tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Venuksenkengät

Venuksenkengät ("Paphiopedilum") on kämmekkäkasveihin kuuluva suku, jonka noin 65–70 lajia ovat kotoisin Etelä-Kiinasta, Intiasta, Kaakkois-Aasiasta ja Tyynenmeren saarilta. Venuksenkengät ovat saaneet nimensä kukastaan, jonka huuli on kehittynyt pussimaiseksi ja muistuttaa hieman tohvelia. Kaikkien venuksenkenkälajien luonnosta kerättyjen yksilöiden myyminen on kielletty CITES-sopimuksessa.
Kuvaus.
Venuksenkenkien tieteellinen nimi tulee kreikasta, jossa "Paphos" on eräs kaupunki Kyproksella ja "pedilon" tohveli tai tossu. Aiemmin useimmat suvun lajit luettiin tikankontteihin ("Cypripedium"); nimi "Paphiopedilum" hyväksyttiin ryhmän nimeksi vuonna 1959. Luonnollisilla esiintymisalueillaan venuksenkengät kasvavat tavallisesti metsänpohjan ilmavassa humuskerroksessa; muutamat lajit ovat epifyyttejä tai litofyyttejä.
Venuksenkenkien silmiinpistävin tuntomerkki on niiden poikkeuksellisen muotoinen, vahakiiltoinen kukka. Kukan pussimainen huuli on ansa, johon kukin laji houkuttelee tietyn pölyttäjähyönteisensä. Kun eläin putoaa pussiin, on ainoa keino ulospääsyyn ryömiä huulen takapintaa pitkin ylös, jolloin hyönteiseen kiinnittyvät siitepölymyhkyt. Pölyttäjä vie myhkyt uuteen kasviin, jolloin sama toistuu ja kasvi hedelmöittyy. Venuksenkengät eivät siis ole lihansyöjäkasveja; ne ainoastaan käyttävät pölyttäjiään häikäilemättömästi hyväksi.
Venuksenkenkien kukat ovat suurikokoisia ja niiden läpimitta voi olla toistakymmentä senttimetriä. Huulen yläpuolella on eteenpäin kääntynyt terälehti, joka estää sadevettä kertymästä pussiin. Sivuilla on kaksi tavallisesti pitkähköä terälehteä, jotka toisinaan toimivat houkuttimina pölyttäjähyönteisille. Kukkien väritys ja kuviointi vaihtelee suuresti usein myös saman kukan terälehtien välillä.
Kasvutavaltaan venuksenkengät ovat haarajatkoisia: ne kasvattavat lehtiruusukkeen, johon kehittyy vastakkaisia pitkänsuikeita tai -soikeita lehtiä ja ylimmäiseksi lopulta kukinto. Kukinto koostuu yhdestä tai muutamasta vuorotellen avautuvasta kukasta. Kukinnon kuihduttua verso vähitellen kuolee ja sen juurelta kasvaa yksi tai useampia uusia lehtiruusukkeita. Lehdet ovat jäykkiä ja mehimäisiä, ja kasvi varastoi niihin vettä varsimukuloiden puuttuessa. Useiden lajien lehdet ovat laikukkaat. Paksuissa ja mehevissä juurissa on karvapinta.
Kasvatus.
Venuksenkengät ovat suosittuja koristekasveja, ja niistä on kehitetty tuhansia risteymiä. Risteymät sopivat tavallisesti luonnonlajeja paremmin huonekasvatukseen. Vaikka venuksenkengät ovat maaorkideoita, niitä ei tule kasvattaa mullassa vaan esimerkiksi ilmavassa kaarnaseoksessa, jossa juuret pääsevät kuivumaan tarpeeksi nopeasti. Kesällä kasvualusta tulee pitää tasaisen kosteana, ei kuitenkaan märkänä; talvella se saa kuivua lähes kokonaan ennen seuraavaa kastelua. Kirjavalehtiset lajit vaativat pääsääntöisesti tasaista lämpöä ja vähäistä valoa – liika valo saa niiden lehdet vaalenemaan. Tasaisen vihreälehtiset lajit viihtyvät valoisalla, mutta paahteettomalla ikkunalla, ja niitä voi talviöinä pitää viileämmässä kukinnan edesauttamiseksi.
One Single Breath

One Single Breath on Brother Firetriben kappale ja ensimmäinen single yhtyeen esikoisalbumilta "False Metal". Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Spinefarm Records.
Singlen kansikuvan on ottanut Stobe Harju.
Taitō

Taitō () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee Sumidajoen oikealla rannalla Shitamachin alueella Tokion keisarillisen palatsin koillispuolella ja rajautuu Arakawan, Chiyodan, Chūōn, Bunkyōn ja Sumidan erillisalueisiin. Taitōssa on 195 148 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 10,11 neliökilometriä.
Aluejako.
Taitōn erillisalueella on 34 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 108:aan osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä seitsemään osa-aluetta.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet.
Taitōn alueen merkittävimmän keskuksen muodostaa Ueno. Uenon rautatieasema on perinteisesti toiminut Tokiosta pohjoiseen lähtevien junien pääteasemana. Aseman länsipuolella on suuri Uenon puisto, jossa sijaitsee useita museoita, muun muassa Tokion kansallismuseo ja Japanin kansallinen tiedemuseo, sekä Uenon eläintarha ja Ueno tōshō-gūn pyhäkkö. 
Toinen merkittävä kaupunginosa Taitōn alueella on Asakusa, joka oli pitkän aikaa Tokion suosituin viihdekeskus. Asakusan tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Sensō-jin temppeli, joka on Tokion vanhin. Ueno ja Asakusa ovat perinteisesti olleet Tokion työväenaluetta.
Sol LeWitt

Sol LeWitt (9. syyskuuta 1928 Hartford, Connecticut – 8. huhtikuuta 2007 New York, New York) oli yhdysvaltalainen taiteilija, joka yhdistetään etenkin käsitetaiteeseen ja minimalismiin. LeWitt teki etenkin maalauksia, piirroksia ja rakennelmia.
LeWittin töitä on esitelty sadoissa näyttelyissä maailmanlaajuisesti museoissa ja taidegallerioissa vuoden 1965 jälkeen. Hänen työnsä koostuvat maalauksista, valokuvista ja paperitöistä ja monenmuotoisista rakennelmista, joiden koko vaihtelee pienistä luonnoksista suuriin ulkotöihin. LeWitt maalasi monet töistään suoraan gallerian seiniin ja pyyhki ne myöhemmin pois.
Schmardenin taistelu

Schmardenin taistelu käytiin Smārdessa (aik. ), nykyisen Latvian alueella 25. heinäkuuta 1916 osana ensimmäistä maailmansotaa keisarillisen Saksan itärintamalla ja siihen osallistui suomalaisista miehistä kootun Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania osana saksalaisen reservijääkäripataljoona 1:n muodostamaa osastoa. Schmardenin taistelun vuosipäivä on myös suomalaisen pioneeriaselajin juhlapäivä. 
Tehtävä.
Hyökkäyksen tarkoituksena oli tuhota venäläisten eteentyönnetyt asemat Schmardenin kaistalla. Muodostetun hyökkäysosaston tehtävänä oli edetä kahtena portaana. Ensimmäinen porras valtaisi eteentyönnetyt asemat ja etenisi niiden taakse n. 500 metrin matkan pääaseman eteen. Toinen porras loisi venäläisten taisteluhaudat umpeen ja hävittäisi muutenkin asemia.
Ryhmittyminen.
Schmardeniin komennetun osaston vahvuus oli 187 suomalaista ja 5 saksalaista upseeria luutnantti Bassen johdolla. Suomalaisesta päällystöstä olivat mukana hauptzugführer Torsten Erik Jernström, oberzugführer Karl Rainer Wolfgang Mandelin sekä zugführerit Helge Savonius, Knut Isak Solin ja Edvard Hanell. Suomalaiset pioneerikomppanian jääkärit jaettiin saksalaisen jääkäripataljoonan ryhmiin 2-3 pioneeria kuhunkin. Heidän tehtävänsä määräytyivät sen mukaan, mihin portaaseen heidän ryhmänsä kuului. Venäläisten etulinja oli hyökkäyskaistalla muodoltaan sisäänpäin kaartuva, joten myös hyökkäysosasto ryhmitettiin kaaren muotoon.
Hyökkäys.
Hyökkäys alkoi keskiyöllä. Hyökkäävät joukot saivat vastaansa kiväärien ja konekiväärien, kohta myös tykistön ja kranaatinheittimien tulta. Osaston edettyä ei-kenenkään maan yli havaittiin etuasemat tyhjiksi ja taistelu siirtyi etu- ja pääaseman väliseen maastoon. Lauerman mukaan ainakin osa suomalaisista jätti hyökkäyksen aikana lapionsa, koska ne haittasivat etenemistä, ja toimikin asemien hävittämisen sijasta taistelijoina. Esimerkiksi jääkärit Tyko Isak Bergström ja Aarne Wennfrid Möttönen etenivät toisten edellä pääasemaan saakka. Ainakin gruppenführer Unio Bernhard Sarlin sekä jääkärit Arthur Anders Indola (Andersson) ja Kaarlo Sakko ottivat vankeja.
Peräytymisvaihe.
Peräytymisvaihe omiin asemiin oli vaikea, sillä välimaasto oli sekä saksalaisen että venäläisen tykistötulen kohteena. Lauerma mainitsee perääntymisvaiheesta lääkintämiesten (hilfsgruppenführer Torsten Gabriel Lindroth, jääkärit Väinö Ilmari Pesonen ja Johan Ilmari Laakso) panoksen haavoittuneiden pelastamisessa.
Hyökkäyksen jälkeen suomalaisista todettiin puuttuvan kaksi: Paavo Heikki Kinnunen ja Matti Jaakko Fält. Etsintäpartio löysi Kinnusen kaatuneena. Matti Fält jäi kadoksiin ja löydettiin pahoin haavoittuneena vasta 29. heinäkuuta. Hän ei toipunut vaan kuoli 13. elokuuta 1917 Hannoverin sotasairaalassa.
Schmardenin taistelu merkitsi suomalaisille pioneerikomppanian jääkäreille taistelukokemusta, mutta myös sitä, että suomalaisten taisteluarvo huomattiin ja siihen kiinnitti huomiota myös 29. landwehrprikaatin komentaja, kenraaliluutnantti Wyneken. Pioneerikomppanian suoritus mainittiin 8. armeijan päiväkäskyssä.
Ruslanas Kirilkinas

Ruslanas Kirilkinas (s. 17. lokakuuta 1983 Telšiai) on Tampereella asuva liettualainen laulaja. Hän osallistui "Idols"-kilpailuun vuonna 2007. Hän ei päässyt Tampereen koelauluissa jatkoon, mutta myöhemmin Turun koelauluista pääsi. Hän jäi viidennessä semifinaalierässä toiseksi Kristian Meurmanin päästyä finaaliin. Aikaisemmin Ruslanas on ollut liettualaisen Omega-yhtyeen laulajana. Omegan kappale "Tu mano mergytė, aš tavo berniukas" oli hitti Liettuassa.
Kirilkinas aiheutti kohua kotimaassaan vuonna 2002, kun hänen esiintymisensä homoseksuaalisissa pornokuvissa paljastui. "Idols"-kisan aikana kuvat tulivat julkisuuteen myös Suomessa.
Kirilkinas oli "Idolsin" kolmannen tuotantokauden kilpailijoista ensimmäinen, joka levytti. Semifinaaleihin asti yltänyt Kirilkinas palkittiin Idols Awards -palkintogaalassa vuoden 2007 pysäyttävimmästä esityksestä. MTV3:n syyskuussa 2007 järjestämässä äänestyksessä "Kenen jo unohdetun Idols-tähden toivot palaavan?" Kirilkinas sai annetuista äänistä (10 540) 22,2 prosenttia, toiselle sijalle tulleen Roni Tranin saatua 13,1 % ja Anniina Karjalaisen 13 %.
Idolsin jälkeen.
Ruslanas osallistui Ourvision 2008 kilpailuun Helsingissä ja pääsi siellä semifinaaleihin. Hänet valittiin semifinaalissa yleisön suosikiksi. Samassa semifinaalissa kilpailivat Iolanta Savva (Moldova), josta tuli Ourvision 2008 laulukilpailun voittaja, sekä finaalissa toiseksi sijoittunut virolainen Kadi Vilja.
Syksyllä 2008 Ruslanas kilpailee kotimaassaan Liettuassa "Muzikos Akademija" -ohjelmassa ja on voittanut useita äänestyksiä (kilpailu on vielä kesken). Price of Freedom sinkku on käännetty liettuaksi, "Laisves kaina". Ohjelman esiintyjät ovat tehneet levyn "Muzikos Akademija". Ruslanasin laulama "Jei gali, atleisk" (Anyone Of Us) on yksi ohjelman hiteistä. Kappale oli Gareth Gatesin hittisingle vuonna 2002. Ruslanas lauloi Afric Simonen kanssa tämän hitin "Havanana". Ruslanas osallistuu myös Liettuan Eurovision-karsintoihin.
Tiina Räsänen

Tiina Räsänen (s. 25. maaliskuuta 1976 Siilinjärvi) on suomalainen iskelmälaulaja. Räsänen kruunattiin tangokuningattareksi Seinäjoen tangomarkkinoilla vuonna 1994. Hänen kanssaan tangokuninkaaksi kruunattiin Sauli Lehtonen. Räsänen on kaikkien aikojen nuorin tangokuningatar, sillä hänet kruunattiin 18-vuotiaana.
Kolme vuotta voittonsa jälkeen Räsänen lopetti keikkailun, kunnes hän aloitti esiintymisen jälleen vuonna 2000. Hänen comeback-kappaleensa ”Sateenkaari ja tähdet” oli menestys.
Tiina Räsänen oli naimisissa vuoden 1999 tangokuninkaan Petri Hervannon kanssa. Suhde päättyi avioeroon vuonna 2008, mutta vuoden erossa olon jälkeen he palasivat yhteen ja avioituivat uudestaan. Heillä on toisesta liitosta vuonna 2011 syntynyt poika, ja lisäksi Räsäsellä on jo täysi-ikäinen tytär edellisestä suhteestaan. Vuonna 2013 hän valmistui kosmetologiksi ja ryhtyi myös bikini fitness -kilpailemaan. Räsänen on esiintynyt myös kesäteattereissa ja tehnyt musiikkinäytelmäkiertueita. Hän esiintyy myös risteilylaivalla jazz-triossa laulajana sekä tekee yksityiskeikkoja.
Kristian Meurman

Kristian Meurman (s. 6. marraskuuta 1979 Espoo) on suomalainen laulaja vuoden 2007 "Idols"-laulukilpailusta. Meurman pääsi jatkoon viidennestä semifinaalista 75 prosentin äänimäärällä ennen toiseksi jäänyttä Ruslanas Kirilkinasta. Meurman esitti ensimmäisessä finaalissa Vesa-Matti Loirin tunnetuksi tekemän, Eino Leinon runoon sävelletyn laulun ”Lapin kesä”. Hän putosi neljännessä finaalissa sijoittuen kilpailussa neljänneksi.
Meurmanilla on myös rock-yhtye Agathon's Legacy, joka on julkaissut vuonna 2004 omakustanne-CD-singlen nimeltä "Everyman / Tears for You".
Meurman on opiskellut valtiotieteitä Helsingin yliopistossa ja kauppatieteitä Svenska Handelshögskolanissa. Meurmanin isä on kovakudos- ja infektiosairauksien professori Jukka H. Meurman. Meurman oli naimisissa Mikaela Meurmanin kanssa vuosina 2009-2014 ja heillä on 2011 syntynyt tytär.
Meurmanin esikoisalbumi "Ensiaskeleet" julkaistiin 6. kesäkuuta 2007, ja se nousi virallisen albumilistan toiselle sijalle. 21. kesäkuuta 2007 "Ensiaskeleet"-levy myi kultaa ylittäen 15 000 kappaleen rajan.
Meurman osallistui Euroviisujen 2008 Suomen karsintoihin kappaleella "Jos en sua saa" ja pääsi finaaliin. Meurmanin kokonaan kirjoittama kappale julkaistiin myös "Läpi yön" -albumilla, jolle hän on tehnyt yhteensä neljä kappaletta. 
Kristian Meurman on kertonut kärsineensä kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä. Mielenterveyden keskusliitto on nimennyt hänet Hyvän mielen lähettilääksi 2011.
Meurman on sittemmin vetäytynyt pois julkisuudesta, pitänyt omaa kahvilaa ja toiminut Helsingin Svenska Klubbenin ravintolapäällikkönä. 
Hän oli vuonna 2008 RKP:n kunnallisvaaliehdokkaana Espoossa. Kuntavaaleissa 2017 Meurman pyrki Espoon kaupunginvaltuustoon kokoomuksen riveistä. Hän sai 240 ääntä, jotka riittivät varasijaan.
Tuomas Kuparinen

Tuomas Kuparinen (s. 7. elokuuta 1979 Lahti) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kuparinen on FC Kuusysin kasvatti. Hän pelasi Veikkausliigassa yhdentoista kauden ajan, edustaen FC Lahtea 1999–2000, Myllykosken Palloa 2001–2008 ja Kuopion Palloseuraa 2009. Kuparinen esiintyi urallaan yhteensä 224 pääsarjaottelussa ja teki niissä 21 maalia. Kaudella 2010 hän edusti Ykkösessä pelannutta FC KooTeePeetä.
Torjuntavoitto

Torjuntavoitto on termi, jolla kuvataan taistelua tai sotaa, joka muodollisesti on hävitty, mutta jolla on estetty viholliselta sen tavoitteeseen pääsy. Kuuluisia torjuntavoittoja ovat muun muassa Thermopylain taistelu, Sinimäen taistelu sekä jatkosodan Talin–Ihantalan taistelu.
Sodankäynnin ulkopuolella termiä käytetään politiikassa ja liike-elämässä kuvaamaan oletetun tappion välttämistä.
Mitsubishi Space Wagon

Mitsubishi Space Wagon on japanilaisen Mitsubishi Motorsin vuosina 1983–2002 valmistama tila-auto, yksi maailman ensimmäisistä mutta muita varhaisia tila-autoja pienempi. Japanissa auto tunnetaan nimellä Mitsubishi Chariot. Space Wagonissa oli yleensä 6 paikkaa, Suomeen tuodussa mallissa 7. Monet Suomeen tuoduista Space Wagoneista muunnettiin Space Van -nimisiksi pakettiautoiksi lasikuituisella korotetulla katolla, joka mahdollisti vaaditun 130 cm sisäkorkeuden ja siten vapautuksen autoverosta.
Vuoden 1999 Euro NCAP -kolaritestistä Space Wagon sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Space Wagon Mk.I (1983–1990).
Ensimmäisen sukupolven Space Wagonin tekniikka perustui porrasperäiseen Mitsubishi Trediaan niin, että akseliväliä kasvatettiin 18 ja korin korkeutta 16 senttimetriä. Uutuusmallin muunneltavuutta kuvasi "Helsingin Sanomien" Matti Jansson ainutlaatuiseksi: istuimet on muokattavissa 1–7 henkilön käyttöön, mikä mahdollistaa muun muassa takaosaan kaksi täysmittaista vuodetta etuistuimiin koskematta. Seitsemän hengen käytössä tavaratilaa jää ikkunoiden alatasoon asti mitattuna 164 litraa.
Moottorivaihtoehdot Suomessa:
Deti

Deti ( ’lapset’) on venäläinen rock-yhtye, jonka perustivat Roman Kaporin ja Pjotr Strukov Leningradissa 1987. Yhtye oli erittäin suosittu Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulla.
Historia.
Roman Kaporin soitti useissa eri kokoonpanoissa (Mifi, Kometa, LMR) Leningradissa 1980-luvun alussa. 1980–1982 hän harjoitteli akustisen folkyhtyeen Poseštšenijen (myöhemmin Katarsis) kanssa, jossa kitaraa soitti Pjotr Strukov. Lokakuussa 1985 Kaporin liittyi LMR-yhtyeeseen, johon 1986 kosketinsoittajaksi tuli Igor Rudik. LMR hajosi kuitenkin 1987, jonka jälkeen Kaporin päätti äänittää kokoelman omia laulujaan, jota projektia varten hän kutsui Strukovin ja Rudikin työskentelemään kanssaan. Strukovillakin oli joukko kappaleita valmiina. Tästä syntyi sittemmin Deti-yhtyeen ydinjoukko, joka keväällä 1987 julkaisi magizdatina esikoisalbuminsa "Кесарево сечение" (). 
Deti sai tulikasteensa lavalla 30. lokakuuta 1987, kun se esiintyi Patriarhalnaja Vystavkan 10-vuotisjuhlissa Leningradin nuorisopalatsissa. Yhtye liittyi rock-klubiin ja esiintyi sen kuudensilla rock-festivaaleilla 1988. Detin suosio lähti hurjaan nousuun. Yhtye esiintyi maan suurimmilla areenoilla, kuten Lužnikissa Interchance-tapahtumassa 1989, ja yhtyeen musiikkivideota "Все, я сказал" esitettiin valtakunnallisessa televisiossa.
Maaliskuussa 1989 yhtye äänitti toisen albuminsa "Дети" (Deti ) Moskovassa Sintezin studiossa. Seuraavana vuonna äänitys julkaistiin valtiollisella levymerkillä Melodiya. Deti keikkaili laajasti kotimaassaan ja Alankomaissa, sekä Ranskassa. Suosionsa huipulla yhtye kuitenkin hajosi 1991, mihin pääsyynä oli johtohahmon Kaporinin henkilökohtaiset ongelmat. 
Musiikki.
Deti oli parhaimmillaan lavalla. Yhtyeen lapsekas pukeutuminen ja yhtäältä humoristiset, toisaalta allegoriset sanoitukset erottivat heidät aikalaisistaan. Detin musiikissa voidaan havaita vaikutteita Beatlesilta ja muilta mersey-beat -yhtyeiltä, mutta kokonaisuus on sidoksissa aikaansa Neuvostoliiton viimeisinä vuosina. Deti oli nimensä mukaisesti avoimen naivistinen musikaalisesti ja lavaesiintyjänä. 
Yhtyeen suurin hitti oli "Все, я сказал". Muita suuren suosion saaneita kappaleita ovat "Три аккорда", "Кто это сделал", "B-A-C-H" ja "Могилки".
Diskografia.
"Три аккорда" () on vuoden 2000 uusintapainos yhtyeen 1990 Melodiya-levymerkillä julkaisemasta albumista "Дети". Kansikuvaan on lisätty tässä painoksessa graffitia, ja levyllä on bonus-raitoina Interchance-festivaalilla äänitettyä materiaalia ja kaksi musiikkivideota.
"1st Music Festival in Moscow Live" sisältää Detiltä kaksi Lužnikin stadionilla 26. huhtikuuta 1989 äänitettyä kappaletta: "Окоп" ja "Три аккорда" (äänitys: Bernard Pujol).
Tang Jiaxuan

Tang Jiaxuan (yksink. 唐家璇, pinyin: "Táng Jiāxuán," s. 17. tammikuuta 1938 Shanghai) on eläköitynyt kiinalainen diplomaatti, joka toimi Kiinan ulkoministerinä vuosina 1998–2003. 
Tang on kotoisin Zhenjiangista, Jiangsun maakunnasta. Hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1973 ja opiskeli Fudanin yliopistossa ja Pekingin yliopistosta.
Uransa alussa Tang palveli monissa eri tehtävissä Japanissa. Hänestä tuli apulaisulkoasiainministeri 1991. Ulkoasiainministerin tehtävän jätettyään hän jatkoi palvelustaan Kiinan kansantasavallan valtioneuvostossa. Tang oli kommunistisen puolueen 15. ja 16. keskuskomiteoiden jäsen vuosina 1997-2007.
Thyestes

Thyestes oli kreikkalaisessa mytologiassa Pisan kuninkaan Pelopsin ja Hippodameian poika. Hänellä oli lapset Pelopeia ja Aigisthos. Hänen veljensä Atreus tappoi Thyesteen lapset.
Thyestes ja hänen kaksoisveljensä Atreus olivat heidän isänsä karkottamina maanpaossa heidän surmattuaan velipuolensa Khrysippoksen havitellessaan Pisan valtaistuinta. He saivat suojapaikan Mykenestä, jossa he kohosivat valtaan kuningas Eurystheuksen, joka oli taistelemassa herakleideja vastaan, poissa ollessa. Eurystheus oli tarkoittanut heidän hallintonsa väliaikaiseksi ratkaisuksi, mutta siitä tuli pysyvä hänen kuoltuaan taistelussa.
Atreus vannoi uhraavansa parhaan lampaansa Artemiille, mutta etsiessään sitä laumastaan hän huomasi joukossa kultaisen lampaan. Hän laiminlöi lupauksensa, kuristi lampaan ja säilöi sen laatikkoon, mutta hänen vaimonsa Aerope, joka oli viehtynyt hänen veljeensä, antokin sen Thyesteelle. Mykeneläisten saatua ennustuksen, joka kehotti heitä valitsemaan itselleen pelopidin kuninkaaksi, he kutsuivat Atreuksen ja Thyesteen. Kun he keskustelivat valtakunnasta, Thyestes julisti kansalle, että valtakunnan tulisi kuulua hänelle, jolla on kultainen lammas, ja kun Atreus tähän suostui, Thyestes tuotti lampaan nähtäväksi ja julistettiin kuninkaaksi.
Zeus lähetti kuitenkin Hermeen ja käski Atreusta vaatimaan Thyesteeltä, että hänet kruunattaisiin kuninkaaksi, jos aurinko kulkisi vastapäivään. Thyesteen suostuttua Zeus saattoi auringon laskemaan itään ja niin Atreus sai vallan takaisin, jonka jälkeen hän karkotti Thyesteen maasta.
Atreuksen saatua tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen hän pyysi Thyesteen vieraakseen teeskennellen ystävyyttään, mutta tappoikin veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa valmistettuna Thyesteelle kuitenkin säästäen kaikki raajat. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti tämän uudelleen maasta.
Thyesteen etsiessä keinoja kostaa veljelleen, hän sai oraakkelilta tiedon, että hän voisi saada kostonsa, jos hän saisi pojan oman tyttärensä kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten tekoaan. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle olevansa sekä tämän isä että isoisä, ja että Atreus on hänen setänsä, jolloin Aigisthos tappoi Atreuksen.
Thyestes palasi jälleen valtaan, mutta Atreuksen pojat Agamemnonin ja Menelaoksen pelasti heidän hoitajansa Sikyonin. Spartan kuningas Tyndareus haetti Atreuksen pojat luokseen, ja yhdessä he ajoivat Thyesteen jälleen pois. Tyndareus antoi heille tyttärensä vaimoiksi, Klytaimnestra Agamemnonille ja Helenan Menelaokselle, joka peri valtaistuimen Tyndareuksen kuoltua.
Atreus

Atreus () oli kreikkalaisessa mytologiassa Mykenen kuningas ja Pisan kuninkaan Pelopsin ja Hippodameian poika. Hänellä oli lapset Agamemnon ja Menelaos, jotka kollektiivisesti tunnetaan atreideina. Atreus ja hänen kaksoisveljensä Thyestes olivat isänsä karkottamina maanpaossa surmattuaan velipuolensa Khrysippoksen havitellessaan Pisan valtaistuinta. He saivat suojapaikan Mykenestä ja kohosivat siellä valtaan kuningas Eurystheuksen ollessa poissa taistelemassa herakleideja vastaan. Eurystheus oli tarkoittanut heidän hallintonsa väliaikaiseksi ratkaisuksi, mutta siitä tuli pysyvä hänen kuoltuaan taistelussa.
Atreus vannoi uhraavansa parhaan lampaansa Artemiille, mutta etsiessään sitä laumastaan hän huomasi joukossa kultaisen lampaan. Hän laiminlöi lupauksensa, kuristi lampaan ja säilöi sen laatikkoon, mutta hänen vaimonsa Aerope, joka oli viehtynyt hänen veljeensä, antoikin sen Thyesteelle. Mykeneläisten saatua ennustuksen, joka kehotti heitä valitsemaan itselleen pelopidin kuninkaaksi, he kutsuivat Atreuksen ja Thyesteen. Kun he keskustelivat valtakunnasta, Thyestes julisti kansalle, että valtakunnan tulisi kuulua hänelle, jolla on kultainen lammas, ja kun Atreus tähän suostui, Thyestes tuotti lampaan nähtäväksi ja julistettiin kuninkaaksi.
Zeus lähetti kuitenkin Hermeen ja käski Atreusta vaatimaan Thyesteeltä, että hänet kruunataan kuninkaaksi, jos aurinko kulkisi vastapäivään. Thyesteen suostuttua Zeus saattoi auringon laskemaan itään, ja niin Atreus sai valtansa takaisin ja karkotti Thyesteen maasta.
Atreuksen saatua tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen hän pyysi Thyesteen vieraakseen teeskennellen ystävyyttään, mutta tappoikin veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa aterialla Thyesteelle mutta säästi kaikki raajat. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti hänet uudelleen maasta.
Kun Thyestes etsi keinoja kostaakseen veljelleen, hän kuuli oraakkelilta, että hän saisi kostaa, jos saisi pojan oman tyttärensä Pelopeian kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten tekoaan. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle, että hän oli sekä tämän isä että isoisä ja että Atreus on hänen setänsä, ja Aigisthos tappoi Atreuksen.
Hormuzinsalmi

Hormuzinsalmi (, ) on salmi, joka erottaa Persianlahden ja Omaninlahden toisistaan. Kansainvälisen hydrograafisen järjestön merialuejaon mukaan se on osa Persianlahtea. Salmi erottaa Arabian niemimaan muusta Aasiasta. Salmi sijaitsee Iranin ja Omanin, jossain määrin myös Iranin ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien liiton välissä. Salmi on kapeimmillaan noin 54 kilometriä leveä.
Hormuzinsalmen läpi kulkevat Iranista, Irakista ja Kuwaitista sekä muista Persianlahden öljymaista tulevat tankkerit. Salmessa on kaksi tankkereiden kulkukäytävää. Salmen läpi kulkee noin 20 prosenttia maailman öljystä. Liikenne on 15 tankkeria/päivä. Siksi salmi on ollut kriisiaikoina strategisesti tärkeä. Hormuzinsalmen läpi on käyty jo vanhoina Kaksoisvirtainmaan Sumerin sivistyksen aikoina kauppaa. Iran on moneen otteeseen uhannut sulkea Hormuzin salmen, muttei ole tehnyt sitä, osin siitä syystä että sen omatkin öljykuljetukset kulkevat salmen kautta.
Iran Hormuzinsalmen vartijana.
Hormuzinsalmen pohjoisranta kuuluu Iraniin, kapeimman kohdan eteläranta Omanin Musandamin kuvernoraattiin. Hormuzinsalmi on kapeimmillaan 54 km leveä. Salmi voidaan teoriassa pyrkiä sulkemaan joko kokonaan tai osittain. Täysi sulkeminen estäisi öljykuljetukset salmen kautta, mikä vaikuttaisi paitsi Persianlahden maiden, myös öljyntuojamaiden talouselämään.
Iran on riidellyt vuonna 1992 Arabiemiirikuntien liiton kanssa Abu Musan saaresta, jonka Iran valtasi 1971 kahden muun saaren mukana. Iran uhkasi Hormuzinsalmen sulkemisella useasti 1980-luvulla. Iran viittasi salmen sulkemiseen myös vuonna 1997 ja uudelleen vuonna 2008 vastavetona Iranin ydinkriisin aikana esillä olleelle mahdolliselle Israelin iskulle Iranin ydinlaitoksia vastaan. Iranin uhkaukseen vastattiin esimerkiksi, että maan puuttuminen öljykuljetuksiin tulkitaan Washingtonissa sotatoimena.
Vuonna 2011 Iranin öljytulot olivat aiempaa suuremmat pakotteista huolimatta. Pakotteet kuitenkin heikensivät maan valuuttaa, mikä haittasi merkittävästi tavallisen kansan elämää. Yhdysvaltain ja Iranin välisen kiistan kärjistyessä Iran uhkasi jälleen 2011 lopussa sulkea Hormuzinsalmen.. Syynä oli se, että EU uhkasi Irania öljykaupansaarrolla. Myös Yhdysvallat protestoi salmen sulkemisaikomuksia vastaan. Jännitys Persianlahdella nousi.
Vendée

Vendée on Ranskan departementti numero 85. Se sijaitsee Länsi-Ranskassa, Atlantin rannikolla, Pays de la Loiren hallintoalueella. Se on saanut nimensä Vendéejoen mukaan.
Departementti on pinta-alaltaan 6 720 neliökilometriä ja asukasluvultaan 597 184 (vuonna 2011). Sen pääkaupunki on La Roche-sur-Yon. Vendée on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 31 kantoniin ja 282 kuntaan.
Jack Higgins

Henry Patterson, pseudonyymiltään Jack Higgins (27. heinäkuuta 1929 Newcastle upon Tyne, Britannia – 9. huhtikuuta 2022 Jersey, Britannia) oli brittiläinen jännityskirjailija. 
Higgins julkaisi uransa aikana 85 kirjaa. Ensimmäinen teos oli vuonna 1959 julkaistu "Sad Wind from the Sea" ja viimeinen vuonna 2017 julkaistu "The Midnight Bell". Higginsin tunnetuin teos on "Kotka on laskeutunut" (1975), joka on myynyt yli 50 miljoonaa kappaletta. Siitä on tehty myös samanniminen elokuva.
Teokset.
Luettelossa on 77 kirjaa vuosilta 1959–2016.
Bayingolinin mongolien autonominen prefektuuri

Bayingolinin mongolien autonominen prefektuuri (, , ) eli Bayingolin tai joskus Bayingol on autonominen prefektuuri Kiinan Xinjiangin uiguurien autonomisen alueen kaakkoisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 472 472 neliökilometriä. Väkiluku vuonna 2010 oli 1,28 miljoonaa. Prefektuuri kattaa noin neljäsosan Sinkiangin alueesta, ja se on Kiinan suurin prefektuuritason alue. Prefektuurin päähallintopaikka on Korla, joka sijaitsee linnuntietä noin 260 kilometriä Xinjiangin pääkaupunki Ürümqistä etelälounaaseen.
Historia.
Bayingolinin mongolien autonominen prefektuuri perustettiin 14. heinäkuuta 1954 neljästä Karasharin pohjoispuolella sijainneesta piirikunnasta. Tuolloin mongoleja oli noin 35 % alueen asukkaista. Mao Zedongin suuren harppauksen aikaan vuonna 1960 alueen hallinnollinen keskus siirrettiin Korlan kaupunkiin. Samalla autonomiseen prefektuuriin liitettiin poliittisten syiden takia 425 000 neliökilometriä Tarimin altaan aluetta, joka oli lähes kokonaan uiguurien asuttamaa. Vuonna 1979 Korla liitettiin Kiinan rautatieverkkoon.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla Bayingolinin autonominen prefektuuri jaetaan yhteen piirikuntatason kaupunkiin, seitsemään piirikuntaan, sekä yhteen autonomiseen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Vicky Love

Vicky Love on italialaisen poplaulaja Biagio Antonaccin yhdestoista albumi, joka ilmestyi 16. maaliskuuta 2007. Albumia edelsi siltä julkaistu single "Lascia stare".
Kappaleet.
Viimeinen kappale sisältää myös Antonaccin tervehdyksen sekä ylimääräisen kappaleen "Fotografia".
Päähallintopaikka

Päähallintopaikka on paikka, jota käytetään itsenäistä valtiota vähäisemmän hallintoalueen, kuten maakunnan, alueen, läänin, seudun tai piirin hallinnon keskuspaikasta. Valtioiden päähallintopaikka on pääkaupunki.
Suomessa nimitys päähallintopaikka otettiin käyttöön suurlääniuudistuksen yhteydessä, koska monet "läänien pääkaupungit" menettivät asemansa siirryttäessä suurlääneihin ja maakuntiin.
Anni Sumari

Anni Sumari (s. 16. elokuuta 1965 Helsinki) on suomalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. Hänen runojaan on käännetty yli 20 kielelle.
Elämä ja ura.
Sumarin esikoisteos, novellikokoelma "Matkakertomuksia pimeästä", julkaistiin 1986. Sen jälkeen häneltä ilmestyi lyhytproosaa ja runoutta. Vuonna 1998 Sumari sai Tanssiva karhu -palkinnon runokokoelmasta "Mitta ja määrä". Hänen runoteoksensa "Sineriaani" (2000) oli Runeberg-palkintoehdokas. Vuonna 2001 ilmestyi Sumarin esikoisromaani "Junanäytelmä".
Sumari valmistui filosofian maisteriksi yleisestä kielitieteestä ja tiedotusopista Helsingin yliopistosta vuonna 1991. Hän on toiminut muun muassa Kriittisen korkeakoulun kirjallisen ilmaisun opettajana, tiedotussihteerinä, viestintäsuunnittelijana ja freelance -kielentarkastajana. Sumari on ollut Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1988 ja MUU ry:n jäsen vuodesta 1994.
Sumari on suomentanut muuan muassa Samuel Beckettin teoksia ja "Ódinnin ratsun", johon on vapaasti suomennettu islantilaisiin Runo-Eddaan ja Proosa-Eddaan sisältyvät jumalmyytit. Hän on suomentanut myös Nobel-palkitun yhdysvaltalaisrunoilija Louise Glückin runoja.
Puumerkki

Puumerkki (ruots. sanasta "bomärke") on omistajaa tai asianosaista osoittava merkki, jota kirjoitustaidottomat ovat käyttäneet nimikirjoituksena tai allekirjoituksena. Nykykielessä sanaa käytetään myös väljemmin merkityksessä 'merkki' tai 'jälki'.
Historia ja käyttö.
Aikanaan erotettiin yksityiselle henkilölle kuuluvat puumerkit talolle kuuluvista. Talokohtaiset puumerkit kuuluivat taloon niin kiinteästi, että ne jäivät sille myös omistajan vaihtuessa. Sillä merkittiin irtainta omaisuutta, joka saattoi joutua vieraisiin käsiin tai sekaantua toisten talojen vastaavaan tarpeistoon. Talon tai tilan jakaantuessa siitä eronneet kehittivät oman merkkinsä lisäämällä kantatalon puumerkkiin uusia viivoja. Ne tehtiin muodoiltaan yksinkertaisiksi, jotta ne voitaisiin helposti raaputtaa tai vuolla puuhun.
Puumerkkien käyttö yleistyi Suomessa 1500-luvulla. Kirjoitustaito alkoi yleistyä 1800-luvulla, minkä johdosta puumerkkejä ruvettiin käyttämään rinnakkain allekirjoitusten kanssa. Tuolloin oli tapana tehdä niistä koristeellisia, mutta 1900-luvun puolella tyyli vaihtui pelkistetymmäksi. Lopulta puumerkkien käyttö hiipui kokonaan 1950-luvulle tultaessa. Puumerkkejä esiintyy myös vaakunoissa.
Suomalaisia puumerkkejä on tutkinut erityisesti rovasti P. O. Ekko, joka on julkaissut aiheesta myös kirjoja.
Some Hearts

Some Hearts on yhdysvaltalaisen countrylaulajan Carrie Underwoodin debyyttialbumi. Se julkaistiin 15. marraskuuta vuonna 2005. Albumi on myynyt seitsenkertaiseen platinaan oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa, ja kolminkertaiseen platinaan oikeuttavan määrän Kanadassa.
Aaro Heikkilä

Aaro Iivari Aukusti Heikkilä (30. joulukuuta 1935 Haapajärvi – 5. huhtikuuta 2007 Haapajärvi) oli Joensuun kaupunginjohtaja 1975–1995. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti (1960), ja hän sai varatuomarin arvon 1963. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen 1999. Originelli Heikkilä tunnettiin seurallisena ”kyläpäällikkönä”. Hän joutui selvittämään joitakin virkatoimiaan käräjillä, minkä takia hän oli virasta pidätettynä 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Aaro Heikkilä kirjoitti ylioppilaaksi Haapajärveltä 1955. Lakiopintojen jälkeen hän toimi kymmenkunta vuotta Elannon palveluksessa Helsingissä. Hän tuli Helsingistä Joensuuhun aluksi kaupunginsihteeriksi, sitten apulaiskaupunginjohtajaksi ja kaupunginjohtajaksi. Puoluekannaltaan hän oli sosialidemokraatti.
Heikkilän aikana Joensuu kasvoi 30 000 asukkaan kaupungista noin 50 000 asukkaan yliopistokaupungiksi. Kaupunginjohtaja korosti koko kautensa ajan koulutuksen tärkeyttä ja Joensuun asemaa koulutuskaupunkina. Hänen johdollaan harjoitettiin myös aktiivista elinkeinopolitiikkaa ja hän antoi kasvonsa mittavalle mainoskampanjalle, jossa Joensuuhun houkuteltiin uusia yrittäjiä 1980-luvun lopussa.
Eläkkeelle siirryttyään vuonna 1995 Heikkilä muutti Helsinkiin ja myöhemmin Haapajärvelle, jossa hän oli muun muassa kaupunginvaltuutettuna.
Hän sai Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon 1986.
Arto Halonen on tehnyt vuonna 1988 Heikkilästä dokumenttielokuvan Aaro Iivari Aukusti, maanviljelijän poika.
Aigisthos

Aigisthos (, "vuohen voima") oli kreikkalaisessa mytologiassa Thyesteen ja hänen tyttärensä Pelopeian poika. Hänen isänsä oli noussut veljensä Atreuksen kanssa valtaan Mykenessä heidät väliaikaishallitsijoiksi asettaneen kuningas Eurystheuksen kuoltua taistelussa herakleideja vastaan.
Thyestes oli saanut valtaistuimen Atreuksen puolison Aeropen, jonka kanssa hänellä oli suhde, petettyä miehensä, mutta Atreus oli syrjäyttänyt tämän Zeuksen avustuksella. Atreus karkotti veljensä, ja myöhemmin, kun hän sai tietoonsa Thyesteen aviorikkomuksen, hän tappoi veljensä pojat ja tarjosi heidän lihaansa valmistettuna Thyesteelle teeskennellen anteeksiantoa ja ystävyyttä. Kun Thyestes oli nauttinut ateriansa, Atreus näytti hänelle säästämänsä raajat ja karkotti tämän uudelleen maasta.
Thyesteen etsiessä keinoja kostaa veljelleen, hän sai oraakkelilta tiedon, että hän voisi saada kostonsa, jos hän saisi pojan oman tyttärensä kanssa. Hän saikin Aigisthoksen tyttärensä kanssa, mutta tämän äiti hylkäsi lapsensa häveten insestiä. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle olevansa sekä tämän isä että isoisä, ja että Atreus on hänen setänsä, jolloin Aigisthos tappoi Atreuksen.
Thyestes palasi jälleen valtaan, mutta Atreuksen pojat Agamemnonin ja Menelaoksen pelasti heidän hoitajansa Sikyonin. Spartan kuningas Tyndareus haetti Atreuksen pojat luokseen, ja yhdessä he ajoivat Thyesteen jälleen pois. Tyndareus antoi heille tyttärensä vaimoiksi, Klytaimnestra Agamemnonille ja Helenan Menelaokselle, joka peri valtaistuimen Tyndareuksen kuoltua.
Sen jälkeen kun Agamemnon oli lähtenyt Troijan sotaan, Aigisthos vietteli tämän vaimon Klytaimnestran. Kuninkaan palattua kymmenen vuoden päästä takaisin Mykeneen nämä tappoivat tämän; Klytaimnestra antoi miehelleen hihattoman ja kaula-aukottoman paidan, jota pukiessa hänet tapettiin; tappajana oli joko Aigisthos tai Klytaimnestra. Myös Agamemnonin rakastajatar Kassandra murhattiin; tämän surmasivat joko Aigisthos ja Klytaimnestra yhdessä tai Klytaimnestra yksin. 
Agamemnonin tytär Elektra pelasti veljensä Oresteen, vielä sylilapsen, lähettämällä tämän pois, mutta hänen aikuistuttuaan hän halusi kostaa isänsä kuoleman. Niin hän palasi Mykeneen ja tappoi sekä äitinsä Klytaimnestran että Aigisthoksen..
Tony G

Antanas Guoga (s. 17. joulukuuta 1973, Kaunas, Liettuan SNT) on liettualainen yrittäjä ja poliitikko, joka toimi europarlamentaarikkona vuosina 2014-2019. Hän edusti europarlamentissa ALDEa vuoteen 2016 asti ja sen jälkeen Euroopan kansanpuoluetta. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Guogan äänisaalis oli 97 420 ääntä, joka oli toiseksi suurin äänimäärä Liettuassa. Vuodesta 2020 lähtien hän on ollut sosiaaliliberaalin Työväenpuolueen kansanedustaja Liettuan parlamentissa Seimasissa.
Vuosina 2013-2016 Guoga kuului Liettuan tasavallan liberaalien liikkeeseen, jonka vt. puheenjohtajana hän toimi hetken aikaa Eligijus Masiuliksen jouduttua eroamaan korruption takia toukokuussa 2016, kunnes Guogaa painostettiin puolueessa eroamaan itsekin. Guoga oli itsenäinen edustaja ja yritti tulla uudelleen valituksi Liettuan keskustapuolueen edustajana vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa, kuitenkaan onnistumatta siinä. Vuonna 2020 Guoga liittyi Työväenpuolueeseen. 
Ennen politiikkaan lähtemistään Antanas Guoga tunnettiin pokerilempinimellään Tony G. (Antanaksen englanninkielinen vastine on Anthony eli Tony). Guogan omaisuus oli 18 miljoonaa vuonna 2020.
Tony G muutti Australian Melbourneen 11-vuotiaana ja aloitti pokerinpeluun 18-vuotiaana. Tony G tunnetaan pelipöydissä ulospäinsuuntautuneesta persoonastaan ja aggressiivisesta pelityylistään. 
2003–2004 Tony G menestyi useissa kasinoturnauksissa Itävallassa ja Venäjällä. Helmikuussa 2003 World Poker Tourin Euro Finals of Pokerissa Pariisissa hän oli kuudes, ansaiten 16 000 euroa. WPT:n seuraavassa Pariisin osakilpailussa heinäkuussa 2004 Tony G oli toinen Surinder Sunarin jälkeen. Hän sai kakkostilastaan 339 930 euroa. Heti tämän jälkeen WPT:n 2004 Mirage Poker Showdown -turnauksessa Tony G oli seitsemäs. Helmikuussa 2006 hän voitti WPT:n "pokerin pahojen poikien" kutsuturnauksen WPT Bad Boys of Poker II:n.
World Series of Pokerissa Tony G:n paras sijoitus on vuoden 2007 5 000 dollarin Pot Limit Omaha -turnauksen kolmostila. Vuonna 2006 hän oli 1 000 dollarin No Limit Hold'em -turnauksessa yhdeksäs. 
Elokuussa 2005 Tony G voitti Euroopan pokerimestaruuden (The European Poker Championships) Lontoossa ja marraskuussa 2006 Betfairin Asian Poker Tourin pääturnauksen Singaporessa. Lontoon voitostaan hän ansaitsi 260 000 puntaa ja Singaporessa 451 700 dollaria.
Tony G edusti aiemmin omaa nettipokerihuonettaan TonyGPokeria, kunnes T6 Poker alkoi sponsoroida häntä. Hän oli mukana "Poker After Darkin" ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2007. Syyskuussa 2007 Tony G:n pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria.
Preben Elkjær Larsen

Preben Elkjær Larsen (s. 11. syyskuuta 1957 Kööpenhamina) on entinen tanskalainen jalkapalloilija. Hän on yksi Tanskan jalkapallon suurista pelaajista.
Ura.
Elkjær ura alkoi tanskalaisessa Vanløse IF:ssä vuonna 1976. Ura alkoi nousujohteisena ja 19-vuotias Elkjær pääsi tekemään ensiesiintymisensä maajoukkueessa Suomea vastaan Helsingissä. Preben teki Tanskan molemmat maalit Tanskan voittaessa 2–1. Vuonna 1977 Preben siirtyi saksalaiseen FC Kölniin, jossa hän pelasi kaksi vuotta voittaen Bundesliigan kerran ja Saksan cupin kahdesti. Vuonna 1978 Elkjær siirtyi belgialaiseen KSC Lokereniin, jossa viihtyi vuodet 1978–1984. Pelattuaan vuosia Belgiassa hän siirtyi italialaiseen Hellas Veronaan. Italiassa Elkjær pelasi vuodet 1984–1988 tehden tasaisesti maaleja. Vuonna 1985 hän auttoi joukkuettaan voittamaan scudetton eli Serie A:n mestaruuden. Vuonna 1988 Elkjær siirtyi Veljeen, jossa päätti uransa vuonna 1990.
Maajoukkueura.
Elkjær jatkoi pelaamista maajoukkueessa aina vuoteen 1988. Hän esiintyi maajoukkueessa 69 kertaa tehden 38 maalia. Hän pelasi kolmesti arvokisoissa. Jalkapallon MM-kisoissa vuonna 1986 ja jalkapallon EM-kisoissa vuosina 1984 ja 1988.
Peliuran jälkeen.
Pelaajauransa jälkeen Elkjær toimi lyhyen aikaa tanskalaisseura Silkeborgin päävalmentajana. Valmennuspestinsä jälkeen hän toimi jonkin aikaa tanskalaisen tv-kanava "TVS":n palveluksessa, mutta kanava lopetti toimintansa vain vuoden jälkeen. Sittemmin hän on toiminut Tanskan TV3+ -kanavan Mestarien liiga -lähetysten kommentaattorina yhdessä Brian Laudrupin ja Peter Schmeichelin kanssa.
Namin ulus

Namin ulus (, ) on piiritason paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä, maan pääkaupungin Jakutskin pohjoispuolella. Namin ulusin halki virtaa mahtava Lena pohjoiseen, ja aivan ulusin pohjoisosassa Aldan yhtyy Lenaan oikealta. Namin ulus rajoittuu pohjoisessa Kobjain ulusiin, idässä Ust-Aldanin ulusiin, etelässä Jakutskin kaupunkipiirikuntaan ja lännessä Gornyin ulusiin. 
Namin ulusin pinta-ala on 11 900 km². Vuonna 2010 väkiluku oli noin 23 000.
Alueen tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely sekä nautakarjan ja hevosten kasvatus. Ulusissa eli piirissä on 19 maalaiskuntaa (naslegia), joissa on yhteensä 24 asutuskeskusta. Ulusin hallinnollinen keskus on Namtsyn kylä.
Jukka Riikonen

Jukka Riikonen (s. 10. huhtikuuta 1947 Helsinki) on entinen Helsingin poliisipäällikkö.
Riikonen on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän on työskennellyt apulaisnimismiehenä ja nimismiehenä useilla paikkakunnilla, mm. kuusi vuotta Espoossa. Tämän jälkeen hän oli Etelä-Suomen läänin poliisijohtajana, kunnes hänet nimitettiin vuonna 2002 Helsingin poliisikomentajaksi. Hän on ollut myös sotilaslakimiehenä YK-joukoissa.
Riikonen on kuvaillut Helsingin poliisikomentajan tointa uransa vaativimmaksi mutta myös antoisimmaksi. Helsingin poliisin toimenkuvaan kuuluu muun muassa järjestyksenpito ja turvatoimista huolehtiminen valtiovierailujen aikana. 
Stadin slangi -yhdistys nimitti Riikosen vuoden 2006 Stadin Kundiksi.
Valtakunnansyyttäjä nosti toukokuussa 2018 Riikosta vastaan syytteen virkavelvollisuuden rikkomisesta. Hänen epäillään laiminlyöneen velvollisuutensa valvoa Helsingin poliisin tietolähdetoimintaa vuosina 2009–2013.
Helsingin käräjäoikeus hylkästi syytteet syyskuussa 2019. Helsingin hovioikeus antoi tuomionsa maaliskuussa 2021. Riikonen tuomittiin virkarikoksesta sakkoihin.
Tšuraptšan ulus

Tšuraptšan ulus eli Tšuraptšan piiri (, ) on paikallinen itsehallntoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Ust-Aldanin ulusiin, idässä Tattan ja Tompon piireihin, etelässä Ust-Majan ja Amgan uluseihin ja lännessä Megino-Kangalassin ulusiin. Tšuraptšan ulusin pinta-ala on 12 600 km². Tärkeitä elinkeinoja ovat maatalous sekä nautakarjan ja hevosten kasvatus. 
Keskilämpötila on tammikuussa -42 °C ja heinäkuussa +16...+17 °C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 200–250 mm.
Väestö.
Vuonna 1989 uluusin asukasluku oli 18 400. Tuolloin väestöstä oli jakuutteja 97 prosenttia, venäläisiä 1,5 prosenttia, evenkejä 0,4 prosenttia, evenejä 0,3 prosenttia ja muita 0,8 prosenttia. Kaikkiaan alueen väestö koostui 29 eri kansallisuudesta. 
Hallinnollinen jako.
Ulusiin kuuluu 17 naslegia eli maalaiskuntaa, joissa on yhteensä 29 asutusta. Hallinnollinen keskus on Tšuraptšan kylä. 
Tšuraptšan ulusin naslegit (maalaiskunnat) ("keskuskylä suluissa"):
Helge Haavisto

Helge Otto Holger Haavisto (2. elokuuta 1920 Vanaja – 2. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Rautaruukki Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1960–1982 ja hallituksen puheenjohtajana 1982–1985. Hänen johdollaan Rautaruukki laajentui Pohjoismaiden suurimmaksi teräksen tuottajaksi, mikä vaikutti erityisen suotuisasti Pohjois-Suomen työllisyyteen. Haaviston aloittamien teknisten uudistusten ansiosta tehdas oli yksi maailman nykyaikaisimmista.
Haavisto oli kauppa- ja teollisuusministeri Ahti Karjalaisen valinta Rautaruukin toimitusjohtajaksi vuonna 1959. Lopulta Haavisto kuului presidentti Urho Kekkosen lähipiiriin toimien elinkeinoelämän edustajana vienninedistämismatkojen aikana. Kekkonen myönsi Haavistolle vuorineuvoksen arvon vuonna 1970. Haavistoa voisi kuvailla Suomen lännen ja idän kauppasuhteiden luottomieheksi.
"Talouselämä" valitsi vuonna 2012 Helge Haaviston Suomen historian sadan merkittävimmän yritysjohtajan joukkoon.
MG3

MG3 on saksalaisen Rheinmetallin valmistama 7,62×51 millimetrin kaliiperinen kevyt konekivääri, joka perustuu toisen maailmansodan aikaiseen MG-42-konekivääriin. Se on käytössä useissa Nato-maissa. Suomen puolustusvoimissa se on käytössä Leopard 2 -panssarivaunujen vaunukonekiväärinä ja se on myös aseistuksena NH 90 -kuljetushelikoptereissa.
Megino-Kangalassin ulus

Megino-Kangalassin ulus (, ) on piiritason kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä, välittömästi maan pääkaupungin Jakutskin ja Lenajoen itäpuolella. Se rajoittuu pohjoisessa Ust-Aldanin ulusiin, idässä Tšuraptšan ulusiin, etelässä Amgan ja Hangalassin uluseihin ja lännessä Jakutskin kaupunkipiirikuntaan. Ulusin pinta-ala on 11 200 neliökilometriä. Sen hallinnollinen keskus on Nižni Bestjahin kaupunkimainen taajama.
Piirin kautta kulkee Jakutskiin saapuva valtakunnallinen Amurin valtatie, joka jatkuu edelleen Kolyman valtatienä kohti Magadania ja Tyyntämerta. Nižni Bestjah on Sahan keskeinen liikennesolmu.
Ulusissa on Nižni Bestjahin kaupunkikunnan lisäksi 30 maalaiskuntaa (naslegia). 
Vuonna 1989 piirin väestöstä oli jakuutteja 85,9 prosenttia, venäläisiä 10,9 prosenttia, evenkejä 0,2 prosenttia, evenäjä 0,3 prosenttia ja muita 2,7 prosenttia. Kaikkiaan piirissä asui 30 eri kansallisuutta. Tärkeitä elinkeinoja ovat maanviljely sekä nautakarjan ja hevosten kasvatus. Maatalous tuottaa lihaa, maitotaloustuotteita ja vihanneksia.
Megino-Kangalassin ulus perustettiin piirinä 10. helmikuuta 1930.
Suntarin ulus

Suntarin ulus eli Suntarin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan länsiosassa Venäjällä. Piiri sijaitsee Viljuin keskijuoksun ympärillä ja rajoittuu pohjoisessa Njurban piiriin, idässä Verhneviljuiskin, kaakossa Oljokminskin, etelässä Lenskin ja lännessä Mirnyin piiriin.
Piirin pinta-ala on 57 800 km² ja vuonna 1995 sen asukasluku oli 27 100. Vuonna 1989 asukasluku oli 23 500, joista oli jakuutteja 92,5 prosenttia, venäläisiä 5,0 prosenttia sekä evenkejä ja eveenejä molempia 0,2 prosenttia.
Tärkeitä elinkeinoja ovat maanviljely sekä nautakarjan ja hevosten kasvatus.
Kuntajako.
Suntarin ulus (piiri) käsittää 26 naslegia eli maalaiskuntaa, joissa on yhteensä 39 asutusta. Piirin hallinnollinen keskus on Suntarin kylä.
Kunnat:
Mário Jardel

Mário Jardel Almeida Ribeiro (s. 18. syyskuuta 1973 Fortaleza) on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Ura.
Hän aloitti uransa Vasco da Gamassa. Kotimaassaan hän pelasi myös Grêmion paidassa. Vuonna 1996 hän siirtyi portugalilaiseen FC Portoon. Hän pelasi seurassa neljän kauden ajan ja teki 130 maalia 125 pelissä. Hän voitti Euroopan parhaan maalintekijän tittelin, Kultaisen kengän, kausilla 1998–1999 ja 2001–2002. Seuraavalla kaudellä hän oli Mestareiden liigan paras maalintekijä 10 maalillaan.
Kesällä 2000 hän siirtyi turkkilaiseen Galatasarayhyn, jossa hän pelasi vain yhden kauden. Hän teki 22 maalia Turkin liigassa sekä kuusi maalia Mestareiden liigassa. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi takaisiin Portugaliin Sporting Lissaboniin, jossa hän teki ensimmäisellä kaudellaan 42 maalia 30 pelissä.
Tämän jälkeen Jardelin ura alkoi hiipumaan. Hän on kärsinyt loukkaantumisista ja masennuksesta. Hän lähti Sportingista kesällä 2003, jonka jälkeen hän pelannut muun muassa Anconassa, Bolton Wanderersissa, Newell's Old Boysissa, Goiásissa, Beira-Marissa, Αnorthosis Famagustassa ja Newcastle Jetsissä. Kesällä 2010 Jardel siirtyi bulgarialaiseen Tšerno Moreen.
Erik Friberg

Erik Marcus Friberg (s. 31. maaliskuuta 1983 Tukholma) on ruotsalainen pokeriammattilainen.
Friberg aloitti pokerin teini-ikäisenä. Vuonna 2004 hän jätti yliopistopaikkansa ja alkoi pelata internetissä ammatikseen. Hänen ensimmäinen merkittävä livepokerisaavutuksensa oli samana vuonna European Poker Tourilla Barcelonassa saavutettu 26. tila. Seuraavana vuonna hän voitti Swedish Poker Challenge's -turnauksen no limit hold'em -turnauksen ja ansaitsi 87 287 euroa.
Kansainvälisen läpimurtonsa Friberg teki sijoittumalla kahdeksanneksi World Series of Pokerin pääturnauksessa vuonna 2006. Friberg oli selvinnyt turnaukseen PokerStarsin nettisatelliittiturnauksen kautta. Turnauksen voittanut Jamie Gold pudotti hänet akkaparilla Fribergin jätkäparia vastaan. Friberg ansaitsi sijoituksestaan 1 979 189 dollaria.
Vuoden 2007 WSOP:ssa Friberg sijoittui 5 000 dollarin no limit hold'em - six handed -turnauksessa kolmanneksi ja ansaitsi 345 582 dollaria. Lokakuussa 2007 hän voitti Ruotsin avoimen pokerimestaruuskilpailun pääturnauksen.
Marraskuussa 2007 Fribergin turnausansiot ylittivät 2,4 miljoonaa dollaria.
Abdoulie Corr

Abdoulie ”Paco” Corr (s. 9. kesäkuuta 1982, Banjul, Gambia) on gambialainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi Vaasan Palloseuraa ja Närpiön Kraftia kaudella 2011.
Neljä ottelua Gambian jalkapallomaajoukkueessa pelannut Corr saapui Suomeen vuonna 2006 ja edusti Kokkolan Palloveikkoja viiden kauden ajan. Veikkausliigassa hän pelasi kaksi ottelua Vaasan Palloseurassa vuonna 2011.
Corr on edustanut Gambiaa maajoukkuetasolla myös kriketissä.
Heinäkuussa 2014 Corr tuomittiin neljäksi ja puoleksi vuodeksi vankeuteen yhdeksästä törkeästä huumausainerikoksesta. Oikeuden mukaan hän oli kaupannut huumeita eri puolella Suomea vuosien 2012–2013 aikana.