tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koraanin mystiset kirjaimet

Koraanin mystiset kirjaimet () ovat yhteensä 29 suuran alussa olevia kirjaimia tai kirjainyhdistelmiä, joiden merkitys on tuntematon. Kirjaimia esiintyy seuraavissa suurissa: 2–3, 7, 10–15, 19–20, 26–32, 36, 38, 40–46, 50 ja 68. Kirjaimet on kirjoitettu yhteen, mutta eivät muodosta tulkittavissa olevia sanoja. Esimerkiksi kuusi suuraa (2, 3, 29, 30, 31 ja 32) alkaa kirjaimilla ALM (luetaan "’alif, lām, mīm"). Yhdistelmä ḤM "(ḥā, mīm)" esiintyy seitsemässä peräkkäisessä suurassa (40–46), ALR ("’alif, lām, rā") viidessä (10, 11, 12, 14,15). Joissakin tapauksissa on vain yksi kirjain, kuten Ṣ "(ṣād)" suurassa 38.
Tulkintoja.
Vuosisatojen mittaan on esitetty valtava joukko tulkintoja kirjainten merkityksestä.
Al-Tabari.
900-luvulla al-Tabari (838–923) esitteli useita teorioita esimerkiksi kirjainyhdistelmän ḤM tulkinnasta: kirjaimet eivät liity tosiinsa, vaan viittaavat Jumalan kahteen nimeen; kyseessä on Jumalan esittämä kirous ja yksi hänen nimistään; kyseessä on yksi Koraanin nimistä; ne ovat aakkosten kirjaimia; se on suuran nimi. Tabari itse ratkaisee kirjainten arvoituksen siten, että mystiset kirjaimet ovat toisistaan irrallisia ja tarkoittavat useita eri asioita, niiden joukossa Jumalan kaikki nimet ja hänen ominaisuutensa. 
Jaakko Hämeen-Anttila.
Suomalainen arabisti Jaakko Hämeen-Anttila katsoo, että kirjaimet vastaavat valaformulaa ja niiden tarkoituksena on luoda otollista tunnelmaa Koraanin sanoman vastaanottamiselle. 
Christoph Luxenberg.
Christoph Luxenberg on hakenut ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä jumalanpalvelustekstien esittämistapa. Kristillisissä kirkoissa hetkijumalanpalvelus ("officium") koostuu edelleen psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Käytetyt lyhenteet viittasivat siihen, millä sävelmällä aloituspsalmi kuului laulaa, mikä psalmi oli kyseessä tai oliko mukana vuorolaulua. 
Koraanin yksittäiset kirjaimet voisivat vastaavasti olla viittauksia tiettyyn psalmiin ja kirjainyhdistelmät olisivat lyhenteitä. Suurat itse olisivat varhaiskristillisiä hartaustekstejä. 
Esimerkiksi ALM on Abu Musa al-Haririn mukaan lyhenne arameankielisestä lauseesta ”Herra puhui minulle” ("emar lii Maaryaa"). Lause esiintyy usein Vanhassa testamentissa. Psalmit mainitaan Koraanissa yhdeksän kertaa, joten psalttari oli Koraanin tekstien kirjoittajille tuttu teos. Esimerkiksi suurat 57, 59, 61, 62 ja 64 alkavat lauseella: "”Kaikki mikä on taivaassa ja maassa, ylistää Jumalaa.”" Lause on peräisin psalmista 69:35 "”Taivas ja maa ylistäkööt häntä.”" Kun TH "(Tää, Hää)" tulkitaan syyroaramean pohjalta, se tarkoittaa "Hän (Herra) on hyvä". Kirjain Q voisi viitata psalmiin ja tulla sanasta "qaddish" (Pyhä Hän on/olkoon).
Sulkaharjun lentokenttä

Sulkaharjun lentokenttä on Vetelissä noin kilometrin päässä Kemoran moottoriradasta sijaitseva yksityinen lentopaikka (ICAO: EFVT). 
Sulkaharjun lentokentän sorapäällysteisen kiitoradan pituus on 740 metriä ja leveys 19 metriä. Kenttää alettiin käyttää 1980-luvun lopulla ultrakevyttoimintaan. Vanhaa ruohikkorataa pidennettiin 1990-luvun lopulla ja siitä tehtiin sorapäällysteinen. Kentällä on lentokonehalleja, ilmailukerhon toimisto, grillikatos, kerhosauna ja uintipaikka. Polttoainepiste on ilmailukerhon oma.
Lentokenttää pitää Perhonjokilaakson Ilmailukerho ry.
Merja Mäki

Merja Mäki (s. 1983 Seinäjoki) on Kauhavalla asuva lukion äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja, jonka 2022 ilmestynyt esikoisromaani voitti "Aamulehden" Tulenkantaja-palkinnon.
Karjalaisia sukujuuria Käkisalmesta omaava Mäki tutki talvisotaa viiden vuoden ajan esikoisromaania työstäessään. Hänen suvussaan aiheesta ei juuri puhuttu, vaikka Mäen isoäiti oli Karjalan evakko. "Ennen lintuja" -romaani kertoo sodan runtelemasta Karjalasta ja Alli-nimisen päähenkilön evakkomatkasta kohti tuntematonta Seinäjokea, jossa on aloitettava tulevaisuuden rakentaminen alusta. Romaanin teemat ovat yleispäteviä ja tunnistettavia eri kielten ja kulttuurien parissa. Romaanin aihe on myös ajankohtainen vuonna 2022 Euroopassa käytävän sodan vuoksi. Siksi kirjan käännösoikeudet on myyty Ranskaan, Ruotsiin ja Ukrainaan. Tulenkantaja-kirjallisuuspalkinto onkin tarkoitettu edistämään suomalaista kirjavientiä.
Mäki on tehnyt esikoisromaaninsa kustantaneen Gummeruksen kanssa sopimuksen kahden uuden historiallisen romaanin julkaisemisesta. Loppuvuodesta 2022 hän työsti toista romaaniaan, jossa liikutaan talvi- ja jatkosodan sotatoimialueella sekä kotirintamalla.
Torbackan lentokenttä

Torbackan lentokenttä on Inkoon Degerbyssä sijaitseva yksityinen vain ultrakevyille koneille tarkoitettu lentopaikka (ICAO: EFTO). 
Torbackan lentokentän nurmipäällysteisen kiitoradan pituus on 360 metriä ja leveys 15 metriä. Kaiken lentoliikenteen on pysyttävä läheisen Helsinki-Karjaa tien eteläpuolella meluhaittojen välttämiseksi. Kentällä ei saa lentää eikä harjoitella läpilaskuja. Polttoainepiste on lentokerhon oma ja tarkoitettu vain ultrille.
Lentokenttää pitää Flygklubb-Torbacka-Lentokerho ry. Ultrakevyiden koneiden lisäksi Torbackassa on usein myös lennokkitoimintaa.
Toni Antone

Viorel Mihaiu Antone eli Toni (s. 3. marraskuuta 1946 Groșeni, Arad, Romania) on romanialainen muusikko, vokalisti, kitaristi ja basisti.
Antone muutti Suomeen elokuussa 1974 Romaniasta jossa oli muusikko, ja tapasi siellä tulevan vaimonsa. Suomeen muuttonsa jälkeen hän on tuottanut ja äänittänyt musiikkia omassa studiossaan Helsingissä Lönnrötinkadulla 80-luvulla yhdessä muusikko Aarno Ranisen kanssa, ja on esiintynyt monissa eri kokoonpanoissa tunnettujen suomalaisten artistien kanssa aktiiviuransa aikana.
Onni Gideonin kanssa Antone teki vuosien ajan yhteistyötä, ja esiintyi vuonna 1992 hawaijimusiikin festivaaleilla Honolulussa. Hän on myös esiintynyt Euroopassa solistina paikallisten orkestereiden säestyksellä.
Hänen ensialbumiminsa oli "Fine on my mind", se sisältää Country-musiikkia. Toisen albuminsa hän levytti Tuomo Tanskan kanssa, ja myöhemmin Pentti Lasasen ja muiden artistien kanssa hän levytti 70-vuotis julkaisualbumin. Esiintyi pääsolistina Ande Päiväläisen Jubileum orkesterissa. Country Roads -yhtye vuosina 1990–2002 joka esiintyi kesäisin Etelä-Suomen ravintoloissa joissa se kiersi esittämässä Country-showtaan.
Toni Antone Trio/kvartetti on orkesteri jonka kokoonpano on vaihdellut vuosien aikana. Se on viihdeorkesteri joka soitti tanssimusiikkia vuosina 1976–2018, ja esiintyi pääasiassa ravintoloissa. Orkesteri soitti myös monesti ”perheorkesterina”, kun siinä olivat mukana Tonin poika Dan Antone ja Risto Juvenius, joka on Dan Antonen velipuoli.
Savikon lentokenttä

Savikon lentokenttä on Nurmijärvellä 5,5 kilometriä Nurmijärven keskustasta koilliseen sijaitseva yksityinen lentopaikka (ICAO: EFNS). Kentän käyttöön vaaditaan kentän omistajan lupa, sillä kentän ympäristölupa rajoittaa päivittäisiä ja vuosittaista operaatiomääriä. Kenttä sai käyttöluvan syksyllä 2003. Kenttä on Nurmijärven Ilmailijoiden ylläpitämä. 
Savikon lentokentän nurmipäällysteisen kiitoradan pituus on 440 metriä ja leveys 23 metriä. Kenttä sijaitsee keskellä peltoa, joten reunaesteitä ei ole. Kentällä on lentokonesuoja, kuivakäymälä ja lennonvalmistelurakennus. Polttoainepistettä ei ole.
Lokakuussa 2020 kentälle laskeutumassa ollut kaksitasoinen pienkone pyörähti katolleen. Kukaan ei loukkaantunut onnettomuudessa.
Ranuan lentokenttä

Ranuan lentokenttä on Ranualla seitsemän kilometriä kuntakeskuksesta Rovaniemen suuntaan sijaitseva lentopaikka.
Ranuan lentokentän asfalttipäällysteisen kiitotien pituus on 1 200 metriä ja leveys 23 metriä. Kentällä toimii ilmailuvälineiden huolto- ja korjauspalveluja tuottava Arctic AirService Ky. Lisäksi kentällä on Ranuan Ilmailukerho ry:n lentokonehalli. Polttoainepistettä ei ole.
Kentällä on moottorilento-, ultrakevyt-, vetovarjo- ja rc-toimintaa.
Hiippakotilot

Hiippakotilot (Mitridae) on kapeakielikotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Hiippakotilot jaetaan kuuteen alaheimoon ja 34 sukuun. Suvuista seitsemän on tarkemmin alaheimoihin luokittelemattomia. Heimon lajimääräksi on arvioitu noin 300–400. Hiippakotiloiden kuori on kookas ja muodoltaan sukkulamainen ja suippenee kärkeä kohden muistuttaen piispan hiippaa. Kuoressa ei ole sulkulevyä ja se on usein värikäs. Heimon lajien jalka on lyhyehkö ja kuono pitkä.
Levinneisyys ja elintavat.
Hiippakotiloita tavataan maailmanlaajuisesti subtrooppisilta ja trooppisilta alueilta. Useat niistä ovat matalien vesien lajeja, mutta myös syvien vesien lajeja tunnetaan. Heimon lajit liikkuvat hiekka- tai mutapohjaisilla alueilla ja riutoilla. Hiippakotiloiden ravintoa ovat madot ja nilviäiset.
Raahe-Pattijoen lentokenttä

Raahe-Pattijoen lentokenttä on Raahessa sijaitseva lentopaikka.
Raahe-Pattijoen lentokentän asvaltti- ja sorapäällysteisen kiitotien pituus on 1 000 metriä ja leveys 18 metriä. Kentällä on lentokonehalli, kerhorakennus saunoineen ja toimistoineen sekä huolto- ja majoitusparakit. Polttoainepiste on ilmailukerhon oma.
Kenttää ylläpitää Raahen Ilmailijat ry. Kerho harrastaa kentällä purjekone-, ultrakevyt- ja moottorilentotoimintaa sekä antaa näihin koulutusta. Myös yksityiset lentävät kentällä purjekone- ja ultrakevytkalustolla. Lisäksi kentällä on lennokkitoimintaa.
Gogglebox

Gogglebox on brittiläinen tositelevisiosarja, jonka ovat luoneet Stephen Lambert, Tania Alexander ja Tim Harcourt ja jota lähetetään Channel 4:llä. Sarja dokumentoi perheitä ja ystäväryhmiä eri puolilla Yhdistynyttä kuningaskuntaa katsomassa edellisen viikon tv-ohjelmia. Ensimmäinen jakso esitettiin 7. maaliskuuta 2013 ja ohjelman yhdeksästoista tuotantokausi alkoi 18. helmikuuta 2022. Ohjelman kertojana toimi Caroline Aherne sen julkaisusta lähtien aina hänen kuolemaansa heinäkuussa 2016 asti. Tämän jälkeen Craig Cash on toiminut juontajana.
Ohjelma on voittanut lukuisia palkintoja. Vuosina 2014 ja 2022 se voitti BAFTA-palkinnon Reality &amp; Constructed Factual -kategoriassa. Vuosina 2015–2018, 2021 ja 2022 se voitti kansallisen televisiopalkinnon. "Goggleboxin" menestys synnytti kolme spin-off-sarjaa: "Gogglesprogs," jossa lapset katsovat tv-ohjelmia; "Vlogglebox" jossa 16–24-vuotiaat katsovat verkkosisältöä ja "Celebrity Gogglebox", jossa julkkikset katsovat tv-ohjelmia.
Suomalainen tositelevisiosarja "Sohvaperunat" perustuu "Goggleboxin" formaattiin.
Apioli

Apioli eli 3,4-metyleenidioksid-2,5-dimetoksi-1-allyylibentseeni on yrteissä esiintyvä haihtuva öljy. Sitä on persiljassa, tillissä ja fenkolissa. Siitä on apua kuukautiskipuihin ja myös kuukautiskierron häiriöihin. Suuret annokset apiolia ovat haitallisia, koska silloin voi seurata päänsärkyä, huimausta ja joissakin tapauksissa maksavaurioita. Apioli edistää verenkiertoa, erityisesti ruoansulatuselimien, kohdun ja limakalvojen verenkiertoa. Siitä on myös apua kouristusvaivoihin.
Apiolin kemiallinen kaava on C12H14O4, moolimassa 222,24 g/mol, sulamispiste 30 °C, kiehumispiste 294 - 295 °C, tiheys 1,124 - 1,135 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,536 - 1,538 ja CAS-numero 523-80-8.
Pyhäsalmen lentokenttä

Pyhäsalmen lentokenttä on Pyhäjärvellä Pohjois-Pohjanmaalla sijaitseva lentopaikka.
Pyhäsalmen lentokentän asvalttipäällysteinen kiitotie on 1 000 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Kiitotien molempien päiden jatkeiden ansiosta kiitotien kokonaispituus on 1 300 metriä. Kentällä on lentokonehalli. Polttoainepiste on ilmailukerhon oma.
Kenttää käyttää palolentotoimintaa sekä harrasteilmailua harjoittava Pyhäsalmen Ilmailukerho ry. Kenttää käyttää tukikohtanaan kaksi pienkonetta : ilmailukerhon Cessna 177 Cardinal ja yksityinen Rallye Club. Kentällä on myös lennokkitoimintaa.
Punkaharjun lentokenttä

Punkaharjun lentokenttä on Punkaharjulla parin kilometrin päässä Punkaharjun keskustasta etelään sijaitseva yksityinen lentopaikka.
Punkaharjun lentokentän sora- ja nurmipäällysteinen kiitotie on 500 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Kiitotien molemmissa päissä on 80 metriä pitkä asvaltoitu kiihdytyskaista. Kentällä on lentokonehalli. Polttoainepistettä ei ole. Maantie kentälle on suljettu puomilla.
Kenttää käyttää tukikohtanaan kaksi yksityistä lentokonetta ja ilmailuyhdistyksen moottoripurjekone. Talvella kenttä on rajoitetusti käytössä.
Pyhtään lentokenttä

Pyhtää Redstonen lentokenttä , Redstone Aero, joka tunnetaan myös nimellä Helsinki-East Aerodrome, on Pyhtäällä sijaitseva ammatillista yleisilmailua palveleva lentopaikka.
Pyhtään lentokentän asfalttipäällysteisen kiitotien pituus on 2070 metriä ja leveys 30 metriä, virallisen kiitotiepituuden ollessa 2050 metriä. Kiitotielle on julkaistu LPV- sekä LNAV-mittarilähestymismenetelmät. Tulevaisuudessa kentälle on tarkoitus lisätä myös valojärjestelmä mittarilentotoiminnan tarpeita varten. Kaavoituksessa on varauduttu myös ristikkäiselle kiitotielle. Kentällä on tällä hetkellä jo lentokonehalli ja terminaalirakennus ja kentältä on sopimuksen mukaan saatavissa polttoainetta (Avgas 100LL ja Jet A1). Kenttä pidetään talvisin aurattuna.
Kenttää hallinnoi Korjulan perheen omistama "Redstone AERO" -yritys. Korjulat omistavat myös lähellä sijaitsevan tapahtuma- ja elämyskeskus Aeronautica Arenan. Kentästä on tarkoitus kehittää tulevaisuuden sähköisen ja digitaalisen ilmaliikenteen keskus ja tätä varten työ- ja elinkeinoministeriö myönsi lentokentälle vuonna 2021 2,5 miljoonan euron rahoituksen.
Félix Moloua

Félix Moloua on keskiafrikkalainen poliitikko, joka nimitettiin maansa pääministeriksi 7. helmikuuta 2022. Hän oli sitä ennen toiminut valtiovarain-, suunnittelu- ja yhteistyöministerinä.
Moloua on opiskellut matematiikkaa ja väestötiedettä kotimaansa lisäksi Kamerunissa.
Nimittämisen aikaan hän oli 64-vuotias. Häntä luonnehdittiin presidentille uskolliseksi teknokraatiksi, jolla ei ole omaa poliittista kunnianhimoa.
Ummeljoen lentokenttä

Ummeljoen lentokenttä on Kouvolan Ummeljoella sijaitseva Tuomo Salosen perikunnan omistama yksityinen lentopaikka. Kenttä on saanut tunnuksensa Suomen ensimmäisen lentolupakirjan omistajan Kasper Wreden mukaan, joka vuonna 1914 koelensi rakentamaansa lentokonetta Kymijoen jäällä. Kenttä valmistui vuonna 2011.
Ummeljoen lentokentän hiekka-, moreeni- ja nurmipintainen kiitotie on 1 040 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Toisen 800 metriä pitkän ristikkäisen kiitotien rakentaminen aloitettiin syksyllä 2012. Kentän 10 koneen lentokonehallissa on säilytetty Tuomo Salosen ultrakevyttä Ikarus C 42 -konetta, maailmanmestari Markku Kuittisen itsestarttaavaa Ventus 2cxM -purjelentokonetta ja valkealalaisen Harri Tuvialan ultrakevyttä Renegade Spirit -konetta. Kentälle on rakennettu myös sauna-, takka- ja lepotilat. Kenttä on auki läpi vuoden. Kentällä ei ole polttoainepistettä.
Johanna von Hertzen

Johanna von Hertzen (s. 30. huhtikuuta 1994 Imatra) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
Taustaa.
Von Hertzen syntyi Imatralla ja asui lapsuutensa Kotkassa. Hän on tuottanut, juontanut ja järjestänyt lukuisia musiikkitapahtumia. Vuonna 2020 koronapandemian iskiessä von Hertzenin yritys kehitti SemiLive-striimausalustan, joka tuotti kymmeniä suomalaisten ja ulkomaalaisten artistien striimikeikkoja.
Ura.
Von Hertzen perusti ensimmäisen yhtyeensä Ottilian vuonna 2012 yhdessä kitaristi Lauri Yrjölän kanssa. Ottilia julkaisi "#Lainarakkautta"-levyn vuonna 2015. Ottilia oli Johannan serkku, joka kuoli liikenneonnettomuudessa samana päivänä vuosia aikaisemmin kun Johanna syntyi. 
Von Hertzen alkoi julkaista musiikkia omalla nimellään vuonna 2018. "Kasuaalii"-albumi ilmestyi vuonna 2020. Storia Productionsin julkaisema albumi edusti musiikillisesti poprockia ja käsitteli enimmäkseen rakkautta. Von Hertzenin yhtyeessä soittavat kosketinsoittaja Sampsa Pietilä, rumpali Tuukka Hanhiniemi, basisti Aki Pommelin ja kitaristi Taneli Rantala (vuosina 2018–2022 Sami Selei).
Vuonna 2020 von Hertzen julkaisi koulukiusaamisesta kertovan ”Apua!”-kappaleen rap-artisti Miikan kanssa.
Vuonna 2021 von Hertzen kirjoitti ”Itsepähän tyttösi valitsit” -kappaleen yhdessä muun muassa Egotripistä tunnetun Knipin kanssa. Kappaleeseen on tehty myös musiikkivideo, jonka ohjasi Chris Karvinen. 
Vuonna 2022 von Hertzen aloitti yhteistyön Sami Hedbergin kanssa. Kaksikko muun muassa tuottaa ja juontaa yhdessä Open Stage -iltoja Helsingin Apollossa.
Perhe.
Von Hertzenin isä on poliitikko Heikki. S. von Hertzen ja äiti toimittaja-kirjailija Ulla-Maija Sievinen. Johanna von Hertzenin syyskuussa 2022 julkaistu single ”Sä vain nukut” on muistokappale hänen isälleen, joka myös soitti saksofonia yli 50 vuoden ajan.
Von Hertzenillä on vuonna 2015 syntynyt lapsi laulaja Pete Parkkosen kanssa.
Ilvesjoen lentokenttä

Ilvesjoen lentokenttä on Kurikan Jalasjärvellä sijaitseva ultrakevyille koneille tarkoitettu lentopaikka. Kenttä sijaitsee alkoholijuomavalmistaja Pramian takapihalla ja se valmistui vuonna 2003.
Ilvesjoen lentokentän öljysorapintaisen kiitotien pituus on 500 metriä ja leveys seitsemän metriä. Kiitotietä on tarkoitus pidentää, jotta esimerkiksi Cirrus SR 22 -kone voisi käyttää kenttää.
Jalkaväkirykmentti 57 (jatkosota)

Jalkaväkirykmentti 57 (JR 57) oli Suomen maavoimien jatkosodan alussa vuonna 1941 Pohjois-Satakunnan perustama jalkaväkirykmentti, joka kuului 15. divisioonaan.
Perustaminen.
Rykmentti oli miesmäärällisesti lähes määrävahvuinen, mutta siltä puuttuivat lähes 100% panssarintorjuntakivääreistä, myös polkupyöriä ja kranaatinheittimiä puuttui runsaasti.
Keskittäminen.
Rykmentin pääosat saapuivat 23 - 24. kesäkuuta 1941 Särkisalmen asemalle.
Lakkauttaminen.
Rykmentin pääosat oli kotiutettu 12. marraskuuta 1944 Torsansalossa.
Komentaja.
Rykmentinkomentajina olivat:
Lennoa madreporoides

Lennoa madreporoides on Keski-Amerikassa esiintyvä loiskasvilaji, joka luokitellaan vohkioiden ("Lennoa") suvun ainoaksi lajiksi. Vohkiot voidaan luokitella laajasti rajattuun lemmikkikasvien heimoon. Suku on myös viety pieneen vohkiokasvien heimoon, joka mahdollisesti kuitenkin yhdistetään eeretiakasveihin silloin, jos Angiosperm Phylogeny Websiten käyttämä lemmikkikasvien jakaminen useisiin heimoihin on käytössä.
"Lennoa madreporoides" on jokseenkin sienenmuotoinen kasvi, jonka lehdet ovat surkastuneet ja maanpäällinen ruohovartinen verso koostuu tiiviistä kukinnosta. Yleensä se kasvaa asterikasveihin kuuluvien titonioiden ("Tithonia") juuriloisena. Laji esiintyy Meksikossa, Costa Ricassa, Guatemalassa, Nicaraguassa, Kolumbiassa ja Venezuelassa.
Hans Christian Hansen (poliitikko)

Hans Christian Svane Hansen (8. marraskuuta 1906 Aarhus – 19. helmikuuta 1960) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1955–1960.
Elämä ja ura.
Hans Christian Hansen syntyi vuonna 1906 ja kouluttautui typografiksi eli kirjainten asettelijaksi kirjapainossa. Hän liittyi mukaan Tanskan sosiaalidemokraattisen nuorisoliiton toimintaan ja oli liiton pääsihteeri 1929–1933 sekä puheenjohtaja 1933–1937. Vuonna 1939 hänestä tuli sosiaalidemokraattisen puolueen puoluesihteeri, mutta toisen maailmansodan aikainen saksalaismiehitys pakotti hänet pois tästä virasta. Sodan jälkeen hän palasi virkaan.
Hansen oli valittu kansankäräjille vuonna 1936 ja hän istui siellä kuolemaansa saakka, vuoteen 1960. Hänestä tuli lyhyeksi aikaa vuonna 1945 Tanskan valtiovarainministeri ja uudelleen vuosiksi 1947–1950. Syksyllä 1950 hän toimi muutaman viikon kauppaministerinä. Vuonna 1953 Hansenista tuli ulkoministeri, ja hän toimi virassa vuoteen 1958. Kun Hans Hedtoft kuoli tammikuussa 1955, Hansenista tuli hänen seuraajansa pääministerinä.
Pääministerinä Hansen ajoi kylmän sodan aikaisessa uudessa maailmantilanteessa Tanskan kiinnittymistä vahvasti länteen. Kotimaassaan hänen hallituksensa työmarkkinapolitiikka johti mittaviin mielenosoituksiin, mutta hänen onnistui kuitenkin vuoden 1957 vaalien jälkeen jatkaa pääministerinä. Hän muodosti koalitiohallituksen Sosiaalidemokraattien, Radikaalin Venstren sekä Retsforbundetin kesken.
Hansen kuoli syöpään kesken pääministerinkautensa helmikuussa 1960.
Joulupalmu

Joulupalmu ("Adonidia merrillii") on joulupalmujen ("Adonidia") sukuun kuuluva palmulaji. Joulupalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta on Borneon saari ja Filippiinit, missä se kasvaa merenrannikon kosteissa metsissä. Viljeltynä joulupalmu on levinnyt myös muun muassa Karibianmeren saarille.
Adonidia dransfieldii

Adonidia dransfieldii on toinen joulupalmujen ("Adonidia") sukuun kuuluvasta lajista joulupalmun ("Adonidia merrillii") ollessa toinen. Lajia esiintyy vain muutaman neliökilometrin kokoisella alueella Malesiassa Sabahin alueella Borneon saarella. Se kasvaa enimmillään seitsemän metriä korkeaksi puuksi. Laji on uhanalaisuusluokitukseltaan äärimmäisen uhanalainen.
Oritkarin lentokenttä

Oritkarin lentokenttä oli Oulun ensimmäinen lentokenttä, joka rakennettiin 1934–1936 Oritkariin alueelle nykyisen Äimäraution raviradan länsipuolelle. Kenttä osoittautui pian liian ahtaaksi. Nykyinen Oulun lentoasema vihittiin käyttöön 30. kesäkuuta 1953.
Oritkarin lentokenttä oli ensimmäisen kerran käytössä 17. tammikuuta 1937, kun siellä tehtiin ensimmäiset purjelentoharjoitukset. Vuonna 1938 kentän kiitoteitä pidennettiin 800 metriin ja kentälle rakennettiin väliaikaiset toimistorakennukset.
Säännöllinen lentoliikenne välillä Helsinki–Oulu–Kemi alkoi 15. kesäkuuta 1939, kun Aero Oy:n de Havilland D.H.89 Dragon Rapide matkustajakone OH-BLB "Lappi" laskeutui Oulun kentälle.
2. kesäkuuta 1940 tämä lentolinja muuttui ”Petsamon Pikalinjaksi”, ja silloin lennettiin jo Petsamon Yläluostarin kentälle saakka, joka oli valmistunut tuolloin. Reitti oli Helsinki–Tampere–Vaasa–Kokkola–Oulu–Kemi–Rovaniemi–Sodankylä–Petsamo. Matka kesti kaikkiaan 8,5 tuntia. Lentoliikennettä oli vain kesäisin jatkosotaan asti, jolloin kenttä havaittiin liian lyhyeksi DC-2-lentokoneille. Ouluun ei lennetty miltei vuosikymmeneen.
Syrjäjärvi (Kaavi)

Syrjäjärvi on kahdesta matalasta altaasta koostuva metsäjärvi Kaavissa Pohjois-Savon maakunnan itäisimmässä osassa. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 63 kilometriä itään.
Maantiede.
Syrjäjärvi käsittää kaakkoisen ja luoteisen altaan. Luoteinen allas on kaakkoista laajempi ja syvempi. Altaita erottaa kapea Salmenniemi ja sen eteläpuolinen leveämpi Huutoniemi. Niemien välissä sijaitsee altaita yhdistävä Syrjänsalmi. Järven pituus kaakosta luoteeseen on 4,2 kilometriä. Suurimpia lahtia ovat Syrjänlahti, Ommuslahti ja Pohjoislahti. Noin yhdeksäntoista hehtaaria Syrjäjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin alue sijaitsee luoteisen järvenosan kaakkoisosassa. Kaakkoisen järvenosan syvin kohta on vain noin kolme metriä.
Syrjäjärven saariluku on viisitoista. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja. Kaksitoista saarta on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Laajin saari on Talassaari. Syrjäjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Ranta-alueella on harvakseltaan pientaloja. Järven eteläpuolitse kulkee seututie 502, joka hipoo järven rantaa Ommuslahden kohdalla. Järven eteläpuolisen Ommuskankaan korkein kohta on noin 180 metriä merenpinnan yläpuolella.
Syrjäjärveen virtaa Saarijoki pohjoisesta Saarijärveltä (117,4 metriä mpy). Järvien välinen kannas on noin kilometrin levyinen, ja sillä sijaitsee Lakkaneva, muutamia suolampia ja Syrjäjärven luoteisosan itärantaa myötäilevä Syrjänsärkkä. Syrjäjärveen virtaa kaakosta Syrjänsuolta Syrjänpuro. Syrjäjärven luoteiskolkasta alkaa Syrjäjoki, jota pitkin järven vedet virtaavat luoteeseen ja laskevat Rauvanjärven koillisrannalle.
Syrjäjärven vesitilavuus on 5 776 000 kuutiometriä.
Syrjäjärvi (04.782.1.002) kuuluu Syrjäjoen valuma-alueeseen (04.782), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Rauvanjärven valuma-alue (04.78) ja ensimmäinen on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Syrjäjärvi ja Saarijärvi ovat laajimmat Syrjäjoen valuma-alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Kaavin Syrjäjärvi on laajin Suomen seitsemästätoista Syrjäjärvestä. Muut Syrjäjärvet ovat alle neliökilometrin laajuisia.
Selja Raudas

Selja Raudas (s. 25. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli Lahden Taideinstituutissa vuosina 1987–1991 ja valmistui Taideteollisesta Korkeakoulusta vuonna 2010. Hän on suorittanut kuvataiteen opintoja myös Amsterdamissa Gerrit Rietveld Academiessa. Kuvataiteen ohella Raudas opettaa ja kuvittaa.
Raudas on tehnyt urallaan aiemmin installaatioita sekä valo- ja videoteoksia. Hänen teoksensa "Elämän puu" on esillä Lahden kaupunginsairaalassa.
Raudas soittaa saksofonia eri kokoonpanoissa ja purjehtii. Puuveneharrastuksen ohella hän on on Suomen Majakkaseuran jäsenenä ja ollut kunnostamassa isoisoisänsä Georg Schreckin suunnittelemaa Märketin majakkaa. Majakasta on myös Raudaksen luoma maalaussarja.
Raudaksen isoisä oli varatuomari ja Suomi-Filmin entinen toimitusjohtaja Matti Schreck. Hänen enonsa oli kirjailija ja kustannustoimittaja Jyri Schreck. Raudaksen tytär on kuvataiteilija Raisa Raudas. Raudas on tehnyt uransa aikana kirjallis-kuvataiteellista yhteistyötä serkkunsa kirjailija Katri Tapolan kanssa.
Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut 2019

Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut 2019 järjestettiin Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa 5. tammikuuta–1. helmikuuta 2019. Ne olivat järjestyksessään 17. Aasian-mestaruuskilpailut. Yhdistyneet arabiemiirikunnat järjestivät Aasian-mestaruuskilpailuja toista kertaa. Kilpailuihin osallistui ensimmäistä kertaa 24 maajoukkuetta 16 sijaan.
Qatar voitti ensimmäistä kertaa Aasian-mestaruuden, kun se kaatoi loppuottelussa Japanin.
Valintaprosessi.
AFC:n kilpailukomitea vahvisti 12. maaliskuuta 2013, että 11 maata ilmaisi kiinnostuksensa Aasian-mestaruuskilpailujen isännöintiin: Bahrain, Kiina, Iran, Kuwait, Libanon, Malesia, Myanmar, Oman, Saudi-Arabia, Thaimaa ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. 
Tammikuussa 2015 AFC:n pääsihteeri Alex Soosay kertoi, että Iran ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat olivat ainoat jäljellä olevat hakijat. 9. maaliskuuta 2015 ilmoitettiin, että Yhdistyneet arabiemiirikunnat isännöivät vuoden 2019 kilpailut. Tämä oli toinen kerta, kun maa isännöi turnausta vuoden 1996 jälkeen.
Pelipaikat.
Hakuprosessin aikana Arabiemiirikunnat ilmoittivat yhteensä kuusi pelipaikkaa, mutta turnauksen joukkuemäärän laajennuttua kilpailut pelattiin kahdeksassa pelipaikassa.
Joukkueet.
Lopputurnaukseen pääsi yhteensä 24 joukkuetta ja karsintoihin osallistuivat 46 AFC:n jäsenmaata. Isäntämaana Arabiemiirikunnat pääsivät automaattisesti lopputurnaukseen.
Lohkoarvonta.
Lohkoarvonta järjestettiin 4. toukokuuta 2018 Dubain Burj Khalifassa. Turnaukseen osallistuvat 24 maata arvottiin kuuteen neljän joukkueen lohkoon. Joukkueet jaettiin neljään arvontakoriin perustuen maajoukkueiden maailmanranking-pisteisiin. Suluissa joukkueiden maailmanranking arvonnan aikana huhtikuussa 2018.
Lohkovaihe.
Lohkovoittajat, toiseksi sijoittuneet joukkueet sekä neljä parasta kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Kaikki ajat ovat paikallista aikaa, GST (UTC+4).
Lauvusjärvi

Lauvusjärvi on kapea ylänköjärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 89 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Lauvusjärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 5,5 kilometriä. Järven keskiosan leveys lounaasta koilliseen on noin 400 metriä, etelä- ja pohjoisosa ovat kapeampia. Merkittävin lahti on järven eteläkolkan noin kaksi hehtaaria laaja Syvälahti. Lauvusjärven eteläosa on selvästi pohjoisosaa syvempi ja siellä on myös syvin piste, 19 metriä. Keskiosassa on useita 10–12-metrisiä syvänteitä.
Lauvusjärven saariluku on 17. Saarista laajin on järven eteläosan syvänteen luoteispuolella sijaitseva yli viisihehtaarinen Isosaari. Järven keskivaiheilla on pienten saarten ja luotojen rykelmä. Lauvusjärven rannat ovat suurelta osin metsämaata. Järven länsipuolella sijaitsee Lauvuskangas, jonka korkein kohta on noin 240 metriä merenpinnan yläpuolella. Lauvusjärven itäpuolella sijaitsee Tervajärvi (206,0 metriä mpy), järvien välisen noin kaksi kilometriä pitkän kannaksen nimi on Kannas ja sen alueella on kyläasutusta. Lauvusjärven eteläpuolella sijaitsee Ristijärvi (206,0 metriä mpy). Järven itäpuolitse kulkee kantatie 75.
Lauvusjärveen virtaa Kusettimenpuro kaakosta ja Tervapuro Tervajärveltä. Lauvusjärvi laskee Lauvusjokea luoteeseen kohti Haarajärveä (191,9 metriä mpy).
Lauvusjärven vesitilavuus on 6 286 000 kuutiometriä.
Lauvusjärvi (59.994.1.008) kuuluu Laavusjoen valuma-alueeseen (59.994), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Vepsänjoen valuma-alue (59.99) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Lauvusjärvi on Laavusjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Ristijärvi, Mäntyjärvi ja Iso Raatejärvi. Alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Riikka Palander

Riikka Palander (s. 18. huhtikuuta 1986 Leivonmäki) on suomalainen runoilija. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana ja kulttuuritapahtumien tuottajana.
Palanderin esikoisrunokokoelma "Maa muistaa matkustajan" ilmestyi vuonna 2010. Palanderin toinen kokoelma "Sininen punainen" (2011) oli Tiiliskivi-palkintoehdokkaana 2012. Palander sai neljännestä kokoelmastaan "Poissaolon paino" (2022) Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon. Palanderin esikoisromaani "Elefanttien aika" ilmestyy Avaimen kustantamana elokuussa 2023.
Palander on valmistunut Jyväskylän yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi pääaineenaan filosofia. Hän oli Keski-Suomen Kirjailijat ry:n hallituksessa 2008–2013 ja varapuheenjohtajana 2013. Palander oli Lahden kansainvälisen kirjailijakokouksen pääsihteeri 2016–2022. Hän toimii Pirkkalaiskirjailijat ry:n hallituksessa vuodesta 2021.
Palander asuu Tampereella.
Leo Kunnas

Leo Kunnas, (s.14. marraskuuta 1967 Kliima, Võrumaa, Neuvosto-Viro) on virolainen kirjailija, reservin upseeri arvoltaan everstiluutantti ja Viron riigikogun jäsen. Kunnasin tuotantoon kuuluu sotatieteellisiä julkaisuja.
Leo Kunnas kasvoi Neuvostoliiton aikaisessa Viron neuvostotasavallassa. Vuonna 1984 eli 16-vuotiaana hän yritti paeta Neuvostoliitosta, mutta jäi kiinni rajalla ja tuomittiin vankilaan. Vapauduttuaan hän liittyi Neuvostoliiton armeijaan vapaaehtoisena ja palveli vanginvartijana sisäministeriön joukoissa.
Koulutus.
Leo Kunnas on opiskellut historiaa, filosofiaa ja yhteiskuntatieteitä seuraavissa yliopistoissa:
Sen jälkeen hän opiskeli sotilasoppilaitoksissa:
Tehtävät itsenäistyneessä Virossa.
Leo Kunnas ylennettiin alimpaan upseerinarvoon vuonna 1992, luutnantiksi 1994, yliluutnantiksi 1995, kapteeniksi 1997, majuriksi 1999 ja everstiluutnantiksi 2003.
Tehtävät Viron asevoimissa olivat ajallisesti:
Kunnas erosi varsinaisesta palveluksesta syksyllä 2007. Eroamisen syynä oli presidentti Toomas Henrik Ilveksen riigikogulle tekemä esitys Viron perustuslain muuttamisesta, jonka mukaan presidentti ei olisi enää Viron puolustusvoimien ylipäällikkö.
Kirjallinen toiminta.
Kunnas kirjoitti Looming -lehteen vuonna 1990 kertomuksen, joka julkaistiin lopullisessa muodossaan vuonna 2001 hänen esikoisteoksessaan "Sodanjumalien palvelija". Vuonna 2007 Kunnas sai Viron journalistiliiton parhaimman vuosittaisen palkinnon mielipideartikkelistaan ""Eesti 2007: Phyrrose võit" (Eesti Päevaleht, 31.12.07).
Leo Kunnas teki käsikirjoituksen Elmo Nügasen ohjaamaan virolaiselokuvaan "1944", joka sai ensi-iltansa vuonna 2015.
Poliittinen toiminta.
Leo Kunnas yritti Viron parlamenttiin, riigikoguun, vuonna 2011, mujtta jäi tällöin valitsematta. Vuonna 2019 hänet valittiin EKRE:n eli Viron konservatiivinen kansanpuolue listoilta.
Hän on esiintynyt usein Viron TV:n keskusteluohjelmassa "Free Thought Club ".
Muuta.
Leo Kunnasin vaimo on journalisti Kaja Kunnas, jonka useita ajankohtaisia artikkeleita Viron yhteiskunnallisista kysymyksistä on julkaistu 2000-luvulla suomalaisissa sanomalehdissä.
Siipirakennus

Siipirakennus eli siipi eli kylkirakennus on rakennuksen runko-osasta ulkoneva, mutta siinä kiinni oleva, rakennuksen osa. Siipirakennus voi olla suuremman rakennuksen myöhempi laajennus tai rakennuksen alkuperäinen osa. Se on usein päärakennusta matalampi ja rakennustaiteellisesti vaatimattomampi rakennuksen osa, johon saattaa olla sijoitettuna vähemmän tärkeiksi katsottuja tiloja.
Sivurakennuksesta siipirakennus eroaa siinä, että sivurakennus voi sijaita päärakennuksen läheisyydessä siitä erillään. Sivurakennus saattaa olla myös päärakennuksessa kiinni, mutta se on tällöinkin päärakennusta vähämerkityksisempi. Yhdyntä päärakennukseen on kuitenkin siipirakennusta pienempi tällöinkin.
Derek Hammond-Stroud

Derek Hammond-Stroud OBE (10. tammikuuta 1926 Lontoo – 14. toukokuuta 2012) oli brittiläinen ooppera-, operetti- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni. Hänen ohjelmistonsa vaihteli rooleista Gilbertin ja Sullivanin opereteissa rooleihin Richard Wagnerin teoksissa, joiden esityksiin hän osallistui Sadler's Wells -yhtiössä (sittemmin English National Operassa) Reginald Goodallin johdolla.
Hammond-Stroud opiskeli Salvatorian Collegessa Harrow'ssa. Hän jatkoi opintojaan Trinity College of Musicissa ja suoritti opintoja myös ulkomailla Elena Gerhardtin sekä Gerhard Hüschin johdolla. Hammond-Stroud teki debyyttinsä vuonna 1955 St Pancras Festivalilla Joseph Haydnin "L'anima del filosofon" konserttiesityksessä, joka samalla oli teoksen Britannian-ensiesitys. Kaksi vuotta myöhemmin Hammond-Stroud teki samalla festivaalilla oopperadebyyttinsä Publiuksen roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin "La clemenza di Titossa". Vuonna 1961 hän liittyi Sadler's Wells -yhtiön (sittemmin English National Operan) esiintyjäksi. Siellä hän tulkitsi muun muassa Dr Bartolon roolin Gioacchino Rossinin "Sevillan parturissa", Melitonen roolin Giuseppe Verdin "Kohtalon voimassa", nimiroolin Verdin "Rigolettossa" ja Papagenon roolin Mozartin "Taikahuilussa". Lisäksi hän teki esiintymisiä useissa rooleissa Jacques Offenbachin sekä Gilbertin ja Sullivanin opereteissa. BBC:n Proms-festivaalilla Hammond-Stroud tulkitsi monia teoksia, kuten 31:ssä eri esiintymisessä vuosien 1968–1988 välillä Gilbertin ja Sullivanin operetteja.
Hammond-Stroud teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1971 Faninalin roolissa Richard Straussin "Ruusuritarin" esityksessä. Hän palasi usein laulamaan Covent Gardeniin seuraavien kahden vuosikymmenen aikana. Myös ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa Hammond-Stroud teki Faninalin roolissa. Lisäksi hän teki esiintymisiä muun muassa San Diegossa, Houstonissa, Buenos Airesin Teatro Colónissa, Münchenin Bayerische Staatsoperissa ja Alankomaiden kansallisoopperassa. Yksinlaulujen tulkitsijana Hammond-Stroud esiintyi säännöllisesti Lontoossa, Wienissä ja Amsterdamissa. Hänen tulkintansa Franz Schubertin "Winterreisesta" Wigmore Hallissa vuodelta 1979 julkaistiin levytettynä vuonna 2002.
Hammond-Stroud oli Royal Academy of Musicin kunniajäsen vuodesta 1976. Kuusi vuotta myöhemmin hänestä tehtiin Trinity College of Musicin "Honorary Fellow". Vuonna 1987 Hammond-Stroud sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon.
Suomalainen menestysresepti

Suomalainen menestysresepti on vuodesta 2019 lähtien esitetty S-ryhmän ja Aito Median kehittämä televisiosarja, jossa valitaan vuoden paras ruokainnovaatio. Kilpailun päätuomarina on toiminut Jyrki Sukula.
Ensimmäinen tuotantokausi 2019.
Ensimmäisellä tuotantokaudella kilpailun tuomareina toimivat Jyrki Sukula, Jukka Kurttila (Finlaysonin toimitusjohtaja), Suvi Luoma (Foodwestin tutkimusjohtaja), Indrek Kasela (pääomasijoittaja) ja Ilkka Alarotu (S-ryhmän kaupallinen johtaja). Tuotantokausi esitettiin TV5:llä. Kilpailun finalistit on esitetty seuraavassa taulukossa:
Tuotantokauden voitti Leivon leipomon Boltsi.
Toinen tuotantokausi 2020.
Toisella tuotantokaudella kilpailun tuomareina toimivat Jyrki Sukula, radiojuontaja ja ruokakirjailija Anni Hautala, Suvi Luoma, Jukka Kurttila sekä Ilkka Alarotu. Tuotantokausi esitettiin Nelosella. Kilpailun finalistit on esitetty seuraavassa taulukossa:
Tuotantokauden voitti Leipomo Rostenin Rostis. Snafu joutui jättämään finaalin kesken.
Kolmas tuotantokausi 2021.
Kolmannella tuotantokaudelle kilpailun tuomareina toimivat Jyrki Sukula, Suvi Luoma, Jukka Kurttila sekä Sampo Päällysaho (S-ryhmän päivittäiskaupan johtaja). Tuotantokausi esitettiin MTV3:lla. Kilpailun finalistit on esitetty seuraavassa taulukossa:
Tuotantokauden voitti Mums Oy:n Fallero.
Neljäs tuotantokausi 2022-2023.
Ohjelman neljäs tuotantokausi alkoi MTV3:lla 30.11.2022. Kilpailun tuomareina toimivat Jyrki Sukula, Suvi Luoma, Jukka Kurttila sekä Sampo Päällysaho. Kilpailun finalistit on esitetty seuraavassa taulukossa:
1.2.2023 esitetyssä finaalissa tuotantokauden voitti Veljekset Mattila Oy:n Smokehouse-valmisruoat.
Viides tuotantokausi 2023-2024.
Ohjelman viides tuotantokausi alkoi MTV3:lla 21.12.2023. Kilpailun tuomarit olivat samat kuin edelliselläkin tuotantokaudella, eli Jyrki Sukula, Suvi Luoma, Jukka Kurttila sekä Sampo Päällysaho. Kilpailun finalistit on esitetty seuraavassa taulukossa:
23.1.2024 esitetyssä finaalissa tuotantokauden voitti Bakerika-pakastekeksitaikina.
Kuudes tuotantokausi 2024-2025.
Ohjelman kuudes tuotantokausi alkoi MTV3:lla 20.11.2024. Kilpailun tuomarit olivat samat kuin edelliselläkin tuotantokaudella, eli Jyrki Sukula, Suvi Luoma, Jukka Kurttila sekä Sampo Päällysaho. Kilpailun finalistit on esitetty seuraavassa taulukossa:
29.1.2025 esitetyssä finaalissa tuotantokauden voitti Kinnarin tilan Kaurora-kauravuoka-ateriat.
Ukrainan asevoimien päivä

 
Ukrainan asevoimien päivä () on kansallinen juhlapäivä Ukrainassa. Sitä vietetään 6. joulukuuta. Juhlapäivää vietettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993. Päivä on normaalioloissa vapaapäivä Ukrainan asevoimiin kuuluville, mutta se ei ole kansallinen vapaapäivä.
Felix Werder

Felix Werder AM (24. helmikuuta 1922 Berliini – 3. toukokuuta 2012 Melbourne) oli saksalaissyntyinen, Australiassa uransa luonut säveltäjä.
Werder pakeni kansallissosialistisesta Saksasta vuonna 1935 ja saapui isänsä kanssa vuonna 1940 Australiaan, jossa hänet internoitiin neljäksi vuodeksi poliittisena vankina. Tänä aikana hän sävelsi suuren määrän varhaisia teoksiaan. Werderin perhe oli kuulunut Arnold Schönbergin musiikilliseen piiriin. Werder itse oli 8-vuotiaasta alkaen toiminut puhtaaksikirjoittajana isälleen, joka oli ollut kanttorina ja liturgisena säveltäjänä synagogassa Berliinissä. Varhaisina vuosina synagogassa kuultu musiikki vaikuttikin vahvasti Werderin musiikkiin. Werder sävelsi aikoinaan myös kaksitoistasäveljärjestelmää käyttäen, mutta siirtyi sitten improvisatorisempaan, kollaasinomaisempaan tyyliin, joka usein asetti virtuoosisia vaatimuksia esittäjilleen.
Vuodesta 1956 Werder toimi musiikin luennoitsijana aikuisopetuksessa. Hänen johdollaan opiskeli esimerkiksi Paul Copeland. Vuosina 1960–1977 Werder oli melbournelaisen "The Age" -lehden musiikkikriitikko. Radiossa hän kehitti Australian Broadcasting Corporationille (ABC) nykymusiikkia koskeneen sarjan Keith Humblen kanssa. Werderin tuotantoon kuuluu muun muassa kamarimusiikkia, orkesteriteoksia sekä musiikkiteatteriteoksia. Hän sai tilauksia muiden muassa Deutsche Oper Berliniltä, ABC:lta, Australian oopperalta, Melbournen kansallisteatterilta ja Victorian State Operalta. Werder sai vuonna 2002 musiikin kunniatohtorin arvon Melbournen yliopistolta. Australian ritarikunnan jäseneksi hän pääsi palveluksista musiikille vuonna 1976. Hän sai teoksistaan monia palkintoja, joiden joukossa olivat Don Banks Music Award (1986), Stamitz-palkinto (1988) ja Sir Zelman Cowen -mitali (1991). Vuonna 2004 Werder sai Australasian Performing Right Associationin (APRA) klassisen musiikin palkinnon pitkäaikaisesta panoksestaan australialaisen musiikin edistämiseksi.
Werder oli säveltäjänä aktiivinen vanhuuteensa saakka; vielä hänen 90-vuotisjuhlakonsertissaan helmikuussa 2012 kuultiin useita teosten kantaesityksiä.
Väinö Forsman

Väinö Ilmari Forsman (26. kesäkuuta 1889 Pälkjärvi – 19. toukokuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja hengellisten kuorolaulujen sanoittaja.
Forsmanin vanhemmat olivat Pälkjärven ja Kiteen kirkkoherra, rovasti Fredrik Forsman (1837– 1906) ja hänen toinen puolisonsa Elisabeth Barck. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1907, suoritti pastoraalitutkinnon 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1930, filosofian maisteriksi 1931, teologian kandidaatiksi 1942 ja teologian lisensiaatiksi 1948. Papiksi Forsman vihittiin 1911. Hänestä tuli teologian kunniatohtori 1953.
Forsman oli Viitasaarella ja Kivijärvellä vt. kappalaisena, vt. kirkkoherrana ja armovuodensaarnaajana vuosina 1911–1917. Hän oli Helsingin uuden yhteiskoulun uskonnon ja keskiluokan historian opettajana 1917–1919, Riihimäen pakkotyölaitoksen saarnaajana 1918–1919, Helsingin eteläisen suomalaisen seurakunnan kappalaisen viran armonvuodensaarnaajana 1919, kirkkoherran viran apulaisena 1920, Helsingin Sörnäisten suomalaisen seurakunnan kirkkoherran viran apulaisena 1920–1931 ja Helsingin pohjoisen suomalaisen seurakunnan kirkkoherran viran apulaisena 1931–1943. Viimeksi Forsman oli Helsingin Töölön seurakunnan kirkkoherrana vuodesta 1943 alkaen. Hän sai rovastin arvon 1943. 
Forsman toimi liturgina eduskunnan ja valtion juhlajumalanpalveluksissa vuodesta 1918 alkaen ja piti Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kurssit kirkkoherranviraston tehtävistä vuodesta 1937 alkaen. Hän oli myös Helsingin yliopiston kirkkolaulun opettajana vuodesta 1945 alkaen.
Forsman oli naimisissa vuodesta 1927 Jenny Tatjana Murron (s. 1897) kanssa.
Julkaisuja.
Nimellä "V. I. Forsman":
Dick McBride

Richard William "Dick" McBride (8. toukokuuta 1928 Washington, Indiana – 28. elokuuta 2012 Colwall, Herefordshire) oli yhdysvaltalainen runoilija ja romaanikirjailija. Hän edusti beat-sukupolvea.
McBride varttui Illinoisissa. Hän opiskeli Eastern Illinois State Collegessa ja Milwaukeen Radio Drama Workshopissa. Vuonna 1953 McBride saapui San Franciscoon ja tapasi ihailemansa runoilija Kenneth Patchenin, jonka vaikutusta itseensä myöhemmin korosti. Patchenin kautta McBride tutustui myös runoilija Lawrence Ferlinghettiin, jonka City Lights -kirjakaupassa San Franciscossa hän aloitti työskentelyn. Kirjakaupassa työskennellessään hän tutustui muihin beat-sukupolven runoilijoihin ja kirjoittajiin, kuten Jack Kerouaciin ja Allen Ginsbergiin. McBriden runoista ensimmäisenä julkaistiin "St Francis (Random Thoughts of a Protestant Cop)", joka ilmestyi "Beatitude"-lehdessä vuonna 1959. Vuodelta 1960 on McBriden ensimmäinen kokoelma "Oranges", joka on Victor Wongin kuvittama. Vuosi myöhemmin ilmestyi "Ballads of Blood". Vuonna 1963 "City Lights Journal" julkaisi McBriden novellin "Haircut Dream". 
McBride muutti vuonna 1964 kuudeksi kuukaudeksi Lontooseen. Muuton organisoi Ferlinghetti, ja sen tarkoituksena oli tehdä beatkirjoittajista tutumpia brittiläisille lukijoille sekä luoda yhteyksiä Yhdysvaltain ja Ison-Britannian avantgardististen kirjoittajien välille. Vuonna 1967 City Lightsin julkaisutoiminta oli kasvanut kirjakauppaa itseään suuremmaksi, ja sen toiminta siirtyi San Franciscon Grant Avenuelle. McBride pyöritti sitä veljensä Bob McBriden ja Martin Broadleyn kanssa. Hän muutti vuonna 1969 Great Horwoodiin Buckinghamshireen. Hän toi Isoon-Britanniaan City Lightsin kirjoja ja muita yhdysvaltalaisia vastakulttuurisia teoksia. McBride asui jonkin aikaa Australiassa ennen kuin asettui vuonna 1988 Herefordshiren Colwalliin lähelle Malvernia. Hän jatkoi kirjoitustyötään Isossa-Britanniassa, ja hänen viimeisenä runokokoelmanaan ilmestyi vuonna 2004 "Remembered America". Lisäksi McBride kirjoitti "Cometh with Clouds" -nimisen muistelmateoksen (1982/2011) Allen Ginsbergistä.
McBriden ensimmäinen vaimo oli Betty, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1953. Tästä avioliitosta syntyi kaksi poikaa: Sean ja Brennan. Myöhemmin McBride solmi toisen avioliiton Jacquin (k. 1996) kanssa. McBride kuoli elokuussa 2012, ja hänen hautajaisensa pidettiin Worcesterissa 14. syyskuuta 2012.
Saint-Jean-de-Beauregard

Saint-Jean-de-Beauregard on kunta Ranskassa Essonnen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 33 kilometriä Pariisista lounaaseen.
1200-luvulla vaatimattomassa kartanossa asui ritari Eude de Montfaucon. Kartanon lähellä olevat kyläläiset olivat pääosin Montfauconin herrasta riippuvaisia työläisiä, ja kylää kutsuttiin Saint-Jean-de-Montfauconiksi. Vuonna 1612 kuninkaan neuvoston lakimies François Dupoux otti kartanon maineen haltuunsa ja rakennutti uuden linnan. Hänelle ei sopinut Montfauconin nimi, ja hän pyysi kuningasta muuttamaan sen Beauregardiksi. "Château de Saint-Jean de Beauregard" on ollut usealla eri omistajalla. Nykyinen omistajasuku hankki sen omistukseensa vuonna 1879. Linna on asuttuna ympäri vuoden, mutta linnaan ja sen puutarhoihin on mahdollista tutustua.
Emine Sartlan

Emine Sartlan, tai Amina Hanum Syrtlanoff (o.s. Şeyh-Ali, , ; 1884–1939 jälkeen) oli tataaritaustainen teosofi ja vapaamuurari. Sartlan vaikutti myös Suomessa, jossa hän piti luentoja islamin uskosta erinäisille yhdistyksille ja oli kontaktissa paikallisten teosofien kanssa sekä avusti tataarien seurakunnan perustamisessa.
Elämäkerta.
Emine Sartlan (Əminə Sırtlan, Sırtlanova) syntyi vuonna 1884 Venäjän keisarikunnan Ufan kuvernementissa kenraalimajuri Məxmüt Şəyexğəlievin ja maanomistaja Məğpərwaz Şəyexğəlievan (o.s. Alkina) perheeseen.
Sartlanin puoliso oli aatelinen lakimies-poliitikko Ğəliəsğar Sırtlanov. Hän oli puolustanut Suomen autonomiaa duuman muslimiryhmän ja "İttifaq âl-Möslimin -"puolueen edustajana ja asianajajana. Miehensä äkillisen kuoleman jälkeen vuonna 1912, Eminestä tuli "Pietarin muslimien koulutusyhdistyksen" puheenjohtajana. Hän oli vaikutusvaltainen hahmo Ufan ja Pietarin muslimiyhteisöjen keskuudessa.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Sartlanista tuli Venäjän muslimijärjestöjen keskuskomitean jäsen. Komitean pyrkimyksenä oli avustaa Venäjän joukkoja. Vuoden 1916 kesällä Sartlan toimi sodan eturintamaan lähetetyn Venäjän muslimien ambulanssijunan emäntänä.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Sartlan tuli Suomeen. Paikallisen tataariyhteisön keskuudessa hän oli mukana seurakunnan perustamisen alkutaipaleissa. Yhdessä Abdullah Battalin ja Lotfi Ishakin kanssa hän laati seurakunnan säännöt. Tuona aikana teosofiasta kiinnostunut Sartlan oli myös yhteyksissä suomalaisten teosofien kanssa. Sartlan piti luentoja islamin uskosta erinäisille yhdistyksille sekä mainosti palveluitaan musiikinopettajana lehdissä. Hän käytti maassa nimiä "Amina Syrtlanoff", "Emine Sartlan" ja "Amina hanum" (hanım = "rouva"). 
1920-luvun puolivälistä Sartlan asui Pariisissa. Hän muun muassa piti esitelmiä venäläisissä ja ranskalaisissa teosofian yhdistyksissä ja oli sairaanhoitajien liiton hallituksen jäsenenä. Vuosina 1921–1929 Sartlan oli vapaamuurarijärjestön Le Droit Humain jäsen. Vuonna 1929 hänestä tuli venäjänkielisen vapaamuurariyksikön "Auroran" mestari. Sartlan pysyi jäsenenä vuoteen 1939. Sırtlanovan on sanottu "rinnastaneen teosofian ja vapaamuurariuden". Yksiköiden sulkeutuessa Saksan miehitettyä Ranskan Sartlanin kohtalo jäi tuntemattomaksi.
Ljusnan (sanomalehti)

Ljusnan on ruotsalainen vuonna 1912 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Bollnäs. Se ilmestyy paperisena neljästi viikossa ja sähköisenä viidesti. Lehti kuuluu Bonnier-konserniin.
Tikkuraitti

Tikkuraitti () on noin 250 metriä pitkä itä–länsi-suuntainen kävelykatu Tikkurilan kaupunginosassa Vantaalla, noin 400 metrin päässä Tikkurilan rautatieasemasta. Se alkaa Asematien ja Kielotien risteyksestä ja päättyy Talvikkitien ja Peltolantien risteykseen. Kadun varrella sijaitsee useita liikerakennuksia ja ravintoloita. Kävelykatu on tunnettu myös karhupatsaastaan. Vantaan kaupunki on kuvaillut Tikkuraittia Tikkurilan tärkeimmäksi julkiseksi kaupunkitilaksi.
Ennen kävelykaduksi muuttamista 1980-luvun lopulla Tikkuraitti oli osa Asematietä. Kadulla sijaitsi Kauppataloksi kutsuttu Sokos, joka purettiin 1980-luvulla. Sen paikalle rakennettiin Prisma. Osaa kadun kiinteistöistä kutsutaan edelleen Asematie-nimellä.
Katu on vuosien saatossa painunut ja kallistunut niin voimakkaasti, että siihen muodostuu vettä kerääviä kuoppia. Rähjäiseksi kutsutun Tikkuraitin perusparannus on lykkääntynyt useita vuosia. Korjaustöitä on viivästyttänyt taloudelliset syyt ja se, että kaupungin on neuvoteltava yhtenäisestä ilmeestä kadun varren kiinteistöjen kanssa. Remontti on aikataulutettu vuosille 2025–2026. Hankkeessa muun muassa puretaan vanhoja liikekiinteistöjä ja lisätään kadulle uusi taideteos. Myös Asematiestä tehdään kävelykatu. Muutostyöt Asematiellä aloitettiin toukokuussa 2023. Valmistuessaan kävelykeskusta ulottuu Talvikkitieltä rautatieasemalle.
Hopeakeisaripalmu

Hopeakeisaripalmu eli kuningaspalmu ("Archontophoenix alexandrae") on keisaripalmujen ("Archontophoenix") sukuun kuuluva palmulaji. Lajin alkuperäistä levinneisyysaluetta on Australian Queenslandin osavaltion koillis- ja itäosat. Laji on nimetty Walesin prinsessa Aleksandran kunniaksi.