tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dikhil

Dikhil on kaupunki ja Dikhilin alueen hallinnollinen keskus Djiboutissa. Se sijaitsee samannimisen vadin varrella 121 kilometriä Djiboutin kaupungista lounaaseen. Dikhilissä oli arviolta 28 200 asukasta vuonna 2011.
Dikhilin alue kuului ennen ranskalaismiehitystä Gobaadin sulttaanikuntaan. Siirtomaahallinto perusti sinne vuonna 1927 hallintopiirin keskuksen, jota suojaamaan rakennettiin pieni linnoitus.
Afarien ja issojen laidunmaiden rajalla sijaitseva kaupunki alkoi kehittyä Djiboutista Etiopiaan johtavan maantien rakentamisen seurauksena vuonna 1973. Se on huomattava naapurimaahan suuntautuvan karjakaupan keskus.
Dikhilin kautta kulkee päällystetty maantie RN1. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Palveluihin kuuluvat koulu, lyseo ja sairaala. Kaupungissa on sähkö- ja vesijohtoverkot.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Abhejärvi, geologiset ja arkeologiset muistomerkit sekä paimentolaisten elämäntapa. Matkailupalvelut ovat vasta suunnitteilla.
Aftersun – päivämme auringossa

Aftersun – päivämme auringossa () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-brittiläinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Charlotte Wells (debyytti elokuvantekijänä). Sen pääosia esittävät Paul Mescal, Frankie Corio ja Celia Rowlson-Hall.
Elokuvan sijoittuu 1990-luvulle, ja kertoo Sophiesta (Corio), 11-vuotiaasta tytöstä sekä hänen masentuneesta isästään, Calumista (Mescal), jotka ovat lomamatkalla turkkilaisessa lomakeskuksessa Calumin 31. syntymäpäivän aattona.
"Aftersun – päivämme auringossa" sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2022, missä se palkittiin tuomariston palkinnolla. Suomen-ensi-iltansa se sai 14. huhtikuuta 2023. Elokuva sai ylistävän vastaanoton, ja erityisesti Wellsin ohjausta ja käsikirjoitusta sekä Corion ja Mescalin roolisuorituksia kehuttiin. Mescal sai roolistaan myös parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden vuoden 2023 gaalassa. "Sight &amp; Sound" -elokuvalehti myös nimesi elokuvan vuoden 2022 parhaaksi.
Leonardo Conti

Leonardo Ambrogio Giorgio Giovanni Conti (24. elokuuta 1900 Lugano – 6. lokakuuta 1945 Nürnberg) oli saksalainen lääkäri, joka toimi natsi-Saksan terveysjohtajana vuosina 1939–1944. Conti oli SS:n jäsen ja sotilasarvoltaan Obergruppenführer.
Elämä.
Sveitsiläis-saksalaiseen perheeseen syntynyt Conti suoritti lukio-opintonsa Berliinissä ja palveli ensimmäisen maailmansodan aikana vapaaehtoisena Saksan keisarillisessa armeijassa päätymättä kuitenkaan rintamalle. Sodan jälkeen hän opiskeli lääketiedettä Humboldtin ja Erlangen-Nürnbergin yliopistossa. Conti oli mukana useiden äärioikeistolaisten ja antisemitististen järjestöjen toiminnassa. Hän osallistui muun muassa Kappin vallankaappaukseen vuonna 1920. Valmistuttuaan lääkäriksi 1923 Conti liittyi SA-joukkoihin, vuonna 1927 natsipuolue NSDAP:hen ja 1930 SS:n jäseneksi. Hän hoiti eri lääkintätehtäviä SA:ssa ja SS:ssä, kunnes natsien noustua valtaan pääsi hallituksen palvelukseen. Huhtikuussa 1939 Conti nimitettiin natsi-Saksan korkeimmaksi terveysviranomaiseksi valtakunnanterveysjohtajan (Reichsgesundheitsführer) tittelillä. Hänen johdollaan käynnistettiin muun muassa Aktion T4 -ohjelma, jonka tarkoituksena oli hävittää kaikki Saksan vammaiset ja mielenterveysongelmaiset. Conti vangittiin Berliinin taistelun yhteydessä toukokuussa 1945. Hänet oli tarkoitus asetettaa syytteeseen Nürnbergin oikeudenkäynnin lääkärioikeudenkäynnissä, mutta Conti hirttäytyi vankisellissään lokakuussa 1945 ennen syytteen nostamista.
Suomen vierailu.
Conti vieraili Suomessa lokakuussa 1942 lääkintäkenraalimajuri Eino Suolahden ja lääkintöhallituksen pääjohtajan Oskari Reinikaisen kutsusta. Tavattuaan sisäministeri Toivo Horellin Conti vieraili Tilkan sotilassairaalassa, seurasi professori P. E. A. Nylanderin suorittamaa sotakirurgista leikkausta sekä tutustui Suomen tuberkuloosinhuoltoon professori Severi Savosen johdolla, Naistenklinikkaan professori Mauno Rauramon opastuksella, lasten huoltotyöhön oppaanaan professori Arvo Ylppö sekä invalidihuoltoon lääkintäkapteeni Sven Rehnbergin ja lääkintämajuri Aarno Snellmanin opastuksella. Conti luennoi Metsätieteellisessä tutkimuslaitoksessa ja lääkäriseura Duodecimin kokouksessa, jossa hänestä tehtiin myös seuran kunniajäsen. Conti sai itse kuullakseen maisteri H. J. Viherjuuren sekä lääkintäneuvos Herman Lavoniuksen esitelmät saunasta ja sairaaloiden puutarhaviljelystä. Mikkelin päämajassa vieraillessaan Conti tapasi marsalkka C. G. Mannerheimin ja tutustui täisaunaan. Hän tapasi vierailunsa aikana lisäksi muun muassa Helsingin yliopiston rehtorin professori Rolf Nevanlinnan ja vararehtori Edwin Linkomiehen. Conti kävi seurueineen myös Turun yliopistossa ja Paimion parantolassa. Runsaan viikon kestäneen vierailun päätteeksi Saksan suurlähettiläs Wipert von Blücher tarjosi hänen kunniakseen lounaan, jolle Reinikaisen, Ylpön ja Savosen ohella osallistuivat professori Mauno Vannas, lääkintöneuvos Aleksis Tähkä sekä lääkintäeverstiluutnantti Pekka Somer.
Myöhänen

Myöhänen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eljas Suoknuuti

Eljas Suoknuuti (6. marraskuuta 1899 Luumäki – 28. syyskuuta 1970 Miehikkälä) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Ammatiltaan hän oli maanviljelijä.
Suoknuuti saavutti Suomen-mestaruuden maastojuoksussa vuonna 1927 ja 25 000 metrin juoksussa vuonna 1933. Lisäksi hän saavutti neljä SM-hopeaa eli vuosina 1937, 1938 ja 1939 maratonjuoksussa sekä 1930 25 000 metrin juoksussa. Maastossa hän saavutti vuonna 1929 SM-hopeaa ja vuonna 1938 Miehikkälän Vilkkaan joukkueessa pronssia. Parhaat ratajuoksusijoitukset olivat SM-kisojen 10 000 metrin 4. sija vuonna 1929 ja 5. sija vuonna 1932.
Vuonna 1932 Suoknuuti oli Paavo Nurmen jälkeen toinen olympiakarsinnassa, mutta häntä ei valittu itse kisoihin. Vuonna 1934 hän voitti Suomen Urheilulehden maratonin. Ulkomaisista kisoista hän saavutti kolmannen sijan Berliinin halkijuoksussa. Vuoden 1936 maratonin olympiakarsinnoissa Suoknuuti oli 4. Ilmajoella juostulla 35 km:n matkalla kolmen parhaan päästessä Berliinin olympialaisiin.
Kuukanniemi

Kuukanniemi on kylä ja taajama Lemillä Etelä-Karjalan maakunnassa. Kuukanniemi on asukasluvultaan kirkonkylän jälkeen Lemin toiseksi suurin taajama.
James Davies

James Michael Davies (s. 27. heinäkuuta 1980) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa vuosina 2015–2017 ja vuodesta 2019 lähtien sekä Walesin asioiden parlamentaarisen alivaltiosihteerinä lokakuusta 2022 lähtien.
Davies syntyi Koillis-Walesissä St Asaphissa. Hän opiskeli lääketiedettä Cambridgen yliopistossa ja suoritti lääkäriharjoittelunsa Glan Clwydin sairaalassa Bodelwyddanissa, minkä jälkeen hän työskenteli yleislääkärinä. Vuosina 2004–2015 hän istui Denbighshiren kreivikunnanvaltuustossa. Vuonna 2007 hän pyrki Walesin kansalliskokoukseen konservatiivipuolueen listalta Pohjois-Walesin vaalipiirissä, muttei tullut valituksi.
Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Davies valittiin alahuoneeseen Vale of Clwydin vaalipiiristä. Vuoden 2017 vaaleissa hän menetti paikkansa, mutta tuli jälleen valituksi vuoden 2019 parlamenttivaaleissa. Lokakuussa 2022 hänet nimitettiin Rishi Sunakin hallitukseen Walesin asioiden parlamentaariseksi alivaltiosihteeriksi.
Katrín Fjeldsted

Katrín Fjeldsted (s. 6. marraskuuta 1946) on islantilainen lääkäri ja itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana Alþingissä vuosina 1999–2003.
Katrín syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli lääketiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1973. Vuosina 1974–1979 hän suoritti jatko-opintoja Britanniassa ja erikoistui vuonna 1980 yleislääketieteeseen. Vuosina 1979–1980 hän toimi apulaiskaupunginlääkärinä. Vuodesta 1980 lähtien hän työskenteli Fossvogurin terveyskeskuksessa Reykjavíkissa ja toimi sen ylilääkärinä vuosina 1980–1982 ja 1997–2002.
Vuosina 1982–1994 Katrín istui Reykjavíkin kaupunginvaltuustossa ja vuosina 1986–1994 kaupunginhallituksessa. Vuosina 1985–1994 hän toimi kaupunginvaltuuston 2. varapuheenjohtajana. Vuosina 1995–1999 hän toimi Islannin yleislääkäriliiton puheenjohtajana. Vuonna 1999 hänet valittiin Alþingiin, jossa hän istui vuoteen 2003 asti. Vuosina 1999 ja 2000 hän istui Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa.
Keski-Euroopan ralli

Keski-Euroopan ralli on rallikilpailu, joka ajetaan kolmen valtion alueella: Itävallan, Tšekin ja Saksan. Kilpailu oli osana rallin MM-sarjaa ensimmäistä kertaa kaudella 2023. Rallin keskuspaikka on Passaun kaupungissa ja se ajetaan asfaltilla.
Historia.
Kilpailu on ensimmäinen kolmen valtion alueella ajettava kilpailu rallin MM-sarjassa. Kilpailun järjestäjinä ovat ADAC, Tšekin autokerho ja Itävallan moottoriurheiluliitto (AMF). Tapahtuman jälkeen kilpailijat kritisoivat pitkiä siirtymiä ja toivoivat älykkäämpää suunnittelua seuraavalle kerralle. Kartanlukijoille reitti aiheutti paljon laskemista ennen itse kilpailua. Lajin kannalta kilpailijat toivoivat enemmän erikoiskoekilometrejä ja vähemmän siirtymäkilometrejä.
Kaudella 2024 kilpailusta tehtiin tiiviimpi ja siirtymiä vähennettiin. Testierikoiskoe ja ensimmäinen varsinainen erikoiskoe ajettiin samana päivänä ja pitkä siirtymä Saksaan torstain ja perjantain välissä poistettiin, yöpymisen ollessa Tsekissä.
Pirjo Ilanne-Parikka

Pirjo Ilanne-Parikka (s. 1959) on suomalainen sisätautilääkäri ja diabetologi. Hän on oppiarvoltaan lääketieteen tohtori. Ilanne-Parikka toimi pitkään Suomen Diabetesliitto Ry:n ylilääkärinä, kunnes jäi sen palveluksesta eläkkeelle vuodenvaihteessa 2021–2022. Hänen seuraajakseen asiantuntijaylilääkärinä valittiin 1. tammikuuta 2022 alkaen Elina Pimiä.
Ilanne-Parikka on toiminut aktiivisesti diabetesvaikuttajana, diabeteskouluttajana ja luennoitsijana diabetesaiheisissa kokouksissa. Hän on ollut näkyvässä asemassa diabeteksen hoitoa, diabetesaiheista koulutusta ja terveyspolitiikkaa koskevissa asioissa. Ilanne-Parikka on työskennellyt myös digitaalisten työkalujen, kuten Diabetestalon ja suomalaisen diabetesrekisterin kehittämisen parissa. Hänet valittiin marraskuussa 2019 vuoden diabetesvaikuttajaksi. Tunnustuksen myönsi Suomen Diabetestutkijat ja Diabetologit ry. Ilanne-Parikka on yksi Kustannus Oy Duodecimin diabetesaiheisen oppi- ja käsikirjan "Diabetes" toimittajista.
Melart

Melart, Mélart on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Jim McDermott

James A. "Jim" McDermott (s. 28. joulukuuta 1936 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja psykiatri. Hän istui demokraattien edustajana Washingtonin osavaltiosta Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 101.–114. kongresseissa vuosina 1989–2017.
McDermott sai luonnontieteiden kandidaatin oppiarvon Illinoisin Wheaton Collegesta vuonna 1958 ja lääketieteen tohtorin oppiarvon Illinoisin yliopistosta (Chicago) vuonna 1963. McDermottilla oli residenssi aikuispsykiatriassa Illinoisin yliopiston sairaaloissa vuosina 1964–1966 ja lapsipsykiatriassa Washingtonin yliopiston sairaaloissa Seattlessa vuosina 1966–1968. McDermott palveli Yhdysvaltain laivaston lääkintäjoukoissa vuosina 1968–1970. Vuosina 1970–1983 hän oli henkilökunnan jäsenenä Washingtonin yliopistossa Seattlessa. Vuosina 1987–1988 hän toimi United States Foreign Servicen palveluksessa.
McDermott istui 101.–114. kongresseissa, mutta ei asettunut enää uudelleen ehdolle vuonna 2016. Hän toimi 103. kongressissa edustajainhuoneen eettisen komitean puhemiehenä. McDermott oli ennen siirtymistään valtakunnalliseen politiikkaan istunut Washingtonin osavaltion edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1971–1972 ja senaattorina 1975–1987. Hän oli ehdolla Washingtonin kuvernööriksi vuonna 1980 sekä ehdolla Washingtonin kuvernöörin vaalien esivaaleissa vuosina 1972 ja 1984.
Rådmansgatanin metroasema

Rådmansgatanin metroasema on Tukholman metron asema, joka sijaitsee Vasastanin kaupunginosassa. Se kuuluu vihreään linjaan. Aseman suunnitteli Gunnar Lené.
Asema on metron ainoa, joka on nimetty kadun mukaan. Asemaa käytti vuonna 2015 noin 28 000 matkustajaa päivässä.
Onnettomuus.
29. toukokuuta 1959 Rådmansgatanin asemalla tapahtui metro-onnettomuus. Pohjoiseen menevä juna oli kääntymässä sivuraiteelle, mutta jotain meni pieleen, ja sen sijaan juna törmäsi rakennukseen. Vahinkojen korjauskustannukset olivat noin 500 000 kruunua.
Pahoinpitely.
Vuoden 2022 heinäkuussa asemalla tapahtui vartijoiden ja suomalaismiehen välinen tappelu. Expressenin mukaan vartijoiden väitetään lyöneen miehen käsiä ja jalkoja pampuilla ja miehen sanotaan lyöneen vartijaa nyrkillä kasvoihin.
Tämän jälkeen vartijoiden sanotaan saaneen miehen hallintaansa pitelemällä häntä maassa. Toinen vartijoista piti kättä miehen kaulan ympärillä. Tämän jälkeen miehen kerrotaan kaatuneen taaksepäin ja toisen vartijan tarttuneen hänen ylävartaloonsa. Vartijat huomasivat, että mies ei hengitä, vasta kun paikalle saapui lisää vartijoita.
Mies kuoli saman päivän aikana saamiinsa vammoihin. Vartijat saivat syytteet törkeästä kuolemantuottamuksesta.
Groton Long Point

Groton Long Point (GLP) on kunta ("borough") Yhdysvalloissa Connecticutin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 530 vuonna 2020. Kunta sijaitsee New Londonin piirikunnassa. Groton Long Point kuuluu hallinnollisesti Grotonin kunnan alaisuuteen.
Aluetta hallinnoi Groton Long Point Association (GLPA). Vaikka alue ei virallisesti ole kunta, käytännössä lainsäädäntö, joka perusti Groton Long Point Associationin, antaa GLPA:lle samat oikeudet kuin "borough"-tyyppisille kunnille osavaltiossa. Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto pitää aluetta "borough"-tyyppisenä alueena.
Väestö.
Vuonna 2020 Groton Long Pointin 530 asukkaasta valkoisia oli 92,5 %, aasialaisia 1,1 %, mustia 0,6 % ja alkuperäisasukkaita 0,6 %. Asukkaista 0,6 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 4,7 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 3,6 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 1,8 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Nikolaus Friedreich

Nikolaus Friedreich (1. heinäkuuta 1825 Würzburg – 6. heinäkuuta 1882 Heidelberg) oli saksalainen neurologi ja patologi.
Friedreich kuvasi vuosina 1863–1877 julkaisemissaan kirjoituksissa ensimmäisenä mukaansa nimetyn Friedreichin ataksian. Hän havaitsi taudin kolmen perheen yhdeksällä jäsenellä, joille kehittyi murrosiässä ataksia, dysartria, aistin menetys, lihasheikkous, skolioosi, jalkojen epämuodostumia ja sydämeen liittyneitä oireita. Friedreichin isä oli psykiatri Johann Baptist Friedreich ja isoisä idiopaattisen kasvohalvauksen kuvannut Nicolaus Anton Friedreich.
Artan alue

Artan alue () on hallintoalue Djiboutin eteläosassa. Sen hallinnollinen keskus on Artan kaupunki. Alueen pinta-ala on 1 800 neliökilometriä. Asukasluku oli arviolta 46 600 henkeä vuonna 2014.
Maantiede.
Artan alue käsittää 8 prosenttia Djiboutin pinta-alasta. Se rajoittuu kaakossa Ali Sabiehin, lännessä Dikhilin ja pohjoisessa Tadjourahin alueisiin sekä koillisessa Djiboutin kaupunkiin ja Somaliaan.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Vuonna 2002 perustettu alue käsittää Artan prefektuurin sekä Damerjogin ja PK50-Kartan aliprefektuurit. Alueella on vaaleilla valittava itsehallintoelin.
Alueella asuu 5,2 prosenttia Djiboutin väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 31,3 ja nomadien 41,9 prosenttia.
Liikenne, talous ja palvelut.
Alueen kautta kulkevat Djiboutista Etiopiaan, Somaliaan ja maan pohjoisosaan johtavat maantiet. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, palvelut ja pienimuotoinen kaupankäynti. Damerjogissa on Yhdysvaltojen sotilastukikohta, ja sinne suunnitellaan uutta teollisuusaluetta. Palveluihin kuuluvat alakoulut, keskikoulu, hotelli- ja ravintolakoulu, sairaala ja kaksi terveysasemaa. Artassa on sähkö- ja vesijohtoverkot.
Matkailu.
Artan matkailuvaltteja ovat kaupungin miellyttävä ilmasto ja korkeatasoinen rakennuskanta, hiekkaranta ja sukellusmahdollisuudet. Matkailu alueelle on vähäistä.
Ateljeetalo Pesula

Ateljeetalo Pesula on Hatanpään pohjoisosassa Pyhäjärven rannassa sijaitseva punatiilinen rakennus. Länsipääty on rakennettu 1800-luvun lopulla, Bertel Strömmerin suunnittelema laajennus 1934. Rakennus on suojeltu asemakaavalla. Vanha osa on Hatanpään vanhimpia rakennuksia.
Hatanpään kartanon pesulaksi rakennettu talo toimi noin 25 vuotta Tampereen Taiteilijaseuran työhuoneina.
Alun perin rakennuksen alakerrokseen sijoitettiin pesutupa ja kuivaushuone sekä useita sisäänkäyntejä. Ullakkokerroksen molemmissa päädyissä oli viisi kaari-ikkunaa, joista keskimmäinen muita suurempi.
Rakennusta pidennettiin 20 metriä Bertel Strömmerin suunnittelemassa laajennuksessa vuonna 1934. Uuden osan yksityiskohdissa, kuten ikkunoissa näkyy funktionalismi, vaikka laajennus myötäileekin vanhan osan henkeä.
Nykyisin vanhan osan alakerrassa on lautalattia ja vanha kappaholvikatto. Uuden osan katot ovat betonia, jossa laudoituspinta on näkyvissä.
Ovet ovat puupeiliovia, joissa on 5 vaakapeiliä uudessa osassa, vanhan osan peiliovissa taas on neljä pystypeiliä ja keskellä yksi vaakapeili.
Pesularakennus muutettiin vuonna 1986 taidekonservointitiloiksi Jukka Hagmanin suunnittelemana. Vanhimpaan osaan sijoitettiin puutyöhuone, laajennukseen konservointia, pesutiloja sekä toimisto- ja arkistohuoneita.
Hiiden kartano

Hiiden kartano (joskus myös Hiittisen kartano, ruots. "Hitis gård") on Lohjalla, Uudellamaalla Hormajärven länsipuolella sijaitseva vanha ratsutila. Kartanon nykyinen päärakennus on valmistunut 1700-luvulla ja se on ollut saman suvun omistuksessa vuodesta 1822.
Historia.
Hiiden kartano käsittää kantatilan lisäksi 1580-luvulla, 1590-luvulla ja noin vuosina 1600 ja 1605 liitetyt neljä tilaa. Vuonna 1901 Hiiden ratsutilaan yhdistettiin Roution yksinäinen ratsutila. Kartanolla ei esiinny lainkaan torppia vuonna 1694, mutta vuonna 1800 torppia oli kaksi ja vuonna 1900 yhteensä seitsemän. Lohjanjärven pinta on tullut alun perin korkeammalle, lähemmäs kartanoa. Päärakennuksen kaakkoispuolella on mahdollisesti 1700-luvulla rakennettu terassoitu puutarha. Päärakennuksen itäpuolella on hirsinen, mansardikattoinen väentupa, leivintupa ja luhtiaitta. Pihapiirissä on myös viljamakasiini, sauna ja jääkellari sekä kaksi jalka-aittaa. Tilan läpi kulkevan entisen Sammatintien toisella puolella on navettarakennus vuodelta 1909 sekä sitä vanhempi sikala. Kartanon ympäristöstä on purettu eri aikoina useita rakennuksia, kuten muun muassa meijeri, paja, kaksi aittaa, nuottavaja sekä latoja.
Päärakennus.
Hiiden kartanon kaksikerroksinen puinen päärakennus on valmistunut 1700-luvun lopulla. Rakennuksen nykyinen uusklassismia edustava ulkoasu on peräisin myöhemmältä ajalta. Pehr Adolf Kruskopfin kuvateoksessa vuodelta 1837 päärakennus on kolmekerroksinen ja mansardikattoinen. Hiiden kartanon lasikuisti ja päätykuistit ovat lisätty myöhemmin. Kaakkoissivulla olevan korkean lasikuistin paikalla on ollut ennen alkuperäinen pääsisäänkäynti, jonka ulko-ovi on jätetty paikoilleen. Erityispiirteinä ovat voimakas kattolista ja päätykolmioiden sisäänvedetyt räystäät. Talon kuusiruutuisiksi jaetut risti-ikkunat ovat alkuperäiset; vain joitain lasiruutuja on vaihdettu. Kartanon alakerran alkuperäiset kaakeliuunit ovat yhä paikoillaan.
Vuonna 1949 päärakennus vaurioitui tulipalon jäljiltä, jonka vuoksi muun muassa välikatot jouduttiin uusimaan. Nykyisin yläkerrassa ei ole tulisijoja. Talossa on yhteensä 14 huonetta, joista 9 alakerrassa. Roution todennäköisesti 1700-luvulta peräisin olevassa päärakennuksessa on 11 huonetta. Hiiden alakerran salissa on myöhäisempiretyylinen mahonkikalusto ja eräässä pienessä yläkerran huoneessa kustavilaiseen tyyliin suunniteltu valkoinen kalusto. Kaksi seinäpaperille tehtyä, nykyisin tauluiksi kehystettyä maalausta ovat muistoja edellisestä rakennusvaiheesta.
Omistajat.
Lista Hiiden kartanon omistajista:
Itkevä patsas

Itkevä patsas on uskonnollinen patsas, jonka väitetään jumalallisen voiman vaikutuksesta vuodattaneen kyyneliä, verta tai hikeä. Tarinoita tällaisista ilmiöistä on ollut liikkeellä 1500-luvulta saakka ympäri maailmaa katolisen ja ortodoksisen kirkon piirissä. Patsaiden lisäksi maalausten on väitetty vuodattaneen kyyneliä. Vuoden 2005 arvion mukaan maailmassa tehdään vuosittain satoja tai tuhansia ilmoituksia itkevän patsaan kaltaisista ilmiöistä. Osalle ilmiöistä on tutkimusten jälkeen löydetty luonnollinen selitys, tai ne on paljastettu huijauksiksi, mutta osaa ei ole pystytty selittämään. Toisaalta etenkin kolmannen maailman maissa tutkimuksia ei ole välttämättä tehty niin kattavasti, että mahdollisia luonnollisia selityksiä olisi saatu selville.
Itkevät patsaat saattavat saada hyvinkin paljon julkisuutta. Katolisen kirkon edustajat suhtautuvat niihin kuitenkin tavallisesti varauksella. 1980–1990-luvuilla itkevistä patsaista tehtiin aiempaa enemmän ilmoituksia. Eräs kuuluisa ilmiö tapahtui vuosien 1975–1981 välillä, kun Japanin Akitassa sijaitseva Neitsyt Marian patsas hikoili ja kyynelehti sekä verta että hikeä yli sadassa eri tilanteessa. Tutkimuksissa todettiin patsaan vuodattaman aineen olevan ihmisverta ja -hikeä. On myös tapauksia, joissa patsaiden on väitetty vuodattavan mirhaa tai öljyä. Joidenkin patsaiden tai niiden kyyneleiden uskotaan myös kykenevän parantamaan sairauksia.
Merc

Merc tai MERC voi tarkoittaa seuraavia:
Mercs

Mercs (, "Wolf of the Battlefield: MERCS") on Capcomin kehittämä ja julkaisema räiskintäpeli. Peli on julkaisu vuonna kolikkopelinä ja sen jälkeen siitä on julkaistu käännökset Amigalle, Amstrad CPC:lle, Atari ST:lle, Commodore 64:lle, Sega Master Systemille, Sega Mega Drivelle ja ZX Spectrumille.
Sarjan edellinen peli on "Commando" ("Senjō no Ōkami").
Juoni.
Pelissä entinen presidentti on joutunut vallankumouksellisten kaappaamaksi ja palkkasoturiryhmä Wolf Squad lähetetään häntä pelastamaan. Englanninkielisessä versiossa peli sijoittuu fiktiiviseen Zutulan valtioon Afrikassa, kun taas japaninkielisessä versiossa on epämääräisempi "R-maa".
Pelaaminen.
Pelissä on eräitä parannuksia verrattuna aiempaan "Commandoon". "Mercsissä" voi pelata kolme henkilöä samaan aikaan. Pelattavat hahmot ovat lähes identtisiä väripaletin eroja lukuunottamatta. Vaikka pelissä on liikuttava pystysuuntaan pelikenttää vieritetään vasemmalle ja oikealle, joka sallii leveämmät kentät. Kentissä ei ole paljoa asioita, joiden taakse voi suojautua pakottaen pelaajat pysymään liikkeessä. Pelissä on myös pomovastuksien kanssa taisteluita. Eräillä kentillä on myös kulkuneuvoja, joita pelaaja voi käyttää. Hahmoilla on terveysmittari, mutta vain yksi elämä, jonka voi menettää yhdestä pomovastuksen osumasta.
Tietokoneille tehdyissä käännösversioissa on eroja sekä visuaalisesti että musiikissa verrattuna kolikkopeliversioon, mutta lisäksi ne tukevat vain kahta pelaajaa kolmen pelaajan sijaan.
Vastaanotto.
Pelin Amiga-versio sai "Amiga Format" -lehden arvostelussa arvosanaksi 72%.
Mikrobitin Niko Nirvi antoi pelin Amiga-versiolle 85 pistettä sadasta.
Sergei Korsakov

Sergei Sergejevitš Korsakov (; 1854–1900) oli venäläinen psykiatri. Hän oli maansa ensimmäinen psykiatrian professori ja psykiatrian moskovalaisen koulukunnan perustaja. Hän johti Moskovan yliopiston psykiatrista klinikkaa.
Korsakov syntyi suuressa kylässä keskisellä Venäjällä ja opiskeli Moskovan yliopistossa. Vuonna 1875 hän työskenteli lääkärinä Moskovan Preobraženski-mielisairaalassa ja vuosi myöhemmin hän liittyi Aleksei Koževnikovin johtaman hermosto- ja mielisairauksien laitoksen palvelukseen. Korsakov matkusti uransa aikana usein ulkomailla tutustuakseen Euroopan psykiatrisiin palveluihin. Hän loi läheisiä kontakteja Euroopan johtaviin neurologeihin ja psykiatreihin. Hänen matkoillaan tapaamiensa henkilöiden joukossa olivat muiden muassa Theodor Meynert, Richard von Krafft-Ebing ja Emil Kraepelin. Korsakov sai vuonna 1887 tohtorin arvon väitöskirjallaan alkoholiin liittyvästä paralyysistä. Samana vuonna Moskovan yliopistossa perustettiin Koževnikovin johdolla hermoston ja mielen sairauksien klinikka, jossa Korsakov teki johtajan kanssa läheistä yhteistyötä. Koževnikov kuitenkin perusti toisen klinikan erikseen hermoston sairauksille ja nimitti Korsakovin alkuperäisen klinikan johtoon. Korsakovin johdolla toiminut klinikka oli vuodesta 1890 yksinomaan psykiatristen potilaiden hoitoon varattu. Tämä ratkaisu neurologian ja psykiatrian alojen erottamisesta toisistaan oli historiallinen. Moskovan yliopiston psykiatrisen klinikan lisäksi Korsakov johti Moskovan vanhinta, jo vuonna 1830 perustettua yksityistä mielenterveyspotilaiden klinikkaa.
Korsakov oli mielenterveysongelmaisten oikeuksien puolestapuhuja. Hän purki potilaiden fyysistä pidättelyä ja rajoittamista tukeneita käytäntöjä. Hän edisti myös kansainvälisellä tasolla humaanimpaa lähestymistapaa psykiatrisiin potilaisiin ja oli voimakas mielenterveyspotilaiden pakkosteriloinnin vastustaja. Korsakov tutki alkoholin hermosto- ja mielenterveysvaikutuksia, kuten alkoholipsykoosia, ja hänen mukaansa on nimetty Korsakoffin oireyhtymä. Korsakov myös muotoili vuonna 1891 teorian skitsofreniaa edeltävistä oireista, joihin hän viittasi nimityksellä "dysnoia".
Korsakov oli jo 44-vuotiaana saanut kaksi sydäninfarktia. Hän konsultoi asian tiimoilta vuonna 1898 spesialistia Wienissä. Tämä totesi sydämen hypertrofian, joka liittyi ylipainoon ja sydänlihastulehdukseen. Korsakov kuoli 46-vuotiaana sydämen vajaatoimintaan. Vuonna 1901 hänen opettajansa Aleksei Koževnikov nimesi johtavan venäläisen neurologian ja psykiatrian alojen lehden Korsakovin mukaan. Moskovan psykiatrinen klinikka on nimetty Korsakovin mukaan, ja sen edessä on Korsakoville omistettu muistomerkki.
Skotlannin ralli

Skotlannin ralli (, eri kuin Rally Scotland) on Skotlannissa järjestettävä rallikilpailu, jota järjestää Royal Scottish Automobile Club. Kilpailu on järjestetty ensimmäisen kerran vuonna 1932. Kilpailu kuuluu Skotlannin mestaruussarjaan ja se kuului kaudella 1978 "FIA Drivers Cupiin". Kilpailu on kuulunut myös rallin EM-sarjaan. Yleiskilpailun voitto on myönnetty vuodesta 1961 alkaen.
Kilpailu järjestetään vuodesta 2019 lähtien Dumfries ja Gallowayn alueella.
Voittajat.
Lähde:
Aavan koulu

Aavan koulu on Janakkalan Turengissa sijaitseva erityisopetusta 4–9-luokkalaisille antava koulu. Koulussa opetetaan oppilaita kolmessa pienluokassa. Aavan koulun luokan enimmäisoppilasmäärä on kymmenen oppilasta. Koulussa on yhteensä 12 oppilasta. Koulun rehtori on Mika Saarinen, joka toimii myös Turengin yhteiskoulun rehtorina.
Leo Carlsson

Leo Carlsson (s. 26. joulukuuta 2004) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä, joka pelaa NHL-joukkue Anaheim Ducksissa. Ducks varasi hänet ensimmäisen kierroksen toisena varauksena .
Heinäkuussa 2023 Carlsson teki Ducksin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kaudella 2023–2024 hänestä tuli nuorin NHL:ssä hattutempun tehnyt ruotsalaispelaaja, kun hän teki Ducksin tappioon päättyneessä ottelussa kolme maalia Philadelpia Flyersia vastaan marraskuussa 2023. Kaudella 2025–2026 Carlsson rikkoi Teemu Selänteen hallussa olleen seuraennätyksen, kun Carlssonista tuli nopeimmin 25 pistettä kaudella tehnyt Anaheimin pelaaja. Hän saavutti ennätyksen 15 ottelussa, kun Selänne ylti vastaavaan 17 ottelussa kaudella 1995–1996.
Näljängän kirkko

Näljängän kirkko oli Suomussalmen kunnassa Näljängän kylässä sijaitseva Suomussalmen seurakunnan omistuksessa ollut seurakuntakoti. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Esko Laitinen, ja se valmistui vuonna 1981. Kirkkorakennus sijaitsee noin 50 kilometriä Suomussalmen keskustaajamasta pohjoiseen. Virallisesti Näljängän kirkko on seurakuntakoti, vaikka se onkin vihitty kirkoksi. Syyskuusta 2021 lähtien kirkkorakennus on ollut yksityisen henkilön omistuksessa. 
Kirkossa on tilaa 100 henkilölle. Kirkossa olevat urut ovat vuodelta 1986.
Kirkon myynti.
Keväällä 2020 Suomussalmen seurakunta päätti laittaa Näljängän kirkon myyntiin käytön vähentymisen ja taloustilanteen takia. Muutama vuosi ennen myyntiä rakennukseen oli tehty mittava kattoremontti. Kirkko laitettiin huutokaupattavaksi "Huutokaupat.com" -sivustolle. Ensimmäisessä huutokaupassa kirkon huutokauppahinnaksi muodostui 24 000 euroa, mutta huutokaupan voittanut yksityishenkilö vetäytyi kaupoista. Kirkko laitettiin toisen kerran huutokaupattavaksi loppuvuodesta 2020, mutta tälläkin kerralla huutokaupan voittaja vetäytyi kaupoista. Kirkko laitettiin huutokaupattavaksi kolmannen kerran vuonna 2021, jonka lopulliseksi myyntihinnaksi muodostui 15 500 euroa. Kirkon nykyisen omistajan kertoman mukaan kirkkosali aiotaan pitää alkuperäisessä kunnossa, ja on kyläläisten ja seurakunnan käytössä siihen asti, kun tarpeellista.
Liam Ridgewell

Liam Ridgewell (s. 21. heinäkuuta 1984 Lontoo) on englantilainen, kauteen 2019–2020 uransa päättänyt jalkapalloilija. 188 senttimetriä pitkä Ridgewell pelasi keskuspuolustajana. Hän pelasi kymmenisen vuotta Englannin Valioliigassa, jossa hän edusti Aston Villaa, Birmingham Cityä ja West Bromwich Albionia. Pohjoisamerikkalaisessa Major League Soccerissa hän edusti viisi kautta Portland Timbersiä.
Ridgewell pelasi Englannin alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa yhden sekä alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksan ottelua.
Le Mont-Dieu

Le Mont-Dieu on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Sedanin kaupungista etelään.
Kunnan alueella sijaitsee entinen luostari "Chartreuse du Mont Dieu". Luostari on perustettu 1100-luvulla, ja kiinteistöt ja maat ulottuivat noin neljänkymmenen ympäröivän kylän alueelle. Se oli aikanaan yksi Euroopan vaikuttavimmista luostareista.
Vuonna 2010 Mont-Dieun metsästä löydettiin 364 kilogramman painoinen meteoriitti.
Nils Trædal

Nils Trædal (29. marraskuuta 1879 Sunndal – 12. lokakuuta 1948 Oslo) oli norjalainen pappi ja talonpoikaispuolueen poliitikko, joka oli puolueensa puheenjohtaja vuosina 1938–1948. Hän istui suurkäräjillä 1934–1936 ja 1945–1949 sekä toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1931–1933.
Asbjørn Lindboe

Asbjørn Lindboe (19. kesäkuuta 1889 Trondheim – 8. maaliskuuta 1967) oli norjalainen asianajaja, virkamies ja talonpoikaispuolueen poliitikko. Hän oli koulutukseltaan juristi. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuosina 1931–1933 ja Pohjois-Trøndelagin maaherrana 1945–1959.
Elmeri Iivonen

Elmeri Iivonen (s. 18. tammikuuta 2004 Loimaa) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Alajärven Ankkureita.
Ura.
Iivonen on Loimaan Palloilijoiden kasvastti. Hän teki Ykköspesis-debyyttinsä 24. heinäkuuta 2020 vierasottelussa Haminan Paloillijoita vastaan. Iivonen löi ensimmäisen juoksunsa Ykköspesiksessä toisessa ottelussaan 1. elokuuta 2020 Oulun Lippoa vastaan. Iivonen siirtyi kaudeksi 2023 2+1-vuotisella sopimuksella Superpesis-joukkue Alajärven Ankkureihin. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 11. toukokuuta 2023 vierasottelussa Vimpelin Vetoa vastaan. Iivonen löi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä 21. toukokuuta 2023 Koskenkorvan Urheilijoita vastaan.
Muuta.
Iivonen on pelannut nuorempana jääkiekkoa. Hänen isoveljensä Joona pelaa myös pesäpalloa.
Ensio Hytönen

Veikko Ensio Hytönen (s. 6. elokuuta 1952 Konnevesi) on suomalainen maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatti ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Hytönen syntyi maanviljelijä Ville Hytösen ja emäntä Olga Esteri Moisalan perheeseen ja avioitui 1978 kauppatieteiden maisteri Kirsti Helena Antilan kanssa. Hytönen tuli ylioppilaaksi Suolahden yhteiskoulusta 1972, valmistui Vaasan kauppaopistosta ylioppilasmerkonomiksi 1976 ja Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1980 ja lisensiaatiksi 1988. Hän oli Valion neuvontalaitoksen asiantuntija 1978–1979, maito-osaston meijeriagronomi 1979–1982, tuotanto-osaston apulaisosastopäällikkö 1983–1985, järjestö-osaston apulaisosastopäällikkö ja Länsi-Suomen Meijeriliiton toimitusjohtaja 1986–1988, Valion tuotanto-osaston apulaisjohtaja 1988–1990, Normilk Oy:n toimitusjohtaja 1990–1994, Pohjolan Maidon toimitusjohtaja 1990–1994, Nivalan Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1991–1994, Keski-Suomen Maitokunnan toimitusjohtaja 1992–1994, Valio Juustojen toimitusjohtaja 1995–1997, Atrian varatoimitusjohtaja 1997–1999, Hankkija-Maatalous Oy:n toimitusjohtaja 1999–2013 ja Hankkijan toimitusjohtaja 2013–2016.
Helsingin yliopiston elintarvike-ekonomian vt. lehtori Hytönen oli 1982–1983 ja tuntiopettaja 1995. Hänellä oli työuransa aikana lisäksi lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai 2006 maanviljelysneuvoksen arvonimen, ja Helsingin yliopisto nimitti hänen maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtoriksi 2008. Maataloustoimittajien yhdistys palkitsi Hytösen 2016 Tiedonjyvä-palkinnolla.
17. hikō sentai

17. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin helmikuussa 1944. Se muodosti 19. hikō sentain kanssa 22. hikōdanin.
Kalusto.
Yhtymän kalustona olivat:
Komentajat.
Yhtymän komentajina olivat:
Cuvette Ouest

Cuvette Ouest (suom. 'Länsi-Cuvette') on yksi Kongon tasavallan hallinnollisista alueista. Alueen pinta-ala on 26 600 km², noin kahdeksan prosenttia koko valtion pinta-alasta. Alueen pohjoispuolella on Sanghan alue, itäpuolella Cuvette Centralen alue, eteläpuolella Plateaux'n alue ja länsipuolella Gabonin valtio. Cuvette Ouestin alue jakautuu kuuteen piirikuntaan, jotka ovat Ewo, Kéllé, Mbama, Mbomo, Etoumbi ja Okoyo. Cuvette Ouestin alueella asuu noin 73 000 ihmistä (vuonna 2007) ja keskimääräinen asukastiheys on hieman alle 2,8/km².
Maantiede, ilmasto ja luonto.
Korkeuserot.
Cuvette Ouestin alueella on tasankoja, kukkuloita sekä pieniä vuoria. Alueen etelä- ja länsiosissa on noin 400–600 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsevia tasankoja, joita halkovat joet. Keskiosissa Ewosta Kéllén piirikuntaan on kukkuloita, jotka kohoavat 400–500 metrin korkeuteen. Alueen pohjoisosissa on noin 900 metrin korkeuteen kohoavia vuoria, jotka ovat osa Mont Nabemban vuoristokompleksia. Alueen itäosa on suurten jokien halkomaa alankotasankoa, joka on alle 320 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ilmasto.
Cuvette Ouestin alueen ilmasto on guinealaisen metsäilmaston tai Kongon altaan ilmaston kaltainen eli lämpötila on korkea ja vaihtelee vähän, sademäärä vaihtelee 1 400–2 200 millimetrin välillä. Kuvakausi kestää kahdesta neljään kuukautta, mutta yleensä ilmankosteus on korkea (70–90 %). Korkeammalla sijaitsevilla tasangoilla ja vuorilla on kosteampaa (sademäärä 2 200 mm), ja näillä alueilla kuiva kausi kestää noin kaksi kuukautta, kun taas alempana sijaitsevilla tasangoilla ja kukkuloilla sataa vähemmän ja kuiva kausi kestää pidempään, noin kolmesta neljään kuukautta. Vuotuinen keskilämpötila on noin +24°C.
Luonto.
Cuvette Ouestin kasvillisuus on pääasiassa metsää ja savannia. Metsät kattavat alueen pinta-alasta noin 72 prosenttia, ja metsäalueet jatkuvat myös naapurialueiden puolelle. Näiden päiväntasaajalla sijaitsevien metsien pinta-ala on yli 15 miljoonaa hehtaaria, ja siitä valtaosa (noin 9 miljoonaa hehtaaria) on yhtenäistä metsää. Metsissä kasvaa suuria ja kaupallisesti merkittäviä puita, kuten sapeleafrikanmahonkia, utileafrikanmahonkia, wengemillettiaa ja punaveripihkapuuta. Savannit kattavat noin 28 prosenttia alueesta ja ovat ilmastosta sekä maaperästä riippuen joko ruoho-, pensas- tai metsäsavannia.
Cuvette Ouestin alueella on melko paljon vesistöjä – useita jokia sekä järviä. Alueella virtaavia jokia ovat muun muassa Kouyou, Alima ja Likoula-Mossaka. Kaikki joet eivät ole purjehduskelpoisia, mutta ne ovat tärkeitä maanviljelyn ja kalastuksen kannalta.
19. hikō sentai

19. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin helmikuussa 1944 Akenon lentokoulussa. Se muodosti 17. hikō sentain kanssa 22. hikōdanin.
Kalusto.
Yhtymän kalustona olivat:
Komentajat.
Yhtymän komentajina olivat:
Kvazaar

Kvazaar on Tampereen yliopiston Ultra Video Group -tutkimusryhmän kehittämä avoimen lähdekoodin HEVC-kooderi. Ohjelmisto on kirjoitettu C-kielellä ja se toimii useissa eri käyttöjärjestelmissä. Kvazaar tunnetaan tehokkaasta toteutuksestaan High Efficiency Video Coding (HEVC)/MPEG-H Part 2/H.265 -standardista ja se on voittanut mm. ACM Multimedia 2016 -konferenssin Open Source Software Competition -kilpailun. Lisäksi Kvazaar on liitetty FFmpeg -multimediakehykseen ja se on yksi OpenBenchmarking.org-sivuston testiohjelmistoista.
Nokia käyttää Kvazaaria esimerkkinä Omnidirectional MediA Format (OMAF) -videoiden tuotantoon.
Yleiskatsaus.
Kvazaar kehitettiin tarjoamaan tehokas, avoimen lähdekoodin toteutus HEVC/MPEG-H Part 2/H.265 -videonpakkausstandardista, joka on suunniteltu tarjoamaan parempi videonlaatu pienemmillä bittinopeuksilla kuin edeltäjänsä AVC/MPEG-4 Part 10/H.264. Ohjelmisto on suunniteltu modulaariseksi ja laajennettavaksi, mikä mahdollistaa videokoodaustekniikoiden tutkimuksen. Kvazaaria voi käyttää myös kirjastona ohjelmistorajapinnan kautta.
Kehitys.
Kvazaarin kehitys alkoi 2012 Tampereen teknillisellä yliopistolla Marko Viitasen toimesta. Ensimmäinen virallinen julkaisu v0.2.0 tehtiin 2014, kun pakkaajasta oli saatu käytettävä.
Kvazaar tukee HEVC:n Main- ja Main10-profiileja ja sisältää ominaisuuksia, kuten
Kvazaarista on lisäksi tehty Git-haara, uvg266, joka mahdollistaa VVC/H.266-standardin mukaisen pakkauksen käytön.
Suorituskyky.
Uusimpien päivitysten jälkeen Kvazaar on yksi nopeimmista avoimen lähdekoodin HEVC-koodereista, joka tarjoaa tasapainon koodausnopeuden ja pakkaustehokkuuden välillä, kilpaillen jopa suositun x265 pakkaajan kanssa. OpenBenchmarking-sivuston perusteella Kvazaar v2.2 pystyy koodaamaan 4K-videota yli 30 kuvaa sekunnissa kuluttajatason prosessoreilla.
Argentiinan maantiede

Argentiinan länsipuolella on Chile, pohjoispuolella ovat Bolivia ja Paraguay ja itäpuolella ovat Brasilia ja Uruguay. Argentiinan ja Chilen rajalla on Andien vuorijonoa 5 300 kilometriä. Brasilian ja Uruguayn rajaseudulla virtaavat joet Rio Paraguay, Rio Paraná, Rio Iguaçu, Rio Uruguay ja Rio de la Plata.
Maastonmuodot.
Argentiinan alueella sijaitsevat Andien vuoret koostuvat kolmesta osasta. Pohjoisessa on Punan vuoristoalue, maan keskiosassa ovat korkeimmat vuoret ja maan eteläosassa on Patagonian vuorijono. Punan keskiosassa on 5 000–6 000 metriä korkeita vuoria, joita ympäröi 3 000–3 500 metriä korkea ylänkö. Ylängön läheisyydessä on myös 5 000 metriä korkea esivuoristo. Maan keskiosissa sijaitsevan korkean vuoriston alueella, lähellä Mendozan kaupunkia sijaitsee Andien korkein vuori Aconcagua. Patagonian Andit ulottuvat Isla de los Estosiin saakka. Tällä vuoristoalueella on graniittinen vuori Cerro Fitz Roy, joka on 3 375 metriä korkea. 
Maan pohjois- ja itäosassa on tasankoja, jotka koostuvat Chacon alueesta, kahden joen laaksosta ja pampan arosta. Chaco sijaitsee Paraguayn rajaseudulla ja osa alueesta on niin matalalla, että se on merenpinnan tason alapuolella. Osa alueesta on metsää, mutta alueen pohjoisosassa on kuivaa aluetta. Kahden joen laaksossa on ruohostomaata ja soita. Pampa on harvapuista ja tasaista aluetta. Coloradojoen eteläpuolella on Patagonia, missä on yksittäisiä vuoria ja kanjonimaisia laaksoja. Alue on suurelta osin puoliaavikkoa.
Ilmasto.
Ilmasto vaihtelee maan luoteisosan subtrooppisesta ilmastosta Patagonian kylmään ilmastoon. Kuivinta on Patagonian kuivimmilla seuduilla, missä vuotuinen sademäärä on noin 250 mm. Sateisinta on maan koillisosassa, missä vuotuinen sademäärä on noin 1 900 mm.
Luonto.
Maan koillisosassa on sademetsää, missä on uhanalaisia kasveja ja eläimiä. Sademetsien eläimiä ovat tapiiri, jaguaari, apinat, vyötiäiset ja villikissat. Korkeilla ylänköalueilla elää laamoja, alpakoita, vikunjia ja guanakoja. Andien alueen lintuja ovat kondorit. Atlantin rannikolla jotkut eläinlajit elävät yhdyskuntina, kuten pingviinit, hylkeet, merilehmät ja merikarhut.
Kuubanviiriäiskyyhky

Kuubanviiriäiskyyhky ("Starnoenas cyanocephala") on kyyhkyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Kuubassa.
Koko ja ulkonäkö.
Kuubanviiriäiskyyhky voi kasvaa 29–35 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää on musta ja päälaki sininen. Nokasta niskaan kulkee valkoinen juova. Kuubanviiriäiskyyhkyn alarinta on musta, ja sen alareunassa on valkoinen kaari. Niska on ruskean ja mustan juovittama. Linnun selkä, siivet ja vatsa ovat ruskeat.
Levinneisyys ja elintavat.
Kuubanviiriäiskyyhkyä tavataan paikoittain Kuubassa, ja yleisin se on Zapatan suoalueella. Lajin elinympäristöä ovat usein soisten alankometsien pohjakerrokset. Linnut liikkuvat usein yksin tai pareittain mutta saattavat myös kerääntyä ryhmiksi. Kuubanviiriäiskyyhkyn ravintoa ovat marjat, siemenet ja nilviäiset. Pesimäkausi kestää maaliskuulta kesäkuulle. Risupesä on kasvien tai puunrungon suojaama. Naaras munii kaksi munaa. 
Kuubanviiriäiskyyhky luokitellaan erittäin uhanalaiseksi, ja kannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä. Kantaa uhkaavat elinympäristön häviäminen hakkuiden ja hurrikaanien vuoksi sekä metsästys ravinnoksi.
Henry Hetherington

Henry Hetherington (1792–1849) oli englantilainen painaja, kustantaja ja sanomalehden omistaja. Hän syntyi Lontoossa räätälin perheeseen. Kolmetoistavuotiaana Henry pääsi painaja Luken Mansardin apupojaksi. Myöhemmin hän työskenteli painajana Belgiassa, mutta palasi Lontooseen vuonna 1815.
Toiminta.
Hetheringtonin arvomaailma oli radikaali, ja hänet vangittiin veronkierrosta kolme kertaa. Hetherington puolusti sosiaalista oikeudenmukaisuutta, lehdistönvapautta, yleistä äänioikeutta ja uskonnonvapautta. Hänen perustamiaan sanomalehtiä olivat "Political Economist and Universal Philanthropist, The Penny Papers for the People," "The Poor Man´s Guardian" ja "London Dispatch."
National League (jääkiekko) -kausi 2022–2023

National League -kausi 2022–2023 oli Sveitsin jääkiekkoliiga National Leaguen 85. kausi.
Luettelo Norjan oikeusministereistä

Tämä on luettelo Norjan oikeusministereistä. Oikeus- ja poliisiministeriö perustettiin 17. marraskuuta 1818 yhdistämällä toinen ja kolmas ministeriö. Alkuperäiset ministeriöt perustettiin 30. marraskuuta 1814.
18. hikō sentai

18. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin joulukuussa 1943. Sen rungon toimitti 244. hikō sentai. Yhtymä saavutti operatiivisen valmiuden helmikuussa 1944. Tammikuussa 1945 se muutettiin törmäysyksiköksi pyrittäessä torjumaan Boeing B-29 Superfortress pommikoneiden toimintaa Japanin yllä. Yhtymä nimettiin samalla 6. shinten seikutaiksi.
Kalusto.
Yhtymän kalustona olivat:
Komentajat.
Yhtymän komentajina olivat:
20. hikō sentai

20. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin joulukuussa 1943 Itamissa kaksilaivueisena. Heinäkuussa 1944 se uudelleen järjestettiin kolmilaivueiseksi hikōtaiksi (lentävä osa) ja seibitaiksi (tukevat osat).
Kalusto.
Yhtymän kalustona olivat:
Komentajat.
Yhtymän komentajina olivat:
Löyttymäen koulu

Löyttymäen koulu oli kaksiopettajainen alakoulu Janakkalan kunnan Löyttymäen kylässä, Kanta-Hämeen maakunnassa. Koulu perustettiin 1878 ja lakkautettiin vuoden 2013 kevätlukukauden jälkeen. Lakkautuksen taustalla oli Janakkalan kunnan kahdenkymmenen oppilaan sääntö, jossa koulun lakkautus nousee ajankohtaiseksi sen oppilasmäärän tiputtua alle kahdenkymmenen. Löyttymäen koulussa oli viimeisenä lukuvuonna 15 oppilasta. Koulun viimeisinä vuosina oppilasmäärä lähes puolittui kahdessa vuodessa.
Krohg

Krohg on norjalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kaabil

Kaabil (; suom. ”Kykenevä”) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrillerielokuva, jonka on ohjannut Sanjay Gupta. Pääosia näyttelevät Hrithik Roshan ja Yami Gautam. Elokuva seuraa sokeaa äänitaiteilijaa, jonka vaimo kohtaa epäoikeudenmukaisuutta ja kuolee. Hän päättää kostaa vaimonsa kuolemasta vastuussa oleville ja samalla hämätä poliisia oletuksella, että kukaan ei uskoisi sokean voivan tappaa.
Ivar Kirkeby-Garstad

Ivar Larsen Kirkeby-Garstad (5. elokuuta 1877 Vikna – 19. kesäkuuta 1951) oli norjalainen talonpoikaispuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1922–1945 ja toimi Norjan kauppaministerinä 1932–1933.
Rasmus Langeland

Rasmus Olsen Langeland (8. helmikuuta 1873 Sunnylven – 12. elokuuta 1954) oli norjalainen talonpoikaispuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1922–1945 ja toimi Norjan työministerinä 1931–1933.
Sunnylven

Sunnylven on entinen Norjan kunta Møren ja Romsdalin läänissä. Se perustettiin vuonna 1837 ja yhdistettiin vuonna 1965 Strandan kuntaan. Yhdistymishetkellä Sunnylvenissä oli 1221 asukasta ja sen pinta-ala oli 570 neliökilometriä.
Burden of Dreams

Burden of Dreams (suom. ”unelmien taakka”) on boulderoinnin harrastajien kiipeilyreitti. Sen on sanottu olevan ”Vaikein kohta, josta ihminen on ikinä noussut ylös”. Kyseessä on neljä metriä korkea siirtolohkare, joka sijaitsee Loviisan laitamilla Lappnorin kylässä keskellä metsää. 
Reitti.
Burden of Dreamsin seinämä kallistuu kiipeäjän päälle 45 asteen kulmassa. Kivi ei tarjoa raajoille kuin sentin tai kahden levyisiä sijoja. Lisäksi otteiden välimatkat ovat pitkät. 
Koko reitti koostuu vain muutamasta liikkeestä. Alkuotteilta kiven ylälaitaan on kaikkiaan matkaa noin kolme metriä. Ensimmäiseltä otteelta toiselle on nousua n. 120 cm, ja tämä on koko matkan vaikein liike. Siitä seuraavaan otteeseen on matkaa 70 cm. Viimeinen liike on 120 cm kurotus kiven ylälaitaan. 
Kiipeäjä kamppailee koko ajan painovoimaa vastaan samalla, kun hänen täytyisi tehdä suuria loikkia päästäkseen ylöspäin. Kiipeämiseen tarvitaan valtavat sormivoimat ja ylävartalon kestävyyttä, sillä jaloista ei tällä reitillä ole juurikaan apua.
Burden of Dreamsin valloittamista voi käytännössä yrittää vain keväisin ja syksyisin. Kesällä kuumuus saa kädet hikoilemaan ja otteen kivestä lipsumaan. Talvella jään ja lumen peitossa oleva siirtolohkare on erittäin liukas. Sormien ja kallion väliin muodostuva kitka on parhaimmillaan, kun lämpötila on viitisen astetta plussan puolella.
Vaikeusaste.
Kiipeilijät arvioivat reittejä asteikolla, jossa aloittelijat pystyvät tavallisesti kiipeämään nelosella alkavia reittejä ja harrastajat kuutosella alkavia. Nalle Hukkataival arvioi Burden of Dreamsin olevan vaikeudeltaan tasoa 9A. William Bosi on vahvistanut arvion. Siten Burden of Dreams on maailman ensimmäinen boulderkiipeilyreitti, jonka vaikeustasoksi on vahvistetusti arvioitu 9A. Sitä ennen maailman vaikeimman boulder-reitin vaikeusaste oli 8C+. Nykyään maailmassa on muutama muukin 9A-tasolle luokiteltu reitti.
Kiipeäjät.
Ensimmäisenä reitin onnistui kiipeämään Nalle Hukkataival 23. lokakuuta 2016. Hukkataival vietti kivellä yli 80 päivää kolmen vuoden aikana ennen kuin pääsi huipulle. Tätä ennen kukaan maailmassa ei ollut kiivennyt yhdeksiköllä alkavaa boulder-reittiä. Kiivettyään reitin Hukkataival antoi sille nimen Burden of Dreams. 
Toisena reitin läpäisi skotlantilainen William Bosi vuonna 2023. Huhtikuuhun 2023 mennessä vain nämä kaksi kiipeilijää olivat onnistuneet läpäisemään reitin.
Kolmantena maailmassa lohkareen huipulle nousi belgialainen Simon Lorenzi joulukuussa 2023 puolentoista kuukauden yrittämisen jälkeen.
Neljäs oli italialainen Elias Iagnemma, joka läpäisi reitin maaliskuun lopussa 2024 vietettyään Suomessa yhteensä 80 päivää vuodesta 2022 lähtien.
Kiipeämistä ovat yrittäneet myös yhdysvaltalainen Shawn Raboutou, japanilainen Toru Nakajima sekä italialainen Stefano Ghisolfi, jotka kuuluvat maailman parhaiden kiipeilijöiden joukkoon. Jotkut kiipeilijät ovat rakentaneet reitistä kopiot, joiden avulla he harjoittelevat liikkeitä kiipeilyhallissa.
Cascinette d’Ivrea

Cascinette d’Ivrea () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1 497 asukasta.
Esko Holm

Esko Holm (s. 1957) on suomalainen kirjailija ja kuvittaja. Hän on toiminut kiertävän lastenteatterin parissa 30 vuotta ja ohjannut useita kesäteatterinäytelmiä. Hän on kirjoittanut näytelmän Aulangon Eversti ja lastennäytelmät Kaksi Pelleä ja Madame Canapén Kulta.
Vuonna 2021 ilmestyi Holmin kirjoittama lastenkuvakirja "Nero ja lohikäärme" ja 2022 "Nero ja pimeyden korennot". Valokuvakuvituksen kirjoihin on tehnyt hänen vaimonsa Minna Eskola. Kirjat on kustantanut Aurinko Kustannus Oy.
Holm on kirjoittanut myös 1600-luvun Suomeen sijoittuvaa kirjasarjaa Valpuri Kyni -nimisestä noitatytöstä. Sarjan ensimmäinen osa "Valpuri Kyni: Pako" julkaistiin tammikuussa 2023. Julkistustilaisuus pidettiin Olavinlinnassa. Kirjasarjaa kustantaa Aurinko Kustannus Oy. Sarjan toisen osan, "Valpuri Kyni: Uhka", on määrä ilmestyä 2024. Kirjojen kansikuvat on tehnyt Deborah Valentino ja kirjojen mustavalkopiirrokset Esko Holm.