tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Shiant

HMS Shiant (viirinumero T170) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Isles-luokan aseistettu troolari, joka valmistui sukellusveneentorjuntaan sekä miinanraivaajaksi.
Valmistus.
Alus tilattiin vuonna 1940 Goole Shipbuilding and Repairing Companyltä Goolesta, ja sen moottorin toimitti Amos and Smith. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1941.
Palvelus.
"HMS Shiant" lainattiin 29. syyskuuta 1944 Norjan laivastolle, jossa se aloitti palveluksensa 4. marraskuuta. Alus palveli Norjan laivaston osastossa Scapa Flow’ssa aina marraskuun loppuun saakka. Alus nimettiin "KNM Jeløyksi". Se aloitti 7. joulukuuta Pohjois-Norjan miinanraivausosastossa, jossa alus palveli toukokuuhun 1945. Alus palautettiin kuninkaalliselle laivastolle syyskuussa 1946, ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin helmikuussa 1947 T. W. Tornøe A/S:lle Bergeniin, joka muutti sen rahtialukseksi nimeten sen "Artemiiksi". Alus myytiin vuonna 1951 Strindheims Rederi A/S:lle Trondheimiin ja edelleen huhtikuussa 1952 Francesco Boero fu Antoniolle Mogadishuun. Alus tuhoutui 31. heinäkuuta 1960 jouduttuaan kovaan aallokkoon 40 merimailia koilliseen Hobyosta, kun se oli matkalla Adenista Mogadishuun.
Jaakko Juuti

Jaakko Juuti (s. 13. elokuuta 1987 Kajaani) on suomalainen jalkapalloilija, joka päätti uransa kauteen 2017. Viimeisinä kausinaan hän edusti Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Hän pelasi Veikkausliigaa myös Valkeakosken Hakassa. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitalinkki.
Westfield London

Westfield London on Westfield Groupin omistama kauppakeskus Hammersmith and Fulhamin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kauppakeskus on avattu lokakuussa 2008 ja sen kerrospinta-ala on noin 150 000 m².
Westfield Londonissa on yli 300 liikettä. Siellä on myös erillinen luksusmerkkien liikkeisiin keskittyvä The Village -alue, joka on arkkitehti Michael Gabellinin suunnittelema.
Kauppakeskukseen pääsee helposti neljältä eri Lontoon metron asemalta, jotka ovat White City, Shepherd's Bush, Wood Lane ja Shepherd's Bush Market. Näistä kaksi ensimmäistä ovat metron Central Linella ja kaksi jälkimmäistä ovat molemmat Circle Linella ja Hammersmith &amp; City Linella. Lisäksi Westfield Londonin vieressä on Shepherd's Bushin rautatieasema, joka on London Overgroundin ja Southern-yhtiön junien käytössä. Kauppakeskuksessa on myös 4500 pysäköintipaikkaa.
Carl Nyrén

Carl Johan Albert Nyrén (s. 11. marraskuuta 1917 Sandseryd, Jönköpingin lääni – 6. marraskuuta 2011) oli ruotsalainen arkkitehti.
Ura.
Carl Nyrén perusti 1948 Tukholmaan edelleen toimivan, nykyisin henkilökunnan omistaman toimiston "Nyréns Arkitektkontor". Vuonna 1967 hän sai juuri perustetun Träpriset-palkinnon "hyvästä ruotsalaisesta puuarkkitehtuurista". Kuninkaallinen teknillinen korkeakoulu myönsi hänelle kunniatohtorin arvon 1985 ja hän sai 1994 Ruotsin insinööritieteiden akatemian suuren kultamitalin, jonka mukaan hän on "tiedon levittämisen, laajan materiaalintuntemuksen, psykologisen eläytymiskyvyn ja hallinnollisen kyvykkyyden avulla yhdistänyt parhaan ruotsalaisessa rakennusperinteessä".
Carl Nyrén sai Kasper Salinin palkinnon neljä kertaa, ensimmäisen kerran 1965 Malmön opettajakorkeakoulun suunnittelusta ja viimeisen kerran Klarahusetista Tukholmassa 1990.
Nyrénin vanhemmat olivat Ruotsin lähetyskirkon (Svenska Missionkyrkan) entinen lähetysjohtaja Johan Albert Nyrén ja Hilda Lundkvist. Hän suunnitteli muun muassa kirkkorakennuksia useille kirkon seurakunnille, esimerkiksi Västerortskyrkanin Vällingbyssä, jonka hiekkapuhallettusta betonista tehty sisus sai arkkitehti Le Corbusierin luonnehtimaan sitä yhdeksi kolmesta maailman kauneimmasta kirkosta. Myös niin sanottu lähetyskappeli Svenska Missionkyrkanin pappiskoulussa sai kiitosta, kun "Arkitektur"-lehti nimesi sen yhdeksi Ruotsin kauneimmista jumalanpalvelustiloista. Sen suunnittelusta Nyrén sai Träpriset-palkinnon.
Primaarinen aivolymfooma

Primaarinen aivolymfooma on harvinainen aivoista alkunsa saava imusolujen syöpä, lymfooma. Sen riskiä kasvattaa heikentynyt immuunijärjestelmä, jonka syihin kuuluvat HIV-infektio ja elinsiirrot, erityisesti sydämen. Sairaus liittyy myös Epstein-Barrin virukseen varsinkin HIV-positiivisilla henkilöillä. Muita yleisempi kyseinen syöpä on 45–70-vuotiailla. Tunnetuista riskitekijöistä huolimatta sairastumisen syy jää yleensä tuntemattomaksi, ja suurimmalla osalla potilaista on normaali immuunijärjestelmä. Sairaus kehittyy yleensä isoaivoihin.
Primaarinen aivolymfooma voi oireilla esimerkiksi puheen, näön tai persoonallisuuden muutoksina, kuumeiluna, aistiharhoina, päänsärkynä tai kouristeluna. Kortikosteroideilla hoidetaan oireita ja turvotusta. Kemoterapia, yleensä korkea-annoksinen metotreksaatti, voi pidentää selviytymistä useilla vuosilla. Jos kemoterapia ei tehoa, voidaan turvautua sädehoitoon. Monet potilaat saavat yhdistelmähoitoa, johon kuuluu lääkkeitä, kuten temotsolomidi, rituksimabi, sytarabiini ja etoposidi.
Hoitamaton primaarinen aivolymfooma johtaa kuolemaan alle kahdessa kuukaudessa, mutta kemoterapian avulla potilaat selviävät usein 3–4 vuotta tai kauemmin. Viisivuotiseloonjääminen on noin 40 %, ja nuorilla potilailla on parempi ennuste kuin vanhemmilla.
Primaarinen aivolymfooma kuvattiin ensi kertaa 1920-luvuilla. Ei tiedetä, miksi se saa alkunsa keskushermostosta, jossa tavallisesti ei ole imusoluja.
Pågatågen

Pågatågen on paikallisjunajärjestelmä Skånen läänissä Etelä-Ruotsissa. Järjestelmää voi kutsua myös taajamajunajärjestelmäksi, se palvelee asutuskeskuksia yli sadan kilometrin säteellä Malmön kaupungista. Pågatågin kaluston omistaa Skånetrafiken, järjestelmää liikennöi VR Sverige.
Greyfriars Bobby

Greyfriars Bobby oli edinburghilainen dandiedinmontinterrieri, joka ei tarinan mukaan 14 vuoteen poistunut isäntänsä haudan läheisyydestä. Koiralle on pystytetty kaupunkiin oma muistomerkki, ja tarinan pohjalta on tehty useita kirjoja ja elokuvia. Jan Bondeson julkaisi kuitenkin vuonna 2011 tutkimuksen, jonka mukaan kyseessä olisikin ollut paikallisten yrittäjien mainostemppu, jossa Bobbya esitti itse asiassa kaksi koulutettua kulkukoiraa.
Joe Venuti

Giuseppe ”Joe” Venuti (16. syyskuuta 1903 – 14. elokuuta 1978) oli amerikanitalialainen viulisti, jota pidetään yleisesti ensimmäisenä tärkeänä jazzviulistina. Hänellä oli tärkeä vaikutus myöhempiin jazzviulisteihin kuten ranskalaiseen Stéphane Grappelliin.
Elämä ja ura.
Venuti syntyi laivassa hänen vanhempiensa ollessa muuttamassa Italiasta Yhdysvaltoihin. Lapsuutensa hän vietti Philadelphiassa. Hän tutustui koulussa ollessaan kitaristi Eddie Langiin, josta tuli myöhemmin tunnettu jazzkitaristi ja Venutin musiikillinen yhteistyökumppani. Venuti ja Lang esiintyivät 1920-luvun alussa Atlantic Cityssä ja soittivat muun muassa Red Nicholsin yhtyeessä. Vuonna 1925 he muuttivat New Yorkiin.
New Yorkissa Venutista ja Langista tuli nopeasti kysyttyjä muusikoita. Adrian Rollini palkkasi heidät orkesteriinsa vuonna 1927. Vuosina 1929–1930 he soittivat Paul Whitemanin orkesterissa ja esiintyivät tämän kanssa elokuvassa "King of Jazz". Venuti teki nauhoituksia myös muun muassa Bix Beiderbecken, Tommy ja Jimmy Dorseyn ja Frankie Trumbauerin kanssa.
Langin kuolema vuonna 1933 oli kova isku Venutille. Hän muodosti big bandin vuonna 1935, mutta orkesteri ei menestynyt ja lopetti vuonna 1936 Venutin lähdettyä lyhyeksi ajaksi armeijaan. Alkoholismista kärsivä Venuti vetäytyi osittain musiikkielämästä 30 vuodeksi esiintyen kuitenkin 1950-luvulla Bing Crosbyn radio-ohjelmassa. Hän työskenteli 1940-luvulla elokuvayhtiö Metro-Goldwyn-Mayerillä.
1960-luvulla Venuti teki comebackin. Hän nauhoitti Zoot Simsin kanssa albumin "Joe and Zoot" (1966) ja esiintyi vuoden 1967 Colorado Jazz Partyssa ja seuraavan vuoden Newportin jazzfestivaaleilla. Hän konsertoi lisääntyvistä terveysongelmista huolimatta aktiivisesti 1970-luvulla ja teki nauhoituksia muun muassa Earl Hinesin, Marian McPartlandin, George Barnesin, Dave McKennan ja Bucky Pizzarellin kanssa. Venuti kuoli 14. elokuuta 1978 Seattlessa.
Luonne.
Venuti oli tunnettu omalaatuisesta huumorintajustaan ja käytännön piloistaan. "King of Jazzin" kuvauksissa hänen on sanottu kaataneen tuubaan jauhoja. Kerran hän kutsui Hollywoodissa 26 tuubansoittajaa keksittyyn konserttiin pyytäen näitä odottamaan samassa, ahtaassa kadunkulmassa ja katsellen itse sivusta kun suurikokoisia soittimia kantavat ihmiset tukkivat liikenteen. Venutin huumorintaju tuli myös ilmi hänen soitostaan. Hänen sanotaan saaneen kanssaan esiintyvät soittajat hyvälle tuulelle ja soittamaan paremmin.
Texas Rangers (baseball)

Texas Rangers on yhdysvaltalainen ammattilaisbaseballjoukkue, joka pelaa kotiottelunsa Arlingtonissa, Texasissa. Rangers on osa Major League Baseballin American Leaguea, ja on voittanut liigan mestaruuden kolmesti kausina 2010, 2011 ja 2023. Rangers voitti World Seriesin kaudella 2023.
Joukkue perustettiin Washingtonissa vuonna 1961 nimellä Washington Senators kun alkuperäinen Senators oli muuttanut Minnesotaan ja vaihtanut nimekseen Minnesota Twins. Vuoden 1971 kauden jälkeen uusi Senators kuitenkin muutti Texasiin, ja vaihtoi seuraavalle kaudelle nimekseen Texas Rangers. Rangersin kotikenttänä toimi vuosina 1994–2009 Rangers Ballpark, ja vuodesta 2020 Globe Life Field.
Lester Patrick

Curtis Lester "The Silver Fox" Patrick (30. joulukuuta 1883 Drummondville, Quebec, Kanada – 1. kesäkuuta 1960) oli ammattimainen jääkiekkoilija ja valmentaja.
The Lester Patrick Trophy, joka annetaan yhdysvaltalaisen kiekkoilun hyväksi tehdyistä palveluksista, on nimetty hänen mukaansa. Hän antoi nimensä myös Patrick Divisionille, joka oli yksi NHL:n divisioonista.
Patrickin ansioksi luetaan punaviivan käyttöönotto ammattikiekossa.
Eddie Lang

Eddie Lang, oik. Salvatore Massaro (1902–1933) oli amerikanitalialainen kitaristi. Lang oli ensimmäinen tärkeä jazzkitaravaikuttaja ja hänen tyylillään oli suuri vaikutus myöhempiin tyylilajin kitaristeihin. Barney Kesselin mukaan Lang oli ensimmäinen, joka teki jazzkitaran soittamisesta taiteellista.
Lang syntyi New Orleansissa ja vietti nuoruutensa Philadelphiassa. Hän tutustui Joe Venutiin koulussa ollessaan. Hän opetteli viulunsoittoa 11 vuotta, mutta vaihtoi sitten kitaraan. Hän soitti vuosina 1920–1923 Charlie Kerrin yhtyeessä. Hän esiintyi myös Bert Estlow’n yhtyeessä ja Red McKenzien Mound City Blues Blowersissa.
Vuonna 1925 Lang ja Venuti muuttivat New Yorkiin. Heistä tuli nopeasti kysyttyjä jazz- ja populaarimuusikoita ja he soittivat 1920- ja 1930-luvuilla useiden artistien kanssa. Lang nauhoitti Red Nicholsin Five Pennies -yhtyeen, Frankie Trumbauerin ja Bix Beiderbecken kanssa. Venutin kanssa hän nauhoitti yli 70 kappaletta. Vuodesta 1928 lähtien Lang nauhoitti myös klassista materiaalia.
Vuonna 1929 Lang ja Venuti liittyivät Paul Whitemanin yhtyeeseen ja esiintyivät tästä kertovassa elokuvassa "King of Jazz". Lang soitti myös Louis Armstrongin, Jack Teagardenin ja Bing Crosbyn kanssa ja esiintyi blueskitaristi Lonnie Johnsonin kanssa salanimellä Blind Willie Dunn. Langin nimivalinta (”sokea” Willie) viittasi siihen, että tuohon aikaan kukaan ei odottanut valkoisen muusikon osaavan soittaa bluesia. Lang soitti myös triona Johnsonin ja King Oliverin kanssa.
Lang kuoli vuonna 1933 New Yorkissa nielurisaleikkauksesta aiheutuneihin komplikaatioihin.
Peder Balke

Peder Balke (4. marraskuuta 1804 Helgøya, Ringsaker, Norja – 5. helmikuuta 1887 Kristiania, Norja) oli norjalainen taidemaalari. Hänet tunnettiin erityisesti dramaattisista ja romanttisista Norjan luontoa käsittelevistä maisemamaalauksistaan.
Balke oli norjalaisista maalareista ensimmäinen, joka kuvasi teoksissaan pohjoisnorjalaista maisemaa. Vuoden 1832 keväällä Balke matkusti Nordkappille ja Itä-Finnmarkiin, missä paikalliset dramaattiset maisemat tekivät häneen syvän vaikutuksen. Balke piirsi luonnoksia koko matkansa ajan. Balke ei pyrkinyt tiettyjen paikkojen naturalistiseen esittämiseen, vaan halusi teoksissaan pikemminkin jäljitellä luonnossa vallinnutta voimakasta tunnelmaa. Eräs tunnusomainen ja usein toistuva piirre Balken töissä oli pelkistetty, lähes tyylitelty sommittelu. Eristämällä luonnossa näkyneitä osia, kuten esimerkiksi Nordkappin jyrkkien reunojen rajaaman ylätasanteen, Balke sai ne esiin mielikuvamaisten näkyjen tapaisina. Esimerkiksi teoksessa "Fra Nordkapp" (1860-luvulta) Nordkappin vuori on paljastunut unenomaiseen tapaan.
Eilert Adelsteen Normann

Eilert Adelsteen Normann (1. toukokuuta 1848 Bodø, Norja – 26. joulukuuta 1918 Kristiania, Norja) oli norjalainen taidemaalari. Hän työskenteli paljolti Saksassa, jonne hän muutti vuonna 1869. Normann tunnetaan Norja-aiheisista maisemamaalauksistaan. Hän kuoli 26. joulukuuta 1918 sairastuttuaan espanjantautiin ja keuhkokuumeeseen.
The Night the Sun Came Up

The Night the Sun Came Up on yhdysvaltalaisen elektropop-artistin Devin ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin ensimmäiseksi Australiassa 2. syyskuuta 2011 ja kolme päivää myöhemmin 5. syyskuuta 2011 Britanniassa ja Irlannissa. Yhdysvalloissa albumin julkaisupäiväksi ilmoitettiin 10. tammikuuta 2012, sillä albumille oli tarkoitus lisätä uusia kappaleita. Albumin on tuottanut ja kaikki kappaleet kirjoittanut hip hop -tuottajaryhmä The Cataracs yhdessä Devin kanssa. Kappaleet ja albumin kansikuvan Dev julkisti Facebookissa 27. heinäkuussa 2011.
Tulevan studioalbumin ensimmäinen single "Bass Down Low" julkaistiin 6. joulukuuta 2010. Toinen single "In the Dark" julkaistiin 26. huhtikuuta 2011. Molemmille kappaleille on kuvattu myös musiikkivideot.
Ula-luokka

Ula-luokka on Norjan laivaston kuuden dieselkäyttöisen sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin Saksassa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Se on ainoa Norjassa palveluksessa oleva sukellusveneluokka.
Suunnittelu.
Alusten moottoreiden todettiin tuottavan enemmän ääntä kuin oli odotettu.
Alukset.
Luokan kuusi alusta tilattiin 30. syyskuuta 1982 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä. Lisäksi tehtiin optio kahden aluksen tilaamisesta, mutta sitä ei koskaan toteutettu.
Arne von Schoultz

Arne Martin Ormelie von Schoultz (10. marraskuuta 1874 Viipurin maalaiskunta - 3. toukokuuta 1957 Oslo) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria.
Arne von Schoultzin vanhemmat olivat insinööri, valtiopäivämies Karl Fredrik Sebastian von Schoultz ja Henriette Florence von Schoultz. Insinööri, valtiopäivämies Constantin Runo Georg von Schoultz oli hänen veljensä.
Gustaf Adolf Silfverhjelm

Gustaf Adolf Silfverhjelm (11. joulukuuta 1872 Helsingin maalaiskunta – 18. joulukuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija ja vapaaherra. Hänen isänsä oli kenraalimajuri Carl Silfverhjelmin veli Ture Silfverhjelm ja äitinsä Louise Adelaide Munsterhjelm.
Henkilöhistoria.
Silfverhjelm avioitui Sannäsin kartanon nuoren perijättären Ingrid Eklundin kanssa, joka kuitenkin kuoli vuonna 1899 lapsivuoteeseen vasta 19-vuotiaana. Seuraavana vuonna Gustav Silfverhjelm osti Sannäsin kartanon vuoden ikäiseltä tyttäreltään. Vuonna 1901 hän avioitui Sarvilahden kartanon tyttären Elsa von Bornin kanssa, ja he asettuivat asumaan Sannäsiin. Heidän lapsiaan olivat Lorenz Silfverhjelm ja Elsa Helena Furuhjelm (o.s. Silfverhjelm).
Ingrid Eklundin isä rakennutti tyttärelleen Porvoon Näsinmäen hautausmaalle hautakappelin, joka sai aluksi nimekseen Eklundin kappeli. Myöhemmin kappeliin haudattiin Silfverhjelmin suvun jäseniä ja kappelia alettiin kutsua Silfverhjelmin kappeliksi. Silfverhjelmin kappeliin on viimeksi laskettu uurna vuonna 1991.
Silfverhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Silfverhjelm oli vuonna 1915 perustamassa Sotilaskomiteaa, joka oli Haminan kadettien perustama itsenäisyysaktivistien järjestö, jonka tarkoitus oli irrottaa Suomi Venäjästä sotilaallisin keinoin Saksan armeijan avulla. Kokouksia pidettiin Sannäsin kartanossa. Sotilaskomitean jäsenenä Silfverhjelm valittiin syyskuussa 1917 komiteaan, joka käsitteli suojeluskuntien perustamiskysymystä, eli käytännössä oli kysymys asevelvollisuuslain valmistelukomiteasta.
Silfverhjelm oli keskeisiä henkilöitä Porvoon seudun suojeluskuntatoiminnan käynnistämisessä. Aseita saatiin Saksasta SM UC-57 -sukellusveneen tuodessa jääkärien etukomennuskuntaa ja aseita Sannäsin edustalle Loviisan ja Porvoon välimaastoon Pernajanlahden edustalla olevaan saareen 17. marraskuuta 1917.
Sisällissodan sytyttyä tammikuun lopulla 1918 Etelä-Suomi joutui punaisten valtaan. Porvoon seudulla valta pitivät sodan ensi vaiheessa Silfverhjelmin johtamat valkoiset, jotka joutuivat kuitenkin tappiolle ja perääntyivät Pellingin saariston kautta Viroon (ks. Pellingin retki). Silfverhjelm palasi vaimonsa kanssa Virosta Saksan kautta takaisin Suomeen.
Anton Westerberg

Anton Fredrik Westerberg (18. heinäkuuta 1888 Kirkkonummi – 5. heinäkuuta 1944) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä "Ån Botvidsson".
Westerbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Frans Julius Westerberg ja Ida Sofia Strömstén. Hän toimi kansakoulunopettajana 1912—1914 ja tilapäisenä kansakoulujen tarkastajana 1922—1923. Myöhemmin Westerberg työskenteli vakuutusvirkailijana Helsingissä.
Westerbergin puoliso oli Elin Elisabet Granberg, heidän pojastaan Thor-Ulf Viking Westerbergistä (s. 1915) tuli lääkäri.
Teoksia.
Nimimerkillä "Ån Botvidsson":
Gunnar Wallin

Gunnar Wallin (5. toukokuuta 1895 Uusikaupunki – 9. tammikuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Gunnar Wallinin vanhemmat olivat Wilhelm Gustaf Wallin ja Maria Theresia Tennissohn. Hän oli näyttelijänä Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa.
B. H. Päivänsalo

Bror Hannes (B. H.) Päivänsalo (vuoteen 1906 Helander; 1. tammikuuta 1875 Turku – 23. elokuuta 1933) oli suomalainen pappi, kansanedustaja ja kirjailija sekä v. 1926 perustetun Suomen sisälähetysliiton perustaja.
Henkilöhistoria.
Päivänsalon vanhemmat olivat kenkäkauppias Johan Helander ja Augusta Magdalena Jansson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1893 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1895, teologian kandidaatiksi 1898, teologian lisensiaatiksi 1894 ja teologian tohtoriksi 1907. Päivänsalo vihittiin papiksi 1899. Hän teki opintomatkoja Egyptiin ja Palestiinaan 1927 ja 1929 sekä Kreikkaan ja Vähään Aasiaan 1928.
Päivänsalo toimi Heinolan opettajaseminaarin uskonnon ja historian lehtorina 1901–1907 sekä Helsingin kaupunkilähetyksen johtajana 1906–1917 ja 1921–1933. Hän oli Helsingin pohjoisen suomalaisen seurakunnan kappalaisena 1915–1917 ja Kuopion maaseurakunnan kirkkoherrana 1917–1921. 
Päivänsalo oli suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustajana 1917–1918 (Kuopion läänin läntinen vaalipiiri) ja 1929–1933 (Uudenmaan läänin vaalipiiri). Hän kuului myös Helsingin kaupunginvaltuustoon.
Vuonna 1924 Päivänsalo vastusti uskonnollisin perustein polttohautauksen käyttöönottoa Suomessa. Hänen mielestään ruumiiden polttaminen oli sekä kristinuskon historiaa että sen henkeä vastaan.
Päivänsalon puoliso oli Laina Elisabet Leidenius. Päivänsalon poikia olivat Suomen kristillisen liiton ensimmäinen puheenjohtaja Olavi Päivänsalo (1916–1984), Pornaisten kirkkoherra Armo Päivänsalo (1902–1973), kasvatustieteen professori Paavo Päivänsalo (1918–2004) ja Helsingin Kaupunkilähetyksen johtaja, teologian tohtori Veikko Päivänsalo (1903–1978). Bror Hannes Päivänsalon pojanpoika on tietokirjailija ja kristinuskon puolustaja Martti Päivänsalo. Päivänsalon tyttärestä Rauha Aulikki Päivänsalosta (s. 1904) tuli lääkäri. Kauppaneuvos Hugo Helander oli puolestaan Bror Hannes Päivänsalon veli.
Belfrage

Belfrage on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 782. Suku on lähtöisin Skotlannista, missä Penningtonin herra Gulilelm Belfrage mainitaan ritarina. Tämän jälkeläinen Hans Belfrage (1614–1668) muutti äitinsä kanssa Ruotsiin vuonna 1642 ja tuli kauppiaaksi ja pormestariksi Wenersborgiin. Hänet aateloitiin vuonna 1666. Hänen aikuisikään eläneet poikansa antautuivat sotilasuralle ja kohosivat everstiluutnanteiki. Henric Johan (1640–1706) oli ensin Jönköpingin ratsuväen everstiluutnantti ja lopulta Göteborgin ratsuväen everstiluutnantti. Hänen jälkeläisensä Johan Lennart (1754–1820) oli Bohusin rykmentin eversti 1796 ja prikaatinpäällikkö vuonna 1808.
Bennet (ruotsalainen aatelissuku)

Bennet on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 831 ja vapaaherrallinen suku numero 154. Suku on lähtöisin Skotlannista, missä William Bennet toimi kuningas Jaakko I:n ministerinä. Hänen poikansa James (Jacob) muutti Ruotsiin, missä kohosi Turun läänin ratsuväen majuriksi ja aateloitiin vuonna 1675.
 Hänen poikansa kenraalimajuri Wilhelm Bennet korotettiin vapaaherraksi vuonna 1719. Hänen mainitaan olleen kuningas Kaarle XII:n urheimpia sotureita. Hän myös toimi Malmön komendanttina.
Benzelstierna

Benzelstierna on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjatettu aatelissuku numero 1628. Suku on lähtöisin Bentzebyn kylästä, mistä tohtori Erik Benzelius vanhempi (1632–1709) muodosti sukunimensä. Hänen seitsemästä pojastaan viisi aateloitiin nimellä Benzelstierna. Kaksi muuta olivat arkkipiispat Erik Benzelius nuorempi (1675–1743) ja Jakob Benzelius (1683–1747). Suvun muita jäseniniä ovat kirjastonhoitaja Gustaf Benzelstierna (1687–1747), Västeråsin piispa Lars Benzelstierna (1719–1800) ja valtiollinen seikkailija Lars Benzelstierna (1759–1808).
Berendes

Berendes oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 55 ja vapaaherrallinen suku numero 46. 
Johan Berendes eli 1500-luvulla Brandenburgissa. Hänen poikansa Johan (k. 1612) oli julkinen notaari vuonna 1553 ja 1554 Kustaa Vaasa kutsui hänet Ruotsiin poikiensa Magnusin ja Kaarlen opettajaksi. Johan Berendes toimi kuningas Juhana III:n sihteerinä 1571 ja aateloitiin 1574. Tämän jälkeen hän toimi Tallinnan käskynhaltijana. Linnanisäntä, kamarineuvos Joakim Berendesin (k. 1623) pojista Johan Berendes (1603–1652) oli valtaneuvos ja eversti, myöhemmin kenraalimajuri Fabian Berendes (1610–1679) taas korotettiin vapaaherraksi.
HMS Gorgon (1914)

HMS Gorgon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Gorgon-luokan monitori.
Valmistus.
Norjan hallitus tilasi marraskuussa 1913 rannikkopanssarilaiva "KNM Nidarosin" Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta, missä köli laskettiin 11. kesäkuuta 1913 telakkanumerolla 862. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta 1914. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua valmistuminen hidastui ja lopulta keskeytyi.
Britannia lunasti aluksen Norjalta 246 000 punnalla. Amiraliteetti lähetti telakalle määräyksen töiden jatkamisesta 9. tammikuuta 1915 ja alukselle varattiin huhtikuussa uusi nimi "HMS Gorgon". Kuukautta myöhemmin työt telakalla keskeytyivät uudelleen.
Syyskuussa 1917 työt aluksella jatkuivat uudistettujen suunnitelmien mukaan. Koeajojen päätyttyä alus liitettiin laivastoon 25. toukokuuta 1918.
Palvelus.
Alus liittyi 6. kesäkuuta Keyesin johtamaan Doverin partio-osastoon ja se tulitti 26. heinäkuuta ensimmäisen kerran Saksan keisarikunnan armeijan haupitsipatteria. Alus suoritti syys-lokakuussa toistuvasti tulitukitehtäviä ja siihen osui ainoastaan sirpaleita lähelle osuneista kranaateista. Alus ampui 15. lokakuuta Belgian rannikolla viimeisen kerran ensimmäisessä maailmansodassa, koska saksalaisjoukot olivat vetäytyneet sen tykkien kantaman ulkopuolelle.
Sodan päätyttyä alusta tarjottiin Norjalle, mutta se oli liian leveä Hortenin telakalla tehtäviin huoltoihin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja tarjouksia saapui Etelä-Amerikan maista sekä Romaniasta, mutta sitä ei myyty. Vuonna 1921 alus riisuttiin aseista ja sitä käytettiin vedenalaisten räjäytysten testaamiseen. Aina vuoteen 1928 jatkuneiden kokeiden päätyttyä alus myytiin romutettavaksi 28. elokuuta Wardille Pembrokeen.
HMS Glatton (1914)

HMS Glatton oli Britannian kuninkaallisen laivaston Gorgon-luokan monitori.
Valmistus.
Norjan hallitus tilasi tammikuussa 1913 rannikkopanssarilaiva "KNM Bjørgvinin" Armstrong Whitworthilta Elswickistä, missä köli laskettiin 26. toukokuuta 1913. Aluksen aseistuksena piti olla 240 millimetrin ja 150 millimetrin tykit ja sen tuli kyetä 15 solmun nopeuteen. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta 1914.
Amiraliteetti aloitti marraskuussa 1914 neuvottelut Norjan kanssa lunastaakseen valmisteilla olleen aluksen sekä sen sisaraluksen "KNM Nidarosin". Lopulta päästiin sopimukseen ja Norjalle maksettiin aluksesta 370 000 puntaa. Tammikuussa 1915 telakka sai määräyksen muuttaa aluksen monitoriksi ja samalla muuttaa pääaseet Britannian kuninkaallisen laivaston standardien mukaiseksi sekä lisätä polttoaineen määrää toimintasäteen kasvattamiseksi. Muutostyöt keskeytettiin toukokuussa "HMS Courageousin" ja "HMS Furiousin" valmistamiseksi. Telakka sai pyynnön töiden jatkamisesta syyskuussa 1917 ja samalla toteuttaa uudistuksia jo hyväksyttyihin suunnitelmiin. Alukselle piti tehdä torpedovyöt ja kasvattaa pääaseiden korotuskulmaa. Alus valmistui syyskuussa 1918.
Palvelus.
"HMS Glattoniksi" nimetty alus otettiin palvelukseen 30. elokuuta Newcastlessa ja se saapui 11. syyskuuta Doveriin. Viikkoa myöhemmin 16. syyskuuta aluksen ollessa ankkurissa Doverissa sen keskilaivassa ollut kuuden tuuman kranaattien makasiini räjähti, mikä aiheutti aluksella tulipalon. Aluksen raivokas palo esti sen upottautumisen ja amiraali Keyes antoi määräyksen "HMS Cossackille" upottaa alus torpedoimalla. Ensimmäinen torpedo ei lauennut, mutta toinen repäisi palavan monitorin kylkeen reiän. Tarvittiin vielä "HMS Myngsin" laukaisemat kaksi torpedoa ennen kuin monitori kaatui kyljelleen ja upposi. Yli puolet aluksen miehistöstä sai joko surmansa tai loukkaantui onnettomuudessa.
Lentopallon 2-sarjakausi 2010–2011

Lentopallon miesten 2-sarjakausi 2010–2011 pelattiin seitsemässä alkulohkossa, joiden parhaat jatkoivat kamppailua noususta Lentopallon 1-sarjaan.
Nousukarsinnat.
Kahden ottelun yhteistulos ratkaisi nousijan.
Claudio Santamaria

Claudio Santamaria (s. 22. heinäkuuta 1974, Rooma) on italialainen näyttelijä. Santamaria on esiintynyt pääosin italialaisissa elokuvissa. Tunnetuimmat roolit elokuvissa ovat "Pojan huone" ja "Casino Royale".
Petollinen viettely

Petollinen viettely on Suomessa yksi oikeustoimilain mukaisista pätemättömyysperusteista, jotka aiheuttavat oikeustoimen pätemättömyyden. Oikeustoimilaki sääntelee erityisesti sopimusoikeutta. Pätemättömyysperuste on voimassa oikeustoimen tekemisestä lähtien, joten sillä on taannehtiva vaikutus. Oikeustoimi ei sido lain 30 §:n mukaan siihen vieteltyä, jos se, johon oikeustoimi on kohdistettu, on saanut sen aikaan petollisella viettelyllä. Oikeustoimi on pätemätön silloinkin, kun vastapuoli on tiennyt tai hänen olisi pitänyt tietää, että toinen on petollisesti vietellyt oikeustoimen tekijän sen tekemiseen. 
Tunnusmerkistö.
Petollisen viettelyn tunnusmerkistö täyttyy, kun henkilölle esitetään seikka, joka ei pidä paikkaansa, tai todellista asiaa vääristellään. Myös oikeustoimen kannalta merkityksellisen seikan salaaminen saattaa olla petollista viettelyä. Salaaminen on petollista viettelyä erityisesti silloin, kun sopijapuolella on ollut velvollisuus tehdä asia vastapuolelle selväksi. Pätemättömyyden syy on sopijapuolle aiheutettu vääristynyt kuva sopimuksen oikeusvaikutuksista. 
Petollinen viettely muistuttaa petosta. Petoksen tunnusmerkistö täyttyy kuitenkin vain, jos siihen syyllistynyt on ryhtynyt toimintaan hankkiakseen itselleen tai toiselle oikeudetonta taloudellista hyötyä ja aiheuttanut toiselle vahinkoa. Petollinen viettely ei edellytä edun hankkimista tai vahingon aiheuttamista. Toisen sopijapuolen taivuttaminen oikeustoimen tekemiseen riittää. Petolliseen viettelyyn voi syyllistä jompikumpi sopimuksen osapuolista tai ulkopuolinen henkilö. Jos erehdyttävät tiedot on antanut ulkopuolinen henkilö, pätemättömyyden edellytyksenä on, että vastapuoli on tiennyt tai hänen olisi pitänyt tietää erehdyttämisestä. Vääristellyllä asianhaaralla tulee olla myös merkitystä sopimuksen kannalta, jotta petollinen viettely tulisi kysymykseen.
Petollisesta viettelystä on erotettava tuotteiden mainostus ja kehuminen. Vaikkei kodinkone myyjän kehuma "maailman paras pesukone" olisikaan maailman paras, ei myyjän toiminta täytä petollisen viettelyn tunnusmerkistöä.
Satuja vallasta

Satuja vallasta on suomalais-ruotsalainen lyhyt animaatio vuodelta 1973. Sarjan ovat luoneet Riitta Rautoma ja Heikki Partanen. "Satuja vallasta" -sarja koostuu erillisistä tarinoista, joissa kaikissa on eri henkilöt. Sarjan sisältö on väkivallan vastainen ja kunkin tarinan aiheena on jokin ilmiö tai ajatus, jotka kertovat itsekkyydestä, ystävyydestä, vallasta ja monesta muusta elämän ilmiöstä. Sarjaa esitettiin keskiviikkoisin Yle TV1:n Puoli kuusi -lastenohjelmissa 17.1.-11.4.1990.
Savjolovon asema (Moskova)

Savjolovon asema () on Moskovassa sijaitseva Venäjän rautateiden rautatieasema. Se luetaan tavallisesti yhdeksi kaupungin yhdeksästä päärautatieasemasta, vaikka asema palvelee ainoastaan lähijunaliikennettä.
Rautatieasema sijaitsee Moskovan ydinkeskustan luoteispuolella, 4,9 kilometriä Punaiselta torilta. Käynti "Savjolovskaja"-metroasemalle on heti rautatieaseman pääovien itäpuolella. Metroasema kuuluu Moskovan metrolinja 9:n (harmaa) reitistöön.
Rautatieasema on saanut nimensä Moskovasta 130 kilometriä pohjoiseen sijainneesta Savjolovon kylästä (Савёловo). Savjolovo on sittemmin sulautettu Volgan vastarannalla sijaitsevaan Kimryn kaupunkiin, mutta rautatieaseman nimi on yhä Savjolovo.
Berg von Linde

Berg von Linde on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1917. Suvun kantaisä Niclas Barg oli majuri ja sai kuningas Kaarle IX:ltä sätereitä.Hänen pjanpoikansa Otto Adrian Berg (1711–1768) liittyi vapaaehtoisena armeijaan vuonna 1723 ja kohosi kapteeniksi vuonna 1744. Vuonna 1749 hänestä tuli äskettäin perustetun Miekkaritarikunnan ritari, majuriksi hän kohosi vuonna 1750 ja aateloitiin vuonna 1751 nimellä Berg von Linden. Vuonna 1755 hän oli Pommerissa linnoitusjoukkojen everstiluutnantti ja 1764 Suomen linnoitusprikaatin eversti. Jean Albrecht Berg von Linde (1793–1857) toimi notaarina Götan hovioikeudessa ja tämän jälkeen asessorina Skoonen ja Blekingen hovioikeudessa ja lopulta Blekingen hovioikeuden presidenttina. Hänestä sai vuonna 1848 Pohjantähti-ritarikunnan suurristin.
Snake Eyes (elokuva)

Snake Eyes on vuonna 1998 ilmestynyt jännityselokuva. Elokuvan pääosia näyttelevät Nicolas Cage, Gary Sinise, Carla Gugino, John Heard, Joel Fabiani ja Luis Guzmán. Elokuvan on ohjannut Brian De Palma.
Juoni.
Rick Santoro (Cage) on lahjottavissa oleva poliisi, joka vastaa nyrkkeilyn raskaan sarjan mestaruusottelun turvatoimista. Ottelun tuoksinassa katsomossa oleva Yhdysvaltain puolustusministeri ammutaan ja seuraa kaaos. Santoro alkaa tutkia salamurhaa.
Vastaanotto.
Elokuva sai nuivia arvosteluja. Esimerkiksi Film-O-Holic.com-elokuvasivustolla Juha Rosenqvist ihmettelee, miten näin lapsellinen käsikirjoitus on päässyt maineikkaan De Palman käsien läpi: ”"Snake Eyes" on typerryttävän tavanomainen teelmys, joka on pahin tuomio mitä elokuvalle voi antaa: hyvät lähtökohdat ja resurssit unohdettiin hyödyntää elokuvaa tehtäessä.” "Helsingin Sanomien" Jari Lindholm luonnehti elokuvaa kahden tasapainottoman machomiehen pilaamaksi: Cage ylinäyttelee ja De Palman kamera seuraa tätä ihaillen. Toisen pääosan näyttelijän Gary Sinisen kasvoilla hän oli näkevinään tuskastumista koko tuotantoon.
KNM Alta (M314)

KNM Alta (runkonumero M314) oli Norjan laivaston vuosina 1966–1996 palveluksessa ollut Sauda-luokan miinanraivaaja. Se oli rakennettu puusta ja ei-magneettisista metalleista. Se oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Adjutant-luokan miinanraivaaja "USS MSC-104".
Valmistus.
Alus tilattiin Mainesta Hodgeson Brothersilta. Alus laskettiin vesille 31. tammikuuta 1953. Se luovutettiin MDAP-sopimuksen mukaisesti Belgialle.
Palvelus.
Alus oli Belgian laivastossa nimellä "Arlon" runkonumerolla M915. Belgia luovutti maaliskuussa 1966 aluksen Norjalle, jolloin Belgialle luovutettiin entiset Yhdysvaltain laivaston Aggressive-luokan miinanraivaajat "KNM Lagen" ja "KNM Namsen". Se oli ennen palveluksesta poistoaan uusien Oksøy/Alta-luokkien alusten järjestelmien testialustana. Korvaavan aluksen saavuttua "Alta" poistettiin 1986 palveluksesta ja alusluettelosta. Alus muutettiin museolaivaksi. Sen omistaa Norjan Forsvarsmuseet, mutta siitä pitää huolta vapaaehtoisjärjestö Fartøylaget KNM Alta.
Terencio Sierra

Terencio Esteban Sierra Romero (16. marraskuuta 1839 San Francisco de Coray, Honduras – 25. syyskuuta 1907 Granada, Nicaragua) oli hondurasilainen poliitikko, joka oli maansa presidenttinä 1899–1903.
Sierra oli nuoruudessaan latojan oppipoikana ja myöhemmin harjoitti ammattia El Salvadorissa. Sen jälkeen hän työskenteli laivayhtiön tilitarkastajana ja matkusteli paljon. Yhdysvalloissa hän hankki tutkinnon insinööri- ja sotatieteistä. Sierra palasi Hondurasiin 1870-luvun alussa oltuaan kymmenen vuotta ulkomailla. Hän työskenteli hetken siviilipuolella mutta liittyi sitten armeijaan.
Marco Aurelio Soton hallituskaudella Sierra sai johdettavakseen useita teknisiä projekteja. Lopulta hän ajautui kuitenkin ristiriitoihin Soton kanssa ja joutui lähtemään maanpakoon Nicaraguaan. Policarpo Bonillan johdolla liberaalit kaatoivat Ponciano Leivan hallinnon 1893, ja Sierra johti liberaalien joukkoja monissa taisteluissa. Hänet valittiin Bonillan seuraajaksi 1898, ja hän vannoi virkavalansa 1899. Sierran pyrittyä säilyttämään valtansa vielä vuoden 1903 jälkeen Manuel Bonilla syrjäytti hänet. Sierra kuoli Nicaraguassa 1907.
Tekijänoikeuden raukeaminen

Tekijänoikeuden raukeaminen tarkoittaa eräiden tekijän oikeuksien lakkaamista sen jälkeen kun teoksen fyysinen kappale on tekijän luvalla toimitettu markkinoille ja myyty tai muuten pysyvästi luovutettu uudelle omistajalle. Tätä oikeuden lakkaamista teoskappaleen luovutuksen tai muun vaihdantaan saattamisen johdosta kutsutaan oikeuden raukeamiseksi eli "konsumoitumiseksi".
Tekijänoikeuden raukeaminen Suomessa.
Asiaa koskevat säännökset ovat Suomen tekijänoikeuslain 19 ja 20 §:ssä. Näitä vaihdannassa lakkaavia tekijänoikeuksia ovat tekijän levitysoikeus ja tekijän näyttämisoikeus. Esimerkiksi kirjan kaupasta ostanut henkilö voi myydä kirjan edelleen, taideteoksen omistuksensa hankkinut voi näyttää teosta julkisesti tai yksityinen henkilö voi myydä levyn toiselle tekijänoikeuden estämättä.
Tekijänoikeuden raukeaminen on erotettava "tekijänoikeuden voimassaolon päättymisestä", joka tarkoittaa tekijänoikeudellisen suoja-ajan päättymistä, sekä "tekijänoikeudesta luopumisesta", joka tarkoittaa tekijän vapaaehtoista luopumista osasta tai kaikista (taloudellisista) oikeuksistaan teokseen.
Melbourne Shuffle

Melbourne Shuffle on rave- ja klubitanssi, joka syntyi 1980-luvulla. Tanssissa liikutaan usein joko liikkeellä "running man" jossa juostaan kuin sutien tyylistä riippuen jalat korkealle nostaen ja heiluttaen käsiä rymikkäästi tai "shuffle" liikkeellä jossa liikutaan yhdellä jalalla kantapään ja varpaiden avulla (c-walk yhdellä jalalla) toista jalkaa potkien eri sivuille variaatiosti riippuen.
Historia.
1980-luku.
Melbourne Shuffle muokkautui 1980-luvun stomping-tanssista kun ravesta tuli vaikutteita breakbeat- ja teknomusiikkiin. Se sai vaikutteita myös breakdancesta ja hiphopista, josta "running man" on peräisin.
1990-luku.
1990-luvun puolivälissä Melbourne Shufflesta tuli yhä suositumpi, jolloin syntyi monia tyylejä, mutta kaikissa säilyi pääliikkeenä "shuffle", jossa liikutaan kantapäitä ja varpaita liikuttamalla. Tästä tulikin nimi Melbourne Shuffle. Käsien liikkeestä tuli myös vallitsevampi.
2010-luku.
Vuonna 2011 LMFAO toi tanssin uudelleen muotiin kappaleellaan Party Rock Anthem, jonka musiikkivideossa tanssikoreografia perustuu muokattuun Melbourne Shuffleen. Useiden Melbourne shufflen sekä Hardstyle shufflen harrastajista kuitenkin pitävät LMFAO:n versiota shufflesta halpana sekä typerän näköisenä tanssina eikä edes yhdistä melbourne shufflea sekä LMFAO shufflea toisiinsa, vaan pitävät niitä kahtena aivan erilaisena tanssilajina.
Upton Parkin metroasema

Upton Park on Lontoon metron Hammersmith &amp; City Linen ja District Linen asema. Se sijaitsee Upton Parkin kaupunginosassa Newhamin alueella Itä-Lontoossa. Asemalta on lyhyt matka West Ham Unitedin entiselle kotistadionille Boleyn Groundille, jota kutsutaan usein myös nimellä Upton Park.
Upton Parkin aseman avasi London, Tilbury and Southend Railway (LTSR) vuonna 1877. Asemalla on kaksi käytössä olevaa laituriraidetta.
Maan varjo

Maan varjolla tarkoitetaan auringonlaskun aikana itäisessä horisontissa ja auringonnousun aikaan läntisessä horisontissa havaittavaa siniharmaata aluetta. Sen yläpuolella olevaa ruskeaa aluetta kutsutaan vastaruskoksi. Niiden raja ei ole terävä, koska ilmakehän ylärajakaan ei ole terävä.
Maan varjo näkyy taivaanrannasta kohoavana siniharmaana vyöhykkeenä auringonlaskun vastakkaisella suunnalla, ja se sulautuu ilman selvää rajaa punertavaan vastaruskoon. Saman ilmiön voi nähdä myös aamulla länsitaivaalla ennen auringonnousua. Mitä pitemmälle aurinko laskee, sitä korkeammalle varjo kohoaa. Liike muuttuu yhä nopeammaksi varjon noustessa. Varjo katoaa lopulta hämärään kohottuaan 5-10 asteen korkeudelle. Aamulla puolestaan varjo näkyy länsitaivaalla ja laskee sitä mukaa kun aurinko nousee idän suunnalta.
Maan varjo näkyy sitä selvemmin mitä puhtaampi alailmakehä on. Sen yläpuolisen vastaruskon kirkkaus taas kasvaa mitä enemmän epäpuhtauksia on, mikä tekee maan varjon erottamisen helpommaksi.
National Rail

National Rail on brittiläisen Association of Train Operating Companiesin (ATOC) omistama tavaramerkki, jonka alaisuudessa markkinoidaan suurinta osaa Ison-Britannian rautatieliikenteen henkilöliikennepalveluista. ATOC:n alaisuudessa toimii yli 20 rautatieyhtiötä, jotka vastaavat liikenteen toteutuksesta. Kaikkien yhtiöiden juna-aikatauluja ja lippujen hintoja voi hakea National Rail Enquiries -palvelusta. Kaikki myytävät junaliput ovat ulkoasultaan samanlaisia, ja niissä on National Railin kaksoisnuolilogo.
Rautateiden infrastruktuurista Isossa-Britanniassa vastaa Network Rail. Pohjois-Irlannin rautatieyhtiö NI Railways ei ole osa National Rail -yhteistyötä.
Islamic Republic of Iran Broadcasting

Islamic Republic of Iran Broadcasting (IRIB) (, ) on Iranin yleisradioyhtiö, joka tunnettiin ennen islamilaista vallankumousta nimellä Iranin kansallinen radio ja televisio.
IRIB omistaa muun muassa valtakunnalliset TV1, TV2, TV3, TV4 ja TV5 -televisiokanavat, useita paikalliskanavia, englanninkielisen Press TV -uutiskanavan sekä radiokanavia. Se julkaisee myös päivittäin ilmestyvää Jam-e Jam -sanomalehteä.
Purppuravalo

Purppuravalo on auringon laskettua samalla suunnalla taivaanrannassa havaittava purppuran värinen kaareva alue . Se on voimakkaimmillaan porvarillisen hämärän lopulla, kun aurinko on 4-6 astetta horisontin alapuolella. Se ulottuu 20-30 asteen korkeudelle horisontista. Ilmiö näkyy parhaiten ilmakehän ollessa puhdas, kuten sään seljettyä sateen jälkeen. Sama ilmiö näkyy myös aamulla auringonnousun suunnassa porvarillisen hämärän alussa.
Purppuravalo syntyy punaisen ja sinisen valon sekoittuessa. Sininen valo on alemmasta ilmakehästä maapallon varjoon sironnutta valoa. Punainen valo puolestaan on ilmakehässä pitkän matkan kulkenutta punertunutta valoa, joka siroaa stratosfäärin alaosissa noin 20-30 kilometrin korkeudessa leijailevasta erittäin hienojakoisesta pölystä. Purppuravalon voimakkuus vaihtelee, ja joinakin iltoina sitä ei näy lainkaan. Mitä enemmän pölyä stratosfäärin alaosissa on, sitä voimakkaampana purppuravalo näkyy. Esimerkiksi Pinatubon tulivuoren purkauksen jälkeen 1991 purppuravalo näkyi hyvin usein noin vuoden verran.
Steve Jobs (kirja)

Steve Jobs on Walter Isaacsonin kirjoittama elämäkertakirja Applen perustajasta Steve Jobsista. Teoksen on suomentanut Jyri Raivio, ja se ilmestyi 2011 Otavan kustantamana.
Tausta.
Kirjoittaja Isaacson on "Timen" entinen päätoimittaja ja työskennellyt myös CNN:llä. Hän on kirjoittanut aiemmin elämäkerrat Benjamin Franklinista ja Albert Einsteinista.
Teos oli alun perin tarkoitus julkaista nimellä "iSteve: The Book of Jobs" mutta Jobsin vaimo ja tytär pitivät nimeä teennäisenä. Jobsista on kirjoitettu aiemmin kaksi elämäkertaa, joille hän ei kuitenkaan ole antanut hyväksyntäänsä, vaan toisen julkaiseminen sai hänet kieltämään sen kustantajan kaikkien julkaisujen myynnin Applen myymälöissä. 
Elämäkerran kirjoittaja Isaacson kertoo, että Jobs otti häneen useita kertoja yhteyttä, jotta hän ottaisi kirjan tehtäväkseen, mutta Isaacson halusi lykätä aloitusta jopa vuosikymmenien päähän, "siinä vaiheessa kun jäät eläkkeelle". Kun Jobsin vaimo Laurene Powell otti yhteyttä Jobsin jäätyä sairauslomalle ja sanoi, että on viimeinen hetki, Isaacson tarttui työhön. Hän tapasi Jobsin puolentoista vuoden aikana nelisenkymmentä kertaa. Lisäksi hän haastatteli yli sataa Jobsin tavalla tai toisella tuntenutta ihmistä. Jobs suostui siihen, ettei hänellä ole tekstin suhteen mitään sananvaltaa.
Vastaanotto.
Helsingin sanomien kriitikon Aleksi Moision mukaan teos ei sisällä varsinaisesti suuria uusia tietoja, mutta se syventää kuvaa ikoniksi nousseesta Jobsista. Moision mukaan kirjan julkisuuteen saamisen kiire näkyy suomennoksessa.
Donuts

Donuts on yhdysvaltalaisen tuottaja J Dillan (oikealta nimeltään James Yancey) instrumentaalista hip hop -musiikkia sisältävä albumi. Se on julkaistu Stones Throw -levymerkillä J Dillan 32-vuotissyntymäpäivänä 7. helmikuuta 2006. Albumilla on 31 samplepohjaista hip hop -biittiä, joiden kesto on pääasiassa 1–2 minuutin väliltä. "Donuts" on ikään kuin täyspitkäksi albumiksi venytetty demonauha, jossa kappaleenvaihdokset tapahtuvat töksähdellen. Silti "Donuts" on noussut klassikkolevyksi omassa genressään ja saanut loistavia arvosteluja heti julkaisemisestaan lähtien. Siitä on julkaistu sekä CD- että vinyylipainos, josta julkaistiin uusintaversio vuonna 2011.
"Donuts" jäi viimeiseksi J Dillan elinaikana julkaistuksi levyksi, sillä hän kuoli 10. helmikuuta 2006 kotonaan Los Angelesissa, vain kolme päivää "Donutsin" julkaisemisen jälkeen. Hän sairasti harvinaislaatuista verisairautta, johon ei ollut parannuskeinoa. Sairauden takia hän söi 15 eri lääkettä ja oli jatkuvasti huonossa kunnossa.
Vuonna 2005 sairauden kuluttama artisti vietti pitkiä aikoja sairaalassa. Kuolemaa edeltävänä kesänä hänen ystävänsä Stones Throw –levy-yhtiöstä päättivät tarjota auttavan kätensä. He toivat hänelle pienen levysoittimen ja samplerin, joilla hän pystyi jatkamaan musiikin tekemistä myös sairaalassa ollessaan. "Donutsin" 31 kappaleesta 29 syntyi näiden pitkien sairaalajaksojen aikana.
The Sixties Blondies

The Sixties Blondies on lauluyhtye, joka esittää 1960-luvun musiikkia. Yhtyeeseen kuuluvat Eeva-Leena Pokela, Kati Borg-Penttilä ja Irma Tapio. Yhtye täydentää Back to the Sixties -yhdistyksen musiikkitarjontaa, ja The Sixties Blondies esiintyy BTS Housebandin kanssa erilaisissa tilaisuuksissa. Yhtye esiintyy myös pelkän pianon säestyksellä.
Korea Train Express

Korea Train eXpress (KTX) on Etelä-Korean suurnopeusjunajärjestelmä, jota liikennöi pääosin Korail. 
Rataverkosto.
Ensimmäisen osan, 420-kilometrisen "Gyeongbu"-suurnopeusjunaradan rakentaminen Soulista Osongin ja Daejeonin kautta Busaniin alkoi vuonna 1992. Rata otettiin käyttöön vaiheittain ja se valmistui lopullisesti vuonna 2006. Toinen rataosuus, "Honam"-suurnopeuslinja (182 kilometriä) Osongista Gwangju Songjeongiin avattiin vuonna 2015. Kolmas osuus, "Sudokwon"-rata on 61 kilometrinen haararata Osongin ja Soulin väliseltä radalta Soulin eteläosiin. Se otettiin käyttöön joulukuussa 2016.
TPI

TPI (Test Process Improvement) on tietojärjestelmien testausprosessin kehittämismetodologia, jolla arvioidaan organisaation tai projektin testausprosessin kypsyyttä. Mallin avulla voidaan analysoida testausprosessin nykytila – sen heikkoudet ja vahvuudet. TPI-malli auttaa myös määrittelemään tavoitteita testausprosessin parantamiselle ja tuottamaan suunnitelman tavoitteisiin pääsemiseksi.
TPI:n elementit.
TPI:n alkuperäisiä elementtejä ovat avainalueet (key areas), kypsyystasot (maturity levels), tarkistuspisteet (checkpoints) ja parannusehdotukset (improvement suggestions). TPI NEXT -versioon on lisätty klusterit (clusters) ja mahdollistajat (enablers). 
TPI-mallissa testausprosessia tarkastellaan 16 eri näkökulmasta, joita kutsutaan avainalueiksi:
Kukin avainalue saattaa olla eri kypsyystasolla. Kypsyystasoja TPI:ssä on neljä: alkutaso, hallittu, tehokas ja optimoitu. Malli mahdollistaa vaiheittaisen etenemisen alkutasolta optimoidulle. Jokainen kypsyystason ja avainalueen yhdistelmä on jaettu tarkistuspisteisiin. Eri avainalueiden tarkistuspisteistä on muodostettu klustereita, jotka osoittavat mitä asioita tulisi kehittää samaan aikaan. Näin ollen jokainen klusteri muodostaa yhden parannusaskeleen. TPI-analyysin tuloksena saadaan myös parannusehdotukset, jotka 
koskevat itse testausprosessin kehittämistä kohti suurempaa kypsyystasoa. Mahdollistajat puolestaan osoittavat missä testausprosessi ja muut ohjelmistokehityselinkaaren (SDLC) prosessit voivat hyötyä toisistaan.
Historia.
TPI-metodologia kehitettiin 1990-luvun loppupuolella Capgemini-konserniin kuuluvan Sogetin Hollannin yksikössä. Ensimmäinen kirja Test Process Improvement – A practical step-by-step guide to testing julkaistiin 1998. Kirjan kirjoittivat Sogetin testauskonsultit Tim Koomen ja Martin Pol. 2009 TPI:stä julkaistiin paranneltu versio nimeltä TPI NEXT ja kirja TPI NEXT – Business Driven Test Process Improvement. Suurimmat syyt uuden version julkaisemiseen olivat halu korostaa testauksen liiketoimintalähtöisyyttä ja tarve tehdä mallista joustavampi, jotta sitä voitaisiin käyttää myös esimerkiksi ketteriä ohjelmistokehitysmenetelmiä soveltavissa tietojärjestelmäprojekteissa ja organisaatioissa.
Hum Aapke Hain Koun…!

Hum Aapke Hain Koun…! (suomeksi ”Kuka minä olen sinulle?”), myös lyhyemmin HAHK, on Sooraj R. Barjatyan ohjaama intialainen romanttinen musikaalielokuva vuodelta 1994. Päärooleja näyttelevät Madhuri Dixit ja Salman Khan.
"Hum Aapke Hain Koun…!" oli 1990-luvun eniten tuottanut hindielokuva ja kuuluu myös kaikkien aikojen menestyneimpiin hindielokuviin, jos inflaatio otetaan huomioon. Se voitti parhaan populaarielokuvan National Film Awards -palkinnon ja viisi Filmfare Awards -palkintoa.
Juoni.
Elokuva kertoo Premistä (Salman Khan) ja Nishasta (Madhuri Dixit). Prem menetti vanhempansa jo nuorena, ja asuu vanhemman veljensä Rajeshin (Mohnish Behl) kanssa heidän setänsä Kailash Nathin (Alok Nath) luona. Rajesh hoitaa yritystään menestyksekkäästi ja perhe etsii hänelle sopivaa morsianta. Professori Siddharth Chaudharylla (Anupam Kher) ja Madhukala Chaudharylla (Reema Lagoo) on kaksi tytärtä, Pooja (Renuka Shahane) ja Nisha. Chaudharyn pariskunta ja Kailash Nath ovat vanhoja ystäviä ja tapaavat ensimmäisen kerran vuosiin. He sopivat Rajeshin ja Poojan avioliitosta. Heti ensi tapaamisesta Nisha ja Prem nahistelevat keskenään, mikä jatkuu myös Poojan ja Rajeshin häissä.
Prem tulee hyvin toimeen kiltin ja rakastavan kälynsä kanssa. Jonkin ajan kuluttua Pooja ja Rajesh saavat tietää odottavansa lasta. Professori ja rouva Chaudhary eivät pääse vielä Kailashin luo juhlistamaan tulevaa lasta, joten he lähettävät sinne Nishan, joka jää synnytykseen asti. Tänä aikana Nisha ja Prem rakastuvat toisiinsa. Pooja synnyttää pojan. Professori ja rouva Chaudhary saapuvat juhlimaan lapsenlapsensa syntymää. Kun heidän on aika lähteä, kaikki ovat surullisia – varsinkin Prem. Hän ja Nisha lupaavat toisilleen, että olisivat pian ikuisesti yhdessä.
Eräänä päivänä Pooja kutsutaan vanhempiensa luokse ja Prem vie hänet sinne. Heidän saapuessaan perille Pooja saa tietää, että Prem ja Nisha rakastavat toisiaan. Hän lupaa järjestää heidät naimisiin ja antaa kaulakorunsa Nishalle sopimuksen merkiksi. Puhelin soi ja Pooja lähtee vastaamaan. Hän rientää iloisena portaita alas, kun hän äkkiä liukastuu. Pooja kuolee pään alueen vammoihin pudottuaan portaat alas. Kaikki ovat surun murtamia.
Nisha pitää hyvää huolta kuolleen sisarensa pojasta. Tästä syystä hänen vanhempansa ja Kailash keksivät, että hänestä tulisi hyvä äiti lapselle. He päättävät järjestää Nishan ja Rajeshin naimisiin. Nisha kuulee vahingossa vanhempiensa suunnitelmasta naittaa hänet Kailashin perheeseen, ja olettaa heidän puhuvan avioliitosta Premin kanssa. Hääjuhlissa hänelle selviää, että hänen pitäisi naida Rajesh.
Prem ja Nisha päättävät uhrata rakkautensa Rajeshin ja lapsen vuoksi. Hetkeä ennen häitä Nisha lähettää Premille Poojan antaman kaulakorun ja kirjeen, jotka päätyvät Rajeshin käsiin. Rajesh ymmärtää, että Prem ja Nisha rakastavat toisiaan, ja menee puhumaan heille. Lopulta Nisha ja Prem menevät naimisiin perheidensä suostumuksella.