tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Benozzo Gozzoli

Benozzo Gozzoli (1420–1497) oli italialainen taidemaalari. Hän teki värikkäitä ja yksityiskohtaisia maalauksia, jotka kuvaavat eloisasti oman aikansa ihmisiä ja tapahtumia. Maalaukset ovat saaneet vaikutteita kansainvälisestä gotiikasta.
Gozzoli toimi aluksi Lorenzo Ghibertin avustajana Firenzen kastekirkon Paratiisin portit -ovireliefien veistämisessä ja Fra Angelicon avustajana freskoissa.
Gozzoli maalasi useita freskoja ja alttaritauluja muun muassa Firenzessä, Roomassa ja Pisassa. Hän on maalannut Firenzen Palazzo Medici-Riccardiiin freskot, joista kuuluisin on kolmen kuninkaan kulkuetta kuvaava "Tietäjät itäisiltä mailta". Freskoon on kuvattu Medicien mahtisuvun jäseniä aikalaisineen, ja Gozzoli on sijoittanut kulkueeseen myös itsensä.
Erkki Koiso-Kanttila

Erkki Antero Koiso-Kanttila (8. joulukuuta 1914 Tampere – 29. lokakuuta 2006 Helsinki) oli arkkitehtuurin professori ja Oulun yliopiston rehtori. Hänen mukaansa nimettiin Erkki Koiso-Kanttilan katu Oulun yliopiston viereen.
Koiso-Kanttilan vanhemmat olivat rakennusmestari Kustaa Koiso-Kanttila ja Elsa Suomela. Hän tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1934 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1942. Koiso-Kanttila teki useita opinto- ja tutkimusmatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hän toimi Lapin rakennuspiirin suunnittelutoiminnan johtajana 1945–1948, Lapin läänin lääninrakennustarkastajana 1949–1959, Suomen arkkitehtiliiton standardoimislaitoksen suunnitteluosaston päällikkönä 1950–1958 sekä liiton asiamiehenä 1951. Helsingin 1. apulaiskaupunginarkkitehti hän oli 1958–1959 ja vs. kaupunginarkkitehti 1959–1961. Oulun yliopiston arkkitehtuurin professorina Koiso-Kanttila toimi 1961–1977, arkkitehtiosaston johtaja hän oli 1975–1977 ja yliopiston rehtori 1965–1968. Oma arkkitehtitoimisto Koiso-Kanttilalla oli vuodesta 1943. Hän toimi 1950-luvulta aina 1980-luvun alkuun useissa Oulun yliopiston suunnittelua ja rakentamista koskeneissa toimielimissä ja oli yliopistojen ja korkeakoulujen rakentamisen neuvottelukunnan puheenjohtaja 1974–1982. Tekniikan alan kunniatohtori Koiso-Kanttilasta tuli 1974.
Koiso-Kanttila oli sotilasarvoltaan insinöörimajuri (1966), hänen puolisonsa vuodesta 1941 oli Maijaliisa Soivio.
Viitasaaren keskuskoulu

Viitasaaren keskuskoulu oli Viitasaarella sijaitseva yläkoulu, jossa opetettiin 7.–9. vuosiluokkia. 
Viitasaaren keskuskoulu yhdistettiin Haapaniemen kouluun, joka käsitti aiemmin alakoulun, eli aiemmin ala-asteen. Ennen koulujen yhdistymistäkin alakoululaiset käyttivät Viitasaaren keskuskoulun tiloja esimerkiksi ruokailuun ja käsityöluokkina.
Keskuskoulu sijaitsi, ja nykyisin Haapaniemen koulu sijaitsee, uimahallin, kirjaston ja nuorisotalon lähellä. Keskuskoulua alettiin remontoida jouluna 2009, ja koulun B-rakennus valmistui kesällä 2010. Peruskorjaus valmistui kokonaisuudessaan maaliskuussa 2011.
Liikuntatiloina toimivat Viitasaaren urheilukenttä, Viitasaari-Areena ja Hurrikaani-halli.
Yläkoulun rehtorina toimi Antti Kero vuoteen 2014 saakka, ja häntä seurasi Jari Kunelius. Kero toimi myös oppilaanohjaajana. Koulussa oli yli 300 oppilasta lukuvuonna 2009–2010.
Keith Alexander

Keith Alexander (14. marraskuuta 1956 Nottingham – 3. maaliskuuta 2010 Lincoln) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija. Alexander oli ensimmäinen tummaihoinen ammattilaisseuran päävalmentaja Englannissa, ja kuollessaan hän oli pisimpään päävalmentajana toiminut tummaihoinen.
Alexander kuoli 53-vuotiaana aivoaneurysmaan.
Pelaajaura.
Pelaajana Alexander edusti uransa alkuvaiheessa lukuisia The Football Leaguen ulkopuolisia seuroja. Hän voitti muun muassa FA Vasen pelatessaan Stamfordissa. Lopulta hän eteni konferenssissa pelanneeseen Barnetiin ja sieltä Football Leaguen alimmilla sarjatasoilla pelanneisiin Grimsby Towniin, Stockport Countyyn ja Lincoln Cityyn. 
Alexander pelasi myös kolme maaottelua Saint Lucian maajoukkueessa vuonna 1990. Alexanderin vanhemmat olivat syntyjään Saint Lucialta.
Valmennusura.
Alexander aloitti Lincoln Cityn juniorijoukkueen valmentajana ja 1993 hänet nimitettiin edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hänestä tuli samalla ensimmäinen tummaihoinen ammattilaisseuran päävalmentaja Englannissa. Alexanderin pesti kesti vuoden verran, minkä jälkeen hän toimi Mansfield Townin juniorivalmentajana ja pelasi seuran edustusjoukkueessa vielä kolme ottelua. 
Mansfieldin jälkeen Alexander toimi päävalmentajana useissa puoliammattilaisseuroissa kunnes palasi takaisin Lincoln Cityyn 2001. Hän toimi aluksi kakkosvalmentajana ja siirtyi päävalmentajaksi keväällä 2002. Lincoln oli tuolloin selvitystilassa ja 3. divisioonan häntäpäässä. Vastoin odotuksia Alexander onnistui kuitenkin johtamaan Lincolnin kaudella 2002–2003 2. divisioonan nousukarsintojen finaaliin. Marraskuussa 2003 Alexander joutui vaativaan leikkaukseen puhjenneen aivoaneurysman vuoksi. Hän selvisi ja palasi kentän laidalle kolme kuukautta myöhemmin. Lincoln selvisi Alexanderin komennossa vielä kolmesti nousukarsintoihin saavuttamatta kuitenkaan paikkaa ylemmältä sarjatasolta. 
Kesällä 2006 Alexander siirtyi Kakkosliigan Peterborough Unitedin päävalmentajaksi, mutta joutui lähtemään tehtävästään tammikuussa 2007 kuuden perättäisen tappion jälkeen. Keväällä 2007 Alexanderista tuli Buryn toiminnanjohtaja ja helmikuussa 2008 hän siirtyi Kakkosliigassa pelanneen Macclesfield Townin päävalmentajaksi.
Kuolema.
Alexanderilla kärsi aivovaltimon pullistumista jo 2003 ja hän joutui uudestaan sairaalaan 2009. Hän todettiin kuitenkin terveeksi ja päästettiin kotiin. Alexander sai sairaskohtauksen palattuaan kotiin 2. maaliskuuta 2010 pelatusta ottelusta Notts Countya vastaan ja kuoli sairaalassa seuraavana päivänä.
Silent Scream

Silent Scream on suomalainen yhtye, joka on perustettu vuonna 2009 hajonneen Varjon raunioista. Varjon perustajajäsenet Antti Lautala ja Henry Waldén olivat sopineet aikanaan, että jos toinen eroaa bändistä tai kuolee, toinen ei jatka bändiä Varjo-nimellä. Waldénin kuoltua tapaturmaisesti syyskuussa 2008 Varjo-yhtye lopetti, ja loput jäsenet jatkoivat nimellä Silent Scream. Silent Screamin kokoonpanossa on nyt kolme jäsentä, Antti Lautala, Jukka Laine ja Matthew Pallasoja. Vuonna 2010 Silent Scream julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa nimeltään "In the Cinema". Albumilla on kuultavissa vaikutteita muun muassa kauhuelokuvien klassikoista ja Killing Joken kaltaisista post-punk -yhtyeistä. 
Bändi on julkaissut tähän mennessä neljä albumia.
Azerbaidžanin futsalmaajoukkue

Azerbaidžanin futsalmaajoukkue edustaa Azerbaidžania futsalin kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi maan jalkapalloliitto. Joukkue on FIFA-rankingissa sijalla 15 Azerbaidžan on osallistunut EM-kilpailuihin kahdesti, mutta ei ole selviytynyt MM-kisoihin. Joukkue sijoittui ensimmäisissä arvokisoissaan EM-kisoissa 2010 neljänneksi. 
Azerbaidžanin joukkueessa pelaa useita brasilialaistaustaisia pelaajia, esimerkiksi Biro Jade, joka voitti EM-kisojen maalikuninkuuden vuonna 2010. Suuri enemmistö pelaa seuratasolla Araz Nahitševanin joukkueessa, jota maajoukkueen päävalmentaja Alesio valmentaa.
Meksikonlokki

Meksikonlokki ("Larus heermanni") on Meksikossa ja Kaliforniassa pesivä lokki. Sen elinympäristö käsittää lähinnä Kalifornianlahden ja siellä erityisesti Isla Rasan; sekä Baja Californian San Beniton saaren Tyynenmeren puolella, harvakseltaan Kalifornian rannikon. Satunnaisesti se pesii myös San Franciscon lahdella. Meksikonlokki syö pieniä kaloja, äyriäisiä, niveljalkaisia, hyönteisiä, jätteitä, haaskoja ja muiden lintujen munia. Lajin holotyypin kuvaili John Cassin San Diegosta Kaliforniasta 1852.
Abdullo Tangriyev

Abdullo Tangriyev (s. 28. maaliskuuta 1981) on uzbekistanilainen judoka ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa yli 100-kiloisten sarjassa Pekingin olympialaisissa 2008 ja avoimen sarjan maailmanmestaruuden Tjumenissa 2011. Hän on saavuttanut lisäksi kolme MM-pronssia ja voittanut kuusi Aasian-mestaruutta.
Preerialokki

Preerialokki ("Larus californicus") on pohjoisamerikkalainen lokki. Sen elinympäristö on mantereen itäosan sisämaan järvillä, pohjoisessa Kanadan Mackenziejoelta Albertaan ja Länsi-Manitobaan. Yhdysvaltojen puolella se elää maan luoteisvaltioissa, muun muassa Etelä-Dakotassa, Washingtonissa, Wyomingissa ja Montanassa. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili George Newbold Lawrence Stocktonista Kaliforniasta 1854. Preerialokilla on vaihteleva ruokavalio ja se syö hyönteisiä, jyrsijöitä, kaloja, munia, muiden lintujen poikasia, haaskoja ja jätteitä.
Friendly Floatees

Friendly Floatees olivat muovisia kylpyleluja, joita päätyi vuonna 1992 mereen rahtilaivasta, joka oli myrskysäällä kuljettamassa niitä Kiinasta The First Years Inc -nimiseltä tehtaalta Yhdysvaltoihin.
Kiinasta Seattleen matkalla olleesta rahtialuksesta joutui vuonna 1992 myrskyn aiheuttamassa onnettomuudessa Tyynenmereen 29 000 Friendly Floatees -merkkistä kylpylelua, joukossa muun muassa kilpikonnia, ankkoja, majavia ja sammakoita. Tuulet ja merivirrat kuljettivat niistä tuhansia Alaskaan, mutta osa kulkeutui Beringinsalmeen. Lelut oli suunniteltu kestämään taaperoikäisten kylpyleikkejä, ja osa niistä selvisikin jäiden läpi Atlantille. Niiden kulkureitit ja -nopeudet ovat antaneet tutkijoille lisätietoa merivirroista.
Clare Hall

Clare Hall on yksi Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Sen perusti vuonna 1966 Clare College, joka itsekin oli aikaisemmin (1338–1856) tunnettu nimellä "Clare Hall". Päätös collegen perustamisesta tehtiin tammikuussa 1964 ja sen ensimmäiseksi presidentiksi valittiin vuonna 1965 Brian Pippard. Clare College lahjoitti uudelle jatko-opiskelijoiden collegelle paitsi vanhan nimensä, myös maata ja rakennuksia Herschel Roadilta Cambridgen läntisistä osista. Lisälahjoituksia saatiin muun muassa Andrew Mellonin säätiöltä, jonka nimi oli tuolloin "Old Dominion Foundation". Clare Hall sai kuninkaallisen erioikeuden itsenäisenä collegena Elisabet II:lta vuonna 1984.
Clare Hallin itsensä mukaan collegen tekee poikkeukselliseksi sen epämuodollinen ilmapiiri, joka ilmenee muun muassa erillisen opettajain pöydän () puuttumisena ruokasalista; Clare Hallissa opettajien ja jatko-opiskelijoiden vuorovaikutusta yritetään kannustaa. Muita Clare Hallin erityisyyksiä ovat perheystävällisyys ja ulkomaisten vierailevien tutkijoiden runsas määrä. 
Cambridgen yliopisto poisti vuonna 1965 säännöistään sekacollegekiellon. Clare Hall ja kaksi muuta jatko-opiskelijoiden collegea (Wolfson College ja Darwin College) olivat Cambridgen ensimmäiset colleget, jotka alkoivat hyväksyä sekä mies- että naisopiskelijoita.
Clare Hall ja Osk. Huttusen säätiö ovat perustaneet Fellowship-apurahan. Se on tarkoitettu tutkijoiden 6–12 kuukauden työskentelyyn Cambridgen yliopistossa, sen Clare Hall -collegessa.
Konda

Konda () on Obin vesistöön kuuluvan Irtyšin sivujoki Tjumenin alueeseen kuuluvassa Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 1 097 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 72 800 neliökilometriä. Joen virtaus vaihtelee voimakkaasti. Keskimääräinen virtaus 164 kilometrin päässä joen suusta on 231 kuutiometriä sekunnissa.
Konda virtaa Länsi-Siperian alangon länsireunalla ensin kohti kaakkoa ja sitten koilliseen. Joen vesistössä on paljon järviä. Tärkeimmät sivujoet ovat Mulymja, Bolšoi Tap, Jukonda, Kama, Jevra, Kuma ja Splavnaja.
Seudulla on öljyesiintymiä. Joen varrella sijaitsee Urain kaupunki ja Kondinskojen piirikeskus. Kanta-asukkaat ovat manseja.
Sosva

Sosva () on Obin vesistöön kuuluvan Tavdan toinen alkujoki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Sen pituus on 635 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 24 700 neliökilometriä. Joen virtaus vaihtelee voimakkaasti. Keskimääräinen virtaus 140 kilometrin päässä joen suusta on 113 kuutiometriä sekunnissa.
Sosva saa alkunsa pohjoisen Uralin itärinteiltä, virtaa kaakkoon ja alajuoksullaan Länsi-Siperian alangolla kohti koillista. Joki on liikennöintikelpoinen 333 kilometrin matkalla.
Joen varrella sijaitsee Garin piirikeskus ja Sosvan kaupunkimainen taajama. Yläjuoksulla on Denežkin Kamen -niminen luonnonpuisto.
Nimet Yhdysvalloissa

Nimet Yhdysvalloissa ovat yleensä etunimien ja sukunimien osalta peräisin Euroopasta ja useimmat niistä ovat, kuten Yhdysvaltojen valtakieli englannin kieli, peräisin Englannista. Alkuperäisiä amerikkalaisia nimiä sen sijaan esiintyy jonkin verran paikannimissä.
Kaiken kaikkiaan puhtaasti "amerikkalaisia" nimiä on varsin vähän, ja lähinnä niitä esiintyy paikannimissä sekä luonnonpaikoilla että asutusnimissä. Henkilönimissä sen sijaan puhtaasti "amerikkalaiset" elementit ovat vähäisempiä. Eräs Yhdysvalloissa, mutta myös pohjoismaissa, varsinkin Ruotsissa ja Tanskassa yleinen tapa on ottaa joko vanhemmilla tai esipolvilla olleita sukunimiä välinimiksi (vrt. George Walker Bush). Jotkut voivat myös käyttää puhuttelunimenään välinimeä varsinaisen etunimen asemesta (vrt. Strom Thurmond, Gore Vidal).
Paikannimet.
Paikannimissä on englannin kielen (vrt. Springfield) ja yleisen länsimaisen kulttuuripiirin, kuten antiikin Kreikan ja Rooman (vrt. Philadelphia) tai yleisen eurooppalaisen paikannimistön (vrt. Paris) elementtien ohella myös Amerikan alkuperäiskansoilta saatua nimistöä (muun muassa Manhattan ja Mississippi), sekä aikoinaan Espanjan siirtomaihin kuuluneissa osissa Yhdysvaltoja myös espanjankielistä nimistöä (vrt. Santa Fe, Los Angeles, San Francisco) ja Ranskan siirtomaana olleessa Louisianassa Ranskaan viittaavaa nimistöä (esimerkiksi New Orleans).
Etunimet.
Etunimistä jotkut ovat alkuperältään englantilaisia, joko roomalaisia, kelttiläisiä tai germaanisia esikristillisiä tai antiikin kulttuuriin perustuvia nimiä, mutta suuri osa on koko Euroopassa yleisiä kristillisperäisiä nimiä, joiden alkuperä on heprean, kreikan ja latinan kielissä.
Sukunimet.
Sukunimissä ovat edustettuina kaikki Yhdysvaltoihin saapuneet siirtolaisryhmät, joista suurin osuus on englantilaisilla nimillä, mutta myös muut siirtolaisryhmät ovat vahvasti edustettuna (vrt. Vonnegut, de Niro, Schwarzkopf, Kissinger, Soderbergh, Pietila, Mondale).
Adolph Deutsch

Adolph Deutsch (20. lokakuuta 1897 Lontoo, Iso-Britannia – 1. tammikuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen elokuvasäveltäjä.
Broadwaylla 1920-luvulta alkaen toiminut Deutsch siirtyi elokuvasäveltäjäksi 1938. Hänet palkittiin kolmesti Oscar-palkinnolla. Palkinnot hän sai elokuvista "Annie mestariampuja" (1950), "Seitsemän veljeksen morsiamet" (1954) ja "Oklahoma" (1955). Hänen muihin elokuviinsa kuuluvut muun muassa "Maltan haukka" (1941), "High Sierra" (1941) ja "Pikku naisia" (1949). Deutsch jäi eläkkeelle 1961.
L’Arroseur arrosé

L’Arroseur arrosé (Suomessa myös nimillä Kasteltu kastelija ja Puutarhuri) on Louis Lumièren ohjaama ranskalainen lyhyt mykkä komediaelokuva vuodelta 1895. Se on tiettävästi maailman ensimmäinen komediaelokuva ja lisäksi ensimmäinen elokuva, joka kertoo kuvitteellisen tarinan. Se on myös ensimmäinen elokuva, jota varten suunniteltiin elokuvajuliste, joka liittyy elokuvan tapahtumiin.
Puutarhuria esitti Lumièren oma puutarhuri François Clerc ja poikaa Lumièren puusepän kisälli Benoît (tai Daniel) Duval.
Lähikuvia

Lähikuvia on vuonna 2004 julkaistu Kaksio-nimisen yhtyeen esikoisalbumi.
Albumilta julkaistiin singlet "Ajattelen sua" ja "Tyttö tanssii vaan".
Amerikanmerilokki

Amerikanmerilokki ("Larus occidentalis") on pohjoisamerikkalainen lokki. Sen elinympäristö ulottuu Yhdysvaltain koillisrannikon Washingtonin Destruction Islandilta Kaliforniaan ja Meksikon Baja Californian Guadalupe Islandille. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Se syö kaloja, rapuja, mustekaloja, simpukoita, merisiilejä, munia, haaskoja, jätteitä ja toisten lintujen poikasia. Lajin holotyypin kuvaili John James Audubon Washingtonin Cape Disappointmentista 1839.
Amerikanisolokki

Amerikanisolokki ("Larus glaucescens") on Tyynenmeren pohjoisosissa elävä lokki. Sen elinympäristö ulottuu Aleuttien länsipäästä ja Commander Islandsilta eteläiselle Beringinmerelle sekä Etelä-Alaskaan, ja sieltä kaakkoon Pohjois-Oregoniin. Se talvehtii Beringinmereltä Japaniin, Kaliforniaan ja Baja Californiaan ulottuvalla alueella. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Naumann 1840.
Amerikanisolokki on kaikkiruokainen ja sen ruokavalio koostuu kaloista, maljakotiloista, nivelkotiloista, simpukoista, merisiileistä, siimajalkaisista, ravuista, mustekaloista, sekä pienemmistä linnuista, munista, pienistä nisäkkäistä, kasvimateriaalista ja jätteistä sekä haaskoista.
Jonna Kärkkäinen

Jonna Kärkkäinen (s. 1982 Espoo) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Kärkkäinen tunnetaan myös taiteilijanimellä Jo Angel.
Ura.
Kärkkäinen on säveltänyt ja sanoittanut useille eri artisteille kappaleita, muun muassa Gimmelille, Sunrise Avenuelle, Kristiina Braskille ja Antti Tuiskulle. Hän on myös toiminut laulaja–säveltäjä–sanoittajana 2000-luvun alussa toimineessa Kaksio-yhtyeessä.
Kaksion jälkeen Jonna jatkoi biisien tekoa HMC-yhtiön song writerina, eli tehden tilaustyönä kappaleita eri artisteille. Alkuvuodesta 2009 Kärkkäinen antoi äänensä "Pasila"-animaatiosarjan Jemmica Laamaselle. Myöhemmin Kärkkäinen alkoi työstää kappaleita omalle sooloalbumilleen "Who’s Afraid Of Love?", joka julkaistiin taiteilijanimellä Jo Angel toukokuussa 2010. Albumi ei kuitenkaan menestynyt, eikä se noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle.
Mariliisa Salmi

Mariliisa Salmi (s. 20. syyskuuta 1964) on entinen suomalainen lentopalloilija, joka valittiin uransa aikana muun muassa Yhdysvaltain Yliopistosarjan parhaimmaksi pelaajaksi. Hän on myös kaikkien aikojen eniten naisten A-maaotteluita pelannut pelaaja; hän pelasi 235 maaottelua vuosina 1984–2000 ja vielä vuoden 2021 päättyessä hän oli ainoa yli 200 lentopallomaaottelua pelannut suomalaisnainen.
Lentopallourallaan Salmi voitti peräti viisi Suomen mestaruutta, joista neljä tuli peräkkäin vuosien 1990–1994 välisenä aikana ja viides lopulta vuoden tauon jälkeen 1996. Hänet valittiin vuoden naislentopalloilijaksi Suomessa 1990, 1992 sekä 1993, että myös vuoden liigapelaajaksi historian ensimmäisellä lentopallon SM-liigakaudella vuonna 1996. Urallaan Salmi edusti Kauhajoen Karhua, Vaasan Vasamaa, Brigham Young Universitya (USA), Kongsbergia (Norja), Courrieresia (Ranska) sekä Seinäjoen Tangoa.
Myöhemmin Salmi on valmentanut Suomen tyttöjen lentopallomaajoukkueita sekä toiminut Etelä-Pohjanmaan urheiluakatemian lentopallovalmentajana. Salmi valittiin Brigham Youngin yliopiston urheilijoiden Hall of Fameen vuonna 2011. Samaan aikaan hienoon kunniagalleriaan pääsivät myös yksi maailman arvostetuimmista lentopallovalmentajista Carl McGown sekä amerikkalaisen jalkapallon pelinrakentaja Gary Scheide, golfaaja Andy Miller ja yleisurheilija Courtney Pugmire Meldrum.
Pelaajatiedot.
Seurat pelaajana:
Saavutuksia:
Maajoukkue:
Valinnat:
Verhoturje

Verhoturje () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Tura-joen rannalla 306 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kuuden kilometrin päässä kaupungista on samanniminen Jekaterinburgin ja Serovin välisen radan rautatieasema. Asukkaita on 7 400 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1598 venäläiset perustivat mansilaisen "Neromkarrin" asutuksen paikalle Verhoturjen linnoituksen. Sen tehtävänä oli valvoa Siperiaan johtanutta Babinovin tietä. 1700-luvun loppupuolelle saakka kaupunki oli tärkeä kaupan ja Siperian asuttamisen keskus. Sen taloudellista kehitystä hidasti Verhoturjen reitin sulkeminen vuonna 1763. Vuonna 1604 perustettu Nikolaoksen luostari oli 1900-luvun alkuun saakka suosittu pyhiinvaelluskohde. Vuonna 1926 Verhoturje alennettiin maalaiskyläksi. Vuonna 1947 se sai uudelleen kaupunginoikeudet. Nykyään Verhoturjessa on lähinnä puunjalostusteollisuutta. Lähistöllä sijaitsee Verhoturjen vesivoimalaitos.
Nähtävyydet.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat vuosina 1700–1713 rakennettu kremlin portti, viisitorninen Kolminaisuuden katedraali kellotorneineen (1703–1704), Kristuksen ylösnousemuksen kirkko (1786), Nikolaoksen luostarin kahdeksantorninen Ristin ylentämisen katedraali (1905–1913), Pokrovan naisluostarin kirkko (1744–1753), kaupungin laidalla sijaitseva Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen hautausmaakirkko (1815), Kolminaisuuden katedraalin aukiolle keskittyneet 1700-luvun alun kivirakennukset, Grigori Rasputinin rakennuttama vierastalo (nykyään museona) ym.
Thomas Cook Airlines

Thomas Cook Airlines oli entiseen brittiläiseen Thomas Cook Groupiin kuuluva lentoyhtiö, joka muodostettiin 31. maaliskuuta 2003 kun JMC Air uudelleenbrändättiin. "Thomas Cook Airlines UK Ltd" ja "MyTravel Airways Ltd" yhdistettiin 2008. Lentoyhtiöiden yhdistämistä edelsi niiden emoyhtiöiden – Thomas Cook AG:n ja MyTravel PLC:n – fuusio kesäkuussa 2007.
Yhtiö lensi maailmanlaajuista tilaus- ja lomalentoliikennettä pääasiassa Britanniasta käsin. Sen kotikentät ovat Manchesterin lentoasema ja Lontoon Gatwickin lentoasema.
Yritys ajautui konkurssiin syyskuussa 2019 samalla emoyhtiönsä kanssa.
Nykyään Thomas Cook Airlines Scandinavia, Pohjoismaista lentänyt yhtiö, on Sunclass Airlines.
Laivasto.
Heinäkuussa 2016:
Laivaston kehitys.
Thomas Cook Airlines sai ensimmäisen Sharklet-wingleteillä varustetun Airbus A321 -koneensa 22. marraskuuta 2013.
Ivdel

Ivdel () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itäpuolella, lähellä Lozvaan laskevan Ivdel-joen suuta 510 kilometriä Jekaterinburgista pohjoiseen. Kaupungin kautta kulkee Serovin ja Priobjen välinen rautatie, josta haarautuu sivurata Polunotšnojeen.
Ivdel toimii myös pinta-alaltaan koko Sverdlovskin alueen suurimpiin paikallishallinnon ylemmän eli piirejä vastaavan tason alueisiin kuuluvan Ivdelin kaupunkipiirikunnan keskuksena. Kaupungissa oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 17 775 asukasta ja kaupunkipiirikunnassa 24 519.
Vuosina 1589–1598 Ivdel-joen suussa sijaitsi venäläisten rakentama puinen Lozvan linnoitus. Myöhemmin paikalla oli Nikito-Ivdelin kylä, joka mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1831. Vuonna 1925 seudulla aloitettiin laajat metsänhakkuut. Vuonna 1937 perustettiin Gulag-järjestelmään kuulunut Ivdelin vankileiri, jossa oli enimmillään yli 30 000 vankia.
Nykyään Ivdelissä on lähinnä metsä- ja puunjalostusteollisuutta. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsee Polunotšnojen mangaanikaivos.
Ivdelin seudun liikenteellinen ja taloudellinen merkitys saattaa kasvaa merkittävästi lähitulevaisuudessa. Vuonna 2008 hyväksytyn Venäjän rautateiden pitkänajan strategiaohjelman mukaan Uralvuoriston pohjoisosan itäpuolitse rakennetaan vuoteen 2030 mennessä uusi rahtiliikennettä palveleva rautatieyhteys. Se kulkisi reitillä Jamalin Nenetsian Salehard– Hanti-Mansian Berjozovon piirin Saranpaul– Sverdlovskin alueen Ivdelin kaupunkipiirin Polunotšnoje. Ratayhteyden myötä näiden kolmen luonnonvaroistaan rikkaan federaatiosubjektin kaivannaisia saataisiin markkinoille kasvavassa määrin.
Captain EO

Captain EO on Francis Ford Coppolan ohjaama 3D-tieteiselokuva, jonka pääosassa nähdään poptähti Michael Jackson. Elokuvaa esitettiin Disneyn huvipuistoissa vuodesta 1986 aina 1990-luvun loppuun asti. Jacksonin kuoltua elokuvaa alettiin uudelleen esittää vuonna 2010.
Musiikki.
Elokuvassa kuullaan kaksi uutta kappaletta. Ensimmäinen on varhainen versio kappaleesta "Another Part of Me", joka myöhemmin miksattiin uudelleen Jacksonin vuonna 1987 julkaistulle "Bad"-albumille. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1988. Toinen elokuvassa kuultavista kappaleista on "We Are Here to Change the World", joka julkaistiin virallisesti vasta vuonna 2004 "The Ultimate Collection" -kokoelmaboksin mukana.
Muijalan koulu

Muijalan koulu on Lohjan Muijalassa sijaitseva peruskoulu. Koulussa on luokat 1–6. Koulurakennus oli aluksi mutterin muotoinen, josta tuleekin koulun lempinimi Mutterikoulu. Sen jälkeen koulua on laajennettu kahteen kertaan, niin sanotulla ”pienten puolella” ja lisäsiivellä. Koulun vieressä on Muijalan päiväkoti ja Muijalan seurakuntatalo. Koulun ensimmäiselle ja toiselle luokalle toimii myös koulun iltapäiväkerho.
Onnettomuudet.
31. lokakuuta 2016 Muijalan koulun pääaulan katon huomattiin notkahtaneen. Koulun katosta roikkui muutama kipsilevy. Tapahtuman huomasi eräs kuudesluokkalainen, joka ilmoitti siitä koulun henkilökunnalle. Tämän jälkeen koko koulu evakuoitiin läheiseen seurakuntataloon. Paikalle saapui viisi paloautoa varmistamaan, ettei kukaan ole rakennuksessa ja varmistamaan sen, ettei katto romahda.
Muutamia viikkoja tapahtuman jälkeen koulun rehtori kertoi asiasta oppilaille, että katolla on kävelty jälleen. Tämän jälkeen katolle asennettiin valvontakameroita tarkkailemaan, ettei siellä enää käveltäisi.
Alejandro (kappale)

”Alejandro” on Lady Gagan kappale, joka julkaistiin "The Fame Monster" -EP:n kolmantena singlenä. Sen ovat kirjoittaneet Lady Gaga ja Nadir Khayat yhdessä RedOnen kanssa, joka myös tuotti kappaleen.
Kappaleen alku on kopio Vittorio Montin kappaleesta "Csárdás".
Musiikkivideo.
Lady Gaga järjesti musiikkivideon koekuvaukset tammikuussa 2010. Muotilehti Womens Wear Daily kertoi maaliskuussa, että videon ohjaisi artistin ystävä, valokuvaaja Steven Klein. Lady Gaga vahvisti asian myöhemmässä haastattelussa ja kutsui yhteistyötä nimellä GagaKlein. Ensimmäinen pätkä videosta näytettiin "Larry King Live" -ohjelmassa 1. kesäkuuta. Musiikkivideo julkaistiin kokonaisuudessaan 8. kesäkuuta. 
Videossa Gaga esiintyy muun muassa lateksisessa nunnan puvussa ja nielee rukoushelmet. Videon sävy on homoeroottinen, ja tällä Lady Gaga haluaa osoittaa kunnioitusta ja rakkautta paitsi omia homoystäviään, myös koko homoyhteisöä kohtaan. Videota on arvosteltu varsinkin tavasta, jolla siinä käsitellään katolista uskoa. Klein on selittänyt rukousnauhan nielemistempausta: "Tämä on Gagan tapa vastaanottaa pyhyys." Katolisten symbolien provokatiivisen käyttämisen katsottiin kuitenkin olevan tuttua jo Madonnan "Like a Prayer" -musiikkivideosta. Viihteen ammattilaiset pitävät erilaisten kohujen aiheuttamista Lady Gagan koko toiminnan kulmakivenä.
Live-esitykset.
”Alejandro” on The Monster Ball -kiertueen Pohjois-Amerikan osan neljäs kappale, kun taas Euroopassa kappale esitetään viimeisten joukossa. Esitys on eroottinen, ja Lady Gaga on pukeutunut hopeiseen bodyyn. Lopussa kaksi miestaustatanssijaa suutelevat keskenään. Gaga esitti kappaleen myös American Idol -ohjelmassa.
Punajalkakajava

Punajalkakajava ("Rissa brevirostris") on Beringinmerellä elävä lokki. Se pesii Aleuteilla, Kommodorinsaarilla ja Pribilofsaarilla. Sen talvehtimisalueena on pohjoinen Tyynimeri. Lajin holotyypin kuvaili Carl Friedrich Bruch Pohjois-Amerikan luoteisosasta.
Nino (jalkapalloilija)

Juan Francisco Martínez Modesto eli Nino (s. 10. kesäkuuta 1980 Vera, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Nino aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 Segunda División B:ssä pelanneesta Elchestä. Joukkue nousi heti kauden 1998–1999 päätteeksi sarjaporrasta ylemmäksi. Kaudella 1999–2000 Segunda Divisiónissa Nino pelasi yhteensä 16 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Seuraavilla kausilla hän kuului joukkueensa luottopelaajiin. Kaudella 2004–2005 hän teki 20 maalia ja oli sarjan kolmanneksi paras maalintekijä.
Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa siiryttyään naapuriseura Levanteen kaudeksi 2006–2007. Hän teki ainoan maalinsa kauden aikana 20. joulukuuta 2006 ottelussa Osasunaa vastaan.
Seuraavaksi kaudeksi 2007–2008 Nino lainattiin Segunda Divisiónissa pelanneeseen Tenerifeen. Hän laukoi kaudella 18 maalia ja oli lopulta sarjan toiseksi paras maalintekijä. Lainan päätyttyä Tenerife teki siirrosta pysyvän ja Nino siirtyi joukkueeseen kolmivuotisella sopimuksella.
Kaudella 2008–2009 hän pelasi kaikissa 42 ottelussa ja teki niissä 29 maalia, jolla hän voitti sarjan maalikuninkuuden. Tenerife nousi myös maan pääsarjaan ensimmäistä kertaa seitsemään vuoteen.
Tenerife ei onnistunut säilyttämään kauden 2009–2010 päätteeksi sarjapaikkaansa jääden lopulta sijalle 18. Nino pelasi kaikissa 38 ottelussa ja oli joukkueensa paras maalintekijä 14 maalillaan toista kautta peräkkäin.
Kesäkuussa 2011 hän siirtyi Osasunaan.
Kari Manninen

Kari Manninen on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa "Pikku Kakkosen" Kaapo-juontajana muun muassa ohjelmissa "Ketunleipää" ja "Totta vai taikaa".
Hän on esiintynyt myös Maalaiskomedia-televisiosarjojen Valtsuna.
Manninen on tehnyt myös veistoksia, materiaaleina muun muassa puu, jää, lumi ja hiekka.
Muriel Barbery

Muriel Barbery (s. 28. toukokuuta 1969 Casablanca) on ranskalainen kirjailija ja filosofianopettaja.
Barberyn esikoisteos "Kulinaristin kuolema" ilmestyi ranskaksi vuonna 2000 ja palkittiin ilmestymisvuonnaan Ranskassa parhaana kulinaristisena kirjana. Hänen läpimurtoteoksensa oli toinen romaani "Siilin eleganssi" (2006), jota on myyty maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa kappaletta.
Barberyn kolmas romaani, "Haltiaelämää", ilmestyi syksyllä 2016.
Martin Jakš

Martin Jakš (s. 6. syyskuuta 1986) on tšekkiläinen uransa lopettanut maastohiihtäjä, viestin olympiamitalisti.
Jakš saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Kranj'ssa 2006 hopeaa 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä pronssia 2 × 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä. Alle 23-vuotiaiden sarjassa hän voitti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan maailmanmestaruuden Mallesissa 2008. 
Jakš kilpaili aikuisten arvokisoissa ensimmäisen kerran Liberecin MM-kilpailuissa 2009 ollen 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 22:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Tšekin viestijoukkueessa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 50 kilometrin perinteisen kilpailussa kuudestoista. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kahdeksas, 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja 15 kilometrin vapaalla kuudestoista.
Jakš sijoittui kolmanneksi Bormiossa käydyssä maailmancupin 3,3 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa maaliskuussa 2008. Tammikuussa 2011 hän oli kuudes Otepään 15 kilometrin perinteisen kilpailussa ja Tour de Skin lopputuloksissa hän oli kahdeksas. Viestin maailmancup-kilpailua hän oli voittamassa Tšekin joukkueessa Davosissa joulukuussa 2007.
Jakš lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Operaatio Ikarus

Operaatio Ikarus () oli Saksan sodanjohdon hylkäämä maihinnoususuunnitelma brittien miehittämään Islantiin toisessa maailmansodassa. Britannian armeija oli miehittänyt Islannin 10. toukokuuta 1940. Miehityksen päätavoite oli estää saksalaisia suorittamasta sitä. Tosiasiassa saksalaiset eivät alun perin olleet suunnitelleetkaan maihinnousua, mutta brittien suorittama miehitys sai Adolf Hitlerin kiinnostumaan Islannista.
Saksalaiset joukot olivat puolestaan 9. huhtikuuta 1940 alkaen miehittäneet Tanskan ja Norjan, ehtiäkseen sinne ennen brittejä. Näin he turvasivat sodankäynnin kannalta elintärkeän rautamalmin saannin Ruotsista norjalaisen Narvikin sataman kautta. 
Operaatiota ei koskaan toteutettu, sillä sen kannalta välttämättömän Britteinsaarten maihinnousu viivästyi ja lopulta peruuntui kokonaan. Saksa olisi saattanut kyetä ottamaan Islannin haltuunsa, mutta sen puolustaminen ja huoltaminen olisi ollut mahdotonta. Hyöty Islannin haltuunotosta olisi ollut todennäköisesti se, että sieltä käsin olisi kenties kyetty suorittamaan pommituslentoja Yhdysvaltoihin ja Skotlantiin. Samoihin aikoihin Saksa oli kaavaillut jopa Irlannin valtausta, mutta sekin oli käytännössä epärealistinen hanke.
Wolfgang Jerat

Wolfgang Jerat (9. helmikuuta 1955 – 10. heinäkuuta 2020) oli saksalainen jalkapallovalmentaja. 
Ura.
Jerat aloitti valmennusuransa suuremmissa seuroissa toukokuussa 1990 siirryttyään Wuppertal SV Borussian päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran heti debyyttikaudellaan Oberliga Nordrheinin kolmanneksi ja kauden 1991/92 päätteeksi sarjatason mestariksi ja nousuun 2. Bundesliigaan. Menestyksekkään kauden jälkeen Jerat siirtyi 1. FC Kölniin apulaisvalmentajaksi. Päävalmentaja Jörg Bergerin saatua potkut helmikuussa 1993 nousi Jerat "Kilipukkien" peräsimeen. Hänen johdollaan seura onnistui keräämään seitsemän pistettä yhdeksästä ottelusta ja hän sai tehdä tilaa Morten Olsenille huhtikuussa 1993. Tämän jälkeen Jerat jatkoi Kölnissä apuvalmentajana Olsenin potkuihin elokuuhun 1995 saakka.
Kaudeksi 1996/97 Jerat palasi takaisin Wuppertaler SV Borussiaan, mutta tällä kertaa tulokseksi jäi Regionalliga West/Südwestin kuudes sija. Tämän pestinsä jälkeen Jerat oli pitkään sivussa valmennustehtävistä, kunnes kaudella 2005/06 siirtyi FC Junkersdorfin päävalmentajaksi. Huhtikuussa 2007 hän palasi kolmannen kerran Wuppertaler SV Borussiaan, jossa valmensi helmikuuhun 2008.
Kaudeksi 2008/09 Jerat siirtyi Bonner SC:n peräsimeen. Hänen johdollaan seura juhli kauden päätteeksi NRW-Ligan mestaruutta ja nousua Regionalligaan. Kaudella 2009/10 Jeart luotsasi seuran Regionalliga Westin kymmenenneksi. Talousvaikeuksien vuoksi joukkueelle ei myönnetty sarjalisenssiä kaudelle 2010/11 ja Jerat lähti seurasta kesällä 2010. 
Marraskuussa 2011 Jerat jatkoi uraansa kosovolaisseura FK Pristinan päävalmentajana. Jerat sai potkut ennen kauden loppua huhtikuussa 2012, vaikka Pristina taisteli mestaruudesta. 
Marraskuussa 2012 Jeratista tuli FC Viktoria Kölnin päävalmentaja. Hän jätti seuran terveydellisten syiden vuoksi tammikuussa 2013 seuran ollessa Regionalliga Westin kolmantena. 
Valmennusuransa jälkeen Jerat työskenteli jalkapalloakatemiassa Ghanassa. Hän kuoli 10. heinäkuuta 2020 65-vuotiaana.
Vieremän lukio

Vieremän lukio toimii Vieremän kunnassa Kirkonkylän koulun (0-9) kanssa samassa koulukeskuksessa. Lukio on aloittanut toimintansa 1977. 
Lukio toimii yleislukiona, joka painottaa yksilöllisiä opintopolkuja ja opinto-ohjausta. Pakollisten opintojen lisäksi koulu tarjoaa syventäviä ja soveltavia opintoja muun muassa tapahtumatuotannossa, viestinnässä ja biologiassa.
Vieremän lukio painottaa lisäksi kansainvälisyyttä. Siellä on mahdollista suorittaa KV1- ja KV2-opinnot opintomatkoineen ja opiskella monia vieraita kieliä, kuten japania ja saksaa. Yrittäjyys- ja teknologiaopinnoissa on mahdollista suorittaa Mahis-yhdistelmätutkinto (kaksoistutkinto).
Vieremän lukio tekee yhteistyötä myös Vieremän yritysten, erityisesti Ponsse Oyj:n kanssa. Opiskelijoiden lukiokummina toimii Juha Vidgren.
Vieremän lukio on ollut lukiovertailuissa 2020-luvun alkuvuosina Pohjois-Savon paras tai toiseksi paras.
Vieremän lukion lähilukioverkostoon kuuluvat Iisalmen lyseo, Kiuruveden lukio, Lapinlahden lukio ja kuvataidelukio, Pielaveden lukio ja Sonkajärven lukio.
Indokiinangibboni

Indokiinangibboni ("Nomascus concolor", aiemmin "Hylobates concolor") on kaakkoisaasialainen gibboneihin kuuluva apinalaji. Se kasvaa runsaan metrin pituiseksi ja painaa 5–8 kg. Laji viettää pääosan ajasta sademetsän oksistossa ja laskeutuu vain harvoin maanpinnalle. 
Indokiinangibbonia esiintyy Laosin ja Vietnamin pohjoisosissa sekä Kiinan eteläosissa. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
East Air

East Air oli tadžikistanilainen tilauslentoyhtiö, jonka laivastoon kuului loppuvaiheessa 4 konetta. Kaikkia koneita operoi toinen yhtiö. Yhtiö lensi lentoja Venäjälle.
Laivasto.
Vuonna 2010:
Kiinanlanguri

Kiinanlanguri ("Trachypithecus francoisi") on uhanalainen häntäapina, jota tavataan vain pienellä alueella Etelä-Kiinassa ja Luoteis-Vietnamissa. Muiden langurien tapaan se syö enimmäkseen lehtiä, jonkin verran myös muita kasvien osia. Se tulee lisääntymisikään neljä- tai viisivuotiaana.
Kiinanlanguri on 40–76 cm pitkä ja painaa 4–14 kiloa. Turkki on ruskea, musta tai harmaa. Suupielestä korvaan kulkee valkoinen raita. Eturaajat ovat paljon pienemmät kuin takaraajat, ja niissä on karvattomat kädet.
Kiinanlangurin uhanalaisuus johtuu metsästyksestä ja elinympäristöjen pirstoutumisesta. Metsästystä harjoitetaan pääasiassa perinteisten "lääkkeiden" vuoksi ja vähäisemmässä määrin lihan vuoksi (pääasiassa kiinalaisten ravintoloiden tarpeisiin). Guangxin maakunnassa Kiinassa metsästyksen uhka on erittäin vakava, koska tästä lajista valmistetaan "mustan apinan viiniä" eläimiä jopa tuodaan laittomasti Vietnamista sitä varten. Maatalouden kehittämiseen liittyvä elinympäristöjen pirstaloituminen (riisipellot, maissi) uhkaa myös pienten populaatioiden geneettistä elinkelpoisuutta Vietnamissa.
Kotkanpyytäjän poika

Kotkanpyytäjän poika ("Eagle Hunter’s Son") on monikansallisena yhteistyönä syntynyt mongoliankielinen elokuva vuodelta 2009.
Juoni.
Mongolian erämaassa elää paimentolaispoika Bazerbai perheineen. Hän haluaisi muuttaa pääkaupunkiin Ulan Batoriin kuten isoveljensäkin. Paimentolaisperinteitä vaaliva isä kuitenkin kaavailee pojastaan kaltaistaan kotkanmetsästäjää. Kun isän kotka karkaa, Bazarbai lähtee sitä etsimään.
Näyttelijät.
Lähde:
Emmet Reid Blake

Emmet Reid Blake (29. marraskuuta 1908 Abbeville, Etelä-Carolina – 10. tammikuuta 1997 Chicago) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Valmistuttuaan presbyteerisestä collegesta 1928 Blake rullaluisteli 900 mailia Greenwoodista Pittsburghiin, missä hän ryhtyi opiskelemaan osa-aikaisesti Pittsburghin yliopistossa, josta hän valmistui 1933. Täällä ollessaan hän pääsi osallistumaan Brasiliaan ja Venezuelaan suuntautuneelle, National Geographicin kustantamalle lintujen tutkimusretkelle. Vuonna 1931 Blake aloitti työskentelyn Field Museum of Natural History of Chicagossa johtamalla metsästys- ja keräilyretken Venezuelaan. 1935 hän sai museosta assistentin viran ja työskenteli siellä yli 60 vuotta. Hän johti lukuisia mittavia tutkimusretkiä Keski- ja Etelä-Amerikkaan, ja julkaisi suuren määrän artikkeleita ja kirjoja.
Blake nimesi linnuista oranssiotsamuuran ("Formicarius rufifrons") 1957.
Mykerösara

Mykerösara ("Carex bohemica") on Euroopassa tavattava sarakasvien heimoon ja sarojen sukuun kuuluva kasvi. Suomessa laji on luokiteltu uhanalaiseksi lajiksi.
Ulkonäkö ja koko.
Mätästävä mykerösara kasvaa 5–30 cm korkeaksi. Varren tyvitupet ovat vaaleanruskeat. Kellanvihreät lehdet ovat 1,5–2,5 mm leveitä, karheareunaisia, hentoja ja vartta lyhyempiä. Kukinto on 1,5–2,5 cm leveä, hyvin lähekkäin olevien vihreiden tähkien muodostama melkein pallomainen mykerö. Kukinnon alla on 3–5 pitkää tukilehteä, joista alimman pituus on 3–15 cm. Kapean sukkulamaiset, vihreät pullakot ovat 7–10 mm pitkiä. Pullakon suuota on pitkä ja kaksikärkinen. Mykerösara kukkii Suomessa heinäkuussa.
Levinneisyys.
Mykerösaraa tavataan suurimmassa osassa Manner-Eurooppaa eteläisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Pohjoismaissa lajia tavataan ainoastaan Suomessa. Suomessa mykerösaraa tavataan harvinaisena Itä- ja Kaakkois-Suomessa. Vahvin kanta on Pohjois-Karjalassa sekä Keski-Savossa.
Elinympäristö.
Mykerösara kasvaa avoimilla, liejuisilla tulvarannoilla ja vesijättömailla. Lajin kannanvaihtelu on suurta.
Bubanza (kunta)

Bubanza on Luoteis-Burundissa sijaitseva kunta ja samannimisen provinssin pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2010 arviolta 15 380. 
Kukkulat.
Bubanzan kunta on jaettu kymmeneen kukkulaan:
Fluendo

Fluendo S.A. on espanjalainen Linux-käyttöjärjestelmäalustaan erikoistunut ohjelmistoalan yritys, jonka toimipaikka on Barcelonassa. Yhtiö on perustettu vuonna 2004, ja sen palveluksessa on monia GStreamer-multimediakehyksen kehitystyöhön osallistuneita henkilöitä. Fluendon tuotteisiin kuuluu koodekkipaketti, jonka avulla voidaan toistaa useita suljettuja mediatiedostoja Linux-ympäristössä, kuten Windows Media ja MPEG4-tiedostoja. 
Fluendon DVD-soitin.
Yhtiö julkaisi vuonna 2009 "Fluendo DVD Playerin", joka on kuluttajille suunnattu DVD-soitin Debian- ja Fedora-pohjaisille Linux-jakeluille. Ohjelma on saatavilla myös Open Solarikselle. Fluendo DVD Player on yksi harvoista laillisista, patentinhaltijoiden ehdot täyttävistä soittimista Linuxille, ja se sisältää mahdollisuuden toistaa myös CSS-kryptattuja DVD-elokuvia. Ohjelma ei käytä salauksenpurkuun Linuxissa yleistä, laillisuudeltaan joissakin maissa epäselvää libdvdcss-kirjastoa.
Lisensoitu ja patentinhaltijoiden oikeuksia kunnioittava viihdekeskusohjelmisto "Fluendo Media Center", jonka käyttöliittymä perustuu Moovidaan (entinen Elisa), yhdistää Fluendon DVD-soittimen ja yhtiön julkaisemat koodekit mediatiedostoille.
Alluviaali

Alluviaali on virtaavan veden kuljettamaa ja kasaamaa sedimenttiä. Sellaista voi muodostua jokien pohjille, mutta myös kuivalle maalle, jopa aavikoille tilapäisten kaatosateiden aiheuttamista mutavyöryistä.
Alluviaalissa on tyypillisesti eri raekokoja: hienompaa ja karkeampaa soraa, hiekkaa, hiesua ja savea. 
Vuoriston ja tasangon rajalle syntyy usein maastossa tai kartalla viuhkanmuotoisina näkyviä alluviaalikeiloja.
Riistavuoren vanhustenkeskus

Riistavuoren vanhustenkeskus on Helsingin Etelä-Haagassa sijaitseva palvelukeskus, vanhainkoti ja palvelutalo. Riistavuoren vanhustenkeskus sijaitsee osoitteessa Isonnevantie 28.
Riistavuori on avattu käyttöön vuonna 1966. Rakennukset on suunnitellut arkkitehti Sakari Siitonen.
Palvelutalossa asuu 85 ja vanhainkodissa sata asukasta. Keskuksessa on 150 työntekijää, joista ulkoistettuja ovat ravitsemuksen, siivouksen ja kiinteistöpalvelujen työntekijät.
Liikenneyhteydet.
Riistavuoren palvelukeskukseen pääsee Helsingin sisäisillä bussilinjoilla 41 ja 52 sekä palvelulinjalla 32. Huopalahden rautatieasema sijaitsee lyhyen matkan päässä Riistavuoresta.
IC Companys

IC Companys A/S on tanskalainen vaatetuskonserni, joka on alallaan yksi Pohjois-Euroopan suurimmista. Se syntyi 30. huhtikuuta 2001 Carli Gry International A/S:n (p. 1940-luvulla Jørgen ja Carli Gry) ja InWear Group A/S:n (p. Niels Martinsen 1969) yhdistyttyä.
IC Companysillä oli vuonna 2009 omia liikkeitä 259 kpl 40 eri maassa, sekä 22 tehtaanmyymälää (ml. Outlet-myymälä Helsingissä). Jälleenmyyjiä yrityksellä oli 11 000.
Tuotemerkit.
Vuoteen 2013 asti IC:n suuria merkkejä olivat myös naisten Jackpot ja miesten Cottonfield, mutta ne myytiin tanskalaiselle Coopille. Vuosina 1998–2018 IC omisti myös ruotsalaisen ulkoiluvaatemerkin Peak Performance, joka myytiin suomalaiselle Amer Sportsille. Nyt IC Companyn tärkeimpiä naistenmerkkejä ovat In Wear ja Part Two ja pääasiassa miestenmerkkejä Matinique ja Tiger of Sweden. Soaked in Luxury, Saint Tropez, By Malene Birger ja Designers Remix Collection ovat pienempiä naistenvaatemerkkejä. Kaikki tuotemerkit ovat itsenäisiä ja ne on erittäin tarkasti segmentoitu.
IC Companys -yhtiön tuotteet valmistetaan etupäässä Kiinassa (63 %), muualla Aasiassa (11 %), Euroopassa (24 %) ja Afrikassa (2 %).
Ferran Corominas

Ferran Corominas Telechea eli Coro (s. 5. tammikuuta 1983 Vilobí d'Onyar, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Elcheä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Coro on Espanyolin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 2. marraskuuta 2003 kotiottelussa Real Zaragozaa vastaan.
Kauden 2005–2006 viimeisellä sarjakierroksella ottelussa Real Sociedadia vastaan Coro pelasti joukkueensa putoamiselta viime minuutin maalilla. Ottelu päättyi Espanyolin 1–0-voittoon, ja tämän vuoksi Deportivo Alavésin kohtaloksi tuli pudota pääsarjasta. Coro onnistui maalinteossa myös Copa del Reyn loppuottelussa, jonka Espanyol voitti lopulta selvin 4–1 numeroin.
Kaudella 2006–2007 hän pelasi 30 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Espanyol eteni myös Uefa-cupin loppuotteluun, jossa vastaan asettui toinen espanjalaisjoukkue Sevilla. Sevilla voitti loppuottelun rangaistuslaukauskilpailun jälkeen.
Burrard Inlet

Burrard Inlet on Kanadassa, Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitseva vuono. Se ulottuu Georgiansalmesta lähes suoraan itään 30 kilometrin päässä sijaitsevaan Port Moodyn kaupunkiin. Burrardista eroaa Indian Arm -vuono pohjoiseen, ja siihen laskee useita jokia. Vuonon pohjoisrannasta käytetään nimeä North Shore, jossa sijaitsevat North Vancouverin kaupunki sekä West Vancouverin ja North Vancouverin kunnat. Eteläpuolella sijaitsevalla Burrardin niemimaalla ovat Vancouverin ja Burnabyn kaupungit.
Burrard Inletin yli johtaa kolme siltaa: maantiesillat Lions Gate Bridge ja Ironworkers Memorial Second Narrows Crossing sekä rautatiesilta Second Narrows Bridge. Vuonon ylittävät myös SeaBus-katamaraanialukset useita kertoja päivässä. Vancouverissa sijaitsevan sataman johdosta laivaliikenne vuonossa on erittäin vilkasta.
Eläimistö.
Talvisin vuonoon tulevat useat linnut etsimään ravintoa ja talvehtimaan. Suurimpilukuisina alueella ovat sorsalinnut, joita vuosittain talvehtii alueella yli 17 000 yksilöä. Pitkäkaulauikkujen määrä vaihtelee vuodesta toiseen runsaasti 2 000–15 000 yksilön välillä. 
Amerikantelkkää tavataan yli 7 000 yksilöä vuosittain, pilkkaniskaa yli 6 000 yksilöä ja alueella harvinaisen sinipääskyn (n. 10 yksilöä) tiedetään myös pesivän alueella. Toisinaan myös yksittäisiä miekkavalaita tavataan alueella.
Historia.
Satoja vuosia ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui salish-intiaaneihin kuuluvia sḵwx̱wú7mesheja, musqueameita ja tsleil-waututheja. Joidenkin lähteiden mukaan he eivät olisi kuitenkaan asuneet vuonon ranta-alueilla vuoden ympäri vaan ainoastaan kausittain.
Brittiläinen tutkimusmatkailija George Vancouver ja apuna olleet espanjalaiset kapteenit Cayetano Valdezin ja Dionisio Gallianon purjehtivat vuonna 1792, ensimmäisinä eurooppalaisina, Burrard Inlet -vuonoon tutkiakseen ja kartoittaakseen aluetta.
Coal Harbourista (Nykyinen Vancouver) löydettiin vuonna 1862 kivihiiliesiintymiä, joka johti eurooppalaisten siirtolaisten asettumiseen alueelle.
Nykyisin kansalaisjärjestöt ovat huolissaan vuonon saastumisesta siihen ajautuvien teollisuuden päästöjen johdosta. Vuosittain vuonoon lasketaan luvallisesti noin 769 000 000 m³ harmaatavettä.
Avosetit

Avosetit (Recurvirostridae) on rantalintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Avosetit ovat pitkäjalkaisia ja -nokkaisia, tavallisesti mustavalkoisia kahlaajia. Niitä tavataan kaikissa maanosissa Antarktista lukuun ottamatta.
Avosetteihin kuuluu kolme sukua:
Avosetit (suku)

Avosetit ("Recurvirostra") on avosettien heimoon kuuluva lintusuku. Avosetit ovat pitkäjalkaisia, käyränokkaisia ja mustavalkoisia kahlaajia.
Avosettien sukuun kuuluu neljä lajia:
Kysymys elämästä ja kuolemasta

Kysymys elämästä ja kuolemasta (, amer. nimi "Stairway to Heaven") on Michael Powellin ja Emeric Pressburgerin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama brittiläinen romanttinen fantasiaelokuva vuodelta 1946. Se kertoo Englantiin palaavan toisen maailmansodan Lancaster pommikoneen RAF lentäjästä, jonka olisi pitänyt kuolla 2. toukokuuta 1945, mutta joka jääkin henkiin tuonpuoleisen erehdyksen takia. Elokuvassa maanpäälliset jaksot ovat Technicolor-väreissä ja tuonpuoleiseen sijoittuvat osuudet ovat mustavalkoisia.
"Kysymys elämästä ja kuolemasta" oli ensimmäinen brittielokuva, jolla oli kuninkaallinen ensi-ilta ("Royal Film Performance") 1. marraskuuta 1946. Esitystä seurasivat kuningas Yrjö VI perheineen.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Kysymys elämästä ja kuolemasta" äänestettiin kaikkien aikojen 20. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Muuta.
Suomessa ohjaaja Eddie Stenberg ja käsikirjoittaja Juha Nevalainen saivat tästä fantasiaelokuvasta innoitusta elokuvaansa "Tervetuloa aamukahville" (1952), mutta lähes kaikkien arvostelijoiden mielestä yritys epäonnistui surkeasti.