Avdijivkan taistelu (2022–2024)

Avdijivkan taistelu oli Avdijivkan lähistöllä, Ukrainassa käynnissä ollut sotaoperaatio, joka alkoi 24. helmikuuta 2022 presidentti Vladimir Putinin tunnustettua Donetskin kansantasavallan itsenäisyyden.
Taistelualueen etulinja oli ollut Avdijivkan eteläpuolella vuodesta 2014 lähtien. Kuusi päivää kestänyt Avdijivkan taistelu vuonna 2017 oli verisin sitten Minskin sopimuksen solmimisen. Lopulta helmikuussa 2024 ukrainalaiset joukot vedettiin pois kaupungista.
Sodan alkuvaihe.
Ukrainan suurin teräksen tuottaja Metinvest ilmoitti 13. maaliskuuta Avdijivkan koksitehtaansa (AKHZ) vahingoittuneen tulituksessa, mutta kukaan ei loukkaantunut.
Venäläisjoukkojen hyökkäys kohti Avdijivkaa kiihtyi 18. heinäkuuta 2022, ja Donetskin kansantasavallan Eduard Basurinin mukaan he katkaisivat kaupungista pohjoiseen johtava tien osana kaupungin saarrostusta. Igor Girkinin mukaan donetskilaisyksiköt kärsivät pahoja tappioita eivätkä pystyneet saavuttamaan tavoitteita raskaan tykkitulen alla. Kaupungin puolustusjohtaja Vitali Barabašin mukaan Ukrainan joukot onnistuivat etenemään Opytnen kylään kaupungin eteläpuolella 10. syyskuuta 2022.
Suurhyökkäys lokakuu 2023–.
Venäjälle oli tärkeää saada kaupunki vallattua, koska korkeiden maastokohtien vuoksi se helpottaisi etenemistä seuraavana keväänä. Venäläiset yrittivät saartaa kaupunkia pohjoisesta ja etelästä 10. lokakuuta 2023 alkaen. Saarrolla haluttiin myös estää Ukrainaa keskittämästä joukkoja Zaporižžjan alueelle. Satelliittikuvien perusteella Venäjä menetti hyökkäyksessään ainakin 45 panssariajoneuvoa, mukaan lukien taistelupanssarivaunuja. Ukrainalaiset olivat toiveikkaita puolustuksensa kestävyydestä.
Kaupungin pääasiallinen puolustaja oli Ukrainan 110. mekanisoitu prikaati, joka taisteli siellä lähes kaksi vuotta joidenkin rajavartiojoukkojen ja erikoisjoukkojen kanssa. Puolustusta tuli myöhemmin vahvistamaan 47. mekanisoitu prikaati Stepoven suunnalla ja 53. mekanisoitu prikaati eteläpuolelle.
Donetskin 11. rykmentin joukot ottivat haltuunsa koksitehtaan pohjoispuolella sijaitsevan tehtaan kuonavuoren (террикон, "terrikon"), jonka päältä voi hallita Avdijivkan pohjoispuolta. Panssaroidut joukot etenivät Berdytšiin kaupungin pohjoispuolella ja Stepovojen kylän lähelle. Ukraina siirsi 31. mekanisoidun prikaatin vahvistamaan puolustusta. Etelässä Venäjän joukot etenivät Donetskin kehätieltä Tsarskaja ohotan (englanninkielisissä lähteissä muun muassa Royal Hunt) alueelle, joka on Ukrainan linnoitettu asema.
Venäläisjoukot eivät 12. lokakuuta mennessä olleet saavuttaneet merkittäviä läpimurtoja. Donetskin kansantasavallan johtaja Denis Pušilinin mukaan oli liian aikaista puhua ukrainalaisten täysimittaisten joukkopaosta kaupungista.
Sodan rintamakartan ylläpitäjän Emil Kastehelmen 18. lokakuuta julkaiseman twiitin mukaan Venäjä kärsi suuria kalustotappioita ja saavutti rajoitettuja voittoja. Kaupungin saartaminen ei onnistunut, ja vaikka joukot etenivät pohjoiseen johtavan rautatien varteen ja valtasivat kuonavuoren, ei näiden asemien pitäminen onnistunut. Rybar oli 21. lokakuuta edelleen merkinnyt nämä asemat venäläisille, mutta joukot vetäytyivät Berdytšista rautatien itäpuolelle.
Lokakuun lopulla Venäjän ja 114. kaartin jalkaväkiprikaatin lippu pystytettiin useaan kertaan kuonavuoren huipulle ja ukrainalaiset pyrkivät pommittamaan sen pois.
26. lokakuuta 2023 toinen ryhmä aloitti hyökkäyksen Ukrainan joukkojen itäisimmäissä kulmassa sijaitsevalle Avdijivkan jätevedenpuhdistamolle. Etelässä Venäjän joukot varmistivat Opytne–Spartak–linjan 1,5 kilometriä Avdijivkan Himikin kaupunginosasta etelään. Ukrainan 47. mekanisoitu prikaati siirrettiin täysin Zaporižžjan suunnasta ja ryhtyi vastahyökkäykseen Pervomaiskesta Donetskin länsipuolella Venäjän 9. prikaatia vastaan, tarkoituksenaan sitoa alueelle joukkoja.
Marraskuun alussa venäläiset lähteet kertoivat donetskilaisten kaivosmiesten joukon kaivaneen Wagner-komentajien johdolla 160 metriä pitkän tunnelin ukrainalaisten asemien alle, jotka räjäytettiin.
25. marraskuuta 2023 venäläiset ottivat Jasinovataja-2-teollisuusalueen Avdijivkan kaakkoiskulmassa päivien taistelun jälkeen. Ukraina siirsi alueelle 116. mekanisoidun prikaatin ja 45. erillisen jalkaväkipataljoonan 31. prikaatin vahvistukseksi. Barabašin mukaan Venäjän hyökkäys alkoi laantua joulukuun alussa miehistötappioiden, huonon sään ja taistelutahdon hupenemisen vuoksi. Huolimatta hyökkäykseen lähtemisestä kieltäytyvien sotilaiden määrän lisääntymisestä, koksitehtaalla ja teollisuusalueella käytiin edelleen taisteluita. Etulinja pysyi pääasiassa muuttumattomana marraskuun puolivälistä tammikuun puoliväliin. Joulukuun ensimmäisellä viikolla julkaistulla videolla venäläiset teloittavat kaksi antautuvaa ukrainalaissotilasta. Ukraina aloitti tapauksesta rikostutkinnan.
Venäjän tiedustelijat löysivät kaupungin eteläpuolelta viemäriputken, joka johti Tsarskaja ohota -virkistysalueelle. Viemäri raivattiin käsin, ja 17. tammikuuta 2024 Venäjän joukot etenivät puolustajien selustaan kahden kilometrin matkan putken kautta. Täydellisesti yllätetyt puolustajat antautuivat, eikä pääjoukko edes tiennyt tukikohdan menetyksestä ennen seuraavaa päivää. Yllätyksen suomalla edulla myös puolustajat alueen länsipuolen metsässä eliminoitiin.
Tsarskaja ohota kesti kaksi viikkoa ukrainalaisten vastahyökkäyksiä, mikä johti Ukrainan reservien kulumiseen. Tämä jätti myös Ukrainan eteläisimmät linnoitetut tukikohdat, vanhan ilmapuolustustukikohtan ja ”Tšeburaška”-linnoituksen kolmelta puolelta saarretuksi.
2. helmikuuta 2024 venäläiset etenivät huonon sään turvin 1,5 kilometriä kaupungin pohjoispuolella miehittäen siirtolapuutarha-alueen ja edeten itse kaupunkiin.
5. helmikuuta 2024 Venäjän joukot mursivat ukrainalaisten puolustuksen Avdijivkan louhoksen lähellä ja etenivät kaupunkiin koillisesta tavoitteenaan eristää koksitehdas kaupungista. Venäjän ilmavoimat pudotti kaupunkiin kuukaudessa noin 600 täsmäpommia lentokoneista. Pommitusten intensiteetti kasvoi voimakkaasti 5. helmikuuta 2024 lähtien.
8. helmikuuta 2024 Ukrainan puolustusministeri ilmoitti, että asevoimien komentaja Valeri Zalužnyi on erotettu. Tämä ei välttämättä johtunut rintaman tilanteesta vaan Zalužnyin kasvavasta kansansuosiosta Ukrainassa.
Komentajaksi vaihdettiin Oleksandr Syrskyi, joka tunnetaan siitä, ettei hän kaihda isojakaan sotilastappioita. Tavrian ryhmän komentaja Oleksandr Tarnavskyi ilmoitti 10. helmikuuta, että 3. rynnäkköprikaati (Azov) oli siirretty Avdiivkaan.
13. helmikuuta Venäjä iski useita kertoja pitkänmatkan Iskender-ohjuksilla noin 40 kilometrin päästä rintamasta sijaitsevaan Selidovoon, jossa väitettiin olevan Ukrainan asevoimien joukkojen väliaikainen sijoituspaikka.
Ukrainalaiset lähteet kielsivät jyrkästi isku ja sanoivat ohjusten osuneen pellolle.
14.–15. helmikuuta venäläiset joukot valtasivat kaupungin AKHZ-koksitehtaan eteläpuolelta, mikä jätti kaupungin eteläisemmat osat saarroksiin. Venäläisten kerrottiin vaatineen aamulla 15. päivä kaupungin puolustajien antautumista.
Illalla 15. helmikuuta 1. Slavjanskin prikaati julkaisi videon vallatusta Zenit-ilmapuolustustukikohdasta (Ukrainan sotilasyksikkö A-1428). Ukrainan asevoimat vetäytyi myös vedenpuhdistamolta. Venäjän asevoimat pystytti myös lipun AKHZ-tehtaan sisäänkäynnin lähelle, ja tehtaan viereinen alue ja hallintorakennukset oli otettu haltuun.
Ukrainan asevoimien komentaja Oleksandr Syrskyi ilmoitti 17. helmikuuta 2024 ukrainalaisten joukkojen vetäytyvän kaupungista, jotta ne eivät jäisi mottiin.
Haastateltujen sotilaiden mukaan vetäytymiskäsky tuli liian myöhään ja 110. prikaati jätti asemansa ilman käskyä, eikä haavoittuneita tai kaatuneita voitu evakuoida. Tilannetta ei myöskään pystytty enää hallitsemaan vaan satunnaisia joukkoja heitettiin pitämään mottia auki ja osa näistä jäi vangeiksi. Myöskään Venäjän johto ei näyttänyt varautuneen kaupungin puolustuksen näin nopeaan romahtamiseen.
Myöhemmät tapahtumat.
Ukrainan asevoimat ei kyennyt vakauttamaan rintamaa, vaan joutui perääntymään edelleen ja menetti viikossa kolme kylää, Stepoven (aiemmin Petrivske), Sievernen ja Lastotškynen (24.2.) Avdiivkan länsipuolella.
Edelleen Venäjän asevoimat saavutti 28. päivä Orlovkan, Tonenkojen ja Berdytšin.
Ukraina pystyi vastahyökkäykseen Berdytšissa, jossa ensimmäistä kertaan käytettiin M1 Abrams -vaunuja. Kyseisiä vaunuja on ainoastaan Ukrainan 47. prikaatilla. Ukraina menetti taisteluissa kaksi M1150-miinanraivausajoneuvoa ja ensimmäisen M1 Abrams -taistelupanssarivaunun 26. helmikuuta.
Tappiot.
Ukrainan puolustusministeri Rustem Umjerovin mukaan Venäjä menetti Avdijivkassa noin 4 000 sotilasta, mikä vastaa suuruusluokaltaan presidentti Zelenskin ilmoittamaa prikaatin menetystä. Analyytikkojen mukaan venäläiset kärsivät erittäin korkeita tappioita etenemisestään Avdijivkan lähistöllä.