tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keskisyksyn juhla (Vietnam)

Keskisyksyn juhla () on Vietnamissa vietettävä sadonkorjuujuhla. Sitä vietetään lyhtyjen valossa hyvää ruokaa syöden. Sitä vietetään kuukalenterin kahdeksannen kuukauden 15. päivänä. Vietnamissa käytetään kuukalenteria juhlapäivistä puhuttaessa. Juhlaa vietetään siten yleensä syyskuussa, mutta joskus lokakuussa. Se merkitsee satokauden päätöstä. Riisi korjataan yleensä syyskuussa. Se on myös täydenkuun juhla, ja yleensä kuu paistaa silloin kirkkaana.
Keskisyksyn juhla on uudenvuoden juhlan jälkeen tärkein vietnamilainen juhla. Sitä on vietetty 400 vuotta, mutta juhlan väitetään tulleen Vietnamiin kiinalaisten mukana, kun Kiina valloitti Vietnamin. Se on myös lasten juhla, kun vanhemmat voivat jälleen sadonkorjuun jälkeen viettää aikaa lasten kanssa.
Juhlaan liittyy erilaista syötävää, kuten kuukakkuja ("bánh trung thu"), jotka nekin ovat alun perin kiinalaista vaikutusta. Kakkuset on perinteisesti valmistettu lootuksen siemenistä ja mungpavuista, ja niissä on keskellä suolattua munankeltuaista. Nykyisin valmistukseen käytetään monenlaisia raaka-aineita, ja ne voivat olla suolaisia tai makeita.
Juhlaan kuuluu tansseja, kuten lohikäärmetanssia ja leijonatanssia, ja lapset pukeutuvat juhla-vaatteisiin ja marssivat pitkin katuja.
Karen Bit Vejle

Karen Bit Vejle (s 5. kesäkuuta 1958 Ejby, Tanska) on tanskalais-norjalainen paperileikkauksia tekevä taiteilija.
Karen Bit Vejle alkoi tehdä pieniä paperileikkauksia 1970-luvulla. Fiskarsin ompelusaksilla leikattavien teosten koko ja monimutkaisuus lisääntyi vähitellen. Nykyisin metrien kokoisten arkkien leikkaaminen saattaa kestää kuukausia, suurimmissa jopa vuoden.
Vejlen pitsimäisten teosten aiheet löytyvät eri suunnista kuten H. C. Andersenin satuhahmoista ja pankkikriisistä.
Vejlen leikkaamia kuvia on käytetty rock-yhtyeen levyn kansissa sekä astioiden ja kastehuopien kuvioinnissa.
Pitkään paperileikkauksia tehneen Vejlen töistä oli ensimmäinen näyttely vuonna 2009. Sittemmin näyttelyitä on ollut monissa museoissa ja gallerioissa, muun muassa Victoria &amp; Albert Museumissa ja Joensuun taidemuseossa. Televisiotuottajana työskennellyt Vejle sairastui ME-tautiin ja sairauslomalla paperileikkausten tekeminen helpotti oloa. Hän piti työnsä piilossa, kunnes tuttava sattumalta näki niitä.
Daniela Maier

Daniela Maier (s. 4. maaliskuuta 1996 Furtwangen im Schwarzwald) on saksalainen freestylehiihtäjä. Hän on skicrossin olympiapronssimitalisti vuodelta 2022 ja MM-mitalisti vuodelta 2025.
Maier saavutti skicrossissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 2015 ja sijoittui seuraavana vuonna neljänneksi. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Utahissa 2019 hän sijoittui 11:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sai pronssia. Hän tuli loppukilpailussa maaliin neljäntenä mutta häntä nopeampi Fanny Smith sai keltaisen kortin Maierin estämisestä viimeisessä hypyssä, joten Maier nostettiin tuloksissa kolmanneksi ja Smith pudotettiin neljänneksi. Päätös muuttui kisojen jälkeen moneen kertaan, ja lopulta joulukuussa 2022 päätettiin antaa pronssimitali sekä Maierille että Smithille. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Maier sijoittui seitsemänneksi sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että Niklas Bachsleitnerin kanssa sekaparien kilpailussa. Engadinin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia skicrossissa ja oli Tobias Müllerin kanssa sekaparikilpailussa viides.
Maier on kilpaillut maailmancupissa joulukuusta 2015 alkaen. Hän on voittanut kolme kilpailua: Val Thorensissa joulukuussa 2023 ja kahdesti Innichenissä joulukuussa 2024. Toiseksi hän on sijoittunut neljä kertaa, ensimmäisen kerran Val Thorensissa joulukuussa 2020. Lisäksi hän on sijoittunut yhdeksän kertaa kolmanneksi, ensimmäisen kerran Val Thorensissa joulukuussa 2016. Skicrossin maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on sijoittunut seitsemänneksi kausilla 2019–2020 ja 2022–2023 sekä kahdeksanneksi kaudella 2021–2022.
Li Shangfu

Li Shangfu (, s. 1958, Chengdu) on kiinalainen avaruustekniikan insinööri ja Kansan vapautusarmeijan kenraali. Hänet valittiin 20. puoluekokouksessa lokakuussa 2022 keskussotilaskomissioon ja maaliskuussa 2023 Kiinan kansantasavallan puolustusministeriksi. Elokuussa 2023 hän katosi julkisuudesta, ja lokakuussa 2023 hänet erotettiin puolustusministerin tehtävistä. Hän menetti myös paikkansa Kiinan keskussotilaskomissiossa. Lin erottamista edelsi sarja muita henkilövaihdoksia, joille ei julkisuudessa esitetty selitystä. Ulkoministeri Qin Gang oli menettänyt asemansa heinäkuussa 2023.
Li on sotilas toisessa polvessa; hänen isänsä Li Shaozhu taisteli Kiinan sisällissodassa ja Japania vastaan ja kohosi Kansan vapautusarmeijan rautatiejoukkojen varakomentajaksi.
Li Shangfu meni Kansalliseen puolustustekniikan yliopistoon 1978 ja valmistui 1982.
Hän palveli Xichangin avaruuskeskuksessa 31 vuotta ja vuonna 2003 hänet nimitettiin sen komentajaksi.
Lin vastuulla oli ensimmäisen Kiinan kuuluotaimen laukaisu ja satelliitintorjuntatesti.
Hänet nimitettiin myöhemmin pääesikunnan aseosaston johtoon, strategisten tukijoukkojen varakomentajaksi ja keskussotilaskomission kalustonkehityksen johtajaksi.
Li työskenteli Zhang Youxian alaisuudessa aseosastolla 2013–2015 ja on presidentti Xi Jinpingin perheystävä.
Vuonna 2018 Yhdysvallat asetti Lille pakotteita johtuen S-400- ja Su-35-järjestelmien ostosta Venäjältä.
Pakotteisiin kuuluvat viisumikielto, valuutanvaihto- ja rahansiirrot Yhdysvaltain finanssijärjestelmissä ja kielto pitää hallussa omaisuutta Yhdysvalloissa.
Tattoo (Loreenin kappale)

Tattoo on ruotsalaisen laulajan Loreenin kappale. Hän edusti kappaleella Ruotsia Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa voitettuaan vuoden 2023 Melodifestivalenin, Ruotsin euroviisukarsinnan. Kappale on ollut menestys, ja marraskuuhun 2023 mennessä sitä oli kuunneltu Spotifyssa yli 350 miljoonaa kertaa.
Kappale voitti Eurovisionin saatuaan 340 pistettä raadilta ja 243 yleisöltä. Kilpailussa toiseksi sijoittui Suomea edustanut Käärijän ”Cha cha cha”, joka sai ”Tattoota” enemmän pisteitä yleisöltä mutta vähemmän raadeilta. 
Vastaanotto.
Plagiointisyytös.
Kappaleen on väitetty olevan plagiaatti ukrainalaisen laulajan Mika Newtonin vuonna 2005 julkaisemasta kappaleesta ”V plenu”. Newton edusti Ukrainaa euroviisuissa vuonna 2011 kappaleella ”Angel”.
Auður Auðuns

Auður Auðuns (18. helmikuuta 1911 – 19. lokakuuta 1999) oli islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko. Hän oli Islannin ensimmäinen nainen, joka valmistui lakimieheksi sekä toimi Reykjavíkin pormestarina ja Islannin hallituksessa ministerinä.
Auður syntyi Ísafjörðurissä. Hänen isänsä Jón Auðunn Jónsson istui Alþingissä vuosina 1919–1937. Auður valmistui Islannin yliopistosta lakimieheksi vuonna 1935, minkä jälkeen hän työskenteli lakimiehenä Ísafjörðurissä vuosina 1935–1936. Vuosina 1940–1960 hän toimi Reykjavíkin äiteintukiyhdistyksen lakimiehenä. Hän istui vuosina 1946–1970 Reykjavíkin kaupunginvaltuustossa ja toimi vuosina 1954–1959 sekä 1960–1970 valtuuston puheenjohtajana. Vuosina 1959–1960 hän toimi Reykjavíkin pormestarina ollen ensimmäinen virassa toiminut nainen. Vuonna 1959 hänet valittiin Alþingiin. Vuonna 1967 hän istui Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa. Vuosina 1970–1971 hän toimi oikeus- ja kirkollisministerinä Jóhann Hafsteinin hallituksessa.
Esha Gupta

Esha Gupta (; s. 28. marraskuuta 1985 New Delhi, Intia) on intialainen näyttelijä, malli ja missi. Voitettuaan Miss India International -tittelin vuonna 2007 hän on luonut uraa näyttelemällä pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa.
Marie Martinod

Marie Martinod (s. 20. heinäkuuta 1984 Bourg-Saint-Maurice) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän on pituudeltaan 158-senttimetrinen. Hän on lumikourun kaksinkertainen olympiahopeamitalisti.
Martinod sijoittui Vossin maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 lumikourussa viidenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän saavutti hopeaa edellään yhdysvaltalainen Maddie Bowman. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 Martinod saavutti hopeaa japanilaisen Ayana Onozukan takana. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Martinod saavutti toisen olympiahopeamitalinsa, ja nyt voiton vei kanadalainen Cassie Sharpe.
Martinod on voittanut maailmancupissa seitsemän osakilpailua, joista ensimmäisen marraskuussa 2003. Hän voitti lumikourun maailmancupin kokonaiskilpailun kausina 2003–2004 ja 2016–2017.
Juhani Antero Kostet

Juhani Antero Kostet (28. syyskuuta 1943 Oulainen – 22. helmikuuta 2023 Kauniainen) oli suomalainen taidemaalari.
Kostet opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa (nyk. Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu) vuosina 1964–1968. Hänellä oli useita yksityisnäyttelyitä muun muassa Helsingissä, Oulaisissa, Oulussa ja Tampereella. Uransa alussa Kostet keskittyi abstrakteihin maalauksiin, 1970-luvulta alkaen maisemat olivat hänen kohteensa öljyväreillä maalaten. 
Kostet kuoli lyhyen aikaa sairastettuaan Kaunialan Sairaalassa Kauniaisissa.
Sarah Höfflin

Sarah Höfflin (s. 8. tammikuuta 1991 Geneve) on sveitsiläinen freestylehiihtäjä. Hän on slopestylen olympiavoittaja vuodelta 2018.
Höfflin sijoittui ensimmäisissä arvokilpailuissaan Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 slopestylessa neljänneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti slopestylessa kultaa 3,2 pisteen erolla joukkuetoveriinsa Mathilde Gremaudiin. Utahin MM-kilpailuissa 2019 Höfflin sijoittui big airissa neljänneksi ja Aspenin MM-kilpailuissa 2021 samassa lajissa kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui big airissa kuudenneksi ja slopestylen karsinnassa 20:nneksi. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän oli slopestylessa neljäs ja big airin karsinnassa viidestoista. Engadinin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti big airissa hopeaa ja sijoittui slopestylessa 16:nneksi.
Höfflin on kilpaillut maailmancupissa marraskuusta 2016 alkaen. Hän on voittanut slopestylessa kolme osakilpailua: tammikuussa 2017 Seiser Almissa, tammikuussa 2019 Font Romeussa ja tammikuussa 2020 Mammouth Mountainilla. Kolmen parhaan joukkoon hän on sijoittunut slopestylessa 12 ja big airissa kuusi kertaa. Hän voitti slopestylen maailmancupin kokonaiskilpailun kausina 2016–2017 ja 2019–2020, sijoittui toiseksi kausilla 2018–2019, 2021–2022 ja 2022–2023 sekä kolmanneksi kaudella 2020–2021. Big airin cupissa hän oli toinen kaudella 2021–2022. "Park &amp; pipe" -lajien yhteiscupissa hän sijoittui kolmanneksi kausilla 2020–2021 ja 2022–2023.
Elena Montenegrolainen

Elena Petrović Njegoš (serb. Јелена Петровић Његош); (8. tammikuuta 1873 Cetinje, Montenegron ruhtinaskunta – 28. marraskuuta 1952 Montpellier, Ranska) oli Montenegron prinsessa, josta tuli Italian kuningatar.
Suku ja koulutus.
Elena oli kuudenneksi vanhin Montenegron kuningas Nikola I Petrović Njegošin ja kuningatar Milena Vukotićin (1847–1923) kahdestatoista lapsesta. Hänet lähetettiin 12-vuotiaana Pietariin Smolnan instituuttiin, jossa neljä muutakin sisarta Zorka, Milica, Anastasia ja Marija opiskelivat. Montenegron ja Venäjän kuningashuoneet olivat läheisiä ja keisari Aleksanteri II oli Elenan kummisetä. Elena kirjoitti runoja, maalasi akvarelleja ja harrasti metsästystä ja kalastusta.
Avioliitto ja lapset.
Äitiensä tekemien järjestelyjen ansiosta Elena ja Napolin prinssi Viktor Emanuel kohtasivat ensin huhtikuussa 1895. Kansainvälisessä taidenäyttelyssä Venetsiassa Elena esiteltiin Italian kuninkaalle ja kuningattarelle ja oopperassa hänet esiteltiin prinssille. Toisen kerran he kohtasivat Pietarissa keisari Nikolai II:n kruunajaisissa toukokuussa 1896. He kihlautuivat prinssin vieraillessa Cetinjessä 18. elokuuta 1896.
Elena avioitui Viktor Emanuelin kanssa 21. lokakuuta 1896 Barissa. Hän kääntyi roomalaiskatolilaiseksi ennen vihkimistä Pyhän Nikolan basilikassa. Ortodoksisesta uskonnosta luopuminen aiheutti sen, että Elenan asiasta järkyttynyt äiti ei osallistunut tilaisuuteen.
Heille syntyi viisi lasta:
Kuningatar.
Viktor Emanuel nousi kuninkaaksi vuonna 1900 isänsä salamurhan jälkeen. Elena keskittyi lastensa kasvatukseen ja hyväntekeväisyystyöhön; ensimmäisen maailmansodan aikana hän järjesti Quirinalen palatsiin sotilassairaalan. Tunnustuksena suuresta uskostaan ​​ja ​​hyväntekeväisyystoiminnastaan paavi Pius XI myönsi hänelle tuolloin korkeimman naiselle annettavan kunnianosoituksen, katolisen kirkon Kultaisen ruusun kahdesti, vuosina 1930 ja 1937.
Viimeiset vuodet.
Viktor Emanuel luopui vallasta vuonna 1946. Tämän jälkeen he muuttivat ensin Egyptiin, jossa Viktor Emanuel kuoli vuonna 1947. Sairastuttuaan vaikeaan syöpään Elena muutti Ranskaan saamaan hoitoa vuonna 1950. Hän kuoli 79-vuotiaana syöpäleikkaukseen marraskuussa 1952. 
Perintö.
Elenan jäännökset kotiutettiin 65 vuotta hänen kuolemansa jälkeen 15. joulukuuta 2017 Montpellier'stä Vicoforten pyhäkköön Torinon lähellä. Viktor Emmanuel III:n jäännökset siirrettiin kaksi päivää myöhemmin Aleksandriasta ja haudattiin hänen viereensä.
Vuonna 2001 Montpellier'n piispa aloitti kuningatar Elenan autuaaksijulistamisen prosessin tämän kuoleman 50-vuotisjuhlien yhteydessä. Toistaiseksi hänelle on myönnetty arvonimi Jumalan palvelija.
Kytridiomykoosi

Kytridiomykoosi on "Batrachochytrium dendrobatidis" -sienen aiheuttama ihotauti, joka löydettiin sammakkoeläimistä ensimmäistä kertaa vuonna 1998. Se on vähentänyt sammakkokantoja kaikkialla muualla paitsi Aasiassa, josta se ilmeisesti lähti liikkeelle kansainvälisen lemmikkieläinkaupan mukana. Taantuminen oli suurimmillaan 1980-luvulla. Vain 12 prosentissa taantuneista lajeista, joita on ainakin 501, on ollut elpymistä, kun taas 39 prosentissa lajeista taantuminen on jatkunut. Sukupuuttoon kuolemisia tauti on aiheuttanut noin 90, ja se on vaikuttanut kaikkiaan lähes seitsemään prosenttiin kaikista maailman sammakkoeläinlajeista.
Voimakkaimmin sairaus on vaikuttanut Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä itäisessä Australiassa, mihin se saapui ensimmäisen kerran 1970-luvulla. Vuonna 2022 arvioitiin, että tauti oli hävittänyt siellä vähintään seitsemän lajia sukupuuttoon ja vähentänyt vakavasti kymmeniä lajeja. Tautiin ei ole keksitty parannuskeinoa, mutta muutamat australialaiset lajit ovat jo suurelta osin vastustuskykyisiä. Vuonna 2008 tehdyn havainnon mukaan myös sammakkoeläinten ihossa luonnostaan elävä "Janthinobacterium lividum" -bakteeri näyttää tuottavan yhdisteitä, jotka suojaavat taudilta.
Alan Gaglojty

Gaglojty Edwardy fyrt Alan (, , s. 6. helmikuuta 1981 Tskhinvali) on eteläossetialainen poliitikko ja maan presidentti toukokuusta 2022.
Gaglojty syntyi ja kävi koulunsa Tskhinvalissa. Hän opiskeli taloustiedettä ja lakia Etelä-Ossetian valtionyliopistossa ja valmistui 2002.
Gaglojty työskenteli Etelä-Ossetian talouskehityksen ministeriön pienten- ja keskisuurten yritysten tuen ja antimonopolikäytäntöjen pääasiantuntijana. 
Vuonna 2002 hän liittyi valtion turvallisuuskomitean (KGB) palvelukseen ja erosi siitä 2007 everstiluutnanttina. Gaglojty osallistui taisteluihin Georgiaa vastaan 2004 ja 2008. Hän sai myös koulutusta Venäjällä Vladikavkazissa.
Gaglojty oli ensimmäisen kerran presidenttiehdokkaana 2017. Hänet luettiin teknokraatiksi, ja hänen katsottiin olevan lähellä tuolloista presidentti Leonid Tibilovia. Gaglojty oli myös menestyvä liikemies, jonka kerrottiin omistavan leipomon, ruokakaupan ja autopesulan, tosin hänen yrityksensä oli rekisteröity sukulaisen nimiin.
Vuonna 2020 Gaglojtysta tuli Nyhas-puolueen puheenjohtaja. Huhti-toukokuun 2022 presidentinvaaleissa Gaglojty sai toisella kierroksella 68,2 % äänistä ja voitti istuvan presidentin Anatoli Bibyltyn (Bibilov), joka myönsi tappionsa. Kaikki ensimmäisellä kierroksella pudonneet ehdokkaat tukivat Gaglojtya.
Gaglojty peruutti 30. toukokuuta 2022 edeltäjänsä määräyksen kansanäänestyksen järjestämisestä liittymisestä Venäjään.
Kampanjoidessaan Gaglojty vieraili myös georgialaisten asuttamassa Leningorissa ja pyrki avaamaan rajan Georgiaan. Tämä johti syytöksiin, että Gaglojty ajaa Georgian ja Yhdysvaltojen etua. Tshinvalin KGB puolusti presidenttiä. Elokuusta 2022 lähtien Etelä-Ossetia on avannut rajan Georgiaan kymmeneksi päiväksi joka kuukausi.
Evelyne Leu

Evelyne Leu (s. 7. heinäkuuta 1976 Bottmingen) on sveitsiläinen freestylehiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa hypyissä vuonna 2006.
Leu osallistui olympialaisiin neljä kertaa. Naganossa 1998 hän sijoittui karsinnassa 15:nneksi, Salt Lake Cityssä 2002 hän oli loppukilpailussa yhdestoista, Torinossa 2006 hän voitti kultaa ja Vancouverissa 2010 hän sijoittui karsinnassa 16:nneksi. Maailmanmestaruuskilpailuihin Leu osallistui seitsemän kertaa. Naganossa 1997 ja Haslibergissä 1999 hän sijoittui hypyissä 14:nneksi. Whistlerissä 2001 hän oli neljäs ja Deer Valleyssa 2003 yhdeksäs. Rukalla 2005 Leu saavutti ainoan MM-mitalinsa sijoittuessaan hopealle edellään vain kiinalainen Li Nina, joka seuraavan vuoden olympialaisissa jäi Leun takana hopealle. Madonna di Campiglion MM-kilpailuissa 2007 Leu oli viides ja Inawashirossa 2009 viidestoista.
Leu kilpaili maailmancupissa vuosina 1994–2010. Hän voitti hypyissä kahdeksan osakilpailua vuosina 2001–2009. Hän voitti hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2005–2006.
Emätinhuuhtelu

Emätinhuuhtelu tarkoittaa emättimen huuhtelemista, tyypillisesti vedellä, johon on mahdollisesti sekoitettu kemikaaleja. Emätinhuuhtelua ei suositella, koska siitä voi olla terveyshaittoja. Se häiritsee emättimen normaalia bakteerikantaa ja emättimen omaa puhdistumismekanismia.
Huuhtelu yhdynnän jälkeen ei ole tehokas ehkäisykeino. 
Terveyshaitat.
Emätinhuuhtelua ei suositella, koska siihen liittyy terveysongelmia, kuten kohdunkaulan syöpä, sisäsynnytintulehdus, endometriitti ja kohonnut seksitautien riski.
Monien terveydenhoidon ammattilaisten mukaan emätinhuuhtelu on vaarallista, koska se häiritsee sekä vaginan normaalia bakteerikasvustoa että vaginan normaalia puhdistumismekanismia ja voi aiheuttaa tai levittää tulehduksia. Huuhtelu voi myös aiheuttaa seuraavia raskauden ongelmia kohdunulkoinen raskaus, matala syntymäpaino, ennenaikainen synnytysvaiheen alkaminen, ennenaikainen synnytys, ja kohtutulehdus sekä vakavia gynekologisia seurauksia, kuten kohdunkaulan syöpä, sisäsynnytintulehdus, endometriitti, bakteerivaginoosi ja kohonnut seksitautien riski, mm. HIV. . Bakteerivaginoosi on yhteydessä haitaillisiin seurauksiin raskaudelle ja lisääntyneeseen seksitautien riskiin. Siksi Yhdysvaltain terveys- ja sosiaaliministeriö suosittelee voimakkaasti olemaan huuhtelematta emätintä, mainiten useita riskejä. Säännöllinen huuhtelu vedellä voi johtaa pH-epätasapainoon ja aiheuttaa emätininfektioita, kuten hiivatulehdus.
Antiseptiset huuhteluaineet voivat vahingoittaa emättimen bakteeritasapainoa ja aiheuttaa tulehduksia. 
Tutkimuksen mukaan säännöllisesti emätintään huuhtelevat naiset saivat useammin kohdunulkoisen raskauden, tulehduksia ja alipainoisia lapsia kuin naiset, jotka tekivät sitä harvoin tai eivät koskaan.
Yleisyys.
Rochesterin yliopiston tutkimuksessa vuonna 1995 Yhdysvalloissa yli puolet afroamerikkalaisista naisista ja 21 % valkoisista naisista huuhteli vaginaansa säännöllisesti, minkä vuoksi edellisillä oli useammin bakteerivaginoosi.
Ehkäisy.
Vaginahuuhtelu yhdynnän jälkeen vähentää raskauden riskiä arviolta 30 %. Kondomi vähentää riskiä 98 %. Huuhtelu vie työntää siemennesteen syvemmälle vaginaan lisäten raskauden riskiä.
Alapesu.
Gynekologi Jatta Rautkorven mukaan riittää tehdä alapesu haalealla vedellä, yleensä 1-2 kertaa päivässä. Jos käyttää pesuainetta, se voi nostaa emättimen pH-arvoa, mikä voi aiheuttaa kutinaa, kirvelyä ja liiallista valkovuotoa. Itse emätintä ei pidä huuhdella eikä suihkuttaa vettä sen sisälle, vaan emätin puhdistuu valkovuodolla.
Endometriitti

Endometriitti on kohdun limakalvon tulehdus. Oireita voivat olla kuume, alavatsakipu ja epänormaali verenvuoto tai vuoto emättimestä. Se on yleisin synnytyksen jälkeisen infektion aiheuttaja. Se on myös osa sisäsynnytintulehdusten kirjoa. 
Endometrioosi on eri asia kuin endometriitti.
Li Nina

Li Nina (; s. 10. tammikuuta 1983 Benxi) on kiinalainen freestylehiihtäjä. Hän voitti hypyissä kolme maailmanmestaruutta ja saavutti kahdesti olympiahopeaa.
Li osallistui olympialaisiin neljä kertaa. Salt Lake Cityssä 2002 hän sijoittui viidenneksi, Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010 hän saavutti hopeaa edellään ensin sveitsiläinen Evelyne Leu ja jälkimmäisellä kerralla australialainen Lydia Lassila, ja Sotšissa 2014 hän sijoittui neljänneksi. Maailmanmestaruuskilpailuihin Li osallistui viisi kertaa. Whistlerissä 2001 hän sijoittui hypyissä 15:nneksi ja Deer Valleyssa 2003 11:nneksi. Rukalla 2005, Madonna di Campigliossa 2007 ja Inawashirossa 2009 hän voitti kultaa.
Li kilpaili maailmancupissa vuosina 2001–2014. Hän voitti hypyissä 18 osakilpailua, joista ensimmäisen helmikuussa 2004 ja viimeisen tammikuussa 2014. Hän voitti hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2004–2005, 2009–2010 ja 2013–2014 sekä freestylehiihdon kokonaiscupin kausilla 2004–2005 ja 2009–2010.
Petter Mørch Koren

Petter Mørch Koren (22. tammikuuta 1910 Edinburgh, Skotlanti – 14. marraskuuta 2004) oli norjalainen juristi ja kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä 1963 sekä 1972–1973. Vuosina 1966–1979 hän oli Oslon ja Akershusin maaherra.
Anton Skulberg

Anton Skulberg (29. joulukuuta 1921 Spydeberg – 30. elokuuta 2012) oli norjalainen eläinlääkäri ja keskustapoliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1969–1977 sekä toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1972–1973. Vuosina 1964–1967 hän oli Spydebergin pormestari.
Oliver Ruutu

Oliver Ruutu (s. 25. helmikuuta 2004) on suomalainen kilpagolfaaja, joka edustaa Archipelagia Golfia (ArGC). Ruutu on voittanut 2020 Finnish International Junior Championship -kilpailun 16-vuotiaiden poikien sarjassa. Ruutu voitti myös tammikuussa 2023 Espanjan Parador de Malagan kentällä järjestetyn Lauro Finnish Open -kilpailun. Kaudella 2023 Ruutu pelaa Finnish Tourilla.
Urheilu-ura.
Ruutu aloitti golfin vuonna 2011 ja liittyi heti Achipelagia Golf Clubiin Paraisille. Ensimmäisinä vuosina Oliverin valmentajana toimi Janne Vellamo. Timo Rauhala aloitti Ruudun valmentajana vuonna 2019. Ruudun fysiikkavalmentajana toimii Ville Rintala. Ruutu on pelannut aktiivisesti kansainvälisissä kisoissa 14-vuotiaasta lähtien. Vuonna 2022 Ruutu kuului poikien maajoukkueeseen ja kausi huipentui poikien EM-kisoihin Saksassa, jossa Ruutu toimi joukkueen kapteenina.
Nikki Stone

Nicole "Nikki" Stone (s. 4. helmikuuta 1971 Princeton, New Jersey) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä. Hän voitti hypyissä olympiakultaa vuonna 1998 ja maailmanmestaruuden vuonna 1995.
Stone osallistui olympialaisiin kahdesti. Lillehammerissa 1994 hän sijoittui 13:nneksi karsinnassa, josta 12 parasta pääsi loppukilpailuun. Naganossa 1998 hän voitti kultaa otettuaan ensimmäisellä kierroksella niin selvän johtoaseman, että toisella kierroksella parhaat pisteet kerännyt ja hopealle noussut kiinalainen Xu Nannan jäi hänestä lopulta yli kuuden pisteen päähän. Maailmanmestaruuskilpailuihin Stone osallistui neljä kertaa. Altenmarkt im Pongaussa 1993 hän sijoittui neljänneksi ja La Clusaz'ssa 1995 hän voitti kultaa. Naganossa 1997 hän sijoittui kymmenenneksi ja Haslibergissä 1999 hän saavutti pronssia.
Stone kilpaili maailmancupissa vuosina 1992–1999. Hän voitti hypyissä 11 osakilpailua, joista ensimmäisen maaliskuussa 1992 ja viimeisen tammikuussa 1999. Hän voitti hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 1994–1995 ja 1997–1998 sekä freestylen yhteispistecupin kaudella 1997–1998.
Kinnasjärvi

Kinnasjärvi on suurelta osin lahdista koostuva lyhytviipymäinen ja runsashumuksinen järvi Joensuun itäosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 51 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Kinnasjärven ulottuvuus lounaasta koilliseen on kolme kilometriä. Järven eteläosan muodostaa Porttilahti ja pohjoisosan Makkaralahti. Järven itärannalla sijaitsee Kinnasniemen kylä, jonka kohdalla sijaitseva järven keskiosa on noin 200–300 metriä leveä. Noin kymmenesosa Kinnasjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Porttilahti on syvää aluetta, ja sen suulla sijaitsee järven syvin kohta, 22 metriä. Järven keskivaiheilla on 12-metrinen syvänne, josta koilliseen järvi on melko matalaa.
Kinnasjärven saariluku on neljä. Laajin saari on noin kuusihehtaarinen Vuohisaari järven länsiosassa. Makkaralahden suulla sijaitsee noin kaksihehtaarinen Monolansaari, jonka itäpuolella sijaitsee Monolanniemi. Kinnasjärven rannat ovat erittäin karuja ja jyrkästi syveneviä kalliorantoja.
Kinnasjärvi edustaa reittivesityyppiä. Kinnasjärveen laskee Riuttanen (140,9 metriä mpy) pohjoisesta ja Eimisjärvi (142,4 metriä mpy) idästä. Kinnasjärven luusua sijaitsee altaan länsikolkassa, josta järven vedet laskevat Rosvohotua Alajärveen (133,9 metriä mpy) ja siitä edelleen Kuuttijokea länteen. Virran kulkusuunta vaihtuu Myllylammen (127,8 metriä mpy) kohdalla, josta se jatkuu Mäntyjokena etelään.
Kinnasjärven vesitilavuus on 6 103 000 kuutiometriä.
Kinnasjärvi (01.071.1.015) kuuluu Kinnasjärven alueeseen (01.071), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistössä (01). Toinen jakovaihe on Eimisjärven valuma-alue (01.07). Kinnasjärvi on laajin Kinnasjärven alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kaatiojärvi.
Kalasto ja kasvillisuus.
Kinnasjärven rannoilla kasvaa kortetta ja järviruokoa. Syvemmällä vesialueella sijaitsee kapea kelluslehtivyöhyke. Kinnasjärven kalakannan kunto on tyydyttävä; järveen on istutettu kuhaa ja siikaa. Järvessä on tavattu myös rapuja.
Xiye Bastida

Xiye Bastida Patrick (s. 18. huhtikuuta 2002) on meksikolainen ilmastoaktivisti, joka kuuluu otomien alkuperäiskansaan. Hän kuuluu People's Climate Movementin hallintokomiteaan ja on Sunrise Movementin ja Elokapinan entinen jäsen, minkä lisäksi hän on ollut mukana perustamassa Re-Earth Initiativea, kansainvälistä voittoa tavoittelematonta järjestöä, joka on osallistava ja alueiden välinen, "aivan kuten ilmastoliikkeen pitäisi olla".
Varhainen elämä.
Bastida syntyi Atlacomulcossa Méxicon osavaltiossa ja vietti lapsuutensa San Pedro Tultepecin kaupungissa Lermassa. Hänen isänsä, alueen alkuperäiskansojen yhteisön johtaja Mindahi on intiaani, kun taas hänen chileläisellä äidillään Geraldinella on kelttiläistä syntyperää. Myös hänen vanhempansa ovat luonnonsuojelijoita. Bastidalla on Meksikon ja Chilen kaksoiskansalaisuus.
Bastida ja hänen perheensä muuttivat New Yorkiin sen jälkeen, kun voimakkaat tulvat iskivät heidän kotikaupunkiinsa vuonna 2015 kolmen vuoden kuivuuden jälkeen.
Bastida ilmoittautui Pennsylvanian yliopistoon vuonna 2020.
Aktivismi.
Bastida aloitti toimintansa ympäristökerhossa, joka piti protesteja Albanyssa ja New Yorkin kaupungintalolla. Tällöin hän kuuli ensimmäisen kerran Greta Thunbergista ja tämän ilmastolakosta.
Vuonna 2018 Bastida kutsuttiin yhdeksänteen Yhdistyneiden kansakuntien World Urban Forumiin puhumaan alkuperäiskansojen kosmologiasta, ja samana vuonna hänelle myönnettiin "Spirit of the UN" -palkinto.
Bastida johti lukiotaan, The Beacon Schoolia, ensimmäisessä suuressa ilmastolakossa New Yorkissa 15. maaliskuuta 2019. Hän ja toinen nuori ilmastoaktivisti, Alexandria Villaseñor, tervehtivät virallisesti Thunbergia hänen saapuessaan Euroopasta syyskuussa 2019 osallistumaan YK:n ilmastohuippukokoukseen. Bastidaa onkin nimitetty myös "Amerikan Greta Thunbergiksi".
"Teen Vogue" julkaisi Bastidaa käsittelevän dokumenttielokuvan "We Rise" joulukuussa 2019. Bastida on myös tehnyt yhteistyötä dokumenttielokuvan "2040" kanssa luodakseen lyhyen videon nimeltä "Imagine the Future", jossa tutkitaan, miltä maisemat ja kaupunkikuvat voisivat näyttää tulevaisuudessa.
Bastida on osallistunut "All We Can Save -antologiaan," jossa naiset kirjoittavat ilmastonmuutoksesta, ja puhui vuonna 2021 Joe Bidenin hallinnon isännöimässä Leadership Summit on Climate-kokouksessa kehottaen maailman johtajia osallistumaan ilmastoaktivismiin laajemmin.
Vaikka Bastida ei voinut äänestää Yhdysvalloissa, koska hänellä ei ole Yhdysvaltain kansalaisuutta, hän ilmaisi tukensa Massachusettsin senaattori Elizabeth Warrenille vuoden 2020 presidentinvaaleissa, painottaen kuitenkin ilmastoliikkeen puoluerajat ylittävästä merkityksestä.
Giuliani

Giuliani on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Halyna Jantšenko

Halyna Ihorivna Jantšenko (; s. 29. huhtikuuta 1988) on ukrainalainen poliitikko, joka valittiin vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan.
Jantšenko syntyi Žytomyrissä. Hän opiskeli sosiologiaa Kiovan Mohyla-akatemiassa, minkä lisäksi hän opiskeli vuoden ajan Wichita Fallsissa, Texasissa. Hän osallistui vuoden 2014 Ukrainan vallankumoukseen. Vuosina 2013–2016 hän työskenteli analyytikkona korruptionvastaisessa keskuksessa. Vuosina 2014–2015 hän istui Kiovan kaupunginvaltuustossa demokraattisen liittouman edustajana. Vuosina 2018–2019 hän toimi Ukrainan korruptionvastaisen viraston julkisen hallinnan neuvoston puheenjohtajana. Vuoden 2019 presidentinvaaleissa hän toimi Volodymyr Zelenskyin kampanjassa vastuualueenaan korruptionvastaiset toimet ja valtion digitaaliset ratkaisut. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen listan viidentenä, sitoutumattomana ehdokkaana. Hän toimi puolueen parlamenttiryhmän varapuheenjohtajana.
Marraskuussa 2022 Jantšenko erosi Kansan palvelija -puolueesta vastalauseena sille, että puolueen puheenjohtaja Olena Šuljak oli käynyt sairaalassa vierailemassa taistelussa molemmat jalkansa menettäneen lakimiehen Oleh Symorozin luona, joka oli kritisoinut Šuljakin ajamaa kaupunkisuunnitteluun liittyvää lakiehdotusta.
Haapajärvi (järvi Lappeenrannassa)

Haapajärvi on erittäin matala järvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja keskisyvyys 143 senttimetriä. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 15 kilometriä eteläkaakkoon.
Maantiede.
Haapajärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,3 kilometriä. Järvi on leveimmillään luoteessa, josta se kaventuu kohti kaakkoa. Järven kaakkoisimman osan muodostaa Jussilanlahti. Suuri osa Haapajärvestä on enintään puolitoista metriä syvä. Noin kymmenesosa on vähintään kolme metriä syvä. Syvin kohta, neljä metriä, sijaitsee järven länsiosan Haukkavuorensalmessa.
Haapajärven laajin saari on noin 12-hehtaarinen Suurisaari. Sen kaakkoispuolella sijaitsee Pienisaari ja Lintsaari. Suurisaaren pohjoispuolella sijaitsee Ristisaari. Haapajärven saarien yhteispinta-ala on noin 15 hehtaaria. Haapajärvi rajautuu peltoalueisiin pohjoisessa, idässä ja etelässä. Länsiranta on metsämaata. Haukkavuorensalmen kohdalla on jyrkänne ja Haukkavuori, jonka korkeimmat kohdat ovat noin 75 metriä merenpinnan yläpuolella.
Haapajärven pohjoiskolkkaan laskee Rakkolanjoki pohjoisesta. Rakkolanjoki jatkuu Haapajärven kaakkoiskolkasta kohti kaakkoa.
Haapajärven vesitilavuus on 3 067 000 kuutiometriä.
Haapajärvi (06.022.1.001) kuuluu Rakkolanjoen yläosan valuma-alueeseen (06.022), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hounijoen vesistössä (06). Toinen jakovaihe on Rakkolanjoen valuma-alue (06.02). Haapajärvi on laajin Rakkolanjoen yläosan valuma-alueen seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on noin 14-hehtaarinen Mahalaisenjärvi ja kolmantena tulee Koiralampi.
Hanhijärvi (järvi Lappeenrannassa)

Hanhijärvi on laajalti kulttuurimaiseman reunustama, erittäin matala ja rehevöitynyt lintujärvi Lappeenrannassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Se sijaitsee viitisen kilometriä kaupungin keskustasta etelään.
Maantiede.
Hanhijärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 3,4 kilometriä. Järvi levenee kohti pohjoista, jossa etäisyys Sumusenlahden läntisimmästä osasta Törsävänlahden itäisimpään osaan on noin 1,7 kilometriä. Hanhijärveä on madallettu monta kertaa 1800-luvulta alkaen. Järvi luodattiin kesällä 2011, jolloin sen keskisyvyydeksi saatiin 154 senttimetriä. Puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee kuitenkin varsin lähellä rantaviivaa, ja suurin osa järvestä on vähintään metrin ja enintään kahden metrin syvyinen.
61. pohjoinen leveyspiiri kulkee Hanhijärven pohjoisosan halki noin puolentoista kilometrin matkan.
Hanhijärven saariluku on viisi. Saaret sijaitsevat järven keskiosassa. Laajin saari on runsaan hehtaarin kokoinen Vuorisaari. Hanhijärven rannoila on sekä peltoa että metsää.
Hanhijärveen virtaa tulouomia sen itäpuolella sijaitsevalta Suurisuolta. Suon eteläpuoliselta Ritajärveltä (59,7 metriä mpy) virtaa Suurioja Hanhijärven eteläkolkkaan. Hanhijärven lounaispuolisen Hyvikkään korkeustaso on sama kuin Hanhijärven. Hyvikkäältä virtaa noin satametrin tulouoma Hanhijärveen. Pohjoisesta Hanhijärveen laskee Suuroja. Hanhijärven lasku-uoma on järven länsirannalta länteen virtaava Hanhisillanjoki.
Hanhijärven vesitilavuus on 3 766 000 kuutiometriä. Vesi on tummaa ja sameaa. Järven mataluus aiheuttaa sisäistä kuormitusta ja hankaloittaa järven kunnostamista.
Hanhijärvi (06.013.1.006) kuuluu Alajoen yläosan valuma-alueeseen (06.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hounijoen vesistössä (06). Toinen jakovaihe on Alajoen alue (06.01). Hanhijärvi on laajin Alajoen yläosan valuma-alueen kahdeksastatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Humaljärvi ja Kaislasenjärvi.
Kalasto ja linnusto.
Hanhijärven kalalajeja ovat ahven, hauki, lahna, ruutana, salakka ja särki. Linnuista järvellä tavataan muun muassa uiveloita ja leveäpyrstökihuja.
Kremenetsin vuorten kansallispuisto

Kremenetsin vuorten kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Ternopilin alueella, Kremenetsin kaupungin läheisyydessä. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 69,5120 neliökilometriä.
Xu Nannan

Xu Nannan (; s. 16. marraskuuta 1978 Benxi) on kiinalainen freestylehiihtäjä. Hän saavutti hypyissä olympiahopeaa vuonna 1998.
Xu osallistui olympialaisiin kolme kertaa. Naganossa 1998 hän saavutti hopeaa noustuaan toisen kierroksen parhaalla suorituksella neljänneltä sijalta toiseksi. Kilpailun voittanut yhdysvaltalainen Nikki Stone keräsi lopulta yli kuusi pistettä enemmän. Salt Lake Cityssä 2002 Xu sijoittui 12:nneksi. Torinossa 2006 hän sijoittui neljänneksi ja hävisi pronssia vieneelle Australian Alisa Camplinille 0,16 pistettä. Maailmanmestaruuskilpailuihin Xu osallistui neljä kertaa. Naganossa 1997 hän oli yhdeksäs, Haslibergissä 1999 kahdeksas, Whistlerissä 2001 seitsemäs ja Deer Valleyssa 2003 kahdeksastoista.
Xu kilpaili maailmancupissa vuosina 1996–2006. Hän voitti hypyissä neljä osakilpailua: maaliskuussa 2001 Himoksella, tammikuussa 2003 Lake Placidissa, syyskuussa 2003 Mount Bullerilla ja joulukuussa 2005 Changchunissa. Hän sijoittui hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 2000–2001.
Fili (täsmennyssivu)

Fili voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Armijärvi (Ruokolahti)

Armijärvi on Saimaaseen laskeva metsäjärvi Ruokolahden länsiosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 72 hehtaaria. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 38 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Armijärven ulottuvuus lännestä itään on 1,85 kilometriä. Järven läntisen pääaltaan itäpuolella sijaitsee pienempi järvenosa, jonne johtaa noin 50 metriä leveä salmi. Noin seitsemäsosa Armijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee pääaltaan keskellä.
Armijärven ainoa saari on sen etelärannan lähellä sijaitseva noin 2,5 aarin laajuinen luoto. Järven pohjoisrannalla on jonkin verran pientaloja.
Armijärven vesitilavuus on 3 859 000 kuutiometriä.
Armijärvi (04.112.1.068) kuuluu Ala-Saimaan lähialueeseen (04.112), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur-Saimaan alue (04.1). Ala-Saimaan lähialueella on 612 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Saimaan jälkeen laajimmat ovat Paljavesi, Oininki ja Niinivesi.
Yui Susaki

Yui Susaki (, s. 30. kesäkuuta 1999 Matsudo) on japanilainen vapaapainin olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän voitti olympiakultaa Tokion olympialaisissa 2020, kun hän voitti naisten alle 50 kg sarjan.
Susaki voitti ensimmäisen alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2015, kun hän voitti naisten alle 46 kg sarjan. Hän voitti seuraavana vuonna alle 17-vuotiaiden MM-kultaa 49 kg sarjassa. Ensimmäisen aikuisten turnausvoiton hän saavutti vuonna 2017 Ivan Yariguinin Grand Prix -kilpailussa 48 kg sarjassa. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin hän voitti New Delhin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2017, kun hän voitti 48 kg sarjan. Susaki voitti samana vuonna myös ensimmäisen aikuisten MM-kullan Pariisin MM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2018 Yui voitti sekä alle 20-vuotiaiden että aikuisten MM-kultaa 50 kg sarjassa. Hän uusi seuraavana vuonna alle 20-vuotiaiden MM-kullan.
Susaki osallistui uransa ensimmäisiin olympialaisiin Tokion olympialaisissa 2020. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella mongolialaisen Tsogt Ochir Namuuntsetsegin ja puolivälierissä ecuadorilaisen Lucía Yépezin ylivoimaisella pistevoitolla. Hän voitti välierissä azerbaidžanilaisen Mariya Stadnikin jälleen ylivoimaisella pistevoitolla. Loppuotteluss Susaki kohtasi kiinalaisen Sun Yananin. Susaki voitti ottelun ylivoimaisella pistevoitolla. Hän toimi myös samojen olympialaisten avaustilaisuuden Japanin lipunkantajana.
Vuonna 2022 Susaki voitti Belgradin MM-kilpailuissa 50 kg sarjan. Hän voitti samana vuonna myös alle 23-vuotiaiden MM-kultaa. Hän voitti 50-kiloisten maailmanmestaruuden jälleen Belgradissa 2023.
Susaki kärsi Pariisissa 2024 olympiaturnauksen avausottelussa yllätystappion intialaiselle Vinesh Phogatille. Susaki oli voittanut ennen olympialaisia 24 kansainvälistä painiturnausta putkeen eikä ollut hävinnyt 94 otteluun yhdellekään ulkomaalaisille vastustajalle. Susaki ylsi kuitenkin pronssille päästyään keräilyeristä pronssiotteluun, jossa hän voitti Ukrainan Oksana Livatšin.
Colette Brand

Colette Roth-Brand (o.s. Brand, s. 5. marraskuuta 1967) on sveitsiläinen freestylehiihtäjä. Hän saavutti hypyissä olympiapronssia vuonna 1998.
Brand osallistui olympialaisiin kolmasti. Albertvillessä 1992 hän voitti näytöslajina kilpaillut hypyt. Lillehammerissa 1994 hypyt olivat virallinen laji ja Brand sijoittui 15:nneksi. Naganossa 1998 hän saavutti pronssia. Maailmanmestaruuskilpailuihin Brand osallistui kolme kertaa. Lake Placidissa 1991 ja Altenmarkt im Pongaussa 1993 hän sijoittui seitsemänneksi sekä La Clusaz'ssa 1995 yhdeksänneksi.
Brand kilpaili maailmancupissa vuosina 1987–1998. Hän voitti hypyissä 13 osakilpailua, joista ensimmäisen maaliskuussa 1991 Hundfjälletissä ja viimeisen helmikuussa 1996 La Plagnessa. Hän voitti hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1995–1996 ja sijoittui toiseksi kausilla 1991–1992, 1992–1993 ja 1993–1994 sekä kolmanneksi kausilla 1990–1991 ja 1994–1995.
Brandin poika Noé Roth on freestylehiihdon maailmanmestari.
Dodie Smith

Dorothy Gladys "Dodie" Smith (3. toukokuuta 1896 – 24. marraskuuta 1990) oli brittiläinen kirjailija.
Hänen tunnetuin teoksensa on "Linnanneidon lokikirja" ("I Capture the Castle", 1949).
Smithin lastenkirjan "Satayksi dalmatiankoiraa" pohjalta tehtiin animaatioelokuva vuonna 1961. Saman tarinan pohjalta on tehty myös näytelmäelokuva "101 dalmatialaista" vuonna 1996.
Stoika Krăsteva

Stoika Krăsteva (, s. 18. syyskuuta 1985 Dobritš) on bulgarialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Krăsteva on kilpaillut kahdesti olympialaisissa. Ensimmäisen kerran hän oli mukana Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän voitti ensimmäisen kierroksen ottelunsa, mutta hävisi puolivälierissä brittiläiselle Nicola Adamsille. Hän kilpaili myös Tokion olympialaisissa kärpässarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella vietnamilaisen Nguyễn Thị Tâmin ja toisella kierroksella yhdysvaltalaisen Ginny Fuchsin. Krăsteva eteni olympiaturnauksen loppuotteluun voittaen ensin kiinalaisen Chang Yuanin ja tämän jälkeen japanilaisen Tsukimi Namikin. Loppuottelussa hän voitti turkkilaisen Buse Naz Çakıroğluin tuomariäänin 5–0.
Krăstevalla on olympiakullan lisäksi kaksi MM-mitalia: hän on saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2016 ja 2018. Maaliskuuhun 2023 mennessä hänellä oli 79 amatööriottelua, joista hän oli voittanut 64.
Oleksandr Myšuha

Oleksandr Pylypovytš Myšuha (, taiteilijanimi Filippi; 20. kesäkuuta 1853 Novyi Vytkiv (nyk. Radeh’iv), Radeh’ivin piiri, Galitsia – 9. maaliskuuta 1922 Freiburg, Saksa) oli ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan lyyrinen tenori, sekä opettaja ja lahjoittaja.
Myšuha opiskeli Nizzassa ja Milanossa ja W. Wysockin oppilaana Lvivin konservatoriossa. Hän teki ensiesiintymisensä Lvivissä 1880 Stanisław Moniuszkon oopperassa "Kummituskartano". Myšuha oli 1884–1892 Varsovan Suuressa teatterissa etenkin Moniuszkon oopperoissa menestyksekäs ensitenori. Hän vieraili 1885 Wienin keisarillisessa oopperassa ja esiintyi Ukrainassa, Venäjällä ja muualla Euroopassa. Hän levytti noin vuosina 1911–1912 Felix Mendelssohnin ja Francesco Paolo Tostin lauluja sekä aarioita Moniuszkon ja Charles Gounodin oopperoista. Myöhempinä vuosinaan 1904–1911 Myšuha opetti Kiovassa Lysenkon musiikki ja teatterikoulussa, Varsovassa Chopinin musiikkikorkeakoulussa 1911–1914, Varsovassa Moniuszkon musiikki-instituutissa 1912–1913 ja Tukholmassa vuodesta 1919. Hänen oppilaitaan olivat Myh’ailo Mykyša, S. Myrovytš ja Marija Donets-Tesseir. Myšuha oli Ivan Frankon ystävä ja auttoi tätä julkaisemaan kokoelman "Zivjale lystja" ('Kuihtuneet lehdet'). Myšuha rahoitti "Ukrajinske mystetstvon" ('Ukrainan taide') julkaisemista Kiovassa, tuki voimakkaasti Sadovskyin teatteria ja jätti maatilansa perinnöksi Lvivin Lysenkon musiikki- ja teatterikoululle.
Stine Lise Hattestad

Stine Lise Hattestad (s. 30. huhtikuuta 1966 Oslo) on norjalainen freestylehiihtäjä. Hän voitti kumparelaskussa olympiakultaa vuonna 1994 ja maailmanmestaruuden vuonna 1993.
Hattestad osallistui olympialaisiin kolmasti. Calgaryssa 1988 freestylehiihto oli vielä näytöslaji ja Hattestad sijoittui kumparelaskussa kuuden kilpailijan joukossa neljänneksi. Albertvillessä 1992 kilpailtiin jo virallisista mitaleista ja Hattestad saavutti pronssia. Lillehammerissa 1994 hän voitti kultaa 0,08 pisteen erolla yhdysvaltalaiseen Liz McIntyreen. Maailmanmestaruuskilpailuihin Hattestad osallistui kolmena vuonna. Tignes'ssä 1986 hän sijoittui kumparelaskussa yhdeksänneksi ja baletissa kymmenenneksi. Lake Placidissa 1991 hän oli kumparelaskussa kuudes. Altenmarkt im Pongaussa 1993 hän voitti kumparelaskun maailmanmestaruuden.
Hattestad kilpaili maailmancupissa vuosina 1984–1994. Hän voitti kumparelaskussa kymmenen osakilpailua, joista ensimmäisen helmikuussa 1988 Madaraossa ja viimeisen helmikuussa 1994 Hundfjälletissä. Hän voitti kumparelaskun maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 1987–1988 ja 1992–1993 sekä sijoittui toiseksi kausilla 1986–1987, 1990–1991, 1991–1992 ja 1993–1994.
Busenaz Sürmeneli

Busenaz Sürmeneli (26. toukokuuta 1998 Bursa) on turkkilainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sürmeneli kilpaili Tokion olympialaisissa keskisarjassa. Hän aloitti turnauksen toiselta kierrokselta, jolla hän voitti puolalaisen Karolina Koszewskan. Puolivälierissä hän voitti ukrainalaisen Anna Lysenkon ja välierissä intialaisen Lovlina Borgohainin. Loppuottelussa Sürmeneli voitti kiinalaisen Gu Hongin tuomariäänin 3–0 kahden tuomarin arvioidessa ottelun tasan.
Sürmeneli on voittanut kahdesti keskisarjan maailmanmestaruuden. Ensimmäisen MM-kullan hän saavutti Ulan-Uden MM-kilpailuissa 2019 ja seuraavan Istanbulissa 2022. Maaliskuuhun 2023 mennessä hänellä oli 42 amatööriottelua, joista hän oli voittanut 35. Voitoista yksi oli tullut tyrmäyksellä.
Jenna Alexa

Jenna Alexa Niemi on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka käyttää taiteilijanimenään etunimiään Jenna Alexa. Jenna Alexan esikoisalbumi "10 askelta" julkaistiin helmikuussa 2023. Jenna Alexan ensimmäinen julkaisu oli EP "Ei oo aikaa", joka julkaistiin elokuussa 2018. Hän on kirjoittanut omien kappaleiden lisäksi kappaleita myös muille artisteille, muun muassa Bessille.
Levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa hän solmi marraskuussa 2017.
Jenna Alexa on aiemmin osallistunut kaksi kertaa "Idolsiin" ja kerran "The Voice of Finland" -laulukilpailuihin.
Salome Þorkelsdóttir

Salome Þorkelsdóttir (s. 3. heinäkuuta 1927) on islantilainen entinen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1979–1995 ja toimi sen puhemiehenä vuosina 1991–1995.
Salome syntyi Reykjavíkissä. Hän työskenteli vuosina 1945–1947 ja 1967–1979 toimistotyöntekijänä. Vuosina 1966–1982 hän istui Mosfellshreppurin kunnanvaltuustossa ja toimi vuosina 1972–1979 kunnan rahastonhoitajana, vuosina 1978–1981 varakunnanjohtajana ja vuosina 1981–1982 kunnanjohtajana. Hänet valittiin Alþingiin vuonna 1979. Vuosina 1983–1987 hän toimi Alþingin ylähuoneen puhemiehenä, vuosina 1987–1988 ylähuoneen 2. varapuhemiehenä, vuosina 1988–1991 Alþingin 1. varapuhemiehenä ja vuosina 1991–1995 Alþingin puhemiehenä.
Pyöreä suppea etuvokaali

Pyöreä suppea etuvokaali on vokaaliäänne, joka esiintyy joissakin kielissä, muun muassa suomessa. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa eli IPA:ssa sen merkki on .
Suomessa sitä kirjoitetaan y-kirjaimella, ja se esiintyy sekä lyhyenä että pitkänä ja myös "äy-, ey-, öy-, iy-, yi-" ja "yö-"diftongeissa. Joissain muissa kielissä, esimerkiksi saksassa ja virossa, vokaali kirjoitetaan ü-kirjaimella.
Suomen äännerakenteessa kuuluu "ä":n ja "ö":n kanssa etuvokaalien ryhmään, ja sen takavokaalivastine on pyöreä suppea takavokaali.
Pyöreä suppea etuvokaali on yksi 16 kardinaalivokaalista.
Ääntäminen.
Vokaalia määrittävät seuraavat foneettiset piirteet:
Samoin kuin -puolivokaali -vokaalille ja -puolivokaali -vokaalille, niin -vokaalilla on puolivokaalivastine: labiopalataalinen approksimantti , joka esiintyy esimerkiksi ranskan sanassa "huit" ja "nuire" .
Esiintyminen.
Toisin kuin ja , jotka esiintyvät lähes kaikissa kielissä, on harvinaisempi – mutta se silti löytyy maailman puhutuimpien kielien äännevarastoista. Kielikuntia, joissa esiintyy useammin, ovat uralilaiset kielet (esim. suomi, viro, unkari, mari), turkkilaiset kielet, ja jotkut sinotiibetiläiset kielet.
Nykypäivän indoeurooppalaisissa kielissä :tä ei liiemmin ole, paitsi germaanisissa kielissä (skandinavian kielet, saksa, muinaisenglanti – muinaisenglannin muuttui myöhemmin :ksi) ja ranskassa. Vokaalin esiintyminen ranskassa, jossa sitä pääasiassa kirjoitetaan yksin olevalla "u"-kirjaimella, on pitkäkestoisen äänisiirtymien ketjun lopputulos, sillä latinassa :tä ei esiintynyt paitsi kreikasta lainatuissa sanoissa (esim. kreik. κρυπτή &gt; lat. "crypta" , myöhemmin ), ja silloinkin vain koulutettujen puheessa. Muinaiskreikassa kirjoitettiin ypsilon-kirjaimella Υυ, sekä myöhemmässä kielen vaiheessa (koineessa) οι-diftongi, alkujaan , muuttui myös :ksi (jolloin itse sana κοινὴ "koinē" lausuttiin ) ja lopulta nykykreikan :ksi.
Nykyenglannissa -vokaalia ei ole itsenäisenä foneemina, mutta se esiintyy joissakin aksenteissa pitkän -vokaalin ääntämisasuna etenkin :n jälkeen: "few", foneemisesti , mutta esimerkiksi Lontoossa tai Liverpoolissa se voidaan ääntää . Huomattavasti useammassa aksentissa -vokaali (esim. "goose" ) äännetään pyöreänä suppeana keskivokaalina, joka suomalaisen korvaan saattaa kuulostaa :ltä.
Kiinan useimmissa murteissa esiintyy myös . Mandariinikiinan latinisoinnissa eli pinyinissä äännettä merkitään "ü"-kirjaimella (jonka päälle lisätään vielä toonimerkki, esim. 女 "nǚ" ), tai tavun alussa olevan "y-, j-, q-" tai "x"-kirjaimen jälkeen pelkällä "u"-kirjaimella, esim. 於 "yú" , 尋 "xún" . Kantoninkiinan käytetyimmässä latinisoinnissa eli jyutpingissä merkitään "yu"-kirjainyhdistelmällä, esimerkiksi itse kielen nimessä 粵語/粤语 "jyut6 jyu5" .
Natalija Žukova

Natalija Oleksandrivna Žukova (; s. 5. kesäkuuta 1979) on ukrainalainen shakin suurmestari.
Žukova syntyi Dresdenissä Itä-Saksassa. Hän aloitti shakinpelaamisen seitsemänvuotiaana Nova Kah’ovkassa. Hän on voittanut shakin naisten Euroopan-mestaruuden vuosina 2000 ja 2015. Vuoden 2006 shakkiolympialaisissa Žukova pelasi naisten turnauksen voittaneessa Ukrainan joukkueessa. Vuosien 2008 ja 2018 shakkiolympialaisissa hän voitti hopeaa ja vuosina 2012, 2014 ja 2016 pronssia.
Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Žukova pyrki Verh’ovna Radaan Mikheil Saakašvilin Uusien voimien liike -puolueen listalta, muttei tullut valituksi. Vuonna 2020 hänet valittiin Odessan kaupunginvaltuustoon Kansan palvelija -puolueen listalta.
Sibyllegatan

Sibyllegatan on Tukholman Östermalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu etelä-pohjoissuunnassa Nybroplanilta Valhallavägenille.
Sibyllegatan sai nimensä Sibylla-nimisestä leskestä ja hänen samannimisestä tyttärestään, joiden talo sijaitsi kadun varrella 1630-luvulla – ei siis antiikin sibylloiden mukaan, kuten usein luullaan. Aiemmin kadun pohjoispäätä oli kutsuttu nimellä "Gropegathon" sen kuoppaisuuden vuoksi (grop = kuoppa). Kadun eteläosa puolestaan oli "Kungsgårdsgatan", "Fyrverkargatan" tai "Fyrbollsgatan". Nimet viittasivat läheiseen Artillerigården-kasarmiin.