Yhdysvaltain perustuslain 18. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 18. lisäys oli vuonna 1919 voimaan astunut perustuslain lisäys, jonka nojalla kieltolaki astui voimaan koko maassa. Lisäys on sittemmin kumottu ja se on Yhdysvaltain perustuslain ainoa lisäys, joka on kumottu täysimääräisesti. Tästä huolimatta 18. lisäys on edelleen virallisesti osa Yhdysvaltain perustuslakia.
Tausta.
Raittiusliike oli jo ennen perustuslain lisäystä syyttänyt äänekkäästi alkoholia kaikista yhteiskunnan ongelmista. Lisäksi Yhdysvallat oli jo aikaisemmin kieltänyt alkoholin myymisen intiaanireservaateilla. Jotkin osavaltiot, kuten Maine, olivat säätäneet omia kieltolakejaan jo 1850-luvulla. Alkoholin valmistusta alettiin rajoittaa osana viljan säännöstelyä ensimmäisen maailmansodan aikana, ja Yhdysvaltain lisäksi näin toimittiin myös muissa sotaa käyvissä maissa.
Kongressi hyväksyi lisäysehdotuksen 18. joulukuuta 1917. Tämän jälkeen 3/4 osavaltioista tulisi vielä ratifioida se, jotta lisäys astuisi voimaan. Vuonna 1919 Yhdysvalloissa oli 48 osavaltiota, ja 16 tammikuuta Nebraskasta tuli 36. osavaltio, joka hyväksyi perustuslain lisäyksen, minkä johdosta lisäys astuisi voimaan.
Teksti.
"Section 1. After one year from the ratification of this article the manufacture, sale, or transportation of intoxicating liquors within, the importation thereof into, or the exportation thereof from the United States and all territory subject to the jurisdiction thereof for beverage purposes is hereby prohibited.
Section 2. The Congress and the several States shall have concurrent power to enforce this article by appropriate legislation.
Section 3. This article shall be inoperative unless it shall have been ratified as an amendment to the Constitution by the legislatures of the several States, as provided in the Constitution, within seven years from the date of the submission hereof to the States by the Congress."Lähde:"Kohta 1. Vuosi tämän artiklan ratifionnin jälkeen päihdyttävien väkijuomien valmistus, myynti, tai kuljetus juontitarkoituksiin Yhdysvaltojen ja kaikkien sen alaisuudessa olevien territorioiden sisällä, niihin tai niistä on kielletty.
Kohta 2. Kongressilla ja osavaltioilla olkoon valtaoikeudet panna tämä artikla täytäntöön asianmukaisella lainsäädännöllä.
Kohta 3. Tätä artiklaa ei sovelleta, mikäli sitä ei ole ratifioitu perustuslain muutokseksi useiden osavaltioiden lainsäädäntöelinten toimesta, kuten perustuslaissa on määritelty, seitsemän vuoden kuluessa siitä, kun kongressi on esitellyt sen osavaltioille."
Kumoaminen.
Perustuslain lisäyksen ja siihen liittyvän Volstead-lain valvonta osoittautui vaikeaksi, ja loi markkinat lukuisille laittomille toimille (mm. salakuljetukselle ja -kapakoille sekä pontikan keitolle). Rikolliset tekivät toisinaan myös yhteistyötä korruptoituneen ja lahjottavissa olevan poliisin kanssa. Lisäksi panimot, tislaamot ja ravitsemusliikkeet joutuivat lopettamaan toimintansa ja irtisanomaan valtavia määriä ihmisiä. 1920-luvun lopulle tultaessa kävi selväksi, ettei kieltolaki ollut toiminut halutulla tavalla. Tämän lisäksi liittovaltio halusi päästä käsiksi alkoholista saataviin verotuloihin ja luoda työpaikkoja. Alkoholin tuotantoa ei myöskään lopetettu kokonaan, vaan sitä sai kieltolain aikana valmistaa uskonnollisiin, tieteellisiin ja teollisiin tarkoituksiin.
18. lisäys kumottiin vuonna 1933, kun 21. lisäys astui voimaan. Sen nojalla osavaltiot voivat halutessaan asettaa oman paikallisen kieltolakinsa.