tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Parker Hannifin

Parker Hannifin (usein vain Parker) on yhdysvaltalainen hydrauliikkaan ja pneumatiikkaan erikoistunut koneteollisuusyritys. Sen itsensä käyttämä määritelmä puhuu ”liikkeenhallintateknologioista”. Sen pääkonttori on Mayfield Heightsissa Ohion osavaltiossa.
Yrityksen perustivat Arthur Parker ja Carl Klamm Ohion Clevelandiin vuonna 1917 tuottamaan raskaan liikenteen ajoneuvoihin pneumaattisia jarrujärjestelmiä. 1900-luvun mittaan yrityksestä on kasvanut Fortune 500 -listalle kuuluva globaali suuryritys, jonka osake noteerataan New Yorkin pörssissä.
Parkerin tuotteita käytetään kaikenlaisessa liikkuvassa kalustossa raskaasta tieliikenteestä juniin ja lentokoneisiin, ja lisäksi muun muassa terveydenhoidossa, öljy- ja kaasuteollisuudessa, energiantuotannossa, kylmätekniikassa ja ilmastoinnissa.
Parker Hannifin Suomessa.
Yrityksellä on Suomessa toimintaa Vantaalla sekä Pirkanmaalla, jonne yritys keskitti vuonna 2016 Euroopan ja Lähi-idän alueiden hydrauliikan ja voiteluainesuodatuksen tutkimus- ja kehitystoiminnan. Yksikkö sijaitsee Tampereen teknillisen yliopiston yhteydessä Tampereen Hervannassa ja tuotantoyksikkö Parker Hannifin Manufacturing Finland Oy Urjalassa. Toiminta Suomessa juontaa juurensa vuoteen 1994, jolloin Parker Hannifin osti Kemiralta Urjalassa ja Hyrynsalmella toimineen Finn-Filter Oy:n. Hyrynsalmen tehdas lakkautettiin 2009 ja vuonna 2014 irtisanottiin väkeä myös Urjalan ja Forssan tehtailta tuotannon siirtämiseksi halvempiin maihin. Vielä 2010-luvun alussa Parker Hannifin oli Urjalan suurin yksityinen työnantaja, vuosikymmen myöhemmin 57 työntekijällään kolmanneksi suurin Urjala Worksin ja YIT-Kalusto Oy:n jälkeen.
Nikola Milenković

Nikola Milenković (; s. 12. lokakuuta 1997 Belgrad, Serbian tasavalta, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 195-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. Hän pelasi Serbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2018.
Milenković aloitti pääsarjauransa kotimaassaan Partizanin joukkueessa, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 36 superliigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti vuonna 2017 liigamestaruuden ja Serbian cupin, jonka loppuottelun ainoan maalin hän teki. Hän siirtyi italialaisseura Fiorentinaan kesällä 2017. Hän pelasi seitsemän kauden aikana Serie A:ssa 216 ottelua ja teki niissä 14 maalia. Hän pelasi Konferenssiliigassa kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 yhteensä 18 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Fiorentina ylsi molempina kausina Konferenssiliigan loppuotteluun mutta hävisi sen molemmilla kerroilla. Hän siirtyi Englannin Valioliigan Nottinghamiin 12,3 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2024. Avauskaudellaan hän pelasi 37 valioliigaottelua ja teki viisi maalia.
Milenković on pelannut Serbian alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän oli vaihtopelaajana vuonna 2017 ja pelasi kaksi ottelua vuonna 2019. Hän pelasi Serbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2018 ystävyysotteluissa Chileä ja Boliviaa vastaan. Heti tämän jälkeen hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 täydet minuutit Serbian kaikissa kolmessa ottelussa. Saman peliurakan hän suoritti MM-kilpailuissa 2022. Hän pelasi täyden ajan Serbian kaikissa kolmessa ottelussa myös EM-kilpailuissa 2024. Hän on 26. kesäkuuta 2025 mennessä pelannut 66 A-maaottelua, joissa hän on ollut 62 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Portugalia, syyskuussa 2021 ystävyysottelussa Qataria ja kolme päivää edellisen jälkeen MM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan.
Fer

Fernando ”fer” Alvarenga (s. 30. lokakuuta 1991) on brasilialainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän on edustanut viimeisimpänä O PLANO -joukkuetta tammikuusta kesäkuulle 2024. Hänet on valittu HLTV-sivuston toimesta kahdesti maailman 20 parhaan pelaajan joukkoon.
Fer tunnetaan urastaan erityisesti Luminosityssä ja SK Gamingissa. SK Gamingin kanssa hän voitti Esports Championship Series Season 3 - Finals -turnauksen kesäkuussa 2017, ja fer sai turnauksen MVP-tittelin. Hänen turnausratinginsa oli 1,31 ja hän oli sekä semifinaalissa että finaalissa ottelun paras pelaaja. Hän on kaksinkertainen major-voittaja turnauksista ESL One Cologne 2016 ja MLG Columbus 2016. Jälkimmäisen finaalissa Natus Vincereä vastaan fer oli finaalissa selvästi ottelun paras pelaaja 1,49 ratingillaan.
Airalo

Airalo on eSIM-markkinapaikka. Se tarjoaa matkustajille eSIM-kortteja yli 200 maalle ja alueelle ympäri maailmaa, mikä tarjoaa heille välittömän Internet-yhteyden ulkomailla. 10. heinäkuuta 2025 Airalo-sovelluksella on yli 20 miljoonaa käyttäjää, ja se on saatavilla App Storesta ja Google Play Storesta 53 kielellä.
Historia.
Airalo on yhdysvaltalainen Startup-yritys, jonka perustivat vuonna 2019 Abraham Burak ja Bahadir Ozdemir. Heidän tavoitteenaan on tarjota matkustajille pääsy välittömiin, edullisiin, maailmanlaajuisiin yhteyksiin eSIM-tekniikan avulla.
Abraham ja Bahadir ovat digitaalisia nomadiyrittäjiä, jotka ovat kokeneet omakohtaisesti yhteysrajoitukset matkustettaessa. eSIM-teknologia tarjosi mahdollisuuden tarjota matkailijoille edullisempi ja helppokäyttöisempi vaihtoehto.
Vuonna 2019 Airalo sai 1,9 miljoonan dollarin siemenrahoituksen Antlerin ja Sequoia Capitalin intialaiselta Surge-innovaatiorahastolta. Vuonna 2021 se keräsi 5 miljoonaa dollaria A-sarjan rahoituskierroksella. Ja vuonna 2023 60 miljoonaa dollaria B-sarjan rahoituskierroksella. e&amp; Capital, e&amp;:n (tunnetaan paremmin Arabiemiirikunnissa toimivana operaattorina nimeltä Etisalat) pääomasijoitusosasto, johti rahoituskierrosta, johon osallistuivat "startup-generaattori" Antler Elevate, Liberty Global, Rakuten Capital, Singtel Innov8, Surge (varhaisen vaiheen rahoitusta veti Peak XV, joka tunnettiin aiemmin nimellä Sequoia Capital India ja SEA), Orange, T Capital (Deutsche Telecomin pääomasijoitusyhtiö), KPN Ventures, Telefónica Ventures ja I2BF Global Ventures.
Heinäkuussa 2025 Airalo ilmoitti onnistuneesti päättäneensä C-sarjan rahoituskierroksen, jonka yhteydessä kerättiin 220 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kierrosta johti CVC Capital Partners, ja siihen osallistuivat myös yhtiön nykyiset sijoittajat Peak XV ja Antler Elevate.
Diehl

Diehl tarkoitta muun muassa seuraavia:
Dientzenhofer

Dientzenhofer tai Dinzenhofer on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Dientzenhofer (perhe)

Dientzenhofer oli 1600-1700-luvulla vaikuttanut saksalais-böömiläinen rakennusmestariperhe.
Perheen ensimmäinen tunnettu jäsen on yläbaijerilainen Georg Dientzenhofer vanhempi (k. 1614), jonka pojat Georg Dientzenhofer nuorempi (1643-89), Johannes Leonard (k. 1707), Christoph (1655-1722) ja Johan (k. 1726) toimivat katolisen kirkkorakentamisen alalla Böömissä. Christoph rakensi Prahaan huomattavan Pyhän Nikolauksen jesuiittakirkon (vuodesta 1673).
Morten Hjulmand

Morten Blom Due Hjulmand (s. 25. kesäkuuta 1999 Kastrup) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa portugalilaista Sportingia ja on aiemmin pelannut Itävallassa ja Italiassa. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023.
Hjulmand siirtyi FC Kööpenhaminan junioreista itävaltalaisseura Admira Wackeriin kesällä 2018. Hän pelasi Itävallan Bundesliigassa 2,5 vuoden aikana 68 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän siirtyi tammikuussa 2021 italialaisseura Lecceen, jossa hän pelasi Serie B:ssä kauden 2020–2021 nousukarsinta mukaan lukien 58 ottelua ja kaudella 2022–2023 Serie A:ssa 35 ottelua. Hän siirtyi elokuussa 2023 portugalilaisseura Sportingiin, jossa hän kaudella 2023–2024 pelasi Primeira Ligassa 30 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti liigamestaruuden. Eurooppa-liigassa hän pelasi kymmenen ottelua, joista kahdeksan ottelua avauskokoonpanossa.
Hjulmand pelasi Tanskan alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi kolme alkulohko-ottelua avauskokoonpanossa ja teki toisessa ottelussa Englantia vastaan A-maajoukkueuransa ensimmäisen maalin mutta oli poissa tappiollisesta neljännesvälierästä kahden alkulohkossa saamansa varoituksen tuoman pelikiellon vuoksi. Hän on pelannut syyskuun 10. päivään 2024 mennessä 12 A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa.
Horan

Horan on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ivan Ilić

Ivan Ilić (; s. 17. maaliskuuta 2001 Niš, Serbian tasavalta, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Torinoa. Hän pelasi Serbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2021.
Ilić on pelannut englantilaisseura Manchester Cityn junioreissa. Hän on edustanut Serbiassa Belgradin Punaista tähteä ja Zemunia, Alankomaissa toisella sarjatasolla NAC Bredaa sekä Italiassa Serie A:ssa Hellas Veronaa ja Torinoa. Hän on pelannut Serie A:ssa kaikkiaan 117 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia.
Ilić on pelannut monissa Serbian nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018 yhteensä kolme ottelua. Hän pelasi Serbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021 ystävyysotteluissa Jamaikaa ja Japania vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan. Hän kuuluu Serbian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on EM-kilpailujen ensimmäinen ottelu mukaan lukien pelannut 17 A-maaottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole A-maaotteluissaan tehnyt.
Victor Kristiansen

Victor Kristiansen (s. 16. joulukuuta 2002 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 181-senttimetrinen. Hän edustaa englantilaista Leicester Cityä. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2023.
Kristiansen siirtyi FC Kööpenhaminasta englantilaisseura Leicester Cityyn tammikuussa 2023. Hän pelasi Englannin Valioliigassa 12 ottelua kaudella 2023–2024. Hän oli kauden 2023–2024 lainalla italialaisessa Bolognassa, jossa hän pelasi 32 Serie A -ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Leicesterissä 30 valioliigaottelua.
Kristiansen pelasi useissa Tanskan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2023 EM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 Tanskan kaikki neljä ottelua, joista kaksi ensimmäistä avauskokoonpanossa. Hän on elokuun 2025 loppuun mennessä pelannut 18 A-maaottelua, joissa hän on ollut 12 kertaa avauskokoonpanossa.
Flixtrain

Flixtrain on saksalainen yksityinen rautatieliikenneyhtiö, joka liikennöi pitkän matkan kaupunkienvälisiä junia. Se on Flixbus-bussiyhtiöstä tunnetun liikenneyhtiö Flixmobilityn tytäryhtiö.
Liiketoiminta.
Flixtrain liikennöi useita reittejä Saksassa ja tarkoitus on laajentaa muualle Eurooppaan. Liikennettä oli Ruotsissa vuosina 2021–2024, mutta toiminta keskeytettiin ja kalusto siirrettiin Saksaan siellä lisääntyneen kysynnän ja junien huolto-ongelmien takia. Reitit ja lipunmyynti suunnitellaan yhdessä Flixbusin kanssa. Flixtrainin junaliput ovat yleensä halvempia kuin pääkilpailijansa Deutsche Bahnin. Flixtrainin vaunukalusto on pääasiassa peräisin 1960–1970-luvuilta, mutta sisältä uudistettua. Flixtrain ei itse omista kalustoa, vaan vuokraa sitä muilta yrityksiltä ja liikennöi Flixtrainin brändillä.
Pop (Uzbekistan)

Pop () on kaupunki ja Popin piirin hallinnollinen keskus Namanganin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Syrdarjajoen varrella 53 kilometriä Namanganista länteen. Kaupungissa oli 26 900 asukasta vuonna 2016.
Ajanlaskun alussa syntynyt Pop mainitaan 900-luvun lopulla kukoistavana kaupunkina. Sen kautta kulki yksi Silkkitien reiteistä.
Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa toimii myös teollisuutta. Sen kautta kulkee Namanganin ja Taškentin välinen maantie ja rautatie.
Popin lähellä sijaitsevat Kirq hujran ja Munchoqtepan arkeologiset löytöpaikat. Kaupungissa on arkeologinen museo.
Forssan helluntaiseurakunta

Forssan helluntaiseurakunta on vuonna 1938 perustettu forssalainen helluntaiseurakunta. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Forssan keskustassa Nikkilänkadulla. Seurakunnan pastori on Tommi Hintsanen.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi Sanan ja rukouksen illat, rukouskokoukset, katukirkko ja nuorisotyö. Lisäksi seurakunta julkaisee Nisunjyvä-lehteä. Forssan helluntaiseurakunnan yhteydessä toimii Royal Rangers-partiojärjestö.
Historia.
Forssan helluntaiseurakunta perustettiin kesällä 1938. Perustaja oli Urho Lähde. Alkuvaiheessa seurakunta toimi Tammelan Portaan kylällä, jossa Lähde piti yhdessä Oskar Backan kanssa kokouksia. Piakkoin toiminta laajeni Forssaan, jossa kokoonnuttiin kodeissa, Kalliomäessä sekä Saukkolan koulussa. Herätys kosketti myös Forssan poliisivoimia. 1950-luvulla seurakunnassa oli noin 60 jäsentä ja saarnaajana toimi Veikko Tynkkynen. Seurakunta kokoontui vuokrahuoneistossa Kauppakadulla. Pian toiminta laajeni niin, että päiväkokouksia pidettiin rukoushuoneella ja iltakokouksia kauppalassa. Seurakunnan saarnaajana toimi Vilho Lahti ja tämän jälkeen Mikael Martiskainen. Vuonna 1961 seurakunta kutsui Sakari Saarisen seurakunnan johtajaksi. Vuonna 1964 seurakunnassa oli yli 100 jäsentä. Someron helluntaiseurakunta perustettiin Forssan työn tuloksena.
1970-luvun lopulla herätys laajeni ja rukoushuoneeseen rakennettiin oma kasteallas. 1970-luvulla seurakunnan jäsenmäärä ylitti 150 jäsenen rajan. Saarisen jälkeen seurakunnan johtajaksi tuli Hannu Tervashonka, jonka aikana seurakunta kasvoi yli 200 jäseneen. Tämän jälkeen johtajana toimivat Antti Kivekäs ja Markku Rajala.
Toimitilat.
Ensimmäiset rukoushuoneet.
Seurakunta hankki ensimmäisen oman rukoushuoneen osoitteesta Karhukatu 13. Karhukadun rukoushuoneen jäätyä pieneksi, seurakunta löysi uudet tilat osoitteesta Hämeentie 25. Uuden rukoushuoneen työt valmistuivat maaliskuussa 1970.
Forssan Saalem-temppeli.
Forssan Saalem-temppeli on valmistunut vuonna 1986. Saalem-temppelin pinta-ala on 1 560 neliömetriä ja kirkkosalissa on istumapaikkoja 550 henkilölle. Saalem-temppelin suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn. Seurakunta aloitti rukoushuoneen rakentamisen vuonna 1985 ja rakennuskustannukset olivat 4,3 miljoonaa markkaa.
Haapamäen helluntaiseurakunta

Haapamäen helluntaiseurakunta eli Haapamäen Saalem on vuonna 1938 perustettu keuruulainen helluntaiseurakunta. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Keuruun Haapamäellä Ritokankaankujalla. Seurakunnan pastori on Kai Kangas.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi rukouskokoukset, osallistuminen järjestäjänä kesätapahtumiin, lapsi- ja nuorisotyö, katulähetystyö yhteistyössä paikallisen ev.lut. seurakunnan kanssa sekä lähetystyön tukeminen Japanisssa, Formosalla, Pakistanissa, Uruguayssa, Keniassa ja Baltian maissa. Seurakunta tarjoaa myös harjoittelupaikkoja Iso Kirja-raamattuopiston opiskelijoille.
Historia.
Helluntailiike saapui Haapamäelle 1920-luvulla naisevankelistojen Katri Mäkelän ja Irinja Lajusen työn kautta. Haapamäen helluntaiseurakunta perustettiin virallisesti lokakuussa 1938. Seurakunnan rukoushuone on vihitty käyttöön vuonna 1961. Rukoushuoneen suunnittelija on Esko Rydenfelt.
Inkeroisten helluntaiseurakunta

Inkeroisten helluntaiseurakunta on vuonna 1938 perustettu kouvolalainen helluntaiseurakunta. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kouvolan Inkeroisissa Asematiellä. Seurakunnan pastori on Timo Lautiainen.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi rukouskokoukset, pyhäkoulutoiminta ja nuorisotoiminta. Seurakunta ylläpitää myös Inkeroisten lähetyskirpputoria Myllykoskella.
Virtain helluntaiseurakunta

Virtain helluntaiseurakunta on vuonna 1938 perustettu virtolainen helluntaiseurakunta. Seurakunta toimii itsenäisesti kirkkokuntien ulkopuolella. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Virtain keskustassa Pääskyntiellä. Seurakunnan pastori on Jani Rantanen.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, musiikkitoiminta, leirit sekä eläkeläisten päiväpiiri.
Rukoushuone.
Seurakunnan helluntaitemppeli valmistui vuonna 2002. Rakennustyöt suoritettiin suurelta osin talkootyönä. Toimitilojen ulkovuori on puhtaaksi rapattua tiiltä ja rappausta. Uudessa kirkkorakennuksessa on tilaa noin 550 neliömetriä. Kellarikerroksessa on noin 100 m²:n nuoriso- ja kerhotilat. Salin etuosassa on koroke puhujaa, flyygeliä ja kuoroa varten. Salissa on istumapaikkoja noin 150:lle. Lisäksi katutasossa on toimistotilat, kirjanmyynti ja lastenhuone tilaisuuksien aikana käytettäväksi.
Kangasniemen helluntaiseurakunta

Kangasniemen helluntaiseurakunta eli Kangasniemen Eelim on vuonna 1939 perustettu kangasniemeläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kangasniemen keskustassa Kimarintiellä. Seurakunnan pastori on Teemu Turunen.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat eri ikäryhmille suunnatut viikoittaiset tilaisuudet: nuorille ja varttuneemmille kokoukset torstaisin ja sunnuntaisin sekä lähetysillat maanantaisin, lasten kerhot rukoushuoneella ja Kankaisten koululla. Seurakunnalla on kirpputori, jonka tuotto ohjataan lähetystyöhön.
Kemin helluntaiseurakunta

Kemin helluntaiseurakunta (aik. Kemin Saalem) on vuonna 1939 perustettu kemiläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kemin keskustassa Koulukadulla. Seurakunnan pastori on Ossi Karjalainen.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, kirpputori sekä lähetystyön tukeminen Japanissa ja Keski-Aasiassa. Seurakunta julkaisee kuukausittain lehteä. Kemin helluntaiseurakunnan yhteydessä toimii Royal Rangers-partiojärjestö.
Kemin helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta. Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään myös Radio Dein ja Radio Patmoksen taajuuksilla.
Historia.
Helluntailiikkkeen puhujia saapui Kemiin jo varhain 1910-luvulla, sillä Hanna Castrenin koti oli Torniossa. Kemissä oli 1920-luvun alkupuolella seurakunta, joka kuitenkin hajosi. 1930-luvulla Kemissä toimi kiertäviä puhujia ja helluntailaiset järjestyivät uudelleen seurakunnaksi 31 jäsennen toimesta 15. heinäkuuta 1939. 
Kemin helluntaiseurakunta on Lapin vanhin helluntaiseurakunta ja toiminta kattoi aluksi lähes koko Lapin läänin kattavaa. Seurakunnan pitkäaikaisina työntekijöinä toimivat Anna Oksanen 1940– ja 1950-luvuilla sekä Eelis Leinonen, joka oli toimessa 15 vuoden ajan vuosina 1953–1968. Leinosen aikana kastettiin vuosina 1956–1958 yli 40 henkeä. Kastetilaisuuksia pidettiin kesäisin meren rannalla ja talvisin Haaparannan Betel-seurakunnassa. Vuonna 1963 seurakuntaan kuului 263 jäsentä.
Tornion helluntaiseurakunta liittyi rukouspiirinä Kemiin 1956 ja järjestäytyi uudelleen seurakunnaksi 1964. Seurakunnan nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 1969.
Kemin helluntaiseurakunta teki 1960-luvulle asti laajaa lähiympäristyötyötä: Länsi-Lapin alueella Kolariin asti, Ranuan suunnalla Rytinkiin ja Kemijoen varressa Sihtunaan, Varejoelle, Tervolaan, Koivuun ja Akkunusjoen varressa Pahtaojalle asti.
Toimitilat.
Seurakunta kokoontui alkuaikoina seurakuntalaisten kodeissa. Seurakunta kokoontui myös Veitsiluodossa Hanna Heikuran parturiliikkeessä sekä säännöllisesti Veitsiluoto Oy:n lukusalissa. Vuonna 1948 seurakunta osti omakotitalon Ritikasta, johon saneerattiin rukoushuone. Täällä seurakunta toimi vuoteen 1954 saakka.
Rukoushuone.
Seurakunta osti vuonna 1954 kiinteistön Koulukadulta, jonka seurakunta sai hallintaansa vuonna 1957. Seurakunnan toiminta siirtyi uuteen rukoushuoneeseen 1958, johon tehtiin talkootöinä suuret muutostyöt. Rukoushuoneen vihkiäisjuhla pidettiin helmikuussa 1959.
Lapinlahden helluntaiseurakunta

Lapinlahden helluntaiseurakunta eli Lapinlahden Betania on vuonna 1945 perustettu lapinlahtelainen helluntaiseurakunta. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Lapinlahden keskustassa Kumminkujalla. Lisäksi seurakunta toimii Varpaisjärvellä. Seurakunnan pastorina toimii Petri Korhonen. Seurakunta on perustettu 1945 ja rekisteröity yhdistykseksi 20. maaliskuuta 1952.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat viikoittaisten kokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, perhetyö, Israel-työ, musiikkitoiminta, sielunhoito pienryhmissä sekä lähetystyö Karjalassa.
Historia.
Lapinlahden helluntiaseurakunnan toiminta alkoi maaseudulta, kunnan itäosista. Seurakunnan järjestäytymiskokous pidettiin uudenvuoden päivänä 1945 Mäkikylän Haapamäessä Aapeli Korhosen talossa. Seurkaunnan nimeksi tuli Lapinlahden Betania ja siihen liittyi 40 jäsentä. 
Seurakunnan toiminta keskittyi aluksi Mäkikylään, Pitkäänmäkeen, Kiukonmäkeen ja Horsmanmäkeen. Seurakunnan ensimmäinen tilaisuus Lapinlahden kirkonkylällä pidettiin vuonna 1947 kansakoululla. Alkuaikoina seurakunta järjesti kesäisin telttakokouksia eri puolilla Lapinlahtea ja Varpaisjärveä.
Vuonna 1977 seurakunnan nimi muutettiin Lapinlahden helluntaiseurakunnaksi.
Toimitilat.
Lapinlahden helluntaiseurakunnan rukoushuone on valmistunut vuonna 1976. Rukoushuonetta remontoitiin mittavasti kesän ja syksyn 2015 aikaan. Remontissa ulkoseinät uusittiin ja kattokaltevuutta muutettiin. Samoin sisäseiniä ja -kattoja maalattiin ja koukous- ja ruokasalin akustiikkaa parannettiin.
Seurakunta toimii myös Varpaisjärvellä, missä sillä on vuonna 2003 valmistunut rukoushuone.
Mäntän helluntaiseurakunta

Mäntän helluntaiseurakunta on vuonna 1946 perustettu mänttävilppulalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Mäntän keskustassa Rusinniementiellä. Seurakunnan pastorina toimii Juhani Jämsen. Seurakunta on perustettu 1945 ja rekisteröity yhdistykseksi 21. huhtikuuta 1953.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, musiikkitoiminta sekä lähetystyö Thaimaassa.
Chortoq

Chortoq (uzb. kyrill. Чортоқ, ) on kaupunki ja Chortoqin piirin keskus Namanganin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Chortoqsoyjoen laaksossa 19 kilometriä Namanganista koilliseen. Kaupungissa oli 54 400 asukasta vuonna 2016.
Kaupungissa toimii puuvilla- ja tekstiiliteollisuutta sekä kivennäisvesipullottamoja. Sen pohjoispuolella sijaitsee Chortoqin parantola ja vuonna 2022 perustettu hevosurheilukeskus.
Pergola

Pergola () on avoin, vesikattoa vailla oleva lehtikuja, joka muodostuu kivipilareista tai pylväistä, joita kiertävät köynnöskasvit, ja niiden kannattamista puisista pituus-ja poikkiparruista. Se on tavallinen varsinkin etelän puutarhoissa.
Köynnöskasvina käytetään usein villiviiniä, ruusua tai yksivuotisia köynnöksiä.
Etymologia ja historia.
Termi pergola juontaa juurensa latinan sanasta ”pergula”. Tämä sana viittaa ulkonevaan räystääseen tai katettuun käytävään, joka on perinteisesti käytetty laajennettuna kattona tai lehtimajana. 
Varhaisin dokumentoitu esimerkki puutarha-pergolasta on peräisin noin vuodelta 1400 eaa. ja se kuului egyptiläiselle korkea-arvoiselle hovivirkamiehelle. Myöhemmin roomalaiset omaksuivat pergolat laajasti. Niin kuin egyptiläisetkin, myös varakkaat roomalaiset, käyttivät pergoloita. Roomalaiset kehittivät pylväiden käytössä toisenkin tärkeän tarkoituksen: he kasvattivat pylväiden ympärille viiniköynnöksiä, joita hyödynnettiin viininvalmistuksessa.
Termiä pergola on tiettävästi käytetty ensimmäisen kerran kuitenkin vasta 1640-luvulla myöhäiskeskiajalla. Firenzen lähellä 1500-luvulla rakennetut Medicin huvilat tarjoavat hyvän esimerkin siitä, millaista pergola-rakentaminen saattoi olla tuolloin. Samoihin aikoihin Itä-Aasiassa kehitettiin omia pergolarakenteita, joissa käytettiin kaarevia palkkeja, jotka muistuttivat paikallisen arkkitehtuurin, erityisesti pagodien, kaarevaa tyyliä.
Kosonsoy

Kosonsoy (uzb. kyrill. Косонсой, ) on kaupunki ja Kosonsoyn piirin hallinnollinen keskus Namanganin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee samannimisen joen varrella 28 kilometriä Namanganista pohjoiseen. Kaupungissa oli 50 900 asukasta vuonna 2016. 
Ennen ajanlaskun alkua syntynyt Kosonsoy on yksi Uzbekistanin vanhimmista kaupungeista. Se oli yksi Kušan-valtakunnan hallintokeskuksista, tärkeä kauppa- ja käsityöläiskaupunki ja 600–700-luvuilla Ferganan laakson pääkaupunki. Kosonsoy mainitaan yhtenä Ferganan kahdeksasta kaupungista vielä Baburin aikana. 
Nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1973. Sen asukkaat ovat etupässä tadžikkeja.
Kosonsoyssa toimii silkkikutomo, jalkinetehdas sekä elintarvike- ja rakennusteollisuutta. Sen kautta kulkee Kirgisiaan johtava maantie. Kaupungin nähtävyys on 1700-luvulla rakennettu suurmoskeija.
Utsiran majakka

Utsiran majakka () on Utsiran kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1844, automatisoitiin 1992 ja jätettiin miehittämättömäksi 2004.
Utsiran majakka on Norjan ainoa jäljellä oleva kaksoismajakka. Nykyään vain toinen torneista on käytössä. Majakka sijaitsee saaren korkeimmalla kohdalla ja sen korkeus merenpinnasta on 78,2 metriä, tehden siitä Norjan korkeimman majakan. Utsiran majakka on tehnyt säähavaintoja Ilmatieteen laitokselle vuodesta 1867 lähtien ja on Norjan vanhin keskeytyksettä toiminnassa oleva sääasema.
Historia.
Ensimmäiset pyynnöt majakan rakentamiseksi saarelle tulivat Bergenistä vuonna 1802, mutta ne saivat vähän tukea. Vasta vuonna 1843 päätettiin rakentaa majakat, ja ne valmistuivat seuraavana vuonna. Kaksi vierekkäin olevaa majakkaa rakennettiin erottumaan Lista-saaresta, jossa oli kolme majakkaa. Tornit olivat leikatusta harmaasta kivestä ja sisältä tiilillä vuoratut. Majakoiden väliseen pieneen laaksoon rakennettiin suuri asunto majakanvartijalle ja hänen perheelleen, sekä ullakolle huoneet avustajille. Ulkorakennuksessa oli asunto apulaiselle, panimo ja takomo.
Utsiralla oli kaksi majakkaa vuoteen 1890 asti, jolloin eteläinen torni suljettiin ja pohjoiseen asennettiin 1. luokan vilkkumajakka. Vuonna 1906 ulkorakennus muutettiin avustajan asunnoksi, ja uusi ulkorakennus rakennettiin. Majakka sähköistettiin vuonna 1958, ja vuonna 1968 vanha vartijan asunto korvattiin kolmen asunnon rakennuksella. Utsiran majakka automatisoitiin viimeisenä Norjassa vuonna 1992.
Vuonna 2004 Utsiran majakka suljettiin. Siitä lähtien kunta on vastannut asuinrakennusten ylläpidosta ja tarjonnut majoitusta turisteille yhdessä asunnoista. Toista asuntoa vuokrataan taiteilijoille, jotka haluavat työskennellä siellä. Majakassa järjestetään ajoittain gallerianäyttelyitä ja opastettuja kierroksia.
Eichstättin piirikunta

Eichstättin piirikunta () on Ylä-Baijerin hallintopiirissä sijaitseva piirikunta Baijerin osavaltiossa Saksassa. Piirikunnan keskus on Eichstättin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 1 214 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 30 kuntaa. Vuoden 2023 lopussa piirikunnan väkiluku oli 136 565.
Yli 80 prosenttia Eichstättin piirikunnan alueesta kuuluu Altmühltalin luonnonpuistoon.
Wendel Dietterlin

Wendel Dietterlin (n. 1550–1599) oli strassburgilainen taidemaalari ja arkkitehti. Hän oli Saksan barokkityylin uranuurtajia ja systemaatikkoja. Hän kirjoitti pylväsjärjestelmistä arvovaltaisen yhteenvedon "Architectura von Austeilung, Symmetrie und Proportion der Seulen" (I–II 1593–1594; 1598). Usein toteutettaviksi mahdottomat mielikuvitukselliset mallit ovat vaikuttaneet alttareihin, epitafeihin ja muihin kirkollisiin sisustusesineisiin mutta vähemmän suureen arkkitehtuuriin.
Elämä.
Dietterlin syntyi Pfullendorfissa, mutta hänestä tuli myöhemmin Strasbourgin protestanttisen kaupungin kansalainen, jossa hän vietti suurimman osan elämästään. Hän kuului paikalliseen taiteilijoiden, sisustajien ja taidemaalareiden kiltaan ja toimi pääasiassa seinä- ja freskomaalarina, vaikka hänen teoksiaan ei ole säilynyt. Hän kuoli alle 50-vuotiaana ja mainitsi kirjansa omistuskirjoituksessa kärsineensä pitkästä ja tuskallisesta sairaudesta, pitäen elämää kurjana ja ankeana mutta taidetta ilon ja armon lähteenä.
Julkaisu.
Dietterlin alkoi julkaista arkkitehtuurin viiteen järjestykseen liittyviä vedoksia vuonna 1593 Stuttgartissa, samalla kun hän maalasi Württembergin herttua Ludwig VI:n kattoa. Vuonna 1594 hän julkaisi lisää kuvia, ja vuonna 1598 Nürnbergissä ilmestyi laajennettu lopullinen painos. Jokainen kirja sisälsi rinnakkaiset tekstit latinaksi ja ranskaksi, ja niistä julkaistiin myös erilliset saksankieliset versiot. Vedokset vaikuttivat merkittävästi arkkitehtien ja käsityöläisten suunnitteluun. Kirjan painokset ovat harvinaisia, sillä niitä käytettiin usein niin paljon, että ne kuluivat loppuun. Osa kuvista julkaistiin erikseen vuodesta 1617 alkaen, ja alkuperäiset kuvat painettiin uudelleen vuonna 1655.
Christian Ditlev Reventlow

Christian Ditlev Reventlow (21. kesäkuuta 1671 Haderslev, Tanska – 1. lokakuuta 1738 Tølløse, Tanska) oli tanskalainen kreivi, upseeri ja diplomaatti. Kuningas Kristian V oli hänen kummisetänsä ja kihlautti hänelle aviottoman tyttärensä Anna Christine Gyldenløven, joka kuitenkin kuoli pian. Reventlow oli 1690-luvulla isänsä seuraaja Haderslevin läänin maaherrana, ja 1699 hänet nimitettiin valtakunnan ylijahtimestariksi. Reventlow osallistui Espanjan perimyssotaan Eugen Savoijilaisen joukoissa, ja hänen palattuaan Tanskaan vuonna 1707 kuningas Fredrik IV nimitti hänet jalkaväen ylipäälliköksi.
Reventlow johti loppuvuodesta 1709 hyökkäystä eteläiseen Ruotsiin mutta sairastui ja joutui helmikuussa 1710 luovuttamaan joukkojen komennon Jørgen Rantzaulle. Reventlow ei näin ollen osallistunut Helsingborgin taisteluun, mutta kuningas syytti häntä silti tappiosta ja erotti hänet ylipäällikön virasta. Todellisuudessa Reventlow oli pitkään vaatinut kuninkaalta vahvistusjoukkoja, joita tämä ei ollut toimittanut. Vuonna 1713 Reventlow nimitettiin Altonan ylipuheenjohtajaksi (overpræsident), ja hän sai käytännössä yksinvaltiudet tuhotun kaupungin jälleenrakentamiseen. Myöhemmin hänen Altonassa saamastaan kokemuksesta oli hyötyä Kööpenhaminan jälleenrakentamisessa vuoden 1728 suurpalon jäljiltä. 
Kuningas Fredrik IV meni vuonna 1721 naimisiin Reventlowin sisaren Anna Sophie Reventlowin kanssa, mutta suhteet lankomieheen olivat etäiset, sillä Reventlow oli arvostellut kuninkaan haluttomuutta hyökätä sotilaallisesti heikentyneeseen Ruotsiin.
Tølløse

Tølløse on taajama Holbækin kunnassa Sjællandin alueella Tanskassa. Siellä oli 3 759 asukasta vuonna 2017. Ennen vuotta 2007 Tølløse oli samannimisen kunnan keskustaajama.
Løken

Løken on taajama Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 678 vuonna 2023.
Momoen

Momoen on taajama Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 511 vuonna 2023.
Hemnes (Aurskog-Høland)

Hemnes on taajama Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 724 vuonna 2023.
Winter Storm

Winter Storm on Ensiferumin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2024 Metal Blade -levy-yhtiön kautta. Albumin on tuottanut Janne Joutsenniemi ja miksannut Jens Bogren.
Albumin sanoitukset perustuvat yhtyeen basisti Sami Hinkan vielä julkaisemattomaan fantasiakirjaan ja Hinkka onkin sanonut albumin olevan "Ensiferumin vakavin levy".
Setskog

Setskog on taajama Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,19 neliökilometriä ja asukasluku 203 vuonna 2023. Vuosina 1905–1966 Setskog oli itsenäinen kunta.
Eriocrania

Eriocrania on päistärkoiden heimoon kuuluva perhossuku. Suvun edustajia esiintyy Suomessa lähes koko maassa ja laajemmin lähinnä Pohjois- ja Keski-Euroopassa. Suomessa on tavattu seitsemän suvun lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin 20 lajia.
Hohenzollernin suvun ritarikunta

Hohenzollernin suvun ritarikunta () oli preussilainen ritarikunta, joka perustettiin 5. joulukuuta 1841 kahden Hohenzollernin sukuun kuuluneen ruhtinaan, Konstantin ja Karl Anton, käskystä, jotka kuuluivat saman suvun kahden eri rinnakkaisiin haaroihin ja olivat myös Preussin kuninkaan serkkuja. Vuonna 1849 ritarikunnasta tuli virallisesti osa Preussin kuningaskunnan palkitsemisjärjestelmää, mutta ns. ruhtinasversio ritarikunnasta säilyi edelleen ja sitä jaettiin Preussin kuninkaan jakamasta versiosta riippumatta.
Aluksi ritarikunnalla palkittiin vain sellaisia henkilöitä, jotka olivat taistelleet Euroopan hullun vuoden 1848 vallankumousten tukahduttamiseksi. Sittemmin sitä alettiin jakaa myös kuninkaan saattueelle, virkamiehille ja sotilaille, jotka olivat palvelleet ansioituneesti kuningasperhettä. 
Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä maanpakoon lähtenyt entinen keisari Vilhelm II jatkoi ritarikunnan jakoa siitä huolimatta, että Weimarin tasavallan perustuslaki kielsi valtiota myöntämästä kunniamerkkejä ja kansalaisia ottamasta vastaan ulkomaalaisia kunniamerkkejä.
Ritarikunnassa oli neljä luokkaa, joista alinta myönnettiin miehistölle ja siviileille.
Sota-aikana ritarikunnan nauha oli samanlainen rautaristin 2. luokan kanssa. Ensimmäisen maailmansodan aikana ritarikuntaan nimitettiin yli 8 300 sotilasta.
Christian Nodal

Christian Nodal (s. 11. tammikuuta 1999) on meksikolainen laulaja ja lauluntekijä, jonka musiikillista tyyliä on kutsuttu "mariacheño"-musiikiksi.
Elämä ja ura.
Nodal syntyi Caborcassa Sonorassa ja kasvoi Baja Californiassa musikaalisessa perheessä. Suvussa on muitakin muusikoita. Hän aloitti laulamisen neljävuotiaana ja opetteli myöhemmin soittamaan kitaraa ja pianoa. Hänen äitinsä Silvia Cristina Nodal, itsekin mariachi-laulaja, opetti hänelle laulua uran alussa. Äiti on toiminut hänen managerinaan eri aikoina ja virallisesti helmikuusta 2025. Hänen isänsä Jaime González omistaa itsenäisen levy-yhtiön nimeltä JG Music.
Ensimmäinen epävirallinen albumi, jonka hänen isänsä tuotti vuonna 2017, sisältää cover-version Salvador Garzan sävellyksestä ”Adiós amor”, jonka Los Dareyes de la Sierra levytti vuonna 2008. Hänen äitinsä halusi hänen äänittävän kappaleen mariachi-tyyliin, mistä Nodal ei täysin pitänyt. Nodalin pyynnöstä hänen isänsä lisäsi harmonikan, joka on tyypillinen soitin norteño-musiikissa, sekä banda-tyylisiä trumpetteja ja mariachi-viuluja. Kappale nousi kärkeen Monitor Latinon radiosoittolistalla pysyen siellä yli kuusi kuukautta ja sijoittui neljänneksi "Billboardin" Hot Latin Songs -listalla. Nodal on ensimmäinen meksikolaisen alueellisen musiikin sooloartisti, jonka yksittäinen musiikkivideo (”Adiós amor”) on ylittänyt miljardi katselukertaa Youtubessa.
Fonovisa Records kiinnostui hänestä ja teki levytyssopimuksen vuonna 2017. Studioalbumi "Me dejé llevar" (2017) vietti 11 peräkkäistä viikkoa "Billboardin" Regional Mexican Albums -listan kärjessä. Nodal on voittanut muun muassa kuusi Latin Grammy -palkintoa ja kymmenen Latin American Music -palkintoa. Julkaistuaan kaksi uutta studioalbumia vuosina 2019–2020 kiista Universal-yhtiön kanssa muuttui julkiseksi, kun Nodal ilmoitti Instagramin live-lähetyksessä, ettei hän uusi sopimusta. Vuoden 2022 alussa hän teki sopimuksen Sony Music Latinin kanssa.
Vicente Fernándezin ja Juan Gabrielin mariachi-klassikoita hän julkaisi EP-levyllä "México en mi voz" vuonna 2023.
Meksikolaisen rap-muusikon Gera MX:n kanssa hän julkaisi suositun kappaleen ”Botella tras botella” vuonna 2021 ja Peso Pluman kanssa corrido tumbado -kappaleen ”La intención” vuonna 2024. 
Nodalin vuoden 2022 Forajido-kiertue tuotti 14,5 miljoonaa dollaria "Billboardin" Boxscore-raportin mukaan. Vuonna 2023 Nodalin bruttotulot nousivat 21,6 miljoonaan dollariin. 
Yksityiselämä.
Nodal ilmoitti toukokuussa 2024 eroavansa laulaja-lauluntekijä Julieta Emilia Cazzuchellista, jonka kanssa hänellä on yksi lapsi. Kesäkuussa 2024 laulaja Ángela Aguilar ja Nodal vahvistivat seurustelevansa, ja he menivät naimisiin heinäkuussa.
Puskás Akadémia FC

Puskás Akadémia FC on Felcsútin kaupungissa toimiva unkarilainen jalkapalloseura, joka pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla OTP Bank Ligassa. Vuonna 2007 Videoton FC:n junioriakatemiaksi perustettu seura on nimetty pelaajalegenda Ferenc Puskásin mukaan. Puskás Akadémian stadion Pancho Aréna on saanut nimensä Real Madridin kannattajien Puskásille antamasta lempinimestä.
Puskás Akadémian perustaja on Felcsútisssa lapsena asunut Unkarin pääministeri Viktor Orbán. Pienille yleisömäärille pelaavalla seuralla on eniten sponsoreita Unkarin pääsarjassa. Suurin osa on rakennusyhtiöitä, joiden on raportoitu saaneen julkisia rakennusurakoita vastineeksi sponsoroinnistaan. Seuran stadionia on luonnehdittu Orbánin propagandanäyttämöksi.
Englannin Valioliigan kausi 2024–2025

Englannin Valioliigan kausi 2024–2025 on englantilaisen seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason Valioliigan 33. kausi. Kausi alkoi 16. elokuuta 2024 ja päättyy 25. toukokuuta 2025.
Manchester City lähti kauteen hallitsevana mestarina.
Joukkueet.
&lt;section begin=joukkueet/&gt;
&lt;section end=joukkueet/&gt;
Podujeva

Podujeva ( tai "Besiana", ) on kaupunki ja kunta Kosovossa. Se sijaitsee Kosovon koillisosassa Pristinan piirissä. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnassa asui 88 499 asukasta. Kaupunki sijaitsee noin 35 kilometrin päässä pääkaupunki Pristinasta.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa Podujevan 88 499 asukkaasta 87 523 oli albaaneja, 680 aškaaleita, 75 romaneja, 33 bosniakkeja, 12 serbejä ja 2 egyptiläisiä. 43 asukasta kuului muihin etnisiin ryhmiin ja 127 ei määritellyt etnisyyttään.
Pivnitšne

Pivnitšne (; vuoteen 2016 saakka Kirove) on kylä ja entinen kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen koillisosassa Bah’mutin piirissä, Toretskin kaupungin hromadassa. Kylä sijaitsee linnuntietä 46 kilometriä aluekeskus Donetskista pohjoiseen ja 5 kilometriä piirikeskus Toretskista itään. Kylän kautta kulkee Horlivkan ja Kostjantynivkan välinen rautatieosuus.
Tammikuun keskilämpötila on −4,2 ja heinäkuun +21,6 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 421 millimetriä.
Paikkakunta on saanut alkunsa 1700-luvulla, kaupunkityyppisen taajaman asema tällä kaivospaikkakunnalla oli vuosina 1938–2024. Tammikuussa 2024 Ukraina luopui käyttämästä kaupunkityyppisten taajamien nimitystä; pääosa aiemmista kaupunkityyppisistä taajamista muuttui kyliksi.
Kylän väkiluku oli 9 024 (2022); aiemmin 11 747 (2001) ja 11 195 (1989).
Osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–) Venäjä on pyrkinyt laajentamaan miehitysaluettaan. Venäläisjoukot ovat kohdistaneet toistuvia ilma- ja tykistöiskuja Pivnitšneen. Iskuilla on vaurioitettu rakennuksia ja niiden vuoksi on kuollut tai loukkaantunut kylän siviiliväestöä (esimerkkejä iskuista touko-kesäkuulta 2024: ). Juhannuksen 2024 seutuvilla venäläisjoukot laajensivat taisteluja Pivnitšnen itäosan tuntumaan.
&lt;br clear=left&gt;
FC UNA Strassen

FC UNA Strassen () on Strassenin kaupungissa toimiva luxemburgilainen jalkapalloseura, joka pelaa maan pääsarjassa Kansallisessa divisioonassa. Seuran kotikenttä on Complexe Sportif Jean Wirtz.
FC UNA Strassen on perustettu vuonna 1922 nimellä Union Athlétique Strassen. Seura on pelannut lähes koko historiansa aladivisioonissa, kunnes nousi ensimmäisen kerran toiselle sarjatasolle 2011 ja pääsarjaan 2015.
Larne FC

Larne FC on Pohjois-Irlannin Larnessa toimiva jalkapalloseura, joka pelaa maan pääsarjassa Pohjois-Irlannin Valioliigassa. Seura on perustettu vuonna 1889. Larne FC voitti ensimmäisen Pohjois-Irlannin mestaruutensa vuonna 2023.
IFK Malmö

Idrottsföreningen Kamraterna Malmö on Malmössä toimiva ruotsalainen urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1899. Seuralla on toimintaa jalkapallossa ja käsipallossa. Aikaisemmin sen lajivalikoimaan on kuulunut myös lukuisia muita urheilulajeja.
Jalkapallo.
IFK Malmön jalkapallojaosto on toiminut itsenäisenä seurana vuodesta 1987 lähtien. Sen edustusjoukkue pelaa kaudella 2025 Ruotsin viidennellä sarjatasolla 3 divisioonassa. Seura on viimeksi pelannut pääsarjassa Allsvenskanissa vuonna 1962. Kaudella 1960-1961 IFK Malmö selvisi Euroopan Cupissa puolivälieriin, joissa se hävisi Rapid Wienille. Seura sai edustusoikeuden kilpailuun johdettuaan Allsvenskania kevätkierroksen jälkeen. IFK Malmö sijoitti lopulta 1960 IFK Norrköpingin jälkeen toiseksi, mikä on seuran paras saavutus.
Kirsten Munk

Kirsten Munk (6. heinäkuuta 1598 – 19. huhtikuuta 1658) oli tanskalainen aatelisnainen ja kuningas Kristian IV:n morganaattinen puoliso, jonka kanssa tämä sai vähintään kahdeksan lasta. Vuonna 1628 Kristian syytti Kirsteniä uskottomuudesta kreivi Otto Ludwig von Salmin kanssa, ja pari erosi 1630. Tämän jälkeen Kirsten lähetettiin Jyllantiin, jossa hän ajoittain oli kotiarestissa. Kristian syytti häntä jatkuvasti vehkeilystä itseään vastaan, muun muassa maanpetoksesta ja murhayrityksestä. Kristian naitti useita Kirstenin kanssa saamiaan tyttäriä aatelismiehille, jotka sitten nimitti valtaneuvoston jäseniksi. Kuninkaan kuoltua nämä vävypojat tunnustivat Kirstenin kuningatarpuolison aseman, mutta Fredrik III erotti heidät ja kumosi samalla päätöksen. Vuonna 1657 kuningas otti häneltä pois kreivittären arvon.
Søndre Hølandin kirkko

Søndre Hølandin kirkko () on Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1866.
Setskogin kirkko

Setskogin kirkko () on Aurskog-Hølandin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1874.
Alun perin Setskog kuului Løkkenin kirkon seurakuntaan, mutta koska matka pääkirkkoon oli pitkä ja hankala, seurakunta sai vuonna 1656 kuninkaalta luvan rakentaa oman kirkon. Ensimmäinen kirkko korvattiin uudella vuonna 1846, mutta tämä uusi kirkko purettiin jo vuonna 1873. Nykyinen kirkko rakennettiin kylän itäosaan vuonna 1874.
Vuonna 1656 rakennettu kirkko.
Vuonna 1656 rakennettu kirkko sijaitsi Bunesin tilan maalla Setten-järven pohjoispuolella. Hautausmaa oli merenpinnan yläpuolella ketjukaiteiden ja kuusiaitojen ympäröimänä, mutta sen perustuksia ei enää näy. Kirkko mainitaan vuonna 1708 pieneksi puukirkoksi, joka tarvitsi korjausta. Vuonna 1801 se oli hyvässä kunnossa, mutta vuonna 1820 tarvittiin korjauksia ja seuraavana vuonna kirkko oli jo hyvin huonossa kunnossa. Se purettiin lopulta vuonna 1846, koska oli vaaraksi asukkaille. Alttaritaulu, kastemalja ja muut varusteet siirrettiin nykyiseen kirkkoon.
Vuonna 1846 rakennettu kirkko.
Vuonna 1846 Setskogin kirkko rakennettiin alueen asukkaiden kustannuksella ja vihittiin käyttöön piispa Arupin toimesta lokakuussa samana vuonna. Kirkon rakennutti Anders Simensen Fuglevikin seurakunnasta Ruotsista, ja sen maalaustyöt teki Malersvend I. Jensen vuonna 1848. Kirkko sijaitsi vanhan Bunesin hautausmaan paikalla ja sitä kuvailtiin yksinkertaiseksi, mutta kauniiksi pitkäkirkoksi. Se purettiin jo vuonna 1873, kun nykyinen kirkko rakennettiin osittain sen materiaaleista. Sisätiloissa oli pieni huone pappia varten, ja alkuperäisiä kalusteita siirrettiin nykyiseen kirkkoon vuonna 1874. Hautausmaa uusittiin lahjoitusvaroin, ja siellä on muutamia säilyneitä hautakiviä, kuten graniittinen bauta Ole Amundsonin ja Elen Albretsdatter Kinnestadin muistoksi.
Nykyinen kirkko.
Uusi Setskogin kirkko rakennettiin vuonna 1874 kylän keskustaan Setten-järven itäpuolelle noin 7 km:n päähän Ruotsin rajalta. Uusi hautausmaa sijaitsee hiekkasärkällä kylätien ja Kinnestadin tilojen yläpuolella. Kirkko koostuu yhdestä pitkästä huonetilasta, jossa on samaa leveyttä oleva pää- ja kuoriosa yhden aumakaton alla. Itään päin oli sakaristo ja lännen puolella torni portin edessä.
Rakentaminen.
Kirkon piirustukset laati rakentaja Johnsen, ja ne arvioitiin Kirkkoasiain ministeriön ohjeiden mukaan. Rakenteet seisovat rapatulla perustuksella ja ovat ulkopuolelta valkoisilla profiililistoilla ja sisäpuolelta paneelilla. Katossa on panelointi ja yläpuolella levykatto tiilimallilla. Jokaisella seinällä on neljä suurta puuristikoilla varustettua ikkunaa, ja ulkopuolella ikkunat ovat ruskeiksi maalattuja. Kirkon sisällä on saarnatuoli, kastemalja ja kellotuoli sekä länsigalleria uruille.
Värit.
Kirkko maalattiin vuonna 1848 maalarimestari I. Jensenin toimesta. Vuodesta 1962 lähtien kirkossa on harmaa katto, vihreät seinät, pylväät ja ristikot sekä keltaisenruskeat huonekalut. Kuorissa on vuonna 1920 valmistetut värilliset lasi-ikkunat, joissa pohjoisessa on Jeesus opetuslasten kanssa ja etelässä Jeesus Getsemanessa.
Ylijahtimestari

Ylijahtimestari on eri maissa virka ja arvonimi.
Venäjällä ylijahtimestari oli keisarivallan aikana hovin jäsenille myönnetty nimike.
Ruotsissa ylijahtimestarin eli ylimetsänhoitajan () virka mainitaan ensimmäisen kerran 1682. Virka oli jokaisessa läänissä. Tehtävään kuului valvoa metsästystä ja huolehtia, että alemmat virkahenkilöt hoitivat tehtävänsä hyvin. Varsinainen metsänhoito ei kuulunut heidän tehtäväalaansa. Kun valtionmetsät 1800-luvulla saivat metsänhoidollista merkitystä, tehtäväkenttä laajeni ja ylijahtimestari vastasi niiden taloudellisesta tuotosta. Asiasta säädetiin 1869.
Teledyne Technologies

Teledyne Technologies, Inc. on yhdysvaltalainen teknologiakonserni, jonka erikoisaloja ovat erilaiset digitaaliset kuvantamismenetelmät sekä ilmailu- ja sotilaselektroniikka. Konserniin kuuluu kymmeniä tytäryhtiöitä eri toimialoilta, useimmat nimiltään Teledyne-alkuisia. 
Teledyne Technologies suunnittelee, valmistaa ja myy ammattielektroniikkaa erityisesti julkiselle sektorille ja puolustusvoimille. 2020-luvun alussa noin neljäsosa sen liikevaihdosta tuli toimituksista Yhdysvaltain hallitukselle. Yhtiön päätoimialoja ovat merenkulun ja ympäristöalan instrumentaatio, tieteelliseen, teolliseen ja puolustukselliseen käyttöön tarkoitettu digitaalinen kuvaustekniikka, ilmailu- ja sotilaselektroniikka sekä näiden alojen laitteista muodostuvat laajemmat järjestelmät. Tuotteiden käyttökohteita ovat ilmailun ja maanpuolustuksen ohella teollisuusautomaatio, ilmanlaadun ja vesistöjen kunnon tarkkailu, elektroniikan tuotekehitys, merentutkimus, energiantuotanto, lääketieteellinen kuvantaminen ja lääkekehitys.
Historiaa.
Alkuperäisen Teledynen perustivat vuonna 1960 elektroniikkainsinööri Henry Singleton ja liiketaloustieteilijä George Kozmetsky. 1900-luvun lopulla Teledyne Incorporated oli laajentunut monialayritykseksi, johon kuului muun muassa vakuutusyhtiöitä, hierovien suihkujen ja hammaslääketieteellisten laitteiden valmistusta ja Suomessakin Sound Center -ketjun tunnetuksi tekemä hifilaitevalmistaja Acoustic Research, kunnes toimialoja alettiin myydä pois. Vuonna 1996 Teledyne fuusioitui metallurgiayhtiö Allegheny Ludlum Corporationin kanssa ja muodostui Allegheny Teledyne Incorporated. Vuonna 1999 fuusioyrityksestä eriytettiin jälleen omaksi yhtiökseen muun muassa nykyinen Teledyne Technologies, joka listautui New Yorkin pörssiin ja alkoi taas laajentua yritysostoin. Sillä oli aluksi parikymmentä tytäryhtiötä, vuonna 2011 jo satakunta.
Heckler &amp; Koch HK417

Heckler &amp; Koch HK417 on saksalaisen Heckler &amp; Kochin valmistama kivääri, joka käyttää 7,62×51 mm NATO -patruunaa. Ase ja sen versiot ovat laajassa viranomais- ja sotilaskäytössä ympäri maailmaa.
Suunnittelu.
HK417 on ominaisuuksiltaan samankaltainen kuin 5,56×45 mm NATO -kaliiperinen rynnäkkökivääri HK416. Ase perustuu yhdysvaltalaisiin AR-10 ja AR-15 -kivääreihin, mutta se ei ole suorakaasutoiminen vaan lyhytiskuisella kaasumännällä toimiva, kuten G36. Perusmallit pystyvät sekä sarja- että kerta-automaattiseen tuleen. HK417:n käyttämä lipas muistuttaa suurennettua versiota G36:n läpinäkyvästä polymeerilippaasta. Prototyyppimalli käytti G3:n lipasta. Aseissa käytetään yleensä äänenvaimentimia ja kiikaritähtäimiä. Lisävarusteita voi kiinnittää aseen M-LOK-paikkoihin ja Nato-kiskoihin.
Jääpallon naisten SM-sarja 1991–1992

Jääpallon naisten SM-sarja 1991–1992 ratkaistiin viiden joukkueen kaksinkertaisessa sarjassa. Suomen mestaruudesta pelattiin 14. kertaa. Jääpallon naisten SM-sarjan järjesti Suomen Jääpalloliitto. 
Jyväskylän Seudun Palloseura voitti Suomen mestaruuden.
Parhaat maalintekijät.
Pistepörssin voitti Riikka Nieminen 34 pisteellä.