tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kemi City FC

Kemi City FC oli vuonna 2019 perustettu kemiläinen jalkapalloseura. Se pelasi kotiottelunsa Sauvosaaren urheilupuistossa. Seuran tunnusvärit olivat valkoinen ja sininen. 
Kemi City FC perustettiin talvella 2019 konkurssiin ajautuneen PS Kemi Oy:n raunioille. Seura pelasi ensimmäisen kauden 2019 Kolmosta ja nousi kaudeksi 2020 Kakkoseen. Kemi City FC putosi Kakkosesta kauden 2021 päätteeksi ja samalla seura meni konkurssiin.
Kemin Palloseura toimi Kemi City FC:n junioriorganisaationa.
Historia.
PS Kemin konkurssin myötä kemiläistä jalkapalloilua jatkettiin Kolmosessa. Uusi seura Kermi City FC perustajina olivat samat tahot, jotka olivat mukana PS Kemin toiminnassa. Uuden seuran osaomistajaksi tuli brittiläinen urheilumarkkinointiyhtiö Redstrike 40 prosentin omistusosuudella. Näin puheenjohtajana ja joukkueen valmentajana olivat englantilaiset. Heistä tunnetuin oli aiemmin PS Kemiä valmentanut Tommy Taylor.
Kemi City FC aloitti toimintansa PS Kemi Akatemian paikalla Pohjois-Suomen Kolmosessa kaudella 2019. Seura päätti kautensa lohkon voittajana nousten Kakkoseen kaudeksi 2020, jossa se sijoittui kahdeksanneksi. Kaudella 2021 Kemi City FC jäi lohkonsa viimeiseksi Kakkosessa ja putosi sarjasta.
Stadion.
Kemi City FC pelaa pelinsa Sauvosaaren urheilupuiston takakentällä, jota on Kemin kaupungin toimesta kehitetty PS Kemi Kingsin Ykkösen ja Veikkausliiga-aikana eli vuosina 2015-2018. Katsomon kokonaiskapasiteetti on 4 500 katsojaa. Vuonna 2017 pääkatsomossa oli vuonna 1 100 ja vastakkaisessa aurinkokatsomossa 780 kuppipenkillistä paikkaa. Toisessa päädyssä oli pieni istumakatsomo ja murskepintainen seisomakatsomo. Kentän reunalla oli myös VIP-tilat ja kuuluttamo. Stadion oli valaisematon.
PS Kemin ensimmäisellä Veikkausliiga-kaudella 2016 takakentälle valmistui uusi katettu katsomo, jossa on kuppi-istuimet 1 100 hengelle. Lisäksi vastapäiseen, merenpuoleiseen katsomoon kiinnitettiin noin tuhat kuppi-istuinta.
Haruka Watanabe

Haruka Watanabe (; s. 13. joulukuuta 1972 Ashikaga, Tochigi, Japani) on japanilainen maalivahtina pelannut jääkiekkoilija. Hän edusti Japanin naisten jääkiekkomaajoukkuetta olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa pelaten kolme ottelua päästettyjen maalien ottelukeskiarvolla 12.15.
Academic Ranking of World Universities

Academic Ranking of World Universities (ARWU) on Kiinan Shanghaista peräisin oleva tuhannen (alkujaan 500) huippuyliopiston listaus. Sitä on julkaistu vuosittain vuodesta 2003 lähtien. ARWU-ranking kehitettiin Shanghain Jiao Tong -yliopistossa kiinalaisten poliittisen ja koulutushallinnon päättäjien apuvälineeksi Kiinan korkeakoulujen vertailemiseksi läntisiin akateemisiin opinahjoihin. Vuodesta 2009 listaa on julkaissut yksityinen konsulttiyritys (ShanghaiRanking Consultancy).
Suomalaiset yliopistot ARWU-rankingissa.
Vuonna 2007 suomalaisyliopistoista listalle pääsi viisi. Helsingin yliopisto nousi tuolloin pykälän sijalle 73, Turun yliopisto putosi kolmensadan joukosta, Oulun yliopisto nousi neljänsadan joukkoon ja TKK sekä Jyväskylän yliopisto pysyttelivät viidensadan joukossa.
Vuonna 2012 Helsingin yliopisto oli listan sijalla 73, Oulun yliopisto ja Turun yliopisto sijoilla 301–400, Itä-Suomen yliopisto ja Jyväskylän yliopisto sijoilla 401–500.
Vuonna 2020 tuhat yliopistoa kattavalla ARWU-listalla oli kahdeksan suomalaista yliopistoa. Helsingin yliopisto oli sijalla 74, Turun yliopisto sijaluokassa 301–400, Aalto-yliopisto 401–500, Itä-Suomen, Oulun ja Tampereen yliopistot sijaluokassa 501–600, Jyväskylän yliopisto 701–800 ja Lappeenrannan–Lahden teknillinen yliopisto sijaluokassa 901–1000.
Kritiikki.
Shanghain listan metodologiaa on kritisoitu ylipainotuksesta Nobel-palkintoihin ja teknisiin tieteisiin, millä aloilla korkeat lukemat siteerausindeksissä ovat muita yleisempiä. Lisäksi mittarina ovat englanninkieliset julkaisut, joissa amerikkalaisilla, briteillä ja australialaisilla on ollut kielietua. 
Shanghain listan laatijat ovat myöntäneet mittarien vääristyneen siten, että yliopiston ikä nostaa ja painottuminen humanistisiin tieteisiin tai yhteiskuntatieteisiin laskee sijoitusta.
Korkeakoulututkijoiden kansainvälinen tutkimusyhteisö on hyvin yksimielinen siitä, että ranking-listat ovat haitallisia korkeakoulujärjestelmien kehittämiselle. Haitallisuus johtuu siitä, että huomio keskittyy vain statukseltaan parhaimpien menestykseen, ja heikompien kehittämisestä ei kiinnostuta, vaikka ne muodostavat enemmistön.
Arviointiperusteet.
Koulutuksen laatu: 
Henkilökunnan laatu: 
Tutkimuksen laatu: 
Oppilaitoksen koko:
Virantanaz

Virantanaz on vepsäläisten kansalliseepos. Teoksen on kirjoittanut vepsäläinen Nina Zaitseva. Eepoksen pohjana hän on käyttänyt vepsäläisiä myyttejä, balladeja, itkuvirsiä ja muuta kansanperinnettä. Teos ja siitä lapsille suunnattu laitos julkaistiin Soutjärven Vepsän museossa järjestetyssä tilaisuudessa 19. elokuuta 2012. Lapsille suunnatun teoksen on kuvittanut Irina Sotnikova. Teoksen on kustantanut Juminkeko-säätiö. Se on myös käännetty vepsän sukukielille suomeksi ja viroksi. Suomennoksen on tehnyt Markku Nieminen, vironnoksen Jaan Õispuu. Lisäksi teos on käännetty venäjäksi ja ranskaksi.
Axel Arrhenius

Johan Axel Israel Arrhenius (14. marraskuuta 1858 Hämeenlinna – 15. lokakuuta 1950 Tukholma ) oli suomalainen biologian opettaja ja kasvitieteilijä. 
Axel Arrheniuksen vanhemmat olivat lyseonrehtori, professori Carl Jacob Arrhenius ja Elise Sucksdorff. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Turun lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882.
Arrhenius oli Nya svenska läroverketissa opettajana vuodesta 1889 alkaen ja rehtorina 1895-1903. Hän toimi biologian opettajana Lundsbergissa, Värmlandissa ja Tukholmassa 1903-1924 sekä botanistina Oslossa. Arrhenius julkaisi tutkimuksia Suomen ja Skandinavian kasvistosta ja häntä pidettiin erityisesti pajujen (Salix) asiantuntijana.
Axel Arrhenius oli naimisissa vuodesta 1891 Hildegard Ottilia Ulrika Norrbomin ja avioeron jälkeen hän meni naimisiin Thora Dock Olsenin kanssa.
Rakkomarjat

Rakkomarjat ("Hernandia") on rakkomarjakasvien (Hernandiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 15–30 lajia.
Verner Toivonen

Verner Toivonen (7. kesäkuuta 1908 Lahti – 19. helmikuuta 2004 Lahti) oli suomalainen kestävyysjuoksija.
Toivonen sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa yhdeksänneksi Los Angelesin olympialaisissa 1932. Hän edusti Suomea kolmessa maaottelussa, lajeinaan 5 000 metrin ja 10 000 metrin juoksu.
SM-kisoissa Toivonen saavutti estejuoksussa kultaa vuosina 1933 ja 1935 ja hopeaa 1930, 1931 ja 1934 sekä 5 000 metrillä hopeaa 1933. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän voitti pitkällä matkalla kultaa vuosina 1933, 1934 ja 1935 ja hopeaa1932. Pitkän matkan joukkuekilpailun kultaa hän voitti Lahden Urheilijoiden joukkueessa vuosina 1932–1935. Viestijuoksun SM-kilpailussa hän oli hopealla 4 × 1 500 metrin viestissä vuonna 1928.
Toivosen ennätys estejuoksussa oli 9.14,2 ja 5 000 metrillä 14.41,6, molemmat vuodelta 1933. Vuoden 1935 estejuoksun maailmantilastossa hän oli ykkösenä.
Toivonen edusti urallaan Lahden Urheilijoita, Ruskealan Kisaa ja Sortavalan Viritystä.
Arthur Young

Arthur Young (1741–1820) oli englantilainen maanviljelijä ja talouskirjailija. Tutustuakseen maatalouteen Young matkusteli laajalti Britanniassa, Irlannissa, Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa. Näillä matkoilla tekemänsä havainnot hän julkaisi 1768–1770 kirjoina, joita käännettiin useille kielille. Kirjoista saa käsityksen siitä, mikä oli maatalouden tila suuressa osassa Eurooppaa vähän ennen Ranskan vallankumousta.
Teoksilla "Farmer’s letters to the people of England" (1768) ja "Farmer’s calendar" (1772) hän levitti ajatuksiaan laajalti. "Tour in Ireland" (1780) kuvaa Irlannin tilannetta eri näkökulmista. Arvokkaimpia ovat hänen kuvauksensa "A six months tour through the north of England" (1768) ja "Travels during the years 1787, 1788 and 1789, undertaken more particularly with a view of ascertaining the cultivation, wealth, resources and national prosperity of the kingdom of France" (1792), jossa hän kuvaa vuosina 1787–1789 matkaansa Ranskassa, pääasiassa ratsain. Hän tarkkaili maanviljelyksen tilaa sekä poliittisia ja yhteiskunnallisia asioita ennen vallankumouksen puhkeamista. Youngin teoreettis-taloudellinen pääteos on "Political arithmetic" (1774).
Young julkaisi vuodesta 1784 maatalousalan lehteä "Annals of agriculture". Hän vaikutti erityisesti apilan ja juurikkaiden viljelyn aloittamiseen sekä yhteismaiden jakamiseen yksityismaiksi.
Lamminpää (täsmennyssivu)

Lamminpää voi tarkoittaa seuraavia:
Germaniumtetrakloridi

Germaniumtetrakloridi (GeCl4) on germaniumin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään germaniumin, muiden germaniumyhdisteiden ja optisten kuitujen valmistuksessa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa germaniumtetrakloridi on väritöntä nestettä. Se reagoi veden kanssa hydrolysoituen germaniumdioksidiksi ja välivaiheina muodostuu germaniumkloridioksideja. Yhdiste liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja tetrakloorimetaaniin. Emäksisissä olosuhteissa se voi reagoida alkoholien kanssa. Germaniumtetrakloridi on Lewis-happo ja muodostaa useita kompleksiyhdisteitä esimerkiksi heksaklorogermanaatti-ionin ([GeCl6]2-). Germaniumtetrakloridi voidaan pelkistää germaniumin avulla germaniumdikloridiksi ja litiumalumiinihydridillä germaaniksi.
Valmistus ja käyttö.
Germaniumtetrakloridia valmistetaan germaniumin ja kloorin välisellä reaktiolla tai yleisemmin germaniumdioksidin ja vetykloridin välisellä reaktiolla.
Ge + 2 Cl2 → GeCl4
GeO2 + 4 HCl → GeCl4 + 2 H2O
Germaniumtetrakloridia voidaan käyttää puhtaan germaniumin valmistuksessa. Lisäksi siitä valmistetaan useita germaniumyhdisteitä, esimerkiksi organogermaniumyhdisteitä, ja germaniumoksidipohjaisia optisia kuituja.
Furness

Furness on niemimaa ja Cumbrian osa luoteis-Englannissa, Irlanninmeren rannikolla.
Maantiede.
Furness koostuu kahdesta pääosasta: ala-Furness ("Low Furness"), ja ylä-Furness ("High Furness"). Ala-Furness eli Furnessin niemimaa on suhteellisen alavan nummen peittämä niemi. Sen länsipuolella on Duddon-joen suisto, ja itäpuolella Levan-joen suisto ja Morecambenlahti. Alueella on maataloutta, kyliä ja niemen lounaiskärjessä Barrow-in-Furnessin satama- ja teollisuuskaupunki. Niemimaan eteläkärjessä on Walneyn saari, sekä joukko pienempiä saaria. Ylä-Furnessin alue on harvaan asuttua, mäkistä ylänköä. Se ulottuu Englannin järviseudulle, missä sen rajoina ovat Duddon, Levan ja Windermeren järvi. Tällä alueella sijaitsee Furness Fellsin vaaraseutu, jonka korkein huippu on 803 m. korkuinen "Old Man of Coniston".
Historia.
Furness on historiallisesti kuulunut Lancashireen pohjoisena eksklaavina, aina vuoteen 1974 asti jolloin Cumbrian hallinnollinen kreivikunta luotiin. Furnessin sisterssiläinen ja Conisheadin augustinolainen luostari olivat keskiajalla seudun tärkeimmät maanomistajat, ja Furnessin apotit mm. rakensivat Dalton Castlen ja Piell Castlen linnat puolustamaan niemimaata skotlantilaisten tekemiltä ryöstöretkiltä. Luostarien lakkauttamisen jälkeen Furness siirtyi Lancasterin herttuakunnan hallintaan.
Furnessissa on louhittu hematiittimalmia aina roomalaisajoista alkaen, mutta alueen teollistuminen pääsi vauhtiin vasta 1800-luvulla. Rautateollisuuden tarpeita palvelemaan rakennettiin rautatie, ja Barrow-in-Furness kasvoi nopeasti alueen suurimmaksi kaupungiksi. 1800-luvun loppupuolella siitä muodostui erityisesti laivanrakennuksen ja telakkateollisuuden keskus. 
Samaan aikaan Ylä-Furness sai osansa Järviseudun turismin lisääntymisestä 1800-luvun lopulla, osittain William Wordsworthin, John Ruskinin ja Beatrix Potterin teosten ansiosta.
Johan Giesecke

Johan Giesecke (s. 9. syyskuuta 1949) on ruotsalainen lääkäri ja Karoliinisen instituutin emeritusprofessori. Giesecke on toiminut infektiolääkärinä muun muassa AIDS-potilaiden parissa. Giesecke on opiskellut Englannissa epidemiologiaa. Hän toimi vuosina 1995–2005 Ruotsin valtionepidemiologina. Giesecke on toiminut myös Maailman terveysjärjestössä WHO:ssa ja Euroopan tartuntatautien ehkäisykeskuksessa ECDC:ssä.
Vuonna 2020 Giesecke toimi WHO:n ja Ruotsin kansanterveysviraston neuvonantajana. Hän vaikutti Ruotsin laumasuojaan pohjautuneen koronavirusstrategian valintaan.
Mank

Mank on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut David Fincher. Elokuvan nimiroolia näyttelee Gary Oldman. Muita rooleja näyttelee muun muassa Amanda Seyfried, Lily Collins, Arliss Howard, Tom Pelphrey, Sam Troughton, Ferdinand Kingsley, Tuppence Middleton, Tom Burke, Joseph Cross, Jamie McShane, Toby Leonard Moore, Monika Gossmann ja Charles Dance.
"Mank" sai rajallisen teatterijulkaisun 13. marraskuuta 2020 Yhdysvalloissa ja se julkaistiin Netflixissä 4. joulukuuta 2020. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka ylistivät Fincherin ohjausta, Messerschmidtin kuvausta, lavastusta, sekä Oldmanin ja Seyfriedin roolisuorituksia.
Mank keräsi kymmenen Oscar-ehdokkuutta, eniten vuoden 2020 elokuvista.
Asetelma.
Elokuva kertoo klassikkoelokuva "Citizen Kanen" (1941) tekemisestä. Se seuraa pääasiassa elokuvan käsikirjoittajaa, Herman J. Mankiewicziä.
Luukas Levänen

Luukas Levänen (s. 20. heinäkuuta 2000 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoa.
Ura.
Levänen on Hyvinkään Tahkon oma kasvatti. Hän teki Superpesis-debyytinsä 4. kesäkuuta 2019 kotona Kiteen Palloa vastaan. 
Muuta.
Levänen valmistui ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulun lukiosta keväällä 2019. Hän on pelannut nuorempana jääkiekkoa.
Mikrokytkin

Mikrokytkin on elektroninen kytkin, jonka tilan muutokseen tarvitaan vain pieni voima. Ne ovat hyvin kestäviä. Niitä käytetään mm. kolikkoautomaateissa.
Historia.
Ensimmäisen mikrokytkimen kehitti Philip Kenneth McGall Freeportissa, Illinoisin osavaltiossa vuonna 1932, ollessaan töissä Burgess Battery Companyssä.
Alvan Clark

Alvan Clark (8. maaliskuuta 1804 - 19. elokuuta 1887) oli yhdysvaltalainen muotokuvamaalari ja itseoppinut optikko. Testatessaan 18 1/2 tuuman kaukoputkea Clark löysi Siriuksen seuralaisen 1862. Suurin Clarkin valmistama objektiivi oli Yerkesin 40 tuuman linssi, joka edelleenkin on maailman suurin linssikaukoputken linssi.
Élena Tsagkrinoú

Élena Tsagkrinoú (, s. 16. marraskuuta 1994 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen laulaja. Hän edusti Kyprosta vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "El diablo". Tsagkrinoú on aiemmin ollut osa "OtherView"-nimistä yhtyettä.
Elämä.
Lapsuus ja nuoruus.
Tsagkrinoú syntyi Ateenassa 16. marraskuuta 1994. Hänellä on vuonna 1998 syntynyt sisko nimeltä Vílly. 14-vuotiaana Tsagkrinoú osallistui "Greece Got Talent" -kilpailuun ja eteni kilpailussa semifinaaleihin asti.
Ura.
Vuonna 2013 Tsagkrinoú liittyi "OtherView"-nimiseen yhtyeeseen, mutta viiden menestyksekkään vuoden jälkeen, hän päätti aloittaa soolouransa. Vuonna 2018 hän julkaisi debyyttisinglensä nimeltä ”Páme ap' tin archí” (suom. ”Aloitetaan alusta”). Kappaleen ovat kirjoittaneet Dimítris Kontópoulos ja Níkos Moraḯtis. 
Debyyttisinglen julkaisemisen jälkeen Tsagkrinoú julkaisi myös monia muita kappaleita ja nousi kuuluisuuteen Kreikassa ja Kyproksella. Osalla Tsagkrinoún musiikkivideoista on miljoona katsojakertaa ja hänen on myös kuvailtu olevan yksi aikansa parhaimmista pop-laulajista Kreikassa. Vuosien varrella Tsagkrinoú on esiintynyt monilla musiikkifestivaaleilla Kreikassa ja Kyproksella. Hän on myös toiminut valmentajana "Just The Two of Us" -ohjelmassa ja juontajana The Voice of Greece -kilpailussa vuosina 2016 ja 2017.
25. marraskuuta Kyproksen televisioyhtiö CyBC ilmoitti, että Tsagkrinoú edustaisi maata vuoden 2021 Euroviisuissa kappaleella ”El diablo”. Kappaleen ovat kirjoittaneet Jimmy “Joker” Thornfeldt, Laurell Barker, Thomas Stengaard ja Oxa.
Yksityiselämä.
Vuodesta 2017 lähtien Tsagkrinoú on ollut naimisissa kreikkalaisen rap-artistin Michális Fafalíksen (Mike) kanssa.
Aqča

Aqča () on kaupunki Afganistanin pohjoisosassa Džouzdžanin maakunnassa.
Maantiede.
Aqča sijaitsee Afganistanin Džouzdžanin maakunnassa keidasalueella Balkabjoen varrella.
Historia.
Aqča mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 1600-luvulla, jolloin paikalla oli pieni linnoitettu kylä. Sittemmin paikkakunta oli oman ubekkien kaanikuntansa keskus. Aqčan kaanikunta oli alisteinen Buharan kaanille. Aqčasta tuli osa Afganistania 1800-luvulla emiiri Dust Muhammad Khanin valtakaudella. Sen asukasluku oli vuonna 1845 arviolta 7 000–8 000.
Sodat ja kapinointi aiheuttivat mittavia tuhoja alueella 1800-luvun jälkipuoliskolla. Heinäkuussa 1869 alueelle tehtiin erityisen tuhoisa ryöstöretki, jota seurasi nälänhätä. Vuonna 1886 Aqčaa kuvailtiin raunioituneeksi ja lähes kokonaan hylätyksi kaupungiksi. Kaupunki toipui kuitenkin seuraavan vuosisadan alussa, kun Venäjän ja Neuvostoliiton hallistemista osista keski-Aasiaan tuli uzbekki- ja turkmeenipakolaisia. Vuonna 1956 alettiin rakentaa uutta ruutukaavan mukaista kaupunginosaa, josta muodostui kaupungin palvelu- ja liikekeskusta.
Väestö.
Kaupungin asukakat ovat pääasiassa tukrmeeneja ja uzbekkeja. Perinteisesti kaupungissa on käyty kauppaa viljalla, lampailla ja hevosilla. Aikanaan kaupunki ja etenkin sen basaari houkuttelivat myös matkailijoita.
El diablo (Élena Tsagkrinoún kappale)

El diablo on kreikkalaisen laulajan Élena Tsagkrinoún esittämä kappale, jolla hän edusti Kyprosta vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 94 pistettä ja saavutti sijan 16.
Arnold R. Klemola

Arnold Richard Klemola (20. helmikuuta 1931 Pomfret, Connecticut – 5. tammikuuta 2019 Santa Cruz, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Lickin observatoriossa työskennellyt tähtitieteilijä.
Arnold Klemolan vanhemmat olivat Leona ja Uuno Klemola. Hän opiskeli tähtitiedettä Indianan yliopistossa ja hän väitteli tohtoriksi Berkeleyn yliopistossa 1962. Valmistuttuaan hän työskenteli tähtitieteilijänä Argentiinassa vuoteen 1967 saakka jolloin hän liittyi Lickin observatorion henkilökuntaan. Klemola jäi eläkkeelle 1992 mutta hän jatkoi tutkimustyötään aina vuoteen 2018 saakka. Klemola oli erikoistunut tähtien aseman ja liikkeiden tarkkuusmittaukseen. Hän mittasi yhdessä Robert Hansonin ja Burton Jonesin kanssa 300 000 Linnunradan tähden ominaisliikkeet ja noin 70 000 galaksin sijainnin. 
Klemola löysi 16 asteroidia, kahdeksan niistä yhdessä tähtitieteilijä Carlos Ulrrico Cescon kanssa. Hän löysi myös jaksollisen komeetan 68P/Klemola. Asteroidi 1723 Klemola on nimetty Arnold Klemolan ja URSAn Turun osaston sihteerin Irja Klemolan mukaan.
Chiltonin piirikunta

Chiltonin piirikunta on piirikunta, joka sijaitsee Alabamassa, Yhdysvalloissa. Se perustettiin 30. joulukuuta 1868 ja sen pääkaupunki on Clanton. Piirikunnan väkiluku vuonna 2019 oli 44 428 asukasta, joista hieman yli puolet on naisia. Väestötiheys on 63 asukasta neliökilometrillä.
Väestö.
Väkiluku vuonna 2019 Chiltonin piirikunnassa oli 44 428 asukasta. Asukasluku on ollut nousussa vuodesta 2015 lähtien ja kahta vuotta lukuun ottamatta vuodesta 1980 lähtien. Piirikunnassa on 16 761 kotitaloutta, joista 78 % omistaa tietokoneen. 89,3 % yhden vuoden täyttäneistä asukkaista asuu nyt samassa talossa kuin vuosi sitten piirikunnassa. 17,1 % asukkaista on yli 65-vuotiaita ja 23,8 % alle 18-vuotiaita. Sotaveteraaneja piirikunnassa on 2 699 ja 4,5 % väestöstä on syntynyt ulkomailla.
Piirikunnan asukkaat äänestävät yleensä republikaaneja. Republikaanien presidenttiehdokas vuoden 2016 vaaleissa, Donald Trump, sai 82,1 % äänistä piirikunnassa.
Heliokles I

Heliokles I (, ) oli vuosina 145–135 eaa. hallinnut kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan hallitsija ja valtakunnan viimeinen kreikkalainen kuningas. Valtakunta tuhoutui jue zhien paimentolaiskansan hyökkäyksissä. Heliokles I tunnetaan lähinnä hänen lyöttämiensa kolikoiden kautta.
Hallitsijana.
Heliokles I oli Hindukušin pohjoispuolella sijainneen kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan hallitsija suurin piirtein vuodesta 145 ennen ajanlaskun alkua vuoteen 130 eaa. Heliokles I tunnetaan lähinnä hänen lyöttämiensa kolkoiden kautta. Kolkot lyötiin kreikankielisin tekstein.
Valtakunnan kreikkalaiset hallitsijat olivat Aleksanteri Suuren seuraajia, joista Heliokles jäi viimeiseksi. Heliokles I:n valakaudella hänen valtakuntansa oli kuitenkin hänen edeltäjiään huomattavasti pienempi ja käsitti vain Baktrian lounais- ja eteläosat. 
Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan tarinan päättivät jue zhien paimentolaiskansan hyökkäykset. Jue zhien sotaretki tunnetaan esimerkiksi kreikkalaisen Ai Khanumin kaupungin tuhoutumisen kautta. Paimentolaisten muuttoliike länteen mainitaan myös historiallisissa kiinalaisissa lähteissä. Amudarjan varrella Ai Khanum lienee tuhottu vuonna 145 heti, kun Eukratides I:n oli murhattu poikansa Eukratides II:n toimesta vuonna 145 eaa. 
Heliokles I kukistui kreikkalais-baktrialaisista hallitsijoista viimeisenä. Jue zhit olivat vuoteen 130 eaa. mennessä vallanneet koko kreikkalaisen kuningaskunnan alueen. Jue zhit lyöttivät sittemmin omia kolikoitaan, jotka olivat aikaisempien kreikkalaisten hallitsijoiden, kuten Heliokleksen kolikoiden jäljitelmiä.
Heliokles II oli indokreikkalainen halltisija Hindukušin eteläpuolella. Hänen kolikkonsa voidaan erottaa Heliokles I:n kolikoista niiden kaksikielisistä (kreikka ja prakrit) teksteistä.
David Edward Hughes

David Edward Hughes (1831–1900) oli brittiläis-yhdysvaltalainen keksijä. Kirjainlennättimen keksijä Hughes kehitti 1878 erittäin herkän mikrofonin, joka perustui kosketusvastukseen. Kun virta kulki kevyesti kärkensä varassa lepäävän grafiittisauvan kautta, pienetkin värähtelyt muuttivat voimakkaasti kosketuskohdan vastusta ja samalla sen läpi kulkevaa virtaa. Hughes olikin ensimmäinen, joka käytti sanaa mikrofoni, koska äärimmäisen heikotkin äänet tulivat sen kautta kuuluviin.
Henry Raby

Henry James Raby (26. syyskuuta 1827 – 13. helmikuuta 1907) oli brittiläinen meriupseeri ja ensimmäinen maan korkeimman sotilasansiomitalin Viktorian ristin vastaanottanut henkilö. Hän jäi eläkkeelle lippueamiraalina.
Raby syntyi Boulognessa Ranskassa. Hänen isänsä oli Arthur Turnour Raby, joka oli kotoisin Llanellystä Walesista. Hän astui palvelukseen laivastossa vuonna 1845 HMS "Monarchilla", ja vuonna 1850 hän sai upseerin viran luutnanttina. Tämän jälkeen hän jatkoi palvelustaan HMS "Waspilla" Länsi-Afrikan rannikolla aina Krimin sodan syttymiseen asti.
Krimin sodassa Raby palveli Mustanmeren rintamalla. Lokakuusta 1854 syyskuuhun 1855 hän oli laivaston prikaatin mukana juoksuhaudoissa sillanpääasemassa. 18. kesäkuuta 1855 hän oli mukana Redanin taistelussa, missä hän pelasti kolmen muun miehen kanssa 57. jalkaväkirykmentin sotilaan, jota oli ammuttu molempiin jalkoihin. Kapteeni Stephen Lushington suositteli kaikille tekoon osallistuneille Viktorian ristiä. Raby julkistettiin mitalinsaajaksi 24. helmikuuta 1857, ja hän otti sen vastaan 26. kesäkuuta samana vuonna. Tarinan mukaan kiinnittäessään mitalia Rabyn rintaan kuningatar Viktoria lävisti vahingossa Rabyn vaateparren niin, että mitalin piikki iskeytyi tämän rintaan.
Raby palveli Krimin sodan jälkeen jälleen Länsi-Afrikassa vuosina 1859–1862, jolloin hän haavoittui ainakin kerran. Ansiokkaasta palveluksestaan hän sai vuonna 1862 ylennyksen kommodoriksi. Samana vuonna hän avioitui eversti Watkin Forsterin tyttären Judithin kanssa. Vuosina 1868–1871 hän toimi Kiinan laivastoasemalla HMS "Adventuren" komentajana. Hän jäi eläkkeelle aktiivipalveluksesta vuonna 1877, minkä jälkeen hänet ylennettiin seuraavana vuonna lippueamiraaliksi. Eläkkeellä hän osallistui laajalti hyväntekeväisyys-toimintaan.
Raby kuoli 13. helmikuuta 1907 kotonaan Southseassa, ja hänet haudattiin Portsmouthin Highland Roadin hautausmaalle. Hänen vastaanottama Viktorian risti on nykyään Imperial War Museumin kokoelmissa Lontoossa.
Kunnianosoitukset ja arvonimet.
Viktorian ristin lisäksi Rabylle myönnettiin Krimin sodassa Ranskan kunnialegioonan jäsenyys sekä sardinialaisia ja turkkilaisia mitaleita. Vuonna 1875 hänestä tuli Bathin ritarikunnan ritari ().
Pseudotrapelus sinaitus

Pseudotrapelus sinaitus on agamien heimoon kuuluva liskolaji. Sitä esiintyy Egyptin Siinaissa, Israelissa, Jordanissa, Saudi-Arabiassa ja Syyriassa.
Ulkonäkö ja koko.
"Pseudotrapelus sinaitus" on yleensä ruskea, mutta lisääntymisaikaan se tai osa siitä muuttuu kirkkaan siniseksi. Häntä mukaan lukien se on 18 senttimetriä pitkä.
Ravinto.
Laji syö hyönteisiä, enimmäkseen muurahaisia.
Lisääntyminen.
Uros hankkiutuu näkyvälle paikalle ja kommunikoi silmänliikkein ja pään nyökytyksin. Kun lisääntyminen on tapahtunut, naaras munii viidestä yhdeksään noin puolentoista senttimetrin mittaista munaa.
Melissa Jefferson-Wooden

Melissa Jefferson-Wooden (o.s. Jefferson, s. 21. helmikuuta 2001 Hemingway, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, pikaviestin olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari.
Jefferson-Wooden oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui kahdeksanneksi 100 metrin juoksussa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen pikaviestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti 100 metrillä pronssia ajalla 10,92 ja juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän voitti kultaa 100 metrillä kilpailuennätyksellä 10,61 ja 200 metrillä ajalla 21,68 sekä juoksi kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen pikaviestijoukkueessa.
Yhdysvaltain mestaruuden Jefferson-Wooden on voittanut 100 metrillä vuonna 2022 ja 2025 ja 200 metrillä vuonna 2025. Ennätyksikseen hän on juossut 100 metrillä ajan 10,61 (vuonna 2025) ja 200 metrillä ajan 21,68 (vuonna 2025).
Abby Steiner

Abby Steiner (s. 24. marraskuuta 1999) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Steiner oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi sekä kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa että pitkän viestin joukkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui viidenneksi 200 metrin juoksussa. Yhdysvaltain mestaruuden Steiner on voittanut 200 metrillä vuonna 2022.
Ennätyksikseen Steiner on juossut 100 metrillä ajan 10,90 ja 200 metrillä ajan 21,77. Hallissa hän on juossut 60 metriä 7,10 ja 200 metriä Yhdysvaltain sisärataennätysaikaan 22,09. Kaikki nämä ennätyksensä hän on juossut vuonna 2022.
Lehmärokko

Lehmärokko on tartuntatauti, jonka aiheuttaa lehmärokkovirus. Se aiheuttaa suuria rakkuloita ihossa, kuumetta ja rauhasten turvotusta. Ihminen saa sen tavallisimmin jouduttuaan kosketuksiin tartunnan saaneen lehmän kanssa. Kädet ja kasvot kärsivät useimmiten, ja täplät ovat yleensä erittäin kivuliaita.
Orthopoxvirus-sukuun kuuluva virus on läheistä sukua isorokkovirukselle. Virus on zoonoottinen eli se siirtyy helposti lajista toiseen, kuten kissasta ihmiseen. Ihmisissä tauti havaittiin ensimmäiseksi lehmiä lypsäneillä, jotka olivat koskettaneet tartunnan saaneiden lehmien utareita ja saivat käsiinsä tunnusomaiset märkärakkulat. Nimestään huolimatta lehmärokkoa tavataan enemmän muissa kuin nautaeläimissä, esimerkiksi jyrsijöillä.
Yhteys isorokkorokotukseen.
Lehmärokko on samankaltainen mutta paljon lievempi kuin erittäin tarttuva ja usein tappava isorokkotauti. Sen samankaltaisuuden lisäksi havaittiin, että maidontuotannossa työskentelevät olivat usein immuuneja isorokolle. Tämän havainnon pohjalta Edward Jenner ryhtyi kehittämään lehmärokkoon pohjautuvaa isorokkorokotetta. Ensimmäisen kuvauksensa lehmärokosta Jenner antoi vuonna 1798. Keksintö oli onnistunut, sillä rokotuksen jälkeen kehittyvät lehmärokon vasta-aineet tekevät immuuniksi myös isorokkoa aiheuttavalle Variola-virukselle.
Lehmärokkorokotukset ja myöhemmät inkarnaatiot osoittautuivat niin onnistuneiksi, että Maailman terveysjärjestö ilmoitti vuonna 1980, että isorokko oli ensimmäinen rokotustoimilla maailmanlaajuisesti hävitetty tauti. Muut ortopoksivirukset ovat edelleen yleisiä tietyissä yhteisöissä ja tartuttavat edelleen ihmisiä, kuten lehmärokkovirus Euroopassa, vaccinia Brasiliassa ja m-rokkovirus Keski- ja Länsi-Afrikassa.
Monissa kielissä rokotuksesta käytetään sanaa "vaccination", joka on johdettu ”lehmästä saatua” tarkoittavasta latinan adjektiivista "vaccinus". Myös suomen sana "rokote" juontaa juurensa rokkotaudista.
Twanisha Terry

Twanisha Terry (s. 24. tammikuuta 1999) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, 4 × 100 metrin viestin olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Terry oli mukana Eugenen MM-kilpailuissa vuonna 2022. Kisoissa hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa sekä karsiutui 100 metrin välierissä. Hän voitti 4 x 100 metrin viestin maailmanmestaruuden myös Budapestissa 2023. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi ja juoksi toisen osuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa.
Lisäksi Terry on saavuttanut hopeaa 100 metrin juoksusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista vuonna 2018. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä pronssia ja oli 100 metrillä neljäs.
Ennätyksikseen Terry on juossut 100 metrillä ajan 10,82 vuonna 2022 ja 200 metrillä ajan 22,17 vuonna 2023.
Isonkyrön kirkonkylä

Isonkyrön kirkonkylä () on Isonkyrön kunnan keskustaajama Etelä-Pohjanmaan maakunnan luoteisosassa. Taajaman läpi virtaa Kyrönjoki.
Vuoden 2020 taajamarajauksen mukaan kirkonkylän alueella asuu 2 205 ihmistä, eli lähes puolet Isonkyrön asukkaista. Kunnan muita taajamia ovat Vähänkyrön ja Ylistaron kirkonkylät.
Isonkyrön kunnalliset palvelut kuten kirjasto, ala- ja yläkoulu, lukio, palvelukeskus sekä hyötykäyttöasema sijaitsevat kirkonkylällä.
Kyrönjoen lounaisrannalla sijaitseva Isonkyrön vanha kirkko on rakennettu myöhäiskeskiajalla. Uudempi tiilirakenteinen Isonkyrön kirkko rakennettiin 1870-luvulla joen vastakkaiselle rannalle.
Liikenne.
Valtatie 18 Jyväskylästä Vaasaan kulkee taajaman lounaisrajan tuntumassa. "Kyrööntie" eli yhdystie 7202 halkoo taajaman lounais-koillis-suuntaisesti.
Isonkyrön kirkonkylästä on matkaa Seinäjoelle noin 39 kilometriä ja Vaasaan noin 43 kilometriä.
Aaliyah Brown

Aaliyah Brown (s. 6. tammikuuta 1995) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän oli mukana Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017 kultaa voittaneessa pikaviestijuokkueessa.
Ennätyksikseen Brown on juossut 100 metrillä ajan 11,01 vuonna 2017, 200 metrillä ajan 22,76 vuonna 2015 ja 400 metrillä ajan 55,16 vuonna 2010.
Volodymyr Antonovytš

Volodymyr Antonovytš (, 18. tammikuuta 1834 Mahnivka, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. maaliskuuta 1908 Kiova) oli ukrainalainen historioitsija, arkeografi, arkeologia ja Kiovan yliopiston historian professori vuodesta 1878. Hän oli Kiovan arkeografisen komission julkaisujen päätoimittaja ja vuodesta 1881 kiovalaisen Nestorin kronikan historiallisen seuran suojelija ja johtaja. Hän järjesti Ukrainassa arkeologia konferensseja. Hänen poikansa oli Dmytro Antonovytš. Hän kokosi, toimitti ja laati johdannot sekä julkaisi laajan kahdeksansarjaisen julkaisun "Arkhiv Iugo-Zapadnoi Rossii" (1859–1914), joka käsittelee Oikean rannan Ukrainan historiaa 1500-luvulta 1700-luvulle.
Antonovytš laati lisäksi Liettuan, Kiovan ja Länsi-Venäjän historiaa käsitteleviä teoksia sekä toimitti julkaistavaksi historiallisia asiakirjoja sekä julkaisi arkeologiaa käsitteleviä teoksia.
Antonovytš oli ukrainalaisen historiankirjoituksen populistisen koulukunnan merkittävimpiä edustajia. Hän perusti niin sanotun Kiovan historioitsijoiden koulukunnan, johon kuului hänen oppilaitaan, kuten Dmytro Bahali, Petr Golubovskyi, Myh’ailo Hruševskyi, Mytrofan Dovnar-Zapolskyi ja Ivan Lynnytšenko. He laskivat nykyaikaisen ukrainalaisen historiankirjoituksen perustan. Antonovytš ei käyttänyt kirjoituksissaan synteettisiä teorioita vaan keskittyi asiakirjojen tutkimukseen. Vain yleistajuisissa luennoissaan hän loi yleiskatsauksen Ukrainan historiaan kasakoiden alkuperästä alkaen.
H’lopoman-liikkeen jäsenenä Antonovytš julkaisi "Osnovassa" (Pietari) vastauksen puolalaiselle journalistille Zenon Fiszille (salanimi: Tadeusz Padalica) otsikolla ”Moja ispoved” (’Tunnustukseni’), jossa hän puolusti ”talonpoikien ystävien” aatetta. Hän oli kiovalaisen Vanhan Hromadan johtaja. Hänen aloitteestaan Galitsian valtiopäivien puolalaiset ja ukrainalaiset solmivat 1890 sopimuksen. Hänen osuutensa oli merkittävä siinä, että Myh’ailo Hruševskyi siirtyi Kiovaan, ja Kiovan kehittymisessä merkittäväksi ukrainalaisen tutkimuksen ja julkaisutoiminnan keskukseksi. Antonovytš oli lähes puolen vuosisadan ajan keskeinen henkilö ukrainalaisessa kansalais- ja poliittisessa elämässä. Hänen tuotantoonsa kuuluu runsaat 300 tieteellistä tutkimusta.
Ariana Washington

Ariana Washington (s. 27. elokuuta 1996) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Washington oli mukana Lontoon MM-kilpailuissa vuonna 2017, jossa juoksi alkuerissä lopulta kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen pikaviestijuokkueessa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista hän on saavuttanut hopeaa 100 metrin juoksusta ja pronssia 200 metrin juoksusta vuoden 2013 kisoista Donetskissa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Washington edusti maataan vuonna 2014 Eugenessa. Hän oli mukana kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi.
Ennätyksikseen Washington on juossut 100 metrillä ajan 11,01 ja 200 metrillä ajan 22,21, molemmat vuonna 2016.
Karjankutsunta

Karjankutsunta eli kyylaus () on laitumella olevan lypsykarjan huomion herättämistä huhuillen ja laulaen sen siirtämiseksi laitumilta navettaan lypsylle, juomapaikalle tai uudelle laitumelle. Tapa on ollut käytössä etenkin Ruotsin, Norjan ja Suomen alueiden karjanhoidossa aikana, jolloin ei käytetty aidattuja laitumia vaan avoimia metsälaitumia. Samankaltaista viestintää kauas kiirivän äänenkäytön avulla on syntynyt monissa muissakin kulttuureissa, esimerkkeinä alppimaiden jodlaus ja erilaiset vihellyskielet.
Karjankutsujat ovat yleensä naisia, joiden tehtäviin lypsykarjanhoito on Pohjoismaissa perinteisesti kuulunut. Korkeat naisäänet kantavat metsäisessä maastossa hyvin, ja karjankutsuntaan on kehittynyt tavanomaisesta falsettilaulusta poikkeava äänenkäyttötapa, joka tutkimusten mukaan kiirii sitäkin kauemmas.
Karjankutsunta on yhdenlaista työlaulua, jonka kohteena eivät ole muut työntekijät vaan hoidettavat eläimet. Karjankutsu voi koostua vain yhdestä sanasta ja sävelestä, joita toistetaan. Apuna voidaan käyttää yksinkertaisia soittimia, kuten sarvesta tai tuohesta tehtyjä paimentorvia. Jos paimenia on useampia, erilaisilla kutsuhuudoilla he voivat viestiä myös toisilleen karjan siirtymisestä. Myös lehmien kaulassa olevat kellot kertovat paimenille karjan liikkeistä.
Suomen eri seuduilla on syntynyt erilaisia karjankutsuperinteitä, ja melodisimmillaan karjankutsut voivat koostua muutamasta sävelestä muodostuvasta pitkästäkin sävelkaaresta monisanaisine virkkeineen. Länsisuomalaiset karjankutsut ovat lyhyitä, niissä eläimiä kutsutaan nimeltä ja käyttämällä sanaa ”see” tai ”tsee”. Mannersuomalaisissa karjankutsuissa sävelkulku on yleensä laskeva, mutta Ahvenanmaalla usein nouseva. Itäsuomalaisissa karjankutsuissa tyypillisiä ovat toistuvat oktaavi-intervallit, ja kutsut ovat länsisuomalaisia pidempiä ja monisanaisempia. Ruotsissa karjankutsunta () on ollut yleistä erityisesti Taalainmaalla, ja ruotsalaiset karjankutsut ovat yleensä sanattomia.
Pohjois-Savon Lapinlahdella on vuodesta 1997 järjestetty karjankutsun SM-kilpailuja osana Lapinlahden lehmisavut -tapahtumaa. 
Karjankutsunta musiikissa.
Säveltäjä Kaija Saariaho käyttää oopperassaan "Innocence" (2021) eräänä innoituksena lapsena Itä-Suomessa kuulemiaan karjankutsuhuutoja. Tärkeään Marketan rooliin löytyi suomalainen kansanmuusikko, laulaja ja säveltäjä Vilma Jää, joka oli jo ennestään perehtynyt karjankutsunnan laulutapaan ja on kehittänyt sille nuottikirjoitusta.
Vilma Jään lisäksi karjankutsuntalauluun on perehtynyt norjalais-ruotsalainen laulaja ja säveltäjä Christine Hals, joka on käyttänyt tätä laulutapaa elokuvien "Frozen – huurteinen seikkailu" (2013) ja "Ant-Man and the Wasp" (2018) musiikissa.
Karjankutsuja ovat musiikissaan käyttäneet myös ainakin norjalainen jazzsaksofonisti Jan Garbarek, suomalainen Primitiivisen musiikin orkesteri Primo, ruotsalainen Nordan-yhtye ja suomalainen Gjallarhorn.
Rádio Moçambique

Rádio Moçambique on Mosambikin kansallinen radioyhtiö.
Mosambikin yleisradiolähetykset alkoivat silloisessa Lourenço Marquesissa Portugalin siirtomaa-aikana vuonna 1933. Yhdistyksen hoitama radioasema sai vuonna 1938 nimen Rádio Clube de Moçambique. 1950-luvulla alettiin perustaa myös paikallisradioita. Portugalinkieliset lähetykset oli suunnattu lähinnä Mosambikin eurooppalaisille siirtolaisille, mutta ohjelmia tehtiin myös naapurimaita varten englanniksi ja afrikaansiksi. Vuonna 1962 perustettiin afrikkalaisille tarkoitettu radio-ohjelma A Voz de Moçambique, jonka tehtäväksi muodostui siirtomaavallan propagandan levittäminen maan itsenäisyyssodassa. Vapautusliike Frelimo lähetti ohjelmiaan Dar es Salaamista ja Lusakasta vuodesta 1968.
Valtiollinen Rádio Moçambique perustettiin maan itsenäistyttyä vuonna 1975. Vuonna 1994 se muutettiin julkisen palvelun yhtiöksi. Sen tehtävänä on tarjota yleisölle tietoa ja mahdollisuus tulla kuulluksi, edistää Mosambikin yhteiskunnallista, poliittista ja kulttuurista kehitystä sekä lujittaa kansallista yhtenäisyyttä ja identiteettiä.
Yhtiöllä on maan pääkaupungissa Maputossa kansallinen radiokanava Antena Nacional, urheiluradio RM Desporto ja englanninkielinen Maputo Corridor Radio, nuorisolle suunnatut paikallisradiot Maputossa ja Beirassa sekä kymmenen alueradiota. Ohjelmia tehdään portugalin ja englannin lisäksi 19 bantukielellä. Lähetykset tapahtuvat keski- ja ULA-aalloilla. Lyhytaaltolähetykset päättyivät vuonna 2001. Ohjelmia voi kuunnella myös Internetissä.
Kotikatu – 8. tuotantokausi (2002–2003)

Kotikatu-televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 2002–2003. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 5.9.2002 ja viimeinen jakso 24.4.2003.
Tuotantokausi julkaistiin Yle Areenaan lokakuussa 2018.
Zachery Ziemek

Zachery Ziemek (s. 23. helmikuuta 1993) on yhdysvaltalainen kymmenottelija.
Ziemek sijoittui kymmenottelussa 15:nneksi 8006 pisteellä Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 ja seitsemänneksi 8392 pisteellä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän keskeytti. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui seitsenottelussa kuudenneksi 5941 pisteellä. Tokion olympialaisissa 2021 hän oli kymmenottelussa kuudes 8435 pisteellä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia ennätyksellään 8676 pistettä. Lajikohtaisesti hän sijoittui toiseksi pituushypyssä ja seiväshypyssä sekä kolmanneksi kuulantyönnössä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän keskeytti neljän lajin jälkeen.
Ziemek otteli toukokuussa 2022 Fayettevillessa tuloksen 8573 pistettä, ja tätä ennätystään hän paransi saman vuoden heinäkuussa MM-kilpailuissa 8676 pisteeseen. Hän ylitti 8000 pisteen rajan ensimmäisen kerran vuonna 2015.
Fenetoli

Fenetoli (C8H10O) eli etyylifenyylieetteri on aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa fenetoli on väritöntä nestettä, jolla on miellyttävä haju. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
Fenetolia valmistetaan alkyloimalla fenolia etyylikloridilla, etyylibromidilla tai dietyylisulfaatilla emäksisissä olosuhteissa.
Fenetolia käytetään lähtöaineena useiden muiden orgaanisten yhdisteiden synteeseissä. Sitä voidaan käyttää myös liuottimena ja hajusteissa.
Francesca Roomalainen

Francesca Roomalainen (1384 Rooma, Italia – 1440 Rooma, Italia) oli mystikko, äiti ja yhteisön “Oblati di Tor de Specchi” perustaja. Hän halusi nunnaksi 11-vuotiaana mutta hänen vanhempansa vastustivat sitä, ja hän meni naimisiin vuonna 1396. Avioliitto kesti 40 vuotta, ja hän sai kolme lasta vuosina 1400, 1404 ja 1407. Hän perusti vuonna 1425 luostarin aviottomille naiselle ja maailmasta luopumiseen haluaville vaimoille. Miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1406 hän liittyi perustamaansa luostariin. Hän kuoli 1440 saatuaan taudin vieraillessaan poikansa luona. Paavi Paavali V kanonisoi hänet 29. toukokuuta 1608, ja hänen muistopäiväänsä vietetään 9. maaliskuuta. Hän on katolisessa kirkossa autonajajien, motoristien, taksikuskien, lasten kuoleman, maalikkojen, pilottien, leskien, naisten ja Italian Rooman suojeluspyhimys. Hän eli seuraavien kuuden paavin hallintokausien aikana: Urbanus VI (1378–1389), Bonifacius IX (1389–1404), Innocentius VII (1404–1406), Gregorius XII (1406–1415), Martinus V (1417–1431) ja Eugenius IV (1431–1447).
Francescaa muistetaan roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinakielisellä kollehtarukouksella:
Charles Oliveira

Charles Oliveira da Silva (s. 17. lokakuuta 1989) on brasilialainen vapaaottelija ja brasilialaisen jujutsun harjoittaja. Hän kilpailee Ultimate Fighting Championshipin (UFC) kevytsarjassa, jonka mestari hän oli vuonna 2021. Oliveira pitää hallussaan useita UFC-ennätyksiä, joista merkittävin on eniten lopetusvoittoja organisaation historiassa. Hän on ollut 9. toukokuuta 2022 alkaen UFC:n kevytsarjan rankingissa sijalla 1. ja on UFC:n miesten Pound for pound -rankingissa sijalla 3. Hän on voittanut urallaan 33 ottelua ja hävinnyt yhdeksän.
Taustaa.
Oliveira syntyi köyhään perheeseen Vicente de Carvalhon favelassa Guarujássa, São Paulossa, Brasiliassa. Oliveira aloitti jalkapallon pelaamisen ja haaveili ammattipelaajan urasta, mutta 7-vuotiaana hän alkoi tuntea olonsa sairaaksi. Hänellä oli säännöllisiä kipuja kehossaan ja kävelyvaikeuksia, eikä hän joskus pystynyt liikuttamaan jalkojaan. Hänellä diagnosoitiin reumakuume ja sydämen sivuääni, jotka vaikuttivat vakavasti hänen nilkkaan. Lääkäri kertoi perheelle, että Oliveiralle voi tulla halvaus. Hän oli usein vuoteessa, mutta kaikista haasteista ja sairauksistaan ​​huolimatta Oliveiran vanhemmat vaativat hänet urheilun pariin ja kahden vuoden kuluttua hän alkoi toipua. Oliveiran naapuri Paulo tutustutti hänet brasilialaiseen jujutsuun 12-vuotiaana. Vaikka hänen perheensä tulot olivat erittäin pienet, BJJ-kuntosalin valmentaja tarjosi tunteja ilmaiseksi osana sosiaalista ohjelmaa. Hänen perheensä auttoi rahoittamaan hänen koulutustaan ​​myymällä katuvälipaloja ja hylättyä pahvia. Paulo kuoli myöhemmin Vicente de Carvalhossa tapahtuneen ammuskelun ristitulessa Charlesin ollessa 14-vuotias.
Oliveira aloitti brasilialaisen jujutsun harjoittelun Roger Coelhon johdolla 12-vuotiaana ja voitti ensimmäisen suuren tittelinsä valkoisena vyönä vuonna 2003. Hänelle myönnettiin musta vyö brasilialaisessa jujutsussa Ericson Cardoson ja Jorge "Macaco" Patinon johdolla vuonna 2010.
Hänen lempinimensä ”do Bronx” tulee New Yorkin Bronxin kaupunginosasta. Nimi tarkoittaa kirjaimellisesti Bronxista, koska Bronx oli slangia, jota käytettiin faveloista ja köyhistä kaupunginosista. Haastattelussa hän paljasti: ”Bronx johtuu siitä, että se on favela, eikö? Esikaupunkialue, josta olen kotoisin. ”Do Bronx” tuli käytännössä, kun menin taistelemaan turnauksessa. Kun vastustajat pyysivät antamaan heille lempinimeni, olin vain Charles Oliveira. Kun menimme taistelemaan jujutsun mestaruudesta, he sanoivat aina ”katsokaa Bronxin tyyppejä, favelasta”, joten otin käyttöön lempinimen ”do Bronx”.”
Bulandshahr

Bulandshahr on kaupunki Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa Delhin kaakkoispuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2011 222 519.
Maantiede.
Bulandshahr sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltion Bulandshahrin piirikunnassa Kalijoen varrella noin 65 kilometriä Delhistä kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Agran ja Meerutin välinen päätie. Ympäröivä seutu on tasaista maatalousaluetta Gangesin ja Jamunajokien välillä.
Historia.
Nykyisen Bulandshahrin historiallinen nimi oli "Baran", joksi kaupunkia joskus kutsutaan edelleen paikallisesti. Nimi on johdettu sen legendaarisesta perustajasta Ahibaranista. Arkeologisten löytöjen perusteella paikalla on ollut kaupunkiasutusta jo pitkään. Esimerkiksi kolikkoja on löytynyt ajalta ennen 400-lukua. Nykyinen nimi Bulandshahr viittaa "korkeaan kaupunkiin", mikä puolestaan viittaa kaupunkiin Kalijoen yläpuolella. Nimi on peräisin vasta islamilaiselta ajalta.
Mahmud Ghaznilaisen joukot valtasivat kaupungin sen hindulaiselta radžalta Har Dattilta vuonna 1018. Har Datt kääntyi tarinan mukaan antauduttuaan seuraajineen islamiin. Har Datt sai jatkaa kaupungin hallintaa ja asema periytyi hänen jälkeläisilleen. Har Dattin jälkeläiset hallitsivat vuoteen 1193 saakka, jolloin Chandra Sen kaatui taistelussa ghuridikenraali ja myöhempää Delhin sulttaani Qutb al-Din Aibakia vastaan. Hän antoi sen puolestaan "iqtana" vävylleen Iltutmišille. Muhammad bin Tughluqin kaudella seudulla sytty talonpoikaiskapina, jota kukistaessaan sulttaanin joukot hävittivät kaupunkia ja ympäröiviä alueita. Jaunpurin sulttaani Ibrahim Šah Šarki miehitti kaupunkia jonkin aikaa vuonna 1407, mutta joutui lähtemään oman pääkaupunkinsa tullessa uhatuksi.
Myöhemmin olot ilmeisesti rauhoittuivat ja Bulandshahria ei jonkin aikaa juuri mainita historiallisissa lähteissä. Suurmgulien hallitsija Aurangzeb tuli tunnetuksi omalaatuisesta uskonnon tulkinnastaan, joka sattui saamaan paljon kannattajia Bulandshahrissa. 1700-luvulla Bulandshahr ja muu Mogulivaltakunta yleensä kärsi marathojen sotaretkistä. Bulandshahr vallattiin lopulta kokonaan. Marathat hallitsivat kaupunkia Koilista eli nykyisestä Aligarhista. Alue liitettiin brittien alueisiin Intiassa vuonna 1803. Sepoy-kapinan aikana vuonna 1857 kapinallisten onnistui ajaa ulos brittiläinen varuskunta, mutta britit valtasivat sen myöhemmin takaisin viisi kuukautta kestäneen piirityksen jälkeen.
Väestö.
Bulandshahrin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 222 519. Vuonna 1951 vastaava lukema oli 34 496. Vuonna 2011 kaupungin asukkaista 63,63 % oli hinduja ja 35,53 % muslimeja. Lukutaitoisuus oli 76,9 %.
Sander Skotheim

Sander Skotheim (s. 31. toukokuuta 2002) on norjalainen kymmenottelija. Hän on sisäratojen maailman- ja Euroopan-mestari.
Skotheim sijoittui kymmenottelussa 15:nneksi alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja saavutti hopeaa 8012 pisteen tuloksella alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 15:nneksi 8062 pisteellä. Hän keräsi parhaat pisteet korkeushypystä 217 cm:n tuloksellaan, ja sen lisäksi hän teki oman ennätyksensä 100 metrin juoksussa ajalla 10,88. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs.
Skotheim saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hopeaa seitsenottelussa Norjan ennätystuloksella 6318 pistettä. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui kymmenottelussa toiseksi tuloksella 8561 pistettä. Kilpailun voitti hänen maanmiehensä Markus Rooth tuloksella 8608 pistettä, joka rikkoi Skotheimin hallussa olleen Norjan ennätyksen. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli kymmenes. Hän saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hopeaa seitsenottelussa Norjan ennätyspistein 6407. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän sai hopeaa Norjan ennätyspisteillä 8635. Pariisin olympialaisissa hän jäi ilman tulosta kymmenottelun seiväshypyssä ja sijoittui lopputuloksissa 18:nneksi pistein 7757. Ottelun pituushypyssä hän teki alle 23-vuotiaiden Norjan ennätyksen 803. Kilpailun voitti Skotheimin maanmies Markus Rooth Norjan ennätyspistein 8796. Hän teki seitsenottelun Euroopan ennätyksen 6484 pistettä Tallinnan hallikilpailuissa helmikuussa 2025. Saman ottelun pituushypyssä hän teki Norjan ennätyksen 819 cm. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän kirkasti Istanbulin hopeansa kullaksi ottelemalla Euroopan ennätyksen pistein 6558. Kaksi viikkoa myöhemmin hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Nanjingissa pistein 6475.
Skotheim on voittanut Norjan-mestaruuden kymmenottelussa vuonna 2022, korkeushypyssä vuosina 2019, 2020, 2022, 2023 ja 2024, 110 metrin aitajuoksussa vuosina 2022 ja 2023 sekä pituushypyssä 2024. Sisäradoilla hän on voittanut Norjan-mestaruuden seitsenottelussa vuonna 2022, korkeushypyssä vuosina 2022, 2023 ja 2025 sekä pituushypyssä vuonna 2025.
Skotheimin kymmenotteluennätys on 8909 pistettä, jonka hän kokosi Götzisissä 2025. Tulos on myös Norjan ennätys.