tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arzew

Arzew () on satamakaupunki ja piirikunnan keskus Oranin maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Välimeren Arzewinlahden länsirannalla 40 kilometriä Oranista koilliseen. Arzewin kunnassa oli arviolta 108 300 asukasta vuonna 2020.
Arzewin kunnan pinta-ala on 78,41 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Aïn El Bian ja Hassi Mefsoukhin ja lännessä Gdyelin kuntiin sekä pohjoisessa ja idässä Välimereen. Kaupunki sijaitsee kapealla rantavyöhykkeellä, jonka länsi- ja pohjoispuolella kohoavat Arzewin vuoret. Arzewin suolajärvi sijaitsee kauempana etelässä.
Kaupungin edeltäjä oli roomalainen Portus Magnus, joka sijaitsi idempänä nykyisen Bethiouan paikalla ja jäi sittemmin autioksi. Uudelle paikalle siirtynyt Arzew oli 1100-luvulta lähtien pieni kalastus- ja kauppasatama, jonka kautta vietiin lähistöllä tuotettua suolaa, vehnää, espartoheinää, lampaita ja viiniä. Ranskalaiset valtasivat sen vuonna 1833. Hyvästä luonnonsatamastaan huolimatta kaupunki jäi lähellä sijaitsevien Oranin ja Mostaganemin varjoon, ja sen kehitystä haittasi myös juomaveden puute.
Algerian itsenäistyttyä Arzewista muodostui Hassi R’Melistä tulevien putkijohtojen ansiosta Algerian tärkein öljyn ja maakaasun vientisatama. Sen teollisuus- ja satama-alue käsittää myös Aïn El Bian, Bethiouan ja Mers El Hadjadjin kunnat. 
Alueella toimii kaasun nesteytyslaitos, öljynjalostamo, lannoitetehdas ja muuta kemian teollisuutta. Siellä työskentelevistä suurin osa asuu Oranissa. Arzew on jäänyt sosiokulttuurisesti Oranin varjoon, ja kaupunki kärsii myös ympäristöongelmista.
Transportarbetareförbundet

Transportarbetareförbundet (virallisesti "Svenska Transportarbetareförbundet"; puhekielessä "Transport") on ruotsalainen kuljetusalan ammattiliitto, joka on perustettu vuonna 1897. Se kuuluu keskusammattijärjestö Landsorganisationeniin.
Jorma Hietamäki

Jorma Eevert Hietamäki on radiotoimittaja, Yleisradion entinen musiikkipäällikkö ja laulaja.
Hietamäki aloitti radiouransa 1980-luvun alussa Yleisradion Keski-Suomen toimituksessa. Hän juonsi ohjelmia ja vastasi niiden musiikkivalinnoista. Hän työskenteli vuosina 2003–2018 Yle Radio Suomen musiikkipäällikkönä. Hänet tunnetaan myös "Entisten nuorten sävellahja" -ohjelman keksijänä ja pitkäaikaisena tuottajana. Hietamäki on juontanut Yleisradion Euroviisu-lähetyksiä sekä toiminut Tangomarkkinoiden ja Uuden Musiikin Kilpailun tuomarina.
Hietamäki jäi eläkkeelle Yleisradiolta yli 40 vuoden työskentelyn jälkeen syyskuussa 2025. Marraskuussa 2025 hän siirtyi juontamaan uutta radio-ohjelmaa Radio Keskisuomalaiselle toimittaja Jari Lindströmin kanssa. 
Toimittajantyön lisäksi Hietamäki on myös esiintynyt laulajana. Hän on Led Zeppelinin musiikkia soittavan jyväskyläläisen Let's Eppelinin laulaja ja perustajajäsen. Lisäksi hän on laulanut ja soittanut kitaraa kuortanelaisessa perinnerockyhtyeessä Hänen Leipänsä sekä progressiivista rockia soittaneessa Gabriel-yhtyeessä.
Joulukuussa 2020 tasavallan presidentti myönsi Hietamäelle Suomen Valkoisen Ruusun ansioristin.
Karl Lindberg (metsäneuvos)

Karl Emil Lindberg (31. maaliskuuta 1869 Vaasa – 4. helmikuuta 1940 Eurajoki) oli suomalainen metsänhoitaja ja metsäneuvos.
Karl Lindbergin vanhemmat olivat varatuomari, pankinkomissaari Carl Henrik Lindberg (1820–1885) ja Betty Antoinette Granqvist. Hän valmistui ylioppilaaksi Kuopion yksityislyseosta 1889 ja suoritti metsänhoitajatutkinnon Evon metsäopistossa 1892.
Lindberg oli 1903–1912 Suomusjärven hoitoalueen metsänhoitajana ja metsähallituksessa 1912–1918 metsäinsinöörinä ja 1918–1920 metsäneuvoksena. Sen jälkeen hän toimi yksityisenä neuvonantajana metsä- ja uittoasioissa ja oli mukana useissa valtion ja yksityisissä toimikunnissa. Lindberg oli Suomen Metsänhoitoyhdistyksen puheenjohtajana 1912–1918 ja Suomen Uittajainyhdistyksen puheenjohtajana 1918–1928 ja hänestä tuli Suomen Uittajainyhdistyksen kunniajäsen vuonna 1930. Lindberg oli mukana perustamassa vuonna 1918 puutavaran uitossa tarvittavien koneiden, tarpeiden, työkalujen ja raaka-aineiden sekä metsätyökalujen ja metsänhoidollisten koneiden kauppaa harjoittanutta Uittokalusto Oy:tä ja oli eräiden puunjalostusyhtiöiden, muun muassa Kemi-yhtiön hallituksen jäsenenä. Hän kirjoitti omasta alastaan ammatti- ja päivälehtiin.
Karl Lindberg oli naimisissa vuodesta 1900 Milma Maria (Mary) Borgin (k. 1940) kanssa. 
Lähteet.
Helsingin Paini-Miehet

Helsingin Paini-Miehet on 21. tammikuuta 1935 perustettu painin erikoisseura. HPM:n perustajajäsenet olivat lähes kaikki painineet Helsingin Kisa-Veikoissa ja katsoivat silloin olevan parempi perustaa oma painiseura. HPM on menestynyt niin kotimaisilla, kuin myös ulkomaisilla molskeilla menestyykkäästi. 
2000-luvun alusta seura on kasvanut merkittäväksi seuraksi niin kansallisella kuin kansainvälisellä tasolla. HPM on ollut jo pitkään Suomen suurin painiseura yli 500 harrastajallaan. Toiminta alkoi 1935 Kalliossa Narikan vintillä. Nykyisin seura harjoittelee Liikuntamyllyssä, Maunulassa ja Urheassa. 
HPM on 2024 vuoden alkuun mennessä saavuttanut eri ikäluokkien SM kilpailuista 263 kultamitalia, 237 hopeamitalia ja 209 pronssimitalia. Yhteensä siis 709 mitalia. Ainoastaan vuosina 1946 ja 1953 HPM on jäänyt mitalitta SM kisoista. Seuran ensimmäisen SM kultamitalin saavutti Onni Pellinen 1935 kreikkalais-roomalaisessa painissa sarjassa 87 kg. Ensimmäisen vapaapainin SM-kultamitalin voitti Urho Hirvilammi vuonna 1938 sarjassa 66 kg. Naisten ensimmäisen SM-kultamitalin voitti vuonna 2000 Ilona Köckritz sarjassa 62 kg. 
HPM on saavuttanut yhden sarjan kolmoisvoiton yleisen sarjan SM kisoissa kaksi kertaa. Ensimmäinen tapahtui 1940, jolloin sarjassa vapaapainin 56k g Veikko Tuhkanen voitti kultaa, Yrjö Lapinlinna hopeaa ja Olavi Tynkkynen pronssia. Seuraavaa kolmoisvoittoa saatiin odottaa 69 vuotta, jolloin Ylistaron vapaapainin mestaruuskilpailuissa 2009 sarjassa 66 kg kultaa voitti Rolle Rantala, hopeaa Jonas Honkanen ja pronssia Jere Kunnas.
Naispainin ensimmäiset arvokisat painittiin 1988 Dijonissa Ranskassa. Seuran ensimmäinen EM-mitalisti oli Hajar Ashtiani, joka paini alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa pronssia 2002 Tiranassa Albaniassa sarjassa 46 kg.
Seuran ensimmäisen MM-mitalin voitti Pauli Riihimäki 1951 kotikioissa Helsingissä. Riikimäen sarja oli vapaapainin yli 87 kg. Riihimäki voitti urallaan kaikkiaan kuusi yleisen sarjan suomenmestaruutta. Hänen edelleen on kivunnut vain Anvar Damlatzhan, joka voitti 2000-luvulla seitsemän mestaruutta.
HPM:n ensimmäisen olympiamitalin, pronssisen, paini Eino Virtanen Berliinissä 1936 kreikkalais-roomalaisen painin välisarjassa.
Indira Gandhin murha

Indira Gandhin murha tapahtui pääministerin virka-asunnon puutarhassa 31. lokakuuta 1984, kun 66-vuotias Gandhi oli palaamassa Peter Ustinovin haastattelusta Irlannin television dokumenttia varten. Tällöin kaksi Indira Gandhin sikhiläistä henkivartijaa, Satwant Singh ja Beant Singh, ampuivat häntä revolverilla ja konepistoolilla. Gandhi vietiin sairaalaan, jossa hänet todettiin kuolleeksi muutamia tunteja myöhemmin. Toisen hyökkääjistä, Beant Singhin, vartijat ampuivat välittömästi. Murhasta tuomittiin kuolemaan Satwant Singhin lisäksi myös Beant Singhin setä Kehar Singh. 
Murhan tausta.
Murha oli sikhien salaliitto ja kosto armeijan hyökkäyksestä sikhien Kultaiseen temppeliin. 
Gandhin ongelmaksi oli muodostunut Punjabin tilanne. Paikallinen aluejohtaja Jarnail Singh Bhindranwale oli valittu paikallisen kongressin johtoon Shiromani Akali Dal -puolueesta. Bhindranwale oli vangittu Amritsarissa murhasta epäiltynä, mutta vapauduttuaan 25 päivää myöhemmin hän linnoittautui henkivartijoiden kanssa Kultaiseen temppeliin osana Operaatio Sinistä tähteä. Gandhi antoi armeijalle käskyn puhdistaa Kultainen temppeli Bhindranwalesta ja hänen seuraajistaan 3. kesäkuuta 1984. Monien sikhien mielestä heidän pyhiä paikkojaan oli häväisty.
Hautajaiset.
Indira Gandhi tuhkattiin valtiollisin kunniamenoin 3. marraskuuta 1984 "Shakti Sthalin" alueella, joka sijaitsee lähellä Mahatma Gandhin muistolle omistettua Raj Ghatia. Hänen vanhin poikansa Rajiv Gandhi sytytti polttohautauksen tulen. Indira Gandhin tuhkat siroteltiin seuraavana päivänä, sunnuntaina 4. marraskuuta 1984 hänen omasta toiveestaan Himalajan vuoristoon kohtaan, josta pyhä Ganges-joki saa alkunsa. Tuhkan sirotteli Intian ilmavoimien AN-12 koneesta Rajiv Gandhi, josta oli tullut Intian pääministeri tunteja äitinsä salamurhan jälkeen 31. lokakuuta 1984.
Sheldon Cooper

Sheldon Lee Cooper on televisiosarjoissa "Rillit huurussa" ja "Young Sheldon" esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Ensimmäisessä häntä esittää Jim Parsons ja jälkimmäisessä Iain Armitage.
Hänen nuoruudestaan kertovan "Young Sheldon" -sarjan aikaan Sheldon asui itäisessä Texasissa perheensä kanssa, johon kuului hänen isoveljensä Georgie ja kaksoissiskonsa Missy. Hänen äitinsä Mary oli uskonnollinen ja oli kirkossa töissä. Hänen isänsä George oli laiskempaa elämää elävä jalkapallovalmentaja. Sen lisäksi Sheldonin tuttavapiiriin kuuluivat hänen ikätoveri ja älyllinen kilpailija Paige Swanson, professorit John Sturgis ja Grant Linkletter, sekä naapurin Billy Sparks.
Sarjassa "Rillit huurussa" Sheldon asui Pasadenassa ystäviensä Leonardin, Pennyn, Rajeshin, Howardin, Bernadetten, Stuartin ja nykyisen puolisonsa Amyn kanssa ja työskenteli Caltechin yliopistossa.
Sheldonin luonteenpiirteisiin kuuluvat korkea älykkyys ja mielenkiinto tieteisiin, scifiin ja sarjakuviin. Vaikka hahmoa voidaan pitää älyllisesti nerona, hän omaa myös lapsellisia piirteitä. Hän on pakko-oireinen, siisti ja järjestelmällinen. Hän on sosiaalisesti hyvin rajoittunut, vaikka hahmo kehittyykin sosiaalisesti taitavammaksi ja empaattisemmaksi aikuisiällä. Sheldonin luonteen on spekuloitu liittyvän autismiin. Sarjan luoja Chuck Lorre ei ole halunnut antaa Sheldonille autismin leimaa, mutta näyttelijä Jim Parsons on kertonut kokevansa hahmonsa niin.
Old Crow Medicine Show

Old Crow Medicine Show on vuonna 1998 perustettu yhdysvaltalainen folk- ja country-yhtye. Yhtye on julkaissut kymmenen studioalbumia ja neljä livealbumia. Alkuperäisjäsenistä jäljellä on enää laulaja Ketch Secor, joka soittaa myös viulua, huuliharppua, banjoa, kitaraa ja sikarilaatikkokitaraa. Legendaarinen bluegrass- ja countrymuusikko Doc Watson oli nostamassa yhtyettä pinnalle, kun vuonna 2000 hänen tytär oli törmännyt sattumalta yhtyeen katuesitykseen Pohjois-Carolinassa. Yhtye oli valikoinut soittopaikaksi saman paikan, mistä Doc Watson oli noussut pinnalle 1950-luvulla. Tytär haki sokean isänsä kuuntelemaan yhtyettä. Esityksen jälkeen Doc Watson kutsui yhtyeen jokavuotiselle "MerleFest -"festivaalille. Festivaali on nimetty Doc Watsonin edesmenneen "Merle" -pojan mukaan. Old Crow Medicine Show yhtyeen tunnetuin kappale on "Wagon Wheel." Kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.
Röge

Röge (oik. Anton Kröger, s. 2000) on kotkalainen rap-artisti. Vuodesta 2024 lähtien Kröger on julkaissut musiikkia PME Recordsin kautta. Aiemmin hän julkaisi musiikkia Universalin kautta.
Kröger on julkaissut kaksi mixtapea "München" (2024) ja "Montreal" (2024) sekä neljä EP:tä: "RÖGER THAT" (2022), "Massiivinen" (2023), "Cooper" (2024) ja "Karmea Antoni" (2024). Lisäksi hän on vieraillut muun muassa Stepan, Eevil Stöön sekä Aren ja Rekamin kappaleilla.
Musiikinteon ohella Kröger harrastaa juoksua ja koripalloa.
The Westminster Review

The Westminster Review oli Lontoossa vuodesta 1824 kuukausittain ilmestyvä aikakauskirja, kannaltaan liberaali. Lehden perusti Jeremy Bentham. Lehden johdossa olivat myös James ja John Stuart Mill. Lehti lakkasi ilmestymästä 1914. Yhdysvaltalaista versiota ilmestyi vielä muutamia numeroita.
Larkin Poe

Larkin Poe on vuonna 2010 perustettu yhdysvaltalainen roots rock -yhtye, jonka muodostavat siskokset Rebecca ja Megan Lovell. 
Historia.
Vuonna 2005 Rebecca ja Megan aloittivat uransa akustisessa bluegrass -tyyliä edustavassa Lovell Sisters -yhtyeessä, johon kuului myös heidän isosiskonsa Jessica. Kahden omakustanteisen albumin jälkeen yhtye esiintyi erilaisissa tilaisuuksissa neljän vuoden ajan. Vuonna 2009 Lovell Sisters kuitenkin ilmoitti hajoamisestaan.
Rebecca ja Megan perustivat vuonna 2010 Larkin Poe -yhtyeen ja julkaisivat samana vuonna neljä EP-levyä: "Spring, Summer", "Fall" ja "Winter". Yhtye sai nimensä siskosten iso-iso-iso-isoisältä Larkin Poelta, joka oli kirjailija ja runoilija Edgar Allan Poen serkku.
Vuonna 2013 yhtye teki sopimuksen RH Music -Levy-yhtiön kanssa. Tämän jälkeen he alkoivat työstää ensimmäistä studioalbumiaan "Kin", joka julkaistiin vuonna 2014. 
Huhtikuussa 2016 Larkin Poe julkaisi debyyttialbumista uuden painoksen nimellä "Reskinned". Kappalejärjestys poikkeaa alkuperäisestä "Kin"-albumista. Reskinned sisältää myös viisi uutta kappaletta. 
Syyskuussa 2017 Larkin Poe julkaisi albumin "Peach", jonka he myös tuottivat itse. Levy sisältää omien kappaleiden lisäksi cover-versiot kappaleista "Black Betty" (Ram Jam), "John the Revelator" (Blind Willie Johnson) ja "Come On in My Kitchen" (Robert Johnson). Viimeksi mainittu on myös albumin avausraita.
Vuonna 2018 yhtye julkaisi kolmannen studioalbumin "Venom &amp; Faith", jolla he saivat 2020 ensimmäisen Grammy-palkintoehdokkuutensa kategoriassa Paras nykyblues-albumi. 
Vuonna 2020 yhtye julkaisi kaksi studioalbumia: kesäkuussa "Self Made Man" ja marraskuussa "Kindred Spirits". "Kindred Spirits" -albumi sisältää pelkästään cover-versioita rock- ja blues-kappaleista, kuten "Crocodile Rock" (Elton John), "In the Air Tonight" (Phil Collins) ja "Fly Away" (Lenny Kravitz).
Seitsemäs studioalbumi "Blood Harmony" julkaistiin 2022.
Vuonna 2023 yhtye sävelsi elokuvaan "Sweetwater" kaksi kappaletta, "Right Place Right Time" ja "Get Up". Nämä kappaleet julkaistiin myös elokuvan soundtrack-albumilla.
Ensimmäisen Grammy -palkintonsa yhtye voitti vuonna 2024 albumilla "Blood Harmony" kategoriassa Paras nykyblues-albumi.
Musiikkityyli.
Yhtyeen tyylille ominaista on Yhdysvaltain etelävaltioiden musiikin, kuten juurimusiikin, bluesin ja countryn, vaikutteet, lap steel-kitaran soundi, lauluharmoniat ja rock-henkiset sähkökitarariffit. Yhtye on ilmoittanut musiikillisiksi inspiraatioikseen rock-yhtyeet Fleetwood Mac ja Pink Floyd, folk-muusikon Bob Dylan, rock-muusikot Elvis Costello, Derek Trucks ja Jeff Buckley sekä kantrimuusikot Gillian Welch ja Emmylou Harris.
Røyrvikin kirkko

Røyrvikin kirkko () on Røyrvikin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1901.
Seurantadokumentti

Seurantadokumentti on dokumenttielokuvan tai dokumentaarisen televisiosarjan lajityyppi, jossa seurataan ajassa tapahtuvaa muutosta henkilöissä, ihmisyhteisössä, luonnossa tai muussa kohteessa viikkojen, kuukausien tai vuosien ajan. Menetelmä muistuttaa siis eri tieteissä käytettyä pitkittäistutkimusta. Seurantadokumentin lajityyppi juontaa juurensa 1960-luvulla syntyneisiin elokuvatyyleihin, kuten totuuselokuva (ransk. "cinéma vérité"), suora elokuva () ja havainnoiva elokuva ().
Seurantadokumentti on perinteisesti kuvausryhmän sivusta seuraamia tapahtumia, mutta nykyisin se voi olla myös päähenkilön itsensä kevyellä kameralla tai puhelimella kuvaamaa videopäiväkirjaa. Seurantadokumentissa usein vältetään ulkopuolista kertojaääntä ja pyritään sen sijaan näyttämään tapahtumia sellaisenaan niitä kommentoimatta muuten kuin mahdollisesti niiden kokijoiden suulla aidoissa keskustelutilanteissa. 
Seurantadokumenttia pidetään myös yhtenä tositelevision lajityyppinä. Lyhyellä aikajaksolla tapahtuvia seurantadokumentteja ovat myös muun muassa fiktioelokuvien tai muiden hankkeiden tuotantovaiheista tehdyt "making of" -dokumentit sekä artistien kiertuedokumentit erityisesti, jos niiden päähenkilöissä tapahtuu elokuvan aikana jokin pysyvä muutos.
Brunnsvikin kansanopisto

Brunnsvikin kansanopisto () on ruotsalainen työväenliikkeen kansanopisto, joka perustettiin vuonna 1906 Ludvikassa. Toiminnasta vastaavat ABF ja LO. Korkeiden vuokrien takia opisto muutti vuonna 2012 Borlängeen. Ludvikassa on jälleen ollut sivutoimipiste vuodesta 2019. Vuodesta 2021 kansanopistolla on ollut toimintaa myös Gävlessä.
Byggnadsarbetareförbundet

Byggnadsarbetareförbundet (virallisesti "Svenska Byggnadsarbetareförbundet"; puhekielessä "Byggnads") on ruotsalainen rakennusalan ammattiliitto, joka kuuluu keskusammattijärjestö Landsorganisationeniin. Se perustettiin vuonna 1949 useamman rakennusalan liiton yhdistyessä.
Vuonna 2014 Byggnadsarbetareförbundetista tuli ensimmäinen ruotsalainen ammattiliitto, joka otti yhdistyssäännöissään käyttöön hen-pronominin.
Rebecca Lovell

Rebecca Lovell (s. 30. tammikuuta 1991 Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan Larkin Poe -yhtyeen laulajana, lauluntekijänä ja kitaristina. Hän soittaa yhtyeessä yhdessä siskonssa Megan Lovellin kanssa.
Yksityiselämä.
6. lokakuuta 2019 Lovell meni naimisiin Tyler Bryantin kanssa, joka on rock-yhtyeen Tyler Bryant &amp; the Shakedown kitaristi ja laulaja.
Arvid Thorberg

Arvid Thorberg (1877–1930) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ammattiliittojen keskusjärjestön Landsorganisationenin puheenjohtaja vuosina 1920–1930. Hän toimi myös kansanedustajana valtiopäivien toisessa kamarissa 1920-luvulla. Thorberg oli kotoisin Södermanlandin Kärnbosta. Puheenjohtajana hän taisteli kommunistien vaikutusvaltaa vastaan ammattiyhdistysliikkeessä. Thorberg kuoli yllättäen sydänkohtaukseen 53-vuotiaana erään valtiopäivillä pitämänsä puheenvuoron jälkeen.
Megan Lovell

Megan Lovell (s. 12. toukokuuta 1989 Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka yhdessä siskonsa Rebecca Lovellin kanssa muodostaa Larkin Poe -yhtyeen. Lovellin pääsoittimet ovat lap steel -kitara ja dobro, mutta hän myös laulaa harmonioita.
Džan-Ali

Džan-Ali (, ; venäläisissä kronikoissa nimellä "Janalei" "/ Jenalei", Яналей, Еналей) oli Kasimin (1519–1532) sekä Kazanin (1532–1535) kaanikunnan kaani. Hänen isänsä oli kaani Šeih-Aulijar ("Şəyexəwliyər)" ja veljensä kaani Šah-Ali ("Şahğali)." Vasili III:n asettaman Džan-Alin hallitessa Kasimovia tataarirykmentit osallistuivat Venäjän joukkojen kampanjoihin Krimin kaanikuntaa vastaan (1531).
Hozierin diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Hozierin diskografiaa.
Gustaf af Wetterstedt

Gustaf af Wetterstedt (1776–1837) oli ruotsalainen kreivi, virkamies ja diplomaatti. Hänen isänsä oli Suomen maanmittauskonttorin johtaja Erik af Wetterstedt.
Upseeriksi 1794 tultuaan Wetterstedt siirtyi pian virkamiesuralle ulkoasiainvirastoon. Hän oli 1805–1809 Kustaa IV Aadolfin kabinettisihteerinä, 1809–1824 hovikanslerina. Vuosina 1813–1814 hän suoritti diplomaattisia tehtäviä kruununprinssi Kaarle Juhanan kansliapäällikkönä ja Ruotsin valtuutettuna Napoleonia vastaan liittoutuneiden valtojen päämajassa ja ensimmäistä Pariisin rauhaa neuvoteltaessa sekä sittemmin Norjan kanssa käydyissä neuvotteluissa. Hovikanslerina hän toimi välittäjänä hallituksen ja valtiopäivien virallisissa suhteissa. Hän herätti tyytymättömyyttä lakkauttamalla hallitukselle vastenmielisiä sanomalehtiä.
Wetterstedt oli vuodesta 1824 ulkoasiainministeri. Häneltä puuttui johtavan valtiomiehen ominaisuudet, mutta hän oli taitava ja notkea diplomaatti, joka osasi sovittaa toimintansa tilanteen mukaan. Hän oli vuodesta 1811 Ruotsin akatemian jäsen.
Mia Myllymäki

Mia Myllymäki (s. 1985) on suomalainen kirjailija, koulutukseltaan kemiantekniikan insinööri. Myllymäen tunnetuin teos on hänen neljäs romaaninsa "Huomistarhuri", joka on spekulatiivista fiktiota. Hänen kolme ensimmäistä romaaniaan ilmestyivät Osuuskumman kustantamana. Myllymäen "Huomistarhuria" luonnehditaan Helsingin Sanomissa maailmanlopun kuvastoon toivoa luovaksi. Myllymäki on esiintynyt muun muassa Ylen Luomiskertomus-podcastissa. Myllymäki asuu Kokkolassa.
Voiöljy

Voiöljy eli kirkastettu voi on voista erotettua sataprosenttista rasvaa. Voiöljyä ei tarvitse säilyttää viileässä ja se kestää kasviöljyjä paremmin kuumentamista.
Voiöljy valmistetaan kuumentamalla voita, kunnes sen sisältämä vesi haihtuu pois ja voin proteiinit, laktoosi ja mahdollinen maitohappo erottuvat seoksen ylä- ja alafaasiin. Pinnalle muodostunut laktoosipitoinen vaahto kuoritaan pois, minkä jälkeen lämpimänä kirkas voiöljy kaadetaan uuteen astiaan ilman pohjasakkaa. Sen jälkeen menettely uusitaan vielä kertaalleen. 
Voiöljy eroaa pidempään kuumennetusta gheestä siten, että siitä puuttuu voin karamellisoituneiden ainesosien antama toffeenmaku.
Kuppilat kuntoon, Ville Haapasalo ja Pipsa Hurmerinta!

Kuppilat kuntoon, Ville Haapasalo ja Pipsa Hurmerinta! on suomalainen tositelevisiosarja. Ohjelman formaatti perustuu Gordon Ramsayn "Kurjat kuppilat" -sarjaan. Aiemmista kausista poiketen ("Kuppilat kuntoon, Jyrki Sukula!" ja "Kuppilat kuntoon, Hans Välimäki!") tällä tuotantokaudella kuppiloita auttamassa on yhden sijaan kaksi henkilöä.
Jaksot.
Ensimmäinen tuotantokausi.
7. tuotantokausi Suomen "Kuppilat kuntoon" -sarjassa.
Riina Kuuselo

Riina Kuuselo (s. 1978) on suomalainen suunnistaja.
MM-kilpailuissa Kuuselon parhaat saavutukset ovat 17. sijat sprintissä Västeråsin MM-kilpailuissa 2004 ja keskimatkalla Aichin MM-kilpailuissa 2005. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on keskimatkan 11. sija Otepään EM-kilpailuissa 2006. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa hänen paras sijoituksensa on 15. sija vuodelta 2006. Yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa hän on parhaimmillaan sijoittunut kuudenneksi keskimatkan kilpailussa vuonna 2014. Nuorten MM-kilpailuissa hän on saavuttanut maailmanmestaruuden Reimsissa vuonna 1998. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi pitkällä matkalla Leopoldsburgissa vuonna 1997. Kuuselo on voittanut Venlojen viestin kaksi kertaa Tampereen Pyrinnön joukkueessa vuosina 1999 ja 2010.
Air Alps

Air Alps oli itävaltalainen alueellinen lentoyhtiö, joka oli toiminnassa vuosina 1998–2013. Se liikennöi alppikohteisiin Italiassa, Itävallassa ja Saksassa. Yhtiö laajensi vuosien varrella verkostoaan ja laivastoaan, ja se nousi yhdeksi Euroopan tärkeimmistä alueellisista lentoyhtiöistä liikennöiden erityisesti talvihiihtokaudella.
Yhtiö kärsi usein taloudellisista vaikeuksista. Se joutui vuonna 2013 konkurssiin, ja myi koko laivastonsa ja irtisanoi kaikki työntekijänsä.
Slīteren majakka

Slīteren majakka on rakennettu 1848–1850. Alueella on ollut valetulia 1000-luvulta alkaen, millä oli houkuteltu laivoja purjehtimaan karille, jotta niiden hylyt olisi voitu ryöstää. Alue on voinut olla myös pyhä paikka koska vanhoissa kartoissa alueeseen viitataan "Domkalnsina" ja "Baznīckalnsina". 1800-luvulla paroni Osten-Sacken kaadatti puita ja teki mäestä maamerkin kalastajien merenkululle. Tämän vuoksi 24-metrinen kivinen majakkatorni rakennettiin alueelle. Alue kuuluu nykyään Slīteren kansallispuistoon. 
Majakalla on järjestetty kansainvälinen majakka- ja majakkalaivaviikonloppu useita kertoja: 2002, 2003, 2005, 2012, 2017 ja 2021. Tässä ohjelmassa sen tunnus on LV0003 eli Latvian kolmas majakka- tai majakkalaiva. Latviassa ei ole ohjelmassa niin kuin joillain muilla mailla majakkalaivaa. Lisäksi yksi kohteista linjaloisto. Toisessa ohjelmassa, maailman majakkaluettelossa sen tunnus on LAT-15, mitä käytettiin aluksi oman Illw-tunnuksen asemesta. Kolmas tapa merkitä majakka on käyttää Maidenhead -locator-1980 -ruutua yleensä kuudella merkillä KO17DP.
Tamina Snuka

Sarona Moana Marie Reiher Snuka-Polamalu (s. 10. tammikuuta 1978 Vancouver (Washington), USA) on yhdysvaltalainen showpainija. Snuka-Polamalu työskentelee WWE-showpainiorganisaatiossa nimellä Tamina Snuka. Hän on Smackdown-brändin alaisuudessa. Hän on yhdeksänkertainen WWE 24/7 -mestari ja kerran WWE Women’s Tag Team Championship-mestari. Hän on showpainija Jimmy Snukan tytär.
Ura.
Tamina teki debyyttinsä WWE:ssä toukokuussa 2010 yhdessä Jimmy ja Jey Uson kanssa hyökkäämällä Hart Dynastyn kimppuun. Tämän jälkeen he ottelivat useita otteluita kuuden hengen sekajoukkueottelussa Hart Dynastya vastaan ilman suurempaa menestystä.
Tamina on kuulunut WWE:n aikana Team B.A.D.-joukkueeseen yhdessä Naomin ja Sasha Banksin kanssa. Lisäksi hän toimi WWE Divas Championship-mestari AJ Leen henkivartijana 
Tamina ei ole saavuttanut uransa aikana tärkeimpiä henkilökohtaisia mestaruusvoittoja. Hän on voittanut kerran WWE Women’s Tag Team Championship-mestaruuden yhdessä Natalyan kanssa. He voittivat vuonna 2021 Smackdown-ohjelmassa Shayna Baszlerin ja Nia Jaxin. He pitivät mestaruutta hallussaan 129 päivää. Lisäksi Tamina on pitänyt hallusssaan yhdeksän kertaa WWE 24/7 Championship-mestaruutta.
Yksityiselämä.
Snuka on samoalaista ja fidziläistä syntyperää. Tamina on edesmenneen WWE Hall of Famen jäsenen Jimmy Snukan toinen tytär. Hän on äitinsä kautta osa Anoaʻi-painiperhettä, johon kuuluu muun muassa The Rock, Roman Reigns ja Rikishi. Taminalla on kaksi tytärtä.
Laura Žemberyová

Laura Žemberyová (s. 20. elokuuta 2001) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa Yhdysvalloissa Cincinnatin yliopiston Cincinnati Bearcats -joukkuetta, johon hän siirtyi Alabaman yliopiston UAB Blazersista vuonna 2023. Euroopassa hän edusti viimeksi tšekkiläistä Slavia Prahaa vuonna 2020. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 21 maaottelua Slovakian naisten maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa kesäkuussa 2019.
Valentína Šušolová

Valentína Šušolová (s. 1. marraskuuta 1995) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa tšekkiläistä Slovan Libereciä, johon hän siirtyi vuonna 2016 saman maan Slavia Prahasta. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 51 maaottelua Slovakian naisten maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa elokuussa 2015.
Ľudmila Maťavková

Ľudmila Maťavková (s. 11. huhtikuuta 1998) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän siirtyi Slovan Bratislavasta Belgiaan vuonna 2020 ja on edustanut siellä yhden kauden Charleroita, kaksi kautta Club YLA:ta ja kesästä 2023 alkaen Anderlechtia. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 37 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2016.
Andrea Horváthová

Andrea Horváthová (s. 5. lokakuuta 1995) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa puolalaista Czarni Sosnowieciä, johon hän siirtyi kotimaastaan vuonna 2019. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 64 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa huhtikuussa 2015.
Patrícia Hmírová

Patrícia Hmírová (s. 30. marraskuuta 1993) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut vuoden 2012 jälkeen Puolassa, Sveitsissä ja Kyproksella, ja kesästä 2022 alkaen hän on edustanut espanjalaista Sporting de Huelvaa. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 114 maaottelua ja tehnyt niissä 25 maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa toukokuussa 2012.
Tamara Morávková

Tamara Morávková (s. 2. tammikuuta 2003) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustanut kotimaassaan viimeksi Slovan Bratislavaa vuoteen 2021 ja sen jälkeen Tšekissä Slováckoa ja vuodesta 2023 alkaen Slavia Prahaa. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 17 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia: syyskuussa 2023 Kroatiaa sekä helmikuussa 2024 niin vieras- kuin kotiottelussakin Latviaa vastaan. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa syyskuussa 2022.
Dominika Škorvánková

Dominika Škorvánková (s. 21. elokuuta 1991) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustanut kotimaassaan viimeksi Slovan Bratislavaa vuoteen 2012. Tämän jälkeen hänen seurojaan ovat olleet itävaltalainen Neulengbach vuoteen 2015, saksalaiset Sand vuoteen 2017 ja Bayern München vuoteen 2020, ranskalainen Montpellier vuoteen 2023 sekä nykyisin italialainen Como. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 124 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.
Martina Šurnovská

Martina Šurnovská (s. 10. helmikuuta 1999) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustanut kotimaassaan viimeksi Slovan Bratislavaa vuoteen 2019. Tämän jälkeen hän on pelannut yhden kauden kyproslaisessa Apollonissa ja vuodesta 2020 tšekkiläisessä Slavia Prahassa. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 63 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa elokuussa 2015.
Kristína Košíková

Kristína Košíková (s. 20. joulukuuta 1993) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustanut kotimaassaan viimeksi Slovan Bratislavaa vuoteen 2015. Tämän jälkeen hän on pelannut Tšekissä, jossa hänen seurojaan ovat olleet Bohemians Praha, Dukla Praha, Slovan Liberec ja vuodesta 2023 Slavia Praha. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä Slovakian naisten maajoukkueessa 51 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, elokuussa 2014 ensimmäisessä maaottelussaan Kroatiaa vastaan.
Uuno Hiironen

Uuno Valdemar Hiironen (24. helmikuuta 1901 Vehkalahti – 8. elokuuta 1974 Espoo) oli suomalainen muurari ja ammattiyhdistysjohtaja, joka sai sosiaalineuvoksen arvonimen.
Uuno Hiirosen vanhemmat olivat muurari Tobias Hiironen ja Matilda Mikkola ja puoliso vuodesta 1929 Agnes Sesilia Ristola (1904–1993). Hiironen kävi kolme luokkaa yhteiskoulua. Hän oli isänsä tavoin muurari, sanomalehti "Raivaajan" taloudenhoitaja Kotkassa 1945 ja sitten SAK:n toimitsija ja toinen sihteeri 1946–1966.
Hiirosella oli luottamustehtäviä Suomen Muurarien Liitossa 1930- ja 1940-luvuilla ja hän oli SAK:n edustaja sosiaalipolitiikan ja työlainsäädännön asiantuntijana monissa komiteoissa ja toimikunnissa. Hiironen myös toimitti Yleisradion Sosiaalinen kirjelaatikko -ohjelmaa 1956–1967 sekä opetti ja luennoi Ammattiyhdistysopistossa, Pohjolan opistossa ja Työväen akatemiassa. Sosiaalineuvoksen arvonimen hän sai 1966.
Maidenhead-paikannusjärjestelmä

 Ajatus numeroin ilmaistun paikan ilmaisemisesta numeroiden ja kirjainten aakkosnumeerisena yhdistelmänä on myös Word geographic reference systemistä.
Maidenhead-paikannusjärjestelmä, englanniksi Maidenhead locator system on ollut radioamatöörien tapa osoittaa radioasemansa paikka onnistuneiden yhteyksien tilastoimiseksi paikkatietona lähinnä VHF-radioyhteyksille, mutta myös UHF-radioiyhteyksille. Myöhemmin järjestelmän käyttö on laajentunu myös muilla aaltoalueille. Nimensä järjestelmä on saanu Maidenheadin kaupungista.
Yleisin tapa on antaa ruutu kuudella merkillä, mutta se voidaan antaa tätä tarkemmin kahdeksalla, kymmenellä tai kahdellatoista merkillä, joillain ruudun tarkkuus on vain muutama metri. Merkintätapa on lyhyt, ja sitä voidaan hyödyntää tehokkaasti kapeakaistaisessa viestiliikenteessä, kun sähkötyksessä ja nykyään enenevässä määrin kapeassa dataliikenteessä, kuten WSPR, FT8 jne.
Järjestelmän viimeinen uudistus luotiin vuonna 1980, mikä astui voimaan 1985. 
=Tarkkuuden merkitys ruudun keskipisteen sijainnille=
Esimerkiksi Näsinneulan sijainti voidaan määrittää maanmittauslaitoksen peruskartalta kansalaisen karttapalvelussa maantieteellisin WGS84-koordinaatein desimaaliastein 61.504963333, 23.743272500 :ksi. Paikka ilmaistuna 12 merkin Maidenhead-1980 -locatorilla on KP11UM91EE65 , kymmenellä merkillä KP11UM91EE, kahdeksalla merkillä KP11UM91 ja tavanomaisella kuudella merkillä KP11UM , mitä käyttää Suomen Radioamatööriliittokin Tampereen Radioamatöörien 70 senttimetrin ja kahden metrin toistinten ilmaisemiseen. 
Kuusi merkkiä tavallisesti.
Tavallisesti kuudella merkillä ilmaistun ruudun, KP11UM:n keskipiste on 061° 31′ 15" N 023° 42′ 30" E eli 61.5208333,23.6877339 , mikä on Näsijärvessä. KP11UM:n pinta-ala on 20,458 km2, 4,416 km x 4,633 km.
Kymmenen ja epäviralliset kaksitoista merkkiä.
Kymmenellä merkillä, KP11UM91EE:llä, ilmaistuna ruutu on Näsinneulan paikalla 355,588 m2:n laajuinen, mitoiltaan 18,420 m x 19,305 m oleva suorakaide. Mikäli käytettäisiin vielä lisäksi kahta epävirallista numeroa 12 merkin tason saavuttamiseksi, jakautuisi ruutu jälleen lisätarkkuuden vuoksi sataan alaruutuun, jolloin päästäisiin muutamaan vajaaseen neljään neliömetriin ja monien paikantimien WAAS-korjauksella antamiin 2 metrin - 3 metrin tarkkuuksiin. 12 merkin tarkkuuden koordinaateista voi hankkia Earth Point - palvelusta: https://www.earthpoint.us/Convert.aspx .
Säästö erityisesti kapean datan amatööriadioliikenteessä.
Desimaalipisteineen paikan ilmoittaminen desimaaliastein numeroin edellyttäisi kahdentoista merkin asemesta 24 merkin käyttämistä. Kapeakaistaisessa dataliikenteessä, minkä on kauas kantavaa, 12 ylimääräistä merkkiä olisi kohtalaisen paljon. Kapeakaistaisiin datalähetteisiin kuuluvat mm. FT8, ja siitä kehitetty tekstiviestitysmuoto, JS8.
Chitrangada Singh

Chitrangada Singh (; s. 30. elokuuta 1976 Jodhpur, Rajasthan, Intia) on intialainen näyttelijä ja malli, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hän teki ensiesiintymisensä näyttelijänä rikosdraamaelokuvassa "Hazaaron Khwaishein Aisi" (2005), josta hän voitti parhaan naistulokkaan Bollywood Movie Awards -palkinnon. Hänet tunnetaan myös useista tanssinumeroistaan.
Singh esiintyi elokuvissa kuten rikostrilleri "Yeh Saali Zindagi" (2011), romanttiset komediat "Desi Boyz" (2011) ja "I, Me Aur Main" (2013), taloustrilleri "Baazaar" (2018), rikostrilleri "Bob Biswas" (2021) ja mysteeritrilleri "Gaslight" (2023). Hänestä tuli tuottaja urheiludraamassa "Soorma" (2018). Singh teki verkkodebyyttinsä romanttisen komedian antologiasarjassa "Modern Love Mumbai" (2022).
Yksityiselämä.
Singh oli naimisissa golfaaja Jyoti Randhawan kanssa vuosina 2001–2013. Heillä on poika, jonka huoltajuus myönnettiin Singhille.
Linda Caicedo

Linda Lizeth Caicedo Alegría (s. 22. helmikuuta 2005, Cali) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Ura.
Hän on edustanut helmikuusta 2023 alkaen Espanjan liigassa Real Madridia. Kotimaassaan hän edusti América de Calia ja Deportivo Calia. Hänet valittiin Kolumbian naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran 14-vuotiaana vuoden 2019 lopulla.
Caicedo voitti Kolumbian liigamestaruuden kerran América de Calin ja kerran Deportivo Calin joukkueessa. Hän siirtyi Real Madridiin helmikuussa 2023. Hän pelasi Espanjan liigassa kauden 2022–2023 jälkipuolella maalis-toukokuussa kymmenen ottelua, joissa hän oli kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia: maaliskuun lopulla Levantea ja huhtikuun lopulla Madrid CFF:ää vastaan. Kaudella 2023–2024 hän on maaliskuun loppuun mennessä pelannut 18 Espanjan liigan ottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauksessa, ja tehnyt niissä kaksi maalia: lokakuussa Levantea ja helmikuussa Valenciaa vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua.
Caicedo pelasi vuonna 2022 sekä alle 17-vuotiaiden että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Alle 17-vuotiaissa Kolumbia saavutti hopeaa ja Caicedo oli neljällä maalillaan maalintekijätilaston jaetulla kärkipaikalla. Alle 20-vuotiaissa Kolumbia putosi jatkosta puolivälierissä ja Caicedo teki kaksi maalia.
Copa Américassa 2022 Caicedo edusti Kolumbian naisten joukkuetta, joka sijoittui turnauksessa hopealle. Caicedo teki kaksi maalia, joista toinen oli välierän voittomaali Argentiinaa vastaan, ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Naisten MM-kilpailuissa 2023 Caicedo teki maalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Etelä-Koreaa ja toisessa Saksaa vastaan. Kolumbia voitti nuo molemmat ottelut, kuten myös neljännesvälierän Jamaikaa vastaan, mutta puolivälierissä Englanti pudotti Kolumbian jatkosta.
Caicedon todettiin vuoden 2020 alussa sairastuneen munasarjasyöpään, josta hän syksyyn mennessä parani.
Miten minusta tuli minä

Miten minusta tuli minä on Yleisradion ohjelmasarja, jossa omilla aloillaan tunnetut suomalaiset kertovat elämänsä vaiheista haastattelijalle. 
Henkilökuvamaista sarjaa lähetettiin ensin Radiomafiassa vuosina 1991–1996 nimellä Kohtaaminen – miten minusta tuli minä, mutta pian alkuosa putosi nimestä pois. Sarjassa haastateltiin musiikin, viihteen, teatterin ja elokuvan tekijöitä, kirjailijoita, urheilijoita jne. sekä myös heitä tuntevia ihmisiä, kuten lapsuudenystäviä, entisiä opettajia ja työtovereita. Ohjelmaa teki ja juonsi yleensä kaksi toimittajaa kerralla, ja ohjelma lähetettiin suorana jostakin päähenkilön valitsemasta paikasta. Kirjailija Jari Tervoa haastateltiin putkassa, muusikko Veltto Virtasta Pirkkahallin katsomon eturivistä, Eino Grön hänen laulajauransa alkupisteessä Helsingin työväentalolla. Sarjaa tehtiin yli 200 noin tunnin mittaista jaksoa, joista 63 on yhä kuunneltavissa Yle Areenassa. Sarjan toimittajia olivat Seppo Bruun, Mia Halonen, Olga Ketonen, Santtu Luoto, Merete Manninen, Nadja Nowak, Marjukka Ollikainen ja Heli Roiha.
Myöhemmin toimittaja Marko Gustafsson alkoi tehdä ohjelmasarjaa uudelleen vuosituhannen vaihteesta, ensin YleQ:ssa ja myöhemmin Radio Suomessa. Jaksoja tekivät Gustafssonin lisäksi myös ainakin Jukka Kuosmanen ja Telle Virtanen, ja niitä on esitetty uusintoina myös Yle Radio 1- ja Radio Peili -kanavilla.
Gustafsson koosti haastatteluista myös kirjan "Miten minusta tuli minä" (WSOY, 2009).
Haastateltavia.
Lähteet: Ritva-tietokanta, Yle Areena, Yle Elävä arkisto, Yle Vintti
PenAirin lento 3296

PenAirin lento 3296 oli PenAirin sisämaanlento Yhdysvalloissa Anchoragen kansainväliseltä lentoasemalta Unalaskan lentokentälle. 17. lokakuuta 2019 suoritetulla lennolla Saab 2000 -mallinen lentokone ajoi ulos kiitoradalta. Yksi matkustaja kuoli.
Tausta.
Kone oli mallia Saab 2000, joka oli ollut lentoyhtiön palveluksessa vuodesta 2016 lähtien. Lennon kapteenilla oli 14 761 lentotuntia, joista 131 tällä konemallilla. Perämiehellä oli konemallilla takanaan 138 lentotuntia.
Tapahtumat.
Kone lähti Anchoragesta kello 15.15 paikallista aikaa. Koneen lähestyessä määränpäätään tuulen raportoitiin tulevan ensin suunnasta 210 noin 10 solmun nopeudella ja sitten suunnasta 180. Kun tuuli kääntyi puhaltamaan suunnasta 300 noin 24 solmun nopeudella, kiitotiellä 31 olisi ollut suora vastatuuli ja täten parempi vastus koneen pysäyttämiseksi. Miehistö kuitenkin jatkoi lähestymistään vastakkaiselle kiitotielle 13.
Kun kone laskeutui, myötätuulta oli noin 15 solmua. Kapteeni kertoi lausunnossaan, että jarruja ei käytännössä ollut eikä miehistö saanut konetta pysähtymään. Miehistö yritti kääntää rullaustielle ja ajettuaan yli kiitotieltä toiselle tielle. Kone osui kuitenkin kiveen, minkä seurauksena vasen moottori laahasi maata ja rikkoutui. Kone meni aidan läpi ja autotien yli ja pysähtyi juuri ennen vettä. Kymmenen matkustajaa loukkaantui onnettomuudessa, heistä kaksi vakavasti, ja yksi kuoli vammoihinsa seuraavana päivänä.
Tutkinta.
Tutkinnassa kävi ilmi, että koneen liukumisenestojärjestelmä oli johdotettu väärin. Kun vasemman laskutelineen ulompi rengas alkoi laahata kiitotiellä, järjestelmä vapautti kaikki laskutelineiden sisemmät renkaat ulompien sijaan, minkä seurauksena rengas laahasi lisää ja puhkesi. Tämän vuoksi koneen jarrutusteho väheni merkittävästi. Myös myötätuulella oli osuutensa onnettomuudessa, ja miehistö sai tutkinnassa osakseen kritiikkiä päätöksestään laskeutua kiitotielle 13.
Jim Dodge

Jim Dodge (s. 1945 Santa Rosa, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Dodgen perhe asui pojan syntymän jälkeen vielä kuusi vuotta Santa Rosassa, mutta kun isä kutsuttiin aktiivipalvelukseen ilmavoimiin, perhe asui eri puolilla maata kunnes 1959 palasi Santa Rosaan. Dodge aloitti opinnot 1963 Humboldt State Universityssa. Samoihin aikoihin hän kokeili runojen ja esseiden kirjoittamista, ja kun se tuntui luontevammalta kuin kalatalouden opiskelu, hän vaihtoi aineikseen englannin kielen, journalismin ja biologian ja valmistui 1967. Hän siirtyi kirjoittajatyöpajaan Iowan yliopistoon, jossa hän suoritti tutkinnon 1969. Hän asui vuodesta 1971 syrjäisellä maatilalla laajennetun perheensä kanssa ja mukana oli myös hänen tuleva vaimonsa Victoria Stockley. Hän jatkoi siellä kirjoittamista.
Esikoisteos "Fup" oli menestys ja käännetty ainakin 14 kielelle, ja sen tuotoilla hän asui vaimonsa kanssa vuoden Meksikossa. Yhdysvaltoihin palattuaan hän hankki elantonsa kirjoittamalla ja opettamalla. 1994 he muuttivat Klamathvuorille, ja hän aloitti opettajana Humboldtissa mutta jatkoi myös kirjoittamista. Runokokoelma "Rain on the River" ilmestyi 2002, ja sen jälkeen hän aloitti romaania työnimellä "Mr. InBetween".
Tsige Duguma

Tsige Duguma (s. 23. helmikuuta 2001) on etiopialainen yleisurheilija. Hän voitti 800 metrin juoksussa sisäratojen maailmanmestaruuden ja olympiahopeaa 2024.
Duguma kilpaili aiemmin pikajuoksuissa. Hän saavutti Afrikan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 200 metrin juoksussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän sijoittui kuudenneksi 400 metrin juoksussa. Yleisessä sarjassa hän sijoittui Afrikan kisoissa 2019 kuudenneksi 4 × 400 metrin viestijuoksussa mutta ei yltänyt henkilökohtaisessa 400 metrin kilpailussa alkueristä jatkoon. Vuoden 2022 Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui naisten 4 × 400 metrillä viidenneksi ja sekajoukkueiden vastaavassa viestissä kuudenneksi sekä karsiutui henkilökohtaisella 400 metrillä.
Vuonna 2023 Duguma juoksi 800 metriä alle kahden minuutin voittaessaan Belgian Zolderissa Night of Athletics -tapahtumassa ajalla 1.59,40. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 Glasgow'ssa hän voitti 800 metrillä alkueränsä ajalla 2.00,50 ja välieränsä silloisella ennätyksellään 1.58,35, ja loppukilpailussa hän voitti kultaa ajalla 2.01,90. Runsaat kaksi viikkoa myöhemmin hän voitti Afrikan kisoissa samassa lajissa kultaa ennätysajallaan 1.57,73. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti 800 metrillä hopeaa ennätyksellään 1.57,15.
Vuonna 2025 Duguma sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa Nanjingissa 800 metrillä kuudenneksi. Vuoden 2025 Timanttiliigassa hän voitti 800 metriä Shanghaissa ajalla 1.56,64, Rabatissa ajalla 1.57,42 ja Eugenessa ajalla 1.57,10. Tokion MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä.
Duguman ennätys 200 metrillä on 24,71 vuodelta 2017, 400 metrillä sähköajanotolla 54,43 vuodelta 2022 ja 800 metrillä 1.56,64 vuodelta 2025.
Nia Jax

Savelina Fanene (s. 29. toukokuuta 1984 Sydney, Australia) on australialainen showpainija. Fanene työskentelee WWE-showpainiorganisaatiossa nimellä Nia Jax. Hän on Raw-brändin alaisuudessa. Hän on entinen Raw Women's Champion -mestari ja kaksinkertainen WWE Women’s Tag Team Championship -mestari (molemmat Shayna Baszlerin kanssa). Fanene kuuluu kuuluisaan Anoaʻi-painisukuun, johon kuuluu muun muassa The Rock, Roman Reigns ja Rikishi. 
Ura.
Fanene debytoi WWE:ssä NXT-sarjassa toukokuussa 2015 kehänimillä Zada ja Lina, mutta nimi muutettiin Nia Jaxiksi jo saman vuoden elokuussa. Jax nousi WWE:n pääsarjaan vuoden 2016 heinäkuussa ja aloitti voittoputken eri painijoita vastaan. Hän pääsi nopeasti ottelemaan naisten mestaruudesta eri tapahtumiin. Lopulta hän onnistui voittamaan vuoden 2018 Wrestlemania 34 -tapahtumassa itselleen WWE Women's Champions-mestaruus Alexa Blissiltä. Alexa Bliss onnistui saamaan mestaruuden takaisin itselleen Money in the Bank tapahtumassa 70 päivää myöhemmin.
Seuraavina vuosina Jax yritti useaan kertaan voittaa toistamiseen naisten mestaruutta sitä kuitenkaan saavuttamatta. Elokuussa 2020 hän muodosti joukkueen yhdessä Shayna Baszlerin kanssa, ja pian he jo voittivatkin ensimmäisen kerran WWE Women’s Tag Team Championship -mestaruuden Payback-tapahtumassa. He menettivät mestaruuden 112 päivää myöhemmin Asukalle ja Charlotte Flairille TLC-tapahtumassa, mutta onnistuivat saamaan mestaruuden takaisin 40 päivää myöhemmin vuoden 2021 Royal Rumblessa. Heidän toinen mestaruuskautensa päättyi 103 päivää myöhemmin toukokuussa. Bazlerin ja Jaxin liitto päättyi saman vuoden syksyllä ja Nia Jaxin WWE-sopimus purettiin 4. marraskuuta.
Nia Jax palasi kuitenkin WWE:hen vuoden 2023 Royal Rumblessa viimeisenä osallistujana. Kokopäiväisesti hän palasi WWE:hen syyskuussa ja hyökkäsi naisten mestarin Rhea Ripleyn kimppuun. Jax haastoi Ripleyn mestaruudesta Australian Perthissä järjestetyssä Elimination Chamber -tapahtumassa mutta ei onnistunut voittamaan mestaruutta. Keväällä 2024 Jax osallistui Queen of the Ring-turnaukseen ja pääsi turnauksen finaaliotteluun King and Queen of the Ring -tapahtumaan Saudi-Arabiaan. Jax onnistui voittamaan ottelussa Lyra Valkyrian ja hänet kruunattiin kuningattareksi ja mestaruusottelun SummerSlamiin. SummerSlamissä Jax päihitti Bayleyn ja voitti WWE Women's Championship-mestaruuden toista kertaa urallaan. Hän hallitsi mestaruutta 153 päivää, kunnes Tiffany Stratton rahasti MitB-sopimuksensa ja voitti Jaxilta mestaruuden.
Freweyni Hailu

Freweyni Hailu (s. 12. helmikuuta 2001) on etiopialainen yleisurheilija. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 1 500 metrin juoksussa vuonna 2024 ja 3 000 metrin juoksussa vuonna 2025.
Nuorten arvokilpailuissa Hailu sijoittui 800 metrin juoksussa viidenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 ja neljänneksi alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019.
Hailu sijoittui vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa neljänneksi 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.57,60. Vuonna 2022 hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuissa 800 metrillä hopeaa ajalla 2.00,54. Samana vuonna hän oli ulkoratojen MM-kilpailuissa 1 500 metrillä neljäs ajalla 4.01,28. Hän osallistui MM-kilpailuissa myös 800 metrille mutta karsiutui välierissä. Ulkoratojen MM-kilpailuissa 2023 Hailu kilpaili 5 000 metrin juoksussa ja sijoittui seitsemänneksi. Hän saavutti maantiejuoksun MM-kilpailuissa 2023 maililla hopeaa. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 Hailu voitti kultaa 1 500 metrillä ajalla 4.01,46. Nanjingin MM-hallikilpailuissa 2025 hän sai kultaa 3 000 metrillä ajalla 8.37,21.
Hailun ennätysaikoja ovat 800 metrillä 1.57,57 kesäkuulta 2021, 1 500 metrillä 3.54,16 elokuulta 2024, maililla 4.14,79 heinäkuulta 2023, 3 000 metrillä hallitulos 8.19,98 helmikuulta 2025 ja 5 000 metrillä 14.19,33 kesäkuulta 2025.
Noor Vidts

Noor Vidts (s. 30. toukokuuta 1996) on belgialainen yleisurheilija. Hän on seitsenottelun olympia- ja EM-mitalisti sekä viisiottelussa sisäratojen kaksinkertainen maailmanmestari.
Vidts saavutti seitsenottelussa pronssia kesäuniversiadeissa 2017. Hän sai pronssia myös Rooman EM-kilpailuissa 2024 silloisilla ennätyspisteillään 6596 ja saman vuoden Pariisin olympialaisissa ennätyksellään 6707 pistettä. Hän on menestynyt myös sisäratojen viisiottelussa, jossa hänen saavutuksiaan ovat hopea Toruńin EM-kilpailuissa 2021, kulta Belgradin MM-kilpailuissa 2022, pronssi Istanbulin EM-kilpailuissa 2023 ja kulta Glasgow'n MM-kilpailuissa 2024.
Ulkoratojen aikuisten arvokilpailuissa Vidts on sijoittunut seitsenottelussa 20:nneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018, 15:nneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019, neljänneksi Tokion olympialaisissa 2021 silloisella ennätystuloksellaan 6 571 pistettä, millä hän hävisi pronssimitalin 19 pisteellä Alankomaiden Emma Oosterwegelille, viidenneksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022 pistemäärällä 6 559, neljänneksi Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja kuudenneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023.
Vidts ylitti seitsenottelussa 6 000 pisteen rajan ensi kerran Götzisissa toukokuussa 2017. Hän paransi kesäkuussa 2019 Espanjan Aronassa ennätyksekseen 6 194 pistettä. Kesäkuussa 2021 hän otteli Aronassa tuloksen 6 240 pistettä, Tokion olympialaisissa silloisen ennätystuloksensa 6 571 pistettä, Rooman EM-kilpailuissa 2024 silloisen ennätyksensä 6596 pistettä ja Pariisin olympialaisissa ennätyksensä 6707 pistettä. Vidtsin lajikohtaiset ennätykset ovat 200 metrin juoksussa 23,70 Tokion olympialaisista 2021, 800 metrin juoksussa 2.06,38 Pariisin olympialaisista 2024, 100 metrin aitajuoksussa 13,10 Pariisin olympialaisissa 2024, korkeushypyssä 184, jonka hän on hypännyt useamman kerran vuodesta 2019 alkaen, pituushypyssä 660 Belgradin sisäratojen MM-kilpailuista 2022, kuulantyönnössä 14,79 Rooman EM-kilpailuista 2024 ja keihäänheitossa 45,00 Pariisin olympialaisista 2024.
Larkin Poen diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Larkin Poen diskografiaa.
Slovenian kansallisneuvosto

Slovenian kansallisneuvosto () on Slovenian parlamentin ylähuoneena toimiva elin. Sen muodostavat 40 edustajaa, jotka edustavat eri sidosryhmiä.
Slovenian perustuslain mukaan kansalliskokous edustaa kansaa, ja sidosryhmiä edustaa kansallisneuvosto. Kansalliskokous toimii alahuoneena ja kansallisneuvosto ylähuoneena. Kansalliskokous on pääasiallinen lainsäätäjä, ja kansallisneuvostolla on lykkäävä veto-oikeus, jonka kansalliskokous voi kumota yksinkertaisella enemmistöllä kaikista edustajista.