tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jarmila Vavrdová

Jarmila Vavrdová(-Tomašovová) (24. elokuuta 1907 Chválkovice, Olomoucin lääni – ?) oli tšekkiläinen laulaja ja musiikkipedagogi.
Vavrdová opiskeli České Budějovicen kaupungin musiikkikoulussa Otakar Jeremiášin johdolla vuosina 1927–1929 ja Prahan konservatoriossa Doubravka Branbergerován johdolla vuosina 1929–1935. Hän esiintyi usein laulukonserteissa ja tulkitsi välillä myös oopperaa. Hän teki Tšekkoslovakian lisäksi esiintymisiä Barcelonassa ja Wienissä vuonna 1936 sekä Pariisissa vuonna 1937. Vavrdová oli Vítězslava Kaprálován ystävä ja tämän laulujen esittäjä. Hän opetti České Budějovicen kaupungin musiikkikoulussa vuosina 1937–1939 ja Prahan konservatoriossa vuosina 1939–1958. Vavrdová aloitti vuonna 1957 opettamisen Brnon Janáček-akatemiassa, jossa hän lopulta eteni professoriksi.
Vavrdová teki tutkimusta lauluun liittyvästä fysiologiasta. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Jarmila Krátká ja Naděžda Kniplová.
Finnvedsvallen

Finnvedsvallen on Värnamossa, Ruotsissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on IFK Värnamo. Stadion on valmistunut vuonna 1935 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 5 000 katsojaa.
Studenternas

Studenternas on Uppsalassa, Ruotsissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on IK Sirius. Stadion on valmistunut vuonna 2020 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 10 522 katsojaa. Kentän pinta on lämmmitettävä tekonurmi. Kentän koko on 105 x 68 metriä.
Strandvallen

Strandvallen on Hällevikissä, Ruotsissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Mjällby AIF. Stadion on valmistunut vuonna 1953 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 7 500 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 110 x 65 metriä.
Caroline Sjöblom

Caroline Sjöblom (s. 16. lokakuuta 1989 Saltvik) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka työskentelee Ruotsin jalkapalliliitossa teknisenä johtajana.
Ura.
Sjöblom edusti pelaajaurallaan Naisten Liigan Åland Unitedia ja Ruotsin Damallsvenskanin Djurgårdenia. Ruotsissa hän on valmentanut seurajoukkueiden ohella myös juniorimaajoukkueita. Vuonna 2023 Sjöblom toimi Yhdysvaltojen NWSL-liigan Kansas City Currentin päävalmentajana. Joulukuussa 2023 hänet nimitettiin Ruotsin jalkapalloliiton naisten ja tyttöjen tekniseksi johtajaksi.
Visma Arena

Visma Arena on Växjössä, Ruotsissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Östers IF. Stadion on valmistunut vuonna 2011 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 12 000 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 105 x 68 metriä.
Markku Salonen (eversti)

 Markku Armas Salonen (13. elokuuta 1933 Paimio – 24. maaliskuuta 1993) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti. 
Markku Salonen kirjoitti ylioppilaaksi Turun Suomalaisesta yhteiskoulusta keväällä 1953. Seuraavana vuonna hän suoritti varusmiespalveluksensa 3.Prikaatissa ja jatkoi sen jälkeen Kadettikouluun kurssille 41 vuosiksi 1955-57.
Työuransa puolustusvoimissa Salonen aloitti 1957 Hämeen Jääkäripataljoonassa nuorempana upseerina (luutnantti). Tämän jälkeen hän toimi opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä Reserviupseerikoulussa Haminassa vuosina 1958-1965. Tässä välissä hän suoritti päällystöopistossa kapteenikurssin vuonna 1962.
RUK:sta Salonen siirtyi Sotakorkeakouluun taktiikan opettajaksi vuonna 1967 ja pataljoonankomentajaksi Kainuun Prikaatiin 1972. Kainuussa Salonen oli vain yhden vuoden ennen siirtymistään Pääesikuntaan toimistopäälliköksi. Vuonna 1980 hänet nimitettiin Säkylään Porin Prikaatin komentajaksi, jossa tehtävässä hän toimi neljä vuotta. Vuonna 1984 hän siirtyi Kaakkois-Suomen sotilasläänin esikuntaan esikuntapäällikön virkaan, jossa tehtävässä palveli vuoden 1989 loppuun ja siirtyi sitten reserviin.
Pertti Rairama

Pertti Johan Rairama (22. huhtikuuta 1936 Lumivaara – 28. heinäkuuta 2017 Hämeenlinna) oli suomalainen evp yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti. 
Rairama kirjoitti ylioppilaaksi Haapamäen yhteiskoulusta vuonna 1957. Tämän jälkeen hän suoritti varusmiespalveluksensa Karjalan Tykistörykmentissä ja jatkoi sen jälkeen Kadettikouluun kurssille 45. Kadettikoulun jälkeen hän toimi Karjalan Tykistörykmentissä AuK:n opetusupseerina 1960-1961, linjajohtajana 1961-64 ja patterin päällikkönä 1964-1965. Tämän jälkeen hän toimi opetusupseerina Reserviupseerikoulussa vuosina 1965-1968 ja toimistoupseerina Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnassa 1968-1971. Vuosina 1971-1975 Rairama toimi toimistoupseerina ja toimistopäällikkönä Hämeenlinnan sotilaspiirin esikunnassa, josta palasi järjestelytoimiston päälliköksi Etelä-Suomen sotilasläänin esikuntaan vuosiksi 1975-1979. Vuosina 1979-1981 hän toimi Parolannummella Jääkäripatteriston komentajana ja palasi sieltä jälleen Etelä-Suomen sotilaslääniin yleisesikunta-osaston päälliköksi. 1985 hänet nimitettiin Niinisaloon Tykistökoulun komentajaksi, jossa tehtävässä hän palveli kolme vuotta ennen nimitystään Satakunnan Tykistörykmentin komentajaksi. Vuodenvaihteessa 1989-1990 Rairama siirtyi reserviin, jossa toimi Maanpuolustuskurssin koulutuspäällikkönä vuoteen 1993.
Cai Chang

Cai Chang (; 14. toukokuuta 1900 – 11. syyskuuta 1990) oli kiinalainen poliitikko. Cai oli kiinalaisen naisasiajärjestö Koko Kiinan naisliiton ensimmäinen puheenjohtaja. Caita pidetään Kiinan naisasialiikkeen pioneerina ja merkittävänä kiinalaisena feministinä. Cai oli Kiinan kansantasavallan alkuvuosina 1949–1956 KKP:n keskuskomitean ainoa nainen.
Elämä.
Cai Chang syntyi Xiangxiangissa, Hunanissa. Teini-ikäisenä Cai pakeni isänsä järjestämää avioliittoa ja lähti Changshahan, jossa hän kirjoittautui Zhounanin tyttökoulun. Hän jäi kouluun liikunnanopettajaksi valmistumisensa jälkeen keväällä 1916.
Cai oli yksi ensimmäisistä naisista, jotka osallistuivat Mao Zedongin ja Cain veljen Cai Hesenin talvella 1917–1918 perustamaan opintopiiriin. Opintopiiri kannusti naisia perustamaan toimintaryhmiä ja osallistumaan aktiivisesti poliittiseen muutokseen. Cai osallistui toukokuun neljännen päivän liikkeeseen, josta kumpusi useita Kiinan naisliikkeen varhaisia johtajia.
Cai lähti vuonna 1919 Eurooppaan äitinsä ja veljensä kanssa. Euroopan-vuosinaan Cai työskenteli tehtaissa ja opiskeli anarkismia ja marxilaisuutta Ranskassa sekä leninismiä Moskovassa. Cai teki yhteistyötä muiden kiinalaisten feminististen ja sosialististen maanpaossa olevien opiskelijoiden kanssa.
Vuonna 1922 Cai meni naimisiin vaikutusvaltaisen kommunistin Li Fuchunin kanssa. Cai liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen (KKP) vuonna 1923. Caita pidetään kiinalaisen naisasialiikkeen edelläkävijänä. Syksystä 1924 lähtien hän toimi KKP:n Guangdongin ja Guangxin piirien naiskomitean sihteerinä ja KKP:n keskuskomitean naiskomitean sihteerinä. Vuonna 1934 hän oli mukana pitkällä marssilla.
Caita on kuvailtu oli avoimeksi ja iloiseksi persoonaksi. Cain tiedettiin nauttivan laulamisesta, ja hän lauloi pitkän marssin aikana usein ”Kansainvälistä” ja ”Marseljeesia”.
Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen Cai toimi Koko Kiinan naisliiton ensimmäisenä puheenjohtajana. Sen jälkeen hän toimi liiton kunniapuheenjohtajana sekä Kiinan kansankongressin 4. ja 5. pysyvän komitean varapuheenjohtajana.
Doubravka Branbergerová

Doubravka Branbergerová (o.s. Černochová; 10. helmikuuta 1885 Praha – 2. helmikuuta 1945 Praha) oli tšekkiläinen sopraano ja musiikkipedagogi.
Branbergerován opettajia olivat František Spilka, Maruše Langová ja hänen tuleva puolisonsa, musiikkitieteilijä Jan Branberger. Branbergerová kuului Prahan Kansallisteatterin oopperan esiintyjiin vuosina 1906–1909. Hän osallistui muun muassa Georges Bizet’n "Carmenin" ja Bedřich Smetanan oopperan "Čertova stěna" tuotantoihin. Branbergerová johti Hudební Budeč -laulukoulua vuosina 1909–1917. Hän perusti myös oman laulukoulunsa ja työskenteli vuosina 1920–1939 professorina Prahan konservatoriossa. Branbergerová järjesti yhteistyössä Jaroslav Křičkan kanssa konsertteja lapsille.
Branbergerová julkaisi käännöstyön "Katechismus umění pěveckého" Richard Dannenbergin kirjasta vuonna 1932. Hän toimitti kaksiosaisen kokoelman Bedřich Smetanan oopperoiden lauluista ja kirjoitti useisiin musiikkilehtiin.
Růžena Maturová

Růžena Maturová (2. syyskuuta 1869 Praha – 25. helmikuuta 1938 Praha) oli tšekkiläinen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Maturován opettajiin kuuluivat František Kaván, František Pivoda ja Adolf Krössing. Maturová oli kiinnitettynä Teplicen saksalaiseen teatteriin vuosina 1889–1890 ja kuului mannheimilaiseen oopperaseurueeseen Saksassa vuosina 1890–1893. Hän tapasi Mannheimissa ensimmäisen puolisonsa, Ludvík Schreinerin. Maturová teki ensimmäiset esiintymisensä Prahan Kansallisteatterin oopperassa elokuussa 1892 Santuzzan roolissa Pietro Mascagnin oopperassa "Cavalleria rusticana" ja Margueritena Charles Gounod’n "Faustissa". Hän oli kansallisteatterin solisti vuosina 1893–1909.
Maturová osallistui moniin kantaesityksiin. Hän loi prinsessan roolin Antonín Dvorákin oopperassa "Čert a Káča" sekä nimiroolit saman säveltäjän oopperoissa "Rusalka" ja "Armida". Hän tulkitsi nimiroolin lisäksi Zdeněk Fibichin oopperan "Šárka" kantaesityksessä. Maturová esiintyi nimiroolissa Giacomo Puccinin "Toscan" Tšekin-ensiesityksessä vuonna 1903. Hän teki monia esiintymisiä myös ulkomailla, kuten Varsovassa, Pietarissa, Moskovassa, Belgradissa ja Yhdysvalloissa. Maturová tulkitsi oopperaroolien lisäksi konserttiohjelmistoa. Hän meni huhtikuussa 1909 uusiin naimisiin kapellimestari František Jílekin kanssa.
Maturová avasi oman laulukoulunsa. Hänen oppilaisiinsa kuului Marta Krásová. Maturová teki kuusi elokuvaesiintymistä 1920-luvun alussa. Hän kuoli vuonna 1938 ja tuli haudatuksi Olšanyn hautausmaalle.
Jordanian jalkapalloliiga

Jordanian jalkapalloliiga () on miesten jalkapallon korkein sarjataso Jordaniassa. Sarja on perustettu vuonna 1944 ja sitä hallinnoi Jordanian jalkapalloliitto.
Joukkueet 2024–2025.
Joukkueet kaudella 2024–2025:
Libanonin valioliiga

Libanonin valioliiga () on miesten jalkapallon korkein sarjataso Libanonissa. Sarja on perustettu vuonna 1934 ja sitä hallinnoi Libanonin jalkapalloliitto.
Joukkueet 2024–2025.
Joukkueet kaudella 2024–2025:
Chengdu Rongcheng FC

Chengdu Rongcheng FC on kiinalainen jalkapalloseura Chengdun kaupungista, Sichuanin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 2018 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Apostolos Nikolaidis Stadium.
Qingdao West Coast FC

Qingdao West Coast FC on kiinalainen jalkapalloseura Qingdaon kaupungista, Shandongin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 2007 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Qingdao West Coast University City Sports Center.
Henan FC

Henan FC on kiinalainen jalkapalloseura Zhengzhoun kaupungista, Henanin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 2007 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Zhengzhou Hanghai Stadium.
Tianjin Jinmen Tiger FC

Tianjin Jinmen Tiger FC on kiinalainen jalkapalloseura Tianjinn kaupungista. Seura on perustettu vuonna 1993 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on TEDA Football Stadium.
Maclean-klaani

Maclean-klaani () on yksi Skotlannin vanhimmista ylämaaklaaneista, jonka dokumentoitu historia ulottuu 1200-luvulle. Klaani sai alkunsa Sisä-Hebrideiltä ja Länsi-Ylämailla, ja sen perustajana pidetään Gilleain na Tuaighe -nimistä (suom. "taistelukirveen palvelija") 1200-luvulla elänyttä päällikköä. Nimi Maclean tulee gaelinkielisestä ilmaisusta Mac Gille Eathain, joka tarkoittaa ’Pyhän Johannan palvelijan poikaa’.
Klaani hallitsi Mullin saarta ja Duartin linnaa, joka on edelleen heidän historiallinen päämajansa. He olivat merkittävässä asemassa skotlantilaisissa konflikteissa, kuten Englannin-Skotlannin sodissa (1513), Gallowglass-palkkasotureina Irlannissa (1500-luku) ja Skotlannin sisällissodassa (1600-luku), jossa he taistelivat rojalistien puolella Campbellien hallitsemaa parlamenttia vastaan. Heidän keskeiset vastustajansa olivat Campbell-klaani ja MacDonald-klaani, joiden kanssa heidän välillään oli useita verisejä yhteenottoja, kuten Traigh Ghruinneartin taistelu (1598).
Ruotsalaisen Makéleer-aatelissuvun kantaisä baronetti Johan Makéleer muutti Skotlannista Ruotsiin vuonna 1629. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli Maclean.
Yunnan Yukun FC

Yunnan Yukun FC on kiinalainen jalkapalloseura Yuxin kaupungista, Yunnanin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 1993 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Yuxi Plateau Sports Center Stadium.
Zhejiang FC

Zhejiang FC on kiinalainen jalkapalloseura Hangzhoun kaupungista, Zhejiangin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 1998 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Huanglong Sports Centre Stadium.
Wuhan Three Towns FC

Wuhan Three Towns FC on kiinalainen jalkapalloseura Wuhanin kaupungista, Hubein maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 2013 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Wuhan Sports Centre Stadium.
Shenzhen Peng City FC

Shenzhen Peng City FC on kiinalainen jalkapalloseura Shenzhenin kaupungista, Guangdongn maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 2017 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Baoan Stadium.
Changchun Yatai FC

Changchun Yatai FC on kiinalainen jalkapalloseura Changchunin kaupungista, Jilinin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 1996 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Changchunin stadion.
Dalian Yingbo FC

Dalian Yingbo FC on kiinalainen jalkapalloseura Dalianin kaupungista, Liaoningin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 2021 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Dalian Suoyuwan Football Stadium.
Qingdao Hainiu FC

Qingdao Hainiu FC on kiinalainen jalkapalloseura Qingdaon kaupungista, Shandongin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 1993 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Qingdao Youth Football Stadium.
Meizhou Hakka FC

Meizhou Hakka FC on kiinalainen jalkapalloseura Meizhoun kaupungista, Guangdongin maakunnasta. Seura on perustettu vuonna 2013 ja se pelaa kaudella 2024–2025 pääsarjassa Kiinan Superliigassa. Seuran kotistadion on Wai-Tong Stadium.
Dalian Suoyuwan -jalkapallostadion

Dalian Suoyuwan on Dalianin kaupungissa, Kiinassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Dalian Yingbo FC. Nykyinen stadion on valmistunut vuonnna 2023 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 63 677 katsojaa. Jalkapallokentän pinta on luonnonnurmi.
Suunnittelussa on hyödynnetty stadionin sijaintia ja alueen merellistä historiaa. Stadion on ensimmäinen osa laajempaa City Marina Park -kehityshanketta, johon sisältyy muun muassa metroverkon laajennus ja merenalaisen tunnelin rakentaminen, joka yhdistää uuden alueen Dalianin keskustaan.
Suunnittelun toteuttivat Dalianin arkkitehtuuritutkimus- ja suunnitteluinstituutti yhdessä Harbinin teknillisen yliopiston arkkitehtuurisuunnittelu- ja tutkimuslaitoksen kanssa.
Stadionin julkisivu muodostuu kolmesta toisiinsa liittyvästä muodosta, jotka muistuttavat veden liikkumista ja simpukankuoria. Illalla LED-valaistus tuo esiin rakennuksen muotokielen. Rakennukseen kuuluu myös 1,6 km pitkä kaksoiskierteinen ramppi, joka mahdollistaa kävelyreitin katolle ja tarjoaa näkymät Dalianin lahdelle.
Stadionin alueella on myös ulkokenttiä nuorisotoimintaan, jalankulun ja pyöräilyn reittejä sekä julkisia oleskelualueita.
Jyrki Räisänen

Jyrki Antero Räisänen (s. 27. tammikuuta 1953 Helsinki) on suomalainen fysiikan emeritusprofessori.
Jyrki Räisänen syntyi Aarne Räisäsen ja Lahja Niemisen perheeseen. Hän avioitui 1976 Pirkko Pakarisen kanssa. Räisänen tuli ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulusta 1972 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1977 ja lisensiaatiksi 1979 ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1981. 
Räisänen oli Säteilyturvakeskuksen tarkastaja 1982, Helsingin yliopiston v. apulaisprofessori 1984 ja Suomen Akatemian varttunut tieteenharjoittaja useaan eri otteeseen 1985–2007. Helsingin yliopiston laboratorioinsinööri ja yliassistentti hän oli 1986–1998, vs. apulaisprofessori 1992–1993 ja dosentti 1983–2003. Jyväskylän yliopistossa Räisänen toimi professorina 1998–2003 ja sitten yliopiston dosenttina. Helsingin yliopistoon hän palasi fysiikan professoriksi 2003. Räisänen oli myös vieraileva professori Euroopan komission yhteisessä tutkimuskeskuksessa Belgiassa 1994–1995.
Elli Mäkipelkola

Elli Mäkipelkola (s. 24. toukokuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut hyökkääjänä ja keskikenttäpelaajana.
Mäkipelkola on Seinäjoen Mimmiliigan kasvatti. Hän liittyi Tampereen Ilvekseen vuonna 2021 ja pelasi seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen Kansallisen liigan ottelunsa heinäkuussa 2022. Kaudella 2023 hän pelasi yhdeksän liigaottelua ja teki maalin heinäkuussa vierasottelussa Pallokerho-35:tä vastaan. Kaudella 2024 hän pelasi 23 liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki niissä neljä maalia, joista kaksi heinäkuussa vierasottelussa Pallokerho Keski-Uusimaata vastaan. Ilveksen pudottua liigasta Mäkipelkola siirtyi kaudeksi 2025 Kuopion Palloseuraan. Hän pelasi kaudella 2025 liigassa 23 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia, ja saavutti SM-hopeaa. Hän on kauden 2025 loppuun mennessä pelannut liigassa kaikkiaan 56 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
Mäkipelkola on pelannut Suomen alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua avauskokoonpanossa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2022.
Helmi Perkaus

Helmi Perkaus (s. 21. kesäkuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Perkaus on porilaisten NiceFutiksen ja Musan Salaman kasvatti. Hän liittyi Tampereen Ilvekseen vuonna 2021 ja pelasi seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen Kansallisen liigan ottelunsa syyskuussa 2022. Kaudella 2023 hän pelasi 22 liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kaudella 2024 hän pelasi jälleen 22 liigaottelua ja yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Ilveksen pudottua liigasta Perkaus siirtyi kaudeksi 2025 Kuopion Palloseuraan. Hän on ennen kauden 2025 alkua pelannut liigassa kaikkiaan 45 ottelua eikä ole tehnyt niissä yhtään maalia.
Perkaus on pelannut Suomen alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi yhden ottelun avauskokoonpanossa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2022.
Nelli Hautamäki

Nelli Kirsikka Hautamäki (s. 11. elokuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Hautamäki on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän on pelannut seuran kakkosjoukkueessa Kansallisessa Ykkösessä vuodesta 2019 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen Kansallisen liigan ottelunsa syyskuussa 2022. Kaudella 2023 hän pelasi kaksi liigaottelua ja kaudella 2024 15 liigaottelua. Ilveksen pudottua liigasta Hautamäki siirtyi kaudeksi 2025 Kuopion Palloseuraan. Hän on ennen kauden 2025 alkua pelannut liigassa kaikkiaan 18 ottelua.
Pierre Chailley (1921)

Pierre Chailley (ei Q tunnusta) oli Ranskan laivaston miinanlaskukykyinen kaksoisrunkoinen sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Le Havresta Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1921.
Palvelus.
Alus poistettiin laivastoluettelosta 1936.
Adriana Adam

Adriana Adam (o.s. Ailincăi, s. 11. huhtikuuta 1999) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut kahdeksikossa maailmanmestaruuden Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä olympiakultaa Pariisissa 2024. MM-hopeaa hän on saavuttanut perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa Shanghaissa 2025. Hän kilpaili Pariisin olympialaisissa myös perämiehettömässä nelosessa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui perämiehettömässä kaksikossa yhdeksänneksi.
EM-kilpailuissa Adam on saavuttanut kahdeksikossa kultaa vuosina 2018, 2023 ja 2024, perämiehettömässä kaksikossa kultaa 2020 ja hopeaa 2019 ja 2021 sekä perämiehettömässä nelosessa hopeaa 2025. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti perämiehettömässä kaksikossa kultaa 2017. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sai kahdeksikossa kultaa ja perämiehettömässä kaksikossa hopeaa 2021.
Maria-Magdalena Rusu

Maria-Magdalena Rusu (s. 30. syyskuuta 1999) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut kahdeksikossa maailmanmestaruuden Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä olympiakultaa Pariisissa 2024. Shanghaissa 2025 hän voitti perämiehettömän kaksikon ja sekakahdeksikon maailmanmestaruuden. Belgradissa hän saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa. Hän kilpaili Pariisin olympialaisissa myös perämiehettömässä nelosessa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi.
Rusu on voittanut Euroopan-mestaruuden kahdeksikossa kuusi kertaa peräkkäin vuosina 2019–2024. Perämiehettömässä nelosessa hän saavutti EM-kilpailuissa kultaa 2023, hopeaa 2024 ja pronssia 2022 sekä perämiehettömässä kaksikossa kultaa 2025. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa 2021 sekä sai nuorten MM-kilpailuissa kahdeksikossa pronssia 2017.
Puijo Wolley

Puijo Wolley on suomalainen naisten lentopallojoukkue, jonka kotipaikka on Kuopio. Puijo Wolleyn taustayhdistys on LP Puijo ry. Puijo Wolley voitti lentopallon naisten Suomen mestaruuden ensimmäisen kerran kaudella 2024-25. Joukkue esiintyi lentopallon naisten Mestaruusliigan loppuottelusarjassa ensimmäistä kertaa.
Puijo Wolley saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa, pronssin, kaudella 2022-23. Joukkue otti pronssia myös kaudella 2023-24. Lisäksi Puijo Wolley on voittanut lentopallon Suomen Cupin 2023.
Puijo Wolleyn kotihalli on Islvi-areena Kuopion Savilahdessa. Kallioluoliin louhittu Savilahden liikunta- ja tapahtumakeskus valmistui niin että Puijo Wolley pääsi aloittamaan kauden 2024-2025 siellä.
Pelaajat 2024-2025.
 Nimi Pelipaikka Ikä Pituus Kasvattajaseura
Joukkue Puijo Wolley
Maria Lehaci

Maria Lehaci (o.s. Tivodariu, s. 28. kesäkuuta 1999) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut kahdeksikossa maailmanmestaruuden Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä olympiakultaa Pariisissa 2024. Belgradissa hän saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa. Shanghain MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti kultaa sekakahdeksikossa ja hopeaa naisten kahdeksikossa. Hän kilpaili Pariisin olympialaisissa myös perämiehettömässä nelosessa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi.
Lehaci on voittanut Euroopan-mestaruuden kahdeksikossa vuosina 2018, 2020, 2021, 2023 ja 2024. Perämiehettömässä nelosessa hän on saavuttanut EM-kilpailuissa kultaa vuonna 2023 ja hopeaa 2024 ja 2025 sekä perämiehettömässä kaksikossa hopeaa 2019. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa vuonna 2017 sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa 2021.
Amalia Bereș

Amalia Bereș (s. 18. kesäkuuta 1997) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut kahdeksikossa maailmanmestaruuden Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä olympiakultaa Pariisissa 2024. Belgradissa hän saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa. Shanghain MM-kilpailuissa 2025 hän sai hopeaa perämiehettömässä nelosessa ja kahdeksikossa. Hän kilpaili Pariisin olympialaisissa myös perämiehettömässä nelosessa, jossa hän sijoittui neljänneksi. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi.
Beres on voittanut kahdeksikon Euroopan-mestaruuden kuusi kertaa peräkkäin vuosina 2019–2024. Perämiehettömässä nelosessa hän on saavuttanut EM-kilpailuissa kultaa vuonna 2023, hopeaa 2024 ja 2025 sekä pronssia 2022. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sai perämiehettömässä nelosessa hopeaa vuonna 2018.
Myös Amalia Bereșin isosisko Mădălina Bereș on menestynyt kilpasoutaja.
Roxana Anghel

Roxana Anghel (s. 1. tammikuuta 1998) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut kahdeksikossa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. MM-hopeaa hän saavutti Shanghaissa 2025. Perämiehettömässä kaksikossa hän saavutti Ioana Vrînceanun kanssa Belgradissa MM-pronssia ja Pariisissa olympiahopeaa. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa Anghel sijoittui perämiehettömässä nelosessa yhdeksänneksi. Hän on voittanut Euroopan-mestaruuden kahdeksikossa vuosina 2019, 2023 ja 2024 sekä perämiehettömässä kaksikossa 2023 ja 2024.
John J. Gumperz

John J. Gumperz (9. tammikuuta 1922 Hattingen, Saksa – 29. maaliskuuta 2013) oli amerikkalainen kielitieteilijä ja akateeminen henkilö. Suurimman osan urastaan Gumperz toimi professorina Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä. Hän tutki Intian kieliä, koodinvaihtoa Norjassa ja vuorovaikutusta mikä on ollut hyödyllistä sosiolingvistiikalle, diskurssianalyysille, kielitieteelliselle antropologialle ja urbaanille antropologialle.
Juutalaisena hän oli pakotettu lähtemään Saksasta. Hän ja hänen perheensä muuttivat Amerikkaan vuonna 1939.
Ioana Vrînceanu

Ioana Vrînceanu (s. 7. maaliskuuta 1994) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut kahdeksikossa maailmanmestaruuden Sarasotassa 2017, Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä olympiakultaa Pariisissa 2024. Perämiehettömässä kaksikossa hän saavutti Roxana Anghelin kanssa Belgradissa MM-pronssia ja Pariisissa olympiahopeaa. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa Vrînceanu sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi.
Ancuța Bodnar

Nicoleta Ancuța Bodnar (s. 25. syyskuuta 1998) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut pariairokaksikossa Simona Radișin parina maailmanmestaruuden Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä olympiakultaa Tokiossa 2021. Hän saavutti samassa luokassa Radișin kanssa MM-hopeaa Ottensheimissa 2019 ja olympiahopeaa Pariisissa 2024. Perämiehettömässä nelosessa hän sai MM-hopeaa 2025. Kahdeksikossa Bodnar voitti Pariisissa olympiakultaa ja saavutti MM-kilpailuissa hopeaa 2025.
Bodnar on voittanut pariairokaksikossa Euroopan-mestaruuden vuosina 2020, 2021, 2022 ja 2023, saanut EM-hopeaa vuonna 2019 ja pronssia 2024. Kahdeksikon Euroopan-mestaruuden hän voitti vuonna 2022. Perämiehettömässä nelosessa hän saavutti EM-hopeaa 2025.
Simona Radiș

Simona Radiș (s. 5. huhtikuuta 1999) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut pariairokaksikossa Ancuța Bodnarin parina maailmanmestaruuden Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023 sekä olympiakultaa Tokiossa 2021. Hän saavutti samassa luokassa Bodnarin kanssa MM-hopeaa Ottensheimissa 2019 ja olympiahopeaa Pariisissa 2024. Perämiehettömässä kaksikossa hän voitti Maria-Magdalena Rusun parina maailmanmestaruuden Shanghaissa 2025. Kahdeksikossa Bodnar voitti Račicessa maailmanmestaruuden ja Pariisissa olympiakultaa sekä sekakahdeksikossa Shanghaissa maailmanmestaruuden.
Radiș on saavuttanut EM-kilpailuissa pariairokaksikossa kultaa vuosina 2020, 2021, 2022 ja 2023, hopeaa 2019 ja pronssia 2024. Kahdeksikossa hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 2022, 2023 ja 2024. Perämiehettömässä kaksikossa hän saavutti EM-kultaa 2025. Hän voitti pariaironelosessa nuorten maailmanmestaruuden 2017 ja alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2018. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden yksikössä ja kahdeksikossa 2021.
Bobby McMann

Bobby McMann (s. 15. kesäkuuta 1996 Wainwright, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. McMann edustaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsia.
Ennen NHL-uraansa McMann pelasi AJHL-juniorisarjassa Lloydminster Bobcatsin ja Bonnyville Pontiacsin joukkueissa, Colgate University -yliopiston joukkueessa ja ECHL-sarjassa Wichita Thunderin ja Newfoundland Growlersin joukkueissa. McMann teki sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa varaamattomana pelaajana huhtikuussa 2022. McMann on pelannut 139 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 35 maalia ja 24 syöttöä eli yhteensä 59 tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 19. huhtikuuta 2025,
Victoria Ștefania Petreanu

Victoria Ștefania Petreanu (s. 21. tammikuuta 2003) on romanialainen soutaja. Hän on voittanut kahdeksikon perämiehenä maailmanmestaruuden Račicessa 2022 ja Belgradissa 2023, olympiakultaa Pariisissa 2024 sekä Euroopan-mestaruuden Bledissä 2023 ja Szegedissä 2024. MM-hopeaa hän saavutti Shanghaissa 2025. Sekakahdeksikon maailmanmestaruuden hän voitti 2025.
Kiekko-Espoo (naiset)

Kiekko-Espoon naisten joukkue on espoolaisen jääkiekkoseura Kiekko-Espoon naisjoukkue, joka pelaa kaudella 2024–2025 pääsarja Auroraliigassa. Joukkue pelasi aikaisemmin Espoo Bluesin alaisuudessa ja siirtyi kaudella 2019–2020 Kiekko-Espoon alaisuuteen. Kiekko-Espoo on voittanut naisten Suomen mestaruuden kolme kertaa kausilla 2020–2021, 2021-2022 ja 2024–2025, hopeaa kaksi kertaa kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 sekä pronssia neljä kertaa kausilla 1992–1993, 1993–1994, 1996–1997 ja 1997-1998.
Kiekko-Espoo pelaa kotiottelunsa Tapiolan harjoitusjäähallissa.
HIFK Hockey (naiset)

IFK Helsingforsin naisten joukkue on helsinkiläisen jääkiekkoseura HIFK Hockeyn naisjoukkue, joka pelaa kaudella 2024–2025 pääsarja Auroraliigassa. 
Naiskiekkoilua on pelattu HIFK:n alaisuudessa vuodesta 2015 lähtien "Stadin Gimmat" -brändin alaisuudessa. HIFK on voittanut naisten Suomen mestaruuden kahdesti vuosina 2022 ja 2023, hopeaa 2022 ja pronssia kolmesti 1988, 1989 ja 2021.
HIFK pelaa kotiottelunsa Pirkkolan jäähallissa.
Historia.
Jääkiekkoseura Espoo Bluesin toiminta liigatasolla oli päättynyt vuonna 2016 konkurssiin. Halukkuutta HIFK:n aloittamalle naiskiekkoilun osastolle selviteltiin. Lopulta liikemies Jussi Salonojan perustama Espoo United otti naisten liigajoukkueen (NSML) toiminnan hoitaakseen. Kahta vuotta myöhemmin myös Espoo United ajautui selvitystilaan. Naistoimintaa HIFK:lla on kuitenkin ollut jo vuodesta 2015 alkaen "Stadin Gimmat" -brändin alaisuudessa.
Yle Urheilu uutisoi huhtikuun lopulla 2018, että HIFK perustaa oman naisjaoston ja aloittaa pelaamisen Naisten Mestis -tasolta. Päävalmentajana aloitti Saara Niemi. Kaudeksi 2019–2020 HIFK nousi korkeimmalle sarjatasolle Auroraliigaan. Kaudella 2022–2023 HIFK voitti historiansa ensimmäisen naisten Suomen mestaruuden. Kaudella 2023–2024 seura uusi mestaruutensa.
HIFK tiedotti huhtikuussa 2025, ettei se hae lisenssiä Auroraliigan seuraavalle kaudelle. HIFK:n silloinen toimitusjohtaja Alexander Sneen ilmoitti syiksi taloudellisesti ja toiminnallisesti kestämättömät lisenssiehdot. Lopulta seura kuitenkin jätti lisenssihakemuksen.
Oulun Kärpät (naiset)

Oulun Kärppien naisten joukkue on oululaisen jääkiekkoseura Oulun Kärppien naisjoukkue, joka pelaa kaudella 2024–2025 pääsarja Auroraliigassa. 
Oulun Kärpät on voittanut naisten Suomen mestaruuden kolme kertaa kausilla 2011–2012, 2016–2017 ja 2017–2018. Lisäksi joukkue on saavuttanut 7 SM-hopeaa ja 7 SM-pronssia. Oulun Kärpät pelaa kotiottelunsa Oulun Energia Areenalla.
Historia.
Naisten jääkiekko aloitettiin Kärpissä 1990-luvun alussa, ja kaudella 1994–1995 Kärpät pelasi ensimmäisen kautensa SM-sarjassa. Kärppien naiset ovat voittaneet 16 mitalia: 3 kultaa (vuosina 2012, 2017 ja 2018), 7 hopeaa (vuosina 1996, 1998, 2000, 2001, 2003, 2006 ja 2007) ja 6 pronssia (vuosina 2002, 2004, 2005, 2008, 2011 ja 2013).
Kaudella 2005–2006 Kärpät oli runkosarjan kolmas. Loppuottelussa Kärpät kohtasi Ilveksen, joka oli voitoin 3–0 parempi. Kärppien Terhi Mertanen voitti pudotuspelien pistepörssin. Kärppien A-tyttöjen joukkue oli kolmas SM-turnauksessa, jonka kolme ensimmäistä sijaa ratkaistiin lohkomuotoisessa turnauksessa.
Kaudella 2006–2007 Kärpät oli runkosarjan kolmas. Kärppien tehokkain pelaaja runkosarjassa oli Eini Lehtinen. Espoo Blues oli kuitenkin loppuottelussa parempi voitoin 3–1.
Kaudella 2007–2008 C-tyttöjen joukkue voitti Kuortaneella järjestetyn SM-turnauksen. Kärpät voitti oman alkulohkonsa maalierolla 14–0. Kärpät voitti loppuottelussa Vaasan Sportin. Kärppien naisten joukkue oli runkosarjassa kolmas. SM-sarjan pistepörssin voitti Kärppien Eini Lehtinen. Pronssiottelussa Kärpät voitti JyHC:n maalein 5–2.
Kaudella 2008–2009 Kärppänaiset eivät saaneet mitalia. Pronssiottelussa HPK kukisti Kärpät. SM-sarjan All Stars -kentälliseen valittiin Kärpistä puolustaja Mira Jalosuo sekä hyökkääjä Anne Helin. Kärppien A-tyttöjen joukkue oli SM-turnauksessa kahdeksas. C-tyttöjen joukkue sen sijaan hävisi loppuottelussa TuusKiekolle.
Kärppien naisjoukkue jäi neljänneksi kaudella 2009–2010. Kärpät kohtasi edellisen kauden tapaan HPK:n pronssiottelussa, jonka HPK voitti. C-tyttöjen SM-sarjan runkosarjassa Kärpät oli kolmas.
Kärpät on naisten SM-sarjan maratontaulukossa sijalla kolme, samoin SM-loppusarjan ja pudotuspelien maratontaulukossa. Kärpissä nykyisin pelaava Anne Helin on kuudentena SM-sarjan pistetaulukossa, tehopisteillä 327+222.
Ensimmäinen Kärppiä edustanut nainen, joka voitti arvokisamitalin, oli vuoden 1995 Euroopan mestaruuskilpailussa kultamitalin voittanut Niina Siren. Sen jälkeen Kärppiä edustaneet naiset ovat voittaneet 28 mitalia, viimeksi Anne Helin MM-kisoissa 2011. 
Kärpistä oli mukana voittamassa olympiapronssia vuonna 1998 viisi naista: Satu Huotari, Sanna Lankosaari, Pälvilä, Katja Riipi sekä Päivi Salo. Torinon olympialaisissa 2006 Kärpistä oli mukana Terhi Mertanen, Sirviö, Satu Hoikkala ja Marja-Helena Pälvilä. 2000-luvulla Kärppänaiset ovat voittaneet mitaleita kaikista neljistä arvokisoista, joissa Suomi on ollut mitaleilla: vuosien 2000 ja 2004 maailmanmestaruuskisojen pronssijoukkueissa oli mukana kummassakin neljä Kärppien pelaajaa, ja vuosien 2008 ja 2009 maailmanmestaruuskisojen pronssijoukkueissa oli mukana kummassakin kolme Kärppien naispelaajaa.
Rovaniemen Kiekko (naiset)

Rovaniemen Kiekon naisten joukkue on rovaniemeläisen jääkiekkoseura Rovaniemen Kiekon naisjoukkue, joka pelaa kaudella 2024–2025 pääsarja Auroraliigassa. 
Rovaniemen Kiekko pelaa kotiottelunsa Lappi Areenalla.
Turun Palloseura (naisten jääkiekko)

Turun Palloseuran naisten joukkue on turkulaisen jääkiekkoseura Turun Palloseuran naisjoukkue, joka pelaa kaudella 2024–2025 pääsarja Auroraliigassa. 
TPS:n naisjoukkue nousi kaudeksi 2018–2019 pelaamaan Naisten Liigaan yhdessä Vaasan Sportin kanssa, sillä pelaavien joukkueiden kokonaismäärä kasvatettiin 10:een. TPS pelaa kotiottelunsa Kupittaan jäähallissa.
Sinimeduusakala

Sinimeduusakala ("Seriolella brama") on meduusakaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynestämerestä.
Koko ja ulkonäkö.
Sinimeduusakala kasvaa tavanomaisesti 32–50 cm pitkiksi, mutta voivat suurimmillaan saavuttaa 76–90 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on litteähkö ja sen kuono on lyhyt, tylppä ja pyöreähkö. Pitkän selkäevän etuosa on matala ja pyrstöevä on haarautunut. Kalan rintaevät ovat pitkät ja sirpinmuotoiset. Erityisesti suurikokoisilla sinimeduusakaloilla on pyrstönvarressaan pienet kölievät. Väriltään kala on sinertävän tai vihertävän harmaa ja rintaevien yläpuolella on tumma laikku.
Levinneisyys ja elintavat.
Sinimeduusakalaa tavataan Australian ja Uuden-Seelannin läheisyydestä. Tääysikasvuisina laji liikkuu parvina lähellä pohjaa useimmiten 30–300 metrin syvyydessä ja syvimmillään noin 500 metrin syvyydessä. Yöaikaan ne voivat siirtyä lähemmäs pintaa ja erityisesti nuoret kalat uivat muutenkin lähempänä pintaa. Sinimeduusakalan ravintoa ovat salpat, äyriäiset ja pienet kalmarit. Kala kutee eteläisen pallonpuoliskon talven aikana.
Sinimeduusakala on kaupallisesti merkittävä ruokakala ja sitä myydään niin tuoreena kuin pakastettunakin.
Tupsuvuori

 
Tupsuvuori on Padasjoen kunnan 32 hehtaaria laaja korkea paikka huipultaan ja kokonaisuudessaan 251 hehtaarin laajuinen, mistä osa on Asikkalan puolella. Sen huipun korkeus merenpinnasta on 186 metriä merenpinnan yläpuolella ja 107 metriä ympäröivää maa-aluetta korkeammalla. Alueen kallioperä on porfyyrigranodioriittia, mitä leikkaa pegmatiittigraniitti. 
Tupsuvuori on SOTA-kohde OH/JS-063.
Heimo Hukki

 Heimo Päivö Veikko Hukki (13. tammikuuta 1909 Tammela – 18. huhtikuuta 1959 Rovaniemi) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti. 
Heimo Hukki kirjoitti ylioppilaaksi Forssan yhteiskoulusta 1927 ja suoritettuaan varusmiespalveluksensa Rannikkotykistörykmentissä vuosina 1927 ja 1928 hän jatkoi Kadettikouluun, josta valmistui kurssilta 11 vuonna 1930 ja toimi sen jälkeen nuorempana upseerina Rannikkotykistörykmentissä 1928 ja Jääkäritykistörykmentissä 1930-1934. Vuonna 1935 hän suoritti Taistelukoulussa luutnanttikurssin jonka jälkeen toimi yleisesikuntaupseerina ja patterin päällikkönä Kenttätykistörykmentti 1:ssa vuosina 1934-1939. 1940 Hukki toimi Maavoimien esikunnassa tykistötoimiston päällikkönä. Jatkosodan loppuvaiheissa vuosina 1944-1945 Hukki toimi esiupseerina Pääesikunnan tykistötoimistossa. Sodan jälkeen vuosina 1947-1955 hän toimi Pääesikunnan tykistötoimiston päällikkönä. Tämän jälkeen hän toimi Kenttätykistörykmentti 2:n ja Satakunnan Tykistörykmentin komentajana.
Heimo Hukki kuoli äkillisesti kesken virkakautensa 18. huhtikuuta 1959 Rovaniemen rautatieasemalla ollessaan palaamassa tykistön ampumaleiriltä.
Harri Puhakainen

Harri Puhakainen (s. 29. kesäkuuta 1967 Lappeenranta) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi useimmiten keskikentän keskustassa, mutta kykeni pelaamaan myös hyökkääjänä.
Puhakainen edusti urallaan pääsarjatasolla FF Jaroa 1991, Mikkelin Palloilijoita 1996, ja FC Jazzia 1997. Hän pelasi kolmen kauden aikana yhteensä 48 ottelua Veikkausliigassa. Toisella sarjatasolla Puhakainen pelasi Lauritsalan Työväen Palloilijoissa 1986–1987, FF Jarossa 1990, Vaasan Palloseurassa 1992–1993, Pallo-Iiroissa 1994, ja Joutsenon Kullervossa 1995. Hän esiintyi I divisioonassa ja Ykkösessä seitsemällä kaudella kaikkiaan 114 ottelussa ja teki niissä 10 maalia. Lisäksi Puhakainen pelasi alemmilla sarjatasoilla Pallo-Salamissa 1988, Vaasan Palloseurassa 1989, Joensuun Pallossa 1994, ja FC Korsholmissa 1998.
Puhakaisen veljet Jyri ja Saku ovat myös entisiä pääsarjatason jalkapalloilijoita. Uransa jälkeen Puhakainen on työskennellyt toimittajana.
St. Louis City SC

St. Louis City SC on yhdysvaltalainen ammattilaistason jalkapallojoukkue St. Louisista, Missourista. Seura on perustettu vuonna 2019 ja se pelaa Yhdysvaltain jalkapallon pääsarjassa Major League Soccerissa. Seuran kotistadion on Energizer Park.
Joukkue.
Kokoonpano.
"Päivitetty: 28. maaliskuuta 2025"
Gary Plauché

Leon Gary Plauché (10. marraskuuta 1945 – 20. lokakuuta 2014) oli yhdysvaltalainen mies, joka ampui poikaansa seksuaalisesti hyväksikäyttäneen Jeffrey Doucet'n kuoliaaksi televisiokameroiden edessä 16. maaliskuuta 1984.
Doucet oli toiminut louisianalaisen Plauchén 11-vuotiaan Jody-pojan karateopettajana ja käyttänyt tätä vanhempien tietämättä hyväkseen ainakin vuoden ajan. Helmikuussa 1984 Doucet kaappasi Jodyn Kaliforniaan, missä hyväksikäyttö jatkui; hänet saatiin kiinni ja lennätettiin takaisin Baton Rougeen. Paikallisen televisioaseman työntekijä oli kertonut Plauchélle etukäteen, milloin Doucet'ta saatettaisiin lentokentällä. Plauché odotti yleisöpuhelinten luona ja, Doucet'n kävellessä ohi, veti nopeasti aseen esiin ja ampui tätä kerran päähän. Poliisit taltuttivat Plauchén nopeasti ja yksi heistä huusi "Why, Gary? Why?" ("Miksi, Gary? Miksi?"). Plauché otettiin kiinni, mutta hänet tuomittiin lopulta vain 7 vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen, 5 vuoden koeaikaan ja 300 tunnin yhdyskuntapalveluun. Hänen mukaansa hänen tekonsa oli yksinkertaisesti isän luonnollinen reaktio poikansa kokemaan hyväksikäyttöön.
Jody Plauché on sittemmin toiminut tukihenkilönä muille seksuaalisen hyväksikäytön uhreille.
San Diego FC

San Diego FC on yhdysvaltalainen ammattilaistason jalkapallojoukkue San Diegosta, Kaliforniasta. Seura on perustettu vuonna 2023 ja se pelaa Yhdysvaltain jalkapallon pääsarjassa Major League Soccerissa. Seuran kotistadion on Snapdragon Stadium.
Joukkue.
Kokoonpano.
"Päivitetty 14. huhtikuuta 2025"
Sara Gille

Sara Gille (s. 1981) on ruotsalainen Ruotsidemokraatit-puolueen poliitikko. Hän aloitti istumisen valtiopäiväedustajana vuonna 2018.
Gille valmistui Gimon Bruksgymnasiumin hoitotyön opinto-ohjelmasta ja on ammattinimikkeeltään alihoitaja. Hän työskenteli sairaaloissa ja vanhustenhoidon palveluissa ennen poliittista uraansa. Gille oli Kramforsin kunnanvaltuutettuna ennen valtiopäiville valintaansa vuodesta 2014 lähtien. Myöhemmin hän on istunut Dorotean kunnanvaltuustossa.
Gillen isä on kurdi. Gille asui lapsuudessaan kuitenkin sijaishuollossa.
Kaija Menger

Kaija Menger (o.s. Kymlander, 24. maaliskuuta 1934, Helsinki – 2. joulukuuta 2013, Jeeser lähellä Greifswaldia, Saksa) oli suomalainen kielitieteilijä, sanakirjantekijä ja saksansuomalainen kulttuurivaikuttaja.
Kaija Menger opiskeli germaanista ja slaavilaista filologiaa Helsingin ja Leipzigin yliopistoissa. Vuodesta 1963 lähtien hän toimi 29 vuoden ajan suomen kielen lehtorina Greifswaldin yliopistossa, missä hän väitteli tohtoriksi vuonna 1976 väitöskirjalla "Untersuchungen zu den deutschen von einem Verb abhängigen Präpositionalverbindungen an, auf und in mit einem Substantiv im Akkusativ und zu ihren Entsprechungen im Finnischen" (’Tutkimuksia saksan adverbiaalisista "an-, auf-" ja "in"-prepositiorakenteista, joissa on akkusatiivimuotoinen substantiivi, ja niiden suomalaisista vastineista’). Vuonna 1997 hän jäi eläkkeelle mutta jatkoi tieteellistä työskentelyään useiden sanakirjahankkeiden parissa. Viimeksi hän toimitti WSOY:n vuonna 2008 julkaiseman saksalais-suomalaisen suursanakirjan.
Kaija Menger oli perustamassa Greifswaldin Nordischer Klang -kulttuurifestivaalia sekä Mecklenburgin-Etu-Pommerin Saksa–Suomi-seuraa, jonka kulttuuritoimintaa hän johti useiden vuosien ajan.
Kaija Mengerin puoliso oli saksalainen historiantutkija Manfred Menger.
Aiheesta muualla.
Kaija Mengerin julkaisuja Kansalliskirjaston kokoelmissa.
Dörte Putensen: Ein Lebensweg zwischen Finnland und Deutschland. Kaija Menger zum 75. Geburtstag. Teoksessa: Dörte Putensen (toim.), "Zwischen zwei Sprachwelten. Festschrift für Fennistin Kaija Menger zum 75. Geburtstag." Kückenshagen: Scheunen Verlag / Deutsch-Finnische Gesellschaft, 2009. S. 13–30.
Opalenica

Opalenica (saks. "Opalenitz", vuosina 1943–1945 "Oppenbach") on kaupunki Länsi-Puolassa, Ison-Puolan voivodikunnassa, Nowy Tomyślin piirikunnassa. Se on Opalenican kaupungin sisältävän maalaiskunnan hallintokeskus. Kaupunki sijaitsee Mogilnica-joen varrella, noin 40 kilometriä Poznańista länteen.
Opalenica sai kaupunkioikeudet vuonna 1400. Vuonna 2024 kaupungissa oli 9 262 asukasta. Se on paikallinen palvelukeskus maataloudelle ja teollisuudelle; kaupungissa toimii muun muassa sokeritehdas, ja sen läheisyydessä tuotetaan maakaasua. Opalenica tunnetaan myös ensimmäisestä puolalaisesta moottoripyörästä "Lech", jota valmistettiin kaupungissa.
Kaupungissa on laaja urheilu- ja vapaa-ajan infrastruktuuri. Neljän tähden "REMES SPORT &amp; SPA" -hotelli ja moderni stadion houkuttelevat urheilijoita ja matkailijoita; kompleksi toimi Portugalin jalkapallomaajoukkueen tukikohtana UEFA Euro 2012:n aikana.
Vaakuna.
Opalenica käyttää vaakunaa, jossa on valkoisella (hopeisella) taustalla vihreä ruusunverso, jossa on kolme punaista kukkaa. Versoon on asetettu vaakasuoraan kultainen (keltainen) avain. Vaakunan kuva-aihe juontaa juurensa 1600-luvulta – vuodelta 1616. Nykyinen vaakuna vahvistettiin Opalenican kunnan säädöksessä 6. joulukuuta 2002.
Kaupungin nimen alkuperä.
1800-luvun lähteiden mukaan Opalenica olisi saanut nimensä tapahtumasta, jossa piispa Andrzej Bniński, paikkakunnan omistaja, olisi polttanut viisi hussilaista pappia, jotka olivat aiemmin paenneet Abraham Zbąskin linnaan Zbąszyńissä. Todellisuudessa papit poltettiin Poznańissa vuonna 1439, kun taas nimi "Opalenica" esiintyy asiakirjoissa jo vuonna 1393.
Dużyński pitää nimen taustalla pikemminkin sanoja "pal" ja "opalać" (tarkoittaen "ympäröidä paaluin", "aidata") kuin suoraa yhteyttä sanaan "palić" ("polttaa"). Keskiajalla metsien polttaminen oli yksi tapa raivata maata rakentamista tai viljelyä varten, mutta tässä tapauksessa nimen alkuperä viittaa todennäköisesti alueen aitaamiseen tai suojaamiseen.
Laulu.
Yksi Opalenican tunnetuimmista kappaleista on "Laulu Opalenicasta" ("Piosenka o Opalenicy"), jonka kirjoittivat Grażyna ja Andrzej Wiatrowski. Sitä opetettiin lapsille entisessä sokeritehtaan päiväkodissa sekä peruskoulussa. Laulu kuvaa kaupungin kauneutta, kehitystä ja asukkaiden sitoutumista. Kappale on yhä tunnettu ja rakastettu.
Alla on esitetty laulun sanat sekä alkuperäisellä puolankielellä että niiden suuntaa-antava käännös suomeksi:
Kerttu Karresmaa

Kerttu Karresmaa (s. 22. elokuuta 2004 Kajaani) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian naisten Serie A:ssa pelaavaa Laziota.
Ura.
Kajjaanista kotoisin oleva Karresmaa muutti 15-vuotiaana Helsinkiin ja aloitti opiskelut Mäkelänrinteen urheilulukiossa, josta hän kirjoitti ylioppilaaksi 2023.
Karresmaa on pelannut Suomessa Naisten Kakkosta kasvattajaseurassaan FC Wimmassa, Kansallista Liigaa NJS:ssa ja Naisten Ykköstä EBK:ssa. Syksyllä 2023 hän siirtyi Serie A:n UC Sampdoriaan ja teki seuraavana kesänä sopimuksen Lazion kanssa.
Jarmila Krátká

Jarmila Krátká (s. 15. marraskuuta 1934 Ždánice) on tšekkiläinen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Krátká valmistui vuonna 1955 Masarykin yliopiston kasvatustieteellisestä laitoksesta Brnossa. Laulua hän opiskeli Brnon konservatoriossa ja Janáček-akatemiassa. Hän sai jälkimmäisessä oppilaitoksessa opetusta Jarmila Vavrdoválta ja valmistui sieltä maisteriksi vuonna 1966. Krátká oli Brnon kansallisteatterin solisti vuodesta 1960. Hänen ohjelmistoonsa kuului teoksia muiden muassa Leoš Janáčekilta, Bohuslav Martinůlta, Jacques Offenbachilta, Johann Strauss nuoremmalta ja Ruggero Leoncavallolta. Hän edisti lisäksi aikansa säveltäjien, kuten Ctirad Kohoutekin, Zdeněk Blažekin ja Miloš Konvalinkan musiikin näkyvyyttä. Krátká osallistui kansainvälisiin musiikkifestivaaleihin ja teki äänityksiä laulu- sekä oopperaohjelmistosta.
Krátká aloitti opettamisen Janáček-akatemiassa vuonna 1970. Hänestä tuli vuonna 1976 sen dosentti ja vuonna 1982 professori. Vuosina 1976–1989 hän toimi oppilaitoksen vararehtorina. Krátkán oppilaiden joukossa ovat olleet Petra Jungmanová, Alena Antalová, Radka Coufalová, Karel Mišurec, Denisa Schneebaumová, Jitka Zerhauová ja Regina Renzowa Jürgens. Krátkálle myönnettiin kulttuurin kunniatyöläisen arvonimi vuonna 1982 ja kunniamerkki ansiokkaasta työstä vuonna 1984.
TQL Stadium

TQL Stadium on Cincinnatissa, Ohiossa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on FC Cincinnati. Stadion on valmistunut vuonna 2021 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 26 000 katsojaa. Kentän pinta on tekonurmi.
Chase Stadium

Chase Stadium on Fort Lauderdalessa, Floridassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Inter Miami CF. Stadion on valmistunut vuonna 2020 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 21 550 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Stade Saputo

Stade Saputo on Montrealissa, Quebecissä sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on CF Montréal. Stadion on valmistunut vuonna 2008 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 20 801 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 110 x 70 metriä.
Geodis Park

Geodis Park (tyyliteltynä GEODIS Park) on Nashvillessa, Tennesseessä sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Nashville SC. Stadion on valmistunut vuonna 2020 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 30 000 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Red Bull Arena (Harrison)

Red Bull Arena on Harrisonissa, New Jerseyssä sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on New York Red Bulls. Stadion on valmistunut vuonna 2010 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 25 000 katsojaa. Kentän pinta on lämmitettävä tekonurmi. Kentän koko on 110 x 69 metriä.