Hedviga Golik

Hedviga Golik (1924-1966) oli kroatialainen nainen joka kuoli luonnollisen kuoleman tuntemattomasta syystä yksin asunnossaan. Hänen ruumiinsa lojui asunnossa koskemattomana 42 vuotta kunnes se löydettiin toukokuussa 2008.
Elämä.
Golik oli entinen sairaanhoitajatar, kotoisin Rijekasta, joka asui Medveščakin kaupunginosassa Zagrebissa, lähellä Gupčeva zvijezdan aukiota. Vuodesta 1961 alkaen hän asui 18 neliömetrin studioyksiössä ullakolla joka oli eristetty nelikerroksisen talon alemmista kerroksista. Hänen viimeinen työpaikkansa oli Trešnjevkan kaupunginosan terveyskeskuksessa. Asunnon omistaja oli talon valvoja, Hinković, joka oli aiemmin myös ollut hänen poikaystävänsä. He molemmat olivat Jehovan todistajia ja oli kerrottu että Hinković oli mukana talon rakentamisessa, ja oli saanut ullakkoasunnon palkaksi työstään. Golikilla oli sisar joka oli töissä opettajana Zagrebissa, mutta heidän sanottiin lopettaneen yhteydenpidon riidan jälkeen.
Golikin naapuri Katica Carić kuvaili häntä eksentrisenä ja alttiina tunnepuuskille. Hän saattoi vaihtua hiljaisesta ja erakkomaisesta täysin vihamieliseen ja hektiseen. Hän ei koskaan asioinut muiden asukkaiden kanssa, mutta hänen väitettiin huutaneen ihmisille ilman syytä ja juosseen päämääröttämisti kadulla. Hänellä oli usein vihaisia tunnepuuskia silloinkin kun sai apua ja hänen epäiltiin kärsineen skitsofreniasta. Carić hoiti hänen asioitaan kuten kävi ruokakaupassa, mutta he eivät puhuneet keskenään, koska Golik ei poistunut asunnostaan vaan sen sijaan laski alas kadulle ämpärin johon oli laittanut rahaa ja ostoslistan, ja ostokset piti jättää hänen ovensa eteen. Golik usein häipyi paikalta pidemmäksi aikaa, jona aikana hän vuokrasi asuntoaan eteenpäin muille. Carić kertoi nähneensä Golikin viimeksi asuntonsa ulkopuolella kahden tai kolmen nuoren miehen seurassa, vuoden sanotttiin olleen joko 1963, 1967, tai 1973.
Kuolema ja spekulaatio.
Vuonna 1966, Golik keitti itselleen kupin teetä ja istuutui katsomaan televisiota asunnossaan. Jossain vaiheessa hän kuoli. Golik oli kertonut naapureilleen olevansa lähdössä matkoille etukäteen määrittelemättömäksi ajaksi. Huhuttiin että hän oli liittynyt uskonlahkoon Makedonian sosialistisessa tasavallassa, kun taas jotkut muut uskoivat että hän oli muuttanut sukulaistensa luokse Belgradiin. Talon asukkaat eivät menneet Golikin asuntoon sisään, sanoen ruumiin löytymisen yhteydessä "Pelkäsimme mennä asuntoon aiemmin sisään jottemme rikkoisi vuokralaissopimusta."
Zagrebin poliisi kertoi että Golikia ei oltu virallisesti ilmoitettu kadonneeksi, mutta he olivat kyllä saaneet tiedon Golikin katoamisesta hänen naapuriltaan vuonna 1973. Golikia etsittiin ympäri Jugoslaviaa 1970-luvun alussa tuloksetta. Kukaan Golikin sukulainen ei ilmoittanut itsestään.
Ilmeisesti talon asukkaat olivat alkaneet epäillä Golikin kuolleen jo vuonna 1984 koska he alkoivat tuolloin maksaa lainan järjestelyä. Kuolemasta ei kuitenkaan tehty ilmoitusta koska naapurit olivat eri mieltä siitä kuka saisi Golikin asunnon omistukseensa. Asukkaiden mielestä he olivat kukin oikeutettuja ainakin yhteen neliömetriin. Joidenkin mielestä asunto ei ollut alun perinkään ollut Golikin omaisuutta, mutta silti heidän sisäinen riitansa jatkui. Vuonna 1991 asukasvastaava Mirko Horvatić kertoi viranomaisille että asunto oli hylätty, mutta hän ei koskaan saanut vastausta alkavien Jugoslavian hajoamissotien vuoksi. Myöhempien poliisin tiedotteiden vastaisesti Horvatić kertoi että Golik oli ollut kadonneena jo 25 vuotta tässä vaiheessa. Vuonna 1998 joku laittoi asunnon ulko-oveen käsinkirjoutetun lapun allekirjoituksella "Zagrebin kaupunki, väestötilastoyksikkö" (""Grad Zagreb, Komisija za popis stanovništva""'):
"Na temelju Zakona o nasljeđivanju stanarka H. Golik ostala je bez vlasništva - nasljedništva. Do rješenja vlasničkih prava stanari ne mogu raspolagati stanom a svaki pokušaj raspolaganja je krivično djelo"
[Perustuen asukkaiden perintölakiin, H. Golik jäi ilman omistusta - perintöä. Kunnes omistuskysymykseen löytyy ratkaisu, asukkaat eivät voi ottaa asuntoa haltuunsa ja yritys vaatia sitä omaisuudekseen on rikos.]
Viestin jättäjä oli nimetön asukas, mutta naapurit uskoivat lapun sanomaan ja lakkasivat vaatimasta asuntoa itselleen.
Ruumiin löytyminen.
Vuonna 2008 rakennukseen alettiin tehdä remonttia asukkaiden suostumuksella. Golik oli ainoa joka ei ollut vastannut kyselyyn. Kolme valtuutettua mursi hänen asuntonsa oven auki 12. toukokuuta 2008 ja he löysivät Golikin ruumiin makaamassa sängyllään, huopiin kääriytyneenä, television edessä. Hänen teekuppinsa josta hän oli juonut teetä oli tuolin vieressä olevalla pöydällä. Mihinkään ei ollut koskettu, mutta asunnossa oli lukuisia hämähäkinverkkoja. Kroatian poliisi poisti Golikin ruumiin hänen asunnostaan. Ruumiinavauksessa ei paljastunut Golikin kuolinsyytä tai tarkkaa kuolinaikaa.
Golikin uskottiin ensin kuolleen vuonna 1973. Kroatian oikeuslääketieteen ja kriminalistiikan laitos suoritti Golikille ruumiinavauksen jossa paljastui että hän todennäköisesti kuoli kylmällä säällä ja että asunnon eristetyn sijainnin vuoksi ruumis sai mädäntyä huomaamatta kunnes se alkoi muumioitua. Vaikka asunnon ikkunat olivat olleet auki, valtuutettu Davor Strinović kertoi että mädäntymisen hajun olisi pitänyt olla huomattavissa jo varhaisessa vaiheessa, ja asukkaat kertoivat että sen alkoi huomata vasta kun asunnon ovi avattiin. Poliisin tiedottaja kertoi: "Tähän asti meillä ei ole mitään käsitystä miten jotakuta joka oli ilmoitettu kadonneeksi niin kauan sitten ei oltu löydetty samasta asunnosta jossa hän oli asunut." Asunnosta ei oltu katkaistu sähköjä noin 40 vuoteen Golikin kuoleman jälkeen. Sähkölaskun oli maksanut asunnon alkuperäinen arkkitehti joka myös asui Zagrebissa ja oli kuollut kolme vuotta sitten.
Jälkimaine.
Golikin ruumis haudattiin seuraavana päivänä. Hänen tarinansa kerrottiin useissa tiedotusvälineissä ympäri maailmaa.