Hilda Hudson

Hilda Phoebe Hudson (11. kesäkuuta 1881 Cambridge, Englanti – 26. marraskuuta 1965 Lontoo, Englanti) oli englantilainen matemaatikko, joka tunnetaan erityisesti työstään algebrallisen geometrian parissa.
Elämä.
Hilda Hudson syntyi matemaattisesti lahjakkaaseen perheeseen. Hänen isänsä William Henry Hoar Hudson (11. joulukuuta 1838 – 21. syyskuuta 1915) oli opiskellut King's College Londonissa ja St John's Collegessa Cambridgen yliopistossa. William Hudson toimi matematiikan luennoitsijana St Catharine's Collegessa ja myöhemmin St John's Collegessa Cambridgessa vuosina 1869–1881. Lyhyesti Hildan syntymän jälkeen perhe muutti Lontooseen, jossa William Hudson nimitettiin matematiikan professoriksi King's College Londoniin vuonna 1882. Hän piti tätä virkaa vuoteen 1903 asti ja toimi samanaikaisesti matematiikan professorina Queen's Collegessa Lontoossa vuoteen 1905 asti. Myös Hildan äiti oli matemaatikko, joka oli opiskellut matematiikkaa Newnham Collegessa Cambridgessa.
Hildan äiti Mary (1843–1882), Robert Turnbullin tytär Hacknesista Yorkshiresta, kuoli Hildan ollessa vielä pieni lapsi. Tämän jälkeen isällä oli vahva vaikutus lastensa varhaiseen elämään, ja kolmesta lapsesta tuli matemaatikoita. Huomionarvoista on, että Hudsonin ensimmäinen julkaisu, yksinkertaistettu todistus euklidisessa geometriassa, ilmestyi Nature-lehdessä vuonna 1891, kun hän oli vain kymmenvuotias.
Hildalla oli vanhempi veli, R. W. H. T. Hudson, joka saavutti korkeimman arvosanan (Senior Wrangler) Cambridgen yliopiston matematiikan Tripos-tutkinnossa vuonna 1898. Hänen sisarensa puolestaan sijoittui kahdeksanneksi parhaaksi opiskelijaksi samoissa tutkinnoissa vuonna 1900. Tuohon aikaan vain miehiä sijoitettiin virallisesti Tripos-tutkinnossa, mutta naisille kerrottiin heidän epävirallinen sijoituksensa.
Hilda aloitti opintonsa Newnham Collegessa Cambridgessa vuonna 1900. Hudson tuli Newnham Collegeen Clapham high schoolista Gilchrist-stipendin turvin Vuoden 1903 tutkinnoissa hän sijoittui seitsemänneksi parhaaksi opiskelijaksi, mikä oli hieman parempi tulos kuin hänen sisarellaan, mutta naisten tuloksia ei edelleenkään virallisesti tunnustettu. Vuonna 1904 perhettä kohtasi tragedia, kun Hildan veli kuoli vuorikiipeilyonnettomuudessa Walesissa. Tämä katkaisi lupaavan matemaattisen uran, ja veljen teos "Kummer's quartic surface" julkaistiin Cambridge University Pressin toimesta hänen kuolinvuonnaan.
Valmistuttuaan Cambridgesta Hudson vietti vuoden Berliinin yliopistossa opiskellen Schwarzin, Schottkyn, Edmund Landaun ja muiden johdolla. Hän palasi Cambridgeen vuonna 1905, jolloin hänet nimitettiin luennoitsijaksi Newnham Collegeen. Huolimatta matemaattisista lahjoistaan Hudson ei ollut erityisen menestynyt opettaja, vaikka hän olikin innostava matemaattisesti lahjakkaille opiskelijoille. Vuonna 1912 järjestetyssä kansainvälisessä matemaatikkojen kongressissa Cambridgessa Hudson oli ainoa nainen, joka piti esitelmän.
Hudson toimi tutkimusapulaisena Newnhamissa lukuvuoden 1912–1913 loppuun, mutta vietti tämän viimeisen lukuvuoden Bryn Mawr Collegessa Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Tämä oli erittäin tuottelias ajanjakso Hudsonille, joka julkaisi ensimmäisen artikkelinsa Lontoon matemaattisen seuran julkaisussa vuonna 1911, jota seurasi kolme artikkelia vuonna 1912 ja kuusi artikkelia vuonna 1913.
Palattuaan Englantiin lukuvuoden 1912–1913 jälkeen, Hudson nimitettiin luennoitsijaksi West Ham Technical Instituteen, jossa hän työskenteli neljä vuotta. Tänä aikana hän julkaisi monografian "Ruler and Compass" (1916).
Ensimmäisen maailmansodan aikana Hudson liittyi valtionhallintoon ja työskenteli ilmailuministeriössä. Tässä vaiheessa hän osoitti monipuolisuutensa matemaatikkona työskennellen sovelletun matematiikan ongelmien parissa. Sodan jälkeen vuonna 1919 Hudson nimitettiin tekniseksi avustajaksi Parnell and Companyyn Bristolissa. Kahden vuoden kuluttua hän jäi tästä tehtävästä keskittyäkseen kirjoittamaan teosta "Cremona transformations in plane and space", joka julkaistiin vuonna 1927. Hän omisti tämän teoksen traagisesti kuolleelle veljelleen. Teos oli hänen magnum opuksensa, jossa hän kokosi yhteen kaikki olennaiset elementit pitkään muodikkaana olleesta tutkimusalasta ja täydensi sitä vaikuttavalla 37-sivuisella bibliografialla, joka kattoi 60-70 vuotta julkaisuja aiheesta.
Hudson käytännössä lopetti matematiikan julkaisemisen pääteoksensa ilmestymisen jälkeen, lukuun ottamatta yhtä merkittävää poikkeusta: artikkelia analyyttisesta geometriasta, käyristä ja pinnoista Encyclopædia Britannican 14. painoksessa vuonna 1929.
Tunnustukset.
Hudson sai useita merkittäviä tunnustuksia saavutuksistaan, mukaan lukien Trinity Collegen myöntämän tieteellisen tohtorin arvon (Sc.D.) vuonna 1913 ja Britannian imperiumin ritarikunnan upseerin arvon (O.B.E.) vuonna 1919.
Yksityiselämä.
Hudsonia kuvailtiin pienikokoiseksi naiseksi, joka liikkui kevyesti ja jonka silmät loistivat paksulinssiisten silmälasien takaa. Nuorena hän nautti jääkiekosta ja uimisesta. Hänen elämänsä oli yksinkertaista, lähes askeettista, vaikka hänellä olikin monia ystäviä. Hän ei koskaan mennyt naimisiin. Syvästi uskonnollisena ihmisenä hän pyrki yhdistämään älylliset ja hengelliset pyrkimyksensä, ja löysi yhä enemmän matematiikasta loputtoman Jumalan kunnian ilmentymän. Hän oli pitkään Student Christian Movementin tukija ja toimi sen apuliikkeen kunniataloussihteerinä vuosina 1927–1939.
Hudson oli yksi harvoista naisista, joka palveli Lontoon matemaattisen seuran neuvostossa aikana, jolloin vain harvat naiset saavuttivat tällaisen aseman. Varhainen vakava nivelreuma teki Hudsonista asteittain yhä huonokuntoisemman. Myöhemmin hän muutti anglikaaniseen St Mary's Convent and Nursing Homeen Chiswickissä, jossa hän kuoli 26. marraskuuta 1965, 84-vuotiaana.