tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paini kesäolympialaisissa 2024

Painissa kilpailtiin Pariisin 2024 kesäolympialaisissa 29. kertaa. Painissa kilpailtiin 5.–11. elokuuta 2024. Ottelut käytiin Grand Palais Éphémèren näyttelysalissa Pariisissa. Miehet kilpailivat kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa painoluokassa ja vapaapainissa kuudessa painoluokassa. Naiset kilpailivat vapaapainissa kuudessa painoluokassa.
Aikataulu.
Yksi painoluokka kilpailtiin kahtena päivänä. Ensimmäisenä päivänä käytiin neljännesvälierät, puolivälierät ja välierät. Toisena päivänä kilpailtiin puolestaan keräilyerät, pronssiottelut ja loppuottelu. Toisen päivän päätti mitaliseremonia.
Albania kesäolympialaisissa 2024

Albania osallistuu kesäolympialaisiin 2024 Pariisissa. Maata edustaa kahdeksan urheilijaa neljässä eri urheilumuodossa. Joukkueen lippua olympialaisten avajaisissa kantoivat painija Zelimhan Abakarov ja uimari Kaltra Meça.
Joukkue.
Ammunta.
Albania sai ammuntaan yhden maapaikan universaalipaikkojen jaossa.
Paini.
Albania sai ensimmäistä kertaa kolme maapaikkaa painiin. Paikoista yksi tuli MM-kilpailujen 2023 ja kaksi Istanbulin olympiakarsintaturnauksen 2024 kautta. Maan edustajat, jotka kaikki kilpailevat vapaapainissa, ovat venäläissyntyisiä.
Uinti.
Albania sai uintiin kaksi maapaikkaa universaalipaikkojen jaossa.
Yleisurheilu.
Albania sai yleisurheiluun kaksi maapaikkaa. Luiza Gega oli painin ulkopuolella ainoa joukkueen urheilija, joka varmisti paikkansa olympialaisiin rikkomalla tulosrajan.
Tara Babulfath

Tara Babulfath (s. 3. tammikuuta 2006 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen judoka, joka voitti pronssia kesäolympialaisissa 2024.
Tara Babulfath tulee painiperheestä, sillä hänen isänsä Mohammad edusti Ruotsia kreikkalais-roomalaisessa painissa olympialaisissa 2004 ja hänen äitinsä Ida Hellström voitti useita maailmanmestaruusmitaleita.
Babulfath liittyi kahdeksanvuotiaana IK Södran judoseuraan ja rakastui heti lajiin. Hän alkoi 15-vuotiaana kiertää kansainvälisiä nuorten kilpailuja ja sijoittui elokuussa 2021 kadettien (U18) EM-kilpailuissa hopealle. Seuraavana vuonna tuli EM-kultaa ja MM-hopeaa.
Babulfath osallistui toukokuussa 2023 judon maailmanmestaruuskilpailuihin, mutta niissä hän ei sijoittunut. Kadettien maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli samana vuonna kolmas ja aikuisten EM-kilpailuissa seitsemäs.
Babulfathin ensimmäinen Grand Slam -turnaus oli Tokiossa joulukuussa 2023. Hän oli viides. Babulfathin todellinen läpimurto oli vuosi 2024, kun hän voitti helmikuussa Bakun Grand Slamin historian nuorimpana urheilijana. MM-kilpailuissa Abu Dhabissa hän voitti pronssia. Babulfath sijoittui olympialaisissa 2024 pronssille. Hän voitti ykkössijoitetun Assunta Scutton, mutta välieräottelussa Natsumi Tsunodaa vastaan Babulfathille tuomittiin kyseenalainen kolmas "shido", joka takasi voiton Tsunodalle. Babulfathista tuli kuitenkin pronssimitalisti, kun hän voitti pronssiottelussa Kazakstanin Abiba Abužakjnovan.
Bermuda kesäolympialaisissa 2024

Bermuda osallistuu kesäolympialaisiin 2024 Pariisissa. Maata edustaa kahdeksan urheilijaa viidessä eri urheilumuodossa. Joukkueen lippua olympialaisten avajaisissa kantoivat kolmiloikkaaja Jah-Nhai Perinchief ja purjehtija Adriana Penruddocke.
Joukkue.
Purjehdus.
Bermuda sai purjehdukseen yhden maapaikan Pan-Amerikan kisoissa 2023, joissa Adriana Penruddocke oli Laser Radial -luokan kuudes.
Soutu.
Bermuda sai soutuun yhden maapaikan. Dara Alizadeh ansaitsi sen sijoituttuaan neljänneksi Amerikan karsintaregatassa Rio de Janeirossa 2024. Olympialaiset olivat hänelle toiset perättäiset.
Triathlon.
Bermuda sai kolme maapaikkaa triathloniin. Bermudalaisista Flora Duffy oli puolustava voittaja Tokion olympialaisista.
Uinti.
Bermuda sai uintiin kaksi maapaikkaa universaalipaikkojen jaossa. Maan edustajat Emma ja Jack Harvey ovat keskenään sisarukset.
Yleisurheilu.
Bermuda sai yhden maapaikan yleisurheiluun. Kolmiloikkaaja Jah-Nhai Perinchief sai olympiapaikan ranking-pisteiden perusteella.
Verrières (Aube)

Verrières on kunta Ranskassa Auben departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Seinejoen varrella, noin 10 kilometriä Troyes'n kaupungista kaakkoon.
Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkko on rakennettu 1500-luvulla. Ranskan uskonsotien aikana (1562-1598) kirkko ryöstettiin, minkä jälkeen Montier-la-Cellen luostarin munkit korjasivat sen vuonna 1677. Kirkontorni on rakennettu vuonna 1863.
Saint-Aventinin kappeli sijaitsee samannimisessä kylässä. Se on omistettu erakolle, joka asui siellä 500-luvulla. Luostarin vanhimmat osat ovat 1100-luvulta. Sitä kuitenkin rakennettiin uudelleen 1500- ja 1800-luvuilla.
Chrislain Matsima

Chrislain Matsima (s. 15. toukokuuta 2002 Colombes, Ranska) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa AS Monacoa. Matsima on AS Monacon kasvatti ja pelannut seurassa koko uransa, lukuun ottamatta lainasopimuksia FC Lorientissa ja Clermont Footissa. 
Matsima on pelannut myös useissa Ranskan ikäkausimaajoukkueissa. Hän on mukana Ranskan olympiajoukkueessa olympialaisissa 2024 varapelaajana.
Seurajoukkueura.
Matsima siirtyi AS Monacon junioriakatemiaan vuonna 2017. Tätä ennen hän oli pelannut JSC Nanterren, AF De La Garenne-Colombesin ja RCFF Colombesin nuorisojoukkueissa.
AS Monacon edustusjoukkueessa Matsima teki debyyttinsä 27. syyskuuta 2020 Ligue 1:n ottelussa RC Strasbourgia vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle Wissam Ben Yedderin tilalle 77. peliminuutilla. Koko kaudella hän pelasi yhdeksässä Ligue 1:n ottelussa. Hän pelasi myös Ranskan cupissa kaksi ottelua.
Matsima pelasi kolmessa Eurooppa-liigan ottelussa kaudella 2021–2022, SC Bragaa, Real Sociedadia ja Sturm Grazia vastaan. Tämän lisäksi hän pelasi kaudella myös seitsemässä Ligue 1:n ottelussa ja kolmessa Ranskan cupin ottelussa. 
Matsima siirtyi elokuussa 2022 FC Lorientiin kauden puoleenväliin kestäneellä lainasopimuksella. Hän pelasi syyskaudella 2022 FC Lorientin paidassa kuusi Ligue 1:n ottelua ja yhden ottelun Ranskan cupissa. Loppukaudella palattuaan AS Monacoon hän pelasi kahdeksan ottelua Ligue 1:ta ja kaksi ottelua Eurooppa-liigaa. 
Tammikuun 2024 siirtoikkunan viimeisenä päivänä Matsima siirtyi puolen vuoden lainasopimuksella Clermont Footiin. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 4. helmikuuta 2024 Ligue 1:n ottelussa LOSC Lilleä vastaan. Koko loppukaudella hän pelasi 14 Ligue 1:n ottelussa, joissa hän teki yhden maalin. Hän ehti pelata myös AC Monacon riveissä kuusi ottelua sarjaa ja yhden ottelun Ranskan cupia ennen lainasiirtoaan. 
Maajoukkueura.
Matsima on monia Ranskan juniorimaajoukkueita. Vuonna 2019 hän oli mukana alle 17-vuotiaiden EM- ja MM-kilpailuissa. Hän pelasi niissä yhteensä 11 ottelua. Tämän lisäksi hän on pelannut myös Ranskan alle 16-, 18-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa ystävyys- ja EM-karsintaotteluita. Hänet valittiin Ranskan olympialaisjoukkueeseen varapelaajana.
Erik Kiviniemi

Erik Kiviniemi (s. 29. syyskuuta 1955 Oravainen) on suomenruotsalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän oli parhaan miespääosan Jussi -ehdokkaana nimiroolistaan Paul-Anders Simman elokuvassa "Sagojogan ministeri" (1997). Hän on johtanut Vaasassa sekä ruotsinkielistä Wasa Teateria (1990–) että suomenkielistä Vaasan kaupunginteatteria (2009–2019) ja on työskennellyt paljon myös Ruotsissa. Vuosina 2003–2008 Kiviniemi toimi teatterinjohtajana Norrbottensteaternissa Pohjois-Ruotsin Luulajassa.
Maanviljelijäperheessä Oravaisten Karvatin kylässä varttunut Kiviniemi työskenteli meijerissä ja leipomossa, kunnes revyissä esiintyminen sytytti teatterikipinän. Teatterikorkeakoulusta valmistuttuaan Kiviniemi näytteli Åbo Svenska Teaterissa vuodesta 1981. Hänen ensimmäisiä roolejaan siellä oli nuori Alan Strang Peter Shafferin psykologisessa draamassa "Equus". 
Örebron lääninteatterissa Ruotsissa Kiviniemi näytteli 1980-luvun alkupuolella Georg Malviuksen ohjauksissa. Näitä olivat "Mannen från La Mancha" (useita rooleja), Arthur Millerin "Utsikt från en bro" (Rodolpho), Shakespearen "Romeo ja Julia" (Romeo) ja Martin Shermanin "Bent" (Max Bent).
Läpi 1990-luvun jatkuneessa ruotsalaisessa "Varustamo"-televisiosarjassa Kiviniemi näytteli 53 jaksossa Jussi Tola -nimistä hahmoa ja ohjasikin kymmenkunta sarjan jaksoa 1990-luvun puolivälissä.
Hänen myöhempiä roolejaan Suomen teattereissa olivat eversti Pickering "My Fair Ladyssä" Vaasan kaupunginteatterissa 2009 ja Willy Loman näytelmässä "En handelsresandes död Wasa Teaterissa 2013.
Kiviniemen Suomessa tekemiä ohjaustöitä ovat muun muassa "Alla mina söner, Hemsöborna, Birdy, Cyrano, Colorado Avenue, Kauppamatkustajan kuolema, Kuka pelkää Virginia Woolfia?" ja "Mielensäpahoittaja".
Heggenes

Heggenes on taajama Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 297 vuonna 2023.
Moane

Moane on taajama Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 351 vuonna 2023.
Heggen sauvakirkko

Heggen sauvakirkko () on Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1200-luvulta. Sitä on historian saatossa muutettu useita kertoja, ja esimerkiksi sisustus on peräisin 1920-luvulta.
Volbun kirkko

Volbun kirkko () on Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1830.
Rognen kirkko

Rognen kirkko () on Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1857.
Lidarin kirkko

Lidarin kirkko () on Øystre Slidren kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1932.
Skogsvågen

Skogsvågen on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 546 vuonna 2023.
Blomvågen

Blomvågen tai Blomvåg on taajama Øygardenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 499 vuonna 2023.
8kun

8kun (vuoteen 2019 asti "8chan") on vuonna 2013 perustettu kuvafoorumi. Siitä kehittyi äärioikeiston ja QAnon-salaliittoteorian kannattajien pitkään suosima alusta. Sivustolla on jaeltu myös lapsipornoa.
Fredrick Brennan perusti 8kunin vuonna 2013. Hän teki siitä 4chania ulkoisesti muistuttavan, mutta antoi käyttäjille mahdollisuuden omien aihealueiden luomiseen. Näin palvelu otti käyttöönsä Redditin edut. 8kun oli aluksi harvojen käyttämä, mutta sen suosio kasvoi voimakkaasti vuonna 2014. Tuolloin 4chan kielsi Gamergate-häirintäkampanjaan liittyneiden keskustelujen jatkamisen. 8kun-alustaa mainostettiin 4chania laajemman sananvapauden turvaavana. 8kunin hallintokulut nousivat, ja ne yritettiin kattaa Patreonin kautta kerätyillä lahjoituksilla. Patreon kuitenkin lopetti 8kunin palvelemisen pian käyttöehtojen rikkomisen johdosta. Vuoden 2014 loppupuolella Brennan myi sivuston Jim Watkinsille. Hän toimi silti sivuston muodollisena ylläpitäjänä vuoteen 2016 saakka. Vuoden 2018 alkupuolella QAnon-salaliittoteoriaan liittyneet julkaisut, ”Q-dropit” siirtyivät 4chanista 8kuniin. Jim Watkinsia on jopa epäilty niiden kirjoittajaksi. Henkilökohtainen riitaantuminen ja 8kunin kasvussa ollut ekstremistisen materiaalin määrä johtivat siihen, että Fredrick Brennan katkaisi yhteytensä Jim Watkinsiin ja 8kuniin vuonna 2018. 8kun oli lisäksi jonkin aikaa poistettuna Googlen hakutuloksista lapsipornoepäilyjen perusteella vuonna 2015.
Palveluntarjoajat vetivät palvelunsa 8kunilta vuonna 2019 sen kytkeydyttyä useisiin suuren näkyvyyden saaneisiin äärioikeistolaisiin väkivallantekoihin. Christchurchin moskeijaiskut videoitiin suorana lähetyksenä laudalle, jonka muut keskustelijat ylistivät iskua ja kannustivat muita ylittämään Christchurchin joukkomurhaajan uhrien lukumäärän. Lisäksi Powayn synagoga-ammuskelun tekijä julkaisi 8kun-alustalla antisemitististä sisältöä ennen rikostaan. El Pason ammuskelun tekijä ilmaisi tukensa valkoiselle ylivallalle ja ihailunsa Christchurchin joukkomurhaajaa kohtaan 8kunissa vain hieman ennen tekoaan. Watkinsia kuultiin Yhdysvaltain edustajainhuoneessa käsiteltäessä 8kunin roolia väkivaltaisten ääriliikkeiden kannattajien turvapaikkana. 8kun oli lähes kolmen kuukauden ajan poissa, mutta palasi nettiin marraskuussa 2019. Tällöin alkuperäisen 8chan-nimen tilalle otettiin nimi 8kun. Yhdysvaltain kongressitalon valtaukseen vuonna 2021 osallistuneet käyttivät 8kunia kommunikoinnissaan, minkä seurauksena Watkins kutsuttiin jälleen kongressiin todistajana. 8kunia oli suojannut palvelunestohyökkäyksiltä lokakuusta 2020 lähtien DDoS-Guard, joka kuitenkin katkaisi yhteytensä 8kuniin kongressitalon valtauksen jälkeen. 8kunin ja DDoS-Guardin välisen yhteyden paljasti ensimmäisenä turvallisuusalan tutkija ja toimittaja Brian Krebs. Helmikuussa 2024 8kun otti käyttöön keskustelubotin.
Diana Bacosi

Diana Bacosi (s. 13. heinäkuuta 1983 Città della Pieve) on italialainen haulikkoampuja. Hän voitti skeet-ammunnassa olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja saavutti olympiahopeaa Tokiossa 2021. Pariisissa 2024 hän voitti skeetin sekaparikilpailun olympiakultaa Gabriele Rossettin kanssa.
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Bacosi oli alkukilpailussa kolmas 72 pisteellä pisteen verran kiinalaista Wei Mengiä jäljessä. Välierässä Bacosi ampui 15 pistettä ja pääsi loppuotteluun täydet 16 osumaa ampunutta maannaistaan Chiara Caineroa vastaan. Loppuottelussa Bacosi vei kultaa voittamalla Caineron pistein 15–14. Tokion olympialaisissa 2021 Bacosi oli alkukilpailussa toinen edellään Kiinan Wei Meng. Loppukilpailussa hän oli ennen viimeistä sarjaa tasoissa yhdysvaltalaisen Amber Englishin kanssa mutta hävisi tälle lopulta yhden pisteen erolla lopputuloksellaan 55 pistettä.
Erkki Keldo

Erkki Keldo (s. 7. marraskuuta 1990) on virolainen reformipuolueen poliitikko ja maansa nykyinen talous- ja teollisuusministeri heinäkuusta 2024. Keldo on ollut Riigikogun jäsen vuodesta 2021.
Yksityiselämä.
Keldo elää avoliitossa ja hänellä on yksi lapsi.
Erann DD

Erann DD (oik. Erann David Drori; s. 7. syyskuuta 1967) on tanskalainen rockmuusikko. Hän oli 1990-luvulla mukana Zapp Zapp- ja Drori-Hansen Furniture -yhtyeissä ja siirtyi vuosituhannen vaihteessa soolouralle. Vuonna 2009 hän julkaisi ensimmäisen tanskankielisen levynsä "Byen kalder".
Charles Coste

 
Charles Gustave Léonce Coste (8. helmikuuta 1924 Ollioules, Var – 30. lokakuuta 2025) oli ranskalainen kilpapyöräilijä.
Lontoon olympialaisissa 1948 Coste voitti kultaa ratapyöräilyn joukkuetakaa-ajossa. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän sai henkilökohtaisessa takaa-ajokilpailussa pronssia. Vuoden 1948 lopussa hän siirtyi ammattilaiseksi ja ajoi ammattilaisena vuoteen 1959 asti. Hän osallistui Italian ympäriajoon kolmesti ja sijoittui parhaimmillaan kokonaiskilpailussa 40:nneksi vuonna 1956. Ranskan ympäriajoon hän osallistui kahdesti, mutta ei ajanut kertaakaan kilpailua loppuun asti.
Coste oli mukana 2024 Pariisin olympialaisten avajaisissa olympiatulta kuljettaneen soihtuviestin viimeisessä vaiheessa. Hän oli toiseksi viimeinen tulenkantaja ennen olympiatulen sytyttäneitä Teddy Rineriä ja Marie-José Péreciä.
Aleksi Leppä

Aleksi Leppä (s. 2. syyskuuta 1994 Hamina) on suomalainen kivääriampuja. Hän edustaa Haminan Ampumaseuraa. Hän voitti vuonna 2018 kaksi maailmanmestaruutta 300 metrin matkan kilpailuissa. Hän edusti Suomea Pariisin kesäolympialaisissa 2024.
Leppä voitti Changwonin MM-kilpailuissa 2018 kultaa 300 metrin matkalta vakiokiväärin 3 × 20 laukauksen kilpailussa tuloksella 580 ja vapaakiväärin 3 × 40 laukauksen kilpailussa tuloksella 1172. Bakun MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti olympiapaikan sijoittumalla kuudenneksi 50 metrin pienoiskiväärin 3 × 20 laukauksen kilpailussa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui ilmakiväärikilpailussa 22:nneksi tuloksella 627,8 ja pienoiskiväärillä 24:nneksi tuloksella 586.
Aleksi Lepän valmentajana toimi hänen isänsä Marko Leppä (1965–2024), joka kilpaili kansallisella tasolla pistooliampujana. Hän kuoli lentokoneessa saamaansa sairauskohtaukseen matkalla Pariisin olympialaisiin.
Rugby kesäolympialaisissa 2024 – miesten turnaus

Miesten rugbyturnaus Pariisin olympialaisissa 2024 käytiin Stade de Francella, Saint-Denissä. Ottelut pelattiin 24.–27. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Fidži.
Loppuottelussa isäntämaa Ranska voitti hallitsevan mestarin Fidžin 28–7. Olympiakulta oli Ranskan historian ensimmäinen. Pronssiottelussa Etelä-Afrikka voitti Australian 26–19.
Alkulohkot.
Lohko A.
&lt;section begin=LohkoAsarjataulukko /&gt;
&lt;section end=LohkoAsarjataulukko /&gt;
Lohko B.
&lt;section begin=LohkoBsarjataulukko /&gt;
&lt;section end=LohkoBsarjataulukko /&gt;
Lohko C.
&lt;section begin=LohkoCsarjataulukko /&gt;
&lt;section end=LohkoCsarjataulukko /&gt;
Lohkokolmosten vertailu.
Lohkovaiheen päätyttyä lohkossaan kolmanneksi sijoittuneet joukkueet asetettiin keskinäiseen vertailuun, josta kaksi parasta joukkuetta selvisi puolivälieriin.
Pudotuspelit.
Mitaliottelut.
&lt;section begin=pudotuspelit_turnauspuu /&gt;
&lt;section end=pudotuspelit_turnauspuu /&gt;
Sijat 5.-8..
&lt;section begin=sijat5_8_turnauspuu /&gt;
&lt;section end=sijat5_8_turnauspuu /&gt;
Sijat 9.-12..
&lt;section begin=sijat9_12_turnauspuu /&gt;
&lt;section end=sijat9_12_turnauspuu /&gt;
Stade nautique du Roucas Blanc

Roucas-Blancin venesatama ( eli ) on venesatama ja kilpailukeskus Marseillessa Etelä-Ranskassa, Välimeren rannalla. Satama toimii vuoden 2024 kesäolympialaisten purjehduskilpailujen kotisatamana.
Heisenbugi

Heisenbugi on ohjelmistovirhe, joka tuntuu häviävän tai muuttavan käyttäytymistään, kun sitä yritetään tutkia. Termi on Werner Heisenbergin (1901–1976) nimeen pohjautuva sanaleikki. Hän oli fyysikko, joka ensimmäisenä havaitsi havainnoijan vaikutuksen kvanttimekaniikassa eli sen, että järjestelmän havainnointi väistämättä muuttaa sen tilaa. Elektroniikassa perinteinen nimi tälle ilmiölle on anturivaikutus, jossa anturi, joka on kytketty erilaisiin laitteisiin, automaattisesti muuttaa niiden käyttäytymistä.
Saint-Parres-aux-Tertres

Saint-Parres-aux-Tertres on kunta Ranskassa Auben departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Troyes'n kaupungista itään.
Saint-Parresin kirkko on rakennettu 1500-luvulla, ja se on listattu historialliseksi monumentiksi vuonna 1942. Kirkko on nimetty vuonna 275 kuolleen pyhimyksen Patrocle Troyeslaisen mukaan. Vuonna 1981 kirkon ympärillä tehdyissä arkeologisissa kaivauksissa löydettiin noin kymmenen sarkofagia, jotka ovat 200- ja 700-luvuilta. Ne ovat esillä kirkon lähellä olevassa museossa.
Ratsastus kesäolympialaisissa 2024

Ratsastuksessa kilpaillaan Pariisin kesäolympialaisissa 2024 kenttä-, koulu- ja esteratsastuksessa, joista jokaisesta on ohjelmassa yksilökilpailu ja joukkuekilpailu. Kenttäratsastus on ohjelmassa 27.–29. heinäkuuta, kouluratsastus 30. heinäkuuta – 4. elokuuta ja esteratsastus 1.–6. elokuuta.
Patrocle Troyeslainen

Patrocle Troyeslainen (, ) oli kirkon pyhimys, joka kuoli marttyyrina Troyes’ssa vuonna 259.
Hän oli Troyes’ssa asunut aatelismies ja Rooman kansalainen. Hänet ilmeisesti mestattiin Rooman keisari Aurelianuksen käskystä vuonna 259, koska hän ei kieltänyt kristinuskoaan. Kölnin arkkipiispa Bruno siirsi hänen pyhäinjäännöksensä Kölniin vuonna 960. Sieltä ne siirrettiin Soestiin vuonna 963.
Ben Maher

Benjamin Richard "Ben" Maher (s. 30. tammikuuta 1983 Enfield) on brittiläinen esteratsastaja. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja.
Maher kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Pekingissä 2008 ratsunaan Rolette. Hän sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 20:nneksi. Lontoossa 2012 hän voitti Tripple X -ratsullaan joukkuekilpailussa olympiakultaa ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksänneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hänen ratsunaan oli Tic Tac, ja sijoitus oli joukkuekilpailussa 12:s sekä henkilökohtaisessa kilpailussa 25:s.
Kesällä 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa Maher voitti henkilökohtaisessa kilpailussa Explosion X -ratsullaan kultaa. Loppukilpailussa kuusi ratsastajaa pääsi radan läpi ilman virhepisteitä ja joutui uusintaan. Myös uusinnassa kaikki kuusi välttyivät virhepisteiltä, mutta Maher voitti kultaa olemalla nopein ajallaan 37,85 sekuntia, millä hän voitti Ruotsin Peder Fredricsonin 0,17 sekunnilla. Maher jätti ratsastamatta joukkuekilpailun loppukilpailussa säästääkseen hevostaan Britannian jo menetettyä mitalimahdollisuutensa kahden ensimmäisen ratsastajan jälkeen.
Latvian maanviljelijöiden liitto

Latvian maanviljelijöiden liitto (, lyh. LZS) on vuonna 1917 perustettu maanviljelijöitä edustava puolue Latviassa. Vuonna 2023 Latvian maanviljelijöiden liitolla oli 1350 jäsentä. Puolueen puheenjohtaja on Viktors Valainis. Yhdessä Latvian vihreän puolueen kanssa se muodostaa puolueliiton nimeltä Vihreiden ja maanviljelijöiden liitto.
Ethan Mbappé

Ethan Mbappé Lottin (s. 29. joulukuuta 2006 Montreuil, Ranska) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. Hän edustaa ranskalaista LOSC Lilleä. 
Seurajoukkueura.
Mbappé siirtyi vuonna 2017 Paris Saint-Germainin junioriakatemiaan, pelattuaan ensin AS Bondyn nuorissa vuodet 2015-2017.
Mbappé teki ammattilaisdebyyttinsä Paris Saint-Germainin edustusjoukkueessa 20. joulukuuta 2023 Ligue 1:n ottelussa FC Metziä vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle Manuel Ugarten tilalle 92. peliminuutilla. Samalla kaudella hän pelasi myös sarjaotteluissa FC Lorientia vastaan ja FC Metziä vastaan uudestaan. Tämän lisäksi hän pelasi myös kahdessa Ranskan cupin ottelussa.
Heinäkuussa 2024 Mbappé siirtyi LOSC Lilleen ilmaissiirrolla ja sopimuksella vuoteen 2027 asti.
Yksityiselämä.
Mbappélla on yksi isoveli, Kylian Mbappé, joka pelaa jalkapalloa ammatikseen Real Madridissa.
Saavutukset.
Paris Saint-Germain
Tilastot.
Päivitetty 28. heinäkuuta 2024.
Ferenc Kossuth

 
Ferenc (Frans) Kossuth (1841–1914) oli unkarilainen poliitikko. Hänen isänsä oli kansallissankari Lajos Kossuth.
Kossuth toimi vuodesta 1861 rautatieinsinöörinä ja teollisuuslaitosten johtajana Italiassa. Hän palasi Unkariin isänsä kuoltua 1894 ja osallistui siitä lähtien aktiivisesti poliittiseen toimintaan. Hänet valittiin 1895 valtiopäiville, ja hän oli vuodesta 1896 Itsenäisyyspuolueen johtajia. Merkittävämpi Kossuthista tuli kuitenkin vasta 1904, jolloin hän nousi oppositiopuolueiden muodostaman koalition johtajaksi. Kun itsenäisyyspuolue vuoden 1905 vaaleissa oli kasvanut yli kaksinkertaiseksi, Kossuthista tuli 1906 Sándor Wekerlen muodostaman koalitiohallituksen kauppaministeri. Hän vastusti itsenäisyyspuolueen radikaalin siiven vaatimusta, että Unkarille oli heti perustettava oma valtionpankki, mistä oli seurauksena puolueen hajoaminen. Wekerlen hallitus hajosi tammikuussa 1910.
Kossuth oli taitava puhuja ja tunnettu myös maalaustaiteen harrastajana.
Jenkki

Jenkki () on useissa kielissä käytetty epämuodollinen nimitys yhdysvaltalaisille. Lisäksi se voi tarkoittaa myös seuraavia asioita:
Hanshin Kōshien -stadion

Hanshin Kōshien -stadion (), lyhyemmin Kōshien-stadion, on Nishinomiyassa Hyōgon prefektuurissa Japanissa sijaitseva stadion. Sitä käytetään enimmäkseen baseball-otteluihin. Se toimii baseballseura Hanshin Tigersin kotikenttänä.
Mike Tully

Mike Tully (s. 21. lokakuuta 1956) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti seiväshypyn hopeaa Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984. Ennätyksekseen Tully hyppäsi tuloksen 584 cm vuonna 1988.
Earl Bell

Earl Bell (s. 25. elokuuta 1955) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Hän saavutti seiväshypyn pronssia Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984. Olympialaisissa Bell sijoittui tämän lisäksi neljänneksi Soulissa vuonna 1988 ja kuudenneksi Montrealissa vuonna 1976. Sisäratojen MM-kilpailuista hän voitti hopeaa Indianapolisissa vuonna 1987. Samana vuonna Bell sijoittui Roomassa järjestetyissä ulkoratojen MM-kisoissa viidenneksi.
Ennätyksekseen Bell hyppäsi tuloksen 587 cm vuonna 1988.
Bertel Juslén

Bertel Juslén (13. elokuuta 1880 Tammisaari – 19. kesäkuuta 1951 Kotka) oli suomalainen apteekkari ja olympiapurjehtija.
Bertel Juslénin isä oli apteekkari Wilhelm Juslén. Hän tuli apteekkioppilaaksi 17-vuotiaana, suoritti farmaseuttitutkinnon 1901 ja tuli proviisoriksi 1908. Hän oli työssä lankonsa Walter Karstensin apteekissa Fredrikintorilla Helsingissä vuoteen 1928, kunnes hän muutti itsenäiseksi apteekkariksi Kotkaan. 
Juslén kuului Suomen Farmaseuttisen yhdistyksen hallitukseen 1910–1928 ja oli yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1919 alkaen. Samanaikaisesti hän johti yhdistyksen toimistoa ja edusti yhdistystä eri toimikunnissa ja pohjoismaisissa kongresseissa sekä oli mukana perustamassa Apteekkimuseota.
Juslén oli Helsingin suojeluskunnan Old Boys-rykmentin II pataljoonan lääkintämiehenä 1920–1923 ja kuului myöhemmin Kotkan suojeluskuntaan. Juslén oli Nyländska Jaktklubbenin jäsen ja vuosina 1922–1923 NJK:n palkintolautakunnan puheenjohtaja.
Juslén osallistui vuonna 1912 Tukholman olympialaisten purjehduskilpailuihin Nynäshamnissa kahdeksikkojen sarjassa Örn-veneen miehistössä (Gustaf Estlander, Curt Andstén, Jarl Andstén, Carl-Oscar Girsén ja Bertel Juslén). Vene sijoittui neljänneksi.
Janne Kasurinen

Janne Kasurinen on suomalainen kitaristi. Hän on soittanut useissa kokoonpanoissa ja eri artistien albumeilla. Hänellä on ollut elektropoppia esittävä duo "S &amp; Janhard" yhdessä Sofia Zidan kanssa.
Kasurinen on soittanut vuodesta 2004 lähtien kitaraa Irinan taustayhtyeessä. Hän on soittanut myös Anna Erikssonin taustayhtyeessä. Kasurinen on esiintynyt myös muun muassa Esa Nummelan ja Jere Ijäksen kanssa. Vuosina 2014–2015 Kasurinen soitti kitaraa Dingossa.
Yksityiselämä.
Vuoden 2023 alussa kerrottiin Janne Kasurisen seurustelevan Haloo Helsinki! -yhtyeen laulajan Elli Haloon kanssa.
Topi Karvonen

Topi Karvonen on suomalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa Sepi Kumpulaisen taustayhtyeenä toimivassa Erikoismiehet-kokoonpanossa ja soittaa yhtyeen albumilla "Poliisi saapuu Tikkurilaan".
Karvonen on soittanut bassokitaraa myös muun muassa Anna Puun ja Matti Johannes Koivun albumeilla. Hän soitti Dingossa bassokitaraa vuosina 2014–2015.
Tero Rikkonen

Tero Rikkonen on suomalainen muusikko. Hän on soittanut muun muassa Samae Koskisen, Sami Saaren, Veeti Kallion ja Mikko Leppilammen taustahtyeissä.
Rikkonen soitti vuosina 2014–2015 rumpuja Dingossa. Hän on opiskellut Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa pääaineenaan laulua ja musiikkiteknologiaa.
Petri Lapintie

Petri Lapintie on suomalainen muusikko. Hän on soittanut useissa eri kokoonpanoissa, joista tunnetuimmat ovat Dingo, Goodmans ja Mama Grande. Dingossa Lapintie soitti vuosina 2015–2016. Yhtyeen palattua tunnetuimpaan kokoonpanoonsa Lapintie on esiintynyt satunnaisesti Pertti Neumannin taustayhtyeessä.
Lapintie on soittanut myös useiden suomalaisten artistien albumeilla. Hän on soittanut muun muassa Matti Eskon albumeilla. Lapintie on masteroinut Coitus Intin "50 Revival"-albumin vuonna 2023.
Janne Thurman

Johan (Janne) August Thurman (7. tammikuuta 1866 Uusikaarlepyy – 22. heinäkuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja pankinjohtaja, joka vaikutti ratkaisevasti Kauniaisten huvilakaupungin syntymiseen 1900-luvun alussa.
Janne Thurmanin vanhemmat olivat Uudenkaarlepyyn ala-alkeiskoulun rehtori Johan Fredrik Thurman (1829–1879) ja Sofia Konstantia Törnroth. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1888 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1892, filosofian lisensiaatiksi 1898 ja filosofian tohtoriksi vuonna 1900. Kielitieteellinen väitöskirja käsitteli Paraisten murretta.
Thurman oli opettajana helsinkiläisissä oppilaitoksissa 1892–1898 mutta hän omistautui vuodesta 1902 lähtien yksinomaan liike-elämälle toimien Finsk Tidskriftin ja Frenckellin kirjapainojen johtajana. Thurman perusti 1906 Ab Grankulla-yhtiön, joka osti maata Espoosta (muun muassa Glimsin tilan) Kauniaisten huvilakaupunkia varten palstoittaen ostamansa maa-alueet. Hän oli yhtiön toimitusjohtajana vuosikymmenien ajan ja oli ajamassa muutenkin Kauniaisten asioita. Kauniaisten kauppala perustettiin 1920. Thurman toimi 1909–1911 pietarsaarelaisen Ph. U. Strengbergin tupakkatehtaan johtajana ja hän oli 1911–1918 johtajana Uudenmaan Osakepankissa sekä vuonna 1919 tapahtuneen fuusion jälkeen Helsingin Osakepankissa. Thurman oli Helsingin Osakepankin Kauniaisten konttorin johtajana vuodesta 1925 alkaen. Vuonna 1931 hän julkaisi muistelmateoksen "Janne Thurman berättar om sig själv". Thurmanin kuoltua Grankulla-yhtiön osti 1932 Ernst Johannes Nygren (1886–1964) ja viimeiset Kauniaisissa sijainneet maansa yhtiö myi 1967.
Thurman oli Helsingin ja Pietarsaaren kaupunginvaltuustojen jäsenenä.
Janne Thurmanin mukaan on Kauniaisissa nimetty Thurmaninaukio ja Thurmanin puistotie. Thurman rakennutti 1915 Kauniaisiin Yhtiöntie 22:een Villa Korsströmin huvilan perheelleen. Huvilan suunnitteli arkkitehti Waldemar Aspelin. Huvilan osti 1928 Wulffin suku ja se tunnettiin sittemmin myös Villa Wulfina. Kauniaisten kaupunki omisti huvilan 1989-2006.
Janne Thurman oli naimisissa vuodesta 1905 Eugenie Marie Sittin kanssa. Thurman on haudattu Kauniaisten hautausmaalle.
Liam Payne

Liam James Payne (29. elokuuta 1993 Wolverhampton, Englanti – 16. lokakuuta 2024 Buenos Aires, Argentiina) oli englantilainen laulaja ja lauluntekijä.
Ura.
Payne aloitti laulajan uransa vuonna 2010, kun hänen osallistumisensa "X Factor" -kilpailuun johti paikkaan One Direction -yhtyeessä Harry Stylesin, Zayn Malikin, Niall Horanin ja Louis Tomlinsonin rinnalla. Yhtyeen debyyttialbumi "Up All Night" nousi Billboard 200 -listan kärkeen, samoin kuin kolme seuraavaa albumia. Poikabändillä oli kuusi top 10 -hittiä Hot 100 -listalla, ennen kuin se jäi tauolle vuonna 2015. Yhtye ehti kiertää maailmaa useilla kiertueilla ja myi yli 70 miljoonaa albumia.
One Directionin jäätyä tauolle Payne jatkoi soolouralle. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "LP1" julkaistiin vuonna 2019. Sen kappaleista julkaistiin singlejä vuodesta 2017 alkaen. Sooloura ei kuitenkaan lähtenyt levy-yhtiön mielestä riittävän hyvin vauhtiin, ja hän sai potkut Universalilta.
Yksityiselämä.
Payne oli parisuhteessa laulaja Cheryl Colen kanssa vuosina 2016–2018, pariskunnalle syntyi poika 2017.
Kuoleman yksityiskohdat.
Payne kuoli 31-vuotiaana 16. lokakuuta 2024 Buenos Airesissa pudottuaan hotellin kolmannen kerroksen parvekkeelta noin 14 metrin korkeudesta. Eri lähteiden mukaan Payne kuoli maahan pudotessa tulleeseen päävammaan. Hänen sekaisessa hotellihuoneessaan oli rikottu televisio sekä huumeita ja alkoholia. Henkilökunta levitti niistä kuvia sosiaaliseen mediaan. Ruumiinavauksessa todettiin hänen nauttineen ”pink cocaine” -nimistä huumecocktailia, joka sisältää metamfetamiinia, ketamiinia ja ekstaasia. Lisäksi Paynen elimistöstä löytyi crack-kokaiinia ja bentsodiatsepiinia. Ainakin viittä ihmistä syytetään rikoksista Paynen kuolemaan liittyen. He ovat kaksi hotellin työntekijää sekä henkilöt, jotka toimittivat Paynelle huumeita ennen kuolemaa. Yhtä henkilöä syytetään myös Paynen heitteillejätöstä. Yksi syytetyistä on hotellin vastaanottovirkailija, joka soitti hätäkeskukseen ja oli tietoinen Paynen huonosta kunnosta.
Pauline Ferrand-Prévot

Pauline Ferrand-Prévot (s. 10. helmikuuta 1992 Reims, Ranska) on ranskalainen kilpapyöräilijä ja maastopyöräilyn olympiavoittaja. Hänellä on useita maailmanmestaruuksia eri pyöräilylajeissa, mutta erityisesti hän on menestynyt maastopyöräilyn "cross countryssa", eli maastoajossa. Maantiepyöräilyssä hän on voittanut maantieajon maailmanmestaruuden ja Tour de France Femmes -kilpailun.
Ferrand-Prévot voitti maastopyöräilyn olympiakultaa Pariisin olympialaisissa 2024. Lisäksi hänellä on maastopyöräilyn olympiamatkan maailmanmestaruuskilpailuista viisi mestaruutta vuosilta 2015, 2019, 2020, 2022 ja 2023 sekä pronssia vuodelta 2017. Maastopyöräilyn lyhyellä matkalla hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2022 ja 2023 sekä saavuttanut MM-hopeaa 2024 ja MM-pronssia 2021. Maratonmatkalla hän on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2019 ja 2022. Maastopyöräilyn EM-kilpailuista hänellä on kultaa 2020 ja 2021 sekä hopeaa 2018 ja 2022. Maastopyöräilyn maailmancupissa hän on saavuttanut 15 voittoa. Hän on myös voittanut cyclocrossin maailmanmestaruuden vuonna 2015 ja saanut EM-hopeaa 2012 sekä voittanut gravel-pyöräilyn maaimanmestaruuden 2022.
Ferrand-Prévot voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden vuonna 2014. Hän on sijoittunut MM-kilpailuissa lisäksi kuudenneksi 2015 ja olympialaisten maantieajossa kahdeksanneksi 2012. Hän voitti Tour de France Femmes -kilpailun 2025. Kokonaisvoiton lisäksi hän voitti kahdeksannen ja yhdeksännen etapin. Hän voitti La Flèche Wallonne -klassikon vuonna 2014 ja Pariisi–Roubaix'n 2025. Giro Rosan kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi 2014. Trofeo Alfredo Binda -kilpailussa hän oli toinen 2015 sekä GP de Plouayssa toinen 2017 ja kolmas 2014 ja 2015. Hän sijoittui vuonna 2025 Flanderin ympäriajossa toiseksi ja Strade Bianchesa kolmanneksi. Ranskan-mestaruuden hän on voittanut maantieajossa 2014 ja 2015 sekä aika-ajossa 2012, 2013 ja 2014.
Ardon (Loiret)

Ardon on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Ardouxjoen varrella, noin 15 kilometriä Orléansin kaupungista etelään.
Château de Boisgibault on kuulunut historiallisten monumenttien luetteloon vuodesta 2001 lähtien. Samalla paikalla on ollut kartano jo 1500-luvulta lähtien. Se kuitenkin rakennettiin uudelleen vuonna 1680. Linnaa laajennettiin vielä 1700-luvun puolivälissä. Linna on yksityisomistuksessa.
Jozef Miloslav Hurban

Jozef Miloslav Hurban (19. maaliskuuta 1817 Beckov, Itävallan keisarikunta – 21. helmikuuta 1888 Hlboké Itävalta-Unkari) oli yksi keskeisimmistä Slovakian kansallisen heräämisen aikaisista aktivisteista. Hän oli yksi Slovakian kansallisen neuvoston perustajista ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Tämän lisäksi Hurban tunnetaan Matica slovenská -järjestön perustajana, kirjailijana sekä luterilaisena pappina. 
Elämä.
Hurban syntyi vuonna 1817 Itävallan keisarikuntaan kuuluneessa Beckovin kunnassa lähellä Trenčínin kaupunkia. Hänen isänsä oli luterilainen pappi, ja hän itsekin opiskeli teologiaa vuodet 1830–1840 Bratislavan luterilaisessa lyseossa. Opiskeluaikanaan Hurban tutustui kaksi vuotta vanhempaan Ľudovít Štúriin, jonka johtamissa järjestöissä hän toimi aktiivisesti ensin tšekin ja slovakin yhteisen kielen, ja myöhemmin slovakin kielen aseman edistäjänä. Štúrin, Hurbanin sekä Michal Miloslav Hodžan toiminnan perusteella slovakin kirjakielen perustaksi otettiin Keski-Slovakian murre. Valmistuttuaan papiksi 1840 Hurban toimi ammatissa ensin Brezová pod Bradlomissa ja myöhemmin Hlbokéssa.
Slovakkien asuttamat alueet olivat 1840-luvulle tultaessa kuuluneet Unkarin kuningaskuntaan jo satojen vuosien ajan. Unkarin asema yhtenä osana suurempaa Itävallan keisarikuntaa taas kriisiytyi Euroopan hulluna vuonna 1848, jolloin myös slovakkien asema nousi ajankohtaiseksi kysymykseksi. Hurban oli mukana laatimassa Slovakian kansan vaatimuksia toukokuussa 1848, mutta kun Unkarin kansalliskokous julisti hänet lainsuojattomaksi, hän osallistui Prahan slaavilaiseen kongressiin ja Prahan kansannousuun kesäkuussa. Tämän jälkeen Hurban kuului syyskuussa alkaneen Slovakian kansannousun johtajiin.
Unkarin vallankumouksen tukahduttamisesta huolimatta slovakkinationalistit jäivät paitsioon sitä seuranneena aikakautena. Hurban joutui jättäytymään politiikasta, ja hänet asetettiin poliisivalvontaan. Loppuelämänsä hän keskittyikin pitkälti kirjoittamiseen ja tehtäväänsä pappina. Ajoittaisista pidätyksistä huolimatta Hurban oli mukana perustamassa kansallismielistä Matica slovenská -järjestöä, ja lisäksi hän toimitti vuonna 1856 kuolleen Štúrin laajan elämäkerran. Hurban kuoli vuonna 1888.
Perhe.
Hurban sai yhdessä vaimonsa näyttelijä Anička Jurkovičován kanssa yhdeksän lasta, joista Svetozár Hurban-Vajanský teki merkittävän uran kirjailijana.
Kunnianosoitukset.
Etelä-slovakialainen Hurbanovon kaupunki on nimetty Hurbanin mukaan. Myös planeetta 3730 Hurban on nimetty hänen mukaansa.
Hilda Hotti

Hilda Maria Hotti, os."Leikas" (18. elokuuta 1879 – 30. lokakuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen Juvan Mäköiskylässä asunut unissasaarnaaja.
Hilda Hotti koki ensimmäisen uskonnollisen herätyksensä jo rippikouluiässä mutta horrostiloihin hän alkoi vaipua vasta vuonna 1910 vaikeiden ruumiillisten ja henkisten kärsimysten jälkeen. Hän aloitti pian myös unissasaarnaamisen useimmiten joka kuukauden 20. päivän tienoilla. Hotti teki saarnamatkoja myös Juvan ulkopuolelle Puumalaan, Sulkavalle, Joroisiin, Sääminkiin, Mikkeliin, Lappeenrantaan, Savitaipaleelle, Ruokolahdelle ja Parikkalaan. Joissain saarnatilaisuuksissa Hotti piti myös kävelysaarnoja, joiden aikana hän kiersi puhuttelemassa ihmisiä, paljastaen heidän syntinsä ja kehotti tekemään parannuksen. Hotti järjesti noin kolme kertaa vuodessa, helmi-, kesä- ja syyskuun 19. päivän tienoilla suuria juhlaseuroja, joihin tuli vieraita myös kauempaa. Ensimmäisissä suurissa juhlaseuroissa, jotka pidettiin Mäköiskylässä vuonna 1918 väitetään olleen paikalla jopa 2 000 sanankuulijaa. Hotin kanssa saarnasi usein sulkavalainen Aino Virta. Voimakkaimmillaan tämä herätysliike oli vuosina 1918–1921.
Hotilla oli esikuvana pohjoissavolainen unissasaarnaaja Karoliina Utriainen (1843–1929), jonka saarnoja hän oli päässyt lapsena ja nuorena kuulemaan tämän kiertäessä Etelä-Savossa. Teologi Aarni Voipio kävi syksyllä 1919 Juvalla ja lähikunnissa "saarnataudin" ollessa voimakkaasti leviämässä ja kirjoitti havainnoistaan kirjan "Suomalaisia unissasaarnaajia" (Otava 1919). Juvalla hän tapasi Hotin ohella unissasaarnaaja Saara Hämäläisen ja paikkakunnalla vierailleen unissasaarnaaja Eino Teräksen.
Hotti meni vuonna 1921 toisen kerran naimisiin lappeenrantalaisen laivurin Erik Suhosen kanssa ja muutti Puumalaan. Etelä-Juvan herätysliikkeen toiminta hiipui hänen muutettuaan pois vaikka Juvalle jäikin muita unissasaarnaajia kuten Matilda (Tilda) Kotro, Adam Härkönen ja Mari Piikki. Uusi aviomies Erik Suhonen vastusti Hotin saarnamatkoja, joten vastaavaa herätysliikettä ei syntynyt Puumalassa. Hotti sai uudessa avioliitossaan yhden lapsen ja hän aloitti saarnaamisen uudelleen 1930-luvulla. Herätysliike ei saavuttanut Juvalla entistä suosiota, mutta Hotin saarnamatkat ulottuivat nyt myös suurempiin kaupunkeihin ja hän kävi ainakin Viipurissa, Kotkassa, Kuopiossa ja Helsingissä. Helsingissä monet Maria Åkerblomin liikkeen entiset kannattajat tulivat kuulemaan Hotin saarnoja. Hotti erosi miehestään vuonna 1938 ja vuonna 1939 hän syytti entistä miestään Puumalan syyskäräjillä pesänkavalluksesta.
Hilda Hotti kuoli lastensa luona Helsingissä lokakuun lopulla 1958, viimeisen saarnaansa hän oli pitänyt kaksi viikkoa ennen kuolemaansa.
Salim Laïbi

Salim Laïbi (s. 1975) on ranskalainen hammaslääkäri, joka on tullut tunnetuksi salaliittoteorioiden esittämisestä nimimerkillä "Le Libre Penseur". Hän on sukua entiselle Algerian pääministeri Kasdi Merbahille. Laïbia on kuvailtu ”enemmän tai vähemmän” QAnon-liikkeen piirissä olevaksi toimijaksi.
Laïbi toimi Marc-Édouard Naben sivun webmasterina vuosina 2004–2009. Vuonna 2010 hän perusti oman Le Libre Penseur -sivustonsa. Laïbi toimi Kémi Séban Imperialismin kirottujen liikkeen esoteriasta ja okkultismista vastanneena johtajana. Toukokuussa 2014 hän osallistui ”toisinajattelun” kongressiin Hervé Ryssenin kaltaisten antisemitistien kanssa.
Laïbi sai Ranskan vuoden 2012 parlamenttivaalissa 241 ääntä. Hän sai julkisen tuen Dieudonné M'bala M'balalta ja Alain Soralilta. Laïbi on julkaissut monia kirjoja. Vuonna 2020 hänen blogissaan oli keskimäärin 270 000 kävijää kuukausittain. Facebookissa hänellä oli samaan aikaan 106 000 seuraajaa ja Youtube-kanavalla 143 000 tilaajaa. Vuonna 2020 Laïbi alkoi juontaa Youtubessa yhteistä lähetystä Jean-Jacques Crèvecœurin, Christian Tal Schallerin ja Chloé Frammeryn kanssa. Huhtikuussa 2021 Laïbin Youtube-kanava poistettiin useiden misinformaatiosta annettujen varoitusten jälkeen. Väärät tiedot olivat koronapandemiaa koskeneita. Laïbi siirtyi levittämään väitteitään Odysee-alustalle.
Vuonna 2017 Laïbin entinen yhteistyökumppani, salaliittoteoreetikko Alain Soral tuomittiin sakkorangaistukseen kunnianloukkauksesta Laïbia kohtaan. Samana vuonna Laïbi itse tuomittiin toisen entisen yhteistyökumppaninsa, Dieudonné M'bala M'balan elämänkumppanin yksityisyyden loukkaamisesta.
Mielipiteet ja uskomukset.
Laïbia on kuvailtu äärioikeistolaiseksi, joka on asemoitunut muun muassa juutalaisia, vapaamuurareita, homoseksuaaleja ja liian maltillisiksi kokemiaan muslimeita vastaan. Hän on rokotevastainen ja on kannustanut seuraajiaan tarttumaan aseisiin.
Laïbi uskoo vapaamuurareiden hallitsevan maailmaa. Hän katsoo Maailman talousfoorumin olevan toteuttamassa Klaus Schwabin johdolla uutta maailmanjärjestystä. Globaali eliitti on Laïbin mielestä syyllinen ”pedokriminaaliuteen” ja uuden koronaviruksen luomiseen. Rokottamista Laïbi on pitänyt vaarallisena. Hän pitää myös ilmaston lämpenemistä myyttinä. Bir-Hakeimin sillan iskua Laïbi piti joulukuussa 2023 Mossadin tekona, vaikka tekijä oli vannonut uskollisuutta Isis-terroristijärjestölle.
Laïbi vastustaa Gayssot’n lakia, joka kriminalisoi holokaustin kieltämisen. Hän on arvostellut naisia säädyttömänä pitämästään pukeutumisesta. Hän ilmoitti vuonna 2008 pitävänsä The Beatlesin jäseniä satanisteina ja väitti Imagine-laulua oodiksi uudelle maailmanjärjestykselle..
Porvoon lähetysseurakunta

Porvoon lähetysseurakunta () on Porvoossa toimiva ruotsinkielinen vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1891. Seurakunnan johtaja on Roger Andersson. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Porvoon keskustassa Rauhankadulla. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö. Seurakunnalla on myös maahanmuuttajaryhmä, joka koostuu Ruandasta ja Kongosta tulevista maahanmuuttajista. Musiikki on tärkeä osa seurakunnan toimintaa.
Historia.
Porvoon lähetyseurakunta on perustettu vuonna 1891 ja sen kirkkorakennus, "Missionshusgården" vihittiin käyttöön vuonna 1895. Vapaaseurakunnan toiminta oli Porvoossa vuosisadan alussa huomattavan aktiivista. Vuonna 1919 vapaaseurakunnan pyhäkouluissa oli 150 oppilasta ja seurakunnan laulajat vierailivat säännöllisesti kaupungin vanhainkodeissa ja sairaaloissa. Vuonna 1919 vapaaseurakunnan pastoreina toimi saarnaajaveljekset William Jokinen ja Eeli Jokinen. 1920-luvun alussa vapaaseurakunnan pastorina toimi Uno Dahlblom.
Alkuaikana vapaaseurakunta toimi aktiivisesti myös Porvoon lähiseudulla, mutta myöhemmin toiminnan painopisteeksi tuli Porvoon kaupunki. Vuonna 1932 ruotsinkielisen vapaaseurakunnan rinnalle perustettiin suomenkielinen vapaaseurakunta. 1950-luvulla seurakunnan pastorina toimi Curt Sandvik ja seurakunnan toimintaa tuki myös liikemies J. E. Alm.
Toimitilat.
Vuonna 1979 Suomen Vapaakirkko myi kirkkokiinteistön Porvoon kaupungille, minkä jälkeen suomen- ja ruotsinkieliset seurakunnat toimivat tiloissa vuokralaisena. 1990-luvun alussa seurakunnan pastorina toimi Helge Dahlberg. Vuonna 1993 seurakunta hankki kirkkorakennuksen tontteineen omistukseensa. Talon ja siihen liittyvän tonttimaan hinta on 340 000 markkaa. Seurakunnan korjasi seinä- ja kattorakenteita osaksi talkoovoimin.
Karoliina Utriainen

Karoliina Väänänen, os. "Utriainen" (30. kesäkuuta 1843 Vesanto – 5. maaliskuuta 1929 Keitele ) oli suomalainen "Saarna-Karoliinan" nimellä tunnettu unissasaarnaaja.
Köyhän itsellisen tytär Karoliina Utriainen syntyi Vesannolla, josta häne muutti perheensä kanssa Rautalammille. Hän tuli kotiseudullaan tunnetuksi jo 9-vuotiaana alettuaan saada horroskohtauksia, joidan aikana hän saarnasi kuulijoille. Hänelle vakiintui jonkin ajan kuluttua säännölliseksi saarna-ajaksi kello 5 aamulla, kun maalla tavallisesti aloitettiin työpäivä. Utriainen puhui vuoteella maaten vajaan tunnin ajan ja näitä saarnoja jatkui näin 60 vuoden ajan. Jäljestäpäin hän ei muistanut saarnojensa sisältöä eikä hereillä ollessaan kyennyt pitämään puheita.
Häntä alettiin pyytää puhujamatkoille myös muualle Suomeen. Yhdellä puhujamatkalla hän tutustui urakoitsija Paavo Väänäseen, jonka kanssa hän meni naimisiin ja perusti oman kodin Kuopioon. Kuopiosta käsin Utriainen ulotti matkansa yhä laajemmalle ja hänellä oli hartaita kuulijoita etenkin Etelä-Savossa, Nurmeksessa ja Oulun seuduilla. Karoliina Utriainen lopetti unissasaarnaamisen keväällä 1913 ja vietti sitten loppuelämänsä lastensa kodeissa asuen. Miehensä kuoltua hän muutti asumaan Keiteleelle opettajatyttärensä luokse. Utriaisen saarnoja kirjoitettiin muistiin ja ne julkaistiin vuosina 1912–1913 saarnakokoelmina nimellä "Herätyssaarnoja I ja II".
Karoliina Utriainen kuoli 85-vuotiaana maaliskuussa 1929 Keiteleellä Kulvemäen kansakoululla.
Bhutan kesäolympialaisissa 2024

Bhutan osallistuu kesäolympialaisiin 2024 Pariisissa. Maata edustaa kolme urheilijaa kolmessa eri urheilumuodossa. Joukkueen lippua olympialaisten avajaisissa kantoivat uimari Sangay Tenzin ja kestävyysjuoksija Kinzang Lhamo.
Joukkue.
Jousiammunta.
Bhutan sai yhden maapaikan jousiammuntaan universaalipaikkojen jaossa. Maan edustaja Lam Dorji oli ennen olympialaisia maailmanrankingissa sijalla 184.
Uinti.
Bhutan sai uintiin yhden maapaikan universaalipaikkojen jaossa. Maata edustaa Sangay Tenzin, jolle olympialaiset ovat toiset perättäiset.
Yleisurheilu.
Bhutan sai yhden maapaikan yleisurheiluun universaalipaikkojen jaossa. Maan edustaja Kinzang Lhamo kilpailee olympialaisissa ensimmäisen kerran Bhutanin ulkopuolella.
Bolivia kesäolympialaisissa 2024

Bolivia osallistuu kesäolympialaisiin 2024 Pariisissa. Maata edustaa neljä urheilijaa kahdessa eri urheilumuodossa. Joukkueen lippua olympialaisten avajaisissa kantoivat kestävyysjuoksija Héctor Garibay ja uimari María José Ribera.
Joukkue.
Uinti.
Bolivia sai uintiin kaksi maapaikkaa universaalipaikkojen jaossa.
Yleisurheilu.
Bolivia sai yleisurheiluun kaksi maapaikkaa. Maan edustajista maratoonari Héctor Garibay varmisti olympiapaikkansa rikkomalla tulosrajan Sevillan maratonilla 2023 uudella Bolivian ennätyksellä.
Norwalk (Kalifornia)

Norwalk on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se on osa Los Angelesin suuraluetta. Norwalkin asukasluku oli vuonna 2023 noin 98 000.
Maantiede.
Norwalk sijaitsee Kalifornian eteläosassa noin 22 kilometriä Los Angelesin keskustasta kaakkoon.
Historia.
Nykyisen Norwalkin seudun alkuperäisiä asukkaita olivat chumash-intiaanit. 1700-luvulla alueelle muutti espanjalaisia siirtolaisia, jotka ottivat hedelmälliset maat haltuunsa. He rakensivat tyylikkäitä taloja, joista monet ovat säilyneet 2000-luvulle. Alue myytiin 1869 Gilbert ja Atwood Sproulille. Muutamaa vuotta myöhemmin Sproulit perustivat Corvallis-nimisen kaupungin, mutta nimi muutettiin miltei saman tien Norwalkiksi. Tuolloin alueen halki oli jo vedetty rautatie. Kaupungin varhaiset elinkeinot liittyivät alkutuotantoon, mutta 1900-luvun jälkipuoliskolla koettiin nopea teollistuminen. Norwalkin asema kaupunkina virallistettiin 1957.
Norwalkin maalaisen menneisyyden symbolina on Hargitt House Museum (1891).
Talous ja liikenne.
Norwalkin elinkeinoja ovat muun muassa terveydenhuolto, vähittäiskauppa, oppilaitokset, logistiikka ja teollinen tuotanto. Maantieliikenteen valtasuoni on Interstate 5. Norwalk sijaitsee Los Angelesin paikallisliikenteen alueella.
Kostomarov

Kostomarov on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: