tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heli Seppelvirta

Heli Seppelvirta (s. 1978 Nurmo) on suomalainen virkamies ja Etelä-Pohjanmaan maakuntajohtaja. Seppelvirta aloitti maakuntajohtajana helmikuussa 2022. Koulutukseltaan Seppelvirta on hallintotieteiden maisteri Vaasan yliopistosta. Ennen maakuntajohtajan tehtävää Seppelvirta työskenteli Etelä-Pohjanmaan liitossa 10 vuotta aluekehittämisasiantuntijana ja tämän jälkeen 10 vuotta aluekehitysjohtajana. Vuosina 2016–2019 Seppelvirta toimi kolmen vuoden ajan muutosjohtajana sote- ja maakuntauudistuksessa.
Travee

Travee (, vanhahtava nimitys "sarjanne") on arkkitehtuurissa kahden pylvään tai pilarin välinen tila, jonka katteena on holvikaarten rajoittama holvi.
Ken Alibek

Kanatžan Baizakuly Älibekov (, ; s. 1950), tunnettu vuodesta 1992 lähtien nimellä Kenneth ”Ken” Alibek, on kazaksanilais-amerikkalainen mikrobiologi ja biologisen sodankäynnin hallinnollinen asiantuntija. Hän nousi nopeasti Neuvostoliiton armeijan riveissä, ja hänestä tuli everstinä Biopreparat-viraston ensimmäinen apulaisjohtaja, jossa virassa hän johti laajaa biologisen sodankäynnin laitosten ohjelmaa.
Uransa aikana Biopreparat-virastossa 1970-luvun lopussa ja 1980-luvulla Alibekov johti projekteja, joihin kuuluivat räkätaudin ja Marburgin taudin aseistaminen, ja loi Venäjän ensimmäisen jänisruttopommin. Hänen huomattavin saavutuksensa oli uuden pernaruton ”taistelukannan” luominen, joka tunnetaan nimellä ”kanta 836”, ja jota Los Angeles Times kuvaili myöhemmin ”virulenteimmaksi ja julmimmaksi ihmisen tuntemaksi pernaruttokannaksi”.
Norran

Norran (vuoteen 2010 saakka "Norra Västerbotten") on ruotsalainen Skellefteåssa ilmestyvä sanomalehti. Se on perustettu vuonna 1910 ja ilmestyy kuutena päivänä viikossa. Se kuuluu NTM-mediakonserniin.
Kuivakukka

Kuivakukka on kukka, joka on kuivausmenetelmin saatu pitkäaikaisesti kestäväksi. Niitä käytetään kukkasidonnassa esimerkiksi kukka-asetelmiin ja kransseihin. Kerättävät kukat on syytä kerätä pian kukinnan alussa. Näin siksi, että myöhemmin kerätyt kukat saattavat varistaa terälehtensä ennen kuin ne on saatu kuivattua. Kuivaus tapahtuu siten, että kukkakimppu sidotaan varsista nipuksi ja ripustetaan alaspäin kuivaan ja vähävaloiseen paikkaan. Tämä on yleisimmin käytetty kuivaustapa, joka on ilmakauivaus. Toinen tapa on verkkokuivaus, jolloin kuivattavien kukkien varret laitetaan verkon läpi niin että kukat jäävät verkon päälle. Kolmas kuivaustapa on hiekkakuivaus, jolloin kukat peitetään kokonaan hienolla hiekalla. Hiekkakuivaauksella kuivakukkien värit saadaan näyttämään kauniilta. Kuivakukka-asetelmiin tarvittavia lehtiä voidaan kuivata prässäämällä.
Kuivakukiksi sopivia kesäkukkia:
Kuivakukiksi sopivat myös muun muassa ruusut sekä luonnonvaraiset kukat. Kuivakukkien kanssa voi käyttää myös esimerkiksi koristeheiniä, ruohoja ja oksia. Myös luonnossa kuivumaan päässeet kukat voidaan käyttää, jos ne kerätään kostealla säällä ja ne jälkikuivatetaan sisätiloissa.
Ennen kuivaamista kukkien varsista poistetaan lehdet. Sidottaessa nipusta tulee tehdä ilmava. Hyvä huonetila kuivaamista varten on kuiva ja lämmin. Jos huoneessa ei ole paljon auringonvaloa, kukkien väri säilyy hyvin.
Kuivakukista voi tehdä ilmavia kimppuja floristien käyttämällä spiraalitekniikalla.
Joskus kuivakukkien kanssa käytetään tuoreita leikkokukkia, jotka kuivuvat kranssin tekemisen jälkeen. Kuivakukista voi tehdä myös macrame-tyylisen seinäkoristeen. Tällöin voidaan käyttää myös valkaistuja kukkia.
Kuivakukkia myydään nykyään joissakin liikkeissä ja niitä voi myös tilata netistä.
Takpan kieli

Takpa (omakielinen nimi དག་པ་ཁ་, myös dakpakha) on sinotiibetiläinen kieli, jota puhutaan Bhutanissa. Kielellä arvioidaan olevan vain muutamia tuhansia puhujia.
Sen lähin sukulaiskieli on dzalakha. Kielen katsotaan olevan uhanalainen.
Édouard Roche

Édouard Albert Roche (17. lokakuuta 1820 Montpellier, Ranska – 27. huhtikuuta 1883 Montpellier) oli ranskalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko.
Elämä ja ura.
Roche väitteli tohtoriksi Montpellierin yliopistossa vuonna 1844. Jatko-opiskeltuaan Pariisissa hän palasi Montpellieriin vuonna 1849 ja toimi matematiikan professorina vuodesta 1852 eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1881. Suuri osa hänen tutkimuksistaan koski tähtien, planeettojen, kuiden ja komeettojen ratamekaniikkaa. Roche analysoi matemaattisesti myös Pierre Simon de Laplacen tähtisumuhypoteesia ja matematiikassa käytettyä Taylorin lausetta. 
Rochen vuonna 1849 laskema Rochen raja kuvaa etäisyyttä, jota lähempänä planeettaa tai emäkappaletta oleva toinen taivaankappale hajoaa palasiksi, ja se riippuu pääosin keskuskappaletta kiertävän kappaleen tiheydestä. Roche selitti rajan avulla Saturnuksen renkaiden muodostumista. Rochen pinta taas on kahden taivaankappaleen ympärillä oleva pinta, jota suuremmaksi laajennuttuaan tähti alkaa vuodattaa massaa tähtien välissä olevan leikkauspisteen kautta toiseen tähteen. Keksijänsä mukaan nimetty Rochen pallo on taivaankappaleen ympärillä oleva vyöhyke, jonka sisäpuolella dynamiikka on olennaisesti kahden kappaleen välistä ja muiden taivaankappaleiden vaikutukset vain vähäisiä häiriöitä. 
Roche oli elinikäinen harras katolinen.
Maatalouden ja ruokateollisuuden kansallismuseo Szreniawassa

Maatalouden ja ruokateollisuuden kansallismuseo Szreniawassa () on vuonna 1964 perustettu maatalousaiheinen museo Puolassa. Se toimii Szreniawassa, noin kymmenen kilometrin päässä Poznańista.
Maatalouden ja ruokateollisuuden kansallismuseo Szreniawassa pyrkii jatkamaan Varsovassa sijainneen, syyskuussa 1939 tuhotun Teollisuus- ja maatalousmuseon perinteitä ja tehtäviä. Tämän aiemman museon perustamisen satavuotisjuhlan kunniaksi Maatalouden ja ruokateollisuuden kansallismuseo Szreniawassa sai vuonna 1975 kansallismuseon aseman. Museo toimii vuosina 1852–1853 rakennetun palatsin tiloissa. Museo liittyi vuonna 1966 Kansainväliseen maatalousmuseoiden liittoon (AIMA), joka tekee raportointia Kansainväliselle museoneuvostolle.
Niilo Romppanen

Niilo Romppanen (s. 21. maaliskuuta 2002 Joensuu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa.
Ura.
Romppanen on Jokipoikien kasvatti. Kaudella 2017–2018 hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja tehoilla 8+22=30. Kaudeksi 2018–2019 Romppanen siirtyi Kalevan Pallon B-nuoriin. Kaudella 2019–2020 hän jakoi seuran A-nuorten sisäisen tehotilaston voiton Ville Puhakan kanssa lukemalla +14. 
Kaudeksi 2020–2021 Romppanen siirtyi Mikkelin Jukurien U20-joukkueeseen. Kesällä 2021 hän nousi seuran SM-liigarinkiin. Romppanen voitti kaudella 2021–2022 Jukurien U20-joukkueen sisäisen syöttöpörssin 26 syöttöpisteellään ja sisäisen tehotilaston lukemalla +29. Romppanen pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 16. helmikuuta 2022 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet merkittiin Jukurien seitsemänneksi puolustajaksi. Romppanen sai ottelussa jääaikaa 2.10 minuuttia. Helmikuussa 2022 Jukurit lainasi Romppasen alustavasti kahden ottelun ajaksi Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon, jossa hän pelasi lopulta kolme runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Marraskuussa 2022 Jukurit lainasi Romppasen Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän pelasi siellä yhden ottelun ja saman kuun lopulla Jukurit lainasi Romppasen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Joensuun Kiekko-Poikiin. Tammikuussa 2023 seura lainasi hänet kahden ottelun sopimuksella taas Peliittoihin. Romppanen pelasi Jukureissa alkukauden 2022–2023 aikana kaikkiaan kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja neljä Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös seitsemän ottelua seuran U20-joukkueessa. Helmikuussa 2023 Jukurit lainasi Romppasen loppukaudeksi Kiekko-Poikiin. Hän pelasi siellä kauden aikana kaikkiaan 23 runkosarjaottelua tehopistein 3+6=9 ja seitsemän pudotuspeliottelua tehden kolme syöttöpistettä. Huhtikuussa 2023 Romppanen teki Jukurien kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. 
Kaudella 2023–2024 Romppanen teki Jukureissa SM-liigauransa avausmaalin tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2023 tasavajaalla Pelicansia vastaan. Hänen osumansa jäi joukkueen 4–1-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Romppanen keräsi ottelusta teholukeman +2. Janne Korhonen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Romppanen pelasi tulokaskautensa aikana 49 runkosarjaottelua tehopistein 3+6=9 ja yhden pudotuspeliottelun ilman tehopisteitä. Marraskuussa 2024 hän teki Jukurien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta.
Romppanen valmistui merkonomiksi Etelä-Savon ammattiopistosta joulukuussa 2021.
Kempeleläinen

Kempeleläinen oli vuosina 1981–1996 ilmestynyt kempeleläinen paikallissanomalehti. Ensimmäinen numero julkaistiin 8. tammikuuta 1981, ja viimeinen joulukuussa 1996. Lehden seuraaja oli vuosina 1997–2008 ilmestynyt Lakeuden Joutsen. Sanomalehden toimitus sijaitsi Kempeleen keskustaajamassa.
Bogdanci

Bogdanci () on kaupunki Pohjois-Makedonian Kaakkoisalueella. Kaupungissa asuu 7 339 asukasta, ja vuotuinen väestönkasvu on -0,9 %. Vuodesta 2002 väkiluku on laskenut noin 1 500 asukkaalla. Kaupungin pinta-ala on 114,5 neliökilometriä ja väestötiheys 64 asukasta neliökilometrillä. Asukkaista lähes 95 % on makedonialaisia. Lopuista suurin osa on serbejä.
Debar

Debar () on kaupunki läntisessä Pohjois-Makedoniassa, Lounaisalueella. Kaupungissa asuu 15 412 asukasta. Väkiluku on tippunut noin neljällätuhannella vuodesta 2002, joka tarkoittaa n. -1,3 prosentin vuotuista väestönkasvua.
Väestö.
Väestöstä
Väestö puhuu seuraavia kieliä:
Demir Kapija

Demir Kapija () on pieni kaupunki Vardarin alueella Pohjois-Makedonian eteläosissa. Kaupungissa asuu 3 777 asukasta, ja sen väestö on noin prosentin vuotuisessa laskussa. Vielä vuonna 2002 kaupungin väkiluku oli 4 545. Asukkaista selvästi suurin osa on makedonialaisia ja puhuu makedoniaa.
Demir Hisar

Demir Hisar () on kaupunki Pohjois-Makedonian Pelagonian alueella. Kaupungissa asui vuonna 2021 7 260 asukasta. Väkiluku on noin 1,4 prosentin vuotuisessa laskussa.
Gevgelija

Gevgelija () on kaupunki Pohjois-Makedonian eteläosissa, Kaakkoisalueella. Kaupunki sijaitsee hyvin lähellä Kreikan rajaa. Kaupungissa asuu 21 582 asukasta, joista yli 95 prosenttia makedonialaisia ja 98,5 % makedoniaa puhuvia. Kaupungissa sijaitsee Kožuf-vuori.
Nimi.
Todennäköisesti kaupungin nimi tulee turkinkielisestä sanasta "gölgeli", varjoisa paikka.
The Flying Cat

The Flying Cat on vuonna 1952 valmistunut, järjestyksessään kuudeskymmeneskolmas Tom &amp; Jerry -piirroselokuva.
Johan Havaas

Johan Johnsen Havaas (19. lokakuuta 1864 Granvin, Hordaland – 27. huhtikuuta 1956 Voss, Hordaland) oli norjalainen maanviljelijä ja kasvitieteilijä.
Havaas syntyi John Vikingsen Havaasin (1821–1878) ja Hildegunna Jansdotter Eiden (1835–1909) lapsena. Hänellä oli harvinaislaatuinen urakehitys, sillä hän nousi pienviljelijän työn ja itseoppineisuuden pohjalta kansainvälisen tason asiantuntijaksi. Havaas varttui Havåsin perhetilalla Granvinissa ja sai vastuulleen vanhimman veljensä tehtävät maatilalla tämän muutettua Amerikkaan. Vuonna 1888 Havaas tapasi sotilaskurssin aikana Kristianiassa (Oslo) majuri Christen Smithin, joka ymmärsi Havaasin kasvitieteellisen osaamisen, tarjosi tälle kontaktin Bergenin museoon ja kannusti tätä tutkimaan itiökasveja. Havaas tunsi erityistä mielenkiintoa jäkäliä ja varsinkin rupijäkäliä kohtaan.
Vuodesta 1896 alkaen Havaas sai useita matkastipendejä Bergenin museolta. Vuodesta 1900 alkaen hän sai pienen pysyvän stipendin siltä. Muutoin hän elätti itse itsensä ja perheensä maatilalla. Havaas kirjoitti julkaisuja enimmäkseen jäkälistä, mutta myös koppisiemenisistä ja sammalista. Merkittävimmässä Havaasin keräämässä kokoelmassa on 25 000 esimerkkiä. Sitä säilytetään Bergenin yliopistossa. Hänen yksityisen kasvionsa osti yhdysvaltalainen Duke University.
Havaasin puolisona oli 17. marraskuuta 1921 alkaen Martha Knutsdotter Stengrimsteigen (k. 1961). Havaas palkittiin vuonna 1935 kultaisella Kuninkaan ansiomitalilla. Hänen mukaansa on nimetty kaksi jäkälää: "Caloplaca havaasii" ja "Umbilicaria havaasii".
Hrytsko Hryhorenko

Hrytsko Hryhorenko, ; oikea nimi: Oleksandra Sudovštšykova-Kosatš, , (maaliskuussa 1867 Makarjev, Kostroman kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 27. huhtikuuta 1924 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija, kääntäjä ja yhteiskunnallinen aktivisti. Hänen puolisonsa oli Myhailo Kosatš ja kälynsä Lesja Ukrajinka. Heidän kanssaan hän toimi radikaaleissa ukrainofiilisissä opiskelijajärjestöissä ja kirjailijaseura Plejadassa (1888–1893)
Hryhorenkon ensimmäinen proosakokoelma "Naši ljudy na seli" (”Maalaisväkeä”) ilmestyi 1898. Naturalistisissa kertomuksissa hän kuvaa ukrainalaisten elämän ankaruutta ja henkistä rappiota maaseudulla ja maanpaossa. Niitä on verrattu Vasyl Stefanykin tuotantoon. Hän kirjoitti lisäksi kahdeksan näytelmää, joista viisi lapsille, sekä kokoelman kertomuksia lapsille "Ditky" (1918, ”Pikkulapsia”). Hän käänsi eri kielistä kirjallisuutta ukrainaksi.
Mansikkavadelma

Mansikkavadelma ("Rubus illecebrosus") on vadelman sukuinen kasvi, joka leviää vadelman tavoin juuriversojen avulla. Se on kotoisin Japanista ja Euroopan osalta se on tunnettu lähinnä Itä-Euroopassa. Kasvi on 40–70 cm korkea pensas. Sen lehdet ovat koristeellisen muotoiset, kuten myös marjat. Marjat sijaitsevat oksien kärjissä ja ovat yksittäin tai 3–4 marjan ryppäissä ja niiden muoto on mansikan ja vadelman väliltä.
Kasvi tulee istuttaa paikkaan, josta se ei pääse leviämään helposti. Esimerkiksi kasvulaatikko on hyvä paikka. Kasvi viihtyy aurinkoisella ja lämpimällä kasvupaikalla. Paras kasvualusta on kuohkea ja hyvin vettä läpäisevä maa, joka on lievästi hapan. Mansikkavadelman marjat kypsyvät myöhemmin kuin vadelman. Pensaita ei tarvitse tukea, kuten tavallista vadelmaa, sillä versot ovat tukevat.
Mansikkavadelman marjat sopivat pakastettaviksi sekä hilloihin ja mehuihin.
Plejada

Plejada eli Plejad oli Lesja Ukrajinkan ja Myh’ailo Kosatšin Kiovassa 1888 perustama kirjallinen ryhmä. Sen esikuva oli ranskalainen runoilijakoulukunta Pléiade. Kokoukset pidettiin jäsenten kodeissa, ja ryhmä järjesti myös kirjallisia iltoja ja kilpailuja. Jäsenet käänsivät ukrainaksi merkittäviä kirjailijoita, kuten Heinrich Heinea, Dantea, Pierre-Jean de Bérangeria, Molièrea ja Vladimir Korolenkoa. Jäsenet kokosivat julkaistavaksi kolme antologiaa, "Vesna" (Kiova), "Desna" (Tšernihiv) ja "Spilka" (Odessa), mutta Venäjän sensuuri kielsi ne kaikki. Plejada toimi vuoteen 1893.
Ryhmän jäseniä olivat M. Bykovska, Hrytsko Hryhorenko, Myh’ailo Komarov, Ahatanhel Krymsky, Volodymyr Samijlenko, Maksym Slavinskyi, Ljudmyla Starytska-Tšerniahivska, Ivan Stešenko ja Jevhen Tymtšenko. Ryhmän kokouksiin osallistuivat myös muun muassa Mykola Lysenko, Petro Kosatš, Kostjantyn Myh'altšuk ja Myh’ailo Starytskyi.
UNEF II

UNEF II () oli jom kippur -sodan älkeen vuonna 1973 Siinaille lähetetty YK:n lipun alla toiminut rauhanturvajoukko, johon osallistui myös suomalainen sotilasyksikkö.
Egypti ja Syyria tekivät omilla rintamillaan samanaikaisen hyökkäyksen Siinaita miehittänyttä Israelia vastaan juutalaistenjuhlapäivänä jom kippurina 6. lokakuuta 1973. Yli viikon kestäneiden taistelujen jälkeen Egypti ja Syyria olivat menettäneet useimmat sodan alussa valtaamansa asemat. Pian israelilaiset tunkeutuivat Suezin kanavan länsirannalle ja Syyriaan lähestyen arabimaiden pääkaupunkeja. 
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto pääsi yksimielisyyteen ja antoi 23. lokakuuta päätöslauselman, jossa vaadittiin välitöntä aselepoa ja vuonna 1967 tehtyjen sopimusten noudattamista. Keskeisinä toimijoina päätöslauselman saamisessa olivat Yhdysvaltain ulkoministeri Henry Kissinger ja neuvostojohtajat. Turvallisuusneuvosto päätti sitoutumattomien neuvoston jäsenien ehdotuksesta 25. lokakuuta perustaa sotatoimialueelle 7 000 sotilaan rauhanturvaoperaatio UNEF II:n. Joukon komentajaksi nimitettiin suomalainen kenraalimajuri Ensio Siilasvuo, joka oli toiminut siihen asti YK:n Lähi-itä tarkkailijoiden UNTSOn komentajana. 
Ensimmäiset suomalaisjoukot Kyprokselta.
Asian kiireellisyyden vuoksi Kyproksen UNFICYP-joukoista siirtyi 700 rauhanturvaajaa Suezille. Heistä suomalaisia oli 208 komentajanaan everstiluutnantti Aulis Kemppainen. Kyprokselta tullutta suomalaisjoukkuetta kutsuttiin nimellä YKSV I. Suomesta tuodut YKSV-yksiköt tulivat marraskuun alussa. Komentajaksi YKSV-joukolle nimitettiin eversti Reino Raitasaari, joka otti vastuun 8. marraskuuta. Kyprokselta saapuneet YKSV 1 -joukot palasivat takaisin UNIFCYP-yksikköönsä marraskuun kuluessa. Loitontamisneuvottelut aloitettiin kilometripylväs 101:n kohdalla Kairo-Suez-tiellä. Loitontamisoperaatio Suezilla päättyi 5. huhtikuuta 1974. Sen jälkeen UNEF-joukot ryhmittyivät puskuriksi sotineiden egyptiläisten ja israelilaisten väliin.
UNEF II:n operaatiosta.
UNEF II:n tehtävä oli loitontaa Israelin ja Egyptin armeijat toisistaan ja järjestää neuvottelut sotilasjohtojen välillä. Neuvottelut johtivat lopulta Israelin päätökseen vetäytyä kokonaan Siinailta 1975. Avaintekijä tähän oli juuri rauhanturvatehtävän nopea toimeenpano. Israelin ja Egyptin rauhansopimus astui voimaan 25. huhtikuuta 1979. Näin UNEF II -mandaattia ei enää jatkettu, vaan operaatio päättyi 24. heinäkuuta 1979. Operaatiossa oli mukana 13 kansallisuutta, ja suomalaisia sotilaita YKSV-joukoissa palveli 4 829. Heistä menehtyi kaikkiaan 11.
Torppi (Pukkila)

Torppi on haja-asutuksellinen maalaiskylä Pukkilassa noin viiden kilometrin päässä Pukkilan kirkonkylästä Mäntsäläntienä tunnetun seututie 162:n varrella.
Torpin kylässä sijaitsevat muun muassa Rientolan seurantalo juhla- liikunta- tai kokoustilaisuuksien järjestämiseen sekä islanninhevosiin erikoistunut Huovilan tila. Kylään kuului aiemmin myös oma kyläkoulu, mutta koulu päätettiin lakkauttaa kunnan heikon taloudentilan vuoksi, minkä johdosta Torpin kylän koululaiset opiskelevat jatkossa kirkonkylän koulussa.
Tullio Levi-Civita

Tullio Levi-Civita (29. maaliskuuta 1873 Padova, Veneto, Italia – 29. joulukuuta 1941 Rooma) oli italialainen matemaatikko.
Elämä ja ura.
Levi-Civita syntyi Padovassa juutalaiseen perheeseen ja oli asianajaja ja myöhemmän Italian kuningaskunnan senaattorin Giacomo Levi-Civitan poika. Hän valmistui vuonna 1892 Padovan yliopiston matemaattisesta tiedekunnasta Gregorio Ricci-Curbastron ohjauksessa. Vuonna 1894 hän suoritti opettajan tutkinnon. Vuonna 1898 hänet nimitettiin Padovaan professoriksi. Hän pysyi tässä virassa vuoteen 1918 asti, jolloin hänet nimitettiin Rooman yliopiston professoriksi. Levi-Civita oli yksi ensimmäisen maailmansodan jälkeisten teknillisen mekaniikan kansainvälisten kongressien johtohahmoista. Vuonna 1931 kaikkien italialaisten professorien oli annettava fasismille vannottu vala. Levi-Civita vannoi valan moraalisista vastustuksistaan huolimatta. Hän luennoi Yhdysvalloissa ja antoi haastattelun, jota pidettiin Italiaa kohtaan kriittisenä. Hänet kutsuttiin takaisin Italiaan, mutta koska hänellä oli johtava kansainvälinen asema, Italian hallitus ei halunnut reagoida liian voimakkaasti. Lopulta syyskuussa 1938 Italian rotulaki, joka sulki juutalaistaustaiset pois yliopistoista, tuli voimaan ja Levi-Civita erotettiin professuuristaan ja estettiin osallistumasta kansainvälisiin tiedekongresseihin.
Levi-Civita kehitti Ricci-Curbastron kanssa tensorilaskennan, jonka he esittivät 1900 teoksessa "Méthodes de calcul differéntiel absolu et leurs applications". Tensorilaskennasta tuli myöhemmin yleisen suhteellisuusteorian tärkein matemaattinen apuväline, ja se vaikutti myös voimakkaasti differentiaaligeometrian kehitykseen. Hän työskenteli myös laajasti kolmen kappaleen probleeman parissa ja kirjoitti vuonna 1931 kirjan tavallisista ja osittaisdifferentiaaliyhtälöistä.
Vetää kaikista ovista

Vetää kaikista ovista on Ritva Nuutisen ja Juhani Tiikkaisen ohjaama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1978 ja se perustuu Eeva Joenpellon samannimiseen romaaniin vuodelta 1974. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja samalla se oli myös sen siihenastisen historian suurin tuotanto. Elokuva sai ensi-iltansa TV1:n "Aitiopaikka"-ohjelmapaikalla 13.11.1978.
Elokuva sijoittuu 1920-luvun Uudellemaalle ja siinä kuvataan Hännisten kauppiasperheen elämää juuri itsenäistyneessä Suomessa.
Gostivar

Gostivar () on kaupunki Pohjois-Makedonian luoteisosissa, Pologin alueella. Kaupungissa asuu 59 770 asukasta, ja kaupungin pinta-ala on 513,4 neliökilometriä. Kaupungin väkiluku on rajussa laskussa, vuodesta 2002 väkiluku on laskenut yli 21 000 asukkaalla, tai n. 1,6 prosentilla vuosittain. Väestöstä yli puolet on albaaneja ja puhuu albaniaa. Seuraavaksi suurin väestöryhmä on n. neljänneksen osuudella makedonialaiset. Lopuista suurin osa on turkkilaisia ja romanialaisia. Kaupunki sijaitsee 510 metrin korkeudella, 67 kilometrin päässä maan pääkaupungista Skopjesta.
Kavadarci

Kavadarci () on kaupunki Pohjois-Makedonian Vardarin alueella, ja se sijaitsee maan keskiosissa. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2021 35 733, ja väestönkasvu on ollut vuodesta 2002 vuosittain noin -0,43%. Asukkaista lähes kaikki puhuu makedoniaa ja on makedonialaisia.
Kičevo

Kičevo (, ) on kaupunki Pohjois-Makedonian Lounaisalueella. Kaupungissa asuu 31 123 asukasta.
Delčevo

Delčevo () on kaupunki Pohjois-Makedonian Itäisellä alueella. Kaupungin 422,4 neliökilometrillä asuu yhteensä 13 585 asukasta. Vuotuinen väestönkasvu on ollut vuodesta 2002 -1,3 prosenttia.
Kočani

Kočani () on kaupunki Pohjois-Makedonian itäosissa, ja se kuuluu Itäiseen alueeseen. Kaupungissa asuu 31 602 noin 360,4 neliökilometrillä. Väkiluku on ollut vuodesta 2002 noin prosentin vuotuisessa laskussa. Noin 92 prosenttia asukkaista on makedonialaisia ja puhuu makedoniaa. Suurin uskonto on ortodoksisuus.
Kočanissa sattui 16. maaliskuuta 2025 vastaisena yönä yökerhossa tulipalo, jossa menehtyi ainakin 50 ihmistä.
Kriva Palanka

Kriva Palanka () on kaupunki Pohjois-Makedonian Koillisalueella. Kaupungissa asuu 18 059 asukasta, ja sen pinta-ala on 480,8 neliökilometriä. Väestötiheys on siis 37,56 asukasta neliökilometrillä. Väestöstä lähes kaikki ovat makedonialaisia ja puhuu makedoniaa. Kolme neljäsosaa väestöstä uskoo ortodoksisuuteen.
Kruševo

Kruševo () on kaupunki Pohjois-Makedonian Pelagonian alueella. Kaupungissa asuu 8 385 asukasta, joista hieman yli puolet on makedonialaisia. Kaupungista on maan pääkaupunkiin, Skopjeen, matkaa noin 165 kilometriä.
Väestö.
Kaupungin väestöryhmät ovat seuraavat:
Kaupungin kieliryhmät ovat seuraavat:
Makedonski Brod

Makedonski Brod () on kaupunki Pohjois-Makedoniassa, Lounaisalueella. Se sijaitsee maan keskiosissa, noin 57 kilometrin päässä maan pääkaupungista, Skopjesta. Kaupungin väkiluku on 5 889 asukasta vuonna 2021, ja pinta-ala on 889 neliökilometriä. Suurin osa asukkaista on makedonialaisia.
Makedonska Kamenica

Makedonska Kamenica () on kaupunki Pohjois-Makedonian Itäisellä alueella, hyvin lähellä Bulgarian rajaa. Kaupungissa asuu 6 439 asukasta 190,4 neliökilometrillä. Asukkaista yli 99 prosenttia on makedonialaisia ja puhuu makedoniaa. Kaupungin väkiluku on selvässä 1,2 prosentin vuotuisessa laskussa.
Negotino

Negotino () on kaupunki Pohjois-Makedonian Vardarin alueella. Kaupungissa asuu 18 194 asukasta, ja sen pinta-ala on 426,5 neliökilometriä. Kaupungin väkiluku on vuotuisessa 0,3 prosentin laskussa. Negotinossa valmistetaan vuosittain noin 20–25 miljoonaa kilogrammaa greippejä.
Pehčevo

Pehčevo () on kaupunki itäisessä Pohjois-Makedoniassa, lähellä Bulgarian rajaa. Kaupungin väkiluku on 3 983 asukasta, ja väestö on selvässä 1,7 prosentin vuotuisessa laskussa. Asukkaista n. 85 prosenttia on makedonialaisia.
Disability Pride

Disability Pride -paraati on vammaisten henkilöiden järjestämä kulkue. Sellainen järjestettiin Gay Pride -kulkueiden esikuvan mukaisesti ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa Bostonissa heinäkuussa 1990. Järjestäjien mukaan kulkueen tarkoituksena on muuttaa mielikuvaa ja määritelmää "vammaisuudesta", () poistaa vammaisten ihmisten kokemaa häpeää vammaisuudesta ja edistää uskoa, että vammaisuus on luonnollinen ja kaunis osa ihmisten erilaisuutta, ja vammaiset ihmiset voivat olla siitä ylpeitä. Disability Pride -kuukaudeksi on ehdotettu heinäkuuta. 
Vammaisaktivisti Sarah Trianon mukaan Disability Pride torjuu käsityksen, että poikkeaminen ei-vammaisuuden standardista olisi millään tavalla väärin tai paha asia. Disability Pride haastaa yhteiskunnassa vallitsevan järjestelmällisen ableismin ja vammaisuutta leimaavat määrittelyt. Aktivistien mukaan se on militantti itsemäärittelyn keino, tietoinen tapa arvottaa sitä, mitä yhteiskunta väheksyy ja yritys vapautua kielteisten uskomusten, asenteiden ja tuntemusten vankilasta, jotka ovat syntyneet valta-asemassa olevien oletuksesta, että omassa vammaisuudessamme ja identiteetissämme olisi jotain sisäisesti väärää.
Lippu.
Disablity Pridella on oma lippu, jossa raitojen värit edustavat vammaisuuden erilaisia tyyppejä: 
Lipun tummalla taustalla kunnioitetaan syrjinnän vuoksi kuolleiden vammaisten muistoa. Samalla se edustaa protestia ableismia ja vammaisten huonoa kohtelua vastaan.
Suomessa.
Suomessa on 2020-luvulla järjestetty vammaisten pride-kulkueita, joissa sateenkaaritunnukset ovat olleet näkyvästi esillä. Tampereella järjestäjä on ollut Amnesty International. 
Kritiikki.
Helen Pluckrosen ja James A. Lindsayn mukaan vammaisaktivismi alkoi Yhdysvalloissa 1960-luvulla rinnan kansalaisoikeusliikkeen kanssa tavoitteena tehdä yhteiskunnasta vammaismyönteisempi ja parantaa vammaisten henkilöiden elämänlaatua. Liike radikalisoitui 1980-luvulla, kun sosiaalinen vammaistutkimus omaksui postmodernin teorian ajatuksia ja alkoi Pluckrosen ja Lindsayn mielestä kehittyä todellisuuspakoiseksi. Se tarkoitti sitä, että vammaisuus alettiin ymmärtää sosiaaliseksi konstruktioksi. Muitakin ideoita omaksuttiin intersektionaalisuudelta ja queer-teorioilta, ja niiden esikuvan mukaisesti vammaiset alettiin esittää sorrettuna ja marginaalisena identiteettiryhmänä. Väitettiin, että ihmiset olivat vammaisia "(disabled)" vain, koska yhteiskunta ei vastannut heidän tarpeisiinsa. Tällaiset väitteet olivat Pluckrosen ja Lindsayn mielestä järjettömiä.
Disability Pride -liikkeen linjauksia on arvosteltu myös vammaisliikkeen piirissä. Tom Shakespeare katsoo, että vaikka vammaisliikkeellä on paljon yhtymäkohtia muiden identiteettiryhmien kanssa, vammaiset eroavat niistä siinä suhteessa, että fyysinen vaurio on aivan todellinen este, joka ei johdu vain asenteista. Shakespearen mielestä "Disability Pride" on ajatuksena hankala, koska fyysinen vaurio ja sen aiheuttamat ongelmat eivät katoa ainoastaan ennakkoluuloja ravistelemalla.
Mestarien liigan kausi 2021–2022

Kauden 2021–2022 UEFAn Mestarien liiga oli 67. kausi UEFAn järjestämässä tärkeimmässä seurajoukkueiden jalkapalloturnauksessa ja 30. kausi, kun kilpailu tunnetaan nimellä Mestarien liiga.
Real Madrid voitti Liverpoolin 1–0 loppuottelussa, joka pelattiin Stade de Francella Saint-Denis’ssä. Voitto oli Madridin 14. mestaruus. Loppuottelu piti pelata alun perin Pietarissa, mutta UEFA siirsi ottelun Ranskaan Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyksen takia. Järjestelyt Stade de Francella pettivät, ja tuhannet jäivät stadionin ulkopuolelle ottelun alkaessa.
Chelsea oli kauden hallitseva mestari mutta hävisi puolivälierissä Real Madridille.
Lohkovaihe.
Arvonta järjestettiin 26. elokuuta 2021 Istanbulissa.
Pudotuspelit.
Neljännesvälierät.
Arvonta järjestettiin 13. joulukuuta 2021 Nyonissa.
Puolivälierät.
Arvonta järjestettiin 18. maaliskuuta 2022 Nyonissa.
Välierät.
Arvonta järjestettiin 18. maaliskuuta 2022 Nyonissa.
Loppuottelu.
Loppuottelu pelattiin 28. toukokuuta 2022 Stade de Francella Saint-Denis'ssä.
Myh’ailo Kosatš

Myh’ailo Kosatš, ; salanimi: Obatšny, (30. heinäkuuta 1869 Kolodažne, Kovelin piiri, Volynian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 16. lokakuuta 1903 Harkova, Harkovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen kirjailija, kääntäjä ja matemaatikko. Hänen sisariaan olivat Lesja Ukrajinka ja Olha Kosatš-Kryvynjuk, ja hänen puolisonsa oli Oleksandra Kosatš.
Kosatš valmistui Tarton yliopistosta 1894. Hän opetti Harkovan yliopistossa fysiikkaa ja meteorologiaa. Kosatšin kaunokirjallinen tuotanto koostuu kertomuksista, joita hän julkaisi "Zorjassa" (Lviv) ja venäjänkielisten kirjailijoiden, kuten Vladimir Korolenkon, Nikolai Gogolin, käännöksistä.
Kosatš

Kosatš on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Finn Bálor

Fergal Devitt (s. 25. heinäkuuta 1981 Bray, Irlanti) on irlantilainen showpainija, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Finn Bálor. Hän painii WWE:ssä:ssä.
Uran alku.
Devitt aloitteli uraansa vuonna 2001 brittiläisessä NWA UK:ssa, jossa hän seuraavien vuosien aikana voitti NWA British Commonwealth Heavyweight Championshipin kaksi kertaa Vuonna 2006 hän debytoi Japanin painiorganisaatiossa New Japan Pro-Wrestlissä, jolloin hän käytti kehässä nimeä Prince Devitt. NJPW:n aikana Devitt voitti kuusi kertaa joukkuemestaruuden sekä kolmes kertaa raskaansarjan junior mestaruuden.
Devitt debytoi yhdysvaltalaisessa WWE NXT -ohjelmassa vuonna 2014 ja samalla hän vaihtoi kehänimensä nykyiseen Finn Báloriin. Bálor on kaksinkertainen NXT Championchip-mestari ja molemmilla kerroilla hän piti vyötä hallussaan yli 200 päivää. 
WWE.
Fergal Devitt siirtyi vuoden 2016 WWE draftissa Raw brändiin ja pian hän pääsikin ottelemaan uudesta mestaruusvyöstä. Devitt on ensimmäinen, joka on voittanut WWE Universal Championship -mestaruuden, mutta joutui luopumaan siitä jo seuraavana päivänä loukkaantumisen vuoksi. Myöhemmin hän on voittanut kahdesti Intercontinental Champion- ja kerran United States Championship -mestaruudet. Bálor käyttää toisinaan myös alter-egoaan The Demonia, joka on paljon aggressiivisempi hahmo. Vuonna 2022 hän liittyi The Judgment Day -ryhmään. Aluksi siihen kuuluivat Edge, Damian Priest ja Rhea Ripley, mutta kun Bálor liittyi mukaan, muut hyökkäsivät Edgeä vastaan ja erottivat hänet ryhmästä.
IPFire

IPFire on Linux-jakelu, joka on suunniteltu reittimenä ja palomuurina käytettäviin tietokoneisiin. IPFire voidaan konfiguroida myös tunkeilijan havaitsemisjärjestelmänä. IPFire käyttää Stateful Packet Inspection -palomuuria, joka rakentuu Linuxin Netfilterin päälle. IPFire tukee IPsec ja OpenVPN-ratkaisuja.
IPFiren hallintaan käytetään web-sovellusta. IPFire sisältää oman paketinhallintajärjestelmän nimeltä Pakfire. Pakfiren kautta voi asentaa muun muassa Tripwiren ja Snortin.
IPFire perustui IPCopille kun se aloitettiin vuonna 2005, mutta versio 2 siirtyi Linux From Scratch -jakeluun.
Torn Arteries

Torn Arteries on englantilaisen metalliyhtye Carcassin seitsemäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 17. syyskuuta 2021 levymerkillä Nuclear Blast.
Tennesseen maatalousmuseo

Tennesseen maatalousmuseo () on maatalousaiheinen museo, joka toimii Ellingtonin maatalouskeskuksessa kymmenen mailia etelään Nashvillen keskustasta Yhdysvaltain Tennesseessä. Museon toiminnasta vastaa Tennesseen maatalousministeriö.
Tennesseen osavaltiollinen lainsäädäntöelin perusti Tennesseen maatalousmuseon vuonna 1959, mutta vasta kaksi vuosikymmentä myöhemmin museo sai turvattua toimintaansa tarvittavat varat. Vuonna 1988 museon tukijat perustivat Oscar L. Farris Agricultural Museum Associationin tukeakseen museota sivistyksellisten päämääriensä saavuttamisessa. Tennesseen maatalousmuseon koulutusohjelmat, näyttelyt ja erikoistapahtumat vetävät puoleensa yli 12 000 kävijää vuosittain. Elämään Tennesseessä ennen sähkön tuloa liittyviä näyttelyesineitä on museossa yli 3 000.
Julia Garner

Julia Garner (s. 1. helmikuuta 1994 New York City, New York, Yhdysvallat)) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan pääroolistaan Ruth Langmorena Netflixin rikosdraamasarjassa "Ozark" (2017–2022), josta hän sai kriitikoiden ylistystä ja voitti kaksi Primetime Emmy -palkintoa parhaasta naissivuosasta draamasarjassa. Garner on myös ollut vuonna 2020 Golden Globe-ehdokkaana parhaasta naissivuosasta televisiossa.
Garnerilla oli myös rooleja FX -draamasarjassa "The Americans" (2015–2018), Netflixin minisarjassa "Maniac" (2018), tosirikossarjassa "Dirty John" (2018–2019). Ozarkin jälkeen hän on näytellyt nimiroolia Netflixin minisarjassa "Inventing Anna". Hänellä on ollut pääosat elokuvissa "Electrick Children" (2012), "We Are What We Are" (2013), "Grandma" (2015) ja "The Assistant" (2019) sekä sivuosat elokuvissa "Martha Marcy May Marlene" (2011), "Elämäni seinäruusuna" (2012) ja "" (2014).
Garner syntyi Riverdalen naapurustossa New Yorkin Bronxissa. Hänen äitinsä Tami Gingold teki menestyksekkään uran näyttelijänä ja koomikkona kotimaassaan Israelissa ennen uraa terapeuttina. Julian isä Thomas Garner on taidemaalari ja taideopettaja, kotoisin Ohiosta. Hänen vanhempi sisarensa Anna on myös taiteilija. Garner on äitinsä tavoin juutalainen. Hän ymmärtää hepreaa, muttei puhu sitä sujuvasti.
Garner kävi Eagle Hill High Schoolia Greenwichissä, Connecticutissa. Hän aloitti näyttelytunnit 15-vuotiaana voittaakseen ujoutensa. Garner valmistui Indianan yliopistosta vuonna 2015 pääaineenaan psykologia.
Garner meni naimisiin laulaja Foster the People -yhtyeen solistin Mark Fosterin kanssa joulukuussa 2019 New Yorkin kaupungintalolla pidetyssä seremoniassa.
Probištip

Probištip () on kaupunki Itäisellä alueella Pohjois-Makedoniassa. Kaupungissa asuu 13 417, ja väestö on noin prosentin vuotuisessa laskussa. Kaupungin pinta-ala on 325,6 neliökilometriä ja väestötiheys 41,21 asukasta neliökilometrillä. Asukkaista 98 % on makedonialaisia ja 99 % puhuu makedoniaa.
Radoviš

Radoviš () on kaupunki Pohjois-Makedonian Kaakkoisalueella. Kaupungissa asuu 24 122 asukasta, ja kaupungin pinta-ala on 497,5 neliökilometriä. Kaupungin väestötiheys on 48,49 asukasta neliökilometrillä. Noin 80 prosenttia asukkaista on makedonialaisia.
Resen (kaupunki)

Resen () on kaupunki lounaisessa Pohjois-Makedoniassa, Pelagonian alueella. Kaupungissa asuu 14 373 asukasta, ja sen pinta-ala on 550,8 neliökilometriä. Kaupungin väkiluku on 0,8 prosentin vuotuisessa laskussa. Väestöstä noin kolme neljäsosaa on makedonialaisia ja puhuu makedoniaa. Lopuista suurin osa on albaaneja ja turkkilaisia.
Struga

Struga () on kaupunki Pohjois-Makedonian Lounaisalueella. Kaupungissa asuu 16 559 asukasta, ja se on siten maan neljänneksitoista suurin kaupunki.
Vähikkälä

Vähikkälä on kylä Janakkalan kunnassa. Kylän asukasmäärä on noin 400, mutta sen alueella sijaitsee lisäksi noin 300 kesäasuntoa. Vähikkälässä on vuonna 1882 valmistunut hirsirakenteinen kyläkoulu ja kylällä toimii VPK.
Kylän läheisyydessä on Valajärvi, jossa on myös kunnan uimaranta.
Vähikkälä on valittu Kanta-Hämeen vuoden kyläksi kahdesti vuosina 2001 ja 2019.
The Runaways (vuoden 1965 elokuva)

"The Runaways" on ensimmäinen elokuva, jonka on kirjoittanut, tuottanut ja ohjannut Peter Savage, "Raging Bullin" alkuperäinen luoja. Pääosissa Savage ja Jake La Motta, Peter Raben kirjasta, tämä on jännittävä, psykologinen tarina kahdesta ystävästä, jotka joutuvat tuhoon Italiassa toisen maailmansodan aikana. Toinen taistelee PTSD:tä vastaan, kun taas toinen pääsee paikalliseen rikollissyndikaattiin. Paikallinen italialainen kaunotar, jota esittää Teresa Pellati, joutuu eeppiseen taisteluun.
Lammin kirkonkylä

Lammin kirkonkylä on Hämeenlinnassa, Kanta-Hämeessä sijaitseva taajama sekä entinen Lammin kunnan keskustaajama. Taajaman väkiluku oli vuonna 2020 2 729. Taajaman pinta-ala on 6,37 neliökilometriä ja väestötiheys 428,4 asukasta neliökilometrillä.
Kainasjärvi

Kainasjärvi () on Laatokan vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Vieljärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 6,1 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 66,1 neliökilometriä, keskisyvyys 1,3 metriä ja suurin syvyys 2,0 metriä.
Kainasjärveen laskevat Kaino-oja ja Kalleoja. Se on kapeikon kautta yhteydessä Nälmäjärveen. Järven kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, lahna, säyne, pasuri, made, ahven ja kiiski.
Nälmäjärvi

Nälmäjärvi () on Laatokan vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Vieljärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 10,5 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 140 neliökilometriä, keskisyvyys 1,4 metriä ja suurin syvyys 3,0 metriä.
Nälmäjärveen virtaa yli 12 puroa. Se on kapeikon kautta yhteydessä Kainasjärveen. Järvi laskee Nälmänjoen kautta Vieljärveen. Sen kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, lahna, säyne, pasuri, made, ahven ja kiiski.
Järven itärannalla ovat sijainneet Lääväniemen ja Piihtilahden kylät. Nykyään seudulla ei ole asutusta.
Vuohtjärvi (Vieljärvi)

Vuohtjärvi () on Laatokan vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Prääsän piirin Vieljärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 8,5 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 28,3 neliökilometriä, keskisyvyys 11,5 metriä ja suurin syvyys 35,0 metriä.
Vuohtjärveen virtaa kolme puroa. Se laskee Vuohtanjoen kautta Vieljärveen. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, säyne, made, ahven ja kiiski.
Vuohtjärvi

Vuohtjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Uffe Elbæk

Uffe Elbæk (s. 15. kesäkuuta 1954 Ry) on tanskalainen Frie Grønne -puoluetta edustava poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2011 ja toiminut Tanskan kulttuuriministerinä vuosina 2011–2012.
Elbæk on aiemmin kuulunut Radikaaliin Venstreen, mutta erosi puolueesta vuonna 2013 ja perusti uuden Alternativet-puolueen, jonka poliittisena johtajana toimi vuoteen 2020, jolloin hän jätti Alternativetin ja perusti Frie Grønne -puolueen.
Kanadan maatalous- ja ruokamuseo

Kanadan maatalous- ja ruokamuseo () on Ottawan Central Experimental Farmin tiloissa Kanadassa toimiva maatalousaiheinen museo. Sen historia juontaa juurensa vuoteen 1920, jolloin Agriculture Canadan tri E. S. Hopkins perusti museon nykyiselle paikalle.
Nykymuodossaan Kanadan maatalous- ja ruokamuseo avattiin virallisesti 12. lokakuuta 1983 Kanadan maatalousministeri Eugene Whelanin ja viestintäministeri Francis Foxin läsnäollessa. Sittemmin museo on laajentunut kattamaan seitsemän julkisia ja hallinnollisia tarkoituksia varten varattua rakennusta. Alun perin museosta käytettiin nimeä Maatalousmuseo (Agriculture Museum); toukokuussa 2000 nimeksi tuli Kanadan maatalousmuseo (Canada Agriculture Museum) ja toukokuussa 2013 Kanadan maatalous- ja ruokamuseo (Canada Agriculture and Food Museum).
Sveti Nikole

Sveti Nikole () on kaupunki Pohjois-Makedonian Vardarin alueella. Kaupungissa asuu 15 320 asukasta, ja sen pinta-ala on 482,9 neliökilometriä.
Valandovo

Valandovo () on kaupunki Kaakkoisalueella, Pohjois-Makedoniassa. Kaupungissa asuu 10 508 asukasta, ja väestö on ollut 0,65 prosentin vuotuisessa laskussa. Asukkaista 80,5 prosenttia on makedonialaisia ja 82,4 prosenttia puhuu makedoniaa. Kaupungin pinta-ala on 331,4 neliökilometriä.
Vinica

Vinica () on kaupunki Itäisellä alueella, Pohjois-Makedoniassa. Kaupungissa asuu 14 475 asukasta, ja väestö on selvässä 1,7 prosentin vuotuisessa laskussa. Vuonna 2002 väkiluku oli lähes 20 000. Yli 90 prosenttia on makedonialaisia ja puhuu makedoniaa. Kaupungin pinta-ala on 432,7 neliökilometriä.
Zletovo

Zletovo () on kaupunki Pohjois-Makedonian Itäisellä alueella. Kaupungin pinta-ala on noin neliökilometri, ja siellä asuu 1 218 asukasta. Kaupungin väkiluku on laskussa.
Suulajärvi (Lentiera)

Suulajärvi () on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lentieran kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 27,1 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 3 970 neliökilometriä, keskisyvyys 6,1 metriä ja suurin syvyys 18,0 metriä.
Suulajärveen virtaavat Kivi-, Marja- ja Suulajoet sekä kymmenen puroa. Se laskee Lieksanjoen kautta Lentieranjärveen. Järvessä on 12 saarta, joiden yhteispinta-ala on 8,2 neliökilometriä. Kalalajeja ovat taimen, siika, muikku, harjus, hauki, särki, salakka, säyne, seipi, made, ahven, kiiski ja kivisimppu.
Järven keskellä olevassa saaressa on sijainnut Šuuloansaaren kylä.
Galapagoksenkoira

Galapagoksenkoira on sukupuuttoon kuollut ecuadorilainen koirarotu, jota esiintyi yksinomaan Galapagossaarilla.
Alkuperä.
Rodun esi-isät saapuivat saarille laivojen mukana, ja osa niistä jäi pysyvästi saarille. Siellä niistä kehittyi paikallisiin olosuhteisiin sopeutunut uusi rotu. Ne sopeutuivat jopa juomaan suolaista merivettä. Lopulta luonnonsuojelijat huolestuivat huomattuaan koirien syövän ravinnokseen saarien ainutlaatuista eläimistöä ja päättivät siksi hävittää ne sukupuuttoon.
Gabriel Prychtén

Gabriel Prychtén (myös Pryckthén tai Pryctén, 1748 – 26. helmikuuta 1788 Uusikaupunki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään ovat muun muassa Laitilan kirkon urkuparven koristeluna olevat maalaukset vuodelta 1774 sekä Säkylän kirkon 1782 valmistunut alttaritaulu.
Lanenbassetti

Lanenbassetti on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Rotu oli tavallista bassettia leveäpäisempi, lyhytkorvaisempi, kevytluustoisempi ja pitkäraajaisempi.
Alkuperä.
Charles Lane kehitti rodun Seine-Maritimen Franquevillessä.
Erika Aittamaa

Maria Erika ”Riiga” Olofsdotter Aittamaa (22. helmikuuta 1866 – 15. joulukuuta 1952) oli Ruotsin länsipohjalaiseen väestöön kuulunut käsityöläinen. Hän tuli tunnetuksi Lovikka-lapasten kehittäjänä.
Elämäkerta.
Aittamaa (omaa sukua Kruukka) syntyi Junosuvannossa Norrbottenin maakunnassa. Hän avioitui August Aittamaan kanssa, ja he saivat seitsemän lasta, joista kolme pysyi hengissä aikuisikään asti. Perhe asui Lovikan kylässä ja puhui meänkieltä, jota pidetään joko suomen kielen lähisukulaiskielenä tai suomen kielen murteena.
Aittamaa hankki vähävaraiselle perheelleen lisätuloja neulomalla lapasia. Metsätyöläinen tilasi häneltä paksut ja kestävät villalapaset mutta oli niihin tyytymätön, koska ne muuttuivat kastuessaan jäykiksi. Aittamaa jatkoi lapasten kehittämistä lämpiminä ja pehmeinä pysyviksi, mikä johti Lovikka-lapasten syntymiseen vuonna 1892. Niistä pian tuli suosittuja Lovikassa, ja niitä käyttäneiden Haaparannalle matkustavien työläisten kautta lapasten suosio levisi laajasti muuallakin Tornionjokilaaksossa. Aittamaa lisäsi lapasiin värjätyn kuvioinnin saamelaisten asiakkaiden toiveesta. Hän alkoi opettamaan muille naisille lapasten valmistusta. Suuressa osassa Tornionjokilaakson aluetta naiset työllistivät itseään Lovikka-lapasia valmistamalla.
Lovikka-lapasten suosion myötä ruotsalaiset yritykset koko maassa alkoivat valmistaa samanlaisia lapasia. Aittamaa yritti hankkia lapasille patenttia 1930-luvulla, mutta hänellä ei ollut varaa sen lunastamiseen, eikä hän suostunut vastaanottamaan kyläläisten avustuksia. Myöhemmin lovikkalainen yhdistys rekisteröi ”Lovikkavanten”-tuotemerkin, minkä jälkeen ruotsalaisyritykset ovat jatkaneet ulkomailla valmistettujen kopioiden myymistä eri nimellä.
Aittamaa jatkoi lapasten valmistamista kuolemaansa saakka. Hän puhui eläessään vain meänkieltä ja oli pettynyt tyttäriensä mennessä naimisiin ruotsinkielisten miesten kanssa. Paljoa muuta Aittamaan henkilökohtaisesta elämästä ei tiedetä.
Vuonna 2000 Lovikan kylään asetettiin näytille noin kolme ja puoli metriä korkea Lovikka-lapanen Erika Aittamaan ja hänen keksintönsä muistoksi. Lapanen oli esillä vuoteen 2020 asti, jolloin se oli alkanut hajoamaan vahingoituttuaan auringonvalosta.
Johann Georg Pisendel

Johann Georg Pisendel (26. joulukuuta 1687 – 25. marraskuuta 1755 Dresden) oli saksalainen viulisti ja säveltäjä.
Pisendelin isä työskenteli kanttorina luterilaisessa kirkossa Cadolzburgissa, vaikka perhe oli alun perin kotoisin Markneukirchenistä. 10- tai 11-vuotiaana Pisendel pääsi kuoropojaksi hoviin Ansbachiin. Hän sai opetusta laulussa Francesco Antonio Pistocchilta, viulunsoitossa Giuseppe Torellilta ja sävellyksessä Johann David Heinicheniltä. Vuonna 1673 hänestä tuli hovin viulisti. Matkustaessaan vuonna 1709 kohti Leipzigia jatko-opintoja varten Pisendel vieraili Weimarissa Johann Sebastian Bachin luona. Leipzigissa hän esitti Tommaso Albinonin viulukonserton ja pääsi pian sisään kaupungin musiikkielämään. Vuonna 1710 "collegium musicum" -johtaja Melchior Hoffmann nimitti Pisendelin sijaisekseen lähtiessään itse konserttikiertueelle.
Vuonna 1712 Pisendel pääsi viulistiksi Dresdenin hoviorkesteriin. Hän myös vieraili vuosien 1714–1717 välisenä aikana Ranskassa, Berliinissä ja Italiassa. Hän pääsi myös viettämään Italiassa yhdeksän kuukautta, joiden aikana hän sai opetusta Antonio Vivaldilta. Lisäksi hän opiskeli Roomassa Antonio Montanarin johdolla. Pisendel sai vuonna 1728 konserttimestarin tehtävän orkesterista paikan vapauduttua. Häntä pidettiin aikansa johtavana saksalaisena viulistina ja ihailtiin myös orkesterin johtajana. Pisendel ei laatinut laajaa tuotantoa, mutta sävelsi soittimellisia teoksia, jotka enimmäkseen ovat Vivaldin vaikutteita osoittavan italialaisen tyylin mukaisesti sävellettyjä.
Ukrainanlammaskoira

Ukrainanlammaskoira on ukrainalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Ukrainanlammaskoiralla on pitkät korvat ja tuuhea "töyhtöhäntä". Karvapeite on pitkä, tiheä ja karhea.
Alkuperä.
Rotu on Ukrainassa yleinen, ja se on läheistä sukua komondorille. Aiemmin Venäjän armeija käytti sitä lähettikoirana.
Self Control (vuoden 1938 elokuva)

Self Control on vuonna 1938 valmistunut Aku Ankka -piirretty.
Juoni.
Riippumatossa lepäillessään Aku kuulee radiosta hyödyllisen keinon hillitä raivoa. Keino tuleekin tarpeeseen kun lepohetkeä alkavat häiritä niin omenamato, kana kuin tikkakin.
Antonio Montanari

Antonio Maria Montanari (1676–1737) oli italialainen barokin ajan säveltäjä ja viulisti.
Montanari muutti Modenasta Roomaan 1690-luvun alkupuolella ja vakiinnutti pian asemansa yhtenä kaupungin kysytyimmistä viulisteista. Aluksi hän jäi Arcangelo Corellin varjoon, mutta tämän kuoltua vuonna 1713 hänen suhteellinen painoarvonsa paikallisissa viulistipiireissä kasvoi. Merkintöjä Montanarin toiminnasta viulistina Roomassa on säilynyt vuodelta 1692 vuoteen 1737. Vuonna 1712 Montanari soitti dokumentoidusti kardinaali Pietro Ottobonin orkesterissa, mutta hän palveli myös muita ylhäisiä roomalaisia sukuja. Vuosien 1695–1708 välillä hän oli kardinaali Benedetto Pamphilin ja Accademia del disegno di San Lucan palveluksessa. Vuonna 1708 hän oli mukana esittämässä Georg Friedrich Händelin teosta "La resurrezione" Palazzo Ruspolissa.
Montanarin johdolla soittivat kuuluisimpiin kuuluneet ajan roomalaiset viulistit, kuten Giuseppe Valentini, Giovanni Mossi ja Pietro Castrucci. Hänen johdollaan opiskeli Johann Georg Pisendel. Montanarin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa lukuisia konserttoja viululle.