tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ykkösen kausi 2000

Ykkönen on Suomen toiseksi korkein jalkapallon sarjataso. Kaudella 2000 sarja pelattiin kahtena 10 joukkueen lohkona. Runkosarja oli kaksinkertainen. Lohkojen viisi parasta joukkuetta pelasivat yhteisen ylemmän loppusarjan, joka pelattiin yksinkertaisena ja joukkueet saivat lähtöpisteitä runkosarjan sijoituksen mukaan. Ylemmän loppuarjan voittaja KuPS nousi suoraan Veikkausliigaan ja toiseksi sijoittunut Atlantis karsi liigapaikasta Veikkausliigan toiseksi viimeisen TPS:n kanssa. Atlantis voitti karsinnan ja nousi Veikkausliigaan.
Runkosarjan lohkojen viisi viimeistä joukkuetta pelasivat omissa lohkoissaan kaksinkertaisen putoamissarjan, jossa runkosarjojen pisteet otettiin mukaan. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen. Kolmanneksi viimeiset karsivat sarjapaikasta Kakkosen joukkueiden kanssa.
Ylempi loppusarja.
Joukkueille annettiin lähtöpisteitä yllä suluissa esitetysti.
Voittaja nousee suoraan Veikkausliigaan, toiseksi sijoittunut Liigakarsintaan Liigassa 11. sijoittunutta vastaan.
Liigakarsintaottelut.
Atlantis nousi Veikkausliigaan yhteismaalein 5–2.
Alempi loppusarja etelä.
ÅIFK ja RiPS putoavat Kakkoseen, Rakuunat karsii Kakkosen karsinnan voittanutta joukkuetta vastaan 
Alempi loppusarja pohjoinen.
Pyry Nokia ja PS Kemi putoavat Kakkoseen, Närpes Kraft karsii Kakkosen karsinnan voittanutta joukkuetta vastaan 
Karsintaottelut Ykköseen.
Rakuunat säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 2–0.
Närpes Kraft säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 3–1.
Aleksandr Europaeus

Aleksandr Ivanovitš Europaeus (Jevropeus) (, 26. maaliskuuta 1827 Tverin läänin Bežetskin kihlakunta – 23. joulukuuta 1885 Pietari) oli venäläinen yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Aleksandr Europaeus kuului suomalaisen Europaeus-suvun venäläiseen haaraan. Hänen isänsä oli eversti Johan Fredrik Europaeus (1786–1831). Tämän isä oli Parikkalassa syntynyt Johan Adolf Europaeus (1748–1802), joka toimi pappina Viipurissa, Jekaterinoslavissa ja Kurkijoella.
Aleksandr Europaeus valmistui vuonna 1847 Tsarskoje selon Aleksanterin lyseosta. Hän astui kollegiosihteerinä Venäjän sotaministeriön palvelukseen, mutta erosi sieltä seuraavan vuoden keväällä jatkaakseen opintojaan Pietarin yliopistossa. Syksystä 1848 lähtien hän osallistui Nikolai Kaškinin luona kokoontuneen petraševskilaisen kerhon toimintaan. Vuonna 1849 Europaeus sai petraševskilaisten jutun yhteydessä kuolemantuomion, joka muutettiin sotilaspalvelukseksi ilman aatelisarvon menetystä. Vuodesta 1857 lähtien hän asui äitinsä maatilalla Bežetskin kihlakunnan Knjaževon kylässä. Vuonna 1859 hän matkusti ulkomaille, jossa tapasi Aleksandr Herzenin ja Nikolai Ogarjovin. Europaeuksen arvellaan olleen yksi näiden julkaiseman Kolokol-lehden salaisista kirjeenvaihtajista.
Vuonna 1859 Europaeus osallistui maaorjien vapauttamisesta käytyyn keskusteluun. Hän allekirjoitti aateliston Aleksanteri II:lle osoittaman adressin, minkä johdosta hänet karkotettiin vuonna 1860 Permiin, josta hän puolen vuoden kuluttua pääsi palaamaan Tverin lääniin. Vuonna 1866 Europaeus pidätettiin Dmitri Karakozovin jutun yhteydessä.
Toivo Kareketo

Toivo Kareketo (5. helmikuuta 1935 Pudasjärvi – 26. syyskuuta 2017 Jällivaara) oli suomalainen Pohjois-Ruotsissa Jällivaarassa asunut kirjailija.
Karekedon esikoisteos oli omaelämäkerrallinen romaani "Reijo Ventola, ruotsinsuomalainen" (1971).
Karekedon vanhemmat olivat asutustilallinen Sakari Kareketo ja Aino Maria (o.s. Kokko). Puoliso oli Hilpi Iris (o.s. Jääskeläinen) vuodesta 1957. Kareketo kävi kansakoulun ja toimi mm. metsätyömiehenä, montunkaivajana, metallityömiehenä, muusikkona, opettajana ja talonmiehenä. Karekedon asuinpaikka oli Jällivaarassa vuodesta 1967.
Reniini

Reniini on entsyymi, joka lisää verenpainetta. Sen esiaste on proreniini. Reniiniä erittyy munuaisen jukstaglomerulaarisoluissa. Eritystä lisää verenpaineen lasku, sympaattinen stimulaatio tai alentunut natriumpitoisuus munuaisten nefronien distaalisissa tiehyissä. Reniini lisää verenpainetta lisäämällä verisuonia supistavien angiotensiinien tuottoa ja aldosteronin tuottoa, joka vähentää veressä olevan veden ja natriumin poistumista virtsaan. Reniini on siten osa ns. reniini-angiotensiini-aldosteronijärjestelmää (RAA-järjestelmä).
Rakenne.
Ihmisillä kromosomin 1 "REN"-geeni koodaa reniiniä. Geenin pituus aminohappoina on 406. Tämän N-terminaalista poistuu 23:n aminohapon signaalisekvenssi, jolloin muodostuu proreniini. Tämän N-terminaalista poistuu 43:n aminohapon pätkä. Muodostuu reniini, joka kuuluu aspartyyliproteaaseihin.
Tuotto.
Ihmisillä munuaisten jukstaglomerulaarisolut tuottavat reniiniä ja proreniiniä, jotka kertyvät solujen happamiin rakkuloihin. Rakkuloissa kukin proreniini katkeaa entsymaattisesti ja peruuttamattomasti reniiniksi. Proreniiniä päätyy myös muuntumattomana vereen, jossa sitä on noin 5–10-kertaa enemmän kuin reniiniä. 
Reniinin tuottoa lisää verenkierron väheneminen munuaisiin, natriumkloridin saannin vähäisyys ruuasta ja veren tilavuuden aleneminen (vakavana tätä sanotaan hypovolemiaksi). Syynä tilavuuden alenemiseen voi olla vaikkapa verenvuoto tai nestehukka. 
Pitkäaikaisesti ja hitaasti kehon vapaisiin reniinipitoisuuksiin vaikuttaa sen tuoton aktiivisuus geenisäätelyn kautta. Lyhytaikaisesti ja nopeasti pitoisuuksiin vaikuttaa reniinin vapautuminen rakkuloista. Vapautumista rakkuloista lisäävät:
Edeltävät ja kaikki muut mekanismit, jotka merkittävästi vähentävät kalsiumpitoisuuksia (Ca2+), lisäävät cAMP-pitoisuuksia tai vähentävät cGMP-pitoisuuksia jukstaglomerulaarisolujen solulimassa, lisäävät reniinin vapautumista. Päinvastaiset vaikutukset Ca+-, cAMP- tai cGMP-pitoisuuksissa vähentävät sen vapautumista.
Vaikutukset.
Vapautunut reniini kiertää veressä ja pilkkoo vereen pääosin maksasta erittynyttä angiotensinogeeniä angiotensiiniksi I. Angiotensiinikonvertaasi muuntaa tämän angiotensiiniksi II (AT II), joka on pääasiallinen verenpaineeseen vaikuttava angiotensiini. AT II supistaa suonia eri puolin kehoa verenpainetta siten kohottaen.
Veren AT II sitoutuu lisämunuaisten pintakerroksessa ("zona glomerulosa") AT1-reseptoriin (angiotensiini II reseptorin alatyyppi 1). Tämä lisää kolesterolin tuontia lisämunuaissolujen mitokondrioihin ja aldosteronisyntaasien tuottoa. Syntaasit tuottavat kolesterolin aineenvaihduntatuotteista vereen aldosteronia, joka sitoutuu munuaisten distaalisissa tiehyissä aktivoivasti mineralokortikoidireseptoreihin. Näiden tumareseptorien aktivointi vähentää natriumin ja veden päätymistä virtsaan sekä lisää kaliumin poistumista virtsaan. Vesi lisää veren tilavuutta ja siten verenpainetta.
Juliana

Juliana on latinalaisperäinen naisen etunimi, Julia-nimen muunnelma tai "Julianus"-nimen naispuolinen vastine. Suomessa nimi esiintyy myös muodossa "Juliaana".
Suomessa nimi Juliana on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 853:lle ja nimi Juliaana 1 226 henkilölle. Suomenkielisessä kalenterissa Juliaanan nimipäivä on 12. huhtikuuta, joka on myös suomenruotsalaisessa kalenterissa Julianan nimipäivä.
Eudamos

Eudamos (, kuoli 316 eaa.) oli makedonialainen sotilas. 
Eudamos palveli Aleksanteri Suuren armeijassa ja hänen tiedetään johtaneen traakialaisia joukkoja. Sen jälkeen kun Intian satraappi Filippos Makhataan poika murhattiin vuonna 325 eaa., Eudamos nimitettiin hänen seuraajakseen. Eudamos oli ehkä toiminut strategoksena eli sotapäällikkönä intialaisen Poroksen valtakunnassa ennen tätä. Aleksanterin kuoleman jälkeen Eudamos murhasi Poroksen ja lähti länteen, missä hän liittoutui Eumenes Kardialaisen ja muiden itäisten maakuntien satraappien kanssa Antigonos I:tä vastaan. Eudamos jäi Antigonoksen vangiksi Gabienen taistelussa. Antigonos antoi teloittaa hänet, ainakin nimellisesti Poroksen murhan takia.
Ykkösen kausi 2001

Ykkönen on Suomen toiseksi korkein jalkapallon sarjataso. Kaudella 2001 sarja pelattiin kahtena 10 joukkueen lohkona. Lohkot pelattiin kolminkertaisena sarjana. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat pudotuspelit, joissa lohkojen voittajat kohtasivat toisen lohkon toiseksi sijoittuneet ja näiden otteluparien voittajat pelasivat suorasta noususta Veikkausliigaan. FC Hämeenlinna nousi suoraan Veikkausliigaan ja finaalin hävinnyt Jaro karsi liigapaikasta Veikkausliigan toiseksi viimeisen FC Jokereiden kanssa. Jaro voitti karsinnan ja nousi Veikkausliigaan.
Ykköseen kaudella 2000 pudonnut Kotkan TP luopui sarjapaikasta ja Kakkosesta nostettiin tilalle AC Vantaa. Lohkojen kaksi viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen ja kolmanneksi viimeiset karsivat sarjapaikasta Kakkosen joukkueiden kanssa.
Karsinta Veikkausliigaan.
FC Hämeenlinna selvisi finaaliin yhteismaalein 4–0
Jaro selvisi finaaliin yhteismaalein 5–2
FC Hämeenlinna nousi Veikkausliigaan yhteismaalein 4–2
Jaro nousi Veikkausliigaan yhteismaalein 5–4
Karsinta Ykköseen.
IF Gnistan säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 6–2
PP-70 nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä
John Lynch

John Lynch (s. 25. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän toimi New Hampshiren kuvernöörinä vuosina 2005-2013. 
Lynch ei ollut ehdolla vuoden 2012 kuvernöörinvaaleissa.
Tugendhat-tuoli

Tugendhat-tuoli on Ludwig Mies van der Rohen modernistinen tuoli, jonka hän suunnitteli Brno-tuolin tavoin Villa Tugendhatiin.
Tugendhat-tuolin rakenne on melko samantapainen kuin Miesin Barcelona-tuolissakin. Tugendhat-tuolin pehmeä istuin osa on kiinnitetty teräsrunkoon nahkaremmeillä, jotka ovat silmukkana teräsosan ympärillä. Tuoli on vapaasti kantava, eli siinä ei ole erikseen jalkoja, vaan rungon muotoilun ansiosta siinä on kantavat rakenteet. Tugendhat-tuolin metallirunko on tehty litteästä teräksestä.
Frynikhos

Frynikhos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Stephen Weiss

Stephen Weiss (s. 3. huhtikuuta 1983 Toronto, Ontario) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän edusti valtaosan ammattilaisurastaan Florida Panthersia ja onkin seuran historian eniten otteluita pelannut ja toiseksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja.
Weiss on Florida Panthersin ensimmäisen kierroksen vuodelta ja pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 2001–2002. Hän toimi kaudella 2007–2008 ja uudelleen kaudesta 2009–2010 Panthersin varakapteenina. Weiss pelasi Panthersissa 11 kautta. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi vapaana pelaajana viisivuotisella sopimuksella Detroit Red Wingsiin.
Weiss teki NHL-urallaan 654 ottelussa 145 maalia, 249 syöttöä ja 394 tehopistettä. Pisteissä mitattuna hänen paras kautensa on ollut kausi 2008–2009, jolloin hän teki 14 maalia ja 47 syöttöä, eli kaikkiaan 61 tehopistettä. Eniten maaleja hän on tehnyt kautena 2009–2010, jolloin hän teki 28 maalia.
Pääministeri (elokuva)

Pääministeri on Anneli Jäätteenmäen lyhyeksi jääneestä pääministeritiestä kertova suomalainen televisioelokuva. Jyri Kähösen ohjaaman elokuvan ensiesitys oli Yle TV1:ssä 19. lokakuuta 2009. Timo Harakan ja Antti Karumon käsikirjoittamassa TV-draamassa Jäätteenmäkeä esittää Jonna Järnefelt.
"Pääministeri"-elokuva kertoo Irak-gaten takia eroamaan joutuneen ex-pääministeri Anneli Jäätteenmäen toimista vuoden 2003 eduskuntavaaleja edeltäviltä hetkiltä. Käsikirjoitus ylsi Venla-palkintoehdokkaaksi.
Vastaanotto.
"Pääministeri"-elokuva sai 678 000 katsojaa, joka jää alle TV1:n Kotikatsomo-ohjelmapaikan suurimpien menestysten, mutta ylittää selvästi sarjan keskiarvon. Lehtikritiikki oli enimmäkseen kiittävää.
Iltalehden mukaan työ- ja elinkeinoministeri Mauri Pekkarinen (kesk.) "raivostui" roolistaan elokuvassa. Iltalehti esitti hänelle elokuvan väitteitä etukäteen.
Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Timo Kalli sanoo muistavansa asiat ja tunnelmat eri lailla kuin elokuva esittää, vaikkakin elokuva "nosti tunteet pintaan".
Keskustan entinen puoluesihteeri Eero Lankia pitää elokuvan kuvausta todenmukaisena, vaikkakin se sisältää kaksi selkeää virhettä. Lankian mukaan Keskustan vaalivoitto ei ollut niin selkeästi Irak-keskustelun aiheuttama, mitä elokuvassa annetaan ymmärtää. Lisäksi Lankian mukaan Pekkarisen ja Jäätteenmäen välit eivät olleet todellisuudessa niin jyrkät kuin elokuvassa.
Suomen entinen Yhdysvaltain-suurlähettiläs Jukka Valtasaari moitti "Pääministeri"-elokuvan väitteitä epäselviksi.
Älä käy yöhön yksin

Älä käy yöhön yksin ("Gå inte ensam ut i natten") on Kjell Westön viides, vuonna 2009 ilmestynyt romaani. Teoksen on suomentanut Katriina Huttunen. Teos on sarjan päätösosa mutta samalla kuitenkin täysin itsenäinen teos.
Tarina.
Puolen vuosisadan aikajakson kattavan teoksen tapahtumat alkavat 1960-luvun Helsingin Kalliosta ja Punavuoresta, missä päähenkilöistä Jouni, Ariel ja Adriana suunnittelevat tulevaisuutta popmusiikin parissa. Suunnitelmat jäävät haaveiksi, muistona on vain yksi julkaistu single, johon kirjan nimi viittaa. Kolmikko hajoaa. Päähenkilöistä Jouni jatkaa nykyhetkeen asti, jossa hän poliitikkona joutuu seksiskandaalin pyörteisiin. Frank Loman -niminen nuorukainen ryhtyy selvittämään kolmikon vaiheita.
Vastaanotto.
Kun edellinen teos "Missä kuljimme kerran" sai valtavan menestyksen ja Finlandia-palkinnon, uusi saattoi herättää kysymyksen, nousiko rima liian korkealle. Kriitikon mukaan ei: "Eläytymisen aste on huikea, kohtaukset, paikat ja soundit on tallennettu - - loistavin värein ja taitavin kuvakulmin", vaikka hän näkee myös kääntöpuolen, sointupohjan syventämisen puutteen.
Kriitikot puhuvat teoksen yhteydessä trilogiasta, mutta Westö vetää sarjan neljänneksi teoksen "Isän nimeen" ja haluaa puhua "Helsinki-kvartetista". Teoksen yhteys edelliseen "Missä kuljimme kerran" syntyy vain siitä, että edellinen päättyy toisen maailmansodan aikaan ja "Älä käy yöhön yksin" lähtee liikkeelle Lapin sodan päättyessä, jolloin 60-lukulainen sukupolvi sai alkunsa. Lisaksi tosin muutama muiden kvartetin teosten hahmoista vilahtaa teoksessa sivuhenkilöinä. Teoksen pääteemoina Westö pitää ystävyyttä ja lojaaliutta, mutta musiikki on keskeinen elementti alusta loppuun. Westö taustoittaa taitavasti yksittäisen ihmisen kehitystä yhteiskunnallisilla mullistuksilla.
Mikael Rutanen

Joonas Mikael Rutanen (25. syyskuuta 1883 Jyväskylän maalaiskunta – 15. maaliskuuta 1932 Petroskoi) oli Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa asunut suomalainen kirjailija. 
Mikael Rutanen syntyi torpparin perheeseen. Hän työskenteli 12-vuotiaasta lähtien sahatyöläisenä ja muutti vuonna 1908 Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli enimmäkseen metsätyöläisenä.
Rutanen aloitti kirjallisen toimintansa suomalaisten työväenlehtien kirjeenvaihtajana. Hän julkaisi runojaan amerikansuomalaisissa työväenlehdissä, laati muutamia näytelmiä ja kirjoitti kaksi proosateosta.
Rutanen liittyi Yhdysvaltain kommunistiseen puolueeseen vuonna 1919. Hän muutti vuonna 1931 rakentamaan Neuvosto-Karjalaa, jossa hän jatkoi toimintaansa runoilijana. Rutanen kuoli metsätöissä saamaansa vammaan.
Fabricio Oberto

Fabricio Raúl Jesús Oberto (s. 21. maaliskuuta 1975 Córdoban maakunta) on argentiinalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi muun muassa Espanjan pääsarjassa ja NBA:ssa sekä edusti Argentiinan koripallomaajoukkuetta. Obertolla on myös Italian kansallisuus.
Ura.
Seurajoukkueissa.
Oberto aloitti uransa vuonna 1993 Argentiinan pääsarjassa Asociación Deportiva Atenas -joukkueessa. Hän pelasi seurassa vuoteen 1998 asti ja siirtyi Kreikan pääsarjaan Olympiakosin joukkueeseen. Vuonna 2000 Oberto siirtyi Espanjan pääsarjaan, jossa pelasi kahdessa eri joukkueessa, Saski Baskoniassa ja Valencia BC:ssa.
Vuonna 2005 Oberto kirjoitti 7,5 miljoonan dollarin arvoisen kolmen vuoden sopimuksen NBA-seura San Antonio Spursin kanssa. Hän käytti seurassa maajoukkuepelinumeroaan 7. Obertosta tuli 31 vuoden ikäisenä Spursin historian vanhin tulokas. 
Toisella kaudellaan Oberton rooli joukkueessa kasvoi. Hän teki 8. marraskuuta ottelussa Phoenix Sunsia vastaan 22 pistettä ja otti kymmenen levypalloa. Pudotuspeleissä Oberto teki kahdessa ensimmäisessä läntisen konferenssin finaalissa 14 pistettä. Kauden päätteeksi hän voitti NBA:n mestaruuden. Hän jatkoi seurassa vielä kaksi kautta.
Spurs vaihtoi Oberton Detroitiin Richard Jeffersonin hankinnassa. Pian Detroit laittoi Oberton siirtolistalle ja luopui oikeuksistaan häneen. Lopulta 11. elokuuta 2009 Oberto siirtyi Washington Wizardsiin. 
Maajoukkue.
Oberto debtyoi Argentiinan maajoukkueessa vuonna 1995. Hän pelasi olympialaisissa vuosina 1996, 2004 ja 2008 voittaen kultaa vuonna 2004 ja pronssia 2008. Hän voitti hopeaa MM-kilpailuista vuonna 2002 ja pelasi myös vuosien 1998 ja 2006 turnauksissa. Tämän lisäksi hän pelasi Argentiinan nuorisomaajoukkueissa ja Amerikan-mestaruuskilpailuissa.
Määrin galleria

Määrin galleria Brnossa () on taidemuseo Tšekin toiseksi suurimmassa kaupungissa, Brnossa. Se perustettiin vuonna 1961 kahden vanhemman instituution liittyessä yhteen. Määrin gallerian kokoelmat ovat kolmessa erillisessä rakennuksessa Brnossa.
Rakennukset.
Pražákin palatsi on Määrin gallerian päärakennus, jossa on taidemuseon toimisto. Theofil Hansen suunnitteli rakennuksen alkujaan asuinkäyttöön brnolaiselle poliitikolle Alois Pražákille vuosina 1873–1874. Pražákin palatsissa on modernin taiteen ja nykytaiteen näyttelyitä. Rakennuksessa on lisäksi kirjasto ja opiskeluhuone, jotka ovat olleet auki yleisölle vuodesta 1883.
Käyttötaiteen museon rakennus valmistui vuonna 1882, ja se rakennettiin majoittamaan museota, joka keskittyi käyttötaiteeseen. Nykyään museo on siis osa Määrin galleriaa. Toisen maailmansodan jälkeen rakennusta muokattiin arkkitehti Bohuslav Fuchsin suunnitelmien mukaan, ja vuonna 2001 rakennus peruskorjattiin. Museossa on pysyvä kokoelma, joka esittelee käyttötaidetta keskiajalta nykypäivään.
Kuvernöörin palatsi on 1300-luvulta, ja siinä oli alkujaan augustinolaisluostari. Nykyisen tyylinsä palatsi sai 1700-luvun puolivälissä, jolloin Moritz Grimm suunnitteli sen uudelleen barokkityylillä. Lisäksi Määrin galleriaan kuuluu näyttely Josef Hoffmanin synnyintalossa Brtnicessä.
Zur Farbenlehre

Zur Farbenlehre on Johann Wolfgang von Goethen vuonna 1810 kokonaisena ilmestynyt värioppia käsittelevä teos.
Teoksesta ilmestyi osia jo vuosina 1807–1809. Se perustui 20 vuoden kokeiluihin ja tutkimukseen. Goethe itse piti värioppia tärkeimpänä teoksenaan. Hänen mukaansa väriä koskevan tieteen tulisi lähteä henkilökohtaisesta kokemuksista ja havainnoista. Goethen värioppi oli kommentti Newtonin teokselle "Opticks".
Teoksesta on suomennettu osa nimellä "Goethen värioppi. Ensimmäinen osa, Fysiologiset värit" (Suomen antroposofinen liitto, 1980), sekä myöhemmin koko didaktinen osa nimellä "Värioppi" (Suom. Pirkko Holmberg ja Pajari Räsänen, Teos 2019).
Pierre Villon

Pierre Villon (syntyjään Roger Ginsburger; 27. elokuuta 1901 Soultz-Haut-Rhin, Saksan keisarikunta – 6. marraskuuta 1980 Vallauris, Ranska) oli ranskalainen arkkitehti ja kriitikko, joka kuului Ranskan kommunistiseen puolueeseen ja toimi toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä.
Ginsburger opiskeli arkkitehdiksi Strasbourgissa. Hän oli tyyliltään Le Corbuesier’n ja André Lurçat’n seuraaja. Ginsburger työskenteli arkkitehti-kriitikkona vuodesta 1929. Hän kirjoitti saksalaisesta ja ranskalaisesta arkkitehtuurista sekä muotoilusta.
Toisen maailmansodan aikana Ginsburger otti käyttöön nimen Pierre Villon, kun hän joutui oleskelemaan piilossa. Kommunistiset puolueet kiellettiin Ranskassa heinäkuussa 1939. Villon kirjoitti sodan aikana kuitenkin kommunistiseen "L’Humanité"-lehteen. Saksan vallattua Ranska Villon kirjoitti muun muassa vastarintaliikkeen perustamisesta. Hän perusti itse yhden vastarintaliikkeen pian tämän jälkeen. Vuonna 1942 Villon ja Jean Moulin suunnittelivat ranskalaisten vastarintaliikkeiden yhdistämistä. Moulin sai kahdeksan tärkeintä vastarintaliiketta yhteen, minkä jälkeen syntyi "Conseil National de la Résistance".
Sodan jälkeen Villon nimitettiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan, josta hän lähti vuonna 1970.
Brian Schweitzer

Brian David Schweitzer (s. 4. syyskuuta 1955) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän toimi Montanan osavaltion kuvernöörinä vuosina 2005–2013.
Schweitzer opiskeli agronomiaa Coloradon osavaltionyliopistossa, jossa suoritti alemman korkeakoulututkinnon, ja maaperätiedettä Montanan osavaltionyliopistossa, jossa suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon. Hän työskenteli vuosia asiantuntijatehtävissä ulkomailla, muun muassa Saudi-Arabiassa.
Schweitzer varttui kuusilapsisessa perheessä Havressa, Montanassa sijainneella karjatilalla ja on itsekin toiminut maanviljelijänä ja karjatilallisena (vuodesta 1986 alkaen). 
Vuonna 2000 Schweitzer oli demokraattien ehdokkaana Yhdysvaltain senaatin jäseneksi Montanasta, mutta hävisi istuvalle senaattorille, republikaani Conrad Burnsille. Vuonna 2004 hän pyrki Montanan kuvernööriksi ja voitti republikaanien ehdokkaan Bob Brownin. Hänestä tuli osavaltionsa ensimmäinen demokraattikuvernööri sitten 1980-luvun lopun. Vuonna 2008 hänet valittiin jatkokaudelle selvällä, yli 30:n prosenttiyksikön erolla republikaanien Roy Browniin. Kuvernöörin kaudet on rajoitettu Montanassa kahteen, joten hän ei voinut olla enää ehdolla vuonna 2012.
Schweitzer avioitui vuonna 1981 Nancy Huppin kanssa ja hänellä on kolme lasta, kaksi poikaa ja tytär.
Joseph Joachim Alcenius

Joseph Joachim Alcenius (2. huhtikuuta 1798 Kälviä – 29. tammikuuta 1853 Helsinki) oli Turun Akatemiassa väitellyt lääketieteen tohtori.
Elämäkerta.
Alceniuksen vanhemmat olivat Kälviän kirkkoherra Elias Alcenius ja Clara Moliis. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua 1811–1816. Syksyllä 1816 hän aloitti opinnot Turun Akatemiassa, josta hän valmistui filosofian tohtoriksi 27. heinäkuuta 1823. Tämän jälkeen Alcenius keskittyi lääketieteen opintoihin ja valmistui lääketieteen tohtoriksi 20. kesäkuuta 1832. Pietarsaaren kaupunginlääkärinä Alcenius toimi jo vuonna 1826 ja ylimääräisenä lääkärinä lääkintöhallituksessa vuonna 1829. Hän teki matkoja Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan, Sveitsiin ja Englantiin vuosina 1831–1832. Vaasan kaupunginlääkärinä hän oli 1835–1839, toimien myös linnan ja sairaalan lääkärinä. 1850-luvun alussa Alcenius matkusti Pariisiin, missä hänellä oli lääkärinpraktiikka. Alcenius ei koskaan mennyt naimisiin.
Alceniuksen opinnäyte vuonna 1819 käsitteli Suomen eläimistöä ja sen ohjasi Sadelin.
Lankhmarin varkaat

Lankhmarin varkaat () on Fritz Leiberin vuonna 1970 ilmestynyt fantasiakirja. Teos on sarjan sisäisessä aikajärjestyksessä ensimmäinen osa Lankhmar-kaupungin Fafhrdista ja Harmaasta Hiirestäjästä kertovia miekka ja magia -tarinoita. 
Kirja sisältää johdannon ja kolme novellia:
Roberto Jiménez Gago

Roberto Jiménez Gago, yleensä vain Roberto (s. 10. helmikuuta 1986 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän on edustanut Espanjassa useita seuroja kuten Atlético Madridia, Zaragozaa, Espanyolia ja Málagaa. Portugalissa hän on edustanut Benficaa ja Kreikassa Olympiakosta. Vuonna 2019 hän siirtyi Englantiin West Ham Unitedin joukkueeseen ja lähti sieltä tammikuussa 2020 lainalle espanjalaisseura Deportivo Alavésiin.
Ura.
Roberto on Atlético Madridin junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 22. joulukuuta 2005 ottelussa Osasunaa vastaan. Kauden 2007–2008 hän pelasi lainalla maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneessa Gimnàsticissa, jossa hän toimi joukkueen ykkösmaalivahtina.
Heinäkuussa 2008 Roberto siirtyi Recreativoon osana vaihtokauppaa, jossa Florent Sinama-Pongolle matkasi Madridiin. Atléticolle jäi kuitenkin takaisinosto-oikeus Robertosta. Kaudella 2008–2009 hän ei pelannut yhtään pääsarjaottelua, tilille kertyi vain cup-otteluita.
13. heinäkuuta 2009 Roberto palasi Atléticoon, joka maksoi kasvatistaan 1,25 miljoonaa euroa. Sopimus oli pituudeltaan kolmivuotinen. Tammikuussa 2010 seura päätti lainata vähälle peliajalle jääneen maalivahdin Zaragozaan.
Kesällä 2010 hän siirtyi portugalilaisseura Benficaan 8,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Roberto edusti joukkuetta yhden kauden ajan pelaten 25 ottelua, minkä jälkeen hän palasi takaisin Espanjaan. Zaragoza maksoi Robertosta portugalilaisseuralle 8,6 miljoonan euron siirtokorvauksen.
Roberto on pelannut Espanjan eri juniorimaajoukkueissa vajaat 20 maaottelua.
Turuttaret

Turuttaret oli suomalainen naistrio, joka vaikutti 1970- ja 1980-luvuilla. Vuonna 1974 trio esiintyi puolen vuoden ajan Yhdysvalloissa.
Androids

Androids oli suomalainen rokkiyhtye, joka vaikutti 1980-luvun lopulla ja ehti julkaista neljä singleä ja yhden pitkäsoiton. 
Alex, Bone ja Scarlette vaikuttivat sitä ennen Johnny Lee Michaelsin taustayhtyeessä, johon loppuvaiheessa liittyi myös Jone. 
Diskografia.
"-Flamingo Records (FIN):"
"Singlet:"
"Albumit:"
"-Hilargi Records (ESP)"
"CD- julkaisut:"
-SunCityRecords (AUS)
Oceansat

Oceansat on Intian avaruusjärjestön ISROn valtameriä tutkiva satelliitti. Ensimmäinen eli IRS-P4 laukaistiin 26. toukokuuta 1999 ja toinen laukaistiin 23. syyskuuta 2009 Polar Satellite Launch Vehicle- eli PSLV-kantoraketilla Sriharikotan avaruuskeskuksesta. Lokakuun puolivälissä 2009 satelliitti alkoi komissiointivaiheen jälkeen tehdä mittauksia. 
Satelliitti.
Satelliitti painaa 1 050 kg. Se lentää aikanaan 720 km korkealla polaariradalla ylittäen ekvaattorin klo 12 päivällä. Satelliitti on suunniteltu toimimaan vähintään 5 vuotta.
P4:n instrumentit ovat
Olen legenda

Olen legenda () on Richard Mathesonin vuonna 1954 ilmestynyt romaani. Kirjan suomennos ilmestyi vuonna 2007 Vaskikirjojen kustantamana.
Suomennettu teos sai vuoden 2007 Tähtivaeltaja-palkinnon. Palkintoraati kuvaili teosta kerronnaltaan taloudelliseksi, vaikuttavaksi kuvaukseksi yksinäisyydestä, erakoitumisesta ja niiden rapauttavista psyykkisistä vaikutuksista. Raadin mukaan yli 50 vuotta vanha klassikko hätkähdyttää edelleen ajanmukaisuudellaan. Romaanin loppuratkaisua kehuttiin lisäksi nerokkaaksi.
Kirjan pohjalta on tehty neljä elokuvaa: "L’ultimo uomo della terra" (1964), "Viimeinen mies" (1971), "I Am Legend" (2007) ja "I Am Omega" (2007). Lisäksi "Night of the Living Dead" (1968) otti George A. Romeron mukaan vahvasti vaikutteita Mathesonin romaanista ja sen ensimmäisestä elokuvasovituksesta.
Juoni.
Vampirismin levittyä pandemiaksi ja yhteiskuntajärjestyksen romahdettua Robert Neville on eristäytynyt taloonsa. Perheensä taudille menettänyt Neville on immuuni taudille, ja hän uskoo olevansa ainut tartunnalta säästynyt ihminen. Hän viettää päivänsä talonsa puolustusvarustelua ehostaen ja päivänvalon heikentämiä vampyyreita surmaten. Surkean tilanteensa takia Neville kamppailee jatkuvasti toivottomuuden tunteen, masennuksen ja alkoholinkäytön kanssa. Hän yrittää kuitenkin selvittää vampirismin fysiologisia syitä parannuskeinon kehittämisen toivossa.
Eräänä päivänä Neville löytää naisen, joka vaikuttaa terveeltä. Neville vie naisen kotiinsa. Nainen, jonka nimi on Ruth, kertoo menettäneensä miehensä taudille vastikään. Hän sanoo olevansa immuuni taudille, mutta epäluuloinen Neville haluaa varmistua verinäytteen avulla siitä, ettei Ruth ole taudin kantaja. Ruth lyö Nevilleä ja pakenee, mutta hän jättää kirjeen, jossa kertoo kuuluvansa vampyyreihin, jotka ovat perustamassa uutta yhteiskuntaa tuhoutuneen ihmiskunnan raunioille. Ruth oli lähetetty vakoilemaan Nevilleä, mutta hän on rakastunut Nevilleen ja kehottaa siksi tätä pakenemaan.
Neville ei kuitenkaan pakene, ja uutta yhteiskuntaa rakentavien vampyyreiden iskuryhmä vangitsee hänet. Vankilassa Ruth tulee tapaamaan Nevillea ja kertoo, että Neville tullaan teloittamaan. Tehdäkseen Nevillen kuolemasta helpomman Ruth antaa hänelle myrkkykapseleita. Ruthin lähdettyä Neville katsoo ikkunasta teloitustaan ulkona odottavien vampyyrien väkijoukkoa, ja tajuaa asetelman kääntyneen päälaelleen: hänestä on tullut uuden maailman asukkien mielissä samanlainen kammoksuttava hirviö kuin mitä vampyyrit olivat aiemmin ihmismielissä, legendaa.
Mike MacDowel

Michael George Hartwell MacDowel (13. syyskuuta 1932 Great Yarmouth, Norfolk, Englanti – 18. tammikuuta 2016) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja.
Ura.
Formula 1.
MacDowel osallistui ainoastaan vuoden 1957 Ranskan GP:hen, jossa hän ajoi seitsemänneksi, mutta ei saavuttanut pisteitä. Hän jakoi sijoituksensa Jack Brabhamin kanssa. MacDowel ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Hillclimbing (mäkiajot).
MacDowel voitti Britannian Hillclimbing -sarjan mestaruuden vuosina 1973–1974. Hän ajoi myös kierrosennätyksen Shelsley Walshin kilpailussa 1973, 1 000 jaardia 28,21 sekunnissa.
Herbert MacKay-Fraser

Herbert 'Mac' MacKay-Frasier (23. kesäkuuta 1927 Pernambuco, Brasilia – 14. heinäkuuta 1957) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja.
Ura.
MacKay-Fraser syntyi Brasilian Pernambucossa (nykyisin osa Recifeä) vuonna 1927 keskiluokkaiseen yhdysvaltalaisperheeseen. MacKay-Fraserin isä oli varakas kahviplantaasin omistaja, joka halusi molemmille pojilleen Yhdysvaltain kansalaisuuden Brasilian sijasta.
MacKay-Fraser työskenteli myös kahviplantaasilla, kunnes kiinnostui ajamaan kilpa-autoja Brasilian ja Euroopan sarjoissa. Hän siirtyi ajamaan Euroopan sarjoihin 1950-luvun puolivälissä ajaen mm. Ferrarin, Lotuksen ja BRM:n autoilla, joissa hän kohtasi kilpailuissa usein teknisiä ongelmia. 
Formula 1 -sarjaan MacKay-Fraser osallistui ainoastaan vuoden 1957 Ranskan GP:ssä, jossa hän keskeytti tekniseen vikaan eikä saavuttanut pisteitä. Hän kuoli viikon kuluttua Coupe de Vitesse -kilpailussa Reims-Gueuxissa, kun hän menetti F2-luokan Lotuksensa hallinnan kovassa vauhdissa.
Naron avaruuskeskus

Naron avaruuskeskus ( 나로우주센터, 羅老宇宙센터, Naro Uju Senteo, Naro Uju Sentŏis) on Etelä-Korean avaruuskeskus Goheungin maakunnassa. Etelä-Korean avaruusjärjestö KARI operoi keskusta.
Laukaisut.
Ensimmäinen kantoraketin ja sen kuljettaman koesatelliitin laukaisun piti tapahtua alkuvuonna 2009, mutta on siirtynyt syksyyn. 25. elokuuta 2009 KSLV-1 (eli Naro-1) laukaistiin Naron avaruuskeskuksesta. Laukaisu oli osittainen epäonnistuminen. 10. kesäkuuta 2010 Narosta laukaistuun KSLV-1 rakettiin (Naro 1) menetettiin yhteys 107 sekunnin kuluttua laukaisusta ja raketin oletetaan räjähtäneen. Bloombergin mukaan Etelä-Korea menetti kahden miljardin euron taloudellisen hyödyn epäonnistumisen myötä.
Donnie Yen

Donnie Yen (, s. 27. heinäkuuta 1963 Kanton, Guangdong, Kiina) on hongkongilainen näyttelijä, ohjaaja, itämaisten taistelulajien taitaja, tuottaja sekä muun muassa Hong Kong Film -palkinnolla palkittu taistelukoreografioiden ohjaaja.
Näyttelijäura.
Yen päätyi elokuviin vuonna 1983, jolloin hän toimi aluksi sijaisnäyttelijänä elokuvissa "Shaolin Drunkard" ja "Taoism Drunkard". Sittemmin vuonna 1984 Yen teki ensimmäisen näytelmäroolinsa elokuvassa "Drunken Tai Chi". Hänen ensimmäinen läpimurtoroolinsa oli kenraali Nap-lan elokuvassa "Once Upon a Time in China II", jossa hän näytteli muun muassa yhdessä Jet Lin kanssa. Neljä vuotta myöhemmin Yen toimi ensimmäistä kertaa myös ohjaajana elokuvassa "Legend of the Wolf", jossa hän esitti myös pääosaa.
2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen alussa hän esiintyi pienemmissä rooleissa yhdysvaltalaisissa elokuvissa "Highlander – pelin loppu", "Blade II" ja "Shanghai Knights". Vuonna 2002 Yen esiintyi Jet Lin kanssa elokuvassa "Hero", jossa kaksikolla oli jälleen yhteinen taistelukohtaus.
Vuonna 2008 Yen esiintyi pääosassa Ip Manin elämään löyhästi perustuvassa elokuvassa "Ip Man". Hänet palkittiin roolistaan Pekingin opiskelijaelokuvajuhlissa Jury-palkinnolla parhaana näyttelijänä. Lisäksi Huabiao Film tapahtumassa Yen palkittiin erinomaisena ulkomaalaisena näyttelijänä.
Yksityiselämä.
Donnie Yen syntyi Guangzhounissa, Kiinassa. Hänen äitinsä oli Wushu- ja taijimestari ja hänen isänsä Klyster Yen oli sanomalehtialalla. Yenin perhe muutti Hongkongiin, kun Donnie oli kaksivuotias. Sittemmin perhe muutti Yhdysvaltoihin, Bostoniin, Donnien ollessa 11-vuotias.
Yenin sisko on myös itämaisten taistelulajien taitaja ja näyttelijä.
Yen oli jo pienenä todella kiinnostunut taistelulajeista ja harjoitteli aluksi äitinsä opettamana taijia. Hän harjoitteli pienenä myös karatea. Yen opiskeli hetken myös klassista pianon soittoa. Myös hänen isänsä oli musikaalinen soittaessaan viulua. Yenin lopetettua koulunkäynnin 14-vuotiaana, hän alkoi harjoittelemaan Wushuta. Sittemmin hänen vanhempansa lähettivät Yenin kaksi vuotta kestäneeseen harjoitteluun Pekingin Wushujoukkueeseen, kun he olivat huolissaan poikansa viettävän liian paljon aikaa Bostonin pahamaineisella alueella, Combat Zonessa. Samaisessa joukkueessa Yenin valmentajana toimi sama henkilö, joka oli aiemmin valmentanut Jet Litä. Sittemmin hän on muun muassa esikuvansa Bruce Leen tavoin harjoitellut muita kamppailulajeja laajentaakseen osaamistaan. Yen aloitti myöhemmin teini-ikäisenä taekwondon harjoittelemisen, josta hänellä on 6. danin musta vyö ja on myös moninkertainen mestari lajissa. Lisäksi hän on saavuttanut mustan vyön judossa ja on myös harjoitellut painia, thainyrkkeilyä, potkunyrkkeilyä, nyrkkeilyä, hapkidoa ja jeet kune dota. 2000-luvulla hänen kiinnostuksensa vapaaotteluun sai Yenin harjoittelemaan brasilialaista jujutsua, josta hänellä on purppura vyö. Vuoden 2007 lopulla Yen harjoitteli myös yhdeksän kuukautta Wing Tsunia Ip Chunin opissa Ip Man elokuvaa varten.
Jari Aula

Jari Aula (s. 29. tammikuuta 1961 Rovaniemi) on suomalainen radiokuuluttaja, toimittaja ja kääntäjä. Hän on opiskellut venäjän kieltä ja kirjallisuutta ja myöhemmin muun muassa slavistiikkaa (länsi- ja eteläslaavilaiset kielet ja kulttuurit). Koulutukseltaan Aula on filosofian maisteri Helsingin yliopistosta. Hän on opiskellut myös ulkomailla, muun muassa 1980-luvulla silloisessa Leningradin valtiollisessa yliopistossa ja myöhemmin myös Prahassa (Kaarlen yliopisto) sekä Bratislavassa. Aula on auktorisoitu venäjän, ukrainan, tšekin ja slovakin kääntäjä. Lisäksi hän hallitsee slaavilaisista kielistä muun muassa puolaa, bulgariaa ja sorbia.
Jari Aula on toiminut kuuluttajana Yleisradion suomenkielisillä radiokanavilla vuodesta 1982 ja nykyään hän on Yle Radio 1:n kuuluttaja. Hän on tehnyt myös monia radio-ohjelmia, muun muassa Tuntematon Venäjä -radiosarjaa ja Eurooppalaisia puheenvuoroja -otsakkeen alle. Keväällä 2022 alkoi Aulan nykyinen viikoittaissarja Kielen päällä, joka käsittelee kieleen liittyviä asioita.
Aula on suomentanut muun muassa Slovakian tunnetuimpiin runoilijoihin kuuluvan Miroslav Válekin runokokoelmat "Dotyky" ("Kosketuksia", 2009) sekä "Milovanie v husej koži" &amp; "Nepokoj" ("Rakastelua kananlihalla" &amp; "Rauhattomuutta" 2014) sekä Jiří Dědečekin haikuja (2012). Lisäksi Aula on lukenut pitkään äänikirjoja. Hän sai Sokeain Ystävien tiedonvälityspalkinnon 2011 lukemastaan 770 äänikirjasta ja lähes 10 000 äänitetystä lukutunnista.
New Black Panther Party

The New Black Panther Party () on Yhdysvalloissa toimiva mustien nationalistien järjestö, joka perustettiin Dallasissa, Texasissa vuonna 1989. Puoluetta on kutsuttu rasistiseksi vihajärjestöksi, ja jotkut sen johtohahmot ovat kuvailleet raakoja toimintatapoja vihaamiensa valkoisten ihmisten vahingoittamiseksi ja jopa hävittämiseksi. Vaikka puolue käyttää itsestään nimeä Uudet mustat pantterit, ei sillä ole mitään yhtäläisyyksiä vanhan Mustat pantterit -nimisen järjestön kanssa.
Raitatuulihaukka

Raitatuulihaukka ("Falco zoniventris") on Madagaskarin kotoperäinen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 27–30 cm ja siipien kärkiväli 60–68 cm. Se on päältä harmaa, alapuolelta vaalea tummanharmain poikkiraidoin. Nokka, koivet, vahanahka ja paljas alue silmän ympärillä ovat keltaiset. Nuori lintu on ruskehtava ja tummasilmäinen.
Esiintyminen.
Raitatuulihaukat elävät Madagaskarilla, runsaimpia ne ovat saaren etelä- ja länsiosissa. Lajin elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja populaatio on kooltaan vähintään 10 000 aikuista yksilöä.
Elinympäristö.
Laji asuttaa sademetsien reunoja, metsäaukeita, taimikoita ja kuivia metsiä kahden kilometrin korkeudelle merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Pesä on usein puun rungon päällyskasvin kolossa tai päällä, joskus toisen lintulajin, yleisimmin sirppivangan ("Falculea palliata") vanhassa pesässä. Naaras munii tavallisesti kolme kellahtavaa munaa. Haudonta-aika on keskimäärin 29 päivää.
Ravinto.
Lajin ruokavalio koostuu liskoista, erityisesti kameleonteista, pikkulinnuista, hyönteisistä ja sammakoista.
Isto

Isto on suomalaisen miehen nimi. Se on syntynyt kansanomaisena lyhentymänä heprealaisperäisestä nimestä Israel, joka on esiintynyt myös muodossa "Istrael" ja merkitsee "Jumala taistelee". Raamatussa nimi Israel esiintyy sekä patriarkka Jaakobin että kansan ja sen perustaman valtion nimenä. Toisen selityksen mukaan nimi on peräisin varjagien sankarin nimestä Istr tai Istrur, joka on Suomessakin tunnettu kansanomaisesti nimellä Istara, Isteri tai Istero. 
Iston nimipäivä on 9. syyskuuta. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Isto-nimen on syyskuuhun 2025 mennessä saanut hieman yli 1 200 suomalaista.
Isto sukunimenä.
Isto on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Amberin yhdeksän prinssiä

Amberin yhdeksän prinssiä () on Roger Zelaznyn vuonna 1970 ilmestynyt fantasiaromaani, joka on viisiosaisen "Amberin kronikat" -sarjan avausosa. Kirjan suomennos ilmestyi vuonna 2008 Vaskikirjojen kustantamana. Vaskikirjat on julkaissut suomeksi myös sarjan toisen osan "Avalonin luodit".
Vastaanotto.
"Amberin yhdeksän prinssiä" oli vuonna 1971 ehdolla Mythopoeic-palkinnon saajaksi. Yhdysvaltalaisen science fiction -lehti "Locuksen" äänestyksessä vuonna 1987 "Amberin yhdeksän prinssiä" sijoittui kaikkien aikojen seitsemänneksi parhaaksi fantasiaromaaniksi. SF Reviews.net -sivuston arvostelun mukaan Amber-sarja ei ole suurta kirjallisuutta sen enempää kuin Edgar Rice Burroughsin romaanit, mutta on vastaavalla tavalla puhdasta pulp-viihdettä. Tarinan maailma sisältää paljon mielikuvituksellisia yksityiskohtia, mutta teoksen rakenne on silti tiivis. 
Suomennoksen "Helsingin Sanomissa" arvioineen Toni Jerrmanin mukaan Zelazny on luonut omaperäisen, tiiviin ja eheän fantasiaseikkailun. Teoksen kieli on ihailtavan nopeatempoista, mutta mukana on myös runollisia ilmauksia. Kirjan teemoiksi Jerrman nostaa esiin vallan, moraalin ja ihmisen muovautuminen kokemustensa kautta. "Portti"-lehden Liisa Rantalaihon mukaan ”[j]uttu voisi olla vain yksi miekanheiluttelu kymmenien samanlaisten joukossa, ellei Zelazny olisi niin ilmiömäinen tyylitaituri.” 
"Tähtivaeltaja"-lehden Niko Peltosen mielestä "Amberin yhdeksän prinssiä" ei sisällä romaanilta yleensä kaivattuja hyveitä. ”Mielikuvituksellisia ideoita ja nopeita käänteitä se sen sijaan on pullollaan, mikä varmasti vetoaa "Weird Tales" -pulpin ystäviin.” Kommentti.fi-sivustolla kirjan arvioinut Maria Ihonen toteaa, että "Amberin yhdeksää prinssiä" ei kannata lähestyä suurena taiteena, mutta silti kerronnan huolettomuus häiritsee. Ympäristö ja hahmot eivät tunnu uskottavilta eivätkä saa eläytymään teokseen. Hän arvostelee Zelaznyn käyttämää kovaksikeitetystä dekkarista tuttua tyyliä, jossa aidot tunnereaktiot sivuutetaan. Kun tuhansien ihmisten tappamisesta kerrotaan yliolkaisen summaavalla tyylillä, on arvostelijan mukaan vaikea pitää päähenkilön muitakaan kokemuksia tai päämääriä mielekkäinä. Myös teoksen suomennos horjahtelee paikoin.
Avalonin luodit

Avalonin luodit () on Roger Zelaznyn vuonna 1972 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos on viisiosaisen Amberin kronikat -sarjan toinen osa ja suoraa jatkoa sarjan edelliselle teokselle "Amberin yhdeksän prinssiä". 
Vastaanotto.
Romaani oli Mythopoeic-palkinnon ehdokkaana vuonna 1973. "Legolas"-fantasialehden arvostelijan mukaan ”Avalonin luodit on samanlaista mestarillista tarinankerrontaa kuin Amberin yhdeksän prinssiäkin. Teos on rytmitetty lähes täydellisesti eikä suvantokohtia juurikaan ole.” "Tähtivaeltaja"-lehden Toni Jerrmanin mukaan teoksesta puuttuu kekseliäisyys ja kielellinen irrottelu, toisin kuin sarjan ensimmäisestä osassa.
Rautainen unelma

Rautainen unelma () on Norman Spinradin vuonna 1972 ilmestynyt romaani. Kirja oli Nebula-palkintoehdokas 1972.
Metafiktiivinen ja vaihtoehtohistoriallinen romaani sisältää romaanin "Hakaristin herra", jonka esitetään voittaneen Hugo-palkinnon vuoden 1954 parhaana tieteisromaanina. Kirjan kirjoittaja on vuonna 1919 Yhdysvaltoihin muuttanut Adolf Hitler, joka oli luonut uran aluksi pulp-lehtien kuvittajana ja myöhemmin niiden tarinoiden kirjoittajana. Loppusanat romaanin sisällä on laatinut kuvitteellinen tutkija New Yorkin yliopistosta.
Juri Onufrijenko

Juri Onufrijenko (; s. 6. helmikuuta 1961) on venäläinen kosmonautti.
Onufrijenko syntyi Riasnessa, Ukrainan neuvostotasavallassa, vuonna 1961. Hän valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1982. Hän lensi Neuvostoliiton ja Venäjän ilmavoimissa yli 800 tuntia Aero L-29 ja Aero L-39, Suhoi Su-7, Suhoi Su-17, Mil Mi-4 ilma-aluksilla. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1989. Insinööriupseerina hän opiskeli vuonna 1994 kartografiksi Moskovan valtionyliopistosta.
Vuonna 1996 Onufrijenko toimi Mir-21-lennon päällikkönä. Hän vietti Mir-avaruusasemalla 193 päivää. Vuonna 2001 Onufrienko toimi Kansainvälisen ISS-avaruusaseman Retkikunta 4:n miehistön päällikkönä. Hän oli ISS-avaruusasemalla 196 päivää.
Pervaja Liga

Pervaja Liga (, "ykkösliiga") oli venäläinen jääkiekkosarja, joka oli KHL:n ja Vysšaja Ligan jälkeen maan kolmanneksi korkein sarjataso. Liiga oli jaettu neljään lohkoon. Valtaosa liigan joukkueista olivat ylempien sarjatasojen joukkueiden kakkosjoukkueita. Pervaja Ligan kauden parhaimmat joukkueet pääsivät karsimaan paikasta Vysšaja Ligaan.
Historia.
Neuvostoliiton aikaan Pervaja Liga oli maan toiseksi korkein sarjataso. Neuvostoliiton kaaduttua Venäjällä perustettiin 1992 uusi toinen sarjataso, Vysšaja Liga, ja Pervaja Ligasta tuli kolmas taso. Kolmannen tason nimi aluksi vaihteli, mutta kaudesta 1995–1996 lähtien nimeksi vakiintui Pervaja Liga. 
Kaudella 2010–2011 kolmossarjan nimenä oli "Jääkiekon alueellisten joukkueiden Venäjän-mestaruussarja" (Первенство России по хоккею с шайбой среди клубных команд регионов). Elokuussa 2011 sarja järjestettiin taas uudelleen, ja siitä tuli Venäjän jääkiekkoliiga, RHL (). RHL:ssa pelaa 24 joukkuetta jotka on jaettu läntiseen ja itäiseen vyöhykkeeseen.
Sarjajärjestelmä.
Pervaja Ligassa pelattiin vuosina 1996–2010 neljässä alueellisessa lohkossa. Kahdella kaudella oli mukana myös viides lohko. Tuona aikana ei valittu yhtä Pervaja Ligan mestaria, vaan neljästä lohkovoittajasta tulivat sarjan mestarit. Lohkovoittajat saivat osallistua Vysšaja Ligan karsintasarjaan.
Gennadi Strekalov

Gennadi Strekalov (; 26. lokakuuta 1940 – 25. joulukuuta 2004 Moskova) oli venäläinen kosmonautti. 
Tausta.
Gennadi Strekalov syntyi vuonna 1940 Moskovan lähellä. Hän valmistui insinööriksi vuonna 1965 Bauman-instituutista. 
Strekalov toimi Energia-yhtiössä valmistumisestaan asti. Hän osallistui myös Neuvostoliiton tiedeakatemian tieteellisten avaruuslentojen suunnitteluun. Vuonna 1974 hän aloitti kouluttautumisen kosmonautiksi. Hän lensi vuonna 1980 Sojuz T-3-lennolla, jolloin kokeiltiin telakoitumista Saljut 6-avaruusasemaan. Vuonna 1983 hän lensi Sojuz T-6-aluksella. Hän lensi vuonna 1984 Saljut 7-asemalle. Vuonna 1990 hän lensi Sojuz TM-10-lennolla Mir-avaruusasemalle. 1994 hän lensi Sojuz TM-21-lennolla.
Hän kuoli syöpään Moskovassa vuonna 2004.
Vladimir Dežurov

Vladimir Dežurov (; s. 30. heinäkuuta 1962) on venäläinen kosmonautti. 
Dežurov syntyi Javasissa, Mordvassa, Neuvostoliitossa. Hän valmistui sotilaslentäjäksi harkovalaisesta sotilasakatemiasta vuonna 1983. Vuonna 1987 hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen, joka kesti vuoteen 1989.
Vuonna 1995 Dežurov lensi Sojuz TM-21 -aluksella ISS-avaruusasemalle, jossa hän toimi 115 päivän ajan.
Kari Palmén

Kari Olle Palmén (s. 10. maaliskuuta 1946 Hamina) on suomalainen pituushyppääjä. Helsingin Kisa-Veikkoja edustanut Palmén voitti pituuden SM-kultaa vuonna 1970 sekä SM-pronssia vuosina 1967, 1969 ja 1974. Hän voitti myös viestikultaa 4 × 100 metrin viestissä vuosina 1967, 1968 ja 1969. Sisäratojen SM-kisoissa Palmén voitti 60 metrin juoksun 1968 ja pituuden 1968, 1971 ja 1974. Palménin ennätys pituudessa oli Flagstaffissa, Arizonassa toukokuussa 1969 hypätty 788.
Aleksandr Serebrov

Aleksandr Aleksandrovitš Serebrov (, s. 15. helmikuuta 1944 Moskova, Neuvostoliitto – 12. marraskuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli kosmonautti. 
Aleksandr Serebrov valmistui insinööriksi Moskovan fysiikan ja teknologian instituutista vuonna 1967. Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 1978. Hän lensi Sojuz T-7-, Sojuz T-8-, Sojuz TM-8- ja Sojuz TM-17 -lennoilla. Hän siirtyi eläkkeelle 10. toukokuuta 1995.
Hultsfred

Hultsfred on samannimisen Hultsfredin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Kalmarin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 5 143 asukasta.
Hultsfred oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Nasdaq (yritys)

Nasdaq, Inc. (aiemmin NASDAQ OMX Group, Inc.) on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka omistaa ja operoi NASDAQ-pörssiä ja useita eurooppalaisia pörssejä Pohjoismaissa ja Baltiassa. Nasdaq, Inc. on pörssien markkina-arvoltaan maailman toiseksi suurin pörssitoimintaa harjoittava yhtiö.
Historia.
NASDAQ aloitti toimintansa Yhdysvalloissa 8. helmikuuta 1971 maailman ensimmäisenä elektronisesti toimivana arvopaperipörssinä.
Lontoon pörssin ostoyritys.
Australialainen Macquarie Bank teki joulukuussa 2005 yhteensä 2,2 miljardin euron ostotarjouksen Lontoon pörssistä (LSE), jonka Lontoon pörssi torjui sanoen sitä täysin riittämättömäksi. Maaliskuussa 2006 Lontoon pörssi sai puolestaan 3,5 miljardin euron ostotarjouksen Nasdaqilta, ja myöhemmin marraskuussa 2006 yhtiö korotti tarjoustaan noin neljään miljardiin euroon. Lontoon pörssi torjui molemmat tarjoukset.
Nasdaq omisti Lontoon pörssistä noin kolmanneksen. Se nosti omistustaan ostoyritysten aikana 25 prosentista 29 prosenttiin. Kahden epäonnistuneen ostoyrityksen jälkeen Nasdaq myi vuoden 2007 aikana koko omistuksensa Lontoon pörssistä.
OMX-kauppa.
Nasdaq sopi toukokuussa 2007 ruotsalais-suomalaisen pörssiyhtiön OMX:n ostosta 2,8 miljardilla eurolla. Sopimus astui täysin voimaan 27. helmikuuta 2008. Yrityskaupan myötä syntyneellä "NASDAQ OMX Groupilla" oli lähes kymmenen prosentin osuus maailman osakekaupoista, ja siitä tuli maailman kolmanneksi suurin pörssiyhtiö. Vuodesta 2014 lähtien NASDAQ OMX Group on tunnettu nimellä "Nasdaq, Inc."
WFE:n tammikuun 2016 pörssivertailussa NASDAQ oli maailman toiseksi suurin pörssi pörssiin listattujen yritysten markkina-arvon perusteella (6 734 mrd USD). Konserniin kuuluva NASDAQ OMX Nordic Exchange oli tuntuvasti pienempi toimija (tammikuussa 2016 listattujen yritysten markkina-arvo 1 192 mrd. USD), joten Nasdaq-konsernin sijoitus jäi maailmassa toiseksi suurimmaksi. Markkina-arvoltaan selvästi suurin arvopaperipörssi oli New Yorkin pörssi (NYSE, yhtiöiden markkina-arvo 16 813 mrd. USD), joka on osa konserniyhtiö Intercontinental Exchangen (ICE) hallitsemia pörssiomistuksia.