tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leon Muggli

Leon Muggli (s. 9. heinäkuuta 2006 Cham, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Muggli pelaa kaudella 2024–2025 lainasopimuksella Sveitsin NL-liigassa pelaavassa kasvattajaseurassaan EV Zugissa. Mugglilla on NHL-seura Washington Capitalsin kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka ulottuva tulokassopimus.
Washington Capitals varasi hänet toisella kierroksella 52. varausvuorolla . Muggli on pelannut 60 NL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja 13 syöttöä eli yhteensä 16 tehopistettä. Muggli on pelannut 11 NL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli kaksi tehopistettä. Uran tlastot päivitetty 6. joulukuuta 2024.
Hanna Mina

Hanna Mina (; 9. maaliskuuta 1924 Latakia – 21. elokuuta 2018 Damaskos) oli syyrialainen kirjailija.
Mina asui lapsena alueella, joka joutui Turkin valtaamaksi. Perhe palasi tämän jälkeen Latakiaan. Mina liittyi lapsena vastarintaliikkeeseen, joka vastusti ranskalaista miehitystä. Ennen uraansa kirjailijana hän työskenteli muun muassa satamassa ja lyhytaikaisesti merimiehenä. Vuosina 1941–1951 Mina asui enimmäkseen Syyrian ulkopuolella. Hän vietti muun muassa viisi vuotta Kiinassa, minkä lisäksi hän asui myös Beirutissa ja Euroopassa. Mina kirjoitti varhaisella urallaan radiodraamoja. Vuonna 1951 hän oli perustajajäsenenä Syyrian kirjailijaliitossa. Hänen ensimmäinen romaaninsa julkaistiin vuonna 1954.
Mina suuntautui poliittisesti vasemmistoon, mutta luopui myöhemmin poliittisesta aktiivisuudesta ja keskittyi kirjoittamiseen. Hän tuli tunnetuksi syyrialaisten merimiesten elämän ja meren kuvauksistaan. Hän kirjoitti myös syyrialaisten kokemasta köyhyydestä ja puutteesta sekä politiikan vaikutuksista kansalaisten elämään. Mina oli mukana perustamassa Arabikirjailijoiden liittoa 1960-luvun lopussa. Hän kuitenkin erosi siitä vuonna 1995 solidaarisuudesta israelilaisten intellektuellien tapaamisen takia erotettua runoilija Adunista kohtaan. Minan teoksia on käännetty monille kielille. Hänelle myönnettiin vuonna 1990 Al Owais -palkinto.
Mina sai viisi lasta. Hänen ensimmäinen poikansa kuoli 1950-luvulla perheen kärsiessä äärimmäisestä köyhyydestä. Toisesta pojasta Saadista tuli näyttelijä.
Oiva Turpeinen

Oiva Turpeinen (s. 20. heinäkuuta 1942 Jokikylä, Ristijärvi) on suomalainen väestöhistorioitsija ja tietokirjailija, jolle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2003.
Turpeinen väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1986 nälkävuosien väestöhistoriasta. Hän työskenteli Helsingin yliopistossa assistenttina ja tutkijana, kunnes siirtyi vapaaksi tutkijaksi. Tutkijana hän on kirjoittanut monipuolisesti Kainuun paikallishistoriasta, väestöhistoriasta, tekniikan kehityksestä, lastensuojelusta, lääketieteen historiasta, Venäjästä ja lehdistöhistoriasta.
Turpeinen sai yhdessä Panu Pulman kanssa Väinö Voionmaa -palkinnon vuonna 1998 parhaasta paikallishistoriallisesta teoksesta, palkinto myönnettiin "Pikkukaupungin unelmia: Kajaani 1906–1976" -teokselle. Oulun Historiaseura myönsi hänelle Olaus Magnus -palkinnon vuonna 1995.
Ulfat Idlibi

Ulfat Idlibi (; marraskuu 1912 Damaskos – 21. maaliskuuta 2007 Pariisi) oli syyrialainen kirjailija ja feministi.
Idlibi omaksui nationalistisen katsantokannan Ranskan pommitettua Damaskosta reaktiona syyrialaisten vastarintaan. Hän meni 17-vuotiaana naimisiin Saksassa kouluttautuneen fysiologi Hamdi al-Idilbin kanssa. Idlibi aloitti tarinoiden julkaisemisen lehdissä teini-ikäisenä. Hän sai vuonna 1948 BBC:n arabiankielisen palvelun myöntämän palkinnon novellistaan. Idlibi julkaisi ensimmäisen novellikokoelmansa vuonna 1954. Johdannon siihen teki egyptiläinen kirjailija Mahmud Taymur. Idlibi tuli parhaiten tunnetuksi romaanistaan "Dimashq ya Basmat al-Huzn", joka julkaistiin vuonna 1980. Sen englanniksi käännetty versio "Sabriya: Damascus Bitter-Sweet" julkaistiin vuonna 1995. Syyrian televisiossa esitettiin kirjasta tehty sarja.
Idlibi työskenteli myös luennoitsijana ja esseistinä. Monissa hänen kirjoituksistaan käsitellään naisten asemaa. Idlibin poika, pankkiiri Ziad Idilbi kuoli vuonna 1995. Hänellä oli myös toinen poika ja tytär. Idlibi asui vanhoilla päivillään osan ajasta Damaskoksessa ja osan ajasta tyttärensä kanssa Pariisissa. Myös Idlibin setä tai eno Kazem Daghestani oli kirjailija.
Khaled Khalifa

Khaled Khalifa (; 1. tammikuuta 1964 Urum al-Sughra – 30. syyskuuta 2023 Damaskos) oli syyrialainen kirjailija.
Khalifa aloitti runouden kirjoittamisen 15-vuotiaana. Hän opiskeli oikeustiedettä Aleppon yliopistossa ja valmistui vuonna 1988. Hän keskittyi vakavasti kirjoittamiseen suoritettuaan asepalveluksen Damaskoksessa. Khalifa oli vuonna 1990 mukana perustamassa "Alef"-kirjallisuuslehteä, jonka Syyrian hallinto sulki vuonna 1993. Khalifa julkaisi urallaan kuusi romaania, joissa käsitellään elämää Aleppossa, pelolla kontrolloivaa hallintoa ja sodan runtelemaa maata. Khalifan kolmas romaani julkaistiin Beirutissa vuonna 2008, koska Syyria oli kieltänyt hänen kirjansa. Khalifalle myönnettiin vuonna 2013 Nagoub Mahfouz -kirjallisuusmitali teoksesta "La sakakin fi matabikh hadhihi al-madina".
Khalifa tuki kansannousua Syyriassa mielenosoitusten alkaessa vuonna 2011. Hän joutui matkustuskieltojen ja pahoinpitelyn kohteeksi. Khalifan romaani "Al-mawt 'amal shaq" (2016) käsittelee Syyrian sisällissodan aikaa. Tämä teos eteni National Book Award -finalistiksi vuonna 2019. Khalifa teki myös elokuva- ja televisiokäsikirjoituksia. Hänellä oli residenssit Harvardin ja Durhamin yliopistoissa. Khalifa myös maalasi ja oli valmistautumassa näyttelyyn Bahrainissa ennen kuin kuoli sydäninfarktiin 59-vuotiaana.
Bereket

Bereket (vuoteen 1999 saakka "Gazanjyk") on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Balkanin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee lähellä Kopetdagvuoriston luoteisrinteitä 130 kilometriä maakunnan pääkaupungista Balkanabatista kaakkoon. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 23 697 asukasta.
Paikkakunta on syntynyt rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1895. Siitä tuli kaupunki vuonna 1939.
Bereketin kautta kulkee Türkmenbaşyn ja Aşgabatin välinen maantie ja rautatie sekä Kazakstanista Iraniin johtava uusi rautatie. Kaupungissa on rautatieliikenteen yrityksiä, rakennustarvike- ja mattotehdas. Bereket on Karakumin kanavan päätepiste, josta lähtee vesijohto alueen länsiosiin.
Qusayr (Syyria)

Qusayr () on kaupunki Syyrian Homsin maakunnassa lähellä Libanonin vastaista rajaa. Sen lähellä on muinaiseen Kadešin kaupunkiin liitetty Tell Nebi Mendin rauniokumpu. Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 29 818. Monet asukkaista tosin pakenivat myöhemmin Syyrian sisällissodan taisteluja.
Maantiede.
Qusayr sijaitsee Syyrian Homsin maakunnan Qusayrin piirikunnassa lähellä Syyrian Libanonin vastaista rajaa.
Kaupungin vierestä kulkee tie Damaskoksesta Homsin maakunnan läpi kohti maan rannikkoa. Alue kaupungin ympärillä on tasaista viljelymaata. Kaupungin ympärillä on myös joukko pieniä kyliä.
Historia.
Tell Nebi Mendin rauniokumpu Qusayrin luoteispuolella on liitetty muinaiseen Kadešin kaupunkiin. Kadeš on puolestaan tunnettu Kadešin taistelusta Egyptin farao Ramses II:n ja heettiläisten kuningas Muwatalli II:n joukkojen välillä vuoden 1275 eaa. paikkeilla.
Syyrian sisällissodan puhjettua kaupungin valtasivat Bašar al-Assadin hallintoa vastustavat kapinalliset. Syyrian hallinnon joukot aloittivat suuriluontoisen hyökkäyksen sitä vastaan saden merkittävää tukea Libanonin Hizbollahilta maaliskuussa 2013. Qusayr piiritettiin ja lopulta se vallattiin kesäkuussa 2013. Kaupunki tuhoutui lähes kokonaan ja sen asukkaat pakenivat. Myöhemmin siitä muodostui Hizbollahin joukkojen tukikohta Syyriassa järjestön osallistuessa maan sisällissotaan enenevissä määrin. Sillä oli tärkeä asema yhdyslinkkinä Hizbollahin alueille Libanonin Bekaanlaaksossa. Kaupunki on ollut myös Israelin Hizbollahin vastaisten ilmaiskujen kohde. 8. joulukuuta 2024 Hizbollah vetäytyi kaupungista Syyrian kapinallisten edetessä ympäri maata.
Väestö.
Qusayrin asukasluku oli Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 29 818. Kaupungin asukkaat olivat pääasiassa sunnalaisia muslimeja, mutta monet heistä pakenivat sisällissodan aikana. Hizbollah esti myöhemmin heidän paluunsa. Ympäröivällä seudulla asuu myös šiialaisia, alaviitteja ja kristittyjä.
Tyrvään pappila

Tyrvään pappila on uusklassismia edustava kivirakennus Sastamalan Vammalassa Liekoveden rannalla lähellä Tyrvään kirkkoa. Sen on suunnitellut tamperelainen rakennusmestari Heikki Tiitola, ja se on valmistunut vuonna 1922. Seurakunnan omistuksessa ollessaan rakennus toimi kirkkoherran virka-asuntona, seurakunnan tilaisuuksien ja toimitusten järjestämispaikkana ja myöhemmin 1980-luvulla seurakunnan virastotalona. Sastamalan seurakunta myi pappilan 2014 yksityiseen omistukseen. Se toimii tapahtumien ja yritys- ja yksityistilaisuuksien järjestämispaikkana. Pappilassa järjestetään esimerkiksi konsertteja. 
Puutarha ja veistospuisto.
Pappilan puutarhassa on noin 100 nimettyä kasvia, jotka ovat puutarhan kartassa. Alueella on muun muassa seuraavat veistokset:
Myös seuraavien taiteilijoiden teoksia on ollut esillä: Lasse Nissilä, Joni Saarela, Nina Terno ja Arvo Siikamäki.
Edeltävä pappila samalla paikalla.
Samoilla perustuksilla aiemmin sijainnut puurakenteinen pappilarakennus valmistui vuonna 1892. Puupappila tuhoutui sisällissodassa huhtikuussa 1918.
Svensbergin kiviaita

Svensbergin kiviaita on Porin Noormarkussa Harjakankaan kylässä noin 4,5 km päässä Finpyystä. Harjakankaan kylän ajatellaan alkavan Svensbergin kiviaidasta. Kiviaita on nähtävissä Noormarkusta Laviaan johtavan yhdystien 2560 molemmin puolin ja lisäksi osa siitä on tien läheisessä metsässä. Kiviaidan pituudeksi mitattiin vuonna 1930 971,5 metriä. 
Kiviaitaa alettiin rakentaa hätäaputöinä 1860-luvulla. Kiviaidan materiaalia saatiin pellonraivauksen yhteydessä maasta nousseista kivistä. Aidan rakentajina mainitaan muun muassa Oskar Svensberg ja Nestor Svensberg .
Svensbergin kiviaita on yksi Noormarkun paikallishistorian tärkeistä kohteista. Noormarkkulaisilla on runsaasti sanontoja Svensbergin kiviaidasta, kuten "ikuinen kuin Svensbergin kiviaita". Kiviaitaa on sanottu myös Svensbergin suvun hautausmaaksi.
Liberian keskuspankki

Liberian keskuspankki (, CBL) on Liberiassa 18. lokakuuta 1999 asetetulla säädöksellä perustettu keskuspankki, joka aloitti toimintansa vuonna 2000. Sitä edelsi Liberian kansallispankki (, NBL).
Liberian keskuspankin hallitus koostuu viidestä presidentin nimittämästä ja senaatin vahvistamasta kuvernööristä. Pankin ensimmäisenä pääkuvernöörinä toimi Elias Saleeby. Liberian keskuspankki liittyi Alliance for Financial Inclusioniin elokuussa 2010.
Gyzylarbat

Gyzylarbat (vuosina 1999–2022 "Serdar") on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Balkanin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Kopetdagvuorten juurella 200 kilometriä maakunnan pääkaupungista Balkanabatista kaakkoon. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 48 552 asukasta.
Paikkakunta on syntynyt rautatien rakentamisen yhteydessä 1800-luvun lopussa. Siitä tuli kaupunki vuonna 1935.
Gyzylarbatin kautta kulkee Türkmenbaşyn ja Aşgabatin välinen maantie ja rautatie. Kaupungissa on rautatievaunujen korjauspaja, elintarviketeollisuutta ja mattotehdas.
Elvana Gjata

Elvana Gjata (s. 3. helmikuuta 1987 Tirana, Albania) on albanialainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja yrittäjä. Gjata on syntynyt ja kasvanut Tiranassa, ja häntä on kutsuttu Albanian musiikin popdiivaksi. Gjata nousi kuuluisuuteen julkaistuaan kaksi studioalbumia: "Mamës" vuonna 2007 ja "Afër dhe larg" vuonna 2011. Hän saavutti lisää suosiota julkaistuaan useita singlejä sekä EP-levyjä, kuten levyt "3" (2018) ja "Çelu" (2021). Gjata on lisäksi saavuttanut monia ykkössijan singlejä Albanian musiikkilistoilla. Gjata on myös saanut lukuisia palkintoja ja tunnustuksia, mukaan lukien kaksi "Balkan Music Awards" -palkintoa, "Festivali i Këngës" -palkinnon, neljä "Kënga Magjike" -palkintoa sekä "Top Fest" -palkinnon.
Miho Nakayama

Miho Nakayama (; 1. maaliskuuta 1970 – 6. joulukuuta 2024 Tokio) oli japanilainen näyttelijä ja laulaja.
Nakayama työskenteli viihdeteollisuudesta 12-vuotiaasta saakka. Hän nousi suosioon ensimmäisellä singlellään "C" (1985) ja sai sillä Japanin äänitepalkinnon parhaana uutena esiintyjänä. Vuonna 1986 hänen laulunsa “Tsuiterune Notterune” valittiin yhdeksi Japanin äänitepalkintojen parhaista lauluista. Nakayama oli BBC:n luonnehdinnan mukaan yksi Japanin suosituimmista teini-idoleista 1980-luvulla. Hän esiintyi suosituissa televisio-ohjelmissa, joihin kuuluivat "Mama wa Idol!" (1987) ja "Kimi no Hitomi ni Koishiteru" (1989). Nakayama tuli parhaiten tunnetuksi tähtiroolistaan elokuvassa "Love Letter" (1995), josta hän sai useita palkintoja. Vuonna 1998 hän oli ehdolla Japanin akatemian elokuvapalkinnon saajaksi pääosan näyttelijänä elokuvassa "Tokyo Biyori".
Nakayama oli aikoinaan naimisissa muusikko Hitonari Tsujin kanssa. Hänellä oli poika. Nakayama löydettiin kuolleena kylpyammeestaan Tokion-kodistaan joulukuussa 2024.
Pras (artisti)

Prakazrel Samuel Michel (s. 19. lokakuuta 1972 Brooklyn, New York), taiteilijanimeltään Pras, on haitilais-yhdysvaltalainen rap-artisti ja musiikkituottaja. Hänet tunnetaan The Fugees-trion jäsenenä yhdessä Lauryn Hillin ja serkkunsa Wyclef Jeanin kanssa. Yhtye oli suosittu 1990-luvulla, jolloin se julkaisi menestysalbumin "The Score" (1996). Pras on menestynyt myös soolouralla ja julkaisi kansainvälisen hittisinglen ”Ghetto Supastar” vuonna 1999.
Pras ja Jean olivat mukana Queen-yhtyeen menestyskappaleen ”Another One Bites the Dust” remix-versiolla 1998. Pras on esiintynyt myös elokuvissa ja tehnyt dokumentteja sekä web-sarjoja.
Pras sai vuonna 2019 syytteen poliittisesta salaliitosta liittyen Barack Obaman vuoden 2012 presidentinvaalikampanjalle tehtyihin laittomiin lahjoituksiin. Lisäksi häntä syytettiin lobbauksesta. Pras todettiin syylliseksi kaikkiaan kymmenessä syytekohdassa huhtikuussa 2023.
Behaviour Interactive

Behaviour Interactive (tyyliteltynä bEHAVIOUR tai BHVR) on kanadalainen sekä Kanadan suurin, vuonna 1992 perustettu videopelien kehittäjä sekä julkaisija. Behaviour Interactive omistaa 2 studiota Kanadassa: Montrealissa sekä Torontossa. Kanadan lisäksi se omistaa studion myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä Alankomaissa. Yhteensä sillä on yli 1200 työntekijää. 
Behaviour Interactiven kehittämistä peleistä tunnetuin on vuonna 2016 perustettu "Dead by Daylight", jolla on yli 60 miljoonaa rekisteröityä pelaajaa.
Behaviour Interactiven asiakkaisiin sekä yhteistyökumppaneihin kuuluu muun muassa Apple, Disney, EA, Google, Xbox Game Studios, Nintendo, Paradox, Ubisoft sekä WB Games.
Tekijänoikeussyyte.
Vuonna 2015 Behaviour Interactive kehitti Fallout Shelterin yhteistyössä Bethesda Softworksin kanssa. Myöhemmin Behaviour Interactive kehitti mobiilipelin "Westworld", jonka julkaisijana toimi Warner Bros. Interactive Entertainment. Vuonna 2018 "Bethesda Softworks" haastoi "Behaviour Interactiven" ja "Warner Bros. Interactive Entertainmentin" oikeuteen, sillä "Westworld" muistutti "Bethesdan" mukaan liian paljon Fallout Shelteriä. 
3. tammikuuta 2019 Bethesda julkaisi ulostulon jossa yhtiö kertoi, että molemmat osapuolet ovat ratkaisseet asian yhteisymmärryksessä ja Bethesda on päättänyt vetää oikeussyytteensä pois, näin ollen kaikista syytteistä luovuttiin. 
15. tammikuuta 2019 Westworldin Twitterissä kerrottiin, että peli on poistettu sovelluskaupoista ja että peli tullaan sulkemaan lopullisesti 16. huhtikuuta.
Muutama päivä myöhemmin, 25. huhtikuuta Behaviour Interactive ilmoitti, että Westworld-mobiilipelin poistaminen sovelluskaupoista ei liittynyt Bethesdan kanssa tehtyyn sovintoon vaan näiden tapahtumien ajallinen läheisyys oli täysin sattumaa.
Paraisten lukio

Paraisten lukio on Varsinais-Suomen maakunnan Paraisten kaupungissa toimiva, vuonna 1981 perustettu pieni suomenkielinen lukio. Syksyllä 2023 Paraisten lukiossa opiskeli 72 opiskelijaa. 
Syksystä 2023 lähtien lukio on sijainnut kaupungin uudessa kaksikielisessä koulukampuksessa (Oppimiskeskus Brava). Samassa yli 700 koululaisen ja opiskelijan oppimiskeskuksessa toimivat myös Paraistenseudun koulu, Sarlinska skolan, Pargas svenska gymnasium ja ammatillinen oppilaitos Axxell. Tilat ovat oppilaitosten yhteiskäytössä. Paraisten suomen- ja ruotsinkieliset lukiot tekevät yhteistyötä. Paraisten lukion opiskelijat voivat halutessaan valita myös ruotsinkielisiä kursseja. 
Paraisten lukio pärjäsi vuonna 2023 erinomaisesti STT:n tekemässä lukiovertailussa. Tuolloinen menestys perustui pieneen ylioppilaskirjoituksiin osallistuneiden opiskelijoiden tuloksiin (keväällä 2023 yhdeksän opiskelijaa).
Antananarivon kansainvälinen lentoasema

Antananarivon kansainvälinen lentoasema on Madagaskarin pääkaupungin Antananarivon läheisyydessä Ivaton kunnassa sijaitseva kansainvälinen lentoasema.
Lentoasema on ollut toiminnassa vuodesta 1967.
Lentoasemalle on rakennettu yksi ainoa, 11/29-suuntainen kiitotie, joka on 3 100 metriä pitkä ja 45 metriä leveä. Vuonna 2016 kentän kautta kulki noin 828 000 matkustajaa. Lentoaseman kapasiteetti on 1,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa.
Pargas svenska gymnasium

Pargas svenska gymnasium on Varsinais-Suomen maakunnan Paraisten kaupungissa toimiva, vuonna 1946 perustettu ruotsinkielinen lukio. Syksyllä 2023 Paraisten lukiossa opiskeli 183 opiskelijaa. 
Syksystä 2023 lähtien lukio on sijainnut kaupungin uudessa kaksikielisessä koulukampuksessa (Oppimiskeskus Brava). Samassa yli 700 koululaisen ja opiskelijan oppimiskeskuksessa toimivat myös Paraistenseudun koulu, Sarlinska skolan, Paraisten lukio ja ammatillinen oppilaitos Axxell. Tilat ovat oppilaitosten yhteiskäytössä. Paraisten ruotsinkielinen lukio tarjoaa yleislukion täydennyksenä yrittäjyyteen liittyviä opintoja ja mahdollisuuden urheiluharjoitteluun. Paraisten suomen- ja ruotsinkieliset lukiot tekevät yhteistyötä. Pargas svenska gymnasiumin opiskelijat voivat halutessaan valita myös suomenkielisen lukion kursseja. 
Pargas svenska gymnasium pärjäsi erinomaisesti STT:n vuosien 2023 ja 2024 lukiovertailussa. Myös useana aiempana vuonna lukio on löytynyt Suomen parhaimpien lukioiden joukosta. STT:n lukiovertailuissa paremmuus määritellään opiskelijoiden oppimistuloksena edellisen kolmen vuoden aikana ylioppilaskirjoitusten arvosanoihin verrattuna. Oppilaitokset, joissa opiskelijoiden arvosanat nousevat keskimäärin eniten, saavat parhaimmat arviot. STT:n lukiovertailu ei kerro lukion oppilaiden absoluuttista tasoa ylioppilaskirjoituksissa. Pelkkä yo-tulosten vertailu nostaisi kärkeen erityisesti lukioita, joihin pääsee jo valmiiksi korkean keskiarvon saaneita opiskelijoita.
Kiinteän olomuodon akku

Kiinteän olomuodon akku () on akkutyyppi, jossa elektrolyytti on kiinteässä muodossa. Tämä eroaa akuista, joissa elektrolyytti on nesteenä, geelinä tai polymeerinä. Kiinteä elektrolyytti käyttää tyypillisesti komposiittimateriaalia. Kiinteän olomuodon akussa tavoitteena on korkea energiatiheys ja parempi turvallisuus. Myös akun elinikä ja latausnopeus ovat paremmat kuin yleisessä litiumioniakussa. Perinteisesti kiinteän elektrolyytin akun valmistus on ollut kallista. Kaupallisesti valmistetut ohutkalvoakut ovat käyttäneet tyhjiötekniikkaa valmistuksessa.
Herman Lindell

Herman Gottfrid Lindell (20. huhtikuuta 1851 Tukholma – 7. helmikuuta 1926 Tammisaari) oli Suomeen asettunut ruotsalaissyntyinen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja. 
Lindellin vanhemmat olivat Reinhold Theodor Lindell ja Anna Sofia Liné ja puoliso vuodesta 1888 Aurora Lindström (k. 1929). Lindell oli konttoristi Tukholmassa 1869–1872. Suomeen muutettuaan hän kävi Turussa reaalikoulun ja oli siellä konttoristi 1872–1874. Johan Daniel Stenbergin perustaman J. D. Stenberg &amp; Sönerin konetehtaan konttoristina ja konepiirtäjänä Helsingissä hän toimi 1878–1890. Helsinkiläisen arkkitehtitoimiston yhteyteen 1890 perustetusta piirustustarvikkeiden myymälästä muodostui paperi- ja konttoritarvikeliike, jossa hän ensin työskenteli ja jonka omistaja ja johtaja hän oli 1893–1909. Kun siitä muodostettiin Oy Herman Lindell Ab, hän oli yhtiön toimitusjohtaja 1909–1918, kunnes luovutti johdon pojalleen Helmer Lindellille.
Serhetabat

Serhetabat (vuoteen 1999 saakka "Guşgy") on kaupunki Maryn maakunnan Tagtabazarin piirikunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Kushkjoen laaksossa lähellä Afganistanin rajaa 300 kilometriä maakunnan pääkaupungista Marysta etelään. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 16 038 asukasta.
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1890 perustetusta linnoituksesta. Siitä tuli kaupunki vuonna 1967. Lähistöllä sijaitsee entisen Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton eteläisin kohta. Neuvostoaikana Guşgyssa oli suuri varuskunta.
Serhetabatiin johtaa Marysta maantie ja rautatie, josta jatkuu maantie Heratiin. Kaupungissa on elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Lähistöllä sijaitsee Bathyzin luonnonpuisto.
Ýolöten

Ýolöten on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Maryn maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Murgabjoen suistossa 65 kilometriä Marysta kaakkoon. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 30 709 asukasta.
Ýolötenista tuli kaupunki vuonna 1939. Sen kautta kulkee Maryn ja Serhetabatin välinen maantie ja rautatie. Kaupungissa on puuvilla-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta sekä puuvillan viljelyn tutkimuslaitos. 1900-luvun alussa rakennettu Hindukušin vesivoimala (1,2 megawattia) on yhä toiminnassa. Lähistöllä porataan maakaasua ja öljyä.
Shadia Rask

Shadia Rask (o.s. Gaily, s. 1987 Espoo) on suomalainen väestötutkija ja yhdenvertaisuuskouluttaja. Hän on toiminut Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkijana sekä konsulttina ja puhujana. Hän on kirjoittanut kolumneja muun muassa Yleisradiolle, ja hän palkittiin 2024 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
Nuoruus ja koulutus.
Shadia Rask syntyi suomalaiselle äidille ja sudanilaiselle isälle. Vanhemmat erosivat, kun Shadia oli pieni. Hän muutti äitinsä ja pikkusiskonsa kanssa 1992 Sveitsiin Geneveen. Shadian äiti teki uraa YK:n järjestöissä, ja perhe muutti usein. Shadia aloitti koulunsa Moskovassa ja asui nuorena Suomessa, Havaijilla ja Ruotsin maaseudulla.
Rask valmistui 2009 Metropolia-ammattikorkeakoulusta toimintaterapeutiksi ja 2011 Tampereen yliopistosta maisteriksi terveystieteistä. Hän väitteli 2018 kansanterveystieteen tohtoriksi Helsingin yliopistosta.
Ura.
Rask aloitti 2010 uransa Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella. Hän toimi ensin kahden vuoden ajan maahanmuuttajien terveys- ja hyvinvointitutkimuksen projektikoordinaattorina ja sitten vuoteen 2016 saman tutkimuksen tutkijana. Rask oli vuonna 2017 vierailevana tutkijana Pennsylvanian yliopistossa, ja vuodet 2017–2019 hän toimi THL:n mobiTarmo-hankkeen projektipäällikkönä.
Rask työskenteli vuoteen 2024 saakka THL:llä. Hänen viimeinen työnsä oli tutkimuspäällikkönä. Rask ryhtyi vuonna 2024 yrittäjäksi, joka toimii konsulttina ja puhujana. Hän tarjoaa palveluita yhdenvertaisuuteen, maahanmuuttoon ja tasa-arvoon liittyen. Hän on vuonna 2024 ollut konsultoimassa muun muassa ssa.
Rask on aktiivinen kolumnisti, ja hänen kolumnejaan on ollut muun muassa Yleisradiossa, "Taloustaidossa" ja "Imagessa". Raskia kannustettiin THL:llä pitkään tekemään tiedeviestintää sosiaalisessa mediassa, mutta Rask itse oli epäröivä vihapuheen pelon takia. Hän on kertonut, että väitöskirjan tekeminen lisäsi uskallusta ja asiantuntijaroolista tietynlaisen suojakilven. Black Lives Matter -liikkeen tultua Suomeen 2020 Raskia on kysytty aiempaa useammin haastatteluihin kertomaan syrjinnästä ja rasismista. Hänet palkittiin 2024 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla, ja perustelujen mukaan hän on ollut vaikuttamassa merkittävästi tasa-arvoa, yhdenvertaisuutta, eriarvoisuutta ja rasismia koskevaan keskusteluun.
Gazojak

Gazojak on kaupunki Lebapin maakunnan Darganatan piirikunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Amudarjan varrella lähellä Uzbekistanin rajaa 330 kilometriä maakunnan pääkaupungista Türkmenabatista luoteeseen. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 21 035 asukasta.
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1967 Ojakin maakaasukentän hyödyntämisen yhteydessä. Siitä tuli kaupunki vuonna 2008. Gazojakin kautta kulkee Türkmenbatin, Urganchin ja Daşoguzin välinen maantie ja rautatie. Kaupunki on maakunnan pohjoisosan kaasuteollisuuden keskus.
Theodor Westergaard

Theodor Frederik Westergaard (6. joulukuuta 1874 Kööpenhamina – 9. helmikuuta 1941 Oslo) oli Pelastusarmeijan eversti ja Suomen Pelastusarmeijan johtaja 1930-luvulla.
Westergaard liittyi Pelastusarmeijaan jo 17-vuotiaana. Hän toimi pelastusupseerina ensin kotimaassaan Tanskassa ja sitten Norjassa, Englannissa ja Hollannissa. Vuonna 1929 hänet nimitettiin Suomen Pelastusarmeijan johtajaksi. Hän oli tässä tehtävässä vuoteen 1935 saakka. jolloin hän siirtyi Norjan Pelastusarmeijan johtajaksi. Eversti Westergaard tunnettiin hyvänä ja kaunopuheisena saarnamiehenä, ja myös uskonnollisena kirjailijana hän saavutti menestystä.
Julkaisuja.
Nimellä "Th. Westergaard":
Professionals-17th

Professionals-17th on Morning Musumen seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2024.
Risto Räppääjä ja kaksoisolento (elokuva)

Risto Räppääjä ja kaksoisolento on helmikuussa 2025 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Samuel Harjanne. Elokuva perustuu Sinikka Nopolan ja Tiina Nopolan samannimiseen kirjaan. Elokuva on kymmenes Risto Räppääjä -elokuva ja Samuel Harjanne on viides Risto Räppääjä -elokuvan ohjaaja.
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Tiina Nopola ja Emma Nopola. Musiikin on säveltänyt Kerkko Koskinen ja laulujen sanat ovat Matias Nopolan.
Elokuva on kuvattu kesällä 2024 pääkaupunkiseudulla. Elokuvan tuottajina ovat Rimbo Salomaa ja Tiina Nopola. Elokuva on Solar Filmsin ja Ricky Rapperin yhteistuotantoa. Elokuvan levittäjänä toimii Nordisk Film.
Seýdi

Seýdi (vuoteen 1990 saakka "Neftezawodsk") on kaupunki Lebapin maakunnan Dänewin piirikunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Amudarjan vasemmalla rannalla 70 kilometriä maakunnan pääkaupungista Türkmenabatista luoteeseen. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 29 670 asukasta.
Paikkakunta on syntynyt Çärjewin öljynjalostamon rakentamisen yhteydessä vuonna 1973. Siitä tuli Seýdin kaupunki vuonna 1990.
Seýdin kautta kulkee Türkmenbatin, Urganchin ja Daşoguzin välinen maantie ja rautatie. Amudarjan ylitää uusi maantiesilta. Kaupungissa toimii Turkmenistanin toiseksi suurin öljynjalostamo. Siellä on myös kaasu-, sähkölaite-, puuvilla-, elintarvike- ja rakennusteollisuutta.
Kaupungissa sijaitsee Amudarjan luonnonpuiston hallinto ja museo.
Hepokullan koulu

Hepokullan koulu on turkulainen peruskoulu, joka toimii Hepokullassa osoitteessa Varkkavuorenkatu 42. Koulun rehtorina toimii tällä hetkellä Anu Roos. Vuonna 2023 koulua kävi 504 oppilasta.
Oppilasmäärä vuosittain.
Hepokullan koulussa on ollut oppilaita vuodesta 2000 lähtien 249–504.
Victor Mancini

Victor Mancini (s. 26. toukokuuta 2002 Hancock, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo oikelta. Mancini edustaa NHL-joukkue Vancouver Canucksia.
Ennen NHL-uraansa Mancini pelasi Nebraska-Omahan yliopiston joukkueessa. New York Rangers varasi hänet viidennellä kierroksella 159. varausvuorolla . Mancini on pelannut 15 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja neljä syöttöä eli yhteensä viisi tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 1. helmikuuta 2025.
Helmikuussa 2025 Rangers kauppasi Mancinin, Filip Chytilin ja ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Vancouver Canucksiin vaihdossa J. T. Milleriin, Erik Brännströmiin ja Jackson Dorringtoniin.
Michael Waltz

Michael George Glen Waltz (s. 31. tammikuuta 1974) on yhdysvaltalainen poliitikkko, liikemies ja upseeri, joka on toiminut Yhdysvaltain Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläänä syyskuusta 2025 lähtien. Sitä ennen hän toimi Yhdysvaltain kansallisen turvallisuuden neuvonantajana. Waltz on Donald Trumpin uskollinen kannattaja, joka on usein arvostellut Kiinan toimintaa.
Waltz on maavoimien erikoisjoukon Green Berets veteraani, joka on pitkään palvellut valtionhallinnossa. Hän toimi puolustusministerien Donald Rumsfeldin ja Robert Gatesin puolustuspolitiikan neuvonantajana ja tuli valituksi kongressiin vuonna 2018.
Magdanly

Magdanly (vuoteen 2002 saakka "Gowurdak") on kaupunki Lebapin maakunnan Köýtendagin piirikunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Köýtendagvuorten reuna-alueella 320 kilometriä maakunnan pääkaupungista Türkmenabatista kaakkoon. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 44 508 asukasta.
Paikkakunta on syntynyt vuodesta 1934 lähtien hyödynnetyn rikkiesiintymän yhteyteen. Siellä toimii rikki- ja lannoitetehdas. Magdanlysta on maantie- ja rautatieyhteydet Mukryn asemalle Amudarjan rannalla. Lähistöllä on myös kaliumsuola- ja kalkkikiviesiintymiä.
Unkarin kansallispankki

Unkarin kansallispankki () on Unkarin keskuspankki. Se pyrkii saavuttamaan hintavakauden ja ylläpitämään sitä käytössään olevilla rahapolitiikan välineillä. Unkarin kansallispankki on Euroopan keskuspankkijärjestelmän jäsenpankki. Se painaa Unkarin forintin.
Historia.
Unkarin kansallispankki perustettiin vuonna 1924. Se pyrki vakauttamaan Unkarin pengőn arvon, mutta hyperinflaation seurauksena valuutaksi otettiin toisen maailmansodan jälkeen forintti. 
Vuonna 2016 MNB:n perustamat säätiöt joutuivat julkistamaan tilinpäätöksensä sen jälkeen, kun presidentti János Áder ja korkein oikeus hylkäsivät pääministeri Viktor Orbánin parlamentaarisen enemmistön hyväksymän lain.
Unkarin vuoden 2022 parlamenttivaalien jälkeen kansallispankin kuvernööri György Matolcsy ja Viktor Orbán kiistelivät syyllisyydestä Euroopan unionin korkeimpaan inflaatioon. Matolcsy myös kritisoi Orbánin hallintoa kokemastaan pyrkimyksestä kansallispankin itsenäisyyden heikentämiseen.
Sulo K. Elomaa

Sulo Kaarlo Elomaa (13. heinäkuuta 1909 Hattula – 30. elokuuta 1984 Lahti) oli suomalainen lääkäri ja kunnanlääkärinä Ähtärissä ja Lahden kaupunginsairaalan sisatautiosaston lääkärinä. Ammatillisessä järjestötoiminnassa toimi myös Lääkäriliiton valtuuskunnan puheenjohtajana. Nuorempana heimoaktivismia innokkaasti kannattanut Elomaa oli jatkosodan aikana tärkeissä asemissa Suomen miehittämän Itä-Karjalan sotilashallinnossa.
Sulo K. Elomaa valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseosta ja edelleen lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1939. Hän kuului opiskeluaikanaan Akateemiseen Karjalaseuraan (AKS) ja oli sen valajäsen n:o 1233. Hänet valittiin AKS:n 2. varapuheenjohatajaksi vuonna 1937 ja 1. varapuheenjohtajaksi vuonna 1938. Lisäksi hän toimi myös HYY:n varapuheenjohtajana sekä Hämäläisen Osakunnan kuraattorina. 
Sotavuosina Elomaa valittiin Ähtäriin kunnanlääkäriksi vuonna 1942, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1954. Tosin sotavuosina hän toimi Itä-Karjalan Sotilashallinnon esikunnan lääkintäosaston toimiston varapäällikkönä vuosina 1941-42 ja toimiston päällikkönä vuonna 1943. Hänen esimiehenään toimi tällöin Itä-Karjalan Sotilashallinnon esikunnassa lääk.lis. Aarne Valle, myös aktiivi AKS:läinen. Lapin sodan aikaan hän toimi Kemissä 57. sotasairaalassa lääkintäkapteenina loka-marraskuussa 1944.
Sotien jälkeen Elomaa toimi kunnanlääkärin tehtävän lisäksi kunnallispolitiikassa Ähtärin kunnanvaltuustossa 1947-1954. Tänä aikana hänet valittiin vuonna 1950 kokoomuksen listalta presidentin valitsijamieheksi. Vuonna 1955 hän siirtyi Lahteen kaupunginsairaalan sisätautien osastolääkäriksi, jossa tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1972. Lisäksi hän toimi Hämeen Ratsujääkäripataljoonan lääkärinä vuosina 1955-1968. Hänet ylennetiinkin sotien jälkeen lääkintämajuriksi. Lahdessa asuessaan hänet valittiin vuosina 1957-1972 Lahden kaupunginvaltuustoon, jossa hän toimi valtuuston varapuheenjohtajana ja porvariryhmien sekä kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana. Ammatillisessa järjestötoiminnassa hän oli Lääkäriliiton valtuuskunnan puheenjohtaja vuosina 1959-1961. 
Sulo Elomaa toimi niin Ähtärissä kuin Lahdessa asuessaan paikallisen urheilutoiminnan aktiivina. Ähtärissä hän toimi Ähtärin Urheilijoiden puheenjohtajana sekä Lahdessa Lahden Urheilijoiden puheenjohtajana sekä SVUL:n Lahden piirin johtokunnassa. Hän toimi vuoden 1956 Kalevan kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana.
Liberian kansallismuseo

Liberian kansallismuseo () on Monroviassa Liberiassa sijaitseva kansallismuseo, joka perustettiin vuonna 1958 William Tubmanin toimiessa maan presidenttinä.
Liberian kansallismuseon tiloissa on muun muassa virallisia ja yksityisiä asiakirjoja, valokuvia, nykytaidetta ja perinteistä kulttuuriesineistöä. Aluksi museo sijaitsi First Executive Mansion -rakennuksessa, mutta vuonna 1972 se siirrettiin Providence Islandille. Rakennus kuitenkin purettiin vuonna 1976 People’s Bridge -sillan rakentamisen vuoksi. Tämän jälkeen museo siirrettiin Old Supreme Court -rakennukseen, jossa se avattiin uudelleen virallisesti 25. heinäkuuta 1987 varapresidentti Harry F. Moniban johdolla.
Museo, joka aiemmin omisti lähes 6 000 esinettä ja oli osa Unescon suunnitelmaa, kärsi sisällissodista 1989–2003, jolloin suurin osa kokoelmista tuhoutui. Museon nykytila heijastaa Liberian historiaa, joka on kulkenut taloudellisen vaurauden ja sisällissotien läpi. Nykyään museo toimii ilman sähköä ja houkuttelee vain muutamia kävijöitä viikossa. Esillä on historiallisia ja sodan aikaisia esineitä, ja sen tärkeimmät kokoelmat, kuten William Tubmanin "valtaistuin", kertovat Liberian tarinaa ja toimivat sovinnon symbolina.
Karin Tidbeck

Karin Margareta Tidbeck (s. 6. huhtikuuta 1978 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen kirjailija. Hän kirjoittaa enimmäkseen fantasiaa, kauhua ja uuskummaa. Tidbeckin julkaisi esikoisensa, novellikokoelman "Vem är Arvid Pekon?" vuonna 2010. Hän kirjoittaa sekä ruotsiksi että englanniksi. Vuonna 2013 Tidbeck vieraili Finnconissa Helsingissä. Tidbeckistä käytetään englanniksi sukupuolineutraalia persoonapronominia "they/them."
Tuotanto.
Suomennokset:
"Jag har lagt min sjukdom på dig" (2010) ("Olen laskenut surusi yllesi)," suom. Christine Thorel, teoksessa "Surupukki" - "Ruotsalaisia tieteistarinoita" (2015), Osuuskumma, Tampere
Aiheesta muualla.
Karin Tidbeckin kotisivu (englanniksi)
Kaka (kaupunki)

Kaka on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Ahalin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Kopetdagvuorten juurella lähellä Iranin rajaa 140 kilometriä Aşgabatista kaakkoon. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 33 315 asukasta.
Kakan kautta kulkee Aşgabatin ja Maryn välinen maantie ja rautatie. Kaupungissa on tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Ympäröivällä maaseudulla viljellään viljaa ja puuvillaa sekä harjoitetaan karjanhoitoa.
Kaupungin itäpuolella sijaitsevat Timur Lenkin aikana uudistetun Könekakan linnoituksen rauniot. Noin kahdeksan kilometrin päässä Kakan asemalta länteen ovat keskiaikaisen Abiverdin kaupungin rauniot.
Inka Bell

Inka Bell (s. 1981) on Helsingissä asuva kuvataiteilija, joka työskentelee taidegrafiikan laajennetulla kentällä painetun kuvan, paperiveistosten ja julkisen taiteen parissa. Bell on valmistunut kuvataiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta taidegrafiikan osastolta vuonna 2021. Hän on aiemmin suorittanut Taideteollisessa korkeakoulussa graafisen suunnittelun kandidaatin tutkinnon (2008) ja vaatesuunnittelun kandidaatin tutkinnon (2004). 
Taiteellinen työskentely.
Bell on kiinnostunut visuaalisista ilmiöistä ja kuvapintojen rakentamisen rajattomista mahdollisuuksista. Yleensä sarjallisesti työskentelevän Bellin teoksissa on kaikuja minimalismista ja konkretismista. Ne tutkivat kaksi- ja kolmiulotteisen suhdetta materiaalin, värin, muodon ja toiston kautta. Bellin värivalinnat ja teoksissa syntyvät visuaaliset havainnot pakenevat sanallistamista ja teosten ulkopuolisia merkityksiä.
Bellin praktiikassa paperi on keskeisessä roolissa materiaalina, jota muokkaamalla tai johon toisintamalla syntyy lopullinen teos. Hänen teosprosessissaan on jo pitkään ollut olennaista vuoropuhelu ja leikittely kuvan luomiseen käytettyjen materiaalien ja tekniikan kanssa. Tekniikan sekoittuminen materiaalisuuteen näyttäytyy paikoitellen kuvapinnalla häiriöinä, ns. glitcheinä, kun painoväri ja paperi alkavat sulautua toisiinsa. Bellin paperiveistosten työstäminen puolestaan muistuttaa etäisesti kankaankudontaa. Veistoksissa kaksi pintaa kohtaa toisensa, mutta teos tulee näkyväksi vasta satojen tai tuhansien toistojen ja elementtien limittymisen tuloksena. Bell etsii jatkuvasti uusia tapoja yhdistellä analogista painotekniikkaa uudempiin jäljen ja kuvan luomisen keinoihin.
Ura.
Bellin teoksia on ollut esillä useissa kotimaisissa ja ulkomaisissa näyttelyissä. Hänen yksityisnäyttelyitään ovat mm. Galleria G, Helsinki (2024), Forum Box, Helsinki (2023), Bricks Gallery, Kööpenhamina (2022), Porvoon taidehalli, Porvoo (2022) ja HAM-galleria, Helsinki (2020). 
Bellin julkisen taiteen teoksiin kuuluvat "Ympäri" (2024) Pakilan ala-asteen koulun ja päiväkodin Elontien kiinteistön tiloissa ja "Rotaatio" (2022) Pakilan koulukokonaisuuden Halkosuon kiinteistössä Helsingissä sekä "Kulmalla" (2019) Espoon Vermonniityssä.
Bellin teoksia on mm. Espoon modernin taiteen museon EMMAn, Euroopan parlamentin, HAM Helsingin taidemuseon, Nykytaiteen museo Kiasman, Jenny ja Antti Wihurin rahaston ja the Tamarind Archive at the University of New Mexico Art Museumin kokelmissa. 
Bell oli myös yksi Helsingissä vuodesta 2016 lähtien toimineen Kalasataman seripajan perustajista.
Palkinnot.
Vuonna 2024 Bellille myönnettiin Suomen Taideyhdistyksen William Thuring -pääpalkinto. Palkintoperusteissa mainittiin Bellin uudistaneen ja jatkaneen merkittävän suomalaisen konstruktivismin perinnettä raikkaalla tavalla. 
Vuonna 2020 Bell oli ehdolla Queen Sonja Print Award -palkinnon saajaksi.
S/2023 U 1

S/2023 U 1 on Uranuksen pienikokoinen kuu. Sen löysi Chilessä Las Campanasin observatoriossa työskennellyt Scott Sheppard 4. marraskuuta 2023. Sheppard löysi samoilla tutkimuksilla Neptunukselta kaksi uutta kuuta. S/2023 U 1 on ensimmäinen Uranukselta löytynyt kuu 20 vuoteen, ja sillä on väliaikainen nimi. Taivaankappale luultavasti nimetään tulevaisuudessa muiden Uranuksen kuiden tavoin William Shakespearen jonkin näytelmän hahmon mukaan. S/2023 U 1 on luultavasti kaikista Uranuksen kuista pienin.
Johannes Vehniäinen

Johannes "Hannes" Alarik Abel Vehniäinen (26. toukokuuta 1897 Helsinki – 29. heinäkuuta 1970 Iitti) oli suomalainen sotilas ja tiedustelu-upseeri, joka tuli tunnetuksi etenkin osasto Vehniäisen päällikkönä. Sotilasarvoltaan hän oli majuri.
Elämä.
Johannes Vehniäinen syntyi Erika ja Abel Mikonpoika Vehniäisen usealapsiseen perheeseen. Hanneksen nuorin veli, Aulis, kaatui Suopasvaarassa maaliskuussa vuonna 1944. Hän oli luutnantti ja kaukopartion johtaja 2./Er.P 4:ssä.
Naimisiin Hannes meni Nanna Saartamon kanssa 1930-luvulla. Heille syntyi useita lapsia ja lapsenlapsia, kuten näyttelijät Joonas ja Venla Saartamo.
Palvelusaika.
Vehniäinen osallistui Suomen sisällissotaan. Hän oli sotamiehenä mukana Oulun, Kemin, ja Tornion valtauksissa. Varusmiespalveluksen hän suoritti sodan jälkeen vuosina 1919-1920, jonka jälkeen hän toimi Viipurissa puolustusvoimien palveluksessa.
Talvisodassa Vehniäinen toimi 1. divisioonan esikunnassa. Jatkosodassa kapteeniksi ylennetty Vehniäinen toimi aluksi puolustusvoimien pääesikunnassa ja myöhemmin kaukopartio toiminnassa 1./Er.P 4:ssa. Majuriksi hänet ylennettiin vuonna 1942. Hän toimi osasto Vehniäisen päällikkönä 6. kesäkuuta 1943 alkaen. Osaston pohjana toimi Viipurin alatoimisto, joka vastasi Karjalankannaksen tiedustelusta. Vehniäinen määrättiin pataljoonan erillinen pataljoona 4:n komentajaksi 20. heinäkuuta 1944, jossa tehtävässä hän toimi jatkosodan päättymiseen saakka. 
Sodan jälkeen Vehniäinen osallistui lukuisten muiden kaukopartiomiesten tavoin asekätkentään, josta hän sai puolen vuoden vankilatuomion, mutta istui lopulta yli 8 kuukautta vankilassa. Hän erosi puolustusvoimien palveluksesta vuonna 1945.
Vehniäinen kuoli kesäpaikallaan Iitissä heinäkuun lopussa 1970.
Muuta.
Vehniäisestä ilmestyi dokumenttielokuva loppuvuodesta 2024. Elokuvassa Vehniäisen pojanpoika, Joonas Saartamo yrittää selvittää isoisänsä vaiheita sodassa. Dokumenttielokuvan on ohjannut Ari Matikainen ja haastateltavina on muun muassa Mikko Porvali ja Mika Wist. Porvalin isoisä toimi kaukopartiomiehenä osasto Vehniäisessä jatkosodan aikaan. Wistin sukulainen, Eugen Wist, toimi myös kaukopartiomiehenä. Ese Wist kaatui ja jäi kentälle kesällä 1944. Hänen maalliset jäänteet löydettiin 2019 ja haudattiin Lappeenrantaan vuonna 2021.
Garabogaz

Garabogaz (vuoteen 2002 saakka "Bekdaş") on kaupunki Balkanin maakunnan Türkmenbaşyn piirikunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Garabogazköllahden Kaspianmerestä erottavan kannaksen pohjoispäässä lähellä Kazakstanin rajaa 200 kilometriä Türkmenbaşysta pohjoiseen. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 7 877 asukasta.
Paikkakunta on syntynyt Garabogazkölin pohjan suolakerroksista natriumsulfaattia ja muita kivennäissuoloja valmistavan kemian tehtaan yhteyteen. Siitä tuli Bekdaşin kaupunkimainen taajama vuonna 1963 ja Garabogazin kaupunki vuonna 2002.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Garabogaz on kärsinyt työttömyydestä, huonoista liikenneyhteyksistä sekä juomaveden puutteesta. Suuri osa kaupungin asukkaista on muuttanut muualle. Vuonna 2018 avattiin uusi ammoniakki- ja ureatehdas. Samalla uudistettiin tehtaan tuotteiden vientiin tarkoitettu satama.
Tenho Talvensaari

Tenho Antero Talvensaari (21. kesäkuuta 1999, Oulu) on suomalainen voimanostaja. Talvensaari on saavuttanut urallaan lukuisia arvokilpailusijoituksia, niin kansainvälisillä kuin kotimaisilla kentillä. Hän on opiskelijoiden MM-kilpailuiden pronssimitalisti 2023 sekä nuorten PM- ja SM-kultamitalisti vuosina 2021 ja 2022. Vuonna 2022 hän on saavuttanut nuorissa EM-hopeaa. Talvensaarella on hallussaan nuorten maastanoston ja yhteistuloksen suomenennätykset. Hän on saavuttanut 1. sijan 5 kertaa.
Chipotle Mexican Grill

Chipotle Mexican Grill on yhdysvaltalainen meksikolaiseen ruokaan keskittynyt pikaruokaravintolaketju. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2024 noin 11,3 miljardia dollaria.
Chipotle Mexican Grill sai alkunsa yksittäisestä burritomyymälästä, jonka Steve Ells avasi heinäkuussa 1993 Denverissä Coloradossa. Sen laajennuttua ketjuksi McDonald's aloitti sijoittamisen Chipotle Mexican Grilliin vuonna 1998. Vuoteen 2001 mennessä McDonald'sista oli tullut sen suurin osakkeenomistaja. McDonald's kuitenkin divestoi vuonna 2006 osana ydintoimintojensa ulkopuolisten toimintojen supistamista. Chipotle Mexican Grill listautui New Yorkin pörssiin tammikuussa 2006. Ells oli Chipotle Mexican Grillin toimitusjohtaja vuoteen 2017 saakka. Tuolloin ketjuun kuului jo lähes 2 300 ravintolaa.
Vuonna 2020 Chipotle Mexican Grillille määrättiin 25 miljoonan Yhdysvaltain dollarin sakot, koska sen ravintoloiden Los Angelesin alueella, Bostonissa, Virginiassa ja Ohiossa katsottiin kytkeytyneen vähintään viiteen ruokaperäiseen tautiepidemiaan vuosina 2015–2018. Tapausten pääasialliseksi syyksi määritettiin myymälätason työntekijöiden epäonnistuminen ruokaturvallisuusprotokollan noudattamisessa.
Bergin kirkko (Trondheim)

Bergin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1972.
Vår Frue -kirkko

Vår Frue -kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta.
Bynesetin kirkko

Bynesetin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Haltdalenin sauvakirkko

Haltdalenin sauvakirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1100-luvulta. Jäätyään pois käytöstä vuonna 1881 se purettiin ja siirrettiin ensin Trondheimin tiedemuseoon, nykyisin se on esillä Trøndelagin kulttuurihistoriallisessa museossa.
Laden kirkko

Laden kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Lon kirkko

Lon kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1615. Se rakennettiin alun perin Åseniin, mutta purettiin 1859 ja hirret käytettiin venevajan rakennusaineeksi. Vaja purettiin 1911 ja seitsemän vuotta myöhemmin kirkko päätettiin jälleenrakentaa samoista hirsistä Trøndelagin kulttuurihistoriallisen museon alueelle.
Leinstrandin kirkko

Leinstrandin kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1673.
Hospitalskirken

Hospitalskirken on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1706. Se oli Norjan ensimmäinen kirkko, jossa käytettiin kyseistä pohjaratkaisua.
Bakken kirkko (Trondheim)

Bakken kirkko () on Trondheimin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1715.
Sätofta

Sätofta on asuinalue Höörin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti aiemmin oman taajaman, joka kasvoi kiinni Höörin vuonna 2015.
Rifaat al-Assad

Rifaat Ali al-Assad (; s. 22. elokuuta 1937) on syyrialainen poliitikko ja komentaja. Hän on Hafiz al-Assadin nuorempi veli ja Bašar al-Assadin setä.
Al-Assad toimi aikoinaan Syyrian varapresidenttinä ja Syyrian asevoimien upseerina. Hän komensi islamistisen opposition kansannousun tukahduttaneita prikaateja Haman joukkomurhan aikana helmikuussa 1982. Hän sai kutsumanimen “Haman teurastaja”. Vuonna 1984 al-Assad joutui lähtemään maanpakoon, sillä häntä epäiltiin vallankaappausyrityksestä veljeään vastaan. Tätä ennen hän oli spekulaatioissa esiintynyt mahdollisena tulevana veljensä seuraajana Syyrian johdossa.
Al-Assad vietti aikaa maanpaossa ollessaan Sveitsissä ja Ranskassa. TRIAL International teki marraskuussa 2013 kantelun saatuaan tietää al-Assadin oleskelusta Sveitsin maaperällä. Hänestä avattiin tutkinta 19. joulukuuta 2013. Hän oli asunut geneveläisessä hotellissa. Lokakuussa 2021 al-Assad palasi Syyriaan. Hänestä tehtiin kansainvälinen pidätysmääräys vuonna 2022, ja hänet asetettiin Sveitsissä poissaolevana syytteisiin sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan vuonna 2024. Bashar Al-lAssadin hallinnon kaatumisen aikana joulukuussa 2024 Rifaat pakeni Libanoniin ennen muuttoaan Dubaihin, Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin, 26. joulukuuta.
Tjörnarp

Tjörnarp on taajama Höörin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 875 asukasta.
Norra Rörum

Norra Rörum on taajama Höörin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 231 asukasta.
Aki Vehtari

Aki Petri Vehtari (s. 5. kesäkuuta 1972) on tietotekniikan, täsmällisemmin laskennallisen mallintamisen professori Aalto-yliopistossa (2014–). Hän on keskittynyt bayesilaisten tilastollisten mallien menetelmäkehitykseen. Vuosiksi 2026–2031 Vehtarille on myönnetty Suomen Akatemian rahoittama akatemiaprofessuuri.
Vehtari opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui diplomi-insinööriksi (1997) ja edelleen tekniikan tohtoriksi vuonna 2001. Hänen englanninkielisen artikkeliväitöskirjana julkaistun tutkimuksensa (2001) aiheena oli "Bayesian model assessment and selection using expected utilities" (Bayesilaisten mallien arviointi ja valinta odotetun hyödyn perusteella). Helsingin yliopiston tilastotieteen dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 2007.
Vehtari on toinen todennäköisyyspohjaista koneoppimista tutkivan Probabilistic Machine Learning Group -tutkimusryhmän johtajista. Ryhmä kehittää uusia menetelmiä todennäköisyyspohjaiseen mallinnukseen, bayesilaiseen päättelyyn ja koneoppimiseen. Se keskittyy todennäköisyyspohjaiseen ohjelmointiin, samanaikaiseen useista tietolähteistä oppimiseen, bayesilaisen mallin arviointiin ja valintaan, likimääräiseen päättelyyn ja tiedon visualisointiin.
Akatemiaprofessuuri hänelle myönnettiin 1.1.2026 alkavaksi kuusivuotiskaudeksi. Tuona aikana Vehtarin tutkimusteemana on "Tehokas, joustava ja luotettava Bayes-mallien rakentaminen". Hän kehittää tutkimusryhmänsä kanssa menetelmiä, jotka tarkistavat ja vertailevat ennustavia malleja sekä havaitsevat niiden heikkouksia. Tällä voidaan vähentää riskiä tehdä vääriä johtopäätöksiä rajallisesta aineistosta. Bayes-malleja käytetään sadoilla yhteiskunta- ja ympäristötieteiden sekä lääketieteen parissa.
Teokset.
Vuosina 2013 ja 2024 julkaistut kirjat palkittiin.
Ohjelmistot.
Vehtari toiminut osana useiden ohjelmistopakettien kehitysryhmää. Nämä ohjelmistopaketit ovat käytössä laajalti ympäri maailman; käyttäjiä on mahdollisesti jopa 500 000: