tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pjotr Sedov

Pjotr Sedov (, s. 24. elokuuta 1990) on venäläinen maastohiihtäjä.
Vuoden 2008 nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa viestissä ja sijoittui toiseksi 20 kilometrin vapaan tyylin yhteislähtökilpailussa. Vuonna 2009 hän voitti kultaa 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja 10 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa sekä viestissä. Vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa hän voitti yhdistelmäkilpailun, sijoittui 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa kolmanneksi ja viestissä toiseksi.
Hiihdon maailmancupin osakilpailuun hän osallistui ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2009, jossa hän sijoittui kymmenenneksi vapaan tyylin 15 kilometrillä. Hän voitti 30 kilometrin yhdistelmäkilpailun Pyeongchangissa helmikuussa 2017. Tätä ennen hänen paras sijoituksensa maailmancupissa oli viides sija, jonka hän oli saavuttanut 15 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa Jällivaarassa marraskuussa 2010 sekä kolme kertaa kaudella kaudella 2011–2012. Maailmancupin finaalitapahtumassa Falunissa maaliskuussa 2012 hän oli nopein viimeisellä osuudella.
Ruunivoikonhallakko

Ruunivoikonhallakko eli valkohallakko on hevosen väritys, jossa ruunikon pohjavärin runko on vaalentunut miltei valkoiseksi kahden diluutiogeenin (voikko- ja hallakkogeenit) yhteisvaikutuksesta. Nimitystä valkohallakko käytetään lähinnä vuonohevosten yhteydessä. Ruunivoikonhallakon pään hallakoille tyypillinen tumma "naamiokuvio" jää usein muita hallakkovärejä pienemmäksi ja vaaleammaksi.
Vuonohevosilla ruunivoikonhallakko oli jonkin aikaa muodikas väri, mutta sen suosiminen loppui kun huomattiin tämänväristen hevosten jättävän "albiinoja" (oikeammin valkovoikkoja) jälkeläisiä; vuonohevosen rotumääritelmä hyväksyy ainoastaan viisi eri hallakon sävyä.
Vuonohevosten ohella ruunivoikonhallakko väritys on puhdasrotuisilla hevosilla mahdollinen esimerkiksi islanninhevosella, ylämaanponilla, shetlanninponilla ja quarterhevosella.
Samankaltaisia värejä.
Ruunivoikonhallakko voi helposti sekoittua kimoväritykseen, johon liittyy myös usein tummaksi jäävät koivet ja mustan ja valkoisen sekainen harja. Selkein ero kirkkaanvaalean ruunivoikonhallakon ja rungostaan vaalean kimon välillä on selän tumma siima: kimoutuminen valkaisee myös siiman. On myös melko epätavallista, että kimo olisi rungostaan puhtaanvalkoinen ja sen jalat olisivat selkeästi mustat; yleensä kimoilla on kimoutumisen viime vaiheisiin asti harmahtavaa karvaa rungossa ja jouhissa, ja jalatkin vaalenevat pitkään tummana pysyviä nivelkohtia lukuun ottamatta.
Chrysalis Records

Chrysalis Records oli brittiläinen levy-yhtiö, jonka perustivat vuonna 1969 Chris Wright ja Terry Ellis. Levymerkki toimi aluksi nimellä "Ellis-Wright Agency", kunnes perustajat keksivät toisen etunimestä ja toisen sukunimestä muodostuvan, perhosen koteloa tarkoittavan nimen Chrysalis. Levy-yhtiö syntyi perustajien mukaan siksi, ettei Jethro Tull -yhtyeelle tahdottu löytää kunnon levy-yhtiötä. Yhtyeen ensilevyn, huonosti menestyneen ”Sunshine Day” -singlen, tuottanut yhtiö oli jopa kirjoittanut yhtyeen nimen väärin: levyetiketissä luki "Jethro Toe".
Chrysalisilla oli jakeluyhteistyösopimus Island Recordsin kanssa vuoteen 1976 asti, jolloin se alkoi hoitaa jakelunsa itse.
Vuonna 1979 Chrysalis osti yhdysvaltalaisen folk-levymerkin Takoma Records ja teki sen johtajasta Denny Brucesta Chrysalisin johtajan. later becoming Director of Marketing of Chrysalis Records.
1980-luvulla Chrysalisin menestys oli suurimmillaan, kun sen artisteihin lukeutuivat Ultravox, Spandau Ballet, Billy Idol, Pat Benatar, Blondie sekä Huey Lewis and the News. 
Chrysalis-levymerkki myytiin vuonna 1990 EMI-yhtiölle, joka siirsi merkin artistit muille merkeilleen ja lopetti Chrysalisin. Kun Universal Music Group osti EMIn, monien EMI:n levymerkkien katalogit laitettiin myyntiin, ja Chrysalis-katalogi päätyi Warner Music Groupin haltuun.
Mustakurkkusieppo

Mustakurkkusieppo ("Petroica boodang") on Australian eteläosissa tavattava pensassieppoihin kuuluva varpuslintu. Vuonna 1999 "Petroica multicolor" jaettiin kahdeksi lajiksi, mustakurkkusiepoksi ja punarintasiepoksi ("Petroica multicolor").
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan mustakurkkusieppo on 12–14 cm pitkä. Koiraan selkä, siivet, pää ja kurkku ovat väriltään mustat. Otsassa on suurikokoinen valkoinen laikku ja siivissä on valkeat reunat. Koiraan rintahöyhenet ovat väritykseltään kirkkaanpunaiset ja vatsa valkoinen. Mustarintasiepponaaras on selästään, siivistään ja päästään väritykseltään ruskea. Rinnassa on oranssinpunainen laikku ja vatsa on valkoinen. Nuoret linnut muistuttavat ulkonäöltään naarasta, mutta selässä on valkoisia viiruja.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Mustakurkkusiepon levinneisyys ulottuu Kaakkois-Australian rannikolla Uudesta Etelä-Walesista Victorian kautta Etelä-Australiaan. Lisäksi laji elää Tasmaniassa ja Länsi-Australian lounaisrannikolla. Lajin elinympäristöä ovat avoimet metsät ja sademetsät. Talveksi laji siirtyy avoimempaan ympäristöön, kuten ruohomaille. Talvisin lintua voi tavata myös kaupunkien puistoista ja puutarhoista.
Ravinto.
Mustakurkkusiepon ravinto koostuu hyönteisistä. Lintu etsii ravintonsa maasta tai syöksyy ilmassa lentävien hyönteisten kimppuun. Toisinaan mustakurkkusiepot muodostavat ruokaillessaan sekaparvia leikkisieppojen, huppusieppojen, kultamalurien ja tuhkaviuhkamonarkkien kanssa.
Pesiminen.
Mustakurkkusieppo muodostaa aviopareja ja koiras puolustaa reviiriä ympäri vuoden. Pesimäkausi kestää heinäkuulta tammikuulle. Naaras rakentaa puuhun kuppimaisen pesän puun kuoresta, ruohoista ja tikuista ja sitoo ne yhteen hämähäkinseitillä. Naaras munii yhdestä neljään munaa, yleisimmin kolme, ja hautoo niitä hieman yli kahden viikon ajan. Koiras huolehtii hautovan naaraan ruokinnasta ja osallistuu myös kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Aleksei Klimov

Aleksei Vasiljevitš Klimov (, s. 27. elokuuta 1975 Tomsk) on venäläinen pistooliampuja.
Klimov on saavuttanut urallaan MM-hopeaa 25 metrin olympiapistoolin joukkuekilpailussa Zagrebissa 2006. Olympialaisissa hän on edustanut maataan Pekingissä 2008 sijoittuen 25 metrin olympiapistoolissa kahdeksanneksi.
Vuoden 2009 jalkapallon sopupeliskandaali

Vuoden 2009 jalkapallon sopupeliskandaali on marraskuussa 2009 julki tullut skandaali, jossa useiden eri maiden jalkapallosarjojen tuloksia oli järjestetty. Eniten sovittuja pelejä pelattiin Saksassa, jossa 32 alemman sarjatason peliä oli sovittu ennalta.
Poliisi tutki noin 200 ottelua eri puolilla Eurooppaa. Kaikkein eniten epäiltyjä otteluita oli pelattu Saksassa (32). Tutkintaan sisältyi myös Belgia, Sveitsi, Kroatia, Slovenia, Turkki, Unkari, Bosnia ja Hertsegovina. Osallisiksi epäiltiin 200 ihmistä. Pidätettynä oli 15 saksalaista ja kaksi sveitsiläistä.
Oikeuskäsittelyt.
Bochumin piirikunnan oikeusistuin tuomitsi huhtikuussa 2011 yhden vedonlyöjän ja kaksi vedonvälittäjää yli kolmen vuoden vankeustuomioihin.He olivat myöntäneet syyllisyytensä 32 manipulointitapaukseen. Toukokuussa vedonvälittäjät Ante Sapina ja Marijo Cvrtak tuomittiin Bochumissa viiden ja puolen vuoden vankeuteen.
Maaliskuussa 2013 välittäjä Milan Sapina tuomittiin 10 kuukauden vankeuteen
Beulah Bondi

Beulah Bondi, alkujaan Bondy (3. toukokuuta 1889 Chicago, Illinois – 11. tammikuuta 1981 Hollywood, Kalifornia), oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi aluksi teatterissa ja sai suurta menestystä roolillaan Elmer Ricen Pulitzer-palkitussa näytelmässä "Street Scene" (1929). Elokuvadebyyttinsä hän teki näytelmän elokuvaversiossa (1931), jonka ohjasi King Vidor.
Myöhemmällä urallaan Bondi sai mainetta ennen kaikkea elokuva- ja televisioesiintyjänä. Hänellä oli merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa "Make Way for Tomorrow" (1937), "Mr. Smith lähtee Washingtoniin" (1939) ja "Ihmeellinen on elämä" (1946). Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi vuosina 1937 ja 1939 rooleistaan elokuvissa "Nykyaikainen Pompadour" (1936) ja "Ennen sisällissotaa" ("Of Human Hearts", 1938). Vuonna 1977 hän voitti Emmy-palkinnon esiintymisestään "Waltonin perheen" jaksossa "The Pony Cart". 
Elokuvissa Bondi tuli tunnetuimmaksi äitien ja isoäitien roolien esittäjänä. Näyttelijällä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän kompastui kissaansa ja kuoli kaatumisen komplikaatioihin 91-vuotiaana.
Pierre Harvey

Pierre Harvey (s. 24. maaliskuuta 1957 Rimouski, Quebec, Kanada) on kanadalainen maastohiihtäjä ja pyöräilijä.
Harvey edusti Kanadaa kaksissa kesä- ja talviolympialaisissa. Montréalissa 1976 hän sijoittui maantieajossa 24:nneksi. Los Angelesissa 1984 hän keskeytti maantieajon ja kuului 14:nneksi sijoittuneeseen Kanadan joukkueeseen 100 kilometrin joukkueajossa. Hän voitti maantieajon Kanadan mestaruuden 1976 ja sai Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 1978.
Harvey sijoittui Sarajevon talviolympialaisissa 1984 20:nneksi 50 kilometrillä sekä 21:nneksi 15 ja 30 kilometrillä. Calgaryssä 1988 hän oli 30 kilometrillä neljästoista, 15 kilometrillä seitsemästoista, 50 kilometrillä 21:s ja viestijoukkueen jäsenenä yhdeksäs. Hän voitti kolme maailmancupin vapaan hiihtotavan osakilpailua: Falunin 30 kilometriä 1987 ja 1988 sekä Holmenkollenin 50 kilometriä 1988. Lisäksi hän sijoittui kolmanneksi Castelrotton 30 kilometrillä joulukuussa 1987. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli kaudella 1985–1986 yhdeksäs, kaudella 1986–1987 seitsemäs ja kaudella 1987–1988 kuudes.
Myös Pierre Harveyn poika Alex Harvey on maastohiihtäjä.
Helene Costello

Helene Adrienne Costello (21. kesäkuuta 1906 New York, New York – 26. tammikuuta 1957 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli Maurice Costellon ja Mae Costellon tytär; Dolores Costello oli hänen siskonsa. Hän tuli valituksi WAMPAS Baby Stariksi vuonna 1927, mutta ei koskaan saavuttanut sisarensa suosiota. Molemmat sisarukset aloittivat uransa jo lapsina. 
Costello oli neljästi naimisissa. Hänen toinen miehensä oli Lowell Sherman vuosina 1930–1932. 
Costellon ura alkoi hiipua äänielokuvien myötä. Hän kärsi alkoholiongelmasta ja heroiiniriippuvuudesta. Hän kuoli sairastettuaan keuhkokuumetta ja tuberkuloosia. Hänet on haudattu katoliselle Calvaryn hautausmaalle East Los Angelesissa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Seppo Juusonen

Seppo Juusonen (s. 27. marraskuuta 1949 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli Suentassua elokuvassa "Tuntematon sotilas" vuonna 1985. Juusonen esitti Mute-Anttia elokuvassa Kivenpyörittäjän kylä. Juusonen on esiintynyt myös "Autovarkaassa" Pultsarin roolissa ja "Metsoloissa" Partasen roolissa sekä "Kyllä isä osaa" -ja "Kiimaiset poliisit" -tv-sarjoissa. Juusosella on ollut runsaasti rooleja erilaisissa produktioissa.
Nastasia Noens

Nastasia Noens (s. 12. syyskuuta 1988 Nizza) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut tekniikkalajeihin, eli pujotteluun ja suurpujotteluun.
Noens kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa 11. marraskuuta 2006 Levin pujottelussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Flachaun pujottelussa kaudella 2010–2011. Hän oli kolmas myös Bormion pujottelussa kaudella 2013–2014. Hän sijoittui toiseksi Crans-Montanan pujottelussa helmikuussa 2016.
Nuorten MM-kilpailuissa Formigalissa 2008 Noens oli pujottelun kolmas. Val-d’Isèren MM-kisoissa 2009 hän oli pujottelussa kolmastoista. Vancouverin olympialaisissa 2010 Noens oli pujottelussa 29:s ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 samassa lajissa yhdeksäs. Sotšin olympialaisissa 2014 hän pujotteli seitsemänneksi ja Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 yhdeksänneksi. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Sankt Moritssa 2017. Pujottelussa hän oli kahdestoista. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui pujottelussa 13:nneksi, Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 11:nneksi, vuoden 2022 olympialaisissa Pekingissä 19:nneksi ja Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 15:nneksi.
Eleanor Boardman

Eleanor Boardman (19. elokuuta 1898 Philadelphia, Pennsylvania – 12. joulukuuta 1991 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka aloitti elokuvauransa vuonna 1922. Nuorena hän toimi mallina Eastman Kodakille. Vuonna 1923 hänet valittiin WAMPAS Baby Stariksi. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli King Vidor, jonka kanssa hän oli naimisissa 1920-luvun loppupuolelta 1930-luvun alkupuolelle. Pari sai kaksi tytärtä. Harry d’Abbadie d’Arrast oli Boardmanin toinen mies vuodesta 1940 kuolemaansa (1968). 
Boardman oli suosittu esiintyjä mykkäelokuvien ajalla. Hänen ei onnistunut siirtyä äänielokuviin, joten hänen elokuvauransa päättyi 1930-luvulla. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. 
Boardmanin esiintymisiin kuuluu muun muassa rooli King Vidorin elokuvassa "Kansan mies" (1928).
Nutturlan seisake

Nutturlan seisake () on Uudenkaupungin radan varressa sijaitseva lakkautettu seisake. Se perustettiin Nousiaisten Nutturlan kylään vuonna 1923, kun rata valmistui Mynämäen rautatieasemalle asti. Miehittämättömäksi seisakkeeksi Nutturla muuttui 1.8.1955. Seisake lakkautettiin toukokuussa 1982, mutta se avattiin lyhyeksi aikaa uudestaan liikenteelle syyskuussa 1986. Seisake lakkautettiin lopullisesti vuotta myöhemmin, 27.9.1987.
Seisakerakennus.
Nutturlan pysäkki sijaitsee vähän matkan päässä Nutturlantien ja Kärryistentien sekä radan risteyksestä. Sen tontti pakkolunastettiin viereisestä Väli-Mäkilän tilasta vuonna 1923 ja pysäkki rakennettiin tontille samana vuonna. Rakennus perustettiin harkkokivistä muuratulle perustalle ja vuorattiin lomalaudoituksella. Satulakaton koillislappeelle rakennettiin myös kaksi puolipyöreää kattoikkunaa. Punamullatussa ja valkonurkkaisessa rakennuksessa sijaitsivat pienet odotustilat, rahtivarasto sekä pysäkinhoitajan asunto. Tontille valmistuivat myös sauna sekä kaksi muuta talousrakennusta. Hehtaarin laajuinen tontti rakennuksineen siirtyi Senaatti-kiinteistöjen myyntilistalle vuonna 2007, mutta ainakaan vuoden 2008 alkuun mennessä kiinteistöä ei ollut myyty.
Daniel Evans (tennispelaaja)

Daniel Evans (s. 23. toukokuuta 1990 Birmingham, Englanti) on brittiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 41 maaliskuussa 2017. Hän on voittanut yhden ATP-haastajaturnauksen.
Ura.
Juniorivuodet.
Voitettuaan turnauksen Marcq-en-Barœulissa Evans nousi maaliskuussa 2006 Euroopan alle 16-vuotiaiden rankingin kärkeen. Evans voitti vuonna 2006 kaksi ITF-junioriturnausta Isossa-Britanniassa ja yhden Paraguayssa.
Australian avointen 2008 poikien kaksinpelissä Evans selviytyi puolivälieriin. Huhtikuussa 2008 hän voitti Nottinghamin ITF-junioriturnauksen. Kesäkuussa hän sai villin kortin Queen's Club Championships -turnauksen pääsarjaan. Uransa ensimmäisen ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella hän hävisi Xavier Malisselle. Wimbledonissa Evans jäi kiinni yöllisestä juhlimisesta ja menetti Lawn Tennis Associationin antamat tuet ja rahoituksen neljäksi kuukaudeksi. Syksyllä hän voitti kolme ITF Futures -turnausta Isossa-Britanniassa.
2009.
Maaliskuussa Evans voitti Jerseyn ATP-haastajaturnauksen voitettuaan finaalissa Jan Minářin erin 6–3, 6–2. Hän sai villin kortin Wimbledoniin, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella 12:nneksi sijoitetulle Nikolai Davydenkolle lukemin 2–6, 3–6, 3–6.
Syyskuussa Evans valittiin edustamaan maataan Davis Cupissa, kun Iso-Britannia pelasi Puolaa vastaan säilymisestä Eurooppa-Afrikan I ryhmässä. Hän hävisi ensimmäisen kaksinpelinsä Jerzy Janowiczia vastaan sekä toisen ja ratkaisevan kaksinpelin Michał Przysiężnyä vastaan.
2010.
Tammikuussa Evans pelasi Aucklandin ATP-turnauksen pääsarjassa, häviten ensimmäisellä kierroksella Michael Lammerille. Myöhemmin kauden aikana hän pelasi ATP-turnausten karsinnoissa, ITF-turnauksissa sekä haastajaturnauksissa.
2011.
Kesäkuussa Evans hävisi Eastbournen ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella Grigor Dimitroville. Wimbledonissa Evans hävisi ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 18 olleelle Florian Mayerille luvuin 6–7(5), 6–7(1), 6–3, 4–6.
2012.
Evans hävisi Zagrebin ATP-turnauksen ensimmäisellä kierroksella Guillermo García-Lópezille.
2017.
Vuonna 2017 Evans jäi kiinni kokaiinin käyttämisestä. Häneltä huhtikuussa otettu testi oli positiivinen.
Jääkiekon Elitserien-kausi 2009–2010

Jääkiekon Elitserienin kausi 2009–2010 oli Ruotsin jääkiekon Elitserienin 35. kausi. Kausi alkoi 21. syyskuuta 2009, ja runkosarjan viimeiset ottelut pelattiin 13. maaliskuuta 2010. Sarja oli tauolla 9.–26. helmikuuta Vancouverin talviolympialaisten vuoksi.
28. joulukuuta Frölundan ja Färjestadin välinen ottelu pelattiin ulkoilmassa Ullevin stadionilla. Frölunda voitti 31 144 katsojan edessä pelatun ottelun maalein 4–1.
HV71 voitti loppuottelusarjassa ennen Djurgårdens IF:n voitoin 4–2. Teemu Laine ratkaisi mestaruuden jatkoajalla. Muita suomalaisia mestareita olivat Jukka Voutilainen, Janne Niinimaa ja Pasi Puistola.
Runkosarja.
Runkosarjassa kukin joukkue pelasi yhteensä 55 ottelua. Runkosarjan jälkeen kahdeksan parhaiten sijoittunutta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Kaksi viimeistä puolestaan joutuivat karsimaan sarjapaikastaan Kvalserieniin, johon osallistui lisäksi toiseksi korkeimman sarjatason eli HockeyAllsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Kvalserienin kaksi parasta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Sarjataulukko.
Voitosta varsinaisella peliajalla saa kolme pistettä, jatkoaikavoitosta kaksi pistettä ja tasapelistä ja jatkoaikahäviöstä yhden pisteen. Varsinaisella peliajalla hävinnyt joukkue ei saa sarjapisteitä.
Pudotuspelit.
Pudotuspelit pelattiin paras seitsemästä järjestelmällä.
Rodney King

Rodney Glen King (2. huhtikuuta 1965 Sacramento, Kalifornia – 17. kesäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen, afroamerikkalainen henkilö. Hän tuli tunnetuksi, kun neljä LAPD:n konstaapelia pahoinpiteli hänet pidätyksen yhteydessä 3. maaliskuuta 1991. Pahoinpitelyn kuvanneen George Hollidayn luovuttaman videonauhan ansiosta poliisit saatiin haastettua oikeuteen pahoinpitelystä sekä liiallisesta voimankäytöstä. Valamiehistö, joka koostui yli kymmenestä valkoihoisesta, kuitenkin totesi poliisit syyttömiksi pahoinpitelyyn. Tämän seurauksena alkoi sarja mellakoita, jotka tunnetaan nimellä Los Angelesin mellakat 1992. Näissä yhteenotoissa kuoli 53 ihmistä ja tuhansia loukkaantui.
Los Angelesin kaupunki joutui maksamaan Kingille korvauksia pahoinpitelystä 3,8 miljoonaa dollaria.
__notoc__
Varhainen elämä.
Rodney King syntyi Kalifornian pääkaupungissa Sacramentossa, mutta kasvoi Pasadenassa. Rodneyllä oli neljä sisarusta.
Kuolema.
King löydettiin kuolleena uima-altaastaan 17. kesäkuuta 2012. Poliisin mukaan kuolemaan ei liity rikosta.
VTB United-liiga

VTB United-liiga on vuonna 2008 perustettu kansainvälinen koripallosarja. Uuden sarjan tarkoituksena oli lähentää Itä-Euroopan koripalloseuroja. Sarjan pääsponsorina toimii venäläispankki VTB.
Historia.
Ensimmäisen kerran sarjaa pelattiin joulukuussa 2008, jolloin järjestettiin oma Promo-Cup Moskovassa. Kaudella 2009–2010 sarjassa oli mukana kahdeksan joukkuetta ja tulevaisuudessa joukkueiden määrää haluttiin lisätä niin, että mukana olisi kuusitoista joukkuetta. Kiinnostuksensa osoittivat muun muassa seurat Israelista, Puolasta ja Belgiasta. Kaudeksi 2010–2011 sarja laajeni kahdentoista joukkueen suuruiseksi. Kaudesta 2013–2014 lähtien VTB-liiga on toiminut Venäjän koripallon korkeimpana sarjatasona, kun PBL-liiga lakkautettiin.
Sarjasysteemi.
Sarjan joukkueet jaetaan kahteen joukkuemäärältään yhtä suureen lohkoon, jossa joukkueet pelaavat kerran jokaista joukkuetta vastaan. Lohkojen kuusi parasta pääsevät puolivälieriin, jotka pelataan paras kolmesta -periaatteella. Välierät ja loppuottelu pelataan paras viidestä -periaatteella.
Xavier Cugat

Xavier Cugat (oik. Francisco de Asis Javier Cugat Mingall de Bru y Deulofeo, 1. tammikuuta 1900 Girona, Espanja – 27. lokakuuta 1990 Barcelona, Espanja) oli espanjalaissyntyinen yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja. Hänen perheensä muutti Kuubaan Cugat'n ollessa vasta muutaman vuoden ikäinen. Jo 12-vuotiaana hän oli havannalaisen Teatro Nacionalin ensiviulisti. Yhdysvaltoihin Cugat muutti ensimmäisen maailmansodan lopulla. Klassisesta musiikista populaarimusiikkiin Cugat siirtyi 1920-luvulla. Yhdessä perustamansa "Gigolos"-yhtyeen kanssa hän esiintyi muun muassa elokuvassa "Mexicana" vuonna 1929. 1930-luvun alkupuolella hän teki hittikappaleen "El Manicero", joka aloitti Yhdysvalloissa rumbavillityksen. Tunnettuihin Cugat'n yhtyeen kanssa esiintyneisiin artisteihin kuuluvat muun muassa Dinah Shore ja Desi Arnaz. Oma lyhytikäinen televisiosarjansa hänellä oli vuonna 1957.
Cugat oli viisi kertaa naimisissa. Hän muutti 1978 Barcelonaan, jossa hän kuoli vuonna 1990. Cugat on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Pohjamäen seisake

Pohjamäen seisake () oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake, joka perustettiin vuonna 1931. Se sijaitsi Nousiaisten Kaiselan kylässä, radan ja nykyisen Aatoilantien risteyksessä. Seisake lakkautettiin toukokuussa 1980.
Browning M2

M2 ("Browning Machine Gun Caliber .50, Heavy Barrel, M2") on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema .50 BMG (12,7 × 99 mm NATO) -kaliiperinen, vyösyöttöinen, ilmajäähdytteinen, rekyylitoiminen raskas konekivääri.
Browning kehitti aiemman Browning M1919 -konekiväärinsä pohjalta uuden, alkujaan lentokoneaseeksi tarkoitetun raskaan konekiväärin, joka otettiin valmistukseen vuonna 1921. Maajoukkojen aseeksi valmistetulle Model 1921 -konekiväärille annettiin rakenneparannusten jälkeen vuonna 1932 uudeksi nimikkeeksi M2.
M2 on ollut palveluskäytössä toisen maailmansodan lisäksi myös mm. Korean, Vietnamin ja Persianlahden sodassa ja edelleen monessa tämän päivän konfliktissa. Se on tällä hetkellä palveluskäytössä yli 20 maan puolustusvoimissa.
Kirkkomäen seisake

Kirkkomäen seisake () oli Uudenkaupungin radan varressa sijainnut lakkautettu seisake. Thure Hellströmin suunnittelema seisake perustettiin Vehmaalle radan ja Kirkkomäentien risteykseen vuonna 1924. Seisake sijaitsi hyvin syrjäisellä paikalla, joten se muutettiin laiturivaihteesta seisakevaihteeksi ensin väliaikaisesti, muutaman kuukauden ajaksi vuonna 1949 ja lopulta pysyvästi 1.10.1953. Kun tavaraliikenne Kirkkomäellä loppui vuonna 1956, liikennepaikka muutettiin seisakkeeksi. Henkilöliikenne seisakkeelle lakkautettiin puolestaan vuonna 1990. 
Itse seisakerakennus purettiin lakkauttamisen jälkeen. Liikennepaikalla on kuitenkin vielä jäljellä asuinrakennus, sauna ja ulkorakennus. Ne siirtyivät Senaatti-kiinteistöjen myyntilistalle vuonna 2007 ja yksityisomistukseen vuonna 2008.
Kansanvalistus- ja propagandaministeriö

Kansanvalistus- ja propagandaministeriö () oli Kansallissosialistisen Saksan ministeriö, joka perustettiin 13. maaliskuuta 1933. Sen tehtäviin kuului muun muassa lehdistön valvominen. Ministeriön johdossa toimi Joseph Goebbels.
Ministeriön musiikkiosaston Reichsmusikprüfstellen pääintendentti oli vuodesta 1937 Heinz Drewes (1903–1980), joka oli vaikutusvaltaimpia Saksan silloisessa musiikkielämässä. Drewesin ja Reichsmusikkammeria säveltäjä Richard Straussin vuonna 1935 tapahtuneen erottamisen jälkeen johtaneen Peter Raaben välillä oli jatkuva kamppailu siitä, kumpi valtakunnan musiikkielämää johti.
Colin Archer

Colin Archer (22. heinäkuuta 1832 – 3. kesäkuuta 1921) oli norjalainen laivanrakentaja ja laivanrakennusarkkitehti. Archer suunnitteli muun muassa Fridtjof Nansenin laivan "Fram" ("eteenpäin") vuonna 1892.
Colin Archer oli syntyisin Larvikista. Hänen vanhempansa olivat skotlantilaisia, jotka olivat muuttaneet Norjaan vuonna 1825. Colin Archer asui ja työskenteli maatilalla Australiassa vuoteen 1861. Palattuaan Norjaan hän perusti telakkayrityksen, jossa suunniteltiin ja valmistettiin veneitä ja laivoja. Archerin suunnittelussa aluksen kelluvuus ja merikelpoisuus tulivat tärkeimmiksi asioiksi alusten suunnittelussa. Aluksi hän keskittyikin pelastusalusten ja luotsiveneiden rakentamiseen. Archerin suunnittelema pelastusalus (pituus 14 metriä, leveys 4 metriä, uppouma 36 tonnia) oli tarkoitettu Norjan olosuhteisiin. Vuonna 1867 hän alkoi valmistaa myös jahteja.
Colin Archerin suunnittelemia aluksia on vieläkin käytössä, esimerkiksi pelastusalus "Colin Archer RS 1" ja "Fridtjof Wiesen RS40". Suomen merimuseon kokoelmissa on vuonna 1898 rakennettu luotsikutteri "Pitkäpaasi", jota käytettiin luotsaukseen vuosina 1898–1929 Viipurin luotsipiirissä. Colin Archerin purjeveneitä on myöhemmin uudistettu nykypäivän vaatimuksia varten.
Tunnettuja Colin Archerin suunnittelemia purjeveneitä ovat esimerkiksi hänen itsensä rakentama "Asgard" (1904), William Atkinin vuonna 1928 rakentama 47-jalkainen luotsivene "Regis Voyager" ja siitä pienennetty 32-jalkainen "Eric". Viimeksi mainitun tyyppisiä aluksia ovat muun muassa maailmanympäryspurjehduksissa tunnetuksi tulleet Vito Dumasin "Lehg II" ja Robin Knox-Johnstonin "Suhaili" sekä William Crealockin vuonna 1970 rakentama lasikuituvene "Westsail 32". Colin Archer -tyypin jäljitelmiä on rakennettu runsaasti ja malli on suosiossa edelleen. Colin Archer RS1-malli voitti The Cutty Sark Tall Ships’ Races -purjekilpailun vuonna 1983.
Colin Archer Memorial Race -purjehduskilpailu järjestetään joka toinen vuosi. Kilpailun lähtöpaikkana Lauwersooj Alankomaissa ja maali on Larvikissa Norjassa.
Arktisen upeeta

Arktisen Upeeta on pohjoismaisen elokuvan festivaali, jonka on järjestänyt vuodesta 1999 lähtien Jyväskylässä Nordic Glory r.y. Nykyistä festivaalia edelsi vuonna 1997 pidetty Nordic Glory Festival, joka keskittyi pohjoismaisten naisohjaajien tuotantoon. Vuosina 1999-2007 festivaaleilla järjestettiin vuotuinen kilpailu kotimaisille naisohjaajille. Vuonna 2008 kilpailu avattiin miesohjaajille, samalla kun se jaettiin opiskelija- ja ammattilaistuotantojen sarjoihin. Edellisen kerran tapahtuma järjestettiin Kampus Kinossa Jyväskylässä 10.-13. helmikuuta 2011. Vuonna 2010 festivaalia ei järjestetty, koska tapahtuma siirtyi marraskuulta helmikuulle.
Palkitut elokuvat 2002-2007.
Kotimaisten naisohjaajien kilpailu.
Lisäksi vuonna 2005 jaettiin Teemu Mäki -palkinto elokuvalle "Kotimaan uutisia" (Marjo Viitala).
Megafoni (verkkolehti)

Megafoni oli vuosina 2000–2012 ilmestynyt suomalainen lehti, joka käsitteli yhteiskunnallisia aiheita, kuten työelämää ja sosiaalipolitiikkaa. Megafoni julisti olevansa ”ideologioihin sitoutumaton” julkaisu, joka pyrki esittämään ”rajoja rikkovia näkökulmia ajankohtaisiin aiheisiin”. Lehden tarkoituksena oli tuottaa yhteiskunnallista teoriaa ja keskustella vaihtoehdoista kapitalistiselle yhteiskunnalle. Megafoni oli puoluepoliittisesti sitoutumaton. Lehti julkaisi ennen kaikkea autonomimarxilaista ja radikaalivasemmistolaista teoriaa. 
Megafonin toimitus muodostui anonyymistä yhteisöstä, eikä lehdellä ollut nimettyä päätoimittajaa. Lehden pitkäaikaisia kirjoittajia ja kääntäjiä olivat muun muassa Markus Termonen, Jukka Peltokoski, Mikko Jakonen, Eetu Viren ja Jussi Vähämäki, joista kaksi ensin mainittua toimivat lehdessä perustamisesta lopettamiseen saakka, muut lehden eri vaiheissa.
Historia.
Megafoni aloitti omakustanteena vuoden 2000 alussa ja sen edeltäjänä pidetään anarkistilehti "Kaurapuuroa". Vuosien 2000-2002 ensimmäiset 5 numeroa ilmestyivät paperilla. "Muutoksen kevät" -lehdessä oli 2000-luvun alussa Megafoni-liite. 
Vuonna 2003 Megafoni muuttui taloudellisista syistä verkkolehdeksi. Asiaan vaikutti myös se, että uudet lukijat odottivat saavansa informaation ilmaiseksi internetistä. Vuonna 2009 Megafoni avasi uudet verkkosivut osoitteessa http://megafoni.org. Siihen saakka sivut olivat toimineet osoitteessa http://megafoni.kulma.net, jonne vanhat sivut jäivät myös arkistoksi. Uusi Megafoni muuttui myös verkkojulkaisusta teemanumeroiksi, jotka julkaistiin myös pdf-muodossa. 
Uuden Megafonin ensimmäisen numeron teemana oli "Päätös" Vuoden 2009 kakkosnumeron teemana oli "Tutkimus". Vuoden 2009 kolmas numero käsitteli teemaa "Kriisi". Vuonna 2010 Megafoni ilmestyi kaksi kertaa ja sen teemoina oli ensin "vasemmisto" ja sitten "oikeisto". Viimeiseksi teemanumeroksi jäi vuonna 2011 ilmestynyt "Liike". Tämän jälkeen Megafonissa ilmestyi vielä sarja yksittäisiä blogauksia. 
Megafoni päätettiin lopettaa 21.11.2012. Ilmoituksessaan Megafoni kiittää ”kaikkia, jotka ovat tehneet aidon kontribuution yrityksiimme löytää ratkaisuja vallitseviin ongelmiin”. Ilmoitus toteaa myös, että ”toiminta tavoitteidemme puolesta ei ole loppunut, mutta jatkossa se saa uusia, rauhanomaisempia muotoja.” Tyyliltään ilmoitus noudatteli aseellisen järjestön rauhanilmoitusta. 
Megafonin julkaisutyyli vaihteli raskaasta yhteiskuntateoriasta itseironiseen ja humoristiseen kulttuurihäirintään. Samana päivänä, jona Megafoni lopetettiin, lehti julkisti vanhoilla sivuillaan situationististen nimimerkkien kirjoittaman tekstin kuokkavierasliikkeen paluusta Presidentinlinnalle itsenäisyyspäivänä 2012.
Vuosien 2008-2010 aikana lehdessä julkaistiin tamperelaisen taiteilijan Tapani Rytöhongan "Maammesarja"
Fram (laiva)

Fram ("Eteenpäin") on norjalainen, naparetkillä käytetty kuunarilaiva. Colin Archerin suunnittelema laiva rakennettiin Fridtjof Nansenin käyttöön pohjoisnaparetkelle. Vuosina 1893–1896 se ajelehti jään mukana Pohjoisella jäämerellä. Vuosina 1910–1912 laiva oli Roald Amundsenin käytössä retkellä Etelämantereelle. Nykyään se on esillä Fram-museossa Oslossa, Norjassa.
Yleiset ominaisuudet:
Ruvuma

Ruvuma eli Rovuma () on Intian valtamereen laskeva joki Afrikassa, joka virtaa 650 kilometrin matkan Tansanian ja Mosambikin rajalla. Joen kokonaispituus on 760 kilometriä (800 km). Joen valuma-alue kattaa 155 500 neliökilometriä.
Joen ylittävää siltaa on suunniteltu 1970-luvulta alkaen, ja sen rakennustyöt alkoivat vihdoin vuonna 2005. Sillan on arvioitu valmistuvan vuoden 2009 loppupuolella.
Niassan suojelualue

Niassan suojelualue on luonnonsuojelualue Mosambikin pohjoisosassa, Niassan ja Cabo Delgadon maakunnissa. Sen pinta-ala on 42 000 neliökilometriä, joten se on Mosambikin laajin suojelualue. Alue on perustettu vuonna 1954, ennen Mosambikin itsenäistymistä. Se rappioutui ja hylättiin levottomuuksien aikana 1970- ja 1980-luvuilla, mutta perustettiin uudelleen vuonna 1992.
Alueen maisemasta suurin osa on miombo-savannia. Jokivarsilla ja vuorten ja "inselberg-"kukkuloiden rinteillä kasvaa metsälaikkuja.
Useimmat Mosambikin elefantit, puhvelit ja seeprat elävät tällä alueella. Siellä on myös joitakin leijonia ja leopardeja. Niassan alueella elää 450 yksilön populaatio erittäin uhanalaisia hyeenakoiria Vuonna 2002 ilmalaskennoista havaittiin yli 12 000 elefanttia, 9 000 mustahevosantilooppia ja useita tuhansia puhveleita. Gnuulla on alalaji, jota tavataan vain tällä alueella, ja impalan ja seepran alalajit ovat muualla harvinaisia.
Gorongosan kansallispuisto

Gorongosan kansallispuisto on kansallispuisto Mosambikin keskiosassa, Itä-Afrikan Itä-Afrikan hautavajoaman eteläpäässä. Puiston pinta-ala on 3 770 neliökilometriä, ja se on osa Sofalan maakuntaa.
Ensimmäiset ponnistukset alueen suojelemiseksi tehtiin jo 1920-luvulla, jolloin Mozambique Company rajoitti alueen käyttöä muiden kuin komppanian johdon ja vieraiden metsästysalueena. Virallinen kansallispuisto siitä tuli vuonna 1960.
Gorongosan alueesta noin kaksi kolmasosaa on savannia, 14 % metsää ja loput ruohikkoa, josta noin viidennes on tulvavesien alla lähes koko vuoden.
Puistossa oli ennen Mosambikin sisällissotaa noin 2 200 norsua, sisällissodan jälkeen vuonna 1994 niitä löydettiin enää sata. Vuoteen 2008 mennessä määrä oli noussut jo kolmeensataan. Puistoon istutetaan myös naapurimaista tuotuja yksilöitä.
Osassa kansallispuistoa viljellään muun muassa kahvipensasta yhdessä muiden satokasvien kuten banaanin, ananaksen ja piri piri -chilipaprikan kanssa. Hanketta seuraavan pienkahviyhtiön mukaan kansallispuistossa toteutetun Carr-säätiön koeviljelyn tarkoituksena on tutkia, voiko kahvipensaita yhdessä muiden kasvien kanssa käyttää metsittymisen (metsän ennallistamisen) keinona samalla tuottaen tuloja hankkeeseen investoineille sadoille paikallisille maanviljelijöille niin, ettei heillä olisi tarvetta hakata ja polttaa metsää perinteisellä tavalla maanviljelyä varten.
Limpopon kansallispuisto

Limpopon kansallispuisto on suojelualue Mosambikissa Gazan maakunnassa. Se avattiin vuonna 2002.
Puiston alueella elää edelleen 20 000 ihmistä, joista noin kolmannes pyritään sijoittamaan muualle lähivuosina.
Puisto on osa hanketta, jonka tavoitteena on luoda suuri yhtenäinen alue kolmen valtion alueelle: Mosambikiin, Zimbabween ja Etelä-Afrikkaan. Koko suojelualueen tavoitekoko on 4,4 miljoonaa hehtaaria. 
Puisto on jokien halkomaa vähäsateista savannia. Mosambikin ja Etelä-Afrikan rajalla kohoavat Lebombovuoret 500 metrin korkeuteen puiston korkeimpana kohtana. Puiston alueella elää ainakin 147 nisäkäslajia, 500 lintulajia sekä vähintään 2 000 kasvilajia. Sinne on siirretty seeproja, elefantteja ja pahkasikoja muualta.
Pride &amp; Glory

Pride &amp; Glory oli vuosina 1991–1994 toiminut southern rock -yhtye, jota johti laulaja-kitaristi Zakk Wylde. Alun perin yhtye kulki nimellä Lynyrd Skynhead (tunnetun southern rock -yhtyeen Lynyrd Skynyrdin inspiroimana), mutta myöhemmin nimi muuttui muotoon Pride &amp; Glory. Yhtye teki ainoastaan yhden albumin, vuonna 1994 julkaistun "Pride &amp; Gloryn", jolta julkaistiin singlet ”Losin’ Your Mind”, ”Horse Called War” ja ”Troubled Wine”, joista kaksi ensimmäistä on julkaistu myös Wylden Black Label Society -yhtyeen kokoelmalla "Kings of Damnation 98-04". Myös kappale ”Machine Gun Man” on julkaistu Black Label Societyn kokoelmalla "Skullage". Yhtyeen ainoasta albumista julkaistiin myös uusi versio vuonna 1999, joka sisälsi albumin lisäksi bonuslevyn sisäläten lähinnä coverkappaleita kuten esimerkiksi Black Sabbath coverin kappaleesta ”The Wizard”.
Yhtye on esiintynyt hajoamisensa jälkeen ainoastaan kerran vuonna 1998 Hollywoodissa.
Yhtyeen jälkeen Zakk Wylde julkaisi sooloalbumin "Book of Shadows" ja vuonna 1998 perusti Black Label Society -yhtyeen.
Sissimarkkinointi

Sissimarkkinointi tarkoittaa epätyypillisiä markkinoinnin keinoja, jotka tuottavat hyviä tuloksia pienin panoksin. Sissimarkkinoinnin tunnusmerkkeinä pidetään usein luovuutta, ketteryyttä, mielikuvituksellisuutta, edullisuutta ja tuloksellisuutta. Vahvimpia vaikutuksen keinoja on Internet ja markkinoinnin saama mediahuomio. 
Netissä sissimarkkinointi hyödyntää usein sosiaalista mediaa, äänestyssivustoja ja muita yhteisöllisiä verkkopalveluita.
Sissimarkkinoinnin ydin on "Wow-efekti". Siinä missä tavallinen markkinointi voi olla hyvinkin varovaista, sissimarkkinointi pyrkii pysäyttämään, säväyttämään tai muuten herättämään tunteita – joko positiivisia tai negatiivisia. Voimakkaiden tunteiden herättäminen saa helpommin toivotun reaktion aikaiseksi, joko toiminnan tai ostoksen, kuin tavallinen varovainen lähestyminen. Näkyvimpiä esimerkkejä Suomessa on ollut muun muassa bussipysäkillä olleita valtavia kuvia teuraseläimistä, jotka häiritsivät useita jalankulkijoita. Mainoksen tilaaja teki näyttävän eleen mainoskampanjan keskeyttämisestä, josta Helsingin Sanomat uutisoivat. Näin ollen bussipysäkkimainos sai isomman näkyvyyden Helsingin Sanomien sivuilla ja keskustelupalstoilla, kuin mitä kampanja olisi muuten saanut, jos organisaatio olisi vain kaikessa hiljaisuudessaan jatkanut kampanjaa. 
Sissimarkkinoinnin isänä pidetään Jay Conrad Levinsonia, jonka ensimmäinen teos "Guerrilla Marketing" ilmestyi vuonna 1984. Hänen kirjojaan on julkaistu 42 kielellä ja myyty yli neljätoista miljoonaa kappaletta. Jari Parantainen on kirjoittanut sissimarkkinoinnista suomenkielisen kirjan, joka kantaa nimeä "Sissimarkkinointi".
Samir Handanovič

Samir Handanovič (s. 14. heinäkuuta 1984 Ljubljana, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on slovenialainen uransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän pelasi valtaosan urastaan Italian Serie A:ssa Udinesen ja Internazionalen joukkueissa. Hän pelasi vuosina 2004–2015 Slovenian maajoukkueessa 81 ottelua ja edusti Sloveniaa MM-kilpailuissa 2010.
Seurajoukkueura.
Handanovič siirtyi Italiaan kesällä 2004. Hän debytoi Udinesen joukkueessa marraskuussa 2004 Italian cupin ottelussa Lecceä vastaan. Toukokuussa 2005 hän pääsi Serie A:ssa kentälle 28. minuutilla korvaamaan Morgan De Sanctisin ottelussa Sampdoriaa vastaan 1–1-tasapelissä. Hän pelasi myös kahdessa seuraavassa liigaottelussa.
Vuoden 2005 lopun Handanovič vietti lainalla Trevisossa. Kevätkaudeksi 2006 hänet lainattiin Lazioon, ja seuraavaksi hänet lainasi koko kaudeksi 2006–2007 Serie B:ssä pelaava Rimini.
 Handanovič nousi Udinesen ykkösmaalivahdiksi. Handanovič teki lopullisen läpimurtonsa Serie A:ssa, jossa hän teki muun muassa uskomattomia pelastuksia marraskuussa 2008 ottelussa Genoaa vastaan. Hänet valittiin tämän jälkeen Serie A:n viikon tähdistökentälliseen. Viiden kauden aikana Handanovič pelasi Serie A:ssa 179 ottelua ja oli poissa vain 11 ottelusta.
Kesällä 2012 Handanovič siirtyi Internazionaleen. Hänestä tuli myös Interissä kiistaton ykkösmaalivahti ja hän pelasi seurassa 10 ensimmäisen kautensa aikana 366 Serie A -ottelua eli oli poissa vain 14 liigaottelusta. Kaudella 2022–2023 hän menetti paikkansa ykkösmaalivahtina André Onanalle ja pelasi vain 14 Serie A:n ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi Interin maalivahtina yhteensä 26 ottelua. Vuosina 2019–2023 Handanovič toimi myös Interin kapteenina.
Heinäkuussa 2023 Inter ilmoitti, ettei Handanovič jatka seurassa enää seuraavalla kaudella. Handanovič saavutti Interissä Italian mestaruuden kaudella 2020–2021 ja voitti seurassa myös kaksi Italian cupia sekä kaksi Italian supercupia. Yhteensä Handanovič pelasi Interissä 11 kauden aikana 455 ottelua.
Syyskuussa 2023 Handanovič lopetti ammattilaisuransa.
Maajoukkueura.
Handanovič pelasi pitkään Slovenian maajoukkueen ykkösmaalivahtina. Hän debytoi maajoukkueessa marraskuussa 2004 Slovakiaa vastaan 0–0-tasapelissä. Hän on pelannut Slovenian paidassa vuoden 2006 MM-kisojen ja 2008 EM-kisojen karsinnoissa. Vuoden 2010 MM-kisojen karsinnoissa Slovenia eteni jatkokarsintoihin Venäjää vastaan ja lopulta itse kisoihin Handanovičin torjuessa maalilla.
Marraskuussa 2015 Handanovič ilmoitti päättävänsä maajoukkueuransa.
Muuta.
Handanovičin serkku Jasmin Handanovič on myös jalkapallomaalivahti.
Trabzonspor

Trabzonspor on jalkapalloseura Trabzonin kaupungista. Seura pelaa Turkin korkeimmalla sarjatasolla Turkin Superliigassa. Seura on voittanut Turkin Superliigan seitsemästi (1976, 1977, 1979, 1980, 1981, 1984, 2022). Turkin Cupin Trabzonspor on voittanut kahdeksasti (1977, 1978, 1984, 1992, 1995, 2003, 2004, 2010, 2020).
Mestaruudet.
1976, 1977, 1979, 1980, 1981, 1984, 2022 (7)
1977, 1978, 1984, 1992, 1995, 2003, 2004, 2010, 2020 (9)
1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1983, 1995, 2010, 2020, 2022 (10)
1976, 1978, 1985, 1994, 1996 (5)
"Päivitetty 16. lokakuuta 2024."
Maratit (kasvisuku)

Maratit eli aitomaratit ("Asperula") on matarakasveihin kuuluva, noin 90 lajia käsittävä kasvisuku. Lounais-Suomessa tavataan maratteihin kuuluvaa värimarattia, joka on Suomessa rauhoitettu laji.
Tammisaaren vaakuna

Tammisaaren vaakuna oli Tammisaaren kaupungin tunnus ja samalla puhuva vaakuna. Vaakunan tammiaihe perustuu kaupunginsinettiin jo 1500-luvulta. Vaakunan selitys kuuluu: ”hopeakentässä vihreä tammi, jonka terhot punaiset”. 
Vaakunan historiaa.
Tammisaaren kaupunki perustettiin vuonna 1546 Pohjan pitäjässä sijainneen Tammisaaren kuninkaankartanon maille. Kaupungille myönnettiin sen nimeen viittaava tammiaiheinen sinetti 1500-luvun loppupuolella. Vanhin säilinyt vedos sinetistä on ajoitettu vuodelle 1594.
Vuonna 1753 kaupungille laadittiin käyttöön uusi sinetti, jossa kuvattiin kaupungin sijaintiin viitaten niemellä kasvava tammi sekä alueen elinkeinoja kuvanneita humalaköynnöksiä, kalastajia ja purjevene. Uudesta sinetistä oli käytössä useita melleja, joissa käytettiin yksittäisiä aiheita alkuperäisestä sinetistä. 1800-luvun tavan mukaisesti sinetin aiheet kuvattiin usein myös vaakunamaisesti kilvelle sijoitettuna.
Vuonna 1860 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati muiden Suomen suuriruhtinaskunnan kaupunkien tapaan oman ehdotuksensa Tammisaaren vaakunaksi. Ehdotuksessaan Köhne käytti kaupungin alkuperäisen 1500-luvun sinetin tammea, jonka hän asetti luonnonvärisenä kultaiselle kentälle. Vaikkeikaan Köhnen ehdotus vakiintunut kaupungin käyttöön, päätyi sen perusajatus lopulta Valtionarkiston heraldikkona toimineen George Granfeltin vaakunamalliin vuonna 1892. Granfeltin mukaelma vaakunasta vakiintuikin Tammisaaren tunnukseksi.
1950-luvulta alkaen useat Suomen kaupungeista alkoivat uudistamaan usein heraldisesti heikkoina nähtyjä vaakunoitaan, jolloin myös Tammisaaren vaakuna päätettiin uusia. Uuden vaakunan piirsi käytössä olleen vaakunan pohjalta uudelleen ruotsalaisheraldikko Sven Sköld vuonna 1952. Uudessa vaakunassa luonnonvärinen tammi muutettiin kokonaan vihreäksi ja kultaiset tammenterhot punaisiksi. Tammisaaren kaupunginvaltuusto hyväksyi vaakunan 27. maaliskuuta 1952, sisäasiainministeriön vahvistaessa sen käyttöön 14. toukokuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Tammisaari, Karjaa ja Pohja yhdistyivät Raaseporin kaupungiksi.
Antal Reguly

Antal Reguly (1819–1858) oli unkarilainen kielentutkija. Alun perin hän oli koulutukseltaan lakimies. Ollessaan opintomatkalla Tukholmassa 1839 hän tapasi A. I. Arwidssonin, ja keskusteltuaan tämän kanssa suomen ja unkarin oletetusta sukulaisuudesta hänessä heräsi halu tutkia äidinkielensä sukujuuria tarkemmin. Reguly jätti lakimiehen uran ja matkusti Suomeen opiskellakseen kieltä ja tutustuakseen kulttuuriin. Hänestä tuli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ensimmäinen unkarilainen jäsen.
Suomessa ollessaan Reguly opiskeli suomen lisäksi viroa ja saamea. Suomalaisuusmies Wolmar Schildt tapasi hänet Helsingissä ja kutsui hänet useiksi kuukausiksi maalaisympäristöön, Laukaaseen. Hän kuvasi laukaalaisia sekä sanallisesti että piirroksin. Miesten arkivaatetuksena oli useimmiten patalakki, lyhyt paita, pitkät liinahousut ja niiden päällä vaipan tapainen sarkavaate. Työasuna oli sarkanuttu. Talvella pidettiin paljon vaatteita. Vuosina 1843–1846 hän matkusti Siperiaan tutkimaan hantia, mansia, maria, mordvaa ja tšuvassia. Koska Reguly kuoli varsin nuorena, suurin osa hänen keräämästään materiaalista jäi muiden julkaistavaksi.
Quirimbas

Quirimbas on saariryhmä Mosambikin rannikolla Intian valtameressä. Se muodostuu 31 saaresta, jotka ulottuvat Cabo Delgadon pohjoiskärjestä noin 400 km päähän etelään lähelle Pembaa. Saariryhmä on ollut ehdokkaana Unescon maailmanperintökohteeksi. 11 eteläisintä saarta, joita ympäröivät mangrovemetsät, muodostavat Quirimbasin kansallispuiston.
Saarilla ja niitä ympäröivillä koralliriutoilla on monipuolinen eläimistö. Ryhävalaat tulevat syviin salmiin elokuusta lokakuuhun, mangrovemetsissä on merikotkia ja kilpikonnat munivat rantahietikoille.
Saaristossa on kalastajayhteisö, ja turismi sinne on alkamassa.
Karjaan vaakuna

Karjaan vaakuna oli Karjaan kaupungin tunnus. Vaakunan linnantornit symboloivat vanhan Karjaan emäpitäjän alueella sijainneisiin kolmeen linnaan: Raaseporiin, Junkarsborgiin ja Grabbackaan. Virta viittaa Mustionjokeen, joka toimi muinoin tärkeänä kulkureittinä Hämeen suuntaan. Ratas kuvastaa kaupungin liikenteellistä asemaa rautateiden solmukohtana viitaten samalla alueen teollisuuteen. Samat aiheet toistuivat myös Karjaan maalaiskunnan vaakunassa.
Vaakunan selitys kuuluu seuraavasti: ”Sinisessä kilvessä kultainen kolmitorninen linna hopeavuorella, joka ulottuu kilven alareunaan saakka. Vuoressa on poikittain juokseva virta, sen alla sinisessä ympyrässä kuusipuolainen kultaratas.” Vaakunan on suunnitellut Hilding Ekelund, ja tasavallan presidentti Risto Ryti vahvisti vaakunan käyttöön 23. heinäkuuta 1943. Karjaan vaakuna oli Rovaniemen vaakunan jälkeen toinen Suomen kauppaloille vahvistetuista vaakunoista ennen niiden yleistymistä vuoden 1949 kunnanvaakunalain myötä.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Karjaa, Tammisaari ja Pohja yhdistyivät Raaseporin kaupungiksi.
Marcus Claudius Marcellus

Marcus Claudius Marcellus (n. 268–208 eaa. lähellä Venusiaa) oli roomalainen sotapäällikkö ja Hannibalin tärkeä vastustaja. Marcellus valtasi toisessa puunilaissodassa (218–201 eaa.) Syrakusan. Hän toimi konsulina viidesti. Marcellus muistutti monessa suhteessa Rooman varhaisia sankareita, koska hän oli luonteeltaan hurjapäinen, aggressiivinen ja nautti kaksintaisteluista.
Ensimmäisen konsulikautensa aikana 222 eaa. Marcellus taisteli insubreja vastaan Gallia cisalpinassa ja saavutti "spolia opiman" kolmatta ja viimeistä kertaa Rooman historiassa. Hän vapautti roomalaisten kanssa liitoutuneen Clastidiumin kylän insubrien piirityksestä ja valtasi myöhemmin Mediolanumin. Clastidiumin taistelussa Marcellus surmasi gallien kuninkaan Britomaruksen saadakseen tämän käyttämän rintahaarniskan itselleen. Vuonna 216 eaa. Rooman hävittyä Cannaessa hän komensi armeijan jäännöksiä Canusiumissa ja pelasti Nolan ja eteläisen Campanian Hannibalilta. Marcellus valittiin konsuliksi Lucius Postumius Albinuksen tilalle, mutta, kun hän otti tehtävänsä vastaan maaliskuun 15. päivänä 215 eaa., valinta julistettiin pätemättömäksi huonojen enteiden perusteella. Seuraavana vuonna Marcellus kuitenkin valittiin uudelleen. Hän oli tuolloin 57-vuotias. Vuosina 214–211 eaa. Marcellus oli konsulina kolmatta kertaa palvellen Sisiliassa. Hän hyökkäsi Leontinoihin ja valtasi Syrakusan kahden vuoden piirityksen jälkeen. Hänen joukkonsa surmasivat tiedemies Arkhimedeen kaupungin valtauksen yhteydessä. Marcellius ryösti kaupungin ja toi sen aarteet Roomaan. Palkinnoksi Syrakusan valtauksesta hänelle suotiin "ovatio", jossa juhlan kohde ratsasti hevosella kulkueen kärjessä. Marcellus oli konsulina jälleen 210 eaa. vallaten Salapian Apuliassa, joka oli kapinoinut liittyen Hannibaliin. Vuonna 209 eaa. hän taisteli ratkaisemattomaan päättyneen taistelun Hannibalia vastaan Venusiassa. Hän sai surmansa väijytyksessä viidennellä konsulikaudellaan 208 eaa. ollessaan 220 ratsumiehen kokoisen osaston kanssa tiedustelemassa Hannibalin armeijan asemia leirien välisessä maastossa. Osasto ratsasti ansaan, jonka Hannibal oli asettanut kukkulalle arvellen, että roomalaiset saattaisivat yrittää vallata sen. Marcellus kuoli väijytyksestä seuranneessa kaksintaistelussa.
HK Lipetsk

HK Lipetsk () on venäläinen jääkiekkojoukkue Länsi-Venäjältä Lipetskistä, Lipetskin alueelta. Seura pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jääkiekkoliigassa, sen läntisessä divisioonassa.
Historia.
Lipetskin nykyinen jääkiekkoseura perustettiin vuonna 1979 nimellä "Metallurg Lipetsk" ja se liittyi Pervaja Ligaan. Seuraavana vuonna nimeksi vaihtui "Traktor Lipetsk". Seura jatkoi Pervaja Ligassa Neuvostoliiton kaaduttuakin ja vuonna 1995 seura nykyisellä nimellään "HK Lipetsk" nousi Venäjän toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan.
HK Lipetsk voitti Vysšaja Ligan mestaruudeen vuonna 1998 ja nousi Venäjän superliigaan. Seura pelasi superliigassa kaudet 1998–1999 ja 1999–2000, minkä jälkeen se putosi takaisin Vysšaja Ligaan. HK Lipetsk vietti Pervaja Liga -kautta 2006–2007 lukuun ottamatta 2000-luvun Vysšaja Ligassa.
Sarjatason uudelleenjärjestelyiden vuoksi HK Lipetsk joutui pudottautumaan Pervaja Ligaan vuonna 2010. Pervaja Liga lakkautettiin kauden jälkeen, ja HK Lipetsk jatkoi uudella kolmennalla sarjatasolla Venäjän jääkiekkoliigassa. Kaudeksi 2013-2014 joukkue siirtyy pelaamaan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle VHLään.
Rosita

Rosita on naisen etunimi, Rosa-nimen alkujaan espanjalainen muunnelma. Suomessa nimi Rosita on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 803 naiselle ja muutamalle miehelle. Suomen ruotsinkielisen kalenterin mukaan Rositan nimipäivä on 4. toukokuuta.
Lazăr Edeleanu

Lazăr Edeleanu (1861–1941) oli romanialainen kemisti. Hän syntetisoi ensimmäisenä amfetamiinin vuonna 1887.
Edeleanu syntyi Bukarestissa. Suoritettuaan kandidaatin tutkintonsa hän jatkoi kemian opintojaan Berliinissä Friedrich Wilhelm yliopistossa. Hän kehitti menetelmiä paremman polttoöljyn tislaamiseen. Työskenneltyään vuosia ulkomailla hän palasi Bukarestiin vuonna 1932.
Maremmit

Maremmit () on suoalueista käytetty nimitys Keski-Italiassa Tyrrhenanmeren rannikolla, Toscanassa ja Latiumissa. Alueen pinta-ala on noin 2 600 km². Alueen soita on kuivattu 1820-luvulta saakka ja nykyisin suurin osa on viljelykelpoista.