tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anna Frolina

Anna Aleksejevna Frolina (o.s. Bulygina , s. 11. tammikuuta 1984 Salehard, Tjumenin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen eteläkorealainen ampumahiihtäjä.
Bulygina aloitti ampumahiihdon harrastamisen vuonna 2001. Hän saavutti junioreiden MM-kilpailuissa kultaa takaa-ajossa 2005 sekä viestissä 2003 ja 2005. Hopeaa hän sai sprintissä 2002, 2003 ja 2005 sekä pronssia takaa-ajossa 2003. EM-kilpailujen juniorisarjassa hän sai 2005 kultaa sprintissä ja pronssia takaa-ajossa.
Aikuisten MM-kilpailuihin Bulygina osallistui ensimmäisen kerran Anterselvassa 2007. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän naisten viestijoukkueessa. Sprintissä hän sijoittui neljänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli sprinttikilpailussa neljäs ja takaa-ajossa kuudes.
Bulygina kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Oberhofissa 2006. Ensimmäisen voittonsa – ja toistaiseksi ainoan palkintokorokepaikkansa – hän saavutti Anterselvan takaa-ajokilpailussa 24. tammikuuta 2009. 
Hän sai rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hopeaa takaa-ajokilpailussa 2013. Lisäksi Frolina sai mm-hopeaa Otepään vuoden 2016 kesäampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuiden pikakilpailusta sekä mm-pronssia takaa-ajosta.
Frolina siirtyi Etelä-Korean maajoukkueeseen vuonna 2015, sillä hän ei enää mahtunut Venäjän maajoukkueeseen.
Layzie Bone

Steven Howse (s. 20. lokakuuta 1975 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan paremmin nimellä Layzie Bone. Hän on rap-yhtyeiden Bone Thugs-N-Harmony ja Bone Brothers jäsen.
Nuoruus.
Hän kävi koulua Franklin D. Roosevelt Junior High Schoolia Bryon McCane (Bizzy Bone), Anthony Henderson (Krayzie Bone), Charles Shruggs (Wish Bone) ja isoveljensä Stanley Howse (Flesh-n-Bone) kanssa. He kutsuivat itseään nimellä "The Bandaid Boys" ja lauloivat rap-musiikkia koulun käytävillä. Myöhemmin he menivät Lincoln West High Schooliin yhdessä. Sinä aikana he rupesivat tekemään musiikkia tosissaan.
Ura.
Kaikki muut, paitsi Flesh-N-Bone, perustivat yhtyeen B.O.N.E. Enterpri$e ja tekivät albumin "Faces of Death" Krayzien isän studiolla. Vuonna 1993 he rupesivat tekemään työtä Eazy-E:n ja hänen levy-yhtiön Ruthless Recordsin kanssa. Silloin heitä ruvettiin kutsumaan nimellä Bone Thugs-N-Harmony.
Sooloura ja Mo Thugs.
Soolourallaan hän toimi Mo Thug Family levy-yhtiön alaisuudessa ja teki muutaman albumin nimellä L-Bruna. Hän myös teki albumeita Bizzy Bonen kanssa yhtyeellä nimeltä Bone Brothers.
Kauhajärvi (Kauhajoki)

Kauhajärvi on kylä Kauhajoen eteläosassa. Kylän läpi, Kauhajoelta Honkajoelle kulkee pohjois-eteläsuunnassa kantatie 44. Kylässä sijaitsee Kauhajärvi-niminen järvi, josta saa alkunsa Kyrönjokeen laskeva Kauhajoki.
Kauhajärveltä on matkaa Kauhajoen keskustaan 27,5 kilometriä, Honkajoelle 27,6 kilometriä, Perä-Hyyppään 8,2 kilometriä, Hyyppään 15,5 kilometriä, Nummijärvelle 18,2 kilometriä ja Isojoelle 28,3 kilometriä.
Kauhajärvellä on oma vuonna 1951 valmistunut kyläkirkko Kauhajärven kirkko ja hautausmaa. Vuonna 1952 kylään valmistui Kauhajärven maa- ja kotitalousseuran seuraintalo Tapiola, johon Kauhajärven asukkaat alun perin kokoontuivat harrastamaan ja päättämään kylän asioista. Tapiolassa järjestettiin 1970-luvulla tansseja.
Pal

Pal (8. kesäkuuta 1940 Hollywood, Kalifornia – 1958) oli yhdysvaltalainen collie, joka nähtiin alkuperäisessä Lassie-elokuvassa "Lassie palaa kotiin" nimihahmon roolissa sekä sen viidessä jatko-osassa. Lisäksi se esiintyi vielä kahdessa jaksossa "Lassie"-televisiosarjassa. Pal oli uros, vaikka kuvitteellinen Lassie-hahmo onkin narttu. Vuonna 1957 Pal sokeutui ja kuuroutui. Se kuoli vajaan vuoden päästä 18-vuotiaana, jolloin se polttohaudattiin.
Elina Kettunen

Elina Järvinen (o.s. Kettunen; s. 10. huhtikuuta 1981 Helsinki) on kilpauransa lopettanut suomalainen taitoluistelija. Hän edusti Helsingin Luistelijoita. Häntä valmensivat aiemmin Tiiu Valgemäe ja Susanna Haarala sekä sittemmin Tarja Sipilä ja Jari Malinen.
Järvinen sijoittui yhdenneksitoista sekä MM-kilpailuissa 2001 että olympialaisissa 2002. EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 2001, viides 2002, kymmenes 2003 ja yhdestoista 2005. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi vuonna 2000. 
Järvinen voitti Pohjoismaiden mestaruuden 2004 ja sai hopeaa 2005. SM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 2001, hopeaa 2002, 2003 ja 2004 sekä pronssia 2000 ja 2005.
Ylioppilasteatterifestivaali

Ylioppilasteatterifestivaali on Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n vuosittain huhtikuussa järjestämä teatterifestivaali. Festivaali järjestettiin vuonna 2023 jo 42. kerran ja se kiertää vuosittain eri ylioppilasteatteripaikkakunnilla. Vuonna 2020 festivaali aiottiin järjestää Tampereella, mutta festivaali jouduttiin perumaan koronaviruksen aiheuttamien yhteiskunnallisten rajoitusten takia, vuonna 2021 se järjestettiin online-tapahtumana verkossa koronarajoitusten jatkumisen vuoksi.
Festivaalille osallistuvat yleensä kaikki neljätoista Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n jäsenteatteria. Jokainen jäsenteatteri esittää festivaalilla yhden tuottamansa näytelmän. Festivaalin järjestää ylioppilasteattereiden valtakunnallinen kattojärjestö, Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry, ja festivaalin käytännön järjestelyistä vastaavat kulloisenkin festivaalipaikkakunnan ylioppilasteatterin jäsenet talkoohengessä. Festivaalille osallistuu tyypillisesti noin 200-300 ylioppilasteattereiden jäsentä, joista osa tulee festivaalille esiintymään, osa vain katsomaan muiden teattereiden tarjontaa ja tapaamaan muiden ylioppilasteattereiden jäseniä. Festivaali onkin vuosittain suurin tapahtuma, jossa ylioppilasteattereiden jäsenet kohtaavat toisensa.
Festivaalin esitykset ovat kaikille avoimia.
Improvisaatiokilpailu.
Ylioppilasteatterifestivaalin aikana järjestetään myös vuosittainen ylioppilasteattereiden välinen improvisaatiokilpailu, jossa teatterit kilpailevat keskenään improvisaatiotehtävissä. Kilpailu on järjestetty vuodesta 2003 lähtien Rovaniemellä järjestetyillä ylioppilasteatterifestivaaleilla ja kiertopalkintona toimii lasinen veistos.
Mila Kajas-Virtanen

Mila Johanna Kajas (ent. Kajas-Virtanen, s. 30. tammikuuta 1972 Lahti) on kilpauransa lopettanut suomalainen taitoluistelija. Hän edusti Lahden Taitoluistelijoita.
Kajas voitti urallaan neljästi naisten taitoluistelun Suomen mestaruuden vuosina 1991, 1992, 1993 ja 1996.
Kajas edusti Suomea Lillehammerin olympialaisissa 1994 ja oli kilpailussa 12:s. MM-kilpailussa hänen paras saavutuksensa oli 11:s vuonna 1994. Merkittävä onnistuminen tapahtui Pariisissa käydyssä Trophée Lalique -kilpailussa, jossa hän sijoittui toiseksi vuonna 1993. Myöhemmin kilpailusta tuli osa Kansainvälisen luisteluliiton GP-sarjaa.
EM-kilpailuissa Kajas oli kymmenes 1996. Hän luisteli ammattilaisena kansainvälisen Holiday on Ice -organisaation jääshown solistina vuosina 1996–1997.
Kajas oli ensimmäinen suomalaisnainen, joka hallitsi kaikki kolmoishypyt (lukuun ottamatta kolmoisaxelia, jossa pyöritään ilmassa 3,5 kierrosta). Taitoluistelu-uransa jälkeen hän on juossut neljästi maratonin.
Kajas on tehnyt työuransa viestinnän ja markkinoinnin tehtävissä yritysmaailmassa sekä kulttuurin ja urheilun parissa. Nykyisin hän työskentelee viestintäpäällikkönä korkeakoulukentällä.
Vuonna 2017 Urheilutoimittajain Liiton hallitus palkitsi Kajaksen Vuoden tiedottaja -tunnustuksella. Vuosina 2020–2021 hän toimi "Kirkko ja kaupunki" -lehden vierailevana kolumnistina.
Kajas suoritti ylioppilastutkinnon Salpausselän urheilulukiossa Lahdessa. Kajas on opiskellut Helsingin yliopistossa teologiaa ja uskonnontutkimusta sekä sukupuolentutkimusta.
Kajaksella on kaksi aikuista lasta..
Kesällä 2003 Kajas toimi "Suuri seikkailu" -televisio-ohjelman kolmannen tuotantokauden juontajana. Syksyllä 2013 hän oli yksi "Dancing on Ice" -televisio-ohjelman tuomareista. Vuonna 2022 hän palasi vuosien tauon jälkeen luistelijana yleisön eteen "Lumikuningatar"-produktiossa Tampereen Nokia Arenalla, jonka tuotannosta vastasi Tampere-talo.
Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus

Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus on Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1971 laatima kansainvälinen sopimus jonka tarkoituksena on psykoaktiivisten aineiden kuten amfetamiinien, barbituraattien ja psykedeelien kontrollointi. Sopimus tuli voimaan vuonna 1976. 
Sopimus allekirjoitettiin Wienissä 21. helmikuuta 1971. Se määrää tarkat tuonti- ja vientirajoitukset sekä sisältää muita asetuksia, joilla rajoitetaan päihteiden käyttö tutkimuksiin ja lääketieteelliseen käyttöön. Sopimus laadittiin, sillä vuoden 1961 huumausaineyleissopimus ei vielä ollut ehtinyt kieltää useita juuri keksittyjä psykotrooppisia aineita, vaan se koski ainoastaan kannabis-, kokaiini-, ja oopiumijohtoisia päihteitä.
Yleissopimus jakaa aineet neljään luokkaan, joista ensimmäistä koskee tiukimmat rajoitukset ja neljättä väljimmät rajoitukset. Yleissopimus ei määrittele, minkä ominaisuuksien perusteella aineet luokitellaan näihin luokkiin.
Sperm (albumi)

Sperm on saksalaisyhtye OOMPH!in toinen studioalbumi. Spermiä pidetään ensimmäisenä Neue Deutsche Härte –tyylilajin albumina.
Kantti

Kantti on Karvian eteläisin kylä. Kylän läpi virtaa pohjois-eteläsuunnassa Karvianjoki, jossa sijaitsevat Kantinkosket ovat suosittuja kalastuskohteita. Karvianjoessa on myös melontareitistöjä. Kylässä jokeen yhtyy myös idästä virtaava Suomijoki.
Kantissa oli oma koulu, jossa oli 35 oppilasta sekä kolme opettajaa ja keittäjä-siivooja. Kanttin koulu lakkautettiin 2017, kun Karvian kylälle tuli uusi Karvian Yhtenäiskoulu Opinpolku.
Kanttissa toimivia yhdistyksiä ovat Kantin kylätoimikunta, Karvian alapään maamiesseura, Kantin erämiehet ry, Kantin maa- ja kotitalousnaiset, Kaappolan maatalousnaiset ja Partakylän maa- ja kotitalousnaiset. Vuonna 1994 Satakylät ry valitsi Kantin Satakunnan vuoden kyläksi.
Kanttista on matkaa Karvian keskustaan 6,3 kilometriä, Honkajoelle 18,9 kilometriä, Ämmälään 11,3 kilometriä, Suomijärvelle 9,9 kilometriä ja Saraan 20,2 kilometriä.
Kanttin kapina tapahtui kylässä kesällä 1808. 
Kanttin lähistöllä toimi myös Karvian/Kantinkankaan lentokenttä 1930-luvulta 1950-luvulle. Ensimmäinen kone laskeutui 3.9.1936. Lentokenttä perustettiin alunperin palvelemaan varalaskupaikkana Kauhavan lennostolle. Mutta jo vuonna 1939 ennen talvisotaa lentotoiminta oli jo vilkasta. Myös lento-onnettomuuskin saatui sillä vuonna 1940 heinäkuussa maamaaliammuntaa harjoitellessa Kustaa Aulin syöksyi kuolemaan. Lentokentän alueelle rakennettiin useita halleja ja ilmailu oli erittäin vilkasta. Jatkosodan jälkeen hallit myytiin. Viimeiset lennot kentällä tehtiin 50-luvun alussa, jonka jälkeen kentällä ei vierailtu enää. Myöhemmin Karviaa yritettiin vielä saada 1957 Porin prikaatin sijoituspaikaksi ja myöhemmin 1965 Satakunnan lennoston sijoituspaikaksi kuitenkaan toteutumatta. 
Nähtävyydet.
Kanttissa sijaitsevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Suomijoen vanha kivisilta, Vartinkosken silta ja pato, Kanttin saha- ja myllyalue, Särkikoski, vanhat tervahaudat, Sotaanlähdön muistomerkki ja Kyrön skanssin linnoitukset. Kyrön Skanssi oli nuijasotien aikana perustettu varustus. Myös keskiaikainen Kyrönkankaan kesätie kulkee Kanttin kautta. Tie on nykyisin Tiehallinnon virallinen museotie. Tietä pitkin pääsee esimerkiksi pohjoisessa sijaitsevaan Kauhanevan–Pohjankankaan kansallispuistoon. Kanttin kautta kulkee lisäksi Pohjankankaantie, jonka arvellaan muodostuneen myös keskiajalla, ja se mainitaan vuonna 1556 raivattuna tienä.
Maakunnallisia luonnonsuojelualueita Kanttissa ovat esimerkiksi Kaurakeidas–Kavettakeidas–Pitkänniemenkeidas, jossa on runsaasti keidassoita sekä Kanttin lähdesuot ja lähteet.
Kantti-nimen taivutus.
Kantti-nimeä taivutetaan ilman astevaihtelua. Tämä johtuu siitä, että nimi on kansan suuhunsa sopeuttama muunnos saksan kielen sanasta Schantz, joka 1600-luvulla yleisnimenä tarkoitti pienenpuoleista sotilasvaruskuntaa, linnaketta. Vieraasta kielestä lainattu sana ei osallistu astevaihteluun, jos se on niinkin myöhään kuin nelisensataa vuotta sitten kieleen otettu. Kotimaisten kielten keskuksen asutusnimihakemiston mukaan Kanttia kuitenkin taivutetaan astevaihtelussa (’Kantissa’).
II (Hardlinen albumi)

II on yhdysvaltalaisen hardrockyhtye Hardlinen toinen albumi ja se julkaistiin vuonna 2002.
Albumin kiertueella kuvattiin live-DVD ja -CD "Live At The Gods Festival 2002" The Gods Festivaaleilla Bradfordissa Englannissa, kesäkuussa 2002.
Albumin nimi.
Albumin nimi piti olla alun perin "Hyperspace", mutta Johnny Gioeli päätti vaihtaa sen yksinkertaisemmaksi "II".
Ferdinand von Bredow

Ferdinand von Bredow (18. toukokuuta 1884 Neuruppin – 30. kesäkuuta 1934 Berliini) oli saksalainen kenraalimajuri, sotilastiedustelupalvelun Abwehrin johtaja ja apulaispuolustusministeri Kurt von Schleicherin hallituksessa.
Schleicherin lailla Bredow oli Adolf Hitlerin ja kansallissosialistien vannoutuneimpia vastustajia Weimarin tasavallan ajan ja Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen valtaannousun aikoihin. SS-miehet murhasivat Bredowin pitkien puukkojen yönä.
Joseph Berchtold

Joseph Berchtold (6. maaliskuuta 1897 Ingolstadt, Saksa – 23. elokuuta 1962 Herrsching am Ammersee, Saksa) oli ensimmäinen Reichsführer-SS, SA-joukkojen kenraali ja Saksan parlamentin Reichstagin jäsen natsi-Saksan aikana.
Berchtold kävi koulunsa Münchenissä. Keväällä 1915 hän astui rintamapalvelukseen ensimmäisen maailmansodan länsirintamalle. Hän palasi sodasta reservinluutnanttina ja aloitti ekonomiopinnot yliopistossa. Hän työskenteli journalistina ja vuodesta 1923 piti tupakkakauppaa Münchenissä.
Helmikuussa 1920 Berchtold liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen jäsennumerolla 750. Seuraavan vuoden alussa hänet valittiin puolueen kassanhoitajaksi. Hän liittyi myös Ernst Röhmin SA-joukkoihin ja eteni SA-komppanianpäälliköksi 1923.
Adolf Hitler halusi Berchtoldin pienen henkivartiokaartinsa "Stosstrupps Adolf Hitleriin". Kaartista muodostui myöhemmin SS. Berchtold osallistui oluttupavallankaappaukseen, jonka epäonnistuttua pakeni Tiroliin, Itävaltaan. Münchenissä hänet tuomittiin poissaolevana vankeuteen. 
Pölyn laskeuduttua Berchtold palasi Saksaan 1926 ja otti haltuunsa Münchenin SA:n sekä SS:n johdon Julius Schreckiltä, mutta jo seuraavana vuonna Erhard Heiden otti hänen tehtävänsä SS:n johdossa. Vuodesta 1927 Berchtold työskenteli pääasiallisesti kansallissosialistisen puolueen journalistina ja propagandistina. Seuraavan vuonna hän perusti lehden "Der SA-Mann", jonka päätoimittajana hän toimi vuoteen 1938 saakka. Vuodesta 1936 hän oli Reichstagin jäsen.
Toisen maailmansodan jälkeen liittoutuneet vangitsivat Berchtoldin, mutta hänet vapautettiin suhteellisen lyhyen ajan kuluttua. Berchtold kuoli Baijerissa 1962.
Sitruunakerttuli

Sitruunakerttuli ("Cardellina pusilla") on Yhdysvalloissa ja Kanadassa pesivä kerttuleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan sitruunakerttuli on 10–12 cm. Sitruunakerttulin selkä ja siivet ovat väriltään oliivinvihreät. Lajin naama ja vatsa ovat väriltään keltaiset. Sukupuolet eroavat ulkonäöltään vain koiraan päälaen pienehkön mustan alueen perusteella. Läntisen alalajin väritys on kirkkaampi kuin itäisemmillä alueilla pesivien yksilöiden. Erityisesti tämä näkyy naaman värityksessä: läntisen alalajin yksilöillä naamassa voi olla myös oranssi vivahde.
Elinympäristö.
Kesäisin lajia tavataan itä-länsi-suunnassa Alaskan ja Kanadan poikki. Etelässä lajia tavataan Yhdysvaltain länsirannikolla New Mexicoon saakka. Sitruunakerttulit elävät metsien tiheiköissä usein pienien vesialueiden, kuten lampien, lähettyvillä. Laji talvehtii Yhdysvaltain eteläosien ja Karibian metsissä.
Lisääntyminen ja ravinto.
Sitruunakerttulit tekevät pesänsä yleensä maahan pensaan suojiin. Pesä rakennetaan ruohoista. Naaras munii kahdesta seitsemään, yleensä 4–6, punapilkullista kermanvalkeaa munaa. Sitruunakerttulin ravinto koostuu pääosin hyönteisistä ja ajoittain myös marjoista.
Columbia Workshop

Columbia Workshop on yhdysvaltalainen Irving Reisin luoma kokeellinen radioantologiasarja, jota esitettiin CBS:n radioverkon kautta 1936–1947. 
Sarjan alkaessa radio oli mediana nuori, ja sarjan yhtenä tarkoituksena oli etsiä rajoja sille, mitä radiossa voidaan toteuttaa. Irving Reis markkinoi ohjelmaideaansa kuukausia, kunnes se lopulta sai CBS:n William B. Lewisin hyväksynnän . Reis toimi useimpien sarjan jaksojen ohjaajana ja myös itse käsikirjoitti sarjaan kolme ohjelmaa. Alkuperäiskäsikirjoitusten lisäksi sarjassa esitettiin myös dramatisointeja kirjallisuuden klassikkoteoksista, kuten Orson Wellesin ohjaama Shakespearen "Macbeth", Lewis Carrollin "Liisan seikkailut ihmemaassa" sekä Karel Čapekin "R.U.R.". Suurimman osan alkuperäismusiikista sävelsi Bernard Herrmann.
Vuonna 1941 sarjasta esitettiin erikoiskausi, jonka kaikki 26 jaksoa olivat Norman Corwinin kirjoittamia. Kausi saikin alaotsikokseen "26 by Corwin". "Columbia Workshop"in tuotanto keskeytettiin 1942 toisen maailmansodan takia, sillä CBS piti sarjaa sopimattomana sota-aikana esitettäväksi. Päätöstä perusteltiin Mercury Theaterin vuonna 1938 esittämän "Maailmojen sota" -kuunnelman aiheuttamalla paniikilla ja "Columbia Workshop"issa samana vuonna esitetyn "Air Raid"in vastaavantyyppisellä realistisella toteutuksella. Sarjan tauolla ollessa esitetty "Columbia Presents Corwin" kuitenkin usein lasketaan osaksi "Columbia Workshop"ia, vaikkei se sitä muodollisesti olekaan. Sarja palasi tauolta vuonna 1946 ja sitä tehtiin seuraavaan vuoteen saakka. Sarjan seuraajana pidetään 1956–1957 esitettyä The CBS Radio Workshop -sarjaa.
Frank Farrar

Frank Leroy Farrar (22. huhtikuuta 1929 – 31. lokakuuta 2021) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Etelä-Dakotan osavaltion kuvernöörinä vuosina 1969–1971 oltuaan sitä ennen osavaltion oikeusministerinä vuodesta 1963. Hän oli Korean sodan veteraani ja uskonnoltaan presbyteeri. 
Farrar osallistui useisiin Ironman-triathloneihin 65-vuotiaasta alkaen. Hän toipui imusolmukesyövästä.
Ed Rendell

Edward Gene "Ed" Rendell (s. 5. tammikuuta 1944) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut muun muassa Philadelphian pormestarina vuosina 1992–2000 ja Pennsylvanian osavaltion kuvernöörinä vuodesta 2003 vuoteen 2011 asti. Hän on varsinaiselta ammatiltaan lakimies ja oli vuosina 1978–1985 Philadelphian piirisyyttäjä. 
Rendell valmistui Pennsylvanian ja Villanovan yliopistoista. Hän on juutalainen. Hänellä on puolisonsa Marjorie Rendellin kanssa yksi poika.
HC Devils Milano

HC Devils Milano on entinen italialainen jääkiekkoseura, joka perustettiin vuonna 1989 Milanossa. Vuosina 1993–1994 seura käytti myös nimeä "Associazione Sportiva Milan Hockey" viittauksena AC Milaniin.
Seura muutti vuonna 1996 Aostanlaaksoon, minkä seurauksena nimi vaihdettiin muotoon "HC Devils Courmayeur". Kausi jäi kuitenkin seuran viimeiseksi ja sen toiminta lakkautettiin lopullisesti vuonna 1997.
HC Devils Milano voitti Serie A:n kolmesti vuosina 1992–1994 ja Alpenligan vuonna 1991. Suomalainen Jari Kurri edusti joukkuetta kaudella 1990–1991.
Olene S. Walker

Olene Smith Walker (15. marraskuuta 1930 Ogden, Utah – 28. marraskuuta 2015 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Utahin osavaltion kuvernöörinä vuosina 2003–2005. Hän valmistui Brigham Youngin, Stanfordin ja Utahin yliopistoista.
Walkeria edelsi kuvernöörinä Mike Leavitt ja seurasi Jon Huntsman, Jr. Hän oli Utahin ensimmäinen naiskuvernööri.
Super 2000

Super 2000 -luokka on FIA:n määritys tuotantoautoihin perustuville kilpa-autoille, jota on käytetty sekä ralliautoille sekä vakioautoille. Määrittelyn tarkoitus on laskea kustannuksia kilpailukykyiselle autolle, joka lisäisi valmistajien ja yksityistallien osallistumista.
Rata-autoissa Super 2000 -sääntöjen mukaisen auton on oltava kaksivetoinen, mutta rallissa sallitaan neliveto.
Super 2000 -auton on perustuttava tuotantomalliin, jota on valmistettu vähintää 12 kuukauden aikana.
Vakioautoissa määrittelyä on käytetty British Touring Car Championship ja World Touring Car Championship -sarjoissa.
Tekniset säännöt.
Moottori on vapaasti hengittävä moottori: kaksilitraisen nelisylinterisen moottorin kierrosmäärä on enintään 8500 rpm, 8750 rpm viisisylinteriselle ja 9000 rpm kuusisylinteriselle. Vaihteisto on kuusivaihteinen sekventiaalinen tai viisivaihteinen manuaalinen, jossa on alkuperäiset välitykset. Autoissa on McPherson-jousitus edessä ja takana. Elektronisia kuljettajan apukeinoja ei sallita. Autojen maksimihinta on .
Vuodesta 2011 alkaen turboahdetut 1,6-litraiset moottorit tulivat mukaan.
Rallissa.
Luokka sijoittuu virityssäännöiltään hyvin lähelle vuodesta 2011 alkaen käytettyjä WRC autoja. 
Käytännössä Super 2000 autojen hinnat karkasivat huomattavasti alkuperäistä suunniteltua (170 000 euroa) suuremmiksi juuri vapaan viritettävyyden ansiosta. 
Erot Super 2000 ja WRC-autojen välillä on todellisuudessa ahtamaton moottori ja pienempi takasiipi. Kaikki muut korin, alustan ja voimansiirron osat ovat käytännössä identtisiä.
64 mm yksirunkoinen kaasuläppä, 13:1 puristussuhde, 12,00 mm maksiminosto nokka-akselilla sekä 8500 rpm rajoitettu moottorin kierrosluku toimivat tehoa rajoittavana tekijänä. 
Autoissa on tehoa 260-305 hevosvoimaa ja vääntöä noin 240-265 newtonmetriä. Voimansiirto on varustettu mekaanisilla lukoilla. Minimipaino autoille on 1200 kg.
Hinnaltaan Super 2000 -autot ovat WRC-autoja edullisempia. Vuonna 2007 Super 2000 -luokan autoilla aloitettiin kilpailemaan N-ryhmän rinnalla tuotantoautojen maailmanmestaruudesta. Lisäksi rallin SM-sarjassa ryhdyttiin käyttämään Super 2000 -kalustoa. Super 2000 -autot muodostivat FIA:n uuden ideamallin, jonka pohjalle uusittiin WRC-luokka vuonna 2011.
Super 2000 -autoilla on kilpailtu muun muassa SWRC-sarjassa, IRC-sarjassa ja rallin EM-sarjassa.
Bizzy Bone

Byron Anthony McCane II, taiteilijanimeltään Bizzy Bone, (s. 12. syyskuuta 1976 Cleveland, Ohio) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän on rap-yhtyeen Bone Thugs-N-Harmony jäsen.
Nuoruus.
Bizzy on taustaltaan isänsä puolelta afroamerikkalainen ja äitinsä puolelta amerikanitalialainen.
Vuonna 1981 Bizzyn ollessa viisivuotias hänen ensimmäinen isäpuolensa kidnappasi hänet, sekä hänen pikku- ja isosiskonsa. Pakoilua kesti useita vuosia ja Bizzyn äidille oli kerrottu, että poika oli jo kuollut pakoilun aikana. Vuonna 1983 hän asui intiaanireservaatissa Oklahomassa, minne hänen isäpuolensa oli vienyt heidät. Hänen kuvaansa näytettiin TV-Elokuvassa "Murder of Adam Walsh". Kidnappaajan naapuri näki elokuvan, huomasi Bizzyn kuvan ja soitti poliiseille. Bizzy paljasti kyseisen tapahtuman vuonna 2003 tv-ohjelmassa Americas Most Wanted, jonka juontaja on Adam Walshin isä John Walsh.
Nuoruuden ajan vaikeudet jatkuivat yhä. Bizzyn äiti meni uusiin naimisiin ja hänen uusi isäpuoli pahoinpiteli häntä ja hänen äitiänsä. Mutta loppujen lopuksi Bizzyn äiti otti miehestä avioeron ja joutui laittamaan lapsensa lastenkotiin, koska pahoinpitely oli jättänyt äitiin pahat arvet. 
Vuonna 1989 Bizzy täytti kolmetoista ja päätti muuttaa asumaan siskonsa luokse Clevelandiin, Ohioon. Siskonsa luona Bizzy myi huumeita, jotta hän pystyi avustamaan perhettä rahallisesti. Clevelandissa hän tutustui muihin Bone Thugs-N-Harmonyn jäseniin.
U-testi

Mann-Whitneyn U-testi eli Wilcoxonin järjestyssummatesti on parametrisen t-testin epäparametrinen vastine. Tämä tarkoittaa sitä, ettei populaatiojakaumista tarvitse tehdä mitään parametrisia oletuksia. U:n jakauma on diskreetti ja symmetrinen. Sen pienin arvo on 0. Tarkasteltava hypoteesi on
formula_1
jossa F1 on ensimmäinen populaatiojakauma ja F2 toinen. Koska mielenkiinto kohdistuu sijainteihin, vastahypoteesi voi olla joko
formula_2 tai
formula_3 eli
formula_4 ≠ formula_5
Kummankaan järjestyssumman jakauman ei tarvitse olla symmetrinen, mutta havaitun merkitsevyystason tulkinta on yksiselitteistä vain, jos jakaumat F1, F2 ovat samanmuotoisia.
U-testiä laskettaessa siirrytään havaintoarvoista pelkkiin järjestyslukuihin korvaamalla pienin arvo järjestysluvulla 1, toiseksi pienin luvulla 2 ja niin edelleen. Wilcoxonin järjestyssummatesti perustuu järjestyslukujen summaan
formula_6
Mukavuussyistä siirrytään Mann-Whitneyn U-testisuureeseen
formula_7
Mann-Whitneyn U-testisuureella on seuraavat ominaisuudet hypoteesin H mukaisessa mallissa:
formula_8
formula_9
Sääruutu

Sääruutu oli MTV:llä alun perin 1950–1960-luvulla sekä myöhemmin vuosina 1989–1991 esitetty sääohjelma. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen television sääohjelma. 
"Sääruutu" tuli ensimmäistä kertaa ohjelmistoon vuonna 1958. Ohjelmaa esitettiin Yleisradion TV-uutisten jälkeen, mutta se kuului Mainos-TV:n ohjelmistoon. "Sääruudun" kustansi Medica-lääketehdas. Sen ensimmäisenä meteorologina toimi Paavo Salmensuu, joka esiintyi ohjelmassa vuoteen 1964 saakka.
Viisiminuuttinen "Sääruutu" esitettiin vuosina 1989–1990 joka päivä alkuillasta MTV:n ohjelmaosuuden alussa, sunnuntaisin myös iltapäivällä MTV:n ohjelmaosuuden päätteeksi. "Sääruudussa" meteorologi kertoi säätiedot esitellen satelliittikuvaa ja tutkakuvaa.
Syyskuussa 1990 arki- ja lauantai-iltojen "Sääruutu" liittyi osaksi Seitsemän Uutisia niiden alkaessa Kolmoskanavalla. Erillistä "Sääruutu"-ohjelmaa esitettiin sen jälkeen enää sunnuntaisin iltapäivällä ja alkuillasta. "Sääruutu" poistui lopullisesti MTV:n ohjelmistosta, kun vuonna 1991 alettiin lähettää Seitsemän Uutisia myös sunnuntaisin.
Nykyään MTV3:n ohjelmistossa on sääohjelmat "Päivän sää" ja "Viikon sää".
Tomokazu Seki

Tomokazu Seki ( "Seki Tomokazu", s. 8. syyskuuta 1972 Tokio) on japanilainen ääninäyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan animesarjoista, kuten "One Piece", "Fruits Basket" ja "Full Metal Panic!". Hän on myös laulanut muutamien sarjojen teemalaulut, kuten "Anime Tenchou", "Demon Lord Dante" ja "Psychic Force".
Hän on ääninäytellyt urallaan yli 230 animessa.
Päivän sää

Päivän sää on MTV3:n sääohjelma, jota esitetään arkisin kello 19.20 Seitsemän Uutisten jälkeen ja kesästä 2009 lähtien arkisin myös kello 22.20 Kymmenen Uutisten jälkeen ja lauantaisin kello 22.15 Kymmenen Uutisten ja lottoarvonnan jälkeen. 
Sunnuntaisin kello 22.15 Kymmenen Uutisten jälkeen lähetetään "Viikon sää", jossa meteorologi antaa sääennusteen koko alkavalle viikolle.
Nykyiset meteorologit.
Lähde:
Adelaiden–Darwinin rautatie

Adelaiden–Darwinin rautatie () on pohjois–eteläsuuntainen Australian mantereen poikki kulkeva rautatieosuus, joka yhdistää Etelä-Australian osavaltiossa sijaitsevan Adelaiden kaupungin Pohjoisterritoriossa sijaitsevaan Darwinin kaupunkiin.
Rautatien viimeisen, Alice Springsin ja Darwinin välisen osuuden rakennustyöt aloitettiin heinäkuussa 2000 ja työ saatettiin päätökseen 17. syyskuuta 2003. Liikenteelle radan pohjoinen osuus avatiin tammikuussa 2004. Laajennustyön suoritti AustralAsia Rail Corporation, jonka tehtävänä on rakentaa, liikennöidä, omistaa ja lopuksi siirtää rataosuuden omistus Australian liittovaltiolle ().
Rataosuudella liikennöivät Great Southern Railwayn operoima henkilöjuna "The Ghan", sekä FreightLinkin operoimat tavarajunat.
Historia.
Alun perin rataosuus Port Augustasta Alice Springsiin rakennettiin kapearaiteisena, jolloin sen raideleveys oli 1 067 mm.
Port Augustan ja Alice Springisin välinen rautatie rakennettiin mutkikkaaksi ja se aiheutti ongelmia junien myöhästelyjen vuoksi. Usein myöhästelyt johtuivat äkkitulvista, jotka tuhosivat ratapengertä ja rautatiesiltoja. Rautatie päätettiin rakentaa kokonaan uusiksi ja suoremmaksi, noin 150 kilometriä alkuperäistä lännemmäksi. Samalla raideleveys muutettiin normaaliraideleveydeksi (1 435 mm).
Rakentaminen.
Vuonna 2000 Pohjoisterritorion ja Etelä-Australian hallitusten omistama AustralAsia Rail Corporation voitti Asia Pacific Transport Consortiumin kilpailuttaman sopimuksen Alice Springsin ja Darwinin välisen rautatien rakentamisesta. Kilpailutusehtojen mukaan AustralAsia Rail Corporationin tehtävän oli rakentaa rautatie Alice Springsin ja Darwinin välille, liikennöidä sillä ja lopuksi siirtää rautatien omistus määräajan päätyttyä takaisin Asia Pacific Transport Consortiumille.
Australian hallitus rahoitti rautatien rakentamista 165 miljoonan Australian dollarin avustuksella. Lisäksi Pohjoisterritorion hallitus rahoitti rakentamista 165 miljoonalla ja Etelä-Australian hallitus 150 miljoonalla Australian dollarilla. Hallitukset rahoittivat myöhemmin suoraan Asia Pacific Transport Consortiumia kukin noin 26 miljoonalla, yhteensä 79 miljoonalla dollarilla.
Palvelut.
Rataosalla liikennöivät Great Southern Railwayn "The Ghan" -henkilöjunavuoron lisäksi rataa käyttävät pääasiassa FreightLinkin tavarajunat. Kesäkuussa 2008 FreightLink päätti yhden viikoittaisen tavarajunavuoron lisäämisestä kasvaneen kysynnän vuoksi, kasvattaen junatarjonnan kuuteen pitkänmatkan tavarajunapariin viikossa.
American Forces Network

American Forces Network (AFN) on Yhdysvaltain asevoimien radio- ja televisioyhtiön United States Armed Forces Radio and Television Service (AFRTS) luoma brändi yhtiön maailmanlaajuiselle yleisradiotoiminnalle. Sen entinen nimi oli "Armed Forces Network".
AFN toimii Yhdysvaltain puolustusministeriön alaisuudessa ja sen toimintaa ohjaa OASD-PA (Assistant Secretary of Defense for Public Affairs). Käytännössä AFN:ää pyörittää armeijan henkilöstö, joskin siviilejä on joissakin teknisissä ja tuotannollisissa tehtävissä. Vuodesta 1991 alkaen koko henkilökunta on koulutettu Marylandissa sijaitsevassa Defense Information Schoolissa. AFN:n johtajana toimi Allison Barber 20. lokakuuta 2008 saakka.
AFN:n toiminta alkoi vuonna 1942, jolloin Yhdysvaltain sotaministeriö (United States Department of War) perusti armeijan radioyhtiön Armed Forces Radio Service (AFRS). Televisiotoiminta liitettiin mukaan vuonna 1954, jolloin pilottiasema Limestonessa Mainessa aloitti toimintansa.
Toisen maailmansodan jälkeen AFN perusti useita asemia ja lähettimiä Eurooppaan. Pääpaino oli Länsi-Saksassa ja asemia oli myös ainakin Alankomaissa, Islannissa, Italiassa ja Kreikassa. Muissa maanosissa asemia on ollut ainakin Diego Garcian atollilla, Etelä-Koreassa, Etelämantereella, Grönlannissa, Guamilla, Iranissa šaahin aikana, Japanissa, Johnstonin atollilla, Kanadassa, Kuubassa, Marshallinsaarilla, Midwaysaarilla, Puerto Ricossa, Taiwanissa, Turkissa ja Waken atollilla.
Oman ohjelmatuotantonsa lisäksi AFN esittää kaupallisten verkkojen ohjelmistoja, joista mainokset on korvattu ei-kaupallisilla tiedotteilla.
Kinnarpyöli

Kinnarpyöli () on kylä entisen Halikon kunnan alueella Länsi-Salossa. Kylä sijaitsee Sauvontien varrella 110-tien eteläpuolella.
Valtaosa Kinnarpyölin maastosta on korkeaa metsäistä ja mäkialuetta. Yhdellä mäellä sijaitsee kaksi pronssikautista hautaröykkiötä, joiden lounaispuolella on pieni Katariinanlammi. Kinnarpyölin pohjoisrajana toimii Aroniitynoja, joka yhdistyy etelään virtaavaan Vainionjokeen, joka muodostaa kylän itärajan. Kylän maasto tasoittuu Sauvontien kohdalla, jonne Kinnarpyölin rakennuskanta on sijoittunut. Sauvontiestä maasto muuttuu tasaiseksi peltomaisemaksi, joka laskee Vainionjokeen.
Kinnarpyöli on ollut osana mannerta jo pronssikaudella, jolloin Purilanjoenlahti oli lähellä nykyisen kylän aluetta. Alueella on ainakin pronssikaudella ollut jo asutusta, mistä kertoo kaksi mäen päällä sijaitsevaa hiidenkiuasta. Itse Kinnarpyöli on kuitenkin vasta ruotsalainen uudisasutuskylä, josta ensimmäinen maininta on 1560-luvulta. Kinnarpyölin päätilasta alettiin lohkoa uusia tiloja 1900-luvun alussa.
Samae Koskinen

Samae Koskinen (oikealta nimeltään Sami Koskinen, s. 16. lokakuuta 1978 Riihimäki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Soolotuotannon lisäksi hän on Sister Flo -yhtyeen perustajajäsen ja keulakuva.
Koskinen teki ensimmäisen sooloalbuminsa "Vol. 1" sanoitukset yhteistyössä nykyrunoilijoiden ja -kirjailijoiden kanssa. Tekijöinä olivat muun muassa Inka Nousiainen, Sanna Karlström, Tomi Kontio ja Kauko Röyhkä. "Elossa"-levylle Koskinen halusi kirjoittaa tekstejä myös itse, ja ne syntyivät hänen ja Röyhkän yhteistyönä. Samae Koskinen muodostaa Jussi Lehtisalon kanssa death metal/hard rock yhtyeen Arkhamin Kirjasto. Hän on myös soittanut Kauko Röyhkän livekokoonpanossa ja Kauko Röyhkän ja Riku Mattilan yhteislevyllä "Kaksi lensi tuulen mukaan". Koskisen laulu ”Hyvä päivä” valittiin Radio Helsingin kesähitiksi 2013.
Samae Koskinen on vieraillut muun muassa Sauruksen "Elossa"-albumilla ja Ruger Hauerin "Erectus"-albumilla, kirjoittanut tekstejä Anna Puulle ja tuottanut muun muassa Circleä ja Jarkko Martikaista. Koskisen esikoisromaani "Aina on itketty" ilmestyi 2025 Tammen kustantamana.
Yksityiselämä.
Samae Koskinen kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulun lukiosta. Hän asuu Henna-vaimonsa kanssa Helsingin Herttoniemessä. Huhtikuussa 2013 Koskisesta tuli poikalapsen isä. Vuonna 2019 koko ikänsä Hämeenlinnan Pallokerhon jääkiekkojoukkuetta kannattanut Koskinen lauloi Maamme-laulun Liigan toisessa finaaliottelussa HPK:n kohdatessa Oulun Kärpät Hämeenlinnassa.
Ĉ

Ĉ/ĉ on latinalainen aakkonen, joka kuuluu esperanton aakkosiin. Sen äännearvo on soinniton postalveolaarinen affrikaatta (&lt;tš&gt;, englannin &lt;"ch"&gt;). Erikoismerkittömässä ympäristössä se korvataan usein, muiden esperanton sirkumfleksillisten kirjainten tavoin, kirjanyhdistelmällä "cx".
Luettelo Iron Maiden -tribuuttialbumeista

Tämä on luettelo Iron Maidenille myönnetyistä tribuuttialbumeista. Ensimmäinen Iron Maidenille julkaistu tribuuttialbumi oli "Transilvania 666", joka julkaistiin 16. lokakuuta 1999.
Tribuutit.
"Transilvania 666".
"Transilvania 666" ilmestyi vuonna 1999. Coverit tekivät espanjalaiset artistit.
Numbers from the Beast.
"Numbers from the Beast" on tribuuttialbumi Iron Maidenille vuodelta 2005. Se juhlisti yhtyeen 25-vuotispäivää yhtyeen samannimisestä debyyttialbumista. Albumilla on tunnettuja heavy metal -nimiä. Albumin tuotti Bob Kulick ja Brett Chassen. Kansikuvan piirsi Eddie the Headin keksijä Derek Riggs. Kolmannella levyllä esiintyy Iron Maidenin entinen laulaja Paul Di'Anno, joka lauloi kappaleen alkuperäisen version.
Slave to the Power.
"Slave to the Power" julkaistiin 7. maaliskuuta 2000 ja se nauhoitettiin 22. toukokuuta 1998–2. syyskuuta 1999. 
A Tribute To The Beast.
"A Tribute To The Beast" julkaisija vuonna 2002 Nuclear Blast.
A Tribute To The Beast Vol.2.
"A Tribute To The Beast Vol.2" julkaisija vuonna 2003 Nuclear Blast.
Maiden Heaven.
"Maiden Heaven" julkaistiin 16. heinäkuuta 2008 ilmaiseksi "Kerrang!:in" 1219. numeron kanssa. Sitä on kuvailtu "meidän tribuutiksi Iron Maidenille" ja sisältää covereita yhtyeiltä Metallica, Avenged Sevenfold, Coheed &amp; Cambria, Trivium, Machine Head ja Dream Theater. 
"Kerrang!" järjesti kilpailun 14. toukokuuta–26. toukokuuta päättääkseen miltä albumin kansi näyttää. Kilpailussa osallistujan joutui lähettämään lehdelle oman kantensa, joista yksi valittiin tribuutin kanneksi.
18. kesäkuuta paljastui tieto, että Bogotasta kotoisin oleva Felipe Franco voitti kilpailun ja hänen teoksensa (Eddie palavana enkelinä) pääsisi lehden nettisivuille ja tribuutin kanteen.
Ketjukyy

Ketjukyy eli russellinkyy ("Daboia russelii", aik. "Vipera russellii") on kyykäärmeiden heimoon kuuluva myrkkykäärme. Se aiheuttaa Aasiassa runsaasti kuolemantapauksia varsinkin alueilla, joilla lääkintäpalvelut ovat kaukana ja olot muutenkin alkeelliset. Sitä tavataan Intian, Sri Lankan, Burman ja Thaimaan alueella. Ketjukyy on pohjaväriltään puna- tai kastanjanruskea ja sen selkäpuolta koristavat mustat, vaaleareunaiset läiskät. Pituudeltaan ketjukyy voi olla enimmillään 175 cm pitkä. Se on yöaktiivinen ja syö pikkulintuja, sammakkoeläimiä ja liskoja. Huolimatta saaliseläinten pienestä koosta kyyn myrkky on erittäin voimakasta ja yksi purema riittää tappamaan aikuisen ihmisen. Myrkky hyydyttää veren todella nopeasti. Uhri tarvitsee nopeasti vasta-aineruiskeen pureman jälkeen.
Kenttäkyy

Kenttäkyy eli ketokyy ("Vipera ursinii") on eurooppalainen kyykäärmeiden heimoon kuuluva myrkkykäärme. Sitä pidettiin pitkään kyyn ("Vipera berus") alalajina, mutta on myöhemmin todettu omaksi lajikseen. 
Kenttäkyytä tavataan Kaakkois-Ranskassa, Italiassa ja Balkanilla. Kenttäkyy muistuttaa tavallista kyytä aina sahalaitakuviotaan myöten, mutta sen pää on pienempi eikä niin selvästi erottuva. Lisäksi kenttäkyy on tavallista kyytä pienempi kooltaan, enintään 60 senttiä pitkä, tavallisen kyyn kasvaessa toisinaan yli 90 sentin pituiseksi. Kenttäkyy ei ole myöskään yhtä myrkyllinen kuin tavallinen kyy.
Robert Cochran

Robert ”Bob” Cochran on televisiotuottaja, joka tunnetaan parhaiten televisiosarja "24:n" luojana yhdessä Joel Surnowin kanssa.
Cochran käsikirjoitti 1987–1988 kaksi jaksoa televisiosarjaan "L.A. Law". Kahtena seuraavana vuonna hän oli käsikirjoittamassa sarjaa "Viinitila Falcon Crest". Vuonna 1991 hän toimi myös sarjojen "Sons and Daughters" ja "The Antagonists" käsikirjoittajana sekä sarjan "The Commish" tuottajana ja käsikirjoittajana. Cochran tuotti 1995 sarjaa "Kunnian miehet", johon hän käsikirjoitti kolme jaksoa. Vuosina 1997–2001 Cochran oli luovana konsulttina sarjassa "La Femme Nikita". Hän myös käsikirjoitti sarjaan 13 jaksoa. Vuonna 2001 hän käsikirjoitti minisarja "Attilan" ja loi televisiosarja "24:n", jonka tuottajana hän on alusta asti toiminut. Cochran on käsikirjoittanut 17 jaksoa "24:ään". Tämän jälkeen hän on tuottanut ja käsikirjoittanut vuonna 2007 sarjaa "Company Man", tuottanut ja käsikirjoittanut pilottijakson sarjaan "The Call" ja vuonna 2008 tuottanut sarjaa "The Madness of Jane". Hän on myös ollut mukana käsikirjoittamassa "24:stä" elokuvaa, jonka tuotantoa ei ole kuitenkaan aloitettu.
Cochran on voittanut 2002 Emmy-palkinnon parhaasta draamasarjan käsikirjoituksesta yhdessä Joel Surnowin kanssa. Seuraavana vuonna hän oli voittamassa Yhdysvaltain tuottajakillan parhaan draamasarjan tuottajan palkintoa yhdessä muiden 24:n tuottajien kanssa. Vuonna 2006 "24:n" tuottajatiimi voitti Monte Carlon TV-festivaaleilla parhaan kansainvälisen tuottajan palkinnon ja Emmy-palkinnon parhaasta draamasarjasta.
Marshall Johnston

Marshall Marshall Johnston (s. 6. kesäkuuta 1941, Birch Hills, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Laitahyökkääjänä pelannut Johnston pelasi seitsemän kautta NHL:ssä Minnesota North Starsissa ja California Golden Sealsissa sekä valmensi viisi kautta NHL:n joukkueita California Golden Seals, California Seals, Colorado Rockies ja New Jersey Devils.
Johnston oli All-American - pelaaja University of Denverin vahvuudessa ennen NHL-uraansa ja valmensi sittemmin Pioneersia (1977–1981). Hän kuului Kanadan maajoukkueeseen olympiaturnauksissa 1964 ja 1968.
Hän oli Ottawa Senatorsin general manager vuodesta 1999 vuoteen 2002.
Hän on pelaajatarkkailun johtaja Carolina Hurricanesissa.
Pelaajaura.
Marshall Johnston pelasi ensimmäisen kautensa NHL:ssä liigan laajenemiskaudella 1967–68. Hän pelasi Minnesotassa neljä rikkonaista kautta ja siirtyi sitten California Golden Sealsin organisaatioon kaudeksi 1971–72.
Valmennusura.
Marshall Johnston valmensi Sealsia 1973–74 js 1974–75 ennen siirtymistä University of Denverin joukkueeseen, jota palveli apuvalmentajana kahden ja päävalmentajana neljän kauden ajan. Hän palasi NHL:ään Colorado Rockiesin apuvalmentajana kaudeksi 1981–82 ja eteni vielä saman kauden aikana vastuuvalmentajaksi. Seuraavalla kaudella organisaatio muutti New Jerseyhyn ja Johnston palveli kaksi seuraavaa kautta apuvalmentajana.
Satsuki Yukino

Satsuki Yukino ( "Yukino Satsuki", oikealta nimeltään Yuki Inoue , s. 25. toukokuuta 1970 Ōtsu) on japanilainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan animesarjoista, kuten "Inuyasha", "Bleach", "Full Metal Panic!", "Higurashi no Naku Koro ni", "Love Hina" ja "Trigun".
Hän on ääninäytellyt urallaan yli 160 animessa.
Pesusieni

Pesusieni ("Spongia officinalis") on sarveispiisieniin kuuluva sienieläin. Pesusieniä esiintyy pääasiassa Välimeressä. Merenpohjassa elävä pesusieni on väriltään harmaa ja muodoltaan möhkälemäinen. 
Pesusieni on saanut nimensä kaupallisen käyttötarkoituksensa mukaan; pesusieniä pyydystetään pohjaharoilla tai sukeltamalla ja käytetään pesuvälineenä. Nykyään suuri osa myytävästä pesusienestä on kuitenkin viljeltyä. Pesusienen nimellä myydään myös pesusienikurkusta ja vaahtomuovista valmistettuja ”sieniä”.
Lisääntyminen.
Pesusieni on hermafrodiitti. Eri puolilla pesusientä jotkut solut alkavat kasvaa huomattavan suuriksi viereisten solujen ruokkimina, ja osasta tulee munasoluja. Toiset solut puolestaan jakautuvat, kunnes ne muodostavat suuren määrän erittäin pieniä soluja, jotka kypsyvät siittiöiksi. Kypsyttyään siittiöt poistuvat purskahduksena pesusienestä ja uivat meressä kunnes löytävät toisen yksilön. Virran johdattamina ne uivat sisään pesusienen huokosista, jonka jälkeen ne etsiytyvät munasolun luokse, jonka yksi siittiöistä hedelmöittää.
Hedelmöittynyt munasolu jakaantuu useita kertoja muodostaakseen alkion. Alkion kehityttyä toukaksi se poistuu pesusienestä, ui noin vuorokauden ajan ja laskeutuu merenpohjalle. Kiinnityttyään merenpohjaan toukka alkaa kehittyä pesusieneksi.
Dendermonden päiväkotipuukotukset

Dendermonden päiväkotipuukotukset tapahtuivat 23. tammikuuta 2009 Belgiassa Dendermondessa Brysselin pohjoispuolella. Aamulla kello kymmenen paikallista aikaa kasvonsa mustavalkoiseksi maalannut 20-vuotias Kim De Gelder soitti paikallisen päiväkodin ovikelloa. Rynnättyään sisään mies aloitti puukotukset kahdessa kerroksessa. Puukotuksissa kuolivat 6- ja 9-kuukautiset vauvat sekä 54-vuotias lastenhoitaja Marita Blindeman.&lt;ref name="IL/27.1.2009"&gt;Päiväkotitappaja puhuu viimein, Iltalehti 27.1.2009&lt;/ref&gt; Lisäksi toistakymmentä henkilöä loukkaantui. Pidätettäessä De Gelderillä oli mukanaan lista, jossa oli kolmen päiväkodin nimet, joihin hän ilmeisesti suunnitteli hyökkäystä.
De Gelderin tunteneet henkilöt ovat kuvailleet tätä epäkypsäksi, ujoksi ja erakoksi. Hänen on kerrottu olevan kauhuelokuvien ja videopelien fani. De Gelder ei menestynyt sairaanhoitajaopinnoissaan ja työskentelikin supermarketissa, missä tosin lopetti useita kuukausia ennen puukotuksia.
Päiväkotipuukotuksia tutkittaessa De Gelderiä alettiin epäillä 16. tammikuuta 2009 tapahtuneesta 73-vuotiaan Elza Van Raemdonckin puukotuksesta Dendermonden läheisyydessä. De Gelder myönsi sittemmin surmanteon.
Oikeudenkäynti.
Vuonna 2013 aloitetussa oikeudenkäynnissä De Gelderiä syytettiin neljästä murhasta ja 25:stä murhan yrityksestä. Asianajajansa mukaan De Gelder ei ollut mielenvikaisuuden vuoksi vastuussa teoista.
Kaksitoistajäseninen valamiehistö katsoi maaliskuussa 2013, että De Gelder ei ollut mielisairas, ja tuomitsi hänet elinkautiseen vankeuteen.
Campofilone

Campofilone on kunta Fermon maakunnassa Marchen alueella Italiassa. Paikkakunta on noin 60 kilometriä Anconasta lounaaseen ja noin 30 kilometriä Ascoli Picenosta koilliseen. Campofilonen naapurikuntia ovat Altidona, Lapedona, Massignano, Montefiore dell'Aso ja Pedaso.
Campofilonen väkiluku oli vuoden 2015 lopussa 1 916. Kunnan alue on 12 neliökilometriä.
Elisabetin silta

Elisabetin silta () on Tonavan ylittävä silta Unkarissa Budapestissa. Se on nimetty keisarinna Elisabetin () mukaan. Vetäytyessään toisen maailmansodan loppuvaiheissa saksalaiset pioneerit räjäyttivät vanhan vuonna 1903 rakennetun sillan.
Vanhan sillan paikalle valmistui vuonna 1964 riippusilta. Uuden sillan jänneväli on 290 metriä ja kokonaispituus 380 metriä. Silta yhdistää Budan ja Pestin, ja sen Budan puoleisessa päässä on keisarinna Elisabetin patsas.
Malaijanmuurahaiskäpy

Malaijanmuurahaiskäpy ("Manis javanica") on Kaakkois-Aasiassa elävä muurahaiskäpylaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu malesianmuurahaiskäpyä.
Malaijanmuurahaiskävyn pääasialliset saalistajat ovat tiikeri ja puuleopardi.
Malaijanmuurahaiskäpy painaa 3–10 kg. Sen pää ja vartalo ovat yhteensä 40–65 cm pitkät, häntä 35–58 cm. Se on punaruskeiden suomujen peitossa.
Malaijanmuurahaiskäpy elää laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Sen levinnäisyysalue ulottuu Myanmarista etelään Thaimaahan, Laosiin, Vietnamiin, Kambodžaan, Malesiaan ja Singaporeen. Sitä tavataan myös Sumatralla, Jaavalla Borneolla ja niiden lähisaarilla.
Malaijanmuurahaiskäpy on äärimmäisen uhanalainen. Sitä metsästetään aasialaisen lääketieteen tarpeisiin, ja sen lihaa tarjoillaan paikoin eksoottisena herkkuna. Monissa lajin asuttamissa metsissä harjoitetaan ansapyyntiä, joka vaarantaa kaikkien maassa liikkuvien eläinlajien hengen. Sopivien elinalueiden supistuminen metsien hävityksen takia on toissijainen uhka.
Slummiutuminen

Slummiutuminen eli urbaani rappeutuminen on kaupunginosan, usein keskustan, rakennusten ja infrastruktuurin rappeutumista. Slummiutumisen tyypillisiä piirteitä ovat väestön väheneminen, kasvava työttömyys, omaisuuden väheneminen, perheiden sirpaloituminen, poliittisten oikeuksien ja vaikutusmahdollisuuksien väheneminen, kasvava rikollisuus sekä kaupunkimaiseman autioituminen ja koventuminen.
Slummiutumisen taustalla on talous- ja luokkarakenteen murros, jonka takia asukkaat joko köyhtyvät tai rikastuvat ja muuttavat paremmille alueille esikaupunkeihin. Jälkimmäisessä tapauksessa tilalle tulee köyhiä asukkaita, mikä heikentää alueen rakennusten ja infrastruktuurin ylläpitoa. Syitä siihen on usein useita, esimerkiksi kaupunkisuunnittelu, asukkaiden palveluiden hinnanmuutokset, köyhyys, teiden ja raiteiden sijoittaminen, muuton rajoitukset ja rasismi aiheuttavat usein slummiutumista.
Slummiutuminen oli Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa erityisen laajaa 1970- ja 1980-luvuilla. Yhdysvalloissa se on lähes aina tapahtunut kaupungin keskusta-alueilla () (esimerkiksi Harlem). 
Slummit ruokkivat harvoin optimismia ja usein niitä ei paranneta muuten kuin ulkopuolisen intervention, kiinteistökeinottelijan tai julkisen vallan avulla. Kynnelle kykenevät usein muuttavat slummeista pois, sen sijaan että yrittäisivät parantaa elinympäristöään. Teollisuusmaissa on kuitenkin viime aikoina yleistynyt tilanne, jossa varakkaat ihmiset alkavat muuttaa takaisin slummeihin, esimerkiksi niiden hyvän sijainnin vuoksi, ja kohentaa niitä (gentrifikaatio). Tämän seurauksena alueen hintataso nousee, minkä takia vanhat köyhät asukkaat joutuvat muuttamaan pois.
Hannelore Elsner

Hannelore Elsner (oik. Hannelore Elstner; 26. heinäkuuta 1942 Burghausen, Baijeri, Saksa – 21. huhtikuuta 2019) oli saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rikossarjasta "Etsivä Lea Sommer" (), jossa hän esitti samannimistä pääosahenkilöä vuosina 1994–2006. Hän näytteli myös elokuvissa "Iwanow" (1971), "Elsa" (1991), "A Girl Colled Rosa Marie" (1996), "Ei tulevaisuutta" (2000), "Ende der Saison" (2001), "Mein letzer Film" (2002), "Go For Zucker" (2004) ja "Cherry Blossoms" (2008).
Yksityiselämä.
Hannelore Elsner oli kaksi kertaa naimisissa, joista molemmat ovat päättyneet eroon. Hänellä on yksi poika (s. 1981) ohjaaja Dieter Wedelin kanssa. Hän seurusteli viimeksi Gunter Blambergerin kanssa. Elsner valmistui Burghausenin draamakoulusta vuonna 1962.
Matkus

Matkus on 60 hehtaarin yritysalue Kuopion eteläosassa, Hiltulanlahden kaupunginosassa, ja sinne on maanteitse noin neljä kilometriä Petosen keskustasta. Yritysalueen nimi tulee sen vieressä olevasta Matkusjärvestä. Alueen läpi kulkee valtatie 5:n moottoritie ja sitä rajaavat koillisessa ja lounaassa vesialueet Pitkälahti ja Matkus. Pitkälahden ranta on lisäksi Natura-aluetta.
Keväällä 2009 Matkuksen yritysalue oli ympäristöministeriön tietojen mukaan kerrosalan perusteella (150 000m2) Suomen viidenneksi suurin kaupan hanke.
Alueen toimijat.
Matkuksen päävetonaula on vuonna 2012 valmistunut Ikean Ikano -ostoskeskus (33 500m2 Ikea + 30–40 000m2 ikano). Ikean ostama, viitostien länsipuolella sijaitseva tontti on laajuudeltaan 22 hehtaaria. Tontilla on liikerakennusoikeutta 90 000 kerrosneliömetrille. Moottoritien itäpuolelle valmistui kuitenkin ensimmäisenä keväällä 2010 Itellan noin 20 miljoonaa euroa maksanut, 20 000 neliömetrin postinlajittelukeskus..
Liikenne.
Aluetta varten rakennettiin uusi eritasoliittymä Viitostieltä alueelle. Lisäksi vanhalta viitostieltä pääsee alueelle alikulkutunnelia pitkin. Alueelle on rakennettu kattava jalankulun ja pyöräilyn väylien järjestelmä ja Kuopion keskustasta liikennöi linja-autovuoro 25 Matkukseen.
Tulevaisuus.
Matkuksesta tulee valmiina noin 1 000–1 300 hengen työssäkäyntialue. Noin 1 000 työpaikan nettolisäys tuo kaupunkiin 22,5 miljoonan euron ostovoimalisäyksen palkkatuloina. Kunnallisverokertymä nousee yli 3 miljoonalla vuodessa. Yritysten maksama vuotuinen kiinteistövero kaupungille on noin 2 miljoonaa euroa. Kaupunki investoi alueeseen 12 miljoonaa euroa, mutta saa kaupallisten tonttien 170 000 kerrosneliön myynnistä jo noin 20 miljoonaa, ja investointituista noin 3 miljoonaa euroa. Koko alueen rakennusinvestoinnit ovat valmiina arviolta 150–200 miljoonan euron luokkaa.