tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Live Licks

Live Licks on The Rolling Stonesin marraskuussa 2004 julkaistu livealbumi. Materiaali on kerätty vuosien 2002-03 "Forty Licks" -kiertueelta.
Albumi sisältää kaksi duettoa. Sheryl Crow laulaa kappaleessa "Honky Tonk Women" ja Solomon Burke omassa kappaleessaan "Everybody Needs Somebody to Love", jonka Rolling Stones esitti albumilla "The Rolling Stones No. 2" vuonna 1965.
Kappaleet.
CD 2.
Japanin painoksen bonuskappale:
Prypjatski

Prypjatski eli Pripetin kansallispuisto (, ) on Valko-Venäjän eteläosissa Homelin alueella sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuisto kuuluu Mustaanmereen laskevan Dneprin ja sen suurimman sivuhaaran Pripetin () valuma-alueeseen. Minskistä on puistoon maanteitse noin 250 kilometriä.
Kansallispuisto perustettiin vuonna 1996 aiemman, 1969 muodostetun vesistönsuojelualueen perustalle. Puiston pinta-ala on nykyään runsas 850 neliökilometriä. Tämä sijoittuu Homelin alueen Žytkavitšyn, Petrykaun ja Leltšytsyn piirien alueille ja enimmäkseen Pripetin jokilaaksoon pääuoman eteläpuolella. Luonnoltaan rikas kansallispuisto on osa Ramsarin sopimukseen kuuluvaa kansainvälistä kosteikkosuojelualuetta, johon liittyy myös Ukrainan puolella saman joen varrella oleva kansallispuisto.
Pripetin pohjoisrannalla sijaitsevassa Petrykaun piirin Ljaskovitšin () kylässä on kansallispuiston opastus- ja majoituskeskus. Kansallispuiston hallintokeskus ja puistoa esittelevä luontomuseo on Turaun historiallisessa kaupungissa.
Storhamar Ishockey

Storhamar Ishockey on jääkiekkojoukkue Hamarista, Norjasta. Joukkue pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla EliteHockey Ligaenissa.
Storhamarin jääkiekko-osasto perustettiin 18. maaliskuuta 1957. Joukkueen värit ovat keltainen ja sininen.
Storhamar Dragons pelaa kotiottelunsa Hamar Olympic Amphi Theatressa. 6000 paikkainen areena valmistui vuoden 1994 Lillehammerin talviolympialaisia varten. Joukkue on voittanut Norjan mestaruuden kuusi kertaa vuosina 1995, 1996, 1997, 2000, 2004, 2008 ja 2018.
Merkittävin pelaaja Storhamarin historiassa on Erik Kristiansen, joka pelasi 20 kautta, tehden 509 maalia ja 406 syöttöä 649 ottelussa.
Joukkue.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Kalkan

Kalkan () on lomakeskus ja kalastajakylä Välimeren rannalla Antalyan maakunnassa Turkissa. Kalkan on osa Kaşin kaupunkia.
Kalkanin pääelinkeino on matkailu. Alueella tuotetaan nykyisin myös muun muassa oliiviöljyä.
Historia.
Kalkan oli aikoinaan ainoa satama Fethiyen ja Kaşin välillä, joka saattoi tarjota laivoille turvaa myrskyjen aikana. 1800-luvun aikana Kalkanista kehittyi ehkä Antalyaa ja Fethiyeäkin merkittävämpi satama. Kalkanin satamasta on lastattu laivoihin muun muassa viljaa, seesaminsiemeniä, puutavaraa, hiiltä, viinirypäleitä, oliiviöljyä, viiniä, silkkiä ja puuvillaa. Kalkan tunnettiin aikoinaan kreikkalaisella nimellä "Kalamaki", sillä 150–200 vuotta sitten paikkakunnalla oli sekä turkkilaista että kreikkalaista alkuperää olevia asukkaita.
Kalkan oli kasvanut 1900-luvun alkuun mennessä melko suurikokoiseksi kyläksi. Samoihin aikoihin kylässä oli räätäleitä, kultaseppä, suutari sekä monia ravintoloita. Myös oma tullitalo perustettiin kylään vuonna 1915. Kreikka ja Turkki suorittivat vuonna 1923 väestönvaihdon, jonka vuoksi Kalkanin kreikkalaisperäinen väestö joutui muuttamaan Kreikan puolelle. Suurin osa muutti pääkaupunki Ateenan lähelle, mutta osa muutti myös läheiselle Kastelórizon saarelle ().
Vuonna 1928 Kalkanissa järjestettiin ensimmäiset paikallisvaalit. Kalkanin nykyinen peruskoulu perustettiin vuonna 1937. Turkin tieverkostoa parannettiin 1950-luvulla, mikä oli yksi syy Kalkanin kaupankäynnin heikkenemiseen. Tämä sai kalkanilaiset muuttamaan suurempiin kaupunkeihin työn perässä, sillä merenkulku oli kuihtunut. Matkailu Kalkanissa alkoi kehittyä 1960-luvulla.
Pentala

Pentala on saari Espoon Suvisaaristossa. Saaren pinta-ala on 130 hehtaaria, ja se on pääosin luonnonsuojelualuetta. Pentalassa on useita kymmeniä kesämökkejä sekä luonnontilainen Diksandin hiekkaranta. Pentalassa on aikanaan ollut muutaman kymmenen asukkaan saaristolaiskylä, joka entisöitiin 2010-luvulla museoalueeksi. Saarella ei enää ole ympärivuotista asutusta.
Maantiede.
Pentala sijaitsee lounaisessa Espoossa Espoonlahden merialueen eteläosassa aivan Kirkkonummen rajan tuntumassa.
Pentalan eteläpuolella sijaitsevat Stora Herrö ja Lilla Herrö. Pentalaa ja Herrön saaria erottaa kapea merialue, jolla sijaitsee muun muassa Minnesholmen ja Halsholmen. Salmi Kuggsund erottaa Pentalan Lilla Pentalan saaresta. Espoon ja Kirkkonummen raja kulkee Pentalan länsipuolitse Pentalasundetin salmea pitkin. Salmen eteläpuolella on Brudholmenin huvilasaari. Pentalasundetin länsipuolella on Medvastön saari.
Pentalan sisäosassa on erämaata muistuttavaa metsää, saaren rannoilla kesähuviloiden tuntumassa on puolestaan kulttuurivaikutteista kasvillisuutta.
Pentalassa on pieni, noin 6,1 hehtaarin laajuinen Pentalanjärvi (), jossa on 0,15 hehtaarin kokoinen saari.
Historia.
Pentalan ensimmäiset asukkaat olivat perimätiedon mukaan virolaisia kalastajia, jotka asettuivat saarelle 1800-luvun taitteessa. Vanhimmat kalastajamökit rakennettiin Pentalan koillisrantaan. Mökeistä on säilynyt Nyholmin torppa, Gamla Nyholmska Fiskartorpet, ranta-aittoineen. Toisen tiedon mukaan Pentalan ympärivuotinen asutus alkoi viimeistään 1750-luvulla, ja Nyholmin suku asui saarella 1850-luvulta lähtien. Arvid Nyholm oli Espoon viimeisiä ammattimaisia kalastajia ja hänen leskensä Gurli oli Pentalan viimeinen ympärivuotinen asukas. Nyholmin tilan päärakennus ,"Gurlin talo", kunnostettiin 2013. Se on rakennettu 1920-luvulla.
Pentalaan rakennettiin 1900-luvulla lukuisia huviloita, joista vanhin ja näyttävin on tullihoitaja Edvard Hanellin itselleen rakentama puuhuvila Hanell saaren itärannalla.
Pentalan koillisrannalla on Sigurd Frosteruksen piirtämä pursiseura Esbo segelföreningin paviljonki, jossa toimii kesäravintola "Paven". Espoon kaupunginmuseo avasi saaren vanhalla kalastajatilalla saaristolaismuseon kesällä 2018.
Pentalan uusinta rakennuskantaa edustaa heinäkuussa 2013 käyttöönvihitty Harrys Paviljong noin sata metriä Pavenista etelään. Rakennuksen taustalla on Marina Donnerin ja Krister Ahlströmin lahjoitus ESF:lle vuodelta 2011.
Liikenne.
Pentalaan liikennöi kesäisin päivittäin saaristolauttoja, jotka eivät kuulu HSL:n järjestelmään. Lauttasatama on museoalueen yhteydessä saaren koilliskolkassa.
Pentalassa järjestetään heinäkuisin saaristolaistapahtuma, jolloin saarelle pääsee viikonlopun ajan Espoon saaristoveneillä.
London Knights (Britannia)

London Knights oli englantilainen jääkiekkojoukkue Lontoosta. Joukkue perustettiin syyskuussa 1998 ja se pelasi Ison-Britannian sen aikaisella korkeimmalla sarjatasolla, Ice Hockey Superleaguessa. Kun Superleague lopetettiin kauden 2002-03 jälkeen ja London Arena myytiin, Knights ilmoitti lopettavansa toimintansa huhtikuussa 2003.
Knights on ensimmäinen brittiläinen jääkiekkojoukkue, joka pelasi Continental Cupissa. Joukkue ei päässyt kuitenkaan vuoden 2001 turnauksessa kolmatta kierrosta pidemmälle. Knights pelasi turnauksessa myös suomalaista joukkuetta vastaan. Hallitseva Mestiksen mestari Jukurit otti tuolloin lontoolaisista voiton maalein 5-2.
Pixelmator

Pixelmator on Pixelmator Team Ltd.:n kehittämä kuvankäsittelyohjelma macOS-käyttöjärjestelmälle. Ohjelma käyttää hyödyksi avoimen lähdekoodin ohjelmistokomponentteja sekä Mac OS X:n tekniikoita. Pixelmatorissa kuvia voi muokata valinnan, maalauksen, retusoinnin, värinmuokkaustyökalujen, tasojen, värin hallinnan, automatisoinnin ja heijastusnäytön kaltaisen käyttöliittymän avulla. Pixelmator käyttää kuvien muokkaukseen Macin grafiikkakiihdyttimen suomia tehoja hyödyntämällä Core Image- ja OpenGL-tekniikoita.
Ohjelmaa ei ole virallisesti saatavissa suomenkielisenä. Pixelmator Team Ltd. käyttää ohjelman kotoistukseen virallisia käännöspalveluja, joten käännösten määrä on rajallinen.
Ohjelman (vain versio 1.5.1 ja vanhempi) saa muutettua suomenkieliseksi kolmannen osapuolen erillisellä käännöspaketilla.
Historia.
Pixelmator 1.0 julkaistiin 25. syyskuuta 2007 ja maksoi 59 dollaria.. Beta-versio tuli jakeluun jo 16. elokuuta 2007. Ohjelman kehittäjät avasivat betan aluksi julkiseen levitykseen mutta päättivät myöhemmin julkaista suljetun beta-version valitulle testiryhmälle.
12. toukokuuta 2008 Pixelmator Team Ltd. julkaisi Pixelmatorin version 1.2 nimellä "Draftsman". Tämän julkaisun mukana tuli muutamia usein tarvittavia ominaisuuksia kuten käyrätyökalu, monikulmio- ja lassotyökalu, viivaimet, ohjemerkit sekä mahdollisuus tasausruudukon näyttämiseen.
Pixelmator 1.3 julkaistiin 11. marraskuuta 2008 koodinimellä "tempo". Se paransi ohjelman vakautta sekä paransi suurien kuvatiedostojen käsittelyä. Sen mukana tuli myös ominaisuus, jolla taikasauvan, maalipurkin ja uuden, Magic Eraser -työkalun toleranssia pystyi säätämään lennossa, napsauta-ja-raahaa-toimintoa käyttäen. Myös Värisävy ja kirkkaus -toiminto, Korvaa väri -toiminto ja Väritä-toiminto uudistettiin. Tämän version myötä Pixelmator oli lopultakin saatavilla englannin ja saksan lisäksi muillakin kielillä – ranskaksi ja espanjaksi.
Pixelmatorin versio 1.4, koodinimeltään "sprinkle" toi mukanaan uuden maalausjärjestelmän sekä mahdollisuuden luoda edistyneempiä siveltimiä. Tämän version mukana tuli lisäksi tuki Adobe Photoshopin siveltimien tuomiselle ohjelmaan sekä uusi pilvimaisemien suodin. Versiossa 1.4.1 mukaan tuli kohinasuodin.
Risto Vilhunen

Risto Vilho Olavi Vilhunen (28. lokakuuta 1945 Kuopio – 7. syyskuuta 2025 Vantaa) oli suomalainen taidemaalari ja taiteen kerääjä, joka käytti myös taiteilijanimeä Leonardo da Vilhu. Vilhunen valmistui Taideakatemian koulusta vuonna 1968.
Vilhunen tunnettiin 1960-luvulla pop-taiteen tekijänä. Tuolloin hän teki kirkkain värein maalattuja kehyksen muotoa rikkovia teoksia, joissa oli ulkomaisista lehdistä kerättyjä vanhoja mainoksia.
1970-luvun alussa Vilhunen innostui Italian renessanssin taiteesta ja otti taiteilijanimekseen Leonardo da Vilhu. Samalla hän jätti pop-taiteen ja alkoi maalata maisemia. Maisemissa on usein vanhoja puurakennuksia, kuten latoja ja aittoja. Niissä on myös huomiota herättävät kehykset, mistä syystä Vilhusta on sanottu kehystaiteilijaksi. 
Samoihin aikoihin Vilhunen perusti veistospuiston, joka on Sotungin kylässä Itä-Vantaan ja Sipoon rajalla. Puistossa on muun muassa Vilhusen viinapiruveistoksia. Puistossa sijaitseva talo, Vilhuseksi kutsuttu rakennus, on Risto Vilhusen koti ja ateljee. Rakennuksen modernistisen, puutaloarkkitehtuuria edustavan ateljeeosan (1971) suunnittelivat arkkitehdit Juhani Pallasmaa ja Kristian Gullichsen. Asuinosa ja eteistila (1978–1983) on arkkitehti Jyrki Kalkeen piirtämä. Osista viimeisenä valmistui matala kuistiosa, jolla ateljee liitettiin asuintaloon.
Vilhuselle myönnetiin Vantaan kulttuuripalkinto vuonna 1995.
Jean Bitar on ohjannut vuonna 2013 Vilhusesta kertovan dokumenttielokuvan "Jumalainen valo – Leonardo da Vilhu".
Taidekokoelma.
Vilhunen alkoi kerätä taidetta 1990-luvun puolivälissä. Vuonna 2009 taidekokoelmassa oli 4 140 teosta, joista ikoneita yli 500. Vilhunen lahjoitti kokoelman Kuopioon Vantaan kaupungin jahkailtua liian pitkään asiassa.
Kokoelman pohjana oli 1 500 piirustusta ja grafiikanlehteä suomalaisilta taiteilijoilta. Moni nimekäs kotimainen taiteilija lahjoitti kokoelmaan teoksiaan. Lisäksi Vilhunen on ostanut ja vaihtanut teoksia. Kokoelmassa on useiden keskeisten impressionistien töitä. Pierre-Auguste Renoirin maalauksen hän sai vaihdossa tukholmalaisen galleristin kanssa. Suomalaisten nykytaiteilijoiden ohella kokoelmassa on muun muassa Goyan, Rembrandtin, Berthe Morisotin, Ilja Repinin, von Wrightin, Wäinö Aaltosen, Tyko Sallisen, Marc Chagallin ja Fanny Churbergin teoksia.
Vilhusen kokoelman sanotaan olevan yksi suurimmista yksityisen taiteilijan kokoelmista. Ranskalaisen Edgar Degasin kokoelmassa oli noin 5 000 työtä. Vilhunen on sanonut keräävänsä intuitiolla ja keräilyn toimivan alkoholismin jatkeena, ”piristyksenä johon jää koukkuun”.
Kesällä 2018 uutisoitiin, että Vilhunen lahjoittaa taidekokoelmansa osan, joka koostuu ikoneista ja muusta kristillisestä esineistöstä Suomen ortodoksiselle kirkkomuseolle. Lahjoitukseen kuuluu lähes 900 esinettä, joista vanhimmat ovat 1700-luvulta. Siinä on ikoneiden lisäksi liturgisessa jumalanpalveluksessa käytettyjä tekstiilejä ja sakraaliesineitä.
Alone I Break

Alone I Break on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Kornin lokakuussa 2002 julkaistu "Untouchables"-albumin kolmas single. Kappaleesta julkaistiin musiikkivideokin.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideossa Kornin jäsenet soittelevat, kunnes heillä tulee jostakin syystä riitaa. Jonathan Davis murhaa vihoissaan kaikki yhtyetoverinsa. Ammeessa rentoutumassa olevan ”Munkyn” Davis tappaa työntämällä sähkölaitteen veteen. Samaan aikaan ”Head” puhuu kännykkään ja ihmettelee, miksi valot vilkkuvat. Hän menee parvekkeelle puhumaan, jolloin Davis työntää hänet parvekkeelta alas. Seuraavaksi Davis menee David Silverian huoneeseen, missä tämä nukkuu kaksi naista kainalossaan. Davis asettaa tyynyn tämän pään päälle, jolloin Silveria tukehtuu kuoliaaksi. Samalla ”Fieldy” on tehnyt itselleen ruokaa. Davis laittaa myrkkyä hänen ruokaansa, jolloin Fieldy kuolee. Lopuksi Davis astelee ulos talosta.
James Duncan McGregor

James Duncan McGregor (29. elokuuta 1860 – 15. maaliskuuta 1935) oli kanadalainen maatalouspioneeri ja Manitoban varakuvernööri. Hän kuului vapaamuurareihin.
McGregor syntyi Amherstburgissa, Ylä-Kanadassa (nykyisessä Ontariossa). Hän opiskeli Windsorin julkisessa koulussa, mutta ei käynyt collegea. Hän muutti Manitobaan vuonna 1877 ja työskenteli isänsä karjatilalla Brandonin kaupungissa. Hän oli ensimmäinen karjankasvattaja, joka toi vuonna 1890 Skotlannista Aberdeen-Angus-karjaa alueelle. Monet nykyiset Aberdeen-Angus-lehmät ovat polveutuneet hänen tuomastaan laumasta. McGregor oli ensimmäinen tilallinen, joka viljeli sinimailasta kaupallisesti, ja hän oli vaikuttamassa läntisen Kanadan maatalouden monipuolistamisessa viljan kasvattamisesta muihin lajikkeisiin ja karjatalouteen. Hänen eläimensä voittivat lukuisia palkintoja.
McGregor osallistui Klondiken kultaryntäykseen vuonna 1896 ja toimi Yukonin kaivostarkastajana vuosina 1897–1899. Myöhemmin hän perusti "Glencarnock stock farms" -tilan lähelle Medicine Hatin kylää (nykyisessä Albertassa). Tila oli tiettävästi aikansa suurin läntisessä Kanadassa: se käsitti noin 800 km² maata ja sillä oli 10 000 lehmää ja 2 000 hevosta. 
McGregorille tarjottiin Manitoban maatalousministerin virkaa vuonna 1917, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta. Hänet nimitettiin Manitoban varakuvernööriksi vuonna 1929. Hän oli ensimmäinen virkaan nimitetty jolla ei ollut poliittista menneisyyttä. Hän toimi virassa laissa määritellyt viisi vuotta, kunnes hänen seuraajansa William Johnston Tupper astui virkaan 1934. McGregor kuoli pian tämän jälkeen 15. maaliskuuta 1935 Winnipegissä.
Right Now (Kornin kappale)

Right Now on metallibändi Kornin "Take a Look in the Mirror" -albumin toinen (tai ensimmäinen, jos ei lasketa yhtyeen tekemää kappaletta "Did My Time") single. Kappale julkaistiin lokakuussa 2003. Kappale on soitettu monesti Kornin konserttien avauskappaleena.
Sanoitus.
Yhtyeen laulaja Jonathan Davis kertoi haastattelussa kappaleen sanoituksesta (suomennettu):"Kappale kertoo periaatteessa siitä, että herään vihaisena maailmaa kohtaan, vihaan kaikkia ja kaikkea ympärilläni. Luulen, että jokaisella on joskus ollut sellainen päivä, jolloin ei herättään halua puhua kenellekään ja on vain vihainen. Minulla oli ollut sellainen päivä, ja kirjoitin siitä. Purin siinä kaikkiin kohdistunutta turhautumistani."
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideolla seikkailee lyhytanimaatioiden hahmo Lloyd, joka tekee videossa itselleen erilaisia groteskeja asiota. Lloyd muun muassa viiltelee sormistaan nahkat pois, puhkaisee silmänsä ja työntää lyijykynän korvien kautta aivoihin.
Kuulamakrilli

Kuulamakrilli ("Auxis rochei") on ahvenkalojen lahkoon kuuluva makrillikala. Lajin toinen suuri vihollinen ihmisen ohella on miekkavalas.
Koko ja ulkonäkö.
Kuulamakrilli kasvaa keskimäärin 50 cm pitkäksi. Sen muuten suomuttoman vartalon etuosassa ja kyljissä toiseen selkäevään asti on suurehkoja suomuja.
Kuulamakrillin vartalo on sininen selässä tummempi, vatsassa vaaleampi. Pään etuosa on tummempi kuin kiduskannet. Makrillimaisia raitoja on vain kylkiviivan yläpuolella vartalon takaosassa. Sen ensimmäinen selkäevä on lyhyt ja kolmiomainen, lähes samanlainen kuin toinen selkäevä ja peräevä. Harvalla muulla makrillilla se on samanlainen. Kaikki evät ovat sinertävän- tai tummanharmaita.
Levinneisyys.
Kuulamakrillia tavataan useimmilla maapallon lämpimillä merialueilla. Itäisen Tyynenmeren kannat on kuvattu omaksi alalajikseen "A. rochei eudorax". Kuulamakrilli näyttää olevan herkästi haavoittuva laji, sillä sen esiintymisalueet ovat supistuneet.
Ravinto.
Kuulamakrillit syövät suurissa parvissa pienempiä kaloja, kalmareita, äyriäisiä ja sirkkaäyriäisiä.
Kalastus.
Kuulamakrilli on erittäin arvostettu punertavalihainen kala, jota pyydetään suuria määriä lähinnä troolilla sen kutemisaikana, loppukesällä. Kalaa ei yleensä näekään Euroopan kalatiskeillä -ja toreilla muihin vuodenaikoihin.
Anastrotsoli

Anastrotsoli (C17H19N5) on rintasyövän vaihdevuosien jälkeiseen hoitoon käytettävä lääkeaine. Sen teho perustuu aromataasientsyymin estämiseen.
Synteesi.
Anastrotsolin lähtöaineena on 3,5-bis(bromimetyyli)tolueeni. Sen bromiatomit korvataan nitriiliryhmillä kaliumsyanidin avulla. Seuraavaksi muodostunut tuote metyloidaan eli siihen liitetään metyyliryhmiä. Lopuksi molekyyliin liitetään triatsoliryhmä.
Mekanismi.
Anastrotsoli estää estrogeenien synteesissä tarvittavan entsyymin, aromataasin, toimintaa ja täten hidastaa kasvaimien kehittymistä. Anastrotsolin on todettu tutkimuksissa ehkäisevän rintasyövän uudelleen puhkeamisen riskiä tehokkaammin, kuin usein käytetty tamoksifeeni. Aromataasientsyymi ei ole erityisen valikoiva siihen liittyvien substraattien suhteen, jonka seurauksena myös aldosteronin ja kortisolin tuotannossa saattoi ilmetä häiriöitä käytettäessä vanhemman sukupolven aromataasinestäjiä. Tällainen lääkeaine on muun muassa aminoglutetimidi. Anastrotsolilla ei ole havaittu olevan haittaavaa vaikutusta kortisolin tuotantoon.. Anastrotsolia käytetään pääasiassa syövän liitännäishoitona lääkkeen kalleuden vuoksi.
Sivuvaikutukset.
Anastrotsoli estää aromataasin toimintaa niin tehokkaasti, että estrogeenihormonien tuotanto lakkaa lähes täysin. Tämän vuoksi sen käyttö altistaa osteoporoosille ja luunmurtumille. Lääke voi aiheuttaa kuumia aaltoja, uneliaisuutta, allergiaa ja huonoa oloa, johon voi liittyä oksentelua.
Reino Hintsa

Reino Johannes Hintsa (8. heinäkuuta 1907 Helsinki – 14. joulukuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Hintsa edusti mestaruussarjassa pelannutta Viipurin Susia 1931–1938. Hänen paras saavutus oli SM-pronssi 1933 ja 1937. Kaikkiaan Hintsa pelasi kahdeksan kauden aikana 102 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki neljä maalia. 
Maajoukkueessa Hintsa pelasi yhden maaottelun vuonna 1928.
Harri Holli

Harri Antero Holli (s. 19. tammikuuta 1949 Tampere) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Jalkapallossa maalivahtina pelannut Holli edusti urallaan Tampereen Ilves-Kissoja 1967–1971, ruotsalaista IK Bragea 1972, Lahden Reipasta 1973–1977 ja Tampereen Ilvestä 1978–1981. Hän voitti Reippaassa Suomen Cupin kolmesti vuosina 1973, 1974 ja 1976. Mestaruussarjassa hänen paras saavutuksensa oli SM-hopea 1974. Kaikkiaan Holli pelasi 12 kauden aikana 154 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Maajoukkueessa Holli pelasi kaksi maaottelua vuonna 1974.
Jääkiekossa Holli edusti Tapparaa ja Hilparaa pelaten vuosina 1966–1970 kolmekymmentä SM-sarjan ottelua tehoin 6+7. Hän pelasi myös yhden kauden IF Falunissa 1972-1973.
Holli on jatkanut jalkapallon parissa myös pelaajauran jälkeen. Hän toimi Tampereen Ilveksen apuvalmentajana mitalivuosina, sekä päävalmentajana 1987–1988. Tämän jälkeen Holli on toiminut FC Ilveksen joukkueenjohtajana, Tampere Unitedin markkinointijohtajana ja toimitusjohtajana sekä Ilveksen naisten liigajoukkueen managerina.
Holli on saanut toiminnastaan muun muassa maanpuolustusmitalin (1998), Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitalin kultaisin ristein (2011), liikunnan ansioristin (2015) ja HLU:n elämänura-palkinnon (2024). Suomen Palloliiton ainaisjäsen nro 148 (2024). Ilves Football Half of Fame 2025.
Heartbreaker/Days

Heartbreaker/Days on suomalaisen rockyhtye The Rasmuksen single albumilta Into. Single julkaistiin 11. maaliskuuta 2002.
Single oli viisi viikkoa Suomen virallisen singlelistan ykkösenä.
Jazz (Ry Cooderin albumi)

Jazz on yhdysvaltalaisen muusikon Ry Cooderin vuonna 1978 julkaistu musiikkialbumi.
Aiheesta muualla.
http://www.rylanders.free-online.co.uk/RySite/RyPages/Jazz.html
Zdenka Podkapová

Zdenka Podkapová (s. 6. elokuuta 1977 Brno, Tšekki) on tšekkiläinen pornomalli. Ennen malliuraansa hän oli kymmenen vuoden ajan ammattimainen voimistelija. Hän saavutti urallaan Tšekin mestaruuden. Ensimmäiset mallikuvat hänestä otettiin 1996 ja vuonna 2001 hän oli Penthousen kuukauden lemmikki.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1896 – miesten kiekonheitto

Miesten kiekonheitto kesäolympialaisissa 1896 käytiin 6. huhtikuuta. Monet kilpailijat eivät olleet heittäneet kiekkoa koskaan aiemmin, sillä lajia ei ollut koskaan ollut aiemmin kansainvälisessä kilpailussa. Vasta viimeinen ulkomaalainen heittäjä, Yhdysvaltain Robert Garrett peittosi kuuluisat kreikkalaisheittäjät ja voitti toisen olympiakultansa. 
Tulokset.
"X= yliastuttu"
Kilpailussa vain kolme parasta pääsivät kahdelle viimeiselle kierrokselle. Urheilijoita ei pystytä sijoittamaan tarkasti sijoille 5-9.
Vígla

Vígla () on vuori Kastelórizon saarella Dodekanesian saaristossa Kreikassa. Se on saaren korkein kohta ja sen korkeus on 273 metriä.
Vígla oli antiikin aikana saaren akropolis eli linnavuori. Vuorella on säilynyt jäänteitä muureista noin 60 metrin matkalta. Niiden on aiemmin ajateltu olevan kyklooppimuurin jäänteitä mykeneläiseltä ajalta. Nykyisten tutkimusten mukaan muurin jäänteet kuitenkin muistuttavat Vähän-Aasian Lyykiassa klassiselta ajalta roomalaiselle ajalle tavallisia rakenteita, ja ne ajoitetaan usein hellenistiselle kaudelle. Víglalle muurit on rakennettu mahdollisesti suojaamaan sisämaata sataman suunnasta tulevilta hyökkäyksiltä.
Veikko Hovivuori

Veikko Hovivuori (s. 21. kesäkuuta 1948) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Hovivuori edusti urallaan mestaruussarjassa Tampereen Ilves-Kissoja 1970–1971 ja 1973–1974. Hän pelasi myös 1. divisioonassa Vasa IFK:ssa 1972, Tampereen Ilveksessä 1975–1977, Sepsi-78:ssa 1978–1979 ja Jyväskylän Palloilijoissa 1980–1981. Kaikkiaan Hovivuori pelasi neljän kauden aikana 77 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 11 maalia. Lisäksi hän viimeisteli 45 maalia 1. divisioonassa.
Maajoukkueessa Hovivuori pelasi yhden maaottelun vuonna 1970.
Ian McShane

Ian David McShane (s. 29. syyskuuta 1942 Blackburn, Lancashire, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat roolinsa lienevät antiikkikauppias Lovejoyn rooli televisiosarjassa "Lovejoy" sekä 2000-luvulla Al Swearengenin rooli sarjassa "Deadwood", josta hän sai Golden Globen parhaasta miespääosasta draamasarjassa.
Ura.
McShane teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1962 saatuaan yhden päärooleista elokuvassa "The Wild and the Willing". 1980-luvulla hän hankki televisio-oikeudet Jonathan Gashin "Lovejoy"-kirjoihin ja näytteli itse pääroolin. "Lovejoyta" esitettiin kuuden tuotantokauden ajan vuosina 1986–1994. Hän esiintyi myös muutamissa "Magnumin", "Miami Vicen" ja "Dallasin" jaksoissa. Vuosina 2004–2006 hän esitti Al Swearengenia HBO:n sarjassa "Deadwood". Tästä roolista hän voitti Golden Globen ja oli ehdolla myös Emmyn ja SAG-palkinnon saajaksi. Hän on myös ollut vuonna 2011 " " -elokuvassa esittämässä Mustapartaa. Vuonna 2012 hän näytteli "Lumikki ja metsästäjä" -elokuvassa yhtä kääpiöistä.
McShane on toiminut myös ääninäyttelijänä. Hän toimi Ragnar Sturlussonin äänenä "Kultaisessa kompassissa" (2006) sekä Tai Lungin äänenä "Kung Fu Pandassa" (2008), josta hän oli ehdolla Annie-palkinnon saajaksi.
Roberto Lippi

Roberto Lippi (17. lokakuuta 1926 Rooma – 31. lokakuuta 2011 Anzio) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kausina –. Hän keskeytti kerran ja karsiutui kahdesti, eikä saavuttanut pisteitä. Hän ajoi De Tomaso -tallissa.
Raimo Hukka

Raimo Antero Hukka (9. toukokuuta 1948 Pielisensuu – 13. joulukuuta 2020 Lahti) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelanneen Hukan ura alkoi 1. divisioonan Upon Pallosta 1966. Seuraavan kauden hän pelasi Lahden Pallossa 2. divisioonaa. Hukka palasi mestaruussarjaan nousseeseen Upon Palloon 1968 ja siirtyi sieltä edelleen Lahden Reippaaseen, jossa hän pelasi 1969–1977. Hän voitti Reippaassa Suomen mestaruuden 1970 ja neljä perättäistä Suomen Cupia 1972–1975. Hukka palasi kentille 2. divisioonan Lahden Palloseuran riveissä 1980 ja pelasi sen jälkeen vielä Reippaassa 1981–1984 sekä Lahden Työväen Palloilijoissa 1985–1986.
Kaikkiaan Hukka pelasi 11 kauden aikana 141 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 36 maalia.
Maajoukkueessa Hukka pelasi vuonna 1974 kaksi maaottelua.
Hukka pelasi jääkiekkoa maakuntasarjassa nelisenkymmentä ottelua vuosina 1964–1967. Hukka oli ammatiltaan palomies ja hänen kotikuntansa oli Lahti.
Keijo Hurri

Keijo Hurri (5. joulukuuta 1927 Kotka – 30. kesäkuuta 1995 Hämeenlinna) oli suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Hurri edusti urallaan Kotkan Jäntevää 1946–1948, 1951–1952 ja 1962 sekä Kuopion Palloseuraa 1950 ja 1953–1958. Hän pelasi myös Hämeenlinnan Pallokerhossa 1959–1961 ja Lahden Palloseurassa 1963. Hän voitti Kuopion Palloseurassa kaksi Suomen mestaruutta 1956 ja 1958. Kaikkiaan Hurri pelasi yhdeksän kauden aikana 147 pääsarjatason ottelua. 
Maajoukkueessa Hurri pelasi viisi maaottelua vuonna 1956.
Jyrki Hännikäinen

Jyrki Hännikäinen (s. 30. maaliskuuta 1965 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Laitapuolustajana pelannut Hännikäinen edusti urallaan pääsarjatasolla Kuusysiä 1983–1987 ja 1994–1995, Turun Palloseuraa 1988–1992. Lisäksi hän pelasi Kaarinan Pojissa 2. divisioonaa 1993 ja FC Hämeenlinnassa 1. divisioonaa 1995–1996.
Hän voitti Kuusysissä Suomen mestaruuden 1984 ja Suomen Cupin 1987 sekä Suomen Cupin Turun Palloseurassa 1991. Kaikkiaan Hännikäinen pelasi 12 kauden aikana 218 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Maajoukkueessa Hännikäinen pelasi vuosina 1986–1989 yhteensä 16 maaottelua.
Aaparahkasammal

Aaparahkasammal ("Sphagnum lindbergii") on karujen rimpinevojen sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae -heimoon ja rahkasammalten sukuun. 
Ulkonäkö.
Aaparahkasammal on iso ja väritykseltään yleensä vihreänruskea. Aaparahkasammalen varsi on paksu, rento ja tumma. Haaralehdet ovat ohuita ja kärjestään sirottavia. Ne ovat asettuneet viiteen riviin ja ne kiiltelevät. Varsilehdet ovat lapiomaiset ja risakärkiset. Aaparahkasammalen kärkisilmu näkyy ja sillä on kaksi ulospäistä ja kaksi alaspäistä haaraa. 
Levinneisyys.
Aaparahkasammal kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla havumetsävyöhykkeellä. Se on Suomessa aapasuoalueella yleinen, etelässä paikoittainen. 
Elinympäristö.
Aaparahkasammal kasvaa vähäravinteisilla soilla väli- ja rimpipinnoilla.
G’org’i Hristov

G’org’i Hristov (, s. 30. tammikuuta 1976 Bitola, Jugoslavia) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Suomen Veikkausliigan JJK:ta kaudella 2009.
Hristov on bitolalaisen Pelisterin kasvatti. Kaudella 1994–1995 alkaneela ammattilaisurallaan hän on pelannut muun muassa serbialaisessa Partizanissa, englantilaisessa Barnsleyssa sekä alankomaalaisissa NEC:ssä, Zwollessa ja Den Boschissa. Barnsleyyn hän siirtyi vuonna 1997 seuran silloisella siirtoennätyksellä 1,5 miljoonalla punnalla, mutta kauden 1997–1998 lopputulos oli putoaminen Valioliigasta. Hristovin uran paras kausi oli 2000–2001, jolloin hän teki NEC:lle 15 maalia Eredivisiessä.
Hristov pelasi myös Pohjois-Makedonian maajoukkueessa vuosina 1995–2005 tehden 16 maalia.
Umhlanga

Umhlanga (ruokotanssi) on Swazimaassa vuosittain elo- tai syyskuussa järjestettävä seremonia, jossa kymmenet tuhannet pääosin teini-ikäiset naimattomat tytöt kokoontuvat ympäri maata keräämiensä ruokojen kanssa kunnioittamaan kuningataräiti Ndlovukatia. Tytöt pukeutuvat lyhyeen hameeseen, joka on koristellusti ja värikkäästi kirjailtu, ja ovat rinnat paljaina. 
Swazimaan kuninkaalla, Mswati III:lla, on tapana valita tyttöjen joukosta itselleen vuosittain uusi morsian entisten jatkoksi.
Charles Gmelin

Charles Gmelin (28. toukokuuta 1872 Krishnagar – 12. lokakuuta 1950 Oxford) oli brittiläinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän voitti pronssia Ateenan olympialaisissa 1896. Gmelin syntyi Bengalissa, jossa hänen isänsä työskenteli lähetyssaarnaajana, mutta muutti Englantiin vielä pienenä lapsena. Hän harrasti muitakin lajeja kuin yleisurheilua ja edusti Oxfordshireä jalkapallossa ja kriketissä. 
Gmelin osallistui ensimmäisissä kesäolympialaisissa sekä sadan että 400 metrin juoksuihin. Sadalla metrillä hän putosi jo alkuerissä, mutta pitemmässä pikajuoksussa hän sijoittui kolmanneksi. Vaikka useiden vuosien ajan Saksan Fritz Hoffmann sijoitettiin virheellisesti hänen edelleen ja tuolloin olympialaisissa ei jaettu palkintoja kolmanneksi sijoittuneille, hänet luokitellaan yleisesti olympiapronssin voittajaksi.
Ratsia (albumi)

Ratsia on Ratsia-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin syksyllä 1979. Se äänitettiin kesällä 1979 Love Recordsin studiossa. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 22, ja se pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Albumi on julkaistu myöhemmin kokonaisuudessaan vuoden 1988 kokoelma-albumilla "Antologia". Vuonna 2008 albumista julkaistiin CD-painos, ja vuonna 2011 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyyliformaatissa. CD-painoksen bonuskappaleiden ”Kassapäät” julkaistiin alun perin ”Lontoon skidit” -singlen B-puolella, ja ”Ihohygieniaa” ilmestyi "Hilselp"-kokoelmalla.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Jyri Honkavaara sekä sovittanut Ratsia, ellei toisin mainittu.
Ro (saari)

Ro () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kastelórizon eli Megístin saaren länsipuolella Turkin etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 1,476 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ro kuuluu Megístin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Maantiede.
Dodekanesian saariryhmässä lähellä Turkin rannikkoa sijaitseva kallioinen Ro yhdessä lähisaartensa kanssa muodostaa Megístin kunnan, joka kuuluu Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Ro sijaitsee Kastelórizon saaren lounaispuolella. Ro yhdessä Kastelórizon ja Strongylín saarten kanssa kuuluu Natura 2000 -verkoston piiriin.
Saari muistuttaa muodoltaan kreikkalaisten aakkosten rhoo-kirjainta (P, ρ), jonka perusteella se on saanut nimensä. Rolla on kaksi lahtea, Fragkolimniónas saaren eteläosassa sekä Aï-Giórgis luoteisosassa. Aï-Giórgiksessa on pieni satama, ja Rolle on mahdollista mennä ainoastaan veneellä. Rolla on hyvät uimamahdollisuudet, sillä merivesi on kirkasta.
Historia.
Vanhoissa lähteissä saaresta on käytetty nimiä "Ropi" ja "Royi". Lähteissä on myös mainittu esimerkiksi etäisyys läheiselle Kastelórizon saarelle. Koska Ro sijaitsee Vähän-Aasian edustalla, on saarta käytetty aikoinaan muun muassa armeijan tukikohtana. Ro ja Kastelórizon saaren itäpuolella sijaitseva Strongylín saari kuuluivat antiikinaikaisen Rodoksen kaupunkivaltion sotilastarkkailuasemien ketjuun. Korkealle paikalle Rolla rakennettiin linnoitus, jota käytettiin vielä niin Bysantin, Johanniittain ritarikunnan kuin osmanienkin valtakaudella. Lisäksi kerrotaan, että Lámbros Katsónis -niminen mies olisi käyttänyt tätä Ron linnoitusta vuosina 1788–1792 tukikohtanaan. Katsónis 1 150 miehensä kanssa hyökkäsi heinäkuussa 1788 Kastelórizon saarelle ja sai sen haltuunsa osmaneilta taistelujen jälkeen. Kuitenkin vuonna 1792 osmanit valtasivat Kastelórizon takaisin.
Ron linnoituksessa on suorakulmionmuotoinen torni, joka on nykyisin noin neljä metriä korkea. Linnoituksessa myös on säiliö veden keräämistä varten sekä 300-luvulta eaa. peräisin oleva viinipuristin, jota on käytetty myös Rooman, Bysantin ja Johanniittain ritarikunnan valtakausien aikana.
Ro tunnetaan entisestä asukkaastaan nimeltä Déspoina Achladióti (1893–1982), jota kutsuttiin nimellä ”Kyrá tis Ro” () eli ”Ron rouva/valtiatar”. Achladióti nosti vuosikymmenten ajan joka aamu säästä riippumatta Kreikan lipun salkoon ja veti sen illan tullen alas. Lippu oli selvästi nähtävissä Turkista. Achladióti on haudattu Rolle, ja hänen haudallaan on vieraillut muun muassa Kreikan presidentti Károlos Papoúlias. Nykyisin saaren pienen sataman läheisyydessä on kaksi pientä taloa, joissa Achladióti asui, sekä pieni Pyhän Georgioksen ("Ágios Geórgios") kirkko.
H-Town

H-Town Oy on suomalainen vuonna 2002 perustettu pelimedian kustantaja. Yrityksen tuotteisiin kuuluvat "Pelaaja" ja "Anime", ja niiden yhteinen verkkomedia, sekä suomennettu manga.
Syyskuussa 2021 Pop Media osti enemmistön H-Townista.
Vuonna 2023 Tammi luovutti mangasarjojen julkaisuoikeudet H-Townille. Näin Sangatsu Mangasta ja Punaisesta jättiläisestä tuli osa H-Townia.
Pelaa! (lehti)

Pelaa! oli H-Town Oy:n kustantama ilmaisjakelulehti, jota jaettiin maksutta Prisma-marketeissa. Ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 2005. Lehden sivumäärä vaihteli 32 ja 40 sivun välillä. Myöhemmin lehti oli luettavissa maksutta myös verkossa.
Lehti keskittyi koko perheen video- ja tietokonepeleihin, eikä arvostellut lainkaan K18-luokituksen saaneita pelejä. Peliarvosteluiden lisäksi lehti pyrki uutisoimaan videopeleistä selkokielellä.
Lehti ilmestyi kuusi kertaa vuodessa. Yhteensä sitä ilmestyi 65 numeroa.
Lehti lopetettiin vuonna 2015, ja sen korvasi saman kustantajan lapsille suunnattu "Sankari"-pelilehti.
Risuviilakala

Risuviilakala ("Chaetodermis penicilligerus" vanh. myös "Chaetodermis penicilligera") on viilakaloihin kuuluva koralliriuttojen kala, jota joskus pidetään akvaariossa.
Ulkonäkö ja koko.
Risuviilakala kasvaa noin 31 cm pitkäksi. Sen litteä vartalo on höyhenmäisten ulokkeiden peitossa. Vartalon pohjaväri on ruskehtava, sinertävä tai violetinsävyinen, ja sitä kuvioivat mustat, ohuet vaakaviivat.
Alkuperä ja elinympäristö.
Risuviilakala elää indopasifisella merialueella Indonesiasta ja Malesiasta Australiaan ja Japaniin. Sen tyypillistä elinympäristöä ovat koralliriutat. Sitä tavataan yleensä paljon levää kasvavilla alueilla, mutta joskus se näyttää kulkevan jopa 50 metrin syvyydessä.
Ravinto.
Risuviilakala syö levää ja sen joukossa pieniä äyriäisiä.
Strongylí (Megísti)

Strongylí (; transl. myös "Strongilí") on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kastelórizon eli Megístin saaren kaakkoispuolella Turkin etelärannikon edustalla. Se on koko Kreikan itäisin paikka. Saaren pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Megístin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Strongylí sijaitsee viisi meripeninkulmaa eli 9,26 kilometriä Kastelórizon saaresta kaakkoon. Strongylí on melko tasainen, noin 700 metriä leveä ja 1,5 kilometriä pitkä. Saarella kasvaa macchia-pensastoa. Strongylílla on hyvät uimamahdollisuudet, sillä merivesi on kirkasta. 
Strongylí yhdessä Kastelórizon ja Ron saarten kanssa kuuluu Natura 2000 -verkoston piiriin.
Strongylílla sijaitsee Ypsilín majakka, joka on Kreikan itäisin rakennus.
Väkiluvun kehitys.
Strongylín väkiluvun kehitys vuodesta 1947 vuoteen 2011:
WoW (lehti)

WoW oli H-Town Oy:n kustantama aikakauslehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi lokakuussa 2008, vuonna 2009 ja 2010 ilmestyi kolme numeroa. Vuoden 2011 alusta lehti oli ensimmäistä kertaa myös tilattavissa ja ilmestymistiheys nousi neljään numeroon vuodessa. Lehti lopetettiin vuoden 2012 lopussa, jolloin sitä oli ilmestynyt 15 numeroa.
"WoW"-lehti keskittyi "World of Warcraft" -verkkoroolipeliin, käsitellen sitä kokonaisuudessaan – itse peliä, pelaajia ja pelin ympärille muodostunutta elämäntapaa ja ilmiötä.
Sabbath Bloody Sabbath (kappale)

Sabbath Bloody Sabbath on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Black Sabbathin kappale "samannimiseltä studioalbumilta". Kappale on hyvin tunnettu, etenkin sen riffi, joka on hyvin raskas. Sitä onkin kutsuttu "riffiksi, joka pelasti Black Sabbathin", koska yhtye ja musiikillinen johtohahmo, kitaristi Tony Iommi, kärsivät inspiraation puutteesta albumin sävellystyön alkaessa. Laulaja Ozzy Osbournen mukaan riffi syntyi, kun yhtye kuunteli Golden Earring-yhtyeen "Moontan"-albumia. Kappale julkaistiin editoituna singlenä Britanniassa, Euroopassa ja Aasiassakin. Se ei saanut listamenestystä, mikä ei kuitenkaan ollut yllättävää, sillä Black Sabbathia ei tunnettu ns. "single-yhtyeenä" ja pääpaino oli varsinaisissa albumi-kokonaisuuksissa. Kappaleesta tehtiin myös promovideo mainostamista varten. 
Kappale on yhtyeen tyyliin moniosainen, sisältäen kevyempiä ja raskaampia osioita. Kappaleen ensimmäiset säkeistöt ja soolo menevät varsinaisen riffin myötä, sisältäen pari kevyempää välisoittoa. Soolon jälkeisen välisoiton jälkeen kappaleen kaksi viimeistä säkeistöä menevät erilaisen, hyvin raskaan riffin ja rumpali Bill Wardin perkussioita hyödyntävän kompin myötä. Kappaleen lopussa riffi ja rytmi muuttuvat jälleen ja kappale "feidautuu" Iommin sooloilun myötä. Basisti ja pääsanoittaja Geezer Butlerin mukaan kappaleen sanat kertovat "Sabbath-kokemuksista ja musiikki-bisneksen nurjasta puolesta yleisesti". 
Huolimatta kappaleen klassikko-statuksesta, on sitä harvoin esitetty konserteissa. Kappaleen studio-versio on laulettu hyvin korkealta, ja näin ollen sen esittäminen livenä on haastavaa laulajalle. Yhtye on soittanut kappaleesta joillain kiertueilla lyhennetyn instrumentaali-version linkitettynä johonkin toiseen kappaleeseen. Kokonaisuudessaan kappale on kuultu 1990-luvulla Tony Martinin toimiessa yhtyeen vokalistina ja myös 1990-luvun lopun vuosina, jolloin alkuperäinen kokoonpano palasi yhteen. Ozzy Osbourne on versioinut kappaleen vuoden 1982 live-albumilleen "Speak of the Devil". 
Bruce Dickinson esitti kappaleen Godspeedin kanssa "Nativity in Black" -tribuuttialbumille sekä soitti sitä livenä Iron Maidenin kanssa. Anthrax versioi kappaleen EP:lleen "I'm the Man", ja ruotsalainen The Cardigans levylleen "Emmerdale". Myös suomalainen Tarot-yhtye on tehnyt kappaleesta oman versionsa.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Lähde:
Aiheesta muualla.
Black Sabbath - Sabbath Bloody Sabbath YouTubessa
Herman

Herman tai Hermann on germaanisperäinen miehen etunimi, joka johtuu muinaissaksalaisesta sotajoukkomiestä, sotilasta tarkoittavasta nimestä Hariman. Samaa kantaa ovat muun muassa espanjan Armando ja venäjän German. Suomessa nimestä on käytössä myös muunnokset Hermanni ja Herkko.
Suomessa on heinäkuuhun 2025 mennessä ollut kirjoilla kaikkiaan 12 765 Herman-nimistä miestä sekä kymmenkunta samannimistä naista. Muodossa Hermann nimi on annettu 459 henkilölle, jotka kaikki ovat miehiä.
Vyöjunkkeri

Vyöjunkkeri eli punatäplähuulikala ("Coris aygula") on huulikaloihin kuuluva koralliriuttojen kala, jota pidetään joskus suurissa meriakvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko.
Vyöjunkkeri muuttuu aikuistuessaan täysin. Muodonmuutos alkaa 7–12 cm:n pituisena. Nuorena se on pohjaväriltään vaalea, päässä on hopeansävyisiä pilkkuja. Aikuisena koiras on tumman sinivihreä, vyötärön kohdalla kulkee leveähkö vaalea poikkiraita. Koiraalle kehittyy vanhemmiten otsaan kyhmy. Naaras on vaaleampi, ja sen etuosa säilyy pitempään pilkullisena. Selkäevässä on kaksi tummaa silmätäplää, jotka erottuvat hyvin poikasella ja kutuasuisella koiraalla. Kala kasvaa joidenkin lähteiden mukaan 60 cm pitkäksi, joidenkin mukaan jopa 120 cm, mutta yli 70 cm havainnot saattavat olla eri lajia.
Alkuperä ja elinympäristö.
Vyöjunkkeri elää indopasifisella merialueella Punaiseltamereltä Itä-Afrikkaan ja Etelä-Japaniin ulottuvalla alueella. Se elää koralliriuttojen läheisyydessä 2–30 m:n syvyydellä. Akvaariossa se tarvitsee vähintään 800 litran altaan, jossa on 10–15 cm hiekkaa, johon kala voi kaivautua.
Ravinto.
Vyöjunkkeri syö merisiilejä, simpukoita, rapuja ja muita pieniä selkärangattomia. Se kääntelee kiviä löytääkseen niiden alta saalista. Akvaariossa sitä ruokitaan lihapitoisella ravinnolla kuten pakastetuilla massiäyriäisillä ja hankajalkaisilla. Myös vitamiinilisä on tarpeen.
Sampokeskus

Sampokeskus on Rovaniemen keskustassa kävelykadun varrella sijaitseva kauppakeskus. Sampokeskus oli valmistuessaan 1990 Pohjois-Suomen ensimmäinen kauppakeskus ja se on nykyään yksi Rovaniemen kolmesta kauppakeskuksesta. Kauppakeskuksessa sijaitsee mm. elokuvateatteri Bio Rex Rovaniemi.
Ágios Geórgios

Ágios Geórgios (, suom. ”Pyhä Georgios”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa tai Kyproksella:
Maryse Mizanin

Maryse Mizanin (ent. Ouellet, s. 21. tammikuuta 1983 Montreal, Quebec) on kanadanranskalainen glamourmalli ja showpainija, joka esiintyy World Wrestling Entertainmentissä kehänimellä Maryse. Maryse esiintyi yhdessä painijapuolisonsa Mike "The Miz" Mizanin kanssa tosi-tv-sarjassa Miz &amp; Mrs.
Mallinura.
Ouellet aloitti uransa kauneuskilpailuissa ja hän on voittanut vuoden 2003 Miss Hawaiian Tropic Canada-kilpailun sekä tullut toiseksi vuoden 2004 Miss Hawaiian Tropic-kilpailun kansainvälisissä finaalissa. Tämän jälkeen hän esiintyi monia kertoja erilaisissa lehdissä ja televisiokanavilla Kanadassa. Hän harjoitteli ennen malliuraansa kamppailulajeja, kuten karatea, judoa ja potkunyrkkeilyä. Hän kilpaili muun muassa Kyokushin karateturnauksissa ennen teini-ikää.
World Wrestling Entertainment.
Kesällä 2006 Maryse osallistui World Wrestling Entertainmentin Diva Search -kilpailuun. Hän oli yksi kilpailun kahdeksasta parhaasta diivasta, mutta 24. heinäkuuta esitetyssä RAW-jaksossa hän oli toinen kilpailija, joka joutui lähtemään kilpailusta. Tappiosta huolimatta Maryse pääsi Ohio Valley Wrestlingiin saamaan kehityksellistä treeniä. Maryselle oli annettu toinen mahdollisuus ja hän piti siitä mitä on OVW:ssa nähnyt ja tehnyt. Maryse solmi virallisesti sopimuksen WWE:n kanssa 24. elokuuta 2007.
Vuodesta 2008 Maryse alkoi esiintyä yhä useammin SmackDown-ohjelmassa ja Marysen debyytti painikehässä tapahtui 16. toukokuuta, jolloin hän, otteli Cherryä vastaan häviten ottelun, mutta uusintaottelussa viikkoa myöhemmin hän oli voitokas.
Ágios Geórgios (Megísti)

Ágios Geórgios () eli Agréli (Αγρέλι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Välimeressä Turkin etelärannikon edustalla lähellä Kastelórizon eli Megístin saarta. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton (2021). Hallinnollisesti Ágios Geórgios kuuluu Megístin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Ágios Geórgios sijaitsee yhden meripeninkulman eli noin 1,8 kilometrin päässä Kastelórizosta koilliseen. Saaren läheisyydessä sijaitsee useita pieniä kalliosaaria. Saari on saanut nimensä siellä olevasta pienestä Pyhälle Georgiokselle omistetusta kirkosta. Saarelle on mahdollista mennä veneellä, ja paikalliset menevät sinne puhtaana maanantaina ("Katharí Deftéra") ja vappuna.
Black Symphony

Black Symphony on hollantilaisen Within Temptation -yhtyeen live-albumi ja DVD vuodelta 2008. Black Symphony on nauhoitettu konsertissa Rotterdamissa 7. helmikuuta 2008. Within Temptation esiintyi Rotterdamissa The Metropole Orchestra -orkesterin sekä Pa'dam-kuoron kanssa. Lisäksi konsertissa oli vierailevina esiintyjinä mm. Keith Caputo ja Anneke van Giersbergen.
Black Symphony on julkaistu CD-, DVD- ja Blu-ray-formaateissa. DVD- ja Blu-ray-julkaisut sisältävät Rotterdamin konsertin lisäksi mm. materiaalia toisesta konsertista Eindhovenista sekä musiikkivideoita.
Sisältö.
DVD.
Within Temptation &amp; Metropole Orchestra: Black Symphony &lt;br&gt;
Konsertti Eindhovenissa 2007
Musiikkivideot
Making of...
World Tour Impressions
Ekstramateriaali
CD.
Eurooppalainen painos.
CD 2
Tšulymilaiset

Tšulymilaiset (muita nimityksiä "tšulyminturkkilaiset", "tšulymintataarit") ovat Venäjällä Tomskin alueella ja Krasnojarskin aluepiirissä asuva, turkkilaista tšulymin kieltä puhuva kansa. Heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.
Tšulymilaiset elävät Tšulymin ja sen sivujokien Jajan ja Kijan varsilla. 1800-luvun lopussa heitä oli 4 800 henkeä. Neuvostoaikana heidät luettiin hakasseiksi. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 656 tšulymilaista ja 270 tšulymin kielen puhujaa. Heistä kaikki osaavat venäjää. Nykyään suurin osa tšulymilaisista asuu Tomskin alueen Teguldetin piirissä.
Tšulymilaisten esi-isiä ovat Etelä-Siperian turkkilaiset heimot, joihin on sekoittunut selkuppeja, kettejä ja mongoleja. Myöhemmin osa tšulymilaisista on sulautunut Siperian tataareihin ja venäläisiin.
Perinteisiä elinkeinoja ovat metsästys, kalastus ja keräilytalous. Venäläisiltä omaksuttiin maanviljely. 1800–1900-lukujen vaihteessa tšulymilaiset asuivat erillisissä kesä- ja talvileireissä, jotka sittemmin korvattiin venäläismallisilla vakituisilla asutuksilla. Ruokavalion perustan muodostivat kala, riista ja villikasvit. 1800-luvulla alettiin syödä vilja- ja maitotuotteita sekä kotieläinten lihaa. Sukuyhteisön korvasi 1600–1700-luvuilla naapuriyhteisö. Patriarkaalisista suurperheistä luovuttiin 1800-luvun aikana. Uskonnoltaan tšulymilaiset ovat ortodokseja. Kristinuskon rinnalla säilyi 1900-luvun alkuun saakka perinteisiä uskomuksia ja šamanismi.
ChatZilla

ChatZilla on XUL- ja JavaScript-pohjainen IRC-asiakasohjelma Mozilla-selaimille.
ChatZilla on suunniteltu toimimaan kaikilla alustoilla, joilla myös Mozilla toimii, kuten Mac OS, Linux, BSD, Microsoft Windows, Solaris, IRIX, BeOS, AIX, HP-UX ja OS/2. ChatZillassa toimii suurin osa tavanomaisten IRC-asiakasohjelmien toiminnoista, kuten usealle palvelimelle yhdistäminen, DCC, IPv6, SSL ja UTF-8. ChatZilla tukee myös JavaScript-komentosarjakieltä. Viestien tyylit tulevat CSS:stä, jolloin niiden tyyli on muokattavissa.
Kuivaisten piiri

Kuivaisten (Kuivaisin) suomalainen kansallinen piiri (), myöhemmin Toksovan piiri, oli Leningradin alueeseen vuosina 1927–1939 kuulunut paikallishallintoalue. Sen pinta ala oli 1 315 neliökilometriä (vuoden 1928 rajoissa) ja väestö 20 700 henkeä (vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan).
Piiri muodostettiin samaan aikaan Leningradin alueen kanssa 1. elokuuta 1927. Se koostui entisestä Leningradin kihlakunnan Kuivaisten kunnasta. Aluksi piiri kuului Leningradin piirikuntaan, joka lakkautettiin vuonna 1930.
Perustamishetkellä piirissä oli 20 kyläneuvostoa. Seuraavana vuonna niiden määrä väheni seitsemääntoista:
Vuonna 1930 Kuivaisten piiriin liitettiin lakkautettuun Parkalan piiriin kuuluneet Kaukolan, Kopittalan, Luuppolan, Mistolan, Ohalatvan, Petäjänmäen ja Vartiamäen kyläneuvostot. Samana vuonna piirin hallinnollinen keskus siirrettiin Kuivaisten kylästä Toksovan huvilataajamaan. Vuonna 1935 Kuivaisten piiriin liitettiin Leningradin Esikaupunkipiiriin kuuluneet Kankaankylän ja Valkeasaaren kyläneuvostot, mutta seuraavana vuonna ne siirrettiin uudelleen perustettuun Parkalan piiriin.
Kuivaisten piirin väestö koostui etupäässä inkerinsuomalaisista. Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan piirin asukkaista 79,1 % oli suomalaisia ja 20,0 % venäläisiä. Vuonna 1933 piirissä oli 58 ensimmäisen asteen koulua, joista 54 oli suomenkielisiä ja 4 venäjänkielisiä. Kolhoosinuorisokouluja oli 8, joista 7 oli suomenkielisiä. Piirilehtenä ilmestyi suomenkielinen "Kuivaisten kollektivisti".
Suurin osa piirin suomalaisväestöstä karkotettiin kotiseudultaan vuosien 1935–1936 aikana. Syksyyn 1936 mennessä tyhjennettiin noin 50 kylää rajaseudulla sijainneilta Lempaalan, Miikkulaisin, Valkeasaaren ja Vuoleen kyläneuvostoalueilta. Vuosikymmenen loppupuolella suomalaista väestöä oli vain 28 Pohjois-Inkerin kylässä. Karkotetut sijoitettiin lähinnä Tihvinän piiriin, nykyiselle Vologdan sekä Arkangelin alueille. Vuonna 1936 piirin nimeksi tuli "Toksovan piiri". Myöhemmin lakkautettiin osa tyhjilleen jääneistä kyläneuvostoalueista.
Toksovan piiri lakkautettiin 22. helmikuuta 1939 ja sen alue liitettiin Parkalan piriin. Nykyisin entisen piirin alue kuuluu kokonaisuudessaan Leningradin alueen Seuloskoin piiriin.