tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Plouha

Plouha (bretoniksi "Plouha") on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.
Plouhan rannikolla on Bretagnen korkein kallio, 104 metriä merenpinnasta kohoava "Pointe de Plouha". Kalliosta rannikkoa itään päin on ranta "Plage du Palus". Rannalla surmattiin vuonna 1794 joukko vallankumouksen vastustajia. Pointe de Plouhasta rannikkoa länteen on satama "Gwin Zegal". Tämä luonnonsatama on ollut käytössä jo 400-luvulla. Satamassa veneet sidotaan sinne pystytettyihin seipäisiin. Satamasta edelleen länteen päin on ranta "Plage Bonaparte". Rannalla oli tärkeä rooli toisessa maailmansodassa Ranskan vastarintatoiminnassa. Rannalla suoritettiin kahdeksan erillistä operaatiota tammi-elokuussa vuonna 1944. Tuolloin 135 brittiläistä, kanadalaista ja amerikkalaista lentäjää ja agenttia evakuoitiin salaa veneellä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Sisämaassa on 1200-luvulta peräisin oleva kappeli "Kermaria an Iskuit". Kappeli on kuuluisa harvinaisesta 1400-luvun "danse macabre" eli kuolemantanssi-seinämaalauksistaan. Kuvia on kaikkiaan 47, ja ne muistuttavat meitä siitä, ettei kukaan voi paeta lopullista kohtaloaan.
Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimus

Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimus (, "UNCLOS") on kansainvälinen sopimus vuodelta 1982. Sopimuksesta neuvoteltiin YK:n kolmannessa merioikeuskonferenssissa vuosina 1973–1982. Sopimus tuli kansainvälisesti voimaan 16. marraskuuta 1994. Suomen osalta sopimus tuli voimaan 21. heinäkuuta 1996.
Vuonna 2020 sopimuksessa oli 168 osapuolta. Merioikeusyleissopimusta on kutsuttu jopa ”meren perustuslaiksi”, koska se säätelee miltei kaikkea mereen liittyvää kalastuksesta öljynporaamiseen, ympäristökysymyksistä liikenteeseen ja valtioiden merirajoihin.
Itä-Afrikan liittovaltio

Itä-Afrikan liittovaltio (eng. "East African Federation", swahiliksi "Shirikisho la Afrika Mashariki") on Itä-Afrikan yhteisön ehdottama liittovaltio. Liittovaltion perustaminen on Itä-Afrikan yhteisön pidemmän aikavälin tavoite ja vuoteen 2023 mennessä tavoitteena on perustaa valtioliitto ja vasta sen jälkeen liittovaltio. Toistaiseksi liittovaltion muodostaisivat Itä-Afrikan yhteisön jäsenet eli Tansania, Kenia, Burundi, Ruanda, Uganda ja Etelä-Sudan. 
Toistaiseksi maat toimivat Itä-Afrikan yhteisön luoman vapaakauppa-alueen puitteissa, joka aloitettiin vuonna 2010.
Toteutuessaan liittovaltio olisi pinta-alaltaan (2 467 202 km2) Afrikan suurin ja maailman 10. suurin valtio. Väkiluvultaan (178 979 000 asukasta) se olisi Afrikan toiseksi ja maailman kahdeksanneksi suurin valtio.. Pääkaupunki olisi todennäköisesti Arusha, jossa Itä-Afrikan yhteisön päämaja tällä hetkellä sijaitsee.
Mahdollista liittovaltiota on kritisoitu turhana mm. siksi, että yhteistä kansainvälistä kauppaa ja vapaata liikkuvuutta Itä-Afrikan yhteisön jäsenvaltioiden välillä voidaan toteuttaa myös ilman liittovaltion perustamista.
Beninin tasavalta (1967)

Beninin tasavalta oli Länsi-Afrikassa lyhytikäinen tunnustamaton separatistinen valtio, joka oli olemassa alle yhden päivän vuonna 1967.
Tasavalta perustettiin 19. syyskuuta vuonna 1967 Nigerian sisällissodan aikana Biafran nukkevaltioksi Biafran Nigerian keskilännen alueen miehityksen seurauksena. Se nimettiin pääkaupungin Benin Cityn mukaan, ja sen hallinnon johtaja oli Albert Nwazu Okonkwo.
Vaiheet.
Beninin tasavallan syntyyn johtivat etniset ristiriidat Nigerian kaakkoisosissa. Siellä asuvat Igbot tunsivat itsensä Nigerian hallinnon syrjimäksi. Aluksi keskilännen alueen etnisesti kirjava väestö yritti pysyä puolueettomana. Biafran joukot miehittivät alueen sodan syttymisen jälkeen. Valloitetun alueen johtajaksi nimitettiin Yhdysvalloissa koulutuksen saanut tohtori Albert Okonkwo. Aluksi Igbot hyväksyivät Biafran aluehallinnon, mutta menettivät sympatian Biafran separatisteille, kun Okonkwo alkoi viestiä mediassa Biafran propagandaa. Igbot omaksuivat lopulta neutraalin näkökannan.
Nigerian joukot alkoivat tunkeutua keskilännen alueelle. Okonkwo pelkäsi, että ei-igbot alkaisivat liittoutua Nigerian kanssa ja syöstä hänet vallasta. Okonkwo teki epätoivoisen liikkeen ja muutti alueen nimen ja julisti sen syyskuun 19. 1967 Beninin tasavallaksi. Tasavallan nimi perustui Nigerian Benin Cityyn ja sen oli tarkoitus saavuttaa ei-igbojen tuki.
Beninin tasavallan ajatuksena oli olla itsenäinen ja erillinen Biafrasta ja Nigeriasta. Mutta Okonkwo julisti, että uusi maa tukisi Biafraa kaikissa sen asioissa ja osallistuisi organisaatioihin, kuten Kansainyhteisöön ja Afrikan yhtenäisyysjärjestöön. Nämä ehdotukset eivät toteutuneet ja Nigerian joukot brittien tukemana tunkeutuivat pääkaupunkiin. Vasta perustettu tasavalta kumottiin noin 12 tuntia julistautumisensa jälkeen.
Tasavallan kukistamisen jälkeisenä päivänä Nigerian joukkojen komentaja nimesi keskilännen alueelle uuden väliaikaisen johtajan ja julisti Benin Cityyn ulkonaliikkumiskiellon. Sen jälkeen Nigerian joukot siirtyivät kaupungista koilliseen, lähemmäksi Igbojen alueita, jonne Okonkwon arveltiin paenneen.
Ani (laulaja)

Ani (tyyliteltynä ANI, oikealta nimeltään Aniachunamoso Nnebedum, s. 19. huhtikuuta 1998) on suomalainen muusikko. Hän on kasvanut Itä-Helsingissä monikulttuurisessa perheessä, hänen äitinsä on puoliksi romani ja isä nigerialainen.
Ani on juontanut "Summeri"-nuortensarjaa.
Ura.
Anin suomenkielinen esikoissingle ”Pakkomielle” julkaistiin syyskuussa 2020. Hän voitti samana vuonna YleX:n "YleX Läpimurto" -kilpailun. Aiemmin hän oli julkaissut englanninkielisen singlen ”Intoxicated”.
Anin läpimurtokappale "Jos puhutaan totta" nousi radioiden ja suoratoistopalveluiden soitetuimpien kappaleiden joukkoon alkuvuodesta 2024. Hän on julkaissut kaksi albumia: "Virgin" ja "Sadekehä". "Sadekehä"-albumilta julkaistu tangokappale "Syttynyt sammumaan" herätti huomiota erityisesti TikTok-palvelussa.
Lil Yachty

Lil Yachty, oikealta nimeltään Miles Parks McCollum (s. 23. elokuuta 1997 Mableton, Georgia) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja lauluntekijä. Hän nousi julkisuuteen aluksi elokuussa 2015 singleillään ”One Night” ja ”Minnesota”, jotka olivat hänen debyytti-EP:ltään "Summer Songs".
Lil Yachty julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa "Teenage Emotions" toukokuussa 2017.
Benin (täsmennyssivu)

Benin voi tarkoittaa:
Gösta Winbergh

Gösta Winbergh (30. joulukuuta 1943 Tukholma – 18. maaliskuuta 2002 Wien) oli ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Winbergh sai Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa opetusta Martin Öhmanilta, Erik Sædénilta ja Hjördis Schymbergiltä. Hän debytoi Göteborgissa 1970-luvun alussa ja työskenteli Ruotsin kuninkaallisen oopperan tenorina vuoteen 1981. Ensimmäisen esiintymisensä Covent Gardenissa hän teki vuonna 1982, Metropolitan-oopperassa 1983 ja La Scalassa 1985. Alun perin Winbergh tuli tunnetuksi rooleistaan Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoissa. Sittemmin hän eteni raskaampiin rooleihin muiden muassa Richard Wagnerin ja Richard Straussin oopperoissa. Vuonna 1991 hän tulkitsi ensimmäisen kerran Wagnerin "Lohengrinin" nimiroolin Zürichissä. Winbergh esiintyi usein myös Salzburgin musiikkijuhlilla. Hän kuoli 58-vuotiaana sydäninfarktiin esiinnyttyään edellisenä päivänä Wienin valtionoopperassa Florestanin roolissa "Fideliossa".
Winbergh teki uransa aikana useita levytyksiä muiden muassa Herbert von Karajanin, Riccardo Mutin, Georg Soltin ja Arnold Östmanin johdolla. Hän oli naimisissa, ja hänellä oli lapsia.
Odota

Odota on suomalaisen Aikakone-yhtyeen kappale vuodelta 1995. Suomalainen laulaja Ani on uudelleenversioinut kappaleen, joka julkaistiin lokakuussa 2020.
Tiheävirtsaisuus

Tiheävirtsaisuus tai pollakisuria on urologinen oire, jossa virtsaamistarvetta esiintyy vähintään 2 tunnin välein tai yli 8 kertaa vuorokaudessa. Yönaikaista tiheävirtsaisuutta tai yövirtsaisuutta kutsutaan "nykturiaksi", jonka voi tulkita merkittäväksi, kun virtsaamistarvetta esiintyy toistuvasti useammin kuin kerran yön aikana.
Tiheävirtsaisuutta voivat aiheuttaa muun muassa runsasvirtsaisuus (polyuria), runsas juominen, alkoholi, kahvi, psyykkinen jännittyneisyys (esim. ahdistuneisuushäiriö), eturauhasen liikakasvu, eturauhassyöpä, menopaussi ja emättimen ja virtsaputken limakalvon surkastuma (atrofia), kutistumarakko (esim. virtsarakon ikääntymisen, tulehdusten, sädehoidon tai toimenpiteiden seurauksena), klamydia, tippuri, interstitiaalinen kystiitti, lantion kipuoireyhtymä, diabetes, hypertyreoosi, hyperkalsemia, munuaissairaudet, infektiot (esim. myyräkuume), aivohalvaus, parkinsonismi, muistisairaudet, MS-tauti, hermoston vammat, normaalipaineinen hydrokefalus, aivokasvaimet, uniapnea ja yliaktiivinen virtsarakko.
Tiheävirtsaisuuden diagnostiikka perustuu kliiniseen haastatteluun (esim. pitkäaikaissairaudet, lääkkeet, nesteensaanti), virtsaamispäiväkirjaan ja -oirekyselyihin (esim. DAN-PSS-1-, IPSS- ja IC-oirekysely), urologiseen ja gynekologiseen kliiniseen tutkimukseen eli statukseen (esim. eturauhasen sormitutkimus, virtsarakon tunnustelu), veri- ja virtsanäytteen kemiallisiin tutkimuksiin (esim. virtsan kemiallinen seulonta ja bakteeriviljely) ja virtsateiden kaikukuvaukseen. Hoito on syynmukainen.
Erikoissairaanhoito

Erikoissairaanhoito tarkoittaa lääketieteen ja hammaslääketieteen erikoisalojen mukaisia terveydenhuoltopalveluja, kuten ennaltaehkäisyä, tutkimuksia, hoitoja, ensihoitoa, päivystystoimintaa ja lääkinnällistä kuntoutusta. Suomen Valtioneuvoston asetuksessa on määritelty myös "erityistason erikoissairaanhoito", jolloin on kyse poikkeuksellisen harvinaisesta sairaudesta tai vaativista hoitojärjestelyistä.
Suomessa erikoissairaanhoitoon tarvitaan lääkärin lähete, koska palvelu on pääosin yhteiskunnan maksamaa. Esimerkiksi alle kouluikäisten erikoissairaanhoidossa palvelujen tuottajina voivat olla lastenlääkärit, lastenkirurgit, lastenneurologit, lastenpsykiatrit, ihotautilääkärit, silmälääkärit, korvalääkärit ja erikoislääkärit.
Ojamon kartano

Ojamon kartano () on kartano Lohjan kaupungissa Uudellamaalla. Kartanon mailla sijaitsee Suomen vanhin rautakaivos. Ojamon kartano testamentattiin Vanha Lohja -säätiölle, mutta säätiö luovutti kartanon vuonna 2023 Lohjan kaupungille korkeiden ylläpitokustannusten vuoksi.
Historia.
Ojamon rustholli mainitaan ensimmäistä kertaa kirjallisissa lähteissä vuonna 1384. Kartanon merkitys kasvoi suuresti alueella, kun sen mailta löydettiin malmia vuosina 1528–1540.
Päärakennus.
Ojamon kartanon nykyinen päärakennus on vuodelta 1850 ja sen on rakennuttanut everstiluutnantti Dimitri Swertschkoff. Rakennusmateriaalina on käytetty puuta. Kartano edustaa voimakkaasti koristeltua venäläistä empiretyyliä ja on yksikerroksinen lukuun ottamatta kartanoon myöhemmin lisättyä torniosaa. Kartanon ikkunoiden koristelut muistuttavat hieman karjalaista rakennustyyliä. Varsinkin kartanon vilpolan koristelaudat ovat huomiota herättävän koristeelliset.
Ojamon kartanoa ympäröi kartanon puisto, jonka eteläosassa on vaahterakuja. Vaahterakujan päässä on kartanon entisen omistajan, everesti Swertschkoffin hauta. Kartanon puistossa on myös monia vanhan kaivoksen suuaukkoja.
Rautakaivos.
Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa luovutti Suitian kartanon omistaja Erik Flemingille oikeuden kaivaa malmia Ojamon kartanon mailta. Ojamosta malmi vietiin jalostettavaksi Siuntioon niin kutsuttuun Suitian ruukkiin eli Nybyn ruukkiin. Rautakaivos on Suomen vanhin. Kaivoksesta yritettiin etsiä malmia vielä 1800-luvulla, kunnes toiminta lakkasi viimeisen kerran vuonna 1862.
Kartanon omistajat.
Kartanon omistajat vuodesta 1540 alkaen:
Kelan kartano

Kelan kartano (ruots. "Käla gård" tai "Kehla gård") on kartano Siuntiossa Uudellamaalla. Kartano sijaitsee Sjundbyn linnan ohi kulkevan keskiaikaisen ratsupolun varrella. Kartanon suuressa tiilirakenteisessa navetassa toimii kesäisin kahvila. Kartanon rakennukset ovat Museoviraston suojelemia. Kelan kartano on yksityisomistuksessa. 
Historiaa.
Kelan kartano on muodostettu vuonna 1683. Tilan omistajat tunnetaan kuitenkin jo vuodesta 1540 lähtien. Kartanon pihapiiriin kuuluu päärakennuksen lisäksi suuri punatiilinen navettarakennus vuodelta 1901, sekä viljamakasiini vuodelta 1820. Kelan kartanon puurakenteinen päärakennus on 1800-luvulta, joskin rakennus on saanut nykyisen asunsa vuonna 1900.
Kelan kartano kuului osaksi Neuvostoliiton Porkkalan vuokra-aluetta. Kartanon lähistöllä sijaitseva Kelan rautatieseisake on saanut nimensä Kelan kartanosta.
Berndt Fredrik Finckenberg

Berndt Fredrik Finckenberg (15. joulukuuta 1780 Vehmaa – 20. tammikuuta 1853 Lokalahti) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.
Finckenbergin vanhemmat olivat tilanomistaja Jakob Johan Finckenberg ja Elisabet Helena Alanus ja puoliso vuodesta 1813 Johanna Maria Sacklén (k. 1839). Finckenberg tuli ylioppilaaksi 1795 ja suoritti tuomarintutkinnon 1799. Hänestä tuli Turun hovioikeuden auskultantti 1800, ylimääräinen notaari 1804, kanslisti 1807, ylimääräinen viskaali ja notaari 1809, varakanneviskaali 1811, sihteeri 1812, asessori 1816 ja hovioikeudenneuvos 1822. Hovioikeuden varapresidentti hän oli 1840–1847. Finckenberg omisti Lokalahdella Björkön tilan. Hän oli ritarihuoneviskaali ja edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Kapteeni, valtiopäivämies Salomon Jakob Finckenberg oli Berndt Fredrik Finckenbergin velipuoli.
Karl Arvid Krabbe

Karl Arvid Krabbe (25. tammikuuta 1779 Mustasaari – 4. syyskuuta 1835 Vaasa) oli suomalainen tuomari, Suomen lähetyskunnan jäsen, virka- ja valtiopäivämies.
Perhe- ja henkilöhistoria.
Krabben vanhemmat olivat maaherra Karl Fredrik Krabbe (1738–1811) ja Margareta Lovisa Bremer ja puolisot vuodesta 1812 Johanna Fredrika Krook (k. 1817) ja vuodesta 1820 tämän sisar Agata Sofia Krook (k. 1839). Krabbe tuli ylioppilaaksi Uppsalassa 1793 ja oli valtionkonttorin ylimääräinen kamarikirjuri Tukholmassa 1795. Hänestä tuli Vaasan hovioikeuden auskultantti 1796, vara-aktuaari 1799, kanslisti 1800, viskaali 1803, varakanneviskaali ja sihteeri 1806 ja asessori 1808. Vaasan ja Oulun laamannikunnan vt. laamannina Krabbe toimi 1812 ja oltuaan välillä Vaasan hovioikeuden hovioikeudenneuvos vuodesta 1818 hänestä tuli taas Vaasan ja Oulun laamannikunnan laamanni 1826. Krabbe sai valtioneuvoksen arvon 1832. Hän oli aatelissäädyssä edustaja Suomen lähetyskunnassa 1808 ja Porvoon valtiopäivillä 1809.
Krabbe kuoli 4. syyskuuta 1835. Hänet on haudattu Vaasan Korsholmin seurakunnan hautausmaalle Mustasaareen.
Hovioikeudenneuvos Magnus Arvid Krabbe ja everstiluutnantti Axel Henning Krabbe olivat Karl Arvid Krabben poikia.
Évariste Ndayishimiye

Evariste Ndayishimiye (s. 1968) on burundilainen poliitikko, joka on toiminut Burundin presidenttinä 18. kesäkuuta 2020 alkaen. Hän edustaa CNDD–FDD-puoluetta.
Ndayishimiye oli edeltäjänsä, maata 15 vuotta hallineen Pierre Nkurunzizan suosikki presidentin virkaan. Hän lupasi muuttaa burundilaista yhteiskuntaa vapaammaksi ja tasa-arvoisemmaksi, ja lehdistö ja oppositio ovat suhtautuneet edistykseen varovaisen toiveikkaasti. Hän pyrkii myös lisäämään kansainvälistä yhteistyötä. Kuitenkin monet Nkurunzizan kauden vaikuttajat ovat saaneet pitää asemansa myös Ndayishimiyen kaudella. 
Toisin kuin edeltäjänsä, Ndayishimiye suhtautui koronapandemiaan vakavasti ja nimesi COVID-19-viruksen kansalliseksi vaaratekijäksi heti valtaan noustuaan heinäkuussa 2020. Ensimmäiset rokotukset jaettiin kuitenkin vasta lokakuussa 2021 kiinalaisten lahjoittamilla rokotteilla. Burundi oli Afrikan toiseksi viimeinen maa joka aloitti koronarokotukset.
Yrjö Kokon muistomerkki

Yrjö Kokon muistomerkki eli Ajan pyörä tai Ajanki on Mikko Uotilan suunnittelema ja Toijalan kiviveistämön toteuttama monumentti Lempäälän Myllyrannan tapahtumapuistossa.
Teos paljastettiin vuonna 2003, kun kirjailija Yrjö Kokon syntymästä oli kulunut 100 vuotta.
Josef Bican

Josef Bican (25. syyskuuta 1913 Wien, Itävalta-Unkari – 12. joulukuuta 2001 Praha, Tšekki) oli itävaltalais-tšekkoslovakialainen jalkapalloilija. Hän on RSSSF-tietokannan mukaan kaikkien aikojen toiseksi eniten maaleja tehnyt pelaaja. Bican teki urallaan ainakin 950 maalia virallisissa otteluissa ja ystävyysottelut mukaan lukien vähintään 1813 maalia.
Bicanin vanhemmat olivat tšekkiläisiä, mutta hän syntyi Itävallassa, jossa hänen jalkapallouransa myös alkoi. Bican pelasi Rapid Wienissä ja Admirassa kunnes hän 1937 siirtyi Tšekkoslovakiaan Slavia Prahaan. Bican pelasi Slaviassa vuoteen 1948, minkä jälkeen hän edusti FC Vítkovicea ja FC Hradec Královéa. Vuonna 1953 hän palasi vielä Slaviaan, jossa hän päätti uransa.
Bican pelasi aluksi Itävallan maajoukkueessa ja edusti maata myös MM-kisoissa 1934, joissa Itävalta pääsi välieriin. Muutettuaan Tšekkoslovakiaan hän sai maan kansalaisuuden ja liittyi maajoukkueeseen. Bicanilta jäi 1938 MM-kisat väliin muotovirheen vuoksi ja lopulta vuoden 1934 kisat jäivät hänen ainoiksi toisen maailmansodan peruttua kahdet seuraavat kisat. Itävallan ja Tšekkoslovakian ohella Bican pelasi 1939 yhden maaottelun Böömin ja Määrin maajoukkueessa tehden hänestä yhden harvoista kolmea maajoukkuetta edustaneista pelaajista.
Pelaajauran jälkeen Bican toimi valmentajana useissa tšekkoslovakialaisissa seuroissa.
Aleksandr Družinin

Aleksandr Vasiljevitš Družinin (), (8. (J: 20.) lokakuuta 1824 Pietari, Venäjän keisarikunta – 19. (J: 31.) tammikuuta 1864 Pietari Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija ja kriitikko.
Suku ja koulutus, virkaura.
Aleksandr Družinin syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli aateliston pojille tarkoitetussa arvostetussa sotilasoppilaitoksessa, Keisarin paašikoulussa vuosina 1841-1843. Hän palveli palveli henkivartiokaartin suomenmaalaisessa rykmentissä (jossa oli värvättyjä Inkerinmaalta ja joka oli osallistunut Suomen valloitukseen vuonna 1808). Družinin vastasi rykmentin kirjastosta ja luki paljon. Huonon terveyden ja halun omistautua kirjallisuudelle vuoksi hän jäi tammikuussa 1846 eläkkeelle aliluutnanttina ja siirtyi helmikuussa sotaministeriön kansliaan. Vuodesta 1847 lähtien hän julkaisi tarinoitaan, novellejaan ja romaanejaan Sovremennik-lehdessä ja myöhemmin myös esseitä ajankohtaisista aikakausjulkaisuista ja kirjallisuuskriittisiä artikkeleita. Marraskuussa 1849 hänet poistettiin valtion palveluksesta ilman palkkaa ja jäi eläkkeelle tammikuusta 1851.
Kirjallinen ura.
Družininin esikoisteos "Polinka Saks" (ven. Полинька Сакс) vuonna 1847 oli suuri menestys. George Sandin ja luonnonmukaisen koulukunnan hengessä kirjoitettu pienoisromaani oli yksi venäläisen kirjallisuuden ensimmäisistä emansipoituneen naisen kuvauksista. Kriitikko Vissarion Belinski arvosti vielä enemmän Družininin seuraavaa teosta, perhedraamaa "Rasskaz Alekseja Dmitritša" (ven. Рассказ Алексея Дмитрича, Aleksei Dmitritšin kertomus) vuodelta 1848. Hän julisti että Družin "tulee olemaan yhtä tärkeä naisille kuin Aleksandr Herzen on miehille". Belinski viittasi Družinin keskeiseen teemaan, naisten emansipaatioon.
Vuosien 1848–1855 taantumuksen aikana Družinin luopui yhteiskunnallisista aiheista ja siirtyi kirjoittamaan ajanvieteproosaa. Hän ryhtyi myös laatimaan kirjallisuuskatsauksia ja varsinkin englantilaisen ja ranskalaisen kirjallisuuden esittelyjä. Družininin humoristiset pakinat olivat aikanaan hyvin suosittuja.
"Sovremennik"-lehden piiriin kuuluneesta Družininista tuli vuonna 1856 "Biblioteka dlja tštenija" -lehden päätoimittaja. Hän toimi sen jälkeen etupäässä kriitikkona taistellen ”puhtaan taiteen” puolesta Nikolai Tšernyševskin edustamia vallankumouksellisia demokraatteja vastaan. Vuonna 1860 Družinin luovutti lehden Aleksei Pisemskille. Hän työskenteli myös englanninkielisen kirjallisuuden kääntäjänä ja oli perustamassa kirjailijoiden avustusyhdistystä vuonna 1859. Družininin kootut teokset ilmestyivät vuosina 1865–1867 ja päiväkirjat vuonna 1986.
Hän kuoli 39-vuotiaana tammikuussa 1864 naimattomana keuhkotautiin. Kirjailijan kuolema ja hautajaiset jäivät melkein huomaamatta. Družininin ansiot venäläiselle kirjallisuudelle panivat merkille Nikolai Nekrasov muistokirjoituksessa Sovremennik-lehden ensimmäisessä numerossa vuonna 1864 ja Ivan Turgenev muistopuheessaan sotaministeriön virallisessa sanomalehdessä "Venäjän invalidi" (ven. Русский инвалид) helmikuussa 1864.
Luettelo Porvoon valtiopäivien porvarissäädyn valtiopäivämiehistä

Porvoon valtiopäivien porvarissäädyn valtiopäivämiehet oli valittu valtiopäiville 1809 edustamaan eri kaupunkeja niin, että vain Turulla oli kaksi edustajaa.
Porvarissäädyllä oli valtiopäivillä 19 edustajaa, papistolla 8, talonpoikaissäädyllä 30 ja aatelistolla 75 edustajaa. Porvarissäädyn edustajat olivat seuraavat:
Säädyn puhemies
Turun ja Porin lääni:
Kymenkartanon läänistä:
Oulun läänistä:
Waasan läänistä:
Savon ja Karjalan läänistä:
Uudenmaan ja Hämeen läänistä:
Säädyn sihteerinä toimi Johan Fredrik Stichaeus.
Jim Pepper

James Gilbert Pepper II eli Jim Pepper (18. kesäkuuta 1941 Salem, Oregon – 10. helmikuuta 1992 Portland, Oregon) oli yhdysvaltalainen saksofonisti, laulaja ja säveltäjä, joka yhdisteli maan alkuperäiskansojen musiikkia jazziin, rockiin ja muuhun populaariin rytmimusiikkin.
Pepper syntyi creekeihin kuuluvan äidin ja kansa-intiaaneihin kuuluvan isän poikana luoteisessa Oregonin osavaltiossa, jossa hänen vanhempansa opettivat intiaaneille tarkoitetussa koulussa. Hän oppi soittamaan saksofonia, huilua ja klarinettia ja esiintyi eri jazzyhtyeiden riveissä Portlandin seudulla. Vuonna 1964 hän muutti New Yorkiin ja liittyi fuusiojazzyhtyeeseen Free Spirits, jossa soittivat myös muun muassa kitaristit Larry Coryell ja rumpali Bob Moses. Vuonna 1967 yhtyeestä erkanivat Pepper, Columbus ”Chip” Baker ja Chris Hills ja muodostivat oman yhtyeen nimeltä Everything Is Everything.
Yhtyeen esikoisalbumi sisälsi Pepperin tunnetuimmaksi sävelmäksi muodostuneen, peyote-intiaanimusiikkiin perustuvan laulun ”Witchi Tai To”, jonka melodia toistaa pitkään vain yhtä säveltä. Laulu nousi vuonna 1969 Billboard 100 -singlelistan sijalle 69, ja sitä ovat sittemmin levyttäneet vokaali- ja instrumentaaliversioina muun muassa lauluyhtye Harper’s Bizarre, folkduo Brewer &amp; Shipley, norjalainen saksofonisti Jan Garbarek sekä etnojazzyhtyeet Djabe ja Oregon.
Olipa kerran lumiukko

Olipa kerran lumiukko ("Once Upon a Snowman") on lokakuussa 2020 ensi-iltansa saanut lyhyt animaatioelokuva, joka on jatkoa Disneyn animaatioelokuvalle "Frozen – huurteinen seikkailu" (2013). Lyhytelokuvassa kerrotaan, miten lumiukko Olaf heräsi eloon ja mitä se teki ennen kuin tapasi "Frozenissa" Annan, Kristoffin ja Svenin.
Lyhytelokuva sai ensi-iltansa Disney+ -palvelussa 23. lokakuuta 2020.
Juoni.
"Frozen – huurteinen seikkailu" -elokuvassa jääkuningatar Elsa esitti laulun ”Let It Go”, jonka myötä hän tuli sinuiksi taikavoimiensa kanssa. Laulun aikana Elsa herätti eloon lumiukko Olafin, joka alkoi etsiä identiteettiään Arendelia ympäröivillä vuorilla.
Biblioteka dlja tštenija

Biblioteka dlja tštenija (, ”Lukukirjasto”) oli Pietarissa vuosina 1834–1865 ilmestynyt aikakauslehti.
Kerran kuukaudessa ilmestynyt "Biblioteka dlja tštenija" oli Venäjän ensimmäinen ”paksu” kirjallisuuslehti. Kirjakauppias Aleksandr Smirdinin julkaisema lehti oli suunnattu etupäässä maaseudun lukijakunnalle. Sen ensimmäinen toimittaja oli Osip Senkovski (vuoteen 1836 saakka yhdessä Nikolai Gretšin kanssa).
"Biblioteka dlja tštenija" oli 1830-luvulla hyvin suosittu, ja sen painos ylsi 7 000 kappaleeseen. Lehdessä julkaistiin muun muassa Aleksandr Puškinin, Mihail Lermontovin ja Aleksandr Bestuževin teoksia sekä ulkomaista käännöskirjallisuutta. Vuodesta 1836 lähtien se kiisteli "Sovremennikin" kanssa vastustaen Vissarion Belinskiä ja luonnonmukaista koulukuntaa. Vuodesta 1849 toimittajana työskenteli Albert Startševski, vuodesta 1856 Aleksandr Družinin, vuodesta 1860 Aleksei Pisemski ja vuodesta 1863 Pjotr Boborykin. 1850- ja 1860-luvuilla lehdessä julkaistiin muun muassa eräitä Leo Tolstoin, Aleksandr Ostrovskin ja Ivan Gontšarovin teoksia. Se sisälsi myös artikkeleita tieteestä ja taiteesta.
Conecuh’n piirikunta

Conecuh’n piirikunta on piirikunta Alabamassa. Piirikunnassa asui 12 067 asukasta vuonna 2019, ja se oli laskenut yli tuhannella asukkaalla tai lähes yhdeksällä prosentilla vuodesta 2010. Piirikunnan pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki on Evergreen. Conecuh’n piirikunta perustettiin 13. helmikuuta 1818.
Väestö.
Conecuh’n piirikunnan väkiluku oli vuonna 2010 13 236 asukasta, joka olisi vuoden 2019 arvion mukaan laskenut 12 067 asukkaaseen. Väestöstä yli 65-vuotiaita on 23,5 % ja alle 18-vuotiaita 20,5 %. Asukkaista enemmistö on naisia. Piirikunnassa asuu 575 veteraania ja asukkaista 0,9 % on syntynyt ulkomailla. Kotitalouksia on 4 553, ja yhdessä kotitaloudessa asuu keskimäärin 2,71 asukasta.
Coosan piirikunta

Coosan piirikunta on piirikunta Alabamassa, Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asui vuonna 2019 10 663 asukasta. Väkiluku on laskenut vuodesta 2010 reilulla tuhannella asukkaalla ja 9,3 prosentilla. Piirikunta perustettiin 18. joulukuuta 1832. 
Väestö.
Coosan piirikunnan väestö on vähentynyt vuoden 2010 väestönlaskennan 11 756 asukkaasta yli tuhannella asukkaalla vuoden 2019 10 663 asukkaaseen. 14 prosenttia piirikunnan asukkaista elää köyhyydessä. Väestön keski-ikä on 46,9 vuotta. Piirikunnan asukkaista vain noin puoli prosenttia on syntynyt ulkomailla, joka on pienempi kuin Alabaman tai Yhdysvaltojen keskiarvo.
Kolumbianvuoriturpiaali

Kolumbianvuoriturpiaali ("Macroagelaius subalaris") on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Kolumbianvuoriturpiaali voi kasvaa 26–30 cm pitkäksi ja koiras on naarasta kookkaampi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kolumbianvuoriturpiaali on väriltään musta lukuun ottamatta ruskeita siipien kyynärpäitä ja siipien alapuolta. Linnun pyrstö on pitkä. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kolumbianvuoriturpiaalia tavataan vain Kolumbiasta. Lajin elinympäristöä ovat Andien rinteiden kosteat tammimetsät ja niiden reunamaat useimmiten 1 950–3 100 metrin korkeudessa. Laji liikkuu tyypillisesti pieninä ryhminä ja syö hedelmiä. Pesimäkausi on toukokuulta syyskuulle. Kolumbianvuoritangara luokitellaan erittäin uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä ja sitä uhkaa elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi.
Odin (nimi)

Odin on pohjoismainen miehen etunimi. Se on kansallisromanttisella aikakaudella käyttöön otettu etunimi, joka on omaksuttu skandinaavisesta mytologiasta. Ylijumala Odin oli skandinaavisten kansojen palvoma Valhallan hallitsija, runoilijoiden ja sotureiden suojelija sekä sodan, kuoleman, myrskyn ja viisauden jumala. Nimen pohjana saattaa olla muinaisskandinaavinen adjektiivi "óðr", jonka merkitys on ’raivoisa’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Odin on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut Suomessa virallisena nimenä noin 240 henkilöllä. Etunimitilaston tietojen perusteella Odin-nimisiä lapsia on syntynyt eniten 2010-luvulla.
Odinin nimipäivä on suomenruotsalaisessa kalenterissa 4. huhtikuuta. Suomalaisessa kalenterissa on samana päivänä muinaissuomalaisen ukkosjumalan nimi Ukko.
A United Kingdom

A United Kingdom on Amma Asanten ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 2016. Elokuva perustuu Botswanan kruununperillisen Seretse Khaman ja Ruth Williamsin romanssiin, joita elokuvassa näyttelevät David Oyelowo ja Rosamund Pike.
Elokuva sai ensi-iltansa Isossa-Britanniassa 25. marraskuuta 2016 ja Suomessa 21. huhtikuuta 2017.
Juoni.
Vuonna 1947 Seretse Khama, 26-vuotias Betšuanamaan kruununprinssi, opiskelee Englannissa lakia ja tapaa siellä 24-vuotiaan konttoristin Ruth Williamsin. Heidän rakkauttaan ja avioliittoaan vastaan taistelevat niin molempien perheet kuin myös brittien ja Etelä-Afrikan viranomaiset.
Åbyälven

Åbyälven on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 153 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Åbyälvenin vesistössä sen 169 kilometriä pitkään pääuoman alajuoksun. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 344 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Åbynissa Skellefteån kunnassa.
430
Vesivoima.
Joessa on yksi vesivoimalaitos Hednäs, joka tuottaa sähköä 2,2 megawattin teholla noin 9,0 gigawattituntia vuodessa.
Byskeälven

Byskeälven on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 130 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Byskeälvenin vesistössä sen 196 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun. Pääuoma alkaa Stenträsketin tunturipurona yli 460 metrin korkeudessa. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 662 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Byskessä Skellefteån kunnassa.
Bureälven

Bureälven on Ruotsissa Västerbottenin ja Norrbottenin lääneissä virtaava 86 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Bureälvenin vesistön pääuoman alajuoksun. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 046 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Skellefteån Bureåssa. Jokea on jonkin verran muokattu vesivoiman tarpeisiin.
Vesivoima.
Bureälvenissä 4 vesivoimalaitosta: Falmarksforsen, Mjödvattsforsen, ja Stormyrforsen. Voimaloiden yhteisteho on 1,9 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 7,0 gigawattituntia.
Etiopian ilmavoimat

Etiopian ilmavoimat on Etiopian puolustusvoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. Ilmavoimien komentaja on Yilma Merdassa. Ilmavoimat käyttää kalustonaan muun muassa MiG-21-, MiG-23- ja Suhoi Su-27 -hävittäjiä.
GD-ROM

GD-ROM ("Gigabyte Disc Read Only Memory") on Segan käyttämä optinen levy, jota käytettiin Sega Dreamcast -konsolissa sekä Sega NAOMI -kolikkopelialustassa. GD-ROM on Yamahan kehittämä muoto.
GD-ROM pystyi tallentamaan yhden gigatavun verran tietoa kun taas standardi CD-ROM pystyi tallentamaan 650–700 megatavua tietoa.
NAOMI-alustalla optisen median sisältö ladattiin muistiin ja varsinainen asema menee odotustilaan: Segan tuotekehityksen mukaan tällä ratkaistiin jatkuvan päälle/pois syklien aiheuttama rasite sekä pölyn ja savun sieto käyttöpaikoissa kotikäyttöön verrattuna.
Sega lopetti GD-ROM -tuotannon helmikuussa 2007.
Amma Asante

Amma Asante (s. 13. syyskuuta 1969) on brittiläinen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Asanten ensimmäinen ohjaustyö oli "A Way of Life" vuonna 2004, josta hänet palkittiin parhaan ohjaajatulokkaan Bafta-palkinnolla. Hänen seuraava ohjaustyönsä oli "Belle" vuonna 2013. Kolmas pitkä elokuva "A United Kingdom" sai ensi-iltansa vuonna 2016.
Asanten vanhemmat ovat kotoisin Ghanasta, mutta hän itse varttui Lambethissa Lontoossa.
Jesse Marsch

Jesse Marsch (s. 8. marraskuuta 1973) on yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Toukokuusta 2024 lähtien hän on toiminut Kanadan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Marsch aloitti pelaajauransa yliopistojalkapalloilijana Princetownin yliopiston joukkueessa. Hän siirtyi ammattilaiseksi D.C. Unitedin joukkueessa 1996. Marsch oli Bob Bradleyn löytö D.C. Unitediin, jossa hän jäi kuitenkin vähälle peliajalle. Bradleyn siirryttyä Chicago Firen organisaatioon hän hankki Marschin joukkueeseen vuonna 1998. Marsch edusti seuraavat vuodet Chicagoa ja pelasi seuran paidassa 200 ottelua. Vuonna 2006 hän siirtyi Chivasiin, jossa lopetti uransa kauden 2009 päätteeksi.
Ura valmentajana.
Marsch aloitti valmennusuransa Bob Bradleyn apuvalmentajana Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2010. Lokakuussa 2011 hän siirtyi MLS-liigan laajennusjoukkue Montreal Impactin päävalmentajaksi. Hän jätti seuran kuitenkin jo kauden 2012 jälkeen valmennuksellisten erimielisyyksien vuoksi.
Montreal-pestinsä jälkeen Marsch toimi Princetownin yliopistojoukkueen apuvalmentajana, kunnes hänestä tammikuussa 2015 tuli MLS-liigan New York Red Bullsin päävalmentaja. Marschin johdolla New York Red Bulls voitti MLS Supporters’ Shieldin mestaruuden kaudella 2015 ja tuli valituksi MLS-liigan kauden valmentajaksi. Marsch valmensi seuraa aina kesään 2018 saakka, kunnes jätti tehtävänsä päävalmentajana. New York Red Bulls voitti hänen alaisuudessaan 58 ottelua ja hän oli seuran historian menestynein valmentaja.
Kesällä 2018 Marsch siirtyi valmentamaan Eurooppaan, kun hänestä tuli Red Bullin saksalaisseura RB Leipzigin apuvalmentaja. Hän toimi Ralf Rangnickin valmennustiimissä kauden 2018/19 ajan. Kun Marco Rose siirtyi kesällä 2019 Red Bull Salzburgista Borussia Mönchengladbachin päävalmentajaksi, tuli Marschista Salzburgin päävalmentaja. Debyyttikaudellaan 2019/20 Marsch luotsasi seuran tuplamestariksi.
Kesällä 2021 Marsch siirtyi Saksan Bundesliigaan RB Leipzigin päävalmentajaksi. Marschin johdolla Leipzig ei päässyt edelliskausien tasolle ja voitti vain yhdeksän kaikista pelaamistaan 23 ottelustaan. Mestarien liigassa Leipzig oli ennen lohkovaiheen viimeistä kierrosta voittanut vain yhden ottelun. Bundesliigassa seura vajosi joulukuun alussa jo sijalle 11. Marsch sai potkut tehtävästään 5. joulukuuta 2021, kun Leipzig oli kärsinyt kauden kuudennen tappionsa sarjassa häviämällä Union Berlinille. 
Maaliskuun alussa 2022 Marsch aloitti Englannin Valioliigan Leeds Unitedin päävalmentajana kesään 2025 ulottuvalla sopimuksella. Marsch onnistui niukasti pelastamaan Leedsin putoamiselta. Joukkueen sarjapaikka säilyi viimeisellä kierroksella Brentfordista otetun voiton turvin. Kaudella 2022/23 Leedsin peliesitykset eivät parantuneet, vaan Marschin joukkue joutui jälleen taisteluun sarjapaikastaan. Lopulta seurajohto päätti erottaa hänet tehtävästään 6. helmikuuta 2023.
Toukokuussa 2024 Marsch nimitettiin Kanadan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella.
Żaryn piirikunta

Żaryn piirikunta () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 96 111. Piirikunta jakautuu Łęknican ja hallintokeskus Żaryn kaupunkikuntiin sekä kahdeksaan maalaiskuntaan (Brody, Jasień, Lipinki Łużyckie, Lubsko, Przewóz, Trzebiel, Tuplice sekä Żary).
Żaryn piirikunnan pinta-alasta 53,9 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Sillä on yhteistä rajaa Krosnon, Zielona Góran, Żagańin ja Zgorzelecin piirikuntien sekä Saksan Brandenburgin ja Saksin osavaltioiden kanssa.
Żaryn piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,2 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Żaryn piirikunnassa oli 96 111 asukasta, joista 51,4 prosenttia naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 99 896 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 78 243 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,4 prosenttia, työikäisten 61,1 prosenttia ja eläkeikäisten 21,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 772 lasta.
Meidän joulu

”Meidän joulu” on Jannika B:n kappale, jonka hän on kirjoittanut "Vain elämää" -televisiosarjan joulujaksoon. Kappaleen ovat tuottaneet Antti Hynninen ja Heviteemu. Kappale kuultiin ensimmäisen kerran "Vain elämää" -musiikkiohjelman 11. tuotantokauden toisessa joulujaksossa. Kappaleen tarina kertoo, mistä joulussa on kyse.
Rickleån

Rickleån on Ruotsissa Västerbottenin ja Norrbottenin lääneissä virtaava 47 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa 142 kilometriä pitkän Rickleånin vesistön pääuoman alajuoksun. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 649 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Bygdeån kylän lähellä Robertsforsissa. Vesistöä on muokattu jonkin verran vesivoiman tarpeisiin.
Vesivoima.
Rickleånin pääuomassa on 5 vesivoimalaitosta: Bruksfors, Sågforsen, Fredriksfors, Älglund ja Bygdsiljum. Vesistön sivu-uomissa Tallånissa on vielä yksi voimala Forsliden. Voimaloiden yhteisteho on 10,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 47,2 gigawattituntia.
Much Brass

Much Brass on Nat Adderley Sextetin albumi.
Sävarån

Sävarån on Ruotsissa Västerbottenissa virtaava 112 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Sävarånin vesistön 125 kilometriä pitkän pääuoman alajuoksun. Pääuoma alkaa Lossmenträsketistä, jonka vedenpinta on 262 metriä mpy. Joen valuma-alueen pinta-ala on 1 161 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Perämereen Uumajan Sävarissa.
Vesistössä on Sävarin vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,3 megawattin teholla noin 1,4 gigawattituntia vuodessa.
Vladimir Lebedev

Vladimir Petrovitš Lebedev (, 20. heinäkuuta 1869 Moskova – 1939 Leningrad) oli venäläinen kirjailija ja toimittaja.
Vladimir Lebedev jäi varhain orvoksi ja kasvoi setänsä, kirjailija Nikolai Lebedevin luona Pietarissa. Hän opiskeli yksityiskouluissa ja katolisessa kirkkokoulussa ja alkoi kirjoittaa jo nuorena runoja. Lebedev julkaisi useita runokokoelmia, historiallisen runoelman sekä etupäässä koulunuorisolle tarkoitettuja historiallisia kertomuksia. Hänen tuotantonsa on taiteellisesti vähäarvoista, mutta sen teemat herättivät myötätuntoa konservatiivisissa piireissä. Lebedev toimi myös ulkomaisen runouden venäjäntäjänä.
Lebedev työskenteli sanoma- ja aikakauslehtien toimittajana 1890-luvulta lähtien. Vuonna 1899 hän muutti "Finljandskaja gazetan" aputoimittajaksi Helsinkiin ja oli lehden vastaava toimittaja vuosina 1907–1911. Suomessa työskennellessään Lebedev ”palveli Venäjän asiaa ja pyrki torjumaan paikallisen lehdistön hyökkäyksiä Venäjän hallituksen toimia vastaan”. Suomen senaatti myönsi hänelle 4 000 markan vuotuisen eläkkeen vuonna 1911.
Lebedev on venäjäntänyt muun muassa Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoita". Hänen Suomen-kokemuksiinsa perustuu lastenkirja "Za tjulenjami" (”Hylkeitä metsästämässä”, 1914). Venäjän vallankumouksen jälkeen Lebedev työskenteli kustannustoimittajana ja teatteriarvostelijana.
Paul Darby-Dowman

Paul Darby-Dowman (s. 25. marraskuuta 1977 Chertsey, Surrey, Englanti) on brittiläinen ratameloja.
Darby-Dowman edusti Isoa-Britanniaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Atlantassa 1996 hän karsiutui 1 000 metrin kajakkikaksikossa välierissä parinaan Grayson Bourne. Sydneyssä 2000 hän kilpaili yhdessä Ross Sabbertonin kanssa karsiutuen välierissä 500 metrin ja 1 000 metrin kajakkikaksikoissa. Ateenassa 2004 Darby-Dowman sijoittui 1 000 metrin kajakkikaksikossa seitsemänneksi parinaan Ian Wynne. EM-kilpailuissa hän saavutti yhden pronssimitalin Poznańissa 2004.
Darby-Dowman on pituudeltaan 185-senttimetrinen ja painaa 93 kilogrammaa.
Ansaldo-Lancia 1Z

Ansaldo-Lancia 1Z oli Italiassa valmistettu panssariauto. Vuonna 1915 valmistukseen tullutta autoa käytettiin ensimmäisessä maailmansodassa, Etiopiassa, Espanjassa ja tosiessa maailmansodassa.
Piirteet.
Ansaldo-Lancia 1Z oli Italian ensimmäinen sarjatuotettu panssariauto jota käytettiin ensimmäisessä maailmansodassa. Sen kehitystyö valmistui vuonna 1915 ja valmistus alkoi vielä saman vuoden aikana. Panssariauton pohjana toimi ensin Lancian Lancia 25/35 HP ja myöhemmin Lancia 1Z -kuorma-auto. Auton miehistöön kuului kuusi jäsentä. Aseistuksena oli kolme Maxim- tai Fiat-konekivääriä. Tykkitorni oli kaksiosainen. Päätykkitornissa oli kaksi konekivääriä ja sen päällä oli vielä toinen yksikonekiväärinen torni. Ylimmäinen oli tarkoitettu ilmatorjuntaan. Auton panssaroinnin paksuus oli 4 mm. Ensimmäisten autojen moottorien teho oli 30 hevosvoimaa ja vuoden 1917 malleissa 60.
Ansaldo-Lancia 1ZM oli vuonna 1918 valmistukseen tullut jatkokehitelty malli, josta poistettiin ylin torni. Konekiväärit vaihtuivat malliin St. Étienne ja yksi niistä siirrettiin poistetusta tornista auton takaosaan. 1ZM painoi 4,2 tonnia. Korkeutta sillä oli 2,38 metriä, leveyttä 1,82 metriä ja pituutta 5,4 metriä. Sen suurin nopeus tiellä oli 70 km/h ja toimintasäde 500 km.
Käyttö.
Ansaldo-Lancia 1Z-panssariautoja valmistettiin kaikkiaan 150 kappaletta. Autoista muodostettiin ensin vuonna 1916 kuusi omaa joukkuettaan. Niitä käytettiin hyvin onnistuneesti Capretton taistelua seuranneen vetäytymisen aikana. Vuonna 1918 Italian "Comando Supremo" antoi uudet ohjeet autojen käytöstä. Lokakuussa 1918 autoja oli 17 joukkuetta, joista kuhunkin kuului seitsemän autoa. Joukkueet liitettiin ratsuväen ja rynnäkköjoukkojen divisiooniin rynnäkköarmeijakunnassa ("Corpo d’Armata d’Assalto"). Vittorio Veneton taistelun aikana eräs kolmen auton joukko otti 700 itävaltalaista sotavankia huoltokolonnassa ja valtasi myöhemmin kaksi tarvikkeita Tireisteen kuljettanutta junaa. Jonkin aikaa myöhemmin autoja käytettiin itävaltalaisen 58. divisioonan esikunnan valtaukseen.
Niin sanotut rynnäkköyksiköt lakkautettiin vuonna 1921, mutta Ansaldo-Lancia 1Z-panssariautot säilytettiin käytössä. Sodan jälkeisenä aikana ne alkoivat kuitenkin jäädä teknisestä kehityksestä jälkeen ja ne jäivät italialaisessa strategisessa ajattelussa taka-alalle. Joitakin autoja käytettiin Italian–Etiopian sodassa 1935–1936 ja kahdeksan auton joukkue lähetettiin Espanjan sisällissodan rintamalle. Auto jäi selvästi alakynteen neuvostoliittolaiseen BA-6-panssariautoon verrattuna, mikä johti uusien italaisten mallien valmisteluun. Kesäkuussa 1940 autoja oli vielä 34 Italiassa ja sen siirtomaissa.
Kernowite

Kernowite on arsenaattimineraali, koontumukseltaan Cu2Fe(AsO4)(OH)4·4H2O. Se tunnistettiin 220 vuotta vanhasta kivinäytteestä, ja se muistuttaa Liroconite-mineraalia erona se että ensinmainittu sisältää rautaa tehden siitä vihertävää ja jälkimmäinen alumiinia joka on sinertävää. Mineraali on saanut nimekseen kernowite, joka tarkoittaa Cornwallia paikallisella kelttiläisellä kielellä.
Mauritius Broadcasting Corporation

Mauritius Broadcasting Corporation (MBC) on Mauritiuksen kansallinen yleisradioyhtiö. Se perustettiin kesäkuussa 1964. Yhtiön rahoitus muodostuu mainonnasta ja televisiomaksuista.
Ensimmäiset televisiolähetykset alkoivat 1964, ja vuonna 1965 käynnistettiin virallisesti ensimmäiset päivittäiset iltalähetykset. Mustavalkoisista lähetyksistä alettiin luopua vuonna 1973, ja vuoteen 1978 mennessä MBC oli täysin varustettu väriohjelmien lähettämistä varten.
Albanianvuoristokoira

Albanianvuoristokoira ("qen t'bani shqiptarë-rudanat") on nimestään huolimatta kosovolainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta sekä Kosovon Kennelliitto ("Federata Kinologjike e Kosovës"), Ukrainan Kennelunioni että Belgian Kennelliitto ("Société Royale Saint-Hubert") ovat virallisesti hyväksyneet sen roduksi.
Ulkonäkö.
Albanianvuoristokoiran koko vaihtelee keskikokoisesta kookkaaseen. Se on olemukseltaan elegantti, voimakas ja nopea. Pää on hieman pitkänomainen, takaa ja sivusta katsottuna hieman pyöristynyt, pituudeltaan 40 % säkäkorkeudesta. Kallo kattaa 57 % pään kokonaispituudesta. Otsapenger on selvästi erottuva ja hieman korostunut. Silmien väri on pähkinänruskea, vaihdellen vaaleasta tummaan. Korvat ovat riippuvat, pitkät ja kolmionmuotoiset. Kuono on hieman pitkänomainen olematta suippo, kirsu aina musta. Purenta voi olla leikkaava tai tasapurenta. Runko on lihaksikas, ylälinja suora sään kohdalta lantioon asti, jonka kohdalla se laskee loivasti alas. Selkä on lihaksikas, vahva ja vaakasuora. Häntä on paksu, erityisesti tyvestään, ja se kannetaan sirpinmuotoisena. Karvapeite on lyhyt ja tiheä, maksimissaan 7 cm pitkä. Kaikki värit ja väriyhdistelmät sallitaan, mutta kaksi- tai kolmivärisillä päävärin tulee kattaa 80 % koko karvapeitteen väristä. Urosten säkäkorkeus on noin 65–72 cm ja paino 45–55 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 60–67 cm ja 35–45 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on rohkea ja tasapainoinen. Se on hyvin omistajaansa kiintynyt ja lapsia kohtaan kärsivällinen, mutta vieraita kohtaan varautunut, toisinaan jopa aggressiivinen. Siitä saa erinomaisen vahtikoiran ja helppohoitoisen karjakoiran. 
Alkuperä.
Rotu on peräisin 1800-luvulta, ja se levisi 1990-luvulla ympäri Albaniaa ja Kosovoa. Sitä kuitenkin kutsuttiin eri nimillä alueesta riippuen: Kosovossa lyhytkarvaiset vuoristokoirat tunnettiin nimellä "rudanat" erotukseksi pitkäkarvaisesta illyrianpaimenkoirasta. Pohjois-Albaniassa paikalliset koirat vastaavasti tunnettiin nimellä "qen stani" ("lammaskoira") eli "qen t'bani" ja Etelä-Albaniassa nimellä "qen bariu" ("paimenkoira"). Sekä Kosovossa että Albaniassa maanviljelys oli vielä 1990-luvullakin ainoa kannattava elinkeino, joten albanianvuoristokoiraa tarvittiin yhä karjan hengissä selviytymiseen. Rodun edustajia oli tapana pitää aina kytkettyinä, sillä ne olivat aggressiivisia ja niillä oli korkea vahtivietti, minkä vuoksi niitä alettiin kutsua "ketjukoiriksi".
Ellida (nimi)

Ellida on Pohjoismaissa käytetty naisen etunimi. Sen rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Elida.
"Ellidaa" ja "Elidaa" muistuttavia nimiä tunnetaan useissa kielissä, mutta Skandinaviassa lähtömuotona on pidetty muinaisislantilaista nimeä "Elliði", joka merkitsee ’nopeasti purjehtivaa’. Ruotsalaisen Esaias Tegnérin runoteoksessa "Frithiofs saga" (1825) mainitaan "Ellida"-niminen laiva, mikä on vaikuttanut nimen leviämiseen. 
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2020 mennessä tilastoitu 718 "Ellida"-nimistä ja 369 "Elida"-nimistä naista.
Nimipäivät.
"Ellida"-nimi sisältyi suomenruotsalaiseen almanakkaan vuosina 1929–1949. Nimipäivä oli 8. lokakuuta.
Norjassa "Elidalla" on nimipäivä 12. heinäkuuta.
Grigori Okulov

Grigori Andrejevitš Okulov (, 1791 – 1837 Pietari) oli Venäjän ensimmäisen suomen kieliopin laatija.
Grigori Okulov polveutui karjalaisesta Okulovien pappissuvusta. Hän syntyi todennäköisesti Salmissa, jossa hänen isänsä työskenteli ensin diakonina ja sittemmin pappina. Perhe muutti vuonna 1803 Sortavalaan ja vuonna 1805 Kitelään. Näillä paikkakunnilla Grigori oppi Salmin murteen lisäksi myös suomea.
Okulov opiskeli ilmeisesti ensin Pietarin ortodoksisessa hengellisessä seminaarissa ja sen jälkeen Aleksanteri Nevskin akatemiassa. Vuonna 1812 hän osallistui Venäjän isänmaalliseen sotaan. Okulovilla lienee ollut vaikutusvaltaisia suojelijoita kuten runoilija ja valtiomies Dmitri Hvostov.
Pietarin siviilioikeuden sihteerinä työskennellyt Okulov nimitettiin vuonna 1828 Pietarin hengellisen seminaarin ensimmäiseksi suomen kielen opettajaksi. Vuonna 1833 hän täydensi kielitaitoaan Helsingin yliopistossa. Okulovin opettajakaudella seminaarin suomen opiskelijoiden määrä kolminkertaistui. Hän laati venäläis-suomalaisen aapisen, ensimmäisen venäläisen suomen kieliopin ("Grammatika finskogo jazyka", 1836) ja suomensi lyhyen raamatunhistorian ja katekismuksen.
Okulov tunnetaan myös venäläisenä runoilijana. Hän kirjoitti oodeja isänmaallisesta sodasta, Nikolai I:n valtaannoususta ja voitosta Persian sodassa, joista jälkimmäinen joutui sensuurin kieltämäksi. Okulov julkaisi myös kiistakirjoituksen, jossa hän arvosteli kirjailija Aleksandr Izmailovia.
Okulovin kielioppi sai myönteisen arvion ja hänelle oltiin myöntämässä siitä palkintoa. Sitä ennen hänet erotettiin opettajanvirastaan epäsäännöllisyytensä ja humalaisten toilailujensa takia. Okulov kuoli köyhäinsairaalassa.
Merkkitäplätorkkuja

Merkkitäplätorkkuja ("Mogurnda spilota") tai merkkitorkkuja on torkkujien heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji.
Merkkitäplätorkkujan maksimipituus on 13 senttimetriä. 
Merkkitäplätorkkuja elää Papua-Uuden-Guinean eteläisellä ylänköalueella Kutubujärvessä. Elinympäristön muutokset, jotka johtuvat maakaasun ja öljyn poraamisesta alueella, ovat johtaneet lajin uhanalaisuuteen. Putkien vetäminen on saastuttanut kosteikkoalueita, ja pumppaus on saattanut vaikuttaa pohjaveden tasoon. Vuosina 2012–2013 havaittiin laajoja kalakuolemia. Tilannetta pahentavat myös järvessä leviävät vieraslajit, kuten ruokakalaksi tuodut karppi ja tilapiat ja ympäristöä muokkaava vesihyasintti.
Öreälven

Öreälven on Ruotsissa Västerbottenin läänissä virtaava 106 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Öreälvenin vesistössä 212 kilometrin pituisen pääuomaan alaosan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 029 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Nordmalingin kunnassa.
Joki alkaa Örträsksjönin järvestä ja se on tällä tavalla määriteltynä 106 kilometriä pitkä. Monesti pituudeksi ilmoitetaan kuitenkin 190 kilometriä, millä tarkoitetaan vesistön pääuomaa. Örträsksjöniin laskeva Örån muodostaa pääuoman yläjuoksun, joka alkaa Alsträsketistä.
Kalevi Aho (jääkiekkoilija)

Kalevi Aho (s. 15. toukokuuta 1956 Kaarlela, Kokkola) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän aloitti pelaajauransa aikuisten sarjoissa Kokkolan Hermeksen (Suomensarja-joukkueessa) kaudella 1972–1973. Hermeksestä hän siirtyi Vaasan Sportin I-divisioona-joukkueeseen kaudelle 1976–1977. Vaasassa Aho pelasi kaksi kautta ennen siirtymistään Turkuun, TPS:n liigajoukkueeseen.
Turussa Aho pelasi Jääkiekon SM-liigaa kaudesta 1978–1979 kauteen 1985–1986 asti kaikkiaan 277 ottelua. Näissä otteluissa hän teki 67 maalia ja antoi 94 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyminuutteja hänelle tuomittiin 152 min. 
SM-liigan playoffotteluita Aholle kertyi kahdeksan kauden aikana 58 kpl joissa hän teki tehot 2+10 ja istui jäähyllä 52 minuuttia. Näinä vuosina hän oli voittamassa TPS:lle kahdesti SM-hopeaa ja kahdesti SM-pronssia.