Henrik Fredrik

Henry Frederick, Walesin prinssi (); (19. helmikuuta 1594 Stirlingin linna, Stirling, Skotlannin kuningaskunta – 6. marraskuuta 1612 Lontoo, Englannin kuningaskunta) oli Skotlannin kuningas Jaakko VI:n (tuleva Englannin kuningas Jaakko I) ja Anna Tanskalaisen vanhin poika sekä kruununperijä.
Suku ja koulutus.
Kruununperijän syntymä helmikuussa 1594 aiheutti riemua koko Skotlannissa. Henrik kastettiin 30. elokuuta 1594 juhlallisesti. Tuolloin hänet nimitettiin tavan mukaan Rothesayn herttuaksi ja hänelle annettiin arvonimi "Great Steward and Prince of Scotland". 
Poika annettiin John Erskinen, Marin 2. jaarlin, ja tämän äidin Annabell Murray, Marin kreivittären, joka oli itse toiminut kuninkaan holhoojana, huostaan. Järjestely ei miellyttänyt kuningatarta. Kuningas antoi Marin kreiville 24. heinäkuuta 1595 määräyksen, jossa hän vaati tätä olemaan luovuttamatta Henryä Annalle tai Skotlannin parlamentille, jos kuningas kuolisi.
Heinäkuun 1599 tienoilla prinssi asetettiin Adam Newtonin opetettavaksi. Vähän ennen kuningatar Elisabetin kuolemaa paavi Klemens VIII tarjoutui avustamaan kuningas Jaakkoa rahallisesti sillä ehdolla, että Jaakko siirtäisi prinssin koulutuksen hänen vastuulleen. Jaakko kieltäytyi ehdotuksesta. Elisabetin kuoltua Jaakko kirjoitti prinssille, josta oli nyt tullut Cornwallin herttua, kirjeen, jossa hän kehotti prinssiä olemaan muuttumatta "ylpeäksi tai röyhkeäksi, sillä kuninkaan poika ja perillinen olit ennenkin, etkä ole sen enempää nytkään".
Jaakko I:stä tuli Englannin kuningas vuonna 1603, ja hänen perheensä muutti etelään. Kuningatar ei halunnut menettää mahdollisesti viimeistä tilaisuuttaan saada prinssi pois Marin suvun käsistä, ja matkusti Stirlingiin ottaakseen prinssin mukanaan Englantiin. Suvun asiamiehet, jotka olivat tietoisia kuninkaan Marille aiemmin antamasta valtuutuksesta, kieltäytyivät jyrkästi hänen pyynnöstään. Marin kreivitär sai luvan viedä Henryn Edinburghiin, ja 1. kesäkuuta Anna ja Henry lähtivät Englantiin, ja kuun viimeisenä päivänä he saapuivat Windsoriin. 
Pyhän Yrjön juhlassa Windsorissa 2. heinäkuuta prinssille annettiin sukkanauharitarin arvo. Ruton leviämisen vuoksi prinssi siirrettiin samassa kuussa asumaan Windsorista Oatlandsin maakartanoon, Surrey'hin. Hän asui toisinaan myös Hampton Courtin palatsissa. Vuonna 1604 kuningattaren aloitteesta ehdotettiin prinssin avioliittoa Espanjan kuningas Filip III:n vanhimman tyttären ja Espanjan kruununperijättären Annan kanssa. Espanjan kuningas kuitenkin vaati, että prinssi lähetettäisiin Espanjaan, jossa hänet kasvatettaisiin katolilaiseksi, ja neuvottelut osoittautuivat turhiksi. Neuvotteluja jatkettiin turhaan uudelleen vuosina 1605 ja 1607. Elokuussa 1605 prinssi kirjoittautui sisään Oxfordin yliopiston Magdalen Collegeen. Hän piti kuitenkin enemmän urheiluharrastuksista, muun muassa ratsastuksesta, jeu de paumesta ja golfista, kuin opiskelusta. Hän oli erityisen kiinnostunut sekä meri- että sotilasasioista ja pyrki perusteellisesti hallitsemaan sotataidon kaikki osa-alueet. Prinssi oli hyvin säädyllinen käytökseltään ja osallistui säännöllisesti julkisiin jumalanpalveluksiin.
Walesin prinssi ja kuolema.
Henrystä tehtiin 4. kesäkuuta 1610 Chesterin jaarli ja Walesin prinssi, jonka jälkeen hän piti hovia St Jamesin palatsissa, joka oli varattu hänen asuinpaikakseen. Siellä kävi pian paljon enemmän ihmisiä kuin hänen isänsä Jaakko I:n luona, jonka sanotaan huudahtaneen kiukkuisesti poikansa suosioon viitaten: "Hautaako hän minut elävältä?". 
Walesin prinssi Henry sairastui vakavasti lavantautiin 10. lokakuuta 1612. Sairastumisen jälkeenkin hän pelasi jeu de paumea (tenniksen esimuoto) kylmällä säällä riittämättömässä vaatetuksessa ja lopulta menehtyi 6. marraskuuta. Lupaavan ja suositun kruununperijän äkillinen sairastuminen ja kuolema vain 18-vuotiaana aiheutti syvän surun koko kuningaskunnassa ja innoitti poikkeuksellisen suuren määrän elegioita ja valituslauluja (engl. 'laments'). Hänen tittelinsä siirtyivät hänen nuoremmalle veljelleen (tuleva Kaarle I), joka oli elänyt hänen varjossaan.