tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ihmisyydenpuolue

Ihmisyydenpuolue (, lyhenne IPU) oli suomalainen 1990-luvulla toiminut puolue, jota johti taiteilija ja ihmissuhdekonsultti Lauri Kojo. IPU osallistui kerran sekä eduskunta- että kunnallisvaaleihin, mutta sen listoilta ei valittu edustajia. Järjestö oli puoluerekisterissä vuosina 1991–1995.
Historia.
Ihmisyydenpuolue perustettiin alkuvuonna 1990. Kesäisin puolue järjesti muun muassa yli tuhat osanottajaa keränneitä Beach party -juhlia Hietarannassa. Syyskuussa 1990 IPU järjesti Isolla Roobertinkadulla katukarnevaalin. Lokakuussa 1992 IPU järjesti ravintola Piikkisiassa näyttelyn puolueen perustamisen vaikeudesta.
Tammikuussa 1995 IPU liittyi Vapaan Suomen Liiton kannatusjäseneksi, eikä IPU asettanut omia listojaan vuoden 1995 eduskuntavaaleihin. Puheenjohtaja Kojo oli VSL:n ehdokkaana Uudellamaalla. Puolueita yhdisti vaatimus Suomen EU-jäsenyyden mitätöimisestä.
Vaalimenestys.
Eduskuntavaaleissa 1991 IPU sai 2 831 ääntä (0,10%). Puolue osallistui vaaleihin kaikissa Manner-Suomen vaalipiireissä. Kannatus oli suurinta Helsingissä ja Uudellamaalla, joissa IPU sai 0,2 prosenttia äänistä. Puolue ei solminut yhtään vaaliliittoa. IPU osallistui vuoden 1992 kunnallisvaaleihin neljässä kunnassa (Helsinki, Espoo, Vantaa, Suomussalmi). Puolueen listat saivat yhteensä 732 ääntä (0,03%).
Mikä boogie

Mikä boogie on rap-yhtye Fintelligensin ensimmäinen single sen viidenneltä studioalbumilta "Mun tie tai maantie". Kappale kuultiin ensimmäistä kertaa YleX:llä 17. joulukuuta 2009 ja julkaistiin kaupallisesti 27. tammikuuta 2010. Single nousi Suomen virallisen singlelistan kärkeen 4. helmikuuta 2010. Kultalevy myönnettiin vuonna 2010, ja platinalevy 2010. Singleä on myyty yhteensä yli 10 000 kappaletta.
Yngve Bäck

Yngve Veli Päiviö Bäck (21. marraskuuta 1904 Vaasa – 30. heinäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Bäck opiskeli 1920-luvulla Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella, jossa häntä opetti Eero Järnefelt. Bäck teki monia opintomatkoja ulkomaille, muun muassa Ranskaan, Espanjaan ja Italiaan. Erityisen innostunut Bäck oli ranskalaisten modernistien ja ekspressionistien töistä. Bäck on tunnettu ennen kaikkea koloristina, jonka työt olivat aluksi naturalistisia. 1950-luvulla hänen maalaustyylinsä muuttui kuitenkin pelkistetymmäksi ja suuntautui lähes täysin abstraktiin muotokieleen. Bäckin parhaina pidetyt työt edustavat taidehistorioitsija Erik Kruskopfin mukaan Suomen maalaustaiteessa poikkeuksellisen vahvaa kolorismin loistoa. 
Bäck opetti Vapaassa taidekoulussa vuosina 1941–1944. Hän kuului vuonna 1956 muodostuneen Prisma-taiteilijaryhmän perustajiin ja toimi aktiivisesti Taidemaalariliitossa.
Bäckille myönnettiin Pro Finlandia -palkinto vuonna 1960, ja hän sai professorin arvonimen vuonna 1973.
The Best of Nelly Furtado

The Best of Nelly Furtado on kanadalaisen laulaja-lauluntekijän Nelly Furtadon ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin 16. marraskuuta 2010. 
Taustaa.
Furtadon oli tarkoitus julkaista "Lifestyle"-niminen albumi, mutta hänellä ei mielestään ollut tarpeeksi hyvää materiaalia albumiin, joten sen julkaisua lykättiin. "Lifestylen" sijaan päätettiin julkaista kokoelma-albumi, "The Best of Nelly Furtado", joka sisältää Furtadon hittejä vuosien varrelta sekä kolme uutta kappaletta: ”Night Is Young”, ”Girlfriend in the City” ja ”Stars”.
Bạc Liêu (maakunta)

Bạc Liêu on Vietnamin entinen maakunta. Se sijaitsi maan eteläosassa Mekongjoen suiston alueella. Sen pääkaupunki oli Bạc Liêu. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 856 000 asukasta.
Vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Bạc Liêu liitettiin Cà Maun maakuntaan.
Maakunnassa kasvatetaan riisiä ja hedelmäpuita. Se oli tärkeää aluetta ranskalaisten siirtomaa-aikana, joten siellä on eurooppalaistyylisiä huviloita ja palatseja. Rannikolla kasvaa mangrovemetsää.
Islannin pääministeri

Islannin pääministeri () on Islannin hallituksen päämies. Hänet nimittää presidentti. Nykyinen pääministeri on Kristrún Frostadóttir.
Niederhosenbach

Niederhosenbach on kunta Birkenfeldin piirikunnassa Rheinland-Pfalzissa Saksassa. Sen väkiluku on 320 (2010).
Pormestari.
Kunnan pormestari on vuodesta 2007 ollut Helmut Hey.
Matteo Contini

Matteo Contini (s. 16. huhtikuuta 1980 Gemonio, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa italialaista Sienaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura.
Contini Milanin kasvatti. Vuodet 1999–2003 hän pelasi eri Serie C:n joukkueissa. Kauden 2003–2004 hän pelasi Avellinossa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2004 Parma osti 50% Continin pelaajaoikeuksista ja kauden päätyttyä joukkue osti hänet kokonaan omistukseensa.
27. tammikuuta 2010 Contini siirtyi espanjalaiseen Real Zaragozaan kauden loppuun kestävällä lainasopimuksella. Joukkueella oli mahdollisuus tehdä siirrosta pysyvä kauden päätyttyä.
Hän siirtyi kesällä 2010 pysyvällä siirrolla Real Zaragozaan ja teki joukkueen kanssa kolmivuotisen sopimuksen.
Kirveenrauman silta

Kirveenrauman silta on vuonna 1999 valmistunut 270 metriä pitkä teräsbetoninen liittopalkkisilta Rymättylässä, nykyisessä Naantalin kaupungissa. Silta yhdistää Rymättylän pääsaaren Otavan Nimettömän saaren kautta Airismaahan. Paikalla liikennöi ennen lossi. Sillalla kulkee Yhdystie 1890.
Silta on kolmiaukkoinen ja kaksi sen tukijaloista on vedessä. Tukijalkojen putkipaalut on lyöty peruskallioon jopa 14 metrin syvyyteen. Sillan keskiaukon kohdalla korkeus merenpinnasta on 16 metriä ja toisessa reunassa 18 metriä. Sillan kahden tukijalan välinen etäisyys on 70 metriä.
Sillan kautta pääsee Airismaan saareen, josta edelleen lossilla Aaslaluotoon. Sillan kautta kuljettiin Aaslaluodon, Vähä Maisaaren ja Samsaaren saariin, joissa asui 1990-luvun lopulla vakituisesti vähän alle 200 asukasta; lisäksi saarilla oli useita satoja mökkejä.
Siltaa alettiin rakentaa kesällä 1998 ja se avattiin liikenteelle heinäkuussa 1999. Sillan rakentaminen maksoi 19,3 miljoonaa markkaa. Sillan rakentamista perusteltiin lähinnä sillä, että arvion mukaan se olisi maksanut itsensä takaisin kymmenessä vuodessa. Hankkeen takana oli Tielaitos ja urakoitsijana Tekra Oy. Jo tuolloin suunniteltiin Airismaan ja Aaslan välistä siltaa, jolla olisi korvattu Hämmärösalmen lossi; tätä siltaa ei kuitenkaan ole rakennettu.
Kirveenrauman sillan vihki käyttöön Saaristoasian neuvottelukunnan puheenjohtaja, puolustusministeri Jan-Erik Enestam 22. tammikuuta 2000. Paikalla oli myös soittokunta.
Abbas El Fassi

Abbas El Fassi (; s. 18. syyskuuta 1940) on marokkolainen poliitikko ja entinen pääministeri. Hän on Istiqlal-puolueen jäsen.
Kuningas Muhammad VI nimitti El Fassin pääministeriksi 19. syyskuuta 2007, Driss Jettoun seuraajaksi. El Fassi on toiminut maansa suurlähettiläänä Tunisiassa ja Arabiliitossa vuosina 1985–1990 sekä Ranskassa 1990–1994. Suurlähettiläsuransa jälkeen hän toimi kotimaassaan eri ministerinviroissa.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2010

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2010 järjestettiin Kupittaan urheiluhallissa Turussa 20.–21. helmikuuta. 
Miesten seiväshypyn ja naisten kolmiloikan kilpailujen aikataulut sijoittuivat päällekkäin, minkä seurauksena seiväshyppypatjat olivat kolmiloikan vauhtiradan päällä ja naiset olisivat joutuneet hyppäämään puolella vauhdilla. Hyppylankkua siirrettiin lähemmäksi kasaa, jolloin parhaat hyppääjät jättivät kilpailematta, koska heidän toinen loikkansa olisi voinut ulottua hiekkakasaan. Naisten kolmiloikan järjestäminen kisojen viimeisenä lajina ei onnistunut, koska siihen olisi tarvittu kilpailijoiden yksimielisyys.
Hevoskuiskaaja (kirja)

Hevoskuiskaaja () on Nicholas Evansin kirjoittama romaani. Romaani on Evansin ensimmäinen. Kirja on vaikuttava ja traaginen rakkaustarina, jonka avulla Evans halusi oppia tietämään, mitä nainen tuntee.
Kirja kertoo Tom Booker-nimisestä cowboysta, newyorkilaisesta Annie Macleanista (o.s. Graves), tämän tyttärestä Gracesta sekä Pilgrim-nimisestä mustangista.
Pilgrim ja Grace joutuvat auto-onnettomuuteen, jossa kuolevat Gracen ystävä Judith ja tämän hevonen Gulliver. Onnettomuudessa Grace menettää toisen jalkansa ja Pilgrim loukkaantuu vakavasti, mutta sekä hevonen että tyttö pelastetaan ja he selviävät. Annie haluaa parantaa tyttärensä hevosen ja soittaa Tom Bookerille, mutta mies kieltäytyy auttamasta. Annie ei kuitenkaan luovuta vaan matkustaa hevosen ja tyttärensä kanssa maan halki tapaamaan Bookeria. Tom Booker suostuu yhteistyöhön, joskin sillä ehdolla, että myös Grace, joka on päättänyt lopettaa ratsastuksen jalkaproteesinsa takia, tekee kaikkensa.
Vuonna 1998 valmistui Evansin romaaniin pohjautuva samanniminen elokuva, jonka on ohjannut Robert Redford.
Mihail Loginov

Mihail Nikolajevitš Loginov (, ) oli johtava neuvostoliittolainen panssarintorjunta-aseiden sekä ilmatorjuntatykkien ja muiden tykkien suunnittelija. Hänen suunnittelemansa aseet olivat laajasti käytössä toisessa maailmansodassa.
Hän oli Kaliningradissa sijaitsevan Kahdeksannen tykkitehtaan pääsuunnittelija. Hän suunnitteli muun muassa ilmatorjuntatykit: 45-mm M1937 (53-K), 76-mm M1938, 37-mm M1939 (61-K), 85-mm M1939 (52-K) ja 25 mm M1940 (72-K). Hän sai työstään Lenin-palkinnon vuonna 1939 ja kuolemansa jälkeen Stalin-palkinnon vuonna 1941.
Juan Pablo Carrizo

Juan Pablo Carrizo (s. 6. toukokuuta 1984 Villa Constitución, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa paraguaylaista Cerro Porteñoa. Hän pelasi pitkään Italiassa ja on kotimaansa lisäksi pelannut myös Espanjassa ja Meksikossa.
Ura.
Carrizo on argentiinalaisen River Platen kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 29. tammikuuta 2006 Tiro Federalia vastaan, jossa hän piti myös maalinsa koskemattomana ottelun päätyttyä River Platen 5–0-voittoon.
6. kesäkuuta 2008 Carrizo siirtyi italialaisseura Lazioon, jonne hän oli siirtymässä jo edellisenä kesänä, tällöin siirto kuitenkin epäonnistui. Carrizon virallinen esittely faneille ja medialle tapahtui 8. heinäkuuta 2008, hänen saavuttua Roomaan.
Hänen kautensa roomalaisseurassa ei sujunut kuitenkaan suunnitelmien mukaan heikkojen esitysten takia. 25. tammikuuta 2009 pelatussa kotiottelussa Cagliaria vastaan, Carrizo päästi selkänsä taakse neljä maalia. Tämän jälkeen päävalmentaja Delio Rossi päätti korvata hänet uruguaylaisnuorukaisella Fernando Musleralla. Muslera onnistui huomattavasti paremmin maalillaan kuin Carrizo, ja hän olikin yksi joukkueen tärkeimpiä pelaajia sen voittaessa vuoden 2009 Italian cupin. Carrizon tilanne joukkueessa vaikeutui ja hän juuttui lopulta penkkimieheksi.
Kaudeksi 2009–2010 Carrizo siirtyi lainasopimuksella espanjalaisseura Real Zaragozaan. Osana kauppaa Matuzalém siirtyi pysyvällä siirrolla Lazioon.
Maajoukkue.
Hän teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 18. huhtikuuta 2007 ottelussa Chileä vastaan.
Pearl-väri

Pearl-väri on niin kutsutun pearl-tekijän (joskus myös "Barlink-tekijän") aiheuttama hevosen diluutioväritys, jolla on samankaltaisia piirteitä kuin voikko- ja shamppanjaväreillä. Tekijä paikannettiin kalifornialaisessa Davisin yliopistossa vuonna 2006 ja sille on kehitetty DNA-testi.
Esiintyminen.
Pearl-tekijä on melko harvinainen, ja esiintyy lähinnä quarter- ja paint-hevosissa ja perunpasoissa. Sama mutaatio esiintyy myös iberialaisperäisissä hevosroduissa kuten lusitanoissa ja andalusianhevosissa. Mutaatio on tullut quarter- ja paint-rotuihin luultavasti iberialaisrotujen vaikutuksen myötä. Vuonna 2007 tekijän todettiin esiintyvän myös irlannincobeilla.
Vaikutus.
Pearl-tekijän vaikutus on epätäydellisesti resessiivinen. Heterotsygoottina sillä ei ole vaikutusta mustaan, ruunikkoon tai rautiaaseen pohjaväriin. Homotsygoottina se haalistaa rautiaan punaruskean pigmentin tasaisen vaaleaksi aprikoosinpunertavaksi rungossa, jouhissa ja hännässä ja vaalentaa ihon. Geeniä kutsuttiinkin tutkimusten ollessa kesken myös "aprikoosigeeniksi". Voikkovärityksestä poiketen jouhet ovat yleensä rungon väriset. Väritys antaa kuultavan hohtavan, helmimäisen vaikutelman. 
Vaikutus voikkoväriin.
Pearl-tekijän tunnetaan vaikuttavan voikkogeenin vaikutusta vahvistavasti; mikäli hevonen on voikkotekijän suhteen heterotsygootti, pearl-tekijä voi vaalentaa väritystä entisestään. 
Värityksessä on tällöin sekä pohjaväriä vastaavan voikko- että samppanjavärityksen piirteitä ja vaikuttaa näiden välimuodolta. Tällainen valevalkovoikko on usein vaaleaihoinen ja sini- tai vihreäsilmäinen.
Aitoa valkovoikkoa on vaikea ellei mahdoton erottaa silmämääräisesti pearl-voikko -fenotyypistä. Voikkotekijän ja pearl-tekijän erikoisesta yhteisvaikutuksesta johtuen pearl-tekijän epäillään olevan itsenäisen lokuksen sijaan voikkolokuksen mahdollinen alleeli.
Nimi.
Paint-hevosten yhteydessä diluutiota kutsuttiin Barlink-tekijäksi, koska se oli rodussa jäljitetty tammaan My Tontime ja sen pojanpoikaan, oriin Barlink Macho Man.. Aluksi paint- ja quarter-roduissa esiintyvää diluutiota luultiin erilliseksi iberialaisten rotujen vastaavasta diluutiosta, jonka näiden rotujen kasvattajat olivat nimenneet pearliksi, mutta tutkimukset vahvistivat kyseessä olevan saman mutaation.Davisin yliopiston tutkimusten ollessa vielä kesken tutkijat nimesivät tekijän "aprikoosigeeniksi". Iberialaisrotujen diluution paljastuttua samaksi mutaatioksi nimitys vaihdettiin pearliksi oletetun alkuperän perusteella.
Lorenz Hart

Lorenz Milton Hart (2. toukokuuta 1895 – 22. marraskuuta 1943) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, joka tunnetaan parhaiten säveltäjä Richard Rodgersin kanssa yhteistyössä kirjoitetuista lauluista. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat ”Blue Moon”, ”Isn't It Romantic?”, ”Mountain Greenery”, ”The Lady Is a Tramp”, ”Manhattan”, ”Where or When”, ”Bewitched, Bothered and Bewildered”, ”Falling in Love with Love”, ”I'll Tell the Man in the Street” ja ”My Funny Valentine”.
Hart syntyi New Yorkin Harlemissa juutalaisille vanhemmille. Hän kävi Columbian yliopistoa, missä tutustui ystävän kautta Richard Rodgersiin. Miehet alkoivat kirjoittaa yhdessä lauluja amatööri- ja opiskelijanäytelmiin. Vuonna 1919 heidän kirjoittamansa laulu, ”Any Old Place with You”, otettiin mukaan Broadway-komediaan "A Lonely Romeo". Rodgersin ja Hartin kirjoittama musiikki vuoden 1925 näytelmään "The Garrick Gaieties" toi heille suurta suosiota.
Hart työskenteli Rodgersin kanssa kuolemaansa asti vuonna 1943, ja tänä aikana miehet kirjoittivat useita menestyskappaleita. Hart käänsi myös näytelmiä newyorkilaisille teatteriyrittäjille, Shubertin veljeksille.
Sanoittajana Hart suosi sisäisen loppusoinnun ja monitavuisten riimien käyttöä, ja hänen sanoituksiaan pidetään arvossa niiden sukkeluuden ja teknisen kehittyneisyyden takia.
Hart kärsi elämänsä aikana alkoholismista, mikä myös edesauttoi hänen kuolemaansa 48-vuotiaana. Hänellä oli myös elämänsä loppuvaiheessa vaikeita henkilökohtaisia ongelmia. Hartin homoseksuaalisuus ja yksityiselämän ongelmat johtivat usein riitoihin Rodgersin kanssa, ja johti vuonna 1943 lyhyeen yhteistyökatkoon kaksikon välillä. Tänä aikana Rodgers alkoi tehdä yhteistyötä Hartin vanhan koulukaverin Oscar Hammerstein II:n kanssa.
Hartin viimeinen työ oli "A Connecticut Yankee" -musikaalin uusintaversio yhdessä Rodgersin kanssa. Viisi päivää näytelmän avajaisten jälkeen Hart kuoli New Yorkissa keuhkokuumeeseen. Hänen uskotaan kuolleen yksin. Hänet on haudattu Mount Zionin hautausmaalle Queensissä, New Yorkissa.
On Green Dolphin Street

”On Green Dolphin Street” (joskus myös ”Green Dolphin Street”) on Bronisław Kaperin säveltämä ja Ned Washingtonin sanoittama musiikkikappale vuoden 1947 elokuvasta "Vihreän delfiinin maa".
Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi sen jälkeen, kun Miles Davis nauhoitti sen John Coltranen, Cannonball Adderleyn ja Bill Evansin kanssa vuoden 1958 albumilleen "’58 Miles featuring Stella by Starlight". Sen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Ahmad Jamal, Joe Henderson, Eric Dolphy sekä Oscar Peterson Milt Jacksonin kanssa.
Sweet Georgia Brown

”Sweet Georgia Brown” on Ben Bernien, Kenneth Caseyn ja Maceo Pinkardin kirjoittama amerikkalainen popkappale vuodelta 1925. Orkesterinjohtaja Bernie nauhoitti ensimmäisen hittiversion kappaleesta, mutta on epäselvää, osallistuiko hän kappaleen kirjoittamiseen vai merkittiinkö hänet sopimuksesta yhdeksi kappaleen tekijöistä. Bernien versio pysyi poplistan kärjessä 13 viikkoa, ja samana vuonna Isham Jonesin orkesteri ja Ethel Waters nauhoittivat omat tulkintansa kappaleesta. Kappaleesta on sittemmin tullut pop- ja jazzstandardi, ja sen ovat levyttäneet muun muassa Bing Crosby, Count Basie, Dave Brubeck, Benny Carter, Ella Fitzgerald, Stan Getz, Dizzy Gillespie, Stephane Grappelli, Coleman Hawkins, Gene Krupa, Charlie Parker, Oscar Peterson, Bud Powell, Django Reinhardt, Art Tatum, Ben Webster ja Lester Young.
Koripallojoukkue Harlem Globetrotters on käyttänyt laulua tunnuskappaleenaan vuodesta 1952 lähtien. Tämän version nauhoitti Brother Bones and His Shadows.
Sävellys.
Kappaleen sävellaji on G-duuri, mutta ensimmäiset neljä tahtia seuraavat E-dominanttiseptimisointuun (E7) kuuluvia nuotteja, seuraavat neljä A7:ään, ja seuraavat neljä D7:ään. Tämä rakenne tuo monipuolisuutta sointukulun päällä improvisoivalle muusikolle, mutta laulajalle tiettyjen pääsävellajiin kuulumattomien sävelten, kuten C♯:n tai G♯:n, löytäminen voi osoittautua haasteelliseksi.
Kappaleen sointukulun päälle on sävelletty useita myöhempiä jazzkappaleita, kuten Jackie McLeanin ”Donna”, Miles Davisin ”Dig” ja Thelonious Monkin ”Bright Mississippi”.
Lesbro

Lesbro on heteromies, joka kokee seksuaalista vetovoimaa ainoastaan tai pääasiassa lesboja kohtaan. Nimitystä käytetään myös miehestä, joka harjoittaa sosiaalisia ihmissuhteita mieluummin lesbojen kuin heteronaisten tai toisten miesten seurassa. Termi on syntynyt Ricen yliopiston uudissanatietokannan mukaan vuonna 2007 Nashvillefemme-blogissa ja se on kooste sanoista ”lesbian” (’‎lesbo’)‎ ja ”bro” (’veli’‎)‎. Vanhempia lesbroa sisällöltään vastaavia termejä englannin kielessä ovat "dyke tyke" ja "dutch boy". Vastaava sana heteronaisille, joiden kiinnostus kohdistuu homoseksuaalisiin miehiin, on homoemo.
Homoemo

Homoemo on nainen, jonka seksuaalinen kiinnostus kohdistuu ainoastaan tai pääasiassa homoseksuaalisiin miehiin tai joka muuten viihtyy paremmin homojen kuin heteromiesten tai toisten naisten seurassa. Helsingin sanomien vuonna 2005 haastatteleman Johannan mukaan englanninkielen "fag hag" -termi vastaa homoemoa, mutta on tasa-arvoisempi eikä sisällä oletusta paapomisesta. Vastaava termi heteromiehille jotka viihtyvät mieluummin lesbojen seurassa on lesbro.
New Westminster

New Westminster on 58 549 (2006) asukkaan kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee Fraserjoen suistossa, noin 19 kilometriä kaakkoon Vancouverista, jonka metropolialueeseen se kuuluu. New Westminster on läntisen Kanadan vanhin kaupunki, ja siitä oli tarkoitus tulla provinssin pääkaupunki, mutta tämä kunnia kuitenkin myönnettiin Victorialle.
Historia.
Vuoden 1858 Fraserjoen kultaryntäyksen aikana myös New Westminsterin kaupunki sai alkunsa tärkeänä kauppapaikkana joen ylävirtaan matkaaville kullanetsijöille. New Westminster perustettiin vuonna 1859, ja se onkin läntisen Kanadan vanhin kaupunki. Britannian kuningatar Viktoria nimitti kaupungin Lontoossa sijaitsevan Westminsterin kaupunginosan mukaan, ja tästä syystä kaupunkia onkin usein kutsuttu kuninkaalliseksi kaupungiksi (). Kaupunki oli myös provinssia edeltäneen, Brittiläisen Kolumbian siirtokunnan pääkaupunki.
Vuonna 1866 Vancouverinsaari ja siirtokunta yhdistettiin uudeksi Brittiläisen Kolumbian provinssiksi. Kultaryntäksen laantuessa New Westminsterin menetti merkittävyyttään kaupallisena keskuksena, ja vuonna 1868 provinssin pääkaupungiksi nimitettiin Vancouverinsaarella sijaitseva Victoria.
New Westminster sai vuonna 1872 suurkaupungin statuksen (City).
Vuonna 1898 tulipalot tuhosivat lähes jokaisen rakennuksen kaupungin keskustassa. Uudelleenrakennus kuitenkin eteni nopeasti ja vuoteen 1910 mennessä kaupungin keskusta oli jälleenrakennettu.
Liikenne.
New Westminsterissä ei sijaitse moottoriteitä, mutta Kanadan läpi johtava Trans-Canada Highway kulkee kaupungin pohjoispuolella sijaitsevien Burnabyn ja Coquitlamin kaupunkien läpi. Suur-Vancouverin alueen Sky Train pysähtyy kolmella asemalla kaupungissa.
Isohuiluvaris

Isohuiluvaris ("Gymnorhina tibicen") on Australiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Indonesiassa elävä leijujen heimoon kuuluva varpuslintu. Isohuiluvaris on istutettu myös Uuteen-Seelantiin ja Fidžille. Laji on hävinnyt Salomonsaarilta.
Ulkonäkö ja laulu.
Kooltaan isohuiluvaris on noin 36–44 cm. Lajin höyhenpuku on yleensä mustavalkoinen, mutta ulkonäössä on sekä sukupuolesta riippuvaa että maantieteellistä muuntelua. Aikuisen yksilön silmät ovat kastanjanruskeat. Isohuiluvariksen kovaääninen, huilumainen laulu on yksi maailman monimutkaisimmista linnunlauluista. Laulu esitetään usein ryhmässä tai duettona.
Elintavat.
Isohuiluvariksia esiintyy avoimilla, puita kasvavilla paikoilla. Ne suosivat esimerkiksi puistoja ja leikkikenttiä.
Isohuiluvaristen ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat, joita linnut etsivät maassa kävellen.
Vaikka isohuiluvarikset käyttäytyvät yleensä rauhallisesti, saattavat jotkut yksilöt puolustaa pesimäaikana reviiriään aggressiivisesti ja hyökätä ihmisten ja lemmikkieläinten kimppuun. Esimerkiksi syyskuussa 2019 lajin hyökkäys johti pyöräilijän kuolemaan.
Esiintyminen tunnuseläimenä.
Etelä-Australian vaakunassa esiintyvä "Piping Shrike"-nimellä tunnettu symbolinen lintu on mahdollisesti isohuiluvariksen alalaji "leuconota".
Isohuiluvaris on australialaisen jalkapallon ammattilaissarjassa AFL:ssä pelaavan joukkueen "Collingwood Football Clubin" tunnuseläin. Tämä mustavalkoraidallisissa pelipaidoissa pelaava joukkue tunnetaan lempinimellä "The Magpies".
Ruusuposkiaratti

Ruusuposkiaratti ("Pyrilia pulchra") on eteläamerikkalainen papukaija. Se kuului aiemmin "Pionopsitta"- eli huppuarattien sukuun, ja sen entinen lajinimi on rusoposkiaratti.
Sen elinympäristö käsittää Länsi-Kolumbian ja Luoteis-Ecuadorin alangot ja kukkulat. Lajin holotyypin kuvaili Hans von Berlepsch Kolumbian San Josén Río Dagualta 1897.
Pohjoinen valokuvakeskus

Pohjoinen Valokuvakeskus ry on suomalainen vuonna 1987 perustettu yhdistys, joka toimii valokuvataiteen edistäjänä ja asiantuntijana Pohjois-Suomessa ja Barentsin alueella. Toimintaan kuuluvat suomalaiset ja kansainväliset valokuvataiteen näyttelyt ja hankkeet. Lisäksi Pohjoinen valokuvakeskus tarjoaa maksutonta asiantuntija-apua valokuvataiteen parissa toimiville ja ylläpitää valokuvataiteen kirjastoa. Galleriatilat, toimisto ja kirjasto sijaitsevat Oulun keskustassa kulttuuritalo Valveella.
Luumupääaratti

Luumupääaratti ("Pionus tumultuosus") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö ulottuu Venezuelan länsisosista Kolumbian keski- ja eteläosien kautta Ecuadoriin, Peruun ja Boliviaan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Nykyinen alalaji "P. t. seniloides" tunnettiin aiemmin nimellä ukkoaratti, kun se vielä tunnustettiin omana lajinaan. Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.
Paranánaratti

Paranánaratti ("Pionus maximiliani") on eteläamerikkalainen papukaija. Nimen kirjoitusmuotoja on ollut myös parananaratti ja parana-aratti.
Sen elinympäristö käsittää laajan maantieteellisen alueen Brasiliassa, Boliviassa, Paraguayssa ja Argentiinassa, ja lajista tunnetaan neljä alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Heinrich Kuhl Viçosasta Bahiasta 1820.
Viialan vaakuna

Viialan vaakuna oli Viialan kunnan tunnus. Vaakunan kaateinen polviorsi viittaa kunnan nimen alkukirjaimeen, ja siinä käytetty koro kunnan viila- ja muuhun teollisuuteen.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä punainen, kaateinen, nirhakoroinen polviorsi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Viialan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 14. kesäkuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. syyskuuta samana vuonna.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2007, kun Viiala ja Toijala yhdistyivät Akaan kaupungiksi.
Kymbidit

Kymbidit ("Cymbidium") on kämmekkäkasvien suku, johon kuuluu noin 50 kaakkoisaasialaista trooppista lajia. Suvun lajeista on tehty lukuisia risteymiä, joista on tullut suosituimpia orkideoita huonekasvatuksessa ja leikkokukkina.
Luonnossa kymbidien levinneisyysalue ulottuu Himalajan juurelta Intiasta ja Nepalista Kiinaan, Japaniin, Indokiinaan ja etelään Malesiaan ja Australiaan asti. Monsuunit aiheuttavat ajoittaisia sateita sekä Himalajan juuren kukkuloilla että alankojen trooppisissa sademetsissä. Ne ovat vanhimpia viljeltyjä orkideoita, joita kasvatettiin ensin Kiinassa ja Japanissa. Vanhin niiden ihailuun tarkoitettu paviljonki rakennettiin vuonna 354. Eurooppaan kymbidit tuotiin 1700-luvulla.
Siniaratti

Siniaratti ("Pionus menstruus") on etelä- ja keskiamerikkalainen papukaija. Sen hyvin laaja elinympäristö ulottuu Costa Rican koillis-osista Kolumbiaan, Ecuadoriin, Peruun, Boliviaan, Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan ja Brasiliaan. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Carl von Linné Surinamesta 1766.
I’ll Be There

I’ll Be There on The Jackson 5 -yhtyeen single, joka julkaistiin vuonna 1970 ja se on järjestyksessään neljäs yhtyeen single, joka nousi listaykköseksi Billboard Hot 100 -listalle.
Mariah Careyn versio.
Mariah Carey julkaisi kappaleen unplugged-version singlenä toukokuussa 1992. Kappale julkaistiin aiemmin Careyn maaliskuussa ilmestyneellä MTV Unplugged -EP:llä.
Kalsiumjodaatti

Kalsiumjodaatti (Ca(IO3)2) on kalsiumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa yhdistettä tavataan lautariittimineraalina Kalsiumjodaattia käytetään jodin lähteenä eläinten ruoissa ja antiseptisenä aineena.
Valmistus.
Kalsiumjodaattia voidaan valmistaa teollisesti johtamalla kloorikaasua kuumaan kalsiumkarbonaattiliuokseen, johon on liuotettu myös jodia. Kalsiumjodaatti esiintyy usein heksahydraattina Ca(IO3)2·6H2O. Kidevesi poistuu lämmitettäessä yhdistettä yli 35 °C lämpötilaan.
Käyttö.
Kalsiumjodaattia voidaan käyttää jodin lähteenä eläinten ruuissa sekä jauhonparanteena. Lisäksi ainetta käytetään deodoranteissa, suuvesissä ja antiseptisena aineena.
The Jackson 5 Christmas Album

The Jackson 5 Christmas Album on ainoa joulualbumi, jonka The Jackson 5 -yhtye julkaisi. Yhtyeen päälaulaja Michael Jackson esiintyi "näkyvästi" albumin kappaleilla. Vuonna 2003 albumi julkaistiin remasteroituna bonuskappaleen kera. Vuonna 2009 albumi julkaistiin uudelleen nimellä Ultimate Christmas Collection, joka sisälsi muun muassa joulutervehdyksiä, remixejä ja joulusikermän.
12. "Little Christmas Tree"
12. "Season's Greetings from Michael Jackson" - 0:09
13. "Little Christmas Tree" - 3:37
14. "Season's Greetings from Tito" - 0:06
15. "Up On The Housetop" - DJ Spinna Re-Edit - 5:00
16. "Season's Greetings from Jackie Jackson" - 0:07
17. "Rudolph the Red-Nosed Reindeer" (Stripped Mix) - 3:04
18. "Season's Greetings from Jermaine Jackson" - 0:07
19. "Someday At Christmas" (Stripped Mix) - 2:44
20. "Give Love On Christmas Day" (Group A Cappella Version) - 3:37
21. "J5 Christmas Medley" - 3:59
Tottijärven vaakuna

Tottijärven vaakuna oli Tottijärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa vanhaan paikalliseen tarinaan, jonka mukaan Tottijärvi olisi nimetty tähän järveen hukkuneen 1400-luvun suurmiehen Matti Kurjen Totti-koiran perusteella, josta taas myöhemmin on periytynyt koko kunnan nimi.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroisesta hopeatyviöstä nouseva kultainen koira, jonka varukset ja kaulahihna punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Tottijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 7. joulukuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. maaliskuuta 1958.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1976, kun Tottijärvi liittyi Nokian kauppalaan.
Ellivuori

Ellivuori on Sastamalan kaupungissa sijaitseva mäki ja vapaa-ajankeskus, jossa toimii muun muassa laskettelukeskus sekä hotelli. 
Ellivuoren mäki.
Ellivuoren mäki sijaitsee Rautavedessä suuressa Salonsaari-nimisessä saaressa. Sen huippu on 145 metriä merenpinnan ja noin 87 metriä ympäröivän järven vedenpinnan yläpuolella. Salonsaaressa on myös useita muita mäkiä, joista korkein on Ellivuoren länsipuolella kohoava 151 metrin korkuinen Pirunvuori. 
Laskettelukeskus.
Ellivuoren laskettelukeskuksen perustivat 1960-luvun alkupuolella urheiluseurat Vammalan seudun Voima, Karkun Karku ja Tampereen Pyrintö. Ensimmäinen paikalle valmistunut rakennus oli vuonna 1960 talkoovoimin rakennettu yhdistetty hiihtomaja ja tanssilava. Ensimmäinen rinne ja hiihtohissi avattiin talvella 1964. Suunnitteilla oli alun perin myös hyppyrimäen rakentaminen, mutta tästä hankkeesta luovuttiin kustannussyistä. Toinen hiihtohissi saatiin käyttöön vuonna 1968. Nykyään laskettelurinteissä sijaitsee neljä isoa ankkurihissiä, jotka nostavat n. 5000 henkilöä tunnissa. Lastenrinteessä toimii sompahissi sekä Pinoccio-hissi.
Laskettelukeskuksen omisti sen toiminnan alkuaikoina perustajien muodostama säätiö, joka kuitenkin velkaantui ja ajautui konkurssiin 1970-luvulla. Vuodesta 1981 lähtien laskettelukeskuksen, joka toimii nimellä Ellivuori Ski Center, on omistanut helsinkiläinen Riila Oy. Laskettelukeskuksessa on kuusi valaistua ja lumetettua rinnettä. Vaikeusasteita rinteissä löytyy vihreästä mustaan. 
Hotelli.
Hiihtokeskuksen yhteydessä sijaitsee vuonna 1970 silloisen Karkun kunnan alueella toimintansa aloittanut Hotelli Ellivuori. Vammalan, Nokian ja Tampereen kaupungit perustivat Ellivuoren Loma Oy:n vuonna 1968, hotelli rakennettiin vuoden 1969 aikana ja se avasi ovensa helmikuussa 1970. Hotellin aloittaessa toimintansa siinä oli 150 kiinteää majoituspaikkaa, mutta kokonaisuudessaan pystyttiin majoittamaan yli 200 vierasta. Vuonna 1985 valmistui toistaiseksi viimeinen hotellin laajennus, jonka vihki silloinen kauppa- ja teollisuusministeri Seppo Lindblom. Nokian ja Tampereen myytyä osakkeensa hotelliyhtiön omistajaksi jäi Vammalan kaupunki, joka myi hotellin Kuntien eläkevakuutukselle 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. 
Hotelli Ellivuori hakeutui konkurssiin marraskuussa 2014. Tamperelainen yrittäjä Marko Mikkola osti tammikuussa 2015 kiinteistön tontteineen konkurssipesältä. Mikkola vuokrasi hotellikiinteistön Liekoranta Cateringin Saila ja Matti Valkeaniemelle, jotka pyörittivät niin ravintola- kuin hotellitoimintaakin. Syksyllä 2016 Hill Invest Group Oy otti vastuulleen ravintola- ja hotellitoiminnan. HIG:n omistajia ovat Leo Pitkänen, Reijo Angeria ja Marko Mikkola. Hotellihuoneet on remontoitu vuoden 2017 aikana ja myös ravintolasali ja keittiö on käynyt läpi suuria muutoksia.
Aivan hotellirinteiden vieressä toimii nykyisin myös ympärivuotinen caravan-alue, VuoriCaravan. Alueella on runsaasti toimintaa myös kesäaikana, mm. hyvä leikkikenttä, frisbeegolf sekä skeittiramppi, hyvät kalastusmahdollisuudet, uimaranta ja mm. savusauna.
Eva Rivas

Eva Rivas (, ) (s. 13. heinäkuuta 1987 Donin Rostov, Neuvostoliitto) on armenialais-venäläinen laulaja.
Rivas valittiin edustamaan Armeniaa Eurovision laulukilpailuun 2010 kappaleella "Apricot Stone" (suomeksi "Aprikoosin kivi").
Kaasu-nestejousitus

Kaasu-nestejousitus on ajoneuvoissa järjestelmä, joka estää ajoradan epätasaisuuden aiheuttamien iskujen siirtymisen ajoneuvon koriin välittämällä pyörien liike nesteen avulla kaasujouselle. Vaimennusta saadaan aikaan myös nesteen virtausta kuristamalla. Se on Citroënin kehittämä jousitusjärjestelmä, jota käytetään henkilöautoissa. Myös Berliet-merkkisissä kuorma-autoissa oli kaasu-nestejousitus.
Järjestelmän erikoispiirteenä on kuormasta riippumatta automaattisesti vakiona säilyvä maavara, jota voi myös tarpeen mukaan helposti säätää ajon aikana. Kaasu-nestejousitusta pidetään erittäin miellyttävänä, se on pehmeä olematta löysä.
Tekniikka on omintakeinen. Jousiaineena on suljetussa pallossa oleva kaasu, joka on erotettu kalvolla joustoliikkeen välittävästä hydraulinesteestä. Järjestelmässä ei välttämättä tarvita erillisiä iskunvaimentimia, sillä vastaava toiminta on osa hydraulijärjestelmää. Nestepaineen ylläpitämiseksi tarvitaan nestepumppu. Kaikkiaan järjestelmä on tavallista kalliimpi valmistaa ja huoltaa.
Historia.
Citroën esitteli ensimmäisen kaasu-nestejousituksen vuonna 1954 Traction Avantin takajousituksessa. Ensimmäinen täysin kaasu-nestejousitettu malli oli Citroën DS vuonna 1955.
G’oko Taneski

G’oko Taneski (; s. 2. maaliskuuta 1977) on pohjoismakedonialainen laulaja. Hän edusti Pohjois-Makedoniaa (tai tuolloista Makedonian tasavaltaa) vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Jas ja imam silata”. Hän ei selviytynyt kilpailun finaaliin.
Frisbee (huvipuistolaite)

Frisbee on saksalaisen HUSS Maschinenfabrikin suunnittelema huvipuistolaite. Samaa nimitystä Frisbee käytetään muiden yhtiöiden luomista samankaltaisista laitteista. Sen alkuperäinen heiluri on 18 metriä pitkä. Laitteen huippunopeus on noin 80 kilometriä tunnissa. Siihen mahtuu kerralla 36–40 ihmistä.
Suomessa Frisbee on tullut tunnetuksi Tampereella sijaitsevasta Särkänniemestä, jossa se oli vuodesta 2000 vuoteen 2004, jolloin se poistui vuokrasopimuksen loppumisen vuoksi.
Nykyisin Suomessa on kolme tämäntyylistä laitetta: Powerparkin Typhoon, Särkänniemen X ja Linnanmäen Swingi.
Pärnämäki (Mäntyharju)

Pärnämäki on Mäntyharjun kuntaan kuuluva kylä. Se sijaitsee kunnan lounaisosassa. Karkeasti kuvattuna Pärnämäen alue rajoittuu pohjoisessa Pankajärveen ja Siikasen järveen, idässä Nurmaan kylään, etelässä Kouvolan kaupunkiin ja lännessä Enonlahden ja Ahveniston kyliin.
Pärnämäki on todennäköisesti saanut nimensä pärnä- eli lehmuspuulta.
Timo Aalto (kuvataiteilija)

Timo Martti Severi Aalto (5. tammikuuta 1941 Helsinki – 21. marraskuuta 2003 Helsinki) oli helsinkiläinen taidemaalari ja taidegraafikko. Aalto kuului keskeisiin suomalaisiin konstruktivisteihin. Hän teki selkeitä ja puhdaslinjaisia abstraktin geometrisia teoksia, ja käytti usein voimakkaita värejä.
Aalto opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1957–1958 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1958–1962.
Aalto opetti Suomen Taideakatemian koulussa 1971–1974, erityisopettajana 1974–1986, Taideteollisessa oppilaitoksessa 1968–1971 ja Lahden taideoppilaitoksessa 1970–1971.
Aalto asui Oulunkylän taiteilijatalossa. Hän sai Kuvataiteen valtionpalkinnon 1973.
DJ Konnat

DJ Konnat oli suomalainen vuosina 1991–1992 toiminnassa ollut humoristista rap-musiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen lauluosuuksista vastasivat Tomi Saari ja Jari-Pekka Styrman. 
Yhtyeen debyyttialbumi "Maailman lyhin elämä?" julkaistiin vuonna 1991. Seuraavana vuonna julkaistiin toinen studioalbumi "9700-DJ Konnat". Toisen studioalbumin avauskappale "9700-Irma" liittyi julkaisuaikanaan ajankohtaiseen seksipuhelintoimintaan. Muita yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Älä beibi peilaa", "Hillitse himosi" ja "Joopajoo (Aijaha)".
Marja Tyrni

Marja Tyrni on näyttelijä Aku Hirviniemen luoma sketsihahmo, jolla Hirviniemi voitti MTV3:n Putous-viihdeohjelman vuoden sketsihahmo -kilpailun vuonna 2010. Marja Tyrni kuvailee itseään yksinäiseksi Turun Pallivahasta kotoisin olevaksi leskirouvaksi, joka aina vapaa-ajallaan leipoo. Sittemmin hahmo laajensi toimintaansa myös muille elämänaloille televisio- ja levyesiintymisistä kirjan julkaisuun ja matkailumainontaan.
Esikoislevynsä "Tortturalli" Marja Tyrni julkaisi toukokuussa 2010. Levyltä otettu single, "Suut makiaks!", kuultiin jo ennen levyn julkaisua. Isänpäivän alla Marja Tyrniltä ilmestyi leivontakirja, "Suut makiaksi Marja Tyrnin tapaan". Marraskuusta 2010 lähtien MTV3-kanavalla esitettiin "Marja Tyrnin Joulushow" -ohjelmaa, jossa Tyrni esitteli pallivahalaista joulun sekä uudenvuoden viettoa Pallivahan kartanossaan, ja jouluksi 2010 ilmestyi albumi "Joulun kulkuset", jolta irroitettiin single "Eikan kulkuset". Turkulaisista organisaatioista Turku Touring on käyttänyt Marja Tyrnin hahmoa matkailumainonnassaan.
Tammikuussa 2014 Raha-automaattiyhdistys julkaisi uuden rahapelin, "Marja Tyrnin Munakellon". RAY on ilmoittanut, että se tulee jatkossakin tekemään Aku Hirviniemen sketsihahmoihin perustuvia rahapelejä.
Kiista.
Helmi-maaliskuussa 2023 Yellow Film jätti Hirviniemen Marja Tyrni, Timo Harjakainen ja Usko Eevertti Luttinen -hahmoihin tavaramerkkihakemukset, jotka viranomainen hyväksyi samana keväänä. Myöhemmin Hirviniemi ilmoitti viranomaiselle vastustavansa hahmojen rekisteröintiä Yellow’lle, koska hän saa suuren osan tuloistaan hahmoja näyttelemällä, joka rajoittui rekisteröinnin takia.
Dokšytsy

Dokšytsy () eli Dokšitsy (, ) on pieni, 6 937 asukkaan kaupunki ja samannimisen piirin keskus Vitsebskin alueella Valko-Venäjän pohjoisosissa. Koko piirin asukasluku oli vuoden 2007 alussa 29 841. Dokšytsyn kaupunki sijaitsee maanteitse 138 kilometriä pääkaupunki Minskin pohjoispuolella ja 112 kilometriä Polatskista lounaaseen. 
Maantiede.
Dneprin sivujoki Berezina saa alkunsa noin kilometri Dokšytsyn kaupungin lounaispuolelta. Heti kaupungin länsiosissa joessa on pieni tekoallas. 
Piirin pinta-alasta noin 46 % on metsää ja 29 % maatalousmaata (peltoja ja niittyjä). Alueesta 18 % kuuluu alempana Berezina-joen varralla sijaitsevaan Berezinan biosfäärialueeseen, joka on yksi Valko-Venäjän tärkeimmistä ympäristönsuojelualueista.
Liikenneyhteydet.
Kruljauštšynan kylässä, linnuntietä noin 15 kilometriä Dokšytsyn keskustan pohjoispuolella, sijaitsee eräs Valko-Venäjän rautateiden risteysasemista (). Siellä rautateiden Polatsk-Kruljauštšyna-Maladzetšna-linjasta risteää raide länteen reittiä Kruljauštšyna-Hlybokaje-Pastavyn Varapajevan kylä, siellä edelleen haarautuen. 
Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu Minskistä saapuva kantatie (P3), joka jatkaa Hlybokajen (etäisyys 29 km), Šarkauštšynan ja Braslaun kautta ja Latvian rajalle Väinänlinnan (Daugavpils) suuntaan.
John Morton (arkkipiispa)

John Morton (1420–1500) oli englantilainen kirkonmies, joka toimi lordikanslerina 1487–1500, Elyn piispana 1479–1486, Canterburyn arkkipiispana 1486–1500 ja Oxfordin yliopiston kanslerina 1494–1500.
Tudor-dynastian noustua valtaan Henrik VII nimitti hänet Canterburyn arkkipiispaksi vuonna 1486 ja lordikansleriksi seuraavana vuonna 6. lokakuuta. Morton oli yorkilaisen kuningas Rikhard III:n vastustaja. Paavi Aleksanteri VI nimitti hänet kardinaaliksi vuonna 1493. Lordikanslerina hän vastasi valtakunnan talouden tervehdyttämisestä.
Morton kuoli 15. syyskuuta 1500 Knole Housessa ja hänet on haudattu Canterburyn tuomiokirkon kryptaan.
Wojciech Łazarek

Wojciech Łazarek (4. lokakuuta 1937 – 13. joulukuuta 2023) oli puolalainen jalkapallovalmentaja ja -hyökkääjä. Lyhyeksi jääneen pelaajauransa jälkeen Łazarek teki mittavan uran valmentajana 1970–2000-luvuilla. Hän toimi myös Puolan maajoukkueen päävalmentajana.
Ura.
Łódźissa syntynyt Łazarek aloitti peliuransa kotikaupunkinsa joukkueissa Start ja ŁKS Łódźissa. Hän edusti myös Lechia Gdańskia.
Valmennusuransa hän aloitti 1968 Wybrzewan juniorijoukkueessa. Päävalmentajadebyyttinsä aikuisten tasolla hän teki 1971 MRKS Gdánskissa, josta siirtyi 1974 Lechia Gdanskin päävalmentajaksi. Hän valmensi useita pienempiä puolalaisjoukkueita, kunnes siirtyi vuonna 1980 KKS Lech Poznańin päävalmentajaksi. Lechissä hän teki lopullisen läpimurtonsa valmentajana luotstaten seuran ensimmäistä kertaa Puolan mestariksi kaudella 1982/83 ja toistaen tempun seuraavalla kaudella.
Lechistä Łazarek siirtyi lyhyeksi aikaa ruotsalaisen Trelleborgin peräsimeen, kunnes palasi kotimaahansa maajoukkuevalmentajaksi. Hän astui suuriin saappaisiin, sillä Antoni Piechniczek oli luotsannut maan MM-pronsille 1982. Łazarekin aikana Puola ei kuitenkaan selvinnyt arvokisoihin ja hän sai potkut 1989.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Łazarek valmensi kotimaansa lisäksi Egyptissä, Israelissa ja Saudi-Arabiassa, mutta ilman suurempaa menestystä. Vuosina 2002–2004 hän toimi Sudanin maajoukkueen päävalmentajana voittaen CECAFA Cupin pronssia. Hän lopetti uransa Puolan kolmosdivisioonassa pelaavan Narew Ostrołękan päävalmentajana.
Andrzej Strejlau

Andrzej Michał Strejlau (s. 19. helmikuuta 1940) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on pelannut myös käsipalloa. 
Ura.
Strejlau on tullut tunnetuksi jalkapallovalmentajana. Hän aloitti uransa vuonna 1971 Puolan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen peräsimessä siirtyen 1975 seuratasolle Legia Varsovaan. Hän ei onnistunut voittamaan suurseuran kanssa Puolan mestaruutta. Hän siirtyi seurasta 1979 yhden kauden ajaksi Zagłębie Sosnowieciin.
Vuonna 1982 Strejlau siirtyi Islantiin Knattspyrnufélagið Framiin , josta 1984 kreikkalaiseen Larissaan. Strejlau jatkoi seurassa maamiehensä Jacek Gmochin hyvää työtä ja voitti seuran kanssa Kreikan cupin mestaruuden 1985. Hän palasi Larissasta 1987 Legia Varsovaan, mutta mestaruus jäi jälleen saavuttamatta. Vuonna 1989 hänestä tuli Puolan maajoukkueen päävalmentaja, mutta hän ei onnistunut palauttamaan maata arvokisoihin ja sai lähteä 1993.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Strejlau toimi Zagłębie Lubinin ja kiinalaisen Shanghai Shenhuan päävalmentajana voittaen kaudella 1998 Kiinan cupin.
Valmentajauransa jälkeen hän on toiminut Puolan jalkapalloliiton kurinpitovaliokunnassa.
Lesław Ćmikiewicz

Lesław Ćmikiewicz (s. 25. elokuuta 1948) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän kuului urallaan Puolan maajoukkueen vakiomiehistöön ja oli voittamassa olympiakultaa 1972.
Ura pelaajana.
Ćmikiewicz aloitti pelaajauransa Śląsk Wrocławissa 1965. Hän edusti seuraa uransa alkuvuodet, kunnes siirtyi 1970 Legia Varsovaan. Ćmikiewicz vakiinnutti paikkansa keskikentällä ja oli debyyttikaudellaan mukana johdattamassa Legiaa Euroopan Cupissa puolivälieriin. Hän edusti seuraa koko vuosikymmenen ja voitti kaudella 1972/73 cupin mestaruuden. Vuonna 1979 hän siirtyi Legiasta Yhdysvaltoihin, jossa pelasi Indoor Socceer Leaguessa New York Arrowsissa ja Chicago Horizonissa. 
Puolan maajoukkueessa Ćmikiewicz esiintyi vuosina 1970–79 kaikkiaan 57 kertaa. Hän oli mukana voittamassa olympiakultaa 1972 Münchenissä ja hopeaa neljä vuotta myöhemmin Montrealissa. Lisäksi hän kuului MM-pronssia 1974 voittaneeseen joukkueeseen.
Ura valmentajana.
Pelaajauransa jälkeen Ćmikiewicz on toiminut valmentajana KS Górnik Zabrzessa, Puolan maajoukkueessa ja Tur Turekissa. Hän on toiminut myös Cracovia Krakovan apulaisvalmentajana.
Space Hulk

Space Hulk on Games Workshopin tekemä Warhammer 40,000 -maailmaan sijoittuva miniatyyrilautapeli. Alkuperäinen peli julkaistiin vuonna 1989 ja uudelleenjulkaisu vuonna 2009.
Pelissä Space Marinet taistelevat jättimäisten avaruusalusten hylyissä Genestealereita vastaan. Näistä hylyistä käytetään nimitystä ”space hulk”, mistä pelin nimi on peräisin. Kun ihmisten asuttamaa avaruutta kohti havaitaan ajelehtivan Genestealereita täynnä oleva hylky, Space Marinet lähettävät Terminaattoriryhmänsä puhdistamaan tai tuhoamaan sen.
"Space Hulk" voitti Origins Awardin parhaan fantasia- tai science fiction -lautapelin kategoriassa ja vuotta myöhemmin ilmestynyt "Deathwing"-lisäosa voitti saman palkinnon. Lautapelin pohjalta on julkaistu myös kolme tietokonepeliä, "Space Hulk" (1993), "" (1995) ja "Space Hulk" (2013).
Frieda Brepoels

Frieda Brepoels (s. 7. toukokuuta 1955 Mopertingen) on belgialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen 2004–2013. Hän kuului Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään.
Brepoels oli Euroopan parlamentin ulkoasianvaliokunnan jäsen. Ammatiltaan hän on arkkitehti. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 ja uudestaan 2009.
Chris Lowell

Christopher Russell ”Chris” Lowell (s. 17. lokakuuta 1984 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa William "Dell" Parkerin roolissa lääkärisarjassa "Rakkauden anatomia" ja Stosh "Piz" Piznarskin roolista rikossarjassa "Veronica Mars".
Yksityiselämä.
Chris Lowell syntyi Atlantassa Georgiassa. Hän kävi Atlanta Internation School -koulua ja kiinnostui siellä teatterista ja elokuvanteosta. Tällä hetkellä Lowell opiskelee University of Southern California -yliopistossa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa muun muassa teatteria, musiikkia, valokuvausta ja matkustelua. Lowell laulaa ja soittaa pianoa ja huuliharppua akustisessa indie-yhtyeessä Two Shots for Poe.
Ura.
Lowell sai ensimmäisen televisioroolinsa vuonna 2003 sarjasta "Life as We Know It". Sarja kuitenkin lopetettiin vain 13 jakson jälkeen. Vuonna 2007 Lowell esiintyi elokuvissa "Graduation" ja "You Are Here". Samana vuonna hän sai myös Stosh "Piz" Piznarskin roolin sarjasta Veronica Mars. Lowell esiintyi sarjassa 20 jakson verran. Lowell esitti sairaanhoitaja William "Dell" Parkeria lääkärisarjassa "Rakkauden anatomia" vuosina 2007–2010. Hän lopetti sarjassa kolmannen tuotantokauden jälkeen. 
Lowell on esiintynyt myös teatterissa. Hänellä on ollut rooleja muun muassa 14th Street Playhouse -teatterissa näytelmissä "Loppiaisaatto", "Tulikoe" ja "Ananse and the Spider" ja Georgian Shakespeare-festivaalilla näytelmissä "Romeo ja Julia" ja "Kesäyön unelma".
Andienamatsoni

Andienamatsoni ("Amazona mercenarius") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö käsittää Andien rinteet Venezuelassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Boliviassa. 
Siitä tunnetaan kaksi alalajia: "A.m. mercenarius" ja "A.m. canipalliata." Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.
Koko ja ulkonäkö.
Andienamatsoni on noin 34 cm pitkä nokasta lyhyen pyrstön kärkeen ja painaa noin 300 grammaa.
Väritykseltään se on melko yksivärisen vihreä. Sen englanninkielinen nimi, "Scaly-naped Amazon" viittaa lajin niskan suomukuvioon. Sillä on vihreät kasvot, lievästi kellertävä otsa ja kasvoja kehystää päälaen ja niskan harmahtavat suomukuviot. Lajilla on punaisia, sinisiä ja limenvihreitä kuvioita pyrstössään, jotka näkyvät kunnolla vasta kun lintu levittää pyrstönsä. Siipipeili on nimilajilla punainen, alalajilla "A. m. canipalliata" se puuttuu mutta sillä on tummanpunaisia merkintöjä kyynärsulkien tyvessä.
Nokka on keskiharmaa, ja ylänokan sivuilla on oranssia sävyä. Silmää ympäröivä paljas ihoalue on harmaa, samoin jalat. Silmä on melko tumma, punertava tai ruskea.
Araukaria-amatsoni

Araukaria-amatsoni ("Amazona pretrei") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen levinneisyysalue käsittää Etelä-Brasilian, pääasiassa Rio Grande do Sulin, ja sitä tavataan satunnaisesti Argentiinassa ja Paraguayssa. Lajin holotyypin kuvaili Coenraad Jacob Temminck eteläisestä Brasiliasta 1830.
Ulkonäkö.
Araukaria-amatsoni on lyhyen pyrstönsä kanssa noin 32 cm pitkä nokasta pyrstön kärkeen ja painaa noin 295 grammaa.
Araukaria-amatsoni on suurimmaksi osaksi vihreä. Sitä kirjavoivat sulkien tummat kärjet, tehden siihen näkyvän suomukuvion. Sillä on kasvoillaan punainen kuvio, josta se on saanut englanninkielisen nimensä: "Red-spectacled Amazon", "punasilmälasinen amatsoni". Siipitaitteessa ja siiven sisäpeitinhöyhenillä on enemmän tai vähemmän punaista. Nokka on keltaoranssi, jalat harmaat.
Monista muista amatsoneista poiketen araukaria-amatsonilla aikuiset koiras ja naaras ovat höyhenpuvultaan eri näköiset: punaisen määrä siivessä on koirailla suurempi. Koiraan ranne on selvästi punainen myös siipien ollessa suljettuna. Naaraalla punaista on vähemmän myös siiven alapinnalla, ja siiven sisäpeitinhöyhenet ovat vihreänkirjavat koiraan punaisen sijaan.
Nuorella on vähemmän punaista kasvoillaan ja vähemmän punaista siivissään.
Luonnossa.
Araukaria-amatsonin elinympäristöä ovat metsät usein jokien lähellä. Lajin ravintoa ovat siemenet, hedelmät ja kasvien lehdet. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen.