tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Catherine Capdevielle

Catherine Capdevielle (s. 2. syyskuuta 1938 Agnos, Pyrénées-Atlantiques, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Capdeviellen juoksu-uran huippuhetki oli sijoittuminen 100 metrin juoksussa viidenneksi Rooman 1960 olympialaisissa. Hänen loppuaikansa oli 11,5 s. Samoissa kisoissa hän karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 24,9 s. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 12,4 s – alkuerissä hän sivusi Ranskan ennätystä 11,7 s – sekä 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä ajalla 46,3 s. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 11,9 s ja viestissä Ranskan joukkue hylättiin.
Capdevielle voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1955, 1956, 1958 ja 1960 sekä 200 metrillä vuonna 1960. Hän paransi vuosina 1955–1960 Ranskan ennätystä 100 metrillä neljä kertaa ja sivusi sitä seitsemän kertaa. Ensimmäinen ennätystulos oli kesäkuussa 1955 juostu 12,0 s, jolla hän sivusi Jeanine Toulousen kuusi vuotta vanhaa ennätystä, ja viimeinen ennätysparannus tapahtui elokuussa 1960, kun Capdevielle juoksi ajan 11,4 s, joka säilyi Ranskan ennätyksenä lähes yhdeksän vuotta. Lisäksi hän paransi 200 metrillä Ranskan ennätystä aikaan 24,0 s kesäkuussa 1960 sekä aikaan 23,7 s kaksi viikkoa myöhemmin. Jälkimmäinen säilyi Ranskan ennätyksenä yli kahdeksan vuotta. Capdevielle kuului neljästi myös 4 × 100 metrin viestijuoksun Ranskan ennätyksen juosseeseen joukkueeseen.
Keminpikkuängelmä

Keminpikkuängelmä eli keminängelmä ("Thalictrum minus" subsp. "elatum") on monivuotinen leinikkikasvi, jota tavataan pohjoisessa Euraasiassa. Suomessa se on rauhoitettu. Keminängelmä on pikkuängelmän ("T. minus") alalaji.
Ulkonäkö ja koko.
Keminängelmä kasvaa noin metrin korkuiseksi. Juurakko on lyhyt. Varsi on usein hieman nystykarvainen ja yläosasta haarova. Lehdet ovat korvakkeellisia. Lehtilapa on 10–25 senttimetriä pitkä, leveän kolmiomainen, pituutensa levyinen ja kolme kertaa parilehdykkäinen. Lehdykät ovat tavallisesti 15–25 millimetriä leveitä, 3–5-liuskaisia, muodoltaan usein melko pyöreitä tai puolitoista kertaa leveytensä pituisia. Liuskat ovat lyhytsuippuisia, isoissa lehdissä hieman ulospäisiä. Lehdyköitten ruodit ovat korvakkeettomia. Varren ja haarojen päissä oleva kukinto on kerrannaishuiskilo, joka on lyhyt, lehdekäs ja niukkakukkainen. Pystyhköt kukat ovat hyvin pitkäperäisiä. Varhain varisevia kehälehtiä on neljä tai viisi kappaletta. Väriltään ne vaihtelevat vihertävistä sinipunertaviin. Runsaslukuiset heteet ovat pystyjä ja keltaisia. Heteen palhot ovat 3–5,5 mm pitkiä, suipot ponnet 2–3,5 mm pitkiä. Suomessa keminängelmä kukkii heinä–elokuussa. Kukinnan jälkeen kehittyvät 2,5–5 mm pitkät pähkylät. Ne ovat perättömiä, 8-harjuisia, ja niiden ota ja luottipinta ovat 1–1,5 mm pitkät. Keminängelmä on myrkyllinen kasvilaji.
Keminängelmä muistuttaa suuresti toista alalajia, nimirotu niittypikkuängelmää ("T. minus" subsp. "minus"). Toisinaan keminängelmää on pidetty myös omana lajinaan ("T. kemense").
Levinneisyys.
Keminängelmän pääesiintymisalue alkaa Vienanmeren ja Äänisen rannoilta jatkuen Kamtšatkan niemimaalle, Kuriileille ja Pohjois-Kiinaan saakka. Esiintymäalue on kuitenkin hyvin aukkoinen. Läntisimmät esiintymät ovat Ruijassa, Inarin Lapissa ja Keski-Lapissa. Vastoin nimeään keminängelmää ei tavata Kemijoen varressa, vaan esiintymät Pohjoismaissa ovat pääosin Tenojoen vesistöalueella. Suomesta esiintymispaikkoja tunnetaan puolensataa. Kasvustojen koko vaihtelee 10–50 yksilöön. Keski-Suomessa keminängelmää kasvaa muutamassa paikassa puutarhakarkulaisena.
Elinympäristö.
Keminängelmä on tyypillinen jokien tulvarantojen kasvi, jota kasvaa rantalehdoissa ja -pusikoissa. Se on myös harvinainen puutarhakasvi, jota toisinaan tavataan viljelykarkulaisena.
Kaljazinin piiri

Kaljazinin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen kaakkoisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 671 neliökilometriä. Asukkaita on 21 800 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Kaljazinin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 4 maalaiskuntaa:
Piirin kautta kulkee Moskovan, Sonkovon ja Pietarin välinen rautatie. Tärkein joki on Volga. Seudulla on koneenrakennus-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan sekä pellavan tuotantoon.
Jeanine Toulouse

Jeanine L. Salagoïty (o.s. Toulouse, 16. toukokuuta 1923 Lesparre-Médoc, Gironde – 29. joulukuuta 2020) oli ranskalainen pikajuoksija. Hän voitti urallaan kymmenen naisten Ranskan mestaruutta ja kilpaili Lontoon kesäolympialaisissa 1948.
Elämä ja urheilu-ura.
Toulouse edusti Ranskaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Hän karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä sekä 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä.
Toulouse voitti Ranskan mestaruuden 60 metrin juoksussa vuosina 1939, 1946 ja 1949, 100 metrin juoksussa vuosina 1941, 1942, 1945 ja 1949 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1941, 1942 ja 1945. Elokuussa 1948 hän sivusi Léa Caurlan nimissä ollutta 100 metrin juoksun Ranskan ennätystä 12,1 s ja heinäkuussa 1949 hän paransi ennätyksen aikaan 12,0 s. Hän kuului kahdesti myös 4 × 100 metrin viestijuoksun Ranskan ennätyksen juosseeseen joukkueeseen: Lontoon olympialaisissa ennätysaika oli 48,1 s ja kahdeksan päivää myöhemmin Pariisissa 47,6 s. Seuratasolla Toulouse edusti Bordeaux EC:tä.
Toulouse kuoli 97-vuotiaana 29. joulukuuta 2020.
Merja Virolainen

Merja Virolainen (s. 7. toukokuuta 1962 Lapua) on suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän on käsitellyt tuotannossaan muun muassa naiseutta, seksuaalisuutta ja halua runokokoelmissaan ja lyhytproosateoksessaan. Virolainen on myös kirjoittanut näytelmän "Täyttymyskomedia" (1993). Hän sai Tanssiva karhu -runopalkinnon 2004 teoksestaan "Olen tyttö, ihanaa!". Teos oli myös Runeberg-palkintoehdokas.
Virolainen valmistui vuonna 1986 pukusuunnittelijaksi. Sen jälkeen hän työskenteli visuaalisena suunnittelijana muun muassa sirkuksessa ja nukketeatterissa, kunnes aloitti filosofian ja kirjallisuustieteen opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1988. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1998, pro gradu -työn aiheena oli inspiraation käsite. Virolainen on toiminut Kriittisen korkeakoulun opettajana.
Vuonna 2017 Virolaisella todettiin afasia, joka vaikuttaa puheen ymmärtämiseen ja tuottamiseen.
Torsten Lindroth

Torsten Gabriel Lindroth () oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä joukkueenjohtajana. 
Perhetausta.
Lindroth Hänen vanhempansa olivat liikemies Gabriel Olof Lindroth ja Bertha Wilhelmiina Lunden. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ester Maria Ståhlbergin kanssa.
Opinnot.
Lindroth kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1913 - 1915. Hän suoritti sotilashallinnollisen koulun ensimmäisen jakson vuosina 1929 - 1930 ja toisen jakson vuonna 1934.
Jääkärikausi.
Lindroth liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Lindroth astui Suomen armeijan palvelukseen luutnantiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui pahasti 28. maaliskuuta 1918.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Lindroth palasi haavoistaan parannuttuaan takaisin armeijaan ja hänet määrättiin 12. tammikuuta 1919 alkaen päälliköksi Porin jalkaväkirykmentti 2:n I pataljoonan 2. komppaniaan. Hänet siirrettiin 4. helmikuuta 1919 Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, josta muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä aluksi aliupseerikoulun johtajana ja 28. helmikuuta 1919 alkaen 2. komppanian päällikkönä. Porin rykmentistä hänet siirrettiin 25. lokakuuta 1922 alkaen 2. Erillisen konekiväärikomppanian päälliköksi. Konekiväärikomppaniasta hänet komennettiin 1. huhtikuuta 1926 ja siirrettiin 31. maaliskuuta 1928 alkaen Porin rykmentin talouspäälliköksi. Hänen virkansa talouspäällikkönä vakinaistettiin 29. kesäkuuta 1928.
(148209) 2000 CR105

(148209) 2000 CR105 on Aurinkokunnan yksi kaukaisimmista tunnetuista kohteista ja se kiertää Auringon kerran 3240 vuodessa radalla, jolla on hyvin suuri eksentrisyys. Kohde on hyvin suuri asteroidi, joka on kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella läpimitaltaan todennäköisesti – . Se kiertää Auringon ympäri (noin ).
(148209) 2000 CR105 eroaa muista hajanaisen kiekon objekteista siinä, että perihelipisteissään se ei ole Neptunuksen painovoimakentän vaikutuksessa. :n lisäksi tunnetaan myös täysin Kuiperin vyöhykkeen takana sijaitsevia kohteita kuten Sedna ja , jotka eivät myöskään ole Neptunuksen vaikutuksen alaisia.
Aerodium

Aerodium on pystysuuntainen eli vertikaalinen tuulitunneli, jota käytetään esimerkiksi laskuvarjohyppääjien koulutuksessa. 
Pienemmässä muodossa sitä käytetään huvilaitteena, esimerkiksi huvipuistoissa tai messuilla.
Vertikaalinen tuulitunneli kehitettiin Kanadassa vuonna 1979 lähinnä laskuvarjohyppääjien ja armeijan koulutustarkoitukseen, mutta sen huvikäyttöön tarkoitettu versio on tullut sittemmin tunnetuksi mm. Torinon vuoden 2006 talviolympialaisten päätösjuhlallisuuksissa, joissa sitä käytettiin osana loppunäytöstä.
Huvikäyttöön tarkoitetun laitteen moottori tuottaa ilmavirran, joka puhaltaa 180–220 km:n tuntivauhdilla ja siinä on tehoa 570–930 kilowattia. Voimalähteenä toimii joko diesel- tai sähkömoottori.
Laitteesta on olemassa erikokoisia versioita, joko kiinteään tai liikuteltavaan laitteistoon. Pienimmissä voi 1-2 henkilöä lentää kerrallaan, kun taas isommissa, jopa halkaisijaltaan 4 metrin levyisissä, voi olla yhdessä neljäkin henkilöä.
Lentokorkeus riippuu lentäjästä sekä moottorin tehokkuudesta, mutta pienimmilläkin voidaan saavuttaa jopa 10 metrin lentokorkeus. Isommilla, tehokkaammilla laitteilla voidaan nousta 20 metriin saakka.
The Grammers

The Grammers on suomalainen rock-yhtye, joka on perustettu Säkylässä vuonna 1999. Yhtye voitti Rockin Suomen-mestaruuskilpailun vuonna 2002.
"Helsingin Sanomien" kriitikon Ilkka Mattilan mukaan bändi on sitkeä ja omassa lajissaan tosi taitava ja tyylitajuinen – mutta sen edustama 70-lukulainen ja brittihenkinen hardrock ei ole muodissa vuonna 2024.
Yhtyeen ehkä tunnetuin kappale on "Another Lick Another Line".
Julkaisut.
Albumit.
The Grammersin "Mk III" oli Radio Rockin vuoden 2009 levy -äänestyksessä sijalla 13.
The Grammersin studioalbumi "Electra Magic" (2011) debytoi Suomen virallisella listalla viikolla 23/2011 sijalla 39.
The Grammersin studioalbumi "Journey" (2015) debytoi Suomen virallisella listalla viikolla 5/2015 sijalla 36.
Beetalaktamaasi

Beetalaktamaasi on eräiden bakteerien tuottama entsyymi, joka pilkkoo beetalaktaamirenkaan, joka puolestaan on joidenkin antibioottien rakenneosa (esim. penisilliini ja kefalosporiinit). Beetalaktaamiantibiootit eivät tehoa näihin bakteereihin. Beetalaktamaasit voivat olla plasmidivälitteisiä, indusoituvia, eli ilmetä käytettäessä tiettyä antibioottia, kromosomaalisia tai metallobeetalaktamaaseja. Näistä metallobeetalaktamaasit ovat tehokkaimpia ja kykenevät hajottamaan kaikki beetalaktaamirakenteen sisältävät antibiootit.
Beetalaktamaasin entsyyminumero on EC 3.5.2.6 ja CAS-numero 9073-60-3.
Beetalaktaamiantibiootit

Beetalaktaamiantibiootit tai lyhemmin beetalaktaamit ovat antibiootteja, joiden rakenteessa on beetalaktaamirengas. Beetalaktaameihin kuuluvat penisilliinijohdannaiset, kefalosporiinit, monobaktaamit, karbapeneemit ja beetalaktamaasin estäjät.
Beetalaktaamit estävät gram-positiivisten bakteerien soluseinään tarvittavan peptidoglykaanisäikeitten ristiinsitomista.
Jotkut bakteerit tuottavat beetalaktamaasi- tai penisillinaasi-entsyymiä, joka pilkkoo beetalaktaamirenkaan. Beetalaktaamiantibiootit eivät tehoa näihin bakteereihin.
EuroChallenge

EuroChallenge oli FIBA Europen ylläpitämä kansainvälinen koripallosarja. Vuodesta 2003 lähtien sarjaa pelattiin nimellä FIBA Europe League. Se kuitenkin poistettiin käytöstä vuonna 2005 ja tilalle tuli FIBA EuroCup. Vuonna 2008 nimeksi vaihdettiin nykyinen EuroChallenge.
EuroChallenge on kolmanneksi korkein taso eurooppalaisten seurajoukkueiden välisistä sarjoista. Sen edellä ovat Euroliiga, joka on korkein taso, sekä ULEB Eurocup, joka on siis toiseksi korkein. Cupin voittaja saa osallistua seuraavan kauden ULEB Eurocupiin. Kauden 2014-2015 jälkeen sarja lakkautettiin.
Rauno Puolimatka

Rauno Tapani Puolimatka (s. 7. joulukuuta 1957) on turkulainen sijoittaja ja hallitusammattilainen. Hän toimii ja on toiminut useiden yhtiöiden hallituksessa, kuten Saunalahti ja Holiday Club Resorts Oy. 
Rauno Puolimatka on vuorineuvos Armas Puolimatkan poika ja Raimo Puolimatkan veli. Hän oli mukana Rakennustoimisto A. Puolimatkan toiminnassa ja aloitti oman sijoitustoimintansa, kun rakennusliike myytiin 1985 Hankkijalle. 
Vuonna 1992 Puolimatka ja Kai Mäkelä perustivat ilmaisjakelulehtiä julkaisevan, menestyväksi pörssiyhtiöksi kehittyneen mediatalo Jantonin. Puolimatka oli myös yksi turkulaisen Caribia-hotellin perustajista. Ryhmä turkulaisia sijoittajia osti huonokuntoisen Hotelli Ikituurin Turun kaupungilta vuonna 1997, ja saneerasi sen 40 miljoonalla kylpylä- ja kongressihotelliksi, josta muodostui Turun suosituin matkailukohde. Hotelli myytiin vuonna 2003 Holiday Club Resortsille. 
Puolimatka on useiden vuosien ajan toiminut TYKS-säätiön tukijana. Säätiönsä kautta hän on tukenut muun muassa lääketieteellistä tutkimusta ja kulttuurihankkeita.
YLE MOT uutisoi vuonna 2016 Panama-papereihin liittyen Puolimatkan perustaneen Rapu Global -nimisen yhtiön Panamaan vuonna 2005. Panaman kaupparekisteristä selviää, että yhtiö lopetettiin joulukuussa 2015.
Halabdja

Halabdja (kurdiksi tai Helebce) on Irakin Kurdistanin itäosassa, Halabjan maakunnassa sijaitseva kaupunki. Se on noin 240 kilometriä koilliseen Bagdadista ja 13–16 kilometriä Iranin rajalta. 
Saddam Husseinin johtama Irakin armeija kaasupommitti kaupunkia vuonna 1988. Hyökkäyksessä kuoli 6000–7000 ihmistä. Edelleen sadat kaupungin asukkaat kärsivät pommitusten aiheuttamista vammoista. Tutkijoiden mukaan kemiallisissa pommeissa käytettiin sinappikaasua ja hermokaasuja, kuten sariinia, tabuunia ja VX:ää sekä ilmeisesti syanidia. Hyökänneitä joukkoja komensi Husseinin serkku Ali Hasan al-Majid, joka sai joukkomurhan vuoksi lempinimeksi "Kemikaali-Ali".
Rajatorppa

Rajatorppa on eteläisellä Länsi-Vantaan Myyrmäen suuralueen Vapaalan kaupunginosassa sijaitseva kerrostaloalue.
Rajatorpan ensimmäinen talo oli Nuijatie 10, jonne asukkaat muuttivat 21. joulukuuta 1969. Alueella sijaitsee muun muassa pieni ostoskeskus, baari, huoltoasema, Rajatorpan väestönsuoja, jossa järjestetään harrastustoimintaa (mm. salibandy, paini ja itsepuolustuslajit), Rajatorpan ala-aste sekä useita päiväkoteja. Vapaalan seurakuntatalon on suunnitellut Kai Wartiainen. 
Rajatorpan alue on saanut nimensä aiemman kylän rajalla sijainneesta Råtorp -nimisestä tilasta, jonka maille Rajatorppa rakennettiin. Vapaalan jo vuonna 1938 perustettu ja 1970-luvulle saakka Vapaalantiellä toiminut kauppa siirtyi sittemmin Rajatorpan ostoskeskukseen.
Rajatorpan asemakaavan vuodelta 1968 laativat arkkitehdit Pentti Ahola ja Riitta Thuneberg. Rakennukset suunnitteli arkkitehtitoimisto Hyvärinen ja Harlo. Rajatorpan 3–5 kerroksisten talojen sijoittelussa matalammat talot sijoitettiin alemmas rinteeseen ja korkeammat talot ylemmäs mäelle. Vuosien mittaan talojen julkisivuja on kunnostettu ja korjattu pääsääntöisesti vanhat ominaispiirteitä säilyttäen. Merkittävänä rakennusperintökohteena pidetään aiemmalta aikakaudelta olevaa, vuonna 1948 rakennettua Ilpolan koulun rakennusta, joka tunnetaan nykyisin osana Rajatorpan koulua.
Marco Cassetti

Marco Cassetti (s. 29. toukokuuta 1977 Brescia, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelaa Serie A:n Romassa.
Cassetti voi pelata sekä puolustuksessa että keskikentällä. Hän pelaa yleensä kentän oikealla laidalla.
Cassetti on edustanut vuonna 1996 alkaneella ammattilaisurallaan aiemmin Montichiaria, Lumezzanea, Veronaa ja Lecceä. Romaan hän siirtyi vuonna 2006. Cassetti on voittanut Roman riveissä Italian cupin vuosina 2007 ja 2008 sekä Italian supercupin vuonna 2008. Italian maajoukkueessa hän debytoi vuonna 2005.
Dodge Cityn rautatieasema

Dodge Cityn rautatieasema on rautatieliikennepaikka BNSF Railwayn omistamalla Ellinorin ja Las Animasin välisellä rataosalla Kansasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Liikennepaikka sijaitsee Dodge Cityn kaupungissa Fordin piirikunnassa. Liikennepaikalla on sekä henkilö- että tavaraliikennettä.
Kansallisen matkustajajunayhtiö Amtrakin operoimat "Southwest Chief" -intercityjunavuorot pysähtyvät Dodge Cityssä. Junavuoroja on harvakseltaan, vain yksi juna päivässä kumpaankin suuntaan. Vuonna 2008 Dodge Cityn asemaa käytti 4 612 matkustajaa.
Asemarakennus.
Asemarakennuksen rakennutti BNSF Railwayn edeltäjä Atchison, Topeka and Santa Fe Railway vuonna 1897, ja se lisättiin kansalliseen historiallisten paikkojen rekisteriin vuonna 2002. Asemarakennuksessa on toiminut aiemmin myös ravintola sekä El Vaquero Hotel. Rautatieyhtiö Santa Re sekä sen seuraaja BNSF Railway käyttivät asemarakennusta myöhemmin myös toimistotilana, kunnes BNSF lahjoitti asemarakennuksen Dodge Cityn kaupungille 1996. Asemarakennusta on myöhemmin remontoitu, ja sen osan aikaa suljettuina olevia tiloja on otettu uudelleen käyttöön.
Alfred Webster Anthony

Alfred Webster Anthony (1865 – 14. toukokuuta 1939 San Diego Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Anthony työskenteli American Museum of Natural Historyssa ja osallistui tutkimukseen Guatemalan linnuista ja nisäkkäistä.
Anthony julkaisi teokset "Eggs of the black, socorro and least petrels" ("Nidologist") vuonna 1896 ja "Expedition to Guadalupe Island, Mexico, in 1922" vuonna 1925.
Anthony nimesi linnuista muun muassa kalifornianpensasnärhen ("Aphelocoma californica") alalajin "obscura" 1889. Anthony oli American Ornithologists' Unionin jäsen. Hänen puolisonsa oli Anabel Klink Anthony. Heidän poikansa Harold Elmer Anthony oli myös eläintieteilijä.
Sateenvarjokatu

Sateenvarjokatu on Itkevä tyttö -yhtyeen toinen EP-levy. Se ilmestyi vuonna 2004.
EP:llä on viisi kappaletta, joista nimikkoraita on instrumentaali. Levyn on äänittänyt ja miksannut Ville Eriksson ja masteroinut Tuomas Mettänen. Albumilla vierailevat yhtyeen lisäksi Esko Grundström (viulu ja kontrabasso), Anna-Maria Ollila (käyrätorvi) ja Veera Palmroos (trumpetti).
Sininauhaliitto

Sininauhaliitto ry on 1936 perustettu runsaan sadan jäsenyhteisön yhteistyöverkosto, joka auttaa vaikeaan tilanteeseen joutuneita ihmisiä. Sininauhaliitto ja sen jäsenyhteisöt muodostavat kristillisen diakoniatyön verkoston.
Sininauhaliitto on Sosten jäsenjärjestö.
Toiminta.
Sininauhaliiton ja sen noin sata jäsenyhteisön erityisosaamista ovat päihde- ja pelihaitat, riippuvuudet, mielenterveysongelmat, pitkäaikaisasunnottomuus sekä sosiaalinen työllistäminen. Ne toimivat päihdehaitoista kärsivien, peliongelmaisten, asunnottomien, mielenterveysongelmaisten ja laajasti ymmärrettynä huono-osaisten ihmisten parissa. Jäsenyhteisöt sijaitsevat ympäri Suomea, ja ne työllistävät, järjestävät päiväkeskustoimintaa, ruoka-apua, asumispalveluja, palveluohjausta ja vertaistoimintaa. Moni tarjoaa myös hengellistä toimintaa. 
Sininauhaliitto on myös kehittäjäorganisaatio. Se kehittää apua ja vertaistukea päihteidenkäyttäjien läheisille ja vahvistaa marginaaliin jäävien ihmisryhmien, kuten päihteitä käyttävien ikääntyneiden ja vammaisten oikeutta saada tasavertaisesti tukea ja palveluita. Sininauhaliitto kehittää ja tarjoaa myös digitukea sitä vaille jääville ihmisille ja on auttanut toistuvasti lyhyitä vankeustuomioita suorittavia pääsemään pois rikoskierteestä. 
Sininauhaliitto on ollut valtakunnallinen edelläkävijä peliongelmien aiheuttamien haittojen korjaamisessa, ehkäisemisessä ja yleiseen tietoisuuteen tuomisessa. Sininauhaliiton pelihaittapalvelut muodostuvat Peluurin sähköisistä palveluista ja tieto- ja tukipiste Tiltin kasvokkaisen kohtaamisen palveluista. Palvelut tuotetaan yhdessä A-klinikkasäätiön kanssa. 
Sininauhaliiton keskustoimisto sijaitsee Helsingin Pasilassa. Toiminnanjohtaja on Pekka Lund. 
Historia.
Sininauhaliiton syntyyn vaikutti Sininauha-aate, jonka juuret ovat 1800-luvun lopun Yhdysvalloissa. Sininen nauha merkitsi kantajilleen sitoutumista raittiuteen, joka perustui kristilliseen vakaumukseen. Ajatus sinisestä nauhasta kristillisen raittiuslupauksen merkkinä levisi Suomeen ja Sininauhaliitto perustettiin muutama vuosi kieltolain kumoamisen jälkeen, 1936. Yhdistyksen tarkoituksena oli alun perin "kristillisellä pohjalla toimia ehdottoman raittiuden edistämiseksi erityisesti omistaen huomiota juoppoudesta kärsivien auttamiseen.” 
Sininauhaliiton varhaisen työn ydintä olivat kristillinen raittiusjulistus, ehkäisevä raittiustyö sekä raittiuskoti. Raittiuskoti, päihdeongelmaisten asuntola, luovutettiin vuonna 1957 Sininauhaliiton perustamalle Raittiuskotisäätiölle, nykyiselle Sininauhasäätiölle. 1970-luvun lopulla alkoi kehitys, jonka myötä Sininauhaliitosta muodostui kristillistä päihdetyötä tekevien järjestöjen keskusliitto vuonna 1983. Jäsenyhteisöt ovat siirtyneet 1980-luvun hoitokotikeskeisyydestä asumisen palveluihin, päiväkeskuksiin ja työllistämistoimiin. Emojärjestönä Sininauhaliitto on kasvanut 1980-luvun muutaman hengen toimistosta noin kolmenkymmenen hengen organisaatioksi, joka toimii jäsentensä edunvalvojana ja tukijana, yhteiskunnallisena vaikuttajana ja viestijänä, kehittäjänä, kouluttajana, arvioijana ja tutkijana.
MoiPal

MoiPal oli Suomalaisen Ironstar Helsinki oy:n luoma virtuaaliyhteisö. Vuonna 2007 avatussa Moipalissa oli runsaat 590 000 käyttäjää 160 maasta. MoiPalissa luotiin aluksi virtuaalihahmo, ja valittiin koti, missä hahmo asui. Hahmon voi lähettää kaupungille tekemään erilaisia tehtäviä. MoiPalin ikäraja oli 10 vuotta. Alle 14-vuotiaita palvelun asiakkaita neuvottiin näyttämään vanhemmille suunnattu opas ennen kuin he pystyivät rekisteröityä palveluun.
Moipal tavoitteli vuonna 2008 miljoonaa käyttäjää, joille se myisi virtuaalisia vaatteita, huonekaluja ja pelilaajennuksia. Palvelun käyttäjät olivat keskimäärin 15-vuotiaita. Palvelu toimi alkuaikoinaan Java MIDP 2.0 -kännyköissä. MoiPal tunnettiin betavaiheessa Pocket Pal -nimellä.
Moipal sulkeutui 25.9.2011.
PalRaha.
Hahmo pystyi tienaamaan PalRahaa huuhtomalla kultaa vuoripuroista, sekä suorittamaan erilaisia tehtäviä, joko kaupungilla tai toteuttamalla MoiPal - tehtävälistaa. Tienaamillaan rahoilla hahmo pystyi ostamaan hahmolleen vaatteita, huonekaluja, harrastuksia, lemmikkejä sekä monenlaisia tavaroita. PalRahaa voi tienata myös myymällä ylimääräisiä tavaroitaan kirpputorilla. PalRahaa voi ostaa myös tekstiviestillä ja luottokortilla, mutta se maksaa.
MoiVIP.
MoiPalissa voi maksua vastaan (noin 2€ / kk) ryhtyä MoiVIP jäseneksi. MoiVIP jäsenenä saat seuraavat edut:
Harrastukset.
Harrastukset joita MoiPalissa voi harrastaa:
MoiPal sulkeutuu.
MoiPalia pyörittävä Ironstar Helsinki Oy on lopettamassa toimintaansa ja samalla MoiPal sulkeutuu 25.9.2011, lopullisesti. Syyksi on kerrottu, ettei ole löytynyt kiinnostuneita kumppaneita jotka jatkaisivat MoiPalin ylläpitoa.
Keskiviikkona hän on minun

Keskiviikkona hän on minun on Itkevä tyttö -yhtyeen joulukuussa 2005 julkaistu single. Kaikki singlen kappaleet päätyivät yhtyeen vuonna 2006 julkaisemalle pitkäsoitolle Yö kylpyammeessa, joskin "Menolippu Mallardilla II" on eri versio samasta kappaleesta kuin albumin "Menolippu Mallardilla I". Albumiversio on singleversiosta poiketen myös instrumentaalikappale.
Kappaleet ovat äänittäneet ja miksanneet Timo Kuismanen sekä Lauri-Matti Parppei, ja masteroinut Ville Eriksson.
Melissa Rosenberg

Melissa Anne Rosenberg (s. 1962 Marinin piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja, joka on muun muassa käsikirjoittanut "Twilight"-elokuvasarjan ja toiminut Netflix-sarjan "Jessica Jones" luojana ja showrunnerina.
Tausta.
Rosenberg varttui San Franciscon lähistöllä Marinin piirikunnassa. Hänen isänsä on psykoterapeutti Jack Lee Rosenberg, äiti Patricia kuoli hänen ollessaan teini-ikäinen. 17-vuotiaana Rosenberg lähti itärannikolle, missä hän työskenteli teatteri- ja tanssiryhmässä ja opiskeli vermontilaisessa Bennington Collegessa. Hän päätyi kuitenkin luopumaan urahaaveista koreografina ja muutti vuonna 1986 Los Angelesiin tähtäimenään käsikirjoittajan ura. Samalla Rosenberg opiskeli tuottajaksi Etelä-Kalifornian yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1990.
Ura.
Kohta Rosenbergin valmistuttua Paramount palkkasi hänet käsikirjoittamaan tanssielokuvan, jota ei kuitenkaan lopulta tuotettu. Siitä saamansa kokemuksen avulla hän sai ensimmäiset televisiotyönsä. 1990-luvulla ja 2000-luvun alkuvuosina hän teki käsikirjoituksia useisiin televisiosarjoihin, kuten "Viiden juttu", "Tohtori tuli kaupunkiin", "Ally McBeal" ja "O.C." Hänen ensimmäinen toteutunut elokuvakäsikirjoituksensa oli vuoden 2006 tanssielokuva "Step Up".
Vuonna 2007 Rosenberg valittiin käsikirjoittamaan Stephenie Meyerin romaaniin perustuva vampyyrielokuva "Twilight – Houkutus". Alkamassa olleen käsikirjoittajien lakon vuoksi hän joutui laatimaan käsikirjoituksen lyhyellä aikataululla. Writers Guild of America, Westin hallitukseen kaikkiaan viisi vuotta kuulunut Rosenberg oli aktiivinen lakkoliikkeessä.
Rosenberg käsikirjoitti myös Meyerin kirjasarjan myöhempiin osiin perustuvat "Twilight – Houkutuksen" jatko-osat "Twilight – Uusikuu" (2009), "Twilight – Epäilys" (2010), "Twilight – Aamunkoi, osa 1" (2011) ja "Twilight – Aamunkoi, osa 2" (2012). Samaan aikaan ensimmäisten "Twilight"-elokuvien kanssa Rosenberg toimi käsikirjoittajana ja tuottajana televisiosarjassa "Dexter". Kahteen osaan jaetun viimeisen "Twilight"-elokuvan käsikirjoitusvaiheessa hän kuitenkin luopui aikataulusyistä tehtävistään "Dexterissä".
Vuonna 2010 Rosenberg alkoi kehittää ABC:lle Marvelin supersankarisarjakuvaan "Alias" perustuvaa televisiosarjaa työnimellä "A.K.A. Jessica Jones". ABC ei ottanut sarjaa tuotantoon, mutta Rosenberg pääsi sovittamaan studiolle alankomaalaisen "Penoza"-sarjan amerikkalaisversion "Red Widow". Syksyllä 2013 Marvel teki Netflixin kanssa sopimuksen useasta toisiinsa nivoutuvasta televisiosarjasta, joiden joukossa oli myös "A.K.A. Jessica Jones". Rosenberg valittiin sen kehittäjäksi marraskuussa 2013. Sarjan nimeksi vahvistettiin myöhemmin "Jessica Jones". Ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin marraskuussa 2015, ja se sai kriitikoilta suopean vastaanoton. Rosenberg jatkaa showrunnerina sarjan toisella tuotantokaudella, joka tilattiin tammikuussa 2016 ja jonka kuvaukset alkoivat huhtikuussa 2017.
Yksityiselämä.
Rosenberg on naimisissa ohjaaja Lev L. Spiron kanssa. He tapasivat "O.C."-televisiosarjan kuvauksissa.
ASRock

ASRock Inc. (;Pinyin: "Huáqíng Kējì Gǔfèn Yǒuxiàn Gōngsī") on taiwanilainen emolevyjen, teollisuustietokoneiden ja kotiteatteritietokoneiden (HTPC) valmistaja, joka on perustettu vuonna 2002 ASUSTeK Computer Inc:n tytäryhtiöksi. Yrityksen omistaa nykyään taiwanilainen Pegatron.
Edullisen hinnan saavuttamiseksi ASRockin tuotteissa käytettiin yksinkertaisia ja halpoja ratkaisuja, sekä vanhemman mallisia piirisarjoja. ASRockin emolevyissä on ollut myös harvinaisia teknisiä ratkaisuja erikoisiin käyttäjätarpeisiin, kuten AGP- ja PCI-E näytönohjaimien käyttö samalla emolevyllä, sekä mahdollisuus suoritinkannan päivittämiseen lisäkorteilla ja langattoman Wi-Fi-varustelun liittäminen osaksi emolevyjä. Vuonna 2008 ASRock julkaisi omien määritystensä mukaan ensimmäisen high-end-emolevynsä (4Core1600P35-WiFi+ Intel P35-piirisarjalla). Samalla ASRock alkoi käyttää emolevyissään laajasti paremmista emolevyistä tuttuja polymeeri-kondensaattoreita. Emolevyjen ylikellotus-ominaisuuksia, sekä liittimiä ja yleistä varustelua on myös viime aikoina paranneltu. Näiden parannusten myötä ASRockin emolevyt eivät ole enää pelkästään halvimmassa hintaluokassa, vaan myös lähes 300 euron hintaisia huippumalleja on tullut markkinoille. Ominaisuuksinsa nähden ASRock on silti yhä edelleen edullinen merkki verrattuna esimerkiksi tunnetumpien ASUS:in tai MSI:n vastaaviin malleihin. 
ASRockin mallistossa on maaliskuussa 2009 emolevyjä AMD:n suoritinkannoille: Socket 462, Socket 754, Socket 939, Socket AM2, Socket AM2+ ja Socket AM3. Intelin suoritinkannoista tuettuja ovat: Socket 478, Socket 775, Socket 1366 ja Socket 1155. Emolevyissä käytetään AMD:n, Intelin, Nvidian, SiS:n ja VIA:n -valmistamia piirisarjoja.
Skyliners Frankfurt

Skyliners Frankfurt on saksalainen koripalloseura. Sponsorointisyistä seura tunnetaan nimellä Fraport Skyliners.
Historia.
Skyliners otti Rhöndorfer TV 1912:n paikan Bundesliigasta vuonna 1999, koska Rhöndorfia pidettiin liian pienenä kaupunkina ja mahdottomana paikkana rakentaa kansainvälisen tason seuraa. Näin Skyliners pääsi aloittamaan toimintansa heti korkeimmalta tasolta nimellä. Kun Opel alkoi tukemaan seuraa vuonna 2000, vaihdettiin nimeksi Opel Skyliners. Seura pelasi Euroliigaa kausina 2000–2002. Seuraa valmensi vuosina 2001–2004 suomalais-kanadalainen Gordon Herbert. Vuonna 2004 joukkue myös voitti ainoan Saksan mestaruutensa kun se kaatoi finaalissa GHP Bambergin. Saksan mestaruus oikeutti myös Euroliiga-paikkaan ainoana saksalaisseurana.
Vuonna 2005 nimeksi vaihdettiin Deutsche Bank Skyliners. Vuonna 2009 seura teki Deutsche Bankin kanssa sponsorointisopimuksen vuoteen 2011 saakka. Tämän jälkeen seuran pääsponsoriksi ryhtyi Fraport.
Sinijuovavälskäri

Sinijuovavälskäri ("Ctenochaetus striatus") on koralliriuttojen värikäs kala, jota pidetään joskus meriakvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Sinijuovavälskäri kasvaa noin 25 cm:n pituiseksi. Sen vartalossa on oliivinvihreällä pohjalla vaakasuuntaisia, aaltoilevia kapeita sinisiä juovia. Päässä on oransseja täpliä. Sillä on tötterömäinen suu, jossa on useissa riveissä harjasmaisia hampaita. Nuorena kalan väri on kullanruskea, ja tummenee vanhemmiten. Juovien ja pilkkujen suhde vaihtelee kalan alkuperän mukaan.
Alkuperä.
Sinijuovavälskäri on kotoisin indopasifiselta merialueelta. Se elää yli 30 metrin syvyydessä sekä koralli- että kivipohjaisilla alueilla. Punaisellamerellä elää kanta, jotka poikkeavat muista keltaisten vatsapuolen eviensä osalta.
Käyttäytyminen.
Sinijuovavälskärit voivat elää joko yksin tai suurissakin parvissa, usein yhdessä muiden lajien kanssa. Akvaariossa se saattaa olla aggressiivinen muita välskäreitä kohtaan.
Vesiolot ja ravinto.
Sinijuovavälskäri syö kasvispitoista sekaruokaa. Se käyttää erityistä suutaan pehmeän levämassan nyhtämiseen ja imuroimiseen pohjalta ja kivenkoloista.
Ruostevälskäri

Ruostevälskäri ("Ctenochaetus binotatus") on koralliriuttojen värikäs kala, jota pidetään joskus meriakvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Ruostevälskäri kasvaa 22 cm pitkäksi. Sen pohjaväri on oranssi, ja kalaa koristavat ohuet siniset juovat. Päässä on sinisiä pilkkuja, ja pyrstön tyvessä kaksi mustaa täplää. Silmät ovat kirkkaansiniset. Nuoren yksilön pyrstö on keltainen. 
Alkuperä.
Ruostevälskäri on kotoisin indopasifiselta merialueelta.
Vesiolot ja ravinto.
Ruostevälskäri syö kasvispitoista sekaruokaa.
Dodge City

Dodge City on kaupunki Fordin piirikunnassa Kansasissa Yhdysvalloissa. Se on nimetty yhdysvaltalaisen everstin Richard Irving Dodgen mukaan. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 25 176.
Kaupungissa on runsaasti lihanjalostusteollisuutta.
Dodge City on perustettu vuonna 1872. Se oli vilkas kaupunki 1870- ja 1880-luvuilla, jolloin sen kautta kuljetettiin karjaa muualle Yhdysvaltoihin. Pitkäaikaisen yhdysvaltalaisen lännensarjan "Gunsmoken" tapahtumat sijoittuivat Dodge Cityyn.
Glen A. Larson

Glen Albert Larson (3. tammikuuta 1937 Los Angeles, Kalifornia – 14. marraskuuta 2014 Santa Monica) oli yhdysvaltalainen televisiotuottaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia luomuksiaan olivat televisiosarjat "Ritari Ässä" ja "Taisteluplaneetta Galactica". Vuonna 1985 Larson sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Larson menehtyi ruokatorven syöpään 77-vuotiaana.
Trabekulektomia

Trabekulektomia on kirurginen silmäleikkaus, jota käytetään yleensä ensisijaisena hoitokeinona glaukooman parantamiseen, mikäli muut hoitotoimenpiteet (esim. silmätipat tai lasersädehoito) eivät auta. 
Menetelmä.
Potilaan silmien kovakalvoihin asetetaan keinoläppä, ja sen alle tehdään aukko liian kammionesteen poistamiseksi, mikä tällöin vähentää silmien painetta. Usein noin puolen vuoden päästä silmien paine alkaa huomattavasti laskea, vaikkakaan Jotkut potilaat joutuvat käyttämään yhtä tai useampaa silmätippaa kauan vielä operaation jälkeenkin. Potilaan näkö ei yleensä tule tarkoitettuun kuntoon heti leikkauksen jälkeen; tämä tapahtuu usein parin päivän sisällä.
Jälkiseuraukset.
Varsinaisia komplikaatioita ei ole raportoitu, mutta joillakin potilailla voi ilmetä kroonista päänsärkyä sekä silmien särkyä ja erityisen arkaa valonherkkyyttä ja luomikouristuksia, kuitenkin yleensä vain muutaman päivän ajan toimenpiteen jälkeen. Ennen ja jälkeen leikkauksen on vältettävä ponnisteluja, liikuntaa ja raskasta työtä muutamien viikkojen ajan, riippuen tapauksesta.
Langenau

Langenau on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltion Tübingenin hallintopiirissä ja Alb-Donau-Kreisin piirikunnassa. 30. kesäkuuta 2022 Langenaussa oli 15 556 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 75,0 km² ja väestötiheys 207 as./km². Langenaun pormestari on Daniel Salemi.
Langenaun naapurikunnat ja -kaupungit ovat Beimerstetten ja Bernstadt lännessä, Nerenstetten ja Öllingen pohjoisessa, Rammingen idässä sekä Leipheim ja Elchingen etelässä. Kaksi viimeisinä mainittua kuuluvat Baijerin osavaltioon.
Langenaun ystävyyskaupungit ovat Bridgend Britannian Walesissa, Albeck Itävallassa, Somberek Unkarissa ja Langenau Saksin osavaltiossa.
Historia.
Vuonna 1939 Langenaussa oli noin 4 500 asukasta ja vuonna 1949 jo yli 6 000. Albeck liittyi 6. helmikuuta 1972, Hörvelsingen 13. helmikuuta ja Göttingen 19. maaliskuuta Langenauhun. 14. huhtikuuta 1972 Langenau solmi ystävyyskaupunkisuhteet walesilaisen Bridgendin kanssa. Vuonna 1973 Langenau liittyi osaksi vastaperustettua Alb-Donau-Kreisin piirikuntaa. 15. syyskuuta 1990 kaupunki solmi ystävyyskuntasuhteet unkarilaisen Somberekin kanssa. Samoihin aikoihin kaupungissa oli noin 12 000 asukasta. 6. marraskuuta 1991 ystävyyskaupungiksi tuli Saksin osavaltiossa sijaitseva Langenau. Saman vuoden aikana Langenaussa saneerattiin paikallisen Martinskirche-kirkon torneja. 7. toukokuuta 1994 ystävyyskaupungiksi tuli itävaltalainen Kärnten. Vuonna 1999 Langenaun kaupungintalo saneerattiin. Vuonna 2003 Langenaussa oli noin 14 000 asukasta. Nykyisin Langenau on asukasluvultaan Alb-Donau-Kreisin kolmanneksi suurin kaupunki.
Rikos auringon alla

Rikos auringon alla ("Evil Under the Sun") on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Guy Hamiltonin ohjaama salapoliisielokuva, joka perustuu Agatha Christien romaaniin "Varjossa auringon alla". Kirjan tapahtumat sijoittuvat vieläkin olemassa olevaan art deco -tyyliseen hotelliin, joka sijaitsee saarella Kentin eteläpuolella. Elokuva on kuitenkin kuvattu Mallorcalla. Sieltä ei löytynyt halutunlaista hotellia, joten sopivalle saarelle rakennettiin kulissijulkisivu ja hotellin sisällä tapahtuvat kohtaukset kuvattiin saaren keskellä sijaitsevassa kartanossa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehtii elokuvaa pintapuolisesti tyylikkääksi ”ompeluseuraelokuvaksi”, joka hänestä kuitenkin sekoittaa Christien dekkarin mutkikkaan juonen täysin epäuskottavaksi. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Pioneer-ohjelma

Pioneer-ohjelma on sarja Yhdysvaltain avaruusluotaimia. Avaruusohjelman merkittävimmät luotaimet olivat ulkoplaneettoja tutkineet ja aurinkokuntamme jättäneet Pioneer 10 ja Pioneer 11. Kummankin mukana oli miestä ja naista esittävä, luotaimien alkuperästä ja luojista kertova kullattu laatta. 
Stephen A. Saligaa pidetään avaruusohjelman ensimmäisen luotaimen Pioneer-nimen keksijänä. Hän työskenteli Yhdysvaltain ilmavoimien Wright-Pattersonin tukikohdassa ilmavoimien näyttelyiden pääsuunnittelijana. Avaruusluotainta esitelleessä kokouksessa luotain esiteltiin "Kuuta kiertäväksi laitteeksi, joka on varustettu infrapunalaitteistolla." Saliga piti nimeä liian pitkänä ja näyttelyn teemaa kuvaamattomana. Hän ehdotti "Pioneer"-nimeä luotaimelle, sillä Yhdysvaltain maavoimat oli jo laukaisut Explorer-satelliitin kieroradalla ja heidän PR-toimistonsa esitteli maavoimat "'Avaruuden pioneereina'", ja omaksumalla Pioneer-nimen Yhdysvaltain ilmavoimat "osoittaisi ketkä olivat todellisia 'Avaruuden pioneereja.'"
Varhaiset Pioneer-lennot.
Ensimmäiset lennot olivat yksinkertaisesti yrityksiä saavuttaa Maan pakonopeus ja tutkia Kuuta. Niiden joukkoon kuului vanhasta NACAsta (National Advisory Committee for Aeronautics) muodostetun NASAn ensimmäinen avaruuslento, Pioneer 1. Yhdysvaltain ilma- ja -maavoimat laukaisivat myös Pioneer-ohjelman varhaiskauden avaruusluotaimia.
"Suurin osa lennoista esitetty tunnetuimmalla nimellä, vaihtoehtohtoiset nimet suluissa."
Myöhemmät Pioneer-lennot (1965–1978).
Viisi vuotta varhaisten Able-avaruusluotainlentojen päättymisen jälkeen NASA Ames Research Center käytti Pioneer-nimeä uudessa avaruusluotainlentojen sarjassa. Lennot oli alun perin tarkoitettu aurinkokunnan sisäosien tutkimiseen, myöhemmin siirryttiin Jupiterin ja Saturnuksen ohilentoihin. Vaikka lennot onnistuivat niiden tuottama kuvamateriaali oli laadultaan huomattavasti huonompaa kuin viisi vuotta myöhemmin laukaistujen Voyager-luotaimien. Vuonna 1978 ohjelman lopussa palattiin aurinkokunnan sisäosiin Pioneer Venus Orbiterin ja Pioneer Venus Multiprobe -luotaimien myötä, tällä kertaa kiertolaisluotaimina eikä ohilentoina.
Uudet lennot nimettiin Pioneer 6:sta lähtien ("vaihtoehtoiset nimet suluissa").
Pioneer 6, 7, 8 ja 9 - planeettojenvälisen avaruuden "avaruussääverkko".
Pioneer 6 ja Pioneer 9 ovat Aurinkoa kiertävällä radalla 0,8 AU:n etäisyydellä Auringosta. Niiden kiertoajat ovat hieman Maan vastaavia lyhyempiä. 
Pioneer 7 ja Pioneer 8 ovat Aurinkoa kiertävällä radalla 1,1 AU:n etäisyydellä Auringosta. Niiden kiertoajat ovat siten hieman Maan vastaavia pidempiä. 
Koska osa luotaimista on ajoittain toisella puolella Aurinkoa Maahan nähden, niin ne voivat havainnoida osia Auringosta useita päiviä aikaisemmin ennen kuin Auringon pyörimisliike paljastaa kohteen Maata kiertäville avaruuslaboratorioille. Mikäli Auringossa syntyy voimakas magneettinen myrsky niin ne voivat varoittaa Maata etukäteen.
Naantalin viljasiilot

Naantalin viljasiilot ovat suomalaisen valtionyhtiön, Suomen Viljavan omistamat viljasiilot Naantalissa, Naantalin satamassa. Ne ovat Suomen suurimmat viljasiilot 230 000 tonnin kapasiteetillaan. Viljasiilojen korkeus on 85 metriä. Naantalissa varastoidaan viljaa ja viljantyyppisiä tuotteita siiloissa. Naantalin toimipisteessä työskentelee 15 henkilöä.
Siilot rakennettiin kolmessa eri vaiheessa vuosina 1959, 1970 ja 1982. Siiloja on yhteensä 180 kappaletta, joista pienimpien kapasiteetti on noin 200 tonnia ja suurimpien 3 500 tonnia. Purkaus ja lastaus laivoista tapahtuu kahdella erillisellä linjalla, joista kummankin kapasiteetti on noin 250 tonnia tunnissa. Rekka-autoja varten on neljä eri linjaa, joista kahden suurimman kapasiteetti on 250 tonnia tunnissa linjaa kohden ja kummankin pienemmän kapasiteetti on 120 tonnia tunnissa linjaa kohden.
Naantalin toimipisteessä tehdään leipä- ja rehuvilja-analyyseja sekä nurmikasvien siemenanalyyseja. Naantalissa sijaitsee myös nurmikasvien ja pellavan siementenkunnostuslaitos.
Naantalin viljasiilojen sijainti on hyvä, sillä lähellä on rehu- ja elintarviketeollisuutta ja satama sekä hyvät tie- ja rautatieyhteydet.
Maaliikenne

Maaliikenne käsittää ne liikenteen lajit, jotka kulkevat maata pitkin. Vanhinta maaliikennettä nykyisen jaottelun mukaan on tieliikenne, joka kehittyi maaliikenteen saadessa tieverkostoja. Toinen liikenteen muoto, rautatieliikenne, kehittyi 1800-luvulla teollistumisen ja rautateiden yleisen kehityksen myötä. Maaliikennekeskukseksi kutsutaan tavallisesti tie- ja rautatieliikenteen solmukohtaa.
Candy Cane

Candy Cane on tamperelainen kokeellista black ja death metalia, hardcorea ja jazzia yhdistelevä yhtye.
Historia.
Candy Cane on vuonna 1995 perustettu tamperelainen yhtye. Vuosina 1995-2005 yhtye tunnettiin indie-rockia soittavana nelikkona. 
Rumpalin vaihduttua vuonna 2006 Candy Cane hylkäsi aikaisemmat tuotokset ja muutti musiikillista suuntaustaan. Tuloksena kokeellinen, black- ja death metal, hardcorea sekä jazz.
Vuonna 2007 Jukeboss Records julkaisi Candy Canen pitkäsoiton nimeltään Fay-ra-Doowra (espanjan kielellä hevosenkenkä). Sitä seurasi Northern Varieitiesin split-julkaisu Candy Cane / Navigations. 2008 julkaistiin neljän orkesterin split - Verilöyly / Candy Cane / Navigations / Cahier, joka ilmestyi Marko Neumannin pyörittämän Rabbit Ilsn Recordsin kautta. Samana vuonna brasilialainen Cauterized Productions julkaisi Comercio De Caballos nimisen EP:n, joka sisälsi ylijäämiä Fay-ra-Doowra sessiosta. Vuonna 2009 ilmestyi Candy Canen "toinen" pitkäsoitto, Jaula, helsinkiläisen Verdura Recordsin julkaisemana. Vuonna 2010 Cauterized Productions julkaisi Desagüe / Comercio De Caballos levyn, joka sisältää harvinaisempaa Candy Cane -materiaalia. Samana vuonna, 2010, Verdura Records &amp; Firebox Records julkaisivat Candy Cane / Oranssi Pazuzu split pitkäsoiton.
Ksyleenisyanoli

Ksyleenisyanoli ( C25H27N2O6S2Na) on väriaine, jota käytetään muun muassa geelielektroforeesissa merkkiaineena. DNA:n sekvensoinnissa käytetään väriaineena usein ksyleenisyanolin lisäksi myös bromifenolisinistä. 
Liikkumisnopeus.
Ksyleenisyanolin liikkumisnopeus geelissä vaihtelee geelin pitoisuuden ja geelilaatujen perustella. Yleensä ksyleenisyanoli liikkuu 85–4 000 DNA-jakson verran. 
Muita käyttöjä.
Metyylioranssin ksyleenisyanoliliuos on pH-indikaattori. Se vaihtaa väriään violetista vihreäksi pH:n ollessa välillä 3,2–4,2.
Magian väri

Magian väri () on vuonna 1983 julkaistu Terry Pratchettin ensimmäinen Kiekkomaailmaan sijoittuva romaani. Suomeksi se ilmestyi vuonna 2000.
Juoni.
Kirjan päähenkilö on kehnonlainen ja kyyninen velho Rincewind, joka vasten tahtoaan joutuu oppaaksi naiiville turistille, Kakskukalle. Joutuessaan pakenemaan Ankh-Morporkista, Kiekkomaailman suurimmasta kaupungista, he joutuvat matkalle ympäri Kiekkoa. He eivät tiedä, että heidän seikkailunsa onkin oikeastaan lautapeliä pelaavien jumalten ohjaama.
Matka jatkuu aina Wyrmbergiin, lohikäärmeiden kotiin ja monien mutkien kautta yli maailman reunan.
Tarinan toinen osa, Valon tanssi, ilmestyi kolme vuotta myöhemmin, ja se kertoo jännittävän lopun Rincewindin ja Kakskukan seikkailulle, joka paljastuu yhä vain entistä merkittävämmäksi.
Rakenne.
Magian väri on yksi kahdeksasta Kiekkomaailma-kirjasta, jotka on jaettu lukuihin. Muita lukuihin jaettuja teoksia ovat Pyramidit, Posti kulkee ja Lyödään rahoiksi sekä erityisesti nuoremmille lukijoille suunnatut Mahtava Morris ja sivistyneet siimahännät, Vapaat pikkumiehet, Tähtihattu ja Talventakoja.
Julkaisu.
Kirja julkaistiin vuonna 1983 pienenä painoksena alhaisien odotuksien myötä. Kirja ei saanut juurikaan huomiota ennen kuin BBC päätti tehdä siitä lyhennetyn kuunnelman. Pratchettin teos sai huomiota ja tammikuussa 1985 Bantam Booksin osasto Corgi julkaisi kirjan taskukirjana painoksena. Samana vuonna kirjasta tarvittiin seuraava painos.
Carlisle-luokka (risteilijä)

Carlisle-luokka oli viimeinen alaluokka Britannian Kuninkaalliselle laivastolle rakennettuista C-luokan keveistä risteilijöistä.
Alaluokkaan kuuluneet viisi alusta muodostivat vuoden 1917 hätäohjelman ja ne tilattiin kesä-heinäkuussa 1917 kolmelta eri telakalta ja ne valmistuivat marraskuusta 1918 huhtikuuhun 1922.
Alukset muistuttavat edeltävää Ceres-luokkaa. Alusten merkittävin ero on se, että Carlisle-luokan aluksiin rakennettiin nk. troolari-keula, jolloin alusten keulapakkaa korotettiin 5 jalkaa. Syynä tähän oli aikaisemmissa C-luokan aluksissa esiintynyt veden roiskuminen keulakannelle haittaamaan keulatykkien (A- ja B-torni) toimintaa. Lisäksi aluksille ei rakennettu tulenjohtotornia.
Alusten pääaseina oli viisi kuuden tuuman tykkiä omissa torneissa ja apuaseina kaksi kolmen tuuman, neljä kolmipaunaista kunnialaukaustykkiä ja kaksi kaksinaulaista ilmatorjuntatykkiä.
Kaikki luokan alukset valmistuivat ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Luokan alukset lukuun ottamatta "HMS Colomboa" ja "HMS Capetownia" muutettiin 1939 ilmatorjuntaristeilijöiksi, vaikkakin "HMS Capetowniin" asennettiin kuusi 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä tutka.
Ilmatorjuntaristeilijöinä alusten aseistus koostui kahdeksasta nelituumaisesta (102 mm) tykistä, jotka oli asennettu neljään kaksoistykkitorniin. Alusten apuaseina oli epälukuinen määrä 20 millimetrin Oerlikon ilmatorjuntatykkejä. "HMS Colombo" muutettiin 1942 ilmatorjuntaristeilijäksi, jonka jälkeen sen aseistus muistutti muita luokan aluksia.
Halti (yritys)

Halti on suomalainen ulkoilu- ja urheiluvaatteita suunnitteleva, valmistuttava ja markkinoiva yritys. Sen pääkonttori sijaitsee Sipoon Söderkullassa.
Haltin tuotevalikoima kattaa muun muassa alppihiihdon, golfin, maastohiihdon, pyöräilyn, lumilautailun ja luontoliikunnan.
Haltin osake-enemmistö (51 %) on yhtiön johdon omistuksessa. Vuosina 2004–2012 loput 49 % osakkeista omisti pääomasijoitusyhtiö 3i, joka myi osakkeet vuonna 2012 Ingman Groupille.
Haltin vastuullisuusohjelma on Think Ahead -kestävän kehityksen ohjelma, jossa otetaan huomioon sosiaalinen, ympäristö ja taloudellinen jalanjälki.
Haltin merkittävimpiä kilpailijoita ovat muun muassa Haglöfs, Fjällräven, Helly Hansen ja Sasta.
Historia.
Juhani Hyökyvaara perusti yrityksen nimeltä Jukaflex vuonna 1972. "Halti"-tuotemerkki lanseerattiin vuonna 1976 vaellus- ja retkeilyvälineille. Alussa Halti-tuotteet painottuivat kevään, kesän ja syksyn ulkoliikuntalajeihin, nyttemmin myös talvilajeihin.
Halti Oy:n toinen tuotemerkki oli Haltin vuonna 1983 ostama "Raiski". Sen perusti vuonna 1977 aktiivilaskija Raimo Zweygberg, joka halusi suunnitella suomalaisille toimivia, kestäviä ja tyyliltään moderneja hiihtoasuja. Raiski-tuotemerkki lopetettiin vuoden 2022 lopulla.
Vuonna 1999 Halti aloitti yhteistyön Suomen alppihiihtomaajoukkueen kanssa ja lanseerasi ensimmäisen alppihiihtomallistonsa.
Sponsorointi.
Halti on pohjoismaisten hiihtolajien pääyhteistyökumppani ja vaatettaja. Haltin ja Suomen hiihtoliiton maajoukkueiden (maastohiihto, mäkihyppy ja yhdistetty) välinen yhteistyö alkoi vuonna 2018. Yhteistyökaudelle osuvat niin Seefeldin 2019 kuin Oberstdorfin vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailut sekä Pekingin vuoden 2022 talviolympialaiset.
Halti on toiminut Kansainvälisen hiihtoliiton FIS:n virallisena vaateyhteistyökumppanina vuodesta 2007.
Halti Teamiin kuuluu useita eri urheilijoita, joita Halti sponsoroi.