Al-Ahzab

Al-Ahzab (, ) on Koraanin 33. suura. Se luokitellaan medinalaiseksi ja käsittää 73 jaetta. Suuran erikoisuus on, että se on ainoa, jossa varmuudella kerrotaan nimeltä mainiten profeetta Muhammediin liittyvä tarina. Tarina kertoo Muhammedin ottopojan Zaidin avioerosta, minkä jälkeen Muhammed nai tämän entisen puolison. 
Zaidin puolison nimeä ei mainita, mutta islamilaisen perimätiedon mukaan se on Zainab bint Jahsh. Perimätiedon mukaan Muhammed näkee taivasmatkallaan Zainabin seitsemännessä taivaassa. Tarina on saatu Persian zarathustralaisesta perinteestä, ja se on ollut vuorostaan esikuva Danten teokselle Jumalainen näytelmä. 
Sisältö.
Suura koostuu seuraavista osista:
Tarina Muhammedista.
Suurassa puhutaan profeetasta, jolle Jumala myöntää sellaisia seksuaalisia erioikeuksia, jotka ovat vieraita kristinuskolle. Profeetta ihastuu ottopoikansa Zaidin vaimoon Zainab bint Jahshiin. Hän saa Jumalalta poikkeusluvan mennä naimisiin tämän kanssa, kun parille ensin järjestetään avioero. Hän saa myös naida haluamansa määrän uskovia naisia ja ottaa orjattaria mistä ryhmästä tahansa. Jotkut suuran ilmaisut viittaavat siihen, että puhutaan jo kuolleesta henkilöstä.
Jakeessa 40 esitetään profeetta Muhammediin liitettyjä ominaisuuksia. Siinä todetaan:”"Muhammed ei ole kenenkään miehenne isä, vaan Jumalan lähettiläs ja profeettojen sinetti.”"Islamiin kuuluu ajatus, että Muhammed on viimeinen profeetta, mihin viitataan käsitteellä ”profeettojen sinetti”. Lainatussa virkkeessä asiaa vielä vahvistaa maininta siitä, ettei profeetta ole ”"kenenkään miehenne isä”". Jos profeetalla olisi poika, hänenkin kuuluisi olla profeetta. Koska sellaista ei ole, Muhammed on viimeinen. On esitetty arvelu, että Zaidin asema Muhammedin ottopoikana haluttiin tästä syystä mitätöidä, ja juuri sitä varten piti kehittää tarina Muhammedin avioitumisesta Zaidin vaimon kanssa. Se onkin ainoa tarina, joka Muhammedista Koraanissa kerrotaan.
Kun Jumala hyväksyi Muhammedin avioliiton Zainabin kanssa, hän samalla hylkäsi arabien perinteisen käytännön rinnastaa ottopoika biologiseen poikaan. Avioliitto on mahdollinen, koska Zaid ei ole Muhammedin poika. Jakeessa 33:4 asia tehdään mahdollisimman selväksi. Zinetullah Ahsen-Bören suomennoksessa jakeet kuuluvat seuraavasti: "Jumala ei ole pannut kenenkään luomansa ihmisen rintaan kahta sydäntä eikä Hän ole luonut vaimojanne yhtäläisiksi äitienne kanssa, vaikkakin te hylkäätte vaimojanne vertaamalla äiteihinne; ei Hän liioin ole tehnyt todellisia poikianne niistä, jotka olette pojiksenne ottaneet - senhän teette vain suunne sanoilla, jota vastoin Jumala (luomistöissään) puhuu totta ja ohjaa oikeaan".Israelilainen tutkija G. Stroumsa on osoittanut, että islam sai oppinsa viimeisestä profeetasta manikealaisuudesta. 200-luvulla elänyt Mani piti itseään Aatamista alkaneen vanhatestamentillisten profeettojen sarjan jatkajana. Manikealaiset käyttivät hänestä kunnianimeä ”profeettojen sinetti”. Sillä ei kuitenkaan tarkoitettu, että Mani olisi ollut viimeinen profeetta, vaan että hän vahvisti eli sinetöi oikeaksi aikaisempien profeettojen sanoman. Islamilaisissa lähteissä kielikuva tulkittiin niin, että Mani olisi pitänyt itseään lopullisen tiedon ilmoittajana. Tämä Maniin liitetty käsitys siirrettiin koskemaan myös Muhammedia.
Suuran 33 sisältö on ei-kristillinen, joten siinä mainittu ”Muhammed” ei voi olla Jeesus, kuten on arveltu muista kolmesta Koraanin kohdasta, joissa sana "muhammad" eli "ylistetty" esiintyy. Suura 33 onkin Karl-Heinz Ohligin mukaan ainoa, jossa varmuudella mainitaan profeetta Muhammed.
Raymond Dequin väittää, että Zaidista kertova osuus Koraanissa (33:37) olisi peräisin vasta 800-luvun alusta, koska Ibn Ishaq ei kerro siitä ja Ibn Hisham viittaa siihen vain lyhyesti.