tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sjundeå Handelslag

Sjundeå Handelslag m. b. t. oli vuonna 1919 perustettu siuntiolainen itsenäinen osuuskauppa, joka toimi vuoteen 1973 asti, jolloin se sulautui Varubodeniin yhdessä Ingå Handeslagin kanssa. Sjundeå Handelslagilla oli toimipisteet Siuntion asemalla, Siuntion kirkonkylässä, Lappersissa, Niemenkylässä, Tallabackassa, Bläsabyssa ja Kelassa.
Historia.
Sjundeå Handelslagin ensimmäinen myymälä perustettiin Siuntion asemalle vuonna 1919. Aloitteen osuuskaupan perustamisesta tekivät martat, mutta myös siuntiolaiset suurmaanomistajat Alvar Rehnberg, Severin Salovius, Hannes Grönberg, Alexander Le Bell ja August Perklén innostuivat ajatuksesta. He tukivat osuuskauppaa ja muun muassa perustivat Siuntion rakennusosakeyhtiön, joka vuokrasi osuuskaupan liikkeille tiloja edullisesti.
Siuntion kirkonkylässä Sjundeå Handelslag aloitti toimintansa 1924.
Vuonna 1930 Sjundeå Handelslag perusti myymälän myös Degerbyhyn.
Myymäläautot.
Sjundeå Handelslagilla oli kivijalkaliikkeiden lisäksi käytössä myös myymäläautoja, jotka kiersivät ympäri Siuntiota. Vuonna 1958 myymäläautot olivat Bedford -merkkisiä.
Osuusleipomo Kringlan.
Osuusleipomo Kringlan perustettiin vuonna 1929 Siuntion, Inkoon ja Karjaan osuuskauppojen yhteiseksi leipomoksi. Leipomo sijaitsi Siuntion asemalla ja sen toiminta loppui vuonna 1944 Porkkala-parenteesin evakuoinnin yhteydessä. Leipomon toiminta ei enää jatkunut vuokra-ajan jälkeen.
Johtajat.
Sjundeå Handelslagin johtajia:
Alfa Romeo Racing C41

Alfa Romeo Racing C41 oli Formula 1 -talli Alfa Romeon käyttämä auto kaudella 2021. Autolla kilpailivat Kimi Räikkönen, Antonio Giovinazzi ja Robert Kubica. Auto julkistettiin Varsovassa Puolassa 22. helmikuuta 2021. Kauden avauskilpailussa Räikkösen ja Giovinazzin kilpailuvauhti oli parempaa viime vuoden kilpailuun verrattuna ja he jäivät muutaman sekunnin verran pistesijoista.
São Paulon Grand Prix

São Paulon Grand Prix () on São Paulossa Brasiliassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Kilpailu ajetaan Autódromo José Carlos Pacen moottoriradalla Interlagosissa São Paulossa.
Red Bull Racing RB16B

Red Bull Racing RB16B oli Formula 1 -talli Red Bullin käyttämä auto kaudella 2021. Autolla kilpailivat Sergio Pérez ja Max Verstappen. Auto julkistettiin 23. helmikuuta 2021.
McLaren MCL35M

McLaren MCL35M oli Formula 1 -talli McLarenin käyttämä auto kaudella 2021. Autolla kilpailivat Daniel Ricciardo ja Lando Norris. Auto julkistettiin 15. helmikuuta 2021.
Ferrari SF21

Ferrari SF21 oli Formula 1 -talli Ferrarin käyttämä auto kaudella 2021. Autolla kilpailivat Charles Leclerc ja Carlos Sainz. Auto julkistettiin 10. maaliskuuta 2021.
MM-rallikausi 2021

MM-rallikausi 2021 oli rallin maailmanmestaruussarjan 49. kausi. Kausi alkoi tammikuussa Monte Carlo -rallilla ja päättyi Monzan ralliin marraskuussa.
Kilpailukalenteri.
Kauden 2021 kilpailukalenterissa oli 12 osakilpailua. Alkuperäisessä kalenterissa olleet Ruotsin, Chilen ja Japanin rallit peruttiin koronaviruspandemian vuoksi ja Pohjois-Irlantiin siirrettäväksi suunniteltu Britannian ralli järjestäjän talousvaikeuksien vuoksi. Ruotsin ralli korvattiin Arctic Lapland Rallilla, Chilen ralli Akropolis-rallilla, Japanin ralli Monzan rallilla ja Britannian ralli Ypres-rallilla. 
Tallit ja kuljettajat.
Kaudesta 2021 alkaen italialainen Pirelli toimittaa renkaat kaikille kilpailijoille MM-sarjassa. Sopimus kattaa neljän kauden ajan. Pirelli toimitti ennestään rallissa käytettäviä renkaita rallin juniorisarjaan ja rallin EM-sarjaan.
Tulokset.
Valmistajat.
Kunkin valmistajan kaksi parasta sijoitusta jokaisesta rallista ja Power Stage -erikoiskokeelta lasketaan mukaan valmistajien MM-pisteisiin.
Miodrag Bulatović

Miodrag Bulatović (1930 Bijelo Polje, Montenegro – 1991 Igalo) oli jugoslavialainen (serbi, Montenegro) kirjailija. Hän oli modernisti, joka hyödyntää teoksissaan kansanperinnettä. Hän kuvaa ihmisen avuttomuutta sodan keskellä.
Jaan Manitski

Jaan Manitski (s. 7. maaliskuuta 1942 Viinistu) on entinen virolainen poliitikko, joka toimi Viron uuden itsenäisyyden alussa ulkoministerinä Tiit Vähin hallituksessa. Hän Ruotsissa kasvanut maanpakolaisvirolainen, joka Viron uuden itsenäisyyden aikana on toiminut virolaisen taidemuseon perustajana ja liikemiehenä Virossa. 
Virolaispakolaisten jälkeläisenä Ruotsissa.
Jaan Manitskin vanhemmat pakenivat Virosta Suomeen vuonna 1943 Jaan-pojan ollessa alle 2-vuotias ja vuonna 1945 edelleen Suomesta Ruotsiin. Jaan Manitski kasvoi Ruotsissa, opiskeli Göteborgin kauppakorkeakoulussa nyk. yliopisto ja valmistui vuonna 1968. Sen jälkeen vuosina 1968-1976 hän työskenteli IBM-konsernissa ja edelleen vuosina 1976-1978 ruotsalaisessa Swedbankissa Tukholmassa. Vuoden 1978 jälkeen hän perusti omia yrityksiään, kuten rahoitusyhtiöt Independent ja Infina, toimien niiden toimitusjohtajana. Hän oli mm. Abba -yhtyeen levyjä julkaisseen Polar Music -levy-yhtiön toinen pääosakas vuosina 1976-1989. Vuosina 1989-1991 hän työskenteli European Institute for Advanced Studies in Management-yrityksessä konsulttina sijoituspaikkanaan Bryssel.
Mukana Viron itsenäistymisvaiheessa ja lopulta ulkoministerinä.
Hän toimi itsenäistymisvaiheessa mm. Viron kongressin jäsenenä ja toimi ulkovirolaisten talousasiantuntijoiden ryhmään, joka tuki virolaisten itsenäistymisprosessia. Viron itsenäistyttyä Manitski siirtyi synnyinmaahansa Viroon. Hän oli alun perin Ruotsin kansalainen, mutta haki uuden kansalaisuuslain myötä Viron kansalaisuutta; olihan hän syntynyt Virossa Viinistussa. Manitski valittiin huhtikuussa 1992 Viron ulkoministeriksi Lennart Meren seuraajana, joka siirtyi Viron Suomen suurlähettilääksi Helsinkiin. Viro oli tällöin ollut itsenäinen vajaan vuoden. Manitsikin ulkoministeriaikaa leimasi vielä maassa olevat venäläisjoukot, joiden Virosta poissaamiseksi käytiin keskusteluja tilanteen ratkeamatta. Lisäksi ulkoministeriyskauteen ajoittui Viron oman valuutan käyttöönotto, johon hän roolissaan ja ammattillisella kokemuksellaan osallistui.
Liikemiehenä ja taiteenkeräilijänä Virossa.
Ulkoministerikauden jälkeen Manitski johti Viron yrityselämän yksityistämistä vuosina 1992-1995. Itse hän toimi liikemiehenä ja osti vuonna 1996 mm. puolet Eesti Päevaleht -sanomalehdestä, jota hän omisti aina vuoteen 2011 asti. 
Vuonna 2003 hän avasi synnyinseudullaan entisen Viinistun kalastuskolhoosin kunnostetussa kylmiössä oman taidemuseonsa, joka kokoelmiin kuuluu edustava noin 1 000 taideteoksen kokoelma käsittäen Viron alueella vaikuttaneiden baltiansaksalaisten taidemaalarien töistä aina virolaisen nykytaiteeseen saakka. Jaan Manitski alkoi tällöin työskennellä yksityisenä yrittäjänä ja aktiivisena kehittäjänä kotikaupungissaan Viinistussa, kannustaa paikallista kulttuurielämää. Samalla hän on merkittävä työnantaja Viinistussa. Manitski omistaa yhden Viron suurimmista yksityisistä taidekokoelmista, joka on esillä hänen Viinistun taidemuseossa.
Vuonna 2009 tehtiin Jaan Manitskista dokumenttielokuva nimellä ""Return of Jaan Manitski" (viroksi "Jaan Manitski tagasitulek""), joka kertoo hänen toiminnastaan Virossa vuoden 1989 jälkeen.
Matti Auvinen

Matti Auvinen (29. syyskuuta 1825 Impilahti – 13. joulukuuta 1869 Impilahti) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Auvisen isä oli nimeltään Olli Auvinen ja puoliso Marketta Juhontytär Vänskä. Auvinen edusti Salmin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1867. Hän otti niillä esille muun muassa teiden ja siltojen rakentamista sekä metsästysasetusta koskevia asioita, samoin kuin kulkuneuvojen kehittämisen asioita.
Heinolan lukio

Heinolan lukio on Heinolassa Seminaarin alueella sijaitseva lukio. Koulun rehtorina toimii Johannes Rinkinen. Vuonna 2024 Heinolan lukiossa opiskeli 195 opiskelijaa.
Historia.
Heinolassa lukiokoulutus alkoi vuonna 1905, ja ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat keväällä 1908. Lukion alkaessa sen nimenä oli Heinolan alkeiskoulun jatkoluokat, ja vuonna 1914 nimeksi vaihtui Heinolan keskikoulun jatkoluokat. Vuonna 1950 Heinolan keskikoulu ja jatkoluokat yhdistettiin Heinolan yhteislyseoksi. Yhteislyseo lopetti toimintansa vuonna 1975, jolloin lukion nimeksi tuli Lyseonmäen lukio.
Heinolassa vuonna 1960 toisena oppikouluna aloitti myös Heinolan yhteiskoulu, joka muuttui peruskoulun tulon yhteydessä vuonna 1975 Kymenkartanon lukioksi. Vuonna 2002 Lyseonmäen ja Kymenkartanon lukiot yhdistettiin Heinolan lukioksi.
Heinolan lukiolle rakennettiin vuosina 2019-2021 uudisrakennus Heinolan seminaarin kulttuuriympäristöön. Uudisrakennusta varten purettiin vuonna 1957 rakennettu Seminaarin koulu. Uudisrakennuksen arkkitehtisuunnittelusta vastasi Arkkitehtitoimisto Lahdelma &amp; Mahlamäki Oy, ja rakennusurakoitsijana toimi YIT. Lukion ja nuorisopalveluiden tilojen lisäksi rakennuksessa on vapaa-ajan liikunta-, harrastus- ja kulttuuritiloja. Opiskelu siellä aloitettiin syyslukukaudella 2021.
Aiheesta muualla.
__EIOSIOMUOKKAUSTA__
Voivodikunnan tie 164

Voivodikunnan tie 164 () on Puolassa yksi Lubuszin voivodikunnan voivodikunnan teistä. Se on noin kymmenen kilometrin mittainen. Tie alkaa Podlesiecista, kulkee Zagórzen kylän läpi ja päättyy Drezdenkon kaupungissa.
Ivan Laptev

Ivan Laptev (s. 1. huhtikuuta 1979 Sannikko, Leningradin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on Inkerin kirkon piispa. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri.
Laptev toimi vuodesta 2000 alkaen katekeettana Kelton seurakunnassa. Hänet vihittiin diakoniksi vuonna 2004 ja papiksi 2011. Laptev valmistui teologian maisteriksi Inkerin kirkon teologisesta instituutista vuonna 2013. Laptev toimi Inkerin kirkon lähetysjohtajana vuosina 2012–2016 ja sen ohessa Kupanitsan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 2013–2015. Vuonna 2015 hänet valittiin Inkerin kirkon teologisen instituutin johtajaksi.
Laptev tuli valituksi Inkarin kirkon piispaksi 19.10.2019 suoritetussa piispanvaalissa ja hänet vihittiin virkaansa Pietarin Pyhän Marian kirkossa 9.2.2020 
Laptev on ollut naimisissa Irina Laptevan kanssa vuodesta 1998 ja heillä on neljä lasta.
Hermann Burger

Hermann Burger (1942 Burg, Aargau, Sveitsi – 1989 Brunegg, Sveitsi) oli sveitsiläinen saksankielinen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Hänen väitöskirjansa aiheena oli kirjailija Paul Celan, joka vaikutti myös hänen omaan runouteensa. Monissa teoksissaan hän käsittelee kuoleman läsnäoloa. Hän teki itsemurhan, ja viimeiseksi teokseksi jäi romaani "Brenner".
Kick (vuoden 2014 elokuva)

Kick on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Sajid Nadiadwalan ohjaama intialainen hindinkielinen toimintaelokuva.
Rutnajoki

Rutnajoki () on Ruotsissa Norrbottenin läänissä Jällivaarassa virtaava 12 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Joen kulku.
Rutnajoki alkaa Rutnajauren itärannasta Ahojoen nimellä, mutta se saa alempana Rutnajoen nimen. Joki virtaa aluksi suureen suojärveen, jonka nimeä ei näy karttapalvelussa. Tällä lyhyellä osuudella siihen yhtyy etelästä päin Lillsjön pohjoispuolelta pienemmän suolammelta alkava puro. Matalalla Rutnavuoman suoalueella on useita puroja, joiden virtaussuunnat ovat rinnakkaisia. Rutnajoki jatkaa suojärvestä itään päin Jutsajärvenvuomaa seuraten. Ennen Jutsajärvenvuomaa siihen yhtyy etelästä sivu-uoma Hárrejåhkå. Suoalueen jälkeen joki saapuu metsäalueelle, jossa siihen yhtyy eteläiseltä järvialueelta alkava Hihomaanjärven laskupuro. Suoalueen jälkeen joen uoma levenee selvästi, mikä erottuu myös ilmavalokuvista. Joki yhtyy Rånejokeen Rutnakosken yläpuolelle. Joen lähiympäristö on autiota erämaata paitsi Rutnajauren rannalla, jossa sijaitsee pieni Rutnan kulmakunta (). Sinne tulee tie Nattavaaran ja Messauren väliseltä maantieltä.
Valuma-alue.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (44,7 %), turve (46,1 %), kalliomaa (1,0 %), hiekka ja sora (0,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,3 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (57,4 %), soita ja kosteikkoja (34,8 %), ja joutomaita (2,0 %). Näiden lisäksi on 5,8 % vesistöjä.
Rutnajoen pisin sivujoki on Harrejauresta alkava Hárrejåhkå. Se lisäksi voidaan mainita Haukijoki ja Skrivinbäcken, jotka yhtyvät ensin toisiinsa, jatkavat sitten pohjoiseen Olkusjärven läpi ja jonka uoma yhtyy Rutnajokeen nimettömässä järvessä. Rutnajauren ja Atjekjauren välisellä alueella on laajoja kosteikkoja, soita sekä toista sataa lampea ja järveä käsittävä järvialue. Useat järvistä kuuluvat Rutnajoen valuma-alueeseen. Suuria järviä ovat edellä mainittujen lisäksi Suolávrre, Hemsjön, Jutsajärvi, Ahvenjärvi, Olkusjärvi, Kaivosjärvi, Paturijärvi, Lillsjön ja Harrejaure.
Vesistösuhteita.
Rutnajoki kuuluu Rånejoen vesistöön (päävesistötunnus 7) ja on Rånejoen sivujoki. Sen valuma-alueen pinta-ala on 109 neliökilometriä (km²), joka on noin 2,6 % koko Rånejoen vesistön 4 207 km² pinta-alasta. Rånejoki puolestaan laskee Pohjanlahden Perämereen Luulajan kunnassa.
Centaurus X-3

Centaurus X-3 (4U 1118-60) on röntgenpulsari, jonka jaksonaika on 4,84 sekuntia. Se oli ensimmäinen havaittu röntgenpulsari ja kolmas röntgensäteilyn lähde Kentaurin tähdistössä. Se on kaksoistähtijärjestelmä joka koostuu neutronitähdestä joka kiertää massiivista O-tyypin ylijättiläistä joka on nimettu Krzeminskin tähdeksi (V779 Cen) sen löytäjän Wojciech Krzemińskin mukaan. Röntgensäteily johtuu neutronitähteen saapuvasta Krzeminskin tähden massavirrasta.
Kaksoistähtijärjestelmän optisen komponentin eli Krzeminskin tähden massa on 20,5±0,7 Auringon massaa (M☉), mikä on lähes 15 kertaa suurempi kuin järjestelmän neutronitähdellä. Krzeminskin tähden säde on 12 Auringon sädettä (R☉) ja sen spektrityyppi on O6-7 II-III.
Savisaaren hallitus

Savisaaren hallitus oli Viron tasavallan väliaikainen hallitus, joka toimi 20. elokuuta 1991 – 29. tammikuuta 1992. Se oli siirtymävaiheen hallitus, joka toimi kunnes Tiit Vähin siirtymävaiheen hallitus nimitettiin 29. tammikuuta 1992. Savisaaren hallitus oli tosin nimitetty jo 3. huhtikuuta 1991 Neuvosto-Viron Korkeimman neuvoston vaalien tuloksen perusteella, joissa Kansanrintama eli Rahvarinne sai 45 edustajaansa 105-jäseniseen Korkeimpaan neuvostoon. Egdar Savisaar sai Kansanrintaman edustajana enemmistön pääministeriksi äänin 54–32.
Hallitus aloitti Neuvosto-Viron hallituksena, mutta jo 8. toukokuuta 1990 parlamentti päätti ottaa käyttöön Viron entisen nimen, Viron tasavalta, vanhan valtion vaakunan ja lipun. Samalla parlamentti palautti voimaan osia vuoden 1937 perustuslaista. Viron sosialistinen neuvostotasavalta muuttui suurella äänten enemmistöllä Viron tasavallaksi.
Henrik Florinus nuorempi

Henrik Florinus nuorempi, "Henricus Henrici Florinus" (1668 Hämeenlinna – 28. toukokuuta 1706 Turku) oli suomalainen kirkkoherra. Hän syyllistyi aviorikokseen ja kahteen murhaan ja hänet mestattiin Turussa vuonna 1706.
Henrik Florinuksen vanhemmat olivat Paimion ja Kemiön kirkkoherra Henrik Florinus vanhempi ja Beata Davidsdotter Gyllenbögel. Hän kävi Turun katedraalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1686 tai 1687 Turussa ja valmistui filosofian maisteriksi 1691. Florinus vihittiin papiksi 1692. 
Florinus oli amiraliteetinsaarnaajana Karlskronassa kunnes hänestä tuli Kemiön kirkkoherra 1698 isänsä luovutettua virkansa. Florinus astui kirkkoherran virkaan vuonna 1700. Hän oli samana vuonna Turun pappeinkokouksessa saarnaajana. Florinus julkaisi yhden onnittelurunon Turussa vuonna 1689 ja hän suomensi Turussa 1693 julkaistun Augsburgin uskontunnustuksen.
Florinus oli naimisissa vuodesta 1692 äitipuolensa sisaren Maria Eriksdotter Pihlin kanssa. Hänellä oli kuitenkin suhde Halikon kihlakunnan kruununvoudin Joachim Gardelingin puolison ja Kemiön aikaisemman kirkkoherran tyttären Kristina Johansdotter Pratanan kanssa. Florinus myrkytti oman vaimonsa maaliskuussa 1704 ja murhautti sitten puolen vuoden kuluttua kruununvouti Joachim Gardelingin. Gardelingin murha yritettiin lavastaa onnettomuudeksi mutta pian paljastui että Gardelingin olivat murhanneet Florinuksen sisarenpoika ja pappilan renki Florinuksen toimeksiannosta. Turun hovioikeus tuomitsi toukokuussa 1706 Florinuksen mestattavaksi ja hänet teloitettiin Turussa Uudenmaan tulliportin ulkopuolella. Kristina Pratana tuomittiin myös kuolemaan ja hänet poltettiin roviolla Kemiön kirkolla 1707. Florinusta kruununvoudin murhassa avustivat hänen sisarenpoikansa Peldan ja pappilan renki sekä Florinuksen vaimon sisar Anna Pihl. Peldan ja pappilan renki tuomittiin mestattaviksi ja Anna Pihl poltettiin roviolla.
Lloyd Austin

Lloyd James Austin III (s. 8. elokuuta 1953 Mobile, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi Yhdysvaltain puolustusministerinä Joe Bidenin presidenttikaudella 2021–2025. Austinin nimitys vaati poikkeusluvan, sillä hän oli sotilasvirassa vuoteen 2016 asti. Myös hänen yhteytensä aseteollisuuteen ovat huolestuttaneet joitakin demokraattipoliitikkoja.
Tausta ja yksityiselämä.
Austin syntyi vuonna 1953 Mobilessa, Alabamassa. Hänen isänsä, Lloyd James Austin Jr., oli postinjakaja ja äiti, Aletia Taylor Austin, kotiäiti. Perheessä oli yhteensä kuusi lasta, joista Lloyd oli toiseksi nuorin. Austin valmistui Thomasville High Schoolista, jossa hän pelasi koripalloa. Lukion jälkeen hän harkitsi muutamia korkeakouluja, mutta päätyi isänsä taivuttelemana West Pointiin, sillä perheessä oli sotilastaustaa ja mm. Austinin setä palveli Vietnamissa.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Austin on katolinen ja hän myös harjoittaa uskontoaan.
1980-luvun alussa Austin meni naimisiin Charlene Bannerin kanssa. Vaimolla on aikaisemmasta liitosta kaksi poikaa.
Austinilla diagnosoitiin joulukuussa 2023 eturauhasen syöpä.
Sotilasura.
Austin valmistui kandidaatiksi West Pointista vuonna 1975. Lisäksi hän on opiskellut Auburnin yliopistossa opinto-ohjausta ja Websterin yliopistossa hallintoa ja johtamista. Hänellä on maisterin tutkinto kummastakin.
Austin osallistui sotatoimiin Irakissa 2003 ja sen jälkeen Afganistanissa. Hän toimi USCENTCOMin komentajana 2013–2016, ja palasi tässä tehtävässä Irakiin johtamaan ISISin vastaisia toimia.
Vuodesta 2016 lähtien Austin toimi Raytheon Technologies-, Nucor- ja Tenet Healthcare -nimisten yritysten johtokunnissa. 
Yhdysvaltain puolustusministerinä.
Senaatti vahvisti Austinin nimityksen 22. tammikuuta 2021 äänin 93–2. Hänestä tuli Yhdysvaltain ensimmäinen afroamerikkalainen puolustusministeri.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Austin on sanonut, ettei usko Venäjän käyttävän ydinasetta.
Feels Just Like It Should

Feels Just Like It Should voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Muuri (Särkisalo)

Muuri () on kylä Salon kaupungin Särkisalossa. Kylä sijaitsee Särkisalon pääsaaren Isoluodon keskiosassa.
Muurin kyläalueeseen kuulu kaistale merenrantaa Isoluodon eteläreunalta sekä saareen kiinni kasvanut Rankkarholma. Kylässä on useita metsäisiä mäkiä, joiden väleissä on peltolaaksoja. Kylän asutus on harvaa ja se sijaitsee lähinnä saaren poikki kulkevan Särkisalontien läheisyydessä. Kapealla rantakaistaleella Muskonlahden rannalla on kesäasutusta.
Muurin kantatila lienee sijainnut samalla paikalla 1500-luvulta lähtien. Muuri on ollut yhden talon muodostama kylä eli yksinäistalo. Muurin tilalla oli vuonna 1865 neljä torppaa ja muonatorppa. 1920-luvulla kaksi torpista itsenäistyi ja seuraavina vuosikymmeninä kylään syntyi hieman uutta asutusta. Viime vuosikymmeninä uudisrakentamista ei juurikaan kylässä ole tehty.
Pico de gallo

Pico de gallo (espanjaksi "kukon nokka"), kutsutaan myös nimillä salsa fresca ja salsa cruda, on salsakastike, jota käytetään meksikolaisessa keittiössä. Se tehdään perinteisesti murskatusta tomaatista, sipulista ja serrano-pippureista (jalapeñoja tai habaneroja voidaan käyttää vaihtoehtona), suolasta, limemehusta ja korianterista.
"Pico de galloa" voidaan käyttää samaan tapaan kuin muitakin meksikolaisia nestemäisiä salsakastikkeita. Koska siinä on vähemmän nestettä, sitä voidaan käyttää tacojen tai fajitojen pääraaka-aineena.
Tomaatista tehtyä "pico de galloa" kutsutaan "salsa picadaksi" (jauhettu/murskattu salsa). Meksikossa sitä kutsutaan yleensä "salsa mexicanaksi" (meksikolainen kastike). Koska punaisen tomaatin, valkoisen sipulin ja vihreän chilin ja korianterin värit muistuttavat Meksikon lipun värejä, sitä kutsutaan myös nimellä "salsa bandera" (lippukastike).
Monin paikoin Meksikossa termi "pico de gallo" merkitsee mitä tahansa salaattia (sisältäen hedelmäsalaatin), salsakastiketta, tai tomaateista, tomatilloista, avokadoista, appelsiineista, jícamoista, kurkuista, papaijoista tai miedoista chileistä tehtyä täytettä. Ainekset ravistellaan limemehussa ja toisinaan myös chilikastikkeessa tai chamoyssa, minkä jälkeen niiden päälle sirotellaan suolaista chilijauhetta.
Etymologia.
Ruokatoimittaja Sharon Tyler Herbstin mukaan nimi "pico de gallo" ("kukon nokka") tulee tavasta syödä ruokalajia noukkimalla siitä palasia peukalolla ja etusormella.
Kirjassaan "Authentic Mexican: Regional Cooking from the Heart of Mexico" Rick Bayless ja Deann Groen arvelevat, että nimi saattaa viitata ruokalajin linnunsiemeniä muistuttavaan ulkoasuun.
Sonoran alueen alkuperäisasukkaiden mukaan kastikkeen nimi tulee serrano-pippurin linnun nokkaa muistuttavasta muodosta.
Behind the Sun (albumi)

Behind the Sun on Eric Claptonin yhdeksäs studioalbumi, julkaissut vuonna 1985 levy-yhtiöllä Warner Bros. Records. Se on Claptonin ensimmäinen yhteistyöhanke Phil Collinsin kanssa, joka myös tuotti levyn ja soitti joillakin kappaleilla. Levyn nimi tulee linjalta Muddy Watersin kappaleelta "Louisiana Blues".
Pommerin kolmoiskaupunki

Pommerin kolmoiskaupunki (, kašubiksi "Trzëgard") on Itämeren Gdanskinlahdella sijaitseva merkittävä metropolialue Puolassa, Pommerin voivodikunnassa. Nimensä mukaisesti se koostuu toisiinsa kiinni kasvaneista Gdańskin, Gdynian ja Sopotin kaupungeista sekä niiden ympäryskunnista. Kolmoiskaupungin alueella asuu yli miljoona ihmistä. 
Historia.
Ennen toista maailmansotaa Gdańsk ja Sopot muodostivat Danzigin vapaakaupungin, jonka rajojen ulkopuolelle Gdynia jäi osana Puolan käytävää. Saksan hyökättyä Puolaan vuonna 1939 nykyisen kolmoiskaupungin alueet päätyivät ensi kertaa nykyhistoriassa saman valtiovallan alle. Tietyiltä osin kolmannen valtakunnan politiikan totalitäärisyyden voi katsoa edesauttaneen kolmen kaupungin kehittymistä kolmoiskaupungiksi: Gdańskin ja Gdynian satamien entuudestaan suuri liikennemäärä kasvoi, alueen telakat saivat merkittäviä tilauksia
Kolmannen valtakunnan antauduttua Pommerista tuli osa Puolan kansantasavaltaa ja kolmen kaupungin ympärille muodostettiin Gdańskin voivodikunta. Kaupunkien liitos sai vuonna 1946 hyväksynnän Gdańskin kaupunginhallitukselta mutta Gdyniassa ajatus hylättiin "liian aikaisena." Samana vuonna kaupunkien joukkoliikenne siirtyi Gdańskin–Gdynian kuntainliiton yhteistyötoimikunnan () haltuun. Alueen satamien hallinto yhdistyi vuonna 1950, jolloin myös käsite "trójmiasto" esiintyi ensi kertaa painetussa sanassa.
1950-, 60- ja 70-luvuilla ajatus kolmoiskaupungista konkretisoitui väestönkasvun kiihdyttyä. Käsite levisi lehdistöstä kansan suuhun ja tahot yhdistyksistä yrityksiin ryhtyivät käyttämään "trójmiastoa" nimistössään laajasti. Vasta vuonna 2007 kolmoiskaupungista tuli virallinen termi Gdańskin, Gdynian ja Sopotin kaupunkien allekirjoitettua ja julkistettua "Karta Trójmiaston", julistuksen yhteistyönsä syventämisestä kaikilla kaupunkikehityksen osa-alueilla.
Liikenne.
Gdańskin Lech Wałęsan lentoasema palveli vuonna 2019 noin 5,4 miljoonaa matkustajaa, ollen näin Puolan kolmanneksi suurin lentoasema. Kenttä sijaitsee 12 kilometriä Gdańskista länteen ja 10 kilometriä Sopotista lounaaseen. Gdańskista on säännöllinen lentoyhteys Suomeen Helsinki-Vantaalle (Finnair) ja Turkuun (WizzAir).
Valtiollisen PKP-yhtiön operoima metromainen SKM-kaupunkijunajärjestelmä koostuu viidestä linjasta, jotka muodostavat kolmoiskaupungin julkisen liikenteen rungon. Päälinjalla Gdańskin päärautatieasemalta Sopotin kautta Gdynian päärautatieasemalle on liikennettä ympäri vuorokauden. Polregio-operaattori järjestää taajamaliikennettä kaupungeista muihin Pommerin kuntiin.
Lauttayhteydet Hangon satamasta ja Helsingin Vuosaaresta Gdyniaan palvelevat nykyisin vain rahtiliikennettä. Kaupungista kulkee autolauttoja Ruotsiin ja Tanskaan.
Aukusti Koivisto

Aukusti Koivisto -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet:
Juho Palomaa

Juho (Johannes) Palomaa, ent. Brander (24. kesäkuuta 1848 – 24. marraskuuta 1911 Kuhmoinen) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Palomaan vanhemmat olivat Heikki Juho Heikinpoika Majala and Leena Antintytär ja puoliso Karolina Wilhemina Mathilda Matintytär Kauppila. Muutaman vuoden Helsingissä oppikoulua käyneestä Palomaasta tuli maanviljelijä Kuhmoisiin. Hän toimi sekä kuntakokouksen esimiehenä että muissa paikallisissa luottamustoimissa. Palomaa edusti Jämsän tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1897. Hän kuului valtiopäivillä kunnallis- ja lisättyyn valtiovarainvaliokuntaan. Lausunnoissaan hän muun muassa puolusti kansakoulupakkoa ja anoi valtionapua maaviljelysseuroille sekä rautatien rakentamista Jyväskylästä Elisenvaaraan. Palomaa osallistui 1899 suuren adressin Pietariin vieneeseen lähetystöön.
Gustaf Samuel Bredenberg

Gustaf Samuel Bredenberg (8. toukokuuta 1823 Bromarv – 9. maaliskuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Bredenbergin vanhemmat olivat Gustaf Adolf Bredenberg ja Anna Maria Engman. Hänen puolisonsa oli Hedvig Wikström, professori Adolf Bredenberg oli heidän poikansa. Bredenberg suoritti merikapteenin tutkinnon 1860-luvun alussa, purjehti merillä ja harjoitti laivanvarustusta, mutta omisti myös useita maatiloja. Hän oli edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1872.
Mishmar HaEmek

Mishmar HaEmek () on kibbutsi Israelin Pohjoisella hallintoalueella Jisreelin tasangolla. Sen asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 1 271.
Maantiede.
Mishmar HaEmek sijaitsee Israelin pohjoisosassa Jisreelin tasangon eteläosassa. Viereisille kukkuloille istutettiin aikanaan Hashomer Hatzairin metsikkö, joka on nykyisin osa Israelin suurinta Manassen metsää.
Historia.
Mishmar HaEmek perustettiin vuonna 1926. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Puolasta. Se oli oman alueensa ensimmäinen kibbutsi ja siitä tuli Hashomer Hatzair -liikkeen keskus. Se tunnettin myös vasemmistolaisen Mapam-puolueen tukikohtana. Monet puolueen johtohahmoista olivat lähtöisin Mishmar HaEmekistä. 
Palestiinan mandaattialueen sisällissodan aikana huhtikuussa 1948 kibbutsi joutui Arabien vapautusarmeijan hyökkäyksen kohteeksi. Arabit yrittivät vallata kibbutsin, joka sijaitsi tiellä Jeninistä kohti Haifaa. Puolustajat torjuivat hyökkääjät käydyssä taistelussa ja hävittivät itse sen jälkeen ympäröiviä arabikyliä. Mishmar HaEmekin rakennukset kärsivät merkittäviä tuhoja taistelun aikana, mutta sen siviilien tappiot jäivät vähäiseksi.
Talous ja kulttuuri.
Mishmar HaEmekin asukkaat harjoittavat pääasiassa maataloutta. Kibbutsilla viljellään viljaa ja kasvatetaan hedelmiä, maitokarjaa ja siipikarjaa. Yhdessä Galedin kibbutsin kanssa on tuotettu elektroniikkaa ja kodin tarvikkeita. Kibbutsilla on paikallismuseo.
Väestö.
Mishmar HaEmekin asukasluku oli vuoden 2019 lopussa 1 271. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 935 ja vuonna 1969 700.
Power and the Passion

Power and the Passion on saksalaisen Eloyn neljäs studioalbumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Eloy, sanat Gordon Bennit, Frank Bornemann
Juho Brusila

Juho Brusila (13. marraskuuta 1829 Alastaro – 26. tammikuuta 1915 Alastaro) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Brusilan vanhemmat olivat Juho Simonpoika ja Valpuri Brusila ja puoliso Maria Matintytär Antila. Brusila oli edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894 ja 1897. Brusila toimi valtiopäivillä säätynsä varapuhemiehenä ja edusti niillä kaikkiaan kolmea eri tuomiokuntaa. Vuonna 1885 hän esitti ainoana säädyssään, että papeille myönnettäisiin apurahoja ulkomaisia opintoja varten. Kaksilla eri valtiopäiville hän esitti kansanopistoille maksettavaa valtion tukea. Hän tuki myös naisten ja miesten yhtäläistä perintöoikeutta ja yleisemmin sukupuolten tasa-arvoa sivistyksellisesti ja oikeudellisesti. Brusila oli 1885 puhemiesneuvoston jäsen ja useita eri kertoja valtiopäivien eri valiokuntien jäsen, samoin kuin viimeisiä valtiopäiviään lukuun ottamatta valitsijamies. Alastaron kunnalliselämään hän osallistui monin tavoin, muun muassa kuntakokousten puheenjohtajana. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Alastaron ja Metsämaan edustajana.
Karl Johan Brännäs

Karl Johan Brännäs (12. toukokuuta 1835 Pietarsaaren maalaiskunta – 28. heinäkuuta 1900 Pietarsaaren maalaiskunta) oli suomalainen maanviljelijä ja kolminkertainen valtiopäivämies.
Brännäsin vanhemmat olivat Petter Anders Brännäs ja Brita Maria Smeds ja puoliso Greta Sofia Brännäs. Brännäs oli Uudenkaarlepyyn tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1872, 1885 ja 1891. Vuonna 1872 hän oli kunnallisvaliokunnan jäsen ja lakivaliokunnan varajäsen. Vuonna 1885 hän anoi viinan valmistuksen ja myynnin rajoittamista. 
Karl Johan Brännäsin veljenpojan poika oli näyttelijä Tauno Palo (e. "Brännäs").
Georg Edgar Candelin

Georg Edgar Candelin (31. heinäkuuta 1860 Oulu – 3. marraskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja valtiopäivämies.
Candelinin vanhemmat olivat kauppaneuvos Leonard Candelin ja Amalia Wilhelmina Elfsberg. Hänen puolisonsa olivat Märtha Candelin ja Vava Ottilia Matilda Candelin. Candelin omisti tilan Pohjan pitäjässä ja edusti Raaseporin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Edellisillä hän oli pankkivaliokunnan jäsen ja tarkastus- ja erityisen valiokunnan varajäsen, jälkimmäisillä valitsijamies ja valtiovarain- ja toimitusvaliokuntien varajäsen.
Val-Couesnon

Val-Couesnon on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Couesnonjoen varrella, noin 28 kilometriä Fougèresin kaupungista luoteeseen.
Val-Couesnonin kunta perustettiin 1.1.2019, jolloin neljä kuntaa Antrain, La Fontenelle (bretoniksi "Ar Fantanig"), Saint-Ouen-la-Rouërie (bretoniksi "Sant-Owen-Reoger") ja Tremblay (bretoniksi "Kreneg") yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikka on Antrain.
Kunnan nähtävyys on 1400-luvulta peräisin oleva linna "Château de Bonnefontaine". Se sijaitsee Antrainin kylässä Couesnonjoen rannalla, Normandian ja Bretagnen välisellä rajalla. Linnan rakennutti Bretagnen herttuatar Anna Bretagnelainen. Linna kuuluu Ranskan historiallisten muistomerkkien listalle.
Linnan englantilaisen puutarhan on suunnitellut ranskalainen maisema-arkkitehti Denis Bülher 1800-luvulla. Nykyään linna on juhla- ja seminaarikäytössä, ja sen puistoon on maksullinen sisäänpääsy.
Kunnan toinen tunnettu linna on Saint-Ouen-la-Rouërien kylässä oleva 1600-luvulla rakennettu "Château de la Rouërie". Linnan rakennutti Tuffin de La Rouërien aatelissuku, joka omistaa edelleen linnan. Linna ja sen puutarha on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.
Leppiniemen riippusilta

Leppiniemen riippusilta, tunnettiin myös nimellä Pyhäkosken riippusilta oli Muhoksella Leppiniemen kylässä Oulujoen Pyhäkosken kohdalla ylittänyt jalankulkijoille tarkoitettu riippusilta, joka valmistui syyskesällä 1934. Silta oli 1930-luvulla tunnettu matkailukohde. Silta purettiin Pyhäkosken voimalaitoksen rakennustöiden yhteydessä.
Riippusilta rakennettiin alun perin Leppiniemen metsätieteellisen koeaseman tarpeisiin helpottamaan kulkua molempien puolin Pyhäkoskea sijainneiden koealueiden välillä. Pyhäkoski oli kaikkiaan 18 kilometriä pitkä ja tästä 10 kilometrin matkalla koskessa ei ollut ainuttakaan ylimenokohdaksi sopivaa suvantoa. Kosken pohjoispuolella ei ollut tuolloin minkäänlaista tieverkkoa. Kun valtio osti kosken ja sitä ympäröineet maa-alueet, metsät luovutettiin metsätieteelliselle tutkimuslaitokselle ja peltoalat asutustarkoituksiin, tuli sillan tarve yhä polttavammaksi. Alkusysäys sillan rakentamiseen tuli kesällä 1932 tapahtuneesta veneonnettomuudesta, kun kosken ylimenoa tehtiin yhtaikaa kolmella soutuveneellä, joista yksi joutui kosken vietäväksi paiskautuen kalliota vastaan. Veneessä olleet, joiden joukossa oli professori O. J. Lukkala, saatiin kuitenkin pelastettua. Lukkalan ensimmäiset sanat selvittyään kuiville olivat: "Tuon kosken yli tehdään silta". 
Sillan rakennustyöt alkoivat toukokuussa 1934 ja niitä johti sillan suunnitellut pioneerikapteeni Eetu Saarinen. Aluksi rakennettiin molemmille rannoille riippusillan kiinnityslaitteet ja ankkurit. Tämän jälkeen ammuttiin raketilla uistinsiima kosken yli toiselle rannalle. Uistinsiiman avulla rantojen välille vedettiin ohut sinkkinen yhteysvaijeri, jonka avulla pingotettiin varsinaiset sillan tukivaijerit. Tukivaijerit kytkettiin teräsbetoniankkureilla rantakallioihin. Sillan puuosat kiinnitettiin näihin vaijereihin. Silta valmistui 15. heinäkuuta 1934, ja sen rakentaminen maksoi kaikkiaan 70 000 markkaa. Valmistuttuaan sillan suurin sallittu kuorma oli 20 henkilöä kahden metrin etäisyyksin tai 200 kilon yksittäinen kuorma. Sillan jänneväli oli 115 metriä ja alkuperäinen kävelytien leveys 80 senttimetriä eli sen verran, että yksi henkilö kerrallaan saattaa kulkea siltaa pitkin. Sillan päädyssä oli kassalipas siltamaksua varten. Vuonna 1938 silta levitettiin yhden metrin levyiseksi.
Suomen Matkailijayhdistys rakennutti vuonna 1935 ravintolan Pyhäkosken etelärannalle lähelle riippusiltaa. Erityisesti juhannusaattoina Leppiniemeen saapui runsaasti matkailijoita, parhaimmillaan yli 3 000. Oulujoen koskivenematkailu päättyi vuonna 1944, ja ravintola sekä riippusilta purettiin vuonna 1947 Pyhäkosken voimalaitoksen rakennustöiden alettua.
Helene Marie Fossesholm

Helene Marie Fossesholm (s. 31. toukokuuta 2001) on norjalainen maastohiihtäjä. 
Fossesholm saavutti Lahden nuorten MM-kilpailuissa 2019 kultaa viestissä sekä hopeaa 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja 15 kilometrin perinteisen yhteislähtökilpailussa. Oberwiesenthalissa 2020 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 15 kilometrin vapaan yhteislähtökilpailussa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kuudenneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi. Hän voitti Norjan joukkueessa viestin maailmanmestaruuden. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi.
Fossesholm kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lillehammerin 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2019 sijoittuen 18:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Falunin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa helmikuussa 2020. Kaudella 2020–2021 hän saavutti ensimmäiset palkintosijansa oltuaan toinen sekä Rukan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa että Lahden 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.
Fossesholm on Norjan-mestari vapaan hiihtotyylin 10 kilometrillä vuodelta 2021.
Trachypoma macracanthus

Trachypoma macracanthus on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se on sukunsa Trachypoma ainoa laji.
"Trachypoma macracanthus" on tavallisesti korkeintaan 22 senttimetrin mittainen. Sen kylkiviiva kulkee melko ylhäällä ja siinä on 49–52 suomua. Lajilla on selkäevässään 12–13 piikkiruotoa ja 13–14 nivelruotoa, peräevässään kolme piikkiruotoa ja 5–8 nivelruotoa ja kummassakin rintaevässään 14–17 nivelruotoa.
"T. macracanthusta" tavataan merivesissä Australian itäpuolella, Lord Howen saarella, Kermadecsaarella, alueella Uudesta-Seelannista Pääsiäissaarelle ja Chilen edustalla Desventuradassaarilla. Sen elinympäristöä ovat laguunien hiekkapohjaiset koralliriutat sekä kiviriutat korkeintaan 45 metriä syvissä vesissä.
Adolf Cavén

Adolf Cavén (24. lokakuuta 1811 Tyrväntö – 23. heinäkuuta 1887 Tyrväntö) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Cavénin vanhemmat olivat Iisakki Mikaelinpoika ja Maria Antintyär Polti ja puoliso Hedvig Fredrika Henrikintytär Cavén. Cavén oli Janakkalan tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1867. Hän oli valitsijamies ja laki- ja talousvaliokunnan jäsen ja esitti valtiopäivillä toimenpiteitä kyyti- ja tientekovelvollisuuksien järjestämisestä uudelleen sekä viinan salapolton hillintään. Valtiopäivillä hän käytti puheenvuoroissaan ruotsin kieltä.
Ide (Kioto)

Ide () on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se kuuluu Tsuzukin piirikuntaan. Ide sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kizujoen itärannalla. Idässä siihen kuuluu vuoristoalueita. Idessä on 7 300 asukasta (tammikuussa 2021) ja sen pinta-ala on 18,04 neliökilometriä.
Ide on maatalousvaltaista aluetta, jossa tuotetaan riisiä, teetä, vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenapäärynöitä, persikoita, kakeja ja "mikan"-mandariineja. Ide on kehittynyt kuitenkin myös Kioton ja Naran esikaupunkina. Maaseutukaupunki Idestä tehtiin vuonna 1927.
Iden läpi virtaa Kizujoen sivujoki Tama, yksi Japanin ”kuudesta Tamajoesta”, joka tunnettiin historiallisesti "waka"-runoudessa kerrian kukkien ja sammakoiden esiintymispaikkana. Ideä palvelee JR Nishi-Nihonin Nara-linja.
Rabaulichthys

Rabaulichthys on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on purjeheloahven ("Rabaulichthys altipinnis"). "Rabaulichthys"-lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta. Sukuun luetaan seuraavat neljä lajia:
Suvun tieteellinen nimi "Rabaulichthys" viittaa mahdollisesti Rabaulin kaupunkiin Papua-Uudessa-Guineassa.
Gazipaşa

Gazipaşa on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gazipaşan väkiluku oli 50 555.
Adolf Natanael Colliander

Adolf Natanael (Nathanael) Colliander (7. lokakuuta 1854 Valkeala – 12. elokuuta 1919 Valkeala) oli suomalainen agronomi, tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Collianderin vanhemmat olivat tilanomistaja Alexander Magnus Colliander ja Vendla Magdalena Appelberg ja puoliso vuodesta 1882 Emma Yolanda Hjelt (k. 1934), arkkiatri Otto Edvard August Hjeltin tytär. Colliander kävi kuusi luokkaa Helsingin yksityislyseota ja valmistui agronomiksi 1874, mutta jatkoi vielä maatalousalan opintoja Tanskassa 1875–1876. Hän oli Valkealan kartanon hoitaja 1876–1893 ja sitten kartanon omistaja kuolemaansa saakka. Kartanoon hän perusti maanviljelysbakteriologisen laboratorion. Colliander oli Valkealan kuntakokouksen puheenjohtaja 1886–1903. Hän oli Lappeen tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1882, 1885, 1891 ja 1900. Vuonna 1882 hän oli pankki- ja säätytalovaliokuntien jäsen, vuonna 1891 suostuntavaliokunnan jäsen ja vuonna 1900 pankkivaliokunnan jäsen. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Valkealan edustajana.
Pikakirjoituksen uranuurtaja Maria Colliander oli Adolf Natanael Collianderin sisar ja piispa Otto Immanuel Colliander hänen veljensä.
Untuvapakkaus

Untuvapakkaus on Untuvapakkaus-projektin kautta keskosvauvoille kehitetty vaatepakkaus, jonka vaatteet tehdään talkootyönä. Pakkaus sai alkunsa heinäkuussa 2017 Katja ja Nico Korhosen omakohtaisien kokemuksien kautta, kun perheeseen huhtikuussa 2016 keskosena syntyneet kaksoset tarvitsivat pieniä vaatteita. Niitä oli vaikea löytää kaupoista. Vaatekaupoissa on ollut myytävänä pieniäkin kokoja vaatteista, mutta usein nukkeharrastajat ovat ostaneet kaikista pienimmät vaatteet, jotka olisivat sopivia myös keskosille.
Untuvapakkauksessa on bodyja, housuja, potkupukuja, töppösiä ja peitto sekä ulkokäyttöön pipoja, villamyssyjä ja tumppuja. Sen lisäksi siinä on "turvalonkero," joka on virkkaamalla puuvilla- tai bambulangasta valmistettu mustekala-pehmolelu. Pakkauksien vaatteet on tehty keskosvauville, jotka tarvitsevat useimmiten 44–40 settimetrin välillä olevia kokoja, mutta joskus on tehty myös 32:n senttimetrin kokoja. Vaatteiden värit eivät ole olleet tärkeitä, koska sopivuus on ollut tärkeämpää. Liian suuret vaatteet eivät pidä vauvaa lämpimänä ja ne saattavat ruttuun mennessään aiheuttaa hiertymiä. Vaatteissa joudutaan myös ottamaan huomioon hoitotoimenpiteet. Esimerkiksi bodyjen pitää olla kietaistavaa mallia. Mittareiden ja antureiden vuoksi housuissa pitää olla avoimet lahkeet joiden kautta niiden johdot voidaan pujottaa. 
Untuvapakkaus on ensimmäinen ilmainen saman kaltainen vaatepakkaus kun äitiyspakkaus, mutta joka valmistettu pienikokoisina syntyneille ja keskosvauvoille. Pakkaukset ovat uniikkeja mutta saajan toiveita yritetään toteuttaa. Yhdysvalloissa on ollut aikaisemmin vastaavanlainen mutta maksullinen. Untuvapakkaus ei ole maksullinen, mutta siitä peritään lähetyskulut. Vuoden 2021 alkuun mennessä untuvapakkauksia on toimitettu noin 3 000:lle keskoslapselle Suomeen ja ulkomaille, muun muassa Irlantiin, Norjaan, Ruotsiin, Yhdysvaltoihin, Viroon ja Japaniin.
Untuvapakkauksen sisältöä valmistamassa ja sitä pakkaamassa on ollut vapaaehtoisia ihmisiä: eläkeläisiä, marttoja ja käsityöryhmiä. Materiaaleja on saatu lahjoituksina yrityksiltä, muun muassa yritysten tuotannossa syntyneitä jätepaloja ja vapaaehtoiset ovat käyttäneet myös omia materiaalejaan.
Untuvapakkauksien kokoamisesta ja toiminnasta vastaa Untuvapakkaus ry.
Mäkikylä (Ähtäri)

Mäkikylä on kylä Ähtärissä. Kylä sijaitsee Yhdystie 6215 eli Pihlajavedentien varrella noin 15 kilometriä Ähtärin keskustaajamasta kaakkoon kohti Keuruuta. Kylän osia ovat muun muassa Isomäki, Sipilänkylä, Itä-Peränne sekä Heinämäki. Kylän nimi tulee alueen mäkisyydestä. Alue on Ähtärin haja-asutusaluetta ja kylän talot sijaitsevat usein mäen rinteillä kaukana tosistaan. Kylän alueella toimii Isomäen metsästysseura ry.
Scott Patterson (maastohiihtäjä)

Scott Patterson (s. 28. tammikuuta 1992) on yhdysvaltalainen hiihtäjä.
Patterson kilpaili talviolympialaisissa 2018. Hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 11:nneksi, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 21:nneksi ja viestissä 11:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan vapaan hiihtotavan 50 kilometrillä 23:s ja viestissä yhdeksäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenes, 15+15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa neljästoista, vapaan hiihtotavan 15 kilometrillä 27:s ja viestissä kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi, yhdistelmäkilpailussa 11:nneksi, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 38:nneksi ja viestissä yhdeksänneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:s, 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 16:s ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:s. 
Patterson kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan yhdeksäs Pyeongchangin yhdistelmäkilpailussa helmikuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut seitsemänneksi Falunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2022. Hän oli samana viikonloppuna voittamassa sekaviestin maailmancupkilpailua.
Flachau

Flachau on kunta Salzburgin osavaltiossa Itävallassa. Flachaussa on useita suuria hiihtokeskuksia ja yhteensä 760 km laskettelurinteitä. Kansainvälisten urheilutapahtumien ja talviurheilukeskusten takia noin 2 600 asukkaan kunnassa on majoituspaikkoja yli 9 300 vierailijalle.
Alfred Filip Danielson

Alfred Filip Danielson (18. kesäkuuta 1856 Hauho – 22. huhtikuuta 1904 Luhanka) oli suomalainen opettaja, virkatalon vuokraaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Danielsonin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Filip Danielson ja Amanda Lovisa Palander. Professori, poliitikko Johan Rickard Danielson-Kalmari oli hänen veljensä ja asutusneuvos Eino Kalmari hänen poikansa. Danielsonin puoliso vuodesta 1881 oli Selinda Maria Mölsé. Danielson tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta ja toimi olutpanimon hoitajana Joutsassa ja sitten Sysmässä Hovilan meijerikoulun opettajana. Virkatalon vuokraaja Luhangassa hän oli 1887–1904.
Danielson oli Heinolan tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Hän oli useiden valtiopäivävaliokuntien jäsen ja valitsijamies kolmilla valtiopäivillä. Danielson ajoi vahvasti muun muassa kansakoulupakkoa, puolusti miesten ja naisten tasa-arvoa ja teki esityksiä ja anomuksia yksin ja yhdessä muiden edustajien kanssa. Hän oli valtiopäivillä säätynsä ahkerimpia puhujia.
Armand Tuffin de La Rouërie

Charles Armand Tuffin de La Rouërie (13. huhtikuuta 1751 − 30. tammikuuta 1793), de la Rouërien markiisi, oli ranskalainen sotilas ja bretagnelainen vapaustaistelija.
La Rouërie oli ranskalainen ratsuväen upseeri, joka palveli Yhdysvaltain lipun alla Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Hänet tunnetaan Yhdysvalloissa myös nimellä "eversti Armand". Yhdysvaltain armeijan ylipäällikkö George Washington ylensi hänet prikaatikenraaliksi voitokkaan Yorktownin taistelun jälkeen vuonna 1781. Palattuaan Ranskaan toukokuussa 1784 hänellä oli mukanaan Washingtonin antamia lännentulppaanipuun taimia, jotka hän istutti Saint-Ouen-la-Rouëriessä olevan sukulinnan "Château de la Rouërie"n puutarhaan.
Ranskan suuren vallankumouksen (1789-1799) alla hänestä tuli vankka bretagnelaisuuden puolustaja ja Bretagnelaisen yhdistyksen perustaja. Tämän rojalistisen yhdistyksen tarkoituksena oli pitää Ranska monarkistisena ja samalla säilyttää Bretagnen itsehallinto. Tämän puolesta taistelevia kutsuttiin nimellä Chouannerie. Tasavaltalaiset julistivat de La Rouërien yhteiskunnan viholliseksi, joita hän pakoili kuuden kuukauden ajan. Saatuaan tietää Ranskan kuninkaan Ludvig XVI teloituksesta 21. tammikuuta, hän kuoli 30. tammikuuta 1793.
Human Events

Human Events on yhdysvaltalainen konservatiivinen verkkosivusto, joka perustettiin alun perin sanomalehdeksi vuonna 1944. Vuodesta 2013 sitä on julkaistu vain verkossa. Lehden nimi tulee Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen ensimmäisestä lauseesta ("”When in the course of human events...”").
Vietnamin sodan aikana "Human Events" kannatti sotaa mutta arvosteli usein Yhdysvaltojen strategisia päätöksiä. Lehden sotilasasiantuntija Thomas A. Lane vaati sodan laajentamista Laosiin ja Kambodžaan. 1980-luvulla "Human Events" kirjoitti Nelson Mandelan olevan ”väkivaltainen marxilainen”. Lehdellä oli vaikutusta Ronald Reaganin poliittisen ajattelun muotoutumiseen. Reagan sanoi vaihtaneensa puoluekantansa demokraatista republikaaniksi "Human Eventsin" ansiosta. Jotkut Reaganin lähipiiriin kuuluneista henkilöistä, kuten James Baker, yrittivät saada hänet lukemaan mieluummin muita lehtiä.
Tietokirjailija Tommi Uschanovin mukaan "Human Events" voidaan luokitella valemediaksi sen levittämien salaliittoteorioiden takia.
Vuonna 2005 "Human Events" julkaisi listan 1800- ja 1900-lukujen haitallisimmista kirjoista. Listalle valittiin muun massa "Kommunistinen manifesti", "Taisteluni" sekä "Kinseyn raportti".
"Human Eventsin" jakaman ”Vuoden konservatiivi” -palkinnon ovat saaneet muun muassa Ronald Reagan, Mike Pence ja Sarah Palin.
Meksikongofferikilpikonna

Meksikongofferikilpikonna ("Gopherus flavomarginatus") on maakilpikonniin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Meksikosta.
Koko ja ulkonäkö.
Meksikongofferikilpikonna on Pohjois-Amerikan kilpikonnista suurin ja sen kilpi voi kasvaa 16–40 cm pitkäksi ja ne saavuttavat 35–100 kg painon. Naaraat ovat koiraita kookkaampia. Meksikogofferinkilpikonnan kilpi on päältä litteä ja etuosastaan kapeampi kuin takaosastaan. Kilpi on ruskea ja sen reunat ovat keltaiset. Kilpi koostuu levyistä, joiden keskustat ovat tummat. Lajin raajat ovat väriltään keltaiset tai ruskeat ja vatsa on keltainen.
Levinneisyys ja elintavat.
Meksikongofferikilpikonnaa tavataan Meksikosta Chihuahuan, Coahuilan ja Durangon osavaltioista. Lajin elinympäristöä ovat aavikon pensaikot ja ruohoa kasvavat alueet. Laji kaivaa aavikon hiekkaan käytäviä, jotka voivat olla kaksi metriä syviä ja kymmenen metriä pitkiä. Meksikongofferikilpikonnat viettävät niissä suurimman osan ajastaan. Käytävät suojaavat kilpikonnaa aavikon voimakkailta lämpötilavaihteluilta ja pedoilta. Marraskuulta huhtikuulle laji on horroksenkaltaisessa tilassa. Meksikongofferikilpikonnan ravintoa on erityisesti galletaheiniin kuuluva "Pleuraphis mutica", mutta se syö myös muita kasveja esimerkiksi mehikasveja ja kaktusten hedelmiä. Matelijan parittelukausi kestää toukokuulta heinäkuulle ja naaraat munivat kesäkuusta elokuulle. Munia on useimmiten 6–18. Meksikongofferikilpikonna voi elää 70-vuotiaaksi. Populaatioissa naaraita on enemmän kuin koiraita.
Meksikongofferikilpikonna luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi ja kannan kooksi arvioidaan 2 500 yksilöä ja kanta on vähenevä. Tärkeimmät uhat kannalle ovat pyydystäminen ravinnoksi ja elinympäristön häviäminen, koska karjaa laidunnetaan ruohomailla.