tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nino Runeberg

Hjalmar Johannes (Nino) Runeberg (27. toukokuuta 1874 Rooma, Italia – 15. helmikuuta 1934 Helsinki) oli suomenruotsalainen opettaja ja kirjailija, joka kuului Runebergin sivistyssukuun. Runeberg vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Roomassa mutta noin vuodesta 1900 lähtien hän asui Kauniaisissa. Hän käytti nimimerkkiä Alceste.
Elämä.
Runebergin vanhemmat olivat kuvanveistäjä Walter Magnus Runeberg ja Lina Elfving; J. L. Runeberg oli hänen isoisänsä. Nino Runeberg pääsi ylioppilaaksi 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1897, lisensiaatiksi 1905 ja tohtoriksi 1907. Runeberg toimi Helsingin uuden ruotsalaisen yhteiskoulun opettajana vuodesta 1903 ja tyttökoulun opettajana vuodesta 1902. Hän oli Suomen Esperantoliiton ("Esperanto-Asocio de Finnlando") ensimmäinen puheenjohtaja ja edusti Suomea esperanto-kongresseissa Boulognessa 1905 ja Dresdenissä 1908.
Runebergin oma kirjallinen tuotanto ei saanut osakseen aikalaisten arvostusta, vaan hänet tunnettiin paremmin kääntäjänä. Runeberg käänsi ruotsiksi sanskritinkielisen "Bhagavad Gītān", Epiktetoksen "Elämäntaidon käsikirjan", Lewis Carrollin kirjan "Liisan seikkailut ihmemaassa" ja Wilhelm Buschin "Max ja Moritz" -kirjan.
Nino Runebergin puoliso oli Hanna Emilia (Mimmi) o.s. Wecksell. Heille syntyi neljä lasta: Heidi Parland, Alfred Walter, Fredrik Georg (Fred) Runeberg, ja Arne Runeberg.
Koskivuori-sarja

Koskivuori-sarja on kirjailija Kirsti Mannisen nimimerkillä Enni Mustonen kirjoittama viisiosainen kirjasarja. Kirjat kertovat Koskivuoren sahakylän kahdesta suvusta, Koskivuoren kartanon Forsbergeistä ja Koivikon torpan perheestä, Suomen itsenäistymisen ajoista aina 1960-luvulle. Jokaisessa kirjassa kertojana toimivat aina kulloinkin aikuisuuden kynnyksellä olevat kartanon ja torpan nuoret naiset, joiden kokemukset heijastelevat kulloisiakin elämän mullistuksia.
Sarjaan kuuluvat kirjat "Verenpisara ikkunalla" (1998), "Ruiskukkaseppele" (1999), "Kielon jäähyväiset" (2000), "Metsäkukkia asvaltilla" (2001) ja "Unikkoja ikkunassa" (2002).
Old Vic

Old Vic on Lontoossa Waterloon rautatieaseman kaakkoispuolella sijaitseva teatteri. Se sijaitsee The Cut- ja Waterloo Road -katujen kulmauksessa. Teatterin perustivat James King, Daniel Dunn ja Thomas Serres vuonna 1818. Teatterin alkuperäinen nimi oli Royal Coburg Theatre. Vuonna 1833 se sai nimen Royal Victorian Theatre, joka säilyi nimenä vuoteen 1880, jolloin uuden omistajan Emma Consin alaisuudessa se sai nimen The Royal Victoria Hall And Coffee Tavern.
Vuonna 1929 perustettiin Old Vic Company -niminen yritys vastaamaan teatterin toiminnasta. Sen toiminta päättyi vuonna 1963, jolloin perustettiin National Theatre Company taiteellisena johtajanaan Laurence Olivier. Kansallisteatteri eli National Theatre sai oman teatterirakennuksensa South Bankiin lähelle Waterloon siltaa vuonna 1976. Kansallisteatterin lähdön jälkeen Old Vic jatkoi klassisen ja modernin draaman näyttämönä, ja rakennusta kunnostettiin merkittävästi torontolaisen tavarataloyrittäjän Edwin Mirvishin varoin 1980-luvulla. Old Vicin rakennuksen osti vuonna 1998 hyväntekeväisyyssäätiö The Old Vic Theatre Trust 2000. Tuotantoyhtiö Criterion Productions sai uuden nimen Old Vic Productions plc vuonna 2000 – tosin yhtiön tuotannoista vain pieni osa tapahtuu Old Vicissä.
Vuodesta 2003 Old Vicin taiteellisena johtajana on ollut yhdysvaltalainen näyttelijä Kevin Spacey.
Miguel de la Madrid

Miguel de la Madrid Hurtado (12. joulukuuta 1934 Colima, Meksiko – 1. huhtikuuta 2012 México, Meksiko) oli meksikolainen poliitikko, joka oli maan presidenttinä vuosina 1982–1988.
Elämä.
Miguel de la Madrid valmistui lakimieheksi Universidad Nacional Autónoma de Méxicosta ja myöhemmin hän valmistui maisteriksi Harvardin yliopistosta. Hän työskenteli Meksikon keskuspankissa, josta hän siirtyi työskentelemään Meksikon talousministeriöön vuonna 1965. Vuonna 1970 de la Madrid siirtyi Meksikon valtiolliseen öljyhtiöön, Pemexiin. Vuonna 1976 Meksikon silloinen presidentti José López Portillo valitsi hänet hallintonsa suunnittelu- ja budjettiministeriksi.
Presidentti Portillon toimikausi päättyi vuoden 1981 lopussa, ja silloinen valtapuolue PRI valitsi de la Madridin ehdokkaakseen kesäkuussa 1982 järjestettyihin presidentinvaaleihin. Tammikuusta kesäkuuhun de la Madrid toimi väliaikaisena presidenttinä. Kesäkuun neljäntenä järjestetyissä presidentinvaaleissa de la Madrid sai murskavoiton; hän sai yhteensä 74 prosenttia annetuista äänistä.
Presidenttikaudellaan de la Madrid ajoi markkinakeskeistä politiikkaa, mikä oli uutta hänen edeltäjiensä politiikkaan verrattuna. De la Madridin toimikausi ajoittui taloudellisesti huonoihin aikoihin Meksikon kannalta, sillä hänen edeltäjiensä talouspolitiikka oli ajanut maan talouden romahduskierteeseen. Vuonna 1981 alkanut öljyn hinnan romahdus ajoi maan öljyn tuotannosta riippuvaisen talouden lopullisen syöksyn lamaan. Meksikon inflaatio oli de la Madridin hallinnon alkuvuosina jopa 100 prosenttia vuodessa, ja sen työttömyys kohosi pahimmillaan jopa 25 prosenttiin. Näistä syistä johtuen Meksikon talouskasvu kääntyi roimaan laskuun.
Ratkaistakseen maan talousongelmia de la Madrid esitteli liberaalisen talousuudistuksen, jolla yritettiin elvyttää ulkomaisten sijoittajien kiinnostusta maahan. Lisäksi de la Madrid yksityisti voimakkaasti valtionyrityksiä ja antoi suuret veronalennukset, mikä herätti mielenkiintoa erityisesti Kansainvälisessä valuuttarahastossa. Vuonna 1986 Meksiko liittyi GATT-sopimuksen piiriin, mikä edesauttoi sen talouden elpymistä sekä helpotti valtionyritysten hajauttamista. Vuosien 1982 ja 1988 välillä Meksikon valtion omistamien yritysten määrä putosi 1155:stä reiluun neljään sataan. Tämä lisäsi de la Madridin suosiota, mutta hallituksen kieltäytyminen kansainvälisestä avusta Méxicoon vuonna 1986 iskeneen hirmumyrskyn jälkeen teki sen aseman hyvin hankalaksi. Lisäksi hirmumyrskyn aiheuttamat vahingot ajoivat nousuun kääntyneen talouden uudelleen laskuun, mikä vähensi runsaasti presidentin suosiota. Vuoden 1988 vaaleihin de la Madrid ei voinut enää lähteä ehdolle, sillä Meksikon perustuslaki rajoittaa presidentin toimikaudet yhteen. De la Madridin puolue asetti presidenttiehdokkaakseen de la Madridin valtiovarainministerin Carlos Salinasin, joka valittiin kiistanalaisissa vaaleissa Meksikon presidentiksi. De la Madrid tunnusti vuonna 2005 PRI:n hävinneen vuoden 1988 vaalit oppositiolle, mutta perui myöhemmin lausumaansa sanomalla, että PRI oli vähintään "menettänyt suuren joukon" ääniä kyseisissä vaaleissa.
Juuso Nieminen

Juuso Nieminen (s. 1979) on suomalainen kitaristi. Hän opiskeli kitaransoittoa Vantaan Musiikkiopistossa Timo Suomisen oppilaana, minkä jälkeen Turun Musiikkiakatemiassa Timo Korhosen ja Ismo Eskelisen oppilaana. Sibelius-Akatemian hän suoritti Jukka Savijoen ja Jyrki Myllärisen ohjauksessa. Lisäksi hän on suorittanut D. Russellin, M. Sociasin, E. Fernandezin, Z. Dukicin ja A. Pierrin mestarikursseja. Hän on voittanut useita kansainvälisiä kitarakilpailuja kuten mm. Alhambra-kitarakilpailut Espanjassa, konsertoinut Euroopassa ja Yhdysvalloissa ja levyttänyt kolme albumia: Juuso Nieminen plays Ponce &amp; Rodrigo (Terravox 2005), Juuso Nieminen - Guitar Recital (Terravox 2006). Uusin levy on The Latin American Album, joka julkaistiin lokakuussa 2009 (Terravox 2009).
Sandrine Soubeyrand

Sandrine Soubeyrand (s. 16. elokuuta 1973 Saint-Agrève, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on ammatiltaan liikunnanopettaja.
Soubeyrand on edustanut Ranskan naisten maajoukkuetta huhtikuusta 1997 lähtien. Hän on ollut mukana Ranskan joukkueessa EM-kisoissa vuosina 1997, 2001, 2005, 2009 ja 2013, MM-kisoissa vuosina 2003 ja 2011 sekä olympialaisissa 2012. Soubeyrand on pelannut yhteensä 198 maaottelua, millä hän oli Ranskan eniten maaotteluita pelannut nainen, kunnes Eugénie Le Sommer ohitti hänet helmikuussa 2025. Soubeyrand on tehnyt maaotteluissa 17 maalia. 
Soubeyrandin seurajoukkue vuosina 2000–2014 oli FCF Juvisy, jossa hän voitti kaksi Ranskan mestaruutta (2003 ja 2006).
Jasnyi

Jasnyi () on kaupunki Orenburgin alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Kazakstanin rajaa 502 kilometriä Orenburgista kaakkoon. Kaupunki on Jasnyin piirin keskus. Sen läpi kulkee Orskin ja Rudnyi Kladin välinen rautatie (Gornyi Ljonin asema). Asukkaita on 16 300 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on perustettu vuonna 1979. Sen tärkein tuotantolaitos on asbestitehdas.
Ohjustukikohta ja kosmodromi.
Jasnyin lähellä on Venäjän strategisten ohjusjoukkojen ohjustukikohta ja laukaisukeskus Dombarovski, jossa on mannertenvälisiä R-36M-ydinohjuksia. Keskusta on viime vuosina muutettu avaruusalusten laukaisukeskukseksi, kosmodromiksi, josta on vuodesta 2006 alkaen tosin laukaistu vain kolme kolme ulkomaista satelliittia avaruuteen ohjusraketeista muunnetuilla Dnepr-kantoraketeilla.
Jasnogorsk

Jasnogorsk () on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okan sivujoen Vašanan yläjuoksulla 35 kilometriä Tulasta pohjoiseen. Kaupunki on Jasnogorskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Tulan välinen rautatie (Jasnogorskin asema). Asukkaita on 18 000 henkeä (vuonna 2005).
Kaupunki on perustettu vuonna 1958. Vuoteen 1965 saakka sen nimi oli Laptevo. Kaupungissa on koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta.
Poka yoke -järjestelmä

Poka yoke -järjestelmä on japanilaisen, Toyotalla työskennelleen Shigeo Shingon luoma malli siitä, miten (teollisen) tuotannon laadussa saavutetaan äärimmäinen saavutettavissa oleva taso, nollavirhetaso. Perinteinen tilastoihin perustuva laadunvalvonta ei Shingon mukaan tähän pysty. "Poka yoke" on japania ja tarkoittaa suurin piirtein "kömmähdyssuojaa".
Poka yoke on ihmis- tai koneperustainen järjestelmä, jonka keskeinen ajatus on virheiden alkuperän 100-prosenttinen tutkiminen. Tärkeää on myös itsetarkastusten tai peräkkäisten tarkastusten suorittaminen, jotta epänormaaliudet voidaan havaita ja aloittaa korjaustoimenpiteet sekä paikallisesti että järjestelmänlaajuisesti.
Shingolainen alkuperätarkistus eroaa huomattavasti perinteisestä tuotteen lopputarkastuksesta, joka perustuu ”pitkän kierron” tuotteenlajitteluprosessiin. Alkuperätarkistus on ”lyhyen kierron” tuotannonvalvontaprosessi, joka tarjoaa reaaliaikaista palautetta ja informaatiota ylemmille tahoille. Tämä nopeuttaa ja parantaa korjaavien toimien suorittamista.
Shingon nollavirhekontrollijärjestelmä koostuu neljästä peruspilarista:
Bert, villi ja vapaa

Bert, villi ja vapaa ("Bert befrielse") on Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin kirjoittama kirja. Alkuperäisteos julkaistiin vuonna 1996 ja suomennos vuonna 1998.
Kirja kuuluu Bertin päiväkirjat -kirjasarjaan.
Jartsevo

Jartsevo () on kaupunki Smolenskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Dnepriin laskevan Vop-joen rannalla 63 kilometriä Smolenskista kaakkoon. Kaupunki on Jartsevon piirin keskus. Kaupungin kautta kulkee Smolenskin ja Vjazman välinen rautatie sekä Moskovasta Smolenskin kautta Minskiin vievä valtatie M1. Kaupungissa asui 47 853 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa Jartsevon kylän lähelle perustetun rautatieaseman taajamasta. Kaupunki siitä tuli vuonna 1926. Nykyään Jartsevossa on mm. tekstiili-, metalli- ja puunjalostusteollisuutta.
Bertin pähkäilyt

Bertin pähkäilyt ("Berts bryderier") on Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin kirjoittama kirja. Alkuperäisteos on julkaistu vuonna 1995 ja suomennos vuonna 1998.
Kirja kuuluu Bertin päiväkirjat -kirjasarjaan.
Niskaluoma

Niskaluoma on Jalasjärven eteläosassa virtaava pieni joki. Joki on leveydeltään 1–5 metriä, ja se virtaa Koskuen kylässä, tarkemmin Yli-Koskuella. Joki laskee Koskuen kirkonkylässä Koskutjärveen. Laskupaikka sijaitsee järven eteläpäässä.
Niskaluoman kokonaistyppipitoisuudet ovat olleet kesäaikaan noin 600–1 000 μg/l ja kokonaisfosforipitoisuudet noin 100 μg/l. Myös Koskutjärven veden ravinteisuudet ovat olleet samaa luokkaa. Noin 86 prosenttia Koskutjärven vesistä laskee järveen Niskaluoman kautta.
Antal Róka

Antal Róka (25. kesäkuuta 1927 – 16. syyskuuta 1970) oli unkarilainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Róka saavutti 50 kilometrin kävelyssä olympiapronssia Helsingissä 1952 ajalla 4.31.27,2. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti samalla matkalla jälleen pronssia ajalla 4.31.32,2. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 4.50.09,0.
Róka käveli 50 000 metrin ratakävelyssä maailmanennätyksen 4.31.21,6 Budapestissa 1. kesäkuuta 1952.
Antal Kiss

Antal Kiss (30. joulukuuta 1935 Gyöngyös – 7. huhtikuuta 2021 Tatabánya) oli unkarilainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Kiss saavutti 50 kilometrin kävelyssä olympiahopeaa Méxicossa 1968 ajalla 4.30.17,0. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Christoph Höhnelle yli kymmenen minuuttia. Samojen kisojen 20 kilometrillä hän sijoittui 14:nneksi ajalla 1.38.24,0.
Kissin uran toiseksi paras arvokisasijoitus oli kuudes sija 20 kilometrillä Budapestin EM-kilpailuissa 1966. Hänen loppuaikansa oli 1.32.02,4. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän keskeytti sekä 20:llä että 50 kilometrillä. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui 20 kilometrillä 11:nneksi ajalla 1.33.15,4 ja 18:nneksi 50 kilometrillä ajalla 4.26.53,6. Münchenin 1972 olympialaisten 50 kilometrillä hän sijoittui 26:nneksi ajalla 4.34.45,0.
Jaransk

Jaransk (, ) on kaupunki Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Jaran-joen varrella 257 kilometriä Kirovista lounaaseen. Kaupunki on Jaranskin piirin keskus. Siellä sijaitsee Moskovan ja Kazanin väliseltä rautatieltä Zeljonyi Dolissa haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 19 800 henkeä (vuonna 2005).
Kaupunki on perustettu 1500-luvun loppupuolella linnoitukseksi marien hyökkäyksiä vastaan. Vuonna 1780 Jaranskista tuli samannimisen Vjatkan lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1900 kihlakunnan väestöstä 86 % oli venäläisiä ja 14 % mareja.
Nykyään kaupungissa on konepaja, elintarvike-, puunjalostusteollisuutta ym. Keskustan muodostavat 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun puiset ja kiviset kauppiastalot. Nähtävyksiä ovat 1890-luvulla rakennettu Aleksanterin katedraali, Kolminaisuuden katedraalin kellotapuli vuodelta 1689 ja Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali (1798). Kotiseutumuseon kokoelmissa on paikallisen käsityötaiteen tuotteita.
Ödön Földessy

Ödön Földessy (1. heinäkuuta 1929 Békés – 9. kesäkuuta 2020 Budapest) oli unkarilainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.
Földessy saavutti pituushypyssä olympiapronssia Helsingissä 1952 tuloksella 730 cm. Vuonna 1953 hän oli maailmantilastossa parhaana eurooppalaisena toinen tuloksella 776 cm ja vuonna 1954 jälleen parhaana eurooppalaisena kolmas tuloksella 770 cm. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän voitti kultaa tuloksella 751 cm. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 720 cm. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän karsiutui loppukilpailusta. Földessy kuoli budapestilaisessa sairaalassa 90-vuotiaana 9. kesäkuuta 2020 sairastettuaan pitkään.
Tuotevastuu

Tuotevastuu on tuottajan vastuuta tuotteista, jotka ovat vaarallisia tai aiheuttavat vahinkoa.
Esimerkki tuotevastuutilanteesta on pesukoneen vuotamisesta aiheutuva asunnon kosteusvaurio. Jos vuoto johtuu pesukoneen viasta, on valmistajalla tai maahantuojalla vastuu vahingosta. Jos näitä ei saada selville, vastaa vahingosta tavaran liikkeellelaskija.
Vahingonkorvausta on suoritettava vahingosta, joka on johtunut siitä, että tuote ei ole ollut niin turvallinen kuin on ollut aihetta odottaa. Turvallisuutta arvioitaessa on otettava huomioon ajankohta, jona tuote laskettiin liikkeelle, tuotteen ennakoitavissa oleva käyttö, tuotteen markkinointi ja käyttöohjeet sekä muut seikat. Vahinkoa kärsineen on näytettävä toteen vahinko, tuotteen puutteellinen turvallisuus sekä puutteellisen turvallisuuden ja vahingon välinen syy-yhteys.
Tuotevastuun perusteina Suomessa toimivat:
Marianne Werner

Marianne Werner (4. tammikuuta 1924 – 22. heinäkuuta 2023) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Werner saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Helsingissä 1952. Hän teki viimeisellä työnnöllään tuloksen 14,57 m nousten neljänneltä sijalta toiseksi ja estäen Neuvostoliiton kolmoisvoiton. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui kuulantyönnössä viidenneksi tuloksella 13,93 m ja kiekonheitossa 11:nneksi tuloksella 41,36 m. Melbournen 1956 olympialaisissa hän saavutti kuulantyönnössä pronssia tuloksella 15,61 m voittaen seitsemällä senttimetrillä Zinaida Doynikovan ja estäen jälleen Neuvostoliittoa saamasta kolmoisvoittoa. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän voitti kultaa tuloksella 15,74 m.
Allan Edwall

Johan Allan Edwall (25. elokuuta 1924 Jämtland – 7. helmikuuta 1997 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija ja muusikko.
Edwall oli persoonallinen näyttelijä. 
Opinnot.
Edwall kävi vuosina 1949–1952 Dramatenin näyttelijäkoulun, missä hänen oppilastovereitaan olivat muun muassa Max von Sydow, Ingrid Thulin ja Margaretha Krook. 
Näyttelijäura.
Hän esiintyi muun muassa viidessä Ingmar Bergmanin elokuvassa, joista ensimmäinen oli "Neidonlähde" (1960). Elokuvassa "Talven valoa" (1962) hänellä oli merkittävä sivurooli suntiona. 
Kansalliseen tietoisuuteen Edwallin toi varsinaisesti August Strindbergin romaanin "Hemsöläiset" televisiosovitus (1966), jossa hän esitti tragikoomista renki Carlssonia. Jarl Kullen ohjaamassa elokuvassa "Miksi kirjakauppias lopetti uimisen?" (1969) Edwallilla oli päärooli vanhapoikaelämään tottuneena kirjakauppiaana, joka ajautuu eroottiseen myrskyyn Margaretha Krookin tulkitseman sensuellin Amélie Arbelin muutettua pikkupaikkakunnalle.
Vuosina 1971–1984 Edwall näytteli useassa Olle Hellbomin ohjaamassa Astrid Lindgren -filmatisoinnissa. Lindgren-rooleista ehdottomasti tunnetuin on Vaahteramäen Eemelin isä Anton Svensson kolmessa Eemeli-elokuvassa 1971–1973 sekä elokuvien materiaalista leikatussa 13-osaisessa televisiosarjassa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Veljeni Leijonamieli" (1977) ja Tage Danielssonin ohjaustyössä "Ronja, ryövärintytär" (1984).
Ingmar Bergmanin suurtuotannossa "Fanny ja Alexander" (1982) Allan Edwall esittää teatteriohjaaja Oscar Ekdahlia, jonka varhainen kuolema jättää lesken ja lapset sosiaalisesti tyhjän päälle ja lopulta tyrannimaisen piispan perheen yhteyteen. Edwallin isähahmo ilmestyy kuolemansa jälkeenkin haamuna muutamissa kohtauksissa.
Ohjauksia.
Edwall ohjasi muun muassa Dramateniin useita omiin käsikirjoituksiin perustuvia näytelmiä. Hänen elokuvaohjauksistaan tunnetuin lienee "Åken maailma" ("Åke och hans värld", 1984), jossa hän itse esittää rehtori Godemania. Elokuva on Bertil Malmbergin romaaniin perustuva, 1930-luvun Ruotsiin sijoittuva lapsikuvaus.
Oma teatteri.
Vuonna 1986 Edwall perusti Tukholmaan oman teatterin "Brunnsgatan 4", jolle hän omistautui kokonaisvaltaisesti ja jota pyöritti kuolemaansa asti. Nykyään teatterin taiteellisena johtajana toimii Kristina Lugn. 
Musiikkiura.
Muusikkona Edwall esitti omaa tuotantoaan, jonka sekä sävelsi että sanoitti itse. Musiikki muistuttaa kansanmusiikkia, ja siinä on voimakas yhteiskunnallinen sanoma. 
Edwall teki useita levytyksiä vuodesta 1979 lähtien. Vuonna 2009 hänen esikoisalbuminsa "Grovdoppa" pääsi mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Yksityiselämä.
Allan Edwall kuoli 72-vuotiaana eturauhassyöpään. Hänellä on neljä lasta kahdesta avioliitosta.
Gerhard af Schultén

Cay Gerhard af Schultén (s. 24. huhtikuuta 1938 Helsinki) on suomalainen juristi ja vapaaherra, joka toimi Suomen ensimmäisenä kuluttaja-asiamiehenä vuosina 1978–1991. Hän on valmistunut lainopin kandidaatiksi 1961 ja lisensiaatiksi 1968. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1965. 
Ennen kuluttaja-asiamiehen tehtävää af Schultén työskenteli muun muassa oikeusministeriössä lainsäädäntöneuvoksena 1970–1978. Hän on valmistellut yksityisoikeuden alan säännöksiä, muun muassa osakeyhtiö- ja säätiölakeja.
Vuosina 1991–2005 af Schultén on työskennellyt kahdessa asianajotoimistossa, vuodesta 1993 asianajajana.
Korkeimman oikeuden entinen presidentti Pauliine Koskelo on af Schulténin puoliso.
Ruskojuoksiainen

Ruskojuoksiainen eli kivijuoksiainen ("Lithobius forficatus") on juoksujalkaisiin kuuluva tuhatjalkainen.
Se on väriltään punainen, oranssi, tai ruskea ja sillä on ruumiin jokaisessa jaokkeessa yksi jalkapari, yhteensä 15 jalkaparia ja lyhyistä jaokkeista muodostuneet tuntosarvet. Keskimäärin noin 20-30 mm pitkäksi kasvava ruskojuoksiainen on yksi Suomen yleisimmistä tuhatjalkaislajeista, joka on levinnyt Lappiin saakka.
Ruskojuoksiainen liikkuu nopeasti, käärmemäisin liikkein. Se saattaa puolustautua puremalla, mutta sen purema ei ole myrkyllinen. Se talvehtii aikuisena ja voi elää kuusi vuotta vanhaksi.
Ruskojuoksiaisen kuvasi ensimmäisenä Carl Linnaeus vuonna 1758.
Elinympäristö.
Ruskojuoksiainen viihtyy puiden kaarnojen ja kivien alla, kosteassa karikkeessa lehtien ja lahoavien puukappaleiden seassa, vanhojen rakennelmien sisällä sekä kosteissa tiloissa kuten kellarissa. Ruskojuoksiainen ei ole tuholaiseläin.
Ravinto.
Ruskojuoksiaiset ovat petoja, ja käyttävät ravintonaan hyönteisiä.
Klavdija Totšenova

Klavdija Totšenova (16. marraskuuta 1921 – 30. toukokuuta 2004) oli neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Totšenova teki kuulantyönnön maailmanennätyksen 14,86 m Tbilisissä 30. lokakuuta 1949. Se säilyi ennätyksenä runsaan vuoden. Totšenova saavutti hopeaa Brysselin EM-kilpailuissa 1950 tuloksella 13,92 m. Hän hävisi maannaiselleen Anna Andrejevalle 40 senttimetriä. Helsingin 1952 olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 14,50 m. Hänen edelleen sijoittuivat neuvostoliittolainen Galina Zybina ja saksalainen Marianne Werner. Toisen maannaisensa Tamara Tyškevitšin hän voitti kahdeksalla senttimetrillä.
Jelizaveta Bagrjantseva

Jelizaveta Bagrjantseva (27. elokuuta 1929 – 24. tammikuuta 1996) oli neuvostoliittolainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Bagrjantseva saavutti kiekonheitossa olympiahopeaa Helsingissä 1952 tuloksella 47,08 m. Hän hävisi maannaiselleen Nina Romaškovalle yli neljä metriä.
Jelizaveta Bagrjantsevan tytär Irina Nazarova voitti olympiakultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa Moskovassa 1980.
Franco Nero

Franco Nero (oik. Francesco Clemente Giuseppe Sparanero, s. 23. marraskuuta 1941 San Prospero, Parma, Italia) on italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Django" (1966), "Camelot" (1967), "Tristana" (1970).
Yksityiselämä.
Nerolla on poika Carlo Gabriel (s. 1969) suhteesta näyttelijä Vanessa Redgraven kanssa. He menivät naimisiin vuonna 2006.
Donald Laz

Donald Laz (17. toukokuuta 1929 – 21. helmikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti.
Laz saavutti seiväshypyssä olympiahopeaa Helsingissä 1952 tuloksella 450 cm, jonka hän maanmiehensä Bob Richardsin tavoin ylitti toisellaan. Ennen Richardsin kolmatta yritystä 455 senttimetristä amerikkalaiset olivat tasoissa mutta Richards ylitti tuon korkeuden ja voitti kultaa. Pan-Amerikan kisoissa 1955 Laz saavutti pronssia tuloksella 430 cm. Hän hyppäsi ennätyksensä 462 cm vuonna 1954.
Étienne Desmarteau

Étienne Desmarteau (4. helmikuuta 1873 – 29. lokakuuta 1905 Boucherville, Quebec, Kanada) oli kanadalainen yleisurheilija, joka voitti painonheitossa kultaa St. Louisin olympialaisissa 1904.
Desmarteau työskenteli poliisina Montrealissa ja pyysi työnantajaltaan lupaa matkustaa olympialaisiin. Lupaa ei myönnetty, mutta hän lähti silti matkaan ja sai potkut työstään. Kun sitten kävi ilmi, että hän oli voittanut olympiakultaa, hän sai työnsä takaisin.
Itse kilpailussa Desmarteau sai parhaan tuloksensa 10,46 m ensimmäisellä heitollaan. Hän voitti moukarinheiton kolminkertaisen olympiavoittajan John Flanaganin 30 sentillä.
Desmarteau kuoli olympialaisten jälkeisenä vuonna lavantautiin ja Montrealin kaupunki nimesi hänen kunniakseen puiston, myöhemmin myös piirikunnan ja urheilukeskuksen, jota käytettiin Montrealin olympialaisissa koripallo-otteluissa.
Darrow Hooper

Clarence Darrow Hooper (30. tammikuuta 1932 Fort Worth, Texas – 19. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä sekä olympiamitalisti.
Hooper voitti kuulantyönnön vuonna 1952 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Helsingin olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 17,39 metriä. Hän hävisi kaksi senttimetriä itseään kaksi päivää vanhemmalle maanmiehelleen Parry O’Brienille, joka teki tunnetuksi kuulantyönnön pakitustyylin.
Hooper kuoli 86-vuotiaana 19. elokuuta 2018.
TP.3 Reloaded

TP.3 Reloaded on R&amp;B -artisti R. Kellyn yhdeksäs albumi vuodelta 2005. Albumin tuotti Jive Records. Albumi on R. Kellyn 12-Play -albumi sarjan kolmas osa.
Jyrki Korhonen

Jyrki Tapio Korhonen (s. 11. lokakuuta 1964) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso. Hän on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan vuodesta 2001. Vuosina 1993–2000 Korhonen esiintyi Wiesbadenin ja Darmstadtin oopperoissa.
Korhonen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Jorma Elorinne ja Tom Krause. Hän opiskeli Zürichin oopperan kansainvälisessä oopperastudiossa 1992–1993.
Roolit.
Korhosen rooleihin kuuluvat muun muassa:
Rae Dawn Chong

Rae Dawn Chong (s. 28. helmikuuta 1961 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Taistelu tulesta" (1981), "Commando" (1985), "Amazon" (Mika Kaurismäen ohjaama elokuva, 1990) ja "The Visit" (2000) sekä televisiosarjasta "Rajatapaus" (2000–2002), jossa hänen roolihenkilönsä oli tohtori Peggy Fowler. Hän on näytellyt myös sarjoissa "Melrose Place" ja "Amyn lailla". __notoc__
Yksityiselämä.
Chong on ollut kaksi kertaa naimisissa, mutta molemmat liitot ovat päättyneet eroon. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Owen Baylis ja toinen näyttelijä C. Thomas Howell. Hänellä on yksi poika Morgan, ensimmäisestä avioliitostaan. Chong on syntyperältään afro-aasialainen. Hänen äitinsä on afroamerikkalainen ja intialainen, hänen isänsä on skotlanninirlantilainen ja kiinankanadalainen.
Fendi

Fendi on italialainen muotitalo, joka perustettiin nahka- ja turkisliikkeenä Roomassa vuonna 1918. Fendi suunnittelee vaatteita, hajuvesiä, asusteita sekä myös huonekaluja. Fendi tunnetaan kuitenkin parhaiten "baguette"-käsilaukuistaan. Yrityksen taiteellisena johtajana toimi Karl Lagerfeld.
Fendin perusti Adele Casagrande, joka naimisiin mentyään 1925 vaihtoi kaupan nimen miehensä Edoardo Fendin mukaan Fendiksi. Liike menestyi hyvin, ja uusi kauppa avattiin Via Piavelle vuonna 1932. Pariskunnan viisi tytärtä ovat jo nuoresta työskennelleet yrityksessä.
Fendi lanseerasi ensimmäisen hajuvetensä, "Fendi for Women" -tuoksun, vuonna 1986. Myöhemmin tarjontaa on laajennettu miestentuoksujen "Fendi Uomo" (1988) ja "Theorema Uomo" (2001) sekä naisille suunnattujen tuoksujen "Fantasia" (1996) ja "Celebration" (2005) myötä.
Fendin omistaa luksusmerkkituotteistaan tunnettu ranskalainen LVMH.
Happy People/U Saved Me

Happy People/U Saved Me on R&amp;B -artisti R. Kellyn seitsemäs albumi. Albumi on jaettu kahteen osaan, jotka ovatHappy People (sisältää soul-musiikkia) ja U Saved Me (sisältää gospelia). Tupla-albumi julkaistiin 24. elokuuta 2004.
Kappaleet.
R. Kelly on kirjoittanut ja tuottanut kaikki kappaleet.
Euphrasia Donnelly

Euphrasia Louise ”Fraze” Donnelly (myöh. Bungard, (6. kesäkuuta 1905 Indianapolis – 20. toukokuuta 1963 Warsaw, Indiana) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti olympiakultaa Pariisin olympialaisissa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Donnelly oli 163 senttimetriä pitkä ja uintiurallaan hän edusti "Hoosier Athletic Clubia".
Lou Diamond Phillips

Lou Diamond Phillips (aik. Lou Diamond Upchurch, s. 17. helmikuuta 1962 Subic Bayn laivastotukikohta, Filippiinit) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja Golden Globe -ehdokas. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "La Bamba" (1987), "Älä anna periksi" (1988), "Nuoret sankarit" (1988), "Nuoret sankarit 2" (1990) ja "Tulikokeessa" (1996). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Num3rot", "", "24" ja "Äärirajoilla". Hänen uusin sarjansa on syksyllä 2009 Yhdysvalloissa alkanut "Stargate Universe". 
Yksityiselämä.
Phillips on ollut naimisissa kolme kertaa; Julie Crypherin kanssa vuosina 1987-1990, Kelly Phillipsin kanssa vuosina 1994-2007 ja Yvonne Marie Boismierin kanssa vuodesta 2007. Hänellä on liitoistaan yhteensä kolme lasta; kaksostyttäret Grace Moorea ja Isabella Patricia (s. 5. lokakuuta 1997) Kelly Phillipsin kanssa ja tytär Indigo Sanara Yvonne Marie Boismierin kanssa. Näyttelijä Kiefer Sutherland, joka teki Phillipsin kanssa useamman elokuvan (esim. "Nuoret sankarit", "Nuoret sankarit 2" ja "Renegades - luopiot") on Phillipsin hyvä ystävä.
Sietämätöntä julmuutta

Sietämätöntä julmuutta ("Intolerable Cruelty") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2003. Se on lajityypiltään farssi tai romanttinen musta komedia. Se kertoo menestyvästä avioerojuristista ja rahakkaita avioeroja harrastavasta onnenonkijasta. Pääosissa ovat George Clooney ja Catherine Zeta-Jones. Elokuva oli ensimmäinen, jossa Coenin veljekset työskentelivät vieraalle tuottajalle, Brian Grazerille, joka oli tarjonnut aihetta ensin Ron Howardin ohjattavaksi.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mielestä "Sietämätöntä julmuutta" jää kirpeydestään huolimatta kovin hataralle pohjalle. Yksioikoinen juoni ei tarjoa Coenin veljeksille mahdollisuuksia kehitellä heille tyypillisiä, absurdin ironian värittämiä kohtauksia. Sivuhenkilöt jäävät karikatyyreiksi, ja kokonaisuudessa on tilaustyön makua. "Ilta-Sanomien" TV-lehdessä Timo Kuismin antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä ja kehui sen terävää dialogia, mutta moitti romanttisen roihun jäävän viileäksi.
Helsingin kristillinen koulu

Helsingin kristillinen koulu on Helsingin Pukinmäessä sijaitseva yksityinen kristillinen peruskoulu, jonka erikoispainotuksena on kristillinen kasvatus. Koulussa on luokkia ensimmäisestä luokasta aina yhdeksänteen asti ja lisäksi koulun yhteydessä toimii kristillinen päiväkoti Pursi.
Koulu sai perustamisluvan 1. elokuuta 1995, mutta oli toiminut kotikouluperiaatteella jo 1980-luvun lopulta alkaen. Vuodesta 1993 se toimi Jakomäessä Somerikkokujalla, ja vuodesta 2012 alkaen koulu on toiminut Helsingin Pukinmäessä entisen Pukinmäen peruskoulun rakennuksessa.
Koulu on Helsingin kaupungin sopimuskoulu ja siellä noudatetaan valtakunnallista opetussuunnitelmaa. Koulu saa rahoituksensa muiden yksityisten peruskoulujen tapaan valtiolta ja kaupungilta ja toiminnan ylläpitäjänä on oma kannatusyhdistys. Koulun perustana ovat kristilliset arvot, ja se on yhteiskristillinen, eli se ei ole minkään seurakunnan ylläpitämä, vaikkakin tekee yhteistyötä monien eri seurakuntien kanssa.
Stillwater (Minnesota)

Stillwater on kaupunki Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Se on Washingtonin piirikunnan keskus. Stillwaterissa on 18 225 asukasta (2010) Pinta-alaltaan kaupunki on 18,9 neliökilometriä ja se kuuluu Minneapolis-Saint Paulin suurkaupunkialueeseen.
Stillwater on yksi Minnesotan vanhimmista asutuskeskuksista. Se perustettiin vuonna 1843 ja kaupunginoikeudet se sai vuonna 1854. Stillwater oli alkuaikoinaan menestyvä metsäteollisuuskaupunki. Stillwaterissa pidettiin vuonna 1848 kokous, joka johti Minnesotan osavaltion perustamiseen.
Stillwaterin sijainti lähellä Minneapolisin ja Saint Paulin kaupunkeja on auttanut turismin kasvuun. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat St. Croixin joenvarsialue, Washingonin piirikunnan museo ja monet historialliset rakennukset kaupungin varhaisesta menestyksestä.
Elokuvan "Rohto" (The Cure) tapahtumat sijoittuvat pääosin Stillwaterin kaupunkiin.
Kaprakka

Kaprakka oli Liperin Käsämässä sijaitseva Hengitysliitto ry:n kuntoutuskeskus. Samalla alueella Liperin Käsämässä toimii nyt Ammattiopisto Luovin Liperin yksikkö. 
Entisessä Kaprakassa toimii liperiläisille avoin uimahalli Liprakka. Veljesharjun ympäristössä on monipuoliset ulkoliikuntamahdollisuudet, muun muassa retkipolut ja puhtaat lammet.
Ammatillinen koulutuskeskus toimi Kaprakka-nimen alla vuoden 2007 elokuuhun saakka, jolloin Kaprakan ammatillinen koulutuskeskus liittyi osaksi Suomen suurinta ammatillista erityisoppilaitosta, Ammattiopisto Luovia.
Historiaa.
Kaprakka valmistui vuosina 1947–48 Veljesharjuksi eli Sotainvalidien Veljesliiton tuberkuloosiparantolaksi ja ammattikouluksi. Sen päärakennukset piirsi arkkitehti Viljo Revell.
Hengitysliitto Helin (nyk. Hengitysliitto) kuntoutusyksiköt Hoikan kuntoutuskeskus, Kaprakka ja Verve yhdistyvät uudeksi, valtakunnallisesti kuntoutuksen palveluntuottajaksi 1.1.2009. Verve tuotti tuolloin palveluja myös Helsingissä, Kuopiossa, Joensuussa, Oulussa, Sastamalassa ja Tampereella. Vuoden 2011 alussa Verve lopetti Liperissä, ja koko alue on nykyään Ammattiopisto Luovin Liperin yksikön käytössä.
Liprakka.
Syyskuussa 2004 avatussa Liprakka-nimisessä uimahallissa on 25 metrin pituinen kolmiratainen allas, jossa on kolme vesihierontapistettä, 60 cm syvässä lastenaltaassa on pieni liukumäki. Uimahalli on kaikille avoin.
Uimahalli on astmaystävällinen: vedenpuhdistusjärjestelmä on uv-pohjainen ja allastilat on rakennettu sisäilmaluokkaan 1. Altaiden veden lämpötila on +28 astetta.
Uimahalli Liprakka lopetti toimintansa vuoden 2014, mutta avattiin uudelleen syyskuun alusta 2019. Sen jälkeen se on muiden uimahallien tavoin ollut välillä suljettuna koronapandemian 2020–2021 takia.
Pikku Karvasjärvi

Pikku Karvasjärvi tai Pieni Karvasjärvi on lampi tai pieni järvi Utajärven kunnan Sanginkylän itälaidalla.
Järvi sijaitsee entisen Ylikiimingin kunnan, nykyisin Oulun kaupungin, rajan läheisyydessä Isosta Karvasjärvestä vain kolmisensataa metriä pohjoiseen. Järven lähettyville tulee Karvaskosken kankaan kautta metsäautotie, jonka varressa on Karvasojan rannalla sijaitseva hirvikämppä.
Järvimaisema.
Järvi on paikoin matalarantainen, mutta siinä on melko vähän vesikasvillisuutta. Järveä ympäröivät suot lukuun ottamatta länsi- ja etelälaidan pieniä kankaita. Kaloja ovat hyvin tummat hauet, ahvenet ja särjet. Järvestä lähtee sivuoja Karvasoja-nimiseen puroon, joka laskee Isosta Karvasjärvestä Sanginjoen sivuhaaraan Koivujokeen lähellä Pienelle Kivijärvelle menevää tietä. Järven ympäristö on asumaton, lähimpään asutukseen Puutturinjärvelle on tosin vain reilut kaksi kilometriä.
Rock ’n Roll Children

Rock 'n Roll Children on Sturm Und Drang -yhtyeen toinen levy. Se julkaistiin 12.11.2008. Levyltä on julkaistu kolme singleä, "Break Away", "A Million Nights" sekä "That's The Way I Am". Kappaleista on kuvattu musiikkivideot. Levy ylsi toisella myyntiviikollaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle ja myi viikossa kultaa. Sonata Arctican entinen kitaristi Jani Liimatainen on kirjoittanut levylle kappaleen "The River Runs Dry".
Lähteet.
v
Iso Kivijärvi (Utajärvi)

Iso Kivijärvi on järvi Muhoksen ja Utajärven rajalla, Utajärven kuntakeskuksesta seitsemisen kilometriä pohjoiskoilliseen Oulujoen pohjoispuolella, jonka vesistöön järvi kuuluu.
Järvimaisema ja kulkuyhteydet.
Järvi oli aikoinaan varsinainen erämaajärvi, jonne ei ollut minkäänlaista kulkuyhteyttä polkua ja sittemmin piennartietä lukuun ottamatta. Nykyään järvelle pääsee Puolangantieltä Pehkeensuon turvetuotantoalueen ja Honkaselän kautta jatkuvaa metsäautotietä, joka menee Koivuselän ja Kärpänselän kautta kohti Isoa Karvasjärveä ja edelleen Ylikiimingin Vepsänkylän sekä Pienen Kivijärven välistä tietä. Järvi on laaja ja rehevä, rannat ovat matalia ja pääosin suota, mutta pohjoiskoillisessa, idässä, lounaassa sekä luoteessa on pieniä kangasalueita. Pohjoisrannalla on kaksi asuinpaikkaa, jotka ovat nyt kesäasumuksina, lounaisrannan Isolla Saunamaalla on myös kesämökki. Järven kalastoon kuuluvat hauki, ahven ja särki. Järven laskujoki, Kivioja, laskee Oulujokeen Sotkankylällä.
Zebulon Pike

Zebulon Montgomery Pike Jr. (1779 – 1813) oli yhdysvaltalainen sotilas ja tutkimusmatkailija. Hänen johtamansa retkikunta kartoitti suuren osan Ranskan Louisianan eteläosasta, kun Yhdysvallat osti Louisianan Ranskalta. Pike kartoitti myös Mississippin yläjuoksua.
Pikes Peak Kalliovuorilla Colorado Springsin kaupungin lähistöllä El Pason piirikunnassa Coloradon osavaltiossa on nimetty hänen mukaansa.
Meren raivo

Meren raivo ("The Perfect Storm") on Wolfgang Petersenin ohjaama yhdysvaltalainen katastrofielokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2000. Se pohjautuu Sebastian Jungerin samannimiseen romaaniin, joka kertoo miekkakalaa pyytävän kalastusaluksen miehistöstä, joka joutuu hurrikaanin kynsiin. 
Elokuva perustuu tapahtumiin oikean lokakuussa 1991 raivonneen myrskyn aikana.
Sri Aurobindo

Sri Aurobindo (15. elokuuta 1872 – 5. joulukuuta 1950) oli intialainen nationalisti, runoilija, henkinen guru ja merkittävä moderni hindulainen filosofi, joka laajassa tuotannossaan pyrki yhdistämään joogan eri koulukunnat Integraalijoogaksi kutsumaansa järjestelmään, joka pyrkii ihmisen henkiseen evoluutioon.
Aurobindo kävi koulunsa Britanniassa ja palasi Intiaan vuonna 1883. 1900-luvun alkupuolella hän oli eräs Intian itsenäisyyden voimakkaimmista puolestapuhujista ja vallankumousaktivisti. Poliittinen ura vaihtui joogaan, kun Aurobindo pakeni brittien hallitsemilta alueilta Ranskan omistuksessa olleeseen Pondicherryyn 1910. Pondicherryssä Aurobindon ympärille kerääntyi seuraajien joukko, joka muodosti luostariyhteisön, ashramin. Vuonna 1914 Aurobindo tapasi tulevan työparinsa, ranskalaissyntyisen Mirra Alfassan, jota myöhemmin kutsui nimellä Äiti, kuten hindulaisia naisguruja on tapana kutsua.
Via (yhdistys)

Via ry on opiskelijoiden yhdistys, joka on perustettu vuonna 1975. Via ry:n paikallisosastoja toimii Helsingissä, Järvenpäässä, Lohjalla, Pohjanmaalla, Tampereella, Turussa ja Kemissä. Yhdistyksellä on ollut vuodesta 1990 toimintaa Kerimäen entisen kappalaisen pappilassa Kaukalinnassa.
Yhdistys järjestää rajajoogan opintoja muun muassa Via-akatemian nimellä.
Via ry on julkaissut jäsenlehteä "Via Positiva" vuodesta 1975. Nykyisin vuodessa ilmestyy neljä numeroa, joista yksi on kaksoisnumero ja yksi on sähköinen kesälehti.
Winona (Minnesota)

Winona on kaupunki Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Se on Winonan piirikunnan keskus. Kaupungissa on 27 069 asukasta ja se on pinta-alaltaan 63,0 neliökilometriä.
Ensimmäiset asukkaat asettuivat Winonan alueelle vuonna 1851. Paikkakuntaa kutsuttiin alkujaan nimellä Montezuma. Myöhemmin se nimettiin uudelleen siouxprinsessan mukaan. Winonasta tehtiin oma hallinnollinen yksikkönsä vuonna 1857. Seuraavana vuonna kaupunkiin perustettiin nykyään nimellä Winonan valtionyliopisto tunnettu oppilaitos.
Winonan historiallisen keskustan rakennukset ovat vuosien 1857 ja 1916 väliltä. Muita nähtävyyksiä ovat Pickwick Millin myllyrakennus vuodelta 1858, Pyhän Stanislaus Kostkan kirkko vuodelta 1894 ja George W. Maherin suunnittelema pankkirakennus.
Näyttelijä Winona Ryder on syntynyt Winonassa.
Jacques Demy

Jacques Demy (5. kesäkuuta 1931 – 27. lokakuuta 1990) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hänen muistetuin elokuvansa on elokuvamusikaali "Cherbourgin sateenvarjot" (1964), johon Michel Legrand sävelsi musiikin.
Demyn avioliitto elokuvaohjaaja Agnès Vardan kanssa kesti vuodesta 1962 aina hänen aivoverenvuodon aiheuttamaan kuolemaansa asti syksyllä 1990. Demyn kaksi lasta työskentelevät elokuva-alalla.
Agnès Varda teki miehensä elämästä elokuvan "Jacquot – poika Nantesista" (1990).
Heidi Zurbriggen

Heidi Zurbriggen (s. 16. maaliskuuta 1967 Saas-Almagell, Valais, Sveitsi) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä, kaksinkertainen MM-mitalisti.
Zurbriggen saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 1985 kolme hopeamitalia: pujottelussa, suurpujottelussa ja syöksylaskussa. Crans Montanan MM-kisoissa 1987 hän oli syöksylaskussa neljästoista. Kaksi vuotta myöhemmin Vailin MM-rinteillä Zurbriggen sijoittui syöksylaskussa neljänneksi jääden pronssista neljän ja hopeasta viiden sadasosasekunnin päähän. Lisäksi hän oli suurpujottelussa yhdestoista ja supersuurpujottelussa kahdestoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kuudenneksi.
Zurbriggen oli Albertvillen olympialaisissa 1992 kymmenes syöksylaskussa. Moriokan MM-kilpailuissa 1993 hän oli parhaimmillaan yhdeksäs supersuurpujottelussa. Sierra Nevadan MM-kisoissa 1996 hän sai supersuurpujottelussa hopeaa Isolde Kostnerin jälkeen. Syöksylaskussa hän sijoittui neljänneksitoista. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 Zurbriggen saavutti syöksylaskussa hopeaa hävittyään kilpailun voittaneelle Hilary Lindhille kuusi sadasosasekuntia. Lisäksi hän oli supersuurpujottelussa yhdestoista ja suurpujottelussa kolmastoista. Naganon olympialaisissa 1998 hänen parhaat sijoituksensa olivat suurpujottelun kuudes ja syöksylaskun kahdestoista tila.
Zurbriggen voitti urallaan kolme maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja seitsemän kertaa kolmanneksi. Syöksylaskun maailmancupin kokonaispisteissä hän oli toinen kaudella 1996–1997 ja kolmas kaudella 1995–1996. Supersuurpujottelun maailmancupissa hän sijoittui kolmanneksi kaudella 1994–1995. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi kaudella 1996–1997.
Heidi Zurbriggenin isoveli Pirmin Zurbriggen on alppihiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Hinckley (Minnesota)

Hinckley on kaupunki Minnesotan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Siellä on 1 291 asukasta (2000) ja se on pinta-alaltaan 7,5 neliökilometriä.
Hinckleyn alueella perustettiin ensimmäinen saha vuonna 1869, kun huomattiin alueen strobusmännyt. Samana vuonna kaupunkiin saatiin myös rautatie. Metsäteollisuuden ja rautatien avuilla kaupunki oli varakas ja kasvava 1 500 asukkaan koti. 1. syyskuuta 1894 Hinckley tuhoutui kuitenkin tulipalossa. Vuoden 1894 kesä oli kuuma ja kuiva ja syyskuussa pari tulipesäkettä yhtyivät muodostaen suuren tulimyrskyn, joka raivosi neljä tuntia ja tuhosi kaiken tielleen osuvan. Kuusi kaupunkia paloi maan tasalle Hinckleyn ollessa yksi niistä. Palossa kuoli yli 400 ihmistä.
Sandstone (Minnesota)

Sandstone on 1 549 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa, Minnesotan osavaltiossa ja Pinen piirikunnassa. Kaupunki on pinta-alaltaan 14,1 neliökilometriä.
Sandstone sijaitsee Kettlejoen varrella. Se perustettiin hiekkakivilouhoksen lähettyville. Rautatieliikemies James J. Hill rakennutti monet kaupungin hiekkakivirakennuksista. Kaupunkia ympäröi Banningin valtionpuisto.
OnnenKenkä-monumentti

OnnenKenkä-monumentti on Veljekset Keskisen tavarapuodin sisäänkäynnin edessä sijaitseva monumentti Tuurin kylässä Alavudella. Sen on rakennuttanut liikemies Vesa Keskinen. Monumentti pystytettiin 2000 heinäkuussa. OnnenKenkä-Matkailualan asiantuntijat listasivat monumentin maailman kolmen rumimman monumentin tai rakennuksen joukkoon vuonna 2008. Vuonna 2022 monumentti sai yksisarvinen-patsaan.
Monumentti on täynnä symboliikkaa. Keskinen loi fiktiivisen tarinan Tuurin kylän nimen synonyymistä onni. OnnenKylässä asuu Onnetar, OnnenEnkeleistä kaunein. Hänellä on ratsunaan yksisarvinen, johon ei missään kulttuurissa liity mitään negatiivista. Yksisarvisella on kultaiset OnnenKengät kiinnitettynä molemmin puolin seitsemällä timantilla sen kavioihin. Kultainen OnnenKenkä symboloi vilpitöntä halua jakaa hyvää onnea kaikille. OnnenKengän ympärille on rakentunut fiktiivinen tarina, jonka ympärille nivoutuvat Onnetar, yksisarvinen ja seitsemän OnnenHyvettä; oikeudenmukaisuus, periksiantamattomuus, positiivisuus, rohkeus, totuudellisuus, uteliaisuus ja ystävällisyys.
Artemisia Gentileschi

Artemisia Gentileschi (8. heinäkuuta 1593 − n.1654) oli italialainen taidemaalari barokin aikakaudella. Häntä pidetään nykyään yhtenä taitavimmista taidemaalareista Caravaggion innoittamassa sukupolvessa. Aikana jolloin naismaalareita ei hyväksytty taideyhteisöön, hän oli ensimmäinen naispuolinen taidemaalari, joka hyväksyttiin Firenzen taideakatemian (Accademia delle Arti del Disegno) viralliseksi jäseneksi.
Hän kuului ensimmäisiin naistaiteilijoihin, jotka maalasivat historiallisia ja uskonnollisia maalauksia ajalla, jolloin niiden kaltaisten herooisten teemojen katsottiin olevan naisten ulottumattomissa.
Gentileschi kävi oikeutta raiskauksestaan ja teki uransa maalauksilla, jotka on tulkittu feministisiksi.
Gentileschin isä oli taidemaalari Orazio Gentileschi.
Italialainen kirjailija ja taidehistorioitsija Anna Banti on kirjoittanut Gentileschistä osin fiktiivisen elämäkertaromaanin "Artemisia" (1947).
Hilary Lindh

Hilary Lindh (s. 10. toukokuuta 1969 Juneau, Alaska) on entinen yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, kolminkertainen arvokisamitalisti.
Lindh voitti syöksylaskun junioreiden maailmanmestaruuden Bad Kleinkirchheimissa 1986. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän oli syöksyssä viidestoísta ja Saalbachin MM-rinteillä 1991 supersuurpujottelussa kymmenes. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän saavutti syöksylaskussa hopeaa hävittyään kilpailun voittaneelle Kerrin Lee-Gartnerille kuusi sadasosasekuntia. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän oli syöksylaskussa seitsemäs ja supersuurpujottelussa kolmastoista.
Lindh sai Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 pronssia syöksylaskussa kukistettuaan neljänneksi sijoittuneen Kate Pacen yhdellä sadasosasekunnilla. Supersuurpujottelussa hän sijoittui viidenneksi. Sestrieren MM-kilpailuissa 1997 Lindh voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden oltuaan kuusi sadasosasekuntia Heidi Zurbriggeniä nopeampi.
Maailmancupissa Lindh voitti syöksylaskukilpailun Sierra Nevadassa kaudella 1993–1994 sekä Vailissa ja Lake Louisessa kaudella 1994–1995. Lisäksi hän sijoittui samassa lajissa kaksi kertaa toiseksi. Syöksylaskun maailmancupin yhteispisteissä hän oli toinen kaudella 1994–1995. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella yhdeksäs.
Lasiaissamentuma

Lasiaissamentuma on ilmiö, jossa näkökentässä näkyy pieniä leijuvia pisteitä tai epätasaisia rivejä tai isoja rihmoja, jotka leijuvat näkökentässä vaalealle taustalle katsottaessa. Pisteet näkyvät, kun katsoo esimerkiksi vaaleaa seinää, taivasta tai kirjan sivuja. Isommat ja varsinkin tummemmat samentumat näkyvät myös hämärässä.
Lasiaissamentumat ovat tavallisesti täysin vaarattomia, ja niitä esiintyy kaikilla. Jos niitä kuitenkin näkyy paljon tai ne ovat tummia, ne voivat häiritä elämää. Joissakin harvinaisissa tapauksissa lasiaissamentumat voivat kuitenkin olla oire verkkokalvon irtaumasta, etenkin, jos niiden yhteydessä esiintyy välähdyksiä.
Lasiaissamentumia voivat aiheuttaa muun muassa eräät vahvat lääkkeet. 
Lasiaissamentumat voidaan poistaa vitrektomialla, jota kuitenkin Suomessa tehdään harvoin ainoastaan samentumien vuoksi.
Synesios Kyreneläinen

Synesios Kyreneläinen (; n. 373 Kyrene – n. 414 Kyrene) oli myöhäisantiikin aikana elänyt kreikkalainen uusplatonilainen filosofi ja Ptolemaiin piispa.
Synesioksen varakkaat vanhemmat väittivät olevansa spartalaisten kuninkaiden jälkeläisiä. Nuoruudessaan (vuonna 393) Synesios matkusti veljensä Euoptioksen kanssa Aleksandriaan, jossa hän kiinnostui uusplatonismista ja ryhtyi Hypatian oppilaaksi. Palattuaan kotiseudulleen vuonna 397 Synesios valittiin Kyrenaikan Pentapoliin kaupunkien edustuston puheenjohtajaksi. Synesios toimi Ptolemaiin piispana vuodesta 410.
Ildefonso Falcones

Ildefonso Falcones de Sierra (s. 1959 Barcelona, Espanja) on espanjalainen kirjailija ja asianajaja.
Falcones työskentelee asianajajana Barcelonassa, jossa hänellä on oma toimisto. Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Falconesin teos "Meren katedraali" ("La catedral del mar") ilmestyi Espanjassa 2006 viiden vuoden kirjoittamistyön tuloksena, ja teoksen käännösoikeudet on myyty kymmeniin maihin. Kansainvälistä suosiota on saavuttanut myös Andalusian 1500-luvusta kertova romaani "Fatiman käsi".
Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri

Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri on lieksalainen puhallinorkesteri. Orkesteriin kuuluu kolme kokoonpanoa: Alkeisorkesteri, Junioriorkesteri ja LNPO. Soittajia on yhteensä yli 80, iältään 8-18 vuotta. Lisäksi mukana on muutamia aikuissoittajia. Soittajat saavat opetusta Pielisen Karjalan musiikkiopistossa. Orkesteri on vakioesiintyjä Lieksan Vaskiviikolla.
Orkesteri perustettiin syksyllä 1958 kansakoulukerhona. Vuosien aikana soittajia on ollut yli 500, joista moni on löytänyt tiensä musiikkiammattiin.
Nuorisopuhallinorkesterin johtajana on toiminut sen perustaja musiikkineuvos Erkki Eskelinen sekä musiikkiopiston rehtorit Jouni Auramo ja Anu Pihl. Vuosina 2004-2015 orkesteria on johtanut Minna Kajander, kevätkauden 2016 Juha Tiensuu, ja syksystä 2016 lähtien Susanna Ertolahti-Mertanen. 
Lieksan kaupungin vuoden 2008 taidepalkinto myönnettiin Lieksan Nuorisopuhallinorkesterille. Orkesteri on saavuttanut neljännen sijan Puhallinorkestereiden SM-kilpailuiden A-sarjassa Kuopiossa 2005 sekä kolmannen palkinnon kansainvälisessä Saxoniade 2005 -puhallinorkesterikilpailussa Saksassa. Orkesteri tekee joka toinen vuosi matkan ulkomaille, viimeksi Italiaan. 
Orkesterin 50-vuotiskonsertti pidettiin 16.11.2008.