tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Louis Le Vau

Louis Le Vau (1612 Pariisi – 11. lokakuuta 1670 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti. Hän asui Pariisissa ja hänen asiakkaitaan olivat muun muassa kuningas Ludvig XIV sekä tämän finanssiministeri Nicolas Fouquet.
Le Vau aloitti uransa muurarimestarina Pariisissa. Päästyään hovin suosioon hän toimi laajan käsityöläisjoukon johtajana Ludvig XIV:n monissa rakennushankkeissa. Louis Le Vaun päätyö on Vaux-le-Vicomten linna. Hänen käsialaansa on myös Versailles’n palatsin pihajulkisivu.
Le Vau kuului ranskalaisen rakennustaiteen klassismin luojiin. Tätä tyyliä nimitetään myös Ludvig XIV:n tyyliksi. Le Vau:n töissä koristeiden eleganssi yhdistyy yksinkertaisiin rakenteisiin. 
Louis Le Vau kuollessa olivat kesken Tuileries'n ja Louvren palatsien sekä Vaux-le Vicomten linnan rakennustyöt. Työtä jatkoi Jacques Le Merciers. 
Louis le Vaun veli François Le Vau (1613–1676) on Pariisin Saint-Louis-en-l’Île -kirkon arkkitehti.
Töitä.
sekä useita yksityisiä rakennuksia.
Tampa Bay Mutiny

Tampa Bay Mutiny oli Floridan Tampasta kotoisin ollut yhdysvaltalainen jalkapalloseura.
Mutiny pelasi Major League Soccerissa liigan esikoiskaudesta 1996 kauteen 2001, jonka jälkeen se ja toinen floridalaisseura Miami Fusion lopettivat toimintansa liigan päätöksellä. Mutinyn menestyksekkäin kausi oli 1996, jolloin se voitti MLS:n runkosarjan ja ylsi pudotuspeleissä välieriin. Seuran tunnetuimpia pelaajia oli kolumbialainen Carlos Valderrama, joka valittiin kaudella 1996 liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Mutinyn kotistadioneina toimivat Houlihan’s Stadium (1996–1998) ja Raymond James Stadium (1999–2001).
Roope Rautiainen

Roope Rautiainen (s. 7. elokuuta 1989 Valkeala) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Rautiainen edusti juniorina Kumu JT:tä ja B-juniori-ikäisestä lähtien Myllykosken Palloa. Seuran Veikkausliiga-joukkueen kokoonpanoon hän nousi kaudeksi 2009, jonka aikana hän pelasi myös lainalla Kakkosen Kotkan Työväen Palloilijoissa ja Mikkelin Palloilijoissa. Veikkausliigassa hän debytoi 8. toukokuuta 2010 ottelussa Jyväskylän Jalkapalloklubia vastaan. Vuoden 2010 aikana hän pelasi MyPan riveissä myös Eurooppa-liigan karsintaotteluissa.
Kaudeksi 2011 Rautiainen siirtyi Haminan Pallo-Kissojen joukkueeseen.
Irti (Posteljoonan &amp; Ystävien albumi)

Irti on muusikko, koomikko ja televisio-/radiotoimittaja Joona Kortesmäen "Posteljoona &amp; Ystävät" -nimellä julkaistu toinen studioalbumi. Sen julkaisi Slipoveri Records 5. toukokuuta 2010.
ML (ohjelmointikieli)

ML ("Meta Language") on funktionaalinen ohjelmointikieli. Kielen on kehittänyt Robin Milnerin johtama ryhmä Edinburghin yliopistossa 1970-luvulla.
Kieli on tunnettu Hindley-Milner tyyppijärjestelmästä (myös kutsuttu "Milner-Damas"). 
ML:ää on kutsuttu "epäpuhtaaksi" (eng. "impure") funktionaaliseksi kieleksi. Se voidaan käsittää moniparadigmaiseksi: se yhdistää imperatiivista ja funktionaalista paradigmaa.
ML:n pohjalta on myöhemmin kehitetty mm. Standard ML, Caml ja OCaml.
Renlundin koulu

Renlundin koulu on Kokkolassa sijaitseva entinen ruotsinkielinen alakoulu. Koulu on rakennettu vuosina 1926–1928. Nykyään koulu toimii lasten ja nuorten kuvataidekouluna. Koulu sijaitsee Mäntykankaalla, ja koulun lähistöllä sijaitsee Mäntykankaan koulu. Koulussa oli ennen luokat 1-6. Mäntykankaan koulun luokat käyttävät edelleenkin koulun tiloja hyväkseen. Renlundin koulu on Kokkolan vanhin koulu. Toiseksi vanhin koulu on vuonna 1930 rakennettu Mäntykankaan koulu. 
Koulussa toimi jatkosodan aikana 28. sotasairaalan osasto II.
Maher Telmoudi

Maher Telmoudi (s. 6. helmikuuta 1984 Korba) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.
Ura.
Telmoudi aloitti jalkapalloilun kotikaupungissaan Korbassa, josta hän siirtyi helmikuussa 2009 Stade Tunisieniin.
Jamel Rhouma

Jamel Rhouma (, s. 12. helmikuuta 1983 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.
Ura.
Rhouma aloitti ammattilaisuransa Club Africainissa, josta hän siirtyi vuonna 2007 Stade Gabésieniin. Yhden kauden jälkeen Rhouma siirtyi AS Kasserine, josta matka jatkui kesken kauden 2008-2009 Stade Tunisieniin.
Madagaskarinsarvipöllö

Madagaskarinsarvipöllö ("Asio madagascariensis") on keskikokoinen pöllö, joka on kotoperäinen Madagaskarin saarella. Toisinaan sen katsotaan kuuluvan samaan lajiin kuin sarvipöllö, "Asio otus".
Sen pituus on 40–50 cm, ja se on siten maan suurin pöllö. Naaraat ovat suurempia kuin koiraat. Sen yläpuoli, kruunu ja niska ovat ruskehtavan mustia, alapuolelta se on nahanvärinen mustin juovin. Sen naama on ruskea, nokka musta, silmät oranssit. Sen pitkät korvatöyhdöt ovat tummanruskea, ja niissä on vaaleanruskeita läiskiä, kuten päässä.
Sen kutsuääni on yleensä haukkusarja, vaihdellen terävyydeltään ja voimakkuudeltaan, mutta toisinaan se päästää huhuilevampia ääniä, joita on kuvailtu esimerkiksi "juluu".
Yleensä sitä tavataan merenpinnan tasolta 1 600 metrin korkeuteen, mutta joskus jopa 1 800 metrin korkeuteenkin. Sen elinalueita ovat esiintymisalueensa kuivat ja kosteat alavat metsät.
Useimpien pöllöjen tavoin madagaskarinsarvipöllö on yölintu ja nukkuu päivisin puiden lehvästössä. Se syö pääasiassa piennisäkkäitä, joko metsästä tai lähistön avoimilta alueilta.
Sen pesinnästä ei ole juuri tietoa, mutta sen arvellaan munivan muiden eläinten rakentamiin risupesiin.
Marouane Tej

Marouane Tej (, s. 28. huhtikuuta 1988 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja laitahyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Tunisienia.
Ura.
Tej aloitti ammattilaisuransa Stade Tunisienissa kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi kaksi ottelua. Toisella kaudellaan Tej nousi joukkueensa vakiopelaajaksi ja onnistui myös tekemään uransa avausmaalin ES Zarzista vastaan 13. syyskuuta 2009.
Laurent Meunier

Laurent Meunier (s. 16. tammikuuta 1979 Saint-Martin-d'Hères, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi uransa aikana Ranskan, Sveitsin, Ruotsin ja Saksan pääsarjoissa. Pisimpään hän edusti Saksan DEL-liigan Straubing Tigersiä, jossa pelasi viiden kauden ajan. Meunier pelasi myös useita kertoja Ranskan maajoukkuetta, jonka mukana oli 12 MM-turnauksessa ja yksissä olympialaisissa.
Ura.
Meunier aloitti uransa Brûleurs de Loups de Grenoble -seurassa Ranskan Ligue Magnusissa. Hän ei saanut kuitenkaan paikkaa joukkueessa ja siirtyi kolmeksi seuraavaksi kaudeksi hakemaan vastuuta Lions de Lyon -seurasta. Siellä hänet valittiin liigan vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Meunier siirtyi tämän jälkeen junioriliiga NCAA:han UMass-Lowell-seuraan, jossa hän pelasi kaksi kautta. Tämän jälkeen Meunier siirtyi vuodeksi Florida Everbladesiin.
Meunier palasi tämän jälkeen Grenobleen, jossa hän kuului sarjan parhaisiin pelaajiin. Hänet valittiin kahdesti sarjan parhaaksi hyökkääjäksi ja tähdistökentälliseen.
Meunier teki seuraavana vuonna sopimuksen sveitsiläisseura Servette Genèven kanssa. Hän pelasi hyvän kauden tehden tehot 10+14=24. Seuraava kausi meni osittain pilalle loukkaantumisten vuoksi. Tästä huolimatta hän teki 20 pelissä 18 pistettä.
Kaudeksi 2008–2009 Meunier siirtyi Fribourg-Gottéroniin. Tämän jälkeen hän teki vuoden sopimuksen Elitserien-seura Timrå IK:n kanssa. Elokuussa 2010 Meunier siirtyi jälleen Servette Genèveen, josta hän jatkoi syyskuussa vain kaksi ottelua pelattuaan Sveitsin B-liigan La Chaux-de-Fondsiin. Hän pelasi B-liigassa seitsemän ottelua, kunnes siirtyi marraskuussa DEL:n Straubing Tigersiin. Meunier pelasi Straubing Tigersissa loppukauden 2010–2011 aikana 31 ottelua tehden 24 pistettä. Kaudella 2011–2012 hän teki 52 ottelussa 41 pistettä. Tämän jälkeen Meunier pelasi Straubingissa vielä kolme kautta, ja hän edusti joukkuetta kaikkiaan viidellä kaudella. 216 ottelussa hän teki 152 pistettä.
Meunier siirtyi Saksasta takaisin Sveitsin kakkosarja HC La Chaux-de-Fondsiin, missä hän teki kahden kauden aikana 76 pistettä. Uransa kaksi viimeistä kautta Meunier erusti Sveitsin pääsarjan Fribourg-Gottéronia.
Meunier kuului Ranskan jääkiekkomaajoukkueen vakionimiin. Hän edusti Ranskaa vuosien 1999, 2000, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017 MM-turnauksissa sekä olympialaisissa 2002. Hän pelasi 1. divisioonan MM-kilpailuissa kuusi kertaa (2001, 2002, 2003, 2005, 2006 ja 2007).
Vattulasisiipi

Vattulasisiipi ("Pennisetia hylaeiformis") on lasisiipisiin kuuluva, melko yleinen pieni perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Pienikokoinen, pistiäistä muistuttava perhonen, jonka tumman takaruumiin jaokkeiden takareunassa on vaaleankeltainen raita. Takaruumiin tyvessä on kaksi kapeaa raitaa, jotka saattavat kuitenkin olla vaikeasti erottuvia. Takaruumiin kärkiosassa on naaraalla kolme ja koiraalla neljä leveää ja hyvin erottuvaa raitaa. Etusiipi on kapea ja sen kolmesta erillisestä läpinäkyvästä ”ikkunasta” suurta osaa peittävät punaruskeat siipisuomut. Takasiivet ovat lähes kokonaan läpinäkyvät. Siipiväli 20–30 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan koko Euroopassa ja Aasiassa aina Japaniin saakka. Suomessa vattulasisiipeä tavataan ainakin Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle ja lentoaika on kesäkuun lopulta elokuun alkupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat.
Jokseenkin yleinen päiväaktiivinen perhonen, joka elää vadelmapensaikoissa. Toukat vahingoittavat vadelmien juuristoja ja varsien sisäosia, minkä vuoksi vadelmanviljelyn kannalta vattulasisiipi on tuhohyönteinen. Talvehtii toukkana.
Ravintokasvi.
Toukat elävät vadelman ("Rubus idaeus") juurten sisällä.
Teja

Teja (k. 552) oli ostrogoottien viimeinen kuningas Italiassa. Taginaen taistelun jälkeen ostrogootit valitsivat taistelussa kuolleen kuningas Totilan lähimmän miehen Tejan uudeksi kuninkaakseen. Hänen johdollaan gootit yrittivät asettua Campaniaan, mutta joutuivat taistelemaan ylivoimaista Bysantin armeijaa vastaan lähellä Vesuviusta.
Ostrogootit kärsivät tappion Narseksen johtamille Bysantin joukoille Mons Lactariuksen taistelussa, ja Teja kaatui taistelussa. Goottien henkiinjääneiden sallittiin poistua Italiasta rauhassa.
Tqvartšeli

Tqvartšeli (, , ) on kaupunki Abhasiassa. Se perustettiin vuonna 1942 hiilikaivoskaupungiksi. Vuonna 1989 asukkaita oli 21 000. Abhasian sota (1992–1993) runteli kaupunkia pahoin, ja sen jälkeen kaupungin väkiluvusta on ristiriitaisia tietoja. Kaupungin suuri hiilivoimala tuhoutui ilmeisesti korjauskelvottomaksi.
Nykyisten tietojen mukaan kaupunki on suureksi osaksi hylätty aavekaupunki.
Kaupunki oli yksi Neuvostoliiton suurimmista hiilikaivoskaupungeista, jossa asui parhaimmillaan 60 000 ihmistä. Suuri osa väestöstä oli etnisiä georgialaisia. Georgian-Abhasian sodan aikana kaupunki oli saarrettuna. Saarron murruttua asukkaat pakenivat ja kaupunki jäi autioksi.
Kuulareaktori

Kuulareaktori on neljännen sukupolven ydinreaktori, jolla tuotetaan ydinreaktiolla sähköä ja lämpöä. Siinä käytetään polttoaineena uraania sisältäviä kuulia. Hyötynä on muun muassa, ettei reaktorin polttoaineesta pystytä helposti valmistamaan materiaalia ydinaseisiin. Ensimmäistä toimivaa reaktoria suunnitellaan Etelä-Afrikkaan.
Yksi kokeellinen kuulareaktori oli AVR-reaktori (), se oli käytössä vuodesta 1966 vuoteen 1988.
Harond Litim

Harond Litim (s. 9. kesäkuuta 1977) on ranskalais-algerialainen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelaava Litim edustaa Ranskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Evrya.
Ura.
Litim aloitti jääkiekkouransa vuonna 1994 Evryssä, jossa hän pelasi seitsemän kautta FFHG Division 2:ssa. Litim kävi pelaamassa myös hetkellisesti kaudella 1999-2000 Ranskan pääsarjassa Ligue Magnusissa yhden ottelun. SCA 2000 Evrystä hän siirtyi SO Chambéryn yhdeksi kaudeksi, josta matka jatkui FFHG Division 1 tason HC Cergy-Pontoiseen. Yhden kauden jälkeen Litim siirtyi vuonna 2003 HC Neuilly-sur-Marneen, jossa hän vietti kolme kautta.
Litim siirtyi sittemmin Viry-Châtilloniin kolmeksi kaudeksi, jonka jälkeen hän siirtyi sarjatasoa alemmaksi pelavaan Francais Volantsiin. Litim vietti seurassa vain yhden kauden ja palasi kaudella 2010–2011 takaisin Evryyn.
Maajoukkueura.
Litim on edustanut maajoukkuetasolla Algeriaa. Hän oli mukana vuoden 2008 Arab Cupissa, jossa hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Reaktiivinen ohjelmointi

Reaktiivinen ohjelmointi ("reaktiivinen ohjelmointiparadigma", , "RP") on ohjelmointiparadigma, jossa muuttujien arvot päivittyvät automaattisesti. Reaktiiviseen ohjelmointiin käytetään reaktiivista ohjelmointikieltä tai reaktiivisen ohjelmoinnin mahdollistavaa kirjastoa. Reaktiivinen ohjelmointi soveltuu mm. tapahtumaohjattujen ja interaktiivisten sovellusten toteuttamiseen.
Useimmissa ohjelmointikielissä käskyn "a = b + c" jälkeen muuttujien b ja c arvo voi muuttua vaikuttamatta a:n arvoon. Reaktiivisessa ohjelmoinnissa a:n arvo päivittyy b:n tai c:n muuttuessa.
Reaktiivisen ohjelmoinnin käyttökohteita ovat mm. taulukkolaskentaohjelmat ja verkkopalvelut. Monet verkkopalvelut ovat luonteeltaan asynkronisia ja tapahtumapohjaisia. Reaktiivinen ohjelmointi ratkaisee tällaisten palveluiden rakentamiseen liittyviä teknisiä ongelmia. 
Reaktiivisia ohjelmointikieliä ovat mm. Haskelliin perustuvat Fran ja Yampa sekä JavaScriptin laajennos Flapjax. Reaktiivisia ohjelmointikirjastoja ovat mm. Scala-kielelle kehitetty "Scala.React" sekä JavaScriptille kehitetty "RxJS".
Tunnettuja reaktiivista ohjelmointia käyttäviä verkkopalveluita ovat Netflix ja GitHub.
Reaktiivinen ohjelmointi -käsitteellä saatetaan toisinaan ymmärtää muutakin kuin yllä kuvattua ohjelmointiparadigmaa. Sillä voidaan tarkoittaa sellaisen tietojärjestelmän kehittämistä, että järjestelmä on ominaisuuksiltaan reaktiivinen. Tässä tapauksessa reaktiivisuudella tarkoitetaan esimerkiksi järjestelmän kykyä toipua virhetilanteista sekä palvella käyttäjiä riippumatta kuormasta. Tällöin kyse on siis "reaktiivisen sovelluksen" ohjelmoinnista eikä siitä, että ohjelmointi on reaktiivista.
Aleksanterin pylväs

Aleksanterin pylväs (, myös Алекса́ндровский столп, "Aleksandrovski stolp") on Aleksanteri I:n Napoleonista saaman voiton muistomerkki Pietarin Palatsiaukiolla Venäjällä.
Muistomerkin on suunnitellut vuonna 1829 Iisakinkirkon rakennustyötä johtanut arkkitehti Auguste de Montferrand. Sen esikuvia ovat Trajanuksen pylväs Roomassa ja Napoleonille omistettu Vendôme-aukion pylväs Pariisissa. Pylvään muodostaa Pyterlahden kivilouhimossa vuosina 1830–1832 valmistettu punagraniittinen monoliitti, joka kuljetettiin kahden höyrylaivan vetämällä erityisaluksella Pietariin. Perustukseen upotettiin 1250 kuuden metrin pituista paalua. Omalla painollaan seisova pylväs nostettiin jalustalleen 30. elokuuta 1832 insinööri Agustín de Betancourtin suunnitteleman teline- ja köysijärjestelmän avulla. Tunti 45 minuuttia kestäneeseen pystytykseen osallistui kolme tuhatta henkeä. Muistomerkki avattiin 30. elokuuta 1834 järjestetyssä sotilasparaatissa.
Pyöreäksi hiotun monoliitin korkeus on 25,5 metriä, läpimitta 3,66–3,19 metriä ja paino noin 600 tonnia. Pylvään päässä on käärmettä ristillä murskaava enkelipatsas, jolla on Aleksanteri I:n kasvot (kuvanveistäjä Boris Orlovski). Jalustaa koristavat allegoriset pronssireliefit (Giovanni Scotti, Pjotr Svintsov, Ivan Leppe). Kokonaisuudessaan muistomerkki on 47,5 metrin korkuinen.
Leningradin piirityksen aikana sirpaleiden vaurioittama muistomerkki restauroitiin vuonna 1963. Vuonna 1977 sitä ympäröinyt asfalttipäällyste korvattiin kivetyksellä ja samalla pystytettiin neljä alkuperäisten kaltaista valaisinpylvästä. Vuosien 2002–2003 restaurointitöiden yhteydessä muistomerkki ympäröitiin pronssiaidalla.
Aleksanterin pylväs muodostaa Palatsiaukion arkkitehtonisen keskipisteen. Yhdessä Pääesikunnan porttikaaren kanssa se antaa aukiolle erityisen juhlavan ilmeen. Ennen Aleksanterin puiston istuttamista pylväs näkyi kauas Iisakinkirkon luokse.
Flapjax

Flapjax on JavaScriptin päälle rakennettu web-sivujen ohjelmointikieli, jota voidaan käyttää ns. reagoivassa ohjelmoinnissa. Ohjelmia voidaan tehdä kahdella tavalla; joko kääntämällä Flapjax JavaScriptiksi, tai käyttämällä Flapjax-kirjastoa JavaScript-ohjelmassa, jolloin Flapjax ei varsinaisesti toimi ohjelmointikielenä. Flapjax=&gt;JS -kääntäjä on kirjoitettu Haskellilla.
Sampsonin katedraali

Sampsonin katedraali () on barokkityyliä edustava kirkkorakennustaiteen muistomerkki Pietarissa Venäjällä.
Paikalla oli ensin puinen kirkko, joka oli rakennettu Pietari I:n määräyksestä Pultavan taistelussa pyhittäjä Sampsonin päivänä saadun voiton kunniaksi. Vuosina 1728–1740 se korvattiin venäläisen rakentajaryhmän pystyttämällä kivikirkolla. Rakennuksen erikoisuuksiin kuuluvat sivujen avoimet kaarikäytävät ja venäläistyyliseen telttakattoon päättyvä klassistishenkinen kellotorni. Viiden sipulitornin muodostama kupoli on vuodelta 1761. Kirkon sisällä on puuleikkauksin koristeltu ikonostaasi.
Nykyään Sampsonin katedraalissa toimii Iisakinkirkon museon haaraosasto. Vuonna 2003 sen eteen pystytettiin kuvanveistäjä Mark Antokolskin tekemän Pietari I:n patsaan kopio. Kirkon yhteydessä toimi vuoteen 1772 saakka ortodoksinen ja luterilainen hautausmaa, jonne on haudattu mm. arkkitehdit Domenico Trezzini ja Jean-Baptiste Le Blond. Kirkkoaidan sisäpuolelle on haudattu Ernst Johann von Bironin vastaisen salaliiton takia teloitetut Artemi Volynski, Andrei Hruštšov ja Pjotr Jeropkin.
Sampsonin katedraalin osoite on Bolšoi Sampsonijevski prospekt 41. Lähin metroasema on Vyborgskaja.
Aleksandre I

Aleksandre I (ალექსანდრე I დიდი) (1386–1445) oli yhdistyneen Georgian viimeinen kuningas. Hän hallitsi vuosina 1412–1442. Hän yritti palauttaa maataan jaloilleen Timur Lenkin hyökkäysten jälkeen, mutta ei saanut sitä elvytettyä entiseen loistoonsa. Vuonna 1442 Aleksandre luopui vallasta ja vetäytyi luostariin. Hän jakoi valtakuntansa kolmen poikansa kesken, ja antoi osille nimet Imereti, Kakheti ja Kartli. Imeretia säilyi itsenäisenä 1800-luvulle asti, kaksi muuta osaa yhdistyivät pian taas Georgiaksi.
Artemi Volynski

Artemi Petrovitš Volynski (, 1689 – 8. heinäkuuta 1740 Pietari) oli venäläinen valtiomies.
Artemi Volynski kuului vanhaan aatelissukuun. Vuosina 1719–1724 hän toimi Astrahanin kuvernöörinä osallistuen Persian sotaretken valmisteluun. Vuosina 1725–1730 hän oli Kazanin kuvernöörinä. Vuodesta 1738 hän työskenteli keisarinna Anna Ivanovnan ministerinä. 1730-luvulla Volynskin ympärille muodostui etupäässä köyhtyneistä aatelisista koostunut ns. ”Volynskin kerho”, joka pyrki lisäämään aateliston poliittista merkitystä ja rajoittamaan ulkomaalaisten vaikutusvaltaa. Ernst Johann von Bironin ja Andrei Ostermanin juonittelu johti vuonna 1740 Volynskin ja tämän kumppanien Andrei Hruštšovin ja Pjotr Jeropkinin pidätykseen ja teloitukseen valtionpetoksesta syytettyinä. Heidät on haudattu Pietariin Sampsonin katedraalin viereen.
Tikkurilan ortodoksinen kirkko

Tikkurilan ortodoksinen kirkko, tai seurakuntalaisten kesken "Tikkurilan kirkko", viralliselta nimeltään Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko on Vantaan Tikkurilan suuralueen Viertolan kaupungiosassa sijaitseva, vuonna 1997 käyttöön otettu ortodoksinen kirkko. 
Rakennus toimii ortodoksisen kirkon Helsingin hiippakunnan, Helsingin ortodoksisen seurakunnan Vantaan alueen pyhäkkönä. 
Toimintakeskuksen aika 1986–1997.
Helsingin ortodoksinen seurakunta oli vuonna 1986 hankkinut Vantaan Tikkurilasta 240 m²:n omakotitalon. Talon käyttötarkoitus muutettiin, ja rakennus remontoitiin kristilliseksi toimintakeskukseksi kappeleineen (kappeli pyhän Arseni Konevitsalaisen muistolle).. Toimintakeskus oli käytössä kymmenisen vuotta Tikkurilan ortodoksisen kirkon käyttöönottoon saakka.
Uusi kirkko 1997.
Vuonna 1990 seurakunta osti kirkkotontin Tikkurilan Valkoisenlähteentien ja Talvikkitien risteyksen vierestä. Kirkon suunnittelemiseksi järjestettiin arkkitehtikilpailu. Kaivatunlaisia suunnitelmia ei kuitenkaan löytynyt, joten uusi kirkko päätettiin toteuttaa alun perin Tapiolan ortodoksiselle kirkolle tehtyjen, rakennusarkkitehti Arvo Sorsan piirustusten pohjalta. 
Helsingin hiippakunnan piispa, metropoliitta Leo vihki uuden ortodoksisen kirkkorakennuksen 7.9.1997 Kristuksen taivaaseen astumisen muistolle. Aiempi toimintakeskus kappeleineen myytiin. Uuden kirkon rakennustyöt valmistuivat lopullisesti kesäkuussa 1998. 
Tikkurilan ortodoksisen kirkon ikonostaasin ja seinien koristemaalaukset ovat Juri Mitroshinin ja ikosnostaasin puuveistokset Grigory Likhterin tekemiä. Vuonna 2001 kirkkoon saatiin myös Alexander Wikströmin lasimaalauksia.
Sisälacrosse

Sisälacrosse eli box lacrosse on erityisesti Pohjois-Amerikassa suositun lacrosse-pelin sisällä pelattava versio. Ottelussa kaksi kuuden pelaajan joukkuetta pelaa vastakkain usein jääkiekkokaukaloon rakennetulla kentällä. Pelin tarkoituksena on saada kumista valmistettu pallo pitkillä haaveilla syötöin ja kuljetuksin vastustajan maaliin. Sisälacrosse on erityisen suosittua Kanadassa ja Tšekissä.
Säännöt.
Pelaajat, tarvikkeet ja tuomarit.
Joukkue koostuu maalivahdista ja viidestä kenttäpelaajasta eli "juoksijasta". Juoksija on kuka tahansa muu pelaaja kuin maalivahti. Eli juoksija voi olla puolustaja tai hyökkääjä. Maalivahdin voi korvata yhdellä juoksijalla.
Pelaajan haavin tulee olla 1–1,2 metriä pitkä. Junioripeleissä käytetään lyhyempiä mailoja. Pelaajan tulee käyttää suojavarusteita, kuten kasvonsuojuksella varustettua kypärää, käsineitä ja käsi- ja olkatoppauksia.
Tyypillisessä pelissä on yhdestä kolmeen tuomaria. Useimmissa peleissä on kaksi tuomaria, joista toinen on päätuomari. National Lacrosse Leaguen otteluissa on kolme tuomaria.
Pelikenttä ja -aika.
Sisälacrossea pelataan useimmiten jääkiekkokaukalossa. Pelikenttä voidaan rakentaa jään päälle tai jää voidaan sulattaa pois. Yleensä kenttä on 55–61 metriä pitkä ja 24–27 metriä leveä. Maalit ovat perinteisesti olleet 1,2 metriä korkeita ja yhtä leveitä eli ne ovat pienempiä kuin ulkona pelattavassa lacrossessa.
Amerikkasten sääntöjen mukaan pelattavissa peleissä pelataan kolme 20 minuutin erää. National Lacrosse Leaguen peleissä taas pelataan neljä 15 minuutin erää. Pelin ollessa tasan varsinaisen peliajan jälkeen pelataan jatkoaika.
Pelin jatkaminen ja vaihdot.
Jokaisen erän alussa ja maalin synnyttyä peliä aloitetaan uudelleen aloituksella. Jos pallo lentää pelialueen ulkopuolelle, joukkue jonka pelaajasta pallo ei mennyt yli jatkaa. Pelin aikana joukkueet saavat tehdä vaihtoja vapaasti. Vaihdon tulee tapahtua merkityllä alueella vaihtoaition kohdalla.
Rangaistukset.
Saatuaan rangaistuksen pelaaja siirtyy rangaistusaitioon. Pienestä rikkeestä tuomitaan kahden minuutin jäähy. Näitä rikkeitä ovat mm. kampitus, sääntöjen vastaiset varusteet, liikaa pelaajia kentällä ja kiinni pitäminen. Pelaaja pääsee takaisin peliin ennen kahden minuutin täyttymistö, jos vastustaja tekee maalin ylivoimansa aikana. Pelissä voidaan tuomita myös viiden tai kymmenen minuutin jäähy.
Tappelut.
Kuten useimmissa muissakin joukkuelajeissa, myös sisälacrossessa tappelut ovat sääntöjen vastaisia. Tappelusta seuraa viiden minuutin jäähy mikäli tappelun osapuolet eivät suostu lopettamaan tappelua.
Naiset.
Sisälacrossea on pidetty usein miesten pelinä. Sisälacrossea pelanneet naiset ovat useimmiten pelanneet myös normaalia lacrossea. Kanadassa on tehty sarjoja naispuolisille pelaajille.
Kaudella 2003 Ginny Capicchioni pelasi National Lacrosse Leaguessa. Hän on ainoa nainen, joka on esiintynyt NLL:ssä.
Herukkalasisiipi

Herukkalasisiipi ("Synanthedon tipuliformis") on lasisiipisiin kuuluva, pieni perhonen. Sen toukat vioittavat herukkapensaita.
Koko ja ulkonäkö.
Herukkalasisiipi on pienikokoinen, enemmän pistiäistä tai sääskeä kuin perhosta muistuttava hyönteinen. Sen ruumis on väritykseltään sinertävän musta, ja takaruumiin poikki kulkee naaraalla kolme ja koiraalla neljä kapeaa, keltaista juovaa. Lisäksi keskiruumiin selkäpuolella on kaksi pitkittäissuuntaista keltaista viirua, ja jalat ovat osittain keltaiset. Tuntosarvet ovat kokomustat ja takaruumiin kärjessä on tuuhea, musta tupsu. Etusiivet ovat suurelta osin läpinäkyvät, mutta niiden kärjessä, siipisuonien välissä, on kellanruskeaa väriä ja siiven poikki kulkee musta raita. Takasiivet ovat läpinäkyvät. Siipiväli on 17–20 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Suomessa lajia tavataan ainakin Pohjois-Pohjanmaalle saakka. Lentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Herukkalasisiipi on pieni perhonen, joka lentää aurinkoisina päivinä. Aikuiset perhoset munivat herukkapensaiden edellisvuotisiin oksiin ja toukka kaivautuu oksan sisälle. Laji talvehtii toukkana.
Ravintokasvi.
Toukat elävät herukoiden ("Ribes" spp.) oksien ja varsien sisällä.
Yassine Fahas

Yassine Fahas (s. 19. huhtikuuta 1987) on ranskalais-algerialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa Ranskan Ligue Magnusissa pelaavaa Ducs de Dijonia.
Ura.
Fahas aloitti pääsarjauransa kaudella 2005-2006 Ducs de Dijonissa, jossa hän on toistaiseksi pelannut koko uransa.
Maajoukkueura.
Fahas on edustanut maajoukkuetasolla Algeriaa.
Supreme Headquarters Allied Powers Europe

Supreme Headquarters Allied Powers Europe (SHAPE) on Nato-joukkojen Euroopan-komentokeskus. Se sijaitsee Casteaussa Belgiassa. Vuodesta 1951 SHAPE oli Euroopan operatiivisten joukkojen päämaja (Allied Command Europe, ACE), mutta vuodesta 2003 SHAPE on Allied Command Operationsin (ACO) päämaja ohjaamalla kaikkia liittoutuneiden toimintaa maailmanlaajuisesti.
SHAPE on säilyttänyt Eurooppaan viittaavan nimensä oikeudellisista syistä, vaikka maantieteellisesti sen toimintaa laajennettiin vuonna 2003. Tuolloin Naton komento Lissabonissa ja historiallisesti osa Atlantin herruutta siirrettiin ACO:lle. ACO:n komentava upseeri on myös säilyttänyt tittelinsä ”Supreme Allied Commander Europe” (SACEUR), ja on aina Yhdysvaltojen neljän tähden kenraali tai upseeri, joka toimii myös Yhdysvaltain Euroopan-komentajana. 
SHAPE:n päämaja sijaitsi aikaisemmin Ranskassa, mutta maan presidentti Charles de Gaulle ei pitänyt Yhdysvaltojen liiallisesta sekaantumisesta Euroopan politiikkaan ja karkotti vuonna 1967 Naton koko organisaation Ranskan maaperältä, jonka takia Naton Euroopan-päämaja oli siirrettävä Belgiaan. Uusi päämaja rakennettiin Brysseliin, Monsiin ja Casteauhon, missä ne sijaitsevat yhä.
Ilmailualan Unioni

Ilmailualan Unioni (IAU) on suomalainen ilmailualalla työskentelevien ammattiliitto. Keskusjärjestö SAK:hon ja Kuljetusalan Ammattiliittojen Federationiin (KAF) kuuluvalla liitolla oli vuoden 2023 alussa noin 2 960 jäsentä. IAU:n jäsenet työskentelevät teknisissä ja palvelutehtävissä kuten lentokoneiden huoltotöissä ja asiakaspalvelu-, kuormaus- sekä ruuanvalmistustöissä. IAU:n jäsenten suurin työnantaja on Finnair.
IAU perustettiin 6. syyskuuta 1969, kun vanhaan SAK:hon kuulunut Suomen Ilmakuljetus-Unioni (perustettu 1957) ja SAJ:hin kuulunut Ilmakuljetusalan Ammattiliitto (perustettu 1962) yhdistyivät keskusjärjestöjen tavoin. Lentotekniset -yhdistys liittyi IAU:hun Teknisten ja erikoisammattien liitosta 1975. Ilmavoimille työskentelevät siirtyivät IAU:sta Sotilasammattiliittoon vuonna 2006.
IAU on Kansainvälisen kuljetustyöntekijöiden liiton (ITF), Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) ja Pohjoismaisen kuljetustyöntekijöiden liiton (NTF) jäsen.
IAU julkaisee jäsenlehteä "Unioni" (ISSN 1795-2840) kuudesti vuodessa.
JOVIAL

JOVIAL on korkea-asteinen ALGOLin kaltainen ohjelmointikieli, joka on erikoistunut sulautettujen järjestelmien ohjelmointiin. Kieli on kehitetty avioniikan ja muiden reaaliaikajärjestelmien ohjelmointiin.
Kielen on kehittänyt Jules Schwartz vuonna 1959. Kieli on ollut laajalti käytössä sotilasjärjestelmien kehityksessä.
Esimerkki.
Esimerkkiohjelma:
PROC FACTORIAL(ARG) U;
 BEGIN
 ITEM ARG U;
 ITEM TEMP U;
 TEMP = 1;
 FOR I:2 BY 1 WHILE I&lt;=ARG;
 TEMP = TEMP*I;
 FACTORIAL = TEMP;
 END
Esimerkkifunktio saa yhden argumentin codice_1 (tyyppiä "U") ja palauttaa paluuarvon samassa tyypissä.
Daallo Airlines

Daallo Airlines on djiboutilainen lentoyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 1991 ja sen pääkonttorit sijaitsevat Dubaissa ja Hargeisassa. Yhtiö perustettiin Venäjällä. Daallo Airlines lentää Arabiemiirikuntiin, Djiboutiin, Saudi-Arabiaan ja Somaliaan.
Laivasto.
Heinäkuussa 2015:
Bolt Garden

Bolt Garden on Turussa Länsikeskuksessa sijaitseva salibandyhalli. Salibandyseura FBC Turku käyttää Sport Gardenia kotihallinaan ja vastaa toiminnan pyörittämisestä.
Kentän koko hallissa on 39 × 19 metriä ja se on päällystetty Polyflor-matolla. Hallista löytyy lisäksi myös kahvio, punttisali, neuvottelutilat sekä neljä pukuhuonetta.
Ihmisruumiista tehty saippua

Ihmisruumiista tehty saippua on tuote, jota saksalaisten on väitetty valmistaneen useissa historian vaiheissa, etenkin juutalaisista keskitysleireillä. Väitteen todenperäisyydestä ei ole pitäviä todisteita.
Väitteitä levitettiin jo ensimmäisen maailmansodan aikana. Toisen maailmansodan aikana tutkittiin ihmisruumin osien hyötykäyttöä, esimerkiksi hiusten käyttöä eristeenä, ja siinä yhteydessä saatettiin kokeilla myös saippuan valmistusta. Heinrich Himmler antoi luvan hiusten käyttöön teollisessa mittakaavassa, mutta piti ihmisrasvan käyttöä saippuassa liian vastenmielisenä. Kuitenkin ilmeisesti juuri siksi huhu eli sitkeänä.
Todisteena saippuantuotannosta pidettiin saksalaisten saippuassa esiintynyttä leimaa RJF, jonka tulkittiin tarkoittavan ”puhdasta juutalaisten rasvaa” (). Itse asiassa leimassa luki RIF, (). Tutkituista saippuatangoista ei ole löytynyt ihmisen DNA:ta.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010 pelattiin Alankomaissa (lohko A) ja Sloveniassa (lohko B).
&lt;br&gt;Itävalta ja Slovenia nousevat A-sarjaan vuodeksi 2011.
&lt;br&gt;Serbia ja Kroatia putoavat 2.divisioonaan vuodeksi 2011.
Sijoitukset MM-kilpailussa.
IIHF:n rankingpisteet määräytyvät sijoitusten perusteella.
Paul Newton

Paul Newton (s. 21. helmikuuta 1948) on brittiläinen basisti, joka toimi Uriah Heepin alkuperäisenä basistina vuosina 1969–1971. Hän soitti yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla: "Very 'eavy... very 'umble" (1970), "Salisbury" (1971) ja "Look at Yourself" (1971).
Newton soitti myös The Hensley Lawton Bandin albumilla "The Return" vuonna 2001.
Ura.
Newton toimi Uriah Heepin lisäksi myös sitä edeltäneissä Spice- ja The Gods -yhtyeissä. Tuolloin hänen isänsä toimi yhtyeen managerina. Myöhemmin Gerry Bron tuli yhtyeeseen manageriksi, mikä aiheutti ongelmia yhtyeelle.
Newton erotettiin Uriah Heepistä marraskuussa 1971, minkä jälkeen hän vetäytyi ammattimuusikon uralta opiskelemaan ja jätti soittamisen vain harrastukseksi. Hänellä oli kuitenkin 1990-luvulla yhtye Keith Bakerin kanssa.
Gaspar Noé

Gaspar Noé (s. 27. joulukuuta 1963 Buenos Aires) on argentiinalainen, pääasiassa Ranskassa vaikuttava elokuvaohjaaja, jonka rankan väkivaltaiset ja tinkimättömät elokuvat ovat tehneet hänestä eräänlaisen kulttihahmon. Monien muiden tavoin "Suomen Kuvalehden" elokuvakriitikko Kalle Kinnunen pitää Noéta yhtenä nykyelokuvan rohkeimmista kokeilijoista Aleksandr Sokurovin ja Lars von Trierin rinnalla. Noé on ohjannut seitsemän kokopitkää elokuvaa: "Yksin kaikkia vastaan" (1998), "Irreversible – syntiset" (2002), "Enter the Void" (2009), "Love" (2015), "Climax" (2018), "Lux Æterna" (2019) ja "Vortex" (2021).
Yksityiselämä.
Noé on naimisissa elokuvantekijä Lucile Hadžihalilovićin kanssa. Siitä huolimatta, että Noé vaikuttaa pääasiassa Ranskassa, hän ei kuitenkaan omista maan kansalaisuutta.
Noé kärsi aivoverenvuodosta vuoden 2020 alussa, mikä osittain inspiroi hänen elokuvansa "Vortexin" juonta.
Olavi Sohlberg

Jorma Olavi Sohlberg (1. marraskuuta 1908 Helsinki – 11. tammikuuta 2001 Espoo) oli suomalainen juristi ja yritysjohtaja.
Sohlberg valmistui juristiksi vuonna 1935 ja kaavaili tuomarin uraa. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1938. Hänen setänsä W. A. Sohlbergin kuoltua vuonna 1938 Olavi Sohlberg kutsuttiin perheyhtiön Oy G. W. Sohlberg Ab:n tehtäviin. Yrityksen jatkosta sopi kaksi serkusta, Olavi Sohlberg ja Sakari Sohlberg (1907–2000). Olavi Sohlberg ryhtyi toimitusjohtajaksi. Sakari Sohlberg tuki serkkuaan yhtiön hallituksen puheenjohtajana, mutta jatkoi itse juristina ja eteni korkeimman oikeuden oikeusneuvokseksi. Työnjako toimi hyvin 1990-luvun alkuun saakka, jolloin serkukset siirsivät vastuun seuraavalle sukupolvelle. Olavi Sohlberg siirsi sukuyhtiön toimitusjohtajan tehtävät 1973 esikoiselleen Kari O. Sohlbergille, mutta tuki seuraavaa sukupolvea 1990-luvulle saakka johtokunnan ja sittemmin hallituksen puheenjohtajana.
Sohlberg sai vuorineuvoksen arvon vuonna 1961.
Toimitusjohtajan tehtävien ohessa ja vielä eläkkeelle jäätyään Sohlberg hoiti monia elinkeinoelämän ja maanpuolustusyhteisöjen luottamustoimia. Hän toimi muun muassa Keskuskauppakamarin puheenjohtajana 1972–1974.
Khinkali

 
Khinkali () on georgialaisen keittiön nyytti. Se valmistetaan kiertämällä taikina nyytiksi, joka täytetään lihalla tai kasviksilla ja mausteilla. Nyyttien konseptin uskotaan kulkeneen länteen Kiinasta Mongolian, Venäjän ja Georgian kautta mongolivalloittajien mukana 1200-luvulla.
Raaka-aineet.
Khinkalin täytteet vaihtelevat alueittain. Alkuperäinen resepti, niin sanottu "khevsuruli", sisälsi vain jauhelihaa (lammas, nauta tai sianliha sekoitettuna), sipulia, chiliä, suolaa ja juustokuminaa. Nykyinen resepti, etenkin kaupungeissa käytetty "kalakuri", sisältää yrttejä kuten persiljaa ja korianteria. Etenkin paastoaikana lihan sijasta täytteenä voidaan käyttää myös sieniä, perunoita tai juustoa. Halal- ja kosher-versiot eivät sisällä sianlihaa uskonnollisista syistä, vaan niissä käytetään naudan- tai lampaanlihaa.
Tapoja syödä.
Khinkali syödään sellaisenaan tai maustettuna jauhetulla mustapippurilla. Täyte on raaka nyyttiä valmistettaessa, joten kypsennyksen aikana mehut jäävät nyytin sisälle. Mehevyyden lisäämiseksi jauhelihaan lisätään usein lämmintä vettä tai lientä. Syöntitapa on erityinen: khinkalia syödään ensin imemällä täytemehut, jotta nyytti ei hajoaisi – kuten xiaolongbaon kohdalla. Yläosa, jossa taikinakäännökset kohtaavat, on sitkeä ja yleensä jätetään syömättä. Se jätetään lautaselle, jotta syötyjen nyyttien määrä voidaan laskea. Georgiassa tätä osaa kutsutaan nimellä "kudi" (, ’häntä’) tai "kutši" (, ’vatsa’).
Georgialaisen tavan mukaan khinkali syödään aina paljain käsin. Haarukan tai muun välineen käyttöä pidetään virheellisenä tai lapsellisena, koska mehut voivat valua ulos ja pilata nautinnon.
Alkuperä.
Khinkalin alkuperästä ei ole yksimielisyyttä: sitä on arveltu mongolivalloittajien tuliaisena Kiinasta, tai vaihtoehtoisesti se on peräisin Georgian vuoristosta. Legendan mukaan khinkali saapui Mongoliaa pitkin Georgiaan 1200-luvulla, kun Georgia oli Silkkitien varrella. Mongolivalloittajat täyttivät taikinaa lihalla säilyttääkseen sen paremmin ratsastaessaan. He puolestaan olivat oppineet nyyttien valmistuksen kiinalaisilta naapureiltaan.
Toisten lähteiden mukaan ruoka on peräisin Georgian pohjoisvuoristosta Tbilisin yläpuolelta, missä se oli erityisesti paimenten ruoka talvisin. Aidosta alkuperästä leikkimielisesti kiistelevät sekä Tušetin että Pšavin alueet.
Aluksi täytteenä oli lammas, joka oli yleisintä vuoristoalueilla. Kun khinkali levisi kaupunkeihin, syntyivät variaatiot, joissa täytteenä oli myös sika tai nauta, ja myöhemmin kehitettiin kasvisversioita kuten sienillä tai perunalla täytettyjä. Näitä syödään Georgiassa erityisesti ortodoksien paastopäivinä.
Alueelliset erot.
Pasanaurin khinkalia pidetään yleisesti parhaana Georgiassa.
Tunturipunatäplä

Tunturipunatäplä ("Zygaena exulans") on pieni, punatäpliin kuuluva perhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Tunturipunatäplä on väritykseltään tyypillinen punatäplä, jonka siniharmaissa, kiiltävissä ja läpikuultavissa siivissä on viisi kirkkaanpunaista täplää. Siiven etureunassa tyven täplä on venynyt siivensuuntaisesti ja lähempänä kärkeä oleva täplä on melko lyhyt. Siiven keskiosassa on kolme melko pyöreää täplää. Etusiivet ovat pituuteensa nähden melko leveät. Takasiivet ovat harmaanpunaiset ja niissä on harmaa reunus. Siipiväli on 29–35 millimetriä, mutta lajista tunnetaan myös pienikokoinen muoto f. "minor", jonka siipiväli on noin 19 mm. Naaraiden kuviointi ei ole yhtä selvärajaista kuin koirailla. Ruumis on musta ja muihin punatäpliin verrattuna huomattavasti karvaisempi. Verkkosilmät ovat pienet, imukärsä pitkä ja huulirihmat pitkät ja karvaiset.
Laji on ulkonäöltään hieman muunteleva. Huomattavan poikkeavia muotoja ovat f. "flava", jolla punainen väri on korvautunut keltaisella sekä f. "flavilinea", jolla on etusiivissä oranssit siipisuonet.
Levinneisyys ja lentoaika.
Tunturipunatäplää tavataan Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoissa, Skandinavian tunturialueilla sekä Venäjällä aina Etelä-Siperiaan asti. Tunturipunatäplä elää vuoristojen koivuvyöhykkeellä ja sitä korkeammalla. Suomessa eteläisimmät havainnot ovat Sallasta, mutta eniten havaintoja on Enontekiön ja Utsjoen suurtuntureilta. Lentoaika on heinäkuu.
Elinympäristö ja elintavat.
Tunturipunatäplä on vuoristojen ja tunturialueiden laji, joka tavallisimmat elinalueet ovat 1000–3000 metrin korkeudella merenpinnasta. Aikuiset perhoset lentävät lähellä maanpintaa aurinkoisella säällä, joskus hyvinkin kovassa tuulessa, ja lepäävät muun ajan myrkyllisyydestä varoittavan suojavärinsä turvin. Myös toukat ovat aktiivisia aurinkoisella säällä ja pysyvät pilvisellä säällä piilossa kasvien tyvillä. Toukkakehitys kestää kahdesta kolmeen vuotta.
Ravintokasvi.
Toukka on punatäpläksi poikkeuksellisen kaikkiruokainen. Se käyttää ravinnokseen monia tunturialueen kasveja, kuten erilaisia hernekasveja, vaivaispajua ("Salix herbacea"), vaivaiskoivua ("Betula nana") ja lapinvuokkoa ("Dryas octopetala"). Skotlannissa elävä populaatio on erikoistunut elämään variksenmarjalla.
Mark Noble

 Mark James Noble (s. 8. toukokuuta 1987, Canning Town, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Ura.
Noble on West Hamin kasvatti, joka debytoi seurassa jo 17-vuotiaana. Hän pelasi West Hamissa koko ammattilaisuransa lukuun ottamatta muutaman kuukauden lainajaksoja Hullissa ja Ipswichissä 2006. Hän pelasi West Hamissa 412 Englannin Valioliigan ottelua ja teki niissä 47 maalia. Mestaruussarjassa hän edusti West Hamia 58 ottelussa ja teki kahdeksan maalia. Eurooppa-liigan karsinnoissa hän pelasi kuusi ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, sekä viimeisellä kaudellaan 2021–2022 Eurooppa-liigassa yhdeksän ottelua, joissa hän teki yhden maalin vierasottelussa Rapid Wieniä vastaan.
Noble kävi läpi kaikki Englannin ikäkausimaajoukkueet aina alle 16-vuotiaiden ikäluokasta asti. Alle 18- ja alle 21-vuotiaissa hän oli joukkueen kapteeni. Hän saavutti EM-hopeaa alle 19-vuotiaissa 2005. Hän oli kapteeni myös vuonna 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa Ruotsissa Englannin saadessa hopeaa.
Tuohituomi

Tuohituomi ("Prunus maackii") on Koillis-Aasiasta kotoisin oleva lehtotuomen ("Prunus padus") sukuinen puu.
Ulkonäkö ja koko.
Tuohituomi on juurivesaton, oraton puu, joka voi kasvaa 5–10 metriä korkeaksi. Sen haararankaa peittää kuparinruskea, tuohimainen kuori, joka on nuorena karvainen. Puun haarat ovat aluksi pystyt, mutta alkavat iän myötä siirottaa tai jopa riippua sivuilla. Sahalaitaiset, 6–10 senttimetriä pitkät lehtilavat ovat muodoltaan soikeat tai pitkänpuikeat, kärjestään pitkäsuippuiset ja tyvestään pyöreät. Lapojen yläpinta on kalju ja alapinta keltanystyinen sekä heikosti karvainen. Lehtiruoti on 1–2 senttimetriä pitkä ja yleensä nystyinen.
Tuohituomi kukkii touko–kesäkuun vaiheessa heti lehtien puhjettua. Sen kukat muodostavat 5–7 senttimetrin mittaisia, karvaisia terttuja, joissa on 6–10 kukkaa. Kukkien teriö on kellanvalkoinen ja terälehdet 5 millimetriä pitkät. Kukintoperä on lehdetön tai pienilehtinen. Verhiö on karvainen, ja kukkapohjusta lyhemmät verhiönliuskat ovat kapean kolmionmuotoiset ja laidoista nystyhampaiset. Loppukesällä terttuihin kypsyy mustia, noin 5 millimetrin mittaisia luumarjoja.
Levinneisyys.
Tuohituomi kasvaa luonnonvaraisena Mantšuriassa ja Korean niemimaalla. Suomessa se menestyy Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö.
Tuohituomi viihtyy hemiboreaalisella vyöhykkeellä tuoreiden, rehevien metsien reunamilla ja aukioilla sekä purojen varsilla.
Kévin Benchabane

Kévin Benchabane (, s. 8. lokakuuta 1988) on ranskalais-algerialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa Ranskan Ligue Magnusissa IC Epinalia.
Ura.
Benchabane aloitti pääsarjauransa IC Epinalissa kaudella 2006-2007, jonka jälkeen hän siirtyi kahdeksi kaudeksi FFHG Division 2:ssa pelanneeseen Toulouseen. Sittemmin Benchabane palasi takaisin Epinaliin vuonna 2009.
Dollyn elämää

Dollyn elämää (alkuperäiseltä nimeltä "Pond Life") on brittiläinen vuosina 1996 ja 2000 valmistunut 20-osainen aikuisille suunnattu piirrossarja. Sarjan on kirjoittanut, animoinut ja ohjannut koomikko ja animaattori Candy Guard. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta: Ensimmäinen tuotantokausi vuonna 1996 (13 jaksoa), ja toinen tuotantokausi vuonna 2000 (7 jaksoa). Sarjan pilotti tehtiin jo vuonna 1992, jonka alkuperäinen nimi oli "I Want a Boyfriend ... Or Do I"?.
Animaatiosarjan päähenkilö on Dolly Pond -niminen nainen, joka on neuroottinen ja itsekeskeinen 30-vuotias nainen, joka asustaa yksin. Dolly ei ole elämässään saanut paljoa aikaan. Hän yrittää saada uusia ystäviä tai aloittaa uuden elämäntavan, mutta nämä tavoitteet aina epäonnistuvat tai päättyvät katastrofiin. Sarjan muita keskeisimpiä henkilöitä ovat muun muassa Dollyn paras ystävä Belle Stickleback sekä Dollyn entinen poikaystävä Nobby Newton, joka asustaa Dollyn asunnon yläpuolella. 
Suomen televisiossa sarjan ensimmäinen tuotantokausi on esitetty Yle TV1-kanavalla alkuperäiskielellä suomeksi tekstitettynä kolme kertaa: ensimmäisen kerran vuosina 1997–1998, toisen kerran vuosina 1998–1999 FST:n ohjelmapaikalla nimellä "Den unga Dollys lidanden", jolloin ohjelma oli tekstitetty ruotsiksi, sekä kolmannen kerran vuonna 1999.
Matthew Manning

Matthew Manning (s. 17. syyskuuta 1955) on brittiläinen kirjailija ja henkiparantaja, jolla väitettiin olleen paranormaaleja kykyjä.
Manningin oletetut paranormaalit kyvyt herättivät huomiota jo nuorena. Hän oli 11-vuotiaana poltergeist-ilmiön keskushenkilö. Ilmiö katosi, mutta toistui hänen siirryttyä sisäoppilaitokseen. Useat ilmiöt sattuivat siellä toisten oppilaiden ja opettajien läsnä ollessa myös Matthewin ollessa muualla kuin tapahtumapaikalla.
Matthewin kotona huoneensa seiniin ilmestyi satoja nimikirjoituksia, osa historiallisten kuuluisuuksien ja osa talon aiempien asukkaiden eli Webben perheen jäsenten. Kuuluisien henkilöiden nimikirjoitukset eivät kuitenkaan vastanneet alkuperäisiä eivätkä aikakausien kirjoitustyyliä. Kirjoittaja ei ole myöskään hallinnut historiallista sanastoa.
Myöhemmin Manning kertoi kykenevänsä tuottamaan automaattimaalauksella kuolleiden taiteilijoiden henkien välittämiä maalauksia ja väitti, että Sotheby's on pitänyt hänen maalaamiaan teoksia aitoina. Sotheby'sin mukaan kyseessä kuitenkin oli joukko väärennöksiä olemassa olevista tunnetuista maalauksista. Manning kertoi myös kyenneensä tuottamaan Art Nouveau-kuvittaja Beardsleyn piirroksen. Kyseessä oli kuitenkin kopio painetusta kirjasta löytyneestä Beardsley-väärennöksestä. Manning väitti lisäksi onnistuneensa tuottamaan hämmästyttävän tarkan kopion Jan Saveryn maalauksesta, jonka alkuperäinen versio on Rijksmuseumin holvissa. Todellisuudessa alkuperäinen oli kuitenkin museossa yleisön nähtävissä.
Manningia on kutsuttu "Britannian Uri Gelleriksi", ja hän on esiintynyt monissa televisio-ohjelmissa. Myös Manningin lusikantaivutusta pidetään tavanomaisena taikatemppuna. Manning on osallistunut useisiin laboratoriokokeisiin kykyjen testaamiseksi. Valvotuissa olosuhteissa hän ei ole onnistunut tuottamaan paranormaaleja ilmiöitä.
Manning on kirjoittanut kokemuksistaan kirjan "The Link. The Extraordinary gifts of a teenage psychic" (1974),
joka on käännetty 16 kielelle. Suomeksi kirja ilmestyi Otavan kustantamana nimellä "Linkki tuntemattomaan" 1975.
Kirjassa on myös analyysi Manningin poltergeist- ja muista ilmiöistä, jotka jatkuivat kirjan kirjoittamisen aikaan.
"In The Minds of Millions" on kuvaus ajanjaksosta, jolloin Manning osallistui laboratoriokokeisiin, joilla pyrittiin testaamaan kykyjen aitous sekä kykyjen yhteyksiä aivotoimintaan.
"The Strangers" kuvaa Manningin automaattista kirjoittamista sekä graffiteja, joita ilmiön yhteydessä löydettiin ja niiden yhteyttä Manningien talossa aiemmin asuneeseen sukuun ja viesteihin siltä.
Linkki tuntemattomaan -kirjan kirjoittamisen jälkeen Manning kertoo kokeneensa valaistumisen ollessaan Himalajalla. Nykyään hän toimii henkiparantajana.
Jere Ölander

Jere Sebastian Ölander (s. 2. lokakuuta 1989 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestiksessä pelaavaa TUTO Hockeytä. Ölander on pelipaikaltaan puolustaja ja hän on Jokereiden kasvatti. 
Vuonna 2007 Ölander oli mukana Suomen joukkueessa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, jotka järjestettiin Tampereella ja Raumalla. Ensimmäisen kautensa aikuisten sarjoissa hän pelasi kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueen riveissä Mestis-seuroja vastaan neljä ottelua. 
Kaudella 2008–2009 hän pelasi ensimmäisen täyden kautensa Jokereiden A-nuorissa ollen joukkueensa kolmanneksi tehokkain pelaaja. Kaudella 2009–2010 Ölander pelasi Jokereiden edustusjoukkueessa kahdeksan ottelua tehoin 0+1=1, mutta suurimman osan kaudesta hän pelasi kuitenkin edelleen A-nuorten riveissä. Lisäksi hän pelasi kaksi ottelua lainalla Kiekko-Vantaassa. Kaudella 2010–2011 Ölander pelasi Jokereissa kuusi ottelua ilman tehopisteitä ja Kiekko-Vantaassa 14 ottelua tehoin 1+5=6.
Kaudeksi 2011–2012 Ölander siirtyi Mestiksessä pelaavaan Kiekko-Laseriin ja siirtyi ennen joukkueen konkurssiin menemistä TUTO Hockeyhyn.
Christian Moustgaard

Christian Moustgaard [mustgoord] (12. toukokuuta 1950 Helsinki – 18. marraskuuta 2018 Nyköping) oli suomenruotsalainen musiikki- ja mediavaikuttaja ja yritysjohtaja. Hän oli perustamassa Elävän musiikin yhdistystä Elmua, Lepakkoa, Radio Cityä ja kaapelikanava ATV:tä.
1970-luvulla Moustgaard johti Vanhan ylioppilastalon musiikkitoimintaa ja vasemmistolaista Ohjelmakeskusta. Hänestä tuli keskeinen hahmo Elmun piirissä syntyneessä hankkesssa saada Ruoholahden Lepakkoluola, entinen varastorakennus ja asunnottomien alkoholistien yösuoja, uuden nuorisokulttuurin käyttöön. 1980-luvulla hanke laajeni paikallisradion perustamiseen radiotoiminnan vapautuessa Suomessa. Moustgaard ryhtyi Lepakossa toimineen uuden Radio Cityn toimitusjohtajaksi ja luotsasi sen alkuvaiheen ongelmien läpi menestyväksi radioasemaksi.
1990-luvulla Moustgaard organisoi Leningrad Cowboysin ja Puna-armeijan kuoron Total Balalaika Show’n Helsingin Senaatintorille ja oli osakkaana Kaivokadun yökerho Nylonissa sekä muun muassa Laila Snellmanin ja Erkki Kallungin kanssa takatöölöläisen Motti-ravintolan lyhyeksi jääneessä uudessa tulemisessa .
Viimeisenä suurena hankkeenaan Moustgaard toteutti Helsingin Jätkäsaareen musiikkialan ammattilaisille säätiöpohjaisen vuokratalon Jallukan, joka valmistui maaliskuussa 2017. Myös Tampereelle valmistui Jallukka-talo Moustgaardin kuoleman jälkeen vuonna 2021. Molemmissa hankkeissa taustalla ovat Elävän musiikin säätiö Elmu ja Y-Säätiö.
1990-luvun lopulla Moustgaard avioitui ruotsalaisen teatteriohjaajan Hilda Hell­wigin kanssa, muutti Tukholmaan ja toimi muun muassa skandinaavisen "Nöjesguiden"-lehden toimitusjohtajana. Kulttuuriharrastuksissaan hän suuntautui yhä enemmän teatterialalle ja toimi muun muass Ruotsin Henrik Ibsen -seuran sihteerinä.
Moustgaardin sukutausta oli tanskalaista ja hän itsekin oli Tanskan kansalainen. Hänen isänsä oli Suomeen vuonna 1939 vapaaehtoissotilaaksi tullut insinööri Aage Moustgaard (1918–1986), joka sotien jälkeen perusti maarakennus- ja turvetuotantokoneita valmistaneen Rolac-yhtiön (nyk. Volvo Construction Equipment Finland Oy).