tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Isla Vistan joukkomurha

Isla Vistan joukkomurha oli 23. toukokuuta 2014 Kalifornian Isla Vistassa tehty joukkomurha, jossa 22-vuotias tekijä Elliot Rodger murhasi puukottamalla ja ampumalla kuusi ihmistä ennen itsemurhaansa. Lisäksi haavoittuneita oli neljätoista.
Tapahtumat.
Rodger suunnitteli hyökkäystä yli vuoden ajan ja valmistautui tappamaan mahdollisimman monta ihmistä. Hän lykkäsi suunnitelmansa toteuttamista kahteen otteeseen. Hän hankki laillisesti kolme lyhyttä käsiasetta. Ampumaradoilla harjoittelemisen Rodger aloitti tammikuussa 2014. Murhat alkoivat asunnossa, jonka Rodger jakoi uhreistaan kahden, Weihann Wangin (20) ja Cheng Yuan Hongin (20) kanssa. Asunnossa hän murhasi myös asuinkumppaneidensa 19-vuotiaan ystävän George Chenin. Uhreja väijyttiin ja heidät puukotettiin yksitellen näiden saapuessa asunnolle. Wangiin kohdistui 15, Hongiin 20 ja Cheniin 94 puukoniskua. Hong ehti tehdä vastarintaa ennen kuolemaansa. Tietokoneensa Rodger jätti avoimena sängylleen. Auki oli YouTube-linkki, johon Rodger oli ladannut "Retribution"-nimisen videon. Hän julkaisi myös 137-sivuisen "omaelämäkerrallisen esseen" otsikolla "My Twisted World" blogisivustolla ja välitti sen sähköpostilla ennen hyökkäystä useille henkilöille, kuten isälleen.
Poistuttuaan asunnolta Rodger ajoi autolla pitkin Isla Vistaa. Hän ammuskeli auton ikkunasta kahdeksan minuuttia kestäneen ajelun aikana ja ehti myös haavoittua laukaustenvaihdossa viranomaisten kanssa. Kolme viimeistä sivullista uhria sai surmansa tässä yhteydessä. He olivat 22-vuotias Katherine Cooper, 19-vuotias Veronika Weiss ja 20-vuotias Christopher Michaels-Martinez. Rodger myös törmäili autollaan ihmisiin ja ajelu päättyi lopulta törmäykseen pysäköityyn autoon 21:35 tekopäivän iltana. Hänet löydettiin autosta päähänsä kohdistamaan laukaukseen kuolleena. Haavoittuneet saivat vammoja sekä ampumisesta että auton törmäyksistä.
Tausta ja reaktiot.
Rodger oli saanut hoitoa lapsuudesta saakka. Läheiset olivat huolestuneita hänen mielenterveydestään. Rodger oli joutunut ennen ammuskelua tekemisiin viranomaisten kanssa huonetoverin kanssa riitelyn ja juhlissa tappelemisen takia. 30. huhtikuuta 2014 Rodgerin äiti pyysi poliisia tarkastamaan poikansa voinnin ja kertoi huolestuneensa tämän häiritsevistä videojulkaisuista. Poliisi saapui Rodgerin asunnolle, mutta sillä ei ollut lupaa etsinnän suorittamiseen, vaikka aseet olivat asunnolla. YouTubessa Rodger oli muun muassa valitellut neitsyyttään ja kertonut kyvyttömyydestään löytää tyttöystävää. Viimeisissä, vain minuutteja ennen joukkomurhaa nettiin lataamissa julkaisuissaan Rodger vannoi kostoa Isla Vistan naisille.
Rodgerin todettiin olleen kiinnostunut natsijohtajista. Hänen rikoksensa käynnistivät uudelleen liittovaltiotasoisen keskustelun asekontrollista. Lainsäädäntöön tehtiin kiristyksiä iskun jälkeen. Joukkomurha herätti keskustelua myös naisvihasta. Osa incelyhteisöstä on jälkikäteen osoittanut kunnioitusta Rodgeria kohtaan. Rodger oli elokuvaohjaaja Peter Rodgerin poika.
Danse Macabre

Danse Macabre on Duran Duranin studioalbumi, joka julkaistiin 27. lokakuuta 2023. Albumilla on mukana yhtyeen entiset kitaristit Andy Taylor ja Warren Cuccurullo, Paper Gods -yhteistyökumppani Mr. Hudson, pitkäaikainen tuottaja Nile Rodgers sekä Måneskin-basisti Victoria De Angelis.
Bruhagen

Bruhagen on Averøyn kunnan hallinnollinen keskus, joka sijaitsee Averøyan saaren koilliosassa. Se ei kuitenkaan väkilukunsa puolesta muodosta taajamaa.
Storseisundetin silta

Storseisundetin silta () on Averøyn ja Hustadvikan kuntien välinen silta Norjassa Møren ja Romsdalin läänissä. Se on osa Atlantin väylää ja avattiin vuonna 1988. Sillan pituus on 260 metriä ja alituskorkeus 23 metriä.
Lindholmin saha

Lindholmin Saha Oy – Lindholms Såg Ab, vuoteen 1929 Lindholmin Mylly Oy, oli Espoon keskuksessa vuosina 1919–1984 toiminut teollisuuslaitos, johon kuuluivat mylly, saha, höyläämö, rautakauppa, paja, puusepänverstas ja sementtivalimo. Laaja teollisuusalue sijaitsi Turun radan eteläpuolella Espoon rautatieaseman vieressä, jossa nyt sijaitsee muun muassa Espoontorin kauppakeskus. Tehdasalue reunusti ratapihaa nykyisestä Kamreerintie 8:sta laajimmillaan Reviisorinkadulle asti. Lindholmin saha kuului 1930-luvulla Espoon suurimpiin teollisuuslaitoksiin ja työnantajiin. 
Lindholmin Mylly Oy:n perustivat syksyllä 1919 kolme Lindholmin veljestä. Myllyn lisäksi liiketoimintana oli alusta asti myös puutavaran sahaus. Yhtiön johtajana 37 vuotta ollut Elis Lindho!m kuoli vuonna 1957, ja saman vuoden heinäkuussa salamaniskusta syttynyt tulipalo tuhosi sekä sahan että myllyn maan tasalle. Jo vuoden kuluttua saatiin tuotanto taas käyntiin uusissa rakennuksissa. Uudeksi toimitusjohtajaksi Elis Lindholmin jälkeen tuli rakennusmestari Erik Holmberg, ja yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimi vuodesta 1951 myyntijohtaja Lars Orlamo.
Vuonna 1972 Lindholmin Saha Oy myi 15 hehtaarin maa-alueensa Espoon kaupungille ja ryhtyi suunnittelemaan muuttoa Kirkkonummen Veikkolaan niin, että Espooseen jäisi vain rautakauppa. Kaupunki kaavoitti alueelle 70 000 kerrosneliömetriä teollisuus- ja liikerakennuskäyttöön, mutta alueen savimaata pidettiin huonona raskaan rakentamisen kannalta.
Lindholmin Sahan alueella oli tulipalo myös vuonna 1977. Rakennukset purettiin vuonna 1987.
Saha-alueella nykyisin sijaitseva kiertoliittymä Lindholminympyrä on nimetty yhtiön mukaan.
Kvernesin sauvakirkko

Kvernesin sauvakirkko () on Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva sauvakirkko. Se on rakennettu 1630-luvulla ollen näin ainoa reformaation jälkeen rakennettu sauvakirkko Norjassa. Aiemmin luultiin kirkon olevan peräisin keskiajalta, ja vasta vuonna 2019 suoritettu vuosirengasajoitus paljasti kirkon oikean iän.
Hestskjærin majakka

Hestskjærin majakka () on Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1879 ja automatisoitiin 1986, jolloin se myös jäi miehittämättömäksi.
Belgian kommunistinen puolue

Belgian kommunistinen puolue (ranskaksi "Parti Communiste de Belgique", PCB, hollanniksi Belgische Communistische Partij) oli Belgiassa vuosina 1921-89 toiminut kommunistinen puolue. Sen toiminta perustui demokraattisen sentralismin periaatteille, ja se oli jakautunut kieliryhmien mukaan valloninkielisiin ja hollanninkielisiin siipiin.
Historia.
Perustaminen.
PCB perustettiin Anderlechtissä 3.-4. syyskuuta vuonna 1921. Se perustettiin yhdistämällä Eduard (War) Van Overstraetenin johtama Kommunistipuolue ja Joseph Jacquemotten johtama Belgian kommunistipuolue. Perustamisvaiheessa PCB:n jäsenmäärä oli noin 500.
Toiminta.
PCB liittyi Kominterniin heti perustamisensa jälkeen. Vuoden 1925 parlamenttivaaleissa PCB sai kaksi edustajaa Belgian parlamentin edustajainhuoneeseen. Van Overstratenin kannattajat erotettiin puolueesta vuonna 1928. PCB:n pääsihteeriksi valittiin vuonna 1934 Joseph Jacquemotte. Jäsenmäärä oli vuonna 1938 noin 8500. Toisen maailmansodan aikana PCB toimi maanalaisena järjestönä natsi-Saksan miehitettyä Belgian. Vuonna 1943 suuri osa puolueen johtajista pidätettiin. Vuonna 1945 PCB osallistui Achille Van Ackerin johtaman hallituksen toimintaan. Sillä oli hallituksessa kaksi ministeriä. Vuoden 1946 parlamenttivaaleissa PCB sai 12,69 % annetuista äänistä, 23 paikkaa 202-paikkaiseen edustajainhuoneeseen ja 11 paikkaa 101-paikkaiseen senaattiin. 
PCB:n puheenjohtaja Julien Lahaut murhattiin 18.8.1950. Vuonna 1954 puoluekokous valitsi puheenjohtajaksi Ernest Burnellen. PCB:llä oli merkittävä rooli vuosien 1960-61 yleislakossa. Se sai vuonna 1971 järjestetyissä parlamenttivaaleissa 3,1 %:n kannatuksen, 5 paikkaa edustajainhuoneeseen ja yhden senaattiin. Vuoden 1985 vaalien jälkeen puolue ei enää saanut edustajia Belgian parlamenttiin. PCB:n toiminta päättyi vuonna 1989, kun se jakautui kahtia. Flanderin ja Vallonian alueille perustettiin erilliset kommunistipuolueet.
Sirolitutilli

Sirolitutilli ("Descurainia pinnata") on yksivuotinen ristikukkaiskasvilaji, joka on kotoisin Pohjois-Amerikasta. Lajia esiintyy Meksikossa, lähes koko Yhdysvalloissa ja Kanadan eteläosassa. Sirolitutilli on jaettu lukuisiin alalajeihin, joista hyväksyttyjä on neljä, kuusi tai kymmenen kappaletta. Pohjois-Amerikan ulkopuolella lajia esiintyy Argentiinassa, Japanissa, Koreassa ja Euroopassa. Suomessa lajista löytyy yksittäinen havainto Helsingissä.
Luettelo kuusen tuholaisista

Tämä on luettelo kuusen tuholaisista.
Sienet.
Maannousemasieneksi aiemmin kutsuttu juurikääpä ("Heterobasidion annosum") leviää kuusikoissa varsinkin hakkuiden yhteydessä. Koska kuusella on pintajuuret, se kaatuu helposti myrskyssä. Myös kuivuus tai tulvat voivat tappaa kuusikoita. Halla vaurioittaa pieniä taimia avoimilla mailla, ja tykkylumi voi katkoa oksia ja lisätä myrskytuhoja.
Viisi lahottajasientä aiheuttaa Etelä-Suomessa pääosiltaan kuusen tyvilahoa:
Pohjois-Suomessa kuusikoiden tyvilahoa aiheuttavat enimmäkseen eri sienet kuin Etelä-Suomessa. Tyvilaho vaivaa eniten Suomen rannikkoseutujen ja Hämeen kuusikoita. Erityisen runsasta lahovikaisuus on Ahvenanmaalla, itäisellä Uudellamaalla, sekä vanhojen metsäteollisuuspaikkakuntien ympäristössä.
Hyönteiset.
Kuusenniluri ("Hylastes cunicularis") ja tukkimiehentäi ("Hylobius abietis"), voivat tappaa vastaistutettuja kuusentaimia syömällä koloja niiden tyvelle. Eräät hyönteiset, kuten käpykoisa ja käpykärpänen, syövät kuusen siemeniä joskus niin ahkerasti, että lisääntyminen vaarantuu. Muita tuhohyönteisiä ovat
Hiljattain pystyyn kuolleesta kuusesta voi löytyä monia sarvijäärälajeja. Kuusen juurissa voi elää vienanjäärä ("Pachyta lamed") ja aivan rungon tyvestä voi löytyä havukantojäärä ("Rhagium inquisitor") sekä paksun tyvikaarnan alueelta harmojäärä ("Callidium coriaceum"). Lähes koko rungon alueelta voi löytyä kiiltokuusijäärää ("Tetropium castaneum") ja himmeäkuusijäärää ("Tetropium fuscum"). Puun latvapuolelta voi löytyä pohjantyppyjäärä ("Acmaeops septentrionis"). Puun paksuista alaoksista voi löytyä katkosiipijäärä ("Molorchus minor") sekä viherjäärä ("Callidium aeneum") ja oksajääriäinen ("Pogonocherus fasciculatus").
Raideliikenteen historia

Raideliikenteen historia alkaa tuhansien vuosien takaa, jolloin vaunut kulkivat puisia kiskoja myöten. 2900-luvulla ekr. tiedetään olleen raiteilla kulkeneita vaunuja Mesopotamian ja Intian alueella. 2200-luvulla ekr. raiteita käytettiin Babyloniassa. Euroopassa 900-luvulla ekr. helpotettiin soiden ylittämistä silloilla, joissa oli pitkittäispalkit, jotka auttoivat vaunujen ohjaamisessa. Kreikassa Korintissa 600-luvulla ekr. kuljetettiin laivoja raiteita pitkin kulkeneissa vaunuissa.
Kreikka ja Rooman valtakunta.
Muinaisessa Kreikassa raiteet olivat uria, jotka ohjasivat pyöriä oikeaan suuntaan. Hellenistisellä aikakaudella Kreikassa raideväyliä oli mäkien rinteillä. Tuohon aikaan vaunuja pystyttiin kuljettamaan raiteita pitkin vain hyvin lyhyitä matkoja kerrallaan. Ennen Rooman valtakunnan aikaa Kreikassa oli raideliikennettä Korintin ja Peloponnesoksen alueella. Rooman valtakunnan aikana kaivosraideväyliä rakennettiin tavalla, joka säilyi keskiajalle saakka Espanjassa, Portugalissa ja Alppien alueella.
Köysiradat.
Ennen nykyisen kaltaisen raidetekniikan keksimistä, vielä 1400–1700-luvuilla raideliikenne kulki köysiratoja myöten.
Rautateiden alkuaika.
Puukiskoilla vaunuja vedettiin yleensä hevosten avulla ja tästä päästiin eroon uusien tekniikoiden myötä. 1700–1800-lukujen vaihteessa tehtiin keksintöjä, joihin perustuen alettiin rakentaa nykyisen kaltaisia rautateitä. Puukiskoihin lisättiin aluksi metallisia vahvikelevyjä, ennen kuin raiteita ryhdyttiin rakentamaan kokonaan raudasta. Yhdysvalloissa kokeiltiin 1800-luvulla tuulivoimaa raideliikenteen apuna. Ensimmäiset höyryveturit kehitettiin 1800-luvun alussa. 1830-luvulla rautatiet yleistyivät ja niistä tuli edullinen väylä sekä tavara- että matkustajaliikenteeseen. Euroopassa alettiin rakentaa maanalaisia rautateitä 1800-luvun puolivälin jälkeen. Isossa-Britanniassa oli ensimmäinen maanalainen rautatie vuonna 1863, Budabestissa 1893 ja Pariisissa 1900.
1900-luku.
Ensimmäinen dieselveturi, joka toimi dieselsähköllä, valmistui vuonna 1914 sveitsiläisten ja saksalaisten toimesta. Rautateiden tarkastaminen tapahtui resinoiden avulla, kunnes 1910-luvulla tehtiin tarkastuskäyttöä varten vetureita. Niiden kattilat olivat käyntisiltojen takapuolella. Vuosina 1954–1963 Suomessa oli kiskobusseja, jotka toimivat lähiliikenteessä.
Ensimmäinen suurnopeusjuna otettiin käyttöön Japanissa vuonna 1964.
Metti Forssell

Metti Forssell (o.s. Lukkarila) (s. 1991 Kokkola) on suomalainen julkisuuden henkilö. Forssell on opiskellut kauppatieteitä ja pitänyt nimeään kantavaa muoti- ja lifestyleblogia vuodesta 2014.
Muodista, sisustuksesta ja arjestaan somettava Forssell palkittiin vuonna 2022 Creator Awardseissa vuoden muoti- ja kauneusvaikuttajaksi. Vuonna 2022 Forssell juonsi yhdessä sisustusarkkitehti Mikko Vesasen kanssa Huvila ja huussi Asuntomessuilla -sarjan Neloselle.
Forssell asuu Helsingissä puolisonsa ex-jalkapalloilija Mikael Forssellin ja heidän kolmen lapsensa kanssa.
Vuonna 2023 Metti ja Mikael aloittivat yhteisen ”Metti ja Miklu” -podcastin Podimossa.
Forssell osallistui lapsuudenystävänsä Hanna Launosen kanssa "Amazing Race Suomen" toiselle tuotantokaudelle, jonka he voittivat.
Valkopartamuura

Valkopartamuura ("Biatas nigropectus") on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Valkopartamuura kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Valkopartamuurakoiraan päälaen töyhtö, pää ja rinta ovat mustat. Nokan alapuolelta niskaan ulottuu valkoinen juova. Selkä ja siivet ovat punaruskeat ja vatsa ruskehtava. Lajin naaraan pää, rinta, selkä ja siivet ovat punaruskeat. Päässä on vaalea silmäkulmajuova, ja kurkku on valkoinen.
Levinneisyys ja elintavat.
Valkopartamuuraa tavataan Brasilian kaakkoisosista ja Argentiinan koillisosasta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja erityisesti niiden "Guadua"- ja "Merostachys"-sukujen bambuja kasvavat tiheiköt. Valkopartamuura liikkuu yksin tai pareittain ja voi liittyä sekaparviin. Sen ravintoa ovat hämähäkit, hyönteiset ja siemenet. Linnun pesimäkausi kestää lokakuulta tammikuulle.
Valkopartamuura luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi, ja kannan kooksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Kantaa uhkaavat elinympäristöjen häviäminen hakkuiden, teiden rakentamisen ja kaivostoiminnan vuoksi.
Hollannin kielioppi

Hollannin kielioppi käsittää hollannin kielen morfologian ja syntaksin. Fonologiaa käsitellään erikseen.
Substantiivit.
Hollannissa sanoilla on kaksi sukua: aiemmasta maskuliinista ja feminiinistä muodostunut yhteinen suku sekä neutri, eli samoin kuin esimerkiksi ruotsin kielessä. Epämääräinen artikkeli kaikilla suvuilla on "een" ja määräinen yhteisessä suvussa "de" ja neutreilla "het". Monikossa on vain määräinen artikkeli ja se on kummallakin suvulla "de".
Monikko muodostetaan yleensä päätteellä "-en".
Sijamuodot.
Hollannin substantiiveilla on englannin ja ruotsin tapaan kaksi sijamuotoa: nominatiivi ja genetiivi. Akkusatiivimuoto erotetaan nominatiivista kuitenkin persoonapronomineissa. Datiivi on nykykielestä käytännössä kuollut.
Pronominit.
Persoonapronominit.
Lähde:
Teititeltäessä käytetään "u"-pronominia
Verbit.
Hollannin kielessä on neljäntyyppisiä verbejä: kolmentyyppiset heikot verbit, jotka luokitellaan preteritin tunnuksen mukaan (-d-, -t-, -cht-), ja vahvat verbit. Verbit päättyvät yleensä "-en" perusmuodossa, mutta poikkeuksia on myös (esimerkiksi "zijn"). Hollannin kielen yleinen pitkien ja lyhyiden vokaalien vaihtelu esiintyy heikossa verbeissä seuraavasti: lyhyt vokaali esiintyy perusmuodossa, preesensin monikkomuodossa ja konjunktiivin preesensissä (eren, ere), pitkä esiintyy kaikissa muissa muodoissa (eert, eerde, geëerd). Samalla tavalla toimii myös pitkien ja lyhyiden konsonanttien vaihtelu (eggen, egt, geëgd). Samaa vaihtelua on f-v-vaihtelu (hoven, hoofden) ja s-z-vaihtelu (verhuizen, verhuisde).
Verbin taivutusmuodot.
Kuten saksassa, hollannissakin verbin liittotempukset (perfekti ja pluskvamperfekti) muodostetaan joko verbillä "hebben" tai "zijn" ja pääverbin partisiipin perfektillä ("had gedood", "was geweest").
Giuseppe Sacconi

Giuseppe Sacconi (5. heinäkuuta 1854, Montalto delle Marche – 23. syyskuuta 1905, Collegigliato). Hänet tunnetaan parhaiten suunnittelijana.
Sacconin isä oli kreivi Luigi Sacconi ja äitinsä Teresa Mazzi. Nuori Giuseppe oli aluksi kotiopetuksessa Montaltossa ja kävi sen jälkeen koulua Fermon kansallisessa sisäoppilaitoksessa, jonka joutui jättämään kesken taloudellisista syistä. Hän kävi sen jälkeen lukiota yksityisoppilaana. Hän alkoi samalla opiskella Fermon taide- ja käsityöinstituutissa. Vuonna 1874 Sacconi muutti Roomaan, jossa hän opiskeli Kuvataideinstituutissa maalausta, kuvanveistoa ja arkkitehtuuria. Tutkinnon suoritettuaan Sacconi työskenteli Rooman Santa Maria di Loretonn kirkon restaurointitöissä ja avusti Manfredo Manfredia Rooman uuden oikeuspalatsin suunnittelukilpailun piirustusten laatimisessa. Sacconi perehtyi antiikin arkkitehtuuriin ja kartoitti pääkaupungin muistomerkkejä ja rakennelmia. Giuseppe Sacconi suunnitteli myös Monzan sovituskappelin sekä Rooman Piazza Venezian Palazzo Assicurazioni Generali -rakennuksen julkisivun. Vuosina 1878-1883 Sacconi johti Sant Emidion katedraalin restaurointia. Sacconi toimi vuosina 1891–1905 Ascolin, Picenon ja Umbrian muistomerkkien ylitarkastajana, ja hän toteutti useita restaurointitöitä näillä alueilla sekä Roomassa. 
Viktor Emanuel II:n monumentti.
Vuonna 1880 Giuseppe Sacconi meni naimisiin varakkaasta perheestä olleen Luigia Donatin kanssa. Avioliitto antoi hänelle tarvittavan taloudellisen turvan osallistua Viktor Emmanuel II:n muistomerkin suunnittelukilpailuun, joka julistettiin vuonna 1880.
Kilpailun voittajaksi valittiin ranskalaisen Henri-Paul Nénotin ehdotus. Valinnasta syntyi kuitenkin mittava kiista, ja tulos mitätöitiin. Sen jälkeen julistettiin uusi kilpailu, jossa muistomerkin paikaksi päätettiin Capitolium-kukkulan rinne. Kilpailuehtojen mukaan rakennuksessa tuli olla portaikko. Lisäksi esitettävään suunnitelmaan tuli kuulua ratsastajapatsas.
Giuseppe Sacconin ehdotus voitti vuonna 1884 uuden kilpailun. Muistomerkin rakennustyöt aloitettiin 22. maaliskuuta 1885 Sacconin johdolla. Projektista tuli pitkä, sillä Sacconin uusklassinen suunnitelma oli mittasuhteiltaan valtava. Rakennustyömaalla oli lisäksi monia ongelmia. Sacconi ei itse ehtinyt nähdä muistomerkkiä valmiina, sillä hän kuoli vuonna 1905 aivoverenvuotoon. Rakennustyöt jatkuivat Sacconin kuoleman jälkeen G. Kochin ja P. Piacentin johdolla, ja rakennuksen vihkiäiset pidettiin vasta vuonna 1911.
Nederlandse Taalunie

Nederlandse Taalunie (hol. "Hollannin kieliunioni") on monikansallinen järjestö, jonka tehtävänä on toimia hollannin kielen kielenhuollosta vastaava viranomainen. Järjestö on mm. julkaissut oman hollannin kielen sanakirjansa, "De Woordenlijst Nederlandse Taal", jossa käytetään virallista ja ajantasaista oikeinkirjoitusta.
Järjestö perustettiin 9. syyskuuta 1980, kun belgialaisten kuningas Baudouin I ja Alankomaiden kuningatar Beatrix allekirjoittivat Hollannin kieliunionin sopimuksen, jonka tavoitteena oli vahvistaa yhteistä kieltä eri hollanninkielisten yhteisöjen välillä. Järjestön kanta on ollut alusta asti, että hollannin kielellä ei ole yhtä tiettyä keskusta, vaan Alankomaissa, Belgiassa, Karibialla ja Surinamessa puhuttavilla hollannin muodoilla on omat ominaispiirteensä.
Suriname liittyi järjestöön vuonna 2004 liitännäisjäsenenä. Alankomaiden Karibian hajottua vuonna 2010 nykyiset erityisasemassa olevat kunnat (Bonaire, Sint Eustatius, Saba) kuuluvat automaattisesti kieliunioon. Sen sijaan itsehallinnollisen alueen, kuten Aruban kohdalla vuonna 2013, sopimuksen laajentamisesta saarelle tehtiin erillinen sopimus. Virallisia jäseniä järjestössä on siis vain kaksi: Alankomaat ja Belgia.
Vuonna 2020 järjestön pääsihteeriksi valittiin Kris Van de Poel, joka ilmoitti jättävänsä viran kesäkuussa 2023.
NTRNZ media

NTRNZ media Oy on vuonna 2004 perustettu tv-tuotantoyhtiö ja markkinointitoimisto. Yrityksen perustaja ja vastaava luova johtaja on Teemu Hostikka ja toimitusjohtaja Hanna Mustonen. NTRNZ median hallitukseen kuuluu mm. suomalainen näyttelijä Peter Franzén. 
NTRNZ media on tunnettu kotimaassa ja kansainvälisesti menestyneillä tuotannoillaan. Yhtiön ensimmäinen oma tuotanto Eränkävijät on voittanut neljä Kultaista Venlaa ja myyty yli 30 maahan. Sarjan kahdeksas tuotantokausi alkoi lokakuussa 2023. Sarjan kansainvälisen version kaksi kautta nähtiin Yle TV1:llä 2019 ja 2021. 
NTRNZ median toinen suurmenestys on historiadokumenttisarja Vaietut arktiset sodat, joka on laajimmalle levinnyt suomalaissarja koskaan. Sarjan esitysoikeudet on myyty yli sataan maahan. Sen osti ensimmäisten joukossa The Walt Disney Company, jonka lisäksi sen ovat hankkineet mm. RTL, Al Jazeera, BBC sekä australialainen SBS.
Suomen luontoa ja taikuri Henri Kemppaisen taikuutta yhdistävä Magic in Lapland on myös yksi NTRNZ median kansainvälisesti laajimmalle levinneistä tv-sarjoista. Sarjaa esitetään miljoonayleisöille Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.
Elokuussa 2023 ensi-iltansa MTV-kanavalla ja Katsomossa sai NTRNZ median tuottama neliosainen sarja Uskomattomat ympäristörikokset, joka esittelee Suomessa viime vuosina esiin tulleita merkittävimpiä ympäristörikoksia.
NTRNZ median markkinointityöt on palkittu kahdesti kuntamarkkinoinnin SM-kisoissa. Vuonna 2021 Pudasjärven kunnalle tehty Järjen äärellä -kampanja voitti kilpailussa hopeaa ja vuonna 2022 Oulun matkailun Pohjolan rengastie -brändi palkittiin pronssilla.
NTRNZ media on ollut Vuoden toimisto -markkinointiviestintäkilpailun finalisti 2021 ja 2022 sekä Vuoden Huiput -kilpailun shortlistalla vuonna 2023 kahdella työllä. Lisäksi yritys on palkittu Oulun kaupungin Vuoden vientiyritys 2021 -palkinnolla.
Yrityksellä on toimipisteet Oulun lisäksi Helsingissä ja Levillä ja se työllistää noin 20 henkilöä.
Vaietut arktiset sodat

Vaietut arktiset sodat on NTRNZ median tuottama historiadokumenttisarja, joka on noussut laajimmalle levinneeksi suomalaiseksi dokumenttisarjaksi koskaan. Sarjan esitysoikeudet on myyty yli sataan maahan. The Walt Disney Company osti sarjan oikeudet jo ennen sen valmistumista. Ensimmäisten joukossa sarjan ostivat myös RTL, Al Jazeera sekä National Geographic. Sen ostajiin kuuluvat myös mm. BBC sekä australialainen SBS.
Sarjan ovat käsikirjoittaneet Teemu Hostikka ja Anna-Reeta Eksymä.
Sarja voitti parhaan historiadokumenttisarjan pääpalkinnon vuoden 2022 tv- ja mainostuotantojen World Media Festivalilla, ja oli samana vuonna finalisti Berlin International TV Series Festivalilla. Sarja oli Vuoden asiaohjelma- ja dokumenttisarja -finalisti myös Kultainen Venla 2022 -gaalassa. 
Toisen maailmansodan vähiten tunnetuista tapahtumista kertova Vaietut arktiset sodat avaa arktiset sotatapahtumat ennennäkemättömällä tavalla. Sarjan kuusi jaksoa paljastavat vähälle huomiolle jääneen kokonaiskuvan sekä lukemattomia tuntemattomia yksityiskohtia sodan tapahtumista pohjoisessa. Keskiössä on suurvaltojen taistelu siitä, kuka saa alueen ja sen luonnonvarat haltuunsa. Uutta tietoa ja näkökulmia tapahtumiin tarjoavat lukuisat kansainväliset asiantuntijat, käynnissä olevat kenttätutkimukset sekä vasta avautuneet arkistot ja osin ennennäkemätön kuvamateriaali.
Sarjaa on Suomen Yle TV1:n ensi-iltansa jälkeen esitetty kaikissa Pohjoismaissa. Kaikkiaan sarja on levinnyt ympäri maailman kattaen lähes kaikki Euroopan maat, Lähi-idän, Etelä-Korean ja Kiinan sekä koko Latinalaisen Amerikan.
Sarjan kertojaäänenä toimii suomalaisnäyttelijä Peter Franzén. 
Sarjan toinen tuotantokausi julkaistiin lokakuussa 2024. Se käsittelee kylmän sodan vuosia ja tapahtumia arktisella alueella.
Magic in Lapland

Magic in Lapland on vuonna 2019 valmistunut NTRNZ median tuottama, Suomen pohjoista luontoa ja palkitun taikuri Henri Kemppaisen taikuutta yhdistävä viisiosainen TV-sarja. Englanninkielinen sarja suunnattiin kansainvälisille markkinoille ja sen jakelusta vastasi Lightning International. Suomessa sarjaa esitti ensimmäiseksi lentoyhtiö Finnair. Sarjan tekijöihin kuuluvat myös Franz Harary ja Christian Engblom. 
Magic in Laplandin esitysoikeudet on myyty Roku-alustalle sekä DirecTV-yhtiölle Pohjois- ja Etelä-Amerikan jakeluun.
Lucas Boyé

Lucas Ariel Boyé (s. 28. helmikuuta 1996 San Gregorio, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
1. helmikuuta 2016 Boyé teki nelivuotisen sopimuksen italialaisseura Torinon kanssa. Sopimus astui voimaan 1. heinäkuuta 2016 alkaen.
31. tammikuuta 2018 hän siirtyi kauden loppuun asti kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Celta Vigoon.
Kaudeksi 2018–2019 Boyé siirtyi lainalle kreikkalaiseen AEK Ateenaan. 28. lokakuuta 2018 hän teki joukkueessa ensimmäisen maalinsa ottelussa Aris Thessalonikia vastaan. 23. helmikuuta 2019 hän teki kaksi maalia samaisessa ottelussa ensimmäistä kertaa ammattilaisurallaan, kun AEK Ateena kaatoi kotikentällään Apollon Smyrnisin maalein 2–1.
2. elokuuta 2019 englantilaisseura Reading ilmoitti tehneensä kauden 2019–2020 kestävän lainasopimuksen Boyén kanssa. Ensimmäisen maalina joukkueessa hän teki 25. syyskuuta 2019 Englannin liigacupin ottelussa Wolverhampton Wanderersia vastaan.
21. syyskuuta 2020 Boyé siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Espanjan pääsarjaan Primera Divisióniin nousseeseen Elcheen. Lainasopimus sisälsi myös osto-option. 13. toukokuuta 2021 Elche ilmoitti käyttävänsä sopimukseen kirjatun osto-option ja hankki Boyén pysyvällä siirrolla riveihinsä.
30. elokuuta 2023 Boyé teki nelivuotisen sopimuksen Granadan kanssa. Hänestä maksettiin 7 miljoonan euron siirtokorvaus, joka saattaa vielä nousta menestysehtojen täyttyessä.
Groop

Groop on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Storhemtin puisto

Storhemtinpuisto () on lähivirkistysalue Henttaan koillisosassa eteläisessä Espoossa. Se kuuluu Suurpellon osa-alueeseen.
Storhemtinpuisto sijaitsee Storhemtin historiallisella kylämäellä. Puistossa virtaa Smedsbäckeninpuro, joka yhtyy Henttaanpuroon, joka laskee Lukupurona ja Gräsanojana Suomenlahteen. Puistoteitä ovat Storhemtinreitti, Lillhemtinreitti ja Piilipuunpolku. Puiston eteläreunalla sijaitsee Opinmäen koulu. Storhemtinpuistoon kuuluu toukokuussa 2017 avattu Rakkauden puutarha, joka on ekologinen vastine rakkauden lukoille ja silloille. Puutarha perustuu Anu Nylundin Rakkauden metsä -ideaan. Sinne voi istuttaa puun symboloimaan paitsi romanttista myös muunlaista rakkautta. Rakkauden puutarhan johtoajatus on asukkaiden omatoimisuus, Espoon kaupunki ei hoida puutarhaa, eikä istuta sinne mitään.
Airbus A310 MRTT

Airbus A310 Multi-Role Tanker Transport (MRTT) on ilmatankkaus- ja kuljetuslentokone, joita Airbus muunsi A310-koneista yhteensä kuusi kappaletta Saksan ja Kanadan ilmavoimille. A310 MRTT on jatkokehitelty A310 MRT ("Multi-Role Transport") -koneista, jotka niin ikään muunnettiin tavallisista A310:stä. Konetyypin seuraaja on suurempi A330 MRTT. 
Kone voidaan varustaa ilmatankkaukseen, lääkintätehtäviin (medevac) tai rahdin ja matkustajien kuljettamiseen.
Suunnittelu.
A310 MRTT on sotilaskuljetuskone, jolla kyetään toteuttamaan monentyyppisiä tehtäviä. Joukkojenkuljetuskonfiguraatiossa koneeseen saa 214 istuinta, ja rahtia kuljetettaessa maksimaalinen kuorma on 37 tonnia. Jos kuljetetaan samaan aikaan kumpaakin, voi kyydissä olla 54 matkustajaa ja 12 lavaa rahtia. Koneen keulassa, vasemmalla puolella on suuri ovi rahdin lastaamiseen pääkannelle. Rahtia mahtuu lisäksi ruumaan. Lääkinnällisiä evakuointeja lennettäessä koneeseen mahtuu 56:t paarit tai kuusi yhden hengen tehohoitoyksikköä.
Vaihtoehtoisesti konetta voidaan käyttää muiden lentokoneiden ilmatankkaamiseen. Kone voi kuljettaa viittä lisäpolttoainesäiliötä, jolloin koneen kokonaispolttoainekapasiteetti on 77 500 kg eli 96 920 litraa. Ilmatankkausta suoritettaessa kahden lentäjän lisäksi tarvitaan ilmatankkaaja, joka johtaa tankkausta koneen ohjaamosta käsin.
Kummassakin siivessä on Mk32B-ilmatankkauslaite, josta lähtee letku koriin, johon tankattava kone kiinnittyy ("probe-and-drogue" -tekniikka). Kahta konetta voidaan tankata yhtäaikaisesti. Tankkausnopeus on yhteensä 15 000 litraa minuutissa. Koneeseen voidaan asentaa myös toisentyyppinen tankkauslaite, niin kutsuttu "flying boom" eli takarungosta laskettava putki, jonka päästä polttoainetta syötetään tankattavaan koneeseen. Sen tankkausnopeus on 4 540 l/min
Liebkind

Liebkind on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Roadman-kulttuuri

Roadman-kulttuuri on Britanniasta lähtöisin oleva rikollista elämäntapaa ihannoiva ilmiö, jonka toteuttajat tunnetaan tyypillisesti maahanmuuttajataustaisina poikina, huumeiden käyttäjinä ja myyjinä, väkivaltarikoksien toteuttajina ja hankaluuksiin ajautujina. Ilmiö liittyy vahvasti nuoriin ja sitä esiintyy tyypillisesti 12–20-vuotiaiden keskuudessa. 
Roadman-kulttuurin ajatellaan syntyneen Britanniassa 2000-luvun alussa grime-musiikista. Termiä ”roadman” käytetään nykyään sekä rikollisesta elämäntavasta että pukeutumistyylistä ja musiikista.
Suomessa.
Suomessa roadman-ilmiötä esiintyy erityisesti pääkaupunkiseudulla. Ilmiöstä uutisoidessa ensimmäistä kertaa huhtikuussa 2022 (Helsingin Sanomat, 2021), se yhdistettiin nuorten välillä tapahtuviin ryöstörikoksiin ja nuorilla hallussa olleisiin teräaseisiin.
Ennaltaehkäisy.
Helsingin, Länsi-Uudenmaan sekä Itä-Uudenmaan alueen ennalta estävään toimintaan erikoistuneiden yhdeksän poliisin haastatteluissa on tullut ilmi, että nuorison haitallista väkivaltaa sekä päihteiden käyttöä tulisi estää valvonnalla, tiukalla rikoksiin puuttumisella sekä valistuksella. Valistus olisi perustelua rikollisen elämän haitallisuudesta ja rikosten seuraamuksista tulevaisuudessa. Yksi haastateltavista poliiseista kokee, että valistuksella pystyttäisiin estämään osan nuorista päätyminen rikolliseen elämäntapaan.
Fürstenwalde

Fürstenwalde on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksan koillisosassa. Spreejoen ja moottoritie 12:n varrella Berliinin kaakkoispuolella sijaitsevan Fürstenwalden epävirallinen lisänimi on "Domstadt" kaupungin keskiaikaisen Sankt Marien -kirkon (Dom St. Marien) mukaan.
Maantiede.
Fürstenwalde sijaitsee Pohjois-Saksan alangolla Spreejoen laaksossa noin 50 kilometriä Berliinin keskikaupungilta kaakkoon.
Historia.
Fürstenwalde perustettiin 1200-luvun alkupuoliskolla, kun alueelle muutti saksalaisperäistä väestöä (Ostsiedlung). Merkittävä tekijä oli Spreen purjehduskelpoisuus, joka päättyi Fürstenwaldeen. Siitä itään kauppatavarat oli rahdattava maanteitse. Ensimmäinen asiakirjamaininta paikkakunnasta on vuodelta 1272. Keskiajan kuluessa Fürstenwalde vaurastui ja sen merkitys kasvoi. Se toimi Lebusin hiippakunnan keskuksena vuodesta 1385 aina 1500-luvun loppuun. Keskiaikana Fürstenwalde oli myös merkittävä koulukaupunki. 1660-luvulla valmistui Friedrich-Wilhelm-kanava, jonka myötä Fürstenwalden kaupallinen merkitys väheni huomattavasti. Spreen myllyt otettiin käyttöön 1837, mikä virkisti kaupungin taloutta. Rautatieyhteys Berliiniin avattiin 1842.
Toisen maailmansodan aikana Fürstenwalde koki laajoja tuhoja, jotka korjattiin 1950- ja 1960-luvuilla. Myös uusia asuinalueita rakennettiin ja Fürstenwaldeen syntyi uutta teollisuutta. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen 1990-luvulla kaupungin keskustaa uudistettiin. Fürstenwalde säilytti asemansa teollisena keskuksena. Fürstenwaldeen liitettiin 1993 Trebus, joka oli aiemmin itsenäinen maalaiskunta.
Fürstenwalden maamerkki on myöhäisgoottilainen St. Marien -kirkon 68-metrinen torni. Kirkon historia alkaa katoliselta keskiajalta. Kirkkoa on vuosisatojen kuluessa tuhottu useasti, nykyinen kirkkorakennus on 1900-luvun lopulta.
Talous ja liikenne.
Fürstenwalde on teollisuuskaupunki (autonrenkaat, metalli, muovi, valutuotteet, energiateollisuus). Kaupungissa toimii muun muassa Goodyear Deutschland GmbH. Huomattava työllistäjä on hoitokoti Samariteranstalten Fürstenwalde/Spree. Fürstenwalden rautatieasema, Bahnhof Fürstenwalde (Spree), sijaitsee rataosuudella Berliini–Frankfurt (Oder), joka on osa Pariisi–Varsova-rataa. Fürstenwalden keskustan eteläpuolitse kulkee moottoritie Bundesautobahn 12..
Kotikuri (parisuhde)

Kotikurilla (, lyh. DD) tarkoitetaan osapuolten vapaaehtoiseen suostumukseen perustuvaa parisuhdemuotoa, jossa suhde on jaettu selkeästi dominoivaan ja alistuvaan rooleihin. Kotikuri ei ole sukupuoleen tai uskontoon sidottua.
Kotikurisuhteessa voi toteutua esimerkiksi seuraavia piirteitä:
Kotikurin tarkoituksena voi olla:
Rajanveto kotikurisuhteen ja BDSM-suhteen välillä on tulkinnanvarainen. Kotikurisuhde voidaan nähdä myös sadomasokistisena fetissinä.
Erkner

Erkner on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksan koillisosassa. Berliinin kupeessa sijaitsevan Erknerin elinkeinoja on muun muassa kemianteollisuus.
Maantiede.
Erkner sijaitsee Pohjois-Saksan alangolla noin 25 kilometriä Berliinin keskikaupungilta kaakkoon. Kaakkoiskolkan pientä metsäaluetta lukuunottamatta Erknerin alue sijaitsee Berliinin kehämoottoritien sisäpuolella.
Historia.
Varhaisin asiakirjamaininta Erkneristä on vuodelta 1579 muodossa Archenow. Vuonna 1701 paikkakunnan taloluku oli seitsemän. Kymmenen vuotta myöhemmin avattiin postilinja Berliinistä Erknerin kautta Frankfurt Oderiin. Erkner sai uutta väestöä 1700-luvun puolivälissä alkaneen muuttoliikkeen myötä. 1800-luvulla paikkakunta teollistui ja sai rautatieyhteyden 1842. Helmikuussa 1889 sen nimeksi virallistettiin Erkner. Vuonna 1905 väkiluku oli yli kolme tuhatta. Monet kehityshankkeet kaatuivat ensimmäiseen maailmansotaan. Sotien välisenä aikana väkiluku kasvoi: vuonna 1941 asukkaita oli yli 9 000. Erkneriä pommitettiin voimakkaasti 8. maaliskuuta 1944. Toisen maailmansodan jälkeen Erkner jäi Neuvostoliiton valtapiiriin. Paikkakunnalla alettiin valmistaa muun muassa muoviraaka-ainetta Trabant-henkilöautojen koreja varten. DDR:n lakkauttamisen yhteydessä Erknerin elinkeinoelämää uudistettiin. Paikkakunta sai kaupunkioikeudet 6. kesäkuuta 1998.
Kirjailija Gerhart Hauptmann asui perheineen Erknerissä 1880-luvulla ja kirjoitti siellä esikoisteoksensa "Vor Sonnenaufgang". Kaupungissa toimii Gerhart-Hauptmann-museo. Erknerin vanhin kirkko on Genezareth-Kirche, joka rakennettiin 1890-luvulla ja jälleenrakennettiin toisen maailmansodan jälkeen.
Talous ja liikenne.
Erknerin kemianteollisuudella on pitkät perinteet. Erknerin rautatieasema, Bahnhof Erkner, kuuluu Berliinin paikallisjunaliikenteen alueeseen.
Bærumin moskeijaisku

Bærumin moskeijaisku oli Norjan Bærumissa 10. elokuuta 2019 tehty aseistettu hyökkäys Islamilaiseen al-Noor-keskukseen. Tekoa käsiteltiin äärioikeistolaisena terrori-iskuna, josta tuomittiin 22-vuotias Philip Manshaus.
Tapahtumat, tausta ja seuraamukset.
Manshaus ampui ensin kuoliaaksi 17-vuotiaan Johanne Zhangjia Ihle-Hansenin perheensä kodissa. Tyttö oli kiinalaissyntyinen ja murhaajan isän puolison adoptoima. Manshaus piti Ihle-Hansenia "uhkana valkoiselle rodulle" tämän etnisen taustan johdosta. Ihle-Hansenin murhan jälkeen Manshaus ajoi Islamilaiseen al-Noor-keskukseen ja ampui useita laukauksia, mutta ei onnistunut surmaamaan ketään eikä kukaan haavoittunut vakavasti. 65-vuotias entinen Pakistanin ilmavoimien upseeri Mohammad Rafiq taltutti ampujan ja riisui tämän aseista ennen poliisin saapumista tapahtumapaikalle. Ampuja oli kuitenkin tavoitellut niin monia islaminuskoisia uhreja kuin mahdollista. Hän otti ammuskelusta videokuvaa kypäräkameralla, mutta ei onnistunut lähettämään sitä nettiin. Hyökkäys tehtiin Eid al-Adhan aattona, mutta paikalla oli vain kolme muslimia. Pian Bærumin moskeijaiskun jälkeen Ihle-Hansenin ruumis löydettiin ampujan perheen asunnosta. Manshaus käytti tekovälineinään isänsä kivääriä ja lyhyttä käsiasetta.
Manshaus sai poliisitutkinnan perusteella innoitusta Brenton Tarrantilta, joka murhasi 51 ihmistä Christchurchin moskeijaiskuissa 2019. Manshaus oli vieraillut uusnatsien sivuilla, joilla muun muassa vaadittiin rotusotaa. Hän oli vahvasti maahanmuuttovastainen ja uskoi väestönvaihtoteoriaan. Manshaus haki Pohjoismaisen vastarintaliikkeen jäsenyyttä kesäkuussa 2019 ja tapasi sen jäseniä. Hänen rasisminsa oli huolestuttanut perheenjäseniä ja sosiaalista ympäristöä ennen hyökkäystä. Huoli hänestä ilmoitettiin Norjan poliisin turvallisuuspalvelulle vuonna 2018, mutta toimenpiteisiin ei ryhdytty. Manshausin ajatukset olivat herättäneet huolta ja johtaneet ilmoitukseen koulun johdolle myös maatalousopistossa, jossa hän opiskeli vuosina 2018–2019.
Manshaus ei osoittanut oikeudessa katumusta vaan toi yhä esiin ihailua Christchurchin terroristia kohtaan. Oikeudessa hän myös nimesi Adolf Hitlerin ja Anders Behring Breivikin muiksi esikuvikseen. Lisäksi hän puhui eurooppalaisten kansanmurhasta ja kiisti holokaustin. Muiden kantojensa ohella Manshaus piti homoseksuaalisuutta sairautena. Hän sai oikeuskäsittelyn päätteeksi 21 vuoden vankeustuomion, josta hänet määrättiin istumaan vähintään neljätoista vuotta. Norjan laki mahdollistaa vankeuden jatkamisen niin kauan kuin Manshausin katsotaan olevan vaaraksi yhteiskunnalle. Manshaus määrättiin myös maksamaan yhteensä 100 000 Norjan kruunun verran korvauksia ja oikeuskuluja.
L’été indien

L'été indien on yhdysvaltalaisen poplaulaja Joe Dassinin single vuodelta 1975. Sen kirjoittivat Toto Cutugno, Graham Stuart Johnson, Pasquale Losito ja Vito Pallavicini. Intiaanikesästä kertovan ranskankielisen tekstin laativat Pierre Delanoë ja Claude Lemesle. Alkuaan melodiaa käytettiin Toto Cutugnon ja Albatros -kokoonpanon italiankielisessä kappaleessa "Africa".
Joe Dassin levytti kappaleesta englanninkielisen version "Indian Summer" ja espanjankielisen version "Aún vivo para el amor". Hän levytti myös kappaleen italiankielisen version "Africa" ("L'estate di San Martino"). Toto Cutugno puolestaan levytti sävellyksensä ranskankielisen version vuonna 1990.
Muista versioista useaan kertaan levytettyjä on suomenkielinen "Kuusamo", jonka ensimmäinen julkaisu on Dannyn seitsentuumainen vinyylisingle vuodelta 1975. "L'été indien" on versioitu myös kreikaksi, hollanniksi ja tanskaksi.
"L'été indien" nousi Belgian singlelistan kärkeen ja Sveitsin listan sijalle 5. Alankomaissa korkein sijoitus oli 12:s. Ranskassa "L'été indien" oli vuoden 1975 toiseksi myydyin single.
Suomessa "L'été indien" oli 29:nneksi suurin hitti vuonna 1976. Dannyn "Kuusamo" oli samana vuonna neljänneksi suurin hitti.
Air (elokuva)

Air on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen urheiluelokuva, jonka on ohjannut Ben Affleck. Elokuva kertoo Niken koripallokengän Air Jordanin synnystä. Affleck esittää myös yhtä pääosista; muissa päärooleissa ovat Matt Damon, Jason Bateman, Marlon Wayans, Chris Messina, Chris Tucker ja Viola Davis.
"Air" sai ensi-iltansa South by Southwest -festivaaleilla 18. maaliskuuta 2023. Teatteriensi-illan se sai 5. huhtikuuta 2023.
Norsunluurannikon kansallinen ritarikunta

Norsunluurannikon kansallinen ritarikunta () on norsunluurannikkolainen ritarikunta, joka perustettiin 10. huhtikuuta 1961.
Sitä myönnetään tunnustuksena valtion hyväksi tehdystä palveluksesta niin siviileille kuin sotilaillekin. Saajan ei tarvitse olla Norsunluurannikon kansalainen. Maan istuva presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina. Norsunluurannikon ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä Kansallinen ritarikunta on kaikkein korkea-arvoisin.
Ritarikuntaan nimitettävien henkilöiden tulee olla vähintään 30-vuotiaita, joilla on takanaan ansiokas ura julkisella (väh. 15 vuotta) tai yksityisellä (väh. 20 vuotta) sektorilla. Poikkeuksia voidaan tehdä esimerkiksi, jos nimitys tehdään ulkomaalaiselle tai postuumisti. Kaikki uudet ritarikunnan jäsenet nimitetään lähtökohtaisesti ensin ritareiksi ja ylennys upseeriksi tehdään aikaisintaan viiden vuoden päästä. Tämän jälkeen ylennys komentajaksi tehdään aikaisintaan neljän ja tätä ylempiin luokkiin aikaisintaan kolmen vuoden päästä. 
Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa:
Side om side

Side om side on norjalainen NRK:n tuottama komediasarja, jota esitettiin vuosina 2013–2023. Se kertoo kuvitteellisesta Granlin naapurustosta ja on NRK:n kaikkien aikojen suosituin huumoriohjelma.
Brantôme en Périgord

Brantôme en Périgord on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Dronne-joen varrella, noin 21 kilometriä Nontronin kaupungista etelään.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun kaksi kuntaa Brantôme ja Saint-Julien-de-Bourdeilles yhdistyivät. Myöhemmin 1. tammikuuta 2019 Brantôme en Périgordin kuntaan liittyi vielä kuusi kuntaa: Cantillac, Eyvirat, La Gonterie-Boulouneix, Saint-Crépin-de-Richemont, Sencenac-Puy-de-Fourches ja Valeuil.
Kunnan huomattavin nähtävyys on entinen Pyhän Pietarin luostari. Legendan mukaan sen perusti Kaarle Suuri. Luostarin romaaninen kellotorni on 1000-luvulta, ja se on yksi Ranskan vanhimmista. Luostarin takana olevassa kalkkikivikalliossa on munkkien kaivertamia luolia.
Friheten

Friheten on Norjan kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja. Se on perustettu vuonna 1941 ja ilmestyy kahden viikon välein.
Norsunluurannikon ansioritarikunta

Norsunluurannikon ansioritarikunta () on norsunluurannikkolainen ritarikunta. Se on perustettu 11. syyskuuta 1970. Sitä jaetaan tunnustuksena ansioista yksityisellä tai julkisella sektorilla, sekä sotilashenkilöille.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Hetesirppisammalet

Hetesirppisammalet ("Sarmentypnum") on palmikkosammalten lahkoon kuuluva lehtisammalsuku. Aiemmin nimi hetesirppisammalet on kuulunut "Warnstorfia"-suvulle, jonka nykyinen nimi on nevasirppisammalet.
Hetesirppisammallajeja.
Suomessa esiintyy viisi suvun lajia:
Gesterby skola

Gesterby skola on entinen ruotsinkielinen kyläkoulu Sipoossa, Uudellamaalla. Hirsinen koulurakennus valmistui vuonna 1935. Nykyisin rakennus sijaitsee maisemallisesti suojellulla alueella.
Historia ja arkkitehtuuri.
Koulurakennus käsittää seitsemän huonetta kahdessa kerroksessa, sekä pienen kellarin. Rakennuksen kiinteään sisustukseen kuuluu muun muassa puuhella, sekä kuusi kaakeliuunia. Koulurakennuksen pohjoispääty on ennen toiminut asuntona. Koulun ympärillä on laaja puistoalue, joka on toiminut koulun pihana. Koko tontin pinta-ala on 10 000 neliömetriä.
Gesterby skola suljettiin 1. lokakuuta 2010 ja vuonna 2023 Sipoon kunta laittoi koulun myyntiin.
Päiväntasaajan tähden ritarikunta

Päiväntasaajan tähden ritarikunta () on gabonilainen ritarikunta. Se perustettiin 6. elokuuta 1959. Sitä myönnetään tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista kansakunnan hyväksi sekä siviileille että sotilaille.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Olevsk

Olevsk () on kaupunki Žytomyrin alueen Korostenin piirissä Ukrainan luoteisosassa, Dneprin vesistöön kuuluvan Ubortjoen varrella, linnuntietä 130 kilometriä aluekeskus Žytomyristä luoteeseen.
Tammikuun keskilämpötila on -5,6 °C ja heinäkuun +18,2 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 611 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Olevskin kaupungin väkiluvuksi 10 032 asukasta (2022). Vuonna 1990 asukkaita oli noin 12 200.
Paikkakunta mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 1488, mutta arkeologisissa tutkimuksissa kaupungin alueelta on löydetty Kiovan Rusin aikaisen asutuksen jälkiä 900-luvulta; ja legendan mukaan asutus olisi perustettu vuonna 977. Magdeburgin kaupunginoikeudet paikkakunta sai 1641. Venäjän keisarikunnan aikana se oli Volynian kuvernementin Olevskin kihlakunnan kihlakuntakaupunki.
Kaupunki oli Olevskin piirin keskus vuodesta 1923 lähtien, mutta kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Ukrainan piirien lukumäärää karsittiin voimakkaasti. Tuolloin Olevsk ja sen piiri liitettiin osaksi Korostenin piiriä.
Historiallisista rakennuksista mainittakoon Pyhän Mykolajivin kirkko (1596).
Hypnales

Hypnales eli palmikkosammalten lahko on laaja kasvilahko aitosammalten luokassa. Siihen kuuluu noin 40 heimoa. Suomessa esiintyviä heimoja on 31, lajeja 202.
SIG SG 550

SG 550 (lyhenne saks. sanasta Sturmgewehr) on Sig Sauerin suunnittelema ja valmistama sveitsiläinen rynnäkkökivääri. Ase otettiin Sveitsin asevoimien palvelusaseeksi vuonna 1990 nimikkeellä Stgw 90. 
Aseen yleisin kaliiberi on 5,56×45 mm NATO. Ase on suosittu erityisesti erikoisjoukkojen käytössä.
Sakkaran lintu

Sakkaran lintu on pieni, linnunmuotoinen puuesine, joka kaivettiin vuonna 1898 Egyptin Sakkarassa sijaitsevasta haudasta.
Sakkaran linnun arvioidaan olevan noin vuodelta 200 eaa., ja se on muotoiltu jotakuinkin sellaiseksi, jonka tunnistaisimme nykypäivän lentokoneeksi ja jolla on linnun pää. Kyseessä on kiistanalainen esine, sillä jotkut ovat arvelleet, että muinaiset egyptiläiset ovat saattaneet ymmärtää aerodynamiikan prosesseja ja että Sakkaran lintu on saattanut olla pienoismalli todellisesta toimivasta lentokoneesta tai jonkinlaisesta purjelentokoneesta.
Arkeologi Khalil Messiha julkaisi vuonna 1991 artikkelin "African Experimental Aeronautics: A 2,000-Year-Old Model Glider", jossa hän kertoi yksityiskohtaisesti seuraavaa:
Dihedraalikulma viittaa tässä tapauksessa samaan periaatteeseen, jota käytetään nykyajan lentokoneissa nostovoiman aikaansaamiseksi. Messiha rakensi linnusta vaakasuoralla pyrstöevällä varustetun mallin, jonka väitettiin käsin heittämällä lentävän muutaman metrin.
Vuonna 2023 Bremenin ilmailu- ja avaruustekniikan instituutin tutkijat tekivät ensimmäistä kertaa 3D-skannaukseen perustuvan virtausteknisen simulaation esineestä. Tulokset osoittivat, että esineellä on matala maksimiliukusuhde, joten sen liukuominaisuudet eivät riitä käytettäväksi käsiliukulaitteena. Esineen massakeskipiste sijaitsee myös siiven takareunassa ja siten neutraalipisteen takana. Tästä johtuva pitkittäisvakavuus ei täytä nykyisten lentokoneiden suunnitteluohjeiden vaatimuksia. Lisäksi epäsymmetrinen nostovoiman jakautuminen jännevälien suuntaisesti johtaa hallitsemattomaan kääntömomenttiin, jonka seurauksena esine ei voi seurata suoraa lentorataa, vaan se kääntyy. Näin ollen simuloinnilla saadut tulokset eivät voi vahvistaa, että Sakkaran lintu olisi ollut aerodynamiikkaa koskevan muinaisen tietämyksen kohde.
Saksalaisten karkotus toisen maailmansodan jälkeen

Saksalaisten karkotus toisen maailmansodan jälkeen tarkoittaa toisen maailmansodan myöhemmissä vaiheissa ja sodan jälkeisenä aikana tapahtunutta saksalaisten ja Saksan kansalaisten pakenemista ja karkottamista. 
Ennen toista maailmansotaa etnisiä saksalaisia asui vähemmistöinä useissa Keski- ja Itä-Euroopan maissa, kuten Tšekkoslovakiassa, Jugoslaviassa, Unkarissa, Romaniassa sekä Neuvostoliitossa. Lisäksi ennen sotaa Saksalle kuuluneita alueita liitettiin sodan jälkeen Puolaan ja Neuvostoliittoon. Kaikilta näiltä alueilta saksalaisväestö joko pakeni tai karkotettiin. Karkotettujen saksalaisten määrä oli yli 12 miljoonaa.
Ennen sodan päättymistä tapahtuneet väestönsiirrot.
Stalin karkotti Volgan saksalaiset asuinalueiltaan jo sodan aikana. Myös baltiansaksalaiset evakoitiin Saksaan jo Baltian neuvostomiehityksen aikana Hitlerin ja Stalinin tekemän sopimuksen mukaisesti.
Air

Air on ilmaa tarkoittava sana englannin ja ranskan kielissä. Sanaa käytetään myös seuraavissa merkityksissä:
Sana "Air" esiintyy myös useiden lentoyhtiöiden nimissä.
Storsteinnes

Storsteinnes on Paatsivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva taajama ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 1 100 vuonna 2022. Storteinnesissä on muun muassa Tine-yhtymään kuuluva Norjan suurin vuohenjuustoa valmistava tehdas.
Pekka Räihä

Arto Pekka Vilho Räihä (s. 20. marraskuuta 1944 Kajaani) on suomalainen eläköitynyt juristi ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Räihä syntyi varatuomari Pentti Vilho Räihän ja toimittaja Eeva Maria Kauppisen perheeseen ja avioitui 1967 laamanni, varatuomari Aino Kaija Kyllikki Penttilän kanssa. Ylioppilaaksi Räihä tuli Kajaanin lyseosta 1963 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1968. Varatuomarin arvon hän sai 1970. Räihä oli Puolangan piirin vt. nimismies 1966 ja 1967, Kajaanin vt. kaupunginviskaali ja -vouti 1969, Kajaanin tuomiokunnan päätoiminen apulainen ja tuomiokunnan notaari 1968–1969, laki- ja asiaintoimiston omistaja ja asianajaja Kajaanissa 1969–1977 ja "Kainuun Sanomia" julkaisevan Kainuun Sanomain Kirjapaino Oy:n hallituksen jäsen 1971–2002, varatoimitusjohtaja 1977–1978 ja toimitusjohtaja 1978–1999. Hänellä oli työuransa aikana myös useita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Työuransa jälkeen hän toimi muun muassa Itävallan kunniakonsulina Kajaanissa. Kauppaneuvoksen arvonimen Räihä sai 1999.