tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Beckum

Beckum on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee historiallisen Münsterlandin kaakkoisosassa. Muinaisten kauppareittien risteykseen kasvanut Beckum tunnetaan muun muassa sementtiteollisuudestaan.
Maantiede.
Beckum sijaitsee Nordrhein-Westfalenin pohjoisosassa noin 105 kilometriä Düsseldorfista koilliseen. Etäisyys Hampurista on noin 240 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 300 kilometriä. Westfalenin maantieteellinen keskipiste sijaitsee Beckumin keskustan tuntumassa.
Beckum rajoittuu etelässä Soestin piirikuntaan, lännessä Ahleniin, pohjoisessa Ennigerlohiin, koillisessa Oeldeen ja kaakossa Waderslohiin. Nykyinen Beckum syntyi 1960- ja 1970-lukujen kuntaliitoksista. Siihen liitettiin 1969 Vellernin maalaiskunta ja Kirchspiel Beckum ("Beckumin pitäjä") sekä 1975 Neubeckum. Kanta-Beckum käsittää Beckumin hallinnollisen alueen eteläosan ja siellä asuu noin kaksi kolmasosaa kaupungin väestöstä. Neubeckum on melko tiheään asuttu kaupunginosa Beckumin pohjoisosassa ja siellä asuu noin neljäsosa kaupungin väestöstä.
Historia.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Beckumista on vuodelta 1134 muodossa parrochia Bikeheim. Nimi palautuu paikkakunnalla virtaaviin puroihin (Bach). Kaupunkioikeudet Beckum sai 1224 ja keskiajan kuluessa sen ympärille rakennettiin puolustusmuuri, josta on säilynyt yksi torni. Kaupunki sijaitsi kahden merkittävän kauppareitin risteyksessä, joten se houkutteli varakkaita kauppiaita. Sittemmin sodat, levottomuudet ja kulkutaudit köyhdyttivät kaupunkia. Beckumin talous alkoi elpyä 1800-luvulla ja siitä tehtiin vuonna 1816 piirikunnan pääkaupunki. Piirikunta lakkautettiin 1975. Vuonna 1872 perustettiin Beckumin ensimmäinen sementtitehdas. Toisessa maailmansodassa kaupunki säästyi lähes täysin pommituksilta ja sodan jälkeen se oli osa Britannian miehitysvyöhykettä. Beckum toipui nopeasti sodasta ja siitä kasvoi moderni teollisuuskaupunki.
Beckumin historiallisiin rakennuksiin kuuluu muun muassa vanha raatihuone (Alte Rathaus). Sen historia alkaa vuodesta 1441. St. Stephanus und Sebastian -kirkosta on varhaisin maininta vuodelta 1134.
Talous ja liikenne.
Beckumissa harjoitetaan muun muassa sementtiteollisuutta ja koneenrakennusta. Beckumin rautatieasema, Bahnhof Beckum-Neubeckum, sijaitsee rataosuudella Hamm–Minden. Moottoritie BAB 2 kulkee Beckumin halki. Maantiet Bundesstraße 58 ja Bundesstraße 475 risteävät kaupungin alueella.
Margarita Xhepa

Margarita Xhepa (2. huhtikuuta 1932 Lushnja, Albania – 3. huhtikuuta 2025) oli albanialainen näyttelijä.
Xhepa oli yksi Albanian kansallisteatterin menestyneimpiä näyttelijöitä. Hän sai tunnustusta eritoten Shakespeare-rooleistaan. Xhepa näytteli vuodesta 1965 alkaen 25 albanialaisessa kokoillan elokuvassa. Hänet muistetaan muun muassa elokuvista "Dimri i fundit" (1976), "Dora e ngrohtë" (1983) ja "Pranvera s'erdhi vetëm" (1988).
Margarita Xhepan poika Ndriçim Xhepa on niin ikään näyttelijä. Xhepa kuoli 93 vuoden iässä 3. huhtikuuta 2025.
Ndriçim Xhepa

Ndriçim Xhepa (s. 21. tammikuuta 1957 Tirana, Albania) on albanialainen näyttelijä.
Xhepa opiskeli tiranalaisessa taidekoulussa Instituti i Lartë i Arteve ja aloitti uransa Albanian kansallisteatterissa 1979. Seuraavalla vuosikymmenellä Xhepa aloitti elokuvanäyttelijän uransa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Hije që mbeten pas" (1985), "Pas fasadës" (1992) ja "Lindje, perëndim, lindje" (2008).
Ndriçim Xhepan äiti Margarita Xhepa on niin ikään näyttelijä.
Sumsa

Sumsa (myös Sumpsa) on matalahko järvi Sotkamossa Kainuun eteläosassa. Sen pinta-ala on neljä neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 49 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Sumsan pituus lännestä itään on viisi kilometriä. Järven itäosa on huomattavasti länsiosaa leveämpi. Laajin järvenosa on itäinen Halkoselkä, josta työntyy luoteeseen Koiralahti ja etelään Hoikansuulahti. Järven länsiosa jakautuu useisiin lahtiin, kuten Pohjaslahti, Valkeislahti ja Nurmilahti, jonka pohjoispuolisen Nurminiemen kohdalla järven leveys on alle 200 metriä. Noin puolet Sumsasta on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Halkoselällä sijaitsee noin 1,7 kilometriä pitkä vyöhyke, jonka syvyys on 6–10 metriä. Sumsan keskivaiheilla on useita matalikoita.
Sumsan saariluku on kymmenen. Saarista viisi on alle aarin laajuisia luotoja, viiden pinta-ala on yli aarin, mutta alle hehtaarin. Saarten yhteispinta-ala on runsaat 0,4 hehtaaria. Järven matalassa kaakkoisosassa sijaitsee useita saaria. Halkoselän luoteisrannalla Autioniemen itäpuolella on niin ikään matalikko, jonka sisällä on useita saaria, joista Autiosaari on laajin.
Sumsan rannoilla on paitsi metsää ja suomaata, myös kulttuurimaisemaa. Järven länsipuoliskon rannoilla sijaitsee Niskalankylä, jonka luoteispuolella sijaitsee Sumsan kylä. Myös järven itäisillä rannoilla on kyläkokonaisuuksia.
Sumsaan laskee Hoikanjärvi etelästä ja Satolampi pohjoisesta. Sumsa laskee Alajärveen, joka sijaitsee Satolammen länsipuolella. Virta vie Alajärveltä Sumsanjokea länteen Pieni-Kiimaseen, jonka korkeustaso on noin 25 metriä Sumsaa alempana.
Sumsan vesitilavuus on 14 294 000 kuutiometriä.
Sumsa (59.842.1.003) kuuluu Sumpsanjoen yläosan valuma-alueeseen (59.842), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Sumpsanjoen valuma-alue (59.84) ja ensimmäinen on Nuasjärven–Kiimasjärven alue (59.8). Sumsa on Sumpsanjoen yläosan valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Hoikanjärvi-Kylkeinen. Alueeseen kuuluu kaikkiaan 15 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Bromarvin pitäjäntupa

Bromarvin pitäjäntupa (ruots. "Bromarv sockenstuga") on vuonna 1851 valmistunut entinen pitäjäntupa Raaseporin Bromarvissa. Rakennuksen omistaa Raaseporin kaupunki ja nykyisin siinä toimii Bromarvin kotiseutumuseo.
Historia.
Bromarvin pitäjäntuvan rakentamisen aloitti vuonna 1846 J. Smedslund Vättlaxin kylästä. Rakennus on jaettu kahteen osaan; kansliaan ja asuntoon. Bromarvin kuntakokous kokoontui rakennuksessa ensimmäisen kerran 15. maaliskuuta 1869 pastori Tennbergin johdolla. Bromarvin kunnanvaltuusto puolestaan kokoontui pitäjäntuvassa ensimmäistä kertaa 22. maaliskuuta 1910. Tuolloin kunnanvaltuustossa oli 25 jäsentä ja puheenjohtajana toimi lääkäri Emil Sandell Kansjerfistä. Bromarvin kunnanvaltuusto kokoontui pitäjäntuvassa aina vuoteen 1955, jolloin uusi kunnantalo Furutorp rakennettiin.
Bromarvin säästöpankki toimi pitäjäntuvassa vuosina 1874-1917.
Viiksjärvi (Rovaniemi)

Viiksjärvi on saareton metsäjärvi Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 12 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Viiksjärven pituus etelästä pohjoiseen on 4,2 kilometriä. Järven etelä- ja keskiosan leveys on noin puolitoista kilometriä. Koillisrannan haarautuva Viikset-niemi erottaa järven pohjoisosaa muusta järvestä. Yli neliökilometri Viiksjärvestä on kolmesta neljään metriä syvä. Järven pohjoisosassa sijaitsee kaksi kymmenen metrin syvännettä.
Viiksjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Pientaloja on melko vähän. Viiksjärven luoteiskulmasta alkaa Viiksoja, joka laskee luoteessa sijaitsevaan Iso-Pessoukseen (96,2 metriä mpy). Järvien välissä kohoavan Pessousvaaran huippu on yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Viiksjärven länsipuolella sijaitsee Sinettäjärvi ja idässä Ounasjoki.
Viiksjärven vesitilavuus on 22 133 000 kuutiometriä.
Viiksjärvi (65.513.1.003) kuuluu Sinettäjoen alueeseen (65.513), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjoen alaosan alue (65.51) ja ensimmäinen jakovaihe Ala-Ounasjoen alue (65.5). Viiksjärvi on laajin Sinettäjoen alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen kaksi muuta järveä ovat Iso-Pessous ja Sinettälampi.
Iso-Pessous

Iso-Pessous on saareton metsäjärvi Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 60 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 18 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Iso-Pessouksen pituus etelästä pohjoiseen on 1,3 kilometriä ja leveys lännestä itään 1,0 kilometriä. Järven lahdilla ja niemillä ei ole karttanimiä. Lähes neljäsosa Iso-Pessouksesta on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät kohdat ovat 15 metriä. Järven suorantaiset etelä- ja länsiosat ovat matalia.
Iso-Pessoukseen laskee Viiksoja kaakosta Viiksjärveltä (128,0 metriä mpy). Järvien välissä kohoavan Pessousvaaran huippu on yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Iso-Pessous laskee Pessousjokea länteen Sinettäjokeen, jonne etäisyys on puolisen kilometriä. Sinettäjoki virtaa Sinettälammen (91,3 metriä mpy) kautta koilliseen ja laskee Ounasjokeen. Iso-Pessouksen itäpuolella sijaitsee noin hehtaarin laajuinen Pikku-Pessous (105,1 metriä mpy).
Iso-Pessouksen vesitilavuus on 3 407 000 kuutiometriä.
Iso-Pessous (65.513.1.002) kuuluu Sinettäjoen alueeseen (65.513), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Ounasjoen alaosan alue (65.51) ja ensimmäinen jakovaihe Ala-Ounasjoen alue (65.5). Iso-Pessous on toiseksi laajin Sinettäjoen alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Viiksjärvi ja pienin Sinettälampi.
Vikajärvi (järvi)

Vikajärvi on matala, osittain kulttuurimaiseman reunustama järvi Raudanjoen reitillä Rovaniemellä Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 6,5 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 26 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Vikajärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,2 kilometriä. Järvi koostuu yhdestä selkävedestä, josta työntyy länteen Etulahti ja Saunalahti sekä itään Kivilahti ja Mourunlahti. Järven eteläisin osa on Viankoukku. Noin neljä viidesosaa Vikajärvestä on vähintään metrin ja enintään kolmen metrin syvyinen. Järven keskiosassa sijaitsee yli kolme metriä syvä vyöhyke.
Vikajärven saariluku on kuusi. Saaret ovat alle hehtaarin laajuisia ja sijaitsevat rantojen läheisyydessä. Nimettyjä saaria ovat Luusuansaari länsirannan tuntumassa ja Kypäräsaari itärannan Kypäräjängän lähellä.
Vikajärven länsirannalla on kulttuurimaisemaa ja Vikajärven kylä. Itäranta on suo- ja metsämaata. Etelärannalla sijaitsee pientalojen rykelmä.
Vikajärveen laskee Raudanjoki koillisesta ja Vikajoki kaakosta. Raudanjoki jatkuu Vikajärven lounaisrannan Pieksanmukan kautta lounaaseen Olkkajärveen (98,6 metriä mpy).
Vikajärven vesitilavuus on 11 194 000 kuutiometriä.
Vikajärvi (65.721.1.001) kuuluu Vikajärven alueeseen (65.721), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Nampajärvien alue (65.72) ja ensimmäinen jakovaihe Raudanjoen valuma-alue (65.7). Vikajärvi on laajin Vikajärven alueen 29:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Ala-Nampajärvi ja kolmanneksi laajin on Valkiajärvi. Suurin osa Vikajärven alueen alle viiden hehtaarin laajuisista vakavesistä on vailla virallista nimeä.
Luotosenjärvi (Virolahti)

Luotosenjärvi on rantaviivaltaan melko mutkitteleva ja vedenlaadultaan hyvä metsäjärvi Virolahden länsiosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 58 hehtaaria. Etäisyys Kotkasta on 28 kilometriä itäkoilliseen. Järven luoteisin osa kuuluu Haminaan.
Maantiede.
Luotosenjärveä määrittää pohjoisrannan Pitkäniemi, jonka länsipuolella sijaitsee Kuusikannanpohja ja itäpuolella Kalamäenpohja. Järven eteläosan leveys on runsaan kilometrin, leveyttä lisää kaakkoon työntyvä Korvenpohja. Luotosenjärvellä on useita luotoja, mutta ei nimettyjä saaria. Rannat ovat pientalojen täplittämää metsämaata ja suoalueita.
Luotosenjärvi laskee lounaiskolkan Ojanpohjasta etelään.
Luotosenjärvi (81.011.1.006) Pyölinjoen valuma-alueeseen (81.011), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Luotosenjärvi on Pyölinjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu Luotosenjärven lisäksi viisi vakavettä, joista laajin on noin seitsenhehtaarinen Ruokolampi.
Myös Luumäellä on Luotosenjärvi. Se sijaitsee Vaalimaanjoen päävesistössä noin 28 kilometriä Virolahden Luotosenjärveltä pohjoiskoilliseen.
Jäsennys

Sanalla jäsennys on Wikipediassa seuraavat merkitykset:
Luotosenjärvi (Luumäki)

Luotosenjärvi (myös Luotoinjärvi) on osittain ruovikoitunut matala järvi Luumäen eteläosassa Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Lappeenrannasta on 39 kilometriä lounaaseen. Järven luoteisella rannalla sijaitsee Luotolan kylä.
Maantiede.
Luotosenjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,8 kilometriä. Järven eteläosa on pohjoisosaa kapeampi. Suurimmat niemet ovat länsirannan Murtoniemi ja itärannan Verkkoniemi. Niemien välinen etäisyys on lyhimmillään noin 600 metriä. Luotosenjärven pohjoisosassa sijaitsee saarirykelmä, joka on lähes kiinni mantereessa. Luotolan kulttuurimaisemaa lukuun ottamatta Luotosenjärven rannat ovat pääosin metsä- ja suomaata.
Luotosenjärveen virtaa laskuojia ympäristön soilta (Tervamäensuo, Keskisillansuo, Pornotkonsuo). Luotosenjärvi kääntyy alavirtaan järven eteläisimmästä kolkasta, josta alkaa kohti etelää virtaava laskuoja, joka päätyy Vaalimaanjokeen.
Luotosenjärvi (10.003.1.008) kuuluu Vaalimaanjoen yläosan valuma-alueeseen (10.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vaalimaanjoen vesistössä (10). Luotosenjärvi on Vaalimaanjoen yläosan valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Myös Virolahdella on Luotosenjärvi. Se sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä noin 28 kilometriä Luumäen Luotosenjärveltä etelälounaaseen.
Enterprise (Alabama)

Enterprise on kaupunki Alabaman osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 28 711 vuonna 2020. Kaupunki on toinen Coffeen piirikunnan hallintokeskuksista, ja se on väkiluvultaan Coffeen piirikunnan suurin kaupunki.
Väestö.
Vuonna 2020 Enterprisen 28 711 asukkaasta valkoisia oli 68,9 %, mustia 21,9 %, aasialaisia 2,6 % ja alkuperäisasukkaita 0,9 %. Vuonna 2019 8,8 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Ewa Björling

Ewa Björling (s. 3. toukokuuta 1961 Motala) on ruotsalainen entinen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 2002–2014 ja toimi Ruotsin kauppaministerinä vuosina 2007–2014. Koulutukseltaan Björling on hammaslääkäri ja on työskennellyt myös virologian tutkijana Karoliinisessa instituutissa.
Maggie McNamara

Maggie McNamara (18. kesäkuuta 1928 New York – 18. helmikuuta 1978 New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
McNamara syntyi yhdeksi sittemmin eronneiden irlantilais-yhdysvaltalaisten vanhempien neljästä lapsesta. Hän opiskeli Textile High Schoolissa ja aloitti tämän jälkeen uran mallina. Hänen kuvansa oli kahdesti "Lifen" kannessa, minkä seurauksena hän sai myös elokuvatarjouksia, joista kuitenkin kieltäytyi, koska ei kokenut olevansa varma lahjakkuudestaan näyttelijänä. McNamara otti kuitenkin vastaan valmennusta ja saavutti Otto Premingerin huomion.
McNamara esiintyi F. Hugh Herbertin näytelmään pohjautuneessa elokuvassa "The Moon Is Blue" (1953), jonka Otto Preminger tuotti. Preminger tuotti myös näytelmän, jonka Chicagon-tuotannossa McNamara esiintyi roolissaan puolentoista vuoden ajan. Elokuvaa McNamara tähditti yhdessä William Holdenin ja David Nivenin kanssa. Hän pääsi Oscar-ehdokkaaksi. McNamara esiintyi myös Broadway-näytelmässä "The King of Friday's Men" vuonna 1951. Vuonna 1954 hän oli yksi pääosan esittäjistä elokuvassa "Kolme kolikkoa lähteessä". Seuraavana vuonna hän esiintyi elokuvassa "Prince of Players". Pienempi rooli hänellä oli elokuvassa "Kardinaali". Vuonna 1962 McNamara teki toisen Broadway-esiintymisensä näytelmässä "Step on a Crack".
McNamara kuoli lääkkeiden yliannostukseen New Yorkissa. Hän oli asiaa kommentoineen sukulaisensa mukaan ollut masentunut ja sairas useiden vuosien ajan. Näyttelijänä hän ei ollut esiintynyt enää viiteentoista vuoteen vaan oli tehnyt töitä konekirjoittajana. McNamaran avioliitto David Swiftin kanssa päättyi avioeroon.
Korallijatropa

Korallijatropa ("Jatropha multifida") on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon, jatropien ("Jatropha") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta tai osittain kausivihanta sekä jokseenkin sukkulenttinen pensas tai puu. Korallijatropa voi kasvaa korkeimmillaan noin kuusi metriä korkeaksi, mutta viljeltynä se jää tavallisimmin kahdesta kolmeen metriä korkeaksi. Kaikki kasvin osat ovat myrkyllisiä.
Korallijatropa kasvaa luontaisena Meksikossa, Keski-Amerikassa sekä Karibialla.
Korallijatropan eri osia on kerätty luonnosta paikallisesti lääkinnällisiin tarkoituksiin, minkä lisäksi kasvista saadaan maitiaisnestettä. Korallijatropaa käytetään myös koristekasvina. Siinä tarkoituksessa lajia onkin viety eri puolille Vanhan maailman tropiikkia ja paikoitellen laji on levinnyt viljelykarkulaisena luontoon.
Poliittinen ilmasto

Poliittinen ilmasto () on alue, johon yhdistetään kannatusaluetta suurempia merkityksiä. Poliittisen ilmaston alueella tietty puolue on alueella suurimmassa asemassa. Poliittisen ilmaston vaatimukseen kuuluu, että puolue on myös perinteisesti säilyttänyt asemansa.
Vaatimukset.
Suppeammassa merkityksessä käsitteelle on asetettu muitakin vaatimuksia. Suppeuttavassa merkityksessä vaatimus on ollut ettei alue ole täydellisen sosiaalisesti ja poliittisesti homogeeninen, esimerkiksi niin, että yksi väestöryhmä ja puolue hallitsisi aluetta. Poliittisen alueen edellytykseksi on esitetty vaatimusta erilaisista sosiaalisista ryhmistä, jolloin on todennäköisempää, että siellä esiintyy erilaisia poliittisia mielipiteitä, vastakohtaisuutta ja kilpailun mahdollisuutta.
Poliittisen alueen edellytykseksi on myös katsottu, ettei alueen poliittinen pääväri saa johtua syystä, jotka yleisesti maassa säätelevät poliittista mielipiteenmuodostusta, vaan paikallisten taustatekijöiden täytyy olla ratkaisevia.
Käsite.
Käsitettä on ensimmäisenä käyttänyt poliittista ekologiaa tutkinut Andre Siegfried. Siegfriedin mukaan on yhtä lailla olemassa poliittisia alueita, samalla tavalla kuin on geologisia alueita sekä talousalueita. Samoin kuten on luonnonmaantieteellisiä ilmastoja, on myös poliittisia ilmastoja.
Poliittinen alue

Poliittinen alue on poliittisen maantieteen ydinnimike, joka käsittää seuraavat alueet:
Poliittinen alue on luonteeltaan kaavamainen, eikä poliittinen todellisuus aina noudata kuvausta.
Tunnusomaisia piirteitä.
Valtapuolueen asema.
Poliittisen alueen valtaryhmällä on puolellaan useita käytännöllisiä ja psykologisia etuja, jotka vahvistavat sen asemaa. Runsas ja uskollinen äänestäjäkunta on otollista puolueen äänenkannattajien levittämiseksi sekä kantojen vahvistamiseksi. Puolueelle on tarjolla enemmän työntekijöitä ja toimihenkilöitä, joten organisaation luominen ja ylläpitäminen on vähemmän vaikeaa kuin heikoilla alueilla. Puolueen sanoman edistämistä helpottaa, että enemmistöön lukeutuvat ilmaisevat muita auliimmin poliittisia käsityksiään ja puhuvat politiikasta myös toisinajatteleville. Puolueella on käytössään poliittinen perinne, joka vaikuttaa alueella ylisukupolvisesti, sitoo aatteeseen ja luo seudulle sen oloja vahvasti sävyttävän, toisinaan dominoivan, ilmapiirin.
Keskus.
Poliittisella alueella on tavallisesti keskus, jonka merkitys voi olla asianomaisen puolueen järjestöjen, äänenkannattajien ja propagandatoiminnan keskuspaikka. Keskus on tavallisesti edullisessa asemassa valittaessa henkilöitä puolueen johtoon tai parlamenttiin. Mikäli paikkakunta toimii samalla kertaa sekä aatteellisen että käytännöllisen työn keskuksena, se saa helposti keskeisen aseman myös sikäli, että sen välittömässä läheisyydessä suosio on voimakkainta ja kannatus heikkenee välimatkan kasvaessa keskukseen.
Alueen rajat.
Poliittiselle alueelle ei ole helposti osoitettavissa kannatusalueen ulkoreunaa. Rajojen tilalla on usein vaihettumisvyöhyke, jolloin eri puolueiden alueet osaksi peittävät toisensa. Ydinalueiden rajalinjat voivat olla hyvin tarkat ja jyrkät. Ne saattavat liittyä mm. taloudellisiin ja hallinnollisiin rajoihin. Eräissä tapauksissa poliittisest alueet käyvät täydellisesti yksiin tiettyjen taloudellisten ja hallinnollisten alueiden kanssa.
Puolueolot.
Poliittisen alueen perusvärillä on vaikutusta siihen, mitkä puolueet saavat ja missä määrin kannatusta sen piirissä. Joissain tapauksissa alueen yleinen atmosfääri on alttiimpi radikaalimmalle tai maltillisemmalle suuntaukselle.
Osanotto vaaleihin.
Mitä enemmän yksi puolue hallitsee aluetta, sitä vähemmän siellä esiintyy poliittista ristikkäispainetta. Poliittinen yhtenäisyys aktivoi äänestäjiä, kun taas heterogeenisuus ja kilpailu synnyttävät epävarmuutta ja passiivisuutta. Joissain tapauksissa tietty puolue on siinä määrin hallitsevassa asemassa, että kilpailu on lähes olematonta. Tästä syystä niin vähemmistöön kuin enemmistöönkin kuuluvan mielestä on hyödytöntä äänestää, koska vaalien lopputulos on ilmeinen.
Alttoviulusonaatti (Šostakovitš)

Alttoviulusonaatti (op. 147) on Dmitri Šostakovitšin viimeiseksi jäänyt sävellys. Hän laati sen alttoviululle ja pianolle. Šostakovitš sävelsi suurimman osan teoksesta kesäkuun ja heinäkuun 1975 aikana; hän kuoli keuhkosyöpään elokuun 9. päivänä.
Šostakovitš konsultoi sävellystyönsä aikana Beethoven-kvartetin alttoviulisti Fjodor Družininia, jolle hän teoksensa omisti. Säveltäjän toivomuksen perusteella Družinin soitti teoksen ensin yksityisesti 25. syyskuuta ja piti sitten sen julkisen kantaesityksen 1. lokakuuta 1975 Leningradin filharmonikkojen pienessä salissa. Šostakovitš sisällytti teokseensa kaksitoistasäveljärjestelmää hyödyntäen laadittuja teemoja. Scherzon kaltaisessa toisessa osassa säveltäjä kierrätti avausmusiikin hylkäämästään toisen maailmansodan aikaisesta Nikolai Gogolin näytelmään pohjautuneesta "Igroki"-oopperahankkeesta.
Alttoviulusonaatin "Adagio finale" -osaan Šostakovitš sisällytti enimmäkseen pianon vasemman käden osuuteen lainoja omasta toisesta viulukonsertostaan ja kaikista viidestätoista sinfoniastaan. Viimeisellä sivulla Šostakovitš myös lainasi pääteemaa varhaisesta "Sarjastaan kahdelle pianolle" (op. 6), jonka silloin 16-vuotias säveltäjä oli omistanut hiljattain edesmennelle isälleen.
Youssef Asad Alkhatib

Youssef Asad Alkhatib (s. 2000 Palmyra, Syyria) on syyrialaissyntyinen näyttelijä, joka on näytellyt televisiosarjoissa ja Ylioppilasteatterissa. Vuodesta 2021 hän on opiskellut Teatterikorkeakoulussa näyttelijäntyön koulutusohjelmassa.
Alkhatibin ollessa 15-vuotias hänen perheensä päätti lähettää perheen pojat ulkomaille, jotta nämä eivät joutuisi sotimaan Syyrian sotaan. Alkhatib pääsi pakenemaan Syyriasta Kreikkaan ja pääsi sieltä 16-vuotiaana kiintiöpakolaisena Suomeen vuoden 2017 maaliskuussa. Suomessa Alkhatib otti yhteyttä useisiin eri teattereihin ja sai saman vuoden syksyllä osan Suomen kansallisteatterin "Toinen koti" -näytelmästä, joka käsittelee pakolaisten kohtaloita. Seuraavana vuonna Alkhatib näytteli "Tapahtui Palmyrassa" -näytelmässä.
Alkhatib haki Teatterikorkeakouluun kaksi kertaa, mutta ei päässyt valintakokeisiin asti, koska ei osannut suomen kieltä riittävän hyvin. Alkhatibin yrittäessä kolmatta kertaa olivat vaatimukset muuttuneet ja riittävä opetuskielen ymmärtäminen riitti, ja hänet hyväksyttiin opiskelijaksi valintakokeiden perusteella. 
Alkhatib näytteli "Sekasin"-televisiosarjan kolmannella kaudella Omaria sekä sivurooleissa "Nimby"-elokuvassa ja "Rahti"-televisiosarjassa.
Sven Melander

Sven Alarik Melander (30. lokakuuta 1947 Malmö – 31. maaliskuuta 2022 Tukholma) oli ruotsalainen toimittaja, koomikko, televisio-ohjaaja ja näyttelijä. Hän juonsi ruotsalaista televisio-ohjelmaa "Snacka om nyheter".
Sven Melander syntyi ja kasvoi Malmössä Skånessa ja asui Saltsjö-Duvnäsissä. Hänen puolisonsa oli Karin Melander-Hassler, ja he saivat kolme lasta.
Melander kuoli maaliskuussa 2022 syöpään 74-vuotiaana.
Ghost Opera

Ghost Opera on power metal -yhtye Kamelotin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 1. kesäkuuta 2007, 1. kesäkuuta Saksassa ja 4. kesäkuuta Euroopassa ja 5. kesäkuuta Yhdysvalloissa SPV GmbH/Steamhammer Recordsin kautta. Se on Kamelotin ensimmäinen studioalbumi, jolla kosketinsoittaja Oliver Palotai esiintyy, ja viimeinen basisti Glenn Barryn kanssa. Albumilta julkaistiin neljä musiikkivideota kappaleille "Ghost Opera", "The Human Stain", "Rule the World" ja "Love You to Death". 
"Billboard" 200 -listalla albumi nousi sijalle 18 Top Heatseekers -listalla ja sijalle 48 Independent Albums -listalla. 
Ennen albumin julkaisua SPV Records jakoi tiukasti rajoitetun CD-singlen "Ghost Opera" kappaleesta, joka jaettiin Euroopan kiertueelle osallistuneille faneille maalis-, huhti- ja toukokuussa 2007.  Albumi julkaistiin vinyylinä keväällä 2009 "yhdessä" The Black Halon kanssa. 
Rajoitettu painos CD + DVD ja "The Second Coming".
"Ghost Operan" uudelleenjulkaisu Ghost "Opera: The Second Coming" julkaistiin 28. maaliskuuta 2008 Saksassa, 31. maaliskuuta muualla Euroopassa ja 8. huhtikuuta Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Albumi julkaistiin tuplalevynä, jonka ensimmäinen levy sisälsi "Ghost Operan", kuten aiemmin, ja videot kappaleille "The Human Stain" ja "Memento Mori", (kuvattiin Belgradissa, Serbiassa). Toinen levy sisälsi 10 livekappaletta samasta esityksestä sekä kolme bonuskappaletta "Ghost Operasta" ja "The Black Halosta" sekä remixin kappaleesta "Rule the World".
Kokoonpano.
"Ghost Operan" kansivihkosta
Kamelot
vierailevat muusikot.
kuoro
Tuottajat
Poetry for the Poisoned

Poetry for the Poisoned on power metal -yhtye Kamelotin yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin earMUSIC-levymerkillä, (Edelin alamerkki), 10. syyskuuta 2010 Euroopassa ja neljä päivää myöhemmin Pohjois-Amerikassa yhtyeen oman levy-yhtiön KMG Recordingsin toimesta yhdessä Knife Fight Median kanssa. 
Se on viimeinen Kamelot-albumi pitkäaikaisen laulajan ja lauluntekijän Roy Khanin kanssa, joka jätti yhtyeen vuonna 2011, ja ensimmäinen alkuperäisen basistin Sean Tibbettsin kanssa, joka jätti yhtyyen vuonna 1992 ennen ensimmäisen levyn julkaisua ja palasi vuonna 2009, 17 vuoden jälkeen.
Kappaleesta "The Great Pandemonium" nauhoitettiin video, joka julkaistiin yhtyeen virallisella YouTube-kanavalla 6. syyskuuta 2010. 
Rajoitettu kiertueversio.
Vuonna 2011 "uudelleenjulkaisu Poetry for the Poisoned" nimeltään "Poetry for the Poisoned &amp;; Live From Wacken: Limited Tour Edition" julkaistiin 15. huhtikuuta Euroopassa ja 10. toukokuuta Yhdysvalloissa. Albumi julkaistiin tuplalevynä, jonka ensimmäinen levy sisälsi "Poetry for the Poisonedin", kuten aiemmin, ja toinen levy sisälsi 8 livekappaletta keikalta Wacken Open Air 2010 -tapahtumassa.
Kokoonpano.
Kaikki tiedot albumivihkosta
Kamelot.
Vierailevat muusikot
Tuotanto
Silverthorn

Silverthorn on power metal -yhtye Kamelotin kymmenes studioalbumi. Albumi julkaistiin SPV:hen kuuluvan Steamhammer-levy-yhtiön kautta lokakuussa 2012 maailmanlaajuisesti.  Se on ensimmäinen albumi, jolla Tommy Karevik esiintyy laulajana, ja heidän kolmas konseptialbuminsa "Epican" (2003) ja "The Black Halon" (2005) jälkeen. Konsepti ja tarina on alkuperäinen, ja siinä esiintyy 1800-luvun pieni tyttö nimeltä Jolee joka kuolee kaksoisveljiensä todistamassa traagisessa onnettomuudessa. Tarina käsittelee sitä, kuinka tytön varakas perhe käsittelee traagista tapahtumaa, mikä johtaa peittelyyn, salaisuuksiin ja petokseen. Stefan Heilemannin kannessa näkyy aikuinen Jolee. 
Musiikkivideo.
Singlelle "Sacrimony (Angel of Afterlife)" julkaistiin musiikkivideo. Video keskittyy tarinaan, lähinnä päähenkilön Joleen kuolemaan. Videon ensimmäinen osa tapahtuu vuonna 1863, jossa Jolee'n kaksi veljeä lennättävät leijaa talonsa katolla, Jolee liittyy heidän seuraansa ja pian sen jälkeen voimakas tuuli saa yhden veljistä astumaan taaksepäin, työntäen vahingossa Joleen katolta jokeen. Sitten isä kertoo äidille tapauksesta ja työntää häntä karkeasti taaksepäin ennen kuin lyö yhtä pojista, kun taas toinen istuu itkien ja järkyttyneenä tapahtumasta. 25 vuotta myöhemmin vuonna 1888 veljekset, joista toinen on edelleen järkyttynyt, istuvat keskenään, kun heidän isänsä tulee heidän luokseen aikomuksenaan vahingoittaa heitä. Yksi veljistä nousee isäänsä vastaan ja heittää hänet maahan. Isä saa sydänkohtauksen ja kuolee. Videon lopussa yksi veljistä hallusinoi näkevänsä Joleen vankilassa ja halaa häntä mutta paljastuu että hän halaa vain tyhjää ilmaa. Elize Ryd ja Alissa White-Gluz esiintyivät videolla.
Toinen video singlelle "My Confession" julkaistiin 10. heinäkuuta 2013, jossa esiintyy jousikvartettiryhmä Eklipse. 27. elokuuta bändi julkaisi albumin viimeisenä videona "Falling Like The Fahrenheit", joka sisältää hetkiä fanien kanssa ja lavalla.
Kokoonpano.
Kamelot.
Vierailevat muusikot
Silverthorn-lapsikuoro
Silverthorn-kuoro
Tuotanto
Vastaanotto.
Albumi sai pääosin positiivisen vastaanoton, ja kriitikot ylistivät Tommy Karevikin suoritusta uutena laulajana.
Metal Underground ylisti albumia neljällä ja puolella tähdellä viidestä, todeten, että "'Silverthorn' saattaa vaikuttaa eräänlaiselta paluulta "Poetrya" edeltäneisiin uptempo-tyyleihin. " Blabbermouth antoi albumille myös positiivisen arvion sanoen: "Toistaiseksi Kamelot jatkaa ryntäämistä loistomatkansa läpi edelleen kovan fanikunnan aallolla, epäilemättä hengittäen helpottuen, että Roy Khanin odottamaton lähtö ei asettanut tätä yksikköä tien varrelle. Sen sijaan yhtä animoitu Tommy Karevik (Seventh Wonder) astuu Khanin tilalle, käyttää omaa puuskaisten alttojen arsenaaliaan ja nostaa passaggioita pitääkseen Kamelotin hyräilemässä kymmenennellä studioalbumillaan "Silverthorn".
Sybille Schmidt

Sybille Schmidt (s. 31. elokuuta 1967 Apolda, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Schmidt voitti pariaironelosen maailmanmestaruuden Bledissa 1989, Tasmaniassa 1990 ja Wienissä 1991. Kaksi ensimmäistä mestaruuttaan hän saavutti Saksan demokraattisen tasavallan ja kolmannen yhdistyneen Saksan edustajana. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa. Schmidt, Kerstin Müller, Birgit Peter ja Kristina Mundt voittivat loppukilpailussa hopealle sijoittuneen Romanian venekunnan 4,16 sekunnilla.
Birgit Peter

Birgit Peter (s. 27. tammikuuta 1964 Potsdam, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Saksan demokraattista tasavaltaa edustanut Peter sijoittui pariairokaksikossa hopealle vuonna 1981 ja voitti perämiehellisessä pariaironelosessa kultaa vuonna 1982. Aikuisten MM-kilpailuissa hän voitti kolme peräkkäistä kultamitalia pariaironelosessa: Hazewinkelissa 1985, Nottinghamissa 1986 ja Kööpenhaminassa 1987. Soulin olympialaisissa 1988 hän kilpaili pariairokaksikossa Martina Schröterin kanssa ja voitti kultaa 3,88 sekunnin erolla Romanian venekuntaan. Kolmena seuraavana kautena Peter kilpaili yksikössä, jossa hän saavutti MM-hopeaa Bledissa 1989 ja voitti kultaa Tasmaniassa 1990. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti yhdistyneen Saksan edustajana pariaironelosessa olympiakultaa Kerstin Müllerin, Sybille Schmidtin ja Kristina Mundtin kanssa; he voittivat loppukilpailussa hopealle sijoittuneen Romanian venekunnan 4,16 sekunnilla.
Haven (Kamelotin albumi)

Haven on power metal -yhtye Kamelotin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin Pohjois-Amerikassa 5. toukokuuta 2015 ja maailmanlaajuisesti 8. toukokuuta. Albumin on tuottanut Sascha Paeth ja masteroinut Jacob Hansen. Kannen ja kuvituksen on tehnyt Stefan Heilemann ja lisätaiteen/taiton Gustavo Sazes.  Siinä vierailevat Alissa White-Gluz, Troy Donockley ja Charlotte Wessels. Se on myös yhtyeen ensimmäinen albumi Napalm Recordsin kanssa.
"Haven" on yhtyeen viimeinen studioalbumi, jolla Casey Grillo soittaa rumpuja. 
Kokoonpano.
Kaikki Tiedot albumivihkosta
Kamelot.
Muut muusikot
Kuoro
Tuotanto
Kerstin Müller

Kerstin Müller (s. 7. kesäkuuta 1969 Halle, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa olympiakultaa.
Müller voitti Barcelonan olympialaisissa 1992 pariaironelosessa olympiakultaa. Müller, Sybille Schmidt, Birgit Peter ja Kristina Mundt voittivat loppukilpailussa hopealle sijoittuneen Romanian venekunnan 4,16 sekunnilla. Hän voitti pariaironelosessa nuorten maailmanmestaruuden vuonna 1987. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa Račicessa 1993 hän saavutti pariaironelosessa hopeaa.
Kristina Mundt

Kristina Mundt (myöh. Richter, s. 25. tammikuuta 1966 Merseburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän voitti pariaironelosessa kaksi olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta.
Mundt voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa Saksan demokraattisen tasavallan edustajana pariaironelosessa Hazewinkelin MM-kilpailuissa 1985. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti pariaironelosessa Kerstin Försterin, Beate Schrammin ja Jana Sorgersin kanssa kultaa 2,41 sekunnin erolla Neuvostoliiton venekuntaan. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti yhdistyneen Saksan edustajana pariaironelosessa olympiakultaa Kerstin Müllerin, Sybille Schmidtin ja Birgit Peterin kanssa; he voittivat loppukilpailussa hopealle sijoittuneen Romanian joukkueen 4,16 sekunnilla. Mundt saavutti pariaironelosessa vielä MM-hopeaa Račicessa 1993 ja voitti maailmanmestaruuden Indianapolisissa 1994. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 Mundt kilpaili pariairokaksikossa ja sijoittui neljänneksi.
Kristina Richter

Kristina Richter (o.s. Hochmuth, s. 24. lokakuuta 1946) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut käsipalloilija. Hän saavutti kaksi olympiamitalia: hopeaa Montrealissa 1976 ja pronssia Moskovassa 1980. Hän oli Itä-Saksan joukkueen lipunkantaja Moskovan kisojen avajaisissa.
Richter pelasi Itä-Saksan maajoukkueessa 134 ottelua ja teki niissä 880 maalia. Hän kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen vuosina 1971, 1975 ja 1978. Richter saavutti menestystä myös seurajoukkueensa TSC Berlinin pelaajana.
Kristina Richterin puoliso oli pyöräilyvalmentaja Dagobert Richter.
The Shadow Theory

The Shadow Theory on power metal -yhtye Kamelotin kahdestoista studioalbumi. Albumin on tuottanut Sascha Paeth ja se julkaistiin 6. huhtikuuta 2018. Levyllä vierailevat muun muassa Lauren Hart ja Jennifer Haben. 
Se on ainoa studioalbumi, jolla Johan Nunez korvaa pitkäaikaisen jäsenen Casey Grillon rummuissa, joka oli lähtenyt bändistä 5. helmikuuta 2018 etsimään muita musiikillisia ja kiertuemahdollisuuksia ja keskittymään rumpuyhtiöönsä. 
Kokoonpano.
kaikki tiedot albumivihkosta
Kamelot.
Vierailevat muusikot
Kuoro
Miehistö
Sylvia Dördelmann

Sylvia Dördelmann (s. 7. huhtikuuta 1970 Waltrop) on saksalainen kilpasoutaja. Hän saavutti mitalin olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.
Dördelmann saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Länsi-Saksan edustajana pronssia perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1988. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Bledissa 1989 hän sijoittui viidenneksi kahdeksikossa ja kuudenneksi perämiehettömässä nelosessa. Tasmaniassa 1990 hän saavutti perämiehettömässä nelosessa hopeaa. Wienin MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui yhdistyneen Saksan edustajana kahdeksikossa viidenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia.
Dana Pyritz

Dana Pyritz (s. 31. elokuuta 1970 Kühlungsborn, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia ja voitti yhden maailmanmestaruuden.
Pyritz kilpaili kaksissa olympialaisissa. Barcelonassa 1992 hän saavutti kahdeksikossa olympiapronssia. Atlantassa 1996 hän sijoittui samassa luokassa kahdeksanneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa Pyritz kilpaili yhdeksän kertaa vuosina 1993–2003 ja saavutti kuusi mitalia. Hän saavutti kahdeksikossa MM-pronssia Račicessa 1993 ja voitti samassa luokassa kultaa Indianapolisissa 1994. Tampereen MM-kilpailuissa 1995 hän saavutti perämiehettömässä nelosessa hopeaa. Vuosien 1997–1999 MM-kilpailuissa Pyritz sijoittui kahdeksikossa kerran viidenneksi ja kahdesti kuudenneksi. Kolmissa viimeisissä MM-kilpailuissaan hän saavutti kolme pronssia: kahdeksikossa Luzernissa 2001 ja Sevillassa 2002 sekä perämiehettömässä nelosessa Milanossa 2003. 
Dana Pyritzin kaksossisko Anja Pyritz on myös soudun arvokisamitalisti.
Anja Pyritz

Anja Pyritz (s. 31. elokuuta 1970 Kühlungsborn, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen kilpasoutaja. Hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden.
Pyritz kilpaili kaksissa olympialaisissa. Atlantassa 1996 hän sijoittui kahdeksikossa kahdeksanneksi ja Ateenassa 2004 samassa luokassa viidenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa Pyritz kilpaili kahdeksan kertaa vuosina 1993–2003 ja saavutti kolme mitalia. Hän sijoittui perämiehettömässä kaksikossa viidenneksi Račicessa 1993, perämiehettömässä nelosessa viidenneksi Indianapolisissa 1994 ja kahdeksikossa neljänneksi Tampereella 1995. Hän sijoittui kahdeksikossa viidenneksi Aiguebelettessa 1997 ja kuudenneksi Kölnissä 1998. Hän saavutti MM-pronssia kahdeksikossa Luzernissa 2001 ja Sevillassa 2002. Milanossa 2003 hän voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden.
Anja Pyritzin kaksossisko Dana Pyritz on myös soudun arvokisamitalisti.
Terve elämä, puhdas omatunto

Terve elämä, puhdas omatunto on hip hop -yhtye No Smoking Teamin 26. heinäkuuta 2012 julkaisema debyyttialbumi.
Sabrina Mulrain

Irina Sabrina Mulrain (s. 10. kesäkuuta 1978 Moers, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen pikajuoksija, joka kilpaili yksilötasolla 200 metrillä.
Mulrain saavutti vuonna 1997 alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ajalla 23,35 ja vuonna 1999 alle 23-vuotiaiden EM-pronssia ajalla 22,85. Hän kilpaili EM-kilpailuissa 1998 sijoittuen finaalissa kuudenneksi ja MM-kilpailuissa 1999 karsiutuen puolivälierissä. Mulrain edusti Saksaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, joissa hän karsiutui 200 metrillä puolivälierissä sekä pääsi 4 × 100 metrin viestissä finaaliin ja siellä kuudennelle sijalle.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde:
Molly Shannon

Molly Helen Shannon (s. 16. syyskuuta 1964 Shaker Heights, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on näytellyt muun muassa "Saturday Night Live" -viihdeohjelmassa ja kuului sen vakionäyttelijäkaartiin vuosina 1995–2001. Hän sai vuonna 2017 Film Independent Spirit Awards -palkinnon parhaasta naissivuosasta roolistaan ​​elokuvassa "Other People".
Ivanovon pohjoinen lentotukikohta

Ivanovon pohjoinen lentotukikohta () eli Ivanovo-Severnyi (; ICAO: UUDI), on Venäjän Ivanovon alueella, Ivanovon kaupungissa, noin kuusi kilometriä keskustan pohjoispuolella sijaitseva Venäjän ilmavoimien strategisten ilmavalvonta- ja kuljetuskoneiden käyttämä sotilastukikohta. Valtatie A113 (R600) tekee jyrkän mutkan kiertäessään tukikohta-alueen sen länsi- ja pohjoispuolelta. 
Ivanovon pohjoisessa lentotukikohdassa toimivat Venäjän ilmavoimien 144. kaukotutkalentoryhmentti ja 81. lentokuljetusrykmentti. Lentokalustoon kuuluu muassa Berijev A-50 ja A-50U -tiedustelu- ja ilmavalvontakoneita, Iljušin Il-76MD -kuljetuskoneita sekä useita muita kuljetuskonemalleja.
Seili (dokumenttielokuva)

Seili on Lotta Petronellan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2020..
Elokuva kertoo Paraisissa, Seilin saarella sijainneesta laitoksesta, jonne yhteiskuntakelvottomiksi koetut naiset sijoitettiin ja jossa heitä tarkkailtiin.
Henrik Pathirane

Henrik Pathirane (s. 1987) on suomalainen runoilija, kuvataiteilija ja tutkija. 
Pathiranen ensimmäinen kirjamuotoinen runokokoelmateos on Poesian syksyllä 2021 julkaisema "olem". Pathirane on tehnyt runoja video-, sävel- ja tanssitaiteen teoksiin ja näyttelyihin ja harjoittaa kokeellista kustannustoimintaa Humahdus-nimellä. Verkossa julkaistut teokset "Minuutti", "Taudinkuva ja muuta pientä, Taidepuhe" sekä Pathiranen ja Verna Joen muodostaman työparin Joki_Pathirane "Mmmurica" (Käsite-Kirjat, 2020) ovat ilmestyneet myös painetussa muodossa. Pathirane on myös yhtenä tekijänä "Säihkyvät utopiat" -esseekokoelmassa. Jalokiviä &amp; Kiikareita -julkaisussa on julkaistu Pathiranen teksti.
Kuvataiteilijana Pathiranella on ollut yksityisnäyttelyt Galleria Oksasenkatu 11:ssä (2023) ja Galleria Huudossa (2024). Näyttelyissä on ollut esillä muun muassa animaatiota, käsintehtyä paperia ja kirjoituskonetaidetta.
Pathiranen taiteelliset teokset ovat muun muassa tutkineet kaupunkikuvaa. Pathiranen tuotannossa on esiintynyt myös glitchin piirteitä.
Rouvray (Côte-d’Or)

Rouvray on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Montbardin kaupungista lounaaseen.
Kunnan keskustassa on 1100-luvun kappelin paikalle rakennettu kirkko. Saint-Didierin kirkko on sekoitus eri aikakausien rakennustyylejä 1300-luvulta vuoteen 1860, jolloin kirkon laiva rakennettiin. Kirkossa on säilynyt kaksi 1300-luvun lasimaalausta.
Rouvray oli ennen rautatieyhteyksien kehittymistä tärkeä markkinapaikka, jossa oli myynnissä karjaa ja niihin liittyviä maataloustuotteita. Varsinkin 1700-luku oli kunnalle menestyksekästä. Kunnassa oli myös nahkatehdas ja useita kutomatehtaita, sillä raaka-aineet olivat edullisia ja niitä oli paljon saatavilla. Nahkatehdas lopetti toimintansa 1900-luvulle tultaessa, jolloin kemiallinen parkitseminen ohitti vanhan nahankäsittelytavan. Rouvrayssa nahka oli käsitelty tammenkuoresta murskaamalla tehdyllä aineella.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa ("Parc naturel régional du Morvan").
Mari Laaksonen

Mari Laaksonen (s. 1986) on suomalainen runoilija. 
Mari Laaksonen on julkaissut kaksi kokoelmaa ntamo-kustantamon kautta. Esikoisteos oli nimeltään "Galleria Noesis". Laaksosen kolmas kokoelma on Poesian keväällä 2022 julkaisema "Degne". 
Mari Laaksonen on syntynyt 1988 Orivedellä. Hän on opiskellut matematiikkaa ja filosofiaa ja tehnyt pro gradu -työn performativiisuudesta Jacques Derridan filosofiassa 2014. Kirjoittamista hän on opiskellut Oriveden Opiston Kirjoittajalukiossa 2002-2005 ja Tampereen Viita-Akatemiassa 2009-2011. Hänen runojaan on julkaistu kirjallisuuslehti Särössä ja Jyväskylän kirjallisuuden ainejärjestölehdessä Naagassa. Hän sai kunniamaininnan J. H. Erkon kirjoituskilpailussa 2013 ja on vuoden 2013 Lavarunouden Suomen mestari.
Saint-Andeux

Saint-Andeux on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 36 kilometriä Montbardin kaupungista lounaaseen.
Saint-Andeux'n kirkko on peräisin 1500-luvulta. Kirkon kuori, laiva ja kaksi kappelia muodostavat latinalaisen ristin. Pohjoinen kappeli avattiin vuonna 1843, ja laivaa laajennettiin vuonna 1861.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa ("Parc naturel régional du Morvan").
Saint-Didier (Côte-d’Or)

Saint-Didier on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 44 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.
Pyhälle Didierille omistettu seurakuntakirkko rakennettiin uudelleen vuonna 1847 vanhan kappelin tilalle. Kirkolta on näköala lammelle, jossa on vanha mylly. Vuonna 1900 lampea käytettiin vielä puutavaran uittoon. Tuolloin kunnassa oli viisi majataloa ja väkiluku oli 815 asukasta. Kunta oli tuolloin vilkas ja siellä toimi kaksi myllyä, viisi puukenkien valmistajaa, iestehdas, kaksi puuhiiliyritystä, kaksi karjakauppiasta, kolme pyöräntekijää ja kaksi muuraria.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa ("Parc naturel régional du Morvan").
Oscodan piirikunta

Oscodan piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 219 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Mio ja suurin kunta on Big Creek Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö.
Vuonna 2020 Oscodan piirikunnan 8 219 asukkaasta valkoisia oli 96,7 %, alkuperäisasukkaita 1,0 %, mustia 0,5 % ja aasialaisia 0,2 %. Vuonna 2019 7,8 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Erika Fisch

Erika Fisch (myöh. Claus, 29. huhtikuuta 1934 Hannover – 9. marraskuuta 2021 Hannover) oli saksalainen pikajuoksija, pika-aitajuoksija ja pituushyppääjä.
Jaetun Saksan aikana Länsi-Saksaa edustanut Fisch saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hopeaa Länsi-Saksan pikaviestijoukkueessa ja jaetun pronssisijan 80 metrin aitajuoksussa. Pituushypyssä hän sijoittui EM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 1954 ja 12:nneksi vuonna 1958. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 Fisch oli pituushypyssä neljäs. Hän ei pystynyt loukkaantumisen vuoksi kilpailemaan Melbournen pikaviestissä, missä muutama kuukausi ennen olympialaisia maailmanennätyksen juossut Saksojen yhteisjoukkue olisi ollut hänen vahvistamanaan ennakkosuosikkien joukossa. Saksan mestaruuksia Fisch voitti kaksinumeroisen määrän. Hän kuoli Hannoverissa 87-vuotiaana 9. marraskuuta 2021.
Montmorencyn piirikunta

Montmorencyn piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 9 153 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Atlanta ja suurin kunta on Hillman Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö.
Vuonna 2020 Montmorencyn piirikunnan 9 153 asukkaasta valkoisia oli 96,6 %, alkuperäisasukkaita 0,8 %, mustia 0,6 % ja aasialaisia 0,3 %. Vuonna 2019 1,5 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Laken piirikunta (Michigan)

Laken piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 12 096 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Baldwinin kylä ja suurin kunta on Pleasant Plains Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö.
Vuonna 2020 Laken piirikunnan 12 096 asukkaasta valkoisia oli 87,9 %, mustia 8,0 %, alkuperäisasukkaita 0,9 % ja aasialaisia 0,3 %. Vuonna 2019 2,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Raimo Sarmas

Raimo Einari Sarmas (17. syyskuuta 1931 Helsinki – 4. lokakuuta 1994 Tampere) oli suomalainen trumpettitaiteilija ja pedagogi. Hän toimi Tampereen kaupunginorkesterissa trumpetin äänenjohtajana 1960–1974 ja Tampereen konservatorion trumpetinsoiton lehtorina 1974–1990 . Sarmas oli perustamassa Tampere Big Bandiä vuonna 1984 yhdessä Jarno Sinisalon ja Risto Tannerin kanssa.
Sarmas palkittiin Muusikkojen liiton tunnustuspalkinnolla vuonna 1987. Kansainvälinen "Raimo Sarmas -trumpettikilpailu" on järjestetty Lieksan Vaskiviikoilla neljästi vuodesta 1999 alkaen.
Crawfordin piirikunta (Michigan)

Crawfordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 12 988 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Graylingin kaupunki ja suurin kunta on Grayling Charter Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö.
Vuonna 2020 Crawfordin piirikunnan 12 988 asukkaasta valkoisia oli 96,0 %, mustia 0,9 %, alkuperäisasukkaita 0,8 % ja aasialaisia 0,8 %. Vuonna 2019 2,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Banská Štiavnica (piiri)

Banská Štiavnican piiri () on Slovakian piiri Banská Bystrican alueella. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 16 069.
Banská Štiavnican piirillä on Slovakian sisällä yhteistä rajaa Krupinan, Levicen, Žarnovican, Žiar nad Hronomin sekä Zvolenin piirien kanssa.
Vuoden 2010 lopussa Banská Štiavnican piirin asukkaista 51,7 prosenttia oli naisia ja noin 48,3 prosenttia miehiä. Vuoden 2011 lopussa piirin väestöstä 88,7 prosenttia oli slovakkeja. Alle 14-vuotiaiden osuus väestöstä oli vuoden 2011 lopussa 14,4 prosenttia, 15–64-vuotiaiden 72,7 prosenttia ja yli 65-vuotiaiden 12,9 prosenttia ja väestön keski-ikä oli 39,5 vuotta. Banská Štiavnican piirin väkiluvun ennakoidaan pienenevän 14 166 asukkaaseen vuoteen 2040 mennessä.
Kunnat.
Banská Štiavnican piirin 15 kuntaa. Ne kunnat, jotka ovat myös kaupunkeja ovat luettelossa lihavoituja.
Milly-sur-Bradon

Milly-sur-Bradon on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 151 asukasta vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 10,4 neliökilometriä.
Milly-sur-Bradonin naapurikunnat ovat Fontaines-Saint-Clair, Dun-sur-Meuse, Lion-devant-Dun, Mouzay, Murvaux ja Sassey-sur-Meuse. Kunnan korkeus merenpinnasta on 169–338 metriä.
Milly-sur-Bradonin väkiluku on pienentynyt 76 asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 227 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 53 prosenttia oli naisia ja 47 prosenttia miehiä. Suurin ikäryhmä oli 45–59-vuotiaat.