tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lars Olof Prytz

Lars Olof Prytz (4. heinäkuuta 1793 Turku – 7. elokuuta 1867 Espoo) oli suomalainen virka- ja valtiopäivämies.
Lars Olof Prytzin vanhemmat olivat kapteeni Anders Johan Pryss, 1799 aateloituna Prytz, ja Hedvig Maria von Mell ja puoliso vuodesta 1835 Helena Rosalie Franzén (k. 1851). Laamanni, valtiopäivämies Lars Knut Prytz oli heidän poikansa. Lars Olof Prytz tuli ylioppilaaksi 1811. Hän oli Turun hovioikeuden auskultantti 1814. Hovioikeuden ylimääräinen notaari hänestä tuli 1816 ja samana vuonna senaatin talousosaston ylimääräinen kopisti. Prytzistä tuli senaatin kansliatoimituskunnan kopisti 1817, kanslisti 1821 ja talousosaston anomusasiain kirjaaja 1829. Leimapaperikonttorin kamreerina hän toimi 1845–1866. Prytz sai protokollasihteerin arvonimen 1832 ja kamarineuvoksen arvonimen 1859. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867.
Hirvenkirjoheltta

Hirvenkirjoheltta ("Panaeolus alcis", syn. "Panaeolus alcidis") on kirjohelttojen sukuun kuuluva sienilaji. Sen lakki on 0,4–1 senttimetriä leveä ja muodoltaan kellomainen tai kartiomainen. Väriltään se on vaaleanharmaa. Sienen heltat ovat melko tiheät ja tummanharmaat. Itiöpöly on mustanruskeaa. Jalka on ontto, 2–9 senttimetriä pitkä ja 0,05–0,15 senttimetriä paksu. Väriltään se on harmaa tai ruskea. Hirvenkirjohelttaa tavataan koko Suomessa. Se kasvaa yleensä hirven, mutta myös poron tai peuran jätöksillä. Kasvuaika on syyskuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Olav Aukrust

Olav Aukrust (21. tammikuuta 1883 Lom, Gudbrandsdalen, Norja – 3. marraskuuta 1929 Lom, Gudbrandsdalen, Norja) oli norjalainen runoilija ja antroposofi. Hän työskenteli opettajana ja kansanopistonjohtajana. Hän käytti mietelyriikkaa kirjoittaessaan uusnorjaa.
Aukrust julkaisi eläessään kaksi runokokoelmaa, mutta hänen kuolemansa jälkeen ilmestyi vielä toiset kaksi sekä kaksiosainen kootut runot "Dikt i samling".
Ljungan

Ljungan () on Ruotsissa Jämtlannin- ja Taalainmaan lääneissä sijaitseva 405 kilometriä pitkä Pohjanlahden Perämereen Sundsvallissa laskeva joki. Se muodostaa samalla Ljunganin vesistön lähes koko pääuoman, joka saa alkunsa Ljungsjöarnasta Helagsfjälletin ympäristössä.
Vesivoima.
Ljunganin uomassa on 14 vesivoimalaitosta: Viforsen, Matfors, Skallböle, Nederede, Ljunga, Hermansboda, Parteboda, Järnvägsforsen, Kölsillre, Bursnäs, Turinge, Rätan, Trångforsen ja Flåsjö. Näiden voimaloiden yhteisteho on 479 megawattia ja vuosituotanto noin 2040 gigawattituntia.
Storsjönistä ylöspäin, osuus Havernista Holmsjöniin ja Viforsenista alaspäin ovat vesivoimalta suojeltuja osuuksia.
Historiaa.
Vesivoiman hyödyntämisessä on Ljunganin vesistössä pitkät perinteet. Jo keskiajalla käytettiin joessa vesimyllyjä ja myöhemmin vesimyllyt pyörittivät muitakin koneita kuten sahoja, pajavasaroita ja puimakoneita. Puunuitto alkoi 1820-luvulla ja jokea perattiin soveltubin osin tätä varten. Sahat sijaitsivat alajuoksulla lähellä vientisatamaa. Ensimmäiset vesivoimalaitokset olivat vuonna 1898 valmistunut Albyn- ja vuonna 1900 Viforsenin vesivoimalaitos.
Erth

Erth, myös Erc tai Pyhä Erth, (k. noin 512) oli irlantilainen pyhimys ja Lilcachin piispa.
Erth oli alun perin druidi. Kerrotaan, että kelttiläiset druidit ja heidän hallitsijansa kutsuivat Irlannin apostolin pyhän Patrickin luokseen Slanen ylängölle voidakseen haastaa hänet. Pyhän Patrickin saapuessa Erth näki tulisia säteitä, jotka tulivat Patrickin huulilta häntä kohti. Erth nousi silloin seisomaan kunnioituksesta Patrickia ja hänen Jumalaansa kohtaan. Patrick kastoi Erthin ja vihki hänet myöhemmin papiksi ja piispaksi. Pyhä Erth toimi piispana Irlannin Lilcachissa ja perusti Slaneen koulun. Pyhä Erth kuoli vuoden 512 tienoilla ja haudattiin Slaneen.
VeliMark

VeliMark Oy on suomalainen puhtaus- ja hygieniatuotteiden ja henkilönsuojaimien tukkukauppa. VeliMarkin yli 46 miljoonan euron vuotuinen liikevaihto ja koko Suomen kattava myymäläverkosto, joka käsittää toimipisteet Rovaniemellä, Oulussa, Seinäjoella, Kuopiossa, Jyväskylässä, Tampereella, Lappeenrannassa, Turussa ja Espoossa, tekevät yrityksestä puhtausalan suurimman tukkuliikkeen Suomessa. VeliMark on myös mukana puhtausalan kehittämisessä. Yritys osallistuu puhtausalan etu-, neuvonta- ja koulutusjärjestö SSTL Puhtausala ry:n toimintaan ja tarjoaa alan koulutuksia puhtausalan toimijoille.
VeliMark Oy on osa eurooppalaista OptiGroup-konsernia.
Yrityksen historia.
VeliMark Oy:n käyttötavaraliiketoiminnan juuret ovat Papyrus Finland Oy:ssa, joka on vuodesta 1888 Suomessa toiminut paperitukkuliike. Käyttötarvikkeiden myynnin yritys aloitti vuonna 2010. Vuonna 2013 Papyrus Finland Oy osti turkulaisen Siisti-Piste Oy:n. Yritysoston jälkeen yrityksen käyttötavaraliiketoiminta, joka sisälsi puhtaanapidon ja kiinteistöhuollon aineet, tarvikkeet ja välineet, eriytettiin paperitukkutoiminnasta omaksi liiketoiminnakseen perustamalla Papyrus Supplies Oy.
Vuonna 2016 Papyrus Supplies Oy osti oululaisen, vuonna 1992 perustetun, puhtausalan tukkuliikkeen Veli Mark Oy:n. Toimipisteiden lukumäärä nousi yritysoston jälkeen kahdesta kuuteen, uusina paikkakuntina Rovaniemi, Oulu, Tampere ja Helsinki. Vuonna 2017 julkistettiin uusi yrityskauppa, kun Procurator Oy liittyi osaksi Papyrus Supplies-konsernia. Yrityskaupan myötä yrityksen tuotevalikoima laajeni henkilösuojain- ja työvaatepuolella. Samana vuonna yritys osti myös kuopiolaisen AS-Palvelut, ja toiminta laajentui Kuopioon sekä Jyväskylään.
Keväällä 2017 Papyrus Supplies Oy:n nimi muutettiin VeliMark Oy:ksi ja samalla mustavalkoraitainen brändi otettiin käyttöön yrityksen kaikissa toimipaikoissa.
Toukokuussa 2019 VeliMark Oy osti Siivoustukku Oy:n ja toimipisteiden lukumäärä kasvoi kymmeneen, uusina paikkakuntina Lappeenranta ja Mikkeli. Syksyllä 2019 VeliMark osti valkeakoskelaisen Walki Medical Oy:n ja kasvatti liiketoimintaansa terveydenhuollon alalla.
Vuonna 2020 VeliMark Oy osti vaasalaisen Kapkem Oy:n ja yrityskaupan myötä VeliMark vahvisti olennaisesti asemaansa myös Vaasan talousalueella, sekä Pohjanmaan rannikolla.
Hagar (nimi)

Hagar on Vanhasta testamentista tunnettu naisen etunimi. Se on arabialais-heprealainen nimi, jonka on tulkittu merkitsevän ’vierasta’ ja ’pakolaista’; ’pakenemista’, ’siirtolaisuutta’ ja ’vaellusta’. Toisen selityksen mukaan nimen merkitys on ’hylätty vaimo’. 
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2025 mennessä tilastoitu noin 400 Hagar-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1900–1930-luvuilla. Hagar-etunimeä on käytetty myös Ruotsissa ja Norjassa, mutta ei yhtä paljon kuin Suomessa.
Hagarilla on nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 17. toukokuuta.
Kenya Broadcasting Corporation

Kenya Broadcasting Corporation (KBC) on Kenian valtion omistama mediaorganisaatio. Yhtiö lähettää englanniksi ja swahiliksi ja muilla kielillä, joista yhtiö voi päättää. Yhtiö omistaa 15 radiokanavaa ja kolme televisiokanavaa.
Tage Aurell

Tage Aurell (2. maaliskuuta 1895 Kristiania, Norja – 21. helmikuuta 1976 Mangskog, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hän opiskeli ja toimi ruotsalaisten lehtien kirjeenvaihtajana Saksassa ja Ranskassa 1920–1930 ja Ruotsiin palattuaan asui Värmlannissa.
Aurell sijoitettiin aluksi naturalisteihin. Hänen esikoisteoksensa "Tybergs gård" (1932) jäi vaille huomiota, mutta romaani "Skillingtryck" (1943) sai tunnustusta. Hänen tyylinsä on selkeää ja tiivistä, ja teksti sisältää toisinaan hienostunutta ironiaa.
Mohamed Daud Mohamed

Mohamed Daud Mohamed (s. 1. maaliskuuta 1996 Wajir) on somalialainen kestävyysjuoksija.
Mohamed osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin 2016. Hän oli 5 000 metrin juoksussa alkueränsä 23:s, eikä päässyt loppukilpailuun. Lontoon maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 hän oli samalla matkalla alkueränsä 18:s ja karsiutui taas loppukilpailusta. Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 Kampalassa Mohamed oli henkilökohtaisen kilpailun 96:s.
Rocky (elokuvasarja)

Rocky on yhdysvaltalainen nyrkkeilyaiheisten draamaelokuvien sarja. Kuuden ensimmäisen "Rocky"-elokuvan keskushahmona on Sylvester Stallonen esittämä nyrkkeilijä Rocky Balboa. Niitä seuranneiden "Creed"-spin-off-elokuvien keskushahmona on Rockyn edesmenneen ystävän Apollo Creedin poika Donnie Creed, mutta myös Rocky Balboa on mukana.
Sylvester Stallone kertoi Cannesissa keväällä 2019 suunnittelevansa uutta "Rocky"-elokuvaa. Toukokuussa 2020 Stallone ilmaisi olevansa epävarma siitä, tehdäänkö uusia "Rocky"-elokuvia enää, sillä niissä ei enää nähtäisi kovinkaan paljon nyrkkeilyä.
A. F. Odut

A. F. Odut on ugandalainen taekwondoin. Hän saavutti MM-pronssia alle 74 kg:n painoluokassa Soulissa 1975. Samassa kaupungissa järjestetyissä vuoden 1973 MM-kilpailuissa hän karsiutui neljännesvälierissä yli 64 kg:n sarjassa.
Offa's Dyke

Offa's Dyke () on Englannin ja Walesin historiallisen rajan määritellyt maavalli ja vallihauta. Sen rakennutti tiettävästi 700-luvun loppupuolella hallinnut Mercian kuningas Offa.
Kohde.
Offa's Dyke kulkee Walesin ja Englannin nykyisen rajan suuntaisesti, joskin vain paikoitellen sen mukaisesti. Sillä on pituutta noin 270 kilometriä, tai linnuntietä noin 190 kilometriä. Se alkaa etelästä Walesin Chepstow'n kohdalta Severnjoella Gloucestershiren, Herefordshiren, Radnorshiren, Montgomeryshiren, Shropshiren, Denbighshiren ja Flintshiren läpi Deejoen suulle. Reitillä on muutamia aukkoja. Offa's Dyke on edelleen nähtäviltä osiltaan maavalli, jonka länsipuolella on lisäksi vallihauta. Valliin on saattanut aikanaan kuulua myös puusta tehtyjä varustuksia ja vallihautaan on saatettu istuttaa piikkikasveja.
Historia.
Offa's Dyke on liitetty sen nimen mukaisesti vuosina 757–796 hallinneeseen Mercian kuningas Offaan, joka määräsi "suuren muurin" rakennuttamisen Walesin eli "Britannian" ja oman kuningaskuntansa välille. "Historia Brittonum" mainitsee Offan edeltäjän Pendan olleen 600-luvulla liittoutunut "brittien kuninkaiden" Cadwallonin ja Cadafaelin kanssa. Tilanne oli selvästi muuttunut Offan valtakauteen mennessä. "Annales Cambriae" mainitsee ajanjaksolta 760–796 neljä eri anglosaksien ja Walesin kuningaskuntien välillä käytyä taistelua. Vallin pääasiallinen tarkoitus ei kuitenkaan välttämättä ollut puolustus, vaan rajojen määrittely. Sen avulla on saatettu hallita kaupankäyntiä ja kerätä veroja. Offalle se on voinut olla myös voimannäyttö omille alamaisilleen.
Offa's Dyken varrella on jäänteitä myös joistakin vanhemmista rakennelmista. Wat's Dyke on noin 55 kilometriä pitkä vanhempi valli Mordajoen ja Holywellin välillä. Radiohiiliajoituksen mukaan se on rakennettu vuoden 446 paikkeilla. Wansdyke on puolestaan 400- tai 500-luvuilla Lounais-Englantiin rakennettu maavalli. Offan maavalli on siis seuraillut edeltäjiensä esimerkkiä. Offa's Dyken rakennuttamisen aikoihin kymri alkoi muotoutua omaksi kielekseen ja sen rakennuttaminen on joskus nähty historiallisena tapahtumana, jonka jälkeen voidaan alkaa puhua Walesista ja kymrin kielestä muista briteistä, kuten kornista ja bretonista erikseen. Vallin länsipuolella paikannimet ovat enimmäkseen kymriksi ja itäpuolella enimmäkseen englanniksi.
Englannin kielessä nimeä "Offa dich" on käytetty keskienglannissa. Kymrinkielistä nimeä "Clawdd Offa" alettiin käyttää keskikymrissä. Kirjallisuudessa ja tavallisessa puhekielessäkin Englannista on saatettu käyttää ilmausta "tu hwnt i Glawdd Offa", joka viittaa Offa's Dyken takaisiin alueisiin.
Jazz for Utopia

Jazz For Utopia on rumpali Mikko Hassisen kolmas sooloalbumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Mikko Hassinen.
Ljusnan

Ljusnan on Ruotsissa Gävleborgin läänissä sijaitseva 437 kilometriä pitkä Pohjanlahden Perämereen Ljusnessä Söderhamnin kunnassa laskeva joki . Se muodostaa koko Ljusnanin vesistön 443 kilometriä pitkän pääuoman, joka saa alkunsa Ljusnetjärnenistä Hftorstötenin tunturilla.
Vesivoima.
Ljusnanin uomassa on 21 vesivoimalaitosta: Ljusnefors, Ljusne Strömmar, Höljebro, Höljebro vanha, Bergvik, Landafors, Dönje, Lottefors, Norränge, Edeforsen, Laforsen, Öjeforsen, Storåströmmen, Långströmmen, Krokströmmen, Byarforsen, Sveg, Halvfari, Långå, Tännfallet, Kvarnströmmen. Voimaloiden yhteisteho on 786 megawattia ja vuostuotanto 3 661 gigawattituntia.
Lantaanikloridi

Lantaanikloridi tai lantaani(III)kloridi (LaCl3) on lantaani- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden lantaaniyhdisteiden valmistukseen ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa lantaanikloridi on väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen ja sen rakenne muistuttaa uraani(III)kloridin rakennetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heptahydraatti (LaCl3·7H2O). Lantaanikloridi liukenee veteen, mutta kuumat vesiliuokset hydrolysoituvat lantaanioksikloridiksi. Aine liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja pyridiiniin. Lantaanikloridi on Lewis-happo ja muodostaa kompleksiyhdisteitä esimerkiksi kloridien kanssa reagoidessaan heksaklorolantanaatti(III)-ionin ([LaCl6]3-). Lantaanikloridi voidaan pelkistää metalliseksi lantaaniksi kuumentamalla alkalimetallien kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Lantaanikloridia valmistetaan kuumentamalla lantaanikarbonaatin ja hiilen seosta kloori-ilmakehässä, lantaanioksidin ja ammoniumkloridin välisellä reaktiolla tai lantaanikarbonaatin ja vetykloridin välisellä reaktiolla.
La2O3 + 6 NH4Cl → 2 LaCl3 + 6 NH3 + 2 H2O
La2(CO3)3 + 6 HCl → 2 LaCl3 + 3 CO2 + 3 H2O
Lantaanikarbonaattia käytetään valmistettaessa metallista lantaania tai lantaaniyhdisteitä kuten organolantaaniyhdisteitä. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä voidaan käyttää katalysoimaan pelkistyksiä, asetaalien valmistusta ja Friedländer-synteesejä.
Port-aux-Français

Port-aux-Français on eteläisellä Intian valtamerellä sijaitsevan, Ranskan eteläisiin ja antarktisiin alueisiin kuuluvan Kerguelenin saariston pääkaupunki sekä isoin asutuskeskittymä.
Saarilla ei ole pysyvää asutusta, tutkijoiden määrä vaihtelee 45:stä talvella noin sataan kesällä. Saarilla toimii satelliittivataanottoasema vuodesta 1992.
Palvelut.
Kaupungissa sijaitsee muun muassa useita tutkimusasemia, ja niitä tukevia palveluita ovat olleet baari, voimistelusali, sairaala, elokuvateatteri ja kirjasto sekä kappeli.
Lisäksi kaupungissa on ollut kaivostoimintaa - sieltä on kaivettu guanoa.
Henry Savery

Henry Savery (4. elokuuta 1791 Butcombe Court, Somerset, Englanti – 8. helmikuuta 1842 Port Arthur, Tasmania (kuuluu nyk. Australiaan)) oli englantilaissyntyinen kirjailija ja toimittaja ja Australiassa rangaistusta suorittanut vanki, joka kirjoitti ensimmäisen Australiassa julkaistun romaanin.
Savery oli englantilaisen pankkiirin poika. Yritystoiminnan epäonnistuttua hän turvautui maksuvälineväärennökseen. Hän yritti ensin 1824 paeta Yhdysvaltoihin mutta jäi kiinni hypättyään laivasta. Kuolemantuomio muutettiin karkotukseksi rangaistussiirtolaan Van Diemenin maahan (=Tasmania), jonne hän saapui 1825. Koska hän oli saanut oppia, sikäläinen virasto palkkasi hänet, mikä taas suututti paikallista lehdistöä, joka karsasti ajatusta, että virasto työllisti vangin. Kiista päätyi Englantiin viranomaisten korviin, ja lopputuloksena oli että Saveryn omaisuus huutokaupattiin.
Saveryn vaimo Eliza ja poika Oliver tulivat perässä Australiaan, mutta kohtasivat siellä rahattoman ja maineettoman miehen. Savery yritti itsemurhaa mutta joutui velkavankeuteen. Vaimo ja poika palasivat 1829 Englantiin. Vankila-aikana Savery kirjoitti tarinoita, joita julkaistiin paikallisessa lehdessä "Colonial Timesissa" otsikolla "The Hermit in Van Diemen’s Land", mutta koska hänellä ei vankina ollut oikeutta julkaista, hän käytti salanimeä Simon Stukeley. Tarinat koottiin yhteen 1829, ja niistä tuli ensimmäinen Australiassa julkaistu esseekokoelma. Jo vankeusaikana aloittamansa vain heikosti naamioidun omaelämäkerrallisen romaanin "Quintus Servinton" hän sai valmiiksi toimiessaan kotiopettajana. Kirja ilmestyi 4. maaliskuuta 1831 ja seuraavana vuonna Englannissa, vielä silloin ilman tekijännimeä. Kirja sai myönteisen vastaanoton, joskaan ei Saveryn toivomaa myyntimenestystä.
Saveryn elämä ei kirjan ilmestyttyäkään sujunut hyvin, vaan hän päätyi rikoksenuusijoiden vankilaan Port Arthuriin, jossa hän kuoli.
Saveryn kunniaksi on nimetty kirjallisuuspalkinto Henry Savery National Short Story Award, jonka myöntäjä on tasmanialainen kirjailijayhdistys. Canberrassa ja Victoriassa on hänen mukaansa nimetty katu. "Quintus Servinton" julkaistiin 1964 uudestaan ja jälleen 1984 mutta uudella nimellä "The Bitter Bread of Banishment".
Kunnia ensimmäisen Australiassa kirjoitetun romaanin kirjoittamisesta kuuluu kuitenkin Mary Leman Grimstonelle. Hänen kirjoittamansa kirja "Woman’s Love" valmistui 1829 mutta ilmestyi vasta 1832 Lontoossa.
Kuusen-tuomenruoste

Kuusen-tuomenruoste eli kuusentuomiruoste ("Thekopsora areolata") on kuusissa ja tuomissa loisiva ruostesienilaji. Laji tarttuu kuusen emikukkiin ja kasvaviin versoihin. Se leviää käpyihin ja heikentää siementuottoa aiheuttaen suuria tappioita siemenviljelmillä. Sieni aiheuttaa myös kuusen vuosikasvainten mustumista ja käyristymistä, josta aiheutuu kasvun hidastumista. Kuusen-tuomenruostetta esiintyy koko Suomessa. Tuomella se aiheuttaa lehtiin punavioletteja laikkuja.
Pekka Perjo

Pekka Urpo Juhani Perjo (23. heinäkuuta 1936 Helsinki – 30. marraskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti.
Perjo oli kolmilapsisen perheen esikoinen. Hänen työnsä olivat monipuolisia ja hän oli Sisustusarkkitehdit SIO:n kunniajäsen. Perjon suunnittelutöihin kuului ravintoloita, toimitiloja, laivoja ja myymälöitä. 
Tärkeimpänä työnään Perjo piti Pohjola-talon kokonaisvaltaista sisustusta, jonka huonekaluista Easy Chair -nojatuoli on tunnetuin. Perjo suunnitteli myös muun muassa "Finnjetin", "Viking Sagan" ja "Viking Sallyn" alkuperäisiä sisustuksia sekä toimitiloja Shellille, Yhdyspankille ja Kansallispankille.
Helsingin Töölössä varttunut Perjo jätti oppikoulun kesken, mutta pääsi opiskelemaan Taideteolliseen oppilaitokseen ja perusti oman sisustusarkkitehtitoimiston 1969. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli sisustusarkkitehti Marja-Liisa Tavio. Perjo oli vuosina 1991–2002 naimisissa entisen missin ja mallin Virpi Miettisen kanssa.
Tarhapäivä

Tarhapäivä on Tiina Lymin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2019. Elokuva perustuu Eve Hietamiehen kirjaan "Tarhapäivä" (2012). 
Elokuva kertoo lapsiperheen arjesta, jossa 6-vuotiaan Paavo-poikansa (Olavi von Bagh) yksinhuoltajana toimiva Antti Pasanen (Petteri Summanen) saa hoitoonsa myös ystävänsä Ennin (Marja Salo) samanikäisen lapsen Tertun (Ellen Herler) Ennin jouduttua pitkäksi aikaa sairaalaan liikenneonnettomuuden vuoksi. 
Samanikäiset tyttö ja poika eivät ole lainkaan samankaltaisia: poikaa esimerkiksi kiinnostavat dinosaurukset ja tyttöä Hello Kitty. Lisäksi tytön pitkän tukan laittaminen erilaisille leteille on täysin uutta. Yksinhuoltajaisän oma sosiaalinen elämä ja kumppanin etsintä on rajoitettua arkisessa tarhaan-töihin-tarhasta-kauppaan-kotiin-karusellissa. 
Apua ei saa elämänsä kanssa kamppailevalta mielenterveysongelmaiselta ex-vaimolta (Ria Kataja), mutta kylläkin työkaverilta (Kimmo Taavila), naapurilta (Marjaana Maijala) ja omalta isältä (Juha Muje). 
Elokuva oli Juha Mujeen viimeinen, sillä hän kuoli kolme kuukautta sen valmistumisen jälkeen. 
Elokuva on jatko-osa vuonna 2017 ilmestyneelle elokuvalle "Yösyöttö".
Parchowo

Parchowo on maalaiskunta () Bytówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3 795.
Bytówin piirikunnan asukkaista 4,8 prosenttia asuu Parchowon kunnassa ja sen pinta-alasta kuusi prosenttia kuuluu Parchowon kuntaan. Kylät kunnassa ovat Baranowo, Bawernica, Bylina, Chośnica, Gołczewo, Grabowo Parchowskie, Jamno, Jeleńcz, Nakla, Nowa Wieś, Parchowo, Soszyca, Struga, Sylczno sekä Żukówko. 
Vuoden 2019 lopussa 50,5 prosenttia Parchowon asukkaista oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 23,8 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 15,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 36,8 vuotta. Vuonna 2019 Parchowon kunnassa syntyi 53 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 42,7 prosenttia puhui kašubin kieltä, ja kašubin kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Tiberius Claudius Cogidubnus

Tiberius Claudius Cogidubnus oli roomalaismielinen brittiläinen päällikkö ensimmäisellä vuosisadalla jälkeen ajanlaskun alun. Cogidubnus hallitsi regnien heimoa ja "civitasia" nykyisen Sussexin alueella.
Historiallisissa lähteissä.
Tiberius Claudius Cogidubnus mainitaan roomalaisen historioitsija Tacituksen teoksessa "Agricola". Suurin piirtein vuoden 98 paikkeilla kirjoittanut Tacitus mainitsee Cogidubnuksen olevan Rooman liittolainen. Hän oli siis edelleen elossa Tacituksen kirjoittaessa ja oli hallinnut ilmeisen pitkään. Tacitus maintisee Cogidubnuksen saaneen hallittavakseen "civitan" Britannian kuvernöörien Aulus Plautiuksen (43–47) ja Ostorius Scapulan (47–52) virkakausilla.
Tausta.
Cogidubnuksen omaa taustaa ei tunneta varmasti. Suurella todennäköisyydellä hän kuului atrebaattien dynastiaan. Dynastian perustanut Commios teki yhteistyötä Julius Caesarin kanssa Galliassa, kunnes hän siirtyi Britanniaan atrebaattien heimon johtoon. Hänen jälkeläisensä jatkoivat roomalaismielistä politiikkaa aina Claudiuksen Britannian valloitukseen saakka. Cogidubnuksen nimen osa "Tiberius Claudius" viittaa Rooman keisareihin Tiberius ja Claudius. Cogidubnuksen johtama regnien heimo oli aluksi Rooman alainen kuningaskunta ja myöhemmin "civitas". Regnit olivat yksi harvoista heimoista, joiden nimi on johdettu latinasta. Mahdollisesti nimi viittaa merkitykseltään ”(Cogidubnuksen) kuningaskunnan asukkaisiin”. Heimo on peräisin vasta roomalaiskaudelta. Se käsitti osia ennen roomalaiskautta catuvellauneille merkitystään menettäneiden atrebaattien alueista nykyisessä Sussexissa.
Cogidubnuksen pääkaupunki oli nykyinen Chichester eli tuolloinen Novio-Magos. Läheltä Chichesteriä Fishbournesta on löydetty suuren palatsin jäännökset. Palatsi on saattanut olla Cogidubnuksen asunto. Kokoa palatsilla oli noin 100 metriä. Palatsin sisällä oli puutarha ja sitä oli koristeltu vaikuttavin mosaiikein. Itse Chichesteristä on löydetty puolestaan suuri kaiverrus (RIB nro. 91), jossa Cogidubnukseen viitataan arvonimellä "Legatus Augusti in Britannia", eli keisarin edustaja Britanniassa. Cogidubnuksella oli siis huomattavan vaikutusvaltainen asema, jota voidaan verrata esimerkiksi Herodekseen Lähi-idässä.
Louise Peterhoff

Louise Elisabeth Peterhoff (s. 12. toukokuuta 1977) on ruotsalainen tanssija ja näyttelijä. Hän aloitti opiskelut Ruotsin kuninkaallisessa balettikoulussa vuonna 1986. Hän on hankkinut täydentävää teatterikoulutusta Tukholman teatterikorkeakoulussa. Hänellä on ollut merkittäviä rooleja televisiosarjoissa, merkittävimpinä tanskalais-ruotsalainen rikossarja "Silta" ("Broen"/"Bron") vuonna 2011, ruotsalainen mysteeridraama "Blå ögon" 2014–2015, niin ikään ruotsalainen "Kylmäävä tapaus" ("Det som göms i snö") vuodelta 2018 ja suomalainen poliittinen fiktio "Rauhantekijä" 2020. Tanssissa hän on työskennellyt belgialaisessa kansainvälisessä Needcompany-tanssiryhmässä.
Colbertin piirikunta

Colbertin piirikunta on piirikunta Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asui 55 241 asukasta vuonna 2019, joista enemmistö oli naisia. Piirikunta perustettiin 6. helmikuuta 1867.
Väestö.
Colbertin piirikunnan väestöstä 16,3% elää köyhyysrajan alapuolella. Väestön keski-ikä on 42,7 vuotta. Yhdysvalloissa syntyneiden keski-ikä on 43 vuotta ja ulkomailla syntyneiden 36 vuotta. Suurin osa ulkomailla syntyneistä on Meksikosta.
Róża Etkin-Moszkowska

Róża Etkin-Moszkowska (o.s. "Etkin"; 1908 Varsova – 16. tammikuuta 1945 Varsova) oli puolalainen pianisti.
Etkin-Moszkowska opiskeli 10-vuotiaasta Aleksander Michałowskin johdolla. Hän piti ensiesiintymisensä kesäkuussa 1920. 16-vuotiaana hän tulkitsi Grzegorz Fitelbergin johdolla Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton. Tammikuussa 1927 Etkin-Moszkowska sai ensimmäisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa kolmannen palkinnon. Hän oli kilpailun nuorin osallistuja. Kilpailun alla hän oli saanut opetusta Zbigniew Drzewieckiltä. Kilpailun jälkeen hän siirtyi Berliiniin, jossa hänen opettajakseen tuli Moritz Mayer-Mahr. Etkin-Moszkowska meni naimisiin Berliinissä tapaamansa Ryszardin, säveltäjä Moritz Moszkowskin veljenpojan kanssa. Ensiesiintymisensä Berliinissä hän piti toukokuussa 1927.
Etkin-Moszkowskan ohjelmistoon kuului musiikkia Bachin ja keskeisten romantikkojen teoksista hänen oman aikansa säveltäjien, kuten Karol Szymanowskin ja Bronisław Kaperin ohjelmistoon. Etkin-Moszkowska joutui toisen maailmansodan aikana juutalaisen syntyperänsä tähden piileskelemään etnisesti puolalaisten ystäviensä asunnoissa. Tammikuussa 1945 hän kuitenkin joutui miehensä kanssa murhatuksi Varsovan Żoliborzissa.
Klick

 Klick on aatelissuku, joka on otettu Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1731 numerolla 1833 ja Tallinnan ritarihuoneeseen vuonna 1746. Suomen ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai numeron 118. Suvun kerrotaan olevan kotoisin Brabantista ja sen Virossa asuvia jäseniä astui Ruotsin palvelukseen 1600-luvulla. 20.4.1645 annettiin kapteeni Wilhelm Klickille, myöhemmälle Pärnun komendantille, läänitykseksi pääosa Ravijoen kylää Virolahdella, jonne hän perusti myös asuinkartanon eli säterin. Klickin suku on vaikuttanut myös mm. Rantasalmella ja Muolaassa. Suku sammui 16.3.1837.
Harmonia (Rio Grande do Sul)

Harmonia on Brasilian Rio Grande do Sulin osavaltiossa sijaitseva noin 5 000 asukkaan kaupunki. Itsenäisenä kuntana se sai alkunsa vuonna 1988. Sen historia juontaa juurensa saksalaiseen siirtolaisuuteen Vale do Caín alueelle 1800-luvulla. Harmoniassa on järjestetty Früchtefest-hedelmäfestivaaleja vuodesta 1994 alkaen.
Bella Davidovich

Bella Davidovich (s. 16. heinäkuuta 1928 Baku) on neuvostoliittolaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut pianisti.
Davidovich aloitti pianotunneilla käymisen 6-vuotiaana ja esitti vuonna 1937 Nikolai Anosovin johdolla Ludwig van Beethovenin C-duuripianokonserton. Myöhemmin hän opiskeli Moskovan konservatoriossa ensin Konstantin Igumnovin ja tämän kuoltua (1948) Yakov Flierin luokalla. Hän valmistui vuonna 1951 ja työskenteli sitten vuoteen 1954 Flierin avustajana konservatoriossa. Vuonna 1949 Davidovich voitti ensimmäisen palkinnon neljännessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa jaetusti Halina Czerny-Stefańskan kanssa. Davidovich oli naimisissa viulisti Julian Sitkovetskin (k. 1958) kanssa.
Davidovich pääsi vuonna 1962 Moskovan konservatorion pianonsoiton professoriksi. Hän loikkasi poikansa, viulisti Dmitri Sitkovetskin jälkeen vuonna 1978. Vuonna 1984 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden. Lokakuussa 1979 Davidovich teki Yhdysvaltain-debyyttinsä Carnegie Hallissa. Hän on sittemmin esiintynyt laajalti kansainvälisesti. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneitä kapellimestareita ovat olleet muiden muassa Sergiu Comissiona, James Conlon, Christoph von Dohnányi, Charles Dutoit, Christoph Eschenbach, Kirill Kondrašin, Raymond Leppard, Neville Marriner, Riccardo Muti, Eugene Ormandy, Mstislav Rostropovitš, Leonard Slatkin ja Edo de Waart. Vuonna 1988 Davidovich pääsi tekemään ensimmäisen esiintymisensä Moskovassa kymmeneen vuoteen. Hän aloitti opettamisen Juilliard Schoolissa vuonna 1982 ja mestarikurssien pitämisen Bakussa vuonna 1999. Davidovich on myös istunut tuomaristojen jäsenenä Chopin-pianokilpailussa, Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa ja Clara Haskil -pianokilpailussa.
Davidovich on tullut tunnetuksi romanttisen ohjelmiston tulkinnoillaan. Hänen useille levymerkeille levyttämiensä teosten joukossa on ollut sävellyksiä Frédéric Chopinilta, Camille Saint-Saënsilta, Sergei Rahmaninovin, Johannes Brahmsilta, Edvard Griegiltä ja Maurice Ravelilta.
Alan Ayckbourn

Alan Ayckbourn (s. 12. huhtikuuta 1939 Lontoo, Englanti) on brittiläinen kirjailija, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.
Ayckbourn aloitti teatteriuran näyttämömiehenä heti koulun päätyttyä ja eteni ohjaajaksi. Hän toimi BBC:n radioteatterissa tuottajana 1964–1970, Englannin kansallisteatterin johtajana 1986–1987 ja Scarborough'n Stephen Joseph -teatterissa 1972–2009 taiteellisena johtajana. Häntä pidetään näytelmäkirjallisuuden uudistajana.
Eritrean puolustusvoimat

Eritrean puolustusvoimat vastaa Eritrean puolustamisesta. Puolustusvoimiin kuuluu maa-, ilma- ja merivoimat. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Eritrean presidentti Isaias Afewerki.
Sievänen

Sievänen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Azorín

Azorín, oikea nimi José Martínez Ruiz, (1874 Monòver, Valencia, Espanja – 1967 Madrid, Espanja) oli espanjalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko.
Ruiz asui sisällissodan aikana Ranskassa. Hän oli herkkä ja hienostunut kirjailija, ja hänen tyylinsä on selkeää ja viimeisteltyä. Hän ei suosinut kielikuvia, joita hän piti rahvaanomaisina. Hän kuului niin sanottuun sukupolveen 98.
John Mugabi

John Paul Mugabi (s. 4. maaliskuuta 1960 Kampala) on ugandalainen nyrkkeilyn olympiamitalisti ja ammattilaisten maailmanmestari.
Mugabi karsiutui 1978 Belgradin MM-kilpailuissa 63,5 kg:n painoluokan neljännesvälierissä ja saavutti samassa sarjassa pronssia Algerin Afrikan kisoissa. Hän saavutti olympiahopeaa 67-kiloisissa Moskovassa 1980. Kukistettuaan välierässä puolalaisen Kazimierz Szczerban tuomariäänin 3–2 hän hävisi loppuottelussa Kuuban Andrés Aldamalle 1–4.
Mugabi aloitti ammattilaisuransa joulukuussa 1980. Voitettuaan ensimmäiset 25 ammattilaisotteluaan hän pääsi WBC:n, WBA:n ja IBF:n keskisarjan MM-ottelun, jonka hävisi tyrmäyksellä Marvin Haglerille Las Vegasissa maaliskuussa 1986. Seuraavassa ottelussaan hän hävisi vapaana olleen WBC:n ylemmän välisarjan MM-tittelin teknisellä tyrmäyksellä Duane Thomasille Las Vegasissa saman vuoden joulukuussa. Voitettuaan seuraavat kahdeksan ottelua hän pääsi uudelleen WBC:n ylemmän välisarjan MM-otteluun, jossa kukisti Rene Jacquotin teknisellä tyrmäyksellä Cergy-Pontoisessa heinäkuussa 1989. Hän menetti tittelin hävittyään tyrmäyksellä Terry Norrisille Tampassa maaliskuussa 1990. Hän hävisi vapaana olleen WBO:n keskisarjan MM-tittelin teknisellä tyrmäyksellä Gerald McClellanille Kensingtonissa marraskuussa 1991.
Mugabi kävi viimeisen ammattilaisottelunsa tammikuussa 1999. Kaikkiaan hän saavutti 42 voittoa, joista 39 tyrmäyksellä tai teknisellä tyrmäyksellä, kärsi seitsemän tappiota, joista kuusi tyrmäyksellä / teknisellä tyrmäyksellä, ja otteli yhden ratkaisemattoman.
Etiopian puolustusvoimat

Etiopian puolustusvoimat vastaa Etiopian puolustamisesta. Puolustusvoimiin kuuluu maa- ja ilmavoimat. Vuoteen 1996 asti Etiopialla oli myös laivasto. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Etiopian pääministeri.
Eivor

Eivor on pohjoismainen naisen etunimi. Sen lähtömuotona on muinaisnorjalainen nimi "Eyvǫr", jonka merkityksestä ei ole varmaa tietoa. Yhden tulkinnan mukaan nimen alkuosa tarkoittaisi ’onnea’ ja loppuosa ’lupausta’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Eivor on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 860 naisella. Heistä suurin osa on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla.
Nimipäivät.
Suomenruotsalaisessa kalenterissa Eivorin nimipäivä on 12. tammikuuta. Se on Eivorin nimipäivä myös professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa.
Ruotsissa Eivorin nimipäivä on 8. kesäkuuta ja Norjassa 24. lokakuuta.
Limbiate

Limbiate on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se kuuluu Monza e Brianzan maakuntaan. Limbiate kohotettiin kaupungiksi 26. maaliskuuta 2018.
Limbiaten asukkaiden demonyymi on limbiatesi ja kaupungin suojeluspyhimys on Pyhä Yrjö.
Maantiede.
Limbiate sijaitsee Lombardian länsiosassa ja maakuntansa lounaisosassa, joka on myös historiallisen Brianzan lounaisosaa. Limbiate on osa Milanon tiheään asuttua pohjoista esikaupunkivyöhykettä, joka ulottuu aina Sveitsiin saakka. Etäisyys Monzan keskustasta on noin 12 kilometriä länteen ja Milanon keskustasta runsaat 15 kilometriä pohjoisluoteeseen. Milanon pohjoispuolelle levittäytyvä Parco delle Groane ulottuu Limbiaten alueelle.
Limbiaten suhteellisen pienellä alueella on kuusi frazionea: Ceresolo, Mombello, Pinzano, Villaggio dei Giovi, Villaggio del Sole ja Villaggio Risorgimento.
Historia.
Limbiate sai varhaisimman asutuksensa kelttiläisestä siirtolaisuudesta, kuten muutkin Lombardian paikkakunnat. Sitten tulivat roomalaiset valtakuntineen. Varhaisin Limbiateen liittyvä kirjallinen maininta on päivätty 17. toukokuuta 859; siinä paikkakunnan nimi on muodossa Lemiate. Myöhemmin keskiaikana Limbiate oli osa Seveson kirkollista aluetta yhdessä Mombellon ja Pinzanon kanssa. Paikkakunta päätyi Marlianin suvun feodaalihallinnon alaiseksi, kuten Mombello. Limbiatea hallitsevat suvut vaihtuivat, 1500-luvun alkupuoliskolla valtaa piti Antonio Carcassola, jonka jälkeen oli Aresen suvun vuoro.
Mombello liitettiin Limbiateen ennen Italian yhdistymistä ja Pinzano vuonna 1869.
Limbiaten historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Mombellossa sijaitseva 1700-lukulainen Villa Pusterla ja Ceresolossa sijaitseva 1760-luvulla rakennettu Villa Medolago Molinari, joka on lombardialaisille huviloille tyypillisesti U-kirjaimen muotoinen.
Talous ja liikenne.
Limbiatessa harjoitetaan muun muassa kemianteollisuutta, tekstiiliteollisuutta ja huonekaluteollisuutta. Kaupungin alueella on myös maataloutta. Rautatie Milano–Asso kulkee aivan Limbiaten itäpuolitse, lähimmät asemat ovat Stazione di Bovisio Masciago-Mombello ja Stazione di Varedo. Kaupunki kuuluu Milanon paikallisliikenteen piiriin. Maantieliikenteen merkittävä akseli on Strada statale 527 Bustese.
Halina Czerny-Stefańska

Halina Czerny-Stefańska (30. joulukuuta 1922 Krakova – 1. heinäkuuta 2001 Krakova) oli puolalainen pianisti.
Czerny-Stefańska syntyi muusikkoperheeseen ja aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Hän piti ensikonserttinsa 7-vuotiaana. Hän vietti saksalaismiehityksen ajan Krakovassa ja opiskeli siellä sen jälkeen vuoteen 1949 Zbigniew Drzewieckin johdolla. Vuonna 1949 Czerny-Stefańska sai Bella Davidovichin kanssa jaetun ensimmäisen palkinnon neljännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa. Lisäksi hänelle myönnettiin Puolan radion palkinto parhaasta masurkkaesityksestä. Czerny-Stefańska esiintyi eri maanosissa ja teki levytyksiä useille levymerkeille, kuten Polskie Nagrania Muzalle ja Deutsche Grammophonille. Levytettyyn ohjelmistoon kuululi teoksia Wolfgang Amadeus Mozartilta, Ludwig van Beethovenilta, Frédéric Chopinilta, Ignacy Jan Paderewskilta, Edvard Griegiltä ja Juliusz Zarębskilta. Czerny-Stefańska työskenteli opetustehtävissä Puolassa, piti mestarikursseja eri puolilla maailmaa ja oli vierailevana professorina Japanissa. Hän myös osallistui moniin kansainvälisiin pianokilpailuihin tuomariston jäsenenä.
Kapellimestareita, joiden johdolla Czerny-Stefańska soitti, olivat muiden muassa Jan Krenz, Stanisław Skrowaczewski, Henryk Czyż, Stanisław Wisłocki, Witold Rowicki, Václav Smetáček, Kirill Kondrašin, Adrian Boult, Georg Solti ja Zubin Mehta. Hänen kamarimusiikillisia yhteistyökumppaneitaan olivat muiden muassa Bella Davidovich ja Rinko Kobayashi. Hän soitti myös pianistimiehensä Ludwik Stefańskin ja pianisti-cembalistityttärensä Elżbieta Stefańskan kanssa.
Cesano Maderno

Cesano Maderno on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se kuuluu Monza e Brianzan maakuntaan. Cesano Madernon asukkaiden demonyymi on cesanesi.
Maantiede.
Cesano Maderno sijaitsee Lombardian länsiosassa ja myös maakuntansa läntisessä osassa, joka on historiallisen Brianzan alueen lounaisosaa. Cesano Maderno on osa Milanon tiheään asuttua pohjoista esikaupunkivyöhykettä, joka ulottuu aina Sveitsin rajalle ja paikoin sen ylikin. Etäisyys Monzan keskustasta on noin 10 kilometriä luoteeseen ja Milanon keskustasta noin 20 kilometriä pohjoiseen. Milanon pohjoispuolelle levittäytyvä Parco delle Groane ulottuu Cesano Madernon alueelle.
Cesano Madernossa on useita frazioneja: Binzago, Villaggio Snia, Sacra Famiglia, Cascina Gaeta, Molinello ja Cassina Savina. Binzago ja Cassina Savina olivat itsenäisiä kuntia vuoteen 1869.
Historia.
Cesano Madernon nimen ensimmäinen osa palautuu todennäköisesti erisnimeen Cisius, toinen palautuu termiin Maternus. Keskiaikana paikkakuntaa hallitsivat Oronan luostarin munkit, joihin paikalliset asukkaat suhtautuivat sangen ynseästi. Vastahakoisuus kulminoitui Domenico Dall'Acquan johtamaan kansannousuun 1228. Cesano Madernon strateginen rakennuskanta tuhottiin lähes täysin, mutta Milanosta kutsutut joukot onnistuivat rauhoittamaan tilanteen ja varmistamaan munkkien vallan.
1500-luvun alusta aina Napoleonin sotiin Cesano Maderno oli feodaalisukujen hallussa. 1800-luvun alussa paikkakunta kuului Cisalppiseen tasavaltaan ja vuodesta 1861 Italian kuningaskuntaan. 1800-luvun lopulla Cesano Maderno kasvoi ja vaurastui teollistumisen myötä. 1950- ja 1960-luvuilla paikkakunnalle muutti runsaasti väkeä koillisesta ja eteläisestä Italiasta.
Cesano Madernon historiallisia rakennuksia ovat muun muassa 1600-luvulla rakennettu Palazzo Arese Borromeo, jota ympäröi näyttävä puutarha, ja Palazzo Arese Jacini 1500-luvulta. Paikkakunnan kirkkoja on muun muassa Santo Stefano 1600-luvulta.
Talous ja liikenne.
Cesano Madernossa harjoitetaan muun muassa kemianteollisuutta, tekstiiliteollisuutta ja huonekaluteollisuutta. Cesano Madernon rautatieasema, Stazione di Cesano Maderno, sijaitsee rataosuuksien Milano–Asso ja Saronno–Seregno risteyksessä. Kaupunki kuuluu Milanon paikallisliikenteen piiriin. Aiemmin asemia oli kaksi, yksi kummankin rataosuuden varrella. Maantieliikenteen yhteydet ovat erinomaiset.
Muuta.
Jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja Luigi Radice (1935–2018) oli kotoisin Cesano Madernosta. Hänet tunnettiin myös lempinimellä Gigi ja lisänimellä Sergente di ferro, Rautakersantti.
Omnia mea mecum porto

Omnia mea mēcum portō on latinankielinen lause, joka tarkoittaa "kaiken omaisuuteni kannan mukanani". 
Alkuperä.
Lausetta lainaa Cicero, joka kertoo, että "jos oikein muistaa", sitä käytti Bias, yksi Kreikan seitsemästä viisaasta. Kun viholliset valtasivat hänen kaupunkinsa, ihmiset lähtivät pakoon kantaen mukanaan tavaroitaan. Kun eräs pakenija kehotti tyhjin käsin juoksevaa Biasta tekemään samoin, tämä vastasi: "Niinhän juuri teenkin, minulla on näet koko omaisuuteni mukanani" ("Ego vero', inquit, 'facio; nam omnia mecum porto mea").
Toisen version kertoo roomalainen eläintarinoiden kirjoittaja Phaedrus (15 eaa. – 50 jaa). Merihätään joutunut runoilija Simonides (556–468 eaa.) olisi lausunut sanat muille laivassa olijoille, jotka ihmettelivät, miksi runoilija ei yrittänyt pelastaa omaisuuttaan uppoavasta laivasta.
Merkitys ja käyttö.
Lausetta käytetään ylistämään köyhyyden etuja ja korostamaan hengen lahjojen paremmuutta maallisten antimien sijaan.
Herbert Jefferson Jr.

Herbert Jefferson Jr. (s. 28. syyskuuta 1946 Sandersville, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa televisiotuotannoissa, elokuvissa ja teatterissa 1960-luvulta alkaen. Parhaiten hänet tunnetaan Boomerin roolistaan televisiosarjassa "Taisteluplaneetta Galactica".
Ura.
Jefferson valmistui näyttelijäksi newyorkilaisesta American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksesta 1969. Useiden sivuosien jälkeen hän sai luutnantti Boomerin roolin televisiosarjassa "Taisteluplaneetta Galactica" (1978–1979) ja sen jatkosarjassa "Galactica 1980". Hänen muita roolejaan ovat esimerkiksi Maxwell Fall televisioelokuvassa "The Law" (1974), Roy Dwyer minisarjassa "Rikas, rakas, köyhä, varas" (1976) ja Muntzy "Ritari Ässän" pilottijaksossa "Knight of the Phoenix" (1982). Jefferson on näytellyt niin ikään sarjoissa "Airwolf" (1984), "Hill Street Blues" (1987) ja "Teho-osasto" (1994). 
Jeffersonilla on ollut muutama sivurooli teatterielokuvissa, kuten "Apollo 13" (1995) ja "Tuntematon uhka" (1995). Uransa alussa hän näytteli Scott Gunnin roolin rikoselokuvassa "Black Gunn" (1972).
Järvenpään voimalaitos

Järvenpään voimalaitos on Tuusulanjärven Lämpö Oy:n lämpövoimalaitos, joka sijaitsee Järvenpäässä.
Voimalaitos sekä Järvenpään ja Tuusulan kaukolämpöverkot siirtyivät Vantaan Energia Keski-Uusimaa Oy:n omistukseen Fortumilta 19. elokuuta 2020. Vantaan Energia Keski-Uusimaa Oy:n nimi vaihdettiin Tuusulanjärven Lämpö Oy:ksi 25. maaliskuuta 2024. Tuusulanjärven Lämpö Oy:n omistavat Vantaan Energia, Infranode ja Keva.
Noah Hathaway

Noah Hathaway (s. 13. marraskuuta 1971 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnettuja roolejaan on pääosa elokuvassa "Päättymätön tarina" (1984).
Ura.
Hathaway näytteli pikkupoikana televisiomainoksissa. 1970-luvun lopulla hänellä oli Boxeyn rooli televisiosarjassa "Taisteluplaneetta Galactica". Vuonna 1984 Hathaway näytteli keskeisen roolin fantasiaelokuvassa "Päättymätön tarina" ja 1986 hänellä oli päärooli kauhukomediassa "Troll". Lisäksi Hathaway vieraili 1980-luvulla erinäisissä televisiotuotannoissa, kuten "Perhe on paras".
Hathaway jätti näyttelijäntyön parikymppisenä, minkä jälkeen hän on työskennellyt muun muassa tatuoijana, kamppailulajien opettajana ja tanssijana. 2010-luvulla Hathaway palasi näyttelijäksi, hänellä oli roolit elokuvissa "Sushi Girl" (2012) ja "Blue Dream" (2013).
Eridadi Mukwanga

Eridadi Mukwanga (12. heinäkuuta 1943 Kawanda, Busoga – tammikuu 1998) oli ugandalainen nyrkkeilyn olympiamitalisti. Hän oli pituudeltaan 160 cm.
Mukwanga saavutti Méxicon olympialaisissa 1968 hopeaa kääpiösarjassa (54 kg). Hän kukisti espanjalaisen Ramiro Suárezin tyrmäyksellä, Romanian Nicolae Gîjun kehätuomarin keskeytyksellä, meksikolaisen Roberto Cervantesin tuomariäänin 4–1 ja välieräottelussa Etelä-Korean Jang Sun-Gilin niin ikään 4–1. Loppuottelussa Mukwanga hävisi Neuvostoliiton Valerian Sokoloville kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.
Mukwanga karsiutui ensimmäisellä kierroksella Kansainyhteisön kisoissa 1970. Hän ei koskaan ryhtynyt ammattilaiseksi. Myöhemmin hän kamppaili alkoholismin kanssa ja kuoli epäselvissä olosuhteissa 1998.
Toistettava käännös

Toistettava käännös tarkoittaa tietotekniikassa determinististä tietokoneohjelman käännöstä.
Lähdekoodin käännöksen on aina tuotettava identtiset tulokset ja useiden kolmansien osapuolien on voitava varmistaa ja tulla yhteiseen johtopäätökseen ”oikeasta” tuloksesta. Tämä tarkoittaa kolmea asiaa:
Tuotettavaan käännökseen voivat vaikuttaa käännöskomennot, työkalut (kuten kääntäjä, linkkeri ja kirjastojen versiot) ja käännösympäristö. Toistettavuudella on merkitystä tietoturvaan kuten takaovien havaitsemiseen kuten Ken Thompsonin tunnetussa artikkelissa "Reflections on Trusting Trust" on osoitettu.
Toistettavuudella voidaan varmistaa, että esimerkiksi jakelun kautta tuleva käännös vastaa alkuperäisen kehittäjän ohjelmaa. Jakelupaketit voivat sisältää korjauksia ohjelmointivirheisiin ja tietoturvaan ja menetelmä on usein automatisoitu. Kehittäjälle ja jakelijalle mahdollinen korruptoitumisen havaitseminen on tärkeää.
Kääntäjät voivat lisätä käännöksen aikana ylimääräistä tietoa kuten väliaikaisten tiedostojen nimet tai tiedostopolkuja virheenjäljitykseen käytettävään tietoon, joka aiheuttaa peräkkäisten käännöksien olevan erilaisia vaikka lähdekoodi ei muutu käännösten välillä.
Käännösjärjestelmät kuten Bazel, Gitian ja Meson pyrkivät deterministiseen toistettavuuteen.
Reproducible Builds -projekti kehittää työkaluja erikseen tuotettujen pakettien vertailuun, korjaa työkalujen ongelmia ja työskentelee kehittäjien kanssa korjatakseen ongelmia, jotka voivat haitata toistettavuutta. Projekti on liittynyt Software Freedom Conservancy -järjestöön ja siihen liittyvät muut projektit kuten coreboot, Debian, Fedora, FreeBSD, NetBSD, openSUSE ja OpenWrt. Linux Foundation on rahoittanut projekteja, jotka tähtäävät toistettavaan käännettävyyteen.
Historia.
Vuonna 1992 GCC-kääntäjään aloitettiin ristiinkääntäjätuki, joka ei vielä ollut täysin toistettava tuolloin.
Debian-projekti on pyrkinyt koko jakelun toistettavaan käännökseen. Vuonna 2013 projektin alkaessa 24 % Debianissa olevista ohjelmista kääntyi toistettavasti. Maaliskuussa 2018 93 % Debian 10 (Buster) -julkaisun paketeista oli käännettävissä toistettavasti.
Juliusz Zarębski

Juliusz Zarębski (28. helmikuuta 1854 Żytomierz – 15. syyskuuta 1885 Żytomierz) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Zarębski sai varhaisimman pianonsoiton opetuksen äidiltään ja piti jo lapsena salonkikonsertteja. Valmistuttuaan lukiosta vuonna 1870 hän lähti Wieniin, jossa sai sävellysopetusta Franz Krenniltä ja pianonsoiton opetusta Josef Dachsilta. Wienissä suorittamistaan opinnoista Zarębski valmistui kahdessa vuodessa. Vuonna 1873 hän lähti opintomatkalle Pietariin ja vuonna 1874 Roomaan. Hän sai opettajakseen ja ystäväkseen Franz Lisztin, joka myös piti hänen kanssaan yhteisiä konsertteja.
Zarębski konsertoi virtuoosina eri puolilla Eurooppaa. Hän tutustui myös Édouard Mangeot'n rakentamaan kahden koskettimiston pianoon, kehitti sille ohjelmistoa ja esiintyi sillä vuoden 1878 Pariisin maailmannäyttelyssä. Vuonna 1880 Zarębski aloitti pianonsoiton mestariluokan johtamisen Brysselin kuninkaallisessa konservatoriossa. Vuodesta 1883 lähtien hän ei enää esiintynyt miltei lainkaan, sillä kärsi tuberkuloosista.
Zarębskin keskeinen tuotanto koostuu enimmäkseen pianoteoksista.
Wschowan piirikunta

Wschowan piirikunta () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 38 831. Se jakautuu kolmeen maalaiskuntaan, jotka ovat Sława, Szlichtyngowa ja Wschowa. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Wschowan kaupunki.
Wschowan piirikunta perustettiin 1. tammikuuta 2002, mihin asti siihen kuuluvat kunnat olivat osa Nowa Sólin piirikuntaa.
Wschowan piirikunnan pinta-alasta 39,3 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Wschowan piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 7,7 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Wschowan piirikunnassa oli 38 831 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 39 349 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 35 421 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 19,2 prosenttia, työikäisten 60,6 prosenttia ja eläkeikäisten 20,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,6 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 354 lasta.
Leon Robinson

Leon Robinson (s. 8. maaliskuuta 1962), usein nimellä Leon, on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa elokuvissa 1980-luvulta lähtien. Näyttelijän töiden lisäksi hän on tehnyt musiikkia.
Seeti Surakka

Seeti Surakka (s. 25. heinäkuuta 2001 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Ykköspesis-joukkue Puijon Pesistä.
Ura.
Surakka on Joensuun Mailan kasvatti. Hän pelasi suurimman osan kaudesta 2020 JoMan yhteistyöseura Puijon Pesiksessä Ykköspesistä, mutta pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua Superpesiksessä. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 23. heinäkuuta 2020 vieraissa Siilinjärven Pesistä vastaan. Hänet palkittiin joukkueensa toiseksi parhaana pelaajana. 
Muuta.
Surakka valmistui ylioppilaaksi Joensuun yhteiskoulun lukiosta syksyllä 2020. Hänen kaksossiskonsa Senna pelaa myös pesäpalloa Joensuun Mailassa ja heidän serkkunsa Rasmus pelaa pesäpalloa Imatran Pallo-Veikoissa.
Fucking with Nobody

Fucking with Nobody on Hannaleena Haurun ohjaama satiirinen draamakomediaelokuva, joka saapui teatterilevitykseen vuonna 2021. Hauru näyttelee itse myös elokuvan pääosaa. Elokuva kertoo rakkauden tarinallistamisesta. Siinä päähenkilö luo kulissisuhteen Instagramiin osoittaakseen nyky-yhteiskunnan nälän perinteisiä romanttisia tarinoita kohtaan.
Elokuva on Hannaleena Haurun toinen pitkä elokuva. 
"Fucking with Nobody" valmistui Venetsian biennaalin College Cinema -koulutusohjelmassa, joka antoi elokuvan tekemiseen 150 000 euron budjetin. Elokuva sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Biennale College Cinema -esityssarjassa 7. syyskuuta 2020. Se oli ensimmäinen kyseiseen kategoriaan valittu suomalaiselokuva.
Elokuva sai kuusi Jussi-ehdokkuutta mukaan lukien parhaan elokuvan, parhaan ohjauksen ja parhaan käsikirjoituksen Jussi-ehdokkuuden. Lasse Poser palkittiin elokuvasta parhaan sivuosan Jussilla. Elokuva palkittiin Sevillan elokuvajuhlissa Women in Focus -palkinnolla. 
"Fucking with Nobody" sai ensi-iltansa Suomen elokuvateattereissa 11. kesäkuuta 2021. Se sai Suomessa 2 228 katsojaa. Yle nimesi sen yhdeksi koronapandemiasta vuosina 2020–2021 kärsineistä kotimaisista elokuvista. Tuotantoyhtiö Aamu sai kuitenkin myytyä elokuvan MUBI-suoratoistopalveluun ja lisäksi se levisi kansainvälisille elokuvafestivaaleille niin, että lopulta tuotantoyhtiö saavutti elokuvalle asettamansa tavoitteet.