tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Seinäjoen vapaaseurakunta

Seinäjoen Vapaaseurakunta on Suomen vapaakirkon jäsenseurakunta, joka toimii Seinäjoella ja sen ympäristössä. Seurakunta on perustettu vuonna 1907. Seurakunnan johtaja on Ari Urhonen. Seurakunnan vuonna 2018 valmistunut konferenssikeskus Valkea sijaitsee Upan kaupunginosassa. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla. Seinäjoen vapaaseurakunta tuottaa myös "Valoa elämään"-ohjelmaa, jota lähetetään Radio Deissä.
Historia.
1890-luvun alkupuolella piti vapaakirkollinen saarnaaja Fredrik Nyreen hengellisiä kokouksia Seinäjoen asemanseudulla kaasumestari Buurin keittiössä. Muutama vuosi myöhemmin pidettiin samanlaisia kokouksia ruotsiksi ruotsinkielisellä koululla. Tuolloin puhujina olivat Alex Hällis ja A. Hector. Hällisin toiminnan vaikutuksesta tuli vuonna 1903 uskoon postinhoitaja Hildur Petterson. Samoihin aikoihin Seinäjoelle tulivat evankelistat Hanna Hoffren ja Julia Koskela. 17. maaliskuuta 1907 kahdeksan naista perusti Seinäjoen postitalolla Seinäjoen vapaaseurakunnan. Nämä valitsivat joukostaan seurakunnan johtajaksi Hildur Pettersonin.
Jo aiemmin, vuonna 1906, oli alettu suunnitella oman rukoushuoneen hankkimista. Pääasiassa rautatieläisten omistama "Torfvan" -yhtiö lahjoitti seurakunnalle tontin. 7. maaliskuuta 1908 vihittiin käyttöön seurakunnan ensimmäinen rukoushuone. Sen yläkerrassa oli tilat vierailevien saarnaajien yöpymiseen. Vuodesta 1916 lähtien alkoivat seurakunnalle levottomat ja vaikeat ajat, jolloin rukoushuone jouduttiin milloin vuokraamaan, milloin luovuttamaan rautatieläisten lukusaliksi, ruotsinkieliseksi kansakouluksi tai sotilaiden majoituspaikaksi. Sotilaiden jäljiltä rukoushuone oli huonossa kunnossa ja se vuokrattiin myöhemmin Vaasan pelastusarmeijalle. Tuolloin seurakunta itse kokoontui yhteiskoululla ja yhdessä Törnävän kartanon huoneessa. Vuonna 1936 vanha rukoushuone kunnostettiin ja sen kylkeen rakennettiin varsinainen kirkkosali. Tämän jälkeen rukoushuone oli käytössä 1960-luvun alkuun saakka. 12. toukokuuta 1963 vihittiin käyttöön arkkitehti Touko Saaren suunnittelema kirkkorakennus.
Toiminta.
Seinäjoen Vapaaseurakuntaan kuuluu useita satoja jäseniä. Seurakunnan johtavana pastorina toimii Ari Urhonen, nuorisotyöntekijänä Juha-Pekka Niemelä, seurakuntatyöntekijänä Jonna Mäntylä, lapsityöntekijänä Terhi Pernaa, vanhimmiston puheenjohtajana Kati Nummensalo ja toimistotyöntekijänä Jarno Halonen. Seurakunnan toimintaan kuuluu mm. rukouskokouksia, jumalanpalveluksia, lapsi- ja nuorisotyötä, partiotoimintaa sekä nuorille aikuisille ja muille ryhmille suunnattua toimintaa. Seurakunta avustaa Radio Deitä. Seinäjoen vapaaseurakunnalla on ystävyysseurakuntatoimintaa Israelissa sijaitsevan seurakunnan kanssa.
Jekaterina Volkova

Jekaterina Gennadievna Volkova (, s. 16. helmikuuta 1978) on venäläinen este-, maasto- ja keskimatkojen juoksija.
Volkova voitti 2005 Venäjän-mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.36,12. Hän osallistui ensimmäisen kerran arvokisoihin samana vuonna Helsingin MM-kisoissa, joissa hän voitti 3 000 metrin esteissä MM-hopeaa ajalla 9.20,49. Seuraavana vuonna hän sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kisoissa lyhyellä matkalla kuudenneksikymmenenneksiensimmäiseksi. Vuonna 2007 hän voitti Venäjän-mestaruudet 3 000 metrin esteissä sekä 5 000 metrin juoksussa. Osakan MM-kisoissa hän voitti esteiden MM-kultaa ajalla 9.06,57. 
Pekingin olympialaisissa 2008 Volkova sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta hän menetti mitalinsa vuonna 2016 kun hänen Pekingissä antamansa dopingnäyte osoittautui uusintatutkimuksessa positiiviseksi. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 15.12.2016–14.12.2018.
Lähde: IAAF
Ryta Turava

Marharyta (Ryta) Mikalajeuna Turava (, , s. 28. joulukuuta 1980 Vitsebsk, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kilpakävelijä.
Turava sijoittui vuoden 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa 5 000 metrin ratakävelyssä kuudenneksi ajalla 22.06,06 ja vuoden 1999 Riian nuorten EM-kisoissa kolmanneksi ajalla 21.48,11. Hänen ensimmäiset arvokisansa olivat vuoden 2004 Ateenan kesäolympialaiset, joissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi ajalla 1.29.39. Seuraavana vuonna hän voitti Helsingin MM-kisoissa hopeaa ajalla 1.27.05. Vuonna 2006 Turava voitti kävelyn maailmancupin ajalla 1.26.27 ja kultaa Göteborgin EM-kisoissa ajalla 1.27.08.
Hänen siskonsa Alesja on tunnettu kestävyysjuoksija.
Kauklahden Pyrintö

Kauklahden Pyrintö eli KaPy on Kauklahden kaupunginosasta kotoisin oleva Espoon vanhin urheiluseura, joka nykyisin on keskittynyt juniorijalkapalloilun edistämiseen alueella. Seura on perustettu vuonna 1914 ja sen historiaan kuuluvat niin paikallinen lasitehdas, yleisurheilu kuin voimailulajit. Seura on erittäin aktiivinen pienseura.
Historia.
Seuran alkuperäinen nimi oli ”Köklaksin Työväenyhdistys Rannikon voimistelu- ja urheiluseura Pyrintö”, paikkakunnan vielä silloisen ruotsinkielisen nimen mukaisesti. Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton jäseneksi seura liittyi elokuun 14. päivänä 1914 Helsingin piirin kautta. Seuran toiminta jatkui vilkkaana vuosikymmenen loppuun saakka, kunnes sisällissota keskeytti toiminnan useammaksi vuodeksi. Toiminta virittäytyi uudelleen käyntiin vuonna 1924.
30-luvulla tuli seuran toimintaan uusina lajeina nyrkkeily ja pesäpallo. Seuran juoksijat menestyivät hyvin piirin murtomaajuoksukilpailussa. He toivat sieltä useita piirin mestaruuksia. Voitokkaimpia henkilöitä olivat Matti ja Viljo Mentonen, Otto Lappalainen ja Eino Jokirinne.
Sota keskeytti seuran toiminnan 1939. Uusin voimin aloittamista yritettiin vuonna 1941 mutta jatkosodan vuoksi toiminta katkesi jälleen muutamaksi vuodeksi. Toiminta aloitettiin jälleen vuonna 1945 pesäpalloilun, yleisurheilun ja hiihdon parissa. 
Lasitehtaan toiminnan loputtua vuonna 1952 menetettiin mainiot toiminta- ja harjoitustilat. Toiminta siirtyi takaisin Rannikon tiloihin. Lisäksi suurin osa seuran parhaista toimihenkilöistä muutti pois paikkakunnalta. Kauklahden uusi kansakoulu valmistui vuonna 1958. Sieltä saatiin harjoitustiloja voimistelua ja lentopalloa varten.
Seuran painonnostajat saavuttivat piiriennätyksiä ja piirimestaruuksia kertyi vuonna 1957 kolmessa sarjassa ja 1958 kahdessa sarjassa. 
1960-luvun alkupuolella seurassa oli noin 230 jäsentä ja nuorten toiminta-aktiviteetti oli suuri. Jalkapalloilu otettiin nuorten ohjelmaan vuonna 1962. Seuran nuorten tyttöjen toiminta keskittyi voimisteluun, palloiluun ja ohjelmaharjoitteluun. 
1970-luvun alku oli toiminnan osalta vaimentaa mutta vilkastui muutaman vuoden hiljaiselon jälkeen. Siirryttäessä 1980-luvulle seuran toiminta painottui yhä enemmän yksilölajeista joukkuelajeihin. Toiminta keskittyi lento- ja jalkapalloon sekä myös jääkiekkoon, joka tuli mukaan seuran toimintaan vuosikymmenen alkupuolella.
Seuran toiminnan elvyttämiseksi alettiin kartoittamaan mahdollisuuksia junioritoiminnan kehittämiseen. Paikkakunnalla toimineen toisen urheiluseuran Espoon Ankkurien toiminnan sulautuessa seuran toimintaan oli tilaisuus lähteä viemään eteenpäin juniorijalkapalloilua Kauklahdessa. 
Vuonna 1994 Kauklahden Pyrintö sai ainoana espoolaisena seurana oman kentän Räävelintielle. Siitä alkoi seuran uusi aktiivisuuden uusi nousu kohti nykyistä toimintaa. Tällä hetkellä seurassa on jo n. 400 lisensoitua juniorijalkapalloilijaa ja kokonaisjäsenmäärä on huomattavasti isompi.
Steroidit

Steroidit ovat nelirenkaiseen sykliseen hiiliketjuun perustuvia yhdisteitä, jotka liukoisuusominaisuuksiensa puolesta luetaan lipideihin. Kemiallisen rakenteensa vuoksi se eroaa huomattavasti rasvahappojen ja glyserolin estereistä, jotka ovat toinen keskeinen biokemiallinen lipidiryhmä. Steroidihormoneiksi kutsutaan steroideja, jotka toimivat myös hormoneina.
Toisin kuin peptidihormoneja, steroidihormoneja ei varastoida solussa varastorakkuloihin. Rasvaliukoisina steroidihormonit kulkeutuvat vapaasti solukalvon lävitse verenkiertoon. Verenkierrossa ne tyypillisesti sitouvat kuljetusproteiineihin. Verenkierrosta ne siirtyvät sisään kohdesoluihin niin ikään vapaasti solukalvon lävitse sitoutuakseen solunsisäiseen reseptoriin solulimassa tai solun tumassa ja vaikuttavat sitä kautta geenien ilmentymiseen.
Steroidihormoneilla on hitaasti ilmenevien geenien transkriptiovaikutuksen lisäksi nopeasti, jopa muutamassa minuutissa, ilmeneviä vaikutuksia.
Tärkeimpiä steroideja.
Steroideja on sekä luonnollisia että synteettisiä ja ne voidaan jakaa eri ryhmiin.
Steroidihormonien biosynteesi ihmisessä.
Kaikki ihmisen steroidihormonit tuotetaan kolesterolia lähtöaineena käyttäen. Steroidisynteesi tapahtuu steroidihormoneja erittävissä umpirauhasissa.
Steroidihormoneja tuottavia umpirauhasia ovat lisämunuaiskuori, sukurauhaset sekä naisilla istukka. Lisämunuaiskuori tuottaa yli 50 erilaista kortikosteroidia, jotka vaikutustensa perusteella jaetaan kahteen ryhmään, gluko- ja mineralokortikoideihin. Sukurauhasissa ja istukassa tuotetaan sukupuolihormoneja, joita ovat mm. naisilla kuukautiskiertoon ja raskauteen vaikuttava keltarauhashormoni eli progesteroni sekä toissijaisiin sukupuoliominaisuuksiin vaikuttavat testosteroni, estradioli sekä muut androgeenit ja estrogeenit.
Steroidisynteesin ensimmäinen tapahtuma on kolesterolin muuntaminen pregnonoloniksi. Tämä tapahtuu mitokondriossa monimutkaisessa P450-entsyymin syntetoimassa reaktiosarjassa, jossa kolesterolin C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua lyhennetään. Pregnonolonista tuotetaan edelleen kaikki steroidihormonit erilaisissa hydroksylaatio- ja hapetusreaktioissa, joissa steroidin nelirenkaiseen rakenteeseen lisätään happiatomeja. Lisäksi C-17 -hiileen liittynyttä hiiliketjua voidaan lyhentää edelleen.
Per Albin Hansson

Per Albin Hansson (28. lokakuuta 1885 Malmö – 6. lokakuuta 1946 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka pääministerinä johti maansa toipumista 1930-luvun alun lamasta, aloitti hyvinvointiyhteiskunnan keskeisen lainsäädännön valmistelut ja oli mukana pitämässä Ruotsia toisen maailmansodan ulkopuolella.
Hansson toimi Ruotsin sosiaalidemokraattisen puolueen johtajana 1930- ja 1940-luvuilla. Hansson toimi Ruotsin pääministerinä neljän hallituksen aikana vuosina 1932–1936 ja 1936–1946. Ensimmäiset hallitukset olivat sosiaalidemokraattien ja talonpoikaispuolueen punamultahallituksia. Toisen maailmansodan aikana vuosina 1939–1945 Hansson oli kaikki pääpuolueet paitsi kommunistit sisältäneen koalitiohallituksen pääministeri. Sodan jälkeen 1945–1946 hallitus koostui pelkistä sosiaalidemokraateista.
Välttääkseen Saksan hyökkäyksen Hansson antoi Adolf Hitlerin vaatimuksesta Saksan sotavoimille sodan alussa Ruotsin rautateillä kauttakulkuluvan Suomeen ja miehitettyyn Norjaan. Sodan aikana hallitus edisti muun muassa teräksen ja kuulalaakereiden vientiä kolmanteen valtakuntaan. Yhdysvaltain ilmavoimien pommitettua Saksan Schweinfurtin kuulalaakeritehtaat Ruotsin kuulalaakerivienti kolminkertaistui, ja asia nousi länsiliittoutuneiden kritiikin kohteeksi. Ruotsi sai tuotteistaan erinomaisen hinnan. Tästä yhteistoiminnasta tuli pysyvä tahra Hanssonin maineeseen. Toinen tahra syntyi kesällä 1945 2500 balttipakolaisen luovuttamisesta Neuvostoliittoon.
Poliittisesti Hansson suosi ja työskenteli kehittääkseen hyvinvointivaltiota, jota hän kutsui kansankodiksi kuuluisassa puheessaan 1928:
"Hyvässä kodissa ei ole etuoikeutettuja eikä syrjäytettyjä perheenjäseniä, ei lellikkejä eikä kaltoinkohdeltujakaan. Siellä kukaan ei katso toiseen ylhäältä alaspäin, siellä kukaan ei yritä tavoitella itselleen etua toisten kustannuksella, vahva ei polje jalkoihinsa eikä ryöstä heikkoa. Hyvässä kodissa vallitsevat tasa-arvoisuus, toisista huolehtiminen, yhteistyö, avuliaisuus."
Hanssonin yhteistyösuhde kuningas Kustaa V:n kanssa läheni henkilökohtaiseksi ystävyydeksi. 
Hansson kuoli sydänkohtaukseen raitiovaunupysäkillä 6. lokakuuta 1946. Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille Tukholmaan.
The Kin

The Kin (käytetään myös nimeä Lordi's the Kin) on vuonna 2004 julkaistu suomalainen Mr. Lordin ideoima lyhytelokuva. "The Kinin" on ohjannut Lauri Haukkamaa. Elokuvassa Lordi-yhtyeen jäsenet esiintyvät sivurooleissa nimettöminä hirviöinä käyttäen omia esiintymisasujaan. 
Elokuvan kuvausten piti alun perin alkaa jo elokuussa 2003, mutta kiireiden vuoksi ne alkoivat saman vuoden marraskuussa ja jatkuivat tammikuuhun 2004. Ajoitus sattui sopivasti "The Monsterican Dream" -levyn julkaisun kanssa, joten elokuva lisättiin albumin rajoitettuun erikoispainokseen keväällä 2004. Elokuva ei tullut elokuvateatterilevitykseen, mutta se esitettiin SubTV:lla kahdesti vuonna 2004. The Kin on myös saatavilla vuonna 2006 julkaistulla Lordin "Market Square Massacre" -DVD:llä. Elokuvassa on Dynamite Tonite -niminen pornolehti, joka painettiin varta vasten elokuvaa varten. Lehden kuvissa esiintyy Rakel Liekki. Elokuvassa on myös kuvitteellisen Monsterica-merkin tupakka-aski, joka mukailee Marlboro-askia.
Juoni.
Elokuva kertoo Anna Hendersonista, joka kirjoittaa kirjaa hirviöistä ja yliluonnollisista ilmiöistä. Annan äiti tuki tytärtään kirjan teossa, mutta äiti kuoli vielä kirjan tekoprosessin ollessa kesken. Äidin kuoltua Anna lähtee siskonsa Julien kanssa edesmenneen äitinsä talolle, joka sijaitsee maaseudulla, järven rannalla ja metsän keskellä. Talossa Anna ja Julie tutkivat äitinsä vanhoja tavaroita ja sopivat, mitkä tavarat säilytetään ja mitkä myydään pois. 
Tutkiessaan vanhoja valokuvia sisarukset huomaavat kuviin kirjoitettujen tietojen (esimerkiksi vuosilukujen) poikkeavan todellisuudesta. Julie arvelee äidin olleen huonomuistinen, eikä hän vanhuusiällä enää muistanut asioita hyvin. Anna ahdistuu tilanteesta ja myöhemmin hän yksin ollessaan löytää vanhan pahvilaatikon, jonka pohjalla on kuolleen vauvan luuranko. Anna kauhistuu ja yrittää soittaa Julielle, mutta huomaa puhuvansa itsensä kanssa. Puhelun päätyttyä Anna huomaa huoneen ovella Mr. Lordin, joka vie Annan helvetilliseen koomaan. 
Herättyään koomasta Anna huomaa makaavansa rautatieaseman lattialla äitinsä (vaikka tämä olikin kuollut) edessä. Anna nousee ylös ja halaa äitiään. Samalla hän kuulee manalan junan kellojen soivan lähdön merkiksi. Anna huomaa olevansa kuollut ja äitinsä elossa. Tarina on surrealistinen, ja jättää katsojalle avoimia kysymyksiä, joita jokainen voi miettiä omalla tavallaan.
Keskeiset näyttelijät.
Hirviöt
Julkaisut.
"The Kin" on mukana seuraavilla DVD-julkaisuilla: 
Lähteet.
Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: "Lordiary". Tammi, 2022
Malmitalo

Malmitalo () on yksi Helsingin kulttuurikeskuksen alueellisista toimipaikoista. Se avattiin vuonna 1994. Malmitalo sijaitsee Helsingin pohjois- ja koillisosien aluekeskuksessa, Malmilla. Osoite on Ala-Malmin tori 1 00700 Helsinki. 
Historia.
Malmitalo avattiin elokuussa 1994.
Vuonna 2010 Suomen Kansallisoopperasta tuli Malmin kaupunginosan kummi. Kummivuoden toimintaan kuului esimerkiksi pieniä ooppera- ja balettiaiheisia näyttelyitä uimahallissa ja Malmitalolla sekä lapsille suunnattu tanssiesitys.
Rakennus.
Malmitalo-rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehti Reino Huhtiniemi ja Kimmo Söderholm. Talon sisustuksen pääsuunnittelijana toimi sisustusarkkitehti Kaarina Huhtiniemi. Malmitalon tilavuus on 39 700 kuutiota ja kokonaiskerrosala 7 765 neliötä, josta hyötyalaa on noin 5 000. Talon yleisilme on ilmava, valoisa ja avoin.
Malmitalossa toimivat kulttuurikeskuksen lisäksi Malmin kirjasto, Helsingin kaupungin suomenkielisen työväenopiston alueopisto ja Pohjois-Helsingin musiikkiopisto. Malmitalossa sijaitsevat myös Pohjois-Helsingin kuvataidekoulun, Helsingin käsi- ja taideteollisuus ry:n käsityökoulun ja Helsingin tanssiopiston opetuspisteet. Malmitalossa on myös ravintola Zoppa.
Toiminta.
Helsingin kulttuurikeskus järjestää kahdessa esityssalissa, Malmisalissa (201 katsojapaikkaa) ja Juhlasalissa (120 paikkaa), konsertteja, elokuva-, teatteri- ja tanssiesityksiä. Kulttuurikeskus myös vuokraa saleja tapahtumien järjestäjille.
Malmitalon gallerian näyttelyt kulttuurikeskus järjestää yhteistyössä Helsingin Taiteilijaseuran kanssa. Lisäksi näyttelyparvella on mahdollista järjestää pienimuotoisia näyttelyitä.
Spencer Smythe

Spencer Smythe oli kuvitteellinen rikollinen Marvelin sarjakuvissa. Hän kehitti Tappajarobotti- robotit tappamaan Hämähäkkimies J. Jonah Jamesonin toimiessa hankkeen rahoittajana. Hänen ensiesiintymisensä oli "Amazing Spider-Man" #25-lehdessä, ja hänet loivat Stan Lee ja Steve Ditko. 
Spencer Smythe muissa medioissa.
Spencer esiintyi Hämähäkkimies-animaatiosarjassa ensimmäisen kauden kolmannessa jaksossa "Tappajarobotti", jossa Norman Osborn (toimi Kingpinin liikekumppanina, koska oli tälle velkaa) palkkasi tämän tuhoamaan Hämähäkkimies roboteillaan. 
Hämähäkkimies onnistui tuhoamaan Spencerin robotin ja paeta Hämähäkkimieheksi naamioituneen Flash Thompsonin kanssa laboratoriosta, ennen kuin se räjähti. Räjähdyksen jälkeen kaikki luulivat hänen kuolleen.
Myöhemmin Kingpinin löysi Spencerin laboratorionin jäänteistä huonokuntoisena, ja laittoi hänet syväjäädytykseen, koska halusi säästää noin hyvän keksijän hengen (eikä halunnut toimittaa tätä sairaalahoitoon, koska Alistair olisi saanut asiasta tietää, eikä silloin olisi työskennellyt tämän jälkeen Kingpinille). 
Alistair sai tästä kuitenkin tietää, kiitos Hämähäkkimiehen. Ja lopetti yhteistyönsä Kingpinin kanssa ja siirtyi Silvermainin palvelukseen saadakseen isänsä eloon ja saadakseen kostonsa suoritettua (jota sarjassa ei koskaan tapahtunut). Spencerin äänenä oli Edward Mulhare.
Delfiinit (suku)

Delfiinit (Delphinus) on delfiinien ("Delphinidae") heimoon kuuluva valassuku.
Ennen vuotta 2015 sukuun katsottiin kuuluvan kaksi lajia, delfiini ("Delphinus delphis", myös "tavallinen delfiini") ja "Delphinus capensis". Vielä ennen vuotta 1994 kumpikin oli luokiteltu samaksi lajiksi "D. delphis". Sen jälkeen "D. delphis" ja "D. capensis" eroteltiin omiksi lajeikseen, ja on myös pidetty mahdollisena, että suvussa olisi useampiakin lajeja. Lisäksi indopasifisella merialueella esiintyvä erityisen pitkäkuonoinen muoto luokiteltiin aiemmin omaksi lajikseen "D. tropicalis", mutta sittemmin sitä alettiin pitää "D. capensiksen" alalajina. Molekyyligeneettisten tutkimusten mukaan se on kuitenkin läheisempää sukua tavalliselle delfiinille.
Vuodesta 2015 alkaen on esitetty, että sukuun kuuluu vain yksi laji, tavallinen delfiini.
Tavallinen delfiini on hiukan rotevampi kuin "D. capensis", sen kuono on lyhyempi ja kallo korkeampi ja pyöreämpi, ja se on voimakkaamman värinen. Se elää rannikkovesien ohella myös valtamerien ulapoilla ja viileissä vesissä, kun "D. capensisia" tavataan lähinnä vain tropiikin ja lämpimien seutujen rannikkovesillä.
Gay Byrne

Gabriel Mary Byrne, tunnetuin nimellä Gay Byrne (5. elokuuta 1934 – 4. marraskuuta 2019) oli irlantilainen tv-juontaja. Hän juonsi "Late Late Show’ta" vuodesta 1962 vuoteen 1999 yhtä vuotta lukuun ottamatta. Hän juonsi myös suosittua radio-ohjelmaa RTÉ:llä. Byrneä pidetään yhtenä tärkeimmistä irlantilaisen yhteiskunnan muokkaajista 1960-luvulta lähtien, sillä hän rikkoi useita tabuja tuodessaan julkiseen keskusteluun aiheita kuten ehkäisy, abortti ja maastamuutto.
Haagin tuomioistuin

Haagissa sijaitsevat seuraavat kansainväliset tuomioistuimet:
Bo Kaspers Orkester

Bo Kaspers Orkester on ruotsalainen popjazzyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1991, ja se on nimetty solistinsa Bo Sundströmin mukaan. Yhtyeen muut jäsenet ovat rumpali Fredrik Dahl, basisti Michael Malmgren ja pianisti Mats Schubert. 
Orkesterin albumeja on myyty yhteensä yli miljoona, ja se on palkittu Grammis-palkinnolla vuonna 1998.
Orkesteri on esiintynyt Suomessa muun muassa Taiteiden yössä 21. elokuuta 2014 Finlandia-talossa.
Keltaisessa talossa

Keltaisessa talossa on J. Karjalaisen sooloalbumi, joka on julkaistu vuonna 1991.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut sekä tuottanut J. Karjalainen.
Huomioitavaa.
J. Karjalainen vedosti kaivertamastaan levyn kansikuvan tekemiseen käytetystä alkuperäisestä lino-laatasta 100 kappaleen signeeratun ja numeroidun sarjan. Kunkin vedoksen kuva-ala on noin 25x25 cm. 
Numerot 1–10/100 jäivät tekijälle, numerot 11–25/100 levy-yhtiölle ja numerot 26–100/100 myytiin levykotelossa olevan tarjouksen mukaan 900 markan kappalehintaan. 
Vedosten myynnistä saatava nettotuotto ilmoitettiin luovutettavaksi kokonaisuudessaan Suomen Greenpeace-yhdistykselle.
Kansilehden mukaan levy on äänitetty Fostex-merkkisellä 8-raitanauhurilla Helsingissä ja "maalla Kosken asemalla" vuosina 1988–1990. Levyn rumpu- ja saksofoniosuudet äänitettiin Pitäjänmäen Finnvox-studiossa, jossa levy myös miksattiin, masteroitiin ja kaiverrettiin.
Laurent Fabius

Laurent Fabius O.Q. (s. 20. elokuuta 1946 Pariisi) on ranskalainen sosialistipuolueen poliitikko. Hän oli maan pääministeri 17. heinäkuuta 1984 – 20. maaliskuuta 1986. Vuonna 2012 Fabius valittiin ulkoministeriksi Jean-Marc Ayrault’n hallitukseen. Hän jatkoi tehtävässä myös Manuel Vallsin hallituksessa vuonna 2014. Fabius siirtyi ulkoministerin tehtävästä perustuslakineuvoston jäseneksi helmikuussa 2016.
Elämä ja ura.
Fabius on kotoisin Pariisista ja on varakkaan juutalaisen taidekauppiaan, André Fabiuksen poika. Hänen äitinsä oli yhdysvaltalainen Louise Mortimer, joka oli maallinen katolilainen. Fabius opiskeli Institut d'études politiques de Paris’ssa ja Kansallisessa hallintokoulussa ("École nationale d'administration"), minkä jälkeen ryhtyi Conseil d'Étatin auditoijaksi. Vuonna 1978 hänet valittiin Ranskan kansalliskokoukseen Seine-Maritimesta sosialistipuolueen edustajana.
Kun François Mitterrand valittiin presidentiksi vuonna 1981, Fabius nimitettiin budjetista vastaavaksi ministeriksi. Vuodesta 1983 hän oli teollisuusministeri ja 1984 pääministeri. Pääministeriksi tullessaan hän oli vain 37-vuotias ja viidennen tasavallan nuorin pääministeri. Fabius ajoi markkinatalouden hyväksyvää sosialismia, Euroopan yhdentymistä ja uudistuksia. Kun sosialistipuolue hävisi vaalit 1986, hän erosi.
Fabius nähtiin Lionel Jospinin kilpailijana Mitterrandin manttelinperijäksi. Hän ei päässyt puolueen johtoon 1988 eikä 1990 Mitterrandin tuesta huolimatta. Hänet nimitettiin 1988 kuitenkin kansalliskokouksen puhemieheksi (1988–1992) ja valittiin Euroopan parlamenttiin 1989–1992. Vuonna 1992 hänestä tuli viimein puoluejohtaja, mutta hän erosi 1993 katastrofaalisen vaalitappion jälkeen.
Fabius palasi kansalliskokouksen puhemieheksi 1997–2000 ja talous- ja teollisuusministeriksi 2000–2002. Myöhemmin Fabius on muuttanut politiikkaansa vasemmistolaisemmaksi ja euroskeptiseksi. Vuonna 2006 Fabius oli ehdolla sosialistipuolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2007 vaaleihin. Fabius kuitenkin hävisi sekä Dominique Strauss-Kahnille että puolueen ehdokkaaksi valitulle Ségolène Royalille.
Samaran metro

Samaran metro () on Samaran 
kaupunkia palveleva metrojärjestelmä. Se avattiin vuonna 1987, jolloin siitä tuli 
Venäjän viides ja Neuvostoliiton kahdestoista metrojärjestelmä. Metrossa on yksi 11,4 km:n mittainen linja, jolla on yhdeksän asemaa, näistä kahdeksan maanalaisia. 
Historia ja tulevaisuus.
Samaran kaupunki sijaitsee Samarajoen ja Volgan yhtymäkohdassa ja monien rautateiden ja kanavien risteyksessä. Kaupunki kasvoi räjähdysmäisesti 1900-luvulla ja siitä muodostui myös tärkeä teollisuuskaupunki. Metrojärjestelmän suunnittelu aloitettiin 1970-luvulla ja rakentaminen vuonna 1980.
Linja avattiin yleisölle 25.12.1987. Aluksi rakennettu neljän asemanvälin pätkä ylettyi Bezymjankan kaupunginosaan, jossa suurin osa kaupungin tehtaista sijaitsee. Samaran nimi oli siihen aikaan vielä "Kuibyšev" ja siksi metrokin tunnettiin aluksi nimellä "Kuibyševski metropoliten".
Ensimmäisen vaiheen pituus oli 4,5 kilometriä. Toisen vaiheen, Pobeda–Gagarinskaja, 
n. 5,7 km, rakentaminen aloitettiin välittömästi, mutta se viivästyi pian seuranneen
Neuvostoliiton taloudellisen kriisin takia. Seuraava asema (Sovetskaja) ja 1 623 m rataa 
saatiin valmiiksi vasta vuonna 1992. Vuonna 1993 avattiin kaksi asemaa: Sportivnaja helmikuussa (1 444 m uutta rataa) ja Gagarinskaja joulukuussa (1 484 m). Joulukuussa 2002 avattiin linjan länsipäähän Moskovskaja (1 300 m) ja vuonna 2007 vielä Rossijskaja.
Lähivuosina linjaa on tarkoitus jatkaa neljällä asemalla länteen. Seuraava, Alabinskaja, piti avata 2010, mutta tavoite on siirretty vuoteen 2016.
Pierre Mauroy

Pierre Mauroy O.Q. (5. heinäkuuta 1928 Cartignies, Ranska – 7. kesäkuuta 2013 Clamart, Ranska) oli ranskalainen sosialistipoliitikko. Hän oli Lillen pormestari 1973–2001, parlamentin jäsen 1973–1981 ja 1986–1992, senaattori vuodesta 1992. Hän oli Ranskan pääministeri François Mitterrandin presidenttikaudella vuosina 1981–1984, Parti Socialisten johdossa 1988–1992 ja sosialistisen internationaalin presidentti 1992–1999.
Elämä.
Mauroy opiskeli École National d'Apprentissage de Cachanissa ja oli opettaja ja puolueen aktiivi 1960-luvulla. 1970-luvulla hän oli François Mitterrandin kakkosmies.
Mauroyn pääministerikaudella työviikko lyhennettiin 39 tuntiin ja eläkeikä laskettiin 60 vuoteen. Hän vastusti kuitenkin sosialistista politiikkaa, jonka Mitterrand oli vahvistanut maaliskuussa 1983. Hän erosi pääministerin tehtävästä 1984, koska ei saanut rajoittaa yksityiskoulujen rahoitusta ja Mitterrandin hyväksyttyä oikeistolaisemman politiikan. Mauroy valittiin Fabiuksen jälkeen puolueen johtoon 1988 ja hän yritti sovitella rocardienistien ja Lionel Jospinin mitterrandistien välejä.
Bukarestin kaupunki nimitti hänet kunniakansalaiseksi 6. maaliskuuta vuonna 1997.
Gerry Cheevers

Gerald Michael "Gerry" Cheevers (s. 7. joulukuuta 1940 St. Catharines, Ontario, Kanada) on entinen National Hockey League ja World Hockey Association -liigoissa pelannut jääkiekkoilija. Vuosina 1961–1980 ammattilaisena pelanneen Cheeversin pelipaikka oli maalivahti. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi muutaman vuoden ajan.
16 vuoden ikäisenä 1956 hän pelasi St. Michael's Majors -joukkueessa Ontario Hockey Association -sarjassa. NHL:ssä Toronto Maple Leafs omisti hänen oikeutensa, kunnes Boston Bruins varasi Cheeversin 1965. Vuonna 1967 hän saavutti ykkösmaalivahdin aseman. Gerry Cheevers oli keskeisessä roolissa Bruinsin voittaessa Stanley Cupin 1970 ja 1972. Kaudella 1971–1972 hän pelasi 33 peräkkäisen tappiottomien ottelujen putken.
Vuonna 1972 hän siirtyi kilpailevan World Hockey Association -liigan leipiin ja pelasi kolme ja puoli kautta Cleveland Crusadersissa ja oli koko ajan liigan parhaita vahteja. Crusadersin ajauduttua talousvaikeuksiin Cheevers palasi Bostoniin 1976 ja pelasi siellä kauden 1980 loppuun, jolloin päätti pelaajauransa.
Cheevers pelasi 1974 Team Canadan joukkueessa Summit-74 series -sarjassa Neuvostoliittoa vastaan. 1976 hän oli varamaalivahti Kanada-cupissa. Vuonna 1979 Gerry Cheevers pelasi NHL All Starsin riveissä Challenge Cupissa.
Maalivahtina Cheevers oli tyyppiä "kolmas puolustaja"; rohkeasti ulos tuleva pelaaja. Hän oli aggressiivinen alueelleen tunkeilevia vastustajan pelaajia kohtaan. Hän meni usein polvilleen tai jopa kyljelleen torjuessaan.
Hänen NHL:ssä päästämiensä maalien ottelukeskiarvo on 2,89. Hän saavutti liigassa 230 voittoa kaikkiaan 419 ottelussa. Nollapelin hän pelasi NHL:ssä 26 kertaa.
1980–1985 hän oli Boston Bruinsin päävalmentaja. Sittemmin hän siirtyi Bruinsin kykyjenetsintäorganisaatioon ja omistautui intohimolleen hevosurheilulle.
Michel Rocard

Michel Louis Léon Rocard O.Q. (23. elokuuta 1930 – 2. heinäkuuta 2016) oli ranskalainen sosialistipoliitikko, pääministeri 1988–1991 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1994–2009. Hän kuului Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmään.
Rocard opiskeli École Nationale d’Administration’ssa ja Institut d’Études Politiquesissa ja ryhtyi virkamieheksi. Opiskelijana hän oli SFIO:hon kytköksissä olleen sosialistisen opiskelijajärjestön johdossa. Antikolonialistina hän matkusti Algeriaan ja kirjoitti raportin Algerian sodan unohdetuista pakolaisleireistä, joka vuosi Le Mondeen ja France Observateuriin huhtikuussa 1959 ja lähes maksoi hänen työpaikkansa. Hän otti osaa myös vuoden 1968 opiskelijalevottomuuksiin.
Hän erosi SFIO:sta sen tuettua Algerian sotaa ja johti Parti socialiste unifiéta 1967–1973. Hänet valittiin kansalliskokoukseen 1969 ja hän oli myös presidenttiehdokkaana 1969. Vuonna 1974 hän liittyi François Mitterrandin rinnalla uuteen Parti Socialisteen, joka korvasi SFIO:n 1971. Hän kannatti Mitterrandin presidenttiehdokkuutta 1974, mutta johti puolueessa Mitterrandin vastaista oppositiota.
Rocard valittiin Conflans-Sainte-Honorinen pormestariksi 1977. 1970–1990-luvuilla "les rocardiens" ajoivat ranskalaisen sosialismin uudistamista ja näkyvämpää markkinatalouden hyväksymistä, hajauttamista ja vähempää valtiokeskeisyyttä. He saivat vaikutteita pohjoismaisesta sosiaalidemokratiasta.
Mitterrandin alaisuudessa Rocard oli alueiden kehitysministeri ja suunnitteluministeri 1981–1983 ja maatalousministeri 1983–1985. Mitterrandin uudelleenvalinnan jälkeen hän oli pääministeri 1988–1991, vaikka hänen suhteensa Mitterrandiin olivat huonot. 
Vuoden 1993 vaalitappion jälkeen Rocard valittiin puolueen johtoon, mutta hän erosi vuoden kuluttua, kun PS:n kannatus oli matala myös 1994 Euroopan parlamentin vaaleissa.
Rocard menetti viimeisen mahdollisuutensa päästä presidenttiehdokkaaksi 1995. Hänet valittiin 1995 senaattoriksi Yvelinesista, mistä tehtävästä hän erosi kahden vuoden kuluttua. Rocardin seuraajat puolueessa ryhtyivät kannattamaan Lionel Jospinia ja myöhemmin Dominique Strauss-Kahnia.
Etelä-Karjalan keskussairaala

Etelä-Karjalan keskussairaala on Etelä-Karjalan hyvinvointialueen ylläpitämä keskussairaala joka sijaitsee Lappeenrannassa, noin 1,5 kilometrin päässä keskustasta, Saimaan rannan läheisyydessä. Sairaalan osoite on Valto Käkelän katu 1, 53130 Lappeenranta.
Tämä keskussairaala on merkittävin Etelä-Karjalassa toimiva sairaala. Siihen kuuluvia yksiköitä ja toimintoja on myös muualla Lappeenrannan alueella. Sairaalassa toimii Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystys, joka vastaa hyvinvointialueen ilta-, yö- ja viikonloppupäivyksestä sekä useita erikoissairaanhoidon poliklinikoita.
Keskussairaala toimi harjoittelupaikkana lääketieteen ja sosiaali- ja terveysalan opiskelijoille. Sairaalan yhteydessä toimii Lappeenrannan kaupungin ylläpitämä perusopetusta tarjoava sairaalakoulu, Saimaan koulu.
Historia.
Valto Käkelän katu 1:n sairaalarakennuksen rakennustyöt alkoivat vuonna 1952, kun alueelle sodan jälkeen tarvittiin uusi sairaala. Sairaalasta tuli sen ajan Suomen kolmas keskussairaala eli "Etelä-Saimaan keskussairaala". Sairaala edusti valmistuessaan 1955 oman aikansa huippua. 
Hallintouudistuksen myötä vuonna 1989 sairaala nimettiin "Etelä-Karjalan keskussairaalaksi". Pian sen jälkeen, vuonna 1991 alkoivat laajennustyöt, jonka seurauksena 1992 leikkausosasto ja teho-osasto saivat uudet tilat. Päiväkirurgia sai oman uuden siipensä vuonna 1998, jota vielä laajennettiin 2005.
Erittäin merkittävä sairaalan toimintaan vaikuttanut hallinnollinen uudistus tapahtui 2000-luvun ensikymmenen aikana, jolloin erikoissairaanhoito, perusterveydenhuolto ja sosiaalipuoli päätettiin yhdistää. Tämän seurauksena 2010 muodostettiin Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri eli Eksote.
Sairaalakompleksin viimeisin laajennus on vuonna 2018 valmistunut K-siipi, johon on keskitetty esimerkiksi päivystys ja eri erikoissairaanhoidon osastoja.
Lonkeroporno

Lonkeroporno () on eräs japanilaisen hentain muodoista, jossa tärkeässä osassa ovat lonkeroiset oliot tai hirviöt. 
Tyypillisesti lonkeropornossa helvetistä, toisesta ulottuvuudesta tai avaruudesta peräisin olevat lonkerohirviöt ottavat koulutyttöjä tai muita naisia vangikseen ja raiskaavat nämä. Hirviöt saattavat aluksi vaikuttaa normaaleilta ihmisiltä, eläimiltä tai jopa esineiltä, mutta paljastavat myöhemmin oikean muotonsa.
Tärkeänä osana lonkeropornoa on raiskaustematiikka ja seksiin pakottaminen. Joissakin teoksissa hirviöitä vastaan taistellaan ja ne saatetaan voittaa tarinan lopussa.
Tuulihattu

Tuulihattu on vesihöyryn voimasta uunissa kohoava kuohkea leivonnainen, jonka sisälle jää onnistuessaan tyhjä kolo. Sen valmistus on verraten helppoa, mutta vaatii huolellisuutta joissain perusasioissa. Uunia ei saa avata paiston aikana, vaan leivonnaisten kypsyys on arvioitava ulkopuolelta käsin. 
Jäähtyneet tuulihatut täytetään suolaisella tai makealla täytteellä. Täyttämiseen voidaan tehdä ruiskun tai pursottimen avulla työntämällä sopivaa tahnamaista täytettä reiän läpi tai esimerkiksi kermavaahtoa ja hilloa, tai tuulihatut voidaan leikata halki, jolloin muunkinlaisia täytteitä voidaan käyttää. 
Kuuluisa muunnos on lehtitaikinasta ja tuulihattutaikinasta tehty leivonnainen, ranskalaisella nimellä Vol-au-vent (tuulessa lentävä), suomeksi vannike.
Kaupoissa myydään valmiita tuulihattuja, joita voi tarjota heti sulattamisen jälkeen.
Fernando Gago

Fernando Rubén Gago (s. 10. huhtikuuta 1986 Ciudadela, Buenos Airesin maakunta, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut muun muassa argentiinalaisessa Boca Juniorsissa ja espanjalaisessa Real Madridissa.
Gago on Boca Juniorsin kasvatti ja debytoi seuran edustusjoukkueessa vuonna 2004 ollessaan 17-vuotias. Tammikuussa 2007 hän siirtyi espanjalaiseen Real Madridiin, jonka kanssa hän teki heinäkuuhun 2013 ulottuvan sopimuksen. Ensimmäisen ottelunsa uudessa seurassaan Gago pelasi 7. tammikuuta 2007 Deportivo La Coruñaa vastaan. Hän vakiinnutti pian asemansa joukkueessa ja pelasi ensimmäisellä täydellä kaudellaan 2007–2008 yhteensä 31 liigaottelussa, kun Real Madrid voitti mestaruuden. Ura jatkui nousujohteisena myös kaudella 2008–2009, mutta sittemmin hän menetti paikkansa loukkaantumisten ja uusien hankintojen Lassana Diarran, Xabi Alonson ja Sami Khediran saapumisen myötä. Kaudeksi 2011–2012 Gago lainattiin italialaiseen Romaan. Kaudella 2012–2013 hän pelasi espanjalaisessa Valenciassa ja lainalla argentiinalaisessa Vélez Sarsfieldissa. Kesällä 2013 Gago siirtyi Boca Juniorsiin.
Gago pelasi Argentiinan nuorten maajoukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden vuoden 2005 MM-kilpailuissa Alankomaissa. Ensimmäisen ottelunsa Argentiinan maajoukkueessa Gago pelasi 7. helmikuuta 2007 Ranskaa vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuosien 2007, 2011 ja 2015 Etelä-Amerikan-mestaruusturnauksessa Copa Américassa sekä vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Kaikkiaan hän on pelannut 61 maaottelua.
Saavutukset.
Seurajoukkueet
Maajoukkueet
Kotitehtävä

Kotitehtävä eli läksy tai tavallisemmin läksyt ovat kouluissa oppilaille annettavia vapaa-aikana suoritettavia oppimistehtäviä. Läksyssä pitää usein lukea opeteltavaa tekstiä ja mahdollisesti tehdä siihen liittyviä tehtäviä. Läksyjen tekoa voidaan kontrolloida joko ennalta ilmoittaen tai ilmoittamatta pistokokeilla eli pistokkailla, jotka ovat pienimuotoisia kokeita. Niiden vaikutus arvosanoihin on yleensä vähäinen.
Toisen asteen kouluissa kotitehtäviä sanotaan "etätehtäviksi". Etätehtävien palautusta kontrolloidaan tavallisesti kotitehtäviä tarkemmin ja ne pisteytetään. Etätehtävillä on yleensä vaikutusta arvosanoihin ja niiden osittainen tekeminen voi olla edellytys kurssin kokeisiin osallistumiseen. Etätehtävillä voidaan korvata myös lähiopetustunteja.
Muita merkityksiä.
Läksyksi voidaan sanoa myös tapahtumaa, jossa jokin huono tai epämiellyttävä asia tapahtuu tekijälle siksi, että hänellä ei ole tietoa tai kokemusta asiasta eikä hän osaa varoa sitä. Tämän kokemuksen jälkeen hän ei enää tee samaa asiaa. Toinen ihminen sanoo tässä mielessä opettamista "läksytykseksi".
Belgian Grand Prix 1994

Belgian Grand Prix 1994 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. elokuuta 1994 Spa-Francorchamps’n radalla Belgiassa. Kilpailun voitti Damon Hill. Michael Schumacher hylättiin liian kuluneen pohjalevyn takia. Ilman hylkäystä Schumacher olisi voittanut kilpailun. Hän sai myös ajokiellon kahteen seuraavaan kilpailuun, mikä oli seurausta Britannian Grand Prix’n tapahtumista.
Tulokset.
Lähteet:
Reggie de Jong

Regina ”Reggie” Constance de Jong (s. 7. tammikuuta 1964 Hilversum, Pohjois-Hollanti), on alankomaalainen vapaauimari, joka osallistui vuoden 1980 kesäolympialaisiin. Siellä hän saavutti 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä pronssia (joukkueella Conny van Bentum, Wilma van Velsen, de Jong, ja Annelies Maas, aika 3.49,51). Lisäksi hän osallistui 200 metrin vapaauintiin (5. sija, aika 2.02,76), 400 metrin vapaauintiin (7. sija, aika 4.15,95) ja 800 metrin vapaauintiin (ei sijoittunut, aika 8.54,49).
Italian Grand Prix 1994

Italian Grand Prix 1994 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 11. syyskuuta 1994 Monzassa. Kilpailun voitti Damon Hill, jolle voitto oli kauden neljäs.
Kilpailun alussa ensimmäiseen shikaaniin tultaessa tapahtui iso kolari, joka alkoi kun Eddie Irvine törmäsi Johnny Herbertin auton perään. Kolarissa olivat osallisena myös muun muassa David Coulthard ja Rubens Barrichello. Kilpailu keskeytettiin, ja uusintalähdössä Johnny Herbert lähti varikolta.
Uuden lähdön jälkeen Gianni Morbidelli ajoi Curva Grande -mutkassa ulos ja joutui keskeyttämään. Samalla kierroksella myös Alessandro Zanardi ja Jos Verstappen joutuivat keskeyttämään. Molemmilta oli rengas rikki, ja autoissa oli muitakin kolarista aiheutuneita vaurioita.
Ennen Jean Alesin tuloa varikolle kierroksella 14 hän johti toisena ajanutta Gerhard Bergeriä kymmenellä sekunnilla. Varikkopysähdyksen jälkeen Alesi joutui kuitenkin keskeyttämään vaihdelaatikko-ongelmien takia.
Kilpailun loppuvaiheilla Williams-tallin Damon Hillillä ja David Coulthardilla oli melko turvallinen kaksoisjohto. Kolmantena ajanut Berger kuitenkin saavutti heitä koko ajan. Viimeisen kierroksen viimeisessä mutkassa Coulthardin vauhti äkkiä hyytyi polttoaineen loputtua ja hän putosi kuudenneksi. Kilpailun voittoon ajoi Hill, toiseksi tuli Berger ja kolmanneksi Mika Häkkinen.
Tulokset.
Lähteet:
Portugalin Grand Prix 1994

Portugalin Grand Prix 1994 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 25. syyskuuta 1994 Estorilin radalla. Kilpailun voitti Damon Hill, jolle voitto oli kauden viides ja kolmas perättäinen.
Tulokset.
Lähteet:
Tenchi Muyō!

Tenchi Muyō! on japanilainen animesarja. Se julkaistiin alun perin Japanissa suoraan videolle, mutta myöhemmin ilmestynyt jatko-osa Tenchi Universe esitettiin myös televisiossa. Tenchi Muyō kertoo Tenchi-nimisestä pojasta, joka asuu isänsä ja isoisänsä kanssa.
Juoni.
Eräänä päivänä Tenchi löytää salaperäisen portin ja saa kuulla isoisältään, että portin takana on miekka. Hän menee portista sisään luolaan ja ottaa miekan, mutta lyö sen melkein heti kahtia. Hän vapauttaa tietämättään Ryoko-nimisen naisdemonin. Ryoko ei kuitenkaan ilahdu vapautumisestaan ja alkaa vainota Tenchiä.
Ryoko hajottaa koulun ajaessaan Tenchiä takaa, mutta vähitellen heidän välilleen syntyy sopu. Mukaan ilmestyvät myös prinsessa Ayeka ja hänen pikkusiskonsa Sasami. Ayeka etsii veljeään Yoshoa, joka katosi taistellessaan Ryokoa vastaan. Ayeka vie aluksi Tenchiltä tämän miekan, mutta antaa kuitenkin sen takaisin, kun tämä lupaa auttaa etsimään Yoshoa.
Lopulta Ayeka löytää veljensä. Yosho osoittautuu Tenchin isoisäksi, mikä tarkoittaa, että Tenchi on kuninkaallista sukua. Ryoko ja Ayeka alkavat kilpailla Tenchistä. Myöhemmin mukaan sarjaan tulee tiedenero professori Washu, joka on Ryokon äiti. Joitakin mukana olevia hahmoja, kuten Ryo-oh-ki, Mihoshi ja Kiyone, ei nähdä sarjan video-versiossa, vaan ainoastaan Tenchi Universe -sarjassa.
Euroopan Grand Prix 1994

Euroopan Grand Prix 1994 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. lokakuuta 1994 Jerezissä. Kilpailun voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli jo kauden kahdeksas.
Tulokset.
Lähteet:
Japanin Grand Prix 1994

Japanin Grand Prix 1994 oli Formula 1 -sarjan kauden osakilpailu, joka ajettiin 6. marraskuuta 1994 Suzukan moottoriradalla. Kilpailun voitti Damon Hill.
Kierroksella 13 sattuneen kolarin, jossa eräs ratavirkailija loukkaantui, takia kilpailu jouduttiin keskeyttämään. Uusintalähdön jälkeen kilpailu käytiin silloisten aikasääntöjen mukaan.
Tulokset.
Lähde:
Schizophrenia

Schizophrenia on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan toinen täyspitkä albumi ja kolmas studiojulkaisu, joka nauhoitettiin ja miksattiin yhtyeen kotikaupungissa Belo Horizontessa elokuussa 1987.
Albumilla debytoi Sepulturan uusi kitaristi Andreas Kisser. Tyylillisesti yhtyeen musiikki muuttui esikoislevyn alkukantaisesta death metallista hieman thrash-tyylisen ilmaisuun.
Yli seitsemän minuuttia pitkä raita "Inquisition Symphony" on instrumentaalikappale. Raita "Troops of Doom" lisättiin Roadrunner Recordsin vuoden 1990 uudelleenjulkaisuun. 
Kappalelista.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Sepultura, ellei toisin mainita.
Vuoden 1990 CD-uudelleenjulkaisu
Vuoden 1997 uudelleenmasteroitu CD-julkaisu
Kokoonpano.
Muut muusikot
Muut tekijät
Sasami

Sasami Masaki Jurai () on fiktiivinen hahmo animessa Tenchi Muyō!. 
Sasami on Ayekan pikkusisko eli Jurain prinsessa ja perimysjärjestyksessä Ayekasta seuraava. Hän on pieni kodin hengetär, joka kokkaa ja siivoaa Tenchin kotona. Hänen seuranaan on yleensä Ryo-oh-ki: kanin ja oravan risteytys, joka maukuu kuin kissa ja voi halutessaan muuttua avaruusalukseksi. 
Sasami on oikeasti Tsunami (OVA:ssa). Todellinen Sasami kuoli ollessaan pieni, mutta Tsunami yhdistyi kuolleeseen ruumiiseen ja hän heräsi eloon. Kun Sasamin kuva heijastuu vedestä, pinnassa näkyy Tsunami.
Steve Shutt

Steve Shutt (s. 1. heinäkuuta 1952 Willowdale, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. 
Toronto Marlboros Ontario Hockey League -sarjassa (OHL) oli Shuttin ensimmäinen seura. 1971 Shutt nimettiin liigan kakkostähdistöön ja seuraavana vuonna sen ykköstähdistöön. NHL-seura Montreal Canadiensin varaama Shutt aloitti joukkueessa kaudella ; hänestä tuli olennainen osa viisi Stanley Cupia 1970-luvulla voittaneessa organisaatiossa. Kaudella Shutt oli NHL:n paras maalintekijä, kun Canadiens teki NHL-historiaa häviämällä runkosarjassa vain 8 ottelua 80:stä. Jacques Lemairen ja Guy Lafleurin kanssa hän muodosti NHL:n tuolloisen huippuketjun ja hänen 60 maaliaan olivat liigan vasemman laitahyökkääjän paikan ennätys. Ennätyksen rikkoi Luc Robitaille tehtyään 63 maalia runkosarjakaudella .
Urallaan hän teki runkosarjassa 424 maalia ja antoi 393 syöttöä (= 817 tehopistettä) 930 ottelussa. 99 playoff-pelissä hän teki 50 maalia ja antoi 48 maalisyöttöä.
Norfolkinterrieri

Norfolkinterrieri () on pieni ja pirteä terrieri. Se on hyvin samankaltainen kuin norwichinterrieri, josta se eroaa riippuvilla korvillaan. Roduilla on korvia lukuun ottamatta sama rotumääritelmä. Suomessa norfolk on harvinaisempi kuin norwich, mutta viime aikoina rotujen voimasuhteet ovat selvästi tasoittuneet. Norfolk on terhakka pikku koira. Se on temperamenttinen ja sisukas, suuttuessaan terävä ja mitäänpelkäämätön. Norfolkia pidetään aavistuksen verran norwichia mukautuvampana ja rauhallisempana. 
Alkuperä.
Alun perin norfolk oli tarkoitettu rottien hävittämiseen, ja siinä työssä ne olivatkin tarpeellisen sisukkaita ja sinnikkäitä. Norfolk on kotoisin Itä-Englannista, missä se yleistyi 1900-luvun alussa erityisesti hevostiloilla. Hevosharrastajien mukana rotu levisi nopeasti ympäri maailmaa. Sekä riippu- että pystykorvaiset pienet terrierit rekisteröitiin vuodesta 1932 alkaen norwichinterriereinä, vaikka kasvattajat jalostivat niitä erillään. Vasta vuonna 1964 riippukorvaisille annettiin oma rotunimi, norfolkinterrieri. Sitä ennen molempia rotuja yhteisesti kutsuttiin myös trumpingtonninterriereiksi.
Ulkonäkö.
Pienestä koostaan huolimatta norfolk on järeä, vanttera ja vahvaluustoinen koira. Se on matalaraajainen, korkeuttaan pitempi. Norfolkin pää on melko leveä, päälaki on kevyesti pyöristynyt. Sen voimakas kuono on kalloa lyhyempi. Norfolkeilla on tummat silmät, ja niiden pyöristyväkärkiset korvat roikkuvat etureunoistaan ohimoita myötäillen. Niillä on myös vahvat leuat ja kokoonsa nähden suuret hampaat. Norfolk liikkuu terhakkaan ryhdikkäästi takaraajojen työntäessä voimalla.
Karva ja väri.
Norfolkin turkki on kovaa, karkeaa ja suoraa. Sillä on kaulassa ja lavoissa pidempää ja pörröistä karvaa, joka muodostaa pienen röyhelön. Väriltään se on yleensä punertava tai harmahtava tai se voi olla selästään ja päälaestaan musta.
California Institute of Technology

California Institute of Technology (Caltech) on yksityinen yliopisto Pasadenassa Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa. Se keskittyy luonnontieteisiin ja tekniikkaan. Siellä on myös NASAn yhteistyökumppanina toimiva Jet Propulsion Laboratory. Vaikka Caltech on pieni oppilaitos, (noin 2 100 opiskelijaa) se on useasti arvioitu maailman parhaaksi yliopistoksi. Yliopiston tutkijat ovat saaneet yhteensä 20 Nobel-palkintoa.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Caltech sai vuonna 2014 sijaluvun 7.
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Num3rot" yliopistokohtaukset on kuvattu pääasiassa Caltechillä ja toinen yhdysvaltalaissarja "Rillit huurussa" sijoittuu osittain yliopistoon.
Nobel-palkinnot.
Caltechin tutkijoiden saamat Nobel-palkinnot:
Rehtorit.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Caltechin rehtoreina:
Throopin yliopisto
Caltech
Pekka Saaristo

Pekka Saaristo (s. 23. marraskuuta 1948 Paimio) on Turussa asuva teatteriohjaaja ja näytelmäkirjailija.
Saaristo valmistui näyttelijäksi 1969 Tampereen yliopiston ensimmäiseltä ammattinäyttelijäkurssilta. Hän on myös opiskellut draamakirjallisuutta Helsingin yliopistossa sekä osallistunut teatterialan ja johtamisen täydennyskoulutukseen, muun muassa Teatteriohjaajien pitkälle täydennyskoulutuskurssille Teatterikorkeakoulussa 1980.
Saaristo on kirjoittanut yli 20 näytelmää sekä tehnyt lukuisia näytelmäsovituksia. Vuosina 2004–2005 Pekka Saaristo veti EU-rahoitteisen harrastajakesäteatteritoiminnan mestarikurssin, HARKE-hankkeen, jonka tuloksena kantaesitykseen valmistui kesällä 2005 seitsemän uutta näytelmää Varsinais-Suomessa.
Näytelmien ohella Saaristo on kirjoittanut muun muassa kertomuksia, pakinoita, runoja, lauluja ja aforismeja sekä tehnyt radio-ohjelmia. Hän on toiminut myös näyttelijänä, suomentajana sekä ilmaisu- ja vuorovaikutustaitojen kouluttajana.
Saaristo on Suomen Teatteriohjaajaliiton (1973–) ja Suomen Näytelmäkirjailijaliiton (1982–) jäsen.
Näyttelijä Petra Ahola on Pekka Saariston tytär.
Näytelmät.
Kotomaan vaaran vuaret (käsikirjoitus ja ohjaus Tuiskulan Kesäteatteri Säkylä 2019)
Tuiskulan iloiset rouvat (murresovitus ja ohjaus, Tuiskulan talviteatteri Säkylä 2022)
Eemeli, Ilmiin parooni. (sovitus ja ohjaus Reijo Virmavirran näytelmästä, Tuiskulan kesäteatteri, 2023)
Köyliönsaaren Kertte. (Sovitus ja ohjaus Paula Havasteen romaanitetralogiasta Vihat. Tuiskulan Kesäteatteri, Säkylä 2024.)
Veriruusut (sovitus ja ohjaus Anneli Kannon romaanista. Jo-jo- teatteri Turku 2024)
Leiri N:o 5 (käsikirjoitus ja ohjaus, Paimion Kesäteatteri 2025)
Westmalle (panimo)

Westmallen panimo (Brouwerij der Trappisten van Westmalle) on belgialainen luostaripanimo. Se sijaitsee Westmallen kylässä, Belgiassa "Onze-Lieve-Vrouw van het Heilig Hart" -sisterssiläisluostarissa.
Westmalle on suurin ja kaupallisin trappist-oluita tuottavista panimoista. Luostari tuottaa myös maitoa ja juustoa. Panimo valmistaa kolmea erilaista pintahiivaolutta.
Historiaa.
Luostari perustettiin vuonna 1794, mutta trappistiluostari siitä tuli vasta 22. huhtikuuta 1836. Samana vuonna apotti Martinus Dom aloitti pienen panimon rakentamisen, ja 10. joulukuuta tarjoiltiin lounaalla ensimmäisen kerran oman panimon olutta. Alkuvuosina olutta tehtiin vain omaan tarpeeseen. Paikallinen myynti luostarin porteilta alkoi vuonna 1856 ja tukkukauppa vuonna 1921. 
Westmalle on pannut tummaa olutta vuodesta 1856, mutta nykyinen dubbel perustuu ensi kerran vuonna 1926 tehdyn oluen reseptiin. 
Vuonna 1934 panimo kehitti ensimmäisen tripel-tyyppisen trappist-oluen. Sekä dubbelin että tripelin on sanottu saaneen alkunsa Westmallesta.
Panimoon rakennettiin uudet tuotantotilat vuonna 1991 ja uusi pullotuslinja vuonna 2000. Nykyinen pullotuskapasiteetti on 45 000 pulloa tunnissa ja vuosittainen tuotantomäärä 120 000 hehtolitraa (2004).
Oluet.
Westmalle valmistaa kolmea erilaista olutta. Extra on tarkoitettu munkkien nautittavaksi, muu tuotanto jakautuu 40:60 trippelin hyväksi. 
Westmallen oluthiiva tulee "Saccharomyces cerevisiae" -hiivasienestä. Myös Westvleterenin trappist-panimo käyttää Westmallen hiivaa.