Mikko Viitanen

Mikko Viitanen (s. 18. helmikuuta 1982 Nurmijärvi) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja nykyinen valmentaja. Isokokoinen Viitanen tunnettiin fyysisenä maalinedustapelaajana. Hänet tunnettiin myös pudotuspelien ratkaisupelaajana, sillä Viitasen SM-liigauran kahdeksasta pudotuspelimaalistaan neljä jäi voittomaaliksi. Viitanen pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 363 runkosarjaottelua tehopistein 19+41=60 ja keräten 368 jäähyminuuttia. Pudotuspeliotteluita hän pelasi 73 tehopistein 8+7=15 ja keräten 99 jäähyminuuttia. Hän voitti Suomenmestaruuden JYPissä vuosina 2009 ja 2012. Viitanen pelasi urallaan myös Pohjois-Amerikassa kolme kautta ammattilaisena ja yhden juniorina.
Ura.
Seuraura.
Junioriura ja ensimmäiset SM-liigaottelut.
Viitanen aloitti jääkiekon pelaamisen joukkueessa 9-vuotiaana Hyvinkään Ahmoissa. Hän siirtyi silloisen joukkuetoverinsa Miikka Jäskeen vanavedessä D-juniori-ikäisenä Hämeenlinnan Pallokerhoon. Viitanen pelasi aluksi keskushyökkääjänä, mutta hänet siirrettiin HPK:ssa puolustajan tontille ja on pelannut kyseisellä pelipaikalla tuosta lähtien. Viitanen siirtyi yhden HPK:ssa pelatun kauden jälkeen Jokereiden vanhempiin D-junioreihin kaudeksi 1996–1997. Seuraavan kauden 1997–1998 päätteeksi hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-hopeaa. Kaudeksi 1998–1999 Viitanen palasi HPK:hon. Kauden 1999–2000 17-vuotias Viitanen pelasi yhdysvaltalaisessa NAHL-juniorisarjassa Chicago Freezen riveissä.
Kaudeksi 2000–2001 Viitanen palasi kasvattajaseuraansa Ahmoihin, jossa hän pelasi Mestiksen tulokaskautensa tehden 41 runkosarja- ja kolmessa pudotuspeliottelussa tehot 3+9=12. Viitanen oli joukkueen tehokkain puolustaja runkosarjassa. Colorado Avalanche varasi hänet viidennellä kierroksella 149. pelaajana . Viitanen siirtyi kaudeksi 2001–2002 Espoo Bluesiin. Hän pelasi seitsemän ottelua joukkueen A-nuorissa, kunnes Viitanen siirtyi lainalle Mestis-joukkue Mikkelin Jukureihin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan ykköspuolustajaparissa Jari Korhosen kanssa. Runkosarjan lopulla hän palasi kuitenkin Bluesiin, jossa Viitanen sai kauden aikana tililleen kolme runkosarjaottelua SM-liigassa. 
Kausi 2002–2003 Viitasella alkoi polvivamman takia vasta marraskuussa 2002, kun hän siirtyi toivuttuaan hakemaan pelituntumaa Mestis-joukkue KJT:stä. Viitanen pelasi siellä yhdeksän ottelua, kunnes hän sai sormivamman. Siitä toivuttuaan Viitanen päätti palata siirtotakarajalla takaisin Bluesin vahvuuteen. Hän pelasi loppukaudella vain yhden SM-liigaottelun.
Pohjois-Amerikan vuodet.
Heinäkuussa 2003 Viitanen teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. NHL-sopimus tuli hieman yllätyksenä Viitasen edellisen kauden loukkaantumisten ja pelaamattomuuden takia. Hän pelasi kauden 2003–2004 suurimmaksi osaksi ECHL-joukkue Reading Royalsissa. Sarjatasoa ylempänä AHL-joukkue Hershey Bearsissa Viitanen pelasi kauden aikana 20 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Myös hänen seuraava kautensa 2004–2005 kului suurimmaksi osaksi Royalsissa. Viimeisen sopimuskautensa 2005–2006 Viitanen pelasi kokonaan AHL:ssä, Avalanchen uudessa farmijoukkue Lowell Lock Monstersissa. Hänen murtautumistaan joukkueeseen vaikeutti myös se, että Lock Monsters oli Avalanchen ja Carolina Hurricanesin yhteinen farmijoukkue. Viitasen ainoa kokonainen AHL-kausi toi hänelle 71 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8.
Paluu Suomeen.
Viitanen palasi kaudeksi 2006–2007 Suomeen ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Rauman Lukkoon. Hänen varsinainen tulokaskautensa SM-liigassa toi 51 runkosarjaottelussa tehot 8+16=24 sekä kahdessa pudotuspeliottelussa kaksi syöttöpistettä. Viitanen teki runkosarjassa SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä ja oli Lukon eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä tehokkain puolustaja Ilkka Heikkisen kanssa. Hän sijoittui SM-liigan tulokkaiden pistepörssissä kolmanneksi. Viitanen teki liigauransa avausmaalin jo kauden avauskierroksella 14. syyskuuta 2006 ylivoimalla paikallisvastustaja Porin Ässiä vastaan. Hän keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Kaudella 2007–2008 Viitasesta odotettiin Lukon kärkipuolustajaa, mutta hän oli polvivamman takia sivussa koko syyskauden ajan ja pelasi kauden aikana vain 13 runkosarjaottelua. Helmikuussa 2008 Viitanen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Lukon kanssa.
Kaudella 2008–2009 Viitanen putosi Lukon puolustajahierarkiassa, jäi pieneen rooliin, eikä tehnyt 18 pelaamassaan ottelussa ainuttakaan tehopistettä. Hän siirtyi marraskuussa 2008 loppukaudeksi JYPiin, jossa Viitanen teki loppukaudella 37 runkosarjaottelussa tehot 2+6=8. Hänen roolinsa kasvoi kauden edetessä ja Viitanen kuului varsinkin kevään 2009 pudotuspeleissä JYPin parhaimmistoon. Hän ratkaisi joukkueelle 10. huhtikuuta 2009 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan pelatun toisen finaaliottelun tehtyään ottelun ainoan maalin. Viitanen palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kahden tähden tähtipelaajana. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden ja teki saman vuoden toukokuussa kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. Kauden 2009–2010 päätteeksi Viitanen voitti SM-pronssia.
Viitanen ei tehnyt kaudella 2010–2011 runkosarjassa ainuttakaan maalia, mutta onnistui kerran kevään 2011 pudotuspeleissä, jolloin hän kuului taas JYPin parhaimmistoon. Viitasen osuma ratkaisi joukkueelle 4. huhtikuuta 2011 pelatun kolmannen välieräottelun Espoo Bluesia vastaan, jonka JYP voitti 4–2. Hänet palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kahden tähden tähtipelaajana. JYP ei kuitenkaan voittanut välieräsarjassa muita otteluita, sillä Blues vei ottelusarjan ja eteni finaaleihin voitoin 4–1.
Kesällä 2011 Viitanen siirtyi elokuun ajaksi try-outille Turun Palloseuraan. Hän jäi koeaikansa päätteeksi lopulta ilman sopimusta. Lokakuussa Viitanen palasi aluksi marraskuun maaottelutaukoon asti kestäneellä sopimuksella JYPiin. Pätkäsopimuksen päätyttyä hänen sopimustaan jatkettiin kauden 2011–2012 loppuun. Viitanen jäi runkosarjassa maaleitta, mutta hän pelasi taas hienot pudotuspelit keväällä 2012, jolloin Viitanen osui kolme kertaa. Hän ratkaisi JYPille 11. huhtikuuta 2012 pelatun viidennen välieräottelun ja finaalipaikan tehtyään Jokereita vastaan jatkoajalla syntyneen 3–2-voittomaalin. Viitanen palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kolmen tähden tähtipelaajana. Hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Toukokuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen JYPin kanssa.
Viitanen onnistui ratkaisemaan pudotuspeliottelun taas keväällä 2013. Hän teki jatkoajalla JYPin 2–3-voittomaalin neljännessä puolivälieräottelussa 25. maaliskuuta 2013 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Viitanen palkittiin ottelun "Ilta-Sanomien" kolmen tähden tähtipelaajana. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Helmikuussa 2013 Viitanen teki jälleen vuoden mittaisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. 
Kauden 2013–2014 hän oli suurimmaksi osaksi sivussa alaraajavamman takia, jonka vuoksi Viitanen pelasi runkosarjassa vain 13 ottelua. Viitanen voitti kauden aikana European Trophy -mestaruuden. Huhtikuussa 2014 hän teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. Myös kaudella 2014–2015 Viitanen oli pitkään loukkaantumisen vuoksi sivussa marraskuusta 2014 maaliskuuhun 2015 ja hän pelasi runkosarjassa vain 21 ottelua. Viitanen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Viitanen siirtyi kaudeksi 2015–2016 kaksivuotisella sopimuksella Porin Ässiin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Viitasen kausi jäi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin vain 32 ottelun mittaiseksi. Tämän myötä hän purki sopimuksensa Ässien kanssa yhteisymmärryksessä ja lopetti pelaajauransa toukokuussa 2016.
Maajoukkueura.
Viitanen pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2002, jolloin hän voitti pronssia. Viitanen on pelannut myös neljä A-maaottelua. Hän pelasi ensi kertaa Suomen A-maajoukkueessa jo ennen varsinaista SM-liigan tulokaskauttaan, 31. elokuuta 2006 Euro Hockey Tour -tasolla Česká Pojišťovna Cupin avausottelussa turnauksen isäntäjoukkue Tšekkiä vastaan.