tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kellovero

Kellovero () oli Kustaa Vaasan 1530 määräämä ylimääräinen vero, jonka tuotolla Ruotsi maksoi velkansa Lyypekille. Veron kohteena oli seurakuntien omaisuus, säästöt ja tulot. Vero kannettiin joko siten, että jokaisen kirkon, kappelin tai luostarin suurin kirkonkello pakkoluovutettiin sulatettavaksi ja myytäväksi metallina, tai seurakunnan oli maksettava vastaava summa rahana tai kirkkohopeina kellonsa lunastamiseksi.
Kellot kuljetettiin suurimpiin satamakaupunkeihin ja laivattiin Lyypekkiin, jossa Kustaa Vaasan edustaja myi ne. Lisäveron tuotto havaittiin pian liian vähäiseksi ja rahaksimuunto vei paljon aikaa, mikä aiheutti lyypekkiläisten valitusten vyöryn. Siksi vero, jota oli alussa kannettu vain kaupungeista ja rannikkopitäjistä, ulotettiin sisämaankin kirkkopitäjiin tammikuussa 1531. Niissä pitäjistä, joissa oli vain yksi kello, joutuivat seurakuntalaiset maksamaan vain puolet lunastusmaksusta.
Suomessa monien seurakuntien tiedetään käyttäneen lunastusoikeutta. Pohjanmaalla vero kannettiin 1532 ja vain Mustasaaren talonpojat joutuivat luopumaan kirkkonsa kellosta.
Taalainmaalla kellovero aiheutti 1531–1533 kellokapinaksi kutsutun kolmannen taalalaiskapinan, jonka Kustaa Vaasa kukisti verisesti.
Kellovero-nimistä veroa kannettiin myös Tanskassa ja Holsteinissa 1528.
HMNB Devonport

His/Her Majesty's Naval Base (HMNB) Devonport ("HMS Drake") on yksi kolmesta nykyisin käytössä olevasta Britannian Kuninkaallisen laivaston tukikohdasta. Muut tukikohdat ovat HMNB Clyde ja HMNB Portsmouth. Tukikohta on Länsi-Euroopan suurin laivastotukikohta.
Tukikohta sijaitsee Plymouthin kaupungista länteen Devonportissa Devonissa Englannissa. Se on Länsi-Euroopan suurin laivastotukikohta ja Kuninkaallisen laivaston ainoa ydinkäyttöisten alusten korjaus- ja huoltotukikohta. Tukikohtaan on sijoitettu Devonportin laivue (), johon kuuluvat muun muassa "HMS Ocean" sekä Trafalgar-luokan sukellusveneet.
Palveluksessa olevat merimiehet kutsuvat Devonportin laivastotukikohtaa Guziksi. Sana on alun perin tarkoittanut aasialaista pituusmittaa. Mitalla on alueellisia eroja, mutta se on normaalisti rinnastettu jaardiin, siten guz = yard → dockyard (=telakka).
Tukikohtaan on sijoitettu laivastonkoulutuspäämaja, joka vastaa laivaston ja sitä tukevien yksiköiden kouluttamisesta. Yksikkö kouluttaa myös monien muiden maiden henkilöstöä.
Devonportin laivue.
Tukikohtaan sijoitetut Kuninkaallisen laivaston alukset muodostavat Devonportin laivueen. Laivueeseen kuuluvat "HMS Ocean", "HMS Albion" ja "HMS Bulwark". Se on myös sijoituspaikkana pääosalle laivaston vedentutkimusaluksille sekä useille tyypin 22 ja 23 fregateille.
Devonportin telakka.
Tukikohdan alueeseen kuuluu Kuninkaallinen telakka, jonka käytöstä vastaa Babcock International Groupin (BM) Meriteollisuusyksikkö, joka osti telakan sen edelliseltä omistajalta Devonport Management Limitediltä 2007. BM:n toimintaa Devonportissa kutsutaan normaalisti Devonportin telakaksi.
Telakka-alueeseen kuuluu 14 kuivatelakkaa (Docks 1–15, mutta numeroa 13 ei käytetä), jotka on sijoitettu kuuden kilometrin matkalle jokivarteen. Alueella on lisäksi 25 vuorovesiallasta ja viisi telakka-allasta. Alueen laajuus on kokonaisuudessaan 2,6 neliökilometriä.
Ulkopuoliset henkilöt voivat tutustua telakka-alueeseen elokuussa pidettävän kolmipäiväisten laivastopäivien aikana.
Plymouth Naval Base Museum.
Tukikokohtaan on perusteilla museo, joka esittelee tukikohdan historiaa vuosisatojen ajalta.
Historia.
Pian valtaan tultuaan Englannin kuningas Vilhelm III perusti uuden telakan Etelä-Englantiin. Hän piti Plymouthin kaupunkia epätarkoituksenmukaisena, mutta paikka rannikolla muutaman mailin päässä Plymouthista Hamoazen varrelta katsottiin sopivaksi, ja telakan rakennustyöt aloitettiin 1691.
Dana Brožková

Dana Brožková (s. 28. huhtikuuta 1981) on tšekkiläinen suunnistaja ja maailmanmestari. Hän edustaa ruotsalaista Domnarvets GoIF -seuraa.
Suunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2001 Brožková voitti kultaa normaalimatkalta ja hopeaa viestistä. Aikuisten MM-kilpailuissa hän voitti Århusissa 2006 pitkältä matkalta pronssia. Olomoucissa 2008 hän voitti pitkältä matkalta kultaa. Miskolcin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti keskimatkan maailmanmestaruuden.
Brožková voitti Venlojen viestistä kultaa Domnarvets GoIF:n joukkueessa 2008 ja 2015. Tiomilan hän voitti vuonna 2005.
Hänen nuorempi siskonsa Radka on suunnistuksen MM-mitalisti.
Platygyra

Platygyra on kivikorallien suku, johon kuuluu ainakin yksitoista lajia. Niitä pidetään joskus meriakvaarioissa. Ne luokitellaan pitkäpolyyppisiin eli LPS-kivikoralleihin. Muodoltaan ne ovat pallo- tai levymäisiä, pinnassa kiemurtelee poimullisia kuvioita, joiden välissä on pehmeitä läpikuultavia pyyntilonkeroita.
Platygyra-suvun koralleja sanotaan joskus sokkelo- tai matoaivokoralleiksi. Niiden väri voi olla vihreä, ruskea tai harmaa, ja monet hohtavat sinivalossa hämärän tultua.
IUCN luokitteli vuonna 1998 "Platygyra yaeyamaensis" -lajin vaarantuneeksi. Vaikka sen levinneisyysalue on laaja, se ei ole missään yleinen, se pärjää vain tietyllä syvyydellä ja on herkkä vaalenemiselle ja taudeille. Kuutta muuta lajia pidetään silmälläpidettävinä, sillä niiden populaatiot ovat pienentyneet.
Durupinarin löytö

Durupınarin löytö on Itä-Turkissa vuorenrinteestä oleva muodostuma. Muodostuma sijaitsee noin 27 kilometriä Araratista etelään. Löytö on saanut nimensä Turkin armeijan kapteeni İlhan Durupınarin mukaan. Tämä huomasi muodostelman valokuvista ja osallistui vuonna 1960 sitä tutkimaan lähetettyyn retkikuntaan.
Masherin rinteessä 1960 käynyt Turkin armeijan ja amerikkalaisten adventistitiedemiesten ryhmä totesi, että muodostuma on kiveä ja maata. 1977 paikalle saapui asiasta innostunut anestesialääkäri Ronald Wyatt, joka löysi lähialueilta ajoankkureiden näköisiä suuria litteitä kiviä, joiden yläpäässä on reikä.
Turkki on perustanut seudulle luonnonpuiston, johon järjestetään vaellusretkiä.
Pyörätuolitennis

Pyörätuolitennis on tenniksen pohjalta kehitetty vammaisurheilulaji, jota pelataan pyörätuolissa istuen. Lajissa käytetyt pyörätuolit tehdään jokaisen pelaajan tarpeiden mukaan, mutta lajin harrastuksen voi aloittaa myös tavallisella aktiivikäyttöön tarkoitetulla pyörätuolilla. Pyörätuolissa voi olla kolme tai neljä pyörää. Tavallisesta tenniksestä säännöt eroavat siten, että pallo saa pompata kentästä kaksi kertaa. Lajia voivat harrastaa myös vammattomat pelaajat.
Pyörätuolitennistä on pelattu noin kolmekymmentä vuotta, laji on peräisin Yhdysvalloista. Lajin kattojärjestö, kansainvälinen pyörätennisliitto, perustettiin vuonna 1988. Suomessa lajia on pelattu vuodesta 1993. Aluksi lajin levittämisestä vastasi Suomen Invalidien Urheiluliitto (SIU). Myöhemmin mukaan tuli myös Suomen Tennisliitto, joka järjesti lajin maajoukkuetoimintaa. Paralympialaisissa suomalaisia pyörätuolitenniksen pelaajia on nähty vuoden 1996 Atlantan kisoista lähtien.
Salar de Uyuni

Salar de Uyuni on maailman suurin suolapannu (n. 10 582 km²). Se sijaitsee yli 3,6 kilometrin korkeudessa
Potosín departementissa Bolivian altiplanolla. Sitä ympäröivät Andien vuorijonoon kuuluvat tuliperäiset huiput, joista korkeimmalle kohoaa Tunupavuori (5 432 m). 
Nykyisen suolatasangon paikalla oli myöhäisellä pleistoseenikaudella valtava Minchinjärvi (n. 43 000 km²), joka oli paikoitellen yli sata metriä syvä. Järvi alkoi pienentyä 15 000–10 000 vuotta sitten, kunnes siitä jäi jäljelle vain muutamia pieniä, laskujoettomia suola- ja aavikkojärviä. Veden haihtuessa kalsiumkarbonaatti saostui kalkkikivitasanteiksi ja kipsi ja vuorisuola muodostivat paksun, valkoisen kerrostuman entisen järven pohjalle. Nykyään alueen ilmasto on puolikuiva ja vuotuinen sademäärä keskimäärin 300 mm. Sadekauden aikana joulu–maaliskuussa suolakerrostumia peittää paikoitellen matala suolavesikerros.
Tasangolta kohoaa 32 kalliosaareketta, joiden ekosysteemi on ainutlaatuinen maailmassa. Kuuluisin niistä on keskellä autiomaata sijaitseva Incahuasi, jossa kasvaa jopa 12 metriä korkeita jättiläiskaktuksia. Suolajärvissä pesii marraskuussa kolme eteläamerikkalaista flamingolajia: chilenflamingo ("Phoenicopterus chilensis"), punanflamingo ("Phoenicopterus jamesi") ja andienflamingo ("Phoenicopterus andinus"). Salar de Uyunissa elää myös kolibreja, villilaamoja ("Lama glama"), vikunjoita ("Vicugna vicugna") ja viskatsoita ("Lagidium").
Salar de Uyunin alueella arvioidaan olevan noin 10 miljardia tonnia suolaa, jota louhitaan keskimäärin 25 000 tonnia vuodessa lähinnä ruokateollisuuden käyttöön. Vuorisuolan ja kipsin lisäksi autiomaassa on mahdollisesti jopa puolet maailman litiumvarannoista. Poikkeuksellisen tasaisten pinnanmuotojensa vuoksi Salar de Uyuni on myös altiplanon tärkeimpiä liikenneväyliä.
Chris Terkelsen

Chris Terkelsen (s. 16. helmikuuta 1972) on tanskalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Nykyisin hän edustaa Vaajakosken Terää. Aikaisemmin hän on edustanut Halden SK:ta, IFK Göteborgia, IFK Lidingö SOK:ta ja Farum-Tisvilde OK:ta.
Ainoan MM-kultansa Terkelsen voitti Grimstadissa 1997 viestisuunnistuksessa joukkuetovereinaan Torben Skovlyst, Carsten Jørgensen ja Allan Mogensen. Aichin MM-kilpailuissa 2005 Terkelsen voitti keskimatkalta hopeaa. Hän voitti EM-hopeaa viestissä Roskildessa 2004.
Terkelsen voitti suunnistuksen maailmancupin 1998. Hän on voittanut neljä maailmancupin osakilpailua. Jukolan viestin Terkelsen on voittanut kolme kertaa Halden SK:n joukkueessa vuosina 1997, 1998 ja 2000.
Ravintolalaiva Wäiski

Ravintolalaiva Wäiski on ainoa ympäri vuoden auki oleva ravintolalaiva Helsingissä. Se on ankkuroitu pysyvästi Hietalahdenlaituriin. Wäiskinä on tunnettu eri aikoina kaksi samannimistä ravintolalaivaa. Niistä ensimmäinen oli ravintolakäytössä Helsingissä vuosina 1991–1998 ja nykyinen on ollut vuodesta 1997 alkaen.
Laivalla on ravintolatiloja neljässä kerroksessa.
Ensimmäisen Wäiskin historia.
Ensimmäinen ravintolalaiva Wäiski (viralliselta nimeltään "M/S Wäinämöinen") oli Hampurissa rakennettu 40-metrinen jokilaiva. Vuonna 1941 valmistuneen aluksen nimi alkujaan "Wilhelm Bolz" ja vuodesta 1945 "Elbe". Kun alus ostettiin vuonna 1971 Suomeen, se nimettiin "Väinämöiseksi". Se purjehti vuosina 1971–1991 Saimaalla kotipaikkanaan Lappeenranta, kunnes se ostettiin Helsinkiin ravintolalaivaksi. Nimi vaihtui samalla muotoon "Wäinämöinen". Laiva oli ensin ankkuroituna vuosina 1991–1994 Hietalahden niin sanottuun Sillilaituriin ja sen jälkeen Hakaniemenrantaan. Alkuperäinen Wäiski upposi Hakaniemenrantaan 29. elokuuta 1998 vastaisena yönä. Uppoamisen syynä oli laivan pilssiin kertyneen veden aiheuttama paino. Alus saatiin nostettua kesäkuussa 1999 useiden epäonnistuneiden yritysten jälkeen, mutta se upposi kunnostuksen yhteydessä uudelleen tammikuussa 2000 Skogbyn satama-altaaseen Tammisaaressa. Kesäkuussa 2001 laiva päätettiin lopulta hajottaa.
Nykyisen Wäiskin historia.
Nykyinen ravintolalaiva Wäiski on myös alkuperältään saksalainen ja hieman edeltäjäänsä suurempi, 48-metrinen. Se rakennettiin vuonna 1911 Einswardenissa ja oli alkuperäiseltä nimeltään "S/S Oldenburg". Vuonna 1919 se kastettiin uudelleen "Senator Peterseniksi". Natsi-Saksan aikana vuosina 1937–1945 laiva oli nimeltään "Dietrich Eckart" samannimisen henkilön mukaan, mutta sai toisen maailmansodan jälkeen takaisin aiemman nimensä. Vuosina 1967–1989 alus liikennöi Ruotsissa ja oli nimeltään ensin "Öland", sitten "Nordö" ja vuodesta 1970 "Jarl". Vuosina 1989–1997 se oli Suomen Naantalissa ja 1997–2000 ravintolalaivana Helsingin Länsisatamassa, kunnes se siirrettiin Hakaniemenrantaan Merihaan edustalle ja nimettiin "Wäiskiksi" uponneen edeltäjänsä tavoin.
Omistajanvaihdoksen jälkeen ravintola muutettiin vuonna 2018 georgialaiseksi ravintolaksi ja se sai nimekseen Grand Georgia. Lokakuussa 2020 ravintola lopetti ja laiva poistui Hakaniemenrannan työmaiden tieltä Hietalahteen. Marraskuussa 2021 ravintolalaiva palasi vanhaan käyttöönsä Hietalahdessa.
Jaakko Kujala

Jaakko Kujala (29. syyskuuta 1882 Ilmajoki – 17. kesäkuuta 1957 Ilmajoki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosian 1919–1922.
Elämä.
Jaakko Kujalan vanhemmat olivat torppari Jaakko Juhopoika Kujala (s. 1854) ja Kaisa Välimäki (s. 1860). Perhe häädettiin kotitorpastaan vuonna 1903. Kujala oli sekatyömiehenä kotiseudullaan, kunnes lähti 1905 siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hän oli muutaman vuoden ajan maa-, metsä- ja teollisuustöissä. Kujala palasi Ilmajoelle 1910-luvun vaihteessa. Hän asui Huissinkylässä ja vaikutti paikallisessa työväenyhdistyksessä. Kujala toimi myös "Vapaan Sanan" asiamiehenä ja puhujana. Kujala toimi kansanedustajana vuosina 1919–1922. Eduskuntakautensa päätyttyä Kujala viljeli Helsingin maalaiskunnasta hankkimaansa pientilaa 1922–1926, kunnes palasi Ilmajoelle hoitamaan uutta tilaansa. Hän oli myös pitkäaikainen Ilmajoen kunnanvaltuuston jäsen. Vuosina 1937-1938 Kujala vastasi Ilmajoen uuden työväentalon rakennustöitä.
Perhe.
Jaakko Kujalan puoliso oli Keuruussa syntynyt Iida Maria Lindberg (s. 1896), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1916.
Sampson (hevonen)

Sampson oli vuonna 1846 Bedfordshiressa Englannissa syntynyt shirehevonen ja suurin koskaan tunnettu hevonen. Sen säkäkorkeus oli aikuisena 219 cm, ja se painoi 1 524 kg. Nelivuotiaana se sai uuden nimen Mammoth (suomeksi 'Mammutti'). Sampson oli ruuna.
Oskari Kunnassalo

Oskari Kunnassalo (vuoteen 1906 Oskar Sirén, 17. huhtikuuta 1856 Toholampi – 28. joulukuuta 1931 Heinolan mlk) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1914.
Elämä.
Oskari Kunnassalon vanhemmat olivat talollinen Zachris Matinpoika ja Maria Antintytär. Kunnassalo työskenteli maatalous- ja rakennustöissä kotipitäjässään ja vuodesta 1877 lähtien Sysmässä. 1890-luvun lopussa hän toimi rakennusurakoitsijana Heinolassa, kunnes teki vararikon vuonna 1900.
Vuonna 1902 Kunnassalo perusti Heinolaan kirjansitomon. Hän toimi myös Heinolan työväentalon vahtimestarina ja urakoi sen laajennuksen 1910. Rakennusmestarin titteliä käyttänyt Kunnassalo valittiin eduskuntaan 1911. Keväällä 1915 paljastui, että Kunnassalo oli työväenyhdistyksen rahastonhoitajana toimiessaan kavaltanut usean vuoden kuluessa yli 2 300 markkaa yhdistyksen varoja. Kunnassalo sai 2 vuoden 6 kuukauden vankeustuomion, jonka lisäksi hänet julistettiin konkurssiin.
1920-luvun alussa Kunnassalo piti jälleen kirjansitomoa Heinolassa, mutta joutui jättämään työnsä terveysongelmien vuoksi. Kunnassalo vietti viimeiset vuotensa Lusin kunnalliskodissa, jossa hän kuoli 75-vuotiaana joulukuussa 1931.
Perhe.
Oskari Kunnassalon ensimmäinen puoliso oli Liisa Höglund, jonka kanssa hän oli avioliitossa 1877–1891. Vuonna 1892 Kunnassalo avioitui Maria Alviina Törnroosin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi poikaa.
821 Naval Air Squadron

821 Naval Air Squadron (821 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Palvelus.
Laivue perustettiin 3. huhtikuuta 1933 Gosportissa yhdistämällä Kuninkaallisten ilmavoimien 446 lentue ja puolet 445 lentueesta kalustonaan yhdeksän Fairey IIIF:ää.
Laivueen kalustoksi vaihdettiin toukokuussa 1933 Fairey Seal koneet ja se liitettiin 5. toukokuuta "HMS Courageousille". Elokuussa 1935 laivueen koneet palvelivat Abessinian kriisin vuoksi Välimerellä, josta se palasi Englantiin helmikuussa 1936. Englantiin palattuaan laivue luovutti Fairey Seal koneensa 822 Naval Air Squadronille ja sai tilalle Blackburn Shark II -koneet.
Laivue vaihtoi kalustonsa syyskuussa 1937 Fairey Swordfish -koneiksi ja siirtyi marraskuussa 1938 "HMS Ark Royalille". Tukialuksen mukana laivue siirtyi Välimerelle keväällä 1939. Laivue siirtyi Amiraliteetin valvontaan 24. toukokuuta 1939.
Toisen maailmansodan alussa laivueen koneet hyökkäsivät Saksan laivaston sukellusvenettä "U-39" vastaan Luoteisella reitillä , minkä jälkeen tukialus purjehti etsimään vihollisen pinta-aluksia eteläiseltä Atlantilta ja Intian valtamereltä. Laivue lakkautettiin 2. joulukuuta 1940.
Gennadi Tšurilov

Gennadi Stanislavovitš Tšurilov () (5. toukokuuta 1987 Magnitogorsk, Neuvostoliitto – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkoilija. Tšurilov pelasi KHL-joukkue HK Lokomotiv Jaroslavlissa. Hän sai surmansa 7. syyskuuta 2011 sattuneessa lento-onnettomuudessa.
HK Metallurg Magnitogorskin kasvatti Tšurilov edusti koko ammattilaisuransa ajan HK Lokomotiv Jaroslavlia, vuosina 2005–2011. Kauden 2004–2005 Tšurilov pelasi kanadalaisessa juniorisarjassa.
Jèrriais

Jèrriais on indoeurooppalaisiin kieliin kuuluva romaaninen kieli ja Normandian alueella puhutun normannin paikallinen muoto. Sitä puhutaan Kanaalisaariin kuuluvilla Jerseyn ja Sarkin saarilla. Jèrriaisin puhujia on alle 3 000 ja vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan heistä vain 113 puhuu sitä ensisijaisena äidinkielenään, mutta jopa 15 % saaren väestöstä ymmärtää sitä. Vähäisen puhujamäärän vuoksi kieli lasketaan kuolevaksi kieleksi. Myös Unesco määrittelee jèrriaisin uhatuksi.
Ennen 1960-lukua jèrriaisia ei juurikaan opetettu missään, mutta sittemmin se on kuulunut esikoulujen opetussuunnitelmaan. Aikuisille suunnattua opetusta antaa mm. Highlands College..
Vuonna 2019 jerseyläinen paikallispoliitikko, Jeremy Maçon, ehdotti, että saaren tienviittojen ensisijaiseksi kieleksi nostetaan englannin sijaan jèrriais. Kaikki tienviirat olisivat jatkossakin kaksikielisiä.. 
Fonologia.
Vokaalit.
Nasaalivokaaleja ovat [ɑ̃] ja [ĩ]. Vokaali [y] voi realisoitua myös puolivokaalina [ɥ]. 
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Monte Hacho

Monte Hacho on Espanjan erityishallintoalue Ceutassa Pohjois-Afrikan rannikolla sijaitseva 204 metriä korkea mäki. Monte Hacho on Ceutan korkein kohta.
Monte Hacho sijaitsee Gibraltarinsalmeen työntyvän Península de Almina -niemen kärjessä Gibraltaria vastapäätä. Monte Hacho tai Marokon puolella sijaitseva Jebel Musa on toinen kreikkalaisessa ja roomalaisessa mytologiassa mainituista Herakleen pylväistä. Toinen pylväs on Gibraltar. Kreikkalaiset ja roomalaiset tunsivat Monte Hachon nimellä "Abyla".
Monte Hachon huipulla on bysanttilaisten rakentama linnoitus (). Bysanttilaisten jälkeen marokkolaiset ja portugalilaiset ovat pitäneet valtaa linnoituksessa. Nykyisin se on Espanjan armeijan käytössä eikä sinne päästetä vierailijoita. Monte Hacholla sijaitsee myös alun perin 1600-luvulla rakennettu Ermita de San Antonio -konventti, joka kunnostettiin 1960-luvulla. Lisäksi Espanjan diktaattori, generalísimo Francisco Francon muistomerkki on mäellä.
Paras miespääosa draamasarjassa (Primetime Emmy)

Paras miespääosa draamasarjassa on yksi Primetime Emmy -palkinnon palkintokategorioista, joita on jaettu vuodesta 1954. 
Voittajat ja ehdokkaat.
Alla listattuna vuosittaiset voittajat ja muut ehdokkaat.
Rot-Weiss Essen

Rot-Weiss Essen (vanhan kirjoitusasun mukaan Rot-Weiß Essen) on Essenissä sijaitseva jalkapalloseura. 
Historia.
Varhainen historia.
Seura perustettiin vuonna 1907 nimellä "Sportverein Vogelheim", jonka juuret olivat kahdessa seurassa; "SC Preussenissa ja Deutsche Eichessa". Seura perusti yhdessä "Turnerbund Bergeborbecken" kanssa jalkapallojoukkueen, jonka nimeksi annettiin "Spiel- und Sportverein Emscher-Vogelheim". Ensimmäisen maailmansodan jälkeen nimi vaihdettiin "Spiel und Sport 1912":een. Vuonna 1923 "Spiel und Sport 1912" ja "Turnerbund Bergeborbeck" fuusioituivat, jolloin syntyi "Rot-Weiss Essen".
Rot-Weiss Essen lähti pelaamaan Gauliga Niederrheinia vuonna 1938. Tuolloin se oli korkein mahdollinen taso. Vuonna 1939 seura vihki nykyisen kotiareenansa, jolloin sinne mahtui 30 000 katsojaa. Sodan aikana joukkue pelasi kaudella 1943–1944 yhdessä "BV Altenessenin" kanssa nimellä "KSG SC Rot-Weiß Essen/BV 06 Altenessen". 
Sodan jälkeen joukkue osallistui Essenin kaupunkisarjaan ja vuonna 1948 joukkue pääsi Oberliga Westiin. Joukkue pääsi vuosina 1949 ja 1950 finaaleihin asti, mutta ei onnistunut voittamaan Saksan mestaruutta. Vuonna 1952 joukkue onnistui voittamaan Oberliga Westin mestaruuden. Seuraavan vuonna joukkue voitti Saksan Cupin 40 000 ihmisen edessä. Kaudella 1954-1955 joukkue voitti vihdoinkin Saksan mestaruuden. Finaalissa oli vastassa 1. FC Kaiserslautern, jonka RWE voitti 4:3. 
Bundesliiga-aika.
Bundesliiga alkoi vuonna 1963 ilman RWE:tä. Samana vuonna kuoli myös keskikenttäpelaaja Georg Melches, jonka mukaan nimettiin seuran areena. Joukkue nousi kaudeksi 1966–1967 Bundesliigaan, mutta putosi sijoituttuaan 18:nneksi. Uudestaan seura nousi korkeimmalle tasolle kaudeksi 1969–1970 mutta joutui putoamaan kahden kauden jälkeen. Kaksi vuotta Regionalligassa auttoivat, sillä seura nousi Bundesliigaan vuonna 1973 ja oli siellä aina vuoteen 1977 saakka. Parhaimmillaan joukkue oli valmentajansa Horst Hrubeschin johdolla kahdeksas. 
Joukkue oli 1980-luvulla suurimmaksi osaksi 2. Bundesliigassa mutta putosi välillä amatööritasollekin. Se esiintyi 1990-luvun aikana 2. Bundesliigassa ainoastaan kolmesti. Joukkue voitti Saksan amatöörisarjan mestaruuden vuonna 1992 ja esiintyi Saksan Cupin finaalissa vuonna 1994.
Nykyaika.
Joukkue on joutunut viime vuodet pelaamaan yleensä Regionalliga Nordissa. Viimeisin piipahdus 2. Bundesliigassa tapahtui kautena 2006–2007, jonka jälkeen seura putosi kolmannelle sarjaportaalle ja sen jälkeen jopa NRW-liigaan eli viidennelle sarjatasolle.
Jutun loppu (elokuva)

Jutun loppu ("The End of the Affair") on Neil Jordanin ohjaama elokuva vuodelta 1999. Se perustuu Graham Greenen romaaniin "Jutun loppu".
Juoni.
Julianne Moore näyttelee Sarah Milesia, naimisissa olevaa rakastajatarta. Ralph Fiennes tulkitsee päähahmon ilmeisen Greene-vaikutteisen roolin. Hän on mustasukkainen kirjailija Maurice Bendrix, jonka nainen on jättänyt pari vuotta aikaisemmin. Kuvion kolmatta osapuolta, Milesin aviomiestä, esittää Stephen Rea.
Vastaanotto.
Arvioita.
Ilta-Sanomien Timo Malmi toteaa käsikirjoittaja-ohjaaja Jordanin jättäneen Greenelle keskeisen katolisen problematiikan sivummalle. Ohjaaja onnistuu hänestä lähinnä Lontoon ilmapiirin tavoittamisen, hyvien näyttelijöiden ja Michael Nymanin musiikin ansiosta.
Palkinnot.
Elokuva oli ehdolla kahteen Oscar-palkintoon: parhaaseen naispääosaan ja parhaaseen kuvaukseen.
Suunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut

Suunnistuksen nuorten maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1990, minkä jälkeen ne on järjestetty vuosittain lukuun ottamatta vuotta 2020. Osallistumisoikeus on suunnistajilla, jotka ovat täyttäneet tai täyttävät kyseisenä vuonna enintään 20 vuotta.
Kilpailumatkat.
Vuonna 1990 kilpailtiin normaalimatkalla ja viestissä. Seuraavana vuonna kilpailtiin myös pikamatkalla. Vuonna 2004 normaalimatkan nimi muutettiin pitkäksi matkaksi ja pikamatka keskimatkaksi. Sprinttisuunnistuksessa kilpailtiin ensimmäisen kerran 2006. Viestisuunnistuksessa kilpaillaan kolmen suunnistajan joukkueilla.
Nykyiset kilpailumatkat ovat:
Kilpailupaikkakunnat.
Kilpailut on järjestetty vuosittain. Vuoden 2020 kilpailut siirrettiin kuitenkin seuraavaan vuoteen koronapandemian vuoksi. Vuoden 2022 kilpailut jouduttiin keskeyttämään, koska Portugalin metsät oli asetettu liikkumiskieltoon metsäpalovaaran vuoksi. Suunnitelluista lajeista saatiin kilpailua henkilökohtaiset sprintit. Lisäksi järjestettiin sprinttiviesti. Maastomatkat siirrettiin marraskuun alkuun.
Jutun loppu

Jutun loppu ("The End of the Affair") on brittiläisen kirjailijan Graham Greenen vuonna 1951 ilmestynyt romaani. Sen pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, vuosina 1955 ja 1999. Romaani julkaistiin ensimmäisen kerran suomeksi vuonna 1952 Tauno Taunion suomentamana. Sen jälkeen romaanista on otettu ainakin kaksi uutta painosta.
Romaanin tapahtumapaikka on Lontoo toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Romaani tutkii kolmen keskeisen henkilön suhteessa ilmeneviä pakkomielteitä, mustasukkaisuutta ja arviointeja. Henkilöt ovat kirjailija Maurice Bendrix, Sarah Miles ja tämän puoliso, virkamies Henry Miles. Kertomuksen taustalla on Greenen oma suhde Lady Catherine Walstoniin.
Pohjois-Carolinan yliopisto, Wilmington

Pohjois-Carolinan yliopisto () Wilmingtonissa on Pohjois-Carolinassa Yhdysvalloissa sijaitseva julkinen yliopisto, joka perustettiin vuonna 1947 nimellä "Wilmington College". Maisterintutkintoja alettiin myöntää vuonna 1977.
Oppilaitos on osa Pohjois-Carolinan yliopistojärjestelmää.
Reuleaux’n kolmio

Reuleaux’n kolmio on kolmio, jonka sivut ovat pullistuneet. Kolmion kulmien paikat määritellään piirtämällä kolme saman kokoista ympyrää siten, että niiden leikkauspisteet ovat yhtä etäällä toisistaan.
Reuleaux’n kolmio on saanut nimensä saksalaiselta insinööriltä Franz Reuleaux’lta (1829–1905). Itse kuvio tunnetaan kuitenkin jo keskiaikaisista katedraaleista sekä Leonardo da Vinciltä.
Pocilloporidae

Pocilloporidae on kivikorallien heimo, johon kuuluu ainakin viisi sukua. Se muodostaa koralliriutoista toiseksi suurimman osan Acroporidae-heimon jälkeen. 
Heimon lajeja tavataan indopasifisella merialueella, tosin joitakin "Madracis"-suvun lajeja myös Atlantilla. Heimon koralleja, varsinkin sukujen "Seriatopora" ja "Stylophora" koralleja pidetään usein meriakvaarioissa. Ne luokitellaan lyhytpolyyppisiin eli SPS-koralleihin.
Nicole Stoehr

Nicole Stoehr (s. 3. joulukuuta 1992) on yhdysvaltalaisen Devo 2.0-yhtyeen laulaja ja johtohahmo. 
Hän on myös näyttelijä. Hän on näytellyt vuonna 2006 elokuvassa "Little Miss Sunshine" sivuosassa.
Aleksandr Guskov

Aleksandr Aleksandrovitš Guskov (, s. 26. marraskuuta 1976 Nižni Novgorod, Venäjän SFNT Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Guskov pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa.
Guskovin ura pääsarjatasolla alkoi vuonna 1998 Traktor Tšeljabinskissä. Vain 11. pelatun ottelun ottelun jälkeen hän siirtyi Lada Toljattiin, jossa hän pelasi kauden loppuun. Kaksi seuraavaa kautta Guskov pelasi Neftehimik Nižnekamskissa. Kaudelle 2001–2002 hän siirtyi Lokomotiv Jaroslavliin, jossa hän oli voittamassa kahta peräkkäistä Venäjän mestaruutta vuosina 2002 ja 2003. Vuonna 2004 Guskov siirtyi Ak Bars Kazaniin, mistä hän kuitenkin siirtyi kesken kauden Avangard Omskiin. Omskissa Guskov oli voittamassa vuonna 2005 Euroopan seurajoukkueiden mestaruutta, sekä hopeaa kotimaansa liigassa vuonna 2006. Hopeakauden jälkeen Guskov pelasi vuoden Lada Toljatissa. Kaudelle 2007–2008 hän siirtyi toistamiseen Lokomotiviin. Jaroslavlissa Guskov oli voittamassa toista Venäjän mestaruussarjan hopeamitalia vuonna 2008. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi TsSKA Moskovaan.
Aleksandr Guskov on osallistunut kolmiin (2002, 2003 ja 2004) jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin Venäjän maajoukkueessa, tuloksena hopeaa vuodelta 2002.
Federico Macheda

Federico ”Kiko” Macheda (s. 22. elokuuta 1991) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa kreikkalaisseura Panathinaikosta. Hän siirtyi englantilaiseen Manchester Unitediin jo 15-vuotiaana Laziosta, mikä kirvoitti Lazion managerin kommentoimaan sapekkaasti, että Macheda hankittiin kuin karjamarkkinoilta. Macheda on edustanut urallaan myös muun muassa Sampdoriaa, VfB Stuttgartia, Birmingham Cityä, Cardiff Cityä ja Novaraa.
Macheda debytoi 5. huhtikuuta 2009 Aston Villaa vastaan ja teki ottelun voittomaalin. Voittomaali syntyi ottelun lisäajalla. Uransa toisessa liigaottelussa Macheda onnistui jälleen maalinteossa, kun Sunderland kaatui hänen ratkaisumaalillaan numeroin 2–1. Hän pääsi ensi kertaa avauskokoonpanoon 19. huhtikuuta 2009 FA Cupin välierässä Evertonia vastaan. Hänet otettiin vaihtoon 83. minuutilla. ManU hävisi ottelun rangaistuspotkuissa. 8. tammikuuta hän siirtyi loppukauden kattavalle lainalle Italian Serie A:ssa pelaavaan Sampdoriaan.
Amy Poehler

Amy Meredith Poehler (s. 16. syyskuuta 1971 Newton, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä, koomikko ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa komedia­sarjoista "Saturday Night Live" ja "Puisto-osasto", joissa esittämistään rooleista hän on ollut Emmy-ehdokkaana.
Ura.
Poehler valmistui Boston Collegesta vuonna 1993 pää­aineinaan teatteri ja viestintä, minkä jälkeen hän opiskeli improvisaatio­teatteria Chicagon The Second Cityssä ja ImprovOlympicissä. Hän liittyi The Second Cityssä Upright Citizens Brigade -komedia­ryhmään, joka sai oman televisio­sarjan muutettuaan New Yorkiin vuonna 1996. Sarjaa esitettiin Comedy Central -kanavalla vuodet 1998–2000. Poehler esiintyi säännöllisesti myös "Late Night with Conan O'Brien" -keskustelu­ohjelman sketseissä vuosina 1996–2000.
Vuodesta 2001 alkaen Poehler esiintyi "Saturday Night Livessa", jossa hän esitti useita hahmoja ja juonsi "Weekend Update" -osiota aluksi Tina Feyn ja myöhemmin Seth Meyersin kanssa. Hän oli ehdolla parhaan nais­sivu­osan Emmy-palkinnon voittajaksi vuosina 2008 ja 2009. Poehler jätti "SNL:n" vuonna 2008 saatuaan roolin sarjasta "Puisto-osasto", josta hän on ollut parhaan nais­pää­osan Emmy-ehdokkaana vuosina 2010 ja 2011. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut "Puisto-osaston" käsi­kirjoittajana ja tuottajana. Hän on myös yksi "The Mighty B!" -animaatio­sarjan luojista ja ääni­näyttelijöistä.
Poehler oli Tina Feyn kanssa pää­osassa elo­kuvassa "Baby Mama" (2008), jonka lisäksi hän oli merkittävässä roolissa muun muassa elo­kuvissa "Mean Girls" (2004), "Hokkarihemmot" (2007), "The Ex" (2007), "Mr. Woodcock" (2007) ja "Spring Breakdown" (2009). Hän on myös ääni­näytellyt animaatio­elo­kuvissa "Shrek kolmas" (2007), "Horton" (2008), "Alvin ja pikkuoravat 2" (2009) ja "Tapaus Punahilkka 2" (2011).
"Time" valitsi Poehlerin ”maailman 100 vaikutus­valtaisinta ihmistä” -listalleen vuonna 2011.
Yksityiselämä.
Poehlerin pikku­veli on Greg Poehler.
Poehler avioitui näyttelijä Will Arnettin kanssa vuonna 2003. Heillä on kaksi poikaa. Pari muutti erilleen vuonna 2012. Arnett haki avio­eroa huhti­kuussa 2014, joka tuli voimaan 2016.
Valikoitu filmografia.
Elokuvat.
Lähde:
Televisio.
Lähde:
LAAS

Local-area augmentation system (LAAS) on Yhdysvalloissa käytössä oleva lentokoneiden laskeutumisen navigaatiojärjestelmä, joka tarkentaa GPS-satelliittipaikannuksen tarkkuutta koneen lähetysmisvaiheen tarkkuusvaatimuksiia vastaaviksi. Lentoasemilla on maa-asemia, jotka välittävät korjauksen VHF-taajuudella lentokoneisiin. International Civil Aviation Organization (ICAO) kutsuu tätä Ground Based Augmentation System -järjestelmäksi (GBAS). Järjestelmä korvannee ILS-järjestelmän.
Taivaallinen rakastaja

Taivaallinen rakastaja ("Chances Are") on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka ohjasi Emile Ardolino. Käsikirjoituksesta vastasivat Perry Howze ja Randy Howze. Pääosissa esiintyivät Cybill Shepherd, Robert Downey Jr., Ryan O'Neal ja Mary Stuart Masterson. 
Elokuva huomioitiin parhaasta musiikista Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuuksilla.
Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 25. elokuuta 1989. Myöhemmin sitä on esitetty televisiosta muun muassa Yle TV1:llä ja KinoTV:llä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää "Taivaallista rakastajaa" hauskana ja verevänä sen hyvien näyttelijöiden ansiosta ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aleksei Vasiljev

Aleksei Sergejevitš Vasiljev (, s. 1. syyskuuta 1977 Jaroslavl, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Vasiljev on pelipaikaltaan puolustaja ja hän pelasi viimeksi KHL-joukkue HK Lokomotiv Jaroslavlissa.
Vasiljev pelasi ensimmäisen pääsarjaottelun jo 16-vuotiaana kaudella 1993–1994 Lokomotiv Jaroslavlissa. Ensimmäisen täyden kauden Venäjän superliigassa hän pelasi kaksi vuotta myöhemmin. New York Rangers oli jo hänet NHL:ään varausnumerolla 110. Vasiljev siirtyi kaudelle 1997–1998 Pohjois-Amerikkaan, mutta harjoitusleirillä lokakuussa 2007 saamansa polvivamman vuoksi kausi jäi kokonaan väliin. Kaksi seuraavaa kautta Vasiljev pelasi Hartford Wolf Packissa AHL:ssä, joista myöhäisemmällä kaudella hän oli voittamassa Calder Cupia. Tilastoihin hän sai myös yhden NHL-ottelun ja kahden minuutin jäähyn Rangersista kaudella 1999–2000. Viimeisen Pohjois-Amerikan kauden hän pelasi Milwaukee Admiralsissa IHL:ssä, jonka jälkeen hän palasi takaisin Venäjälle ja kasvattajaseuraansa Lokomotiv Jaroslavliin. Jaroslavlista Vasiljevillä on kolme Venäjän mestaruutta vuosilta 1997, 2002 ja 2003, sekä hopeaa vuodelta 2008, että myös pronssia vuodelta 2005. Mestaruuskaudella 2001–2002 Vasiljevillä oli liigan paras plus/miinus-lukema, plus 33:lla.
John Seale

John Clement Seale (s. 29. toukokuuta 1943 Warwick, Queensland, Australia) on australialainen elokuvaaja. Hän on voittanut parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon elokuvasta "Englantilainen potilas" ja ollut ehdolla kolmesti, elokuvista "Peter Weirin todistaja", "Sademies" ja "Päämääränä Cold Mountain".
Hän on kuvannut myös elokuvan "Harry Potter ja viisasten kivi".
1866 Sisyphus

1866 Sisyphus on suuri Maan lähelle tuleva asteroidi, joka luokitellaan Apollo-asteroideihin. Asteroidin läpimitta on noin . Asteroidi on lähimmillään astronomisen yksikön päässä Maasta. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kiertoradan eksentrisyys on ja inklinaatio . Asteroidin pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on S-luokkaa (SMASSII), albedo on ja magnitudi on .
Asteroidin löysi John Paul Wild 5. joulukuuta 1972. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1972 XA.
Asteroidilla on kiertolainen, joka on löydetty tutkahavainnoilla vuonna 1985. Toisen kappaleen läpimitta on .
Russ Carnahan

John Russell ”Russ” Carnahan (s. 10. heinäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Missourin kolmannesta vaalipiiristä vuosina 2005–2013. Hän on syntyjään missourilainen ja ammatiltaan lakimies. Hän kuuluu metodisteihin.
Russ Carnahan on Missourin kuvernöörinä toimineen Mel Carnahanin ja Yhdysvaltain senaatin jäsenenä toimineen Jean Carnahanin poika. Hänen isoisänsä Albert Sidney Johnston Carnahan toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Missourin kahdeksannesta vaalipiiristä vuosina 1945–1947 ja 1949–1961.
Verbano-Cusio-Ossolan maakunta

 
Verbano-Cusio-Ossolan maakunta () on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Piemonten alueella Italian pohjoisosassa. Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan pinta-ala on 2 261 km² ja vakinaisia asukkaita on noin 160 000. Maakunta muodostuu 76 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Verbania. Verbano-Cusio-Ossolan maakunta muodostettiin vuonna 1996 yhdistämällä kolme aluetta, jotka olivat aiemmin kuuluneet Novaran maakuntaan. 
Maantiede.
Maakunta rajoittuu kaakossa Maggiorejärveen, lännessä Valais’n Alppeihin ja pohjoisessa Lepontisiin Alppeihin. Maakunnan asutus on keskittynyt Tocejoen ja sen sivujokien laaksoihin sekä Maggiorejärven länsirannalle. Pohjoisosa on vuoristoinen ja laaksoinen Ossolan seutu. Maggioren lisäksi maakunnan eteläosassa on toinen järvi, Lago d'Orta.
Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan naapurialueet ovat Vercellin ja Novaran maakunnat etelässä, sveitsiläinen Valais’n kantoni lännessä ja pohjoisessa sekä Ticinon kantoni idässä. 
Liikenne.
Maantie- ja rautatiereitit muualle Italiaan kulkevat Maggiore- tai Lago d'Orta -järvien rantaa pitkin. Myös Maggiorejärven poikki Verbanian Intrasta Lavenoon on lauttayhteys . Sveitsiin pääsee Simploninsolan ja Simplonin rautatietunnelin kautta tai Valle Vigezzon laakson kautta.
Kaupungit.
Maakunnan väekkäimmät kaupungit ovat Verbania (30 961 asukasta 31.12.2015), Domodossola (18 192) ja Omegna (15 398).
Sorvapasuri

Sorvapasuri on sorvan ja pasurin risteymä. Se on lisääntymiskykyinen.
Ulkonäkö.
Sorvapasuri on jonkin verran särkilahnan näköinen. Peräevässä on 15-20 ruotoa, kun niitä on sorvalla 13-15 ja pasurilla 22-26. Sorvapasurilla on kaksi riviä hampaita. Vartalo on hiukan korkeampi kuin sorvalla.
Levinneisyys.
Sorvapasuria on tavattu Sysmästä, Porvoon seudulta ja Lohjanjärvessä.
Khašuri

Khašuri () on kaupunki ja Khašurin piirikunnan keskus Šida Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungin väkiluku on 26 135 (vuonna 2014).
Paikkakunta mainitaan kirjallisessa lähteessä ensimmäisen kerran vuonna 1693. Vuonna 1872 rakennettiin Potin ja Tbilisin välinen rautatieyhteydelle Mihailovon seisake, joka sai nimensä Venäjän keisarikunnan silloisen Kaukasian kenraalikuvernöörin ja suuriruhtinaan Mihail Nikolajevitš Romanovin mukaan. Asemanseudusta tuli lähikylien keskus, ja nykyinen kaupunki alkoi kehittyä toden teolla. Vuonna 1886 Mihailovossa asui 88 perhettä, kaikkiaan 296 henkeä.
Vuonna 1917 seisakkeen nimi vaihdettiin Khašuriksi. Vuonna 1921 Khašuri sai kaupungin arvon. Vuosina 1928–1934 nimenä oli kuitenkin "Stalinisi" () neuvostojohtaja Josif Stalinin kunniaksi.
Petrus Kähkönen

Petrus Kähkönen (s. 1987) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyy sekä teatterissa että televisiossa. Hänet kiinnitettiin vakituiseksi näyttelijäksi Helsingin Kaupunginteatteriin elokuussa 2011. Hän näytteli Venlalla sekä Kultainen TV -palkinnolla palkitussa sarjassa "Helppo elämä". Hän myös jälkiäänittää animaatioelokuvia sekä piirrettyjä.
Tausta.
Kähkönen syntyi muusikkoperheeseen ja aloitti sellon soiton 4-vuotiaana. Kuoro, piano ja rummut astuivat kuvaan peruskoulussa. Hän opiskeli Sibelius-lukiossa ja Lahden ammattikorkeakoulussa musiikkiteatteria.
FC Rot-Weiß Erfurt

FC Rot-Weiß Erfurt e. V. on saksalainen jalkapalloseura Erfurtista. 
Historia.
Seura on voittanut DDR-Oberligan kahdesti vuosina 1954 ja 1955. Se voitti myös vuonna 1949 Neuvostoliiton miehitysalueen mestaruuden. Kansainvälisesti paras saavutus on UEFA Cupin toiselle kierrokselle pääsy vuonna 1992.
Anna ystävämme

Anna ystävämme ("Anne of Avonlea") on kanadalaisen kirjailijan L. M. Montgomeryn teos. Alkuteos ilmestyi vuonna 1909. Hilja Vesalan suomennos julkaistiin 1921. Teos on toinen kahdeksanosaisesta Anna-sarjasta.
Juoni.
Kuten sarjan ensimmäinenkin osa, Anna ystävämme, kertoo orpotyttö Anna Shirleyn elämästä Kanadassa Prinssi Edwardin saarella. Kirjan alussa nyt 16-vuotias Anna aloittaa opettajan työt Avonlean koulussa. Kirja kuvaa muutaman vuoden ajan Annan tapahtumarikasta elämää työssä ja opinnoissaan jatko-opistossa. Hän kokee monen moisia kommelluksia työssään ja ystäviensä kanssa. Cuthberteille muuttavat Keithin kaksoset pitävät myös huolen siitä, ettei Annan elämästä puutu tapahtumia.
Mihail Žukov

Mihail Sergejevitš Žukov (, s. 3. tammikuuta 1985 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänellä on myös Ruotsin kansalaisuus.
Ura.
Žukov asui lapsena Ruotsissa ja pelasi juniorina jääkiekkoa siellä vuoteen 2004 asti. Ruotsin Elitserienissä otteluja ei kuitenkaan tullut kuin kolme HV 71:ssä, muuten hän pelasi juniorisarjoja ja miesten otteluja Allsvenskanissa. Edmonton Oilers 18-vuotiaan Žukovin vuonna , kolmannen kierroksen varauksena.
Vuonna 2004 Žukov siirtyi kotimaahansa Venäjälle. Hän oli voittamassa Ak Bars Kazanissa Venäjän mestaruutta vuonna 2006, sekä hopeaa vuonna 2007. Toukokuussa 2009 Žukov siirtyi Lada Toljattiin, jossa pelasi kuusi ottelua kaudella 2009–2010 ennen lokakuista siirtoa Severstal Tšerepovetsiin. Syyskuussa 2010 hän siirtyi SKA Pietariin, jossa pelasi vain kaksi ottelua, kunnes siirtyi lokakuussa takaisin Severstal Tšerepovetsiin. Marraskuussa Žukov siirtyi Spartak Moskovaan. Spartakissa hän aloitti myös kauden 2011–2012. Hän pelasi kuitenkin seurassa vain 20 ottelua ennen siirtymistään Vitjaz Tšehoviin. Tšehovissa Žukov pelasi 16 ottelua, kunnes siirtyi tammikuussa Avangard Omskiin.
Gleb Klimenko

Gleb Viktorovitš Klimenko (, s. 28. heinäkuuta 1983 Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Klimenko edustaa puolalaista GKS Tychyä.
Klimenko pelasi ensimmäisen pääsarjatason ottelun vasta 24-vuotiaana Spartak Moskovassa kaudella 2007–2008. Uransa aikana monia seuravaihtoja tehneenä, Klimenko vaihtoi seuraa kesken kauden Spartakistakin, tällä kertaa Vitjaz Tšehoviin. Tšehovissa alkoi myös ensimmäinen KHL-kausi, mutta hyvillä tehoilla pelannut Klimenko vaihtoi liigan häntäpäähän juuttuneen joukkueen Ak Bars Kazaniin. Hän oli voittamassa Kazanissa KHL:n mestaruutta, Gagarin Cupia, vuonna 2009. Seuraavalla kaudella hän pelasi Tšehovin lisäksi SKA Pietarissa ja kaudella 2010–2011 Pietarin lisäksi Metallurg Magnitogorskissa.
Al-Jazira (Sudan)

Al-Jazira () on yksi Sudanin 18 osavaltiosta. Osavaltion pinta-ala on 23 373 neliökilometriä ja väkiluku vuoden 2018 arvion mukaan 5 096 900, joten se on asukasluvultaan Sudanin toiseksi suurin osavaltio. Se sijaitsee maan itäosassa Sinisen-Niilin ja Valkoisen-Niilin välisellä alueella.
Osavaltion pääkaupunki on Wad Madani.
Myon

Myon on oululainen vuonna 1995 perustettu progressiivista rockia soittava yhtye. Myon on julkaissut neljä albumia. Myonin esiaste oli nimeltään Project.
Project ja Myonin ensihetket.
Laulaja Sami Huotari, basisti Keijo Koivikko, kitaristi Risto Silenius ja rumpali Matti Torro perustivat nimettömän yhtyeen vuonna 1995. Yhtyeen kantavaksi voimaksi osoittautuneen kosketinsoittaja Mika Pohjolan liittymisen jälkeen yhtye nimettiin Myoniksi. Mastervox teki levytyssopimuksen Myonin kanssa, mikä johti debyyttialbumin "Heavens Gardenin" nauhoituksiin. 
"Heavens Garden" ja "Ghost In Paradise".
Syksyllä 1998 julkaistiin esikoisalbumi "Heavens Garden", joka oli tyyliltään raskasta ja klassista ￼￼rockia progressiivisella lisukkeella. "Heavens Garden" julkaistiin myös Saksassa Noise Recordsin alaisena.
Toinen albumi "Ghost In Paradise" julkaistiin vuonna 2002. Se oli raskaampaa ja progressiivisempaa kuin edeltäjänsä ja oli Sami Huotarin viimeinen Myon-albumi. AMG julkaisi Ghost in Paradisen maailmanlaajuisesti vuonna 2005. "Ghost In Paradise" menestyi kohtalaisesti myös Japanissa.
"Slideshow".
"Slideshow" (2005) oli ensimmäinen albumi uuden solistin, Jukka Nummen, kanssa. Yhtyeen tyyli muuttui huomattavasti progressiivisempaan, radioystävällisempään ja miksauspainotteisempaan suuntaan. Albumin kappaleet olivat hieman tunteellisempia kuin heavy metalliksi luonnehditut edeltäjänsä.
"Frameworks".
Yhtye palasi juurilleen raskaaseen musiikkiin albumilla "Frameworks" (2007). Levyn kappaleet olivat pidempiä ja kasaripainotteisempia kuin "Slideshow"'lla, mutta määrä oli pienempi. Levyn kappaleiden tunnelma oli palannut Ghost In Paradise -henkisemmäksi, ja sitä on luonnehdittu Queensrÿchen, Rushin ja Kansasin sekoitukseksi. Tämä albumi jäi kitaristi Risto Sileniuksen viimeiseksi.
"Ground Zero".
Myon on oli saanut loppukesästä 2010 uuden albuminsa nauhoitukset valmiiksi ja siltä julkaistiin loppuvuodesta singlet "Inner Fire" ja "Built by the Distance". Kappaleet ovat edeltävään albumiin verrattuna huomattavasti kevyempiä ja herkempiä. Singlejä on luonnehdittu hyvin sagamaisiksi. Albumilla kitaraa soitti Jyrki Laiho. Yhtyeen esiintymisistä on tekeillä live-DVD "Liveworks".
Vakoilija (elokuva)

Vakoilija ("Spione") on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkä jännityselokuva vuodelta 1928. Lang käsikirjoitti elokuvan yhdessä vaimonsa Thea von Harboun kanssa. "Vakoilija" oli ensimmäinen elokuva, jonka Lang tuotti oman yhtiönsä, Fritz-Lang-Filmin, kautta. Elokuvan julkaisija oli kuitenkin Ufa.
Langin edellinen elokuva "Metropolis" oli ollut taloudellinen floppi. Lang halusi tehdä sen jälkeen enemmän yleisöä miellyttävämmän elokuva aiemman elokuvansa "Tri Mabuse – ihmispeto" tapaan. "Vakoilija" on pitkälti monien myöhempien seikkailujännäreiden esikuva, ja siitä pystyy näkemään vaikutteita Alfred Hitchcockin elokuviin ja James Bondeihin. Elokuva oli saanut vaikutteita ns. Zinovjevin kirjeistä ja neuvostoliittolaisten vakoilijoiden toiminnasta Lontoossa.
"Vakoilijan" kuvaukset alkoivat joulukuussa 1927, ja ne kestivät viisitoista viikkoa maaliskuulle 1928. Elokuva julkaistiin maaliskuussa 1928, ja se sai vaihtelevan vastaanoton. "Film und Volk" -lehden toimittaja piti elokuvaa täytenä roskana, vaikka monet kehuivatkin elokuvaa viihdyttäväksi. Vaikka kriitikot eivät elokuvasta erityisesti pitäneet, niin yleisö oli vakuuttunut.
Elokuvan alkuperäisiä negatiivejä ei ole säilynyt, mutta Tšekin kansallisessa elokuva-arkistossa Prahassa säilytetään hyvälaatuista nitraattifilmiä. Friedrich-Wilhelm-Murnau-säätiö restauroi elokuvan vuosina 2003 ja 2004 käyttäen nitraattikopiota ja muita pätkiä elokuvista, joita löytyy arkistoista ympäri maailmaa.
Rakastin sinua, Hilde

Rakastin sinua, Hilde on Veikko Itkosen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1954. Tapio Vilpposen eli Royn käsikirjoitus perustuu käsikirjoituskilpailun voittaneen hämeenkyröläisen maanviljelijän tekstiin.
Naispääosaa, kaunista viettelijää, esittää tuottaja-ohjaaja Itkosen vaimo Eija Karipää. Tämän ystävätärtä esittää ensimmäisessä elokuvaroolissaan televisiokuuluttaja Teija Sopanen. Itse tarina kertoo varakkaan talon oikullisesta, pahasta naisesta sekä tämän pahasta (Sakari Jurkka) ja hyvästä (Matti Oravisto) kilpakosijasta.
Vastaanotto.
Kriitikoilta "Rakastin sinua, Hilde" sai ankaran tyrmäyksen niin käsikirjoituksen, ohjauksen kuin näyttelijätyönkin osalta. Ensimmäisessä elokuvassaan näytellyt Teija Sopanen oli Leo Nordbergin "Uuteen Suomeen" kirjoittaman arvostelun mukaan elokuvan harvoja valopilkkuja, jota hän olisi suonut näytettävän enemmänkin. Kuvaaja Kalle Peronkoski sai kiitosta toiselta kriitikolta, mutta hänenkään työnsä ”ei jaksa pelastaa itse tarinaa haaksirikolta”.
Erään myöhemmän kriitikon mukaan elokuvaa eivät naurettavuuden alhosta pelasta edes hienot maisemat.
Aiheesta muualla.
Matka kuuhun (vuoden 1929 elokuva)

Matka kuuhun ("Frau im Mond") on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkä tieteiselokuva, joka valmistui vuonna 1929. Lang käsikirjoitti elokuvan vaimonsa Thea von Harboun tarinan pohjalta. Se oli ensimmäinen kokoillan elokuva, joka käsitteli vakavasti avaruustutkimusta, ja se oli Langin viimeinen mykkäelokuva.
Lang oli haaveillut jo "Metropolis"-elokuvan kuvausten aikaan elokuvasta, joka käsittelisi avaruusmatkailua. Lang oli tutustunut vuonna 1927 tietokirjailija Willy Leyhyn, joka oli kirjoittanut kirjoja rakettilennoista. Hän kehotti Langia ottamaan yhteyttä fyysikko Hermann Oberthiin, joka oli rakettitutkimuksen edelläkävijöitä. Oberth saapui Berliiniin syksyllä 1929 auttamaan elokuvanteossa.
Lang halusi tehdä elokuvasta suuremman kuin edellinen, pienibudjettinen "Vakoilija". Hän käytti paljon aikaa ja rahaa suuren avaruusaluksen rakentamiseen. Kuun maisemien aikaansaamiseksi studiolle tuotiin rekkalasteittain hiekkaa Berliinin laitamilta.
Oberth oli elokuvan pääasiallinen tieteellinen avustaja, vaikka Leykin oli mukana tuotannossa. Kuvausten aikana tuotantoyhtiö UFA tuki taloudellisesti Oberthin tutkimustyötä. "Matka kuuhun" osuu joissakin kuvauksissaan oikeaan, sillä elokuvassa esitetään Kuun ympärilennossa käytettävä kahdeksikkokuvio, avaruusaluksen matkustajien painottomuus ja ensimmäisen kerran myös alusten lähdössä nykyään käytetty lähtölaskenta kymmenestä alaspäin.
"Matka kuuhun" oli Langin viimeinen elokuva UFA:lle. Elokuvan taloudellinen tuotto oli pettymys tuotantoyhtiölle, ja UFA ja Lang ajautuivat kiistoihin elokuvan äänityksestä. UFA olisi halunnut lisätä myöhemmin ääniefektit elokuvaan, mutta tähän Lang ei suostunut. Kiista johti lopulta Langin lähtemiseen UFA:sta.
Karolina Arewång-Höjsgaard

Karolina Arewång-Höjsgaard (o.s. Arewång, s. 12. maaliskuuta 1971) on ruotsalainen suunnistaja ja maailmanmestari. Hän edustaa ruotsalaista Domnarvets GoIF -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa 1991 Arewång voitti pronssia pikamatkalla. Seuraavan arvokilpailumitalinsa hän voitti vasta 12 vuotta myöhemmin 32-vuotiaana, kun hän voitti Rapperswil/Jonan MM-kilpailuissa 2003 hopeaa pitkällä matkalla ja viestissä. Västeråsin MM-kilpailuista 2004 hän voitti kultaa pitkällä matkalla ja viestissä ja hopeaa sprintissä. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti viestissä 2005 MM-pronssia ja 2006 MM-hopeaa. Lisäksi Arewång-Höjsgaard on voittanut EM-kilpailuiden viestisuunnistuksessa kaksi kultaa ja pronssia.
Arewång-Höjsgaard on voittanut Domnarvets GoIF:n joukkueessa Venlojen viestin vuosina 2008, 2011 ja 2015 ja Tiomilan vuosina 2000, 2005, 2013 ja 2015.
Mariano González

Mariano Nicolás González (s. 5. toukokuuta 1981, Tandil, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan joko hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki.
Ura.
Mariano on syntynyt Tandilin kaupungissa, josta muun muassa Mauro Camoranesi on myös kotoisin. Hän aloitti ammattilaisuransa kotimaansa Racing Clubista. Sieltä hän siirtyi vuonna 2004 Italiaan Palermon riveihin.
Kaudeksi 2006–2007 Mariano siirtyi lainalle Internazionaleen, jossa hän ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa avauskokoonpanossa. Niin hän palasi kauden jälkeen takaisin Palermoon, mutta ei jatkanut seuraavaa kautta joukkueessa vaan siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Portoon.
Kohtalaisen hyvin sujuneen kauden jälkeen Porto käytti osto-optionsa Marianosta, ja näin hän siirtyi pysyvällä siirrolla joukkueeseen noin 3,25 miljoonan euron siirtosummalla.
Maajoukkue.
Kesällä 2004 Mariano kuului olympiakultaa Ateenassa voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen.