Ihmisoikeudet Kosovossa

 Ihmisoikeudet Kosovossa ovat olleet pitkään kiistanalainen aihe maan historian etnisten jännitteiden ja itsenäisyystaistelun vuoksi. Tämä korostui Kosovon sodan aikana.
Itsenäistyttyään vuonna 2008 Kosovo on edistynyt ihmisoikeuksien ylläpitämisessä.
Etniset konfliktit.
Kosovossa on useita etnisiä vähemmistöjä, joihin kuuluvat serbit, Kosovon albaanit, romanit, laskennalliset slaavimuslimit ja muut vähemmistöt. Vuosina 1998–1999 käyty Kosovon sota oli kolmas entistä Jugoslaviaa koskeva konflikti, ja se käytiin Bosnian ja Kroatian sotien jälkeen. Kaikki nämä sodat aiheutti serbialainen voimamies Slobodan Milošević, Serbian ja Montenegron johtaja.
Milošević nousi valtaan luvaten puolustaa Kosovon serbejä. Ennen Miloševićin hallintoa Kosovolla oli autonominen asema, joka antoi etnisille albaaneille oikeuksia, taaten vuoden 1974 Jugoslavian perustuslain. Kun Miloševićista lopulta tuli Serbian presidentti, hän lakkautti Kosovon erityisaseman ja tukahdutti albaanien kielen ja kulttuurin. Tämä johti opposition syntymiseen ja rinnakkaisten valtiorakenteiden, kuten Kosovon demokraattisen liiton (LDK), nousuun. Tämä johti myös Kosovon vapautusarmeijan (KLA) perustamiseen, joka oli etnisten albaanien miliisi, jonka tavoitteena oli vapauttaa Kosovo. 
Vuonna 1997 Serbian johto kampanjoi albaaneja ja Kosovon vapautusarmeijan väkivaltaisia sissitaisteluita vastaan. Vuonna 1999 Serbian viranomaiset siirsivät pakkosiirtolaisina tuhansia Kosovon albaaneja. 
YK:n turvallisuusneuvostossa puhunut silloinen YK:n pääsihteeri Kofi Annan raportoi:Taistelut Kosovossa ovat johtaneet siviiliväestön joukkopakoon, kylien ja elinkeinojen laajaan tuhoutumiseen sekä pakkosiirrettyjen syvään traumaan ja epätoivoon. Monet kylät ovat tuhoutuneet kranaattitulituksessa ja tulipaloissa Serbian hallituksen joukkojen suorittamien operaatioiden seurauksena. Nato käynnisti operaatio Allied Forcen vuonna 1999 vastauksena Serbian joukkojen jatkuviin etnisiin puhdistuksiin ja ihmisoikeusloukkauksiin. Tavoitteena oli pakottaa Miloševićin hallitus lopettamaan toimintansa Kosovossa. 
Pääkaupunkia Pristinaa koskevassa raportissa todettiin, että "ennennäkemätön väkivallan, ryöstelyn, murhien ja sieppausten aalto levisi koko maakuntaan".
Serbian viranomaisten vahvistamien virallisten tietojen mukaan 1. tammikuuta 1998 mennessä kadonnut oli 1 303 henkilöä, joihin kuului 944 serbiä, 210 romania ja 149 albaania. 
Ihmiskauppa.
Yksi Kosovon ihmisoikeusongelmista liittyy ihmiskauppaan. 2000-luvun alussa maata pidettiin yhtenä Balkanin ihmiskaupan keskuksista. Amnesty Internationalin mukaan Euroopan köyhimmistä maista kotoisin olevia ihmiskaupan uhreja myytiin asiakkaille Länsi-Eurooppaan, kuten Italiaan, Alankomaihin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. 
Vapauksien loukkaamisen lisäksi noin 36 prosentilta naisista evättiin minkäänlainen lääketieteellinen hoito, ja osa pakotettiin suojaamattomaan seksiin. Vuoteen 2023 mennessä Kosovo on edistynyt merkittävästi ihmiskaupan ongelman ratkaisemisessa.
Kosovon poliisilla on nyt ihmiskaupaan keskittynyt osasto, joka tutkii kaikkia ihmiskauppatapauksia kahdeksan alueellisen yksikkönsä kautta.
Muut ongelmat.
Vuonna 2022 Yhdysvaltain ulkoministeriö ilmaisi Kosovon hallituksen jatkuvan korruption ja rankaisemattomuuden. Väärinkäytöksiin kuuluvat myös poliittiset tappamiset. Muita ongelmia ovat erilaiset väärinkäytösten ja väkivallan muodot sekä etnisten vähemmistöjen häirintä.
Vaikka viranomaiset ovat edistyneet merkittävästi ihmisoikeusloukkausten ja -väärinkäytösten puuttumisessa, rangaistukset ja lakien täytäntöönpano ovat joskus olleet epäjohdonmukaisia.