Ilmastonmuutokseen sopeutuminen

Ilmastonmuutokseen sopeutuminen ("eng. climate change adaptation") on ilmaston lämpenemisestä odotettavissa oleviin vaikutuksiin ja jo tapahtuneisiin ilmastomuutoksiin mukautumista ja varautumista ihmisen ja luonnon toimesta. Sopeutumisessa voidaan minimoida haittoja ja hyödyntää etuja. Ilmastonmuutokseen sopeutuminen eroaa ilmastonmuutoksen hillitsemisestä, mikä on ilmaston lämpenemisen ehkäisemistä siitä aiheutuvien seurausten vähentämiseksi.
Sopeutumiskeinoja arvioidaan muun muassa taloudellisen tehokkuuden ja hinnan, joustavuuden, kiireellisyyden, reiluuden, tarvittavien luonnonvarojen sekä terveysvaikutusten ja turvallisuuden mukaan. Sopeutumiskeinojen hyödyllisyys voi vaihdella alueittain. Esimerkiksi tulviin ja rantojen eroosioon sopeutuminen on vaikeampaa kehitysmaissa kuin kehittyneissä maissa.
Sadannan muutoksista johtuvien kuivuuskausien ja vuoristojäätikköjen pienenemisen vaikutuksia voidaan lieventää ottamalla sadevettä talteen. Pilviä saatetaan joissain tapauksissa voida kemiallisin keinoin ohjata satamaan siellä, missä sadetta tarvitaan eniten. Jäätikköjärviä voidaan padota niiden katoamisen estämiseksi, kuten joissain valtioissa on jo alettukin tehdä.
Ilmaston lämpenemisen vaikutukset.
Mahdollisia vaikutuksia ympäristölle ja sivilisaatiolle on monia, pääasiassa kuitenkin keskimääräisen lämpötilan nousu kaikkialla maailmassa. Tämä johtaa mm. merenpinnan tason nousuun ja äärimmäisten sääilmiöiden yleistymiseen.
Muutokseen voidaan varautua kahdella tavalla: ennakoivasti tai reaktiivisesti. Esimerkki ennakoivasta sopeutumisesta on rakentamisen välttäminen alueilla, joita tulvat tai hirmumyrskyt uhkaavat. Reaktiivista sopeutumista on varautuminen tulvien ja hirmumyrskyjen aiheuttamiin vahinkoihin. Tutkijoiden mukaan ennakoiminen on taloudellisesti halvelmpi vaihtoehto.
Sopeutumisstrategioita ja kansainvälisiä sopimuksia.
Suomi.
Suomi laati ensimmäisena maana maailmassa kansallisen ilmastonmuutokseen sopeutumisstrategian jo vuonna 2005. Vuonna 2014 laadittiin uusi vuoteen 2022 ulottuva suunnitelma. Tuorein "Kansallinen ilmastonmuutokseen sopeutumissuunnitelma 2030" julkaistiin helmikuussa 2023. Valtionneuvoston selonteossa strategiassa todetaan, että sopeutumisuunnitelma on osa ilmastolain mukaista ilmastopolitiikan suunnittelujärjestelmää. 
Euroopan unioni.
Eurooppa-neuvosto hyväksyi vuonna 2021 EU:n uuden strategian ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi. Aikaisempi strategia oli vuodelta 2013. 
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen eri yhteiskunnan alueilla.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen terveydenhuollossa.
Ilmaston lämpenemisellä on vaikutuksia myös ihmisten terveyteen ja terveydenhuoltoon, muun muassa helleaaltojen tai muiden sään ääri-ilmiöiden aiheuttamien sähkökatkosten, vesivälitteisten epidemioiden, zoonoottisten ja vektorivälitteisten infektiosairauksien sekä rakennusten kosteusvaurioihin liittyvien terveyshaittojen muodossa. Sosiaali- ja terveysministeriö laati vuonna kansallisen ilmastonmuutokseen sopeutumisen suunnitelman. Sopeutumissuunnitelmassa on määritelty 43 tavoitetta ja niihin liittyviä toimenpidesuosituksia 92. Suunnitelman mukaan ilmastonmuutoksen sopetuminen koskee erityisesti ehkäiseviä terveyspalveluita ja terveysneuvontaa, koska näissä palveluissa on mukana erityisen herkät ryhmät, kuten esimerkiksi vanhukset, lapsiperheet, kroonisia sairauksia sairastavat sekä kodittomat.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen maataloudessa.
Ilmastonmuutoksella on kahdenlaisia vaikutuksia myös Suomen maatalouteen, erityisesti peltoviljelyn osalta, toisaalta ilmaston lämpeneminen pidentää satokautta ja mahdollistaa uusien lajien käyttöönoton, mutta toisaalta lisääntyvät äärisäät voivat lisätä tuotantoepävarmuutta ja aiheuttaa vahinkoa tuotannolle tai sadolle ja saattavat mahdollistaa kasvi- ja eläintautien sekä tuholaisten leviämisen. Ruokajärjestelmiä tukevat ekosysteemipalvelut, kuten pölytys ja maaperän kasvukunto, ovat myös heikentyneet esimerkkien pölyttäjien vähentyessä. Ruokajärjestelmille on olemassa useita sopeutumiskeinoja, joita voidaan tukea muun muassa politiikan keinoin. Tällasia ovat esimerkiksi ilmastokestävien lajikkeiden jalostus, maatalouden ja viljelyjärjestelmien monimuotoisuuden lisääminen, erilaiset hälytys- ja varoitusjärjestelmät sekä vakuutusratkaisut. Viljelyjärjestelmien ja maatalouden monimuotoisuus vähentää ympäristövaikuksia ja lisää viljelyvarmuutta. Monimuotoisuutta voidaan parantaa muun muassa vuoroviljelyn, syyskylvöjen ja vedenkäytön tehostamisen avulla.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen rakentamisessa.
Maa- ja metsätalousministeriön 2011 julkaiseman tutkimuksen "Miten väistämättömään ilmastonmuutokseen voidaan varautua - Yhteenveto suomalaisesta sopeutumistutkimuksesta eri toimialoilta" mukaan imastonmuutoksen vaikutukset tulisi ottaa huomioon rakennetun ympäristön kehittämisen koko ketjussa, aina alueidenkäytön suunnittelusta rakennusten sijoitteluun, rakentamiseen ja elinkaaren aikaiseen käyttöön ja ylläpitoon sekä liikenteeseen asti.
Ilmastonmuutoksen aiheuttamat sateet ja tulvat sekä lämpötilan nousu vaikuttavat rakennusten ja koko infrastruktuurin suunnitteluun ja ylläpitoon sekä rakennustöihin. Paikoin kohonnut tulvariski muun muassa lisää alueen perusrakenteeseen ja rakennusten ulko-osiin kohdistuvaa kosteusrasitusta. Myös lumi - ja tuulikuorman on vuosituhannen alussa laskettu kasvavan ja näillä olevan suuria vaikutuksia muun muassa rakennusten pintamateriaaleihin.