Pomerium

Pomerium () oli pyhä rajaviiva, joka rajasi roomalaisen ja alun perin etruskilaisen kaupungin varsinaisen kaupunkialueen. Se tunnetaan erityisesti antiikin Rooman kaupungista.
Roomassa alkuperäisen pomeriumin katsottiin olleen Romuluksen vetämä. Myöhemmin pomeriumia ja samalla sen määrittämää varsinaista kaupunkialuetta laajennettiin sitä mukaa kun Rooman mahti kasvoi. Tavaksi muodostui, että valtakunnan alueen laajentajat saivat laajentaa myös kaupunkialuetta. Myöhempinä aikoina tätä oikeutta käyttivät muun muassa Sulla sekä eräät keisarit, kuten Augustus ja Claudius.
Merkitys.
Pomerium oli kaupungin pyhä raja, joka vihittiin auguurisen perinteen mukaisesti "templumiksi" eli alueeksi, jossa voitiin ottaa enteitä. Se saattoi yhtyä kaupunginmuuriin tai sijaita sen ulko- tai sisäpuolella. Pomerium erotettiin "ager publicuksesta" säännöllisin välimatkoin asetetuilla kivillä.
Varro kuvaa kaupungin muodollista perustamista seuraavasti:
Näin ollen vako vastasi vallihautaa, ja auralla ylös käännetty maa muodosti kaupungin symbolisen muurin. Rajaviiva, joka tunnettiin nimellä "urbis principium" tai "pomerium", oli ”muurin takana” ("post" + "murus") eli sisäpuolella, ja merkitsi sen vihityn alueen rajaa, jossa voitiin suorittaa kaupungin alueelle kuuluneiden ennusmerkkien tarkkailu ("auspicia urbana"). Tällaisia enteitä ei ollut lupa ottaa pomeriumin ulkopuolella.
Sana "pomerium" siirtyi kuitenkin pian tarkoittamaan myös tämän rajalinjan ja kaupungin varsinaisen muurin väliin jäävää kaistaletta. Myöhemmin termiä käytettiin virheellisesti myös viittaamaan kaistaleeseen muurin molemmin puolin.
Pomeriumin ja kaupunginmuurin väliselle alueelle ei ainakaan alun perin saanut rakentaa mitään. Virkamiehelle myönnetty "imperium" eli korkein sotilaallinen ja hallinnollinen käskyvalta oli voimassa ainoastaan pomeriumin ulkopuolella, ellei tähän myönnetty poikkeusta esimerkiksi triumfia varten.
Rooman pomeriumin vaiheet.
Palatiumin kaupunki.
Rooman ensimmäinen pomerium kuului Romuluksen Roomalle eli Palatiumilla olleelle alkuperäiselle kaupungille, jonka muuri oli rakennettu rinteen alapuolelle. Sen tarkkaa linjaa ei tunneta, mutta Tacitus kuvaa Romuluksen kaupungilleen määrittämää rajalinjaa seuraavasti:
Tämä vastasi ilmeisesti lupercien kulkureittiä Tacituksen aikana, mutta ei täsmää täysin Varron esityksen kanssa. Kolmessa kohdassa aurat nostettiin varovasti ja niitä kannettiin muutaman askeleen matkan. Nämä keskeytykset vakojen linjassa merkitsivät niiden kolmen portin paikkoja, jotka etruskilainen perinne vaati jokaiseen asutukseen.
Myöhemmät muutokset.
Kaupungin kasvaessa pomeriumia laajennettiin. Varhaisin laajempi pomerium tunnetaan Servius Tulliuksen ”neljän alueen kaupungista” ("regiones quattuor"), jossa se käsitti kaupungin klassiset seitsemän kukkulaa lukuun ottamatta kuitenkaan Esquilinuksen pääosaa ja Aventinusta. Serviuksen muurin rakentamisen yhteydessä pomeriumia ei ulotettu muurin tasalle, vaan mainitut alueet pysyivät edelleen pomeriumin ulkopuolella, ja Aventinusta ei todennäköisesti liitetty edes muurin sisäpuolelle ennen vuotta 390 eaa.
Tilanne säilyi tällaisena aina Sullan aikaan saakka. Hän laajensi pomeriumia perustellen sen periaatteella:
Hänen aikanaan tämä koski Italiaa, mutta myöhemmin se laajennettiin koskemaan myös "ager barbaricusta".
Sullan laajennuksen tarkasta laajuudesta ei ole tietoa, eikä myöskään Julius Caesarin, Augustuksen, Neron, Trajanuksen tai Aurelianuksen tekemistä mahdollisista muutoksista. Augustuksen lyömien rahojen tarkastelun perusteella on ehdotettu, että hänen aikaisensa pomeriumin laajennus olisi tapahtunut kolmesti, vuosina 27, 18 ja 8 eaa. Trajanuksen aikaisesta rajanvedosta saattaa todistaa noin vuodelle 107 ajoitettu raha, joka tunnetaan kahden "contorniate"-rahan kautta.
Paremmin tunnetaan Claudiuksen, Vespasianuksen ja Hadrianuksen suorittamat laajennokset, sillä niistä todistavat piirtokirjoituksin merkityt rajakivet ("cippus", mon. "cippi"):
Claudius.
Claudiuksen vuonna 49 jaa. tekemästä laajennuksesta todistavat kiistattomasti sekä kirjalliset lähteet että kaivauksissa löydetyt cippukset. Nämä suorakulmaiset cippukset kantavat yläosassaan sanaa "pomerium". Etupuolella on piirtokirjoitus, joka kertoo laajennuksesta, ja vasemmalla puolella on kiven järjestysnumero. Tämä numero tunnetaan neljästä cippuksesta; muista se on joko kulunut pois tai sitä ei koskaan kaiverrettu.
Numeroidut cippukset:
Numeroimattomat cippukset:
Jos oletetaan, että linja alkoi Tiberin rannalta Aventinuksen eteläpuolelta, mistä myös Aurelianuksen muuri myöhemmin alkoi, etäisyys pisteeseen (a), joka on merkitty numerolla VIII (8), on noin 570 metriä, mikä vastaa lähes täsmälleen kahdeksankertaista 71 metriä eli 568 metriä. 71 metriä vastaa 240 roomalaista jalkaa, eli "bini actusta", joka oli "jugerumin" pitkän sivun pituus, akveduktien "specuksen" aukkojen välinen etäisyys sekä niiden päätepisteiden cippusten välinen matka. On siis varsin todennäköistä, että myös pomeriumin cippukset oli sijoitettu samojen etäisyyksien päähän toisistaan.
Etäisyys pisteestä (a) pisteeseen (b), jotka on merkitty VIII (8) ja XXXV (35), on noin metriä, mikä taas on lähes 71 × (35 − 8) = 71 × 27 = metriä. Vastaavasti etäisyys pisteestä (c) pisteeseen (d), jotka on merkitty CIIX (108) ja CXXXIX (139), voisi helposti olla noin 71 × (139 − 108) = 71 × 31 = metriä. Jos tämä linja jatkui suoraan Tiberille pisteestä (d) noin 300 metrin verran, olisi siellä ollut vielä kolme tai neljä cippusta lisää, jolloin niiden kokonaismäärä olisi ollut 142 tai 143.
Lisäksi, jos pomerium, joka kulki näiden neljän numeroidun pisteen kautta, noudatti suurin piirtein myöhemmin rakennetun Aurelianuksen muurin linjaa – jättäen huomioimatta ulokkeet, kuten Caracallan kylpylöiden kohdalla etelään päin työntyvän osan – tällöin piste (e) olisi luontevasti osunut tälle linjalle, ja pisteiden (f) ja (h) voidaan olettaa siirtyneen hieman alkuperäisiltä paikoiltaan. Kaupungin länsipuolen linja on kuitenkin täysin epävarma, sillä piste (g) on todennäköisesti lähellä alkuperäistä paikkaansa, kun taas sen tavoin Campus Martiuksella sijainneet Iseum sekä Porticus Octaviae sijaitsivat pomeriumin ulkopuolella Tiberiuksen aikana sekä Vespasianuksen juhliessa triumfiaan vuonna 71 jaa.
Vespasianus.
Vespasianukselle annettiin lupa pomeriumin laajentamiseen "lex de imperio" -laissa, ja hänen määräämiltään rajoilta on löydetty kolme piirtokirjoituksin varustettua cippusta:
Hadrianus.
Hadrianuksen aikana vuonna 121 jaa. linja merkittiin jälleen, ja neljä hänen cippuksistaan on löydetty, mutta niiden piirtokirjoitukset viittaavat entisöintiin, eivät alkuperäiseen laajennukseen:
Johtopäätöksiä.
Samuel Ball Platnerin mukaan löydettyjen cippusten vertailu antaa perusteita seuraaville johtopäätöksille: