tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dmytro Pavlytško

Dmytro Vasylovytš Pavlytško (; 28. syyskuuta 1929 Stopczatów, Stanisławówin voivodikunta, Puola – 29. tammikuuta 2023) oli ukrainalainen runoilija ja Ukrainan 1960- ja 1980-lukujen renessanssin ajan aktivisti. Myöhemmin hän toimi politiikassa. Hänen tyttärensä oli kriitikko, feministi Solomija Pavlytško.
Pavlytško valmistui 1953 Lvivin yliopiston kielitieteellisestä tiedekunnasta ja työskenteli "Žovten"-lehdessä. Hän oli 1971–1978 "Vsesvitin" päätoimittaja. Hän aloitti 1986 Neuvostoliiton kirjailijaliiton sihteerinä ja vuonna 1988 Ukrainan kirjailijaliiton sihteerinä. Hän oli 1989–1990 Ševtšenkon ukrainan kielen seuran puheenjohtaja. Hänet valittiin 1990 Ukrainan korkeimpaan neuvostoon Verh’ovna Radaan, ja hän toimi ulkoasiain komission puheenjohtajana. Hän oli edustajana Ukrainan korkeimmassa neuvostossa vuoteen 1999 ja uudestaan 2005–2006. Vuosina 2006–2011 hän oli Ukrainan ulkomaankoordinaationeuvoston puheenjohtaja.
Pavlytško julkaisi runokokoelmia ja kirjallisuuskritiikkikokoelmia. Hän kirjoitti myös elokuvakäsikirjoituksia ja lastenkirjallisuutta. Hän kääni kirjallisuutta ukrainaksi, esimerkiksi José Martía, Hristo Botevia, Pavol Országh Hviezdoslavia ja William Shakespearea. Pavlytškon runoja on kehuttu muun muassa niiden sanastollisesta rikkaudesta ja hienostuneesta kielestä. Hän toimi 1980-luvun lopulta alkaen ukrainalaisen kulttuurin ja ukrainan kielen edistämiseksi ja vastusti venäläistämistä.
Candice Patton

Candice Kristina Patton (s. 24. kesäkuuta 1988 Jackson, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa pääroolissa televisiosarjassa "The Flash".
Nuoruus.
Patton varttui Planossa Texasissa. Hän opiskeli Dallasissa Southern Methodist Universityssa ja suoritti näyttämötaiteen BFA-tutkinnon.
Ura.
Patton osallistui toukokuussa 2004 ensimmäisen yliopistovuoden jälkeen CBS:n Soap Star Screen Testiin, joka on yliopisto-opiskelijoille tarkoitettu valtakunnallinen kilpailu, jossa tavoitellaan roolia saippuaoopperassa "The Young and the Restless". Patton voitti kilpailun Ethan Rainsin kanssa. Pattonilla oli vuonna 2008 päärooli WB:n verkkosarjassa "Sorority Forever" ja rooli riippumattomassa elokuvassa "Commander and Chief".
Patton valittiin moniin televisiosarjoihin, mukaan lukien saippuaoopperaan "Kauniit ja rohkea". Hän on näyttellyt vuodesta 2014 Iris West-Allenia sarjassa "The Flash". Roolin ansiosta hän saanut esiintymisiä muissa "Arrowverse"-ohjelmissa, kuten "Arrow", "Supergirl" ja "Legends of Tomorrow" Crisis on Earth-X crossover -tapahtumassa. Kolmannen kauden jaksossa "Duet" hän esitti gangsterien tytärtä Millie Fossia unelmamaailman skenaariossa.
Vuonna 2017 Candicen rooli Iris Westina palkittiin Saturn-palkinnolla parhaasta televisiosivuosasta.
Vapaaehtoistyö.
Patton perusti vuonna 2017 yhdessä Arrowverse-tovereidensa kanssa verkkoyhteisö Shethorityn ("She + Authority"), jota luonnehditaan "positiiviseksi paikaksi naisille ja naisellisille ihmisille inspiroida, voimaannuttaa ja jakaa. Yhteisössä naiset jakavat omia tarinoitaan ja kokemuksiaan. Shethorityllä on oma vaatelinja, jonka tuotot lahjoitetaan voittoa tavoittelemattomille järjestöille, jotka taistelevat tyttöjen ja naisten oikeuksien puolesta, kuten Girls Not Brides ja Girls, Inc.
Walkerville (Montana)

Walkerville on kunta ("town") Montanan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 1 396 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Silver Bow’n piirikunnassa, ja Butten kaupunki ympäröi sitä joka puolelta.
Väestö.
Vuonna 2020 Walkervillessä asui 639 asukasta ja 296 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 47,5 vuotta ja kotitalouksien mediaanitulot olivat 32 667 dollaria. 0,5 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia.
Bit-slice

Bit-slice-prosessori (BSP) on suoritin, joka yhdistää pienemmän sanaleveyden suorittimia muodostamaan suuremman sanaleveyden suorittimen.
Yksinkertaisia aritmeettis-loogisen yksikön sisältäviä "kaskadi"-suorittimia kuten 4-bittistä voi yhdistää muodostamaan 8-, 16- tai 32-bittisen suorittimen.
Bit-slice -prosessoreita esiteltiin 1970-luvulla. Menetelmää käytettiin kun ei vielä ollut mahdollista mahduttaa suurempaa suoritinta yhdelle piirille: bit-slice -prosessoria käytetään osana suorittimen rakentamiseen. Bit-slice sijoittui välimaastoon kokonaisen mikroprosessorin ja TTL-logiikalla rakentamisen välille. Bit-slice-prosessoreita käytettiin minitietokoneissa ja useissa muissa järjestelmissä 1970- ja 1980-luvulla, mutta tekniikka vanhentui kun CMOS-tekniikan kehittyminen mahdollisti nopean suorittimen valmistamisen yhdelle mikropiirille.
Eräitä bit-slice-prosessoreita ovat AMD Am2901, 74181 ja MMI 5701 sekä MMI 6701.
Paul Eriksson (merenkulkuneuvos)

Paul Leander Eriksson (23. tammikuuta 1880 Vestanfjärd – 20. elokuuta 1970 Turku) oli suomalainen merikapteeni ja yritysjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen.
Erikssonin isä oli laivuri Leander Eriksson ja puolisot 1901–1946 Aino Johanna Nikula ja vuodesta 1948 Anna Anita Branting. Eriksson lähti merille 13-vuotiaana ja suoritti Turussa aliperämiehen tutkinnon vuonna 1899 ja yliperämiehen tutkinnon vuonna 1900. Merikapteenin ja höyrylaivan päällikön tutkinnot hän suoritti vuonna 1903. Eriksson työskenteli useilla eri aluksilla ja osti vuonna 1910 Alexander G. Zachariassenin kanssa parkkilaivan, joka purjehti Australiaan ja Chileen. Hän toimi merenkulkualalla aina vuoteen 1931 asti, jolloin hän myi laivayhtiön osuutensa ja siirtyi maanviljelijäksi Vihtiin. Alalle hän palasi tullessaan Vaasan Laiva -yhtiön toimitusjohtajaksi vuonna 1932, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1953 asti. Eriksson sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1950.
Columbanus

Pyhä Columbanus eli Columba nuorempi (543 Länsi-Leinster, Irlanti – 21. marraskuuta 615 Bobbio, Italia) oli irlantilainen pyhimys, kirjoittaja, apotti ja Bobbion luostarin perustaja. Hän oli aatelista syntyperää, komea ja sai klassisen koulutuksen Clonardissa. Naiserakon neuvosta ja hän päätti vetäytyä maailmasta perheensä vastustuksesta huolimatta ja toimi munkkina Lough Ernessä ja Bangorissa. Hän teki lähetystyötä Ranskassa ja Sveitsissä sekä saarnasi areiolaisia vastaan Italiassa. Mies perusti luostarin Bobbiossa Apenniineillä jossa hän pysyi kuolemaansa asti joka tapahtui luonnollisista syistä. Columbanuksen kerrotaan tehneen useita ihmeitä ja ihmeitä on raportoitu myös hänen haudallaan. Miehen kirjallista tuotantoa on säilynyt kuten saarnoja, kirjeitä, runoja ja luostarisääntö. Columbanuksen elämästä on kirjoittanut italialainen munkki Jonas joka eli Columbanuksen välittömän seuraajan aikana. Hän on moottoripyöräilijöiden ja Italian Barginon ja Bobbion suojeluspyhimys ja suojeluspyhimys tulvia vastaan. Columbanus eli seuraavien 10 paavien hallintokausien aikana: Vigilius (537–555), Pelagius I (556–561), Johannes III (561–574), Benedictus I (575–579), Pelagius II (579–590), Gregorius Suuri (590–604), Sabinianus (604–606), Bonifacius III (607), Bonifacius IV (608–615) ja Deusdedit (615–618). Miehen muistopäivää on vietetty 2. heinäkuuta, 21. marraskuuta, 23. marraskuuta ja 24. marraskuuta.
Closure / Continuation

Closure/Continuation on brittiläisen Porcupine Treen studioalbumi, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2022.
Pyhäjärvi (Suojoen vesistö)

Pyhäjärvi (lyydiksi "Pühäŕv(i)", ) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Pyhäjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 9,9 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 40,6 neliökilometriä, keskisyvyys 6,8 metriä ja suurin syvyys 17,2 metriä.
Pyhäjärveen virtaa neljä puroa. Se laskee kapeikon kautta Peltoisenjärveen. Kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, made, ahven, kiiski ja kivisimppu. Pohjoisrannalla sijaitseva Pyhäjärven taajama laskee järveen jätevetensä.
The God Machine

The God Machine on Blind Guardianin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 2. syyskuuta 2022.
Lisminjärvi

Lisminjärvi (lyydiksi "Lidžmind’äŕvi", ) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Pyhäjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 16,8 neliökilometriä, keskisyvyys 6,8 metriä ja suurin syvyys 21,1 metriä.
Lisminjärvi virtaa puron kautta Peltoisenjärveen. Sen kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, made, kuha, ahven ja kiiski. Pyhäjärven taajama ottaa järvestä käyttövetensä.
Silver Bow’n piirikunta

Silver Bow’n piirikunta () on Yhdysvaltojen Montanan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 35 133 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Butten kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1881. Butten kaupungin ja Silver Bow’n piirikunnan hallinnot on yhdistetty, ja Silver Bow’n piirikunta onkin ns. yhdistetty kaupunki-piirikunta ().
Väestö.
Vuonna 2020 Silver Bow’n piirikunnan 35 133 asukkaasta valkoisia oli 93,7 %, alkuperäisasukkaita 2,3 %, aasialaisia 0,7 % ja mustia 0,7 %. 2,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Lengerich (Westfalen)

Lengerich on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Liikenteellisesti suotuisalla paikalla sijaitsevan Lengerichin teollinen rakenne on monimuotoinen.
Maantiede.
Lengerich sijaitsee Nordrhein-Westfalenin pohjoisosassa noin 130 kilometriä Düsseldorfista koilliseen ja 30 kilometriä Münsteristä pohjoiskoilliseen. Etäisyys Hampurista on noin 210 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 250 kilometriä.
Lengerich koostuu kahdestatoista kaupunginosasta. Kanta-Lengerich sijaitsee kaupungin pohjoisosassa, kaupunginosat ovat maalaiskyliä erillään Lengerichin keskustan kaupunkirakenteesta.
Historia.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Lengerichista on vuodelta 1147. Paikkakunta sijaitsi liikenteellisesti otollisella paikalla Münsterin ja Osnabrückin välissä. Se kuului Tecklenburgin kreivikuntaan, joka liitettiin Preussiin 1707. Lengerich sai kaupunkioikeudet 13. toukokuuta 1727. Seuraavan vuosisadan aikana liikenneyhteydet paranivat ja kaupungin elinkeinoelämä monipuolistui. 1900-luvun jälkipuoliskolla kaupunki koki rakennemuutoksen ja voimakkaan talouskasvun.
Lengerichin arkkitehtuuria edustaa muun muassa Evangelische Stadtkirche Lengerich (evankelinen kirkko), jonka historia alkaa keskiajalta. Kaupungin vanha raatihuone on vuodelta 1897. Lengerichin kulttuurikeskuksena toimii Gempthalle, joka on rakennettu entisiin teollisuustiloihin.
Talous ja liikenne.
Lengerichissa harjoitetaan muun muassa koneenrakennusta, muoviteollisuutta ja sementtiteollisuutta. Lengerichin rautatieasema, Bahnhof Lengerich, sijaitsee rataosuudella Wanne-Eickel–Hampuri. Moottoritie BAB 1 kulkee kaupungin halki ja siltä on suora yhteys kaupungin katuverkkoon. Münster/Osnabrückin lentoasema sijaitsee Lengerichin länsipuolella Grevenin koillisosassa.
Lengerich (Emsland)

Lengerich on kunta Ala-Saksin osavaltiossa luoteisessa Saksassa. Se on osa Lengerichin kuntayhtymää (Samtgemeinde Lengerich).
Maantiede.
Lengerich sijaitsee Ala-Saksin länsiosassa noin 150 kilometriä Hannoverista länteen. Etäisyys Hampurista on noin 200 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 240 kilometriä. Emslandin suurin kaupunki, Lingen, sijaitsee noin 15 kilometriä Lengerichista länteen.
Historia.
Lengerichin nykyisin kuntakeskuksen tienoille rakennettiin vuoden 800 jälkeen puinen kappeli, joka korvattiin vuoden 1000 paikkeilla kivikirkolla. Ensimmäinen asiakirjamaininta Lengerichista on vuodelta 890 muodossa Lengirichi. Paikkakunta kuului keskiaikana Tecklenburgin kreivikuntaan ja Schmalkaldenin sodan jälkeen Lingenin kreivikuntaan. 1800-luvun alun ranskalaisvallan jälkeen Lengerich kuului Hannoverin kuningaskuntaan. Paikkakunnan huomattavia historiallisia rakennuksia on 1870-luvulla rakennettu St. Benediktin kirkko, joka edustaa uusgotiikkaa.
Vahatjärvi

Vahatjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Jessoilan kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 24,5 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 7 480 neliökilometriä, keskisyvyys 1,4 metriä ja suurin syvyys 6,8 metriä.
Järven kautta virtaa Suojoki. Siihen laskee myös Säpsänjoki ja muutamia puroja. Pohjaa peittävät muta, hiekka, kivet, savi ja järvimalmi. Matalilla rannoilla on runsaasti vesikasveja.
Kalalajeja ovat lohi, siika, muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, pasuri, seipi, turpa, mutu, sulkava, kivennuoliainen, made, kuha, ahven, kiiski ja kivisimppu. Järvellä harjoitetaan kotitarve- ja virkistyskalastusta.
Sorsajärvi (Varkaus)

Sorsajärvi on paikoin syvä metsäjärvi Varkaudessa Pohjois-Savon eteläosassa. Sen pinta-ala on 65 hehtaaria. Etäisyys Kuopiosta on 69 kilometriä eteläkaakkoon.
Maantiede.
Sorsajärven pituus kaakosta luoteeseen on kaksi kilometriä. Itäosa on länsiosaa leveämpi. Ainoa nimetty lahti on järven itäisimmässä osassa sijaitseva Mustalahti. Noin neljäsosa Sorsajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven itäosa on länsiosaa syvempi ja syvin kohta, 32 metriä, sijaitsee järven itäisimmässä osassa. Järven länsiosassa on 10–12-metrisiä syvänteitä.
Sorsajärven saariluku on kaksi. Saaret ovat pieniä ja niillä ei ole karttanimiä. Sorsajärveä ympäröi metsämaa, rannoilla on harvakseltaan pientaloja. Sorsajärvi laskee etelään järven eteläisimmästä osasta alkavaa ojaa pitkin.
Sorsajärven vesitilavuus on 4 799 000 kuutiometriä.
Sorsajärvi (04.211.1.084) kuuluu Haukiveden lähialueeseen (04.211), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Haukiveden alue (04.21) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Haukiveden lähialueeseen kuuluu 128 vähintään hehtaarin laajuista järveä, kolme niistä on yli neliökilometrin laajuisia. Laajin on Saimaaseen kuuluva Haukivesi, toiseksi laajin on Palvalahti jota seuraa Kosulanlampi ja Suuri Tiemasjärvi. Sorsajärvi on viidenneksi laajin.
Varkauden Sorsajärvi on laajin Suomen kahdeksasta Sorsajärvestä.
Diogeneestä ja hyveestä

Diogeneestä ja hyveestä () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee hyveitä kyynisen filosofian näkökulmasta.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen "Diogeneestä ja hyveestä" hän kirjoitti mitä ilmeisimmin ollessaan kyynikon kaltaisena kiertelevänä maanpakolaisena sen jälkeen, kun keisari Domitianus karkotti hänet Roomasta. Tämä käy ilmi muun muassa siitä, että hän vertaa omaa asemaansa kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaiseen. Puheessa on paljon yhtäläisyyksiä Dionin "Isthmialaiseen puheeseen". Siksi on ajateltu, että puheet olisivat syntyneet suunnilleen samoihin aikoihin.
Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 8. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Dion aloittaa kertomalla Diogeneen vaiheista Ateenassa, jossa hän kuunteli Antistheneen opetuksia. Antistheneen kuoleman jälkeen Diogenes siirtyi Korinttiin. Hän katsoi, että viisaan tulee asettua sinne, missä typeryksiä on eniten, jotta voi nuhdella heitä heidän tietämättömyydestään. Tämän jälkeen Dion kertoo Diogeneen käynnistä Isthmian kisoissa. Diogenes meni kisapaikallekin vain parantaakseen ihmisiä heidän tyhmyydestään. Kysyjille hän vastasi tulleensa paikalle kilpailemaan hänkin, hänen vastustajansa olivat nimittäin elämän koettelemukset, kuten nälkä, kylmä ja köyhyys, ja kaikkein suurimpana nautinnonhalu. Suurimmalle osalle ihmisistä ne olivat hirvittäviä ja voittamattomia vastustajia, päin vastoin kuin hänelle.
Taisteluaan näitä vastustajia vastaan Diogenes vertaa teoksessa Herakleen urotöihin. Kun Diogenes esitetään kertomassa, kuinka hän kesti nälkää, janoa ja köyhyyttä, ja kuvaamassa näitä urotöitä, Dionin yleisö ajatteli varmasti Dionia itseään; ja Heraklesta tyrannisoineen Eurystheuksen kohdalla he ajattelivat varmasti Dionin karkottanutta Domitianusta.
Puheessa "Diogeneesta ja hyveestä", samoin kuin "Isthmialaisessa puheessa", esiintyy Isthmian juhliin osallistunut Diogenes. Siinä missä viimeksi mainittu käsittelee erityisesti Diogeneen opetusmenetelmää, "Diogeneestä ja hyveestä" keskittyy tämän opetusten aiheisiin. Samalla kumpikin puhe tuo esille sen, kuinka Diogenes käytti joukkokokoontumisia ajattelunsa esilletuomiseen. Puheet myös tekevät samat viittaukset lääkereihin sekä koiriin, joista kyynikot saivat nimensä.
Ihmisistä juhlissa ja pidoissa

Ihmisistä juhlissa ja pidoissa () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee ihmisten luonteenlaatua.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe "Ihmisistä juhlissa ja pidoissa" on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 27. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
"Ihmisistä juhlissa ja pidoissa" on lyhyt puhe. Dion aloittaa toteamalla, että ihmisten luonteenlaatu tulee parhaiten näkyväksi niin yleisissä juhlissa ("panēgyris") kuin yksityisillä kutsuilla eli pidoissa ("symposion"). Pidot paljastavat, että monet tulevat niihin vain juomaan. Puheliaat taas löytävät illallisvieraista itselleen yleisön pitääkseen loputtomia ja pitkästyttäviä puheita. Kolmannet rasittavat muita laulamalla, oli se sitten nuotilleen tai nuotin vierestä. Yleisissä juhlissa puolestaan on monenlaista esiintyjää, jotka yrittävät saada ihmisten huomion, rasittaen niitä, jotka ovat tulleet juhlille saadakseen niistä virkistystä. Järkevät ja järkeviä puhuvat ihmiset moinen häly vain ajaa muualle. Lopuksi Dion nostaa esille filosofien osan tällaisessa huomiokilpailussa: Suurin osa ihmisistä suhtautuu filosofeihin kuin lääkäreihin — ihmiset haluavat kuunnella filosofien opetuksia vasta, kun heitä kohtaa joku kärsimys tai muu yleisesti pahana pidetty asia.
Isthmialainen puhe

Isthmialainen puhe (, ”Diogenes eli Isthmialainen (puhe)”) on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka kyseenalaistaa kilpailut ja palkinnot onnen lähteenä kyynisen filosofian näkökulmasta.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. "Isthmialainen puhe" liittyy Korintin lähellä järjestettyihin Isthmian kisoihin, jotka ovat keskeisesti esillä myös Dionin puheessa "Diogeneestä ja hyveestä". Monien yhtäläisyyksien vuoksi on ajateltu, että puheet olisivat syntyneet suunnilleen samoihin aikoihin.
Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 9. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Puheessa Dion kertoo kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaisen menneen Isthmian kisoihin havainnoimaan ihmisiä, sillä suurissa kokoontumisissa ihmiset ovat paljaimmillaan ja näin helpoimmin parannettavissa filosofialla. Hänet tunnettiin terävästä kielestään, ja monet tulivat hupailumielessä keskustelemaan hänen kanssaan. Lopulta Diogenes seppelöi itsensä männynlehväseppeleellä, jota käytettiin kisapalkintona. Kun häntä kiellettiin sillä perusteella, ettei hän ollut voittanut mitään, hän sanoi voittaneensa köyhyyden, maanpaon, himon, nautinnon ja monia muita sellaisia asioita. Kun Diogenes sitten kohtasi stadionjuoksun voittajan, hän alkoi kiusata tätä sanomalla, ettei voitto tehnyt tästä yhtään järkevämpää tai parempaa niissä asioissa, jotka Diogenes itse oli voittanut filosofiansa avulla. Kun juoksija kehui olevansa nopein, Diogenes sanoi, ettei hän ollut nopeampi edes jänistä. Juoksijan sitten puolustauduttua sanomalla olevansa nopein ihmisistä, Diogenes sanoi sen olevan sama kuin kehuisi olevansa nopein muurahaisista tai nopein rammoista.
"Isthmialaisessa puheessa", samoin kuin puheessa "Diogeneesta ja hyveestä", esiintyy Isthmian juhliin osallistunut Diogenes. Siinä missä viimeksi mainittu käsittelee Diogeneen opetusten aiheita, "Isthmialainen puhe" keskittyy enemmän tämän opetusmenetelmään. Samalla kumpikin puhe tuo esille sen, kuinka Diogenes käytti joukkokokoontumisia ajattelunsa esilletuomiseen. Puheet myös tekevät samat viittaukset lääkereihin sekä koiriin, joista kyynikot saivat nimensä.
Onnellisuudesta

Onnellisuudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee nimensä mukaisesti onnellisuutta.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen "Onnellisuudesta" arvellaan olevan peräisin siltä ajalta, kun Dion oli maanpaossa ja toimi kiertelevänä opettajana. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 24. Dion kirjoitti myös toisen onnellisuutta käsitelleen puheen, "Viisaan ihmisen onnellisuudesta" (puhe 23).
Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana sen mukaan nimettyä Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Dion sanoo, että suurin osa ihmisistä valitsee elämänuransa ajattelematta ensin sitä tärkeää kysymystä, millaisia heidän tulisi olla ja millaista ihmisen elämän tulisi olla, ja mikä on suurin hyvä, ideaali jota kohti elämässä tulisi pyrkiä. Useimmat keskittyvät vain omaan erikoisalaansa, kuten puhetaito, sodanjohto, maanviljely tai musiikki. He voivat harjoittautua ammatissaan taitaviksi, mutta eivät silti muutu sillä hyviksi ja viisaiksi eivätkä tiedä, millainen on hyveellinen ja järkevä ihminen. Ainoastaan ihminen, joka tietää, mikä suurin hyvä on ja alistaa kaiken muun sille, voi saavuttaa todellisen menestyksen ja onnellisuuden, riippumatta elämänurasta.
Orjuudesta ja vapaudesta

Orjuudesta ja vapaudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee orjuutta ja vapautta stoalaisen moraalifilosofian näkökulmasta.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen "Orjuudesta ja vapaudesta" katsotaan syntyneen todennäköisesti aikana, jolloin Dion oli maanpaossa ja toimi kiertelevänä opettajana, ja opetti erityisesti moraalifilosofiaa epämuodolliseen tapaan. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 14. Hän kirjoitti myös toisen samannimisen puheen, "Orjuudesta ja vapaudesta II" (; numero 15).
Nämä kaksi tutkielmaa ovat päälähteitä sille stoalaiselle opille, että ainoastaan viisas ihminen on todella vapaa. Oppi esiintyy myös Pseudo-Filon Aleksandrialaisen teoksessa "Siitä, että jokainen hyvä ihminen on vapaa" (), Ciceron teoksessa "Stoalaisia paradokseja" ("Paradoxa stoicorum"), Pseudo-Plutarkhoksen teoksessa "Hyvästä syntyperästä" () sekä Epiktetoksen "Keskustelussa" 4.1. On ehdotettu, että kaikki mainitut kohdat palautuisivat yhteen stoalaiseen lähteeseen, elleivät peräti tätäkin varhaisempaan kyyniseen lähteeseen. Ainakin Pseudo-Filon vaikuttaa hyödyntävän kyynikkofilosofi Bionin teosta "Orjuudesta" ().
Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Kirjoitus jakautuu kahteen osaan: sen alussa Dion puhuu ensin itse, ja tämän jälkeen hän keskustelee aiheesta jonkun toisen kanssa. Dion aloittaa sanomalla, ettei suurin osa ihmisistä tiedä vapauden ja orjuuden todellisia määritelmiä. Hän aloittaa sellaisista yleisistä vapauden määritelmistä, että vapaa ihminen ei ole kenenkään alamainen, ei ota käskyjä keneltäkään ja tekee mitä itse haluaa. Kuitenkin vapaakin mies tottelee esimerkiksi sodassa kenraalia, laivassa kapteenia ja sairaana lääkäriä.
Tämän jälkeen Dionin keskustelukumppani yrittää esittää uuden määritelmän: se jolla on valta tehdä mitä haluaa (ainakaan jos laki ei kiellä sitä), on vapaa, ja jolla ei ole tuota valtaa, on orja. Dion huomauttaa, ettei vapautta voi olla se, että tekee jotakin häpeällistä ja sopimatonta, vaikka se olisikin lain mukaista. Käsiteltyään asiaa näin jonkun aikaa Dion lopulta esittää oman näkemyksensä, jonka mukaan vapaus on sitä, että tietää, mikä on sallittua ja mikä kiellettyä, kun taas orjuus on tämän vastakohta.
Tämän jälkeen Dion käyttää kuningasta esimerkkinä vapaasta miehestä ja pyrkii osoittamaan, että paradoksaalisesti kuningas, eli vapaa mies, voi olla vapaa myös, vaikka olisi vankilassa tai muutoin häpeällisen kohtelun kohteena.
Tyranniasta

Tyranniasta (, ”Diogenes eli Tyranniasta”) on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee tyrannin onnetonta asemaa suhteessa yksinkertaiseen, kyynikoille tyypilliseen elämäntapaan.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe "Tyranniasta" on todennäköisesti syntynyt aikana, jolloin Dion oli kiertelevänä kyynikkomaisena maanpakolaisena, sillä puheen monet viittaukset kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelaiseen sopivat yhtä hyvin ellei paremminkin Dionin omaan tilanteeseen ja toimintaan tuona aikana. Vastaavasti monet viittaukset Persian kuninkaaseen sopivat yhtä hyvin tyrannimaiseen keisari Domitianukseen, joka oli karkottanut Dionin Roomasta. Dionin yleisö todennäköisesti ymmärsi nämä viittaukset hyvin. Persian kuningas edustaa teoksessa tyypillistä itämaista tyrannia. Diogeneen aikana kuninkaana oli Dareios III.
Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 6. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Kirjoitus on Dionin teosten tapaan puheen kirjalliseen muotoon kirjoitettu tutkielma ennemmin kuin varsinainen puhe. Siinä Dion antaa esityksen kyynisestä filosofiasta käyttäen Diogenestä esimerkkinään. Puheessa Dion kertoo laajasti yksinkertaista elämää viettäneestä Diogeneestä. Diogenes vietti talvet Ateenassa ja kesät Korintissa, verraten itseään Persian kuninkaaseen, joka vaihtoi samalla tavoin asuinpaikkaa vuodenaikojen mukaan. Kaikissa muissakin asioissa Dion kuvaa Diogeneen elämän olleen ainakin kuninkaan veroinen ja paljon parempikin. Hän söi yksinkertaisesti ja vähän, ja hänestä nälkä oli ruoan riittävä ja paras mauste. Hänelle riitti yksi vaate kesäksi ja talveksi. Rakkauden nautinnot olivat hänelle aina saavutettavissa, sillä hän tyydytti itse itsensä, joskus julkisillakin paikoilla. Diogeneen mielestä useimmat ihmiset elivät sen sijaan kurjempaa elämää kuin villieläimet. Itse hän taas pyrki kaikin tavoin jäljittelemään jumalten helppoa elämää.
Tämän jälkeen Dion siirtyy käsittelemään Persian kuningasta, jonka osa oli sen sijaan kaikista ihmisistä onnettomin. Hän sai kaikkien rikkauksiensa keskellä pelätä kaiken menettämistä ja köyhyyttä, ja kaikkien ihmisten keskellä juonitteluja ja kuolemaa. Murheitaan hän ei kyennyt unohtamaan millään nautinnoilla. Salamurhaajia pelätessään hän pakeni aseettomia aseellisten luo ja aseellisia aseettomien luo. Yleensäkään tyrannilla ei ole ketään johon luottaa, eikä hänellä ole mitään ulospääsyä tilanteestaan. Hän saa pelätä kansan röyhkeyttä, jos näillä on asiat hyvin, ja vihaa, jos asiat ovat huonosti. Hän saa pelätä sekä lähellä että kaukana olevia, sekä rohkeasti että alamaisesti puhuvia. Hänen ei ole turvallista matkustaa eikä pysyä kotona. Ja jos tyranni sattuu olemaan Persian kuningas, hän ei voi edes paeta helposti mihinkään niin kuin yhden kaupungin tyranni, sillä hänen valtakuntansa on niin valtava.
Vapaudesta (Dion)

Vapaudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee vapautta filosofiselta kannalta.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen "Vapaudesta" kreikankielisenä otsikkona esiintyy eräässä käsikirjoituksessa myös pidempi muoto "Kilikiassa vapaudesta" (). Näin se on saatettu pitää Kilikiassa, mahdollisesti Tarsoksessa, mutta tästä ei ole varmuutta. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 80. Sama viittaus Kilikiaan on myös puheen 79, "Rikkaudesta", otsikossa.
Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Dion käsittelee vapautta sellaisena, kuin se näyttäytyy hänen kaltaiselleen filosofille, toisin sanoen vapautena mennä ja tulla halujensa mukaan, vapautena ihmiskuntaa yleensä huolettavista ahdistuksenaiheista ja vaivoista, ja vapautena kiusauksista, jotka vaivaavat omaisuuden, maineen tai nautintojen tavoittelijaa. Tällainen vapaus kuuluu sille, joka elää yksinkertaista elämää ja on kuuliainen ainoastaan jumalallisen, luonnollisen lain määräyksille ennemmin kuin jonkun epätäydellisen, maallisen lainsäätäjän, kuten Solonin, Drakonin, Numan tai Zaleukoksen laeille. Hän voi ajatella mitä itse haluaa eikä tunne pelkoa tekemisistään. Useimmat ihmiset sen sijaan alistavat itsensä tästä luonnollisesta laista piittaamattomalle orjuudelle, monin erilaisin kahlein, joita ovat muun muassa valta ja rikkaudet. Kahleista kaikkein loistokkain mutta tylyin kuuluu kansankiihottajien ja kuninkaiden kaulaan.
Vetäytymisestä

Vetäytymisestä () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee vetäytymistä tyhjänpäiväisistä asioista todella tärkeiden asioiden pariin.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe "Vetäytymisestä" on kirjoitettu oletettavasti keisari Domitianuksen hallituskaudella eli vuosina 81–96. Ainakaan sitä ei ole kirjoitettu Dionin nuoruusvuosina, jolloin hän toimi sofistina. Aiheensa puolesta puhe muistuttaa paljon Seneca nuoremman 56. kirjettä, joka käsittelee myös syrjään vetäytymistä. Siksi on arveltu, että ne voisivat perustua yhteiseen kyyniseen tai stoalaiseen lähteeseen.
Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 20. Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Puheessa Dion käsittelee termin ”vetäytyminen” todellista merkitystä. Se ei tarkoita sitä, että joku siirtyy jonnekin muualle välttääkseen velvollisuuksiaan tai vaaroja, tai edes sitä, että tekee näin välttyäkseen häiriötekijöiltä. Todellisessa merkityksessä vetäytyminen tarkoittaa sitä, että ihminen keskittää mielensä niihin asioihin, joilla todella on merkitystä, ja jättää tyhjänpäiväiset ja häiritsevät tekijät huomiotta. Näin vetäytyneiksi tulee sanoa ”niitä, jotka ovat luopuneet hyödyttömistä toimista ja järjestäneet itselleen vapaa-aikaa rasittavista joutavuuksista”. Dion huomauttaa, että ihmiset ovat kyllä tarkkoja rahoistaan, ja ymmärtävät tuhlaamisen tai varomattomuuden voivan haaskata koko heidän omaisuutensa, mutta he eivät ole samalla tavalla tarkkoja ajasta ja elämästään, jotka voivat samalla tavalla valua pois huomaamatta.
Ihmisen on kuitenkin vetäytymisenkin suhteen seurattava järkeään. Samoin kuin koulutettu vainukoira seuraa tiukasti jälkeä hairahtumatta muualle häiriötekijöiden vuoksi, samoin ihmisen on totutettava mielensä seuraamaan järkeä, niin ettei se hairahdu pois siitä, mihin halutaan keskittyä. Typerillä ja paheellisilla ihmisillä vetäytyminen johtaa sen sijaan vain siihen, että he voivat antautua typerien ja paheellisten ajatustensa vietäviksi, ja alkaa suunnitella sitä, kuinka heidän haaveensa voisivat muuttua tosiksi. Tästä Dion antaa pitkällisen esimerkin kertomalla siitä, kuinka Paris eli Aleksandros alkoi haaveilla maailman kauneimmasta naisesta, ja päätyi lopulta toteuttamaan suunnitelmaansa, mikä johti moniin ikävyyksiin ja onnettomuuksiin, Troijan sotaan. Sen sijaan Dion ei käsittele juurikaan sitä, miten hyvät ihmiset voisivat käyttää aikansa hyvin.
Viisaan ihmisen onnellisuudesta

Viisaan ihmisen onnellisuudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, jonka aiheena on stoalainen käsitys onnellisuudesta.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. "Viisaan ihmisen onnellisuudesta" on yksi hänen kirjoittamastaan kahdestatoista dialogista, jotka ovat keskusteluja opettajana toimivan Dionin ja jonkun hänen oppilaansa välillä. Se vaikuttaa olevan aito keskustelu, jonka Dion on käynyt pyrkiessään esittämään stoalaisen opin siitä, että vain viisas on onnellinen. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 23. Dion kirjoitti myös toisen onnellisuutta käsitelleen puheen, "Onnellisuudesta" (puhe 24).
Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Teos on muodoltaan keskustelu Dionin ja jonkun toisen välillä. Ajatuksenkulku on seuraava: Homeros ja Euripides olivat sanoneet, että ihminen on sekä huono-onninen että onneton. Todellisuudessa asia on päinvastoin tai ainakin osittain eri tavoin. Jokaisella ihmisellä on näet oma daimoninsa () eli onnettarensa tai suojelushenkensä. Jos tämä suojelushenki on hyvä, tällöin ihminen on onnekas ja onnellinen. Jos suojelushenki sen sijaan on paha, ihminen on huono-onninen ja onneton. Jos suojelushenki on hyvä siinä merkityksessä, että se antaa hyvää onnea, se on hyvä myös merkityksessä ”oikeudenmukainen ja hyödyllinen ja järkevä”, ja koska se antaa omat ominaisuutensa suojatilleen, myös tämä ihminen on samalla kertaa oikeudenmukainen ja hyödyllinen ja järkevä, toisin sanoen viisas. Hyvä suojelushenki, joka on hyvä kummassakin mainitussa merkityksessä, antaa sekä onnellisuutta että viisautta. Nämä kaksi puolta ovat erottamattomat:
Tämän jälkeen Dionin keskustelukumppani esittää kysymyksen, voiko suojelushenki olla paha, sillä sehän on jumalallinen. Dion myöntää, että hän on lähinnä hyväksynyt asiassa yleisen uskomuksen siitä, että jotkut suojelushenget ovat hyviä ja jotkut pahoja, sen sijaan että esittäisi omaa näkemystään. Todellisuudessa hän uskoo filosofien tavoin, että kaikki suojelushenget ovat hyviä. Keskustelun lopputulemaksi tulee se, että jos ihminen kuuntelee omaa hyvää ja viisasta suojelushenkeään, hän saa samalla kertaa sekä onnellisuuden että viisauden; jos taas ei, hän on sekä onneton että typerä. Näin ainoastaan viisas voi olla onnellinen.
Yleisestä mielipiteestä

Yleisestä mielipiteestä () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, jossa Dion sanoo yleisen mielipiteen olevan huono ohjenuora millekään asialle.
Historia.
Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puhe "Yleisestä mielipiteestä" on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 67. Se liittyy läheisesti edeltävään puheeseen 66, "Maineesta", ja seuraavaan puheeseen 68, "Mielipiteestä". Kreikan kielessä kaikilla näillä puheilla on sama nimi, "Peri doksēs" (), ja ne on erotettu vain numeroilla I, II ja III (). Dion käyttää kuitenkin sanaa "doksa" () kussakin puheessa eri merkityksessä, joten sana on luontevaa kääntää myös teosten nimissä eri tavoin. Teksti alkaa ja päättyy kesken, joten on arveltu, ettei sitä välttämättä ollut tarkoitettu julkaistavaksi. On mahdollista, että se oli hahmotelma tai muistiinpano, joka päätyi tavalla tai toisella Dionin teokset toimittaneen käsiin.
Kirjoituksen on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa "Onnellisuudesta" (Otava 2022).
Sisältö.
Teos esittää olevansa kuvaus keskustelusta Dionin ja erään hänen oppilaansa välillä. Dion ja hänen keskustelukumppaninsa ovat yhtä mieltä siitä, että filosofin erottavat muista ennen kaikkea totuus ja tieto. Filosofi siis tutkii jokaisen asian totuuden eikä yleisen mielipiteen avulla, sillä yleinen mielipide on petollinen ja epävarma. Sen sijaan ihmisten tulee totuutta tavoitellessaan ensin totella Delfoin Apollonin temppelissä ollutta ohjetta "gnothi seauton", ”tunne itsesi" – ohjetta, joka muodosti Sokrateen filosofian perusperiaatteen. Tämän jälkeen Dion osoittaa eri tavoin, miten turhaa on olla toisten ihmisten mielipiteiden heittelemänä. Hän havainnoillistaa asiaansa huvittavalla esimerkillä miehestä, joka eläisi varjonsa mukaan: kun se on aamulla ja illalla pitkä, hän on iloinen ja ylpistynyt, kun taas keskipäivällä varjon ollessa lyhyt hän on murheen murtama ja nöyrä. Samalla tavoin yleisen mielipiteen mukaan elävä käy koko ajan läpi useita muutoksia riippuen siitä, mitä kukin sattuu hänelle sanomaan.
Jämäsjärvi

Jämäsjärvi on syvyyssuhteiltaan vaihteleva korpijärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 89 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Jämäsjärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 3,2 kilometriä. Järven eteläosan jakaa lahdiksi Torviniemi. Järven keskivaiheilla sijaitsee Kalmoniemi, ja sen pohjoispuolella Kalmolahti, josta luoteeseen järvi kapenee huomattavasti. Torviniemen kaakkoispuolinen Kylmälahti on syvä, enimmillään noin 32 metriä. Vähintään kymmenen metriä syvä alue haarautuu Kylmälahden suulta koilliseen ja luoteeseen. Syvien haarojen väliin jää runsaan kahden hehtaarin laajuinen Viitasaari. Järven keskiosa on melko matalaa ja siinä sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Louhisaari sekä kaksi pientä saarta. Järven luoteisosassa on 10–14-metriä syvä vyöhyke, jonka eteläpuolisella matalikolla sijaitsee vajaan hehtaarin laajuinen Kalmosaari.
Jämäsjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Itärannan Jämäsvaaran laki on noin 245 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 55 metriä järven pintaa korkeammalla. Kylmälahden itäranta on jyrkähkö. Jämäsjärven etelärannalla kohoaa Hepovaara, pohjoisrannalla sijaitsee Marjokangas, jonka luoteispuolella levittäytyy Yhteissuo. Marjokankaan itäpuolella sijaitsee Jämäsjärven luusua, josta alkaa pohjoiseen virtaava Kivipuro.
Jämäsjärven vesitilavuus on 6 936 000 kuutiometriä.
Jämäsjärvi (59.995.1.001) kuuluu Jämäsjoen yläosan valuma-alueeseen (59.982), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Jämäsjoen valuma-alue (59.98) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Jämäsjärvi on Jämäsjoen yläosan valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Latvanjärvi ja kolmanneksi laajin on Rastinjärvi. Alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Kuhmossa on toinenkin Jämäsjärvi (59.981.1.002). Se sijaitsee lähellä Jämäs-nimistä kylää kymmenisen kilometriä Jämäsjoen yläosan valuma-alueen Jämäsjärveltä luoteeseen.
Toplanen

Toplanen on saarten ja niemien pirstoma järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 12 kilometriä itään. Toplasella on noin 70 saarta ja luotoa.
Maantiede.
Toplasen pituus etelästä pohjoiseen on 3,7 kilometriä. Järven lukuisista lahdista erottuu itään työntyvä Toplasenlahti, jonka kohdalla järven leveys lännestä itään on noin 3,5 kilometriä. Muita lahtia ovat esimerkiksi Rasilahti lounaassa ja järven pohjoisimman osan muodostava Aihosenlahti. Valtaosa Toplasesta on matalaa, mutta järven keskellä sijaitsee pitkä ja kapea syvänne, jonka pohjoisosassa on järven syvin kohta, 28 metriä. Noin viidesosa Toplasesta on enintään metrin syvä ja noin viidesosa vähintään kuusi metriä syvä.
Toplasen saariluku on 71. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 28 hehtaaria. Saarista 18 on alle aarin laajuisia luotoja ja 5 on yli hehtaarin laajuisia. Laajin saari on yli kymmenhehtaarinen Uotinsaari koillisessa. Suuri osa Toplasen saarista sijaitsee rykelmänä järven syvänteen ja länsirannan välisellä alueella.
Toplasen rannat ovat suurimmalta osin metsämaata, rantaviivan tuntumassa on lisäksi useita peltoalueita ja pientaloja. Järven itärannalla syvänteen kohdalla on joitakin jyrkänteitä.
Toplaseen laskee Aihosenjoki luoteesta Aihonen-järveltä (94,2 metriä mpy) ja useita nimettömiä laskuojia eri ilmansuunnista. Toplanen laskee Toplasenlahden itäkolkasta alkavaa Toplaojaa itään Syysjärven (86,4 metriä mpy) Toplalahteen.
Toplasen vesitilavuus on 8 305 000 kuutiometriä.
Toplanen (04.165.1.001) kuuluu Toplasen valuma-alueeseen (04.165), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syysjärven valuma-alue (04.16) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Toplanen on laajin Toplasen valuma-alueen yhdeksästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Linnanen.
Mikkelissä on toinenkin Toplanen (04.166.1.010). Se sijaitsee Myllyjoen valuma-alueella noin kymmenen kilometriä Toplasen valuma-alueen Toplaselta luoteeseen.
Henrik Sass Larsen

Henrik Sass Larsen (s. 29. toukokuuta 1966 Virum) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2000–2019 sekä toiminut Tanskan elinkeino- ja kasvuministerinä vuosina 2013–2015. Hän johti puolueensa nuorisojärjestöä vuosina 1992–1996.
Lovasjärvi

Lovasjärvi on rantaviivaltaan polveileva järvi Kouvolan koillisosassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 5,1 neliökilometriä. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 37 kilometriä koilliseen. Järven pohjoisin osa kuuluu Mäntyharjuun ja Etelä-Savon maakuntaan.
Maantiede.
Lovasjärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 5,3 kilometriä. Järven eteläosa kaartuu Huutoniemen ympärille. Keskiosan Iso Oripää -niemen kohdalla järvi on vain noin 150 metriä leveä. Kapea Läpikivensalmi yhdistää järven pohjoisosan keskiosaan, salmen yli kulkee maantie. Järven pohjoisimpaan kolkkaan kuljetaan Sepänsalmea. Kymenlaakson ja Etelä-Savon maakuntaraja kulkee salmen suuntaisesti. Lovasjärven pohja kumpuilee, 10–15-metrisiä syvänteitä on useita ja syvin kohta sijaitsee järven pohjoisosassa Nallikallion läheisyydessä.
Lovasjärven saariluku on 23. Saarista yksi on alle aarin laajuinen luoto. Laajin saari on pohjoisessa sijaitseva noin 13-hehtaarinen Huhtsaari, muut saaret ovat yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Lovasjärven rannat ovat metsämaata, pientaloja on melko paljon. Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan maakuntaraja kulkee alle kilometrin päässä Lovasjärven itäisimmän osan muodostavasta Patalahdesta.
Lovasjärven vesitilavuus on 22 722 000 kuutiometriä.
Lovasjärvi (04.144.1.004) kuuluu Lovasjärven valuma-alueeseen (04.144), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Lovasjärven valuma-alueeseen kuuluu 15 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Laajin on Lovasjärvi, toiseksi laajin on Huhtjärvi.
Yli-Lestin Työväentalo

Yli-Lestin Työväentalo on Lestijärven kunnassa Yli-Lestin kylässä sijaitseva Lestijärven Vasemmistoliitto ry:n omistama työväentalo.
Historia.
Lestijärven Työväenyhdistys hankki talon rakentamista varten Kinnulasta hirsirakennuksen, jonka hirsistä rakennettiin yhdistykselle työväentalo vuonna 1934. Talo kuitenkin paloi tammikuussa 1948. Sosiaalidemokraattiseen puolueeseen kuuluneesta työväenyhdistyksestä osa päätti jo ennen paloa 14. marraskuuta 1945 perustaa SKDL:n Yli-Lestin yhdistyksen.
SKDL:n ja SDP:n paikalliset yhdistykset neuvottelivat yhteisen talon rakentamisesta, mutta lopulta päädyttiin siihen, että molemmat rakensivat omat talonsa lähekkäin Yli-Lestin kylälle maantien varteen. Toinen on Yli-Lestin Työväentalo ja toinen Yli-Lestin Sos.dem Työväentalo.
Vasemmistoliiton perustamisen 1990 jälkeen SKDL:n yhdistys liittyi siihen ja muutti nimensä Lestijärven Vasemmistoliitto ry:ksi
Rakennus.
SKDL:n yhdistyksen työväentalon rakennustyöt aloitettiin Eeli ja Vihtori Jokelalta ostetulle 1 600 neliömetrin tontilla 1949, ja talo valmistui seuraavana vuonna. Rakennustöihin tarvittavat puut ostettiin Metsähallitukselta ja sahautettiin piiruiksi ja laudoiksi. Rakennuksen suunnitteli Arvi Peltokangas. Työt tehtiin pääasiassa talkoilla, ja kolme ammattikirvesmiestä palkattiin vain kahdeksi viikoksi. Maalaustyöt suoritti maalari Sulo Syri. Hän maalasi myös näyttämön maisemakulissit, jotka ovat edelleen hyväkuntoiset.
Työväentalossa on 112 neliömetrin sali, näyttämö on 46 m² ja kahvio 25 m². Myöhemmin ullakkotiloihin on rakennettu tilaa näyttelyiden pitämistä varten. Alkuperäisestä tontista osa jäi maantien levennyksen alle, joten uutta tonttia lähinnä parkkipaikkaa varten ostettiin naapuritontilta 400 neliömetriä vuonna 2000.
Vielä hieman keskeneräisen talon vihkiäiset pidettiin helluntaina 1950 kolmiosaisena juhlana, johon kuuluivat pääjuhla, iltajuhla ja tanssi-iltamat. Sähköt ja vesijohdot asennettiin vasta jälkeenpäin.
Toimintaa työväentalolla.
Alkuaikoina työväentalolla toimivat SKDL:n yhdistyksen lisäksi Yli-Lestin Demokraattiset Nuoret, Yli-Lestin Pioneerit ja Naisten Demokraattiseen Liittoon kuuluvat Yli-Lestin Ahertajat. Myös Yli-Lestin Eläkeläiset ry on toiminut talolla. Ohjelmistoon kuuluivat myös elokuvaillat ja tanssi-iltamat. Tiloja vuokrattiin myös kunnan työntekijöiden ja postijakajien taukotiloiksi ja TVH:n tienrakentajien toimistotiloiksi. Talolla on pidetty myös paljon kansalaisopiston kursseja ja 4H-yhdistyksen kerhotoimintaa. Myös monet muut tahot ovat varanneet tiloja tapahtumiinsa ja yksityishenkilöt häihin ja hautajaisiin.
Talon ja omistajajärjestön toiminnan rahoittamiseen on pidetty bingoiltoja ja kirpputoritoimintaa. Jos joskus vilkkaimpina aikoina saattoi kylän molemmilla työväentaloilla olla yhtä aikaa elokuvanäytöksiä, niin viime vuosina on esimerkiksi bingoiltojen osalta sovittu vuorottelua talojen kesken. 
Nykyisin talolla pitävät kokouksiaan ja muita tapahtumia pääasiassa Lestijärven Vasemmistoliitto ja Yli-Lesti-seura sekä monet muut järjestöt.
Iso-Pyhäjärvi

Iso-Pyhäjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Suojärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 8,6 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 67,0 neliökilometriä, keskisyvyys 3,5 metriä ja suurin syvyys 10,6 metriä.
Ison-Pyhäjärven kautta virtaa Pyhäjoki. Kalalajeja ovat puutteellisten tietojen mukaan särki ja ahven. Suojärven kaupunki ottaa järvestä käyttövetensä.
Järven lounaisrannalla on sijainnut Kokonniemen kylä ja koillisrannalla Niemisenkylä.
Pieni-Pyhäjärvi

Pieni-Pyhäjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Suojärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 24,8 neliökilometriä ja keskisyvyys 3,1 metriä.
Pieneen-Pyhäjärveen virtaa muutamia puroja. Se laskee Isoon-Pyhäjärveen Pyhäjoen (Välijoen) kautta. Kalalajeja ovat puutteellisten tietojen mukaan särki ja ahven.
Rivara

Rivara () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 484 asukasta.
Kaitajärvi (Naistenjärvi)

Kaitajärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Naistenjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 1 030 neliökilometriä ja keskisyvyys 3,4 metriä.
Kaitajärven kautta virtaa Torasjoki. Pohjoisrannalla sijaitsee Toivolan taajama.
Ruotsin yliopistollinen eläinsairaala

Ruotsin yliopistollinen eläinsairaala () on Ruotsin ainoa yliopistollinen ja eläinlääketieteellinen sairaala. Se toimii Ruotsin maatalousyliopiston alaisuudessa ja sijaitsee Uppsalassa. Nykymuodossaan yliopistollinen eläinsairaala perustettiin 1. tammikuuta 2007. Yliopistolla on kuitenkin ollut eläinsairaalatoimintaa jo ennen itse sairaalan perustamista.
Vuodesta 2019 lähtien sairaalan johtajana on toiminut Maria Engedahl.
Sairaala on kärsinyt eläinlääkäripulasta, minkä takia siellä ei ole yöpäivystystä kesäisin.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko F

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 F-lohkon ottelut pelataan 23. marraskuuta – 1. joulukuuta 2022. Lohkossa pelaavat Belgia, Kanada, Marokko ja Kroatia.
"Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3)."
Ottelut.
Marokko vs. Kroatia.
&lt;section begin=f1 /&gt;&lt;section end=f1 /&gt;
Belgia vs. Kanada.
&lt;section begin=f2 /&gt;&lt;section end=f2 /&gt;
Belgia vs. Marokko.
&lt;section begin=f3 /&gt;&lt;section end=f3 /&gt;
Kroatia vs. Kanada.
&lt;section begin=f4 /&gt;&lt;section end=f4 /&gt;
Kroatia vs. Belgia.
&lt;section begin=f5 /&gt;&lt;section end=f5 /&gt;
Kanada vs. Marokko.
&lt;section begin=f6 /&gt;&lt;section end=f6 /&gt;
Ylisenjärvi (Naistenjärvi)

Ylisenjärvi tai Ylinenjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Naistenjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 16,9 neliökilometriä ja keskisyvyys 3,8 metriä.
Ylisenjärveen virtaa muutamia puroja. Sen laskujoen nimi on venäjäksi Tihaja. Kalalajeja ovat hauki, särki, lahna, ahven ja kiiski.
Järven itäpuolella on sijainnut Jeroinvaaran kylä.
Ylä-Kälkänjärvi

Ylä-Kälkänjärvi () on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Naistenjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 1,0 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 21,2 neliökilometriä ja keskisyvyys 2,5 metriä.
Ylä-Kälkänjärveen virtaa muutamia puroja. Se laskee Ala-Kälkänjärveen Lapinjokea pitkin. Järven kalalajeja ovat hauki, made, ahven ja kiiski.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko G

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 G-lohkon ottelut pelattiin 24. marraskuuta–2. joulukuuta 2022. Lohkossa pelasivat Brasilia, Serbia, Sveitsi ja Kamerun.
"Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3)."
Ottelut.
Sveitsi vs. Kamerun.
&lt;section begin=g1 /&gt;&lt;section end=g1 /&gt;
Brasilia vs. Serbia.
&lt;section begin=g2 /&gt;&lt;section end=g2 /&gt;
Kamerun vs. Serbia.
&lt;section begin=g3 /&gt;&lt;section end=g3 /&gt;
Brasilia vs. Sveitsi.
&lt;section begin=g4 /&gt;&lt;section end=g4 /&gt;
Serbia vs. Sveitsi.
&lt;section begin=g5 /&gt;&lt;section end=g5 /&gt;
Kamerun vs. Brasilia.
&lt;section begin=g6 /&gt;&lt;section end=g6 /&gt;