tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Broke (D83)

HMS Broke (viirinumero D83) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin huhtikuussa 1918 John I. Thornycroft and Companylta Woolstonista, missä köli laskettiin marraskuussa 1918. Alus laskettiin vesille 16. syyskuuta 1920 nimellä "HMS Rooke" Hollantia vastaan käytyjen sotien aikaisen Vigonlahden taistelun voittajan kontra-amiraali Sir George Rooken mukaan, mutta nimi vaihdettiin huhtikuussa 1921 "HMS Brokeksi" amiraali Broken mukaan. Alus valmistui vasta 1925 Pembroken telakalta, jonne se oli siirretty viimeisteltäväksi.
Palvelus.
Syyskuussa 1939 alus liitettiin toisen maailmansodan alkaessa saattuetehtäviin läntisen reitin alueelle () Plymouthiin. Alus suojasi Gibraltarille matkaavia ja sieltä saapuvia saattueita sekä Etelä-Atlantin reitillä matkaavia saattueita.
Kesäkuussa alus osallistui liittoutuneiden joukkojen evakuointiin Euroopan mantereelta St. Nazairesta sekä Biskajanlahden satamista operaatio Cyclessä. Alus liitettiin heinäkuussa 6. saattajaryhmään palaten saattuetehtäviin. Seuraavien puolentoista vuoden aikana alus suojasi 30 pohjois-etelä suuntaista saattuetta, joista kaksi joutui sukellusveneiden hyökkäysten kohteeksi, sekä 27 itä-länsi suuntaista saattuetta, joista seitsemän joutui hyökkäyksen kohteeksi. Se osallistui kahteen merkittävään saattuetaisteluun.
Maaliskuussa 1941 alus suojasi saattuetta SL41, joka joutui sukellusveneiden hyökkäyksen kohteeksi. Saman aikaisesti merellä olivat Saksan laivaston taisteluristeilijät "Gneisenau" ja "Scharnhorst" operaatio Berliinissä. Saattueesta upposi 8. maaliskuuta kuusi rahtialusta. Elokuussa 1942 alus suojasi saattuetta SC94, josta sukellusveneet upottivat yksitoista alusta ja saattajat upottivat kaksi sukellusvenettä kuuden päivän taistelussa. "Broke" oli saattajien johtoaluksena kolme viimeistä päivää.
Alus osallistui 8. marraskuuta operaatio Terminaliin, joka oli osa liittoutuneiden Pohjois-Afrikan maihinnousua operaatio Soihtua. Alus laski yhdessä "HMS Malcolmin" kanssa jalkaväkeä maihin suoraan Algerin satamaan, jotta satamalaitteita ei kerettäisi hävittää. "Malcolm" ei kyennyt toimittamaan joukkoja maihin, mutta "Broke" sai joukkonsa maihin. Aluksen vetäytyessä satamasta siihen osui rannikkopatterien tuli. "HMS Zetland" otti pahoin vaurioituneen aluksen hinaukseen, mutta se upposi kaksi päivää myöhemmin 10. marraskuuta.
Jörg Berger

Jörg Berger (13. lokakuuta 1944 Gotenhafen – 23. kesäkuuta 2010 Duisburg) oli saksalainen jalkapallovalmentaja ja -hyökkääjä. Hän teki pitkän valmennusuran sekä DDR:ssä että Saksassa.
Ura pelaajana.
Berger pelasi koko uransa ajan 1. FC Lokomotive Leipzigissa. Hänen aikanaan seura oli parhaimmillaan DDR:n mestaruushopealla 1967. Eurokentillä Berger edusti joukkuetta mm. Messukaupunkien cupissa, jossa se eteni parhaimmillaan puolivälieriin kaudella 1966/67. Berger lopetti pelaajauransa vuonna 1970 loukkaantumisen vuoksi.
Ura valmentajana.
Berger aloitti valmennusuransa Lokomotive Leipzigin organisaatiossa juniorien valmentajana 1970. Aikuisten tasolla Berger debytoi vuonna 1972 FC Carl Zeiss Jenan päävalmentajana ja johdatti seuran komeasti DDR:n cupin mestariksi 1974. Liigassa Berger johdatti joukkueen kahdesti mestaruushopealle. Kahden Carl Zeississa vietetyn kauden jälkeen Berger siirtyi sarjanousija Hallescher SC Chemien peräsimeen ja luotsasi seuran parhaimmillaan DDR-Oberligassa kahdeksanneksi.
Vuonna 1976 Berger siirtyi DDR:n jalkapalloliiton palvelukseen ja luotsasi ensin kaksi vuotta alle 19-vuotiaita. Hänestä tuli 1978 alle 21-vuotiaiden maajoukkuevalmentaja. Nuorten pelatessa vuonna 1979 Jugoslaviaa vastaan loikkasi Berger länteen. Saksan liittotasavallassa Berger jatkoi uraansa Stasin epäilyjen ja uhkailujen varjossa. Hän valmensi SV Darmstadtia, Fortuna Düsseldorfia ja KSV Hessen Kasselia, jonka kanssa hän oli lähellä nousua Bundesliigaan 1984 ja 1985. 
Suurimmat meriittinsä Berger saavutti Eintracht Frankfurtissa luotsaten seuran Bundesliigassa kolmanneksi 1989/90. Hän siirtyi Frankfurtista 1991 1. FC Kölniin ja 1993 FC Schalkeen, jonka luotsasi kaudella 1995/96 Bundesliigassa kolmanneksi. Hän sai potkut Schalkesta lokakuussa 1996, vain puolisen vuotta ennen seuran UEFA Cupin voittoa.
Schalke-pestinsä jälkeen Berger valmensi FC Baselia ja Karlsruhea, kunnes lokakuussa 2001 siirtyi Alemannia Aachenin peräsimeen. Hän johdatti 2. Bundesliigassa pelanneen seuran Saksan cupin finaaliin 2003/04, jossa SV Werder Bremen oli vahvempi maalein 3–2. Kun nousu pääsarjaan jäi haaveeksi, Berger sai jättää tehtävänsä kesäkuussa 2004.
Alemannian jälkeen Berger jatkoi uraansa FC Hansa Rostockissa luotsaten seuraa marraskuusta 2004 elokuuhun 2005. Toukokuussa 2009 hän palasi valmennustehtäviin pelastamaan DSC Arminia Bielefeldiä putoamiselta. Hän ei kuitenkaan onnistunut tehtävässään ja jätti paikkansa sopimuksen päätyttyä kesäkuun lopussa. 
Siviilielämä.
Berger oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli kolme lasta, joista poika ensimmäisestä avioliitosta. Vuonna 2002 hänellä todettiin paksusuolen syöpä. Häntä operoitiin kasvannaisten vuoksi uudelleen vuonna 2005 ja marraskuusta 2008 lähtien joutui jälleen ottamaan kemoterapiahoitoja. Berger menehtyi syöpään Duisburgissa 23. kesäkuuta 2010.
Sinilakkisieppo

Sinilakkisieppo ("Niltava vivida") on Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan sinilakkisieppo on noin 18–19 cm. Koiraan pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään violetin siniset. Vatsa on ruskehtavan oranssi. Naaras on väritykseltään selästään oliivinvihreä ja päälaeltaan harmahtava. Vatsa on kellertävän ruskea ja vaaleampi kuin koiraalla. Poikaset ovat väritykseltään ruskeita ja vaaleapilkullisia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sinilakkisieppoa tavataan Intiasta, Myanmarista, Laosista, Taiwanista, Thaimaasta, Vietnamista ja Kiinasta. Lajin elinympäristöä ovat vuoriston ainavihannat ja sekametsät. Laji liikkuu erityisesti latvuston keskikerroksissa. Linnun elinympäristöt sijaitsevat 750–2 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Talvisin linnut siirtyvät matalammalla oleviin metsiin.
Ravinto.
Sinilakkisiepon ravinto koostuu hyönteisistä, joita se pyydystää ilmasta sekä pienistä hedelmistä ja marjoista.
We Are the Void

We Are the Void on Dark Tranquillityn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2010. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kappaleesta ”Shadow in Our Blood” kuvattiin musiikkivideo.
Kurt Simberg

Kurt Eduard Simberg (30. tammikuuta 1913 Helsinki – 17. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen palkittu arkkitehti. Simberg valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1939. Simberg suunnitteli pääasiassa teollisuus- ja liikerakennuksia, mutta myös asuinrakennuksia. Simberg toimi arkkitehtina oman arkkitehtitoimistonsa Kurt Simberg &amp; Co kautta. Kurt Simberg osallistui moniin arkkitehtuurikilpailuihin, joissa saavutti usein myös menestystä. Hänen tunnetuin suunnittelutyö on Svenska Handelshögskolan eli Hanken Helsingin Runeberginkadun ja Arkadiankadun kulmassa.
Kurt Simbergin yksityiselämä.
Kurt Simberg oli naimisissa arkkitehti Birgitta Gabriella (o.s. Geitlin) Simbergin kanssa. Heille syntyi kolme poikaa: Henrik 1941, Erik 1943 ja Martin 1948.
Kurt Simberg asui pitkään perheineen suunnittelemassaan as. oy Haahkatie 2-4 Ab:ssä Lauttasaaressa.
Kurt Simberg oli innokas purjehduksen ja laskettelun ystävä. Hän osallistui aktiivisesti Suomen Afasiayhdistyksen toimintaan.
Kurt Simbergin ja Suomen Arkkitehtiliitto SAFA.
Kurt Simberg liittyi Suomen Arkkitehtiliitto SAFAn jäseneksi valmistuttuaan arkkitehdiksi vuonna 1939. Hän työskenteli SAFAn standardisoimislaitoksessa vuosina 1945–1946. Simberg osallistui aktiivisesti liiton toimintaan toimien mm. liiton hallituksen jäsenenä useaan otteeseen, viimeksi 1968–1969, samoin luottamusvaliokunnan jäsenenä moneen kertaan. Useasti hän myös edusti liittoa pohjoismaisessa yhteistyössä. Hän kuului myös SAFAn rakennushallitukseen vuosina 1963–1973.
Lovingin piirikunta

Lovingin piirikunta () on Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva piirikunta. Se on asukasluvultaan koko Yhdysvaltojen pienin. Vuoden 2020 väestönlaskennassa piirikunnassa asui vain 64 ihmistä. Sen hallintokeskus () on Mentone.
Lovingin piirikunnalla on pinta-alaa 1 753 km², josta on vettä 20 km² eli noin 1,1 %.
Njörður P. Njarðvík

Njörður P. Njarðvík (s. 1936 Isafjörður, Islanti) on islantilainen kirjailija.
Njarðvík on toiminut muun muassa islannin kielen lehtorina Göteborgin ja Lundin yliopistoissa ja sen jälkeen Islannin yliopistossa dosenttina. Hän on osallistunut Islannin kulttuuri- ja yhteiskunnalliseen elämään. Hän on ollut Islannin radion hallintoneuvoston puheenjohtaja ja pohjoismaisen kirjallisuuspalkintolautakunnan jäsen. Islannin kirjailijaliiton puheenjohtajana hän aloitti vuonna 1978.
Njarðvík on julkaissut muun muassa runokokoelman, romaaneja, lastenkirjoja ja kirjallisuuden teoriaa käsitteleviä teoksia. Lisäksi hän on kirjoittanut lukuisia kirjallisuutta, kulttuuria ja politiikkaa käsitteleviä artikkeleita Islannin ja Skandinavian lehtiin.
Suomennetut teokset.
Lähde
Ruotsin naisten jääpallomaajoukkue

Ruotsin naisten jääpallomaajoukkue edustaa Ruotsia naisten jääpallokilpailuissa. Se toimii Ruotsin jääpalloliiton alaisuudessa. Ruotsin naisten maajoukkueen päävalmentaja on Oscar Pettersson.
Ruotsi on voittanut jääpallossa kuusi naisten maailmanmestaruutta ja on siten naisten MM-kilpailuiden menestynein maajoukkue.
Historia.
Ruotsi pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Suomea vastaan Kemissä 1980. Ottelu päättyi Ruotsin voittoon 3–14. Norjan Ruotsi kohtasi ensimmäistä kertaa 1982 Vänersborgissa, Ruotsissa, ja voitti 19–0. 1990 Köpingissä, Ruotsissa, pelattu ensimmäinen jääpallomaaottelu Neuvostoliittoa vastaan päättyi Ruotsin 8–2-voittoon.
Ensimmäisen Venäjä-maaottelun Ruotsi voitti lukemin 8–0 Edsbynissä 1992. 1993 Moskovassa Venäjä aiheutti Ruotsin naisten jääpallomaajoukkueelle sen historian ensimmäisen tappion voitettuaan 4–2.
2004 Ruotsi voitti Lappeenrannassa järjestetyt historian ensimmäiset jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut.
Saavutukset.
"Päivitetty 3. maaliskuuta 2014."
Päävalmentajat.
"Päivitetty 20. elokuuta 2011."
Mobarakin moskeija

Mobarakin moskeija on moskeija Haagissa Alankomaissa, jonka on suunnitellut arkkitehti Frits Beck. Kuningatar Beatrix vieraili moskeijassa sen 50-vuotisjuhlapäivänä 3. kesäkuuta 2006.
Lawrence Durrell

Lawrence George Durrell (27. helmikuuta 1912 Darjeeling, Intia – 7. marraskuuta 1990 Sommières, Ranska) oli englantilainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Myös hänen nuorempi veljensä Gerald Durrell oli kirjailija.
Durrellin tunnetuin teos on neliosainen "Romaani kiehtovasta Aleksandrian kaupungista ja rakkauden ongelmasta", jossa nuoren kirjailijan rakkaustarinaa peilataan muiden ihmisten näkemyksiin samoista tapahtumista. Sarjan pohjalta hänelle ennustettiin Nobelin kirjallisuuspalkintoa, mutta sitä Durrell ei koskaan saanut.
Durrell syntyi Intiassa intianbrittiläisille vanhemmille, ja asui suuren osan elämästään Britannian ulkopuolella. Hänen veljensä Gerald Durrell on kuvannut perheen elämää Korfulla. Toisessa maailmansodassa Lawrence Durrell toimi lehdistöattaseana, ja sodan jälkeen hän jatkoi diplomaattikunnassa vuoteen 1956 asti. Silloin hän asettui loppuelämäkseen Ranskaan.
Elias Siippainen

Elias Siippainen (22. tammikuuta 1888 Kuopio – 13. huhtikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja.
Siippaisen vanhemmat olivat maalarimestari Otto Siippainen ja Stiina Loviisa Gerdt. Siippainen kävi Kuopion lyseota vuosina 1901-1906, jonka jälkeen hän oli apteekkariharjoittelijana Sysmässä, kunnes siirtyi muutaman vuoden kuluttua maalariksi. Myöhemmin Siippainen kierteli kolme vuotta Skandinaviassa, Venäjällä, Saksassa ja Belgiassa opiskellen kieliä ja taidetta. Suomeen palattuaan hän työskenteli "Työmiehen" oikolukijana ja taidekriitikkona sekä vuodesta 1917 "Työn Vallan" toimittajana. Vuonna 1919 Siippainen osallistui Aunuksen retkelle, vaikka hän vaikutti sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä. 1920-luvulta lähtien Siippainen kirjoitti humoristisia näytelmiä, julkaisi esseitä, kirjallisuusarvosteluja ja novelleja "Suomen Sosialidemokraatissa" ja muissa työväenlehdissä. Vuosina 1921–1926 hän toimitti pilalehti "Kurikkaa". Lisäksi Siippainen suomensi venäläistä kaunokirjallisuutta muun muassa Mihail Šolohovin ja Vasili Smirnovin tuotantoa. Myöhemmin hän toimi kustannusalalla kirjallisena avustajana. Siippainen käytti muun muassa nimimerkkejä ”E. S-nen”, ”Ent. potilas”, ja ”Juutas Käkriäinen”.
Siippaisen puoliso oli Siiri Julia Alanko, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1919.
Treblinka (yhtye)

Treblinka oli vuosina 1985–1988 vaikuttanut vaasalainen hardcore punk-yhtye. Yhtye julkaisi EP:n ”Ihmisyyden taideteos?” vuonna 1988, jonka lisäksi yhtyeen tuotantoa on julkaistu kokoelmalevyillä "Waasa" (1988) sekä "Stop Vivisection – Use Yuppies" (1989).
Yhtyeen rumpali-säveltäjä Vesku Jokinen, kitaristi Marko ”Vuokko” Vuorimaa sekä laulaja Toni ”Kape” Pitkäsalo vaikuttivat myöhemmin suuren yleisön suosioon nousseessa Klamydia-yhtyeessä. Keulahahmona toiminut basisti-sanoittaja Jani ”Jantsa” Kärkkäinen on puolestaan vaikuttanut muun muassa "Toinen vaihtoehto" -lehden päätoimittajana sekä Juggling Jugulars -yhtyeessä. Treblinkan alun perin perustivat Jani "Jantsa" Kärkkäinen (basso) Kai "Kaitsu" Hautamäki (laulu) Marko "Vuokko" Vuorimaa (kitara) Ari "Ake" (rummut) Mikael "Mikki" Perttunen oli myös osaltaan vaikuttamassa bändin syntyyn.
Murray Edwards College

Murray Edwards College (ent. "New Hall") on yksi Cambridgen yliopiston 31 collegesta. College perustettiin vuonna 1954 nimellä "New Hall", sillä se ei onnistunut hankkimaan riittävää alkupääomaa ja tulevalle lahjoittajalle haluttiin jättää mahdollisuus saada college nimetyksi itsensä mukaan. Kesäkuussa 2008 college ilmoitti, että se on saanut Ros ja Steve Edwardsilta suurimman henkilökohtaisen lahjoituksen Cambridgen yliopiston historiassa, 30 miljoonaa puntaa. Collegen uusi nimi on huomionosoitus sekä collegen perustajalle Dame Rosemary Murraylle että Edwardsin perheen lahjoitukselle. Ros Edwards on opiskellut New Hallissa.
New Hall oli perustettaessa vuonna 1954 kolmas naisille tarkoitettu college Cambridgen yliopistossa. Kaksi muuta olivat Girton ja Newnham College; Hughes Hall ei ollut vielä saanut virallista collegen statusta. Vuonna 1954 naisten osuus opiskelijoista Cambridgessa oli pienin kaikista Yhdistyneen kuningaskunnan yliopistoista. College aloitti toimintansa Silver Streetillä paikassa, jossa nykyään on Darwin College. Darwinin perhe lahjoitti New Hallille tontin sen nykyisessä paikassa, johon college muutti rakennusten valmistumisen jälkeen vuonna 1965.
Collegen ensimmäinen johtaja Dame Rosemary Murray toimi sijaiskanslerina () Cambridgen yliopistossa 1975–77 ja teki siten historiaa olemalla ensimmäinen nainen Cambridgen tai Oxfordin yliopiston sijaiskanslerina. Näyttelijä ja Oscar-voittaja Tilda Swinton on collegen "alumna".
Töölönlahden sukellusvene

Töölönlahden sukellusvene oli joulukuussa 1972 tapahtunut pienimuotoinen ulkopoliittinen kriisi, jossa Helsingin Töölönlahdelta löytyi yhden hengen pienoissukellusvene. Vene löytyi Linnunlaulun alueelta, läheltä kirjailijatalo Villa Kiveä, rantaveden tuntumasta. Veneen löysi vihjeen perusteella toimittaja Hannes Markkula.
Vene oli ulkoisesti jämäkkää tekoa metallikuorineen, mutta sen yleisvaikutelma oli lelumainen. Laitteessa oli yksi istumapaikka ohjaajalle. Tiettävästi laitteella ei pystynyt ajamaan, vaikka se ulkoisesti näyttikin ehjältä.
Tapaus julistettiin silloisen tavan mukaisesti salaiseksi, mutta toimittaja Markkula teki siitä etusivun jutun "Ilta-Sanomiin" otsikolla "”Hylätty sukellusvene löytyi Töölönlahdelta”".
Kylmän sodan aikana Suomesta löytynyt sukellusvene aiheutti ulkopoliittista säpinää, koska Pariisin rauhansopimus 1947 kielsi Suomelta sukellusveneet. ”Löytynyt vedenalainen on jonkun harrastelijan laite”, kommentoi Helsingin poliisista komisario Emil Rosenberg. Samalla linjalla oli merivoimien silloinen kommodori Jorma Haapkylä, joka totesi: ”Löytynyt kone ei ole mikään sotilaallinen laite. Se ei ole mikään sukellusvene, vaan lähinnä sukelluslaite.” Merivoimien esikunta tiettävästi otti sukellusveneen haltuunsa, mutta sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Poliisi on kertonut saaneensa sukellusveneen tekijäksi ilmoittautuneelta mieheltä viestin "”Älkää pelästykö laitetta”", mutta häntä tai heitä ei tiettävästi koskaan tavoitettu. On arveltu, että laitteen tekijä tai tekijät olivat silloisia teekkareita, eli kyseessä olisi ollut teekkarijäynä.
Martti Putaala

Martti Johannes Putaala (27. syyskuuta 1896 Oulu – 13. joulukuuta 1957 Oulu) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.
Putaala työskenteli toimittajana muun muassa Oulussa ilmestyneissä "Kalevassa" ja "Pohjolan Työssä". Hän käytti nimimerkkejä ”Marttiinus” ja ”Eskon puumerkki”. Putaala oli myös innokas esperanton harrastaja.
Scalextric

Scalextric on sähköllä toimiva autorata, jota ohjataan liipasinta painamalla. 
Scalextric-autoradat toi 1950-luvulla markkinoille brittiläinen Scalex, ja tuotenimi on yhdistelmä sanoista "Scalex" ja "electric", sähköinen.
Perinteiset muovikuoriset Scalextric-ura-autot ovat pienoismalleja mittakaavassa 1:32, mutta myöhemmin Scalex on alkanut valmistaa myös 1:64-mittakaavan autoratoja. Jokaisessa autossa on pieni sähkömoottori, joka pyörittää auton takapyöriä. Etupyörien väliin sijoitettu laahain ottaa virtaa radan keskiurasta ja pitää auton suunnassa. Rataelementtien materiaalina oli aluksi kumi, mutta 1960-luvulta alkaen muovi.
Suomessa Scalextric-ratoja myytiin epävirallisesti 1960-luvun alkuvuosista lähtien, ja vakituisen maahantuojan autoradat saivat 1965. Kilpailevia tuotteita markkinoille toivat aluksi saksalainen pienoisjunavalmistaja Fleischmann ja italialainen Polistil, 1980-luvulla saksalainen Carrera ja 1990-luvulla Ninco ja FlyCar.
Red Star OS

Red Star OS (, pulgunbyol) on Korean demokraattisen kansantasavallan kehittämä, Linuxiin pohjautuva käyttöjärjestelmä, jossa on työpöytäympäristönä KDE 3.x. Red Star OS-Linux-jakelua ei tule asentaa, sillä se sisältää käyttäjän tarkkailuun tarkoitettuja ominaisuuksia, eikä sen lähdekoodia ole julkaistu.
Red Star OS:n kehitystyö aloitettiin vuonna 2006, ja sen tarkoituksena on luoda "kansallisia perinteitä kunnioittava" Linux-jakelu. Red Star OS:n laitevaatimukset ovat Pentium III 800 MHz, 256 megatavua keskusmuistia ja kolme gigatavua kiintolevytilaa. Jakelussa on mukana varusohjelmina Open Office -toimistosovelluspaketti, K3b-polttosovellus ja Firefoxiin perustuva selain "Naenara" ('isänmaa'). Käyttöjärjestelmä on oloutettu(?) ja ohjelmista käytetään omakielisiä nimiä. Red Star OS on saatavilla ainoastaan korean kielellä.
Red Star OS:n selaimella ja sen hakukoneella, "Naenara BBS:llä", pääsee Pohjois-Korean sisällä vain suljettuun intranetiin, jota kutsutaan nimellä "Kwangmyong". Pääsy maailmanlaajuiseen avoimeen Internet-verkkoon on hyvin rajattu.
Red Star OS:n versio 3.0 julkaistiin vuonna 2013. Tämä versio käyttää työpöytää, joka muistuttaa ulkoisesti Applen OS X:ää.
Gone Too Soon

Gone Too Soon on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin yhdeksäs ja viimeinen vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin joulukuussa 1993.
P.Y.T. (Pretty Young Thing)

P.Y.T. (Pretty Young Thing) on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kuudes vuoden 1982 albumilta "Thriller" julkaistu single. Se julkaistiin syyskuussa 1983.
Jamie Pierre

Matthew Jamie Pierre (1973 – 13. marraskuuta 2011) oli yhdysvaltalainen ammattilaisvapaalaskija. Hän on tehnyt maailmanennätyksen hyppäämällä alas 77,7 metrin (255 jalkaa) korkuiselta kallionjyrkänteeltä.
Kuolema.
Pierre kuoli 13. marraskuuta 2011. Hän kuoli jäätyään lumivyöryyn Utahin Snowbirdissä. Nettitietojen mukaan Pierre ei hautautunut lumeen vaan tippui vyöryn pyyhkäisemänä kalliolta. Hän oli kuollessaan 38-vuotias.
Feynman Lectures on Physics

The Feynman Lectures on Physics on Richard Feynmanin, Robert B. Leightonin ja Matthew Sandsin vuonna 1964 julkaisema kirja fysiikasta. Kirja koottiin Feynmanin opiskelijoilleen pitämistä luennoista California Institute of Technologyssa vuosina 1961–1963. Se julkaistiin vuonna 1964. Kirjan kustansi Addison-Wesley.
Valikoima luennoista on julkaistu suomeksi nimellä "Suhteellisen helppoa – seitsemän lukua fysiikkaa" (Ursa 2002, ).
Pekka Häkli

Pekka Häkli (9. heinäkuuta 1893 Kaukola – 9. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. Hän käytti nimimerkkejä "Pietari Erakko" ja "Usko Toivovainen".
Ylioppilaaksi päästyään Häkli työskenteli toimittajana Helsingin Kuvalehdessä sekä Työläisnuoriso ja Työn Valta -lehdissä. Hän kirjoitti myös kirjallisuusarvosteluja useisiin eri lehtiin. Muutettuaan talvisodan aikana Kannakselta Helsinkiin Häkli työskenteli jatkossa pääasiassa kääntäjänä suomentaen yli 40 pääasiassa englanninkielistä romaania.
Häkli suomensi muun muassa Ben Travenin kirjat "Kultahiekkaa valuu" ja "Sierra Madren aarre", Harald Hornborgin romaanin "Vedenpaisumus" sekä Jim Corbettin kirjan "Ihmissyöjätiikereitä".
Arvo Salmivaara

Arvo Edvard Salmivaara (15. elokuuta 1901 Kotka – 20. joulukuuta 1957 Jyväskylä) oli suomalainen näytelmiä ja radiokuunnelmia kirjoittanut kirjailija.
Muita teoksia.
Nimimerkillä "Apo":
Norjan naisten jääpallomaajoukkue

Norjan naisten jääpallomaajoukkue edustaa Norjaa naisten jääpallokilpailuissa. Se toimii Norjan jääpalloliiton alaisuudessa. Norjan naisten jääpallomaajoukkueen päävalmentaja on Dag Erik Amundsen.
Norja on voittanut kolmesti pronssia jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Historia.
Norja pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Ruotsia vastaan 1982 Vänersborgissa, Ruotsissa. Norja hävisi ottelun 19–0. 2004 Suomessa järjestetyissä historian ensimmäisissä jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa Norja sijoittui neljänneksi. Seuraavissa Yhdysvaltain MM-kilpailuissa 2006 Norja saavutti ensimmäisen mitalinsa jääpallon naisten MM-kilpailuissa voitettuaan pronssia.
Saavutukset.
"Päivitetty 5. maaliskuuta 2010."
Päävalmentajat.
"Päivitetty 20. elokuuta 2011."
Erika (marssi)

Erika () tuli Saksan asevoimien Wehrmachtin marssilauluksi toisen maailmansodan aikana. Sen sävelsi Herms Niel. Marssin sanat on kääntänyt suomeksi nimellä "Kaarina" Reino Palmroth. Marssin on levyttänyt ainakin Georg Malmstén.
Marssin sanat alkavat: ”Auf der Heide blüht ein kleines Blümelein und das heißt Erika.” ("Kankahalla kasvaa kaunis kukkanen, nimeltään Kaarina"). Sanoissa on kaksoismerkitys: "Erika" voi tarkoittaa paitsi tytön nimeä, myös kanervan (Ericaceae-heimo) kukkaa, joka on yksi Saksan perinteisiä symboleja.
Laulu on käännetty myös ainakin unkarin kielelle nimellä "Rózsika".
Venäjän naisten jääpallomaajoukkue

Venäjän naisten jääpallomaajoukkue edustaa Venäjää naisten jääpallokilpailuissa. Se toimii Venäjän jääpalloliiton alaisuudessa. Venäjä on voittanut jääpallon naisten maailmanmestaruuskisoissa kerran kultaa ja kuudesti hopeaa.
Historia.
Venäjä pelasi ensimmäisen virallisen naisten jääpallomaaottelunsa Ruotsia vastaan Edsbynissä, Ruotsissa, 1992. Ottelu päättyi Venäjän tappioon 8–0.
Venäjä sijoittui Lappeenrannassa 2004 järjestetyissä historian ensimmäisissä jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa toiseksi.
Jorma Elorinne

Jorma Niilo Kalevi Elorinne (s. Mikkelin mlk) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Elorinne opiskeli Sibelius-Akatemiassa Mikko Pasasen ja Matti Lehtisen johdolla sekä täydensi opintojaan Italiassa ja Saksassa. Hän antoi ensikonsertin 1981 ja valmistui laulupedagogiksi ja oopperalaulajaksi 1982.
Elorinne on vieraillut vuodesta 1981 lähtien useissa eri rooleissa Suomen Kansallisoopperassa ja Savonlinnan Oopperajuhlilla. Hänet tunnetaan erityisesti hengellisten laulujen tulkitsijana, näitä hän on myös levyttänyt.
Laulaja Jippu eli Meri-Tuuli Elorinne on Jorma Elorinteen tytär. Vuoden Mies 1993 -kilpailun voittanut Villemarkus Elorinne on hänen poikansa.
Minea (nimi)

Minea on suomalainen naisen etunimi. Nimi on peräisin Mika Waltarin vuonna 1945 ilmestyneestä teoksesta "Sinuhe egyptiläinen", jossa esiintyy Minea-niminen kreetalainen papitar. Waltarin on arveltu muodostaneen nimen Kreetan tarunomaisen kuninkaan Minoksen nimen pohjalta. Mineaksi kutsutaan myös erästä ortodoksisessa kirkossa käytössä olevaa jumalanpalvelustekstien kokoelmaa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Minea on annettu 4 217 naiselle ja ainakin kahdelle miehelle. Suurin osa Minea-nimisistä on 2000-luvulla syntyneitä. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut annettu kenellekään. Vuonna 2010 nimi lisättiin sekä suomen- että ruotsinkieliseen almanakkaan; molemmissa Minean nimipäivä on 11. huhtikuuta.
Pitkäjalat

Pitkäjalat ("Himantopus") on avosettien heimoon kuuluva lintusuku. Pitkäjalat ovat hoikkia, pitkäjalkaisia ja pitkänokkaisia kahlaajia.
Avosetteihin kuuluu kaksi lajia:
New Boyz

New Boyz on yhdysvaltalainen hiphop-duo ja Jerkin'-ryhmä. New Boyzin jäsenet ovat Earl "Ben J" Benjamin ja Dominic "Legacy" Thomas. He ovat kotoisin Hesperian kaupungista Kaliforniasta. Debyyttialbumi Skinny Jeanz and a Mic julkaistiin syyskuussa 2009.
Ensimmäinen single "You're a Jerk" sijoittui Billboard Hot 100 -listan top 30:een. Myös toinen single "Tie Me Down" feat. Ray J sijoittui top 30:een.
Respect M.E.

Respect M.E. on rap-artisti Missy Elliottin 4. syyskuuta 2006 julkaistu kokoelma-albumi.
Taustaa.
Albumista tuli Missy Elliottin toinen kymmenen parhaan joukkoon päässyt albumi Britannian listalla. Albumi sijoittui sijalle seitsemän. Britanniassa albumi on myös myynyt kultaa. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti noin 500 000 kappaletta.
Kokoelmalta julkaistiin ”We Run This” -kappale singlenä.
Kurpot

Kurpot eli kultakurpat (Rostratulidae) on rantalintujen lahkoon kuuluva lintuheimo.
Kurppoihin kuuluu kaksi sukua ja kolme lajia:
Protogenos

Protogenokset (, ”alkusyntyiset”) olivat kreikkalaisessa mytologiassa alkujumaluuksia ja -elementtejä.
Protogenokset olivat:
Supreme Commander 2

Supreme Commander 2 on Gas Powered Gamesin kehittämä reaaliaikainen strategiapeli. Peli on jatkoa "Supreme Commanderille". 
Peli julkaistiin 2. maaliskuuta 2010 Microsoft Windowsille ja 16. maaliskuuta Xbox 360:lle.
Vastaanotto.
GameSpot on antanut pelille 8/10 arvostelussaan.
Inessa Galante

Inessa Galante on latvialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Galanten Vladimir Vavilovin ”Ave Maria” -aarian esitys ilmestyi hänen "Debut"-albumillaan vuonna 1995 ja herätti maailmanlaajuista kiinnostusta.
Galante syntyi Riiassa musikaaliseen perheeseen. Hän pääsi riikalaiseen musiikkiopistoon vuonna 1977 ja eteni Latvian Kansallisoopperan solistiksi. Samaan aikaan hän pääsi esiintymään ensi kertaa ulkomailla Pietarin Mariinski-teatterissa.
Incognegro

Incognegro on rap-artisti Ludacrisin esikoisalbumi. Albumi julkaistiin toukokuussa 1999. Albumi ei menestynyt hyvin. Sitä myytiin vain vähän yli 50 000 kappaletta ja nekin Ludacris myi itse autonsa takakontista.
Ylänköjuoksijat

Ylänköjuoksijat (Thinocoridae) on rantalintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Niitä tavataan Etelä-Amerikassa Andien ja Patagonian alueilla.
Ylänköjuoksijoihin kuuluu kaksi sukua:
Anthony Trollope

Anthony Trollope (24. huhtikuuta 1815 Lontoo – 6. joulukuuta 1882 Lontoo) oli englantilainen kirjailija. Hän oli viktoriaanisen ajan suosituimpia kirjailijoita. Monet hänen suosituista tarinoistaan sijoittuvat kuvitteelliseen Barsetshiren kreivikuntaan Englannissa.
Trollopen lapsuus ja nuoruus oli aineellisesti niukkaa. Hänen isänsä oli huonosti menestyvä asianajaja. Äiti elätti perhettä kirjallisilla töillä, jotka saavuttivat kohtuullista menestystä. Perhe asui pitkään Belgiassa. Trollopen koulunkäynti sujui heikonlaisesti. Hän työskenteli vuosina 1834–1859 postin palveluksessa, ensin postivirkailijana Lontoossa ja sitten postitarkastajana Irlannissa, jossa hän asui 18 vuotta. Näitä asioita Trollope on tarkasti kuvannut kaksiosaisessa omaelämäkerrassaan "Autobiography" (1883).
Irlannin-vuosinaan Trollope alkoi kirjoittaa. Hän teki sitä säännöllisesti päivittäin postivirkailijan toimen ohella. Ahkeralla työllä hän sai romaanin valmiiksi kahdessa kuukaudessa. Elämänsä viimeisen 25 vuoden aikana hän kirjoitti 70 teosta, joista yli 50 on laajoja romaaneja. Kirjat ovat tarkkoja viktoriaanisen ajan kuvauksia ilman intellektuellia tai kriittistä ulottuvuutta. Trollope pyrki liikemiesmäisesti kirjoittamaan suuren yleisön maun mukaisesti. Hän pyrki kuvaamaan hyveellisyyden houkuttelevaksi ja paheellisuuden rumaksi. Menestyksensä ansiosta Trollope pääsi sisään Lontoon hienoihin seurapiireihin. Siellä hän keräsi aineistoa suureen romaanisarjaansa "Palliser-taru" ("Palliser series"). Siihen kuuluvia teoksia julkaistiin vuosina 1864–1880. Niissä kuvatun suvun vaiheissa ilmenevät sekä poliittiset juonittelut että sisäiset henkilösuhteet. Tämän sukukronikan jälkeen Trollopen teoksissa alkoi esiintyä kriittisyyttä ja satiirisuutta. Rahan valtaa hän kuvasi suorastaan katkerassa sävyssä.
Charles Lederer

Charles Davies Lederer (31. joulukuuta 1906 New York, New York – 5. maaliskuuta 1976 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja.
Lederer aloitti lehtimiehenä. Elokuvakäsikirjoituksiin hän siirtyi Ben Hechtin pyydettyä häntä avustamaan "The Front Page" -näytelmän elokuvasovituksen dialogien kirjoittamisessa. Lederer oli käsikirjoittajana muun muassa elokuvissa "’Se’ toisesta maailmasta" (1951), "Rakas, minä nuorrun" (1952), "Herrat pitävät vaaleaveriköistä" (1953) ja "Kapina laivalla" (1962). Hän myös ohjasi muun muassa elokuvan "Jake järjestää kaiken" (1959), jonka hän myös itse käsikirjoitti.
Lederer oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Virginia Nicholson, joka aikaisemmin oli ollut naimisissa Orson Wellesin kanssa. Ledererin toinen puoliso oli näyttelijä Anne Shirley.
Mihály Zichy

Mihály Zichy (14. lokakuuta 1827 – 1. maaliskuuta 1906) oli unkarilainen taiteilija, taidemaalari, romantiikan mestari. Hän oli Venäjän tsaariperheen hovimaalari. Georgialaiset pitävät häntä kansallismaalarinaan, sillä hän kuvitti heidän kansalliseepoksensa "Pantterintaljainen". Kuvitukset olivat käytössä myös kansainvälisissä julkaisuissa. Hän kuvitti muun muassa myös Madáchin kirjan "Ihmisen murhenäytelmä".
Elämä.
Zichyn suku periytyi 1300-luvulta asti. Mihály Zichy kuului suvun köyhtyneeseen haaraan. Hänen isoisänsä oli Moson komitaatin alivouti, jolla oli laaja kirjasto. Nuori Mihály vietti siellä usein aikaa lukien Voltairea ja Rousseauta. Mihályin isä oli myöhemmin poliitikkona tunnetun Ferenc Deákin koulutoveri. Mihály opiskeli 10-vuotiaasta asti Veszprémissä, kunnes siirtyi kahden vuoden kuluttua Pestiin. Hän aloitti piirtämisen jo tuolloin ja sai harrastustaan varten tukea Perczelin perheeltä. Vuonna 1840 hän piirsi omakuvan itsestään. Vuodesta 1842 hän opiskeli juristiksi Pestin yliopistossa. Lisäksi hän opiskeli maalaustaidetta Jacopo Marastonin johdolla. Vuonna 1844 hän lopetti juristin opinnot Wienissä. Hän pyrki Wienin taideakatemiaan, muttei tullut valituksi. Jonkin aikaa hän maalasi itsekseen, kunnes pääsi akatemiassa opettaneen Ferdinand Georg Waldmüllerin oppilaaksi. Hän matkusti 1846 Waldemüllerin kanssa Italiaan. Sen jälkeen maalasi kuvan "Pelastusvene", jolla olisi halunnut ottaa osaa kilpailuun Reichel-palkinnosta, mutta Waldmüllerin yhteyksien ja Akatemian taiteen vastustamisen takia hän ei saanut palkintoa.
Vuonna 1847 hän matkusti Pietariin, jossa hänestä tuli keisari Nikolai I:n veljen vaimon piirustuksenopettaja. Sitä ennen hän osallistui suuriruhtinasperheen Euroopan-matkaan. Unkarin vuoden 1848 kansannousun jälkeen hän jätti perheensä. Zichy työskenteli valokuvaajan apulaisena ja toisinaan maalasi henkilökuvia Pietarin ylimystölle. Hän oli saanut lapsia ja yritti myös avioitua Pietarin katolisessa kirkossa, mutta venäläisten lakien mukaan avioliitto ei ollut virallinen. Vuonna 1853 hän sai toimen tsaarinperheeltä. Hän kuvitti Mihail Lermontovin ja Aleksandr Puškinin kirjoja ja kirjoituksia. Vuonna 1866 hänen perheensä muutti takaisin Unkariin. Zichy kävi itse Unkarissa harvoin. Vuonna 1871 Zichy matkusteli Länsi-Euroopassa. Hän oli 1871 Englannin kruununprinssin vieraana ja jätti Venäjän kolme vuotta myöhemmin.
Zichy eli vuosina 1874–1879 Pariisissa, ja vuonna 1874 hän matkusti myös Englantiin. Hän oli Pariisin vuoden 1878 maailmannäyttelyn arvostelukunnan presidentti. Vuonna 1880 hän palasi Unkariin. Vuodet 1881–1882 Zichy vietti Georgiassa, jossa hän teki korvauksetta kuvituksen Georgian "Pantterintaljainen"-kansalliseepokseen. Vuonna 1883 hänellä oli näyttely Budapestissä. Zichy sai uuden toimen Venäjän hovilta, kun hänestä nimitettiin keisari Aleksanteri III:n hovimaalari. Vuonna 1885 hän teki Imre Madáchin suurimman teoksen, "Ihmisen murhenäytelmän", kuvituksen.
Mihály Zichy kuoli Pietarissa, 29. helmikuuta 1906, kello 11 illalla. Hänet haudattiin Budapestiin 17. maaliskuuta.
Khánh Hòa

Khánh Hòa on Vietnamin maakunta Nam Trung Bộn alueella maan keskiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Nha Trang. Maakunnan pinta-ala on 8 555,86 neliökilometriä, ja siellä on noin 2 234 554 asukasta (vuonna 2025).
Khánh Hòa jakautuu 48 kuntaan, 16 suuralueeseen ja 1 erityisalueeseen. Maakunta suureni huomattavasti vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa, kun siihen liitettiin Ninh Thuậnin maakunta. 
Maakunnalla oli ennen vuotta 2025 200 kilometriä rantaviivaa, ja siihen kuului manneralueen lisäksi yli 200 saarta. Maakunnan suurimmat joet ovat Cai ja Danh. Champa-valtakunta oli näillä seuduilla, ja chamien kulttuuri näkyy edelleen maakunnassa voimakkaasti.
Piero della Francesca

Piero di Benedetto de' Franceschi, tunnetaan paremmin nimellä Piero della Francesca (1416/1417 Sansepolcro – 12. lokakuuta 1492 Sansepolcro), oli italialainen taidemaalari ja matemaatikko, renessanssin taiteen uranuurtaja. Hän työskenteli Firenzessä, Urbinossa, Ferrarassa ja Roomassa tekemässä tilaustöitä. Eniten kuitenkin Arezzossa ja synnyinkaupungissaan Sansepolcrossa (entinen Borgo San Sepulcro), missä hän vietti suurimman osan elämästään. Hän oli valon problematiikasta erityisesti kiinnostuneen Domenico Venezianon oppilas. Teoksista varsinkin Todellisen ristin legendaa leimaa uskonnollinen ankaruus ja rohkealla perspektiivin käytöllä saavutettu rakenteen selkeys.
Hän työskenteli erittäin hitaasti. Toisinaan taiteilijan isä joutui pyytelemään mesenaateilta anteeksi poikansa hitautta. Pieron taiteilijanura katkesi näön heikkenemiseen. Elämänsä loppupuolella hän kirjoitti tutkielmat "De prospectiva pingendi" (perspektiivi maalaustaiteessa) ja "De quinque corporibus regularibus" (viisi säännöllistä kappaletta), jossa hän esitti teostensa pohjalla olevat matemaattiset teoriat.
Pariisi–Nizza-ajo 2010

Pariisi–Nizza-ajo 2010 oli järjestyksessään 68. maantiepyöräilyn Pariisi–Nizza-etappikilpailu. Se alkoi prologilla Montfort-l'Amaury'ssa 7. maaliskuuta 2010 ja päättyi Nizzaan 14. maaliskuuta. Prologin lisäksi kilpailussa ajettiin seitsemän yhteislähtöetappia. Kilpailun kokonaispituus oli 1 288 kilometriä.
Alberto Contador voitti kilpailun alun perin 11 sekunnin erolla Alejandro Valverdeen, Luis León Sánchez oli kolmas. Valverde kuitenkin hylättiin hänen saatuaan takautuvasti kahden vuoden kilpailukiellon 1.1.2010 alkaen. Pistekilpailun voitti Peter Sagan, mäkikirikilpailun Amaël Moinard, nuorten (alle 25-vuotiaiden) kilpailun Roman Kreuziger ja joukkuekilpailun Ag2r-La Mondiale.
Etapit.
Lähde:Cyclingnews
Lopputulokset.
Lähde:Cyclingnews
Kilpailujen kehittyminen.
Lähde:letour
Osallistuneet joukkueet.
Seuraavat 22 UCI ProTour- ja UCI Continental Circuits -joukkuetta olivat mukana vuoden 2010 Pariisi−Nizza-ajossa:
Esa Välioja

Esa Välioja (s. 27. syyskuuta 1958 Borås, Ruotsi) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan 172 ottelua jääkiekon SM-liigassa Tapparan ja KalPan riveissä. Väliojalla oli marraskuuhun 2020 asti hallussaan SM-liigan ennätys, sillä hän on teki 31. tammikuuta 1982 ottelun avausmaalin ajassa 0.05 hänen pelatessa Tapparan riveissä. Tuohon nopeimman ottelun tai erän avausmaalin tekijän ennätykseen olivat yltäneet myös Risto Alho (1967), Jari Laiho (1979), Jarmo Jamalainen (1979), Keijo Kivelä (1982) ja Seppo Ahokainen (1983).
Välioja tunnettiin myös joukkueen huuliveikkona ja maalien jälkeisistä kuperkeikoistaan. Hän ei tehnyt SM-liigassa kovin kovia tehoja (19+17=46), mutta niitä syntyi lähes piste per peli -tahdilla I-divisioonavuosina.
Välioja syntyi Ruotsissa, mutta aloitti uransa Tapparassa kaudella 1979-80. Hän pelasi Tapparassa kolme kautta voittaen SM-hopeaa 1981 ja Suomen mestaruuden 1982. Välioja pelasi vuodet 1982–1986 I-divisioonaa Kalevan Pallon riveissä. Hän oli nostamassa joukkuetta SM-liigaan keväällä 1986 ja pelasi KalPan riveissä vielä kaudet 1986–87 ja 1987–88 SM-liigaa.
Baskien kansallispuolue

Baskien kansallispuolue (, ) on Baskimaassa toimiva puolue, joka on perustettu vuonna 1895. Se on Espanjan toiseksi vanhin puolue sosialistisen työväenpuolueen jälkeen ja sillä on viisi paikkaa Espanjan edustajainhuoneessa. Baskiparlamentissa puolue on suurin 27:llä edustajalla. Puolue on hallinnut Baskimaata vuosina 1980–2009 ja 2012–. Carlos Garaikoetxea toimi aluejohtajana 1980–1985, José Antonio Ardanza 1985–1999, Juan José Ibarretxe 1999–2009 ja Iñigo Urkullu vuodesta 2012 lähtien.
Puolue edustaa poliittista keskustaa.
Phú Yên

Phú Yên on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan keskiosassa Nam Trung Bộn alueella. Sen pääkaupunki oli Tuy Hòa. Maakunnan pinta-ala oli 5 061 neliökilometriä, ja vuonna 2009 siellä oli 862 000 asukasta. 
Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Phú Yên liitettiin Đắk Lắkin maakuntaan.
Jungle Brothers

Jungle Brothers on yhdysvaltalainen vuonna 1986 perustettu hip hop -yhtye. 
Yhtyeen ensimmäinen albumi "Straight out of the Jungle" julkaistiin vuonna 1988. Albumin single ”I’ll House You” oli housea ja hip hopia yhdistelleen hip house -tyylin tunnetuimpia hittejä. 
Tyyliltään Jungle Brothers on East Coast hip hopia (itärannikon hip hop tai New Yorkin rap). Yhtye yhdistelee hip hopiin jazz-sampleja. Jungle Brothers oli myös osa 1980- ja 1990-luvuilla vaikuttanutta Native Tongues -kollektiivia yhdessä muun muassa De La Soulin, A Tribe Called Questin ja Black Sheepin kanssa.
Jungle Brothersin jäsenet ovat Mike Gee, Sammy B ja Afrika Baby Bam.
Isoriikinkukkokehrääjä

Isoriikinkukkokehrääjä ("Saturnia pyri") on Euroopan kookkain luonnonvarainen perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Isoriikinkukkokehrääjän siipien kärkiväli voi olla jopa 9–17 cm, koiraat ovat naarasta pienempiä. Perhonen on yleisväritykseltään ruskean harmaa ja kaikissa siivissä on kirjava silmätäplä. Etusiipien tyvi ja selkä ovat tumman suklaanruskeat.
Levinneisyys ja lentoaika.
Isoriikinkukkokehrääjä esiintyy Pohjois-Afrikassa, Euroopassa lähinnä Alppien eteläpuolella ja levinneisyysalue jatkuu pitkälle Aasiaan. Lentää elinalueellaan maaliskuun lopusta kesäkuuhun.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji lentää öisin. Isoriikinkukkokehrääjä elää avoimessa maastossa, jossa on joitakin pensaita ja puita. Talvehtii kotelona yhdestä kahteen kertaa.
Ravintokasvi.
Toukan pääasiallinen ravintokasvi on saksanpähkinä, mutta laji kelpuuttaa myös koko joukon muita lajeja.
Hollow

"Hollow" on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Panteran single albumilta Vulgar Display of Power vuodelta 1992. Kappaleen sanat kertovat ihmisestä, joka on joutunut koomaan tai tilaan, jossa hän ei pysty tiedostamaan ulkoista maailmaa. Sanat olivatkin ensimmäiset bändin historiassa, jotka kertovat totuudenmukaisesta henkilöstä.
Kappaleen rakenne.
Kappale on albumin viimeinen ja se oli ensimmäisiä Panteran post-thrash tuotannossa olevia kappaleita, jossa kuullaan harmoniakulkuja sähkökitaralla sekä akustista kitaraa, jota kuullaan taustalla. Myös laulu on muuttunut. Laulu on laulaja Phil Anselmolla pehmeämpi alussa, mikä hiukan synnyttää ristiriitaisia tunteita albumin jo edustaessa raskasta Panteran antia. Laulu muistuttaa Panteran aikaisemmalta levyltä, Cowboys from Helliltä, julkaistulta Cemetery Gatesilta. Keskikohdassa kitaristi Dimebag Darrell soittaa rauhallisen kitarasoolon, jonka jälkeen soittimet alkavat soittaa raskasta kuviota, jolloin Anselmon vahva vokalisointi myös saa alkunsa. Kappale onkin raskas, ollen jopa laahaava. Kappale muistuttaa kulultaan Metallican "Fade to Blackia": rauhallinen intro, loppua kohden musiikin muuttuminen raskaammaksi ja molemmat voitaisiin laskea power balladeiksi.
Hallakehrääjä

Hallakehrääjä ("Poecilocampa populi"), aikaisemmalta nimeltään haapakehrääjä, on karvakehrääjiin lukeutuva perhoslaji. Se kuuluu syksyn viimeisiin perhosiin.
Koko ja ulkonäkö.
Hallakehrääjä on keskikokoinen, tukevarakenteinen ja karvainen perhonen. Yleisväritykseltään laji on tumma ja läpikuultavien, tummanharmaiden siipien poikki kulkee kaksi vaaleankellertävää juovaa. Siipiväli on 35–45 mm, naaraat ovat koiraita kookkaampia. Koirasperhosella on tuuheat, sulkamaiset tuntosarvet.
Toukka on kirjava, karvakehrääjille tyypilliseen tapaan karvainen. Toukan väritys vaihtelee, mutta sen niskassa on tunnusomainen punaruskea täplä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Laji on hyvin yleinen kaikkialla, missä kasvaa pajuja ja haapaa. Lentoaika alkaa vasta syyshallojen alettua ja Suomessa aikuiset perhoset ovat lennossa syyskuun loppupuolelta lokakuun loppuun, Keski-Euroopassa jopa joulukuulle saakka.
Elinympäristö ja elintavat.
Hallakehrääjä suosii lehtipuuvaltaisia metsiä ja pensaikkoja. Naaras houkuttelee koiraita ilmaan erittämillään feromoneilla, jotka koiras haistaa tuuheilla tuntosarvillaan. Täysikasvuisten perhosten suuosat ovat surkastuneet ja aikuinen perhonen elääkin vain muutaman päivän, joiden aikana se parittelee ja munii.
Koiras lentää melko lyhyenä aikana alkuillasta mutta naaras jatkaa lentoa myöhempään yöhön. Perhonen kestää pientä pakkasta ja pysyy aktiivisena vaikka lämpötila putoaisikin nollan alapuolelle. Molemmat sukupuolet lentävät valolle. Parittelu kestää yöstä seuraavan päivän iltapäivään. Naaras munii 120–170 munaa puiden oksille ja kuorenrakoihin ja kuolee heti saatuaan viimeiset munat munituksi. Laji talvehtii munana. Toukat kuoriutuvat seuraavan vuoden huhti-toukokuussa ja ovat pääasiassa yöaktiivisia. Toukka on täysikasvuinen kesäkuun lopulla ja koteloituu rakentamansa kotelokopan sisään maahan, usein pudonneiden lehtien alle. Kotelossa perhonen aikuistuu jo kesän aikana mutta ne kuoriutuvat ulos kotelosta vasta ensimmäisten pakkasöiden jälkeen.
Ravintokasvi.
Toukan pääasiallinen ravintokasvi on metsähaapa ("Populus tremula"), mutta se kelpuuttaa myös muita lehtipuita. Aikuinen perhonen ei syö mitään.
A Single Man

A Single Man on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, joka perustuu Christopher Isherwoodin samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut muotisuunnittelijana tunnettu Tom Ford, joka ensikertalaisena joutui rahoittamaan tuotannon itse.
Colin Firth esittää pääosassa George Falconeria, homoseksuaalia brittiläistä yliopiston opettajaa, joka asuu eteläisessä Kaliforniassa. Vuoteen 1962 sijoittuvassa tarinassa on pantu huolellisesti esille aikakauden vaatetus ja arkkitehtuuri: tuotantoryhmä on sama kuin televisiosarjassa "Mad Men", joka niin ikään sijoittuu 1960-luvulle.
Colin Firth sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Vastaanotto.
Helsingin Sanomien Nyt-liitteen viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle pistekeskiarvon 2,4.
Heinähukka

Heinähukka ("Macrothylacia rubi") on karvakehrääjiin kuuluva keskikokoinen perhoslaji. Se kuuluu alkukesän yöperhosiin, mutta lajin tapaa helpoimmin toukkana.
Koko ja ulkonäkö.
Heinähukan koiraat ja naaraat eroavat ulkonäöltään jonkin verran. Koirasperhoset ovat punertavan ruskeita ja naaraat vaalean rusehtavanharmaita. Etusiiven poikki kulkee molemmilla sukupuolilla kaksi kapeaa, vaaleaa raitaa kun takasiipien väritys on tasainen. Erotuksena muista samantapaisista lajeista, heinähukan etusiivessä ei ole vaaleaa keskitäplää. Koirailla on tuuheat, sulkamaiset tuntosarvet. Siipiväli on 40–65 mm ja naarasyksilöt ovat selvästi koiraita kookkaampia.
Nuori toukka on tumma ja siinä on kapeita, keltaisia poikkijuovia. Täysikasvuinen toukka on silmiinpistävä, jopa kymmensenttinen ja mustanruskea. Toukat ovat kokonaan tuuhean karvan peittämiä ja ihokontakti karvojen kanssa voi aiheuttaa voimakkaan allergisen reaktion.
Levinneisyys ja lentoaika.
Heinähukka on hyvin yleinen laji Oulun korkeudelle saakka. Lentoaika on Suomessa kesäkuun alusta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji talvehtii täysikasvuisena toukkana ja tavallisimmin heinähukan tapaa syksyllä toukkien etsiessä talvehtimispaikkaa tai keväällä kun toukat lähtevät uudestaan liikkeelle. Toukat koteloituvat keväällä maahan rakentamansa harvan, putkimaisen kotelokopan sisään. Kotelovaihe kestää 5–8 viikkoa.
Heinähukkaa tavataan kaikenlaisissa heinää kasvavissa ympäristöissä. Koiraat lähtevät lentoon iltapäivällä, yleensä aurinkoisella säällä. Naaraat piileskelevät kasvillisuuden seassa ja aktivoituvat vasta hämärän tullessa. Naaraat käyttävät feromoneja houkutellakseen koiraita luokseen. Molemmat sukupuolet lentävät valolle, naaraat koiraita useammin.
Naaras munii noin 250 munaa heinille 30–40 munan ryhmiin. Toukat ovat aktiivisia öiseen aikaan.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla ravintokasveilla, mm. eri heinälajeilla ("Poaceae"), koivuilla ("Betula"), pajuilla ("Salix"), mustikalla ("Vaccinium myrtillus"), kanervalla ("Calluna vulgaris") ja vadelmalla ("Rubus idaeus"). Talvehtinut toukka ja aikuinen perhonen eivät syö juurikaan mitään.
Second Narrows Bridge

Second Narrows Bridge on teräsrakenteinen rautatieristikkosilta Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Siinä on ylösnostettava siltajänne, minkä ansiosta korkeat laivat pystyvät alittamaan sillan. Se ylittää Burrard Inlet -vuonon ja yhdistää pohjoisrannan North Vancouverin ja Vancouverin rataverkot toisiinsa. Sillan omistaa Canadian National -rautatieyhtiö.
Historia.
Siltaa Burrard Inletin yli oli suunniteltu jo vuodesta 1890. Hanketta ei kuitenkaan toteutettu taloudellisista syistä, ja ensimmäisen maailmansodan alettua hanke viivästyi jälleen. The Burrard Inlet and Tunnel Company rakensi ensimmäisen Second Narrows Bridge -maantiesillan vuonon ylitse. Se avattiin liikenteelle marraskuussa 1925. Rautatieliikenne samalla sillalla aloitettiin seuraavana vuonna. Silta rakennettiin matalaksi, lähelle vedenpintaa. Laivojen täytyi kulkea lähelle etelärantaa rakennetun nostosillan kautta. Nostosilta oli rakennettu rannan läheisyyteen kustannussyistä, sillä näin yhtiön ei tarvinnut rakentaa syvään veteen kalliita perustuksia. Alueen kapteenit olivat vastustaneet tätä suunnitelmaa. He eivät pitäneet ratkaisua turvallisena rannan läheisyydestä aiheutuvien vaaratilanteiden johdosta. Seuraavina vuosina siltaan törmäsikin useita aluksia.10. maaliskuuta 1927 rahtialus "Eurana" törmäsi siltaan aiheuttaen 80 000 dollarin vahingot, "SS Norwich City" törmäsi siltaan seuraavana vuonna ja vuonna 1930 "The Losmar" törmäsi sillan eteläjänteeseen. Vuoden 1930 syyskuussa rahtialus "Pacific Gatherer" juuttui keskijänteen alle, ja nousuvesi nosti laivan ja sen kannella makaavan siltajänteen perustuksiltaan niin, että se sortui veteen. Tämän onnettomuuden jälkeen silta pysyi suljettuna noin neljä vuotta tapaturmaa seuranneiden oikeudenkäyntien takia. Vuonna 1933 silta myytiin Brittiläisen Kolumbian provinssille, joka aloitti korjaustyöt välittömästi. Provinssi asensi uuden nostosillan sillan keskelle helpottaakseen laivojen navigointia ja avasi sillan uudelleen liikenteelle seuraavana vuonna.
Vuonna 1960 uusi Second Narrows -maantiesilta rakennettiin nykyisen sillan länsipuolelle. Uusi silta oli moderni 3+3-kaistainen maantiesilta. Vuonna 1963 vanha silta jäi ainoastaan raideliikenteen käyttöön. Canadian National osti vuonna 1963 sillan provinssilta nimellisellä yhden dollarin summalla.
Vanhan Second Narrows -sillan korvaava uusi ainoastaan rautatiekäyttöön suunniteltu samanniminen silta rakennettiin vanhan viereen ja avattiin liikenteelle 1969. Myös uudessa sillassa oli korkeiden laivojen läpikulun mahdollistava nostettava siltajänne. Vanha Second Narrows Bridge purettiin seuraavana vuonna. Uusi silta rakennettiin vanhaa hieman korkeammalle, ja sen eteläpäässä rautatie sukeltaa sillan kanssa samaan aikaan louhittuun Thornton-tunneliin, joka kulkee Vancouverin alitse ja yhtyy muuhun rataverkkoon Burnabyn kaupungin alueella.