tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
José Asunción Flores

José Asunción Flores (27. elokuuta 1904 – 16. toukokuuta 1972) oli paraguaylainen säveltäjä. Häntä pidetään guarania-genren luojana ja häntä on kuvailtu maan huomattavimpana säveltäjänä. Koska Floresilla oli yhteyksiä kommunistiseen puolueeseen, hän eli maanpaossa vuodesta 1947 asuen Argentiinassa ja Neuvostoliitossa. 
Elämäkerta.
José Asunción Flores syntyi Paraguayn pääkaupunki Asunciónissa 27. elokuuta 1904. Flores varttui kaupungin köyhässä Chacaritan kaupunginosassa tehden töitä kengänkiillottajana ja sanomalehtien kauppiaana. Hän liittyi myös kaupungin poliisin orkesteriin tarinan mukaan, kun hän oli poikana joutunut poliisiasemalle leipää varastettuaan.
Flores alkoi säveltämään musiikkia ja hänen ensimmäinen kappaleensa oli polkka "Manuel Gondra" vuodelta 1922. Hän jatkoi säveltämistä ja häntä on pidetty lopulta paraguaylaisen guarania-musiikkigenren luojana. Genre yhdistelee piirteitä kansanmusiikista ja alkuperäiskansojen musiikista. Kappaleet on yleensä sanoitettu guaraniksi. Floresin sanotaan kehittäneen genren hänen sovittaessaan tunnettua kansanlaulua "Maerãpa reikuaase" vuonna 1925. Flores sävelsi ja hänen läheinen ystävänsä runoilija Manuel Ortíz Guerrero sanoitti useita "guarania"-kappaleita ja tyylilajista tuli hyvin suosittu Paraguayssa. Se innoitti myös useita sukupolvensa paikallisia muita muusikkoja, kuten Mauricio Cardozo Ocampo, Herminio Giménez ja Félix B. Pérez Cardozo.
Floresilla oli poliittisia yhteyksiä Paraguayn kommunistiseen puolueeseen ja hän päätyi näiden siteiden takia karkotetuksi kotimaastaan vuonna 1947. Hän asui myöhemmän elämänsä ajan Argentiinassa ja Neuvostoliitossa. Floresin sinfonia "Maria de la Paz" sai ensiesityksensä Bolšoi-teatterin sinfoniaorkesterissa 1960-luvulla. Paraguayn presidentti ja diktaattori Alfredo Stroessnerin kaudella maan mediassa järjestettiin kamppania, jossa Flores yritettiin erottaa "guaranian" syntytarinasta. Tämän tarinan version mukaan sen kehityksen päävaikuttaja oli Floresin sijaan Ortíz Guerrero. Flores kuoli Chagasin tautiin Buenos Airesissa 16. toukokuuta 1972. Stroessner esti hänen hautauksensa Paraguayssa. Ruumis tuotiin ja haudattiin Floresin kotimaahan vasta vuonna 1991.
Merkitys.
Guaraniaa on kuvailtu ilmentävän paraguaylaista mielenmaisemaa ja sitä on sanottu maan "sielun ääneksi". Floresia on pidetty Paraguayn huomattavimpana säveltäjänä. Hänen syntymäpäivänsä 27. elokuuta on Paraguayssa kansallinen guarania-päivä. Floresin syntymäkoti Punta Karapãssa Chacaritassa on nykyisin museo.
Sonae

Sonae on vuonna 1959 perustettu Lissabonin pörssiin listattu monikansallinen yrityskonserni. Sen yhtiöiden toimialoihin kuuluvat vähittäiskauppa, terveys, hyvinvointi, kauneus, kiinteistöala, televiestintä, teknologia ja rahoitus. Sonae oli vuoden 2022 tietojen perusteella suurin yksityisen sektorin työnantaja Portugalissa. Sillä oli tuolloin noin 47 000 työntekijää.
Sonaen johtama konsortio osti noin 700 miljoonalla eurolla 80,65 % Musti Groupin pääomasta vuonna 2024. Sonaeta johti vuosikymmenten ajan Belmiro de Azevedo, joka oli miljardööri kuollessaan marraskuussa 2017. Hänen pojastaan Paulo de Azevedosta tuli toimitusjohtaja vuonna 2007. Belmiro de Azevedon tytär Cláudia Azevedo aloitti toimitusjohtajana vuonna 2019.
Raimo Lovio

Raimo Juhani Kullervo Lovio (s. 30. huhtikuuta 1952 Jyväskylä) on suomalainen kauppatieteilijä ja emeritusprofessori.
Raimo Lovio syntyi agronomi Ari Aatos Artturi Lovion ja Marja Anneli Rainion perheeseen. Hän avioitui 1973 Maija-Liisa Wallgrénin kanssa. Lovio tuli ylioppilaaksi Helsingin lyseosta 1971 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1980 ja väitteli Helsingin kauppakorkeakoulussa kauppatieteen tohtoriksi 1994 tutkimuksella "Evolution of Firm Communities in New Industries".
Lovio oli VTT:n tutkija 1982–1987, Sitran tutkija 1987–1989, Helsingin kauppakorkeakoulun assistentti 1990–1995 ja yliassistentti 1996 ja Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1997–1999. Helsingin kauppakorkeakoulun ja myöhemmin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun professori hän oli vuodesta 199 eläköitymiseensä saakka. Hänet valittiin siellä vuoden opettajaksi 2007. Tutkijan- ja opettajanuransa loppuvaiheessa Aalto-yliopistossa innovaatioihin, globalisaatioon ja vastuulliseen liiketoimintaan paneutunut Lovio suuntautui energia-alaan.
Irina Bäcksbacka

Irina Bäcksbacka de Maestro (7. elokuuta 1919 Helsinki – 2002) oli suomalainen taidemaalari.
Irina Bäcksbackan isä oli galleristi ja taidekauppias Leonard Bäcksbacka, joka perusti oman taidesalongin Helsingin Bulevardin varrelle vuonna 1915. Irina Bäcksbacka aloitti öljyväri- ja pastellitöittensa maalaamisen jo nuorena ja piti ensimmäisen näyttelynsä isänsä taidesalongissa 13-vuotiaana. Irina Bäcksbackan veli Ingjald Bäcksbacka (s. 1925) jatkoi isänsä jälkeen tämän perustaman taidesalongin pitämistä.
Bäcksbacka opiskeli A. Holyn, J. Cavaillesin ja R. Limousen johdolla Pariisissa 1938–1939 ja hänen taiteilijan debyyttinsä oli Helsingissä 1938. Hän osallistui Suomessa Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1938, Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyihin 1950 ja 1953 sekä Nuorten näyttelyyn 1952. Ulkomailla hän osallistui näyttelyihin Moskovassa 1934, Riiassa Latviassa 1935, Berliinissä, Düsseldorfissa ja Hampurissa 1935, Göteborgissa 1939, Oslossa, Göteborgissa ja Tukholmassa 1940 sekä naistaiteilijoiden näyttelyyn Berliinissä 1943.
Bäcksbacka meni naimisiin 1940 filosofian tohtori Manuel Julio Luis Maestro y Maestron kanssa ja muutti asumaan Madridiin Espanjaan. Espanjassa hän tutustui espanjalaisiin taidemaalareihin kuten Gutiérrez Solanaan, Vázquez-Diaziin, Zubiaurren veljeksiin sekä kuvanveistäjä Fernandez Mirandaan. Hän oli pitkään Alhambran taiteilijatalossa ja piti näyttelyn Madridin nykytaiteen museossa vuonna 1944. Irina Bäcksbackan "Työ ja elämä Suomessa" –näyttely pidettiin Suomen Madridin-instituutin tiloissa toukokuussa 2012.
Lauri Peltonen

Kustaa Lauri Peltonen (13. maaliskuuta 1880 Kuortane – 25. elokuuta 1942 Jyväskylä) oli suomalainen opettajaseminaarin ja lyseon lehtori.
Lauri Peltosen vanhemmat olivat kauppias Juho Peltonen ja Maria Märijärvi. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1902 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908 ja filosofian maisteriksi 1910. 
Peltonen oli Porvoon suomalaisen yhteiskoulun matematiikan lehtorina 1909–1913, Jyväskylän seminaarin matemaattisten aineiden lehtorina 1913–1926 ja Jyväskylän lyseon matematiikan, fysiikan ja kemian lehtorina ja lyseon vararehtorina vuodesta 1926 alkaen. 
Peltonen oli Jyväskylässä kunnallisten vaalien keskustoimikunnan varapuheenjohtajana ja sihteerinä, valtion tulo- ja omaisuusverolautakunnan jäsenenä vuodesta 1921 ja puheenjohtajana vuodesta 1924 sekä Gummerus Oy:n johtokunnan jäsenenä vuodesta 1925 ja puheenjohtajana vuodesta 1926. Hän oli Jyväskylän kaupungin tilintarkastajana vuodesta 1915 alkaen ja kuului Jyväskylän säästöpankin y.m. laitosten tilintarkastajiin useita vuosia. 
Lauri Peltonen oli naimisissa vuodesta 1917 filosofian maisteri Aino Greta Sarkkilan kanssa.
Teoksia.
Nimimerkillä "Peltos-Lauri":
Joe Flaherty

Joseph "Joe" Flaherty (21. kesäkuuta 1941 Pittsburgh, Pennsylvania – 1. huhtikuuta 2024 Toronto, Ontario, Kanada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja koomikko. Hänen muistetaan erityisesti työstään kanadalaisessa sketsikomediaohjelmasta Second City Television.
Elämäja ura.
Joseph O'Flaherty syntyi 21. kesäkuuta 1941 Pittsburghissa, Pennsylvaniassa. Hänen irlantilaissyntyinen isänsä oli tuotantovirkailija Westinghouse Electric -yhtiössä. Flahertyn äiti oli italialaista syntyperää.
Flaherty palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa neljä vuotta ennen siirtymistään draamateatterin pariin. Hän muutti Chicagoon, jossa hän aloitti komediauransa vuonna 1969 Second City -nimisessä teatterissa Joe O'Flaherty nimen alla. Chicagossa hän työskenteli tähtien, kuten John Belushin ja Harold Ramisin kanssa. Hän pudotti sukunimestään "O"-etuliitteen, koska eräs toinen Joseph O'Flaherty oli ehtinyt jo rekisteröityä alueella vaikuttavaan Actors Equity -järjestöön. Hän esiintyi vuosina 1973–1974 useiden muiden Second City -esiintyjien kanssa National Lampoon Radio Hour -nimisessä radio-ohjelmassa. Seitsemän Chicagossa vietetyn vuoden jälkeen Flaherty muutti Torontoon perustaakseen Toronto Second City -teatteriryhmän. Näinä vuosina hän toimi eräänä alkuperäisistä käsikirjoittaja-näyttelijöistä SCTV:ssä, jossa hän työskenteli kahdeksan vuoden ajan. Hänen roolihahmojaan olivat mm. Big Jim McBob (Farm Film Report), Count Floyd/Floyd Robertson sekä kanavan omistaja Guy Caballero.
SCTV:n tuotanto päättyi vuonna 1984. Samana vuonna Flaherty näytteli Count Floydia lyhytelokuvassa, jota esitettiin Rush-yhtyeen konserteissa ennen kappaletta ”The Weapon” yhtyeen Grace Under Pressure -albumin kiertueella (nähdään myös Grace Under Pressure Tour -videolla).
Vuonna 1988 Flaherty esiintyi jälleen Count Floydina animaatiosarjan The Completely Mental Misadventures of Ed Grimley live-toimintakohtauksissa. Sarjan päähenkilön Ed Grimleyn loi ja ääninäytteli toinen SCTV:n entinen jäsen, Martin Short.
Flaherty esiintyi lukuisissa kulttisuosioon nousseissa elokuvissa, kuten Paluu tulevaisuuteen II:ssa (1989) Western Union -lähettinä sekä Happy Gilmore -elokuvan (1996) fanaattisena ”jackass!”-huutelijana. Lisäksi hän näytteli Family Guy -sarjan jaksoissa Western Union -lähettiä ja Vatikaanin sanansaattajaa.
Vuosina 2004 alkaen Flaherty toimi komedian käsikirjoittamisen opettajana sekä perustamansa komediakirjoittamisen tutkinto-ohjelman taiteellisena johtajana Humber Collegessa Torontossa.
Yksityiselämä.
Flaherty oli naimisissa Judith Dagleyn kanssa 22 vuotta, kunnes he erosivat vuonna 1996. Hän kuoli 1. huhtikuuta 2024 82-vuotiaana.
Simala (Marttila)

Simala on kylä Marttilassa Ollilan postinumeroalueella Varsinais-Suomen maakunnassa Paimionjoen eteläpuolella. Kylän läpi kulkee Simalantie, joka vie joen toisella puolella Ollilan kylään. Simalantie jatkuu etelään metsäautotielle, joka vie Marttilan eräalueen kautta Salon suuntaan. Simalantieltä pääsee myös itään Maunulan kylään ja länteen Ruskolaisten kylään. Entisestä joen törmällä sijainneesta kyläkeskuksesta on jäljellä vielä kaksi taloa Simalantien kummallakin puolella. Simalantien ensimmäinen silta joen yli Ollilaan rakennettiin vuonna 1925, jota ennen paikalla oli lautta. Nykyään Simalantie on valtion ylläpitämä ja uusin silta rakennettiin 1980-luvulla. Simalantien varrella on myös metsästysmaja .
Simalan eteläosasssa on erämaata ja suojeltuja soita ja sinne ulottuu Marttilan eräreitistö , jonka varrella on mm. Marttilan komeimpia soita Haapasuo sekä August Canthin muistokivi.
Paimionjoessa on Markulankoski ja siihen kuuluvia saaria Hirvaksen, Simalan ja Ollilan kylien välissä. Paimionjokeen laskevassa Lapinojassa on ollut kaksi myllyä, jotka mainitaan jo vuoden 1585 ensimmäisessä Turun läänin myllyluettelossa. Niitä käytettiin, kun ojissa oli sopivasti vettä. Lähellä entisiä myllyjä oli 2000-luvun alussa monena kesänä useita tuhansia osallistujia kerännyt Konemetsä-konemusiikkijuhla, jonka juhlijat majoittuivat läheiselle pellolle. Kenraali Väinö Valven (vuoteen 1915 Vähätupa) isä oli kotoisin Simalan kylästä Vähätupa-nimiseltä tilalta.
Jordan Stolz

Jordan Stolz (s. 21. toukokuuta 2004 West Bend, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikaluistelija. Hän on seitsemänkertainen maailmanmestari.
Stolz sijoittui 2022 Pekingin olympialaisissa 500 metrillä 13:nneksi ja 1 000 metrillä 14:nneksi. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi. Maailmancupissa hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan Calgaryssa toinen 1 000 metrillä. Kaudella 2022–2023 hän voitti maailmanmestaruuden 500 metrillä ajalla 34,10, 1 000 metrillä ajalla 1.07,11 ja 1 500 metrillä ajalla 1.43,59. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 500, 1 000  ja 1 500 metrillä, yhteispisteissä ja joukkuesprintissä sekä pronssia 5 000 metrillä ja yhteislähtökilpailussa. Maailmancupissa hän voitti neljä osakilpailua ja sijoittui neljä kertaa toiseksi. Hän sijoittui kolmanneksi 1 000 ja 1 500 metrin cupien kokonaiskilpailuissa.
Stolz voitti kaudella 2023–2024 maailmanmestaruuden jälleen 500 metrillä ajalla 33,69, 1 000 metrillä ajalla 1.06,05 ja 1 500 metrillä ajalla 1.41,44. Hän voitti myös yleisluistelun maailmanmestaruuden pistein 144,740. Neljän maaosan mestaruuskilpailuissa hän voitti 1 000 metriä. Maailmancupissa hän voitti kymmenen osakilpailua sekä sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi. Hän oli toinen 1 000 ja 1 500 metrin cupien kokonaispisteissä.
Stolz voitti 500, 1 000 ja 1 500 metrin maailmancupien kokonaiskilpailun kaudella 2024–2025. Hän voitti kaikkiaan 17 maailmancupin osakilpailua ja sijoittui kaksi kertaa toiseksi. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 500 ja 1 500 metrillä sekä pronssia 1 000 metrillä. Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa hän saavutti kultaa 500, 1 000 ja 1 500 metrillä sekä joukkuetakaa-ajossa..
Maailmancupkaudella 2025–2026 Stolz on 27. marraskuuta mennessä voittanut kuusi osakilpailua sekä sijoittunut kerran toiseksi ja kolmanneksi..
Radek John

Radek John (6. joulukuuta 1954 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen kirjailija, toimittaja ja poliitikko, joka toimi maansa sisäministerinä heinäkuusta 2010 huhtikuuhun 2011. Vuosina 2009–2013 hän toimi populistisen Věci veřejné-puolueen puheenjohtajana.
Elämäkerta.
John syntyi vuonna 1954 Prahassa. Hänen isänsä oli Kaarlen yliopiston immunologian professori Ctirad John. John valmistui 1979 taidekorkeakoulu FAMU:n käsikirjoittamisen ja dramaturgian tiedekunnasta. Uransa alkuvaiheissa hän työskenteli Mladý svět -lehden toimittajana, missä hänen artikkelinsa käsittelivät muun muassa huumeiden käyttäjiä sekä prostituutiota. Johnin tunnetuin romaani, Memento, käsittelee myös huumeita. Se oli aikoinaan ensimmäinen aiheeseen keskittynyt tšekkoslovakialainen romaani, ja se on myöhemmin käännetty yli kymmenelle kielelle.
1990-luvulta lähtien John työskenteli TV Novalla erilaisissa ajankohtaisohjelmissa. Hänet valittiin useaan kertaan maan suosituimmaksi televisiokasvoksi TýTý-äänestyksissä. John erosi Novasta vuonna 2009, kertoen syykseen muun muassa riidat yrityksen johdon kanssa.
Ura poliitikkona.
John valittiin vuonna 2009 populistisen Věci veřejné (VV) -puolueen puheenjohtajaksi. Hänen johdollaan puolue menestyi hyvin vuoden 2010 vaaleissa, ja muodosti hallituksen yhdessä Kansalaisdemokraattien ja TOP 09:n kanssa. John nimettiin hallituksen sisäministeriksi ja yhdeksi varapääministereistä. Sisäministeryden saaminen Johnille oli yksi VV:n ehdoista hallitusyhteistyölle.
VV:n hallitustaival ajautui pian kriisiin. John puheenjohtajuus nähtiin yleisesti alisteisena puolueen taustavoimana toimineelle Vít Bártalle. Bartán hämärien liiketoimien, sekä poliisien ja palomiehien mielenosoitusten paineesta pääministeri Petr Nečas vaati useita ministereitö, myös Johnia, eroamaan tehtävästään. Tämä tapahtuikin vuoden 2011 hallitusneuvotteluissa. John jatkoi hetken Korruptionvastaisen toimikunnan puheenjohtajana, mutta erosi tästä, sekä varapääministeriydestään toukokuussa 2011. Samaan aikaan suuri osa VV:n jäsenistöstä oli eronnut, ja perustanuut uuden LIDEM-puolueen. John puolusti vielä VV:n puheenjohtajan asemaansa vuosina 2011 ja 2012, mutta tässä vaiheessa VV:n kannatus oli tippunut vain noin puoleen prosenttiin. Bárta valittiin Johnin seuraajaksi tämän päätettyä olla puolustamatta puheenjohtajuuttaan vuonna 2013.
John jatkoi kansanedustajana vuoteen 2013 saakka, minkä jälkeen luopui poliitikon urastaan.
Yksityiselämä.
John on ollut kolme kertaa naimisissa. Toisesta avioliitostaan näyttelijä Zlatá Adamovskán kanssa hänellä on kaksi lasta. Johnin kolmannen, avioliiton ulkopuolisen, lapsen paljastuminen johti parin eroon. John meni kolmatta kertaa naimisiin heinäkuussa 2021.
Kaksoiseläin

Kaksoiseläin ("Diplozoon paradoxum") on laakamatojen pääjakson kidusmatojen luokkaan kuuluva eläinlaji. Se on loinen, joka elää särkikalojen kiduksissa.
Täysikasvuinen kaksoiseläin koostuu kahdesta pysyvästi toisiinsa kiinni kasvaneesta yksilöstä. Siitä muodostuu X- tai H-kirjaimen muotoinen eliö, jonka pituus on 8–10 millimetriä.
Täysikasvuisen madon muodostuminen vaatii, että kaksi toukkavaiheen yksilöä yhdistyy toisiinsa. Jos toukkavaiheen yksilö ei yhdisty toisen yksilön kanssa, se menehtyy talven aikana. Toisiinsa yhdistyneet yksilöt kehittyvät täysikasvuisiksi ja saavuttavat sukukypsyyden seuraavana keväänä.
Kaksoiseläintä tavataan makean veden vesistöissä Euroopassa ja mahdollisesti Aasiassa. Se elää loisena särkikalojen kiduksissa, ja sitä on tavattu muun muassa lahnalla.
Gyula Kállai

Gyula Kállai (1. kesäkuuta 1910– 12. maaliskuuta 1996) oli unkarilainen kommunistipoliitikko, ja toimittaja, joka oli kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen vuodesta 1945. Kállai oli ulkoministeri 1949–1951, kulttuuriministeri 1955–1958, varapääministeri 1960–1965, Unkarin pääministeri 1965–1967 ja Kansalliskokouksen puheenjohtaja 1967–1971.
Kállai liittyi kommunisteihin lukiolaisena, ja erotettiin yliopistosta poliittisten mielenosoitusten takia. Vuoden 1945 neuvostomiehityksen jälkeen hän sai tärkeitä tehtäviä lehdistössä ja kommunistipuolueen propagandaosastolla. Vuomnna 1949 hänestä tuli ulkoministeri, mutta vuoden 1951 puhdistuksissa hänet tuomittiin vankilaan yhdessä muiden János Kádárin tukijoiden kanssa. Vuonna 1954 hän vapautui ja sai asemansa takaisin. 
Unkarin kansannousun aikana 1956 Kállai asettui välittömästi ja ehdoitta Kádárin puolelle. Seuraavana vuonna Kádár lähetti Kállain neuvottelemaan maanpaossa olevan Imre Nagyin kanssa kotiinpaluusta ja antautumisesta. Neuvottelut päättyivät tuloksettomina. Aczélin mukaan "Gyula Kállai piti itseään tämän johdon ideologina, aivoina ja teoreetikkona". Hän oli ensimmäinen, joka yritti kapinoida Kádária vastaan vuonna 1958. Vuonna 1965 hänet nimitettiin pääministeri, mutta hän pysyi tehtävässä vain kaksi vuotta. Sen jälkeen hänestä tehtiin vielä neljäksi vuodeksi kansalliskokouksen puhemies, mutta hänen aikansa poliitikkona oli vihdoin ohi.
Marcelo Trobbiani

Marcelo Antonio Trobbiani Ughetto (s. 17. helmikuuta 1955 Casilda) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisuransa päättänyt pelaaja, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttä. Trobbiani pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa 26 ottelua ja teki yhden maalin. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1986, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa.
Héctor Zelada

Héctor Miguel Zelada Bertoqui (s. 30. huhtikuuta 1957) on argentiinalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen ja oli Argentiinan A-maajoukkueen mukana voittamassa MM-kultaa 1986 mutta ei pelannut turnauksessa yhtäkään ottelua.
András Hegedüs

András Hegedüs (31. lokakuuta 1922 – 23. lokakuuta 1999) oli unkarilainen sosiologi ja poliitikko. Hän oli Unkarin maatalousministeri vuosina 1952–1955 ja Unkarin pääministeri huhtikuusta 1955 lokakuuhun 1956. Hän pakeni Moskovaan lokakuussa 1956 Unkarin kansannousun aikana ja palasi vuonna 1958.
Seuraavina vuosina Hegedüs toimi talous- ja sosiologisen tutkimuksen tehtävissä ja julkaisi useita kirjoja ja artikkeleita. Nämä saivat vähitellen yhä terävämmän yhteiskuntakriittisen sävyn, etenkin Prahan kevään jälkeen vuonna 1968. Hänet erotettiin Unkarin kommunistisesta puolueesta vuonna 1973. Hän oli yksi maan poliittisen ja kulttuurisen opposition johtavista hahmoista, vaikka hän ei ollut muodollisesti sidoksissa mihinkään ryhmään. Hän analysoi "reaalisosialismia" ja Kádárin tukijoiden toimintaa riippumattoman poliittisen toisinajattelijan roolissa. 1980-luvulla Radio Free Europen julkaisema moniosainen haastattelu, joka kertasi hänen elämäntarinansa, herätti kohua. Vuodesta 1988 lähtien hän sai eläkeläisenä jälleen luennoida Unkarin kauppakorkeakoulussa.
José Carvallo

José Aurelio Carvallo Alonso (s. 1. maaliskuuta 1986 Lima) on perulainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja voitti Universitario de Deportesin kanssa kahdesti Perun pääsarjamestaruuden. Carvallo pelasi Perun A-maajoukkueessa kahdeksan ottelua ja kuului maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2018 MM-kilpailuissa mutta ei pelannut yhtäkään ottelua.
Minas (juusto)

Minas on brasilialainen lehmänmaitojuusto Minas Geraisin osavaltiosta. Juustoa valmistetaan tuorejuustona ("frescal") ja kypsytettynä juustona ("padrão").
Minas on lähtöisin Brasilian Minas Geraisin osavaltiosta. Sen pohjana on käytetty portugalilaisen Serra da Estrela -juuston reseptiä. Reseptissä on kuitenkin joitakin eroja. Minas-juuston valmistuksessa käytetään kasviperäisen juoksutteen sijaan eläinperäistä juoksutetta. Tämän takia se on rakenteeltaan kiinteämpää ja maultaan vähemmän maitomainen.
Juustoa myydään tuorejuustona ("frescal") ja kypsytettynä ("padrão"). Tuorejuusto myydään parin päivän kuluessa sen valmistuksesta. Sitä käytetään etenkin aamiaisella usein hedelmäsoseen kera. Se on myös ainesosa perinteisissä "pão de queijo" -leivonnaisissa. Kypsytetty Minas kypsyy noin 30 päivää ja kypsyessään juustosta tulee kiinteämpää ja kuivempaa. Minas-juuston valmistuksen perinteiset menetelmät lisättiin vuonna 2024 Unescon aineettoman kulttuuriperinteen luetteloon.
Emil Winckelmann

Emil Anton Winckelmann (4. huhtikuuta 1873 Oulu – 1950) oli suomalainen konsuli, pankinjohtaja ja Helsingin Osakepankin perustaja ja ensimmäinen toimitusjohtaja.
Winckelmann lähti koulunkäynnin päätettyään ulkomaille opiskelemaan kaupallisia aineita. Suomeen palattuaan hän perusti 1896 agentuuriliikkeen Ouluun. Hän toimi myös Hollannin ja Belgian varakonsulina Oulussa. Vuonna 1907 Winckelmann muutti Oulusta Helsinkiin. Hän perusti Suomen Kauppakomppania-yhtiön ja kaksi vuotta myöhemmin puukaupoilla Pohjois-Suomessa vaurastunut Winckelmann perusti 1909 pankkiiriliike E. Winckelmann &amp; Co:n, joka harjoitti myös pankkitoimintaa. Pankkiiriliike joutui kuitenkin pian vaikeuksiin, ja Winckelmann pyrki ratkaisemaan tilanteen perustamalla sen sijalle uuden liikepankin. Tätä varten hän kääntyi ruotsalaisen Wallenbergin pankki- ja teollisuussuvun puoleen saadakseen heidät mukaan perustettavan uuden liikepankin osakkaaksi. Vuonna 1912 Wallenbergit päättivät tulla uuden Helsingin Osakepankin osakkaiksi tavoitteenaan päästä sitä kautta Venäjän markkinoille. Uusi liikepankki Helsingin Osakepankki listattiin vastaperustettuun Helsingin pörssiin, ja pankki aloitti toimintansa vuoden 1913 alussa. Winckelmann oli pankin toimitusjohtajana ja Wallenbergin suvun etuja valvoi Ruotsista tullut pankinjohtaja Emanuel Laurell.
Winckelmann erosi Helsingin Osakepankin toimitusjohtajan paikalta syyskuussa 1916. Wallenbergit halusivat luopua omistuksestaan pankkiin ja he myivät osakkeensa lokakuussa 1916 suomalaisille Moses Skurnikille ja Erik von Frenckellille. 
Winckelmann toimi 1922–1923 Oy Finanssilaitoksen toimitusjohtajana ja sittemmin hän oli Suomen Autoteollisuus Oy:n johtokunnan puheenjohtajana.
Vuonna 1950 kuollut Emil Winckelmann on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Ricardo Brugada

Ricardo Brugada eli tunnetulta epäviralliselta nimeltään Chacarita on Paraguayn pääkaupunki Asunciónin kaupunginosa ("barrios") ja slummi. Sen asukasluku oli vuoden 2022 väestönlaskennassa 13 153.
Maantiede.
Ricardo Brugada sijaitsee Asunciónin keskustassa Paraguayjoen varrella Asuncióninlahden rannalla levittäytyen alas Paraguayn kongressitalolta. Lähellä sen rajaa sijaitsevat myös Asunciónin keskusrautatieasema ja Catedral metropolitana de Asunción. Ricardo Brugadan "barrio" eli hallinnollinen alue on kooltaan noin 150 hehtaaria. Sen korkein kohta on nimeltään Punta Karapãs.
Historia.
Kaupunginosan yleisesti käytetyn nimen Chacarita on sanottu juontuvan ketšuankielisestä sanasta "chacra", joka viittaa viljeltyyn maahan. Ennen nykyisen slummin muodostumista seutu olikin viljeltyä. Kaupunginosa sai virallisen vähemmän käytetyn nimensä Ricardo Brugada vuonna 1920 paikallisen asianajajan ja journalistin muistoksi. Ennen Paraguayn rautateiden lakkauttamista Chacaritan läpi kulki rautatie. Kaupunginosan köyhä väestö kasvoi nopeasti 1970-luvulla, kun pääkaupungin muu alue vaurastui ja täyttyi uuden keskiluokan asunnoista. Monia köyhempiä asunciónilaisia häädettiin ja he päätyivät Chacaritaan.
Lokakuusta 2010 alkanut ja vuonna 2013 valmistunut Asunciónlahden kehityshanke sisälsi Paraguayjoen rannan kehitystöitä, mukaan lukien joenvartta pitkin kulkevan tien. Monet paikalliset joutuivat siirtymään kodeistaan hankkeen takia. Paikallisia evakuoidaan suhteellisen usein väliaikaisesti myös tulvien takia.
Väestö ja kulttuuri.
Chacaritan asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 13 153.
Chacarita oli guaranian musiikkigenren kehittäneen José Asunción Floresin syntymäpaikka ja hänen kotitalonsa on nykyisin hänen elämälleen omistettu museo. Kaupunginosaan on pyritty kehittämään guaraniaan ja muuhun paikalliseen taiteeseen liittyvää matkailua.
Resistencia Sport Club on paikallinen jalkapallojoukkue.
Mauro Bellugi

Mauro Bellugi (7. helmikuuta 1950 Buonconvento – 20. helmikuuta 2021) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan libero. Hän edusti Italian A-maajoukkuetta MM-kilpailuissa 1974 ja 1978.
Luciano Spinosi

Luciano Spinosi (s. 9. toukokuuta 1950 Rooma) on italialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti Italian A-maajoukkuetta MM-kilpailuissa 1974, jossa hän pelasi kolmessa ottelussa. Spinosi toimi pelaajauransa jälkeen valmennustehtävissä.
Gavin Wood

Gavin Wood (s. 1980 Lancaster) on brittiläinen tietojenkäsittelytieteilijä.
Wood sai filosofian tohtorin oppiarvon Yorkin yliopistosta ja työskenteli tutkijana Microsoftilla. Hän kuului kryptovaluutta Ethereumin perustajiin asuessaan Sveitsissä 2010-luvulla. Wood oli kahden vuoden ajan Ethereum Foundationin teknologiajohtaja. Hän perusti myös Polkadot-lohkoketjuverkoston. Muita hänen hankkeitaan ovat lohkoketjuinfrastruktuuriyhtiö Parity Technologies, hajautetun finanssipalvelun tutkimusta ja kehittelyä rahoittava Web3 Foundation sekä vuonna 2019 perustettu Kusama-lohkoketjuverkosto.
Venäjän 24. helmikuuta 2022 aloittaman suurhyökkäyksen jälkeen Wood lahjoitti Ukrainan hyväksi 5,8 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvosta kryptovaluuttavaroja.
Prokvestori

Prokvestori oli virkanimike Rooman valtakunnassa. Prokvestori oli kvestorin sijainen. Prokvestori saattoi myös toimia prokonsulin apulaisena Rooman provinssien hallinnossa.
Suomen kirjailijat 1809–1916

Suomen kirjailijat 1809–1916 on matrikkeliteos, joka esittelee suomalaisia kirjailijoita Suomen autonomian ajalta. Teos julkaistiin vuonna 1993 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Svenska litteratursällskapet i Finlandin yhteistyönä. Teos käsittää 954 sivua ja sisältää 1471 kirjailijan pienoiselämäkerrat, teosbibliografiat ja tutkimusviitteet. 
Sisältö ja valintaperusteet.
Valintaperiaatteet.
Matrikkeli sisältää suomalaisia kirjailijoita, jotka kirjoittivat sekä suomeksi että ruotsiksi ja jotka aloittivat kirjallisen toimintansa autonomian aikana (1809-1916). Myös kirjailijat, jotka aloittivat kirjoittamisen 1800-1808, ovat mukana, jos heidän tuotantonsa kuuluu pääosin vuoden 1809 jälkeiseen aikaan. Kaunokirjallisten kirjailijoiden lisäksi teos sisältää kääntäjiä, matkakertomusten, muistelmien, sotakuvausten ja uskonnollisten teosten kirjoittajia sekä kulttuurihistorioitsijoita ja kirjallisuudentutkijoita. 
Julkaisujen sivumäärä ei ole ollut ratkaiseva valintakriteeri. Mukaan otetuissa on:
1860-luvun jälkeiselle ajalle, kun suomen kieli ja kirjallisuus olivat saavuttaneet vakiintuneen aseman, sovellettiin asteittain tiukempia valintaperiaatteita. Myös ulkomaille muuttaneet kirjailijat on sisällytetty, jos vähintään yksi heidän teoksistaan on julkaistu Suomessa.
Matrikkelissa esitetyt tiedot.
Yksittäisistä kirjailijoista esitellään:
Suomen kirjailijoita käsittelevä kirjasarja.
Teos on osa sarjaa, jonka aiemmin julkaistut osat ovat Suomen kirjailijat 1917-1944 ja Suomen kirjailijat 1945-1980. Kaikkien kolmen matrikkelin tiedot on talletettu "Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran" tietokantaan jota päivitetään jatkuvasti.
Toimitus.
Teoksen toimituskuntaan kuuluvat Maija Hirvonen, Lars Huldén, Simo Konsala, Kai Laitinen, Rauni Puranen ja Johan Wrede. Teoksen toteuttamiseen osallistuivat useat instituutiot, muun muassa Helsingin yliopiston kirjasto, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjasto ja kirjallisuusarkisto, Föreningen Brage sekä Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto.
Ebrahim Rasool

Ebrahim Rasool (s. 15. heinäkuuta 1962 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen diplomaatti ja Afrikan kansalliskongressin poliitikko.
Rasool joutui vuonna 1972 perheineen pakkosiirretyksi kotoaan hallinnon julistettua alueen valkoisille varatuksi. Hän sai vuonna 1983 humanististen tieteiden kandidaatin arvon Kapkaupungin yliopistosta englanninkielisessä kirjallisuudessa ja taloushistoriassa. Rasool sai sieltä myös ylemmän diplomin kasvatustieteessä vuonna 1984. Hän toimi aktiivisesti apartheidia vastaan ja perusti muslimien apartheidvastaisen The Call of Islam -järjestön. Hän on ollut myös myöhemmin aktiivinen uskontojen välisessä vuoropuhelussa ja ääriliikehdinnän torjunnassa. Rasool oli vuosina 1985–1988 ilman oikeudenkäyntiä pidätettynä ja kotiarestissa.
Rasool toimi vuosina 1991–1994 Länsi-Kapin yliopiston apulaisrehtorina. Hän johti Länsi-Kapin Afrikan kansalliskongressia vuosina 1998–2005. Vuonna 2004 hänet nimitettiin Länsi-Kapin pääministeriksi. Rasool oli Etelä-Afrikan suurlähettiläs Yhdysvaltoihin vuosina 2010–2015 ja palasi tähän tehtävään tammikuussa 2025. Yhdysvaltain ulkoministeri Marco Rubio kuitenkin ilmoitti 14. maaliskuuta 2025 Rasoolin olevan ei-toivottu henkilö. Hän väitti tämän vihaavan Yhdysvaltoja ja Donald Trumpia. Trumpin hallinto oli aiemmin syyttänyt Etelä-Afrikkaa valkoisten syrjinnästä.
Rasool on saanut kunniatohtorin arvot Chicagon Roosevelt-yliopistosta ja Pittsburghin Chatham-yliopistosta.
Turkin pääministeri

Turkin pääministeri on ollut Turkin hallituksen johtaja. Tehtävä perustettiin vuonna 1920. Pääministerin valtaoikeudet ovat vaihdelleet vuosien varrella ennen viran lakkauttamista 2018.
Vuodet 1920–1923.
Turkin itsenäisyyssodan aikana maalla oli neljä pääministeriä
Vuodet 1923–2018.
Itsenäisyyssodan jälkeen maassa oli 27 eri pääministeriä.
Defence of the Realm Act 1914

Defence of the Realm Act 1914 (’valtakunnan puolustuslaki’) oli Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin 7. elokuuta 1914 säätämä laki, jolla hallitukselle myönnettiin ensimmäisen maailmansodan aikaisen sotatilan perusteella laajennetut valtuudet. Laista on käytetty lyhennettä DORA. 
27. marraskuuta 1914 säädettiin Defence of the Realm Consolidation Act, joka korvasi alkuperäisen lain. Lain perusteella annettiin tarkempia määräyksiä (englanniksi "Defence of the Realm Regulations"). Hallituksen valtuuksia laajennettiin useaan otteeseen sodan aikana. Irlannissa, jossa oli ennen sotaa ollut puhkeamaisillaan sisällissota, hallitus puuttui laajennettujen valtuuksiensa perusteella sotaponnisteluja vahingoittaneeseen, kansankiihottamisena pitämäänsä toimintaan. Hallituksen laajennetut valtuudet olivat voimassa vuoteen 1921.
Union of Democratic Control

Union of Democratic Control eli UDC oli äänekäs toisinajattelevien parlamenttiedustajien ryhmä Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 1914 elokuusta alkaen. Sen perustajiin kuuluneet parlamenttiedustajat Charles Trevelyan, Edmund Dene Morel, James Ramsay MacDonald, Arthur Ponsonby ja Ralph Norman Angel kritisoivat ensimmäistä maailmansotaa edeltänyttä ulkopolitiikkaa siinä harjoitetusta salaisesta diplomatiasta. He kannattivat diplomatian julkista arviointia ja Kansainliiton perustamista. Ryhmä julkaisi neljä kohtaa sisältäneen luettelon tavoitteistaan (englanniksi "Cardinal Points") 10. päivänä syyskuuta 1914. Ryhmän muita jäseniä olivat John Atkinson Hobson, Bertrand Russell ja Helena Swanwick. 
Sodan pitkittyessä UDC joutui pasifisminsa vuoksi epäilyksen alaiseksi. Morel vangittiin elokuussa 1917 kuudeksi kuukaudeksi Defence of the Realm Actin rikkomisesta. UDC:n parlamenttiedustajat menettivät paikkansa vuoden 1918 parlamenttivaaleissa, mutta ryhmän toiminta jatkui aina 1960-luvulla saakka.
Jyvä Ensemble

Jyvä Ensemble on musiikin ammattilaisista koostuva suomalainen a cappella -lauluyhtye, joka on perustettu Jyväskylässä vuonna 2022. Yhtyeen jäsenet ovat Linda Pennström (sopraano), Reetta Karhunen (mezzosopraano), Roosa Turunen (altto), Juuso Porras (tenori) sekä Aimo Ikonen (basso).
Jyvä Ensemble palkittiin vuoden 2025 Tampereen Sävel -lauluyhtyekilpailussa, mikä on merkittävä saavutus suomalaisessa a cappella -kentässä. Samassa lauluyhtyekilpailussa ovat aikanaan menestyneet muun muassa lauluyhtyeet Rajaton ja Club For Five. Jyvä Ensemble on ensimmäisten toimintavuosiensa aikana esiintynyt aktiivisesti niin Suomessa kuin ulkomailla erilaisissa tilaisuuksissa ja konserteissa. Yhtyeen on kouluttanut kaksinkertainen Grammy-voittaja, a cappella -musiikin huippuammattilainen Paul Phoenix. Hän lauloi tenorina 17 vuotta ja 2 000 konserttia maailmankuulussa The King’s Singers -lauluyhtyeessä.
Jyvä Ensemblen ohjelmisto rakentuu 60-, 70- ja 80-lukujen suosikkiartistien ja kappaleiden ympärille. Ohjelmistosta löytyy myös mukaansatempaavaa folkmusiikkia sekä suomalaisten nykyartistien laulelma- ja jazztuotantoa. Yhtye tekee tiivistä yhteistyötä sovittaja-kuoronjohtaja Jussi Mattilan kanssa.
Syyläsyvännekrotti

 
Syyläsyvännekrotti ("Cryptopsaras couesii") tai pikkusyvännekrotti on syvännekrotteihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista lauhkeista ja lämpimistä valtameristä.
Koko ja ulkonäkö.
Syyläsyvännekrotin sukupuolet eroavat huomattavasti toisistaan kooltaan. Naaraat voivat kasvaa 36–44 cm pitkäksi ja koiraat jäävät 7–12 cm:n mittaisiksi. Naaraat ovat ruumiinrakenteeltaan pitkäomaisetn soikeita, litteähköjä ja suuripäisiä. Kalan ensimmäinen selkäruoto on kehittynyt houkuttumeksi, jonka päässä elää bioluminoivia "Photobacterium"-suvun bakteereja. Ennen yhtenäistä selkäevää on kolme pyöreää uloketta, joissa on myös bioluminoivia bakteereja. Täysikasvuisten syyläsyvännekrottikoiraiden hajuaisti on hyvin kehittynyt ja löydettyään naaraan ne tarrautuvat naaraaseen ja osa niiden elimistä surkastuu. Syyläsyvännekrottinaaraat ovat väriltään tummanruskeita tai mustia ja niiden ihossa on pieniä piikkejä. Evät ovat ruotoja lukuunottamatta läpikuultavia.
Levinneisyys ja elintavat.
Syyläsyvännekrottia tavataan lauhkeista ja lämpimistä vesistä niin Altantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestäkin. Laji elää useimmiten 500–1 250 metrin syvyydessä ja syvimmillään noin 4 000 metrin syvyydessä.
Rullalautailu olympialaisissa

Rullalautailu on yksi kesäolympialaisten urheilulajeista.
Ensimmäisen kerran rullalautailussa urheiltiin Tokion olympialaisissa 2020. Rullalautailu lisättiin Tokion olympialaisiin osana laajempaa muutosta, joka pyrki houkuttelemaan nuorta yleisöä ja heijastamaan urheilun kaupungistumista. Tämä oli osa Kansainvälisen olympiakomitean päätöstä lisätä uusia lajeja olympiaohjelmaan Agenda 2020:n pohjalta. Rullalautailu valittiin sen suosion ja nuorille suunnatun luonteen vuoksi. 
Tokion olympialaisissa rullalautailu oli mukana kahdessa lajissa: "street" ja "park", ja kilpailut olivat erikseen miehille ja naisille. Japanilaiset urheilijat hallitsivat lajia, ja 13-vuotias Momiji Nishiya voitti kultaa naisten street-kilpailussa. Lajin suosion vuoksi rullalautailu lisättiin myös Pariisin 2024 ja Los Angelesin 2028 olympialaisiin.
Hyvinkään Slalomseura Sukkula

Hyvinkään Slalomseura Sukkula (lyh. HySS) on hyvinkääläinen alppihiihtoseura, joka on perustettu 1981. Sen kotirinne on Sveitsin hiihtokeskus. Seuralla on harjoituksia siellä yleensä noin kolme kertaa viikossa. Hyvinkään Slalomseura Sukkulan laskijoita ovat muun muassa Rosa Pohjolainen, Erika Pykäläinen ja Jesper Pohjolainen.
José Antonio Remón Cantera

José Antonio Remón Cantera (1. kesäkuuta 1908 – 2. tammikuuta 1955 Ciudad de Panamá) oli panamalainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuodesta 1952 kuolemaansa saakka.
Remón Cantera pääsi stipendillä sotilasakatemiaan Meksikoon ja valmistui vuonna 1931. Hän palasi Panamaan ja pääsi maan poliisivoimien palvelukseen. Vuonna 1947 hänestä tuli poliisin päällikkö. Remón Canteran aikana poliisin valta maassa voimistui ja se vaikutti vahvasti politiikkaan. Remón Cantera valittiin Panaman presidentiksi vuoden 1952 vaaleissa itse perustamansa puolueen ehdokkaana. Hän sai lähes puolet annetuista äänistä. Remón Cantera sai diktaattorin maineen, koska hänen kaudellaan oli voimassa ankaria rajoituksia puolueiden ja ammattiliittojen toiminnalle.
Remón Cantera sai neuvottelemallaan Remón–Eisenhower-sopimuksella (1955) maalleen lisää oikeuksia Panaman kanavan tuottoihin. Tämä täydensi vuoden 1903 Hay–Bunau-Varilla-sopimusta. Remón Cantera joutui murhan uhriksi Panamássa ennen neuvottelemansa sopimuksen astumista voimaan.
Väckelsång

Väckelsång on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 946 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Urshult

Urshult on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 924 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Linneryd

Linneryd on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 449 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Konga

Konga on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 441 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rävemåla

Rävemåla on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 302 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Winton Dean

Winton Basil Dean (1916–2013) oli brittiläinen musiikkitieteilijä. Hän kuului aikansa merkittävimpiin Georg Friedrich Händelin musiikin tutkijoihin. Hän oli teatterivaikuttaja Basil Deanin vanhin poika.
Dean opiskeli englantia ja antiikin tutkimusta Cambridgen yliopiston King’s Collegessa. Hän meni vuonna 1939 naimisiin Thalia Shaw’n kanssa ja palveli toisen maailmansodan aikana laivaston tiedustelussa. Deanin ensimmäisen musiikkiaiheisen julkaisun aiheena oli Georges Bizet. Dean keskittyi kuitenkin pian Händeliin. Hänen ensimmäinen laaja julkaisunsa säveltäjästä oli "Handel’s Dramatic Oratorios and Masques" (1959). Siinä hän esitti Händelin dramaattisten teosten librettojen innoituksen kumpuavan antiikin Kreikan tragedioista. Myöhemmin Dean kirjoitti Händelin oopperoista yhdessä J. Merrill Knappin kanssa. Ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1987. Erimielisyyksien johdosta Knapp kuitenkin vetäytyi hankkeesta ennen kuin kuoli vuonna 1993. Dean julkaisi toisen osan itsenäisesti vuonna 2006. Lisäksi hän teki Sarah Fullerin kanssa "Julius Caesarista" edition, jonka julkaisi Oxford University Press vuonna 1998.
Dean luennoi vuosina 1965–1966 Kalifornian yliopistossa (Berkeley). Hänet valittiin vuonna 1975 British Academyn jäseneksi. Dean oli mukana perustamassa brittiläistä Handel Institutea vuonna 1987.
The Cyprus Weekly

The Cyprus Weekly oli kyproslainen vuosina 1979–2017 ilmestynyt englanninkielinen sanomalehti. Se ilmestyi perjantaisin.
Deník

Deník on tšekkiläinen vuonna 2005 perustettu sanomalehti, joka koostuu Prahassa tuotetusta kansallisesta osasta ja alueellisesta uutisliitteestä, joita tehdään 73 erilaista. Toimituksellisesta linjaltaan lehti on liberaali.
Týden

Týden (tš. ’viikko’) on tšekkiläinen yhteiskuntaan ja politiikkaan keskittyvä viikkolehti.
Respekt

Respekt on tšekkiläinen yhteiskuntaan ja politiikkaan keskittyvä viikkolehti. Se on maansa arvostetuimpia ja sen esikuvia ovat muun muassa "The Economist" ja "Der Spiegel". "Respekt" kuuluu samaan konserniin kuin talouslehti "Hospodářské noviny".
Reflex

Reflex on tšekkiläinen yhteiskuntaan, politiikkaan ja kulttuuriin keskittyvä viikkolehti. Se on perustettu 1990-luvulla ja kuului pitkään saksalais-sveitsiläiseen Ringier Axel Springer -konserniin, mutta on nykyisin tšekkiläisomistuksessa.
Enrico Albertosi

Enrico Albertosi (s. 2. marraskuuta 1939 Pontremoli) on italialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän liittyi kesäkuussa 1961 Italian A-maajoukkueeseen ja pelasi joukkueessa 34 ottelua. Albertosi oli mukana voittamassa EM-kultaa 1968, minkä lisäksi hän edusti maataan neljissä MM-kilpailuissa vuosina 1962, 1966, 1970 ja 1974. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmennustehtävissä.
Giuseppe Sabadini

Giuseppe Sabadini (s. 26. maaliskuuta 1949 Sagrado) on italialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän kuului Italian A-maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1974 mutta ei pelannut yhtäkään ottelua. Sabadini on toiminut pelaajauransa jälkeen valmennustehtävissä.
Právo

Právo on tšekkiläinen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1990. Sen edeltäjä oli Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja "Rudé právo". Nykyinen lehti on toimitukselliselta linjaltaan sosiaalidemokraattinen ja levikiltään maansa toiseksi suurin.
Giuseppe Wilson

Giuseppe Wilson (27. lokakuuta 1945 Darlington, Englanti – 6. maaliskuuta 2022) oli englantilaissyntyinen italialainen jalkapalloilija, pääasialliselta pelipaikaltaan libero. Hän liittyi helmikuussa 1974 Italian A-maajoukkueeseen ja pelasi joukkueessa kolme ottelua. Niistä kaksi hän keräsi nimiinsä MM-kilpailuissa 1974.
Herttoniemenrannan kappeli

Herttoniemenrannan kappeli oli Helsingin Herttoniemenrannassa sijainnut evankelis-luterilainen kappeli, joka vihittiin käyttöön lokakuussa 2001. Kappelin kirkkosalissa oli 60 paikkaa, ja lisäksi seurakuntasalissa oli 30 pöytäpaikkaa. Salin yhteydessä oli keittiö.
Kappelista luovuttiin vuonna 2017. Helsingin seurakuntayhtymä on vuokrannut tilat muuhun käyttöön.
Luciano Re Cecconi

Luciano Re Cecconi (1. joulukuuta 1948 Nerviano – 18. tammikuuta 1977) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän oli pituudeltaan 176-senttimetrinen ja voitti SS Lazion joukkueessa Italian pääsarjamestaruuden kaudella 1973–1974. Re Cecconi liittyi syyskuussa 1974 Italian A-maajoukkueeseen ja kuului maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1974 mutta ei pelannut yhtäkään ottelua.
Pietro Anastasi

Pietro Anastasi (7. huhtikuuta 1948 Catania – 17. tammikuuta 2020) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän liittyi kesäkuussa 1968 Italian A-maajoukkueeseen ja oli mukana voittamassa saman vuoden EM-kilpailuja. Anastasi kuului lisäksi maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1974, ja hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa sekä teki yhden maalin.
Paolo Pulici

Paolo Pulici (s. 27. huhtikuuta 1950 Roncello) on italialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi Torinossa 431 ottelua ja teki 170 maalia, mikä tekee hänestä seuran historian parhaan maalintekijän. Pulici liittyi maaliskuussa 1973 Italian A-maajoukkueeseen ja pelasi joukkueessa 19 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1974 ja 1978. Pulici on toiminut pelaajauransa jälkeen valmennustehtävissä.
Alice Coote

Alice Coote OBE (s. 1968 Frodsham) on brittiläinen mezzosopraano.
Coote opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa, Royal Northern College of Musicissa ja National Opera Studiolla. Hän sai Brigitte Fassbaender -palkinnon liedtulkinnasta ja Decca Kathleen Ferrier -palkinnon. Coote on saanut arvostusta varsinkin Gustav Mahlerin, Hector Berlioz’n, Wolfgang Amadeus Mozartin, Georg Friedrich Händelin ja Johann Sebastian Bachin teosten tulkinnoilla eri orkesterien kanssa. Hän on tulkinnut myös oopperarooleja muun muassa Metropolitan-oopperassa. Cootesta tehtiin vuonna 2018 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
Luigi Alva

Luigi Alva, oikealta nimeltään Luis Ernesto Alva Talledo (10. huhtikuuta 1927 – 15. toukokuuta 2025), oli perulainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.
Alva opiskeli Rosa Moralesin johdolla Limassa, jossa hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1950. Hän jatkoi opintojaan La Scalan oopperakoulussa Milanossa ja teki La Scalan -debyyttinsä Kreivi Almavivan roolissa vuonna 1956. Alva esiintyi vuonna 1957 Salzburgin musiikkijuhlilla, vuonna 1960 Covent Gardenissa ja vuonna 1961 Lyric Opera of Chicagossa. Hän lauloi New Yorkin Metropolitan-oopperassa vuosina 1964–1966, 1967–1969, 1971–1972 ja 1973–1975.
Alva tuli tunnetuksi varsinkin rooleista Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoissa. Lisäksi hän sai suosiota italialaisilla 1800-luvun alkupuolen rooleilla. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1989.
Richard England

Richard England (s. "England Sant Fournier", 3. lokakuuta 1937, Malta) on maltalainen arkkitehti, taiteilija, kirjailija ja akateemikko.
Elämäkerta.
Richard England opiskeli peruskoulun Maltalla St. Edward's College -nimisessä poikakoulussa. England valmistui arkkitehdiksi Maltan yliopistosta, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Milanon polyteknillisessä yliopistossa, Politecnico di Milanossa. Opintojen ohella England työskenteli opiskelija-arkkitehtinä italialaisen muotoilijan ja arkkitehdin Gio Pòntin studiolla vuosina 1960-1962. Vuosina 1987-1989 England toimi Maltan yliopiston arkkitehtuurin tiedekunnan dekaanina.
1970-luvulla England työskenteli Saudi-Arabiassa. 1980-luvulla England työskenteli yhdessä Robert Venturin, Arthur Ericksonin, Sheppard Robsonin, Ricardo Bofillin ja Arup Groupin kanssa Irakissa Bagdadin rehabilitaatioprojektissa, jota johti paikallinen arkkitehti Rifat Chadirji.
England meni naimisiin Myriam Borg Manducan kanssa vuonna 1962. Parilla on kaksi lasta.
Valitut työt.
Lista valituista Richard Englandin suunnittelemista rakennuksista:
Charlene Vella

Charlene Vella on maltalainen taidehistorioitsija, akateemikko ja kirjailija. Vella johtaa keskiajan ja renessanssiajan taiteen tutkimusta Maltan yliopistossa.
Elämäkerta.
Charlene Vella on opiskellut taidehistoriaa Maltan yliopistossa. Vuonna 2016 hän suoritti tohtorin tutkinnon Warwickin yliopistossa Isossa-Britanniassa. Warwicking yliopistossa Vella opiskeli Cambridgen yliopiston tutkijan Donald Cooperin alaisuudessa. Vuonna 2025 Vella palkittiin Maltalla Mara-tapahtumassa, joka nostaa esiin naisten johtajuutta, luovuutta ja sinnikkyyttä. Hän sai tunnustuksen siitä, että on ensimmäinen kokopäiväinen naisluennoitsija taidehistoriassa Maltan yliopistossa. Lisäksi Vella on ensimmäinen nainen, joka on saavuttanut apulaisprofessorin arvon taidehistorian alalla samassa yliopistossa.
Vella on kirjoittanut uransa aikana kaksi monografiaa, sekä julkaissut useita tekstejä maltalaisissa ja kansainvälisissä tieteellisissä julkaisuissa. Vuonna 2023 Vella sai ‘Premio Antonello da Messina 2023’ -palkinnon ‘Studi Antonelliani’ -kategoriassa, jonka järjesti Associazione Culturale “Antonello da Messina” 14. huhtikuuta 2023 Basilica di San Marcossa Capitolium-kukkulalla Roomassa. Vella on myös järjestänyt kansainvälisiä konferensseja Maltan yliopistossa liittyen keskiajan taiteeseen.
Vuodesta 2016 Vella on ollut jäsenenä Maltan valtion kaavoitusviranomaisen ("Malta Planning Authority") neuvoa-antavassa muotoilukomiteassa. Vuonna 2023 Vella valittiin jäseneksi Maltan katolisen instituutin hallitukseen ("Board of the Malta Catholic Institute"). Vella on lisäksi toiminut vakituisena taidekriitikkona Sunday Times of Malta -lehdelle vuosina 2008-2018.
Mater Dei -sairaala

Mater Dei -sairaala () on Maltan yliopistollinen keskussairaala, joka avattiin vuonna 2007. Sairaala sijaitsee Msidan kaupungissa parin kilometrin päässä maan pääkaupungista Vallettasta. Mater Dei kattaa 250 000 neliömetriä, ja sen on suunnitellut ja rakentanut ruotsalainen Skanska Malta JV.
Historia.
Mater Dei avattiin virallisesti 29. kesäkuuta 2007. Sairaala korvasi San Luqa -sairaalan saarivaltion julkisin varoin ylläpidettävänä keskussairaalana. Mater Dei -sairaalassa on yhteensä 825 vuodepaikkaa ja 25 leikkaussalia. Sairaalan rakennuskustannuksiksi oli arvioitu 50 miljoonaa Maltan liiraa (noin 116 miljoonaa euroa), mutta kustannukset nousivat räjähdysmäisesti noin 250 miljoonalla liiralla, eli noin 582 miljoonalla eurolla.
Skanska Malta joutui kohun keskelle, sillä sairaalan rakentaminen kustansi lopulta yhteensä yli 700 miljoonaa euroa. Myöhemmin havaittiin lisäksi, että Skanska oli käyttänyt rakennustöissä alempilaatuista sementtiä, jota yleensä käytetään muun muassa jalkakäytäviin. Tästä syystä sairaalaan ei voitu rakentaa lisäkerroksia tai helikopterin laskeutumispaikkaa katolle.
Sairaala toimii Maltan yliopiston yhteydessä opetussairaalana. Sairaalassa sijaitsevat terveystieteiden, lääketieteen ja kirurgian sekä hammaslääketieteen tiedekunnat.
NGC 2360

NGC 2360 (tunnetaan myös nimellä "Carolinen klusteri", "Caroline's cluster", myös nimellä "Caldwell 58") on avoin tähtijoukko, joka sijaitsee Canis Majorin tähdistössä. Joukon löysi Caroline Herschel vuonna 1783.