tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sam Denby

Sam Denby (s. 17. maaliskuuta 1998) on yhdysvaltalainen tubettaja, joka tunnetaan opetusviihteellisiä videoita sisältävistä kanavistaan. Kaikilla Denbyn kanavilla on yhteensä yli miljardi katselukertaa ja seitsemän miljoonaa tilaajaa.
Ura.
Wendover Productions.
Denbyn pääkanava Youtubessa on Wendover Productions, jonka hän loi vuonna 2010. Kanavan videoilla käsitellään yhteiskuntaan ja erityisesti eri asioiden logistiikkaan liittyviä aiheita. Tammikuussa 2025 kanavalla on 4,71 miljoonaa tilaajaa ja 731 miljoonaa katselukertaa.
Half as Interesting.
Half as Interesting on Denbyn toinen kanava, jonka hän alotti vuonna 2017. Kanavan aiheet ovat yleensä Wendover Productionsin kaltaisia, mutta videot ovat lyhyempiä ja huumorityylisiä. Osa aiheista videoihin tulevat englanninkielisen Wikipedian listasta . Tammikuussa 2025 kanavalla on 2,77 miljoonaa tilaajaa ja 701 miljoonaa katselukertaa.
Extremities.
Extremities on podcast, joka käsittelee logistiikkaa ja asumista maailman eniten eristyksissä olevissa paikoista.
Jet Lag: The Game.
 on kilpailuohjelma, jossa matkustetaan pelaten erilaisia pelejä. Denbyn lisäksi vakiokilpailijat ovat Ben Doyle ja Adam Chase. Heidän lisäksi lisäkilpailijana voi olla kaudesta riippuen vieras, joka hänkin on tubettaja. Jaksot julkaistaan etukäteen suoratoistopalvelu Nebulassa.
Nebula.
Denby on yksi suoratoistopalvelu Nebulan perustajista ja omistajista. Hän toimii Nebulan sisältövastaavana.
Santiago Peña

Santiago Peña (s. 16. marraskuuta 1978) on paraguaylainen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä elokuusta 2023.
Peña opiskeli taloustiedettä Paraguayssa ja hallintoa Yhdysvalloissa. Hän työskenteli Paraguayn keskuspankissa ja nousi sieltä valtionvarainministeriksi vuonna 2015.
P. Ramlee

Ramlee bin Puteh, taiteilijanimi: P. Ramlee, (alkuperäinen nimi: Teuku Zakaria bin Teuku Nyak Puteh; 22. maaliskuuta 1929 Penang – 29. toukokuuta 1973 Kuala Lumpur) oli malesialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, käsikirjoittaja ja lauluntekijä, joka vaikutti merkittävästi Malesian elokuva- ja musiikkialaan. P. Ramlee aloitti uransa näyttelijänä ja laulajana 1940-luvulla ja nousi nopeasti Malesian elokuvateollisuuden kärkinimeksi. Hänet tunnetaan erityisesti melodraamoistaan, kuten "Ibu Mertua-ku" ja "Madu Tiga", sekä lauluistaan, kuten "Di Mana Kan Ku Cari Ganti" ja "Getaran Jiwa".
P. Ramlee oli monipuolinen taiteilija ja toimi niin näyttelijänä kuin ohjaajanakin. Hän ohjasi ja näytteli yli 60 elokuvassa, ja hänen työnsä käsittelevät usein yhteiskunnallisia ja inhimillisiä teemoja. P. Ramleeta pidetään yhtenä Malesian elokuvahistorian merkittävimmistä hahmoista hänen vaikutuksensa ja panoksensa vuoksi maan elokuva- ja musiikkikulttuuriin.
P. Ramlee kuoli 29. toukokuuta 1973 sairauskohtaukseen Kuala Lumpurissa.
Malplaquet’n taistelu

Malplaquet’n taistelu käytiin 11. syyskuuta vuonna 1709 Koillis-Ranskassa. Se oli osa Espanjan perimyssotaa. Taistelu käytiin lähellä Malplaquet’n kylää, joka sijaitsi nykyisen Ranskan ja Belgian rajan tuntumassa. Taistelussa olivat vastakkain Ranskan 90 000 miehen armeija, jota johtivat marsalkat Claude de Villars ja Louis François Boufflers, ja Ison-Britannian, Alankomaiden ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan liittokunnan 100 000 miehen armeija, jota johtivat Marlborough’n herttua John Churchill ja Savoijin prinssi Eugen. Verinen taistelu päättyi ranskalaisten vetäytymiseen. Liittokunnan armeija menetti kaatuneina ja haavoittuneina 22 000 miestä ja Ranskan armeija 12 000 miestä. Ranskan armeijan kannalta Villarsin paha haavoittuminen taistelun aikana oli ollut kohtalokasta. Lopputulos oli Ranskalle torjuntavoitto, koska liittokunnan armeijan tavoitteena oli ollut Ranskan armeijan tuhoaminen. Peräytyessään se oli kuitenkin kaikkea muuta kuin tuhottu, eikä liittokunnan armeija voinut ajatella marssia kohti Pariisia.
Sunnuntain huviretki

Sunnuntain huviretki oli suomalainen MTV:llä vuonna 1984 esitetty lasten makasiiniohjelma. Ensimmäinen ohjelma esitettiin sunnuntaina 2. syyskuuta 1984, ja viimeinen 30. joulukuuta 1984. Ohjelmaa esitettiin kerran viikossa sunnuntaisin iltapäivisin, paitsi ei poikkeuksellisesti sunnuntaina 18. marraskuuta 1984, koska ohjelmapaikalla esitettiin tuolloin vuoden 1984 Miss Maailma -kilpailu. Lisäksi 9. joulukuuta 1984 esitetyn ohjelman esitysaika oli siirretty poikkeuksellisesti alkuiltaan.
Ohjelmaa juonsivat vuoroviikoin Olli Juuti ja Anna-Liisa Ruotsi. Ohjelmassa esitettiin nukkesarjaa "Fragglit" Mainostelevision tuottamalla suomenkielisellä jälkiäänityksellä. Lisäksi ohjelmassa esitettiin muita animaatiosarjoja ja -elokuvia, sekä suomalaisia lyhyitä luontoelokuvia sekä "kömmähdyspaloja" yhdysvaltalaisesta ohjelmatuotannosta.
Vastaanotto.
Helsingin Sanomien kritiikko Jukka Kajava arvosteli ensimmäistä "Sunnuntain huviretki" -ohjelmaa 5. syyskuuta 1984 julkaistussa artikkelissaan. Kajava kuvaili ohjelman juontoja sanoilla: "Juonto-osuuksiltaan "Sunnuntain huviretkessä" keitettiin pintamietteiden siirappia, pahinta mahdollista.".
Gereben Vas

Gereben Vas, oikea nimi Jozsef Radákovics (1823–1868) oli unkarilainen kirjailija. Hän julkaisi romaaneja, novelleja, ajankuvauksia, anekdoottikokoelmia ja muuta, joista kaikista ilmeni hänen kiintymyksensä kansanelämään ja patriarkaalisiin oloihin. Hän on kirjailijalaadultaan humoristi ja esittää unkarilaisesta elämästä reheviä kuvauksia. Esimerkkejä tuotannosta: kansankuvaukset "Parlagi képek" ('Kuvauksia kesannolta', 1851), romaanit "A pörös atyafiak' ('Riitaiset sukulaiset', 1860), 'Életunt ember" ('Elämään kyllästynyt', 1863), "A tekintetes urak" ('Kunnioitettavat herrat',1864), "Garasos aristokratia" ('Pikkuaateliset', 1865) sekä ajankuvaukset "A régi jó idök" 'Vanhat hyvät ajat',1855), "Nagy idök, nagy emberek" ('Suuria aikoja, suuria miehiä', 1856).
Iris Apfel

Iris Apfel (os. Barrel; 29. elokuuta 1921 – 1. maaliskuuta 2024 Palm Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen sisustus- ja muotisuunnittelija sekä liikenainen.
Vuonna 1950 Apfel perusti Old World Weavers -nimisen tekstiili- ja sisustusyrityksen aviomiehensä Carl Apfelin kanssa ja toimi yrityksessä aina vuoteen 1992 asti. Hän myös auttoi Valkoisen talon sisustamisessa yhdeksän presidentin aikana.
Bambukasikki

Bambukasikki ("Amblycercus holosericeus") on turpiaaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Bambukasikki kasvaa 22–25 cm pitkäksi, ja koiraat ovat naaraita kookkaampia. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Laji on kauttaaltaan musta, mutta naaras on hieman harmaampi eikä yhtä kiiltävä kuin koiras. Bambukasikin nokka on pitkähkö ja vaalea.
Levinneisyys ja elintavat.
Bambukasikin levinneisyysalue ulottuu Jukatanin niemimaalta Venezuelaan ja Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden metsien ja metsien reunamaiden bambutiheiköt usein jokien varsilla. Se liikkuu useimmiten yksin tai pareittain. Bambukasikin ravintoa ovat erityisesti hedelmät ja siemenet, mutta myös hyönteiset. Laji rakentaa kuppimaisen pesän kasvimateriaaleista ja naaras munii yhdestä viiteen munaa. Pesimäkausi on levinneisyysalueen pohjoisosissa tammikuusta kesäkuulle ja eteläosissa marraskuulta maaliskuulle.
Fragglit

Fragglit (alkuperäinen nimi Fraggle Rock) on yhdysvaltalainen vuosina 1983–1987 valmistunut liikkuvaa kuvaa ja nukketeatteria yhdistävä televisiosarja, jonka loi Jim Henson.
Sarja Suomessa.
Sarjaa esitettiin Suomen televisiossa MTV:llä vuonna 1984 lasten makasiiniohjelmassa "Sunnuntain huviretki", sekä vuonna 1985 lastenohjelmassa "Pätkis". Suomen televisiossa esitettyyn sarjaan oli tehty MTV:n tuottama suomenkielinen jälkiäänitys. Suomessa sarjan jaksoja on myös julkaistu Betamax- ja VHS-kaseteilla, sekä DVD:illä. Näissä julkaisuissa olevissa jaksoissa on käytetty samaa MTV:n tuottamaa suomenkielistä ääniraitaa. Suomessa julkaistiin vuonna 1984 myös sarjan alkuperäisestä soundtrackista suomenkielinen käännösalbumi nimellä "Fraggliluolassa".
Pätiänsaari

Pätiänsaari on Päijänteen saari Keski-Suomessa Toivakassa. Se sijaitsee Pohjois-Päijänteellä Rutalahdella Nisulan kylän kaakkoispuolella.
Saari on kallioinen ja rakentamaton, sekä viereisen Haukkavuoren kanssa yksi harvoista luonnontilaisena säilyneistä rantakallioalueista Päijänteen pohjoisosan itärannalla.
Yrjö Marjokorpi

Yrjö Marjokorpi, sukunimi vuoteen 1906 "Hahl" (25. kesäkuuta 1903 Heinola – 18. maaliskuuta 1974) oli suomalainen diplomiurkuri, musiikkiarvostelija, kuoronjohtaja ja musiikin opettaja.
Yrjö Marjokorven vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarlo Enok Marjokorpi (Hahl) ja Ida
Josepintytär. Hän opiskeli Helsingin kirkkomusiikkiopistossa 1921–1924 ja Helsingin konservatoriossa 1926–1930 suorittaen urkudiplomin 1930. Marjokorpi teki opintomatkan Ranskaan 1931.
Marjokorpi oli Lopen seurakunnan urkurina 1929–1934 ja Tampereen Aleksanterin kirkon urkurina vuodesta 1934. Hän oli tamperelaisen Aamulehden musiikkiarvostelijana vuodesta 1941, Tampereen musiikkiopistossa opettajana 1935–1939 ja uudelleen vuodesta 1949 alkaen sekä Tampereen kaksoistyttölyseon laulun tuntiopettajana vuodesta 1943 alkaen.
Marjokorpi piti urkukonsertteja, johti kuorokonsertteja ja toimi avustavana solistina ja säestäjänä. Hän sai director musices-arvonimen 1943. Marjokorpi oli Jäämien Kuoron taiteellisena johtajana 1948–1950 ja vuonna 1943 perustetun Laulu-Siskot-naiskuoron johtajana 1943–1953.
Yrjö Marjokorpi oli naimisissa 1931–1943 ekonomi Alli Maria Vehasen (k. 1943) kanssa ja vuodesta 1949 filosofian maisteri Annikki Rautajärven kanssa.
Yrjö Marjokorpi on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.
Sanna Hukkanen

Sanna Hukkanen (s. 1978) on suomalainen sarjakuvantekijä, kuvataiteilija ja kuvittaja. Hän asuu Joensuussa.
Hukkanen käsittelee teoksissaan toisaalta luontoa, mytologiaa ja kansanperinnettä, toisaalta myös ihmisoikeuksia ja monikulttuurisuutta. Sarjakuvien tekemisen lisäksi hän on muun muassa vetänyt työpajoja, järjestänyt näyttelyitä ja tehnyt kuvituksia eri järjestöille ja tapahtumille. Hukkanen on myös Kutikuti-sarjakuvakollektiivin jäsen.
Hukkasen ja kulttuurintutkija Inkeri Aulan yhteisteos "Metsänpeitto" voitti Pohjois-Karjalan taidepalkinnon vuonna 2018. Sekä "Metsänpeitto" että "Taiga" ovat olleet Sarjakuva-Finlandia-palkinnon finalistiehdokkaina (vuosina 2018 ja 2023). "Metsänpeitto" on käännetty tähän mennessä venäjäksi (Boomkniga 2019), karjalaksi (Karjalan Kielen Seura 2019) ja sloveeniksi (Aristej 2023).
Sarjakuvat antologioissa ja lehdissä.
Lisäksi sarjakuvia seuraavissa lehdissä: "Kuti, Kaltio, Parnasso, Karjalainen, Natura, Uljas" ja "Kumppani".
Tuotilo

Tuotilo (k. 915) oli munkki ja säveltäjä.
Tuotilo oli munkkina St. Gallenin luostarissa. Hän sävelsi lukuisia trooppeja ja saavutti niillä huomattavaa arvostusta, vaikka ei ollut läheskään yhtä tuottelias säveltäjä kuin Notker Balbulus. Tuotilon trooppien joukossa on "Hodie cantandus est". Tuotiloa väitettiin jopa melismaattisten sävelmien tekstittämisen keksijäksi, mutta todellisuudessa käytännön tiedetään esiintyneen hänen aikanaan jo laajemmin eri riiteissä. Tuotilo teki sävellysten lisäksi taidekaiverruksia. Hänen merkitystään aikanaan kuvastaa se, että häntä pidettiin kuolemansa jälkeen pyhimyksenä ja kappeli nimettiin hänen mukaansa.
Ramon Gómez de la Serna

Ramon Gómez de la Serna (1888–1963) oli espanjalainen aforisti. Madridissa syntynyt Gómez de la Serna joutui Espanjan sisällissodan aikana lähtemään maanpakoon Buenos Airesiin. 
Hänen aforismeistaan käytetään nimitystä "greguería". Virpi Alanen luonnehtii niitä surrealistis-runollisiksi. Niissä on usein mukana huumoria. Ne ovat outoja ja oivaltavia, hän kirjoittaa. Sernan aforismeja on suomeksi kokoelmana "Hevoselle kaikki niityt ovat rumpuja". Kokoelman aineisto on valittu teoksesta "Obras completas VIII, Ramonismo VI: Total de greguerías" (1926–1962).
Albert Raunto

Albert Vilhelm Valfrid Raunto, sukunimi aik. "Bruun" (11. tammikuuta 1884 Lappeenranta – 18. maaliskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, teologian kandidaatti, lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Albert Raunnon vanhemmat olivat suutari Wilhelm Bruun ja Maria Nadina Kosonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Lappeenrannan yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1907 ja filosofian maisteriksi 1910. Raunto suoritti teologian erotutkinnon 1912 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1916.
Raunto oli Viipurin suomalaisen reaalilyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina vuodesta 1920. Viimeksi hän oli Helsingin kaksoisyhteislyseon uskonnon vanhempana lehtorina. Raunto oli Viipurissa mukana raittiusyhdistystoiminnassa.
Albert Raunto oli naimisissa Anni Vaittisen (k. 1955) kanssa.
Julkaisuja.
Nimellä "Albert Bruun":
Nimellä "Albert Raunto":
Anton Schweitzer

Anton Schweitzer (6. kesäkuuta 1735 Coburg – 23. marraskuuta 1787 Gotha) oli saksalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Schweitzer lauloi kuorossa ja soitti alttoviulua Hildburghausenissa. Opiskeltuaan Jakob Friedrich Kleinknechtin johdolla Bayreuthissa hän palasi Hildburghauseniin. Hän teki vielä opintomatkan Italiaan vuosina 1764–1766 ja palasi hovikapellimestarina Hildburghauseniin. Vuonna 1769 Schweitzerista tuli Abel Seylerin oopperaseurueen kapellimestari. Oopperaseurue kiinnitettiin vuonna 1771 Weimarin hoviin. Schweitzerin menestyksekäs laulunäytelmä "Die Dorfgala" kantaesitettiin siellä kesäkuussa 1772. Toukokuussa 1773 kantaesitettiin Schweitzerin Christoph Martin Wielandin librettoon säveltämä ooppera "Alceste". Sillä Schweitzer pyrki luomaan saksalaisen vastineen italialaiselle "opera seria" -tyylille.
Vuonna 1774 Weimarin teatteri tuhoutui tulipalossa. Schweitzer muutti Seylerin seurueen mukana Gothaan, jossa johti herttuan kapellia vuodesta 1778 kuolemaansa saakka. Schweitzerin muita näyttämöteoksia ovat melodraama "Pygmalion" (1772, kadonnut), lyyrinen draama "Die Wahl des Herkules" (1773) ja laulunäytelmä "Rosamunde" (1780). Schweitzer sävelsi myös kantaatteja, baletteja, sinfonioita ja pianokappaleita.
Ministerivaliokunta

Suomen valtioneuvostossa on neljä lakisääteistä ministerivaliokuntaa:
Ministerivaliokuntien puheenjohtajana toimii pääministeri. 
Ministerivaliokuntien jäsenet ovat valtioneuvoston jäseniä. Valtioneuvosto voi tarvittaessa asettaa muitakin ministerivaliokuntia.
Naisten F-liigan kausi 2023–2024

Naisten F-liiga kausi 2023–2024 oli järjestyksessään 36. F-liigan kausi. F-liigan runkosarja alkoi 15. syyskuuta 2023 Hallitsevana mestarina kauteen lähti TPS. Kausi 2023–2024 pelataan yhdessä 12 joukkueen lohkossa. TPS voitti kauden päätteeksi seurahistoriansa Kolmannen Suomen-mestaruuden, Classic saavutti seurahistorian seitsemännen hopean ja FBC Loisto seurahistorian Ensimmäisen pronssin.
Pudotuspelit.
Puolivälierät.
Almazna

Almazna (; ) on kaupunki Luhanskin alueen Altševskin piirissä Itä-Ukrainassa, aivan Kadijivkan lounaispuolella, 60 kilometriä aluekeskus Luhanskista länteen. Kaupungissa on rautatieasema, joka ainakin ennen vuotta 2016 oli nimeltään Stahanov.
Tammikuun keskilämpötila on -7,1 °C, heinäkuun +22,1 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 456 millimetriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Almaznan väkiluvuksi 4 148 asukasta (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 5 099, joista etnisesti ukrainalaisia oli 56,72 prosenttia, venäläisiä 41,28 % ja valkovenäläisiä 0,86 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 7 487 asukasta. 
Paikkakunta on perustettu 1895 (tai 1898), kaupungiksi Almazna nimettiin vuonna 1977. Kaupunki on vuonna 2014 käynnistyneestä Itä-Ukrainan sodasta lähtien ollut Venäjän tai sen nukkevaltion (ns. Luhanskin kansantasavalta) miehittämä, Ukrainan laillisen hallinnon ja järjestyksen ulkopuolella olevaa aluetta. Miehittäjät eivät ole korjanneet kaupungin rikkoutunutta infrastruktuuria kuten vesijohtobverkostoa, ja toimivat mielivaltaa käyttäen. Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan Almaznan kaupunki sijaitsee ainakin periaatteessa Altševskin piirissä. Aiemmin se kuului Kadijivkan (vuosina 1978-2016 nimeltään Stahanov) kaupunkipiiriin.
Krimin tataarien kansan medžlis

Krimin tataarien kansan medžlis (, ) on Krimin tataareita edustava toimeenpanevaa valtaa käyttävä organisaatio. Lainsäädännöllistä valtaa käyttää Krimin tataarien kansan kurultai. Medžlis koostuu 33 vaaleilla valitusta henkilöstä, joista yksi toimii puheenjohtajana.
Sana medžlis tulee alkujaan arabian kielen "istumapaikkaa" tarkoittavasta sanasta ().
Historia.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen ensimmäinen Krimin tataarien kurultai ja Krimin kansantasavalta perustettiin Bahtšisaraissa. Ensimmäiseksi hallituksen päämieheksi valittiin Noman Çelebicihan. Bolševikit valtasivat kuitenkin Krimin jo tammikuussa 1918, lakkauttivat sen kansanedustuslaitoksen ja pidättivät Çelebicihanin.
Nykymuodossaan medžlis perustettiin vuonna 1991 Simferopolissa. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Mustafa Cemilev, joka toimi virassa aina vuoteen 2013 asti.
Vuonna 1999 Ukrainan presidentti Leonid Kutšma perusti Krimin tataarien kansan edustajiston. Medžlis sen sijaan nähtiin epävirallisena edustuslaitoksena, joka kuitenkin "de facto" edusti Krimin tataareita Ukrainassa.
Toiminta nykyään.
Medžlis kokoontuu neljä kertaa vuodessa ja ollakseen päätösvaltainen, paikalla tulee olla vähintään 2/3 edustajista. Medžlis keskittyy hoitamaan erityisesti Krimin tataarien karkotuksen aiheuttamia ongelmia. Lisäksi medžlis pyrkii pitämään kansanmurhaksi luokitellun tapahtuman muistoa.
Vuonna 2013 medžlisin puheenjohtajaksi valittiin Refat Tšubarov.
Evakointi Krimiltä.
Medžlis ilmoitti 3. heinäkuussa 2014, että se kokoontuu ensimmäistä kertaa historiansa aikana Krimin niemimaan ulkopuolella, Henitšeskin kaupungissa H'ersonin alueella. Medžlisin ensimmäinen puhemies Cemilev oli jo saanut viiden vuoden "maahantulokiellon" venäläisiltä miehittäjiltä.
Syyskuussa 2014 Kremlin asettama nukkehallituksen edustaja Sergei Aksjonov sanoi, ettei mitään medžlisiä ole edes olemassa. Venäläiset olivat vain paria päivää aikaisemmin takavarkoineet medžlisin kokoontumispaikan. Lisäksi Krimin tataarien johtajia asetettiin "maahantulokieltoon" syytettynä etnisten ryhmien välisen vihan lietsomisesta. Medžlis on sittemmin siirtänyt kokoontumispaikkansa Kiovaan.
Kesäkuussa 2023 medžlis pani alulle aloitteen, jossa se pyysi Ukrainan parlamenttia tunnustamaan medžlisin aseman Krimin tataarien virallisena edustajana. Tätä ennen medžlisillä ei ole ollut virallista laillista statusta Ukrainassa Krimin tataarien edustajana ja mikäli medžlis saa virallisen valtion tunnustuksen se on oikeutettu omaan kiintiöityyn rahasummaan valtion budjetista.
Guelman maakunta

Guelman maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian koillisosassa. Sen keskus on Guelman kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 3 686,84 neliökilometriä. Asukkaita on 543 600 henkeä (vuonna 2018, arvio).
Guelman maakunta rajoittuu pohjoisessa Annaban, koillisessa El Tarfin, idässä Souk Ahrasin, etelässä Oum El Bouaghin, lännessä Constantinen ja luoteessa Skikdan maakuntiin. Maisemaa leimaavat vuoret, tasangot ja ylängöt. Pohjoisessa ja idässä on metsiä. Ilmasto on pohjoisessa subhumidi ja etelässä semiaridi. Vuotuinen sademäärä on 400–1 000 millimetriä. Tärkein vesistö on Seybouse.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti 10 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 34 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Hessainia, Aïn Makhlouf, Bouchegouf, Guelâat Bou Sbaâ, Guelma, Hammam Debagh, Hammam N’Bails, Héliopolis, Khezaras ja Oued Zenati.
Guelmasta on maantieyhteydet Constantineen ja tärkeimpiin satamiin Annabaan ja Skikdaan. Guelmaan johtava rautatie ei ole käytössä. Lähimmät lentoasemat ovat Constantinessa ja Annabassa.
Maakunnan pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimät viljelykasvit ovat vehnä, peruna ja tomaatti. Seudulla on elintarvike-, rakennustarvike- ja kaivosteollisuutta. Guelmassa toimii yliopisto.
Seudun luontokohteita ovat Bouarbidin ja Maounan metsäalueet, Ghar Djemaan tippukiviluola, Bir Ben Osmanin maanalainen järvi, Bouhamdanen tekojärvi ja Hdjar Echouafin näköalapaikka Bouarbidin vuorella. Guelmassa ja Thibiliksessä on roomalaisajan raunioita. Uskonnollisia kohteita ovat vuosina 1824–1852 rakennettu El Atikin moskeija Guelmassa ja rahmaniyya-veljeskunnan zawiya Beni Mezlinen kunnan Nadorin kylässä. Hammam Ouled Alissa ja Hammam Debaghissa toimivat kuumiin lähteisiin perustuvat kylpylät. Jälkimmäisen erikoisuus on kahdeksan metriä korkea vesiputous. Maakunnassa on myös paljon Algerian itsenäisyystaistelun muistomerkkejä.
Veli Verronen

Veli Antero Verronen (8. helmikuuta 1941 Alavieska – 19. joulukuuta 2020 Salo) oli Jyväskylän yliopiston filosofian yliopistonlehtori ja dosentti. Verronen oli naimisissa, ja hänellä oli yksi lapsi.
Elämä.
Verrosen perhe muutti Somerolle 1950-luvulla. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1960 Someron yhteiskoulusta. Verronen harrasti musiikkia ja soitti rumpuja M. A. Nummisen Viisi vierasta miestä -yhtyeessä. Hän esiintyy myös vinyylisinglellä Wittgenstein Pop, mitä filosofian opiskelijat myöhemmin osasivat arvostaa. Hän itse piti arvossa tilaisuuksia soittaa Unto Monosen orkesterissa.
Verronen opiskeli filosofiaa Turun yliopistossa ja teki vuonna 1979 Tampereen yliopistoon lisensiaatintyön "Eräs ei-staattisen teoriakäsityksen tutkimuslinja. Thomas Kuhnin teoria: analyysi ja suhde muutamiin keskeisiin tieteenfilosofisiin virtauksiin". Verronen oli toimittamassa teosta "Tieteen historia ja tieteen edistyminen" (1985). Verrosen väitöskirja vuonna 1986 Jyväskylän yliopistoon oli nimeltään "The Growth of Knowledge. An Inquiry into the Kuhnian Theory."
Verronen toimi yliopistonlehtorina Jyväskylän yliopistossa eläkeikään saakka. Kollegat julkaisivat hänen kunniakseen vuonna 2005 juhlakirjan "Muoto ja metodi: juhlakirja Veli Verroselle" (toim. Jussi Kotkavirta). Verronen oli tiukka opettaja, joka sai opiskelijansa innostumaan tieteenfilosofiasta.
Rašid Kalimullin

Rašid Fagimovitš Kalimullin (, ; s. 6. toukokuuta 1957, Zelenodolsk, Tataarien ASNT) on tataaritaustainen venäläinen säveltäjä, palkittu kansantaiteilija. Kalimullin on toiminut Venäjän säveltäjäliiton hallituksen puheenjohtajana. Hänen teoksiaan on esitetty kansainvälisesti; muun muassa maissa kuten Hollanti, Ruotsi, Ranska,Rašid Kalimullin Yhdysvallat, Japani, Turkki, Etelä-Korea.
Valky

Valky () on kaupunki Harkovan alueen Bohoduh’ivin piirissä Ukrainassa. Kaupunki sijaitsee Donetskin valuma-alueeseen kuuluvan Mžajoen varrella, maanteitse noin 55 kilometriä aluekeskus Harkovasta länteen. Valky sijaitsee Harkovasta Kiovaan johtavan valtatien M03 eli eurooppatien varrella.
Tammikuun keskilämpötila on −7,6 ja heinäkuun +20,2 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 528 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8 577 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 10 295 (tai 10 381) asukasta, joista etnisesti ukrainalaisia oli 94,63 prosenttia, venäläisiä 4,34 prosenttia ja valkovenäläisiä 0,37 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 11 027 asukasta. 
Historiallisissa dokumenteissa paikkakunta esiintyy ensimmäisen kerran vuosina 1555 ja 1627. Kaupungiksi Valky nimettiin vuonna 1938.
Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Valky on kuulunut Bohoduh’ivin piiriin; sitä ennen se oli Valkyn piirin keskus (1923-2020).
Paikallisiin tuotteisiin lukeutuu Valkyn pilli, kukkopillin tapainen savesta tehty perinnesoitin. Pillin aiheena voi olla muukin eläin-, ihmis-, satu- tai mielikuvitushahmo. Marraskuussa 2021 kaikkiaan 375 ihmistä soitti samanaikaisesti Valkyn pillejä eräässä tapahtumassa.
HTTP 418

HTTP 418 (I'm a teapot, ) on IETF:n vuonna 1998 aprillipilana määrittämä tilakoodi, jota käytetään tilanteissa joissa teekannua pyydetään keittämään kahvia. Tilakoodi on määritelty dokumentissa (Hyper Text Coffee Pot Control Protocol (HTCPCP), ), jota on vuoden 2014 aprillipäivänä laajennettu dokumentilla (HTCPCP-TEA, The Hyper Text Coffee Pot Control Protocol for Tea Efflux Appliances, ).
Käyttö.
Tilakoodia 418 palautetaan joskus asiallisemman 403 Forbidden-tilakoodin sijaan.
Venäjän hyökkäytä Ukrainaan vuonna 2022 edeltäneenä kriisiaikana Venäjän asevoimien verkkosivu "mil.ru" palautti tilakoodin HTTP 418, mikäli sivustolle yritti päästä Venäjän ulkopuolelta palvelunestohyökkäyksen suojauskeinona.
HTCPCP.
HTCPCP:n () kirjoitti Larry Masinter, jonka mukaan protokolla oli täysin satiiria, sanoen "Tällä on vakava tarkoitus - siinä osoitetaan monia tapoja, joilla HTTP:tä on laajennettu epäasianmukaisesti." Protokollan sanoitus teki selväksi sen ettei sitä oltu tehty vakavissaan. Esimerkiksi englannin kielen sana especially () on korvattu sanaleikkillä "espressoly".
Komennot ja vastaukset.
Protokolla myös määrittelee kolme virhetilakoodia:
Lähteet.
Heinrich Schwemmer

Heinrich Schwemmer (28. maaliskuuta 1621 Gumpertshausen bei Hallburg – 26. toukokuuta 1696 Nürnberg) oli saksalainen säveltäjä.
Schwemmer opiskeli Johann Erasmus Kindermannin johdolla. Hän muutti Nürnbergiin vuonna 1641 ja työskenteli siellä opettajana vuodesta 1650. Noin vuodesta 1656 Schwemmer työskenteli "Director cori musici" -nimikkeellä yhdessä Paul Hainleinin kanssa. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu lukuisia kantaatteja ja kuorokonserttoja. Schwemmer tunnettiin kymmenistä teoksista, jotka hän sävelsi erityisiä juhlallisuuksia varten.
Rødberg

Rødberg on taajama Nore og Uvdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 507 vuonna 2023.
Uvdalin sauvakirkko

Uvdalin sauvakirkko () on Nore og Uvdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1100-luvulta. Se oli seurakunnan käytössä vuoteen 1893, jolloin valmistui Uvdalin kirkko. Nykyisin kirkossa järjestetään kesäaikaan opastettuja kierroksia.
Uvdalin kirkko

Uvdalin kirkko () on Nore og Uvdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893. Se korvasi Uvdalin sauvakirkon.
Numedal

Numedal on piiri Buskerudin läänissä Norjassa. Se on Numedalslågen-joen varrella oleva laakso. Numedaliin lasketaan kuuluvan Nore og Uvdalin, Rollagin ja Flesbergin kunnat sekä toisinaan myös Kongsberg. Näiden neljän kunnan yhteenlaskettu pinta-ala on 4 312 neliökilometriä ja asukasluku 35 382 vuonna 2023. Ilman Kongsbergia luvut ovat 3 519 neliökilometriä ja 6 589 asukasta. Numedalin aluetta hallitsevat metsät ja tunturit, maatalouden käytössä on vain 1,5 prosenttia pinta-alasta. Kongsbergin ja Rødbergin välisellä Numedalin radalla ei ole ollut henkilöliikennettä vuoden 1988 jälkeen.
Johan Brun

Johan Brun (19. lokakuuta 1922 Uvdal – 27. huhtikuuta 2021) oli norjalainen valokuvaaja. Hän työskenteli "Dagbladetin" urheilukuvaajana vuodesta 1948. Vuoden 1951 pikaluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Oslossa Brun otti 10 000 metrin matkaa luistelleesta Hjalmar Andersenista kuvan salamavalon avulla, minkä jälkeen Andersen menetti tasapainonsa ja kaatui. Andersen yritti jatkaa, mutta toinen hänen luistimistaan oli vaurioitunut. Tuomariston päätöksellä Andersen sai aloittaa alusta ja voitti kultaa. Squaw Valleyn talviolympialaisissa Brun oli ainoa pohjoismainen lehtikuvaaja.
Hans Jacob Sparre

Hans Jacob Sparre (18. marraskuuta 1861 Nore – 2. kesäkuuta 1937 Vestre Aker) oli norjalainen arkkitehti, joka tunnetaan erityisesti Norjan korkeimman oikeuden talon suunnittelijana.
NPC (meemi)

NPC on internetmeemi, joka viittaa ihmisiin, jotka eivät ajattele tai tee päätöksiä itse, eli heiltä puuttuu sisäinen monologi. Lyhenne NPC tulee englannin kielen sanoista "non-player character", joka tarkoittaa videopeleissä hahmoa, jota ohjaa pelaajan sijasta yleensä tietokone. Meemillä voidaan siis pilkata henkilöä, joka esimerkiksi sortuu ryhmäajatteluun ja toimii, kuten seuraisi jotain valmista koodia ilman omaa kriittistä ajattelua, tai esimerkiksi käyttäytyy ja liikkuu hieman yksinkertaisesti. NPC visualisoidaan yleensä Wojak-meemin hahmona, mutta harmaana. Tiktokissa meemi on noussut suosituksi ajoittain eri yhteyksissä.
Meemi nousi uutisiin vuonna 2018, kun yksi Donald Trumpia kannattava Redditin yhteisö masinoi kampanjan, jossa ihmiset loivat Twitteriin tuhansia NPC-hahmoina esiintyneitä tilejä. Twitter sulki nämä tilit nopeasti. Yhdysvalloissa äärioikeisto ja Donald Trumpin kannattajat ovat käyttäneet meemiä pilkatakseen liberaaleja, jotka eivät jaa samoja konservatiivisia arvoja eli heidän mielestään eivät osaa ajatella itsenäisesti ja kriittisesti vaan sortuvat tuputettavaan liberaaliin sanomaan.
Kypsymättömät

Kypsymättömät ("Last Summer") on Frank Perryn ohjaama ja hänen silloisen vaimonsa Eleanor Perryn käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1969. Teini-ikäisten lomanvietosta kertova psykologinen draama perustuu Evan Hunterin romaaniin ja sen pääosia näyttelevät Barbara Hershey, Richard Thomas, Bruce Davison, Cathy Burns ja Ernesto Gonzalez.
Juoni.
Teini-ikäinen Sandy (Hershey) viettää kesäänsä vanhempiensa kanssa Long Islandin etelärannikon Fire Islandilla, hoitaa haavoittunutta lokkia ja tutustuu mökkinaapureihinsa, samanikäisiin Peteriin ja Daniin eroottisen vihjailevasti. Kuvaan astuu myös toinen tyttö, tavallisemman näköinen Rhoda (Burns), jonka pidättyväisyyttä ja konservatiivisuutta muut teinit alkavat arvostella. Tämä yltyy vähitellen monenlaiseksi kiusaamiseksi ja nöyryyttämiseksi, vaikka toinen pojista toisaalta ihastuu Rhodaan. Elokuvan tapahtumat kärjistyvät Rhodan joutumiseen raiskatuksi.
Vastaanotto.
Elokuva herätti monissa maissa kohua seksuaalisella kuvastollaan, muun muassa raiskauskohtauksella. Se jakoi myös aikalaiskriitikoiden mielipiteitä. "Chicago Sun-Timesin" Roger Ebert antoi elokuvalle täydet neljä tähteä ja kirjoitti, että harvoin tulee vastaan elokuvaa, joka ymmärtää ja muistaa elämää niin samalla tavoin kuin miten itse on sen kokenut. Hänestä elokuva ei niinkään kerro alun teinikolmikosta vaan myöhemmin tarinaan tulevasta idealistisesta mutta konservatiivisesta Rhodasta, joka vaikuttaa ensin kaikkein ujoimmalta ja epävarmimmalta mutta lopulta osoittautuu nelikon tasapainoisimmaksi.
"Kypsymättömät" tuli Suomessa teattereihin nelisen vuotta valmistumisensa jälkeen kesällä 1973. "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi kirjoitti uutuuselokuvan tarjoavan ilkikurisen osuvaa ajankuvaa eurooppalaisittain usein hämmästyttävän lapsekkaista amerikkalaisista nuorista, mutta myös liian pitkiksi venytettyjä rantaleikkikohtauksia ja kannabiskokeiluja. Hän näki elokuvassa samoja piirteitä kuin Robert Mulliganin elokuvassa "Kesä ’42" (1971).
Rhodaa näyttelevä Catherine Burns (1945–2019) sai sivuosastaan muun muassa Oscar-ehdokkuuden, mutta on kertonut inhonneensa elokuvaa. Hän näytteli tämän lisäksi vain kahdessa muussa elokuvassa, "Natalie" (1969) ja "Kesä jona vartuin" (Red Sky at Morning, 1971). Hän toimi myöhemmin kirjailijana, mutta näytteli muun muassa Minneapolisin teattereissa ja televisiossa.
Oskari Tuohimaa

Oskari Tuohimaa (taiteilijanimiä: Don Poro ja DonPoro900) on Kiimingissä kasvanut oululainen kuvataiteilija. Hän on tehnyt paljon muotokuvia eri tekniikoilla. Don Poro on maalannut muraaleja ja toiminut myös Snoop Doggin taiteilijatiimissä.
Nuotti (julkaisu)

Nuotti () on julkaisu, joka sisältää nuottikirjoituksella merkittynä musiikkikappaleen, sävellyksen, olennaisen informaation, jotta se voidaan esittää tunnistettavalla tavalla. Nuotteihin on merkitty kappaleen melodia, soinnut tai sointumerkit ja mahdollisesti muuta informaatiota kuten laulun sanat ja tempo.
Joskus nuoteissa on vain kappaleen päämelodia, ja niistä puuttuu soitinnus. Tällöin kappaleen esittämiseen säestettynä tai yhtyeenä tarvitaan sovittamista tai improvisaatiota.
Musiikkikappaleiden nuotteja julkaistaan painettuna laulukirjoissa. Partituuri on nuottijulkaisu, joka sisältää esimerkiksi orkesterisävellyksen kaikki soitin- ja lauluosuudet.
Guelma

Guelma () on kaupunki ja Guelman maakunnan hallinnollinen keskus Algerian koillisosassa. Se sijaitsee Seybousejoen laaksossa 488 kilometriä Algerista itään. Guelman kunnassa oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 120 800 asukasta.
Kaupungin pinta-ala on 45 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Héliopolisin ja El-Fedjoudjin, idässä Belkheirin ja Boumehran, etelässä Bendjerahin, lännessä Hammam Debaghin ja Houari Boumediènen sekä luoteessa Medjez Amarin kuntiin. Kaupunkia ympäröivät Maouna (1411 metriä), Houara (1292), Taya (1208) ja Debagh (1060) -vuoret. Ilmasto on leuto ja kosteahko. Vuotuinen sademäärä on 450 millimetriä. Talvet ovat sateisia ja kesät kuumia.
Guelman paikalla on sijainnut roomalaisaikainen Calaman kaupunki, joka lienee puunilaisten perustama. Vandaalit valloittivat sen vuonna 437, ja myöhemmin siellä oli bysanttilainen linnoitus. Kaupunki raunioitui 1100-luvun jälkeen.
Bertrand Clauzelin johtamat ranskalaiset perustivat paikalle vuonna 1836 varuskunnan, ja vuonna 1845 syntyi muurien ympäröimä siirtomaa-ajan kaupunki. Siitä kasvoi Algerian itsenäisyyden aikana kaupallinen ja teollisuuskeskus, jonka ympärille on luotu Hammam Debaghin padon avulla keinokasteltu puutarha- ja viljanviljelyalue. Guelmasta tuli maakuntakeskus vuonna 1974, ja 1980-luvulla sinne perustettiin yliopisto.
Guelma sijaitsee pohjoisen teollisuuskeskuksien Annaban ja Skikdan sekä etelän kaupallisten keskusten Oum El Bouaghin ja Tébessan välisten teiden risteyksessä. Constantineen johtanut rautatie tuhoutui tulvassa toisen maailmansodan aikana, eikä Annabaan ja Souk Ahrasiin johtava rata ole enää käytössä. Lähimmät lentoasemat sijaitsevat Constantinessa ja Annabassa.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Guelmassa on teollisuutta, joka valmistaa mopedeja, sokeria sekä keramiikkaa ja astioita.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat 1900-luvun alussa restauroitu ja käytännössä uudelleen rakennettu roomalainen teatteri, roomalaisaikainen vesisäiliö sekä kylpylän ja bysanttilaisen linnoituksen rauniot. Seudun arkeologiset löydöt ovat Guelman museossa.
Metyyli-isoamyyliketoni

Metyyli-isoamyyliketoni (C7H14O) on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa metyyli-isoamyyliketoni on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin, muun muassa asetoniin, etanoliin tai dietyylieetteriin. Aine ärsyttää useita elimiä, esimerkiksi ihoa ja silmiä. 
Metyyli-isoamyyliketonia valmistetaan emäksisissä oloissa asetonin ja isobutyyrialdehydin aldolikondensaatioreaktiolla. Reaktiossa muodostuu 5-metyyli-3-heksen-2-onia, joka pelkistetään vedyttämällä metyyli-isoamyyliketoniksi.
Metyyli-isoamyyliketonia käytetään selluloosajohdannaisten, sekä akryyli-, alkydi- ja vinyylipolymeerien liuottimena.
Krimintataarinkielinen Wikipedia

Krimintataarinkielinen Wikipedia () on Wikipedian krimintataarinkielinen versio, joka aloitti toimintansa 12. tammikuuta 2008. Toiminnan pani alulle moskovalainen Aleksandr Gorjainov, joka ei itse ollut Krimin tataari mutta osasi kieltä sujuvasti. Krimintataarinkielinen Wikipedia käyttää latinalaisia aakkosia, joita Krimin tataarien kansan kurultai oli aikaisemmin alkanut suosittaa kielen ensisijaiseksi kirjoitusjärjestelmäksi.
Maaliskuun 2024 alussa Wikipediassa oli 27 903 artikkelia.
Historia.
Tuhannen artikkelin raja meni rikki 20. lokakuuta 2009.
Suurin haaste krimintataarinkielisen Wikipedian ylläpidossa on se, että toiminta pyörii muutaman vapaaehtoisen voimin. Vaikeuksia lisää se, ettei kukaan näistä ole syntyperäinen krimintataarin puhuja.
Maaliskuussa 2021 Ukrainan miehitettyjen alueiden uudelleenintegraatiosta vastaava ministeriö ilmoitti, että se alkaa tukemaan krimintataarinkielistä Wikipediaa käännättämällä sisältöä krimintataariksi. Tavoitteena oli vahvistaa kielen näkyvyyttä digitaalisessa ympäristössä. Ministeriö järjesti samana vuonna kirjoitusmaratonin 15. kesäkuuta – 15. heinäkuuta välisenä aikana. Lisäksi Krimin tataareista ja näiden kulttuurista kertovaa sisältöä alettiin kääntää ukrainan- ja englanninkieliseen Wikipediaan näkyvyyden lisäämiseksi. Tähän vaikutti se, että Venäjän miehitettyä Krimin vuonna 2014 monet Krimin tataarit joutuivat evakkoon.
Psilotales

Psilotales on primitiivinen kasvilahko, joka kuuluu sanikkaisiin eli pteridofyytteihin. Se on pieni kasvilahko, joka sisältää kaksi sukua. Psilotalesin jäsenet ovat pieniä, vaatimattomia kasveja, joilla ei ole varsinaisia lehtiä tai juuria. Ne ovat yksiä primitiivisimmistä ja alkukantaisimmista elossa olevista kasveista.
Molemmat psilotalesin suvut kasvavat pääasiassa kosteissa ympäristöissä kuten metsissä ja kosteikolla, voivat myös kasvaa erillaisilla paikoilla kuten kallioiden koloissa ja kosteissa ruohikoissa. Esiintyy trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla jossa esiintyvä ravinteikkaalla maaperällä tai epifyytteinä
Tea Tauriainen

Tea Tauriainen (s. 21. helmikuuta 1988 Kuusamo) eli Tea Tee on suomalainen sarjakuvantekijä, graafinen suunnittelija, kuvittaja ja tatuointitaiteilija.
Tauriainen tunnetaan parhaiten "Mad Tea Party" -sarjakuvablogista ja siitä kootuista sarjakuva-albumeista, joista "Mad Tea Party II" oli Sarjakuva-Finlandia-palkinnon finalistiehdokkaana vuonna 2014. Hänen kädenjälkeään on nähty myös Rakkautta ja anarkiaa -festivaalien julisteissa vuonna 2018.
Tauriainen voitti vuonna 2011 Lahden Muotoiluinstituutissa opiskellessaan Suomen Pankin 200-vuotisjuhlan kunniaksi järjestetyn logosuunnittelukilpailun. Voittoisa logo kuvaa tyyliteltyä joutsenta.
Georg Schünemann

Georg Schünemann (13. maaliskuuta 1884 Berliini – 2. tammikuuta 1945 Berliini) oli saksalainen musiikkitieteilijä.
Elämä ja ura.
Varhaiset vaiheet.
Schünemann opiskeli muun muassa pianon- ja huilunsoittoa Sternin konservatoriossa. Musiikkitiedettä hän opiskeli Berliinin yliopistossa Hermann Kretzschmarin, Max Friedlaenderin, Johannes Wolfin ja muiden johdolla. Schünemann opiskeli yliopistossa myös saksalaista kirjallisuutta ja filosofiaa. Hän sai filosofian tohtorin oppiarvon vuonna 1907. Hänen väitöskirjansa käsitteli mensuraalinotaatiolla kirjoitetun musiikin iskuista. Tutkimuksensa pohjalta Schünemann laati suosituksia keskiajan ja renessanssin polyfonisen musiikin esitystavoista. Väitöstyötä ohjasivat Kretzschmar ja Wolf. Schünemann toimi vuodesta 1906 lähtien avustajana Carl Stumpfin psykologisessa instituutissa. Tämän myötä hän pääsi tutustumaan Berliner Phonogramm-Archivin työhön. Habilitaatiotyötään varten Schünemann tutki Venäjälle muuttaneiden saksalaisten yhteisöjen musiikkia ensimmäisen maailmansodan sotavankien tekemien äänitysten pohjalta.
Työ Weimarin tasavallassa.
Väitöskirjansa ja habilitaatiotyönsä pohjalta Schünemann kirjoitti vuonna 1920 tärkeän artikkelin vertailevan musiikkitieteen ja musiikkihistorian suhteesta. Siinä hän puolsi ei-länsimaisen musiikin tutkimusta keskiaikaisen ja sitäkin vanhempaa musiikkia koskevan tietämyksen aukkojen täyttämiseksi. Schünemann jakoi Marius Schneiderin näkökulman siitä, että vertailevan musiikkitieteen tulokset voivat edistää länsimaiden oman musiikkihistorian ymmärrystä. Schünemann pääsi vuonna 1920 Berliinin Musikhochschulen ensimmäiseksi vararehtoriksi ja vuonna 1932 rehtoriksi. Hän oli Jugendmusikbewegungin johtaja Leo Kestenbergin läheinen yhteistyökumppani. Jugendmusikbewegung vastasi kulttuuripolitiikasta Weimarin tasavallan aikana. Kaikki saksalaiset lapset saivat Schünemannin avustaman työn tuloksena perusopetusta laulun lisäksi myös musiikin teoriassa ja musiikkihistoriassa. Schünemann järjesti Saksassa intialaisen, turkkilaisen ja jaavalaisen musiikin esityksiä. Hän kutsui Pichu Sambamoorthin luennoimaan eteläintialaisesta musiikista ja puolalaisen tutkija Stefan Łubieńskin luennoimaan japanilaisesta musiikista. 
Työ natsi-Saksassa ja kuolema.
Vuonna 1933 Schünemann erotti natsien määräysten mukaisesti henkilökuntaan kuuluneet juutalaiset Musikhochschulen palveluksesta, mitä Leo Kestenberg piti anteeksiantamattomana. Natsit suhtautuivat kuitenkin epäluuloisesti myös Schünemanniin johtuen tämän kytköksistä juutalaisiin ja sosialisteihin. Vain kuukausia myöhemmin hän joutui itsekin erotetuksi tehtävistään. Hänet erotettiin myös Berliinin yliopistosta, jossa hän oli toiminut professorina vuodesta 1922. Schünemann nimitettiin Berliinin valtiollisen soitinkokoelman johtajaksi. Vuodesta 1935 hän työskenteli Preussische Staatsbibliothekin musiikkiosaston johtajana.
Toisen maailmansodan aikana Schünemann työskenteli natsien kulttuuripolitiikasta vastanneessa Amt Rosenbergissä. Hän teki itsemurhan tammikuussa 1945.
Harri Konttinen

Harri Konttinen (6. joulukuuta 1955 Leppävirta – 7. helmikuuta 2025 Suonenjoki) oli suomalainen ravivalmentaja ja -ohjastaja.
Kuninkuusraveihin Konttinen osallistui ensimmäisen kerran Oulussa 1994 ja oli Vilmavalla kuningatarkilpailun neljäs. 2000-luvun alussa Konttinen kilpaili kuningatarkisassa Savon Susannalla useana vuonna ja oli parhaimmillan neljäs. Konttisen valmentama ja ohjastama Huiman Pyste oli kuninkuuskilpailussa parhaimmillaan toinen Kouvolassa 2007 ja se voitti pitkän matkan osalähdön Lappeenrannassa 2009. Suonenjoella sijaitsevan tallin toiminnasta vastaa nykyisin Harri Konttisen tytär Minna Konttinen. Tuhannennen voittonsa Harri Konttinen ohjasti Bones Baron R:llä 3. lokakuuta 2010 Mikkelissä.
Konttinen kuoli äkilliseen sairaskohtaukseen kotonaan Suonenjoella helmikuussa 2025.
Viisikko (politiikka)

Viisikko eli Sanna Marinin viisikko tai Marinin viisikko oli vuoteen 2023 asti toiminut Suomen politiikan huipulle nousseiden naispoliitikoiden ryhmä. Heihin kuului ja heitä johti pääministeri Sanna Marin ja muut ryhmän jäsenet työskentelivät ministereinä hänen alaisuudessaan. Ryhmä koostui seuraavista naispoliitikoista 2019–2023:
He kaikki olivat puolueidensa puheenjohtajia. Ennen Saarikkoa ryhmään kuului Katri Kulmuni (Keskusta), Marinin hallituksen valtionvarainministeri ja pääministerin sijainen 2019–2020. Kulmuni korvautui Annika Saarikolla, kun Saarikko nousi Kulmunin tilalle puolueen puheenjohtajana. Pääministeri Marin tuki Kulmunin eropäätöstä.
Nimi tuli ryhmän jäsenten lukumäärästä sekä sen tavasta kokoontua yhdessä hoitamaan esimerkiksi COVID-19 -pandemiaan liittyviä määräyksiä. Myös Krista Kiuru (ja Aki Lindén) osallistuivat koronan hoitoon, mutta he eivät olleet puolueiden puheenjohtajia.
Heistä tehtiin HBO Maxin dokumentti "Viisi valittua".
Johannes Schüler

Johannes Schüler (21. kesäkuuta 1894 – 3. lokakuuta 1966) oli saksalainen kapellimestari.
Schüler aloitti musiikin opiskelun Berliinissä ja jatkoi ensimmäisen maailmansodan keskeyttämiä opintojaan vuonna 1918. Valmistuttuaan hän työskenteli kapellimestarina ja musiikillisena johtajana monien Saksan kaupunkien orkestereissa. Schüler sai osakseen Alban Bergin ihailun tämän "Wozzeck"-oopperan tuotannosta maaliskuussa 1929 Oldenburgissa. Vuosina 1936–1949 Schüler työskenteli Staatsoper Unter den Lindenin kapellimestarina ja musiikillisena johtajana. Vuosina 1949–1960 hän oli Staatsoper Hannoverin musiikillinen johtaja. Lisäksi hän johti Hannoverissa musiikki- ja teatteriakatemian oopperakoulua. Schülerin johdolla kantaesitettiin Hans Werner Henzen ooppera "Boulevard Solitude".
Schüler johti vuonna 1944 ensimmäisen kokonaislevytyksen Friedrich von Flotowin oopperasta "Martha". Siinä solisteihin kuuluvat Erna Berger ja Peter Anders. Schüler levytti myös Wolfgang Amadeus Mozartin, Antonín Dvořákin sekä Otto Nicolain teoksia ja esiintyi säestäjänä useilla Erna Bergerin äänityksillä. Schüler teki myös omia sävellyksiään, joihin kuului orkesteriteoksia.
Jedy-Kuju

Jedy-Kuju (; ; ; vuoteen 1957 asti Sim Kolodjaziv, , ; vuoteen 2023 asti Lenine ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainalle kuuluvan Krimin autonomisen tasavallan Jedy-Kujun piirissä. 
Taajama sijaitsee Kertšin niemimaalla, maanteitse 156 kilometriä aluekeskus Simferopolista itään, noin 62 kilometriä Kertšin kaupungista länteen. Jedy-Kujun kautta kulkee rautatie, jonka rautatieaseman nimenä on Sim Kolodjaziv (ven. Sem-Kolodezei), ja eteläpuolelta Pohjois-Krimin kanava. Ukrainan valtatie M017, joka on osa eurooppatietä , kulkee 4 kilometriä taajaman eteläpuolelta.
Tammikuun keskilämpötila -1,6 celsiusastetta, heinäkuun +23,8. Keskimääräinen vuosisademäärä 350 mm. 
Seudulla on asuttu muinaisista ajoista lähtien. Taajaman lähistöltä on löydetty pronssikautisen asutuksen jäänteet, skyyttien kärryt, ja asutuksen jäänteet kolmannelta - ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. Paikkakunnan pysyvämpi asuttaminen liittyi Kertšistä länteen Vladyslavivkaan, ja edelleen Sevastopolista Harkovaan johtavalle radalle liittyvän rautatieosuuden rakentamiseen. Rautatieosuus valmistui vuonna 1899 tai 1900. Paikkakunnalla avattiin rautatieasema, joka sai nimensä kahden kilometrin päässä sijainneesta, vuonna 1878 sveitsiläisten siirtolaisten perustamasta Sim Kolodjazivin kylästä (nyk. Kara tai Illitševe). Juomaveden puute rajoitti asukasluvun kasvua; vuonna 1913 kirjattiin vain 80 asukasta. Vuonna 1926 asukkaita oli 107. Rakennustöiden ja vesisäiliöiden myötä vuonna 1939 Sim Kolodjazivin asemaseudun väkiluku oli noussut 1 683:een. Kaupunkityyppisen taajaman aseman paikkakunta vuonna 1957, samalla paikkakunnan nimi muutettiin Lenineksi. Dnepriltä johtava Pohjois-Krimin kanava valmistui ja vesi virtasi Lenineen saakka heinäkuussa 1972. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 7 826 (1.1.2014). Vuonna 2001 asukkaita kirjattiin 8 617, joista etnisesti venäläisiä oli 63,9 prosenttia, ukrainalaisia 19,3 % ja krimin tataareja 12,5 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa asukkaita oli 8 681. Venäjän miehityksen (2014) jälkeen Krimin autonomisen tasavallan alueella on tehty kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vastaisesti muun muassa väestönsiirtoja, kansalaisuuden vaihdoksia, ihmisiä on "kadonnut" ja väestöä pakotettu sotimaan synnyinmaataan vastaan. Osa asukkaista on paennut sotaa ja vainoa. Miehittäjävaltio on siirtänyt tai kannustanut venäläisväestöä muuttamaan alueelle. Miehittäjän julkaisemia väestötilastoja ei näissä oloissa voi pitää luotettavina tai laillista tilaa kuvaavina.
Lenine (Jedy-Kuju) oli ainakin periaatteessa heinäkuuhun 2020 saakka Leninen piirin (Jedy-Kujun piirin) hallinnollinen keskus. Ukrainan parlamentti muutti myös Krimin autonomisen tasavallan piirijakoa kesällä 2020 osana Ukrainan aluehallinnon piirijaon laajempaa uudistusta. Uudistuksessa piirien lukumäärää supistettiin paljon. Tässä yhteydessä Lenine (Jedy-Kuju) ja Leninen piiri (Jedy-Kujun piiri) siirtyivät uuteen Kertšin piiriin, jonka piirikeskukseksi tuli Kertš. Taajaman nimi muutettiin vuonna 2016 osana Ukrainan dekommunisaatiotoimenpiteitä. Uudelleennimeäminen astui voimaan vuonna 2023.
Red Carpet Film &amp; TV

Red Carpet Film &amp; TV Oy on suomalainen elokuva-, televisio- ja mainoselokuvatuotantoyhtiö.
Yritys on keskittynyt komedian ja draaman tuotantoon. Yhtiön toimitusjohtaja on Paavo Tervonen ja sen hallituksen puheenjohtaja on Antti Luusuaniemi. Yrityksen muita avainhenkilöitä ovat näyttelijä-ohjaaja Kari Ketonen ja strategi Tomi Karmaluoto.
Yritys on perustettu vuonna 2020 ja sen tunnetuin tuotanto on .
Georg Caspar Schürmann

Georg Caspar Schürmann (1672/3 Idensen – 25. helmikuuta 1751 Wolfenbüttel) oli saksalainen säveltäjä.
Nuoruudessaan Schürmann lauloi Hampurissa oopperassa ja eri kirkoissa. Esiinnyttyään Hampurin oopperan kanssa Braunschweigin hovissa hän sai herttua Anton Ulrichilta kiinnityksen alttosolistiksi hoviin. Schürmann oli myös aktiivinen musiikkiesitysten johtaja oopperassa ja hovin kirkossa. 1700-luvun alkuvuosina hän suoritti täydentäviä opintoja Italiassa. Tämän jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa kapellimestarina ja säveltäjänä Meiningenin hovissa.
Vuodesta 1707 kuolemaansa saakka Schürmann työskenteli säveltäjänä ja kapellimestarina Braunschweig-Wolfenbüttelin ruhtinaskunnassa. Hän käynnisti saksalaisen oopperan uuden kukoistuksen kauden. Schürmannin tuotantoon kuului yli neljäkymmentä oopperaa, mutta vain kolme näistä on kokonaan säilynyt. Lisäksi hän sävelsi hengellistä musiikkia.
Outi Hytönen

Outi Hytönen (s. 1988) on suomalainen kirjallisuustoimittaja, suomentaja ja tietokirjailija. Hän on "Parnasson" editoiva toimittaja. Hän on kuulunut Runeberg-palkinnon valitsijaraatiin. Hytösen pro gradun aihe on "Veikko Huovisen Puukansan tarina luonnon ja kulttuurin rajan kuvaajana" (Tampereen yliopisto, 2015).