tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Neulanen

Neulanen on havupuille tyypillinen kapea lehti. Neulanen voi olla litteä tai poikkileikkaukseltaan särmikäs. Tyypillisimmillään neulaset ovat hyvin kapeita ja teräväkärkisiä eli kasvitieteen termein muodoltaan neulasmaisia. Neulasiksi kutsutaan kuitenkin myös muunlaisia kapeita havupuiden lehtiä, jotka saattavat olla tarkalta muodoltaan esimerkiksi tasasoukkia tai kapean vastapuikeita.
Kaikki havupuiden lehdet eivät ole kapeita neulasia. Esimerkiksi monilla sypressikasveilla (Cupressaceae) sekä podokarpuskasveilla (Podocarpaceae) on suomumaisia lehtiä, ja joillakin podokarpuskasveilla sekä kaureilla ("Agathis") on leveämpiä, usein suikeita tai soikeita lehtiä. Sypressikasveilla, kuten esimerkiksi monilla katajilla ("Juniperus"), nuorten kasvien varhaislehdet ovat usein kapeita neulasia, mutta vanhempien kasvien myöhäislehdet ovat suomumaisia.
"Neulasvuosikerta" tarkoittaa jonakin tiettynä vuonna puhjenneita neulasia. Monet neulasia tuottavat havupuut ovat ainavihantia, jolloin oksilla on samanaikaisesti usean eri vuoden neulasia. Neulaslehtiset havupuut voivat kuitenkin olla myös kausivihantia, kuten esimerkiksi lehtikuuset ("Larix"), ja varistaa neulasensa vuosittain.
Havupuiden, erityisesti männyn ja kuusen neulaset on todettu tehokkaiksi ilmanlaadun indikaattoreiksi muun muassa raskasmetallien ja rikin osalta. Esimerkiksi Suomessa juuri neulasia käytetään selvitettäessä, kuinka näiden aineiden päästöt voimalaitoksista vaikuttavat kasvillisuuteen.
Neulasmainen lehtimuoto esiintyy myös monilla koppisiemenisillä eli kukkivilla kasveilla, kuten kanervalla ("Calluna vulgaris").
Smoljan

Smoljan (, tai "Ahiçelebi") on kaupunki Etelä-Bulgariassa Smoljanin alueella. Se sijaitsee lähellä Kreikan rajaa. Vuonna 2021 kaupungissa oli 25 555 asukasta.
Rintalasta

Rintalasta ("sternum") on pitkä ja litteä luu, joka sijaitsee keskellä rintakehää. Kylkiluut kiinnittyvät siihen suoraan kylkirustojen avulla ("costae sternales"). Osa kylkiluista kiinnittyy rintalastaan kostaalisen kaaren avulla, joka muodostuu kun kylkiluiden rusto-osat yhtyvät ("costae asternales"). Ihmisellä kaksi alinta ja koiralla alin kylkiluu eivät ole yhteydessä rintalastaan ("costae fluctuantes"). Rintalasta muodostuu suuremmasta, litteästä rintalastan rungosta ("corpus sterni") sekä kolmiomaisesta osasta sen yläosassa, rintalastan kahvasta ("manubrium sterni"), joka on hyvin kehittynyt niillä eläinlajeilla, joilla on myös hyvin kehittyneet solisluut. Molemmat solisluut niveltyvät tähän kolmiomaiseen osaan. Lisäksi isot rintalihakset kiinnittyvät osaksi siihen. Rintalastan alaosassa on kapea miekkalisäke ("processus xiphoideus").
Rintalastasta voidaan ottaa luuydinnäyte rintalastapiston eli sternaalipunktion avulla. Näyte otetaan yleensä rintalastan kahvasta.
Katariina Lillqvist

Katariina Lillqvist (s. 24. toukokuuta 1963 Tampere) on erityisesti animaattorina tunnettu suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja, kirjailija, kolumnisti ja kuunnelmien tekijä.
Lillqvistin tunnetuimpia töitä ovat nukkeanimaatiot, mutta hän on tehnyt myös dokumenttielokuvia ja radiodokumentteja. Lillqvist on opiskellut sekä Suomessa että Tšekin tasavallassa, ja hän on tehnyt osan elokuvistaan yhdessä tšekkiläisten animaattorien kanssa. Lillqvist tunnetaan rajoja rikkovana taiteilijana, joka on tuonut Suomessa nukkeanimaation taiteenlajina suuren yleisön tietoisuuteen.
Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2025.
Uran alku.
Lillqvist teki Tampereella nukkeja harrastajateattereille ja toimi dokumenttielokuvaleikkaajana, kunnes Tampereen elokuvajuhlilla 1987 näki tšekkiläisen Jan Švankmajerin animaatioita ja haki opiskelemaan silloiseen Tšekkoslovakiaan. Vuoden kestäneen prosessin jälkeen Lillqvistin kärsivällisyys palkittiin, ja opinnot saattoivat alkaa. Parhaana osana niistä Lillqvist pitää käytännön harjoittelua Jiří Trnkan (1912–1969) perustamassa studiossa. Siellä valmistuneista teoksista laajin oli Franz Kafkan novelleista ja juutalaisten klezmer-musiikista syntyneet "Tarinoita ullakolta" -trilogia: "Hiilisangolla ratsastaja" 1992, "Kamarihaikara" 1993 ja "Maalaislääkäri" 1996.
Lillqvistin lyhyt animaatio "Tyttö ja sotamies" (1995) sai Tampereen lyhytelokuvajuhlien kotimaisen kilpailun pääpalkinnon vuonna 1996. Samana vuonna hän sai Hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla. Lillqvistille myönnettiin taiteen valtionpalkinto vuonna 2006.
Vuonna 1999 Lillqvist palasi kymmenen Prahan-vuoden jälkeen kotikaupunkiinsa Tampereelle, jonne perusti elokuvaosuuskunta Camera Cagliostron.
Lillqvistin animaatio "Uralin perhonen" (2008) herätti keskustelun C. G. E. Mannerheimin seksuaalisesta suuntautumisesta ja sananvapauden rajoista Suomessa. Animaatio sai parhaan kotimaisen animaation palkinnon Tampereen kansainvälisillä elokuvajuhlilla maaliskuussa 2008.
Lillqvistin uusin animaatio, dokumentaarinen monitaideprojekti "Radio Dolores" on animaatio, kuunnelma ja installaatio muusikosta, joka lähtee etsimään Espanjan sisällissodassa kadonnutta isäänsä. Aihe on Lillqvistille henkilökohtainen, sillä hänen oman isänsä kasvatti-isä katosi siellä myös. Elokuvan ensiesitys oli "Train to Spain" -kiertueen saapuessa Espanjaan lokakuussa 2016. Suomessa se sai ensi-iltansa vuonna 2017. Ranskan arvostetuilla kansainvälisillä animaatiofestivaaleilla Annecyssä elokuva palkittiin erikoispalkinnolla kesäkuussa 2017.
Kotinummen ala-aste

Kotinummen ala-aste oli Kotinummentien varrella sijaitseva peruskoulun ala-asteen koulu Tapanilassa Helsingissä. Koulurakennus valmistui vuonna 1989. Vuonna 2016 Kotinummen ala-aste yhdistyi Ylä-Malmin peruskoulun kanssa Malmin peruskouluksi ja Kotinummen ala-asteesta tuli Malmin peruskoulun yksi sivukoulu.
Ennen yhdistymistä Kotinummella opiskeli noin 180 oppilasta.
Sen yhteydessä on myös Kotinummen päiväkoti ja vieressä Kotinummen puisto. Kun Hiidenkiven peruskoulu perustettiin, Kotinummen oppilasmäärä väheni.
Nikolai Budarin

Nikolai Mihailovitš Budarin (, s. 29. huhtikuuta 1953 Kirjassa, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti.
Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 25. tammikuuta 1989. 
Hän lensi NASAn STS-71-sukkulalennolla vuonna 27. kesäkuuta 1995 ja Venäjän avaruusjärjestön Sojuz TM-27-lennolla vuonna 1998.
Hän lensi 25. marraskuuta 2002 NASAn avaruussukkulan (lento STS-113 kyydissä) ISS-avaruusasemalle sen kolmanteen miehistöön kuuluvana. Hän palasi maahan 4. toukokuuta 2003 Sojuz TMA-1-aluksella. 
Budarin on viettänyt 444 päivää, 1 tunnin ja 25 minuuttia avaruudessa. Hän on tehnyt yhteensä 44 tuntia 25 minuuttia työtä avaruusaluksen ulkopuolella (EVA) kahdeksalla eri kerralla.
Lea Thompson

Lea Katherine Thompson (s. 31. toukokuuta 1961 Rochester, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hän on valmistunut Marshallin yliopistossa Minneapoliksessa.
Nuorempana hän harrasti balettia ja tanssi 14-vuotiaasta asti ammattimaisesti, ja olisi saanut stipendejä useisiin baletteihin opiskelemaan. Hän piti kuitenkin itseään liian lyhyenä tanssijaksi lupaavasta uran alusta huolimatta, ja päätti alkaa keskittymään baletin sijaan näyttelemiseen. 20-vuotiaana hän muutti New Yorkiin, jossa hän näytteli Burger Kingin televisiomainoksessa.
Lea Thompson on näytellyt muun muassa elokuvissa "Kovaa peliä", "Punainen vaara", "Paluu tulevaisuuteen" -trilogia ja "Ville Vallaton".
Yksityiselämä.
Lea Thompson on ollut naimisissa Howard Deutchin kanssa vuodesta 1989. Heillä on kaksi tytärtä: Madeline ja Zoey.
Spartit

Spartit ( 'kylvetyt miehet', sanasta 'kylvää') olivat kreikkalaisessa mytologiassa miehiä, jotka syntyivät maahan kylvetyistä Areen lohikäärmeen hampaista.
Theban spartit.
Kadmos saapui Thebaan seurattuaan sinne lehmää Delfoin oraakkelin neuvosta. Oraakkeli oli kehottanut häntä perustamaan kaupungin siihen paikkaan, johon lehmä pysähtyisi. Kadmos halusi uhrata lehmän ja lähetti miehensä läheiselle lähteelle hakemaan vettä. Lähdettä vartioi kuitenkin lohikäärme, joka surmasi useita miehistä, ennen kuin Kadmos lopulta surmasi sen miekallaan.
Apollodoroksen mukaan lohikäärme oli pyhitetty Areelle. Athene antoi Kadmokselle puolet lohikäärmeen hampaista ja neuvoi häntä kylvämään ne. Kun Kadmos teki niin, kynnöksestä nousi ylös miehiä täysissä aseissa. Peloissaan Kadmos heitti miesten keskelle kiven. Miehet luulivat, että joku heistä olisi heittänyt kiven, ja alkoivat taistella keskenään, kunnes viisi oli jäänyt jäljelle: Ekhion, Udeus, Khthonios, Hyperenor ja Peloros. Nämä viisi auttoivat Kadmosta perustamaan Theban kaupungin, mutta Kadmos joutui palvelemaan Aresta orjana vuoden hyvitykseksi lohikäärmeen tappamisesta. Vuoden kuluttua hänelle annettiin vaimoksi Harmonia, Afroditen ja Areen tytär.
Hellanikos kuitenkin kirjoittaa, että pellosta olisi noussut ainoastaan viisi sparttia, ja jättää koko taistelun mainitsematta. Tässä versiossa Zeuksen täytyi puuttua asiaan ja pelastaa Kadmos Areelta, joka tahtoi hänet surmata.
Ekhion meni myöhemmin naimisiin Kadmoksen tyttären Agauen kanssa, ja heidän poikansa Pentheus seurasi Kadmosta Theban kuninkaana.
Kolkhiin spartit.
Toisen puolen hampaista kylvi Iason Kolkhiiseen. Kolkhiin kuningas Aietes sai hampaat Athenelta ja pakotti Iasonin kylvämään ne, jotta hän voittaisi kultaisen taljan. Kadmoksen tavoin Iasonkin heitti kiven sparttien keskelle hämmentääkseen heidät, mutta seuranneesta taistelusta ei ainutkaan spartti selvinnyt hengissä.
Pietarin viimeiset päivät

Pietarin viimeiset päivät (Конец Санкт-Петербурга, "Konets Sankt-Peterburga") on vuonna 1927 valmistunut neuvostoliittolainen mykkäelokuva, jonka ohjasi Vsevolod Pudovkin. Elokuva kuuluu Pudovkinin vallankumoustrilogiaan elokuvien "Äiti" (1926) ja "Myrsky yli Aasian" (1928) ohella. "Pietarin viimeiset päivät" valmistui lokakuun vallankumouksen kymmenenvuotisjuhliin, samoin kuin Sergei Eisensteinin elokuva "Lokakuu" (1928).
Alussa Pudovkin suunnitteli elokuvan kattavan Pietarin historian kahdensadan vuoden ajalta, mutta käsikirjoittaja Natan Zarhi vaati tapahtumien karsimista lyhyempään ajanjaksoon. Lopulta Pudovkin supisti elokuvan tapahtumat muutaman vuoden mittaisiksi.
Juoni.
Köyhälle maalaistalon perheelle käy ylivoimaiseksi ruokkia kaikkia lapsia, joten vanhin poika lähtee etsimään työtä Pietarista. Lebedevin tehtaalla on lakko käynnissä, ja nuorimies liittyy lakkoon työn toivossa. Kun viranomaiset tulevat kyselemään lakkolaisista, nuorukainen paljastaa kaiken ja lakkojohtajat pidätetään.
Nuorukainen huomaa toimineensa väärin ja menee poliisiasemalla puhuakseen lakkojohtajat vapaaksi. Poliisiasemalla syntyy kuitenkin tappelu, ja poika pidätetään ja laitetaan selliin. Seuraavana yönä saapuu tieto, että Venäjä on liittynyt ensimmäiseen maailmansotaan. Nuorukainen lähetetään rintamalle, ja siellä hän päätyy kuraisiin juoksuhautoihin. Nuorukaisessa alkaa kyteä viha sekä olemassa olevaa systeemiä että ylempiarvoisia upseereita kohtaan. Hän tempautuu mukaan tapahtumiin, joiden seurauksensa käynnistyy vallankumous ja syntyy Neuvostoliitto.
Sergei Treštšov

Sergei Jevgenjevitš Treštšov (, s. 18. elokuuta 1958 Krasnui Kustarissa, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti.
Treštšov opiskeli Moskovan energiainstituutissa vuoteen 1982 asti. Tämän jälkeen hän toimi kaksi vuotta Neuvostoliiton ilmavoimissa. Vuonna 1984 hän sai paikan Energija-avaruusteknologiayhtiössä. Hänen tehtäviinsä kuului Mir-avaruusasemalla toimimisen suunnittelu johon liittyen hän laati dokumentteja, joita käytettiin kosmonauttien koulutuksessa. 
Vuonna 1992 hänet valittiin Energijan kosmonauttikoulutettavien ryhmään. Koulutus kesti vuoteen 1994 asti. 
Hän harjoitteli Mir EO-25-lennon varamiehistöön kesäkuusta 1997 helmikuuhun 1998. Kesäkuusta 1999 heinäkuuhun 2000 hän osallistui ISS:n kolmannen miehistön lentovalmisteluihin varamiehistön jäsenenä.
Hän lensi ISS-avaruusasemalle sen viidennen miehistön mukana 5. kesäkuuta 2002 NASAn STS-111-lennolla. Hän toimi asemalla seitsemän kuukautta. Hän palasi maahan STS-113-lennolla 7. joulukuuta 2002.
Pilli (ruokailuväline)

Pilli on väline, jota käytetään nesteen (yleensä juoman) imemiseen. Pillissä saattaa olla haitarimainen kaulaosa taittamista varten. Pilliä käytetään pitämällä toista päätä suussa ja toista juomassa. Lihastoiminta vähentää ilmanpainetta suussa ja pakottaa juoman ylöspäin pillissä.
Aiemmin pillit on valmistettu yleensä ohuesta muoviputkesta, mutta nykyään yhä useammin myös paperista tai muusta biohajoavasta raaka-aineesta. Kestopillejä valmistetaan muun muassa metallista sekä paksummasta muoviputkesta. 
Ensimmäiset pillit olivat sumerilaisten tekemiä, ja niitä käytettiin oluen juomiseen, jotta vältettäisiin käymisen sivutuotteiden juominen. Nykyaikaisen pillin patentoi vuonna 1888 Marvin Stone.
Valeri Korzun

Valeri Grigorjevitš Korzun (, s. 5. maaliskuuta 1953 Krasnyi Sulinissa, Neuvostoliitossa) on venäläinen kosmonautti.
Korzun päätti lentäjäkoulutuksensa vuonna 1974. Hän toimi sotilaslentäjänä ja komensi laskuvarjojääkärien kuljetuslentolaivuetta. Hän pääsi kosmonauttikoulutukseen vuonna 1987. 
Syyskuusta 1989 alkaen hän kuului eri Mir-lentojen varamiehistöihin. Hän lensi 17. elokuuta 1996 ranskalais-venäläisellä Sojuz TM-24-lennolla palaten maaliskuussa 1997. 
Hän oli ISS-aseman kolmannen miehistön varamiehistössä ja lensi 5. miehistössä STS-111-lennolla asemalle kesäkuussa 2002 palaten 7. joulukuuta 2002 STS-113-lennolla. 
Hän oli kaikkiaan 381 vuorokautta avaruudessa.
Korzun erosi palveluksesta syyskuussa 2003 ja on sen jälkeen toiminut koulutuskeskuksen johtajana. 
Valeri on naimisissa Jelenan kanssa ja perheessä on Nikita-niminen poika.
Daniel Niculae

Daniel Niculae (s. 6. lokakuuta 1982 Bukarest) on romanialainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Ranskan ja Venäjän sarjoissa. Romanian maajoukkueessa hän pelasi 39 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia vuosina 2003–2012.
”Them”

”Them” on King Diamondin kolmas albumi. Alkuperäinen albumi on äänitetty ja miksattu M.M.C.-studiossa Kööpenhaminassa Tanskassa vuonna 1988. Uudelleenmasteroitu versio vuodelta 1997 sisältää kolme lisäkappaletta.
Kappaleet.
Vuoden 1988 CD-bonus
Vuoden 1997 uusintapainoksen bonuskappaleet
Ernesto Viso

Ernesto José Viso (s. 19. maaliskuuta 1985 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen autourheilija. Hän ajoi GP2-sarjassa vuosina 2005 ja 2006 BCN Competicion ja iSport International -talleissa saavuttaen kaksi voittoa. Viso myös ajoi Midlandin kolmatta autoa vuoden 2006 Brasilian GP:n perjantain ensimmäisissä harjoituksissa.
Viso teki comebackin GP2-sarjaan kesken kauden 2007. Hän korvasi Sérgio Jimenezin Racing Engineering -tallissa.
Vison ensimmäinen kilpailu vuonna 2007 Ranskan osakilpailussa päättyi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella, kun hänen autonsa osui Michael Ammermüllerin auton perään ja lähti nousuun. Auto kääntyi ympäri ja osui betonikaiteeseen väärinpäin juuri kuljettajan ollessa kaidetta vasten. Viso selvisi lopulta kolarista aivotärähdyksellä. Samalla radalla kuoli vuonna 1995 espanjalainen F3000-kuljettaja Marco Campos vastaavanlaisessa onnettomuudessa. Viso ajoi vielä kaksi kilpailua Nürburgringillä ennen kuin hän jätti GP2-sarjan. Vuodesta 2008 lähtien Viso on kilpaillut IndyCar -sarjassa. Hän ajoi IndyCar uransa ensimmäisen palkintosijan vuonna 2010 Iowan kilpailussa.
Vuodesta 2014 Viso on kilpaillut Speed Energy Formula Off-Road -sarjassa.
Vasili Kalinnikov

Vasili Sergejevitš Kalinnikov (; 13. tammikuuta 1866 Voiny, Orjolin kuvernementti – 11. tammikuuta 1901 Jalta) oli venäläinen säveltäjä.
Poliisin pojaksi syntynyt Kalinnikov opiskeli orjolilaisessa seminaarissa, jonka kuoron johtajaksi hän nousi neljäntoista vuoden iässä. Hän lähti myöhemmin Moskovaan.
Kalinnikov hankki elantonsa soittamalla fagottia, patarumpua ja viulua teatteriorkesterissa. Hän sairasti tuberkuloosia ja siirtyi sairautensa vuoksi Krimin lämpimämpiin ilmasto-olosuhteisiin. Hän eli loppuelämänsä Jaltassa ja kuoli siellä hieman ennen 35-vuotispäiväänsä. 
Kalinnikovin musiikkituotantoon kuuluu esimerkiksi kaksi sinfoniaa.
Ruusukapustahaikara

Ruusukapustahaikara ("Platalea ajaja") on pinkki amerikkalainen iibislaji. Tunnetaan myös nimellä "Ajaia ajaja".
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 81 cm ja siipien kärkiväli 127 cm. Kapustahaikaran kokoinen ja habituskin on sama, mutta väritys poikkeava. Vartalo ja siivet ovat vaaleanpunaiset, paikoin punaiset. Myös koivet ovat pinkit ja silmät punaiset. Kaula ja rinta ovat valkoiset. Pää on kalju ja väriltään vihertävä, soidinkaudella ruskehtava. Pitkä, kapustamainen nokka on harmaa. Nuorella linnulla on lähes valkoinen puku ja myös pää on valkohöyheninen. Lennossa kaula on eteen ojennettuna. Sukupuolet ovat saman näköiset.
Esiintyminen.
Amerikkalainen laji, joka pesii monin paikoin yleisenä Etelä- ja Keski-Amerikassa, Meksikon länsirannikolla sekä Yhdysvaltojen kaakkoisrannikolla. Maailman populaation koko on 100 000–250 000 yksilöä.* Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Monenlaiset kosteikot, kuten suot, mangrovemetsät, lammet ja matalat järvet. Kosteikkojen kuivattaminen ja metsästys höyhenten vuoksi ovat vähentäneet yksilömääriä.
Lisääntyminen.
Yksiavioinen. 1 pesue vuodessa. Pesii pieninä yhdyskuntina, usein yhdessä muiden haikaroiden kanssa. Pesä voi olla puussa tai harvemmin maassa. Se on hyvin rakennettu oksista ja vuorattu kasveilla ja muilla kuivilla materiaaleilla. Koiras tuo rakennusaineet, joista naaras valitsee sopivat ja rakentaa pesän. Munia on 3, likaisen valkoisia ruskein täplin. Haudonta kestää 22–23 päivää, molemmat emot hautovat. Kummatkin puolisot myös hoitavat poikasia, jotka oppivat lentämään 5–6 viikon ikäisinä.
Ravinto.
Kahlaa matalassa vedessä ja heiluttelee lusikkanokkaansa vedessä puolelta toiselle, pyydystäen kaloja, nilviäisiä, äyriäisiä ja muita pieniä vesieläimiä.
Power Macintosh 9500

Power Macintosh 9500 on Applen 1. toukokuuta 1995 julkaisema tietokone. Euroopassa laitetta myytiin nimellä Power Macintosh 9150. 9500 oli ensimmäinen Macintosh, jonka suoritin sijaitsi tytärlevyllä, tehden suorittimen päivittämisestä vaivattoman toimenpiteen. Laitteessa oli myös kuusi PCI-liitäntää, tytärlevyn ja monipuolisten liitäntöjen takia 9500 oli eräitä parhaiten laajennettavissa olevia Power Macintosheja. Power Macintosh 9500 mallien tuotanto lakkautettiin 17. helmikuuta 1997 Power Macintosh 9600 ottaessa sen paikan Macintoshien suorituskykyisimmässä luokassa.
Yleistä.
Yksi Power Macintosh 9500:n kuudesta PCI-liitännästä oli käytettävä erikseen hankittavan näytönohjaimen asentamiseen. Tornimallinen kotelo sisälsi seitsemän massamuistipaikkaa. Laite oli yhteensopiva Macintosh-, Windows, DOS- ja OS/2-levykkeiden kanssa. Motorola 68000 - ja Power Macintosh -ohjelmien lisäksi saatavilla oli Windows-emulaattori, jolla DOS- ja Windows -sovellusten ajo oli mahdollista.
Manuel Blum

Manuel Blum (s. 26. huhtikuuta 1938 Caracas) on tietojenkäsittelytieteilijä, joka sai Turing-palkinnon vuonna 1995. Turing-palkinnon hän sai tunnustuksena panoksestaan laskennan vaativuusteorian perusteiden kehittämisessä ja sen soveltamisesta kryptografiaan ja ohjelmien tarkistamiseen.
Henkilöhistoria.
Blumin vanhemmat olivat juutalaisia romanialaisia (toisen maailmansodan aikaan, nykyään alue on osa Ukrainaa), jotka pakenivat holokaustia. Blumin äidinkieli on saksa. Hän kertoo kiinnostuksensa tietojenkäsittelytieteeseen heränneen jo lapsuudessa, kun hän ihmetteli espanjaa puhuvien paikallisten nopeaa puhetta. Hän ajatteli, että jos hän ymmärtäisi aivojen toimintaa, hän oppisi espanjaakin paremmin.
Blum opiskeli MIT:ssä sähkötekniikkaa ja keskittyi aivojen sähköisen toiminnan tutkimiseen. Hän valmistui sieltä vuonna 1959 kandidaatiksi ja vuonna 1961 maisteriksi. Tohtoriksi hän väitteli samasta korkeakoulusta vuonna 1964. Väitöskirja oli matematiikan alalta ja sitä ohjasi professori Marvin Minsky, hänkin Turing-palkittu.
Tietotekniikan pariin Blumia ohjasi tyttöystävänsä ja tuleva vaimonsa Leonore Blum, joka opiskeli Carnegien teknillisessä korkeakoulussa (Carnegie Mellon -yliopisto). Leonoren opettaja oli ensimmäinen Turing-palkinnon saaja Alan J. Perlis. Leonore näytti Blumille vasta perustetun tietotekniikan opintosuunnan kurssien kotitehtäviä ja Manuel innostui niistä.
Blum työskenteli vuoteen 1999 asti tietojenkäsittelytieteen professorina Kalifornian yliopistossa. Sieltä hän siirtyi professoriksi Carnegie Mellon -yliopistoon. Hänen poikansa Avrim Blum ja vaimonsa ovat hekin Carnegie Mellonin professoreita.
Työt.
1960-luvulla Blum kehitti aksiomaattisen laskettavuusteorian, joka on riippumaton tietokoneen käytännön toteutuksesta. Teoria perustuu Gödel-numerointiin ja hänen itsensä kehittämiin Blum-aksioomiin. Abstraktiudestaan huolimatta Blumin teorialla on merkittäviä käytännön sovelluksia, kuten ohjelmien laskennan vaativuuden luokittelu ja arvioiminen tunnettuihin matemaattisiin funktioihin nähden.
Muutamia muita Blumin töitä ovat protokolla kolikon heittämiseksi puhelimessa, valinta-algoritmi, joka toimii lineaarisessa ajassa, Blum Blum Shub-satunnaislukugeneraattori sekä edellistä käyttävä Blum-Goldwasser-salausjärjestelmä. 2000-luvulla Blum on kehittänyt automatisoituja Turingin testejä.
Poikkeuksellisen monet hänen ohjaamistaan väitöskirjan tekijöistä ovat tehneet huomattavia tieteellisiä työuria. Leonard Adleman, Shafi Goldwasser, Russell Impagliazzo, Silvio Micali, Moni Naor, Steven Rudich, Michael Sipser, Umesh ja Vijay Vazirani sekä Luis von Ahn ovat eräitä Blumin menestyneimmistä oppilaista.
Pentheus

Pentheus oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kuningas. Hänen isänsä oli Ekhion, sparteista väkevin, ja äitinsä Agaue, Kadmoksen ja Harmonian tytär. Kadmos luopui vanhuuttaan kruunusta Pentheuksen hyväksi.
Pentheus kielsi tätinsä Semelen pojan eli serkkunsa Dionysoksen palvonnan. Dionysos sai Pentheuksen äidin Agauen ja tädin Inon rientämään bakkanaalikiihkossa Kithaironin vuorelle. Tästä teosta Pentheus vangitutti molemmat, mutta kahleet putosivat heidän yltään ja vankilan ovet avautuivat heille.
Dionysos houkutteli tämän jälkeen Pentheuksen vakoilemaan bakkanaaliriittejä. Kadmoksen tyttäret huomasivat Pentheuksen puussa ja luullen häntä villieläimeksi he kiskoivat hänet alas ja repivät hänen raajansa irti yksi kerrallaan. Tämän johdosta heidät ajettiin maanpakoon Thebasta. Pentheusta seurasi hallitsijana hänen setänsä Polydoros.
Kuten Dionysos huomauttaa, nimi "Pentheus" tarkoittaa 'surujen miestä', ja niinpä jo hänen nimensä ennakoi tragediaa.
JWRC

FIA Junior WRC, ennen Junior World Rally Championship (lyh. JWRC, myös Junior WRC) on vuonna 2002 perustettu nuorten rallin maailmanmestaruussarja. Sarja suunniteltiin ponnahduslaudaksi nuorille kuljettajille. Kalusto oli tarkoitus pitää halpana, mutta pian kaluston hinnat karkasivat käsistä. 
Historia.
Sarja alkoi vuonna 2001 nimellä FIA Super 1600 Championship for Drivers, jolloin siihen kuului kuusi osakilpailua. Sarjassa ajettiin Super 1600 -luokan autoilla, joiden kattohinta oli . Tehdastallit tai valmistajat eivät voineet osallistua sarjaan.
Vuonna 2001 sarjan voitti Sébastien Loeb, mutta sarjan ensimmäinen virallinen maailmanmestari oli espanjalainen Daniel Solà vuodelta 2002. Junioreiden maailmanmestaruudesta ajettiin aina kauden 2006 loppuun, jonka jälkeen sarja menetti MM-arvonsa. Arvon menetystä on helppo perustella sillä, että sarjan kisat ajettiin pääosin Euroopassa ja vain muutama kilpailija ajoi kisoja Euroopan ulkopuolella. Tämän mahdollisti sääntö, jonka mukaan kilpailija sai valita etukäteen kisat, joihin osallistui. Euroopan ulkopuolella ajetuissa kisoissa oli mahdollista ajaa "halpoja" pisteitä, sillä joskus osallistujia oli vähemmän kuin pisteillä palkittavia sijoituksia. 
Vuonna 2007 sarjan nimeksi vaihtui FIA Junior Rally Championship -sarja (JRC) ja sen MM-arvo poistui koska sarjaa ajettiin vain Euroopassa.
MM-arvo palautui vuonna 2008 ja sarjan mestariksi ajoi ranskalainen Sébastien Ogier ja seuraavana vuonna Martin Prokop. Vuonna 2010 mestariksi ajoi saksalainen Aaron Burkart. Samana vuonna ilmoitettiin myös, että JWRC sarja painuu historiaan ja tilalle tulee WRC Akatemia nimeä kantava luokka, joka perehtyy aiempaa enemmän nuorten kuljettajien koulutukseen.
JWRC-sarjasta rallin MM-sarjan huipulle ovat nousseet Sébastien Loeb, vuoden 2005 mestari, espanjalainen Daniel Sordo ja vuoden 2008 mestari Sebastien Ogier.
Kaudelle 2011 Juniori-nimeke jätettiin pois kun WRC Academy -sarja tuli tilalle. WRC Academy -sarjassa ajettiin identtisillä Ford Fiesta R2 -autoilla.
Kaudelle 2013 WRC Academy nimettiin uudestaan FIA Junior WRC Championship -sarjaksi (JWRC).
Vuodesta 2022 alkaen FIA:n rallipyramidin mukaan WRC3-sarjassa on avoin ja juniorisarja. Kaudesta 2022 alkaen sarjassa on ajettu Rally3-luokan autoilla.
Säännöt.
JWRC-sarjassa kuljettajan ikä on rajattu 29 vuoteen, ja kuljettaja ei saa olla Priority 1 (P1) -kilpailija eikä nimetty valmistajien pisteille MM-sarjassa ennen osallistumista JWRC-sarjaan.
Pistejärjestelmä on kuten WRC-sarjassa, mutta lisäksi kauden viimeisestä kilpailusta saa tuplapisteet mikäli on osallistunut vähintään kolmeen edeltävään kilpailuun kauden aikana. Nopeimman ajan erikoiskokeella ajanut saa lisäpisteen.
Greatest Hits (Fleetwood Mac)

Greatest Hits on Fleetwood Macin vuonna 1988 julkaistu kokoelmalevy. Tuottajat ovat Greg Ladanyi ja Fleetwood Mac.
Lähteet.
CD-levy 925801-2 (Warner Bros., 1988)
Petitmoni

Petitmoni tai Pucchimoni () oli japanilaisen popmusiikki-tyttöyhtyeen Morning Musumen toinen alaryhmä. 
Historiaa.
Ryhmä perustettiin marraskuussa 1999. Ryhmän perustajajäsenet olivat Kei Yasuda, Sayaka Ichii ja Maki Gotō. Heidän ensimmäinen singlensä, Chokotto Love, myi yli miljoona kappaletta. 
21. toukokuuta 2000 Sayaka Ichii valmistui Morning Musumesta ja Petitmonista, jolloin Tsunku korvasi hänet Hitomi Yoshizawalla muodostaen näin ryhmän toisen sukupolvi. Ryhmä julkaisi kolme singleä ja kokonaisen albumin tuona aikana.
2002 Maki Gotō valmistui Morning Musumesta ja Petitmonista, ja häntä seurasi 2003 Kei Yasuda, jolloin ryhmään jäi vain Hitomi Yoshizawa. Tämän jälkeen muodostettiin Petitmonin kolmas sukupolvi. Uusina jäseninä liittyivät Ayaka Kimura (Coconuts Musumesta) ja Makoto Ogawa (Morning Musumen 5. sukupolven jäsen). Tämä kokoonpano ei koskaan julkaissut yhtään singleä. He tekivät tosin yhden kappaleen nimeltään "WOW WOW WOW" ja 2003 vuoden version kappaleesta "Chokotto Love". Nämä julkaistiin myöhemmin "Petit Best" -albumeilla.
Vuodesta 2003 ryhmä on ollut tauolla, mutta palasi taas muiden alaryhmien kanssa toimintaan vuonna 2009, uudella nimellään Pucchimoni V/Petitmoni V. Uudet jäsenet ovat Erina Mano, Saki Nakajima ja Mai Hagiwara.
Corrado Provera

Corrado Provera (18. tammikuuta 1941 Torino, Italia – 5. marraskuuta 2023) oli italialainen Peugeot Sportin johtaja ja Peugeot’n markkinointivastaava. Provera ei itse ajanut koskaan kilpaa, vaan ajautui moottoriurheiluun muita reittejä. Provera suhtautui silti aina intohimoisesti moottoriurheiluun, mikä kävi selväksi monista hänen lausunnoistaan. Proveran tunnetuin työ moottoriurheilussa oli Peugeot’n palkkalistoilla, ensin Formula 1 -sarjassa ja sitten rallissa. Peugeot’n F1-taival päättyi ilmiriitaan Alain Prostin johtaman Prost Grand Prixin kanssa.
Peugeot’n vetäydyttyä F1:stä Provera keskittyi täysin Peugeot’n rallitoiminnan johtoon. Peugeot oli vuonna 1999 esitellyt uuden Peugeot 206 WRC:n. Proveran alaisuudessa Marcus Grönholm voitti kuljettajien maailmanmestaruudet vuosina 2000 ja 2002. Peugeot voitti Peugeot 206:lla tallien maailmanmestaruuden vuosina 2000, 2001 ja 2002. Kun Peugeot vaihtoi uuteen Peugeot 307 WRC:hen, menestystä ei tullut toivotulla tavalla. Peugeot päättikin vetäytyä rallin MM-sarjasta vuoden 2005 jälkeen. 
Provera vetäytyi eläkkeelle 1. maaliskuuta 2005, jolloin hänen tilalleen tuli Jean-Pierre Nicolas. Peugeot’n viestintäjohtajaksi tuli samana päivänä Bernd Schantz.
Mielialahäiriö

Mielialahäiriöt ovat psyykkisiä sairauksia, joille ominaista on pitempiaikainen muutos potilaan mielialassa. Tyypillisimpiä esimerkkejä ovat masennus ja kaksisuuntainen mielialahäiriö. Masennukseen kuuluu ainoastaan depressiojaksoja, kaksisuuntaiseen sekä depressiivisiä että maanisia vaiheita. Myös mania luetaan mielialahäiriöihin.
Tyypit.
Mielialahäiriöiden kaksi päätyyppiä ovat masennus (tai unipolaarinen masennus) ja kaksisuuntainen mielialahäiriö.
Lisäksi on olemassa vuodenajoittain vaihteleva mielialahäiriö (SAD) (ks. lisää oireista ja hoidosta). Manian lievähköstä muodosta käytetään nimitystä hypomania.
Myös psykoottisiin sairauksiin voi kuulua mielialahäiriön oireita, esimerkiksi skitsoaffektiivisessa häiriössä.
Oireet ja hoito.
Mielialahäiriöt altistavat erilaiselle itsetuhokäyttäytymiselle, ja huomattava osa itsemurhista liittyy niihin. 
Usein mielialahäiriön taudinkuvaan kuuluu liikaunisuutta, mutta toisaalta masennus aiheuttaa myös unettomuutta.
SAD:stä kärsivällä ihmisellä esiintyy yleensä syys- ja talviaikaan tyypillisiä masennusoireita, mutta valoisina vuodenaikoina oireet ovat lieviä tai niitä ei ole. Varsinkin nuoruusikäiset AS-ihmiset ovat kasvaneessa riskissä sairastua mielialahäiriöihin.
Mielialahäiriöitä hoidetaan muun muassa sopivalla lääkityksellä ja psykoterapialla. 
Yleisyys.
Masennus on länsimaissa tavallisempi mielialahäiriön muoto kuin kaksisuuntainen häiriö. Nuorena sairastettu masennus lisää potilaan riskiä sairastua myöhemmällä iällä kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön.
Mielialahäiriöt oireilevat joskus eri tavoin lapsilla, nuorilla ja aikuisilla. Lapsuus- ja nuoruusiän masennus saattaakin jäädä kokonaan toteamatta. Joillakin potilailla on mielialahäiriöihin perinnöllistä taipumusta.
Kadmos

Kadmos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa foinikialaisten kuninkaan poika ja Europan veli. Hänen isänsä oli joko Agenor tai Foiniks, Agenorin poika. Kadmos perusti Theban kaupungin, ja sen akropolis oli alun perin nimetty Kadmeiaksi hänen mukaansa. Helleenit pitävät Kadmosta foinikialaisten aakkosten isänä. Kreikkalaisen myytin mukaan Kadmoksen jälkeläiset vuoroin johtivat Thebaa ja olivat poissa sen johdosta useiden sukupolvien ajan mukaan lukien Troijan sodan.
Kun Zeus oli kantanut selässään pois Kadmoksen sisaren Europan, Kadmos lähti etsimään tätä. Hän saapui Delfoihin, missä hän meni kysymään neuvoa oraakkelilta. Hänen käskettiin jättämään etsintänsä sikseen ja seuraamaan erityistä lehmää, jolla oli puolikuun muotoinen merkki kyljessään, ja perustamaan kaupungin sinne, mihin lehmä kävisi makaamaan väsyneenä.
Lehmän antoi Kadmokselle Pelagon, Fokiin kuningas, ja se ohjasi hänet Boiotiaan, minne Kadmos perusti Theban kaupungin. Robert Graves ehdotti, että lehmä olisi itse asiassa päästetty vapaaksi hyvin rajatulle alueelle, ja paikkaan, johon se asettui makuulle, olisi perustettu kuun jumalatar Selenen temppeli.
Koska Kadmos aikoi uhrata lehmän Athenelle, hän lähetti osan miehistään läheiselle lähteelle hakemaan vettä. Heidät kuitenkin surmasi lähdettä vartioinut vesi-lohikäärme (vertaa Hydra), jonka puolestaan Kadmos tappoi miekallaan.
Athenen ohjeiden mukaisesti Kadmos kylvi lohikäärmeen hampaat maahan, ja siitä nousi joukko hurjasti aseistautuneita spartteja (’kylvetyt’). Heittämällä kiven heidän keskelleen Kadmos sai heidät taistelemaan keskenään, kunnes ainoastaan viisi jäi jäljelle. Nämä auttoivat häntä perustamaan kaupungin, ja heistä tuli kaupungin jalosukuisimpien sukujen perustajia.
Kadmoksen täytyi kuitenkin rangaistukseksi Areelle pyhitetyn lohikäärmeen tappamisesta harjoittaa katumusta kahdeksan vuoden ajan. Tämän jakson päätyttyä jumalat antoivat hänelle vaimoksi Harmonian, Areen ja Afroditen tyttären. He saivat pojan, jonka he nimesivät Polydorokseksi, ja neljä tytärtä: Ino, Autonoe, Agaue ja Semele.
Häissä kaikki jumalat olivat läsnä; Harmonia sai häälahjaksi Athenen kutoman peploksen ja Hefaistoksen tekemän kaulakorun. Huolimatta sekä avioliittonsa että valtakuntansa jumalaisesta luonteesta Kadmos sai katua katkerasti kumpaakin. Hänen perheensä kohtasi vakavia vastoinkäymisiä ja hänen kaupunkinsa yhteiskunnallisia levottomuuksia. Lopulta Kadmos luopui kruunustaan tyttärenpoikansa Pentheuksen eduksi ja vetäytyi Harmonian kanssa Illyriaan, jonka asukkaat huusivat hänet kuninkaakseen.
Kadmosta vainosi epäonni, joka oli langetettu hänen päällensä pyhän lohikäärmeen tappamisesta, ja kerran hän totesikin, että jos jumalat ovat noin kiintyneet yhden käärmeen elämään, hän voisi hyvinkin toivoa sellaista elämää itselleen. Välittömästi häneen alkoi kasvaa suomuja ja hänen muotonsa muuttua. Huomatessaan muodonmuutoksen Harmonia pyysi jumalilta että saisi saman kohtalon kuin miehensä, ja niin kohta tapahtuikin.
Tom Fontana

Tom Fontana (s. 12. syyskuuta 1951 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on käsikirjoittanut ja tuottanut muun muassa sarjoja "Kylmä rinki", "Sairaalan syke" ja "Homicide – pelon kadut".
Fontana aloitti nuorena näytelmäkirjailijana, mutta sai tuottaja Bruce Paltrow'lta mahdollisuuden käsikirjoittaa NBC:llä alkavaa televisiosarjaa Sairaalan syke. Fontanalla on kolme Emmy-voittoa ja yhteensä 17 ehdokkuutta. Lisäksi hän on voittanut mm. Yhdysvaltain käsikirjoittajien liiton palkinnon.
Matti Järviharju

Matti Valentin Järviharju (s. 24. tammikuuta 1944 Kauhajoki) on suomalainen poliitikko, yrittäjä ja merikapteeni. Hän on toiminut Suomen Isänmaallinen kansanliike rp:n puheenjohtajana, sitoutumattomana kuntapoliitikkona perussuomalaisissa ja kokoomuksessa, uuden IKL:n ja Sinivalkoinen puolue ry:n puheenjohtajana sekä Perustuslaillisen oikeistopuolueen varapuheenjohtajana. Europarlamenttivaaleissa 2004 hän oli Suomen Kansan Sinivalkoisten ehdokkaana ja europarlamenttivaaleissa 2014 hän oli Muutos 2011 -puolueen ehdokkaana. Järviharju on myös kansallismielisen Suomen Sisun jäsen.
Elämä.
Vuosina 1960–1976 Järviharju oli merimies ja suoritti merikapteenin tutkinnon. Kyproksen kriisissä hän oli mukana rauhanturvaajana 1963–1964. Viron uudelleenitsenäistymisen aikaan hän keräsi varoja ja autoja Viron poliisin käyttöön ja toimi Suomi–Viro-seuran puheenjohtajana.
14. tammikuuta 2000 54-vuotias kauhajokinen mies räjäytti suuren määrän räjähteitä Koskenkylässä, Kauhajoen rannassa, Harikko oy:n kohdalla. Harikko oy on Järviharjun omistuksessa. Räjähdyksen seurauksena lähialueen talot vavahtelivat ja ikkunoita rikkoutui. Räjähdys oli Järviharjun mukaan suunnattu häntä vastaan. Vuoden 1999 lopussa Järviharjun Aikalajärven rannassa sijainnut loma-asunto joutui pommi-iskun kohteeksi.
Järviharjulla oli 2000-luvun alussa yhteinen puoluehanke turkulaisen kaupunginvaltuutetun, silloisen Kansallinen Rintama ry:n (sittemmin Suomen Kansan Sinivalkoiset rp) puheenjohtajan Olavi Mäenpään ja Isänmaallinen Oikeisto ry:n (sittemmin Suomi – Isänmaa rp) puheenjohtajan, lahtelaisen Väinö Kuisman kanssa, mutta nimellä Sinivalkoinen puolue toiminut yhdistys kaatui kiistoihin puheenjohtajuudesta.
Järviharju osallistui vuoden 2011 eduskuntavaaleihin Vapauspuolue (VP) – Suomen tulevaisuus rp:n ehdokkaana. Saman vuoden lokakuussa hänet valittiin Vapauspuolueen puoluehallitukseen. Olavi Mäenpää kuitenkin nosti kokouksen päätösvallattomuudesta kanteen, jonka seurauksena hallituksesta tuli laiton. Oikeuskulujen takia Vapauspuolue jätti toukokuussa 2012 konkurssihakemuksen, joka pian peruttiin. Puolue erotti tuon kokouksen puheenjohtajana toimineen Järviharjun puolueesta ja nosti häntä vastaan kanteen Pirkanmaan käräjäoikeudessa.
Ilmajoen kunnanvaltuuston varavaltuutettuna Järviharju on muun muassa vaatinut muiden valtuutettujen eroa rattijuopumustuomion ja kulttuurialan koulutuksen kunnasta pois siirron kannattamisen vuoksi. Järviharju on ollut kunnanvaltuutettu sekä Ilmajoella että Kauhajoella.
Dolmen

Dolmen on nuoremmalta kivikaudelta peräisin oleva suurista kivistä rakennettu rakennelma, jossa suuret pystykivet kannattelevat yleensä laattamaista vaakakiveä. Dolmenit kuuluvat megaliittiperinteeseen. Erään teorian mukaan ne olivat aikoinaan maakumpujen ympäröimiä, joskin arkeologit eivät ole asiasta yhtä mieltä. Dolmenit olivat hautoja, ja hyvin säilyneistä dolmeneista voi aavistella niiden käyttöä hautoina. Monet dolmenit ovat osin maan tai pienempien kivien peitossa. 
Suurin osa dolmeneista sijaitsee Koillis-Aasiassa. Korean niemimaalla sijaitsee noin 30 000 rakennelmaa eli 40 % koko maailman dolmeneista. Lisäksi niitä on ainakin Ranskan Bretagnessa, Espanjassa, Portugalissa, Isossa-Britanniassa, Saksassa ja Alankomaissa, Israelissa, Venäjällä ja Afrikassa. 
Dolmeneista käytetään eri paikoissa eri nimityksiä: Alankomaissa dolmenit ovat "hunebedden", Saksassa "Hünengräber" tai "Hünenbetten", Portugalissa "antas" tai "mamoas", Walesissa "cromlechs", Cornwallissa "quoits".
Ainakin osa Bretagnen rakennelmista sijoittuu 5000-lukuun eaa., kun neoliittinen kausi alkoi alueella. Britteinsaarilla kausi alkoi vasta 4000-luvulla eaa., ja niiden alueiden dolmenit ajoitetaan vuosiin 4000–3000 eaa. Aasiassa vanhimmat dolmenit ovat peräisin 1000-luvulta eaa. Indonesian Sumban saarella dolmenien rakennus on säilynyt nykyaikaan asti.
Luettelo AC Oulussa pelanneista jalkapalloilijoista

AC Oulua on edustanut sarjaotteluissa yhteensä 2xx pelaajaa.
"Päivitetty kauden 2023 jälkeen."
Avebury

Avebury on esihistoriallinen harvaan asetetuista pystykivistä koottu suuri kivikehä, joka sijaitsee Etelä-Englannissa Wiltshiren kreivikunnassa. Megaliittiajalta peräisin olevan kivikehän keskellä sijaitsee Aveburyn kylä. Alueella on paljon esihistoriallisia jäännöksiä.
Avebury on maailman suurin tunnettu kiviympyrä, mutta se on säilynyt vain osittain: sadan kiven kehästä on enää jäljellä vain 27 kiveä. Kehä on laajuudeltaan 11,3 hehtaaria, ja sitä ympäröi 15 metriä syvä kahden maavallin välinen kaivanto, jossa ulomman kaivannon halkaisija on yli kilometrin mittainen. Sisempänä on ollut kaksi pienempää kivikehää. Maavallissa ja kaivannossa on neljä sisäänkäyntiä. 1300-luvulla kristityt kaatoivat kiviä, koska he eivät halunneet pakanallisten paikkojen olevan pyhiä. Sitä jatkettiin 1600- ja 1700-luvuilla. Kiviä käytettiin paljon rakennusmateriaalina etenkin Aveburyn kylässä.
Kivikehän tarkoituksesta on esitetty useita eri teorioita: sen on arveltu olleen roomalainen temppeli, druidien oppilaitos, pyhän munan ja käärmeen kuva, tähtitieteellinen laskentalaite, planetaario tai amfiteatteri. Kehän on osoitettu olleen käytössä vuosien 2600 ja 1600 eaa. välillä. Erään teorian mukaan siellä on saatettu pitää uskonnollisia rituaalisia juhlia.
Jeff Hearn

Jeff Hearn (s. 1947) on brittiläinen sosiologi ja yksi kriittisenä miestutkimuksena tunnetun tutkimusalan perustajista. Hän väitteli Bradfordin yliopistosta vuonna 1986 patriarkaattiteorioista.
Nykyisin Hearn on emeritusprofessorina Svenska handelshögskolanissa Helsingissä organisaatio- ja johtamistieteiden laitoksella.
Jäynä

Jäynä on yleensä teekkareiden järjestämä kepponen tai tapahtuma, jonka tarkoitus on aiheuttaa riemua jäynääjissä sekä jäynän kohteissa ja suuressa yleisössä. Jäynä pyrkii hyödyntämään tekniikkaa joskus hyvinkin mitättömän asian aikaansaamiseksi. Jäynä ei saa olla poliittisesti tai uskonnollisesti kantaa ottava. Hyvä jäynä liittyy kuitenkin usein yhteiskunnan ajankohtaisiin asioihin ja tapahtumiin.
Jäynän tarkoitus ei ole turmella, rienata, tuhota tai varastaa, joskin silloin tällöin jäynän toteutuminen saattaa edellyttää totutulle yhteiskuntajärjestykselle hämmentäviä toimia. Tässä jäynää voidaan pitää rinnasteisena eritoten yhdysvaltalaisen teknillisen yliopiston, Massachusetts Institute of Technologyn, riippumattomasti kehittyneelle hack-perinteelle, josta vaikkapa termi hakkeri myöhemmin sai nimensä.
Kuuluisia jäyniä.
Kaikkien aikojen kuuluisin teekkarijäynä tehtiin vuonna 1961. Tukholmassa nostettiin tuolloin "Vasa"-laivan hylky veden pinnalle. Kun se oli saatu nostettua, laivan kannelta löytyi suomalaisen kestävyysjuoksijan Paavo Nurmen patsas. Löydöstä kerrottiin sanomalehdissä. Jäynän suunnittelijat pitivät lopulta oman lehdistötilaisuutensa, jossa he kertoivat vieneensä patsaan "Vasa"-laivan kannelle vuorokautta ennen nostamista.
Teekkareiden jäynäksi on epäilty myös Töölönlahden sukellusvenettä 1960- ja 1970-luvun taitteessa. Löytö aiheutti pienimuotoisen ulkopoliittisen kriisin, koska Pariisin rauhansopimus kielsi Suomelta sukellusveneet.
Epäonnistuneita jäyniä.
Jotkin teekkarijäynät ovat johtaneet arvaamattomiin seurauksiin.
Vuoden 2000 syksyllä tekniikan opiskelijat Tampereella keräsivät nimiä adressiin "Molon saaren panttivankien" pelastamiseksi. Tuolloin oli käynnissä Jolon panttivankidraama, jossa mm. kaksi suomalaista olivat jääneet panttivangeiksi. 
Kaksi teekkaria oli pukeutunut terroristeiksi sukkahousut päässään ja lelukonepistoolit mukanaan. Ns. "panttivanki" oli kädet taakse sidottuina. Adressin kerääjän kuulakynästä loppui muste. Opiskelijat lähtivät hakemaan kynää pankista, josta sai ilmaisia mainoskyniä. Pankin henkilökunta hälytti poliisit, koska luuli sisään tulevia opiskelijoita pankkiryöstäjiksi. Poliisin saavuttua raskaasti aseistautuneena paikalle opiskelijat kiinniotettiin ja heille asetettiin käsiraudat. Opiskelijoita kohtaan ei kuitenkaan myöhemmin nostettu syytettä.
Espoon teekkarit liimasivat Helsingin keskustan nopeusrajoitusmerkkeihin tarroja. Ne alensivat suurinta sallittua nopeutta kymmenellä kilometrillä tunnissa. Tarrat oli liimattu niin, että ne sai otettua helposti pois. Se vaati sitä, että tiesi oikean tavan vetää tarra pois liimaamattomasta suikaleesta. Kaupungin työntekijät eivät helppoa poistotapaa tunteneet.
He olivat alkaneet kesken jäynän poistaa tarroja raaputtamalla. Se vei paljon aikaa ja työtunteja. Teekkarit halusivat poistaa itse tarrat, mutta kaupungin työntekijät olivat jo tehneet sen. Haitasta syntyi valtava korvaussumma teekkareille. Heitä syytettiin kaupungin omaisuuden turmelemisesta. Kaupunki kuitenkin tarjosi mahdollisuuden sovittaa aiheutunut haitta työllä.
François Walthéry

François Walthéry (s. 17. tammikuuta 1946, Argenteau, Belgia) on belgialainen sarjakuvapiirtäjä. Walthéryn tunnetuin ja pitkäaikaisin sarjakuva on "Natasha, lentoemäntä". Hän on tehnyt sarjaa useiden käsikirjoittajien ja yhteistyökumppanien kanssa vuodesta 1970. 
Walthéry aloitti sarjakuva-alalla 1960-luvulla brysseliläisen Peyon studion assistenttina, missä hän osallistui muun muassa sarjojen "Strumffit", "Benjamin" ja "Jacky &amp; Célestin" tekoon. Myöhemmin Walthéry loi muita hahmoja, pikkupojan "P'tit Bout d' Chique" ja vanhan kyyhkysenkasvattaja Julesin sarjaan "Le Vieux Bleu", jonka käsikirjoitti Raoul Cauvin.
Post-hardcore

Post-hardcore (Post-core) on hardcore punkista kehittynyt musiikkityyli, joka on osa laajempaa punk rockia. Post-hardcore on kehittänyt hardcore punkia laajasti, kuten post-punk. Post-hardcore on yhdistänyt hardcore punkia lähemmäksi experimental rockia.
Tyylilaji syntyi 1980-luvun puolivälin ja lopun läntisessä Yhdysvalloissa. Tuona aikana syntyneet SST Recordsin yhtyeet, sekä washingtonilaiset yhtyeet (kuten Fugazi), olivat hieman erilaiselta kuulostavia yhtyeitä, kuten esimerkiksi Big Black ja Jawbox, jotka yhdistivät noise rockia post-hardcoreen.
Post-hardcore on rytmikästä ja kovaäänisillä kitaroilla soitettua musiikkia, jossa joko lauletaan puhtaasti tai huudetaan. Musiikki on tasapainoista ja melodista, osittain räväkkää hardcore punkia sisältävää, hienovaraista ja vapaata. Post-hardcore yhtyeitä ovat muun muassa Alesana, Pierce the Veil, A Day to Remember, Escape the Fate, For All Those Sleeping, Get Scared, Adept, Alexisonfire, Enter Shikari, Dance Gavin Dance, Sienna Skies, Touché Amoré ja The Used.
Gloria Estefan

Gloria Estefan (alk. Gloria María Milagrosa Fajardo García, s. 1. syyskuuta 1957 Havanna, Kuuba) on kuubalaissyntyinen yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan latinopopin kuningattarena, koska hän on parhaiten angloamerikkalaisen kulttuurin keskellä menestynyt latinalaisamerikkalaisen kevyen musiikin esittäjä. Estefanin levyjä on myyty yli 70 miljoonaa, ja hän on voittanut viisi Grammy-palkintoa.
Estefan on julkaissut 21 albumia vuodesta 1977 alkaen Miami Sound Machine -yhtyeen kanssa. Ensimmäinen menestys oli "Dr. Beat" vuonna 1984. Parhaiten myynyt albumi on ollut "Cuts Both Ways" vuodelta 1989. Levyn nimi (suomeksi ”Kaksiteräinen”) viittaa sekä espanjan- että englanninkielisten kuuntelijoiden suosioon. Sitä on myyty yli 10 miljoonaa kappaletta.
Gloria Estefan esitti vuoden 1996 Atlantan olympialaisten tunnuskappaleen "Reach".
Hänelle myönnettiin vuonna 2015 Presidential Medal of Freedom -mitali.
Pilvenmäen ravirata

Pilvenmäen ravirata on Forssassa sijaitseva ravirata. Se otettiin käyttöön vuonna 1949 ja Pilvenmäki on yksi Suomen pisimpään samalla paikalla toimineita raviratoja.
Hallinto.
Pilvenmäen raviradan omistaa ja sitä hallinnoi vuonna 1898 perustettu Forssan Seudun Hippos ry. Yhdistyksellä on yhdeksänhenkinen johtokunta, jonka puheenjohtajana toimii Matti Uutela. Johtokunta valitsee ja nimittää toiminnanjohtajan. Tammikuusta 2014 toukokuuhun 2015 toiminnanjohtajana oli Jari Isometsä ja häntä ennen Turun Hippos ry:n toimitusjohtaja Roger Johansson. Elokuussa 2016 toiminnanjohtajana aloitti Elina Hirvonen. Vuonna 2023 raviratojen välisen yhteistyön määrä kasvoi, kun Hirvonen aloitti huhtikuussa myös Tampereen Teivon raviradan toiminnanjohtajana. Samana vuonna, elokuussa 2023 Iivari Ingves aloitti Forssan, Teivon ja Turun Metsämäen raviradan yhteisenä kilpailusihteerinä.
Ravitoiminta.
Pilvenmäen ravirata on järjestänyt Kuninkuusravit neljästi vuosina 1968, 1988, 2006 ja 2022. Vuoden 1968 kilpailua varten Pilvenmälle rakennettiin lasitettu istumakatsomo, joka otettiin käyttöön 1966. Toinen katsomorakennus valmistui vuonna 1975. Merkittävimmät Pilvenmäellä nykyään järjestettävät ravitapahtumat ovat Tammavaltikka ja Pilvenmäki Special. 1960–1990-luvuilla järjestettiin molemmille roduille tarkoitetut Tuoppi-ajot, jotka olivat aikansa legendaarisimpia ravikilpailuja Suomessa. 
Pilvenmäen ravirata on yksi Suomen merkittävimpiä valmennuskeskuksia. Ratatalleilla toimii 20 valmentajaa, joilla on valmennettavinaan noin 300 hevosta. Raviradan yhteydessä toimii myös hevosklinikka.
Pilvenmäen rataennätys lämminveristen ravikilpailuissa on Amazing Soul 11,0a, jonka se juoksi Tammavaltikassa 2014, sekä kylmäveristen osalta Evartin Kuninkuusraveissa 2022 juoksema 19,6a.
Muu käyttö.
Raviurheilun lisäksi rataa on käytetty moottoripyöräilyn maarata-ajojen kilpailuihin. Vuonna 2010 rata isännöi ensimmäistä kertaa maarata-ajojen MM-karsintakilpailuja. Vuotta myöhemmin Pilvenmäellä ajettiin ensimmäisen kerran maaradan GP-osakilpailu. Moottoripyöräkilpailujen järjestämisestä vastaa Forssan moottoriseura. Moottoripyörien maaratakilpailu muistuttaa speedwaytä, mutta rata on pidempi. Vuosittain elokuun alkupuolella Pilvenmäellä järjestetään Suomen suurin yksipäiväinen harrasteautojen kokoontuminen, Pick-Nick.
Ari Ahonen

Ari Pekka Ahonen (s. 6. helmikuuta 1981 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Ahonen on kautta aikojen toinen suomalaismaalivahti, joka on varattu ensimmäisellä kierroksella. New Jersey Devils varasi Ahosen numerolla 27 vuoden .
Ura.
Ahonen aloitti uransa Jyväskylässä ja 18-vuotiaana hän siirtyi HIFK:hon. Ahonen ehti pelata kolme kautta SM-liigassa, kunnes siirtyi Devilsin organisaatioon, jossa hän pelasi kaikkiaan viisi kautta Devilsin farmijoukkue Albany River Ratsissä saaden vain muutamia ottelukomennuksia NHL:n puolelle. Hän ei pystynyt syrjäyttämään Martin Brodeuria, jota pidettiin yhtenä maailman parhaista maalivahdeista, eikä onnistunut myöskään pääsemään tämän varamieheksi ohi Corey Schwabin tai Scott Clemmensenin. Ahonen sai silti osallistua Devilsin mestaruusjuhliin keväällä 2003 vaikkei häntä tilastoidakaan Stanley Cupin voittajaksi.
Kaudeksi 2006–2007 Ahonen palasi SM-liigaan Espoo Bluesin kokoonpanoon. Bluesissa Ahosesta kaavailtiin ykkösmaalivahtia, mutta Ahonen jäi loistavasti pelanneen Bernd Brücklerin varjoon. Bluesista Ahonen siirtyi kesken kauden Jokereihin ja piti heti ensimmäisessä ottelussa jokeripaidassa nollapelin torjuen 35 kertaa. Jokereissa Ahonen voitti SM-hopeaa. Kauden jälkeen Ahonen siirtyi kahdeksi kaudeksi Elitserien-seura Frölundaan. Ruotsista Ahonen siirtyi huhtikuussa 2009 kahden vuoden sopimuksella KalPaan. SM-liigakaudella 2009–2010 Ahonen pelasi eniten nollapelejä maalivahdeista (6 nollapeliä) yhdessä Juuso Riksmanin kanssa. Ahonen siirtyi kesken kauden 2011–2012 KalPasta KHL:ään, jossa hän pelasi marraskuusta 2011 kevääseen 2013 Metallurg Magnitogorskissa. Ahonen oli joukkueen ykkösvahti Kaudella 2013–2014 Ahonen edusti KHL:ssä Barys Astanaa ja kaudella 2014–2015 Admiral Vladivostokia.
Kaudeksi 2015–2016 Ahonen palasi takaisin kotimaan sarjaan saaden 2-vuotisen sopimuksen Porin Ässistä. Ahonen pelasi kahden kauden aikana 39 ottelua Ässien maalinsuulla jääden etenkin jälkimmäisellä kaudella Andreas Bernardin varjoon. Sopimuksen umpeuduttua keväällä 2017 sen uusimisesta ei edes keskusteltu. Ahonen oli vailla seuraa lokakuun 2017 alkuun ennen kuin solmi yksivuotisen sopimuksen Tanskaan Herning Blue Foxin riveihin.