tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Odert Laine

Odert Laine (13. elokuuta 1855 Hausjärvi – 15. maaliskuuta 1933) oli suomalainen rakennusmestari.
Odert Laine syntyi Hausjärvellä Rutajärven Eerolassa maanviljelijän poikana. Hän oli ensimmäisiä oppilaita vuonna 1881 aloittaneessa Suomen ensimmäisessä rakennusmestarikoulussa (työmestari-,rakennusmestari- ja koneenkäyttökoulu), jota taideteollisuusyhdistys piti Helsingissä käynnissä viitisen vuotta ennen varsinaisten teollisuuskoulujen perustamista. 
Koulun kurssin suoritettuaan 1884 Laine meni valtion palvelukseen ja valvoi rakennustöitä, toimi rakennuspiirtäjänä, oli tie- ja vesirakennusten ylihallituksessa kartanpiirtäjänä sekä oli mukana uusia rautatielinjoja tutkittaessa. Tämän jälkeen Laine ryhtyi itsenäiseksi urakoitsijaksi. Hänen johtamiinsa rakennustöihin kuuluivat muun muassa Vanhankaupungin mylly, Lopen kivikirkko (1885–1887), Kärkölän kirkko (1887–1889), Keuruun kirkko (1889–1891), Porin kunnallissairaala (1894–1895), Lapinlahden sairaalan talousrakennukset Helsingissä (1895), Kangasalan kirkon korjaustyöt (1896), Marian sairaalan talousrakennus, Laineen oma kivitalo Annankatu 27:ssa ja talo Vuorikatu 8:ssa jotka hän rakensi vuosina 1897-1898. Viimeksi Laine rakensi lastensairaalan Helsinkiin vuonna 1898–1899. Tämän jälkeen hän vetäytyi eläkkeelle hoitaen taloansa Annankadulla ja maatilaansa Lopella. 
Laine oli mukana perustamassa 1897 Helsingin Rakennusmestariklubia ja oli sen puheenjohtajana vuonna 1900. Vuonna 1905 hän oli mukana perustamassa Suomen Rakennusmestariliittoa ja oli liiton ensimmäisen hallituksen jäsenenä. Hän kuului Suomen Rakennusmestarien I matrikkelin toimituskuntaan. Laine kuului Suomen Asuntokiinteistöliiton perustajiin ja oli liiton keskustoimikunnan varapuheenjohtajana.
James Brunot

James Brunot (24. heinäkuuta 1902 Greensburg, Pennsylvania, Yhdysvallat – 22. lokakuuta 1984 Bridgeport, Connecticut, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pelisuunnittelija, joka tunnetaan erityisesti sanapeli "Scrabblen" kehittäjänä ja kaupallistajana.
Varhainen elämä ja ura.
Brunot syntyi Greensburgissa, Pennsylvaniassa, ja valmistui Chicagon yliopistosta sosiaalityöntekijäksi. Hän työskenteli hyväntekeväisyysjärjestöissä sekä liittovaltion hallinnossa ennen pelialalle siirtymistään.
Scrabblen kehittäminen.
Scrabblen loi alun perin arkkitehti Alfred Mosher Butts 1930-luvulla nimillä "Lexico" ja "Criss-Cross Words", mutta peli ei saavuttanut suurta suosiota. Brunot, joka oli Buttsin ystävä, näki pelissä kaupallista potentiaalia ja ehdotti sääntöjen ja pelilaudan yksinkertaistamista. Hän uudisti pelilaudan, loi nykyiset ”premium”-ruudut, määritti lisäpisteet tietyille kirjaimille ja antoi pelille nimen "Scrabble". Vuonna 1948 Brunot osti oikeudet pelin valmistukseen sopimuksella, jossa Butts säilytti patenttioikeudet ja sai rojalteja jokaisesta myydystä pelistä. Samana vuonna Brunot ja hänen vaimonsa Helen perustivat The Production &amp; Marketing Companyn ja aloittivat pelin valmistuksen kotonaan Newtownissa, Connecticutissa.
Myynnin kasvu ja kaupallistaminen.
Ensimmäiset tuotantovuodet toivat tappiota, mutta vuonna 1952 tavarataloketju Macy’s tilasi "Scrabblen" joulumyyntiin, mikä käynnisti myyntiräjähdyksen. Vuoteen 1954 mennessä peliä oli myyty lähes neljä miljoonaa kappaletta, ja kysyntä ylitti pienen tehtaan kapasiteetin. Vuonna 1953 Brunot myi perusversion valmistusoikeudet Selchow &amp; Righter -yhtiölle, joka teki pelistä suuren kaupallisen menestyksen Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hän säilytti pitkään oikeudet luksusversioon ja ulkomaisiin painoksiin, mutta vuonna 1971 hän myi kaikki jäljellä olevat tavaramerkki- ja tekijänoikeutensa noin 1,5 miljoonalla dollarilla.
Muut pelit ja lahjoitukset.
Brunot suunnitteli myös pelin "Troke" yhdessä Arpad Rostin kanssa. 1970-luvulla hän ja hänen vaimonsa lahjoittivat yhteensä 76 hehtaaria maata Newtown Forest Associationille, ja alue tunnetaan nykyään nimellä Brunot Preserve.
Yksityiselämä ja kuolema.
James Brunot muutti terveyssyistä Bridgeportiin vuonna 1981 ja kuoli siellä 22. lokakuuta 1984, 82-vuotiaana. Hänet haudattiin Newtown Village Cemeteryn hautausmaalle.
Lapsikuninkaan fanfaari

Lapsikuninkaan fanfaari on Juho Toivosen kolmas studioalbumi ja toinen Discreet Music -levymerkin kautta. Se toimii trilogian toisena osana, jonka aiempi vaihe käsitteli syntymää ja varhaislapsuutta. Lapsikuninkaan Fanfaarin teema syventyy kuvitteellisiin tulevaisuuksiin ja vaihtoehtoisiin todellisuuksiin. 
Konsepti, sisältö ja taustat.
Albumi jatkaa temaattisesti tutkien unenomaisuuden ja muistojen hämärää kerrostumista, ja se on Toivosen mukaan: "suunniteltu välittämään mieleen muisto musiikista, kuin sitä kuulisi ensi kertaa vuosien hiljaisuuden jälkeen."
Sävellys ja äänimaailma.
Teoksen äänimaisema kehystyy epävireisen Waldheim-pianon, neliraitanauhureiden kasettisilmukoiden, staattisten syntetisaattoriraitojen ja pianomelodioiden varaan. Stereoäänitys ja laajempi instrumentaali luovat teokselle monipuolisen ja kypsän äänimaailman. Se sisältää trumpetisti Raimo Sinnemäenkontribuutiot kahdella raidalla (Kaste Maalasi Lasiin Sydämen, Paluu Alkuun) sekä Toivosen selkeämmin dominoivat lauluosuudet verrattaen hänen aikaisempiin julkaisuihin. 
Vastaanotto.
Italialaisen Soundohmin arvio kuvaa albumia mestariteokseksi, joka liikkuu muistin ja mielikuvan välimaastossa. Se korostaa Toivosen herkkyyttä navigoida "unen ja todellisuuden rajoilla, toimia eksyksissä ajan ja tunteiden labyrintissa". Arviossa albumia luonnehditaan intiimiksi ja laaja-alaiseksi, joka liukuu unohdetusta menneestä kohti nykyisyyttä. Taasen englantilainen levykauppa World Of Echo luonnehtii albumia Toivosen tähän asti vaikuttavammaksi teokseksi, jossa ajan venyminen ja muistin historiallinen kerroksellisuus kietoutuvat entistä tarkemmin hahmoteltuun äänimaisemaan. Stereoäänitys ja laajennettu instrumentaatio, kuten trumpetti ja aiempaa keskeisemmät lauluosuudet tuovat kokonaisuuteen laajuutta ja hallittua jännitettä. Albumin keskiössä oleva "Rakkaus on kaikkialla" -kappale huipentaa teoksen.
Troke

Troke on vuonna 1956 julkaistu abstrakti strategiapeli, jonka suunnittelivat James Brunot ja Arpad Rosti. Pelin nimi tulee skotista ja tarkoittaa vaihtamista tai kaupankäyntiä. Peli tunnetaan myös nimillä "Troque" ja "Castle Checkers."
Pelivälineet ja pelaajamäärä.
Trokea voidaan pelata kahdella, kolmella tai neljällä pelaajalla. Pelissä käytetään erityistä 9×9-ruudukon kokoista pelilautaa ja yhteensä 48 värillistä nappulaa, jotka jakautuvat kolmeen tyyppiin: torniin, muuriin ja vallihautaan.
Pelin kulku.
Pelaajat liikuttavat nappuloitaan eteenpäin, vinottain tai sivuttain, mutta eivät koskaan taaksepäin. Liikkuminen taaksepäin on kuitenkin mahdollista osana valtaustilannetta. Tavoitteena on joko saada kaikki omat nappulat vastustajan maalilinjalle tai rakentaa neljä omaa linnaa omalle maalilinjalle. Linna muodostuu yhdistämällä torni, muuri ja vallihauta.
Valtaus ja erikoissäännöt.
Nappulat voivat yhdistyä muodostaen linnoja, ja yhdistämisestä saa ylimääräisiä siirtoja. Valtaus voi kohdistua myös vastustajan nappuloihin, jolloin nämä siirtyvät pois omasta tavoitteestaan kohti vallanneen pelaajan maalilinjaa. Ylimääräiset siirrot on pystyttävä toteuttamaan, tai alkuperäistä valtaussiirtoa ei voi tehdä.
Pisteenlasku ja pelin päättyminen.
Pisteitä saadaan vastustajan nappuloiden valtaamisesta ja linnojen rakentamisesta. Pisteet merkitään pelin mukana tulleilla merkeillä, kolikoilla tai muilla esineillä. Peli päättyy, kun yksi pelaajista on saanut kaikki neljä linnaansa maalilinjalle. Voittaja on eniten pisteitä kerännyt pelaaja, ellei pelata ilman pisteenlaskua, jolloin voittaja on ensimmäisenä neljä linnaa rakentanut pelaaja.
Kyllä isä osaa Lapissa

Kyllä isä osaa Lapissa on suomalainen Lauri Nurksen ohjaama komediaelokuva, joka tuli ensi-iltaan lokakuussa 2025.
Elokuva on suora jatko-osa vuoden 2024 Kyllä isä osaa -elokuvalle, joka perustui 1990-luvun Kyllä isä osaa -tv‑sarjaan.
Elokuvassa vanhemmat, isä (Tom Lindholm) ja äiti (Tuija Ernamo), päättävät karata arjesta ja lähteä salaa Lappiin, kertomatta matkasta lapsilleen.
Elokuvan on käsikirjoittanut alkuperäisen tv-sarjan luonut Pekka Lepikkö. Elokuvan tuotti ICS Nordic, tuottajina Jarkko Hentula ja Sirkka Rautiainen.
Jyväskylän Kylteriveljet

Jyväskylän Kylteriveljet (JKV) on jyväskyläläinen urheiluseura, joka koostuu Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijoista. Kylteriveljet perustettiin vuonna 2014 Pörssin futsalvuorolla. Seuran lajeihin kuuluvat futsal ja jääkiekko.
Amazoninpellona

Amazoninpellona ("Pellona castelnaeana") on tapparasilleihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Amazoninpellona voi kasvaa 50–80 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan litteähkö ja sukkulamainen. Vatsassa on luusuomuista muodostuva köli. Kalan kuono on pysty ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Amazoninpellonan peräevä on pitkähkö ja pyrstöevä on haarautunut. Laji on väriltään hopeanharmaa. Evät ovat kellertävät ja pyrstön alaosassa on musta laikku.
Levinneisyys ja elintavat.
Amazoninpellonaa tavataan Amazonin altaan alueelta Venezuelasta Brasiliaan. Lajin elinympäristöä ovat Amazon- ja Orinoco-joet ja niiden sivujoet. Se viihtyy suhteellisen voimakkaasti virtaavissa vesissä. Kala on peto ja pyydystää ravinnokseen pienempiä kaloja. Amazoninpellonan lisääntymiskauden huippu on elokuusta lokakuulle ja laji vaeltaa useita satoja kilometrejä kutupaikoilleen.
Amazoninpellonaa kalastetaan ravinnoksi myös kaupallisesti ja se on yksi heimonsa merkittävimmistä saaliskaloista.
Kate Salminen

Kate Salminen os.Hulkkonen (s. 24. kesäkuuta 1978 Tornio) on suomalainen arkkitehti, sisustussuunnittelija ja muotisuunnittelija. Hän toimii arkkitehtina ja pääsuunnittelijana perustamassaan YOZEN Arkkitehdit -suunnittelutoimistossa. Salminen on tunnettu yhdessä Paula Kourin kanssa perustamastaan suomalaisesta muotimerkistä YOZEN.
Ura.
Salminen on valmistunut Oulun yliopistosta arkkitehdiksi vuonna 2007. Hän on toiminut arkkitehtina ja sisustus­suunnittelijana esimerkiksi ravintola- ja majoituskohteiden parissa. Kate Salminen on suunnitellut pientaloja mm. Asuntomessuille. 
Salminen ja Paula Kouri perustivat YOZEN-muotibrändin vuonna 2010. Merkki tunnetaan graafisista printtikuoseista ja origami-vaikutteisista koruista, ja sen tuotteita on myyty Suomessa ja ulkomailla. 
Salminen on ollut nostamassa esille pohjoista muotoilua tuottamalla designtapahtumia kuten Scandinavian Design Market Oulussa ja Ääri Arctic Design Expo Rovaniemellä. 
Kate Salminen on yhdessä YOZEN-brändinsä kanssa suunnitellut Itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle iltapuvun oululaiselle kansanedustajalle Jenni Pitkolle YOZENin Heroines- eli Sankaritar-kuosista. Puvun kuosin viesti on, että jokainen voi olla oman elämänsä sankari eikä sankarina oleminen aina vaadi suuria tekoja.
Dominique Rocheteau

Dominique Claude Rocheteau (s. 14. tammikuuta 1955 Saintes) on ranskalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut AS Saint-Étiennen joukkueelle erilaisissa seurajohdon tehtävissä.
Pelaajaura.
Rocheteau liittyi heinäkuussa 1972 AS Saint-Étiennen edustusjoukkueeseen. Hän voitti joukkueessa kolmesi Ranskan liigamestaruuden kausina 1973–1974, 1974–1975 ja 1975–1976. Lisäksi hän voitti Ranskan cupin 1976–1977. Rocheteau pelasi joukkueessa 199 kilpailullista ottelua, joissa hän onnistui 56 kertaa maalinteossa. Hän jatkoi heinäkuussa 1980 Paris Saint-Germainiin, jossa hän voitti uransa neljättä kertaa liigamestaruuden 1985–1986. Hän sai joukkueessa myös kahdesti niimiinsä Ranskan cupin mestaruudet 1981–1982 ja 1982–1983. Hän pelasi joukkueessa 255 kilpailullista ottelua ja teki niissä sata maalia. Hän on joukkueen historian kuudenneksi paras maalintekijä. Uransa viimeisessä seurassa Toulouse FC:ssä Rocheteau pelasi vuodet 1987–1989. Hän pelasi 70 kilpailullista ottelua ja viimeisteli 14 maalia. Yhteensä Rocheteau pelasi seurajoukkueissa kaikki kilpailut mukaan luettuina 524 ottelua, joissa hän teki 170 maalia.
Rocheteau liittyi heinäkuussa 1975 Ranskan maajoukkueeseen. Hän pelasi 49 virallista maaottelua ja teki 15 maalia. Niistä ensimmäinen tuli huhtikuussa 1977 pelatussa ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan. Rocheteau pelasi kaksi ottelua vuoden 1978 MM-kilpailuissa Argentiinaa ja Unkaria vastaan. Hän onnistui jälkimmäisessä myös maalinteossa. Seuraavissa MM-kilpailuissa Rocheteau pelasi neljä ottelua Englantia, Itävaltaa, Pohjois-Irlantia ja Saksaa vastaan. Pohjois-Irlannin verkkoon hän teki kaksi maalia. Rocheteau pelasi kaksi ottelua vuoden 1984 EM-kilpailuissa, mutta jäi pois voitokkaasta loppuottelusta Espanjaa vastaan. Hän oli voittamassa vuonna 1985 ensimmäistä CONMEBOL–UEFA-mestareiden cupia. Lisäksi hän pelasi vielä neljä ottelua MM-kilpailuissa 1986. Niissä hän teki yhden maalin ja syötti neljä.
The Life of a Showgirl

The Life of a Showgirl on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Taylor Swiftin kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin Republic Records -levy-yhtiön kautta 3. lokakuuta 2025. Swift tuotti albumin yhdessä Max Martinin ja Shellbackin kanssa. Albumi sisältää 12 kappaletta ja siinä vierailee yhdysvaltalainen laulaja Sabrina Carpenter.
Tuotanto.
Taylor Swift on tuottanut albumin yhdessä Max Martinin ja Shellbackin kanssa; molemmat olivat aiemmin työskennelleet Swiftin kanssa hänen albumeillaan "Red", "1989" ja "Reputation". Swift on kertonut, että yhteistyö sai alkunsa keskustelusta Martinin kanssa, kun "Eras Tour" -kiertue esiintyi Tukholmassa toukokuussa 2024. Swift matkusti Ruotsiin Euroopan kiertueosuuden keikkojen välissä seuraavien kuukausien aikana äänittämään albumia. Swiftin mukaan albumi kertoo siitä, mitä hän koki ja tunsi kulissien takana kiertueen aikana.
Markkinointi.
Swift ilmoitti uudesta albumista 12. elokuuta 2025 "New Heights" -podcastissa, jota isännöivät Swiftin kumppani Travis Kelce ja hänen veljensä Jason Kelce. Albumi tuli samana päivänä ennakkotilattavaksi Swiftin verkkosivuilla. 13. elokuuta Swift paljasti albumin kansikuvan, kappalelistan sekä julkaisuajankohdan.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet ovat Swiftin, Martinin ja Shellbackin tuottamia. Swiftin mukaan albumille ei tule lisäkappaleita, sillä hän halusi, että kahdestoista albuminsa sisältää vain 12 kappaletta.
Migorin piirikunta

Migorin piirikunta () on Keniassa aluehallinnon ylimmän tason alue, yksi maan 47 piirikunnasta. Piirikunnan pinta-ala on 2 596,5 neliökilometriä, josta vesipinta-alaa on noin 478 km². Väkiluku on 1 116 436 asukasta (VL2019).
Piirikunta sijaitsee Kenian lounaisosassa. Se rajoittuu etelässä Tansaniaan ja lännessä Victorianjärveen. Pohjoisessa naapurina on Homa Bayn, idässä Kisiin ja Narokin piirikunnat. Ugandan kanssa on ollut rajakiistoja pienen, mutta hökkeliasutuksilla täyteen ahdetun Viktorianjärven kalastajasaaren (Migingo Island) omistajuudesta ja kalastusoikeuksista järvellä. Heinäkuun lopussa 2025 valtiot kuitenkin sopivat kalastusoikeuksista tämän saaren lähistöllä.
Piirikunnan hallintokeskus on Migorin kaupunki (71 668 as., VL2019). Muita kaupunkeja ovat muun muassa Isebania (23 891 as.), Kehancha (22 194 as.) ja Rongo (20 688 as.). Paikallishallintoa varten piirikunta on jaettu kahdeksaan osa-alueeseen eli alipiirikuntaan: Awendo, Kuria East, Kuria West, Nyatike, Rongo, Suba East, Suba West ja Uriri. 
Tärkein elinkeino on maatalous. Keskeisiä viljelykasveja ovat sokeriruoko, tupakka, maissi, pavut, hirssi ja bataatit; tämän lisäksi on puutarhatuotantoa. Kalastusta harjoitetaan pääasiassa Victoria-järven viereisessä Nyatiken alipiirikunnassa. Vierailijoile piirikunta tarjoaa useita nähtävyyksiä, mukaanlukien maailmanperintöluetteloon päässyt, irtokivistä koottu rakennelma Thimlich Ohinga.
Yvon Le Roux

Yvon Le Roux (s. 19. huhtikuuta 1960 Plouvorn) on ranskalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajan pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä muun muassa Brestin joukkueelle.
Le Roux voitti urallaan kerran Ranskan liigamestaruuden kaudella 1988–1989, kun hän pelasi Olympique de Marseillen joukkueessa. Hän voitti kahdesti Ranskan cupin. Niistä toinen tuli Olympique de Marseillen kanssa 1988–1989 ja toinen AS Monacossa 1984–1985. Le Roux pelasi seurajoukkueissa kaikki kilpailut mukaan luettuina 409 ottelua, joissa hän teki 53 maalia.
Le Roux pelasi yhden ottelun Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Ranskan A-maajoukkueeseen hän liittyi huhtikuussa 1983 ja pelasi joukkueessa 28 virallista maaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Se syntyi hänen ensimmäisessä ottelussaan, ystävyysottelussa Jugoslaviaa vastaan. Le Roux oli mukana voittamassa vuoden 1984 EM-kilpailuja. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua mukaan lukien loppuottelun Espanjaa vastaan. Hän oli voittamassa vuonna 1985 ensimmäistä CONMEBOL–UEFA-mestareiden cupia. Le Roux pelasi yhden ottelun vuoden 1986 MM-kilpailuissa ja oli kuudessa penkitettynä.
Anduril Industries

Anduril Industries on yhdysvaltalainen, Palmer Luckeyn vuonna 2017 perustama puolustusalan yritys, joka tunnetaan muun muassa autonomisista drooneista ja valvontatorneista. Yhtiö valmistaa myös rakettimoottoreita. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2024 noin miljardi dollaria. Anduril Industries perusti vuonna 2025 yksiköt Suomeen ja Ruotsiin. Useat Microsoftin työntekijät Suomessa siirtyivät Andurilille sen jälkeen kun Microsoft myi virtuaalilasien sotilaskäyttöä kehittävän tuotannon yhtiölle vuoden 2024 lopulla.
Albert Rust

Albert Rust (s. 10. lokakuuta 1953 Mulhouse) on ranskalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi maalivahdin pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä.
Rust voitti urallaan kerran Ranskan cupin kaudella 1989–1990, kun hän pelasi Montpellier Héraultin joukkueessa. Hänen seurauransa muut joukkueet olivat FC Sochaux ja AS Monaco.
Rust pelasi kuusi ottelua Ranskan olympiamaajoukkueessa ja oli mukana voittamassa kesäolympialaisia 1984. Hän liittyi kesäkuussa 1986 Ranskan A-maajoukkueeseen ja pelasi joukkueessa yhden ottelun. Se oli joukkueen viimeinen ottelu vuoden 1986 MM-kilpailuissa Belgiaa vastaan. Rust voitti myös EM-kilpailut 1984 mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Hän oli voittamassa myös vuonna 1985 ensimmäistä CONMEBOL–UEFA-mestareiden cupia.
Rust aloitti valmennusuransa vuonna 1993 ja on sittemmin valmentanut muun muassa Chamois Niortaisia, FC Sèteä ja Brestiä.
Evakko-Kristus

Evakko-Kristus on Kristusta esittävä ikonityyppi, joka on yksi Kristus Kaikkivaltias -ikonin versioista.
Jatkosodan aikana karjalaisille evakoille jaettiin pahvisia painokuvaikonikortteja, joiden malli oli otettu Kuopion Pyhän Nikolaoksen katedraalissa olevasta ikonista niin, että ikonissa ollut kirkkoslaavinkielinen teksti käännettiin suomeksi. Monet evakot joutuivat pakomatkalle lähtiessään jättämään ikoninsa taakseen, ja ikonikortteja haluttiin antaa heille lohdutukseksi ja hengelliseksi tueksi. Ikonia painatti tuolloin Pyhien Sergein ja Hermanin veljeskunta. Kansan suussa ikonia alettiin kutsua Evakko-Kristukseksi. Tätä nimitystä käytetään ainoastaan niistä ikonikuvista, joissa teksti on suomeksi.
Virus!

Virus! on 2–6 pelaajalle tarkoitettu korttipeli, jota pelataan pelin omilla korteilla. Se on vuoden 2019 Vuoden peli -finalisti. Pelissä laboratorion amanuenssi on tajunnut liian myöhään, ettei virusten säilytysastia ollutkaan tyhjä, vaan se oli täynnä kokeellista viruskantaa, joka on nyt levittäytynyt koko rakennukseen, ja vain pelaaja voi sen pysäyttää. Pelissä kaikki keinot ovat sallittuja, vaikka ne ovat epäeettisiä. Voittaja saa kunniaa ja häviäjät joutuvat kohtaamaan vihaiset terveysviranomaiset.
Pelaaminen.
Ennen pelin alkua jokaiselle pelaajalle jaetaan kolme korttia, minkä jälkeen jäljelle jäänyt pakka asetetaan alaspäin kaikkien ulottuville nostopakaksi. Sen viereen tulee poistopakka eli käytettyjen korttien pino kuvapuoli ylöspäin. Nostopakan korttien loppuessa poistopakka käännetään toisinpäin uudeksi nostopakaksi, eikä sitä tarvitse sekoittaa.
Omalla vuorollaan pelaaja joko pelaa yhden kortin kädestään (tartuttaa, poistaa tai neutraloi vastustajan elimen samanvärisellä viruksella, hoitaa, rokottaa tai immunisoi oman elimensä samanvärisellä lääkkeellä tai käyttää hoitokortin) tai poistaa valitsemansa määrän kortteja kädestään poistopakkaan. Tämän jälkeen pelaaja nostaa nostopakasta kortteja, kunnes hänellä on taas kolme korttia kädessään. Tämän jälkeen vuoro vaihtuu oikean puoleiselle pelaajalle.
Pelissä on 68 korttia, joista 21 on elinkorttia, 17 viruskorttia, 20 lääkekorttia ja 10 hoitokorttia. Mukana on myös tyhjiä kortteja omia sääntöjä varten, mikäli niitä haluaa keksiä.
Pelin voittaa pelaaja, joka saa ensimmäisenä kaikki neljä elintään immunisoitua.
Lisäosa.
Pelistä on julkaistu lisäosa Virus! 2 – Evolution, joka tuo alkuperäiseen peliin uusia korttityyppejä ja sääntöjä. Uusia kortteja ovat bioniset elimet, joita ei voi tartuttaa tai rokottaa, kehittyneet virukset, joita ei voi hoitaa alkuperäisen pelin lääkkeillä, kokeelliset lääkkeet, joita ei voi neutraloida peruspelin viruksilla ja uusia hoitokortteja.
Virus!: Roll &amp; Write.
Virus!: Roll &amp; Write on alkuperäiseen Virus!-peliin pohjautuva noppapeli. Pelissä pelaajat ovat laboratorioharjoittelijoita ja tavoitteena on kehittää rokotteita neljää eri virusta vastaan kilpaillen apurahasta. Jokaisella pelaajalla on pelilappu eli tutkimuspöytäkirja ja kolme omanväristä noppaa ja pöydällä on kortteja, jotka ovat tutkimusalueita ja laboratorioresursseja.
Valtion turvallisuusministeriö

Valtion turvallisuusministeriö voi tarkoittaa seuraavia:
Plancoët

Plancoët () on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Arguenonjoen varrella, noin 17 kilometriä Dinanin kaupungista luoteeseen.
Plancoët sijaitsee kohdassa, jossa Corseulista tuleva roomalainen tie ylittää Arguenonjoen. 1100-luvulla Dinanin herrat rakensivat tänne linnan. 1000-luvulta 1300-luvulle Plancoët oli Penthièvren kreivin ja Bretagnen herttuan välisen konfliktin keskipisteessä. Suurin osa taloista poltettiin vuonna 1252. Bretagnen herttua antoi vuonna 1389 määräyksen tuhota linna, mistä on kuitenkin vielä nähtävissä joitakin jäänteitä.
Kirjailija Chateaubriandin setä osti Plancoëtin kartanon vuonna 1782, ja hän vietti täällä varhaislapsuutensa isoäitinsä luona.
1800-luvulla kaupungin päätoimialaksi nousi parkitseminen. Plancoëtin satamalla oli myös tärkeä rooli kaupungin kaupallisessa ja teollisessa kehityksessä. Sataman kehittäminen alkoi vuonna 1828, ja sen kaksi laituria rakennettiin vuosien 1835 ja 1840 välillä. Rautatien saapuminen vuonna 1879 enteili satamatoiminnan hiipumista.
Changchunin stadion

Changchunin stadion () on Changchunissa, Jilinin maakunnassa Kiinassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Changchun Yatai FC. Stadion on valmistunut vuonna 1994 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 42 000 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Karhukopla (lautapeli)

Karhukopla on Tacticin lautapeli, joka perustuu nimensä mukaisesti Disneyn Karhukopla-rikollisjoukkoon. Pelissä Ankkalinnan Konnakerho on järjestämässä jokavuotisen Vuoden Konna -kilpailun, joten pelaajat yrittäväkin suorittaa mahdollisimman monta ryöstöä ennen kuin jäävät kiinni virkavallalle. Kun näin käy, pelaaja muuttuu poliisiksi, ja alkaa jahtaamaan muita pelaajia. Kun kaikki on saatu kiinni, peli päättyy. Voittaja on se, joka on saanut eniten rötöspisteitä.
Pelaaminen.
Pelissä jokaiselle pelaajalle jaetaan kolme keikkakorttia (joista yksi on sininen). Pelaajat heittävät väriarpakuutiota ja liikkuvat seuraavan sen väriseen ruutuun tai aikaisempaan rötös- tai rosmoruutuun. Rosmoruudusta saa tarvikkeita rötöksiin ja rötösruudussa voi tehdä rötöksen, mikäli pelaajalla on sen kohteen keikkakortti ja sen ehdot toteutuvat. Kierroksen viimeinen pelaaja pelaa myös poliisina. Rooli vaihtuu, kun ensimmäinen pelaaja on jäänyt kolme kertaa kiinni poliisille. Tällöin tämä pelaaja ottaa poliisin roolin. Kun toiselle pelaajalle tapahtuu sama, hänestä tulee toinen poliisi. Poliisi liikkuu normaalilla arpakuutiolla ja laskee vain valkoiset ruudut.
Mikäli haluaa tehdä vaativamman, voi käyttää pelissä mukana olevaa päivä/yö-osoitinta. Keikkakorteissa on muiden ehtojen lisäksi myös vuorokaudenaikaehto, jolloin myös vuorokaudenajan pitää olla oikea. Osoitin liikkuu yhdellä poliisilla joka kerta, kun poliisia liikutetaan, ja useammalla poliisilla joka kierroksen päätteeksi.
Peli päättyy, kun kaikki pelaajat ovat jääneet kolme kertaa kiinni poliisille. Tämän tapahduttua pelaaja, jolla on eniten rötöspisteitä, voittaa.
La Bouillie

La Bouillie () on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Arguenonjoen varrella, noin 33 kilometriä Saint-Brieucin kaupungista itään.
Château de la Ville Théart rakennettiin 1500-luvulla, ja kreivit Visdelou de la Villetéhart omistivat sen vuoteen 1905 asti. Linna tuhoutui täysin tulipalossa vuonna 1951, ja osa sen kivistä myytiin huviloiden rakentamiseksi Erquyssa. Villetéhartin kreivi Victor Visdelou rakennutti vuonna 1864 noin kolmekymmentä metriä korkean Ville Théartin tornin (Tour de la Ville Téhart). Tornin käyttötarkoituksesta ei ole varmuutta, mutta kreivin uskotaan käyttäneen sitä tähtitieteellisiin havaintoihin. Toisen maailmansodan aikana tornin yläosassa ollut rakennelma tuhoutui, ja nykyään se on 26 metriä korkea. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset käyttivät tornia radiolinkkiasemana.
Vilho Fredrik Alanen

Vilho Fredrik Alanen (2. toukokuuta 1870 Messukylä – 15. elokuuta 1930 Tampere) oli suomalainen rakennusmestari.
Alanen kävi Tampereen teollisuuskoulun, jonka huonerakennusosastolta hän sai päästötodistuksen 1890. Alanen työskenteli piirtäjänä ja työnjohtajana uudisrakennuksilla Tampereella ja apulaistyönjohtajana ja varastonhoitajana Porin rautatierakennuksella vuoteen 1892 saakka sekä rakennusmestarina vuodesta 1893 ja urakoitsijana Tampereella ja Hämeenlinnassa vuodesta 1909 kuolemaansa saakka. Hänen rakentamiaan rakennuksia olivat muun muassa Porin asemarakennukset, Pitkäniemen sairaala, Kylmäkosken kirkko, Tampereen kauppaseuran talo, Tampereen klassillinen lyseo, Hämeen pataljoonan kasarmi, Hämeenlinnan kirjastotalo, Hämeenlinnan suomalainen tyttökoulu, Hämeenlinnan säästöpankin talo, Hämeenlinnan kunnalliskoti, Skogsterin liiketalo Hämeenlinnassa ja Soukannotkon asuntotalo Tampereella. Alanen oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1915–1918 ja rahatoimikamarin varajäsenenä 1913–1918 sekä useita vuosia Kaupunkien Yleisen Paloapuyhdistyksen arviomiehenä Hämeenlinnassa. Hän asui vuodesta 1925 alkaen Tampereella.
Elokuussa 1930 kesäasunnollaan Sääksjärven rannalla keuhkokuumeeseen 60-vuotiaana kuollut Alanen on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan.
Pan Amin lento 816

Pan Amin lento 816 oli yhdysvaltalaisen lentoyhtiö Pan Amin reittilento Uuden-Seelannin Aucklandista Yhdysvaltain Los Angelesiin. Lennolla 22. heinäkuuta 1973 käytetty Boeing 707-321B syöksyi mereen nopeasti, kun se oli tehnyt lentoonlähdön välilaskupaikkana toimineelta Faa’an kansainväliseltä lentoasemalta. Lennolla oli 69 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä – heistä 78 kuoli ja yksi selviytyi.
Lentokone oli valmistunut vuonna 1966, ja sillä oli lennetty onnettomuuteen mennessä 27 314 tuntia. Onnettomuuden syy on tuntematon, eikä mustaa laatikkoa löydetty. Todettiin, että jonkinlainen mittarivika olisi voinut viedä lentäjien keskittymisen toisaalle käännöksen aikana.
Bellview Airlinesin lento 210

Bellview Airlinesin lento 210 oli nigerialaisen Bellview Airlinesin suorittama maan sisäinen reittilento Ikejasta Abujaan. Lennolla 22. lokakuuta 2005 käytetty Boeing 737-2L9 syöksyi maahan muutaman minuutin kuluttua lentoonlähdöstä. Lennolla oli 117 matkustajaa ja miehistön jäsentä – heistä kaikki kuolivat.
Lentokone oli palaamassa Norsunluurannikon Abidjanista. Se oli tehnyt välilaskut Ghanan Accrassa ja Nigeriassa. Lennon viimeiselle vaiheelle lähteneellä koneella oli lennetty onnettomuuteen mennessä 55 772 tuntia yhteensä 36 266 lennolla. Lentokone oli valmistunut vuonna 1981.
Laajasta tutkinnasta huolimatta onnettomuuden syylle ei löydetty vahvoja todisteita. Tutkinnassa todettiin, että kapteenilla oli liian vähäinen kapteenikoulutus ja monet lentotunnit onnettomuutta edeltävinä päivinä, jotka saattoivat johtaa väsymykseen. Lentokoneessa oli myös teknisiä vikoja, eikä sitä olisi saanut lentää edes edeltävillä reitillä. Tutkinnassa todettiin, että sekä lentokoneen että miehistön tilasta vastanneet tahot olivat toimineet riittämättömästi.
Pan Amin lento 217

Pan Amin lento 217 oli yhdysvaltalaien Pan Amin reittilento New Yorkista Venezuelan Maiquetíaan. Lennolla 12. joulukuuta 1968 käytetty Boeing 707-321B syöksyi mereen Venezuelan pääkaupungin Caracasin pohjoispuolella. Lennolla oli 51 matkustajaa ja miehistön jäsentä – heistä kaikki kuolivat. Onnettomuuden syyksi on esitetty edessä sijainneen kaupungin valojen luomaa optista harhaa.
Air Francen lento 117

Air Francen lento 117 oli ranskalainen Air Francen moniosainen reittilento Pariisista Chilen Santiagoon. Lennolla 22. kesäkuuta 1962 käytetty Boeing 707-328 törmäsi vuoreen, kun se lähestyi yhtenä välilaskupaikkana toiminutta Guadeloupella sijaitsevaa Pointe-à-Pitren kansainvälistä lentoasemaa. Lennolla oli 113 matkustajaa ja miehistön jäsentä – heistä kaikki kuolivat.
Lennon oli tarkoitus tehdä Chileen mennessä välilaskut Lissabonissa, Azoreilla, Guadeloupella, Venezuelassa, Kolumbiassa ja Perussa. Lennon lähestyessä Guadeloupea laskeutumista varten tarkoitetun lentoaseman VHF-järjestelmä oli epäkunnossa. Lisäksi sääolosuhteet olivat erittäin haastavat. Lopulta kone ajautui 15 kilometriä sivuun alkuperäiseltä lähestymisreitiltä ja törmäsi vuoreen.
Gheorghe Albu

Gheorghe Albu (12. syyskuuta 1909 – 26. kesäkuuta 1974) oli romanialainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajan pelipaikalla. Hän pelasi 42 ottelua Romanian maajoukkueessa, joista yksi tuli vuoden 1934 MM-kilpailuissa. Pelaajauransa jälkeen Albu toimi muutaman joukkueen valmentajana.
Saku Saloranta

Saku Saloranta (s. 18. lokakuuta 2006) on suomalainen pesäpalloilija. Saloranta edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Kempeleen Kiriä. Saloranta saavutti SM-pronssin kaudella 2023. Hän pelaa ulkokentällä kolmospolttajana. Saloranta on pelannut 18 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut viisi juoksua ja kerännyt 22 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty 12. elokuuta 2025.
Lunderskov

Lunderskov on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 985 asukasta vuoden 2025 alussa.
Sjølund

Sjølund on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 508 asukasta vuoden 2025 alussa.
Skanderup

Skanderup on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 416 asukasta vuoden 2025 alussa.
Stepping

Stepping on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 345 asukasta vuoden 2025 alussa.
Sønder Bjert

Sønder Bjert on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 315 asukasta vuoden 2025 alussa.
Sønder Stenderup

Sønder Stenderup on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 518 asukasta vuoden 2025 alussa.
Taps

Taps on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 315 asukasta vuoden 2025 alussa.
Vamdrup

Vamdrup on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 4 940 asukasta vuoden 2025 alussa.
Vester Nebel (Kolding)

Vester Nebel on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 010 asukasta vuoden 2025 alussa.
Vester Nebel

Vester Nebel voi tarkoittaa seuraavia:
Viuf

Viuf on taajama Koldingin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 567 asukasta vuoden 2025 alussa.
Abd al-Salam Madsen

Abd al-Salam Madsen (synt. Svend Aage Madsen; 28. marraskuuta 1928 Jerne – 25. kesäkuuta 2007 Højby) oli tanskalainen kansakoulunopettaja ja varhaisimpia islaminuskoon kääntyneitä tanskalaisia. Hän käänsi Koraanin tanskaksi.
Madsen syntyi papin pojaksi ja aloitti vuonna 1947 teologian opinnot Kööpenhaminan yliopistossa. Hän kiinnostui ahmadiyya-liikkeestä ja kääntyi muslimiksi vuonna 1956. Vuonna 1967 Madsen julkaisi ensimmäisen kokonaisen Koraanin tanskaksi. Vasta 2006 ilmestyi seuraava, Ellen Wulffin tekemä arabiankieliselle alkuperäisversiolle uskollisempi käännös.
Vuonna 1961 Madsen haki perustamalleen Islam Danmark -järjestölle uskonnollisen yhdyskunnan statusta, mutta kirkkoministeri Bodil Koch epäsi sen, sillä järjestössä oli vain 42 jäsentä. Vuonna 1973 järjestön jäsenmäärä oli kasvanut yli 12 000:een ja Madsen teki uuden hakemuksen. Seuraavana vuonna se hyväksyttiin ja se sai näin muun muassa oikeuden suorittaa vihkimisiä. Vuonna 1967 oli valmistunut järjestön rakennuttama Tanskan ensimmäinen moskeija.
Luotsinmäen jäämiinaonnettomuus 1955

Luotsinmäen jäämiinaonnettomuus oli 9. tammikuuta 1955 Kokemäenjoen jäällä Porin Luotsinmäen kohdalla sattunut räjähdysonnettomuus, jossa kuoli kolme nuorukaista. Tapaturma sai alkunsa, kun pioneerijoukkojen jäänmurtotöissä käyttämä räjähtämätön miina jäi vartioimatta ja ilman varoituksia alueelle.
Tausta.
Talvella 1955 kevättulvat uhkasivat Porin seutua. Puolustusvoimien pioneerikomennuskunta, kapteeni Aarno Saaren johdolla, toteutti Kokemäenjoella räjäytyksiä dynamiittipanosten ja jäämiinojen avulla jään murtamiseksi. Jäämiinat koostuivat yhdeksästä pullomaisesta miinasta, joista kuusi oli alatasossa ja kolme yläpuolella puisessa kehikossa.
Edellisenä päivänä, 8. tammikuuta, osa panoksista ei räjähtänyt suunnitellusti. Yksi räjähtämätön miina tuhottiin vasta onnettomuuspäivän aamulla.
Onnettomuus.
Sunnuntaina 9. tammikuuta pioneerit poistuivat räjäytysalueelta noin kello 15.00 olettaen kaikkien panosten lauenneen. Alueelle ei jätetty varoituskylttejä eikä vartiointia. Myöhemmin samana iltapäivänä kolme ammattikoulun oppilasta – Heimo Antero Koivisto (s. 15.10.1938), Heimo Långfors (s. 8.10.1940) ja Timo Tapio Tuominen (s. 15.10.1939) – saapuivat tutkimaan räjäytysjälkiä.
Nuoret löysivät räjähtämättömän miinan ja sen sähkösytytyslangan. He yrittivät irrottaa johtoa kepin avulla, jolloin miina räjähti. Räjähdyksen voimakkuus oli niin suuri, että ruumiit hajosivat täysin ja sirpaleita sinkoutui jopa 200 metrin päähän.
Pelastustoimet.
Silminnäkijä Tapio Heinonen kertoi varoittaneensa poikia heikosta jäästä, mutta ei tiennyt miinan vaarasta. Poliisi ja palokunta etsivät ruumiinosia pimeässä valonheittimien avulla, ja uhrit tunnistettiin vaatteiden perusteella.
Alueelta ei löytynyt muita räjähtämättömiä panoksia.
Oikeudenkäynti ja selvitykset.
Porin raastuvanoikeus tutki tapausta tammikuussa 1955. Kapteeni Saari myönsi, että alue olisi pitänyt vartioida, sillä sähkösytyttimet saattoivat laueta ilman sähkövirtaakin. Pääesikunnan asiantuntija, majuri J. Kämärä, totesi käytetyn räjäytysmenetelmän epäluotettavaksi ja huomautti, että sarjaräjäytykset eivät olleet toimineet suunnitellusti.
Oikeus katsoi pioneerien laiminlyöneen alueen riittävän valvonnan ja varmistamisen. Tarkastus perustui kraatterien määrään, mutta tämä ei taannut sitä, etteikö jäänyt herkistyneitä miinoja.
Seuraukset.
Onnettomuuden seurauksena räjäytystöiden turvamääräyksiä kiristettiin. Käyttöön otettiin pakollinen vartiointi, varoituskyltit ja perusteelliset jälkitarkastukset. Uhrien perheet seurasivat oikeuskäsittelyä tiiviisti; muun muassa Timo Tuomisen isä sai oikeusapua varatuomari Aarno Wiléniltä.
Nusrat Djahan -moskeija

Nusrat Djahan -moskeija on Hvidovren kunnassa sijaitseva Tanskan vanhin moskeija. Se otettiin käyttöön Abd al-Salam Madsenin perustaman Islam Danmark -järjestön rakennuttamana vuonna 1967.
Jørn Dohrmann

Jørn Dohrmann (s. 9. tammikuuta 1969 Vamdrup) on tanskalainen poliitikko, joka on toiminut kansankäräjäedustajana vuosina 2001–2014 ja meppinä 2014–2019. Hän edusti aiemmin Tanskan kansanpuoluetta, mutta siirtyi vuonna 2024 Moderaattien jäseneksi. Koulutukseltaan Dohrmann on autoasentaja.
Mika Salmenautio

Mika Salmenautio (s. 7. joulukuuta 1978 Alajärvi) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija ja pesäpallotuomari. Ammatiltaan Salmenautio on poliisi.
Alec Pierce

Alec Pierce (s. 2. toukokuuta 2000 Glen Ellyn, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Pierce edustaa NFl-joukkue Indianapolis Coltsia. Ennen NFL-uraansa hän edusti Cincinnatin yliopiston joukkuetta. Colts varasi hänet toisella kierroksella 53. varausvuorolla . Toukokuussa 2022 Pierce teki nelivuotisen sopimuksen Coltsin kanssa. Pierce on pelannut on 49 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 110 kiinniottoa, 1 931 kiinniotoilla edettyä jaardia ja 11 kiinniotoilla tehtyä touchdownia. Hän on rähmännyt pallon yhden kerran. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Gustaf Otto Stenbock

Gustaf Otto Stenbock (7. syyskuuta 1614 Länghem – 24. syyskuuta 1685 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi ja valtakunnanamiraali. Hän osallistui kolmikymmenvuotiseen sotaan, missä hän yleni everstiksi vuonna 1637, kenraalimajuriksi 1643 ja lopulta kenraaliksi 1648. Hän haavoittui vasempaan jalkaansa Leipzigin taistelussa 1642. Vuonna 1652 Stenbockista tuli valtaneuvos ja 1656 Kaarle X Kustaa, jonka sotaretkille Puolassa hän osallistui, teki hänestä sotamarsalkan. Stenbock toimi vastavalloitetun Skånen kenraalikuvernöörinä vuoteen 1664 ja Lundin yliopiston ensimmäisenä kanslerina 1666–1684. Näissä viroissa hänen tehtävänsä oli alueen ruotsalaistaminen. Vuonna 1664 Stenbock nimitettiin valtakunnanamiraaliksi ja hänestä tuli osa alaikäisen Kaarle XI:n holhoojahallitusta. Aikuistuttuaan Kaarle XI syytti Stenbockia laivaston huonosta varustautumisesta ja tappioista Skånen sodan aikana (Stenbockilla ei virastaan huolimatta ollut etukäteen lainkaan kokemusta merisodankäynnistä). Hänet erotettiin laivaston johdosta ja määrättiin maksamaan korvauksia 200 000 hopeataaleria, tosin summa myöhemmin puolitettiin. Tämä ja Kaarlen myöhemmin järjestämät holhoojahallituksen toimia tutkineet käräjät sekä iso reduktio olivat kova isku Stenbockin henkilökohtaiselle taloudelle.
Stenbock oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen vaimo oli Brita Horn, jonka kanssa hän avioitui 1645 ja joka kuoli vuonna 1653. Toinen vaimo oli Christina Catharina De la Gardie (1632–1704) vuodesta 1658. Magnus Gabriel De la Gardie oli hänen lankonsa.
Uusi finanssi (lautapeli)

Uusi finanssi oli 1970-luvulla suosittu suomalainen lautapeli, joka muistutti Monopolya mutta keskittyi enemmän sijoittamiseen ja talouselämään. Pelaajat saivat alkupääomakseen 13 750 markkaa ja pystyivät ostamaan osakkeita, tontteja ja rakennuksia sekä hyödyntämään finanssivälineitä, kuten obligaatioita, lainoja ja vekseleitä. Pelissä oli myös vankila talousrikollisille ja mahdollisuus vararikkoon. Erikoisuutena oli sääntö, jonka mukaan suuri osakeomistus ja teollisuustontti mahdollistivat pakkomyynnit, joihin muut saattoivat vastata kartellilla. Pelin kerrottiin kehittävän arvostelukykyä ja johdonmukaisuutta, ja sitä pidettiin hauskana keinona harjoitella sijoittamista ilman suuria riskejä. Nykyisin peliä voi löytää lähinnä kirpputoreilta.
Busian piirikunta

Busian piirikunta () on Keniassa aluehallinnon ylimmän tason alue, yksi maan 47 piirikunnasta. Piirikunnan pinta-ala on 1 695,0 neliökilometriä (toisen lähteen mukaan 1 694,5) ja väkiluku on 893 681 asukasta (VL2019). Piirikunnan maaseudulla väestön valtaosa kuuluu luhuoiden alaheimoihin, mutta kaupungissa väestöjakauma on etnisesti on kirjavampi.
Naapureina ovat pohjoisessa Bugoman, idässä Kakamegan ja etelässä Siayan piirikunnat. Lounaassa on Victorianjärvi. Lännessä piirikunta rajoittuu Ugandaan.
Piirikunnan hallintokeskus on Busian rajakaupunki (71 886 as., VL2019) samannimisen ugandalaisen Busian sisarkaupungin (61 918 as.) naapurissa. Paikallishallintoa varten (Kenian) Busian piirikunta jakautuu seitsemään osa-alueeseen (alipiirikuntaan): Bunyala, Butula, Matayos, Nambale, Samia, Teso North ja Teso South.
Piirikunnan ilmasto on varsin kuuma ja kostea. Keskilämpötila on noin 21-27 °C ja vuosisademäärä vaihtelee välillä 750–2000 millimetriä. Sademäärä runsastuu pohjoista kohti mentäessä: piirikunnan pohjoisimmat osat saavat keskimäärin yli 1750 mm sadetta, mutta eteläosissa lähempänä Victorianjärveä sadetta kertyy 760–1250 mm.
Pääelinkeinot ovat kaupankäynti, maatalous, turismi, kalastus ja kaupalliset liiketoimet.
Kultaniityt

Kultaniityt on suomalaislaulaja Tapani Kansan kahdeskymmeneskuudes, lokakuussa 1994 julkaistu studioalbumi. Levyn suurimmaksi hittikappaleeksi nousi Kansan itsensä suomentama nimikappale, joka on käännös englantilaismuusikko Stingin hittikappaleesta ”Fields of Gold” vuodelta 1993. Kappaleen suomennos nousi 50 hittiä –listan neljänneksi ja radiolistan kärkeen. Siitä tuli yksi vuoden 1994 suurimmista hittikappaleista. Kansa suomensi albumille myös Stingin kappaleen ”Shape of My Heart” vuodelta 1993.
Sony Music Entertainment julkaisi albumin omistamallaan Columbia-levymerkillä CD-levynä ja C-kasettina. Albumi ylitti kultalevyrajan jo ilmestymisvuonnaan ja sitä on myyty noin 36 400 kappaletta.
Bauernschnapsen

Bauernschnapsen on Itävallassa suosittu perinteisiin pelikortteihin perustuva tikkipeli, jota pelataan yleensä neljällä pelaajalla kahdessa joukkueessa, mutta myös kolmen pelaajan versio on olemassa. Peli pohjautuu kahden pelaajan Schnapseniin, joka taas perustuu saksalaiseen Sechsundsechszig-peliin.
Pelin yleiskuvaus.
Bauernschnapsen on tikkipeli, jossa käytetään 20 kortin pakkaa joko ranskalaisin tai saksalaisin maasymbolein. Pelaajat muodostavat kaksi vastakkain istuvaa joukkuetta nelinpelissä, kun taas kolmen pelaajan versiossa kaksi pelaajaa liittoutuu hetkellisesti julistajaa vastaan. Pelin voittaa joukkue tai pelaaja, joka saavuttaa ensimmäisenä vähintään 24 pistettä, ja ottelu päättyy, kun ennalta sovittu määrä eriä on voitettu. Erityisvoitto, “Bummerl”, kirjataan, jos vastustaja jää täysin pisteittä, jolloin voitto lasketaan kaksinkertaisena.
Pelin kulku ja säännöt.
Korttien jako ja valttimaan valinta.
Pelin alussa jakaja jakaa jokaiselle pelaajalle kolme korttia, ja ensimmäisenä vuorossa oleva pelaaja, “Rufer”, valitsee valttimaan joko käsikorttiensa perusteella tai kääntämällä yhden jäljellä olevista korteista. Loput kortit jaetaan, jolloin jokaisella pelaajalla on viisi korttia. Kolmen pelaajan Talon-Schnapsen-versiossa jaetaan kaksi lisäkorttia keskelle pöytää, joista julistaja muodostaa lopullisen kätensä.
Huutokauppa ja sopimukset.
Pelin alussa käydään huutokauppa, jossa pelaajat tarjoavat erilaisia pelimuotoja eli sopimuksia, joilla on omat voittotavoitteensa ja pistemääränsä. Korkeimman tarjouksen tehnyt pelaaja pelaa valitsemansa sopimuksen, ja vastustajat voivat tuplata pistearvon sanomalla “Kontra”, johon voi vastata uudella tuplauksella. Sopimuksia ovat muun muassa:
Tikinsäännöt.
Pelissä on maantuntopakko, eli pelaajan on seurattava pelattua maata, jos mahdollista, ja voitettava tikki, jos se on mahdollista. Valttikortteja on käytettävä tietyin ehdoin, mutta joissakin muunnelmissa valttimaa voidaan jättää pois.
Pistelasku.
Pisteitä kertyy sopimuksen onnistumisesta, ja niiden määrä riippuu pelimuodosta sekä mahdollisista tuplauksista. Ensimmäisenä 24 pistettä saavuttanut joukkue tai pelaaja voittaa erän. Jos vastustaja ei saa lainkaan pisteitä, voitto lasketaan kaksinkertaisena.
Muunnelmat.
Bauernschnapsenista on useita paikallisia ja perhekohtaisia muunnelmia, erityisesti sääntöjen, sopimusten ja pistelaskun suhteen. Kolmen pelaajan Talon-Schnapsen eroaa nelinpelistä siinä, että yksi pelaaja pelaa kahta vastaan, ja keskelle jaetut lisäkortit tuovat lisästrategiaa. Joissakin versioissa valttimaan käyttöä ei vaadita, mikä muuttaa pelin dynamiikkaa.
Suosio ja kulttuurinen merkitys.
Bauernschnapsen on erityisen suosittu Itävallassa, ja sitä pidetään yhtenä maan perinteisimmistä korttipeleistä. Peli on kehittynyt Schnapsenista, joka on kahden pelaajan versio, ja se tarjoaa monimutkaisempia strategioita joukkuemuodon ja erilaisten sopimusten vuoksi. Pelin sosiaalinen luonne ja muunnelmien moninaisuus tekevät siitä suositun ajanvietteen erityisesti Itävallan maaseudulla.
Rani ki vav

Rani ki vav (, , ’Kuningattaren porraskaivo’) on porraskaivo Saraswati-joen rannalla Patanin kaupungissa Gujaratin osavaltiossa Intiassa. Sen rakennutti 1000-luvulla eläneen Chaulukya-kuninkaan Bhima I:n puoliso Udayamati. Lietteeseen hautautunut kaivo löydettiin uudelleen 1940-luvulla, ja Intian arkeologinen tutkimuslaitos restauroi sen 1980-luvulla. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2014 lähtien.
Porraskaivot ovat Intiassa keksitty maanalaisten vesisäiliöiden tyyppi, ja niitä on rakennettu 3. vuosituhannelta eaa. lähtien. Niiden arkkitehtuuri kehittyi vuosisatojen myötä yhä monimutkaisemmaksi. Rani ki vavissa huipentuu tämä erityinen arkkitehtuuri ja käsityöläisyys. Se on kuin ylösalaisin rakennettu veden pyhyyttä kunnioittava temppeli, joka koostuu seitsemästä veistoksin koristellusta portaikosta. Yli 500 veistosta ja yli tuhat pienempää korkokuvaa yhdistävät uskonnollista, mytologista ja maallista kuvastoa. Neljäs taso on syvin ja johtaa suorakaiteen muotoiseen säiliöön, jonka koko on 9,5 m x 9,4 m ja syvyys 23 m.
Mikko Keskisipilä

Mikko Keskisipilä (s. 19. syyskuuta 1981) on suomalainen lentopallovalmentaja ja entinen pelaaja, joka toimii tällä hetkellä miesten lentopallon Mestaruusliigassa Kokkolan Tiikerit -joukkueen päävalmentajana.
Pelaajauran taustaa.
Toimi pelaajana yleispelaajana useissa suomalaisissa seuroissa. Hän edusti muun muassa Himangan Urheilijoita, Kokkolan Tiikereitä ja LiigaSärkiä vuosina 1999–2015. 
Pelaajauraa seurasi siirtyminen valmennustyöhön.
Valmennusura.
Toimi Kokkolan Tiikereiden apuvalmentajana kaudella 2015–16, jolloin joukkue voitti Suomen mestaruuden.Kokkolan Tiikerit
Nousi Kokkolan Tiikereiden päävalmentajaksi kaudella 2018–19. Vuonna 2025 tehdyn jatkosopimuksen myötä hän jatkaa päävalmentajana myös kaudella 2025–26. Sopimus on yksivuotinen. 
Päävalmentajana tuonut joukkueelleen ainakin yhden SM-pronssin ja yhden cup-hopean. 
Maajoukkuevalmennus.
Toiminut Suomen U19-maajoukkueen päävalmentajana vuoden 2025 MM-kisoissa Uzbekistanissa. Lentopallopojat pääsivät neljännen kerran mukaan MM-turnaukseen, ja hankittu seitsemäs sija sivusi 32 vuotta sitten Turkissa saavutettua kaikkien aikojen parasta ikäluokan sijoitusta. Suomi, joka oli ennen MM-turnausta rankingissa vasta 26:s, sai sensaatiomaista huomiota itselleen alkulohkossa yllättämällä kaikki korkeammalla rankingissa olleet vastustajansa. 
Toiminut myös Suomen U17-joukkueen päävalmentajana vuonna 2023 EM-kisoissa. 
Valmennustyyli.
Keskisipilän valmennustyyli rakentuu pitkän aikavälin kehitykselle, nuorten pelaajien kasvattamiselle ja tuloshakuiseen, analyyttiseen joukkuepelin rakentamiseen. Hänet tunnetaan rauhallisena ja vakaana johtajana, joka edistää joukkuedynamiikkaa ja positiivista ilmapiiriä. Keskisipilä on onnistunut saavuttamaan hyvää menestystä myös kireämmillä resursseilla, mistä kertoo erityisesti Kokkolan Tiikereiden välieräpaikat ja mitaleja rajallisella budjetilla ⎯ osoitus strategisesta valmistautumisesta ja vahvasta valmennusosaamisesta. Lisäksi hänen kädenjälkensä näkyy siinä, että useita hänen valmentamiaan nuoria pelaajia on siirtynyt kansainvälisille kentille..
Kaarlo Arvid Tuominen

Kaarlo Arvid Tuominen (6. maaliskuuta 1870 Ylöjärvi – 5. elokuuta 1923 Tampere) oli suomalainen rakennusmestari.
Tuominen oli aluksi maataloustöissä kotitalossaan. Hän työskenteli sittemmin kirvesmiehenä ja muurarina ja suoritti Tampereen teollisuuskoulun kurssin 1894–1896. Tämän jälkeen hän toimi rakennusmestarina Tampereella ja muualla Suomessa. Vuonna 1901 Tuominen perusti yhdessä rakennusmestari E. E. Heikkilän kanssa Tampereelle rakennusurakointiliikkeen, joka suoritti useita rakennustöitä pääasiassa Tampereella mutta myös muuallakin. Niihin kuuluivat Tampereelle vuosisadan alussa rakennetut asuntoyhtiötalot, , Hämeen Pohjan talo, Tampereen keskuspaloasema, Puhelinosuuskunnan talo, Tampereen työväentalo sekä Lokomon ja Aaltosen tehdasrakennukset. Kuollessaan Tuominen oli johtamassa Huhtimäen tyttökoulun rakennustyötä. Hän rakennutti ja omisti arkkitehti Birger Federleyn suunnitteleman Tuomisen kivimuurina tunnetun asuintalon Jussinkylässä Tuomiokirkonkatu 3:ssa. Tuominen oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä.