tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Louis Meznarie

Louis Meznarie (14. tammikuuta 1930 Saintry-sur-Seine – 5. elokuuta 2020 Le Coudray-Montceaux) oli ranskalainen moottoripyörä- ja kilpa-autoteknikko ja joukkueen omistaja. Hän osallistui useisiin Le Mansin 24 tunnin ajoihin ja oli vuosina 1971–1983 Porschen virallinen moottori-asiantuntija.
Marlies Rostock

Marlies Rostock (s. 20. huhtikuuta 1960 Klingenthal) on uransa päättänyt saksalainen maastohiihtäjä. Hän edusti Saksan demokraattista tasavaltaa ja seuratasolla kotikaupunkinsa seuraa SC Dynamo Rostockia. Rostock voitti hopeaa DDR:n naisten 4x5 kilometrin viestissä vuoden 1978 hiihdon MM-kilpailuissa Lahdessa sekä kultaa vuoden 1980 talviolympialaisissa Yhdysvaltain Lake Placidissa. Olympialaisissa Rostock osallistui myös 5 ja 10 kilometrin henkilökohtaisiin kilpailuihin, jossa tuloksena olivat 9. ja 7. sijat.
Rostock oli jonkin aikaa naimisissa itä-saksalaisen yhdistetyn kilpailijan Uwe Dotzauerin kanssa. Pariskunnan erottua ja Rostockin jo lopetettua aktiiviuransa hän avioitui uudelleen Vogtland Philharmonic Greiz Reichenbach -sinfoniaorkesterin johtajan Stefan Fraasin kanssa.
Vuonna 1980 Rostockille myönnettiin DDR:n hopeinen "Isänmaallinen ansiomitali" (Vaterländischer Verdienstorden - VVO).
Mariam Chabi Talata

Mariam Chabi Talata (myös Mariam Chabi Talata Zime tai Mariam Chabi Talata Zimé Yérima), (s. 7. heinäkuuta 1963 Bembéréké, Dahomey) on beniniläinen opettaja ja poliitikko. Vuoden 2021 Beninin presidetinvaalissa hänet valittiin Beninin varapresidentiksi. 
Ura.
Mariam Chabi Talata on lähtöisin Parakousta, jossa hän toimi aluksi alueneuvostossa vuosina 2008-2015 edustaen Union pour la démocratie et la solidarité (UDS) puoluetta. Sen jälkeen hän liittyi Soleil -liittoon toimien ryhmässä joka vastusti Boni Yayin Forces Cauris pour un Bénin émergent (FCBE) -puoluetta ja tuki vuoden 2016 presidentinvaalissa Patrice Talonia. Häntä on luonnehdittu ”talonistiksi”.
Mariam Chabi Talatalla on filosofian loppututkinto Abomey-Calavin yliopiston humanistisesta tiedekunnasta. Hän on opettanut filosofiaa ja toimi opettajana Beninin pohjoisosissa Natitingoussa vuodesta 1991 alkaen. Hän pätevöityi koulutarkastajaksi ja nimitettiin vuonna 2016 opetusministeriöön toisen asteen koulutuksen johtajaksi. 
Vuodesta 2019 hän on toiminut Beninin parlamentissa. Hänen asemansa maan aluepoliittisena tasapainottajana Etelä-Beninistä olevan Patrice Talonin kanssa on ollut merkittävä. Mariam Chabi Talatallan näkemyksen mukaan poliittisten puolueiden uudelleeryhmitys on lopettanut poliittiset paronit, jotka olivat usein miehiä ja jonka takia taitoja on alettu arvostamaan enemmän kuin puolueen jäsenkirjaa. 
Mariam Chabi Talata korosti Beninin presidentinvaalin rauhallista toimeenpanoa. Hän viittasi vaalikampanjassaan Beninin vuoden 2019 parlamenttivaalien tapahtumiin ja vetosi siihen, että ne eivät saisi toistua.
Mariam Chabi Talataa lähellä ovat myös koulutus ja naisten oikeudet. Hän haluaa muuttaa naisten oikeuksia ja parantaa heidän asemaansa, sekä puhua sen puolesta, että naiset saisivat enemmän tunnustusta ja kunnioitusta.
Ehdokas.
Mariam Chabi Talatasta on Beninin ensimmäinen varapresidentti. Varapresidentin virka määriteltiin ja perustettiin uudessa perustuslakimuutoksessa. Vaikka varapresidentin asema on pääasiassa nimellinen, se on strategisesti tärkeä. Varapresidentti toimii väliaikaisena virkakauden loppuun, jos presidentti kuolee tai tulee esteelliseksi.
Syksyllä 2025 Talata ilmoittautui ehdokkaaksi vuoden 2026 Beninin presidentinvaaleihin, jossa hän on varapresidenttiehdokas Romuald Wadagnin ehdokasparina. 
Yksityiselämä.
Mariam Chabi Talata on neljän lapsen äiti ja naimisissa beniniläisen maatalousinsinöörin kanssa.
Nummen Säästöpankki

Nummen Säästöpankki oli vuonna 1875 perustettu säästöpankki Nummella, Uudellamaalla. Pankin pääkonttori sijaitsi Nummella Oinolan kylässä keltaisessa säästöpankin talossa, kunnes se sulautettiin Länsi-Uudenmaan Säästöpankkiin vuonna 1991. Säästöpankin talo on yhä jäljellä Oinolassa ja kuuluu osaksi Nummen valtakunnallisesti merkittävää kulttuuriympäristöä. 
Nummen säästöpankin talletuskanta ennen pankin sulautumista Länsi-Uudenmaan Säästöpankkiin oli 79,1 miljoonaa markkaa (1990).
Historia.
10. maaliskuuta 1872 Nummen kunnallislautakunta laati ehdotuksen Nummen Säästöpankin perustamiseksi. Perustamissääntö vahvistettiin Suomen senaatin toimesta 18. helmikuuta 1873, mutta itse perutstaminen venyi vuoteen 1875, sillä 400 markan kantarahaston merkitsijöiden löytäminen oli vaikeaa.
Nummen Säästöpankki avasi ovensa asiakkaille ensimmäistä kertaa 31. heinäkuuta 1875 Antsepän talossa Oinolassa, jossa pankin konttori toimi tuolloin. Antsepän talon jälkeen pankki toimi Oinolan kansakoululla, Nummen kunnanhuoneella, Nummen seuratalolla ja Nummen osuuskaupassa, kunnes pankin omat toimitilat valmistuivat Oinolaan vuonna 1928.
Vuoden 1907 alusta pankki oli avoinna kaksi kertaa kuukaudessa ja vuoden 1916 alusta jokaisen viikon lauantaina. Vasta elokuussa 1925 pankki oli avoinna joka arkipäivä. 
Sivukonttorit.
Tammikuussa 1965 Nummen Säätöpankin ensimmäinen sivukonttori avattiin Leppäkorpeen. Vuonna 1962 avattiin sivukonttori myös Saukkolaan. Länsi-Uudenmaan Säästöpankin alaisuudessa viimeinen Nummella sijainnut sivukonttori, Saukkolan konttori, laukkautettiin 2020.
Nummen Säästöpankin johto.
Nummen Säästöpankin johtokunnan puheenjohtajat.
Aikaisemmin johtokunnalle kuulunut pankin asioiden hoito siirtyi pankin hallitukselle ja isännistölle vuonna 1897.
Nummen Säästöpankin kamreerit ja toimitusjohtajat.
Kamreerit on esitetty vuoteen 1947 ja toimitusjohtajat vuodesta 1947.
The Ride

The Ride on puolalaisen laulajan Rafał Brzozowskin esittämä kappale, jolla hän edusti Puolaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Lila Abu-Lughod

Lila Abu-Lughod (s. 1952) on palestiinalais-amerikkalainen antropologi. Hän on yhteiskuntatieteiden professori Columbian yliopiston antropologian laitoksella New Yorkissa. Hän on erikoistunut etnografiseen tutkimukseen arabimaailmassa. Hänen kirjansa käsittelevät muun muassa feminististä antropologiaa, median ja nationalismin suhdetta, sekä muistin politiikkaa.
Varhainen elämä ja koulutus.
Abu-Lughodin isä oli merkittävä palestiinalainen akateemikko Ibrahim Abu-Lughod. Hänen äitinsä, Janet Abu-Lughod, oli johtava yhdysvaltalainen kaupunkisosiologi. Abu-Lughod valmistui Carleton Collegesta vuonna 1974 ja väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1984.
Ura.
Abu-Lughodin tutkimukset vallasta, sukupuolesta ja naisten oikeuksista Lähi-idässä pohjaavat pitkäaikaiseen etnografiseen tutkimukseen Egyptissä.
1970–1980-luvuilla hän asui kaksi vuotta Awlad 'Ali -beduiiniheimon parissa Egyptissä. Tämän kenttätyön pohjalta hän kirjoitti kaksi ensimmäistä teostaan "Veiled Sentiments: Honor and Poetry in a Bedouin Society" sekä "Writing Women's Worlds".
Abu-Lughodin vuonna 2013 julkaistu kirja "Do Muslim Women need Saving?" käsitteli musliminaisista länsimaissa tuotettua kuvaa. Hänen mukaansa puhe pelastamista tarvitsevista, sorretuista musliminaisista oli liian yksinkertaistava. Kirja argumentoi, että yksin uskonnolla ei pystytä selittämään sukupuolten epätasa-arvoa islamilaisissa maissa. Uskontoa enemmän vaikuttavat köyhyyden ja autoritaarisuuden kaltaiset globaalit kysymykset.
Henkilökohtainen elämä.
Abu-Lughod on esittänyt tukensa Israelia boikotoivalle BDS-liikkeelle.
Elias Koistinen

Elias Koistinen (s. 2004 Helsinki) on suomalainen lapsinäyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisissa sarjoissa ja elokuvissa, muun muassa "Missä kuljimme kerran" (2011) "Maailma on valmis" (TV-sarja 2012), "Onneli ja Anneli" (2014), "Onnelin ja Annelin talvi" (2015), "Lasten juhlat (2015), äiti" (2015), "Viraali" (2017). sekä dokumentissa "Valkoinen raivo" sekä sarjassa "Pientä laittoa" (2019).
Perheen äiti Rebekka Järvi ja veli Aleksis Koistinen ovat elokuvista ja sarjarooleistaan tunnettuja näyttelijöitä.
The Moon Is Rising

The Moon Is Rising on latvialaisen laulajan Samanta Tīnan esittämä kappale, jolla hän edusti Latviaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viimeiseksi.
Voices (Tussen kappale)

”Voices” on kongolais-ruotsalaisen laulajan Tussen kappale, jolla hän voitti Melodifestivalenin 2021 ja edusti Ruotsia saman vuoden Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 109 pistettä ja saavutti sijan 14.
Vasili Smirnov

Vasili Aleksandrovitš Smirnov (, 13. tammikuuta 1905 Jaroslavlin läänin Sinitsynon kylä – 19. lokakuuta 1979 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Vasili Smirnov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Rybinskin neuvostopuoluekoulusta vuonna 1924, liittyi kommunistiseen puolueeseen ja työskenteli nuorisoliitto- ja puoluetehtävissä.
Smirnovin romaani "Veljekset" ("Synovja") ilmestyi vuonna 1940. Se kuvaa venäläisen maalaisnaisen kohtaloa Venäjän kansalaissodasta toisen viisivuotiskauden alkuun. Kirjailijan pääteos oli neliosainen romaani "Otkrytije mira" (”Maailman löytäminen”), jonka julkaisu kesti vuodesta 1947 vuoteen 1973. Smirnov työskenteli Neuvostoliiton kirjailijaliiton johtotehtävissä vuodesta 1954 ja "Družba narodov" -kirjallisuuslehden päätoimittajana vuosina 1959–1965.
Pirjo Nuutila

Pirjo Riitta Nuutila (s. 19. kesäkuuta 1959 Mouhijärvi) on suomalainen lääkäri (LT) ja Turussa yliopistoyhteisön ja keskussairaalan yhteydessä toimivan valtakunnallisen PET-keskuksen aineenvaihduntatutkimuksen professori. Sivutoimisesti hän on Turun yliopistollisen keskussairaalan endokrinologian ylilääkäri. Turussa sijaitsevat PET-kuvantamislaitteet antavat tietoa kudosten toiminnasta, elimistön aineenvaihdunnasta ja lääkeaineiden käyttäytymisestä kudoksissa. Tämä mahdollistaa ratkaisujen löytämistä muun muassa tyypin 2 diabeteksen ehkäisyyn ja hoitoon sekä tyypin 1 diabeteksen tutkimiseen.
Nuutila tuli ylioppilaaksi Vammalan lukiosta vuonna 1978. Hän valmistui Turun yliopistosta lääkäriksi (LL 1984) ja lääketieteen tohtoriksi (1992). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1992) oli otsikoitu "Thyrotropin and thyroid hormones in evaluating thyroid function : with special reference to a decision support system". Sisätautien erikoislääkäri (Turun yliopisto, 1992) ja endokrinologian erikoislääkäri (Helsingin yliopisto, 1999), diabeteksen hoidon erityispätevyys (1996). Ennen professuuriaan hän oli ollut Turun yliopiston kokeellisen sisätautiopin dosentti (1994–1998) ja sisätautiopin dosentti (1998–2005). 
Työurallaan Nuutila toimi sisätautiklinikan apulaislääkärinä (TYKS, 1986–1990), Turun yliopiston kliinisen laitoksen tutkimusassistenttina (1990), sisätautien klinikan erikoislääkärin sijainen (1992–1993), Suomen Akatemian nuorempana tutkijana (1993–1994, 1997–1998), endokrinologian apulaislääkärinä (HYKS 1994–1996) ja sisätautien apulaisopettajana (TY 1996–1998). Hän oli Turun yliopiston PET-keskuksessa työskentelevä professori vuodesta 1998 lähtien. Ensin Nuutila oli aineenvaihduntatutkimuksen määräaikainen professori (1998–2004) ja sitten sisätautiopin professori (2005-2010). Vuodesta 2010 hän on ollut aineenvaihduntatutkimuksen professori. Nuutila oli myös Turun yliopiston vararehtori (2010–2012). 
Tutkimustyössään Nuutila on keskittynyt aineenvaihdunta-, diabetes- ja endrokrinologiatutkimukseen positroniemissiotomografiaa apuna käyttäen.
Nuutilan tieteellinen tuotanto käsitti jo vuonna 2007 noin 180 tieteellistä alkuperäisjulkaisua diabeteksesta, insuliiniresistenssistä ja endokrinologisista sairauksista. Sittemmin tutkimusartikkeleita on kertynyt runsaasti lisää. Osa tutkimuksista on julkaistu tieteen arvostetuimmissa julkaisusarjoissa. Nuutilan haastatteluja ja kirjoituksia tavataan myös suuremman yleisön seuraamissa joukkoviestimissä.
Hänelle on myönnetty useita palkintoja, esimerkiksi skandinaavisen diabetes-tutkimusyhdistyksen Knud Lundbæk -palkinto (2010; arvoltaan 20 000 NOK). Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarin arvon Nuutila sai vuonna 2009. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen hän on ollut vuodesta 2019.
Loreto Peralta

Loreto Peralta Jacobson (s. 9. kesäkuuta 2004 Miami, Florida Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla on meksikolaisia sukujuuria. Hän puhuu sujuvasti sekä englantia että espanjaa. Hän on näytellyt muun muassa "Maggien" roolissa vuoden 2013 elokuvassa "Ei palautusoikeutta".
Elämä.
Loreto Peraltan vanhemmat ovat Juan Carlos Peralta del Río ja Greta Jacobson. Hänen isoisänsä on miljardööri ja kiinteistömoguli Carlos Peralta. Peralta on ollut kiinnostunut näyttelemisestä viisivuotiaasta saakka. Vuonna 2012 tuottaja Eugenio Derbez ilmoitti Twitterissä etsivänsä nuorta näyttelijää tulevaan elokuvaan. Peraltan äiti lähetti vastaukseksi muutaman kuvan tytöstä, ja tämä vakuutti tuottajan. Peralta onkin saanut ensiroolinsa jälkeen useita yhteydenottoja eri ohjaajilta ja tuottajilta, hän ja hänen vanhempansa haluavat edetä tyttären uraa koskevissa asioissa rauhallisesti.
Häntä kiinnosti vuonna 2015 päästä mukaan "Poltergeist"-elokuvan uuteen filmatisointiin mutta perääntyi, sillä hän ei halunnut saada pelottavan tytön mainetta. Vuonna 2018 sai ensi-illan hänen toinen merkittävä elokuvansa, "Pieni Merenneito", jossa Peralta näytteli Elle-nimistä nuorta tyttöä.
Sunidhi Chauhan

Sunidhi Chauhan (s. 14. elokuuta 1983 New Delhi) on intialainen laulaja. Hän on toiminut hindinkielisten elokuvien playback-laulajana, mutta hän on laulanut myös muilla intialaisilla kielillä. Hän on saanut useita palkintoja, kuten kolme Filmfare Awards -palkintoa.
Tusse

Tousin Michael Chiza (s. 1. tammikuuta 2002 Kongon demokraattinen tasavalta), tunnettu myös taiteilijanimellään Tusse, on kongolais-ruotsalainen laulaja. Hän edusti Ruotsia kappaleella ”Voices” vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa sijoittuen lopulta finaalissa 109 pisteellä sijalle 14.
Tusse syntyi Kongon demokraattisessa tasavallassa ja tuli Ruotsiin 8-vuotiaana tätinsä kanssa pakolaisena. Ruotsissa hän asui perheen luona Kullsbjörkenin kylässä, jossa hän on asunut vuodesta 2015 lähtien. Vuonna 2018 hän osallistui ruotsalaiseen "Talang 2018" -ohjelmaan, jonka lähetti TV4-televisiokanava. Ohjelmassa hän eteni semifinaaliin, jonka jälkeen hän tippui kilpailusta. Hän sai kehua semifinaali-esityksestään tuomari Bianca Wahlgren Ingrossolta. Tusse oli myös finalisti Ruotsin vuoden 2019 "Idol"-kilpailussa. Finaalissa hänen kanssaan kilpaili Freddie Liljegren. Tusse julistettiin lopulta voittajaksi.
Voittonsa jälkeen Tusse julkaisi kolme singleä. Kaksi hänen singleään, hän esitti Idol-kilpailussa: cover-version Whitney Houstonin kappaleesta "How Will I Know" (22. marraskuuta 2019), jonka hän esitti Top 12 -kilpailijana. Finalistina hän esitti toisen singlensä, nimittäin hänen versionsa kauden voittokappaleesta "Rain" (3. joulukuuta 2019). Hänen kolmas single on nimeltään "Innan du går". 
Tusse osallistui Ruotsin euroviisukarsintana toimivaan Melodifestivalen 2021 -kilpailuun kappaleella "Voices". Kilpailussa hän eteni suoraan finaaliin, joka järjestettiin 13. maaliskuuta 2021. Finaalissa hän voitti kilpailun 175 pisteellä.
Maronit

Maronit (myös "maroonit") on Karibianmeren alueen paenneista orjista ja heidän jälkeläisistään käytetty nimitys.
Nimitys perustuu espanjankieliseen termiin "cimarrón", joka puolestaan on peräisin tainonkielisestä sanasta. Sitä käytettiin alun perin Hispaniolan saarella vuoristoon karanneesta karjasta, mutta nimitys siirtyi tarkoittamaan espanjalaisilta siirtomaaherroilta karanneita intiaaneja ja myöhemmin paenneita afrikkalaisia orjia. Maronien jälkeläisiä asuu nykyään Jamaikalla, Surinamessa, Ranskan Guayanassa ja Belizessä.
Maronit asettuivat asumaan plantaasien lähistölle ja kaukaisille luoksepääsemättömille seuduille. He säilyttivät afrikkalaisia voodooperinteitä ja loivat uusia synkretistisiä uskontoja. Jamaikalla maroneiksi kutsutaan espanjalaisten brittiläisvalloituksen yhteydessä vuonna 1655 vapauttamia ja heihin myöhemmin liittyneitä orjia. Saarella käytiin vuosina 1720–1739 ensimmäinen maronisota, jonka tuloksena entiset orjat saivat kaksi itsehallinnollista aluetta Sinisillä vuorilla ja Cockpit Countryssa.
Jamaikan ja Hispaniolan lisäksi maroniryhmiä oli myös Pohjois- ja varsinkin Etelä-Amerikan mannermaalla. Yksi erikoisimmista ryhmistä olivat Floridaan paenneet seminolemaronit 1700- ja 1800-luvulla. Maroniyhteisöjä on nykyään varsinkin Surinamessa ja Ranskan Guayanassa, jossa heitä lasketaan olevan yhteensä 60 000 henkeä. Surinamen maronit pakenivat hollantilaisten plantaasiviljelmiltä 1600- ja 1700-luvuilla ja solmivat rauhansopimuksia entisten isäntiensä ja ranskalaisten kanssa vuosina 1762 ja 1860. Surinamen maroneilla on erityisen rikas afrikkalaisperäinen kulttuuriperintö.
Aikaisemmin eristäytyneinä eläneet maroniyhteisöt ovat talouden ja matkailun vaikutuksesta länsimaalaistuneet. Yhdessä laajempien intiaanijärjestöjen kanssa he ovat kehittäneet valistusohjelmia kulttuurinsa ylläpitämiseksi ja tallentamiseksi.
Line Kloster

Line Kloster (s. 27. helmikuuta 1990) on norjalainen pika- ja aitajuoksija, jonka päälajit ovat 400 m ja 400 m aidat. Hänellä on nimissään Norjan ennätykset 200 metrillä sekä harvoin kilpailtavassa 200 metrin aitajuoksussa. 2013 halli EM-kisoissa Kloster juoksi 400 metrillä ajan 52,78, joka oli uusi Norjan sisäratojen ennätys. Aika ei kuitenkaan riittänyt välieristä jatkoon.
Kloster karsiutui 400 metrin alkuerissä Zürichin EM-kilpailuissa 2014. 400 metrin aitajuoksussa hän karsiutui välierissä EM-kilpailuissa Berliinissä 2018 ja Münchenissä 2022 sekä MM-kilpailuissa 2023. Hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa ja keräilyerissä Pariisissa 2024. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin välierissä 2013 ja alkuerissä 2015.
Kloster on edustanut vuodesta 2010 alkaen SK Vidaria. Aiemmin hän kilpaili Asker SK:n riveissä. Häntä valmentaa norjalaistunut serbialainen entinen aituri Petar Vukičević.
Lähteet.
‎
La Cañada Flintridge

La Cañada Flintridge on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 20 246. Kaupunki perustettiin 8. joulukuuta 1976.
La Cañada Flintridgen pormestarina toimii Michael T. Davitt.
Väestö.
Kaupungin asukkaista 56 prosenttia on valkoisia, 30,3 prosenttia aasialaisia ja 7,17 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 93,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 45,2 vuotta.
Batwoman

Batwoman on televisioyhtiö The CW:n esittämä yhdysvaltalainen televisiosarja. Sarja perustuu DC Comicsin Lepakkonainen-sarjakuviin. Sarja lopetettiin kolmannen kauden jälkeen vuonna 2022.
Giovanni Gastel

Giovanni Gastel (27. joulukuuta 1955 – 13. maaliskuuta 2021) oli italialainen valokuvaaja.
Elämäkerta.
Gastel aloitti vuonna 1981 työskentelyn lukuisissa muotilehdissä, kuten "Voguessa", "Ellessä" ja "Vanity Fairissa". Hän alkoi tehdä yhteistyötä myös monien maailmankuulujen tuotemerkkien, kuten Diorin, Trussardin, Krizian, Tod’sin ja Versacen kanssa. Gastel kehitti samalla henkilökohtaista tyyliään, jolle on ominaista runollinen ironia. Hän oli intohimoisesti kiinnostunut taidehistoriasta ja toi valokuviinsa myös kuvataiteenomaista sommittelua.
Gastel kuoli 65-vuotiaana 13. maaliskuuta 2021 Milanossa covid-19-sairauteen koronaviruspandemian aikana.
Yhdysvaltain senaatin vaalit Länsi-Virginiassa 2008

Yhdysvaltain senaatin vaalit Länsi-Virginiassa 2008 pidettiin 4. marraskuuta 2008. Yhdysvaltain silloinen demokraattisenaattori Jay Rockefeller voitti uudelleenvalinnan viidennelle kaudelleen. Tämä on viimeinen kerta, kun demokraatit voittivat luokan 2 senaatin paikan Länsi-Virginiasta.
Tausta.
Ennen vuoden 2000 presidentinvaaleja demokraattien ehdokas oli voittanut Länsi-Virginian joka kerta vuodesta 1932 lukuun ottamatta vuosia 1956, 1972 ja 1984. Vuonna 2000 teksasilainen silloinen republikaanien kuvernööri George W. Bush voitti Länsi-Virginian viisi valitsijamieskokouksen ääntä, voittaen silloisen varapresidentin Al Goren Tennesseestä 52-46. Myös vuoden 2000 vaaleissa republikaanien Shelley Moore Capito, entisen Länsi-Virginian kuvernöörin Arch A. Moore Jr.:n nuorempi tytär, voitti yllätysvoiton päihittäen Jim Humphreyn Länsi-Virginian 2. kongressipiirin paikasta Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Hän on ensimmäinen republikaani Länsi-Virginiassa, jolla on ollut virka kongressissa useamman kuin yhden kauden isänsä (1957–1969) jälkeen. Ennen näitä kahta suurta voittoa kansallisille republikaaneille ja Länsi-Virginian republikaaneille, oli vaikea löytää republikaania, joka voisi järjestää vaikuttavan kampanjan Länsi-Virginiassa julkisiin tehtäviin hakevia demokraatteja vastaan.
Presidentti Bush voitti Länsi-Virginiassa jälleen 2004 presidentinvaaleissa, päihittäen demokraattien vastaehdokkaan John F. Kerryn, demokraattisenaattorin Massachusettsista lukemin 56-43.
Vuosina 2000–2008 republikaanit saivat seitsemän paikkaa lisää sekä Länsi-Virginian senaatissa että Länsi-Virginian edustajainhuoneessa. Demokraateilla oli tuolloin kuitenkin 60% senaatin ja 68% edustajainhuoneen paikoista.
Laurikkala (Mikkeli)

Laurikkala on Ristiinan kylä ja kuuluu nykyisin Mikkelin kaupungin Rantakylän kaupunginosaan. Kylän nimi juontaa jo noin 1500-luvulta lähtien alueella vaikuttaneesta talonpoikaissuvusta "Laurikainen" ja suvun kantatalosta . Laurikkalassa on ollut muun muassa Laurikaisten ylläpitämä sairastupa eli niin sanottu hospitaali . Laurikkalan kylä ei muodosta selkeää kyläkokonaisuutta. Alueella on kylän nimen mukaan nimetty Laurikkalantie ja Laurikkalanlampi.
Kim Hye-ri (näyttelijä)

Kim Hye-ri (, s. 23. joulukuuta 1969) on eteläkorealainen näyttelijä. Hän osallistui Miss Korea -kilpailuun vuonna 1988.
Hän on tunnettu muun muassa elokuvasta "Cheonnyeon ho" ("Legend of the Evil Lake", 2003). Elokuvien lisäksi hän on näytellyt useissa draamasarjoissa.
Ivan Sokolov-Mikitov

Ivan Sergejevitš Sokolov-Mikitov (, 30. toukokuuta 1892 Kalugan läänin Oseki – 20. helmikuuta 1975 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Ivan Sokolov-Mikitov jätti koulunsa kesken, työskenteli merimiehenä, osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja vietti kiertelevää elämää. Hänen kirjailijanuransa alkoi 1920-luvulla. Sokolov-Mikitovin kertomusten aiheena on usein luonto ja maaseutu. Hänen proosansa tuo mieleen Ivan Buninin, Mihail Prišvinin ja Konstantin Paustovskin. Sokolov-Mikitov on kirjoittanut myös useita matkakirjoja.
Christiane Chabi Kao

Christiane Chabi Kao (myös Christiane Chabi-Kao) (s. 30. kesäkuuta 1963 Marseille, Ranska) on beniniläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan elokuvaohjauksistaan ja hän on toiminut Cotonoussa järjestettävän Lagunimages-festivaalin johtajana Monique Phoban kanssa vuodesta 2009.
Tuotanto ohjaajana.
"Les Inséparables," (Erottamattomat), 2007 104 min. Tine on nainen, jonka lapset lähetetään kouluun työskentelemään palvelijoina ilman hänen suostumustaan. Hän päättää poiketa traditiosta, jättää aviomiehensä ja menee etsimään lapsiaan. Häntä tukee tarkastaja, koska hänen on välttämättä löydettävä lapsensa.
"Les Chenapans", 2013, 26 min. Atisso, Soulé ja Aséna ovat orpoja. He noudattavat isänsä, opettajan antamia tehtäviä. Soulé on temperamenttinen nuori nainen, joka sitoutuu jaksossa "Kollektiivinen valhe" kuntouttamaan seksuaalisesta hyväksikäytöstä epäoikeudenmukaisesti syytetyn opettajan. Elokuvan otsikon mukaan tehtiin 14-jaksoinen televisiosarja, joka kertoo viidestä beniniläisestä nuoresta ystävästä. Osittain vakavissaan, osittain pilailumielessä he löytävät ratkaisuja lähipiirinsä konflikteihin ja kohtaavat sosiaalisia ongelmia, kuten lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa tai melusaastetta. Sarjan esikatselu oli marraskuussa 2017 Cotonoussa.
"Les Enfants esclaves" (Lapsiorjat), 60 min. Raportti on kuvattu piilotetulla kameralla, joka paljastaa tyttöjen laittoman orjakaupan. Perheet myyvät tytöt välittäjille. Elokuvassa näytetään yhdeksänvuotiaan tytön myynti. Elokuvan osallisia haastatellaan.
"Crocodile dans la Mangrove" (Krokotiili mangrovessa) 2014 95 min. Kekseliäs nuori afrikkalainen Alexis joutuu maksamaan velan sisarelleen Nadettelle. Hän tapaa liikemiehen mangrove-hotellin ravintolassa neuvottelemassa "Alexiatoristaan", eräänlaisesta maagisesta hedelmästä, jolla on hämmästyttäviä ominaisuuksia ja joille hän on jopa hakenut patenttia Yhdysvalloissa.
Muu toiminta.
Christiane Chabi Kaolle myönnettiin Deutsche Welle Academyn apuraha elokuvafestivaalin järjestämisen opiskeluun vuonna 2009.
Berlanga de Dueron linna

Berlanga de Dueron linna () on Espanjan Berlanga de Dueron kunnassa sijaitseva linna.
Linna sijaitsee kukkulalla, jonka pohjoispuolella virtaa Escalote-joki. Nykypäiviin säilynyt linna on rakennettu pääosin 1400-luvulla renessanssin tyyliin. Linna on kuitenkin alun perin rakennettu 1100-luvulta peräisin olevan linnan rakenteiden päälle, ja tämä linna oli puolestaan rakennettu 900-luvun arabien kalifaatin "alcazaba"-linnoituksen perustusten päälle. Nykyinen keskuslinna on muodoltaan suorakulmainen, ja sitä ympäröivät 1500-luvulla rakennetut kehämuurit, joiden muoto mukailee kukkulan rinteitä.
Espanjan kansalliseepos Cantar de Mio Cidin mukaan El Cidin tyttäret ja heidän saattajansa asuivat jonkin aikaa Berlanga de Dueron linnassa ollessaan matkalla Valenciaan.
Averia

Averia on Vihdissä läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 1,4 neliökilometrin laajuinen luonnostaan rehevä järvi. Etäisyys Nummelasta on kolmetoista kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 44 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Averian pituus on 2,1 kilometriä. Järvi on saareton ja pinta-alaltaan Vihdin kuudenneksi laajin vakavesi. Etelärannasta pohjoiseen työntyvä Holmannokan niemi jakaa järven eteläosan lounaiseen ja kaakkoiseen lahteen. Averiaa ympäröi kulttuurimaisema, itärannalla ja Holmannokassa on myös metsämaata. Averiaan laskee Vihtijoki ja Sitinoja, järven lounaisrannalta lähtee Olkkalanjoki Hiidenveteen.
Averian lounaisosan Sahalahden rannalla toimi 1960-luvulle saakka saha, joka oli siirretty sinne Olkkalankosken kupeesta sisällissodan jälkeen. Averia oli 150 vuotta toimineen sahan tukkivarasto; järven pohjassa on edelleen uppotukkeja. Averia oli aikoinaan nykyistä laajempi: järven eteläosan Kouran luhta kuivatettiin viljelysmaaksi 1900-luvun alkupuolella.
Maa- ja metsätalous kuormittavat Averiaa, jonka happitilanne on useimmiten hyvä. Järven tilavuus on noin 4,5 miljoonaa kuutiometriä.
Averia (23.092.1.001) kuuluu Vihtijoen alaosan alueeseen (23.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Averia on Vihtijoen alaosan alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen alueen koillisia vakavesiä.
Averian lähijärviä ovat Lahnusta eli Kotojärvi idässä ja Moksjärvi koillisessa. Noin 750 metriä Averian koillisrannalta itään sijaitsee Kulppi, jonka korkeustaso on noin 53 metriä Averiaa ylempänä.
Vihtijärvi (järvi)

Vihtijärvi on Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 3,25 neliökilometrin laajuinen järvi lähellä samannimistä kylää. Se on niukkaravinteinen ja humuspitoisuudeltaan vähäinen. Etäisyys Nummelasta on 26 kilometriä koilliseen ja Helsingin keskustasta 42 kilometriä pohjoisluoteeseen. Vihtijärvi on Vihdin kolmanneksi laajin järvi. Järven ympäristössä on asuttu vakinaisesti keskiajan lopulta alkaen.
Maantiede.
Vihtijärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,2 kilometriä ja tilavuus runsaat 16,3 miljoonaa kuutiometriä. Järven keskiosan leveys on noin kilometri, saaria on muutama, suurin niistä kahden hehtaarin laajuinen Kyläsaari järven länsiosassa. Rannoilla on sekä kulttuurimaisemaa että metsää. Keskiosassa lähellä pohjoisrantaa on noin 15-metrinen syvänne, länsiosassa Kyläsaaren ja pohjoisrannan välissä on 12-metrinen syvänne.
Vihtijärven pohjoispuolella sijaitsee Komi, Iso-Kairi ja Löytlammi, idässä on Sääksjärvi, etelässä Lapoo ja Niemenjärvi, lännessä Ylimmäinen ja luoteessa Petäys. Järven läntisimmän kolkan eteläpuolella sijaitsee pieni Laihue. Uudenmaan ja Kanta-Hämeen maakuntaraja kulkee kolmisen kilometriä Vihtijärveltä pohjoiseen. Järven kaakkoisosasta kuuluu muutama hehtaari Nurmijärven kuntaan. Vihdin ja Hyvinkään raja puolestaan hipoo järven itäisiä rantoja. Aivan Vihtijärven eteläpuolitse kulkee seututie 132, itäpuolitse valtatie 25.
Vihtijärven ekologinen tila on hyvä, mutta pientä rehevöitymistä on havaittavissa. Järven itäosaan laskee Stenbackan oja, länsiosaan laskee laskeutusaltaasta oja. Iso-Kairista laskee Kalakoskenoja. Vihtijärvestä lähtee Sorvarinjoki Lapooseen.
Vihtijärvi (23.093.1.001) kuuluu Vihtijärven valuma-alueeseen (23.093), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Vihtijärvi on Vihtijärven valuma-alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.
Kalakanta.
Vihtijärven kalakantaan kuuluu muun muassa isokokoinen muikku, ankerias, harjus, karppi, kirjolohi, made ja suutari. Rapurutto hävitti aikoinaan järven runsaan jokirapukannan.
Muuta.
Ennen vakinaista asutusta Vihtijärvi lähitienoineen oli hämäläisten eränkäyntialuetta. Keskiajan lopulla syntyi Vihtijärven neljänneskunta, johon kuuluivat Vanhakylä, Niemi, Veirlä ja Hiiskula. Kulmakunnan elämänmenoon on vaikuttanut etenkin Hiiskulan kartano.
Jodipentafluoridi

Jodipentafluoridi (IF5) on jodin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hapettavana ja fluoraavana reagenssina orgaanisen ja epäorgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa jodipentafluoridi on kellertävää tai väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Yhdiste reagoi veden kanssa hydrolysoituen vetyfluoridiksi ja jodihapoksi. Aine liukenee kloorattuihin orgaanisiin liuottimiin. Jodipentafluoridi reagoi monien metallien ja metallioksidien kanssa muodostaen fluorideja. Se fluoraa myös useita orgaanisia yhdisteitä ja reaktio voi olla erittäin kiivas. Yhdiste reagoi sekä Lewis-happojen että Lewis-emästen kanssa. Yhdisteelle on tyypillistä autoionisaatio eli se muodostaa tetrafluorijodonium- ja heksafluorijodaatti-ioneja (IF4+ ja IF6-). Jodipentafluoridi on myrkyllistä.
Valmistus ja käyttö.
Jodipentafluoridia valmistetaan jodin ja fluorin välisellä reaktiolla.
I2 + 5 F2 → 2 IF5
Yhdistettä käytetään fluoraamaan useita orgaanisia yhdisteitä. Se myös hapettaa useita orgaanisia yhdisteitä kuten alkoholeja ja amiineja.
Siuntion terveyskeskus

Siuntion terveyskeskus on länsiuusimaalaisen Siuntion kuntakeskuksessa toimiva kunnallinen terveysasema. Terveysaseman yhteydessä toimii Huslabin laboratorio. 
Terveysasema palvelee arkisin kello 8-16. Kiireellisestä terveyskeskuspäivystystä tarjotaan virka-ajan ulkopuolella Lohjan sairaalan yhteispäivystyksessä (Sairaalatie 8, B-ovi, Lohja). Ennen yhteispäivystykseen saapumista tulisi soittaa Päivystysavun palvelunumeroon (116 117), hätätilanteissa luonnollisesti yleiseen hätänumeroon (112).
Wideman

Wideman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Elinkautisfunky

Elinkautisfunky on tamperelaisen rap-artistin ja tuottajan 6mäen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 3rd Rail Music-levy-yhtiön kautta 16. toukokuuta 2014. Levyllä vierailevat rap-artistit Tykopaatti, Kalle Kinos, Taskumatti, Tapani Kansalainen, Huutava Vääryys, Jodarok, Kauhukoira sekä Hannibal. 
Taustaa.
Tyylilajiltaan albumi edustaa g-funk-genreä ja on kokonaan 6mäen itsensä tuottama. Rap-vokaalien lisäksi useilla kappaleilla kuullaan 6mäen talkbox-laulua. Kappale Paistettuja etanoita on ladattu YouTubeen vuonna 2009 ja oli alun perin tarkoitettu 6mäen ja Kauhukoiran yhteisalbumille. Levyn ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin kappaleesta Mansejuntti osa 2, jolla vierailevat Kalle Kinos ja Taskumatti. Kappale on jatkoa 6mäen aiemman Musta Perjantai-yhtyeen vuonna 2007 julkaistulle Mansejuntti-kappaleelle. Kappaleen kertosäe mukailee Tupac Shakurin California Love-kappaleen kertosäettä. Toinen musiikkivideo julkaistiin albumin nimikappaleesta, jolla vierailevat Huutava Vääryys ja Tykopaatti. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on tuottanut 6mäki.
Idia

Idia oli Beninin kuningaskuntaa 1400-luvun lopulla hallinneen oban, eli kuninkaan Esigien äiti. Esigie perusti hänelle poliittisen arvonimen "iyoban" ja aseman hallinnossaan. Idiaa on kuvattu rohkeana taistelijana. Hänet mainitaan Esigien valloittaessa naapurinsa Igalan kuningaskunnan.
Esegie rakensi hänelle palatsin Beninin kaupungin ulkopuolelle ja antoi hänelle alueen hallittavakseen. Binien suullisessa traditiossa Idialla on useita ylistäviä nimityksiä, kuten "Idia ne ekonorhue", joka tarkoittaa Idia, Orohuen kohtu. Idian kasvojen mukaan norsunluuhun kaiverrettuja tai pronssiin valettuja veistoksia on useissa museoissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. 
Maine ja merkitys.
Kuninkaan äidillä Idialla ja hänen seuraajillaan oli huomattava poliittinen valta Beninin kuningaskunnassa. Ensimmäisen poikansa synnyttäneellä Idialla ei ollut muita lapsia, ja hän omisti elämänsä tulevan valtakunnan hallitsijan kasvattamiselle. Kuningataräitejä pidettiin tärkeinä sekä oba-kuninkaiden suojelijoina, että koko valtakunnan hyvinvoinnin ylläpitäjinä.
Beninin kuninkaan taistellessa naapurivaltoja vastaan Idia toimi poikansa poliittisena neuvonantajana, sekä omasi mystisiä voimia ja tunsi parantavia lääkkeitä. Nämä katsottiin oleellisiksi syiksi kuninkaan menestykseen taistelukentällä. Kuningas Esigie päätti palkita ja kunnioittaa äitiään. Idialle luotiin uusi asema hovissa, jota kutsuttiin iyobaksi, eli kuningataräidiksi, joka antoi hänelle merkittäviä poliittisia etuoikeuksia.
Representaatiot.
Obat käyttivät seremonioissa norsunluusta veistettyjä naamioita, jotka edustivat iyobaa. Niiden tarkoituksena oli vapauttaa valtakunta pahoista henkisistä voimista. Esimerkki tällaisista naamioista on Metropolitan-museon kokoelmassa. Se on peräisin 1500-luvulta ja sen uskotaan kuvaavan itse Idiaa. Kaksi pystysuoraa, upotettua rautaa silmien välillä viittaa lääkkeitä sisältäviin viiltoihin, jotka olivat eräs Idian metafyysisen voiman lähde. Hovissa kuningataräidin poliittinen asema oli sama kuin vanhemman päällikön, ja hänellä oli oikeus tilata arvokkaita taideteoksia henkilökohtaisiin tarkoituksiin ja palvontamenoihin.
Ensimmäinen kuningataräiti Iyoba Idia kehitti erityisen taitetun, kartiomaisen hiustyylin, jota kutsutaan "ukpe-okhueksi". Siinä on korallihelmien verkko, joka muistuttaa papukaijan nokkaa. Se liittyi iyoban arvonimeen ja sitä käyttivät kaikki Idian seuraajat. Idian päätä muistuttava veistos valettiin pronssiin ja sijoitettiin esivanhempien alttariin kunnioittamaan hänen hallintoaikaansa. Tästä alkoi traditio, joka jatkui seuraavien oba-hallitsijoiden ajan. Prossiin valettujen päiden lisäksi Euroopan ja Yhdysvaltain museoissa on neljä 1500-luvulla norsunluuhun kaiverrettua riipusta, jotka kuvaavat Iyoba Idiaa. Beniniläinen kopio yhdestä näistä on British Museumissa.
Dieu

Dieu on Victor Hugon kirjoittama keskeneräiseksi jäänyt runomittainen teos, joka julkaistiin kuusi vuotta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1891. Hän kirjoitti teoksen ensimmäisen version 1850-luvun puolivälissä ollessaan maanpaossa Jerseyn saarella. Teosta ei ole suomennettu. Se kuuluu Hugon kertovien runoelmien trilogiaan, jonka kaksi muuta osaa ovat "La Légende des Siècles" ja "La Fin de Satan".
"Dieu" ja "La Fin de Satan" ovat metafyysisiä runoteoksia, jotka käsittelevät pahan ongelmaa. "Dieun" päähenkilö kohtaa pimeydessä siivekkäitä olentoja, joista kukin symboloi tiettyä maailmankatsomusta. Ideat ja niitä edustavat olennot ovat:
Mata Hari (kappale)

Mata Hari on azerbaidžanilaisen laulajan Efendin esittämä kappale, jolla hän edusti Azerbaidžania vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 65 pistettä ja saavutti sijan 20.
Simi Garewal

Simi Garewal (s. 17. lokakuuta 1947 Ludhiana) on intialainen näyttelijä, ohjaaja ja keskusteluohjelman juontaja. Hän on näytellyt hindin- ja bengalinkielisissä elokuvissa. Hän on voittanut kaksi Filmfare Awards -palkintoa. Hänet tunnetaan myös keskusteluohjelmastaan "Rendezvous with Simi Garewal".
Axel Alfthan

Axel Gunnar Alfthan (22. syyskuuta 1862 Viipuri – 21. marraskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen agronomi, maatalousalan opettaja, yritys- ja pankinjohtaja, hevoshoidon asiantuntija ja valtiopäivämies.
Alfthanin vanhemmat olivat Fredrik Alfthan ja Julia Louise Lydebeck ja puoliso vuodesta 1895 Berta Emilia Nysten, laamanni Karl Woldemar Nysténin tytär. Alfthan opiskeli maataloutta Ruotsissa 1882–1884, valmistuen agronomiksi, ja toimi sitten Ruotsissa maanviljelyskoulun hoitajana ja opettajana 1884–1885. Suomeen palattuaan hän toimi maatilojen hoitajana, maanviljelyskoulun opettajana, yritysjohtajana ja vuodesta 1893 Yhdyspankin Joensuun konttorin johtajana. Alfthan oli valtion hevoshoidonneuvoja vuodesta 1906 ja julkaisi useita hevosten hoitoon liittyviä teoksia yksin ja yhdessä muiden kanssa. Hän oli sekä Hangossa että Joensuussa kaupunginvaltuuston jäsen.
Alfthan oli porvarissäädyssä Joensuun edustaja valtiopäivillä 1904–1905.
Martinkauppi

Martinkauppi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Petra De Sutter

Petra De Sutter (s. 10. kesäkuuta 1963) on belgialainen gynekologian professori ja poliitikko. Hän on toiminut maansa siviiliasioista vastaavana ministerinä 1. lokakuuta 2020 lähtien. Hän on myös Euroopan ensimmäinen transhenkilö ministerin virassa.
Akateeminen ura.
De Sutter valmistui lääkäriksi vuonna 1987 Gentin yliopistosta. Hän väitteli samassa yliopistossa tohtoriksi aineenaan biolääketiede vuonna 1991 ja erikoistui kolme vuotta myöhemmin gynekologiaan.
Vuodesta 2000 hän on toiminut gynekologian professorina Gentin yliopistossa.
Poliittinen ura.
De Sutter asettui ehdokkaaksi EU-vaaleissa vuonna 2014, mutta ei tullut valituksi. Sen sijaan hänen puolueensa, Groen, päätti asettaa hänet senaattoriehdokkaaksi. Hän aloitti virassa kesäkuussa 2014.
Seuraavissa EU-vaaleissa De Sutter valittiin puolueensa ainoana ehdokkaana Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän sai 143 377 ääntä. Hän pyrki myös Euroopan vihreiden kärkiehdokkaaksi (ns. "Spitzenkandidat").
Pitkien, yhteensä 16 kuukautta jatkuneiden, hallitusneuvotteluiden jälkeen De Sutter nimettiin Belgian varapääministeriksi 1. lokakuuta 2020. Lisäksi hän toimii siviilipalveluista (mm. posti, televiestintä ja valtionyhtiöt) vastaavana ministerinä.
Yksityiselämä.
De Sutter aloitti sukupuolenkorjauksensa vuonna 2004.
De Sutter on naimisissa ja hänellä on yksi poika.
Paul Luostarinen

Paul Albin Luostarinen (10. heinäkuuta 1870 Enonkoski – 5. tammikuuta 1940 Mikkeli) oli suomalainen Mikkelissä vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos.
Luostarisen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Johan Luostarinen ja Maria Wilhelmiina Luostarinen. Hän aloitti uransa kauppa-apulaisena kauppias E. Hendulinin liikkeessä Savonrannalla ja siirtyi sitten vuonna 1889 Savonlinnaan J. Salosen liikkeen palvelukseen. Luostarinen suoritti kolmivuotisen asevelvollisuutensa 6. Mikkelin tarkk’ampujapataljoonassa 1892–1895 ja hänet ylennettiin aliupseeriksi.
Luostarinen toimi vuodesta 1895 alkaen mikkeliläisen kauppiaan A. Westerholmin vuonna 1887 perustaman kangas- ja siirtomaatavarakaupan hoitajana. Vuonna 1909 rahoitusvaikeuksiin joutunut Westerholm oli pakotettu myymään liikkeensä Luostariselle ja pieksämäkeläiselle kauppias V. A. Winbladille. Liike jatkoi sitten "Winblad &amp; Luostarinen" -nimellä Luostarisen toimiessa liikkeen johtajana. Vuonna 1915 hän osti liikkeen kokonaan itselleen. Liike muutettiin vuonna 1918 osakeyhtiöksi ja sen nimeksi tuli "Mikkelin Tukkukauppa Oy". Luostarinen oli yhtiön pääosakas ja toimitusjohtaja. Vuonna 1921 Luostarinen hankki yhtiön kaikki osakkeet itselleen.
Mikkelin Tukkukauppa Oy harjoitti tukku- ja vähittäiskauppaa puuvilla- ja villatuotteilla, elintarvikkeilla ja siirtomaatavaroilla. Liikkeellä oli asiakkaita koko Savon alueella aina Kouvolasta Iisalmeen saakka. Vuonna 1930 liike muutettiin toiminimeksi. Luostarinen oli myös mukana perustamassa "Mikkelin Höyrylaiva Oy":tä ja hän oli yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1917 lähtien. Mikkelin Höyrylaiva Oy harjoitti 1920-luvulla sisävesilaivaliikennettä Tähti-nimisillä matkustajalaivoilla. 
Luostarinen oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1913, Mikkelin rahatoimikamarin jäsenenä 1915-1928 sekä Mikkelin kaupunginhallituksen jäsenenä vuodesta 1929. Hän oli lisäksi Mikkelin VPK:n päällikkönä, Suomen Tukkukauppiaiden Liiton lisätyn johtokunnan jäsenenä vuodesta 1920 ja Mikkelin kauppiasyhdistyksen puheenjohtajana. Luostarinen sai kauppaneuvoksen arvon 1929.
Luostarinen teki lahjoituksia muun muassa Turun yliopistolle, Suomalaiselle Liikesivistysrahastolle sekä Mikkelin Vanhainkotiyhdistykselle. Testamentissaan hän perusti puolisonsa kanssa nimikkorahaston Suomen Kulttuurirahaston yhteyteen.
Luostarinen kuoli talvisodan aikana loppiaisaattona 5. tammikuuta 1940 Mikkelin ilmapommituksessa, jossa menehtyi kaikkiaan 30 ihmistä. Luostarisen kuoltua Mikkelin Tukkukauppa siirtyi Mikko Hämäläisen omistukseen ja siitä muodostettiin uudelleen osakeyhtiö vuonna 1949 nimellä Mikkelin Tukkukauppa Oy. Tämä yhtiö poistettiin kaupparekisteristä vuonna 1995.
Paul Luostarinen oli naimisissa 1899–1939 Adolfina Hämäläisen kanssa.
Mylène Flicka

Mylène Flicka (s. Marie-Madeleine Fifamè Akrota 22. heinäkuuta 1996 Cotonou, Benin) on beniniläinen bloggari, aktivisti ja sosiaalisen median yrittäjä.
Mylène Flicka otti käyttöön nimensä 14-vuotiaana, jonka hän löysi Mary O'Haran romaanista "My Friend Flicka" (1941). Romaani kertoo tammasta, joka voitti kilpailun tuiman temperamenttinsa takia. 
Vuonna 2011 Mylène Flicka sijoittui ensimmäiseksi Beninin kirjallisuuden kirjoituskilpailussa ("Baccalauréat littéraire du Bénin").
Vuonna 2014 Mylène Flicka aloitti bloginsa ja valmistui seuraavana vuonna Beninin kansallisesta hallinnon ja oikeustieteen koulusta. Hänen Facebook-tilillään on käsitelty Beninin yhteiskunnalliseen, taloudelliseen ja kulttuurielämään liittyviä keskusteluja, ja ne ovat tulleet kuuluisiksi Afrikan blogosfäärissä. Nettiuutisissa nimimerkillä Founmi hän käsittelee naisten oikeuksiin kohdistuvia rikkomuksia, erilaisia Beninin ongelmia ja esittää Afrikan sellaisena kuin hän siitä unelmoi. 
Vuonna 2015 Mylène Flicka perusti opintolainarahoillaan yrityksen nimeltä Irawo, joka tarkoittaa nagon kielellä tähteä. Yritys etsii ja edistää innovatiivisia aloitteita ja ihmisiä Beninissä ja muualla Afrikassa sekä antaa roolimalleja nuorille. Irawo suuntautuu erityisesti ranskankielisen Afrikan maihin. Flickan mukaan tämä johtuu siitä, että näitä alueita ei kielimuurin takia tunnisteta kuten mantereen muita osia. 
Huhtikuussa 2016, muutama päivä presidentti Patrice Talonin virkaanastujaisten jälkeen Mylène Flicka käynnisti #GiveMeMyCrediot kampanjan, jonka tavoitteena oli sallia valokuvaajien ja luovan työn tekijöiden pitää itsellään tekijänoikeutensa. Kampanja käynnistyi, kun tasavaltalaiskaartin upseeri oli uhkaillut erästä valokuvaajaa valokuvan ottamisesta tasavallan ensimmäisestä naisesta. Tämä valokuva löytyi kuitenkin muutama päivä myöhemmin ilman mainintaa tekijän nimestä rouva Talonin Facebook-tililtä. 
Mylène Flicka käynnisti myös kampanjan #FreeMyBoobs, jossa rohkaistiin naisia luopumaan rintaliiveistään.
Elo-syyskuussa 2018 Flicka osallistui kampanjaan, joka tuloksena sosiaalisen median veron laki peruutettiin Beninissä. Hän sanoi "The Guardianin" artikkelissa: ”Monille beniniläisille sosiaalinen media on sama kuin internet. … Tekemällä sen tavoitettavuuden niin kalliiksi, hallitus ei ainoastaan tapa unelmia, vaan tukahduttaa ääniä.”
Vuonna 2018 hän suoritti liiketoimintajohtamisen maisteritutkinnon (MBA) Pariisissa.
Eräässä haastattelussaan Mylène Flicka on sanonut, että internet on nuorten afrikkalaisten elämänlanka.
Cantell

Cantell on suomalainen sukunimi. Nimen kantajia:
Jennifer Anistonin filmografia, teatteriesiintymiset ja muut työt

Tämä on Jennifer Anistonin filmografia, teatteriesiintymiset ja muut työt.
Isabelle Yacoubou

Isabelle Yacoubou (s. 21. huhtikuuta 1986 Godomey, Benin) on Beninissä syntynyt ranskalainen koripalloilija. Hän on pelannut Ranskan naisten koripallojoukkueessa. Isabelle Yacoubou osallistui vuoden 2012 kesäolympialaisiin, jossa Ranska voitti hopeamitalin.
Isabelle Yacoubou osallistui vuosina 2003 ja 2005 kuulantyönnön kilpailuihin Beninin urheilujoukkueessa.
Hän palasi vuonna 2022 harjoitusseuraansa Tarbesiin ja loukkaantui tammikuussa 2024 ottelussa Charleville-Mézièresiä vastaan . Helmikuun 28. päivänä Tarbes GB ilmoitti, että Yacoubou lopettaa pelaajauransa ja liittyy seuran johtoon.
Yaron Nadbornik

Yaron Nadbornik (s. 1980) on Suomen juutalaisten seurakuntien keskusneuvoston puheenjohtaja vuodesta 2015 ja Helsingin juutalaisen seurakunnan puheenjohtaja vuodesta 2010 aina vuoteen 2024 saakka. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut uskontojen välisen yhteistyöjärjestö USKOT-foorumin puheenjohtajana kaksi kautta vuosina 2013–2015 ja 2019–2021. Hän on myös toiminut foorumin varapuheenjohtajana ja viestintäjaoston puheenjohtajana.
Nadbornik aloitti Helsingin juutalaisen seurakunnan puheenjohtajana vuonna 2010, koska halusi seurakunnan tarjoavan nuorille lisää toimintaa. Hän on varoittanut vähemmistöuskontojen aseman heikkenemisestä ja ymmärryksen vähenemisestä. Hänen mukaansa paras keino torjua radikalismia on laadukas uskonnonopetus, joka auttaa integroitumaan suomalaiseen yhteiskuntaan.
Siddhartha (elokuva)

Siddhartha on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1972. Elokuvan on ohjannut Conrad Rooks, ja se perustuu Hermann Hessen romaaniin "Siddhartha".
Juoni.
Elokuva kertoo tarinan nuoresta Siddharthasta (Shashi Kapoor), joka on syntynyt rikkaaseen perheeseen, ja hänen merkityksellisen elämäntapansa etsinnästä. Tämä etsintä vie hänet läpi ankaran askeettisuuden, aistillisten nautintojen, aineellisen rikkauden, itseinhon ja lopulta ykseyden ja harmonian itsensä kanssa, jota hän on etsinyt. Siddhartha oppii, että elämän salaisuutta ei voida välittää ihmiseltä toiselle, vaan se on saavutettava sisäisen kokemuksen kautta.
Veronika Hesse

Veronika Hesse (o.s. Schmidt) (s. 24. elokuuta 1952 Harzgerode) on uransa päättänyt saksalainen maastohiihtäjä. Hän edusti Saksan demokraattista tasavaltaa. Hesse voitti urallaan kahdesti viestimitalin olympialaisissa ja kahdesti hiihdon MM-kilpailuissa. Lisäksi hän voitti henkilökohtaisen kultamitalin 20 kilometrin hiihdossa vuoden 1980 MM-kisoissa Falunissa. Viestissä hän saavutti MM-hopeaa Falunissa 1974 ja pronssia Oslossa 1982. Olympiaviesteistä Hesse oli voittamassa kultaa vuoden 1980 talvikisoissa Lake Placidissa ja pronssia neljä vuotta aiemmin Innsbruckissa. Henkilökohtaisilla matkoilla Hesse sijoittui olympialaisissa 10 kilometrin hiihdossa kahdeksanneksi molemmissa kisoissa sekä 5 kilometrillä 1976 sijalle 12 ja 1980 sijalle 7. Oslon MM-kilpailuissa hän oli 20 kilometrillä yhdeksäs, 5 kilometrillä neljästoista ja 10 kilometrillä 20:s.
Hesse voitti DDR:n mestaruuden 5 kilometrillä 1976, 1977, 1979 ja 1980, 10 kilometrillä 1976, 1979 ja 1980 sekä viestissä 1974, 1976 ja 1979.
Tiina Laatikainen

Tiina Laatikainen (s. 1969 Joensuu) on suomalainen lääkäri ja kansanterveystieteilijä (LT), joka toimii Itä-Suomen yliopiston terveyden edistämisen professorina Joensuun kampuksella. Lisäksi hän on THL:n tutkimusprofessorina ja osastonjohtaja Helsingissä. Laatikainen on tunnettu sydän- ja verisuonitautien, liikalihavuuden ja diabeteksen tutkija, joka viestii alansa tutkimuksesta suomalaisille lääkäreille ja on usein myös joukkoviestimien haastateltavana. 
Laatikainen opiskeli lääkäriksi Helsingin yliopistossa (LL 1996), ja jatkoi kansanterveystieteeseen paneutuen lääketieteen tohtoriksi Kuopion yliopistossa (2000). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2000) vertaili sydän- ja verisuonitautien riskitekijöitä Karjalan tasavallassa ja Pohjois-Karjalassa. Tutkimustyö oli otsikoitu "Cardiovascular risk in the Republic of Karelia, Russia : comparison of major risk factors with North Karelia, Finland".