tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bruno Armirail

Bruno Armirail (s. 11. huhtikuuta 1994 Bagnères-de-Bigorre) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi Continental-tasolla Equipe Cycliste Armée de Terre -joukkueessa vuosina 2015–2016. Loppukaudesta 2017 alkaen hän edusti UCI World Tour -tasolla kilpaillutta Groupama-FDJ-tallia. Vuodesta 2024 lähtien hänen tallinsa on Decathlon AG2R La Mondiale Team.
Armirail nousi Italian ympäriajon 2023 kokonaiskilpailun johtoon 14. etapin jälkeen kuuluttuaan irtiottoryhmään, joka saapui maaliin noin 20 minuuttia ennen kilpailua johtanutta Geraint Thomasia. Ennen etappia Armiril oli kokonaiskilpailussa 23:ntena. Hän johti kilpailua kahden etapin ajan ja sijoittui lopulta 16:nneksi. Hän saavutti sekaviestissä MM-hopeaa Glasgow'ssa 2023 ja Kigalissa 2025 sekä voitti saman lajin Euroopan-mestaruuden Emmmenissä 2023 ja Guilherand-Granges'ssa 2025.
Armirail voitti aika-ajon Ranskan-mestaruuden vuosina 2022, 2024 ja 2025. 
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Aika-ajon alle 23-v. Ranskan-mestaruus
Tour de Gironde Cycliste International, mäkikirikilpailun voitto
Tour Poitou - Charentes en Nouvelle Aquitaine, kokonaiskilpailussa toinen
Aika-ajon Ranskan-mestaruus
MM-kilpailut, aika-ajossa kymmenes
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s
MM-kilpailut, sekaviestissä hopeaa
Tour Poitou - Charentes en Nouvelle Aquitaine, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 3b (aika-ajo) voitto
EM-kilpailut, sekaviestissä kultaa
Aika-ajon Ranskan-mestaruus
MM-kilpailut, aika-ajossa yhdestoista
Baskimaan ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto
Critérium du Dauphiné, mäkikirikilpailun voitto
Aika-ajon Ranskan-mestaruus
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s
MM-kilpailut, sekaviestissä hopeaa, aika-ajossa kahdeksas
EM-kilpailut, sekaviestissä kultaa, aika-ajossa yhdeksäs
Museumsinselin metroasema

Museumsinsel on Berliinin metron asema lähellä Museumsinseliä. Asemaa käyttäa linja U5. Asema avattiin kesäkuussa 2021. Se kuuluu U5 ja U55 -linjat yhdistävään rataan, johon kuuluvat myös Rotes Rathausin ja Unter den Lindenin metroasemat.
John Illsley

John Edward Illsley (s. 24. kesäkuuta 1949 Leicester, Englanti) on englantilainen muusikko. Hän on Dire Straits -yhtyeen perustajajäsen ja soitti yhtyeessä bassokitaraa koko sen toiminnan ajan vuosina 1977–1995. Sen lisäksi hän on julkaissut useita sooloalbumeja.
Magnus Johnson

Magnus Johnson (19. syyskuuta 1871 lähellä Karlstadia – 13. syyskuuta 1936 Litchfield, Minnesota) oli ruotsalaissyntyinen, vuonna 1891 Yhdysvaltoihin asettunut poliitikko. Hän edusti Minnesota Farmer–Labor Partya.
Johnson istui Minnesotan osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1915–1919 ja saman osavaltion senaatissa vuosina 1919–1923. Vuosina 1923–1925 hän istui Yhdysvaltain senaatissa ja vuosina 1933–1935 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Johnson oli vuosina 1922 ja 1926 ehdolla Minnesotan kuvernööriksi.
François Staring

François Staring on belgialainen karateka. Hän on Kyokushinin Euroopan mestari katassa.
Kilpaura.
Staring saavutti kesäkuussa 2022 Euroopan mestaruuden katassa.
Huhtikuussa 2023 Staring oli mukana Tokiossa järjestetyssä International Karate Friendship turnauksessa. Hän sijoittui katakilpailussa kolmanneksi.
Pelkosenniemen kirkonkylä

Pelkosenniemen kirkonkylä on kylä ja taajama Pelkosenniemellä. Taajamassa asui vuonna 2021 303 asukasta. Kirkonkylässä sijaitsee mm. vuonna 1929 rakennettu kirkko, vuonna 2023 valmistunut koulu ja kunnanvirasto. Kirkonkylä on ollut Pelkosenniemen kunnan keskus 1900-luvun alusta lähtien. Se on kunnan ainoa taajama.
Tansanian historia

Tansanian historia kertoo Tansanian historiaan liittyvistä asioista. Tansaniassa sijaitsevasta Olduvain rotkosta, joka sijaitsee Itä-Afrikan hautavajoaman alueella lähellä Serengetin kansallispuistoa, on löydetty fossiililöytöjä merkkeinä varhaisimmista ihmisen edeltäjistä. Vanhimmat fossiilit ovat peräisin ajalta 2 miljoonaa vuotta sitten.
Aikoinaan Tansaniasta käytettiin nimeä Tanganyika. Alueella oli varhaisimpia kauppasuhteita arabimaihin ja Intiaan noin 100 jkr. Arabit perustivat siirtokuntia merenrannikkoseudulle. 1400-luvulla portugalilaiset vaikuttivat alueella. Osa Tansaniasta kuului aikoinaan 1700-luvulla Sansibarin sulttaanikuntaan, joka kuului Omaniin. Tänä aikana Omanin sulttaani teki liiton arabimaiden rannikoilla vaikuttaneiden ryhmien kanssa. 1776 ranskalaisten toimesta Tansanian rannikolla Kilwan kaupungin seudulla alkoi orjakauppa. 1840-luvulla lähetyssaarnaajia saapui Kilimanjaron vuoren seudulle. 1857-1958 brittiläisiä tutkimusmatkailijoita seikkaili Tanganjikajärven ja Victorianjärven seudulla. Tansania oli Saksan siirtomaa 1884-1918. Tämän jälkeen Ensimmäisen maailmansodan myötä Tansania siirtyi Ison-Britannian hallintoon. Tansania itsenäistyi 1961.
Paksunokkakäki

Paksunokkakäki ("Pachycoccyx audeberti") on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Paksunokkakäki kasvaa noin 36 cm pitkäksi. Alalajeista "P. a. audeberti" on kookkain. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkäsiipinen ja -pyrstöinen. Paksunokkakäen pää, selkä ja siivet ovat tummanharmaat. Sävyssä on vaihtelua alalajeittain; "P. a. brazzae" on tummin ja "P. a. validus" muita ruskehtavampi. Linnun rinta ja vatsa ovat valkoiset ja pyrstö musta-harmaaraidallinen. Nokka on tukeva ja koukkupäinen.
Levinneisyys ja elintavat.
Paksunokkakäen levinneisyysalue on hajanainen. Nimialalajista "P. a. audeberti" tunnetaan muutama havainto Madagaskarilta ja saattaa olla hävinnyt, "P. a. brazzae" esiintyy Guineasta Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja "P. a. validus" Keniasta Etelä-Afrikkaan sekä Angolasta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät ja savannien miombometsät. Paksunokkakäen ravintoa ovat hyönteiset, erityisesti suorasiipiset. Lintu on pesäloinen ja munii harjalepinkäisten ("Prionops") pesiin.
Global Cybersecurity Index

Global Cybersecurity Index (lyhennys: GCI; epävirallinen suomennos: 'Maailmanlaajuinen kyberturvallisuusindeksi') on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestön ITU:n (Kansainvälinen televiestintäliitto) kokoama, eri valtioiden tietoturvan kansallista tasoa vertaileva indeksiarvo. Indeksin lukuarvo vaihtelee välillä 0-100, missä 100 on maksimi (erinomainen) ja 0 minimi (olematon).
Indeksin tarkoituksena on mitata ITU:n 193 jäsenmaan ja Palestiinan sitoutumista kyberturvallisuuteen. GCI-indeksiluku helpottaa jäsenmaita löytämään kehittämistä vaativat tietoturvan osa-alueet kansallisella tasolla. Se lisää tietoisuutta kyberturvallisuuden tilasta eri puolilla maailmaa ja kannustaa toimenpiteisiin ryhtymistä. Valtion tilaa mittaava GCI-indeksiluku muodostetaan viiden osa-alueen osaindeksien yhteissummana. Kustakin osa-alueesta voi kertyä enimmillään 20 pistettä. Osa-alueet ovat:
Indeksin ensimmäinen versio julkaistiin käyttöön vuonna 2015. Ensimmäinen GCI-indeksiversio pohjautui ITU:n jäsenmaista saatuihin tietoihin vuodelta 2014, toinen vuodelta 2017, kolmas vuodelta 2018 ja neljäs vuodelta 2020. Mahdollisesti vuonna 2024 julkaistava viides GCI-versio pohjautuu vuoden 2022 aineistoon. Kunkin GCI-indeksiversion kriteeristöstä ja osatekijöiden painotuksista keskustellaan ja päätetään ITU-maiden yhteisessä kokouksessa. Indeksiversioiden painotuserojen vuoksi valtion GCI-indeksi saattaa muuttua huomattavastikin versiosta toiseen. 
Esimerkkejä vuonna 2021 julkaistusta, vuoden 2020 tietoihin pohjautuneista indekseistä (GCI-4; Huom. Julkaisussa GCI-indeksin yhteenvetotaulukon indeksiarvo poikkeaa muutaman maan kohdalla myöhemmillä sivuilla maakohtaisiin erittelyihin kirjatuista indeksiluvuista. Oheisessa taulukossa on käytetty jälkimmäisiä indeksilukemia):
GCI:n vahvuutena on pidetty sen mittarien kattavuutta. Ainakin osa maakohtaisten tietoturvallisuusindeksien vertailuista pitää Viron ylläpitämää NCSI-indeksiä (National Cybersecurity Index) GCI:tä tarkempana ja ajantasaisempana kyberturvallisuustilanteen mittarina. CGI:n määritysperusteiden ja aikataulutuksen vuoksi valtion maasijoitus voi poiketa huomattavasti NCSI-indeksin kulloinkin voimassaolevasta maasijoituksesta. 
GCI-indeksiä voidaan käyttää esimerkiksi vertailtaessa eri maiden energiasektorien kyberturvallisuuden tasoa tai mittarina tämän aihepiirin tai maakohtaisten kehittämiskohteiden löytämisessä.
Alejandro Balde

Alejandro Balde Martínez (s. 18. lokakuuta 2003 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Barcelonaa sekä Espanjan maajoukkuetta.
Seurajoukkueura.
Balde on FC Barcelonan kasvatti. Hän siirtyi seuran junioriakatemiaan vuonna 2011 paikallisvastustaja Espanyolista.
Balde debytoi Barcelonan edustusjoukkueessa 14. syyskuuta 2021 Mestarien liigan ottelussa Bayern Müncheniä vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle ottelun 74. minuutilla Jordi Alban loukkaannuttua. Kaudella 2021–2022 Balde pelasi Barcelonan edustusjoukkueessa viisi pääsarjaottelua sekä kaksi Mestarien liigan ottelua.
Balde vakiinnutti seuraavalla kaudella paikkansa Barcelonan avauskokoonpanossa ja voitti Espanjan mestaruuden sekä Espanjan supercupin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Primera Divisiónissa 33 ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kuusi maalisyöttöä.
Syyskuussa 2023 Balde allekirjoitti Barcelonan kanssa vuoteen 2028 asti ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudella 2023–2024 Balde ehti pelata yhteensä 28 ottelua, kunnes hän joutui loppukaudeksi sivuun takareisivamman vuoksi. Balden takareisi operoitiin 30. tammikuuta 2024 Turussa.
Kaudella 2024–2025 Balde pelasi 32 Primera Divisiónin ottelua ja voitti Espanjan mestaruuden. Hän voitti kaudella 2024–2025 Barcelonassa myös Espanjan cupin sekä Espanjan supercupin. Balde pelasi kaudella 2024–2025 Mestarien liigassa 10 ottelua, joissa hän antoi neljä maalisyöttöä.
Maajoukkueura.
Balde pelasi vuosina 2019–2022 useissa eri Espanjan juniorimaajoukkueissa.
Balde valittiin Espanjan A-maajoukkueeseen vuoden 2022 MM-kilpailuihin, joissa hän pelasi Espanjan kaikki ottelut.
Yksityiselämä.
Balden isä on guineabissaulainen ja äiti dominikaanilainen.
Saavutukset.
Barcelona
Grafenau (Baden-Württemberg)

Grafenau on kunta eteläisessä Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Kunnassa asui vuoden 2022 syyskuun lopussa 6 877 asukasta. Kunnan pinta-ala on 13,05 neliökilometriä, ja sen väestötiheys on noin 529 asukasta neliökilometrillä.
Illintsi

Illintsi () on kaupunki Ukrainan Vinnytsjan alueen Vinnytsjan piirissä. Illintsi sijaitsee Etelä-Bugin sivuhaaran Sobin varrella, 57 kilometriä aluekeskus Ternopilistä itäkaakkoon.
Tammikuun keskilämpötila on -6,2 ja heinäkuun +18,8 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä 507 millimetriä. Kaupungin lähistöllä sijaitsee Euroopan suurimpiin lukeutuva, halkaisijaltaan noin 8,5 kilometrin levyinen meteoriittikraateri (Illintsin kraateri).
Ukrainan tilastokeskus arvio kaupungin väkiluvuksi 11 095 asukasta (1.1.2022). Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 11 103. Heistä enemmistö (95%) oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia; venäläisiä oli 3,2 prosenttia ja juutalaisia 0,5 %. 
Arkeologisissa kaivauksissa seudulta on löydetty muun muassa rautasulattojen jäänteitä viidenneltä vuosisadalta. Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1448 nimellä Vilen. 1700-luvun loppua kohti tultaessa paikkakunta, josta käytettiin myös muita nimiä (Lyntsi, Lintsi), kuului Puola-Liettuan Bratslavin voivodikuntaan ja oli Sanguszkon magnaattisuvun omistuksessa. Puolan toisen jaon (1793) jälkeen alueen hallinta siirtyi Venäjän keisarikunnalle, jossa seutu kuului Kiovan kuvernementtiin. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Illintsi sai 1925, ja kaupungiksi se tuli 1987.
Illintsi oli Illintsin piirin hallinnollinen keskus vuosina 1923–1962 ja 1965–2020. Kesällä 2020 Ukrainan aluehallinnon uudistuksessa Illintsi ja sen mukaan nimetty piiri liitettiin osaksi Vinnytsjan piiriä.
Kaupungin arkkitehtonisiin kohteisiin lukeutuvat muun muassa synagooga (nyttemmin kalustemyymälä, 1600-luvulta), Jumaläidin kirkko (1793), Kolminaisuuden kirkko (1902) ja Pyhän ylösnousemuksen katedraali (1897).
Perttulan koulu

Perttulan koulu oli Ypäjällä sijainnut peruskoulu, joka antoi opetusta luokille 1–6. Nykyään Perttulan koulu toimii Hevospitäjän yhtenäiskoulun Perttulan yksikkönä, joka antaa opetusta luokille 1–4. Perttulan koulussa on nykyään aktiivista välkkäri toimintaa sekä muuta liikuntaan edistävää toimintaa
Tammisaaren työväentalo

Tammisaaren työväentalo oli Tammisaaressa vuosina 1910–1974 ollut työväentalo.
Historiaa.
Tammisaaren työväenyhdistys perustettiin maaliskuun 19. päivänä vuonna 1902. Yhdistys oli kaksikielinen, ja se liittyi ensin Suomen ruotsalaiseen työväenliittoon, josta yhdistys erosi vuonna 1906 ja liittyi Suomen Sos.-dem puolueen jäsenjärjestöksi. Yhdistyksessä oli silloin 133 jäsentä. Jo helmikuussa 1903 yhdistys oli valinnut nelijäsenisen komitean hankkimaan omaa työväentaloa Tammisaareen.
Rakennus.
Muurari Mobergilta saatiin 1.maaliskuuta 1910 ostaa tontti Tammisaaren 6. kaupunginosasta Koivuniemenkadun varrelta. Vuonna 1927 suomenkielinen työväenyhdistys myi talonsa ruotsinkieliselle yhdistykselle ja lakkautti toimintansa. Uusi kaksikielinen Ekenäs Arbetarförening-Tammisaaren työväenyhdistys perustettiin 1927 yhteisen toiminnan jatkamiseksi. Yhteisin voimin talossa suoritettiin perusteellinen remontti vuonna 1928. Vuonna 1948 tehdyillä korjaus- ja muutostöillä laajennettiin tiloja talon eteisessä ja ravintolassa. 60-vuotisjuhlien jälkeen toiminta työväentalolla hiljeni, koska talon kunto oli heikentynyt. Niinpä rakennus päätettiin vuonna 1974 myydä Postilaitokselle, jolle tontti sijaintinsa puolesta oli erittäin sopiva Tammisaaren keskustassa. Kaupasta saaduilla varoilla yhdistys osti kaksi tonttia Ystadinkadulta. Tonteille valmistui vuonna 1977 vuokratalo. Rakennuksessa on 42 asuntoa sekä yhdistyksellä omat kokous- ja kerhotilat.
Toimintaa.
Ennen työväentalon valmistumista juhlia ja iltamia tansseineen pidettiin Palokunnantalossa ja kokoukset yksityisasunnoissa. Rakennuksen valmistuttua toiminta vilkastui. Vuonna 1962 yhdistys vietti 60-vuotisjuhlaansa uusitussa työväentalossaan. Puhujana oli Karl-August Fagerholm. Yhdistyksen toiminta alkoi tämän jälkeen hiljentyä vanhan työväentalon kunnon heikennyttyä. Mutta yhdistyksen toiminta jatkuu edelleen vuonna 1977 rakennetun vuokratalon alakerran toimintatiloissa.
Hevospitäjän yhtenäiskoulu

Hevospitäjän yhtenäiskoulu on Ypäjällä sijaitseva yhtenäiskoulu, joka antaa opetusta perusopetuksen luokille 1–9. Yhtenäiskoulu koostuu Perttulan ja Kartanon yksiköistä. Perttulan yksikkö antaa opetusta luokille 1–4 ja toimi aiemmin Perttulan kouluna, joka antoi opetusta luokille 1–6. Kartanon yksikkö antaa opetusta luokille 5–9, ja antoi aiemmin opetusta luokille 7–9 Kartanon kouluna. Yhtenäiskoulu muodostettiin vuonna 2019 liittämällä Perttulan ja Kartanon koulut hallinnollisesti yhteen. Koulussa on 175 oppilasta, ja sen rehtorina toimii Turo Järvelä.
Méxicon ePrix

Méxicon ePrix () on kaudesta 2015–2016 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Kilpailu on ajettu Autódromo Hermanos Rodríguezin moottoriradalla Méxicossa Meksikossa.
Méxicon ePrix’ä ei ajettu vuonna 2021, vaan sen sijaan Meksikossa ajettiin Pueblan ePrix.
Rata.
Méxicon ePix ajetaan Autódromo Hermanos Rodríguezin radalla. Samalla radalla, mutta eri konfiguraatiolla, ajetaan muun muassa Formula 1 -sarjan Meksikon Grand Prix sekä kestävyysajosarja WEC:in osakilpailu. Vuonna 2023 käytetyn Formula E -sarjan radan pituus oli 2,606 kilometriä ja se koostui 15 mutkasta.
Kauppakollegio

Kauppakollegio () on Ruotsin valtion virasto, joka vastaa ulkomaankauppaa, Euroopan unionin sisämarkkinoita ja kauppapolitiikkaa koskevista asioista. Se toimittaa Ruotsin hallitukselle tietoa, lausuntoja ja selvityksiä päätöksenteon tueksi ja osallistuu kansainvälisiin kokouksiin. Kauppakollegio toimii Tukholmassa ja sillä on noin 90 työntekijää.
Historia.
Kauppakollegio on Ruotsin vanhimpia keskusvirastoja. Se perustettiin jo vuonna 1637 mutta aloitti toimintansa vasta vuonna 1651, jolloin se yhdistettiin Kamarikollegion kaupasta, manufaktuureista ja merenkulusta vastanneen osan kanssa. Perustamista edisti valtakunnankansleri Axel Oxenstierna, joka myös laati kollegion alkuperäisen johtosäännön. Kauppakollegio toimi alkujaan Tukholman Tre Kronor -linnassa. Se yhdistettiin vuonna 1680 Kamarikollegioon mutta muutettiin uudelleen itsenäiseksi virastoksi vuonna 1711.
Kauppakollegio vastasi 1600- ja 1700-luvuilla Ruotsin tullitoimesta (vuoteen 1723), ulkomaankaupasta, yleisestä sisämaankaupasta, kauppapolitiikasta, merenkulusta, manufaktuuriteollisuudesta ja käsityöstä. Vuodesta 1711 se oli lisäksi aksiisi- ja tullioikeuksien ylioikeus, ja vuoteen 1825 sille kuului raspi- ja kehruuhuoneiden, lastenkotien sekä hospitaalien valvonta. Patenttien valvonta annettiin Kauppakollegiolle vuonna 1834 ja valtion merenkulkuopistojen vuonna 1841. Kun Vuorikollegio lakkautettiin vuonna 1857, sen tehtävät siirtyivät Kauppakollegiolle.
Myöhemmin Kauppakollegiolle kuuluneita asioita on siirretty uusille viranomaisille. Esimerkiksi patentti- ja rekisterivirasto erotettiin siitä vuonna 1891 ja merenkulkuvirasto vuonna 1956, ja amattientarkastus ja sairauskassojen valvonta siirtyivät vuonna 1913 perustetulle sosiaalihallitukselle, monopolien valvonta vuonna 1957 perustetulle valtion hinta- ja kartellilautakunnalle sekä tilastojen pitäminen vuonna 1962 perustetulle tilastolliselle keskustoimistolle. Kauppakollegion vaikutusvaltaa ulkomaankaupassa lisättiin yhdistämällä siihen vuonna 1956 valtion kauppa- ja teollisuuskomissio. 1990-luvulla Kauppakollegion toiminta suunnattiin kokonaan ulkomaankauppaan ja kauppapolitiikkaan.
Kauppakollegion johtajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet kauppakollegion korkeimpina virkamiehinä:&lt;/small&gt;
Presidentit
Pääjohtajat
Järvikylä (Sievi)

Järvikylä on Sievissä sijaitseva kylä ja taajama. Taajamassa asui vuoden 2021 lopussa 296 asukasta ja sen maapinta-ala oli noin 2,2 neliökilometriä. Järvikylällä toimii kyläyhdistys. Järvikylällä toimii myös koulu, joka aiotaan kuitenkin ehkä lakkauttaa lähitulevaisuudessa.
Iisakki Kaivola

Iisakki Kaivola (s. 28. huhtikuuta 1996) on suomalainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa Porvoon Akillesta. Kaivola on Mikkelin Kamppareiden kasvatti.
Ura.
Kaivola edusti kasvattajaseuraansa kaudelle 2020–2021 saakka lukuu nottamatta kautta 2014-2015 jolloin Kaivola oli lainasopimuksella WP-35 paidassa pelaten 10 ottelua. Kauden 2020–2021 jälkeen siirtyi Porvoon Akilleen riveihin. Kaudeksi 2022–2023 hän siirtyi Ruotsin Elitserienissä pelaavan Tukholman AIK:n vahvuuteen joukkueeseen pelaten kuitenkin vain yhden sarjaottelun, jonka jälkeen seura vetäytyi sarjasta taloudellisten ongelmien vuoksi. Kauden 2022-2023 Kaivola pelasi loppuun Ruotsin Allsvenskanissa pelaavan Åby/Tjureda IF:n paidassa. Hän oli voittamassa Suomelle P17-nuorten MM-kultaa kaudella 2012–2013 Venäjän Krasnoyarskissa.
Suomeen Porvoon Akilleeseen Kaivola palaa kaudeksi 2023–2024.
Vaajakosken baptistiseurakunta

Vaajakosken baptistiseurakunta (aik. Haapakosken baptistiseurakunta) on Jyväskylän Vaajakoskella toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1920 seitsemän henkilön voimin. Nykyisin baptistiseurakunnan jäsenmäärä on noin 150. Seurakunta järjestää jumalanpalveluksia ja muita tilaisuuksia Vaajakosken Savonmäessä. Lisäksi seurakunnalla on oma leirikeskus Leppälahden Pitkäjärven rannalla. Seurakunta on Suomen Baptistikirkko -kirkkokunnan jäsen. Seurakunnan johtaja on Aki Liukko.
Historia.
Vapaakirkollinen herätys vaikutti seudulla jo 1890-luvulla. Erityisesti paikkakunnan patruunan James Salvesenin uskoon tuleminen vaikutti voimakkaasti paikkakunnan elämään.
Baptistien työ alkoi Vaajakoskella vuonna 1911, kun baptistisaarnaajat P. Mikkonen ja Daavid Jokinen kastoivat neljä uskoon tullutta. Myöhemmin uskovien ryhmä kasvoi pieneksi baptistiryhmäksi. 1910-luvulla Vaajakoskella vaikutti muun muassa Walfred Karala. Haapakosken baptistiseurakunta perustettiin lokakuussa 1920. Perustamiskokouksen puheenjohtajana toimi Aleksius Hiljanen.
Vaajakosken baptistiseurakunta oli 1940-luvulla maakunnan suurin, minkä vuoksi seurakunnan nimi muutettiin Keski-Suomen baptistiseurakunnaksi. 1980-luvun lopussa seurakunta oli Suomen suurin baptistiseurakunta.
Toimitilat.
Vaajakosken baptistiseurakunnan rukoushuone on valmistunut vuonna 1932. Rakennusta on korjattu ja laajennettu useaan otteeseen. 1950-luvulla saliin kulku muutettiin alapihalta toiselle puolelle ja rakennusta jatkettiin. 1990-luvun alussa rakennettiin eteistilojen siipi ja talonmiehen asunto. Alakertaan tehtiin keittiö, ruokasali ja nuorisotila. Rakennus sai ristitornin vuonna 2005.
Seurakunnalle kuuluu myös Kesärannan leirikeskus, jossa on järjestetty hengellisiä leirejä ja virkistäytymistä 1960-luvun lopulta lähtien.
Susan Hampshire

Susan Hampshire (s. 12. toukokuuta 1937 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on voittanut kolme Primetime Emmy -palkintoa. Vuonna 2018 hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvo ().
LSG Group

LSG Group on saksalainen ruokapalveluyhtiö. Se tarjoaa lentoyhtiöille cateringin sekä lennon aikaisen tuotemyynnin palveluita. Vuonna 2016 se oli Gategroupin jälkeen toiseksi suurin lentoyhtiöiden catering-palveluiden tarjoaja 20 prosentin markkinaosuudellaan. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Neu-Isenburgissa, Saksassa. Sillä on 140 toimipistettä 40 maassa. Yhtiön palveluksessa oli vuoden 2022 lopussa yli 20 000 työntekijää.
Historia.
LSG Groupin juuret ulottuvat vuoteen 1942, jolloin American Airlines perusti catering-yhtiö Sky Chefsin. Lufthansa perusti vastaavan LSG-tytäryhtiön vuonna 1966. LSG laajensi 1970-luvulla toimintaansa Italiaan, Egyptiin, Yhdysvaltoihin ja Aasiaan. Vuonna 1993 LSG hankki vähemmistöosuuden Sky Chefsistä, jonka jälkeen yhtiöt alkoivat käyttää yhteistä LSG Sky Chefs -brändiä. Uudesta brändistä tuli tuolloin maailman suurin catering-brändi. Se jatkoi 1990-luvulla laajentumistaan Latinalaiseen Amerikkaan, Kanadaan, Itä-Eurooppaan ja Etelä-Afrikkaan. Nykymuotoinen LSG Group syntyi vuonna 1995, kun Lufthansa perusti catering-toimintansa emoyhtiöksi LSG Lufthansa Service Holding AG:n. Vuonna 2001 LSG hankki Sky Chefsin kokonaan omistukseensa. LSG Sky Chefsin emoyhtiö otti käyttöön nimen LSG Group vuonna 2016.
Lufthansa myi vuonna 2020 LSG Sky Chefsin toiminnot Euroopassa Gategroupille. Huhtikuussa 2023 Lufthansa teki sopimuksen LSG Groupin myymisestä Aurelius Groupille loppuvuodesta 2023.
Brändit ja toiminta.
LSG Groupin alle kuuluu kolme eri aloilla toimivaa brändiä: LSG Sky Chefs, Retail inMotion ja SCIS Air Security. LSG Sky Chefsin pääasiallinen toimiala on catering-palvelut. Se valmistaa lentoyhtiöiden käyttöön yli 300 miljoonaa annosta lentokoneruokaa vuosittain. Cateringin ohella LSG Sky Chefs tuottaa muun muassa lounge-tilojen ruokapalveluita sekä konsulttipalveluita lentoyhtiöille. Retail inMotion tarjoaa lentoyhtiöille lennoilla tapahtuvaa tuotemyyntiä sekä tuotemyynnin ennakkotilauspalveluita. SCIS Air Security tarjoaa turvallisuusalan palveluita 39 lentoasemalla Yhdysvalloissa.
Porte

Porte () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1 092 asukasta.
Kaajärvi

Kaajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Vehniän baptistiseurakunta

Vehniän baptistiseurakunta (aik. Laukaan baptistiseurakunta) on Laukaan Vehniällä toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu 22 henkilön toimesta vuonna 1908. Nykyisin seurakunnalla on omat tilat Vehniällä, minkä lisäksi seurakunta kokoontuu Vehniän kylätalolla. Seurakunta on Suomen Baptistikirkko -kirkkokunnan jäsen. Seurakunnan johtajana tomii Jari Tourunen.
Historia.
Laukaassa sekä Jyväskylän ja Vaajakosken ympäristössä vaikutti 1800-luvun lopulla vahva vapaakirkollinen herätys. Samoihin aikoihin Vehniällä tuli uskoon Abel Laurinen, joka liittyi myöhemmin Multian baptistiseurakuntaan.
Multialta ryhdyttiin yhteydenpitoon Laukaaseen ja saarnaajat vierailivat usein Laukaassa. Seurakunta perustettiin 14. kesäkuuta 1908 Myllylän talossa.
Vehniän baptistiseurakunta oli 1910-luvun kolmas Keski-Suomeen perustettu baptistiseurakunta. Alkujaan seurakunta tunnettiin nimellä Laukaan baptistiseurakunta, mutta seurakunnan nimi muutettiin nykyiseen muotoon, kun Laukaaseen syntyi toinenkin baptistiseurakunta. Seurakunnan työ laajentui 1920-luvun alussa ja seurakunnan saarnaajaksi valittiin Johannes Laurinen. Kesällä 1920 seurakunnassa järjestettiin kaksi kastetilaisuutta, joissa yhdeksän jäsentä liitettiin seurakuntaan. Vuoteen 1923 asti paikkakunnalla kerrotaan jatkuvasta kasvusta ja vuosikymmenen lopulla ihmisiä liikkui jo paljon tupakokouksissa.
Vuonna 1933 seurakunta aloitti riihijuhlina tunnetun perinteen, jotka toimivat baptistien kesäkokoontumisina Vehniällä.
Petäjäveden baptistiseurakunta

Petäjäveden baptistiseurakunta (aik. Multian baptistiseurakunta, Multian–Petäjäveden baptistiseurakunta, Keski-Suomen baptistiseurakunta) on Petäjävedellä toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin alun perin Multialla 12 henkilön voimin vuonna 1906. Vuoden 1913 jälkeen seurakunnan toiminnan painopiste siirtyi Petäjävedelle.
Historia.
Multian baptistiseurakunta oli ensimmäinen Keski-Suomessa säännöllisesti kokoontuva baptistiseurakunta. Perustamiskokouksessa seurakuntaan liittyi 28 jäsentä, mutta parissa vuodessa lukumäärä kaksinkertaistui. Seurakunnan ensimmäisenä johtajana toimi kelloseppä Walfred Karala. Multian aikana seurakunta kokoontui Karalan talon isossa tuvassa.
Petäjävedellä baptismi sai jalansijaa jo 1907, kun Aleksius Hiljanen ja Anton Mustonen vierailivat paikkakunnalla kokousmatkoilla. 1910-luvulla Multian seurakunnan painopiste siirtyi Petäjävedelle. Vuonna 1927 Karala muutti Petäjäveden kirkonkylään ja hänen kodistaan tuli baptistityön tukikohta.
Huhtikuussa 1927 Petäjävedellä syntyi herätys erityisesti nuorison parissa. Tässä herätyksessä tuli uskoon muun muassa Ilmari Toivola. Muutaman vuoden kuluttua Karala ja Toivola pitivät yhdessä kokouksia Keski-Suomen alueella.
Petäjäveden baptistiseurakunta perustettiin 29. heinäkuuta 1928 ja sen johtajaksi valittiin Walfred Karala ja vanhimmistoon Aleksius Hiljanen, K. Heino, N. Nieminen ja M. Lehtonen. Herätys jatkui paikkakunnalla ja seuraavana vuonna siellä kastettiin 16 uskoon tullutta. Kesällä 1929 Multian baptistiseurakunta sulautettiin, minkä jälkeen sen virallinen nimi oli Multian–Petäjäveden baptistiseurakunta.
Toimitilat.
Petäjäveden baptistiseurakunnan nykyinen toimitalo on valmistunut vuonna 1985.
Magnus Nilssen

Magnus Nilssen (18. heinäkuuta 1871 Lillehammer – 20. marraskuuta 1947 Oslo) oli norjalainen kultaseppä ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1906–1921 ja 1927–1945 sekä toimi Norjan työministerinä talvella 1928.
Lykken hallitus

Lykken hallitus oli Norjan hallitus 5. maaliskuuta 1926 – 28. tammikuuta 1928. Se oli Høyrestä ja Frisinnede Venstre -puolueesta koostunut vähemmistöhallitus. 
Ministerit.
Pääministeri
Valtiovarainministeri
Oikeusministeri
Maatalousministeri
Kirkko- ja opetusministeri
Puolustusministeri
Sosiaaliministeri
Kauppaministeri
Työministeri
Fjuken

Fjuken on norjalainen vuonna 1989 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Skjåk. Se kuuluu Polaris Media -konserniin.
Voitto Koskenmäki

Voitto Martti Johannes Koskenmäki (s. 27. lokakuuta 1942 Ikaalinen) on suomalainen agronomi ja eläköitynyt maanviljelijä ja järjestö- ja yritysjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Koskenmäen vanhemmat olivat maanviljelijä Martti Ilmari Koskenmäki ja emäntä Hertta Anja Lyydia Harra. Hänen puolisonsa vuodesta 1967 on kotitalousopettaja Tuulikki Mäenpää. Koskenmäki tuli ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta 1961 ja valmistu agronomiksi Helsingin yliopistosta 1970. Hän oli Maatalous- ja metsäylioppilaiden liiton toiminnanjohtaja 1966–1968, Keskusosuusliike Hankkijan puutarhaosaston päällikkö 1968–1969, osastopäällikkö 1969–1973 ja viljaosaston osastopäällikkö 1973–1975 sekä Elintarviketeollisuusliiton maatalousasioiden johtaja vuodesta 1975, varatoimitusjohtaja 1977–1981 ja toimitusjohtaja 1983–1986.
Raision Tehtaat Oy:n maatalousryhmän johtaja Koskenmäki oli 1981–1983, Tuottajain Lihakeskuskunnan varatoimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1986 ja pääjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1987–1991, Agri-Cola Consulting Oy:n osakas vuodesta 1991 ja johtava konsultti 1992–1993 sekä Boreal Suomen Kasvinjalostuksen johtaja ja ylijohtaja 1994–1999 ja Boreal Kasvinjalostus Oy:n toimitusjohtaja 2000–2003. Maanviljelystä omistamallaan tilalla Ikaalisissa hän harjoitti vuodesta 1970 aina 2000-luvulle asti. Hän toimi Borealista eläköidyttyään konsulttina kansainvälisissä tehtävissä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Koskenmäki sai 1995.
Kreikan parlamenttivaalit 2023 (toukokuu)

Kreikan vuoden 2023 toukokuun parlamenttivaalit järjestettiin 21. toukokuuta 2023. Vaaleissa valittiin 300 jäsentä Kreikan parlamenttiin.
Vaaleissa äänioikeutettuja oli ja ääniä annettiin . Äänestysprosentti oli 61,10. Vaaleissa viisi puoluetta läpäisi kolmen prosentin äänikynnyksen ja sai edustajia parlamenttiin. Vaalit voitti keskustaoikeistolainen Uusi demokratia, joka sai 40,79 % äänistä ja 146 paikkaa, mutta ei edellisten vuoden 2019 vaalien tapaan ehdotonta enemmistöä. Vaalien suurin häviäjä oli vasemmistoliitto Syriza, kun taas parlamenttipaikkojaan kasvattivat eniten muut vasemmistopuolueet Pasok–Muutosliike ja Kreikan kommunistinen puolue. Äänistä poikkeuksellisen suuri osuus, 16 %, meni puolueille, jotka jäivät 3 % äänikynnyksen vuoksi parlamentin ulkopuolelle.
Uuden demokratian puheenjohtaja Kyriákos Mitsotákis ilmoitti vaaleja seuranneena päivänä, ettei vaalitulos mahdollista enemmistöhallituksen muodostamista. Siksi järjestettiin uusintavaalit 25. kesäkuuta. Eräs syy ratkaisuun oli se, että toukokuun vaaleissa oli voimassa uusi laki, jonka mukaan kaikki parlamenttipaikat jaetaan suhteessa ääniosuuteen ilman suurimman puoleen aiemmin saamaa 50 lisäpaikkaa, kun taas kesäkuun vaaleihin astui voimaan jälleen uusi laki, jossa suurin puolue saa taas lisäpaikkoja, mutta uuden laskutavan mukaan.
Vaalien välisen ajan virkaatekeväksi pääministeriksi tuli 25. toukokuuta sitoutumaton tuomari Ioánnis Sarmás.
Tulokset.
Vaalien tulokset olivat:
Tulokset vaalipiireittäin.
Vaalien tulokset vaalipiireittäin (59 kpl) olivat:
Itä-Jerusalem

Itä-Jerusalem on pääasiassa palestiinalaisten asuttama Jerusalemin itäosa, joka käsittää Jerusalemin vanhankaupungin ja sen itäpuolella olevat lähiöt. Se muodostui vuonna 1949 käydyn Israelin itsenäisyyssodan jälkeen. Sodan seurauksena vedetty niin kutsuttu vihreä linja jakoi Jerusalemin Israelin hallitsemaan, juutalaisten asuttamaan länsipuoleen ja palestiinalaisten asuttamaan itäpuoleen, joka oli Jordanian hallinnassa vuoden 1967 kuuden päivän sotaan saakka, jolloin Israel valloitti myös sen. Itä-Jerusalemissa sijaitsee kristinuskon, juutalaisuuden ja islamin pyhiä paikkoja.
Pääkaupunkina.
Yhdistyneiden kansakuntien Palestiinan jakosuunnitelmassa eli yleiskokouksen päätöslauselmassa 181 vuodelta 1947 koko Jerusalemista olisi tehty kansainvälisessä hallinnassa oleva erityishallintoalue ("Corpus separatum"). Tämä ei kuitenkaan koskaan toteutunut, kuten ei päätöslauselma muutenkaan. Jerusalemin itäosa sisältäen vanhankaupungin jäi Israelin itsenäisyyssodassa vuonna 1949 Jordanian käsiin, mutta Israel sai sen haltuunsa vuoden 1967 kuuden päivän sodassa.
Israelin parlamentti knesset hyväksyi 1980 lain, jonka mukaan koko Jerusalem on Israelin jakamaton pääkaupunki. Suurin osa valtioista ei kuitenkaan pidä Itä-Jerusalemia osana Israelia. Vuonna 2000 Palestiinan parlamentti hyväksyi lailla Itä-Jerusalemin pääkaupungikseen. Tätä ei kuitenkaan ole laajemmin tunnustettu, ja yleisemmin Palestiinan pääkaupunkina pidetäänkin Ramallahia, joka on myös Palestiinan hallinnollinen keskus.
Pyhiä paikkoja.
Vanhankaupungin itälaidalla sijaitsevalla Temppelivuorella, joka on kristinuskon, juutalaisuuden ja islamin pyhä paikka, sijaitsee useita uskonnollisesti tärkeitä rakennuksia. Temppelivuorella ovat sijainneet juutalaisten ensimmäinen ja toinen temppeli, josta on jäljellä vain Itkumuurina tunnettu läntisen ulkomuurin osa. Se on nykyään pyhin paikka, jossa juutalaiset voivat rukoilla. Muslimeille Temppelivuorella on Kalliomoskeija ja Al-Aqsan moskeija, ja se on islamin kolmanneksi pyhin paikka Mekan ja Medinan jälkeen. Jerusalem on ollut keskeinen paikka myös kristityille Jeesuksen ajoista lähtien. Raamatun tapahtumista merkittävä osa sijoittuu sinne. Temppelivuoren ulkopuolella Jerusalemin vanhassakaupungissa sijaitsevat kristityille tärkeät Pyhän haudan kirkko ja Via Dolorosa, mutta myös Temppelivuorella on Jeesuksen elämään liittyviä paikkoja.
Väestö.
Jordania valtasi Itä-Jerusalemin vuoden 1948 Israelin itsenäisyyssodassa ja karkotti kaikki juutalaiset asukkaat. Israelilaisten ei sallittu tulla vanhaankaupunkiin tai muille pyhille paikoille rukoilemaan.
Itä-Jerusalemin alueen osuus Jerusalemin kaupungin kokonaisväestöstä on noussut merkittävästi sinä aikana, kun Israel on pitänyt sitä hallussaan. Vielä vuonna 1972 Itä-Jerusalemissa asui vain 29 prosenttia Jerusalemista kaikista asukkaita, mutta vuonna 2020 osuus oli jo 63 prosenttia. Noususta merkittävä osa johtuu juutalaisten määrän kasvusta, mutta 2000-luvulla heidän osuutensa Itä-Jerusalemin asukkaista on vähentynyt. Vuonna 2020 Itä-Jerusalemin 595 400 asukkaasta 361 700 eli 61 prosenttia oli arabeja.
Ritter

Ritter on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jalasjärven Kansantalo

Jalasjärven Kansantalo on vuonna 1947 valmistunut Kurikan Jalasjärven kyläkeskuksessa sijaitseva rakennus.
Historiaa.
Rakennus on nykyisin yksityiskäytössä.
Rakennus.
Rankarakenteinen rakennus rakennettiin talkoilla. Rahoitukseen saatiin kiinnelaina. Laudoilla vuorattu osin kaksikerroksinen rakennus oli maalattu punaiseksi. Rakennuksessa oli juhlasali näyttämöineen, ravintolatilat ja eteinen sekä kolme huonetta ja keittiön käsittävä vahtimestarin asunto. Alkuperäinen puulämmitys muutettiin vuonna 1965 öljylämmittimeen. Pihassa oli erillinen käymälärakennus
Toimintaa järjestötalolla.
Kansantalo oli pääasiassa omistajajärjestön omassa kokouskäytössä. Talossa järjestettiin myös nuorisotoimintaa ja juhlia.
Tantamani

Tantamani (myös Tanutamun tai Tenuetamun) oli muinaisen Egyptin 25. dynastian hallitsija eli faarao 664–656 eaa. Hänen valtaistuinnimensä on Bakare (Loistava on Ren sielu). Tantamanin uskotaan olleen faarao Shebitkun poika.
Tantamani oli lyhyen aikaa Taharqan kanssahallitsija ja peri vallan Taharqan kuoleman jälkeen. Unisteelassa kerrotaan, että Tantamani johti voittoisaa sotaretkeä Niilin suistoalueelle. Hänen joukkonsa kukistivat siellä Assyrian vasalleina olleet ruhtinaat. Assyrialaiset tekivät kuitenkin vastahyökkäyksen, ja Tantamani joutui vetäytymään Thebaan ja myöhemmin Nubiaan. Vuonna 663 eaa. Assurbanipalin johtama Assyrian armeija vetäytyi Ylä-Egyptistä jätettyään sinne varuskunnat ja valloitti Theban. Assyrialaiset ryöstivät kaupungin perusteellisesti. Tantamani säilyi muodollisesti Egyptin hallitsijana, vaikka Thebassa valtaa pitivät Montunemhat ja Shapenewpet II.
Tantamanin hautakammio on El-Kurrussa.
Quadrathlon

Quadrathlon on neljää urheilumuotoa yhdistävä kestävyyslaji, johon sisältyy uinti, pyöräily, melonta ja juoksu. Triathlonin tapaan vaiheet suoritetaan peräkkäin ja nopeiten koko matkasta selvinnyt kilpailija voittaa. Laji on kehitetty antamaan perinteistä triathlonia tasapainoisempi kestävyyskoitos ylä- ja alaruumiin koettelun suhteen.
Ensimmäisen quadrathlon-kisan järjesti Sergio Ferrero vuonna 1987 Ibizalla. Hän perusti myöhemmin vuonna 1990 myös Maailman Quadrathlon-liiton. Ensimmäisessä kisassa oli viisi kilometriä uintia, 20 km melontaa, 100 km pyöräilyä ja 25 km juoksua ja sen voitti Australian Philip Gabel, joka selviytyi kisasta hieman alle seitsemässä tunnissa. Myöhemmin uintimatkasta pudotettiin yksi kilometri ja myös juoksumatkaa lyhennettiin. Vuonna 1997 Vaclav Marek perusti Euroopan Quadrathlon-liiton.
Vuonna 2013 Englannin Lincolnshiressä pidettiin lajin euroopanmestaruuskisat, joissa voittajat olivat Ison-Britannian Steve Clark ja Saksan Lisa Maria Hirschfelder.
Sääntöjen mukaan melonnassa käytettyjen kajakkien on painettava vähintään kahdeksan kiloa. Melontaosuus tapahtuu uinnin tapaan tasaisella ja avoimella vesialueella, ei siis esimerkiksi koskessa.
Maailman Quadrathlon-liitto määrittelee lajin matkat seuraavasti: 
Nämä osuudet voidaan asettaa myös eri järjestykseen, mutta taulukon järjestys on yleisin.
Scout 430

Scout 430 on alun perin partiolaisten käyttöön suunniteltu lasikuiturakenteinen kevytvene, joka on varustettu isopurjeella, fokalla, peräsimellä ja nostokölillä. Scoutiin on myös mahdollista kiinnittää pienehkö perämoottori, oli se sitten poltto- tai sähkömoottori. Tämän lisäksi soutaminenkin on mahdollista.
Synteettinen metaani

Synteettinen metaani eli e-metaani on niin kutsuttu sähköpolttoaine. Se syntyy yhdistämällä sähkön avulla tuotettua vetyä ja ilmasta tai erilaisista prosesseista talteenotettua hiilidioksidia. Ominaisuuksiltaan synteettinen metaani vastaa täysin maakaasua, joten sen avulla voidaan korvata fossiilisia polttoaineita kaikissa kohteissa, joissa maakaasua käytetään. Tämän vuoksi uutta verkostoa tai jakeluasemia ei tarvitse rakentaa.
Monacon ePrix

Monacon ePrix on kaudesta 2014–2015 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Kilpailu on ajettu Circuit de Monacon katuradalla Monacossa.
Rata.
Monacon ePix ajetaan Monacon katuradalla, joka on paremmin tunnettu Formula 1 -sarjan Monacon Grand Prix’sta. Vuosina 2015–2019 rata kuitenkin poikkesi Formula 1 -sarjan käyttämästä, sillä sitä oltiin lyhennetty. Vuonna 2021 Formula E käytti melkein samaa rataa kuin Formula 1, lukuun ottamatta Nouvellen šikaania, rata oli 3 330 metriä pitkä (Grand Prix radan pituus on virallisesti 3 337 metriä). Alkuperäinen Formula E rata oli vain 1 760 metriä pitkä. Kaudesta 2022 alkaen myös Formula E on käyttänyt täysin samaa rataprofiilia kuin Formula 1.
Koukunniemi

Koukunniemi oli kylä Metsäpirtissä. Koukunniemi sijaitsi Suvanto-järven ja Taipaleenjoen rannalla, Sakkolan eteläpuolella. 
Väestö.
1900-luvulla Koukunniemen kylä käsitti 3 kylänosaa: Kirvesmäki, Lääenmäki (myös Läämäki) sekä Koukunniemi. Koukunniemen läntinen osa oli Kirvesmäkeä ja eteläinen osa Koukunniemeä. 1930-luvulla Koukunniemessä oli 64 taloa. Asukkaiden päätoimeentulon muodosti maatalous. Vuonna 1939 Koukunniemen kylien asukkaat joutuivat lähtemään sodan tieltä evakkoon ja kylien rakennukset tuhoutuivat kokonaisuudessaan talvisodan ensipäivinä. Sotien jälkeen ei Kirvesmäen ja Läämäen kylissä ole ollut pysyvää asutusta.
2-etoksietanoli

2-etoksietanoli (C4H10O2) eli etyylisellosolvi tai etyleeniglykolimonoetyylieetteri on alkoholeihin ja eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 2-etoksietanoli on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja lisäksi useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Aine ärsyttää hengitysteitä ja ihoa. Sen on havaittu olevan teratogeenistä.
2-etoksietanolia valmistetaan etanolin ja etyleenioksidin reaktiolla.
2-etoksietanolia käytetään esimerkiksi hartsien, maalien, lakkojen, kumien, pinnoitteiden ja selluloosanitraatin liuottimena. Teratogeenisuuden vuoksi 2-etoksietanoli on pyritty korvaamaan muilla liuottimilla. Yhdistettä käytetään myös muiden yhdisteiden valmistuksen lähtöaineena.
Rooman ePrix

Rooman ePrix tai Rome ePrix on kaudesta 2017–2018 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Kilpailu on ajettu Circuito Cittadino dell'EURin väliaikaisella katuradalla Roomassa.
Rooman ePrix oli suunnitelmissa jo vuonna 2012 ja se oli tarkoitus kilpailla sarjan ensimmäisellä kaudella 2014–2015. Rooman ePrix oli tarkoitus olla ensimmäinen ePrix kilpailu sarjan historiassa. Suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet, koska Rooman pormestari Ignazio Marino vastusti kilpailua. Marinon jälkeen pormestariksi tuli Virginia Raggi ja Rooman ePrix sai kaupungin hyväksynnän huhtikuussa 2017. Virallisesti Rooman ePrix vahvistettiin kesäkuussa 2017, kun FIA julkaisi kauden 2017–2018 kilpailukalenterin. Formula E ja Rooma tekivät vuonna 2020 viiden vuoden sopimuksen kilpailun järjestämisestä. Pormestari Raggi uskoi, että uusi sopimus tuo lisää investointeja kaupunkialueelle ja lisää uusien tapahtumien houkuttelevuutta.
Rata.
Rooman ePix ajetaan Circuito Cittadino dell'EUR väliaikaisella katuradalla, joka rakennetaan EUR:n naapurustoon. Vuosina 2018 ja 2019 käytetty konfiguraatio oli 2 849 metriä pitkä ja siinä oli 21 mutkaa. Se oli yksi pisimmistä Formula E radoista. Vuonna 2021 rataa muokattiin niin, että sen pituudeksi tuli 3 385 metriä ja se pysyi edelleen yhtenä pisimmistä radoista. Mutkia uudella radalla on 19.
I Never Said 4ever

I Never Said 4ever on suomalaisen vaihtoehtorockyhtye Cyan Kicksin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2023.
Lontoon ePrix

Lontoon ePrix tai London ePrix on kaudesta 2014–2015 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Nykyään kilpailu ajetaan ExCeL Londonin tapahtumakeskuksessa ja sen ympäristössä Lontoossa.
Radat.
Ensimmäiset kaksi Lontoon ePrix’iä ajettiin Battersea Parkin katuradalla. Radalla oli pituutta 2 920 metriä ja se sisälsi 15 mutkaa. Se oli kapea, pomppuinen ja puita oli katsojien näköesteenä. Huolimatta noin 2,85 miljoonan punnan tuloista, paikalliset vastustivat rataa. Lopulta vuonna 2016 Formula E ilmoitti, ettei kilpailua enää järjestetä radalla.
Vuodesta 2021 alkaen ePrix on järjestetty tapahtumakeskus ExCeL Londonissa ja sen lähiympäristössä. Tällä radalla on pituutta 2 252 metriä ja se koostuu 22 mutkasta. Radalla oli tarkoitus kilpailla vuodesta 2020 alkaen, mutta koronaviruspandemian vuoksi tapahtumakeskus oli muutettu tilapäiseksi National Health Servicen sairaalaksi. Rata on sekä sisä- että ulkotiloissa, luoden uniikkeja haasteita kuljettajille. Radan pintamateriaali vaihtelee kierroksen aikana ja valoisuus muuttuu siirryttäessa sisältä ulos.
Spermatogeneesi

Spermatogeneesi eli siittiöiden syntyminen kiveksissä tapahtuu murrosiästä vanhuuteen saakka, ja siittiöitä muodostuu vuorokaudessa satoja miljoonia.
Siittiöiden kypsyminen kestää noin 10 viikkoa, jonka jälkeen ne siirtyvät vähitellen kohti siementiehyen onteloa, ja lopuksi irtoavat tukisoluista ja kulkevat kiveksistä lisäkiveksiin. Tukisolujen toimintaa hallinnoi aivolisäkkeestä erittyvä luteinisoiva hormoni eli LH. LH ja testosteronituotantoa hallinnoiva FSH ovat välttämättömiä siittiöiden muodostumista varten.
Lopuksi siittiöt varastoituvat lisäkiveksiin ja jäävät sinne noin 2–3 viikoksi, jonka jälkeen ne ovat kehittyneet liikkumis- ja hedelmöityskykyisiksi. Lisäkiveksestä lähtevä pitkä ja erittäin kiemurainen lisäkivestiehyt avautuu siemenjohtimeen.
Kypsässä siittiösolussa on kolme osaa: pää, keskikappale ja häntä. Pään sisällä on tuma ja isän geenit, kärkikappaleessa on entsyymejä, joilla siittiö pääsee munasolun sisälle ja keskikappaleessa on runsaasti mitokondrioita. Hännän liike kuluttaa runsaasti energiaa, ja tämä energia tuotetaan keskikappaleen mitokondrioilla.
Liikkeellä on suuri evolutiivinen merkitys, koska siittiöt joutuvat uimaan emättimestä kohdun munanjohtimeen saakka, jossa siittiö hedelmöittää munasolun.
Siemensyöksyssä siittiöt työntyvät lisäkiveksistä siemenjohdinta pitkin virtsaputkeen. 
Siemennesteessä on siittiöiden lisäksi rakkularauhasen ja eturauhasen eritteitä, joka koostuu pääasiallisesti limasta ja sokerista.
Spermatogeneesi ei onnistu ruumiinlämmössä, koska siittiöiden proteiinit denaturoituisivat, minkä takia kivekset roikkuvat kivespusseissa, joissa niiden lämpötila on pari astetta matalampi.
Hiroshi Kawaguchi

Hiroshi Kawaguchi (; s. 12. huhtikuuta 1965) on japanilainen muusikko, joka käyttää lyhyesti taiteilijanimeä Hiro. Kawaguchi on tullut tunnetuksi useiden videopelien musiikista, muun muassa "Space Harrier", "Hang-On" ja "Out Run". Hänet palkattiin vuonna 1984 Segalle alun perin ohjelmoijaksi, mutta jo 1980-luvun puolivälissä hän alkoi säveltämään musiikkia yhtiön videopeleihin. Kawaguchi on tunnettu myös yhtyeestä [H.].
Hän on tunnettu myös nimellä Hiroshi Miyauchi.
Paanan koulu

Paanan koulu on peruskoulu Jokioisilla. Koulussa opiskelee noin 300 oppilasta, ja opettajia koulussa on 27. Koulu tarjoaa opetusta peruskoulun luokille 5–9. Koulun rehtorina toimii Jari Sillanpää.
Paanan koulu sai nimensä vuonna 2002, kun laista poistui jaottelu ala- ja yläkouluun. Paanan kouluun on valmistunut lisärakennus vuonna 2015 kolme vuotta myöhässä.
Luettelo Formula 1 -kuljettajista, jotka eivät ole ajaneet pisteille

Tämä on luettelo vähintään yhteen Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuun osallistuneista kuljettajista, jotka eivät ole saaneet lainkaan pisteitä.
Kaiken kaikkiaan 866 eri kuljettajaa on osallistunut F1-sarjan Grand Prix -kilpailuun, mutta 70 ei ole koskaan startannut itse kilpailuun tavallisesti siksi, että he karsiutuivat aika-ajoissa. MM-pisteitä on saavuttanut 352 kuljettajaa. Italialainen Luca Badoer on ajanut eniten GP-kilpailuja ilman MM-pisteitä; hän osallistui 58 osakilpailussa 50 lähtöön.
Formula 1:een kuului vuosina – Indianapolis 500:n osakilpailu, minkä vuoksi pelkästään kyseisessä kilpailussa ajaneet kuljettajat ovat myös mukana luettelossa. Kuljettajat, jotka ovat kaudesta 2004 lähtien osallistuneet vain perjantain harjoituksiin, eivät ole luettelossa mukana.
Nykyiset kuljettajat ovat luettelossa lihavoituina.
Luettelon tilanne on päivitetty Las Vegasin GP:n 2025 jälkeen.
Máret Ánne Sara

Máret Ánne Sara (s. 23. joulukuuta 1983 Koutokeino, Norja, "pohjoissaameksi" Mikkol Ivvara Jovsseha Ivvara Máret Ánne) on pohjoissaamelainen monialataiteilija ja kansalaisaktivisti, jonka lähtökohdat ovat poronhoidossa. Hänen suurin innoittajansa on Altajoen valjastamisen vastustajana tunnettu valokuvaaja Niillas Somby, joka joutui räjähdysonnettomuuteen Maasin sillalla, menetti kätensä ja näkönsä toisesta silmästä ja joutui pakenemaan pitkiä terroristituomioita Kanadaan alkuperäiskansojen keskuuteen. 
Sara on pitänyt porosaamelaisuudesta kumpuavia taidenäyttelyitä vuodesta 2006 alkaen. Hänen poronkalloaiheisia, mutta myös muita kokeellisia, huomiota herättäviä ja kantaa ottavia näyttelyitään on ollut muun muassa Kasselissa ja sittemmin Norjan kansallisgalleriassa. Hän osallistui Venetsian biennaalin pohjoismaisen paviljongin näyttelyyn vuonna 2022 yhtenä kolmesta saamelaistaiteilijasta.
Sara on ollut perustamassa Dáiddadállu-taiteilijakollektiivia Koutokeinoon. Hän on myös kirjoittanut fiktiivisen lastenromaanin "Ilmmiid gaskkas", josta sai Pohjoismaiden neuvoston lasten ja nuorten kirjallisuuspalkinnon vuonna 2014.
Janet

Janet () on englanninkielinen naisen etunimi. Sen juuret ovat raamatullisessa nimessä Johannes (). Suomessa etunimi Janet on vuoteen 2023 mennessä annettu alle 482 naiselle ja alle viidelle miehelle.
Aubrives

Aubrives on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Maas-joen varrella, noin 53 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan keskustassa on Saint-Mauricen kirkko. Kirkossa on 1600-luvulta peräisin oleva pyhän Mauritiuksen rintakuva.
Västerhankmon baptistiseurakunta

Västerhankmon baptistiseurakunta () oli vuosina 1903–1936 Koivulahden Västerhankmossa toiminut baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin 16 henkilön toimesta vuonna 1903, joista monet olivat myös Österhankmon baptistiseurakunnan jäseniä. Seurakunnan ensimmäisenä saarnaajana toimi I. S. Österman, mutta hän asui Vaasassa eikä juuri kyennyt toimimaan Hankmossa.
Västerhankmon kappeli rakenettiin vuonna 1900 ja sitä laajennettiin vuonna 1930. Tuolloin kappelissa oli istumapaikkoja 125 henkilölle, minkä lisäksi rakennukseen sisältyi pastorin asunto ja keittiö. Vuonna 1931 seurakunnan jäsenmäärä oli 38. Västerhankmon ja Österhankmon baptistiseurakunnat yhdistyivät vuonna 1936 Hankmon baptistiseurakunnaksi.
Seurakunnan johtajat.
Seuraavat henkilöt toimivat seurakunnan johtajina:
Pirttikylän baptistiseurakunta

Pirttikylän baptistiseurakunta () oli vuonna 1903 perustettu baptistiseurakunta, joka toimi Pirttikylässä. Nykyisin seurakunta toimii Närpiön baptistiseurakunnan rukoushuoneyhdistyksenä.
Seurakunnan johtajana toimi vuosina 1903–1926 Erik Jansson, vuosina 1925–1928 Emil Ljungkvist ja vuodesta 1928 K. J. Bengs. Vuonna 1931 seurakunnan jäsenmäärä oli 39. Seurakunnan kappeli rakennettiin vuonna 1906 ja kappelissa oli istumapaikat 175 henkilölle.