tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
John Harryson

John Edward Harryson (17. huhtikuuta 1926 Katrineholm – 28. marraskuuta 2008 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli Helsingborgin kaupunginteatterissa vuosina 1955–1960, Göteborgin kaupunginteatterissa 1960–1967, Tukholman kaupunginteatterissa 1967 ja Dramatenissa 1968–1984. Lisäksi hän esiintyi televisiossa ja elokuvissa.
Harrysonin poika on näyttelijä Peter Harryson.
Harryson

Harryson on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Axel Gudbrand Blytt

Axel Gudbrand Blytt (19. toukokuuta 1843 Kristiania – 18. heinäkuuta 1898 Kristiania) oli norjalainen kasvitieteilijä ja geologi, joka toimi professorina Kristianian yliopistossa vuodesta 1880. Hän tutki tutki norjalaisia turvesoita ja esitti havaintojensa perusteella teorioita kasvillisuuden levittäytymisestä Norjaan viimeisimmän jääkauden jälkeen. Blyttin mukaan Norjan ilmasto ei jääkauden jälkeen ollut tasaisesti lämmennyt, kuten siihen asti oli oletettu, vaan kylmät ja lämpimät sekä kuivat ja kosteat kaudet olivat seuranneet toisiaan. Myöhemmin ruotsalaisen Rutger Sernanderin jatkokehittelemässä Blyttin-Sernanderin ilmastomallissa jääkautta seuranneet ilmastovaiheet rajattiin kasvillisuushistorian perusteella.
Blyttin isä oli kasvitieteilijä Matthias Numsen Blytt.
Lauri Valsta

Lauri Tapani Valsta (s. 23. maaliskuuta 1954 Helsinki) on suomalainen liiketaloudellisen metsäekonomian emeritusprofessori.
Valsta syntyi pianotaiteilija Tapani Valstan ja Rauni Elina Kalkkisen perheeseen. Hän avioitui 1980 Liisa Huurin kanssa. Valsta tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1973 ja valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1978 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1981 ja lisensiaatiksi 1988. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli siellä 1993. 
Valsta oli tutkimusapulainen Oregonin osavaltionyliopistossa 1985 ja Metsäntutkimuslaitoksella tutkija, vanhempi tutkija ja tutkimuskeskuksen johtaja 1979–1999. Helsingin yliopistossa hän oli apulaisprofessori 1987–1988, vs. professori 1999–2002 ja liiketaloudellisen metsäekonomian professori 2002–2019. Valsta oli myös vieraileva tutkija Washingtonin yliopistossa 2006–2007. Hänellä on ollut lisäksi useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä.
Ruoskakapina

Ruoskakapina () oli 21.–26. marraskuuta 1910 kapina Brasilian laivastossa, jossa noustiin rasismia ja kohtuuttomia rangaistuksia vastaan.
Monet taistelulaiva "Minas Geraeksen" tummaihoisista miehistön jäsenistä olivat joko entisiä orjia tai heidän poikiaan, jotka olivat vapautuneet Lei Áurean myötä. He eivät liittyneet merivoimiin vapaasta tahdostaan ja joutuivat usein kaltoinkohdelluiksi. Tuolloin oli varsin yleistä, että upseerit kohdistivat rodullista syrjintää ja fyysistä väkivaltaa mustiin merimiehiin, eivätkä nämä voineet paeta väärinkäytöksiä, sillä palvelus kesti 15 vuotta. Upseerit saattoivat määrätä rangaistukseksi pieksämisen metallipallopäisillä nahkaruoskilla pienimmästäkin rikkeestä. Tästä kohtelusta tuohtuneina tummaihoiset merimiehet alkoivat suunnitella kapinaa vuoden 1910 alkupuoliskolla ja valitsivat johtajakseen João Cândido Felisberton, kokeneen merenkävijän, joka myöhemmin tunnettiin myös "Mustana amiraalina". Marraskuun puolivälissä eräs merimies tuomittiin ruoskittavaksi 250 iskulla tovereidensa edessä, mikä oli vastoin lakia. Rangaistusta jatkettiin vielä senkin jälkeen, kun mies oli menettänyt tajuntansa. Tapaus sai kapinaa suunnitelleet merimiehet raivoihinsa, ja vaikkeivät he olleetkaan siltä istumalta valmiita kansannousuunsa, valmisteluja vauhditettiin ja varsinaiset tapahtumat saivat alkunsa aiemmin kuin oli suunniteltu; 21.–22. marraskuuta. Tuolloin murhattiin lukuisia upsereeita ja kapteeni, loput päällystöstä pakotettiin pois laivalta. Britannialaiset insinöörit, jotka olivat kulkeneet laivan mukana sen valmistumisesta saakka, otettiin panttivangeiksi. Tämän jälkeen kapina levisi São Pauloon, Deodoroon ja Bahiaan. Kapinan aikana kuria ei löysätty aluksilla, vaan päivittäisiä harjoituksia jatkettiin, ja Felisberto määräsi kaiken viinan heitettäväksi laidan yli.
Vaikka brasilialaisten torpedoveneiden miehistöt pysyivätkin uskollisina hallitukselle, ja maavoimien joukot siirtyivät suojaamaan presidentinlinnaa ja rannikkoa, ei näistä kummastakaan ollut pysäyttämään kapinallisia. Johtotahon suurimpana ongelmana oli se, että monilla Rio de Janeiron sataman puolustuksesta vastaavilla miehillä oli sympatioita kapinallisia kohtaan. Mahdolliset Rio de Janeiroon kohdistuvat pommitukset pakottivat Brasilian kansankongressin suostumaan kapinallisten vaatimuksiin, joihin kuuluivat ruoskimisten lakkauttaminen, paremmat elinolot ja armahdus kaikille kapinallisille. Hallitus myös esitti viralliset anteeksipyynnöt ja ilmoitti katuvansa. Tämä johti kapinan päättymiseen 26. marraskuuta, jolloin siihen osallistuneiden neljän laivan komento luovutettiin takaisin merivoimille.
Valsta

Valsta on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Metyyli-DOB

Metyyli-DOB, N-metyyli-DOB eli 2,5-dimetoksi-4-bromi-N-metyyliamfetamiini, on psykoaktiivinen aine. Se on rakenteeltaan samankaltainen kuin DOB ja kuuluu ns. DOx-yhdisteisiin. Kirjassaan "PiHKAL - Phenethylamines I Have Known and Loved" Alexander Shulgin listaa metyyli-DOB:n vähimmäisannokseksi 8-10 mg ja sen kestoksi "luultavasti hyvin pitkä". Metyyli-DOB aiheuttaa monia fyysisiä vaikutuksia, kuten mydriaasia ja lihasjännitystä, mutta vain vähän psykoaktiivisia vaikutuksia. Metyyli-DOB:n farmakologisista ominaisuuksista, metaboliasta ja myrkyllisyydestä on hyvin vähän tietoa. Shulgin kuvasi metyyli-DOB:n ensimmäisen kerran kirjassaan "PiHKAL" vuonna 1991.
Josef Jireček

Josef Jireček (1825–1888) oli tšekkiläinen kirjallisuudentutkija ja poliitikko. Hän oli vuodesta 1850 Itävallan kansanvalistusministeriön virkamies ja vuodesta 1871 kansanvalistusministerinä Karl Sigmund von Hohenwartin ministeristöön. Hän oli vuodesta 1875 Böömin kuninkaallisen tiedeseuran esimiehenä. Hän julkaisi oppikirjoja ja kansatieteellistä esitystä Böömin kuningaskunnasta (tšek. 1850) sekä useita muinaistšekkiläisiä kirjallisuuden muistomerkkejä ja tutkimuksia niistä.
Cabaret Voltaire

Cabaret Voltaire tarkoittaa seuraavia asioita:
Sabretache (1908)

Sabretache oli Ranskan laivaston Branlebas-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. marraskuuta 1905 Nantesista De la Brosse et Fouchélta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1906. Alus laskettiin vesille 5. helmikuuta 1908 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten huhtikuussa 1908. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen lokakuussa 1908.
Palvelus.
Vuonna 1908 alus oli Välimeren laivueessa (). Alkuvuodesta 1914 alus oli 1re Armée navalen 5. hävittäjälaivueessa. Ensimmäisen maailmansodan alus oli Välimerellä mukaan lukien Dardanellien ja itäisen Välimeren operaatiot. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1920 ja myytiin 2. maaliskuuta 1920 Bizertessä M. Kalfon Vitalle. Se poistettiin alusluettelosta 10. toukokuuta 1920.
3974 Verveer

3974 Verveer (1982 FS) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty Arie J. B. Verveerin kunniaksi.
3919 Maryanning

3919 Maryanning (1984 DS) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty fossiililöytöjä tehneen Mary Anningin (1799–1847) muistoksi.
3917 Franz Schubert

3917 Franz Schubert (1961 CX) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
Asteroidi on nimetty säveltäjä Franz Schubertin (1797-1828) mukaan.
3893 DeLaeter

3893 DeLaeter (1980 FG12) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty professori John DeLaeterin kunniaksi.
3894 Williamcooke

3894 Williamcooke (1980 PQ2) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty tähtitieteilijä William Ernest Cooken (1863-1947) muistoksi.
3895 Earhart

3895 Earhart (1987 DE) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty ilmailun pioneerin Amelia Mary Earhartin (1897-1937) mukaan.
3896 Pordenone

3896 Pordenone (1987 WB) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty Giovanni Antonio Licinion (1483-1539) mukaan, joka tunnetaan nimellä Il Pordenone.
In the Heart of the Young

In The Heart Of The Young on Winger-yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1990.
Pietilä (Vihti)

Pietilä on Vihdin Ojakkalan taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Pietilä kuuluu Ojakkalan tilastoalueeseen. Pietilässä asui vuoden 2014 lopussa 660 asukasta.
Pietilä sijoittuu idässä Lahdentien, etelässä Enäjärven ja taajaman rajoja noudatten pohjoisessa Kehätien väliselle alueelle.
Janttula

Janttula on Vihdin Ojakkalan taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Janttula kuuluu Ojakkalan tilastoalueeseen. Janttulassa asui vuoden 2014 lopussa 263 asukasta.
Janttula sijoittuu etelässä Hanko–Hyvinkää-radan ja taajaman rajoja noudatten lännessä Sansillantien ja Nummitien välisen peltoalueen väliselle alueelle.
Uutelanlääni

Uutelanlääni on Vihdin Otalammen taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Uutelanlääni kuuluu Otalammen tilastoalueeseen. Uutelanläänissä asui vuoden 2014 lopussa 158 asukasta.
Uutelanlääni sijoittuu Otalammenraitin pohjoispuolelle Hanko–Hyvinkää-radan molemmin puolin Tuohilammentien ja Ratatien varteen.
Lammenranta

Lammenranta on Vihdin Otalammen taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Lammenranta kuuluu Otalammen tilastoalueeseen. Lammenrannassa asui vuoden 2014 lopussa 156 asukasta.
Lammenranta sijoittuu Otalammen pohjoisrannalle rajoittuen lännessä Hanko–Hyvinkää-rataan, pohjoisessa Puistotiehen ja idässä Leponiementiehen.
Väärissä nahoissa

Väärissä nahoissa () on 2026 ilmestynyt tietokoneanimoitu seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Nathan Greno. Elokuvan pääosissa ovat Michael B. Jordan ja Juno Temple.
Aittamäki

Aittamäki on Vihdin Otalammen taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Aittamäki kuuluu Otalammen tilastoalueeseen. Aittamäessä asui vuoden 2014 lopussa 94 asukasta.
Aittamäki sijoittuu Otalammen itärannalle ja Vanhan Porintien pohjoispuolelle Otalammentien ja Kirksillantien varteen.
Vastaranta

Vastaranta on Vihdin Otalammen taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Vastaranta kuuluu Otalammen tilastoalueeseen. Vastarannalla asui vuoden 2014 lopussa 13 asukasta.
Vastaranta sijoittuu Otalammen etelärannalle ja Vanhan Porintien pohjoispuolelle.
Ray Gunn

Ray Gunn on tuleva yhdysvaltalainen animaatioelokuva science fiction toimintakomedia, jonka on ohjannut Brad Bird, joka myös kirjoitti alkuperäisen tarinan ja kehitti käsikirjoituksen Matthew Robbins kanssa.
Kukkoinharju

Kukkoinharju on Vihdin Otalammen taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Kukkoinharju kuuluu Otalammen tilastoalueeseen. Kukkoinharjulla asui vuoden 2014 lopussa 254 asukasta.
Kukkoinharju sijoittuu Vanhan Porintien pohjoispuolelle ja Hanko–Hyvinkää-radan länsipuolelle Torpparintien ja Oikotien varteen.
Filmin kulissien takana

Filmin kulissien takana ("The Big Knife") on Robert Aldrichin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1955. Puhevaltainen draama perustuu Clifford Odetsin näytelmään ja tapahtuu lähes kokonaan muutamassa sisämiljöössä.
Los Angelesin Bel Airin hienostoalueella hiipuva filmitähti Charles Castle (Jack Palance) empii jatkosopimuksen tekoa studionsa kanssa, koska se ei enää lupaa muuta kuin tasaista joskin hyvin palkattua rutiinityötä. Hänen avioliittonsa on kariutumassa, koska vaimo (Ida Lupino) vaatii mieheltään suurempaa ammatillista kunnianhimoa ja inhoaa tämän syrjähyppyjä. Charlesin menneisyydessä on myös salaisuuksia, jotka tekevät hänestä alttiin kiristykselle.
Vastaanotto.
Elokuva palkittiin Venetsian elokuvafestivaaleilla, mutta joutui Hollywood-studioiden hampaisiin, koska se on elokuvateollisuuden kritiikissään armottomampi kuin esimerkiksi pari vuotta aiemmin valmistunut "Särkyneiden haaveiden kaupunki". Columbia Pictures -yhtiön studiojohtaja Harry Cohn piti Rod Steigerin esittämää tuottajahahmoa henkilökohtaisena loukkauksena ja järjesti Aldrichille myöhemmin potkut eräästä tuotannostaan, mikä ajoi Aldrichin työskentelemään Euroopassa.
"Helsingin Sanomien" Markku Luoto kirjoitti elokuvan televisioesityksen alla vuonna 1979, että elokuva on tehossaan yksi parhaista unelmatehtaan raakaa todellisuutta kuvaavista teoksista. Jack Palancen esittämää päähahmoa Luoto piti outona ja tehokkaana yhdistelmänä raakaa miehistä uhoa ja sisäänkääntynyttä älyllisyyttä.
Ukinvaha

Ukinvaha on Vihdin Otalammen taajamassa sijaitseva pienalue ja taajamanosa. Ukinvaha kuuluu Otalammen tilastoalueeseen. Ukinvahassa asui vuoden 2014 lopussa 218 asukasta.
Ukinvaha sijoittuu Selintien eteläpuolelle Otalammenraitin ja Siippoontien varteen.
Qoʻytoshvuoret

Qoʻytoshvuoret () on pohjoisten Nurotavuorten kaakkoisosa Uzbekistanin Jizzaxin alueella. Se rajoittuu idässä Sangzorjoen laaksoon ja lännessä Savurbelin solaan. Lounaassa on Sangzorin–Nuratan painanne ja koillisessa Nälkäaron tasanko. Vuoriston pituus on 65 kilometriä ja leveys enimmillään 25 kilometriä. Sen korkein kohta on Toʻngʻizlitogʻ (1 905 metriä).
Hiekkakivestä, liuskeesta, kalkkikivestä, marmorista, granodioriitista ja graniitista muodostuneilla vuorilla esiintyy rapautumisen seurauksena syntyneitä erikoisia kalliomuodostumia. Hyötykaivannaisiin kuuluvat volframi ja molybdeeni. Pohjoisrinteillä virtaavat Ustixonsoy, Nuraksoy, Osmonsoy ja Ilonchisoy ja etelärinteiltä Chayonlisoy, Ingichkasoy, Savrunsoy, Sagʻanaqsoy ja Norvonsoy. Rinteillä kasvaa ruohoa ja pensaita. Aluetta käytetään kevät- ja kesälaitumena.
Oriflamme (1908)

Oriflamme oli Ranskan laivaston Branlebas-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. marraskuuta 1905 Nantesista De la Brosse et Fouchélta, missä köli laskettiin kesäkuussa 1906. Alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1908 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten toukokuussa 1908. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen lokakuussa 1908.
Palvelus.
Vuonna 1908 alus oli Välimeren laivueessa (). Vuonna 1914 alus oli Brestissä 2e Escadre légèren 1. hävittäjälaivueessa ja 1914-1918 Dunkerquessa Pohjanmeren laivueessa, mistä se siirrettiin kesäkuussa 1919 reserviin Cherbourgissa. Alus poistettiin laivastoluettelosta 27. toukokuuta 1921 ja myytiin 6. helmikuuta 1922 Cherbourgissa romutettavaksi.
Keltakolmipyrstö

Keltakolmipyrstö ("Hapalogenys analis") on kolmipyrstöihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynenmeren länsiosista.
Koko ja ulkonäkö.
Keltakolmipyrstö voi kasvaa suurimmillaan noin 20 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan korkeahko ja litteä. Otsaprofiili on jyrkkä. Kalan selkä- ja peräevien etuosa on piikikäs. Keltakolmipyrstön pyrstöevä on pyöreäkärkinen. Alaleuassa on lyhyt viiksisäie. Väriltään keltakolmipyrstö on päästään ja selästään kellertävän ruskea. Vaaleanharmaissa kyljissä on epämääräisiä ruskehtavia pystyjuovia. Evät ovat keltaiset ja mustareunaiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Keltakolmipyrstöä tavataan Japanista Australian pohjoisosiin ulottuvalta alueelta. Lajin populaatioiden välillä on huomattavaa geneettistä vaihtelua. Kala elää muta-, hiekka- tai kivipohjaisilla alueilla koralliriutoilla tai niiden läheisyydessä. Keltakolmipyrstön ravintoa ovat pienet kalat, äyriäiset ja nilviäiset.
Keltakolmipyrstön lihaa pidetään hyvänmakuisena ja laji on kaupallisestikin merkittävä ruokakala. Lajia pidetään satunnaisesti myös merivesiakvaarioissa.
Nykyaikainen orjuus

Nykyaikainen orjuus eli nykyajan orjuus tai moderni orjuus on orjuuden muoto, joka voi olla esimerkiksi pakkotyötä, pakkoavioliitto tai velkaorjuutta. Kyseessä on hyväksikäyttöä, josta uhri ei voi kieltäytyä tai lähteä, koska häntä uhkaillaan, pahoinpidellään, pakotetaan, petetään tai hallitaan.
Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön (IOM) mukaan vuonna 2021 nykyaikaisessa orjuudessa eli maailmassa 50 miljoonaa ihmistä, josta 28 miljoonaa pakkotyössä ja 22 miljoonaa pakkoavioliitossa. Luku on kasvanut vuodesta 2016 kymmenellä miljoonalla. Nykyaikaista orjuutta esiintyy lähes kaikissa maailman maissa eri kansoissa, kulttureissa ja uskonnoissa, mukaan lukien korkean tulotason maat.
Pakkotyöhön joutuneet ihmiset ovat IOM:n mukaan 86-prosenttisesti yksityisellä sektorilla ja 14-prosenttisesti valtion töissä. Pakkotyön tekijöistä lapsia on lähes joka kahdeksas, joista yli puolet seksityössä. Pakotettua seksityötä kaikesta pakkotyöstä on 23 prosenttia, ja se koskee 80-prosenttisesti naisia ja tyttöjä.
Pakkoavioliitoista 65 prosenttia on Aasian ja Tyynenmeren alueella. Suhteellisesti yleisimpiä ne ovat arabimaissa, joissa yksi ihminen 200:sta elää pakkoavioliitossa.
Kansainvälisen orjuutta vastaan taistelevan Anti-Slavery International -järjestön mukaan nykyajan orjuutta ovat:
Sen sijaan järjestö ei pidä esimerkiksi lapsiavioliittoja automaattisesti orjuutena etenkään jos puolisot ovat lähes 18-vuotiaita. Järjestö kuitenkin katsoo, että orjuus sekä sen kaltainen toiminta voidaan naamioida lapsiavioliitoiksi, koska lapsiavioliitot ovat laajasti hyväksyttyjä monessa kulttuurissa. Lapsiavioliitto voi myös täyttää orjuuden tai orjuuden kaltaisen toiminnan määritelmän, jos siihen liittyy pakottamista, kärsimystä tai vallankäyttöä.
Suomalainen kehitysjärjestö Kepa mainitsee esimerkkeinä orjuudesta myös elinkaupan ja seksityön. Jotkin poliittiset aatteet, erityisesti libertarismi, tulkitsevat orjuudeksi myös asevelvollisuuden.
Aarni Korkiatupa

Aarni Korkiatupa (s. 11. syyskuuta 2002) on suomalainen koripalloilija. Korkiatupa edustaa Korisliigassa pelaavaa Kouvoja. Pelipaikaltaan Korkiatupa on laitahyökkääjä.
Ura.
Korkiatupa on Rekolan Urheilijoiden kasvatti. Vuonna 2018 Korkiatupa siirtyi Helsinki Basketball Academyn HBA-Märskyyn, jossa hän pelasi I divisioona A:ta kolme kautta. Korkiatupa siirtyi Kouvoihin kaudeksi 2021.
99 valittua

99 valittua – Huippuorkesterin kulisseissa on Yleisradion tuottama kuusiosainen seurantadokumentti Radion sinfoniaorkesterin muusikoista ja muusta henkilökunnasta. Se esitettiin ensi kerran Yle Teemalla marras-joulukuussa 2025.
"Ilta-Sanomien" Maria Oravakankaan mielestä dokumenttisarja RSO:n kulisseista onnistuu yllättämään vetävästi tehtynä tositelevisiona, mitä ei välttämättä osaisi odottaa, kun pyöritään orkesterin arjen ympärillä.
Sarjan aloitusviikolla Radion sinfoniaorkesteri yllätti helsinkiläiset Asematunnelin Kompassitorilla flash mob -esityksellään, jossa he soittivat omat versionsa Black Sabbathin ”Paranoidista” ja Deep Purplen kappaleesta ”Black Night”.
Paljanytsja

Paljanytsja voi tarkoittaa seuraavia asioita:
- Oleksandr Paljanytsja on entinen ukrainalainen jalkapalloilija, hyökkääjä
Onni Sarmaste

Onni Eevert Sarmaste (s. 27. lokakuuta 1981) on raiskauksesta syytetty väkivaltarikollinen ja suomalainen liikemies. Hän teki keväällä 2020 maskikauppoja Huoltovarmuuskeskuksen (HVK) kanssa koronapandemian alkaessa.
= HVK maskikaupan oikeudenkäynti =
Sarmasteen yritys myi HVK:lle suojavarusteita lähes viiden miljoonan euron edestä, mutta myöhemmin ilmeni, että maskit eivät täyttäneet sairaalakäyttöön vaadittavia standardeja. Tämä johti laajoihin oikeusprosesseihin ja uutisointiin, joissa HVK vaati Sarmastetta ja hänen yhtiötään palauttamaan kauppahinnan. Käräjäoikeus on sittemmin määrännyt Sarmasteen maksamaan korvauksia HVK:lle.
= Raiskaussyyte =
Syyttäjä nosti Onni Eevert Sarmastetta vastaan syytteen raiskauksesta, rikoksista kamalin, jonka näyttö ei kuitenkaan riittänyt tuomioon saakka. Käräjäoikeus on katsonut, että esitetty näyttö ei ole ollut riittävää syyksi lukevaan tuomioon. Näyttöä kokonaisuutena arvioidessaan käräjäoikeus katsoi, että näytön perusteella Sarmasteen syyllisyydestä jäi varteenotettava epäily ja syyte oli siten hylättävä.
= Muut syytteet =
Hän on ollut syytettynä myös muista talousrikoksista, kuten törkeästä kirjanpitorikoksesta ja törkeästä velallisen epärehellisyydestä.
= Pandora papers =
Sarmasteen epäilyttävät toimet paljastuvat Pandoran-papereista .
Pandora Papersin dokumentit osoittivat Sarmasteen käyttäneen monimutkaisia offshore-järjestelyjä omaisuutensa hallintaan ja omistustensa piilottamiseen. Yle uutiset uutisoi erikoisista omistusjärjestelyistä, jotka Pandora papers vuoto paljasti.
Étendard (1908)

Étendard oli Ranskan laivaston Branlebas-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. marraskuuta 1905 Bordeauxista Dyle et Bacalanilta, missä köli laskettiin 4. joulukuuta 1905. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1908 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten toukokuussa 1908. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen 15. helmikuuta 1909.
Palvelus.
Alus lähti 25. huhtikuuta 1908 Bordeauxista Rochefortiin, missä se suoritti koeajot. Vuonna 1909 alus oli pohjoisessa laivueessa (). Vuonna 1914 alus oli Brestissä 2e Escadre légèren 1. hävittäjälaivueessa ja 1914-1917 Dunkerquessa Pohjanmeren laivueessa. Alus tuhoutui yöllä 24.-25. huhtikuuta 1917, kun Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjät hyökkäsivät Dunkerqueen. Aluksen räjähdyksessä sai surmansa koko miehistö.
Fanion (1908)

Fanion oli Ranskan laivaston Branlebas-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. marraskuuta 1905 Bordeauxista Dyle et Bacalanilta, missä köli laskettiin joulukuussa 1905. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1908 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten heinäkuussa 1908. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen helmikuussa 1909.
Palvelus.
Vuonna 1909 alus oli pohjoisessa laivueessa (). Vuonna 1914 alus oli Brestissä 2e Escadre légèren 2. hävittäjälaivueessa, mistä se siirrettiin 1916 Atlantin laivueeseen. Alus törmäsi 23.-24. marraskuuta 1917 yhdysvaltalaiseen rahtilaivaan "Wyandotteen", mutta kykeni kuitenkin palaamaan satamaan. Se poistettiin alusluettelosta 27. toukokuuta 1921 ja myytiin 6. helmikuuta 1922 Cherbourgissa romutettavaksi.
Norbert Zongon yliopisto

Norbert Zongon yliopisto (, lyhennys UNZ) on julkinen yliopisto Burkina Fason Koudougoussa. Oppilaitos perustettiin vuonna 2005 Koudougoun yliopistona (Université de Koudougou, UK) aiemman korkeakoulun (Ecole Normale Supérieure de Koudougou, ENSK) pohjalta. Nykyinen nimi on vuodelta 2017. Nnimi viittaa Norbert Zongoon (1949–1998), joka oli murhattu burkinafasolainen tutkiva toimittaja, Indépendant-lehden päätoimittaja ja kirjailija.
Norbert Zongon yliopisto lukeutuu Burkina Fason suurimpiin ja arvostetuimpiin yliopistoihin. Opiskelijamäärältään se on maan toiseksi suosituin yliopisto Professori Ki-Zerbon yliopiston jälkeen. UNZ:ssa opiskeli lukuvuonna 2023–2024 yhteensä yli 52 100 opiskelijaa eli 23,1 prosenttia Burkina Fason kaikkiaan 225 902:sta korkeakouluopiskelijasta.
Arnasoyjärvet

Arnasoyjärvet () ovat matalien järvien ketju Syrdarjan keskijuoksulla Uzbekistanin Jizzaxin alueella. Ne sijaitsevat Nälkäaron ja Kyzylkumin välisessä lounais-koillissuuntaisessa painanteessa, jonka pituus on lähes 70 kilometriä.
Painanteessa oli aikaisemmin pieniä järviä ja suolakoita. 1950-luvun lopulla sinne alettiin laskea keinokastelualueiden poistovesiä. Vuonna 1965 valmistui Şardaran tekojärvi ja Arnasoyn vesirakennuskompleksi, joka mahdollisti järvien säännöstelyn. Keinokastelun poistovesien lisääntymisen takia Arnasoyjärvien liikavettä alettiin 1960-luvun lopussa päästää alempana sijaitsevaan vajoamaan, jonne muodostui Aydarjärvi. Vuonna 1969 Syrdarjan tulvan aikana Şardaran tekojärvestä laskettiin Arnasoyhin 21 kuutiokilometriä vettä, minkä seurauksena Arnasoyjärvet, Aydarjärvi ja Tuzkon yhtyivät 2 400 neliökilometrin laajuiseksi järveksi. Vesivoimalaitosten aiheuttaman Syrdarjan virtauksen muuttumisen takia vettä laskettiin Arnasoyhin talvisin vuodesta 1993 lähtien, mikä aiheutti jälleen huomattavia muutoksia järvissä.
Kazakstanin puolella sijaitsevan Şardaran tekojärven ja Aydarjärven korkeusero on kahdeksan metriä. Vuosina 2001–2005 rakennettiin niiden välissä sijaitseva Ylä-Arnasoyn tekojärvi, jonka tehtävänä on toimia vesivarastona ja säännellä Aydarjärven pintaa. Sen pinta-ala on 140 neliökilometriä, keskisyvyys 4,3 metriä ja tilavuus 605 miljoonaa kuutiometriä. Suurin osa keinokastelun poistovesistä ohjattiin samalla Tuzkonjärveen. Köksarain tekojärven käyttöönotto Kazakstanissa vuonna 2011 on johtanut Aydar- ja Tuzkonjärvien pinnan laskuun ja veden suolapitoisuuden kasvuun. Ylä-Arnasoyn tekojärvessä suolapitoisuus oli 1,5–5 ja Aydarjärven rajalla 9,8 grammaa litrassa vuonna 2011.
Aydarin–Arnasoyn järvet, joihin kuuluu myös Tuzkon, ovat tärkeä kalatalousalue. Ne muodostavat vuonna 2008 perustetun Ramsar-alueen.
Tuzkon

Tuzkon on Aydarin–Arnasoyn järvialueeseen kuuluva järvi Uzbekistanin Jizzaxin alueella. Sen pinta-alaksi mainitaan 705 tai 320 neliökilometriä ja enimmäissyvyydeksi 20 tai 11 metriä.
Nurotavuoriin kuuluvien Pistalivuorten koillispuolella sijaitseva Tuzkon on alueen järvistä vanhin. Siihen laskee Qili- eli Sangzorjoki. Järvi täyttyi ja kuivui aikaisemmin vuosittain, ja sen suolasoilla harjoitettiin suolan tuotantoa. 1950-luvun lopulla järvi alkoi täyttyä keinokastelualueiden poistovedestä.
Vuonna 1969 Syrdarjan tulvan aikana Şardaran tekojärvestä laskettiin alempana sijaitsemaan painaumaan 21 kuutiokilometriä vettä, minkä seurauksena Arnasoyjärvet, Aydarjärvi ja Tuzkon yhtyivät 2 400 neliökilometrin laajuiseksi järveksi. Myöhemmin Tuzkoniin on ohjattu yhä enemmän myös keinokastelun poistovesiä. Järven suolapitoisuus on noussut Aydarista tulevan veden vaikutuksesta. Vuonna 2011 suolapitoisuus oli Tuzkonin keskiosassa 9,5 grammaa litrassa.
Aydarin–Arnasoyn järvet, joihin myös Tuzkon kuuluu, ovat tärkeä kalatalousalue. Ne muodostavat vuonna 2008 perustetun Ramsar-alueen.
Tuzkonjärven rannalle suunnitellaan Uzbekistanin ensimmäistä ydinvoimalaa.
Petershagen

Petershagen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltion koillisimmassa kolkassa Saksassa. Se sijaitsee Mindenin pohjoispuolella. Weser virtaa Petershagenin halki.
Maantiede.
Petershagenin etäisyys Bielefeldistä on 50 kilometriä koilliseen. Ajomatka on 64 kilometriä. Etäisyys Hannoverista on 52 kilometriä länteen. Ajomatka on 65 kilometriä. Petershagen koostuu 29 osa-alueesta, joista väekkäimmät ovat Petershagen ja Lahde.
Historia.
Vanhimmat löydöt osoittavat nykyisen Petershagenin tienoilla asutun jo paleoliitisella kaudella. Vasta Kristuksen syntymän aikoihin alueelle asettui keruskeja. 400- ja 500-luvuilla aluetta alkoivat hallita saksilaiset uudisasukkaat. Vuonna 1306 piispa Gottfried von Waldeck rakennutti linnan ja antoi sille nimeksi Petershagen. Linnaa uudistettiin vahvalla kädellä vuosina 1545–1547. Mindenin ruhtinaskunnasta tuli osa Brandenburgia Westfalenin rauhan myötä 1648. Vanha hallintojako oli voimassa aina Napoleonin aikoihin saakka. Preussi otti tuonnempana alueella vallan ja Petershagenin piirikunta lakkautettiin. Weser-sillan rakentaminen 1970 ja lopulta alueuudistukset johtivat nykyisen Petershagenin syntyyn.
Heimsenissa sijaitsee museo Heringsfängermuseum. Heimsen sijaitsee kantakaupungin pohjoispuolella.
Talous ja liikenne.
Jenz GmbH valmistaa esimerkiksi puuhakkeen tuotantoon tarvittavia laitteita ja Haustechnik Berning GmbH tarjoaa palveluita sähköasennus-, lämmitys- ja LVI-järjestelmiä varten. Petershagenilla on rautatieasema Lahdessa reitillä Nienburg–Minden. Bundesstraße 61 ja Bundesstraße 482 ovat maantieliikenteen valtaväyliä.
Haren (Ems)

Haren on kaupunki Ala-Saksin osavaltion läntisimmässä kolkassa Saksassa. Se rajoittuu lännessä Alankomaihin. Kaupunki sijaitsee Emsin varrella vain joitakin metrejä merenpinnan yläpuolella Emslandin piirikunnan keskiosassa.
Maantiede.
Harenin etäisyys Osnabrückistä on 80 kilometriä luoteeseen, matka autoteitse on 115 kilometriä.
Historia.
Emsin varrella sijaitsevan Harenin historia alkaa vuodesta 890, vaikka paikkakunnan alkuperä on vielä vanhempi. Muuatta linnaa eräällä Emsin suurimmista saarista pidetään kylän alkuperäisenä perustamispaikkana. Harenin talouselämää hallitsi alati enemmän merenkulku, kun taas Altharen oli maatalouspainotteisempi. Toisen maailmansodan jälkeen Harenissa asui viitisen tuhatta puolalaista pakkotyöläistä, joten Puolan hallinto nimesi kunnan uudelleen Maczkowiksi (vuosiksi 1945–1948). Miehitys päättyi ja molemmat Harenin kunnat (Haren ja Altharen) muodostivat yhden kunnan 1956 alkaen. Kaupunkioikeudet Haren sai 3. joulukuuta 1965. Hallintouudistuksessa vuonna 1974 yhdistettiin kaksitoista kuntaa, joiden asukasluku oli noin 16 000.
Harenin historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa kirkko St. Martinus (Haren). Se rakennettiin 1908–1911 ja vihittiin 14. syyskuuta 1911. Kirkko on kaupungin maamerkki.
Talous ja liikenne.
Harenin yrityksiä on muun muassa Reederei Jüngerhans, joka toimii varustamona. Landgeflügel FG Vertriebsgesellschaft myy kananlihatuotteita ja ELA Container harjoittaa konttirakentamista. Draxl toimii niin ikään varustamona. Harenin vuonna 1855 avattu rautatieasema sijaitsee Emmelnissä rataosuudella Münster–Emden aivan kantakaupungin itäpuolella. Kaupunkiin pääsee Bundesautobahn 31:ä pitkin. Muita reittejä ovat Bundesstraße 70 ja 18-kilometrinen Bundesstraße 408.
Akjagaýa

Akjagaýa on laskujoeton painanne Karakumin aavikon luoteisosassa Turkmenistanin Daşoguzin maakunnassa. Sen pituus on 30 tai 50 kilometriä, leveys 6–10 kilometria ja syvyys 81 metriä merenpinnan alapuolella. Akjagaýa on Turkmenistanin syvin ja yksi Aasian syvimmistä kohdista.
Eşegaňňyrangyrin kukkuloiden eteläpuolella sijaitsevan hevosenkengän muotoisen painanteen pohjoisrinne on jyrkkä ja etelärinne loiva. Sen pohjalla on suolakkoja ja kaakkoisosassa hiekkakumpuja.
Painanteen alkuperä liittynee maankuoren liikkeisiin. Se lienee syntynyt Karakumin pohjoisosan noustessa ja Sarygamyşin syvängön laskeutuessa.
Burger King Suomessa

Burger King on alun perin yhdysvaltalainen kansainvälinen pikaruokaketju, joka on toiminut Suomessa vuosina 1982–1985 sekä joulukuusta 2013 alkaen. Vuoden 2025 lopulla Suomessa toimii 69 Burger King -ravintolaa. Suomen Burger King -ketju kuuluu Restel-konserniin, ja sen tärkeimpiä kilpailijoita ovat McDonald’s ja Hesburger.
Historia.
1980-luku.
Burger King toimi ensimmäistä kertaa Suomessa 1980-luvun alussa, kun Jussi Nurmio toi liikekumppaneidensa kanssa ketjun Helsinkiin ja Tampereelle. Helsingin Kaisaniemen Burger King avattiin 9. marraskuuta 1982 ja Tampereelle se tuli Hämeenkadulle Keskustorin luo vuonna 1983. Tampereella Burger King lopetti toimintansa 14. joulukuuta 1984, jolloin tilalle tuli Suomen ensimmäinen McDonald’s. Helsingissä Burger King lopetti toimintansa vuonna 1985 ja paikalle tuli Carrols. Kolmaskin liike oli ollut suunnitteilla Helsingin Forumiin vuonna 1985, jonne kuitenkin avattiin McDonald’s. Ravintolat lopetettiin kannattamattomuuden takia. Nurmio ja McDonald’s ostivat liiketoiminnan ja Nurmio jäi johtamaan Suomen McDonald’sia. Vuodesta 1985 joulukuuhun 2013 Suomessa ei toiminut yhtäkään Burger King -ravintolaa.
2010-luku.
Toukokuussa 2013 Restel ilmoitti perustavansa Suomeen uusia Burger King -ravintoloita aluksi pääkaupunkiseudulle vuodenvaihteessa 2013–2014. Ensimmäinen ravintola avattiin 13. joulukuuta 2013 Helsingin keskustaan osoitteeseen Mannerheimintie 12. Ravintolaan oli useamman viikon ajan pitkät jonot. Toisen ravintolansa ketju avasi Helsingin päärautatieasemalle ravintola Elielin paikalle helmikuussa 2014. Samana vuonna ketju laajeni myös Tuusulaan, Jyväskylään, Turkuun, Tampereelle, Vantaalle ja Lahteen. Vuoden 2015 loppupuolella ravintoloita oli jo 16.
Vuoden 2016 alussa avattiin Tallinkin Helsingin ja Tallinnan välillä liikennöineelle "M/S Star" -alukselle maailman ensimmäinen laivalla sijainnut Burger King -ravintola. Nykyisin Tallinkin "M/S Megastar"- ja "M/S MyStar" -aluksilla toimii Burger King -ravintolat.
Vuonna 2017 Neste K -liikenneasemat solmivat sopimuksen Restelin kanssa Burger King -ravintoloiden sub-franchising -toiminnasta asemien yhteydessä, minkä seurauksena useille liikenneasemille avattiin Burger King -ravintoloita. 2010-luvun lopulla ketju kasvoi entisestään ja pohjoisin ravintola avattiin vuonna 2017 Leville. Vuoden 2019 lopussa ravintoloita oli jo yli 60 kappaletta.
2020-luku.
Uusien Burger King -ravintoloiden avaaminen on hidastunut 2020-luvulla. Vuoden 2025 lopulla Suomessa toimii 69 Burger King -ravintolaa, joista 28 sijaitsee pääkaupunkiseudulla. Ravintoloista kolme toimii Helsinki-Vantaan lentoasemalla ja kaksi Tallinkin Helsingin ja Tallinnan välillä kulkevilla autolautoilla. Noin 30 ravintolassa toimii myös autokaista.
Mikko Holmström

Mikko Holmström (1960 Urjala – 22. marraskuuta 2025 Tampere) oli suomalainen ramopunkkari. Holmström soitti kitaraa yhtyeissä Ypö-Viis ja Pojat. Lisäksi hän soitti Ne Luupojat Surfissa, jonka muodostivat 1990- ja 2000-luvuilla Pojat-, Ne Luumäet- ja Luonteri Surf -yhtyeet.
Nuoruus.
Mikko Holmström syntyi Urjalassa vuonna 1960. Perhe muutti nykyisin Kotkaan kuuluvaan Karhulan kauppalaan hänen ollessaan 10-vuotias. Hän tapasi tulevan pitkäaikaisen bändikaverinsa Miika Söderholmin jo 12-vuotiaana. 1980-luvulla Holmström muutti Tampereelle, jossa hän opiskeli matematiikkaa ja valmistui diplomi-insinööriksi Tampereen Teknillisestä Korkeakoulusta. Hän työskenteii pitkään IT-alalla. 
Ypö-Viis.
Ypö-Viis-yhtye on koko suomalaisen punkin pioneereja. Mikko Holmström ja Miika Söderholm perustivat yhtyeen Karhulassa kesällä 1977 ja Ypö-Viis julkaisi Suomen ensimmäisen punk-omakustannelevyn "Energia on A ja O / Kotka palaa" -singlen loppuvuodesta 1978. 5. lokakuuta 1979 äänitettiin Karhulassa Afrodite-diskossa "Karhulan poikii live".
Holmström ja Söderholm perustivat myös Suomen ensimmäisen punk-levymerkin, Karva-levyt. Karva-levyt toimi aktiivisesti noin vuoden verran ja julkaisi viisi singleä, sekä Ypö-Viis live-LP:n, josta P.P. Kallio totesi levyn julkaisun jälkeen "Hilseen" arvostelussa: "Karhulan poikii live on tällä hetkellä maailman paras liveälpee ja varmaankin yks parhaista vielä kymmenenkin vuoden päästä. Siltä musta tuntuu."
Holmströmillä ja Ypö-Viidellä oli merkittävä rooli suomalaisen ramopunk-genren synnyssä. Ypö-Viis oli innoittajana esimerkiksi Luonteri Surfin soittajille, jotka innostuivat Ayshire-levyjen kautta julkaisemaan Ypö-Viiden tuotantoa. Yhtye keikkaili Holmströmin kuolemaan asti ja bändin pitikin esiintyä muun muassa Kotkassa marraskuun lopulla 2025.
Pojat.
Holmström ja Söderholm palasivat punkin ja ramopunkin pariin perustamansa Pojat-yhtyeen kanssa 1989 alkaen. Yhtye kuuluu genren tunnetuimpiin nimiin Suomessa yhdessä Luonteri Surf- ja Ne Luumäet -yhtyeiden kanssa. Aktiivisimpina vuosinaan 1990–1996 Pojat teki viisi studioalbumia. 
Yhtyeen menestyksekkäin levytys oli "Pasi Virtanen" -single. Käännös alunperin englantilaisen Boys-yhtyeen levyttämästä kappaleesta "Jimmy Brown" nousi tammikuussa 1992 Suomen virallisen singlelistan ykköseksi. Poikien suosittua Ramones-coveria "Lemmikkihautuumaa" on puolestaan kuunneltu lähes 2 000 000 kertaa Spotifyssä. 
Pojat on ollut aktiivinen Holmströmin kuolemaan asti. Yhtye julkaisi uuden singlen "Kuka sä oot/Elämä on Punk" juhannusaattona 2025 ja keikkoja oli sovittu ainakin 2025 vuoden loppuun asti.
Kuolema.
Mikko Holmström kuoli vaikeaan sairauteen 65-vuotiaana Tampereella 22. marraskuuta 2025.
Orangon kansallispuisto

Orangon kansallispuisto (Parque Nacional de Orango) on luonnonsuojelualue Bissagossaarilla Guinea-Bissaussa. Siihen kuuluu viisi suurempaa saarta, Orango Grande, Orangozinho, Menegue, Canogo ja Imbone, ja kolme pienempää, Adonga, Canuopa ja Tanhiba. Kansallispuiston alueella asuu noin 3300 ihmistä 33 kylässä.
Mangrovemetsä peittää yli puolet koko puistoalueesta. Sen lisäksi puistossa on rantakosteikkoa, puroja, salmia ja meriruohoniittyjä.
Puistossa elää monia harvinaisia eläinlajeja kuten räyskä, harmaapäälokki, senegalinkaija ja uhanalainen harmaapapukaija. Puistossa elää myös virtahepopopulaatioita, jotka, toisin kuin muualla elävät makean veden sukulaisensa, viihtyvät meressä. Puistossa elää myös useita apinalajeja, afrikanmanaatti ja useita matelijalajeja, mukaan lukien uhanalaiset merikilpikonnat. Maailman seitsemästä merikilpikonnalajista viittä tavataan usein puiston alueella. Se on liemikilpikonnan tärkein pesimäalue Itä-Atlantilla. Saarilla pesivät myös valekarettikilpikonna, etelänbastardikilpikonna, karettikilpikonna ja merinahkakilpikonna.
Şardaran tekojärvi

Şardaran tekojärvi () on Syrdarjan muodostama tekojärvi Kazakstanin Türkıstanin alueella lähellä Uzbekistanin rajaa. Sen pinta-ala on 900 neliökilometriä, keskisyvyys 6,3 metriä, suurin syvyys 25–26 metriä ja tilavuus 5,7 kuutiokilometriä.
Şardaran vesivoimalaitoksen pato valmistui vuonna 1966, ja sen tekojärvi täytettiin vuoteen 1968 mennessä. Padon pituus on 4,8 kilometriä ja korkeus 24,5 metriä. Vesivoimalan kapasiteetti on 126 megawattia ja vuosituotanto 537 gigawattituntia.
Syrdarjan virtauksen vuodenaikavaihteluja tasaavan padon ja tekojärven tehtävänä on sähköntuotannon lisäksi parantaa maatalouden keinokastelua, kalataloutta ja asutusten vesihuoltoa. Sen avulla keinokastellaan 394 000 hehtaaria viljelysmaata, josta yli neljännes tuottaa riisiä. Vuotuinen kalasaalis on 1 500 tonnia.
Tekojärven rannalla sijaitsee Şardaran kaupunki. Sen alle jäi 1950-luvulla löydetty Aqtöbe-2:n muinaislinna. Arnasoyhin lasketut tulvavedet muodostivat vuosina 1969–1970 Aydarjärven.
Lourdes J. Cruz

Lourdes J. Cruz (s. 19. toukokuuta 1942) on filippiiniläinen biokemisti, joka on uransa aikana tutkinut kotilolajin "Conus geographus" myrkyn ominaisuuksia. Hän on löytänyt sen konotoksiineista peptidejä, joita on myös alettu käyttää erilaisissa sovelluksissa.
Nuoruus ja opinnot.
Lourdes J. Cruz syntyi vuonna 1942, ja hänen isänsä oli kemisti ja äitinsä hammaslääkäri. Hänellä oli jo nuorena taipumusta tieteen pariin, ja hänen isänsä opetti hänelle koulutuksen merkityksen.
Cruz opiskeli kemiaa Filippiinien yliopistossa Dilimanissa, mistä hän suoritti 1962 alemman korkeakoulututkinnon. Hänen päättötyönsä käsitteli proteiinia trypsiinin estäjä, joka kontrolloi ruoansulatuksessa mukana olevien entsyymien toimintaa. Cruz työskenteli valmistuttuaan vuoden tutkimusapulaisena Kansainvälisessä riisintutkimusinstituutissa IRRIssä. Hän oli tuolloin mukana kirjoittamassa kolmea riisin proteiinien julkaisua.
Cruz jatkoi opintojaan Iowan yliopistossa ja valmistui 1966 biokemiasta maisteriksi ja 1968 tohtoriksi. Palattuaan Filippiineille hän työskenteli IRRIllä riisin proteiinimäärän kasvattamiseen tähdänneessä tutkimuksessa. Cruz suoritti vielä tämän jälkeen viisi kuukautta kestäneen postdoc-jakson Kansasin osavaltionyliopistossa.
Ura.
Cruz sai vuonna 1970 paikan apulaisprofessorina Filippiinien yliopiston lääketieteen koulusta, missä hän alkoi tutkia kotilolajin "Conus geographus" myrkyn ominaisuuksia. Hän oli kiinnostunut siitä, mikä on se tekijä, joka tekee kyseisestä kotilosta niin tappavan. Cruzin tutkimusryhmä alkoi eristää kotilon myrkyn konotoksiineista peptidejä.
Cruzin ryhmä tutki peptidejä noin kahden vuosikymmenen ajan, ja konotoksiinien peptidejä on alettu ottaa käyttöön erilaisissa biokemiallisissa tutkimuksissa. Cruz ja Baldomero Olivera saivat 13 patenttia konotoksiineista ja niiden sovelluksista.
Cruz perusti 2000-luvun ohjelman, jonka tarkoitus oli tieteen ja tekniikan avulla nostaa ihmisiä köyhyydestä. Ohjelma on keskittynyt erityisesti Bataanin provinssissa asuviin agtoihin ja heidän naisviljelijöihin ja kalastajiin. Ohjelman lähtökohta on biodiversiteetin suojelussa.
Cruz toimi vuoteen 1986 saakka Filippiinien yliopiston lääketieteen koulun biokemian laitoksen apulaisprofessorina. Hän oli vuosina 1987–2004 Utahin yliopiston biologian laitoksen tutkimusprofessorina ja toimi sen jälkeen Filippiinien yliopiston meritieteen instituutissa opettajana.
Cruz palkittiin vuonna 2010 L’Oréalin ja Unescon For Women in Science -palkinnolla. Hän sai sen kotilotutkimuksiensa ansiosta. Perusteluiden mukaan hänen löytämänsä toksiinit ovat olleet syöpäpotilaiden kipulääkkeiden sekä epilepsian ja muihin aivojen sairauksien lääkkeiden kehittämisen pohjalla. Toksiineja on käytetty myös apuna aivojen toiminnan tutkimisessa. Cruz sai 2006 Filippiinien kansallistieteilijän tittelin.
Alppihiihdon maailmancup 2025–2026

Alppihiihdon maailmancup 2025–2026 on historian 60. alppihiihdon maailmancupin kausi. Kausi alkoi Söldenissä Itävallassa 25. lokakuuta 2025 ja päättyy 25. maaliskuuta 2026 Hafjellissä Norjassa.
Miehet.
Kalenteri.
Lähde: FIS
Naiset.
Kalenteri.
Lähde: FIS
Opetusansioiden ritarikunta (Norsunluurannikko)

Opetusansioiden ritarikunta, virallisesti Kansallinen opetusansioiden ritarikunta (), on Norsunluurannikolla jaettava kunnianosoitus, joka perustettiin 16. tammikuuta 1962. Sillä palkitaan ansioituneita opettajia tahi henkilöitä, jotka ovat ansiioituneet muuten opetuksen tai taiteen saralla. Nimityksiä ja ylennyksiä ritarikuntaan tehdään vuosittain uudenvuodenpäivänä.
Ritarikunnassa on kolme luokkaa ja sen nauha on vihreä:
Kansallinen ansioritarikunta (Burkina Faso)

Kansallinen ansioritarikunta, virallisesti Burkina Fason kansallinen ansioritarikunta (), on burkinalainen ritarikunta. Sitä jaetaan tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta monella elämän osa-alueella sekä pitkästä palveluksesta. Maan presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina.
Ritarikunnassa on viisi luokkaa ja sen nauha valkoinen punavihreällä keskiraidalla:
Wendien kruunun ritarikunta

Wendien kruunun ritarikunta, virallisesti Wendien kruunun sukuritarikunta (), on Mecklenburg-Schwerinin suurherttuakunnassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin 12. toukokuuta 1864 suurherttua Fredrik Frans II:n käskystä. Ritarikunnan motto on "Per Aspera ad Astra ()". Ritarikunta oli suurherttuakunnan korkein mahdollinen kunnianosoitus. Monarkian aikana sitä jaettiin muille Euroopan kuninkaallisille ja hallitsijoille. Monarkian lakkauttamisen jälkeen suurherttuaperhe on jatkanut ritarikunnan jakamista. 
Ritarikunnassa on neljä luokkaa, joista ensimmäisessä kaksi alaluokkaa (suurristi malmikruunulla, suurristi kultakruunulla, suurkomentaja, komentaja, ritari) sekä kulta- ja hopeamitalit. Ritarikunnan nauha on vaaleansininen punakeltaisilla reunoilla:
Lovund

Lovund on taajama samannimisellä saarella Lurøyn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala oli 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 525 vuonna 2024. Koko saaren pinta-ala on 4,9 neliökilometriä.
Lødingen (taajama)

Lødingen on taajama Lødingenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala oli 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 1 701 vuonna 2024.
Fauske (taajama)

Fauske on taajama Fausken kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala oli 4,6 neliökilometriä ja asukasluku 6 439 vuonna 2024.
Narvik (taajama)

Narvik (pohjoissaameksi "Áhkánjárga") on taajama Narvikin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala oli 6,9 neliökilometriä ja asukasluku 14 183 vuonna 2024.
Nesna (taajama)

Nesna on taajama Nesnan kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala oli 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 1 387 vuonna 2024.
Sortland (taajama)

Sortland (pohjoissaameksi "Suortá") on taajama Sortlandin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala oli 3,8 neliökilometriä ja asukasluku 5 664 vuonna 2024.
Liviu Librescu

Liviu Librescu (; 18. elokuuta 1930 Ploiești – 16. huhtikuuta 2007 Blacksburg, Virginia) oli romanialaissyntyinen insinööri, lentotekniikan tutkija ja professori.
Librescu oli Isidor ja Mina Finkelstein Librescun ainoa lapsi. Hän oli juutalainen ja selviytyi lapsena holokaustista. Hänet siirrettiin vuonna 1941 ghettoon Focșaniin. Librescu väitteli toisen maailmansodan jälkeen tekniikassa filosofian tohtoriksi. Romanian hallinto värväsi hänet osallistumaan merkittäviin sotilashankkeisiin. Librescu kuitenkin erotettiin tehtävistään Romanian tiedeakatemiassa 1970-luvun alkupuolella. Hän ei suostunut vannomaan uskollisuutta Nicolae Ceaușesculle, ja häneltä kiellettiin julkaisujen tekeminen Romaniassa. Suuren henkilökohtaisen riskin kustannuksella hän sai toimitettua tutkimusjulkaisun Alankomaihin ja kävi vuoropuhelua länsieurooppalaisten tutkijoiden kanssa. Librescu pääsi vuonna 1978 muuttamaan perheineen Romaniasta Israeliin jälkimmäisen maan pääministeri Menachem Beginin väliintulon myötä. Hän opetti Tel Avivin yliopistossa ja Technionissa – Israelin teknillisessä korkeakoulussa Haifassa.
Librescu muutti perheensä kanssa Blacksburgiin Virginiaan vuonna 1986. Siellä hän työskenteli Virginia Polytechnic Institute and State Universityssa. Hän osallistui Yhdysvalloissa asuessaan aktiivisesti akateemisiin konferensseihin. Librescu oli huhtikuusta 1966 lähtien naimisissa vaimonsa Marilenan (o.s. Semian) kanssa ja sai kaksi poikaa. Librescu murhattiin Virginia Techin verilöylyssä, jossa hän onnistui kehollaan estämään ampujaa saapumasta luokkahuoneeseen, kunnes hänen 22 oppilastaan oli päässyt pakenemaan paikalta ikkunan kautta. Murhaaja kuitenkin pääsi tämän jälkeen tunkeutumaan sisään ja ampui Librescun. Librescu haudattiin Ra’annanaan.
Johannes Canuti Lenaeus

Johannes Canuti Lenaeus (29. marraskuuta 1573 Lena, Uppsalan lääni – 23. huhtikuuta 1669 Uppsala) oli ruotsalainen teologi ja pappi, joka toimi Uppsalan arkkipiispana vuosina 1647–1669. Hän opiskeli Saksassa ja toimi Uppsalan yliopiston heprean ja kreikan kielten sekä myöhemmin teologian professorina.
Levi Rickson

Levi Rickson (tunnettu paremmin taiteilijanimellä Jeremias i Tröstlösa; 3. elokuuta 1868 Almby – 29. marraskuuta 1967 Örebro) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja muusikko. Hän työskenteli vuosina 1890–1916 "Nerikes Allehandassa". Rickson kirjoitti runoja sekä paikallisella murteellaan että yleiskielellä. Hän myös sanoitti joitakin suosittuja lauluja, kuten ”Tess lördan” ja ”Tattar-Emma”, jälkimmäisen hän myös sävelsi itse.
Sune Malmström

Sune Malmström (28. lokakuuta 1897 Malmö – 17. joulukuuta 1961 Tukholma) oli ruotsalainen tennispelaaja. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden kaksinpelissä viidesti ja osallistui Ruotsin ensimmäiseen Davis Cup -otteluun Sveitsiä vastaan vuonna 1925. Antwerpenin olympiaisissa vuonna 1920 Malmström saavutti kaksinpelissä ja sekanelinpelissä viidennen sijan sekä miesten nelinpelissä 17. sijan. Malmström pelasi myös golfia.
Jonas Hallberg

Jonas Sven Hallberg (7. joulukuuta 1944 Tukholma – 21. marraskuuta 2025 Tukholma) oli ruotsalainen toimittaja, juontaja, käsikirjoittaja ja koomikko. Alkuperäiseltä koulutukseltaan hän oli juristi, minkä jälkeen hän opiskeli ohjaamista Tukholman draamakorkeakoulussa. Hän aloitti uransa Sveriges Radiossa vuonna 1978 ja teki läpimurtonsa "Måndagsbörsen"-keskusteluohjelman juontajana. Muita tunnettuja ohjelmia, joissa hän oli mukana, olivat muun muassa "Vi i femman", "Dominans" ja "Spanarna".