tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Flash (televisiosarja)

Flash () on Danny Bilsonin ja Paul De Meon luoma, sekä Warner Bros. Televisionin tuottama 22-osainen televisiosarja, joka perustuu DC Comicsin sarjakuvahahmoon Salamaan. Pilottijakson ensiesitys oli 20. syyskuuta 1990, minkä jälkeen sarjaa esitettiin aina vuoteen 1991.
Suomessa sarjaa esitettiin PTV:llä ensi kerran 7. syyskuuta 1992.
Juoni.
Sarjan pilottijakso esitteli Salaman syntytarinan, jossa Central Cityn poliisiaseman rikostutkijan Barry Allenin laboratorioon iskee salama. Isku lennättää hänet päin kemikaaleja täynnä olevaa hyllykköä, ja hänen sähköistynyt kehonsa joutuu kosketuksiin pulloista levinneiden kemikaalien kanssa. Allen huomaa tilansa muuttuneen ja menee selvittämään tapahtumaa STAR-laboratorion tutkijan Tina McGeen luokse. He huomaavat Allenin kehon kokeneen aineenvaihduntamuutoksen, jonka myötä hän kykenee liikkumaan yli-inhimillisen nopeasti. 
Barry Allen pyytää McGeetä muokkaamaan STAR-laboratorion punaista syvänmeren sukellusasun prototyyppiä, jotta se kestäisi voimakasta painetta. Asun valmistuttua Allenista tulee supersankari nimeltä Salama. Aluksi hän päättää kostaa moottoripyöräpoliisina toimineen veljensä Jayn murhan.
Tuotanto.
Alun perin sarjaa esittänyt kanava CBS halusi Jack Colemanin esittämään Salamaa, mutta näyttelijä ei suostunut pitämään hahmon asua yllään. Sarjan luojien Bilsonin ja De Meon ensimmäisenä vaihtoehtona oli puolestaan Richard Burgi, kunnes he päätyivät palkkaamaan John Wesley Shippin.
Salaman asun suunnitteli ja loi Robert Short.
Videopelit.
THQ julkaisi sarjan pohjalta Game Boylle samannimisen videopelin vuonna 1991. Pelin päävastuksena toimi Trickster, jota täytyi estää räjäyttämästä kaupunkia. Pelissä on yhteensä 13 tasoa.
Vuonna on 1993 on julkaistu myös toinen samanniminen videopeli Sega Master Systemille, jonka on kehittänyt Probe.
Seychellientuulihaukka

Seychellientuulihaukka ("Falco araeus", myös "Falco araea") on Seychelleillä esiintyvä pienikokoinen, uhanalainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 15–23 senttimetriä ja paino 73–87 grammaa. Naaras on koirasta kookkaampi. Se on pienin tuulihaukoista, vain kottaraisen kokoinen. Selkäpuoli on tiilenpunainen mustin viiruin ja mahapuoli vaalean punertava. Pää on harmaa, koivet ja nokka keltaiset. Naaras on hieman hailakamman värinen kuin koiras.
Esiintyminen.
Seychellientuulihaukka on kotoperäinen Seychellien saariryhmässä Intian valtamerellä. Pääkaupunki Mahén tienoilla asuu noin 370 paria ja sen lähisaarilla 10–15 paria. Praslinin saarella elää neljä paria. Laji oli aikaisemmin yleinen, mutta erinäisten ihmistoimien takia sen kanta on nykyään vaarantunut.
Elinympäristö.
Lajin alkuperäinen elinympäristö oli luonnontilainen ikivihreä ylänkömetsä. Nykyisin se pesii myös kookospalmuviljelmillä, hoitometsissä ja urbaaneilla avomailla.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä ajoittuu elo-lokakuulle. Pesä on kallionjyrkänteellä, puunkolossa tai rakennuksessa. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita haudotaan noin 30 päivää. Poikaset jättävät pesän lentokykyisinä noin 38 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Seychellientuulihaukan pääravintoa ovat liskot mutta myös hyönteiset, pikkulinnut ja pikkujyrsijät.
Terveet Kädet (albumi)

Terveet Kädet on samannimisen yhtyeen vuonna 1983 ilmestynyt mini-LP. Rock-O-Rama Records julkaisi levyn samana vuonna Saksassa nimellä Halloween. Albumin materiaalista osa on ennen julkaisematonta ja osa uudelleen nauhoitettuja versioita vanhoista kappaleista. Albumin julkaisi alun perin Propaganda records 12" vinyylinä. Kappaleet julkaistiin CD-muodossa vuonna 1999 kokoelmalevyllä "Ääretön propaganda". Albumi on tunnettuja suomalaisia hardcore punk-julkaisuja. 
Kappaleet.
Sävellykset Tiimo Viik, sanoitukset Läjä Äijälä (ellei toisin mainita). Sovitukset Terveet Kädet.
Digoin

Digoin on kunta Saône-et-Loiren departementissa Burgundin hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Charollesin arrondissementtiin ja Digoinin kantoniin. Kunnassa oli 8 527 asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa. Pinta-alaa Digoinilla on 34,72 neliökilometriä.
Kunnan asukkaita kutsutaan ranskaksi nimellä "Digoinais", "Digoinaises".
Kunnasta on matkaa La Motte-Saint-Jeaniin 1,9 kilometriä, Molinetiin 3,9 km, Chassenardiin 4,8 km, Vitry-en-Charollaisiin 6,7 km, Rigny-sur-Arrouxiin 6,7 km, Varenne-Saint-Germainiin 6,8 km ja Les Guerreauxiin 7,3 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 292 kilometriä.
Digoinin ystävyyskaupunki on Saksassa sijaitseva Gerolstein.
Väkiluvun kehitys.
Digoinin väkiluvun kehitys vuodesta 1968 vuoteen 2006:
Cape Town Stadium

Cape Town Stadium on Etelä-Afrikan Kapkaupungissa oleva stadion. Se oli yksi Etelä-Afrikan jalkapallon MM-kisojen stadioneista. 
Rakennusvaiheessa se tunnettiin nimellä Green Point Stadium, jota käytettiin myös MM-kisojen aikana. Sen paikalla sijaitsi myös aikaisemmin Green Point Stadium -niminen stadion, joka purettiin vuonna 2007. Vanhalla stadionilla järjestettiin myös konsertteja.
Sundantuulihaukka

Sundantuulihaukka, aikaisemmalta nimeltään molukkientuulihaukka ("Falco moluccensis") on aasialainen jalohaukka.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sundantuulihaukat elävät Indonesiassa Wallacean saariryhmässä ja Itä-Timorissa. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, "moluccensis" ja "microbalia". Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 10 000–100 000 yksilöä. Sundantuulihaukat elävät metsänreunoissa, harvapuustoisilla ruohomailla ja viljelysmailla, tienvarsilla ja kaupungeissa.
Lisääntyminen.
Pesä on joskus palmunlatvassa tai rakennuksessa.
Ravinto.
Ravinto koostuu pikkunisäkkäistä, linnuista, liskoista ja hyönteisistä.
Australiantuulihaukka

Australiantuulihaukka ("Falco cenchroides") on Oseaniassa tavattava jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 31–36 cm ja paino keskimäärin 172 g. Se muistuttaa suuresti lähisukulaistaan tuulihaukkaa, jonka oseanialainen vastinlaji se on.
Esiintyminen.
Australiantuulihaukka elää yleisenä koko Australian mantereella sekä mannerta ympäröivillä saarilla, Papua-Uusi-Guineassa ja osassa Indonesiaa. Sen elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 100 000–1 000 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Laji asuu harvapuustoisissa ja aukkoisissa metsissä ja avomailla, ja karttaa sulkeutuneita metsiä.
Lisääntyminen.
Pesä on puunkolossa, rakennuksessa, luolassa tai muussa kolossa, tai jonkun muun lintulajin vanhassa pesässä. Naaras munii tavallisesti kolme tai neljä, joskus jopa seitsemän munaa. Naaras hoitaa pääosan haudonnasta ja koiras ruoan hankinnasta. Haudonta-aika on 26–28 päivää ja poikaset jättävät pesän 28–35 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Ruokalistalle kuuluvat pikkujyrsijät, linnut, matelijat ja hyönteiset.
AC Vantaa

Airport City Vantaa eli AC Vantaa oli vuonna 1998 perustettu vantaalainen jalkapallo- ja futsalseura. AC Vantaan kotikenttänä oli ISS Stadion Myyrmäessä. AC Vantaa fuusioitui Team Vanpan kanssa vuonna 2013.
Seuran edustusjoukkueen sarjataso oli vuodesta 2004 lähtien Kolmonen. Joukkue pelasi parhaimmillaan myös Ykkösessä kausilla 1999 ja 2001 sekä Kakkosessa kausilla 2000, 2002–2003 ja 2010. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla oli kakkosjoukkue, ikämiesjoukkue, naisjoukkue ja yksi juniorijoukkue.
Historia.
Seura perustettiin alun perin vantaalaisten kasvattajajoukkueiden yhteiseksi edustusjoukkueeksi. AC Vantaata olivat perustamassa TiPS:n ja VJS:n edustukset sekä KoiPS, PK-50 ja IVU. AC Vantaan edustusjoukkue aloitti vuonna 1999 TiPS:n ansaitsemalla paikalla Ykkösessä. Ensimmäisen kauden jälkeen sarjataso vaihtui Kakkoseen ja joukkueen taustalle ehti syntyä sisäisiä ristiriitoja. Ensimmäisenä elinvuotenaan AC Vantaa kuitenkin saavutti seurahistoriansa suurimman saavutuksen, kun sen A-juniorit voittivat Suomen-mestaruuden. Edustusjoukkueen paluu ykköseen onnistui yhden Kakkosessa vietetyn kauden jälkeen. Visiitti jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi ja seurasi uudelleen putoaminen Kakkoseen. Seppo Hautala vetäytyi toiminnasta kauden 2001 jälkeen. Kauden 2003 jälkeen seura putosi Kolmoseen. 
Tammikuussa 2004 vanha hallitus päätti lopettaa AC Vantaan toiminnan. Seuran jatkon päätti ottaa haltuunsa pitkien neuvottelujen jälkeen VJS:n vuoden 2003 Kolmosen joukkueen kokeneet pelaat. Mukaan jäi myös muutamia edellisen kauden AC Vantaan pelaajia. Samalla Seppo Hautala päätti lähteä mukaan muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen rakentamaan uutta vantaalaista "futiskulttuuria". Pasi Kujala ja Saku Savolainen vastasivat valmennuksesta kausilla 2004-2010. Kaudesta 2011 alkaen pelaajavalmentajina ovat toimineet Wiljam Halli ja Marko Johansson. Kymmenen vuoden taipaleen kunniaksi seuran logo uudistui ja pelipaidoiksi tuli musta-valkoiset "shakkipaidat" kaudesta 2008 alkaen.
AC Vantaa pelasi kauden 2009 läpi Kolmosessa ilman pistemenetyksiä saavuttaen maksimipistemäärän 66 ja nousten lohkovoittajana Kakkoseen. Kausi 2010 päättyi kolmanteentoista sijaan ja putoamiseen takaisin Kolmoseen. Kausi 2011 Kolmosessa päättyi lohkovoittoon ja kaksiosaisessa karsinnassa Kakkosen paikasta voittoon lappeenrantalaisesta PEPOsta vierasmaalisäännön perusteella. Näin ollen AC Vantaa palaa Kakkoseen yhden välivuoden jälkeen kaudeksi 2012.
Seuran entiset aktiivit järjestävät Sykähdyttävin hetki -gaalaillan Itämerellä 7. lokakuuta 2022. Tapahtuman tarkoituksena oli kunnioittaa seuratyöhön osallistuneiden työpanosta ja muistella hetkiä yhteisen matkan varrelta. Samassa yhteydessä seura päivitti 10-vuotisjuhlajulkaisussa esitettyjä pelaaja-arvioita laajentaen ne urakohtaisiksi arvioiksi. Arviointiraadin puheenjohtajana ja ainoana jäsenenä toimi Pappa Nousiainen.
Maripasoula

Maripasoula on kunta Ranskan Guayanan departementissa ja hallintoalueella Ranskassa Etelä-Amerikassa. Kunta kuuluu Saint-Laurent-du-Maronin arrondissementtiin ja Maripasoulan kantoniin. Kunnassa oli 7 568 asukasta vuoden 2009 väestönlaskennassa ja väestötiheys oli 0,4 as./km². Pinta-alaa Maripasoulalla on 18 360 neliökilometriä. Näin ollen Maripasoula on pinta-alaltaan Ranskan suurin kunta.
Kunnan asukkaita kutsutaan ranskaksi nimillä "Maripasouliens" ja "Maripasouliennes". Maripasoulasta on matkaa Papaichtoniin 23,7 kilometriä ja Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin 7 315 kilometriä.
Väkiluvun kehitys.
Maripasoulan väkiluvun kehitys vuodesta 1967 vuoteen 2009:
Twitches

Twitches on Disney Channel Original Moviesin luoma elokuva vuodelta 2005. Elokuva perustuu suosittuun T*Witches sarjaan. Elokuvan pääosissa toimivat siskokset Tia Mowry ja Tamera Mowry.
Yhdysvalloissa elokuva keräsi ensi-iltanaan yli 5 miljoonaa katsojaa television ääreen.
Lilo &amp; Stitch 2

Lilo &amp; Stitch 2 on Disneyn vuonna 2005 valmistunut piirretty elokuva, joka kertoo pienestä, hieman yksinäisestä Havaijilla asuvasta tytöstä "Lilosta", sekä tämän lemmikistä, "Stitchistä". Oikeasti Stitch on sininen avaruusolio, laiton geenimutantti, joka esiintyy Maassa Lilon lemmikkikoirana. Elokuva on jatko-osa vuonna 2002 julkaistulle Lilo ja Stitch -elokuvalle.
Lilo on ”Kuningas” Elviksen suuri fani joten näin ollen elokuvassa on myös paljon Elviksen musiikkia.
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Listassa on vain osa elokuvan hahmoista.
Sivurooleissa esiintyi muun muassa Juha Paananen, Markus Bäckman ja Tilda Kiianlehto. Suomenkielisen version ohjasi Markus Bäckman ja käänsi Tuija Kokko.
Gordon Drillon

Gordon Arthur "Gordie" Drillon (23. lokakuuta 1914 − 22. syyskuuta 1986) oli kanadalainen Monctonissa New Brunswickissa syntynyt jääkiekkoilija. Hänen NHL-uransa kesti vain seitsemän kautta, mutta sinä aikana hän ehti kunnostautua yhdessä NHL-liigan maineikkaimmista hyökkäysketjuista, Toronto Maple Leafsin joukkueessa vuosien 1936 ja 1942 välillä. Lisäksi hän pelasi yhden kauden Montrealissa.
Suffeli

Suffeli on Fazerin vuonna 1966 julkaisema suklaapatukka, jossa on maitosuklaavohvelia ja toffeetäytettä.
Suffeli-tuoteperheeseen kuuluu 21 gramman patukka, 180 gramman Suffeli Puffi Snacks -pussi, 140 gramman Suffeli Sweet &amp; Salty -pussi ja vuodesta 2013 Suffeli Bites -keksejä. Saatavilla on aiemmin ollut myös 100 gramman Suffeli Snacks -suklaalevy ja banaaninmakuinen Suffeli Banana -patukka.
Joseph de Maistre

Joseph-Marie de Maistre [mɛstʁ] (1. huhtikuuta 1753 – 26. helmikuuta 1821) oli italialainen diplomaatti, myöhemmin ranskalainen lakimies, ranskankielinen diplomaatti, kirjailija ja filosofi.
De Maistre tunnetaan yhtenä konservatismin ja sen autoritaarisen suuntauksen tärkeimmistä oppi-isistä. Hän edusti vastavalistusta ja kannatti monarkian ja katolisen kirkon aseman restauraatiota Ranskassa suuren vallankumouksen jäljiltä. Vaikka Maistren läheiset henkilökohtaiset ja henkiset siteet olivat Ranskassa, hän pysyi synnyinmaassaan Sardinian kuningaskunnassa, jossa hän oli jäsenenä Savoiji-senaatissa 1787–1792, Venäjän suurlähetystössä 1803–1817 ja ministerinä valtion tuomioistuimessa Turinissa (nyk. Torino) vuosina 1817–1821.
De Maistre palveli virkamiehenä Sardinian kuningaskunnassa ja oli korkeassa tuomarinvirassa vuoteen 1792, jolloin hän lähti ranskalaisten tieltä maanpakoon. Hän palasi 1796 isänmaahansa, oli 1803–1817 Sardinian lähettiläänä Pietarissa ja sen jälkeen kuninkaan kanslian päällikkönä Torinossa.
Maistre on etupäässä tullut tunnetuksi 1700-luvun valistusfilosofiaa ja Ranskan vallankumousta vastaan suuntautuvasta kirjailijatyöstään. Muita terävämmin hän esitti vallankumouksen varjopuolia. Hänen ihanteenaan oli ennen kaikkea katolisen kirkon ja paavin ehdoton auktoriteetti, samalla kun kuuliaisuus oli hänen mielestään yhteiskunnallisista hyveistä tärkein. Maistre oli liioitteluistaan huolimatta aikansa etevimpiä poliittisia ajattelijoita ja Ranskan vallankumousta seuranneen taantumuksen huomattavimpia edustajia. Muiden teosten lisäksi on julkaistu myös hänen kirjeitään.
Näyttömuisti

Näyttömuisti on tietokoneen muistin osa, jossa säilytetään näytöllä näkyvä grafiikka, sekä tieto siitä, mikä näyttötila on kyseessä. Näyttötilasta, sekä näytönohjaimesta riippuu myös, miten data on tallennettu muistiin. Pikselien värit voidaan määritellä näyttötilasta riippuen muistin, tai tiettyjen näyttöporttien välityksellä.
Tyypillisesti tietokoneen käyttöjärjestelmä ei anna käsitellä näyttömuistia suoraan, vaan järjestelmä huolehtii siitä.
IBM PC -yhteensopivien tietokoneiden näyttömuisti alkaa segmentin 0xA000 osoitteesta 0x0. Myös näytönohjain voi sisältää näyttömuistia.
Ranskan avoin tennisturnaus 2004

Vuoden 2004 Ranskan avoin tennisturnaus alkoi 24. toukokuuta ja päättyi 6. kesäkuuta 2004. Kilpailu oli järjestyksessä 103:s. Miesten kaksinpelin voitti Gastón Gaudio ja naisten kaksinpelin Anastasija Myskina. Molemmat kaksinpelivoittajat saavuttivat ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa. Miesten nelinpelin voittivat Xavier Malisse ja Olivier Rochus ja naisten nelinpelin Virgia Ruano Pascual ja Paola Suárez. Sekanelinpelin voittivat Tatiana Golovin ja Richard Gasquet.
Nelinpelien loppuottelut.
Miesten nelinpeli.
 Xavier Malisse / Olivier Rochus –
 Michaël Llodra / Fabrice Santoro 7–5, 7–5
Naisten nelinpeli.
 Virginia Ruano Pascual / Paola Suárez – Svetlana Kuznetsova / Jelena Lihovtseva 6–0, 6–3
Sekanelinpeli.
 Tatiana Golovin / Richard Gasquet – Cara Black / Wayne Black 6–3, 6–4
Pirkko Viitasalo

Pirkko Tuulikki Viitasalo (o.s. "Väyrynen") (6. lokakuuta 1946 Simo – 29. kesäkuuta 2009 Lahti) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka erikoistui mitaleihin.
Viitasalo opiskeli 1969–1973 kultasepäksi Lahden kultaseppäkoulussa, ja hän opiskeli kuvanveistäjäksi Lahden taidekoulussa, josta hän valmistui 1977. Mitalitaiteen vuosikilpailuissa Viitasalo sai runsaasti palkintosijoja ja lunastuksia. Vuonna 2003 hän voitti kilpailun ehdotuksella "Mieluummin rauha". Mitali palkittiin 2004 Lissabonin kansainvälisessä näyttelyssä kauneimpana valettuna mitalina. J. V. Snellmanin juhlavuoden mitalikilpailun hän voitti 2006, ja 2007 Mikael Agricolan juhlavuoden mitalikilpailun. Vuonna 2007 hänet kutsuttiin muovailemaan Itsenäisyyden 90-vuotisjuhlamitalia. Agricola-mitali luovutettiin vuonna 2008 paavi Benedictus XVI:lle Roomassa.
Mitalien rinnalla Viitasalo teki maalauksia, akvarelleja, muotokuvia ja veistoksia. Lisäksi hän suunnitteli korumalliston ja teki myös uniikkikoruja.
Viitasalo oli vuodesta 1970 naimisissa arkkitehti Markku Viitasalon kanssa.
Fokker S.14

Fokker S-14 Machtrainer oli hollantilainen suihkuharjoituskone, jonka Fokker kehitti Alankomaiden ilmavoimille 1940-luvun lopussa. Koneen ensilento tapahtui 19. toukokuuta 1951.
Lentokone oli rinnakkainistuttava sotilaslentäjien jatkokoulutuskone. Sen laskeutumisnopeus oli saatu mm. ilmanottoaukon hyvällä suunnittelulla kohtuullisen pieneksi. Vain kaksi konetta tuhoutui noin vuosikymmenen kestäneessä koululentokäytössä. Koneet romutettiin lukuun ottamatta K-1-konetta, joka on museoitu Hollannissa, muttei esillä yleisölle.
Hollannin ilmavoimat tilasi 20 konetta ja niiden lisäksi rakennettiin yksi prototyyppilentokone, K-1. Fairchild pyrki myymään konetta Yhdysvaltain ilmavoimille, mutta 1950-90-luvuille ominaiseen tapaan Yhdysvallat ei ostanut ulkomaista tuotetta.
Karl Faulmann

Johann Christoph Karl Faulmann (24. kesäkuuta 1835 Halle (Saale) – 28. kesäkuuta 1894 Wien) oli pikakirjoittaja ja tietokirjailija. Hän vaikutti merkittävästi saksankielisten pikakirjoitusjärjestelmien kehitykseen ja julkaisi useita tietokirjoja muun muassa kirjoitusjärjestelmistä ja pikakirjoituksesta.
Karl Faulmann syntyi Hallessa vuonna 1835. Hän lopetti koulunkäynnin 13-vuotiaana ja meni latojaoppilaaksi kirjapainoon. Vuonna 1855 hän siirtyi latojaksi Wieniin, ja toimi myöhemmin myös pikakirjoituksen opettajana useissa kouluissa sekä vuodesta 1878 Wienin yliopiston pikakirjoituksen lehtorina.
Faulmann pyrki 1860-luvulla uudistamaan Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmää, sekä sovittamaan yhteen Gabelsbergerin ja Stolzen järjestelmiä, mutta ei saavuttanut kummassakaan menestystä. Hän laati oman järjestelmänsä, josta julkaistiin oppikirja vuonna 1875 nimellä "Lehrbuch der Fonografie". Järjestelmästä ei tullut kovin suosittua, mutta sen yhtenäinen vokaalienkuvaustapa lainattiin lähes sellaisenaan merkittäviin myöhempiin järjestelmiin: Schreyn järjestelmään, Stolze–Schreyhyn ja Saksan yhtenäisjärjestelmään.
Tansanian evankelisluterilainen kirkko

Tansanian evankelisluterilainen kirkko (, ) on Tansanian valtion alueella toimivaluterilainen kirkko. Kirkko syntyi vuonna 1963, kun vuonna 1938 perustetusta Tanganjikan luterilaisten kirkkojen federaatiosta muodostettiin yhtenäinen luterilainen kirkko. Kirkon jäsenmäärä on Luterilaisen maailmanliiton tilaston mukaan 4,6 miljoonaa&lt;ref name="www.lutheranworld.org/04.06.2009"&gt;&lt;/ref&gt;. Näin ollen se on maailman neljänneksi suurin luterilainen kirkko. Vuonna 2023 jäsenmäärä on 7,9 miljoonaa. 
Kirkon johtaja on johtava piispa, jonka alaisuudessa työskentelevät 20 hiippakunnan piispat. Vuonna 2009 johtavana piispana toimi Alex G. Malasusa. Nykyisenä (2023) johtavana piispana toimii Frederick Shoo. Kirkon pääpaikka on Arushassa. Kirkko julkaisee lehteä "Uhuru na Amani" (swahiliksi). Kirkon pääkieli on swahili. Myös paikallisia kieliä käytetään. Tansanian evankelisluterilainen kirkko on tehnyt lähetystyötä Keniassa ja Kongon tasavallassa, joihin on syntynyt itsenäinen luterilainen kirkko. Nykyisin kirkko työskentelee Malawissa, Mosambikissa ja Sambiassa yhdessä paikallisten kirkkojen kanssa. Tärkeä osa kirkon toimintaa on diakoniatyö yhteiskunnan köyhimpien parissa sekä erityisesti AIDS-työ.
Afrikkalaisille kirkoille tyypilliseen tapaan Tansanian luterilaisella kirkolla on laajaa toimintaa koulutuksen ja terveydenhuollon alalla. Kirkko vastaa koulutuksesta eri koulutusasteilla aina yliopistoon asti. Kirkon Tumaini-yliopistolla on neljä kampusta: Makumira (Arusha), Kilimanjaro Medical College (Moshi), Dar es Salaam ja Mbeya. Koulutusalat ovat teologia, oikeustiede, viestintä, kauppatiede (management), terveydenhuolto, lääketiede, kielet (swahili, englanti, ranska) ja opettajankoulutus. Vuoteen 2013 saakka myös Iringan yliopisto kuului Tumainiin, mutta on nyt itsenäinen luterilaisen kirkon omistama yliopisto.
Ekumeeniset suhteet.
Kirkko on jäsenenä Yleisafrikkalaisessa kirkkojen konferenssissa (), Tansanian kristillisessä neuvostossa () ja Luterilaisessa maailmanliitossa sekä "Kirkkojen maailmanneuvostossa". Tansanian luterilainen kirkko toimii maassaan muslimien ja kristittyjen vuoropuhelun edistäjänä. Vuonna 2010 kirkko antoi tiedotteen, jonka mukaan se ei ota vastaan ulkomaisia työntekijöitä kirkoista, joilla on käytössään samaa sukupuolta olevien parisuhteen siunaus. Samoin kirkko ei myöskään ota vastaan taloudellista tukea edellä mainituilta kirkoilta .
1900 (elokuva)

1900 ("Novecento") on Bernardo Bertoluccin ohjaama italialainen eeppinen draamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1976. Nimekkään kansainvälisen näyttelijäjoukon tähdittämä teos on kuvattu Bertoluccin kotiseudulla Emiliassa ja se kertoo kahden miehen kohtaloiden kautta Italian poliittisista käänteistä 1900-luvun alkupuolella. Se esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla 1976 kilpailusarjan ulkopuolella.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "1900:n" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni.
Teos kuvaa Il Padronen perillisen (De Niro) ja maatyöläisen äpäräpojan (Depardieu) ystävyyttä, sen pohjimmaista mahdottomuutta ja paternalistisen maanomistuksen tuhoisia vaikutuksia.
Vastaanotto.
"Iltalehden" Jyrki Laelman mukaan "1900" on ”Välillä visuaalisesti mahtavaa, välillä tyhjäkäyntiä – vuosikymmenien saatto tuo pakosta episodimaisuutta ja kiirettäkin.”
"Ilta-Sanomien" Timo Malmin mielestä kyseessä on ”vavahduttava fresko” luokkataistelun ja fasismin vuosikymmenistä.
Ukkosmyrsky (sotaromaani)

Ukkosmyrsky on Lauri Vaalan kirjoittama sotaromaani. Romaani perustuu kirjoittajan omakohtaiseen kokemukseen talvi- ja jatkosodasta. 
Hän kuvaa kirjassaan talvisotaan lähtöä ja itse talvisotaa yksittäisen miehen näkökulmasta. Välirauhan aikaa hän kuvaa epävärmana työttömyyden vaivaamana aikana, johon hänen kuvauksensa mukaan helpotuksen toi uusi sotaan lähtö.
Sonia Sotomayor

Sonia Sotomayor (s. 25. kesäkuuta 1954 New York City, New York) on yhdysvaltalainen juristi, joka on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari. Presidentti Barack Obama nimesi hänet eläkkeelle jääneen David Souterin seuraajaksi 26. toukokuuta 2009. Ennen nimitystään Sotomayor toimi 17 vuotta liittovaltion tuomarina. Hän on oikeusistuimen kolmas naistuomari ja ensimmäinen latinotaustainen tuomari.
Tausta ja yksityiselämä.
Sotomayor syntyi New Yorkin kaupungissa, Bronxin kaupunginosassa, jonne hänen vanhempansa olivat muuttaneet Puerto Ricosta. Isä kuoli Sonian ollessa vielä nuori, minkä johdosta hänen äitinsä joutui työskentelemään pitkää päivää.
Sotomayor valmistui ensin Princetonin yliopistosta vuonna 1976 ja sitten Yalen yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1979. Hän työskenteli apulaispiirisyyttäjänä New Yorkissa ja sen jälkeen yksityisessä lakitoimistossa vuoteen 1992 asti.
Ura.
Vuosina 1979–1984 Sotomayor toimi New Yorkin piirikunnan apulaisasianajaja. Tämän jälkeen hän erikoistui ulkomaankauppaan liittyviin kysymyksiin, kun hän siirtyi Pavia &amp; Harcourt -nimisen organisaation palvelukseen.
Vuonna 1991 presidentti George H. W. Bush nimitti Sotomayorin tuomariksi eteläisen New Yorkin aluetuomioistuimeen, jossa hän toimi kunnes presidentti Bill Clinton nimitti hänet Yhdysvaltain valitustuomioistuimen toisen tuomiopiirin tuomariksi vuonna 1997. Sotomayorin nimitys vaatii senaatin hyväksynnän, jonka kanssa republikaanienemmistöinen senaatti vitkutteli yli vuoden päivät, jan pääsi aloittamaan virassa vasta vuonna 1998.
Nimitys korkeimpaan oikeuteen.
Presidentti Barack Obama nimitti Sotomayorin korkeimpaan oikeuteen keväällä 2009. Senaatin vahvistettua nimityksen äänin 68–31. Kyseessä oli Obaman ensimmäinen nimitys korkeimpaan oikeuteen.
Sotomayor vannoi virkavalansa 8. elokuuta 2009. Valan otti vastaan korkeimman oikeuden puheenjohtaja John Roberts.
Jim Murphy

James ”Jim” Murphy (s. 23. elokuuta 1967 Glasgow, Skotlanti, Iso-Britannia) on brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko ja parlamentin jäsen. Britannian pääministeri Gordon Brown nimitti hänet Skotlannin asioista vastaavaksi ministeriksi 3. lokakuuta 2008.
Nuoruus.
Murphyn ollessa teini-ikäinen hänen perheensä muutti Kapkaupunkiin Etelä-Afrikkaan Skotlannin vaikean taloustilanteen johdosta. Takaisin Skotlantiin hän palasi vasta 18-vuotiaana. Murphy toimi opiskelijavuosinaan tarjoilijana rahoittaakseen opiskelunsa glasgowilaisessa Strathclyden yliopistossa, jossa hänet valittiin myös skotlantilaisen opiskelijaliiton ("National Union of Students Scotland") puheenjohtajaksi.
Poliittinen ura.
Murphy toimi Skotlannin kansallisen opiskelijaliiton puheenjohtajana vuosina 1992–1994. Vuonna 1994 hänet valittiin "National Union of Students of the United Kingdom" -opiskelijaliiton puheenjohtajaksi. Murphy toimi virassa vuoteen 1996 saakka. 
Murphy valittiin parlamentin jäseneksi ensimmäisen kerran vuonna 1997 Eastwoodin vaalipiiristä.
Vuodesta 2000 vuoteen 2001 Murphy oli jäsenenä parlamentin alahuoneen tarkastusvaliokunnassa, jonka tärkeimpänä tehtävänä on valtion taloudenhoidon valvonta. Maaliskuussa 2001 Murphy nimitettiin nuoremmaksi ministeriksi Helen Liddelin alaisuuteen, joka toimi silloin Skotlannin asioista vastaavana ministerinä. Vuosien 2001 ja 2005 parlamenttivaaleissa Murhpy uusi paikkansa parlamentissa. Vuoden 2005 vaalien jälkeen Murphy toimi hallituksen kabinettiministerinä, jonka vastuualueeseen kuului esimerkiksi julkisten palveluiden uudistaminen.
Kesäkuussa 2007 Murphy nimitettiin Britannian eurooppaministeriksi. Lokakuussa 2008 pääministeri Gordon Brown nimitti Murphyn Skotlannin asioiden ministeriksi ministerikierrätyksen yhteydessä.
Yksityiselämä.
Murphyllä on Claire-niminen vaimo, joka on ammatiltaan opettaja. Parilla on kolme lasta, kaksi poikaa ja yksi tytär.
Murphy on Celtic FC -jalkapalloseuran kannattaja.
Jalohaukat (suku)

Jalohaukat ("Falco") on samannimiseen jalohaukkojen heimoon kuuluva lintusuku.
Jalohaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 38 lajia.
Camden

Camden "(London Borough of Camden)" on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä. Se muodostettiin vuonna 1965 yhdistämällä Hampsteadin, Holbornin ja St Pancrasin kaupunginosat. Camdenin pinta-ala on 22 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin ihmistä.
Camden sijaitsee Lontoon Cityn luoteispuolella ja Westminsterin pohjoispuolella. Siellä sijaitsevat muun muassa British Museum ja British Library sekä suuri puistoalue, Regent’s Park, jossa on myös Lontoon eläintarha. Camdenissa on myös useita oppilaitoksia, esimerkiksi Lontoon yliopisto ja Anglia Ruskin University.
Cecilia Malmström

Anna "Cecilia" Malmström (s. 15. toukokuuta 1968 Tukholma) on ruotsalainen poliitikko, joka on toimi vuosina 2014–2019 EU:n kauppapolitiikasta vastaava komissaarina. Aiemmin Malmström oli sisäasioista vastaavana komissaarina vuosina 2010–2014. Ennen nimitetystään EU-komissaariksi hän toimi Ruotsin eurooppaministerinä 6. lokakuuta 2006 lähtien, ja ennen ministerinvirkaansa hän oli vuodesta 1999 Euroopan parlamentin jäsen. Malmström kuului Liberaaleihin ("Liberalerna"). Hän erosi siitä keväällä 2023 petyttyään Ulf Kristerssonin hallituksen pohjana olevaan Tidön sopimukseen.
Cecilia Malmström syntyi Tukholmassa, mutta kasvoi Göteborgissa ja Ranskassa. Hän puhuu sujuvasti ruotsia, englantia, espanjaa ja ranskaa sekä jonkin verran saksaa ja italiaa. Malmström asuu Brysselissä yhdessä miehensä ja kaksostyttöjensä kanssa. Malmström on koulutukseltaan politiikan tutkimuksen tohtori ja on opettanut sekä tehnyt tutkimusta Göteborgin yliopistossa.
Ollessaan europarlamentin jäsen Malmström kuului ulkoasianvaliokuntaan. Hän oli myös sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan varajäsen. Europarlamenttiuransa aikana Malmström oli mukana nettikampanjassa, jonka päämääränä oli tehdä Brysselistä pysyvästi Euroopan parlamentin toimipaikka. Nykyisen käytännön mukaan Euroopan parlamentti kokoontuu tietyin väliajoin myös Strasbourgissa. 
Malmström kannattaa Ruotsin liittymistä Euroopan yhteisvaluutta euroon. Elokuussa 2007 hän ehdotti uutta kansanäänestystä euron käyttöönotosta Ruotsissa. Ensimmäinen äänestys oli vuonna 2003, jolloin euroa ei haluttu ottaa Ruotsissa käyttöön.
Ruotsin hallitus nimitti 17. marraskuuta 2009 Malmströmin komissaariehdokkaaksi uuteen EU-komissioon. Hän toimi EU:n sisäasioista vastaavana komissaarina Barroson komissiossa vuosina 2010–2014.
Sukuviesti

Sukuviesti on Sukuseurojen Keskusliitto SSK ry:n julkaisema, viisi kertaa vuodessa ilmestyvä sukuseurojen, sukututkimuksen, historian ja kulttuurin aikakauslehti, joka kuuluu Suomen kulttuurinlehtien luetteloon. Sukuviesti -lehden teema on "Sukumme eilen, tänään ja huomenna". Lehden toimitus on Espoossa ja vastaava toimittaja on Eine Kuismin.
Sukuviestin aihepiirit jakautuvat kolmeen ryhmään:
S/S Tornator II

S/S Tornator II on nykyään Helsingissä oleva höyryhinaaja, joka valmistui vuonna 1906 Varkautelaiselta Paul Wahl &amp; Co:n maineikkaalta konepajalta. Hinaaja rakennettiin valmistusnumerolla 418, yhtenä Oy Tornator Ab:n tilaaman neljän linjahinaajan sarjaa. Alus toimi Saimaalla Tornator-yhtiön palveluksessa vuoteen 1931, jolloin se yritysfuusion myötä liitettiin Enso-Gutzeit Oy:n Saimaan laivastoon.
Laiva ostettiin yksityisomistukseen vuonna 1969, maalattiin valkoiseksi ja sai nimen Amanda. Laiva siirrettiin merelle 1970-luvulla ja jostain syystä siitä poistettiin höyrykattila 1980-luvulla. Laiva makasi erilaisissa paikoissa Helsingin edustalla ja pääsi todella huonoon kuntoon, kunnes sen kunnostustyöt aloitettiin omistajan vaihduttua 1996.
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Elmira Jackals

Elmira Jackals on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Elmirasta, New Yorkista. Joukkue pelaa nykyisin ECHL-liigassa Amerikan konferenssin pohjoisessa divisioonassa. Elmira Jackals toimii NHL-seura Ottawa Senatorsin ja AHL-seura Binghamton Senatorsin farmijoukkueena. Suomalaisista Antti Mäkikyrö ja Riku Helenius ovat edustaneet seuraa.
Historia.
UHL.
Elmira Jackals perustettiin vuonna 2000 Columbus Blue Jacketsin farmijoukkueeksi UHL-sarjaan. Farmisopimus päättyi jo yhden kauden jälkeen, minkä jälkeen seura toimi itsenäisenä vuoteen 2007 asti.
Jackals saavutti pudotuspelipaikan jo ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001, mistä putosi ensimmäisellä kierroksella. Seuraavalla kaudella seura pääsi finaaliin saakka häviten sen Muskegon Furylle voitoin 4–2. Tämä jäi joukkueen parhaaksi suoritukseksi UHL-liigassa. Jackals putosi 2002–2003 pudotuspeleissä toisessa erässä, ja 2003–2004 se pelasi jälleen finaaleissa, mutta hävisi jälleen Muskegon Furylle nyt suoraan neljässä ottelussa.
Tämän jälkeen Jackalsia ei enää UHL:n pudotuspeleissä nähty. Kausi 2006–2007 oli seuralle todella huono, jota varjostivat myös avainpelaajien loukkaantumiset. Päävalmentajankaan vaihto ei auttanut, ja joukkue jäi sarjassa viimeiseksi. Ainoana kauden valopilkkuna oli hyökkääjä Frank Littlejohnin tekemä seuran uusi maaliennätys, 43 maalia kaudessa. Kauden päätteeksi seurajohto ilmoitti Jackalsin siirtyvän ECHL-sarjaan.
ECHL.
ECHL-liigassa Jackalsista tuli jälleen Columbus Blue Jacketsin sekä AHL-seura Syracuse Crunchin farmijoukkue. Seura uusi pelipaitansa ja logonsa ensimmäiseksi kaudekseen 2007–2008. Kaudella sattui ikävä onnettomuus, kun joukkue oli palaamassa bussilla vierasottelusta Cincinnatista. Bussi kolaroi moottoritiellä ja useat pelaajat loukkaantuivat lievästi. Kausi oli lopulta kuitenkin onnistunut, ja Jackals saavutti pudotuspelipaikan, joskin seura putosi toisella kierroksella.
Kaudeksi 2008–2009 Jackals teki sopimuksen Ottawa Senatorsin ja Binghamton Senatorsin kanssa, mikä teki Jackalsista niiden farmijoukkueen.
Menestys kausittain.
"O = ottelut, V = voitot, H = häviöt, JH = jatkoaikahäviöt, P = pisteet, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit" 
Nykyinen joukkue.
"(Tilanne 22. syyskuuta 2017)"
The Hobbit (vuoden 1977 elokuva)

The Hobbit on Jules Bassin ja Arthur Rankinin ohjaama animaatioelokuva vuodelta 1977. Elokuva perustuu J. R. R. Tolkienin romaaniin "Hobitti eli sinne ja takaisin". Sama tuotantoryhmä teki myös vuonna 1980 julkaistun "The Return of the King" -elokuvan.
"The Hobbitin" televisioensi-ilta oli Yhdysvalloissa 27. marraskuuta 1977. Suomessa Future Film julkaisi sen DVD:llä ja elokuva dubattiin suomeksi.
Eroavaisuudet Tolkienin romaaniin.
Animaatio on lyhennetty ja tiivistetty versio, josta puuttuvat muun muassa Beorn ja Arkkikivi. Klonkku on kuvattu sammakkomaiseksi olennoksi eikä millään tavoin hobitteja muistuttavaksi ja metsähaltiat vihreäihoisiksi sekä vaaletukkaisiksi, vaikka Tolkien on kuvannut ne vaaleaihoisiksi ja tummatukkaiseksi. Hiidet näyttävät kahdella jalalla kulkevilta torahampaisilta kissoilta.
Sými (kaupunki)

Sými () on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Sýmin saarella Dodekanesian saaristossa ja kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kaupungin väkiluku on (vuonna 2011). Kaupunki on Sýmin saaren pääkaupunki sekä Sýmin kunnan kuntakeskus.
Maantiede.
Sýmin kaupunki sijaitsee Sýmin saaren pohjoisrannikolla luonnonsatamalahden pohjukassa. Se muodostuu kahdesta osasta. Niistä toinen on Gialós eli Káto Pólis (”Alakaupunki”), joka käsittää sataman ympäristön. Toinen on Chorió eli Áno Sými (”Ylä-Sými”), joka sijaitsee sataman yläpuolella. 
Historia.
Antiikin aikana kaupungin paikalla sijaitsi saaren poliksen eli kaupunkivaltion Symen kaupunkikeskus.
Gialóksen talot on rakennettu pääasiassa 1800-luvulla. Ne edustavat uusklassismia. Chorión talot sen sijaan ovat huomattavasti vanhempia. Sýmin sataman länsipuolella sijaitsee vuonna 1884 rakennettu kellotorni.
Chorióssa sijaitsevalla akropoliilla oli antiikinaikainen temppelialue ennen kuin vuonna 1407 Johanniittain ritarikunnan ritarit rakensivat akropoliille linnoituksen. Suuri osa linnoituksesta paloi toisen maailmansodan lopulla saksalaisten jätettyä sinne dynamiittia.
Nähtävyydet.
Chorióssa toimii Sýmin arkeologinen museo, joka esittelee Sýmin saaren historiaa. Museossa on esillä käsikirjoituksia ja veistoksia hellenistiseltä ja roomalaiselta ajalta, bysanttilaisia kolikoita ja ikoneja, kansantaidetta sekä esimerkiksi "gοuneláti", joka on Sýmin naisten perinteinen asu. Museon vieressä sijaitsee Chatziagapitóksen talo Sýmin suuruuden aikakaudelta 1800-luvulta. Kaupungissa toimii myös merenkulun historiaa esittelevä merimuseo.
Chorióssa sijaitsee Pyhän Georgioksen ("Ágios Geórgios") kirkko, joka on rakennettu 1800-luvun lopulla. Kirkossa on harvinainen kivimosaiikki, jossa on kuvattuina hurjia merenneitoja. Merenneitoja on Kreikan kansanperinteessä syytetty myrskyistä, jotka ovat upottaneet laivoja.
Chorión ja Gialóksen välillä sijaitsee Noúlian kukkula, jolla sijaitsee luultavasti spartalaisten vuosina 411–412 eaa. pystyttämä hautamuistomerkki. Lisäksi Noúlialla on 20 tuulimyllyn rauniot.
Gialós

Gialós (, ”Ranta”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Väinö Lehtinen

Väinö Lehtinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Kuusen-suopursunruoste

Kuusen-suopursunruoste ("Chrysomyxa ledi") on ruostesieni, jonka isäntäkasvina vuorottelevat suopursu ja metsäkuusi. Siitä käytetään myös nimiä "kuusensuopursuruoste" ja "rämeruoste". Se leviää kuuselle soisilla alueilla Pohjois-Euroopassa harvakseltaan noin kymmenen vuoden välein ja aiheuttaa sekä nuorten versojen kellastumista että toisinaan jopa vesistöjen pinnalla ajelehtivia, sinänsä vaarattomia leväkukintoja muistuttavia oranssinkeltaisia lauttoja.
Sienen suopursussa kehittyvät talvi-itiöt ovat läpimitaltaan noin 0,02–0,03 mm, ja ne saastuttavat kuusia, jossa vuorostaan kehittyy sienikuromia ja helmi-itiöitä. Kuusi ei yleensä kuole tautiin, mutta tuorein vuosiverso kuolee.
Tauti on kuvattu vuonna 1879. Erityisesti Koillis-Suomessa, kuten Kainuussa ja Kuusamossa, kuusen-suopursunruostetta esiintyy tiheämmin kuin muualla maassa.
Alppiruusuilla tavataan ruosteen muotoa "Chrysomyxa ledi var. rhododendri".
Vaikuttaa epäselvältä, miten kuusella esiintyvä teerenleipätauti liittyy tähän lajiin. Sen on arveltu johtuvan toisesta kultaruostelajista teerenleipäruosteesta ("Chrysomyxa woroninii"), jonka on kuvannut tieteelle Tranzschel (1903). Toisaalta sen aiheuttama taudinkuva on erilainen: kokonaisten vuosikasvujen infektoituminen, jolloin yksi kasvukausi menetetään, tai jopa käpyjen infektoitumiseen. Toisaalta senkin katsotaan vuorottelevan jollain tavoin suopursunruosteen kanssa väli-isäntänä.
Joan Gamper

Joan Gamper (alk. Hans-Max Gamper, 22. marraskuuta 1877 Winterthur, Sveitsi – 30. heinäkuuta 1930) oli sveitsiläinen jalkapalloilija ja seurajalkapalloilun kehittäjä. Hänet tunnetaan parhaiten FC Barcelonan perustajana, pelaajana ja moninkertaisena seurapresidenttinä.
Barcelonassa pelattu harjoitusturnaus on vuodesta 1966 lähtien nimetty hänen mukaansa "Torneig Joan Gamperiksi".
Fazerina

Fazerina on Fazerin valmistama, appelsiinitryffelitäytteinen suklaa, jota myydään 37 gramman patukkana, 121 gramman suklaalevynä ja konvehtina. Fazerina tuli myyntiin vuonna 1953.
Tammikuussa 2009 myyntiin tuli patukka Fazerina Caramel, jossa tryffelitäyte on yhdistetty crème brûléen makuun. Keväällä 2012 tuli myyntiin Fazerina-jäätelötuutti.
Ulappakeiju

Ulappakeiju ("Pelagodroma marina") on pieni ulappalintujen lahkoon kuuluva avomerilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 19–21 cm ja siivenkärkien väli 41–44 cm. Ulappakeiju on Euroopan ja Välimeren alueen ainoa keiju, jonka alapuoli on valkea. Se on muodoltaan etelänkeijumainen ("Oceanites oceanicus") mutta on hieman suurempi, ja sen nokka ja jalat ovat pitemmät. Sen siivet ovat suuret, pitkät ja leveät keskeltä. Pyrstö sekä siivet päältä ovat mustahkot, ja ne erottuvat hyvin harmaasta selästä, päälaesta, vaaleanharmaasta peitinhöyhenkentästä ja harmaanvalkoisesta yläperästä. Tummaa naamaria ympäröi valkea. Selän harmaa ulottuu alas rinnansivuille.
Äänet.
Ulappakeijun pesäkolosta kuuluu ontto, kumea, rauhallisesti toistettu ”koo, koo, koo...”, johon voi joskus sekoittua myös kitiseviä, ohuita ”kji”-ääniä.
Levinneisyys.
Lajin pesimäalueen laajuudeksi on arvioitu 50 000–100 000 neliökilometriä ja yksilömääräksi koko maailmassa 2 000 000 lintua. Latham kuvaili lajin holotyypin Río de la Platan suulta 1790.
Se pesii Australiassa Heard ja McDonaldinsaarilla, Uudessa-Seelannissa, Saint Helenalla, Uruguayssa, Espanjassa ja Portugalissa Selvagenssaarilla satojentuhansien yksilöiden voimin. Kap Verdellä laji pesii kolmella saarella, joiden kannan koko on 5 000–10 000 paria. Kanariansaarilla pesii pieni 24–30 parin populaatio.
Laji on myös ennen pesinyt Ranskan eteläisillä ja antarktisilla alueilla.
Lisääntyminen.
Pari kaivaa itse pesäonkalon pehmeään maahan. Naaras munii yhden munan, Kap Verdellä tammi-maaliskuussa ja Kanariansaarilla maalis-huhtikuussa. Poikaset lähtevät pesästä kahdeksan-kymmenen viikon ikäisinä.
Käyttäytyminen.
Lintua nähdään harvoin merellä, ja se käy maakolossa sijaitsevassa pesässään vain öisin. Se seuraa delfiiniparvia ja liitää matalalla vedenpinnan päällä jäykin siivin ja polkee vedenpintaa pitkillä jaloillaan.
Ruskosuula

Ruskosuula ("Sula leucogaster") on keskikokoinen suulien lahkoon kuuluva merilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 65–75 senttiä ja siivenkärkien väli 135–150 senttiä. Se on suulaa ("Morus bassanus") selvästi pienempi, ja sen pyrstön kärki on hieman pyöreämpi. Linnun väristys on päältä kokonaan tumma, alta ruskea, siiven alapeitinhöyhenet ja vatsa ovat valkoiset. Nuorella linnulla on vatsassa vaaleaa ruskeanharmaata. Muuten tummasta päästä erottuu vaalea naama ja suuri nokka. Nokan tyvi on pesimäaikaan sinertävä.
Levinneisyys.
Lajin pesimäalueen laajuudeksi on arvioitu 50 000–100 000 km² ja yksilömääräksi on koko maailmassa arvioitu 200 000 lintua.
Ruskosuula pesii trooppisilla rannikkovesillä kaikilla kolmella suurimmalla valtamerellä. Suomea lähimpänä se pesii Punaisenmeren saarilla.
Lajia tavataan harhailevana Yhdysvalloissa. Myös Suomessa on tehty lajista ainakin yksi satunnaishavainto. 
Käyttäytyminen.
Ruskosuula sukeltaa suulan tavoin jyrkästi syöksyen, mutta toisinaan myös loivemmassa kulmassa, melkein kuin ohimennen. Se lepäilee usein poijuilla.
The Return of the King (vuoden 1980 elokuva)

The Return of the King on Jules Bassin ja Arthur Rankin Jr:n yhdessä ohjaama, televisioon tuotettu animaatioelokuva vuodelta 1980. Se perustuu J. R. R. Tolkienin romaaniin "Taru sormusten herrasta", lähinnä sen kolmanteen osaan "Kuninkaan paluu".
Sama tuotantoryhmä teki aiemmin, vuonna 1977, elokuvan "The Hobbit" Tolkienin "Hobitti"-teokseen perustuen.
Dig Your Own Hole

Dig Your Own Hole on brittiläisen The Chemical Brothersin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 7. huhtikuuta 1997 Junior Boy's Own -levy-yhtiön kautta.
Vuonna 1998 Q -lehti äänesti albumin kaikkienaikojen parhaiden albumien -listan 49. sijalle.
Vuonna 2004 kyseisestä ja edellisestä "Exit Planet Dust" -albumista julkaistiin boksi.
Liga Deportiva Universitaria de Quito

Liga Deportiva Universitaria de Quito on jalkapalloseura Ecuadorin pääkaupungista Quitosta. Sen edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa.
LDU:n juuret ovat Ecuadorin keskusyliopiston urheilujoukkueissa. Seura perustettiin virallisesti vuonna 1930. Se on yhdeksällä kansallisella mestaruudellaan yksi Ecuadorin menestyneimmistä. Vuonna 2008 seura voitti Copa Libertadoresin ja vuonna 2009 Recopa Sudamericanan, jotka olivat ensimmäiset minkään ecuadorilaisseuran voittamat kansainväliset mestaruudet. Vuoden 2008 seurajoukkueiden MM-kilpailuissa LDU sijoittui toiseksi.
LDU:n paikalliskilpailijoita ovat Aucas, Deportivo Quito ja El Nacional. Seuran kotistadion on yli 50 000 katsojapaikan Estadio de Liga Deportiva Universitaria, joka tunnetaan myös nimellä Casa Blanca ().
Töyhtöparatiisimonarkki

Töyhtöparatiisimonarkki ("Trochocercus cyanomelas") on laajalla alueella Afrikassa Saharan autiomaan eteläpuolella tavattava monarkkeihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan töyhtöparatiisimonarkki on noin 13–14 cm. Koiraan pää ja päälaella oleva töyhtö ovat väriltään sinimustat. Rinta on musta muodostaen kontrastin valkoiselle vatsalle. Siivet ovat tummat ja niissä on valkoinen sippijuova. Töyhtöparatiisimonarkin pyrstö on harmaa. Naaraat ovat vaaleampia, päästään ja selästään tumman harmaita. Vatsa on naaraillakin valkoinen. Töyhtöparatiisimonarkki muistuttaa ulkonäöltään mustatöyhtömonarkkia ("Elminia albonotata"), mutta eroaa siitä valkoisten siipijuovien ja valkoisemman vatsansa perusteella.
Elinympäristö.
Töyhtöparatiisimonarkin elinympäristöä ovat itäisen ja eteläisen Afrikan rannikkojen pensaikkokerrokset, rannikkometsät ja vuoristometsät lähellä puroja. Laji elää yleensä yksin tai pareittain.
Pesiminen ja ravinto.
Laji muodostaa pareja, jotka kestävät kunnes toinen linnuista kuolee. Töyhtöparatiisimonarkki rakentaa pesän puuhun tai pensaaseen. Naaras munii pesään kahdesta kolmeen valkoista munaa.
Töyhtöparatiisimonarkin ravinto koostuu hyönteisistä, joita se pyydystää ilmasta.
Exit Planet Dust

Exit Planet Dust on brittiläisen The Chemical Brothersin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 1995.
Vuonna 2004 kyseisestä ja seuraavasta "Dig Your Own Hole" -albumista julkaistiin boksi.
Gunnar Ståhle

Gunnar Adolf Ståhle (24. elokuuta 1902 Helsinki – 20. huhtikuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja. Hän toimi lentoyhtiö Aero Oy:n eli nykyisen Finnairin toimitusjohtajana vuosina 1929–1945.
Diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1925 valmistunut Ståhle tuli Aeroon teknilliseksi johtajaksi vuonna 1928. Hän oli toiminut ilmavoimissa insinöörinä sekä saanut lentäjän koulutuksen. Yhtiön perustajan ja ensimmäisen toimitusjohtajan Bruno Lucanderin kuoltua yllättäen elokuussa 1929 Ståhle nimitettiin hänen seuraajakseen kaksi päivää myöhemmin eli 12. elokuuta 1929. Hän oli tuolloin vasta 27-vuotias. Ståhle hankki Aerolle runsaasti lentokoneita Saksasta ja solmi sinne yhteyksiä. Tämän vuoksi hän joutui eroamaan toimitusjohtajan tehtävistä sodan jälkeen vuonna 1945, vähän ennen kuin yhtiön osake-enemmistö siirtyi valtiolle.
Vuosina 1946–1947 Ståhle johti Teollisuuden Työteholiittoa ja 1947–1969 Wärtsilä-yhtymän posliini- ja lasialaa eli Arabian posliinitehdasta, Turun posliinitehdasta sekä vuodesta 1950 Nuutajärven lasitehdasta. Syksyllä 1948 Ståhle kukisti kovalla asenteellaan kuuluisan Arabian lakon.
Ståhlen sotilasarvo oli vuodesta 1944 alkaen insinöörieverstiluutnantti.
Kirkonkulman koulu (Humppila)

Kirkonkulman koulu on Humppilan kunnassa sijaitseva oppilaitos. Kirkonkulman ala-aste on Humppilan kunnan ainoa ala-aste. Koulu sijaitsee Humppilan keskustaajamassa Humppilan yläasteen läheisyydessä. Kirkonkulman koulu valmistui vuonna 1986. Oppilaita koulussa on noin 185 ja päätoimisia opettajia 10. Perusopetuksen luokkien lisäksi koulussa on pienryhmä ykslöllistettyä opetusta varten.
Humppilan yläaste aloitti toimintansa lukuvuoden 1995–1996 alussa Kirkonkulman koulun tiloissa. Yläaste siirtyi vuoden 2000 syksyllä uusiin tiloihin, jolloin tilaa vapautui ala-asteelle. Yläasteen alettua Humppilassa Kirkonkulman koulun ala-asteen 1. ja 2. luokan koululaiset siirrettiin Humppilan Koivukummun päiväkodin yhteyteen. Koivukummun ala-aste sulautettiin takaisin Kirkonkulmalle muutaman vuoden aikana, kuitenkin ennen uuden yläasteen käyttöönottoa.
† (albumi)

†, tunnetaan myös nimellä Cross (), on ranskalaisen Justicen ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 11. kesäkuuta 2007. Britanniassa albumi myi hopeaa 13. maaliskuuta 2009, joten sitä on myyty yli 60 000 kappaletta.
Grammy-gaala 2008.
Vuonna 2008 albumi oli ehdolla Grammy-gaalassa vuoden parhaaksi albumiksi kategoriassa "Best Electronic/Dance Album". Tittelin vei kuitenkin brittiläinen The Chemical Brothers albumillaan "We Are the Night". Kappale ”D.A.N.C.E.” oli puolestaan ehdolla vuoden kappaleeksi kategoriassa "Best Dance Recording", mutta sen tittelin vei puolestaan yhdysvaltalainen Justin Timberlake kappaleellaan ”LoveStoned / I Think She Knows”. ”D.A.N.C.E.” -kappaleen musiikkivideo oli ehdolla myös parhaaksi musiikkivideoksi, "Best Short Form Music Video", mutta sen tittelin vei Johnny Cash ”God’s Gonna Cut You Down” -kappaleen musiikkivideollaan.
Kappaleet.
Japanin painoksen bonuskappale
John Miles

John Miles (14. kesäkuuta 1943 Lontoo – 8. huhtikuuta 2018 Norwich) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja ja näyttelijöiden Bernard Milesin ja Josephine Wilsonin poika. Hän osallistui 15 Formula 1 -osakilpailuun kausilla –, joista ajoi 12 kilpailussa. Hän saavutti yhteensä kaksi MM-pistettä ajamalla viidenneksi vuoden 1970 Etelä-Afrikan GP:ssä. Miles jätti Lotuksen Jochen Rindtin kuoleman jälkeen ja hänet korvattiin Reine Wisellillä.
Muuta.
Miles toimi myös urheiluautojen teknisenä suunnittelija, autolehden reportterina sekä tuotti jazz-muusikoiden levyjä perustamassaan Miles Music levy-yhtiössä.
Tyyppi 23 -fregatti

Tyyppi 23 on Britannian kuninkaallisen laivaston kuudentoista fregatin muodostama alusluokka, joka muodostaa Kuninkaallisen laivaston pinta-alusten rungon muodostaen määrällisesti puolet palveluksessa olevista fregateista/hävittäjistä. Aluksista kolme on myyty Chileen, jossa ne ovat edelleen Chilen laivaston käytössä. Luokan aluksista ensimmäinen otettiin palvelukseen 1989 ja viimeinen kesäkuussa 2002.
Alukset suunniteltiin alun perin sukellusveneneidentorjuntaan, mutta modernisointien myötä niistä on kehittynyt monipuolisia aluksia, jotka kykenevät palvelemaan missä tahansa. Luokan alukset on nimetty brittiläisten herttuoiden mukaan, minkä seurauksena luokkaa kutsutaan toisinaan Duke-luokaksi.
François Migault

François Migault (4. joulukuuta 1944 Le Mans – 29. tammikuuta 2012) oli ranskalainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 16 Formula 1 -osakilpailuun kausilla ja –. Hän oli parhaimmillaan 14. vuoden 1974 Ranskan GP:ssä. Hän ei koskaan kilpaillut kunnollisella autolla ja hänen tuloksensa jäivät laihoiksi. Migault kilpaili myös Formula 2 -sarjassa vuonna 1975 Osellalla saavuttaen yhden pisteen. Migault on kilpaillut Le Mansin 24 tunnin ajossa vuosina 1971–2001.