Ikaría

Ikaría (; myös Ικαριά, "Ikariá" tai Νικαριά, "Nikariá") on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 255 neliökilometriä ja asukasluku 8 423 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Ikarían kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Ágios Kírykos.
Maantiede.
Ikaría sijaitsee Egeanmeren itäosassa, tarkemmin saaren mukaan Ikaríanmereksi kutsutulla merialueella. Sen lähimmät saaret ovat Foúrnoi-saaret ja Sámos sen itäpuolella, Pátmos kaakkoispuolella sekä Mýkonos kauempana lännessä. Ikaría on vuoristoinen ja sen läpi kulkee pituussuunnassa vuorijono, joka on jyrkempi saaren eteläpuolella ja loivempi pohjoispuolella. Korkeimmat vuoret ovat Athéras eli Prámnos () ja Mélissa ().
Ikaríalla on radioaktiivisia kuumia lähteitä, joissa ihmiset ovat käyneet vuosisatojen ajan. Lähteissä käydään yhä rentoutumassa ja hakemassa parantumista.
Hallinto, kaupungit ja kylät.
Ikaría kuuluu hallinnollisesti Ikarían kuntaan. Koko saari on ollut yhtä kuntaa vuoden 2011 aluehallintouudistuksesta lähtien. Uudistuksessa Ikaría sai myös oman alueyksikön, Ikarían alueyksikön, kun aiempi Sámoksen prefektuuri lakkautettiin ja jaettiin kahtia Sámoksen ja Ikarían alueyksiköiksi.
Saaren suurimmat asutukset ovat Ágios Kírykos (2 218 asukasta), Évdilos (501), Karavóstamo (499), Christós eli Ráches (359), Xylosýrtis (265) ja Ágios Polýkarpos (234). (Katso myös: Luettelo Ikarían kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana saari tunnettiin nimellä "Ikaros" (). Siitä käytettiin myös nimiä "Dolikhe", "Ikhthyoessa" ja "Makris". Kreikkalaisen mytologian kertomuksen mukaan Daidalos pakeni yhdessä poikansa Ikaroksen kanssa Kreetalta kuningas Minoksen rakennuttamasta labyrintistä Daidaloksen valmistettua kummallekin siivet sulista ja vahasta. Pakomatkalla Ikaros lensi liian lähellä aurinkoa, jonka vuoksi siipien vaha suli, jolloin Ikaros putosi mereen saaren lähellä ja hukkui. Sen jälkeen saarta kutsuttiin Ikarokseksi ja merta saaren ympärillä Ikaroksenmereksi.
Ikaroksen ensimmäisten asukkaiden kerrotaan tulleen Joonian Miletoksesta. Saarella oli kaksi "polista" eli kaupunkivaltiota, Oine ja Therma. Muita kaupunkeja olivat Drakanon, joka sijaitsi saaren itäpäässä, sekä Istoi, joka sijaitsi lännempänä saaren pohjoisrannikolla. Paikallisessa mytologiassa viinin ja hedelmällisyyden jumala Dionysoksen katsottiin syntyneen Drakanonissa. Ikaroslaiset olivatkin erään legendan mukaan ensimmäisiä, jotka valmistivat viiniä. Saaren viiniä pidettiin Kreikan parhaimpiin kuuluvana, ja myös Homeros mainitsee sen. Saarella sijaitsi myös Artemis Tauropoloksen temppeli.
Roomalaisella kaudella Strabonin aikana saari kuului Samoksen alaisuuteen. Siellä oli suhteellisen vähän asukkaita, ja sitä käytettiin samoslaisen karjan kasvatukseen.
Myöhempi historia.
Osmanivallan aikana saari oli sekä merirosvojen hyökkäysten että osmanien orjienhankinnan kohteena. Tuolloin väestö muutti asumaan vuoristoon. Vuonna 1912 Ikaría julistautui itsenäiseksi. Sen itsenäisyys kesti vajaa puoli vuotta, minkä jälkeen se liittyi osaksi Kreikkaa vielä samana vuonna.
Kreikan hallitus karkotti vuonna 1946 15 000 kommunistia Ikaríalle, sillä saari sijaitsi kaukana Manner-Kreikasta. Saari oli vasemmistolaisten karkotuspaikkana myös sotilasjuntan aikana vuosina 1967–1973.
Ikarían viinintuotanto romahti 1960-luvun puolivälissä viinikirvojen tuhottua viiniköynnökset. Nykyisin saaren viinintuotanto on vähäistä.
Liikenne.
Saaren pääsatamat ovat Ágios Kírykos ja Évdilos. Kantosiipialukset sekä lautat liikennöivät lähisaarille ja Pireukseen. Ikarían lentoasema, josta on lentoja Ateenaan, sijaitsee noin 12 kilometriä Ágios Kírykoksesta koilliseen.