tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wilhelm Rediess

Wilhelm Rediess (10. lokakuuta 1900 Heinsberg, Westfalen, Saksa - 8. toukokuuta 1945 Oslo, Norja) oli SS- ja poliisijohtajana Norjassa saksalaismiehityksen aikana toisessa maailmansodassa. Hän oli kaikkien Norjassa olleiden SS:n joukkojen komentaja () vuoden 1940 kesäkuusta kuolemaansa asti 1945.
Rediess oli syntynyt Heinsbergissä Westfalenissa Saksassa. Koulutukseltaan hän oli sähköasentaja. Kesäkuussa 1918 hän liittyi Saksan armeijaan ja palveli jalkaväessä aina ensimmäisen maailmansodan loppuun saakka. Sittemmin hän työskenteli sähköasentajana aina Saksan talouskriisiin vuoteen 1929 saakka.
Toukokuussa 1925 Rediess liittyi SA:han ja joulukuussa 1925 hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Hänet nimitettiin Düsseldorfin SA-komppanian päälliköksi 1927 ja siirrettiin SS:n, kun hänen joukkonsa uudelleenorganisoitiin SS:ään 1930. Lopulta hänestä tuli kenraaliluutnantti () 1935. Rediess vastasi toisen maailmansodan aikana juutalaisten kuljettamisesta Itä-Preussista keskitysleireihin. 
Rediess ampui itsensä Skaugumissa Oslossa 8. toukokuuta 1945. Hänen ruumiinsa tuhoutui, kun valtakunnankomissaari Josef Terboven teki hänen jälkeensä samassa bunkkerissa itsemurhan räjäyttämällä 50 kiloa dynamiittia.
Maud Forget

Maud Forget (s. 7. toukokuuta 1982 Jura, Ranska) on ranskalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Vaarallista seuraa" (1999) ja "La Vie promise" (2002). Muita elokuvia, joissa hän on näytellyt ovat muun muassa "Tu ne marcheras jamais seul" and "U" (ääni). Näiden lisäksi hän on ollut mukana useissa lyhytfilmeissä ja televisiosarjoissa.
Vaiennut soitto

Vaiennut soitto on Viikatteen ensimmäinen EP, joka on julkaistu vuonna 1998. Levyllä on runsaasti vaikutteita Lyijykomppania-yhtyeen musiikista. "Hanget"-kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo, jonka ohjasi Joonas Berghäll. "Vaiennut soitto" on julkaistu kokonaisuudessaan myös Viikatteen vuonna 2003 ilmestyneellä kokoelma-albumilla "Kuutamourakat".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Kaarle Viikate.
Kokoonpano.
Muita:
Sillamäe

Sillamäe () on kaupunki Viron Itä-Virumaan maakunnassa Suomenlahden rannalla. Kaupungin nimi on suomennettuna "Sillanmäki". Kaupungissa on runsaat 13 000 asukasta.
Itä-Virumaan maakunnassa on neljä historiallisesti muodostunutta yhteistyöaluetta, joista Sillamäe kuuluu Idaregiooniin. Sen neljällä kunnalla (Narva, Narva-Jõesuu, Sillamäe, Vaivara) on keskinäinen kumppanuussopimus Kotkan–Haminan seudun viiden kunnan (Hamina, Kotka, Miehikkälä, Pyhtää, Virolahti) kanssa.
Historia.
Neuvosto­­vallan aikana Sillamäe oli teollisuus­kaupunki, jossa oli kemianteollisuutta ja ennen kaikkea ydinvoimamateriaalien jalostusta, kuten uraanin rikastamista. Sotilaallisen merkityksensä vuoksi se oli yksi Neuvosto­­liiton suljetuista kaupungeista, jonne ulko­puolisilla ei ollut pääsyä. Sillamäen kadut sijaitsivat välittömästi Tallinnan–Leningradin päätien kyljessä eikä sen nimeä tai sijaintia piilotettu kartoilta, vaikka teollisuuden laatu salattiin. Sillamäe oli suljettu vuoteen 1991 asti. Sotateollisuuden työvoimana käytettiin venäläisiä siirtolaisia, sotavankeja ja jopa leningradilaisia kodittomia nuoria. Suuri osa Sillamäen asukkaista on venäläissiirtolaisten jälkeläisiä. Entinen uraanirikastamo tuottaa nykyisin harvinaisia maa­metalleja.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Sillamäen kaupungissa oli 14 252 asukasta, joista 684 (4,8 %) oli virolaisia, 12 468 (87,5 %) venäläisiä ja 1 074 (7,5 %) muita kansallisuuksia.
Matkailu.
Maaliskuussa 2006 Sillamäen ja Kotkan välille avattiin matkustajalaivayhteys, jolla liikennöi Narva Linen ropax-tyyppinen M/S Vironia. Yhtiö ilmoitti kuitenkin lokakuussa 2007 päättävänsä liikenteen kannattamattomana.
Muuta.
Nokia on Sillamäen suomalainen ystävyyskaupunki.
Monacon Grand Prix 1997

Monacon Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Monacon katuradalla 11. toukokuuta 1997. Sateisen kilpailun voitti Michael Schumacher lähes minuutin erolla toiseksi ajaneeseen Rubens Barrichelloon, vaikka hän pyörähti tehtyään ajovirheen Sainte Devote -mutkassa. Schumacher ajoi nopeimman kierroksen aikaan 1,53.315.
Sateen takia jopa kaksitoista kuljettajaa joutui keskeyttämään ulosajon tai kolarin vuoksi. Kilpailua ehdittiin ajaa vain 62 kierrosta suunnitellusta 78:sta kahden tunnin aikarajan täytyttyä. Mika Salo ajoi kilpailun läpi käymättä varikolla kertaakaan ja sijoittui viidenneksi, kyseessä oli Salon kauden ainoa pistesija.
Rumat sävelet

Rumat sävelet (PÄLP 24) on Hassisen Koneen albumi vuodelta 1981. Levy sai paremmat arvostelut kuin Hassisen Koneen esikoislevy "Täältä tullaan Venäjä" ja Yleisradion musiikkitoimittajat valitsivat LP:n vuoden kotimaiseksi kevyen musiikin levyksi.
Kappaleet 1–7 on äänitetty Turussa Studio 55:ssä 20.–23. lokakuuta 1980 ja 16.–18. maaliskuuta 1981. Ne on miksattu Takomo Studioissa Helsingissä. Kappaleet 8–11 on äänitetty ja miksattu 11.–15. toukokuuta 1981 MSL-Studiossa Lempäälässä.
Kaikki albumin alkuperäiset kappaleet ovat Ismo Alangon säveltämiä ja sanoittamia. Sovitukset ovat Hassisen koneen. Remasteroidun levyn lisäkappaleista ”Raha ratkaisee” on Irwin Goodmanin säveltämä ja Veikko Salmen sanoittama. Kappaleet 13 ja 14 ovat Ismo Alangon tekemiä.
Albumi on julkaistu myös EMI:n ”Kultaiset rock-klassikot” -sarjassa.
Kappaleet.
Vuoden 2004 remasteroitu CD
Singlet.
Pelkurit.
Single on ilmestynyt alun perin jukebox-käyttöön.
Rajat.
Single on ilmestynyt alun perin jukebox-käyttöön.
Joel Perovuo

Joel Iljits Perovuo (s. 11. elokuuta 1985 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka edusti pelaajaurallaan pisimpään espoolaista FC Honkaa. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttäpelaaja. Aikaisemmin urallaan Perovuo pelasi lähinnä hyökkäävässä roolissa, mutta sittemmin rooli vaihtui puolustavampaan rooliin.
Perovuo aloitti jalkapallon Espoon Palloseurassa, josta hän siirtyi FC Honkaan 13-vuotiaana. Hänet palkittiin vuonna 2005 Hongan lupaavimpana nuorena pelaajana. Ensimmäisellä liigakaudellaan, kaudella 2006, Perovuo teki lopullisen läpimurtonsa Hongan ykkösjoukkueessa, jossa edellistä kautta oli häirinnyt asevelvollisuuden suorittaminen. Kauden päätteeksi urheilulehti IS Veikkaaja valitsi hänet vuoden liigatulokkaaksi. Perovuo pelasi Hongassa vuoteen 2009 asti, minkä jälkeen hän siirtyi ruotsalaiseen Djurgårdeniin. 
Elokuussa 2011 Perovuo siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin.
Alkukaudesta 2014 Perovuo pelasi puolalaisessa Jagiellonia Białystokissa. Osapuolet kuitenkin purkivat alun perin kahden kauden mittaiseksi solmitun sopimuksen jo neljän pelin jälkeen. Virallisesti syy on pelaajan ja seuran välinen kysymys, mutta epävirallisesti kyse oli seuran palkanmaksukyvystä.
Perovuo lopetti uransa jalkapalloilijana kauden 2020 päätteeksi. Hän on toiminut FC Hongan apuvalmentajana kaudesta 2025 alkaen.
Perovuo on pelannut Suomen A-maajoukkueessa kaksi maaottelua.
Ajonvakautusjärjestelmä

Ajonvakautusjärjestelmä tai ajovakauden hallintajärjestelmä, ESC (engl. "electronic stability control"), on ajoneuvoissa oleva järjestelmä, joka korjaa kuljettajan tekemiä ohjausvirheitä elektroniikan ja fysiikan lakien mahdollistamissa tapauksissa. Tyypillisiä ohjausvirheitä ovat liian suuri tilannenopeus, yli- tai aliohjautuminen tai auton lähteminen heittelehtimään. Järjestelmä pyrkii palauttamaan auton kuljettajan valitsemalle ajolinjalle käyttämällä yksittäisten pyörien jarrutusta ja/tai säätelemällä moottorin vääntömomenttia (muuttamalla sytytysennakkoa ja/tai polttoaineen syöttöä). Järjestelmä on usein kytköksissä lukkiutumattomiin jarruihin ja luistonestojärjestelmään. Se tarkkailee olosuhteita nopeusanturin, ohjauspyöräanturin ja kiihtyvyysantureiden perusteella. Esimerkiksi jos vasemmalle kaartuvassa mutkassa auton perä liukuu oikealle, järjestelmä jarruttaa oikeanpuoleista etupyörää. Useissa autoissa ajonvakautuksessa on myös niin sanottu ”Sport-tila”, joka sallii pientä luistoa.
ESC:n on arvioitu vähentävän hallinnan menettämisestä johtuvia törmäyksiä noin 40 prosenttia. Vuonna 2014 Suomessa vältettiin ESC:n ansiosta 37 liikennekuolemaa ja 747 loukkaantumista. Kun järjestelmä on yleistynyt kaikkiin henkilöautoihin, ESC:n arvioitiin vähentävän liikennekuolemia noin 23 prosenttia ja loukkaantumisia noin 11 prosenttia.
Ajonvakautusjärjestelmät tulivat markkinoille vuonna 1995. 
Ajonvakautusjärjestelmiä alkoi tulla lähinnä lisävarusteisena kalliisiin automalleihin 1990-luvulla. Ajonvakautusjärjestelmä tuli vakiovarusteeksi Mercedes-Benzin A-sarjaan sen jälkeen, kun autotoimittajat olivat vuonna 1997 kaataneet auton testiradalla tekemässään väistökokeessa (ns. hirvikokeessa). Valmistaja päätti sen seurauksena varustaa kyseisen mallin jatkossa valmistuvat yksilöt ajonvakautuksella. Järjestelmä yleistyi eurooppalaisissa ylemmän keskiluokan ja sitä kalliimmissa autoissa 2000-luvun alussa, ja vuosikymmenen loppupuolella se oli vakiovarusteena lähes kaikissa eurooppalaisissa alemman keskiluokankin autoissa. 
Ajovakausjärjestelmä tuli Euroopan unionin jäsenmaissa pakolliseksi uusien henkilöautojen varusteeksi vuonna 2014.
I Write Sins Not Tragedies

I Write Sins Not Tragedies on toinen single vaihtoehto-rockia soittavan yhtyeen Panic! at the Discon levyltä A Fever You Can't Sweat Out. Se julkaistiin 27. elokuuta 2006 CD-levynä ja 7" tuuman vinyylinä. 
Kappaleen on kirjoittanut kitaristi ja taustalaulaja Ryan Ross. Kappale kertoo tarinan hermostuneesta sulhasesta, joka kuulee hääpäivänään kahden häävieraan kertovan hänen morsiamensa olevan huora. Sulhanen tuntee olevansa avuton ja koettaa ymmärtää. Tosin on tulkittu, että tarinan kertoja ei ole sulhanen vaan hänen omatuntonsa.
Kappaleet.
UK 7" - helmikuu 2006
UK CD - helmikuu 2006
WMI CD - toukokuu 2006
UK CD - lokakuu 2006
UK 7" - lokakuu 2006 
UK 7" - lokakuu 2006 
CD - lokakuu 2006
Musiikkivideo.
Tämä on "Panic! at the Discon" ensimmäinen single, ja siitä on tehty musiikkivideo. Videossa on sirkus-teemaiset häät. Videon alussa morsian ja sulhanen (esittäjänä Daniel Isaac) ovat menossa naimisiin. Sulhasen sirkus-perheen riidan jälkeen morsian juoksee ulos, ja yksi häävieraista seuraa häntä. Sirkuksen johtajaa esittää Panic! at the Discon laulaja Brendon Urie, joka ohjaa sulhasen ulos, missä hänen morsiamensa ja häntä seurannut häävieras suutelevat toisiaan. Tämä on kohta, jossa huomataan, että Urie on itse asiassa ollut koko ajan sulhasen omatunto.
Yö saapuu

Yö saapuu () on Isaac Asimovin kirjoittama tieteisnovelli. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1941 ja on sen jälkeen julkaistu uudelleen useita kertoja ja se on voittanut useita palkintoja. Vuonna 1968 Science Fiction Writers of America -kirjailijajärjestö valitsi sen kaikkien aikojen parhaaksi tieteisnovelliksi. Vuonna 1990, kaksi vuotta ennen Asimovin kuolemaa, Robert Silverberg laajensi novellin romaaniksi. Suomeksi kirja julkaistiin 1994 (WSOY FAN-sarjassa). Lisäksi novellin pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, joista kumpikaan ei kuitenkaan saanut kovin hyvää vastaanottoa.
Juoni.
Tarina kertoo planeetasta nimeltä Lagash (romaaniversiossa Kalgash), jota valaisee kuuden tähden järjestelmä (novellissa Alfa, Beta, jne; romaanissa kaikilla auringoilla on oma nimi). Tämän ansiosta kaikissa osissa planeettaa on aina valoisaa.
Tähtitieteilijät kuitenkin huomaavat laskelmistaan, että jossain on taivaankappale, joka ei näy paljaalla silmällä. Pian he päätyvät laskelmissaan siihen lopputulokseen, että harvinaisena päivänä, jolloin vain yksi aurinko on taivaalla, tämä taivaankappale tulee aiheuttamaan auringonpimennyksen ja koko planeetta kokee lyhyen pimeyden jakson. Tämä harvinainen tapahtuma tapahtuu vain 2049 vuoden välein.
Tiedemiehet tietävät, että jatkuvaan valoon sopeutuneet planeetan asukkaat eivät kestä pimeyttä ja ennustavat valtavaa maailmanlaajuista massahysteriaa: kaikki aikaisemmat pimennykset näyttävät arkeologisten todistusten perusteella johtaneen sivilisaation tuhoon. He yrittävät turhaan saada ihmisiä varautumaan seuraavaan kaaokseen. Lisäksi tiedemiehet joutuvat tekemisiin kultistien kanssa, jotka ovat jo pitkän aikaa saarnanneet sivilisaation tuhosta. Kultilla vaikuttaa olevan tietoja edellisistäkin maailmanlopuista.
Sipoon vanha kirkko

Sipoon vanha kirkko eli Pyhän Sigfridin kirkko (ruots. "Sibbo gamla kyrka, Sankt Sigfrid") on Sipoon kirkonkylässä sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on suosittu vihkikirkko kesäisin.
Historia.
Kirkko on rakennettu vuosina 1450–1454, ja se on saman tuntemattoman suunnittelijan, niin kutsutun Pernajan mestarin, käsialaa kuin eräät muutkin Itä-Uudenmaan harmaakivikirkot (esimerkiksi Porvoon tuomiokirkko, Pernajan kirkko ja Vantaan Pyhän Laurin kirkko). Kirkko on nimetty Englannista kotoisin olleen pyhimyksen Sigfridin mukaan. Alkuvaiheessa, ennen uskonpuhdistusta, se toimi roomalaiskatolisena kirkkona.
Kirkko poikkeaa edellä mainituista osittaisen kaksilaivaisuutensa ja keskiaikaisen maa-kivilattian osalta. Vanha kirkko jäi pitkäksi aikaa rappeutumaan, kun se hylättiin uuden kirkon valmistuttua vuonna 1885. Vuonna 1914 helsinkiläiset kesäasukkaat perustivat Sipooseen kotiseutuyhdistyksen, joka otti tehtäväkseen pahasti rappeutumaan päässeen vanhan kirkon entisöinnin. Rakennus on entistetty 1930-luvulla mutta ei kuitenkaan aivan alkuperäiseen asuunsa.
Sipoon vanhan kirkon kellotapuli rakennettiin alun perin puusta. Nykyinen, alaosaltaan kivinen tapuli on rakennettu vuonna 1811. 
Kirkko ja kirkon esineistö.
Kirkossa on nähtävillä alkuperäisiä maalauksia, jotka on tehty punamultaa ja mustanokea käyttäen. Maalaukset esittävät kristillisiä symboleita ja hahmoja, mutta seasta löytyy myös esikristillisiä maalauksia. Seinillä on vanhan ajan mahtisukujen hautajaisvaakunoita. Alttarin kohdalla on 1500-luvulta peräisin oleva krusifiksi. Alttarin vasemmalla puolella on kirkkoherra Lars Pampineuksen muistotaulu (epitafi). Kirkon sisällä on myös erilaisin kristillisin symbolein koristeltu saarnatuoli ja profeettoja ja apostoleja kuvaavia maalauksia. Eteistilassa on jalkapuu. Kirkon lattia on mukulakiveä.
Kanadan Grand Prix 1997

Kanadan Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Circuit Gilles Villeneuve -radalla 15. kesäkuuta 1997. Kilpailun voitti Ferrarin Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden toinen. Nopeimman kierroksen ajoi David Coulthard aikaan 1,19.635.
Kilpailu oli itävaltalaisen Alexander Wurzin ensimmäinen F1-osakilpailu. Kilpailun aikana johdossa oli Michael Schumacher ja David Coulthard.
Päiväsakko

Päiväsakko on sakko, joka lasketaan tuomitun päivätulojen perusteella. Teoriassa päiväsakko vastaa ansionmenetystä, joka seuraa yhdestä vankilapäivästä eli poissaolosta töistä. Suomessa sakko on kuitenkin paljon pienempi. Päiväsakkojärjestelmä on käytössä Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Saksassa, Meksikossa ja Macaossa.
Suomalainen päiväsakkojärjestelmä.
Käräjäoikeus tuomitsee päiväsakkorangaistuksen, jos se pitää rikosta niin lievänä, ettei ankarampi seuraamus ole tarpeen. Sakko voidaan laissa säädetyin edellytyksin määrätä myös poliisin kirjoittamalla rangaistusvaatimuksella, jonka kihlakunnansyyttäjä vahvistaa rangaistusmääräysmenettelyssä. 
Päiväsakot tuomitaan kappaleittain. Esimerkiksi kunkin päiväsakon asettuen 10 euroon, 20 päiväsakkoa tuottaa määrät kerrottaen 200 euron kokonaissakon. Mitä moitittavammasta teosta on kysymys, sitä suurempi on rangaistukseksi määrättävien päiväsakkojen lukumäärä. Lain sallima suurin päiväsakkojen lukumäärä on 120 tai, jos syyksi luettuja rikoksia on useita, yhteisenä sakkorangaistuksena 240 kpl. 
Yhden päiväsakon määräytymisperusteena toimivat tuomitun ansiotulot, pääomatulot sekä eräät vero­vapaat tulot. Aikaisemmin vaikutti myös varallisuus. Suurituloisen henkilön päiväsakon rahamäärä on pienituloisen henkilön päiväsakon rahamäärää suurempi, koska tarkoitus on, että rangaistus koskisi henkilön suhteelliseen taloudelliseen asemaan samalla tavoin tuloista riippumatta.
Päiväsakon rahamäärä lasketaan nettotuloista. Nettotulo on se rahamäärä, joka henkilölle jää käteen, kun kuukausituloista vähennetään verot, pakolliset vakuutusmaksut ja työttömyysvakuutusmaksu. Nettotuloista vähennetään perusvähennys 255 euroa. Saatu rahamäärä jaetaan 60:llä. Jokainen alaikäinen lapsi vähentää lisäksi päiväsakon määrää 3 eurolla. Pienin päiväsakko on 6 euroa.
Ellei syytetty osaa selvittää tulojaan ja varallisuuttaan sakon määräämistä varten, sen tekee käräjäoikeus. Mikäli henkilö hankkiakseen itselleen taloudellista hyötyä antaa viranomaiselle sakon määräämistä varten tuloistaan, elatusvelvollisuudestaan tai muusta maksukykyynsä vaikuttavasta seikasta olennaisesti totuudenvastaisen tai harhaanjohtavan tiedon, hän syyllistyy sakkovilppiin, josta voidaan rikoslain mukaan tuomita sakkoon, tai vankeuteen enintään kolmeksi kuukaudeksi.
Ellei sakkoa makseta vapaaehtoisesti, se siirretään ulosottoon pakolla täytäntöönpantavaksi. Jos sakkoa ei sittenkään saada ulosmitattua, käräjäoikeus voi muuntaa sen vankeudeksi, jolloin yksi vankeuspäivä vastaa neljää päiväsakkoa. Tätä sakon muuntorangaistusta voidaan nykyään kuitenkin soveltaa vain tuomioistuimen määräämiin sakkoihin. Aiemmin myös poliisin rangaistusmääräysmenettelyssä määräämiin sakkoihin sovellettiin aika ajoin samaa prosessia.
Päiväsakkojärjestelmä otettiin Suomessa käyttöön vuonna 1921.
Suomen ylinopeussakkojärjestelmä on saanut huomiota ulkomaillakin. Washington Times on kutsunut Reima Kuislan sakkotapausta sodaksi vaurautta vastaan mutta muistuttaa järjestelmän olevan paikallaan varmistamaan, ettei rikkaille synny etuoikeutta olla välittämättä pienisakkoisista laeista.
Harsoinen teräs

Harsoinen teräs (PÄLP 34/POKS 34) on Hassisen Koneen albumi vuodelta 1982. Myyntiin se tuli 20. maaliskuuta. Syksyllä 1981 oli tapahtunut kokoonpanon muutoksia ja vaikka albumi saikin hyvän vastaanoton, Hassisen Kone ilmoitti bändin hajoamisesta kesän lopussa 1982. Kappale Seinät on alun perin äänitetty samoissa sessioissa levyn kanssa, mutta se jätettiin pois levyltä. Ensijulkaisunsa se sai vuonna 1997 Alangolla -Ismo Alangon lauluja -boksilla ja 2004 se sisällytettiin bonusbiisiksi remasteroituun CD-versioon.
"Helsingin Sanomien" Markku Fagerlund piti albumia yhtenä kaikkien aikojen kovimmista suomalaisista rocklevyistä: ”Siinä sanat, sävellykset ja esitys muodostavat tinkimättömän kokonaisuuden, joka vain paranee mitä enemmän sitä kuuntelee.” Hän arvosti erityisesti seitsenmiehisen kokoonpanon musisoinnin vivahteikkuutta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ismo Alanko.
Vuoden 2004 remasteroitu CD
Lähteet.
Ismo Alanko . com&lt;br&gt;
Hassisen Kone&lt;br&gt;
Suomen äänitearkiston tietokanta&lt;br&gt;
Pokon sivustot
Fran Mérida

Francisco ”Fran” Mérida Pérez (s. 4. maaliskuuta 1990 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa Atlético Paranaensea. Méridan pelipaikka on keskikentällä, joko keskellä tai vasemmalla laidalla. Hänen suurimpia vahvuuksiaan ovat teknisyys ja luovuus.
Ura.
Mérida liittyi Barcelonan junioreihin kahdeksanvuotiaana, mutta päätti kesällä 2006 siirtyä maanmiehensä ja toisen Barcelona-kasvatin Cesc Fàbregasin jalanjäljissä Arsenaliin. Hän teki Arsenalin kanssa ammattilaissopimuksen maaliskuussa 2007. Siirrosta aiheutui suurehko kohu, sillä Barcelona, joka ei saanut pelaajasta siirtokorvausta, katsoi että seuran oikeuksia kasvattajana oli loukattu ja aloitti oikeusjutun Méridaa ja Arsenalia vastaan. Arsenal määrättiin lopulta lokakuussa 2007 maksamaan 3,2 miljoonan euroa Barcelonalle. Tapauksella saattaa olla merkittäviä seurauksia englantilaisseuroille, jotka voivat paikallisten lakien mukaan tehdä ammattilaissopimuksen 16 vuotta täyttäneen pelaajan kanssa, kun Espanjassa vastaava ikä on 18.
Ensiesiintymisensä Arsenalin edustusjoukkueessa Merida teki elokuussa 2006, harjoitusottelussa Boreham Woodia vastaan. Hän teki ottelussa yhden Arsenalin neljästä maalista. Kaudella 2006–2007 Mérida pelasi lähinnä reservi- ja akatemiasarjan otteluita ja oli yhdessä Arsenalin liigacup-ottelussa vaihdossa. Syksyllä 2007 hän pääsi kentälle muutamissa liigacupin otteluissa. Kevätkauden 2008 Mérida pelasi lainalla Espanjan Segunda Divisiónin Real Sociedadissa.
Kesäkuussa 2010 Mérida siirtyi Arsenalista kotimaahansa Atlético Madridin joukkueeseen vapaalla siirrolla, kun hänen sopimuksensa Arsenalin kanssa päättyi. Mérida sai Atléticossa peliaikaa niukasti ja oli lyhyen ajan lainalla portugalilaisessa Bragassa. Atléticosta hän siirtyi sarjaporrasta alempana pelaavaan Alicanten Hérculesiin. Mérida siirtyi nykyiseen seuraansa helmikuussa 2013.
Mérida oli vuonna 2007 mukana alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa ja alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa voittaneessa Espanjan joukkueessa.
Germanicus

Germanicus Julius Caesar Claudianus (24. toukokuuta 15 eaa./16 eaa. – 10. lokakuuta 19 jaa.), usein tunnettu nimellä Germanicus, oli roomalainen sotapäällikkö ja keisari Tiberiuksen veljen Drusuksen ja Marcus Antoniuksen tyttären Antonian poika. Germanicus oli myös keisari Claudiuksen veli, Agrippinan mies ja keisari Caligulan isä.
Germanicus soti menestyksekkäästi germaaneja vastaan vuosina 13–16. Kun Augustus kuoli, Reinillä olleet legioonat tarjosivat keisarinarvoa kansan suosiossa olleelle Germanicukselle. Hän ei kuitenkaan suostunut keisari Tiberiuksen vastaisiin kapinahankkeisiin ja onnistui saamaan salaliittolaiset järkiinsä. Germanicus yritti kostaa Teutoburgin tappion ja valloittaa Germanian takaisin Roomalle, mutta Arminius osoittautui liian kovaksi vastustajaksi. Tiberius kutsui Germanicuksen takaisin Roomaan, sillä hän katsoi, että sota germaaneja vastaan tuhlasi liikaa Rooman voimavaroja. Vuonna 17 pitämänsä triumfin jälkeen Germanicus lähti tarkastamaan itäisiä provinsseja. Hän kuoli äkillisesti idässä vuonna 19, mahdollisesti salajuonen uhrina.
Philippe Troussier

Philippe Omar Troussier (s. 21. maaliskuuta 1955 Pariisi, Ranska) on Marokossa asuva ranskalainen jalkapallovalmentaja. 
Valmennusura.
Troussier on tullut tunnetuksi maajoukkuevalmentajana, eritoten Afrikassa ja Japanissa. Troussier sai lempinimen "Valkoinen noitatohtori" ansioistaan Norsunluurannikon, Burkina Fason, Nigerian ja Etelä-Afrikan maajoukkueiden ja norsunluurannikkolaisen ASEC Abidjanin valmentajana.
Parhaiten Troussier kuitenkin tunnetaan Japanin maajoukkuevalmentajana. Troussier valmensi saarella 1998–2002 ja Troussierin aikana Japani voitti Aasian jalkapallocupin 2000, sijoittui toiseksi Maanosaliittojen cupissa 2001 ja viidenneksi Sydneyn kesäolympialaisissa 2000. Troussierin alaisuudessa Japani pelasi myös MM-kisoissa 2002 sijoittuen 16 parhaan joukkoon. Troussier valmensi myös Japanin MM-hopealle Nuorten maailmanmestaruuskisoissa 1999.
2005 Troussier nimettiin Marokon jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi, mutta hän sai potkut vain kahden kuukauden kuluttua nimityksestä.
Maaliskuussa 2008 Troussier palasi valmennuskentille, mutta pesti Japanin 3.divisioonassa pelanneessa FC Ryūkyūssa jäi lyhyeksi.
Helmikuussa 2011 Troussier siirtyi valmentamaan Kiinan pääsarjaan Shenzhenia. Seura putosi ranskalaisen johdolla Kiinan Superliigasta, jossa se oli pelannut yhtäjaksoisesti vuodesta 1998 alkaen. Troussier sai heikosta tuloksesta huolimatta jatkaa, muttei onnistunut nostamaan seuraa takaisin liigaan. Hänen sopimuksensa seuran kanssa päättyi kauteen 2013. 
Heinäkuussa 2014 Troussier jatkoi valmennusuraansa tunisialaisen CS Sfaxienin päävalmentajana. Hän jätti seuran syyskuussa 2014, kun Sfaxien putosi Afrikan Mestarien liigan loppuottelusta. 
Kaudeksi 2015 Troussier palasi Kiinaan valmentamaan Hangzhou Greentownia. Heikot tulokset johtivat kuitenkin potkuihin heinäkuun alussa 2015. 
Yksityiselämä.
Vuonna 2006 Troussier ja hänen vaimonsa Dominique kääntyivät Islamin uskoon. Tuolloin Philippe Troussier vaihtoi nimekseen Omar Troussier ja hänen vaimonsa otti nimekseen Aminan. Troussiereillä on kaksi marokkolaista adoptiolasta, Selma ja Mariam.
Nacer Barazite

Nacer Barazite (s. 27. toukokuuta 1990 Arnhem, Gelderland, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Al Jaziraa. Barazite on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja, eli niin sanottu piilokärki. Hän on edustanut maataan useissa juniorimaajoukkueissa.
Kesällä 2006 Arsenaliin NEC Nijmegenistä siirtynyt Barazite debytoi ykkösjoukkueessa jo samana kesänä, harjoitusottelussa Boreham Woodia vastaan. Hän teki ottelussa joukkueensa kolmannen maalin. Hän on pelannut myös Derby Countissa, Austria Wienissä, Monacossa, Utrectissa ja vuodesta 2018 lähtien Al Jazirassa.
Walton-vaihe

 
Walton-vaihe ("Waltonian") oli Englannin plioseenin lopun lämmin kausi, jota vastaa Alankomaissa Reuver-vaiheen ja yleismaailmallisemmin Piacenza-vaiheen ("Piacenzian") loppuosa. Vaihe päättyi 2,58 miljoonaa vuotta sitten. Walton-vaihe edelsi pleistoseenin jääkausia. Silloin kasvoi ainakin jossain vaiheessa Englannissa mäntyä ("Pinus") ja koivuja ("Betula") ja lisäksi lauhkean vyöhykkeen tammisekametsää, jossa oli tammea ("Quercus"), jalokuusta ("Abies"), jalavaa ("Ulmus") ja kastanjaa ("Castanea"). Tätä kautta seurasi Englannissa pleistoseeniin kuuluva kylmä preludhamian, Alankomaissa pretiglian-jääkausi.
Bryan Trottier

Bryan John Trottier (s. 17. heinäkuuta 1956 Val Marie, Saskatchewan, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, jonka New York Islanders varasi vuoden 1974 NHL-varaustilaisuuden toisella kierroksella, numerolla 22. Trottier pelasi keskushyökkääjänä 18 kautta National Hockey League -liigassa New York Islandersin ja Pittsburgh Penguinsin joukkueissa. Hän voitti neljä Stanley Cupia Islandersissa, kaksi Penguinsissa ja yhden Colorado Avalanchen apuvalmentajana.
Pelaajauransa huipulla Trottierin voinee katsoa olleen New York Islandersin menestysjoukkueen ykkösketjun keskushyökkääjänä pelatessaan. Tuolloin hänen laitahyökkääjänsä olivat useimmiten Mike Bossy ja Clark Gillies, ja kentällisen peliä tekevänä puolustajana toimi Denis Potvin.
Maajoukkuetasolla Trottier edusti Kanadan lisäksi myös Yhdysvaltoja sillä oli huolimatta kanadalaisesta syntyperästään oikeutettu maan kansalaisuuteen alkuperäisamerikkalaisten sukujuuriensa tähden. Hän kuuluu métis-kansaan.
Akkutesteri

Akkutesteri on mittalaite, jolla mitataan akun kuntoa tai varaustilaa. Mittaamiseen on useita erilaisia mittalaitteita.
Nykyaikaisen testerin toiminta perustuu akun sisäisen impedanssin määrittämiseen. Tietämällä samanlaisen uuden akun sisäinen vastus ja vertaamalla sitä mitattuun tulokseen voidaan määrittää akun toimintakunto. Mittaukseen käytetään noin 1 kHz:n taajuista vaihtojännitettä ja virtana noin 50 mA. Vastusarvo kasvaa ajan mittaan, esimerkiksi akunlevyjen korrosioidessa ja elektrolyytin heikentyessä. 100 Ah:n akun vastus on luokkaa 1 mΩ ja 1000 Ah:n akun 0,13 mΩ. Akun kunto on heikko, kun vastusarvo on kasvanut 1,5–2-kertaiseksi uuteen akkuun nähden. Lisäksi testeri mittaa jännitteen, joka ei saa olla testeriin asetettua arvoa alempi. Vastusarvo vaihtelee merkittävästi akun varaustilasta riippuen, joten mittaus tulee aina suorittaa esimerkiksi täyteen ladatulle akulle. Vastus riippuu myös lämpötilasta, joten mittaus on syytä suorittaa aina esimerkiksi huoneenlämmössä. Akkua ei tarvitse irrottaa virtapiiristä mittauksen ajaksi. Pienestä vastusarvosta johtuen mittaus tulee suorittaa aina samasta kohtaa, jolloin liitokset tai lyijynavan vastus ei vaikuta mitattuun vastusarvoon. Li-ion- ja joskus Ni-MH-akussa voi olla sarjaankytkentä PTC-suojavastukseen ja/tai FET-virranrajoitukseen, jolloin akkutesterillä niitä ei voi täsmällisesti mitata.
Kuormitustestauksessa akkua puretaan, kunnes sen jännite laskee arvoon, joka vastaa lähes täysin puretun akun jännitettä. Akun kapasiteetti on tällöin purkuun käytetyn virran arvo kertaa aika.
Lyijyakun varaustilaa voi mitata myös areometrillä. Nestettä imetään akkukennosta laitteen sisään. 100 % varaustilaa vastaava akkunesteen ominaispaino on noin 1,265 g/cm³. Lämpötila vaikuttaa lukemaan.
Volttimittarilla voi karkeasti arvioida akun varaustilaa. Tavallisessa kuusikennoisessa lyijyakussa 100 %:n varaustilaa vastaa noin 12,65 V ja 0 %:n vastaava jännite on 11,89 V.
Oikosulkumittauksessa mitataan lyhytaikaisesti akun antamaa maksimivirtaa.
Serge Savard

Serge Aubrey Savard OC , CQ, (s. 22. tammikuuta 1946, Montreal, Quebec, Kanada) on entinen kanadanranskalainen jääkiekkoilija, joka tuli tunnetuksi pelatessaan puolustajana Montreal Canadiensin NHL-joukkueessa. Hän toimii tätä nykyä liikemiehenä Montrealissa.
500 Degreez

500 Degreez on rap-artisti Lil Waynen studioalbumi, joka julkaistiin 23. heinäkuuta 2002.
Ōran kōkō host club

 
Ōran kōkō host club (, englanniksi "Ouran High School Host Club") on japanilainen, Bisco Hatorin luoma mangasarja, josta on tehty myös animeversio. Mangasarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2003 ja se jatkuu edelleen. Animesarja ilmestyi 2006. Sarja keskittyy lukioikäiseen kaveriporukkaan, jotka kaikki työskentelevät samassa klubissa.
Juoni.
Haruhi Fujioka on melko köyhästä perheestä lähtöisin oleva ahkera opiskelija, joka kamppailee tiensä rikkaiden suosimaan Ouranin lukioon. Sisään tähän Ouraniin hän pääsi vain älynsä ansiosta, vaikka hänellä ei ole edes varaa ostaa koulun virallista koulupukua!
Haruhin saapuessa Ouraniin, joutuu hän kohtaamaan täysin erilaisen ajatusmaailman. Haruhi, joka pitää opiskelua suuressa arvossa, eksyy Ouran High School Host Club -nimiseen kerhoon, jonka jäsenet näyttävät olevan lukiossa vain leikkiäkseen. Kerhon hän kohtaa ensimmäistä kertaa etsiessään itselleen rauhallista lukusalia, mutta eksyykin kolmanteen musiikkiluokkaan. Siellä majaa pitää koulun kuuluisa Host Club, kuudesta bishounenista koostuva ryhmä, jonka aika ja budjetit menevät koulun tyttöjen viihdyttämiseen. Haruhi yrittää poistua paikalta, mutta epähuomiossaan rikkoo kahdeksan miljoonan jenin arvoisen vaasin, jota hänellä ei ole varaa maksaa takaisin. Host Clubin jäsenet päättävät, että Haruhin on liityttävä Host Clubin juoksupojaksi, jotta voisi maksaa velkansa. Pian käy kuitenkin ilmi, että Haruhissa on ainesta muuhunkin kuin kahvinhakuun. Niinpä Host Club lahjoittaa hänelle koulun koulupuvun, piilolinssit ja hiustenleikkuun. Näin alkaa Haruhin työ Host Clubin jäsenenä, viihdyttäjänä. Matkaan kuitenkin sattuu pieni mutka, kun Haruhista paljastuu jotain täysin odottamatonta – Haruhi nimittäin on tyttö, eikä näin ollen sopiva Host Cubin jäseneksi. Host Club päättää kuitenkin salata Haruhin sukupuolen, sillä onhan hänellä vielä velka maksettavanaan ja ihailijoitakin hän on jo ehtinyt poikana saamaan. Jakso jaksolta jokainen Host Clubin jäsen näyttää uppoavan syvemmälle soppaan nimeltä Haruhi, ja seikkailu voi alkaa.
Grosspitz

Grosspitz ( [] ’suuri pystykorva’) on alkukantainen saksalainen koirarotu, yksi viidestä saksanpystykorvarodusta. Se kuuluu ryhmään FCI 5.
Ulkonäkö.
Saksanpystykorvissa on useita kokomuunnoksia, joista on helppoa valita mieleisensä niin koon kuin luonteen ominaisuuksien puolesta. Grosspitzia voisi sanoa myös suureksi saksanpystykorvaksi, mitä se sananmukaisesti onkin. Vuonna 2019 sen kokomääritelmää muutettiin aiemmasta 46+–4 cm:stä kokoon 45+–5 cm. Sallitut väri ovat valkoinen, musta ja ruskea sekä vuodesta 2019 lähtien musta tai ruskea valkoisilla merkeillä* hännässä, tassuissa tai rinnassa. Ruskea väri hävisi rodusta kokonaan, mutta sitä on elvytetty mittelspitz-risteytysten avulla Saksassa. Ruskeaa väriä on ilmaantunut myös grosspitz-yhdistelmissä ja koirien värigenetiikan tuntemus on auttanut ruskeaa geeniä kantavien koirien yhdistämisessä. Suomessa on rekisteröity grosspitzejä kaikissa kolmessa värissä. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Saksanpystykorvat ovat luonnostaan valppaita, eikä niillä ole metsästysviettiä, joten ne ovat hyviä vahtikoiria. Lisäksi ne ovat viehättäviä seurakoiria. Ne ovat äärimmäisen lojaajela omalle perheelleen, mutta saattavat olla varautuneita vieraita kohtaan.
Alkuperä.
Saksanpystykorva on kehittynyt kivikautisesta ja on Keski-Euroopan vanhin koirarotu. Siitä on kehittynyt monia muita rotuja, ja sitä on myös joskus muissa roduissa. Grosspitz on jalostettu viikinkien paimenkoirista noin vuonna 1000 jaa. Se on saksanpystykorvan kokomuunnoksista alkukantaisin ja lähimpänä alkuperäistä saksanpystykorvaa, jolla oli suojelu- ja vahtiviettiä.
Rodun edustajia vietiin ennen ensimmäistä maailmansotaa Amerikkaan, mutta maailmansodan jälkeen sen nimi muutettiin siellä amerikaneskimokoiraksi. Syynä oli, että haluttiin katkaista kaikki yhteydet sodan hävinneeseen Saksaan. Amerikkalaiset pitävät nykyään amerikaneskimokoiraa omana rotunaan.
Sajida Talfa

Sajida Khairullah Talfa () (s. 24. kesäkuuta 1937) oli Irakin presidentin Saddam Husseinin ensimmäinen vaimo. Heillä oli kaksi poikaa Udai ja Qusai ja kolme tytärtä Raghad, Rana, ja Hala. 
Sajida ja Saddam olivat serkukset, ja heidän avioliitostaan sovittiin kun sulhanen oli noin viisivuotias ja morsian pari vuotta vanhempi. He tapasivat ensimmäisen kerran Saddamin ollessa 21-vuotias. 
Baath-puolueen noustua valtaan ja Saddamin saatua siinä merkittävän aseman perhe vietti varsin ylellistä elämää. 1980-luvun lopulla Saddam alkoi esiintyä "toiseksi vaimoksi" nimetyn Samira Shahbandarin rinnalla. Ei tiedetä, olivatko Saddam ja Sajida koskaan eronneet.
Sajida pantiin kotiarestiin vuonna 1996, kun hänen epäiltiin olevan osana poikansa Udain salamurhayritykseen vuonna 1997.
Huhtikuussa 2003 Sajida Talfa pakeni Irakista ja asuu ehkä Qatarissa.
Raghad Hussein

Raghad Saddam Hussein (; s. 2. syyskuuta 1968) on Irakin entisen presidentin Saddam Husseinin vanhin tytär. 
Hän oli naimisissa Husain Kamilin kanssa, joka loikkasi Jordaniaan ja kertoi Irakin salaisista aseista CIA:lle ja MI6:lle. Kamil surmattiin, kun hän palasi Irakiin.
Vuodesta 2004 Hussein on asunut Ammanissa, Jordaniassa. Vuonna 2006 hänet etsintäkuulutettiin Irakissa, mutta Jordanian kuningas Abdullah II oli kutsunut Raghadin Jordaniaan.
Saddamin teloituksen jälkeen hän esiintyi Saddamia kannattavassa mielenosoituksessa Jordaniassa. Hän on useaan otteeseen sanonut olevansa ylpeä isästään.
Tapiola (Sibelius)

Tapiola on Jean Sibeliuksen vuonna 1926 säveltämä sinfoninen runo. Teoksen nimi viittaa suomalaiseen mytologiaan, metsänjumala Tapioon. Kustantajan pyynnöstä Sibelius hahmotteli partituuriin nelisäkeisen mottorunon: ”On metsät Pohjolassa sankat, tummat/ ne ikisalat, haaveet hurjat loi./ Asunnot Tapion on siellä kummat,/ haltiat väikkyy, hämyn äänet soi”. Näennäisen kansallisista lähtökohdistaan huolimatta sävellys on luonteeltaan täysin abstrakti ja etenee musiikin lakien alaisena. Luonto oli Sibeliukselle innoittaja, ei kuvauksen kohde.
"Tapiola" syntyi New Yorkissa vaikuttaneen kapellimestarin Walter Damroschin tilauksesta. Sibelius matkusti Italiaan Caprille, missä sävellystyö pääsi käyntiin. Kantaesitys kuultiin New Yorkissa vuoden 1926 lopulla, mutta itsekritiikin koettelema säveltäjä teki siihen vielä jälkeenpäin pieniä muutoksia.
"Tapiola" kuuluu Sibeliuksen vahvaan myöhäiskauteen. Se oli Sibeliuksen viimeinen suurimuotoinen orkesteriteos, ja moni musiikintutkija pitää sitä säveltäjän parhaiden sinfonioiden veroisena. Sibeliuksen musiikin englantilainen esitaistelija Cecil Gray sanoi "Tapiolasta": ”Vaikka Sibelius ei olisi kirjoittanut mitään muuta, tämä teos riittäisi sijoittamaan hänet kaikkien aikojen suurimpien mestareiden joukkoon.”
Lale Andersen

Lale Andersen (alkuperäiseltä nimeltään "Liese-Lotte Helene Berta Bunnenberg") (23. maaliskuuta 1905 Bremerhaven, Saksa – 29. elokuuta 1972 Wien, Itävalta) oli saksalainen laulaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten vuonna 1939 levyttämästään laulusta "Lili Marleen", josta tuli maailmankuulu ympäri maailmaa toisen maailmansodan aikana. Laulu nosti Andersenin Saksan suosituimpien laulajien joukkoon, ja hän levytti lukuisia muitakin ikivihreitä, kuten "Es geht alles vorüber, es geht alles vorbei" (1941). Vuonna 1961 hän edusti Saksaa euroviisuissa kappaleella "Einmal sehen wir uns wieder", mutta sai vain kolme pistettä ja sijoittui vasta 13:nneksi. Tämän lisäksi hän näytteli elämänsä aikana noin kymmenessä elokuvassa. Lale Andersen kuoli sydänkohtaukseen Wienissä vuonna 1972.
Rainer Werner Fassbinderin elokuva "Lili Marlene" (1981) perustuu löyhästi Andersenin muistelmateokseen "Der Himmel hat viele Farben".
Belgian Grand Prix 1997

Belgian Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin Spa-Francorchamps'n radalla 24. elokuuta 1997. Kilpailun voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden neljäs. Nopeimman kierroksen ajoi Jacques Villeneuve aikaan 1,52.692. Kilpailu startattiin turva-auton takaa. Mika Häkkinen ajoi kolmantena maaliin, mutta hänet hylättiin väärän polttoaineseoksen takia.
Rumpukapula

Settirumpukapulat ovat yleensä noin 40 cm pitkät, yleensä puiset tai alumiinista/muovista (Ahead -rumpukapulat) valmistetut, joita käytetään rumpuja ja symbaaleja soittaessa. Kapuloiden painoja ja tipin (pyöreähkö soittopää) muotoja on useita, ja ne vaikuttavat yhdessä rumpalin oman 'tatsin' kanssa soitettavan rummun tai symbaalin soundiin. Tyypillisimmät kapulatyypit ovat (paksuimmasta ohuimpaan) 2B, 5B, 5A ja 7A.
Rumpukapulat valmistetaan yleensä puusta ja materiaalina ovat usein hikkorit, tammet tai vaahterat. Muita säännöllisesti käytettyjä aineita ovat alumiini päällystettynä PVC:llä, lasikuitu, nailon, akryylikuitu ja hiilikuitu. Tyypillinen kapula on halkaisijaltaan 1,5 senttimetriä ja pituudeltaan 41 senttimetriä, mutta koko saattaa vaihdella huomattavastikin rumpaleiden kesken.
Josba

Josba eli Joensuun salibandy on vuonna 1988 perustettu joensuulainen salibandyn erikoisseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2024–2025 Suomen toiseksi korkeinta sarjatasoa Divaria. Se on voittanut liigamestaruuden vuosina 1992 ja 1994.
Afraid of Sunlight

Afraid of Sunlight on Marillionin vuonna 1995 julkaistu kahdeksas studioalbumi, ja viimeinen jonka levy-yhtiönä oli EMI. Albumi käsittelee kuuluisuuden tuhoisaa puolta. Kappale "Afraid of Sunlight" liittyy James Deanin kaltaisiin, kun taas "Out of this World" käsittelee vuonna 1967 kuollutta Donald Campbellia, jolla oli hallussaan nopeusennätykset sekä maalla että vedessä. Kappale sai Bill Smithin etsimään ja nostamaan Campbellin Bluebird K7 -veneen, jonka kyydissä tämä oli kuollut. "King" viittaa Elvikseen, Kurt Cobainiin ja yhtyeen vihjeiden mukaan Michael Jacksoniin. Kappale "Beyond You" muistuttaa Phil Spectorin Wall of Sound -tuotoksia, ja se nauhoitettiin yksikanavaisesti.
Laulaja Steve Hogarth on kertonut Kuin raivo härkä -elokuvan olleen suurena vaikutteena albumin teossa. Toisena vaikutteena on ollut O. J. Simpson, jonka murhaoikeudenkäynti oli nauhoitusten aikana menossa. Hogarth pitää albumia Marillionin parhaana.
Kappaleet.
Vuoden 1999 uudelleenjulkaisulla on lisäksi seuraavat kappaleet toisella levyllä:
Tasavallan Presidentti (vuoden 1969 albumi)

Tasavallan Presidentti on Tasavallan Presidentin debyyttialbumi, joka ilmestyi joulukuussa 1969. Sitä kutsutaan myös Tasavallan Presidentti I:ksi, koska yhtyeellä on myös toinen samanniminen levy. Kappale ”Crazy Thing N:o 1” sisältää pätkän J. S. Bachin Inventiosta 13. 
Love Records julkaisi albumin joulukuussa 1969 vinyylilevynä. Seuraavana vuonna julkaistiin kaksi erilaista uusintapainosta vinyylilevyllä. 1970-luvun aikana Suomessa albumista julkaistiin kolme painosta vinyylilevylle sekä ensimmäinen C-kasettipainos. Vuonna 1978 albumi julkaistiin Ruotsissa vinyylilevyllä. Vuonna 1990 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä kahtena painoksena, ja mukana oli myös kaksi bonuskappaletta. Vuonna 2003 Siboney Oy:n levittämänä julkaistiin uusi, remasteroitu CD-painos, tällä kertaa mukana oli kolme bonuskappaletta. Vuonna 2013 albumi julkaistiin Saksassa vinyylilevynä, ja saman vuoden marraskuussa Svart Records julkaisi albumista kaksi rajoitettua vinyylipainosta: 200 kappaleen rajoitetun painoksen valkoisilla vinyylilevyillä ja 300 kappaleen painoksen mustilla vinyylilevyillä. Toinen levy sisältää neljä bonuskappaletta. Saman julkaisun julkaisi uudestaan Svart Records kullankeltaisina levyinä. Albumista julkaistiin "epävirallinen" CD-painos Euroopassa vuonna 2016. Vuonna 2020 albumi julkaistiin C-kasettina Lipposen Levyn ja Kasetin toimesta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Frank Robson, ellei toisin mainita.
Gallträsk

Gallträsk on järvi Kauniaisissa. Sen pinta-ala on noin 11,7 hehtaaria ja keskisyvyys noin metri. Se on ainoa kokonaisuudessaan Kauniaisten alueella sijaitseva järvi. Järvestä virtaa vettä koilliskolkasta alkunsa saavan ojan kautta Espoon Lippajärveen. Järven länsipäässä sijaitsee pieni suojeltu Träskmossenin suoalue.
Historia.
Gallträsk on muodostanut Kauniaisten huvila-alueen ytimen Grankullan (suom. Kauniaisten) perustamisesta 1906 lähtien. Se oli tuolloin varsin hyväkuntoinen järvi ja erittäin suosittu uimakohde matalien rantojensa ja puhtaan vetensä vuoksi.
1920-luvulla kasvaneen asukastiheyden vuoksi lampeen päästettyjen haja-asutuksen jätevesien määrä lähti rajuun nousuun. Yhdessä lähistöllä sijainneen paristonpurkulaitoksen kemikaalipäästöjen kanssa järvi pilaantui niin huonoon kuntoon, että Kauniaisten kauppala joutui asettamaan sen uimakieltoon 1950-luvulla. Päästöt aiheuttivat myös rehevöitymisprosessin käynnistymisen, joka on lisännyt pohjasedimenttiä ja johtanut järven mataloitumiseen.
Kauppala alkoi kiinnittää huomiotaan järveen vuonna 1967, kun järven tila oli todettu huonoksi. Kauppala suoritti tutkimuksen järven tilasta ja päätyi lopputulokseen: järvi on heikossa tilassa. Tutkimuksen jälkeen viemäröintijärjestelmiä uudistettiin 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin käytännössä jätepäästöt järveen jäivät olemattomiksi. Huolimatta päästöjen vähenemisestä rehevöityminen jatkui järven sisäisen kuormituksen johdosta.
Nykytila.
Nykyään Gallträsk on huomattavasti paremmassa tilassa kuin kolme vuosikymmentä sitten. Järven typpi- ja fosforipitoisuudet ovat pienentyneet huomattavasti. Sedimentissäkin raskasmetalleista enää sinkki ylittää maan sallitun raja-arvon. Ohjearvot ylittää sinkin lisäksi lyijy, elohopea, kadmium ja kupari.
Kaupunki on viime aikoina pohtinut useita suunnitelmia järven saattamiseksi virkistyskäyttökuntoon. Kaupunki on muun muassa vuodesta 2006 lähtien ruopannut järveä ja siirtänyt massan läheisiin geotuubeihin ylimääräisen veden poistamiseksi. Hankkeesta on saatu lähinnä positiivisia kokemuksia ja sitä aiotaan edelleen jatkaa. Syntynyttä massaa on myöhemmin tarkoitus käyttää muun muassa maantäytteenä, sillä myrkkypitoisuuksien on ainakin toistaiseksi havaittu olevan riittävän pienet tähän käyttöön. Mikäli myrkkypitoisuudet olisivat liian korkeat, kuljetettaisiin massa todennäköisesti kaatopaikalle.
Käyttö.
Järvellä toimii purjehdusseura Gallträsk Segelsällskap (GSS). Se järjestää järvellä vuosittain touko- tai kesäkuussa Grani Opti Rallye -purjehduskilpailun optimistijollille. Seurassa on noin 160 jäsentä.
Useat Gallträskin rannalla asuvat ihmiset käyvät keäsisin aamu-uinnilla Gallträskillä sekä pohjoisrannan "Uimilaiturilta" että GSSn laiturilta. Kauniaisten omaehtoisen liikumisen edistäjät ry (KOLE) järjestää vuosittain Gallträskin poikkiuintitapahtumia, joissa halukkaan voivat uida järven poikki kajakin saattemana. Matka laiturien välillä on 230 metriä.
Järvellä harrastetaan myös kalastusta. Ruutana ja hauki ovat yleisimmät saalislajit.
Víctor Moya

Víctor Moya (s. 24. lokakuuta 1982 Santiago de Cuba) on kuubalainen korkeushyppääjä.
Moya voitti 2005 Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden tuloksella 226. Samana vuonna hän voitti Helsingin MM-kisoissa MM-hopeaa tuloksella 229. Kauden lopussa hän voitti ennätyksellään 235. Vuonna 2006 hän sijoittui neljänneksi Moskovan sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 230. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa 2007 tuloksella 232. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Moya sijoittui viidenneksi hypättyään 230. Hän oli viides myös Valencian halli-MM-kisoissa 2008 tuloksella 227. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden Calissa tuloksella 225. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui. Saman vuoden Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa hän sai pronssia tuloksella 226. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta.
Riccardo Giacconi

Riccardo Giacconi (6. lokakuuta 1931 – 9. joulukuuta 2018
Röntgentähtitieteen perustajina pidetyt Giacconi, [[Herbert Friedman]] ja [[Bruno Rossi]] saivat [[Wolfin palkinto|Wolfin fysiikan palkinnon]] vuonna 1987.
Lähteet.
[[Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat]]
[[Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot]]
[[Luokka:Vuonna 1931 syntyneet]]
[[Luokka:Vuonna 2018 kuolleet]]
Itävallan Grand Prix 1997

Itävallan Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 21. syyskuuta A1-Ringillä. Kyseessä oli ensimmäinen A1-Ringillä ajettu Formula 1 -kilpailu ja ensimmäinen Itävallan Grand Prix sitten kauden 1987, jolloin ajettiin vanhalla Österreichringillä. Kilpailun voitti Jacques Villeneuve, jolle voitto oli uran kymmenes.
Toisesta lähtöruudusta lähtenyt Mika Häkkinen nousi lähdössä kilpailun johtoon, mutta hän joutui keskeyttämään pääsuoralle jo ennen ensimmäisen kierroksen päättymistä moottoririkon takia.
Lambertland

Lambertland on Tasavallan Presidentin kolmas albumi, joka ilmestyi vuonna 1972. Se oli ensimmäinen kahdesta albumista, jolla solistina toimi Frank Robsonin korvannut Eero Raittinen. Myös yhtyeen tyyli oli siirtynyt jazz-rockista entistä vahvemmin progressiiviseen rockiin.&lt;ref name="Rantanen/228"&gt;Rantanen 2005, s.228.&lt;/ref&gt; Albumista muodostui yhtyeen kaupallinen läpimurto sen noustessa albumilistan sijalle 7. Levy on yhtä Pekka Pöyryn säveltämää kappaletta lukuun ottamatta Jukka Tolosen säveltämä. Albumin sanoitukset, kuten myös kansikuva, ovat Mats Huldénin tekemiä. 
Julkaisu ja vastaanotto.
Albumin julkaisi Love Records, jonka kautta oli ilmestynyt myös yhtyeen debyyttialbumi. Lisäksi Sonet-yhtiö julkaisi "Lambertlandin" Ruotsissa, Britanniassa ja Länsi-Saksassa.&lt;ref name="Rantanen/252"&gt;Rantanen 2005, s.252.&lt;/ref&gt; Britanniassa albumi sai kehuja muun muassa NME:n arvostelussa:
Suomessa "Musa"-lehden lokakuun 1972 numerossa albumin arvosteli Waldemar Wallenius. Albumi sai täydet viisi tähteä ja valittiin kuukauden albumiksi. Walleniuksen mukaan Tasavallan Presidentin edelliset albumit olivat myös todella hyviä, mutta vasta "Lambertland" osoittaa sen, mihin yhtye on jo pitkään pystynyt. Jukka Tolosen sävelmiä hän kutsuu kauniiksi ja mestarillisen maukkaiksi. Eero Raittista hän kehuu loistavaksi, vaikka hän meni lähes kylmiltään studioon, tosin pieniä epävarmuuksia on mukana. Mats Huldénin sanoituksia Wallenius kuvaa hauskoiksi.
Hyvän palautteen saattelemana Tasavallan Presidentti aloitti toisen Englannin-kiertueensa marraskuussa 1972. Brittiläinen musiikkilehti Melody Maker mainosti kiertuetta puolen sivun ilmoituksella. Yhtye esiintyi muun muassa kahdella kuuluisalla lontoolaisella klubilla; Ronnie Scott's Clubilla ja The Marquee Clubilla.&lt;ref name="Lehtonen/588"&gt;Lehtonen 1983, s.588.&lt;/ref&gt;
Saksalaisella vuoden 1981 Sonet-painoksella on vaihtoehtoiset, hieman pidemmät, miksaukset kappaleista ”Dance” ja ”Last Quarters”. 
 Arvostelut 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli