Luthersk Mission

Luterilainen Lähetys (), LM, aiemmin Luterilainen lähetysyhdistys evankeliumin edistämiseksi () on tanskalainen sisä- ja ulkolähetysjärjestö. Se ilmoittaa haluavansa olla uskollinen Raamatulle ja perustavansa oppinsa sille ja luterilaiselle tunnustukselle. Järjestö on perinteisesti toiminut Tanskan kansankirkon sisällä.
Historia.
Liikkeen juuret ovat osaltaan pastori Peter Christian Trandbergin toiminnassa Bornholmin saarella. Hän sai vaikutteita pastori N. P. Grunnetilta ja erosi vuonna 1863 Tanskan kansankirkosta perustaen kannattajineen luterilaisen vapaaseurakunnan Bornholmiin. Seurakunta liittyi Grunnetin perustamaan kirkkoon. Bornholmilla tapahtui kuitenkin pian hajaannus, ja enemmistö uuden seurakunnan jäsenistä kokoontui uuden johtajan, maallikkosaarnaaja ja seppä Christian Møllerin ympärille. Møllerin luotua yhteyden ruotsalaiseen julistajaan C. O. Roseniukseen päätyi hän kannattajineen takaisin Tanskan kirkon yhteyteen perustaen sen sisälle oman yhdistyksensä.
1880-luvulla syntyi kriisi, kun Møller irtisanoutui aiemmasta yleisen vanhurskauttamisen opetuksestaan ja alkoi painottaa enemmän kehotuksen sanaa sekä pyhitystä. Tuolloin hänellä oli yhteyksiä amerikkalaiseen pyhitysliikkeeseen. Ne, jotka halusivat pitäytyä aiemmissa korostuksissa perustivat silloin uuden järjestön nimeltä Evangelisk Luthersk Mission.
Vuonna 1891 Luthersk Mission:in Slesvigin ja Etelä-Jyllannin alue lähetti Frederik Nielsenin lähetystyöhön Kiinaan. Vuonna 1898 se sai muun järjestön olemaan mukana tukemassa Jens Mikael Thøgersen Wintheriä, josta tuli lähetystyöntekijä Japanissa. Vuonna 1911 Luthersk Mission päätti järjestönä ottaa vastuulleen Terpin lähettipariskunnan kustannukset. Nämä olivat Tansaniassa Veljesseurakunnan ("Brødremenighed") lähettäminä. Tästä katsotaan järjestön lähetystyön varsinaisesti alkaneen.
Luthersk Mission ja siitä erkaantunut Evangelisk Luthersk Mission ovat lähihistoriassa lähentyneet toisiaan. Tämä näkyy esimerkiksi siinä, että ne julkaisivat vuonna 2013 yhteisen laulukirjan.
Toiminta Tanskassa.
Järjestöllä on oman ilmoituksensa mukaan toimintaa yli sadalla paikkakunnalla ympäri Tanskaa. Järjestön toiminta on jaettu seitsemään aluepiiriin, jotka ovat Bornholmin, Kööpenhaminan, Pohjois-Sjællandin, Lolland-Falsterin, Itä-Jyllannin, Etelä-Jyllanti-Fynin sekä Länsi-Jyllannin piirit.
Paikallistoiminta on järjestäytynyt kolmella eri tavalla. "LM kreds" ("kreds", 'piiri') on paikallinen yhdistys, jolla on oma hallitus. Tavallisesti ne järjestävät viikoittaista toimintaa, johon kuuluu laulua, saarna ja yhdessäoloa. Joissain niistä vietetään myös silloin tällöin ehtoollista. Lisäksi voi olla erillisiä tapahtumia esimerkiksi lapsille, nuorille ja eläkeläisille. Nämä piirit ovat osa laajempaa aluepiiriä. Perinteisesti nämä paikallispiirit ovat olleet täydentävää toimintaa kirkossakäynnille, joka on tapahtunut Tanskan kansankirkon paikallisseurakunnissa, eikä niissä siksi normaalisti toimiteta kasteita, konfirmaatiota, häitä eikä hautajaisia.
Tapaamispaikat ("mødeplads") ovat paikallisia yhteisöjä, jotka voivat olla läheisen paikallisyhdistyksen eli kredsin jäseniä ja ne pitävät omia kokoontumisiaan, jotka ovat samantyyppisiä kuin edellä on mainittu. Sitä ei johda hallitus, vaan työtoimikunta. Siitä voi muodostua itsenäinen paikallisyhdistys.
Vapaaseurakunta ("frimenighed") on uusin järjestäytymismuoto LM:n toiminnassa ja vanhimmat niistä ovat alle 20-vuotiaita. Ne ovat itsenäisiä seurakuntia, joilla on sama tunnustuspohja kuin Tanskan kansankirkolla, eli Raamattu, kolme vanhan kirkon uskontunnustusta, Augsburgin tunnustus ja Martti Lutherin Vähä katekismus. Yhteisen tunnustuspohjan vuoksi näillä seurakunnilla ja niiden papistolla on usein vapaus käyttää Tanskan kansankirkon kirkkorakennuksia.
Lähetystyö.
LM:llä on useita lähetystyöntekijöitä, jotka toimivat kolmessa eri maassa: Tansaniassa, Perussa ja Kambodžassa.
Suhde Tanskan kansankirkkoon.
Järjestö toimii Tanskan kansankirkon sisällä, mutta sen suhteessa kirkkoon on myös jännitteitä. 15. kesäkuuta 2013 sen johtaja allekirjoitti yhdessä seitsemän muun tanskalaisen luterilaisen järjestön johtajan kanssa julkilausuman, jossa kehotettiin olemaan käyttämättä julistajina niitä pappeja ja piispoja, jotka tukivat uutta avioliittokäsitystä. Tällä viitattiin samaa sukupuolta olevien avioliiton hyväksyntään, mikä tapahtui kirkossa valtion päätöksellä vuonna 2012. Julkilausuman mukaan uusi vihkikaava ei ollut sovitettavissa yhteen kristillisen avioliittokäsityksen kanssa. Julkilausumassa korostettiin myös näiden järjestöjen keskinäisen yhteistyön tärkeyttä riippumatta siitä valitsevatko ne toiminnan kansankirkon ulkopuolella vai edelleen sen sisällä.