moskovan hengellinen akatemia ja pappisseminaari. Luostarialue on Unescon maailmanperintökohde. Venäjän kultaiseen renkaaseen kuuluva kaupunki on suosittu matkailukohde.
Kaupungin tärkein nähtävyys on Pyhän kolminaisuuden luostari. Muita nähtävyyksiä ovat luostarin eteläpuolella sijaitsevat Neitsyt Marian temppeliin tuomisen ja Pjatnitskajan kirkot (molemmat 1547, jälkimmäinen on rakennettu uudelleen 1600-luvulla) ja pyöreän tšasounan ympäröimä Pjatnitskin kaivo sekä 1700-luvun lopun barokkityyliset seurakuntakirkot (Kristuksen ja Neitsyt Marian taivaaseen astumisen kirkot, Pyhän Eliaan kirkko). Kaupungin keskusta on rakennettu vuonna 1792 laaditun säännöllisen asemakaavan mukaan. Luostarin itäpuolella on suuri Krasnogorskaja-aukio, jota reunustavat barokkityylinen tšasouna (1770), klassistinen luostarihotelli (1823) ja 1900-luvun alussa rakennettu kauppahalli.
Sameh Derbali

Sameh Derbali (, s. 23. marraskuuta 1986 Jelma, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitalinkki ja laitapuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.
Ura.
Derbali aloitti uransa AS Jelman junioreissa, josta hän siirtyi Espéranceen. Ensimmäisellä kaudellaan Derbali voitti joukkueensa kanssa Tunisian cupin ja teki liigassa neljä maalia. Kaudeksi 2009-2010 hän siirtyi lainalle Olympique de Béjaan, jossa hän saavutti uransa kolmannen Tunisian cupin voiton.
Kesäkuussa 2010 Derbali solmi vuoden mittaisen lainasopimuksen AS Marsan kanssa. Siirto kuitenkin peruuntui, kun Espérance halusi pitää hyökkääjän joukkueesaan hyökkääjäpulan vuoksi.
Maajoukkue.
Derbali on edustanut Tunisian maajoukkuetta vuodesta 2011 lähtien. Hän on pelannut laitapuolustajana.
Štšerbinka

Štšerbinka () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Moskovan lounaisosissa, 1. heinäkuuta 2012 perustetussa uudessa Moskovan Novomoskovskin piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 37 kilometriä Moskovan keskustasta etelään, sen eteläpuolella sijaitsee Podolsk. Štšerbinkan läpi kulkee Moskovan ja Kurskin välinen rautatie (Štšerbinkan asema) ja M2-valtatie. Asukkaita on 32 300 henkeä (vuonna 2012).
Štšerbinkan kylä tunnetaan 1300-luvun lopulta lähtien. 1800-luvun lopussa rakennettiin Kurskin rautatie, jolle myöhemmin syntyi Štšerbinkan asema. Vuonna 1939 asemanseudun asutukseen liitettiin lähikylät ja muodostettiin Štšerbinkan taajama, joka sai kaupunginoikeudet vuonna 1975.
Kaupungin suurin teollisuuslaitos on hissitehdas. Lisäksi Štšerbinkassa toimii metalli-, laiterakennus- ja rakennustarviketeollisuutta sekä tieteellisiä tutkimuslaitoksia. Huomattava osa asukkaista käy työssä Moskovassa.
Kolmen kilometrin päässä kaupungista sijaitsee Vjazemskin ruhtinassuvulle kuulunut Ostafjevon kartano, joka 1800-luvun alussa oli yksi Venäjän kulttuurielämän keskuksista. Vuosina 1801–1815 siellä asui ja työskenteli historioitsija Nikolai Karamzin. Runoilija Pjotr Vjazemskin toimiessa isäntänä kartanossa vierailivat usein mm. Aleksandr Puškin, Vasili Žukovski, Aleksandr Gribojedov, Adam Mickiewicz ja Nikolai Gogol. Kartanon rakennuskokonaisuuteen kuuluvat klassistiset Arkkienkeli Mikaelin kirkko (1780-luvun alku), päärakennus (1801) ja säännöllinen puisto. Nykyään alueella toimii museo.
Roos

Roos on sukunimi. Vuonna 2025 nimi on Suomessa 1 457 henkilöllä.
Šatura

Šatura () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšeran alangolla Muromskoje-, Svetloje- ja Tšornoje-järvien lähellä 124 kilometriä Moskovasta itään. Kaupunki on Šaturan piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie (Šaturan asema). Asukkaita on 32 885 henkeä, koko piirissä 72 087 (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa paikallista turvetta polttoaineenaan käyttävästä sähkövoimalasta, jota ryhdyttiin rakentamaan vuonna 1918. Voimalan työläisasutukset yhdistettiin vuonna 1928 Šaturan taajamaksi, josta vuonna 1936 tuli kaupunki. Nykyään kaupungissa toimii sähkövoimala, turvetuotantoyritys, huonekalutehdas, elintarviketeollisuutta sekä kaksi Venäjän tiedeakatemian tutkimuslaitosta.
Ruza

Ruza () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovajokeen laskevan Ruzajoen rannalla 110 kilometriä Moskovasta länteen. Kaupunki on Ruzan piirin keskus. Asukkaita on 13 300 henkeä (vuonna 2005).
Ruza mainitaan ensimmäisen kerran Moskovan ruhtinaan Iivana Kalitan testamentissa vuonna 1328 tai 1339. Se kuului Zvenigorodin ja vuosina 1462–1504 Volokin ruhtinaskuntaan. Vuosina 1504–1533 se oli läänitettynä Dmitrovin ruhtinaalle Juri Ivanovitšille ja liitettiin sittemmin Moskovaan. 
Moskovan, Tverin ja Smolenskin ruhtinaskuntien rajaseudulla sijainneella paikkakunnalla oli huomattava strateginen merkitys. Jo 1100-luvulla Ruzajoen rannalle rakennettiin puinen linnoitus, jonka korkeat maavallit ovat säilyneet. Vuonna 1618 puolalaiset piirittivät linnoitusta, jota ei piirityksen ja tulipalon jälkeen enää rakennettu uudelleen. Vuonna 1781 Ruzasta tuli samannimisen Moskovan kuvernementtiin kuuluneen kihlakunnan keskus. Toisen maailmansodan aikana kaupunki oli saksalaisten miehittämä lokakuusta 1941 tammikuuhun 1942.
Nykyään Ruza on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta. Kauniiden maisemiensa ja puhtaan luontonsa ansiosta kaupungin ympäristö on suosittua lomanviettoseutua. Nähtävyyksiä ovat vuosina 1714–1721 rakennettu Ylösnousemuksen kirkko, Jumalansynnyttäjän kirkko vuodelta 1781, barokkityyliset Pyhän Dimitreoksen (1792) sekä Borisin ja Glebin (1801) kirkot. Kaupungissa on myös kotiseutumuseo.
Rošal

Rošal () on kaupunki Moskovan alueen itäosissa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Meštšoran alangolla Voimega-joen rannalla 156 kilometriä Moskovasta itään. Asukkaita oli 21 272 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1916 rakennetun ruutitehtaan työläisasutuksesta, jonka nimenä oli aluksi Krestov Brod. Vuonna 1918 paikkakunta nimettiin uudelleen lokakuun vallankumoukseen osallistuneen Semjon Rošalin mukaan. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1940.
Neuvostoaikana kaupungin suurin yritys oli ammustehdas, joka suljettiin 1990-luvulla.
Naro-Fominsk

Naro-Fominsk () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Nara-joen rannalla 70 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Kaupunki on Naro-Fominskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kiovan välinen rautatie (Naran asema). Asukkaita on 71 400 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on saanut alkunsa Nara-joen molemmin puolin sijainneista Fominskojen ja Malaja Naran kylistä. Fominskoje mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1339. 1500-luvulle saakka se toimi Moskovan ruhtinaskunnan etuvartiona.
Vuonna 1812 Fominskojessa pysähtyi Napoleon vetäytyessään Moskovasta. 1840-luvulla paikkakunnalle syntyi kaksi puuvillakehräämöä, joiden pohjalle perustettiin vuonna 1864 suuri tekstiilitehdas. Vuonna 1926 tehtaan työläisasutus sai kaupungin statuksen. Toisen maailmansodan aikana seudulla käytiin kovia taisteluja, ja saksalaiset pitivät jonkin aikaa hallussaan osaa kaupunkia.
Nykyään kaupungissa on tekstiili-, metalli- ja rakennusteollisuutta. Neuvostoajan suurin teollisuuslaitos, Naro-Fominskin silkkikombinaatti, on lopettanut toimintansa.
Reutov

Reutov () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 12 kilometriä Moskovasta itään Moskovan kehätien välittömässä läheisyydessä. Kaupungin läpi kulkee Moskovan ja Nižni Novgorodin välinen rautatie (Reutovin asema). Asukkaita oli 87 195 henkeä (vuoden 2010 väestönlaskenta).
Historiaa ja nähtävyyksiä.
Reutovin kylä tunnetaan 1500-luvun loppupuolelta lähtien. Ensimmäinen historiallinen maininta kaupungista on vuodelta 1573-74 ja siinä alue kuvataan joutomaaksi. Vuonna 1824 sinne perustettiin puuvillakehräämö. Tehtaan lankoja pidettiin Venäjän laadukkaimpiin kuuluvina ja ne voittivat 1831 kultamitalin kansallisessa näyttelyssä. Kehräämön pohjalta kehittyi myöhemmin suuri tekstiilitehdas. Lokakuun 7. päivänä 1940 Reutovin taajama sai kaupunginoikeudet.
Nähtävyyksistä huomattavin on vuosina 1748–1773 rakennettu barokkityylinen Arkkienkeli Mikaelin kirkko. Kuuden kilometrin päässä Feninon taajamassa sijaitsee klassistinen Troitskoje-Kainardžin kartanokokonaisuus.
Avaruus- ja ohjusteknologian tutkimus- ja tuotekehityskeskus.
Nykyään Reutovissa on esimerkiksi tekstiili-, koneenrakennus- ja laiteteollisuutta. Suuri osa kaupungin asukkaista käy työssä Moskovassa. Reutovin merkittävimpänä yrityksenä pidetään ilmailu-, avaruus- ja ohjusteknologiayhtiö NPO Mašinostrojenijaa. Reutov sai vuonna 2003 tuotekehitys- ja tutkimuskaupungin asemaa kuvaavan naukogradin (tiedekaupunki) aseman. Hallinnollisesti kaupungista tuli vuonna 1970 Moskovan alueen alainen subjekti.
Sininen linja (Tukholman metro)

Sininen linja () on Tukholman metron ratajärjestelmä, jolla liikennöivät linjat 10 (Kungsträdgården–Hjusta) ja 11 (Kungsträdgården–Akalla).
Sininen linja on lyhin Tukholman metron kolmesta linjasta. Linjalla on 20 asemaa, joista 19 on maan alla, ja vain yksi asema, Kista on maan pinnalla. Sen pituus on 24,5 kilometriä. Linja alkaa Tukholman keskustasta Kungsträdgårdenista, haarautuu kahteen suuntaan Västra skogenissa ja päättyy Akallaan ja Hjulstaan Kistassa.
Linja avattiin 31. elokuuta 1975 T-Centralenin ja Hjulstan välillä. Kaksi vuotta myöhemmin sitä jatkettiin ensin kesäkuussa Hallonbergenistä Akallaan ja lokakuussa T-Centralenista Kungsträdgårdeniin. Akallaan avatulle osuudelle rakennettiin Kymlingen asema, joka kuitenkin jäi keskeneräiseksi eikä sitä ole otettu käyttöön. Västra skogenin ja Rinkebyn asemien välille avattiin uusi Sundbybergin kautta kulkeva linjaus 19. elokuuta 1985. Vanha Hallonbergenin ja Rinkebyn välinen rata on nykyisin huoltokäytössä, ja sen varrella on Rissnen metrovarikko.
Vuonna 2020 sinisellä linjalla kulki 124 400 matkustajaa päivässä.
Tulevaisuus.
Kungsträdgården–Nacka ja Kungsträdgården–Hagsätra.
Kungsträdgårdenista linja jatkuu uudelle asemalle Sofiaan Södermalmille, jonka jälkeen linja jakautuu siten, että yksi haara jatkuu Nackaan ja toinen Gullmarsplanille, johon rakennetaan uudet maanalaiset laiturit sinistä linjaa varten, minkä jälkeen se kulkee nykyisen vihreän linjan haaraa pitkin Hagsätraan, josta tulee osa sinistä linjaa. Hagsätran haaran Globen- ja Enskede gård -asemat suljetaan ja korvataan uudella Slakthusområdetin metroasemalla. Tämä mahdollistaa tiheämmän vuorovälin vihreän linjan muilla haaroilla, joita tällä hetkellä rajoittaa se, että kolme haaraa ohittaa pullonkaulan T-Centralenissa. Rakennustöiden odotetaan valmistuvan vuonna 2030.
Akalla–Barkarby.
Sinistä linjaa jatketaan luoteeseen Akallasta Barkarbyn rautatieasemalle Barkarbystadenin kautta, joka on uusi rakenteilla oleva alue Barkarbyn lentokentän entisellä paikalla. Laajennuksen odotetaan valmistuvan vuoden 2027 loppupuolella.
Aleksandr Gegello

Aleksandr Ivanovitš Gegello (; 10(22). heinäkuuta 1891 Jekaterinoslav – 11. elokuuta 1965 Moskova) oli neuvostoliittolainen arkkitehti.
Gegello opiskeli siviili-insinööri-instituutissa, taideteollisessa korkeakoulussa ja Pietarin taideakatemiassa, joista hän valmistui 1920-luvun alussa. Arkkitehdin tuotantoon on vaikuttanut erityisesti hänen opettajansa Ivan Fomin. 1920- ja 1930-luvulla Gegello osallistui useiden konstruktivistista tyylisuuntaa edustavien julkisten rakennusten suunnitteluun. Hänen töitään Pietarissa ovat muun muassa Maksim Gorkille nimetty kulttuuritalo (yhdessä David Kritševskin kanssa, 1925–1927), Viipurin puolen kulttuuritalo (Grigori Simonovin kanssa, 1925–1927) ja elokuvateatteri Gigant (Kritševskin kanssa, 1934–1936). Gegello oli suunnittelemassa myös Traktorikadun asuinaluetta (1925–1927) ja Moskovan prospektin asuintaloja (1937–1940).
Vuosina 1937–1948 Gegello johti Neuvostoliiton arkkitehtiliiton Leningradin osaston hallitusta, vuosina 1948–1950 Neuvostoliiton arkkitehtiakatemian Leningradin filiaalia ja vuosina 1950–1953 hän toimi jälkimmäisen varapresidenttinä.
Lars Hornborg

Lars Rudolf (Lasse) Hornborg (13. joulukuuta 1890 Helsinki – 1. syyskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lakimies ja urheilujohtaja. Hän oli nuoruudessaan aktiivi ja kansallisesti menestynyt yleisurheilija.
Henkilöhistoria.
Lars Hornborgin vanhemmat olivat senaattori Nikolai Konstantin Hornborg ja Aleksandrine Roedinger. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1933 oli Ingrid Margareta Sahlberg. Hornborg tuli ylioppilaaksi 1909, suoritti oikeustutkinnon 1913, yleisen hallintotutkinnon 1914 ja saavutti varatuomarin arvon 1916. Sen jälkeen hän toimi asianajajana omistamassaan Asianajotoimisto Procopé &amp; Hornborgissa 1918–1961. Hän toimi lisäksi Suomen Asianajajaliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana.
Urheilu- ja urheiluvaikuttajan ura.
Urheilujohtajaurallaan hän toimi SVUL:n urheilujaoston puheenjohtajana 1923 ja sitä ennen SVUL:n liittojohtokunnan jäsenenä 1918–1923 sekä varapuheenjohtajana 1918–1919. Suomen Olympiakomitean hallituksessa Hornborg toimi 1923–1926 ja valmennusvaliokunnan puheenjohtajana 1919–1920. Oman seuransa Helsingin IFK:n puheenjohtajana hän oli 1923–1928 ja sitä ennen varapuheenjohtajana 1917–1919.
Oman aktiiviuransa aikana 1910-luvulla hän saavutti Suomen mestaruuden kymmenottelussa 1912, vauhdittomassa korkeudessa 1911 tuloksella 140, 110 metrin aidoissa 1918 ajalla 16,8 sekä Helsingin IFK:n viestijoukkueen jäsenenä 4 × 100 ja 4 × 400 metrillä vuonna 1918.
D.E.V.O.L.U.T.I.O.N.

D.E.V.O.L.U.T.I.O.N. on thrash metal -yhtye Destructionin elokuussa 2008 julkaistu kymmenes studioalbumi. Sen julkaisi Yhdysvalloissa Candlelight Records, muualla AFM Records.
Kappaleiden alkukirjaimet muodostavat albumin nimen "Devolution".
TDK

TDK Corporation (TDK株式会社, TDK Kabushiki-kaisha), aikaisemmin TDK Electronics Co., Ltd (東京電気化学工業株式会社) (, , ), on japanilainen elektroniikkakomponentteja ja tallennusvälineitä valmistava yhtiö. Sen tuotteita myydään suuria määriä maailmanlaajuisesti. Yhtiön virallinen motto kuuluu: "Contribute to culture and industry through creativity". Lyhenne TDK muodostuu yhtiön alkuperäisestä nimestä Tokyo Denki Kagaku.
TDK perustettiin Japanissa 7. joulukuuta 1935 tuottamaan magneettista ferriittiä, jonka japanilaiset Yogoro Kato ja Takeshi Takei olivat juuri aikaisemmin keksineet. Vuonna 1952 aloitettiin magneettinauhan valmistus, jota seurasi nauhakasettien valmistus vuonna 1966. Juuri niiden tuottajana yhtiö on tullut laajasti tunnetuksi. Näiden lisäksi se valmistaa laajaa valikoimaa erilaisia magneettisia ja optisia tallennusvälineitä, mukaan lukien videonauhaa, tyhjiä CD-R- ja tallentavia DVD-levyjä. Uusimpana tuotteena mukaan on tulleet USB-muistitikut.
Työntekijöitä yrityksellä on kaikkiaan yli 50 000.
Majdi Mosrati

Majdi Mosrati (, s. 13. syyskuuta 1986 Menzel Ennour, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Mosrati edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.
Ura.
Mosrati aloitti jalkapalloilun AS Menzel Ennourin junioriseurassa, josta hän siirtyi US Monastiriin vuonna 2006. Mosrati nousikin joukkueensa avausmiehistöön esitettyään hyviä otteita ensimmäisellä kaudella ja onnistuttuaan maalinteossa kahdesti. Kaudella 2007–2008 hän teki vaikutuksen tunisialaisiin suurseuroihin, kun Mosrati auttoi Monastiria kauden päätteeksi sijoittumaan sarjassa neljänneksi, jonka myötä joukkue pääsi kaudeksi 2008–2009 Arabian Mestarien liigaan. Heinäkuussa 2008 hän siirtyi ES Saheliin kahden vuoden sopimuksella. Toukokuussa 2010 ES Sahel ilmoitti ettei jatkaisi Mosratin sopimusta.
Kesällä 2010 Mosrati siirtyi vapaalla siirrolla Stade Tunisieniin.
Maajoukkue.
Tunisian maajoukkueessa Mosrati pelasi ensi kerran 14. lokakuuta 2008 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan, jossa hän tuli ottelun loppuhetkillä vaihdosta kentälle. Ottelu päätyi Ranskan 3-1 voittoon.
Noi Trotski

Noi Abramovitš Trotski (; 27. maaliskuuta 1895 Pietari – 19. marraskuuta 1940 Leningrad) oli neuvostoliittolainen arkkitehti.
Trotski opiskeli Pietarin taideakatemiassa ja Toisessa polyteknisessä instituutissa, joista hän valmistui 1920-luvun alussa. Hän on suunnitellut Pietariin useita konstruktivistista tyylisuuntaa edustavia julkisia, teollisuus- ja asuinrakennuksia. Trotskin töitä Pietarissa ovat mm. Vasilinsaaren Sergei Kiroville nimetty kulttuuripalatsi (1931–1937), Kirovin piirineuvoston rakennus (1930–1935), Kiroville nimetty lihakombinaatti (1930–1935), sisäasiainministeriön rakennus Liteini-prospektilla (yhdessä Aleksandr Gegellon ja Andrei Olin kanssa, 1931–1932). 
Arkkitehdin 1930-luvun töille on ominaista hengeltään uusklassististen monumentaalipylväikköjen käyttö (mm. Moskovan ja Statšekin prospektien asuintalot sekä Taideaukion koulurakennus). Vuosina 1936–1941 Moskovan prospektin eteläosaan rakennettiin Trotskin suunnittelema massiivinen Neuvostojen talo.
Umuahia

Umuahia on Abian osavaltion pääkaupunki Nigerian eteläosassa. Vuonna 2000 siellä oli noin 221 000 asukasta. Suurin osa alueen asukkaista on igboja. 
Umuahia sijaitsee Port Harcourtista pohjoiseen Enugun kaupunkiin kulkevan rautatien varrella. Siellä myydään ja jalostetaan lähiseudun maataloustuotteita; kaupungissa on useita panimoita ja palmuöljytehdas.
Biafran sodan aikana Umuahia oli Biafran pääkaupunkina syyskuusta 1967 huhtikuuhun 1969.
Isoniittu

Isoniittu (myös Isoniitty) on kulmakunta ja entinen koulupiiri Somerolla lähellä Ypäjän rajaa. 
Luonnonympäristö.
Isoniitty on osa laajaa, Somerolta Loimaalle ulottuvaa savitasankoa, josta paikoin kohoaa kalliosydämisiä moreenimäkiä. Alueen halki kulkee katkonainen harjujakso, joka alkaa Pitkäjärven Kankaannummesta ja jatkuu Vilukselan Piilikankaalle. Ympäristön korkein kohta on harjujaksoon kuuluva Munitunmäki, joka kohoaa 124 metrin korkeuteen. Alueen eteläosassa virtaa vähäisessä notkossa Ruokjoki, joka laskee Paimionjoen sivujokeen Palojokeen. Alueen pohjoisosaan ulottuvat Loimijoen sivujoen Kuusjoen latvahaaroina olevat ojat.
Historiaa.
Alun perin Isoniitty oli Someron Pitkäjärvellä sijaitsevan Långsjön kartanon ulkotila, josta kartanon jouduttua toisen maailmansodan jälkeen maanluovutusvelvolliseksi muodostettiin suuri joukko viljelystiloja Muolaasta tulleelle siirtoväelle. Ruokjoen varressa Kalahovissa oli Pitkäjärven Långsjön kartanon omistajalla Waldemar Sagulinilla (1852–1915) 1900-luvun alkupuolella kalanviljelyslaitos.
Isoniityn koulupiiri perustettiin vuonna 1946, koulu aloitti toimintansa vuokrahuoneissa vuonna 1946 ja sai oman koulutalon vuonna 1950. Isoniityn sivutilan entisten alueiden ohella koulupiiriin tuli kuulumaan myös vanhempia lohkotiloja sekä Vilukselan kylästä että Pitkäjärveltä. Koulun toiminta lakkasi vuonna 1966. 1960-luvulle asti Isoniityllä oli myös kauppa. 
Yhdessä Kaurakedon kanssa Isoniitty oli Someron entisistä koulupiireistä ainoa toisen maailmansodan jälkeen perustettu.
Nykyään.
Nykyään Isoniitty on osa Someron Pitkäjärven kyläkeskuksen vaikutusaluetta.
Stade Mustapha Ben Jannet

Stade Mustapha Ben Jannet () on monikäyttöinen jalkapallostadion, joka sijaitsee Monastirissa Tunisiassa. Stadioniin mahtuu 25 000 katsojaa ja se toimii US Monastirin kotistadionina.
Historia.
Stadion valmistui vuonna 1958, jolloin se kattasi 3 000 paikkaa. Muutaman sadan metrin päässä Monastririn keskustasta sijaitseva stadionia laajennettiin 1990-luvulla 10 000 paikkaan. Vuoteen 2004 mennessä stadion sai toisen laajennuksensa, kun Tunisia isännöi vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskilpailuja.
Dagobert III

Dagobert III (699–715) oli frankkien kuningas 711–715. Hän seurasi valtaistuimella isäänsä Kildebert III:ta. Dagobert oli kuitenkin vain nukkehallitsija, ja todellinen valta säilyi major domus Pipin Heristalilaisella, joka kuoli vuonna 714 .
Pipinin kuoleman jälkeen valtakunnassa syttyi sisällissota, joka johtui Pipinin perillisten ja muiden frankkiylimysten valtataistelusta. Neustriassa major domukseksi valittiin Dagobertin tuella Ragenfrid, kun taas Austrasiassa valtaa piti Pipinin leski Plektrudis. Dagobert kuoli vuonna 715, ja frankkien kuninkaana häntä seurasi vuonna 718 Kilperik II, joka valittiin Neustrian kuninkaaksi 715.
Rossiya Airlines

Aviakompanija Rossija () tai kansainvälisesti Rossiya Airlines on Venäjän liittovaltion lentoyhtiö. Rossija liikennöi reitti- ja tilauslentoja Moskovasta ja Pietarista sekä suorittaa toimeksiantoja Venäjän hallitukselle ja presidentille. Lentoyhtiön päätoimipaikat sijaitsevat Pietarissa Pulkovon lentoasemalla ja Moskovassa Vnukovon lentoasemalla.
Historia.
Lentoyhtiö Rossija perustettiin vuonna 1992 Pietarissa. Vuonna 2006 Venäjän hallitus sulautti moskovalaisen Rossiya Airlinesin ja pietarilaisen Pulkovo Aviation Enterprisen, ja säilytti Rossija-nimen. Sulautuminen alkoi joulukuussa 2004. Aviakompanija Rossija rekisteröitiin Pietarissa 9. lokakuuta 2006, lentoliikenne käynnistyi 29. lokakuuta ja marraskuussa sulautuminen oli viety loppuun. Yhtiöllä on haarakonttori Moskovassa sekä 54 toimistoa kotimaassaan ja ulkomailla.
Aviakompanija Rossijan yhtiömuotona oli vuoteen 2011 saakka unitaarinen yritys. Tammikuussa 2011 yhtiöstä tuli kuitenkin julkisesti noteerattu osakeyhtiö.
Magnum opus

Magnum opus (joskus myös Opus magnum, monikossa "magna opera") on latinaa ja tarkoittaa ”suuri teos”. Se viittaa kirjailijan, taiteilijan tai säveltäjän merkittävimpään tai tunnetuimpaan teokseen. Esimerkiksi Don Quijote on Miguel de Cervantesin magnum opus ja Mona Lisa Leonardo da Vincin.
Termiä käytetään myös joissakin henkisissä perinteissä, kuten kabbalassa ja alkemiassa erilaisissa merkityksissä viittaamassa lähinnä viisasten kiveen.
Rolf Danneberg

Rolf Danneberg (s. 1. maaliskuuta 1953 Hampuri, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen kiekonheittäjä, olympiavoittaja Los Angelesissa 1984.
Dannebergin kehitys huippuheittäjäksi oli hidas, hän rikkoi 60 metrin rajan vasta 25-vuotiaana ja voitti ensimmäisen Länsi-Saksan mestaruutensa 1980. Hän oli ammatiltaan opettaja, 198 cm pitkä ja painoi olympiavoittonsa aikoihin 110 kg. Hänen voittonsa oli melkoinen yllätys, sillä hän oli aiemmin osallistunut arvokilpailuihin vain EM-Ateenassa 1982, mutta karsiutunut finaalista. Ennen olympiavuotta hänen ennätyksensä oli vain 63,74, mutta hän oli keväällä 1984 heittänyt 67,40. Los Angelesin karsinnassa Danneberg heitti toiseksi parhaan tuloksen kahdeksan vuoden takaisen olympiavoittaja Mac Wilkinsin jälkeen. Finaalissa sijoitukset muuttuivat Wilkinsin jäädessä hopealle. Danneberg heitti neljännellään voittotuloksen 66,30 ja voitti ensimmäisenä saksalaisena kiekonheiton olympiakultaa.
Neljä vuotta myöhemmin Soulissa Danneberg oli karsinnan paras (65,70), mutta finaalissa hän jäi kolmanneksi tuloksella 67,38. 
Muissa arvokisoissa Danneberg ei saavuttanut mitaleita. MM-kisoissa hän kilpaili vain Roomassa 1987 sijoittuen neljänneksi tuloksella 65,96, joka jäi pronssimitalista vain kuusi senttiä. EM-kisoissa hän oli parhaimmillaan kuudes Splitissä 1990, lisäksi hän oli yhdestoista Stuttgartissa 1986.
Dannebergin henkilökohtaiseksi ennätykseksi jäi toukokuussa 1987 Berliinissä heitetty 67,60 m.
Suleja

Suleja on kaupunki Nigerin osavaltiossa Nigerian länsiosassa. Vuonna 1991 siellä oli noin 105 000 asukasta. 
Suleja sijaitsee 40 kilometrin päässä liittovaltion hallinnollisesta pääkaupungista Abujasta. Sulejan perusti 1800-luvun alussa Zarian emiiri Mohammed Makau, joka pakeni Pohjois-Nigeriasta fulbejen hyökkäyksiä. 
Kaupunki tunnetaan hyvälaatuisesta keramiikastaan.
Käyrän pituus

Käyrän pituus, "s", funktiolle "f" saadaan integraalina
formula_1 
Määritelmä.
Olkoon funktio "f" määritelty suljetulla välillä formula_2, jolloin voidaan muodostaa "f":n rajoittuma tälle välille eli formula_3, missä formula_4 kaikilla formula_5. Lisäksi vaaditaan, että funktiolla "f" on jatkuva derivaatta "f"'. Olkoon "K" funktion "g" kuvaaja.
Määritellään piste Pi joksikin kuvaajan K pisteeksi (formula_6, formula_7 ja formula_8.
Tällöin kuvaajan "K" pituus on peräkkäisten pisteiden formula_9, jossa formula_10, välisten etäisyyksien summan raja-arvo, kun välin jakoa tihennetään rajatta.
formula_11
Kun "Δx → 0", termi formula_12
Saadaan integraali:
formula_13
Käyrän pituus johdettuna differentiaalien avulla.
formula_14
Jos

Jos on Plateaun osavaltion pääkaupunki Nigerian keskiosassa. Vuonna 2016 siellä oli noin 925 000 asukasta.
Jos sijaitsee Josin ylängöllä noin 1 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Brittien siirtomaavallan aikana se oli merkittävä tinakaivoskaupunki. 
Josin matkailunähtävyyksiä ovat vesiputoukset, ruusutarhat ja erikoinen basalttimuodostelma Riyom Rock. Josin kansallismuseossa on kokoelma keramiikkaa, josta osa on noin 2 500 vuotta vanhaa. Josin luonnonpuistossa on harvinaisia kääpiövirtahepoja, jotka myös lisääntyvät siellä.
Levottomuudet.
Syyskuussa 2001 kaupungissa puhkesi kristittyjen ja muslimien välisiä levottomuuksia, joissa yli tuhat ihmistä sai surmansa. Mellakoiden jälkeen kaupunki jakautui kummankin väestöryhmän hallitsemiin alueisiin.
Marraskuussa 2008 satoja ihmisiä kuoli paikallisvaalien yhteydessä syntyneissä islaminuskoisten hausojen ja kristittyjen beromien välisissä levottomuuksissa.
17. tammikuuta 2010 alkoi jälleen uusia levottomuuksia, joiden seurauksena muutamassa päivässä sai surmansa lähes 500 ihmistä. Levottomuudet jatkuivat saman vuoden maaliskuussa, jolloin niissä menehtyi eri arvioiden mukaan 120–500 ihmistä.
Stade 15 Octobre

Stade 15 Octobre () on jalkapallostadion Bisertanissa, Tunisiassa. Stadion rakennettiin vuonna 1985 ja sinne mahtuu 20 000 katsojaa. Se toimii CA Bizertinin kotistadionina.
Stadion on nimetty päiväyksen mukaan, jolloin Tunisian itsenäisyyden jälkeen viimeiset ulkomaalaiset sotilaat lähtivät maasta pois 15. lokakuuta 1963.
Svetlahorsk

Svietlahorsk () on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiiri Homelin alueella Valko-Venäjän eteläosissa. Vuonna 2009 kaupungissa asui 69 995 ihmistä. Hallintopiirin asukasluku oli samassa väestönlaskennassa 90 125, mikä sisälsi kaupungin lisäksi kaksi runsaan 2 000 asukkaan kaupunkityyppistä taajamaa (Parytšy ja Sasnovy Bor) ja ympäröivän maaseudun kylineen.
Historia.
Piirin dokumentoitu historia ulottuu ainakin vuoteen 1560, jolloin alueen kuuluessa Liettuan suuriruhtinaskuntaan, siellä sijaitsi "Šacilavičy"n (myöhemmin "Šacilki"n) kylä (). Tästä syystä kaupungissa vietetään 450 vuotsijuhlia 2010. Vuonna 1924 kylästä tuli silloisen Babruiskin maakunnan erään piirin keskus. Vuoden 1956 päättyessä paikkakunta sai pikkukaupungin arvon. Piirin nimi muutettiin Svietlahorskiksi vuonna 1961. Varsinaisen kaupunkistatuksen Svietlahorsk sai vuonna 1963.
Liikenne.
Svietlahorskiin on kauppamerenkulkuun sopiva vesiyhteys, sillä kaupunki sijaitsee Dneprin sivuhaaran Berezinan lounaisrannalla ja yläjuoksulle Babruiskiin liikutaan jokialuksilla. Kantatie P82 Babrujskista Retšytsaan kulkee kaupungin eteläpuolitse ja tähän Svietlahorskin itälaidalla liittyvä kantatie P149 johtaa pohjoisessa 45 kilometrin päässä sijaitsevaan Žlobiniin. Lisäksi kaupungin kautta kulkee Žlobinista etelään johtava rautatie.
Teollisuus.
Svietlahorsk on teollisuuskaupunki, jossa tuotetaan mm. kemiallista kuitua, paperimassaa ja betonielementtejä. Suuri osa teollisuudesta on sijoittunut kaupungin kaakkoisosassa olevalle laajalle teollisuusalueelle.
Shari Shattuck

Shari Shattuck (s. 18. marraskuuta 1960 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja kirjailija.
Shattuck on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Tunteita ja tuoksuja" (1996–1999) ja elokuvassa "Vaarallisella alueella" (1994). Vuonna 1980 hän esiintyi miestenlehti "Playboyn" kansityttönä. 2000-luvulla Shattuck on keskittynyt kirjalliseen tuotantoonsa. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Loaded" ilmestyi vuonna 2003. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä.
Shattuck oli vuosina 1990–2002 naimisissa näyttelijä Ronn Mossin kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä (s. 1994 ja 1998). Hän on näyttelijä Shawna Shattuckin pikkusisko.
Sapele

Sapele on kaupunki Deltan osavaltiossa Nigerian eteläosassa. Vuonna 2000 siellä oli noin 130 000 asukasta. 
Sapele sijaitsee Benin-joen varressa lähellä paikkaa, jossa sivujoet Ethiope ja Jamieson yhtyvät joen pääuomaan. Kaupunki on nykyisin Nigerian merkittävimpiä jokisatamia, jossa käsitellään ja rahdataan sahatavaraa, kumia ja palmuöljyä.
Finn Salomonsen

Finn Salomonsen (31. tammikuuta 1909 Kööpenhamina – 23. huhtikuuta 1983) oli tanskalainen lintutieteilijä, joka tutki etenkin Grönlannin linnustoa.
Salomonsen kiinnostui Grönlannista ja sen linnustosta tehtyään 16-vuotiaana Lehn Schiolerin kanssa retken Upernavikin alueelle. Salomonsen suoritti tutkinnon eläintieteessä vuonna 1932 ja väitteli tohtoriksi 1939. Hän toimi Kööpenhaminan yliopiston eläintieteen museon assistenttina, vuodesta 1952 kuraattorina ja vuodesta 1958 vuoteen 1978 ylikuraattorina. Hänen tutkimuksensa suuntautuivat etupäässä lintujen muuton ja sulkasadon tutkimiseen.
Salomonsen toimitti Tanskan lintutieteellisen yhdistyksen lehteä "Dansk Ornithologisk Forenings Tidsskrift" vuosina 1942–1961. Hän osallistui 19 kirjan julkaisemiseen. Hän toimi Tanskan lintutieteellisen yhdistyksen puheenjohtajana 1959–1971.
Salomonsen teki tutkimusretken Filippiineille 1951–1952 ja Bismarckinsaarille 1962. Hän kuvaili ja nimesi muutamia tieteelle uusia lintulajeja ja alalajeja, muun muassa latvusmesitin ("Neodrepanis hypoxantha").
Finn Salomonsen avioitui vuonna 1955 Ruth Birgit Nielsenin kanssa.
Shawna Shattuck

Shawna Shattuck (syntynyt 1950-luvulla, Yhdysvalloissa) on yhdysvaltalaisen näyttelijän Shari Shattuckin vanhempi sisar. Hän on esiintynyt sivurooleissa sarjassa "Teho-osasto" (1995) ja kahdessa elokuvassa vuonna 2001.
Kadettitoverikunta

Kadettitoverikunta ry on kadettien opiskelijajärjestö, jonka tarkoituksena on vaalia Kadettikoulun ja kadettien perinteitä sekä kehittää yhteistoimintaa muiden opiskelijajärjestöjen kanssa.
Kadettitoverikunnan toiminta on esillä kadettien jokapäiväisessä elämässä Maanpuolustuskorkeakoulun kampuksella. Se vastaa mm. erilaisten tapahtumien järjestämisestä, Kalpa-lehden tuotannosta, Kadettikellarin toiminnasta sekä yhteistoiminnasta muiden korkeakoulujen ja yhteistyökumppaneiden kanssa.
Vuonna 1925 perustettiin kadettien keskuudessa toverikunta, jonka toiminta jatkui myöhemmin Kadettioppilaskuntana. Vuonna 2006 suoritettiin organisaatiomuutos, jolloin perustettiin rekisteröitynyt yhdistys jatkamaan Kadettioppilaskunnan toimintaa. Ylioppilaskuntatehtävät eriytettiin Maanpuolustuskorkeakoulun oppilaskunnaksi.
Retšytsa

Retšytsa (, IPA ['rɛtʂɨtsa]) eli Retšitsa (; ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiiri Homelin alueella Valko-Venäjän eteläosissa. Homel sijaitsee 50 kilometriä Retšytsan itäpuolella. Vuoden 2009 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 64 731 ihmistä. Kaupungin nimeä kantavan hallintopiirin asukasluku oli 104 781, mihin sisältyivät Retšytsan kaupunki, Vasilevitšyn pikkukaupunki (3 923 as.) ja Zaretštšan kaupunkityyppinen taajama (2 447 as.) sekä ympäröivä maaseutu kylineen.
Dneprjoen länsipenkereellä sijaitseva Retšytsa mainitaan asiakirjoissa jo 1213 ja 1200-luvun loppupuolella paikalla oli linnoitettua asutusta. Jo Novgorodin aikakirjoissa (1016–1471) paikkaa kutsuttiin kaupungiksi. Vuonna 1511 kaupungille määriteltiin Magdeburgin lain nojalla kaupungeille tyypillinen kaupankäyntioikeus.
Vesiyhteys on ollut kautta historian tärkeä tälle Dneprin rantakaupungille. Nykyisin kaupunkia yhdistää myös Valko-Venäjän eteläosat toisiinsa kytkevä Brest–Kobryn–Pinsk–Homel-rautatie. Samansuuntainen M10-valtatie kulkee muutaman kilometrin päässä Retšytsan eteläpuolitse ja yhdistää kaupungin Homelin alueen suurimpiin kaupunkeihin (Homel ja Mazyr). Luoteeseen vievä kantatie P82 tuo yhteyden Svetlahorskin, Babruiskin ja edelleen Minskin suuntaan.
Retšytsa on teollisuuskaupunki, jossa sijaitsee mm. telakka, tekstiilitehdas, panimo.
Theodore von Kármán

Theodore von Kármán (; 11. toukokuuta 1881 Budapest, Itävalta-Unkari – 7. toukokuuta 1963 Aachen, Länsi-Saksa) oli unkarilais-amerikkalainen tieteilijä, joka tutki aerodynamiikkaa ja lentotekniikkaa. Hän perusti Jet Propulsion Laboratoryn Pasadenaan Kaliforniaan, ja hänen nimensä liitetään pyörteisiin.
Kármán valmistui insinööriksi Budapestin teknillisestä korkeakoulusta 1902, ja sen jälkeen hän hakeutui Göttingenin yliopistoon Saksaan voidakseen suorittaa tohtorintutkinnon Ludwig Prandtlin ohjauksessa 1908.
Von Kármánin elinikäinen kiinnostus lentokoneisiin heräsi 1908, kun hän Ranskassa käydessään näki Henri Farmanin pitävän lentokoneellaan Pariisin ulkopuolella lentonäytöksiä. Kun hän oli palannut Göttingenin yliopistoon opettamaan, häneen ottivat yhteyttä von Zeppelinin ilmalaivan parissa työskentelevät henkilöt. Von Kármán sai tehtäväksi yrittää vähentää ilmalaivan ilmanvastusta. Hänen havaintojaan virtaviivojen merkityksestä pidettiin uraauurtavina.
Kármán valittiin 1913 Aachenin teknillisen korkeakoulu aerodynamiikan osaston johtajaksi, ja hän rakensi suuren tutkimuslaboratorion ja sinne tuulitunnelin. Siellä hän laski Junkersin ensimmäisen yksitasoisen lentokoneen siipiprofiilit. 
Antisemitismin nousu sai hänet muuttamaan vuonna 1930 Yhdysvaltoihin.
Pietarsaaren kaupunginvaltuusto

Pietarsaaren kaupunginvaltuusto on Pietarsaaren kaupungin kunnanvaltuusto ja ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 jäsentä, jotka on valittu neljän vuoden toimikaudeksi kansanvaalilla. 
Vuonna 1875 Pietarsaaren väkiluku oli niukasti alle 2000, joten lainsäädäntö ei edellyttänyt valitsemaan valtuustoa. Väkilukurajan uskottiin ylittyvän pian, joten raastuvankokouksen päätteeksi järjestettiin valtuustovaalit. Pietarsaaren ensimmäiseen kaupunginvaltuustoon tuli valituksi: Gustaf Borg, Otto A Malm, John Blomström, L. Andreassén, Gabriel Serlachius, Fritz Pettersson, Carl Johan Lindström, Waldemar Schauman, Peder Granberg, Jakob Österberg, M.H. Winsten, Adolf Frederik Engström. Valtuuston ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valikoitui kauppaneuvos Otto A Malm, ja varapuheenjohtajaksi kaupunginlääkäri Gustaf Borg. Malm luopui vuoden kuluttua puheenjohtajan tehtävistä. Gustav Borg toimi puheenjohtajaana 1877-1904.
Pietarsaaressa on ollut poliittista järjestötoimintaa 1900-luvun alusta lähtien. Vuonna 1901 perustettiin suomenkielisten työväenyhdistys, ja ruotsinkielisten vuotta myöhemmin. Syksyllä 1906 perustettiin Ruotsalaisen kansanpuolueen paikallisosasto.
Kaupunginvaltuuston puolueet ovat vuoden 2021 kuntavaalien jälkeen suuruusjärjestyksessä: Ruotsalainen kansanpuolue 20 paikkaa, Suomen Sosialidemokraattinen puolue kahdeksan paikkaa, Kristillisdemokraatit neljä paikkaa, Vasemmistoliitto kolme paikkaa, PRO Pietarsaari kaksi paikkaa, Perussuomalaiset kaksi paikkaa Vihreät kaksi paikka, Keskusta yksi paikka ja Kokoomus yksi paikka. 
Kaupunginjohtajat.
Vuonna 1920 Anders Ahlström valittiin johtamaan Pietarsaaren rahatoimikamaria ja liikelaitoksia. Kaupunginjohtajainstituutio lisättiin kunnallislakiin vuonna 1927. Kaupunginjohtajan virka perustettiin virallisesti vuoden 1930 lopulla.
Kyyjärven kunnanvaltuusto

Kyyjärven kunnanvaltuusto on Keski-Suomen maakunnassa sijaitsevan Kyyjärven kunnan ylin päättävä elin, jonka jäsenet eli valtuutetut valitaan kuntavaaleissa neljän vuoden välein.. Kunnanvaltuustossa on 13 paikkaa, joista kymmenen on keskustan hallussa hallituskaudella 2025–2029. Muut paikat ovat kristillisdemokraattien ja perussuomalaisten hallussa.
Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii Maija Uusisalo (kesk.) ja varapuheenjohtaja on Antti Tuukkanen (kesk.).
Koostumus vaaleittain.
Keskusta on saanut kuntavaaleissa yli puolet kunnan äänistä ainakin vuodesta 1976 lähtien. Korkeimmillaan puolueen kannatus Kyyjärvellä on ollut 69,6 prosenttia vuoden 2025 kuntavaaleissa.
Valtuutetut.
Kausi 2025–2029.
Kyyjärven kunnanvaltuustoon valittiin vuoden 2025 kuntavaaleissa seuraavat jäsenet kaudelle 2025–2029:
Onnellinen mies (elokuva)

Onnellinen mies on Hannu Kahakorven ohjaama televisioelokuva vuodelta 1979. Elokuva perustuu Arto Paasilinnan samannimiseen romaaniin.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Jukka Kajava ei pitänyt lainkaan "Onnellisesta miehestä" verrattuna sen pohjana olevaan romaaniin. Hänestä se oli komediaksi huonosti rytmitetty, sen henkilöhahmot oli jätetty kärjistämättä ja roolitus oli epätasainen, jopa amatöörimäinen. Hyvin suoriutuivat Kajavan mielestä vain Lohtander, Sirén ja Mäkelä.
Dublinin taistelu

Dublinin taistelu oli Irlannin sisällissodan aloittanut taistelu, joka käytiin 28. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 1922. Taistelut alkoivat, kun Irlannin vapaavaltion väliaikaishallituksen joukot hyökkäsivät Dublinin oikeustalolle, jota Irlannin tasavaltalaisarmeija (IRA) piti hallussaan. Taistelut päättyivät tasavaltalaisten tappioon.
Hyökkäys oikeustalolle.
14. huhtikuuta 1922 noin 200 Irlannin tasavaltalaisarmeijan militanttia miehitti Dublinin oikeustalon Rory O'Connorin johdolla. He halusivat aseellisen yhteenoton Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa ja toivoivat tätä kautta Ison-Britannian ja Irlannin sopimuksen kaatuvan ja yhdistävän kahteen ryhmittymään jakautuneen IRA:n taisteluun yhteistä vihollista vastaan. Osa irlantilaisista piti hyökkäystä kuitenkin kapinana, joka irlantilaisten tulisi hoitaa brittien sijasta. Yhdistynyt kuningaskunta painosti Irlannin vapaavaltion väliaikaishallintoa puuttumaan kapinaan. 
Winston Churchill lupasi väliaikaishallinnon vastaperustetun armeijan komentajalle Michael Collinsille tykistöä ja kaksi kenttätykkiä sijoitettiin Parliament Steetille ja Winetavern Streetille. 28. kesäkuuta tykit avasivat tulen. 
Ensimmäisen päivän tykistötulen jälkeen britit päättivät antaa väliaikaishallinnolle lisää aseistusta. Britit tarjosivat Collinsille haupitseja ja tarjoutuivat myös pommittamaan oikeustaloa lentokoneilla. Collins pelkäsi aseiden aiheuttavan siviiliuhreja eikä ottanut vastaan kuin kaksi kenttätykkiä. 29. kesäkuuta joukot tekivät rynnäkön oikeustalolle. Lopulta oikeustaloa hallussaan pitäneet joukot antautuivat väliaikaishallinnon joukoille. 
Taistelut kuitenkin jatkuivat heinäkuun viidenteen päivään saakka eri puolilla Dublinia.
Jonne Hattunen

Jonne Hattunen (s. 15. heinäkuuta 1985 Kajaani) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa. Hattusen vahvuudet ovat koko ja kiekollinen peli ja heikkous oman pään pelaaminen.
Ura.
Hattunen on Kajaanin Hokin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana Suomi-sarjassa kaudella 2001–2002. Hattunen voitti sarjan mestaruuden ja oli nostamassa Hokkia Mestikseen kaudeksi 2002–2003, jolloin hän pelasi sarjatasoa ylempänä seitsemän runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Hattunen pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalle Porin Ässien A-nuorissa.
Kauden 2003–2004 Hattunen pelasi Pelicansin A-nuorissa. Hän pelasi kauden aikana joukkueessa myös yhden SM-liigaottelun. Kaudeksi 2004–2005 Hattunen siirtyi Rauman Lukkoon. Hän pelasi siellä kaksi kautta kokonaan A-nuorissa. Kaudella 2006–2007 Hattunen kuului Lukon SM-liigarinkiin. Hän aloitti kautensa lainalla Mestis-joukkue Forssan Palloseurassa, josta Hattunen palasi marraskuussa 2006 joulutaukoon asti kestävällä lainasopimuksella Kajaanin Hokkiin. Hattunen jatkoi joukkueessa lopulta koko loppukauden ja voitti Mestiksen mestaruuden keväällä 2007. Hattunen jatkoi uudella sopimuksella Hokissa kaudella 2007–2008, joka päättyi Mestis-hopeaan. Hän jatkoi sopimustaan myös kaudelle 2008–2009, jolloin Hattunen teki Mestiksen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+9=16. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Hattunen jatkoi Hokissa jälleen kaudella 2009–2010, joka päättyi kuitenkin olkapäävammaan 30 pelatun ottelun jälkeen. Hän kävi keväällä 2010 leikkauksessa ja palasi Hokkiin kuntouduttuaan loppukauden 2010–2011 kattavalla sopimuksella joulukuussa 2010. Huhtikuussa 2011 Hattunen solmi taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Muuta.
Hattusen pikkuveli Jarkko pelaa laitahyökkääjänä SM-liigaa TPS:ssä. Myös hänen nuorempi pikkuveljensä Jesse on pelannut jääkiekkoa.
Stance punks

Stance punks on japanilainen punk-yhtye. Yhtye aloitti uransa vuonna 1999.
Yhtye tuli tunnetuksi Battle Royale 2 -elokuvan lopetuskappaleellaan "Mayonaka Shounen Totsugekidan".