Chanakya

Chanakya ( "") (noin 350–283 eaa.) oli etuintialaisen Maurya-valtakunnan perustajan ja sen ensimmäisen hallitsijan, Chandraguptan neuvonantaja ja merkittävin henkilö Chandraguptan valtaannousun taustalla. Chānakyaa on luonnehdittu diplomaattisen juonittelun mestariksi. Hänen neljä johtotähteään olivat samanarvoisuus, lupauksilla houkuttelu, rangaistus tai sota ja epäsovun lietsonta.
Henkilöllisyys.
Chānakyaa on perinteisesti pidetty samana henkilönä kuin kirjoittajanimiä Kautilya ja Vishnugupta, jotka tekivät muinaisen intialaisen poliittisen tutkielman, "Arthaśāstran". Chanakya kirjoitti yhden jakeen "Arthaśāstrasta" nimellä Vishnugupta, ja erään teorian mukaan Vishnugupta oli eri henkilö kuin Chānakya. On esitetty myös, että Chānakya ja Kautilya olivat kaksi eri henkilöä.
Chānakyan nimi on johdettu hänen isänsä nimestä ("CHANAK"). "Arthaśhāstran" yhteydessä häneen kuitenkin viitataan yleisesti nimellä Kautilya, joka on nimen "KOTIL" genetiivimuoto.
Teokset.
Chānakyan kirjoittamiksi teoksiksi luetaan kirjat "Arthaśāstra" ja "Nitishastra", joka tunnetaan myös nimellä "Chanakya Niti". "Arthaśāstra" on yksityiskohtainen teos raha- ja finanssipolitiikasta, hyvinvoinnin jakautumisesta, kansainvälisistä suhteista ja sotataidosta. "Nitishastra" on tutkielma ihanteellisesta elämäntavasta, ja se on osoitus Chānakyan syvällisestä intialaisen elämäntyylin tuntemuksesta. Lisäksi Chānakya kehitti neeti-sutrat (aforismeja - ytimekkäitä lauseita), jotka neuvovat ihmisille oikeat käyttäytymistavat. Näitä hyvin tunnettuja sutria on kaikkiaan 455, ja 216 niistä käsittelee raaja-neetiä eli oppia hyvästä valtakunnanjohdosta. Ilmeisestikin Chānakya käytti kyseisiä sutria opastamaan Chandraguptaa ja muita huolellisesti valittuja oppilaitaan valtakunnan johtamistaidon saloihin.
Merkitys.
Chānakyaa pidetään kansantaloustieteen ja poliittisten tieteiden pioneerina; hän kirjoitti näistä aiheista noin puolitoistatuhatta vuotta ennen kuin Ibn Khaldunin teos "Muqaddimah" ilmestyi. Länsimaissa Chānakyaa on kutsuttu "Intian Machiavelliksi", vaikkakin Chānakyan teokset ilmestyivät noin 1 800 vuotta ennen Machiavellin aikaa.
Legendoja.
Yhdysvaltalaisen historioitsija Thomas Trautmannin mukaan seuraavat asiat ovat yleisiä erityyppisille Chānakyaan liitetyille legendoille:
Kuolema.
Chānakya saavutti kypsän iän ja kuoli vuoden 283 eaa. paikkeilla. Chānakyan polttohautasi hänen opetuslapsensa Radhagupta, joka seurasi Rakshasa Katyayania Maurya-valtakunnan pääministerinä ja josta oli suuri hyöty nostettaessa Ashokaa valtaistuimelle. Tuohon aikaan yhteiskunnassa oli kolme ei-traditionaalista uskonsuuntausta: jainalaisuus, buddhalaisuus ja ajivaka. Viimeksi mainittua harjoittanut Chanakya sai aikaan nandojen ja heidän ministeriklikkinsä luhistumisen. Myöhemmin Chandragupta Maurya valitsi jainalaisuuden ja luopui sen vuoksi kruunusta, joka siirrettiin hänen ajivakalaiselle pojalleen Bindusaralle. Ajivikilaisuudesta tuli valtakunnan virallinen uskonto neljäksitoista vuodeksi Kalinga-sodasta (261 eaa.) alkaen. Uskonto sulautui sittemmin perinteiseen hindulaisuuteen. Jäljelle on jäänyt toisilleen vastakkaisten buddhalaisten ja jainalaisten legendojen sekasotku.
Muuta.
Intian pääkaupungin New Delhin diplomaattialueelle on annettu Chānakyan kunniaksi nimi Chanakyapuri.