tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maija Blåfield

Maija Katariina Blåfield (s. 6. syyskuuta 1973) on suomalainen nykytaiteilija ja elokuvaohjaaja. Hänen liikkuvan kuvan teoksilleen on keskeistä dokumentaarisuus ja kokeellinen kerronta. Lyhyiden ja keskipitkien elokuvien lisäksi teoksiin lukeutuu valokuvaa, piirustuksia ja installaatioita.
Blåfieldin keskeisiä aiheita ovat todellisuuden kokemisen monitulkintaisuus, ihmisen suhde ympäristöönsä sekä muisti ja tallentaminen. Teoksia on esitetty taidemuseoissa ja gallerioissa Suomessa ja ulkomailla sekä elokuvafestivaaleilla ja televisiossa. Blåfieldin teoksia on muun muassa Nykytaiteen museo Kiasman kokoelmissa.
Blåfieldin työ on palkittu Mediataiteen valtionpalkinnolla 2014, ja hän oli ehdokkaana Suomen suurimman taidepalkinnon Ars Fennican saajaksi vuonna 2017. Kokeellinen dokumenttielokuva "The Fantastic" palkittiin Tampereen elokuvajuhlien alle 30-minuuttisten kotimaisten elokuvien sarjan pääpalkinnolla ja nuorisotuomariston palkinnolla vuonna 2020. Lisäksi elokuva on voittanut parhaan lyhytdokumentin palkinnot MakeDox Creative Documentary Film Festival Makedoniassa ja Moscow International Documentary Festival Dokerissa. Vuonna 2019 "Tuhoutumisesta ja säilyttämisestä" voitti pääpalkinnon Ann Arborin elokuvajuhlilla Yhdysvalloissa.
Tuukka Forsell

Tuukka Forsell (s. 5. heinäkuuta 1975 Turku) on Kouvolan nykyinen apulaiskaupunginjohtaja. 
Koulutus.
Tuukka Forsell suoritti Tampereen Yliopistossa kauppatieteiden maisterin tutkinnon kansantaloustieteessä 2002. Ylioppilaaksi hän kirjoitti Porin Kuninkaanhaan lukiosta 1994.
Työhistoria.
Tuukka Forsell on toiminut Kouvolan apulaiskaupunginjohtajana vuodesta 2018. Hän aloitti Kouvolan kaupungin palveluksessa 2013 talous- ja rahoitusjohtajana ja konsernipalvelujen toimialajohtajana. Lisäksi hän on toiminut kaupunginjohtajan viransijaisena ja varahenkilönä. Sitä ennen hän toimi Mäntyharjun kunnan talousjohtajana. 
Perhe ja harrastukset.
Tuukka Forsell on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Harrastuksiin kuuluvat hiihto, kuntosali ja jalkapallo.
Kohen

Kohen (, monikko כֹּהֲנִים‎, kōhănīm) on juutalainen pappi, joka perimätiedon mukaan polveutuu israelilaisten ensimmäisestä ylipapista Aaronista. Leeviläiset toimivat kohaniittien avustajina. Jerusalemin temppelin aikaan kohenilla oli tietyt tehtävät, kuten uhrausten toimittaminen. Ylipapilla ("kohen gadol") saattoi olla myös poliittisista valtaa.
Jerusalemin toisen temppelin tuhouduttua 70 jaa. siihen liittyviä rituaaleja ei voitu enää suorittaa, ja rabbit korvasivat uskonnollisen johtajan aseman juutalaisten keskuudessa. Joissakin juutalaisuuden suuntauksissa koheneilla on kuitenkin yhä erityinen arvoasema.
Kohen-asema periytyy isältä pojalle. Usein Kohen (tai jokin sen variantti, kuten Cohen, Kahn ja Katz) sukunimenä kertoo henkilön olevan kohen-pappissukua, mutta väestöjen sulautumisen ja seka-avioliittojen myötä sitä esiintyy muillakin. 1997 julkaistun geenitutkimuksen mukaan ne aškenasi- ja sefardijuutalaiset, jotka uskovat olevansa koheneita, jakavat isälinjoissaan geneettisen yhteneväisyyden, jota kutsutaan kohengeeniksi.
Singani

Singani on bolivialainen muscat d´Alexandrie -lajikkeen rypäleistä tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma. Valtion virallisen määritelmän mukaan singania tuotetaan ainoastaan Bolivian Andeilla, ja käytettyjen rypäleiden tulee olla kasvatettu 1600–3000 metrin korkeudella merenpinnasta. Juoman tislaus tulee toteuttaa vähintään 2000 metrin korkeudessa. Singani onkin Bolivian de facto kansallisjuoma. 
Historia.
Singania on tuotettu Bolivian alueella 1500-luvulta lähtien pian espanjalaisten mantereelle saapumisen jälkeen. Kun vasta perustetuissa luostareissa tarvittiin ehtoollisviiniä, sitä alettiin valmistaa muscat d´Alexandrie -rypäleistä. Pian viinin huomattiin soveltuvan myös tislattavaksi. Kun vuonna 1546 perustetussa Potosin varakkaassa kaivoskaupungissa alkoi syntyä kysyntää väkevälle alkoholijuomalle, alkoivat paikalliset viinintuottajat tislata viiniä kaupallisessa tarkoituksessa singaniksi. 
Valmistus.
Bolivian ilmasto on sekä trooppinen että mannermainen, ja suurin osa viinitarhoista sijaitsee vähintään 2000 metrin korkeudessa. Bolivian viinirypäleistä 75 prosenttia on muscat d´Alexandrieta lajiketta, josta myös singani valmistetaan. Singaniin käytetyistä korkealla kasvatetuista rypäleistä valitaan parhaimmat, joista käytetään raakaviiniä, joka myöhemmin tislataan vähintään 2000 metrin korkeudessa singaniksi. Korkealla vuoristossa ilma on ohuempaa, jolloin tislaaminen tapahtuu matalammassa lämpötilassa. Tällöin on helpompi erottaa tisleestä huonot osat kuten sikunaöljyt ja säilyttää juoman luonnetta korostavat aromaattiset osat. 
Erityispiirteet.
Singani on ulkomaankaupassa luokiteltu brandyihin, eli alkoholijuomiin, jotka ovat tislattu viineistä. Singani kuitenkin poikkeaa yleisistä brandyista siten, että se säilyy kirkkaana alkoholina eikä sitä lainkaan kypsytetä puutynnyreissä. Lähempänä Singani on eau-de-vie tisleitä, jotka ovat hedelmistä valmistettuja kahteen kertaan tislattuja alkoholijuomia, joiden joukkoon ei kuitenkaan ole ollut tapana laskea viinirypäleistä tehtyjä alkoholijuomia.
Point Pleasant Beach

Point Pleasant Beach on kunta ("borough") Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Oceanin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 4 665. Paikkakunta on matkailukohde ja sen väkiluku on kesän huippukautena huomattavasti suurempi.
Historia.
Englantilaiset siirtolaiset ostivat maata nykyisen Point Pleasant Beachin paikalta vuonna 1665. Seudun varhaiset asukkaat saivat elantonsa maanviljelyksestä, kalastuksesta ja suolan tuotannolla. Suolan tuotantoon keskittyneet laitokset kärsivät huomattavia tuhoja Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Britit tuhosivat New Jerseyn rannikon suolalaitoksia ja Point Pleasant Beachissä sijainnut Manasquan Salt Works tuhottiin elokuussa 1778. 1900-luvun puolella uutena tärkeänä alana ilmaantui veneenrakennus. Point Pleasant Beachissä erikoistuttiin pieniin veneisiin, kuten jolliin, pelastusveneisiin ja veneisiin asevoimien käyttöön.
Point Pleasant Beachistä alkoi kehittyä myös matkailukohde 1800-luvun loppupuolelta lähtien. Paikallinen maanviljelijä nimeltä John Arnold perusti Point Pleasant Land Company-nimisen yhtiön. Vuonna 1886 perustettiin nykyinen borough. New York and Long Branch Railroad-rautatie saavutti Point Pleasant Beachin vuonna 1882 ja Garden State Parkway vuonna 1952.
Talous.
Point Pleasant Beachissä on edelleen veneenrakennusta, sekä useita pienvenesatamia. Matkailu on tärkeä ala. Matkailijoita paikalle vetävät paikalliset hiekkarannat ja viihdekeskukset. Matkailun huippuaikana kesäisin kaupungin väestöluku voi kohota yli 100 000:n.
Väestö.
Point Pleasant Beachin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 4 665. Asukkaista 98,7 % oli valkoisia, 0,8 % afroamerikkalaisia, 0,8 % aasialaisia ja 9 % latinoja mistä tahansa rodusta.
Runne

Runne on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
La mujer murcielago

La mujer murcielago on vuonna 1968 julkaistu supersankarielokuva, joka perustuu löyhästi Lepakkonainen-nimiseen sarjakuvaan. Elokuva on ensimmäinen Lepakkonaisesta tehty elokuva.
Tuotanto.
Cinematográfica Calderón S.A. tuotti elokuvan monoäänellä (RCA High Fidelityllä), värillisenä 1.85 : 1 kuvasuhteella.
Ulkomaiset versiot.
Elokuvasta tehtiin italiankieliseksi dubattu versio nimellä "Batwoman – L’invincibile superdonna".
Samuel Warren

Samuel Warren (23. toukokuuta 1807 Wales – 29. heinäkuuta 1877 Lontoo, Englanti) oli englantilainen kirjailija ja oikeusoppinut.
Warren opiskeli ensin lääketiedettä, sitten oikeustiedettä ja toimi vuodesta 1831 asianajajana. Hän sai 1851 nimityksen "queen's counseliksi" (kruununasianajaja), 1853 oikeustieteen kunniatohtorin arvon Oxfordin yliopistosta, ja hänet määrättiin 1854 "recorderiksi" (rikostuomioistuimen puheenjohtaja) Hulliin ja 1859 toiseksi kahdesta "masters in lunacystä" (mielenvikaisuutta käsittelevä tuomari). Vuosina 1856–1859 Warren edusti Medhurstin vaalipiiriä alahuoneessa.
Warren julkaisi muutamia arvostettuja oikeustieteellisiä teoksia mutta tuli tunnetummaksi romaaneistaan, jotka alkujaan julkaistiin "Blackwood's Magazinessa". Lyhyitä tosielämän kuvauksia sisältävä "Passages from the diary of a late physician" (1832–1838) herätti suurta huomiota ja vielä suurempaa romaani "Ten thousand a year" (1841), joka vaikutti lukijoihin voimakkaasti. Seuraava teos ei ollut yhtä menestyksekäs. Teosten kansanpainos julkaistiin 18-osaisena 1853–1855.
Europium(III)kloridi

Europium(III)kloridi (EuCl3) on europium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa europium(III)kloridi on vaaleankeltaista ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heksahydraatti (EuCl3·6H2O), joka on ulkomuodoltaan väritöntä kiteistä ainetta. Aine liukenee veteen, mutta hydrolysoituu europiumoksikloridiksi. Lisäksi europium(III)kloridi liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin. Europium(III)kloridi voidaan pelkistää europium(II)kloridiksi vedyttämällä. Yhdiste on Lewis-happo. 
Europium(III)kloridia voidaan valmistaa klooraamalla europium(III)oksidia esimerkiksi hiilitetrakloridilla. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä muun muassa hapetuksissa, pelkistyksissä ja Michael-additioissa.
Plainfield (New Jersey)

Plainfield on kaupunki Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Unionin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 49 808.
Maantiede.
Plainfield sijaitsee New Jerseyn osavaltion pohjoisosassa Unionin piirikunnassa. Lähellä kohoavat Watchungvuoret.
Historia.
Intiaanit käyttivät nykyisen Plainfieldin aluetta heidän liikkuesseen Hudsonjoen alueelta Delawarejoelle. Vanhasta intiaanien kulkureitistä tuli sittemmin pääteiden ja rautateiden pohja. Vuonna 1685 paikalle saapui siirtolaisia Skotlannista. Siirtolaiset alkoivat viljellä maata ja kutsuivat paikkaa vaihdellen nimillä Pinchgut, Blondyn Plains, Blew Hills, Blue Hills ja Milltown. Nykyistä nimeä alettiin käyttää ensimmäisen kerran vuonna 1685.
Yhdysvaltain vapaussodan aikana amerikkalaiset rakensivat nykyisen kaupungin länsilaidalle Blue Hills Fort-nimisen linnakkeen ja leirin. Paikalta käsin valvottiin reittiä kohti Quibbletownia ja vuorien solia. Vuonna 1800 perustettiin postitoimisto ja samalla kylä sai nimen Plainfield. Rautatie saapui paikalle Elizabethtownista vuonna 1837. Rautateiden myötä alueelle muutti uusia asukkaita New Yorkista. Paikalle nousi uusia hotelleja ja teollisuutta. Plainfieldistä tehtiin township vuonna 1847 ja oma kaupunkinsa vuonna 1857. Jälkimmäisenä vuonna perustettiin myös nykyinen Unionin piirikunta.
Plainfield taantui 1900-luvulla. Monet sen asukkaista muuttivat vauraammille esikaupunkialueille. Keskustan liiketoiminta kärsi kilpailussa uusien kauppakeskusten kanssa. Samalla nousivat myös rotujännitteet. Vuonna 1967 kaupungissa puhkesi viikon kestänyt mellakka. Sittemmin kaupunki on kuitenkin toipunut pahimmasta alennustilastaan.
Talous.
Suuri valtaosa Plainfieldistä on asuinaluetta. Plainfield itsessään on nykyisin New Yorkin esikaupunkialuetta. Keskustassa ja sen vieressä on joitakin liikealueita. Paikallisen teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi lentokoneiden osat, huonekalut, muovit ja liimat.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Plainfieldissä aikavälillä 2014–2018 olivat 57 334 USD ja henkilöä kohden 25 385 USD. 19,6 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö.
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 49 808 ja vuoden 2019 arvion mukaan 50 317. Kaupungin asukkaista 24 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 8,6 %), 42,3 % afroamerikkalaisia, 44,5 % latinoja mistä tahansa rodusta, 0,9 % aasialaisia ja 0,9  intiaaneja. 48,8 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 37,7 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kallenautio

Kallenautio voi tarkoittaa seuraavia:
Erik Karanen

Erik Johan Karanen (10. toukokuuta 1854 Hausjärvi – 1. syyskuuta 1925 Somero) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Erik Karasen vanhemmat olivat renkivouti Josef Antinpoika ja Serafina Martintytär ja puoliso vuodesta 1897 Aura Cecilia Lindqvist. Karanen tuli ylioppilaaksi 1876, suoritti teologian erotutkinnon 1879 ja vihittiin papiksi 1880. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1886 ja sai rovastin arvon 1899. Karanen toimi Oulun lyseon vt. opettajana 1876–1877. Valmistuttuaan hän oli Hauhon kirkkoherran apulainen ja v.t kirkkoherra ja Kivennavan v.t. kirkkoherra. Parikkalan v.t. kappalainen hän oli vuodesta 1886 ja Porvoossa kirkkoherran apulainen ja v.t. kirkkoherra 1889–1890. Kiskon kirkkoherra Karanen oli vuodesta 1890 ja Someron kirkkoherra vuodesta 1901. Porvoon tuomiokapitulin asessorina hän toimi 1903–1909 ja oltuaan Hämeenlinnan rovastikunnan v.t. lääninrovasti vuodesta 1907 ja Tammelan rovastikunnan v.t. lääninrovasti vuodesta 1911 hänestä tuli vakinainen lääninrovasti 1913. Porvoon tuomiokapitulin apujäseneksi Karanen nimitettiin 1913. Hän oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1904.
Tomaszówin piirikunta (Łódźin voivodikunta)

Tomaszówin piirikunta () on Puolan piirikunta Łódźin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2021 lopussa 115 110. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Tomaszów Mazowiecki. Kymmenen maalaiskuntaa ovat Będków, Budziszewice, Czerniewice, Inowłódz, Lubochnia, Rokiciny, Rzeczyca, Tomaszów Mazowiecki, Ujazd sekä Żelechlinek.
Tomaszówin piirikunnan pinta-alasta arviolta 31,3 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2019.
Tomaszówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2020 lopussa 7,7 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Tomaszówin piirikunnan asukkaista 52,2 prosenttia oli naisia ja 47,8 prosenttia miehiä. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 121 206 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 91 151 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaat muodostivat vuoden 2021 lopussa 17,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 58,2 prosenttia ja eläkeikäiset 23,9 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 42,7 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2020 yhteensä 989 lasta.
Viktor Konsin

Viktor August Konsin (24. joulukuuta 1836 Somero – 28. tammikuuta 1904 Orimattila) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Viktor Konsinin vanhemmat olivat rovasti Henrik Konsin ja Ebba Wilhelmina Wanochius ja puoliso vuodesta 1861 Ida Emilia Sulin. Konsin tuli ylioppilaaksi 1857 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1859. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1869. Konsin sai rovastin arvon 1886. Hän oli valmistuttuaan Lumparlandin kappalaisen ja Kumlingen sekä Hattulan kirkkoherran apulainen. Vanajan kappalainen hänestä tuli 1863, Kivijärven kirkkoherra 1871 ja Orimattilan kirkkoherra 1881. Konsin oli vt. lääninrovasti 1877–1878 sekä kesäisin 1882–1898 ja 1901–1903. Hän oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900.
Lucie Guay

Lucie Guay (s. 12. joulukuuta 1958 Montreal, Quebec) on kanadalainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Guay kilpaili Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 kuuluen siellä Kanadan pronssia voittaneeseen joukkueeseen naisten 500 metrin kajakkinelosessa. Joukkueeseen kuuluivat Guayn lisäksi Alexandra Barré, Sue Holloway ja Barb Olmsted. Atlantassa 1984 Guay kilpaili myös 500 metrin kajakkiyksikössä sijoittuen seitsemänneksi. Guay edusti Kanadaa myös seitsemissä MM-kilpailuissa.
Guay on pituudeltaan 169-senttimetrinen ja painaa 65 kilogrammaa.
Messulauluja

Messulauluja -kirja on uudempia hengellisiä lauluja sisältäviä laulukirjoja, jota on käytetty erityisesti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnissa järjestetyissä Tuomasmessuissa ja muissa jumalanpalveluksissa.
Messulauluja -kirja ilmestyi vuonna 1997. ja se on Tuomaslauluja -kirjan tavoin Tuomasmessujen yhteydessä käytettyjen uusien hengellisten laulujen kokoelma. Kirjassa on 127 laulua, ja niiden joukossa on laajaan käyttöön tulleiden, klassisten laulujen ohella uutta kotimaista ja kansainvälistä aineistoa. Joissakin käännetyissä lauluissa on myös alkukielinen teksti. Kirja on tarkoitettu Virsikirjan ohella käytettäväksi kirjaksi myös erilaisissa seurakuntien tilaisuuksissa.
Kirjan on toimittanut Petri Laaksonen. Kirjan uusien laulujen tekijät ovat samoja kuin Tuomaslauluja-kirjan laulujen tekijät, mm. Anna-Mari Kaskinen, Jaakko Löytty, Kaija Löytty ja Pekka Simojoki, säveltäjiä mm. Petri Laaksonen, Pekka Simojoki ja Jaakko Löytty. Kirjassa on myös joitakin vanhempia hengellisiä lauluja sekä muutama virsi Ruotsin kirkon virsikirjasta, mutta ei virsiä Suomen ev. lut. -kirkon virsikirjasta. Lauluissa on sointumerkinnät ja useimmissa on 2-4-ääninen sovitus, jotta ne soveltuisivat sellaisenaan kuorojen ja lauluryhmien ohjelmistoon.
Laulujen osastojako.
Kirjan laulut on ryhmitelty osastoihin virsikirjan ja messun rakenteen mukaisesti.
Uusi messulaulukirja.
Vuonna 2006 ilmestyi kirja ”Uusia Messulauluja” joka jatkaa Tuomasmessujen yhteydessä syntyneiden messulaulukirjojen sarjaa. Kirjassa on lähes sata uutta messulaulua Suomesta ja maailmalta. Lisäksi mukana on noin 30 edellisissä, jo loppuunmyydyissä messulaulukokoelmissa julkaistua laulua. Kirjassa on 120 laulua, joista suurin osa on kotimaista tuotantoa. Osa lauluista on peräisin muiden maiden kirkkojen laulukokoelmista ja joitakin hengellisen musiikin klassikoita vuosikymmenien takaa. Kirjan ovat toimittaneet Mikko Seppänen, Inna Vintturi ja Antti Vuori. Messulauluja- kirjassa olevien sanoittajien ja säveltäjien lisäksi Uudessa messulauluja-kirjassa on laulujen tekijöinä mm. Jukka Salminen, Jarkko Maukonen, Säde Rissanen ja Pave Maijanen.
Pleasantville (New Jersey)

Pleasantville on kaupunki Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Atlanticin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 20 249.
Maantiede.
Pleasantville sijaitsee New Jerseyn osavaltiossa Atlanticin piirikunnassa. Atlantic City sijaitsee Pleasantvillestä noin 8 kilometriä itään.
Historia.
Nykyisen Pleasantvillen kaupungin ensimmäinen siirtolainen oli mahdollisesti joko Jonathan Adams tai William Lake. Adams oli ostanut maata alun perin vuonna 1695 Patong Creekiin varrelta ja vuonna 1702 hän myi maansa ja osti suuren tilan läheltä Pleasantvillen nykyistä keskustaa. Laken sanotaan puolestaan asettuneen nykyisen Pleasantvillen eteläosaan vuonna 1703.
Pleasantville tunnettiin alkujaan useilla eri nimillä, joita olivat esimerkiksi Adamstown, Laketown ja Martstown. Tarinan mukaan sen nykyinen nimi on peräisin kylttimaalarilta vuodelta 1840. Joka tapauksessa Pleasantville perustettiin hallinnollisesti nykyisellä nimellään vuonna 1888. Paikalliset saivat tuolloin elantonsa pääasiallissti maataloudesta ja ostereilla. Seuraavan vuosisadan puolella alkoi raitiovaunujen liikennöinti Atlantic Cityyn, mikä johti Pleasantvillen kasvuun asuinalueena.
Talous.
Pleasantville on nykyisin pääosin asuinaluetta. Aikanaan merkittävän maatalouden merkitys väheni 1900-luvun alusta lähtien ja lakkasi 1960-luvulla. Monet kaupungin asukkaista käyvät töissä Atlantic Cityssä.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Pleasantvillessä aikavälillä 2014–2018 olivat 57 334 USD ja henkilöä kohden 25 385 USD. 19,6 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö.
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 20 249 ja vuoden 2019 arvion mukaan 20 149. Kaupungin asukkaista 40,5 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 11 %), 42,9 % afroamerikkalaisia, 43,5 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1,8 % aasialaisia. 44,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 25 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aequidens

Aequidens on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 16 lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
Somers Point

Somers Point on kaupunki Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa Atlanticin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 10 795.
Maantiede.
Somers Point sijaitsee New Jerseyn osavaltiossa Atlanticin piirikunnassa. Atlantic City sijaitsee Somers Pointista noin 8 kilometriä itään. Naapuripaikkakuntia ovat Egg Harbor Township idässä ja lännessä, sekä Linwoodin kaupunki pohjoisessa. Sillat yhdistävät Somers Pointin Cape Mayn piirikuntaan ja Ocean Cityyn etelässä.
Historia.
Somers Point on Atlanticin piirikunnan vanhin asutuskeskus. Se perustettiin vuonna 1693. Somers Pointin ensimmäiset asukkaat olivat neljä englantilaista, kaksi hollantilaista ja yksi ruotsalainen siirtolainen. Paikka oli vesiliikenteen suu Great Egg Harbor-joella ja postivaunujen pysähdyspaikka. Yksi varhaisista siirtolaisista oli Richard Somers, joka rakennutti vuoden 1725 paikkeilla Somers Mansionin. Rakennus on Atlanticin piirikunnan vanhin edelleen pystyssä oleva rakennus ja se on toiminut vuodesta 1937 saakka museona. Yhdysvaltain vapaussodan aikana amerikkalaiset merirosvot toivat ryöstösaalistaan brittilaivoilta Somers Pointiin. Paikallinen postitoimisto avautui vuonna 1806. Somers Pointin borough perustettiin vuonna 1886 ja tuolloin sen äänioikeutettu asukasluku oli vain 48. Kaupungin asukasluku kasvoi nopeasti 1960-luvulta alkaen.
Talous.
Somers Point on nykyisin pääosin asuinaluetta ja monet paikalliset käyvät töissä Atlantic Cityssä. Suurin yksittäinen työnantaja Somers Pointissa on Shore Medical Center. Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Somers Pointissa aikavälillä 2014–2018 olivat 60 061 USD ja henkilöä kohden 33 891 USD. 11,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö.
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 10 795 ja vuoden 2019 arvion mukaan 10 174. Kaupungin asukkaista 78,3 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 70,4 %), 14,6 % afroamerikkalaisia, 9,7 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,7 % aasialaisia. 13,5 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 9,4 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Hämeenkatu 20

Hämeenkatu 20 (eli "Vanha Stockmannin talo" tai "Kappahlin talo") on Ole ja Bertel Gripenbergin suunnittelema seitsenkerroksinen liiketalo, joka sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Hämeenkadun, Kuninkaankadun ja Kauppakadun rajaamalla tontilla. Rakennus on valmistunut vuonna 1957. Aikaisemmin sen paikalla oli jugendtyylinen Blomin talo.
Gripenbergit suunnittelivat rakennuksen Stockmannin ja Helsingin Osakepankin Tampereen-toimitiloiksi. Tavarataloon tehtiin Helsingin Stockmannilta tuttu, kerrosten läpi ulottuva aulatila. Pankkisalin tummansininen seinä koristeltiin Tapio Wirkkalan muotoilemalla vaneriveistoksella.
Talon sisätilat eivät ole säilyneet alkuperäisessä asussa. Tampereen Stockmann on muuttanut pois rakennuksesta, ja se toimii nykyään osoitteessa Hämeenkatu 4.
Skierniewice

Skierniewice on piirikuntatason kaupunki Puolassa Łódźin voivodikunnassa. Se on myös Skierniewicen piirikunnan hallinnollinen keskus, vaikkei siihen kuulukaan. Vuosina 1975–1998 kaupunki oli Skierniewicen voivodikunnan hallintokeskuksena.
Maantiede.
Skierniewicen kaupungin läpi virtaa Skierniewkajoki ja Rawkajoki.
Talous.
Skierniewicen työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,1 prosenttia. Työssäkäyvistä asukkaista 35 prosenttia työskentelee teollisuus- ja rakennusalalla, 15,2 prosenttia palvelualalla, 5,9 prosenttia maatalousalalla ja 3,7 prosenttia rahoitusalalla. 
Väestö.
Vuoden 2019 lopussa Skierniewicessä asui 48 089 asukasta, joista 52,2 prosenttia naispuolisia ja 47,8 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 48 622 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 39 147 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,7 prosenttia, työikäisten 57,7 prosenttia ja eläkeikäisten 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,3 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 470 lasta.
Ystävyyskaupungit.
Skierniewicen viisi ystävyyskaupunkia vastaavaa yhteistyöaluetta ovat:
Sigfrid Kullhem

Sigfrid Emil Kullhem (20. toukokuuta 1847 Kirkkonummi – 5. lokakuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen vakuutus- ja pankinjohtaja ja valtiopäivämies. 
Sigfrid Kullhemin vanhemmat olivat rovasti Jakob Kullhem ja Maria Henriette Teresia Dahlman ja puoliso vuodesta 1880 Hedvig Karolina Matilda Adlercreutz. Kullhem tuli ylioppilaaksi 1866, oltuaan kadetti Haminassa 1859–1864. Hän työskenteli pankinjohtaja 1874–1877 ja opiskeli Englannissa liikealaa 1877–1878. Helsingin kaupungin kamreerina Kullhem toimi 1879–1882 ja sitten palovakuutusyhtiö Fennian toimitusjohtajana vuodesta 1882 sekä tapaturmavakuutusyhtiö Patrian toimitusjohtajana vuodesta 1888. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1884–1895. Valtiopäivillä Kullhem oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja 1894.
John Adair

John Adair (9. tammikuuta 1757 Chesterin piirikunta, Etelä-Carolinan provinssi – 19. toukokuuta 1840 Harrodsburg, Kentucky) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja sotilas.
Adair palveli Yhdysvaltain vapaussodassa ja kuului Yhdysvaltain perustuslain ratifioineeseen Etelä-Carolinan konventioon. Hän muutti Kentuckyyn vuonna 1788 ja jatkoi 1790-luvun alkupuolella sotilaallista uraansa majurina James Wilkinsonin ja everstiluutnanttina Charles Scottin alaisuudessa. Vuonna 1792 Adair oli Kentuckyn perustuslakikonvention jäsenenä. Kentuckyn edustajainhuoneessa hän istui vuosina 1793–1795, 1798 ja 1800–1803. Sen puhemiehenä hän palveli vuosina 1802 ja 1803.
Adair valittiin demokraatti-republikaanina Yhdysvaltain senaattiin täyttämään John Breckinridgen erottua vapautuneen paikan. Hän istui senaattorina marraskuusta 1805 marraskuuhun 1806 ja oli epäonnistuneesti ehdolla uudelleen valittavaksi. Adair oli kuvernööri Isaac Shelbyn avustaja Thamesin taistelussa vuonna 1813 ja toimi Kentuckyn kivääriprikaatin komentajana Andrew Jacksonin alaisuudessa vuosina 1814–1815. Adair valittiin Kentuckyn edustajainhuoneen jäseneksi jälleen vuonna 1817, ja hän toimi Kentuckyn kuvernöörinä vuosina 1820–1824.
Vuosina 1831–1833 Adair istui 22. Yhdysvaltain kongressissa jacksonilaisena. Hän ei ollut uudelleen ehdolla vuonna 1832. Adair kuoli vuonna 1840 ja tuli haudatuksi Frankfortin hautausmaalle, johon pystytettiin hänen muistomonumenttinsa.
William T. Pheiffer

William Townsend Pheiffer (15. heinäkuuta 1898 Purcell, nykyinen Oklahoma – 16. elokuuta 1986 New York, New York) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, juristi ja diplomaatti.
Pheiffer opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa sekä Oklahoman yliopistossa, jonka oikeustieteen laitokselta valmistui vuonna 1919. 1920–1930-luvuilla hän työskenteli juristina Oklahomassa ja Texasissa. Vuonna 1939 Pheiffer muutti New Yorkiin, ja vuosina 1941–1943 hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 77. Yhdysvaltain kongressin jäsenenä. Vuonna 1942 hän oli epäonnistuneesti uudelleen ehdolla.
Pheiffer palveli Yhdysvaltain maavoimien ratsuväessä sotamiehenä ensimmäisessä maailmansodassa ja kapteenina toisessa maailmansodassa. Hän sai nimityksen sodan ajan maaöljyhallinnon neuvonantajaksi elokuussa 1944 ja palveli tässä tehtävässä helmikuuhun 1945. Tämän jälkeen Pheiffer jatkoi juristina työskentelyä ja toimi vuosina 1953–1957 Yhdysvaltain suurlähettiläänä Dominikaaniseen tasavaltaan.
James H. Fay

James Herbert Fay (29. huhtikuuta 1899 New York – 10. syyskuuta 1948 New York) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Fay sai ensimmäisen maailmansodan aikana ulkomailla asepalvelusta suoritettuaan Purple Heartin. Hän valmistui Brooklyn Law Schoolista vuonna 1929. Tammikuusta 1939 tammikuuhun 1941 Fay istui 76. Yhdysvaltain kongressissa edustajainhuoneen jäsenenä. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla uudelleen valittavaksi vuonna 1940, mutta istui vielä kauden 78. kongressissa tammikuusta 1943 tammikuuhun 1945. Hän ei asettunut enää ehdolle vuonna 1944.
Fay työskenteli poliittisen uransa jälkeen mainostukseen ja vakuutuksiin liittyneessä liiketoiminnassa New Yorkissa, kunnes kuoli syyskuussa 1948. Hänet haudattiin Pinelawnin kansalliselle hautausmaalle.
Edna O. Simpson

Edna Oakes Simpson (o.s. Borman; 26. lokakuuta 1891 Carrollton, Illinois – 15. toukokuuta 1984 Alton, Illinois) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Simpson oli naimisissa poliitikko Sidney E. ”Sid” Simpsonin kanssa vuodesta 1920. Pariskunta kasvatti kaksi tytärtä: Marthan ja Janetin. Vuonna 1942 mies tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi; hän istui siellä, kunnes kuoli äkillisesti kymmenen päivää ennen marraskuun 1958 vaaleja. Edna Simpson suostui tämän jälkeen korvaamaan miehensä republikaanien ehdokkaana ja tulikin valituksi 55 %:lla äänistä. Hän istui edustajainhuoneen jäsenenä Illinoisista 86. Yhdysvaltain kongressissa 3. tammikuuta 1959 – 3. tammikuuta 1961. Hän ei asettunut uudelleen ehdolle vuonna 1960. Simpson asui Illinoisin Carrolltonissa, kunnes kuoli Altonissa toukokuussa 1984.
Simpson ei ainoalla kaudellaan edustajainhuoneessa pitänyt yhtäkään puhetta eikä ollut edes kampanjoinut. Hän pysyikin muille etäisenä hahmona edustajainhuoneessa. Kautensa jälkeen hän vetäytyi viettämään elämää julkisuuden ulkopuolella.
Pussyfoot cocktail

Pussyfoot cocktail on alkoholiton drinkki johon tulee appelsiinimehua, sitruunamehua, limettimehua, grenadiinia, keltuainen, soodavettä ja on koristeltu appelsiiniviipaleella.
Kananmuna ravistetaan shakerilla, muut aineet lisätään jäiden kanssa ja ravistetaan uudestaan. Kaadetaan siivilän läpi collins-lasiin, täytetään soodavedellä ja sekoitetaan lusikalla.
Historia.
Pussyfoot cocktailin loi Robert Vermeire 1920 Lontoossa Embassy Clubilla. Tämä alkoholiton drinkki on nimetty "Pussyfoot" William E. Johnsonin mukaan. Hän oli raittiusmies ja lainvalvoja joka oli tunnettu siitä että kieltolain aikana teki tutkintaa ja iskuja alkoholin myyjien varastoihin öisin. Hänen sanottiin liikkuvan öisin kuin kissa ”kissan askelin” mistä hän sitten sai lempinimensä.
Rosa ’Pohjolan Kuningatar’

"Rosa" ’Pohjolan Kuningatar’ on "Rosa" Rugosa -ryhmään eli tarhakurtturuusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista kerratut, tumman purppuranpunaiset, ruusuntuoksuiset kukat. Ruusu muistuttaa hansaruusua, mutta on tätä pienikukkaisempi, lyhytkasvuisempi ja versoiltaan sirompi. Ruusu on kulkeutunut Suomeen 1800-luvun loppupuolella. Se on säilynyt vanhoissa puutarhoissa Pohjois-Suomeen asti. Helsingissä sen vanhoja kasvustoja löytyy muun muassa Suomenlinnasta ja huvilapuutarhoista.
Alkuperä.
Ruusu risteytettiin Pietarin kasvitieteellisessä puutarhassa 1860-luvulla. Sitä pidetään taiganruusun ("Rosa davurica") ja jonkin tarhakurtturuusun ("Rosa" Rugosa-ryhmä) risteymänä. Tarhakurtturuusun siemenet lähetti Japanista Pietariin venäläinen kasvitutkija K. J. Maximowicz. Taiganruusu kasvaa luonnonvaraisena Koillis-Aasiassa. Kasvitieteellisen puutarhan johtaja E. A. von Regel kiinnitti huomionsa kauniiseen kerrannaiskukkaiseen pensaaseen, jota ryhdyttiin kasvattamaan ja lisäämään. E. A. von Regel antoi ruusulle vuonna 1876 venäläisen nimen ’Tsaritsa Severa’ ja saksalaisen nimen 'Kaiserin des Nordens', jotka molemmat tarkoittavat ’Pohjolan Kuningatarta’. Ruusun ruotsinkielinen nimi on ’Nordens Drottning’.
Ruusua on ollut myynnissä ainakin Viipurissa jo 1870-luvun lopulla ja Vaasassa 1890-luvun lopulla. Martta-järjestön puutarhakonsulentit istuttivat sitä Suomeen 1900-luvun alussa.
Kuvaus.
"Rosa" ’Pohjolan Kuningatar’ kasvaa Suomessa 1–1,5 metriä korkeaksi tuuheaksi, pystyhaaraiseksi, siroksi pensaaksi. Versojen ja oksien piikit ovat suoria ja neulasmaisia. Lehdet ovat soikeita, kärjestään suippoja, lievästi sahalaitaisia. Runsas, muutamia viikkoja kestävä kukinta alkaa Etelä-Suomessa kesä–heinäkuussa ja Pohjois-Suomessa heinä–elokuussa. Kukat ovat kerrattuja, tummanpunaisia tai tummanpurppuranpunaisia, halkaisijaltaan 5–7 cm, avautuessaan kuppimaisia. Vasta-auenneen kukan tuoksu on keskivoimakas, miellyttävä, pehmeä ruusun tuoksu. Jälkikukinta on vähäistä. Pyöreitä, punaisia kiulukoita muodostuu niukasti. Ruusu kasvattaa juurivesoja. Se viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisalla kasvupaikalla, tuoreessa, runsasravinteisessa maaperässä. Lajike sietää myös auringon paahdetta ja kuivuutta. Ruusu on hyvin talvenkestävä. Sen vanhemmat, taiganruusu ja kurtturuusu, ovat alkuperäisiä Venäjän Kaukoidässä. Lajike menestyy Suomessa Lappia myöten kasvuvyöhykkeillä I–VII.
Shirley Abbott

Shirley Levoy Abbott (23. heinäkuuta 1924 Fairview, Oklahoma – 23. huhtikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko ja suurlähettiläs.
Abbott palveli toisen maailmansodan aikana Saipanilla. Vuonna 1945 hän meni naimisiin Arline Beahlerin kanssa. Avioliitosta syntyi poika Alan. Poliittisen ja diplomaattisen uransa ulkopuolella Abbott oli optikko ja karjatilallinen. Ennen asepalvelustaan toisessa maailmansodassa hän oli opiskellut Texasin yliopistossa, El Pasossa. Sodan jälkeen Abbott sai kandidaatin ja tohtorin arvot optometriasta Pacific Universitysta (Oregon). Hänen optiikkapisteestään tuli yksi El Pason suurimmista. Hän johti myös paikallisia pankkeja sekä paikallisten karja- ja maatilojen toimintaa El Pason seudulla.
Abbott valittiin Texasin edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1977. Siellä hän istui joulukuusta 1977 tammikuuhun 1979. Vuonna 1983 presidentti Ronald Reagan nimitti hänet Yhdysvaltain suurlähettilääksi Lesothoon. Abbott oli myös Espanjan kunniavarakonsuli. Myöhempinä vuosinaan hän jakoi aikansa vaimonsa Arlinen kanssa El Pason ja Kalifornian välillä. Abbott jäi leskeksi ennen kuin itse kuoli sydänongelmiin 88-vuotiaana.
Nemuron kehitystoimisto

Nemuron kehitystoimisto () on yksi Japanin Hokkaidōn prefektuurin aluehallinnon yksiköistä. Nemuron kehitystoimiston hallinnoima alue sijaitsee Hokkaidōn itäosassa Tyynenmeren ja Ohotanmeren rannikolla. Virallisesti alueeseen kuuluvat myös eteläisimmät Kuriilien saaret, jotka Neuvostoliitto valloitti toisen maailmansodan lopussa ja joita Japani pitää Venäjän miehittäminä. Alueen pinta-ala on nämä saaret mukaan lukien 8 500,39 neliökilometriä, ilman saaria 3 497 neliökilometriä. Japanin hallussa olevalla alueella on 72 777 asukasta (vuonna 2021). Alueen pääkaupunki on Nemuro.
Nemuron kehitystoimisto perustettiin vuonna 2010, kun Hokkaidōn aliprefektuurit korvattiin yleiskehitys- ja kehitystoimistoilla. Nemuron kehitystoimistoa edelsikin Nemuron aliprefektuuri, joka oli perustettu vuonna 1897. Kehityistoimiston alue ulottuu kahdelle pitkänomaiselle niemimaalle, pohjoisessa Shiretokon niemimaalle ja etelässä Nemuron niemimaalle. Manner-Hokkaidōn itäpuolella sijaitsevat Habomaisaaret sekä Kunashirin, Shikotanin ja Iturupin ("Etorofu") saaret, joita Japani vaatii itselleen. Nemuron kehitystoimiston alue on harvaan asuttu ja sen asukasluku on laskussa.
Nemuron kehitystoimisto hallinnoi virallisesti 11 kuntaa, joista yksi on kaupunki, neljä on maaseutukaupunkeja ja kuusi on kyläkuntia. Kunnista kuusi sijaitsee Kuriilien saarilla, joten niillä on ainoastaan nimellinen hallinto. Seuraavassa luettelossa kaupunki on lihavoitu ja Kuriileilla sijaitsevat kunnat on kursivoitu.
Turkoosisulkahautoja

Turkoosisulkahautoja ("Ophthalmotilapia heterodonta") on kirjoahventen heimoon ja sulkahautojien sukuun kuuluva kalalaji, joka voi kasvaa enintään noin 14 senttimetrin mittaiseksi. Lajia pidetään akvaariokalana.
Turkoosisulkahautojaa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Laji on pohjakala ja elää noin 2–10 metrin syvyisessä ja 24–26 asteen lämpöisessä vedessä. Ravinnokseen se käyttää planktonparvissa ajelehtivia mikro-organismeja. Turkoosisulkahautoja kutee noin 20–25 mätimunaa ja hautoo niitä suussaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee turkoosisulkahautojan silmälläpidettäväksi lajiksi. Kantaa uhkaa kalastuksen sivusaaliiksi joutuminen ja elinympäristön laadun heikentyminen.
Lauri Malmi

Lauri Tuomas Ensio Malmi (s. 11. marraskuuta 1959 Helsinki) on suomalainen tekniikan tohtori, joka työskentelee tietojenkäsittelytekniikan professorina Aalto-yliopistossa.
Hän opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui diplomi-insinööriksi 1985, tekniikan lisensiaatiksi 1987 ja tekniikan tohtoriksi 1997. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1997) oli otsikoitu "On updating and balancing relaxed balanced search trees in main memory".
Kihniön kirkonkylä

Kihniön kirkonkylä on Kihniön keskustaajama Sulkuejärven rannalla. Vuoden 2022 lopussa siellä asui 602 ihmistä ja sen pinta-ala oli 2,40 neliökilometriä. Keskustan palveluita on mm. koulu, kirjasto, terveysasema, kauppa, pankki, apteekki ja ravintola.
Perch Lake Township

Perch Lake Township on kunta ("township") Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 977 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Carltonin piirikunnassa. Perch Lake Township sijaitsee Fond du Lacin intiaanireservaatin alueella.
Väestö.
Vuonna 2020 Perch Lake Townshipin 977 asukkaasta valkoisia oli 65,5 %, alkuperäisasukkaita 29,3 % ja aasialaisia 0,2 %. Asukkaista 0,3 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 4,7 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 8,0 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,8 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Pat McGuigan

Patrick "Pat" McGuigan (10. helmikuuta 1935 – 27. kesäkuuta 1987) oli irlantilainen laulaja. McGuigan nousi julkisuuteen taiteilijanimellä Pat McGeegan vuonna 1963, jolloin hänen singlensä "Hawaiian wedding song" nousi Irlannin singlelistan seitsemänneksi ja pysyi listalla kuusi viikkoa.
McGuigan valittiin julkisessa karsinnassa edustamaan Irlantia Eurovision laulukilpailussa 1968 kappaleella "Chance of a Lifetime". Kappale sijoittui kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa neljänneksi. Irlannin singlelistalla kappale nousi parhaimmillaan ensimmäiseksi ja pysyi listalla kymmenen viikkoa.
McGuigan toimi vuosina 1968–1969 irlantilaisen Skyrockets-yhtyeen solistina. McGuigan osallistui Irlannin euroviisukarsintoihin uudestaan vuonna 1969 kappaleella "Johnny Dreamer" ja sijoittui karsinnassa neljänneksi.
Nyrkkeilijä Barry McGuigan on Pat McGuiganin poika.
Pernilla Böckerman

Pernilla "Piippu" Fanny Matilda Böckerman (s. 12. maaliskuuta 2000) on kilpailu-uransa vuonna 2024 lopettanut suomalainen fitness-urheilija ja somevaikuttaja. Böckermanilla on junioreiden bikini fitness -maailmanmestaruus pituusluokassaan vuodelta 2021 ja myös ikäluokkansa sisäsoudun 500 metrin SM-ennätyksiä. Vuonna 2023 Böckerman ja tanssinopettaja Anssi Heikkilä voittivat "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman 16. tuotantokauden. Pernilla Böckerman on koulutukseltaan merkonomi.
Elämä ja ura.
Fitness-urheilijana.
Böckerman voitti junioreiden bikini fitness -maailmanmestaruuden pituusluokassaan marraskuussa 2021 Espanjassa järjestetyissä MM-kisoissa. Böckermania on valmentanut fitness-urheilussa Johanna Hermans. Näyttelijä Iina Kuustonen päätyi myös Hermansin valmennettavaksi "Punttikomedia"-elokuvan rooliaan varten, ja Böckerman toimi välikätenä. 
Böckermanilla on myös ikäluokkansa sisäsoudun 500 metrin SM-ennätyksiä. 
Sosiaalisen median vaikuttajana.
Vuonna 2015 Böckerman voitti Vuoden tulokas -palkinnon Tubeconissa, ja vuonna 2022 hän voitti Creator Awardsin Vuoden fitness -palkinnon.
Böckerman esiintyy myös "Fitnesspäiväkirja"-tositelevisiosarjassa.
Syyskuussa 2020 Yvette Suomi julkaisi "Yvette x Pernilla Böckerman" -vaatemalliston.
Kesäkuussa 2021 Böckerman, Roosa Björkstam ja Reetta Ylä-Rautio alkoivat julkaista "02210"-podcastia Supla-äänisisältöpalvelussa. Böckerman, Björkstam ja Ylä-Rautio viettivät lapsuutensa Espoon Olarissa, jonka postinumeroon podcastin nimessä viitataan. Podcastin viimeinen jakso julkaistiin jouluna 2022.
Kesällä 2023 Böckerman ja hänen silloinen avopuolisonsa Arttu Kilpeläinen alkoivat julkaista "Pernilla &amp; Kyttä" -podcastia Podimo-äänisisältöpalvelussa. Kilpeläinen on ammatiltaan poliisin tekninen rikostutkija.
Böckermania edustaa agentuuri Talent Management Agency Fament.
Tanssikilpailijana.
Vuonna 2022 Böckerman osallistui -ohjelmaan. Seuraavana vuonna hän oli yksi "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman 16. kauden kilpailijoista ja Böckerman voitti kisan tanssinopettaja Anssi Heikkilän kanssa.
Nokia T10

Nokia T10 on HMD Globalin 12. heinäkuuta 2022 esittelemä taulutietokone. Siitä tuli myyntiin kaksi versiota, joista edullisemmassa Wi-Fi-versiossa on 32 gigatavua tallennustilaa, kolme gigatavua keskusmuistia ja Wi-Fi-yhteys. Kalliimmassa LTE-versiossa on 64 gigatavua tallennustilaa, neljä gigatavua keskusmuistia ja mobiiliverkkoyhteys. Muilta ominaisuuksiltaan versiot ovat yhteneviä.
Nokia T10:ssä on 8,0 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Takakameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä ja etukameran kaksi megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 250 milliampeerituntia, ja se tukee 10 watin latausta. Käyttöjärjestelmänä on Android 12. Laitteelle on luvattu kaksi versiopäivitystä ja kolme vuotta tietoturvapäivityksiä.
Acoustic Adventures – Volume Two

Acoustic Adventures – Volume Two on power metal -yhtye Sonata Arctican toinen akustinen albumi koostettuna yhtyeen aiemmasta tuotannosta. Se julkaistiin 30. syyskuuta 2022 levymerkillä Atomic Fire. Albumin miksasi sekä masteroi Mikko Tegelman ja Pasi Kauppinen.
Lotta-Maria Maine

Lotta-Maria Maine (s. 12. toukokuuta 2002 Huittinen) on suomalainen este- ja keskipitkien matkojen juoksija. Maine voitti vuonna 2022 Kalevan kisoissa SM-kultaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 10.32,57. Maine on Kalevan kisoissa sijoittunut 1 500 metrin juoksussa neljänneksi (2021) ja viidenneksi (2022). Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut Turun Urheiluliiton viestijoukkueessa kultaa 4 × 1 500 metrin sekaviestissä 2022 ja hopeaa 2023 sekä 4 000 metrin viestissä hopeaa 2021 ja 2022 ja pronssia 2023. Maineen ennätys 1 500 metrillä on 4.25,08 (2022) ja 3 000 metrin esteissä 10.27,29 (2022).
Maine edustaa Turun Urheiluliittoa. Huittislaisen Maineen aiempi seura oli Lauttakylän Luja. Häntä valmentaa ruotsalainen Ulf Friberg. Aikaisemmin häntä ovat valmentaneet Mika Stenfors ja Janica Rauma.
Maine seurustelee ruotsalaisen keskimatkojen juoksijan Samuel Pihlströmin kanssa.
Luis Paulo Supi

Luis Paulo Supi (s. 25. kesäkuuta 1996 Catanduva, São Paulo) on brasilialainen shakin suurmestari. Supin vahvuusluku on 2612, jolla hän on Brasilian vahvin aktiivipelaaja ja maailmanlistan sijalla 179.
Ura.
Supi pelasi ensimmäiset Elo-kelpoiset turnauspelinsä heinäkuussa 2007. Tammikuussa 2013 hän ylitti vahvuusluvun 2300 ja saavutti samana vuonna sekä FIDE-mestarin että kansainvälisen mestarin arvonimet.
Toukokuussa 2015 Internet Chess Clubin pikapeliturnauksessa yhdysvaltalainen suurmestari Hikaru Nakamura syytti Supia huijaamisesta, kun hän oli voittanut Nakamuran. Sivuston ylläpito hyväksyi Nakamuran syytteen ja sulki Supin ulos turnauksesta.
Supi voitti vuonna 2016 Pan-Amerikan alle 20-vuotiaiden mestaruuskisat. Kun hän ja perulainen Kevin Joel Cori Quispe päätyivät kumpikin 8/9-pisteeseen, voittaja ratkesi tiebreak-pisteillä joita Supilla oli viisi enemmän.
Supi saavutti huhtikuussa 2018 suurmestarin arvonimen. Hän pelasi samana vuonna shakkiolympialaisissa Brasilian kolmoslaudalla tuloksella 6,5/10.
Toukokuussa 2020 Supi voitti Chess.comin pikapelissä silloisen maailmanmestarin Magnus Carlsenin. 18 siirtoa kestänyt peli päättyi Carlsenin luovutukseen, kun Supi uhrasi kuningattarensa tehdäkseen shakkimatin. Chess.com lisäsi pelin unohtumattomien pelien listaukseensa.
Supi voitti vuonna 2021 Brasilian mestaruuden. Heinäkuussa 2022 hän ylitti ensimmäistä kertaa vahvuusluvun 2600.
Michael Norman

Michael Arthur Norman Jr. (s. 3. joulukuuta 1997) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka aikuisten tasolla on menestynyt 400 metrin juoksijana. Norman on vuoden 2020 kesäolympialaisten 4 x 400 metrin viestin olympiavoittaja sekä vuoden 2022 maailmanmestari 400 metrin juoksussa ja 4 x 400 metrin viestijuoksussa.
Saavutukset.
Norman menestyi jo kouluikäisenä ja vakuutti erityisesti 17-vuotiaana 6. kesäkuuta 2015 kisasuorituksellaan Vista Murrieta High Schoolin oppilaana CIF Californian State Meet -kisassa. Hän aloitti päivän 4 x 100 metrin viestissä. Sen jälkeen hän juoksi voittoon 400 metrillä NFHS:n ennätystä sivuavalla ajalla 45,19. Tämän jälkeen hän voitti 200 metrin kisan ajalla 20,30. Vain tuntia myöhemmin hän juoksi 4 x 400 metrin viestissä osuusajan 44,9.
Vuoden 2016 nuorten MM-kisoissa Norman voitti 200 metrin (aika 20,17) ja 4 x 100 metrin viestin (38,93) maailmanmestaruuden. 
Vuonna 2018 Norman voitti NCAA:n mestaruuden 400 metrillä ja 4 x 400 metrin viestissä sekä sisä- että ulkoradoilla. Seuraavan vuoden MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrillä välierissä.
Vuonna 2021 kesäolympialaissa Tokiossa hän voitti kultaa 4 x 400 metrin viestissä (2.55,70) ja oli 400 metrillä viides (44,31).
Vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa sekä 400 metrillä (44,29) että 4 x 400 metrin viestissä (2.56,17).
Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi.
Yhdysvaltain mestaruuden 400 metrillä Norman on voittanut vuosina 2021 (olympiakarsinnat) ja 2022.
Norman voitti Timanttiliigan 400 metrin mestaruuden vuonna 2019.
Ennätykset.
Norman juoksi hallissa Collage Stationissa Teksasissa maaliskuussa 2018 ajan 44,52, joka alitti Kerron Clementin nimissä olleen virallisen sisäratojen maailmanennätyksen. Normanin aikaa ei kuitenkaan hyväksytty viralliseksi maailmanennätykseksi puutteellisen kilpailunjälkeisen dopingtestauksen vuoksi Normanin ulkoradoilla 400 metrillä juoksema 43,45 on kaikkien aikojen neljänneksi paras aika.
Yksityiselämä.
Normanin isä on afroamerikkalainen ja äiti japanilainen.
Guillermo Vázquez

Guillermo Vázquez Colman (s. 16. maaliskuuta 1997) on paraguaylainen shakin suurmestari. Vázquezin vahvuusluku on 2575, jolla hän on Paraguayn toiseksi vahvin pelaaja ja maailmanlistan sijalla 293.
Ura.
Vázquez pelasi ensimmäiset Elo-kelpoiset turnauspelinsä tammikuussa 2009. Vuonna 2010 hän voitti Paraguayn mestaruuden 13-vuotiaana, kaikkien aikojen nuorimpana. Saman vuoden shakkiolympialaisissa hän pelasi Paraguayn neloslaudalla tuloksella 4/10. Vuonna 2010 Vázquezista myös tuli FIDE-mestari.
Vázquez uusi Paraguayn mestaruutensa vuosina 2011 ja 2012. Vuoden 2012 turnauksessa hän ja Manuel Latorre päätyivät kumpikin 6,5/9 pisteeseen, mutta Vázquezilla oli enemmän tiebreak-pisteitä. Vuosien 2012 ja 2014 shakkiolympialaisissa Vázquez pelasi Paraguayn neloslaudalla tuloksin 5,5/9 (2012) ja 6/9 (2014).
Vuonna 2015 Vázquez saavutti kansainvälisen mestarin arvonimen. Shakkiolympialaisissa 2018 hän nousi Paraguayn kakkoslaudalle ja pelasi 11 peliä pistein 6,5. Vuonna 2020 Vázquez voitti 381 pelaajan Floripa Chess Open -turnauksen, jossa oli mukana 10 suurmestaria.
Vázquez osallistui vuoden 2021 maailmancupiin. Hän eteni ensimmäiseltä kierrokselta jatkoon voitettuaan valkeilla nappuloilla Ņikita Meškovsin. Toisella kierroksella Vázquez karsiutui turnauksesta Jan-Krzysztof Dudan voitettua hänet valkeilla. Maaliskuussa 2022 FIDE myönsi Vázquezille suurmestarin arvonimen.
Deadwood (kaupunki)

Deadwood on pikkukaupunki Lawrencen piirikunnassa Etelä-Dakotassa Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee Mustilla kukkuloilla kanjonissa ja sitä ympäröivillä rinteillä 1 380 metrin korkeudessa merenpinnasta. Vuonna 2010 siellä oli 1 270 asukasta.
Deadwood perustettiin vuonna 1876 kultaryntäyksen aikaan. Nimensä (suomeksi ‘kuollut puu’) se sai kanjonissa seisseistä kuolleista puista. Kaupunki täyttyi 25 000 kullankaivajalla, jotka olivat tulleet etsimään kultaa ympäröiviltä kukkuloilta. Deadwood oli noina villin lännen vuosina väkivaltainen kaupunki, jossa ei ollut lakia. Siellä asui legendaarisia lännenhahmoja, kuten Wild Bill Hickok ja Calamity Jane. Näistä ajoista kertoo yhdysvaltalainen lännensarja "Deadwood".
Kun Deadwoodiin oli vedetty rautatie vuonna 1891, kaupungista tuli alueellinen kauppakeskus. Rahapelit kiellettiin vuonna 1905 mutta sallittiin jälleen vuonna 1989.
Nykyisin Deadwood saa suuren osan tuloistaan turismista ja pelihalleista, joissa on usein villin lännen teema. Alueella kasvatetaan myös jonkin verran karjaa ja kaadetaan puuta. Kaupunkia ympäröi Mustien kukkuloiden kansallispuisto, ja alueella on paljon retkeilymahdollisuuksia. Deadwoodin kaupunki on nimetty historiallisesti merkittäväksi kohteeksi.