tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jokipaju

Jokipaju ("Salix triandra") on yleensä 2–6 metriä korkea pieni pajuihin kuuluva puu tai suuri pensas. Se on kestävä, rehevä ja nopeakasvuinen. Jokipajun kasvutapa on löyhästi pallomainen. Se kasvaa veden äärellä tai kosteilla paikoilla. Jokipaju viihtyy parhaiten aurinkoisilla tai puolivarjoisilla, tuoreilla ja märillä kasvupaikoilla.
Jokipajun lehdet ovat tummanvihreät, soikeat ja nystyhampaiset. Norkkosuomut ovat hailakankeltaiset. Oksat näyttävät vaaleilta, mutta vanhojen varsien hilseillessä punaruskea pinta tulee näkyviin.
Jokipajua voidaan käyttää koristekasvina, ja sen versoja voi käyttää punontaan.
Jokipaju on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi.
Strøget

Strøget ( tai ) on yhteisnimitys muutamalle toistensa jatkeina olevalle kadulle ja niiden välillä sijaitsevalle aukiolle Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan keskustassa. Sen muodostavat "Frederiksberggade", "Nytorv", "Gammeltorv", "Nygade", "Vimmelskaftet", "Amagertorv" ja "Østergade". Ne ovat kävelykatuja, ja yhdessä ne muodostavat Euroopan pisimmän kävelykadun.
Yhteensä Strøget on noin 1,1 kilometrin pituinen ja ulottuu Rådhuspladsenilta Kongens Nytorv -aukiolle. Strøget on merkittävä turistinähtävyys ja yksi Euroopan vanhimmista kävelykaduista. Kaduilla kulkee päivittäin kymmeniä tuhansia ihmisiä.
Yhteisnimitystä Strøget alettiin mainituista kaduista käyttää 1800-luvun lopulla. Kävelykaduksi Strøget luotiin 1960-luvulla, kun ajoneuvot alkoivat saada merkittävää jalansijaa Kööpenhaminan vanhankaupungin kaduilla. Paikallispoliitikot halusivat säästää osan kaduista ainoastaan jalankulkijoille.
Varre Vartiainen

Tomi "Varre" Vartiainen (s. 30. syyskuuta 1974 Helsinki) on suomalainen kitaristi. Hän on ollut Leningrad Cowboysin jäsen vuodesta 2000.
Varhaiset vaiheet.
Vartiainen vietti nuoruutensa Keravalla. Hän aloitti pianonsoiton seitsemänvuotiaana, mutta kiinnostui kitaransoitosta kymmenvuotiaana. Vartiainen opiskeli Keravan musiikkiopistossa ja soitti siellä myös ensimmäisissä yhtyeissään. Myöhemmin hän siirtyi Sibelius-lukioon Helsinkiin ja sieltä vuonna 1993 Oulunkylän Pop &amp; Jazz konservatorioon. Armeijan hän kävi Haminassa Puolustusvoimien varusmiessoittokunnassa.
Jatko-opinnot ja työ.
Vuonna 1997 Vartiainen siirtyi opiskelemaan Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolle. Uuden Musiikin Orkesterin nuorena solistina hän on toiminut vuodesta 1998. Vartiainen on tehnyt freelance-keikkoja, studiotyötä, opetusta, teatteria ja TV-työtä (mm. Joonas Hytönen House Band ja Idols).
Vuosina 1998–2000 Vartiainen soitti yhtyeessä nimeltä Bingo, johon kuuluivat myös Toni Porthén ja Lasse Lindgren. Toisessa kolmijäsenisessä yhtyeessä, Husbandissa hän on soittanut vuodesta 2000, jolloin hän liittyi myös Leningrad Cowboysiin. Sleepy Sleepersiin hänet kutsuttiin vuonna 2004. 
Varre Vartiainen on myös Open Eye Band -progerockyhtyeen kitaristi. Open Eye Band julkaisi elokuussa 2008 debyyttialbuminsa "Screaming Baby".
Raatihuoneentori (Kööpenhamina)

Raatihuoneentori tai Raatihuoneen aukio ( tai "Raadhuspladsen") on keskeisellä paikalla oleva aukio Kööpenhaminassa. Rådhuspladsenia reunustaa Kööpenhaminan raatihuone. Aukion pohjoisreunustalla saa alkunsa tunnettu kävelykatu Strøget. Rådhuspladsen on kiireinen läpikulkupaikka ja liikenteen solmukohta. Kesäisin aukiolla on terasseja ja näyttelyitä. Aukiolla on myös Hans Christian Andersenin patsas.
Kongens Nytorv

Kongens Nytorv () on aukio Tanskan pääkaupungin Kööpenhaminan keskustassa, tunnetun kävelykadun Strøgetin päässä. Kongens Nytorv on yksi Kööpenhaminan keskeisistä aukioista. Aukion suunnitteli vuonna 1670 kuningas Kristian V, ja sinne on sijoitettu kuninkaan ratsastajapatsas. Aukion esikuvana on ollut Pariisin "Place Vendôme". Aukiota reunustavat Tanskan kuninkaallinen teatteri, Charlottenborgin palatsi, Ranskan Kööpenhaminan-suurlähetystö ja Hotel D’Angleterre.
Tanskan kuninkaallinen teatteri

Tanskan kuninkaallinen teatteri (, alun perin "Komediehuset") on merkittävin teatterilaitos Tanskassa. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Nykyisessä osoitteessaan teatteri on sijainnut vuodesta 1748 lähtien. Teatteri on Tanskan kansallisnäyttämö teatterille, oopperalle, baletille ja orkesterille. Kokonaisuuteen kuuluvat Kongens Nytorvilla sijaitsevan vanhan teatteritalon (1874) lisäksi vuonna 2005 valmistunut Kööpenhaminan ooppera ja vuonna 2008 valmistunut kolmen näyttämön puheteatterirakennus "Skuespilhuset", molemmat omilla sataman alueen merenrantatonteillaan.
Next (elokuva)

Next on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Lee Tamahorin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Nicolas Cage, Julianne Moore ja Jessica Biel. Suomessa ensi-ilta oli 27. huhtikuuta 2007. Next perustuu löyhästi Philip K. Dickin kirjoittamaan novelliin "The Golden Man".
Juoni.
Cris Johnson (Nicolas Cage) on Las Vegasissa show’ta pyörittävä taikuri. Hänellä on ihmeellinen kyky nähdä pari minuuttia tulevaisuuteen, mutta vain omaansa. Crisin on helppo istuskella korttipöydissä ja katsoa etukäteen, mitä kortteja on tulossa ja asettaa panoksensa sen mukaan. Luotejakin voi väistää helposti, kun tietää minne ne tulevat. Kasinon turvamiehet alkavat lopulta kiinnittää huomiota Crisin pelaamiseen valvontakameroiden avulla, jolloin Cris häipyy paikalta. Kun tietää etukäteen, mistä ovesta vartijat ovat tulossa ja minne menossa, pakeneminenkin on helppoa. Myös naisten iskeminen sujuu helposti, kun tietää miten nainen reagoi iskurepliikkeihin. Voi yrittää niin kauan, että paras vaihtoehto löytyy.
Sinkkuna elelevä Cris on varma, että jossain häntä odottaa juuri se oikea. Ja kerran kuppilaan käveleekin Liz (Jessica Biel). Sillä ensi kerran elämässään Cris alkaa nähdä myös jonkun toisen tulevaisuuteen. Hallituksen agentti Callie Ferris (Julianne Moore) on saanut tietää, että terroristit aikovat räjäyttää ydinpommin Los Angelesissa. Siksi hän haluaisi apua tulevaan näkevältä, sillä aika on käymässä vähiin. Valitettavasti Cris on vastahakoinen.
Jannica och dockvagnen

Jannica och dockvagnen (”Jannica ja nukenvaunut”) on ruotsalaisen kuvanveistäjän Gunnel Friebergin suunnittelema taideteos. Pronssinen teos pystytettiin vuonna 1986 Tukholman Södermalmin kaupunginosaan. Veistos esittää realistisesti nuorta tyttöä nukke sylissään sekä vanhanaikaista nukenvaunua. "Jannica och dockvagnen" on yksi Katarina Bangatan varrella olevista veistoksista.
Gunnel Frieberg

Gunnel Frieberg (1919 Malmö – 2010) oli ruotsalainen kuvanveistäjä.
Frieberg opiskeli muun muassa Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa.
Lilla elefanten drömmer

Lilla elefanten drömmer on ruotsalaisen taiteilijan Torsten Renqvistn suunnittelema taideteos. Se on vuodesta 1978 lähtien sijainnut Ruotsin pääkaupungin Tukholman Södermalmin kaupunginosassa, Greta Garbos Torgilla. 
Teoksen valmistusmateriaali on vaaleanpunainen sementti.
Orfeusgruppen

Orfeusgruppen on Orfeuksen mukaan nimetty suihkulähdetaideteos Tukholmassa. Sen on veistänyt ruotsalainen kuvanveistäjä Carl Milles vuosina 1926–1936. Taideteos on sijoitettu Tukholman konserttitalon edustalle.
Hötorgetia alettiin uudistaa 1920-luvulla, ja esimerkiksi Ivar Tengbom sai tehtäväkseen suunnitella uuden konserttitalon aukion reunalle. Aukion koristelusta järjestettiin kilpailu, jonka voitti Carl Milles kuusimetrisellä Orfeus-veistoksellaan. Konserttihallisäätiö vaati kuitenkin suunnitelmiin muutoksia ja veistosryhmän lähemmäksi konserttitaloa ja sen pylväikköä. Milles uudisti ehdotusta ja korvasi muun muassa Orfeusta ympäröineen lehvästön kahdeksalla kuuntelevalla hahmolla.
Oi!

Oi! on punkrockin tyylisuunta, joka kuuluu erityisesti skinhead-kulttuuriin. Sitä voidaan kutsua myös katupunkiksi. Tyyli syntyi 1970-luvun lopun Britanniassa, jossa sitä edusti muun muassa The Four Skins -yhtye. Oi!-musiikkia pidetään maskuliinisena, työväenluokkaisena ja aggressiivisena, mutta ei erityisen poliittisena ja kantaa ottavana. Skinhead-yhteyksiensä vuoksi jotkut luulevat Oi!-musiikkia joskus virheellisesti rasistiseksi (white power). Oi!-yhtyeet edustavat kuitenkin brittiläistä työväenluokkaista ajattelua ja 1980-luvun brittiläiset Oi!-yhtyeet esimerkiksi arvostelivat usein Margaret Thatcherin politiikkaa. Britannian ohella Oi!-musiikkitoiminta on ollut vilkasta monessa muussakin maassa, muun muassa Italiassa, Ranskassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.
Sanoitukset liikkuvat arkipäivän ongelmien, oluenjuonnin ja jalkapallon maailmassa. 
"Oi!" on myös Cockney-murteen ilmaisu, joka vastaa englannin kielen sanoja "hey!" tai "hello!" eli suomeksi 'hei!' tai 'hoi!'.
Aili Konttinen

Aili Konttinen () oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Konttinen valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1925 ja toimi elämänsä aikana opettajana Iitissä, Jääskessä, Ruokolahdella ja Vihdissä. 
Lasten- ja nuortenkirjailija.
Konttinen ryhtyi kirjailijaksi vuonna 1936 ja oli aikansa suosituimpia lasten- ja nuortenkirjailijoita. Erityisen suosittu oli hänen "Marketta"-kirjasarjansa, joka kertoi karjalaistytöstä ja tämän perheestä. Päivi Heikkilä-Halttusen mukaan syynä aikalaismenestykseen ja suosioon oli, että kirjat olivat tiukasti kirjoittamisajankohtaansa sidottuja ja arkisia kuvauksia lasten elämästä. Lisäksi hän oli yksi Suomen ensimmäisistä helppolukuisten lastenkirjojen kirjoittajista, kun aikaisemmin sopivaa luettavaa ei ollut tarjolla paljoakaan. 
Konttinen oli yksi aikansa käännetyimmistä lasten- ja nuortenkirjailijoista. Hänen kirjoistaan on käännetty usealle kielelle lastenromaani "Inkeri palasi Ruotsista", joka toi hänelle myös Topelius-palkinnon vuonna 1948. Konttisen kirja "Hymyile, Krisse" toi hänelle toisenkin Topelius-palkinnon vuonna 1949. Topelius-palkinnoilla tai kunniamaininnoilla hänet palkittiin joka vuosi vuosina 1947-1951 ja kerran vielä vuonna 1958. 
Kuolema.
Konttinen murhattiin kotipihallensa Vihdissä 1. syyskuuta 1969. Häntä oli kuristettu, potkittu ja isketty viikatteella eri puolille kehoa. Murhaaja, silloin 19-vuotias mies, jäi kiinni vasta kahden kuukauden kuluttua murhasta. Mies tunnusti murhan poliisille kuulustelussa, johon hänet oli viety sen jälkeen, kun hän oli uhkaillut kotiinsa kylään tullutta serkkuaan veitsellä. Motiivina oli kosto: mies oli ollut aikoinaan Konttisen oppilaana ja väitti, että Konttinen opetti häntä huonosti lukemaan ja pakotti syömään kouluruokaa, johon mies ei ollut tottunut. Konttinen oli myös miehen kertomuksen mukaan haukkunut häntä "itkupilliksi", koska tämä oli purskahtanut itkuun Konttisen komentelun takia.
Murhaaja lähetettiin mielentilatutkimukseen Lapinlahden sairaalaan. Hän onnistui kesken tutkimuksen karkaamaan sieltä, mutta palasi itse takaisin. Tutkimuksen mukaan hän oli murhannut Konttisen alentuneen syyntakeisuuden tilassa. Kihlakunnanoikeus päätti kuitenkin mielentilatutkimusraportin luettuaan, että murhaaja oli täysin syyntakeeton. Hänen katsottiin syyllistyneen murhaan, mutta passitettiin vankilan sijasta hoidettavaksi mielisairaalaan.
Karlovy Varyn elokuvajuhlat

Karlovy Varyn elokuvajuhlat ovat filmifestivaali, joka järjestetään vuosittain heinäkuussa Karlovy Varyn kaupungissa Tšekissä. Pääpalkinto on Kristallipallo (Křišťálový glóbus).
Tapahtuma luokitellaan yhdeksi maailman 15 tärkeimmästä elokuvafestivaalista. Euroopassa sitä pidetään yhtenä viidestä tärkeimmästä, ja toisin kuin Cannesin ja Berliinin suurtapahtumissa, yleisö on keskiössä ja liput edullisia.
Mike Muir

Michael ”Mike” Muir (s. 14. maaliskuuta 1963 Venice, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja, joka on laulanut muun muassa yhtyeissä Suicidal Tendencies, No Mercy ja Infectious Grooves. 
Muir on julkaissut nimellä Cyco Miko myös kaksi sooloalbumia 1990-luvulla samaan aikaan, kun hän lauloi Suicidal Tendenciesin ja Infectious Groovesin riveissä.
Muirin lempiyhtyeitä ja musiikillisia vaikuttajia ovat muun muassa Emerson, Lake &amp; Palmer, Black Sabbath, UFO, The Police ja Van Halen. Muir on sanonut kiinnostuneensa funkmusiikista entisen yhtyekaverinsa Robert Trujillon kautta.
Jussi T. Lappalainen

Jussi Tapani Lappalainen (s. 23. lokakuuta 1935 Kuopio) on suomalainen historioitsija ja emeritusprofessori. Hän toimi Turun yliopiston Suomen historian apulaisprofessorina ja professorina vuodesta 1980 vuoteen 1998. Lappalainen toimi myös kaksi kautta 1995–1998 Professoriliiton puheenjohtajana.
Lappalaisen tutkimustyö on käsitellyt erityisesti sotahistoriaa 1600-luvulta 1900-luvulle. Viimeksi hän on kirjoittanut puolet ja ollut päätoimittajana teoksessa "Sota Suomesta. Suomen sota 1808–1809".
Työtyytyväisyys

Työtyytyväisyys tarkoittaa subjektiivisesti koettua sopeutumisen astetta työssä. Työtyytyväisyys ei siis kuvaa työympäristöä vaan henkilön tyytyväisyyttä työympäristöönsä. Työtyytyväisyyteen voivat vaikuttaa monet tekijät, kuten se, 1)missä määrin hän voi työssään tyydyttää tarpeitaan ja 2)miten hyväksi hän kokee työnsä, työympäristönsä, vaikutusmahdollisuutensa sekä palkkansa. "Työtyytyväisyys" ja "työmotivaatio" sekoitetaan usein keskenään, mutta työmotivaatio kuvaa henkilön käsitystä palkkiosta, jonka hän tulee saamaan, kun taas työtyytyväisyys kuvaa henkilön käsitystä niistä palkkioista, jotka hän on jo saanut.
Tutkimusten mukaan naiset ovat Suomessa keskimäärin työtyytyväisempiä kuin miehet.
Herzbergin kahden faktorin teoria.
Usein työtyytyväisyyden mittaamisessa hyödynnetään "Herzbergin kahden faktorin teoriaa". Herzbergin mukaan tyytyväisyys johtuu eri "faktoreista" eli tekijöistä kuin tyytymättömyys. Herzberg puhuu työtyytyväisyyttä lisäävistä "motivaatiotekijöistä" ja tyytymättömyyttä lisäävistä "hygieniatekijöistä". Motivaatiotekijät ovat työntekijää sisäisesti palkitsevia tekijöitä, kuten tunnustuksen saaminen, menestyminen työssä, etenemismahdollisuudet ja työn mielenkiintoisuus. Hygieniatekijät ovat ulkoisesti palkitsevia, työntekijän ympäristöön liittyviä tekijöitä, kuten palkka, työyhteisön sosiaaliset suhteet, ulkoiset työolot, työn organisointi, henkilöstöpolitiikka ja työsuhdeturva. Hygieniatekijöihin keskittyvien henkilöiden on huomattu olevan työtyytymättömämpiä kuin motivaatiotekijöihin keskittyvien. Herzbergin teoriaa voidaan siis tulkita niin, että työtyytyväisyys riippuu siitä, missä suhteessa työntekijä kiinnittää huomionsa motivaatio- ja hygieniatekijöihin.
Kaanaa (Pori)

Kaanaa ( ) on taajama ja Porin 61. kaupunginosa Meri-Porissa, Yyterin välittömässä läheisyydessä. Matkaa kaupungin keskustaan on noin 16 kilometriä. Kaanaassa asui vuonna 2013 alle 650 ihmistä. Kaanaan vesitorni toimii myös näkötornina.
Chiesanuova (San Marino)

Chiesanuova on yksi San Marinon yhdeksästä kunnasta eli "castellista". Chiesanuovassa on yhteensä 976 asukasta (2003) ja sen pinta-ala on 5,46 neliökilometriä. Se sijaitsee maan lounaisosassa ja rajautuu Fiorentinon ja San Marinon kuntiin San Marinossa sekä Sassofeltrion, San Leon ja Verucchion kuntiin Italiassa.
Chiesanuova, silloinen Busignanon linnan alue, päätti liittyä San Marinoon vuonna 1320. Se sai nykyisen nimensä () 1500-luvulla, kun S. Giovanni Battista in Curten sittemmin tuhoutunut kirkko rakennettiin uudelleen. Ratamoottoripyöräilijä Manuel Poggiali on kotoisin Chiesanuovasta. Kuntaan kuuluvat Caladinon, Confinen, Galavotton, Molarinin, Poggio Casalinon, Poggio Chiesanuovan ja Teglion "curaziat".
Beta Regio

Beta Regio on noin 3000 kilometrin läpimittainen, melko korkealle nouseva tulivuorialue Venus-planeetalla. Sen sijainti on 25,3° pohjoista leveyttä ja 77,2° läntistä pituutta. Beta Regio on yksi Venuksen korkeimmista alueista, ulottuen 5 kilometrin korkeuteen. Neuvostoliiton avaruusluotaimet Venera 10 ja 11 laskeutuivat 1970-luvulla Beta Region alueelle ja ottivat pinnalta kuvia kivikkoisesta maisemasta. Beta Regio on eräs ensimmäisistä tutka-aaltoja hyvin heijastavista alueista, jotka on tunnistettu Maasta otetuista tutkakuvista.
Beta Regiossa on kaksi korkeaa ja laajaa tulivuorta, Theia Mons ja Rhea Mons. Alueella on yhdensuuntaisia halkeamia, eniten syvässä laaksossa nimeltä Devanna Chasma, joka jatkeineen halkaisee alueen pohjois–eteläsuunnassa. Beta Regio muistuttaa vajoamineen Itä-Afrikan hautavajoamaa. Alueella epäillään olevan aktiivisia tulivuoria. Beta Region halkova laaksosysteemi ulottuu Venuksella laajemmalle alueelle länteen ja etelään.
Henkilöstötutkimus

Henkilöstötutkimus on organisaation henkilöstön tyytyväisyyttä, asenteita, työssäjaksamista tai ammattitaitoa mittaava ja analysoiva tutkimus.
Henkilöstötutkimuksen avulla pyritään tyypillisesti toteuttamaan seuraavia kehitystoimenpiteitä:
Henkilöstötutkimuksessa kerätään palautetta työntekijöiltä ja johdolta. Palaute voidaan kerätä esimerkiksi seuraavia tiedonkeruu kanavia käyttäen:
Henkilöstötutkimuksen avulla voidaan hahmottaa tekijöitä, joihin vaikuttamalla voidaan:
Henkilöstötutkimuksia toteuttavat Suomessa esimerkiksi jotkut markkinatutkimusalan yritykset sekä osa konsultointialan yrityksistä.
Rakkautta ja piikkilankaa

Rakkautta ja piikkilankaa on Uniklubin debyyttialbumi, joka ilmestyi 21. toukokuuta 2004. Levy on myynyt platinaa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan neljännellä sijalla, ja nousi toisella listaviikollaan sijalle kolme. Levy pysytteli listalla yhteensä 20 viikkoa.
Suurin osa kappaleista on Jussin sanoittamia, albumin nimikkokappale on
Teemu Rajamäen käsialaa.
Albumi ilmestyy vinyylinä uudelleen masteroituna 9. helmikuuta 2024.
Colin Baker

Colin Baker (s. 8. kesäkuuta 1943) on brittiläinen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi etenkin "Doctor Who" -sarjasta, jossa hän näytteli kuudetta Tohtoria vuosina 1984–1986 ja teki sivuroolin komentaja Maxilina tarinassa "Äärettömyyden kaari" vuonna 1983. Baker tunnetaan myös Paul Merroneyn roolista BBC:n saippuasarjassa "The Brothers" (1974-1976), jota esitettiin Suomessa nimellä "Testamentti".
Unto Salo

Unto Olavi Salo () oli suomalainen arkeologi ja professori.
Salo kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1948 Tyrvään yhteiskoulusta. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1955. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1968. Hänen väitöskirjansa käsitteli Suomen alueen vanhempaa roomalaista rautakautta.
Unto Salo työskenteli Satakunnan museon johtajana, kunnes hänet nimitettiin vuonna 1972 Turun yliopiston arkeologian professoriksi. Hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 1991.
Salo tutki varsinkin Satakunnan alueen pronssi- ja rautakautta, joista hän julkaisi useita kirjoja. Lisäksi Salo tutki muun muassa Varsinais-Suomen esihistoriaa, suomalaista muinaisuskoa ja kristinuskon tuloa Suomeen. Salo tunnetaan kielihistorian käyttämisestä arkeologian aputieteenä.
Vuonna 2005 Salo sai Suomen kulttuurirahaston kulttuuripalkinnon elämäntyöstään Satakunnan menneisyyden tulkitsemisesta ja kulttuurin edistämisestä.
Corbin Bleu

Corbin Bleu Reivers (s. 21. helmikuuta 1989 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli, tanssija ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa "High School Musical" -elokuvissa sekä elokuvissa "" ja "Jump in!" ja myös televisiosarjassa "Lento 29".
Ura.
Corbin Bleu aloitti uransa Targetin, Toys R Us:in ja Tommy Hilfigerin mallina. Jo kaksivuotiaana Corbin esiintyi mainoksissa ja aloitti elivuotiaana mallinuransa Ford Modeling Agency'ssa New Yorkissa. Hieman myöhemmin hän kiinnostui tanssimisesta, joten hänen vanhempansa ilmoittivat hänet jazz- ja balettitunneille. Corbin oli ensimmäisiä Debbie Allen Dance Academy'n oppilaita. Kuusivuotiaana hän pääsi ensimmäiseen isoon työhönsä, Broadway-näytelmään "Tiny Tim Is Dead", jossa hän näytteli hylättyä, orpoa mykkäpoikaa.
Huomattuaan, miten intohimoisesti Corbin seurasi isänsä David Reiversin jalanjälkiä Reiversien perhe muutti vuonna 1996 Los Angelesiin. Pian hän sai roolin televisiosarjasta "High Incident", ja vähän myöhemmin hän vieraili suositussa televisiosarjassa "Teho-osasto".
Corbin esiintyi pienissä rooleissa esimerkiksi elokuvissa "Soldier", "Family Tree", "Mystery Men" ja "Galaxy Quest", ennen kuin hän sai isomman roolin vuonna 2004 elokuvasta "". Elokuvan menestyksen jälkeen Bleu valittiin "Lento 29" -sarjaan, joka kertoo saarelle pulaan joutuvista teineistä. Corbinilla oli pieni rooli "Ned's Declassified School Survival Guide" -sarjassa Nickelodeonilla.
Bleullä oli vuonna 2006 sivurooli menestyselokuvassa "High School Musical", joka sai Emmy-palkinnon. Bleu esiintyi aiemmin kahdessa Hannah Montana -jaksossa. "High School Musicalin" suuren suosion seurauksena Disney päätti tehdä toisen Disney Channel -elokuvan, "Jump in!".
Laulanaja on julkaissut Yhdysvalloissa albumin "Another Side" (2007) ja kaksi singleä, "Push It to the Limit" ja "Deal With It".
Bleu aloitti näyttelemisen 24-vuotiaana vuonna 2013 saippuaoopperassa "One Life to Live"..
Bleu on ollut Young Artist Award (2007) ja Image Award (2007) -ehdokkaana.
Asiakastyytyväisyys

Asiakastyytyväisyys on termi, joka kuvastaa asiakkaan odotusten täyttymistä. Tyytyväinen asiakas suosittelee helpommin ostamaansa tuotetta tai palvelua ja ostaa todennäköisemmin samaa tuotetta tai palvelua uudestaan. Asiakastyytyväisyys itsessään ei kuitenkaan takaa asiakasuskollisuutta tai asiakkaan suositteluhalukkuutta. Asiakasuskollisuutta tutkii Suomessa vuosittain TNS Gallup Suomen asiakkuusindeksitutkimuksella.
Monessa keskisuuressa tai suuressa organisaatiossa asiakastyytyväisyys on yksi tuloskortin (balanced scorecard) keskeinen mittari. Asiakastyytyväisyys on keskeinen mittari myös ISO 9000 laatustandardissa, jossa asiakastyytyväisyyttä mitataan säännöllisin väliajoin jotta sitä voitaisiin kasvattaa kehitystoimenpiteillä. Tunnetuimpia tyytyväisyyden mittareita ovat CSAT, CES, sekä NPS.
Kent Williams

Kent Williams (s. 27. joulukuuta 1950 Harlem, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Hän aloitti musiikin ja teatterin opiskelunsa SUNY Oswegossa, josta Williams valmistui vuonna 1973. Tämän jälkeen hän opiskeli näyttelemistä San Franciscossa American Conservatory teatterissa. Hän on usein dubannut animesarjoja, joista Dragon Ball on ollut Williamsin yleisin sarja. Sitä ennen hän näytteli 1980-luvulla useissa elokuvissa kuten A Small Killing, The Day the Bubble Burst, Murder Me, Murder You ja Stranger on My Land. Williams vieraili 1980- ja 1990-luvulla eri televisiosarjoissa kuten Ihmemies MacGyver, L.A. Law, Enkelin kosketus ja Kova laki.
Globalstar

Globalstar Inc. on yhdysvaltalainen satelliittitietoliikennealan yritys, joka operoi matalalla Maan kiertoradalla olevaa satelliittikonstellaatiota. Yhtiön toisen sukupolven satelliitit kiertävät Maata 1 410 kilometrin korkeudella ja 52 asteen inklinaatiokulmalla. Rataparametreista johtuen satelliitin puhelin- tai datayhteyksien peitto ei kuitenkaan kata Suomea. 
Yhtiö solmi vuonna 2024 yhteistyösopimuksen Applen 5G-matkapuhelimia ja älylaitteita tukevan uuden satelliittisukupolven rakentamisesta. Tästä syystä Globalstar tilasi kanadalaiselta MDA Space -avaruusteknologiayhtiöltä yli 50 uuden sukupolven 5G-tietoliikennesatelliittia.
1990-luvulta alkaen toiminut matalalla kiertoradalla toimiva tietoliikennesatelliittien konstellaatio, joka on yhdysvaltalaisen Space Systems/Loralin ja italialaisen Alenia Spazio yhteinen hanke. Globalstar on myös kyseistä satelliittikonstellaatiota operoiva tietoliikenneyhtiö. 
Globalstar on vaatinut taloudellisia järjestelyitä ja valtioiden tukea (mm. Italian laivaston merimiehet ovat saaneet käyttää puhelimia ilmeisesti ilmaiseksi) pysyäkseen toiminnassa. Vuonna 2010 sen liikevaihto näyttää nousevan noin 70 miljoonaan dollariin, mutta tulos voi olla tappiollinen. 
Globalstarin toinen sukupolvi.
2000-luvun alussa yhtymä etsi rahoitusta rakentaakseen toisen sukupolven Globalstar-satelliitteja. Ensimmäiset niistä piti laukaista vuoden 2010 lopussa. Kuusi satelliittia laukaistiin keväällä 2011. Yksi niistä on ilmeisesti pysyvästi poistettu käytöstä elokuun alussa 2011 sen asennonsäädön liikemääräpyörän rikkouduttua. Toisen vastaava mekanismi on sammutettu häiriön vuoksi. Nämä laitteet olivat yhdysvaltalaisen Goodrichin valmisteita. Näiden vikojen takia yritys joutuu hakemaan lisäaikaan oman toimintansa aloittamiseen Yhdysvalloissa, joka puolestaan on Ranskan vientirahoitusyhtiö Cofacen ehto hankkeen jo tapahtuneelle lainoitukselle. Syyskuun alussa 2011 Globalstarin lainoitusjärjestely ratkesi positiivisesti. Lokakuussa 2011 Thales-Alenia on, vaikka tilaus lienee hyvinkin tärkeä yritykselle, kieltäytynyt Globalstarin kuuden satelliitin tilauksesta, ilmeisesti Globalstar-yrityksen taloustilanteen takia. 
Aiheesta muualla.
Sidosryhmätutkimus

Sidosryhmätutkimus on toimenpide, jonka avulla systemaattisesti kerätään ja analysoidaan tietoa esimerkiksi organisaation rahoittajilta, sijoittajilta, jälleenmyyjiltä, yhteistyökumppaneilta, asiakkailta, henkilöstöltä, medialta tai kuluttajilta. Sidosryhmätutkimus vastaa kysymykseen "Kuinka hyvin organisaation toiminta vastaa sidosryhmien odotuksia?".
Sidosryhmätutkimuksen toteutusprosesseja on monenlaisia, mutta yhteisenä piirteenä kaikissa:
Sidosryhmätutkimus antaa kattavan kuvan organisaation kanssa tekemisissä olevien tahojen tyytyväisyydestä, tarpeista ja odotuksista organisaatiota kohtaan. Sidosryhmätutkimuksessa tarvittava tieto ja mielipiteet kerätään tyypillisesti käyttäen esimerkiksi:
Sidosryhmätutkimuksia Suomessa toteuttavat esimerkiksi osa markkinatutkimusalan yrityksistä sekä jotkin konsultointialan yritykset.
Annikki Kaivola-Bregenhøj

Annikki Kaivola-Bregenhøj (s. 1939) on suomalainen folkloristi ja Turun yliopiston eläkkeellä oleva professori.
Kaivola-Bregenhøj väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1973 arvoituksia käsittelevällä tutkimuksella. Hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa, Kööpenhaminan yliopistossa ja Suomalaisen tiedeakatemian tutkijana. Lukuvuoden 1988–1989 hän oli vierailevana tutkijana Jerusalemin Heprealaisessa yliopistossa. Vuodet 1993–2004 hän toimi Turun yliopiston folkloristiikan professorina, ja hänen aikanaan turkulainen folkloristiikka painottui yhä selvemmin kertomusten ja kerronnan tutkimukseen. Sen jälkeen hän toimi talven 2005 niin sanottuna Suomi-professorina antropologian oppiaineessa Lakeheadin yliopistossa Thunder Bayssa Kanadassa.
Folkloristina Annikki Kaivola-Bregenhøj lähestyy myös unia ja unista kertomista folklorena, ja on tarkastellut kirjoissaan unia, niiden tulkitsemista ja niistä kertomista.
Annikki Kaivola-Bregenhøj on naimisissa tanskalaisen perinteentutkijan Carsten Bregenhøj’n kanssa, joka on toiminut arkistonhoitajana Dansk Folkemindesamlingissa ja sitten Vaasassa Österbottens traditionsarkivissa vuodet 1972–2006. 
Vuonna 2011 Kalevalaseura palkitsi hänet Kekrinpäivän tunnustuspalkinnolla, joka jaetaan suomalaisen kulttuurin ja kulttuuriperinnön parissa ansioituneille henkilöille. 
Julkaisut.
Kaivola-Bregenhøj on julkaissut kymmenien tieteellisten artikkelien lisäksi useita monografioita, kuten vuonna 1987 julkaistu "Kertomus ja kerronta" ja sen vuonna 1996 julkaistu englanninkielinen laitos "Narrative and narrating: Variation in Juho Oksanen's storytelling"; vuonna 1983 Kööpenhaminassa ilmestynyt "Bondebryllup: Optegnelser i Dansk Folkemindesamling"; vuonna 2001 SKS:ltä ilmestynyt "Riddles: Perspectives on the Use, Function and Change in a Folklore Genre".
Venuksen geologia

Venuksen geologia tutkii Venuksen rakennetta, koostumusta sekä sen muotoutumisen historiaa. Venuksen pintaa hallitsevat tuliperäiset maastonmuodot. Planeetalla on joitakin samoja geologisia muodostumia kuin Maassa, esimerkiksi repeämälaaksoja, vuoristoja ja tulivuoria, mutta myös toisentyyppisiä. Niitä ovat soikeat koronat ja araknoidit, jotka lienevät syntyneet niiden alla olevan laavan pullistuttua.
Venuksesta puuttuvat mannerlaatat, mannerliikunnat ja maan astenosfääriä vastaava kerros. Venuksen pinta uusiutuu muutaman sadan miljoonan vuoden välein päätellen harvasta meteoriittikraatteritiheydestä.
Jukka Halonen

Jukka Aarne Halonen (s. 23. kesäkuuta 1960 Oulu) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. 
Halonen syntyi ja kasvoi Oulussa. Hän toimi demarinuorten Lippu-lehden päätoimittajana ja Suomen Sosialidemokraatin toimittajana ja kävi Sanoma Oy:n toimittajakoulun 1982–1983. Tämän jälkeen Halonen toimi politiikan toimittajana Helsingin Sanomissa, Sosialidemokraatissa ja Iltalehdessä ja oli 1988–1997 Demarin päätoimittaja.
Halonen oli Tarja Halosen presidentinvaalikampanjan tiedotuspäällikkö 2005–2006 ja Eero Heinäluoman viestintäavustaja valtiovarainministeriössä (2006–2007).
Halonen päätoimitti Urheilukalastus-lehteä 1991–1993 ja on toiminut Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseuran puheenjohtajana vuodesta 1996. Hän ideoi Suomeen Kalamaraton-kilpailun ja kirjoitti aiheesta lehtiin ja kirjoihin. Jukka Halonen valittiin Vuoden 2012 kalamieheksi.
Venuksen kaasukehä

Venuksen kaasukehä koostuu noin 96 %:sesti hiilidioksidista, suurin osa lopusta 4 prosentista on typpeä. Vesihöyryä on miljoonasosa siitä mitä Maassa ja sen olemassaolo viittaa tulivuoritoimintaan, koska vesihöyry muuttuu kemiallisissa reaktioissa muiksi yhdisteiksi. Planeetan pinnalla on noin 90 ilmakehän paine ja noin 460 asteen lämpötila. Venuksessa on tapahtunut karkaava kasvihuoneilmiö.
Ulospäin näkyvät kaasukehän pääosin rikkihappopisaroista koostuvat pilvet, jotka ovat syntyneet Venuksen tulivuorten purkauskaasuista. Noin 48–70 km:n korkeudessa olevat pilvet eivät koskaan sada Venuksen pinnalle asti. Ne kiertävät planeetan 4 päivässä jopa 100 m/s tuulten mukana. Tuulia ylläpitää Auringon lämmittävä vaikutus.
Pilvien seudulla 50–65 km:n korkeudessa paine on noin 1 ilmakehää ja lämpötila 0 °C tienoilla. 
Olot Venuksen pinnalla.
Kaasunpaine on planeetan pinnalla 92 bar (noin 90 Maan ilmakehää) ja lämpötila 462 °C, Venuksen pinnalle pääsee auringon valosta noin 2–3 % pilvien läpi. Valaistus 5000 lux, näkyvyys 3 kilometriä. Kosteus on 0,1 %.
Venuksen kaasukehän kerrokset.
Venuksen kaasukehän lämpötilajakauma eroaa Maan ilmakehästä siten, että siinä näkyy hyvin voimakas kasvihuone-ilmiö, joka vahvistuu pintaa kohti mentäessä. Toinen ero on Venuksen troposfäärin yllä olevan lämpötilaa alentavan stratosfäärin puuttuminen, Venuksessa ei ole otsonia, joka tuottaisi tämän kerroksen, jossa lämpötila nousee huippua kohti mentäessä. Venuksen pilvet ovat planeetan troposfäärin yläosassa.
52,5–54 km:n korkeudessa on 20–37 °C:n lämpötila, ja 49,5 km:n korkeudessa 1 ilmakehän paine, eli näillä seuduilla on samoja lukemia kuin mitä Maassa esiintyy.
Venuksen pilvet.
Paksuin pilvikerros on 49–51 kilometrin korkeudessa. Päivänpuolella pilvikerros on 45–65 kilometrin korkeudella. Yön puolella se jatkuu jopa 90 km:n korkeuteen, jatkuen utuna 105 km:n korkeuteen.
Serrano

Serrano voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Ihmisiä:
Muita:
Psalttari (soitin)

Psalttari on sitraperheeseen kuuluva sormin näppäiltävä, polvilla tai pöydällä pidettävä soitin, joka on kanteleen etäinen sukulainen. Psalttari syntyi antiikin Kreikassa. Psalttaria ryhdyttiin myöhemmin soittamaan myös kieliä kapuloilla lyömällä, minkä seurauksena kehittyivät dulcimer ja cembalo. Sana "psalttari" mainitaan esimerkiksi virressä "Herraa hyvää kiittäkää", joka on tehty psalmin 150 pohjalta.
Laitahyökkääjä (amerikkalainen jalkapallo)

Laitahyökkääjä (, "wideout", "flanker", "split end", lyh. mm. "WR", "FL" ja "SE") on amerikkalaisessa jalkapallossa hyökkäyksen pelipaikka. 
Laitahyökkääjien pääasiallinen tehtävä hyökkäyksessä on vastaanottaa pelinrakentajan heittämä pallo sovitun heittokuvion päätteeksi. Hyökkäyksessä voi teoriassa olla kentällä yhtä aikaa yhdestä viiteen laitahyökkääjää. NFL- ja yliopistosäännöin pelattavissa otteluissa on hyökkäyspelissä kentällä kuitenkin tavallisesti kahdesta neljään laitahyökkääjää.
Juoksupeleissä laitahyökkääjän tehtävä on blokata eli estää yleensä puolustuksen kulmapuolustajia tai takapuolustajia taklaamasta pallonkantajaa tai juosta heittokuvioita hämäyksenä.
Laitahyökkääjien tärkeimmät fyysiset ominaisuudet ovat hyvä silmä–käsi-koordinaatio, pallon kiinniottokyky, räjähtävä lähtönopeus ja juoksunopeus.
Pelipaikan englanninkielisten nimitysten merkityksiä.
Englanninkielinen nimitys "wide receiver" on laitahyökkääjän yleisnimitys. Wideout on "wide receiver" -termin synonyymi, jota erityisesti englanninkieliset toimittajat käyttävät tiedotusvälineissä. 
Laitahyökkääjää voidaan kutsua myös muilla englanninkielisillä nimityksillä, jolloin viitataan lähinnä laitahyökkääjän sijoittumiseen hyökkäyksen aloitusryhmityksessä. 
End.
End oli 1950-luvulle saakka käytetty yleisnimitys laitahyökkääjästä ja tarkoitti samaa kuin nykyään "wide receiver", laitahyökkääjä. Amerikkalaisen jalkapallon tärkeimmät hyökkäysstrategiat perustuivat vuosisadan alussa enimmäkseen juoksupeleihin, jolloin "end" oli lähinnä juoksupeleissä blokkaava pelaaja ja harvemmin heittojen vastaanottaja. Poikkeuksiakin kuitenkin oli: eräs NFL:n historian menestyneimmistä laitahyökkääjistä, Don Hutson, pelasi vuosina 1935-1945, mutta osa hänen laitahyökkääjänä tekemistään ennätyksistä kesti 1990-luvulle saakka.
Flanker.
Flanker on laitahyökkääjä, joka ryhmittyy aina noin yhden jaardin verran aloituslinjan taakse.
Split End.
Split End on laitahyökkääjä, joka ryhmittyy aina aloituslinjan tasalle ja on hyökkäysmuodostelman uloin pelaaja eli siten aina lähinnä kentän jompaakumpaa sivurajaa.
Slot receiver.
Slot receiver on laitahyökkääjä, joka ryhmittyy jaardin verran aloituslinjan taakse, mutta aloitusmuodostelman leveyssuunnassa melko lähelle, usein muutaman jaardin päähän hyökkäyksen linjasta. Slot receiver voi siten käyttää nopeuttaan hyväkseen ja juosta esimerkiksi puolustusmuodostelman keskelle hitaampien tukimiesten taakse nopeita kuvioita (heittopeleissä nk. ristiinjuoksukuvio ).
Silicon Teens

Silicon Teens oli brittiläinen yhtye jonka kaikki neljä jäsentä - Darryl, Jacki, Paul ja Diane - olivat kuvitteellisia hahmoja: todellisuudessa kaikki kappaleet olivat yhtyeen levy-yhtiön perustajan Daniel Millerin soittamia, laulamia ja tuottamia. 
Silicon Teens julkaisi ainoastaan yhden albumin, "Music For Parties" (1980) joka sisältää synthpop-versioita vanhoista rock and roll -klassikoista. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Memphis Tennessee" ja "Judy In Disguise", jotka eivät juurikaan saavuttaneet kaupallista menestystä. Yhtyeen tunnetuin kappale lienee Steve Martinin ja John Candyn tähdittämään vuoden 1987 "Vauhdilla Chicagoon" -komediaan päätynyt versiointi kappaleesta "Red River Rock".
This Is Hawkwind, Do Not Panic

This Is Hawkwind, Do Not Panic on Hawkwindin albumi joka sisältää livenauhoituksia vuosilta 1980 ja 1984. Levy oli tuplajulkaisu joista toinen levy oli normaali lp (33 rpm) ja toinen EP (45 rpm). Ykköslevy on nauhoitettu Lewisham Odeonilla 18. joulukuuta 1980 ja kakkoslevy Stonehengen festivaaleilla kesäkuussa 1984. 
Ykköslevyn kappaleista neljä on "Levitation"-albumilta jota yhtye tuolloin promotoi ja vanhinkin kappale "Death Trap" on vuodelta 1978. 
Kakkoslevyn "Stonehenge Decoded" on Dave Brockin ja Harvey Bainbridgen tyyliltään elektronista musiikkia edustava kappale ja "Watching The Grass Grow" on alun perin Nik Turnerin Inner City Unit-yhtyeen punk-henkinen kappale. 
Levy on uudelleenjulkaistu cd:llä yhdessä Zones-albumin kanssa. Lewisham Odeonilla nauhoitetut kappaleet on myös julkaistu "Levitation"-albumin remasteroidulla painoksella.
Kappaleet.
Levy 1 (33rpm)
Levy 2 (45rpm)
Chronicle of the Black Sword

Chronicle of the Black Sword on rockyhtye Hawkwindin albumi vuodelta 1985.
Albumin konsepti perustuu tieteiskirjailija ja Hawkwind-taustavaikuttaja Michael Moorcockin 1960-luvulla kirjoittamassa Elric-kirjasarjasa esiintyvän Elric of Melnibonen seikkailuihin lukuun ottamatta kappaletta "Needle Gun", jonka inspiraationa on ollut Jerry Cornelius, toinen Moorcockin kirjoissa esiintyvä keskeinen hahmo. Moorcock itse on kirjoittanut sanoituksen kappaleeseen "Sleep Of A Thousand Tears". Parin edellisvuoden ajan runsaasti vaihdellut kokoonpano oli vakiintunut Alan Daveyn (basso) ja Danny Thompsonin (rummut) liityttyä yhtyeeseen. Aiemmin bassoa soittanut Harvey Bainbridge siirtyi pysyvästi kosketinsoittajaksi Dave Brockin ja Huw Lloyd Langtonin vastatessa kitaroinnista.
Musiikillisesti albumi on lähellä 1980-luvun puolivälin valtavirran heavy rockia, ja muutaman aiemman studioalbumin elektroninen ja syntetisaattori-voittoinen ilmaisu on pienemmässä osassa. Elektronista puolta albumilla edustavat Bainbridgen "Shade Gate" sekä hänen ja Brockin säveltämät lyhyet siirtymät "The Demise" ja "Chaos Army". "The Pulsing Cavern" ja Elric-hahmon naisystävän mukaan nimetty "Zarozinia" ovat ambient-vaikutteisia, tunnelmallisia kappaleita. Loput kappaleet ovat enemmän heavy rock-tyylisiä. Kappale "Needle Gun" julkaistiin singlenä ja sen b-puolella oli Daveyn säveltämä instrumentaali "Arioch".
Albumin julkaisi yhtyeen arkistomateriaalia aiemmin julkaissut riippumaton Flicknife Records -yhtiö ja se nousi Britannian listalle kahdeksi viikoksi sijalle 65. Albumi sai hyviä arvosteluja Britannian musiikkilehdistössä Yhtye teki 29:n konsertin hyvän vastaanoton saaneen kiertueen loppuvuodesta 1985 Britanniassa. Hammersmith Odeonin konsertit 3. ja 4. joulukuuta kuvattiin ja nauhoitettiin videota ("The Chronicle Of The Black Sword") ja livealbumia ("Live Chronicles") varten. Konsertit noudattelivat albumin konseptia. Mukana oli tanssijoita ja muita tarinaan liittyviä hahmoja. Myös Michael Moorcock oli mukana vierailijana.
Rauno Setälä

Rauno Setälä (20. heinäkuuta 1939 Loimaa – 25. maaliskuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kulttuurivaikuttaja. Hän oli SKDL:n kulttuurisihteeri vuosina 1964–1971 ja "Hämeen Yhteistyö" -lehden päätoimittaja 1971–1974. 
"Uusstalinistin uskontunnustus".
Vuonna 1970 Setälä julkaisi kohutun kirjansa "Uusstalinistin uskontunnustus", jossa hän muun muassa kuvasi aatteellista kehitystään ensin kulttuurivasemmistolaiseksi ja sitten kommunistiksi. Kirjassa ei käsitellä stalinismia ja se sai provosoivan nimensä kustantajan ehdotuksesta.
Stalinisti oli Setälän mukaan haukkumasana, jolla tarkoitettiin työväenliikkeen vallankumouksellisuutta korostanutta Suomen kommunistisen puolueen (SKP) oppositiota eli taistolaisia. Suomalaisesta kommunismista oli hänen mielestään tullut yleisen mielipiteen silmissä lähes ”yhteiskuntakelpoinen” ilmiö. Kun kommunisteja ei enää pelätty, porvaristo ja sosiaalidemokraatit pyrkivät siirtämään sanaan stalinismi kaiken sen kielteisen tunnelatauksen, joka aikaisemmin oli sisältynyt sanaan kommunismi. Tarkoituksena oli Setälän mukaan näin edesauttaa SKP:n hajaannusta.
Kirjassaan Setälä arvosteli sekä revisionistista yleis- ja uusvasemmistolaisuutta että dogmaattisia äärivasemmistolaisia liikkeitä. Hänen mielestään molemmat vain hajottivat ja heikensivät työväenliikettä. Setälän mukaan laajinkin porvarillinen demokratia on muodollista ja näennäistä ja suurpääoma on aina viime kädessä valmis turvautumaan väkivaltaan, jos se kokee taloudellisen valtansa riittävän uhatuksi. Siksi työväenluokan ja sitä tukevan sivistyneistön tuli Setälän mielestä sitoutua luokkataistelun logiikkaan ja varautua sosialistisen vallankumouksen edistämiseen kaikin, sekä parlamentaarisin että mahdollisimman väkivallattomin ulkoparlamentaarisin, keinoin.
Yksityiselämä.
Setälä oli naimisissa Tuula-Liina Puupon kanssa 1963–1965.
George Gallup

George Horace Gallup (18. marraskuuta 1901 – 26. heinäkuuta 1984) oli yhdysvaltalainen tilastotieteilijä. Hän kehitti menestyneen tilastollisen otantatutkimusmenetelmän, mielipidetiedustelun eli ”gallupin”, yleisen mielipiteen mittaamiseksi. Menetelmä tuli tunnetuksi vuoden 1936 vaaleissa, kun se ennusti Franklin D. Rooseveltin uudelleenvalinnan Yhdysvaltojen presidentiksi.
Elämänvaiheet.
Gallup syntyi karjatilallisen perheeseen Jeffersonissa Iowassa. Hän lähti opiskelemaan Iowan yliopistoon vuonna 1918 ja suoritti BA-tutkinnon 1923, MA-tutkinnon 1925 ja valmistui filosofian tohtoriksi yhteiskuntatieteiden alalla 1928. Iowassa opiskellessaan Gallup toimi opiskelijalehti The Daily Iowanin toimittajana. Hänen väitöskirjansa otsikko oli "A New Technique for Objective Methods for Measuring Reader Interest in Newspapers". Opetettuaan jonkin aikaa Iowassa hän siirtyi 1929 johtamaan journalismin tiedekuntaa Draken yliopistoon, ja sieltä hän siirtyi 1931 opettamaan ja tutkijaksi Northwestern-yliopistoon. Vuoden kuluttua hän astui Young &amp; Rubicam -mainostoimiston palvelukseen, ja teki siellä mielipidetutkimuksia sen asiakkaille, ja näin hänestä tuli alan ensimmäinen markkinatutkimuksen johtaja. Hän oli Y&amp;R:n palveluksessa kuusitoista vuotta. Siellä ollessaan hän perusti vuonna 1935 American Institute of Public Opinionin.
Gallupin uusi yritys sai 1936 valtakunnallista huomiota ennustamalla 50 000 vastaajan vastausten perusteella oikein Yhdysvaltojen vuoden 1936 presidentinvaalien tuloksen, toisin kuin laajalti arvostettu Literary Digest -lehti. Literary Digestin paljon laajempi kysely perustui yli kahteen miljoonaan palautettuun vastaukseen, mutta ennusti tuloksen väärin. Sen lisäksi, että Gallupin ennuste osui oikeaan, hän ennusti oikein "Literary Digestin" kyselyn tuloksen ja käytti paljon pienempää satunnaisotantantaa.
Kahdentoista vuoden kuluttua Gallupin yritys erehtyi ennustamaan, että Thomas Dewey voittaisi Harry S. Trumanin vuoden 1948 presidentinvaaleissa 5–15 prosenttiyksiköllä. Gallup selitti virheen johtuneen siitä, että hän lopetti kyselyn kolme viikkoa ennen vaalipäivää.
Vuonna 1958 Gallup yhdisti kaikki kyselytoiminnot yhdeksi organisaatioksi Gallup Organization. Gallup kuoli sydäninfarktiin vuonna 1984 kesäasunnollaan Tschingelissä Bernese Oberlandissa Sveitsissä. Hänen perustamastaan yhtiöstä on monien nimenvaihdosten ja yrityskauppojen kautta tullut Kantar TNS, joka tunnettiin Suomessa aiemmin nimellä TNS Gallup Oy.
Neckargemünd

Neckargemünd [ˌnɛkaːgəˈmʏnt] on Saksan kaupunki Baden-Württembergin osavaltion luoteisosassa Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnassa. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 13 506 asukasta, ja sen pinta-ala on 26,2 neliökilometriä.
Maantiede.
Neckargemünd sijaitsee kohdassa, jossa pieni Elsenz-niminen joki virtaa Neckariin. Neckargemünd onkin saanut nimensä Neckarjoesta ja Saksan kielen verbistä "münden" ("suistua"). Kaupunki sijaitsee Baden-Württembergin, Saksan lounaisimman osavaltion, luoteisosassa lähellä Hessenin rajaa Odenwaldin keskivuoristoalueessa. Lähin suurkaupunki on Heidelberg kymmenen kilometriä länteen. Neckargemünd kuuluu Rhein-Neckar-Kreisin piirikuntaan, joka on osa Rein-Neckar-kolmion metropolialuetta.
Neckargemündin naapurikaupungit ja -kunnat ovat Heidelberg lännessä, Schönau ja Neckarsteinach pohjoisessa, Schönbrunn ja Lobbach idässä sekä Wiesloch ja Bammental etelässä. Neckarsteinach kuuluu jo Hessenin naapuriosavaltioon, jonka alue ulottuu tässä kohtaa Neckar-joelle asti.
Neckargemündin kantakaupungin lisäksi kaupungin alueeseen kuuluu Dilsbergin, Waldhilsbachin ja Mückenlochin kaupunginosat, jotka olivat vuoden 1973 kuntaliitokseen asti itsenäisiä kuntia. Kantakaupunki puolestaan jakautuu varsinaiseen Neckargemündin kantakaupunkiin (6 992 asukasta) joen vasemmalla eli eteläisellä puolella ja Kleingemündiin (1 682 asukasta) joen oikealla puolella. Kaupunginosista Dilsberg (2 126 asukasta) on historiallinen linnake samannimisen vuoren huipulla kantakaupungista itään Neckarsteinachia vastapäätä. Waldhilsbach (1 337 asukasta) on kylä keskellä metsää Königstuhlvuoren juurella. Mückenloch (1 231 asukasta) sijaitsee Dilsbergin itäpuolella lähellä Neckar-jokea.
Suleiman Kerimov

Suleiman Abusaidovitš Kerimov (Lezgi, , s. 22. maaliskuuta 1966 Derbent, Dagestan, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän omistaa finanssikonserni GNK:n (). Kerimov on myös Venäjän parlamentin duuman jäsen. Hän edustaa Liberaalidemokraattista puoluetta.
Suleiman Kerimov on opiskellut Dagestanin yliopistossa. Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 35. rikkaimmaksi henkilöksi. Kerimov on naimisissa ja hänellä kolme lasta.
Kerimov loukkaantui vakavasti syksyllä 2006 auto-onnettomuudessa Ranskan Nizzassa. Helmikuussa 2007 hän listasi metalliyrityksensä Lontoon pörssiin.
Suleiman Kerimov omistaa GNK-yhtiön kautta 5 prosenttia Gazprom maakaasu- ja öljyjätistä, 6 prosenttia valtiojohtoisesta Sberbank-pankista ja 75 prosenttia Polymetal-kultakaivosyhtiöstä.
Kelloköynnös

Kelloköynnös ("Cobaea scandens") on rehevä kukkiva köynnös.
Ulkonäkö ja koko.
Kelloköynnös kasvaa 2–3 metriä pitkäksi. Sen lehdet ovat tummanvihreät, varsi ja lehtiruodit punertavat. Kellomaiset kukat ovat aluksi vaaleanvihreät, muuttuvat violeteiksi.
Alkuperä.
Kelloköynnös on kotoisin Meksikosta.
Kasvatus.
Kelloköynnöksen voi kasvattaa siemenistä maaliskuussa ja istuttaa taimina ulos, kun hallan vaaraa ei ole. Sen voi saada talvehtimaan viileässä, valoisassa paikassa, kuten kuistilla.
Aitoelämänlanka

Aitoelämänlanka ("Ipomoea purpurea" syn. "Pharbitis purpurea") on koristeena kasvatettu köynnöskasvi. Elämänlangaksi kutsutaan myös isokiertoa eli karhunköynnöstä ("Calystegia sepium"), joka on kiusallinen rikkaruoho. Lajit erottaa mm. siitä, että aitoelämänlangan lehdet ovat tasaisen herttamaiset, kun taas isokierron lehdet ovat kulmikkaammat.
Ulkonäkö ja koko.
Aitolämänlangan varret voivat kasvaa kahdesta kolmeen metriä pitkiksi. Lehdet ovat vaaleanvihreitä ja muodoltaan herttamaisia. Hyvissä olosuhteissa lehdistöstä tulee hyvin runsas. Kukat ovat suppilon muotoiset. Yksittäinen kukka kestää vain muutaman päivän, mutta kasvi tuottaa kierteisiä nuppuja niin paljon, että kukkia riittää koko kesäksi. Kukka vaihtaa väriä vanhetessaan. Kukan halkaisija on tyypillisesti 3–6 senttimetriä.
Alkuperä.
Aitoelämänlanka on kotoisin Meksikosta ja Keski-Amerikasta.
Tarzan ja kadonnut seikkailu

Tarzan ja kadonnut seikkailu on Edgar Rice Burroughsin keskeneräisestä käsikirjoituksesta muokattu Tarzan-seikkailu. Sen täydensi amerikkalainen scifi- ja kauhukirjailija Joe R. Lansdale. Sen julkaisi Yhdysvalloissa Dark Horse Comics vuonna 1995 kolmena viihdelehtiä jäljittelevänä vihkona.
Tarzan jäljittää viidakkoon kadonneita taas kerran; hän löytää muinaisen kaupungin, jossa palvotaan Pellucidarista eksynyttä jättimäistä rukoilijasirkkaa. 
Tarzan ja kultaleijona Jad-bal-ja voittavat vihollisensa mutta Tarzan eksyy sortuman taakse Pellucidariin johtavaan tunneliin - jonne hän katoaa lopullisen tuntuisesti.
Mustasilmäsusanna

Mustasilmäsusanna ("Thunbergia alata") on koristeena kasvatettava yksivuotinen köynnöskasvi, joka sopii sisätiloihin, kuisteille ja lasitetuille parvekkeille. Sitä voi kasvattaa amppelissa.
Ulkonäkö ja koko.
Mustasilmäsusanna kasvaa jopa kolme metriä pitkäksi. Sen kukat ovat keltaoransseja, ja niiden keskus on musta. Kasvista on saatavilla myös kelta-, oranssi- ja valkokukkaisia lajikkeita. Kukat puhkeavat lehtihankoihin. Lehdet ovat vihreät ja hammaslaitaiset.
Koristekasvina.
Siemenet kylvetään keväällä muokattuun kylvömultaan. Ruukkuun kannattaa istuttaa useampi taimi, jotta kasvista tulisi tuuheampi. Se voi kukkia 10–15 viikon päästä istutuksesta. Multa pidetään kosteana, mutta se saa kiuvahtaa hieman pinnalta. Kasvia lannoitetaan viikon välein huonekasvilannoitteella. Pitkiä versoja voidaan tukea kukkakepeillä tai leikata pois. Kuihtuneet kukat nyppäistään pois uusien kukkien muodostumisen edistämiseksi. Mustasilmäsusanna vaatii jonkin verran suoraa auringonpaistetta päivittäin, jotta se kukkii hyvin.
Alkuperä.
Mustasilmäsusanna on kotoisin trooppisesta Afrikasta.
Junkers Ju 287

Junkers Ju 287 oli saksalaisten toisen maailmansodan lopulla kehittämä nelimoottorinen raskas suihkumoottorikäyttöinen pommikone. Suunnittelusta vastasi Hans Wocke. Suunnittelu aloitettiin vuonna 1943 ja ensilentonsa kone lensi 8. elokuuta 1944. Ju 287V-1 prototyyppi käytti Junkers Jumo 004B -moottoreita, joista jokainen tuotti 900 kg työntövoiman. Saavutettu huippunopeus oli 550 km/h.
Koneessa käytettiin käänteistä nuolisiipeä siipirakenteessa. Ratkaisulla pyrittiin lisäämään vakautta etenkin hitailla nopeuksilla ja sakkaustilanteissa ohjainpinnat siipien ulommissa päissä toimisivat pidempään. Koelennoilla todettiin kaksi havaintoa: kaarroksessa sisempi siipi seurasi hieman ulomman jäljessä tuottaen enemmän nostetta ja taipumista kiertymiseen, sekä korkeanopeuksisissa käännöksissä siivet joustivat tehden käännöksistä tiukempia.
Junkersin tehtaiden pommituksissa myös Ju 287V-1 kärsi vahinkoja ja tuotanto hidastui. Sodan loppua kohti Junkers kehitti jo seuraavaa versiota, Ju 287V-2, jossa oli kuusi suihkumoottoria siipien alla ja saavutti huippunopeuden 800 km/h. Koneen oli määrä kantaa neljän tonnin pommikuorma.
Sodan jälkeen Wocke käytti konseptia HFB-320 Hansa Jet -koneen suunnittelussa.
Neuvostoliittolaiset käyttivät Junkers Ju 287:ää pohjana kehittäessään OKB-1 140 prototyyppiä.