tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sauli Silpo

Sauli Silpo (s. 9. huhtikuuta 1983) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa Lempäälän Kisassa. Silpo on ollut Suomen A-maajoukkueen mukana voittamassa muun muassa Euroopan liigan hopeaa vuonna 2005.
Nuoruusvuodet.
Silpon ura lähti käyntiin hänen kotipaikkakunnallaan Kalvolassa. Silpo harrasti ennen lentopallon aloittamista monia eri lajeja, joita pieneltä paikkakunnalta löytyi. Hänen siskonsa pelasi lentopalloa junioreissa, ja siskon kerrottua valmentajalleen veljensä pituuden tämä pyysi heti Silpoa mukaan. Tuolloin nuorukainen oli menossa peruskoulun seitsemännelle luokalle. 
Silposta löytyi lahjakkuutta, ja harrastus alkoi tuottaa tulosta. 16-vuotiaana hän muutti Tampereelle ja alkoi opiskella Sammon lukion urheilulinjalla. Samalla hän harjoitteli Suomen parhaiden lentopallojunioreiden kanssa valtakunnallisessa valmennuskeskuksessa, joka oli tuolloin vielä Tampereella.
SM-liiga.
eSammon lukiosta Silpo siirtyi SM-liigan suurseuroihin kuuluvaan KuPS-Volleyhin, Kuopioon. Hän voitti KuPS-Volleyn väreissä Suomen Cupin mestaruuden vuonna 2000 sekä suomenmestaruuden samana kautena. Kaudella 2001 KuPS-Volley ajautui kuitenkin konkurssiin ja tippui SM-liigasta.
Kauden jälkeen Silpo vaihtoi odotetusti seuraa, ja uusi seura oli hallitseva suomenmestari Raision Loimu. Loimussa Silpo jatkoi kehitystään eteenpäin hyvällä vauhdilla. Seuran nuorennettua joukkuetta paljon Silpo nousi joukkueessa entistä tärkeämpään rooliin, ja oli lopulta kapteeni jo kaudella 2005. Tuolloin Loimu otti Suomen Cupin voiton, sekä oli neljännellä sijalla SM-liigassa.
Kaudella 2006 Loimu putosi puolivälierissä, kuten myös kaudella 2007. Kaudella 2006 Loimu kuitenkin voitti Suomen Cupin hopeaa. Loimussa viisi vuotta pelannut Silpo vaihtoi kaudeksi 2007-2008 Tampereen Isku-Volleyhin, ja teki kaksivuotisen sopimuksen seuran kanssa.
Isku-Volleyssa Silpo oli neljännellä sijalla kaudella 2008 SM-liigassa. Kaudeksi 2009 joukkue asetti tavoitteekseen suomenmestaruuden.
Vielä 2012 Silpo solmi jatkosopimuksen Isku-Volleyn kanssa.
Vuodesta 2013 alkaen Silpo on pelannut Lempäälän Kisassa, joka nousi ykkössarjaan.
A-maajoukkue.
Silpo sai kutsun Suomen A-maajoukkueeseen jo 17-vuotiaana. Hän oli A-maajoukkueessa mukana koko kesän 2000 ja sai pelatakin mukavasti. Ensiesiintymisensä jälkeen joukkueessa on Silpo kerännyt A-maaotteluita tasaiseen tahtiin 18 kappaletta.
Muuta.
Sauli Silpo on opiskellut Tampereen ammattikorkeakoulussa autotekniikkaa ja aikaisemmin biotekniikkaa.
Saavutukset.
A-maajoukkueessa:
SM-liigassa:
Ismel Ramos

Ismel Ramos (18. huhtikuuta 1985) on venezuelalainen lentopalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Joensuun Riennossa, Lentopallon SM-liigassa. Ramos on pelannut muun muassa Lentopallon MM-kisoissa 2006.
SM-liiga.
Ismel Ramos ja hänen kaverinsa Enderwin Herrera hankittiin Loimuun pelaamaan kaudella 2007. Molemmat hankinnat olivat onnistuneita sillä venezuelalaiskaksikko oli Loimulle tärkeitä pelaajia. Ramos pelasi runkosarjan alun todella hyvin ja oli pistepörssin kärkinimi, mutta MM-kisoihin lähtenyt Ramosin pelituntuma kärsi Japanissa. Ramos haki Suomeen palattuaan pelituntumaa pitkään ja esitti vasta play-off otteluissa samanlaisia otteita kuin runkosarjan alussa. Ramos osoitti kuitenkin ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan olevansa parhaimmillaan SM-liigan kovimpia hakkureita.
Toinen kausi lentopallon SM-liigassa Ramosilla ei alkanut niin hyvin, kuin edellinen kausi. Ramosin pelivire oli hieman kateissa, ja lopulta hän purki sopimuksensa yhteisymmärryksessä Raision Loimun kanssa. Sopimuksen purkamisen jälkeen Ramosta yritettiin hankkia Valkeakosken Isku-Veikkoihin pelaamaan, mutta sopimusta ei lopulta syntynyt. Ramos pelasi kotimaahansa harjoittelemaan ja etsimään seuraa. Kotimaassaan Ramos harjoitteli Venezuelan maajoukkueen kanssa, sillä maassa ei ole yleistä sarjaa. Lopulta seura löytyi, kun Suomesta Vaasan Kiisto otti yhteyttä Ramosiin. Sopimus julkistettiin pian neuvottelujen jälkeen, ja se kesti kauden 2008 loppuun asti.
Kaudella 2009 Ramos nähdään joensuulaisen Mutalan Riennon paidassa.
Maajoukkue.
Ramos pelaa Kiisto lisäksi Venezuelan miesten maajoukkueessa, jonka mukana hän osallistui 2006 Japanissa pidettyihin MM-kisoihin. Maajoukkueessa Ismel on näyttänyt taitonsa Etelä-Amerikan Mestaruuskilpailuissa, kun hän oli kisojen toiseksi paras hyökkääjä. Ramos selviytyi vuoden 2008 olympialaisiin Venezuelan maajoukkueen kanssa hieman yllättäen, kun se voitti Etelä-Amerikan karsintojen finaalissa Argentiinan.
Enderwin Herrera

Enderwin Herrera (s. 1984) on venezuelalainen lentopalloilija. Herrera on pelannut ison osan ammattilaisurastaan Suomen lentopalloliigassa, jossa hän viimeksi esiintyi kaudella 2015–2016 Kokkolan Tiikereiden väreissä ja voitti SM-kultaa sekä Suomen Cupin. Herrera on valittu liigatähdistöön kahdesti, 2007 ja 2009. Venezuelan A-maajoukkuetta urallaan myös edustanut yleispelaaja on pelannut Suomessa myös Raision Loimun ja Pielaveden Sammon riveissä. Euroopassa Herrera on Suomen lisäksi tahkonut lentopallokenttiä Espanjan ja Viron pääsarjoissa.
Ura.
Herrera aloitti lentopallouransa synnyinmaassaan Venezuelassa ja nousi Venezuelan nuorten maajoukkueeseen 15-vuotiaana. Hän voitti nuorten MM-pronssia Venezuelan paidassa vuonna 2001.
Kansainvälisillä kentillä Herrera teki ensiesiintymisensä kaudella 2005–2006, kun hän pelasi Espanjan pääsarjassa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Pohjois-Eurooppaan, Suomeen, Raision Loimun riveihin. Hänen mukanaan raisiolaisseuraan matkasi myös venezuelalainen maajoukkuetoveri Ismel Ramos. Herrera pelasi loistavan kauden Loimun riveissä taistellen liigan pistepörssin ja Iltasanomien tähtikisan voitosta läpi kauden. Hänet valittiin lisäksi kauden aikana joulukuun pelaajaksi liigassa lentopalloliigassa. Lopulta Herrera jäi toiseksi IS-tähtikisassa ja pistepörssissä niukasti voitosta. Kauden jälkeen hänet valittiin SM-liigan tähtiseitsikkoon. Herrera jatkoi kauden jälkeen Loimussa, mutta joukkue ei ollut enää yhtä iskukykyinen kuin edelliskaudella. Loimu tippui pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ja kausi oli pettymys hänelle. 
Kauden 2008–2009 Herrera pelasi Pielaveden Sammossa ja voitti tuplamestaruuden, SM-kultaa ja Cupin. Mestaruuden jälkeen hän jätti Suomen taakseen ja pelasi kauden 2009–2010 virolaisessa Tartossa. Seuraavat vuodet Herrera pelasi kotimaassaan. Suomen kentille hän teki paluun kaudeksi 2013–14. Hän pelasi kaksi vuotta Sammossa. Kaudeksi 2014–2015 Herrera siirtyi Kokkolan Tiikereiden riveihin ja voitti uransa toisen tuplamestaruuden Suomessa.
A-maajoukkue.
Herrera on pelannut urallaan myös Venezuelan A-maajoukkueessa. Hän on ollut joukkueen mukana Pan Amerikan kisoissa, Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuissa sekä MM-karsinnoissa joista Venezuela selviytyi Japanin MM-kisoihin. Häntä ei ole nähty A-maajoukkuepaidassa viimeisen vuoden aikana, koska Herrera on keskittynyt ammattilaisuraansa eikä ole jäänyt kotimaahansa harjoittelemaan joukkueen kanssa läpi kausien. Arvokisamitalista Enderwin on päässyt nauttimaan vuonna 2001, jolloin Venezuela voitti nuorten MM-pronssimitalit.
Ossi Korhonen

Ossi Nikolai Korhonen (1. huhtikuuta 1898 Oulu – 12. maaliskuuta 1976) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli mykkäkauden aikana viidessä elokuvassa, muun muassa pääosassa lyhytelokuvassa "Runoilija muuttaa" (1927) ja Pölhö-Kustaana elokuvassa "Tukkijoella" (1928). 
Korhonen näytteli ja ohjasi muun muassa Naamioteatterissa, toimi näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa sekä teki vielä 49 elokuvaroolia vuosien 1935–1962 aikana. Korhonen näytteli lisäksi Suomisen Olli- ja Niskavuori-elokuvissa. Hän teki lähinnä sivuosia kuten siisteystuomari Purnu Armand Lohikosken elokuvassa "Pekka ja Pätkä pahassa pulassa" (1955). Hän oli Suomen Näyttelijäliiton hallituksen jäsen.
Korhonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1958 täyttäessään 60 vuotta. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli Aarne Tarkaksen vakavassa elokuvassa "Hän varasti elämän". Siinä Korhonen esitti radio- ja sähkökauppiasta Miettistä. Hän kuoli neljätoista vuotta myöhemmin. Korhonen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Kimmo Kutinlahti

Kimmo Kutinlahti (s. 9. maaliskuuta 1986) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi kaudella 2011-2012 Raision Loimussa, Lentopallon SM-liigassa. Hän on 194 cm pitkä ja painaa 92 kiloa. Hän on edustanut kaudesta 2007 lähtien Loimua.
Kutinlahti on voittanut uransa aikana SM-pronssia Loimun riveissä. Hänet valittiin miesten A-maajoukkueen 22 pelaajan EM-kisaryhmään heinäkuussa 2011.
Ura.
Kutinlahti aloitti lentopallouransa Nurmon Jymyssä juniorina. Vahvana lajina lentopallon rinnalla oli myös kansallislajimme pesäpallo. Lentopallo kuitenkin vei voiton, kun Kutinlahti siirtyi Kuortaneen urheilulukioon opiskelemaan maan parhaiden lentopallojunioreiden kanssa 16-vuotiaana nuorukaisena. 
Kaudella 2005 hän pelasi kasvattajaseurassaan Nurmon Jymyssä lentopallon 1-sarjaa. Kausi kuitenkin meni pilalle Kutinlahdelta, kun hänen polvi jouduttiin leikkaamaan heti kauden alussa. Seuraavalla kaudella Kutinlahti jatkoi kasvattajaseurassaan Jymyssä, ja vaihtoi peliroolia keskitorjujasta yleispelaajaksi. Yleispelaajan roolissa Kutinlahti onnistui välillä erittäin hyvin, mutta välillä taso heikkeni selvästi. Loppukaudesta hän vaihtoikin takaisin keskitorjujaksi Jymyn keskitorjuja osaston vähennettyä pudotuspeleissä. Kauden 2006 pudotuspelit olivat Kutinlahdelle erittäin onnistuneet keskitorjujan roolissa.
Kauden jälkeen hän lähti pelaamaan Raision Loimuun, Lentopallon SM-liigaan. Loimussa Kutinlahti otti heti ison roolin, ja kantoikin sitä joukkueen toisena keskitorjujana läpi kauden. Kauden loputtua hän oli vahva ehdokas vuoden liigatulokkaaksi, joka lopulta meni maajoukkuepelaaja Urpo Sivulalle. Loimun kannattajajoukko nosti hänet joukkueen kauden jälkeen toiseksi parhaimmaksi pelaajaksi venezuelalaisen Enderwin Herreran jälkeen. Liigan torjuntapistepörssissä Kutinlahti sijoittui komeasti viidennelle sijalle. Hän teki kauden päätyttyä jatkosopimuksen Loimun kanssa. Kauden aikana hän suoritti myös varusmiespalveluksen Puolustusvoimien Urheilukoulussa Lahdessa.
Seuraava kausi Loimussa oli jälleen Kutinlahdelle hyvä, kun hän kantoi joukkueen ykköskeskitorjujan viittaa jo. Hän voitti kauden aikana Loimussa muun muassa seurajoukkueiden Pohjoismaiden mestaruuden. Kauden jälkeen hän tekikin jatkosopimuksen Loimun kanssa.
Kaudella 2009-10 Kutinlahti voitti Loimun väreissä uransa ensimmäisen SM-mitalin miesten SM-liigassa. Kutinlahti valittiin heinäkuussa 2011 miesten A-maajoukkueen 22 pelaajan EM-kisaryhmään.
Muuta.
Kutinlahti on käynyt armeijan Lahden Urheilukoulussa vuonna 2007. Kutinlahti on pelannut nuorten maajoukkueessa nuoruudessaan. Hänellä nuorten maaotteluita on takana noin 30. kappaletta. Tällä hetkellä hän opiskelee Turun ammattikorkeakoulussa.
Saavutukset.
Henkilökohtaiset:
Joukkueessa:
Seurat.
2003–2004 Kuortane (1-sarja)
2004–2005 Nurmon Jymy (1-sarja)
2005–2006 Nurmon Jymy (1-sarja)
2006–2007 Raision Loimu
2007–2008 Raision Loimu
2008-2013 Raision Loimu
Tomi Rumpunen

Tomi Rumpunen (s. 11. huhtikuuta 1987) on suomalainen toisen polven maajoukkuelentopalloilija. Rumpunen on pelannut lentopalloliigassa niin kasvattajaseuransa Loimun riveissä kuin myös edustanut lukuisia muita eri seuroja, kuten Kokkolan Tiikereitä, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 2013. Rumpunen on pelannut ulkomailla vakituisesti vuodesta 2015 alkaen. Ensiksi Romanian pääsarjassa, sitten Saksan Bundesliigassa ja seuraavaksi kaudelal 2016-2017 Ranskan Pro B -liigassa. Saksan Bundesliigaa sarjaporrasta alemmalla tasolla hän pelasi kauden 2011-2012. 
Rumpunen valittiin miesten lentopallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran kauden 2014-15 päätteeksi. Hän pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun 14.5.2015 Irania vastaan. Rumpunen voitti SM-kultaa Kokkolan Tiikereissä kaudella 2012-13 ja toimi joukkueen kapteenina. Kaudella 2011-12 hän oli nostamassa saksalaisseura Wuppertal Titansia Saksan II Bundesliigasta maan pääsarjaan. Kaudella 2016-2017 Rumpunen voitti Durenin riveissä Saksan Bundesliigan pronssia. 
Tomi Rumpunen on toisen polven lentopalloilija. Hänen Kai-isänsä pelasi aikoinaan menestyksekkään uran Raision Loimun riveissä ja keräsi tukun A-maaotteluita alleen. Rumpunen teki liigadebyyttinsä 17-vuotiaana Loimun paidassa kaudella 2003-04. Sittemmin Rumpunen on pelannut Loimun lisäksi Salon Piivolleyn, Hurrikaani Loimaan ja Kokkolan Tiikereiden riveissä lentopalloliigassa. Kaudella 2014-15 hän pelasi jälleen Loimun riveissä. Väliin mahtuu yksi kausi Saksan II Bundesliigassa Wuppertal Titansin riveissä. Rumpunen on toiminut useissa pelaamissaan joukkueissa kapteenina. Esimerkiksi Tiikereiden kapteeni hän oli kaudet 2012-2014.
Rumpunen palasi ulkomaan kentille kaudella 2015-16 esiintyen Romanian pääsarjassa C.S. Tricolorul LMV Ploeistin joukkueessa.
Luis Felipe

Luis Felipe (s. 1961) on kuubalainen jengijohtaja, joka on vankilassa Yhdysvalloissa. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1980.
Vuonna 1981 Felipe ampui humalassa tyttöystävänsä Bronxissa. Felipe jäi kiinni vasta vuonna 1984 Chicagossa ja tuomittiin 9 vuodeksi vankeuteen toisen asteen taposta.
Vuonna 1986 Felipe perusti New Yorkin vankilassa pahamaineisen "Latin Kings" -katujengin. Felipe pääsi ehdonalaiseen vuonna 1989, mutta joutui takaisin vankilaan vuonna 1991. Hänet tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen varastetun tavaran hallussapidosta.
King Blood -lempinimellä tunnettu Felipe organisoi New Yorkin vankilasta käsin kolme murhaa ja neljä murhan yritystä.
Vuonna 1997 Felipe tuomittiin elinkautiseen vankeuteen sekä lisäksi 45 vuoden vankeuteen. Tuomion lukenut tuomari John S. Martin Jr. lisäsi tuomioon lauselman, jonka mukaan Felipe joutuu kärsimään rangaistuksensa eristyssellissä ("solitary confinement") eikä hän saa tavata ketään muuta kuin asianajajaansa Lawrence K. Freitelliä ja lähisukulaisiaan, joita Felipellä ei ole.
Tällä hetkellä Felipe on vangittuna huippuvalvotussa ADX Florence -vankilassa Coloradossa.
Charlotte Drake Cardeza

Charlotte Wardle Cardeza (o.s. Drake; 10. huhtikuuta 1854 – 2. elokuuta 1939) oli yhdysvaltalainen miljonääri ja yksi Titanicilta pelastuneista.
Charlotte Wardle Drake syntyi vuonna 1854 rikkaaseen amerikkalaisperheeseen, jolla oli sukujuuria Isossa-Britanniassa. Hänen isänsä oli tekstiilitehtailija Thomas Drake, joka valmisti muun muassa farkkuja ja omisti tehtaansa lisäksi useita kiinteistöjä ja sijoituksia pankissa. Kuollessaan vuonna 1890 Thomas Drake jätti Charlottelle suuren omaisuuden, jonka avulla hän mm. harrasti runsaasti matkustelua myöhempinä vuosinaan. Vuonna 1874 Charlotte meni naimisiin menestyvän lakimies James Cardezan kanssa ja he saivat yhden pojan, Thomasin. Cardezat kuitenkin erosivat vuonna 1900 ja tämän jälkeen rouva Cardeza ryhtyi matkustelemaan ympäri maailmaa ostamallaan jahdillaan "Eleanorilla". Hän kiersi maailman kahdesti poikansa Thomasin kanssa ja lisäksi äiti ja poika harrastivat safareita Afrikassa.
RMS Titanic.
Vuoden 1912 alkukeväästä Charlotte Cardeza poikineen olivat safarilla Afrikassa ja päättivät palata kotiin Germantowniin upouudella Titanicilla. He nousivat laivaan Cherbourgista ja heillä oli käytössään aluksen kallein ja ylellisin hytti, B-51, 53 ja 55. Charlotte Cardezalla oli myös mukanaan enemmän matkatavaroita kuin kenelläkään muulla matkustajalla: 14 matka-arkkua sekä useita matkalaukkuja, jotka sisälsivät yhteensä seitsemänkymmentä leninkiä, kymmenen turkista ja yhdeksänkymmentäyksi paria käsineitä. Titanicin törmättyä jäävuoreen ja alettua upota, rouva Cardeza halusi omakätisesti pakata ja lukita kaikki matka-arkkunsa ennen kuin siirtyi poikansa ja palvelijoidensa Annie Wardin ja Gustave Lessneurin kanssa pelastusveneeseen nro 3.
Titanicin jälkeen.
Charlotte Drake Cardeza oli yksi Titanicin rikkaimmista matkustajista ja yllätyksettömästi hänelle maksettiin kaikkein suurimmat vahingonkorvaukset omaisuuden menetyksestä ja henkisestä kärsimyksestä. Palattuaan Germantowniin rouva Cardeza asettui huvilaansa, jossa hän kuoli erittäin sairaana elokuussa 1939. Hänen poikansa Thomas kuoli vuonna 1951.
J. G. Ballard

James Graham Ballard (15. marraskuuta 1930 Shanghai, Kiina – 19. huhtikuuta 2009 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen kirjailija. Ballard oli tieteiskirjallisuuden uuden aallon huomattava edustaja 1960- ja 1970-luvulla. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat kiistelty autokolarifetisismiä kuvaava "Crash" ja osittain omaelämäkerrallinen romaani "Auringon valtakunta", jotka on sovitettu myös elokuviksi.
Monet Ballardin kertomukset ovat kolkkoihin moderneihin ympäristöihin sijoittuvia dystopioita, jotka kuvaavat teknisen ja yhteiskunnallisen kehityksen psykologisia vaikutuksia. Ballard itse korosti kirjojensa olevan yleisen tieteiskirjallisuuden sijasta kuvauksia tulevaisuuden psykologiasta, ja olevansa unien – joskus myös painajaisten arkkitehti. Ballard oli edelläkävijä muun muassa ekokatastrofien kuvauksessa. Hänen katastrofiromaaneissaan tuho yhdistyy päähenkilöiden sisäiseen kehitykseen.
Elämä.
Ballardin isä oli kemisti Manchesterissa päämajaansa pitäneessä tekstiilialan yrityksessä. Hänestä tuli yrityksen Shanghain tytäryhtiön China Printing and Finishing Companyn toimitusjohtaja, minkä myötä hän muutti vaimoineen Shanghain kansainväliseen siirtokuntaan, jossa oli itsehallinto ja vallitsevana amerikkalainen kulttuuri. Ballard syntyi ja vietti lapsuutensa siellä. 
Toisen maailmansodan aikana japanilaiset internoivat 12-vuotiaan Ballardin sekä hänen pikkusiskonsa ja vanhempansa liki kolmen vuoden ajaksi. Fiktionalisoitu "Auringon valtakunta" sijoittui tähän ympäristöön.
Ballard muutti vuonna 1946 Britanniaan. Hän opiskeli vuodesta 1949 alkaen antropologiaa, psykologiaa ja patologiaa King's Collegessa Cambridgen yliopistossa kuitenkaan valmistumatta, koska koki ettei lääketieteeltä jäisi aikaa kirjoittamiseen. Ballard vaihtoi 1952 Lontoon yliopistoon ja ryhtyi opiskelemaan englanninkielistä kirjallisuutta mutta sai potkut vuoden päästä. Ballard teki seuraavaksi pätkätöitä copywriterina mainostoimistossa ja myi tietosanakirjoja. Samalla hän kirjoitti lyhyttä fiktiota mutta ei saanut niille julkaisijaa.
Ballard liittyi 1953 RAF:ään. Komennuksella lentäjäkoulutuksessa Moose Jawn tukikohdassa Kanadassa hän tutustui tieteiskirjallisuuteen lukemistaan amerikkalaisista lehdistä ja kirjoitti ensimmäisen oman tieteistarinansa. Hän erosi RAF:stä kahden vuoden palveluksen jälkeen ja palasi Britanniaan 1954.
Ballard meni naimisiin 1955 Helen Mary Matthewsin kanssa. Perhe muutti 1960 Lontoon liepeille Sheppertoniin, Surreyyn. Vuonna 1962 Ballard ryhtyi ammattikirjailijaksi. Kahta vuotta myöhemmin hänen vaimonsa kuoli yllättäen keuhkokuumeeseen. Kirjailija jäi ajalle epätyypillisesti koti-isäksi kasvattamaan kolmea pientä lastaan. Ballard kuoli huhtikuussa 2009. Hänen agenttinsa Margaret Hanburyn mukaan kirjailija oli sairastanut jo vuosia eturauhassyöpää.
Eduardo da Silva

Eduardo Alves da Silva (s. 25. helmikuuta 1983 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen ja sittemmin Kroatian kansalaisuuden saanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen seuransa on ukrainalainen Šah’tar Donetsk.
Eduardo aloitti uransa paikallisessa riodejaneirolaiseurassa "CBF Nova Kennedyssä". Vuonna 1998, 15 vuoden iässä, hän siirtyi Kroatiaan, maan suurimpaan jalkapalloseuraan Dinamo Zagrebiin. Oltuaan vuodet 1999–2000 lainasopimuksella Brasiliassa Bangu Atlético Clubessa pääsi hän ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Dinamossa kentälle vain kerran ja meni vielä lainalle toiseksi korkeimman sarjatason Inter Zaprešićiin yhdeksi kaudeksi. 
Lopullisen läpimurtonsa Dinamossa Eduardo teki kaudella 2003–2004. 24:ssä liigaottelussa hän teki yhdeksän maalia, ja hänet valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi. Hyvät otteet sarjassa jatkuivat, ja kaudella 2005–2006 hän voitti sarjan maalikuninkuuden 20 maalillaan, ja sai toistamiseen parhaan pelaajan palkinnon. Hyvät otteet Dinamon paidassa jatkuivat myös eurokentillä. Kaudella 2006–2007 Eduardon maalintekotahti sen kuin kiihtyi, ja hän teki sarjan uuden maalintekoennätyksen: 34 maalia 32 ottelussa. Merkillepantavimpia hetkiä kaudella oli erityisesti hänen tekemänsä hattutemppu Kroatian kuumatunteisessa derby-kamppailussa Hajduk Splitiä vastaan. Dinamon paidassa hän voitti kaksi liigamestaruutta (2006, 2007), kaksi cup-mestaruutta (2004, 2007) sekä kolmesti Kroatian supercupin (2003, 2004, 2006). Heinäkuun alussa 2007 Eduardo siirtyi englantilaisseura Arsenaliin.
Eduardo on ollut Kroatian kansalainen vuodesta 2002 lähtien. Hän lukeutuu Kroatian maajoukkueen vakiomiehistöön.
Helmikuussa 2008 Eduardon jalka murtui sarjaottelussa Birminghamin Martin Taylorin taklaamana. Loukkaantumisen seurauksena Eduardo oli sivussa koko loppukauden ja myös kesän EM-kisat. Kaudella 2008–2009 Eduardo pelasi puolitehoisena muutaman ottelun. Näistä ikimuistoisin oli 16. helmikuuta 2009 pelattu FA Cupin ottelu Cardiff City FC:tä vastaan, Eduardon ensimmäinen ottelu 358 päivän loukkaantumisen jälkeen, jossa kroatialainen viimeisteli kaksi maalia ja Arsenal voitti 4–0.
Eduardo siirtyi kesällä 2010 nelivuotisella sopimuksella ukrainalaiseen Šah’tar Donetskiin.
Renju

Renju on japanilaisperäinen lautapeli, gomokun kehittyneempi versio. Se on sukua ristinollalle. Renjua pelataan mustilla ja valkoisilla nappuloilla 15x15 ruudun go-laudalla. Sen aloituksessa on lisäsääntöjä, joilla kompensoidaan aloittavan pelaajan etua gomokussa. 
Perussäännöt.
Mustilla nappuloilla pelaava pelaaja voittaa, jos hän saa viisi mustaa nappulaa riviin – suoraan tai vinoon. Valkoinen voi voittaa kahdella tavalla
Aloitus.
Tämän jälkeen pelaajat laittavat nappuloita vuorotellen. 
Mustan kielletyt siirrot.
Musta ei saa pelata nappulaansa siten että syntyy
Kisoja.
Vuodesta 1989 lähtien on järjestetty Renjun maailmanmestaruuskisat joka toinen vuosi.
Maailmanmestaruuskisojen historiaa:
Zamość

Zamość on kaupunki Puolan kaakkoisosassa Lublinin voivodikunnassa lähellä Ukrainan rajaa. Kaupungin pinta-ala on 30,3 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 63 437. Kaupunki on perustettu vuonna 1580. 
Kansleri Jan Zamoyski perusti Zamośćin kauppareitille, joka yhdistää Länsi- ja Pohjois-Euroopan Mustaanmereen. Padovasta kotoisin olevan arkkitehti Bernando Morandon johdolla rakennettu Zamość on täydellinen esimerkki 1500-luvun lopun renessanssikaupungista. Se on säilyttänyt alkuperäisen rakennuskaavansa ja linnoituksensa sekä suuren määrän rakennuksia, joissa yhdistyvät italialaiset ja keskieurooppalaiset arkkitehtuuriperinteet. Zamośćin historiallinen keskusta on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 1992 lähtien.
Sicko – aivan sairasta

Sicko – aivan sairasta (tai "SiCKO") on ohjaaja Michael Mooren dokumenttielokuva, joka kuvaa kriittisesti Yhdysvaltain terveydenhuoltojärjestelmää. Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 19. toukokuuta 2007. Yhdysvalloissa se tuli teattereihin 29. kesäkuuta 2007. Suomen ensi-ilta oli 26. lokakuuta 2007.
Juoni.
Yhdysvalloissa ei ole julkista terveydenhuoltoa, vaan lääkärinapua saa työnantajan tai itse kustannetulla sairausvakuutuksella. Noin 50 miljoonaa yhdysvaltalaista, joista lapsia yhdeksän miljoonaa, on ilman vakuutusta. Elokuva vertailee Yhdysvaltain järjestelmää Kanadan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Kuuban ja Ranskan verovaroin kustannettuun julkiseen terveydenhuoltoon, joissa hoito ei maksa potilaalle mitään (paitsi verot), sekä tapansa mukaan esittelee erilaisia anekdootteja yhdysvaltalaisesta järjestelmästä.
Erityisesti "Sicko" arvostelee Yhdysvaltain hallitusta, rahanahneuden pyörittämää terveydenhuoltoa, sairausvakuutusyhtiöitä ja lääkebisnestä. Osansa saa myös muun muassa senaattori Hillary Rodham Clinton, joka ajoi aikoinaan yleistä terveydenhuoltoa, mutta on nykyisin yksi lääketeollisuuden suurimpia rahansaajia.
Eräässä kohdassa Moore lastaa veneeseen joukon kroonisesti sairaita newyorkilaisia syyskuun 11. päivän iskujen pelastushenkilökunnan jäseniä, jotka kärsivät erilaisista pelastustyöstä aiheutuneista oireista, ja ajaa Yhdysvaltain Guantanamo Bayn tukikohtaan Kuubassa, jossa vankileirillä pidetyillä on kattava ilmainen terveydenhuolto. Yhdysvaltalaisia ei kuitenkaan päästetä Guantanamo Bayhin, mutta potilaat saavat ilmaisen lääkärinhoidon ja lääkkeet kuubalaisessa sairaalassa.
Muuta.
Koska Kuuba on Yhdysvaltain taloussaarrossa, yhdysvaltalainen ei saa matkustaa sinne tai tuoda sieltä mitään. Kymmenen päivää ennen Cannesin filmifestivaalien alkua Moore sai ilmoituksen olevansa rikostutkinnan kohteena. Rangaistuksena olisi voinut olla "Sickon" takavarikoiminen, minkä vuoksi Moore piilotti kopion elokuvasta Kanadaan.
Mazda3

Mazda3 on Mazdan vuodesta 2003 lähtien valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Mazda 323:n. Sitä myytiin Japanissa vuoteen 2018 saakka nimellä Mazda Axela.
Mazda3 BK (2003–2009).
Ensimmäisen sukupolven Mazda3 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2003 viisiovisena hatchbackina. Neliovinen sedan seurasi seuraavana keväänä. Malli perustuu samalle Fordin, Mazdan ja Volvon yhteistyössä kehittämälle pohjalevylle kuin esimerkiksi Ford Focus ja Volvo S40/V50.
Vuoden 2006 Euro NCAP -kolaritestistä Mazda3 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Vuonna 2006 näkyvin muutos oli uusi etupuskuri.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2006 esiteltiin urheilullinen Mazda3 MPS, jonka nimenä oli Pohjois-Amerikassa Mazdaspeed3 ja Japanissa Mazdaspeed Axela. Siinä oli turboahdettu 2,3-litrainen bensiinimoottori teholtaan 260 hevosvoimaa.
Mazda3 BL (2008–2013).
Toisen sukupolven Mazda3 esiteltiin neliovisena sedanina Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2008. Viisiovisen hatchbackin ensiesittely oli Bolognan autonäyttelyssä saman vuoden joulukuussa. Malli perustuu samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, mutta on kokonaispituudeltaan hieman sitä suurempi.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä Mazda3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Urheilumalli Mazda3 MPS esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2009. Moottori oli sama turboahdettu 2,3-litrainen kuin edeltäjässä.
Vuonna 2011 malli sai muun muassa uudelleenmuotoillun etupuskurin. 
Mazda3 BM/BN (2013–2018).
Kolmannen sukupolven Mazda3 esiteltiin kesällä 2013. Se perustuu Mazdan kokonaan itse kehittämälle pohjalevylle, ja on edeltäjäänsä hieman lyhyempi ja matalampi. Akseliväli kasvoi kuitenkin pituutta.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä Mazda3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2016 malli sai muun muassa uuden etupuskurin aiempaa suuremmalla ilmanottoaukolla. Uudistuksen yhteydessä koritunnukseksi vaihtui BN. 
Mazda3 BP (2018–).
Neljännen sukupolven Mazda3 esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2018 viisiovisena hatchbackina ja neliovisena sedanina. Sitä myydään nyt myös Japanissa samalla nimellä kuin muualla maailmassa.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Mazda3 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Suzuki SX4 WRC

Suzuki SX4 WRC on Suzukin ensimmäinen WRC-luokan ralliauto, se esiteltiin vuoden 2007 Geneven autonäyttelyssä ja auto teki debyyttinsä WRC-tasolla Korsikan rallissa 2007. Suzukin tehdastalli kilpaili autolla kaikkiaan 17 MM-rallissa ja lopetti toimintansa 2008 Walesin ralliin. Parhaaksi saavutukseksi jäivät PG Anderssonin viidennet sijat 2008 Japanin ja Walesin ralleista.
Tekniikka.
Autossa on mekaaninen etu- ja takatasauspyörästö, elektroninen keskitasauspyörästö ja viisivaihteinen sekventiaalivaihteisto. Kytkin on hiilikuituinen kolmilevykytkin. Etu- ja takajousitus on toteutettu erillisjousituksena McPherson-joustintuin.
Nissan Sentra (B16)

Nissan Sentra B16 on Yhdysvalloissa myytävän Sentra-mallisarjan 6. sukupolvi. Vuosimallin 2007 Sentra esiteltiin Detroitissa tammikuussa 2006. Myyntiin malli tuli saman vuoden lokakuussa.
Yleistä.
Auto on kaikilta mitoiltaan edeltäjäänsä suurempi. Se on kehitetty yhteistyössä Renault'n kanssa ja perustuu samalle C-pohjalevylle kuin Renault Mégane II. Edeltäjänsä tapaan mallin valmistus tapahtuu Meksikossa, Nissanin Aguascalientesin tehtaalla. Vakiovarustukseen kuuluu mm. sähköikkunat ja keskuslukitus, ilmastointi, CD-stereojärjestelmä 6-kaiuttimella.
Tekniikkaa.
Moottorina käytetään Nissanin MR20DE-moottoria. Sentra oli ensimmäinen Pohjois-Amerikan markkinoilla ollut auto, jossa tätä moottoria käytettiin. Vaihteisto on joko 6-vaihteinen manuaali tai Nissanin portaaton Xtronic-vaihteisto.
SE-R ja SE-R Spec V.
Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2006 esiteltiin SE-R ja SE-R Spev V -erikoismallit. Markkinoille autot tulevat maaliskuussa 2007. Ulkoisesti mallit eivät kovin merkittävästi poikkea perusmallista. Molemmissa malleissa 17" aluvanteet ja suurikokoiset jarrulevyt. Varustukseen kuuluu myös mm. ABS, EBD ja ESP. Tavallisessa SE-R-mallissa on CVT-vaihteisto, mutta Spec V:ssä se on korvattu 6-portaisella tiheävälitteisellä manuaalivaihteistolla. Spec V -malli eroaa myös jousituksen, jarrujensa, renkaidensa ja korirakenteensa osalta SE-R:stä.
Harakkamylly

Harakkamylly on tuulimylly, jota käännettäessä ei käänny koko tuulimyllyn rakennus ja myllyn jauhatuskoneisto, vaan ainoastaan voimansiirron myllylle sisältävä tuulimyllyn yläosa. Nykyiset tuulivoimalat jatkavat harakkamyllyn toimintaperiaatetta, koska niissä on kiinteä torni ja vain laitteen yläosaa käännetään tuulen mukaan.
Suomessa ehkä harakkamyllyä yleisempi tuulimyllytyyppi oli varvasmylly, jossa tuulen suuntaan käännettiin koko myllyrakennus. Varvasmyllyä sanottiin myös konttimyllyksi.
Mäntykoski

Mäntykoski on koski Paanajärveen laskevassa Mäntyjoessa Paanajärven kansallispuistossa Karjalan tasavallassa Venäjällä. 
Mäntyjoki, jossa koski on, laskee Paanajärveen pohjoisesta ja on kokonaan kansallispuiston alueella. Joki kuuluu Vienanmereen laskevaan, Suomen ja Venäjän rajavesistönä olevaan Koutajoen vesistöön ja tämän sisällä Oulankajoen valuma-alueen Venäjän puoleiseen osaan. Kokonaan Paanajärven kansallispuistossa sijaitseva Mäntyjoki virtaa niin ikään puiston sisälle jäävän Mäntytunturin sivuitse.
Paanajärven ympäristö, jossa koski sijaitsee, kuului Suomeen ja Kuusamoon toiseen maailmansotaan asti mutta on toisen maailmansodan jälkeen ollut osa ensin Neuvostoliittoa ja sitten Venäjää osana Neuvostoliitolle sodan seurauksena luovutettua Sallan–Kuusamon aluetta.
Koski on tunnettu paitsi luonnonnähtävyytenä myös taiteilija Akseli Gallen-Kallelan maalauksesta "Mäntykoski". Maalaus syntyi vuonna 1892 matkalla, jonka Gallen-Kallela teki Kuusamon Paanajärvelle puolisonsa Mary Gallen-Kallelan ja tyttärensä Marjatan kanssa.
Lähellä koskea Paanajärven rannassa on sijainnut Mäntykosken koulu.
Jimmy Hernandez

Jimmy Hernandez (2. huhtikuuta 1982) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2011-12 Hurrikaani Loimaan riveissä, Lentopallon Mestaruusliigassa. Alkujaan Hernandez on kuubalainen, mutta sai Suomen kansalaisuuden vuonna 2006.
Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä.
Ura.
Hernandezin ura lähti käyntiin entisessä kotimaassaan Kuuban pääkaupungissa, Havannassa, joka on myös Karibian suurin kaupunki. Suomeen hän siirtyi lopulta kaudella 2002. Suurin syy Suomeen tulo oli lentopalloliigan puuttuminen täysin Kuubasta. 
Jimmy Hernandez päästettiin poikkeuksellisesti pelaamaan Kuuban ulkopuolelle, koska hänen 186-senttisen vartensa ei katsottu riittävän maajoukkuetasolle. Ensin hän kokeili pelaamista Espanjassa. Suomeen hänet sai maassa asunut kuubalainen manageri.
Suomessa ensimmäiseksi seuraksi tuli menestyksekäs Raision Loimu, joka oli nähnyt Hernandezin otteita videolta muutaman kerran. Hernandez ihastutti heti Suomeen tultuaan, ja hän nousikin yhdeksi Loimun tärkeimmistä pelaajista nopeasti. Suomen Cupin voitto kaudella 2004, sekä Suomen Cupin hopea kaudella 2005 olivat Hernandezin Loimun aikaisia kohokohtia.
Hernandez valittiin kauden 2006 päätteeksi Loimun fanikatsojien äänestyksellä joukkueen parhaaksi pelaajaksi. Hernandez ei kuitenkaan jatkanut kauden jälkeen Loimussa vaan haki uusia haasteitaan urallaan, kun teki sopimuksen Mutalan Riennon kanssa kauden jälkeen. Joensuussa Hernandez otti toistaiseksi uransa suurimman harppauksen ylöspäin. Hän oli Riennon joukkueen kantava lenkki läpi 2007-2008 kauden, ja taisteli pistepörssin voitosta ainoana yleispelaajana koko liigassa. Lopulta Hernandez sijoittui kolmannelle sijalle pistepörssissä, mutta voitti ylivoimaisesti Ilta-Sanomien järjestämän IS-tähtikisan 39. tähdellään. Myös muissa SM-liigan tilastoissa hän oli myös kymmenen parhaan pelaajan joukossa. Lentopalloliigan televisioinnista vastaava Urheilukanava valitsi Hernandezin myös omaan All Stars -joukkueeseensa runkosarjan päätteeksi 2008.
Kauden jälkeen Hernandezilla oli mahdollisuus lähteä ulkomaille pelaamaan, mutta hän pysyi Riennossa ja jatkaa näin uraansa SM-liigakentillä. Pohjois-Karjalassa ilmestyvä sanomalehti Karjalaisen yleisöäänestyksessä maakunnan parhaimmaksi urheilijaksi Hernandez myös menestyi. Yleisö äänesti hänet maakunnan kolmanneksi parhaimmaksi urheilijaksi vuodelta 2008. Hän hävisi kakkossijan vain vaivaisella yhdellä äänellä.
A-maajoukkue.
Suomen lentopallomaajoukkueeseen Hernandez on myös nykyään kuuluva. Tie maajoukkueeseen on auennut kansalaisuuden saatua. Hernandez oli jo kaudella 2006 miesten maajoukkueen leiriryhmässä, mutta paikkaa ei vielä auennut maaotteluihin osittain kansalaisuuskiistan takia. Mauro Berruto valitsi Hernandezin kuitenkin 2008 kauden päätteeksi jälleen A-maajoukkueen leiriryhmään.
Joukkueet.
2002-2006 Raision Loimu
2006-2009 Mutalan Riento
2000-2011 Raision Loimu
2011- Hurrikaani Loimaa
Nissan GT-R

Nissan GT-R on Nissanin kaksiovinen urheiluauto. GTR Concept -malli esiteltiin ensimmäisen kerran vuonna 2001. Lähellä tuotantoversiota oleva konseptimalli esiteltiin Tokion autonäyttelyssä vuonna 2005 GT-R Proto -nimellä. Auton valmistus aloitettiin vuonna 2007, Pohjois-Amerikan markkinoille se tuli kesällä 2008 ja Eurooppaan maaliskuussa 2009. 
Auton kattolinja laskeutuu kohti perää. A-pilari on siis huomattavasti C-pilaria korkeampi. GT-R:n kaikissa versioissa on Nissanin tuplaturbolla varustettu VR38DETT V6-moottori, joka kehittää mallista riippuen noin 480 - 550 hevosvoimaa. Myös GTR V-Spec- ja EVO-versioissa käytetään samaa VR38DETT-moottoria, joka on kehitetty yhteistyössä Cosworthin kanssa. Vuoden 2013 GT-R mallistossa huipputeho on 550 hv. Autosta tulee myyntiin vuoden 2014 aikana ensin Japanissa mutta myöhemmin myös Euroopassa tehokkaampi Nismo-versio jonka huipputeho on 591 hv. Kyseisellä autolla parannettiin vuonna 2013 Nürburgringillä Nissan GT-R:n kierrosaikaa ja GT-R nousi sen myötä sijalle 4. tuotantoautojen rataennätyksissä .
Japanissa GT-R:ssä, kuten kaikissa maahan rekisteröidyissä autoissa on 180 kilometrin tuntinopeusrajoitin. Se kuitenkin kytkeytyy pois päältä, kun auton sisäinen GPS-yksikkö havaitsee auton olevan radalla. Näin auton kaikkia tehoja pystyy käyttämään radalla ajettaessa. Nopeusrajoitinta ei ole Euroopassa myytävissä GT-R:issä. Nissan GT-R:n huippunopeus on valmistajan mukaan 315 km/h ja kiihtyvyys 0 - 100km/h tapahtuu 2.7 sekunnissa. Japanissa 40 000 punnalla myynnissä olevan GT-R:n vuoden 2013 malli ajoi Nürburgringin nopeammin kuin mm. Porsche 911 Turbo ja oli vuonna 2012 9. nopein katulaillinen urheiluauto, joka on ajanut radalla.
Audi R8

Audi R8 on Audin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2006 esittelemä superauto, jossa on käytetty Audin ja Lamborghinin huipputekniikkaa. Kyseessä on Audin ensimmäinen keskimoottorinen automalli. Myyntiin auto tuli syyskuussa 2006 ja ensimmäiset autot valmistuivat vuoden 2007 alussa. Toimitukset asiakkaille alkoivat keväällä 2007. Vuonna 2013 autolle tehtiin kasvojenkohotus, ja toisen sukupolven malli esiteltiin 2015. 
Yleistä.
Audi R8:n konseptiversio "Le Mans quattro" esiteltiin keväällä 2003 Geneven autonäyttelyssä sekä samana syksynä Frankfurtissa. Marraskuussa 2005 Audi ilmoitti virallisesti, että tuotantoversio esitellään ja sen nimeksi tulee R8. Auton nimi on peräisin Audi R8 LMP:stä, joka voitti Le Mansin 24 tunnin ajot viidesti.
Tuotantoversio on muodoiltaan hyvin paljon konseptiauton näköinen. Auto perustuu tekniikaltaan Lamborghini Gallardoon. Keskimoottorisille autoille tyypilliseen tapaan kuljettaja istuu varsin edessä suhteessa auton pituuteen. Auton etuosassa on Audille tyypillinen yksikehyksinen jäähdyttäjänsäleikkö ja takapäätä hallitsee kaksi suurta diffuusorin aukkoa. Takana on myös automaattisesti säätyvä spoileri.
Valmistus tapahtuu Neckarsulmin tehtaalla yhteistyössä Quattro GmbH:n kanssa. Laadun tarkastamiseksi autoja ei valmisteta 15 kappaletta enempää päivässä. Hintaluokaltaan auton sijoittuu Lamborghini Gallardon alapuolelle.
Auto on ollut alusta alkaen hyvä myyntimenestys. Esimerkiksi Ison-Britannian 400 kappaleen kiintiö myytiin useita kuukausia ennen markkinoilletuloa loppuun ja jonotuslistallekin otettiin 50 asiakasta.
Katuversiosta on myös tehty kilpailuversio Audi R8 LMS GT3-luokkaan. GT3-luokan kilpa-auton päivitetty versio on R8 LMS Ultra, joka esiteltiin vuonna 2011.
Tekniikka.
Auton painojakauma on 44/56. Voimansiirtovaihtoehtoja ensimmäisessä R8:ssa on kaksi: 6-portainen manuaali tai R-Tronic -sekventaalivaihteisto. Uudemmassa mallissa on vain kaksoiskytkintekniikalla toteutettu automaattivaihteisto. Auto on takavetoinen, mutta jos takarenkaat menettävät pidon, voimaa siirtyy eturenkaille tarvittava määrä. Lisävarusteena saa myös riisutun ohjaamon, jossa ei ole elektroniikkaa, pudottaen painoa 70 kiloa.
Auto on ensimmäinen sarjavalmisteinen auto, johon voi valita pelkästään LED-tekniikalla toimivat ajovalot (saatavana vuoden 2007 lopusta alkaen). Autossa on yhteensä 210 LED-valoa (ajovaloissa 24 ja jarruvaloissa 186). Samoin läpinäkyvän moottoripeiton alla oleva moottori on valaistu LEDeillä. Auton lisävarustelistalta voi valita myös LED-valaistun sisustuksen. Vuodesta 2015 alkaen autoon on saanut myös puoliksi lasertekniikalla toteutetut ajovalot. 
Moottorit.
Moottorivaihtoehtona oli aluksi 420-hevosvoimainen RS4:ssa käytetty V8. Tällä moottorilla auton tehopainosuhde on vain 3,71 kg/hv. Moottorin vääntöalue on varsin laaja, 90 % väännöstä on tarjolla 3 500–7 600 välisellä kierrosalueella. Rajoitin on asetettu 8 200 kierrokseen minuutissa.
Myöhemmin esiteltiin 525-hevosvoimainen 5,2 litrainen V10. 5,2 litran moottorilla varustetussa autossa huippunopeus on 316 km/h ja kiihtyvyys 0–100 km/h 3,6 sekuntia.
Maserati Shamal

Maserati Shamal on pieni 2-ovinen coupe, jonka Maserati esitteli joulukuussa 1989. Shamalin on muotoillut Marcello Gandini, joka on kuuluisa Lamborghini Countach luomuksestaan. Nimi Shamal tarkoittaa lämmintä tuulta, joka puhaltaa Mesopotamian alueella Irakissa.
Etumoottorinen Shamal käyttää 3,2 litraista twinturbo V8-moottoria joka tuottaa tehoa n. 325 hv. Autossa on 6-vaihteinen Getrag manuaalivaihteisto ja elektroninen aktiivisesti toimiva Ranger jousitusjärjestelmä, joka säätelee joka pyörää tienpinnan mukaan. Shamalin huippunopeus on 270 km/h.
Viimeinen valmistusvuosi oli 1996. Autoa valmistettiin vain 369 kpl.
Maseratin suomalainen maahantuoja Auto-Trident Oy ilmoitti auton hinnaksi vuonna 1991 noin 1,04 miljoonaa markkaa.
Lancia Stratos

Lancia Stratos HF on Lancian valmistama urheiluauto, jota valmistettiin vuosina 1972–1974. Sitä käytettiin ralliautona 1970-luvulta, jolloin se voitti Rallin MM-sarjan valmistajien mestaruuden vuosina 1974, 1975 ja 1976.
Historia.
Auton suunnittelusta vastasi Marcello Gandini, joka sai ideansa luomastaan prototyypistä Torinon autonäyttelyssä vuonna 1970. Auton nimen on väitetty juontuvan suunnittelijoiden ajatelleen auton näyttäneen joltain, joka on tullut stratosfääristä. Stratoksen futuristinen ja radikaalinen muotoilu johti Gandinin prototyypin, sekä tuulitunnelissa tehtyjen testien myötä, jossa pyrittiin saavuttamaan mahdollisimman pieni ilmanvastus.
Fiatin omistuksessa ollut Lancia hyötyi emoyhtiöstään moottorien suhteen. Fiatilla oli 1970-luvulla suuri omistusosuus Ferrarista, ja Lancian projektiin Fiat-konsernista tullut Pierre Ugo Gobatto oli aikaisemmin työskennellyt Fiatin edustajana Ferrarilla. Hän huomasi Ferrari Dino 246 olevan lähellä tuotannon loppua, jonka myötä Ferrarilta jäisi käyttämättömiä moottoreita.
Suunnitteluun tuli mukaan Gianpaolo Dallara, joka yhdessä Gandinin kanssa loi alkuperäisestä prototyypistä toteuttamiskelpoisen urheiluauton. Ensimmäinen prototyyppi Stratoksesta oli määrä esitellä Torinossa marraskuussa 1971, mutta autoa ei saatu vielä valmiiksi. Auto esiteltiin sitten vuoden 1972 Torinon autonäyttelyssä, ja siihen oli otettu Ferrari Dinosta peräisin oleva 2,4 litrainen V6-moottori.
Lancia Thesis

Lancia Thesis on Lancian vuosina 2001–2009 valmistama edustusluokan automalli, joka korvasi Lancia Kappan. Mallin seuraajaksi tuli Lancia Thema.
Thesis esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2001, mutta auton sisäpuoli esiteltiin vasta samana syksynä Frankfurtin autonäyttelyssä. Autossa on vakiovarusteena tai valittavana lisävarusteena paljon mukavuus- ja ylellisyysvarusteita, kuten navigointijärjestelmä, lisävarusteinen televisio, mukautuva vakionopeudensäädin ja avaimeton järjestelmä. Lisävarusteena sai kattoluukun, jonka yhteydessä on aurinkopaneeli. Sen voimin ilmastointi voi pysyä päällä, kun auto on pysäköity lämpimällä säällä. Turvavarusteluun kuuluu kahdeksan turvatyynyä, ajovakaudenhallintajärjestelmä ESP ja luistonesto.
Bensiinimoottorivalikoiman muodostivat viisisylinteriset 2,0- (180 hv) ja 2,4-litraiset (170 hv), joista ensin mainittu on turboahdettu, ja Alfa Romeolta peräisin oleva 3,0-litrainen V6 (215 hv). Dieselmoottorina oli viisisylinterinen 2,4 JTD (150 hv). Vuonna 2003 V6-moottori kasvoi 3,2-litraiseksi (230 hv).
Lancia Montecarlo

Lancia Montecarlo on 1970-luvulla myyty pieni keskimoottorinen kaksiovinen urheiluauto. Yhdysvalloissa myyty versio tunnetaan nimellä Lancia Scorpion.
Yleistä.
Auto perustuu suurelta osin Beta-sarjan tekniikkaan. Auto perustuu Abarth 030 -malliin ja kehitystyön aikana se tunnettiin nimellä X1/8. Myöhemmin nimeksi vaihdettiin X1/20. Siitä suunniteltiin seuraajaa Fiatin X1/9-mallille. X1/9:ään verrattuna Montecarlossa on tehokkaampi moottori ja suuremmat sisätilat.
Auton suunnittelusta ja valmistamisesta vastasi Pininfarina Torinossa, Italiassa. Ensimmäisen sarjan (S1) autoa valmistettiin vuodesta 1975 vuoteen 1979. Tällöin esiteltiin toinen sarja (S2). Montecarlon tuotanto loppui vuoden 1981 aikana.
Lancia Scorpion (1976–1977).
Yhdysvalloissa myytiin Lancia Scorpionia vuosina 1976 ja 1977. Nimenmuutokseen oli syynä Chevroletin jo käyttämä Montecarlo-nimi. Yhdysvaltojen lainsäädännön vuoksi autoon tehtiin jonkun verran muutoksia. Päästövaatimusten vuoksi 2,0-litrainen moottori vaihdettiin pienempään 1,8-litraiseen. Törmäystestien vuoksi auton puskurit jouduttiin uusimaan ja lisäksi valot vaihdettiin. Kaikki valmistetut Scorpiot olivat avomalleja. Yhteensä Scorpiota valmistettiin vain 1 801 kappaletta.
Matti Palonen

Matti Palonen (s. 3. syyskuuta 1981) on suomalainen lentopalloilija, joka on kotoisin Kotkasta. Hän on pelannut Lentopallon SM-liigassa joensuulaisen Pohjois-Karjalan Liiga-Riennon riveissä. Aikaisempia seuroja ovat olleet Ylöjärven pallo, Tampereen Isku-Volley, Korson Veto ja Oulun Etta. Nykyään Palonen opettaa Haminan lukiossa matemaattisia aineita.
Nuoruusvuodet.
Kotkasta kotoisin oleva Palonen aloitti lentopallon vasta 11-vuotiaana. Matin vanhemmat Risto ja Tuula olivat kotkalaisen lentopalloilun takana kulta-ajoilla. Nuorena Palonen harrasti monipuolisesti urheilua. Hän pelasi jalkapalloa ja harrasti hiihtoa sekä yleisurheilua. Lento- ja koripallon pariin hän hakeutui vasta 11-vuotiaana. Lentopallosta tuli hänelle 15-vuotiaana päälaji kun Matti valittiin nuorten maajoukkueleirille.
16-vuotiaana Palonen lähti Tampereelle Varalan urheilulukioon, jossa silloin toimi valtakunnallinen poikien maajoukkueen valmennuskeskus. Varalassa Palonen pystyi harjoittelemaan ikäluokkansa parhaiden kanssa sekä tavoitteellisesti joka päivä. Pian Varalassa oltuaan Matti solmi sopimuksen SM-liigaan, Tampereen Isku-Volleyn kanssa jossa Matti vietti kolme vuotta suorittamalla lukion samalla. Neljän lukiovuoden jälkeen Palosen oli aika mennä armeijaan Lahteen. Armeijassa Lahdessa oltuaan hän pelasi vuoden Korson Vedossa, jonka jälkeen Palonen suuntasi Pohjoiseen, Ouluun pelaamaan. Oulun Ettassa hän vietti kolme vuotta johon sisältyi myös polven kuntouttaminen. 
Kolme vuotta Oulussa oltuaan Matti otti jäähdyttelyvuoden Ylöjärven Pallon riveissä, joka pelasi 1-sarjaa. Vuoden jälkeen kuitenkin Palonen teki sopimuksen SM-liigaan, Mutalan Rientoon. Kausi 2008 oli Matille jo 9. kausi korkeimmalla sarjatasolla Suomessa.
Rantalentopallo.
Palonen pelaa kesäisin myös rantalentopalloa tosissaan. Parhaimpia saavutuksia Palosella on miesten SM-hopea, A-ikäisten SM-kulta sekä hopea yhdessä Pekka Sairasen kanssa. Lisäksi opiskelijoiden MM-kisoissa hän oli parinsa kanssa 7. sijalla.
Toni Wahlström

Toni Petri Wahlström (s. 26. elokuuta 1966 Lahti) on suomalainen näyttelijä. 
Hän esitti "Isänmaan toivot" -sarjassa Antti Koskelaa. Toni Wahlström on näytellyt myös elokuvissa, kuten "Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies". Elokuva- ja tv-roolien lisäksi Wahlström on näytellyt teattereissa, esimerkiksi Helsingin Kaupunginteatterin näytelmässä "Housut pois!"
Wahlström on opiskellut Teatterikorkeakoulussa vuosina 1988–1992. Sen jälkeen hän oli kiinnitettynä Oulun kaupunginteatterissa vuosina 1992–1995. Vuodesta 1995 hän on toiminut freelancer-näyttelijänä ja esiintynyt muun muassa UIT:ssä ja Komediateatteri Arenassa. Savonlinnan Oopperajuhlilla 2004–2005 hänen roolinsa oli "Koirien Kalevalan" Lemminkäinen. 
Wahlströmin tytär on näyttelijä Vivi Wahlström.
Tuomas Korhonen

Tuomas Korhonen (s. 1976) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut Mutalan Riennossa yli 20 vuoden ajan.
Mutalan Riennon kasvatti sekä nykyisen edustusjoukkueen tärkeä lenkki Korhonen on ammatiltaan luokanopettaja. Joensuussa koko ikänsä pelannut Korhonen on jo monta vuotta ollut yksi SM-liigan parhaista liberoista.
Manfred Höberl

Manfred Höberl (s. 12. toukokuuta 1964 Graz, Itävalta) on entinen itävaltalainen voimanostaja, joka tuli tunnetuksi niin maailman isoimmasta hauiksestaan kuin osallistumisistaan Maailman vahvin mies -kilpailuihin 1990-luvun alkuvuosina. Hänen virallisilla kotisivuillaan on hänen pituudekseen ilmoitettu 196 cm ja painokseen kilpailukunnossa noin 160 kg. Hänen hauislihaksensa ympärysmitaksi on parhaimmillaan mitattu noin 65 cm. Hänen kilpailu-uransa päättyi vuonna 1995 sattuneeseen rajuun auto-onnettomuuteen sekä pari vuotta myöhemmin tapahtuneeseen hauislihaksen repeämiseen.
Manfred Höberl on kirjoittanut kirjan "10 minuutin käsitreeni" yhdessä John Littlen kanssa.
Varvasmylly

Varvasmylly, jota kutsutaan myös konttimyllyksi, on tuulimylly, jossa koko tuulimyllyn rakennus käännetään tuulen mukaan. Varvasmylly on ensimmäinen tuulimyllytyyppi, joita rakennettiin. Siitä kehittyneempi malli on harakkamylly, jossa käännetään vain tuulimyllyn yläosa, jossa on myllylle voiman tuottavat roottorit ja voimansiirto ilman jauhinkoneistoa, varsinaista myllyosaa.
Jani Säisä

Jani Säisä (s. 17. elokuuta 1978 Virtasalmi) on suomalainen entinen lentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja. Kaudella 2014–15 hän valmensi Liiga-Rientoa.
Lentopallo.
Mutalan Riennon lisäksi Säisä on pelannut korkeimmalla sarjatasolla Suomessa Muuramen Lentopallossa sekä Pielaveden Sammossa. 
Kaudella 2005 Säisä nousi suureen rooliin SM-liigan finaalisarjassa, kun Sammon ykköshakkuri ja Latvian maajoukkuehakkuri Salvis Cielavs loukkaantui kesken finaalisarjan. Sammon kakkoshakkurina läpi kauden pelannut Säisä nostettiin ykköshakkuriksi. Sarjan uskottiin ratkenneen lopullisesti, sillä olihan Cielavs Sammon riveissä suurimmilla tehoilla pelannut pelaaja. Säisä kuitenkin löysi huippuvireen, ja nostatti Sammon hakkuripelin taas Cielavsin tasoiseksi. Sampo voitti lopulta toisen Suomen mestaruuden peräkkäin Säisän onnistuessa loistavasti. 
Seuraavalla kaudella Säisä vaihtoi Muuramen Lentopalloon, jossa hän oli ykköshakkuri. Muurame säilytti sarjapaikkansa. Kaudella 2006–2007 Säisä pelasi Mutalan Riennossa vaihtelevilla tehoilla. Myös kaudella 2007-2008 hän jatkoi Joensuussa yksivuotisella sopimuksella. Säisä pelasi Ko-Iskussa kaudella 2008–2009.
Vuodesta 2011 alkaen Säisä valmensi Puijo Wolleyta kaksi vuotta. Vuonna 2013 hän siirtyi Liiga-Riennon päävalmentajaksi.
Rantalentopallo.
Rantalentopalloa Säisä on pelannut tosissaan vuodesta 1997 lähtien, jolloin hän voitti lajissa A-poikien SM-kultaa. Vuodesta 2000 lähtien hän on kiertänyt aikuisten SM-kiertuetta vaihtelevilla tuloksilla. Säisä on pelannut beach volleyta muun muassa veljensä Tatu Säisän kanssa kesällä 2006 ja tämän hetken kirkkaan beach volley -tähden Lauri Hakalan kanssa vuonna 2001. Kesällä 2007 Säisä pelasi beach volleyta 22-vuotiaan Vammalan Lentopallossa, SM-liigassa pelaavan Ville Heiskasen kanssa.