So Alone

So Alone on yhdysvaltalaisen laulajan ja kitaristin Johnny Thundersin vuonna 1978 julkaisema sooloalbumi. Se sai ilmestyessään hyviä arvosteluja ja myi suhteellisen hyvin. Sitä on yleisesti pidetty yhtenä Johnny Thundersin parhaimmista levyistä.
Albumi sisältää Johnny Thundersin kappaleen ”You Can’t Put Your Arms Around a Memory”"," jota pidetään yleisesti Johnny Thundersin tunnuskappaleena.
Tausta.
Johnny Thunders toimi vuosina 1975–1977 The Heartbreakers -yhtyeen johtajana. Tämä yhtye kuitenkin hajosi syksyllä 1977 sisäisten ongelmien vuoksi. Thunders alkoi soittaa soolokeikkoja Speakeasy-klubilla Lontoossa. Hän kutsui lavalle ystäviään jammailemaan, ja lavalla kävi muun muassa The Only Ones -yhtye, jäseniä Sex Pistolsista sekä The Small Faces- ja Humble Pie -yhtyeen Steve Marriott. Keikat vakuuttivat Real Records-levy-yhtiön johtajan Dave Hillin, jonka kanssa Thunders solmi pian levytyssopimuksen. 
Dave Hill asetti hänet studioon tuottaja Steve Lillywhiten kanssa. Thunders puolestaan kutsui studioon ystäviään soittamaan. "So Alone" sisälsi uusia kappaleita mutta myös materiaalia New York Dolls -ajoilta (”Downtown”, ”Subway Train”) sekä muutamia covereita. Tuottaja Steve Lillywhiten vahva äänitekninen työ sekä Thundersin kappaleet loivat Thundersin uran tunnetuimman sooloalbumin.
Albumilla esiintyvät Sex Pistolsin kitaristi Steve Jones ja rumpali Paul Cook sekä Thin Lizzy-yhtyeen basisti Phil Lynott, The Pretenders -yhtyeen laulaja Chrissie Hynde ja The Only Ones -yhtyeen laulaja Peter Perrett, joka laulaa Johnny Thundersin kanssa duettona kappaleen ”Ask Me No Question”"." Myös entiset The Heartbreakers-yhtyeen jäsenet, kitaristi Walter Lure ja ja basisti Billy Rath osallistuivat riehakkaaseen versioon The Shangri-La’s -yhtyeen kappaleesta ”Great Big Kiss”.
Kappale ”London Boys” on Johnny Thundersin vastaus Sex Pistolsille, joka oli vuotta aiemmin levyttänyt kappaleen nimeltä ”New York” albumilleen Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols, jossa he pilkkasivat Thundersin vanhaa bändiä New York Dollsia sekä New Yorkissa sijaitsevaa rock-klubia Max's Kansas Cityä, joka oli Thundersin suosikki keikkapaikka ja kantabaari. Kappaleessa ”London Boys” Johnny Thunders haukkuu Sex Pistolsin laulajaa Johnny Rottenia ja koko Lontoon punk-skeneä. Tästä huolimatta kappaleessa soittaa Sex Pistolsin jäseniä.
You Can’t Put Your Arms Around a Memory.
Levyn tunnetuin kappale on myös singlenä julkaistu Thundersin balladi ”You Can’t Put Your Arms Around a Memory”. Balladin on usein tulkittu käsittelevän Thundersin heroiiniriippuvuutta, mutta toimittaja Nina Antonian kirjoittaman Johnny Thunders -elämäkerran "Johnny Thunders in Cold Blood" mukaan, kappale kirjoitettiin vuosia ennen kuin Thunders alkoi käyttää kovia huumeita. Toisen yleisen tulkinnan mukaan kappale käsittelee Thundersin vaikeaa suhdetta isäänsä. Thundersin biologinen isä hylkäsi laulajan perheen pian tämän syntymän jälkeen. Nina Antonian mukaan isän hylkäämäksi tuleminen oli Thundersille traumaattinen asia. Kappaleessa lauletaan yksinäisyyden ja kaipuun tunteista. Johnny Thunders levytti kappaleen myöhemmin uudestaan akustiselle sooloalbumilleen "Hurt Me". 
Kappaleesta on tehty lukuisia cover-versioita. Kappaleen on myöhemmin levyttänyt esimerkiksi Guns N’ Roses, Willy DeVille, Billie Joe Armstrong, Hollywood Vampires, Giant Sand sekä Ronnie Spector. Suomalaisista artisteista kappaleen on levyttänyt Michael Monroe albumilleen "Nights are So Long". "”"You Can’t Put Your Arms Around a Memory” soi myös Martin Scorsesen ohjaamassa elokuvassa "Bringing Out the Dead." 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Johnny Thundersin kirjoittamia, ellei toisin ole merkitty: