Minikannettava

Minikannettava tai puhekielessä miniläppäri (joskus tai ) on tavallista kannettavaa pienempi ja kevyempi tietokone, jossa on 7–10 tuuman näyttö, vähävirtainen suoritin, massamuistina mahdollisesti flash-muisti ja käyttöjärjestelmänä yleensä GNU/Linux, Windows XP tai Windows 7 Starter Edition. Käyttöjärjestelmää on saatettu räätälöidä koneen tarpeisiin, mutta se silti on toiminnallisesti täysversiota vastaava toisin kuin kämmentietokoneissa yleiset Windows CE tai Palm OS.
Minikannettavat tulivat markkinoille vuonna 2007. Termi "netbook" on peräisin Intelin markkinointimateriaalista Intel Atom -suoritinta käyttäville tietokoneille.
Minikannettavien yleisin suoritin vuonna 2010 oli Intel Atom. Laitteissa on aikojen saatossa nähty myös esimerkiksi VIAn ja Transmetan suorittimia. Toisinaan on esitetty puhelimista ja kämmenmikroista tuttujen ARM-suorittimien tekevän tuloa minikannettaviin.
Rajoitukset.
Suuret valmistajat ovat pyrkineet eri keinoin rajoittamaan halpojen minikannettavien ominaisuuksia suojellakseen kalliimpien koneiden markkinoita.
Intel myy Atom-suoritinta edullisesti vain koneisiin, joissa on 10,2" tai pienempi näyttö. Muihin tarkoituksiin hinta on korkeampi.
Microsoft on puolestaan kieltäytynyt myymästä Windows XP -lisenssiä koneisiin, joissa on yli 1 GB muistia. Myöhemmin Microsoft kielsi käyttämästä samassa laitteessa pientä, vähän virtaa kuluttavaa flash-levyä sekä isompaa kiintolevyä. Tätä ratkaisua käyttänyt MSI Wind U115 jouduttiin vetämään markkinoilta.
Historia.
Minikannettavia on ollut olemassa jo 90-luvun puolivälistä alkaen, jolloin mm. Toshiba teki tunnetuksi videokasettia muistuttavat Libretto-tietokoneet.
Asus toi ensimmäisten joukossa vapaille markkinoille luokkaan sijoittuvan kannettavansa Eee PC:n vuonna 2007 . Asuksen julkistusta seurasi MSI Wind PC vuonna 2008. Muita valmistajia ovat HP, Dell ja Acer .
Aiemmin ultrakevyiden tietokoneiden luokka oli varattu valmistajien mallistojen yläpään tehokannettaville , jotka olivat arvokkaita ja melko harvinaisia. Asuksen Eee PC:n myyntimenestyksen myötä (2007) kokoluokan painopiste on siirtynyt alempaan markkinasegmenttiin - "halpiskannettaviin", jotka on tarkoitettu yleiseen internet- ja vapaa-ajan käyttöön.
Tähän minikannettavien uuden aallon filosofiaan kuului pieni, 7" tai 8.9" näyttö, flash-kiintolevy ja Linux-käyttöjärjestelmä. Laitteista pyrittiin näin tekemään yksinkertaisia ja edullisia. Myöhemmin näyttö kuitenkin suureni 10.1" kokoon ja normaalit kiintolevyt otettiin käyttöön. Myös Microsoft ei halunnut jäädä kelkasta pois ja koneissa alkoi esiintyä Windows-käyttöjärjestelmää. Muutokset lisäsivät laitteiden hintaa jonkin verran.
NPD:n markkinaseurannan mukaan minikannettavissa vain 10 % käytti Windows-käyttöjärjestelmää vuoden 2008 alkupuoliskolla, mutta kesällä 2009 USA:ssa myytävistä minikannettavista sitä käytti noin 98 %.
Vuonna 2012 edulliset 10.1" näytöllä varustetut minikannettavat katosivat markkinoilta ja minikannettavat siirtyivät jälleen ylempiin hintaluokkiin.
2010-luvun alussa minikannettavien paikan veivät yleistyneet taulutietokoneet.
OLPC.
Yksi ensimmäisiä edullisia Netbook-tietokoneita oli OLPC-hankkeen kehittämä " XO-1" kannettava tietokone . Tavoitteena oli kehittää sadan dollarin hintainen tietokone kehitysmaiden koululaisten käyttöön. OLPC-projekti loi markkinat uudentyyppiselle kannettavalle myös kehittyneissä maissa .
OLPC-järjestön alkuperäinen tavoite oli 100 dollarin hintaisen kannettavan tietokoneen jakaminen lapsille. Tietokone suunniteltiin vahvistetuksi tietokoneeksi, joka kuluttaisi hyvin vähän virtaa ja jota voisi käyttää suorassa auringonvalossa.