tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karhunpalvonta

Karhunpalvonta on ihmisen suhtautumista karhuun yliluonnollisena olentona. Karhu on suurin petoeläin subarktisella ja kylmällä ilmastovyöhykkeellä ja lukuisat näiden alueiden kansat ovat vanhastaan pitäneet karhua pyhänä eläimenä.
Karhut ovat eri tavoin mukana myös monien kansojen satu- ja tarinaperinteessä, usein tavalla, joka viittaa uskomuksiin niiden erityisasemasta kaikkien eläinten joukossa. Karhu on keskeinen eläin eräiden Pohjois-Amerikan intiaaniheimojen perinteessä. Se tavataan usein sankarien opastajana tai auttajana. Pohjois-Amerikan intiaanit tuntevat myös yleisesti sadun karhunaisesta, joka ottaa aviomiehekseen heimon miehen, tai kansainvälisesti laajalti tunnetun sadun karhun ja heimon naisen liitosta, josta syntyy epätavallisin kyvyin varustettu sankarihahmo. Karhuun liittyy eri kansoilla myös paitsi edellä kerrotun tapaisia myyttisiä käsityksiä myös pienimuotoisempaa perinnettä. Karhunrasvaa käytetään paikoin edelleen särkyjen ja kipujen poistoon, ja karhuntaljalla makaamisen uskotaan parantavan selkäsäryn.
Karhulla on useita kiertoilmauksia, kuten "mesikämmen, kontio, metsän omena, metsän kuningas" ja "nalle". Myös 'karhu' on alun perin kiertoilmaus, joka tarkoittaa karheaa turkkia, mutta sittemmin se on vakiintunut karhun nimeksi. Kiertoilmauksia käyttämällä muinaissuomalaiset ovat halunneet välttää kutsumasta petoa luokseen. Karhun ehkä vanhin ja alkuperäisin nimitys on "oksi" (taipuu kuten "kaksi"). Sanalle 'oksi' on vastineita kaukaisemmissa suomalais-ugrilaisissa kielissä, joten se on ikivanha omaperäinen sana. Sanan oksi vastine on nykysuomessa "otso". Otso-sana on kirjakielinen muunnos oksi-sanan karjalaisesta ja itäsuomalaisesta deminutiivista "ohto".
Kristillisyyden syventyessä ja vanhojen käsitysten hävitessä karhua alettiin entistä enemmän vihata ja pelätä, vaikkei siihen liittyvä myyttinen kunnioitus täysin hävinnytkään.
Jo ennen vanhaan tiedettiin, että karhut eivät viihdy ihmisasutuksen lähellä. Erään kivijärveläisen kansantarinan mukaan ensimmäinen karhu tuli ihmisten asumusten luokse tekemään pahaa, mutta sitten jättikokoinen mies iski karhua korvalliselle, ja karhu joutui anomaan armoa. Tehtiin sopimus: karhu lupasi siitä lähtien pysyä metsässä, syödä marjoja ja kuopia kusiaisia; lupasipa karhu myös nukkua koko talven mahtavana pesässään. Jos se kuitenkin tulisi takaisin, saisivat ihmiset sen sitten ampua ja keihästää. Lupauksensa se pitikin muutoin, mitä nyt joskus söi karjaa metsästä, omalta alueeltaan. Kertomus sivuaa myös uskomusta siitä, miksi kotieläimet tulivat ihmisten ilmoille: karhua pakoon.
Entisaikoina karhut pysyivätkin yleensä kaukana ihmisten asumuksista, koska rakentaminen, metsäteollisuus, tieverkosto ja muu ihmistoiminta ei ollut vielä samassa määrin pirstonut niiden ensisijaista elinympäristöä.
William Crookes

William Crookes (17. kesäkuuta 1832 – 4. huhtikuuta 1919) oli englantilainen fyysikko ja kemisti. Crookes löysi alkuaine talliumin vuonna 1861. Kemiallisten tutkimustensa ohessa hän keksi Crookesin radiometrin eli niin sanotun valomyllyn vuonna 1873. Kehittämiensä tyhjiöputkien avulla hän myös havaitsi katodisäteet tutkiessaan sähkön johtumista harvassa kaasussa. Crookes oli tyhjiöputkitutkimuksen pioneereja ja vuonna 1879 hän havaitsi ensimmäisenä, että aine voi esiintyä plasmana.
Crookes tuli tunnetuksi myös Daniel Dunglas Homen ja muiden meedioiden väitettyjen paranormaalien kykyjen testaajana ja hänellä oli hyvin myönteinen suhtautuminen spiritualismiin.
Elämä.
Crookes oli lähtöisin alkujaan köyhästä perheestä. Hänen isänsä Joseph oli uransa alussa räätälin apulainen mutta vaurastui myöhemmin. Nuori Crookes pääsi Royal College of Chemistry -yliopistoon ennen 16. syntymäpäiväänsä vuonna 1948. Hän opiskeli August Wilhelm von Hoffmannin johdolla, mutta hänen muodollinen koulutuksensa ei ollut kovin laaja. Crookes julkaisi 19-vuotiaana ensimmäisen tutkimuksensa, joka käsitteli eräitä seleenin yhdisteitä. Hän käytti paljolti spektroskopiaa kemiallisissa tutkimuksissaan. Crookes pääsi arvostetun Royal Societyn jäseneksi 31-vuotiaana talliumin löytämisen ansiosta.
Crookesin erittäin pitkä tiedemiehen ura kesti 68 vuotta, vuodesta 1851 aina hänen kuolemaansa, vuoteen 1919 saakka, ja käsitti monia fysiikan ja kemian aiheita. Kuningatar Viktoria aateloi hänet 1897. Crookesin vaimo kuoli ennen miestään vuonna 1916.
Amiraliteetinvuoret

Amiraliteetinvuoret (myös "Amiraliteettivuoret", tai "Admiralty Range") on laaja korkeiden vuorten ja erillisten vuorijonojen muodostama kokonaisuus, vuoristo, joka sijaitsee Etelämantereen Victorianmaalla. Vuoristo rajoittuu mereen sekä Dennistounin, Ebben ja Tuckerin jäätiköihin.
Vuoriston löysi tammikuussa 1841 kapteeni James Clark Ross, joka nimesi ne brittiläisen työnantajansa mukaisesti.
Vuoriston merkittäviä huippuja ovat:
Amarillo (ravintolaketju)

Amarillo on suomalainen S-ryhmään kuuluva ravintolaketju. Ravintolat ovat erikoistuneet texmexruokaan, ja myös niiden sisustus on teemaltaan meksikolainen. Nykyisin ravintoloiden esteettisessä tyylissä on vivahde steampunkia. Joidenkin ravintoloiden yhteyteen on liitetty samaa tyyliä noudatteleva yökerho.
Amarillo-ketju on perustettu vuonna 1988. Se on Rosson jälkeen S-ryhmän toiseksi vanhin ravintolaketju. Vuonna 2025 Amarilloja oli 22 kappaletta, joista 21 Suomessa ja yksi Virossa.
Kaikki Amarillo-ravintolat uudistuivat konseptiltaan 2010-luvun lopulla. Tarjoilijat saivat nimilappuihinsa uuden tittelin "entertainer", ”viihdyttäjä”, ja ohjeistuksen mennä tilanteen salliessa pöytiin istumaan ja juttelemaan. Vuonna 2021 S-ryhmän kauppoihin tuli Amarillo-tuotemerkillä varustettuja valmisruokia.
Varaslampi

Varaslampi on Joensuun kaupungin sisäpuolella oleva lampi, ainoa kantakaupungissa oleva lampi. Se sijaitsee Niinivaaran, Karsikon ja Sirkkalan rajamailla, ratapihan ja valtatie 6:n välissä.
Nimensä lampi on saanut siitä, että se varastaa vettä Pielisjoesta. Aikoinaan se on ollut Pielisjoen vanhan uoman suvanto, mutta maan nousu on tehnyt siitä lammen. Lammen eteläisellä rannalla asutus ulottuu lähes rantaviivalle. Muut rannat ovat pääasiassa soistunutta luhtaa. 
Lampi on tunnettu myös nimellä Soldaninlampi. Karsikossa sijaitsi aikanaan vuokratalo, jota kutsuttiin Soldanin kasarmiksi.
Luontoarvot.
Varaslammella on runsas vesilinnusto ja siellä on nähty 2000-luvulla pesiviä laulujoutsenia ja majavia. Lammen luonnon- ja kauneusarvojen vaalimiseksi sekä virkistyskäytön parantamiseksi ovat paikalliset asukkaat sekä Joensuun kaupunki tehneet suunnitelmia. Suunnitelmat vaihtelevat laajoista ruoppauksista pusikoiden ja puuston harvennukseen. Kunnostuksella pyritään pysäyttämään lammen rehevöityminen ja umpeenkasvu sekä parantamaan vedenlaatua. Osa rannoista pyritään säilyttämään mahdollisimman luonnontilaisina.
Niinivaaran lukiolaisten luonnonmaantieteen kurssilla toteutettu Varaslampi-projekti sai vuonna 2005 kunniamaininnan valtakunnallisessa Tutki-kokeile-kehitä-kilpailussa.
Seija Karpiomaa

Seija Karpiomaa-Myllys (4. heinäkuuta 1932 Viipuri – 28. kesäkuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen 1950–1960-luvun vaihteessa levyttänyt iskelmälaulaja.
Ura.
Seija Karpiomaan lapsuuteen ja nuoruuteen vaikuttivat vahvasti talvi- ja jatkosota, joiden vuoksi hän joutui kahdesti lähtemään evakkoon. Monien ikätoveriensa tavoin hän ehti olla myös sotalapsena Ruotsissa. Hänen innostuksensa musiikkiin alkoi varhain. 10-vuotiaana hän oli jo taitava huuliharpisti, ja hiukan myöhemmin instrumentiksi vaihtui kitara. Musiikkiharrastuksen ohella hän oli myös lahjakas piirtäjä. Ennen siirtymistään musiikkimaailmaan hän työskenteli kultasepänliikkeen myyjänä ja Hotelli Vaakunan pääkassana Helsingissä.
Laulajanura alkoi solistina Helge Pahlmanin orkesterissa vuonna 1957 ja samana vuonna Karpiomaa voitti iskelmälaulukilpailut Helsingin työväentalolla. Voiton jälkeen laulaja sai kiinnityksen Scandian tuotantopäällikkönä uraansa aloitelleen Jaakko Salon orkesterin solistiksi Brita Koivusen ja Annikki Tähden rinnalle. Hän keikkaili viikonloppuisin mutta työskenteli edelleen arkisin myyjänä Forumin äänilevyliikkeessä. Karpiomaan liittyessä Scandian laulajakaartiin siihen kuuluivat muiden muassa Annikki Tähti ja Brita Koivunen, ja hieman myöhemmin mukaan tulivat myös Laila Kinnunen ja Vieno Kekkonen.
Karpiomaan ensimmäinen single "Delfiinipoika / Maruzzella" levytettiin Scandialle vuonna 1957, ja se oli suuri menestys. Karpiomaan ja Olavi Virran versiot "Delfiinipojasta" vuorottelivat levytilaston ykköspaikalla keväällä 1958. Muita levytyksiä olivat "Tango notturno" (1958), "Vanha musta" (1960) ja "Novgorodin ruusu" (1961). 
Seija Karpiomaan ura jäi verrattain lyhyeksi, sillä hän lauloi enemmänkin harrastuksekseen ja omaksi ilokseen. Hän ei missään vaiheessa suunnitellut ammattimaista iskelmätähden uraa, eikä keikkailu pidemmän päälle jaksanut innostaa. Viimeiseksi levytykseksi jäi "Kuutamolla", jonka George de Godzinsky sävelsi Tabe Slioorista kertovaan elokuvaan "Se alkoi omenasta" vuonna 1962. Karpiomaa oli myös itse mukana muutamassa elokuvassa vuosina 1959–1960. Annikki Tähti arveli myöhemmin, että osasyynä Karpiomaan varhaiseen vetäytymiseen levylaulajan uralta oli musiikkipiireissä vielä 1950-luvulla ja 1960-luvun alkupuolella vallinnut väheksyvä suhtautuminen naissolisteihin, mikä näkyi muun muassa levytyskappaleiden valinnassa. 
Seija Karpiomaan elämää alkoi 1990-luvun lopulla varjostaa vakava sairaus, joka osoittautui munuaissyöväksi. Viimeiset kolme vuotta hän oli pysyvässä sairaalahoidossa, ja hän menehtyi vajaata viikkoa ennen 70-vuotissyntymäpäiväänsä.
Dave Finlay

David "Dave" Finlay (s. 20. lokakuuta 1958 Belfast, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen uransa lopettanut showpainija, joka tunnetaan parhaiten painiajoistaan World Wrestling Entertainment promootiossa. Hänet tunnetaan paremmin paininimellään Finlay. Finlay on kolmannen polven painija, joka on 178-senttinen ja 106-kiloinen. Ensimmäisen kerran Finlay esiintyi painijana lokakuussa 1978. Hänet tunnetaan King Bookerin, maailmanmestarin "hovin" toisena jäsenenä. Booker onkin lyönyt hänet ritariksi, joten Finlay on saanut paininimen Sir Finlay. Hän on ollut piikkinä Bobby Lashleyn lihassa, voittanut hänet lähes joka kerta, tosin useimmiten "shillelagh"-nimisen ryhmysauvan avulla. Finlay on myös voittanut kahdesti The Undertakerin pahamaineisen veljen Kanen toisella kerralla ilman "shillelagh"-asetta. Hän on myös käynyt kovia kamppailuja Bookerin "hovin" toisen jäsenen William Regalin kanssa, joiden otteluissa Finlayn nenä murtui ja Regal lensi lasin läpi. He ovat kuitenkin useimmiten ystäviä, jotka ovat otelleet tag team -otteluissakin useita kertoja esimerkiksi Batistaa ja Bobby Lashleyä vastaan. Finlay on myös otellut King Bookeria vastaan, jonka hän voitti "shillelagh"-aseella. 
Hänet tunnetaan menninkäisestä, kehän alla olevasta pieneksi jääneestä ihmisestä nimeltä Hornswoggle, joka usein sekaantuu otteluihin tuomarin keskittyessä toiseen asiaan ja aiheuttaa Finlaylle voittoja. Menninkäinen on esimerkiksi antanut Finlaylle tämän "shillelaghin." Finlay on myös heittänyt Hornswogglen painivastustajaa päin.
Finlay käyttää yleensä otteluiden voittamiseen "shillelagh"-asettaan, mutta hän käyttää lopetusliikkeinään "Celtic Cross"ia ja "Finlay Roll"ia. Hänen managerinsa on ollut Princess Paula, The Dog ja Brian Knobbs.
Hän on voittanut pitkällä urallaan jo paljon, kuten kertaalleen WWE:n Yhdysvaltain mestaruuden, Irlannin mestaruuden, WCW:n mestaruuden, kaksi kertaa Britannian raskaansarjan mestaruuden ja viisi kertaa Britannian keskisarjan mestaruuden.
28. lokakuuta 2011 ilmoitettiin että Finlay tekee debyyttinsä Yoshihiro Tajirin perustamassa Smash -promootiossa. Hänet paljastettiin mysteerisellä nimellä "King of Terror", jonka Michael Kovac lupasi tuoda promootioon. Samalla Finlay nimitettiin ensimmäiseksi haastajaksi ensimmäiselle Smash mestarille kanadansuomalaiselle StarBuckille. 24. marraskuuta Smash.23 tapahtumassa Finlay voitti Starbuckin mestaruudesta ja hänestä tuli uusi Smash mestari.
Evoluutiobiologia

Evoluutiobiologia on biologian osa-alue, joka keskittyy erityisesti eliöiden evoluution tutkimiseen. Keskeisiä tutkimusaiheita ovat esimerkiksi eliöiden syntyperän sekä niiden kehittymisprosessien selvittäminen.
Sovellukset.
Evoluutiobiologiassa käytetyillä käsitteillä ja malleilla, kuten luonnonvalinnalla, on useita sovelluksia.
Jalostus viittaa elävien eliöiden, mikrobien, eläinten tai kasvien kehittämiseen haluttuun suuntaan keinotekoisesti. Tätä on käytetty tuhansien vuosien ajan kasvien ja eläinten domestikaatioon. Tämänkaltaisesta valinnasta on hiljattain tullut merkittävä osa geenitekniikkaa, jossa käytetään antibioottiresistenttien geenien kaltaisia geenitekniikan tekijöitä manipuloimaan DNA:ta. Haluttuja ominaisuuksia omaavia proteiineja kehitetään toistuvien mutaatioiden ja valintojen kierrosten kautta prosessissa, jota kutsutaan ohjatuksi evoluutioksi.
Useat sairaudet eivät ole pysyviä ilmiöitä, vaan kykenevät muuttumaan evoluution myötä. Virukset, bakteerit, sienet ja syövät kehittyvät resistenteiksi immuunijärjestelmille ja lääkeaineille. Samat ongelmat ilmenevät maanviljelyssä kun käytetään hyönteismyrkkyjä ja herbisideja.
Tietojenkäsittelytieteessä aloitettiin evoluution simulointi evoluutioalgoritmeja ja tekoelämää käyttäen 1960-luvulla. Evoluutioalgoritmeista tuli laajalti tunnustettu optimointimenetelmä Ingo Rechenbergin 1960-luvulla tekemän työn johdosta. Hän käytti evoluution strategioita ratkaisemaan monimutkaisia teknisiä ongelmia. Erityisesti geneettiset algoritmit nousivat suosioon John Hollandin kirjoitusten kautta. Käytännön sovelluksiin lukeutuu myös tietokoneohjelmien automaattinen evoluutio. Nykyään evoluutioalgoritmeja käytetään optimoimaan järjestelmiä ja ratkaisemaan moniulotteisia ongelmia tehokkaammin kuin ihmisten kehittämät ohjelmistot.
Mea culpa

Meā culpā eli culpa meā on latinankielinen fraasi, joka tarkoittaa ”minun vikani”. Tavallisessa kielenkäytössä sillä tarkoitetaan, että henkilö ottaa vastuun tapahtuneesta. Fraasi tulee katolisen messun johdannon synnintunnustuksesta. Sanojen "mea culpa" kohdalla rukoilija kevyesti lyö oikealla kädellä rintaansa. 
Latinaksi:
Confiteor Deo omnipotenti et vobis, fratres, 
quia peccavi nimis cogitatione, verbo, opere et omissione:
meā culpā, meā culpā, meā māxima culpā.
Ideo precor beatam Mariam semper Virginem, 
omnes Angelos et Sanctos, et vos, fratres, 
orare pro me ad Dominum Deum nostrum.
suomeksi
Tunnustan Jumalalle kaikkivaltiaalle ja teille kaikille, 
että olen tehnyt paljon syntiä ajatuksin, sanoin, teoin ja laiminlyönnein
omasta syystäni, omasta syystäni, omasta suuresta syystäni. 
Sen tähden pyydän autuasta Mariaa, ainaista neitsyttä, 
kaikkia enkeleitä ja pyhiä ja teitä kaikkia 
rukoilemaan puolestani Herraa Jumalaamme.
Raija Karppinen

Raija Hellevi Lindbäck (o.s. Karppinen, entinen nimi "Partinen"; 25. lokakuuta 1939 Helsinki – 17. toukokuuta 2024 Vantaa) oli suomalainen iskelmäsanoittaja. Lindbäck teki kaikki levytetyt sanoituksensa 18–19-vuotiaana 1950-luvun loppupuolella. Hänen isänsä oli sellotaiteilija Emil Karppinen. Raija Lindbäckin puoliso oli Paul Rafael Lindbäck (1936–1995). Heidät on haudattu Vantaalle Honkanummen hautausmaalle.
Alppihiihdon maailmancup 2003–2004

Alppihiihdon maailmancup 2003–2004 oli lajinsa kaiken kaikkiaan 38:s. Sen voitti miesten puolella itävaltalainen Hermann Maier ja naisissa ruotsalainen Anja Pärson. Alppiyhdistetty ei kuulunut naisten maailmancup-ohjelmaan.
Patagonianpingviini

Patagonianpingviini ("Spheniscus magellanicus") on eteläamerikkalainen pingviinilaji, joka on kaikkein yleisin juovapingviineistä ("Spheniscus"). Lajin lähimmät sukulaislajit ovat afrikanpingviini, perunpingviini ja galapagosinpingviini.
Koko ja ulkonäkö.
Patagonianpingviini on keskikokoinen, mustavalkea ja kooltaan 70–76 cm. Pää on musta, jossa kulkee leveä valkea raita lähtien silmän takaa kiertyen korva-aukon ja leuan yhtyen kaulassa. Ylävartalo on mustaharmaa ja alavartalo valkoisen vivahteinen. Pään ja rinnan välissä on kaksi mustaa raitaa, joista alempi on hevosenkengän muotoinen.
Levinneisyys.
Lajin pesintäalueita ovat rannikkoalueet Argentiinassa, Chilessä ja Falklandinsaarilla ja jonkin verran muuttaa Brasiliaan.
Lisääntyminen.
Patagonianpingviini pesii pensaiden alla tai koloissa. Naaras munii kaksi munaa. Sekä koiras että naaras osallistuvat haudontaan vaihtaen vuoroa 10–15 päivän välein. Poikaset kuoriutuvat 39–42 päivän haudonnan jälkeen. Pesässä poikaset ovat 29 päivää, jolloin niitä ruokitaan 2–3 päivän välein.
Chilen Punta Arenaksessa sijaitsee suojeltu luontokohde ja pingviinireservaatti nimeltään Isla Magdalena. Pingviinireservaatissa Isla Magdalenalla Patagonian pingviinit kuoriutuvat noin joulukuun alkupäivinä.
Ravinto.
Laji syö kaloja, nilviäisiä ja äyriäisiä. Patagonianpingviini juo merivettä, josta se suodattaa suolan erityisillä rauhasilla.
Suomen Filmikamari

Suomen Filmikamari ry on 11. tammikuuta 1923 perustettu elokuva-alan yhdistysten keskusjärjestö. Aloitteen järjestön perustamiselle teki Abel Adams. Sääntöjensä mukaan liiton ”tarkoituksena on toimia koko elokuva-alan terveen kehityksen hyväksi”. Nykyisin siihen kuuluu kaksi jäsenjärjestöä: Suomen elokuvateatteriliitto (SEOL) sekä Suomen elokuvatoimistojen liitto (SEL). Filmikamarin hallituksen puheenjohtajana toimii Katarina Nyman, varapuheenjohtajana Aku Jaakkola ja toimitusjohtajana Tero Koistinen.
Käytännön toiminnassa Filmikamari pyrkii vaikuttamaan elokuvapoliittisiin ratkaisuihin ja elokuva-alaa koskevaan lainsäädäntöön. Se tekee esityksiä ja antaa lausuntoja viranomaisille elokuva-alan kysymyksistä. Lisäksi se pyrkii edistämään elokuva-alan yhdistysten yhteisiä tavoitteita ja tasoittamaan keskinäisten eturistiriitoja.
Julkisuudessa näkyvin Filmikamarin toimintamuoto on viikon Top 20- ja viikonlopun Top 20 -elokuvatilastojen julkaiseminen. Filmikamari huolehtii Yhdysvaltain elokuva-akatemian pyynnöstä Suomen Oscar-toimikunnan asettamisesta Suomen ehdokkaan valitsemiseksi parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.
Filmikamari on jakanut elokuva-alan kultaista ansiomerkkiä vuodesta 1951 ja hopeista ansiomerkkiä vuodesta 1953. Ansiomerkeistä päättää Filmikamarin hallitus.
SFK oli vuoteen 1940 saakka "Suomen Biografiliitto ry".
Burzum (albumi)

Burzum on Varg Vikerneksen yhden miehen yhtyeen Burzumin debyyttialbumi.
Sen julkaisi alun perin Mayhem-yhtyeen kitaristin Euronymousin levy-yhtiö Deathlike Silence Productions, mutta vuonna 1995 Misantrophy Records julkaisi sen uudestaan. Uusintajulkaisussa ovat mukana myös Aske-EP:n
kappaleet. Tässä versiossa Asken versio kappaleesta "A Lost Forgotten Sad Spirit" korvaa "Burzumin" version.
Kappaleet.
Side: Hate
Side: Winter
Saint-Émilion

Saint-Émilion on Ranskan kunta Gironden departementissä, lähellä Bordeaux'n kaupunkia. Kunta on pinta-alaltaan 27,02 neliökilometriä, ja asukkaita on vajaat 2 000. 
Saint-Émilionin ympäristö tunnetaan viinialueena. Kunta valittiin vuonna 1999 ensimmäisenä viinitarhana UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Maailmanperintökohde kattaa noin viisituhatta hehtaaria viiniviljelmiä kahdeksan kylän alueella.
Saint-Émilion kuuluu Bordeaux'n alueen neljän merkittävimmän viinialueen joukkoon.
Historia.
Viiniä on viljelty Saint-Émilionissa jo Rooman valtakunnan ajoista lähtien. Jopa runoilija Ausonius työskenteli siellä viininkasvattajana. Nykyisen kylän alkuperä on 700-luvulta, jolloin kiertelevä tunnustaja Emilian asettui alueelle kallioon kaiverrettuun erakkomajaan.
Saint-Émilion oli merkittävä etappi Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitillä Santiago de Compostelaan.
Aske

Aske (suom. tuhka) on norjalaisen black metal -yhtyeen Burzumin vuonna 1993 julkaisema EP-levy.
Osa julkaisun painoksesta myytiin yhdessä Zippo-sytyttimen kanssa, jossa oli sama kuva kuin EP:n kansikuvassa. Levyn kansikuva esittää Fantoftin sauvakirkon raunioita sen tuhopolton jälkeen. Yhtyeen ainoa jäsen Varg Vikernes väittää ottaneensa valokuvan itse, mutta tietoa ei ole vahvistettu.
Emperor-yhtyeen Samoth soittaa bassokitaraa EP:n kaikilla kappaleilla.
EP julkaistiin vuonna 1995 yhdessä Burzumin nimikkodebyytin kanssa.
Kappaleet.
Side: Hate
Side: Winter
Hliðskjálf

Hliðskjálf on norjalaisen yhden miehen black metal -yhtyeen Burzumin seitsemäs albumi.
Varg Vikernes on aikaisemmin sanonut että hän ei enää tee musiikkia. Tosin maaliskuussa 2005 antamassaan haastattelussa Vikernes sanoi jatkavansa metallimusiikin tekemistä. Hän myös totesi, että tämä ja edellinen albumi ovat tyyliltään ambient-musiikkia koska viranomaiset sallivat hänen käyttää ainoastaan syntetisaattoreita musiikin säveltämiseen vankilan sellissä.
Gironde

Gironde on Ranskan departementti numeroltaan 33. Se kuuluu Uuden-Akvitanian alueeseen ja sen pääkaupunki on Bordeaux. Departementti jaetaan edelleen kuuteen arrondissementtiin ja 542 kuntaan. Pinta-alaltaan Gironde on Ranskan suurin departementti (10 000 neliökilometriä). Asukkaita Girondessa on 1 393 753 (vuonna 2006).
Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitti

Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitti (, , , ) on merkittävä pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelan katedraaliin, jonne uskotaan apostoli Jaakob vanhemman haudatun.
Pyhän Jaakobin reitti on ollut yksi merkittävimpiä kristillisiä pyhiinvaellusreittejä keskiajalta saakka ja se on ollut olemassa jo yli tuhat vuotta. Siitä kerrotaan jo 1100-luvulla laaditussa teoksessa "Codex Calixtinus". Sitä pidettiin yhtenä niistä kolmesta reitistä, jolla kaikki synnit voitiin saada anteeksi – kaksi muuta ovat Via Francigena Roomaan ja pyhiinvaellus Jerusalemiin. Alusta alkaen reitillä on ollut augustinolaismunkkien ja muiden veljestöjen luostareita, jotka tarjosivat majoitus- ja ravitsemuspalveluita. Nämä helpottivat 1000-luvun alkupuolella matkantekoa: yhden teorian mukaan Santiago de Compostelasta kehittyi niin suosittu pyhiinvaelluskohde, koska Jerusalemiin oli liian vaikea ja Roomaan liian helppo päästä.
Reitti ei ole mikään yksittäinen tie, vaan siksi voidaan katsoa mikä tahansa useista pyhiinvaellusreiteistä Santiago de Compostelaan. Muutamaa tietä kuitenkin pidetään pääreitteinä. Keskiajalla näitä teitä kuljettiin paljon. Uskonpuhdistus ja Euroopan poliittinen epävakaus 1500-luvulla kuitenkin aiheutti reitin rappion. Vain muutama pyhiinvaeltaja saapui Santiago de Compostelaan 1980-luvun alussa. Vuosikymmenen loppupuolella kävijämäärät alkoivat kasvaa, kun nykyajan pyhiinvaeltajat kiinnostuivat reitistä. 
Espanjan ja Ranskan rajalta Pyreneitten vuoristosta, Pohjois-Espanjan läpi Santiago de Compostelaan kulkeva pyhiinvaellusreitti (Camino Frances) otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993. Ranskan alueella kulkevat reitit lisättiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1998. Kummassakin tapauksessa yksi maailmanperintöluettelon kohde käsittää joukon reitin (reittien) varrella olevia historiallisia rakennuksia ja rakennelmia, jotka luetellaan kohteen selostuksessa Unescon sivuilla.
Samuel Wallis

Samuel Wallis (23. huhtikuuta 1728 Cornwall – 21. tammikuuta 1795 Lontoo) oli englantilainen meriupseeri ja löytöretkeilijä. Häntä pidetään Tahitin löytäjänä.
Tyynen valtameren kartoittaminen.
Wallis sai vuonna 1766 tehtäväkseen kartoittaa Tyynen valtameren eteläosia. Hän sai komentoonsa fregatin nimeltä "HMS Dolphin", jolla oli jo kerran aiemmin tehty maailmanympäripurjehdus. Mukaan matkalle lähti myös sluuppi "HMS Swallow", jota komensi Philip Carteret. "Swallow" oli kuitenkin niin huonokuntoinen, että se jäi pian jälkeen "Dolphinista". Tyynelle valtamerelle tultaessa laivat erosivat toisistaan ja jatkoivat purjehdusta yksinään.
Tahitin löytäminen.
Wallisin matkan suurin saavutus oli Tahitin löytyminen 18. kesäkuuta 1767. Aiemmin löydettyihin vähäisiin koralliatolleihin verrattuna Tahiti oli suuri ja vehreä saari, joten Wallis päätti nimetä sen komeasti Britannian hallitsijan mukaan "Kuningas Yrjö III:n saareksi". (Tämä nimi ei siis kuitenkaan vakiintunut käyttöön.) Tahitilla oli ehkä aiemmin käynyt espanjalaisia laivoja, mutta koska näistä vierailuista ei ole säilynyt historiallisesti luotettavia tietoja, pidetään Wallisia Tahitin löytäjänä.
Pienten alkuvaikeuksien jälkeen Wallisin miehistö onnistui solmimaan ystävälliset suhteet Tahitin alkuasukkaisiin. Saarella oli pulaa raudasta, joten sitä arvostettiin siellä yhtä paljon kuin kultaa Euroopassa. "Dolphinin" miehistö huomasikin pian, että muutamalla rautanaulalla saattoi ostaa kauniilta tahitilaisnaisilta seksuaalisia palveluksia. Vähitellen laivasta alkoi kadota niin paljon nauloja, että se uhkasi hajota liitoksistaan. Wallis joutuikin palauttamaan kurin määräämällä suuren osan miehistöstään poistumiskieltoon. Monet miehet kuitenkin rikkoivat poistumiskieltoa, sillä rikkomuksesta seuraava ruoskimisrangaistus oli pieni hinta siitä, että sai nauttia Tahitin kaunottarien seurasta.
Wallis sairasteli paljon Tahitilla oleskelun aikana, ja saaren tarkempi tutkiminen jäi paljolti aliluutnantti Tobias Furneaux'n tehtäväksi. Tahitin jälkeen matka jatkui länteen, josta löydettiin useita aiemmin tuntemattomia saaria. Saaria tuli itse asiassa vastaan niin paljon, että Wallisilla oli lopulta vaikeuksia keksiä niille hyviä nimiä.
Palaaminen kartoitusmatkalta.
"Dolphin" palasi Englantiin 20. toukokuuta 1768. Wallis oli onnistunut monipuolisen ruokavalion avulla pitämään matkan aikana keripukin aisoissa, ja matka oli muutoinkin ollut sen ajan mittapuilla varsin ongelmaton. Wallisin kokemuksista oli paljon apua James Cookille, sillä tämä oli Wallisin paluun aikoihin suunnittelemassa ensimmäistä matkaansa Tyynelle valtamerelle.
Carteret palasi Englantiin kymmenen kuukautta myöhemmin kuin Wallis. Hän oli onnistunut pitämään "Swallowin" jotenkuten koossa, mutta matka oli ollut tuskallisen vaikea. Carteret'n matkallaan tekemistä löydöistä tärkein oli pieni Pitcairnin saari.
Wallis- ja Futunasaarten Wallis on nimetty Samuel Wallisin mukaan.
Juovapingviinit

Juovapingviinit ("Spheniscus") on pingviinisuku, jonka nimitys tulee suvun lajeille ominaisista juovista höyhenpeitteessä.
Nykyisiä juovapingviinilajeja tunnetaan neljä:
Lisäksi samaa sukua olevia sukupuuttoon kuolleita lajeja on löytetty fossiileina:
Suvun lajit eivät pesi Etelämantereen alueella kuten useimmat pingviinilajit vaan lämpimässä ilmanalassa Etelä-Afrikassa, Argentiinan ja Chilen etelärannikoilla. Pohjoisimpana kaikista pingviinilajeista asuu galapagosinpingviini, jota esiintyy Galápagossaarilla.
Atena (kirjankustantamo)

Atena Kustannus on Jyväskylässä vuonna 1986 perustettu kustannusyhtiö. Se julkaisee kauno- ja tietokirjallisuutta noin 50 nimikettä vuodessa.
Yhtiön toimitusjohtajana oli pitkään yhtiön perustajiin kuuluva Pekka Mäkelä. Vuodesta 2006 yhtiötä on johtanut Ville Rauvola. Suomalaisten kustantajien joukossa Atena kuuluu keskisuuriin. Kustannusyhtiön palveluksessa on viisi täysipäiväistä työntekijää. Syksyllä 2020 Otava ilmoitti ostaneensa Atenan sen pääomistajalta Svenska folkskolans vänner -yhdistykseltä. Aiemmin itsenäisenä osakeyhtiönä toiminut Atena Kustannus Oy sulautui Kustannusosakeyhtiö Otavaan 31. joulukuuta 2021.
Atena sai Kirjakauppasäätiön myöntämän Kirjapöllö-palkinnon vuoden kustantajana 1999. Myös yrityksen julkaisemat kirjat ovat saaneet useita palkintoja.
Palkittuja teoksia.
Lähde (2007–)
Rooman valtakunnan hallinto ja politiikka

Rooman valtakunnan poliittinen järjestelmä oli luonteeltaan konservatiivinen, ja uudistuksiin oltiin yleensä varsin haluttomia. Läpi Rooman historian keskeinen poliittinen kysymys oli maanomistus ja maan jakaminen. Varhaisemmissa vaiheissa Rooma oli kuningasvaltainen. Tästä siirryttiin harvainvaltaiseen tasavaltaan, jota hallittiin monimutkaisella senaatin, virkamiesten ja vinoon jyvitettyjen kansankokousten järjestelmällä. Vähitellen tietyt yksilöt omivat enenevissä määrin valtaa. Tästä syntyi keisarijärjestelmä Augustuksen ja hänen seuraajiensa aikana.
Politiikka.
Roomalaiset kutsuivat valtiotaan tasavallaksi ("libera res publica"), mutta se ei missään historiansa vaiheessa ollut demokraattinen sanan nykymerkityksessä.
Senaatti.
Rooman senaatti oli Rooman tasavallan neuvoa antava neuvosto. Senaatilla ei ollut valtaa säätää lakeja. Lakeja säätivät kansankokoukset "comitia tributa" ja "concilium plebis". Korkeimmat virkamiehet taas valittiin "comitia centuriatassa". 
Kansankokoukset.
Comitiat eli kansankokoukset olivat Rooman tasavallan poliittisessa järjestelmässä kokouksia, joilla oli sekä lainsäädäntö- että oikeudellista valtaa. Ne myös valitsivat virkamiehet. Comitioiden tyypit olivat comitia calata, comitia curiata, comitia centuriata ja comitia tributa. Lisäksi oli plebeijien concilium plebis.
Hallinnollinen jako.
Rooman valtakunnasta on harhaanjohtavaa puhua valtiona nykyisessä merkityksessä. Rooma koostui lukuisista kaupunkivaltioista ja alueista, jotka oli tehty pääkaupungista riippuvaisiksi erilaisin sopimuksin ja poliittisin järjestelyin.
Rooman hallinnollinen järjestelmä vaihteli eri aikoina. Alussa sitä hallittiin kaupunkivaltiomaisesti, mutta sen laajentuessa oli pakko kehittää uusia keinoja selvitä ilmenneistä hallinnollisista haasteista.
Valtakunnan hallinnollista järjestelmää pidettiin osin tarkoituksellisesti monimutkaisena. Tavoitteena oli minimoida alueiden kapinointi suomalla niille eriarvoisia asemia imperiumin sisällä. Tällä hajota ja hallitse ("divide et impera") -taktiikalla eri alueet usutettiin toistensa kimppuun keskushallinnon asemasta.
Roomalainen oikeus.
Roomalainen oikeus sai ensimmäisen kirjoitetun muotonsa 450 eaa. kahdentoista taulun laeissa ("leges duodecim tabularum"). Niiden pohjalta muodostui Rooman kansalaisille ominainen oikeus "ius civile". Sen rinnalla kehittyi valtion virkamiesten, varsinkin preettorien edikteistä toinen oikeuslähde, "ius honorarium", jonka avulla muodollinen "ius civile" saatiin mukautumaan ajan vaatimuksiin. Lainoppineiden vaikutuksesta roomalainen oikeus kehittyi edelleen, ja keisari Justinianus julkaisi sen kodifioidussa muodossa vuosina 527–565 teoksessa "Corpus iuris civilis".
Young Buck

Young Buck (oik. David Darnell Brown, s. 15. maaliskuuta 1981 Nashville, Tennessee) on yhdysvaltalainen räppäri, joka kuului G-Unit -ryhmään. Hänen albuminsa "Straight Outta Ca$hville" (2004) herätti paljon huomiota ja nousi listoilla aina kolmanneksi asti. Levyä myytiin runsaat 1,5 miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa ja noin 2,3 miljoonaa maailmanlaajuisesti. 
Young Buck perusti myös oman levy-yhtiönsä G-unit South/CaShville Records.
Eino Katajavuori

Eino Kullervo Katajavuori (vuoteen 1906 Ehnberg; ) oli suomalainen ksylofonisti, laulaja, näyttelijä ja orkesterinjohtaja. 
Alun perin sähköasentajana työskennellyt Katajavuori pääsi 1920-luvun puolivälissä helsinkiläisen ravintola Cuban orkesteriin. Sieltä hänet kiinnitettiin vuonna 1926 Dallapéhen, jossa hän soitti aina vuoteen 1938, opiskellen välillä Helsingin musiikkiopistossa ja Helsingin kansankonservatorion näyttämöluokalla. Dallapéssa Katajavuori toimi myös kapellimestarina vuosina 1937–1938 Georg Malmsténin jälkeen. Ksylofoninsoiton lisäksi hän oli aika ajoin yhtyeen laulusolistina ja lauloi myös muutamalla levyllä. Näistä tunnetuin lienee "Ikkunanpesijä" vuodelta 1938.
Sota-aikana Katajavuori kuului viihdytyskomppaniaan ja toimi useiden asemiesiltojen hauskuuttajana. Hänen tunnetuin hahmonsa oli hajamielinen professori. Myöhemmin hän oli mukana myös varieteekiertueilla ulkomailla aina Yhdysvaltoja myöten. Sotien jälkeen Katajavuori näytteli useissa elokuvissa vuosina 1945–1960. Hänen ensimmäinen pääosansa oli Veikko Itkosen elokuvassa "Kohtalo johtaa meitä" (1945). Jostain syystä hän sai elokuvissa esittää aina vakavia tai konnamaisia rooleja, joissa hänen mahdolliset näyttelijänlahjansa eivät päässeet kunnolla esiin. 
Vuonna 1958 Katajavuori liittyi Pumppu-Veikkoihin, josta muotoutui suosittu Humppa-Veikot. Hän pysyi orkesterissa niin kauan kuin terveyttä riitti. 1970-luvun alussa Katajavuorelta ilmestyi myös muutama soololevytys.
Eino Katajavuoren sisar oli kanteletaiteilija Ulla Katajavuori. Hänen poikansa oli jazz- ja viihdepianisti Esa Katajavuori, joka toimi myös teatterikapellimestarina muun muassa Hämeenlinnan kaupunginteatterissa.
Henry Winkler

Henry Winkler (s. 30. lokakuuta 1945 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Maineeseen hän nousi "Onnen päivät" -televisiosarjan suosituimmaksi hahmoksi muodostuneen Fonzien roolissa. Vuonna 2007 hän esiintyi televisiosarjassa "Hoidon tarpeessa". Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa "Klik!" ja "Juomahemmo" sekä ohjannut Burt Reynoldsin tähdittämän elokuvan "Kyttä ja puolikas".
Winkler on toiminut muun muassa televisiosarjan "Ihmemies MacGyver" toisena vastaavana tuottajana. Hän esiintyi sarjassa kerran, jaksossa ”Harryn testamentti” ("Harry’s Will"), jossa hän näytteli MacGyverin isoisän Harry Jacksonin pesänvalvojaa. Winkler oli myös cameo-roolissa elokuvassa "Little Nicky".
Winkler sai uransa ensimmäisen Emmy-palkinnon syyskuussa 2018. Hänet palkittiin parhaasta miessivuosasta HBO:n televisiosarjassa "Barry", jossa hän esittää Gene Cousineauta.
Douglas A-4 Skyhawk

Douglas A-4 Skyhawk (lempinimeltään "Heinemann's Hot Rod") on yhdysvaltalainen rynnäkkölentokone, joka on alun perin suunniteltu toimimaan Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksilla. 50 vuotta konetyypin ensilennon jälkeen lähes 3 000 valmistetusta Skyhawkista jotkin olivat edelleen toiminnassa pienemmissä ilmavoimissa ympäri maailmaa. Kone oli ennen nimetty "A4D Skyhawkiksi". Sen on alun perin suunnitellut Douglas, ja myöhemmin sitä on valmistanut McDonnell Douglas, joka sulautettiin Boeing-yhtymään.
Argentiinan ilmavoimilla oli runsaasti Skyhawkeja Falklandin sodassa. Ne aiheuttivat vakavia laivastomenetyksiä Britannian merivoimille. Muilla sotanäyttämöillä konetyyppi oli kunnostautunut sekä Vietnamin sodassa (Yhdysvallat) että Jom kippur -sodassa (Israel) vuonna 1973. Israelin ilmavoimat (IAF) teki A-4 Skyhawkeilla useita ilmataisteluissa tehtyjä viholliskoneiden pudotuksia erillisiin aseellisiin selkkauksiinkin liittyen.
Pitkän käyttöhistoriansa aikana koneesta tehtiin eri kehitysversioita. Myöhemmät versiot kykenivät kuljettamaan suuremman aselastin, mutta tämä tapahtui muiden lento-ominaisuuksien kustannuksella. Keveänä pidettyä A-4 Skyhawkia korvaamaan saapui raskaampi rynnäkkökone, LTV A-7 Corsair II. Brasilian ilmavoimat käyttävät A-4 Skyhawkin päivitettyä versiota edelleen, lentotukialus NAe São Paulolta. Argentiina käyttää päivitettyjä versioita A-4AR ja OA-4AR Fightinghawk.
Magnetostriktiivisyys

Magnetostriktiivisyys eli Joulen ilmiö on ferromagneettisten materiaalien ominaisuus, jossa materiaalin fyysiset mittasuhteet muuttuvat vähittäin, kun siihen vaikuttaa ulkoinen magneettikenttä. Erityisesti rauta, johon on sekoitettu harvinaisia maametalleja, on hyvin magnetostriktiivinen. Ilmiö selittää muun muassa muuntajien läheisyydessä esiintyvän ääni-ilmiön. Ilmiön havaitsi James Joule.
Curie-lämpötilan alapuolella magneettiset momentit ovat kääntyneet yhdensuuntaisiksi. Kohdistettaessa materiaaliin ulkoinen magneettikenttä elektronispinnit ja orbitaalit kääntyvät magneettivuon suunnan mukaan. Tästä aiheutuvaa kappaleen pituuden muutosta kutsutaan magnetostriktiiviseksi myötymäksi, ΔL:ksi. Ilmiön suuruus riippuu materiaalin mikrorakenteesta, jännitystilasta sekä ulkoisen magneettikentän suuruudesta.
Kaikilla magnetostriktiivisilla ilmiöillä on käänteinen reaktio. Näistä tärkein on Villarin ilmiö, joka on Joulen magnetostriktion vastailmiö.
Herkkyysanalyysi

Herkkyysanalyysi on mallin tuloksen epävarmuuden arvioimista. Sen avulla pyritään selvittämään joko numeerisesti tai laadullisesti, kuinka herkkä mallin tulos on eri lähtöoletusten muuttamiselle. Esimerkiksi jos ennustetaan joen tulvimista mallilla, herkkyysanalyysilla voidaan arvioida sademäärän mittausvirheen vaikutusta ennusteiden laatuun. Herkkyysanalyysia käytetään usein taloudellisten laskelmien kuten kustannus-hyötyanalyysin yhteydessä.
Herkkyysanalyysin tyyppejä.
Osittaisherkkyysanalyysi.
Osittaisherkkyysanalyysilla () tarkoitetaan menetelmää, jossa kutakin lähtöoletusta muutetaan kerrallaan ja pidetään muut oletukset vakiona. Analyysi on yksinkertainen toteuttaa, mutta se ei anna kovin kattavaa kuvaa mallin epävarmuudesta. Menetelmä ei esimerkiksi tuo mallin parametrien välisiä riippuvuuksia esiin. Se ei myöskään tuota tulokselle todennäköisyysjakaumaa vaan yksittäisten estimaattien joukon.
Parhaan ja huonoimman tapauksen analyysi.
Parhaan ja huonoimman tapauksen analyysi () on menetelmä, jossa lähtöoletukset muutetaan vastaamaan järkevänä pidettävien parametriarvojen ääripäitä. Se poikkeaa osittaisherkkyysanalyysista siinä, että kaikkia lähtöoletuksia muutetaan kerralla. Analyysin tarkoituksena on lähinnä testata, muuttuuko tarkasteltavan mallin tulokset päinvastaisiksi valitussa ääritapauksessa.
Parhaassa tapauksessa valitaan tarkasteltavan ilmiön kannalta mahdollisimman myönteiset lähtöoletukset mallille ja pahimmassa tapauksessa taas epämyönteiset. Esimerkiksi jos tarkastelussa on jonkin projektin kannattavuus, yritetään pahimman tapauksen analyysilla vastata kysymykseen, voiko projekti olla missään tilanteessa kannattamaton.
Menetelmän heikkous on se, että valittaessa kaikki parametrit parhaan tai pahimman tapauksen mukaan, kuvataan mahdollisesti erittäin epätodennäköistä tilannetta. Toisaalta jos mallissa on epälineaarisia riippuvuuksia, saattaa olla epäselvää, mikä on esimerkiksi huonoin mahdollinen arvo parametrille. 
Monte Carlo -herkkyysanalyysi.
Monte Carlo -herkkyysanalyysi () on menetelmä, jossa tarkasteltavan mallin parametrit poimitaan tilastollisesta jakaumasta. Se on Monte Carlo -simulaation soveltamista, ja siihen kuuluu seuraavat vaiheet:
Monte Carlo -herkkyysanalyysin avulla saadaan mallin tulokselle jakauma, josta voidaan raportoida esimerkiksi keskiarvo ja varianssi. Monte Carlo -analyysi voi olla työläs toteuttaa, mutta sen avulla saadaan monipuolisempi kuva mallin epävarmuudesta kuin osittais- tai tapausanalyysilla.
Suomen Pankin nousevien talouksien tutkimuslaitos (BOFIT)

Suomen Pankin nousevien talouksien tutkimuslaitos eli BOFIT () on Suomen Pankin nouseviin talouksiin erikoistunut tutkimuslaitos, jossa seurataan ja analysoidaan Venäjän ja Kiinan ajankohtaista kehitystä ja tehdään pitkäjänteistä akateemista tutkimustyötä. Laitoksen nimi vaihtui 1.1.2021. Se oli ennen Suomen Pankin siirtymätalouksien tutkimuslaitos (The Bank of Finland Institute for Economies in Transition).
BOFITin tutkimus keskittyy makrotaloutta ja rahoitusmarkkinoita koskeviin kysymyksiin nousevissa talouksissa. Tämän lisäksi BOFIT tekee Venäjän ja Kiinan talouden rakenteisiin liittyvää tutkimusta. BOFIT palvelee Suomen Pankin ja muun julkisen hallinnon lisäksi liike-elämää, tiedeyhteisöjä, tiedotusvälineitä ja aihepiiristä kiinnostuneita yksityishenkilöitä niin kotimaassa kuin ulkomailla.
BOFITin johtajana toimii Iikka Korhonen. Henkilöstöä laitoksella on 11. BOFITissa työskentelee myös vierailevia ekonomisteja eri puolilta maailmaa Vierailevien tutkijoiden ohjelmassa.
Pekka Sutela toimi BOFITin päällikkönä vuosina 1998-2009.
BOFITin julkaisut.
BOFIT julkaisee säännöllisiä seurantajulkaisuja sekä tutkimusjulkaisuja. BOFITin julkaisut ovat maksuttomia. Ne ovat luettavissa laitoksen verkkosivustolla pdf-muodossa. Ilmoituksen uusista julkaisuista BOFITin julkaisusarjoissa voi tilata BOFITin pääsivulla painikkeesta "Tilaa Suomen Pankin uutiskirjeitä".
Bentsyylialkoholi

Bentsyylialkoholi eli fenyylimetanoli on aromaattinen alkoholi, jota käytetään pienissä määrin hajuaineena deodoranteissa. Se on myös tärkeä liuotin esimerkiksi maalinpoistoaineissa. Kemiallisesti siinä on bentseenirengas, johon on liittynyt metanolirunko. 
Aineen molekyylikoostumus on C7H7OH, rakennekaava C6H5CH2OH, CAS-numero 100-51-6 ja moolimassa 108,13 g/mol. Huoneenlämmössä se on neste, jonka tiheys on 1 045 kg/m3, sulamispiste –15 celsiusastetta, höyrystymislämpötila 205 °C, leimahduspiste 93 °C c.c. ja itsesyttymislämpötila 436 °C. Bentsyylialkoholista käytetään myös nimityksiä "bentseenimetanoli", "fenyylikarbinoli", "alfa-hydroksitolueeni", "bentsoyylialkoholi" ja "fenyylimetanoli".
Bentsyylialkoholia voi valmistaa bentsyylikloridista (C7H7Cl) alkalimetallikarbonaattien avulla) tai pelkistämällä bentsaldehydistä (C6H5CHO). Yhdiste puhdistetaan tislaamalla. Se on huoneenlämmössä väritön, hieman öljymäinen neste, jossa on mieto, miellyttävä tuoksu. Se on kohtalaisen hyvin veteen liukeneva (4 g/100 ml), samoin moniin orgaanisiin liuottimiin. Se hapettuu ilman vaikutuksesta hitaasti bentsaldehydiksi.
Bentsyylialkoholia on yhtenä ainesosana muun muassa jasmiini- ja neilikkaöljyssä sekä perubalsamissa. Se on muun muassa ihoa ärsyttävä aine, mikä on mainittava käyttöturvallisuustiedoissa.
Bentsyylialkoholia käytetään teollisuudessa liuottimena ja hajusteissa käytettävien estereiden valmistukseen. Bentsyylialkoholi on myös hyväksytty EU:ssa elintarvikkeiden lisäaineeksi. Sen tehtävä on toimia kantaja-aineena makeisissa, leivonnaisissa ja juomissa. Bentsyylialkoholin E-koodi on E 1519.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
MTV Juniori

MTV Juniori (aiemmin Subtv Juniori, Sub Juniori, MTV3 Juniori ja C More Juniori) on maksu-TV-kanava, joka aloitti lähetyksensä vuonna 2006, ja jonka omistaa MTV Oy. Kanava on osa MTV Katsomo+ ja kanavapaketti viihde ja urheilu -kanavapakettia, ja se lähettää lapsille suunnattuja ohjelmia ja elokuvia. Kanavan lähetysaika on aamukuudesta kello 20 asti. MTV Juniori näkyy digitaalisessa kaapeli-, laajakaista-TV- ja satelliittiverkossa. Kanavan juontajina toimivat Pekka Laukkarinen, Mikko Laine, Laura Haikala, Ella Tarvonen ja Isa Hänninen.
Juontajat.
Kanavaa juonsivat pitkään Kana, Janesta tuttu Tea Hiilloste ja Pekka Laukkarinen. Vuoden 2010 lopussa Kana lähti Juniorilta. Kanan tilalla kanavalla aloitti vuoden 2011 alusta kolme uutta juontajaa: Aurora Belegu, Mikko Laine ja Laura Haikala. Kanavalla on nähty myös Miitta Sorvalin esittämä Mummo. Tea Hiilloste keskittyi alkuvuodesta 2013 lähtien lastenmusiikin tekemiseen ja jätti MTV3 Juniorin juontotehtävät. Hänen tilallaan kanavalla aloitti uutena juontajana Ella Tarvonen.
CombiChrist

Combichrist on norjalainen elektronista musiikkia esittävä yhtye, jonka perusti Icon of Coilin jäsen Andy LaPlegua vuonna 2003. Myöhemmin samana vuonna levy-yhtiö Out of Line Music julkaisi yhtyeen esikoislevyn "The Joy of Gunz". Musiikillisesti Combichrist edustaa raskaan industrial-musiikin nykysuuntausta (aggrotechiä), jolle on leimallista aggressiivinen äänimaailma ja runsas säröefektien käyttö.
Historia.
Andy LaPlegua tunnettiin nimellä DRIVE, mutta ennen ensimmäistä julkaisua "The Joy Of Gunz" hän vaihtoi nimekseen Combichrist.
Syksyllä 2003 Combichristiltä ilmestyi EP "Kiss the blade", joka rajoitettiin 667 julkaisuun. Samana vuonna Combichrist aloitti live-esiintymiset suuren kysynnän myötä. Combichristin fanijoukko kasvoi suureksi "the Combichrist Army:ksi".
2004 EP-julkaisu "Sex, Drogen Und Industrial" oli Saksan alternative-listan sijalla 1 seitsemän viikkoa.
Wizet

Wizet oli eteläkorealainen videopelejä kehittänyt yritys, joka on perustettu vuonna 2001.
Myöhemmin yritys yhdistyi Nexon-yhtiön kanssa, joka oli aiemmin antanut rahallista tukea "MapleStory"-pelin kehitykseen.
Pelit.
Yritys tuli tunnetuksi kehittämästään "MapleStory"-pelistä.
Sven Järve

Sven Järve (s. 25. heinäkuuta 1980) on virolainen miekkailija, jonka pääase on kalpa.
Järve sijoittui vuoden 2006 miekkailun maailmanmestaruuskilpailuissa henkilökohtaisessa kalvassa pronssille hävittyään semifinaaleissa Joaquin Videiralle 15 – 12.
Järven seura on Tallinna Möök.
Markku Jokisipilä

Markku Juhani Jokisipilä (s. 5. helmikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen historiantutkija ja valtiotieteen tohtori. Jokisipilä on Turun yliopistossa poliittisen historian professori ja toiminut sen Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtajana elokuusta 2014. Jokisipilä on tutkinut äärioikeistoa ja kansallissosialismia.
Elämä.
Jokisipilä valmistui ylioppilaaksi vuonna 1991 ja valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1997. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2004 aiheella "Aseveljiä vai liittolaisia? Suomi, Hitlerin Saksan liittosopimusvaatimukset ja Rytin–Ribbentropin-sopimus".
Jokisipilä on työskennellyt Turun yliopiston poliittisen historian laitoksen tutkijana 1998–2001 ja vuodesta 2004. Hän oli assistenttina 2002–2003 ja humanistisen tiedekunnan Baltic Sea Region Studies -ohjelman akateeminen johtaja 2010–2014. Kesäkuussa 2014 Jokisipilä nimitettiin Turun yliopiston Eduskuntatutkimuksen keskuksen johtajaksi viisivuotiskaudeksi 1.8.2014–31.7.2019. Hän toimii myös poliittisen historian vt. professorina maaliskuusta 2015 alkaen.
Vuodesta 1997 Jokisipilä on ollut tutkijan työnsä ohella freelance-kirjoittaja. Hän on toiminut kolumnistina turkulaisessa "Aamuset"-kaupunkilehdessä 2007–2008, "Turun Sanomissa" vuodesta 2008 ja "Seura"-lehdessä vuodesta 2013.
Jokisipilä on harrastanut kilpasoutua. Hän on saavuttanut Suomen-mestaruuksia ja osallistui vuonna 1995 lajin MM-kisoihin. Vuosina 1997–2000 Jokisipilä oli Suomen Soutuliiton hallituksen jäsen ja vuosina 2004–2005 koulutus- ja valmennuspäällikkö. Vuodesta 2013 hän on Suomen melonta- ja soutuliiton varapuheenjohtaja. Jokisipilä on ollut Eurosport-kanavalla asiantuntijakommentaattorina vuodesta 2003. Hän on selostanut soutua, melontaa (ratamelontaa sekä kanoottipujottelua) ja pikaluistelua.
Palkinnot ja kunnianosoitukset.
Markku Jokisipilä on "Vuoden Markku 2017". Valinnan teki Suomalainen Markku-liitto.
Näkemyksiä.
Vuonna 2021 Jokisipilä oli sitä mieltä, että ei määrittelisi Perussuomalaiset-puoluetta äärioikeistoon.
Säätiöyhteydet.
Jokisipilä on mukana kommunismin vastaisen Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiön hallituksessa.
Kritiikki.
Tampereen yliopiston journalistiikan professori Janne Seppänen on arvostellut, että Jokisipilän ylimalkaiset Facebook-kirjoitukset ovat polttoainetta oikeistopopulisteille.
Icon of Coil

Icon of Coil on norjalainen futurepop-yhtye, jonka perusti Andy LaPlegua vuonna 1997. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät Sebastian Komor ja Christian Lund.
Andy LaPlegualla on raskaampaa elektronista musiikkia edustava sivuprojekti CombiChrist.
Grizabella

Grizabella on eräs "Cats"-musikaalin hahmoista. Hahmo ei esiinny T. S. Eliotin runoteoksessa "Kissojen kielen kompasanakirja", johon musikaali perustuu, mutta on Andrew Lloyd Webberin tekemän näyttämösovituksen keskeisimpiä hahmoja.
Grizabella on iän kuihduttama hyvin vanha kissa. Hän ei enää muistuta sitä ylpeää, huoletonta ja sädehtivää tanssijaa, joka oli nuorena. Nuoremmat kissanaaraat ovat kateellisia Grizabellalle ja ovatkin melko mielissään nähdessään hänen epäsiistin olemuksensa. Hän on joutunut elämään kovia aikoja pitkän elämänsä varrella, eikä kaipaa mitään muuta niin paljon kuin sitä, että toiset hyväksyisivät hänet taas joukkoonsa.
Old Deuteronomy (suomennettu musikaalin VHS-versiossa vanhaksi Mooses-kissaksi), joka on kissojen henkinen johtaja, sallii Grizabellan syntyä uudelleen Heaviside Layer -tasolle, joka on eräänlainen kissojen versio taivaasta. Muutoksen aikana Grizabella laulaa kappaleen ”Memory”, jota katsojat ovat pitäneet koskettavana, syvänä ja jopa mystisenä sävellyksenä.
Kontrafaktuaalinen historia

Kontrafaktuaalinen historia eli ”toteutuneiden tosiasioiden vastainen historia” on historiantutkimuksen näkökulma, jossa tarkastellaan toteutumattomia vaihtoehtoja, joita historiassa on ollut. Sitä on kutsuttu myös historialliseksi jossitteluksi.
Monien tutkijoiden mielestä kontrafaktuaalinen historia ei kuulu tieteelliseen historiantutkimukseen ja pitäisi puhua vain siitä, mikä tiedetään tosiasioiksi. Markus Mertaniemi on huomauttanut, että tällainen näkökulma puolustaa helposti poliittista konservatismia. Hänen mukaansa historia on yleensäkin jossain määrin kontrafaktuaalinen tiede, koska se kertoo joka tapauksessa nykyajalle vieraista elämäntavoista, asenteista ja ajattelutavoista.
Luettelo kulttuurialan tutkinnoista

Tämä on luettelo Suomessa myönnetyistä kulttuurialan tutkinnoista.
Kulttuurialan ammattikorkeakoulututkinnot.
Kulttuurialan tutkintonimikkeitä on 11:
Gustav Ludwig Hertz

Gustav Ludwig Hertz (22. heinäkuuta 1887 – 30. lokakuuta 1975) oli saksalainen fyysikko.
Hertz sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1925 yhdessä James Franckin kanssa. Heidän tutkimuksensa käsitteli kaasun läpi kulkevia elektroneja. Franckin ja Hertzin kokeena tunnettu koe tuki Bohrin atomimallia. Mallin mukaan elektronit kiertävät atomin ydintä tietyillä diskreeteillä energioilla eli elektronien radat ovat kvantittuneet.
Gustav oli Heinrich Rudolf Hertzin veljenpoika ja hänen poika oli Carl Hellmuth Hertz.