tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Thomas Enqvist

Thomas Enqvist (s. 13. maaliskuuta 1974 Tukholma) on entinen ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla neljänneksi marraskuussa 1999.
Australian avoimissa 1999 Enqvist pääsi loppuotteluun voitettuaan välierissä Nicolás Lapentin. Loppuottelussa hän hävisi Jevgeni Kafelnikoville. Uransa aikana hän voitti 19 ATP-turnausta kaksinpelissä mukaan lukien kolme Masters-turnausta: Pariisi (1996), Stuttgart (1999) ja Cincinnati (2000).
Davis Cupissa Enqvist edusti Ruotsia 15 maaottelussa vuosina 1995–2004. Hän pelasi vuoden 1996 Davis Cupin loppuottelussa ja voitti molemmat kaksinpelinsä. Ruotsi kuitenkin hävisi loppuottelun Ranskalle hävittyään kolme muuta ottelua.
Autentikaattori

Autentikaattori eli varmennelaite (joskus myös tunnuslukulaite, digipassi tai avain-tokeni) on pieni laite, jonka avulla tietokonesovelluksen käyttäjä voi todistaa henkillöllisyytensä.
Se mahdollistaa salasanan ja käyttäjätunnuksen yhdistelmää varmemman turvallisuuden. 
Laitteessa on yleensä sarja numeroita, jotka vaihtuvat tietyn ajan välein, ja käyttäjä syöttää numerosarjan sisäänkirjautumisen yhteydessä.
Erillisen autentikaattorilaitteen lisäksi markkinoilla on useita erilaisia mobiilisovelluksia, jotka toimivat samalla tavalla: näyttävät säännöllisesti vaihtuvia numerosarjoja. Nykyisin mobiililsovellukset ovat selvästi suositumpia kuin erilliset laitteet.
Bermersheim vor der Höhe

Bermersheim vor der Höhe on paikkakunta Saksassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa Alzey-Wormsin piirikunnassa. Sen väkiluku on 401 (2010). Se sijaitsee Saksan tärkeimmällä viininviljelyalueella Rheinhessenissä. Ensimmäinen kirjallinen maininta Bermersheim vor der Höhestä on vuodelta 768 Lorschin luostarin kiinteistökaupan yhteydessä.
Bermersheim vor der Höhessä on Hildegard Bingeniläisen kastekirkko.
Kabulin kansainvälinen lentoasema

Kabulin kansainvälinen lentoasema (paštuksi د حامد کرزي نړيوال هوايي ډګر‎, dariksi میدان هوائی بین المللی حامدکرزی) on 16 kilometrin päässä Kabulin kaupungin keskustasta sijaitseva kansainvälinen lentoasema, joka toimii muun muassa maan kansallisen lentoyhtiön, Ariana Afghan Airlinesin solmukohtana. Lentoasemalla on yksi 3 500 metriä pitkä ja 50 metriä leveä asfalttipäällysteinen kiitotie.
Lentoasema tunnettiin aikaisemmin nimillä Khwaja Rawašin kansainvälinen lentoasema ja Hamid Karzain kansainvälinen lentoasema. Nykyisen nimensä kenttä sai Talibanin otettua vallan Afganistanissa elokuussa 2021.
Historia.
Kabulin lentoaseman rakennustyöt valmistuivat vuonna 1960. Rakennuttamisen rahoitti Neuvostoliitto. Neuvostoliiton hyökätessä Afganistaniin vuonna 1979 neuvostojoukot valtasivat lentokentän hieman ennen joukkojen rajanylitystä Afganistaniin.
Lentoaseman nykyinen uudempi terminaali rakennettiin vuosina 2005–2009 Japanin taloudellisella tuella. Asemaa oli vuonna 2012 tarkoitus laajentaa edelleen Japanin tuella.
Taliban valtasi Kabulin elokuussa 2021. Lentokenttä täyttyi kaupungista pakenevista. Yhdysvaltain joukot ottivat hallintaansa kaupungin lentoaseman, jolta eri maat järjestivät evakuointilentoja. Viimeiset yhdysvaltalaisjoukot lähtivät Afganistanista Kabulin lentoasemalta 31. elokuuta 2021. Talibanin taistelijat ottivat lentoaseman haltuunsa yhdysvaltalaisten lähdettyä.
Clermont-Ferrandin lyhytelokuvajuhlat

Clermont-Ferrandin lyhytelokuvajuhlat on Keski-Ranskassa Clermont-Ferrandin kaupungissa vuosittain järjestettävä tapahtuma. 
Elokuvajuhlat alkoivat vuonna 1979, kun Clermont-Ferrandin yliopiston elokuvaseura järjesti lyhytelokuvaviikon. Tapahtuman herättämän suosion kannustamana seura
järjesti lyhytelokuvaviikot myös kahtena seuraavana vuonna.
Nykyisin Clermont-Ferrandin lyhytelokuvajuhlat on Ranskan toiseksi suurin elokuva-alan tapahtuma Cannesin elokuvajuhlien jälkeen. Vuonna 2010 festivaalilla vieraili 139 000 ihmistä.
Kansallinen kilpailu.
Vuonna 1982 festivaaliin tuli kilpailusarja, jossa palkintoja jaettiin ainoastaan ranskalaisille lyhytelokuville. Kansainvälistä tuotantoa esiteltiin erikoisnäytöksissä, jotka rakentuivat
erityisten teemojen, lajityyppien, maiden tai alueiden mukaan.
Lyhytelokuvamarket.
Vuonna 1986 järjestettiin ensimmäinen lyhytelokuvamarket. Tarkoituksena oli nostaa lyhytelokuvan asemaa kaupallisesti mielenkiintoisena tuotteena.
Marketista on muodostunut kohtauspaikka, jossa vierailevat eri maiden televisioyhtiöiden sisäänostajat, kansainväliset levittäjät ja kansallisten elokuvasäätiöiden ja instituuttien levitystoiminnasta vastaavat ihmiset. 
Marketin yhteydessä on mahdollista katsoa videoruuduilta kaikki festivaalille lähetetyt elokuvat, vaikka niitä ei olisikaan valittu kilpailusarjoihin.
Kansainvälinen kilpailu.
Kansainvälinen kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1988.
Lab-kilpailu.
Digitekniikan kehitys teki tarpeelliseksi avata festivaali myös videolle tuotetuille elokuville. Ensimmäinen Digital-kilpailusarja järjestettiin vuonna 2002 ja vuodesta 2004 kilpailusarjan nimi on ollut Lab. 
Nykyisin kaikissa kilpailusarjoissa on mahdollista nähdä sekä ammattimaisesti videolle, että filmille kuvattuja elokuvia. Kansainvälisen kilpailun keskittyessä perinteiseen elokuvakerrontaan, Lab-sarjassa voi nähdä kokeellisempaa elokuvaa.
Piet Hamberg

Piet Hamberg (s. 22. tammikuuta 1954 Winschoten) on hollantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. 
Pelaajaura.
Pelaajaurallaan Hamberg pelasi keskikentällä ja edusti pääosin kotimaansa seuroja NEC Nijmegenia, Wageningenia, Utrechtia ja Ajaxia. Hän kävi pelaamassa hetken aikaa myös sveitsissä Servettem joukkueessa. Hamberg joutui kuitenkin lopettamaan pelaajauransa 28-vuotiaana pitkään vaivanneen akillesjänne vamman vuoksi.
Valmentajaura.
Hamberg aloitti valmentamisen 1990-luvun lopulla Saudi-Arabiassa toimiessaan Saudi-Arabian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana. Sitä ennen hän toimi vuodesta 1997 Grasshopperissa eri tehtävissä, kuten teknisenä johtajana. Myöhemmin Hamberg toimi kakkosjoukkueen apuvalmentajana. Sittemmin hän on valmentanut Libyassa ja arabiemiirikunnissa.
Vuonna 2006 Hamberg toimi kaksikuukautta Otto Pfisterin apuvalmentajana Togon maajoukkueessa. Molemmat jättivät tehtävänsä kesken kuullessaan ettei pelaajille maksettu lupaamia rahallisia palkkioita MM-kisoihin pääsystä. Kisojen alkaessa Pfister palasi takaisin Togon päävalmentajaksi, mutta Hamberg ei tehnyt samoin kertoen olevansa sanansa pitävä. Hän palasi lopulta takaisin Sveitsiin Grasshopperin kakkosjoukkueen apuvalmentajaksi. Myöhemmin Hamberg jätti seuran huhtikuussa 2007 ja siirtyi Liverpoolin jalkapalloakatemian tekniseksi johtajaksi kesäkuussa 2007. Hän johdatti muun muassa alle 18-vuotiaiden joukkueen nuorten cupin voittoon. Siitä huolimatta Liverpool ilmoitti 11. toukokuuta 2008 erottaneensa hollantilaisvalmentajan tehtävistään.
Joulukuussa 2009 Hamberg nimitettiin tunisialaisen ES Sahelin päävalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä Hamberg sai potkut huhtikuun puolivälissä 2010 Étoilen hävittyä Club Africainille 3–0.
Homelin lentoasema

Homelin lentoasema eli Gomelin lentoasema on Valko-Venäjän toiseksi suurimman kaupungin Homelin (Gomel) kaupungin koillispuolella Homelin piirissä sijaitseva lentoasema. Kaupungin pohjoispuolelta sijaisevalle lentoasemalle on keskustasta noin kahdeksan kilometrin matka.
Asemalta lennettiin 22.2.2011 saakka niin kansallisia, kuin kansainvälisiä lentoja, muun muassa lomalentoja. Lentoasema toimi valkovenäläisen lentoyhtiö Gomelavian kotikenttänä. 22.2.2011 Gomelavian lennot kuitenkin loppuivat joksikin aikaa.
Liikenne on sittemmin käynnistynyt uudelleen. Nykyään Valko-Venäjän kansallinen lentoyhtiö Belavia liikennöi kentältä ainakin kesäisin Venäjän Kaliningradiin. Esimerkiksi vuonna 2013 tätä reittiä liikennöitiin aikataulun mukaan kesäkuun alusta lokakuun loppupuolelle kahdesti viikossa Bombardier CRJ-koneilla. 
Venäjän puolustusministeriön jakaman videon perusteella lentoasemaa on käytetty sotilaallisiin tarkoituksiin ainakin maaliskuussa 2022 (kuva).
Strathcona County

Strathcona County on 85 521 asukkaan (2008) kunta Kanadassa, Albertan provinssissa. Kunta sijaitsee Edmontonin kaupungin itäpuolella ja kuuluu sen metropolialueeseen. Kunnan suurin taajama on Sherwood Park jossa asuu yli puolet kunnan väestöstä, 59 409 asukasta (2008).
Historia.
Alueen maasto muotoutui viimeisen jääkauden vetäydyttyä noin 12 000 vuotta sitten, jätti jälkeensa Beaver Hills-kukkulat, lukuisia järviä, lampia ja jokia.
Dunneza intiaanien tiedetään muuttaneen alueelle 1700-luvun alkupuolella. Pian tämän alueelle saapuivat myös cree intiaanit etsiessään parempia turkisten metsästysmaita. Vuonna 1795 kaksi kilpailevaan turkiskauppa yhtiötä perustivat tukikohtansa alueelle, ensimmäisenä "Fort Augustus" kauppa-aseman rakensi North West Company ja vain muutamaa kuukautta myöhemmin valmistui Hudson's Bay Companyn "Edmonton House". Vuonna 1821 yhtiöiden yhdistyttyä toiminnot keskitettiin ja uudeksi nimeksi valittiin Fort Edmonton. Alueen asukasluku kasvoi voimakkaasti 1800-luvun loppupuolelta 1900-luvun alkupuolelle siirtolaisten saapuessa Kanadan itäosista ja Yhdysvalloista.
Kunnassa ei ole kaupunkeja ja suurin taajama Sherwood Park päätti säilyttää pikkukaupungin (hamlet) aseman palvellakseen paremmin taajaman ja maaseudun tarpeita.
Pohjois-Amerikan lumipyry 2009

Pohjois-Amerikan lumipyry oli vuoden 2009 joulukuussa Meksikonlahden ohi kulkenut suuri lumipyry, jonka yhteydessä lunta tuli useisiin Yhdysvaltojen osavaltioihin 30–41 senttimetriä.
Meteorologit havaitsivat 16. joulukuuta 2009, että Meksikonlahdella oli muodostumassa voimakas matalapaine. Teksasissa satoi ennätysmääriä, ja sateen arvioitiin voimistuvan sen liikkuessa Georgian ja Floridan yli pohjoisemmaksi. Sunnuntai-iltapäivänä 20. joulukuuta matalapaine ohitti Virginian ja siirtyi Washington D.C.:n metropolialueelle.
Lumipyryssä oli sunnuntai-iltapäivään mennessä kuollut ainakin viisi ihmistä. Lisäksi kymmenet tuhannet olivat ilman sähköä. Lumipyrystä ennustettiin pahinta sitten vuoden 1885, jolloin säätilastointi aloitettiin. 
Lunta kertyi yli 50 cm kymmenen osavaltion jossakin osassa. Päivittäisen, joulukuun tai yhden sadetapahtuman lumenkertymäennätyksiä rikottiin monilla paikkakunnilla. Yhden päivän kertymän joulukuun ennätys syntyi Washingtonin, Baltimoren, Philadelphian, Providencen ja Bostonin havaintoasemilla. Long Islandin Uptonissa tuli 66 cm lunta, mikä on suurin siellä koskaan yhdestä matalapaineesta kertynyt lumimäärä.
Nämä lukemat ovat poikkeuksellisia tuossa osassa Yhdysvaltoja. Tammikuussa 1997 Montaguessa satoi 77 tuumaa (154 cm) lunta vuorokaudessa. Samassa paikassa kertyi vuoden 2002 alussa 127 tuumaa (320 cm) lunta viikon aikana.
Antti Holma (näyttelijä)

Antti Olavi Matias Holma (s. 6. joulukuuta 1982 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, televisiojuontaja ja kirjailija.
Elämä ja ura.
Holma syntyi Helsingissä ja kasvoi Sonkajärvellä. Holma kävi Kallion ilmaisutaidon lukion, minkä jälkeen hän haki opiskelemaan Teatterikorkeakouluun. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2008.
Teatterissa Holma on näytellyt Teatteri Takomossa ja Suomen Kansallisteatterissa. Hänet palkittiin vuoden näyttelijätulokkaana vuoden 2010 Thalia-gaalassa. Loppuvuonna 2014 hän oli näyttelijänä viihdeohjelma "Putouksen" kuudennella tuotantokaudella. Vuonna 2015 hän on juontanut ohjelmia "Kingi" sekä "Antti Holma Show".
Teatteriin hän on kirjoittanut myös itse esittämiään monologi- ja laulutuotantoja, joista "Rakastaja" (2012) käsitteli rakkauden etsimistä ja "Johtaja" (2012) valtaa. "Rakastaja" on esitetty myös kuunnelmana Radioteatterissa.
Holman esikoisromaani "Järjestäjä" ilmestyi syksyllä 2014, ja sen on kerrottu liittyvän "Rakastajan" ja "Johtajan" kanssa samaan trilogiaan. Romaani sai erikoismaininnan Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoraadilta.
Holma esittää tammikuussa 2018 ensi-iltaan tulleessa Cheek-elokuvassa "Veljeni vartija" Cheekia ja hänen kaksoisveljeään.
Holma on ollut vuodesta 2018 naimisissa harpisti Emmanuel Ceyssonin kanssa. He asuvat Los Angelesissa. 
Holma on suhtautunut kriittisesti useihin töihinsä: Vuonna 2022 ilmestyneessä haastattelussa hän ei pitänyt itseään riittävän hyvänä näyttelijänä. "Radio Sodoma" ja "Auta Antti -"sarjojen huumori ei häntä naurata, eikä hän halua jatkaa niitä. Somevaikuttajan työ oli hänestä "niljaisinta paskaa, mitä maailmassa on".
Holma opiskeli Kaliforniassa Yhdysvalloissa elokuvaohjausta.
Tammikuussa 2025 Holma palkittiin Kultainen Venla -gaalassa edellisvuoden parhaana tv-juontajana ohjelmasta "Haluatko miljonääriksi?".
Holma ohjaa Kuopion Musiikkikeskuksessa vuoden 2028 tammikuussa ensi-iltansa saavan Giacomo Puccinin "La bohème" -oopperan.
Pölynimurikauppiaat

Pölynimurikauppiaat on John Websterin dokumenttielokuva vuodelta 1993. Se on dokumentti pölynimureiden ovelta-ovelle myyjistä lama-Suomessa. Kamera seuraa mukana kun myyjät käyvät kauppaamassa pölynimureita 18 eri perheen luona.
Dokumentin kolmesta päähenkilöistä Kimmo on työtön autonasentaja, joka hakeutuu myyjäksi paremman työn puutteessa. Kristiina on kunnianhimoinen huippumyyjä, jonka saavutukset palkitaan yrityksen Kultamerkillä. Heimo on puhelias pikkukylien kiertäjä Pohjois-Karjalassa.
Elokuvasta on tehty digitaalisesti restauroitu versio.
Raimondas Žutautas

Raimondas Žutautas (s. 4. syyskuuta 1972) on liettualainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja. 
Ura pelaajana.
Žutautas aloitti peliuransa Neuvostoliiton romahdettua Liettuan pääsarjassa ROMAR Mažeikiaissa. Hän voitti seuran kanssa maan mestaruuden 1994. Mestaruuskauden jälkeen Žutautas siirtyi FK Banga Gargždaihin ja pelasi tämän jälkeen Liettuassa vielä kahdessa muussa seurassa, kunnes suuntasi Venäjän kentille FK Alania Vladikavkaziin 1996. Debyyttikaudellaan hän pääsi juhlimaan seuran paidassa mestaruushopeaa. 
Kolmen Alaniassa vietetyn kauden jälkeen Žutautas siirtyi Israelin pääsarjaan Maccabi Haifaan. Hän edusti seuraa neljä kautta ja juhli maan mestaruutta kahdesti. Vuonna 2003 hän siirtyi Panathinaikosiin, jossa pelasi kaksi kautta onnistumatta murtautumaan avauskokoonpanoon. Hän lopetti uransa Panathinaikosissa 2005.
Liettuan maajoukkueessa Žutautas esiintyi vuosina 1995–2004 kaikkiaan 40 A-maaottelussa. 
Ura valmentajana.
Helmikuussa 2010 Žutautas nimettiin Liettuan maajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi. 37-vuotiaana hänestä tuli Liettuan nuorin maajoukkueen päävalmentaja. Hänen johdollaan maa lähtee EM2012-karsintoihin, joissa se pelaa samassa lohkossa Espanjan, Tšekin, Skotlannin ja Liechtensteinin kanssa. Liettuan karsinnat eivät kuitenkaan sujuneet järin hyvin ja se voitti vain yhden karsintaottelun. Žutautas erosi tehtävästään karsintojen päätyttyä lokakuussa 2011.
Senfi

Senfi on senegalilaisen Ismaila "Ismo" Sanén ja suomalaisen Outi Sanén suomalais- ja senegalilaiskulttuureja yhdistelevä yhtye, Ismaila soittaa djembeillä, lyömäsoittimilla sekä laulaa, Outi soittaa kanteleilla, lyömäsoittimilla sekä laulaa.
Senfi sai alkunsa, kun muusikot Ismaila ja Outi tapasivat Piirpauke-yhtyeessä vuonna 1999.
Senfi teki Pikku Kakkoselle ensimmäisen kokonaan monikulttuurisen lastenohjelman "Amin kanssa", joka kuvattiin vuonna 2001 ja on lähetetty kahteen otteeseen vuosina 2002 ja 2006, sarjasta tehtiin 12 osaa.
Taiteellinen johto.
Senfi on suunnitellut ja toiminut pääkouluttajana useissa monikulttuurisissa koulutuskokonaisuuksissa esimerkiksi 2004 - 2006 Opekon monikulttuurinen musiikkikoulutus musiikinopettajinne "Yhteinen sävel 1,2 ja 3" sekä Opekon monikulttuurinen koulutus "Elävä Afrikka" vuonna 2006. Ismaila Sané ideoi etnomusiikkifestivaalin Lempäälään nimeltä LempoFolk, jonka taiteellisina johtajina toimi Ismaila Sanén ohella Outi Sané ja Henna Leisiö.
Richard Seaman

Richard John Beattie ”Dick” Seaman (4. helmikuuta 1913 Chichester, Sussex, Englanti – 25. kesäkuuta 1939 Spa-Francorchamps, Belgia) oli brittiläinen kilpa-autoilija, joka ajoi toista maailmansotaa edeltäneissä Grand Prix -kilpailuissa. Hän kilpaili muun muassa Mercedes-Benz-tallissa vuosina 1937–1939 ja voitti muun muassa Saksan Grand Prix'n 1938.
Seaman oli osallisena Saksan Grand Prix'ssa 1937 sattuneeseen kolariin, jossa saksalainen Ernst von Delius sai surmansa.
Seaman joutui sairaalaan, kun hän ajoi sateella ajettussa Belgian Grand Prix'ssa vuonna 1939 Spa-Francorchampsin radalla päin puuta. Hän sai vakavia vammoja ja kuoli sairaalassa jonkin ajan kuluttua oltuaan 26-vuotias.
Athena-Fidus

Athena-Fidus on Ranskan ja Italian avaruusjärjestöjen yhteinen geostationaarisen kiertoradan tietoliikennesatelliitti, joka laukaistaan 2010-luvulla.
CNES ja Thales Alenia Space-yhtiö solmivat satelliitin toteutussopimuksen 9. helmikuuta 2010. Satelliitin toteutus maksaa 275 miljoonaa euroa. Se laukaistaan Ariane 5 -raketilla tai Sojuz-raketilla Kourousta. Satelliitti toimii EHF/Ka-taajuuskaistoilla tuottaen kolmen gigabitin tiedonsiirtokapasiteetin. Se tulee palvelemaan Ranskan ja Italian siviiliturvallisuusorganisaatioita, satelliitissa on sekä italialainen että ranskalainen tietoliikennehyötykuorma. Satelliitin komentokeskus tulee Ranskaan. Järjestelmää varten rakennetaan 580 Athena-Fidus-maa-asemaa. Myös mobiileilta asemilta, mm. UAV-ilma-aluksilta, voidaan olla yhteydessä satelliittiin.
Satelliitti perustuu Spacebus B2-tietoliikennesatelliittiin ja painaa noin 3 000 kg.
Fernando Meligeni

Fernando Meligeni (s. 12. huhtikuuta 1971 Buenos Aires, Argentiina) on brasilialainen aktiiviuransa päättänyt tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla sijalle 25 lokakuussa 1999. Davis Cupissa Meligeni edusti Brasiliaa 29 maaottelussa vuosina 1993–2002.
Ranskan avoimissa 1999 Meligeni voitti muun muassa Patrick Rafterin ja Àlex Corretjan ja selviytyi välieriin. Välierissä hän hävisi Andri Medvedjeville lukemin 5–7, 6–3, 4–6, 6–7(6). Uransa aikana hän voitti kolme ATP-turnausta kaksinpelissä ja seitsemän nelinpelissä.
Elna

Elna on pohjoismainen naisen etunimi. Se on syntynyt lyhentymänä kreikkalaisperäisestä nimestä Helena, joka tarkoittaa "loistavaa". Elnan nimipäivä on 10. helmikuuta. Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Elna-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla helmikuuhun 2024 mennessä 5 814 naista ja alle 10 miestä.
Tunnettuja Elnoja.
Luettelon henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
CHARMM

CHARMM on lyhenne sanoista Chemistry at HARvard Macromolecular Mechanics. CHARMM-ohjelmaa käytetään force fieldin etsintään molekyylidynamiikassa. CHARMM-ohjelman julkaisivat Harvardin yliopiston tutkijat, jotta molekyylien etsintä olisi helpompaa. 
Käyttö nykyään.
CHARMM -ohjelmaa käytetään hajautetun laskennan docking@home projektissa.
Johan Elias Strömborg

Johan Elias Strömborg (11. lokakuuta 1833 Petäjävesi – 28. joulukuuta 1900 Porvoo) oli suomalainen lyseon rehtori, professori ja J. L. Runebergin elämäkerran kirjoittaja.
Elämä.
Strömborgin vanhemmat olivat kappalainen ja myöhemmin kirkkoherra Karl Gustaf Strömborg ja Juliana Gustava Schogster. Hänen veljensä Gustaf Julius Strömborg (1830–1899) oli yksi ensimmäisiä suomalaisia silmälääkäreitä. Johan Elias Strömborg oli naimisissa 1858–1882 Selma Julia Elisabeth Dunckerin (k. 1882) kanssa.
Strömborg pääsi ylioppilaaksi 1852 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1857. Strömborg toimi Porvoon lukion luonnontieteen lehtorina 1857–1872 ja lukion rehtorina 1862–1872. Hän oli Porvoon ruotsalaisen lyseon lehtorina 1872–1900 ja rehtorina 1886–1896. Strömborg oli lisäksi 1863 Porvooseen perustetun yksityisen Privata svenska fruntimmersskolan i Borgå-tyttökoulun rehtorina 1878–1900. Strömborg oli myös Porvoon kaupungin kansakouluntarkastajana 1871–1893 ja hän perusti Porvooseen ruotsalaisen kansanopiston. Porvoon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana Strömborg oli 1883–1890. Hän sai professorin arvonimen 1896.
Strömborg muutti perheineen loppuvuodesta 1868 asumaan J. L. Runebergin ja Fredrika Runebergin naapuriin. Runebergien koti oli tullut liian suureksi lasten muutettua pois ja niinpä se remontoitiin kahdeksi eri asunnoksi joista toisen Strömborg sai. Strömborgista tuli 1880 perustetun Runebergin kotimuseon intendentti 1882 ja myöhemmin hänen tyttärensä Ida jatkoi tässä tehtävässä yli 50 vuoden ajan.
Strömborg kirjoitti 4-osaisen Runeberg-elämäkerran sekä Runebergin kotimuseota varten opaskirjan.
Strömborg sai Längmanin palkinnon 1899.
Páll Jónsson

Páll Jónsson (1155 – 29. marraskuuta 1211) oli islantilainen roomalaiskatolinen pappismies, joka oli Islannin seitsemäs piispa vuosina 1195–1211. Hänen toimialueenaan oli Skálholtin hiippakunta.
Afzelia africana

Afzelia africana on Afrikassa kasvava puulaji, joka kuuluu hernekasvien heimoon ja palkomahonkien sukuun. Sitä on käytetty tiikin tilalla rakennus- ja huonekalupuuna. Eräs puutavaran kauppanimistä on doussie.
Ulkonäkö ja koko.
"Afzelia africana" kasvaa 10–25 metriä korkeaksi, joskus jopa 40 metriä korkeaksi. Halkaisijaltaan se kasvaa metrin mittaiseksi.
Levinneisyys.
"Afzelia africana" kasvaa laajoilla alueilla trooppisessa Afrikassa. Sen levinneisyysalue rajoittuu lännessä Senegaliin, idässä Ugandaan ja etelässä Kongon demokraattiseen tasavaltaan. Hakkuiden myötä se on käynyt harvinaisemmaksi, ja laji luokitellaan nykyisin vaarantuneeksi lajiksi.
Käyttö.
"Afxelia africanan" puuainesta pidetään hyvälaatuisena, ja sitä käytetään muun muassa rakentamisessa, laivanrakennuksessa ja huonekaluissa. Puuaines on väriltään punaruskeaa.
Puun osia on käytetty perinteisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin, kuten ruoansulatusongelmien hoitoon ja kivunlievitykseen. Sen oksia käytetään myös karjan rehuna.
Yrjö Asikainen

Yrjö Asikainen () oli suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Asikainen oli keskushyökkääjä. Hän oli yhdessä Aulis Rytkösen kanssa aikansa tunnetuimpia suomalaisia jalkapalloilijoita ja kävi testileireillä myös ulkomailla, esimerkiksi Ajaxissa. 
Asikainen edusti urallaan Viipurin Palloseuraa, Viipurin Susia, Ilves-Kissoja ja Kiffeniä. Hän voitti Suomen mestaruuden Ilves-Kissoissa vuonna 1950 ja Kiffenissä 1955. Asikainen voitti urallaan kolme kertaa SM-sarjan maalikuninkuuden sekä pelasi myös A-maajoukkueessa. Hän toimi aktiivisesti lajin parissa myös peliuransa jälkeen, muun muassa valmentajana nuorten maajoukkueessa ja Ilves-Kissoissa sekä lehdistön valmentajana Maajoukkue–Lehdistö-otteluissa. Asikainen oli myös Aamulehden avustaja. Hän toimi 25 vuotta Ilves-Kissojen perinteitä vaalivan Ilves-Kissojen Killan puheenjohtajana ja oli Palloliiton ainaisjäsen.
Taivaalliset tappajat

Taivaalliset tappajat (, ; "Chik yeung tin see") on Corey Yuenin vuonna 2002 valmistunut hongkongilainen toimintaelokuva. Pääosissa nähdään Shu Qi, Karen Mok ja Zhao Wei. Elokuvan englanninkielinen nimi juontuu juurensa The Carpentersin laulusta "Close to You", joka on vahvasti esillä elokuvassa.
Näyttelijät.
Lähde:
Tekken Tag Tournament

Tekken Tag Tournament on Namcon kehittämä ja julkaisema neljäs julkaistu "Tekken"-peli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 1999 ja seuraavana vuonna PlayStation 2:lle. Joulukuussa 2011 PlayStation 3:lle julkaistiin "Tekken Hybrid" -paketti, joka sisältää HD-päivitetyn version "Tekken Tag Tournamentista" sekä elokuvan "Tekken: Blood Vengeance".
Pelaaminen.
"Tekken Tag Tounament" on ensimmäinen "Tekken"-peli PlayStation 2:lle. Pelin grafiikkaa ja musiikkia on paranneltu huomattavasti edellisiin "Tekken"-peleihin. Siinä oli myös eniten hahmoja, mitä on nähty, kunnes "Tekken 6" ja "Tekken Tag Tournament 2" julkaistiin. Ensimmäinen "Tag Tournament" sisältää 39 hahmoa, vaikka peli ei kuulu viralliseen "Tekken"-kaanoniin. Pelissä on kaikki aiempien "Tekkenien" hahmot lukuun ottamatta "Tekken 3":n Gonia ja Doctor Bosconovitchia. Peliin ollaan silti lisätty kaksi uutta hahmoa, Unknown (päävastus) ja Tetsujin (Mokujinin toinen asu). Pelissä on kaikki vanhat pelitilat, mutta myös uusi Tekken Bowl -minipeli, joka paikkaa Tekken Ball Moden. Pelissä voit pelata tällä kertaa kahdella hahmoa. Tätä tag-modea voi pelata melkein jokaisessa tilassa. Pelaaja valitsee pelitilan ja yhden hahmon sijasta kaksi. Tag-nappia painamalla pelattaessa hahmo vaihtuu.
Mariantyttäret (luterilainen kirkko)

Evankelisen Mariatien Mariantyttäret () on luterilainen sisaryhteisö, joka toimii Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa.
Mariantyttärien sääntökunnan perusti ruotsalainen Gunvor Paulina Norrman (1903–1985), sääntökuntanimeltään Paulina Mariantytär, 1900-luvun puolivälissä.
Sisaret antavat köyhyys-, puhtaus- ja kuuliaisuuslupaukset. Sääntökunnan novisiaatti on Ruotsin Vallbyn yhteisössä. Suomen sisarten yhteisö asuu Naantalissa.
Ruotsin Vadstenan Mariantyttäret ovat kuuluneet vuodesta 1988 lähtien katoliseen kirkkoon.
Mariantyttärien sääntökuntaa ei tule sekoittaa Saksassa toimivaan Basilea Schlinkin perustamaan Evankelisten Mariasisarten sääntökuntaan.
Vannes

Vannes (bretoniksi "Gwened") on kaupunki Ranskassa. Se on Morbihanin departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Bretagnen alueella "(région)".
Se on perustettu yli 2000 vuotta sitten. 
Historia.
Kaupungin paikalla oli alun perin kelttiläisten venetien pääkaupunki Dariorigum. Roomalaiset perustivat kaupungin 100-luvun lopulla eaa. nimellä "Darioritum". 400-luvulla Vannes’hen perustettiin katolisen kirkon hiippakunta. Vannes’n ensimmäinen hallitsija oli Waroch I.
Dauphin (kaupunki)

Dauphin on kaupunki lounaisessa Manitobassa, Kanadassa. Ranskalaisen turkiskauppiaan poika François de La Vérendrye löysi Dauphininjärven vuonna 1739 ja nimesi sen Ranskan kruununperijän mukaan: "dauphin" oli Ranskan kuninkaan vanhimman pojan käyttämä aatelisarvo. Pian tämän jälkeen Fort Dauphin perustettiin. 1800-luvulla Fort Dauphin toimi Hudson's Bay Company yhtiön kauppapaikkana ja myöhemmin etappina siirtolaisille läntiseen Manitobaan. Ensimmäiset siirtolaiset saapuivat suurimmaksi osaksi Irlannista ja Skotlannista, myöhemmin alueelle muutti siirtolaisia Saksasta, Keski-Euroopasta ja Ukrainasta. Kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1898. Vuonna 2006 kaupungin väkiluku oli 7 906.
Kaupungissa on tehty 1974-1979 perustuloon liittyvä MINCOME-kokeilu, johon osallistui 30 prosenttia asukkaista.
Diego Luna

Diego Dionisio Luna Alexander (s. 29. joulukuuta 1979 México) on meksikolainen näyttelijä.
Ura.
Luna on näytellyt jo lapsesta alkaen elokuvissa, teatterissa ja televisiossa. Vuonna 1991 hän näytteli lyhytelokuvassa "El Último Fin de Año" ja vuonna 1992 telenovelassa "El Abuelo y Yo", jonka näyttelijöihin kuului hänen lisäkseen muun muassa Gael García Bernal. "El Abuelo y Yon" jälkeen hän näytteli 1990-luvulla myös kolmessa muussa telenovelassa. Lunan kansainvälinen läpimurtoelokuva oli vuonna 2001 ilmestynyt, Alfonso Cuarónin ohjaama "Ja äitiäs kans" ("Y tu mamá también"). Hänen roolihenkilönsä elokuvassa on Tenoch Iturbide, kun toista miespääosaa, Julio Zapataa näyttelee Gael García Bernal. Luna ja García Bernal jakoivat Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2001 Marcello Mastroiannin mukaan nimetyn parhaan uuden näyttelijän palkinnon (Premio Marcello Mastroianni).
Ensimmäinen yhdysvaltalaiselokuva, jossa Luna näytteli, on Julian Schnabelin ohjaama "Ennen yötä" ("Before Night Falls") vuodelta 2000. Elokuvan "Ja äitiäs kans" menestyksen jälkeen hän on näytellyt muun muassa yhdysvaltalaiselokuvissa "Frida" (2002), "Armoton maa" ("Open Range", 2003), "Terminaali" ("The Terminal", 2004) ja "Milk" (2008), joissa hän esiintyy sivuosissa, ja "Criminal" (2004), jossa hän näyttelee yhtä pääosaa (muissa pääosissa John C. Reilly ja Maggie Gyllenhaal). Hän on jatkanut näyttelemistä myös latinalaisamerikkalaisissa elokuvissa. 
Vuonna 2007 ilmestyi Lunan ensimmäinen elokuvaohjaus, "J.C Chávez", dokumentti, joka kertoo meksikolaisnyrkkeilijä Julio César Chávezista.
Perhe.
Luna on ollut helmikuusta 2008 naimisissa Camila Sodin, joka näytteli hänen kanssaan elokuvassa "El Búfalo de la Noche" (2007), kanssa. Heille syntyi elokuussa 2008 lapsi, poika.
Lunan äiti oli englantilaissyntyinen vaatesuunnittelija ja isä ooppera- ja teatterilavastaja. Hänen äitinsä kuoli auto-onnettomuudessa Lunan ollessa kaksivuotias.
Manzhouli

Manzhouli () on piirikuntatason kaupunki, joka sijaitsee Kiinassa, Sisä-Mongolian autonomisella alueella, Hulunbuirin prefektuurissa. Se on liikenteeltään maan vilkkain maaraja-asema. Sen pinta-ala on 1 214 neliökilometriä ja sen väkiluku on noin 250 000 asukasta.
Talous.
Manzhouli on liikenteeltään Kiinan vilkkain maaraja-asema ja sen osalle kohdistuu 60% kaikesta viennistä ja tuonnista Venäjän federaatioon ja Itä-Euroopan maihin. Samalla se on myös yksi kolmesta merkittävästä Kiinan Venäjän puuntuonnin keskuksesta.
Väestö.
95% alueen väestöstä on han-kiinalaisia, loput mongoleja ja mantšuja sekä määrältään vähälukuisempia vähemmistökansallisuuksia.
Plastun

Plastun (venäjäksi "Пластун") on kylä ja alue Primorjen aluepiirissä, jonne japanilainen Sumimoto Corporationin 45% omistama OAO Terneiles investoi kapasiteetiltaan 420 000 vuosikuutiometrin sahalaitoksen, jonka tavoitteena on käynnistyä tammikuussa 2008. 
Talous.
Plastunissa toimii kolme OAO Terneilesin tytäryhtiötä:
Muuta.
1998 Plastunin opettajat sulkivat koulun kahdeksi viikoksi maksamattomien palkkojen vuoksi. Hallinto tarjosi vastineeksi koululakon lopettamiseksi sitä, ettei kaikista virkavelvollisuuksien laiminlyönneistä syytettäisi oikeudessa.
Sumimoto Corporation tuli Venäjän federaation puumarkkinoille 1996 ostamalla 11% Terneilesistä. Heinäkuussa 2007 se hankki lisää osuuksia ja omisti lopulta 45%. Yhtiön liikevaihto oli 2007 146 000 000 000 Yhdysvaltain dollarin tasoa.
Yves Navarre

Yves Henri Michel Navarre (24. syyskuuta 1940 – 24. tammikuuta 1994) oli ranskalainen kirjailija, joka voitti Goncourt-palkinnon vuonna 1980. Hän oli homo ja kuvasi teoksissaan usein homoseksuaalisuuteen liittyviä teemoja. Hänen romaanejaan ovat muun muassa Goncourt-palkinnon tuonut "Le Jardin d’acclimatation" (1980) ja AIDSia käsittelevä "Ce sont amis que vent emporte" (1991).
Navarre syntyi Condomissa ja opiskeli Lillen yliopistossa. Hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa vuonna 1971 ja oli lisäksi näytelmäkirjailija. Asuttuaan Kanadassa hän palasi Ranskaan hieman ennen kuin teki itsemurhan barbituraattien yliannostuksella Pariisissa tammikuussa 1994.
Severus Konkola (jääkäri)

Severus Konkola () oli suomalainen jääkäriluutnantti ja oopperalaulaja. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Severus Konkola nuorempi ja Hilma Olivia Hinkkala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Betty Härlingin kanssa. Konkola on haudattu Helsinkiin.
Opinnot.
Konkola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta vuonna 1907 ja liittyi Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1907–1909 ja 1912–1915 sekä Berliinin kauppakorkeakoulussa vuonna 1910. Hän suoritti oikeustutkinnon vuonna 1915 ja otettiin auskultantiksi Turun hovioikeuteen. Yliopisto-opintojensa ohella hän otti myös laulutunteja A. Ojanperän oppilaana. Suomen sisällissodan jälkeen hän matkusti Saksaan jatkamaan lauluopintojaan professori Bachnerin oppilaana. Saksasta hän matkusti myöhemmin Italiaan jatkamaan lauluopintojaan Milanossa maestro Lauran oppilaana.
Jääkärikausi.
Konkola liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 31. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 5. maaliskuuta 1917, josta hänet laskettiin opintolomalle Dresdeniin lauluopintoja varten. Hän palasi takaisin komppaniaansa 10. lokakuuta 1917.
Suomen sisällissota.
Konkola saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 2. Krenatöörirykmentin III Seinäjoen pataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Orivedellä, Vääksyn-Kangasalan akselilla, Moision-Lempäälän akselilla ja Vesilahdella sekä Viipurissa. Konkola haavoittui lievästi 30. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Konkola siirrettiin toukokuun alkupuoliskolla vuonna 1918 3. Jääkärirykmenttiin, joka nimettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3:ksi. Konkola kumminkin sairastui ja joutui pois palveluksesta, mutta palasi sairauslomalta rykmenttiin 10. lokakuuta 1918 oikeastaan vain erotakseen armeijasta 22. lokakuuta 1918.
Ura oopperalaulajana.
Vuonna 1923 Konkola sai kiinnityksen bassobarytonina Leipzigin oopperaan, josta hän siirtyi Westfaleniin Haagenin oopperaan vuonna 1924. Suomeen Konkola palasi vuonna 1925 ja sai kiinnityksen Helsingin suomalaiseen oopperaan, missä hän lauloikin vuoteen 1931 saakka. Hänen huomattavimpia osiaan Helsingin suomalaisessa oopperassa olivat: 
Aiheesta muualla.
Kaksi Severus Konkolan Hakkapeliitta-lehdessä ilmestynyttä muistelmaa:
Muita Severus Konkolan artikkeleita:
Rodriguezindodo

Rodriguezindodo eli solitääri ("Pezophaps solitaria") oli lentokyvytön, sittemmin sukupuuttoon kuollut kyyhkylintu, joka eli Intian valtameressä sijaitsevalla Rodriguesin saarella. Se oli mauritiuksendodon ("Raphus cucullatus") lisäksi ainoa dodojen heimoon ("Raphidae") kuulunut laji.
Rodriguezindodo oli kooltaan noin 83 senttimetriä pitkä ja painoi noin 20 kilogrammaa.
Rodriguezindodo eli kuivissa metsissä ja mahdollisesti pensaikoissa. Laji muni yhden munan maassa olevaan pesään.
Ensimmäinen maininta rodriguezindodosta on ranskalaisen hugenotin François Leguat’n matkakertomuksessa "Voyages et aventures de François Leguat et de ses compagnons en deux isles désertes des Indes orientales" vuodelta 1708. Leguat kumppaneineen rantautui Rodriguesille vuonna 1691 ja he asuivat saarella kaksi vuotta. Leguat kuvailee rodriguezindodon kesyksi ja etenkin nuorten yksilöiden aromia herkulliseksi.
Metsästys ja villiintyneiden kissojen saalistus romahduttivat lajin kannan, ja rodriguezindodo kuoli sukupuuttoon mahdollisesti jo 1730-luvulla, mutta viimeistään 1760-luvulla. Yhtään kokonaista yksilöä ei ole säilynyt, vain suuri joukko yksittäisiä luita on kerätty ja museoitu.
H-talo

H-talo (aiemmin myös H-tavaratalo) on 1. maaliskuuta 1966 avattu, Suomen ensimmäinen kauppakeskus. Se sijaitsee Kuopion torin lounaiskulmalla. Kauppakeskuksen kolmeen kerrokseen on sijoittunut noin 15 liikettä. Vuonna 2007 H-talon kävijämäärä oli 2,3 miljoonaa ihmistä.
Kauppakeskuksen 4 400 neliömetriä liiketilaa sisältävän rakennuksen on suunnitellut kuopiolainen arkkitehti Kaj Michael, mutta sitä on uudistettu useaan otteeseen.
Historia.
Kauppakeskuksen tontti on ollut 1800-luvulta alkaen Hallmanien kauppiassuvun hallussa. Ensimmäisen rakennushakemuksen, silloisen Pohjoisen Vuorikadun ja Kauppakadun kulmaan teki Birger Hallman vuonna 1882. 1900-luvun alussa asuintilojen lisäksi talossa sijaitsi Hallman-yhtiöiden pääkonttori sekä lentoyhtiö Aeron (nyk. Finnair) toimisto. 1950-luvulla kortteliin sijoittui Kuopion paitatehdas, mutta seuraavalla vuosikymmenellä sen puurakennus purettiin nykyisen kauppiastavaratalon tieltä.
Tammikuussa 2016 uutisoitiin Kuopion torinkulman kehittämishankkeesta, joka saattaisi vaikuttaa myös H-taloon.
Themisto

Themisto () oli kreikkalaisessa mytologiassa Athamaan kolmas ja viimeinen vaimo. Lähteistä riippuen hän synnytti tälle joko kaksi tai viisi lasta.
Kun Athamas palasi toisen vaimonsa Inon luokse, Themisto halusi kostaa Inolle surmaamalla kaikki tämän lapset. Niin hän käski palvelijansa pukea kaikki lapsensa valkoisiin ja Inon lapset mustiin vaatteisiin. Ino kuitenkin vaihtoi vaatetusten värit, ja pimeässä Themisto surmasikin vahingossa omat poikansa. Asian selvittyä hänelle hän surmasi itsensä.
Gruppa Titan

Gruppa Titan () on monialainen venäläinen holdingyhtiö, joka toimii Arkangelin alueella. Yritysyhmän perusti lääkäri Vladimir Kruptšak vuonna 1990, jolloin se aloitti polttoainekaupalla. Vuonna 2009 Gruppa Titaniin kuuluu noin 20 yritystä. Sen perustoiminta on metsäteollisuudessa. Yhtymän hallussa on Luoteis-Venäjän suurin sahayritys Lesozavod 25 sekä yhdeksän puunkorjuuyhtiöitä, jotka ensisijaisesti toimittavat puuta Lesozavod 25:lle ja Arkangelin kartonkitehtaalle. Yhtiön muita toimialoja ovat kiinteistöala, hotelli- ja matkailuala (hotelli Dvina sekä Malyje Karely -matkailukylä), turvallisuuspalvelut sekä ajoneuvojen huolto- ja varaosapalvelut.
2000-luvun alussa yhtiö oli myös hallinnoimassa Novodvinskissä sijaitsevaa suurta Arkangelin kartonkitehdasta, jonka pääomistus kuitenkin on itävaltalaisella holdingyhtiöllä.
Gerdy Troost

Gerhardine ”Gerdy” Troost o.s. Andresen (3. maaliskuuta 1904 Stuttgart – 30. tammikuuta 2003 Bad Reichenhall) oli saksalainen arkkitehti, Adolf Hitlerin suosikkiarkkitehdin Paul Ludwig Troostin vaimo ja Hitlerin ystävä.
Gerdy tutustui arkkitehti Paul Ludwig Troostiin 1923. Seuraavana vuonna he muuttivat yhdessä Müncheniin ja menivät naimisiin 1925. Hän tutustui Hitleriin miehensä kautta 1930 ja liittyi itsekin Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 1932. Paul Ludwig kuitenkin kuoli 1934, ja Gerdy otti miehensä yrityksen johtoonsa yhdessä Leonhard Gallin kanssa. Gerdy pysyi Hitlerin ystävänä ja oli tämän seurana taidenäyttelyvierailuilla. He keskittyivät suunnittelemaan tilaustöinä taide-, lahja- ja sisustusesineitä natsi-Saksan johtajille sekä osallistuivat muun muassa Paul Ludwig Troostin suunnitteleman Münchenin Saksalaisen taiteen talon Haus der Deutschen Kunstin rakentamiseen. Gerdy toimi talon johtokunnassa. Hitlerin syntymäpäivänä vuonna 1937 Gerdy nimitettiin saksalaisen arkkitehtuurin professoriksi. Seuraavana vuonna hän julkaisi natsi-Saksan rakennusarkkitehtuuria käsittelevän kirjan "Das Bauen im neuen Reich". Gerdy pysytteli Hitlerin lähettyvillä toimien neuvonantajana arkkitehtonisissa kysymyksissä sodan loppuun asti.
Sodan jälkeen denatsifikaatio-oikeus antoi hänelle lievän tuomion natsien tukemisesta ja yhteistyöstä: hän sai sakkoja 500 markkaa ja hänet asetettiin ammatinharjoituskieltoon kymmeneksi vuodeksi. Kiellon jälkeen Gerdy jatkoi työtä arkkitehtina. Vuoden 1945 jälkeen hän oli Winifred Wagnerin läheinen ystävä.
Lyhytnokkakakadu

Lyhytnokkakakadu ("Zanda latirostris") on australialainen papukaijalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Lyhytnokkakakadun pituus on 53–58 cm ja paino keskimäärin 730 g. Sen höyhenpuku on musta, kaulan sivuilla ja pyrstössä on valkoiset kuviot. Koiraan nokka on kokonaan musta ja paljas silmärengas on tumman vaaleanpunainen, kun taas naaraan nokka on vaaleanharmaa, silmärengas on harmaa ja poskilaikku pienempi.
Laji luettiin aikaisemmin mustakakadun ("Zanda funereus") alalajiksi.
Esiintyminen.
Lyhytnokkakakadut elävät Lounais-Australiassa. Lajin kokonaispopulaatio on noin 60 000 yksilöä, joka on jakaantunut neljään erillispopulaatioon. Lajin taantuminen alkoi 1970-luvulla ja se on uhanalainen. Suuri osa sen elinympäristöstä on muokattu vehnäpelloiksi. Lajin munia ja poikasia myös kerätään laittomasti.
Elinympäristö.
Lyhytnokkakakadut elävät kuivahkoilla metsä- ja pensaikkomailla, etenkin eukalyptusmetsiköissä. Ne lisääntyvät enimmäkseen sisämaassa ja pesimättömien lintujen parvet vaeltelevat rannikkoseuduilla. Parvissa saattaa olla jopa 5 000 yksilöä.
Lisääntyminen.
Pesä on yleensä joko elävän tai kuolleen eukalyptuspuun kolossa. Pari valitsee yleensä aina uuden pesäkolon. Pesäkolon syvyys vaihtelee 0,25 metristä kuuteen metriin. Naaras munii yhden tai kaksi munaa, joita se hautoo 28–29 päivää. Kaksimunaisissa pesissä 95 %:ssa tapauksia myöhemmin kuoriutunut poikanen kuolee 48 tunnin kuluessa. Aluksi naaras huolehtii yksin poikasesta, parin-kolmen viikon kuluttua myös koiras osallistuu ruokintaan. Poikaset jättävät pesän 10–11 viikon ikäisinä, mutta ovat vielä sen jälkeen riippuvaisia emoistaan useiden kuukausien ajan. Naaras on sukukypsä neljän tai viiden vuoden ikäisenä. Lyhytnokkakakadut elävät luonnossa vähintään 19-vuotiaiksi.
Ravinto.
Lyhytnokkakakadut syövät puiden siemeniä ("Banksia", "Dryandra", "Hakea", "Grevillea", "Allocasuarina", "Eucalyptus", "Pinus"), kukkivien puiden mettä ("Dryandra", "Lambertia", "Callistemon", "Banksia" ja "Eucalyptus") sekä hyönteisten toukkia.
Kirkonkello

Kirkonkello on kirkon tornissa tai sen läheisyydessä erillisessä kellotapulissa soitettava suuri metallinen kello. Kelloja on käytetty kristillisissä kirkoissa varhaiskeskiajalta saakka. 
Kirkonkelloilla on monia tehtäviä. Niiden soitto ilmoittaa pyhäpäivän alkamisesta (angeluskellot), kutsuu jumalanpalvelukseen ja kertoo kuolinviestin. Kellojen huollosta ja soitosta vastaa yleensä kirkon vahtimestari,suntio. Seurakunnilla voi olla omia vakiintuneita tapoja kellonsoittoon, jotka perustuvat paikkakunnan vakiintuneeseen perinteeseen. Monissa seurakunnissa kirkonkellojen soitto ja kellotapulien luukkujen aukeaminen on automatisoitu. Soitettavat sävelmät voidaan valita etukäteen ja ajastaa. 
Kirkonkellot valmistetaan tavallisimmin "kellometalliksi" kutsutusta pronssilaaduista, joka sisältää noin 80 % kuparia ja 20 % tinaa. Maailman suurin kirkonkello on Tsaarin kello Moskovan Kremlissä. Se on 6,14 metriä korkea ja painaa 200 tonnia, ja valmistettiin vuosina 1733–1735. Kello vaurioitui jo valimossa, ja on esillä rikkinäisenä jalustalla.
Kölnin tuomiokirkon suurin kello, "Petersglocke" on 3,20 metriä korkea ja 3, 22 metriä halkaisijaltaan. Se on yksi maailman suurimmista heiluttamalla soitettavista kirkonkelloista. Kellojen määrä kirkoissa vaihtelee yhdestä jopa kahteenkymmeneen. Esimerkiksi Saksassa, Würzburgin katedraalissa on 20 kelloa ja niiden soittaminen voi tapahtua yli neljälläkymmenellä kellojen yhdistelmällä.
Suomen suurin kirkonkello on Suomenlinnan kirkon erillisessä kellotapulissa Helsingissä. Se on valettu Moskovassa ja painaa 6683 kiloa. Turun tuomiokirkossa on kuusi kelloa.
Kirkonkelloja soitetaan yleensä jumalanpalvelusten tai kirkossa alkavan tilaisuuden alkamisen merkiksi sekä myös esimerkiksi häiden tai hautajaisten merkiksi. Joissakin kirkoissa, on myös kellot, jotka ilmoittavat lyönnillään ajan kulumisesta lyöden tasatunnein ja ja joka viidestoista minuutti. Näin esimerkiksi Turun tuomiokirkossa.
Jumalanpalveluksien yhteydessä soitettavien kellojen ohella kirkoissa saattaa olla useampiakin kelloja, niin että ne soittavat jotakin sävelmää (kellopeli, carillon). Helsingin Kallion kirkon seitsemän pronssikelloa soittavat joka päivä klo 12 ja 18 Jean Sibeliuksen kirkkoa varten säveltämää kellokoraalia. Tikkurilan kirkkoon Vantaalle valmistui 2021 Suomen ensimmäinen kellopeli, carillon.
Toisen maailmansodan aikana Helsingin ilmatorjunta käytti kirkonkelloja varoittaakseen kaupunkilaisia lähestyvistä ilmahyökkäyksistä.
Kirkonkellojen soittaminen voi tapahtua joko läppäämällä tai heiluttamalla. Läppäystekniikka tarkoittaa sitä, että vedetään kellon omaa kieltä joko mekaanisesti tai sähkömagneetilla siten, että se osuu kellon laitaan. Kellon kielen tilalla voi myös olla läppäyslaite. Heilutustekniikka on perinteinen kirkonkellojen soittotapa, siinä kelloa heilutetaan siten että kello heiluessaan osuu kieleen. Kellot saadaan heilumaan joko mekaanisesti köydestä vetäen tai moottorilla heiluttaen. Kelloissa voi olla sekä läppäys- että heilutussoiton mahdollisuus.
Nitrosyylikloridi

Nitrosyylikloridi (ClNO) on kloorin, typen ja hapen muodostama molekyyliyhdiste, jota syntyy muun muassa kuningasveden hajoamistuotteena. Huoneenlämpötilassa aine on kellertävä ja pistävän hajuinen kaasu. Nesteenä aine on punaista.
Valmistus.
Nitrosyylikloridia voidaan valmistaa monella eri tavoilla. Yksi käytetyimmistä tavoista on nitrosyylikloridin kerääminen kuningasveden valmistuksen yhteydessä. Tässä reaktiossa reagoivat vahvat typpihappo- ja suolahappoliuokset. Reaktion sivutuotteena syntyy kloorikaasua. 
3 HCl + HNO3 → NOCl + Cl2 + 2 H2O
Vaikka kuningasvettä oli käytetty metallien liuottamiseen jo kauan, vasta 1831 Edmund Davy huomasi nitrosyylikloridikaasun muodostumisen.
Ainetta voidaan valmistaa myös eri typen oksidien reaktioilla. Typpioksidin hapettamisessa syntyy dityppitrioksidia, joka reagoi suolahapon kanssa muodostaen nitrosyylikloridia.
2 NO + ½ O2 → N2O3 + 2 HCl → 2 NOCl + H2O
Nitrosyylikloridia syntyy myös typpidioksidin ja suolahapon reagoidessa keskenään.
NO2 + 2 HCl → NOCl + H2O + ½ Cl2
Ainetta on mahdollista valmistaa myös dityppitrioksidin ja tionyylikloridin reaktiolla.
N2O3 + SOCl2 → 2 NOCl + SO2
Myös nitrosyylirikkihapon ja suolahapon reaktio tuottaa nitrosyylikloridia.
NOHSO4 + HCl → NOCl + H2SO4
Käyttö.
Nitrosyylikloridia käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä nitroso- ja α-kloorioksiimiyhdistetiden tuottamiseen. 
Turvallisuus.
Aine on myrkyllistä ja aiheuttaa hengitettynä hengenahdistusta ja yskää. Aine on voimakas hapetin ja kykenee myös syövyttämään metalleja. Nitrosyylikloridin reagoidessa veden kanssa reaktiotuotteina syntyy suolahappoa ja typen oksideja. Veteen joutuessaan aine on eliöstölle vaarallista.
Anthony Bonsante

Anthony Bonsante (s. 28. lokakuuta 1970 Shakope, Minnesota) on yhdysvaltalainen ammattinyrkkeilijä. Hän oli mukana The Contender-Haastaja ohjelmassa.
Taustaa.
Bonsantella on kaksi lasta jotka toimivat hänen inspiraatioinaan kehässä. Anthonyn vaimon nimi on Tanya.
Uran alku.
Bonsante otteli ennen haastajaa itsellensä tilaston 25-4-3. Vastustajat olivat suurimmaksi osaksi keskinkertaisia, mutta Bonsanten uran suurimmat voitto olivat Jonathan Cornia(42-4-1) ja Tony Ayala Jr:ia (31-1-0) vastaan. Viimeksi mainittua vastaan Bonsante voitti IBA:n ylemmän keskisarjan mestaruuden. Vuonna 2004 Bonsante kohtasi Peter Manfredo Jr:n WBO NABO-mestaruusottelussa. Manfredo voitti jokaisen erän ja toi Bonsantelle uransa neljännen tappion.
The Contender.
Anthony "The Bullet" Bonsante päätyi Lännen joukkueeseen. Hän otteli kuudentena ensimmäisellä kierroksella. Alun perin hän oli luvannut ottelevansa Jimmy Langen kanssa, mutta vaihtoi viime hetkellä Brent Cooperiin. Tämän päätöksen myötä hän sai monta vihamiestä hetkeksi aikaa (muun muassa Joey Gilbert ja Ishe Smith). Anthony voitti ottelunsa ja jatkoi toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Bonsante loukkasi jalkansa pahasti ja pelkäsi joutuvansa otteluun ennen parantumista. Hän otteli toisen kierroksen viimeisellä kierroksella Jesse Brinkleytä vastaan. Anthony oli voitolla, mutta Jesse tyrmäsi hänet viimeisessä erässä. Ennen finaaliottelua hän otteli Ishe Smithiä vastaan näytösottelun. Anthony hävisi tämän ottelun.
Haastajan jälkeen.
Bonsante jatkoi uraansa kohtaamalla Jesse Brinkleyn viisi-eräisessä uusinta-ottelussa. Brinkley vei ottelusta kyseenalaisen pistevoiton.
Bonsanten ura jatkui vuoristoratamaisesti vuoteen 2010 saakka, jolloin hän koki tappion kehienkiertolaista, Robert Klieweriä vastaan(10-12-2). Loppu-uransa aikana Bonsante koki tappiot mm. Allan Greenille, Adonis Stevensonille, John Duddylle ja Andy Kollelle.
Eero Sangi

Eero Sangi (s. 10. helmikuuta 1979 Liminka) on suomalainen lentopalloilija. Hän syntyi Sangin urheilijaperheeseen Limingan Selkäsenkylällä. Sangi harrasti urheilua nuorena monipuolisesti. Hän pelasi puolustajan paikkaa jääkiekkojoukkueessa, ja oli jalkapalloharrastuksessaan lähellä pohjoisen aluejoukkueen portteja, mutta perheessäkin suositusta lentopallosta tuli kuitenkin hänen omin lajinsa.
Uran alku.
D-juniori-iässä Sangi liittyi Limingan Niittomiesten lentopallojoukkueeseen, jossa hän vietti juniorivuotensa. Limingan ajan jälkeen joukkueeksi valikoitui naapuriseura Oulun Etta. Loukkaantumiset alkoivat pian haitata uraa, jolloin Sangi alkoi panostaa opiskeluun täysipäiväisen urheilun sijaan. Kun loukkaantumiset alkoivat vähitellen helpottaa, hän allekirjoitti 2002-2003 kaudeksi liigasopimuksen Keski-Savon Paterin kanssa. Hyvän tulokaskauden jälkeen Sangi palasi kotiseudulleen vahvistamaan Kempeleen Pyrinnön 1-sarjan joukkuetta. Seuraava kausi meni saman sarjan Ettassa.
Takaisin liigaan.
Kaudeksi 2006-2007 Sangi palasi SM-liigaan. Tällä kertaa joukkue oli edelliskauden päätteeksi liigaan noussut Kempeleen Lentopallo. Kausi sujui vaihtelevasti niin joukkueelta kuin Sangiltakin ja päättyi lopulta pettymykseen pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Kesän aikana polvivamma uusiutui, ja Sangi siirtyi takaisin kolmossarjan kasvattajaseuraan Limingan Niittomiehiin. Kausi Niittomiehissä sytytti liigahaaveet uudelleen, ja Sangi lähti KempeLen joukkueeseen keskimieheksi.
Norvik

Norvik on islantilainen monialayritys, joka harjoittaa rakennustarvikkeiden valmistusta, erikoisvähittäiskauppaa, päivittäistavara- ja elintarvikekauppaa ja mekaanista metsäteollisuutta myös Latviassa, Ruotsissa ja Venäjällä.
Making Movies (yritys)

Making Movies – Nordberg &amp; Aho Oy on helsinkiläinen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Yhtiön perustajat ja osakkeenomistajat ovat Kai Nordberg ja Kaarle Aho. Vuodesta 1996 toiminut yhtiö on tuottanut yli 70 dokumentti- ja lyhytelokuvaa ja myös pitkiä näytelmäelokuvia. Making Movies on voittanut parhaan elokuvan Jussi-palkinnon elokuvista "Musta jää" (2007) ja "Miekkailija" (2015).