Jobbik

Jobbik Magyarországért Mozgalom (’Paremman Unkarin puolesta -liike’), lyhyemmin Jobbik, on vuonna 2003 perustettu unkarilainen puolue, joka on historiansa aikana siirtynyt äärioikeistolaisesta radikaalinationalismista jonkin verran poliittisen keskustan suuntaan, konservatiivis-nationalistiseksi oikeistopuolueeksi. Puolueen nimen voi nähdä sanaleikkinä, sillä "jobb(ik)" tarkoittaa sekä ’parempaa’ että ’oikeanpuoleista, oikeistolaista’.
Helmikuussa 2023 puolueen nimi muutettiin muotoon "Jobbik-Konzervatívok" (’Jobbik-Konservatiivit’), mutta syyskuussa 2024 puoluekokous palautti nimen alkuperäiseen muotoon.
Historia.
Perustaminen ja alkuvaiheet.
Jobbikin edeltäjänä toimi paljolti yliopisto-opiskelijoita yhdistänyt, vuonna 1999 perustettu nuorisojärjestö "Jobboldali Ifjúsági Közösség" (’Oikeistolaisen nuorison yhteisö’), lyhemmin "JobbIK." Järjestön päämääränä oli alun perin tukea porvarillisten ja oikeistolaisten poliittisten voimien (MDF, Fidesz, MIÉP) vahvistumista Unkarissa. Vuoden 2002 parlamenttivaalien jälkeen järjestö toi julki pettymyksensä silloisiin oikeistopuolueisiin: radikaalioikeistolainen MIÉP ei ollut saanut vaaleissa enää läpi yhtään ehdokasta, Fidesz taas ei ollut onnistunut muuttumaan ”toimintavalmiiksi kansalliseksi puolueeksi” eikä todella puuttumaan tärkeisiin asioihin kuten perheiden ja perusarvojen suojeleminen sekä väestön vähenemisen pysäyttäminen. 24. lokakuuta 2003 Jobbik rekisteröitiin virallisesti puolueena. Se määritteli itsensä ”arvoperiaatteiseksi, konservatiiviseksi, menetelmiltään radikaaliksi kansallismielis-kristilliseksi puolueeksi”. 
Huhtikuussa 2004 Jobbik sai ensimmäisen kansanedustajansa, kun Fidesz-puolueen Attila Körömi loikkasi Jobbikiin ”voidakseen paremmin palvella ylpeää, voimakasta ja riippumatonta Unkaria”. Vuoden 2004 europarlamenttivaaleihin Jobbik jätti osallistumatta, protestina Unkarin ”hätiköidylle” liittymispäätökselle.
Vuoden 2006 parlamenttivaaleihin Jobbik osallistui vaaliliitossa Oikeus ja elämä -puolueen (MIÉP) kanssa, mutta ei onnistunut saamaan läpi ehdokkaita. Samana syksynä Jobbikin aktivisteja nähtiin Budapestissa puhjenneissa väkivaltaisissa mellakoissa, joiden välittömänä aiheena oli sosialistihallituksen pääministeri Ferenc Gyurcsányn julkisuuteen vuotaneesta sisäpiiripuheesta noussut skandaali. 
Vuonna 2007 puolue julkisti ohjelmansa, jonka mukaan Unkarin oikeudellinen jatkuvuus oli katkennut vuoden 1944 saksalaismiehityksen myötä ja näin syntyneen perustuslaillisen kriisin korjaamiseksi tarvittaisiin uutta, ns. Pyhä kruunu -oppiin perustuvaa perustuslakia. Ohjelmassa vaadittiin strategisesti tärkeiden tuotannonalojen valtiollistamista, ”assimilaatioon soveltumattomien ryhmien joukkomaahanmuuton pysäyttämistä”, kirkolliselle avioliittoon vihkimiselle virallista asemaa, pakollista uskonnon- tai etiikanopetusta oppivelvollisuuskouluihin, punavalkoisen Árpád-raitalipun tunnustamista kansalliseksi symboliksi sekä poliisiin erillistä yksikköä ”mustalaisrikollisuuden” torjuntaan. 
Elokuussa 2007 puolueen tuolloinen johtaja Gábor Vona puolueen tuella perusti tulevan kansalliskaartin ydinjoukoksi aiotun puolisotilaallisen katupartiojärjestön ”Unkarin kaartin” ("Magyar Gárda"), jonka toiminta ja univormut herättivät kohua. Kaarti hajotettiin oikeuden päätöksellä 2009.
Nousu parlamenttiin ja poliittiseksi voimaksi.
Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Jobbik sai, paljon ennusteita paremmalla äänisaaliilla, läpi kolme ehdokastaan ja juhli tätä suurena menestyksenä. Myös Jobbikin vahvistumisen syitä tutkineen Dániel Rónan mukaan tätä voidaan pitää poikkeuksellisena saavutuksena. Rónan mukaan Jobbikin äänestäjiä motivoivat perinteiset ja median vahvistamat ennakkoluulot romaneja kohtaan (”mustalaisrikollisuus”), kasvava epäluottamus ”poliittisiin eliitteihin”, puoluejohdon tehokas ja uudistuva julkisuusstrategia, vahva järjestötausta myös ennestään olemassa olleissa äärioikeistolaisissa alakulttuureissa sekä Jobbikin taito puhutella yhteisön ja identiteetin heikkoudesta kärsivää nuorisoa, etenkin nuoria miehiä. Saman vuoden kesällä Jobbik solmi yhteistyösopimuksen useiden äärioikeistopiireissä tunnettujen toimijoiden (kuten László Toroczkai, sittemmin Meidän Kotimaamme -liikkeen johtaja) ja järjestöjen kanssa. Vuonna 2009 Jobbik oli yhdessä muutamien muiden Euroopan äärioikeistopuolueiden kanssa perustamassa Euroopan kansallisten liikkeiden liittoa, johon se kuului vuoteen 2016 saakka. 
Vuoden 2010 parlamenttivaaleihin Jobbik lähti iskulauseinaan mm. "Unkari unkarilaisille"; räväkän kampanjan mainosten rasistisuudesta käytiin oikeuskiistaa, kun kansallinen yleisradioyhtiö ei ensin olisi halunnut niitä lähettää. Vaaleissa Jobbik sai läpi 47 edustajaa ja nousi kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi, aivan sosialistipuolue MSZP:n kannoille. Vuoden lopulla Jobbik oli joidenkin mielipidetutkimusten mukaan jo maan toiseksi suosituin puolue.
Poliittista julkisuutta Jobbik sai 2010-luvun alussa mm. EU-vastaisilla tempauksilla: Euroopan komission vaadittua muutoksia Unkarin lakeihin (mm. tuomarien lähettäminen varhennetulle eläkkeelle, mikä mahdollistaisi oikeusistuimien poliittiset uudelleennimitykset) puoluejohtaja Gábor Vona tammikuussa 2012 vaati Unkarin eroa EU:sta ja järjesti mielenosoituksen, jossa poltettiin EU:n lippu. Puolue järjesti näyttäviä mielenosoitusmarsseja ("Magyar Élet Menete" ’Unkarin elämän marssi’) eri puolilla maata. 
Jobbik tuli tunnetuksi myös lukuisista rasistisista, etenkin romanivastaisista, antisemitistisistä sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen vastaisista ulostuloistaan. Unkarin isännöidessä Juutalaisten maailmankongressin plenaari-istuntoa 2013 Jobbik osoitti mieltään ”bolševismin ja sionismin uhrien” muistoksi. Jobbikin antisemitismi sai kansainvälistä mediahuomiota myös, kun puolueen kansanedustaja ja entinen varapuheenjohtaja Csanád Szegedi sai yllättäen selville juutalaiset sukujuurensa.
Radikaalipuolueesta kansanpuolueeksi.
Vuoden 2014 parlamenttivaalien alla Jobbikin nähtiin siirtyvän maltillisempaan, vähemmän aggressiiviseen ja laajempia kansanjoukkoja puhuttelevaan suuntaan. Jotkut radikaalimmat edustajat lähtivät puolueesta, ja vaalikampanjan sävyistä poistui aggressiivinen uhkailu. Parlamenttiin puolue sai 23 edustajaa ja pysyi yhä, Fidesz-KDNP-koalition ja vasemmistopuolueiden vaaliliiton jälkeen, kolmanneksi suurimpana voimana. 
Pahan iskun puolueen imagolle antoi sen europarlamenttiedustajan Béla Kovácsin joutuminen syytetyksi vakoilusta Venäjän hyväksi vuonna 2014. Se herätti laajaa kansainvälistä kohua ja nosti esille puolueen yleisen Venäjä-mielisyyden ongelmat. Kovácsin juttu päätyi tutkintaan vasta 2017, ja kun tuomio korkeammissa oikeusasteissa lopulta vahvistui viiden vuoden kuritushuonerangaistukseksi vuonna 2022, Kovács itse oli jo muuttanut Moskovaan.
Vuoden 2015 puoluekokouksessa puoluejohtaja Gábor Vona teki selvän pesäeron äärioikeistoon ilmoittaen, että ”natsiromantiikkaa kaipaavat” eivät enää ole tervetulleita Jobbikiin ja että puolue pyrkii muuttumaan kansanpuolueeksi ja tavoittelemaan hallituspaikkaa. Huhtikuussa 2016 Vona sulki puoluejohtajakisasta kolme radikaalimpaa linjaa edustanutta puolueen varapuheenjohtajaa, näiden joukossa sittemmin Meidän Kotimaamme -liikkeeseen siirtyneen Előd Novákin. Kesällä 2016 Vona ilmoitti Jobbikin luopuvan tavoitteesta erottaa Unkari EU:sta. Elokuussa 2017 Vona kiisti puolueensa koskaan olleen antisemitistinen tai rasistinen (tosin puolueen historiasta löytyi runsaasti lausuntoja, jotka puhuivat tätä vastaan) ja pyysi anteeksi kaikilta, joita puolueen ulostulot olisivat mahdollisesti loukanneet.
Vuonna 2017, vaalitaistelun jo käynnistyessä, kansanpuolueeksi pyrkivä Jobbik kävi avoimeen taisteluun Fidesz-puolueen korruptiota vastaan aggressiivisella julistekampanjalla, jossa Fidesz-vaikuttajia kuvattiin ”rikollisina” tai ”varkaina”. Kampanjan mainostilan tarjosi poikkeuksellisen edullisesti suurliikemies Lajos Simicska, entinen Fideszin ydinvaikuttaja, joka juuri oli rikkonut välinsä Viktor Orbániin. Julisteista ja Fideszin tämän kampanjan torjumiseksi säädättämästä laista syntyi suurta julkisuutta saanut poliittinen ja juristinen kärhämä.
Erottuaan Euroopan kansallisten liikkeiden liitosta 2016 Jobbik haki Euroopan kansanpuolueen jäsenyyttä, mutta hakemus tyrmättiin. EPP:n johtaja Pedro López de Pablo antoi Unkarin median ymmärtää pitävänsä tätä hakemusta täysin käsittämättömänä.
Vaalitappio ja alamäki.
Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa Jobbik sai 26 edustajanpaikkaa mutta epäonnistui päätavoitteessaan, Fidesz-puolueen ylivallan kaatamisessa. Kansanpuolueeksi muuttuminen ei ollut toiminut, ja antamansa lupauksen mukaisesti Gábor Vona erosi puoluejohtajan tehtävästä ja luopui kansanedustajan mandaatistaan. Entisen varapuheenjohtajan László Toroczkain johdolla puolueen radikaalimpi siipi, joukossa useita kansanedustajia, totesi Jobbikin muuttuneen "värittömäksi, hajuttomaksi ja mauttomaksi", erosi ja perusti uuden puolueen, Meidän kotimaamme -liikkeen.
Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa alamäki jatkui: kiistojen repimä ja useita tunnettuja edustajiaan menettänyt Jobbik sai läpi enää yhden edustajan. Vaalitappion johdosta Vonan seuraajaksi valittu Tamás Sneider sekä koko puoluejohto erosivat. Uudeksi johtajaksi valittiin juutalaistaustainen Péter Jakab, joka ensi töikseen erotti puolueen jäsenyydestä antisemitistisistä kommenteistaan tunnetuksi tulleen entisen kansanedustajan Gergely Kulcsárin. Vuonna 2020 puolue muutti myös tunnusväriään ja graafista ilmettään: Unkarin puna-valko-vihreiden värien sijasta tunnusväriksi tuli turkoosi. 
Puolueen mureneminen jatkui 2020, kun entisen puheenjohtajan Tamás Sneiderin lisäksi kaksi muutakin kansanedustajaa erosi Jobbikin eduskuntaryhmästä. Sneiderin mukaan Jakabin vain neljä kuukautta kestäneellä puheenjohtajakaudella oli jo ”heitetty ulos ikkunasta kaikki kansallinen ja konservatiivinen ajattelu”.
Vuoden 2022 parlamenttivaaleihin Jobbik lähti kuuden oppositiopuolueen vaaliliitossa. Fidesz-koalitio onnistui jälleen uusimaan vaalivoittonsa, oppositio kärsi jälleen tappion, ja oppositiopuolueista eniten mandaatteja menetti Jobbik, jolle jäi kymmenen kansanedustajapaikkaa. Puoluejohdon enemmistö kääntyi Péter Jakabia vastaan ja painosti tämän eroamaan. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Márton Gyöngyösi.
Huhtikuussa 2024 puoluejohtaja Gyöngyösi ilmoitti, että Euroopan kristillinen poliittinen liike oli hyväksynyt Jobbikin jäsenekseen ja Jobbik jatkaisi politiikantekoa Unkarin ainoana aidosti kristillis-konservatiivisena puolueena, pyrkien palauttamaan Unkarin kansainvälisen maineen ja hankkimaan sille liittolaisia.
Vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa Jobbikin ääniosuus jäi alle prosentin, ja se menetti viimeisenkin edustajanpaikkansa. Márton Gyöngyösin tilalle puheenjohtajaksi valittiin Béla Adorján.
Vaalitulokset.
Tietojen lähde: Unkarin kansallinen vaalivirasto.
Eurooppa-parlamentin vaalit.
Europarlamenttivaaleihin vuonna 2004 Jobbik ei osallistunut, protestiksi Unkarin "hätiköidylle" EU-jäsenyyspäätökselle.
Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Jobbik sai läpi kolme ehdokastaan, samoin vuonna 2014. Vuoden 2019 vaaleissa paikkoja tuli enää yksi, vuonna 2024 ei enää yhtään.
Europarlamentissa vuosina 2009–2024 Jobbikin edustajat istuivat riippumattomina, liittymättä yhteenkään europuolueeseen.