tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gundemar

Gundemar (k. 612 Toledo) oli visigoottien kuningas vuosina 610–612. Hän johti katolista oppositiota areiolaisen edeltäjänsä Wittericin aikana. Gundemarin johtama salaliitto murhasi Wittericin vuonna 610, ja Gundemar nousi kuninkaaksi. Isidorus Sevillalaisen mukaan Gundemar hallitsi kaksi vuotta, tuhosi baskit yhden sotaretken aikana, piiritti toisella sotaretkellä Bysantin armeijan ja kuoli luonnollisen kuoleman Toledossa. Chronica Regum Visigotthorumin mukaan Gundemar hallitsi vuoden, kymmenen kuukautta ja 14 päivää. Gundemarin vaimon nimi oli Hildoara, jonka perhetaustaa ei tunneta.
Rondodasosa

Rondo Da Sosa (s. 2002, Milano, Italia) on italialainen rap-artisti joka tunnetaan taiteilijanimellä Rondo tai Rondodasosa. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Central Ceen ja Vale Painin kanssa.
Mira Eskelinen

Mira Aurelia Eskelinen (s. 1989) on suomalainen kulttuurituottaja ja Miss Vinyl Envy -nimeä käyttävä drag-artisti.
Eskelinen tuottaa muun muassa vuonna 2018 alkunsa saanutta Punch Up! – Resistance &amp; Glitter -klubia ja Jamie MacDonaldin juontamaa Feminist Comedy Night -stand up -klubia. Punch Up! sai Teatterikeskuksen Vuoden Teatteriteko 2021 -palkinnon, ja Teatterin tiedotuskeskus TINFO:n Vuoden esityksen Thalia 2022 -palkinnon. Hänellä on podcast nimeltä Trans Enough, jossa hän haastattelee muun muassa trans- ja muunsukupuolisia taiteilijoita ja mediapersoonia. 
Eskelinen on suorittanut medianomin AMK-tutkinnon Metropolia-ammattikorkeakoulussa elokuvan ja television koulutusohjelmassa.
Eskelinen on useasti ottanut julkisesti kantaa transasioihin. Hän oli muun muassa vuonna 2020 mukana Trans ry:n ja Kansallisteatterin järjestämässä verkkokeskustelutilaisuudessa "Transrepresentaatio ja teatteri – päämääränä yhdenvertainen ja tasa-arvoinen tulevaisuus", jossa ruodittiin Kansallisteatterin valintaa roolittaa Kaikki äidistäni -näytelmän transnaisen rooliin miesnäyttelijä.
Eskelinen kertoo alkaneensa pohtia omaa sukupuoli-identiteettiään samoihin aikoihin, kun alkoi tehdä dragia, ja ymmärtäneensä olevansa transnainen. Hän aloitti sukupuolenkorjausprosessin vuonna 2016. Vuonna 2023 ilmestyi Eskelisen omaelämäkerrallinen esikoisromaani "Aavistuksia".
Haukkalan sairaala

Haukkalan sairaala oli Jyväskylän Haukkalassa toiminut lastenpsykiatrinen sairaala. Sairaala sijaitsi Tuomiojärven rantamaisemissa viiden kilometrin päässä keskustasta. Sairaala-alueen vanhin potilasrakennus (rakennus 2) valmistui vuonna 1962 ja sen oli suunnitellut kaupunginarkkitehti Erkki Kantonen. Muut rakennukset valmistuivat aluelle vuosina 1962, 1965 ja 1972–1973. Alueella sijaitsi poliklinikka, hoito-osastoja ja asuntola. Ne olivat matalia yksikerroksisia tiilirakennuksia, ja erityiskoulu toimi tiilitalossa. 
Keski-Suomen sairaanhoitopiiri teki 5. joulukuuta 2008 päätöksen rakentaa uudet tilat sisäilmaongelmista kärsineelle Haukkalan sairaalalle ja sairaalakoululle Keski-Suomen keskussairaalan alueelle. Samalla päätettiin purkaa Haukkalan sairaala ja koulu sekä myydä tontti Jyväskylän kaupungille. Uudet tilat Keski-Suomen keskussairaalaan valmistuivat elokuussa 2011. Keski-Suomen museon tekemän arvion perusteella sairaala-alueen rakennuksia ei tarvinnut suojella asemakaavassa. Jyväskylän kaupunki laati alueelle uuden asemakaavan, ja se hyväksyttiin kaupunginvaltuustossa 16. toukokuuta 2011. Asemakaava mahdollisti Haukkalan sairaalan purkamisen ja uuden asuntorakentamisen alueelle.
Sisebut

Sisebut (k. 621) oli visigoottien kuningas vuosina 612–621. Fredegarin mukaan Sisebut valloitti frankeilta Cantabrian ennen valtaannousuaan. Isidorus Sevillalaisen mukaan Sisebut hallitsi kahdeksan vuotta ja kuusi kuukautta. Valtakautensa aikana hän pakotti juutalaiset kristinuskoon ja alisti kapinalliset asturialaiset sekä voitti rucconit. Isidoruksen mukaan Sisebut kuoli joko luonnollisen kuoleman tai hänet myrkytettiin. Chronica Regum Visigotthorumin mukaan Sisebut hallitsi kahdeksan vuotta, 11 kuukautta ja 16 päivää. Sisebutilla ja hänen vaimollaan – jonka nimeä ei tunneta – oli kaksi lasta, Rekkared ja Theodora, josta tuli sittemmin kuningas Svintilan vaimo.
Maila Pöyliö

Maila Onerva Pöyliö (o.s. "Kallioinen"; 11. lokakuuta 1931 Tuusula – 5. helmikuuta 2023 Kuusamo) oli kuusamolainen lausuja, runoilija ja kansakoulunopettaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolan yhteislyseosta vuonna 1953. Kansakoulunopettajaksi hän valmistui Hämeenlinnan seminaarista vuonna 1961. Pöyliö asui vuodesta 1962 Kuusamossa.
Pöyliö toimi Kuusamossa vs. opettajana vuosina 1962–1973 ja kansakoulunopettajana 1973–1979 sekä peruskoulunopettajana vuodesta 1979. 
Pöyliö on julkaissut useita runokokoelmia ja kaksi kirjaa. Kuusamossa hän veti lausunta-, kirjoittaja- ja runopiirejä. Opetustyössään hän puolusti kulttuurista ja taiteesta kiinnostuneiden oppilaiden mahdollisuuksia kehittää taitojaan. Pöyliö ohjasi ja kannusti oppilaitaan luovaan ilmaisuun vetämissään kerhoissa. Toimittaja Jaakko Heikkinen äänitti Yleisradioon Pöyliön lausumia Reino Rinteen runoja. Rinteen mukaan hänen runonsa saivat siivet Pöyliön ilmaisussa.
Pöyliön vanhemmat olivat kelloseppämestari Viljo Kallioinen ja Marja (o.s. Pietiläinen). Puoliso oli Toivo Pöyliö vuodesta 1958.
Maaret Pyhäjärvi

Maaret Pyhäjärvi on suomalainen ohjelmistotestaaja ja ohjelmistoalan vaikuttaja, joka on tehnyt työtä paremman laadun puolesta useissa yrityksissä sekä muun muassa kouluttajana, tapahtumajärjestäjänä ja puhujana. Hänen mukaansa testaajan tehtävä on rikkoa illuusioita testattavan järjestelmän toiminnan tavoista ja tarkoituksesta.
Pyhäjärvi johtaa CGI:llä testauskäytäntöjen kehittämistä ja tekoälyn hyödyntämistä ohjelmistotestaamisessa. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Vaisalassa johtavana testausasiantuntijana.
Ura ohjelmistoalan vaikuttajana.
Pyhäjärvi on pitänyt kursseja muun muassa testauksen suunnittelusta ja automatisoinnista, ketterästä testaamisesta sekä tutkivasta testauksesta. Hän on vahvistanut suomalaisen testausyhteisön verkostoja ja osaamista toimimalla esimerkiksi Ohjelmistotestaus ry:ssä sekä järjestämällä meetup-tapahtumia. Hän myös opettaa ja tukee uran alkuun pääsemisessä uusia ohjelmoijia, erityisesti lapsia ja alaa vaihtavia naisia. Hän puhuu vahvasti yhdessä tekemällä oppimisen puolesta, esimerkkeinä ryhmänä ohjelmointi tai testaaminen.
Pyhäjärvi on puhunut myös yhteistyön merkityksestä eri roolien välillä ohjelmistokehityksessä. Hän oli mukana luomassa Euroopan eri maissa järjestettävää European Testing Conferencea, jossa ohjelmistotestausta lähestytään sekä ohjelmistokehittäjien että testaajien näkökulmasta. Vuonna 2017 tapahtuma järjestettiin hänen myötävaikutuksellaan Helsingissä.
Pyhäjärvi on ehtinyt puhua sadoissa ohjelmistoalan tapahtumissa 28 eri maassa. Keynote puheenvuoroja hän on pitänyt kansainvälisissä tapahtumissa vuodesta 2015 alkaen, Suomessa vuodesta 2006. Hän myös tukee puhumisesta kiinnostuneita toimimalla vapaaehtoisena mentorina TechVoices-mentorointiohjelmassa. Lisäksi hän on vieraillut useissa podcasteissa, kirjoittanut artikkeleita ja antanut haastatteluja. Hän on myös ylläpitänyt useampaa blogia ( Kokeneen testaajan kristallipallo, A Seasoned Tester's Crystal Ball, Medium-julkaisualusta) sekä julkaissut kirjoja.
Alexya Salvador

Alexya Salvador ("Alexander Mairiporã", s. 18. marraskuuta 1980 Mairiporão, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen transnainen ja poliittinen aktivisti .
Elämä.
Salvador varttui nimellä Alexander Mairiporã. Omien lausuntojensa mukaan hän tunnisti itsensä HLBT-henkilöksi useita vuosia. 20-vuotiaana hän tajusi olevansa transnainen, mutta pystyi aluksi tulemaan kaapista ulos vain homoseksuaalina, ei transsukupuolisena, sillä hänen isällään oli ennakkoluuloja transsukupuolisuutta kohtaan. 28-vuotiaana hän korjasi sukupuolensa ja on siitä lähtien elänyt nimellä Alexya Salvador. Hän on omien sanojensa mukaan sukupuoli-identiteetiltään transsukupuolinen eikä transseksuaalinen.
18-vuotiaana Salvador perusti kodittomien turvakodin, jota hän johti kaksi vuotta. Hän opiskeli englantilaista ja portugalilaista kirjallisuutta, pedagogiikkaa ja teologiaa. Valmistuttuaan Salvador työskenteli opettajana julkisessa koulussa, mitä hän nykyäänkin tekee ammatikseen. Omien lausuntojensa mukaan hän päätti alkaa opettajaksi, koska hän oli kärsinyt kiusaamisesta ja luetettavien aikuisten puutteesta koulupäivinä ja halusi pärjätä itse paremmin opettajana. Lisäksi hän työskentelee freelance-räätälinä ja ylläpitää pientä studiota. Salvador on myös Brasilian homotransaffektiivisten perheiden liiton (ABRAFH) varapuheenjohtaha. Hän itse on ensimmäinen brasilialainen transsukupuolinen henkilö, joka on adoptoinut lapsia. 
Vuodesta 2015 alkaen hän oli pastorikoulutuksessa Metropolitan Community Church -kirkossa . Hänet vihittiin pastoriksi vuonna 2019 ja hän on ensimmäinen transsukupuolinen pappi Latinalaisessa Amerikassa ja ensimmäinen transnainen pastorina Brasiliassa. 2017 hän piti ensimmäiset LGBT-ystävälliset messut Kuubassa. 
Vuonna 2018 hän osallistui Brasilian parlamenttivaaleihin PSOL:n listoilla. Hänen kampanjansa keskittyivät HLBT-oikeuksiin, koulutukseen, adoptioon ja rasismin torjuntaan. 
Salvador on naimisissa ja asuu Sao Paulossa aviomiehensä ja kolmen lapsensa kanssa.
Yacine Samb

Yacine Samb (s. 1985) on suomalainen Googlen Pohjois-Euroopan tuotemarkkinointipäällikkö ja Suomen markkinointipäällikkö. Puolet työ­ajasta hän kehittää Googlen monimuotoisuutta, oikeudenmukaisuutta ja tasa-arvoa Euroopassa, Lähi-idässä ja Afrikassa. Sambin mukaan monimuotoisuuden lisääminen tuo yrityksille kilpailuetuja, uusia mahdollisuuksia liiketoiminnassa ja rakentaa samalla parempaa yhteiskuntaa. Samb esiintyy Moona Laakson vuonna 2021 julkaistussa kirjassa "Vaurastu kuin nainen" (Into kustannus).
Samb on suorittanut BBA-tutkinnon Tampereen ammattikorkeakoulussa ja Executive MBA-tutkinnon Aalto-yliopistossa.
Samb syntyi suomalais-senegalilaiseen perheeseen Norsunluurannikolla. Samb muutti Suomeen 6-vuotiaana.
Luciana Lamorgese

Luciana Lamorgese (s. 1953 Potenza, Italia) on italialainen virkamies ja ammattiministeri. Lamorgese toimii Draghin hallituksen sisäministerinä. Hän oli sisäministeri myös Conten II hallituksessa.
Lamorgese on tehnyt pitkän virkauran Italian sisäministeriössä. Hän on toiminut muun muassa Venetsian ja Milanon prefektinä.
Luciana Lamorgese on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Napolin yliopistossa.
Prachi Desai

Prachi Desai (s. 12. syyskuuta 1988 Surat, Gujarat, Intia) on intialainen näyttelijä. Hän aloitti uransa televisiossa menestyneessä draamasarjassa "Kasam Se" Zee TV:llä. Hän debytoi hindinkielisessä elokuvateollisuudessa vuoden 2008 elokuvassa "Rock On!!". Hänen muita merkittäviä elokuviaan ovat "Life Partner" (2009), "Once Upon a Time in Mumbaai" (2010), "Bol Bachchan" (2012) ja "I, Me Aur Main" (2013). Hän on myös Goan turismin, Neutrogena-tuotteiden ja Lux Lyran brändilähettiläs Intiassa.
Ellinoora (nimi)

Ellinoora on Suomessa käytetty naisen etunimi. Se on kansanomainen asu arabialaisperäisestä nimestä Ellinor, jonka merkitys on ’Jumala on valoni’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Ellinoora on huhtikuuhun 2021 mennessä ollut virallisena etunimenä noin tuhannella naisella. Heistä lähes kaikki ovat syntyneet 1950-luvun jälkeen. 
Ellinooralla ei ole nimipäivää almanakassa, mutta Ellillä ja Nooralla on kummallakin sama nimipäivä 11. heinäkuuta.
Taika Mannila

Taika Mannila (s. 1988) on suomenruotsalainen taiteilija, dj ja kuvittaja.
Mannila on tyttöyden ja tyttöjä kiinnostavien asioiden puolestapuhuja. Hän ryhtyi keväällä 2015 julkaiseman Instagram-tililleen kuvia tunnisteella #whatagirlfeelz protestina Instagramin yltiöpositiiviselle itsensä korottamiselle. Kuvissaan Mannila toi esille omia tunteitaan, kuten ahdistusta ja epävarmuutta, mielenterveysongelmia ja pohti valtasuhteita. Kuville oli ominaista vaaleanpunainen värimaailma, jota Mannila rakastaa. Vuonna 2019 Mannilalla oli teemaan liittyen yksityisnäyttely WHAT A GIRL FEELZ Tiketti-galleriassa.
Mannila piti vuonna 2017 yksityisnäyttelyn, jonka aiheena oli Rihanna. Only girl in the world 365 -näyttelyä varten hän piirsi kuvan Rihannasta vuoden jokaisena päivänä.
Musiikki.
Mannila ja Lina Schiffer muodostavat dj-duo D.R.E.A.M:in. Heillä on myös samanniminen ohjelma Basso-radiossa. Mannila tunnetaan myös D.R.E.A.M.G.I.R.L.S-kollektiivin perustajana ja jäsenenä.
Media.
Svenska Yle julkaisi muutaman vuoden ajan 2010-luvun loppupuolella podcastia, jossa Mannila keskusteli aiheista kuten ihmissuhteista, feminismistä ja seksistä laulaja Ronja Stanleyn kanssa.
Milunka Savić

Milunka Savić, serbiaksi Милунка Савић, (28. kesäkuuta / 10. elokuuta 1888 Koprivinica – 5. lokakuuta 1973 Belgrad) oli serbialainen naissotilas, joka on saanut historiassa eniten naissotilaalle myönnettyjä kunniamerkkejä.
Savić oli vuonna 1912 täyttänyt 24 ja hän liittyi Serbian armeijaan. Maa kävi tuolloin Ensimmäistä Balkanin sotaa. Tapauksen syntyhistoriaa ei tiedetä, mutta epäillään, että Savić meni sotaan veljensä puolesta. Hän osallistui myös Toiseen Balkanin sotaan, missä haavoittui. Vasta sotasairaalassa selvisi hänen oikea sukupuolensa. Esimiehet puhuttelivat häntä ja totesivat, että naiselle olisi sopivampaa olla hoitajana eikä rintamalla, mutta Savić piti päänsä ja meni takaisin rintamalle. Hän taisteli myös ensimmäisessä maailmansodassa ja sai kunniamerkkejä useilta valtioilta. Hänet kotiutettiin vuonna 1919. 
Sodan jälkeen Ranska tarjosi Savićille eläkettä ja asunnon, mutta hän päätti pysyä Serbiassa. Sotien välisenä aikana hän unohtui ihmisten mielistä ja eli tuntemattomuudessa. Toisen maailmansodan aikana hän ei osallistunut vastarintaan maataan miehittävää Saksaa vastaan. Hän joutui keskitysleirille mielipiteidensä vuoksi, mutta jäi eloon. 
Savić adoptoi katulapsia ja hoiti heitä kuin omiaan. Hän sai valtiolta eläkkeen joka oli aivan liian pieni elämiseen. Asia tuli julkisuuteen ja ja kaupunki kustansi hänelle asunnon. Sotasankari kuoli köyhyydessä. 
Ruotsalainen power metal -yhtye Sabaton on julkaissut Savićista kertovan kappaleen nimeltä "Lady Of The Dark".
Polymja

Polymja (, ”Liekki”) on valkovenäläinen kirjallis-taiteellinen ja yhteiskuntapoliittinen aikakauslehti. Se ilmestyy Minskissä kerran kuussa valkovenäjän kielellä.
Vuonna 1922 perustettu lehti on Valko-Venäjän kirjailijaliiton äänenkannattaja. Vuosina 1932–1941 sen nimenä oli "Polymja revaljutsyi" (”Vallankumouksen liekki”). Toisen maailmansodan aikana lehti ei ilmestynyt. "Polymjan" päätoimittajina ovat työskennelleet muun muassa Platon Galavatš (1932–1933), Mih’as Lynkou (1933–1941), Pjatrus Brouka (1945–1948), Maksim Tank (1948–1967), Pavel Kavaljou (1967–1972), Kastus Kirejenka (1972–1986) ja Sjargei Zakonnikau (vuodesta 1986). Lehti julkaisee valkovenäläisten kirjailijoiden teoksia, käännettyä kaunokirjallisuutta sekä artikkeleita kirjallisuudesta, taiteesta, kulttuurista, historiasta taloudesta ja yhteiskunnasta. "Polymjalla" on ollut huomattava merkitys valkovenäläisen kirjallisuuden kehityksessä.
Rekkared II

Rekkared II (k. 621) oli visigoottien kuningas 621. Hänen kuninkuutensa oli lyhyt, mutta sen kesto on epäselvä. Isidorus Sevillalaisen mukaan kuningas Sisebutin kuoltua häntä seurasi valtaistuimella muutaman päivän kuluttua hänen alaikäinen poikansa Rekkared, joka kuoli itsekin pian. Chronica Regum Visigotthorumin mukaan Rekkared olisi sen sijaan hallinnut kolme vuotta.
Tummapehmeäkilpikonna

Tummapehmeäkilpikonna ("Nilssonia nigricans") on pehmeäkilpikonniin kuuluva matelijalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Aasiasta. 
Koko ja ulkonäkö.
Tummapehmeäkilpikonna on suurikokoinen pehmeäkilpikonna: sen selkäkilven pituus voi olla 78 (mahdollisesti 91) senttimetriä, ja laji voi painaa 57 kilogrammaa. Selkäkilpi on oliivinvihreä ja matala, ja sarveislevyjen puuttumisen takia se tuntuu pehmeältä. Kuten muillakin eteläaasialaisilla pehmeäkilpikonnilla, myös tummapehmeäkilpikonnan nuorilla yksilöillä on kilvessä selväpiirteisiä samankeskisiä ympyräkuvioita, jotka vuorottelevat tumman ja vaalean välillä. Vanhoilla yksilöillä selkäkilpi on lähes tasavärinen. Tummapehmeäkilpikonnan pää ja raajat ovat tummat, ja sillä on uimaräpylät. Kaula on melko pitkä, ja sierainaukot sijaitsevat lyhyen kuonon päässä.
Levinneisyys ja elintavat.
Luonnossa tummapehmeäkilpikonnaa tavataan Brahmaputrajoesta Intiasta ja Bangladeshista. Tämän lisäksi se elää eräiden intialaisten ja bangladeshiläisten temppelien lammikoissa. Tummapehmeäkilpikonna tulee täysikasvuiseksi 7–10 vuoden iässä.
Tummapehmeäkilpikonnan katsottiin olevan luonnosta hävinnyt, kunnes 2000-luvulla löytyi villi kanta Brahmaputrasta. Nykyään laji luokitellaan äärimmäsen uhanalaiseksi ja kantaa uhkaa pyydystäminen ravinnoksi. Temppeleiden kilpikonnilla on suuri merkitys kannan säilymiseen.
Tummapehmeäkilpikonna on vesielämään sopeutunut taitava uimari, ja se pyydystää ravinnokseen kaloja sekä nilviäisiä ja muita vedessä eläviä selkärangattomia.
Kim Un-hyang (jääkiekkoilija)

Kim Un-hyang (; s. 10. joulukuuta 1992) on pohjoiskorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän edusti Korean naisten jääkiekkomaajoukkuetta Pyeongchangin olympialaisissa 2018.
Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos

Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos (ent. "Jyväskylän tilapäinen sairaanhoitajakoulu, Keski-Suomen sairaanhoitaja-terveyssisarkoulu, Keski-Suomen sairaanhoito-oppilaitos") käynnisti toimintansa 1. marraskuuta 1954 Jyväskylässä. Koulun opetus järjestettiin aluksi Keski-Suomen keskussairaalan tiloissa. Jyväskylään 1954 avattu keskussairaala lisäsi työvoiman tarvetta. Myös esimerkiksi osassa Keski-Suomen kunnissa ei ollut aina omaa terveydenhoitajaa. Oppilaitos oli aluksi valtion omistama. 
Jyväskylän kaupunki lahjoitti keskussairaalanmäeltä 55 651 m2 suuruisen tontin oppilaitoksen käyttöön 14. joulukuuta 1955.
Rakennustyöt aloitettiin 1. lokakuuta 1961. Jonas Cedercreutzin ja Helge Railon suunnittelma sairaanhoitajaopisto valmistui kesällä 1963 ja muutto tapahtui 15. elokuuta 1963. Samassa yhteydessä valmistui opetustilojen lisäksi asuintalo opettajille sekä oppilaskoti.
Tiivis yhteistyö keskussairaalan kanssa jatkui. Opiskelijat harjoittelivat sairaalassa, ruokailivat keskussairaalan ruokalassa, oppilaitos sai lämmön sairaalan lämpökeskuksesta ja pyykit pestiin sairaalan pesulassa. 
Tilat kävivät pian ahtaaksi ja lisää tilaa vuokrattiin Kypärämäen ja Kilpisen koululta, Teknisetä oppilaitokselta, Taulumäen rauhanyhdistykseltä, Vapaudenkadulta Osuuskauppa Keskimaalta, Rentokunto Ky:ltä, Kerrostyö Oy:ltä, Gummerruksenkadulta, Väinönkadun Marttalasta ja Jyväskylän kaupungin terveyskeskuksesta. Arvioitiin, että vuokrakuluihin kuluu vuosittain noin miljoona markkaa kun keskusteltiin uuden päärakenuksen rakentamisesta. Arkkitehtitoimisto Martti J. ja Anna-Maija Jaatisen suunnittelma ruokalarakennus Hoivakka vihittiin käyttöön 5. syyskuuta 1989. Arkkitehtitoimisto Risto Kauria ja Risto Turtolan suunnittelema uusi päärakennus otettiin opetuskäyttöön 9. elokuuta 1993. Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos siirtyi valtiolta kuntayhtymän hallintaan 1.heinäkuuta 1995. 
Oppilaitos jakautuu kahdeksi eri oppilaitokseksi.
Valtioneuvoston 31. elokuuta 1995 tekemän päätöksen perusteella Jyväskylän palvelualojen ammattikorkeakoulukokeiluun tuli mukaan 1. elokuuta 1996 lähtien Jyväskylän sosiaalialan oppilaitos, Keski-Suomen terveyenhuolto-oppilatos ja Jyväskylän teknillinen oppilaitos. Jyväskylän ammattikorkeakoulun toiminta vakinaistettiin 1. elokuuta 1997. Jyväskylän ammattikorkeakoulu siirsi syksyllä 2011 sosiaali- ja terveysalan opetuksen Jyväskylän maalaiskunnan entiseen kunnantaloon Puistokadulle, koska se sijaitsi lähellä Rajakadun Campus -aluetta. 
Opetusministeriössä tehtiin 15. heinäkuuta 1996 päätös yhdistää Jyväskylän sosiaalialan oppilaitos ja Keski-Suomen terveydenhuolto-oppilaitos Jyväskylän sosiaali- ja terveysalan oppilaitokseksi. Elokuussa 2003 koulutuskuntyhtymän eri oppilaitokset yhdistyivät Jyväskylän ammattiopisto -nimen alle. 
Nykyisin Keskussairaalanmäellä toimii Gradian hyvinvointi- ja terveysala.
Leivonen lumimyrskyssä

Leivonen lumimyrskyssä – Celebrating the music of Toivo Kärki on pianisti-säveltäjä Mika Pohjolan musiikkialbumi, jonka on julkaissut Change Records vuonna 2005. Pohjola on mukana pianistina, ja on sovittanut kaikki kappaleet. Laulusolisteina ovat Eeppi Ursin, Sanni Orasmaa ja Henrik Lamberg, lisäksi puheroolissa uutistoimittaja Kari Toivonen. Levyllä on 15 Toivo Kärjen sävellystä vuosilta 1929–1977, suurin osa harvinaisuuksia, ja nimikappale on ensilevytys.
Projektin taustat.
Mika Pohjola oli 1990-luvulta alkaen Nilsiän musiikkileirillä opettajana ja esiintyjänä. Hän tutustui Nilsiässä asuvaan Kalervo Kärkeen, joka on Toivo Kärjen poika ja tämän musiikkijäämistön haltija. Pohjola keksi idean tehdä albumin modernia jazzia Toivo Kärjen musiikista, ja Kalervo Kärki lähti mukaan ideoimalla, ehdottamalla kappaleita ja toimittamalla nuotteja. Pohjolalla oli yhteydet sekä New Yorkin että Suomen jazzpiireihin, ja säestysyhtye koottiin amerikkalaisista ja suomalaisista muusikoista. Yhtye pystyi toteuttamaan Pohjolan vaativat, modernit sovitukset. Pohjolan idea oli laittaa kappaleitten lomaan Kari Toivosen lukemia ”uutisia” sekä Toivo Kärjen autenttisia mietteitä Kari Tuomisaaren vuonna 1979 tekemältä haastatteluvideolta. 
Levyn merkeissä Pohjola piti useita konsertteja: Viapori Jazzissa 2006, Joensuussa 2007, Ylläs Jazzissa 2012. Mukana olivat Pohjolan lisäksi Eeppi Ursin (laulu), Janne Halonen (kitara), Ville Herrala (basso) ja Ville Pynssi (rummut). Osa materiaalista kuultiin myös Pohjolan johtaman kansainvälisen Grupo Nuevon konserteissa 2006 Ylivieskassa ja Helsingin Savoy-teatterissa. Laulusolistina oli näissäkin Eeppi Ursin.
Mayvor Wärn-Rancken

Mayvor Wärn-Rancken (s. 15. heinäkuuta 1958) on suomalainen metodistipastori, joka työskentelee Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerinä.
Wärn-Rancken vihittiin metodistikirkon papiksi 1981. Hän on toiminut Suomen ruotsinkielisen metodistikirkon Finlands svenska metodistkyrkan pastorina mm. Tammisaaren, Porvoon ja Kauniaisten seurakunnissa. Hänellä on myös ollut johtotehtäviä kirkkokunnan piirikunnanjohtajana 2011–2018. Wärn-Rancken on valittu Suomen ekumeenisen neuvoston pääsihteerin tehtävään viisivuotiskaudeksi 2020–2025.
Wärn-Rancken sai pastorinkoulutuksensa Metodistikirkon teologisessa seminaarissa Göteborgin Överåsissa Ruotsissa ja on myöhemmin valmistunut teologian maisteriksi Åbo Akademista. Hän on myös toiminut tiimityön konsulttina, lyhytterapian asiantuntijana ja työnohjaajana. Vuonna 2021 hän julkaisi yhdessä Annamaija Perkiömäen kanssa kirjan "Ratkaisukeskeiset työkalut muutoksen tukena".
Erica Åberg

Erica Åberg (s. 1976, Klaukkala) on suomalainen taloussosiologian tohtori ja ulkonäkötutkija. Hän tutkii Turun yliopistossa ulkonäköön liittyvien taloudellisten tulemien takana olevia sosiaalisia mekanismeja. Åberg väitteli tohtoriksi joulukuussa 2020 ja hänen väitöskirjansa aihe oli "”Keeping up appropriate appearances – Physical appearance, social norms, and gender in Finland”".
Åbergin mukaan ulkonäön hyödyntäminen on yleisesti vähemmän hyväksyttävää naisilla kuin miehillä. Hänen väitöskirjansa pohjasi oletukselle, että ulkonäkö merkitsee naisille enemmän kuin miehille ja että naiset ajattelevat sitä enemmän. Ristiriitaista on, että naisten oletaan panostavan ulkonäköönsä enemmän, mutta siitä hyötymistä taloudellisesti – esimerkiksi paremman palkan tai työpaikan muodossa – paheksutaan. Toisaalta taas miesten ulkonäköön panostamista väheksytään, mutta sen hyödyntäminen on heille hyväksyttyä.
Åberg on yksi "Ulkonäköyhteiskunta – Ulkoinen olemus pääomana 2000-luvun Suomessa" -kirjan kirjoittajista. 
Ennen yliopistouraansa Åberg opiskeli tradenomiksi ja työskenteli kiinteistövälitysalalla. Turun yliopistossa hän aloitti opinnot vuonna 2011.
Tracey E. Bregman

Tracey E. Bregman (s. 29. toukokuuta 1963 München, Saksa) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Bregman tunnetaan saippuasarjasta "Tunteita ja tuoksuja", jossa hän on esittänyt Lauren Fenmorea useiden vuosikymmenien ajan. Hän liittyi mukaan sarjaan tammikuussa 1983, ja pari vuotta myöhemmin hän sai siitä Daytime Emmy -palkinnon. Bregman on näytellyt samaa roolihahmoa myös "Kauniissa ja rohkeissa". Jo teini-iässä hän sai Young Artist -palkinnon tv-sarjasta "Päivien viemää".
Bregman on syntynyt Saksassa, ja hän on asunut lapsena Englannissa. Hän muutti perheineen Kaliforniaan, kun hän oli 11-vuotias.
Katja Lindroos (professori)

Katja Gabriella Lindroos (os. Weckström, 10. helmikuuta 1976 Sipoo) on suomalainen oikeustieteen tohtori, joka työskentelee Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampuksella kauppaoikeuden, erityisesti kansainvälisen kauppaoikeuden ja immateriaalioikeuden professorina.
Lindroos valmistui oikeusnotaariksi Åbo Akademista vuonna 2000 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 2002. Hän suoritti yhdysvaltalaisessa Illinois Institute of Technologyn lakitieteellistä osastoa vastaavassa collegessa (Chicago-Kent College of Law) toisen maisteritason oikeustieteellisen tutkintonsa (LL.M., Master of International and Comparative Law, 2006). Oikeustieteen tohtoriksi Lindroos valmistui Turun yliopistosta vuonna 2011. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2011) oli otsikoitu "A contextual approach to limits in EU trade mark law".
Työurallaan hän on toiminut erilaisissa tehtävissä ja loppuvaiheessa tutkijatohtorina Turun yliopistossa (9/2004–12/2013). Hän oli kauppaoikeuden yliopisto-opettaja Åbo Akademissa (3/2012–7/2013). Kauppaoikeuden, erityisesti kansainvälisen ja immateriaalioikeuden professorina Lindroos on työskennellyt aluksi määräaikaisesti elokuusta 2013 lähtien, syyskuusta 2014 varsinaiseen tehtävään nimitettynä.
Jarkko Hantula

Jarkko Hantula (s. 4. kesäkuuta 1961 Helsingin mlk.) on toiminut Metsäntutkimuslaitoksen sekä Maa- ja metsätalousministeriön alaisten tutkimuslaitosten fuusion jälkeen syntyneen Luonnonvarakeskuksen metsäpatologian professorina. Tutkimusuransa alkuvaiheessa Helsingin yliopistossa Hantulan tutkimukset liittyivät jätevedenkäsittelyn mikrobiologiaan, molekyylivirologiaan ja kasvien molekyylisystematiikkaan.
Metlaan siirtymisen jälkeen Hantulan tutkimuskohteina olivat mm. puissa elävien ruostesienten lajikysymykset ja koivun lehtitaudit. Pian hänen kiinnostuksensa siirtyi metsätautien biologiseen torjuntaan liittyviin kysymyksiin. Niistä Hantulan tutkimusryhmän merkittävimmäksi tutkimussuunnaksi nousivat metsäpuiden tauteja aiheuttavien sienten virukset, joiden tutkimuksen hän aloitti ensimmäisenä Suomessa. Ryhmä on tutkinut erityisesti Suomen taloudellisesti vahingollisimmalla metsätaudinaiheuttajalla eli juurikäävällä elävää virusyhteisöä, jonka se osoitti koostuvan kymmenistä eri viruslajeista. Niistä osa aiheuttaa isännälleen vakavan taudin, mikä on ensimmäinen edellytys virusten hyödyntämiseksi biologisessa torjunnassa. Lisäksi hänen ryhmänsä on tehnyt uraauurtavia havaintoja, jotka osoittivat sienivirusten pystyvän siirtymään taksonomisesti kaukaisten lajien välillä.
Toinen Hantulan tutkimusryhmän keskeinen tutkimusaihe on ollut biologinen vesakontorjunta, jonka tarpeisiin se kehitti risteytysjalostuksen kautta tehokkaasti lehtipuiden vesakoita torjuvan sienikannan. Lisäksi hänen ryhmänsä on tuottanut tietoa biologisen vesakontorjunnan mahdollisista riskeistä. 
Varsinaisen tutkimustoiminnan lisäksi Hantula on toiminut aktiivisesti kansainvälisen kasvi- ja kasvimateriaalikaupan aiheuttaman metsätuhoriskin hallitsemiseksi: hän oli yksi yli 140 alan tutkijan allekirjoittaman Montesclarosin julistuksen aloitteentekijöistä. Hän on myös esittänyt, että kasvikaupan mukana kulkevien kasvintuhoojien aiheuttamaan ongelmaan pitäisi soveltaa ”aiheuttaja maksaa” –periaatetta, jotta yhteiskunnan nykyisin kansainväliselle (riskialttiille) kasvikaupalle epäsuorasti maksama ja paikallista (turvallista) tuotantoa vastaan toimiva subventio loppuisi.
Jarkko Hantula valmistui Helsingin yliopistosta filosofian tohtoriksi vuonna 1991. Hän siirtyi joulukuussa 1994 erikoistutkijaksi Metlaan, missä hänet määrättiin hoitamaan metsäpatologian professuuria ensin väliaikaisesti vuodesta 2002 ja pysyvästi vuodesta 2004. Lisäksi Hantula on hoitanut Helsingin ja Itä-Suomen yliopiston dosentuureja ja kuulunut useiden kansainvälisten tieteellisten julkaisusarjojen toimituskuntiin. Hän oli vuosina 2017-2018 Suomen Metsätieteellisen seuran puheenjohtaja sekä nimitettiin Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2013. Hantula on saanut tieteellisestä työstään tunnustuksena Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkin sekä hopeisen A.K. Cajander-mitalin.
Juho Tattari

Juho Tattari (4. joulukuuta 1870 Kaukola – 23. tammikuuta 1958 Parikkala) oli suomalainen kansanopiston veiston opettaja ja alan oppikirjojen tekijä.
Juho Tattarin isä oli maanviljelijänä ja kyläseppänä Kaukolassa. Tattari kävi E. Mäkisen käsityökurssin vuonna 1889 ja sen jälkeen Taideteollisuuskeskuskoulun käsityöläiskoulujen opettajakurssin 1892–1893. Hän opiskeli yhden talvikauden ajan 1900–1901 Flensburgissa Taidepuuseppäin ja kuvanveistäjäin ammattikoulussa ja kävi myös vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyssä ja 1909 Tukholmassa Ruotsin sekä Pietarissa Venäjän taide- ja kotiteollisuusnäyttelyssä. Vuonna 1908 hän oli Tanskassa tutustumassa sikäläisiin kansanopistoihin yhdessä maisteri Niilo Liakan kanssa. 
Tattari oli aluksi opettajana kiertävissä kotiteollisuuskouluissa ja kansakouluissa. Hän oli Itä-Savon käsityökoulun johtajana 1896–1900. Vuodesta 1901 alkaen Tattari oli veiston opettajana Etelä-Pohjanmaan kansanopistossa Ilmajoella. Hän piti myös kesäisin kouluhallituksen järjestämiä veistonohjaajakursseja kansakoulunopettajille. Tattari toimi lisäksi Itä-Karjalan ja Viipurin läänin kotiteollisuusyhdistyksien sihteerineuvojana 1911–1912 sekä oli vastaavassa toimessa Itä-Hämeessä 1915–1916.
Noora Hämäläinen (jalkapalloilija)

Noora Maaria Hämäläinen (s. 12. toukokuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kaudella 2025 Kansallisessa liigassa pelaavaa Helsingin Palloseuraa.
Hämäläinen on edustanut Tampereen Ilvestä kaudesta 2019 aina kauden 2022 loppuun saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi FC Hongan joukkueeseen Espooseen. Hän kuului kaudella 2024 joukkueen kapteenistoon. Hän pelasi sadannen liigaottelunsa 15. kesäkuuta 2024 Maarianhaminassa Åland United -joukkuetta vastaan. Hämäläinen siirtyi 1. elokuuta 2024 loppukauden mittaisella lainasopimuksella Ruotsin toisella sarjatasolla Elitettanissa pelaavan Eskilstuna Unitedin riveihin. Hän on tehnyt Suomen liigassa kaksi maalia, elokuussa 2019 Kuopion Palloseuraa ja syyskuussa 2021 Helsingin Palloseuraa vastaan.
Hämäläinen on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Maladnjak

Maladnjak (, ”Nuoriso”) oli valkovenäläinen kirjailijayhdistys vuosina 1923–1928.
Maladnjak syntyi nuorten runoilijoiden kerhona samannimisen nuorisolehden yhteyteen syksyllä 1923. Sen perustajia olivat Mih’as Tšarot, Anatol Volny, Ales Dudar, Andrei Aleksandrovitš, Adam Babareka ja Jazep Puštša. Vuonna 1924 yhdistys nimettiin valkovenäläisten runoilijoiden ja kirjailijoiden liitoksi. Se toimi Minskissä ja Valko-Venäjän SNT:n muissa kaupungeissa sekä muualla Neuvostoliitossa ja ulkomailla. Yhdistykseen kuuluivat myös venäläisten, liettualaisten, puolalaisten ja juutalaisten kirjailijoiden osastot. Maladnjakin jäseniä olivat muun muassa Mikola Aljah’novitš, Zinaida Bandaryna, Ilary Baraška, Zmitrok Bjadulja, Pjatrus Brouka, Uladzimir Dubouka, Uladzislau Galubok, Vasil Garbatsevitš, Jurka Gauruk, Pjatro Glebka, Kastus Gubarevitš, Ales Gurlo, Uladzimir H’adyka, Ales Jakimovitš, Vasil Kaval, Todar Kljaštorny, Kandrat Krapiva, Mih’as Lynkou, Valeryi Marakou, Rygor Muraška, Mikola Nikanovitš, Leapold Rodzevitš, Vasil Stašeuski, Stanislau Šuškevitš, Pauljuk Trus, Nitšypar Tšarnuševitš, Kuzma Tšorny, Mih’as Zaretski, Uladzimir Žilka, Janka Žurba ja Ales Zvonak. Sen johtajiin kuuluivat eri aikoina Tšarot, Volny, Dubouka ja Platon Galavatš. Yhdistys julkaisi aikakauslehti "Maladnjakin" lisäksi paikallisia lehtiä ja aikakauskirjoja sekä omaa kirjasarjaa.
Materialismin ja marxismi-leninismin nimiin vannonut Maladnjak toimi Valko-Venäjän kommunistipuolueen ohjeiden mukaisesti ja ylläpiti läheisiä suhteita Komsomoliin. Myöhemmin sitä syytettiin vulgarismista, formalismista ja nationalismista. Maladnjakin pohjalta syntyi vuonna 1928 Valko-Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistys.
Evelina Haverfield

Evelina Haverfield (9. elokuuta 1867 Kingussie Iso-Britannia – 21. maaliskuuta 1920 Bajina Bašta, Serbia) oli brittiläinen feministi, naisten äänioikeuden puolesta taistelija sekä filantrooppi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän työskenteli Serbiassa sairaanhoitajana ja palasi sinne sodan jälkeen perustamaan orpokotia.
Evelina Scarlett meni 19-vuotiaana naimisiin majuri Henry Haverfieldin kanssa. Hän jäi leskeksi ja solmi uuden avioliiton John Blaguyn kanssa ja piti yhä ensimmäisen miehensä sukunimen. Avioliitto ei ollut onnellinen ja puolisot ajautuivat erilleen. Virallista eroa he eivät kuitenkaan ottaneet.
Vaikututtuaan Emmeline Pankhurstin toiminnasta Haverfieldistä tuli vannoutunut naisten äänioikeuden kannattaja ja hän otti osaa asiaa tukeneisiin mielenosoituksiin. Hänet pidätettiin kerran koska oli lyönyt poliisia. Kuulusteluissa hän ilmoitti, että ei kadu ja ottaa seuraavaksi mukaan revolverin. Näihin aikoihin hän tapasi Vera Holmen ja naisten läheinen ystävyys jatkui läpi elämän.
Ensimmäinen maailmansota alkoi vuonna 1914 ja Haverfield oli mukana perustamassa naisten vapaaehtoisia sairaanhoito- ja kenttäambulanssiryhmiä. Haverfieldistä tuli jälkimmäisen johtaja ja hän teki kaikkiin vaikutuksen sotilaallisuudellaan. Hänen ryhmänsä lähetettiin Serbiaan, minne Itävalta-Unkari oli sodan alussa hyökännyt.
Tilanne Serbiassa oli vaikea sodan julmuuden ja lavantautiepidemian vuoksi. Pelkästään naisista koostunut ambulanssiryhmä herätti ennakkoluuloja paikallisissa. Ennakkoluulot hälvenivät muun muassa Haverfieldin erinomaisten hevosten käsittelytaitojen vuoksi. Serbia kärsi sodassa murskatappion ja Haverfield evakuoitiin kotimaahansa, mutta Serbiasta tuli hänen asiansa. Hän perusti avustusorganisaation auttamaan serbisotilaita ja sotavankeja.
Sodan loputtua Haverfield palasi Serbiaan, missä oli humanitaarinen katastrofi. Hän ajeli paikkakunnalta toiselle auttaen hädänalaisia ja onnistui pelastamaan arviolta sata lasta nälkäkuolemalta orpokodissaan. Haverfield sai Serbiassa keuhkokuumeen ja kuoli. Hänet haudattiin sotilaallisin kunniamenoin.
Saana Tuomala

Saana Tuomala (s. 4. syyskuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut keskikenttäpelaajana ja keskuspuolustajana.
Tuomala on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2020–2024. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän pelasi 15 ottelua ja teki yhden maalin, elokuussa FC Honkaa vastaan. Kaudella 2021 hän pelasi 24 liigaottelua tekemättä maaleja. Kaudella 2022 hän pelasi 23 liigaottelua ja teki maalin kauden ensimmäisessä ottelussa Kuopion Palloseuraa ja kolmannessa ottelussa Pallokerho-35:tä vastaan sekä kolme maalia lokakuussa Oulu Nice Socceria vastaan. Kaudella 2023 hän pelasi 23 liigaottelua ja teki maalin toukokuussa peräkkäisissä otteluissa FC Honkaa ja Oulu Nice Socceria vastaan sekä elokuussa Åland Unitedia vastaan. Kaudella 2024 Tuomala pelasi 22 liigaottelua ja teki maalin sekä heinä- että lokakuussa Pallokerho Keski-Uusimaata vastaan.
Tuomala siirtyi kaudeksi 2025 Åland Unitediin.
Kim Sei-young

Kim Sei-young (, s. 21. tammikuuta 1993) on eteläkorealainen golfaaja. 
Kim kilpaili ensimmäistä kertaa LPGA tourilla vuonna 2014. Major-turnauksissa hän oli Kraft Nabisco Championshipissa 61. ja Yhdysvaltain avoimissa 46. Vuonna 2015 Kim saavutti ensimmäiset turnausvoittonsa LPGA tourin kilpailuissa: hän voitti helmikuussa Pure Silk-Bahamas LPGA Classicin, huhtikuussa LOTTE Championship Presented by HERSHEYn ja Blue Bay LPGAn lokakuussa. Major-turnauksissa hänen parhaat sijoituksensa olivat toinen KPMG Women's PGA Championshipissa ja viides ANA Inspirationissa. Vuonna 2016 Kim saavutti kaksi turnausvoittoa: Meijer LPGA Classicin ja JTBC Founders Cupin. Major-turnauksissa hän oli parhaimmillaan viides The Evian Championshipissa. Vuonna 2017 Kim voitti vain Citibanamex Lorena Ochoa Match Playn. Major-turnauksissa hän oli kolmasti kymmenen parhaan joukossa Yhdysvaltain avoimessa turnauksessa, Women's PGA Championshipissa ja The Evian Championshipissa.
Vuonna 2018 Kim voitti Thornberry Creek LPGA Classicin. Hän oli myös The Evian Championshipissa toinen ja neljäs Britannian avoimessa turnauksessa, mitkä olivat hänen parhaat major-turnaustuloksensa tuona vuonna. Vuonna 2019 Kim saavutti kolme voittoa LPGA-tourin turnauksissa, kun hän oli paras LPGA Mediheal Championshipissa, Marathon Classicissa ja CME Group Tour Championshipissa. Major-turnauksissa hän ei ollut kertaakaan kymmenen parhaan joukossa. Vuonna 2020 Kim voitti ensimmäisen major-turnauksensa, kun hän oli paras KPMG Women's PGA Championshipissa. Hän voitti samana vuonna myös Pelican Women's Championshipin. Vuonna 2021 hän oli ANA Inspirationin kolmas.
Huhtikuussa 2021 Kim oli LPGA:n rankingissa (Rolex Rankings) 3.
Namysłów (kunta)

Namysłów on kaupungin sisältävä maalaiskunta Namysłówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 26 172. Kunnan hallintokeskus on Namysłówin kaupunki.
Namysłówin kunnan 32 kylää ovat Baldwinowice, Barzyna, Brzezinka, Brzozowiec, Bukowa Śląska, Głuszyna, Igłowice, Jastrzębie, Józefków, Kamienna, Kowalowice, Krasowice, Ligota Książęca, Ligotka, Łączany, Michalice, Mikowice, Minkowskie, Niwki, Nowe Smarchowice, Nowy Folwark, Objazda, Pawłowice Namysłowskie, Przeczów, Rychnów, Smarchowice Małe, Smarchowice Śląskie, Smarchowice Wielkie, Smogorzów, Woskowice Małe, Ziemiełowice sekä Żaba. Sen pinta-ala on 289,95 neliökilometriä. Kunnan läpi kulkevat valtatiet 39 ja 42 sekä voivodikunnan tiet 451 ja 454. Se rajautuu Domaszowicen, Świerczówin, Lubszan, Jelcz-Laskowicen, Bierutówin, Wilkówin, Dziadowa Kłodan, Perzówin ja Rychtalin kuntiin.
Namysłówin kunta sijaitsee Oleśnican tasangolla. Sen pinta-alasta noin 65,8 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 26 prosenttia metsää. Korkeus merenpinnasta vaihtelee kunnan alueella 137 metristä 194 metriin. Kunnan alueen suurin joki on Widawa, pienempiä jokia ovat Minkowski, Pijawka, Studnica ja Bukowski.
Vuoden 2019 joulukuussa 51,7 prosenttia Namysłówin kunnan asukkaista oli naisia ja 48,3 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 17,8 prosenttia, työikäiset 59,7 prosenttia ja eläkeikäiset 22,5 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 41,6 vuotta.
Mih’as Tšarot

Mih’as Tšarot (, oikealta nimeltään "Mihail Symonavitš Kudzelka", Міхаі́л Сымо́навіч Кудзе́лька; 7. marraskuuta 1896 Minskin kuvernementin Igumenin kihlakunnan Rudzenskin kylä – 29. lokakuuta 1937 Minsk) oli valkovenäläinen kirjailija sekä kulttuuri- ja yhteiskuntavaikuttaja.
Tšarot syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän valmistui opettajaseminaarista, palveli armeijassa ja opiskeli Minskin opettajakorkeakoulussa. Tšarot kuului sosialistivallankumoukselliseen "Maladaja Belarus" -ryhmään, Valko-Venäjän väliaikaiseen kansalliskomiteaan ja oli perustamassa Valko-Venäjän kommunistista järjestöä vuonna 1920.
Tšarot työskenteli "Savetskaja Belarus" -lehden toimittajana vuosina 1925–1929. Hän oli Valko-Venäjän kommunistisen puolueen keskuskomitean ehdokasjäsen vuosina 1925–1930 ja Valko-Venäjän SNT:n toimeenpanevan keskuskomitean jäsen vuosina 1924–1931. Tšarot osallistui kulttuuritoimintaan ja oli perustamassa kirjailijajärjestö Maladnjakia vuonna 1923. Myöhemmin hän kuului Valko-Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistykseen ja Neuvostoliiton kirjailijaliittoon. 1930-luvulla Tšarot työskenteli Valko-Venäjän valtion kustannusliikkeen kirjallisuusosaston johtajana ja kirjailijaliiton neuvonantajana.
Tšarotin ensimmäinen runokokoelma ilmestyi vuonna 1922. Hän kirjoitti romanttista vallankumousrunoutta ja ajankohtaista kansalaislyriikkaa, mutta ajautui 1930-luvulla poliittisten olosuhteiden aiheuttamaan henkiseen kriisiin. Tšarot kirjoitti myös Valko-Venäjän maaseutua kuvaavia kertomuksia sekä näytelmiä. Hänen kertomukseensa "Svinapas" (”Sikopaimen”) perustuu ensimmäinen valkovenäläinen näytelmäelokuva "Ljasnaja byl" (”Metsän satu”, 1926).
Tšarot pidätettiin tammikuussa 1937 ja hänet tuomittiin ”valkovenäläisten kansallisdemokraattien vastavallankumouksellisen järjestön jäsenenä” kuolemaan. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.
Laura Kankaala

Laura Kankaala on suomalainen tietoturva-asiantuntija ja ammattihakkeri. Hän on ammatissaan itseoppinut, mutta hän on opiskellut ammattikorkeakoulussa tietojenkäsittelyä. Kankaala on työskennellyt tietoturvakonsulttina KPMG:llä ja F-Securella sekä tutkijana Detectifylla. Vuonna 2020 hän työskenteli security leadina Robocorpissa. Tammikuussa 2021 Kankaala palasi F-Securelle, jossa hän työskentelee Threat Intelligence Leadina. Kankaalan erityisosaamista ovat DFIR (), pilvipalvelut ja Web-sovellusten tietoturva.
Ura.
Ennen tietojenkäsittelyalaa Kankaala opiskeli vuoden sairaanhoitoa. Ammattihakkerina Kankaalan tehtävänä on etsiä aukkoja ja haavoittuvuuksia, joita krakkerit voisivat hyödyntää. Hakkerin osaamisen avulla järjestelmistä voidaan tehdä parempia. Hyvää tarkoittavia hakkereita kutsutaan myös valkohattuhakkereiksi. 
Kankaala kuuluu KyberVPK:hon, joka on noin 30 suomalaisen kyberasiantuntijan vapaaehtoisorganisaatio. KyberVPK perustettiin koronapandemian alkuvaiheessa maaliskuussa 2020 auttamaan terveydenhuoltoa ja muiden kriittisten toimintojen tuottajia kyberuhkien ratkaisemisessa ja niiden ennaltaehkäisemisessä.
Kankaala julkaisi tietoturvaan liittyvää podcastia "We need to talk about InfoSec" vuonna 2019. Vuonna 2020 Kankaala ryhtyi tekemään viikoittaista podcastia "Turvakäräjät" yhdessä Antti Kuritun ja Juho Jauhiaisen kanssa. Kankaala juontaa Yleisradion vuonna 2024 julkaisemaa internetin tapahtumia käsittelevää podcastia "Varjojen verkko."
Kankaala on yksi kolmesta ammattihakkerista Yleisradion sarjassa "Team Whack – kaikki on hakkeroitavissa".
Terhi Arola

Terhi Arola on suomalainen käsikirjoittaja. Hän on käsikirjoittanut pääasiassa draamaa. Pääkäsikirjoittajana hän on ollut "Syke"-sairaalasarjan neljännellä kaudella sekä "Kakarat"-sarjassa.
Arola oli ehdolla vuoden käsikirjoittajaksi vuoden 2017 Kultainen Venla -gaalassa.
Soili Kajaste

Soili Kajaste (s. 1944) on suomalainen psykologi (PsyL) ja kognitiivinen psykoterapeutti (VET), joka tunnetaan muun muassa työstään unihäiriöiden ja unettomuuden lääkkeettömien hoitojen tutkijana sekä aiheen kouluttajana. Hän käyttää erityisesti kognitiivis-behavioristisia psykoterapeuttisia menetelmiä unettomuuden hoidossa. Vuonna 2012 hänet nimettiin vuoden psykologiksi.
Benjamin Särkkä

Benjamin Särkkä (s. 1983) on suomalainen tietoturva-alan vaikuttaja, ja johtohahmo.
Särkkä valittiin vuoden 2020 TiVi-vaikuttajaksi seuraavin perusteluin:
”Benjamin Särkkä on antanut valkohattuhakkereille kasvot ja tuonut ilmiön laajempaan tietoisuuteen. Hän osaa puhua tietoturvasta ymmärrettävästi ja avata monimutkaisia ilmiöitä laajoille ihmisjoukoille. Särkkä on ollut perustamassa Disobey-tietoturvatapahtumaa ja rakentanut siltoja hakkeriyhteisön, viranomaisten ja yritysten välille...” 
Disobey ja vapaaehtoistyö.
Särkän perustamaa Disobey-hakkeritapahtumaa on järjestetty Suomessa vuodesta 2016. Tapahtuman tarkoitus on toimia areenana, jossa esitellään hakkerointiin liittyviä asioita lain puitteissa ja ihmiset pääsevät kokeilemaan ja harjoittelemaan taitojaan. Vuoden 2021 tapahtuma jouduttiin perumaan COVID-19-pandemian takia.
Särkkä kuuluu myös KyberVPK-asiantuntijakollektiiviin, jossa on noin 30 tietoturva-alan ammattilaista. KyberVPK perustettiin koronapandemian alkuvaiheessa maaliskuussa 2020 auttamaan terveydenhuoltoa ja muiden kriittisten toimintojen tuottajia kyberuhkien ratkaisemisessa ja niiden ennaltaehkäisemisessä. 
Mediatyöt.
Särkkä on esiintynyt Ylen "Docstop"-dokumenttisarjan "Team Whack – kaikki on hakkeroitavissa" -ohjelmassa, jossa kolmen suomalaisen ammattihakkerin muodostama ryhmä paljastaa tietoturva-aukkoja. Ryhmän muut jäsenet ovat Iiro Uusitalo ja Laura Kankaala.
Elokuussa 2021 julkaistiin ruotsinkielisellä Ylen Radio Vega -kanavalla tunnin mittainen ohjelma jossa Särkkä avaa historiaansa ja kertoo Disobeyn synnystä.
Särkkä juonsi Null Hype -nimistä asiantuntijapodcastia yhdessä Noora Hammarin kanssa.
O!RUL8,2?

O!RUL8,2? on eteläkorealaisen BTS-yhtyeen ensimmäinen minialbumi. Albumin julkaisi Big Hit Entertainment 11. syyskuuta 2013. Albumi koostuu kymmenestä kappaleesta ja se sisältää singlen ”N.O”.
Vastaanotto.
O!RUL8,2? sijoittui Gaonin albumilistan neljänneksi. Albumi oli myös julkaisuvuotensa 55. myynein albumi Etelä-Koreassa. Vuoteen 2019 mennessä, se oli myynyt yli 200 000 kappaletta.
Babylonialainen matematiikka

Babylonian matematiikka tarkoittaa matematiikkaa, joka kehitettiin ja harjoitettiin Mesopotamiassa. Babylonialaisella matematiikaalla oli suuri vaikutus mm. kreikkalaisten ja siten myös länsimaisen matematiikan kehityksessä. 
Toisin kuin Egyptin matematiikasta, Babylonian matematiikasta on jäänyt runsaasti tekstejä, koska babyloniassa matematiikka kirjoitettiin savitauluille jotka ovat säilyneet egyptiläisiä papyruksia paremmin. Kymmenjärjestelmän sijaan babylonialaisessa matematiikassa käytössä oli 60-järjestelmä. (ns. seksagesimaalijärjestelmä)
Ruth Illman

Ruth Gunhild Illman (s. 10. lokakuuta 1976 Turku) on suomalainen uskontotieteilijä, joka työskentelee vuodesta 2024 alkaen Svenska litteratursällskapet i Finlandin tutkimuspäällikkönä.
Lapsuus ja nuoruus.
Illman valmistui ylioppilaaksi Turun Katedralskolanista 1995 ja filosofian maisteriksi Åbo Akademista 2000. Opiskelujensa aikana hän on myös ollut vierailevana tutkijana yliopistoissa Ruotsissa, Sveitsissä, Israelissa ja Yhdysvalloissa.
Ruth Illman toimi turkulaisen Donner-instituutin johtajana vuosina 2013–2024. Vuonna 1959 perustetun yksityisen tutkimuslaitoksen tehtävänä on edistää uskontotieteellistä ja kulttuurihistoriallista tutkimusta. Instituutti toimii Åbo Akademin yhteydessä ja Stiftelsen för Åbo Akademi -säätiön alaisuudessa.
Illman on yksi Åbo Akademin harvoista kaksoistohtoreista: hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2003 ja teologian tohtoriksi vuonna 2018. Yliopiston historiassa kahdesti väitellyistä tohtoreista hän on järjestyksessä seitsemäs. Illman on myös Åbo Akademin vertailevan uskontotieteen sekä Uppsalan yliopiston uskontohistorian dosentti.
Illmanin tutkimuskohteita ovat olleet nykyajan juutalaisuus, uskontodialogi sekä taiteen suhde uskontoon. Teologian tohtoriksi hän väitteli lontoolaisten edistyksellisten juutalaisten käyttämästä uskonnollisesta musiikista. Vuodesta 2016 Illman on toiminut myös "Nordisk judaistik – Scandinavian Jewish Studies" -aikakauskirjan päätoimittajana yhdessä Lundin yliopiston suomalaissyntyisen tutkijan Svante Lundgrenin kanssa.
Yksityiselämä.
Ruth Illman syntyi Turussa suomenruotsalaiseen akateemiseen perheeseen. Hänen isänsä Karl-Johan Illman (1936–2002) oli Åbo Akademin Vanhan testamentin eksegetiikan professori. Myös hänen äitinsä Siv Illman (1941–2011) oli uskontotieteilijä ja tohtori. Valtakunnansyyttäjänä toiminut ja sananvapauskysymyksiin erikoistunut juristi Mika Illman on Ruth Illmanin veli.
Illmanin aviomies on tenorilaulaja Mats Lillhannus (s. 1972). Perheessä on kolme lasta.
Le Controis-en-Sologne

Le Controis-en-Sologne on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Bloisin kaupungista etelään.
Le Controis-en-Solognen kunta perustettiin 1. tammikuuta 2019. Tällöin viisi kuntaa; Contres, Feings, Fougères-sur-Bièvre, Ouchamps ja Thenay yhdistyivät.
Kunnan alueella on 1400-luvulla rakennettu linnoitus "Château de Fougères-sur-Bièvre". Nykyisen goottilaisen ulkoasun linnoitus sai noin vuonna 1520. Sisäpihan julkisivu on kuitenkin koristeltu renessanssin tyyliin. Vuosina 1813–1901 linnoituksen kiinteistöt toimivat myllynä, mikä pelasti sen Ranskan suuren vallankumouksen jälkeiseltä tuholta. Vuonna 1932 linnoitus siirtyi Ranskan valtion hallintaan.
Montrichard Val de Cher

Montrichard Val de Cher on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 32 kilometriä Bloisin kaupungista lounaaseen.
Montrichard Val de Cherin kunta perustettiin 1. tammikuuta 2016. Tällöin kaksi kuntaa; Bourré ja Montrichard yhdistyivät.
Cherin laaksoa suojelemaan rakennettiin 1000-luvulla linna "Château de Montrichard". Linnan rakennutti Anjoun kreivi Fulko III Musta, jolla oli konflikteja Blois’n kreivin kanssa. 1100-luvulla linna päätyi Amboisen suvun haltuun, joka laajensi linnaa. 1400-luvulla linna oli Ranskan kuningas Ludvig XI:n hallinnassa. Tämän jälkeen linna hylättiin, ja se sai raunioitua. Nykyään linnasta on jäljellä pääpuolustustorni.