Valtionvelka

Valtionvelka on valtion kotimaasta ja ulkomailta ottama luotto. Kotimaisen velan aiheuttajina voivat olla julkisten sijoitusmenojen rahoittaminen, valtion käyttöbudjetin vajaus tai poikkeusoloissa sotamenot.
Valtionvelka on eri asia kuin julkinen velka. Julkinen velka on julkisyhteisöjen velkaa. Julkisyhteisöihin kuuluu valtio ja sen lisäksi esimerkiksi kunnat, kuntayhtymät, Ahvenanmaan maakunta, lakisääteiset työeläkeyhtiöt, työeläkelaitokset ja muut sosiaaliturvarahastot sekä työeläkerahastot.
Valtionvelka voi olla joko pitkäaikaista tai lyhytaikaista. Pitkäaikaisen velan muotoina ovat tavallisesti olleet valtionobligaatiot sekä ns. ainaiskorkolainat. Joskus otetaan käyttöön ns. pakkolaina.
Jos kotimainen valtionvelka on suuri, se voi supistaa valtion talouspoliittista liikkumatilaa, heikentää rahanarvoa ja vaikeuttaa täystyöllisyyden ylläpitoa. Järkevä suhdannevaihteluiden tasaaminen on mahdollista, kun julkinen velka on hallinnassa. Ulkomainen velka voi johtaa maan köyhtymiseen, jos sitä ei käytetä maan kansantalouden tuotantokyvyn parantamiseen niin, että kansantuotoksen lisäys on suurempi kuin lainojen korot ja kuoletukset.
Maailmanpankki on herättänyt keskustelua siitä, voiko pahasti velkaantunut valtio tehdä konkurssin. EU-maat takasivat Kreikan velkoja talouskriisissä, jotta maa ei ajautuisi konkurssiin.
Valtion "nettolainanotto" tarkoittaa sitä, paljonko valtio ottaa lisää velkaa. Tämän lisäksi valtio voi ottaa uusia lainoja pois maksettavien lainojen tilalle. Näiden kahden ilmiön summa on valtion "bruttolainanotto". 
Valtionvelan ja BKT:n suhde.
Tilastokeskuksen yliaktuaari Jukka Pyylammen mukaan valtionvelasta pitäisi puhua suhteessa BKT:hen, eikä prosenttiosuutena BKT:stä. Näin on siksi, että bruttokansantuote ei koostu velasta, eikä velka ole osa bruttokansantuotetta. 
Valtionvelan maksaminen.
Kun valtion velka erääntyy, valtio useimmiten maksaa sen ottamalla uutta velkaa. Toisin kuin kotitalouden, valtion ei tarvitse välttämättä koskaan maksaa velkojaan kokonaan pois. Harva valtio maksaakaan. Yksi näistä harvoista poikkeuksista on Nicolae Ceaușescun Romania, joka 1980-luvulla maksoi kaikki ulkomaiset velkansa. Se edellytti rajua säästökuuria, joka romahdutti romanialaisten elintason, murensi maan terveydenhoitojärjestelmän ja aiheutti maassa nälänhädän. 
Vaikutuksia.
Valtion velkaantuminen haittaa talouskasvua. Valtionlainat syrjäyttävät markkinoilta yksityisiä sijoituksia. Korkomenot ovat pois muista valtion menoista, kuten investoinneista ja sosiaalituista. Velkaantunut valtio on kyvyttömämpi reagoimaan yllättäviin kriiseihin.
Suomi.
Jokaisella valtiolla on omat velkajärjestelynsä. Suomen valtio voi ottaa lainaa vain eduskunnan suostumuksella. Valtiovarainministeriö vastaa valtion budjettitalouden velkasalkun hoidon strategisesta ohjauksesta. Valtiokonttori toteuttaa velanhoidossa tarvittavat rahoitusoperaatiot. Valtiovarainministeriö laatii vuosittain toimintaohjeen, jossa määritellään Valtiokonttorille valtion budjettitalouden velanhoidossa noudatettavat riskirajat ja varainhankinnassa käytettävät instrumentit.
 Suomen valtion talousarvio sisältää arvion alijäämän kattamiseksi tarvittavasta valtionvelan määrästä tai ylijäämäisen budjetin tilanteessa valtionvelan takaisinmaksusta. 
Elokuussa 2021 Suomen valtion velka oli 129,8 mrd €. Tuolloin useimmat ekonomistit olivat huolissaan julkisen velan kasvusta. Huonossa taloustieteessä tulee elvyttää mutta tarpeeksi varovasti: inflaatio voi muuten alkaa kasvaa tai kasvanut valtionvelka voi aiheuttaa ongelmia seuraavassa kriisissä.
Vuodesta 2000 alkaen lukien Suomen valtionvelan korkokulut olivat alimmillaan vuonna 2021, jolloin ne olivat 788 miljoonaa euroa. Vuonna 2024 ne ovat 3,2 miljardia euroa. Valtion kiinteäkorkoisia lainoja on muutettu vaihtuvakorkoisiksi 2020-luvulla.
Valtiokonttori ylläpitää valtionvelkaa koskevia tilastoja. Tilastot päivittyvät kuukausittain.
Dosentti Seppo Tiihonen arvioi, että Suomen liiallinen velkaantuminen johtuu osittain siitä, että Suomessa ei tuoteta automaattisesti tarpeeksi pitkän aikavälin kestävyyslaskelmia ja riskiarvioita, ja osittain siitä, että poliitikot eivät välitä niistäkään, joita jo nyt tuotetaan.
Kritiikkiä.
Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professori Heikki Hiilamon mukaan merkittävä osa Suomen velkaongelmasta on velanhoitajien itse aiheuttamaa. Valtiovarainministeriön ohjeistuksen perusteella Valtiokonttori muutti Suomen solmimat edulliset kiinteäkorkoiset lainat kalliiksi vaihtuvakorkoisiksi lainoiksi, mikä aiheutti miljardien eurojen menetyksen. Hiilamon mukaan Suomen velkaongelmaa paisuttavat myös kolme laskentatavan muutosta: 
Hiilamo pitää tätä kikkailuna, jonka avulla valtion velkaongelma saadaan näyttämään todellista pahemmalta. Hän väittää, että valtiovarainministeriöllä on oma ammattiyhdistysvastainen ja työnantajamyönteinen poliittinen agendansa, johon kuuluvia radikaaleja uudistuksia se pyrkii viemään läpi keinotekoisten kriisien avulla. 
Valtiovarainministeriön kansantalousosaston osastopäällikkö Mikko Spolander on vastannut Hiilamon esittämään kritiikkiin. Hänen mukaansa VM:n velkaantumisarvioiden laskentamenetelmät tai niissä käytettävät luokitukset ovat aina perustuneet laissa säädettyyn Suomen julkisen sektorin rakenteeseen ja instituutioihin. Lisäksi Spolanderin mukaan valtiovarainministeriö ei päätä, mitä tilastoissa lasketaan osaksi veroastetta, vaan se käyttää raporteissaan Tilastokeskuksen määritelmiä.
Ääriesimerkkejä.
Argentiina.
Argentiina ilmoitti joulukuussa 2001 lopettavansa 82 miljardin dollarin ulkomaanvelkansa hoitamisen, mikä oli maailmanennätys. Sen jälkeen se ei ole saanut senttiäkään kansainvälisiltä rahoitusmarkkinoilta. Argentiinan pelasti maataloustuotteiden vienti.
Kreikka.
Keväällä 2012 maksukyvytön Kreikka velkasaneerasi noin 200 miljardin euron yksityisen velkansa noin 100 miljardiin. Leikkaus oli suurempi kuin kahdessa aiemmassa valtionvelan suursaneerauksessa yhteensä (Argentiina 2001 ja Venäjä 1989).