tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Annu Selinummi

Annu Selinummi (s. 11. toukokuuta 2000) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Selinummi on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa hämeenlinnalaista Steelersiä kaudella 2016–2017 ja tamperelaista Classicia kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 132 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 56 maalia ja antanut 42 maalisyöttöä, sekä 44 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja saanut kolme syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2025 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 2023 ja 2024.
Selinummi saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa.
Petro Karmanskyi

Petro Sylvestrovytš Karmanskyi (; kirjailijanimet Petro Hirkyi, Les Mohylnytskyi; 29. toukokuuta 1878 Tšesaniv, Galitsia – 16. huhtikuuta 1956 Lviv, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen runoilija, kääntäjä, toimittaja ja diplomaatti. Hän kuului modernistiseen Moloda Muza -ryhmään.
Karmanskyi opiskeli Roomassa Collegio Ruthenossa, mistä hän sai vaikutteita tuotantoonsa. Karmanskyin nuoruudentuotantoa leimaa tyypillinen fin-de-sièclen eurooppalaisten modernistirunoilijoiden ikävystyminen ja pessimismi. Hän käyttää runoissaan uskonnollista kuvastoa ja usein satiirista sävyä, jota synnytti nuoren modernistirunoilijan ja ankaran yhteiskunnan välinen etäisyys. Tilanne ei muuttunut, vaikka hän työskenteli yhteiskunnan palveluksessa opettajana ja sen jälkeen diplomaattitehtävissä Länsi-Ukrainan kansantasavallan edustajana eri maissa sekä sittemmin toimittajana vuosina 1922–1925.
Länsi-Ukrainan neuvostomiehityksen jälkeen Karmanskyi opetti Lvivin yliopistossa ja kirjoitti kaksi virallisen optimismin sävyttämää runokokoelmaa. Hän käänsi italialaista runoutta ukrainaksi, muun muassa Maksym Rylskyin kanssa Danten "Jumalaisen näytelmän". Viimeisinä vuosinaan hän kirjoitti muistelmat kokemuksistaan ulkomailla ja vihamielisiä kirjoituksia ukrainalaisista "porvarillisista nationalisteista" ja roomalaiskatolisesta kirkosta.
Elsi Kangasharju

Elsi Kangasharju (s. 22. heinäkuuta 1999) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti.
Kangasharju pelasi Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa ensimmäisen ottelunsa Oulun Luistinseuran joukkueessa kaudella 2013–2014. Tämän jälkeen hän on liigassa edustanut oululaista SSRA:ta kaudella 2016–2017, tamperelaista Classicia viisi kautta ja helsinkiläistä EräViikinkejä kaudesta 2022–2023 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 158 runkosarjaottelua ja 52 pudotuspeliä. Hän saavutti SM-hopeaa Classicin joukkueessa vuonna 2018 ja SM-pronssia EräViikingeissä vuonna 2025.
Kangasharju saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa.
Jasmiina Järvinen

Jasmiina Järvinen (s. 20. elokuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.
Järvinen on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa kotkalaista Crackersia kaudella 2015–2016, Porvoon Salibandyseuraa kausina 2016–2020 ja helsinkiläistä EräViikinkejä kausina 2023–2025. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 116 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 19 maalia ja antanut 18 maalisyöttöä, sekä 33 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt neljä maalia ja saanut seitsemän syöttöpistettä. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 2019 sekä SM-pronssia vuosina 2017 ja 2025. Hän edusti kausina 2020–2023 sveitsiläistä Unihockey Berner Oberlandia. Hän pelasi kolmen kauden aikana 39 liigaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia ja sai viisi syöttöpistettä.
Järvinen saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa ja voitti saman ikäluokan maailmanmestaruuden vuonna 2021. Jälkimmäisessä turnauksessa hän pelasi vain kaksi ottelua loukkaannuttuaan alkusarjaottelussa Venäjää vastaan. Järvinen on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 loppuun mennessä kymmenen maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja antanut kuusi maalisyöttöä.
Kassantalo

Kassantalo on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva vanha liikerakennus. Se valmistui Asematielle Tikkurilan rautatieaseman kupeeseen vuonna 1956. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Tuomas Väyrynen. Kassantalo on vanhin Asematiellä sijaitsevista rakennuksista. Se edustaa tyypillistä sodanjälkeistä arkkitehtuuria, ja näkyviä materiaaleja ovat puu, luonnonkivi, tiili ja roiskerappaus. Rakennuksen on sanottu tuovan Tikkurilalle historiallista syvyyttä.
Asemanpuoleisessa päädyssä toimi 1950-luvulla Suur-Helsingin Osuuskassan konttori, jonka mukaan rakennus sai nimensä. Pankkitoiminnan lisäksi talossa on alusta asti toiminut myös yksityisiä liikkeitä. Vuodesta 1956 toiminut Tikkurilan Kirjakauppa lopetti toimintansa vasta vuonna 2020.
Kiista purkamisesta.
Kassantalo on Vantaan rakennusperintökohde, mutta kulttuurihistoriallisesta ja paikallisesta arvostaan huolimatta sitä ei ole suojeltu. Rakennus on päässyt rapistumaan huonokuntoiseksi, ja asunto-osakeyhtiö on toivonut kiinteistön purkamista. "Helsingin Sanomien" vuonna 2020 järjestämässä ”kaunein ja rumin rakennus” -äänestyksessä Kassantaloa pidettiin Vantaan toiseksi rumimpana rakennuksena toimisto- ja liikekeskus Dixin jälkeen.
Vantaan kaupunginmuseo on esittänyt sekä Kassantaloa että sen viereistä viisikerroksista, myös vuonna 1956 valmistunutta kerrostaloa suojeltavaksi asemakaavassa. Rakennuksesta on ehdotettu myös replikan eli kopion rakentamista, mutta ehdotus ei ole menestynyt. Kassantalon ja viereisen asuinkerrostalon on katsottu olevan Tikkurilan keskustan kehittämisen tiellä, sillä rautatieaseman ympäristö kuuluu keskustatoimintojen alueeseen, ja Asematien ja Ratatien välissä on merkittävä liiketilavaraus.
Vuoden 2021 kaavamuutossuunnitelman mukaan Kassantalo säilytetään ja suojellaan.
Allman

Allman on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:
Sitra Ahra

Sitra Ahra on Therionin neljästoista albumi, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2010.
Les Fleurs du Mal

Les Fleurs du Mal on Therionin viidestoista albumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2012.
Beloved Antichrist

Beloved Antichrist on Therionin kuudestoista albumi, joka julkaistiin 9. helmikuuta 2018.
Albumi on saanut inspiraatiota ja perustuu osittain Vladímir Soloviovin teokseen "A Short Tale of the Antichrist".
Leviathan (Therionin albumi)

Leviathan on Therionin seitsemästoista albumi, joka julkaistiin 22. tammikuuta 2021.
Viron pelastuskomitea

Viron pelastuskomitea () oli Virossa helmikuussa 1918 muutaman päivän ajan toiminut kolmijäseninen komitea, joka julisti Viron itsenäiseksi. Pelastuskomitean jäsenet olivat Konstantin Päts, Jüri Vilms ja Konstantin Konik.
Viron kuvernementin maapäivät oli hajotettu lokakuun vallankumouksen jälkeen 28. marraskuuta (juliaanisen kalenterin 15. marraskuuta) 1917 bolševikkien hallitseman Viron työläis- ja sotilasneuvostojen toimeenpanevan komitean määräyksellä. Viimeisessä istunnossaan maapäivät julistautuivat korkeimman vallan haltijaksi Virossa siihen saakka kunnes tuleva Viron perustava kokous kokoontuisi ja luovuttivat tämän vallan edelleen puhemiehistölleen sekä erityiselle vanhintenneuvostolle ("vanematekogu"), jossa olivat edustettuina eri puolueet. Vanhintenneuvoston puheenjohtajaksi valittiin Konstantin Päts. Ajatus Viron itsenäisyydestä sai vähitellen kannatusta seuraavien kuukausien aikana.
Kun Saksa aloitti 18. helmikuuta suuren hyökkäyksen Viroon, alkoi kriittinen hetki Viron itsenäisyyden julistamiseksi olla käsillä. Vanhintenneuvosto ja maapäivien puhemiehistö päättivät 19. helmikuuta 1918 luovuttaa kaiken päätösvallan edelleen kolmihenkiselle pelastuskomitealle, jonka jäseniksi valittiin johtava porvarillinen poliitikko Päts sekä Viron työpuoluetta edustaneet Vilms ja Konik. Pienemmän komitean asettamiseen vanhintenneuvoston tilalle vaikutti myös pelko siitä, että bolševikit alkaisivat vangita muiden puolueiden poliitikkoja. Komitean toiminta oli salaista.
Pelastuskomitea aikoi aluksi esittää itsenäisyysjulistuksen 21. helmikuuta Haapsalussa, joka oli virolaisista muodostetun I Virolaisen rykmentin hallussa, mutta saksalaiset ehtivät vallata kaupungin. Komitea ei myöskään onnistunut matkustamaan Tarttoon tai Pärnuun. Julistus luettiin lopulta illalla 23. helmikuuta Pärnun Endla-teatterin parvekkeelta, vaikka komitean jäsenet eivät olleet paikalla. Seuraavana päivänä pelastuskomitea otti III Virolaisen rykmentin päällystön ja vapaaehtoisjoukkojen avulla vallan Tallinnassa, josta bolševikkijohto oli jo paennut, ja julkisti virallisesti itsenäisyysjulistuksen. Helmikuun 24. päivää vietetään sen muistoksi Viron itsenäisyyspäivänä. Viro julistettiin myös puolueettomaksi sodassa. Pelastuskomitea asetti samalla Viron väliaikaisen hallituksen, jonka pääministerinä oli Päts, varapääministerinä Vilms, ulkoministerinä Jaan Poska ja puolustusministerinä eversti Andres Larka. Saksan armeija miehitti Tallinnan seuraavana päivänä, jolloin väliaikainen hallitus joutui siirtymään maan alle.
Metal II

Metal II on Annihilatorin studioalbumi, joka julkaistiin 18. helmikuuta 2022. Albumi on uudelleenäänitys vuonna 2007 julkaistusta Metal -albumista.
Juulia Kuoppala

Juulia Kuoppala (s. 10. toukokuuta 2000 Lappajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Kuoppala edustaa Superpesiksessä pelaavaa Mailattaria.
Ura.
Kuoppala pelasi ensimmäiset ammattiottelunsa Lapuan Virkiän reservijoukkueessa Suomensarjassa vuonna 2017. Kuoppala sai kauden 2018 jälkeen vuoden pituisen sopimuksen Virkiän kanssa ja täten enemmän vastuuta joukkueessa. Kaudella 2019 Kuoppala pelasi ensimmäiset Superpesis ottelunsa, kun Virkiä saavutti SM-pronssin. Hän pelasi Superissa yhteensä kolmessa ottelussa. Kuoppala myös pelasi tuolla kaudella Mailattarissa Ykköspesistä ollen tärkeä osa joukkuetta kaudella 2019 ja hieman pienemmässä roolissa 2020. Kuoppala pelasi Kaudella 2020 osittain Superpesiksessä myös Mynämäen Vesan leivissä vuokralla. Kuoppala allekirjoitti pitkän sopimuksen Virkiän kanssa kauden 2023 loppuun saakka. Kuoppala pelasi Kaudella 2023 Lappajärven Veikkojen kanssa seitsemän ottelua.
Kuoppala liittyi Mailattariin kaudeksi 2024 vuoden sopimuksella jossa oli vuoden optio ja sai vuoden jatkosopimuksen jossa oli vuoden lisäoptio kaudeksi 2025.
Yksityiselämä.
Juulia Kuoppala on pesäpalloilija Jutta Kuoppalan kaksoissisko. Siskokset ovat pelanneet useampana vuonna samoissa joukkueissa kuten Virkiässä vuosina 2017, 2019 ja 2023, Mailattarissa 2019, 2020 ja 2025, sekä Lavettarissa 2023. Siskokset ovat myös molemmat Vimpelin Vedon kasvatteja.
Timo Valjakka

Timo Yrjänä Valjakka (s. 13. elokuuta 1953 Helsinki) on suomalainen taiteilija ja taidearvostelija.
Valjakka opiskeli Helsingin Vapaassa taidekoulussa vuosina 1973–1977. Sen jälkeen hän on työskennellyt vapaana taiteilijana ja kuvataidearvostelijana. Hän kirjoittaa muun muassa "Helsingin Sanomiin". Valjakka on toiminut myös Kuvataideakatemian tuntiopettajana vuosina 1983–1988, "Siksi"-lehden päätoimittajana vuosina 1991–1994, Helsingin taidehallin johtajana vuosina 1994–2001 ja Suomen Lontoon-instituutin johtajana vuosina 2001–2005. Hän on järjestänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja osallistunut yhteisnäyttelyihin sekä Suomessa että ulkomailla. Hän on toimittanut useita taidealan kirjoja.
Valjakalle myönnettiin E. J. Vehmaksen palkinto vuonna 1988.
Valjakan toinen puoliso vuodesta 1998 on Susanna Pettersson.
Clinton (Maine)

Clinton on kunta ("town") Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunta kuuluu Kennebecin piirikuntaan. Sen väkiluku oli 3 370 vuonna 2020. Kunta on nimetty New Yorkin osavaltion entisen kuvernöörin DeWitt Clintonin mukaan.
Väestö.
Vuonna 2020 Clintonissa asui 3 370 asukasta ja 1 468 kotitaloutta. Arvion mukaan Clintonin kunnan asukkaista valkoisia oli 93,8 %, alkuperäisasukkaita 0,7 % ja mustia 0,5 %. 4,5 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,2 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Ilmasto.
Clintonissa on kylmät talvet ja kuumat kesät. Lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin korkein lämpötila on 25,6 celsiusastetta ja matalin 15,6, ja kylmin tammikuu, jolloin korkein lämpötila on -2,2 celsiusastetta ja matalin -10,6.
Puikkokuore

Puikkokuore ("Microstoma microstoma") on puikkokuoreisiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö.
Puikkokuore voi kasvaa suurimmillaan noin 21 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen ja hyvin hoikka. Kalan silmät ovat kookkaat. Selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa ja pyrstöevä on haarautunut. Väriltään puikkokuore on hopeanharmaa ja tummenee pyrstöä kohden.
Levinneisyys ja elintavat.
Puikkokuoreen levinneisyysalue on laaja, ja sitä tavataan niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Se liikkuu lauhkeilla ja lämpimillä alueilla 600–2 000 metrin syvyydessä. Puikkokuoreen ravintoa ovat planktoneläimet. Kutuajan huippu on Välimerellä talvella.
Isä (täsmennyssivu)

Isä voi viitata johonkin seuraavista:
Ei kuole koskaan

Ei kuole koskaan on punkyhtye Tryerin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. huhtiikuuta 2019.
San Secondo di Pinerolo

San Secondo di Pinerolo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 669 asukasta.
Aimé Michel

Aimé Michel (17. toukokuuta 1919 Saint-Vincent-les-Forts, Alpes-de-Haute-Provence – 28. joulukuuta 1992 Saint-Vincent-les-Forts, Alpes-de-Haute-Provence) oli ranskalainen ufologi. Hän tutki muun muassa Ranskan vuoden 1954 ufohavaintojen aaltoa. Michel nousi Jacques Valléen tavoin yleisempään tietoisuuteen 1950–1960-luvuilla yhtenä Ranskan johtavista ufotutkijoista. Molemmat pyrkivät selittämään kontaktihenkilönä itseään pitäneen Marius Dewilden ja muiden kertomuksia.
Michel sai filosofisen koulutuksen ja työskenteli paitsi ufotutkimuksen parissa, myös radioinsinöörinä, tiedekirjoittajana sekä opettajana. Hän oli yksi ensimmäisistä ufohavainnoista julkaisseista kirjoittajista Ranskassa. Hänen ensimmäisenä kirjanaan valmistui keväällä 1954 "Lueurs sur les soucoupes volantes".
Pizza al taglio

Pizza al taglio tai pizza al trancio ("pizzaa viipaleittain" italiaksi) on pizzan variaatio, joka paistetaan suurilla suorakulmaisilla pelleillä, ja myydään yleensä painon mukaan suorakulmaisina tai neliömäisinä paloina, hinnoiteltuna 100 gramman tai kilon mukaan. Pizza al taglio keksittiin Roomassa, Italiassa ja se on suosittu ruokalaji kaikkialla Italiassa. Pizza al tagliota on monta eri tyyppiä, ja ruokalaji on tunnettu myös Italian ulkopuolisessa maailmassa.
Valmistus.
Useimmissa italialaisissa pizza al taglio -kaupoissa kuten pizzerioissa (italiaksi "pizzerie") ja leipomoissa, pizza yleensä paistetaan puu-uunissa. Nykyisin käytetään usein myös sähköuunia. Pizzan neliskulmainen muoto tekee siitä helpomman leikata ostajan toiveen mukaan, ja pizzaa ostetaan usein painon mukaan. Ruokalajia syödään yleensä ravintolasta mukaan otettuna, esimerkiksi piazzalla.
Variaatiot.
Pizza al taglion yleisimpiin tyyppeihin kuuluu "pizza Margherita" (tomaattikastike, juusto, basilika), "pizza bianca" (oliiviöljy, rosmariini, valkosipuli), ja "pizza rossa" (pelkkä tomaattikastike). Muihin täytteisiin kuuluvat muun muassa latva-artisokka, parsa, munakoiso, jauheliha, ruokasipuli, peruna, prosciutto, salami, makkara, jauhettu tryffeli, kesäkurpitsa, oliiviöljy, aurinkokuivattu tomaatti, arugula, gorgonzola, anjovis ja oliivi.
Italian ulkopuolella.
Pizza al taglio on suosittu ruokalaji myös Argentiinassa, Uruguayssa ja Maltalla, missä se on ollut suosittu välipala jo vuosia. Pizza al taglio -kauppoja on myös Yhdysvalloissa. Jokaisella maalla on omantyyppisensä tapa valmistaa pizza al taglion pohja ja täytteet.
Anna-Karin Hatt

Anna Karin Hatt (s. 7. joulukuuta 1972) on ruotsalainen keskustapuolueen poliitikko. Hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi toukokuussa 2025. Hän ilmoitti lokakuussa 2025 eroavansa puheenjohtajan tehtävästä. Syynä on häneen kohdistuva vihapuhe ja uhkaukset. Hattin seuraajaksi valittiin marraskuussa 2025 Elisabeth Thand Ringqvist.
Hatt toimi Reinfeldtin hallituksessa vuosina 2010–2014 ensin IT- ja alueministerinä ja myöhemmin IT- ja energiaministerinä. Hän pyrki vuonna 2011 puolueensa puheenjohtajaksi, mutta hävisi Annie Lööfille. Hänestä tuli kuitenkin puolueensa toinen varapuheenjohtaja vuoteen 2015, jolloin hän siirtyi työnantajajärjestö Almegan toimitusjohtajaksi. Vuodesta 2019 hän on ollut maataloustuottajien keskusliiton Lantbrukarnas Riksförbundin (LRF) toimitusjohtaja.
Giada Russo

Giada Russo (s. 25. toukokuuta 1997 Torino) on italialainen taitoluistelija. Hän kilpaili yksinluistelussa kauteen 2017–2018 saakka ja voitti urallaan muun muassa kaksi aikuisten Italian-mestaruutta. Kaudella 2018–2019 hän kilpaili jäätanssissa.
Ura.
Ice Club Torinoa seuratasolla edustanut Russo aloitti luisteluharrastuksen kolmevuotiaana. Häntä valmensivat hänen uransa alusta asti Claudia Masoero ja Edoardo De Bernardis. 
Juniorisarjassa Russo voitti muun muassa Italian-mestaruuden ja Coupe du Printemps -kilpailun kaudella 2011–2012. Aikuisten sarjassa hän debytoi kaudella 2012–2013 ja saavutti heti Italian-mestaruuspronssia. Vuosien 2015–2018 Italian-mestaruuskilpailuissa hän voitti neljä peräkkäistä mitalia, kultaa vuosina 2015 ja 2016, hopeaa vuonna 2018 ja pronssia vuonna 2017. 
Russo edusti Italiaa viisissä arvokisoissa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän oli 28. vuonna 2015, 14. vuonna 2016 ja 19. vuonna 2018, maailmanmestaruuskilpailuissa 24. vuonna 2015 ja olympialaisissa 27. vuonna 2018. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hän saavutti koko uransa ennätyspisteet lyhytohjelman ja kokonaispisteiden osalta, vapaaohjelman ennätyspisteet ovat vuoden 2018 EM-kilpailuista. 
Muista kilpailuista Russo voitti vuoden 2016 Gardena Spring Trophyn, vuosien 2016 ja 2017 Merano Cupin ja vuoden 2017 Cup of Tyrolin. Kaudella 2018–2019 hän kilpaili yksinluistelun sijaan jäätanssissa. Hän sijoittui tuolloin parinsa, espanjalaisen Jaime García Morcuenden kanssa Italian-mestaruuskilpailujen viidennelle sijalle.
Osmanien–Persian sota

Osmanien–Persian sota voi tarkoittaa useata sotaa Osmanien valtakunnan ja Persiaa hallinneiden safavidien, afšaridien, zandien tai qajarien välillä:
Barrel-suoritin

Barrel-suoritin () on suoritin, joka vaihtaa suoritettavaa säiettä jokaisella syklillä. Tyypillisesti tämä ei salli useamman käskyn suorittamista yhdellä kellojaksolla. Esimerkiksi CDC Cyber -tietokoneet suorittivat yhden käskyn 20:sta saatavilla olevasta säikeestä ennen paluuta ensimmäiseen. Jokaista säiettä kohden on oma ohjelmalaskurin muiden rekisterien tila.
Käskykannan liukuhihnaa tukevia barrel-suorittimia on kehitetty.
Barrel-suorittimen käyttö eroaa keskeyttävästä moniajosta siten, että jokaiselle säikeelle on taattu käskyn suoritus "n" syklin välein, kun taas keskeyttävässä moniajossa yhtä säiettä suoritetaan kerralla satoja tai tuhansia syklejä muiden säikeiden odottaessa vuoroaan.
Rita Trapanese

Rita Anna Angela Trapanese (8. toukokuuta 1951 Milano – 10. elokuuta 2000 Gattatico) oli italialainen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa.
Ura.
Trapanese osallistui urallaan seitsemiin Euroopan-mestaruuskilpailuihin, neljiin maailmanmestaruuskilpailuihin ja kaksiin olympialaisiin. Hän voitti kaksi EM-mitalia, pronssia vuonna 1971 ja hopeaa vuonna 1972. MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan viidenneksi, vuonna 1971. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän sijoittui 25:nneksi ja Sapporon olympialaisissa 1972 seitsemänneksi.
Trapanese voitti kahdeksan peräkkäistä Italian-mestaruutta vuosina 1965–1972. Kahdeksan oli pitkään ennätysmäärä Italian-mestaruuksia naisten yksinluistelussa. Carolina Kostner ylitti sen yhdeksännellä mestaruudellaan joulukuussa 2017. 
Yksityiselämä ja kuolema.
Rita Trapanese oli naimisissa onkologi Maurizio Vaglinin kanssa. He molemmat kuolivat auto-onnettomuudessa elokuussa 2000. Parilla oli kaksi lasta, Gaia ja Cristiano.
Italiassa järjestetty ISU Junior Grand Prix -sarjan osakilpailu oli 2000-luvun alussa hänen kunniakseen nimeltään Trofeo Rita Trapanese.
Marvel’s Guardians of the Galaxy

Marvel’s Guardians of the Galaxy on Eidos Montrealin kehittämä ja Square Enixin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu lokakuussa PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One ja Xbox Series X/S -alustoille.
Peli perustuu Marvelin sarjakuviin ja on hahmojen uusi tulkinta, joka ei perustu "Guardians of the Galaxy" -elokuviin.
Pelaaminen.
Peli on yksinpeli, jossa pelaaja ohjaa Tähtilordia. Pelissä on mukana muut tutut hahmot: Gamora, Drax Tuhoaja, Rocket ja Groot.
Kehitys.
Kehittäjät saivat poiketa "Guardians of the Galaxy" -elokuvista ja käyttivät aikaa tutustuakseen hahmoihin sekä elokuvien, sarjakuvien että animaatiosarjan perusteella.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Tarina on lineaarinen, mutta pelaajalla on vaihtoehtoja keskusteluissa: keskustelut ovat tärkeitä tarinan kannalta ja ne ovat huvittavia. Taistelu on nautittavaa koko pelin keston ajan.
Peli on saanut The Game Awards -palkinnon parhaasta narratiivista.
Karl Gustaf Åhman

Karl Gustaf Åhman (6. kesäkuuta 1891 Helsinki – 19. toukokuuta 1978) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Åhmanin vanhemmat olivat luotsi Karl Fritiof Åhman ja Augusta Karlsson ja puoliso Maila Ingrid Ikonen. Åhman oli koulun jälkeen töissä Tukkuliike Komosen palveluksessa 1910–1914, mutta meni sitten konttoripäälliköksi Wärtsilän tehtaalle Värtsilään. Siellä Åhman tuli lopulta työskennelleeksi yli viisikymmentä vuotta. Åhmanilla oli merkittävä rooli yrityksen kehittyessä rautatehtaasta kohti konepajayhtiötä, aina Wilhelm Wahlforssin pääjohtajakaudesta alkaen. 
Talvisota merkitsi Wärtsilälle suurta muutosta, kun Värtsilän kunnan osia menetettiin Neuvostoliitolle ja uutta sulattamolaitosta piti ruveta rakentamaan Suomen puolelle. Åhmanista tuli laitoksen johtaja vuonna 1940 ja hän osallistui keskeisesti myös sen suunnitteluun. Jatkosota ei muuttanut tilannetta, sen sijaan Suomen sotakorvaukset vahvistivat uuden sulattamon merkitystä ja kehitystarpeita. Åhman oli Wärtsilän paikallisjohtaja Värtsilässä aina vuoden 1966 vaihteeseen saakka. Wärtsilä lopetti sulattamon toiminnan vuonna 1967, mutta se jatkoi uusien omistajien voimin vuoteen 1984 asti. Åhman vaikutti paikallisjohtajana merkittävästi sekä tehdasyhteisössä että Värtsilän kunnassa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966.
Valtatiellä

Valtatiellä on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1965, joka perustuu Anton Tšehovin samannimiseen näytelmään. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n "Aitiopaikka"-ohjelmapaikalla 23. lokakuuta 1965.
Occult Spiritual Anarchy

Occult Spiritual Anarchy on industrial metal -yhtye King Satanin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2022.
Väinö Paavola

Väinö Herman Paavola (1. toukokuuta 1882 Orivesi – 19. tammikuuta 1953 Orivesi) oli suomalainen Orivedellä vaikuttanut kansakoulunopettaja, päätoimittaja ja kirjakauppias.
Paavola syntyi Orivedellä Pehulankylän Paavolan talossa, jonka hänen vanhempansa omistivat. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista vuonna 1905. Paavola toimi sitten vuodesta 1905 alkaen opettajana Oriveden Vehkalahden koululla. Vuosina 1923 ja 1924 hän hoiti musiikinlehtorin tehtäviä Rauman seminaarissa.
Paavola perusti vuonna 1919 Oriveden kirjakaupan toimittuaan jo sitä ennen eri kustantajien kirja-asiamiehenä Orivedellä ja hän perusti myös vuonna 1923 Maalaiskirjakauppiasyhdistyksen toimien sen puheenjohtajana. Paavola oli mukana perustamassa Oriveden Sanomat- ja Orivesi-lehtiä ja oli molempien lehtien päätoimittajana. Hän oli Oriveden musiikkiyhdistyksen kuoronjohtajana, hoiti Oriveden kirkossa urkurin tehtäviä ja toimi Oriveden yhteiskoulun laulunopettajana. Paavola oli Orivedellä museoyhdistyksen, Oriveden yhteiskoulun ja kansanopiston johtokuntien jäsenenä ja kansanopiston johtokunnan puheenjohtajana. Hänellä oli myös luottamustehtäviä seurakunnan ja kunnan elimissä aina kunnanhallitusta myöten.
Viitospöydän nuoripari

Viitospöydän nuoripari on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1965, joka perustuu Osvaldo Dragúnin samannimiseen näytelmään. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n "Aitiopaikka"-ohjelmapaikalla 20.11.1965.
Elokuva kertoo arkkitehtioppilas Marian ja mekaanikko Josén rakastumisesta sekä heidän elämässä kohtaamista vaikeuksistaan.
FS1 Flight Simulator

FS1 Flight Simulator on Sublogicin kehittämä ja julkaisema simulaatiopeli, joka on julkaistu vuonna Apple II:lle ja TRS-80:lle.
Ennen pelin kehitystä Bruce Artwick kehitti PDP-11:lle simulaattorin, josta kerrottiin artikkelissa "A Versatile Computer Generated Dynamic Flight Display" vuonna 1976.
1980-luvun alussa Microsoft lisensoi pelin vastikään julkaistulle IBM PC:lle, jolloin Sublogicin Bruce Artwick kehitti uuden version, jonka Microsoft julkaisi nimellä "Microsoft Flight Simulator". Sublogic jatkoi omaa kehitystä ja julkaisi "Flight Simulator II:n" myös muille alustoille.
Jolene (kappale)

Jolene on yhdysvaltalaisen countrylaulajan Dolly Partonin kirjoittama ja esittämä musiikkikappale, jonka tuotti Bob Ferguson Kappale äänitettiin RCA Studio B:llä Nashvillessa Tennesseen osavaltiossa 22. toukokuuta 1973. Kappaleen julkaisi 15. lokakuuta 1973 levy-yhtiö RCA Victor. 
Lehti Rolling Stonesin listassa "the 500 Greatest Songs of All Time" kappale nousi sijalle 217 vuonna 2004. Saman lehden raati nimesi laulun kaikkein aikojen 63. parhaimmaksi lauluksi vuonna 2021. Laulu oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi (kategoriassa "Grammy Award for Best Female Country Vocal Performance") sekä vuosina 1974 että 1975. Laulu nousi listaykköseksi Kanadan (RPM) ja Yhdysvaltain (Billboard) countrylistoilla.
Kappaleen tausta.
Partonin mukaan kappaleen inspiraationa oli punatukkainen pankkivirkailija, joka flirttaili Partonin miehen Carl Deanin kanssa hänen paikallisessa pankkikonttorissaan heidän avioliittonsa alkuaikoina. Haastattelussa hän paljasti myös, että Jolenen nimi ja ulkonäkö perustuvat nuoreen faniin, joka tuli lavalle hakemaan häneltä nimikirjoitusta.
Kitaraa soittaa äänitteessä Chip Young.
The Bobby Bones Show:n haastattelussa vuonna 2018 Parton paljasti, että hän kirjoitti laulun samana päivänä kuin kappaleen "I Will Always Love You". 
Suomeksi.
Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet Vicky Rosti 1976, Leni 1978 ja Tarja Merivirta 1999.
Maria Viitala

Maria Viitala (s. 7. helmikuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti.
Viitala pelasi naisten F-liigassa ensimmäisen kerran kaudella 2021–2022 turkulaisessa FBC Loistossa. Hän pelasi joukkueessa kolmen kauden aikana 56 runkosarjaottelua ja 15 pudotuspeliä. Hän saavutti SM-pronssia kaudella 2023–2024. Vuonna 2024 hän siirtyi Turun Palloseuraan. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 19 runkosarjaottelua ja 12 pudotuspeliä ja saavutti SM-hopeaa. Viitalan kasvattajaseura on Jalasjärven Jalas.
Viitala on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 loppuun mennessä neljä maaottelua.
Firebird (täsmennyssivu)

Firebird voi tarkoittaa seuraavia:
Emilia Pietilä

Emilia Pietilä (s. 23. joulukuuta 2003 Mynämäki) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.
Pietilä on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kausina 2019–2022 ja Turun Palloseuraa kaudesta 2022–2023 alkaen. Hän on pelannut liigassa kuuden kauden aikana 111 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 44 maalia ja antanut 72 maalisyöttöä, sekä 43 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 13 maalia ja saanut 14 syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2023 ja 2024 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 2025. Pietilän kasvattajaseura on mynämäkeläinen SBS Wirmo. Hän voitti SBS Wirmon joukkueessa C-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2018 ja B-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2019.
Pietilä voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021. Seuraavana vuonna hän saavutti samassa ikäluokassa MM-pronssia. Hän on pelannut naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 loppuun mennessä 23 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja antanut 13 maalisyöttöä. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2023.
Emilia Pietilän kaksossisko Olivia Pietilä pelaa myös F-liigaa TPS:n joukkueessa. Heidän isänsä Mika Pietilä on toiminut yhtenä FBC Loiston valmentajana.
Eerika Koski

Eerika Koski (s. 27. tammikuuta 2004 Mynämäki) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Koski on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kausina 2019–2023 ja Turun Palloseuraa kaudesta 2023–2024 alkaen. Hän on pelannut liigassa kuuden kauden aikana 123 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 102 maalia ja antanut 53 maalisyöttöä, sekä 35 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 13 maalia ja saanut 12 syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2024 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 2025
Kosken kasvattajaseura on mynämäkeläinen SBS Wirmo. Hän voitti SBS Wirmon joukkueessa C-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2018 ja B-tyttöjen Suomen-mestaruuden vuonna 2019.
Koski saavutti pronssia alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2022.
Minnie Heininen

Minnie Heininen (s. 6. marraskuuta 2001 Vantaa) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti.
Heininen on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kausina 2019–2023 ja Turun Palloseuraa kaudella 2024–2025. Hän on pelannut liigassa viiden kauden aikana 82 runkosarjaottelua ja 21 pudotuspeliä. Hän saavutti TPS:n joukkueessa SM-hopeaa kaudella 2024–2025. Kauden 2023–2024 hän pelasi Norjassa. Heinisen kasvattajaseura on Turun Palloseura. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä FBC Loistoon.
Heininen voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021.
Maija Väätäjä

Maija Väätäjä (s. 8. maaliskuuta 2001 Turku) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Väätäjä on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on pelannut liigassa kolmen kauden aikana 64 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 19 maalia ja antanut 23 maalisyöttöä, sekä yhdeksän pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kolme maalia ja saanut yhden syöttöpisteen. Väätäjä on FBC Loiston oma kasvatti.
Henrika Maikola

Henrika Maikola (s. 17. helmikuuta 2003 Uusikaupunki) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja..
Maikola on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa turkulaista FBC Loistoa kausina 2019–2022 ja Turun Palloseuraa kaudesta 2022–2023 lähtien. Hän on pelannut liigassa kuuden kauden aikana 96 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 30 maalia ja antanut 38 maalisyöttöä, sekä 37 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja saanut kymmenen syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 2023 ja 2024 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 2025. Maikolan kasvattajaseura on Kalannin Pallo -65.
Maikola on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa neljä maaottelua ilman tehopisteitä. Hän saavutti pronssia alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2022.
Katja Kean

Katja Kean, tunnettu myös nimellä Katja K, syntyjään Sussi La Cour Jacobsen (s. 7. helmikuuta 1968) on tanskalainen yrittäjä, näyttelijä ja julkisuuden henkilö. Vuosina 1996-2000 hän esiintyi lukuisissa aikuisviihde-elokuvissa. Liikkeenjohtoa Kean on opiskellut Roskilden yliopistossa. Keanilla oli oma nimikkoalusvaatemallistonsa, mutta hänen yrityksensä ajautui konkurssiin vuonna 2013.
Kilpi ja miekka

Kilpi ja miekka () on neuvostoliittolainen neliosainen minisarja jonka ohjasi Vladimir Basov. Se on kuvattu Neuvostoliitossa, Puolassa ja Itä-Saksassa. Sarjan ensimmäinen osa esitettiin Neuvostoliiton televisiossa 19. elokuuta 1968. Sarja sivuaa huippuvakoojan Juri Drozdovin elämää. Vladimir Putinin kerrotaan 15-vuotiaana sarjan ensimmäisen osan nähtyään päättäneen alkaa vakoojaksi.
Juoni.
Sarjassa neuvostoliittolainen tiedustelu-upseeri Aleksandr Belov (Stanislav Ljubšin) matkustaa natsi-Saksaan, jossa hän soluttautuu Saksan armeijaan nimellä Johann Weiss. Belov saa armeijassa vastuullisia tehtäviä, hänen palvelustoverinsa ja esimiehensä kunnioittavat häntä, minkä ansiosta hän ylenee urallaan. Samaan aikaan hän kuitenkin toimittaa käsiinsä saamiaan tärkeitä tietoja Neuvostoliittoon. Vuonna 1944 mennessä hän oli saavuttanut korkean aseman Abwehrissa. Hänestä tulee SS:n Hauptsturmführer ja siirretään Berliiniin, jossa hän aloittaa Sicherheitsdienstissa, SS:n tiedusteluorganisaatiossa. Siellä hän pääsee käsiksi erittäin tärkeisiin tietoihin, joilla on vaikutusta sodan lopputulokseen.
Näyttelijät.
Lähde:
Lola Mora

Dolores Candelaria Mora Vega de Hernandéz, taiteilijanimeltään Lola Mora, (17. marraskuuta 1866 - 7. kesäkuuta 1936) oli argentiinalainen kuvanveistäjä. Mora oli Argentiinan ensimmäinen naispuolinen kuvanveistäjä. 
Elämänvaiheita.
Mora vietti lapsuutensa Tucumánissa missä osoitti koulussa taiteellisen lahjakkuutensa. Vuonna 1894 paikallinen hyväntekeväisyysseura halusi juhlistaa maan kansallispäivää, piirsi Mora tilaisuuteen paikallisten merkkihenkilöiden kuvia. Tämä johti siihen, että hän sai 29-vuotiaana Argentiinan valtion stipendin Roomassa suoritettavia taideopintoja varten. 
Roomassa Mora opiskeli Francesco Michettin ja Costantino Barbellan oppilaana. Hän päätti vaihtaa maalaustaiteen kuvanveistoon ja opiskeli Giulio Monteverdin oppilaana. Opintojen jälkeen hän perusti ateljeensa Roomaan. Hän menestyi työssään ja alkoi saada tilauksia myös Argentiinan hallitukselta.Menestykseen auttoi myös se, että tuolloin naiskuvanveistäjiä pidettiin jotenkin erikoisina ja oli hienoa tilata heiltä teoksia. 
Mora palasi kotimaahansa vuonna 1900 ja sai heti kaksi merkittävää tilausta. Häneltä tilattiin kotimaakunnan merkkimiehen Juan Bautista Alberdin muistomerkki ja maan lipulle tarkoitettua monumettia. Hän ryhtyi veistämään Nereidin lähdettä joka herätti valmistuttuaan kahdenlaista huomiota.Monet kriitikot ylistivät hänen taiteellista persoonaansa ja työtään sivukaupalla, kun taas monien mielestä hänen työnsä alastomat ihmishahmot olivat liiaan sensuelleja ja suorastaan säädyttömiä. Hänen tuottoisimpina vuosinaan, vuosina 1900- 1910, Mora sai osakseen lähes pelkästään ylistystä. 
1910-luvun jälkeen Moran ura kääntyi laskuun. Osittain se johtui taidemaussa tapahtuneesta muutoksesta, modernismi alkoi tulla esiin. Lisäksi hän oli ollut vanhan hallitsevan elittin suosikki ja esiin nousseet uudet vallanpitäjät eivät pitäneet hänestä. Monet hänen töistään jäivät kesken eikä uusia tilauksia tullut. 
Täytettyään 40 vuotta Mora solmi avioliiton itseään 20 vuotta nuoremman miehen kanssa. Hän patentoi myös keksintöjä, kuten laitteen, jolla voisi heijastaa elokuvia vesihöyryyn ja kaivostekniikkaan. 
Elämänsä viimeiset vuodet Mora eli köyhyydessä. Hänellä oli turvanaan vain pieni eläke, muut rahat hän oli sijoittanut tuottamattomiin liiketoimiin. Hänen kuoltuaan ystävät tuhosivat hänen henkilökohtaisen kirjeenvaihtonsa. Kuolemaa käsiteltiin paljon lehdistössä ja hänelle alettiin rakentaa legendaa maansa taidehistoriassa.
Rangeley Plantation

Rangeley Plantation on kunta ("plantation") Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kunta kuuluu Franklinin piirikuntaan. Sen väkiluku oli 184 vuonna 2020. Kunnassa sijaitsee osa Rangeley Lake -järvestä.
Retapamuliini

Retapamuliini (C30H47SNO5) on pleuromutiliinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö.
Retapamuliinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomien 50S-alayksikköön. Sitoutuessaan yhdiste estää peptidyylitransferaasin toiminnan ja siten proteiinisynteesin. Lääkeaine tehoaa erityisesti grampositiivisiin bakteereihin kuten stafylokokkeihin ja streptokokkeihin. Aine tehoaa myös eräisiin gramnegatiivisiin bakteereihin. Retapamuliini on hyväksytty markkinoille Yhdysvalloissa ja Euroopan unionin alueella 2007 ihoinfektioiden kuten märkäruven ja tulehtuneiden haavojen hoitoon. 
Haittavaikutukset.
Retapamuliinin aiheuttamat haittavaikutukset ovat useimmiten lieviä, kuten ihoärsytystä tai ihottumaa.
Kannonhutikirjaaja

Kannonhutikirjaaja ("Dryocoetes autographus") on kaarnakuoriaisten ("Scolytinae") alaheimoon kuuluva hutikirjaajalaji. Aikuinen kannonhutikirjaaja on väriltään tumman punaruskea. Se on pituudeltaan 2,8-4,4 mm. Laji on Suomessa vakiintunut ja yleinen esiintyen Suomessa koko maassa. Laajemmin lajia esiintyy Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Japanissa. Kannonhutikirjaajat elävät kuusen kannoissa, pystyyn kuolleiden puiden tyvillä tai maata vasten painuneissa kaatuneissa kuusissa. Lajin syömäkuviot sijaitsevat kuusen paksun kuoren alla. 
Kannonhutikirjaajan luonnollisia vihollisia ovat ainakin seuraavat niissä loisivat eliöt: Himmikiilupistiäisiin (Eurytomidae) kuuluvat Eurytoma arctica ja Eurytoma morio sekä Parasitorhabditis autographi.
Eugenia Errázuriz

Eugenia Huici Arguedas de Errázuriz (1860–1951) oli chileläistaustainen muoti-ikoni ja mesenaatti. Kansallisuudeltaan hän oli baski. Hän tuki monia taiteilijoita ja hänen ystäviinsä lukeutuivat John Singer Sargent, Pablo Picasso, Le Corbusier, Igor Stravinsky , Coco Chanel ja monia muita aikansa kuuluisuuksia. 
Elämänvaiheita.
Eugenia Erráruiz oli upporikkaan hopeakaivoksen omistajan tytär. Hän kävi englantilaisten nunnien pitämää koulua Valparaisossa. Hän solmi avioliiton José Tomás Errázurizin kanssa. Aviomies oli erittäin rikkaan perheen poika joka oli diplomaatti ja maisemamaalari. Perhe omisti myös viinitilan. Taiteellinen pariskunta muutti Pariisiin vuonna 1882. 
Perheen muuttaessa Ranskaan oli toinen heidän kahdesta tyttärestään kuollut. Ranskassa pariskunta sai pojan ja tyttären. Pariisissa heitä odottivat aviomehen sisar Amalia Errázuriz de Subercaseaux ja tämän aviomies Ramón Subercaseaux Vicuña joka oli diplomaatti. Heidän kauttaan pariskunta pääsi Pariisin kulttuuripiireihin ja he tutustuivat John Singer Sargentiin. Singer Sargent oli parhaillaan maalaamassa Amalian muotokuvaa kun he tapasivat. Varsinainen ystävystyminen tapahtui vuonna 1880 Venetsiassa. Siellä he tutkivat yhdessä kaupunkia ja sen taidekokoelmia. 
Palattuaan Pariisiin pariskunta osti Singer Sargentilta kolme Capria esittävää maalausta. Hän maalasi myös kolme Eugenian muotokuvaa. Hänet ikuistivat kankaalleen myös Giovanni Boldini, Augustus John, Paul César Helleu ja Pablo Picasso. 
Vuoden 1900 paikkeilla Eugenia Errázuriz muutti lapsineen Lontooseen. Aviomies meni Sveitsiin saamaan hoitoa tuberkuloosiinsa. Puolisoiden välit alkoivat vähitellen vieraantua.He eivät kuitenkaan ottaneet virallista avioeroa. Eugenia asettui Lontooseen Chelseaan sisarenpoikansa perheeseen lähelle ystäväänsä Singer Sargentia. Sisarenpoika José Antonio Gandarillas liikkui Lontoon taiteilijapiireissä, joihin myös Eugenia toivotettiin tervetulleeksi. 
Asuttuaan kuusi vuotta Lontoossa Errázuriz muutti takaisin Ranskaan. Hän rakennutti huvilan Biarritziin täysin oman makunsa mukaan. Huvila oli antiteesi Belle Époque ajan rönsyilevälle tyylille. Hän otatti esille rakennuksen tiiliseinät ja sisustuksessa sekoitti vanhaa ja arvokasta uuteen ja arkiseen; samassa huoneessa oli antiikkisohvia ja kastelukannuja. 
Vuonna 1916 Errázuriz tapasi itseään kaksikymmentä vuotta nuoremman Picasson, jonka kanssa alkoi pitkä ystävyys. Errázurizista muodostui boheemille taiteilijalle huolenpitäjä ja äitihahmo. Taiteilija lahjoitti mesenaatilleen pari teosta ja mesenaatti tutustutti taiteilijan merkittäviin taidevälittäjiin. 
1940-luvulla Errázurizin elämä muuttui, kun hänen tulonsa alkoivat ehtyä. Hän alkoi kiinnostua uskonnosta ja liittyi fransiskaaneihin antamatta kuitenkaan nunnalupausta. Toimeentulon varmistamiseksi hän alkoi myydä taideteoksiaan ja Picasson töitä. Hänen kolme lastaan asuivat Chilessä ja alkoivat järjestää äitinsä muuttoa kotimaahansa. Erráruiz kuoli Santiago de Chilessä jäätyään auton alle 91-vuotiaana.
Kansallinen ilmailuyliopisto

Kansallinen ilmailuyliopisto (, lyhennys NAU) on Ukrainan Kiovassa toimiva kansallinen teknillinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 1933 Kiovan polyteknisestä instituutin ilmailun laitoksen pohjalta. Yliopistossa opiskelee noin 25 000 opiskelijaa, joista noin 1 500 tulee ulkomailta. Toimipisteitä on useilla paikkakunnilla Kiovan pääkampuksen ulkopuolellakin.
Vuoteen 1947 saakka oppilaitos tunnettiin Kiovan ilmailuinstituuttina, sitten Kiovan siviililennoston instituuttina, ja vuodesta 1964 lähtien Kiovan siviililentoinsinöörien instituuttina (korkeakouluna). Vuonna 1994 siitä muokattiin Kiovan kansainvälinen siviili-ilmailun yliopisto. Vuonna 2000 se sai kansallisen yliopiston aseman ja nykyisen nimensä.
Ilmailuyliopistossa on nykyään viisi korkeakoulua (instituuttia), kymmenen tiedekuntaa (joista yksi ulkomaisille opiskelijoille), sotilaskoulutuksen laitos, kuusi collagea, kaksi lyseota ja Kropyvnytskyin lentoakatemia. Yliopiston kirjaston kokoelmat käsittävät 2,6 miljoonaa volyymia. Yhteistyötä NAU tekee monien ilmailualan toimijoiden kanssa. Yliopiston tieteellisen tuotannon UAV-keskus "Virazh" on kehittänyt seitsemän erilaista dronea (UAV), joiden koot vaihtelevat ultrakevysestä lennokista 70 kilogramman hyötykuorman kuljettamiseen sopivaan malliin.
Ukrainan kansallisessa Jevroosvita-yliopistovertailussa Kansallinen ilmailuyliopisto sijoittui vuonna 2021 kokonaissijalle 9. Verkkonäkyvyyttä painottavassa Webometrics-vertailussa sijoitus oli ukrainalaisista korkeakouluista 11.
Oleksandr Sydorenko

Oleksandr Oleksandrovytš Sydorenko (, 27. toukokuuta 1960 Ždanov, Ukrainan SNT – 20. helmikuuta 2022 Mariupol, Ukraina) oli ukrainalainen, kilpaurallaan Neuvostoliittoa edustanut uimari, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari, joka menestyi etenkin sekauinnissa.
Elämä ja urheilu-ura.
Sydorenko voitti 400 metrin sekauinnissa olympiakultaa Moskovassa 1980. 200 metrin sekauinnissa hän voitti maailmanmestaruuden Guayaquilissa 1982, MM-pronssia Länsi-Berliinissä 1978, Euroopan mestaruuden Splitissä 1981 ja EM-pronssia Jönköpingissä 1977. Vuonna 1978 hän ui Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuissa 200 metrin sekauinnin maailmanennätyksen. Sydorenko voitti urallaan yhteensä 11 Neuvostoliiton mestaruutta. Uintiuransa jälkeen hän toimi uinti- ja vesipallovalmentajana. Hän avioitui uinnin olympiamitalisti Olena Kruglovan kanssa. Sydorenko kuoli Mariupolissa 61-vuotiaana 20. helmikuuta 2022 pandemiana riehuneen COVID-19-koronavirustaudin aiheuttamiin komplikaatioihin.
Superstock 1000 FIM Cup

Superstock 1000 FIM Cup oli ratamoottoripyöräilyn sarja, jota ajettiin Superbike World Championshipin oheisluokkana vuosina 1999–2018.
BLAKE (tiivistealgoritmi)

BLAKE on kryptografinen tiivistealgoritmi, joka oli yhtenä viidestä finalistista vaihtoehtona SHA-3:n toteutukseksi.
BLAKE on syntynyt korvaamaan edeltäneen murretun LAKE-algoritmin. BLAKE on turvallinen, nopea ja tukee suolausta, joka tekee "tapaa keskellä" () hyökkäykset käyttökelvottomiksi. 
BLAKE:n pohjalta on syntynyt BLAKE2, joka on uutta suunnittelua. BLAKE2 on määritelty RFC-dokumentissa .
BLAKE2 on suunniteltu nopeammaksi kuin SHA-3 ja MD5, sekä vähemmän muistia käyttäväksi. BLAKE2:sta on kaksi pääversiota 512-bittinen BLAKE2b, joka tekee 12 kierrosta; ja 256-bittinen BLAKE2s, joka tekee 10 kierrosta.
Myös uudempi algoritmi BLAKE3 on kehitetty. BLAKE3 eroaa BLAKE2:sta vähentämällä kierrosten määrän kymmenestä seitsemään ja käyttämällä binääripuuta parempaan rinnakkaisuuteen.
Annabelle Wallis

Annabelle Wallis (s. 5. syyskuuta 1984 Oxford) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt Jane Seymourin roolissa historiallisessa televisiosarjassa "The Tudors" (2009–2010) ja draamasarjassa "Peaky Blinders – gangsteriklaani" (2013–2019). Hän on näytellyt elokuvissa "Annabelle" (2014), "The Mummy" (2017) ja "Malignant" (2021).
Varhainen elämä.
Wallis varttui perheensä maatilalla Portugalissa Cascaisin kunnassa, jonne hänen perheensä muutti Englannista, kun hän oli puolitoistavuotias. Hän opiskeli Lissabonissa kansainvälisessä koulussa ja muutti valmistuttuaan Lontooseen opiskelemaan näyttelemistä.
Wallisin isoeno on irlantilainen näyttelijä Richard Harris, ja hänen serkkujaan ovat näyttelijät Jared Harris, Jamie Harris ja ohjaaja Damian Harris. Isänsä puolelta hän on sukua 1900-luvun alun tunnetulle music hall -esiintyjälle Marie Lloydille.
Yksityiselämä.
Wallis seurusteli laulaja Chris Martinin (2014–2016) kanssa, jonka yhtyeen Coldplayn kappaleella ”Up&amp;Up” hän myös esiintyi, sekä näyttelijä Chris Pinen (2018–2022) kanssa.
Harkovan kansallinen radioelektroniikan yliopisto

Harkovan kansallinen radioelektroniikan yliopisto (, lyhennys NURE) on Ukrainan Harkovassa toimiva kansallinen, erikoistunut teknillinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 1930 alkujaan Harkovan rakennusteknilliseksi instituutiksi (korkeakouluksi). Vuonna 2021 yliopistolla oli noin 7 000 opiskelijaa, joista 600 tuli ulkomailta.
Ukrainan kansallisessa Jevroosvita-yliopistovertailussa Harkovan kansallinen radioelektroniikan yliopisto sijoittui vuonna 2021 kokonaissijalle 12. Verkkonäkyvyyttä painottavassa Webometrics-vertailussa sijoitus oli ukrainalaisista korkeakouluista viides (5.).
Ernsti Alajoki

Toivo Ernsti Alajoki, vuoteen 1906 Filppula (25. toukokuuta 1882 Lapua – 10. toukokuuta 1958 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen ja kunnallisneuvoksen arvonimet.
Alajoen vanhemmat olivat herastuomari Juho Filppula ja Sanna Saari ja puoliso vuodesta 1919 Lyyli Eliisabet Rönn. Maamieskoulun käynyt lapualainen maanviljelijä Alajoki oli Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan ja Yleisen Osuuskauppojen liiton hallintoneuvostojen jäsen 1917–1958, varapuheenjohtaja 1917–1934 ja puheenjohtaja 1934–1958. Maataloustuottajien Keskusliiton valtuuskunnan jäsen Alajoki oli 1921-–1948 ja liittoneuvoston puheenjohtaja 1925–1948, Hankkijan hallintoneuvoston puheenjohtaja 1928–1933 ja varapuheenjohtaja 1934–1958 sekä vielä Pellervo-Seuran neuvottelukunnan jäsen 1916, valtuuskunnan jäsen 1918–1939, puheenjohtaja 1928–1929 ja johtokunnan jäsen 1940–1958. Suomen tasavallan presidentin valitsijamies Alajoki oli vuonna 1931. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1929 ja maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1952.
Alajoki vaikutti merkittävästi SOK:laisen osuuskauppaliikkeen kehittymiseen vuosikymmenten ajan, Hän oli varsinkin sota-aikana ja sotien jälkeen SOK:n keskeisiä henkilöitä aina kuolemaansa asti. Alajoella oli toisaalta myös SOK:ta laajemmin vaikutusta suomalaisessa osuustoiminnassa, samoin kuin useita muitakin kuin osuustoiminnallisia luottamustehtäviä.
Cafasse

Cafasse () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 353 asukasta.