tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marianne Olanterä

Marianne Olanterä o.s. "Kutila" (s. 1954 Jyväskylä) on suomalainen graafinen suunnittelija, suunnittelujohtaja ja nuortenkirjailija.
Olanterä valmistui graafiseksi suunnittelijaksi Lahden Muotoiluinstituutista 1976. Hän on toiminut graafisena suunnittelijana, art directorina ja senior designerina sekä vuodesta 1998 alkaen suunnittelujohtajana ja johtavana suunnittelijana.
Olanterän omaelämäkerrallinen nuortenromaani "Rauhaa, rockkii ja rakkautta" ilmestyi 1973 Otavan "Kertomus elämästä" -sarjassa. Romaanin tapahtumat sijoittuivat kesään 1970.
Dobrjankan piiri

Dobrjankan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 5 192 neliökilometriä. Asukkaita on 61 400 henkeä (vuonna 2009).
Dobrjankan piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Usoljen ja Aleksandrovskin piireihin, idässä Gubahan, Gremjatšinskin ja Tšusovoin piireihin, etelässä Permin piiriin ja Permin kaupunkiin sekä lännessä Krasnokamskin, Iljinskin ja Jusvan piireihin. Pinta-alasta 70 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat öljy, kipsi ja sora. Piirin keskellä sijaitsee Kaman muodostama Kaman tekojärvi.
Piiriin kuuluu Dobrjankan kaupunki, Polaznan kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) ja 6 maalaiskuntaa: Divja, Krasnosludskoje (keskuspaikka Zalesnaja), Permskoje, Senkino, Vilva ja Visim. Hallinnollinen keskus on Dobrjanka. Asutuskeskuksia on yhteensä 116.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 91,6 % venäläisiä ja 2,5 % tataareja. Kaupunkiväestön osuus on 79,7 %.
Piirin kautta kulkevat Permin ja Bereznikin sekä Permin ja Sverdlovskin alueen väliset maantiet ja Permin ja Ugleuralskin välinen rautatie. Talous perustuu öljy- ja energiateollisuuteen. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, kipsin tuotantoa ja maataloutta.
Piirissä toimii kaksi lasten taidekoulua, musiikkikoulu, ammattikoulu, kirjastolaitos, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia sekä kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Kamskije zori" (”Kaman aamuruskot”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Dobrjankan ja Polaznan kirkot sekä Dobrjankan entisen metallitehtaan ja vanhan keskustan rakennukset.
Kalaylıkoz Hacı Ahmed pašša

Kalaylıkoz Hacı Ahmed pašša oli Osmanien valtakunnan suurvisiirinä kolmen kuukauden ajan 28. syyskuuta 1704 – 25. joulukuuta 1704. 
Uransa alkupuolella kuului sulttaanin henkivartiokaartiin, baltaci-joukkoihin. Suurvisiirikautensa jälkeen hänet siirrettiin Kreetan kuvernööriksi. Hän sai lisänimensä Kalaylıkoz (), koska hän piti kirjavista vaatteista ja koruista.
Heal the World

Heal the World on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kuudes vuoden 1991 albumilta "Dangerous" julkaistu single. Se julkaistiin marraskuussa 1992. Kappale inspiroi Jacksonia hyväntekeväisyysjärjestö Heal the World Foundationin perustamiseen.
Gubahan piiri

Gubahan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1941 perustetun piirin pinta-ala on 1 009 neliökilometriä. Asukkaita on 39 300 henkeä (vuonna 2009).
Gubahan piiri sijaitsee Permin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Aleksandrovskin ja Kizelin piireihin, idässä ja kaakossa Gremjatšinskin piiriin, etelässä Tšusovoin ja lännessä Dobrjankan piireihin. Pinta-alasta yli 70 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, öljy ja kalkkikivi.
Piiriin kuuluu Gubahan kaupunki sekä Ugleuralskin ja Širokovskin kaupunkimaiset taajamat. Edellinen muodostaa Severo-Ugleuralskojen kaupunkikunnan ja jälkimmäinen Širokovskojen maalaiskunnan. Hallinnollinen keskus on Gubaha. Asutuskeskuksia on yhteensä 9.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 86,8 % venäläisiä, 7,2 % tataareja ja 1,6 % ukrainalaisia. Kaupunkiväestön osuus on 95,7 %.
Piirin kautta kulkee Tšusovoin ja Bereznikin välinen maantie, Tšusovoin ja Solikamskin sekä Ugleuralskin ja Ljovšinon väliset rautatiet. Talous perustuu kemian, öljy- ja energia- sekä metalliteollisuuteen. Lisäksi on kevyttä ja elintarviketeollisuutta. Kivihiilikaivokset suljettiin 1990-luvulla.
Piirissä toimii ammattikoulu, lääketieteellinen ja kemian teknologian opisto, kaksi lasten musiikkikoulua, kirjastolaitos, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia sekä kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Uralski šahtjor" (”Uralin kaivostyöläinen”).
Nähtävyyksiin kuuluu Ugleuralskin lähellä sijaitseva Permin aluepiirin syvin karstiluola "Tjomnaja peštšera".
Dirty Diana

Dirty Diana on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin viides vuoden 1987 albumilta Bad julkaistu single. Se julkaistiin huhtikuussa 1988.
Kappaleet.
Visionary single
Ji-In Cho

Ji-In Cho (, s. 30. joulukuuta 1976) on korealaista syntyperää oleva laulaja. Hän on ollut vuodesta 2004 Krypteria-nimisen saksalaisen power metal -yhtyeen solisti ja pianisti.
Ura.
Musiikillisesti lahjakas Ji-In Cho aloitti kuusivuotiaana musiikin ja pianonsoiton opiskelun. Ji-In opiskeli Kölnin musiikki ja taide korkeakoulussa ja Kölnin yliopistossa teologiaa. Joulukuusta 2004 Ji-In on ollut Krypteria-metalliyhtyeen solisti.
Suzy Kendall

Suzy Kendall (synt. Frieda Harrison, 1. tammikuuta 1944 Belper, Derbyshire) on englantilaissyntyinen malli ja näyttelijätär. Hän näytteli 1960-luvulla ja 1970-luvulla elokuvissa, kunnes lopetti näyttelemisen vuonna 1977.
Kendall opiskeli nuorempana aluksi maalausta ja piirtämistä "Derby and District College of Art"issa mutta aloitti kuitenkin työt mallina ja siirtyi myöhemmin näyttelemään. Hän päätti lopettaa näyttelemisen vuonna 1977 ja esiintyi viimeisen kerran televisiosarjassa "Van der Valk". Kendall esiintyi kuitenkin 35 vuoden tauon jälkeen vielä elokuvassa "Berberian Sound Studio" vuonna 2012.
Kendall avioitui Dudley Mooren kanssa vuonna 1968, ja he erosivat vuonna 1972. Eron jälkeen hän avioitui Sandy Harperin kanssa. Heillä on tytär Elodie Harper, joka on toimittaja ja kirjailija.
Filmografiaa.
Lähde:
Saatana on herra

Saatana on Herra on Rytmihäiriön toinen studioalbumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2005. Albumi on yhtyeen ensimmäinen uudella kokoonpanolla, jolla esiintyvät alkuperäisjäsenten, basisti Antti Kiiskin ja rumpali Otto Luotosen lisäksi kitaristi Janne Perttilä sekä laulaja Unto Helo. Albumi on äänimaailmaltaan huomattavasti aikaista tuotantoa siistitympi, ja kappaleissa on kuultavissa hienoisia thrash metal -vaikutteita. Se on myös ensimmäinen jonka kannessa on kuvattuna yhtyeen uusi logo, "spurgugrammi".
"Seitsemän surman siunausliitto" debytoi Suomen virallisen listan sijalla 72. Helmikuussa 2007 Sakara Records julkaisi albumista uusintapainoksen. Albumin vinyylipainos julkaistiin vuonna 2014 levymerkillä Svart Records.
Levyn nimi on satiiri Viktor Klimenkon albumista "Jeesus on Herra".
Vastaanotto.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja kehui albumia ammattimaisesti toteutetuksi sekä tuotantoa ammattimaiseksi. Niin ikään Desibelin Mika Roth antoi albumille neljä tähteä, ja piti sitä raivokkaan iskevänä ja yhtyeen näyttävänä paluuna suomalaisen äärimusiikin kärkikastiin. Imperiumin Janne Rintala antoi albumille arvosanaksi 8½. Hän piti sitä yhtenä alkuvuoden iskevimmistä julkaisuista, ja yhtyeen onnistuneen uusiutumisessaan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Rytmihäiriö.
Neuvostoliiton puolustusministeriö

Neuvostoliiton puolustusministeriö vastasi Neuvostoliiton ulkoisesta turvallisuudesta 8.11.1917–21.12.1991.
Ministeriö sai alkunsa lokakuun vallankumouksesta ja aloitti Sotilas- ja merenkulkuasioiden kansankomissariaattina, jota johtivat kansankomissaarit
Ministeriö toimi Kansankomissaarien neuvoston alaisena 6.7.1923 asti, jolloin liittovaltion hallinto alkoi toimia, ts. ulkomaiden interventioiden tukema sisällissota oli päättynyt.
Vuonna 1934 ministeriö alkoi toimia nimellä Puolustuksen kansankomissariaatti, jota johtivat
Vuonna 1937 Puolustuksen kansankomissariaatista erotettiin Laivaston kansankomissariaatti, joka toimi erillisenä 15.4.1946 asti kunnes nämä yhdistettiin Asevoimien kansankomissariaatiksi. Johtajat:
1953 ministeriön nimi muutettiin muotoon Sotilasasioiden ministeriö, jolloin Asevoimien ministeriö jaettiin Sotilasasioiden ministeriöksi ja Laivastoministeriöksi, joita johtivat
Neuvostoliiton puolustusministeriö koottiin yhdeksi maaliskuussa 1953. Sitä johtivat:
Isokylä (Kokkola)

Isokylä () on Kokkolassa sijaitseva kylä. Isokylässä toimii Isokylän koulu, jossa on peruskoulun luokat 1–9 sekä harjaantumisluokkia. Koulun yhteydessä toimii myös esikoulu. Isokylä on pientaloaluetta ja sijaitsee noin kahden kilometrin päässä keskustasta etelään. Isokylä on ollut Kokkolan historiallisen ajan asutuksen vanhimpia alueita yhdessä viereisen Kirkonmäen kanssa ja siten se kasvoi varhain muita sen ajan kyliä suuremmaksi, mistä juontaa juurensa nimi Isokylä.
Isokylän koulu purettiin 2010-luvun alussa kosteusvaurioiden takia, ja tilalle rakennettiin vuonna 2015 valmistunut uusi kompleksi, jonne tulivat tilat koululle, liikuntahallille, päiväkodille sekä neuvolalle. Koulun oppilaat oli siirretty väliaikaistiloihin ja parakkeihin evakkolukukauden ajaksi.
Pierre-Luc Létourneau-Leblond

Pierre-Luc Létourneau-Leblond (s. 4. kesäkuuta 1985 Lévis, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa tappelijana ja siirtyi kaudeksi 2016–2017 Tampa Bay Lightningiin.
Ura.
Leblond pelasi juniorina jääkiekkoa QMJHL:n Baie-Comeau Drakkarissa vuosina 2003–2005. New Jersey Devils varasi hänet vuorolla 216. Vuosina 2005–2008 hän pelasi useissa alasarjojen joukkueissa. Kaudella 2008–2009 Leblond vakiinnutti paikkansa New Jerseyn farmijoukkueessa, AHL:n Lowell Devilsissä. Samalla kaudella hän pelasi 15 NHL-ottelua. Kesällä 2009 New Jersey teki kolmevuotisen, 1,575 miljoonan dollarin sopimuksen Leblondin kanssa. Kaudella 2009–2010 hän pelasi New Jerseyssä ja AHL:n Lowellissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain kaksi NHL-ottelua. AHL:ssa hän keräsi kauden aikana 334 jäähyminuuttia 64 ottelussa.
Calgary Flames hankki hänet New Jerseystä kesällä 2011 vaihdossa viidennen kierroksen varausoikeuteen . Tammikuussa 2013 hän siirtyi Anaheim Ducksiin, mutta hän pelasi vain Ducksin farmijoukkueessa. Kaudeksi 2013–2014 Leblond siirtyi Pittsburgh Penguinsiin.
Pittsburghin organisaatiossa Létourneau-Leblond vietti kaksi kautta, joiden aikana hän pelasi vain yhden NHL-ottelun. AHL-seura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsinssa hän pelasi pääosan ajasta. Molempina kausinaan hän teki pisteet 2+4 ja sijoittui AHL:n jäähytilastossa kolmanneksi.
Létourneau-Leblond siirtyi kaudeksi 2015–2016 takaisin New Jersey Devilsin organisaatioon, mutta hän pelasi koko kauden farmijoukkue Albany Devilsissä. Kesällä 2016 Létourneau-Leblond teki vuoden sopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Hän edusti alkukauden Lightningin farmiseura Syracuse Crunchin, kunnes hänet lainattiin Toronto Marliesiin.
Fair use

Fair use on Yhdysvaltain tekijänoikeuslainsäädännössä määritelty käsite, jonka perusteella voi poikkeustapauksissa käyttää tekijänoikeuden muuten suojaamaa materiaalia. Tilannetta pitää tarkastella kokonaisuutena: saako tiettyjä osia tietystä teoksesta käyttää tietyssä tilanteessa. 
Yhdysvaltain "Fair use" on osa kopiointioikeuksien tärkeimpiä rajoituksia. Säädös on kehittynyt useiden oikeustapausten päätösten tuloksena. Artikla 107:ssa luetellaan kohtuullisen ("fair") käytön tarkoituksia, kuten kritiikki, kommentti, uutisraportointi, opetus, opinnäyte ja tutkimus. Artiklassa mainitaan neljä tekijää, joiden mukaan kohtuukäyttöä määritellään:
Yhdysvaltain tekijänoikeustoimiston mukaan ero kohtuullisen käytön ja sen loukkauksen välillä saattaa olla epäselvä ja sen määrittely vaikeaa.
Suomen lainsäädäntö ei tunne tätä kohtuullisen käytön periaatetta. Sen sijaan Suomessa tunnetaan sitaattioikeus, yksityiskäyttöoikeus sekä erityisesti opetukseen liittyviä poikkeussääntöjä (kuten teosten esittämisoikeus opetuksessa).
Muun muassa Etelä-Korea on lisännyt lakiinsa kohdan vastaavalle käyttötapaukselle.
Soveltaminen Internetissä.
Käytäntöön soveltaminen Internetissä on ristiriitainen koska eri maissa on eri tekijänoikeuskäytäntöjä. YouTube on lisännyt käytännön, jolla videot voivat säilyä eri maissa näkyvillä. Vaikute käytäntöön oli Toein vaatimus poistaa pitkiä anime- ja manga-arvosteluja sisältäviä videoita palvelusta.
Lepola (Lappeenranta)

Lepola on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa.
Lepola on saanut nimensä siellä sijaitsevan, vuonna 1939 perustetun hautausmaan mukaan. Kaupunginosan alue liitettiin Lappeenrannan kaupunkiin vuoden 1932 alueliitoksessa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Lepolan itäpuolelle jäi samana vuonna perustettu Lauritsalan kauppala.
Kaupunginosassa sijaitsevat myös Amiksen lämmitettävä tekonurmikenttä ja Juvakan kenttä, lasten liikennekaupunki, Saimaan ammattiopisto Sampo, Lappeenrannan urheilutalo ja uimahalli, Lehmuskodin palvelutalo, Lappeenrannan paloasema, Armilan terveysasema ja kuntoutuskeskus sekä "Etelä-Saimaan" lehtitalo. Valtakadun ympäristössä on puulajipuisto Arboretum, joka ulottuu myös Taikinamäen ja Kimpisen kaupunginosien alueille.
Lepolan asutus on pientaloasutusta ja keskittynyt Juvakankadun varteen. Lepolan tilastoalueella on 154 asukasta. Se on Keskustan suuralueen tilastoalueista väkiluvultaan pienin.
Kaupunginosaa rajaavat Valtakatu ja Kaukaankatu pohjoisessa, Parkkarilankatu, Rullatie ja Kisapuisto idässä, Juvakankatu etelässä ja Messukatu lännessä. Lepolan naapurikaupunginosia ovat Kimpinen, Parkkarila, Alakylä, Peltola ja Taikinamäki.
State Route 123 (Kalifornia)

State Route 123 on valtatie Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Sillä on pituutta 11 869 kilometriä.
Kesämäki

Kesämäki on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustan länsiosassa Lappeenrannan lentoaseman ja valtatie 6:n välissä.
Kesämäen pohjoisosa on vuonna 1883 perustetun Suomen asevelvollisten joukkojen leirialueen laitamilla. Leirin rakennuksia ei ole säilynyt, mutta leiriajoista muistuttaa 1800- ja 1900-lukujen vaihteesta oleva kivinen ja betoninen ratsastuseste Torvenkadun päässä. Kesämäki kuului vuonna 1936 vahvistettuun Otto-Iivari Meurmanin asemakaavaan. Vuonna 1948 pohjoisosaan kaavoitettiin Soturinkylän rintamamiesalue. Kaupunginosan tuoreemmat kaavat ovat vuosilta 1953 ja 1963.
Kesämäessä sijaitsevat Kesämäen koulukeskus ja Ristikankaan hautausmaa. Kahden puolen Lavolankatua olevassa koulukeskuksessa toimivat Kesämäen koulu (alakoulu), Kesämäenrinteen koulu (yläkoulu) ja suomalais-venäläinen Itä-Suomen koulu. V. J. Myyrinmaan suunnittelema Kesämäenrinteen koulu valmistui vuonna 1958 Saimaan yhteislyseon käyttöön. Kahdeksasta pienemmästä rakennuksesta muodostuva Reino Ahjopalon suunnittelema Kesämäen koulu on vuosilta 1956–1959 ja samassa pihapiirissä oleva Itä-Suomen koulu vuodelta 2005. Erik Bryggmanin suunnittelema Ristikankaan hautausmaan kappeli on vuodelta 1957. Kaupunginosan itäosassa Simolantien varrella on myös liike- ja teollisuusaluetta, jossa on muun muassa Lappeenrannan Energian päätoimipiste ja 1920-luvulla rakennettu muuntoasema.
Kesämäen pääosin 1950-luvulta peräisin oleva asuinrakennuskanta on täysin pientaloasutusta ja ilmeeltään hyvin yhtenäinen. Kesämäen tilastoalueella on 422 asukasta.
Kaupunginosaa rajaavat lentoasema, Lentokentäntie ja Opintie pohjoisessa, vanha Simola–Lappeenranta-rata idässä, valtatie 6 etelässä ja Pilotinkatu lännessä. Kesämäen naapurikaupunginosia ovat Lentokenttä, Leiri, Tykki–Kiviharju, Reijola ja Mattila.
Half Moon Bay

Half Moon Bay on rannikkokaupunki San Mateon piirikunnassa Kaliforniassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 11 324.
Half Moon Bayn lentoasema palvelee kaupunkia.
Peltola (Lappeenranta)

Peltola on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee kaupungin keskustassa.
Kaupunginosan alue liitettiin Lappeenrannan kaupunkiin vuoden 1932 alueliitoksessa, mitä ennen se kuului Lappeeseen. Peltola oli Armilan kylän Nikurin talon Peltolan tilan mailla, jonne alkoi kehittyä esikaupunkiasutusta 1880-luvulla. Alue tunnettiin myös nimellä Siivola tai Sivola Nikurin talon isännän Vsevolod Wolkoffin mukaan. Vuodelta 1894 olevassa kartassa Viipurin maantien (nykyinen Kauppakatu) varressa hautausmaata vastapäätä eli nykyisten Peltolan ja Alakylän kaupunginosien rajalla oleva asutus on nimetty Sivolankyläksi.
Peltolassa sijaitsevat muun muassa Lappeenrannan kaupungintalo, valtion virastotalo, Palvelukeskussäätiön palvelukeskus, Lappeenrannan VPK:n talo ja Lappeenrannan helluntaiseurakunta. Kaupallisiin palveluihin kuuluvat keskustan suurimmat kauppakeskukset IsoKristiina ja Galleria.
Peltolan asutus on täysin kerrostaloasutusta. Peltolan tilastoalueella on 2 117 asukasta.
Kaupunginosaa rajaavat Gallerianraitti, Pormestarinkatu ja Armilankatu pohjoisessa, Savonkatu idässä ja etelässä ja Kauppakatu lännessä. Peltolan naapurikaupunginosia ovat Keskus, Kylpylä, Taikinamäki, Lepola, Alakylä ja Tykki–Kiviharju.
Ihmisten puolue

Ihmisten puolue oli suomalainen satiiriin perustuva komediasarja, jota esitettiin Yle TV1 -kanavalla. Sarjaa on käsikirjoittanut Atte Järvinen ja Reino Portimo ja ohjannut Atte Järvinen. Ohjelman esittäminen alkoi 30. elokuuta 2008 ja päättyi 29. toukokuuta 2010. Ohjelmaa esitettiin myös radiossa Yle Puhe -kanavalla. Sarjan kaudet 1–3 on julkaistu yhteisboksissa, josta löytyy extrana poistettuja pätkiä.
Ohjelman idea.
Kuvitteellinen viisihenkinen Ihmisten puolue kokoontuu kerran viikossa käymään läpi menneen viikon tapahtumia ja hiomaan uusia strategioita puolueen kehittämiseksi. Puolueen puheenjohtajana toimii entinen kunnanvaltuutettu, diplomi-insinööri Tapani Riihimäki. Muut puolueen jäsenet ovat yrittäjä Topi-Petteri Saikkonen, karaoke-emäntä Päivi Teittinen, hieroja Regina Mälkki ja offsetpainaja Hannes Säkkijärvi. Puolueen tunnuslause on ”Ihmisten puolue – Tiettyä muutosta”.
Jäsenien eri mielipiteet johtavat ohjelmassa usein huutamisiin, itsekehuihin sekä toistensa aliarviointiin.
Suosio.
Ohjelman ensimmäinen jakso, joka esitettiin elokuussa 2008, keräsi keskimäärin 311 000 katsojaa. Lokakuussa 2008 esitettyä ensimmäisen kauden päätösjaksoa seurasi keskimäärin 403 000 katsojaa. Toisella tuotantokaudella sarja vahvisti asemaansa, ja joulukuussa 2009 esitetyllä kauden päätösjaksolla olikin jo keskimäärin 503 000 katsojaa. Sarjan uusi katsojaennätys saavutettiin kolmannella kaudella, kun sarja 13. maaliskuuta 2010 saavutti keskimäärin 559 000 katsojaa.
Vuonna 2010 järjestetyssä Venla-gaalassa "Ihmisten puolue" voitti yleisöäänestyksessä parhaan viihdeohjelman palkinnon. Sarja keräsi yhteensä 28 prosenttia äänistä.
Palli (Turku)

Palli (myös Pallivaha) on omakotitalovaltainen asuinalue Turun Kärsämäen kaupunginosassa, osittain myös Runosmäen ja Kaerlan kaupunginosien puolella, Tampereen valtatien varressa, noin viiden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Alueella sijaitsevat sille nimensä antaneen Pallivahanmäen kupeessa Pallivahan koulu ja Pallivahan kirkko, joka on Maarian seurakunnan sivukirkko.
Osa-alueen nimi Palli johtuu alueella sijaitsevalla Pallivahanmäellä olevasta Pallivaha-nimisestä kivestä (myös "Pallivahankivi"). Kivi on noin kymmenen metriä korkea, ja siihen liittyy tarina, jonka mukaan sen on nykyiselle paikalleen viskannut läheisellä Nunnavuorella asunut jättiläinen. Nimen Pallivaha alkuosa viittaa kiven muotoon ja tulee murteen "palloa" merkitsevästä sanasta "palli". Loppuosa "vaha" tarkoittaa lounaismurteessa isoa kiveä tai rajakiveä. Sama perusosa sisältyy myös esimerkiksi paikannimeen Halkivaha.
Vuonna 2010 MTV3:n Putous-viihdeohjelman vuoden sketsihahmo -kilpailun voitti näyttelijä Aku Hirviniemen tulkitsema "pallivahalainen leskirouva" Marja Tyrni, joka sittemmin muun muassa julkaisi kaksi musiikkialbumia ja kirjan ja esiintyi Turun seudun matkailumainonnassa.
Norjan jääpallon 1. divisioona

Norjan jääpallon 1. divisioona, tavallisesti vain 1. divisioona (norjaksi "1. divisjon"), on miesten jääpalloilun toiseksi korkein sarjataso Norjassa. Sen järjestää Norjan jääpalloliitto. 1. divisioona oli Norjan jääpalloilun pääsarja kausina 1968/1969–1987/1988.
Kaudella 2010/2011 sarjassa pelaa kahdeksan joukkuetta.
Historia.
1. divisioona käynnistyi kaudella 1968/1969 Norjan pääsarjana. Viimeisen kerran se oli pääsarjataso kaudella 1987/1988, sillä kaudella 1988/1889 uusi sarja Eliteserien korvasi 1. divisioonan maan pääsarjana, ja 1. divisioonasta tuli toiseksi korkein sarjataso.
Saarentaanjärvi

Saarentaanjärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerolla. Se on yksi Paimionjoen yläjuoksun kallioperän murrokseen muodostuneen järviketjun pitkistä ja kapeista järvistä, joita katkonainen harjujakso reunustaa. Saarentaanjärven yläpuolisia järviä järviketjussa, jonka kaikkien järvien korkeus merenpinnasta on noin 81,2 metriä, ovat Hirsjärvi ja Someron Kirkkojärvi ja alapuolisia Rautelanjärvi, Pusulanjärvi, Åvikinjärvi ja Pitkäjärvi.
Pinta-alaltaan Saarentaanjärvi on 43 ha ja sitä erottaa Kirkkojärvestä kapea salmi Härkälän kartanon luona ja Rautelanjärvestä nykyään avoimeksi vesiväyläksi ruopattu Rautelankoski, jonka yläpuolelta ennen kosken ruoppausta oli Pitkäjärvelle 40 cm pudostus.
Järven etelärannalla sijaitsee Someron Saarentaan kylä ja järveä kirkkojärvestä erottavan salmen etelärannalla Härkälän kartano. Järven pohjoisrannat kuuluvat Someron Pappilan ja Rautelan kyliin, joiden kautta järven pohjoispuolella Rautelannummen harjualueella kulkee Hämeen Härkätie (yhdystie 2810). Someron keskustaajamaan liittyvää omakotiasutusta järven rannoilla on sekä Härkälän, Saarentaan, Pappilan että Rautelan kylissä. Maisemaan järven ympäristössä on vaikuttanut soranotto, jota on tapahtunut järven itäpäässä Pappilankylän Kohnamäessä, järven pohjoispuolella Pappilannummella sekä järven länsipäässä Rautelannummella ja Kertunsalossa.
Vanhempaa kerrostumaa ihmisen luontoa muokkaavassa toiminnassa edustaa järven länsipäässä Kertunsalon harjualueella vieläkin nähtävissä oleva, Saarentaan Hurran talon isännän Mikko Hurran 1800-luvun alkuvuosina kaivattama kaivanto, jonka tarkoituksena oli säädellä Rautelankosken vettä; yrityksestä on jäänyt elämään sanonta: "Kyl voima voi, sano Hurra kun Kukkoharjaa loi". Sama Kertunsalon notkonpohja muistetaan myös ikivanhana nuorison kokoontumis- ja juhlapaikkana. 1930-luvulta vuoteen 1950 Kertunsalon saaressa Rautelanjärvessä oli tanssilava, joka vuonna 1952 vaihdettiin Saarentaanjärven pohjoisrannalle Rautelannummelle, missä se oli käytössä toistakymmentä vuotta, kunnes nykyinen Esakallio perustettiin Salontien varteen.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1963

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1963 järjestettiin Tukholmassa 7.–17. maaliskuuta. Sarjajako kilpailuissa perustui vuoden 1961 asetelmiin. Norja, joka vuonna 1961 oli voittanut B-sarjan ja sijoittunut vuoden 1962 maailmanmestaruuskisoissa viidenneksi, pudotettiin takaisin B-sarjaan, kuten muutkin nousijat. Tämä johtui siitä, että Neuvostoliitto ja Tšekkoslovakia boikotoivat turnausta, eivätkä ne siksi osallistuneet vuoden 1962 kisoihin. 
Neuvostoliitto voitti maailmanmestaruuden isäntämaata paremmalla maalisuhteella, vaikka hävisikin maiden keskinäisen ottelun. Ruotsin oli voittanut turnauksessa kaikki ottelunsa, kunnes se hävisi viimeisessä ottelussaan Tšekkoslovakialle. Yhtä lailla mestaruuden ratkaisseeksi kamppailuksi muodostui yllättäen Itä-Saksan ja Yhdysvaltain välinen ottelu. Turnauksen sääntojen mukaan nimittäin tasapistetilanteessa joukkueiden järjestyksen sarjataulukossa ratkaisi maaliero. Tämä sääntö oli kuitenkin voimassa vain niissä otteluissa, jotka joukkue on pelannut viiden parhaan joukkoon selvinneitä joukkueita vastaan. Ruotsi oli voittanut Yhdysvallat maalein 17–2 ja Neuvostoliitto Yhdysvallat lukemin 9–0. Yhdysvallat johti päätöskamppailuaan Itä-Saksaa vastaan kahden erän jälkeen maalein 2–0, mutta ottelu päättyi lopulta tasapeliin lukemin 3–3. Tämä tiesi Suomen sijoittumista viidenneksi ja maailmanmestaruutta Neuvostoliitolle. Kanada jäi ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa ilman mitalia. Tämä oli viimeinen kerta arvokisoissa, jolloin Kanadaa edusti seurajoukkue.
Turnauksen perusteella karsittiin myös joukkueita vuoden 1964 olympiaturnaukseen.
Turnauksen suurin yleisömäärä, 15 997 henkeä, saavutettiin ottelussa Ruotsi–Tšekkoslovakia. Pienin yleisömäärä oli ottelussa Tanska–Bulgaria, joka pelattiin olympiastadionilla. Maksaneita katsojia oli vain 28.
Suomi turnauksessa.
Joukkueen valmentajana toimi kanadansuomalainen Joe Wirkkunen ja joukkueenjohtajana suomenvenäläinen Boris Bogomoloff. Suomi voitti turnauksessa ensimmäistä kertaa Yhdysvallat maailmanmestaruuskilpailuissa, maalein 11–3. Ottelussa Yhdysvaltain joukkueen kapteeni Jack Kirrane hermostui Suomen hallinnasta niin, että hänelle tuomittiin ottelussa 26 jäähyminuuttia. Niistä kaksi oli 10 minuutin jäähyjä, joista jälkimmäinen johti ulosajoon. Raimo Kilpiö ja Matti Keinonen tekivät ottelussa yhteensä kuusi maalia toinen toistensa syötöistä. Suomen joukkueessa yhdistyivätkin Kilpiön ja Keinosen taitokiekko ja Seppo Nikkilän ketjun kovat otteet. Suomen maaleista Yhdysvaltoja vastaan Keinonen teki neljä, Nikkilä kolme ja Kilpiö kaksi. Itä-Saksaa vastaan pelattu ottelu oli aivan loppusekunneille saakka tasalukemissa 0–0, kunnes ajassa 59.48 Itä-Saksa laukoi kaukaa kohti Suomen maalia siten, että laukaus osui suomalaispuolustajaan, muutti suuntaa, osui Saksan Helmut Novyn mailaan ja ohjautui siitä maaliin.
Sarjataulukot.
A-sarja.
Kahden viimeisen joukkueen sijoitus vaihtelee eri lähteissä.
B-sarja.
Ranskan ja Alankomaiden piti pelata B-sarjaan noususta karsintaottelu, mutta Alankomaat antoi luovutusvoiton.
Norja, Sveitsi ja A-sarjan viimeinen Länsi-Saksa karsivat paikasta A-sarjaan vuodeksi 1965.
Delta (Kanada)

Delta on 96 723 asukkaan (2006) piirikunta Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Kunta kuuluu Vancouverin metropolialueeseen. Deltaa ympäröi Georgiansalmi, Boundary Bay ja Fraserjoki. Idässä se rajautuu Surreyn kaupunkiin ja etelässä Yhdysvaltain rajaan, jonka vastakkaisella puolella sijaitsee pieni eksklaavi Point Robertsin alue. Kunnassa on kolme asuinaluetta: Ladner, Tsawwassen ja North Delta.
Alueelle on hyvät maantie- ja rautatieyhteydet Vancouverista. Deltasta on tieyhteys Alex Fraserin siltaa pitkin New Westminsteriin ja edelleen Vancouveriin, josta matka-aika maantietä pitkin on noin 25–35 minuuttia. Tsawwassenissa sijaitsevasta terminaalista on päivittäisiä lauttavuoroja Swartz Bayhyn, Nanaimoon, Gulf Islands -saarille ja Prince Rupertiin. Kunnassa sijaitsee myös pienkoneille tarkoitettu Boundary Bayn lentoasema.
Historia.
Alueella suoritetuissa arkeologisissa kaivauksissa on havaittu rannikon salish-intiaanien leiriytyneen alueen pohjoisosissa noin 8000–9000 vuotta sitten, ja Georgiansalmen rannikolta on löydetty 4000 vuotta vanhoja jäänteitä asumuksista.
Vuonna 1791 espanjalainen tutkimusmatkailija Francisco de Eliza luuli aluetta saareksi ja antoi sille nimen "Isla Capeda". Seuraavana vuonna yhteistyössä tutkimusmatkailija George Vancouverin kanssa he kartoittivat Boundary Bayn ja Georgiansalmea ja havaitsivat, ettei alue olekaan saari.
Fraserjoelta löydettiin kultaa, ja vuonna 1858 alueelle muodostui kultaryntäys, joka toi alueelle lukuisia uusia asukkaita. Kultaryntäyksen ja maanviljelyyn erinomaisesti soveltuvan maan ansiosta alueen väkiluku kasvoi voimakkaasti 1850-luvun loppupuolelta alkaen. 1870-luvulla kalastuksesta muodostui maatalouden rinnalle merkittävä työllistäjä alueella. Alueen väkiluvun kasvoi voimakkaasti, ja Deltan kunta päätettiin perustaa vuonna 1879. Kunnan hallinnolliseksi keskukseksi valittiin Ladner.
Rautelanjärvi

Rautelanjärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerolla. Se on yksi Paimionjoen yläjuoksun kallioperän murrokseen muodostuneen järviketjun pitkistä ja kapeista järvistä, joita katkonainen harjujakso reunustaa. Rautelanjärven yläpuolisia järviä järviketjussa, jonka kaikkien järvien korkeus merenpinnasta on noin 81,2 metriä, ovat Hirsjärvi, Kirkkojärvi ja Saarentaanjärvi ja alapuolisia Pusulanjärvi, Åvikinjärvi ja Pitkäjärvi.
Pinta-alaltaan Rautelanjärvi on noin 30 ha. Rautelanjärveä erottaa yläpuolisesta Saarentaanjärvestä nykyään avoimeksi vesiväyläksi ruopattu Rautelankoski, jonka yläpuolelta ennen kosken ruoppausta oli Pitkäjärvelle 40 cm pudostus, ja alapuolisesta Pusulanjärvestä Rautelansalmi.
Järven pohjoisrannalla sijaitsee Someron Rautelan kylä, jonka kautta järven pohjoispuolitse kulkee Hämeen Härkätie (yhdystie 2810). Järven etelärannat kuuluvat Someron Saarentaan kylään. Järven eteläpuolitse kulkee Hämeen härkätien vaihtoehtoiseksi linjaukseksi arveltu tielinja.
Järven itäpäässä Rautelankosken ympärillä on maisemaltaan kaunis Kertunsalon harjualue, jonka maisemaan 1970-luvulla alkanut soranotto on merkittävästi vaikuttanut. Alueeseen liittyvät Rautelanjärvessä sijaitseva Kertunsalon saari, jossa 1930-luvulta vuoteen 1950 oli tanssilava sekä nyttemmin soranoton lähes hävittämä Linnamäki, jota nimensä perusteella on arveltu muinaisjäännökseksi. Kun paikkaa 1973 tutkittiin siellä ei havaittu merkkejä varustuksista, mutta mäen liepeillä tehtiin vuonna 1988 ja uudelleen 2005 ja 2006 havainto kivikautisesta asuinpaikasta, jonka pintamaan kuorinta eri vaiheissa 1980-luvulla ja sen jälkeen oli lähes kokonaan tuhonnut.
Vaasan Vasamattaret

Vaasan Vasamattaret on vuonna 1933 perustettu Vaasassa toimiva voimistelun, tanssin ja
aikuisliikunnan liikuntaseura. Seura on Suomen Voimisteluliiton jäsen.
Vaasan Vasamattaret on voimisteluliikunnan Sinettiseura ja Priima-aikuisliikunnan laatuseura. Vuonna 2011 seurassa liikkui yli 700 jäsentä.
Vasamattarissa voi harrastaa aikuisliikuntaa, joukkuevoimistelua, tanssia sekä perinteistä jumppaa.
Vasamattarien joukkuevoimistelun joukkueita ovat mm. Kvartsit, Stellat, Ceciliat, Lidiat, Delestra, Dirius, Adelina ja Olesia.
Ari Mikkola

Ari Mikkola (s. 12. elokuuta 1976 Riihimäki) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija, joka on uransa jälkeen toiminut koripallovalmentajana sekä tuomarina.
Ura.
Mikkola aloitti pääsarjauransa kaudella 1993–1994 ja pelasi Forssan Koripojissa. Tämän jälkeen hän pelasi myös Högfors Teamissa sekä Lappeenrannan NMKY:ssä, jonka paidassa hän lopetti pääsarjauransa kaudella 2003–2004. Myöhemmin Mikkola pelasi vielä koripallon I-divisioonassa, jossa hän edusti Forssan Koripoikia.
Pelaajauransa jälkeen Mikkola toimi Koripoikien toiminnanjohtajana ja apuvalmentajana. Huhtikuussa 2009 Mikkola nimettiin Forssan uudeksi päävalmentajaksi ja hän toimi tehtävässään syksyyn 2011 saakka, jolloin hän sai potkut saatuaan käräjäoikeudelta tuomion muun muassa pahoinpitelystä.
Kaudella 2012–2013 Mikkola toimi Kauhajoen Karhun apuvalmentajana ja toukokuussa 2013 hänet nimitettiin Korihaiden päävalmentajaksi 1+2-vuotisella sopimuksella. Hänen sopimuksensa purettiin joulukuussa 2013 ja maaliskuussa 2014 hän siirtyi Karkkilan Urheilijoiden apuvalmentajaksi I-divisioona B:hen.
Pusulanjärvi (Somero)

Pusulanjärvi on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerolla. Se on toiseksi suurin Paimionjoen yläjuoksun kallioperän murrokseen muodostuneen järviketjun pitkistä ja kapeista järvistä, joita katkonainen harjujakso reunustaa. Pusulanjärven yläpuolisia järviä järviketjussa, jonka kaikkien järvien korkeus merenpinnasta on noin 81,2 metriä, ovat Hirsjärvi, Kirkkojärvi, Saarentaanjärvi ja Rautelanjärvi, ja alapuolisia Åvikinjärvi ja Pitkäjärvi. Näitä alemmaksi jää vielä Hovirinnankosken alapuolinen Myllylammi.
Pinta-alaltaan Pusulanjärvi on noin 62 ha. Idässä sitä erottaa yläpuolisesta Rautelanjärvestä Rautelansalmi. Järven alapuolella, Ryhtänkurkun jälkeen Paimionjoki jatkuu Åvikinjärvelle asti pääosin jokimaisena.
Järven pohjoisrannalla sijaitsevat Someron Lahden ja Pusulan kylät ja etelärannalla Someron Ryhdän ja Kimalan kylät. Näistä Lahti ja Kimala ovat kartanokyliä, joiden alueella vastapäätä toisiaan järven länsipäässä sijaitsevat Lahden ja Kimalan kartanot. Lahden ja Pusulan kylien läpi järven pohjoisrannalla kulkee Hämeen Härkätie (yhdystie 2810), ja joen eteläpuolista tietä (osoitenimenä "Kimalan rantatie") on arveltu Hämeen härkätien vaihtoehtoiseksi linjaukseksi.
Järven pohjoisrannalla, Pusulan kylässä, Hämeen Härkätien varrella on Someron kaupungin uimaranta.
Kimpinen

Kimpinen on Lappeenrannan kaupunginosa ja tilastoalue. Se sijaitsee Saimaan rannalla kaupungin keskustassa.
Lappeenrannan kuudennen ja seitsemännen kaupunginosan alueet eli nykyiset Taikinamäki ja Kimpinen liitettiin Lappeenrantaan pakkolunastamalla 11. toukokuuta 1907. Aiemmin alueet kuuluivat Lappeen pappilan maihin.
Pappilan rakennukset ovat edelleen olemassa, ja niissä toimii muun muassa Galleria Pihatto. Kaupunginosassa sijaitsevat myös Kimpisen urheilukeskus, Myllysaaren uimaranta- ja virkistysalue, Etelä-Karjalan keskussairaala, Viipurin Golfin Kahilanniemen golfkenttä ja Jehovan todistajien sali. Vuonna 1939 avatun urheilukeskuksen maastossa on aiemmin ollut 1790-luvulla rakennettu Kimpisen etulinnake, yksi kolmesta Lappeenrannan linnoituksen etulinnakkeesta. Valtakadun ympäristössä on puulajipuisto Arboretum, joka ulottuu myös Taikinamäen ja Lepolan kaupunginosien alueille.
Kimpisessä on paljon omakotiasutusta, mutta myös kerrostaloja. Kaupunginosaan kuuluu myös Kahilanniemen asuinalue. Kimpisen tilastoalueella on 1 235 asukasta.
Kaupunginosaa rajaavat Saimaa pohjoisessa, Kaukaan tehdasalue idässä, Kaukaankatu, Valtakatu ja Maaherrankatu etelässä ja Kimpisenkatu lännessä. Kimpisen naapurikaupunginosia ovat Kaukas, Parkkarila, Lepola, Taikinamäki ja Kylpylä.
Ulrike Lunacek

Ulrike Lunacek (s. 26. toukokuuta 1957 Krems an der Donau, Itävalta) on itävaltalainen vihreiden poliitikko, joka oli Itävallan parlamentissa 1999–2009 ja Euroopan parlamentissa 2009–2017. Hän oli europarlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja sekä Euroopan parlamentin varapuhemies.
Lunacek on koulutukseltaan tulkki opiskeltuaan englantia ja espanjaa Innsbruckin yliopistossa.
Lunacek oli vihreiden edustajana Itävallan parlamentissa 1999–2009. Hän oli ensimmäinen avoimesti lesbo parlamentaarikko Itävallassa. Lunacek joutui kesäkuussa 2014 hyökkäyksen kohteeksi Wienissä osallistuessaan pride-tapahtumaan. Hyökkäyksessä hänen päälleen yritettiin heittää voihappoa. Kukaan ei loukkaantunut mutta Lunacekin vaatteille ja toimittajan kamerakalustolle koitui vahinkoa.
Hän valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2009. Hän oli Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja ja kuului ulkoasiainvaliokuntaan ja naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokuntaan. Hän oli myös Euroopan parlamentin HLBT-ryhmän puheenjohtaja. Vuosina 2006–2009 hän toimi Euroopan vihreän puolueen puheenjohtajana ja vuosina 2014–2017 Euroopan parlamentin varapuhemiehenä.
Lunacek jättäytyi varapuhemiehen tehvätistä tammikuussa 2017 keskittyäkseen Itävallan parlamenttivaaleihin Vihreiden kärkiehdokkaana. Vaalit olivat Vihreille katastrofaalinen, sillä puolue putosi parlamentista, kun se ei ylittänyt äänikynnystä. Lunacek vetäytyi marraskuussa 2017 kokonaan europarlamentista sekä Vihreiden johtotehtävistä.
Bart Staes

Bart Staes (s. 7. elokuuta 1958 Izegem) on belgialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä vuosina 1999–2019.
Staes oli EU-parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan varapuheenjohtaja. Ammatiltaan hän on hollannin, englannin ja taloustieteiden opettaja.
O Jerusalem

O Jerusalem on Elie Chouraquin ohjaama draamaelokuva, joka sijoittuu Palestiinan brittiläisen mandaatin viimeisiin vuosiin ja Israelin itsenäisyyssotaan 1946–1948. Elokuvan pääosissa esiintyvät JJ Feild ja Saïd Taghmaoui, ja se perustuu Dominique Lapierren ja Larry Collinsin kirjaan "Oi Jerusalem".
"O Jerusalemin" päähenkilöt ovat yhdysvaltalainen Bobby Goldman (JJ Feild) ja arabi Saïd Chahine (Saïd Taghmaoui), jotka ystävystyvät New Yorkissa. Heidän ystävyyssuhteesta tulee syvä, vaikka he joutuvat moniin vaikeuksiin Jerusalemissa Israelin ja arabien välisen konfliktin aikana. Elokuvassa kuvataan myös monia historiallisia tapahtumia, sillä siinä näytetään mm. arkistomateriaalia YK:n yleiskokouksen äänestyksessä, jossa päätettiin brittiläisen mandaatin jakamisesta.
Isabelle Durant

Isabelle Durant (s. 4. syyskuuta 1954 Bryssel, Belgia) on belgialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen vaalikaudella 2009–2014.
Durant oli Euroopan parlamentin varapuhemies ja parlamentin Budjettivaliokunnan jäsen.
Philippe Lamberts

Philippe Lamberts (s. 14. maaliskuuta 1963 Bryssel) on belgialainen Ecolo-puolueen poliitikko, joka oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2024. Lamberts oli vuodesta 2014 Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän yhteispuheenjohtaja kautensa loppuun saakka. Vuosina 2006–2012 hän oli Euroopan vihreän puolueen yhteispuheenjohtaja.
Europarlamentissa Lamberts oli vuodesta 2010 talous- ja raha-asioiden valiokunnan jäsen. Vuosina 2009–2014 hän oli myös teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsen sekä Kiina-suhteista vastaavan valtuuskunnan jäsen.
Koulutukseltaan Lamberts on diplomi-insinööri. Ennen siirtymistä politiikkaan hän työskenteli IT-alalla. Vuosina 1995–2006 hän oli Anderlechtin kaupunginvaltuuston jäsen.
Payola

Payola tarkoittaa yhdysvaltalaisessa terminologiassa musiikkiteollisuuden harjoittamaa laitonta lahjontaa tiettyjen musiikkikappaleiden esittämiseksi radiossa. Federal Communications Commissionin ja liittovaltion lain mukaan asemat saavat laillisesti vastaanottaa korvauksia soittoajasta, mutta tällöin lähetyksen yhteydessä on ilmoitettava kyseessä olevan sponsoroitu lähetys ja ilmoitettava sponsoroiva taho. Radion lisäksi määräykset koskevat myös maanpäällisiä televisioasemia ja joiltain osin myös kaapelitelevisiota. Sana "payola" on yhdistelmä sanoista "pay" () ja "Victrola", joka oli kutsumanimi RCA Victorin valmistamalle gramofonille, jonka valmistus aloitettiin 1906.
Payola oli laillista vuoteen 1960 saakka, jolloin Yhdysvaltain kongressi laajensi radio- ja televisiotoiminnan korruptiota koskeneen tutkintansa myös payolaan. Aikaisemmin tutkinta oli koskenut lähinnä ennalta sovittuja tietokilpailuja. Payola otettiin mukaan tutkintaan tekijänoikeusjärjestö ASCAPin aloitteesta. ASCAP uskoi korruption edesauttaneen useiden rock and roll -kappaleiden suosiota. Rock-musiikin tekijänoikeusjärjestönä toimi ASCAPin kilpailija BMI. Tutkinnassa kävi ilmi, että ainakin 255 DJ:tä eri puolilla Yhdysvaltoja oli ottanut vastaan lahjuksia. Heistä asetettiin syytteeseen seitsemän, joista ainoana tuomittiin Alan Freed, joka sai puolen vuoden ehdonalaisen tuomion ja 300 dollarin sakot. Lisäksi hän joutui maksamaan tuloveroa ilmoittamattomista tuloista 37 000 dollaria.
Vuonna 2006 New Yorkin osavaltion syyttäjä Eliot Spitzer esitti haasteen Yhdysvaltojen yhdeksälle suurimmalle radioketjulle. Tutkinnan kohteena olivat muun muassa Jennifer Lopezin, Jessica Simpsonin, Celine Dionin, Good Charlotten ja Franz Ferdinandin kappaleiden radiosoitto. Saavutetussa sovitteluratkaisussa Entercom maksoi korvauksia 4,25 miljoonaa ja CBS Radio 2 miljoonaa dollaria. Levy-yhtiöistä Universal Music Group maksoi korvauksia 12 miljoonaa, Warner Music Group 5 miljoonaa ja Sony BMG 10 miljoonaa dollaria.
Uusien syytöksien jälkeen vuonna 2007 Entercom, CBS Radio, Citadel ja Clear Channel maksoivat korvauksina 12,5 miljoonaa dollaria, mutta kaikki yhtiöt kielsivät syyllistyneensä väärinkäytöksiin. Lisäksi yhtiöt joutuivat antamaan 4 400 tuntia lähetysaikaa itsenäisille levy-yhtiöille ja paikallisille artisteille.
Andrei Nekrasov

Andrei Lvovitš Nekrasov (, s. 1958 Leningrad) on venäläinen elokuva- ja televisio-ohjaaja.
Nekrasovin dokumentti "Russian Lessons" ("Venäjän oppitunti") (2009) ruotii Venäjän ja Georgian elokuussa 2008 käymää sotaa. Se esittää arkaluontoisia johtopäätöksiä Venäjän ulkomaanpolitiikasta ja etnisistä puhdistuksista Georgiassa.
Nekrasov on seurustellut poliitikko Heidi Hautalan kanssa.
Sittemmin Nekrasov on kääntänyt takkiaan ja on ryhtynyt Putinin hallinnon äänitorveksi.
Gwen Bristow

Gwen Bristow (16. syyskuuta) 1903 Marion, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 17. elokuuta) 1980 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja.
Bristow kiinnostui kirjoittamisesta tehdessään paikallislehdelle selostuksen omasta koulustaan. Opiskeltuaan Columbian yliopistossa hän kirjoitti useisiin lehtiin. Hän muutti New Orleansiin, jossa hän työskenteli Times-Picayunen "The New Orleans Timesin" uutistoimittajana, mutta siirtyi 1933 Holywoodiin. Hän kirjoitti jännitysromaaneja miehensä Bruce Manningin kanssa, josta tuli myöhemmin käsikirjoittaja Hollywoodiin. Hänen ensimmäinen romaaninsa ilmestyi 1929.
Bristowin uran huippu oli lännen elämää kuvaava "Kalifornian tie" ("Jubilee Trail"), joka oli vuoden 1950 bestseller ja jonka pohjalta tehtiin melko menestynyt elokuva "Kalifornian tie" (1954). Muutamista muistakin on tehty elokuvia. Historiallinen "Louisiana"-trilogia oli sekin menestys.
Chilliwack

Chilliwack on 69 217 (2006) asukkaan kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. kaupunki sijaitsee Fraserjoen jokilaaksossa, noin 100 kilometriä itään Vancouverista. Kanadan läpi kulkeva Trans-Canada Highway ohittaa kaupungin eteläpuolitse.
Historia.
Alueen ensimmäiset asukkaat, -intiaanit saapuivat noin 5 000–10 000 vuotta sitten ja ovat asuneet alueella siitä lähtien. Heidän väkilukunsa arvioidaan olleen parhaimmillaan 30 000–60 000 välillä.
Alkuperäisasukkaiden elämä muuttui rajusti, kun eurooppalaiset turkiskauppiaat saapuivat alueelle 1700-luvun loppupuolella. Tiettävästi ensimmäinen kohtaaminen tapahtui vuonna 1782, ja pian tämän jälkeen alkuperäisasukkaiden keskuudessa puhkesi useita tautiepidemioita, sillä eurooppalaiset kantoivat alueella ennestään tuntemattomia tauteja, kuten esimerkiksi isorokkoa. Alueen väestöstä menehtyi arviolta 90–95 prosenttia. Vuosina 1857–1858 Fraserjoen laksossa koettiin kultaryntäys, ja alueelle saapui noin 30 000 kullanetsijää. Tautiepidemoissa supistunut alkuperäisväestö ei kyennyt estämään siirtolaisten tulvaa. Siirtolaiset perustivat alueelle nopeasti omia tilojaan ja uudet "Miller's Landingin", "Sumas Landingin" ja "Chilliwack Landingin" asuinalueet syntyivät. Siipiratasaluksista muodostui alueen tärkein liikenneväline Fraserjoella.
Chilliwack sai piirikunnan () statuksen vuonna 1873. Se on Brittiläisen Kolumbian kolmanneksi vanhimman virallisen asuinalue. Vuonna 1881 uusi asuinalue "Centreville" perustettiin Fraserjoen alavirtaan Chilliwackistä. Asuinalue irtautui Chilliwackistä 1908 ja otti nimekseen "City of Chilliwack". Chilliwackin kaupunki yhdistettiin piirikuntaan jälleen vuonna 1980, ja 1990-luvun alkupuolella se sai jälleen kaupunkioikeudet.
Paperitoukka

Paperitoukka ("Ctenolepisma longicaudata") on pohjoisamerikkalainen toukkasukahäntäisiin kuuluva hyönteislaji.
Tuntomerkit.
Laji on sokeritoukkaa hieman suurempi, täysikasvuisen hyönteisen ruumiin pituus on 15–19 millimetriä. Ruumis vaihtelee väriltään vaaleanharmaasta tummanharmaaseen. Sen vatsapuolen alaosassa ei ole sokeritoukalle tyypillisiä karvatupsuja, mutta ne sijaitsevat yläosassa. Vatsapuolen takaosassa on kaksi sormentyylistä osoitinparia.
Levinneisyys.
Yhdysvalloissa laji on levinnyt Keskilännestä Yhdysvaltojen eteläosaan, ja sitä voi esiintyä haittaeläimenä myös Etelä-Kaliforniassa. Sitä esiintyy myös Australiassa, Euroopassa. Laji tavattiin ensimmäisen kerran Norjassa vuonna 2013, jonka jälkeen se on levittäytynyt lähes koko maahan. Laji on levittäytynyt myös Ruotsiin ja Suomeen, mistä ensimmäiset on havaittu jo 1990-luvulla. Lajia tavattiin 1995 ensimmäistä kertaa myös Japanissa, Ogasawarasaarilla.
Elinympäristö ja ravinto.
Lajia tavataan ihmisasumusten sisätilojen halkeamissa kellareista ullakoille, komeroissa, varastoissa, keittiöissä ja autotalleissa. Eläin piileskelee päiväsaikaan ja välttelee valoa. Eläintä ei ole tavattu ulkosalta.
Laji käyttää ravinnokseen kemikaalipitoisia selluloosatuotteita kuten ohutta konekirjoituspaperia, talouspaperia, sellofaania, vehnäjauhoja, lihaliemikuutioita, tärkkelyspitoisia materiaaleja ja kuivamuonia.
Elinkierto.
Naaras munii yleensä 2–20 munaa kerrallaan asuntojen halkeamiin. Juuri kuoriutuneella nymfillä ei vielä ole karvatupsuja eikä suomuja. Suomut tulevat neljännellä kuorenvaihdolla ja sukuelimet 14. kuorenvaihtokerralla. Hyönteinen saavuttaa sukukypsyyden 2–3-vuotiaana. Täysikasvuinen eläin voi vaihtaa kuorta vielä 3–5 kertaa viiden vuoden aikana.
Volga-Volga

Volga-Volga on neuvostoliittolainen komediafilmi vuodelta 1938. Sen on ohjannut Grigori Aleksandrov.
"Volga, Volgan" on sanottu olleen Joseph Stalinin suosikkifilmi. Elokuva valmistui Stalinin ollessa valtansa huipulla, ja elokuvassa myös siteerataan toistuvasti häntä. Elokuva esitettiin Venäjän televisiossa restauroituna väriversiona helmikuussa 2010.
The Ghost Writer

The Ghost Writer on Roman Polańskin ohjaama poliittinen trilleri vuodelta 2010. Elokuva perustuu Robert Harrisin romaaniin "Haamukirjoittaja" ("The Ghost"). Polański laati käsikirjoituksen yhdessä Harrisin kanssa. Polański joutui viimeistelemään elokuvan kotiarestissa Sveitsissä, eikä hän voinut osallistua elokuvan ensi-iltaan Berliinissä 12. helmikuuta 2010.
Pääosissa esiintyvät Ewan McGregor ja Pierce Brosnan.
Juoni.
Nimettömäksi jäävä nuori kirjailija (McGregor) saa suurelta kustantamolta tehtävän viimeistellä oudolla tavalla kesken jääneet Britannian entisen pääministeri Adam Langin (Brosnan) muistelmat. Niiden edellinen kirjoittaja oli kuollut mystisessä hukkumisonnettomuudessa pääministerin kesäasunnon lähellä Yhdysvaltojen koilliskulman Martha’s Vineyardin saarella. Lang on parhaillaan tutkittavana mahdollisesta sotarikossyyllisyydestä terroristien luovuttamisesta Yhdysvaltoihin kidutettaviksi.
Haamukirjoittaja saa selville, että hänen edeltäjänsä joutui murhatuksi saatuaan vihiä, että Langin poliittisella uralla on kytkentöjä CIA:han. Lang joutuu sala-ampujan uhriksi lentokentällä ja kuolee. Haamukirjoittaja saa vihiä, että hänen työstämänsä käsikirjoituksen tekstiin on kätketty salainen viesti. Muistelmat julkaistaan, mutta haamukirjoittajalle ei käy hyvin kun hän saa selville ja kertoo eteenpäin kätketyn tiedon.
Tuotanto.
Koska Polanski ei voi oikeudellisista syistä matkustaa Yhdysvaltoihin, sinne sijoittuva tarina kuvattiin pääosin Euroopassa. Elokuvan betonibrutalistinen rantahuvila Martha’s Vineyardilla on ulkokuvissa todellisuudessa Saksan Usedomiin rakennettu pelkkä julkisivukulissi, ja huvilan sisämiljööt lavastettiin Babelsbergin filmistudioille. Useimmat Martha’s Vineyardille sijoittuvat ulkokohtaukset kuvattiin Syltin saarella ja sille johtavalla autolautalla. Martha’s Vineyardin lentoasemaa esittää Strausbergin lentokenttä Saksassa.
Arvioita.
Tv-Nytin viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtiä keskiarvolla 3,8.
Episodi-lehden seitsemän kriitikkoa antoivat elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,86. 
Palkinnot.
Elokuva sai useita Euroopan elokuva-akatemian palkintoja. Polanski palkittiin parhaana ohjaajana ja Polanski sekä Robert Harris parhaina käsikirjoittajina. Parhaan miespääosan palkinnon sai Ewan McGregor. Palkinnot saivat myös lavastaja Albrecht Konrad ja säveltäjä Alexandre Desplat.
Onésimo Sánchez

Onésimo Sánchez González eli Onésimo (s. 14. elokuuta 1968 Valladolid, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Heinäkuusta 2015 lähtien hän on toiminut CD Toledon päävalmentajana.
Ura.
Onésimo edusti pelaajaurallaan muun muassa kahdesti Real Valladolidia vuosina 1986–1988 ja 1990–1993. Välivuodet hän pelasi Cádizissa ja Barcelonassa. Hän päätti pelaajauransa 33-vuotiaana ja viimeiseksi seuraksi jäi Palencia.
Valmentajauransa hän aloitti vuonna 2006, kun hän siirtyi Real Valladolidin reservijoukkueen peräsimeen. Vuonna 2008 Onésimo otti päävalmentajan vastuun Huescassa. Huesca nousi kauden päätteeksi sarjasporrasta ylemmäksi Segunda Divisióniin. 1. helmikuuta 2010 Onésimo siirtyi Real Valladolidin päävalmentajaksi korvaten tehtävässä erotetun José Luis Mendilibarin. Onésimo ei ehtinyt valmentaa Valladolidia kuin hieman yli kaksi kuukautta, kun Primera Divisionin toiseksi viimeisenä ollut joukkue antoi Onésimolle potkut huhtikuun alussa.
Heinäkuussa 2015 Onésimosta tuli Segunda B:ssä pelaavan CD Toledon päävalmentaja.