tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mihail Nikolski

Mihail Nikolajevitš Nikolski (, 20. joulukuuta 1902 Valasmo, Porajärvi – 18. toukokuuta 1938 Leningrad) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen kommunistipuolueen virkailija, joka toimi Neuvosto-Karjalan puoluejohtajana vuonna 1937.
Mihail Nikolski syntyi lukkarin perheeseen. Hän kävi Suurenmäen kyläkoulun, opiskeli opettajaseminaarissa ja suoritti toisen asteen koulun Petroskoissa vuonna 1920. Nikolski työskenteli opettajana Pyhäjärvellä vuosina 1920–1923, "Krasnaja Karelijan" toimittajana vuosina 1923–1924 ja palveli puna-armeijassa vuosina 1924–1925. Hän liittyi Komsomoliin vuonna 1919 ja kommunistiseen puolueeseen vuonna 1926.
Nikolski työskenteli Petroskoissa armeija- ja puoluetehtävissä vuodesta 1925. Hän oli NKP(b):n Aunuksen piirikomitean sihteeri vuonna 1934, Petroskoin kaupunkikomitean ensimmäinen sihteeri vuosina 1934–1935 ja Aunuksen piirikomitean ensimmäinen sihteeri vuosina 1935–1936. Nikolskista tuli NKP(b):n Karjalan aluekomitean toinen sihteeri huhtikuussa 1936 ja hän toimi sen ensimmäisenä sihteerinä Pjotr Irklisin jälkeen heinä-syyskuussa 1937.
Nikolski toimi Stalinin vainoissa tuomioita jakaneen NKVD:n ”troikan” jäsenenä elo-syyskuussa 1937, mutta hänet pidätettiin jo saman vuoden lokakuussa. Nikolski tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin syytettynä vakoilusta, aseellisen kapinan valmistelusta, terrorismista ja porvarillis-nationalistisen vastavallankumouksellisen järjestön jäsenyydestä. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.
George Phillips Bond

Georg Phillips Bond (20. toukokuuta 1825 Dorchester, Massachusetts, Yhdysvallat – 17. helmikuuta 1865 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, jota on kutsuttu tähtivalokuvauksen isäksi. Hän oli tähtitieteilijä William Cranch Bondin poika.
Elämä ja ura.
Hänen isänsä oli Harvardin observatorion ensimmäinen johtaja. Bond työskenteli läheisessä yhteistyössä isänsä kanssa aurinkokunnan tutkimuksissa ja tähtivalokuvauksen kehittämisessä. Kaksikymmentäkolmen vuoden ikäisenä hän avusti Saturnuksen havainnoissa, jotka johtivat Hyperion-kuun löytämiseen. Kaksi vuotta myöhemmin hän löysi Saturnuksen C-renkaan. Vuonna 1850 he ottivat ensimmäiset hyvälaatuiset valokuvat Kuusta, ja sen jälkeen he ottivat ensimmäisen valokuvan tähdestä (Vega). Bond itse tutki Auringon, Kuun ja Jupiterin kirkkauksien vertailua, jonka ansiosta Bondin albedo on nimetty hänen mukaansa. Hän laati merkittävän raportin Donatin komeetasta vuonna 1858. Se sai laajaa suosiota ja toi hänelle vuonna 1865 Royal Astronomical Societyn kultamitalin. 
Bond nousi Harvardin observatorion johtajaksi, kun hänen isänsä kuoli vuonna 1859. Valinta ei kuitenkaan ollut kiistaton, sillä myös tähtitieteilijä Benjamin Peirce tavoitteli johtajan paikkaa. Tästä seurannut vastakkainasettelu Peircen ja hänen kannattajien kanssa haittasi Bondin uraa, eikä Bondia valittu National Academy of Sciences -tiedeyhteisöön kun se perustettiin vuonna 1863. Bond kuoli tuberkuloosiin 39-vuotiaana.
Niilo Mäkinen

Niilo Mäkinen (, 1893 Prömpeli – 14. huhtikuuta 1938 Habarovsk) oli inkeriläissyntyinen kommunistipuolueen virkailija, joka toimi Kaukoidän alueiden puoluejohtajana.
Mäkinen syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän kävi Opoljan kyläkoulun ja valmistui autonkuljettajaksi Pietarissa vuonna 1910. Mäkinen työskenteli autokoulussa ja palveli ensimmäisessä maailmansodan aikana Venäjän armeijassa. Vuosina 1917–1923 hän toimi rajavartijana Valkeasaaren asemalla, rajavartioston komissaarina Outovassa ja Pietarissa, puna-armeijan ratsuväkirykmentin varakomissaarina Smolenskissa ja ilmapuolustusjoukkojen tehtävissä Pietarissa. Mäkinen liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1919.
Vuosina 1923–1930 Mäkinen työskenteli puoluevirkailijana Kattilassa, Jaamassa, Hatsinassa ja Lugassa. Vuonna 1930 hän siirtyi Aleksandrovsk-Sahalinskiin, vuonna 1932 Vladivostokiin ja vuonna 1934 Habarovskiin. Mäkinen toimi NKP(b):n Kaukoidän aluepiirin Ala-Amurin aluekomitean ensimmäisenä sihteerinä vuosina 1935–1936 ja Primorjen aluekomitean sekä Vladivostokin kaupunkikomitean ensimmäisenä sihteerinä vuosina 1936–1937. Heinä-elokuussa 1937 hän oli Habarovskin aluepiirikomitean teollisuus- ja liikenneosaston johtaja.
Mäkinen pidätettiin syyskuussa 1937. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin syytettynä maanpetoksesta, aseellisen kapinan valmistelusta, terrorismista ja vastavallankumouksellisen järjestön jäsenyydestä. Mäkinen rehabilitoitiin vuonna 1956.
Pertti Vuorio

Pertti Pauli Uolevi Vuorio (s. 5. tammikuuta 1944 Salo) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.
Vuorion vanhemmat olivat Pauli Edvard ja Rakel Maria Vuorio. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 on sairaanhoitaja Leena Talvikki Varonen. Vuorio kävi keskikoulun ja valmistui insinööriksi Turun teknillisestä opistosta vuonna 1967. Hän oli Saloran radiopuhelinosaston suunnitteluinsinööri Salossa 1967–1970, tuotantopäällikkö 1970–1973, televisio- ja radiovalmistusosaston valmistuspäällikkö 1973–1975, TV-tuotantojohtaja 1975–1979, Salcompin toimitusjohtaja 1979–1982, Salora Oy Salcompin ja Salora Oy kulutuselektroniikan johtaja 1982–1983 sekä Salon Seudun Puhelimen toimitusjohtaja 1983–2004. Vuorio oli myös Salon Alueradion toimitusjohtaja vuonna 1990. Hänellä oli ammattiuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Vuorio oli Kokoomuksen edustajana Salon kaupunginvaltuuston jäsen 2009–2012. Viestintäneuvoksen arvonimen Vuorio sai vuonna 2000. Hän on sotilasarvoltaan reservin kapteeni.
Knyhar

Knyhar (, ) oli kerran kuussa ilmestynyt kirjallisuuskritiikkiä ja bibliografian tutkimusalaa käsittelevä ukrainalainen aikakauskirja. Sen julkaisija oli kiovalainen kustannusliike Tšas. Se ilmestyi syyskuusta 1917 maaliskuuhun 1920 päätoimittajinaan Vasyl Koroliv-Staryi ja Mykola Zerov.
Lehteä ehti ilmestyä 31 numeroa. Julkaisussa oli laaja osuus kirjallisuuskatsauksille ja bibliografialle ja lisäksi artikkeleita kirjankustannustoiminnan eri puolista, esimerkiksi Vadym Modzalevskyin tutkielma kirjakauppa-alan kehityksestä Ukrainassa, Volodymyr Miakovskyn kirjoitus ukrainalaisten kirjojen venäläissensuurin historiasta, S. Kondran analyysi Ukrainan journalistisesta bibliografiasta, H. Hasenkon selostus Ukrainan kuvasta eurooppalaisessa lehdistössä ja A. Jarynovytšin (oik. Andri Nikovskyi) katsaus ukrainankielisestä lehdistöstä Pohjois-Amerikassa. Lehteä avustivat monet muutkin kriitikot ja kirjallisuushistorioitsijat, kuten Dmytro Dorošenko.
Potterless

Potterless on yhdysvaltalainen Mike Schubertin pitämä Harry Potter -aiheinen podcast. Podcastissa seurataan, kun Schubert lukee Harry Potter -kirjoja ja keskustelee vieraiden kanssa kirjojen tapahtumista. Kun kaikki kirjat on käyty läpi, podcastissa käsitellään muun muassa Harry Potter -elokuvia, Kirottua lasta ja muita Harry Potteriin liittyviä aiheita.
Pertti Laiho

Pertti Olavi Laiho (s. 21. maaliskuuta 1943 Joensuu) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.
Laihon vanhemmat olivat asemapäällikkö Vilho Laiho ja Olga Pohjamo. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 on filosofian maisteri Marketta Virkkunen. Laiho tuli ylioppilaaksi Orivedellä 1962 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1968. Hän oli VR:n insinöörioppilas 1967–1968 ja suunnitteluinsinööri 1968–1971, L. M. Ericssonin suunnitteluinsinööri 1971, myynti-insinööri 1971–1973, asennus- ja huolto-osaston jaostopäällikkö 1973–1976 ja osastopäällikkö 1976–1987, Kuopion Puhelinyhdistyksen, vuodesta 1994 Puhelinosuuskunta KPY, varatoimitusjohtaja 1987 ja toimitusjohtaja 1988–2004 ja Kuopion Puhelimen toimitusjohtaja 1998–2004. Laiholla oli uransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä ja hän toimi Ruotsin konsulina Kuopiossa. Viestintäneuvoksen arvonimen Laiho sai vuonna 2003. Hän on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.
Jessie Bartlett Davis

Jessie Bartlett Davis (1859 lähellä Morrisia, Illinois – 14. toukokuuta 1905 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja vaudevillelaulaja, äänialaltaan kontra-altto.
Bartlett Davis syntyi maatilalla lähellä Morrisia Illinoisissa Elias Lynnin ja Rachel Ann Bartlettin tyttäreksi. Hän sai varhaista musiikillista kasvatusta isältään ja lauloi lapsena kirkkokuorossa sekä monissa musiikillisissa tapahtumissa. 15-vuotiaana Bartlett Davis liittyi Caroline Richings Bernardin Old Folks Concert Companyyn. Tämän jälkeen hän pääsi laulamaan Chicagon Messiaan kirkkoon (Church of the Messiah) ja asettui perheensä kanssa Chicagoon. Chicagossa Bartlett Davis sai opetusta Frederick Rootilta, joka oli balladisäveltäjä George F. Rootin poika. Bartlett Davis sai lauluopetusta myös New Yorkissa. Hän sai kannustusta oopperalavoja varten opiskeluun James Henry Maplesonilta. Lisäksi hän opiskeli yhden kauden Pariisissa. Heinäkuussa 1879 Bartlett Davis liittyi Chicago Church Choir Pinafore -yhtiöön, jossa saavutti mainetta Buttercupin roolissa oopperassa "H.M.S. Pinafore". Hän esitti oopperaa myös New Yorkissa ja tulkitsi Siebelin roolin Adelina Pattin esiintyessä Margueriten roolissa oopperassa "Faust".
Bartlett Davis kiersi Yhdysvaltoja Carleton Opera Companyn ja American Opera Companyn kanssa. Palattuaan Yhdysvaltoihin Pariisissa suorittamiensa opintojen jälkeen hänestä tuli "prima donna" The Bostonians -oopperayhtiössä. The Bostoniansin esiintyjänä hän saavutti menestystä varsinkin Reginald De Kovenin oopperassa "Robin Hood". Bartlett Davis jätti The Bostoniansin vuonna 1901 ja suuntasi vaudevillen pariin. Viimeisen vakituisen kiinnityksensä oopperassa hän sai vuonna 1904 Francis Wilsonin yhtiössä, jonka kanssa esiintyi "Erminie"-teoksessa.
Bartlett Davis oli vuodesta 1880 naimisissa Will J. Davisin kanssa. Will J. Davis oli Chicagon Iroquois Theatren osaomistaja ja manageri. Iroquois Theatren palo tapahtui vuonna 1903. Bartlett Davis kuoli Chicagossa 46-vuotiaana kärsittyään sydänsairaudesta ja munuaistulehduksesta.
Paavo Pellinen

Paavo Pellinen (, toisen lähteen mukaan isännimi Павлович, "Pavlovitš"; 1897 Kuivaisi – 5. lokakuuta 1943) oli inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen puolue- ja hallintovirkailija.
Pellinen syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän kävi Kuivaisin ja Lempaalan kyläkoulut, työskenteli isänsä maatilalla ja palveli Venäjän armeijassa. Pellinen liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1918. Hän osallistui Venäjän sisällissotaan ja työskenteli Pietarin kuvernementin ja Leningradin alueen maataloushallinnossa. Pellinen siirtyi puolue- ja hallintotehtäviin Uljanovskiin vuonna 1925 ja Samaraan vuonna 1929. Vuosina 1929–1932 hän toimi NKP(b):n Mordvan aluekomitean vastaavana ja ensimmäisenä sihteerinä Saranskissa.
Pellinen siirtyi vuonna 1932 Moskovaan, jossa hän opiskeli vuoden ajan Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean Punaisten professorien maatalousinstituutissa. Vuodesta 1933 lähtien hän työskenteli sektorinjohtajana NKP(b):n keskuskomitean maatalousosastolla. Vuosina 1937–1938 Pellinen oli hedelmä- ja marjanviljelyn tutkimusaseman johtajana.
Pellinen pidätettiin maaliskuussa 1938. Hänet tuomittiin Mordvassa toimineen ”oikeistolais-trotskilaisen järjestön” jäsenenä kahdeksan vuoden vankeuteen. Pellinen kärsi tuomiotaan Krasnojarskin vankileirillä, jossa hän kuoli. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.
Pellisen veli Nikolai toimi Rääpyvän maatalousteknikumin rehtorina. Hänet teloitettiin Leningradissa vuonna 1938.
Arini

Arini on papukaijojen heimoon kuuluva sukuryhmä eli tribus. Tribukseen kuuluu 18 sukua.
Ratsastava aortta

Ratsastava aortta on synnynnäinen sydänvika, jossa aortta lähtee virheellisesti kammioväliseinäaukon päältä sen sijaan, että se lähtisi vasemman kammion päältä. Tämän seurauksena aorttaan tarkoitettuun hapekkaaseen vereen sekoittuu osittain myös vähähappista verta oikeasta kammiosta johtaen veren happiosapaineen laskuun.
Ratsastava aortta on yksi neljästä Fallot'n tetralogian löydöksestä.
Anthony Edwards (koripalloilija)

Anthony DeVante Edwards (s. 5. elokuuta 2001 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän pelaa NBA:n Minnesota Timberwolvesissa.
Edwards pelasi yliopistokoripalloa Georgian yliopiston joukkueessa kauden 2019–2020. Minnesota Timberwolves varasi hänet ensimmäisellä varauksella. Pelissä Phoenix Sunsia vastaan 18. maaliskuuta 2021 Edwards teki 42 pistettä. Täten hänestä tuli NBA:n historian kolmanneksi nuorin 40 pistettä tehnyt pelaaja. Kauden päätteeksi Edwards oli toinen äänestyksessä ja hän pääsi .
Toisella kaudellaan Edwards teki 40 pistettä kolme kertaa ja 30 pistettä yhdeksän kertaa. Pudotuspelidebyytissään Memphis Grizzliesiä vastaan hän teki 36 pistettä, mutta Timberwolves hävisi sarjan Grizzliesille 4–2.
Zaké Westin

Karl Zakeus (Zaké) Westin (1. kesäkuuta 1886 Turku – 1. helmikuuta 1938 Noormarkku) oli suomalainen venesuunnittelija.
Westinin isä oli veneenrakentaja August Westin, joka toimi Turun Veneveistämön esimiehenä. Westin kävi viisi luokkaa lyseota, oli sitten sähköalalla oppilaana ja opiskeli Turun teknillisessä koulussa vuosina 1905–1907. Koulusta päästyään hän oli jonkin aikaa piirtäjänä Karhulan tehtaalla. Zaké Westin oli Turun Veneveistämön pääsuunnittelijana 1910-luvulta aina 1930-luvun alkuun saakka. Westin oli tunnettu purjeveneiden suunnittelijana, mutta hän suunnitteli lisäksi työveneitä, moottoriveneitä ja jollia.
Westin aloitti uransa jo varhain ja hänen ensimmäiset veneensä olivat "Yankee Doodle", "Roxane" ja "Joy". Westinin ensimmäinen isompi suunnittelutyö oli amerikkalainen kaksikko "Eva". Hän osallistui nuorempana myös purjehduskilpailuihin ja oli mukana muun muassa "Merenneidon" miehistössä Amerikkaan tehdylle kilpailumatkalla. 
Westinin suunnittelmia veneitä:
Viimeksi ennen kuolemaansa Westin oli Noormarkussa suunnittelemassa pitkänmatkan risteilijää johtaja Erkki Ahlströmin laskuun.
Slatina (Romania)

Slatina on Oltin piirikunnan pääkaupunki Romaniassa. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 70 293. Se sijaitsee Romanian eteläosassa, Oltjoen itäpuolella, Muntenian historiallisella alueella. 
Historia.
Slatinan kaupunki mainittiin ensi kertaa 20. tammikuuta 1368 Vladislav I:n julkaisemassa asiakirjassa. Asiakirjassa hän myönsi brasovlaisille kauppiaille tullivapauden kulkiessaan Slatinan kautta. Sana "Slatina" on slaavilaista alkuperää, ja tarkoittaa suota tai vetistä tasankoa.
Romanian vanhimpiin yksityisomisteisiin yrityksiin kuuluva "Atletul Albanez" pitää päämajaansa Slatinassa.
Outagamien piirikunta

Outagamien piirikunta () on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 190 705 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus ja suurin kaupunki on Appleton. Piirikunta on perustettu vuonna 1835.
Väestö.
Vuonna 2020 Outagamien piirikunnan 190 705 asukkaasta valkoisia oli 91,0 %, aasialaisia 3,7 %, alkuperäisasukkaita 1,9 % ja mustia 1,5 %. 6,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Androglossini

Androglossini on papukaijojen heimoon kuuluva sukuryhmä eli tribus. Tribukseen kuuluu 10 sukua.
August Westin

August Westin (6. lokakuuta 1845 Kemiö – 12. elokuuta 1920) oli suomalainen venesuunnittelija.
Westin lähti merille jo 15-vuotiaana. Hän asettui asumaan Turkuun vuonna 1870 päästyään työnjohtajaksi William Crichton &amp; Co:n telakalle. Westin alkoi suunnitella vapaa-aikanaan veneitä ja oli mukana myös rakentamassa niitä. Hän suunnitteli muun muassa nostoköliveneen Airisto Segelsällskap -pursiseuralle ja vuonna 1882 Aalto-nimisen kutterin.
Insinööri Alexander Crichton perusti vuonna 1889 Ruissaloon Turun Veneveistämön ja Westinistä tuli veistämön teknillinen johtaja. Seuraavan 20 vuoden aikana Westin suunnitteli valtaosan Turun Veneveistämön rakentamista suurista purjeveneistä. Vuosisadan vaihteesta lähtien Westin suunnitteli myös moottoriveneitä. Westinin merkittäviin suunnittelutöihin kuuluivat muun muassa "Albatross" (1892), "Furor" (1895) ja "Widar" (1895) sekä pietarilaiselle varakreivi M. Verstraetelle suunniteltu, suurin Suomessa rakennettu huvipursi "Magdalen". Tämä 21,3 metriä pitkä ja 321 neliömetrin purjealan omannut huvipursi valmistui vuonna 1903.
1900-luvun puolella Westin suunnitteli Neptunuspokaalin voittaneet veneet "Anne-Marien" ja "Filoun". August Westin jatkoi venesuunnittelijana vuoteen 1919 saakka. Hänen poikansa Bruno ja Zaké Westin toimivat myös venesuunnittelijoina Turun Veneveistämöllä. August Westin kuoli elokuussa 1920 ollessaan purjehdusmatkalla Nauvosta Turkuun. Hänen veneensä ajoi karille ja hän sai sydänkohtauksen kiivetessään veneen mastoon pudoten sitten veneen kannelle.
Mykola Zerov

Mykola Zerov, (26. huhtikuuta 1890 Zinkiv, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 3. marraskuuta 1937 Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija, kääntäjä ja kirjallisuushistorioitsija. Hänen veljiään olivat kasvitieteilijä Dmytro Zerov ja runoilija Myh'ailo Orest.
Elämänvaiheet.
Zerov opiskeli kielitieteitä Kiovan yliopistossa. Hän oli 1917–1920 bibliografisen "Knyhar"-lehden päätoimittaja ja ukrainalaisen kirjallisuuden professori Kiovan arkkitehtuuri-instituutissa 1918–1920. Kiovan teknillisessä oppilaitoksessa 1923–1925 ja Kiovan kansanopetusinstituutissa 1923–1935. Hän opetti 1930–1933 kääntämisen teoriaa Ukrainan kielenopetusinstituutissa.
NKVD pidätti hänet huhtikuussa 1935, ja hän sai kymmenen vuoden vankeustuomion Solovetskin vankilasaarille. Uusi tuomio langetettiin 9. lokakuuta 1937, ja hänet teloitettiin Sandarmohissa vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen kunniaksi järjestetyssä poliittisten ja muiden vankien joukkoteloituksessa.
Kirjallinen toiminta.
Zerovin kirjallinen toiminta runoilijana ja kääntäjänä noudatti hänen ihanteitaan ja teoreettisia periaatteitaan klassikkona ja parnassolaisena, ja hänestä tuli ukrainalaisten uusklassikkojen johtohahmo. Hän käytti sonettimuotoa ja aleksandriinimittaa. Hän käänsi runoja latinasta ja muista kielistä. Hän kirjoitti aikakauden neuvostoukrainalaisen kirjallisuuden kritiikkiä, artikkeleita kirjallisuuden kääntämisestä ja alkusanoja ukrainalaisten klassikkojen uusiin laitoksiin. Hän toimitti antologioita ja osallistui 1920-luvun kirjalliseen keskusteluun.
Zerovin kuoleman jälkeen hänen veljensä Myh'ailo Orest toimitti ja julkaisi hänen runoteoksiaan ulkomailla. Zerovin maine puhdistettiin osittain suojasään aikana 1958, ja 1966 ilmestyi valikoima hänen runojaan, mutta täyden maineenpuhdistuksen esti virallisten kriitikoiden, kuten Leonid Novytšenkon ja Mykola Šamotan, vihamielinen asenne. Hryhori Kotšurin aloitteesta Zerovin tuotantoa alettiin 1980-luvun jälkipuolella koota julkaista, ja täydellinen editio ilmestyi kaksiosaisena 1990. Zerovin kirjallisuuskritiikki ja tieteellisten kirjoitukset ilmestyivät vuonna 2003 koottuina nimellä "Ukraijnske pysmenstvo ('Ukrainan kirjallisuus').
Uffe Ellemann-Jensen

Uffe Ellemann-Jensen (1. marraskuuta 1941 – 18. kesäkuuta 2022) oli tanskalainen poliitikko. Hän oli Venstren puheenjohtaja vuosina 1984–1998 ja Tanskan ulkoministeri vuosina 1982–1993.
Ullemann-Jensen opiskeli valtiotieteitä ja työskenteli toimittajana lehdissä ja televisiossa, vuosina 1975–1976 hän oli päivälehti Børsenin päätoimittaja. Hän edusti oikeistopuolue Venstreä parlamentissä vuosina 1977-2001. Hän tuki puolueensa hallitusyhteistyötä toimiessaan sen puheenjohtajana 1984–1998, ja konservatiivipuolueen Poul Schlüter kutsui hänet ulkoministeriksi koalitiohallitukseensa vuonna 1984. Ellemann-Jensen jatkoi ulkoministerinä myös kolmessa seuraavassa hallituksessa.
Ellemann-Jensen kannatti tiivistä NATO-yhteistyötä.
Changbin

Changbin (oik. Seo Chang-bin, hangul: 서창빈; hanja: 徐彰彬; uudistettu latinisaatio: "Seo Chang-bin"; s. 11. elokuuta 1999 Yongin) on eteläkorealainen rap-artisti ja lauluntekijä. Hän kuuluu Stray Kids-yhtyeeseen ja sen tuottaja-trioon 3racha.
Ura.
Lapsuus ja uran alku.
Seo Chang-bin syntyi 11. elokuuta 1999 Yonginissa, Korean tasavallassa. Hänen perheeseensä kuuluu vanhempien lisäksi isosisko. Seo halusi nuorena miellyttää vanhempiansa, joten suunnitteli pyrkivänsä huippuyliopistoon opiskelemaan. Hän kuitenkin kyllästyi opiskeluun ja aloitti rap-musiikin kuuntelun ja laulujen kirjoittamisen. Seon vanhemmat eivät aluksi hyväksyneet poikansa valintaa, mutta myöntyivät myöhemmin. Seo aloitti musiikilliset opintonsa Mu Doctor Academyssa. 
Seo koe-esiintyi JYP Entertainmentille ja tuli valituksi. Hän perusti hip-hop-trion 3racha vuoden 2016 lopussa yhdessä Bang Chanin ja Han Ji-sungin kanssa. Trio julkaisi useampia kappaleitansa SoundCloudiinsa. Seo ja 3racha osallistuivat levy-yhtiönsä ohjelmaan "Stray Kids" vuonna 2017. Stray Kids debytoi EP:llä "I Am Not" 25. maaliskuuta 2018. Hän on osallistunut yhtyeen albumeiden sanoittamiseen ja tuottamiseen yhdessä 3rachan kanssa.
Soolotoiminta.
Toukokuussa 2020 Seo julkaisi soolokappaleen ”Streetlight” osana Stray Kidsin SKZ-Player -julkaisuja. Saman vuoden kesäkuussa hän osallistui ohjelmaan "King of Mask Singer", jossa hän esitti Tablon kappaleen ”Tomorrow”. Lokakuussa hän julkaisi kappaleen ”Cypher” osana SKZ-Playeria. 
Maaliskuussa 2021 Seo julkaisi dueton ”Cause I Like You” Felixin kanssa ja dueton ”Piece” Seungminin kanssa osana SKZ-Playeria. Syyskuussa Seo osallistui ohjelmaan "Loud" ja teki yhteistyötä JYP harjoittelijoiden kanssa. Lokakuussa Seo julkaisi yhteistyönä F.Heron ja Millin kanssa kappaleen ”Mirror Mirror”.
Abdulla Aliş

Abdulla Aliş (koko nimi tataariksi: "Ğabdullacan Ğabdelbari ulı Alişev;" 15. syyskuuta 1908 – 25. elokuuta 1944) oli tataarilainen runoilija, proosa- ja näytelmäkirjailija ja vastarintataistelija. Hän kirjoitti pääasiassa lastenkirjoja, joista tunnetuimmat teokset ovat "Dulqınnar" (1934), "Ant" (1935) ja "Minem abí" (1940). Alişin teoksiin kuuluu myös satuja, joita koottiin julkaisuun "Ana äkiätläre" (1941). Aliş kirjoitti monia nukketeatterinäytelmiä, joista tunnetuin on "Sertotmas ürdäk." Vuonna 1941, Aliş liittyi puna-armeijaan, ja samana vuonna hän jäi Wehrmachtin vangiksi Brjanskin lähettyvillä. Tuona aikana hän tapasi runoilija Musa Cälilin. Ollessaan vangittuina Aliş ja Cälil muodostivat maanalaisen vastarintaryhmän "İdel-Ural Legionı". Heidän suunnitelmansa kuitenkin paljastuivat, minkä seurauksena molemmat teloitettiin Plötzenseen vankilassa vuonna 1944.
Bruno Westin

August Bruno Westin (17. lokakuuta 1883 Turku – 10. syyskuuta 1951 Turku) oli suomalainen venesuunnittelija.
Bruno Westinin isä oli venesuunnittelija August Westin, joka oli Turun Veneveistämön teknillisenä johtajana. Myös hänen veljensä Zaké Westin oli tunnettu venesuunnittelija. Bruno Westin kävi viisi luokkaa lyseota, oli sitten harjoittelijana Crichtonin telakalla sekä Turun Veneveistämöllä ja kävi sitten Turun teknillisen koulun vuosina 1902–1904. Hän opiskeli tämän jälkeen vielä Schiffbau-Hochschulessa Kielissä Saksassa.
Ensimmäiset Bruno Westinin suunnittelemat veneet olivat vuonna 1909 valmistuneet 6m Sorja ja 22m2 Helli. Westin suunnitteli sekä purjeveneitä että moottoriveneitä ja hän toimi isänsä jälkeen Turun Veneveistämön teknillisenä johtajana johtaen 1940-luvulla Utö-risteilijöiden valmistusta. Bruno Westin oli jäsenenä Arbets Vänners i Åbo Segelklubb -pursiseurassa ja hän toimi seurassa muun muassa veneiden mittaajana.
Westin kuoli vuonna 1951 ja hänet on haudattu Turussa Turun hautausmaan vanhalle puolelle.
Republikaanien kansallinen komitea

Yhdysvaltain republikaanisen puolueen kansallinen komitea (engl. "Republican National Committee", "RNC") on republikaanisen puolueen johtava elin. Komitea hallinnoi puoluetta, kampanjoi ja kerää rahaa republikaanisen puolueen ehdokkaille. Se järjestää joka neljäs vuosi puoluekokouksen, jossa valitaan virallisesti puolueen presidenttiehdokas ja päätetään puolueohjelmasta.
RNC:hen kuuluu 168 jäsentä, joihin kuuluu kolme jäsentä jokaisesta osavaltiosta, Columbian liittopiiristä ja jokaisesta Yhdysvaltain territoriosta.
Thor Pedersen

Thor Pedersen (s. 14. kesäkuuta 1945 Gentofte) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1985–2011 ja toiminut kansankäräjien puhemiehenä vuosina 2007–2011. Hän on myös toiminut useaan kertaan ministerinä: asuntoministerinä vuosina 1986–1987, sisäministerinä 1987–1993, pohjoismaaministerinä 1988–1992, talousministerinä 1992–1993 sekä valtiovarainministerinä 2001–2007.
Kuukkeli (lehti)

Kuukkeli on Äkäslompolossa vuodesta 1989 ilmestynyt paikallislehti eli Ylläksen tunturilehti. Lehden kustantaja on Satu Renko ja sitä julkaisee Luova Media Oy. Lehti ilmestyy painettuna 20 kertaa vuodessa ja myös verkossa digitaalisena.
Historia.
Lehden on perustanut Timo Luoto, joka oli toimittajana kotiseutulehti "Siepakassa" ja sitten "Ylläksen Uutisissa". Ensin jaettavana lehtenä toiminut "Kuukkeli" muuttui tilattavaksi. Hän myi lehden 1992 Kari Kaulaselle, kun sen tekeminen alkoi olla liian vaativaa teknisten uudistusten ja kasvaneen levikin vuoksi. Seuraava omistaja oli Eero Vapa, joka vuodenvaihteessa 2016–2017 myi omistuksen Satu Rengolle.
Juho Ranta-Maunus

Juho Elias Ranta-Maunus (s. 29. kesäkuuta 2006 Oulu) on suomalainen kitaristi ja säveltäjä. Ranta-Maunus aloitti sähkökitaran soiton kahdeksanvuotiaana Lapuan musiikkiopistossa ja myöhemmin Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa Seinäjoella.
Ranta-Maunus nousi 14-vuotiaana kansainvälisen median ja yleisön huomioon kun hän voitti joulukuussa 2020 arvostetun amerikkalaisen "Guitar World" -lehden järjestämän Young Guitarist of the Year 2020 -kilpailun. Hän osallistui kilpailuun omalla sävellyksellään "Diversity". Nuorille, alle 18-vuotiaille, kitaristeille tarkoitettuun kilpailuun osallistui soittajia ympäri maailmaa.
Ranta-Maunus alkoi vuonna 2021 tehdä yhteistyötä Ibanez-kitaroiden maahantuojan, Levytukku Oy:n, kanssa, ja onkin soittanut Ibanez-kitaroita virallisena Ibanez-artistina 2021 vuoden lopusta lähtien.
Ranta-Maunus on julkaissut aktiivisesti soittovideoita YouTube-kanavallaan, jossa ne ovat keränneet yhteensä noin miljoona katselukertaa. Hän julkaisee myös "collab cover" -videoita, joilla vierailee muita artisteja.
Hänen keväällä 2021 perustama bändinsä, Code Eternal, soittaa progressiivista metallia.
Sivistyskampus Siuntion Sydän

Sivistyskampus Siuntion Sydän - Bildningscampuset Sjundeå Hjärta on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva kaksikielinen sivistys- ja hyvinvointikampus. Vuonna 2022 valmistuneessa kampuksessa on tilat kunnan suomenkieliselle ja ruotsinkieliselle esiopetukselle, Aleksis Kiven koululle ja Sjundeå svenska skolanille. Lisäksi kampuksen tiloista löytyy myös Siuntion kirjasto ja nuorisotilat. Sivistyskampus Siuntion Sydän sijaitsee Siuntion keskustaajamassa Siuntion asemalla.
Arkkitehtuuri.
Siuntion Sydämen on rakentanut SRV-yhtiöt ja rakentamisessa on tähdätty sisäilmalta terveellisiin ja helposti huollettaviin rakenteisiin ja materiaaleihin sekä energiatehokkuuteen. Kampuksen käyttämä lämmitys- ja jäähdytysenergia tuotetaan maalämmöllä ja sähköenergiasta noin 25% aurinkopaneeleilla. Sivistys- ja hyvinvointikampus kuuluu A-energialuokkaan.
Ennen sivistyskampuksen valmistumista uutisoitiin, että Siuntion Sydämestä on rakennettu liian pieni. Kaikki esikoululaiset eivät mahdu kampukseen, sillä rakentamisessa ei otettu huomioon, että esikoululaisten määrä kasvoi, kun Siuntion kunta aloitti kokeilemaan kaksivuotista esikoulua.
Siuntion kunta järjesti kilpailun sivistys- ja hyvinvointikampuksen julkisivulle toteutettavasta taideteoksesta. Kilpailun voitti kuvataiteilijat Jaakko Niemelä ja Helena Hietanen teoksellaan "Postikortteja Siuntiosta - Vykort från Sjundeå". Teos kustansi noin 86 000 euroa. Myös rakennuksen nimi oli kunnan järjestämän nimikilpailun tulos. Nimikilpailussa kuntalaiset saivat ehdottaa nimeä uudelle sivistys- ja hyvinvointikampukselle.
RPL (ohjelmointikieli)

RPL ("Reverse Polish Lisp") on ohjelmointikieli, jonka Hewlett-Packard (HP) kehitti ohjelmoitaviin laskimiin. Kielessä yhdistettiin elementtejä Lisp- ja Forth-kielistä sekä käytti käänteistä puolalaista notaatiota (RPN).
Historia.
1980-luvulla HP kehitti tehokkaampia laskimia ja tarvitsi uuden ohjelmointikielen. Aiemmin laskinten muisti oli rajallinen ja laiteohjelman tekijöiden piti pakata tieteelliset funktiot hyvin pieneen tilaan ja käyttivät konekieltä. Muistitekniikan tullessa halvemmaksi ja mahtuessa pienempään tilaan haaste siirtyi toimintojen mahduttamisesta kehittyneempien toimintojen toteutukseen ja testaamiseen. HP tutki muita kieliä kuten BASIC, mutta nämä eivät olleet sopivia rajoitteiden tai resurssitarpeen vuoksi. RPL kehitettiin sekä HP:n omien ohjelmoijien sekä laskinten käyttäjien tarpeisiin.
Kieltä käytettiin ensimmäisenä sisäisesti HP-18C -laskimessa, mutta ohjelmoitavuus ei ollut saatavilla laskimen käyttäjälle. HP-28C -laskimessa RPL oli käytössä sekä sisäisesti että saatavilla käyttäjälle. Muita RPL:ää käyttäviä laskimia olivat HP-48 ja HP-49.
Esimerkki.
Neliöiden summan laskenta RPL-kielellä:
&lt;syntaxhighlight&gt;
« 0
 1 10 FOR i
 i SQ +
 NEXT
&lt;/syntaxhighlight&gt;
.. jossa codice_1 on neliö (toiseen potensiin korotus). codice_2 tarkoittaa toistorakennetta.
Siro-osmankäämi

Siro-osmankäämi ("Typha laxmannii") on osmankäämien ("Typha") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka muodostaa tiiviitä kasvustoja. Vankasta juurakosta kasvavat varret kasvavat 80–150 cm korkeiksi ja ovat haarattomia sekä kasvutavaltaan pystyjä.
Siro-osmankäämi kasvaa järvissä, joissa ja puroissa sekä muilla kosteilla kasvupaikoilla, kuten marskimailla. Lajin levinneisyysalue ulottuu Kaakkois-Euroopasta Aasian läpi Intiaan, Korean niemimaalle ja Japaniin.
Siro-osmankäämiä on kerätty luonnosta ravinnoksi, lääkekasvina sekä erilaisten materiaalien lähteeksi. Lajin juurakoita voi syödä raakana tai kypsennettyinä ja niissä on runsaasti tärkkelystä (noin 30–45%) sekä makea aromi. Myös nuoria versoja voi syödä keväisin raakoina tai kypsennettyinä parsan tavoin. Myös vanhempien versojen tyviä voi käyttää ravinnoksi. Lajin siemeniä voidaan käyttää ravinnoksi kypsennettyinä ja niistä voidaan eristää myös elintarvikekäyttöön soveltuvaa öljyä. Siementen öljypitoisuus on noin 18–20%, josta suurin osa on linoleenihappoa. Lajin siitepölyä käytetään lääkinnällisiin tarkoituksiin.
Siro-osmankäämiä kasvatetaan myös koristekasvina. Kasvatettaessa tulee kuitenkin olla tarkkana, ettei laji pääse leviämään viljelykarkulaisena luontoon, sillä sopivissa kasvuympäristöissä se leviää voimakkaasti ja siitä voi tulla haitallinen vieraslaji. Laji kasvaa runsasravinteisessa maaperässä soistuneilla lampien rannoilla sekä seisovassa vedessä aina 15 cm syvyyteen asti. Laji menestyy sekä auringossa että puolivarjossa.
Auyán

Auyán (tai Ayan) on hiekkakivestä koostuva pöytävuori (tepui) eteläisessä Venezuelassa. Auyán on osa vuoristokompleksia, johon kuuluvat myös Druida ja Roraima, ja Auyán sijaitsee noin 400 km koilliseen Druidalta ja 240 km luoteeseen Roraimalta. Auyánin korkeus on noin 2400 metriä.
Auyánin laella kasvaa runsaasti endeemisiä kasvilajeja. Laelta saa alkunsa myös Angelinputous, ja alue on osa Canaiman kansallispuistoa.
Andrei Jevsejev

Andrei Grigorjevitš Jevsejev (, 1899 Joensuu, Vieljärvi – 28. heinäkuuta 1937 Petroskoi) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen kommunistipuolueen virkailija, joka toimi Karatšain alueen ja Petroskoin kaupungin puoluejohtajana.
Andrei Jevsejev syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hän kävi Vieljärven kyläkoulun ja opiskeli Aunuksen yläkoulussa. Jevsejev työskenteli maanviljelijänä, metsätöissä ja Vieljärven kunnanhallinnossa. Hän liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1919.
Armeijassa oltuaan Jevsejev työskenteli NKP(b):n tehtävissä Aunuksessa ja Paatenessa ja opiskeli välillä Moskovassa. Vuonna 1930 hän toimi NKP(b):n Ingušian aluekomitean ja vuosina 1930–1932 Kuštšovskajan piirikomitean sihteerinä. Vuosina 1932–1934 hän oli Karatšain aluekomitean ensimmäinen sihteeri.
Jevsejev siirtyi NKP(b):n Karjalan aluekomitean neuvostokaupan osaston johtajaksi vuonna 1934. Vuosina 1936–1937 hän toimi NKP(b):n Petroskoin kaupunkikomitean ensimmäisenä sihteerinä ja touko-heinäkuussa 1937 aluekomitean propaganda- ja agitaatio-osaston ohjaajana.
Jevsejev kuoli arvostettuna puoluetyöntekijänä ja hän sai juhlalliset viralliset hautajaiset.
Seppo Toivonen (viestintäneuvos)

Seppo Tapio Toivonen (s. 27. elokuuta 1948 Tampere) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Toivosen vanhemmat olivat insinööri Esko August Toivonen ja Raili Ester Alanko. Hänen puolisonsa vuodesta 1972 on filosofian kandidaatti Pirjo Irmeli Hämäläinen. Toivonen tuli ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1972. Hän oli Teknillisen korkeakoulun assistentti 1971 ja tutkija 1972, Posti- ja lennätinlaitoksen puhelinrakennuspiirin suunnittelija 1972–1973 ja kaukokeskusten rakennusryhmän ryhmäpäällikkö 1973–1976, Puhelinlaitosten liiton, vuodesta 1996 Finnet-liitto, tekninen asiantuntija 1976–1983, yleissuunnittelija 1984–1986, apulaisosastopäällikkö 1987–1989, osastopäällikkö 1990, teknillisen osaston apulaisjohtaja 1991–1994, tekninen johtaja 1995–1999 ja toimitusjohtaja 2000–2008. Finnet Focus -yhtiön toimitusjohtaja Toivonen oli 1998–2000. Hänellä oli uransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Viestintäneuvoksen arvonimen Toivonen sai vuonna 2007. Hän on sotilasarvoltaan reservin insinööriyliluutnantti.
Marja Karjalainen

Marja Liisa Karjalainen, ent. Pyykkönen (s. 9. heinäkuuta 1950 Kajaani) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut viestintäneuvoksen arvonimen.
Karjalainen tuli ylioppilaaksi Kainuun yhteislyseosta 1970 ja valmistui diplomi-insinööriksi Oulun yliopistosta 1976. Hän oli 
Kajaanin teknillisen koulun tietoliikenteen pääopettaja 1976–1984, Kajaanin Puhelinosuuskunnan, vuodesta 2007 Kainuun Puhelinosuuskunta, suunnitteluinsinööri vuodesta 1984, kehityspäällikkö vuodesta 1987, tekninen päällikkö ja johtaja vuodesta 1992 ja toimitusjohtaja 2002–2012. Kaisanetin toimitusjohtaja Karjalainen oli 2011–2012 ja Herman IT -yhtiön toimitusjohtaja 2011–2014. Hänellä oli ammattiuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Viestintäneuvoksen arvonimen Karjalainen sai vuonna 2012. "Vuojen Kaenuulaiseksi" hänet valittiin vuonna 2006.
Mihail Tšudov

Mihail Semjonovitš Tšudov (, 17. syyskuuta 1893 Honejevo, Bežetskin kihlakunta, Tverin kuvernementti – 30. lokakuuta 1937 Moskova) oli neuvostoliittolainen kommunistisen puolueen virkailija ja poliitikko.
Mihail Tšudov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän oli kansallisuudeltaan venäläinen. Tšudov kävi Honejevon seurakuntakoulun ja työskenteli Pietarin kirjapainoissa. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1913.
Tšudov työskenteli puolue- ja neuvostojohtajana Bežetskissä ja Tverissä vuodesta 1919. Vuosina 1922 hän oli NKP(b):n Tverin kuvernementtikomitean sihteeri. Vuosina 1925–1928 hän työskenteli Donin Rostovissa NKP(b):n aluekomitean ja aluepiirikomitean sihteerinä.
Tšudov siirtyi vuonna 1928 Leningradin aluekomiteaan ja toimi sen toisena sihteerinä vuosina 1932–1936. Vuonna 1934 hänet valittiin NKP(b):n keskuskomitean jäseneksi. Leningradin aluekomitean sihteerinä Tšudov vastasi myös NKP(b):n Karjalan aluekomitean ohjauksesta ja osallistui tasavallan suomalaisjohdon syrjäyttämiseen vuonna 1935.
Vuosina 1936–1937 Tšudov työskenteli Moskovassa teollisuusosuuskuntien keskusneuvoston (Vsekompromsovet) puheenjohtajana. Hänet erotettiin NKP(b):n keskuskomiteasta kesäkuussa 1937 ja pidätettiin pian sen jälkeen. Tšudov tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ”neuvostovastaisen terroristijärjestön” jäsenenä. Neuvosto-Karjalassa hänen syrjäyttämisensä johti paikallisen puoluejohtajan Pjotr Irklisin pidätykseen.
Tšudov rehabilitoitiin vuonna 1956. Neuvostoaikana hänen väitettiin kuolleen vankileirillä vuonna 1943. Vuonna 1967 hänen mukaansa nimettiin katu Bežetskissä ja vuonna 1977 Tverissä.
Carl-Johan Granvik

Carl-Johan Gustav Granvik (s. 20. marraskuuta 1949 Teerijärvi) on suomalainen pankinjohtaja, joka on saanut rahoitusneuvoksen arvonimen.
Granvikin vanhemmat olivat kansanedustaja, kunnallisneuvos Ragnar Granvik ja emäntä Birgitta Viola Hästbacka. Hänen puolisonsa vuodesta 1974 on Gun-Britt Marita Sundström. kansanedustaja Nils-Anders Granvik oli Carl-Johan Granvikin veli. Granvik tuli ylioppilaaksi Gamlakarleby svenska samlyceumista 1969 ja valmistui diplomiekonomiksi 1973 ja kauppatieteiden kandidaatiksi ja maisteriksi 1976 Svenska handelshögskolanista. 
Granvik oli Suomen Yhdyspankin yritysanalyytikko 1974–1978, työskenteli Scandinavian Bank -pankissa Lontoossa 1978–1982, oli Lease Finance Luxembourg -yhtiön toimitusjohtaja 1982–1983, Union Bank of Finland International -pankin luottojohtaja Luxemburgissa 1983–1985 ja toimitusjohtaja 1987–1989, Suomen Yhdyspankin apulaisjohtaja 1985–198 ja Lontoon konttorin toimitusjohtaja 1989–1991 sekä pankinjohtaja ja johtokunnan jäsen Helsingissä 1991–1995. Merita Pankin varatoimitusjohtaja, yritystoiminnan johtaja ja johtokunnan jäsen Granvik oli 1995–1998, Meritanordbanken Oyj:n varatoimitusjohtaja ja konsernijohdon jäsen 1998–1999, Nordic Baltic Holding -yhtiön varatoimitusjohtaja ja konsernijohdon jäsen Tukholmassa 1999–2000, Nordea Ab:n, vuodesta 2004 Nordea Bank Ab, varatoimitusjohtaja ja konsernin johtoryhmän jäsen 2000–2010 sekä Nordea Pankki Suomi Oyj:n toimitusjohtaja 2008–2010 ja Nordean Suomen-maajohtaja 2008–2010. 
Granvikilla oli myös lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän sai rahoitusneuvoksen arvonimen 2011. Sotilasarvoltaan Granvik on reservin yliluutnantti.
Lethem

Lethem on kaupunki eteläisessä Guyanassa, aivan Brasilian rajalla. Rajan toisella puolella Brasiliassa sijaitsee Bonfimin kaupunki. Kaupunkien välissä Guyanan ja Brasilian rajalla virtaa Takutujoki, jonka yli Lethemistä Bonfimiin kulkee 230 metriä pitkä silta.
Lethemin arvioitu väkiluku vuonna 2020 lähialueet mukaan luettuna on noin 50 000.
Lethemin kaupunki on nimetty brittiläisen kuvernöörin Gordon James Lethemin mukaan. Hän toimi Brittiläisen Guayanan kuvernöörinä vuosina 1941–1947.
Kirjomattohai

Kirjomattohai ("Parascyllium variolatum") on mattohaihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Intian valtamerestä.
Koko ja ulkonäkö.
Kirjomattohai voi kasvaa suurimmillaan noin 92 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen ja hoikka. Kuono on lyhyt ja siinä on viiksisäikeitä. Selkäeviä on kaksi ja ne sijaitsevat vatsaevien takana. Kala on väriltään tumman harmaa tai tumman ruskea ja ruumiissa on valkoisia täpliä ja epämääräisiä tummia laikkuja. Kirjomattohailla on musta ja valkotäpläinen kaulus. 
Levinneisyys ja elintavat.
Kirjomattohaita tavataan Australian eteläosista Länsi-Australiasta Victoriaan. Laji liikkuu lähellä pohjaa niin kivikkoisilla kuin levää tai meriruohoja kasvavilla alueillakin. Sen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kuten äyriäiset. Kirjomattohai on ovovivipaarinen ja laskee kerrallaan kaksi munakoteloa.
Heikki Vitie

Heikki Kalle Kustaa Vitie (s. 28. helmikuuta 1952 Lammi) on suomalainen juristi ja pankinjohtaja, joka on saanut rahoitusneuvoksen arvonimen.
Vitien vanhemmat olivat maanviljelijät Veikko Sakari Vitie ja Ilma Anna-Liisa Lehmälä. Hänen puolisonsa vuodesta 1979 on diplomiekonomi Eivor Anita Stoor. Vitie tuli ylioppilaaksi Lammin yhteiskoulusta 1971 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1974 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta 1976. Varatuomarin arvon hän sai 1977. Vitie oli Jämsän tuomiokunnan päätoiminen apulainen 1976–1977, tuomionotaari ja vs. käräjätuomari 1977, Jämsän kaupungin vt. yleinen oikeusavustaja 1977–1978, Helsingin hovioikeuden ylimääräinen viskaali 1979, Osuuspankkien Keskusliiton (OKL) lainopillisen osaston pankkilakimies 1979–1981 ja Osuuspankkien Keskuspankin (OKO) rahoitusosaston luottoesittelijä 1981–1983 ja alueluottopäällikkö 1984. 
Maa- ja teollisuuskiinteistöpankissa, vuodesta 1986 OKO-Investointipankki, Vitie oli luotto-osaston osastopäällikkö, luottopäällikkö ja toimitusjohtajan varamies 1985 ja hallituksen sihteeri 1985–1994. Hän oli OKO:n ja OKL:n johtokunnan sihteeri 1985–1996, hallinnollisen sihteeristön päällikkö 1985–1992, hallintoneuvoston sihteeri 1990–1996, OKO:n pankinjohtaja 1987–1992, OKL:n, vuodesta 1997 Osuuspankkikeskus-OPK osk, vuodesta 2003 Osuuspankkikeskus osk, vuodesta 2008 OP-Keskus osk, vuodesta 2010 OP-Pohjola osk, tiedotusosaston päällikkö 1992–1995, johdon tukipalvelujen toiminnonjohtaja 1993–1994, johtokunnan jäsen 1994–2012, ryhmähallintotoiminnon johtaja 1995–2001, palvelutoimintojen johtaja 2001–2006, varatoimitusjohtaja 2007–2010 ja hallintojohtaja 2010–2012. Suomen Luotto-osuuskunnan toimitusjohtajaksi Vitie tuli 2012.
Vitie oli myös vuonna 1979 Korkeimman oikeuden ylimääräinen esittelijä ja Hangon raastuvanoikeuden vs. pormestari. Hänellä oli ammattiuransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Rahoitusneuvoksen arvonimen Vitie sai 2012 ja Pellervo-Seuran Gebhard-mitalin 2002. Hän on sotilasarvoltaan reservin kapteeni (1997).
Antonio de Ulloa

Antonio de Ulloa y de la Torre-Giralt (12. tammikuuta 1716 Sevilla, Espanja – 5. heinäkuuta 1795 Cádiz, Espanja) oli espanjalainen merivoimien upseeri ja luonnontieteilijä, joka kirjoituksissaan kuvasi tarkasti ja nimesi platinan.
Elämä ja ura.
Ulloa tuli merivoimien palvelukseen vuonna 1733. Vuonna 1735 hänet nimitettiin tieteelliseen retkikuntaan, jonka Ranskan tiedeakatemia oli lähettämässä Peruun mittaamaan pituuspiiriä päiväntasaajalta. Hän viipyi siellä lähes kymmenen vuotta. Sen jälkeen hän matkusti vuoteen 1744 asti Espanjan hallitsemilla Etelä-Amerikan alueilla ja saattoi englantilaisten uhkaamat rannikot puolustuskuntoon. Vuonna 1745 hän valmistautui tieteellisen työnsä päätyttyä palaamaan Espanjaan. Britit kaappasivat aluksen, jolla Ulloa matkusti, ja hänet vietiin vankina Englantiin. Siellä hän ystävystyi tieteellisten saavutustensa ansiosta tiedemiesten kanssa, ja hänet valittiin Lontoon Royal Societyn jäseneksi. Pian hän vapautui seuran puheenjohtajan ansiosta ja pääsi palaamaan Espanjaan. Hänestä tuli merkittävä tiedemies, ja hänet nimitettiin useisiin tärkeisiin tieteellisiin toimikuntiin. Vuonna 1766 hänet lähetettiin kuvernööriksi Espanjan Louisianaan, jossa hän viipyi kaksi vuotta. Vuonna 1779 hänestä tuli merivoimien kenraaliluutnantti. 
Ulloan ansioksi voi lukea ensimmäisen luonnontieteellisen museon, Espanjan ensimmäisen metallurgisen laboratorion ja Cádizin observatorion perustaminen. Hän pyrki parantamaan kotimaansa taloutta, erityisesti villateollisuutta. Perussa tekemänsä tieteellisen työn tuloksena hän julkaisi vuonna 1784 teoksen "Relación histórica del viaje á la América Meridional", joka sisältää tarkan ja selkeän kuvauksen suurimmasta osasta Etelä-Amerikkaa maantieteellisesti sekä sen asukkaista ja luonnontieteellisistä seikoista. Yhteistyössä Jorge Juanin kanssa hän kirjoitti myös teoksen "Noticias secretas de América" (julkaistu 1826), joka sisältää arvokasta tietoa Espanjan Amerikan varhaisista uskonnollisista järjestöistä.
Ulloata on joskus pidetty platinan löytäjänä, vaikkakin Amerikan alkuperäiskansat tunsivat metallin, ja sitä oli ilmeisesti osittain kuvailtu jo vuonna 1557 italialaisen Julius Caesar Scaligerin kirjoituksissa.
Niemenkylä (Luvia)

Niemenkylä (ruots. "Arnäs") on Satakunnan maakunnan Eurajoen kunnassa Luvialla sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee Selkämeren rannalla.
Historia.
Niemenkylässä tiedetään olleen asutusta jo keskiajalta lähtien. Ensimmäinen maininta kylästä löytyy vuoden 1540 maakirjasta, jossa entisen Luvian kunnan kyläjako esiintyy nykyisessä muodossaan. Asutus on ollut tuolloin pääsääntöisesti ruotsinkielistä, mikä on jättänyt kylän murteeseen sekä paikannimiin jäljen. Meri on aina ollut keskeinen elementti kylälle. Esimerkiksi kalastus on toiminut monen niemenkyläläisen pääelinkeinona vuosisatojen ajan. 
Luvian alueelta tehtiin pitkiä purjehdusmatkoja esimerkiksi Tukholmaan. Matkoja tehtiin kyläläisten itse rakentamilla veneillä. Matka aloitettiin yleensä alkukesästä ja paikkakunnalle saavuttiin takaisin yleensä myöhään syksyllä. Niemenkyläläisistä on useita mainintoja tehtyihin matkoihin liittyen. Esimerkiksi vuonna 1707 käytiin oikeutta niemenkyläläisen Jakob Johaninpojan ja Rauman tullikirjuri Magnus Asproothin välillä Tukholmasta tuotujen tuotteiden tullaamiseen liittyen.
Vuonna 1588 perustettiin kylän rannikolle kruunun laivanveistämö, mikä teki Niemenkylästä koko Luvian pitäjän keskeisimmän laivanrakennuspaikan. Laivanrakennustoiminta jatkui aina 1830-luvulle saakka. Pitkää perinnettä on jatkettu muun muassa Scylla-veneiden rakentamisen muodossa. Telakkateollisuuden lisäksi Niemenkylässä on toiminut muun muassa tiilitehdas sekä pieni tynnyritehdas. 
Vuonna 1927 Niemenkylän Verkkorantaan vanhan veneveistämön viereen rakennettiin Verkkorannan kesäkoti. Paikka sai kyläläisten keskuudessa nimeksi "Krikutilli", sillä ympäryskuntien varakkaat saapuivat sinne viettämään kesää. Nykyisin rakennus on suosittu häidenviettopaikka ja siellä järjestetään kesäisin kahvilatoimintaa.
Steinar Amundsen

Steinar Amundsen (4. heinäkuuta 1945 Bærum – 16. kesäkuuta 2022 Røyken) oli norjalainen ratameloja, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Kajakkinelikoissa kilpaillut Amundsen voitti 1 000 metrillä olympiakultaa Méxicossa 1968 ja olympiapronssia Münchenissä 1972. 10 000 metrillä hän voitti maailmanmestaruuden vuosina 1970 ja 1975 sekä Euroopan mestaruuden vuonna 1969. Amundsenin Harald-veli oli myös ratamelonnan maailmanmestari. Amundsen kuoli Røykenissä 76-vuotiaana 16. kesäkuuta 2022.
Myh’ailo Jalovyi

Myh’ailo Jalovyi, , kirjailijanimi Julijan Špol, (5. kesäkuuta 1895 Dar-Nadežda, Kostjantynohradin piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 3. marraskuuta 1937 Karjalan ASNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija, prosaisti, näytelmäkirjailija ja poliittinen ja kulttuurialan johtaja.
Jalovyi opiskeli lääketiedettä Kiovan yliopistossa. Hän liittyi 1917 Ukrainan sosialistiseen vallankumouspuolueeseen (UPSR), ja seuraavana vuonna hänestä tuli borotbistien aktiivinen jäsen. Ollessaan valittuna Kostjantynohradin piirin semstvon johtoon hän organisoi 1917–1919 piirin paikallishallinnon. Hän toimi 1918 Vasyl Blakytnyin apuna "Borotban" päätoimittajana, ja 1919 hänestä tuli sanomalehtien "Seljanska bidnota" ja "Seljanyn i robitnyk" päätoimittaja.
Jalovyi aloitti kirjallisen tuotantonsa julkaisemisen 1918, joskin varsinaisesti hän aloitti 1921, jolloin hän perusti Myh’ailo Semenkon ja Vasyl Aleškon kanssa ”Futuristirunoilijoiden taisteluryhmän” ja julkaisi tuotantoaan useissa lehdissä. Jalovyin läheinen ystävä ja yhteistyökumppani oli Mykola Hvylovyi. Jalovyi oli Vapliten perustajia ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Tuotteliaana kirjoittajana Jalovyi osallistui Ukrainan kirjalliseen keskusteluun 1925–1928 ja kävi kiivasta sananvaihtoa Serhi Pylypenkon ja talonpoikien kirjailijaliiton Pluhin kanssa.
Jalovyi osallistui vuonna 1927 Harkovassa pidetyn Ukrainan oikeinkirjoitusta käsittelevän konferenssin toimintaan. Kokouksessa päätettiin ukrainan kielen uuden kirjoitusstandardin käyttöönotosta. Jalovyi pidätettiin toukokuussa 1933 ja tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan ja karkotukseen pakkotyöleirille Siperiaan. Erikoistribunaali tuomitsi hänet uudestaan 1937, ja hänet ammuttiin Sandarmohissa. Jalovyin pidätys oli Pavel Postyševin Ukrainan älymystöön kohdistuvan pogromin alkuna.
Antti Haapala

Antti Haapala on suomalainen stand up -koomikko ja käsikirjoittaja. Stand up -komiikkaa Haapala on tehnyt vuodesta 2011.. Haapala on kotoisin Porista, josta muutti 18-vuotiaana Tampereelle.
Vuonna 2012 Haapala oli mukana Vuoden stand up -tulokas -kilpailussa. Matti Patronen kuitenkin voitti kyseisen kilpailun. Stand up -komiikan lisäksi Haapala on käsikirjoittanut Ylen ajankohtaissatiireja "Noin viikon uutiset" ja "Noin viikon studio". Hän on myös näytellyt lukuisissa "Noin viikon studion" sketseissä. Antti Haapala on lisäksi esiintynyt Nelosen "Stand Up!" -ohjemassa tuotantokausilla 1–3.
İsmail Ogan

İsmail Ogan (5. maaliskuuta 1933 Macun – 26. huhtikuuta 2022 Antalya) oli turkkilainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
73–78 kilogramman painoluokissa kilpaillut Ogan voitti olympiakultaa Tokiossa 1964 ja olympiahopeaa Roomassa 1960. MM-kilpailuista hän saavutti hopeaa Istanbulissa 1957 ja pronssia Teheranissa 1959 sekä Sofiassa 1963. Vuoden 1961 MM-kilpailuissa hän sijoittui 79-kiloisten painoluokassa neljänneksi. Ogan kuoli Antalyassa 89-vuotiaana 26. huhtikuuta 2022.
Granvik

Granvik on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Engankielet

Engankielet on Uuden-Guinean saaren keskiosiin sijoittuva kieliryhmä. Se kuuluu yleisuusiguinealaisiin kieliin.
Kieliryhmään lasketaan kuuluvan 14 yksittäistä kieltä, jotka jakautuvat edelleen kolmeen alaryhmään: