tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karhunpään seisake

Karhunpään seisake (lyhenne Khp., ratakm 797,471) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi rakentamishetkellä Valtimon kunnassa, joka kuuluu nykyään Nurmeksen kaupunkiin
Karhunpään laiturivaihde rakennettiin syrjäisen Karhunpään kyläkeskuksen lähelle. Liikennepaikalle rakennettiin tyyppipiirrustuksien mukainen laiturirakennus, jollainen vastaava oli rakennettu muun muassa Puunkarin pysäkille. Se avattiin rataosan perustamisen yhteydessä vuonna 1929 laiturivaihde. Liikennepaikka muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1964. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1970 Karhunpää jäi seisakkeeksi. Vuonna 1990 henkilöliikenne päättyi monen muun Nurmeksen radan seisakkeen yhteydessä ja sen myötä se myös lakkautettiin liikennepaikkana. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu.
Puukarin pysäkki

Puunkarin seisake (lyhenne Pkr., ratakm 818,358) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi rakentamishetkellä Valtimon kunnassa, joka kuuluu nykyään Nurmeksen kaupunkiin
Puunkarin pysäkki rakennettiin syrjäisen Puukarin kyläkeskuksen lähelle. Liikennepaikalle rakennettiin tyyppipiirrustuksien mukainen laiturirakennus, jollainen vastaava oli rakennettu muun muassa Puunkarin laiturivaihteelle. Se avattiin rataosan perustamisen yhteydessä vuonna 1929 laiturivaihde. Liikennepaikka alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1968 ja seuraavana vuonna sen miehitys päättyi. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1981 Puukari jäi seisakkeeksi. Vuonna 1990 henkilöliikenne päättyi monen muun Nurmeksen radan seisakkeen yhteydessä. Se myös lakkautettiin liikennepaikkana vuonna 2007. Laiturirakennus on siirretty muualle ja sivuraide on purettu.
Saviahon seisake

Saviahon seisake (lyhenne Svo., ratakm 845,388) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa.
Saviaho pysäkki rakennettiin syrjäiselle seudulle tiettömän taipaleen päähän. Liikennepaikalle rakennettiin Jarl Ungerin suunnittelema pysäkkirakennus, jollainen vastaava oli rakennettu muun muassa Juurikkalahden laiturivaihteelle. Se avattiin vuonna 1928 pysäkiksi. Rataosan rakentamisvaiheessa se oli vielä pysäkki, mutta radan valmistuttua vuonna 1929 se alennettiin laiturivaihteeksi. Vuonna 1968 siitä tuli miehittämätön seisakevaihde. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1976 Saviaho jäi seisakkeeksi. Vuonna 1986 henkilöliikenne päättyi ja se lakkautettiin rautatieliikennepaikkana. Pysäkkirakennus ja sivuraide on purettu.
Juurikkalahden seisake

Juurikkalahden seisake (lyhenne Jkl., ratakm 857,858) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa.
Juurikkalahden laiturivaihde rakennettiin syrjäisen Juurikkalahden kyläkeskuksen lähelle. Liikennepaikalle rakennettiin tyyppipiirrustuksien mukainen laiturirakennus. Se avattiin rataosan rakentamisen aikana vuonna 1928 laiturivaihteena. Liikennepaikka alennettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968. Tavaraliikenteen päätyttyä vuonna 1976 Juurikkalahti jäi seisakkeeksi. Vuonna 1990 henkilöliikenne päättyi ja samalla liikennepaikka lakkautettiin. Laiturirakennus on purettu vuonna 1993 kuten myös sivuraide. Henkilöliikenteessä Juurikkalahden seisake merkitys oli loppuvaiheessa hyvin vähäinen, sillä Juurikkalahdessa nousi vain yksi matkustaja joka kymmenennessä siellä pysähtyneessä junassa. Lakkauttamisen jälkeen Juurikkalahteen järjestettiin korvaavaa linja-autoliikennettä.
Pohjakosken seisake

Pohjakosken seisake (lyhenne Pjk., ratakm 851,195) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Vuoteen 1949 liikennepaikka oli nimeltään Pahan laiturivaihde. Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa, Kiantaperän kylässä.
Pohjakosken laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta, vuonna 1927 valmistuneesta laiturirakennuksesta. Pohjakoski (Paha) rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi, mutta se muutettiin miehittämättöksi jo vuonna 1954. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1976, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Pohjakoski lakkautettiin seuraavana vuonna. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu.
Vihtamon seisake

Vihtamon seisake (lyhenne Vim., ratakm 876,625) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa, Torinkylässä
Vihtamon laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta, vuonna 1927 valmistuneesta laiturirakennuksesta. Vihtamo rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi, mutta se muutettiin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi 1968. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1976, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Vihtamo lakkautettiin samana vuonna. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu.
Paakin seisake

Paakin seisake (lyhenne Pki., ratakm 884, 619) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Sotkamossa, Paakinmäen kylässä
Paakin laiturivaihde koostui laiturista ja vaatimattomasta, vuonna 1925 valmistuneesta laiturirakennuksesta. Se rakennettiin samoin piirrustuksin kuin Vihtamon laiturirakennus. Paaki rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi, mutta se muutettiin Vihtamon tavoin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1968. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1976, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Paakki lakkautettiin samana vuonna. Laiturirakennus ja sivuraide on purettu.
Musiikkia elokuvasta Levoton Tuhkimo

Musiikkia elokuvasta Levoton Tuhkimo on 29. marraskuuta 2024 julkaistu soundtrack-albumi. Se sisältää kappaleita Dingon uran alkuvaiheista kertovasta elokuvasta "Levoton Tuhkimo". Se sisältää myös yhden MAC:n kappaleen, joka on Dingoa edeltävä yhtye.
Albumi julkaistiin fyysisenä tallenteena vain vinyylilevynä.
Theodore H. Maiman

Theodore Harold Maiman (11. heinäkuuta 1927 – 5. toukokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen insinööri ja fyysikko. Hän kehitti ensimmäisen toimivan laserin vuonna 1960.
Maimanin kehittämä rubiinilaser vaikutti epälineaarisen optiikan alan syntymiseen. Se tutkii aineen ominaisuuksia erittäin korkeilla valon intensiteeteillä. Rubiinilaseria on myös käytetty Maan ja Kuun välisen etäisyyden mittaamiseksi astronautien kuuhun asettamilla heijastimilla.
Maiman sai Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1984.
Saint-Appolinaire

Saint-Appolinaire on kunta Ranskassa Rhônen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 38 kilometriä Villefranche-sur-Saônen kaupungista länteen ja 50 kilometriä Lyonista luoteeseen.
Saint-Appolinaire on pieni vuoristokunta, jonka elinkeino perustuu maatalouteen. 1800-luvulla kunnan väkimäärä nousi, jolloin tekstiiliteollisuus kehittyi. Tuolloin puolet asukkaista työskenteli kutojina ja käsityöläisiä oli paljon. Kunnan väestömäärä on puolittunut 1800-luvulta lähtien. Suurena syynä tähän on läheisten kaupunkien vetovoima. Kunnan julkinen koulu suljettiin vuonna 1988. Kunnan erikoisuus on 96 hehtaarin yhteismaa "Les Communaux", jonka omistuksen alkuperästä ei ole tietoa.
Noin vuoden 1100 tienoilla Lyonin tuomiokapituli rakensi kunnan hautausmaalle ensimmäisen kirkon. Nykyinen kirkko rakennettiin vuosina 1852–1854.
Les Thuiles

Les Thuiles on kunta Ranskan kaakkoisosassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Ubayen laaksossa, noin kuusi kilometriä Barcelonnetten kaupungista länteen.
Les Thuiles on saanut nimensä vanhojen keramiikkatehtaiden mukaan. Kylä sijaitsee 1100 metrin korkeudessa. Maisemaa hallitsee Grande Séolane, jonka huippu on 2900 metrin korkeudessa. Kylän keskustassa on Saint Martinin kirkko, jossa on neliönmuotoinen kellotorni ja liuskekivikatto. Kirkkoa koristaa aurinkokello, joka on vuodelta 1881.
Peter B. Hirsch

Peter B. Hirsch (16. tammikuuta 1925 Berliini – 12. syyskuuta 2025 Oxford) oli brittiläinen fyysikko, joka toimi pitkään materiaalifysiikan professorina Oxfordin yliopistossa.
Hirsch kehitti transmissioelektronimikroskoopin käyttöä metallien, keramiikan ja muiden kiteisten materiaalien rakenteen epätäydellisyyksien tutkimiseen. Hänen työnsä on tehnyt mahdolliseksi tutkia tällaisia kiinteitä aineita paljon yksityiskohtaisemmin kuin on mahdollista optisella mikroskoopilla.
Hirsch sai Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1984. Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.
James Meredith (jalkapalloilija)

James Gregory Meredith (s. 5. huhtikuuta 1988 Albury) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän pelasi pitkään Englannissa ja puolen vuoden ajan Irlannissa. Vuonna 2019 hän palasi Australiaan. Hän pelasi Australian maajoukkueessa kaksi maaottelua.
Meredith siirtyi 16-vuotiaana Englantiin Derby Countyn junioreihin. Hän ei pelannut Derby Countyn edustusjoukkueessa yhtään ottelua vaan oli lainalla Cambridge Unitedissa ja Chesterfieldissä ja edusti sittemmin irlantilaista Sligo Roversia sekä Englannissa Shrewsbury Townia, Telford Unitedia lainasopimuksella, kolme kautta York Cityä, viisi kautta Bradford Cityä ja kaksi kautta Millwallia. Hän pelasi Irlannin pääsarjassa neljä ottelua, Englannin toisella sarjatasolla mestaruussarjassa 82 ottelua ja Englannin kolmannella sarjatasolla ykkösliigassa 150 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Uransa loppupuolella hän on pelannut Australian pääsarjassa A-Leaguessa Perth Gloryn ja Macarthurin joukkueissa.
Meredith pelasi Australian maajoukkueessa kaksi ottelua marraskuussa 2015, MM-karsintaottelut Kirgisiaa ja Bangladeshia vastaan avauskokoonpanossa. Hän kuului Australian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei päässyt turnauksessa kentälle.
Châteauroux-les-Alpes

Châteauroux-les-Alpes on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Durancejoen varrella, noin 45 kilometriä Gapin kaupungista itään.
Saint-Marcellinin kirkko Saint-Marcellinin kylässä on rakennettu uudelleen 1600-luvun alussa. Kirkossa tehtiin suuria kunnostustöitä 1800-luvun puolivälissä ja 1900-luvun alussa. Kirkon kellotorni listattiin historialliseksi muistomerkiksi helmikuussa 1981. Kirkon lähellä on vanhan linnan rauniot. Linna tuhottiin Embrunin arkkipiispan käskystä vuonna 1577.
Kukerpillid

Kukerpillid on virolainen vuonna 1972 perustettu lähinnä kansanmusiikkia esittävä yhtye.
Kukerpillid-yhtyeen lauluissa on vaikutteita virolaisista kansanlauluista, countrysta, rockista ja rockabillystä.
Yhtyeen tunnettuja jäseniä ovat:
Kukerpillid on levyttänyt vuodesta 1976 lähtien 19 albumia.
George Ilenikhena

George Osrzehmen Ilenikhena (s. 16. elokuuta 2006 Lagos) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa AS Monacoa. 
Ilenikhena on Amiensin kasvatti ja hän teki debyyttinsä joukkueessa tammikuussa 2023. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguessa pelaavaan Royal Antwerpiin ja kesällä 2023 Monacoon.
Seurajoukkueura.
Ilenikhena siirtyi Amiens SC:n junioriakatemiaan vuonna 2012 ja hän oli 16-vuotias, kun hän pelasi kaudella 2022–2023 ensimmäisen ammattilaisottelunsa. Amiens voitti 19. marraskuuta 2022 käydyn Ranskan cupin ottelun L'Aiglon du Lamentinia vastaan 10–0. Ensimmäistä kertaa Ligue 2:ssa hän pelasi tammikuussa 2023 Guingampia vastaan. Kauden aikana Ilenikhena pelasi myös 15 muussa sarjaottelussa ja teki kaksi maalia. 
Ilenikhena siirtyi heinäkuussa 2023 Belgiaan Royal Antwerpiin noin 6 miljoonan euron siirtosorvauksella ja sopimuksella kesään 2027 asti. Hän teki samassa kuussa ensiesiintymisensä Belgian supercupissa KV Mecheleniä vastaan, ja Jupiler Pro Leaguessa hän debytoi samassa kuussa ottelussa Cercle Bruggea vastaan. Ensimmäisen maalinsa Antwerpille hän teki lokakuussa 2023 liigaottelussa Royal Charleroi SC:tä vastaan.
ilenikhena pelasi kaudella 2023–2024 Jupiler Pro Leaguessa 28 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän pelasi myös ensimmäistä kertaa eurocupeissa, kun hän pelasi Mestarien liigassa kuudessa ottelussa ja teki maalin lisäajalla FC Barcelonaa vastaan 3–2-voitossa. Se oli Antwerpin Mestarien liiga-historian ensimmäinen voitto. Belgian cupissa hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki viisi maalia, joista kaksi välieräottelussa KV Oostendea vastaan. 
Ilenikhena siirtyi kesällä 2024 AS Monacoon sopimuksella vuoteen 2029 asti. Lokakuun 2024 loppuun mennessä Ilenikhena on pelannut Jupiler Pro Leaguen kaudella 2024–2025 kahdeksan ottelua. Mestarien liigassa hän on pelannut kolme alkusarjaottelua, ja tehnyt voittomaalin FC Barcelonaa vastaan uudestaan. AS Monaco voitti ottelun 2–1.
Guillaume Bouzignac

Guillaume Bouzignac (todennäköisesti 1587 Saint-Nazaire-d’Aude – 1643) oli ranskalainen säveltäjä.
Bouzignac opiskeli vuoteen 1604 saakka Narbonnen katedraalissa. Vuodelta 1604 on hänen motettinsa "O mors, ero mors tua". Bouzignac työskenteli kuoromestarina eri kaupunkien katedraaleissa. Lähdettyään Narbonnesta hän työskenteli jonkin aikaa Angoulêmessa. Vuonna 1608 hän palasi Saint-Nazaire-d’Audeen, mutta alle vuoden kuluttua hän otti vastaan Grenoblen Saint-André-kirkon kuoromestarin tehtävän. Bouzignac pysyi Grenoblessa vain kolmen kuukauden ajan ja vietti seuraavat viisitoista vuotta tiettävästi pitkälti Ranskan ulkopuolella. Hänen on oletettu viettäneen huomattavasti aikaa Italiassa ja mahdollisesti myös Espanjassa. Bouzignac kehitti ranskalaista hengellistä musiikkia näistä maista omaksutuilla tyylivaikutteilla. Hän palasi vuonna 1624 Ranskaan. Bourgesissa hänet vihittiin papiksi ja nimitettiin katedraalin kuoromestariksi.
Bouzignac oli Rodezin katedraalin musiikillinen johtaja vuosina 1629–1632. Myöhemmin hän johti lapsikuoroa Clermont-Ferrandin katedraalissa. Bouzignac vietti kesän 1641 ilmeisesti Toursissa pidetyissä uskonnollisissa juhlallisuuksissa, joihin on viitattu muun muassa hänen sävellyksissään "Praesulum chorus" ja "Gloriosa dicta sunt de te, ecclesia Turonensis". Bouzignacin motetit ovat säilyneet kahdessa käsikirjoitetussa julkaisussa.
Nicolas Formé

Nicolas Formé (26. huhtikuuta 1567 Pariisi – 27. toukokuuta 1638 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja laulaja, joka oli äänialaltaan kontratenori. Hän sai myös pappisvihkimyksen.
Formé sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa todennäköisesti kuorokoulussa. Vuoteen 1592 mennessä hän pääsi laulajaksi kuninkaalliseen kapelliin. Formé työskenteli siellä vuodesta 1609 kuolemaansa saakka "sous-maîtren" eli avustavan johtajan asemassa ja säveltäjänä. Hänen teostensa joukossa ovat "Aeterane Henrici magni... missam hanc duobus choris" (neljälle tai viidelle äänelle, 1638) ja 8 Magnificatia kahdeksassa kirkkosävellajissa.
Jean Titelouze

Jean (myös "Jehan") Titelouze (1562 tai 1563 Saint-Omer – 24. lokakuuta 1633 Rouen) oli ranskalainen varhaisen barokin säveltäjä ja urkuri.
Titelouze syntyi sukuun, joka oli ollut aktiivinen Saint-Omerin musiikkielämässä 1500-luvun alkupuolelta lähtien. Hänet nimitettiin kirkkourkuriksi vuonna 1585, ja vuonna 1588 hänestä tuli Rouenin katedraalin urkuri. Vuoteen 1610 mennessä Titelouze pääsi myös katedraalin kaniikiksi. Hän työskenteli Rouenin katedraalissa loppuelämänsä ajan. Hän kuitenkin piti urkuresitaaleja eri puolilla Ranskaa ja toimi konsultoijana urkujenrakennushankkeissa. Titelouze oli improvisaatiotaitojensa ja virtuoosisen tekniikkansa ansiosta kysytty esiintyjä.
Titelouzen tärkein julkaisu oli Britannican mukaan "Hymnes de l’église pour toucher sur l’orgue" (1623). Vuonna 1626 hän julkaisi Magnificatin ympärille rakennettuja interludeja uruille.
Bruno Rossi

Bruno Rossi (1905 – 1993) oli Italiassa syntynyt, Yhdysvalloissa työskennellyt fyysikko. 
Rossi tutki kosmisen säteilyn ominaisuuksia ja alkuperää 1930-luvun alusta lähtien. Vuonna 1959 hän käynnisti tutkimuksen, jonka tavoitteena oli hyödyntää orastavaa avaruusteknologiaa auringon ulkopuolisten röntgenlähteiden etsimisessä. Röntgenastronomian teoreettisia ja kokeellisia puolia tutkinut projekti, jota veti Riccardo Giacconi, johti ehdotuksiin uusista röntgenoptiikan muodoista ja uusiin havaintomenetelmiin. Neljän lennon sarjassa, joita Yhdysvaltain ilmavoimat sponsoroivat vuosina 1961–1963, ryhmä löysi erillisiä auringon ulkopuolisia röntgenlähteitä ja mittasi taustasäteilyä. Puhuessaan röntgensäteiden alkuperästä taivaankappaleissa Rossi kiinnitti huomion äärimmäisen kuuman matalatiheyksisen kaasun aiheuttamaan lämpösäteilyn prosessiin, jonka nykyään tiedetään olevan useimpien röntgenlähteiden tuotantomekanismi.
Röntgentähtitieteen perustajina pidetyt Rossi, Giacconi ja Herbert Friedman saivat Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1987.
Alitsariinikeltainen GG

Alitsariinikeltainen GG (C18H8N3O5Na) eli Mordant Yellow 1 on atsoväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena muun muassa tekstiilien värjäykseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa alitsariinikeltainen GG on ruskehtavan oranssia kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtaisesti erityisesti kuumaan veteen ja lisäksi hieman etanoliin ja asetoniin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja muuttuvat väriltään keltaisista oransseiksi pH-alueella 10–12.
Alitsariinikeltainen GG:tä valmistetaan m-nitroaniliinin diatsoniumsuolan ja salisyylihapon atsokytkentäreaktiolla.
Alitsariinikeltainen GG:tä käytetään värjäämään kromiyhdisteillä peitattua villaa, silkkiä ja nahkaa keltaiseksi. Sitä voidaan käyttää myös pH-indikaattorina ja galliumpitoisuuden määrittämiseen.
Johannes Pullois

Johannes (myös "Jean") Pullois (n. 1420 todennäköisesti Antwerpen – 23. elokuuta 1478) oli flaamilainen säveltäjä.
Pullois oli laulajana katedraalissa Antwerpenissä vuosina 1442–1447 ja lauloi sitten paavillisessa kapellissa vuoteen 1459 saakka. Hän työskenteli myös burgundilaisessa hovikapellissa ennen kuin palasi Antwerpeniin vuonna 1463. Pulloisin sävellysten joukossa on sekä hengellistä että maallista vokaalimusiikkia. Monet Pulloisin sävellykset ovat säilyneet 1400-luvulta peräisin olevissa lähteissä. Näihin kuuluu kokonainen messu, jossa erikoisuutena on kaksi kokonaan erilaista Credo-osaa. Kahdesta Pulloisin sävellyksestä julkaistiin transkriptiot kokoelmassa "Buxheimer Orgelbuch". Hänen kokonaistuotannostaan julkaisi painoksen Peter Gülke vuonna 1967.
Herbert Friedman

Herbert Friedman (21. kesäkuuta 1916 – 9. syyskuuta 2000) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja tähtitieteilijä.
Friedman ja hänen kollegansa Yhdysvaltain merivoimien tutkimuslaboratoriossa (NRL) havaitsivat auringosta tulevia röntgensäteitä käyttämällä vuonna 1948 tehdyssä rakettikokeessa uusia ultravioletti- ja röntgenfotonilaskureita. Tulos vahvisti suoraan Edward Hulburtin aikaisemman hypoteesin, jonka mukaan tällainen säteily on pääasiallinen syy ionisaatioon maapallon ionosfäärin E-alueella. Tutkimus aloitti uuden tieteenalan, aurinkoröntgentähtitieteen, jota Friedman ryhmineen tutki laajasti 1950-luvulla. Heidän saavutuksiinsa kuuluivat auringonpurkausten röntgensäteilyn löytäminen, auringon röntgensäteiden spektrin laajojen vaihteluiden mittaaminen, jotka korreloivat auringon aktiivisuuden muutoksiin, ensimmäiset jatkuvat havainnot auringon röntgensäteilystä satelliiteissa olevilla ilmaisimilla, ja ensimmäinen Auringon röntgensäteilyn kuva neulanreikäkameralla.
Röntgentähtitieteen perustajina pidetyt Friedman, Bruno Rossi ja Riccardo Giacconi saivat Wolfin fysiikan palkinnon vuonna 1987.
Walter Frye

Walter Frye (k. 1474 tai 1475) oli englantilainen säveltäjä.
Frye oli mahdollisesti kuoromestarina Elyn tuomiokirkossa 1440–1450-luvuilla. Hän liittyi Lontoossa Guild of Parish Clerksiin vuonna 1456 tai 1457, jolloin hän viimeistään tutustui säveltäjä John Bedynghamiin. Ainakin vuosina 1464–1472 Frye työskenteli Exeterin herttuatar Annen palveluksessa. Fryen testamentti vuodelta 1474 toimeenpantiin Canterburyssa kesäkuussa 1475. Hänen kolmea messuaan säilytetään Brysselin kuninkaallisessa kirjastossa. Näistä kahdesta puuttuu Kyrie-osa. Frye sävelsi lisäksi muun muassa motetin "Ave Regina". Sylvia W. Kenney julkaisi Fryen teoksia vuonna 1960 kokoelmassa "Corpus mensurabilis musicae XIX".
Paastosokeri

Paastosokeri (fP-Gluk) tarkoittaa veren sokeripitoisuutta, kun henkilö ei ole ainakaan 8 tuntiin syönyt mitään. Se mitataan verikokeella, kun halutaan selvittää, sairastaako henkilö diabetestä. Jos paastosokeri on 7.0 mmol/l tai enemmän useissa eri mittauksissa, kyseessä on diabetes. Jos paastoarvo on taas tasolla 6.1–6.9 mmol/l, käytetään nimitystä "suurentunut paastosokeriarvo". Tämä on esivaihe tyypin 2 diabetekselle. Se tarkoittaa, että diabetes voi puhjeta lähivuosina, ellei henkilö muuta elintapojaan. Diabetes voidaan todeta paastosokerin lisäksi myös veren hemoglobiini-A1c:n (B-HbA1c) sekä sokerirasituskokeen perusteella. Paasto kestää yön yli ja alkaa kello 22. Paaston tulee kestää vähintään 8 tuntia. Vettä voi juoda. Diabeetikoilta, jotka eivät voi paastota tutkitaan P-Gluk -tutkimus. Diabeetikoille hoitava lääkäri ohjeistaa, miten paaston ja lääkkeiden kanssa toimitaan.
Sokerirasitusta ei ole välttämätöntä tehdä diabeteksen diagnoosia varten, jos diabeteksen kriteerit täyttyvät jo paastosokerin tuloksen perusteella.
Cas Mudde

Cas Mudde (s. 1967) on alankomaalainen politiikan tutkija. Hänet tunnetaan laitaoikeistolaisen ja populistisen politiikan tutkijana, joka on keskittynyt varsinkin Euroopan ja Pohjois-Amerikan puoluepolitiikan tarkasteluun.
Mudde sai maisterin arvon politiikan tutkimuksessa Leidenin yliopistosta vuonna 1993 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi vuonna 1998. Hänen väitöstyönsä ohjaaja oli Peter Mair. Euroopassa asuessaan Mudde opetti Central European Universityssa, Edinburghin yliopistossa ja Antwerpenin yliopistossa. Hän oli Antwerpenin yliopiston politiikan tutkimuksen laitoksen ensimmäinen johtaja. Mudde muutti Yhdysvaltoihin vuonna 2008. Hän aloitti vuonna 2012 työskentelyn Georgian yliopistossa, jossa hän on kansainvälisten suhteiden Stanley Wade Shelton UGAF -professori. Hänellä on myös professori II:n arvo Oslon yliopiston Ekstremismin tutkimuskeskuksessa (C-REX). Mudde on vieraillut luennoitsijana monissa Euroopan ja Yhdysvaltain yliopistoissa. Hän on tarkastellut etenkin liberaalin demokratian mahdollisuuksia itsensä puolustamiseen haasteilta ydinarvonsa säilyttäen.
Mudde sai kirjallaan "Populist Radical Right Parties in Europe" (Cambridge University Press, 2007) vuoden 2008 Stein Rokkan -palkinnon. Vuonna 2015 hän sai Alexander von Humboldt -säätiön Friedrich Wilhelm Bessel -palkinnon. Mudden julkaisuihin kuuluvat "Populism: A Very Short Introduction" (2017), "The Far Right Today" (2019) ja "The Israeli Settler Movement: Assessing and Explaining Social Movement Success" (2021).
Mudde on toiminut kolumnistina "Aftonbladetissa" ja "Guardian US:ssa". Hän on myös säännöllinen Voxeuropin kirjoittaja. Kesäkuussa 2020 Mudde aloitti "RADIKAAL"-podcastin juontamisen. Hänet valittiin Alankomaiden kuninkaallisen taide- ja tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2022.
Viktor Vikkula

Viktor Rikhard Vikkula, sukunimi esiintyy myös muodossa "Wikkula" (16. joulukuuta 1875 Pirkkala – 26. lokakuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari ja toimitusjohtaja.
Vikkula sai päästötodistuksen Tampereen teollisuuskoulusta vuonna 1896. Hän työskenteli sitten useilla eri rakennusaloilla. Vikkula rakennutti kymmeniä asuintaloja, tehdasrakennuksia ja siltoja sekä muun muassa kolmattakymmentä sahalaitosta. Hän ryhtyi ensimmäisenä Suomessa tehdasmaisesti valmistamaan täysin valmiiksimuurattuja uuneja ja helloja. Vuonna 1929 Vikkula oli mukana perustamassa Suomen Uuni Oy:tä ja oli sen toimitusjohtajana alusta saakka aina vuoteen 1939, jolloin hän joutui sairauden vuoksi luopumaan tehtävästä. Vikkula teki useita opintomatkoja muun muassa 1922 Saksaan ja 1928 Yhdysvaltoihin.
Vuosina 1911–1912 Vikkula rakensi Oulussa sijaitsevan kolmikerroksisen Asunto Oy Asemakatu 24:n eli Vikkulan talon.
Jean-Baptiste Singelée

Jean-Baptiste Singelée (25. syyskuuta 1812 Bryssel – 29. syyskuuta 1875 Oostende) oli belgialainen viulisti, kapellimestari ja säveltäjä.
Singelée opiskeli Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa. Hän työskenteli viulistina Opéra-Comiquen orkesterissa Pariisissa ja La Monnaien orkesterin ensimmäisenä viulistina Brysselissä. Singelée myös johti La Monnaien orkesteria ja Gentin kuninkaallisen teatterin orkesteria. Hän oli Adolphe Saxin pitkäaikainen ystävä ja yksi ensimmäisistä säveltäjistä, jotka suhtautuivat saksofoniin vakavastiotettavana klassisen musiikin soittimena. Singelée sävelsi musiikkia Saxin ja tämän opiskelijoiden käyttöön. Hän sävelsi todennäköisesti maailman ensimmäisen saksofonikvarteton ("Premier quatuor", op. 53, 1857). Singeléen muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa baletteja ja kaksi viulukonserttoa.
Jules Demersseman

Jules Demersseman (9. tammikuuta 1833 Hondschoote – 1. joulukuuta 1866 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä.
Demersseman pääsi vuonna 1844 Jean-Louis Tuloun luokalle Pariisin konservatorioon ja sai siellä ensimmäisen palkinnon huilunsoitossa vuonna 1845. Hän loi uran pedagogina ja solistina, joka esitti usein omia sävellyksiään. Demersseman oli Adolphe Saxin läheinen ystävä. Hän sävelsi kaikkein varhaisimpaan kuuluvaa ohjelmistoa saksofonille. Hän teki musiikkia myös saxtorvelle ja Adolphe Saxin venttiilipasuunalle.
Stedelijk-museo

Stedelijk-museo on Amsterdamissa vuonna 1874 perustettu taidemuseo, joka siirtyi nykyiselle paikalleen Adriaan Willem Weissmanin suunnittelemaan rakennukseen vuonna 1895. Rakennus sijaitsee Museumpleinillä Van Gogh -museon ja Rijksmuseumin vieressä.
Stedelijk-museo perustettiin alun perin kunnallismuseoksi. Se sai valtiollisen museon aseman vuonna 1938. Vasta 1970-luvun alussa Stedelijk-museosta tuli puhtaasti taiteeseen keskittynyt museo. Aiemmin siellä säilytettyjä Amsterdamin historiaan liittyneitä esineitä on sittemmin siirretty Amsterdam-museoon. Stedelijk-museossa olevat teokset ovat pääasiassa vuoden 1870 jälkeiseltä ajalta. Kokoelmissa ovat edustettuina muiden muassa Vincent van Gogh, De Stijl -liikkeen taiteilijat, Cobra-ryhmän taiteilijat sekä eurooppalaiset ja amerikkalaiset vuoden 1950 jälkeiset taidesuuntaukset. Maalausten lisäksi Stedelijk-museon kokoelmiin kuuluu muun muassa piirroksia, valokuvia ja elokuvia. Museota laajennettiin 1950-luvulla, ja rakennus uudistettiin perusteellisesti 2000-luvun alussa. Se avattiin tämän jälkeen uudelleen syyskuussa 2012.
Vuonna 2014 Stedelijk-museossa vieraili ennätykselliset 816 000 kävijää. Vuonna 2023 kävijöitä oli hieman yli 600 000.
Parvet

Parvet on Hannaleena Haurun ja Katja Gauriloffin ohjaama suomalainen episodielokuva, joka tuli ensi-iltaan lokakuussa 2024.
Elokuvassa erilaisista taustoista tulevat ihmiset tuovat julki kokemuksiaan nyky-Suomesta. Elokuva on käsikirjoitettu kollektiivisesti.
Elokuvan työryhmä koottiin helmikuussa 2022 avoimen haun kautta. Mukaan etsittiin moninaista joukkoa, jota motivoi teemana suomalainen kansallisidentiteetti osana koloniaalisuutta. Työryhmä koostui ammattilaisista, amatööreistä ja opiskelijoista: niin elokuvantekijöistä, esitystaiteilijoista, asiantuntijoista kuin muista taustoista tulevista ihmisistä. Koollekutsujana on toimi ohjaaja Hauru. Tavoitteena oli kehittää dramaturgisia työkaluja, jotka auttaisivat vähemmistöihin kuuluvia ihmisiä Suomessa. Elokuva on myös osa Hannaleena Haurun opinnäytetyötä Taideyliopistoon sekä Frankfurtin Goethe-yliopistoon. 
Elokuvan tuotti Elokuvayhtiö Aamu tuottajanaan Emilia Haukka, elokuvan levitti elokuvateattereihin B-Plan. Elokuvan tv-oikeudet on ostanut Yle.
Vastaanotto.
"Suomen Kuvalehdessä" Tero Kartastenpää kirjoitti, että Haurun ja Gauriloffin inklusiivinen työskentely on poikkeuksellista, mutta kumpikin ohjaaja pystyisi parempaan. Kartastenpään mukaan ”elokuva toistaa tilanteita, joissa vähemmistön edustaja nuhtelee ja ojentaa enemmistöhahmoa, joka nyökyttelee kritiikille hyväksyvästi. Toteutetaan fantasiaa turhaumien purskauttamisesta, joissa muut hiljentyvät ymmärtämään, kun henkilö kertoo, ettei koe tulevansa nähdyksi. Syyksi ehdotetaan cis-katsetta ja white gazea. [--] Yhteiskunnallinen kommentointi jää X-viestipalvelusta tutun liturgian tasolle.”
"Helsingin Sanomien" Maija Alanderin mielestä ”Kokonaisuutena elokuvaa vaivaa jonkinlainen aihetason arkuus, jossa teemoja käynnistellään mutta ei juuri syvennetä. Tilanteiltaan ja sävyiltään teos olisi erinomainen pitkän elokuvan ensimmäinen kolmannes tai tv-sarjan pilottijakso, joka vasta kylvää kiinnostavia alkuja. [--] Elokuvallisesti kahden tähden teos nousee kuitenkin harppauksen ylöspäin tinkimättömän näyttelijäntaiteen ja radikaalisti uudenlaisen tekotavan myötä.”
Keskustelu katsojamäärästä.
"Parvet" sai ensi-iltaviikonloppunaan 13 elokuvateatterissa 88 katsojaa. Ennakkoon elokuvan oli katsonut 92 katsojaa.
Elokuvauutiset.fi uutisoi elokuvan ensi-iltaviikonlopun katsojamäärästä. Uutinen otsikoitiin "Elokuvasäätiöltä 500 000 euroa saanut Parvet keräsi 88 katsojaa".
Useat tiedotusvälineet tarttuivat Elokuvauutisten verkkouutiseen ja käsittelivät elokuvasäätiön myöntämän tuen ja ensi-iltaviikonlopun katsojamäärän suhdetta. Myös tekijät pääsivät kommentoimaan uutisointia.
Eikesdalin kirkko

Eikesdalin kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
Vistdalin kirkko

Vistdalin kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1869.
Siran kirkko

Siran kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1869.
Nessetin kirkko

Nessetin kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Kleiven kirkko

Kleiven kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1858.
Veøyn vanha kirkko

Veøyn vanha kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta.
Røbekkin kirkko

Røbekkin kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1898.
Røvikin kirkko

Røvikin kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1905.
Veøyn kirkko

Veøyn kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1907.
Sekkenin kirkko

Sekkenin kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1908.
Otrøyn kirkko

Otrøyn kirkko () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Nord-Heggdalin kappeli

Nord-Heggdalin kappeli () on Molden kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1974.
Deje

Deje on taajama Forshagan kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 705 asukasta vuonna 2021.
Dyvelsten

Dyvelsten on taajama Forshagan kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 251 asukasta vuonna 2021.
Edvard Rosenlund

Edvard Rosenlund (5. tammikuuta 1895 Tammisaari – 28. lokakuuta 1939 Tukholma) oli suomalainen Pelastusarmeijan brigadööri ja lähetysupseeri.
Rosenlund muutti 12-vuotiaana Helsinkiin ja hän liittyi jo 14-vuotiaana Pelastusarmeijaan. Rosenlund oli kolme vuotta Pelastusarmeijassa sotilaana ja kauppa-osaston varastonhoitajana. Hän meni 1913 Pelastusarmeijan kadettikouluun ja vuonna 1914 19-vuotispäivänään hänet lähetettiin Hollannin Itä-Intiaan lähetyssaarnaajana. Siellä hän oppi pian monia kieliä kuten englannin, hollannin, malaijin, jaavan ja eräitä muita paikallisia kieliä. Hän työskenteli aluksi eri paikoissa Jaavalla, Sumatralla ja Borneossa ja 1920-luvun alusta lähtien Keski-Celebeksellä toradjaheimojen keskuudessa. Hänellä oli hyvä kyky mukautua olosuhteisiin. Keski-Celebeksellä hän oppi paikallisen kielen niin hyvin, että saattoi kääntää raamatun historian toradjan kielelle. Tämän käännöksen hyväksyi ja julkaisi brittiläisulkomalnen raamattuseura. Rosenlund johti jonkin aikaa erästä Pelastusarmeijan spitaalisiirtolaa Sumatralla. Jaavalla hän toimi kadettikoulun johtajana sekä Keski-Jaavan piiripäällikkönä. Rosenlund saapui kesäkuussa 1939 perheineen Suomeen viettääkseen lomansa kotimaassa, mutta pian havaittiin hänen potevan jotain troopillista tautia, joka viimein aiheutti hänen kuolemansa Tukholman Serafimer-sairaalassa lokakuun 1939 lopulla. 
Edvard Rosenlund oli naimisissa Pelastusrmeijan brigadööri Hildur Rosenlundin (s. 1893) kanssa.
Myrskyn silmä (täsmennyssivu)

Myrskyn silmä voi tarkoittaa seuraavia:
Corneille (kuvataiteilija)

Corneille Guillaume Beverloo (3. heinäkuuta 1922 Liège – 5. syyskuuta 2010 Pariisi) oli alankomaalainen taidemaalari ja graafinen taiteilija.
Corneille syntyi Belgiassa alankomaalaisille vanhemmille ja pääsi Amsterdamin taideakatemiaan vuonna 1940. Hän oli mukana perustamassa Cobra-taiteilijaryhmää. Corneille omaksui vaikutteita afrikkalaisesta taiteesta, jota hän keräili matkustellessaan pitkin maanosaa 1950-luvulla. Muita vaikutteita hän omaksui Pablo Picassolta, Paul Kleeltä sekä värin ja muodon osalta Vincent van Goghilta. Corneillen teoksia kuuluu muiden muassa Cobra-museon, Fine Arts Museums of San Franciscon ja Bostonin Museum of Fine Artsin kokoelmiin.
Myrskynsilmä (Rebecca Yarrosin kirja)

Myrskynsilmä () on yhdysvaltalaiskirjailija Rebecca Yarrosin kirjoittama fantasiaromaani. Se on viisiosaiseksi suunnitellun "Empyreum"-kirjasarjan kolmas osa, joka jatkaa romaania "Rautaliekki". Englanninkielinen alkuteos ja suomennos ilmestyivät vuonna 2025.
Teos.
Yarros tiedotti romaanin valmistumisesta vuoden 2024 syyskuussa.
Romaanin kansikuvan ovat suunnitelleet Bree Archer ja Elizabeth Turner Stokes. Toisin kuin "Siiveniskun" kultainen tai "Rautaliekin" punertava kansi, "Myrskynsilmän" kansi on väriltään musta. Siinä on aikaisempien osien kansien tavoin lohikäärmeitä ja kultaisia grafiikoita.
Julkaisu ja markkinointi.
"Myrskynsilmä" julkaistiin alkuperäiskielellä 21. tammikuuta 2025 ja teoksen kustansi Red Tower Books. Laura Haaviston kääntämä suomennos romaanista ilmestyi 2. toukokuuta 2025 WSOY:n kustantamana.
Yarros ja kustantaja julkistivat "Empyreum"-kirjasarjan kolmannen osan englanninkielisen nimen ja julkaisupäivän 28. maaliskuuta 2024 julkaistussa tiedotteessaan. Romaanin kansikuva paljastettiin "Today"-ohjelman verkkosivuilla saman vuoden heinäkuussa. Marraskuussa naistenlehti "Cosmopolitan" julkaisi otteen romaanista verkkosivuillaan ja lehtensä talvinumerossa.
Romaanin julkaisuaikoihin Yarros kiersi muutamissa yhdysvaltalaissa kaupungeissa markkinoimassa kirjaansa. Tämän kirjakiertueen liput myytiin loppuun yhdessä päivässä. Myös kirjakauppaketju Barnes &amp; Noble järjesti tapahtumia romaanin julkaisupäivänä. Viihdesivusto Screen Rantin mukaan vastaavat tapahtumat ovat olleet aikoinaan suosittuja, mutta viime vuosina suhteellisen harvinaisia. Niitä on järjestetty lähinnä tunnettujen ja pitkään kirjoittaneiden kirjailijoiden, kuten Sarah J. Maasin, teoksille. Sivuston mukaan julkaisutapahtumien järjestäminen kertoo sarjan suosiosta ja isojen kauppaketjujen luotosta julkaistavaan teokseen.
Vastaanotto.
"Myrskynsilmää" myytiin julkaisuviikolla 2,7 miljoonaa kappaletta, ja siitä tuli nopeimmin myynyt aikuisten romaani 20 vuoteen. Ennätystä piti aiemmin hallussaan Colleen Hooverin vuoden 2022 romaani "Se alkaa meistä", jota myytiin ilmestymisviikolla reilu 800 tuhatta kappaletta. Lastenkirjojen myyntilukuihin teos ei kuitenkaan yltänyt, sillä esimerkiksi "Harry Potter" -kirjasarjan päätösosan "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" myynti ylitti 8 miljoonaa jo ensimmäisen vuorokauden aikana.
Dnipron alueen Ilja Metšnikovin kliininen sairaala

Metšnikovin sairaala (), tai täsmällisemmin Dnipron alueen I. I. Metšnikovin kliininen sairaala (), on Dnipron suurkaupungissa Ukrainassa toimiva keskeinen sairaala. Vuonna 1798 perustettu suursairaala on nimetty Ukrainassa, Harkovan lähellä syntyneen immunologi, nobelisti Ilja Metšnikovin mukaan. Sairaala sijaitsee Dnipron kantakaupungin itäosassa Kirkkopiirissä. 
Metšnikovin sairaala noin kolmen miljoonan asukkaan Dnipropetrovskin alueen johtava traumasairaala. Vuonna 2019 arvioitiin, että vuosittain sairaala hoiti yli 40 000 potilasta, siellä tehtiin yli 17 000 leikkausta vaatinutta toimenpidettä, ja sairaalassa vierailee 300 000 asiakasta. Sairaalassa oli töissä lähes 2 200 ihmistä, mukaan luettuna 400 lääkäriä ja 750 muuta lääketieteen ammattilaista. Vuotta 2019 edeltävien viiden vuoden aikana sairaala oli pelastanut yli 2 500 ukrainalaisen sotilasta; sairaalan päiväohjelmaan kuului konfliktissa haavoittuneiden hoito. Venäjän hyökkäyssodan (2022–) seurauksena suursairaalan merkitys sodassa haavottuneiden potilaiden hoidossa muodostui aiempaa tärkeämmäksi. Hyökkäyssodan alun (24.2.2022) ja kesäkuuhun 2024 välillä sairaalaan oli tuotu hoidettavaksi jo noin 29 000 haavoittunutta, luokkaa 50 potilasta päivässä. Hoidettavaksi tuoduista sotilaista jopa 82 prosenttia oli tiedottomia, ja hengittävät usein hengityslaitteiden kanssa. Sairaalan palvelukyky oli tällöin joutunut äärirajoilleen, lääkäreiden työpäivien venyessä toistuvasti 15-18 -tuntisiksi. 
Venäjän asevoimat iski Dniprossa sijaitsevaan sairaalaan ja asuintaloihin 25. lokakuuta 2024 ohjuksilla. Kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vastaisen tekojen vuoksi ainakin viisi ihmistä sai surmansa ja 21 ihmistä haavoittui.
Belaja (Kurskin alue)

Belaja () on sloboda (maaseutukylä) Kurskin alueella Venäjällä. Paikkakunta sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Psjol-joen () varrella. Belaja on etelästä Ukrainan Sumyn alueeseen rajoittuvan Belajan piirin hallintokeskus. Kylässä asui 2 598 ja koko maaseudusta koostuvassa piirissä 17 933 ihmistä (vuonna 2010).
Bolšoje Soldatskoje

Bolšoje Soldatskoje () on kylä Kurskin alueella Venäjällä. Paikkakunta sijaitsee 19 kilometriä Sudžan rautatieasemalta koilliseen, noin 78 kilometriä Kurskista lounaaseen. Kylä on Bolšoje Soldatskojen piirin () hallintokeskus. Kylässä asui 2 681 ja koko maaseudusta koostuvassa piirissä 12 678 ihmistä (vuonna 2010).
DumDum Boys

DumDum Boys (vuoteen 1985 saakka Wannskrækk) on norjalainen vuonna 1979 perustettu maansa menestyneimpiin lukeutuva rockyhtye. Sen nimi viittaa yhdysvaltalaisen Iggy Popin kappaleeseen. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat laulaja Per "Prepple" Houmd, kitaristi Kjartan Kristiansen, rumpali Sola Jonsen ja kosketinsoittaja Aslak Dørum. Lisäksi Mikael Lindqvist soittaa koskettimia yhtyeen kiertueilla, mutta hän ei ole vakituinen jäsen. DumDum Boys voitti vuoden rock-albumin Spellemannprisenin kolmena vuonna peräkkäin 1988–1990.
Toimiva

Toimiva ry on vuonna 2016 perustettu suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena on edistää riippuvuuksista kärsivien sekä heidän läheistensä hyvinvointia. 
Toimiva ry työskentelee hanketyön sekä pysyvien toimintojen kautta etsien uusia keinoja ja menetelmiä riippuvuuksista kärsivien auttamiseksi eri rahoituskanavia hyödyntäen. 
Toimiva ry:n keskeisiä toimintoja ovat hallitsemattomaan syömiseen ja ruokariippuvuuteen keskittynyt Ähky-toiminta sekä sosiaali- ja terveysalan ammattilaisten päihdeongelmiin apua tarjoava Versot-hanke.
Toimiva on mukana myös useissa muissa riippuvuuksista kärsivien hankkeiden ja yhteisöjen toiminnassa.
Nimi ”Toimiva” viittaa toiminnallisiin riippuvuuksiin, jotka olivat alun perin yhdistyksen painopiste. Nykyisin mukana on riippuvuuksien koko laaja kirjo. Etenkin riippuvuuksien vähemmän tunnetut muodot ja kohderyhmät ovat Toimivan kohteena.
Toiminnan lähtökohtana on traumainformoitu kohtaaminen niin asiakas- kuin tiimityössä. 
Yhdistyksen pääasiallisena rahoituskanavana toimii sosiaali- ja terveysministeriön Stea-rahoitus.
Ossian Gauffin

Artur Ossian Gauffin (30. lokakuuta 1872 Espoo – 14. toukokuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen kauppias ja järjestö- ja uskonnollinen vaikuttaja.
Henkilöhistoria.
Gauffinin vanhemmat olivat kaupunginpuutarhuri Karl Johan Gauffin ja Helena Sofia Lönnberg ja puoliso vuodesta 1895 Ellen Maria Örling. Gauffin tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1892 ja opiskeli yliopistossa tutkintoa kuitenkaan suorittamatta. Hän oli Turun siemenkaupan omistaja 1900–1914 ja sen tultua osakeyhtiöksi yrityksen toimitusjohtaja 1914–1927. Suomen Liikemiesten Lähetysliiton matkasihteeri Gauffin oli 1929–1934 ja Suomen Kristillisen Työväen Liiton matkapuhuja 1935–1937. Hän oli myös Suomen Vapaan lähetyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja 1901–1923 ja Fria missionsförbundetin puheenjohtaja 1923–1926. Gauffin oli lisäksi muun muassa Hortus- ja Turun Saviteollisuus -osakeyhtiöiden perustaja ja hallituksen jäsen, Suomen Kauppapuutarhurien liiton perustaja ja puheenjohtaja 1920–1929 sekä Suomen Kukkainvälitysyhdistyksen perustaja 1926 ja Suomen Kukkakauppayhdistyksen perustaja 1932. "Liike-elämä ja kristinusko" -lehden toimittaja Gauffin oli 1929–1933.
Gauffin

Gauffin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Raphael Onyedika

Raphael Onyedika Nwadike (s. 19. huhtikuuta 2001 Imo) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Belgian Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa Club Bruggea ja Nigerian jalkapallomaajoukkuetta. 
Onyedika on tanskalaisen Midtjyllandin kasvatti, mutta hän pelasi ensimmäiset ammattilaisottelunsa kaudella 2020–2021 Tanskan toiseksi korkeimman pääsarjatason, Tanskan 1. divisioonan FC Fredericiassa. Hän siirtyi nykyiseen seuraansa, Club Bruggeen kesällä 2022.
Seurajoukkueura.
Onyedika liittyi synnyinmaansa FC Ebedein akatemiaan 15-vuotiaana. Hän siirtyi heinäkuussa 2019 Tanskaan FC Midtjyllandiin. 
Onyedika siirtyi kaudeksi 2020–2021 lainalle FC Fredericiassa ja hän oli 19-vuotias, kun hän pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa. Fredericia voitti 13. syyskuuta 2020 käydyn ottelun Kolding IF:ää vastaan 2–1. Hän pelasi kauden aikana myös 27 muussa liigaottelussa ja onnistui myös maalinteossa kolme kertaa. 
Onyedika teki Midtjylland-debyyttinsä heinäkuussa 2021 Tanskan Superliigassa Odense BK:ta vastaan. Ensimmäisen maalinsa Midtjyllandille hän teki samassa kuussa Mestarien liigan karsintaottelussa Celticiä vastaan. Onyedika teki 31. lokakuuta 2021 kaksi maalia Midtjyllandin 1–3-voitossa Randersia vastaan. 
Oneydika pelasi kaudella 2021–2022 Tanskan Superliigassa 29 ottelua. Hän pelasi myös ensimmäistä kertaa eurocupeissa, kun hän pelasi Eurooppa-liigassa viidessä ottelussa. Konferenssiliigassa hän pelasi kahdessa ottelussa. Tanskan cupissa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin. 
Onyedika siirtyi kesällä 2022 Jupiler Pro Leagueen Club Bruggeen vuoteen 2027 ulottuvalla sopimuksella. Hän teki heinäkuussa 2022 ensiesiintymisensä Belgian supercupissa Union Saint-Gilloisea vastaan, ja Jupiler Pro Leaguessa hän debytoi saman vuoden syyskuussa ottelussa Cercle Bruggea vastaan. Onyedika pelasi kaudella 2022–2023 Jupiler Pro Leaguessa 31 ottelua. Hän pelasi Mestarien liigassa seitsemässä ottelussa. Belgian cupissa hän pelasi kahdessa ottelussa.
Onyedika teki ensimmäisen maalinsa Club Bruggen paidassa marraskuussa 2023 Konferenssiliigan ottelussa Beşiktaşia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Jupiler Pro Leaguessa 29 ottelua ja teki kolme maalia. Belgian cupissa hän pelasi kaksi ottelua, kun taas Konferenssiliigassa hän pelasi 11 ottelua.
Syyskuun 2024 puoleenväliin mennessä Onyedika on pelannut Jupiler Pro Leaguen kaudella 2024–2025 neljä ottelua. Mestarien liigassa hän on pelannut kolme alkusarjaottelua.
Maajoukkueura.
Onyedika pelasi Nigerian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Algeriaa vastaan. Vuoden 2024 alussa hän oli Nigerian joukkueessa AM-kilpailuissa, ja pääsi kentälle ottelussa Guinea-Bissauta vastaan. Kesäkuussa 2024 hän pelasi joukkueessa kahdessa MM-karsintaottelussa Etelä-Afrikkaa ja Beniniä vastaan, joista jälkimmäisessä hän onnistui maalinteossa. Hän on pelannut lokakuun 2024 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut kerran avauskokoonpanossa.
Colin Allred

Colin Zachary Allred (s. 15. huhtikuuta 1983 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen juristi ja poliitikko sekä entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka on edusti Texasin 32. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 2019–2025. Hän oli demokraattien ehdokas Yhdysvaltain senaattiin Texasista vuonna 2024 järjestetyissä vaaleissa, jotka hän hävisi istuvalle republikaanisenaattorille Ted Cruzille.
Ennen poliitikonuraansa Allred pelasi amerikkalaista jalkapalloa Tennessee Titansissa neljän kauden ajan. Vuonna 2014 hän valmistui Kalifornian yliopistosta Berkeleystä Juris Doctor -tutkinnolla ja toimi tämän jälkeen presidentti Obaman hallinnossa sekä juristina ennen valintaansa Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen.
Atlantin hurrikaanikausi

Atlantin hurrikaanikausi on vuosittainen ajanjakso, jolloin trooppisia hirmumyrskyjä muodostuu todennäköisimmin Pohjois-Atlantin valtamerellä. Sen on sovittu kestävän kesäkuun alusta marraskuun loppuun, ja 97% hurrikaaneista ajoittuu tälle kaudelle. Joitakin myrskyjä muodostuu siis myös tämän kauden ulkopuolella.
Tyypillisestä hurrikaanikaudesta kertovat tilastot päivitetään kymmenen vuoden välein, käyttäen oklmenkymmenen vuoden tilastoja. Vuosina 1991–2020 Atlantin hurrikaanikauden aikana esiintyi keskimäärin 14,4 nimettyä trooppista matalapainetta (suurin 1 minuutin jatkuva 10 metrin tuulen nopeus välillä 17-33 m/s), joista 7,2 muuttui hurrikaaniksi (suurin 1 minuutin jatkuva 10 metrin tuulen nopeus vähintään 33 m/s) ja 3,2 kehittyi voimakkaaksi hurrikaaniksi (suurin 1 minuutin jatkuva 10 metrin tuulen nopeus yli 49 m/s, luokat 3-5 Saffir-Simpsonin hurrikaaniasteikolla).
Kolmenkymmenen vuoden kausi on yleinen ilmaston normaalikausi, mutta koska hurrikaaneihin vaikuttavat suuresti myös valtamerten pidempikestoiset kausivaihtelut, on ehdotettu käytettäväksi 50 vuoden laskentakausia. NOAA on laskenut joitakin tunnuslukuja myös 70 vuoden aineistosta käyttäen apunaan laskelmia hurrikaanien ttuulen liike-energiasta. Tästä saadaan määrtielmä "normaalin aktiiviselle" hurrikaanikaudelle jossa eri tunnusluvut ovat keskimmäisessä tertiilissä.
Historia.
Hurrikaanien esiintyminen tiettyyn aikaan vuodesta on tunnettu ja otettu huomioon Atlantin merenkulun suunnittelussa vuosisatojen ajan. Yhdysvaltain kansallinen sääpalvelu perusti hurrikaanivaroituskeskuksia Karibialle 180-luvun lopulla, ja vuodesta 1935 alkaen säähavaintotoimintaa lisättiin hurrikaanikauden ajaksi. Ennen sääsatelliittien aikakautta hurrikaanikaudella tehtiin myös säännöllisiä tarkkailulentoja. 1960-luvulta alkaen ensihavainnot hurrikaaneista on saatu satelliiteilla, mutta havaintolentokoneet käyvät edelleen keräämässä lisätietoja havaituista hurrikaaneista.
El Niño ja La Niña.
Hurrikaanien esiintymisen todennäköisyys Yhdysvaltojen rannikolla ja Karibian saarilla on suurempi La Niñan aikana ja pienenempi El Niñon aikana. El Niño ja La Niña vaikuttavat myös siihen, missä Atlantin hurrikaanit muodostuvat. La Niñan aikana Pohjois-Afrikan puolelta peräisin olevat säähäiriöt kehittyvät useammin tropiikissa hurrikaaneiksi. Niistä kehittyy usein voimakkaita hurrikaaneja.
Ilmastonmuutos ja hurrikaanit.
IPCC:n mukaan ilmastonmuutos ei välttämättä lisää hurrikaanien lukumäärää. Se kuitenkin lisää niistä tulevaa sademäärää, ja todennäköisesti myös hurrikaanien voimakkuutta. Ilmastonmuutoksen takia lämmennyt merivesi syöttää energiaa ja kosteutta hurrikaaneille, ja tämän johdosta esimerkiksi hurrikaanikaudesta 2024 ennustettiin tavanomaista voimakkaampaa. On keskusteltu Saffirin-Simpsonin asteikon laajentamista kuudennella luokalla.
Kun "normaalin" kauden havainnoissa siirryttiin käyttämään 1991–2020-jakson keskiarvoja kymmenen vuotta vanhemman aineiston sijaan, nimettyjen myrskyjen määrä kasvoi kahdella ja hurrikaanien määrä yhdellä.
Tauragėn linna

Tauragėn linna () on 1800-luvun rakennus Liettuassa Tauragėssa, lähellä Itämeren rannikkoa. Se on rakennettu vuosina 1844–1847 alun perin tullirakennukseksi.
Clinton Antwi

Clinton Antwi (s. 6. marraskuuta 1999) on ghanalainen ammattilaisjalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigaa Kuopion Palloseuran riveissä.
Pelaajana Tanskassa ja Suomessa.
Antwi pelasi kotimaassaan Right to Dream Academyssa ennen siirtymistään tanskalaiseen FC Nordsjællandiin tammikuussa 2018. Aluksi hän pelasi keväällä 2018 seuran U19-joukkueessa, mutta kesällä 2018 hän harjoitteli seuran ykkösjoukkueessa. Hän debytoi Tanskan pääsarjassa, Superliigassa heinäkussa 2018. Hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut paikkaansa FC Nordsjællandin riveissä, joten hän siirtyi lainalle sarjaa alemmas Esbjerg fB:n puolustajaksi syyskuussa 2020 pelaten seurassa loppukauden. 
Antwi siirtyi vuoden 2022 alussa Suomeen KuPS:n riveihin, jossa hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 71 Veikkausliigaottelua. KuPS lunasti marraskuussa 2024 Antwin option kaudeksi 2025. Kaikkiaan hän on pelannut KuPS:ssa 104 virallisessa ottelussa.