tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alter real

Alter real on hevosrotu Portugalista. Alun perin rotua jalostettiin Portugalin hovin tarpeisiin korkeaan kouluratsastukseen.
Ominaisuudet.
Väriltään hevonen on useimmiten ruunikko tai musta. Ulkonäöltään alter real muistuttaa andalusianhevosta ja lusitanoa. 
Alter real -hevoset soveltuvat rakenteensa puolesta korkeaan kouluratsastukseen.
Historia.
Alter real on peräisin 1700-luvulta ja polveutuu andalusianhevosista. Alkuperäinen alter real periytyi Portugalin kuninkaan Juhana V:n Espanjasta hankkimista tammoista. Hän perusti 1700-luvun puolivälissä Alentejon maakuntaan kaksi siittolaa, jotka yhdistyivät 1784 Alter do Chaoon. Rodun nimi muodostuu paikannimestä, johon yhdistyy kuninkaalliseen alkuperään viittaava "real". Alter real -hevoset olivat arvostettuja korkean kouluratsastuksen ratsuja 1700-luvun Euroopassa.
1800-luvun alkupuolella Alterin siittola joutui kahteen kertaan hyökkäyksen kohteeksi: ensin Napoleonin joukot valtasivat Portugalin ja veivät siittolan parhaat hevoset sotaratsuiksi, ja vuonna 1834 tuli uusi hyökkäys, jossa tallit tuhoutuivat. Portugalin kuningatar Maria Pia yritti pelastaa rodun risteyttämällä siihen englantilaisia rotuja, mutta yritys epäonnistui ja alter real oli kadota kokonaan. Andalusianhevoseen risteyttämällä rotu saatiin kuitenkin pelastettua, mutta siittolan paperit tuhoutuivat Portugalin vallankumouksessa.
Nykyiset alter realit periytyvät Ruy d’Andraden 1940-luvulla löytämistä oreista. d’Andrade teki sinnikkäästi töitä etsien käsiinsä myös puhdasrotuisia tammoja ja yhdessä Escola Portuguesa de Arte Equestren kanssa hän piti huolta, että myös alter realien ominaisuudet pysyivät korkeaan kouluun soveltuvina.
Ranskalainen feminismi

"Ranskalainen feminismi" oli erityisesti Ranskassa 1970-luvulta 1990-luvun alkupuolelle vaikuttanut feministinen liike, joka voidaan lukea osaksi mannermaista filosofiaa.
Ranskalaista feminismiä erottaa esimerkiksi englanninkielisestä feminismistä lähestymistapa, joka on samaan aikaan sekä filosofisempi että kirjallisempi. Ranskalaisten feministien kirjoitukset ovat metaforisia ja käsitteellisesti rikkaita enemmän kuin pragmaattisia. Yleisiä teemoja ovat anti-essentialismi, écriture féminine sekä fallogosentrismin kritiikki.
Aiheesta muualla.
Muita artikkeleita:
Lothar de Maizière

Lothar de Maizière (s. 2. maaliskuuta 1940) on saksalainen konservatiivinen poliitikko, joka oli Saksan demokraattisen tasavallan viimeinen pääministeri ja ainoa vapailla vaaleilla valittu pääministeri. 
Itä-Saksan ensimmäiset vapaat parlamenttivaalit järjestettiin 18. maaliskuuta 1990 ja niiden selväksi voittajiksi nousi kristillisdemokraattien johtama konservatiiviliittouma. DDR:n kansankamari valitsi Lothar de Maizièren pääministeriksi 12. huhtikuuta 1990. Lothar de Maizièren pääministeriys päättyi 3. lokakuuta 1990 Saksan jälleenyhdistyessä.
Lothar de Maizièren suku oli hugenotteja, jotka pakenivat Ranskasta vainojen takia Preussiin 1600-luvulla. Saksan sisäministeri Thomas de Maizière on hänen serkkunsa.
Lassi (nimi)

Lassi on jo 1500-luvulla käytössä ollut suomalainen miehen etunimi, Laurentius- tai Lauri-nimen muunnelma. Lassin nimipäivää vietetään 10. elokuuta. Silloin on myös Lassen ja Laurin nimipäivä. 
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Lassi on Suomessa 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 6 521 henkilölle.
Valko-Venäjän jalkapallomaajoukkue

Valko-Venäjän jalkapallomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Valko-Venäjän jalkapalloliiton alaisuudessa.
Valko-Venäjä pelasi ensimmäiset maaottelunsa Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuonna 1992. Se ei ole koskaan pääsyt MM- tai EM-kisojen lopputurnaukseen. Valko-Venäjän maajoukkue oli kuitenkin mukana Lontoon olympialaisten jalkapalloturnauksessa, jonne se sai paikkansa nuorten EM-kisoista vuonna 2011. 
Kotiottelunsa Valko-Venäjä pelaa Minskissä Dinamo-stadionilla.
Labradoriitti

Labradoriitti (synonyymi spektroliitti ja plagioklaasi) kuuluu maasälpäryhmään ja on kemialliselta koostumukseltaan natrium–kalsium–alumiinisilikaattia. Labradoriitin Mohsin kovuus on 6–6,5 ja ominaispaino 2,69–2,70. Sen väri vaihtelee tummanharmaasta harmaanmustaan ja värittömään. Kivessä esiintyy labradoriitille ominainen värileikki. Värileikki sisältää sateenkaaren eri sävyt, useimmiten vihreät ja siniset värisävyt. Kivienharrastajille kivi, jossa on koko värikirjo, on halutuin. Värileikki eli labradorisointi johtuu suotautumalamellien aiheuttamista interferenssi-ilmiöistä.
Labradoriitti on hauras, paineelle ja hapoille herkkä kivi. Myös lämmönvaihtelut tekevät kiveen rakoja ja halkeamia. Labradoriitin voi sekoittaa ortoklaasiin, enstatiittiin tai amblygoniittiin.
Historia.
Labradoriitti sai nimensä ensimmäisen löytöpaikkansa Labradorin niemimaan mukaan vuonna 1770. Labradoriitti on ollut jo kauan suosittu koriste-esineiden materiaali, mutta se kiinnostaa eniten keräilykohteena. 
Esiintyminen.
Parhaimman laatuiset labradoriitit löytyvät Suomen Ylämaalta. Ylämaan esiintymä löytyi vuonna 1940, kun Salpalinjan panssariestekiviä louhittiin. Ylämaan spektroliitti on saanut kansainvälistä kuuluisuutta kauniin, monivärisen värileikkinsä ansiosta. Toisaalta Ylämaan spektroliitin kovuus jää vähän jalokiviluokan suositusten alle. Suomesta spektroliittia on löytynyt myös mm. Mäntyharjulta ja Lounais-Suomen rapakivistä.
Labradoriittia esiintyy myös Madagaskarilla, jossa on tavattu voimakkaan sinisen hohdon omaavaa labradoriittikuukiveä. Läpinäkyviä labradoriitteja on löytynyt Meksikosta. Esiintymiä on löytynyt myös mm. Kanadasta, Yhdysvalloista ja Venäjältä.
Evald Iljenkov

Evald Vasiljevitš Iljenkov (, 18. helmikuuta 1924 Smolensk – 21. maaliskuuta 1979 Moskova) oli neuvostoliittolainen filosofi, pedagogi ja psykologi, joka uudisti neuvostofilosofiaa 1950–1970-luvuilla. Hänen tekstinsä käsittelivät perinteisten marxilaisten teemojen lisäksi muun muassa Baruch Spinozan, Immanuel Kantin ja G. W. F. Hegelin filosofiaa, persoonallisuuden ja älykkyyden olemusta, estetiikkaa sekä logiikkaa ja tieto-oppia. Hän ammensi saksalaisen filosofian historiasta niin ”porvarillista psykologiaa” arvostellessaan, kuin myös Neuvostoliiton teknokratian yhteiskunnallista yliotetta suomiessaan. 
Iljenkovin psykologinen tutkimus käsitteli muun muassa kuuromykkiä ja kehityspsykologiaa, mutta hänen työnsä tällä saralla oli laajalti psykologian metodologian ja filosofian parissa.
Hän kirjoitti akateemisten tekstiensä lisäksi yleistajuista filosofiaa, kuten suomeksikin ilmestyneen "Opi ajattelemaan oikein" -teoksen. Hän teki itsemurhan vuonna 1979.
Elämä.
Evald Vasiljevitš Iljenkov oli kirjailija Vasili Pavlovitš Iljenkovin ja opettajatar Lisaveta Ilijitsanan lapsi. Vuonna 1928, neljä vuotta Evaldin syntymän jälkeen, perhe muutti Smolenskista Moskovaan. Valmistuttuaan lukiosta Iljenkov aloitti opintonsa Moskovan filosofian, kirjallisuuden ja historian instituutissa (MIFLI), mutta joutui keskeyttämään opintonsa Natsi-Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon. Iljenkov palveli puna-armeijassa vuoden 1942 heinäkuusta aina sodan loppuun asti, osallistuen myös 1945 Berliinin valloitukseen.
Sodan jälkeen Iljenkov siirtyi opiskelemaan filosofiaa Moskovan valtionyliopiston filosofian laitokselle, josta hän valmistui huippuarvosanoin ja sai suosituksen jatko-opintoihin Moskovan valtionyliopiston ulkomaisen filosofian laitoksella.
Iljenkov joutui jo uransa alkuaskeleilla ongelmiin neuvostoliittolaisen tieteen valtavirran kanssa tuettuaan filosofiakäsitystä, jonka mukaan filosofia ei tiedontuotannon muotona sovellu samanlaisen tiedon synnyttämiseen kuin luonnontieteet, eikä sen tehtävänä ole vain luonnontieteiden tuottaman tiedon kirkastaminen. Vuonna 1955 Kommunistisen puolueen keskuskomitea määritti Iljenkovin näkemykset ”marxilaisen filosofian vääristämisiksi” ja hegeliläisyydeksi, jonka jälkeen hän menetti oikeutensa opettaa Moskovan valtionyliopistossa. 
Iljenkov siirtyi Venäjän tiedeakatemian filosofiseen instituuttiin, jossa hän työskenteli elämänsä loppuun asti. Hän puolusti klassista saksalaista filosofiaa käsitellyttä väitöskirjaansa "Ajattelun luonteesta" onnistuneesti vuonna 1968. 
Elämänsä viimeisinä vuosina Iljenkov alkoi keskittyä yhä enemmän luovuuden ja estetiikan kysymyksiin. Kärsittyään pitkään masennuksesta, hän teki itsemurhan 21. maaliskuuta 1979.
Berlin Alexanderplatz

Berlin Alexanderplatz on Alfred Döblinin vuonna 1929 ilmestynyt romaani. Se kuuluu saksalaisen kirjallisuuden suuriin klassikoihin. Teos sijoittuu Weimarin tasavallan aikaan.
Berliinin Alexanderplatzin työläiskaupunginosan mukaan nimetyn kirjan keskiössä on Franz Biberkopf -niminen pikkurikollinen ja satunnainen tappaja. Tarina alkaa, kun hän vapautuu vankilasta, ja kuvaa hänen hankalaa tasapainotteluaan vankilan ulkopuolella. Miestä vetävät syrjään kaidalta polulta niin hänen omat demoninsa kuin uudet ystävänsäkin, joista läheisin on Reinhold. Reinhold saa Franzin mukaan moneen pulmaan niin naisineen kuin rikollisine juonineenkin.
Döblinin kerronta on monitasoista: hän sekoittaa kertojanääneen muun muassa sisäistä monologia, uutissähkeitä ja äänitehosteita. Tämän kollaasitekniikan yhtenä tavoitteena on lukijan vieraannuttaminen. Tarinaa palastellaan myös montaasitekniikalla siten, että juonen lineaarinen kerronta rikkoutuu, kun kertoja ajoittain paljastelee tulevia juonenkäänteitä. 
Teoksen rakenne.
Teos koostuu yhdeksästä "kirjasta". Döblinin pyrkimyksenä oli, että kunkin kirjan voisi lukea erikseenkin, vaikka lukija ei tuntisi teoksen muita osia. Döblin sovelsi kirjaansa musiikissa käytettävää johtoaihetekniikkaa: tietyt aiheet toistuvat välillä vaimentuen. Näitä ovat vastoinkäymiset, alistuminen, kuolema, uhri ja uudestisyntyminen.
Filmatisoinnit.
Romaani on filmatisoitu kolmeen otteeseen. Döblin oli itse muokkaamassa käsikirjoitusta Piel Jutzin vuonna 1931 ohjaamaan "Berlin – Alexanderplatz" -elokuvaan. Vuonna 1980 Rainer Werner Fassbinder teki romaanista 14-osaisen televisiosarjan. Vuonna 2020 tuli ensi-iltaan Burhan Qurbanin ohjaama elokuva.
Uleksiitti

 
Uleksiitti (NaCaB5O6(OH)6 · 5H2O) on mineraali, jolla on lähinnä nimellistä korukivikäyttöä. Pääasiallisesti kivien keräilijät suosivat sitä kokoelmissaan sen erikoisten optisten ominaisuuksien vuoksi. 
Se on kemialliselta koostumukseltaan vesipitoista natrium-kalsiumboraattia. Sen väri on valkoinen, ja se muodostaa sedimenttikivissä pieniä, kuituisia kasaumia. 
Uleksiitin Mohsin kovuus on 2, ja sen ominaispaino on 1,9–2. Uleksiitti on kuituinen kivi, jossa esiintyy kissansilmäilmiö. Sen yhdensuuntaiset kiteet aiheuttavat sen, että esimerkiksi kiven alle pantu teksti ilmestyy kiven pinnalle (katso kuva). Tämän takia uleksiittia kutsutaankin TV-kiveksi. 
Uleksiitin yleisin hiontamuoto on edellä mainituista ominaisuuksista johtuen tasapohjainen pyöröhionta (cabouchon), jolloin myös pohja on kiillotettu, tai yksioikoisesti hionta, jossa kiteen molemmat päät ovat leikattu yhdensuuntaisiksi ja kiillotettu. 
Uleksiittia esiintyy Kaliforniassa ja Nevadassa Yhdysvalloissa, Kanadassa, Perussa, Chilessä, Turkissa ja Italiassa. Uleksiitin voi sekoittaa colemaniittiin tai seleniittiin.
Gene Tunney

James Joseph "Gene" Tunney (25. toukokuuta 1897 – 7. marraskuuta 1978) oli nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari 1926-1928.
Tunney voitti raskaansarjan maailmanmestaruuden Jack Dempseyltä 23. syyskuuta 1926 Philadelphiassa yli 120 000 katsojan edessä. Vuotta myöhemmin, 22. syyskuuta 1927 miehet kohtasivat Chicagossa ottelussa, joka oli ensimmäinen yli kahden miljoonan Yhdysvaltain dollarin tulot tuottanut nyrkkeilyottelu. Kohtaaminen muistetaan "pitkästä laskusta"; Tunney tuli lyödyksi lattiaan mutta sai yli kymmenen sekuntia aikaa nousta ylös. Ottelu päättyi Tunneyn kiistattomaan pistevoittoon.
Tunney lopetti lyömättömänä raskaassa sarjassa voitettuaan Tom Heeneyn 1928. Ammattilaisuransa ainoan tappion hän kärsi keskisarjan maailmanmestari Harry Grebille. Hänestä on käytetty lempinimiä "Nyrkkeilevä merimies" ja "Uneksiva mestari".
Benetton B197

Benetton B197 oli Pat Symondsin ja Nick Wirthin suunnittelema auto, jolla Benetton-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1997. Autoa ajoivat Jean Alesi ja Gerhard Berger, jotka molemmat olivat toista vuottaan tallissa. Berger joutui olemaan poissa kolmesta kilpailusta poskiontelo-ongelmien takia. Tämän takia Alexander Wurz korvasi hänet. Wurz teki debyyttinsä Kanadan Grand Prix'ssa.
Auto oli kehitetty versio edellisen kauden B196-autosta, jota molempien kuljettajien mielestä oli vaikeaa ajaa äärirajoille asti. B197 osoittautui kilpailukykyiseksi lähes jokaisessa kilpailussa, mutta sillä saavutettiin vain yksi voitto. Voitto tuli Saksan Grand Prix'sta, ja sen voitti Berger, joka oli juuri palannut auton rattiin sairauslomansa jälkeen. Auton suurin ongelma oli renkaiden saaminen tarpeeksi suureen lämpötilaan radoilla, joissa pitoa oli vähän. Erityisesti tämä ongelma näkyi aika-ajoissa. Berger ja Alesi onnistuivat kuitenkin molemmat saavuttamaan yhden paalupaikan kauden aikana. Kauden lopussa oli selvää, että talli joutuisi etsimään uudet kuljettajat seuraavaksi kaudeksi, sillä Berger jäi kauden lopussa eläkkeelle ja Alesi siirtyi Sauber-talliin.
Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa lopulta kolmanneksi ja saavutti 67 MM-pistettä.
Formula 1 -tulokset.
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
Greatest Hits Live

"Greatest Hits Live" on vuonna 2006 entisen Kiss-kitaristi Ace Frehleyn julkaisema livealbumi, jonka ensimmäiset kuusi kappaletta nauhoitettiin vuonna 1997. Loput on nauhoitettu konsertista 2006.
12 Picks

12 Picks on Ace Frehleyn julkaisema albumi vuodelta 1997. Kokoelman lappaleet 1-6 on aiemmin julkaistu Frehleyn muilla studioalbumeilla ja raidat 7-12 nauhoitettu konsertissa Hammersmith Odeonissa Lontoossa.
Power Macintosh 7200

Power Macintosh 7200 on Apple Computerin 7. elokuuta 1995 julkaisema tietokone. Tietokonetta myytiin myös nimillä Power Macintosh 7215, Power Macintosh 8200 ja Apple Workgroup Server 7250. Power Macintosh 7200 julkaistiin yhdessä kalliimpien Power Macintosh 7500 ja 8500 -mallien kanssa. Power Macintosh 7200 esitteli uuden kotelomallin, jota käytettiin myöhemmissä Power Macintosh -malleissa. Laitteen tuotanto lakkautettiin 1. heinäkuuta 1996.
Yleistä.
Power Macintosh 7200 julkaistiin kahden mallin voimin, 75 MHz:n ja 90 MHz:n versioista hitaampi karsiutui pois 120 MHz:n mallin tullessa myöhemmin markkinoille. 7200 sisälsi vähän päivitysvaraa emolevylle kiinteästi asennetun suorittimen takia. Videomuistin määrän kasvattaminen ja L2-prosessorivälimuistin lisääminen tekivät tietokoneesta kelvollisen suoriutumaan useimmista tehtävistä. Apple lupasi edullisen emolevypäivityksen toimittamista markkinoille 7200:n päivittämiseksi 7500-malliksi. Päivitys viivästyi ja tullessaan päivitys hyppäsi suoraan Power Macintosh 7600:n tasolle, tehden hankittavasta komponentista turhan kalliin.
Tekniset tiedot.
Power Macintosh 7200:n suoritinta ei ollut mahdollista päivittää 7500-mallin tavoin, jossa suoritin oli tytärkortilla.
Udatšnyi

Udatšnyi (, ) on kaupunki Marhajoen varrella Mirnyin piirissä Sahan tasavallan länsiosassa Venäjällä, 1 370 km Sahan pääkaupungista Jakutskista luoteeseen ja 550 km piirikeskuksesta Mirnyistä pohjoiseen. Udatšnyin lähistöllä on suuri Udatšnyin timanttikaivos.
Historia.
Udatšnyi perustettiin vuonna 1955 alueelta tehtyjen timanttilöytöjen vuoksi. Siitä tuli kaupunkityyppinen taajama vuonna 1968 ja kaupunki vuonna 1987.
Asukasluvun kehitys:
Glen Benton

Glen Benton (s. 18. kesäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen metallimuusikko. Hän on floridalaisen death metal -yhtyeen Deiciden basisti-laulaja. 
Yhtyeen esikoisalbumilla "Deicide" on kappale ”Sacrificial Suicide”. Siihen liittyen Benton väitti, että toteuttaakseen kristinuskon vastaisen elämän hän tekisi itsemurhan 33 vuoden iässä – tätä uhkaustaan hän ei kuitenkaan toteuttanut. Benton on esiintynyt vierailevana artistina muiden death metal -yhtyeiden albumeilla, kuten Vital Remains -yhtyeen albumeilla "Dechristianize" (2003) ja "Icons of Evil" (2007), Napalm Deathin kappaleessa ”Unfit Earth” albumilla "Harmony Corruption" ja Cannibal Corpsen kappaleissa ”A Skull Full of Maggots” albumilla "Eaten Back to Life" ja ”Vomit the Soul” albumilla "Butchered at Birth". "Roadrunner United 25th Anniversary" -albumilla hän lauloi kappaleen ”Annihilation by the Hands of God”.
Benton on kiinnostunut moottoripyöristä, mikä näkyy levyn "Scars of the Crucifix" nimikkokappaleen musiikkivideolla. Hänellä on kaksi poikaa, Daemon Michael Benton sekä Vinnie Benton.
Satanismi.
Benton on tunnettu saatanallisista ja antikristillisistä aatteistaan sekä mielipiteistään ”nykypäivän korruptoituneista uskonnollisista järjestelmistä”. Hän on kuuluisa pietarinrististä, jonka hän on polttanut otsaansa. Steve Asheimin mukaan tämä oli mitä luultavimmin vastaus yhtyeen saamaan aiempaan mediahuomioon Brian Hoffmanin poltettua pietarinristin käteensä savuketta käyttäen.
Vaikka Deiciden sanoitukset käsittelevät satanismia, jumalanpilkkaa ja anti-kristillisyyttä, Benton on kieltänyt olevansa satanisti.
Lensk

Lensk (, ) on kaupunki Lenan yläjuoksun varrella Lenskin piirissä Sahan tasavallan länsiosassa Venäjällä, 840 kilometriä Sahan pääkaupungista Jakutskista länteen. 
Historia.
Lensk perustettiin vuonna 1663 ja kaupunki siitä tuli vuonna 1963.
Dvirkivštšyna

Dvirkivštšyna () on kylä Ukrainan Kiovan alueen Boryspilin piirissä (kesään 2020 saakka Jahotynin piirissä), noin 110 kilometriä Kiovasta, ja noin 7 kilometriä Jahotynin kaupungista itään.
Tunnettuja dvirkivštšynalaisia.
Dvirkivštšynassa on syntynyt jalkapalloilija Andri Ševtšenko.
Alkometri

Alkometri on laite, jolla määritetään veren alkoholipitoisuus uloshengitysilmasta.
Viranomaisten käyttämien laitteiden toiminta perustuu hengitysilmassa olevan alkoholin sähkökemialliseen hapettamiseen. Anturina toimivassa käyttöainekennossa alkoholi hajoaa siten, että kennon yläpinnalle muodostuu etikkahappoa ja ylimääräelektroneja. Kennon alapinnalle syntyvä elektronivajaus aiheuttaa sähkövirran pintojen välillä. Jännite mitataan platinaelektrodien avulla ja on luettavissa verenalkoholia osoittavana promillelukemana.
Oikein kalibroitu ja huollettu seulonta-alkometri osoittaa verenalkoholin hyvin todenmukaisesti ja poikkeamat ovat vain sadasosapromillien luokkaa.
Historiaa Suomessa.
Suomen poliisi sai lahjoituksena 1974 koekäyttöön kaksi Alcometer-merkkistä seulonta-alkometriä. Koska laitteet saavuttivat hyviä tuloksia, niiden määrää lisättiin nopeasti; nykyisin jokaisella partiolla on oma alkometri Suomen poliisissa, osalla myös tarkkuusalkometri. Parhaimmiksi ovat osoittautuneet viranomaiskäytössä Alcometer-, Alco Sensor ja Dräger -merkkiset mittauslaitteet.
Posten Norge

Posten Norge As on Norjan valtion omistama osakemuotoinen postiyhtiö, joka vastaa Suomen Postia. Se on yksi Norjan suurimmasta konsernista, ja sen toimialueeseen kuuluu koko Norja. Lisäksi yhtiöllä on lukuisia tytäryhtiöitä, jotka toimivat lähinnä ulkomailla. Näitä Norjan postin tytäryhtiöitä ovat muun muassa:
Yrityksen liikevaihto ylsi vuonna 2021 yli 24 miljardiin kruunuun, eli noin 2,33 miljardiin euroon. Liikevoittoa yritys tuotti tuolloin yli 1,4 miljardia kruunua eli noin 136 miljoonaa euroa. Se on yksi Norjan vanhimmista valtiollisista konserneista, sillä se perustettiin jo vuonna 1647.
Historia.
Postin perusti Kristian IV 17. tammikuuta 1647. Postin kantamisesta huolehtivat maanviljelijät, jotka eivät saaneet palkkaa mutta erilaisia etuuksia, kuten verovapauden ja vapautuksen armeijasta. Myöhemmin Posti oli mukana uusien tekniikoiden käyttöönotossa. Norjan posti otti muun muassa ensimmäisenä käyttöön kaksi höyrykonetta.
Puuppola

Puuppola (vanhoissa kartoissa ja maakirjoissa Korttajärven kylä) on kylä Jyväskylän kaupungissa, virallisesti kaupunginosa numero 52, noin kaksitoista kilometriä pohjoiseen kaupungin keskustasta. Se kuuluu Palokka-Puuppolan suuralueeseen. Puuppola kuului aiemmin Jyväskylän maalaiskuntaan. Maisemaa hallitsevat pellot ja metsät, alueella on maatiloja sekä omakotitaloja. Puuppola on ollut yhtäjaksoisesti asutettuna 1500-luvulta, jolloin Korttajärven rannalle muutti uudisasukkaana vuonna 1572 Pietari Puuppoinen, jonka mukaan Puuppolan kylää on alettu kutsua.
Puuppolassa on päiväkoti, koulu, hoivakoti ja lukuisia pienyrityksiä. Ralliautoilija Tommi Mäkinen on syntynyt Puuppolassa, jossa on myös hänen ralliautoja valmistava tehtaansa. Puuppolassa asuvat myös rallikuski Mikko Hirvonen, entinen rallikuski Harri Rovanperä ja tubettaja Tito Huovila.
Puuppolan liikuntamahdollisuuksiin kuuluu koululla oleva hiekkakenttä kesäisin ja ulkojää talvisin. Talvisin latuverkosto on kattava ja kesäisin uimaranta muun muassa Korttajärvellä.
Historia.
Puuppola kuului vuodesta 1561 alkaen Sysmästä muodostettuun Rautalammin emäpitäjään. Puuppolan ensimmäisenä uudisasukkaana mainitaan Pietari Puuppoinen (Puckoin), josta on säilynyt käräjämateriaalia. Vuodelta 1583 on säilynyt Ruotsin kuningas Juhana III:n antama tuomio Pietari Puuppoisen sekä palokkalaisten ja jyväskyläläisten välisessä riidassa, jossa Pietari oli poikineen tehnyt ryöstöretken Palokan kylään. Puupponen myös hyökkäsi voudin kimppuun ja varasti tämän puntarin. Puupponen määrättiin vietäväksi Hämeen linnaan käräjiä varten.
Korttajärven rekisterikylä on ollut nykykäsityksen mukaista Puuppolaa laajempi alue, johon on kuulunut myös muun muassa Kuikka ja Hiekkapohja. Nykyisen Puuppolan keskusalueen kantatalot olivat Puuppolan talon ohella Mommila, Laulaala, Pyyhkölä ja Raitala sekä Loukialan talot. Aikaisemmin alueella oli myös Tanttilan talo, jonka maalaiskunta oli hankkinut jo ennen toista maailmansotaa asuinalueen perustamista varten. 
1980-luvun puolivälissä Puuppolassa oli noin 1 400 asukasta. Jyväskylän maalaiskunta teki 1990-luvun alussa suunnitelman, jossa Puuppolaan olisi rakennettu kerrostaloja ja alueesta olisi vähitellen kehitetty 10 000 asukkaan taajama. Paikalliset asukkaat perustivat kyläyhdistyksen, joka vastusti suunnitelmaa ja Puuppolan ilmeen muuttamista maaseutukylästä kaupunkimaiseksi taajamaksi. Kyläyhdistyskin toivoi Puuppolan kasvavan, mutta asetti omaksi tavoitteekseen asukasluvun kaksinkertaistamisen noin 3 000 asukkaaseen.
Michael Ironside

Michael Ironside (s. 12. helmikuuta 1950 Toronto, Ontario) on kanadalainen näyttelijä.
Elämäkerta.
Ironside varttui Queenin ja Papen alueella. Hänen isänsä työskenteli poliisina ja hänen äitinsä oli kotiäiti kasvattaen Michaelin ja hänen neljä sisarustaan. Hän kävi Ontarion taideopistoa ja työskenteli rakennusalalla ennen näyttelijän ammattiaan.
Ura.
Alun perin Ironside aloitti näyttelemisen vain, koska hän tunsi, että se voisi auttaa häntä kirjailijana. Hän esiintyi uransa alussa muun muassa elokuvissa "Top Gun – lentäjistä parhaat", "Total Recall – unohda tai kuole", "Highlander 2 – Paluu" ja "Karate Kid saa seuraajan".
Ironside on myös antanut äänensä muutamille peli- ja animaatiohahmoille. Näihin lukeutuvat muun muassa "Splinter Cell" -pelisarjasta tuttu Sam Fisher ja "Command &amp; Conquer 3" -pelissä oleva kenraaliluutnantti Jack Granger, sekä "Teräsmies"-animaatiosarjassa "Darkseid".
Trojan

Trojan () on kaupunki Keski-Bulgariassa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 19 352 ja pinta-ala 60,2 neliökilometriä. Trojan sijaitsee 160 kilometriä Sofiasta. Lähin lentoasema Trojanista on Gorna Orjahovitsa 105 kilometrin päässä. Beli Osam -niminen joki virtaa kaupungin halki. 
Trojanista tuli kaupunki 1868, kun se kehittyi alueen teollisuuden keskukseksi. Vuonna 1948 kaupungin liikenneyhteydet paranivat Lovetš–Levski–Svištov-rautatien myötä.
Trojanin alueella sijaitsee historiallinen Trojanin luostari. Se on myös kuuluisa saviesineistään ja paikallisesta Vinprom-Trojain luumu-rakian tuotannosta. Trojanissa on suuri Allerganin lääketehdas sekä Elman ja Mashstroin koneteollisuutta.
Dynasty Warriors

Dynasty Warriors on Omega Forcen kehittämä toimintapelisarja. joka Sarjan ensimmäinen osa Dynasty Warriors julkaistiin vuonna . Tuolloin peli oli vielä "mies-miestä-vastaan" tyylinen taistelupeli. Vasta sarjan toisessa osassa (Dynasty Warriors 2) pelistä tuli RPG-tyylinen taistelupelisarja, jossa soditaan eri "liitoilla" muita vastaan. Pelin alkaessa pelaaja saa valita mille puolelle asettuu, ja millä hahmolla haluaa osallistua sotiin. Pelin edetessä pelaajan valitsema hahmo kehittyy. Pelisarjan tuottaja on Koei. Varsinaisesti pelisarja pohjautuu enemmänkin Luo Guanzhongin kirjoittamaan romaaniin "Sanguo yanyi", kuin oikeaan historiaan.
Yleistä.
Alkuperäinen "Dynasty Warriors" -peli oli sivuttaissuunnasta kuvattu yksi yhtä vastaan taistelupeli, jossa toisiaan vastaan ottelivat erilaisin asein varustetut sankarit Kiinan kolmen kuningaskunnan aikakaudelta.
"Dynasty Warriors 2":sta lähtien pelisarja on ollut "hack'n'slash" -tyylinen. Musou Mode -pelitilassa pelaaja valitsee jonkin historiallisista hahmoista ja taistelee tällä erilaisilla "kolmen kuningaskunnan" aikakauden tapahtumiin sijoittuvilla taistelukentillä. Jokaisella kenraalilla on oma tarinansa, jonka juoni johdattaa pelaajan taistelukentältä toiselle. Dynasty Warriors 2 ja -3 peleissä Musou Modea pystyi pelaamaan ainoastaan joko Shu, Wu tai Wei -valtioiden kenraaleilla, näiden ollessa pelisarjan keskeisimmät valtiot. Vasta "Dynasty Warriors 3: Xtreme Legends":istä alkaen vaihtoehtoisilla kenraaleilla on ollut oma "Musou Mode".
"Dynasty Warriors 4" tekee poikkeuksen tarinankerrolliseen "Musou Modeen". Kyseisessä pelissä ei valita yhtä kenraalia ja tämän tarinaa, jota seurata, vaan pelattavissa on kokonaisen kuningaskunnan tarina. Dynasty Warriors 5 -pelissä jokaisella hahmolla on oma Musou Mode, kun taas seuraavassa osassa vain tietyillä hahmoilla on Musou Mode. Sarjan seitsemäs osa palaa neljännen osan tarinankerrontaan, mutta tällä kertaa jokaisessa kentässä hahmo on ennalta määrätty eikä sitä voi vaihtaa. Dynasty Warriors 8 jatkaa edeltäjänsä tarinankerrontamuotoa, mutta joissakin taisteluissa pelaaja valitsee 2-4 hahmosta.
Pelisarjan "Empires" -lisäosat antavat pelaajalle mahdollisuuden rakentaa itse oma kuningaskuntansa Kiinan kartalle, joko historiallisessa tai fiktionaalisessa skenaariossa.
Pelihahmot.
Wu
Wei
Shu
Jin
Muut pelattavat hahmot
Musta Dahlia (elokuva)

Musta Dahlia () on Brian De Palman ohjaama elokuva, joka perustuu James Ellroyn samannimiseen romaaniin. Se sai ensi-iltansa avauselokuvana Venetsian elokuvajuhlilla 30. elokuuta 2006.
Tarina perustuu tositapahtumiin, Los Angelesissa vuonna 1947 tapahtuneeseen nuoren naisnäyttelijän ratkaisemattomaan murhaan.
Taustaa.
Elokuvan esituotannossa David Fincher oli valittu ohjaajaksi ja Mark Wahlberg Lee Blanchardin rooliin. Wahlberg joutui kuitenkin jättämään projektin, sillä hän ei onnistunut sovittamaan sen ja toisen elokuvansa "The Brazilian Jobin" kuvausaikatauluja yhteen.
Kun De Palmasta tuli ohjaaja, hän otti rooliin Aaron Eckhartin juuri ennen kuvausten aloitusta huhtikuussa 2005. James Horner oli alun perin mukana projektissa, mutta helmikuussa 2006 ilmoitettiin, että Mark Isham oli korvannut hänet. Elokuvaa kuvattiin Los Angelesissa Kaliforniassa ja Pernikissä Bulgariassa. Kay Lalken roolia tarjottiin Eva Greenille, mutta hän kieltäytyi, koska halusi välttää tyypillistä femme fatalen roolia. Roolin sai Scarlett Johansson.
Vastaanotto.
Elokuva sai ensi-iltansa 15. syyskuuta 2006 Yhdysvalloissa 2 226 teatterissa. Avausviikonloppuna se nousi toiselle sijalle ja tuotti 10 miljoonaa dollaria. Kuuden viikon jälkeen 26. lokakuuta 2006 se oli tuottanut 22 545 080 dollaria.
Amerikkalaisten kriitikoiden keskuudessa elokuva ei saanut kovin hyvää vastaanottoa, mutta suomalaiskriitikko Arto Pajukallio löysi siitä tyylittelyä ja aisteja hivelevää visuaalista loistokkuutta. 
"Turun Sanomien" Tapani Maskula kirjoitti, ettei De Palman lisäksi enää ole juuri toista ohjaajaa, joka näin rakastaisi Hollywoodin loistokauden keinotodellisuutta ja illuusioita. James Ellroyn monimutkaisen jännitysromaanin hän sanoi tarjoavan kiitollista materiaalia De Palmalle ”rakentaa ulkoisesti tunnistettavat puitteet kangastukselleen ja kietoutua muistojen kultaamaan helminauhaan”.
Aitos

Aitos (, kreikaksi/traakiaksi Αετός) on kaupunki Itä-Bulgariassa. Aitos kuuluu Burgasin alueeseen. Kaupungin asukasluku oli 17 764 vuonna 2021.
Katjuša (kappale)

Katjuša () on venäläinen toisen maailmansodan aikainen laulu tytöstä, joka ikävöi armeijan palveluksessa olevaa rakastaan. Laulun on säveltänyt Matvei Blanter vuonna 1938, ja sanoituksen on tehnyt Mihail Isakovski. Ensimmäisen kerran laulun esitti Lidija Ruslanova. Kriitikot ovat esittäneet, ettei sävelmä ole Blanterin, sillä samankaltainen sävel on Igor Stravinskyn oopperassa "Mavra" (1922).
Nimi Katjuša on diminutiivi venäläisestä nimestä Jekaterina (ks. Katariina). Katja on lempinimi ja Katjuša hellä diminutiivi.
Laulu on antanut nimensä myös neuvostoliittolaisille raketinheittimille BM-8, BM-13 ja BM-31, jotka rakennettiin toisen maailmansodan aikana puna-armeijan käyttöön.
Toinen maailmansota.
Laulu esitettiin ensimmäisen kerran venäläisessä teollisuuskoulussa Moskovassa vuonna 1941, jolloin naisopiskelijat lauloivat sen jäähyväisiksi natsi-Saksan vastaiseen taisteluun lähteville venäläisille sotilaille. Laulu tuli suosituksi koko Neuvostoliitossa.
Italialainen laulu Katjušan melodiaan.
Italia liittyi liittoutuneisiin vuonna 1943. Seuraavien kahden vuoden aikana italialaiset partisaanit taistelivat Italiassa saksalaisia natseja ja italialaisia fasisteja vastaan. Felice Cascione (1918–1944) kirjoitti ”Katjušaan” italialaisen sanoituksen. Laulusta ”Fischia il vento” () tuli (”Bella ciaon” ja ”La Brigata Garibaldin” ohella) yksi suosituimmista partisaanihymneistä.
Katjušan hepreankielinen versio.
Monien muiden vanhojen venäläisten laulujen tavoin ”Katjuša” on muodostunut Israelissa kansanlauluksi. Valko-Venäjällä syntynyt runoilija Noah Pniel käänsi laulun hepreaksi vuonna 1940 ollessaan Liettuassa ennen saapumistaan Israeliin. Laulu tuli erittäin suosituksi juutalaisten pioneerien keskuudessa ja myöhemmin Israelin vastaperustetun valtion nuorisoliikkeissä ja kibbutseilla. Kuuluisa kibbutsiryhmä Gevatron teki siitä myöhemmin suositun tulkinnan. Laulua kutsutaan usein nimellä ”Päärynä ja omena kukkivat” (לבלבו אגס וגם תפוח) laulun hepreankielisen sanoituksen ensimmäisen säkeen mukaan. Laulu on hyvin suosittu vielä nykyäänkin.
Katjušan suomenkieliset versiot.
Jatkosodan aikana laulu tehtiin suomenkielinen versio nimeltään ”Karjalan katjuusa”. Laulun sanat ovat samanlaisia kuin alkuperäiset venäjänkieliset, mutta sanat on muokattu liittymään enemmän Suomeen ja Karjalaan. Toinenkin versio Katjušasta tehtiin nimeltään ”Sörkän sällit”, jota käytetään opiskelijabileissä.
Batmanin maakunta

Batman on yksi Turkin 81 maakunnasta. Batman sijaitsee pääosin kurdien asuttamalla alueella maan kaakkoisosassa. 
Maakunnan pinta-ala on 4 477 neliökilometriä ja väkiluku 557 593 (2014).
Piirikunnat.
Batmanin maakunta on jaettu kuuteen piirikuntaan (hallinnollinen piirikunta lihavoitu):
Leväbarbi

Leväbarbi ("Crossocheilus siamensis") on särkien heimoon kuuluva kalalaji. Se on helppohoitoinen seura-akvaarion parvikala, joka on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö viherleviä. Sitä sekoitetaan usein kuonobarbiin ("Epalzeorhynchos kalopterus") ja levänuoliaiseen ("Gyrinocheilus aymonieri") sekä mahdollisesti juovaimubarbiin.
Koko ja ulkonäkö.
Leväbarbi voi kasvaa jopa 16-senttiseksi ja elää jopa 10-vuotiaaksi. Leväbarbi on pitkä kala ja se tarvitsee kohtalaisen suuren akvaarion. Leväbarbin väri on hopeankellertävä ja sillä on musta raita joka tummuu vanhetessa. Nimensä mukaan se syö levää, rapsutellen sitä ahkerasti alaspäin kääntyvällä suullaan.
Alkuperä.
Leväbarbi on kotoisin Kaakkois-Aasiasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Leväbarbi on taitava hyppelijä, joten leväbarbialtaan pitää olla hyvin suojattu. Laji ui keskivedessä ja voi elää jopa kymmenvuotiaaksi. Leväbarbi on aggressiivinen kutuaikana.
Vesiolot ja ravinto.
24–26-asteinen vesi on todettu lajille sopivaksi, happamuus eli pH 6,5–8,0 ja veden kovuus n. 5–20 dH. Akvaario ei saa olla liian täynnä, sillä tämä kala vaati paljon uintitilaa. Leväbarbiparvelle tulisi olla 100 cm pitkä allas.
Leväbarbi on lähes kaikkiruokainen.
Çanakkalen maakunta

Çanakkale on yksi Turkin 81 maakunnasta. Çanakkalen maakunta sijaitsee maan luoteisosassa Dardanellien ympäristössä sijaiten sekä Euroopassa että Aasiassa. 
Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 513 341.
Piirikunnat.
Çanakkalen maakunta on jaettu 12 piirikuntaan (hallinnollinen piirikunta on lihavoitu):
Hans Heinrich Thyssen-Bornemisza

Hans Heinrich Thyssen-Bornemisza de Kászon (13. huhtikuuta 1921 Scheveningen, Haag, Hollanti – 27. huhtikuuta 2002 Sant Feliu de Guíxols, Katalonia, Espanja) oli hollantilaissyntyinen Hollannin ja Unkarin kansalainen, jolla oli isältään peritty unkarilainen aatelisnimi vuoteen 1950. Hänen isänsä oli saksalaissyntyinen Heinrich Thyssen-Bornemisza de Kászon (1875–1947) ja äiti unkarilainen aatelinen Margit Bornemisza de Kászon (1887–1971). Thyssenin suku, joka oli alun perin saksalainen, loi omaisuutensa lähinnä terästeollisuudessa.
Elämänvaiheet.
Thyssen-Bornemisza kävi koulunsa Haagissa. Vuosina 1940–1945 hän opiskeli oikeus- ja taloustieteitä sekä taidehistoriaa Sveitsissä Bernin ja Fribourgin yliopistoissa. Hän asui vuodesta 1950 Sveitsin Luganossa ja pitkään myös Monacossa, Englannissa ja Espanjassa.
Thyssen-Bornemisza oli huomattava taiteen keräilijä ja teollisuusmies. Isänsä kuoltua vuonna 1947 hän peri suvun teollisuusomaisuuden ja osti takaisin suvun menettämät taidekokoelmat. Taidekokoelma asetettiin yleisön nähtäville kolmelle paikkakunnalle Espanjaan: Madridin Villahermosa-palatsiin (nykyinen Museo Nacional Thyssen-Bornemisza), Barcelonan Pedralbes-luostariin ja Castagnolan Villa Favoritaan. Vuonna 1993 Espanjan valtio osti Madridin-kokoelmat ja valtaosan Madridiin siiretystä Castagnolan-kokoelmasta. Barcelonan-näyttely suljettiin vuonna 2002.
Thyssen kuoli vuonna 2002 Espanjassa. Hänet on haudattu sukutilalle Landsbergin linnaan, Ruhrin alueelle Essenin lähelle Saksaan.
Avioliitot.
Thyssen-Bornemisza oli naimisissa viisi kertaa. Hän nai 1. elokuuta vuonna 1946 itävaltalaisen aristokraatin prinsessa Teresa Amalia Franziska Elisabeth Maria von Lippe-Weissenfeldin (s. 1925). He saivat yhden lapsen, Georg Heinrichin (s. 1950). Pariskunta erosi 1954. Toinen avioliitto alkoi vuonna 1954, kun hän nai anglo-intialaisen mallin Nina Dyerin (1930–1965). He eivät saaneet lapsia ja erosivat vuonna 1956. Myöhemmin Dyer nai prinssi Sadruddin Aga Khanin. Dyer teki itsemurhan vuonna 1965.
Thyssen-Bornemiszan kolmas avioliitto alkoi vuonna 1956, kun hän nai uusiseelantilais-brittiläisen mallin Fiona Frances Elaine Campbell-Walterin (s. 1932). He saivat yhden lapsen, Francescan (s. 1958), joka nai Karl Habsburg-Lothringenin, Itävallan viimeisen keisarin pojanpojan. Thyssenin kolmaskin liitto päätyi eroon vuonna 1965, ja myöhemmin Fiona nai kreikkalaisen Alexander Onassisiksen, joka oli laivanvarustaja Aristoteles Onassiksen poika.
Thyssenin neljäs vaimo oli Denise Shorto (s. 1942), brasilialaisen pankkiirin tytär, jonka kanssa Thyssen-Bornemisza meni naimisiin vuonna 1967. He saivat yhden lapsen. Pariskunta erosi vuonna 1984. Viidennen kerran Thyssen meni naimisiin vuonna 1985 espanjalaisen María del Carmen Rosario Cervera Fernández de la Guerran eli Carmen "Tita" Cerveran (s. 1943) kanssa, joka oli vuoden 1961 Miss Espanja.
Heinrich Thyssen

Heinrich Thyssen, vuodesta 1907 paroni Heinrich Thyssen-Bornemisza de Kászon, (31. lokakuuta 1875 Mülheim an der Ruhr, Nordrhein-Westfalen, Saksa – 26. kesäkuuta 1947 Castagnola (nykyisin osa Luganoa), Ticino, Sveitsi) oli saksalais-unkarilainen teollisuusyrittäjä ja taiteenkerääjä. Hän kuului Thyssenin sukuun, joka on Saksan rikkaimpia ja vaikutusvaltaisimpia.
Opiskeltuaan fysiikkaa, mineralogiaa ja kemiaa Münchenin, Berliinin, Bonnin ja Heidelbergin yliopistoissa hän valmistui Heidelbergissä kemian tohtoriksi vuonna 1900. Vuonna 1907 Thyssen avioitui unkarilaisen aatelistyttären Margit Freiin Bornemisza de Kászon et Impérfnanin kanssa. Ilman miespuolisia perijöitä ollut appi adoptoi Thyssenin, joka sai näin Itävalta-Unkarin kansalaisuuden ja paronin arvonimen. Thyssen-Bornemisza asettui asumaan Rechnitzin linnaan nykyiseen Itävaltaan. Siellä hän aloitti taiteen keräilyn. 
Ensimmäisen maailmansodan ja Itävalta-Unkarin romahduksen jälkeen Thyssen-Bornemisza muutti vuonna 1919 taidekokoelmineen Haagiin Hollantiin. Vuosina 1919–1921 Thyssen-Bornemisza hankki veljensä Fritzin kanssa enemmistön teollisuusyritys Thyssenistä. Haagissa hän hoiti Thyssenin suvun yritystoimintaa. 
Vuonna 1930 Thyssen-Bornemisza muutti Müncheniin ja sieltä edelleen vuonna 1932 Sveitsiin, Luganon lähelle Castagnolaan. Vuonna 1933 hän erosi ensimmäisestä vaimostaan. Thyssen-Bornemisza oli naimisissa kolme kertaa. Hän kuoli vuonna 1947 Sveitsissä.
Thyssenin poika paroni Hans Heinrich Thyssen-Bornemisza jatkoi taiteen keräämistä, mutta myi kokoelman vuonna 1993 Espanjan valtiolle. Taidekokoelma on esillä Madridissa Museo Nacional Thyssen-Bornemiszassa.
Iso-Timonen

Iso-Timonen on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla.
Järvi sijaitsee noin 12 kilometriä pohjoiseen Juorkunan kylästä ja noin 41 kilometriä koilliseen Utajärven keskustaajamasta. Se saa vetensä ympäröiviltä soilta ja laskee itään Marttisjärveen Timo-ojaa pitkin.
Ominaisuudet.
Soiden keskellä sijaitseva, melko suuri ja matala järvi on ruskeavetinen. Suoperäisyydestään johtuen se on erittäin humuspitoinen ja rehevä. Pohjoisesta järvelle työntyvä Salmenniemi jakaa järven kahteen altaaseen: suurempaan itäiseen altaaseen sekä pienempään läntiseen Heinäselän altaaseen. Heinäselkää muusta järvestä erottavassa kapeassa salmessa on lapinpadon jäänteet. Iso-Timonen on myös jossain määrin edustava esimerkki ns. dystrofisesta järvestä, johon tulevalla lähdevedellä on ilmeisesti suuri merkitys järven happipitoisuudelle ja ravinteisuudelle.
Järvimaisema.
Järven valuma-alue on pääosin suota, josta on ojitettu noin puolet. Laajin valuma-alueen suo on Kiiskisuo, joka on aapaa. Huomattavimmat järven ympäristön harjumaiset muodostumat ovat pohjoislaidan Viinivaaran eteläosa ja etelän puolen Juurimaa. Järven rannat ovat nevoja ja rämeitä ja ranta-alueen suot ovat pääosin ojittamattomia. Järven laskuoja Timo-oja on hitaasti virtaava ja suorantainen. Viinivaaran pohjavesi purkautuu paljolti Kiiskihetteen lähteeseen, joka on voimakkaasti kiehuva avolähde. Hetteen lähdepuro kulkee kaivetun valtaojan kautta juuri Iso-Timosen järveen.
Rajatila

Rajatila voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Mark Evans

Mark Whitmore Evans (s. 2. maaliskuuta 1956 Melbourne, Australia) on australialainen muusikko. Hän oli australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n basisti vuosina 1975–1977 ja oli mukana albumeilla "T.N.T.", "High Voltage", "Dirty Deeds Done Dirt Cheap" ja "Let There Be Rock". Hänet näkee myös yhtyeen videoissa "It's a Long Way to the Top (If You Wanna Rock 'n' Roll)" ja "Jailbreak". Hänen ensimmäinen esiintymisensä bändin kanssa oli australialaisessa TV-ohjelmassa "Countdown" jossa he esittivät kappaleen Baby, Please Don't Go (taltiointi löytyy Family Jewels DVD:ltä). Let There Be Rockin äänitysten jälkeen Evans joutui erimielisyyksiin Angus Youngin kanssa ja joutui eroamaan yhtyeestä. Hänet korvattiin Cliff Williamsilla.
Muita Evansin yhtyeitä ovat olleet Contraband, Finch, Men With Sticks ja The Party Boys. Nykyisin hän soittaa bassoa Rose Tattoossa.
Kurimo

Kurimo voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Sukunimenä
Box Delivery

Box Delivery on norjalainen Norjan valtion omistuksessa oleva lähettipalveluja tarjoava yritys. Se on Norjan postin tytäryhtiö, ja pohjoismaiden suurin. Box Delivery toimii Norjassa, Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa. Suomessa Box Delivery on ostanut Lähettiryhmän, Jw-Lähetit ja Fillarilähetit. Box Delivery toimittaa kaikkea kirjekuorista massiivisiin lavoihin. Suomessa Box Delivery on toiminut vuodesta 2005 lähtien.
Aérospatiale-Matra

Aérospatiale-Matra oli ranskalainen ohjuksia ja lentokoneita valmistanut yhtiö, joka syntyi vuonna 1999 Aérospatialen ja Matra Hautes Technologiesin yhdistyessä. Yhtiö sulautui saksalaisen DaimlerChrysler Aerospace AG:n (DASA) ja espanjalaisen Construcciones Aeronáuticas SA-yhtiön (CASA) kanssa perustaen EADS-yhtiön vuonna 2000.
Aérospatiale-Matra Missiles.
Matra loi ohjuksia valmistavan Matra BAe Dynamics-yhtiön yhdessä British Aerospace Dynamics-yhtiön kanssa vuonna 1996. Matra kuitenkin ylläpiti omaa ohjuksiin erikoistunutta tytäryhtiötä (Matra Missiles). Tästä tuli Aérospatiale Matra Missiles (AMM) vuonna 1999 – sekin liittyi EADS:iin, jossa se oli ensin Aérospatiale Matra Missiles muuttuen osaksi EADSin MBDA-ohjusyhtiötä.
Vaativa persoonallisuus

Vaativa persoonallisuus tai vaativa persoonallisuushäiriö tai pakko-oireinen persoonallisuushäiriö (ICD-10-luokituksessa koodi F60.5, englanniksi "obsessive-compulsive personality disorder" eli OCPD eli pakko-oireinen persoonallisuushäiriö) on persoonallisuushäiriö, johon saattaa kuulua muun muassa liiallista täydellisyyden tavoittelua, sovinnaisuutta, ylenmääräistä tunnontarkkuutta, huolehtimista ja työkeskeisyyttä tai itsepäisyyttä. Se on selvästi eri häiriö kuin pakko-oireinen häiriö (englanniksi "obsessive-compulsive disorder" eli OCD).
Diagnostiset kriteerit.
Persoonallisuushäiriön diagnosoinnin tulisi pohjautua mahdollisimman moneen tietolähteeseen. Joskus diagnoosi potilaan persoonallisuudesta on mahdollista tehdä yhden haastattelun perusteella, mutta usein on tarpeen suorittaa useampia haastatteluja ja kerätä tietoja muistakin lähteistä, kuten muilta ihmisiltä ja sairauskertomuksista.
Vaativan persoonallisuuden diagnostiset kriteerit ovat ICD 10 -tautiluokituksen mukaan seuraavat:
Tutkittavan persoonallisuus täyttää vähintään neljä seuraavista kriteereistä:
Lisäksi tutkittava täyttää persoonallisuushäiriön (F60) yleiset kriteerit:
Matra BAe Dynamics

Matra BAe Dynamics oli EU:n suurin ohjusten valmistaja.
Yritys syntyi vuonna 1996, kun puolet ranskalaisesta Matra Defensestä ja puolet englantilaisesta British Aerospace Dynamicsin (osa British Aerospace-konsernia) yhdistyivät.
British Aerospace oli jo vuonna 1989 pyrkinyt yhdistämään ohjusalan voimansa Thomson-CSF:n kanssa. Sen arveltiin johtavan miltei monopoliin EU:ssa, mikä oli fuusion pääesteitä.
Matra BAe Dynamics osti vuonna 1997 30% LFK:n osakkeista. LFK on nykyisin EADSin tytäryritys. Vuonna 2001 Matra BAe Dynamics yhtyi Aerospatiale Matra Missiles -yhtiöön ja Alenia Marconi Systems -yhtiöön. Tämä loi EADSiin kuuluvan MBDA-ohjusyhtiön.
Sarek

Sarek on kansallispuisto Pohjois-Ruotsissa Jokimukan kunnan alueella. Se rajoittuu kansallispuistoihin Padjelanta ja Stora Sjöfallet, jotka yhdessä muodostavat Euroopan suurimman ja vanhimman luonnonpuistoalueen. Sarekin pinta-ala on 197 000 ha (1 970 km²), joista 148 km² on jäätiköitä. Se on tunnettu eristyneisyydestään ja korkeista jyrkkärinteisistä vuoristaan. Kansallispuiston alueella sijaitsee peräti kuusi Ruotsin kolmestatoista korkeimmasta vuoresta ja noin sata jäätikköä. 
Sarekin kansallispuisto on erittäin suosittu vaelluskohde, mutta sitä ei suositella aloittelijoille. Maasto on paikoin hyvin kivistä, varsinkin vuorten rinteillä. Erityisen vaarallista on vaeltaminen talvisin lumivyöryvaaran takia. Puisto on pyritty pitämään mahdollisimman koskemattomana ja eristyneenä monipuolisen luonnon suojelemiseksi. Tienviitoilla merkittyjä vaellusreittejä ei ole, lukuun ottamatta aluetta sivuavaa Kungsledenin reittiä, joka on myös selvästi erottuva polku. Kungsledenille pääsee kätevästi Kvikkjokk-nimisestä kylästä, joka sijaitsee 114 km Jokimukasta luoteeseen. Muitakin reittejä löytyy myös kartoista, mutta ne saattavat olla vaikeasti hahmotettavissa luonnossa niiden vähäisen käytön takia.
Sarekilla on useita suuria tunturimassiiveja, joita syvät laaksot erottavat. Laakson ja vuorenhuipun korkeusero on suurimmillaan lähes 1 300 m. Korkeimmat huiput ovat Sarektjåkkålla sijaitsevat Stortoppen (2 089 m), Nordtoppen (2 056 m), Sydtoppen (2 023 m) ja Buchtoppen (2 010 m). Myös Pårtella on yli 2 000-metrisiä tuntureita: Pårtetjåkkå (2 005 m) ja Palkatjåkkå (2 002 m). Yli 1 900 metriin kohoavia huippuja on Sarekilla 35.
Sarek on vuodesta 1996 ollut osa Laponiaksi kutsuttua, Ruotsin Lapin alueen luontoarvoja ja saamelaiskulttuuria turvaavaa kohdetta Unescon maailmanperintöluettelossa. Laponia kattaa kaikkiaan 9 400 neliökilometrin laajuisen erämaa-alueen, johon kuuluu neljä kansallispuistoa (Sarek, Muddus, Padjelanta ja Stora Sjöfallet) ja kaksi luonnonpuistoa (Sjaunja ja Stubba). Laponian maailmanperintökohde sijaitsee kokonaisuudessaan Norrbottenin läänin Arjeplogin, Jällivaaran ja Jokimukan kunnissa.
Viime jääkauden aikaisen mannerjäätikön viimeiset rippeet on jäljitetty Sarekiin.
Miinanraivaaja DR-1

Miinanraivaaja DR-1 oli Suomen merivoimien miinanraivaaja. Alus oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja. Tyyppi oli niin merikelpoinen, että lisäpolttoainesäiliöin varustettuna se voitiin ajaa omin konein Yhdysvalloista Englantiin. Kuitenkin aluksia upposi monta tässä siirrossa.
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoumainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja sen syväys oli 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä. Alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. 
Palvelus.
Kansanhuoltoministeriö osti kaikkiaan viisitoista alusta sodanjälkeistä miinanraivaukseen. Alus liitettiin 29. syyskuuta 1946 raivaajalaivastoon. Raivauksen päätyttyä vuonna 1954 "DR-1" myytiin.
Rengassalama

Rengassalama on valokuvakameran lisäosa, joka koostuu kahdesta osasta, rengasmaisesta valaisuosasta objektiivin päässä ja salamaosasta salamaistukassa. Ne on yhdistetty kaapelilla.
Rengassalama valaisee kohdetta monesta suuntaa jolloin kohteeseen saadaan tasaisempi valaistus.
Miinanraivaaja DR-2

Miinanraivaaja DR-2 oli Yhdysvaltain ylijäämävarastosta ostettu, Normandian maihinnousua varten rakennettu Yhdysvaltain asevoimien ST-luokan hinaaja ST-343.
Valmistus.
Alus tilattiin American Machinery Corporationilta Beresfordista Floridasta. Se valmistui 1943. Se oli 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys oli 2,6 metriä, mutta koneteho oli muista poiketen 400 hevosvoimainen diesel, luultavasti Atlas Imperial. Aluksessa ei ollut peruutusvaihdetta, vaan kone oli pysäytettävä ja käynnistettävä toiseen suuntaan. Myöhemmin Suomessa alukseen vaihdettiin säätölapapotkuri.
Palvelus.
Kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen. Aluksen matka Suomeen alkoi 28. heinäkuuta Schiedamin Wilhelminahavenista. Osasto saapui 8. elokuuta Hankoon.
Kansanhuoltoministeriön Hinaaja No:2 vuokrattiin 30. marraskuuta 1946 merivoimille miinanraivaajaksi nimellä "DR-2". Alus liitettiin III Raivausosastoon raivaamaan miinoja Suomenlahdelta. Merivoimat osti 27. joulukuuta 1951 aluksen. Se peruskorjattiin 1956 Haminan Konepaja Osakeyhtiöllä, jolloin siihen asennettiin pääkoneeksi 510-hevosvoimainen Wärtsilä Vasa 514T. Aluksen runko ja ohjaamo peruskorjattiin ja samalla sen pituus kasvoi melkein viisi metriä. Alus sai 1956 uuden nimen "Pyhtää", kun se sijoitettiin itäisen Suomenlahden linnakkeiden yhteysalukseksi. Kotkan Rannikkopatteristossa se oli vuoteen 1983, jolloin Valas-luokan yhteysalukset aloittivat palvelunsa.
Alus peruskorjattiin 1983 Valmetin Kotkan konepajalla, minkä jälkeen se siirrettiin Raumalle merivoimien yhteysalukseksi nimettynä "Pyhärannaksi". Alus oli Turun Rannikkorykmentissä vuoteen 1990.
Famnen.
Nykyisin aluksen omistaa Rederi Uddeman Oy Ab Turussa. Alus muunnettiin matkustaja-alukseksi 1993 Paraisten telakalla ja se on Turussa Aurajoella tilausliikenteessä nimellä "MS Famnen".