Miriam Makeba

Miriam Makeba, koko nimeltään "Zenzile Makeba Qgwashu Nguvama Yiketheli Nxgowa Bantana Balomzi Xa Ufun Ubajabulisa Ubaphekeli Mbiza Yotshwala Sithi Xa Saku Qgiba Ukutja Sithathe Izitsha Sizi Khabe Singama Lawu Singama Qgwashu Singama Nqamla Nqgithi", myös Mama Afrika, (4. maaliskuuta 1932 Johannesburg, Etelä-Afrikka – 10. marraskuuta 2008 Castel Volturno, Italia) oli eteläafrikkalainen laulaja ja ihmisoikeusaktivisti, jota pidetään muun muassa kaikkien aikojen kuuluisimpana afrikkalaisena esiintyvänä taiteilijana. Hänen tunnetuin kappaleensa on ”Pata Pata”.
Lapsuus.
Miriam Makeba syntyi 1932 Nonkomndelo (engl. nimi "Christina") Makeban ja Mpambane (engl. nimi "Caswell") Makeban tyttären kuudentena lapsena Johannesburgin laitamilla erillisellä mustien asuma-alueella Melspruitissa. Makeba oli xhosa-heimon jäsen. 
Makeba, tuolloin vielä etunimeltään ”Zenzi”, joutui muuttamaan vankilaan vain kahdeksantoista päivän ikäisenä hänen äitinsä saatua puolen vuoden vankeustuomion. Tuomion syynä oli maissista valmistetun alkoholijuoman, "umqombothin", valmistaminen. 
Makeban isä kuoli tyttärensä ollessa viisivuotias. Zenzi muutti tämän jälkeen isoäitinsä luo Pretorian Riversideen. 
Makeba joutui todistamaan lapsena kahta outoa tapahtumaa. Hän näki viisivuotiaana kissan tappavan ihmisen. Joitakin vuosia myöhemmin hän oli paikalla kun, salama tappoi koulumatkalla erään hänen tovereistaan. 
Uran alku.
Makeba lauloi pikkulapsena kirkkokuorossa ja pääsi vähän myöhemmin poikkeusluvalla isosiskonsa koulun seniorikuoroon. Amerikkalaisia jazzlevyjä hän kuuli ensimmäistä kertaa veljensä luona. 
Makeban ensimmäinen yhtye oli "Cuban Brothers". Vuonna 1954 hänet valittiin Etelä-Afrikan tunnetuimman yhtyeen Manhattan Brothersin laulusolistiksi, ja silloin hän myös sai pysyvän taiteilijanimensä. Pian hän levytti ensimmäisen soolosinglensä ”Lakutshuna Ilangun” eteläafrikkalaiselle Gallotone Recordsille. Vuonna 1956 Makeba esiintyi "African Jazz and Variety" - revyykiertueella yhdessä tulevan, toisen aviomiehensä, intialaistaustaisen Sonny Pillayn kanssa, ja hänet valittiin myös vain naisista koostuvan Skylarks-yhtyeen ykkössolistiksi. 
Venetsian elokuvajuhlilla kriitikoiden palkinnon saaneen Etelä-Afrikassa kuvatun dokumenttielokuvan "Come Back, African" sivuosa toi Miriam Makeballe kutsun Yhdysvaltoihin. Vuoden 1959 esiintyminen "Steve Allen Show'ssa" sinetöi amerikanvalloituksen alkaneeksi. Seuraavaa esiintymistä, konserttia New Yorkin Village Vanguard -klubilla olivat seuraamassa muun muassa Duke Ellington, Nina Simone ja Miles Davis.
Ura Yhdysvalloissa 1959–1968.
Tärkein Miriam Makeban tukija Yhdysvalloissa oli epäilemättä Harry Belafonte, joka auttoi Makeban uran alkuun ja tuki häntä, kunnes vuonna 1967 syntyi juutalaisasenteisiin liittyvä väärinkäsitys ja heidän välinsä katkesivat. 
Makeban ensimmäisen sooloalbumin julkaisi amerikkalainen RCA Records vuonna 1960, mutta rojaltit päätyivät Etelä-Afrikkaan Makeban entiselle levy-yhtiölle, jolta hän ei kuitenkaan ollut saanut korvauksia myydyistä levyistään puoleentoista vuoteen. Samana vuonna Etelä-Afrikan hallitus mitätöi Makeban passin ja esti näin hänen paluunsa kotimaahansa, ja hänestä tuli ensimmäistä kertaa pakolainen. 
Vuonna 1962 Makeba esiintyi YK:n yleisistunnon hallintokomitealle ja myöhemmin piti erityiskomission edessä puheen, jossa muun muassa vaati täydellista kauppasaartoa Etelä-Afrikalle. Makeban levyt joutuivat Etelä-Afrikassa myyntikieltoon, ja hänestä itsestään tuli maailman silmissä ”sorretun kansan symboli”. 
Yksi Makeban mainittavia esiintymisiä hänen Yhdysvaltain vuosiltaan on Addis Abebassa Etiopiassa pidetty Afrikan yhtenäisyysjärjestön perustamiskokous, jossa hän tapasi muun muassa keisari Haile Selassien. Pian sen jälkeen Makeballa todettiin kohdunkaulan syöpä, joka leikattiin, eikä hän enää voinut saada lapsia. 
Avioiduttuaan pariksi vuodeksi tuolloin New Yorkissa opiskelevan trumpetisti Hugh Masakelan kanssa Makeba asui Dizzy Gillespien naapurissa. Yhdysvalloissa asuessaan Makeba tapasi muun muassa Martin Luther Kingin, asui myös jazzpianisti Horace Silverin naapurina ja ystävystyi Marlon Brandon kanssa. Esiintyminen presidentti Kennedyn syntymäpäivillä oli Makeban mukaan hänen uransa huippuhetkiä. Hän myös sanoi olleensa vastuussa afro-kampauksen tulemisesta Yhdysvaltoihin. 
Makeba avioitui maaliskuussa 1967 pelättyjen Mustien pantterien johtajiin kuuluneen Stokely Carmichaelin kanssa. Makeba oli miehensä kanssa samaa mieltä mustien vastarinnan tarpeesta, mutta eri mieltä vastarinnan keinoista. Avioliitto aiheutti Makeballe vaikeuksia muun muassa Bahamasaarilla ja Jamaikalla, mutta suurin tappio oli Makeban ”toiseen maanpakolaisuuteen” johtanut esiintymisten ja Reprise Recordsin kanssa suunniteltujen levytysten peruuntumisista johtunut vaikea taloudellinen tilanne.
Maanpakolaisuus Afrikassa 1968–1991.
Yhdysvalloista lähdettyään Makeba sai asuinpaikan Guineasta presidentti Ahmed Sékou Tourén suojeluksessa, mutta tämän kuoltua vuonna 1984 tilanne vaikeutui. 
Makeba pääsi palaamaan Etelä-Afrikkaan vuonna 1990. Vankilasta vapautunut Nelson Mandela suostutteli Makebaa palaamaan Etelä-Afrikkaan ja hän esiintyi siellä ensimmäisen kerran maanpakonsa jälkeen vuonna 1991.
Perhe-elämä ja kuolema.
Makeba meni ensimmäisen kerran naimisiin vuonna 1950, ja sai liitosta ainoan lapsensa, tyttären Bongi Makeban. Tytär kuoli keskenmenoon vain 36-vuotiaana. 1950-luvun lopulla avioliitto taiteilija Sonny Pillayn kanssa kesti kolmisen kuukautta. Makeban kolmas aviomies oli trumpetisti Hugh Masekela. Viimeisen avioliittonsa Makeba solmi maaliskuussa 1968 Stokely Carmichaelin kanssa, ja sekin avioliitto päättyi eroon.
Makeba sai sydänkohtauksen ollessaan esiintymiskeikalla Italiassa. Hän kuoli muutaman tunnin kuluttua sairaalassa. Makeba oli tuolloin 76-vuotias.