tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Imre Földi

Imre Földi (8. toukokuuta 1938 Kecskemét, Bács-Kiskun, Unkari – 23. huhtikuuta 2017) oli unkarilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän osallistui viisiin olympialaisiin ja saavutti niissä kolme mitalia. Hän kilpaili pääasiassa kääpiösarjassa eli alle 56-kiloisissa.
Földi sijoittui Rooman 1960 olympialaisten kääpiösarjassa kuudenneksi tuloksella 320 kg, joka koostui 100 kg:n punnerrus-, 90 kg:n tempaus- ja 130 kg:n työntötuloksesta. Tokion 1964 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 355 kg (115 kg punnerruksessa, 102,5 kg tempauksessa ja 137,5 kg työnnössä). Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti hopeaa maailmanennätystä sivuavalla yhteistuloksella 367,5 kg; kultamitalin voitti samalla tuloksella Földiä kevyempi iranilainen Mohammad Nassiri. Földi nosti punnerruksessa 122,5 kg, tempauksessa 105 kg sekä työnnössä 140 kg.
Münchenin 1972 olympialaisissa Földi voitti kääpiösarjassa kultaa maailmanennätystuloksella 377,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 127,5 kg, tempauksessa 107,5 kg ja työnnössä 142,5 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa Földin paras nostomuoto punnerrus ei kuulunut enää ohjelmaan mutta hän sijoittui vielä viidenneksi tuloksella 245 kg (105 kg tempauksessa ja 140 kg työnnössä).
Földi voitti maailmanmestaruuden alle 56-kiloisten sarjassa vuonna 1965. Lisäksi hän saavutti neljä MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Hän voitti Euroopan-mestaruuden alle 56-kiloisissa vuosina 1962, 1968, 1970 ja 1971 sekä alle 60-kiloisissa vuonna 1963. Lisäksi hän saavutti neljä EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia.
Sillbölen kaivos

Sillbölen kaivos (myös "Silvolan kaivokset" tai "Kaivokselan kaivokset") on Vantaan kaupungin länsiosassa Kaivokselassa sijaitseva historiallinen rautamalmikaivos, joka oli toiminnassa vuosina 1744–1866. 
Historia.
Vuorimestari Magnus Linder löysi vuonna 1744 rautamalmiesiintymän Mätäojan laakson itäpuolelta Sillbölen ratsutilan mailta Helsingin pitäjästä. Suomalaiset ruukit toivat tuohon aikaan malminsa enimmäkseen Ruotsista, joten esiintymä herätti toiveikkuutta. Malmin laadun takia louhinta kävi kuitenkin kannattamattomaksi ja se lopetettiin vuonna 1770. Seuraava, vuonna 1785 alkanut louhintakausi taas keskeytyi an kolme vuotta myöhemmin.
Kaivostoiminta alkoi jälleen vuonna 1823, jolloin vuorimestari Carl Lundström valtasi kaivoksen omiin nimiinsä ja aloitti koelouhinnan. Tuolloin löydettiin huomattavan puhdasta malmia, jopa 60 %:n pitoisuuksia. Avolouhoksia kaivettiin aina 50 metrin syvyyteen. Koska kaivostoiminnan harjoittajaksi ei löytynyt yksityistä yrittäjää, valtio otti kaivoksen toiminnan vastuulleen vuonna 1825 ja rakennutti sen malmia varten Leineperin masuunin Kullaalle vuonna 1826. Sekä kaivoksen että masuunin tuotteet saivat kuitenkin ostajilta huonon vastaanoton. Vuonna 1830 valtio luopui kannattamattomasta kaivoksesta ja myi sen huutokaupalla senaattori Anders Henrik Falckille, ruukinpatruuna John Jacob Julinille ja vuorimestari Gustaf Idestamille. Falck osti samana vuonna myös Leineperin ruukin valtiolta.
Sillbölen kaivos oli varsinkin 1830–1840-luvuilla Suomen suurimpia rautakaivoksia. Sen louhokset olivat nimeltään Linderinkaivos, Vuorimestarinkaivos, Pitkäkaivos, Kaltevakaivos ja Yhtiökaivos. Louhittu malmi kuljetettiin talvisin Munkkiniemen lastauspaikalle, josta omistajat laivasivat osuutensa omille ruukeilleen sulatettavaksi. Sillbölen malmista sulatettu takkirauta soveltui hyvin "saksalaistaontaan". Louhintakustannukset olivat kuitenkin melko suuret. Vuosina 1856–1860 kaivosta vuokrasi ruotsalainen kaivosvouti Lars Nordling, joka joutui eroamaan riitauduttuaan kaivosmisten kanssa niin pahasti, että nämä uhkasivat lähteä jos hän ei lähtisi. Tämän jälkeen omistajayhtiö jatkoi kaivoksen toimintaa itse, kunnes se lakkasi lopullisesti vuonna 1866. Syynä oli taloudellinen lamakausi, ei malmikentän ehtyminen, sillä syvemmällä maan alla olisi ollut yhä lisää rautamalmia.
Museoviraston muinaisjäännösrekisterin mukaan Sillbölestä louhittiin koko sen toiminta-aikana yhteensä 207 952 kippuntaa eli noin 35 352 tonnia rautamalmia.
Nykyaika.
1960-luvulla rakennettu Kaivokselan lähiö ("ruots. Gruvsta") on saanut nimensä kaivoksesta. Kaivos sijaitsee taajaman länsipuolella Kaivokselan ala-asteen ja urheilukentän tuntumassa. Alue on virkistyskäytössä puistomaisena ulkoilualueena, joskin yksityisessä omistuksessa, ja se on suojeltu muinaisjäännösalue. Siellä sijaitsee yhä 12 eri kokoista avointa kaivoskuilua, joista syvin on 51 metriä syvä. Useimmat kuiluista on nykyisin aidattu paaluaidoilla.
Leif Jenssen

Leif Gøran Jenssen (s. 19. maaliskuuta 1948 Fredrikstad, Østfold, Norja) on entinen norjalainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Leif Jenssen sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 14:nneksi alle 75-kiloisten sarjassa tuloksella 405 kg. Hän nosti punnerruksessa 127,5 kg, tempauksessa 120 kg sekä työnnössä 157,5 kg. Münchenin 1972 olympialaisissa Jenssen voitti kultaa alle 82,5-kiloisissa tuloksella 507,5 kg. Hän sai punnerruksessa tuloksen 172,5 kg, tempauksessa 150 kg ja työnnössä 185 kg. Montréalin 1976 olympialaisissa hän ei saanut ylös tempauksen aloituspainoaan 160 kg ja jäi ilman tulosta.
Jenssen saavutti MM-hopeaa alle 75-kiloisissa vuosina 1970 ja 1971 sekä alle 82,5-kiloisissa vuonna 1974. Hän saavutti EM-hopeaa alle 82,5-kiloisissa vuonna 1972. Vuonna 1973 hän teki tempauksessa maailmanennätyksen.
1,039/Smoothed Out Slappy Hours

1,039/Smoothed Out Slappy Hours on punk-yhtye Green Dayn albumi. Se sisältää kokoelman yhtyeen aiempia levytyksiä, ja yhden uuden kappaleen, "I Want to Be Alone". Tätä julkaisua sanotaan usein yhtyeen ensimmäiseksi albumiksi, mutta se ei ole täysin totta. Green Dayn ensimmäinen albumi oli nimeltään "39/Smooth", ja se sisälsi "1,000 Hours" ja "Slappy"-EP:iden kappaleet, ja muutamia uusia.
Albumi sisältää myös yhden cover-kappaleen, kalifornialaisen punk-yhtye Operation IVYn kappaleesta "Knowledge".
"1,039/Smoothed Out Slappy Hours" julkaistiin 1. heinäkuuta 1991.
Track &amp; Field News

Track &amp; Field News on yhdysvaltalainen yleisurheiluun keskittyvä aikakauslehti, joka perustettiin vuonna 1948.
"Track &amp; Field News" käsittelee yleisurheilua laaja-alaisesti, sillä se kirjoittaa Yhdysvaltain high school- ja yliopistourheilusta sekä ammattilaisjuoksuista. Lisäksi se kirjoittaa Euroopan-kiertueesta ja MM-kilpailuista sekä olympialaisista. Lehti ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Yksi numero on erikoisnumero, joka käsittelee koko vuoden tapahtumia. Lisäksi lehti julkaisee "eTrack"-uutiskirjettä, joka ilmestyy yli 40 kertaa vuodessa.
"Track &amp; Field News" ylläpitää omaa yleisurheilun maailmanrankingia, jota on tehty jo vuodesta 1947. Lehti on myös jakanut miehille vuodesta 1959 ja naisille vuodesta 1974 palkintoa vuoden yleisurheilijalle.
Mikko Välimäki

Mikko Välimäki (s. 25. syyskuuta 1976 Riihimäki) on suomalainen teknologiaoikeuteen erikoistunut lakimies. Hän on tullut tunnetuksi yhtenä EFFI ry:n perustajana ja puheenjohtajana, sekä lakimiehenä lukuisista julkisuutta saaneista, Internetiin liittyvistä sananvapaus- ja tekijänoikeusoikeudenkäynneistä. Välimäki siirtyi keväällä 2009 Tuxera Ltd:n toimitusjohtajaksi. Tätä ennen hän konsultoi yritystä noin vuoden ajan. Tuxera kehittää alustariippumatonta NTFS-3G -ajuria NTFS-tiedostojärjestelmälle.
Turre Legal.
Välimäki on osakas Turre Legal -toimistossa yhdessä Herkko Hietasen ja Ville Oksasen kanssa. Välimäki toimi Finreactor-oikeudenkäynnissä vastaajien avustajana. Hän on muun muassa puolustanut Kemijärven massaliikettä sekä EFFIä rahankeräysrikosjutuissa ja Matti Nikkiä sekä Mikko Rauhalaa sananvapautta koskevissa jutuissa. Välimäki edusti äänestäjiä ja ehdokkaita oikeudenkäynnissä, jossa KHO katsoi oikeusministeriön sähköisen äänestyksen pilottikokeilun lainvastaiseksi.
Aalto-yliopisto.
Välimäellä dosentuuri Aalto-yliopistossa. Hän on tutkinut ohjelmistolisensointia sekä tekijänoikeutta tietoyhteiskunnassa. Hänen julkaisunsa ovat keskittyneet avoimen lähdekoodin ja yleisemminkin tietokoneohjelmien lisensointikysymyksiin, sananvapauteen Internetissä sekä korkeakoulukeksintöihin.
Koulutus.
Välimäki on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti (Helsingin yliopisto, 1999) ja filosofian tohtori (Teknillinen korkeakoulu, 2005).
Stanley Turrentine

Stanley Turrentine (5. huhtikuuta 1934 Pittsburgh – 12. syyskuuta 2000 New York) oli yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti. Hän oli souljazzin ja pehmojazzin edelläkävijöitä. Hänet tunnettiin täyteläisestä, verevästä ja voimakkaasta tyylistä, jossa kuuluivat häneen varhaisvuosina vaikuttaneet blues, rhythm and blues ja soul.
Turrentine oli muusikkona itseoppinut. Hänen tenorisaksofonia itsekin soittanut isänsä harjoitutti häntä kovasti. Isoveli Tommysta tuli trumpetisti, ja veljekset soittivat yhdessä muun muassa Max Roachin yhtyeessä.
Stanley Turrentine liittyi 16-vuotiaana bluesmuusikko Lowell Fulsonin kokoonpanoon. Hän soitti 1950-luvulla myös muun muassa Ray Charlesin, Tadd Dameronin ja Earl Bosticin kanssa. Vuonna 1959 hän julkaisi ensimmäisen oman levynsä "Stan The Man" ja perusti vähän myöhemmin ensimmäisen omaa nimeään kantavan kokoonpanon.
Turrentine levytti 1960-luvulla Blue Note -yhtiölle ja lähestyi tyylillisesti soulia. Hänen tunnetuin ja versioiduin sävellyksensä on vuonna 1971 julkaistu "Sugar". Hänen viimeiseksi levytyksekseen jäi vuonna 1999 ilmestynyt "Do You Have Any Sugar?".
Stanley Turrentine kuoli 66-vuotiaana New Yorkissa, jossa hän oli juuri esiintynyt viikon ajan Blue Note -jazzklubilla.
Ilmola (Keminmaa)

Ilmola on kylä Keminmaalla. Se sijaitsee Lautiosaaren ja Maulan kylien välisellä alueella Kemijoen varrella. Kylä kuuluu myös niin sanottuihin "Hilma-kyliin".
Ilmolan koulu.
Ilmolassa sijaitsee myös koulu, joka ei ole enää nykyisin toiminnassa. Siellä järjestetään kuitenkin erilaista toimintaa, kuten myyjäisiä ja kerhoja. Ilmolan koulun kohdalla pysähtyy myös Keminmaan kirjasto-auto.
Paula Yates

Paula Elizabeth Yates (24. huhtikuuta 1959 Colwyn Bay, Wales – 17. syyskuuta 2000 Lontoo) oli brittiläinen televisiojuontaja ja julkisuuden henkilö.
Yates esiintyi 1980-luvulla Channel 4 -televisiokanavalla muun muassa ohjelmien "The Tube" ja "The Big Breakfast" juontajana. Hän oli pitkään naimisissa muusikko Bob Geldofin kanssa. Yates erosi Geldofista ja ryhtyi seurustelemaan INXS-yhtyeen laulajan Michael Hutchencen kanssa. Tämä suhde päättyi Hutchencen itsemurhaan vuonna 1997.
Yatesilla oli neljä lasta: Geldofin kanssa Peaches, Pixie ja Fifi sekä Hutchencen kanssa Tiger.
Track &amp; Field Athlete of the Year

Track &amp; Field Athlete of the Year on "Track &amp; Field News" -lehden antama palkinto vuoden parhaille yleisurheilijoille. Lehden järjestämä asiantuntijaraati valitsee joka vuosi parhaan mies- ja naisurheilijan. Palkintoa on jaettu miehille vuodesta 1959 ja naisille vuodesta 1974.
Suur-Jyväskylän Lehti

Suur-Jyväskylän Lehti on Jyväskylässä ilmestyvä Keski-Suomen Media Oy:n kustantama kaupunkilehti. Se on osa Mediakonserni Keskisuomalaista. Lehteä jakoi Jakeluporras Oy 1.kesäkuuta 2010 asti jolloin se liikeluovutettiin Jyväskylän Jakelut Oy:lle. Vuonna 2025 jakelusta vastaa Suomen Suoramainonta Oy. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1959.
Lehti jaetaan taajamatalouksiin Jyväskylän, Korpilahden, Muuramen, Laukaan keskustaajaman, Lievestuoreen, Vihtavuoren ja Tiituspohjan, ja on saatavana myös noutolehtitelineistä näillä seuduin. Vuosittain julkaistaan kymmenkunta supernumeroa, joiden jakelualueeseen kuuluvat myös Äänekoski,
Suolahti, Konginkangas, Jämsä ja Jämsänkoski.
Historia.
Suur-Jyväskylän Lehden edeltäjä Jyväs-Jussi ilmestyi ensi kerran 14. elokuuta 1959 jakelulevikkinään 22 000 kappaletta. Se myi ilmoituksia niin hyvin, että toimituksellista aineistoa oli vain pääkirjoitus, yksi juttu sekä pari aforismia ja vitsiä. Suurin ilmoitus mainosti Broadway-savukkeita, muut isot ilmoitukset olivat autoliikkeiden ja päivittäistavarakauppojen mainoksia.
Bus Driver

Bus Driver on SCS Softwaren julkaisema linja-autosimulaattoripeli. Pelin kokeiluversio on ladattavissa pelin kotisivuilta ilmaiseksi tunnin peliajalla. Verkkosivuilta voi ostaa myös täysversion.
Pelaaminen.
Pelaaja valitsee reitin ajettavaksi kuudelta eri vaikeustasolta. Jokaiselle reitille on oma linja-autonsa, jota ei voi vaihtaa. Latausnäkymän jälkeen pelaaja aloittaa linja-auton ajamisen ajoreitin mukaisesti, joka näytetään pelaajalle tien pinnassa olevilla oransseilla nuoliopasteilla. Pelaajan tulee noudattaa ajaessaan liikennesääntöjä, kuten vilkunkäyttöä ja liikennevaloja. Liikennesääntöjen rikkomisesta menettää verrattain paljon pisteitä. 
Linja-auto tulee pysäyttää matkustajien kyytiin ottamista ja jättämistä varten merkityillä pysäkeillä, joita on reitistä riippuen 3–28. Jokaiselle pysäkille on aikataulun mukainen lähtöaika. Etuajoissa lähtemisestä lähtee välittömästi pisteitä, mutta toisaalta myöhässä oleva linja-auto voi kiriä aikatauluaan umpeen ajamalla vauhdikkaammin, sillä myöhästymispisteet lasketaan vasta reitin lopussa. Pysäkille ei myöskään saa jättää matkustajia. Pysäkkejä ei voi kuitenkaan jättää väliin, sillä pelaajalle näytetään vain yhden pysäkin sijainti kerrallaan.
Alkuperäisversion 12 erilaista bussimallia on suunniteltu oikeiden linja-autojen pohjalta. Pelissä voi ajaa esimerkiksi matalalattiabussilla, koulubussilla ja vankibussilla. Ajettavissa on kolmekymmentä eri reittiä, joiden sääolosuhteet ja vuorokaudenajat vaihtelevat.
Rimsley.
Pelin tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Rimsleyn suurkaupunkiin, joka sijaitsee Yhdysvalloissa. Kaupungin nimistö on kuitenkin saanut vaikutteita lähinnä Lontoosta. Pelimaailma on avoin, eli pelaaja voi halutessaan tutkia kaupunkia vapaasti.
Kaupunkiin on runsaasti luotu erilaisia tärkeitä elementtejä linja-autoliikennettä ajatellen. Kaupungista löytyy esimerkiksi messukeskus, useita suuria hotelleja, liikekaupunki, vanha kävelykeskusta, lentoasema, rahtisatama ja valtionvankila. Merenrannalla oleva kaupunki on merenlahden kahteen osaan jakama. Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee vuoristo, jonka ilmasto on talvinen vuoden ympäri. Kaupungin ympäri kiertää moottoritietasoinen kehätie.
Vastaanotto.
Bus Driver -pelin alkuperäisessä versiossa ainoa pelinäkymä oli linja-auton ulkopuolelta, eli sitä pelattiin niin sanotusta kolmannesta persoonasta. Arvosteluissa on kaivattu ennen kaikkea kuljettajanäkymää. Kehittäjät perustelivat sen puutetta pelin luonteella, jonka tarkoitus ei ole toimia täysrealistisena linja-autosimulaattorina. Kuljettajanäkymä kuitenkin lisättiin peliin Gold-päivityksessä.
Uusi kansanarmeija

Uusi kansanarmeija (, ) on Filippiinien kommunistisen puolueen aseellinen siipi. Maolainen NPA käy sissisotaa Filippiinien hallitusta vastaan. Armeija perustettiin 29. maaliskuuta 1969. Enimmillään armeijan riveissä oli 1980-luvulla 25 000 taistelijaa, nykyään arviolta 8 000.
Yhdysvallat ja Euroopan unioni ovat luokitelleet NPA:n terroristijärjestöksi.
”Toinen suuri korjausliike”.
1990-luvulla liikkeessä kritisoitiin 1980-luvun virheitä, mikä johti ”toiseen suureen korjausliikkeeseen” (1992–1998), jonka lopulla tehtiin valtava sisäinen puhdistus: tuhansia taistelijoita ja jäseniä surmattiin Filippiinien armeijan vakoojina.
Gloria Macapagal-Arroyon Filippiinien hallitus on ajoittain neuvotellut NPA:n edustajien kanssa Euroopassa.
Poliisin mukaan NPA:lla oli tammikuussa 2008 enää 57 000 jäsentä, koska vuonna 2007 tuhottiin 13 sissien tukikohtaa. NPA on taistellut 69:ssä Filippiinien 81 maakunnasta vuoden 1969 jälkeen. 40 000 ihmistä on kuollut konfliktissa.
Armahdus.
Presidentti Gloria Macapagal-Arroyo julisti 5. syyskuuta 2007 kommunistisen puolueen ja NPA:n jäsenille ym. armahduksen, joka ei kuitenkaan koske raiskauksia, kidutusta, huumesalakuljetusta, kidnappausta lunnaita varten yms., mutta lain muotoilu kongressissa on vielä kesken (29. lokakuuta 2008).
Keijo

Keijo on suomalainen miehen etunimi. Se on tiettävästi käännös ruotsalaisesta nimestä Alf, joka tarkoittaa keijukaista, skandinaavisessa mytologiassa esiintyvää pientä, ihmishahmoista mutta siivekästä ja lentävää olentoa. Tämän takia suomenkielisessä nimipäiväkalenterissa Keijo on 21. helmikuuta, samana päivänä, jona suomenruotsalaisessa nimipäiväkalenterissa on Alf. Keijo otettiin almanakkaan vuonna 1908. Suomen ortodoksinen kalenteri yhdistää Keijon Gennadiin äänneasun perusteella. Keijon ja Gennadin välillä ei kuitenkaan ole etymologista yhteyttä.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Keijo on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 16 647 miehelle ja noin 20 naiselle. Keijo on tyypillinen 1940–1960-luvulla syntyneiden suomalaismiesten etunimi. Tuolloin se löytyi Suomen 35 suosituimman etunimen joukosta. Sittemmin nimen suosio on huomattavasti laskenut: vuosina 1940–1959 Suomessa nimettiin 8 273 Keijoa ja vuosina 1960–1979 vielä 3 509, mutta vuosina 1980–1999 enää 727, ja uudella vuosituhannella vuoden 2019 loppuun mennessä Keijo-nimi on Suomessa annettu vasta 122 henkilölle. Ennen vuotta 1900 nimi oli annettu seitsemälle henkilölle.
Keijoa on muunneltu muotoihin Kepa, Kepo ja Keppa, Kaakkois-Suomessa Keke, Keki ja Keku.
Songo Mnara

Songo Mnara on raunioitunut satamakaupunki Tansaniassa. Se sijaitsee pienellä saarella noin kymmenen kilometrin päässä Kilwa Kisiwanista. Se on ollut aikoinaan Afrikan ja Euroopan välisen kultakaupan keskeinen paikka. Arvellaan, että Euroopan 1360-luvun ruttoepidemian aiheuttama lama ja kysynnän lasku johtivat kaupungin talouden hiipumiseen. Kaupungissa on säilynyt hienoja taloja 1400- ja 1500-luvuilta. Useimmat sitä vanhemmat talot modernisoitiin 1700-luvulla, kun omanilaisia maahanmuuttajia asettui kaupunkiin. 
Songo Mnara muodostaa yhdessä Kilwa Kisiwanin kanssa Unescon maailmanperintökohteen.
Helena Konttinen

Helena Konttinen (o.s. Eronen; 18. kesäkuuta 1871 Uukuniemi – 24. huhtikuuta 1916 Uukuniemi) oli suomalainen horrossaarnaaja, jonka toiminta ajoittuu 1800-luvun ja 1900-luvun taitteeseen itärajan tuntumaan pääosin Uukuniemelle. Konttinen tuli tunnetuksi unissasaarnaajana, joka sai profetiansa horrostilassa. Konttinen oli naimisissa ja hänellä oli neljä lasta. Hänen kerrotaan olleen 1700-luvulla Merikarvialla eläneen unissasaarnaaja Anna Rogelin yhden sisaruksen jälkeläinen.
Konttisen yliluonnolliset kyvyt.
Jaakkiman rovastin V. Salmisen kertoman mukaan Konttinen pystyi horrostilassaan näkemään aikaisemmin muualla tapahtuneita asioita ja kuvailemaan niitä tarkasti. Eräässä tilaisuudessa Konttinen oli minuutilleen ennustanut rovasti V. Salmisen paikalle saapumisen ja kuvannut ne henkilöt joiden seurassa rovasti oli sitä ennen ollut ja myös rovastin ja hänen vaimonsa kahdenkeskisen keskustelun sisällön, jotta ulkopuoliset eivät voineet tietää.
Professori Antti Voipio, tutkittuaan Konttisen ja useiden muiden horrossaarnaajan toimintaa, piti Helena Konttista selvästi hysteerisenä, joka hänen mukaansa johtui hänen rasittavista elämänkokemuksistaan. Tämän käsityksen vahvisti aikoinaan Suomen kuuluisampana pidetty psykiatri ja professori Christian Sibelius, joka oli tutkinut Konttista v. 1906.
Uukuniemeläisyyden synty.
Konttisen toiminnan seurauksena syntyi uukuniemeläisyydeksi kutsuttu herätysliike, jota jatkamaan perustettiin "Parikanniemen orpokotiyhdistys ry". Orpokoti toimi aluksi "Parikanniemellä", joka on nykyisin Venäjän puolella. Vuodesta 1949 lähtien orpokoti on toiminut Ristiinassa. Vuonna 1967 yhdistys muutettiin "Parikanniemisäätiöksi". Vuosittain elokuussa vietetään Parikkalassa, entisen Saaren kunnassa Orpokotijuhlia.
Windows Home Server

Windows Home Server, koodinimeltään "Quattro", on kotikäyttöön suunniteltu palvelinkäyttöjärjestelmä. Se tarjoaa median jakamista, varmuuskopiointia sekä etäkäyttöä.
Järjestelmävaatimukset.
Asennukseen vaaditaan
Belgian cup

Belgian cup (; ) on kaudesta 1911–1912 alkaen järjestetty Belgian tärkein turnausmuotoinen jalkapallokilpailu. Sen järjestää Belgian jalkapalloliitto ja vuodesta 2008 lähtien turnaus on kulkenut nimellä Cofidis Cup, pääsponsorinsa Cofidisin nimen mukaan. Turnaus pelataan pudotuspelisysteemillä siten, että hävinnyt joukkue putoaa pois ja voittaja jatkaa seuraavalle kierrokselle. Cupin menestynein joukkue on Club Brugge KV kymmenellä mestaruudellaan. Cupin voittaja pääsee seuraavan kauden UEFA Europa Leagueen.
Pelisysteemi.
Ensimmäinen vaihe muodostuu viidestä ottelupäivästä, joiden ottelut pelataan yksiosaisena. Cupin 1. kierrokselle osallistuvat niin sanotut provinssiliigojen seurat (175 kpl), jotka pelaavat alemmalla sarjatasolla. Toinen kierros pelataan 88 ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon päässeen joukkueen välillä. 3. divisioonan joukkueet (32 seuraa) tulevat cupiin mukaan 3. kierroksella. 18 toisen divisioonan joukkuetta osallistuvat cupin 4. kierrokselle yhdessä 38 kolmannelta kierrokselta jatkoon päässeen joukkueen kanssa. Voittaneet 28 joukkuetta pelaavat vielä yhden kierroksen.
Cupin toisessa vaiheessa pelaavat 14 ensimmäisestä vaiheesta selvinnyttä joukkuetta ja 18 liigajoukkuetta. Puolivälierät ja välierät pelataan kaksiosaisina ja muut kierrokset yksiosaisina.
Arto Heikkilä

Kauko Arto Heikkilä (s. 25. heinäkuuta 1948) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa. Heikkilä on syntynyt Tampereella ja hän on työskennellyt aikaisemmin Kuopion ja Jyväskylän kaupunginteatterissa. Heikkilä on näytellyt useissa suomalaisissa elokuvissa mm. Arto Halosen elokuvassa "Prinsessa" ja tv-sarjassa "Suomalaisia tunnustuksia".
Hän on ollut Suomen kommunistisen puolueen listoilla ehdokkaana kunnallisvaaleissa ja eduskuntavaaleissa.
Kaitjärven rautatieasema

Kaitjärven rautatieasema (, ratakm 226+912) on rautatieliikennepaikka Luumäellä Karjalan radan varrella. Asema avattiin lokakuussa 1906, ja sen suunnitteli Bruno Granholm. Kaitjärven asema luokiteltiin alkujaan V luokan asemaksi, mutta se alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1963. Tavaraliikenne ja miehitys lopetettiin 1976, henkilöliikenne sekä itse liikennepaikka lakkautettiin seuraavana vuonna. Kaitjärvi avattiin kuitenkin uudelleen tavaraliikenteelle maaliskuussa 1980.
Asemarakennus purettiin sen rapistuttua, ja tilalle on rakennettu tiilinen laitetila. Nykyisin liikennepaikka toimii raiteenvaihtopaikkana. Lahti–Luumäki-rataosuuden peruskorjauksen yhteydessä Kaitjärvelle rakennettiin sivuutusraiteet tavarajunien käyttöön.
Peterborough (Kanada)

Peterborough on kaupunki Kanadassa Ontarion provinssin eteläosassa. Kaupungissa oli 74 898 asukasta vuonna 2006. Peterborough, Smith-Ennismore-Lakefield, Douro-Dummer, Otonabee-South Monaghan ja Cavan-Monaghan muodostavat yhteisen Peterborough’n metropolialueen, jonka väkiluku oli 116 570 asukasta vuonna 2006.
Kaupunkia kutsutaan portiksi Kawarthajärvien virkistysalueelle. Alueella sijaitsee lukuisia järviä, ja se on suosittu kesämökkialue.
Alue tunnettiin aikaisemmin nimellä "Scott’s Plains", mutta nimettiin myöhemmin Peterborough’ksi.
Ann Arborin kaupunki, Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa, on Peterborough’n ystävyyskaupunki.
Historia.
Alueen tiedetään olleen asuttu viimeisestä jääkaudesta saakka. Jään vetäydyttyä ensimmäiset paleointiaanit siirtyivät alueelle noin 9 500 – 10 500 vuotta sitten. Noin 100-luvulta eaa. lähtien alueella vaikutti Hopewellin kulttuuri, joka ensimmäisinä asukkaina pienimuotoisesti viljelivät maata ja rakensi alueelle käärmekumpuja. 1000-luvulla irokeesit syrjäyttivät aikaisemmat kummunrakentajakulttuurit. Irokeesit joutuivat väistymään ja muuttamaan kauemmaksi Ontariojärven toiselle puolelle, kun algokinit ja huronit saapuivat alueelle. Näistä myöhemmistä intiaanikulttuureista on alueella lukuisia merkkejä. He kaiversivat useita kivipiirroksia alueelle.
Tiettävästi ensimmäisenä eurooppalaisena ranskalainen tutkimusmatkailija Samuel de Champlain kulki alueen läpi matkallaan Trentjokea pitkin vuonna 1615.
Alueen asuttaminen sai alkunsa, kun Adam Scott perusti vuonna 1818 sahan ja valssimyllyn Otonabeejoen varrelle. Vuonna 1825 alueelle saapui noin 2 000 siirtolaista, kun Britannian valtio siirsi köyhiä irlantilaisia Corkin kreivikunnasta Kanadaan.
Polttoainelämmitin

Polttoainelämmitin eli polttoainekäyttöinen lisälämmitin on laite, joka käyttää ajoneuvon polttoainetta lämpöenergian tuottamiseen ja se ottaa toimintaansa tarvittavan virran ajoneuvon akulta. Polttoainekäyttöisiä lämmittimiä käytetään ajoneuvojen moottorin ja ohjaamon lämmittiminä, niin esilämmitystarkoituksessa kuin ajon aikaisina lisälämmittiminä.
Polttoainelämmitin yleisesti.
Moottorin esilämmitykseen tarkoitetun polttoainekäyttöisen lämmittimen lämmitysteho on noin kymmenkertainen verrattuna tavanomaiseen sähkökäyttöiseen esilämmitinvastukseen. Suuren tehon vuoksi lämmitysaika on lyhyt, kovillakin pakkasilla enintään 30 minuuttia. Lisälämmittimen tyypillinen polttoaineenkulutus on 0,3–0,7 litraa tunnissa. Polttoaineen palaessa syntyy hiilidioksidia, mutta polttoainelämmittimien muut päästöt ovat vähäisiä.
Polttoainelämmittimen voi ajastaa käynnistymään tiettyyn aikaan ohjaamoon integroidusta ohjauspaneelista tai sitä voi käyttää kauko-ohjaimella. Sitä voidaan käyttää myös ajon aikaisena ajoneuvon lisälämmittimenä, mikäli moottorin tuottama lämpö ei yksin riitä.
Polttoainelämmitintyypit.
Polttoainekäyttöiset lämmittimet voidaan jakaa ilmaa ja vettä lämmittäviin laitteisiin.
Ilmalämmitin.
Ilmalämmitin lämmittää ajoneuvon ohjaamon ilmaa. Se käyttää lämmittämiseen ajoneuvon polttoainetta ja toimii erillään moottorinlämmittimestä. Se voi imeä lämmitettävän ulkoilmasta tai kierrättää ohjaamon sisäilmaa. Lisäksi sitä voi käyttää tavallisena ohjaamotuulettimena.
Vesilämmitin.
Polttoainekäyttöinen lisälämmitin on ajoneuvon polttoaineella toimiva moottorinlämmitin, jolla lämmitetään moottorin jäähdytinnestettä. Moottorin jäähdytinnesteen lämmettyä riittävästi laitteen ohjaus käynnistää ajoneuvon ohjaamon tuuletuksen, jolloin ohjaamokin lämpenee. Myös vesilämmittimistä voi löytyä ohjaamon tuuletusominaisuus kesäkäyttöä varten.
Juho Lipsanen

Juho Petri Lipsanen (s. 29. toukokuuta 1961) on suomalainen yritysjohtaja.
Lipsanen toimi vuosina 2002–2005 Alma Median toimitusjohtajana ja vuosina 2005–2008 TeliaSoneran johtajana, aluksi TeliaSonera Finlandin toimitusjohtajana ja vuoden 2007 alusta Integrated Enterprise Services -liiketoiminta-alueen, sittemmin Business Services -myyntidivisioonan, johtajana. Ennen siirtymistään Alma Median johtoon hän työskenteli vuodesta 1988 eri tehtävissä teollisuuskonserni ABB:ssä. Hän oli muun muassa ABB Automationin talousjohtaja ja ABB New Venturesin toimitusjohtaja. 
Lipsasen luottamustehtäviin ovat lukeutuneet muun muassa Coronaria Hoitoketjun, Lamor Groupin, SSH Communications Securityn ja Vapon hallitusten puheenjohtajuudet. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri, joksi hän valmistui Turun kauppakorkeakoulusta.
Juho Lipsanen on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän on tukkukauppias, kauppaneuvos August Lipsasen (1876–1948) lapsenlapsi ja muusikko Ilkka Lipsasen serkku.
Lipsanen on kirjoittanut Hannu Laakson kanssa vuonna 2009 ilmestyneen yrityskirjan "Operaatio Täyskäännös".
Teokset.
Michael Jacksonin hyväntekeväisyystyö

Michael Jackson kulutti paljon aikaa ja rahaa hyväntekeväisyyteen. Hän lahjoitti hyväntekeväisyyteen 300–500 miljoonaa dollaria ja tuki yli 39:ää eri hyväntekeväisyysjärjestöä, minkä johdosta Guinness World Records nimesi hänet vuonna 2000 "eniten hyväntekeväisyyttä tukeneeksi pop-artistiksi". Hän perusti vuonna 1992 Heal the World Foundation -hyväntekeväisyysjärjestön, jolle hän lahjoitti muun muassa kaikki Dangerous World Tour -kiertueensa tulot. Järjestön kautta Jackson muun muassa lennätti 46 tonnia tarvikkeita Sarajevoon ja maksoi unkarilaisen lapsen maksasiirron. Järjestö oli toiminnassa vuoteen 2002 asti.
Kiertueiden aikana Jacksonilla oli usein tapana vierailla sairaaloissa ja tehdä niille lahjoituksia. Make-A-Wish Foundation -järjestön kautta Jackson kutsui sairaita lapsia ja heidän perheitään vierailulle Neverland Ranch -maatilalle, jonne hän oli rakennuttanut muun muassa maailmanpyörän, eläintarhan ja elokuvateatterin sekä huoneita yöpymistä varten. Jackson myös sävelsi kappaleita, joilla kerättiin rahaa eri hyväntekeväisyysjärjestöille, kuten "We Are the World" (1985) ja "What More Can I Give" (2001), sekä järjesti hyväntekeväisyyskonsertteja, kuten Michael Jackson &amp; Friends (1999) ja (2001). Jackson sai hyväntekeväisyystyöstään useita tunnustuksia ja palkintoja. Jacksonin testamentin mukaan 20 % hänen kuolinpesäänsä tulevista varoista lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen.
Heal the World Foundation.
Vuonna 1992 Michael Jackson perusti Heal the World Foundation -hyväntekeväisyysjärjestön. Järjestön perustaminen sai alkunsa Jacksonin samannimisestä hittisinglestä "Heal the World". Järjestön kautta Jackson lennätti 46 tonnia tarvikkeita Sarajevoon, pani alulle koulutuksen, jolla pyrittiin vähentämään alkoholin ja huumeiden väärinkäyttöä, lahjoitti miljoonia dollareita vähäosaisille lapsille ympäri maailmaa sekä maksoi unkarilaisen lapsen maksasiirron. Jackson ylläpiti järjestöä muun muassa lahjoittamalla kaikki kiertuetulonsa Dangerous World Tour -kiertueestaan. Epäonnistuneen vuosittaisen tilinpäätöksen takia järjestö menetti verovapaan asemansa vuonna 2002, joten järjestön toiminta lopetettiin.
Heal the Kids.
Helmikuussa 2001 Jackson käynnisti Heal the Kids -aloitteen, jonka tarkoitus oli edistää lasten hyvinvointia.
Neverland Ranch.
Neverland Ranch toimi vuosina 1988–2005 Michael Jacksonin kotina. Make-A-Wish Foundation -järjestön kautta Jackson kutsui sairaita lapsia ja heidän perheitään viettämään aikaa Neverlandiin, johon hän oli rakennuttanut muun muassa maailmanpyörän, eläintarhan ja elokuvateatterin sekä huoneita yöpymistä varten. Jackson järjesti Neverlandissa useita hyväntekeväisyystapahtumia, kuten huutokauppoja, joilla kerättiin rahaa hyväntekeväisyysjärjestöille.
Kappaleita.
Michael Jacksonin kappaleita, joilla on kerätty rahaa hyväntekeväisyysjärjestöille sekä kappaleita, jotka käsittelevät sotia, maailmanrauhaa, tasa-arvoisuutta ja ilmastonmuutosta:
José Nunes

José Carlos de Araújo Nunes (s. 7. maaliskuuta 1977 Castelo de Paiva, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi vuosina 2006–2014 espanjalaisseura Mallorcassa.
Kesällä 2004 Nunes siirtyi Gil Vicentestä Sporting Bragaan. Bragassa hän pelasi puolentoista kauden ajan, jonka jälkeen hän siirtyi tammikuussa 2006 espanjalaiseen Mallorcaan. Nunen teki ensiesiintymisensä Mallorcassa 29. tammikuuta 2006 kotiottelussa Barcelonaa vastaan. Seuraavalla kokonaisella kaudella 2006–2007 Nunes onnistui maalinteossa neljästi.
Markku Kopisto

Markku Eero Antero Kopisto (18. maaliskuuta 1949 Turku – 15. tammikuuta 2020 Espoo) oli suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Kopiston tunnetuin sävellys lienee lastenlaulu ”Popsi, popsi porkkanaa”.
Kopisto kävi koulunsa Urjalassa, missä hän aloitti musisoinnin poikasoittokunnan rumpalina. Myöhemmin hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1970–1976. Hänen omia soittimiaan olivat klarinetti ja saksofoni, ja hän teki pääasiallisen elämäntyönsä opettamalla niiden soittoa Kauniaisten musiikkiopistossa, jossa hän työskenteli 40 vuotta.
Kopisto teki yhteistyötä Risto Jarvan kanssa säveltämällä musiikkia elokuviin "Mies, joka ei osannut sanoa ei" (1975), "Loma" (1976), "Jäniksen vuosi" (1977). Yhteistyö kuitenkin päättyi Jarvan kuolemaan. Myöhemmin Kopisto sävelsi musiikin Matti Kuortin "Kiljusen herrasväki" -elokuviin, jotka valmistuivat vuosina 1981 ja 1990.
Kopisto oli osa Jarvan Filminor-nimisen tuotantoyhtiön tiimiä. Hän sävelsi musiikkia myös tilauselokuviin ja lyhytelokuviin.
Kopisto sävelsi musiikkia myös Jouni Hiltusen ohjaamiin dokumenttielokuviin "Taivaallinen tehtävä", "Under bar himmel", "Elämä näytä minulle kasvosi", "Skärgårdsfotografen", "Viimeinen kauppavene" ja "Tuntematon Selkämeri", samoin kuin Jouko Aaltosen dokumenttiin "Taistelu Turusta".
Markku Kopiston entisistä oppilaista koostuva klarinettiyhtye esitti vuonna 2018 SuomiLOVE-ohjelmassa ”Vaellus”-nimisen kappaleen, jonka Kopisto oli säveltänyt "Jäniksen vuoteen". 
Kopisto kuoli 70-vuotiaana Espoossa. Kopisto on haudattu Tapiolan uurnalehtoon.
Eksotoksiini

Eksotoksiinit eli ekstrasellulaariset toksiinit ovat mikrobien erittämiä toksiineja. Eksotoksiinit erittyvät mikrobin kasvualustaan tai vapautuvat solujen lyysin seurauksena. Ne ovat myrkyllisiä muille organismeille ja hyödyttävät siten erittäjämikrobin lisääntymistä. Eksotoksiinit aiheuttavat esimerkiksi solutuhoja, estävät kasvua ja solujen normaalia metaboliaa. 
Eksotoksiinit ovat proteiineja, ja useimmat niistä tuhoutuvat kuumentamalla.. Eksotoksiinien vaikutukset elimistössä voivat olla hyvinkin laajoja tai paikallisia, esimerkiksi Clostridium botulinumin erittämä botuliini aiheuttaa verenkiertoon levitessään laajan autonomisen hermoston halvauksen. Clostridium perfringensin kaasukuoliota aiheuttavat kannat erittävät paikallisia kudostuhoja aiheuttavia eksotoksiineja.
Elimistö muodostaa vasta-aineita toksisia aineita vastaan.
Eksotoksiinityypit.
Eksotoksiinit lajitellaan kolmeen tyyppiin niiden vaikutusmekanismin perusteella.
Warelius-palkinto

Warelius-palkinto on Suomen tietokirjailijat ry:n vuosittain jakama palkinto. Se myönnetään tietokirjailijalle, jolla on laaja ja korkealaatuinen tietoteostuotanto tai jolla on ollut merkittävä vaikutus suomalaiseen tietokirjallisuuteen.
Warelius-palkinto on jaettu vuodesta 1985 alkaen, ja se luovutetaan saajalleen useimmiten Vanhan kirjallisuuden päivillä Sastamalassa. Palkinnon suuruus on 12 000 euroa.
Palkinto on nimetty Antero Wareliuksen (1821–1904) mukaan. Häntä pidetään ensimmäisenä varsinaisena suomenkielisenä tietokirjailijana. Wareliuksen tuotantoon kuuluvat muun muassa "Enon opetuksia luonnon asioista" (1855–1856), "Kertomus Tyrvään pitäjästä" (1853) sekä "Saatanto Tuonelaan eli ilmoitteita miten meikäläiset kuolleenkorjaustavat ovat muodostuneet" (1861).
Warelius-palkinnon saajat.
Lähde
Ekfrasis

Ekfrasis (, "ek" + "frasis" &gt; "ekfrazein" 'julistaa tai kutsua elotonta esinettä nimeltä') tarkoittaa taideteoksen tai kuvan sanallista kuvausta. Se on kirjallinen keino, jossa teksti vastaa tai kuvaa toista taideteosta, hyvin usein maalausta tai veistosta.
Ekfrasis voi tarkoittaa myös sitä, että yhden taiteen avulla selitetään tai kuvataan toista, esimerkiksi kirjallisuudessa maalausta, maalauksessa musiikkia tai musiikissa kirjallisuutta.
Kuvauksen sävy ekfrasiksessa on usein draamallinen. Antiikin Kreikassa ekfrasis viittasi minkä tahansa asian, henkilön tai kokemuksen kuvaukseen. Klassisia esimerkkejä ekfrasis-teoksista ovat Filostratos vanhemman teos "Eikones" ja Filostratos nuoremman samanniminen teos "Eikones", jotka kuvasivat maalauksia, sekä veistoksia kuvannut Kallistratoksen "Ekfraseis".
Pikkutulisilmä

Pikkutulisilmä ("Pyriglena leucoptera") on Etelä-Amerikan itäosissa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Pikkutulisilmä on suurehko laji puumuurien heimossa, kooltaan noin 18 cm. Koiras on höyhenpuvultaan yksivärisen kiiltävän musta lukuun ottamatta siipien kuviointia. Siivissä on kaksi valkoista juovaa ja myös siipien kärjet ovat valkoiset. Naaras on selästään ja päästään ruskea ja kurkustaan valkoinen. Vatsa on väriltään kellanruskea ja pyrstö on musta. Kyljet ovat oliivinruskeat. Pikkutulisilmän pyrstö on pitkähkö ja silmän iiris on väriltään kirkkaan punainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pikkutulisilmää tavataan Brasilian itärannikolla Bahian osavaltiosta etelään sekä Paraguayn itäosissa ja sisämaassa Argentiinan pohjoisosissa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lajia tavataan usein bambukasvustojen seasta, mutta lintua tavataan myös muunlaisista elinympäristöistä.
Pikkutulisilmät liikkuvat useimmiten pareittain ja voivat liittyä sekaparviksi muiden varpuslintulajien kanssa. Lajin ravinto koostuu hyönteisistä. Pikkutulisilmät seuraavat ravintoa etsiessään usein sotilasmuurahaisparvia, joita muut hyönteiset pakenevat.
Rosina Heikel

Emma Rosina Heikel (17. maaliskuuta 1842 Kaskinen – 13. joulukuuta 1929 Helsinki) oli Suomen ja Pohjoismaiden ensimmäinen naislääkäri.
Elämäkerta.
Rosina Heikelin vanhemmat olivat Kokkolan pormestari ja Oulun laamanni Carl Johan Heikel (1786–1850) ja Kristina Elisabet Dobbin (1813–1896). Hänellä oli ainakin kuusi sisarusta.
Heikel päätti jo nuorena opiskella lääkäriksi. Vuosina 1865–1866 hän suoritti voimistelukurssin Tukholman Gymnastiska Centralinstitutissa ja valmistui sieltä sairasvoimistelijaksi. Tämän jälkeen hän vuonna 1867 suoritti kätilökurssin Helsingin yleisessä sairaalassa, jonka jälkeen 1869 matkusti Tukholmaan saamaan yksityisopetusta luonnontieteissä ja anatomisia leikkelyharjoituksia Gymnastiska Centralinstitutissa. 1870 Heikel palasi Helsinkiin aloittaakseen lääketieteen opinnot, vaikka naisilla ei vielä ollut oikeutta opiskella yliopistossa. 1871 kuitenkin lääkäriksi haluavat naiset saivat luvan osallistua opetukseen lääketieteellisessä tiedekunnassa, vaikka eivät olleetkaan yliopiston kirjoissa.
Vuonna 1873 Heikel suoriutui lääketieteen kandidaatin tutkinnosta yksityisesti ja valmistui lisensiaatiksi 1878 Pohjoismaiden ensimmäisenä naislääkärinä. Naisena Heikel ei voinut toimia laillistettuna lääkärinä, mutta hän sai rajoitetun toimiluvan. Vuonna 1878 hän harjoitteli sairaanhoitolaitoksissa Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. 1879 alkaen hän toimi naisten- ja lastentautien praktisoivana lääkärinä Vaasassa ja muutti Helsinkiin 1882 häntä varten perustettuun aluelääkärin virkaan. Tätä virkaa hän hoiti vuoteen 1901 saakka, minkä jälkeen hänellä oli yksityisvastaanotto vuoteen 1906 asti. Suomen Lääkäriseura eli Finska Läkaresällskapet kutsui Heikelin jäseneksi 1884.
Heikel oli aktiivinen myös kansalaistoiminnan aloilla. Hän oli perustamassa Sokeain Ystävät -nimistä yhdistystä, toimi Raajarikkoisten Auttamisyhdistyksessä sekä Fanny Palménin perustamassa köyhien lasten työtuvan hallituksessa. 1887 hän oli perustamassa Uskonvapaus- ja suvaitsevaisuusyhdistystä, mutta kirkko torjui hankkeen. Hänen aloitteestaan perustettiin Konkordia-liitto 1885 ja Naisasialiitto Unioni 1892.
Testamentissaan vuodelta 1895 Heikel määräsi ruumiinsa poltettavaksi ja tuhkansa siroteltavaksi maahan. Muistomerkin pystyttämisen hän kielsi, kuten myös papin puheen pidon. 1928 hän lisäsi testamenttiin kohdan, jossa määräsi muistokukkien sijasta rahat annettavaksi vanhusten hoitoon. Helsingin Meilahdessa Haartmaninkadun päässä oleva puisto nimettiin vuonna 2010 Rosina Heikelin puistoksi.
Piippolan vaari

Piippolan vaari on lastenlaulu, jonka säveltäjä ja sanoittaja ovat tuntemattomat.
Sama sävel ja idealtaan samantyyliset sanat ovat pohjoisamerikkalaisessa laulussa "Old MacDonald Had a Farm". Laulu kuvaa maatilan eläimiä, joita laulun jatkuessa tulee yhä lisää.
Laulun ensimmäisen suomenkielisen levytyksen tekivät Cow-Cow-Cooers ja Rallikvartetti 17. helmikuuta 1952. Äänitearkiston tietokannan mukaan Reino Helismaa on tehnyt suomenkieliset sanat, mutta sanoituksista on olemassa useita, eri tekijöiden nimiin pantuja versioita.
Alamosa

Alamosa on kaupunki Coloradon osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on Alamosan piirikunnan pääkaupunki. Alamosassa oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 7 960 asukasta. Pinta-alaa kaupungilla on 10,3 neliökilometriä. Kaupunki on nykyään merkittävä turistikohde, sillä sen lähellä sijaitsee esimerkiksi Great Sand Dunesin kansallispuisto.
Alamosassa on aluesairaala "San Luis Valley Regional Medical Center". Lisäksi kaupungissa on kirjasto, ja yliopistotasoinen oppilaitos Adams State College.
Rakkauden kaava

Rakkauden kaava on suomalaisen Mustat Enkelit -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 3. helmikuuta 2010.
Kappaleita albumille ovat tehneet yhtyeen itsensä lisäksi mm. "hovisäveltäjä" Markku Petander ja sanoittaja Mikko Karjalainen. "Kaamoslaulun" sävelsi Kode Koistinen ja sanoitti Pauli Hanhiniemi. Yö-yhtyeestä tuttu Jukka Lewis puolestaan teki "Ei kahta ilman kolmatta" -nimisen kappaleen.
Singlenä levyltä julkaistiin Petanderin ja Karjalaisen yhteistyönä syntynyt "Hän pukee sinut huntuun". Kappale on saanut paljon radiosoittoa, ja sitä voi pitää yhtyeen tunnetuimpana hittinä "Nyt aika on" -laulun ohella.
Muusikot.
Vierailijat.
Taustalaulut
Marty Liquori

Martin ”Marty” Liquori (11. syyskuuta 1949 Montclair, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija.
Liquorista tuli vuonna 1967 kolmas high school -oppilas, joka alitti neljän minuutin rajan maililla, kun hän juoksi ajan 3.59,8. Liquori edusti Yhdysvaltoja Méxicon olympialaisissa 1968. Hän sijoittui 1 500 metrillä kahdenneksitoista. Liquori voitti Villanovan yliopistolle NCAA:n yliopistomestaruuden maililla 1969–1971 ja AAU:n amatöörimestaruuden 1970 ja 1971. Vuosina 1969 ja 1971 hänet listattiin maailman parhaaksi 1 500 metrin juoksijaksi. Pan-Amerikan kisoissa 1971 hän voitti kultaa 1 500 metrillä.
Liquori siirtyi yliopiston jälkeen juoksemaan 5 000 metriä, jolla hän teki kaksi Yhdysvaltain-ennätystä 11 päivän sisään kesällä 1977. Jälkimmäinen ennätys syntyi Düsseldorfissa ajalla 13.15,06. Liquori listattiin vuonna 1977 maailman parhaaksi 5 000 metrin juoksijaksi. Méxicon olympialaiset olivat kuitenkin hänen ainoa olympiaesiintymisensä, sillä 1972 ja 1976 hän kärsi loukkaantumisista. Liquori lopetti uransa, kun Jimmy Carter ilmoitti Yhdysvaltojen boikotoivan Moskovan olympialaisia.
Urheilu-uransa jälkeen Liquori oli perustamassa Athletic Attic -liikeketjua, joka myi juoksukenkiä. Hän on myös toiminut urheilukommentaattorina olympialaisten televisio- ja radiolähetyksissä.
One More Chance

One More Chance on Michael Jacksonin single, joka julkaistiin "Number Ones" -kokoelma-albumilta. Kappaleen on kirjoittanut R. Kelly ja Jackson on tuottanut sen yhdessä R. Kellyn kanssa. Kappaleen musiikkivideon kuvaukset aloitettiin vuoden 2003 loppupuolella, mutta ne keskeytettiin, kun syytökset lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä tulivat julki ja Jackson pidätettiin. Kesken jäänyt musiikkivideo julkaistiin postuumisti 19. marraskuuta 2010.
Kappalelista.
UK single
UK Maxi single
UK 12" single
12" picture disc vinyl single
US Promo 12" disc vinyl single
Lars Adolf Prytz

Lars Adolf Prytz (30. tammikuuta 1792 Turku – 28. maaliskuuta 1863 Tukholma) oli suomalainen ammattisotilas ja Gävleborgin läänin maaherra.
Prytzin vanhemmat olivat kapteeni Anders Johan Prytz ja Hedvig Maria von Mell. Hänellä oli ainakin viisi sisarusta, joista samanniminen Lars Adolf syntyi Tarvasjoella 16.9.1790, mutta ilmeisesti kuoli jo lapsena.
Lars Adolf Prytz opiskeli Turun Akatemiassa 1806–1811. Hän väitteli veljensä Lars Johan Prytzin johdolla 8. toukokuuta 1811 Akatemian lääketieteellisessä auditoriossa naurulokin biologiasta. Väitöskirjan nimi oli "De Laro ridibundo periculum ornithologicum. I."
Prytz ilmoittautui opiskelijaksi Uppsalan yliopistoon lokakuussa 1811. Vuonna 1812 hän kuitenkin meni vapaaehtoisena Ruotsin armeijan Värmlannin rykmenttiin, ja hänet ylennettiin luutnantiksi kahden vuoden kuluttua. 1818 hän sai ylennyksen yleisesikunnan kapteeniksi ja 1827 majuriksi Bohuslänin rykmenttiin. 1832 hänet määrättiin Ruotsin eteläisen tullialueen päälliköksi, everstiluutnantiksi 1834, everstiksi 1842, ja Gävleborgin läänin maaherraksi 1853–1861. 
Prytzin puoliso oli Fredrika Elisabeth Rosenberg (19.9.180027.12.1876), vihitty Karlstadissa 1.6.1827.
Uudestisyntyminen

Uudestisyntyminen tarkoittaa protestanttisen kristinuskon teologiassa hengellistä uudestisyntymistä ja uuden kristillisen elämän alkua, kun ihminen ottaa vastaan Jeesuksen Messiaana ja vastaanottaa Pyhän Hengen. Termi on peräisin Johanneksen evankeliumista, jossa Jeesus sanoo: ”Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: joka ei synny uudesti, ylhäältä, se ei voi nähdä Jumalan valtakuntaa”.
Termiä käytetään erityisesti evankelikalismissa ja helluntailaisuudessa. Uudestisyntyminen liitetään joissakin kristinuskon opinsuunnissa kasteeseen, joka nähdään hengellisen uudestisyntymisen fyysisenä todistuksena. Läheskään kaikki kristinuskon opinsuunnat eivät kuitenkaan hyväksy tuollaista näkemystä uudestisyntymisen ja kasteen suhteesta. Esimerkiksi vanhoillislestadiolaiset uskovat hengellisen uudestisyntymisen tapahtuvan ainoastaan elävässä uskossa olevan uskovaisen (jossa on Pyhä Henki) julistaman synninpäästön kautta, joka perustuu ”Herran Jeesuksen Kristuksen sovitustyöhön, Kristuksen ylösnousemukseen ja Kristuksen vanhurskauteen, sekä Kristuksen ylösnousemuksen voimaan ja Pyhän Hengen voimaan” (Synninpäästö on evankeliumin ydin). Hengellistä uudestaan syntymistä tarvitsevat hengellisesti kuolleet ihmiset eli ”epäuskoiset”, saadakseen synnit anteeksi ja osallisuuden Kristuksen vanhurskaudesta ja taivaskelpoisuuden ja Pyhän Hengen ja Jumalan lapseuden ja hengen uudistuksen ja pyhityksen.
Uudestisyntyminen liittyy näiden ryhmien mukaan myös pelastukseen. Se tarkoittaa siirtymistä pois tuomion alta Jumalan armoon. Uudestisyntyminen vaikuttaa sekä nykyiseen että tulevaan elämään. Nykyisessä elämässä ihmisen moraalinen elämä muuttuu, kun hän ryhtyy seuraamaan Jumalan tahtoa omassa elämässään. Uudestisyntymisessä kadotustuomio väistyy, ja ihminen pääsee tässä elämässä (armovaltakunta eli armontaivas maan päällä) ja myöhemmin myös tulevassa elämässään (kirkkauden valtakunta vanhurskasten levossa ja uusissa taivaissa ja uudessa maassa (”joissa vanhurskaus asuu”) osalliseksi Taivasten valtakunnasta.
Vuoden 2024 kyselytutkimuksessa 6 prosenttia suomalaisista ilmoitti olevansa uudestisyntynyt kristitty.
Kritiikki.
Professori Bart D. Ehrman sanoo, että Johanneksen evankeliumin sanat ”uudestisyntymisestä” ovat ongelmallisia koska evankeliumin alkukielessä sanalla "uudestisyntyminen" on monta merkitystä. Toinen ongelmakohta tulee esille kun raamatunjakeita irrotetaan dialogista ja suuremmista kokonaisuuksista.
Olavi Köppä

Lasse Olavi Köppä (16. toukokuuta 1951 Kangasala – 5. lokakuuta 2025) oli suomalainen pikaluistelija. Hän edusti urallaan Kangasalan Voittoa.
Köppä osallistui Innsbruckin olympialaisissa 1976 kolmelle kilpailumatkalle. Hän sijoittui yhdeksänneksi 10 000 metrillä, kymmenenneksi 1 500 metrillä ja 20:nneksi 5 000 metrillä. Hän kilpaili yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1976 ja 1977 sekä Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 1976, 1977 ja 1978.
Köppä voitti yleisluistelun yhteispisteiden Suomen-mestaruuden vuonna 1976. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1974, 1975, 1977 ja 1978 sekä SM-pronssia vuonna 1979. Hän luisteli Suomen-ennätyksiä 1 500 metrillä, 3 000 metrillä, 10 000 metrillä ja yhteispisteissä.
Nintendo DSi XL

Nintendo DSi XL on Nintendo DSi -käsikonsolin suurempi versio. Siitä julkistettiin lokakuussa 2009 uusi versio – Nintendo DSi LL (Euroopassa ja Yhdysvalloissa DSi XL).
Konsolin näytöt ovat huomattavasti suuremmat kuin aiemmissa versioissa. Koko kasvoi kolmesta tuumasta 4,2 tuumaan (leveys 85,25 mm, korkeus 63,94 mm). Japanissa DSi LL:n ja Euroopassa DSi XL:n mukana tulee sekä oikeaa kynää muistuttava että normaali osoitinkynä. Eurooppaan DSi XL tuli vuoden 2010 helmikuussa.
DSi XL:llä pystyy pelaamaan DS- ja DSi-pelejä.
Kyösti Romppanen

Kyösti Ilmari Romppanen (11. marraskuuta 1938 – 2. marraskuuta 2018) oli helsinkiläinen valokuvaaja ja kajakkimelonnan harrastaja.
Romppasen kajakki- ja merikuvia on julkaistu esimerkiksi Helsingin Sanomien toukokuun 2007 Kuukausiliitteen artikkelissa ”Äänetöntä liikettä” ja elokuun 2008 Vene-lehden artikkelissa ”Kajakilla maisemaa metsästämässä”. Romppanen piti useita valokuvanäyttelyitä kajakin keulanäkymistä. Kotkan Merikeskus Vellamossa oli esillä hänen kuviaan 11. marraskuuta 2009 – 3. huhtikuuta 2010. 
Romppanen oli Helsingin Taiteilijaseuran jäsen ja hän asui Lauttasaaressa.
Sara Teasdale

Sara Trevor Teasdale (8. elokuuta 1884 St. Louis, Missouri – 29. tammikuuta 1933 New York) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän julkaisi ensimmäisen kokoelmansa vuonna 1907. Hän meni vuonna 1914 naimisiin Ernst Filsingerin kanssa, mutta erosi vuonna 1929. Teasdale vietti loppuikänsä osittain invalidisoituneena. Vaikea keuhkokuume heikensi häntä entisestään, ja hän teki itsemurhan vuonna 1933 ottamalla yliannostuksen barbituraatteja. Hänen viimeinen kokoelmansa, "Strange Victory", ilmestyi postuumisti samana vuonna. 
"Love Songs" (1917) toi Teasdalelle vuonna 1918 palkinnon, joka on myöhemmin tullut tunnetuksi runouden Pulitzer-palkintona. Hän sai vuonna 1994 tähden St. Louis Walk of Famelle.