Karjalan luovutetun alueen edistysmieliset osuusliikkeet

Karjalan luovutetulla alueella toimi 17 osuusliikettä, joista 14 jäi kokonaan luovutelle alueella ja 3, jotka jäivät osittain luovutetulle alueella. 
Karjalan Työväen Osuuskauppa r.l.
Karjalan Työväen Osuuskaupan perustava kokous pidettiin 29.10.1902. Säännöt vahvistettiin 27.1.1903. Myymälä avattiin 6.4.1903 Karjalan (Loikkasen) kaupunginosassa Viipurissa.
Toiminta laajeni vuonna 1904 Kannaksenkadulle avatulla sivuliikkeellä. Myymälä myi myös velaksi, mikä lopulta johti myymälän lopettamiseen vuonna 1905. 
Osuuskunta osti myös oman toimipakan ostamalla Karjalan kaupunginosasta leipuri Elvingin talon. Talossa oli sekatavaramyymälä, leipämyymälä ja leipomo 
Karjalan Työväen Osuuskaupan viimeiseksi toimintavuodeksi jäi vuosi 1907. Toimipaikka myytiin perustamisvaiheessa olevalle Viipurin osuuskaupalle 
Viipurin Työväen Osuuskauppa r.l..
Viipurin Työväen Osuuskaupan taustalla oli Viipurin työväenyhdistys alaosastoineen. Yhdistys asetti toimikunnan laatimaan säännöt tulevalle osuusliikkeelle. Kun säännöt saatiin valmiiksi, pidettiin perustava kokous 29.4.1904. Perustava kokous ei ollut tyytyväinen sääntöehdotukseen ja hallitus laati osuuskunnalle uudet säännöt käyttäen mallina Karhulan Osuuskaupan sääntöjä. Virallisesti säännöt vahvistettiin toukokuussa 1903.
Myymälä avattiin heinäkuussa 1903 Punaisenlähteentorin varrelle. Vuonna 1904 avattiin sivumyymälä Hiekan kaupunginosaan. Sivumyymälä tuotti tappiota ja suljettiin vuonna 1906. 
Viipurin Työväen osuuskaupan liiketoiminta päättyi 1.5.1908, jolloin Viipurin Osuusliike osti liikkeen kaluston ja varaston. Työväen osuuskaupan loppuselvittelyt kestivät niin kauan, että lopettamiskokous pidettiin vasta 24.4.1910 
Talikkalan Työväenyhdistyksen Osuuskauppayhtiö r.l..
Talikkalan Työväenyhdistyksen Osuuskauppayhtiö aloitti toimintansa 1.5.1903. Päämyymälä sijaitsi Kolikkoinmäellä ja sivumyymälä Ristimäessä. Taloudellinen tilanne oli koko ajan heikko, ja osuuskunta lopetettiin kannattamattoman vuonna 1905 
Osuusliike Ponnistus r.l..
Osuusliike Ponnistuksen perustajia olivat rautatieaseman liikenneosaston työläiset, jotka suunnittelivat osuusliikettä jo vuonna 1902. Ensimmäinen myymälä päästiin kuitenkin avaamaan vasta 1.2.1904. Myymälä sijaitsi Karjalankatu 10:ssä, mutta muutettiin jo saman vuoden syksyllä Äyräpään- ja Rautatienkadun kulmaan. 
Ensimmäinen sivumyymälä avattiin maaliskuussa 1905 Karisalmelle ja toinen saman vuoden marraskuussa Nurmiin.
Osl. Ponnistus liittyi vuonna 1906 Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta r.l. (SOK) jäseneksi ja oli yksi Viipurin Osuusliike r.l. perustajista.
Osuusliike Karjala r.l..
Osuusliike Karjalan perustava kokous pidettiin 8.8.1905. Osuusliike Karjala ei kuitenkaan aloittanut toimintaansa. Syynä oli suunnitteilla oleva suurliike, johon osuusliikkeet yhdistyisivät. Kaupparekisteriin osuuskunta kuitenkin merkittiin 21.9.1905, jossa se oli vielä sotien jälkeenkin siten estäen ketään käyttämästä samaa toiminimeä.
Viipurin Osuusliike r.l..
Viipurin Osuusliike perustettiin yhdistämällä Viipurin kaupungin alueella toimineet kolme osuuskauppaa. Näiden kolmen perustajakaupan lisäksi Viipurin osuusliikkeeseen yhdistettiin myöhemmin vielä kahdeksan osuuskuntaa. Viipurin Osuusliike jäi kokonaan luovutetulle alueelle.
Osuusliike Itä-Karjala r.l.
Osuusliike Itä-Karjala r.l. Osuusliike Itä-Karjala r.l. muodostui kahdesta osuusliikkeestä. Läskelän Työväen Osuuskauppa Alku r.l. perustettiin vuonna 1908. Nimi muutettiin Itä-Karjalan Työväen Osuuskaupaksi ja liikkeen keskuspaikaksi Sortavala vuonna 1917. Vuodesta 1925 nimi oli Osuusliike Itä-Karjala r.l, Toinen liike oli Helylän Myllykylän Osuuskauppa Puntari r.i., joka avasi ovensa 5.8.1905.
Sodan jälkeen Kurussa sijainnut Osuusliike Kurunmaa jatkoi vuonna 1955 aikanaan luovutetulle alueelle jääneen Osuusliike Itä-Karjalan toimintaa. 
Raja-Karjalan Osuusliike r.l..
Rajakarjalan Osuusliikkeen keskuspaikka oli Harlun kunnan Hämeenkoski. Osuuskunnan perustava kokous pidettiin 30.9.1906, ja liikkeen nimeksi tuli Hämeenkosken Osuuskauppa r.l. 
Hämeenkosken tehtaan johto luovutti liikkeen käyttöön tehtaan omistaman rakennuksen. Rakennus oli pieni, vain 5,5 m x 3,5 m, mutta tässä tilassa liike toimi aina vuoteen 1918, jolloin talo paloi.
Toimipaikat.
Ensimmäiset vuodet osuuskunnalla oli vain yksi myymälä. Vuonna 1920 oli kaksi sivumyymälää. Rautatien rakentaminen Suojärvelle laajensi mahdollisuuksia ja uusia myymälöitä avattiin radan varteen. Laajentumisen myötä nimi ei enää vastannut toiminta-aluetta. Heinäkuun 26. päivä 1926 vahvistettiin uudet säännöt, joiden mukaan nimeksi tuli Raja-Karjalan Osuusliike r.l. 
Vuoden 1938 lopussa osuuskunnalla oli 18 sekatavaramyymälää. Toimipaikkoja oli neljässä kunnassa, Harlussa, Ruskealassa, Suistamolla ja Suojärvellä.
Vuodet 1939 – 1944.
Syksyllä 1939 liike toimi normaalisti marraskuun loppuun saakka. Heti sodan alettua 30.11.1939 jouduttiin myymälöitä lopettamaan ja kauppatavaraa lähetettiin eri puolille maata. Rauhan tullessa 13.3.1940 oli toiminnassa enää 3 myymälää.
Osuuskunnan edustajisto antoi kokouksessaan 3.11.1940 johtokunnalle valtuudet purkaa osuuskunta, mutta päätöstä ei ehditty toteuttaa ennen kuin tuli mahdollisuus palata takaisin toimialueelle.
Osuuskunnan 20 kiinteistöstä saatiin takaisin 10 ja monet olivat huonossa kunnossa. Ensimmäisen myymälä avattiin 22.8.1941 Harlussa. Vuoden 1943 päättyessä osuuskunnalla oli 16 myymälää, 3 ruokalaa ja leipomo. Kesäkuussa 1944 rintama siirtyi osuuskunnan toimialueella ja liikkeitä ryhdyttiin evakuoimaan. Tavaroita siirrettiin pääasiassa rautateitse Joensuuhun, Keuruulle, Jyväskylään ja Kajaaniin. Omaisuudesta 95 % saatiin siirrettyä em. paikkakunnille. 
Toiminnan lakattua loppuselvittelyt hoidettiin aluksi Keuruulle sijoitetussa selvitystoimistossa, joka myöhemmin sijoitettiin Kajaaniin Kainuun Osuusliikkeeseen ja lopulta Kulutusosuuskuntien Keskusliittoon Helsinkiin. 
Sodan jälkeen vuonna 1952 perustettiin uusi Raja-Karjalan Osuusliike Nurmekseen jatkamaan Harlussa toimineen samannimisen osuusliikkeen toimintaa. Vuonna 1972 Raja-Karjalan Osuusliike yhdistyi Osuusliike Oma-Apuun.
Saimaan Kanavan Osuusliike r.l.
Saimaan Kanavan Osuusliike r.l:n perustamisesta päätettiin Juustilan nuorisoseuran talolla 9.9.1906 pidetyssä kokoussa. Varsinainen perustava kokous pidettiin, kun perustettavalle osuuskunnalle oli ostettu myymälärakennus. Varsinaisessa perustavassa kokouksessa hyväksyttiin osuuskunnan säännöt ja nimi Juustilan Kauppaosuuskunta r.l. Säännöt vahvistettiin 21.2.1907 ja liike avattiin 29.5.1907. 
Ensimmäinen sivumyymälä avattiin v. 1917 Kilpeenjoelle ja v.1919 toinen myymälä Ylivedelle .
Vuonna 1927 liikkeeseen yhdistyi Kauppa-Osuuskunta Pälli r.l. Se oli perustettu v. 1917 ja siihen oli sulautunut Ylä-Osuuskauppa Räihä v.1920. Pällin yhdistymisen myötä Juustilan Kauppa-Osuuskuntaan tuli lisää kolme toimipaikkaa, Pällin, Rättijärven ja Räihän myymälät. Toiminta-alueen laajennuttua liikkeen nimeksi otettiin v. 1927 Saimaan Kanavan Osuusliike r .l. .
Vuodet 1939 – 1944.
Syksyllä 1939 alkoivat tavaroiden toimitus- ja kuljetusvaikeudet. Sodan aiheuttamista vaikeuksista huolimatta kaikki myymälät kyettiin pitämään avoinna 16.2.1940 saakka. Osa tavaroista ehdittiin siirtää Nuijamaan, Lappeen ja Joutsenon kautta Lappeenrantaan ja sieltä pidemmälle sisämaahan. Viimeiset toimihenkilöt poistuivat Juustilasta 27.2.1940.
Koska osuusliikkeellä ei enää ollut toimintamahdillisuuksia, päätettiin hallintoelinten kokouksessa 3.11.1940 purkaa osuuskunta, mutta päätöstä ei ehditty toteuttaa ennen kuin tuli mahdollisuus palata takaisin toimialueelle.
Takaisin Karjalaan päästiin palaamaan syyskuussa 1941. Liikkeen 8 kiinteistöstä 6 oli palanut, vain Juustilan ja Kilpeenjoen myymälät olivat jäljellä. Juustilan myymälä avautui 4.10.1941 ja Kilpeenjoen myymälä marraskuun lopulla 1940. Vuoden 1942 aikana avattiin 4 myymälää ja vuonna 1943 vielä yksi, joten myymälöitä oli kaikkiaan seitsemän. 
Liikkeen evakuointi alkoi 15.6.1944, varastoja siirrettiin Lappeenrantaan ja Mikkeliin. Kaikkea ei ehditty siirtää sillä Juustila oli jätettävä 19.6.1944 ja Rättijärvi 20.6.1944. 
Sodan jälkeen osuuskunnan loppuselvittelyt tehtiin Kulutusosuuskuntien Keskusliitossa syksystä 1944 alkaen. Aluksi oli tarkoituksena purkaa osuuskunta sääntöjensä mukaisesti, mutta lopulta päädyttiin jatkamaan osuuskuntaa uudella toimialueella, jonka muodostivat Huittinen, Vampula, Keikyä ja osa Punkalaitumen kuntaa.
Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) ja OTk:n myötävaikutuksella ostettiin porilaisen Osuusliike Kansan Huittisten, Keikyän ja Vampulan alueella sijaitsevat neljä myymälää. Samalla muutettiin liikkeen säännöt vastaamaan olosuhteita ja nimeksi tuli Loimijoen Osuusliike r.l. kotipaikkanaan Huittinen. Toiminta alkoi 5.5.1947 . Kansalta Loimijoen Osuusliikkeelle siirtyneet myymälät sijaitsivat Lauttakylässä, Keikyällä ja Vampulassa .
Vuonna 1962 nimeksi tuli Osuusliike Sata Rengas, joka sulautui Osuusliike Sataseutuun vuonna 1980 . Sen toiminta loppui lokakuussa 1983, jolloin edistysmieliset osuusliikkeet ja OTK sulautuivat yhteen uudeksi E-osuuskunta Ekaksi .
Keskisaaren Osuusliike r.l..
Keskisaaren kylä sijaitsi Piisaarella, joka kuuluu Koiviston saariryhmään. Osuuskaupan perustava kokous pidettiin 16.12.1906. Liikkeen nimeksi hyväksyttiin Koiviston Keskisaaren kylän Osuuskauppa r.l. Vuonna 1911 nimi lyhennettiin Koiviston Keskisaaren Osuuskaupaksi r.l ja vuonna 1931 muotoon Keskisaaren Osuusliike r.l. .
Toiminta.
Toiminta alkoi vuokratiloissa 13.11.1907. Vuonna 1910 ostettiin oma kiinteistö, ja toisen vuosikymmen aikana ostettiin vielä toinen kiinteistö ja avattiin kaksi myymälää. Vuonna 1927 liikkeellä oli kolme myymälää. Vuosi 1938 jäi viimeiseksi täydeksi toimintavuodeksi, jolloin sillä oli 4 myymälää. 
Talvisota.
Talvisodan alettua 30.11.1939 saivat asukkaat poistumismääräyksen ja kolme myymälää oli suljettava heti. Päämyymälä jatkoi vielä myyntiä, sikäli kuin mitään myytävää vielä oli. Kaikki siviilihenkilöt poistuivat saaresta 20.2.1940. Mitään omaisuutta ei voitu kuljettaa pois, vaan kaikki jäi paikoilleen . 
Jatkosodan aikana Keskisaaren Osuusliike ei enää jatkanut toimintaansa. Kokouksessaan 20.6.1943 osuuskuntakokous päätti purkaa osuuskunnan ja luovuttaa varat Länsi-Kannaksen Osuusliikkeelle i.l. .
Enson Osuusliike r.l..
Enson Osuusliike sijaitsi Jääsken pitäjässä Enson tehdasyhdyskunnassa. Osuuskunnan perustava kokous pidettiin 11.10.1908. Liikkeen nimeksi tuli Enson kauppaosuuskunta r.l. Nimi muuttui myöhemmin kaksi kertaa, vuonna 1911 nimeksi tuli Enson Osuuskauppa r.l. ja vuonna 1925 muutettiin liikkeen nimeksi Enson Osuusliike r.l. .
Toiminta.
Ensimmäiseksi rakennettiin oma liiketalo ja ensimmäinen myymälä avattiin 12.7.1909. Vielä samana vuonna avattiin toinen myymälä Räikkölään. Vuoden 1912 tammikuussa pääliike paloi ja toimintaa jouduttiin jatkamaan vuokratiloissa joitakin kuukausi. Uudet tilat valmistuivat heinäkuussa 1912. 
Vuonna 1916 rakennettiin leipomo ja ostettiin huopajalkinetehdas, joka kuitenkin myytiin v. 1929. 1930-luvulla liikkeitä oli 18 toimipaikkaa, joista 15 oli myymälöitä ja lisäksi ravintola, kahvila ja leipomo .
Talvisota.
Enson Osuusliikkeen kaikki myymälät toimivat koko Talvisodan ajan. Sodan päätyttyä 13.3.1940 alkoi varastojen evakuointi ja suurin osa varastoista ehdittiin 10 vuorokauden määräajassa siirtämään Nyky-Suomen puolelle. Nyky-Suomen alueelle jäi osuusliikkeeltä vain yksi myymäläkiinteistö Jakolan kylään .
Liittyminen Osuusliike Imatraan.
Enson Osuusliikkeen edustajisto päätti kokouksessaan 21.5.1940 osuuskunnan liittämisestä Osuusliike Imatraan. Osuusliike Imatran hallintoneuvosto käsitteli asiaa kokouksessaan 20.10.1940 ja hyväksyi yhdistymisen .
Jatkosota.
Jatkosodan aikana Osuusliike Imatra jatkoi toimintaa Enson Osuusliikkeen entisellä alueella. Ensimmäinen myymälä avattiin Enson Kiurulassa 10.9.1941. Saman vuonna avattiin vielä kaksi myymälää ja ravintola. Vuosina 1942–1943 perustettiin vielä lisää myymälöitä. Sodan loppuessa luovutetulle alueella jäi kaikkiaan 10 toimipaikkaa: 6 myymälää, 2 ravintolaa, yleinen sauna sekä juuri valmistunut eineskeittiö .
Ala-Vuoksen Osuusliike i.l.
Ala-Vuoksen Osuusliike i.l. keskuspaikka sijaitsi Sakkolan pitäjän Kiviniemessä. Osuuskunnan perustava kokous pidettiin 25.2.1934. Nimeksi hyväksyttiin Ala-Vuoksen Osuusliike i.l. Ensimmäinen myymälä avattiin 18.3.1934 .
Toiminta.
Perustamisvuotenaan osuuskunta avasi toisen myymälän Sakkolaan ja myymälät Pyhäjärven ja Metsäpirtin kuntiin. Perustamisvuoden lopussa osuuskunnalla oli 4 myymälää, jakelupaikka, leipomo ja kahvila. Vuonna 1935 avattiin myymälä Raudun kuntaan. Vuosi 1938 oli viimeinen täysi toimintavuosi ennen sotia. Vuoden lopussa liikkeellä oli 10 sekatavaramyymälää, 4 jakelupaikkaa, 2 kahvilaa, matkustajakoti ja leipomo .
Sotavuosi 1939.
Osuusliike laajensi vielä v. 1939 toimintaansa avaamalla uuden myymälän ja ostamalla yhden kiinteistön. Talvisotaa edeltäneiden ylimääräisten kertausharjoitusten (YH) aikana toteutettiin rajaseudun evakuointi. Ensimmäiseksi suljettiin n. 4 km päässä etulinjasta oleva Metsäpirtin Saaroisten myymälä. Mainilan laukaukset 26.11.1939 sulkivat kaikki Vuoksen ja Suvannon eteläpuoliset myymälät. Toimipaikat jäivät varastoineen rintamalinjan taakse. Keskusliikkeessä Kiviniemessä toiminta loppu ensimmäisenä sotapäivänä 30.11.1939. Ala-Vuoksen Osuusliikkeen kaikki omaisuus jäi sodan jalkoihin. Edes kirjapitokirjoja ei ehditty pelastaa.
Jatkosota.
Takaisin Karjalaan päästiin palaamaan syyskuun puolivälissä 1941. Liikkeen 12 toimipisteestä vain kaksi oli jäljellä, nekin osin tuhoutuneita. Ensimmäinen myymälä avattiin 9.10.1941 ja vuoden loppuun mennessä aloitti 5 myymälää. Vuoden 1941 lopussa toiminnassa oli 9 sekatavaramyymälää ja maatalousosasto. Vuonna 1943 perustettiin 3 sekatavaramyymälää, maatalousosasto, kahvila ja leipomo, yhteensä 15 toimipaikkaa. 
Neuvostoliiton 9.6.1944 alkanut suurhyökkäys kohdistui heti osuusliikkeen koko toiminta-alueeseen. Liikkeen keskustoimipaikka Kiviniemen Kasarmilassa joutui ilmapommituksen kohteeksi samana päivänä. Pommituksessa yksi henkilö kuoli, 4 henkilöä haavoittui ja kiinteistöt vaurioituivat. 
Liikkeen omaisuutta kuljetettiin usealle paikkakunnalle, pääosa Pyhäjärven Konnitsan myymälään. Sieltä tavaraa kuljetettiin eri asemille seuraavat 12 vuorokautta. Vain Valkjärven myymälää jäi varastoineen ja kalustoineen sodan jalkoihin.
Tavaravarastojen ja muiden asioiden loppuselvittely tehtiin Hämeenlinnassa Osuusliike Hämeeltä vuokratuissa tililoissa. Selvittelytoimisto suljettiin 13.10.1944, ja arkisto siirrettiin Kulutusosuuskuntien Keskusliittoon Helsinkiin .
Osuusliike Laatokka i.l..
Osuusliike Laatokka i.l. sijaitsi Lahdenpohjan kauppalassa. Vuodesta 1926 Lahdenpohjassa oli toiminut Keski-Karjalan Osuusliikkeen myymälä. Kulkuyhteydet Hiitolassa sijaitsevaan osuuskunnan keskuspaikkaan olivat hankalat, joten myymälän toimintaedellytykset olivat puutteelliset. Heräsi ajatus perustaa itsenäinen osuusliike Lahdenpohjaan.
Osuusliikkeen perustaminen.
Kulutusosuuskuntien Keskusliitto (KK) teki keväällä 1938 tutkimuksen mahdollisuuksista perustaa itsenäinen osuusliike Lahdenpohjaan, ja tutkimuksen perusteella pidettiin osuuskunnan perustava kokous 24.4.1938. Osuusliikkeen nimeksi hyväksyttiin Osuusliike Laatokka i.l. Maaherra vahvisti osuuskunnan säännöt 10.6.1938 . 
Liiketoiminta ja kiinteistöt.
Liiketoiminta aloitettiin 3.9.1938 Osuusliike Keski-Karjalalta ostetuissa tiloissa. Vuoden loppuun mennessä avattiin vielä kaksi myymälää, joista toinen [[Jaakkima}}n kuntaan. Vuonna 1938 avattiin ravintola ja kaksi myymälää, niistä toinen [[Lumivaara]]n kuntaan .
Vuoden 1938 lopussa osuuskunta omisti neljä kiinteistöä. Uuden keskuskiinteistön rakentaminen aloitettiin jo ennen varsinaisen liiketoiminnan aloittamista ja kiinteistö valmistui keväällä 1929. Alakerrassa oli myymälä, toisessa kerroksessa ravintola ja asuinhuoneita. Leipomon rakentaminen alkoi v. 1939, mutta valmistui vasta talvisodan loppuvaiheessa .
Vuodet 1939 – 1944.
Liiketoiminta jatkui koko talvisodan ajan, kaikki myymälät olivat avoinna 13.3.1940 saakka. Evakuointi aloitettiin 13.3.1940, ja hieman yli puolet tavaravarastoista ja kalustosta ehdittiin toimittaa uuden rajan länsipuolelle, suurin osa [[Jyväskylä]]än. Kevään aikana tavarat myytiin, ja osuuskunta lopetti liiketoimintansa kesäkuussa 1940. Osuusliike Laatokan hallintoelimet päättivät osuusliikkeen lopettamistoimista 24.11.1940.
Osuusliikettä ei ehditty lopettaa, kun elokuussa 1941 päästiin palaamaan Lahdenpohjaan. Myymälähuoneistot olivat säilyneet ehjänä, ja keskusmyymälä avasi ovensa 10.9.1941. 
Osuusliike Laatokan toiminta jatkui kaikissa toimipaikoissa 4.9.1944 saakka, jolloin solmittiin aselepo. Tavarat evakuoitiin suurimmaksi osaksi [[Pieksämäki|Pieksämäelle]] ja osa [[Savonlinna]]an. Varastojen selvittely ja myynti tapahtui Pieksämäellä syksyn kuluessa, minkä jälkeen asioiden hoito siirtyi Kulutusosuuskuntien Keskusliitolle .
Länsi-Kannaksen Osuusliike i.l..
Länsikannaksen Osuusliikkeen keskuspaikka sijaitsi [[Koivisto]]n kauppalassa. Koiviston seudulla toimi ennen talvisotaa kaksi edistysmielistä osuusliikettä: Viipurin Osuusliike r.l. ja Keskisaaren Osuusliike r.l. .
Viipurin Osuusliikkeellä oli myymälät Koiviston kauppalassa, Kotterlahdessa, [[Makslahti|Makslahdessa]], kaksi myymälää [[Humaljoki|Humaljoella]] sekä [[Koiviston saaret|Koiviston]] saa-ressa Patalan ja Saarenpään kylissä. Keskisaaren Osuusliikkeellä oli myymälät Eistilän, Kiurlahden, Keskisaaren ja Alvatin kylissä .
Talvisodan aikana vain Saarenpään, Patalan ja Kiurlahden myymälät selvisivät tuholta, ja ne kyettiin korjaamaan käyttökuntoon .
Perustaminen ja toiminta.
Keskusjärjestöillä oli jo ennen talvisotaa suunnitelmia Koivistolle perustettavasta itsenäisestä osuusliikkeestä. Väestö pääsi palaamaan Koivistolle syksyllä 1941, ja uuden osuusliikkeen perustamista ryhdyttiin valmistelemaan. Itsenäisen osuusliikkeen perustava kokous pidettiin Koivistolla 24.3.1943. Kokous hyväksyi osuuskunnan säännöt, ja nimeksi tuli Länsi-Kannaksen Osuusliike i.l. 
Ensimmäinen myymälä avattiin Koiviston kauppalan Kotterlahdessa 3.2.1943. Toinen myymälä avattiin 20.4.1943 .
Keskisaaren Osuusliikkeen jäsenet pääsivät palaamaan kotiseudulleen keväällä 1943. Kyläkunta piti 14.6.1943 kokouksen myymälän saamiseksi Keskisaarelle. Kun Keskisaaren Osuusliikkeen jatkamiselle ei enää ollut edellytyksiä pyydettiin Länsi-Kannaksen Osuusliikettä avaamaan myymälä saarelle. Keskisaaren Osuusliike piti 20.6.1943 kaksi peräkkäistä osuuskuntakokoukusta päättäen purkaa osuuskunnan ja liittää se varoineen ja velkoineen Länsi-Kannaksen Osuusliikkeeseen .
Länsi-Kannaksen Osuusliike avasi ensimmäisen myymälän Keskisaaressa 6.9.1943 ja viikkoa myöhemmin toisen myymälän Kiurlahdessa .
Vuosi 1944.
Osuuskunnan toiminta oli päässyt hyvin alkuun ja vuoden 1944 ensimmäisellä puoliskolla avattiin vielä uusia myymälöitä. Saarenpään myymälä avattiin 1.1.1944 [[Humaljoki|Humaljoen]] myyälä 5.6.1944. Uutta myymälä- ja kahvilarakennusta suunniteltiin Makslahteen, mutta työtä ei ehditty aloittaa .
Tilanne rintamalla muuttui kesäkuussa, ja 11.6.1944 tuli koivistolaisille määräys järjestää tavarat evakuointikuntoon kolmessa päivässä. 15.6.1944 tuli pakkoevakuointimääräys, kaikkien oli lähdettävä heti. Useimmat myymälät olivat ehtineet kolmessa päivässä kuljettaa tavarat keskusvarastoon. Kuljetusvaikeuksien vuoksi niitä ei kyetty siirtämään keskusvarastosta edelleen, vaan suurin osa tavaravarastosta täytyi jättää paikoilleen.
Keski-Karjalan Osuusliike r.l..
[[Tiedosto:Keski-karjalan Osuusliike, päämyymälä.jpg|thumb|right| Keski-Karjalan Osuusliike, päämyymälä]]
Keski-Karjalan Osuusliike perustettiin 26.4.1907. Säännöt vahvistettiin 3.5.1907 ja toiminta alkoi 1.12.1907. Vuoteen 1918 saakka nimi oli Hiitolan Osuuskauppa r.l. ja kotipaikka oli Hiitolan kunta. Vuonna 1918 osuuskuntaan yhdistettiin Simpeleen Työväen Osuuskauppa ja nimi muutettiin muotoon Keski-Karjalan Osuusliike r.l.. Yhdistymisen jälkeen osuusliikkeen toimialue ulottui Nyky-Suomeen .
Vuoden 1924 lopussa liikkeellä oli 25 toimipaikkaa 9 eri kunnan alueella. Sekatavaramyymälöitä oli 17, joista kaksi sijaitsi Nyky-Suomen alueella Parikkalan ja Simpeleen kunnissa. Liikkeellä oli Hiitolassa vuonna 1923 valmistunut leipomo. Aiemmin Ojajärvellä toiminut virvotusjuomatehdas siirrettiin vuonna 1924 Hiitolaan rakennettuun uuteen, leipomon kanssa samalla tontilla sijaitsevaan tehtaaseen (vk. 1924 s. 10–11). Vuonna 1926 valmistui Hiitolaan teurastamo .
Toiminta 1938–1939.
Keski-Karjalan Osuusliikkeellä oli vuonna 1938 toimipaikat [[Hiitola]]n, [[Kurkijoki|Kurkijoen]], [[Kirvu]]n, [[Räisälä]]n, [[Parikkala]]n, [[Simpele]]en, [[Kaukola]]n ja [[Rautajärvi|Rautjärven]] kunnissa sekä [[Käkisalmi|Käkisalmen]] kaupungissa ja Käkisalmen maalaiskunnassa. Yhteensä sillä oli 42 toimipaikkaa ja 29 kiinteistöä .
Talvisodan alettua osuusliikkeen toimialueelle kohdistui pommituksia. Joitakin myymälöitä jouduttiin sulkemaan, mutta useimmat toimivat rauhanteon päivään saakka. Huomattava osa tavaroista onnistuttiin siirtämään Nyky-Suomen puolelle, mutta kiinteistöt, kiinteät kalusteet ja oli jätettävä paikoilleen. 
Rauhanteon jälkeen osuusliikkeelle jäi ainoastaan Simpeleen kunnassa sijainneet sekatavara- ja ruokamyymälä ja kahvila .
Vuodet 1941–1944.
Kesäkuussa 1941 alkoi uusi sota. Osuuskunnan kaikki myymälät sijaitsivat rajan pinnassa, ja niiden oli keskeytettävä liiketoimintansa sekä siirrettävä tavaravarastonsa ja kalustonsa turvaan kauemmaksi Suomeen. Elokuun loppuun mennessä toimipaikat kuitenkin voitiin taas avata. Vallatulla alueella avattiin ensimmäinen myymälä Kirvussa 11.9.1941 ja 13.9.1941 Hiitolan asemalla .
Vuodet 1942–1943 olivat jälleenrakennuksen vuosia. Silloin saatiin avatuksi 5 sekatavaramyymällä ja rakennettiin Hiitolan asemalle keskuskiinteistö, jonne päästiin muuttamaan syksyllä 1943.
Vuosi 1944 alkoi rakentamisen merkeissä, mutta kesäkuun alussa tilanne muuttui rintamalinjan lähestyessä liikkeen toimialuetta. Hiitolaa ja [[Elisenvaara]]a pommitettiin ja myymälöitä jouduttiin sulkemaan. Osa toimipaikoista oli avoinna välirauhan solmimiseen saakka. Suljettujen myymälöiden varastojen siirto taaemmaksi alkoi välittömästi. Välirauhan solmimisen jälkeen oli kiire siirtää tavaravarastot Nyky-Suomen alueelle. Siirto sinänsä onnistui, mutta matkalla huomattava määrä tavaroita katosi ja rikkoontui ja niitä joutui hajalleen eri paikkoihin. Suurin osa toimialueesta ja kiinteistöistä jäi rajan taakse. Vain Simpeleen ja Parikkalan kunnissa sijaitsevat 6 sekatavaramyymälää, ruokatavaramyymälä, kahvila ja leipomo jäivät toimimaan. Osuusliike jatkoi toimintaansa supistuneella toimialueellaan keskuspaikkanaan Simpele .
Sodan jälkeen.
Sodan jälkeen Keski-Karjalan Osuusliike jatkoi toimintaansa supistuneella toimialueellaan keskuspaik-kanaan Simpele . Leipomo jatkoi toimintaansa ja aikaisemmin Hiitolassa toimineen virvoitusjuomatehtaan saatiin käyntiin kesällä 1945 . Vuonna 1946 aloitti toimintansa sementtivalimo . Tultaessa 1950-luvulle liikkeellä oli 11 sekatavaramyymälää ja 2 ruokatavaramyymälää sekä leipomo, virvoitusjuomatehdas sekä sementtivalimo . 
Keski-Karjalan Osuusliike liittyi Etelä-Saimaan Osuusliikkeeseen 19?? 
Osuusliike Sisä-Karjala r.l..
Osuusliike Sisä-Karjala oli toinen niistä osuusliikkeistä, joka menetti vain osan alueestaan ja kykeni jatkamaan toimintaansa Nyky-Suomen puolelle jääneellä toimialueellaan .
Osuusliike perustettiin v. 1902 nimellä Värtsilän Osuuskauppa r.l. kotipaikkanaan [[Värtsilä (Suomen entinen kunta)|Värtsilä]]. Se aloitti toimintansa 19.8.1902. Säännöt vahvistettiin 22.2.1903. Vuonna 1917 nimeksi muutettiin Työväen ja Pienviljelijäin Osuusliike r.l. Vuonna 1942 nimeksi tuli Osuusliike Karjala r.l., mutta tätä nimeä ei hyväksytty kaupparekisteriin, koska siellä jo oli v. 1905 perustettu samanniminen toiminimi. Vuonna 1943 nimeksi tuli uudelleen Työväen ja Pienviljelijäin Osuusliike r.l. ja v. 1944 nimi muutettiin muotoon Osuusliike Sisä-Karja r.l. .
Talvisota.
Osuusliike Sisä-Karjalalla oli talvisodan alkaessa toimipaikkoja Värtsilän, [[Tohmjärvi|Tohmajärven]], [[Ruskeala]]n, [[Pälkjärvi|Pälkjärven]], [[Tuupovaara]]n, [[Korpiselkä|Korpiselän]], [[Soanlahti|Soanlahden]] ja [[Kitee]]n kunnissa. Yhteensä 37 toimipaikkaa .
Vuoden 1939 puolella jouduttiin lopettamaan 5 toimipaikkaa. Useimmat toimipaikat olivat avoinna 13.3.1940 saakka. Lähes kaikki varastot ja suuri osa irtaimistoa onnistuttiin evakuoimaan Nyky-Suomen puolelle. Nyky-Suomen puolelle jäi 14 myymälää ja kahvila Kiteelle .
Vuodet 1941–1944.
Syksyllä 1941 osuusliike pääsi takaisin luovutetulle alueelle. Osittain oli tuholta säästynyt 13 kiinteistöä. Syksyllä 1941 kyettiin avaamaan Värtsilän aseman, Värtsilän Nokon sekä Korpiselän myymälät ja ruokala Nokon kiinteistöön .
Vuonna 1942 kyettiin liikkeen konttori ja keskusvarasto siirtämään takaisin Värtsilään. Leipomo kunnostettiin ja avattiin 6 uutta myymälää. Vuonna 1943 avattiin vielä yksi myymälä, minkä jälkeen liikkeellä oli kaikissa alueensa 8 kunnassa toimipaikkoja, yhteensä 29, joista 24 sekatavaramyymälää .
Vuoden 1944 keväällä oli jo varauduttava siihen, että alue jouduttaisiin taas jättämään. Heinäkuun puolivälis-sä jouduttiin tyhjentämään Korpiselän ja Soanlahden neljä myymälää. Osuuskunta menetti rajansiirrossa keskustoimipaikkansa, leipomon, ravintolan ja10 myymälää. Nyky-Suomen puolelle jäi vielä 15 myymälää ja ruokala-ravintola .
Sodan jälkeen.
Sodan jälkeen toimintaa voitiin jatkaa keskeytyksettä Suomen puolelle jääneellä alueella. Liikkeen keskusvarasto sijaitsi [[Tohmajärvi|Tohmajärvellä]] ja konttori [[Kitee]]llä. Uusi liikkeen keskuspaikka valmistui Tohmajärven asemalle v. 1954 ja ensimmäinen myymäläauto aloitti toimintansa v. 1958 .
Osuusliike Sisä-Karjala liittyi v. 1973 [[Joensuu|joensuulaiseen]] Osuusliike Oma-Apuun , joka fuusioitui Osuuskunta [[Eka]]-yhtymään v. 1983.
Viitteet.
[[Luokka:Edistysmielinen osuustoiminta]]
[[Luokka:Entiset suomalaiset osuuskunnat]]
[[Luokka:Luettelot suomalaisista yrityksistä]]