tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sotilastattoo

Sotilastattoo tai tattoo on sotilasmusiikkitapahtuma, jossa sotilasyksiköiden soittokunnat ja muut sotilasyhtyeet esittävät musiikkia. Tattooseen kuuluu usein myös marssia ja paraateja. Nykyään ne muistuttavat monesti musiikkifestivaaleja.
Sanan tattoo epäillään tulevan kolmikymmenvuotisen sodan ajalta hollannin kielen lauseesta "don den tap toe" (). Alankomaissa olleiden brittiläisten ja skotlantilaisten joukkojen tehtävänä oli soittaa kaupungeissa iltaisin merkkisoitto, kun ravintoloiden tuli mennä kiinni. Tap-toen soittaminen jäi elämään sotilaiden kieleen. Toinen teoria sanan alkuperästä on englantilainen sotilastermi taps and toes, joka tarkoittaa osaston ojennusta iltasoiton aikana.
Suomessa järjestetään Hamina Tattoo joka toinen vuosi. Maailmalla tunnettuja sotilastattoita ovat muun muassa Edinburghin ja Baselin tattoot.
Artur Kępczyński

Artur Kępczyński on puolalainen divisioonakenraali, joka toimi Puolan asevoimien tukitarkastusosaston johtajana vastaamassa maan sotilaallisesta logistisesta tuesta.
Koulutus.
Kępczyński suoritti kandidaatintutkinnon Piłan sotilasliikenneakatemiassa ja maisterintutkinnon Varsovan sotilastekniikan yliopistossa. Lisäksi hän on suorittanut puolustuspolitiikan jatko-opintoja Varsovan sotatieteiden yliopistossa sekä useita Nato-kursseja uransa aikana.
Ura.
Yli 30 vuoden urallaan Kępczyński on toiminut erilaisissa logistiikkatehtävissä Puolan asevoimissa ja ulkomailla Puolan sotilaskontingenteissa. Hänellä on ollut merkittäviä tehtäviä muun muassa seuraavissa organisaatioissa:
Kępczyński aloitti uransa asevoimien tukitarkastusosastossa vuonna 2020 apulaisjohtajana vastaamassa logistiikasta. Hän toimi väliaikaisena johtajana huhtikuusta 2021 alkaen, ja hänetnimitettiin virallisesti osaston johtajaksi 2. marraskuuta 2021. 
Miinojen katoaminen.
Kępczyński erotettiin tehtävästään 9. tammikuuta 2025 sen jälkeen, kun oli kerrottu, että hänet yhdistettiin panssarimiinojen katoamiseen. Miinat löytyivät myöhemmin Ikean varastosta.
Tapaus juontaa juurensa kesäkuuhun 2024, jolloin yli tuhat tonnia räjähteitä kuljetettiin rautateitse Koillis-Puolasta Hajnówkasta lähelle Saksan rajaa Mostyyn. Miinat tulivat perille heinäkuussa, mutta huono valvonta ja kouluttamattomat työntekijät aiheuttivat purkuvaiheessa viivästyksiä ja sekaannusta. Viiden päivän kuluttua paljastui, että viisi miinakuormalavaa puuttui. Puolan media kertoi, että kadonneet miinat matkasivat lähes kahden viikon ajan siviilivaunussa useiden Puolan kaupunkien, kuten Szczecinin, Poznańin, Varsovan ja Białystokin kautta. Lopulta ne löydettiin Orlan kylän läheltä Ikean varastosta.
Tapauksen vuoksi käynnistettiin sotilasviranomaisten tutkinta, jossa selvitetään, onko sotilasvarusteiden valvonnassa tapahtunut laiminlyöntejä. Viranomaiset keräsivät runsaasti todisteita, kuten todistajalausuntoja ja asiakirjoja, ja neljää henkilöä vastaan nostettiin syytteet.
Giro d’Italia Women 2024

Giro d'Italia Women 2024 oli järjestyksessään 35. Giro d'Italia Women -kilpailu. Se alkoi henkilökohtaisella aika-ajolla Bresciassa 7. heinäkuuta ja päättyi L'Aquilaan 14. heinäkuuta 2024. Kaksi ensimmäistä etappia luokiteltiin tasamaaetapiksi, neljä seuraavaa mäkietapiksi ja kaksi viimeistä vuorietapiksi. Kilpailun kokonaispituus oli 876,7 kilometriä. Giro d'Italia Women kuului vuoden 2024 UCI Women's World Tour -sarjaan.
Elisa Longo Borghini voitti kilpailun 21 sekunnin erolla Lotte Kopeckyn. Longo Borghini ratkaisi kokonaiskilpailun voiton pudotettuaan Kopeckyn kyydistään päätösetapin loppunousussa 200 metriä ennen maalia. Neve Bradbury sijoittui kolmanneksi. Pistekilpailun voitti Lotte Kopecky, mäkikirikilpailun Justine Ghekiere, nuorten kilpailun Neve Bradbury ja joukkuekilpailun Liv AlUla Jayco.
Tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Etapit.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Arvi Sipola

Kaarlo Arvi Sipola (19. kesäkuuta 1870 Salla – 25. tammikuuta 1959 Tampere) oli suomalainen opettaja, virkamies ja kouluneuvos. 
Henkilöhistoria.
Sipolan vanhemmat olivat pientilallinen Jaakko Sipola ja Amanda Salmijärvi ja puoliso vuodesta 1904 opettaja Agnes Julia Leiniö (k. 1954). Sipola valmistui kansakoulunopettajaksi 1893, Jyväskylän seminaarin hän suoritti 1898. Sipola oli opettaja Kangasalan Haapaniemen kansakoulussa 1898–1901, Vaasassa 1901–1903, Nummen Järvenpäässä 1903–1904 ja Tampereella 1904–1912. Jyväskylän piirin kansakouluntarkastajana hän toimi 1912–1924 ja Tampereen piirin 1924–1937. Hänellä oli myös luottamus- ja asiantuntijatehtäviä, kuten jäsenyys kansakouluasetuksen uusimiskomiteassa, ja hän julkaisi useita oppikirjoja. Kouluneuvoksen arvonimen Sipola sai 1952.
Tour de France Femmes 2024

Tour de France Femmes 2024 oli nykynuodossaan kolmas Tour de France Femmes -kilpailu. Se sisälsi kahdeksan etappia, joista kolme ensimmäistä ajettiin Alankomaissa, ja neljäs etappi sekä alkuosa viidennestä etapista Belgiassa. Kilpailu alkoi Rotterdamista 12. elokuuta ja päättyi Alpe d'Huez'n huipulle 18. elokuuta 2024. Kilpailun kokonaispituus oli 947,9 kilometriä. Tour de France Femmes kuului vuoden 2024 UCI Women's World Tour -sarjaan.
Katarzyna Niewiadoma voitti kilpailun neljän sekunnin erolla Demi Volleringiin. Vollering voitti Alpe d'Huez'n huipulle päättyneen päätösetapin, mutta etapilla neljänneksi sijoittunut Niewiadoma onnistui pitämään etapin aikaeron riittävän pienenä, eli minuutissa ja yhdessä sekunnissa. Kokonaiskilpailussa kolmanneksi sijoittunut Pauliena Rooijakkers hävisi päätösetapilla Volleringille neljä sekuntia ja kokonaiskilpailussa Niewiadomalle kymmenen sekuntia. Pistekilpailun voitti Marianne Vos, mäkikirikilpailun Justine Ghekiere, nuorten kilpailun Puck Pieterse ja joukkuekilpailun Lidl-Trek.
Tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Etapit.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Vilija Blinkevičiūtė

Vilija Blinkevičiūtė (s. 3. maaliskuuta 1960) on liettualainen poliiikko. Hän on europarlamentaarikko ja Liettuan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja.
Sosiaalidemokraattien vuoden 2024 Liettuan parlamenttivaaleissa saaman vaalivoiton jälkeen Blinkevičiūtėn odotettiin puheenjohtajana ryhtyvän pääministeriksi, mutta tämä päätti, että pysyy mieluummin Euroopan parlamentin jäsenenä ja halusi antaa pääministerin paikan puolueen entiselle puheenjohtajalle Gintautas Paluckasille.
Amstel Gold Race 2024

Amstel Gold Race 2024 oli järjestyksessään 58. miesten ja kymmenes naisten maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 14. huhtikuuta 2024. Molempien kilpailujen lähtöpaikkana oli Maastricht ja maalina Berg en Terblijt.
Miesten kilpailu.
Miesten kilpailun pituus oli 253,6 kilometriä ja se sisälsi kaikkiaan 3290 vertikaalista (eli pystysuoraa) nousumetriä. Kilpailu kuului UCI World Tour -sarjaan. Tom Pidcock voitti kilpailun oltuaan loppukirissä nopein neljän ajajan kärkiryhmästä, joka oli muodostunut 14 kilometriä ennen maalia, ja jonka takaa-ajajat olivat juuri saavuttamassa maalin tultaessa. Marc Hirschi sijoittui toiseksi ja Tiesj Benoot kolmanneksi.
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailu.
Naisten kilpailun pituus oli 101,4 kilometriä ja se sisälsi 1244 vertikaalista nousumetriä. Kilpailu kuului UCI Women's World Tour -sarjaan. Marianne Vos voitti massakiriin päättyneen kilpailun, kun Lorena Wiebes luuli jo varmistaneen voittonsa ja alkoi tuulettaa liian aikaisin ennen maaliviivaa. Imgvild Gåskjenn sijoittui kolmanneksi.
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Palosaaren urheilukenttä

Palosaaren urheilukenttä () on Vaasan kaupungin ylläpitämä yleisurheilukenttä Palosaarella. Urheilukenttä muodostuu keskellä sijaitsevasta jalkapallokentästä, jota ympäröi 400m juoksurata, joka on pinnoitettu kivituhkalla. Jouksuradan varrella sijaitsee myös kaksi pituushyppypaikka, sekä kuulantyöntöpaikka Talvisin kentän juoksurata jäädytetään ja tästä tulee luistelurata.
Jalkapallo.
Palosaaren urheilukenttä toimii useammalle jalkapalloseuralle päämääräisenä kotikenttänä. Kungliga Wasa C.F., sekä Vaasan Pallo-Veikot pelaavat päämääräisesti kaikki ottelunsa Palosaaren urheilukentällä. Myös Vaasan Palloseuran junioriorganisaatio VPS Juniorit, sekä FC Brändöpojkarna ja FC Sportin naisten joukkueet pelaavat kentällä. Kentällä pelattavien naisten ja miesten Kolmosen ja Nelosen lisäksi kentällä pelataan vuosittain junioreille suunnattua Wasa Football Cuppia.
Yleisurheilu.
Yleisurheilun puolella urheilukentän päämääräisenä käyttäjänä toimii Palosaaren Urheiluseura. Urheilukenttä on myös vapaassa käytössä, ellei se ole varattu, ja täten siellä usein näkee yksityishenkilöitä harjoittelemassa.
Nemunasin aamunkoitto

Nemunasin aamunkoitto (, PPNA), on liettualainen puolue, joka sai 20 paikkaa seimasiin vuoden 2024 parlamenttivaaleissa. Puolueen puheenjohtaja on Remigijus Žemaitaitis.
Puolueen linjaa on kuvattu kansallismieliseksi ja populistiseksi.
Vaalivoittaja LSDP kutsui Nemunasin aamunkoiton hallituskoalitioon, mikä nostatti protesteja. Žemaitaitisia syytetään antisemitismistä.
Sokkelosäppikala

 
Sokkelosäppikala ("Pseudobalistes fuscus") on säppikaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta. 
Koko ja ulkonäkö.
Sokkelosäppikala voi kasvaa suurimmillaan 50–55 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan korkearuumiinen, soikea ja litteähkö. Otsassa on lovi. Kalalla on kaksi selkäevää, joista ensimmäisen se voi nostaa pystyyn. Toinen selkäevä on etuosastaan korkeampi. Sokkelosäppikalan pyrstöevän ylä- ja alaruodot ovat pidentyneet täysikasvuisilla yksilöillä. Täysikasvuiset sokkelosäppikalat ovat sinisiä, harmahtavia tai ruskehtavia ja ruumiissa on keltaisista täplistä muodostuvia sokkelokuvioita. Selkä- ja peräevien reunat ovat vaaleansiniset. Nuoret kalat ovat keltaisia sinisin raidoin.
Levinneisyys ja elintavat.
Sokkelosäppikalan levinneisyysalue on laaja ja ulottuu Afrikan itärannikolta ja Punaiseltamereltä Japaniin ja Seurasaarille. Lajit elävät yksittäin koralliriutoilla ja erityisesti niiden hiekkapohjaisilla reuna-alueilla. Usein sokkelosäppikala piileskelee riuttojen koloissa ja halkeamissa. Kala on territoriaalinen, ja yhden koiraan reviirin sisällä on useita naaraiden muodostamia reviirejä. Naaraat vartioivat kutua. Lajin ravintoa ovat muun muassa merisiilit, äyriäiset, korallieläimet ja nilviäiset.
Sokkelosäppikalaa voidaan pitää akvaariokalana. Paikoitellen sitä pyydystetään myös ravinnoksi.
Orvokkimeri

Orvokkimeri on keramiikkataiteilija Birger Kaipiaisen suurikokoinen taideteos vuodelta 1967. Se on yhdeksästä suorakulmaisesta laatasta rakentuva sinisävyinen reliefi, jossa on kuvattu orvokkeja ja orvokkien seassa uivia joutsenia. Teos sijaitsee Tampereen kaupungintalon valtuustosalissa.
Kaipiainen teki "Orvokkimeren" Montrealin maailmannäyttelyyn (1967). Se edusti siellä suomalaista taideteollisuutta yhdessä neljän muun suomalaisteoksen kanssa. Muut teokset olivat Timo Sarpanevan "Ahtojää", Laila Pullisen "Aurinko tunturissa", Uhra-Beata Simberg-Ehrströmin "Metsä" ja Tapio Wirkkalan "Ultima Thule". Maailmannäyttelyn jälkeen Kaipiaisen työnantaja Wärtsilä myi "Orvokkimeren" Tampereen kaupungille. Aluksi teos sijoitettiin väliaikaisesti Tampereen yliopiston päärakennukseen. Vuonna 1975 se siirrettiin pysyvälle paikalle Tampereen kaupunginvaltuuston istuntosaliin.
"Orvokkimeri" on fajanssia, ja se painaa useita tonneja. Teos on valmistettu Arabian posliinitehtaalla Helsingissä.
Kalevi Hämäläisen patsas

Kalevi Hämäläisen patsas on kuvanveistäjä Taru Mäntysen vuonna 2010 tekemä patsas hiihtäjä Kalevi Hämäläisen muistoksi. Patsas on Juvan keskustassa Urheilupuistossa yleisurheilukentän ja pesäpallokentän välisellä alueella. Hämäläinen voitti 50 kilometrin hiihdon vuoden 1960 olympialaisissa Squaw Valleyssa.
Varsovan linna

Varsovan linna on Puolan Varsovassa sijaitseva entinen kuninkaanlinna. Natsit tuhosivat linnan Adolf Hitlerin käskystä täysin vuonna 1944. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1971–1984 viimeisenä osana Varsovan vanhankaupungin entisöintiä. Entisöinnin valmistuttua linna on ollut museona. Puolan kulttuuri- ja kansallisperinnön ministeriö pitää siellä myös juhlia ja tapahtumia. Vuonna 1980 Varsovan historiallinen keskusta lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon. Osana sitä luetteloon kuuluu myös linna.
Linnan yhteydessä on kaksi puutarhaa, joiden yhteisala on 2 hehtaaria. Yläpuutarha rakennettiin uudelleen vuonna 2015 ja alapuutarha vuonna 2019. Linnan ja puutarhojen jälkeen linnan alueella ei ole enää entisöitäviä rakennelmia.
Siina (veistos)

Siina on kuvanveistäjä Kaija Kontulaisen tekemä professori Lucina Hagmania esittävä teräslankaveistos Kokkolan Kälviällä, nykyään Marttakotina tunnetun talon pihassa, osoitteessa Hyypäntie 9. Veistos paljastettiin 5. kesäkuuta 2023, jolloin Lucina Hagmanin syntymästä oli kulunut 170 vuotta.
Lucina Hagman syntyi Kälviällä 1853 ja Hyypän pihapiirin talo oli hänen synnyinkotinsa. Hänet tunnetaan opettajana, kirjailijana, naisasianaisena, Marttajärjestön perustajana ja yhtenä ensimmäisistä naispuolisista kansanedustajista. Hän sai professorin arvonimen 1928. Lucinan isä Nils Johan Erik Hagman toimi Kälviällä nimismiehenä, kunnes perhe muutti Vaasaan Lucinan ollessa 12-vuotias. 
Veistos, joka on pimeän aikaan valaistu altapäin, on tehty teräslangasta ja se esittää Lucinaa lapsena istuvassa asennossa. "Siina" on ensimmäinen Lucina Hagmanista tehty julkinen veistos. Veistos on rahoitettu kansalaiskeräyksellä, jonka taustavoimina olivat Kälviän Martat, Lucinan Ystävät, LC Kälviä ja LC Kälviä/Lucina. Keräys tuotti 10 000 euroa, jolla veistos hankittiin. Kokkolan kaupunki teki veistoksen ympäristön kukkamaan. Paljastuksen jälkeen veistos luovutettiin Kokkolan kaupungin julkisen taiteen kokoelmiin.
Long Time No Shit

Long Time No Shit on studio-orkesteri Ummetuksen vuonna 1995 julkaistu studioalbumi. Albumin oli tarkoitus olla suomalaisten studiomuusikoiden sisäpiirin vitsi ja tehtiin parodiaksi suomalaiselle iskelmämusiikille ja se sisältää 22 kappaletta erilaisia kappaleita, jotka on tahallaan soitettu ”nuotin vierestä”. Flamingo Music julkaisi albumin CD-levynä ja C-kasettina. Julkaisu oli yksiä levy-yhtiön viimeisiä.
Taustaa ja työstö.
Monet studiomuusikot olivat työssään tottuneet soittamaan siten, että kaikki taustat onnistuvat hyvin. Muusikko Kassu Halosella oli satunnaisesti tapana varsinaisten ottojen välillä alkaa svengailemaan yhtyeen kanssa siten, että yksi lähtee soittamaan ”jotain älytöntä ja muut lähtevät vapaa-palokuntalaisen otteella mukaan”. Albumin idea syntyi rumpali Vesa Aaltosen mukaan studiomuusikoiden sisäisenä vitsinä siten, että kun äänittäjät jättivät tauolle lähtiessä nauhat pyörimään, studiomuusikot soittelivat studiossa ”ihan mitä vaan”. Kerran Haloselle tuli idea, että kannattaisiko näitä tarjota levytettäväksi Flamingo Musicin tuottaja Vexi Salmelle. Halosen mukaan Salmi alkoi nauraa sitä voimakkaammin mitä pidemmälle kappaleet etenivät ja loppujen lopulta Salmi tuli lopputulokseen, että näistä voisi jopa koota levyn. Kitaristi Juha Björnisen mukaan levy-yhtiö Flamingo oli tuolloin jo taloudellisissa vaikeuksissa, mutta se ei estänyt Salmea tuottamasta ja tekemästä näistä levyä.
Kappaleita valitessa työryhmälle iski vaikeuksia, koska vaihtoehtoja oli aivan liikaa. Albumille päätyi lopulta 22 kappaletta, jotka soitettiin hyvin persoonallisella otteella. Näitä olivat muun muassa ”Hindustan” (oik. Tsingis Khan), Arlandaa (Dirlanda), Buldoggi, turvokki, vuokko ja Minimoog (Anttilan keväthuumaus) sekä ”Uunolta palo mankka” (Paloma Blanca). Mukana on myös kappale, jossa Halonen soittaa kosketinsoittimilla ”maailman nopeimman” pianosoolon Ilmo Lounasheimon selostamana.
Muusikoille keksittiin virolaiset, slaavilaiset tai omituiset peitenimet. Kosketinsoittaja Halosen nimeksi tuli Dimitri Moskowits, kitaristi Björnisen Roudar von Distortnäs ja rumpali Aaltosen nimeksi Kalju Ots. Aaltosen mukaan levy on ainoa julkaistu äänite, jolla hän laulaa Halosen kanssa yhdessä. Mukaan otettiin myös basisti Harri Rantanen, joka sai peitenimen Rune Pattersson. Yhtyettä tukevat myös kitaristi Jarmo Nikku, basisti Jari Heino ja rumpali Anssi Nykänen. Tuottaja Vexi Salmen peitenimeksi tuli Tattarainen. Albumin kanteen oli tarkoitus laittaa koko yhtye vanhan kansakoulun ulkokäymälään eli huussiin, mutta sopivaa ei löydetty. Lopulta kanteen päätyi kuva koivumetsässä olevasta punaisesta huussista.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset studio-orkesteri Ummetus.
Lähteet:
Tekijät.
Studio-orkesteri Ummetus.
Lähteet:
Tuotanto.
Lähteet:
Nøste Kendzior

Nøste Kendzior, alkuaan Ellen Johanne Kristensen (8. heinäkuuta 1950 – 2. joulukuuta 2006), oli norjalainen kääntäjä, kirjallisuuskriitikko ja esseisti.
Kendzior syntyi Vuoreijassa ja vietti kasvuvuotensa eri puolilla Pohjois-Norjaa. Hän oli saamelaista syntyperää. Vanhempiensa eron jälkeen hän muutti asumaan isänsä luokse Storsteinnesiin. Nuorena opiskelijana hän avioitui Arnbjørn Jakobsenin kanssa, ja heille syntyi tytär vuonna 1972. Hän opiskeli psykologiaa ja sosiologiaa Bergenin yliopistossa. Vuosina 1974–1975 hän toimi psykologiassistenttina mielisairaalassa Tammisaaressa Suomessa. Alemman korkeakoulututkinnon hän suoritti vuonna 1976. Vuonna 1977 hän muutti Tanskaan ja meni naimisiin Jan Kendziorin kanssa. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1980.
Kendzior työskenteli 1980-luvun alkupuolella sosiaalipedagogina ja huumeterapeuttina Tanskassa. Suomen kielen opiskelun hän aloitti Kööpenhaminassa. Hänelle myönnettiin kolme peräkkäistä stipendiä opintoihin Helsingin yliopistossa 1983–1986. Hän suoritti suomen kielen ja kirjallisuuden kandidaatin tutkinnon Oslon yliopistossa vuonna 1986.
Vuosina 1986–1998 hän työskenteli johtajana Pohjoismaiden tiedotustoimistossa Altassa Pohjoismaiden ministerineuvoston alaisuudessa. Päätoimensa ohessa hän kirjoitti useita satoja artikkeleita, esipuheita ja jälkisanoja, esseitä, pakinoita ja piti luentoja. Hän toimi useissa sanomalehtien toimituksissa ja Norjan yleisradioyhtiössä kirjallisuuskriitikkona.
Nøste Kendzior käänsi kaunokirjallisuutta pääasiassa suomesta norjaksi, mutta myös ruotsista ja hieman tanskasta. Hän käänsi myös joitakin teoksia tanskaksi yhdessä kolmannen puolisonsa, tanskalaisen Carsten Ohlmannin kanssa. Kendzior käänsi suomalaisen nykykirjallisuuden tunnetuimpia teoksia, suuria klassikoita ja vähemmän tunnettuja lastenkirjoja. Hän käänsi muun muassa Pirjo Hassisen, Annika Idströmin, Olli Jalosen, Leena Landerin, Rosa Liksomin, Arto Paasilinnan, Pentti Saarikosken ja Anja Snellmanin tuotantoa. Aleksis Kiven "Seitsemän veljestä" ja Marja-Liisa Vartion "Hänen olivat linnut" ovat Kendziorin käännösuran kohokohtia.
Kendziorin omissa kirjoituksissa toistuva teema oli tekstin ja lukijan välinen suhde. Kääntäjänä hän halusi olla samanaikaisesti sekä näkyvä että näkymätön. 
Vuonna 2001 hän arvosteli voimakkaasti saamelaisen kirjallisuuden tasoa. Hänen mukaansa se mystifioi ja antoi myyttisiä piirteitä saamelaiskulttuurille, eikä kehitystä ollut tapahtunut 1990-luvun alun jälkeen.
Kristensen sai lapsena lempinimen Nøste ("garnnøste", suom. lankakerä) äidiltään. Kun hän aloitti kirjoittamisen ja kääntämisen, siitä tuli hänen pysyvä etunimensä.
Yrjö Collan (insinööri)

Yrjö Johannes (Hannes) Claudius Collan (28. joulukuuta 1902 Helsinki – 7. elokuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja teknisen alan opettaja, joka toimi melkein kaksikymmentä vuotta Helsingin teknillisen oppilaitoksen rehtorina. Hän opetti myös Teknillisessä korkeakoulussa ja Sotakorkeakoulussa ja sai professorin arvonimen 1969.
Collan tuli ylioppilaaksi 1920 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1928. Jo opiskeluaikanaan 1926 hän tuli teknillisen oppilaitoksen edeltäjän, ruotsinkielisen teollisuuskoulun Industriskolan i Helsingfors opettajaksi. Koulu muutti pian uuteen toimitaloon Kallion Torkkelinmäelle, ja vuonna 1938 Collanista tuli koneenrakennuksen lehtori ja vuonna 1948 yliopettaja. Vuonna 1952 hänet nimitettiin oppilaitoksen rehtoriksi, ja hän jäi tästä tehtävästä eläkkeelle 1970.
Collanin toinen työpaikka oli Teknillinen korkeakoulu, jossa hän oli vuodesta 1926 deskriptiivisen geometrian assistenttina sekä koneenpiirustuksen ja koneopin opettajana vuoteen 1948 asti. Sotien jälkeen 1947–1950 hän opetti koneteknisiä aineita myös Sotakorkeakoulussa.
Collan oli 1940- ja 1950-luvulla jäsenenä valtion teknillisessä opetusohjelmakomiteassa ja puheenjohtajana konemestarien pätevyyskirjakomiteassa. Hän toimi "Aineensäästäjä"-lehden päätoimittajana 1940-luvun alussa, kirjoitti muihinkin ammattijulkaisuihin ja käänsi tekniikan alan tekstejä suomeksi.
Collanin poika oli patologian professori Yrjö Collan.
La Flèche Wallonne 2024

La Flèche Wallonne oli järjestyksessään 88. miesten ja 27. naisten maantiepyöräilyn La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin kylmissä ja sateisissa sääoloissa 17. huhtikuuta 2024.
Miesten kilpailu.
Miesten kilpailu käytiin 198,6 kilometrin reitillä Charleroi–Huy. Kilpailun päättänyt Mur de Huyn ylämäki noustiin kaikkiaan neljä kertaa. Kilpailu kuului vuoden 2024 UCI World Touriin. Stephen Williams voitti kilpailun tehtyään ratkaisevan iskun 300 metriä ennen maalia. Kévin Vauquelin sijoittui toiseksi ja Maxim Van Gils kolmanneksi.
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailu.
Naisten kilpailussa matkan pituus oli 146 kilometriä ja Huy toimi sekä lähtö- että maalipaikkana. Mur de Huy noustiin kaikkiaan kahdesti. Kilpailu kuului vuoden 2024 UCI Women's World Touriin. Katarzyna Niewiadoma teki kilpailun voiton ratkaisseen iskun noin 200 metriä ennen maalia. Demi Vollering sijoittui toiseksi ja Elisa Longo Borghini kolmanneksi.
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Rusksele

Rusksele on taajama Lyckselen kunnassa Västerbottenin läänissä Lapin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 221 asukasta.
Hedlunda

Hedlunda on taajama Lyckselen kunnassa Västerbottenin läänissä Lapin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 227 asukasta.
Brastad

Brastad on taajama Lysekilin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 947 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Grundsund

Grundsund on taajama Lysekilin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 616 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rixö och Ryk

Rixö och Ryk on taajama Lysekilin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 247 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ehkä-tuotanto

Ehkä-tuotanto on vuonna 2004 perustettu taiteilijavetoinen yhteisö, toimija ja työnantaja, joka työskentelee vapaan taiteen kentällä ja sen puolesta. Ehkä edistää epäkaupallista, omaehtoista ja kokeilevaa taidetta yhteistuottamalla uuden tanssin ja esitystaiteen tekijöiden teoksia. Yhteisö mahdollistaa projekteja myös lastenkulttuurin, äänitaiteen, musiikin, kuvataiteen ja performanssin aloilta.
Ehkä kuratoi ja ylläpitää vuonna 2009 perustamaansa poikkitaiteellista Nykytaidetila Kutomoa Turussa. Nykytaidetila Kutomo on uuden tanssin ja esitystaiteen näyttämö, joka sijaitsee vanhassa Lainnon kutomorakennuksessa Turun Kalastajankadulla. Nykytaidetila Kutomon studioissa 1 ja 2 järjestetään ympäri vuoden esitystoimintaa, tapahtumia, tanssinopetusta ja työpajoja. Lisäksi studiot ovat jatkuvassa taiteilijoiden residenssikäytössä. 
Tunnustukset.
Ehkälle on myönnetty vuoden 2024 monitaiteen valtionpalkinto, Vuoden Teatteriteko 2020 -palkinto ja vuoden 2016 Varsinais-Suomen taidepalkinto.
Ebbe Schön

Ebbe Schön (13. joulukuuta 1929 – 4. elokuuta 2022) oli ruotsalainen kansatieteilijä (etnologi) ja kirjailija. Hän esiintyi myös usein radiossa ja televisiossa. Schön väitteli tohtoriksi vuonna 1973 aiheenaan Jan Fridegård. Myöhemmin hän hoiti Nordiska museetin kokoelmia ja kirjoitti kirjoja ruotsalaisesta kansanuskosta.
Gent–Wevelgem 2024

Gent–Wevelgem 2024 oli järjestyksessään 86. miesten ja 13. naisten maantiepyöräilyn Gent–Wevelgem-kilpailu. Se käytiin 24. maaliskuuta 2024. Molempien kilpailujen lähtöpaikkana oli Ieper ja maalikaupunkina Wevelgem.
Miesten kilpailu.
Miesten kilpailumatka oli 253,1 kilometriä. Gent–Wevelgem kuului vuoden 2024 UCI World Touriin.. Mads Pedersen voitti kilpailun kukistettuaan irtiottokumppaninsa Mathieu van der Poelin loppukirissä, jonka hän aloitti noin 300 metriä ennen maalia. Jordi Meeus sijoittui kolmanneksi.
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailu.
Naisten Gent–Wevelgemin reitin pituus oli 171,2 kilometriä. Kilpailu kuului vuoden 2024 UCI Women's World Touriin.. Lorena Wiebes voitti massakiriin päättyneen kilpailun maalikamerakuvan tarkastelun jälkeen ennen Elisa Balsamoa. Chiara Consonni sijoittui kolmanneksi.
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Sahlgrenin yliopistollinen sairaala

Sahlgrenin yliopistollinen sairaala () on Ruotsin Göteborgissa sijaitseva Pohjoismaiden suurin opetus- ja tutkimussairaala. Se perustettiin vuonna 1997 yhdistämällä Mölndalin ja Sahlgrenin sairaalat sekä Östra sjukhuset.
Oxie

Oxie on taajama Malmön kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 14 040 asukasta.
Bunkeflostrand

Bunkeflostrand on taajama Malmön kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 15 488 asukasta.
Tygelsjö

Tygelsjö on taajama Malmön kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 4 126 asukasta.
Skumparp

Skumparp on taajama Malmön kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 238 asukasta.
Carl Wilhelm Böttiger

Lars Fredric Carl Wilhelm Böttiger (15. toukokuuta 1807 Västerås – 22. joulukuuta 1878 Uppsala) oli ruotsalainen runoilija ja kielentutkija. Hänestä tuli vuonna 1856 Uppsalan yliopiston estetiikan ja modernin kirjallisuuden professori. Vuodesta 1847 hän oli Ruotsin akatemian jäsen. Tutkijana Böttiger paneutui erityisesti italialaisiin murteisiin ja runoilijoihin.
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2024

Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2024 olivat järjestyksessään 97. maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut. Ne käytiin Zürichissä 22.–29. syyskuuta 2024. Kilpailujen ohjelmassa oli kaikkiaan 13 lajia: maantieajo ja aika-ajo miehille ja naisille yleisessä sarjassa, alle 23-vuotiaiden sarjassa ja junioreiden sarjassa. Lisäksi ohjelmassa oli sekajoukkueviesti. Samassa yhteydessä käytiin myös parapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 21.–29. syyskuuta 2024.
Mitalistit.
Lähde: Tissot timing
Maantiepyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 2024

Maantiepyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailut 2024 järjestettiin Belgian Limburgissa 11.–15. syyskuuta 2024. Kilpailujen ohjelmassa oli 14 lajia: maantieajo ja aika-ajo miehille ja naisille yleisessä sarjassa, alle 23-vuotiaiden sarjassa ja juniorisarjassa sekä sekajoukkueviesti yleisessä sarjassa ja juniorisarjassa.
Mitalistit.
Lähde: UCI
Jakub Dobeš

Jakub Dobeš (s. 27. toukokuuta 2001 Ostrava, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti. Dobeš edustaa NHL-joukkue Montreal Canadiensia. 
Dobešin kasvattajaseura on AZ Havířov. Ennen NHL-uraansa Dobeš pelasi USHL-joukkue Omaha Lancersissa ja Ohion osavaltionyliopiston joukkueessa. Montreal Canadiens varasi hänet viidennellä kierroksella 136. varausvuorolla .
Heinäkuussa 2025 Dobeš solmi Canadiensin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,93 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Enduron maailmanmestaruuskausi 2025

Enduron maailmanmestaruuskausi 2025 on enduron maailmanmestaruussarjan kausi. 
Kilpailukalenteri.
Kaudella on kahdeksan kilpailua, joista neljä kuuluu naisten mestaruussarjaan. Naisten mestaruuteen kuuluvat Portugalin, Walesin, Ranskan ja Saksan kilpailut.
Lars Mikael Aminoff

Lars Mikael ”Lassi” Aminoff (27. lokakuuta 1927 – 6. elokuuta 2016) oli suomalainen yritysjohtaja.
Perhe.
Aminoffin isä oli kauppaneuvos Adolf Aminoff ja äiti Anna Elisabeth (Lisa) Schreck. Puoliso oli Eeva Liisä Rönkkö. Antti Aminoff, Ilkka Aminoff ja Mikko Aminoff olivat heidän lapsiaan. Lassi Aminoffin veli oli konsuli Henrik Johan Aminoff.
Ura.
Aminoff valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1954. 
Aminoff valittiin Putkola Oy:n toimitusjohtajaksi vuonna 1962. Aminoffin perhe omisti kaksi kolmasosaa Putkolasta vuonna 1937 ja vuonna 1953 yritys päätyi kokonaan suvun omistukseen. Aminoff toimi tavaratalon toimitusjohtajana vuoteen 1990. Anttila osti Putkolan tavaratalon samana vuonna ja Pohjanmaa Oy osti Putkolan rautakaupat. Putkolan autokauppa jäi Aminoffien omistukseen, mutta Delta Motor Group Oy osti Putkolan autokaupan vuonna 2004.
Aminoff oli Tukkukauppojen Oy:n (Tuko) ja Suomi-henkivakuutusyhtiön hallituksen jäsen. Hän toimi Ylä-Savon yrittäjien puheenjohtajana vuosina 1955-1963 ja Iisalmen kauppaoppilaitoksen johtokunnan jäsenenä. Aminoff toimi Iisalmen kunnanhallituksen puheenjohtajana ja kaupunginvaltuutettuna. Hän edusti kokoomusta. 
Aminoff harrasti metsästystä ja kalastusta.
Motocrossin maailmanmestaruuskausi 2024

Motocrossin maailmanmestaruuskausi 2024 oli Motocrossin maailmanmestaruussarjan kausi vuonna 2024.
Kilpailukalenteri.
Kauden kilpailut:
Motocrossin maailmanmestaruuskausi 2025

Motocrossin maailmanmestaruuskausi 2025 oli Motocrossin maailmanmestaruussarjan kausi vuonna 2025.
Kilpailukalenteri.
Heinäkuussa aiottu Indonesian kilpailu korvattiin Suomessa Kymiringillä ajettavalla kilpailulla.
Kauden kilpailut:
Laulu Dneprille

Laulu Dneprille () on ukrainalainen Danylo Kryžanivskyinn sävellys. Teksti on Ukrainan kansallisrunoilijan Taras Ševtšenkon runo. Suomenkielisen tekstin on kirjoittanut Reino Helismaa.
Ševtšenkon jäsenyys ukrainalaishenkisessä salaseurassa Kyrilloksen ja Metodioksen seurassa oli paljastunut, ja hänet määrättiin armeijapalvelukseen määräämättömäksi ajaksi. Perusteluna oli myös, että hän oli arvostellut Venäjän keisaria. Kun hän viimein vapautui palveluksesta, hän ei saanut palata Ukrainaan ja oli lopun elämäänsä poliisivalvonnassa. Hän kirjoitti runon hyvästelyksi lähtiessään ikuiseen karkotukseen.
Kryžanivskyin sävellys painettiin ja julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1886.
Laulusta on tehty suomeksi runsaasti levytyksiä: sen ovat levyttäneet muun muassa KOM-teatteri, Tapio Rautavaara ja Matti Salminen
Runo alkaa suomeksi sanoilla: "Viimeisen kerran katson Dnjepriin ennenkuin lähden täältä pois."
Matěj Jurásek

Matěj Jurásek (s. 30. elokuuta 2003 Karviná) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Tšekin pääsarjassa pelaavaa Slavia Prahaa, mutta hänen kerrotaan olevan siirtymässä tammikuussa 2025 Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Norwich Cityyn. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2024 alkaen.
Jurásek siirtyi MFK Karvinásta Slavia Prahan junioreihin vuonna 2018. Hän pelasi Slavia Prahan edustusjoukkueessa ensimmäiset kaksi pääsarjaottelua marraskuussa 2020 ja pääsi joulukuussa kentälle myös yhdessä Eurooppa-liigan ottelussa. Slavia voitti tuolla kaudella liigamestaruuden. Vuosina 2021–2022 Jurásek pelasi lainalla FC Sellier &amp; Bellot Vlašimissa ja MFK Karvinássa, joista jälkimmäisessä hän pelasi seitsemän pääsarjaottelua syksyllä 2021. Kesästä 2022 alkaen hän on pelannut Slavia Prahassa vuoden 2024 loppuun mennessä 60 pääsarjaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Hän voitti vuonna 2023 Tšekin Cupin. Hän on pelannut kaudella 2022–2023 Konferenssiliigassa kolme ottelua, kaudella 2023–2024 Eurooppa-liigassa kolme ottelua, joissa hän teki yhden maalin AC Milania vastaan, ja kaudella 2024–2025 Eurooppa-liigassa kuusi ottelua, joissa hän teki yhden maalin Ludogorets Razgradia vastaan.
Jurásek on pelannut useissa Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan. Hän teki maalin kesäkuussa 2024 toisessa maaottelussaan, ystävyysottelussa Maltaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Georgiaa ja Turkkia vastaan.
David Jurásek

David Jurásek (s. 7. elokuuta 2000 Dolní Němčí) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hoffenheimia lainalla portugalilaisseura Benficasta. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2023 alkaen.
Jurásek pelasi Dolní Němčín, Slováckon ja Zbrojovka Brnon junioreissa. Hän pelasi ensimmäiset aikuisten sarjaottelunsa Brnon edustusjoukkueessa Tšekin toisella sarjatasolla kesäkuussa 2020. Hän pelasi kaudella 2020–2021 toisella sarjatasolla Prostějovin joukkueessa. Hän pelasi ensimmäiset pääsarjaottelunsa kaudella 2021–2022 Mladá Boleslavin joukkueessa. Helmikuussa 2022 hän siirtyi Slavia Prahaan. Hän on pelannut kesään 2023 mennessä kotimaassaan kaikkiaan 57 pääsarjaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän voitti vuonna 2023 Tšekin Cupin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Konferenssiliigassa viisi ottelua.
Jurásek siirtyi kesällä 2023 portugalilaiseen Benficaan. Hän pelasi Benficassa kuusi Portugalin liigan ottelua ja kolme Mestarien liigan ottelua. Hän pelasi elokuussa 2023 voitokkaassa Portugalin supercupin loppuottelussa. Hän siirtyi tammikuussa 2024 lainalle saksalaisseura Hoffenheimiin, jossa hän on 1,5 vuoden aikana pelannut 18 bundesliigaottelua ja kolme Eurooppa-liigan ottelua.
Jurásek pelasi Tšekin alle 17- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 EM-karsintaotteluissa Puolaa ja Moldovaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa alkulohko-otteluissa Georgiaa ja Turkkia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 11 A-maaottelua, joissa hän on ollut yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Maltaa vastaan.
Lauri Kustaa Soini

Lauri Kustaa Soini (20. huhtikuuta 1895 Lapua – 1. kesäkuuta 1960 Kuopio) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja ja virkamies.
Henkilöhistoria.
Soinin vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Heikki Soini ja Mandi Malmberg ja puoliso vuodesta 1922 Aili Mathilda Wallenius. Soini tuli ylioppilaaksi Kotkan lyseosta 1914 ja suoritti oikeustutkinnon ja ylemmän hallintotutkinnon 1920. Varatuomarin arvon hän sai 1923. Soini
työskenteli oikeusministeriössä 1922–1926. Korkeimman oikeuden esittelijänä hän toimi 1926–1930, samoin kuin valtioneuvoston kanslian v.t. hallitussihteerinä ja pääministerin sihteerinä. Maakuntain Pankin konttorinjohtaja Helsingissä Soini oli 1926–1932 ja Kansallis-Osake-Pankissa Kuopion konttorin johtaja 1932–1951 ja pankin johtokunnan jäsen 1952–1960. Soinilla oli myös useita luottamustoimia, mukaan lukien Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenyys 1934–1936 ja 1939–1949.
Vapaudenpatsas (Kuusankoski)

Vapaudenpatsas on taiteilija Eric O. W. Ehrströmin vuonna 1933 tekemä patsas Kouvolan Kuusankoskella. 8,5 metriä korkea patsas on tehty punaisesta graniitista. Patsaassa on Mannerheimin siteerauksen sisältävä teksti:
"1918
Ainoastaan
se kansa, joka
itse kykenee
auttamaan itse-
änsä, voi luot-
tamuksella
katsella kohti
tulevaisuutta"
Patsaan pystytti Kymin Osakeyhtiö.
Yrjö Collan

Yrjö Collan -nimisiä henkilöitä ovat:
Tšekin kansalaisuus

Tšekin kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Tšekin tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Tšekin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden syntyessä vähintään toisella vanhemmista on maan kansalaisuus.
Lisäksi syntyperäisiä Tšekin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista tai isovanhemmista vähintään yksi täyttää seuraavat ehdot:
Tšekin alueelta löydetyt lapset, joita ei voida todistettavasti määritellä toisen maan kansalaisiksi, lasketaan myös syntyperäisiksi Tšekin kansalaisiksi. Tšekin alueella syntyneet lapset voivat saada maan kansalaisuuden, mikäli vanhemmat ovat valtiottomia ja näistä vähintään toisella on pysyvä oleskelulupa Tšekissä.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella Tšekin kansalaisuuden voi saada, mikäli vähintään 15-vuotias hakija täyttää seuraavat ehdot:
Yhteisestä historiasta huolimatta kansalaisuushakemuksen ehdot ovat samat myös Slovakian kansalaisille. Kansalaisuushakemuksen käsittelyaika on 180 päivää hakemuksen vastaanottamisesta. Hakemuksen hinta on aikuisille 2000 korunaa (alaikäisille ja turvapaikanhakijoille 500 Kč).
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen.
Tšekki on sallinut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 2014 lähtien. Tšekin kansalaiset ovat automaattisesti myös Euroopan unionin kansalaisia.
Tšekin perustuslaki kieltää valtiovallalta kansalaisuuden viemisen ilman henkilön suostumusta. Tšekkiläiset voivat kuitenkin oma-aloitteisesti luopua kansalaisuudestaan hakemuksella. Aikaisemmin henkilöt, jotka ottivat vapaaehtoisesti vastaan jonkin vieraan valtion kansalaisuuden, menettivät Tšekin kansalaisuutensa.
Bulbouretraalirauhaset

Bulbouretraalirauhaset eli Cowperin rauhaset ovat urospuolisille nisäkkäille, myös ihmiselle, tyypillisiä lisäsukupuolirauhasia. 
Bulbouretraalirauhasten tehtävänä on tuottaa siemensyöksyä edeltävää nestettä eli esiliukastetta, joka neutralisoi virtsaputken happamuutta sekä liukastaa peniksen päätä.
Esiliukasteessa voi olla siittiöitä eli nainen voi tulla siitä raskaaksi.
Jacob Friis

Jacob Fischer Friis (s. 11. joulukuuta 1976 Aalborg) on tanskalainen jalkapallovalmentaja, joka on toiminut Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana tammikuusta 2025 alkaen. Friis on suorittanut Euroopan jalkapalloliiton korkeimman valmentajakoulutuksen, UEFA Pro Licencen vuonna 2015. Friisin setä oli jalkapalloilija Henning Jensen.
Ura valmentajana.
Peliuransa jälkeen Friis toimi valmentajana aluksi Aalborg BK:n kakkosjoukkueessa. Vuosina 2006–2008 hän toimi apuvalmentajana Meksikon korkeimman sarjatason Tigres de la UANL:n U20-joukkueessa. Palattuaan takaisin kotimaahansa Friis toimi ensin valmentajana Aalborgin nuorten joukkueissa, sitten apuvalmentajana Aalborgin pääsarjajoukkueessa ja myöhemmin seuran päävalmentajana Tanskan Superliigassa vuosina 2018–2020. Vuosina 2022–2023 Friis valmensi toista Superliiga-joukkuetta, Viborg FF:ää, puolentoista vuoden ajan.
Marraskuussa 2023 Friis nimettiin Saksan Bundesliigassa pelaavan FC Augsburgin apuvalmentajaksi. Päävalmentajana toimi hänen maanmiehensä Jess Thorup. 
Suomen jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja.
Tammikuussa 2025 Friis nimettiin Suomen miesten jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Friisin sopimus miesten A-maajoukkueen päävalmentajana kattaa MM-karsinnat ja mahdollisen MM-lopputurnauksen 2026 sekä EM-karsinnat ja mahdollisen EM-lopputurnauksen 2028. Friis on historian toinen tanskalainen päävalmentaja Suomen miesten maajoukkueessa Richard Møller Nielsenin jälkeen.
Vapaudenpatsas (Porvoo)

Vapaudenpatsas on kuvanveistäjä Gunnar Finnen 19.4.1922 paljastettu muistomerkki Porvoossa tuomiokirkon vieressä. Patsas koostuu kuudesta suuresta päällekkäisestä kivestä, joiden pohja on neliön muotoinen. Näiden päällä on metallinen figuuri, joka kuvaa palavaa sydäntä. Patsaassa on seuraava teksti:
"1918
Kaatuivat
Suomen vapauden
puolesta"
Patsaan sivuilla on 52 kaatuneen nimet ja kuolinpäivät.
Radio Prague International

Radio Prague International on Tšekin yleisradioyhtiön kansainvälinen kanava, joka perustettiin vuonna 1936. Sen ohjelmisto käsittelee Tšekin matkailua ja investointeja maahan sekä ulkotšekkiläisten asioita. Ohjelmaa tuotetaan kuudella kielellä. Kanavan päätoimittajana on toiminut Klára Stejskalová vuodesta 2016 lähtien .
Venäjän viranomaiset estivät pääsyn kanavan nettisivuille vuonna 2021. Syyksi esitettiin 20 vuotta aikaisemmin julkaistu juttu, joka käsitteli aktivisti Jan Palachia.
Vapaudenpatsas (Loviisa)

Vapaudenpatsas (Saksalaisten maihinnousun muistomerkki) on arkkitehti Eva Kuhlefelt-Ekelundin vuonna 1928 tekemä punagraniittinen muistomerkki Loviisassa kirkkopuistossa. Teos on myös itäisen Uudenmaan vapaustaistelun muistomerkki. Pystykiven huipulla on pronssinen roomalaiskypärä, jonka laella on korkea, sodanjohtoon viittaava harja. Patsaassa on vastakkaisilla puolilla tekstit suomeksi ja ruotsiksi:
"Kaupungin
vapauttami-
sen muistoksi
huhtik. 7. p.
MCMXVIII"
"Till minne
av stadens
befrielse
den 7 april
MCMXVIII"
2 500 miehen joukko nousi maihin Loviisassa Suomen valkoisten avuksi 7.4.1918. Eversti Otto von Brandensteinin johtama joukko taisteli Itä-Uudenmaan alueella Lahti-Kouvolan-radan tuntumassa.
2,2-dimetoksipropaani

2,2-dimetoksipropaani (C5H12O2) on asetaaleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden, esimerkiksi lääkeaineiden, valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 2,2-dimetoksipropaani on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen. Aine hydrolysoituu happamissa oloissa.
2,2-dimetoksipropaania valmistetaan asetonin ja metanolin välisellä reaktiolla.
2,2-dimetoksipropaania käytetään esimerkiksi lääkeaineiden ja maatalouskemikaalien valmistukseen. Orgaanisessa kemiassa se on yleisesti asetaalien valmistukseen ja erityisen käytettyä tämä on sokeri- tai steroidijohdannaisten valmistuksessa. Yhdisteestä valmistetaan myös enolieettereitä ja metyyliestereitä. 2,2-dietoksipropaania on käytetty bensiinin lisäaineena.
Kansainvälinen ampumaurheiluliitto

Kansainvälinen ampumaurheiluliitto (, ISSF) on kansainvälinen ampumaurheilun kattojärjestö. ISSF on virallinen olympialiikkeen valvontaelin, joka hallinnoi ampumaurheilua maailmanlaajuisesti ja jonka jäsenjärjestöt hallinnoivat ampumaurheilua kansallisella tasolla. ISSF:n päämaja sijaitsee Münchenissä, Saksassa.
Liitto on perustettu vuonna 1907. Liitto tunnettiin pitkään nimellä "Union International de Tir" (UIT), mutta vuonna 1998 uudeksi muodoksi tuli International Shooting Sport Federation (ISSF).
Maailman Baseball- ja Softball-liitto

Maailman Baseball- ja Softball-liitto (, WBSC) on kansainvälinen baseballin ja softballin kattojärjestö. WBSC hallinnoi baseballia ja softballia maailmanlaajuisesti. Sen jäsenjärjestöt hallinnoivat baseballia ja softballia kansallisella tasolla. WBSC:n päämaja sijaitsee Pullyssä, Sveitsissä.
Maailman Baseball- ja Softball-liitto perustettiin vuonna 2013, kun vuonna 1938 perustettu Kansainvälinen Baseball-liitto ja vuonna 1952 perustettu Kansainvälinen Softball-liitto yhdistyivät. Kansainvälinen Baseball-liitto perustettiin kansainvälisen kiinnostuksen myötä ja moniin Euroopan maihin perustettiin toisen maailmansodan jälkeen ammattilaissarja. Vuonna 1992 baseball pääsi mukaan olympiakisoihin.
Kansainvälinen golfliitto

Kansainvälinen golfliitto (, IGF) on kansainvälinen golfin kattojärjestö. IGF:n tavoitteena on edistää golfurheilun kansainvälistä kehitystä sekä järjestää joka toinen vuosi amatöörien joukkuemestaruuskilpailut: Eisenhower Trophyn (miehet) ja Espirito Santo Trophyn (naiset) sekä edistää golfia olympia- ja paralympialajina. IGF:n päämaja sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
Kansainvälinen golfliitto perustettiin vuonna 1958. Kansainvälinen olympiakomitea on tunnustanut IGF:n viralliseksi kansainväliseksi golfliitoksi, ja siihen kuuluu 151 jäsenliittoa 146 maasta.
Kansainvälinen jousiammuntaliitto

Kansainvälinen jousiammuntaliitto (, WA) on kansainvälinen jousiammunnan kattojärjestö. WA:n tehtävänä on edistää ja säännellä jousiammuntaa maailmanlaajuisesti ja kehittää lajia yli 160 jäsenyhdistyksen kanssa kansainvälisten tapahtumien, kehitysaloitteiden ja markkinoinnin avulla. Järjestö vastaa kansainvälisten jousiammuntatapahtumien sääntöjen ja määräysten laatimisesta, jousiammunnan maailmanmestaruuskilpailujen järjestämisestä sekä lajin edustamisesta olympialaisissa, paralympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa. WA:n päämaja sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
Kansainvälinen jousiammuntaliitto perustettiin vuonna 1931 puolalaisten aloitteessta nimellä "Federation internationale de Tir à l'Arc". Samassa yhteydessä pidettiin ensimmäiset tauluammunnan MM-kilpailut. Miesten ja naisten kilpailut olivat ohjelmassa alusta lähtien tasaveroisina. Euroopan mestaruuskilpailut aloitettiin vuonna 1958. Vuonna 2011 järjestö vaihtoi nimensä mutooon "World Archery Federation".
Kansainvälinen lainelautaliitto

Kansainvälinen lainelautaliitto (, ISA) on kansainvälinen lainelautailun kattojärjestö. ISA on lainelautailun maailmanlaajuinen hallintoelin. ISA:n päämaja sijaitsee Cardiffissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Kansainvälinen lainelautaliitto on perustettu vuonna 1964. ISA:han kuuluu hetkellä 108 kansallista liittoa viidestä maanosasta.
Kansainvälinen painonnostoliitto

Kansainvälinen painonnostoliitto (, IWF) on kansainvälinen painonnoston kattojärjestö. IWF koostuu 192 kansallisesta liitosta, jotka toimivat maailmanlaajuisesti viidellä mantereella. Painonnosto oli yksi ensimmäisistä urheilulajeista, jotka otettiin mukaan jo ensimmäisiin nykyaikaisiin olympialaisiin 1896. IWF:n päämaja sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
Kansainvälinen painonnostoliitto perustettiin vuonna 1904 nimellä "Amateur-Athleten-Weltunion". Vuonna 1913 perustettiin edelleen "Internationaler Amateur Verband für Schwerathletik" (IAVS), joka ei toiminut pitkään ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Saksalaisvetoisen IAVS:n perustettiin vuonna 1920 ranskalaisjohdolla uusi Kansainvälinen painonnostoliitto FIH. Samalla lajiliitto teki lopullisen pesäeron painiin. Vuodesta 1972 lähtien liitto on käyttänyt englanninkielistä lyhennystä IWF. IWF laskee perustamisajankohdakseen vuoden 1905.
World Skate

World Skate (lyh. WSK) on kansainvälinen rullaluistelulajien kattojärjestö. WSK:n päämaja sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä. World Skate perustettiin vuonna 1924 nimellä "Fédération Internationale de Patinage a Roulettes" (FIPR). 1960-luvulla liitto muutti nimensä muotoon "Federation Internationale de Roller Skating" (FIRS), ja Kansainvälinen olympiakomitea tunnusti sen virallisesti kaikkien rullaluistelulajien kansainväliseksi hallintoelimeksi. 1970-luvulla FIRS hyväksyttiin kansainvälisten urheiluliittojen keskusjärjestön (GAISF) jäseneksi. Vuonna 2000 pidetty vuosikongressi valtuutti kansainvälisen liiton toisen nimimuutoksen, jossa ”Roller Skating” korvattiin ”Roller Sports” -nimellä, mutta FIRS:n lyhenne säilytettiin.
Kansainvälinen soutuliitto

Kansainvälinen soutuliitto (, lyh. "WR") on kansainvälinen soutulajien kattojärjestö. WR asettaa säännöt ja määräykset lajin harjoittamiselle sen kaikissa muodoissa. WR:n alaisuudessa toimii 156 kansallista jäsenliittoa. Kansainvälisen soutuliiton päämaja sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
Kansainvälinen soutuliitto perustettiin vuonna 1892 nimellä "Fédération Internationale des Sociétés d'Aviron" (lyh. "FISA"). Ensimmäiset Euroopan mestaruuskilpailut järjestettiin vuotta myöhemmin Orta-järvellä Italiassa. Laji kirjattiin olympiakisojen ohjelmaan alusta lähtien. Liiton virallinen nimi vaihdettiin englanninkieliseen muotoon vuonna 2020.
World Taekwondo

World Taekwondo (lyh. WT) on kansainvälinen taekwondon kattojärjestö. Liittoon kuuluu 213 kansallista jäsenyhdistystä. WT:n päämaja sijaitsee Soulissa, Etelä-Koreassa. 
World Taekwondo on perustettu 28. toukokuuta 1973. Järjestö liittyi GAISF:n vuonna 1974 ja tunnustettiin Kansainvälisen olympiakomitean toimesta vuonna 1980. Ensimmäisen kerran taekwondo oli olympialaji vuoden 1988 Soulin olympialaisissa ja laji virallistettiin olympiaohjelmaan vuoden 2000 Sydneyn olympiakisoissa.
World Triathlon

World Triathlon (lyh. TRI) on kansainvälinen triathlonin, duathlonin, aquathlonin ja muiden ei-standardimuotoisten moniurheilulajien kattojärjestö. Järjestö hallinnoi lajin maailmanmestaruuskilpailuja ja maailmancupia. World Triathlon Corporationilla on oikeus Ironman-tavaramerkkiin ja se järjestää Havaijin kilpailun lisäksi myös muita kilpailuja. TRI:n päämaja sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
World Triathlon perustettiin vuonna 1989 nimellä "International Triathlon Union" ja sen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi kanadalainen Les McDonald. Vuodesta 1994 lähtien triathlon on ollut mukana olympiaohjelmassa. Lokakuussa 2020 järjestö otti käyttöön nimityksen World Triathlon.
Radim Mrtka

Radim Mrtka (s. 9. kesäkuuta 2007) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Mrtka edustaa WHL-juniorisarjassa pelaavaa Seattle Thunderbirdsia.
Mrtkan kasvattajaseura on BK Havlíčkův Brod. Ennen WHL:ään siirtymistä hän pelasi Tšekin Extraligassa HC Oceláři Třinecin joukkueessa. Mrtka on pelannut 13 Extraligan runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt yhden maalin. Mrtka kuului Tšekin joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2024. Uran tilastot päivitetty 13. tammikuuta 2025.