tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chiang Mai

Chiang Mai (, "uusi kaupunki") on Pohjois-Thaimaan suurin kaupunki ja Chiang Main provinssin pääkaupunki. Se sijaitsee noin 700 kilometriä pohjoiseen Bangkokista Ping-joen varrella. Koko provinssin väkiluku on yli 1,5 miljoonaa ja Chiang Main kaupunkialueen lähes 700 000. Virallisessa Chiang Main kaupungissa ("thetsaban nakhon") asuu runsaat 150 000 asukasta. Chiang Mai on Thaimaan toiseksi suurin kaupunki Bangkokin ollessa ylivoimaisesti suurin.
Historia.
Kuningas Mengrai perusti Chiang Main vuonna 1296. Kaupungista tuli osa Siamia virallisesti vuonna 1774, kun thaikuningas Taksin valtasi sen burmalaisilta.
Päänähtävyydet.
Chiang Mai on Pohjois-Thaimaan suosituin matkailukohde ja kulttuurisellisesti arvokas kohde.
Kaupungin tunnetuin nähtävyys on Wat Phra That Doi Suthep, joka on 1300-luvulla rakennettu buddhalainen temppeli. Se sijaitsee noin 15 kilometrin päässä kaupungin keskustasta Doi Suthep -nimisellä vuorella. Temppeli on tärkeä pyhiinvaelluskohde ja yksi Thaimaan arvostetuimmista uskonnollisista rakennuksista.
Chiang Main vanha kaupunki on toinen merkittävistä turistikohteista. Tämä alue on edelleen muurien ja vallihautojen ympäröimä ja siellä sijaitsee useita historiallisia temppeleitä. Merkittävimpiä niistä on Wat Chedi Luang, joka rakennettiin 1400-luvulla ja joka oli aikoinaan Thaimaan korkein rakennelma.
Night Bazaar ja sen iltamarkkinat on mielenkiintoinen ruokakohde. Se on yksi Thaimaan tunnetuimmista iltamarkkinoista joka tarjoaa laajan valikoiman paikallisia thai-ruokia. Night Bazaar on myös merkittävä matkailijoiden kokoontumispaikka.
Temppelien kaupunki.
Chiang Main vanhaa kaupunkia ympäröi neliönmuotoinen vallihauta sekä vallihaudan sisällä kiertävät punatiiliset muurinrauniot. Muurien sisällä ovat kaupungin pyhimmät buddhalaistemppelit: Wat Phra Singh, Wat Chedi Luang ja Wat Chiang Man.
Ylä-Keyritty

Ylä-Keyritty on järvi Rautavaaralla Pohjois-Savossa. Pieni osuus siitä kuuluu Pohjois-Karjalan Valtimoon.
Ylä-Keyritty on 7 km pitkä ja moniosainen, sokkeloinen Keyritynjoen latvajärvi. Se on tunnettu retkeilykohde hiekkarantoineen ja harjuineen. Männikköiset harjut jakavat järven useisiin osiin. Järven rannalla sijaitsee Metsäkartanon loma- ja retkeilykeskus. Siitä alkaa myös Keyrittyjoen melontareitti. Järven ja sitä ympäröivien lampien vesiin on istutettu lohikaloja. Järven rannoilla on monia Natura 2000:een kuuluvia alueita, kuten Kalmansaari, Huutoniemi–Härkölahdenniemi ja Keyritynniemi. Kaikki alueet ovat harjuluonnon ja -maiseman sekä geomorfologisen kohteen suojelualueita, sekä virkistyskäytön kannalta merkittäviä alueita.
Nimitys Kalma-, Kalmo- tai Kalmansaari on niiltä ajoilta, kun vainajat haudattiin tilapäisesti saariin odottamaan kuljetusta kauas lähimpiin kirkkomaihin ja toisaalta suojaan pedoilta. Tuonnimisiä saaria on hyvin paljon lähikuntien alueella.
Iskemia

Iskemia (, iskhemia, sanoista "iskh-" eli rajoitus ja "hema" tai "haima" eli veri) tarkoittaa kudoksen paikallista verenkierron puutetta johtaen kudoksen hapen puutteeseen eli hypoksiaan Tällöin veritulppa tai muu tukos on tukkinut verenkierron ja tehny siitä riittämätöntä.
Sydänlihaskudoksen pitkäaikainen hapenpuute on "iskeeminen sydänsairaus". Se voi ilmetä esimerkiksi sydäninfarktina tai rasitusrintakipuna, jota iskeemisen sydänsairauden yhteydessä kutsutaan nimellä angina pectoris. Iskeeminen sydänsairaus voi olla muun muassa sepelvaltimotaudin aiheuttama.
Iskemiaa voi esiintyä myös esimerkiksi aivoissa aivoinfarktin seurauksena tai alaraajoissa valtimonkovettumataudin seurauksena.
OP-ryhmän taidesäätiö

OP-ryhmän taidesäätiö (säätiörekisterissä OP Ryhmän Taidesäätiö, aiemmin Pohjola Pankin Taidesäätiö, sitä ennen "OKOn taidesäätiö") omistaa arvokkaan jousisoitinkokoelman ja tukee kuvataiteita hankkimalla nykytaiteilijoiden teoksia finanssiryhmä OP:n toimitiloihin.
Taidesäätiö perustettiin vuonna 1987 hallinnoimaan Osuuspankkien keskuspankin 1980-luvun puolivälissä hankkimia soittimia.
Soittimet.
Taidesäätiö omistaa yhdeksän historiallista jousisoitinta, joita se lainaa lahjakkaille nuorille soittajille.
Soittimet haltijoineen vuonna 2024:
Säätiön Stradivarius-viulu, ”Iiriläinen”, kuului 1900-luvun alkupuolella viipurilaisen Harry Wahlin omistukseen. Hän ryhtyi 1900-luvun alussa keräämään soittimia ja sai vuonna 1924 haltuunsa ”iiriläiseksi” kutsutun Stradivarin. Viulisti Onni Suhonen pelasti viulun talvisodasta, mutta valtaosa muista Wahlin keräämistä arvosoittimista jäi Viipuriin. Viulu ajautui Wahlin perillisten mukana Yhdysvaltoihin. Vuonna 1986 viulu tuli myyntiin Japanissa, ja sellisti Seppo Kimanen ja hänen viulistipuolisonsa Yoshiko Arai saivat silloisen OKO-pankin kiinnostumaan viulun ostamisesta pankin taidesäätiölle. Viulun nimi Iiriläinen juontuu siitää, että viulu oli jossakin vaiheessa päätynyt Irlantiin.
Taidekokoelma.
Säätiön toinen tehtävä on tukea suomalaista kuvataidetta hankkimalla nykytaiteilijoiden töitä suoraan taiteilijoilta. Kokoelmaan kuuluu maalauksia, veistoksia ja grafiikkaa. Taidesäätiö kartuttaa kokoelmaansa vuosittain, jolloin hyödynnetään alan asiantuntijoita.
Arabiankielinen Wikipedia

Arabiankielinen Wikipedia (arab. ويكيبيديا العربية) on Wikipedian arabiankielinen versio. Se aloitti heinäkuussa 2003. Nykyään artikkeleita on yli ja se on 17. suurin Wikipedia.
9. joulukuuta 2010 mennessä arabiankieliseen Wikipediaan oli luotu 139 116 artikkelia, 795 040 sivua ja 333 039 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Arabiankielinen Wikipedia eroaa taitoltaan useimmista muista, koska arabiaa kirjoitetaan oikealta vasemmalle.
Orange Range

ORANGE RANGE on japanilainen vaihtoehtoista rockia soittava yhtye. Yhtyeen musiikkityyli koostuu pääasiassa rockin, hip-hopin ja popin erilaisista yhdistelmistä.
Yhtyeen perustivat vuonna 2002 Okinawassa lapsuudenystävät kitaristi Hiroyama Naoto sekä ex-rumpali Kitao Kazuhito. Myöhemmin mukaan tulivat Naoton pitkäaikainen ystävä Yoh, ensimmäinen vokalisti Hiroki sekä toinen vokalisti ja Yohin pikkuveli Ryo. Yhtyeen pysyttyä tässä muodossa muutamien kuukausien ajan mukaan otettiin kolmas vokalisti Yamato. 
Vuonna 2002 Orange Range teki sopimuksen Spice Music -levy-yhtiön kanssa, ja julkaisi ensimmäisen mini-albuminsa "Orange Ballin", jossa oli mukana myös yhtyeen ensimmäinen single "Michishirube". Vuonna 2003 yhtye teki sopimuksen Sony Musicin kanssa ja sai lisää julkisuutta julkaistuaan singlet "Kirikirimai" ja "Shanghai Honey", joista jälkimmäinen onnistui kohoamaan viidennelle sijalle Oriconin listoilla. Yhtyeen suosio kasvoi myös heidän kolmannen singlensä "Viva Rockin" päästyä japanilaisen animaatiosarja Naruton kolmanneksi lopputunnusmusiikiksi. Myöhemmin Orange Rangen julkaistessa ensimmäisen merkittävän singlensä "1st Contact" yhtyeen suosio oli kasvanut huomattavaksi. Vuosien saatossa Orange Rangen kappaleita onkin kuultu erilaisten tv-ohjelmien, elokuvien ja mainosten tunnus- ja taustamusiikkina, ja jopa suurissa tapahtumissa kuten vuoden 2006 Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa Saksassa.
Vuoden 2005 puolessa välissä yhtyeen kokoonpano muuttui perustajajäsen-rumpali Kitao "Katchan" Kazuhiton erotessa Orange Rangesta. Eroamisen syyksi ilmoitettiin aluksi Katchanin pahentunut jännetulehdus, ja myöhemmin jäsenten "luovat erimielisyydet": Kazuhito ei pitänyt siitä, että yhtyeen musiikki muistutti koko ajan enemmän hip hopia ja vähemmän rockia.
Jäsenet.
Nykyiset.
Hiroki "Hokama Hiroki"
Vokalisti, keskiääni. Syntynyt 29. kesäkuuta 1983 Okinawalla.
Yamato "Ganeko Yamato"
Vokalisti, korkein ääni. Syntynyt 14. tammikuuta 1984 Okinawalla.
Ryo "Miyamori Ryoh"
Vokalisti, matalin ääni. Syntynyt 1. lokakuuta 1985 Okinawalla. 
Yoh "Miyamori Yoh"
Basisti. Syntynyt 11. joulukuuta 1983 Okinawalla.
Naoto "Hiroyama Naoto"
Kitaristi. Syntynyt 08. toukokuuta 1983 Okinawalla.
Entiset.
Katchan "Kitao Kazuhito"
Rumpali, erosi bändistä vuonna 2005. Syntynyt 19. kesäkuuta 1983.
PubChem

PubChem on tietokanta kemiallisista molekyyleistä ja niiden aktiivisuudesta biologisia määrityksiä vastaan. Järjestelmää ylläpitää National Center for Biotechnology Information (NCBI), joka on osa National Library of Medicineä, joka on osa Yhdysvaltain kansallista terveysinstituuttia (National Institutes of Health, NIH). PubChemiin pääsee ilmaiseksi web-käyttöliittymän kautta. Miljoonia yhdistelmärakenteita ja kuvailevia aineistoja voi ladata vapaasti FTP:n kautta. PubChem sisältää useita ainekuvauksia ja pieniä molekyylejä, joissa on alle 100 atomia ja 1000 sidosta. Yli 80 tietokantatoimittajaa osallistuu kasvavaan PubChem-tietokantaan.
Joe Mullen

Joseph Patrick "Joe" Mullen (s. 26. helmikuuta 1957 New York, New York) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi vuosina 1979–1997 17 kautta National Hockey Leaguessa, jossa hänen seurojaan olivat St. Louis Blues, Calgary Flames, Pittsburgh Penguins ja Boston Bruins. Mullen teki ensimmäisenä yhdysvaltalaisena jääkiekkoilija NHL:ssä 500 maalia ja 1000 tehpistettä. 
Nyttemmin hän on toiminut Philadelphia Phantomsin apuvalmentajana American Hockey Leaguessa. Mullen on voittanut Stanley Cupin kolmasti.
The Queen

The Queen (esitetty televisiossa Suomessa myös nimellä "Kuningatar") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Stephen Frearsin ohjaama brittiläinen draamaelokuva. Sen on käsikirjoittanut Peter Morgan. Elokuvan pääosassa kuningatar Elisabet II:na on Helen Mirren. Muissa päärooleissa ovat Michael Sheen, James Cromwell, Helen McCrory, Alex Jennings ja Sylvia Syms.
Elokuva antaa yksityiskohtaisen kuvan kuningatar Elisabet II:n ja Tony Blairin (Michael Sheen) välisestä vuorovaikutuksesta prinsessa Dianan kuoleman jälkeen. "The Queen" keskittyy heidän taisteluunsa löytää kompromissi Dianan kuoleman käsittelyssä, kun vaihtoehtoina olivat sen pitäminen kuninkaallisen perheen yksityisenä tragediana tai kansan vaatimana laajempana surunosoituksena.
Helen Mirrenin roolisuoritus pääosassa sai runsaasti ylistäviä arvosteluita ja hän voitti roolistaan useita palkintoja, kuten Oscarin, BAFTAn, Golden Globen, SAG-palkinnon ja Venetsian elokuvajuhlien näyttelijäpalkinnon. Lisäksi elokuvalle meni mm. parhaan elokuvan BAFTA ja parhaan käsikirjoituksen Golden Globe.
Arvioita.
Anna-lehteen kirjoittaneen Lauri Lehtisen mukaan ”hienovaraisen nautittava "The Queen" on yhtä aikaa satiirinen ja lempeä jämähtäneen instituution muotokuva”.
Kreikankielinen Wikipedia

Kreikankielinen Wikipedia on Wikipedian kreikankielinen versio. Wikipedia on "Βικιπαίδεια" kreikaksi kirjoitettuna. Se aloitettiin 1. joulukuuta 2002. Nykyään artikkeleita on yli .
Verimyrkky

Verimyrkky eli "hemotoksiini" on myrkkytyyppi, joka vaikuttaa vereen. Verimyrkyn nimi on hieman harhaanjohtava, sillä verimyrkyt eivät vaikuta pelkästään vereen, vaan tuhoavat myös muuta kudosta solumyrkkyjen tapaan.
Verimyrkyt vaikuttavat pääasiassa kahdella tavalla. Ensinnäkin ne tuhoavat punasoluja ja verisuonten seinämiä, toiseksi verimyrkky aiheuttaa verisuonissa tukoksia ja muodostaa lopulta kuolioita.
Verimyrkky aiheuttaa usein tuskallisen kuoleman, joka johtuu sisäisistä verenvuodoista ja kuolioista. Verimyrkyn aiheuttama kuolema on kuitenkin hidas verrattuna esimerkiksi hermomyrkkyyn. Verimyrkyn ihmisille aiheuttamat oireet, kuten pahoinvointi, sekavuus ja päänsärky, voivat ilmestyä vasta monen tunnin kuluttua myrkytyksestä.
Monien myrkyllisten eläinten myrkyssä on verimyrkkyjä. Esimerkiksi käärmeet, kuten kyy, tappavat ja sulattavat saaliinsa verimyrkyillä.
Karkialampi (varuskunta)

Karkialampi on Mikkelin Karkialammella toiminut, Mikkelin keskustasta noin neljä kilometriä luoteeseen, Jyväskyläntien itäpuolella sijainnut Mikkelin varuskunta. Sen muodosti Savon Prikaati lakkauttamiseensa 31. joulukuuta 2006. Itäinen maanpuolustusalue toimi varuskunnassa vielä vuoden 2007. 
Varuskunta-alueena se on toiminut vuodesta 1958, jolloin kantakaupungissa Mikkelin varuskunnassa toiminut aliupseerikoulu siirrettiin ensimmäisenä sinne. Aluksi käytössä oli 500 hehtaarin kokoinen alue, minkä jälkeen pakkolunastettiin vielä noin 880 hehtaaria. 
Myös nyttemmin lakkautettu Mikkelin sotilasläänin esikunta (MikSlE) ja sen edeltäjä Kymen sotilasläänin esikunta (KymSlE) ovat toimineet varuskunnassa.
Alueen nykykäyttö.
Nykyään Karkialammella toimivat:
Karkialammin varuskunta-alue on kuitenkin luovutettu osaksi siviilikäyttöön joidenkin rakennusten jäätyä edelleen puolustusvoimien käyttöön ja sotilasalueeksi.
Naton pohjoisen alueen maavoimien esikunta aloitti toimintansa 1. syyskuuta 2025 Karkialammella. Alkuvaiheessa esikunnassa työskentelee alle kymmenen Nato-upseeria. Esikunnan käynnistymisen myötä puolustusvoimat osti etuosto-oikeudella kaksi rakennusta, entisen sotilaskodin ja sotilaskappelin omaan käyttöönsä. Alueella toimiva ravintola Serviini on kääntänyt oman ruokalistansa englanniksi. Alueen rakennusten pakkolunastuksista Nato-esikunnan käyttöön on keskusteluissa puhuttu, mutta tämä ei ole edennyt vielä käytännön tasolle. Alueelle ei ole vielä sunnitteilla uudisrakennushankkeita. 
Rakennuksia ja nähtävyyksiä.
Varuskunnan lakattua Mikkelin Sotilaskotiyhdistyksen ylläpitämästä Karkialammen sotilaskodista tuli vuoden 2007 alusta lounasravintola. Ravintola Pitopata muutti entiseen muonituskeskusrakennukseen keväällä 2013.
Entisen varuskunta-alueen Karkialammentien ja Marssitien risteyksessä (sijainti N 61°42.452' E 027°12.850') entisen sotilaskodin, ruokalan ja kellertävän entisen aliupseerikoulun risteyksessä on Savon Prikaatin kunniapaikka, Tyrjän kolmio, missä on keskellä kaksi vanhaa kiinteälavettista kenttätykkiä sekä lipputanko. Lisäksi Jalkaväkimuseoon kuuluva sotahistoriallinen kalustonäyttely on sijoitettuna ns. panssarikumpareelle, jossa on ollut sijoitettuna parhaimmillaan yli 10 Suomessa käytössä ollutta panssarivaunua. Savon Prikaati oli jalkaväkirykmentti 7.n perinnejoukko-osasto.
Lääkevalmisteiden sääntely

Lääkevalmisteiden saatavuutta on lain keinoin rajoitettu liki kaikkialla maailmassa. 
Reseptiluokituksella tarkoitetaan lääkkeen saatavuutta markkinoilla. Suomessa luokituksia on pääsääntöisesti kaksi: 
Osa reseptilääkkeistä saattaa vaatia erityisosaamista; tällaista lääkettä eivät kaikki lääkärit saa määrätä. 
Ulkomailla luokitukset noudattavat samoja periaatteita, mutta sääntelytasoja voi olla useita. 
Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on käytössä seuraavat luokitukset:
Yhdysvalloissa:
Australiassa:
Takykiniini

Takykiniinit (kreik. "takhy's" = nopea, kreik. "kίnei'n" = liikuttaa) ovat peptidineurotransmittereita hermosoluissa. Niiden nimitys määräytyy niiden nopeasta kyvystä supistaa sileitä lihaksia. Niille on yhteistä C-terminaalinen aminohapposekvenssi Phe-Xaa-Gly-Leu-Met-NH2, missä Xaa on aromaattinen tai alifaattinen aminohappo.
Takykiniinejä ovat ainakin substanssi P (SP), neurokiniini A (NKA, tunnetaan myös substanssi K:na) ja neurokiniini B (NKB). Ihmisellä takykiniinejä on mustatumakkeessa ja striatumissa. Lisäksi substanssi P:tä on runsaasti selkäytimen takajuuren sekä suolen hermosoluissa.
Takykiniinit vaikuttavat neurokiniinireseptoreihin (NK), joita tunnetaan tällä hetkellä kolme erilaista (NK1, NK2 ja NK3). Neurokiniinireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä reseptoreita.
Saudi-Arabian rial

Rial (valuuttakoodi SAR) () on Saudi-Arabian rahayksikkö. Se kirjoitetaan arabiaksi ر.س tai SR.
Saudi-Arabiassa on käytössä 1, 5, 10, 50, 100 ja 500 rialin arvoisia seteleitä ja 5, 10, 25, 50 ja 100 halalan arvoisia kolikoita.
Talonpojan taival

Talonpojan taival on 45 km:n pituinen retkeilyreitti Ylä-Karjalan -Kainuun maisemissa. Se lähtee Valtimon Puukarista Puukarin Pysäkiltä ja kulkee erämaita pitkin. Matkalla reitti risteää UKK-reittiä. Reitti vie Murtovaaran talomuseon kautta Sotkamon Hiidenportin kansallispuistoon ja päättyy Nurmeksen Peurajärven retkeily-kalastusalueelle. Reitin varrella on yksi vuokra- ja yksi autiokämppä sekä 3 laavua ja 5 nuotiopaikkaa. Alkumatkalla Puukarissa ylitetään Välijoki köysivetoisella lautalla. Katinhännän vuokrakämppä on 6,5 km:n päässä Halmejärven länsipuolella.
Luonto.
Maisemalle ovat ominaisia mm. kaskenpolton jäljiltä syntyneet koivikot. Halmejärven itäpuolella on paljon karuja kankaita ja louhikoita. Reitin varrella on metsät ovat enimmäkseen kuusivaltaista, tuoretta mustikkatyypin metsää. Vanhaa metsää haapoineen on Murtovaaran alueella. Reitin suot ovat pääosin ojitettuja rämeitä.
Eläimistö.
Linnuista on reitillä tavattuja mm. ampuhaukka, mehiläishaukka, helmipöllö, huuhkaja sekä pohjoiset taigametsien lajit, kuten kuukkeli, järripeippo ja pohjansirkku. Metsäkanalintuja tavataan usein. Reitillä on onnekkaalla mahdollisuus nähdä vilahdus suurpedoistamme.
Lean

Lean on johtamisfilosofia, joka keskittyy turhien eli lopputuotteeseen arvoa tuottamattomien toimintojen poistamiseen jostain prosessista. Leanin avulla yritys pyrkii parantamaan asiakastyytyväisyyttä ja palvelunsa laatua, pienentämään toiminnan kustannuksia, vähentämään niiden palveluiden ja tuotteiden tuottamista, joille ei ole markkinoita ja lyhentämään tuotannon läpimenoaikoja eli aikaa tilauksen vastaanottamisesta tuotteen toimitukseen asiakkaalle. 
Saavuttaakseen tavoitteensa yrityksen tulisi lean-menetelmän mukaan vähentää prosesseja, jotka ovat ennakoimattoman laajuisia ja joista puuttuu standardoitu työmalli, ja poistaa turhia toimintoja. Turhilla toiminnoilla tarkoitetaan ylimääräisiä, tuottamattomia toimintoja jotka hidastavat prosessia tai tuottavat tarpeettomia kustannuksia, ja niihin lasketaan ainakin tuotteen kuljetus, varastointi ja käsittely sekä odotusajat ja koneiden korjaus. Turhat toiminnot ovat seurausta prosesseissa tapahtuvista vioista ja virheistä, jotka vaihtelu aiheuttaa.
Kuvaus.
Lean on muodostettu pääosin Toyota Production Systemin (TPS) periaatteiden pohjalta. Sanana Lean esiteltiin ensimmäisen kerran Womackin ja Jonesin kirjoittamassa 1990-luvulla julkaistussa kirjassa "The Machine That Changed the World". Kirja kertoo Toyotan menestyksestä ja autoteollisuuden muutoksista Lean-tuotantoa kohti ja esittelee viisi ydinkonseptia:
Dennis Hopper

Dennis Hopper (17. toukokuuta 1936 Dodge City, Kansas, Yhdysvallat – 29. toukokuuta 2010 Venice, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän näytteli lähes 200 elokuvassa tai televisiosarjassa. Hopper oli lisäksi tuottelias valokuvaaja, taidemaalari ja kuvanveistäjä.&lt;ref name="ER/31.5.2010"&gt;&lt;/ref&gt;
Ura.
Hopper syntyi Dodge Cityssä Kansasin osavaltiossa ja teki nuorena elokuvia muun muassa James Deanin kanssa. Jouduttuaan huonoihin väleihin Hollywoodin nimimiesten kanssa hän muutti New Yorkiin ja opiskeli siellä Lee Strasbergin näyttelijäkoulussa. Hän esiintyi televisiossa useissa sarjoissa yhteensä yli 140 jaksossa. Ura kokoillan elokuvissa jatkui vuonna 1967. Hän teki 2–7 elokuvaa vuodessa neljänkymmenen vuoden ajan. 
Hopperin ohjaustöistä kenties tunnetuin on 1960-luvun sukupolvea moottoripyöräilijöiden kautta kuvaava "Easy Rider – matkalla" (1969), jonka hän myös käsikirjoitti. Hopperilla oli koko 1970-luvun vakavia alkoholi- ja huumeongelmia, mutta hän teki silti useita elokuvia, kuten "Amerikkalainen ystävä" ja "Ilmestyskirja. Nyt". 
Hän raitistui 1980-luvulla ja teki näyttävän paluun valkokankaalle vuonna 1986 David Lynchin ohjaamassa elokuvassa "Blue Velvet – ja sinisempi oli yö". Hopper oli ollut pitkään Hollywoodin "pahan pojan maineessa", minkä vuoksi hänen oli ollut vaikea saada rooleja. Hänet tunnettiin myös vaikeasta asenteestaan ja vaihtelevasta käyttäytymisestään. Elokuvassa Hopperin esittämä hahmo Frank Booth omaa monia piirteitä, kuten riippuvuuden huumausaineista, joista Hopper itse oli kärsinyt vasta hetki sitten. Hopper vaatikin saada roolia Lynchiltä todeten: ”Minä olen Frank.” Uuden läpimurtonsa jälkeen hänet nähtiin muun muassa elokuvissa "True Romance" ja "Waterworld" sekä "Speed – Kuoleman kyydissä", joka oli hänen uransa suurin taloudellinen menestys.
Hopper on myös lainannut ääntään videopeleihin "Hell: A Cyberpunk Thriller", "Black Dahlia" ja "".
Hopper sai tähden Hollywood Walk of Famelle 26. maaliskuuta 2010.
Vuonna 2009 hän sairastui eturauhassyöpään. Kun syövän todettiin metastasoituneen luihin asti, hänelle ennustettiin kuukauden verran elinaikaa. Hopper kuoli 29. toukokuuta 2010.
Pitkän uransa aikana Hopper ehti työskennellä useiden kuuluisten näyttelijöiden kanssa, joista mainittavimpia olivat James Dean, Rock Hudson, Elizabeth Taylor, Burt Lancaster, Kirk Douglas, Clint Eastwood, John Wayne, Jack Nicholson, Marlon Brando ja Brad Pitt.
Yksityiselämä.
Dennis Hopper avioitui viisi kertaa. Ensimmäisen vaimonsa Brooke Haywardin kanssa (1961–1969) kanssa hän sai tyttären. Laulaja Michelle Phillipsin kanssa avioliittoa kesti vain kaksi viikkoa vuonna 1970. Hopper ja Daria Halprin avioituivat vuonna 1972, ja heille syntyi tytär. Avioero tuli vuonna 1976. Seuraava vaimo oli Katherine LaNasa vuosina 1989–1992, ja he saivat pojan. Hopper solmi viimeisen, pitkäaikaisimman avioliiton Victoria Duffyn kanssa vuonna 1996, ja he saivat tyttären. Tammikuussa 2010 Hopper haki avioeroa, mutta se ei ehtinyt astua voimaan ennen hänen kuolemaansa. Dennis Hopperilta jäi myös kaksi lastenlasta.
Orbiter

Orbiter on Martin Schweigerin luoma avaruuslentosimulaattori Windowsille. Ensimmäinen versio ilmestyi marraskuussa 2000 ja ohjelman kehitys jatkuu edelleen. Viimeisin versio 100606 on vuodelta 2010. Ohjelma on ilmaiseksi ladattavissa, mutta ohjelmakoodi ei ole julkinen. Käyttäjällä on valittavissaan useita erilaisia avaruusaluksia, osa niistä realistisia kuten avaruussukkula ja osa fiktiivisiä, kuten Delta-glider.
Orbiter pyrkii realistisuuteen alusten liikkeiden mallintamisessa. Aluksilta löytyy eri suuruisia työntövoimia ja ominaisimpulsseja, jotka määräävät, millaisiin ratamuutoksiin ne kykenevät. Planeettojen ilmakehissä lentely on sekin pyritty mallintamaan realistisesti ja käyttäjä voi myös tarkastella alukseen vaikuttavia voimia. Telakoinnit avaruudessa ovat mahdollisia ja niiden kautta käyttäjä huomaa kolmiulotteisen navigoimisen vaikeuden. Ohjelmassa pystyy halutessaan myös valitsemaan loppumattoman polttoainetankin. Vakiomoodissa alus on vaurioitumaton, mutta vauriot saa halutessaan päälle, mikä tekee lentämisestä todella vaativaa.
Grafiikka.
Orbiter keskittyy avaruuslennon realistisuuteen eikä niinkään silmänruokaan ja taivaankappaleiden tutkiskeluun kuten Celestia.
Orbiterin peruspaketista löytyy Aurinkokuntamme kahdeksan planeettaa suurimpine kuineen. Näkymää voi tarkastella realistisesti tai maisemaan voi lisätä kohteiden nimiä ja planetaarion koordinaatistot sekä tähtikuviot. Aloituspaikaksi simulaatiolle voi valita haluamansa planeetan useista eri vaihtoehdoista. Tähtienväliset lennot eivät nykyisellään ole perus-Orbiterissa mahdollisia, mutta muutamat lisäosat mahdollistavat sen.
Alukset.
Seuraavat alukset löytyvät asennuksesta valmiina;
Mentor

Mentor voi viitata ainakin seuraaviin:
Mentorointi viittaa kokeneemman mentorin ja vähemmän kokeneen aktorin väliseen osaamista siirtävään suhteeseen.
Blue Velvet – ja sinisempi oli yö

Blue Velvet – ja sinisempi oli yö on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen neo-noir-jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut David Lynch. Pääosia näyttelevät Kyle MacLachlan, Isabella Rossellini, Dennis Hopper ja Laura Dern.
Elokuvan ilmestyessä sitä halveksittiin, koska se on synkkä, vulgaari ja epämiellyttävä. Se voitti kuitenkin monia palkintoja. Suomessa elokuva oli kohtuullinen yleisömenestys. Se sai katsojia Suomessa liki 100 000.
"Blue Velvet" aloitti David Lynchin pitkän yhteistyön elokuvasäveltäjä Angelo Badalamentin kanssa. Hänet palkattiin elokuvaan alun perin Rossellinin äänikouluttajaksi, mutta saikin tehtäväkseen elokuvan koko musiikin.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Blue Velvetin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni.
Blue Velvet on eroottinen ja surrealistinen rikostrilleri, joka tapahtuu postikorttimaisen idyllisessä pikkukaupungissa. Nuori mies Jeffrey Beaumont (Kyle MacLachlan) löytää kaupungin laitamilta irti leikatun ihmisen korvan. Hän vie sen tutulle poliisille, mutta tapaus jää kummittelemaan hänen mieleensä, joten hän alkaa selvittämään tapausta omatoimisesti. Apua hän saa tuon tutun poliisin tyttäreltä Sandy Williamsilta (Laura Dern). 
Tapauksen selvittely johtaa hänet yökerholaulaja Dorothyn (Isabella Rossellini) maailmaan. Frank (Dennis Hopper) niminen rikollinen pitää Dorothyn miestä ja poikaa panttivankeina, joilla hän kiristää Dorothya toteuttamaan hänen sairaita seksuaalisia mielihalujaan. 
Jeffrey pääsee tutustumaan idyllisen pikkukaupungin kulissien taakse. Sieltä paljastuu uhkaavan painajaismainen ja klaustrofobinen rikosten ja perverssien mielihalujen maailma. Jeffreyn halu auttaa Dorothya vie hänet yhä syvemmälle tähän kieroutuneeseen maailmaan.
Taistelukala (elokuva)

Taistelukala ("Rumble Fish") on Francis Ford Coppolan ohjaama elokuva vuodelta 1983. Se perustuu S. E. Hintonin samannimiseen romaaniin vuodelta 1975. Elokuvan pääosissa ovat Matt Dillon, Mickey Rourke ja Dennis Hopper. 
Elokuva kertoo veljeksistä, joista vanhempi, moottoripyöräpoika Rourke, on ollut jengien kuningas suurten jengitaisteluiden aikaan, ja nuorempi, Rusty James, yrittää kasvaa samoihin mittoihin. Elokuva on jyrkän mustavalkoinen, siinä on minimaalisesti harmaasävyjä ja ainoana väriläikkänä akvaarioliikkeen taistelukala.
The Police -yhtyeen rumpalina tunnetuksi tullut muusikko Stewart Copeland on tehnyt elokuvan musiikin.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kehuu "Taistelukalan" unenomaista mustavalkokuvausta ja musiikkia ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Haapajärvi (Nurmes)

Haapajärvi on iso järvi Nurmeksessa, entisessä Valtimon kunnassa Pohjois-Karjalassa. Se kuuluu Vuoksen päävesistöön. Se on Pieliseen laskevan Valtimojoen vesistön keskusjärvi ja suurin reitin järvistä. Pinta-ala on 6,0 km². Järvi on moniulokkeinen ja sen suurin pituus sekä leveys on noin viisi kilometriä. Järven korkeus merenpinnasta on 103,8 metriä. Valtimon kirkonkylä sijaitsee sen pohjoisen Kylänlahden rannalla. Ennen oli Valtimon nimi myös Haapajärvi ja kirkonkylän nimi Haapakylä.
Järvi jakaantuu neljään isompaan osaan: Varsinaiseen Haapajärveen, Kylänlahteen sekä kahteen salmien erottamaan järveen: Mustajärveen ja Pieneen Haapajärveen. Järveen laskevat Valtimon reitin kolme päähaaraa: Itäinen haara Pieneen Haapajärveen, pohjoinen haara Matkusjokea pitkin varsinaiseen Haapajärveen ja läntinen Hiirenjoen haara Mustajärveen. Keskusjärven vedet laskevat Pienestä Haapajärvestä etelään, Karhujokeen. Suurin saari on Ruotinsaari, jossa on useita lomamökkejä.
Järvi on rehevöitynyt ja sen veden laatu on selvityksien mukaan vain välttävä. Ennen laskettiin kirkonkylän jätevedet lammikkopuhdistamon kautta Kylänlahteen. 1990-luvulla valmistui kirkonkylän jätevesien siirtoviemäri Nurmekseen, jolloin järven kuormitus väheni.
Bernard Diomède

Bernard Diomède (s. 23. tammikuuta 1974 Saint-Doulchard, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laituri ja hyökkääjä. Hänen vanhempansa ovat Guadeloupelta. Diomède voitti maailmanmestaruuden vuoden 1998 MM-kisoissa Ranskan jalkapallomaajoukkueessa. Pelaajauransa jälkeen hän on siirtynyt valmentajaksi.
Bernard Diomède aloitti ammattilaisuransa AJ Auxerressa, jossa debytoi vuonna 1992. Hän pelasi seurassa kahdeksan kautta voittaen vuonna 1996 niin sanotun tuplan eli Ranskan liigan mestaruuden ja Ranskan Cupin. Kesäkuussa 2000 Diomède siirtyi Englannin Valioliigaan Liverpool FC:hen. Hän ei sopeutunut Englannin kentille ollenkaan ja pelasi vain viidessä valioliigaottelussa. Tammikuussa 2003 hänet lainattiin Ranskan liigan AC Ajaccioon. Sieltä Diomède siirtyi Ligue 2:een US Créteil-Lusitanosiin ja edelleen Clermont Footiin, jossa hän pelasi vuonna 2006. Tällä hetkellä Diomède on ilman seuraa.
Ranskan maajoukkueessa Diomède debytoi tammikuussa 1998 ja pääsi samana vuonna jalkapallon MM-kisoihin ollen kisoissa kolme kertaa avauksessa. Diomède voitti maailmanmestaruuden, mutta ei enää sen jälkeen ole mahtunut Ranskan maajoukkueeseen. Hän pelasi yhteensä kahdeksan maaottelua. Ranskan rugbymaajoukkue nimesi maskottinsa (maanviljelijältä saatu Gallian kukko) Bernard Diomèden mukaan vuoden 2003 rugbyn MM-kisojen yhteydessä.
Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 Diomède toimii Ranskan joukkueen päävalmentajana.
Albert Pierrepoint

Albert Pierrepoint (30. maaliskuuta 1905 Clayton, Bradford – 10. heinäkuuta 1992 Southport, Merseyside) oli englantilainen pyöveli.
Ura.
Pierrepoint oli 1900-luvun Britannian tunnetuin pyöveli, jonka sanotaan urallaan vuosien 1932 ja 1956 välillä teloittaneen 433 miestä ja 17 naista mukaan lukien parisataa natsirikollista toisen maailmansodan jälkeen. Tarkkaa teloitusten määrää ei ole koskaan vahvistettu, tarkin arvio on esitetty Steve Fieldingin vuoden 2006 kirjassa "Pierrepoint: A Family of Executioners". Ison-Britannian lisäksi Pierrepoint suoritti teloituksia myös Saksassa, Kyproksella, Gibraltarilla ja Itävallassa.
Pierrepoint piti työstään matalaa profiilia, mutta hänestä tuli julkisuuden henkilö tultuaan valituksi hirttämään saksalaisia sotarikollisia. Hän teloitti vuonna 1955 Ruth Ellisin, joka on viimeinen Isossa-Britanniassa teloitettu nainen.
Pierrepoint erosi tehtävästään vuonna 1956. Ero johtui erimielisyyksistä sisäministeriön kanssa palkkion maksamisesta tapauksessa, jossa Strangewaysin vankilassa teloitettavaksi aiotun Thomas Bancroftin hirttäminen peruuntui alle 12 tuntia ennen aiottua teloitushetkeä. Pierrepoint oli jo paikalla valmistelemassa tehtäväänsä, mutta Englannin käytännön mukaisesti hänelle ei maksettu täyttä korvausta (15 puntaa) – sen sai vain toteutuneista teloituksista.
Usein Pierrepointiin viitataan Britannian viimeisenä pyövelinä (esimerkiksi hänestä kertovan elokuvan Yhdysvalloissa käytetty nimi on "The Last Hangman"), mutta teloitukset Isossa-Britanniassa jatkuivat aina 13. elokuuta 1964 asti. Viimeinen teloittaja oli nimeltään Harry Allen.
Albert Pierrepointin isä Henry Albert Pierrepoint (1878–1922) ja setä Thomas William Pierrepoint (1870–1954) toimivat myös molemmat pyöveleinä.
Pierrepointin elämästä kertova elokuva "Pierrepoint" sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa huhtikuussa 2006. Siinä pääosaa esittää Timothy Spall.
Tekniikka.
Pierrepoint käytti teloituksissaan tekniikkaa, joka takasi teloitettaville nopean ja tuskattoman kuoleman. Hän valitsi käytetyn köydenpituuden uhrin koon mukaan niin, että tämä kuoli välittömästi, mutta toisaalta teloitetun pää ei irronnut tapahtumassa. Tämä erosi huomattavasti amerikkalaisten virkaveljien natsirikollisten teloittamisessa käyttämästä tekniikasta. Esimerkiksi Nürnbergissä tuomituista natsirikollisista, jotka yhdysvaltalainen armeijan pyöveli John C. Woods teloitti, Wilhelm Keitel roikkui köydessä 24 minuuttia ennen kuolemaansa. Amerikkalaiset käyttivät Nürnbergin teloituksissa kuuden jalan vakiopudotusta.
Pierrepointin nimissä on nopein suoritettu hirttäminen. Tämä tapahtui Sid Dernleyn avustamanana Strangewaysissa Manchesterissä 8. toukokuuta 1951. James Inglisin teloitustapahtuma sellistä ulosohjaamisesta hirttoluukun avaamiseen kesti vain seitsemän sekuntia.
Eliminaation puoliintumisaika

Eliminaation puoliintumisaika (myös biologinen puoliintumisaika) on lääketieteellinen käsite, joka tarkoittaa aikaa, jonka kuluessa kemikaalin pitoisuus verenkierrossa vähenee puoleen. Se viittaa siihen, miten nopeasti puolet aineesta (esimerkiksi lääkeaineet, alkoholi) on metaboloitunut elimistössä muiksi yhdisteiksi tai poistunut muuttumattomana veriplasmasta munuaisten tai sapen kautta. Käsite on läheisessä yhteydessä fysikaalis-kemialliseen puoliintumisajan käsitteeseen.
Asia ei kuitenkaan ole suoraviivainen, sillä puoliintumisaika edellyttää niin sanottua ensimmäisen asteen kinetiikkaa, jossa eliminaationopeus on suorassa suhteessa pitoisuuteen tai määrään elimistössä. Esimerkiksi alkoholi metaboloituu entsyymien vaikutuksesta, eikä metabolianopeus riipu alkoholin pitoisuudesta, vaan se on vakio, aikuisella noin 8 grammaa tunnissa. Samoin aineen varastoituminen elimistöön, esimerkiksi rasvakudokseen tai luuhun, aiheuttaa mutkikkaamman tilanteen, jossa eri prosesseilla voi olla samaan aikaan omat puoliintumisaikansa. Eliminaation puoliintumisaika on yksilöllinen riippuen hajoavasta aineesta ja elimistön iästä ja kunnosta, eikä sitä voida tarkasti määritellä eikä täysin verrata radioaktiivisten aineiden puoliintumisaikaan.
Rasimäen tsasouna

 
Rasimäen (Elomäen) ortodoksinen Johannes Kastajan tsasouna eli rukoushuone on rakennettu 1961. Se sijaitsee Valtimolla, Rasimäessä, jonne ortodoksiset siirtokarjalaiset Suojärveltä raivasivat itselleen kylän korpeen. Koska väki on kylältä vähentynyt, tsasounalla järjestetään enää harvoin jumalanpalveluksia ja temppelijuhlia ristisaattoineen. Tsasounan pihassa on Valtimon Suojärvi-seuran pystyttämä raivaajamuistomerkki.
Lääkkeen antotapa

Valmisteen antotapa viittaa siihen, millä tavalla lääkevalmiste saadaan ihmisen elimistöön.
Mahdollisia tapoja ovat muun muassa seuraavat:
Valtimon Pyhän Kolminaisuuden kirkko

Pyhän Kolminaisuuden kirkko on ortodoksinen kirkko Pohjois-Karjalassa Nurmeksella, Valtimon Hiekkalahdessa. Se kuuluu Nurmeksen ortodokseseen seurakuntaan. Se on rakennettu 1960 ja on arkkitehti Ilmari Ahosen piirtämä. Kirkon yhteydessä on ortodoksinen hautausmaa. Kirkossa järjestetään säännöllisesti liturgioita ja muita jumalanpalveluksia.
Alkujaan rukoushuoneena ollut pyhäkkö vihittiin kirkoksi vuonna 2005.
Ortodoksisuuden tulo Valtimolle.
Valtimo oli runsaslukuisen ortodoksisen siirtokarjalaisjoukon asutuskunta, ja heitä ja heidän jälkeläisiään oli enimmillään 1 100 henkeä. Kasvaneen ortodoksisuutta tunnustavan asukasmäärän tarpeisiin rakennettiin Valtimolle kaksikin tsasounaa, suurempi Hiekkalahteen 1960 ja pienempi Rasimäen tsasouna 1961 Rasimäkeen.
BLU-97/B

BLU-97 on tytärammus, jonka kuorma-ammus on AGM-154A tai BLU-87/B.
Ase on ollut käytössä Persianlahden sodassa.
Maalijoukko

Matematiikassa funktion maalijoukko tarkoittaa sitä joukkoa, jossa on funktion kuvauksessa saatavia alkioita. Matemaattisessa merkinnässä
formula_1 
joukko formula_2 tarkoittaa kuvauksen määrittelyjoukkoa ja formula_3 tarkoittaa maalijoukkoa. 
Arvojoukko maalijoukossa.
Funktion eli kuvauksen määritelmä on laadittu siten, että kaksi funktiota ovat samat vain, kun kaikki on samaa:
* lähtöjoukko formula_2 on alkiolleen sama kummassakin kuvauksessa
* maalijoukko formula_3 on alkiolleen sama kummassakin kuvauksessa
* kuvauksen sääntö kuvaa kummassakin kuvauksessa kaikki samat lähtöjoukon alkiot samoiksi maalijoukon alkioiksi
Tämän vuoksi maalijoukon sisältö ja funktion arvojoukko siinä tulee tuntea tarkoin.
Arvojoukko on maalijoukon osajoukko.
Joskus funktion arvojoukkoa käytetään maalijoukon synonyyminä, mutta sitä se ei ole. Jos maalijoukko on "sama kuin" arvojoukko, kaikille maalijoukon arvoille voidaan osoittaa ainakin yksi määrittelyjoukon alkio.
Esimerkkejä.
Määritellään toisen asteen potenssifunktio seuraavasti
formula_6, missä formula_7
Lähtöjoukko sisältää kaikki reaaliluvut ja niillä kaikilla voidaan laskea lausekkeen formula_8 arvo. Lähtöjoukko kelpaa siten määrittelyjoukoksi. Kun kaikilla lähtöjoukon luvuilla lasketaan funktion arvot, saadaan vain reaaliluvut formula_9, joka on reaalilukujen formula_10 osajoukko. Kuvaus EI ole injektio eikä surjektio. Injektion määritelmän mukaan formula_11, kun formula_12. Tämä ei toteudu funktiolla formula_13, sillä esimerkiksi formula_14. Surjektion määritelmän mukaan formula_13 on surjektio, jos formula_16 eli funktion maalijoukko on sama kuin sen arvo- eli kuvajoukko. Funktion formula_13 arvojoukko on kaikki positiiviset reaaliluvut, mutta maalijoukoksi on määritelty kaikki reaaliluvut, myös negatiiviset. Funktiosta formula_13 voi kuitenkin "pakottaa" surjektion määrittelemällä maalijoukon uudelleen:
Määritellään funktio hieman muuntaen seuraavasti
formula_19, missä formula_7
Kuvaus on tällä kertaa surjektio ja samalla maalijoukko on tietenkin myös arvojoukko, koska kaikki maalijoukon alkiot osallistuvat kuvaukseen kerran (nolla) tai kaksi kertaa (x &gt; 0).
Kolmannen asteen potenssifunktio 
formula_6, missä formula_22
on jo lausekkeen takia valmiiksi injektio ja surjektio. Funktio on tällöin bijektio, jossa kaikki maalijoukon alkiot kuvautuvat tietyksi maalijoukon alkioksi.
Yhdistetty funktio.
Yhdistetyn funktion maalijoukoksi tulee "viimeisen funktion" maalijoukko. Funktio formula_13 on määritelty
formula_24 
ja funktio formula_25 on määritelty
formula_26. 
Tällöin voidaan määrittää yhdistetty funktio formula_27
formula_28 siten, että formula_29. 
Funktion arvot lasketaan ensin formula_25 ja sitten formula_13 avulla. Ensin valitaan luku lähtöjoukosta formula_2 ja lasketaan se funktion formula_25 lausekkeella, jolloin saadaan maalijoukon formula_3 arvo. Saatu arvo sijoitetaan funktion f lausekkeeseen, jolloin saadaan maalijoukon formula_35 arvo.
Katri Manninen

Katri Johanna Manninen (s. 9. tammikuuta 1975 Mäntsälä) on suomalainen kirjailija, tv- ja elokuvakäsikirjoittaja ja henkinen valmentaja.
Elämä.
Manninen valmistui ylioppilaaksi Mäntsälän lukiosta vuonna 1994. Hän aloitti kirjailijanuransa 18-vuotiaana kirjoittamalla vaihto-oppilasvuodestaan nuortendekkarin "Vaihto vaaraan" (1994) yhdessä äitinsä, kirjailija Kirsti Mannisen kanssa. Vuonna 1995 ilmestyi nuortendekkari "Kohtalokkaat kotibileet" yhdessä sisaren Mari Mannisen kanssa. Sitä seurasivat nuorille suunnatut rakkausromaanit "Sikabileet" (1996), "Megakesä" (1997), "Bittitiikeri" (1998) ja "Supersivari" (1999).
Vuonna 1998 Manninen aloitti käsikirjoittajaopinnot Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen osastolla. Hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2005. Vuosina 1998–1999 hän oli "Salatut elämät" -televisiosarjan dialogikirjoittaja. Manninen käsikirjoitti televisiosarjan "Benner &amp; Benner" (2001–2002) yhdessä Kirsti Mannisen kanssa.
Manninen jatkoi yhteistyötä äitinsä kanssa vuonna 2002 "Kotikatu"-televisiosarjan parissa Johanna Sinisalon sijaisina yhdeksän jakson ajan. Samana kesänä hän konsultoi "Kuutamolla"-elokuvan käsikirjoittamista, minkä jälkeen elokuvan tuottaja Jarkko Hentula pyysi häntä kirjoittamaan "FC Venus" -elokuvaa yhdessä Outi Keskevaarin kanssa. Hän on käsikirjoittanut myös "Laura"- ja "Laura kesäleirillä" -nuortensarjat Tuija Lehtisen kirjojen pohjalta vuosina 2003 ja 2004 ja sarjan "" (2004) yhdessä Antti Pesosen kanssa.
Vuonna 2003 Manninen alkoi pitää laihdutusblogia. Projektin pohjalta syntyivät tietokirjat "Sinä onnistut – Pysyvän painonpudotuksen salaisuudet" ja "Sinä onnistut – Tehokiinteytys," jotka Manninen kirjoitti yhdessä Eija Holmalan ja Patrik Borgin kanssa. Vuonna 2005 Manninen sairastui loppuunpalamiseen ja sitä seuranneeseen masennukseen. Hän kertoo toipumisprosessin aikana oppimistaan asioista kirjassaan "Minä onnistun." Vuonna 2012 Manninen opiskeli Los Angelesissa Michael Neillin Supercoach Academyssa elämänmuutosvalmentajaksi.
Mannisella on neljä sisarusta, joihin lukeutuvat musiikkivideo-ohjaaja Kusti Manninen ja muusikko Jaakko Manninen. Manninen asuu kahden poikansa ja heidän isänsä kanssa eteläisessä Mäntsälässä. 
Manninen valiittin Mäntsälän kunnanvaltuustoon vuoden 2021 kuntavaaleissa keskustan listoilta kolmanneksi suurimmalla äänimäärällä.
Tuotanto.
Nuortenkirjat (kustantaja WSOY)
Romaanit
Painonhallinta- ja elämäntapaoppaat
Televisiosarjat
Elokuvat
Hanno Merenkulkija

Hanno Merenkulkija (puunin kielellä Annôn, ”lempeä”) oli karthagolainen tutkimusmatkailija. Hän teki noin vuonna 480 eaa. pitkän löytöretken pitkin Afrikan länsirannikkoa päiväntasaajalle asti ja perusti useita karthagolaisten siirtokuntia nykyisen Marokon alueelle. Nykytutkijat epäilevät, että Hanno ei purjehtinut Marokkoa etelämmäs.
Hanno kirjoitti retkestään matkakertomuksen, joka oli esillä Karthagon Baalin temppelissä. Kertomus on säilynyt jälkipolville kreikankielisenä käännöksenä nimeltään "Periplus". Kreikankielinen versio sisältää luultavasti useita käännösvirheitä ja muita kopioijien tekemiä vääriä tulkintoja, ja sen todenperäisyys on ajoittain asetettu kyseenalaiseksi.
Matkakertomuksen mukaan Hanno lähti Karthagosta 60 laivalla, joissa olisi ollut mukana yhteensä 30 000 henkeä. Tämä saattaa olla käännösvirhe, sillä nykylaskelmien mukaan laivoihin olisi mahtunut korkeintaan viisi tuhatta ihmistä. Retkikunta oli joka tapauksessa suuri, sillä karthagolaiset perustivat matkallaan useita siirtokuntia, joiden jäänteitä on sittemmin löydetty arkeologisissa kaivauksissa.
Retken alkupuolella Hanno tapasi liksiittejä, paimentolaisia, joiden on oletettu kuuluneen berberiheimoihin. Retkikunnan mukaan lähti liksiittejä tulkeiksi.
Matkalla retkikunta näki myös vihamielisiä, eläinten taljoihin pukeutuneita villi-ihmisiä, jotka heittelivät karthagolaisten laivoja kivillä ja estivät heitä nousemasta maihin. Edetessään syvemmälle etelään Hanno näki suuren tulivuoren, nimeltään "Jumalten vaunut" (kreikaksi Theôn ochèma), josta purkautui laavavirtoja. Nykyisin oletetaan, että Hannon mainitsema vuori oli tuliperäinen Kamerunvuori, joka sijaitsee Kamerunin rannikkotasangolla.
Matkansa loppupuolella retkikunta kohtasi eräällä saarella olentoja, joita he kuvasivat ”karvaisiksi naisiksi”. Tulkit kutsuivat niitä gorilloiksi. Tämän perusteella on oletettu, että Hannon näkemät olennot olivat kädellisiä, joko simpansseja tai gorilloja. On myös mahdollista, että karthagolaiset kohtasivat pygmejä.
Äärellinen ryhmä

Ryhmäteoriassa äärellinen ryhmä on ryhmä, jonka alkioiden lukumäärä on äärellinen. Äärellisten ryhmien monet syvälliset teoriat on kehitetty 1900-luvulla. Näistä esimerkkeinä on lokaali teoria, ratkeavien ryhmien teoria ja nilpotentti ryhmä. Vaikka ryhmät ovat äärellisiä, on äärellisten ryhmien teorian tulokset useimmiten liian suuria erikoistapaus kerrallaan tarkastettavaksi.
Vähemmän hämmästyttävä, mutta silti kiinnostava tutkimuskohde on yleiset lineaariset ryhmät äärellisissä kunnissa. Ryhmäteoreetikko J. L. Alperin on kirjoittanut, että "tyypillinen esimerkki äärellisestä ryhmästä on GL(n,q), n alkion yleinen lineaarinen ryhmä q-alkioisen kunnan suhteen. Opiskelijaa, jolle on asiaa opetettu jonkun toisen esimerkin kautta, on johdettu harhaan."
Jokainen äärellinen ryhmä, jonka kertaluku on alkuluku, on syklinen. Yleisemmin on voimassa, että ainoa kertalukua n oleva ryhmä on syklinen, jos ja vain jos formula_1.
Uhta

Uhta, ent. Tšibju, (ven. ja komiksi Ухта́) on teollisuuskaupunki Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan keskiosassa Petšoran jokialtaan alueella tärkeiden öljy- ja kaasukenttien ympäröimänä. Lännessä kaupunki rajoittuu Knjažpogostin, idässä Sosnogorskin, pohjoisessa Ižman sekä etelässä Ust-Kulomin ja Kortkerosin piireihin. Etäisyys Syktyvkarista on 325 kilometriä.
Vuonna 2005 perustetun Uhtan kaupunkipiirikunnan pinta-ala on 13,2 tuhatta neliökilometriä, ja siihen kuuluu kaupungin lisäksi 4 taajamaa ja 12 kylää. Asukkaita on (2006) 127 tuhatta henkeä, joista vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 75 % on venäläisiä, 9 % komeja, 6 % ukrainalaisia, 2 % valkovenäläisiä ja 1 % tataareja.
Kaupunkiin karkotettuna 1930
Uhtan öljylähteet on tunnettu jo 1600-luvulla, ja 1920–1921 siellä toimi kotitekoinen öljykenttä. Asutus perustettiin 1929 aluksi nimellä Tšibju (Чибью) ja nimettiin vuonna 1939 pienen joen mukaan Uhtaksi. Se sai kaupungin aseman, kun se yhdistettiin vuonna 1943 Petšoran rautatiehen. 1940- ja 1950-luvuilla kaupunki laajeni vankityövoiman avulla.
Kaupungin talous perustuu sähköntuotantoon, öljynporaukseen ja -jalostukseen sekä rakennusmateriaalien valmistukseen. Öljystä osa jalostetaan paikallisesti, osa kuljetetaan putkistoissa Pietarin ja Moskovan välisiin jalostamoihin.
Sergei Mironov

Sergei Mihailovitš Mironov (, s. 14. helmikuuta 1953) on venäläinen poliitikko, Liittoneuvoston puhemies 2001–2011.
Mironov on kotoisin Puškinista läheltä Pietaria. Hän valmistui Leningradin kaivosinstituutista 1980, Pietarin teknillisestä yliopistosta 1998 ja hallintokoulusta 1998. Päätettyään opintonsa hän työskenteli 1986–1991 geofyysikkona.
Mironov valittiin Pietarin valtuustoon 1994 ja uudelleen 1998. Liittoneuvostoon hänet valittiin 2001 Pietarista. Mironov perusti Elämän puolueen 2003 ja ryhtyi sen johtajaksi. Vuoden 2004 presidentinvaaleissa hän sai 0,75 % äänistä.
Mironov on tukenut pääministeri Vladimir Putinia, mutta on usein korostanut elinolojen parantamista sosiaalisilla uudistuksilla.
Elämän puolue yhdistyi lokakuussa 2006 Rodinan ja Eläkeläisten puolueen kanssa Oikeudenmukaiseksi Venäjäksi (Справедливая РОССИЯ).
Vappuna 2011 Mironov sanoi Oikeudenmukaisen Venäjän ottavan enemmistön Pietarissa joulukuun vaaleissa Yhtenäiseltä Venäjältä. Tuolloin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Vadim Tjulpanov sanoi puolueensa vetävän Mironovin pois liittoneuvostosta, johon alueen lähettävät edustajansa. Mironov sanoi erottamisensa jälkeen puolueensa pyrkivän vaihtamaan kaupungin kuvernööriä.
Duuman vaalien jälkeen Mironov ilmoitti asettuvansa Oikeudenmukaisen Venäjän presidenttiehdokkaaksi kevään 2012 vaaleissa. Hän sai vaaleissa virallisen tuloksen mukaan 3,85 % äänistä.
Marraskuussa 2023 kävi ilmi, että Mironov oli vaimonsa kanssa adoptoinut Venäjän Ukrainasta kidnapatun 2-vuotiaan tyttölapsen. Mironov itse on kiistänyt, että lapsi olisi kidnapattu.
Mediakasvatusseura

Mediakasvatusseura on valtakunnallinen, kaksikielinen yhdistys, joka edistää mediakasvatuksen monitieteistä tutkimusta ja käytäntöjä Suomessa. Seuran tärkeitä tehtäviä on tiedottaa, järjestää tapahtumia, harjoittaa julkaisutoimintaa, toteuttaa kehittämis- ja yhteistyöhankkeita, tehdä aloitteita mediakasvatuksen edistämiseksi ja kehittää alan toimijoiden kansallisia ja kansainvälisiä yhteyksiä. Yhdistys on perustettu vuonna 2005. Mediakasvatusseura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsen. 
Mediakasvatusseuran puheenjohtajat:
Jäseninä on mm. opettajia, lapsi- ja nuoristyöntekijöitä, median edustajia, tutkijoita, alan opiskelijoita sekä yhteisöjäseninä kansalaisjärjestöjä, lehtitaloja, korkeakouluja ja elokuvakeskuksia. Vuoden 2011 lopussa seuraan kuului yhteensä 199 henkilö- ja opiskelijajäsentä sekä 50 yhteisöjäsentä.
Alain Boghossian

Alain Boghossian (s. 27. lokakuuta 1970) on armenialaistaustainen ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1998 MM-kisoissa. 
Ura pelaajana.
Boghossian aloitti aikuisten tasolla vuonna 1988 Olympique Marseillen reservijoukkueessa. Kauden 1992-93 hän pelasi FC Istresissä ja seuraavan kauden Olympique Marseillen ykkösjoukkueessa, joka oli hänen ensimmäinen kautensa pääsarjatasolla. Sieltä Boghossian siirtyi vuonna 1994 Italian Serie A:han SSC Napolin joukkueeseen. Kauden 1997-98 Boghossian pelasi UC Sampdoriassa, jonka jälkeen siirtyi Parma AC:hen, jossa tuli hänen seurajoukkueuransa parhaat saavutukset. Hän voitti vuonna 1999 Parma AC:ssä kolme cup-mestaruutta merkittävimpänä UEFA Cupin voitto. Boghossian lopetti uransa kauteen 2002–2003, jolloin hän pelasi Espanjan Primera Divisiónin Espanyolissa.
Ranskan jalkapallomaajoukkueessa Alain Boghossian esiintyi 26 kertaa tehden kaksi maalia. Suurin saavutus oli maailmanmestaruuden voitto vuoden 1998 MM-kisoissa; hän pelasi turnauksessa viidessä Ranskan seitsemästä ottelusta ja pääsi loppuottelussa vaihtopelaajana kentälle 57. minuutilla Ranskan johtaessa 2–0. Vuoden 2000 EM-kisat jäivät häneltä väliin loukkaantumisen vuoksi. Boghossian oli vielä mukana Ranskan joukkueessa vuoden 2002 MM-kisoissa mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Ura valmentajana.
Elokuussa 2008 Ranskan maajoukkuevalmentaja Raymond Domenech nimesi Boghossianin täydentämään maajoukkueen valmennusjohtoa. Hän toimi osana Domenechin valmennustiimiä Ranskan epäonnistuessa MM-kisoissa 2010. Boghossian jatkoi kisojen jälkeen uuden päävalmentajan Laurent Blancin apuvalmentajana. Ranskan jalkapalloliitto ei uusinut Blancin valmennustiimin sopimusta EM-kisojen 2012 jälkeen ja näin myös Boghossian joutui jättämään tehtävänsä.
Nanakuma-linja

Fukuokan Nanakuma-linja () on Fukuokan kaupungin metron uusin linja. Linja avattiin 3. helmikuuta 2005 virallisella nimellä ”3. linja” (). Linja kulkee Tenjin-Minamin asemalta Hashimoton asemalle 12 kilometrin matkan.
Toisen maailmansodan loputtua kaupunki laajeni nopeasti etelään, eikä kunnollista tieverkostoa ole koskaan rakennettu. Tästä syystä eteläisempien suuralueiden ja keskustan välistä liikennettä ovat vaivanneet toistuvat ruuhkat. Näitä ruuhkia helpottamaan rakennettiin Nanakuma-linja.
Linjan suunnittelu alkoi jo 1980-luvulla samaan aikaan Hakozaki-linjan ja Kūkō-linjan kanssa. Luvan linjan rakentamiselle kaupunki sai kuitenkin vasta kesäkuussa 1995 ja joulukuussa 1997 radan rakentaminen alkoi. 
Linjalla toimii oma mallin 3000 metrojuna.