Kipsilevy

Kipsilevy eli kartonkikipsilevy on kipsistä valmistettu rakennuslevy, jonka pinnoissa on kartonkipaperi sidospintana. Kipsilevyä käytetään yleisrakennuslevynä eri rakennusosissa: muun muassa lattioissa, seinissä ja katoissa, niin kuivissa kuin kosteissakin tiloissa. Märkätiloissa voidaan vedeneristekerroksen alla käyttää erityistä märkätilakipsilevyä, jonka kosteudenkestävyys on tavanomaista parempi. 
Ominaisuudet.
Kipsilevyn hyviä puolia ovat helposti aikaan saatava saumaton pinta, sekä työstämisen helppous. Kostuessaan levy pehmenee, joten se ei saa kastua varastoinnin tai asentamisen aikana. Toisaalta tarkoituksella kostutettua kipsilevyä voidaan taivuttaa kaarevien muotojen aikaan saamiseksi.
Normaali kipsilevy painaa noin 9 kg/m2 ja erikoiskova noin 12 kg/m2.
Levytyypit.
Palonsuojausominaisuudet.
Kipsilevy on erinomainen yleisrakennuslevy hyvän palonkestonsa ansiosta. Palotilanteessa levyn kuumentuessa materiaalin kemiallisesti sitoma "kidevesi" vapautuu ja höyrystyy, mikä sitoo lämpöenergiaa. Tarvittaessa voidaan käyttää useampikerroksisia levytyksiä. Kipsilevyvalmistajat ovat tyyppihyväksyttäneet lukuisia valmiita rakennetyyppejä eri palonkestovaatimuksille.
Ääneneristysominaisuudet.
Saumattomana ja suhteellisen raskaana materiaalina kipsilevy on erinomainen erilaisiin ääneneristysrakenteisiin. Myös sauma ympäröiviin rakenneosiin saadaan tiiviiksi erilaisilla saumausmassoilla. Kipsilevyvalmistajat ovat tyyppihyväksyttäneet lukuisia valmiita rakennetyyppejä eri ääneneristysvaatimuksille. Levystä on saatavissa myös rei'itettyjä akustointilevyjä, jotka vähentävät tilan jälkikaiunta-aikaa.
Valmistus.
Levyt valmistetaan joko luonnonkipsistä tai voimalaitoskaasujen puhdistuksessa syntyvästä kemiallisesti puhtaasta sivuainekipsistä. Pieneltä osin käytetään myös kierrätettyä kipsiä, lähinnä valmistusprosessin hukkaa.
Valmistus aloitetaan jauhamalla raaka-aine tasalaatuiseksi ja kuivaamalla se. Seuraavaksi kipsi "kalsinoidaan", jolloin suurin osa kidevedestä poistuu, ja tulokseksi saadaan "stukkokipsiä". Stukkokipsijauhe puhdistetaan sähköisesti ja siihen lisätään lisäaineita ja vettä. Aikaan saatu massa pursotetaan kahden kartonkipaperin väliin ja puristetaan määräpaksuuteen. Kovettumisen jälkeen levyt katkotaan ja kuivataan. Lopuksi kuivatut levyt katkaistaan määrämittaisiksi.
Asennus.
Runkorakenteet voivat olla puuta tai metallia, esimerkiksi väliseinärakenteissa kertopuu- tai teräsohutlevytolppia. Levyihin tulevat kannatukset, muun muassa vesikalusteet on huomioitava ennalta, ja käytettävä joko taustavahviketta, esimerkiksi vanerilevyä, tai tiheämpää runkojakoa.
Kipsilevyt kiinnitetään rakenteen runkoon yleensä ruuvaamalla. Kuivissa sisärakenteissa käytetään mustaa kipsilevyruuvia, ulko- ja märkätiloissa ruostumattomia ruuveja. Erikoiskovan kipsilevyn kiinnittämiseen käytetään erityistä vastakierteellä varustettua EK-kipsilevyruuvia.
Reunamuodot ja saumaus.
Levyt saumataan toisiinsa saumattomasti käyttämällä sauman kohdalla muutaman millin tasoitekerrosta ja kartonkisaumanauhaa. Lopuksi sauma hiotaan.
Levyn reunamuoto on joko "tasareunainen" tai "reunaohennettu". Reunaohennettua levyä käytettäessä ei levyä tarvitse erikseen urittaa sauman tasoitemassaa varten.
Tasareunaiset, eli päätysaumat, tasoitetaan leveästi yli, jolla pyritään oikaisemaan saumaa siten, ettei sauma jää patille. Reunaohennetut saumat voidaan tasoittaa kapeammin. Ylitasoituksella, jossa seinät tasoitetaan kokonaan yli, päästään varmimmin hyvään lopputulokseen.
Kiinnitykset ja ripustukset kipsilevyihin.
Normaalikipsilevyn sisämateriaali on haurasta. Kipsilevyissä on käytettävä erityisiä kipsilevykiinnikkeitä: kevytmetalliruuviholkkeja, erilaisia muovisia tai metallisia levyn taakse avautuvia ankkuriruuveja tai kumimuttereita. Raskaimmat kiinnitykset voidaan kiinnittää runkorakenteeseen levyn läpi.
Aiheesta muualla.
Valmistajien linkkejä: