tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tony Sjöman

Tony "Rubin" Sjöman (s. 1975 Göteborg) on ruotsinsuomalainen graffititaiteilija. Hänet tunnetaan useisiin yhdysvaltalaisiin kaupunkeihin (erityisesti New Yorkiin) maalaamistaan muraaleista sekä American Express -yhtiölle suunnittelemastaan luottokortin kuvituksesta.
Sjöman varttui Bergsjönin lähiössä Göteborgissa. Hänen äitinsä on kotoisin Kemistä ja isänsä Tampereelta. Hän puhuu sujuvaa suomea ja on kertonut suomalaisen taustansa olevan hänelle tärkeä osa identiteettiä.
Sjöman aloitti graffitien tekemisen 9-vuotiaana väriliiduilla ja kaverin siskon hiusvärisprayllä. Se oli kuitenkin kiellettyä, ja hän joutui usein pakenemaan poliiseja. Aikuisena hän muutti vaimonsa kanssa New Yorkiin ja jatkoi siellä graffitien tekemistä tällä kertaa luvallisesti. Hän sai pikku hiljaa mainetta ja ihmiset alkoivat ostaa hänen teoksiaan. Vuonna 2019 hän toteutti tilaustyönä kuvituksen American Express -yrityksen Marriott-hotelliketjua varten lanseeraamaan luottokorttiin.
Luhangan koulu

Luhangan koulu on keskisuomalaisen Luhangan kunnan Tammijärvellä toimiva alakoulu (luokka-asteet 0-6). Koulu sijaitseen 12 kilometrin päässä (Joutsan suuntaan) Luhangan kirkonkylältä. 
Koulun aiempi nimi oli Tammijärven koulu. Nykyinen koulurakennus on otettu käyttöön vuonna 2017. Koulukiinteistön vanha osa on rakennettu 1950-luvun lopulla. Tätä uudempi osa, jossa sijaitsee muun muassa Tammijärven kirjasto ja liikuntasali, on vuodelta 1991.
Vuonna 2020 Luhangan koulua kävi yhteensä 36 peruskoulun oppilasta. Tämän lisäksi koulussa annettiin esiopetusta. Osa peruskoulun oppilaista tulee naapurikunnista; useille Joutsan, Hartolan ja Jyväskylän lähialueille Tammijärvellä sijaitseva kyläkoulu on lähin alakoulu. Se toimiikin seutukouluna myös näiden alueiden asukkaille. Ulkopaikkakunnilta tuleville koululaisille maksetaan matkat kunnan saaman valtionavun turvin. 
Luhangan kirkonkylällä aiemmin toiminut alakoulu lakkautettiin vuonna 2017, kun oppilasmäärä jäi vain viiteen.
Charlène Guignard

Charlène Guignard (s. 12. elokuuta 1989 Brest) on ranskalais-italialainen taitoluistelija. Hän on jäätanssin Euroopan-mestaruusmitalisti ja universiadivoittaja.
Guignard kilpaili syntymämaansa Ranskan edustajana nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Guillaume Paulmierin jäätanssiparina. He sijoittuivat 18:nneksi vuonna 2008 ja 19:nneksi vuonna 2019. Tämän jälkeen Guignard siirtyi Italiaan ja sai uuden kotimaansa kansalaisuuden vuonna 2013.
Guignard on Italiassa luistellut Marco Fabbrin parina ja edustanut Italiaa arvokilpailuissa vuodesta 2011 alkaen. Kymmenen parhaan joukkoon he ylsivät ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2013 ja maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2018. He saavuttivat EM-pronssia vuonna 2019. Talviuniversiadeissa 2015 he voittivat kultaa. Olympialaisissa he ovat sijoittuneet 14:nneksi Sotšissa 2014 ja kymmenenneksi Pyeongchangissa 2018.
Kansainvälisissä Grand Prix -kilpailuissa Guignard ja Fabbri ovat yltäneet vuonna 2018 toiseksi Skate Americassa ja Helsingin kilpailussa sekä vuonna 2019 kolmanneksi Internationaux de Francessa ja NHK Trophyssa. He ovat voittaneet Italian-mestaruuden vuosina 2019–2021.
Marco Fabbri

Marco Fabbri (s. 2. helmikuuta 1988 Milano) on italialainen taitoluistelija. Hän on jäätanssin Euroopan-mestaruusmitalisti ja universiadivoittaja.
Fabbri on luistellut ranskalaissyntyisen Charlène Guignardin parina arvokilpailuissa vuodesta 2011 alkaen. He ylsivät kymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2013 ja maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2018. He saavuttivat EM-pronssia vuonna 2019. Talviuniversiadeissa 2015 he voittivat kultaa. Olympialaisissa he ovat sijoittuneet 14:nneksi Sotšissa 2014 ja kymmenenneksi Pyeongchangissa 2018.
Kansainvälisissä Grand Prix -kilpailuissa Fabbri ja Guignard ovat yltäneet vuonna 2018 toiseksi Skate Americassa ja Helsingin kilpailussa sekä vuonna 2019 kolmanneksi Internationaux de Francessa ja NHK Trophyssa. He ovat voittaneet Italian-mestaruuden vuosina 2019–2021.
Tomáš Bartejs

Tomáš Bartejs (s. 4. syyskuuta 1992 Třebíč) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Bartejs on voittanut Brnon joukkueessa kaksi Tšekin mestaruutta.
Ura.
Seuraura.
Bartejs debytoi Tšekin Extraligassa kaudella 2012–2013 Piráti Chomutovin joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan 42 ottelua keräten neljä syöttöpistettä ja kymmenen rangaistusminuuttia. Aikaisemmin hän oli pelannut alemmilla sarjatasoilla sekä Tšekin juniorisarjoissa voittaen mestaruuden A-nuorissa vuonna 2012.
Kausi 2014–2015 meni Bartejsilla kokonaan Tšekin kakkosliigassa 1. česká hokejová ligassa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Valko-Venäjän Ekstraligaan Metallurg Žlobinin joukkueeseen. Siellä hän pelasi 37 ottelua tehopistein 3+8=11 ollen joukkueen kolmanneksi tehokkain puolustaja. Kaudeksi 2016–2017 Bartejs palasi takaisin Tšekin Extraligaan, tällä kertaa HC Kometa Brnon joukkueeseen. Hän pelasi runkosarjassa 16 ja pudotuspeleissä 14 ottelua Brnon voittaessa kauden päätteeksi Tšekin mestaruuden. Seuraavalla kaudella joukkue voitti uudelleen kultaa Bartejsin pelatessa 14 pudotuspeliottelua tehopistein 2+1=3.
Kaudella 2018–2019 Bartejs teki tähänastiset ennätyspisteensä Extraligassa pelaamalla 50 ottelua tehopistein 2+8=10. Bartejsin nykyinen sopimus HC Kometa Brnossa päättyy kauden 2021–2022 jälkeen.
Maajoukkueura.
Bartejs on pelannut neljä nuorten maaottelua ilman tilastomerkintöjä.
The Faerie Queene

The Faerie Queene on Edmund Spenserin 1500-luvun lopussa kirjoittama allegorinen runoelma, jota pidetään yhtenä merkittävimmistä englannin kielellä kirjoitetuista runoelmista. Alun perin sen piti olla 12 kirjasta koostuva uskonnollis-moraalipoliittinen allegoria, joka kertoi määrättyjä moraalisia hyveitä edustavien ritarien seikkailuista. Esimerkiksi ensimmäisen kirjan oli määrä kertoa punaisen ristin ritarin eli pyhyyden legendasta. Ritarit palvelevat Faerie Queenea, joka edustaa kunniaa ja kuningatar Elisabeth I:tä. Runoelman ensimmäinen osa eli kirjat I–III julkaistiin vuonna 1590, toinen osa eli kirjat IV–VI vuonna 1596. Ensimmäinen yhteispainos julkaistiin vuonna 1609.
Runoelman muoto perustuu italialaisille ritariromaaneille, esimerkkeinä teoksen jako kirjoihin ja lauluihin sekä toisiinsa lomittuvat ja kietoutuvat rinnakkaiset kertomukset. Runoelma on kirjoitettu säkein, joka tuli sittemmin tunnetuksi Spencerin säkeistönä ("Spenserian stanza"). Siinä kahdeksan ensimmäistä säettä ovat pentametreja ja viimeinen heksametri tai aleksandriini. Riimikaava on ababbcbcc. Spencerin säkeistö on muunnelma italialaisesta ottava rima -säkeistöstä.
Vladimir Morozov (uimari)

Vladimir Morozov (s. 16. kesäkuuta 1992) on venäläinen uimari. Hän on viestiuinnin olympiamitalisti Lontoosta 2012 sekä lyhyen radan moninkertainen maailman- ja Euroopan-mestari. Pitkällä radalla hän on voittanut kaksi Euroopan-mestaruutta. Hän on saavuttanut arvokisamitaleja niin vapaa-, seka-, selkä- kuin rintauinnissakin.
František Kučera

František Kučera (3. helmikuuta 1968, Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Kučeran pelipaikka oli puolustaja. Kučera voitti olympiakultaa Naganon olympialaisissa 1998. Hän pelasi NHL:ssä yhdeksän kauden aikana 465 ottelua tehden niissä 24 maalia ja 95 syöttöä.
Ura.
Kučera aloitti pelaajauransa TJ Sparta ČKD Prahassa kaudella 1984–85. Chicago Blackhawks varasi hänet vuoden 1986 varaustilaisuuden 77. pelaajana. Kaudelle 1988–89 Kučera siirtyi pelaamaan Dukla Jihlavaan. Hän saavutti uransa ensimmäisen MM-mitalin Ruotsin MM-kilpailuissa 1989, kun Tšekkoslovakia oli kolmas. Hän siirtyi pelaamaan Chicagoon kaudella 1990–91. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Blackhawksissa 40 peliä ja saman kauden aikana myös IHL-seura Indianapolis Icessa 25 ottelua. Kučera pelasi Blackhawksissa aina kauteen 1993–94 saakka, jonka aikana hän siirtyi Hartford Whalersiin. Kaudella 1994–95 Kučera pelasi Whalersin lisäksi kotimaansa Sparta Prahassa 16 ottelua. Seuraavalla kaudella hän siirtyi kesken kauden Hartfordista Vancouver Canucksiin, jossa pelasi yhteensä 26 ottelua. Kaudella 1996–97 Kučera pelasi useissa AHL- ja IHL-seuroissa ja siirtyi saman kauden aikana Philadelphia Flyersiin. Hän palasi kotimaahansa Sparta Prahaan kaudelle 1997–98. Kučera voitti olympiakultaa Naganon olympialaisissa sekä MM-pronssia Sveitsin MM-kilpailuissa samana vuonna. Hänet valittiin MM-turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen.
Kučera palasi uudestaan NHL:ään kaudelle 2000–01, jolloin hän pelasi Columbus Blue Jacketsissa 48 ottelua ja Pittsburgh Penguinsissa seitsemän ottelua. Hän voitti samana vuonna MM-kultaa Saksan MM-kilpailuissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi vielä Washington Capitalsissa 56 ottelua, mutta siirtyi takaisin Sparta Prahaan, jossa lopetti pelaajauransa kauden 2004–05 jälkeen.
Kučera pelasi NHL:ssä 465 ottelua tehden niissä 24 maalia ja 95 syöttöä. Pudotuspeleissä hän pelasi 12 ottelua. Pelaajauransa jälkeen Kučera on toiminut HC Letci Letňanyn alle 20-vuotiaiden joukkueen apuvalmentajana sekä seuran presidenttinä.
Erling Kristensen

Erling Kristensen (1893 Vendsyssel, Tanska – 1961 Viborg, Tanska) oli tanskalainen kirjailija.
Tuotantonsa alkuvaiheen romaaneissa hän paljasteli kuvitellun maalaisidyllin todellisen luonteen. Myöhemmin hän kääntyi panteismiin ja tarkasteli luontoa siitä näkökulmasta postuumeissa teoksissaan: muistelmissa "Græshoppemusik" (1962), teoksessa "Skygge" (1962) ja runokokoelmassa "Digte" (1963).
Idar Kristiansen

Idar Kristiansen (1932 Honningsvåg, Norja – 1985) oli norjalainen kirjailija. Hänen romaaniensa aiheena on Pohjois-Norja. Merkittävin on neliosainen sarja, joka ilmestyi suomeksi 1984 yhtenä niteenä "Polut johtavat merelle". Romaanien lisäksi hän kirjoitti runoja ja dokumenttiteoksen "Korstog mot Kautokeino" (1970).
Henrik Josef Gustaf Mechelin

Henrik Josef Gustaf Mechelin (19. maaliskuuta 1864 Oslo – 4. helmikuuta 1920 Tampere) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.
Mechelinin vanhemmat olivat senaattori Henrik Adolf Mechelin ja Eugénie Joséphine Octavie Cathérine Tricot de Mouceaux ja puoliso vuodesta 1903 Walborg Elisabet Åkerlund. Mechelin tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti oikeustutkinnon 1887 ja sai varatuomarin arvon 1890. Hän oli senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnan virkaatekevä protokollasihteeri 1906–1913 ja toimi sitten asianajajana Tampereella. Mechelin teki itsemurhan helmikuussa 1920.
Mechelin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891, 1894, 1899, 1900 ja 1904–1905.
Oscar Alexander von Nandelstadh

Oscar Alexander von Nandelstadh (19. maaliskuuta 1874 Kivennapa – 31. maaliskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri ja valtiopäivämies. 
Von Nandelstadhin vanhemmat olivat kruununvouti Sigismund von Nandelstadh ja Hilda Sofia Sahlstein ja puolisot vuodesta 1902 Hedvig Berta Aline Collin (k. 1909) ja vuodesta 1915 hammaslääkäri Agda Olivia Bäcklund. Von Nandelstadh tuli ylioppilaaksi Viipurin lyseosta ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1902 ja hammaslääketieteen lisensiaatiksi 1903. Hän toimi Helsingin yliopiston odontologian laitoksen assistenttina ja opettajana sekä hammaslääkärinä Sortavalassa, Kotkassa ja Helsingissä. Von Nandelstadh oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905.
Pankkivirkailija Johannes Wilhelm von Nandelstadh ja arkkitehti Sigismund von Nandelstadh olivat Oscar Alexander von Nandelstadhin veljiä.
Torsten Fredrik Zacharias Nordenswan

Torsten Fredrik Zacharias Nordenswan (15. lokakuuta 1863 Hattula – 18. marraskuuta 1914 Hattula) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja valtiopäivämies.
Nordenswanin vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Torsten William Knut Nordenswan ja Sofia Lovisa Helsingius ja puoliso vuodesta 1895 Olga Elin Enckell. Nordenswan tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui filosofian maisteriksi 1886, mutta toimi sitten maanviljelijänä Hattulassa. Hän oli myös karjanhoitokoulun johtaja. Nordenswan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1904–1905.
Sointu Borg

Sointu Orvokki Borg (s. 30. kesäkuuta 1992 Tampere) on suomalainen yrittäjä, puhuja ja mediapersoona. Hän on esiintynyt "Diili-" ja "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmissa.
Borg on valmistunut Turun kauppakorkeakoulusta. Borg palkittiin vuonna 2022 vuoden tulokkaana Speakersforumin Vuoden Puhuja -äänestyksessä. Hän julkaisi esikoiskirjansa "Röyhkeästi rohkea – Kuinka haistattaa asialliset vitut" syksyllä 2022. Borgilla on ollut yritys Viphost Finland Oy, joka välittää VIP-emäntiä erilaisiin tapahtumiin ja yritystilaisuuksiin.
Vuonna 2025 Yle esitti Sointu Borgin juontaman televisio-ohjelman Sointu Borg &amp; Tyrkyt.
Koulutukseltaan Borg on kauppatieteiden maisteri. Hänen pro gradu -tutkielmansa käsitteli ohjelmistorobotiikan hyödynnettävyyttä hankinnan prosessien automatisoinnissa.
Yksityiselämä.
Borgin isä on vaalitutkija Sami Borg ja isoisä valtio-opin professori Olavi Borg. Hänen pikkuveljensä on "Kirjolla"-sarjasta tunnettu Topi Borg. Sointu Borg kihlautui keväällä 2025 rap-muusikko Tomi Solosen kanssa ja he asuvat Helsingissä.
Kristmann Guðmundsson

Kristmann Guðmundsson (1902 Borgarfjörður, Islanti – 1983 Reykjavík, Islanti) oli islantilainen kirjailija. Hän asui 1924–1938 Norjassa ja Tanskassa ja kirjoitti sinä aikana norjaksi. Hänen lähes 30 romaaniaan on käännetty kymmenille kielille.
Kristmann Guðmundssonin läpimurtoteos on "Morsiuspuku" (Brúðarkjóllinn, 1927)
Jack Cameron

John Archibald "Jack" Cameron (3. joulukuuta 1902 Ottawa – 29. marraskuuta 1981 Danville, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti. Hän oli mukana Chamonix'n olympialaisissa 1924, kun Kanada saavutti jääkiekon olympiakultaa. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua päästäen yhden maalin.
Sarfarosh

Sarfarosh on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintadraamaelokuva, jonka on kirjoittanut, tuottanut ja ohjannut John Matthew Matthan ja pääosissa ovat Aamir Khan, Naseeruddin Shah, Mukesh Rishi ja Sonali Bendre. John aloitti työskentelyn "Sarfaroshin" parissa vuonna 1992. Käytettyään seitsemän vuotta tutkimukseen, esituotantoon ja tuotantoon, se julkaistiin lopulta vuonna 1999. Elokuva käsittelee intialaisen poliisin pyrkimyksiä lopettaa rajat ylittävä terrorismi.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Sarfaroshin" ”hitiksi”.
Bert McCaffrey

John Albert "Bert" McCaffrey (12. huhtikuuta 1893 Lockton, Albion Township – 15. huhtikuuta 1955 Toronto) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. 
McCaffrey aloitti uransa Ontarion Intermediate-sarjan Chelsea ACC:ssa kaudella 1915–16. Hän pelasi tämän jälkeen Ontarion sarjassa aina kauteen 1924–25 saakka, jolloin siirtyi NHL-seura Toronto St. Patsiin. Tätä ennen voitti olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. McCaffrey pelasi St. Patsissa, joka vaihtoi nimensä "Maple Leafs"iin vuonna 1927, kauteen 1927–28, jolloin hän siirtyi kesken kauden Pittsburgh Piratesiin. Hän pelasi Pittsburghissa kolmen kauden ajan, joista vain yhden kokonaisen. Hän siirtyi takaisin Kanadaan, kun hän siirtyi kesken kauden 1929–30 Montreal Canadiensiin. Hän voitti Canadiensissa Stanley Cupin vuonna 1930. Hän siirtyi kaudella 1930–31 pelaamaan Canadian–American Hockey Leaguea, jossa hän pelasi kauteen 1932–33 saakka.
McCaffrey pelasi NHL:ssä yhteensä 261 ottelua tehden niissä 43 maalia ja antaen 35 syöttöä.
Kitakorusimppu

Kitakorusimppu ("Sebastes paucispinis") on skorpionisimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanlaisena Pohjois-Amerikan länsirannikolta.
Koko ja ulkonäkö.
Kitakorusimppu on suurikokoinen kala voi kasvaa suurimmillaan noin 90 cm pitkäksi. Tärkein kitakorusimpun tuntomerkki on sen suuri suu. Alaleuka on yläleukaa pidempi ja suu ulottuu silmien taakse. Ruumiinmuodoltaan laji on litteä ja pitkässä selkäevässä on keskellä lovi. Kitakorusimppu on väriltään vihreä, vaaleanpunainen tai oranssi ja nuorien kalojen kyljissä on ruskeita täpliä.
Levinneisyys ja elintavat.
Kitakorusimppua tavataan alueelta, joka ulottuu Alaskasta Baja Californiaan. Nuoret kalat elävät lähellä pintaa ja täysikasvuiset yksilöt syvemmällä 20–500 metrin syvyydessä. Laji liikkuu kivikkoisilla riutoilla ja on peto, joka syö esimerkiksi kaloja ja kalmareita. Kitakorusimppu voi muodostaa parvia yhdessä muiden korusimppujen kanssa. Kitakorusimppu synnyttää eläviä poikasia ja Kaliforniassa naaraat synnyttävät lokakuusta heinäkuulle.
Kitakorusimppu luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Laji on hyvä ruokakala ja suurin uhka kannalle on ylikalastus. Kitakorusimppukannat romahtivat 1980- ja 1990-luvuilla ja kannan lasku on jatkunut 2000-luvulle. Kannan kooksi arvioidaan 400 000 yksilöä. Lajin kalastukselle onkin asetettu kiintiöitä. Onnistuneen lisääntymisen jälkeen kanta voi paikallisesti olla runsas.
Harold McMunn

Harold Edgar McMunn (6. lokakuuta 1902 Winnipeg – 5. helmikuuta 1964 Toronto) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä. McMunn saavutti olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. Hän pelasi olympiaturnauksessa neljä ottelua tehden viisi maalia. Hänet on valittu Manitoban Sport Hall of Fameen ja Manitoban Hockey Hall of Fameen.
Shantaram Naik

Shantaram Naik (12. huhtikuuta 1946 Cuncolim – 9. kesäkuuta 2018 Margao) oli intialainen kongressipuolueen poliitikko. Hän toimi parlamentaarikkona Lok Sabhassa 1984–1989 ja kaksi kautta Goan edustajana Rajya Sabhassa 2005–2011 ja 2011–2017. Hän toimi myös puolueensa Goan yksikön puheenjohtajana alle vuoden, hän erosi tehtävästään 2018 Rahul Gandhin kannustettua nuorempia johtajia ottamaan paikkansa puolueessa. Toimiessaan Lok Sabhassa hän teki aloitteen, jonka myötä Goasta tuli osavaltio vuonna 1987. Hän oli myös merkittävä konkanin kielen edistäjä.
Naik aiheutti kohua vuonna 2009 puhumalla Rajya Sabhassa tavalla, jota pidettiin raiskauksen uhreja syyllistävänä. Hän myös vastusti Goalle haitallisena pitämäänsä israelilaista ja venäläistä turismia ja kaupankäyntiä. Hänen mukaansa vähäpukeiset turistit turmelivat goalaisten mieliä.
Parikkalan kotiseutumuseo

Parikkalan kotiseutumuseo on Parikkalassa sijaitseva kotiseutumuseo.
Hauta Ollin mökki.
Hauta-Olli oli haudankaivaja ja arkuntekijä, Olli Kosonen, joka asui mökissä perheineen 1800-luvun lopulla. Mökki on ollut kotiseutumuseona vuodesta 1988.
Perusnäyttely uusittiin kesäkuussa 1999. Nyt nähtävänä olevan näyttelyn on tarkoitus valottaa parikkalalaista elämää aina 1800-luvun loppupuolelta toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti.
Eteisessä ja eteisestä erotetussa pikkuhuoneessa on esillä talonpoikaisia työkaluja ja esineitä, joita tarvittiin monissa maaseudun ulkotöissä. 
Tuvassa on pyritty tavoittelemaan 1930 – luvun henkeä; miltä maaseudun asunnon ja elämisen keskus, tupa, olisi voinut näyttää. 
Kamarin näyttely on hieman erityyppinen. Aikajanan mukana voi kurkistaa esineiden, valokuvien ja muutamien dokumenttien kautta menneeseen aikaan Parikkalassa. Joillekin näyttely tuo mieleen muistoja, ja toiset taas voivat lähteä löytöretkelle aikaan, jota eivät ole itse kokeneet.
Marvin Carlson

Marvin Albert Carlson (s. 15. syyskuuta 1935) on yhdysvaltalainen teatterintutkija. Hän on toiminut professorina New Yorkin kaupunginyliopistossa ja aiemmin Washingtonin yliopistossa. Tutkimuksissaan hän on tarkastellut erityisesti eurooppalaista teatterihistoriaa 1700-luvulta 1900-luvulle.
Sofja Samodurova

Sofja Vjatšeslavovna Samodurova (; s. 30. heinäkuuta 2002 Krasnojarsk) on venäläinen taitoluistelija. Hän voitti naisten yksinluistelussa Euroopan-mestaruuden Minskissä 2019 noustuaan lyhytohjelman toiselta sijalta vapaaohjelmassa ohi maannaisensa Alina Zagitovan. Saman vuoden maailmanmestaruuskilpailuissa Samodurova sijoittui kahdeksanneksi.
Samodurovan ennätyspisteet ovat Minskin EM-kilpailuista peräisin olevat lyhytohjelman 72,88, vapaaohjelman 140,96 ja yhteispisteet 213,84.
Dunc Munro

Duncan Brown Munro (19. tammikuuta 1901 Moray, Skotlanti – 3. tammikuuta 1958 Montreal) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. 
Munro aloitti pelaajauansa Toronton yliopistojen joukkueessa kaudella 1918–19. Hän siirtyi Toronto Granitesiin kaudeksi 1920–21 ja saavutti joukkueen kanssa olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. Kaudeksi 1924–25 hän siirtyi pelaamaan NHL-seura Montreal Maroonsiin, jonka kanssa voitti Stanley Cupin kaudella 1925–26. Hän pelasi Maroonsissa vuoteen 1931 saakka. Hän toimi samalla Maroonsin valmentajana kaksi viimeistä kauttaan. Kaudeksi 1931–32 Munro siirtyi Montreal Canadiensiin, jossa pelasi yhden kauden lopettaen pelaajauransa.
Munro pelasi NHL:ssä 239 ottelua tehden niissä 28 maalia ja antaen 18 syöttöä.
Beattie Ramsay

William Beattie Ramsay (12. joulukuuta 1895 Lumsden – 30. syyskuuta 1952 Regina) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hän saavutti olympiakultaa Chamonix'n olympialaisissa 1924. Hän toimi samassa turnauksessa myös kahden ottelun erotuomarina. Ramsay palveli ensimmäisessä maailmansodassa kuninkaallisissa lentojoukoissa.
Parikkalan meijerimuseo

Meijerimuseo on Parikkalassa sijaitseva museo. Museon perusti Itä-Suomen Meijerimuseoyhdistys 1980 –luvun alussa hyvin pitkälle talousneuvos Aaro Littusen ajamana hankkeena Museo sijaitsi alun perin Särkisalmen Meijerisaaressa, jossa museorakennus tunnettii sauna- eli pikkumeijerinä. Yhdistys lahjoitti museon Parikkalan kunnalle vuonna 2003 kiinteistöineen ja esineistöineen. 
Museoon kuului vielä 2000-luvun alussa lisäksi 1930–luvulla valmistunut konevoimainen Särkisalmen Osuusmeijerin rakennus. Meijerisaari kaavoitettiin kuitenkin omakotitonteiksi ja koneellinen meijerirakennus purettiin vuonna 2005. Pikkumeijeri siirrettiin rekka-auton lavalla Parikkalan kirkolle kotiseutumuseon ja käsityökeskuksen pihapiiriin kesällä 2004. Museo avattiin uudestaan yleisölle kesäkuussa 2006. Vuonna 2008 Etelä-Karjalan maakuntayhdistys nimesi Parikkalan meijerimuseon Etelä-Karjalan vuoden 2008 paikallismuseoksi.
Pikkumeijeri – rakennus on muuttanut aiemminkin monta kertaa. Alun perin rakennus toimi Simpeleellä Pitkäjärven Osuusmeijerin meijerirakennuksena. Meijerin lakkauttamisen jälkeen se siirrettiin Simpeleen keskustaan, jossa se toimi mm. kaupparakennuksena. Parikkalaan tuotaessa rakennus oli huonossa kunnossa ja siihen tarvittiin muualta tuotuja vanhoja hirsiä. Rakennuksen piirsi ja rakennussuunnitelman teki silloinen Parikkalan kunnaninsinööri arkkitehti Veijo Toppinen. Rakennus saatiin valmiiksi suurimmaksi osaksi talkootyönä ja lahjoitusvaroin.
Tammijärven kirjasto

Tammijärven kirjasto on Luhangan Tammijärvellä alakoulun kanssa samassa kiinteistössä toimiva yleinen kirjasto. Se kuuluu osana Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin. Tammijärven kirjaston ohella luhankalaisia palvelevat Luhangan pääkirjasto, muut Keski-kirjastojen toimipisteet ja verkkokirjasto.
Kirjastotoiminta sai alkunsa Tammijärvellä vuonna 1876. Tammijärven kirjaston nykyinen rakennus on vuodelta 1991. Samasta rakennuksesta löytyy myös Luhangan koulun liikuntasali.
Merchant Taylors' School

Merchant Taylors' School on Sandy Lodgessa, Lontoon luoteisosassa sijaitseva yksityiskoulu (public school). Koulun perusti vuonna 1561 Merchant Taylors' Company of London, räätäleiden perustama yhdistys.
Merchant Taylors' School sijaitsi vuoteen 1875 asti Suffolk Lanella, jolloin se muutti Charterhouse Squarelle. Koulun ensimmäinen rehtori oli Richard Mulcaster. Merchant Taylors' Schoolin maineikkaimpiin oppilaisiin kuuluu runoilija Edmund Spenser, The Faerie Queene -runoelman kirjoittaja. Koulun vuonna 1662 perustettu kirjasto tunnetaan arvokkaasta harvinaisten kirjojen kokoelmastaan. Muualla Englannissa on toiminut myös muita samannimisiä, eri ammattialojen yhdistysten perustamia kouluja.
Merchant Taylors' School on yksi alkuperäisistä niin sanotuista suurista yksityiskouluista, ja yksi niistä seitsemästä yksityiskoulusta, jotka mainitaan vuoden 1868 Public Schools Actissa. Muut perinteiset suuret yksityiskoulut ovat Charterhouse School, Eton College, Harrow School, Rugby School , St Paul's School, Shrewsbury School, Westminster School ja Winchester College.
Aseman kirjasto

Aseman kirjasto voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Aseman kirjasto (Hankasalmi)

Aseman kirjasto on Hankasalmen kunnassa toimiva yleinen kirjasto, joka sijaitsee Hankasalmen asemanseudun Aseman koululla. Aseman kirjasto on osa Hankasalmen kunnankirjastoa ja kuuluu Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin. Aseman kirjaston ohella hankasalmelaisia palvelevat Hankasalmen pääkirjasto, Niemisjärven kirjasto ja muut Keski-kirjastojen toimipisteet sekä verkkokirjasto.
Aseman kirjasto on perustettu koulurakennuksen valmistumisvuonna 1952.
Miroslav Krleža

Miroslav Krleža (7. heinäkuuta 1893 Zagreb, Kroatia-Slavonian kuningaskunta, Itävalta-Unkari – 29. joulukuuta 1981 Zagreb, Jugoslavia) oli jugoslavialainen kroatiankielinen kirjailija. Hän opiskeli Budapestin sotilasakatemiassa ja työskenteli sitten toimittajana, sanakirjainstituutin johtajana Zagrebissa ja kirjailijaliiton puheenjohtajana.
Krleža kirjoitti runoja, esseitä, näytelmiä, novelleja ja romaaneja. Viisiosaisessa teoksessa "Zastava" (1922–1969) hän kuvaa Habsburgien valtakunnan rappeutumista. Hän arvosteli sosialistista realismia ja kokeili itse erilaisia tyylejä.
Yksinteoin 2

Yksinteoin 2 on Jussi Parviaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011. 
Elokuva on jatko-osa Pekka Lehdon ohjaamalle elokuvalle Yksinteoin (1990), jossa Parviainen on myös pääosassa. Elokuvan teemoja ovat pettäminen, ero, huoltajuuskiistat, syrjäytyminen ja rakkaus. Parviainen halusi tehdä itsestään elokuvaa varten mahdollisimman vastenmielisen näköisen, jonka vuoksi hän lihotti itseään noin 50 kiloa.
Elokuva on kuvattu Helsingissä, vuonna 2008 lakkautetussa Lapinlahden mielisairaalassa.
BMW Projekt II

BMW Projekt II oli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä kehitetty toisen maailmansodan aikainen suunnitteluasteelle jäänyt suihkuhävittäjälentokone, jonka tarkoituksena oli demonstroida ja toimia mainoskampanjana BMW:n valmistamalle BMW 003 turbojetille.
Suunnittelu ja kehitys.
BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan.
BMW Projekt II kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Toisin kuin BMW Projekt I, Projekt II:sta luotiin useampi variantti. Koneiden ohjaamo oli luotu joko istuma- tai makuuasentoa varten ja sen siipien pituudet olivat joko pitkät tai lyhyet. Koneen voimanlähteenä toimi yksittäinen BMW 003 turbojetti, jonka ilmanottoaukko sijaitsi nokassa ohjaamon alapuolella. Kone oli aseistettu mahdollisesti kahdella MK 103 automaattikanuunalla asennettuna siipiin.
Tekniset tiedot.
BMW Strahljäger Projekt II.
Aseistus
2 x MK 103 automaattikanuuna
Lievestuoreen kirjasto

Lievestuoreen kirjasto on Laukaan kunnassa toimiva yleinen kirjasto, joka sijaitsee Lievestuoreella, Laurinkylän koulun rakennuksessa. Lievestuoreen kirjasto on perustettu vuonna 1950. Nykyinen koulu- ja kirjastorakennus on vuodelta 2018.
Lievestuoreen kirjasto on osa Laukaan kunnankirjastoa ja kuuluu Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin. Lievestuoreen kirjaston ohella laukaalaisia palvelevat Laukaan pääkirjasto, Leppäveden kirjasto, Vihtavuoren kirjasto, Laukaan kirjastoauto ja muut Keski-kirjastojen toimipisteet sekä verkkokirjasto.
Franz Xaver Kroetz

Franz Xaver Kroetz (1946 München, Saksa) on saksalainen kirjailija.
Kroetz on kirjoittanut kymmenittäin näytelmiä. Varhaisessa tuotannossaan hän käsitteli poliittisissa kansanteatterinäytelmissä yksinkertaisten ihmisten ilmaisuvaikeuksia pessimistiseen sävyyn, mutta kääntyi myöhemmin kuvaamaan yhteiskunnallisia ongelmia myönteisesti. Hän on kirjoittanut myös proosaa.
Outouden laakso

Outouden laakso on Iiris Härmän ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2019. Elokuva käsittelee tekoälyä, siihen liittyviä eettisiä kysymyksiä sekä teknologista kehitystä.
Yleisurheilun GP-kisat 2021

Yleisurheilun GP-kisat järjestettiin vuonna 2021 kuudella paikkakunnalla: Jyväskylässä, Espoossa, Kuortaneella, Joensuussa, Lapinlahdella ja Lahdessa. Tällä kaudella yleisö äänesti Ylen nettisivujen kautta osakilpailun suosikkiurheilijaa, joka palkittiin tuhannen euron sekillä.
Osakilpailut.
Jyväskylä.
Jyväskylän GP-kisat järjestettiin 2. kesäkuuta 2021. Yleisön suosikkiurheilijaksi valittiin Elmo Lakka.
Miehet
Naiset
Espoo.
Espoon GP-kisat järjestettiin 10. kesäkuuta 2021. Yleisön suosikkiurheilijaksi valittiin Viivi Lehikoinen.
Miehet
Naiset
Kuortane.
Kuortaneen GP-kisat järjestettiin 26. kesäkuuta 2021. Yleisön suosikkiurheilijaksi valittiin Kristiina Mäkelä.
Miehet
Naiset
Joensuu.
Joensuun GP-kisat järjestettiin 14. heinäkuuta 2021. Yleisön suosikkiurheilijaksi valittiin Mikko Paavola.
Miehet
Naiset
Lapinlahti.
Lapinlahden GP-kisat järjestettiin 17. heinäkuuta 2021. Yleisön suosikkiurheilijaksi valittiin Eemil Helander.
Miehet
Naiset
Lahti.
Lahden GP-kisat järjestettiin 19. elokuuta 2021. Yleisön suosikkiurheilijaksi valittiin Wilma Murto.
Miehet
Naiset
Satu Sopanen

Satu Sopanen (s. 1967) on suomalainen muusikko ja musiikkikasvattaja, joka tunnetaan erityisesti monipuolisena lastenmusiikin ammattilaisena. Hän on esiintynyt muun muassa Yleisradion TV2:lle tehdyissä lastenmusiikkiohjelmissa, joita hän on myös käsikirjottanut. Sopanen sai vuonna 2011 lastenkulttuurin valtionpalkinnon Pikku Kakkoselle tekemistään musiikkiohjelmista. Niistä esimerkiksi Satutunti-animaatiota syntyi toistasataa jaksoa vuosina 1997–1998 ja Huvitutti-ohjelmaa myös toistasataa jaksoa vuosina 1998–2002.
Sopanen on esiintynyt useiden yhtyeiden ja orkesterien kanssa. Kokoonpanoista mainittakoon Tuttiorkesteri, Loiskis ja UMO sekä Helsingin, Joensuun, Kuopion ja Oulun kaupunginorkesterit samoin kuin Mukaralla ja Tinttaralla sekä Jazzituttaa ja Tuttijazzaa!.
Satu Sopanen aloitti kanteleensoiton parissa kuusivuotiaana kanteleensoittajaisänsä opetuksessa. Hän esiintyi isänsä kanssa jopa Pikku Kakkosessa. Sittemmin Sopanen opiskeli Sibelius-Akatemian musiikkikasvatusta ja valmistui musiikinopettajaksi kanteleensoitto pääaineenaan. Hän on opettanut kantelepedagogiikkaa muun muassa Sibelius-Akatemiassa ja Helsingin konservatoriossa.
Sopasen perheeseen kuului aviomies ja kaksi lasta.
Sopanen on julkaissut monia äänilevyjä ja musiikin oppikirjoja sekä laulukokoelmia. Sopasen yhdessä Markku Kaikkosen kanssa julkaisema "Reissutunti" palkittiin Vuoden lastenlevynä (2013).
Hay Amores

"Hay Amores" on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijän Shakiran sanoittama kappale, jonka hän on tuottanut yhdessä brasilialaisen Antonio Pinton kanssa vuoden 2007 elokuvaan Rakkautta koleran aikaan. Shakira esitti sen livenä vain kaksi kertaa, elokuvan ensi-illassa ja Rock in Ríossa Madridissa 2008, jossa hän omisti sen Íngrid Betancourtille .
Musiikkivideo.
Videolla näkyy Shakira portaikkossa sytytettyjen kynttilöiden kanssa pukeutuneena punaiseen mekkoon. Tämän lisäksi siinä on katkelmia elokuvan kohtauksista.
YouTubessa musiikkivideo julkaistiin heinäkuussa 2020, ja se ylitti puolitoista miljoonaa näyttökertaa ensimmäisten kahden kuukauden aikana.
Listat.
Kappaler julkaistiin vain digitaalisesti ja Etelä-Amerikassa elokuvan mainostamiseksi. Silti se saavutti kymmenen parhaan listasijoituksen lähes kaikissa Latinalaisen Amerikan maassa.
Latinalaisen Amerikan vuoden 2008 sadan menestyneimmän kappaleen joukossa "Hay amores" tuli sijalle 49.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
"Hay amores" on saanut useita nimityksiä ja yhden palkinnon.
Nuestra Tierra - Paras kansallinen elokuvaääniraita - Voittaja
Shock Awards - Elokuvan ääniraidan paras kappale - Ehdokas
Oye! - Paras kappale elokuvassa, sarjassa tai saippuaoopperassa - Ehdokas
Golden Globe Awards - Paras alkuperäinen kappale - Ehdokas
Eumelos Korinttilainen

Eumelos Korinttilainen (, ; 700-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Korintista. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista.
Eumelos oli Amfilytoksen poika ja kuului bakkhiadien ylimystösukuun. Eusebios, joka piti häntä Arktinoksen aikalaisena, ajoitti hänet 5. olympiadiin eli vuoteen 760 eaa.; hieman myöhemmin Eusebios tosin sijoittaa hänet 9. olympiadiin eli vuoteen 744 eaa. Eumeloksen nimi viittaa hänen runoilijankykyihinsä.
Teokset.
Eumelos vaikuttaa kirjoittaneen erityisesti runoelmia, jotka koostivat genealogisia ja historiallisia myyttejä. Hänen nimiinsä laitettiin antiikin aikana seuraavat teokset:
Eeposten "Titanomakhia", "Europia" ja "Korinthiaka" on joskus katsottu muodostavan niin kutsutun ”korinttilaisen kykloksen” eli Korintin kaupunkiin liittyneen tarupiirin.
Eumelos

Eumelos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Kinaithon

Kinaithon (, ) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Spartasta. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista, ja vaikuttaa olleen näistä tuotteliaimpia.
Kinaithon saattoi elää jo 700-luvulla eaa. Eusebios Kesarealainen ajoitti hänet 3. olympiadin neljänteen vuoteen eli 765 eaa.
Teokset.
Kinaithonin nimiin laitettiin antiikin aikana seuraavat teokset:
Kreofylos

Kreofylos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Kreofylos Efesoslainen

Kreofylos Efesoslainen (, ) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka oli oletettavasti kotoisin Efesoksesta. Hänet on ajoitettu aikaisintaan 400-luvun eaa. lopulle. Kreofylos kirjoitti Efesoksen historiasta kertovan annaalin (), johon Athenaios viittaa.
Kreofylos Samoslainen

Kreofylos Samoslainen (, ; 700-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija. Eri antiikin lähteet mainitsevat hänen kotipaikakseen Samoksen, Khioksen tai Ioksen. Hänen nimiinsä on laitettu eepos "Oikhalian valtaus".
Elämä.
Kreofylos on varhaisimpia tunnettuja kreikkalaisia eeppisiä runoilijoita. Perinteen mukaan hän olisi elänyt samaan aikaan kuin Homeros, ja häntä kutsutaan tämän ystäväksi tai jopa vävyksi. Kreofyloksen kerrotaan ottaneen Homeroksen kotiinsa. Homeroksen puolestaan kerrotaan antaneen "Oikhalian valtauksen", joka on laitettu Kreofyloksen nimiin, tälle myötäjäisinä tyttärestään. Samankaltaista tarinaa kerrotaan myös Stasinoksesta.
Antiikin lähteiden perusteella Kreofylos vaikuttaisi näin varhaisimmalta homeridai-suvun tai -ammattikunnan edustajalta, ja varhaisimmalta, joka yhdistää Homeroksen itsensä myöhempään homeerisen runouden perinteeseen. Kreofylos säilytti ja opetti homeerisia runoja, ja välitti ne jälkeläisilleen, joilta Lykurgoksen kerrotaan saaneen ne.
Teokset.
Eepos "Oikhalian valtaus" () kertoi Herakleen kisasta Eurytoksen kanssa saadakseen tämän tyttären Iolen sekä seuranneesta Oikhalian valtauksesta. Tähän runoelmaan, jonka Panyassiksen sanotaan kopioineen, viitataan usein sekä kirjailijan nimellä että ilman sitä. Eepoksesta on säilynyt vain joitakin katkelmia.
Pausanias mainitsee Kreofyloksen runon nimeltä "Herakleia" (), mutta se vaikuttaa olevan vain toinen nimi "Oikhalian valtaukselle". Apollonios Rhodoslaisen skoliasti laittaa "Herakleia"-nimisen eepoksen myös Kinaithonin nimiin, mutta tässäkin saattaa olla virhe, ja todellisuudessa tarkoitettaisiin Kreofyloksen "Oikhalian valtausta".
Leskhes

Leskhes (, ), joskus Leskheus (, ; 700/600-luku eaa.), oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Pyrrhasta Lesbokselta. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista, ja hänen nimiinsä on laitettu eepos "Pieni Ilias" (, myös ).
Leskhes oli Aiskhylinoksen poika ja kotoisin Pyrrhasta, joka sijaitsi Mytilenen lähellä. Siksi häntä kutsutaan joskus myös mytileneläiseksi tai lesboslaiseksi. Antiikin lähteiden mukaan hän toimi 18. olympiadin aikaan eli vuonna 708 eaa. Näin tarina, joka kertoo hänen kilpailleen Arktinosta vastaan, on anakronistinen, sillä Arktinos eli olympiadien alkupuolella. Perinne lienee syntynyt siitä, että Leskhes käsitteli eepoksessaan osittain samoja tapahtumia kuin Arktinos eepoksessaan "Aithiopis".
"Pieni Ilias" koostui neljästä kirjasta ja kertoi Troijan sodan tapahtumista Homeroksen "Iliaan" tapahtumien ja Akhilleuksen kuoleman jälkeen, mukaan lukien Troijan puuhevosen rakentaminen. Se, kuten muutkin kykliset eepokset, laitettiin usean eri runoilijan nimiin. Näitä olivat Leskheen lisäksi Homeros itse, Thestorides Fokaialainen, Kinaithon Spartalainen ja Diodoros Erythrailainen. Runoelmasta on säilynyt tiivistelmä Prokloksella.
Panyassis

Panyassis (, joskus myös "Panyasis", , "Pannyasis", ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Panyassis (filosofi)

Panyassis (, joskus myös "Panyasis", ; 400/300-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka oli kotoisin Halikarnassoksesta Kaariasta.
Panyassis kirjoitti teoksen "Unista" (), joka käsitti kaksi kirjaa. Näin kyseessä on mitä ilmeisimmin sama Panyassis, jonka Artemidoros Daldislainen mainitsee teoksessaan "Oneirokritika" (suomennettu nimellä "Suuri unikirja"), ja jota hän kutsuu halikarnassoslaiseksi.
On arveltu, että Panyassis olisi saattanut olla samoin Halikarnassoksesta kotoisin olleen runoilija Panyassiksen pojanpoika. Vanhemmalla Panyassiksella olisi ollut poika nimeltä Diodes, joka olisi ollut nuoremman Panyassiksen isä. "Suda" ilmeisesti sekoittaa nämä kaksi Panyassista tyypilliseen tapaansa, sillä se kutsuu runoilijaa ilmauksella "teratoskopos" (, ’enteiden tarkkailija’, ’ennustaja’), mikä epiteetti sopii paremmin unista kirjoittaneelle filosofille.
Panyassis (runoilija)

Panyassis (, joskus myös "Panyasis", , "Pannyasis", ; n. 505/500–460/457 eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Halikarnassoksesta Kaariasta.
Elämä.
"Sudan" mukaan Panyassis oli Polyarkhoksen poika ja kotoisin Kaarian Halikarnassoksesta Vähästä-Aasiasta. Myös Pausanias ja Klemens Aleksandrialainen mainitsevat hänet halikarnassoslaisena. Duris sen sijaan sanoo hänen olleen samoslainen. Panyassis kuului erääseen Halikarnassoksen ylhäisimmistä suvuista, ja oli sukua historioitsija Herodotokselle, vaikkakin tarkkaa sukulaissuhdetta ei tiedetä varmuudella. Erään tiedon mukaan he olisivat olleet serkuksia, sillä Herodotoksen isä Lykses olisi ollut Polyarkhoksen veli. Toisen tiedon mukaan Panyassis olisi ollut Herodotoksen eno, sillä Herodotoksen äiti Rhoeo tai Dryo olisi ollut Panyassiksen sisar.
Tutkijat ovat olleet erimielisiä siitä, kumpaa ristiriitaisista kertomuksista tulisi pitää uskottavampana, mutta yleisimmin on suosittu jälkimmäistä näkemystä eli sitä, että Panyassis olisi ollut Herodotoksen eno. Panyassis alkoi olla tunnettu noin vuonna 489 eaa. ja toimi ainakin vuoteen 467 eaa. saakka, mihin vuoteen "Suda" hänet sijoittaa. Halikarnassoksen tyranni Lygdamis II tuomitsi Panyassiksen kuolemaan osallisuudesta aristokraattien vastaiseen salaliittoon, ja tämä sijoittunee samaan vuoteen kuin milloin Herodotos jätti kotikaupunkinsa, toisin sanoen noin vuoteen 460–457 eaa.
Panyassiksen runot eivät vaikuta tehneen suurta vaikutusta vielä hänen aikalaisiinsa tai heti seuranneisiin sukupolviin, sillä klassisen kauden suuret kirjailijat eivät mainitse häntä. Myöhempinä aikoina hänen eepoksiaan luettiin kuitenkin paljon, ja aleksandrialaiset grammaatikot lukivat hänet viiden tärkeimmän eeppisen runoilijan joukkoon yhdessä Homeroksen, Hesiodoksen, Peisandroksen ja Antimakhoksen kanssa. Jotkut jopa vertasivat häntä Homerokseen itseensä. Panyassis oli välittävässä roolissa myöhäisempien kyklisten runoilijoiden ja Antimakhoksen oppineempien runojen välillä. Antimakhoksen sanotaan olleen hänen oppilaansa, mutta ajoitusten vuoksi tämä ei välttämättä pidä paikkaansa.
Halikarnassoksesta myös kotoisin ollutta filosofi Panyassista on arveltu runoilija Panyassiksen pojanpojaksi.
Teokset.
Antiikin ajan lähteet mainitsevat kaksi Panyassiksen nimiin laitettua eeposta:
Panyassiksen tuotannosta on säilynyt nykyaikaan vain katkelmia. Kahdesta laajimmasta säilyneestä katkelmasta näkyy, että Panyassis pidättäytyi eeppisen runouden vanhassa joonialaisessa, homeerisessa muodossa.
Peisandros Rhodoslainen

Peisandros Rhodoslainen (, ; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Kameiroksesta Rhodokselta.
Elämä.
Peisandroksen isä oli Peison ja äiti Aristaikhma, ja hänellä oli sisar nimeltä Diokleia. Muutoin hänen elämästään ei tiedetä antiikin lähteistä juuri mitään. Hän vaikuttaa toimineen 33. olympiadin aikoihin eli 648–645 eaa., joskin joidenkin mukaan hän olisi ollut Hesiodostakin varhaisempi ja myyttiseen aikaan kuuluvan Eumolpoksen aikalainen ja ystävä. Viimeksi mainittu on kuitenkin vain esimerkki siitä, kuinka perinteessä suuret runoilijat ja heitä myöhemmin seuranneet on usein esitetty niin kuin heidän välillään olisi ollut joku henkilökohtainen suhde.
Theokritos antaa ymmärtää, että Kameiroksen asukkaat pystyttivät kaupunkiinsa patsaan Peisandroksen kunniaksi.
Teokset.
Peisandros kirjoittu runoelman nimeltä "Herakleia" (). Se kertoi Herakleen seikkailuista ja käsitti kaksi kirjaa. Klemens Aleksandrialainen syytti Peisandroksen kopioineen sen kokonaan Peisinokselta. Eepos oli ensimmäinen, joka esitti Herakleen kantamassa nuijaa ja pukeutuneena leijonantaljaan tyypillisemmän herooisen kauden asun sijasta. Peisandros saattoi olla ensimmäinen, joka kiinnitti Herakleen urotöiden lukumäärän kahdeksitoista.
Hellenistisen kauden aleksandrialaiset grammaatikot arvostivat Peisandrosta niin paljon, että lukivat hänet viiden suurimman eeppisen runoilijan joukkoon yhdessä Homeroksen, Hesiodoksen, Panyassiksen ja Antimakhoksen kanssa. Peisandroksen eepoksesta on säilynyt nykyaikaan vain joitakin katkelmia. Kaksi niistä on peräisin Aristofaneen skoliastilta ja yksi Johannes Stobaiokselta.
Ainakin "Sudan" mukaan muut Peisandroksen nimiin laitetut runoelmat olivat epäperäisiä, ja useimmat olisi kirjoittanut Aristeas. "Kreikkalaisessa antologiassa" on Peisandros Rhodoslaisen nimiin laitettu epigrammi, mikä voi viitata Kameiroksen runoilijaan. Se on Hippaimonin epitafi eli hautakirjoitus. Joskus on ehdotettu, joskin vailla riittäviä perusteita, että osa Theokritoksen idylleistä 24 (”Pikku Herakles”) ja 25 (”Herakles leijonantappaja”) samoin kuin Moskhoksen idyllistä 4 olisi peräisin Peisandroksen "Herakleiasta".
Peisandros

Peisandros (, ) voi viitata seuraaviin:
Peisinos

Peisinos (, ; 700/600-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Lindoksesta Rhodokselta. Hänestä ei tiedetä paljoakaan. Hänen nimiinsä on laitettu eepos "Herakleia" (), joka kertoi Herakleen seikkailuista. Klemens Aleksandrialainen katsoi, että samoin rhodoslainen Peisandros olisi kopioinut oman samannimisen eepoksensa kokonaan Peisinokselta. Tällöin Peisinoksen olisi täytynyt elää 600-luvulla eaa. tai jo aiemmin.
Milanon raitiotieliikenne

Milanon raitiotieliikenne () on yksi Milanon julkisen liikenteen muodoista. Raitioliikenne alkoi vuonna 1881 ja sen kokonaispituus on 180,3 kilometriä, mikä tekee siitä Italian suurimman raitiotiejärjestelmän.
Linjat.
Syyskuusta 2025 lähtien raitiotieverkosto koostuu 17 linjasta:
Henry James Carr

Henry James Carr (16. elokuuta 1849 Pembroke, New Hampshire – 21. toukokuuta 1929 Scranton, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen kirjastonhoitaja. Hän toimi American Library Associationin puheenjohtajana vuosina 1900–1901.
Carr syntyi 16. elokuuta 1849 Pembrokessa, New Hampshiressa. 16-vuotiaana hän muutti perheineen Grand Rapidsiin Michiganiin, jossa Carr työskenteli kirjanpitäjänä ja kassanhoitajana vuodesta 1866 vuoteen 1878 jolloin hän aloitti oikeustieteen opinnot Michiganin yliopistossa. Samoihin aikoihn Carr ilmoittautui bibliografian ja kirjastotieteen kursseille, joita piti yliopiston kirjastonhoitaja Raymond C. Davis. Vuonna 1879 Carr sai lakimiehenoikeudet Kentin piirikunnassa, mutta ei harjoittanut koskaan lakimiehen ammattia.
Carr jatkoi työtään kirjanpitäjänä kunnes hän pääsi vuonna 1886 kirjastonhoitajaksi Grand Rapidsin julkiseen kirjastoon. Neljä vuotta myöhemmin hänet värvättiin luomaan uusi julkinen kirjasto Missourin Saint Josephiin. Carr työskenteli siellä vuoden kunnes hän muutti vuonna 1891 Scrantoniin Pennsylvaniaan. Siellä hän toimi Albright Memorial Library -kirjaston pääjohtajana ja kirjastonhoitajana kuolemaansa saakka.
Carr oli American Library Associationin jäsen viisikymmentä vuotta ja sen puheenjohtaja vuosina 1900–1901. Hän toimi myös yhdistyksen rahastonhoitajana vuosina 1886–1893, varapuheenjohtajana vuosina 1895–1896 sekä sihteerinä vuosina 1898–1900. Carr kuoli 21. toukokuuta 1929 Scrantonissa, Pennsylvaniassa.
Lähteet.
Helge Krog

Helge Krog (9. helmikuuta 1889 Kristiania, Norja – 30. heinäkuuta 1962 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja toimittaja. Hän toimi kirjallisuus- ja teatterikriitikkona useissa norjalaisissa lehdissä. Hän oli koulutukseltaan ekonomi.
Krog asui Norjan saksalaismiehityksen aikana Ruotsissa. Hän oli poliittisesti vasemmistoradikaali, mikä näkyy hänen tuotannossaan, jossa hän kuvaa ylä- ja keskiluokkaa. Naishahmot kuvataan myönteisinä, mieshahmot edustavat mädännäisyyttä.
Yksityiselämä.
Krog oli vuosina 1912–1947 naimisissa kääntäjä Eli Meyerin kanssa ja vuodesta 1949 kuolemaansa näyttelijä Tordis Maurstadin kanssa.
Inge Krokann

Inge Krokann (19. elokuuta 1893 Oppdal, Norja – 27. joulukuuta 1962 Gausdal, Norja) oli norjalainen kirjailija ja vuoteen 1922 opettaja. Hän kirjoitti historiallisten romaanien lisäksi muitakin romaaneja sekä runoja, elämäkertoja ja kulttuurihistoriallisia teoksia.
Muhammad Deif

Muhammad Deif (12. elokuuta 1965 – 13. heinäkuuta 2024) oli palestiinalaisen Hamas-terrorisrijärjestön sotilaallisen siiven eli Izz ad-Din al-Qassam -prikaatien johtohahmo. Deif suunnitteli Hamasin niin kutsutun Qassam-raketin ja osallistui myös Gazan tunneliverkoston suunnitteluun.
Elämäkerta.
Muhammad Deifin elämästä tiedetään varmuudella vain suhteellisen vähän. Hänen on usein sanottu syntyneen Khan Yunisin pakolaisleirillä tuolloin Egyptin hallitsemalla Gazan kaistalla vuonna 1965. Hänen alkuperäinen nimensä oli Muhammad Diab Ibrahim al-Masri. Nykyisin käytetty nimi "Deif" tarkoittaa vierasta ja se viittaa kiertelevään elämäntyyliin Israelin ilmaiskuja paossa. 
Deif liittyi Hamas-järjestöön 1980-luvun lopulla. Hän kuului Hamasin sotilaalliseen siipeen Izz ad-Din al-Qassam -prikaatit ja yleni nopeasti järjestön arvoasteikossa. Hamasissa hän tutustui myös järjestön radikaaleimpiin siipiin, kuten Yehya Ayyashiin. Ayyash toteutti 1990-luvun alussa sarjan busseihin kohdistuneita pommi-iskuja Israelissa. Ayyash kuoli Israelin toteuttamassa salamurhassa vuonna 1996. Kuolemaa seurasi uusia pommi-iskuja, joista on joskus syytetty Ayyashin suojattina pidettyä Deifiä.
Deif nousi vuonna 2002 Hamasin sotilaallisen siiven komentajaksi sen edellisen komentaja Salah Shehadehin kuoltua salamurhassa vuonna 2002. Sittemmin Deif oli suunnittelemassa Hamasin tunnetuksi tulleita Qassam-raketteja, sekä Gazan kaistalla kulkevaa tunneliverkostoa. 2000-luvulla Israel teki ainakin neljä Deifiin kohdistunutta salamurhayritystä. Deif ei kuollut, mutta hän kärsi huomattavia vammoja. Deif menetti muun muassa toisen silmänsä. Israelin hyökättyä Gazan kaistalle vuonna 2014 Deif yritettiin surmata vielä viidennen kerran. Tuolloin tehtiin ilmaisku Deifin kotiin Sheikh Radwanin kaupunginosaan Gazassa. Deif itse ei itse kuollut, mutta surmansa sai hänen vaimonsa Widad ja parin poika Ali. Yhdysvaltain ulkoministeriö kuvaili tuolloin Deifia Hamasin strategian suunnittelijaksi ja hänet luokiteltiin terroristiksi syyskuussa 2015.
Vuonna 2021 tilanne Gazan kaistalla kärjistyi uudestaan. Alueelta ammuttiin raketteja Israeliin ja Israel vastasi omilla ilmaiskuillaan. Deifin kuvailtiin olleen tuolloin Hamasin sotilasoperaatioiden johdossa. Deif yritettiin jälleen surmata kahteen eri otteeseen siinä onnistumatta. Lokakuussa 2023 Deif julisti hyökkäyksen Israeliin, jonka aikana Hamasin taistelijat ampuivat tuhansia raketteja Israeliin sen taistelijoiden tunkeutuessa samalla israelilaisiin kapunkeihin ja kyliin.
Israel ilmoitti tehneensä 13. heinäkuuta 2024 ilmaiskun Khan Yunisin alueella, jossa israelilaiset uskoivat Deifin saaneen surmansa. Hamasin edustaja kiisti tällöin Deifin kuoleman. Hamas myönsi kuitenkin tammikuussa 2025 Deifin kuolleen.
Sus (Pyrénées-Atlantiques)

Sus on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Ranskassa. Vuonna 2018 kunnassa oli 376 asukasta. Kunnan pinta-ala on 11,5 km2.