tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
11. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 11. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä "arrondissement de Popincourt". Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Folie-Méricourt", "Saint-Ambroise", "Roquette" ja "Sainte-Marguerite".
Arrondissementti sijaitsee Seinen oikealla rannalla. Se rajautuu 10., 19., 20., 12. ja 3. arrondissementtiin.
Arrondissementin pinta-ala on 3,67 km² ja sen väkiluku oli vuoden 2011 lopussa 154 411 henkeä. Sen määrinä on toiminut 29. maaliskuuta 2008 lähtien sosialistipuolueen Patrick Bloche.
12. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 12. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä "arrondissement de Reuilly". Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Bel-Air", "Picpus", "Bercy" ja "Quinze-Vingts".
Arrondissementin väkiluku oli 144 402 henkeä vuonna 2011 ja sen pinta-ala on 6,377 km², jos Bois de Vincennesiä ei lasketa mukaan ja 16,324 km² mikäli Bois de Vincennes lasketaan mukaan.
13. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 13. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä "arrondissement des Gobelins". Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Salpêtrière", "Gare", "Maison-Blanche" ja "Croulebarbe".
Arrondissementin pinta-ala on 7,15 km² ja sen väkiluku oli 183 260 henkeä vuonna 2011. Sen määrinä on toiminut vuodesta 2007 lähtien sosialistipuolueen Jérôme Coumet.
14. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 14. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka siellä sijaitsevan observatorion mukaan tunnetaan myös nimellä "arrondissement de l’Observatoire". Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Montparnasse", "Parc-de-Montsouris", "Petit-Montrouge" ja "Plaisance".
Arrondissementin pinta-ala on 5,64 km² ja sen väkiluku oli 140 317 henkeä vuonna 2011. Sen määrinä on toiminut sosialistipuolueen Carine Petit vuodesta 2014 lähtien.
Hankasalmen Hanka

Hankasalmen Hanka on Keski-Suomessa Hankasalmella toimiva urheilun yleisseura. Sen alla toimivat hiihto-, yleisurheilu-, suunnistus- ja harrasteliikuntajaostot.
Seura omistaa tanssilava Hangan Lavan, joka sijaitsee Pirtti-Herttu-järven rannalla. Tansseja järjestetään kesäisin toukokuusta elokuun loppuun. Järjestelyt hoidetaan urheiluseuran talkoovoimin. Lavan tuotto käytetään lasten ja nuorten liikunta- ja urheiluharrastusten tukemiseen.
Hangan historian menestynein urheilija on hiihtosuunnistaja Hannele Tonna.
15. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 15. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä "arrondissement de Vaugirard". Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Saint-Lambert", "Necker", "Grenelle" ja "Javel".
Arrondissementin pinta-ala on 8,48 km² ja väkiluku oli 238 395 henkeä vuonna 2011. Määrinä toimii UMP-puolueen Philippe Goujon vuodesta 2008 alkaen.
Petteri Muukkonen

Petteri Muukkonen (s. 13. lokakuuta 1976) on suomalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa itäuusimaalaista OK Triania. Hän edusti vuoteen 1998 saakka Keravan Urheilijoita, vuosina 1999–2008 MS Parmaa ja vuosina 2009-2016 Vehkalahden Veikkoja.
Rapperswil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 Muukkonen sijoittui sprintissä yhdeksänneksi ja keskimatkalla 15:nneksi. Västeråsin MM-kilpailuissa 2004 hän osallistui vain sprinttiin, missä hän sijoittui 19:nneksi. Aichin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui viestissä viidenneksi ja keskimatkalla kahdeksanneksi. Miskolcin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui sprintissä 39:nneksi. Sotkamon MM-kilpailuissa 2013 Muukkonen sijoittui sprintissä 19:nneksi mutta karsiutui keskimatkan loppukilpailusta.
Suomalaisten kilpailujen sarjan, suunnistuksen huippuliigan kokonaiskilpailun Muukkonen on voittanut neljä kertaa. Hän on voittanut Suomen mestaruuden pitkällä matkalla 2003 ja 2005, erikoispitkällä matkalla 2010 ja 2011 sekä viestissä 2010 ja sprintissä 2011.
Maastojuoksun SM-kilpailuissa 2011 Muukkonen sijoittui pitkällä matkalla kolmanneksi.
Petteri Muukkonen väitteli maantieteen alalta tohtoriksi vuonna 2006. Hänen väitöskirjansa käsitteli metsien hiilitasetta. Hän työskentelee yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa. Aiemmin hän työskenteli tutkijana Metsäntutkimuslaitoksella.
16. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 16. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista. Se tunnetaan myös nimellä ”arrondissement de Passy”. Arrondissementti jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat Auteuil, Muette, Porte-Dauphine ja Chaillot.
Arrondissementin pinta-ala on 7,91 km² mikäli Bois de Boulognen puistoa ei lasketa mukaan ja 16,37 km² mikäli puisto lasketaan. Väkiluku oli 169 942 henkeä vuonna 2011. Määrinä on toiminut UMP-puolueen Claude Goasguen vuodesta 2008 lähtien.
17. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 17. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä "arrondissement des Batignolles-Monceaux". Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Ternes", "Plaine-de-Monceaux", "Batignolles" ja "Épinettes"
Arrondissementin pinta-ala on 5,67 km² ja vuonna 2011 sen väkiluku oli 170 174 henkeä. Määrinä toimii UMP-puolueen Brigitte Kuster vuodesta 2008 lähtien.
18. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 18. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä "arrondissement de la Butte-Montmartre". Se käsittää Montmartren kukkulan lähiympäristöineen ja jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Grandes-Carrières", "Clignancourt", "Goutte-d’Or" ja "Chapelle".
Arrondissementin väkiluku oli 203 127 henkeä vuonna 2011 ja pinta-ala on 6,01 km². Määrinä toimii sosialistipuolueen Éric Lejoindre.
Dirk Raudies

Dirk Raudies (s. 17. kesäkuuta 1964 Biberach an der Riß) on saksalainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 125cc-luokan maailmanmestaruuden vuonna 1993.
Ennen MM-sarjaan siirtymistä Raudies ajoi Castrol cupissa vuosina 1986-87 ja Euroopan mestaruussarjaa vuosina 1988-1989. Saksan mestaruuden hän voitti vuonna 1990. 125-kuutioisten MM-sarjassa Dirk Raudies ajoi Hondalla kausina 1989-1997 117 osakilpailua. Hänen paras kautensa oli 1993, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden, yhdeksän osakilpailua ja otti kuusi paalupaikkaa.
Dirk Raudies on koulutukseltaan koneasentaja ja CNC-ohjelmoija. Hän toimi vuosina 2004-2008 Eurosportin saksankielisten lähetysten moottoripyöräilykommentaattorina.
Nano Ganesh

Nano Ganesh on intialainen mobiilisovellus, jonka avulla maanviljelijät voivat valvoa ja käynnistää etäältä syrjäisissä paikoissa olevia kastelupumppuja. Sovelluksen kehitti "Ossian Agro Automation" Punessa Intiassa, ja se toimii Tata Teleservicesin matkapuhelimilla. Sitä on testattu vuoden 2009 puolivälistä Gujaratin osavaltion Anandin piirikunnassa. Viisituhatta Maharashtran osavaltiossa asuvaa maanviljelijää on käyttänyt Nano Ganesh -sovellusta vuodesta 2008.
Joissakin paikoissa Intiassa maanviljelijät joutuvat kävelemään useita kilometrejä käynnistääkseen peltojaan kastelevat pumput. Sähkönjakelun oikullisuuden takia he usein saavat tietää sähkökatkosta vasta pumpulla. Nano Ganeshin avulla he pystyvät etätarkistamaan sähkötilanteen ja käynnistämään tai sammuttamaan pumpun automaattisesti matkapuhelimellaan. Näin maanviljelijän elämä helpottuu, kun hänen ei tarvitse kulkea pumpuille vaikeissa olosuhteissa. Sen lisäksi heidän ei tarvitse enää pelloille mennäkseen herätä keskellä yötä, kuten aiemmin, sillä sähköä ei ole tarjolla juuri muulloin. Joskus he jopa voivat palkata jonkun muun käymään pitkän matkan päässä olevalla pumpulla.
Sovellukseen käyttämiseen on oltava Tata Indicom matkapuhelin ja liittymä sekä mobiilimodeemi, joka liitetään kastelupumpun kytkimeen. Kytkin käynnistetään ja sammutetaan etukäteen määritellyllä tunnusluvulla. Pumpun ja sen sähkösaannin tilasta kertoo tietty merkkiääni. Tata Teleservices aikoo tarjota palvelua kautta Intian, jossa on 14,1 miljoonaa kastelupumppua. Modeemin lisävarusteisiin kuuluu "Nano Ganesh Hanuman" -niminen hälytin, joka varoittaa modeemin omistajaa modeemi-, kaapeli- tai pumppuvarkauksista.
Sovellus voitti Nokian Calling All Innovators -kilpailun Emerging Markets -kilpailuluokan pääpalkinnon. Tämän luokan tarkoituksena on palkita uusia sovelluksia, jotka parantavat elämänlaatua.
Sovelluksen kehitti vuonna 1996 Ossian Agron palveluksessa oleva insinööri Santosh Ostwal, joka on maanviljelijän poika. Sen laite voidaan liittää mihin tahansa jo olemassa olevaan moottorisuojakytkimeen tai pumppuun.
Wude Ayalew

Wude Ayalew Yimer (s. 4. heinäkuuta 1987 Gojjam, Etiopia) on etiopialainen kestävyysjuoksija.
Ayalew sijoittui Fukuokan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2006 pitkällä matkalla viidenneksi ja kuului joukkuekilpailun voittaneeseen Etiopian joukkueeseen. Junioreiden MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli samana vuonna viides 5 000 metrillä. Mombasan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui henkilökohtaisella matkalla kymmenenneksi ja sai kultaa joukkuekilpailussa. 
Ayelew sai Addis Abeban Afrikan mestaruuskilpailuissa 2008 pronssia 10 000 metrillä ajalla 32.55,17. hän oli samana vuonna 3 000 metrillä kahdeksas. Ammanin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai 10 000 metrillä pronssia ajalla 30.51,95. hän oli samana vuonna 3 000 metrillä kolmas ja 5 000 metrillä viides.
Vuoden 2011 maastojuoksun MM-kilpailuissa Punta Umbríassa hän oli kuudes henkilökohtaisessa kilpailussa ja sai hopeaa joukkuekilpailussa.
21. Waffen-SS-vuoristodivisioona Skanderbeg

21. Waffen-SS-vuoristodivisioona Skanderbeg (1. albanialainen) (, ) oli vuonna 1944 toiminut lyhytikäinen Waffen-SS:n vuoristojääkäridivisioona, joka koottiin albaaneista.
Albania oli toisen maailmansodan aikana Italian miehittämä. Saksalaiset perustivat keväällä 1944 Skanderberg-divisioonan, joka nimettiin 1400-luvulla eläneen Albanian kansallissankarin, turkkilaissodissa kunnostautuneen ruhtinas Skanderbegin mukaan. Waffen-SS:ssä on laskettu palvelleen parhaimmillaan noin 12 000 albaania, mutta divisioona jäi silti miesvahvuudeltaan vajaaksi. Muiden Balkanin muslimeista koottujen SS-divisioonien tavoin myös Skanderbeg hajotettiin jo vuoden 1944 lopulla karkuruuden lisäännyttyä.
Gong Lijiao

Gong Lijiao (, s. 24. tammikuuta 1989) on kiinalainen kuulantyöntäjä. Hän on voittanut olympiakultaa ja kaksi maailmanmestaruutta.
Gong sijoittui Osakan MM-kilpailuissa 2007 kuudenneksi tuloksella 18,66. Hän voitti Aasian hallimestaruuden Dohassa 2008 tuloksella 18,12. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli alun perin viides työnnettyään 19,20, mutta nousi dopingkäryjen myötä pronssille.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Gong sai pronssia tuolloisella ennätyksellään 19,89. Hän voitti samana vuonna Aasian-mestaruuden Kantonissa tuloksella 19,04. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän oli kuudes, Splitin maanosien cupissa toinen ja Kantonin Aasian kisoissa toinen tuloksella 19,67. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Gong oli alun perin neljäs tuloksella 19,97, mutta nousi dopintapauksen vuoksi pronssille.
Gong sijoittui alun perin neljänneksi Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksella 20,22, mutta Nadzeja Astaptšukin ja Jevgenija Kolodkon positiivisten dopingnäytteiden myötä hän nousi hopealle.
Pronssille Gong on sijoittunut Moskovan MM-kilpailuissa 2013 tuloksella 19,95 ja Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 tuloksella 19,24. Hän oli kolmas Marrakechin maanosien cupissa 2014 ja voitti kultaa Incheonin Aasian kisoissa tuloksella 19,06. Pekingin MM-kisoissa 2015 Gong saavutti hopeaa tuloksella 20,30.
Gong sijoittui neljänneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän voitti maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 viidennen kierroksen työnnöllään 19,94. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sai pronssia tuloksella 19,08. Hän voitti 2018 kultaa Aasian kisoissa tuloksella 19,66 ja maanosien cupin tuloksella 19,63. Hän voitti Aasian-mestaruuden Dohassa 2019 tuloksella 19,18. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 19,55. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Gong voitti kultaa ennätyksellään 20,58. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa tuloksella 20,39 häviten voittaja Chase Ealeylle kymmenellä senttimetrillä. Hän saavutti MM-pronssia Budapestissa 2023 tuloksella 19,69. Hänestä tuli ensimmäinen yleisurheilija, joka on saavuttanut yhdessä lajissa yksitoista mitalia ulkoratojen maailmanlaajuisissa arvokilpailuissa. Kuukautta myöhemmin hän voitti kultaa Hangzhoun Aasian kisoissa tuloksella 19,58. Hän sijoittui viidenneksi Pariisin olympialaisissa 2024 ja Nanjingin sisäratojen MM-kilpailuissa 2025 sekä yhdeksänneksi Tokion MM-kilpailuissa 2025.
Gong on voittanut Kiinan-mestaruuden 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2016, 2017, 2018 ja 2019, 2021, 2023, 2024 ja 2025.
Gong työnsi ennätyksensä 20,58 Tokion olympialaisissa elokuussa 2021. Hallissa hän on työntänyt parhaimmillaan 19,93 Chengdussa 2011.
Pasi Pirinen (trumpetisti)

Pasi Antero Pirinen (s. 1969 Tornio) on suomalainen trumpetisti. 
Pirinen on ollut Helsingin kaupunginorkesterin trumpetin äänenjohtaja vuodesta 2005. Vuonna 2015 Pirinen nimitettiin Suomen ensimmäiseksi vaskisoitinmusiikin professoriksi Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Pirinen opiskeli Lontoossa Guildhall School of Music and Drama -korkeakoulussa 1988–1992 opettajanaan John Miller, ja yksityisesti Yhdysvalloissa Michael Sachsin sekä Pariisissa Antoine Curén johdolla. Pirinen toimi Radion sinfoniaorkesterin trumpetin äänenjohtaja vuosina 1995–2005 sekä kamariorkesteri Avanti!:n äänenjohtaja vuosina 1997-2020. Opintojensa jälkeen hän toimi Argentiinassa San Luisin kamariorkesterin sekä Córdoban sinfoniaorkesterin soolotrumpetistina vuosina 1992–1994. 
Vuonna 2017 Pirinen nimitettiin Pekingissä toimivan China Conservatory -oppilaitoksen vierailevaksi professoriksi. 
Hän voitti 1. palkinnon Ellsworth Smith -trumpettikilpailussa Yhdysvalloissa 1998 ja toisen palkinnon Concertino Praga -kilpailussa 1987. Pirinen valittiin Lieksan Vaskiviikon 'Vuoden Vaskisoittajaksi' vuonna 1999. 
Pasi Pirinen on esiintynyt solistina Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikassa ja Aasiassa, ja on kantaesittänyt lukuisia teoksia trumpetille, muun muassa Erik Bergmanin ja Jouni Kaipaisen trumpettikonsertot. Hän on levyttänyt solistina Ondine-, Alba- ja Jase-merkeille.
Kamila Chudzik

Kamila Chudzik (s. 12. syyskuuta 1986) on puolalainen seitsenottelija.
Chudzik sijoittui Osakan MM-kilpailuissa 2007 21:nneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 15:nneksi. Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 hän oli viisiottelussa yhdestoista. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sai seitsenottelussa pronssia tuloksella 6471 pistettä. Puolan mestaruuden hän on voittanut seitsenottelussa 2008 ja 2009.
Ulkosorkka

Ulkosorkka eli kaksi puolipolvea on solmu, joka muodostetaan tekemällä kaksi polvea eli siansorkka köyden itsensä ympäri. Se on erittäin kestävä ja hyvä solmu, kun köysi solmitaan kiinni johonkin esineeseen, kuten kiinnityslenkkiin, ja halutaan sen myös pysyvän kiinni. Ulkosorkka pitää, vaikka köyden kiintopäässä ei olisi tasaista tai ei ollenkaan vetoa. Se on myös helppo avata.
Solmun teko aloitetaan viemällä köyden irtopää kiinnityslenkistä läpi tai kiertämällä se jonkin muun kiinnikkeen, kuten puun tai kiven ympäri. Köyden irtopäähän pitää jättää tarpeeksi pituutta. Seuraavaksi köyteen tehdään puolipolvi viemällä köyden irtopää kiintopään yli ja ympäri ja pujottamalla se läpi näin muodostuneesta silmukasta. Toinen eli lukitseva puolipolvi tehdään samaan suuntaan kuin ensimmäinen ja se tulee ensimmäisen ulkopuolelle. Solmu kiristetään vetämällä myös köyden kiintopäästä niin, että solmu asettuu kiinteään kosketukseen kiinnikkeeseensä.
Toisin kuin esimerkiksi paalusolmu, ulkosorkan silmukka kiristyy kuormitettaessa. Tästä ominaisuudesta on hyötyä, kun halutaan että silmukka ei liiku kiinnityskohteen suhteen, vaikkapa ripustettaessa riippumattoa puuhun.
Varmistettu ulkosorkka.
Kuvan 1 ulkosorkassa köysi on kierretty kiinnikkeen ympäri vain kertaalleen. Käytännössä on kuitenkin parempi tehdä kiinnikkeen ympäri toinenkin kierros. Köysi kuluu silloin vähemmän ja solmu on myös helpompi avata. Näin tehtyä solmua voidaan kutsua nimellä varmistettu ulkosorkka. Se on erinomainen solmu veneen kiinnittämiseen.
Renrou sousuo

Renrou sousuo (, ”ihmisliha(sta tehty) hakukone”) on Kiinassa käytetty sanonta kansalaisjournalismin muodosta, jossa joku tutkivan journalistin tavoin keräilee tietoja ja julkistaa löytönsä Internetissä. Tällainen henkilö on tavallisesti palkaton kansalaisaktivisti.
Yang Yong-eun

Yang Yong-eun (; s. 15. tammikuuta 1972 Jeju) tunnetaan myös nimellä Y.E. Yang on eteläkorealainen golfaaja. Hän voitti PGA Championshipin vuonna 2009 ja sillä hänestä tuli ensimmäinen aasialainen golfin miesten major-turnauksien voittaja. 
Yang siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2004. Ammattilaisuran alussa Yang pelasi enimmäkseen Aasiassa, mutta on sitten alkanut kiertää aktiivisemmin PGA Touria. Ensimmäisen PGA tourin kilpailun Yang voitti vuonna 2009. Eteläkorealaisista PGA Tourilla on aiemmin voittoon pystynyt vain Choi Kyung-Ju. Yang osallistui Royal Trophyyn vuonna 2007 Aasian joukkueessa.
Jerkkaus

Jerkkaus (engl. "jerk"; nykäys, nykiminen) on heittokalastusta uintilevyttömällä vaapulla, jossa ei ole omaa uintiliikettä. Jerkkikalastuksessa vavan painalluksilla tai kelausrytmin muutoksilla tai näiden yhdistelyllä jerkkiin voidaan luoda uintiliikkeitä, jotka saaliskalat huomaavat. Jerkkauksen tehokkuus perustuu jerkin uittamiseen ja sitä käytetään erityisesti isojen haukien kalastamiseen.
Hauen jerkkikalastus alkoi yleistyä Suomessa vuosien 2003–2004 vaiheilla ja on nykyään varsin suosittua varsinkin etelärannikolla. Pikkuhiljaa jerkkaus on saanut suosiota myös sisävesillä. Haukijerkit ovat usein varsin kookkaita, pituudeltaan noin 10–20-senttisiä ja painoltaan noin 30–150-grammaisia. Näin ollen niiden kanssa tulee käyttää verrattain paksua ja vetolujaa punottua siimaa ja jäykkää jerkkivapaa sekä mielellään hyrräkelaa. Siiman tulee olla paksua, koska siiman sotkeutuessa välineisiin painava viehe katkaisee nykäysherkän punottun siiman helposti poikki ja se tietää arvokkaan uistimen ennätyslentoa sekä vajoamista pohjaan lopullisesti. Siiman tulee olla punottua, koska uittamisessa tärkeintä on tunnokkuus uistimeen ja tähän venyvä monofiilisiima ei kelpaa. Jerkkaus on lähtöisin Amerikasta, jossa sitä on harrastettu jo kymmeniä vuosia. Suomeen jerkkaus rantautui Ruotsista.
Suomessa Jerk-vaappuja valmistaa mm. Riihimäellä Korkiakosken Uistin sekä useat muut pienvalmistajat. Jerkkien valmistaminen on hyvin tarkkuutta vaativaa, sillä valmistuksessa tulee ottaa huomioon uistimen vajoamisnopeus, vajoamisasento sekä painotuksen sijoitus oikeisiin paikkoihin. Jo grammojen painoero voi pilata uinnin muuten identtiseen uistimeen verrattuna. Johtuen tarkasta työstämisestä ja korkealaatuisesta käsityöstä kotimaiset jerkit ovat arvokkaita. Myös esim. amerikasta tuotavat klassikkouistimet ovat usein kalliita, huolimatta niiden surkeasta kestävyydestä. Pienemmällä budjetilla kalastavaille on tarjolla edullisia kiinalaisia muovivieheitä.
Luettelo Osmanien valtakunnan suurvisiireistä

Tämä on luettelo Osmanien valtakunnan suurvisiireistä
Nuristanilaiset kielet

Nuristanilaiset kielet ovat Afganistanin Nuristanissa puhuttujen indoiranilaisten kielten ryhmä. Ne muodostavat indoarjalaisten ja iranilaisten kielten rinnalla indoiranilaisten kielten kolmannen erillisen alaryhmän. 
Nuristanilaisia kieliä ovat mm. kati eli "bašgali" (noin 10 000 puhujaa), waigali (4 000–5 000), prasuni (2 000) ja aškuni (2 000). Katia käytetään jonkin verran kirjakielenä. Nuristanilaisten kielten puhujat osaavat yleensä myös paštua tai daria.
Antti Vainio (kapellimestari)

Antti Urmas Vainio (10. elokuuta 1935 Mäntsälä – 27. joulukuuta 2019 Seinäjoki) oli suomalainen kapellimestari. Hän toimi Seinäjoen kaupunginorkesterin kapellimestarina yli kolmenkymmenen vuoden ajan kevääseen 2000 saakka. Vainio toimi myös Etelä-Pohjanmaan musiikkiopiston rehtorina ja opettajana sekä johti muun muassa Seinäjoen rautatieläisten soittokuntaa.
Antti Vainio opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja toimi 1950–1960-luvuilla opettajana kotiseudullaan Mäntsälässä Arolan koulussa, jonne perusti poikasoittokunnan. Vuonna 1966 Vainio valittiin musiikkiopiston rehtoriksi Seinäjoelle. 
Vainio oli alusta asti mukana myös Seinäjoen Tangomarkkinoiden järjestelyssä ja toteuttamisessa. Vainio oli Etelä-Pohjanmaan kenttätykistökillan kunniapuheenjohtaja.
Kapellimestari Vainio sai Seinäjoen kaupungin kulttuuripalkinnon 1973. Vainio menehtyi vuoden 2019 joulukuun lopulla. Uurna laskettiin sukuhautaan Mäntsälään 28. toukokuuta 2020.
Makaronilyriikka

Makaronilyriikka eli makaroninen runous () on runouden muoto, jossa oman kielen ja vieraan kielen sanoja on sekoitettu samaan runoon leikillisen tai parodisen vaikutelman luomiseksi. Toisinaan on sekoitettu nykykieleen latinan sanoja ja taivutuspäätteitä. Alun perin käytettiin latinan ja kreikan sekoitusta, sittemmin esimerkiksi latinan ja italian sekamuotoa. Käsitteellä viitataan italialaiseen ruokalajiin, joka on sekoitus juustoa, lihaa, munia, pastaa ja voita.
Runomuoto syntyi keskiajan Italiassa, ja sen ensimmäisenä teoksena pidetään 1490 julkaistua padovalaisen Tifi degli Odasin kirjaa "Maccharonea" (1490). Odasin oppilaan, sukkeluudestaan tunnetun italialaisen Teofilo Folengon kirja "Liber Macaronices – Opus maccaronicorum" (useita versioita 1517–1552) teki runomuodosta yleisön suosikin. Makaronilyriikkaa kirjoittivat Saksassa Sebastian Brant, Johan Fischart ja Hans Sachs sekä Ranskassa François Villon. Molière pilkkaa makaronilyriikan avulla näennäisoppineisuutta näytelmässään "Luulosairas" (1673). Toisinaan mutta harvemmin makaronilyriikan edustajaksi on katsottu myös yhdysvaltalaisten Ezra Poundin ja T. S. Eliotin runoja, koska he käyttävät niissä erikielisiä sitaatteja.
Makaronilyriikalle läheinen runomuoto on makaronilimerikki, jota pidetään limerikin alalajina. Limerikki on viisisäkeinen komparuno ja makaronilimerikissä on käytetty kahta kieltä olevia säkeitä. Makaronilatinaksi kutsutaan latinan ja italian kielen sekoitusta.
Kari Salminen

Kari Salminen (s. 1959 Turku) on suomalainen toimittaja.
Erityisesti populaarikulttuurista kiinnostunut Salminen alkoi tehdä lehtijuttuja 1980-luvun lopulla. Hän kirjoittaa muun muassa kolumneja ja artikkeleja kirjoista, elokuvista, sarjakuvista ja tietokonepeleistä eikä ole koskaan ollut minkään lehden palveluksessa vaan toiminut freelancerina koko uransa. Salminen on kirjoittanut vakituisesti muun muassa "Aamulehteen, Turun Sanomiin" ja "Iltalehteen". 1990-luvun alkupuolella hän oli yksi WSOY:n "Video-opas"-hakuteoksen kirjoittajista. 
Salminen on soittanut rumpuja yhtyeissä Wrum ja 500 kg lihaa.
Frans Akseli Heporauta

Frans Akseli Heporauta (sukunimi vuoteen 1935 Hästesko; 12. heinäkuuta 1879 Iitti – 2. marraskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen rehtori ja kansanrunouden tutkija.
Hästesko-Heporaudan vanhemmat olivat ratamestari Viktor Robert Hästesko ja Henrika Lovisa Heikkilä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 ja opiskeli Helsingin yliopistossa kansanrunoutta Kaarle Krohnin johdolla valmistuen filosofian kandidaatiksi 1903 ja lisensiaatiksi 1911. Hästesko-Heporauta väitteli tohtoriksi 1923, väitöskirjan aiheena oli "Länsisuomalaiset tautien loitsut".
Hästesko-Heporauta toimi kansanopiston johtajana Vihdissä ja Huittisissa 1903–1906 ja suomen kielen ja historian opettajana helsinkiläisissä oppikouluissa 1907–1908. Hän oli Jyväskylän seminaarin suomen kielen lehtorina 1910–1922 ja Jyväskylän kaupungin kansakoulujen tarkastajana 1912–1924. Hästesko-Heporauta oli myös Kotiseutu-lehden päätoimittajana 1910–1915. Hän palasi 1922 Helsinkiin ja toimi vuoteen 1927 kansakoulun opettajia valmistavan ylioppilasseminaarin johtajana. Viimeksi Hästesko-Heporauta oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon suomen kielen yliopettajana 1927–1946 ja lyseon rehtorina 1929–1942.
Hästesko-Heporauta tunnettiin erityisesti loitsujen tutkijana ja hän julkaisi aiheesta useampia tutkimuksia. Hän laati myös Kalevalan opetusoppaan sekä lyhennetyn Kalevalan version kouluille, kirjoitti äidinkielen ja historian oppikirjoja sekä teokset kansakoululaitoksen ja nuorisoseuraliikkeen historiasta. Hästesko-Heporauta toimi aktiivisesti nuorisoseuraliikkeen ja kotiseututyön piirissä. 1920- ja 1930-luvuilla hän osallistui heimotyöhön vieraillen useita kertoja Unkarissa ja Virossa. Hästesko-Heporauta oli 1927–1936 Suomalais-ugrilaisen kulttuuritoimikunnan sihteeri ja 1937–1946 puheenjohtaja.
Frans Akseli Hästesko-Heporauta oli naimisissa vuodesta 1907 Elsa o.s. Koposen kanssa. Elsa Heporauta oli tunnettu kirjailija sekä Kalevalaisten naisten Liiton ja Kalevala Korun perustajia. Heporaudan perheessä oli neljä lasta: Ilkka Hästesko (1909–1912), konttoripäällikkö Ilari Heporauta (1914–1986), kirjailija-toimittaja Tuuri Heporauta (1922–1991) ja toimittaja Arijoutsi Heporauta (1928–2018).
Teoksia.
Hästesko nimellä:
Heporauta nimellä:
Seula

Seula eli sihti on työkalu tai kone, jolla kiinteää ainetta olevat rakeet lajitellaan niiden koon perusteella tai erotetaan rakeet nesteestä. Seulova pinta on joko metallilangasta tai muusta aineesta kudottu verkko tai rei'itetty metallilevy. Välppäseulassa seulonnan suorittaa samansuuntaisten metallitankojen muodostama säleikkö. Tasaisesti rei'itetyn seulapinnan reikien koko määrää seulan läpi menevän ja seulapintaan jäävän aineksen raekoon.
Seulan koko ilmoitetaan tavallisesti neliönmuotoisen aukon sivun mittana. Aiemmin käytettiin mesh-järjestelmää, jossa ilmoitettiin seulan aukkojen lukumäärä tuuman matkalla, tai DIN-järjestelmää, jossa ilmoitettiin aukkojen lukumäärä neliösenttimetrin pinta-alalla.
Seulonta suoritetaan tavallisesti seulovaa pintaa käsin tai koneellisesti liikuttamalla. Koneellinen liike aikaansaadaan joko epäkeskon avulla tai seulaa mekaanisesti tai magneettisesti täryttämällä (täryseula). Kiinteissä seuloissa seulottavaa ainetta liikuttaa painovoima (aines kaadetaan vinossa olevalle seulalle, jota pitkin aines vierii), nestevirta tai ilmavirta. Rumpuseulassa sylinterimäinen seulapinta pyörii akselinsa ympäri. Hyvin pienten rakeiden (alle 0,1 mm) seulontaan käytetään ilmasuihkuseulontaa, linkoa tai liettämistä. Seulasarja on joukko tarkoin määriteltyjä seuloja, joita käytetään kiviaineksen raekoostumuksen määrittelyssä.
Seuloja käytetään rakennustekniikassa kiviaineksen lajitteluun esimerkiksi betonin raaka-aineeksi tai tien eri kerroksiin, myllyteollisuudessa jauhojen seulontaan, monilla kemiallisen teollisuuden aloilla ja mineraalien rikastuksessa.
Françoise Barré-Sinoussi

Françoise Barré-Sinoussi (s. 30. heinäkuuta 1947 Pariisi, Ranska) on ranskalainen virologi, joka johtaa Pasteur-instituutin Unité de Régulation des Infections Rétrovirales -yksikköä.
Barré-Sinoussi on tehnyt perustavaa työtä HI-viruksen tutkimuksessa. Vuonna 2008 hän sai yhdessä Luc Montagnierin kanssa Nobelin lääketieteen palkinnon ansioistaan HI-viruksen löytämisessä.
Simolan talo (Tampere)

Simolan talo sijaitsee Tampereen länsiosassa Kaarilan kaupunginosassa Ranta-Kaarilan alueella lähellä Pyhäjärven rantaa. Talo on Hyhkyn historiallisen kylän Simolan kantatalon vanha päärakennus. Vuodesta 1540 tunnettu tila on ollut jo sarkajaon aikaan samalla, maisemallisesti merkittävällä paikalla Pyhäjärveen pistävän niemen kummulla, pohjoiseen viettävän viljelymaiseman rajalla. Hyhkyn kylätontista ei ole muita talouskeskuksia jäljellä ja ympäristö on muuttunut voimakkaasti uudisrakentamisen myöta. Kyseinen päärakennus on rakennettu rakennusmestari Arvid Männistön suunnitelmien mukaan vuonna 1937. Rakennus on hirsirunkoinen, satulakattoinen ja katettu poltetulla savitiilella. Ulkoasultaan rakennuksessa on havaittavissa 1900-luvun alun klassisoivia piirteitä, kuten symmetrisesti jäsennellyt julkisivut, frontonit kummallakin sivulla ja lunetti-ikkunat päädyissa. Myös nurkissa olevat kissanpenkit ja nurkkien pilasteriaiheet antavat vaikutelman tyyliarkkitehtuurista. 
Historia.
Pirkkalan pitäjän Keijärven neljännekseen ja Harjun jakokuntaan kuuluvan Hyhkyn kylän Simola on yksi kylän kantatiloista, ja se mainitaan yhtenä kylän seitsemästä verotilasta jo vuoden 1483 maakirjoissa . Alueelta ei tunneta muinaisjäännöksiä, mutta Pyhäjärven Saunasaaressa kylän eteläpuolella on ollut lapinraunio. Lähin kivikautinen asuinpaikka taas on Pispalan uittotunnelin luona, noin kilometrin päässä Simolasta. Simola oli Pirkkalan postitalona vuosina 1658–1690 ja kestikievarina Uotilan ja Mattilan kanssa 1724–1740. Isojaon kartoituksen aikaan 1767 kylässä oli 6 taloa, joista kaksi samalla numerolla. Kylä paloi kokonaan 1770, minkä jälkeen tiivis kylä hajaantui. Simolan ja Karvolan talot jäivät kylänmäelle vierekkäin. Karvola purettiin 1980-luvulla Pispan palvelukeskuksen tieltä, joten Simolan päärakennuksen ja yhden talousrakennuksen
käsittävä tilakeskus sijaitsee ainoana isojakoa edeltäneellä paikallaan entisen ryhmäkylän luoteistontilla. Nykyinen omenatarha ja sen pohjoispuoli sekä pihapiiriin pohjoispuoli ovat olleet niitty- ja viljelymaata jo isojaon aikaan, ja muut tilat sijaitsivat joko Simolan itä- tai eteläpuolella. Simolantie noudattelee edelleen isojaon aikaista kylätien linjaa. Puutarha on ollut nykyisellä paikalla jo viimeistään 1930-luvun puolivälissä. Vielä 1950-luvulla Hyhkyn maisema koostui maatiloista ja rantahuviloista sekä Reinolan puutarhan kasvihuoneista, jotka olivat Simolankadun eteläpuolella. Omenapuutarhassa on mm. naapuritilalla kehiteltyä omenalajiketta "Reinolan herkku".
Alue kaavoitettiin ja rakennettiin suureksi osaksi 1960-luvulta alkaen. Simolan yksikerroksinen ja aumakattoinen entinen päärakennus sijaitsi samalla paikalla kuin nykyinenkin. Pihapiiri on ollut neljältä sivulta rajattu vielä 1960-luvulla, jonka puolivälissä tilalla lopetettiin maanviljely ja karjanhoito. Länsisivulla omenatarhan rajalla on ollut erikoisen muotoinen asuinrakennus ja vajan edustalla maakellari. Tien toisella
puolella oli vilja-aitta. Viimeksi on pihan pohjoislaidalta purettu suuri hirsinavetta.
Barbara McClintock

Barbara McClintock (16. kesäkuuta 1902 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat – 2. syyskuuta 1992 Huntington, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tieteilijä ja sytogenetiikan uranuurtaja.
McClintock syntyi Hartfordissa 1902. Hän varttui Brooklynissa ja opiskeli Cornellin yliopistossa. McClintock väitteli tohtoriksi 1927 ja jatkoi tutkimustyötään Cornellissa ja Missourin yliopistossa vuoteen 1941 asti. Tämän jälkeen McClintock työskenteli Cold Spring Harbor -laboratoriossa aina kuolemaansa asti.
McClintock sai Nobelin fysiologian palkinnon 1983 tutkimuksistaan maissin genomin liikkuvien DNA-elementtien eli transposonien parissa. Hän todisti geenien liikkuvuuden jo ennen kuin DNA:n kaksoiskierrerakenne ja geneettinen koodi oli selvitetty. Nobeliin johtaneet havaintonsa McClintock teki lähes 40 vuotta ennen palkinnon myöntämistä, mutta genetiikan tietämys oli vielä niin alkeellista että hänen ideansa hämmensivät muita tutkijoita ja jätettiin usein huomiotta. McClintock oli ensimmäinen nainen, joka sai Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon jakamattomana. McClintock löydökset genetiikassa olivat valtavan merkittäviä ja hän on yksi 1900-luvun vaikutusvaltaisimmista geneetikoista. Nobelin lisäksi sai muun muassa National Medal of Sciencen 1970, MacArthur-palkinnon 1981 ja Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä 1981.
McClintockin mukaan on nimetty vuonna 2013 perustettu McClintock-palkinto, jota jaetaan kasvigenetiikan ja perimän tutkimuksesta.
Leonel Suárez

Leonel Suárez (s. 1. syyskuuta 1987) on kuubalainen kymmenottelija.
Suárez sijoittui Pan-Amerikan kisoissa Rio de Janeirossa 2007 neljänneksi tuloksella 7936 pistettä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai pronssia tuloksella 8527 pistettä. Seuraavana vuonna Suárez voitti Keski-Amerikan- ja Karibian-mestaruuden ennätyksellään 8654 pistettä ja ylsi hopealle Berliinin MM-kisoissa pistein 8640. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän oli seitsenottelun seitsemäs 5764 pisteellä.
Suárez sai Daegun MM-kilpailuissa 2011 pronssia kymmenottelussa pistein 8501. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa Guadalajarassa hän voitti kultaa pistein 8373. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai jälleen pronssia tuloksella 8523 pistettä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kymmenenneksi ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kuudenneksi. Hän keskeytti kymmenottelun Lontoon MM-kilpailuissa 2017.
Suárezin otteluennätys keihäänheitossa 78,29 m on kautta aikain paras yli 8000 pisteen ottelusarjassa tehty keihästulos. Hän on myös heittänyt olympialaisten kymmenottelun kaikkien aikojen pisimmän keihästuloksen 76,94 metriä.
Lähde: IAAF
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisäradat.
AR = maanosan ennätys
NR = maan ennätys
Michael Reiss

Michael Reiss (s. 1960) on brittiläinen bioeetikko ja luonnontieteen opetuksen professori. Hän aloitti uransa opettajana koulussa ja sai myöhemmin myös vihkimyksen Englannin kirkon papiksi. Sittemmin hän on toiminut sekä pappina että luonnontieteen opetuksen alalla. 
Reiss syntyi juutalaiselle isälle sekä agnostiselle äidille ja sai maallisen kasvatuksen. Hän aloitti fysiikanopintonsa Cambridgessa, mutta siirtyi pian biologiaan. Hän eteni filosofian tohtoriksi ja täydensi koulutustaan vielä eläintieteessä. Hän on työskennellyt Lontoon yliopiston Koulutusinstituutissa ja Cambridgen yliopistossa. 
Vuosina 2006–2008 Reiss toimi Royal Societyn opetusjohtajana. Hän joutui eroamaan esitettyään kannan, jonka mukaan evoluutiota tulisi opettaa myös kreationismiin uskovien oppilaiden kanssa keskustellen. Hänen mukaansa evoluutiosta kertova opettaja tekee oppimisen mahdottomaksi, jos oppilaan kanssa ei keskustella asiasta. Hän kuitenkin itse myönsi, että kreationismilta puuttuu tieteellinen pohja. Hänen katsottiin joka tapauksessa tehneen liian suuri myönnytys.
Yorick Treille

Yorick Treille (s. 15. heinäkuuta 1980 Cannes, Ranska) on ranskalainen entinen jääkiekkoilija. 
Chicago Blackhawks varasi hyökkääjänä pelaavan Treillen seitsemännellä kierroksella varausnumerolla 196. 
Treille on edustanut ammattilaisurallaan Pohjois-Amerikassa AHL:n Providence Bruinsia ja Norfolk Admiralsia sekä Euroopassa Sveitsin liigan HC Servette Genèveä, Saksan liigan ERC Ingolstadtia sekä SM-liigan Helsingin IFK:ta.
Treille on edustanut Ranskan maajoukkuetta MM-kisoissa seitsemän kertaa sekä vuoden 2002 olympialaisissa Salt Lake Cityssä. 
Hänen veljensä Sacha on myös jääkiekkoilija.
Bell &amp; Ross

Bell &amp; Ross on sveitsiläinen kellonvalmistaja. Tuotemerkki syntyi vuonna 1992. Ensimmäiset merkin tuotteet suunnittelivat Belamich ja Rosillo ja ne valmisti saksalainen "Sinn" -kellovalmistaja.
Koiran suolinkainen

Koiran suolinkainen ("Toxocara canis") on sukkulamatoihin kuuluva koiran loiseläin, jota tavataan koko maailmassa. Aikuinen suolinkainen on 9–18 sentin pituinen, kellanvalkoinen mato, joka elää koiran suolistossa. Madon toukkavaiheet tunkeutuvat koiran verenkiertoon ja kudoksiin, esimerkiksi maksaan, keuhkoihin ja aivoihin, ja voivat jäädä sinne lepovaiheeseen. Toukat voivat elää myös ihmisessä ja aiheuttaa vakavia oireita.
Koiran suolinkainen on varsin yleinen koirilla Keski-Euroopassa mutta jokseenkin harvinainen Pohjoismaissa. Koirat saavat toukkatartunnan yleensä jo emältään sikiövaiheessa istukan kautta tai pentuna imetyksen yhteydessä. Toisaalta koirat voivat saada tartunnan munista syödessään loista kantavan eläimen ulostetta taikka oksennusta. Peruspiirteiltään koiran suolinkaisen elämänkaari on samanlainen kuin ihmisen suolinkaisella. Koiran suolinkainen esiintyy myös luonnonvaraisissa ketuissa.
Suolinkainen aiheuttaa pienillä koiranpennuilla hengitysvaikeuksia ja sierainvuotoa, hieman isommilla pahoinvointia ja ripulointia, vatsan turvotusta, anemiaa, kasvun hidastumista sekä joskus sappiteiden tukkeutumisia ja harvoin aivo-oireita. Aikuisilla koirilla on harvoin oireita. Koiran suolinkaisen häätöön voidaan käyttää lääkkeitä, joissa tehoaineena on flubendatsoli.
Infektio ihmisessä.
Koiran suolinkainen voi elää myös ihmisessä ja aiheuttaa vakavan sairauden. Se ei kuitenkaan kasva aikuiseksi, eikä ihmisen suolessa siis esiinny lisääntymiskykyisiä matoja.
Mato joutuu ihmiseen munina, jotka ovat peräisin koiran ulosteesta, ja toukka tunkeutuu suolen läpi verenkiertoon ja kudoksiin käyden läpi samat kehitysvaiheet kuin koirassakin. Sairauden oireita voivat olla mahakivut, kuumeilu, huonovointisuus, hengityksen vinkuminen ja yskä. Vaellustoukat saattavat päätyä aivoihin ja aiheuttaa epileptisiä kohtauksia. Pahimmillaan suolinkainen sokeuttaa ihmisen, mikäli toukka päätyy näköhermoon taikka verkkokalvolle aiheuttaen tulehduksen. Tartunnan syytä voi olla joskus vaikea määrittää, mikäli infektio on ollut vähäinen eikä vasta-ainetutkimuksista löydy reaktiivisia aineita. Näkökyvyn menetys saattaa pahimmillaan olla pysyvä ja useimmiten toispuolista.
Suomessa koiran suolinkainen on jokseenkin harvinainen muihin Euroopan maihin nähden; ihmistartuntoja on vähän. Pitkä talvi ja jäinen maa rajoittavat suolinkaisen leviämistä. Sulana pysyvät maat sen sijaan ovat otollisia niin koiran kuin ihmisen suolinkaisen munille, jotka saattavat esimerkiksi maassa ryömineen lapsen vaatteissa ja käsissä kulkeutua kotiin, elintarvikkeisiin, suuhun ja elimistöön.
Vuonna 2002 Suomessa tehdyssä tutkimuksessa suolinkaisen munia löydettiin ulosteesta noin kolmella prosentilla koirista.
Hurricane (elokuva)

Hurricane ("The Hurricane") on tositapahtumiin perustuva elokuva ammattinyrkkeilijä Rubin ”Hurricane” Carterista, joka joutui syyttömänä vankeuteen kahden ihmisen murhasta. Elokuvan ohjasi Norman Jewison ja pääosaa esittää Denzel Washington, joka voitti roolisuorituksestaan muun muassa Golden Globen ja Berliinin elokuvajuhlien hopeisen karhun. Hän oli myös ehdolla parhaan miespääosan Oscar-voittajaksi. Bob Dylanin tekemä Carterista kertova kappale ”Hurricane” kuullaan elokuvan soundtrackilla.
Juoni.
Mestarinyrkkeilijä Rubin ”Hurricane” Carter saavuttaa uransa huipun kehässä ja on pääsemässä ottelemaan välisarjan maailmanmestaruudesta. Muutama kuukausi ennen ottelua kaksi mustaihoista miestä tappaa kolme valkoista ihmistä eräässä kapakassa. Samaan aikaan poliisi löytää lähistöllä olevan Rubinin ja tämän ystävän Artisin. He joutuvat oikeuteen ja valkoihoisista koostuva valamiehistö langettaa molemmille kolme elinkautista. Syytön Rubin aloittaa kamppailun oikeuden puolesta.
Koikarppi

Koikarppi on alun perin ruokakalaksi kasvatetun tavallisen karpin värimuunnos, joka levisi Kiinan kautta Japaniin ja sieltä toisen maailmansodan aikana myös Eurooppaan. Nykyään koikarppia pidetään Suomessakin koristelammikoissa tai lammikkoharrastajien lemmikkinä. Kala kesyyntyy helposti, syö suoraan kädestä ja oppii tunnistamaan ruokkijansa. Hyvin hoidettuna koikarppi saattaa elää ihmisiän, saavuttaa yli 60 cm:n pituuden ja painaa useita kiloja. Koikarpeista on useita värimuunnoksia.
Karppi tarvitsee terveenä pysyäkseen paljon tilaa uidakseen, tehokkaan vedensuodatuksen, sopivat vesiarvot ja oikeanlaista ravintoa. Koristekarppeja on kahta laatua: lammikkolaatuisia ja näyttelyihin sopivia valiokarppeja. Valiolaadun eri värimuunnoksista käytetään Suomessakin niiden japaninkielisiä nimityksiä.
Suurin osa Suomen koikarpeista on lammikkolaatuisia, sillä Japanista tuotujen näyttelykelpoisten karppien hinnat ovat lammikkolaatuisiin verrattuina moninkertaisia. Alankomaissa järjestetään vuosittain suuri koikarppinäyttely, jossa koulutetut tuomarit pisteyttävät valiokarppeja koiranäyttelyiden tapaan. Talveksi useimmat harrastajat majoittavat koristekarppinsa jättikokoiseen akvaarioon, jossa saattaa olla jopa 3 000 litraa vettä. Keväällä karpit siirretään suuriin lammikoihin, joissa ne saavat olla syksyn ensimmäisiin kylmiin päiviin saakka. Koikarppi on kesyyntyvyytensä ja persoonallisuutensa vuoksi sopiva lemmikki allergiselle, mutta vaatimustensa ja kasvuvauhtinsa vuoksi melko työläs kasvatettavaksi Suomen oloissa.
Kuuluisin punainen koikarppi, nimeltään Hanako (n. 1751 – 7. heinäkuuta 1977), kuului eläessään useille eri henkilöille, jotka on tarkasti dokumentoitu. Heistä viimeiseksi jäi tohtori Komei Koshihara, joka avioituessaan sai karpin vaimonsa suvun perintönä. Kuollessaan Hanako oli oletettavasti 226 vuotta vanha; oletus perustuu karpin suomujen tutkimukseen vuodelta 1966. Vanhin varmistettu koikarpin elinikä on 47 vuotta.
Erkki Saaristo

Erkki Saaristo (s. 27. maaliskuuta 1954 Helsinki) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija, joka on uransa jälkeen toiminut myös koripallovalmentajana. Saaristo pelasi pääsarjatasolla Helsingin NMKY:n ja Uudenkaupungin Urheilijoiden riveissä. Saaristo on edelleen SM-sarjan historian kuudenneksi paras pistemies. Korihait jäädytti hänen pelinumeronsa huhtikuussa 2014.
Hänen poikansa Heikki Saaristo on myös pelannut koripalloa pääsarjatasolla.
Ura.
Seurajoukkueet.
Saaristo on Leppävaaran Pyrinnön kasvatti, mutta hän debytoi pääsarjatasolla Helsingin NMKY:n joukkueessa kaudella 1971–1972. Tulokaskaudellaan hän teki keskimäärin 8,3 pistettä ottelua kohden ja kauden päätteeksi joukkue saavutti SM-hopeaa. Lisäksi hän saavutti Suomen cupin hopeaa vuosina 1978 ja 1979. Pisteiden valossa Saaristo pelasi parhaan kautensa kaudella 1980–1981, jolloin hän teki 25,3 pistettä ottelua kohden.
Hän pelasi HNMKY:n paidassa kauden 1981–1982 loppuun asti, jonka jälkeen hän siirtyi Uudenkaupungin Urheilijoihin. Saaristo saavutti SM-pronssia kausina 1984–1985 sekä 1986–1987 ja voitti cup-mestaruuden vuonna 1986. Uudenkaupungin Urheilijat menestyi Saariston aikana cup-kilpailussa, josta se voitti hopeaa vuonna 1987 sekä kultaa vuonna 1988. Hän voitti uransa ainoan Suomen-mestaruuden kaudella 1989–1990. Saaristo lopetti pääsarjauransa kauteen 1991–1992, jolloin seura juhli vielä SM-pronssia.
Maajoukkue.
Saaristo edusti Suomen nuorisomaajoukkueita viidessätoista ottelussa. Hän debytoi miesten maajoukkueessa vuonna 1972 ottelussa Viroa vastaan ja teki yksitoista pistettä. Saaristo oli mukana vuoden 1977 EM-kilpailuissa. Hän pelasi turnauksessa 6,5 pisteen ottelukohtaisella pistekeskiarvolla ja teki pisteiden valossa parhaassa pelissään kaksitoista pistettä Jugoslaviaa vastaan. Saaristo pelasi viimeisen ottelunsa maajoukkueessa vuonna 1986. Hän pelasi tällöin ottelussa Norjaa vastaan ja teki yksitoista pistettä. Kaiken kaikkiaan Saaristo pelasi miesten maajoukkueessa 133 ottelua ja teki niissä keskimäärin 6,9 pistettä.
Valmennusura.
Saaristo toimi ensimmäistä kertaa Korihaiden edustusjoukkueen päävalmentajana kaudella 2000–2001. Kaudella 2001–2002 joukkueen valmentajaksi palkattiin Jukka Mantere, joka sai kuitenkin potkut marraskuussa 2001. Saaristo palasi joukkueen valmentajaksi loppukauden ajaksi.
Mathis Olimb

Mathis Olimb (s. 1. helmikuuta 1986 Oslo, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on voittanut urallaan kahdesti Norjan-mestaruuden.
Pääsarjaura.
Olimb aloitti pääsarjauransa Norjan pääsarjan Vålerengassa 2002–2003. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Manglerudiin. Kauden 2004–2005 Olimb pelasi Pohjois-Amerikassa. Hän edusti OHL-juniorisarjassa London Knightsia ja Sarnia Stingiä. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Norjaan ja Vålerengaan. Keväällä 2006 ja 2007 hän oli voittamassa Norjan-mestaruutta. Kaudella 2006-2007 hän sijoittui Norjan liigan pistepörssissä toiseksi.
Kaudeksi 2007–2008 Olimb siirtyi Saksan liigan Augsburger Pantheriin. Saksassa hän oli kahden kauden ajan joukkueensa avainpelaajia. Kaudella 2008–2009 hän ehti tehdä 43 ottelussa 41 pistettä, kunnes loukkaantui loppukaudeksi Oslossa pelatussa olympiakarsintaottelussa. Kahden Saksassa vietetyn kauden jälkeen Olimb siirtyi Ruotsin Elitserienin Frölundaan. Frölundassa hän oli kaudella 2009–2010 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies 34 pisteellään. Syöttöpisteitä hän sai joukkueensa eniten, 25 kappaletta. Kauden jälkeen NHL-seura Chicago Blackhawks teki Olimbin kanssa vuoden sopimuksen.
Olimb sai huonon alun Pohjois-Amerikassa, sillä hän loukkaantui harjoituskaudella. Lopulta hän pelasi Blackhawksin farmijoukkueessa Rockford IceHogsissa 59 ottelua muttei yhtään NHL:ssä. Kaudeksi 2011–2012 Olimb palasi Frölundaan.
Keväällä 2015 Olimb solmi kahden vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura Jokerien kanssa. Olimbista tuli siten seuran historian ensimmäinen norjalaispelaaja. Olimb ei ollut tyytyväinen rooliinsa joukkueessa ja joulukuussa 2015 hän siirtyi lainasopimuksella Kloten Flyersiin, Sveitsiin. Sopimus Jokereiden kanssa on määrä purkaa 1. päivä toukokuuta 2016.
Kaudeksi 2016–17 Olimb siirtyi takaisin Ruotsin SHL:ään Linköpings HC:n joukkueeseen.
Olimb siirtyi kaudeksi 2019–2020 DEL-liigan Grizzlys Wolfsburgiin kahden vuoden sopimuksella.
Maajoukkueura.
Olimb on edustanut Norjan maajoukkuetta vuosien 2007, 2008, 2010 ja 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2011 hän teki seitsemässä ottelussa tehopisteet 1+8. Kahdeksalla syötöllään hän oli MM-turnauksen syöttötilaston voittaja.
Yksityiselämä.
Mathisilla on kolme vuotta nuorempi veli Ken Andre Olimb.
Sanqingshanin kansallispuisto

Sanqingshanin kansallispuisto () on kansallispuisto ja Unescon maailmanperintöluettelon kohde Kiinassa, Jiangxin maakunnassa. Se sijaitsee Huaiyun vuoristossa ja on pinta-alaltaan 229,5 neliökilometriä.
Geologisesti Sanqingshanin alue on mielenkiintoinen. Kansallispuiston ytimen muodostaa Sanqingshanvuori, joka nousee 1 817 metrin korkeuteen merenpinnasta. Vuori on metsäinen graniittimassiivi. Puiston kivilajit ovat pitkälti muodostuneet graniitista, josta on maan kohoamisen, rapautumisen ja eroosion ansiosta kehittynyt omalaatuisia graniittimuodostelmia. Lisäksi puiston pinnanmuotoja edustavat useat v-laaksot, vesiputoukset, joista suurimmat ovat 60 metriä korkeita, järvet ja lähteet.
Sanqinshanissa on merkittävä taolaisuuden keskus. Puistosta löytyy useita taolaisia muistomerkkejä, kivikaiverruksia ja temppeleitä. Sanqinshan on ollut taolainen pyhäkkö 400 vuoden ajan.
Alma Suppanen

Alma Erika Henriette Suppanen, o. s. "Bonsdorff" (25. tammikuuta 1858 Jokioinen – 24. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä "A-a". Hän oli naimisissa vuodesta 1882 suomentaja ja kirjailija Aatto Suppasen kanssa.
Suppanen suomensi muun muassa Björnstjerne Björnsonin, Fredrika Bremerin ja Alexander Friedrich Franz Hoffmannin teoksia. Hän käänsi suomeksi myös keittokirjoja sovittaen niitä tarvittaessa suomalaisiin oloihin. Alma Suppanen suomensi kaikkiaan noin 30 kaunokirjallista teosta. Useimmat niistä julkaistiin ensin Uusi Suometar-lehden nurkkanovelleina ja sitten myytiin kustantajille, etupäässä K. E. Holmille tai G. W. Edlundille sekä myös Yrjö Weilinille. Alma Suppanen suomensi ruotsalaisia, tanskalaisia, saksalaisia ja ranskalaisia teoksia.
19. arrondissementti (Pariisi)

Pariisin 19. arrondissementti () on yksi Pariisin kahdestakymmenestä arrondissementista, joka tunnetaan myös nimellä "arrondissement des Buttes-Chaumont". Se jaetaan edelleen neljään kortteliin (), jotka ovat "Villette", "Pont-de-Flandres", "Amérique" ja "Combat".
Arrondissementtia reunustavat pohjoisessa Aubervilliers’n kunta, lännessä 10. ja 18. arrondissementit, idässä Pantin’n, Les Lilas’n ja Le Pré-Saint-Gervais’n kunnat ja etelässä 20. arrondissementti.
Arrondissementin pinta-ala on 6,79 km² ja väkiluku oli 186 090 henkeä vuonna 2011. Määrinä toimii sosialistipuolueen François Dagnaud.