tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Palaifarsalos

Palaifarsalos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Thessaliassa Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta varmuudella, mutta se sijoitetaan nykyisin yleensä lähelle nykyisiä Fársalan kunnan Xyládesin ja Neráidan kyliä.
Palaifarsalos on nimensä ”Vanha Farsalos” perusteella ollut Farsaloksen kaupungin varhaisempi paikka, tai ainakin kaupungin nimi siirtyi jossakin välissä uudelle asutukselle, joka sijaitsi nykyisen Fársalan kaupungin paikalla. Vanhaa asutusta ei kuitenkaan ilmeisesti hylätty kokonaan kaupungin siirryttyä myöhemmälle paikalleen, sillä se esiintyy historiassa myöhemminkin.
Makedonian Filippos V tuhosi Palaifarsaloksen vuonna 198 eaa. Vuonna 48 eaa. käyty Farsaloksen taistelu on sijoitettu nimestään huolimatta usein Palaifarsaloksen lähelle. Ensimmäisenä tämä mainitaan antiikin lähteistä teoksessa "De bello Alexandrino" (Aleksandrian sodasta). Näkemys on kuitenkin myös kyseenalaistettu.
Palaifarsaloksen ehdotettu paikka Xyládesissa on kukkula, joka sijaitsee Enipeus-joen (nyk. Enipéas) varrella noin 12 kilometriä antiikin Farsaloksesta itään. Palaifarsaloksen vaihtoehtoisia sijaintipaikkoja Xyládesin ohella ovat Chtoúri lähellä Polynériä noin 11 kilometriä Farsaloksesta luoteeseen, Kríni lähellä samannimistä kylää noin kymmenen kilometriä Farsaloksesta pohjoiseen sekä Ampeleían kylän lähistö. Chtoúri esitetään usein kuitenkin myös Euhydrionin kaupungin paikaksi. Aiemmin on ehdotettu, että Palaifarsalos olisi voinut viitata yksinkertaisesti Farsaloksen akropoliihin sen jälkeen, kun se oli myöhempinä aikoina jäänyt asumattomaksi.
Parasopioi

Parasopioi (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi Oitaian alueella eli lähellä Oita-vuorta, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Parasopioin historiasta ei tiedetä mitään. Se tunnetaan vain Strabonilta sekä kahdesta piirtokirjoituksesta 300-luvun eaa. lopulta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Parasōpieus" ().
Bouna

Bouna on kunta ja aliprefektuuri sekä Bounan departementin ja Bounkanin alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon koillisosassa. Se sijaitsee 567 kilometriä Abidjanista ja 168 kilometriä Bondoukousta pohjoiseen. Kunnassa on 23 200 ja aliprefektuurissa 58 600 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Bouna oli Bounkani-nimisen päällikön 1600-luvun alussa perustaman kulangovaltion keskus. Samori Touré hävitti sen vuonna 1896. Bounan lähistöllä sijaitsee Comoén kansallispuisto.
Bounan departementtiin kuuluvat Boukon, Bounan, Ondéfidouon ja Youndouon aliprefektuurit. Ainoa kunta on Bouna.
La Loggia

La Loggia () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 8 819 asukasta.
Wang Xianbo

Wang Xianbo (; s. 28. elokuuta 1976 Beipiao) on kiinalainen judoka.
Wang osallistui Atlantan olympialaisiin 1996. Hän saavutti olympiapronssia 66 kg:n sarjassa häviten ensimmäisessä ottelussa olympialaiset voittaneelle Cho Min-Sunille ja voittaen seuraavat neljä otteluaan.
Aasian kisoissa Wang voitti kultaa 63 kg:n sarjassa Bangkokissa 1998. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän sai kultaa Hồ Chí Minhissa 1996 ja oli pronssilla New Delhissä 1995.
Vitteaux

Vitteaux on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Brennejoen varrella, noin 32 kilometriä Montbardin kaupungista kaakkoon.
Kunnan alueella on ollut asutusta jo varhaishistorian aikaan. Siitä on jäljellä neoliittiselta kaudelta olevan linnoituksen rauniot. "Camp de Myard" on rakennettu noin 5. - 3. vuosituhannella eaa. Se on varhaisimpia merkkejä kaupungistumisesta. Vitteaux oli keskiajalla linnoitettu kaupunki. Linnoituksesta on jäljellä vankilan päällä sijaitseva vartiotorni, linnan vanha kappeli 1400-luvulta sekä kaivo. Muita kaupungin nähtävyyksiä ovat 1100-luvulta peräisin oleva Saint-Germainin kirkko. Kirkossa on 1400-luvun urut sekä Nicolas de Hoeyn triptyykki vuodelta 1592. Kaupungin kauppahalli on 1200- ja 1300-luvuilta.
Loggia (täsmennyssivu)

Loggia voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Katiola

Katiola on kunta ja aliprefektuuri sekä Katiolan departementin ja Hambolin alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon keskiosaosassa. Se sijaitsee 394 kilometriä Abidjanista ja 54 kilometriä Bouakésta pohjoiseen. Kunnassa ja aliprefektuurissa on 56 700 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Katiolan departementtiin kuuluvat Fronanin, Katiolan ja Timbén aliprefektuurit. Kuntia ovat Fronan ja Katiola. 
Seudun kanta-asukkaat ovat tagbana-ryhmään kuuluvia senufoja ja mangoroiksi kutsuttuja mandinkoja. Lisäksi on djulia, bauleja ja muita kansallisuuksia. Uskontoja ovat katolisuus, islam ja animismi.
Katiolan kautta kulkee Abidjanista pohjoiseen johtava maantie ja Abidjanin–Nigerin rautatie. Väestön pääelinkeino on maanviljely. Myytäväksi tuotetaan puuvillaa, riisiä, cashewpähkinöitä ja hedelmiä. Muita elinkeinoja ovat liikenne, kaupankäynti, käsityöammatit ja maataloustuotteiden jalostus. Katiola on kuuluisa savenvalajistaan.
Uhrit

Uhrit on Peter Walleniuksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 2019.
Elokuva käsittelee uskonnollisissa yhteisöissä tapahtuvaa henkistä väkivaltaa. Siinä kuusi henkilöä ovat Uskontojen uhrien tuen järjestämässä vertaistukiryhmässä ja he kertovat kukin oman tarinansa uskonnon uhrina.
Rekijärvi (Suojärven piiri)

Rekijärvi () on Venäjällä Karjalan tasavalta Suojärven piiri sijaitseva järvi, jonka lasku-uoma laskee Sammallammen kautta Sarkajokeen.
Maantietoa.
Rekijärvi on 1,1 kilometriä pitkä ja noin 600 metriä leveä. Se sijaitsee noin kolme kilometriä Suistamosta kaakkoon päin Sarkajoen eteläpuolella. Järven silmiin pistävin piirre on pitkälle järven keskiosaan työntyvä Tikkaniemi sekä suuri Kuuransaari (Куурансаари). Lisäksi on saaren pohjoispuolella matalaa suorantaa, joka on satelliittivalokuvien perusteella kasvamassa kiinni saareen. Järven ympäristö on kangasmetsää ja osa harjujaksoa, joka jatkuu myös läheiselle Suistamonjärvelle asti . Järven matalat rannat ovat hiekkapohjaisia ja kivisiä, mutta suorannat ovat myös tavallisia. Vanhoissa suomalaisissa kartoissa on järvellä yksi maatila järven länsirannalla. Nykyään on järvi autio. Järven pohjoispuolella kulkee Suistamon ja Leppäsyrjän välinen maantie.
Vesistösuhteita.
Rekijärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Ulmosenjoen valuma-alueen pääuoma on Suistamonjärven itäpuolella Sarkajoki, johon Rekijärvikin laskee pienen Sammallammen kautta. Rekijärveen tulee lyhyt suo-oja itäpuoliselta suolta. Lisäksi siihen laskee länsipuolelta viereinen Särkilampi (Плотеичное, "Ploteiyšnoje"). Yölammella (Ночное, "Notšnoje"), joka sijaitsee itäpuolella, ei näyttäisi olevan laskuojaa.
Kuparivuoret

Kuparivuoret on Carolin Kossin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2018.
Elokuvan aiheena on Uralin vuoristoalueella sijaitseva Karabašin kaupunki, joka on eräs maailman saastuneimmista kaupungeista. Elokuvassa kuvataan alueen ympäristöä sekä haastatellaan siellä asuvia ihmisiä.
Säxipcamal Ğizzätullina-Volzhskaya

Säxipcamal Ğizzätulla qızı Ğizzätullina-Volzhskaya (, ; 1892 Kazan – 1974 Tšistopol) oli tataarilainen teatterinäyttelijätär ja -ohjaaja. Hänelle myönnettiin Tatarstanin tasavallan kunniataiteilijan arvonimi.
Elämäkerta.
Kazanissa syntynyt Ğizzätullina tuli hartaasta muslimiperheestä. Kun Ğizzätullina nuorena pyrki näyttelijäksi, tämä lopulta rikkoi välit hänen vanhempiinsa. 
Vuonna 1907 Ğizzätullina pääsi taiteilija Iljasbek Kudashev-Ashkazarskyn teatteriseurueeseen "Säyyar". Hän oli alun perin nähnyt Kudashevin seurueen ensimmäisen esityksen ja innostunut siitä. Se oli myös herättänyt vahvoja mielipiteitä hänessä; hän kritisoi etenkin sitä, kuinka vain miehet saivat esittää naishahmoja.
Seurue kiersi kaupungin kylissä esiintymässä. Kyseinen taiteenlaji oli kuitenkin monelle vieras, ja lisäksi naisen näkeminen lavalla herätti epäilyksiä. Seurue päätyi lopulta Moskovaan. 
Ğizzätullina tapasi Moskovassa tulevan näyttelijä-ohjaajan Gabdulla Karijevin, joka silloin opiskeli imaamiksi. Hän liittyi seurueeseen. Myöhemmin, erimielisyyksien vuoksi, Kudashev ajettiin ulos seurueesta, jolloin Ğizzätullina ja Karijev korvasivat hänet. 
Kun Ğizzätullina ja Karijev riitaantuivat, Ğizzätullina päätyi vuonna 1912 perustamaan oman teatteriseurueen nimeltään "Nur". Tästä alkunsa saanut saman niminen teatteri on edelleen Ufan kaupungissa. 
Ğizzätullinan ryhmä hajosi sisällissodan aikoihin. Tuolloin Ğizzätullina oli kirjoittanut tarinan, jonka teemana oli tataarien irrottautuminen Venäjän vallasta. Valkoiset pidättivät Ğizzätullinan epäiltynä bolševikkien vakoojana ja kommunistina. Syyttömänä vapauduttuaan, Ğizzätullina päätyikin tutustumaan bolševikkeihin. He näkivät hänessä potentiaalia propaganda-tarkoituksilleen, ja täten Ğizzätullina perusti Puna-armeijaan "taistelevan vallankumouksellisen teatteriprikaatin", joka kiersi rintamalla levittämässä Puna-armeijan sanomaa. 
Sisällissodan päätyttyä Ğizzätullina työskenteli Iževskin ja Kazanin teattereissa sekä Baškortostanin akateemisessa draamateatterissa. 
Säxipcamal Ğizzätullina-Volzhskaya tunnettiin realistisena näyttelijänä. Hänen tulkintoihin kuuluu muun muassa Friedrich Schillerin, Molièren, Namık Kemalin ja Ostrovskin teoksia. Ohjaajana Ğizzätullina keskittyi sankariromanttisiin ja traagisiin näytelmiin, kuten Fatix Ämirxanin ja Ayaz İshakin.
Tataarilainen kirjailija Näqi İsänbät omisti Ğizzätullinan elämälle ja työlle näytelmänsä nimeltään "Gölcamal." 
Ğizzätullina kuoli 81-vuotiaana Tšistopolissa. Hänet haudattiin Kazaniin. Ğizzätullina oli aktiivinen teatterintekijä aina kuolemaansa saakka.
Mankono

Mankono on kunta ja aliprefektuuri sekä Mankonon departementin ja Bérén alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon keskiosaosassa. Se sijaitsee 508 kilometriä Abidjanista luoteeseen ja 66 kilometriä Séguélasta itään. Kunnassa on 42 100 ja aliprefektuurissa 64 300 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Mankonon departementtiin kuuluvat Bouandougoun, Mankonon, Marandallahin, Sarhalan ja Tiéningbouén aliprefektuurit. Kuntia ovat Mankono, Sarhala ja Tiéningboué. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja, senufoja ja etelämandelaisten kielten puhujia.
Circles (Andrea Koevskan kappale)

Circles on pohjoismakedonialaisen laulajan Andrean esittämä kappale, jolla hän edusti Pohjois-Makedoniaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa. Kappale valikoitui Pohjois-Makedonian edustuskappaleeksi sen voitettua pohjoismakedonialaisen "Za Evrosong 2022" -laulukilpailun 4. helmikuuta.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
San ángelos s'agápisa

San ángelos s'agápisa () on kyproslaisen laulaja Chrístos Mylórdoksen esittämä kappale, jolla hän edusti maataan vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin sisäisesti Kyproksen edustuskappaleeksi ja julkaistiin 28. helmikuuta.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta. Kappale sijoittuui semifinaalin 18:nneksi eli toiseksi viimeiseksi eikä päässyt finaaliin.
Never Alone

Never Alone on alankomaalaisen yhtye 3JS:n esittämä kappale, jolla yhtye edusti maataan vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa. Yhtye valittiin sisäisesti Alankomaiden edustajaksi, ja edustuskappale valittiin 30. tammikuuta pidetyssä "Nationaal Songfestival 2011" -laulukilpailussa. Kilpailussa edustuskappaleeksi valittiin kappaleen hollanninkielinen versio "Je vecht nooit alleen". Kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten kappale käännettiin englanniksi.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 19:nneksi eli viimeiseksi eikä päässyt finaaliin.
Zeekr

Zeekr on kiinalaisen Geely-konsernin automerkki, joka lanseerattiin vuonna 2021. Kaikki merkin mallit tulevat olemaan sähköautoja. Merkin ensimmäinen malli, Zeekr 001, esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2021. Aluksi Zeekr-merkkiä myydään ainoastaan Kiinan markkinoilla, mutta tarkoituksena on laajentua myös Euroopan ja Pohjois-Amerikan markkinoille vuosina 2022–2023.
Zeekr 001

Zeekr 001 on kiinalaisen Geelyn vuodesta 2021 lähtien valmistama edustusluokan shooting brake -tyylinen sähköautomalli. Se on Zeekr-merkin ensimmäinen malli.
Malli esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2021 ja sarjavalmistus aloitettiin saman vuoden lokakuussa. Zeekr 001 on ensimmäinen malli, joka perustuu Geelyn sähköautomalleja varten kehittämälle SEA-pohjalevylle. Autossa on 100 kilowattitunnin akku ja kaksi sähkömoottoria, joiden yhteisteho on 536 hevosvoimaa.
Hongkongin kuvernööri

Hongkongin kuvernööri (, ) oli Hongkongin siirtomaahallinnon korkein edustaja Brittiläisen Hongkongin aikana. Ensimmäinen kuvernööri oli Henry Pottinger, joka aloitti virassaan 1843. Kuvernöörin virka lakkautettiin vuonna 1997, kun Hongkong siirtyi Kiinalle ja sen tilalle perustettiin Hongkongin hallintojohtajan virka. Viimeisenä kuvernöörinä toimi Chris Patten. Ennen virkakautensa päättymistä Patten aloitti laajamittaiset uudistukset Hongkongin demokratian kehittämiseksi.
Vuosina 1842–1993 kuvernööri toimi automaattisesti myös Hongkongin lainsäädäntöneuvoston puhemiehenä.
Vuonna 1996 kuvernöörin palkka oli 3 036 000 Hongkongin dollaria (noin 340 000 euroa) vuodessa.
Mattel Aquarius

Aquarius () on Radofinin suunnittelema kotitietokone, jonka Mattel Electronics julkaisi vuonna 1983 kesäkuussa. Koneessa on Zilog Z80 -prosessori sekä kuminen näppäimistö, 4 kilotavua RAM-muistia ja Microsoft BASICin kevennetty versio ROM-muistissa. Kone yhdistetään televisioon ja se käyttää moduuliportin lisäksi kasettinauhuria ulkoisena massamuistina.
Aquariusta myytiin usein lisälaitteiston kanssa, johon kuului kaksi pad-tyyppistä peliohjainta, ylimääräinen moduuliportti muistilaajennokseen sekä AY-3-8914-äänipiiri. Aquariukselle oli saatavilla lisälaitteina 40-rivinen lämpötulostin, nelivärinen piirturi, levykeasema ja 300 baudin modeemi.
Aquariuksen suosio jäi vähäiseksi ja tuotanto lakkautettiin lokakuussa 1983. Koneen kaupallinen elinikä oli siis noin viisi kuukautta.
Aquariukselle ilmestyi muutamia kymmeniä pelejä, joista useimmat olivat käännöksiä Mattelin Intellivision -konsolin peleistä. Pelit perustuivat merkkigrafiikan käyttöön.
Spencer Foo

Spencer Foo (, s. 19. toukokuuta 1994 Edmonton, Alberta) on Kanadassa syntynyt ja kasvanut kiinalaistaustainen jääkiekkoilija, joka nykyisin edustaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsia ja Kiinan jääkiekkomaajoukkuetta.
Foo pelasi juniorikiekkoa Albertassa AJHL:n Bonnyville Pontiacsissa kaksi kautta ennen siirtymistään New Yorkiin pelaamaan yliopistokiekkoa Union Collegen joukkueeseen. Kaudelle 2017-2018 Foo teki sopimuksen Calgary Flamesin kanssa varaamattomana pelaajana. Kauden aikana Foo pääsi pelaamaan NHL-joukkueen mukana neljä peliä, joissa teki kaksi maalia. Loppukausi, 62 ottelua, kului AHL:ssa Stockton Heatin riveissä. AHL:ssa Foo teki 20 maalia ja 39 pistettä.
Kaudelle 2019-2020 Foo teki sopimuksen KHL:n kiinalaisjoukkue Kunlun Red Stariin. Koska Foolla ei ollut pelejä USA:n tai Kanadan maajoukkueessa IIHF:n alaisissa otteluissa, hän sai kahden Kunlunissa pelatun kauden jälkeen edustusoikeuden Kiinan maajoukkueeseen Pekingin olympialaisiin. Myös hänen nuorempi veljensä Parker Foo pelaa Kunlunissa ja Kiinan maajoukkueessa.
Heinäkuussa 2022 Foo palasi Pohjois-Amerikkaan kolmen Kunlunissa vietetyn kauden jälkeen tekemällä Vegas Golden Knightsin kanssa yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen.
Elonmerkki (albumi)

Elonmerkki on suomalaisen rap-artisti Mikael Gabrielin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2021. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Löytäjä saa pitää", "Oli aikoi" ja "Intiaanikesä". Mikael Gabriel on kertonut että albumi on hänen albumeistaan henkilökohtaisin.
Johannes Strolz

Johannes Strolz (s. 12. syyskuuta 1992) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on alppiyhdistetyn ja joukkuekilpailun olympiavoittaja vuodelta 2022.
Strolz saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia supersuurpujottelussa vuonna 2012. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Pekingin olympialaisissa 2022 ja voitti kultaa alppiyhdistetyssä, jonka syöksylaskuosuudella hän oli neljäs ja pujotteluosuudella nopein, ja joukkuekilpailussa sekä saavutti pujottelussa hopeaa.
Maailmancupissa Strolz kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2013. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa tammikuussa 2018, jolloin hän sijoittui juuri 30:nneksi. Samalla kaudella hän sijoittui vielä maaliskuussa Kranjska Goran suurpujottelussa 22:nneksi. Marraskuussa 2018 hän sijoittui Levin pujottelussa 15:nneksi, ja kymmenen parhaan joukkoon hän ylsi ensi kerran 10. sijallaan Madonna di Campiglion pujottelussa tammikuussa 2020. Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2022 hän otti ensimmäisen maailmancup-voittonsa lähtönumerolla 38. Pari viikkoa myöhemmin hän sijoittui Kitzbühelin pujottelussa viidenneksi.
Johannes Strolzin isä Hubert Strolz on myös alppiyhdistetyn olympiavoittaja vuodelta 1988.
Nathan Chen

Nathan Chen (s. 5. toukokuuta 1999 Salt Lake City) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän on voittanut yksinluistelussa olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 hän sijoittui yksiluistelussa viidenneksi pistein 215,08 oltuaan lyhytohjelman jälkeen 17:s mutta voitettuaan vapaaohjelman. Hän myös auttoi Amerikan joukkuepronssille. Pekingin talviolympialaisissa 2022 hän voitti yksinluistelussa kultaa pistein 332,36 rikottuaan lyhytohjelman maailmanennätyksen (113,97) ja saavutti joukkuekilpailussa myös kultaa. 
Chen saavutti juniorien maailmanmestaruuskilpailuissa yksinluistelussa pronssia vuonna 2014 ja sijoittui seuraavana vuonna neljänneksi. Ensimmäisissä aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissaan vuonna 2017 hän sijoittui kuudenneksi mutta on sen jälkeen voittanut kolme peräkkäistä maailmanmestaruutta vuosina 2018, 2019 ja 2021. Hän on myös voittanut vuoden 2017 Neljän maanosan mestaruuden ja on peräti kuusinkertainen Amerikan-mestari (2017-2022) ja kolminkertainen Grand Prix Finaalin voittaja (2017-2019).
Chen on tunnettu etenkin hänen ohjelmiensa teknisestä puolesta jota pidetään maailman vaikeimpana. Hänen erikoisalaansa kuuluvat neloishypyt joita hän on enimmillään esittänyt huimat kahdeksan yhden kilpailun aikana ja kuusi yhdessä ohjelmassa. Chen on myös historian ensimmäinen luistelija joka on esittänyt viisi erilaista neloishyppyä (tulppi, salchow, ritti, flippi ja lutz) kilpajäillä.
Suomersawa

Suomersawa ("Anisoptera marginata") on siipipuukasvien (Dipterocarpaceae) heimoon, mersawojen ("Anisoptera") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suuri ainavihanta puu, jolla on puun kokoon suhteessa pieni sekä avoin latvus. Suomersawa voi kasvaa korkeimmillaan noin 50 metriä korkeaksi ja rungon halkaisija voi olla suurimmillaan noin 1,2 metriä.
Suomersawa kasvaa luonnossa Malesiassa ja Borneon saarella. Suomersawa kasvaa koskemattomissa metsissä merenpinnan tasosta aina 1000 metrin korkeuteen asti. Laji kasvaa tavallisesti soistuneilla paikoilla, mutta joskus myös siipipuumetsien ja Sundan ylänkömetsien seassa. Suomersawa on uhanalaisluokittelussa vaarantunut laji.
Suomersawaa hakataan luonnosta siitä saatavan puutavaran vuoksi ja puutavaraa myydään kansainvälisesti mersawapuuna. Puuaines on keltaista ja kestävää, mutta sitä on hankala työstää puuaineksen suuren piidioksidipitoisuuden vuoksi. Puutavaraa käytetään talojen rakentamiseen.
Tryffeli (suklaa)

Tryffeli tai suklaatryffeli on tyypillisesti suklaaganachesta valmistettava ja suklaalla kuorrutettu makeinen. Tarkempia valmistustapoja ja reseptejä on kuitenkin monia. Nimensä se on saanut tryffelien eli multasienien mukaan. Tryffelien alkuperästä on useampia tarinoita, mutta ilmeisesti niiden valmistus alkoi 1800-luvun jälkipuoliskolla Euroopassa.
Valmistus ja käyttö.
Nimi tryffeli viittaa multasieniin eli tryffeleihin. Suomen kieleen sana on lainattu ruotsin kielen sanasta "tryffel". Ruotsiin sana on tullut saksan kielen sanasta "trüffel", joka puolestaan peräisin ranskan kielen sanasta "truffe" tai "truffle".
Tryffelit ovat tyypillisesti valmistettu suklaaganachesta, joka on kuorrutettu suklaalla. Näin syntyvä lopputulos on sisältä rakenteeltaan pehmeä ja kuoreltaan kova. Varsinkin kotona tryffeleitä valmistetaan myös vain kuorruttamalla ganachea kaakaojauheessa. Eroja tryffelien valmistuksessa on myös esimerkiksi maittain. Tarkempi valmistaminen poikkeaa toisistaan yhdysvaltalaisessa, sveitsiläisessä, ranskalaisessa ja belgialaisessa perinteessä. Eri resepteissä voidaan käyttää myös eri mausteita, kuten esimerkiksi salmiakkia, kookosta ja matchaa. Tryffeleitä valmistetaan käsityönä ja myös laajemmassa mittakaavassa teollisesti.
Historia.
Tryffelin alkuperästä on useita tarinoita. Yhden tunnetun tarinan mukaan ensimmäiset tryffelit valmisti ranskalainen kondiittori N. Petruccelli Chambéryssa vuonna 1895. Tarinan mukaan Petruccellin suklaavarastot olivat käymässä vähiin pyhäpäivien sesonkina, ja hän keksi sekoittaa loput vähät suklaansa kermasta, sokerista ja kaakaojauheesta valmistettuihin pieniin palleroihin. Vaikka tarinan tämä versio on hyvin tunnettu, historiallisista lähteistä tiedetään toisaalta myös, että tryffeleitä on viety laivalla Saksan Hampurista Meksikoon jo vuonna 1883.
Tunnetuiksi tryffelit teki Antoine Dufour, joka myi tryffeleitä Lontoolaisessa luksuskaupassaan vuodesta 1902. Vuonna 1908 tryffelien resepti julkaistiin keittokirjassa "Revised American Candy Maker", jonka ansiosta tryffeleistä tuli tunnettuja tavallistenkin ihmisten keskuudessa. Sveitsiläinen Lindt alkoi valmistaa kuuluisaksi tulleita pyöreitä tryffeleitään vuonna 1967. Suomessa tryffeleitä alkoi valmistaa Lindforsin Karamellitehdas eli nykyinen Brunberg 1920-luvulla.
Katherine Sauerbrey

Katherine Sauerbrey (s. 5. toukokuuta 1997) on saksalainen maastohiihtäjä.
Vuoden 2014 junioreiden MM-kilpailuissa Sauerbrey sijoittui 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 11:nneksi. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2015 hän voitti pronssia 7,5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja oli neljäs 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Vuoden 2016 junioreiden MM-kilpailuissa Sauerbrey sijoittui 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viidenneksi. Vuoden 2017 junioreiden MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa seitsemänneksi. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi ja seuraavana vuonna 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 24:nneksi.
Sauerbrey kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Tour de Skillä 2021–2022, missä hän sijoittui parhaimmillaan 12:nneksi Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Tour de skin kokonaistuloksissa hän oli 19:s.
Pekingin olympialaisissa 2022 Sauerbrey saavutti 4 × 5 kilometrin viestissä ensimmäisen osuuden hiihtäjänä hopeaa sekä sijoittui 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 11:nneksi.
Adam Lambert (lumilautailija)

Adam Lambert (s. 5. lokakuuta 1997) on australialainen lumilautailija, jonka päälaji on lumilautacross.
Lambert on sijoittunut maailmanmestaruuskilpailuissa lumilautacrossissa kuudenneksi vuonna 2017, 11:nneksi vuonna 2019, 26:nneksi vuonna 2021, kahdeksanneksi vuonna 2023 ja yhdeksänneksi vuonna 2025. Lumilautacrossin joukkuekilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi vuonna 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 29:nneksi ja Pekingin olympialaisissa 2022 sijalle 22.
Maailmancupissa Lambert on parhaimmillaan sijoittunut toiseksi Val Thorensissa joulukuussa 2017, Baqueira Beretissa maaliskuussa 2019, Cerviniassa joulukuussa 2023 sekä Gudaurissa ja Montafonissa maaliskuussa 2025.
Da Tang Xuanzang

Da Tang Xuanzang () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut kiinalainen historiallinen seikkailuelokuva, joka perustuu Xuanzangin 17 vuotta kestäneeseen matkaan Intiaan Tang-dynastian aikana 600-luvulla. Elokuvan on ohjannut Huo Jianqi ja tuottanut Wong Kar-wai. Se valittiin Kiinan ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan palkintoon 89. Oscar-gaalassa, mutta se ei saanut ehdokkuutta.
Frida (täsmennyssivu)

Frida voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Fatix Ämirxan

Möxämmätfatix Zarif ulı Ämirxanov (, ; "Muhammetfatih Zarifovitš Amirhanov", 1886–1926) oli tataarilainen kirjailija, toimittaja ja julkaisija. 
Ämirxan syntyi Kazanissa. Hänen isänsä oli mulla Möxämmätzarif, jolla oli oma madrasa, "Ämirxaniyä". Hän oli myös Tafsir-kirjailija.
Ämirxan valmistui Möxämmädiyä-madrasasta, joka oli sen ajan merkittävimpiä tataarilaisia oppilaitoksia. Hän asui 1906–1907 Moskovassa ja Pietarissa, missä hän julkaisi lasten sanomalehteä. 
Kazanissa Ämirxan oli toimittajana "Äl-İslax-"lehdessä. Hänen kirjoituksiaan julkaistiin myös muun muassa lehdissä "Qoyaş, Yoldız, İdel, Yalt-yolt" sekä "Añ". Artikkelissaan "Bogaular özeldelär" Ämirxan totesi vuoden 1917 vallankumouksen tervetulleeksi. Ämirxan käytti pseudonyymiä "Marxisti". (Марксист).
Ämirxanin kirjallisiin teoksiin kuuluu tarinat "Fätxulla Xäzrät (1909), Xäyät (1911)," näytelmät "Yäşlär (1913), Tigezsezlär (1915)," romaani "Urtalıqta (1912)." Kirjoituksissaan hän kuvasi tataariyhteisön ongelmia 1900-luvun alussa. Hän kirjoitti artikkeleita esimerkiksi tataareista Qayum Nasíri, Ğaliäsğar Kamal ja Ğafur Qoläxmätov. Hän ihaili Ğabdulla Tuqayn kirjallista työtä. He olivat hyviä ystäviä. 
Viimeiset elinvuodet Ämirxan oli halvaantunut. Hän kuoli tuberkuloosiin vuonna 1926.
Séguéla

Séguéla on kunta ja aliprefektuuri sekä Séguélan departementin, Worodougoun alueen ja Woroban piirikunnan hallinnollinen keskus Norsunluurannikon keskiosassa. Se sijaitsee 506 kilometriä Abidjanista luoteeseen. Kunnassa ja aliprefektuurissa on 63 800 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Mandinkojen perustama Séguéla on vanha kauppapaikka, jossa suolaa ja karjaa vaihdettiin metsävyöhykkeen kolapähkinöihin. Samori Touré hävitti sen vuonna 1893. Siirtomaa-aikana Séguéla oli hallintopiirin keskus.
Séguélan departementtiin kuuluvat Bobin, Diarabanan, Duallan, Kamalon, Massalan, Séguélan, Sifién ja Woroflan aliprefektuurit. Kuntia ovat Dualla, Massala, Séguéla, Sifié ja Worofla. Asukkaat ovat etupäässä islaminuskoisia djulia.
Séguéla on maatalousalueen kaupallinen keskus. Vientiin tuotetaan cashewpähkinöitä, kahvia, kaakaota ja kautsua. Seudulla louhitaan myös timantteja.
Drip Drop

Drip Drop on azerbaidžanilaisen laulaja Səfurə Əliyevan esittämä kappale, jolla hän edusti maataan vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin sisäisesti ja julistettiin Azerbaidžanin edustuskappaleeksi 18. maaliskuuta.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 27. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin toiseksi ja pääsi näin finaaliin. 29. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui viidenneksi. Täydet 12 pistettä kappale sai Bulgarialta, Maltalta, Turkilta ja Ukrainalta.
Me and My Guitar

Me and My Guitar on belgialaisen laulaja Tom Dicen esittämä kappale, jolla hän edusti maataan vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin sisäisesti Belgian edustuskappaleeksi ja julkaistiin 7. maaliskuuta.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 25. toukokuuta, sijoittui semifinaalin ensimmäiseksi ja pääsi näin finaaliin. 29. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui kuudenneksi. Sijoitus oli Belgian paras sitten vuoden 2003. Kappale menestyi merkittävästi paremmin asiantuntijaraati- kuin puhelinäänestyksessä. Pelkällä asiantuntijaraatiäänestyksellä kappale olisi sijoittunut finaalin toiseksi ja pelkällä puhelinäänestyksellä 14:nneksi.
Lähteet.
Viitteet.
Autiomaa (elokuva)

Autiomaa on Petteri Saarion ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011.
Elokuvassa seurataan geologien tutkimustyötä Huippuvuorilla.
Encyclopedia of Modern Ukraine

Encyclopedia of Modern Ukraine (, lyhennys ESU, tai englanniksi EMU) on suuri ukrainankielinen, Ukrainaan keskittyvä yleistietosanakirjasarja. Se on syntynyt Ukrainan kansallinen tiedeakatemian hankkeena, erityisesti tiedeakatemian tietosanakirjatyöhön keskittyvän Ensyklopedisen tutkimuslaitoksen () työpanoksella. Tämä tutkimuslaitos perustettiin vuonna 2004 valmistelemaan ja julkaisemaan ESU-tietosanakirjaa. Kattavaa pohjatyötä ESU-tietosanakirjaa varten oli tehty jo vuosina 1996–2004, osin tätä varhaisemminkin. 
Kirjasarjan ensimmäinen osa julkaistiin paperimuodossa vuonna 2001. Teossarjaa on ollut laatimassa noin 6 800 henkilöä. Kunkin tietosanakirjan osan arvioi 30–40 aiheasiantuntijaa. 30-osaiseksi suunnitellusta tietosanakirjasta oli vuoden 2022 alkuun mennessä julkaistu 22 osaa. Artikkeleita oli tässä vaiheessa julkaistu aiheista, jotka alkavat ukrainan kielen kirjaimilla A-N. 
Tietosanakirjasarja on syksystä 2014 lähtien julkaistu fyysisen kirjamuodon ohella avoimena verkkoversiona. Vuonna 2015 tietosanakirja sisälsi jo 45 000 artikkelia. Elektroniseen versioon sisältyi tällöin joukko kirjapainoksissa vielä julkaisemattomia, näitä varten valmisteltuja artikkeleita. Vuonna 2020 tietosanakirjan verkkoversiota luki kuukausittain noin 200 000 erillistä käyttäjää, ja vuositasolla lukijoita oli yli kaksi miljoonaa. Käyttäjämäärä on ollut kasvussa.
Barzakh

Barzakh on Mantas Kvedaravičiusin ohjaama liettualais-suomalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2011.
Elokuva sijoittuu Toisen Tšetšenian sodan jälkeiseen Tšetšeniaan ja siinä seurataan paikallisia perheitä, joista pojat ovat kadonneet.
Duékoué

Duékoué on kunta ja aliprefektuuri sekä Duékouén departementin ja Guémonin alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon länsiosassa. Se sijaitsee 480 kilometriä Abidjanista luoteeseen ja 85 kilometriä Manista etelään. Kunnassa on 166 600 ja aliprefektuurissa 185 300 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Duékouén departementtiin kuuluvat Bagohouon, Duékouén, Gbapleun, Guéhiéblyn ja Guézonin aliprefektuurit. Ainoa kunta on Duékoué.
Seudun kanta-asukkaat ovat guereja. Maatalous tuottaa riisiä, maniokkia, maissia, keittobanaania ja jamssia. Myytäväksi viljellään kahvia ja kaakaota.
Camille Keaton

Camille Keaton (s. 20. heinäkuuta 1947 Pine Bluff, Arkansas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Uransa hän aloitti näyttelemällä vuoden 1972 italialaisessa giallo-elokuvassa "Cosa avete fatto a Solange?", jonka jälkeen Keaton näytteli muissakin italialaisissa elokuvissa 1970-luvun puoliväliin asti. Keaton tunnetaan kenties parhaiten roolistaan Jennifer Hillsinä vuoden 1978 kiistanalaisessa eksploitaatioelokuvassa "Naisen päivä" ("I Spit on Your Grave"), jonka suorituksesta hänen palkittiin parhaan näyttelijättären "Medalla Sitges en Plata de Ley" -palkinnolla samaisen vuoden Sitgesin elokuvajuhlissa.
Vuonna 2015 Keaton uusi roolinsa Jennifer Hillsinä "Naisen päivän" jatko-osassa "", joka ilmestyi vasta vuonna 2019.
Vuoden 1979 Keaton avioitui "Naisen päivän" ohjanneen ja käsikirjoittaneen Meir Zarchin kanssa, mutta liitto päättyi eroon vuonna 1982. Tämän jälkeen Keaton avioitui vuonna 1993 elokuvatuottaja Sidney Luftin kanssa, avioliiton kestäen vuoteen 2005 asti Luftin kuoltua.
Unellit

Unellit () olivat kelttiläinen heimo. He asuivat Galliassa, nykyisellä Cotentinin niemimaalla. Unellien pääkaupunki oli Crociatonum, nykyinen Coutances.
Caesar mainitsee unellit venetien, osismien ja curiosoliittien rinnalla yhtenä Armorikan rannikon merivaltioista. Crassus alisti unellit vuonna 57 eaa., mutta vuonna 56 eaa. alueella alkoi kyteä kapina, ja Caesar lähetti Sabinuksen komentamat kolme legioonaa pitämään unellit, curiosoliitit ja lexovit aisoissa. Unellien ja heidän liittolaistensa päällikkö oli Viridovix. Viridovixin johtamaan laajaan liittoumaan liittyi miehiä myös muualta Galliaa.
Sabinus linnoittautui leiriinsä ja uskotteli gallialaisille, että roomalaiset pelkäsivät heitä ja aikoivat paeta yön turvin. Juoni onnistui, ja gallialaiset hyökkäsivät roomalaisten leiriin, joka oli perustettu niemelle, jolle johti noin kilometrin pituinen rinne. Kun gallialaiset saapuivat roomalaisten leiriin, he olivat jo valmiiksi pikamarssin sekä kantamiensa raskaiden oksakimppujen uuvuttamia. Oksia tarvittiin roomalaisten leiriä ympäröivän vallihaudan täyttämiseksi. Gallialaisia odottaneet roomalaiset syöksyivät ulos leirin kahdesta portista ja teurastivat suuren määrän gallialaisia. Loput pakenivat, ja roomalaisten ratsuväki ajoi heitä takaa. Sen jälkeen unellien kapina oli ohi.
Unellit lähettivät vuonna 52 eaa. 6000 miestä Vercingetorixin avuksi Alesian piiritykseen.
Soubré

Soubré on kunta ja aliprefektuuri sekä Soubrén departementin ja Nawan alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon lounaisosassa. Se sijaitsee Sassandrajoen varrella 365 kilometriä Abidjanista luoteeseen ja 130 kilometriä San-Pédrosta pohjoiseen. Kunnassa on 121 300 ja aliprefektuurissa 175 200 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Soubrén departementtiin kuuluvat Grand-Zattryn, Liliyon, Okrouyon ja Soubrén aliprefektuurit. Kuntia ovat Grand-Zattry, Mayo ja Soubré. Kantaväestö on bakweja, betejä ja muita kru-kansoja. Lisäksi on eri ryhmiin kuuluvia akaneja sekä gurilaisten ja mandelaisten kielten puhujia.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, maniokki, keittobanaani ja jamssi. Myytäväksi tuotetaan kahvia, kaakaota, palmuöljyä ja kautsua. Soubréssa sijaitsee vuonna 1980 valmistunut vesivoimalaitos.
Aarne Manner

Aarne Matti Manner (27. tammikuuta 1923 Hanko – 2. elokuuta 2004 Hanko) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Mannerin vanhemmat olivat teollisuusneuvos Yrjö Manner ja Jenny Lundtsröm ja puoliso vuodesta 1952 käsityönopettaja Saara Hokkanen. Manner kävi keskikoulun Hangossa ja osallistui jatkosotaan. Teknikoksi hän valmistui Turun teknillisestä koulusta vuonna 1948. Manner työskenteli konepajoissa Ruotsissa, Tanskassa ja Englannissa ja oli isänsä 
johtaman Mannerin Konepajan työnjohtaja vuodesta 1947. Yrityksen toimitusjohtajaksi hän tuli vuonna 1956. Yritys kehittyi Mannerin johdossa tilaustöiden tekijästä omien tuotteiden valmistajaksi, erikoistuen kuljetuspyöriin, kuten rullakko- ja kalustepyörät. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1982. Yrityksen toimitusjohtajan tehtävästä Manner luopui vuonna 1984 ja myi yhtiön osakkeet lapsilleen vuonna 1988.
Divo

Divo on kunta ja aliprefektuuri sekä Divon departementin ja Lôh-Djibouan alueen hallinnollinen keskus Norsunluurannikon eteläosassa. Se sijaitsee 185 kilometriä Abidjanista luoteeseen ja 85 kilometriä Gagnoasta kaakkoon. Kunnassa on 134 700 ja aliprefektuurissa 179 500 asukasta (vuonna 2014, väestönlaskenta).
Divon departementtiin kuuluvat Chiépon, Didokon, Divon, Hirén, Nébon, Ogoudoun ja Zégon aliprefektuurit. Kuntia ovat Divo ja Hiré.
Seudun kanta-asukkaat ovat kru-kieltä puhuvia didoja. Lisäksi on muun muassa bauleja, mandinkoja, senufoja, bakweja ja betejä sekä paljon ulkomaalaisia.
Betty Ehrenborg

Katarina Elisabet ("Betty") Ehrenborg (22. heinäkuuta 1818 Råbäck, Medelplana, Ruotsi – 22. heinäkuuta 1880 Södertälje, Ruotsi) oli ruotsalainen pedagogi, kirjailija ja virsirunoilija. 
Elämänvaiheet.
Hänen isänsä oli maaherra. Hänen äitinsä oli kirjallisesti lahjakas ja hän sai perusteellisen kasvatuksen muun muassa Uppsalassa, jossa hän sai tilaisuuden seurata merkittävien opettajien Erik Gustaf Geijerin ja Per Atterbomin luentoja. Hän on kirjoittanut jo nuorena runoja. Vuonna 1841 hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa "Små fåglar från Kinnekulle". Vuonna 1851 hän muutti Tukholmaan ja tutustui siellä vaikuttaneisiin herätysliikkeisiin muun muassa Carl Olof Roseniuksen ja Henric Schartaun johtamiin liikkeisiin. Hän teki kirjallisia töitä ja aloitti pyhäkoulutoiminnan. Vuonna 1852 hän matkusti opiskelemaan Englantiin. Palattuaan 1853 Tukholmaan hänestä tuli Erstan diakonialaitoksen opettajatarseminaarin johtaja ja myöhemmin itse perustamansa seminaarin johtaja. Hän avioitui 1856 vapaaherra Johan August Posse af Säbyn kanssa, joka julkaisi hengellistä lehteä "Wäktatern", ja toimi mukana lehden julkaisutyössä myös miehensä kuoleman jälkeen.
Betty Ehrenborg aloitti ja kehitti kristillistä lapsitoimintaa ja toimi erityisesti lapsille tarkoitettujen hengellisten laulujen kirjoittajana, kääntäjänä ja julkaisijana. Vuonna 1852 hän julkaisi kääntämiään englantilaisia lauluja kokoelmissa "Andeliga Sånger för Barn". Kokoelmia ilmestyi yhteensä kolme, joista viimeisessä, 1856 ilmestyneessä oli myös hänen kirjoittamiaan lauluja. Myöhemmin ilmestyi kokoelma "Pilgrimssånger", 1859 ja 1862, joka merkitsi anglosaksisen herätyslaulun läpimurtoa Ruotsissa. Näissä kirjoissa julkaistiin Ehrenborgin omia lauluja ja Lina Sandellin kirjoittamia lauluja. Lastenlauluja sisältävät kokoelmat ilmestyivät samoihin aikoihin kun Ruotsissa astui voimaan pakollinen koulunkäynti. Ehrenborg-Possen laulukokoelmia käytettiin opetusmateriaalina ja siten ne tulivat laajalti tunnetuksi. Hän on kääntänyt myös muita kuin hengellisiä lauluja ruotsiksi kuten "Blinka lilla stjärna" ("Tuiki, tuiki tähtönen"). 
Hänet tunnetaan yleensä kaksoisnimellä Ehrenborg-Posse. Hän ei kuitenkaan itse käyttänyt sitä, vaan hän julkaisi tuotantoaan nimimerkillä B. E-g ja avioiduttuaan nimimerkillä B Posse.
Hänen kirjoittamiaan lauluja tunnetaan suomennoksina vain muutama.
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022

Ohjaskelkkailussa kilpailtiin Pekingin 2022 talviolympialaisissa 5.–10. helmikuuta National Sliding Centressä.
Ohjaskelkkailussa oli yhteensä neljä tapahtumaa: miesten ja naisten yksilökilpailun lisäksi oli pari- ja joukkuekilpailu.
"Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+8)."
Aikataulu.
Seuraavassa listassa on kaikkien neljän tapahtuman aikataulut.
Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
Didat

Didat ovat kru-kieliin kuuluvaa didaa puhuva etninen ryhmä Norsunluurannikon eteläosassa. He asuvat Lakotan, Divon, Guitryn ja Grand-Lahoun kaupunkien lähistöllä Lôh-Djibouan ja Grands-Pontsin alueilla. Didoja arvioidaan olevan noin 155 000.
Didat vastustivat ranskalaismiehitystä 1900-luvun alussa ja alkoivat osallistua plantaasiviljelyyn vasta toisen maailmansodan jälkeen. Heidän kulttuurissaan on vaikutteita bauleilta, eikä se juurikaan poikkea naapurikansoista.
Voimakkaan muuttoliikkeen takia didat muodostavat nykyään vain kolmanneksen kotiseutunsa väestöstä. Heidän perinteinen yhteiskuntansa perustuu suku- ja kyläyhteisöihin. Kolme neljäsosaa on katolisia ja protestantteja ja vain pieni osa perinteisen uskonnon harjoittajia.
Gao Feng

Gao Feng (, synt. Gao Yanling, ; s. 2. helmikuuta 1982 Liaoning) on kiinalainen judoka.
Gao osallistui Ateenan olympialaisiin 2004. Hän saavutti olympiapronssia 48 kg:n sarjassa voittaen viisi ottelua ja häviten toiseksi tulleelle Frédérique Jossinetille.
Aasian kisoissa Wang voitti kultaa 48 kg:n sarjassa Dohassa 2006.
Brandizzo

Brandizzo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 8 644 asukasta.
Bård Hoksrud

Bård Hoksrud (s. 26. maaliskuuta 1973 Porsgrunn) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan maatalous- ja ruokaministerinä vuosina 2018–2019 ja on istunut suurkäräjillä vuodesta 2005. Vuosina 1999–2002 hän johti puolueensa nuorisojärjestöä.
Université d’Aix-Marseille

Université d’Aix-Marseille on julkinen tutkimusyliopisto, joka sijaitsee Provencen alueella Etelä-Ranskassa.
Nykyinen yliopisto juontaa juurensa Provencen yliopistosta, jonka Provencen kreivi Ludvig II perusti Aix-en-Provenceen vuonna 1409. Alkuperäinen yliopisto jaettiin vuosina 1968 ja 1973 kolmeksi erilliseksi yliopistoksi, mutta ne yhdistettiin uudelleen vuonna 2011. AMU:lla on kaikista ranskankielisen maailman akateemisista oppilaitoksista suurin budjetti, joka on 750 miljoonaa euroa.
Yliopisto toimii viidellä pääkampuksella, jotka sijaitsevat Aix-en-Provencessa ja Marseillessa.
AMU on tuottanut monia merkittäviä valmistuneita laki-, politiikka-, liike-, tiede-, yliopisto- ja taidealoilla. Tähän mennessä yliopiston alumneihin ja tiedekuntaan on kuulunut neljä Nobel-palkinnon voittajaa.
Flak-torni

Flak-tornit () olivat natsi-Saksan käyttämiä suuria ilmapuolustustorneja, joita rakennettiin suurkaupunkeihin torjumaan liittoutuneiden pommikoneita toisessa maailmansodassa. Tornit korvasivat korkeiden maastokohteiden puutetta ilmatorjunta-aseiden sijoittelussa. Nimensä ne saivat 128 millimetrin Flak 40 -ilmapuolustuskanuunoista (saks. "Flugabwehrkanone"), jotka olivat Saksan tärkeimmät ilmatorjuntatykit pommituslentoja vastaan. 
Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien ensimmäisten Berliiniin kohdistuneiden pommitusten jälkeen 1940 Adolf Hitler antoi rakentaa Berliinin keskustaan kolme massiivista Flak-tornia. Niitä rakennettiin myös Hampuriin (2 kpl), Wieniin (3 kpl) ja Stuttgartiin. Pienempiä torneja tehtiin muuallekin, kuten Angersiin Ranskassa ja Helgolandiin Saksassa. Tornit olivat samalla väestönsuojia, joihin mahtui tuhansia ihmisiä.
Pioneer – sukellus meren syvyyksiin

Pioneer – sukellus meren syvyyksiin on Erik Skjoldbjærgin ohjaama norjalais-saksalais-ruotsalais-ranskalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty jännityselokuva vuodelta 2011. Suomalainen MRP Matila Röhr Productions -tuotantoyhiö tuotti elokuvan sukelluskohtaukset.
Elokuvassa syvämerensukeltaja Petter Jensen tekee testisukelluksia öljyputken rakentamista varten. Erään sukelluksen aikana hän joutuu hengenvaaraan.
Pudasjärvi–Syväjärvi

Pudasjärvi–Syväjärvi on kaksiosainen järvi Kannonkosken kirkonkylän kaakkoispuolella Keski-Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 7,9 neliökilometriä. Etäisyys Jyväskylästä on 83 kilometriä pohjoisluoteeseen. Kannonkosken kuntakeskus sijaitsee Syväjärven ja Kivijärveen kuuluvan Kuivaselän välisellä kannaksella.
Maantiede.
Pudasjärvi–Syväjärven suurin ulottuvuus lännestä itään on 5,2 kilometriä ja etelästä pohjoiseen 4,5 kilometriä. Pudasjärvi sijaitsee Syväjärven koillispuolella. Se on noin kaksi kertaa Syväjärveä laajempi ja huomattavasti matalampi. Noin kahdeksasosa Pudasjärvi–Syväjärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvimmät alueet sijaitsevat Syväjärven pohjoispuoliskolla. Suurilta osin erittäin matalan Pudasjärven länsiosassa sijaitsee etelä–pohjoissuuntaisesti 1,7 kilometriä pitkä syvähkö alue, jonka syvin kohta on 16 metriä. Pudasjärveä ja Syväjärveä yhdistää Luukonsalmi.
Pudasjärvi–Syväjärven saariluku on seitsemän. Yksi saari on yli hehtaarin laajuinen. Pudasjärven pohjoisosassa sijaitsee Honkasaari, Kalmosaari ja Pajusaari. Niemimaista suurimpia ovat järvenosia erottava Oravanniemi sekä Kurjenniemi, joka erottaa Syväjärveä sen lounaispuoleisesta Potmonjärvestä. Pudasjärven itäosassa sijaitsee laaja haarautuva niemimaa. Pudasjärvi–Syväjärven rannoilla on sekä peltoa että metsämaata.
Syväjärveen virtaa Naisvirta Potmonjärvestä (129,4 metriä mpy), joka sijaitsee Syväjärven ja Kivijärveen (130,8 metriä mpy) kuuluvan Saarimainen-nimisen vesialueen välissä. Pudasjärven itärannalta alkaa noin viiden kilometrin mittainen Hilmonjoki, joka virtaa pohjoiseen ja laskee Vuosjärven (107,2 metriä mpy) Hilmonlahteen.
Pudasjärvi–Syväjärven vesitilavuus on 34 939 000 kuutiometriä.
Pudasjärvi–Syväjärvi (14.442.1.001) kuuluu Pudasjärven alueeseen (14.442), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44) ja ensimmäinen on Viitasaaren reitin valuma-alue (14.4). Pudasjärvi–Syväjärvi on laajin Pudasjärven alueen neljästätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Pitkäjärvi.
Pudasjärvi–Syväjärvi on neljänneksi laajin Kannonkosken noin 80:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä laajempia ovat Kivijärvi, Vuosjärvi ja Kannonjärvi. Syvempiä ovat Kivijärvi, Lakojärvi ja Ylimmäinen Vuorijärvi.
Sarkajoki

Sarkajoki () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä virtaava 22 kilometriä pitkä joki, joka laskee Suistamonjärveen. Sarkajoella tarkoitetaan tässä Latvajärven ja Suistamonjärven välistä osuutta.
Joen kulku.
Joki alkaa Latvajärvestä, joka sijaitsee kahdeksan kilometriä Leppäsyrjästä koilliseen päin. Sarkajoella on vanhemmissa suomalaiskartoissa Vaaherjoen tai Vaherjoen nimi, mutta sen käyttö vaihtelee nykyisissä venäläiskartoissa. Vaaherjoen nimi voi loppua Sarkajärveen mennessä tai se voi olla vielä käytössä Sarkajärvellä. Toisinaan koko joella on käytössä Sarkajoen nimi. Latvajärvi ei ole alueen ainoa järvi, vaan sen rinnalla on toistakymmentä muuta järveä. Myös Saarijärvestä tulee lasku-uoma, joka yhtyy Sarkajokeen . Joki virtaa alkuosuuden lounaista suuntaa lukuun ottamatta länteen päin. Joki putoaa 12 metriä ensimmäisen viiden kilometrin matkalla ja sen uoman kaltevuus loivenee Vuohenlammen kohdalla ja tämän jälkeen on jokilaaksossa soistuneita tulvareunuksia. Ihatsunjoen yhtymäkohtaan on karttoihin merkitty 86 metrin korkeusmerkki. Joki laskee Sarkajärveen ja virtaa sen monialtaisessa järvessä, jonka vedenpinta on 84,4 metrin korkeudella. Sarkajärven osuus joen mitasta on neljä kilometriä. Sarkajoen alajuoksu Suistamonjärveen on kuusi kilometriä pitkä . Sen alkuosuudella siihen yhtyy pohjoisesta Aramajoki ja alajuoksulla etelästä Rekijärven laskuoja. Oja laskee joen uomaan aukeavaan Sammallampeen, josta on lyhyt matka Sarkajoen alajuoksun Pyöreäsuon leveään osuuteen. Suistamonjärvessä on vedenpinta yleensä 72,7 metrin korkeudella.
Joen keskijuoksulla Leppäsyrjässä toimii dolomiittilouhos , jonka kuivatusvesillä on vaikutusta Sarkajokeen. Suistamon ja Leppäsyrjän välinen tie jatkaa jokea seuraten kohti itää, jossa se liittyy Koirinojalta Loimolaan johtavaan maantiehen. Jokea seuraa myös Matkaselkä–Suojärvi-rautatie Sarkajärvelle saakka, missä se kääntyy lounaaseen päin radasta.
Ulmosenjoen valuma-alue.
Yleistä.
Sarkajoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Sarkajoki muodostaa Ulmosenjoen valuma-alueen pääuoman keskijuoksun. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Ulmosenjoen valuma-alueen pääuoma muodostuu alajuoksulla Ulmosenjoesta, Suistamojärvestä ja siihen laskevasta Sarkajoesta. Sarkajoella on yläjuoksulla Sarkajärvestä ylöspäin myös Vaaherjoen nimi (Vaherjoki). Vaaherjoki alkaa Latvajärvestä, johon laskee pohjoisesta 20 kilometriä pitkä Lautaoja . Pääuoman pituudeksi tulee näin noin 45 kilometriä.
Talana (Thessalia)

Talana () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi Ainiin alueella, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Talanan historiasta ei tiedetä mitään. Se tunnetaan varmuudella vain yhdestä piirtokirjoituksesta vuodelta 362/361 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin mahdollisesti etnonyymiä "Talaōnos" (), joka esiintyy toisessa piirtokirjoituksessa 200-luvulta eaa.
Thetonion

Thetonion (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Thessaliassa Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Sofádesin kunnan Gefýrian kylää.
Thetonionin arvellaan sijainneen Thessaliotiin alueella. Thetonionin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Thetonionin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Thetonionissa tiedetään olleen Apollon Delfinioksen kultti. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Thetonios" ().