tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Naomi Oreskes

Naomi Oreskes (s. 25. marraskuuta 1958) on yhdysvaltalainen tieteenhistorioitsija. Vuodesta 2013 hän on ollut tieteenhistorian professori Harvardin yliopistossa ja sitä ennen 15 vuoden ajan professori Kalifornian yliopistossa San Diegossa.
Oreskes tuli tunnetuksi muun muassa "Science"-lehdessä joulukuussa 2004 julkaistusta esseestä ”The Scientific Consensus on Climate Change”. Sen mukaan tieteellinen konsensus ilmaston lämpenemisen aiheuttajista on, että maanpinnan läheisen ilman lämpötila on noussut viime vuosikymmeninä ja että suuntaus on johtunut pääasiassa ihmisen aiheuttamista kasvihuonekaasupäästöistä. 
Tutkimuksen kohteena olivat vuosien 1993 ja 2003 välisenä aikana julkaistujen 928 tiedeartikkelin tiivistelmät. Tutkimuksen mukaan yksikään artikkeli ei tiivistelmänsä perusteella ollut selkeästi eri mieltä käsityksen kanssa, että ilmaston lämpeneminen johtuisi ihmisten toimista. Oreskes kirjoitti myöhemmin "The Washington Post" -lehdessä, että henkilöt, jotka olivat näitä tieteellisiä löydöksiä vastaan, korostivat tavallista tieteellistä epävarmuutta tosiasioista antaen mielikuvan, että olisi olemassa merkittävä tieteellinen erimielisyys tai että olisi puute tieteellisestä konsensuksesta. 
Kesäkuussa 2010 Oreskes julkaisi yhdessä Erik Conwayn kanssa kirjan "Merchants of Doubt", jossa hän muun muassa vertaa tupakoinnin terveysvaikutuksista käytävää keskustelua ilmaston lämpenemiseen liittyvään keskusteluun.
Da'Nasia Hood

Da'Nasia Hood (s. 12. toukokuuta 2000) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kotkalaista Peli-Karhuja.
Hood edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa kausina 2018–2023 Texas State Universitya. Hän aloitti ammattilaisuransa keväällä 2023 Puerto Ricossa, jossa hän edusti Patriotas de Lares -seuraa. Syksyllä 2023 hän siirtyi Israeliin, mutta pian hänen saapumisensa jälkeen terroristijärjestö Hamas hyökkäsi Israeliin ja alueella alkanut sota sai Hoodin palaamaan Amerikkaan. Hän siirtyi Suomeen Peli-Karhujen joukkueeseen marraskuussa 2023, ja hänet valittiin Korisliigassa joulukuun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi Korisliigan runkosarjassa 17 ottelua ja teki niissä ottelua kohden keskimäärin 23,4 pistettä, otti 11,8 levypalloa ja antoi 1,9 koriin johtanutta syöttöä.
Hanna Mattila (pesäpalloilija)

Hanna Mattila (s. 27. marraskuuta 1979) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Mattila edusti Superpesiksessä Rauman Feraa, Lapuan Virkiää ja Ylihärmän Pesis-Junkkareita. Hänen kasvattajaseuransa on Kokemäen Kova-Väki. Hän saavutti yhden SM-kullan kaudella 2001 ja yhden SM-pronssin kaudella 2002. Hän pelasi kaksi Itä-Länsi-ottelua vuosina 2004 ja 2005. Mattila pelasi ulkokentällä kolmoskopparina. 
Mattila pelasi 113 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 19 kunnaria ja 92 tavallista juoksua, toi 89 juoksua ja keräsi 443 kärkilyöntipistettä. Mattila pelasi 22 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kuusi tavallista juoksua, toi kymmenen juoksua ja keräsi 43 kärkilyöntipistettä. Mattila pelasi kuusi Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kaksi kunnaria ja kymmenen tavallista juoksua, toi kahdeksan juoksua ja keräsi 36 kärkilyöntipistettä.
HEN1

Henrique ”HEN1” Tales (s. 14. heinäkuuta 1995) on brasilialainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän on edustanut RED Canidsia elokuusta 2024 lähtien.
Tales tunnetaan urastaan erityisesti Immortalsin riveissä, jossa hän pelasi aktiivisesti kesäkuusta 2016 joulukuulle 2017. He tulivat toiseksi merkittävästä PGL Major Kraków 2017 -turnauksesta, ja joukkue ansaitsi tappiorahaa 125 000 dollaria. Tales on pelannut myös FURIA Esportsissa ja on voittanut heidän kanssaan ESL Pro League Season 12: North America -turnauksen. Lisäksi hän on edustanut Imperial Esportsia.
Maisa Rojas

Maisa Heloísa Juana Rojas Corradi (s. 10. elokuuta 1972) on chileläinen ilmastotutkija ja poliitikko. Hän on osallistunut IPCC:n työhön ja toiminut maansa ympäristöministerinä vuodesta 2022.
Rojas valmistui fysiikan lisensiaatiksi Chilen yliopistosta 1995 ja väitteli tohtoriksi ilmakehäfysiikasta Oxfordin yliopistossa vuonna 2000. Hänen kaksi keskeistä tutkimusalaansa ovat olleet paleoklimatologia eli menneisyyden ilmaston tutkimus ja alueellisen ilmastonmuutoksen mallintaminen. Hän oli yksi IPCC:n viidennen ja kuudennen arviointiraportin pääkirjoittajista.
Rojasilla oli professorin virka, ja hän oli maansa arvostetuimpia tutkijoita, kun hän vuonna 2022 lähti politiikkaan Gabriel Boricin vasemmistohallitukseen. Hän sanoi haastattelussa yhdeksi syyksi säikähdyksen, kun ilmastonmuutoksen kieltävä ehdokas José Antonio Kast menestyi presidentinvaaleissa.
Vuonna 2022 Sharm el-Sheikhin ilmastokokouksen alla vuonna 2022 Rojas johti työryhmää, joka valmisteli sopimuksen rahastosta, jolla tuetaan ilmastonmuutoksen takia tuhoja kohdanneita valtioita rahallisesti (loss and damage fund).
Annie Rauwerda

Annie Rauwerda (s. 27. marraskuuta 1999) on yhdysvaltalainen koomikko ja internet-sisällöntuottaja. Hänet tunnetaan perustamistaan ja ylläpitämistään Depths of Wikipedia -nimisistä sosiaalisen median tileistä, joilla hän nostaa esiin kiinnostavia ja hauskoja faktoja Wikipediasta. Hän tekee myös samaan sisältöön pohjautuvia komediaesityksiä. Wikimedia Foundation valitsi hänet vuonna 2022 vuoden mediavaikuttajaksi ("Media Contributor of the Year").
Varhaiset vuodet ja opinnot.
Rauwerda syntyi 27. marraskuuta 1999 ja kasvoi Michiganin Grand Rapidsissa. Valmistuttuaan high schoolista Rauwerda vietti välivuoden Chicagossa toimien matematiikan ja tiedeaineiden tutorina AmeriCorps-vapaaehtoisohjelman kautta. Vuonna 2019 hän aloitti neurotieteiden opinnot Michiganin yliopistossa. Hän suoritti Bachelor of Science -tutkintonsa loppuun vuonna 2022.
Wikipedia.
Rauwerdasta tuli aktiivinen Wikipedian lukija yläasteella, jolloin hän luki sieltä artikkeleita itseään kiinnostaneista aiheista. Lisäksi hän harrasti ystäviensä kanssa ”wikikilpailua”, jossa pyritään pääsemään mahdollisimman nopeasti joltakin Wikipedian artikkelisivulta tiettyyn tavoiteartikkeliin käyttäen ainoastaan artikkeleissa olevia linkkejä muihin artikkeleihin. Koronaviruspandemian aiheuttamien sulkujen aikana Rauwerda perusti Instagramiin Depths of Wikipedia -nimisen tilin, johon hän alkoi jakaa Wikipediasta löytämiään outoja, hauskoja ja odottamattomia faktoja. Hän on myöhemmin perustanut vastaavat tilit myös Twitteriin ja TikTokiin, ja niillä on yhteensä miljoonia seuraajia. Hän aloitti Wikipedian muokkaamisen itse vuonna 2020 ja on sittemmin ollut mukana järjestämässä muokkaustapahtumia ja pitämässä esityksiä Wikimedia-tapahtumissa.
Sosiaalisen median tilien lisäksi Rauwerda tekee Wikipediaan pohjautuvia varietee- ja komediaesityksiä. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä heinäkuussa 2021 ja on sen jälkeen esiintynyt kiertueilla ympäri Yhdysvaltoja. Rauwerdan esitykset koostuvat valkokankaalle heijastettavista Wikipedia-kuvakaappauksista, jotka ovat sisällöltään vastaavia kuin Depths of Wikipedia -sisältö internetissä, niiden humoristisesta kommentoinnista sekä esimerkiksi improvisaatioesityksistä tai yleisön kanssa pelattavista peleistä.
Wikimedia Foundation valitsi Rauwerdan vuonna 2022 vuoden mediavaikuttajaksi ("Media Contributor of the Year"). Rauwerda on sisällöntuottamisen ohella kirjoittanut artikkeleita verkkolehtiin ja blogeihin liittyen muun muassa Wikipediaan, internet-alakulttuureihin ja meemeihin. Hän alkoi vuonna 2023 kirjoittaa kirjaa Wikipedian kulttuurihistoriasta, ja sen suunniteltu julkaisuajankohta on vuonna 2025.
Brehze

Vincent ”Brehze” Cayonte (s. 22. toukokuuta 1998) on yhdysvaltalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on NRG. 
Brehzen ensimmäinen pidempi sopimus solmittiin joulukuussa 2016 NRG:n kanssa, ja kesti syyskuulle 2019 asti. Hän vaihtoi Evil Geniusesiin samassa kuussa pelaten joukkueessa marraskuuhun 2023 asti. Evil Geniusesin riveissä Brehze voitti muun muassa turnaukset ESL One: New York 2019, StarSeries &amp; i-League CS:GO Season 8 ja BLAST Premier: Spring 2020 American Finals.
Özgür Eker

Özgür ”woxic” Eker (s. 2. syyskuuta 1998) on turkkilainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on Eternal Fire. 
Woxic on pelannut Eternal Firen lisäksi muun muassa joukkueissa HellRaisers, Mouz ja Cloud9. Merkittävimmät voittonsa hän on saanut Mouzissa muun muassa turnauksista CS:GO Asia Championships 2019 ja ESL Pro League Season 10 - Finals. Woxic sai ensin mainitusta MVP-tittelin. Hän sai ottelussa yhteensä 1,17 ratingin.
World Central Kitchen

World Central Kitchen (WCK) on vuonna 2010 perustettu kansalaisjärjestö, joka toimittaa ruoka-apua ja valmistaa aterioita muun muassa luonnonkatastrofeista ja konflikteista kärsiville ihmisille. Sen perusti vuonna 2010 Haitin maanjäristyksen uhrien avustamiseen espanajalais-yhdysvaltalaisen julkkiskokki José Andrés ja tämän vaimo. WCK on sen jälkeen toiminut muun muassa Puetro Ricossa hurrikaani Marian jälkeen, Ukrainassa Venäjän hyökkäyksen aikaan ja Gazan sodassa.
Perustaminen ja operaatiot.
World Central Kitchen on espanajalais-yhdysvaltalaisen julkkiskokin José Andrésin ja tämän vaimon Patricia Fernandez de la Cruzin perustama järjestö. He vierailivat Haitissa vuoden 2010 maanjäristyksen jälkeen. Järistyksen seurauksena yli 250 000 kuollut ja yli miljoona jäänyt kodittomaksi, ja World Central Kitchen toimi siellä paikallisten kokkien kanssa, jakoi ruokaa ja pystyttyi paikallisia keittiöitä.
World Central Kitchen oli alkujaan ad hoc -missio Haitia varten, mutta se on sen jälkeen toiminut usealla eri alueella ja kasvanut huomattavasti. Järjestö jakoi vuonna 2017 yli 20 000 ateriaa Houstonin alueella hurrikaani Harveyn aiheuttamien tuhojen jälkeen ja noin 3,7 miljoonaa ateriaa Puerto Ricossa hurrikaani Marian iskettyä saarelle.
World Central Kitchen on ollut jakamassa ruokaa myös Kalifornian ja Havaijin metsäpalojen selviytyjille, liittovaltion työntekijöille hallinnon sulun aikana 2019 ja koronapandemian alussa jumiin jääneille risteilyaluksille. Venäjän hyökättyä Ukrainaan se on omien tilastojensa mukaan sodan kahden ensimmäisen vuoden aikana jakanut yli 260 miljoonaa ateriaa. Gazan sodan aikana järjestö on alusta saakka ollut paikanpäällä jakamassa ruoka-apua.
WCK on saanut huomattavasti tunnustusta työstään, ja esimerkiksi José Andrés sai 2015 Barack Obamalta National Humanities Medal -mitalin. Hänet on ollut myös kahdesti "Time"-lehden sadan merkittävimmän henkilön listalla.
Kritiikki ja kuolemantapaukset.
World Central Kitchen on kasvanut huomattavan nopeasti, ja esimerkiksi vuonna 2022 se sai yli 500 miljoonaa dollaria lahjoituksina ja avustuksina. Sen rahankäytöstä on tullut kritiikkiä, ja järjestö palkkasikin tämän seurauksena asianajotoimiston selvittämään tutkimaan petosepäilyjä. Järjestön sisältä löytyikin petoksia, joiden yhteisarvo oli useita miljoonia dollaria. Järjestö on sen jälkeen pyrkinyt lisäämään sisäistä tarkistusta sekä asettanut nimettömän vihjelinjan.
World Central Kitcheniä on syytetty myös turvallisuusasioiden laiminlyönnistä. Andrés olisi joulukuussa 2023 julkaistun jutun mukaan määrännyt ruokarekan lähtemään Turkissa vuoden 2023 maanjäristysten jälkeen alueelle, johon paikalliset viranomaisten mukaan ei ollut turvallista mennä maanvyöryjen takia.
Järjestön avustustyöntekijöitä on myös kuollut. Ukrainassa oli joulukuuhun 2023 mennessä kuollut kuusi ihmistä. Gazan sodassa puolestaan kuoli huhtikuussa 2024 seitsemän työntekijää Israelin ilmaiskussa. Israel on myöntänyt tapahtuneen, mutta Benjamin Netanjahun mukaan iskussa ei ollut tarkoitus tappaa avustustyöntekijöitä. Monet valtiot ovat tuominneet iskun, ja esimerkiksi Kanada vaatii täyttä tilivelvollisuutta.
Sara Hedrenius

Sara Hedrenius (s. 3. syyskuuta 1974) on ruotsalainen kriisityöntekijä. Hän tuli alun perin tunnetuksi Estonian uppoamisen selviytyjänä. Hedrenius on toiminut myöhemmin Ruotsin Punaisen Ristin kriisityöntekijänä ja auttanut uhreja tapahtumapaikoilla ympäri maailmaa. 
Elämäkerta.
Hedrenius oli ennen M/S Estonian viimeistä matkaa ollut Virossa tapaamassa siellä työskennellyttä isäänsä. Alus upposi hänen ollessaan kotimatkalla 28. syyskuuta 1994. Hedrenius selviytyi Kent Härstedtin kanssa pelastuslautalle, josta molemmat pelastettiin Ahvenanmaan keskussairaalaan ja siirrettiin sitten Karoliiniseen yliopistosairaalaan Huddingeen. Hedrenius ja Härstedt sopivat tapaavansa jälkeenpäin ja päätyivät laajan mediahuomion kohteiksi. Heitä pidettiin Estonian selviytyjien julkisina kasvoina.
Hedrenius ryhtyi sittemmin Punaisen Ristin kriisityöntekijäksi. Hän meni tapahtumapaikoille auttamaan uhreja muun muassa Intian valtameren maanjäristyksen ja tsunamin (2004) ja Utøyan joukkomurhan (2011) jälkeen. Hedrenius julkaisi Sara Johanssonin kanssa kriisiapua käsittelevän teoksen "Krisstöd" (Natur &amp; Kultur, 2013). Vuonna 2020 hän esiintyi Henrik Evertssonin dokumenttisarjassa "Estonia – Mullistava löytö" ja vuonna 2022 sen jatko-osassa "Estonia – Löytö joka muutti historiaa". 
Vuonna 2022 Hedreniukselta ilmestyi kirja "...det ser illa ut" (Andreasson förlag), jossa hän kuvaa selviytymiskokemustaan ja suuronnettomuutta seuranneita tutkimuksia. Hedreniuksen mukaan M/S Estonialle lastattiin sotilaskalustoa ennen sen lähtöä, minkä johdosta Ruotsin onnettomuuksientutkintatoimikunta kuuli häntä 2020-luvun alussa. 
Yksityiselämä.
Hedreniuksella on kaksi lasta.
Nina van den Brink

Nina van den Brink (s. 6. syyskuuta 1966 Porvoo) on suomenruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hän asuu Tukholmassa. Hänen perheensä muutti Ruotsiin hänen ollessaan lapsi.
Vuonna 2022 van den Brink julkaisi kirjan "Jag har torkat nog många golv". Kirja on Maja Ekelöfin elämäkerta. Van den Brink voitti kirjallaan August-palkinnon samana vuonna. Eräs teema kirjassa ovat yhtäläisyydet Maja Ekelöfin ja Nina van den Brinkin oman isoäidin Thelma Åkerbergin elämäntarinoissa. Molemmat naisista olivat syntyneet samoihin aikoihin, työskentelivät siivoojina sekä kasvattivat lapsensa yksin.
Van den Brink on työskennellyt toimittajana muun muassa Allerilla ja Fokus-lehdessä.
Terhi Laakkonen

Terhi Laakkonen (s. 2. marraskuuta 1979 Kuopio) on suomalainen pesäpalloilija. 
Laakkonen edusti Superpesiksessä Siilinjärven Pesistä ja Lapuan Virkiää. Hän saavutti kaksi SM-kultaa kaudella 1999 )a kaudella 2004. Hän pelasi kuusi naisten Itä-Länsi-ottelua vuosina 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005 sekä kaksi B-tyttöjen Itä-Länsi-ottelua vuosina 1996 ja 1997. Hän pelasi ulkokentällä kakkoskopparina. Laakkonen pelasi 194 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 21 kunnaria ja 81 tavallista juoksua, toi 274 juoksua ja keräsi 900 kärkilyöntipistettä. Laakkonen pelasi 64 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kuusi kunnaria ja kahdeksan tavallista juoksua, toi 70 juoksua ja keräsi 271 kärkilyöntipistettä.
Nexa

Nemanja ”nexa” Isaković (; s. 25. huhtikuuta 1997) on serbialainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän on edustanut lokakuusta 2024 UNPAID-joukkuetta.
Isaković on pelannut uransa aikana lukuisissa joukkueissa, joihin lukeutuvat muun muassa G2 Esports, OG Esports, Imperial ja iNation. Merkittävimpänä sijoituksena hän tuli toiseksi G2:n riveissä erittäin merkittävästä PGL Major Stockholm 2021 -turnauksesta. Isakovićin keskiarvo oli finaalissa joukkueensa toisiksi paras 0,95. Hän sai finaalissa yhteensä 42 tappoa ja kuoli 47 kertaa.
Imperialin kanssa Isaković voitti muun muassa DreamHack Open Summer 2018 -turnauksen. Hän oli finaalissa joukkueen toisiksi paras pelaaja 1,28 keskiarvollaan. G2 Esportsin kanssa hän on voittanut aiemmin Champions Cup 2019 -turnauksen. Isaković oli sekä semifinaalissa että finaalissa joukkueensa paras pelaaja. 
Isaković liittyi BLEED Esportsille heinäkuussa 2024. Hänet penkitettiin syyskuussa. Koko joukkue erosi organisaatiosta ja liittyi eronneiden jäsenten perustamaan UNPAID-joukkueeseen lokakuussa 2024 BLEED Esportsin väitetysti maksamattomien palkkojen ja muiden maksujen takia.
Angela Merkelin kunnianosoitukset

Angela Merkel on ottanut vastaan useita tunnustuksia jo toimiessaan liittokanslerina. Häntä on useaan otteeseen kutsuttu vapaan maailman johtajaksi hänen toimiessaan liittokanslerina.
Ritarikunnat.
Merkelin vuonna 2023 saama Bundesverdienstkreuz-kunnianosoitus oli vain kolmas kerta Saksan historiassa, kun ritarikunnan suurristin 1. luokan erikoismerkki myönnettiin kenellekään. Se on Saksan korkein mahdollinen omille kansalaisilleen myöntämä kunnianosoitus, ja ennen Merkeliä sen olivat saaneet vain Konrad Adenauer ja Helmut Kohl.
Muita kunnianosoituksia.
TIME nimesi Merkelin vuoden henkilöksi vuonna 2015.
Kaarle Suuren palkinnon Merkel sai vuonna 2008. Nansen-palkinnon hän sai vuonna 2022.
Ai Mori

Ai Mori (; s. 17. syyskuuta 2003) on japanilainen kisakiipeilijä. Hän on erikoistunut lead- ja boulder-kiipeilyyn. 
Vuonna 2019 IFSC kiipeilyn maailmanmestaruuskilpailussa hänestä tuli nuorin palkintosijoitukselle yltänyt japanilainen kiipeilijä hänen sijoittuessaan leadissä kolmanneksi. Mori on voittanut Japan Cup -kilpailuja sekä boulderissa että leadissä ja hänellä on monta IFSC kiipeilyn maailmancup palkintopallisijoitusta mukaan lukien kolme kultaa vuoden 2022 maailmancupeista. Vuoden 2023 IFSC kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa Mori voitti kultaa leadissä. Hänestä tuli tällöin ensimmäinen japanilainen leadin maailmanmestaruuden voittanut kiipeilijä. 
Kiipeilyura.
Vuonna 2016 Mori voitti Lead Japan Cupin, jolloin hänestä tuli 12-vuotiaana kilpailun nuorin voittaja. Hän on voittanut lead-kiipeilyn Japanin mestaruuden vuosina 2018, 2020, 2021 ja 2022. Mori voitti myös Boulder Japan Cupin vuonna 2021 ja sijoittui toiseksi vuonna 2018.
Mori teki debyyttinsä aikuisten kansainvälisessä kilpailukiipeilyssä vuonna 2019 voittaen kaksi pronssia leadin ja yhden boulderoinnin maailmancupissa. Myöhemmin samana vuonna ollessaan 15-vuotias, hän sijoittui IFSC-kiipeilyn maailmanmestaruuskilpailujen lead kategoriassa kolmanneksi, ja hänestä tuli nuorin japanilainen kiipeilijä, joka on saavuttanut mitalin maailmanmestaruuskilpailuissa. Akiyo Noguchi oli pitänyt edellisen ennätyksen hallussaan vuonna 2005 16-vuotiaana voittamallaan pronssimitalillaan. Marras-joulukuussa 2019 Mori sijoittui viidenneksi yhdistetyssä sarjassa olympialaisten karsintatapahtumassa Toulousessa, Ranskassa. Japani oli kuitenkin jo täyttänyt urheilijakiintiönsä vuoden 2020 olympialaisiin, joten Mori ei osallistunut kisoihin, vaikka sijoituksensa puolesta olisi olympiapaikan saanut.
Syyskuussa 2022 Mori voitti ensimmäisen sijan maailmancupissa Koperissa, Sloveniassa, sijoittuen ennen toiseksi tullutta Janja Garnbretia, joka ennen Koperia oli voittanut kaikki neljä aiempaa lead maailmancupia. Mori kilpaili vuoden ensimmäisessä maailmancup-tapahtumassaan ja ensimmäisessä kansainvälisessä kilpailussaan sitten vuoden 2020 olympiakarsintatapahtuman vuonna 2019. Hän saavutti tämän jälkeen ykkössijan kahdessa muussa maailmancupissa, leadissä Edinburghissa Skotlannissa ja kauden lopulla yhdistetyssä boulder ja lead kilpailussa Moriokassa, Japanissa.
Vuonna 2023 Mori osallistui vuoden 2023 IFSC-kiipeilyn maailmanmestaruuskilpailuihin ja tuli maailmanmestariksi lead-kiipeilyssä. Hänestä tuli ensimmäinen japanilainen urheilija, joka on voittanut lajin maailmanmestaruuden. Hän sai myös paikan vuoden 2024 olympialaisiin sijoittumalla kolmanneksi yhdistetyn kiipeilyn (boulder ja lead) kilpailussa.
Oriane Bertone

Oriane Bertone (s. 10. maaliskuuta 2005 Nizza) on ranskalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut kilpakiipeilyyn.
Hän on myös tunnettu urheilukiipeily ja boulderointi suorituksistaan ulkokivillä ja -kallioilla. Vuonna 2018 Bertonen ollessa 12-vuotias hän kiipesti 8B+ vaikeusasteisen reitin, jolloin hänestä tuli nuorin 8B+ reitin kiivennyt.
Kilpailu-ura.
Vuonna 2019 Bertone alkoi kisata kansainvälisissä kiipeilykilpailuissa juniorisarjoissa, joissa hän on voittanut useita kultamitaleja sekä boulderissa että leadissä. Vuonna 2019 hän voitti kaksi Euroopan Youth Cupia sekä boulderoinnissa, että leadissä. Samana vuonna hän myös voitti nuorten maailmanmestaruuden ja Euroopan-mestaruuden molemmissa lajeissa. Vuonna 2021 hän debytoi aikuisten sarjassa IFSC:n boulderoinnin maailmancupissa Munchenissä, jossa hän sijoittui toiseksi.
Bertone sijoittui vuonna 2023 Euroopan olympialaiskarsintatapahtumassa ensimmäiseksi ansaiten paikan 2024 kesäolympialaisiin pariisissa.
Kiivettyjä reittejä.
Boulder-reitit.
8C:
8B+:
8B:
Rognan

Rognan on taajama Saltdalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,5 neliökilometriä ja asukasluku 2 600 vuonna 2023. Rognanissa on muun muassa Nexans-konsernin kaapelitehdas.
Saltdalin kirkko

Saltdalin kirkko () on Saltdalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1864.
Øvre Saltdalin kirkko

Øvre Saltdalin kirkko () on Saltdalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1938.
Nexans

Nexans S.A. on ranskalainen kaapeleita valmistava teollisuuskonserni. Se perustettiin vuonna 2001 erottamalla se Alcatelista. Vuonna 2020 sen liikevaihto oli noin 5,7 miljardia euroa ja sillä oli noin 28 000 työntekijää yhteensä 38 maassa.
Trude Teige

Trude Teige (s. 27. kesäkuuta 1960 Herøy) on norjalainen toimittaja, kirjailija ja televisiojuontaja. Hänet tunnetaan dekkareistaan, joiden pääosassa on tutkiva journalisti Kajsa Coren, sekä historiallisista romaaneistaan. Teige valmistui kääntäjäksi Agderin alueellisesta korkeakoulusta vuonna 1984.
Teige

Teige on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Paprika Steen

Kirstine "Paprika" Steen (s. 1964) on tanskalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teatterissa vuonna 1992 ja on esiintynyt myös elokuvissa kuten "Juhlat" (1998), "Se ainoa oikea" (1999) ja "Rakastan sinua ikuisesti" (2002).
Steenin isä on jazzpianisti Niels Jørgen Steen ja veli näyttelijä-laulaja Nikolaj Steen.
San Genaro (1761)

San Genaro oli Espanjan laivaston vuonna 1761 vesille laskettu San Genaro -luokan kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 20. joulukuuta 1759 Havannasta. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1761. Se sijoitettiin 6. kesäkuuta 1762 aseistamattomana reserviin.
Palvelus.
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen koskemattomana vallatessaan Havannan 14. elokuuta 1762. Vallattu alus lähti 3. marraskuuta 1762 amiraali Pocockin laivaston mukana Englantiin. Laivastoon kuului sotalaivoja, vallattuja aluksia ja noin 50 kuljetusalusta. Tammikuussa 1763 laivasto hajaantui noin 600 merimailia Land's Endistä länteen voimakkaan aallon vuoksi, joka upotti 12 kuljetusalusta. Alus saapui 18. tammikuuta "HMS Devonshiren" sekä vallattujen "Infanten" ja "Assumptionin" kanssa kanssa Corkiin ja Kinsaleen. Se upposi tammikuussa 1763 Downsissa myrskyssä.
Jumalan Agnes

Jumalan Agnes ("Agnes of God") on Norman Jewisonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1985. Katoliseen nunnaluostariin sijoittuvan tarinan on käsikirjoittanut John Pielmeier oman näytelmänsä pohjalta. Pääosia näyttelevät Jane Fonda, Anne Bancroft ja Meg Tilly.
Juoni.
Savukkeita ketjussa polttava kanadalainen oikeuspsykiatri Livingston (Fonda) saa tehtäväkseen selvittää montrealilaisen luostarin nuoren nunnan (Tilly) tapausta, jossa tämä on synnyttänyt ja ilmeisesti murhannut lapsen osaamatta kertoa asiasta muuten kuin uskonnollis-hurmoksellisin selityksin. Selvityksen aikana Livingston joutuu vastatuksin sekä kristillisen mystiikan, voimakastahtoisen luostarinjohtajan (Bancroft) että oman menneisyytensä kanssa.
Vastaanotto.
Meg Tilly voitti Golden Globe -palkinnon Agnesin roolista, ja myös Anne Bancroft oli ehdokkaana. Jane Fonda ja Meg Tilly olivat Oscar-palkintoehdokkaina, samoin kuin Georges Delerue musiikistaan.
"Helsingin Sanomissa" Pertti Avola moitti elokuvaa paikallaan polkevaksi: ”Uskonnolliset ja moraaliset kysymyksenasettelut saavat jatkuvasti tehdä tilaa Livingstonen salapoliisintyölle, eikä mihinkään paneuduta niin, että katsoja tuntisi saavan elokuvasta jotain irti.” Myönteisinä seikkoina hän mainitsi Sven Nykvistin pohjoismaisen kuulaan kuvaustyylin ja Anne Bancroftin roolityön. "Video-oppaassa" Asko Alanen luonnehti elokuvaa näytelmällisen jäyhäksi tutkielmaksi maallisen ja hengellisen elämän kohtaamisista epätavallisissa olosuhteissa. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. "Iltalehden" Olli Manninen antoi vain yhden tähden ja piti "Jumalan Agnesia" latteana ja asenteellisena ”jeesusteluelokuvana”, jossa on pari piristävää kohtausta: pingviinilaumalta näyttävät nunnat luistelemassa sekä Fondan ja Bancroftin hahmojen keskustelu pyhimysten tupakointitottumuksista.
Doniyah Cliney

Doniyah Cliney (s. 27. helmikuuta 1996 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä tai takapelaaja. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa Kouvottaria.
Cliney edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa kausina 2014–2019 Etelä-Carolinan yliopiston Gamecocks-joukkuetta. Hän voitti NCAA:n mestaruuden vuonna 2017. Hän aloitti ammattilaisuransa Portugalissa AD Vagosin joukkueessa kaudella 2019–2020. Hän siirtyi syyskuussa 2020 Suomen Korisliigassa pelaavaan Vimpelin Vetoon. Kauden 2020–2021 aikana hän pelasi kaksi pudotuspeliä mukaan lukien 29 ottelua, joissa hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat 17,8 pistettä, 8,9 levypalloa ja 4,8 syöttöä.
Cliney pelasi kauden 2021–2022 Ruotsissa IK Eos Lundin joukkueessa ja kauden 2022–2023 Espanjan kakkostasolla Celta Zorka Recalvi Vigon joukkueessa. Hän aloitti kauden 2023–2024 Islannissa Valur Reykjavíkin joukkueessa mutta palasi Suomeen Kouvottarien joukkueeseen tammikuussa 2024.
Shaiquel McGruder

Shaiquel McGruder (s. 13. lokakuuta 1999 Trotwood, Ohio) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa Kouvottaria.
Cliney edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa kausina 2018–2022 New Mexicon yliopiston Lobos-joukkuetta. Hän on pelannut kaudella 2023–2024 Suomessa Kouvottarien joukkueessa. Hän pelasi Korisliigan runkosarjassa 22 ottelua, joissa hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat 17,2 pistettä, 10,5 levypalloa ja 2,3 syöttöä.
Air Francen lento 007

Air Francen lento 007 oli Air Francen kansainvälinen reittilento Ranskasta Orlyn lentoasemalta William P. Hobbyn lentoasemalle Yhdysvaltoihin. Lennon oli määrä pysähtyä silloisella Idlewildin lentoasemalla ja Atlantan kansainvälisellä lentoasemalla. 3. kesäkuuta 1962 suoritetulla lennolla nousu epäonnistui ja kone putosi maahan. Koneessa olleista 132 matkustajasta ja miehistön jäsenestä 130 kuoli. Se oli siihen aikaan historian pahin yksittäinen lento-onnettomuus, ja ensimmäinen jossa kuoli yli sata ihmistä.
Tapahtumien kulku.
Kone sai luvan nousta kiitotieltä 08 kello 11.32 UTC-aikaa. Kone kiihdytti ensin tasaisesti 180 metrin sekuntineliötä kohti. Kun kone saavutti VR-nopeuden, jolla se voisi nousta, miehistö yritti nousua. Kone kulki noin 320 kilometrin tuntinopeutta ja nousi vain hieman yli kaksi metriä maasta. Useiden silminnäkijöiden mukaan koneen nokka nousi hieman, mutta laskutelineet pysyivät maassa. Tämän jälkeen paikalla ollut sotilaspoliisi kertoi, että nokka putosi takaisin maahan. Kun kiitotietä oli jäljellä enää 300 metriä, miehistö yritti keskeyttää laskeutumisen, ja jarrutti moottoreilla ja polkimilla. Kiitotien pituus ei enää riittänyt pysähtymiseen, ja koneen laskutelineet romahtivat, kone kaartoi vasemmalle ja syttyi tuleen. Tämän jälkeen kone törmäsi lentokentän lähestymisvaloihin.
Onnettomuudesta selvisivät hengissä kaksi koneen perällä istunutta lentoemäntää. Myös yksi matkustaja saatiin pelastettua hylystä, mutta hän kuoli myöhemmin sairaalassa. Törmäyksen tapahtuessa lentoemännät olivat lentäneet koneesta noin 30 metrin päähän. Kummatkin saivat palovammoja, sekä toinen sai aivotärähdyksen.
Onnettomuuden syy.
Bureau of Enquiry and Analysis for Civil Aviation Safetyn eli BEA:n mukaan onnettomuuden aiheutti se, että korkeusperäsintä liikuttava mekaniikka oli pettänyt, minkä vuoksi lentäjät eivät saaneet konetta maasta. Se ilmoitti syyksi epäonnistuneen nousun mekaanisen vian takia.
Re’Shawna Stone

Re’Shawna Stone (s. 2000) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takapelaaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa Kouvottaria.
Stone edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa kausina 2018–2022 Glenville State Universityn II-divisioonassa pelaavaa joukkuetta ja kaudella 2022–2023 University at Buffalon joukkuetta I-divisioonassa. Hän on pelannut kaudella 2023–2024 Suomessa Kouvottarien joukkueessa. Hän pelasi Korisliigan runkosarjassa 24 ottelua, joissa hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat 14,2 pistettä, 4,9 levypalloa ja 4,4 syöttöä.
Donica Cosby

Donica Cosby (s. 24. kesäkuuta 1988) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takapelaaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kotkalaista Peli-Karhuja.
Cosby on pelannut yliopistouransa jälkeen useissa eri maissa. Hän siirtyi Suomeen Peli-Karhujen joukkueeseen tammikuussa 2023. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Korisliigaa kymmenessä runkosarjaottelussa ja yhdeksässä pudotuspelissä, ja hänen ottelukohtaiset pistekeskiarvonsa olivat 12,6 pistettä, 2,8 levypalloa ja 4,4 koriin johtanutta syöttöä. Hän on jatkanut Peli-Karhuissa kaudella 2023–2024.
Stevie Smith

Stevie Smith, oikea nimi Florence Margaret Smith, (20. syyskuuta 1902 Kingston upon Hull, Yorkshire, Britannia – 7. maaliskuuta 1971 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen runoilija.
Smith asui lähes koko elämänsä tätinsä luona, josta hän huolehti tämän vanhuudenpäivät.
Smithin runot tulivat 1960-luvulla suosituiksi, ja hän esitti niitä radiossa ja myös äänitti. Hänet tunnetaan varsinaisesti runoilijana, mutta hän kirjoitti myös kolme romaania, novelleja, kirjallisuusarvosteluja ja esseitä. Hänen runoissaan on usein läsnä kuolema. Runoja on suomennettu ja julkaistu antologiassa "Maailman runosydän" (WSOY 1998 ).
Randi Brown

Randi Brown (s. 13. toukokuuta 1996 Houma, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takapelaaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen tai vähän yli. Hän edustaa Suomen Korisliigassa kotkalaisseura Peli-Karhuja.
Brown edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa kausina 2014–2018 New Orleansin yliopistoa. Hän pelasi Suomessa ensimmäisen kerran kaudella 2018–2019 Hyvinkään Pontevan joukkueessa, joka saavutti tuolloin SM-pronssia. Brown pelasi tuolloin 27 runkosarjaottelua ja seitsemän pudotuspeliä, ja niissä hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat 24,4 pistettä, 6,4 levypalloa ja 3,6 syöttöä. Brown pelaa Suomessa jälleen kauden 2023–2024 jälkipuoliskolla Peli-Karhujen joukkueessa.
Randi Brownin aviomies Roydell Brown on kaudesta 2021–2022 alkaen edustanut miesten Korisliigassa KTP-Basketia.
Henry Travers

Travers John Heagerty (5. maaliskuuta 1874 – 18. lokakuuta 1965), taiteilijanimeltään Henry Travers, oli brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli suojelusenkeli Clarence Odbodya elokuvassa "Ihmeellinen on elämä", jota pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen parhaista jouluelokuvista. Travers sai parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon vuoden 1942 elokuvasta "Rouva Miniver".
Muita mainittavia rooleja Traversilta on esimerkiksi Horace P. Bogardus elokuvassa "Pyhän Maarian kellot" (1945), jossa hän esitti hänelle tyypillistä hahmoa: hieman tylyä mutta silti ystävällistä ja rakastettavaa vanhaa miestä.
Hualienin maanjäristys 2024

Hualienin maanjäristys tapahtui 3. huhtikuuta 2024 Hualienin piirikunnassa Taiwanissa. Se oli voimakkuudeltaan 7,4 magnitudia. Ainakin seitsemän ihmistä kuoli ja satoja loukkaantui maanjäristyksen seurauksena. Se on Taiwanin voimakkain maanjäristys 25 vuoteen.
Natalie Kleemann-Day

Natalie Kleemann-Day (o.s. Day, s. 23. kesäkuuta 1990 Orlando, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän on pelannut Suomessa useaan otteeseen ja edustaa kaudella 2023–2024 Korisliigassa kotkalaisseura Peli-Karhuja.
Kleemann-Day edusti Yhdysvaltain yliopistosarjoissa kaudella 2008–2009 Howardin yliopistoa ja kausilla 2009–2012 Portlandin yliopistoa. Hän pelasi Suomen Korisliigassa ensimmäisen kerran kaudella 2012–2013, jolloin hän edusti Hyvinkään Pontevaa. Kaudella 2017–2018 hän saavutti lappeenrantalaisseura Catzissa SM-hopeaa, ja hän edusti uudelleen Catzia kaudella 2019–2020. Kaudella 2022–2023 hän voitti SM-kultaa kotkalaisseura Peli-Karhuissa. Pudotuspeleissä hänen ottelukohtaiset tilastokeskiarvonsa olivat 25,7 pistettä ja 11,7 levypalloa. Hän jatkoi Peli-Karhuissa myös kaudella 2023–2024.
Kleeman-Day on edustanut Yhdysvaltain Neitsytsaarten maajoukkuetta.
Mies Nasaretista

Mies Nasaretista ("The Greatest Story Ever Told") on George Stevensin (joiltakin osiltaan David Leanin ja Jean Negulescon) ohjaama suurelokuva Jeesuksen elämästä. Yhdysvalloissa tuotetussa ja vuonna 1965 ensi-iltaan tulleessa elokuvassa Jeesusta näyttelee ruotsalainen Max von Sydow ja muissa keskeisissä osissa nähdään Charlton Heston, Carroll Baker, Angela Lansbury, Sidney Poitier, Shelley Winters ja John Wayne.
Elokuva maksoi noin 20 miljoonaa dollaria, mutta tuotti maailmanlaajuisina lipputuloina vain runsaat 15 miljoonaa. Siitä tuli yksi Hollywoodin siihen asti suurimmista taloudellisista epäonnistumisista, eivätkä arvostelijatkaan sille lämmenneet vaan jähmeä teos sai osakseen jopa ivaa.
Tuotanto.
"Mies Nasaretista" kuvattiin Ultra Panavision 70 -laajakangasformaatissa ja Technicolor-väritekniikalla Yhdysvalloissa Coloradojoen maisemissa. Joen vesi siunattiin kuvausten alkajaisiksi ruukullisella Jordanjoesta tuotua vettä.
Elokuvasta on leikattu useita esitysversioita, joista yleisin lienee runsaat kolme tuntia (199 min) kestävä. Lyhyin versio kestää runsaat kaksi (141 min) ja ohjaaja Stevensin alkuperäinen versio runsaat neljä tuntia (260 min).
Vastaanotto.
"Mies Nasaretista" toi tekijöilleen Oscar-ehdokkuudet lavastuksesta, kuvauksesta, puvustuksesta, erikoistehosteista ja musiikista, muttei yhtään palkintoa.
Kestävästä aiheestaan huolimatta elokuvasta ei tullut suurta menestystä misään maassa, vaan "Helsingin Sanomien" Mauri Taviolan mukaan ”sitä on katsottu enemmänkin kohteliaasta velvollisuudentunnosta, jota ujon sympaattinen arvostelu on tukenut”.
"Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi piti uutuuselokuvaa vuonna 1965 kovin jähmeänä, asetelmallisena ja hitaana. Tämän hän arveli johtuvan käsikirjoituksesta, jossa on tehty monia kompromisseja ja jätetty pois Jeesuksen elämän elokuvallisempia tapahtumia kuten Kaanaan häät ja Sakkeuksen kohtaaminen. Eniten Talaskivi kirjoitti vierastavansa sinänsä hyvin näyttelevän Max von Sydowin Jeesus-hahmoa, joka ei pääse tekemään juuri muuta kuin katsomaan milloin lempeästi, milloin syyttävästi, milloin ”ihmeparantavasti”. Sen sijaan Juudas Iskariotia näyttelevä David McCallum sai kehuja Talaskiveltä, joka piti Juudaksen ja Jeesuksen välienselvittelyä viimeisellä ehtoollisella elokuvan parhaana kohtauksena. Vuoden 1977 tv-esityksen alla saman lehden Mauri Taviola piti elokuvaa kuin sarjana postikorttikopioita vanhojen mestarien Raamattu-aiheisista maalauksista ja kovin ulkokohtaisena ja sovinnaisena tarinana, joka ei pääse pintaa syvemmälle säyseiden hahmojensa kuvaamisessa.
Elokuva on esitetty Suomen televisiokanavilla pääsiäisenä 1977 (Yle TV1), jouluaaton aattona 1985 (MTV1) ja pääsiäisenä 1994 (Yle TV2).
Barbie Ferreira

Barbara Seppe ”Barbie” Ferreira (s. 14. joulukuuta 1996 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Kat Hernandezina draamasarjassa "Euphoria" (2019–2022). Hän on toiminut mallina muun muassa Adidakselle, Forever 21:lle, H&amp;M:lle ja Targetille. Vuonna 2016 "Time" nimesi Ferreiran vuoden 30 vaikutusvaltaisimman teinin joukkoon.
Ferreira on myös esiintynyt muun muassa elokuvissa "Unpregnant" (2020) ja "Nope" (2022) sekä televisiosarjoissa "Divorce" (2018) ja "The Afterparty" (2022).
Ferreira on queer ja hän ollut vuodesta 2019 parisuhteessa muusikko Elle Puckettin kanssa. Aiemmin hän on seurustellut artisti Gus Dappertonin kanssa.
Yhdysvaltain valtiohallinnon tietomurto 2020

Yhdysvaltain valtiohallinnon tietomurto 2020 eli niin kutsuttu "SolarWinds-murto" oli Yhdysvaltain valtionhallintoon kohdistunut tietomurto. Murto käytti hyväkseen hyökkäystä kolmeen yritykseen: Microsoftiin, SolarWindsiin ja VMwareen, joiden järjestelmiin istutettiin haittaohjelma. Hyökkäystapaa kutsutaan toimitusketjuhyökkäykseksi. Tutkijoiden mukaan hyökkäyksen alkuperä oli Venäjällä.
RSA SecurdID -murron sanotaan olleen herätys valtioiden sponsoroimien murtojen uhalle. Myöhemmin SolarWinds-murto herätti huomion toimitusketjuhyökkäyksien uhasta. SolarWinds-murrossa Venäjän SVR tunkeutui ainakin yhdeksään Yhdysvaltain liittovaltion osastoon.
Tarmo Paunu

Tarmo Paunu (s. 1971 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Paunu vietti lapsuutensa Suomenlinnassa vuoteen 1981 asti, jolloin koko perhe muutti Tampereen Pispalaan.
Paunu valmistui Kuvataideakatemiasta kuvataiteen maisteriksi vuonna 2008. Hänen näyttelyitään on ollut Helsingin Taidehallissa ja Galleria Amassa. Paunun äiti Päivi Paunu ja veli Paavo Paunu ovat myös taiteilijoita.
Maria Rantala

Maria Rantala (s. 1980) on suomalainen suunnistaja.
MM-kilpailuissa Rantalan paras saavutus on pitkän matkan 15. sija jonka hän on saavuttanut kaksi kertaa Århusin MM-kilpailuissa 2006 ja Trondheimin MM-kilpailuissa 2010.EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on kuudes sija Primorskon EM-kilpailuista vuodelta 2010. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras saavutuksensa on 23. sija vuodelta 2010. Nuorten MM-kilpailussa hän saavutti MM-pronssin viestissä Nove Mestossa vuonna 2000. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan kymmenes sija samalta vuodelta. Rantala voitti Venlojen viestin vuonna 2003 Tampereen Pyrinnön joukkueessa.
Wuolteen kartano

Wuolteen kartano (ent. Pokkari, Tourun kartano, Touru gård) on Hämeenlinnan Hauholla sijaitseva historiallinen kartano, jonka omistajiin on kuulunut Suomen talouselämän vaikuttajia. 
Historia.
Kartano sijaitsee lähellä Vitsiälän kylää Iso Roineveden ja Hauhonselän järvien välimaastossa. Molemmat järvet kuuluvat Kokemäenjoen vesistöön. Alueen luonto on vehmasta.
Itse kartanon historia alkoi, kun Hauhon kirkkoherra Adolf Fredrik Sirén yhdisteli perintötiloja vuodesta 1854. Pian kartanon maat saavuttivat yli 200 hehtaarin määrän. Sirén menehtyi nälkävuosien aikana kulkutautiin vuonna 1868. Hän sai tartunnan hoidettuaan sairaita. Sirénin leski Matilda Lovisa Sirén myi tilan vuonna 1873.
Seuraava omistaja oli Robert Juhonpoika Touru, joka toimi Hauhon Säästöpankin perustajana. Touru menehtyi vuonna 1891, minkä jälkeen kartano oli vuokrakäytössä.
Tourun kartano sai uuden omistajan kauppias Eerik Johan Knaapista vuonna 1898. Talousneuvos Oskar Olsson osti tilan Knaapilta vuonna 1906. Aleksi Olsson myi kartanon vuonna 1910 kauppias Jalmari Helteelle, joka myi tilan muutaman vuoden kuluttua. Heikki ja Maria Kaloinen ostivat tilan vuonna 1912, ja kartanosta tuli täysihoitola, jossa vietti aikaa muiden muassa kirjailija Larin-Kyösti. Täysihoitolatoiminta kuitenkin lakkautettiin, koska taiteilijaelämä oli liian boheemia Maria Kaloisen makuun. 
Vaasalainen pankinjohtaja Axel Fredrik Timgren osti kartanon vuonna 1917. Wuolteen kartanon nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1919. Arkkitehtinä toimi Emil Svensson ja rakennuttajana Timgren. Kartanoa kutsuttiin tuolloin Pokkariksi ja Tourun huvilaksi (ruots. Touru gård). Timgren ajautui vararikkoon vuonna 1922, ja Tourun huvila päätyi Hauhon kunnan omistukseen. Suomen Graniitti Oy:n perustaja, kauppaneuvos Toivo Kaipio osti kartanon Hauhon kunnalta vuonna 1927. Italian varakonsuli, toimitusjohtaja Uno Khüry osti kartanon Kaipiolta. Khüry myi kartanon Suomen Punaisen Ristin Hämeen piirille vuonna 1941.
Nykyisyys.
Wuolteen kartanon on omistanut yrittäjä Antti Aminoff vuodesta 2018. Kartanoa vuokrataan tapahtuma-, kokous- ja juhlakäyttöön.
Cordelia Fine

Cordelia Fine (s. 1975 Toronto, Kanada) on kanadalaissyntyinen brittiläinen psykologian tutkija ja kirjailija. Fine asuu Melbournessa, Australiassa ja työskentelee historian ja tieteenfilosofian professorina Melbournen yliopistossa.
Vuonnna 2017, Fine voitti Royal Societyn tiedekirjapalkinnon kirjallaan "Testosterone Rex". Vuonna 2018 hän sai tunnustuksena työstään Edinburgh Medal -palkinnon.
Fenyyliglysidyylieetteri

Fenyyliglysidyylieetteri (C9H10O2) on epoksideihin ja aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistukseen. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa fenyyliglysidyylieetteri on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi asetoniin tai tolueeniin. Aine reagoi nukleofiilien kuten amiinien kanssa. Fenyyliglysidyylieetteri on ärsyttävä yhdiste ja voi olla karsinogeenista.
Fenyyliglysidyylieetteriä valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa fenoli reagoi epikloorihydriinin kanssa. Muodostuva reaktiotuote reagoi tämän jälkeen emäksisissä oloissa muodostaen epoksidirenkaan. 
Fenyyliglysidyylieetteriä käytetään muun muassa liimoina käytettävien epoksihartsien valmistuksessa viskositeettia alentavana aineena. Se myös stabiloi kloorattuja yhdisteitä, kuten polyvinyylikloridia tai polyvinylideenikloridia. Fenyyliglysidyylieetteri käytetään lisäksi orgaanisten synteesien lähtöaineena.
Mabel Grouitch

Mabel Grouitch, syntyjään Dunlop (13. elokuuta 1872- 13. elokuuta 1956) oli yhdysvaltalainen arkeologi, feministi ja hyväntekeväisyyden harjoittaja. 
Elämänvaiheita.
Mabel Dunlop kiinnostui arkelogiasta jo nuorena. Hän opiskeli ensin Chicagossa ja sitten Ateenassa, missä tapasi tulevan aviomiehensä Slavko Grouitchin. 
Pariskunta asettui asumaan Serbiaan ja Mabel Grouitch päätti omistautua parantamaan maan naisten asemaa yhteiskunnassa. Belgradin yliopisto ei ollut kieltänyt naisten osallistumista yliopisto-opintoihin, mutta asiaa ei oltu julkistettu. Yhdessä Belgradin yläluokkaisten naisten kanssa hän käynnisti kampanjan naisten koulutusmahdollisuuksien puolesta. Ensimmäisen ja Toisen Balkanin sodan aikana Grouith keräsi varoja Serbian punaiselle ristille. 
Grouitchin aviomies oli Serbian ulkoministeri ja maan jouduttua vuonna 1914 Itävalta-Unkarin hyökkäyksen kohteeksi, Mabel Grouitch oli järjestämässä maahan humanitaarista apua. Hän sai järjestettyä maahan maaliskuussa vuonna 1915 lääkäreitä, sairaanhoitajia, autonkuljettajia ja kokkeja. 
Aluksi Grouitchin organisoimat lääkintäjoukot kamppailivat enemmän tartuntatautien kuin sotavammojen parissa. Joukot saivat serbien kunniotuksen, monia ihmetytti kuinka kaukaisesta Englannista tullaan Balkanille saakka heitä auttamaan. Belgradiin perustettiin Grouitchin johdolla sairaala ja siihen värvättiin lääkäri Yhdysvalloista. Sairaalaa yritettiin suojata Itävalta-Unkarin tykistötulelta vetämällä sen salkoon Yhdysvaltojen lippu. 
Keskusvaltojen suurhyökkäys Serbiaan käynnistyi loppuvuodesta 1915. Grouitch seurasi perääntyvää armeijaa Albaniaan, mistä siirtyi Yhdysvaltoihin. Siellä hän käynnisti työn avustusten hankkimiseksi serbipakolaisille.
Anna-Lovisa Inkinen

Anna-Lovisa Inkinen, o.s. Lyytikäinen (29. toukokuuta 1916 Kaarina – 23. elokuuta 2006 Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen Ruotsissa toiminut opettaja, virkamies ja Ruotsinsuomalaisten Keskusliiton perustajajäsen, joka vaikutti merkittävästi siihen, että ruotsinsuomalaisille alettiin antaa opetusta suomeksi ja että heitä varten alettiin kouluttaa suomenkielisiä opettajia.
Henkilöhistoria.
Kaarinassa syntynyt Anna-Lovisa Inkinen tuli ylioppilaaksi Kristiinan lukiosta ja harjoitti kieliopintoja Helsingin yliopistossa. Hän avioitui 1941 Mauno Inkisen kanssa. Perhe muutti Ruotsiin 1944, missä Anna-Lovisa Inkinen työskenteli opettajana monissa eri kouluissa, kunnes hänestä tuli englannin opettaja Engelbrektin kouluun Tukholmaan 1962. Inkinen oli puolisonsa kanssa suomalaisuusaktiivi, jo 1950-luvulla perustamassa Ruotsinsuomalaisten Keskusliittoa. Hän vaikutti myös osaltaan siihen, että liitto järjesti suomalaislapsille 1950-luvulla kesä- ja leirikouluja suomen kielen harjoittamiseksi. 
Vuonna 1962 Inkinen ryhtyi antamaan suomenkielistä tukiopetusta oman koulunsa ja muidenkin koulujen oppilaille kaikissa oppiaineissa. Hän oli merkittävä edelläkävijä siirtolaislasten kieliasiassa ja toimi asiantuntijana useissa eri komiteoissa. Inkinen vaikutti myös Ruotsin suomenkieliseen opettajankoulutukseen. Hän oli vuodesta 1966 suomalaisten aineopettajien metodiikan opettaja opettajienkoulutuslaitos Lärarhögskolanissa Tukholmassa ja vuonna 1969 hänestä tuli Ruotsin kouluylihallituksen asiantuntija. Inkinen myös julkaisi suomenruotsalaisille tarkoitettuja oppikirjoja ja oli 1952 mukana perustamassa Förlaget Suomi -kustannusyhtiötä, joka julkaisi "Tukholman Uutiset" -sanomalehteä. Inkinen jäi leskeksi vuonna 1972 ja eläkkeelle hän jäi 1981.
Priscilla (elokuva)

Priscilla on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Sofia Coppola. Se perustuu Priscilla Presleyn (joka myös toimi elokuvan vastaavana tuottajana) ja Sandra Harmonin romaaniin "Elvis and Me". Elokuva kertoo Priscillan elämästä ja hänen mutkikkaasta suhteestaan Elvis Presleyn kanssa. Priscillaa ja Elvistä elokuvassa esittävät Cailee Spaeny ja Jacob Elordi.
"Priscilla" sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 2023, missä se oli ehdolla Kultaisen leijonan saajaksi. Suomen-ensi-iltansa se sai 14. helmikuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton. Erityisesti Spaenyn ja Elordin roolisuorituksia kehuttiin. Spaeny sai myös roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden.
Arvosteluja.
 Maria Lättilä, "Episodi"
 Leena Virtanen, "Helsingin Sanomat"
 Kalle Kinnunen, "Suomen Kuvalehti"
 Juha Rosenqvist, "Film-O-Holic.com"
Media (ainejärjestö)

Viestinnän opiskelijoiden yhdistys Media ry tai Media ry on Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan viestinnän opiskelijoiden ainejärjestö. Media ry toimii Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan piirissä. 
Media ry toimii viestinnän opiskelijoiden yhteenliittymänä ja edunvalvojana. Media ry järjestää lisäksi opiskelijatapahtumia ja työelämään tutustuttavaa toimintaa muun muassa yritysekskursioiden muodossa.
Järjestön puheenjohtajana vuonna 2025 Silja Veijonen.
Historia.
Tiedotusopin opetus alkoi Helsingin yliopistossa vuonna 1968. Media ry perustettiin muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 1971. Vuonna 1993 oppiaineen nimi muuttui viestinnäksi. 
Vuonna 2018 Ylioppilaslehdessä julkaistussa artikkelissa paljastettiin, että naisvaltaisen ainejärjestön sisällä toimi salainen mieskerho, jota kutsuttiin nimellä Median miehet"." Ainejärjestön silloinen hallitus irtisanoutui ryhmän toiminnasta ja julkaisi lausunnon, jonka mukaan Median miehet ei ole ollut osa ainejärjestön virallista toimintaa. 
Vuonna 2021 uutisoitiin valtiotieteellisen tiedekunnan ainejärjestöjen tekemästä nettikyselystä, jonka tulosten mukaan erityisesti viestinnän opiskelijat ovat kokeneet syrjintää ja seksuaalista häirintää. Kyselyn myötä valtiotieteellinen tiedekunta otti sisäisillä kanavillaan kantaa viestinnän opiskelijoiden syrjintää vastaan. Viestinnän opiskelijoista valtaosa on ollut 2000-luvun aikana naisia.
Groteski-lehti.
Groteski magazine tai Groteski on viestinnän opiskelijoiden vuonna 1979 perustettu opiskelijalehti. Groteski on perinteisesti toiminut sekä viestinnän opiskelijoiden äänenkannattajana että harjoitustoimituksena. Groteskin paperiversio ilmestyy tavallisesti neljä kertaa vuodessa. Lehden tunnuslause on ollut vuodesta 2013 "röyhkeää, rietasta ja relevanttia". 
Lehteä tehdään vapaaehtoisvoimin. Lehden päätoimittajat valitaan vuosittain Media ry:n vuosikokouksessa. 
Groteskin päätoimittajina ovat toimineet muun muassa Markku Rönkkö, Juha Itkonen, Sonja Saarikoski ja Adile Sevimli.