tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Amélie (Orléans)

Marie Amélie d'Orléans (28. syyskuuta 1865 Twickenham, Middlesex, Britannia – 25. lokakuuta 1951 Château de Bellevue, Versailles, Ranska) oli ranskalainen ylhäisönainen, josta tuli Kaarle I:n puolisona Portugalin kuningatar.
Suku.
Marie-Amélie syntyi Pariisin kreivin Philippe d’Orléansin perheeseen vuonna 1865 Twickenhamissa Middlesexin kreivikunnassa Englannissa, missä hänen perheensä oli maanpaossa. Perhe pääsi palaamaan Ranskaan 1870-luvun alussa. Hän oli Ranskan entisen kuninkaan Ludvig Filipin pojanpojan tytär.
Avioliitto.
Vuonna 1886 Marie-Amélie meni naimisiin Portugalin kruununprinssin, tulevan Kaarle I:n kanssa. Häät Lissabonissa ja niitä edeltänyt vastaanotto Pariisissa olivat suurelliset ja herättivät niin paljon positiiivista huomiota, että tasavaltalainen hallitus karkotti d’Orléansin perheen ja muut entisten hallitsijasukujen edustajat Ranskasta. Marie-Amélie ja Kaarle saivat kaksi poikaa ja tyttären, joka kuoli alle vuoden ikäisenä. 
Kuningatar ja maanpako.
Amélie käytti aikaansa tuberkuloosin vastaiseen työhön. Vuonna 1908 hän oli paikalla, kun hänen miehensä ja vanhempi poikansa kuolivat salamurhan uhreina. Nuoremmasta pojasta tuli kuningas Emanuel II. Kun tämä syrjäytettiin vuonna 1910, Amélie lähti hänen kanssaan maanpakoon Englantiin. Sieltä hän muutti Versailles'hin. Vuonna 1945 Portugalin hallitus salli hänen käydä vielä Portugalissa. Amélie kuoli vuonna 1951.
D. K. Broster

Dorothy Kathleen Broster (2. syyskuuta 1877 – 7. helmikuuta 1950) oli englantilainen kirjailija. Hänen laaja tuotantonsa jakautuu historiallisiin romaaneihin ja yliluonnollisiin kauhunovelleihin.
Broster syntyi Liverpoolin lähellä ja opiskeli Oxfordin St Hilda’s Collegessa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi ja palveli sairaanhoitajana Ranskassa. Kotiuduttuaan hän sai pestin erään Oxfordin yliopiston professorin sihteerinä. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Chantemerle" julkaistiin 1911, mutta parhaiten hänet tunnetaan jakobiittikapinaa käsittelevästä trilogiastaan "The Flight of the Heron" (1925), "The Gleam in the North" (1927) ja "The Dark Mile" (1929). Sarjan ensimmäinen osa on suomennettu nimellä "Kohtalon lintu".
Spekulatiivisen fiktion harrastajien parissa Broster muistetaan novellikokoelmistaan "A Fire of Driftwood" (1932) ja "Couching at the Door" (1942). Jälkimmäisen niminovellia ”Vaanija oven edessä” pidetään weird fictionin klassikkona. Brosterin yliluonnollisille kertomuksille tyypillinen piirre on arkitodellisuuden ja luonnonlakien särkyminen sekä kosto, joka palauttaa jännitteisen järjestyksen.
Monet aikalaiset luulivat nimikirjaimien taakse kätkeytynyttä kirjailijaa mieheksi. Broster ei vaivautunut korjaamaan väärinkäsitystä.
Jorma Pajunen

Jorma Pajunen (14. joulukuuta 1949 – 15. huhtikuuta 2023) oli suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi sisäpelissä etenijänä ja ulkopelissä ykkösvahtina. Pajunen pelasi pesäpallon mestaruussarjassa vuosina 1968–1977 ja 1979–1981 edustaen koko uransa pääsarjatasolla Kankaanpään Mailaa. 
Pajunen pelasi urallaan mestaruussarjassa 282 ottelua. Niissä hän löi 115 juoksua tuoden 468 juoksua. Mestaruussarjan etenijäkuninkuuden Pajunen voitti vuosina 1970–1973, ja hänet tunnettiinkin yhtenä Kankaanpään Mailan huippuvuosien kärkipelaajsta. Loukkaantumisista kärsinyt Pajunen lopetti uransa pääsarjatasolla kaudella 1981.
Urallaan Pajunen valittiin Itä–Länsi-otteluun seitsemän kertaa, ja ja Liitto–Lehdistö-ottelussa hän pelasi puolestaan seitsemän kertaa. Pajunen valittiin Pesäpallon kunniagalleriaan vuonna 2022. Kankaanpään Mailan lisäksi Pajunen edusti kaudella 1978 sarjanousun saavuttanutta Kauhajoen Karhuja. Kankaanpään Mailassa Pajunen saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Ammattimaisen pesäpallouransa jälkeen Pajunen pelasi lajia kakkosjoukkueessa ja piirisarjatasolla. Jorma Pajusen poika Timo Pajunen pelasi vuosina 1992–2003 Superpesistä Kankaanpään Mailassa ja Ulvilan Pesä-Veikoissa.
Pajunen kuoli huhtikuussa 2023 aivoverenvuoden aiheuttamiin komplikaatioihin.
Tiiti Mendelin

Tiiti Mendelin (ent. "Taskinen", s. 1941 Vaasa) on suomalainen taiteilija. Mendelin opiskeli 1960-luvulla kamera- ja elokuvataidetta Taideteollisessa oppilaitoksessa, joka sijaitsi tuolloin Ateneumissa. Valmistuttuaan hän työskenteli nimellä Tiiti Taskinen Fennada-Filmissä kuvaussihteerinä, muun muassa Edvin Laineen "Pohjantähti"-trilogiassa. "Akseli ja Elina" -elokuvassa hän näytteli Rouva Rautajärveä. Hän asuu Kemiönsaarella.
Kuvataiteissa Tiiti Mendelinin pääasiallinen tekniikka on vesivärimaalaus eli akvarelli. Hän kertoo maalanneensa elämänsä aikana noin 4000 työtä, mukana myös kirjojen kuvituksia, julisteita ja levynkansia. Mendelinin taiteellisia teemoja ovat olleet muun muassa ihmisen koristautuminen, muinaiset kansat ja näyttämötaide.
Tiiti Mendelin on eläkeiässä tehnyt useita maalausmatkoja suomensukuisten kansojen pariin Volgan mutkaan ja Siperiaan.
Mendelinin retrospektiivinen näyttely "Näyttämöllä" oli Salon taidemuseo Veturitallissa 2013.
Maria Pia

Maria Pia (16. lokakuuta 1847 – 5. heinäkuuta 1911) oli italialainen Savoijin prinsessa, josta tuli Ludvig I Hyvän puolisona Portugalin kuningatar.
Suku ja avioliitto.
Maria Pia oli Italian kuningas Viktor Emanuel II:n ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Adelheidin nuorin tytär. Maria Pian veljiä olivat Italian kuningas Umberto I ja Espanjan kuningas Amadeus I, ja hänen sisarensa Maria Clotilde oli prinssi Napoléon-Jérôme Bonaparten puoliso. 
Maria Pia avioitui kuingas Ludvigin kanssa 14-vuotiaana vuonna 1862 edustajan välityksellä Torinossa ja matkusti sitten Portugaliin. Ludvig oli noussut valtaistuimelle edellisenä vuonna. Avioliitto oli aluksi onnellinen, mutta Maria Pia sairastui masennukseen aviomiehen lukuisten rakastajattarien vuoksi toisen poikansa syntymän jälkeen.
Parille syntyivät seuraavat lapset:
Kuningatar ja leskikuningatar.
Maria Pia ei juuri puuttunut valtakunnanpolitiikkaan vaan keskittyi hyväntekeväisyyteen. Poikkeuksena oli orjuuden lakkauttaminen Portugalin siirtomaissa kuningattaren myötävaikutuksella vuonna 1868.
Jotkut pitivät Maria Piaa kuningattarena tuhlaavaisena, mutta paljon enemmän hänet tunnettiin monista hyväntekeväisyystyöstään Portugalin kansan hyväksi. Portugalilaiset tunsivat hänet ”hyväntekeväisyyden enkelinä” ja ”köyhien äitinä” myötätuntoisuutensa ​​ja sosiaalisten asioiden parissa tekemänsä työn vuoksi. Kun Portugalin parlamentti keskusteli hänen kuluistaan, hän vastasi: ”Jos haluatte kuningattaren, teidän on maksettava hänestä”. Hän oli suurelta osin vastuussa Lissabonin Ajudan palatsin sisätilojen sisustamisesta. 
Kuningas Ludvigin kuoltua vuonna 1889 leskikuningatar Maria Pia pysyi aktiivisena ja jatkoi hyväntekeväisyyshankkeitaan samalla kun hänellä oli hallitseva asema hovissa. Kuninkaaksi tuli hänen poikansa Kaarle I, joka murhattiin vuonna 1908 Lissabonissa.
Vuonna 1910 Kun Maria Pian pojanpoika Emanuel II syöstiin vallasta, Portugali muutettiin tasavallaksi ja koko kuninkaallinen perhe karkotettiin maasta. Maria Pia palasi kotimaahansa Italiaan, jossa hän kuoli seuraavana vuonna. Hänet on haudattu Supergan basilikaan.
Maria Adelheid

Maria Adelheid (3. kesäkuuta 1822 – 20. tammikuuta 1855) oli Itävallan arkkiherttuatar, josta tuli Viktor Emanuel II:n puolisona Sardinian kuningatar.
Vuonna 1842 Maria Adelheid meni naimisiin serkkunsa Viktor Emanuel II:n kanssa, pari sai kahdeksan lasta. Maria Adelheid kuoli pari päivää nuorimman poikansa Vittorio Emanuelen syntymän jälkeen.
Edgar von Wahl

Edgar Aleksei Robert von Wahl tai de Wahl (23. elokuuta 1867 – 9. maaliskuuta 1948) oli baltiansaksalainen opettaja, matemaatikko ja kielitieteilijä, joka kehitti interlinguen, indoeurooppalaisiin kieliin perustuvan naturalistisen keinotekoisen kielen. Interlingue, joka de Wahlin elinaikana tunnettiin nimellä "occidental", julkistettiin vuonna 1922.
Shebenik-Jabllanicën kansallispuisto

Shebenik-Jabllanicën kansallispuisto on Albaniassa Pohjois-Makedonian rajan seudulla sijaitseva kansallispuisto. Alueella sijaitsevat Shebenikutin ja jablanicen vuoret. Alueen vuorenhuipuista jotkin ovat yli 2000 metriä korkeita. Alueen korkein vuorenhuippu on 2253 metriä korkea Maja e Shebenikut. Puiston alueella on 14 jäätikön muovaamaa järveä, korkeimmillaan 1900 metrin korkeudessa. Alueella on myös syviä laaksoja ja vuoriniittyjä. Vuorten itärinteillä on painanteita, joista löytyy onsilojäätiköitä. Alueella virtaavia jokia ovat Qarrishtes ja Bushtrices. Puiston alueella elää balkaninilveksiä, susia, karhuja, lumikkoja, kivinäätiä, kärppiä, mäyriä ja lepakoita. Puiston alueella esiintyviä havupuita ovat pihdat, bosnianmänty, makedonianmänty ja saksanpihta. Puiston alueella esiintyviä lehtipuita ovat pyökki, punapaju, metsävaahtera ja rauduskoivu. Alueella esiintyviä lintuja ovat maakotka, metso ja pyy.
Uusi hyvinvointipuolue

Uusi hyvinvointipuolue ( eli "Yeniden Refah") on turkkilainen poliittinen puolue, joka perustettiin 23. marraskuuta 2018 Muhammed Ali Fatih Erbakanin johdolla. Sen symboli on piikki puolikuussa. Uusi hyvinvointipuolue kuuluu vaalilautakunnan 30. maaliskuuta 2021 julkaisemaan vaaleihin osallistuvien puolueiden listaan.
Politiikka.
Uuden hyvinvointipuolueen tavoitteita ovat kotimaisen tuotannon lisääminen, kansallinen kehitys, köyhyyden poistaminen ja Turkin ulkomaiden riippuvuuden poistaminen. Se korostaa ”oikeudenmukaista järjestystä”, jonka Necmettin Erbakan määrittelee yhdeksi kansallisen näkemyksen tavoitteista. Puolue ilmoittaa, että yksi sen perusperiaatteista on kansalaisten vapauttaminen aineellisista ja moraalisista vaikeuksista.
MacKenzie Scott

MacKenzie Scott (ent. MacKenzie Bezos, s. 1970) on yhdysvaltalainen miljardööri ja kirjailija.
Scott oli Princetonin yliopistossa kirjailija Toni Morrisonin opiskelija ja tutkimusapulainen. 
Scott meni naimisiin Jeff Bezosin kanssa vuonna 1993. Heillä on neljä lasta. Pariskunta alkoi seurustella MacKenzien tultua töihin samaan yritykseen Jeffin kanssa. Pariskunnan mentyä naimisiin ja muutettua Seattleen MacKenzie Bezos työskenteli kirjanpitäjänä Amazon.com:issa sen alkuaikoina. Hän on kirjoittanut kaksi romaania. Pariskunta ilmoitti yhdessä tammikuussa 2019 eroavansa ja ero vahvistettiin lopullisesti oikeudessa heinäkuussa 2019. Vaimo sai erossa 4 % parin Amazon-osakkeista.
Juuri ennen eron vahvistamista Scott ilmoitti lahjoittavansa puolet omaisuudestaan hyväntekeväisyyteen.
Vuonna 2022 Scott oli edelleen Yhdysvaltojen viidenneksi rikkain nainen, vaikka oli jo tehnyt merkittäviä lahjoituksia.
Kristiina Tanskalainen

Kristiina Tanskalainen (1521 tai 1522–1590) oli Tanskan prinsessa, josta tuli Milanon ja Lothringenin herttuatar. Hän kuului äitinsä puolelta Habsburgien hallitsijasukuun.
Suku.
Kristiinan vanhemmat olivat Tanskan kuningas Kristian II ja Itävallan, Kastilian ja Aragonian prinsessa Isabella de Austria. Kristiinan ollessa pikkulapsi hänen isänsä syöstiin vallasta, ja perhe pakeni Alankomaihin, joita hallitsi hänen äidinpuoleinen isotätinsä Margareeta Itävaltalainen. Kristiina ei enää koskaan palannut synnyinmaahansa.
Avioliitot ja jälkeläiset.
Kristiina oli kaksi kertaa naimisissa. Ensimmäinen aviomies oli Milanon herttua Francesco II Sforza, mutta avioliitto jäi lyhyeksi. Koska heillä ei ollut lapsia Francescon kuollessa, avioliittosopimuksen mukaan Milanon herttuakunta siirtyi osaksi Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa ja Kristiina sai perinnöksi Tortonan kaupungin.
Jäätyään leskeksi vuonna 1535 Kristiina palasi Alankomaihin, jota hallitsi nyt hänen tätinsä Maria Itävaltalainen. Useat sukulaiset, kuten eno Kaarle V, pyrkivät järjestämään Kristiinalle avioliiton suvun poliittisen aseman takaamiseksi. Avioliitto Lothringenin herttua Françoisin kanssa oli onnellinen, ja heille syntyi poika Karl (1542) ja kaksi tytärtä Renata (1545) ja Dorothea (1546). Herttuan poissa ollessa älykäs ja kielitaitoinen Kristiina toimi hänen sijaisenaan ja muutenkin poliittisena neuvonantajana.
Herttua François kuoli jo vuonna 1545, ja Kristiina jäi toisen kerran leskeksi. François oli testamentissaan määrännyt Karlin holhoajiksi sekä veljensä että Kristiinan. Kristiina kuitenkin toimi varsin itsenäisesti. Vuonna 1552 Ranska hyökkäsi Lothringeniin, ja rauha tuli Kristiinalle kalliiksi. Hänen piti luopua sijaishallitsijan tehtävästä ja suostua siihen, että Karl muutti Ranskan hoviin, missä hänestä kasvatettiin puolisoa prinsessa Claudelle. Kristiina ja tyttäret muuttivat jälleen Alankomaihin täti Maria Itävaltalaisen suojaan.
Maria Itävaltalainen kuoli vuonna 1558, ja Kristiinan odotettiin saavan Alankomaiden käskynhaltijan tehtävän, mutta sen sai Margareeta Parmalainen. Pettynyt Kristiina muutti Lothringeniin poikansa neuvonantajaksi. Hän yritti saada takaisin perheeseen isänsä valtakuntaa Pohjolasta. Hän yritti järjestää tyttärelleen Renatalle avioliittoa Fredrik II:n kanssa ja tarjoutui Ruotsin Eerik XIV:n liittolaiseksi. Suunnitelmat eivät kuitenkaan edenneet.
Kristiina palasi Tortonaan vuonna 1578, missä hän kuoli noin 68-vuotiaana joulukuussa 1590.
Algerian frangi

Algerian frangi (, ) oli Algerian rahayksikkö ennen Algerian dinaarin käyttöön ottoa vuonna 1964. Se jakautui sataan centimeen.
Ranskan vallattua Algerian maa siirtyi hitaasti käyttämään Ranskan frangia. Vuonna 1851 perustettiin yksityinen Algerian pankki, joka sai oikeuden laskea liikkeelle frangeja. Algeriassa käytetty frangi oli saman arvoinen kuin emämaan frangi.
Algerian pankki kansallistettiin vuonna 1946, ja vuosina 1948–1958 sen nimenä oli Algerian ja Tunisian pankki. Algerian itsenäistyttyä vuonna 1962 sen tilalle perustettiin Algerian keskuspankki. Vuonna 1964 maassa otettiin käyttöön oma rahayksikkö, ja Algerian frangit vaihdettiin dinaareiksi suhteessa yksi yhteen.
Schmausserin huvila

Schmausserin huvila on Hämeenlinnassa oleva jugend-tyylinen huvila Arvi Kariston kadulla Vanajaveden rannalla. Vuonna 1902 rakennetun talon ovat suunnitelleet hämeenlinnalaiset arkkitehdit Carl Alfred Cavén ja Henrik Reinhold Helin. 
Huvilan rakennutti oluttehtailija Johan Fredrik Schmausser, joka kuitenkin kuoli jo 1904, joten hänen perheensä asui huvilassa vain kaksi vuotta. Sen jälkeen huvila vuokrattiin E. Kauppiselle ja A. Kiutulle.
Leski Josefina Schmausserin kuoltua 1917 perikunta myi huvilan. Ensin huvila oli Hankkijan omistuksessa, sitten vuonna 1920 sen osti Kultaseppien keskus Oy, jonka nimi muutettiin 1922 Kultakeskukseksi. Huvilassa asui Kultakeskuksen työntekijöitä.
Kultakeskuksen muutettua pois 1975 huvila päätyi Hämeenlinnan kaupungin omistukseen ja kaupunginteatterin käyttöön. Myöhemmin huvila myytiin yksityiseen omistukseen ja käyttöön.
Harriet Eriksson

Harriet Etelävuori (o.s. Eriksson, s. 30. maaliskuuta 1947) on suomalainen lentoemäntä ja malli. Hänet valittiin Miss Suomeksi vuonna 1969.
Missinä.
Miss Suomeksi valinnan aikaan Turussa asunut, ruotsia äidinkielenään puhunut Harriet Eriksson oli 21-vuotias merkonomi ja hän oli töissä laivanvarustamossa. Pituutta hänellä oli 175 senttimetriä. Erikssonin I perintöprinsessaksi valittiin 18-vuotias Päivi Raita ja II perintöprinsessaksi 20-vuotias Crista Oinonen.
Erikssonin kilpailuun ilmoittaneet ystävät saivat palkkioksi 1 000 markkaa. Miss Suomi voitti 2 000 markkaa, kaulakorun ja kookkaan pokaalin.
Missiurallaan Harriet Eriksson voitti Miss Skandinavia -kilpailun, sijoittui toiseksi Miss Universum -kilpailussa ja neljänneksi Miss Maailma -kilpailussa. 
Työura.
Työuransa Harriet Etelävuori on tehnyt lentoemäntänä, mutta hän teki samaan aikaan myös mallintöitä, ja oli jopa Eileen Fordin tunnetun mallitoimiston listoilla New Yorkissa. Etelävuoren mallinura kesti kaikkiaan noin 20 vuotta. Mallintöiden vähennettyä 1990-luvulle tultaessa hän jätti ne kokonaan ja työskenteli pelkästään lentoemäntänä.
Yksityiselämä.
Harriet Eriksson avioitui vuonna 1969 Martti Etelävuoren kanssa. Pariskunta sai kaksi poikaa, joista vanhin on muusikko Niclas Etelävuori.
Johan Schmausser

Johan Fredrik Schmausser, myös "Johann Friedrich Schmausser" (23. joulukuuta 1827 Baijeri – 21. kesäkuuta 1904 Hämeenlinna) oli Baijerin Thalmannsfeldissä syntynyt ja Hämeenlinnassa ja Valkeakoskella toiminut oluttehtailija. 
J. F. Schmausser muutti Ruotsiin nuorena ja siirtyi vuonna 1858 töihin Suomeen Hausjärven Ryttylään, jossa toimi Granbergin olutpanimo. Hän meni naimisiin 46-vuotiaana ruotsalaisen Josefina Thörnellin kanssa. Aluksi hän vuokrasi Hämeenlinnasta oluttehtaan, jonka osti 1883. Toisen oluttehtaan Schmausser oli perustanut 1876 Valkeakoskelle, jonne hän perheineen muutti 1891. Schmausser rakennutti Hämeenlinnaan 1902 huvilan, niin sanotun Schmausserin huvilan. Huvilassa perhe asui vain kaksi vuotta, sillä Schmausser kuoli 1904.
Josefina ja Johan Schmausserilla oli kolme yhteistä lasta ja yksi adoptoitu poika, jonka isä Schmausser oli. Adoptoitu poika Johan Wilhelm Schmausser (1860–1948) oli filosofian kandidaatti Helsingin yliopistosta ja eli perintönsä turvin Hämeenlinnassa. Fredrik Karl Schmausser (1873–1961) jatkoi isänsä työtä ja oli Valkeakosken oluttehtaan johtaja. Vuonna 1875 syntynyt Anna Schmausser eli naimattomana. Johanna Schmausser (1878–1908) oli naimisissa apteekkari Johan Gustafssonin kanssa Valkeakoskella.
Schmaussereiden iso omaisuus myytiin ensimmäisen maailmansodan aikana.
Gravel

Gravel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rostila

Rostila on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Leena-Maaria Lamminen

Leena-Maaria Lamminen (s. 1. huhtikuuta 1978) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Lamminen edusti koko uransa Superpesiksessä Porin Pesäkarhuja. Lamminen saavutti yhden SM-kullan kaudella 2002 ja yhden SM-pronssin kaudella 2001. Lamminen pelasi kaksi Itä-Länsi-ottelua vuosina 2001 ja 2002. Hän pelasi ulkokentällä siepparina. 
Lamminen pelasi 170 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi seitsemän kunnaria ja 43 tavallista juoksua, toi 217 juoksua ja keräsi 713 kärkilyöntipistettä. Lamminen pelasi 29 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kaksi kunnaria ja yhden tavallisen juoksun, toi 41 juoksua ja keräsi 132 kärkilyöntipistettä.
Marokon frangi

Marokon frangi (, ) oli Marokon rahayksikkö ennen Marokon dirhamin käyttöön ottoa vuonna 1961. Se jakautui sataan centimeen.
Marokon frangin laski liikkeelle vuonna 1906 perustettu Marokon valtionpankki. Se korvasi paikalliset pesetat ja rialit virallisena rahayksikkönä vuonna 1920. Ranskan Marokossa käytettiin vuoteen 1922 saakka myös ranskalaisia kolikoita ja algerialaisia seteleitä. Espanjan Marokossa oli käytössä Espanjan peseta. Tangerissa maksuvälineinä toimivat molempien maiden rahat.
Marokon frangi oli vuoden 1958 loppuun saakka saman arvoinen kuin Ranskan frangi. Vuonna 1956 siitä tuli itsenäisen Marokon virallinen rahayksikkö. Espanjan pesetat vaihdettiin frangeiksi suhteessa 1:10. Vuonna 1959 Marokon frangi devalvoitiin 20 prosentilla, keskuspankki sai nimen Marokon pankki ja uudeksi rahayksiköksi määrättiin dirhami. Samana vuonna Marokko irrottautui käytännössä frangialueesta.
Dirhami otettiin käyttöön vuoden 1961 alussa. Sen arvoksi määrättiin sata Marokon frangia. Frangi toimi sen jälkeen dirhamin sadasosan nimityksenä, kunnes se myöhemmin korvattiin centimellä.
Accuracy International AWM

Accuracy International AWM (Arctic Warfare Magnum) on brittiläinen pulttilukkoinen tarkkuuskivääri, jonka suunnittelija ja valmistaja on Accuracy International. Aseeseen sopii kahden kaliiperin patruunoita: .300 Winchester Magnum ja .338 Lapua Magnum. AWM kuuluu Accuracy Internationalin Arctic Warfare -malliperheeseen. Ase on monien erikoisjoukkojen käytössä.
Hypotalamus-aivolisäke-lisämunuaiskuori -akseli

Hypotalamus"–"aivolisäke"–"lisämunuaiskuori-akseli ("engl. Hypothalamic–Pituitary–adrenal axis, HPA") tarkoittaa hypotalamuksen, aivolisäkkeen ja lisämunuaiskuoren keskinäisiä palautejärjestelmiä, jotka säätelevät immuunijärjestelmän, hedelmällisyyden ja stressivasteen kaltaisia fysiologisia prosesseja.
HPA-akselin häiriöiden on havaittu liittyvän tulehduksiin ja masennukseen.
Toiminta.
Hypotalamus erittää kortikotropiinia vapauttavaan CRH-hormonia, joka saa aivolisäkkeen tuottamaan adrenokortikotrooppista ACTH-hormonia). Verenkiertoon päätynyt ACTH-hormoni saa lisämunaisen tuottamaan kortisolin ja kortikosteronin kaltaisia kortikosteroideja, jotka säätelevät elimistön lukuisia prosesseja. 
Kortisolia erittyy etenkin stressin seurauksena. Tutkijat olettavat, että osa lisämunuaisen erittämästä kortisolista päätyy hypotalamukseen, minkä seurauksena sen toiminta laantuu. Tällöin kortisolin tuotanto lakkaa.
Tunisian frangi

Tunisian frangi (, ) oli Tunisian rahayksikkö ennen Tunisian dinaaria vuosina 1891–1958. Se jakautui sataan centimeen.
Frangia alettiin käyttää Tunisiassa piasterien rinnalla Ranskan miehitettyä maan vuonna 1881. Siitä tuli virallinen rahayksikkö vuonna 1891. Tunisian frangin setelit laski liikkeelle Algerian pankki (vuodesta 1948 Algerian ja Tunisian pankki) ja käytössä olivat myös omat kolikot. Tunisia kuului frangialueeseen ja sen rahayksikön arvo oli sama kuin Ranskan frangin.
Vuonna 1958 perustettiin Tunisian keskuspankki, joka laski liikkeelle Tunisian dinaarin. Sen arvoksi määrättiin tuhat frangia. Tunisian frangit poistettiin käytöstä seuraavan vuoden helmikuussa.
Yolanda Ngarambe

Yolanda Eliisa Ngarambe (s. 14. syyskuuta 1991) on ruotsalainen keskipitkänmatkan juoksija.
Ngaramben äiti on syntyjään Suomesta ja isänsä Ugandasta. Perheellä on Ruotsin kansalaisuus. Ngarambe puhuu täysin sujuvaa suomea, mutta hän identifioituu ruotsalaiseksi.
Lucília do Carmo

Lucília Nunes Ascenção do Carmo (4. marraskuuta 1919 Portalegre – 19. marraskuuta 1998) oli portugalilainen fadolaulaja.
Carmo syntyi Francisco de Ascençãon ja Georgina Nunesin tyttärenä. Hän aloitti uransa amatöörilaulajana Portalegressa, kunnes lähti Lissaboniin, jossa teki ammattimaisen debyyttinsä Café Mondegossa 1. huhtikuuta 1937. Carmo jatkoi laulamista eri kahviloissa ja saavutti suosiota radiolähetysten kautta. Hän sai vuonna 1939 lapsen, fadolaulajaksi itsekin ryhtyneen Carlos do Carmon. Carmo matkusti 1940-luvulla esiintymään Lourenço Marquesiin ja kiersi samalla vuosikymmenellä Brasiliassa. Vuonna 1947 hän avasi Bairro Alton Rua da Barrocalle fadotalon, joka myöhemmin sai nimen Casa de Fados Faia. Carmo esiintyi siellä itse päivittäin. Hän teki tunnetuiksi muun muassa laulut "Maria Madalena", "Travessa da Palha", "Anda a Saudade Bem Alta" ja "Loucura".
Carmolta on julkaistu eräitä äänityksiä CD-muodossa, ja hän on ollut edustettuna useilla fadon kokoelmalevytyksillä. Hän äänetti poikansa kanssa LP:t "O Fado em duas gerações" ja "An Evening at the Faia", jotka on julkaistu uudelleen myös CD-muodossa. Carmo jäi eläkkeelle 60-vuotiaana ja kuoli 79-vuotiaana Alzheimerin tautiin. Lissabonin kaupunginvaltuusto nimesi hänen mukaansa kadun São Francisco Xavierissa.
PaLM

PaLM (Pathways Language Model) on Google AI:n kehittämä 540 miljardin parametrin kielimalli. PaLM:ista on tehty myös pienemmät 8 ja 62 miljardin parametrin versiot. PaLMista on myös useita eri tyyppisiä versioita, kuten esimerkiksi terveyden alaan keskittynyt Med-PaLM 2 ja kyberturvallisuuteen keskittynyt Sec-PaLM 2. 
PaLM on Googlen kilpailija OpenAI:n GPT-4:lle. Google käyttää PaLMia 25:ssä tuotteessaan, kuten Bard-chatbotissa, Docs, Slides, ja Sheets.
Kielimalli julkistettiin huhtikuussa 2022 ja ensimmäinen rajapinta julkaistiin maaliskuussa 2023. PaLM 2 julkaistiin toukokuussa 2023. PaLM 2:n seuraaja on Gemini.
Google ei kerro, mitä tietoja se on käyttänyt mallinsa kehittämiseen. Usein tällaiset tiedot on imuroitu Internetistä ja ne sisältävät tekijänoikeuksilla suojattua tekstiä ja piratoituja e-kirjoja.
Kulkea sain sateenkaareni päähän

Kulkea sain sateenkaareni päähän on suomalaisen iskelmätaiteilija Paula Koivuniemen single vuodelta 1979. Kappaleen sävelsi ja sovitti Jori Sivonen ja sanoitti Pertti Reponen. Singlen b-puolena on käännösiskelmä "Kas kas, niin niin", jonka sanoitti suomeksi Chrisse Johansson.
"Kulkea sain sateenkaareni päähän" -kappaletta ei ole julkaistu Koivuniemen studioalbumeilla. "Kas kas, niin niin" julkaistiin albumilla "Sinulle vain" vuonna 1978. Molemmat kappaleet julkaistiin kokoelma-albumilla "Paulan parhaat" (1979) ja "Kulkea sain sateenkaareni päähän" on valittu usealle myöhemmällekin kokoelmalle.
Michael Nouri

Michael Nouri (s. 9. joulukuuta 1945 Washington (DC), Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 1960-luvulla taiteellisen uransa aloittaneen Nourin roolitehtävät ulottuvat teatterimusikaaleista tieteiselokuviin ja television saippuasarjoihin. Vuonna 1983 hän näytteli miespääosan suositussa "Flashdance"-elokuvassa.
Ura.
Nouri kävi Emerson Collegen, joka sijaitsee Bostonissa. Sen jälkeen hän työskenteli vakuutusedustajana. Näyttelijän uransa hän aloitti off Broadway -näytelmässä "The Crucible" (1964). Seuraava rooli oli Pat näytelmässä "Forty Carats" (1968). Nourin myöhempiä rooleja ovat muun muassa Hap musikaalissa "Nefertiti" (1977), Cosmo Constantine musikaalissa "Call Me Madam" (2000) ja Aristide Forestier musikaalissa "Can-Can" (2004).
Nouri on näytellyt kymmenissä televisiosarjoissa ja -elokuvissa 1970-luvun puolesta välistä alkaen ("Somerset", "Beacon Hill", "Search for Tomorrow", "The Curse of Dracula", "Tunteita ja tuoksuja", "All My Children").
Nouri näytteli Nick Hurleyn roolin kokoillan tanssielokuvassa "Flashdance" (1983). Hän on näytellyt myös tieteiselokuvissa, kuten "The Hidden" (1987), "Fatal Sky" (1990) ja "Teleios" (2017) sekä draamakomediassa "Lovely &amp; Amazing" (2001). Muita elokuvia ovat muun muassa draamaelokuva "Invincible" (2006), romanttinen komedia "Alex &amp; the List" (2017) ja elämäkerrallinen lännenelokuva "Woman Walks Ahead" (2017).
Aartela

Aartela on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Torpin hallitus

Torpin hallitus oli Norjan hallitus 19. marraskuuta 1951 – 22. tammikuuta 1955. Se oli pelkästään työväenpuolueesta koostuva enemmistöhallitus.
Ministerit.
Pääministeri
Ulkoministeri
Valtiovarainministeri
Elinkeinoministeri
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Puolustusministeri
Kalastusministeri
Sosiaaliministeri
Liikenne- ja viestintäministeri
Kunta- ja työministeri
Oikeusministeri
Maatalousministeri
Kirkko- ja opetusministeri
Merinen

Merinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Lars Evensen

Lars Samuel Myhrer Evensen (12. marraskuuta 1896 Frogn – 19. tammikuuta 1969 Kristiansand) oli norjalainen ammattiyhdistysmies ja poliitikko, joka istui suurkäräjillä 1954–1957 sekä toimi Norjan ulkomaankauppaministerinä 1945–1947 ja elinkeinoministerinä 1947–1953. Vuosina 1954–1966 hän oli Länsi-Agderin maaherra. Evensen kuului alun perin Norjan kommunistiseen puolueeseen, mutta siirtyi myöhemmin Työväenpuolueeseen.
Bygdebladet (Rogaland)

Bygdebladet on norjalainen vuonna 1997 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Randaberg. Lehti ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
Dagny Carlsson

Dagny Carlsson (8. toukokuuta 1912 Kristianstad – 24. maaliskuuta 2022) oli ruotsalainen bloginpitäjä ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Carlsson syntyi vanhimpana perheensä viidestä sisaruksesta. Kahdeksan vuotta koulua käytyään hän pääsi ompelijattareksi paitatehtaalle. Siellä hän työskenteli kahdenkymmenen vuoden ajan, kunnes jatkoi opintojaan ja pääsi työnjohtajaksi korsettitehtaalle Sundbybergiin. Työelämästään viisitoista viimeistä vuotta Carlsson vietti Försäkringskassanin palveluksessa.
Carlsson aloitti bloggaamisen 99-vuotiaana käytyään tietojenkäsittelykurssin ja miehensä Harryn kuoltua. Hän kuvaili blogissa yli satavuotiaan arkea Ruotsissa. Carlsson tuli laajalle yleisölle tunnetuksi Åsa Blanckin ohjaaman dokumenttielokuvan "Livet börjar vid 100" kautta. Hän sai toistuvaa mediahuomiota blogin ansiosta, oli usein haastattelujen antajana viimeisten yhdeksän elinvuotensa aikana ja tuli tunnetuksi "maailman vanhimpana bloggaajana". Hän vieraili usein Sveriges Televisionin "Fråga doktorn" -ohjelmassa.
Vuonna 2016 Carlssonilla oli pieni rooli elokuvassa "Satayksivuotias, joka jätti laskun maksamatta ja katosi". Samana vuonna ilmestyi kirja "Livet enligt Dagny: I huvudet på en 104-åring", jonka hän oli laatinut yhdessä toimittaja Helén Bjurbergin kanssa. Hän pääsi kesäpuhujaksi "Sommar i P1" -ohjelmaan, ja kuuntelijat äänestivät hänet yhdeksi talvijuontajista "Vinter i P1" -ohjelmaan. Carlsson oli maaliskuussa 2018 tapaamassa Ruotsin kuningasparia. Hän ryhtyi vuonna 2017 tukemaan Me Too -kampanjaa. Hän oli itse kertonut kaltoinkohtelevasta ensimmäisestä aviomiehestään, josta hän oli ottanut asumuseron alle 40-vuotiaana.
Blogin pitämisen ohella Carlsson piti noin 80-vuotiaille kursseja tietokoneen käytöstä. Keväällä 2021 hänen kirjoittamisensa blogiin keskeytyi sairaalajakson takia. Hänet kirjattiin ulos sairaalasta kesäkuussa 2021. Carlsson ennätti suunnitella 110-vuotispäiväjuhliaan, mutta kuoli ennen niitä.
Ani Kellomäki

Ani Kellomäki (s. 1976 Vantaa) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja käsikirjoittaja. Hän on tehnyt tv-ohjelmia, kuten Maria!, Härkää sarvista, Paketti, Mimmikoto ja Kakola sekä dokumentin Marja-Sisko. Hän on myös Anne Flinkkilän kanssa tehnyt Yle TV1:n vuosina 2020–2023 esittämää keskusteluohjelmaa "Flinkkilä &amp; Kellomäki". Kellomäki on myös toiminut juontajana ja toimittajana Yle TV1:n Akuutti Live - ja Akuutti-ohjelmissa vuonna 2024.
Taina Hyry

Taina Hyry (s. 13. heinäkuuta 1981) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Hyry edusti urallaan Superpesiksessä Oulun Lippoa ja Tyrnävän Tempausta. Hyry saavutti yhden SM-hopean kaudella 2000 ja yhden SM-pronssin kaudella 2003. Hyry pelasi yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2001. Hän pelasi ulkokentällä kolmospolttajana. 
Hyry pelasi 76 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi neljä kunnaria ja kymmenen tavallista juoksua, toi 82 juoksua ja keräsi 307 kärkilyöntipistettä. Hyry pelasi 19 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden tavallisen juoksun, toi 15 juoksua ja keräsi 86 kärkilyöntipistettä. Hyry pelasi seitsemän Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi 19 juoksua ja keräsi 25 kärkilyöntipistettä.
Boris Štšerbina

Boris Jevdokimovitš Štšerbina (, 5. lokakuuta 1919 – 22. elokuuta 1990) oli neuvostoliittolainen poliitikko, joka toimi Neuvostoliiton varapääministerinä 1984–1989.
Štšerbina syntyi Debaltsevossa ukrainalaisen rautatietyöläisen perheeseen. Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen 1939 ja ilmoittautui vapaaehtoiseksi talvisotaan.
Štšerbina valmistui Harkovan rautatieinstituutista 1942. Hän kävi Ukrainan kommunistisen puolueen alaisen puoluekoulun ja toimi Harkovassa Komsomolin johdossa suuren isänmaallisen sodan aikana. Hän työskenteli 1950-luvun puolueen tehtävissä Irkutskissa ja myöhemmin Tjumenissa. Vuonna 1973 Štšerbinasta tuli öljy- ja kaasurakentamisteollisuuden ministeri. Štšerbina tunnetaan työstään Länsi-Siperian öljy- ja kaasuvarojen hyödyntämiseksi.
Varapääministerinä Štšerbinan tehtäviin kuuluivat Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden ja Armenian maanjäristyksen pelastus- ja raivaustyöt.
Štšerbina oli ehdokasjäsen Keskuskomiteaan vuodesta 1961. Hänet valittiin edustajaksi 6.–9. korkeimpaan neuvostoon. Štšerbina sai kahdesti Leninin kunniamerkin, Lokakuun vallankumouksen kunnianmerkin ja muita kunnianosoituksia.
Marian legioona

Marian legioona (latinaksi: "Legio Mariae") on maailmanlaajuinen katolinen maallikkojärjestö, joka on saanut inspiraationsa Louis de Montfortin todellista Maria-hartautta käsittelevästä kirjasta. 
Sen perusti Frank Duff Dublinissa 1921. Vuonna 1927 legioona alkoi levitä kaikkiin Irlannin hiippakuntiin. Vuonna 1928 se levisi Skotlantiin ja 1929 Englantiin. Vuonna 1931 se saapui Amerikkaan, vuonna 1932 Australiaan, vuonna 1933 Afrikkaan, vuonna 1937 Kiinan kautta Aasiaan, vuonna 1940 Filippiineille ja vuonna 1948 Japaniin. 
Suomessa Marian legioona toimii Helsingissä Pyhän Marian katolisen seurakunnan yhteydessä. Suomeen legioona on tullut Skotlannin ja Irlannin kautta.
Patrik Lilius

Patrik Johan Arvid Lilius (1. maaliskuuta 1920 Helsinki – 7. lokakuuta 1999) oli suomalainen poliitikko ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) puoluesihteerinä vuosina 1957–1971.
Patrik Lilius kuului Lilius-sukuun. Hänen vanhempansa olivat pankinjohtaja Harry Lilius ja Märta Rundberg. Lilius kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1938 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1948 ja maisteriksi 1950 sekä valtiotieteen lisensiaatiksi Åbo Akademista vuonna 1971. Hän toimi Nylands Nation -osakunnan kuraattorina 1948–1951, aikakauslehti "Appellin" toimittajana 1948–1956, Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan varapuheenjohtajana 1953–1955, RKP:n keskushallinnon sihteerinä 1953–1957 ja puoluesihteerinä 1957–1971 sekä Suomen Työnantajain Keskusliiton (STK) hallinnollisen osaston päällikkönä 1971–1985. Hän oli RKP:n oikeisto -ryhmittymän puheenjohtaja 1974–1984 sekä puolueen keskushallituksen jäsen 1974–1985 ja kolmas varapuheenjohtaja 1983–1985.
Lilius kuului vuosina 1955–1975 John Stenbergin ja Oy Arma Ab:n sekä vuodesta 1969 Tampereen Verkatehtaan johtokuntaan. Hän kuului myös Suomen YK-valtuuskuntaan vuosina 1972 ja 1975, ulkoministeriön kehitysyhteistyöneuvottelukuntaan vuodesta 1973, A-klinikkasäätiön hallitukseen vuodesta 1974, ulkoministeriön kehitysyhteistyörahaston hallintoneuvostoon 1979–1987, Taloudellisten kehitysmaasuhteiden neuvottelukuntaan 1980–1985, Elinkeinoelämän keskusarkiston hallitukseen 1982–1985 sekä vakuutusyhtiö Suomi-Salaman edustajistoon vuodesta 1983. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran puheenjohtaja vuosina 1950–1953, Svenska Oratorieföreningenin puheenjohtaja 1967–1972, Helsingin kaupungin musiikkilautakunnan jäsen 1953–1972 ja Helsingin kaupunginorkesterin johtokunnan jäsen vuodesta 1981 sekä sen puheenjohtaja vuodesta 1989.
Lilius kuului RKP:n edustajana vaalilakikomiteaan, joka valmisteli vuoden 1969 puoluelain. Hän jätti komitean mietintöön eriävän mielipiteen koskien puoluetuen käyttöönottoa.
Yritysjohtaja Henrik Lilius oli Patrik Liliuksen veli. Liliuksen puolisona oli vuodesta 1948 Britt-Inger Kullberg, jonka isä oli toimitusjohtaja Percy Kullberg. Heillä oli neljä lasta, joihin kuuluvat Fortumin toimitusjohtajana tunnettu Mikael Lilius ja Scandicin varatoimitusjohtajana toiminut Anders Lilius. Patrik Lilius omisti historiallisen Koivuniemen tilan Sipoossa.
Jacob Anderson

Jacob Basil Anderson (s. 18. kesäkuuta 1990), taiteilijanimeltään Raleigh Ritchie, on englantilainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa. Hänet tunnetaan parhaiten Harmaan Madon () roolista yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Game of Thrones" (2013–2019).
Perhe.
Andersonin isä oli jamaikalainen ja äiti brittiläinen. Hänen vaimonsa on brittiläinen näyttelijä Aisling Loftus.
Anna Kujanperä

Anna Kujanperä (s. 13. helmikuuta 1979) on suomalainen pesäpalloilija. 
Kujanperä edusti urallaan Superpesiksessä Oulun Lippoa, Pattijoen Urheilijoita ja Jyväskylän Kirittäriä. Kujanperä saavutti yhden SM-kullan kaudella 1995, viisi SM-hopeaa kaudella 1996, kaudella 1998, kaudella 1999, kaudella 2000 ja kaudella 2004 ja yhden SM-pronssin kaudella 1997. Kujanperä pelasi yhden Itä–Länsi-ottelun vuonna 1999. Hän pelasi ulkokentällä kakkospolttajana. Kujanperä pelasi 176 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi viisi kunnaria ja 32 tavallista juoksua, toi 177 juoksua ja keräsi 564 kärkilyöntipistettä. Kujanperä pelasi 48 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, toi 39 juoksua ja keräsi 146 kärkilyöntipistettä. Kujanperä pelasi kuusi Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi viisi juoksua ja keräsi 20 kärkilyöntipistettä.
Ruusukon salaisuus

Ruusukon salaisuus (ranskaksi: "le Secret admirable du très saint Rosaire pour se convertir et se sauver") on Louis de Montfortin (1673-1716) kirja, joka käsittelee ruusukkorukousta. Kirjaa ei ole käännetty suomeksi.
Kirja on kirjoitettu tavallisia maallikoita varten ja se antaa neuvoja ruusukon rukoilemiseen, kertoo ruusukon kautta tapahtuneista ihmeistä ja kääntymyksistä, ja tähdentää muun muassa, että ruusukkoa on rukoiltava kiirehtimättä ja hartaasti. Kirjan luvut ja kappaleet on nimetty ruusukon kymmenikköjen ja helmien mukaan "ruusuiksi". Monet pitävät de Montfortin teosta hienoimpana ruusukosta kirjoitettuna kirjana. Paavi Johannes Paavali II piti kirjaa erinomaisena ja mainitsi sen kirjeessään Rosarium Virginis Mariae.
Windows Subsystem for Linux

Windows Subsystem for Linux (WSL) on Microsoft Windowsin osa, joka mahdollistaa Linux-sovellusten ajamisen Windowsin alla.
WSL:stä on kaksi toteutusta. 
WSL 2:ta hallitaan codice_1-ohjelmalla, jolla Linux-jakelu voidaan asentaa tai päivittää. Normaalisti WSL avaa terminaali-ikkunan Linuxin käyttöön.
Linux-jakelu asentuu ext4-virtuaalilevylle, jota käytetään 9P-protokollalla. WSL 1:ssa tiedostot olivat Windowsin NTFS-osiolla.
Windowsista Linuxin tiedostoihin pääsee käsiksi \\wsl$ -polusta, ja Windowsin levyasemakirjaimet liitetään automaattisesti /mnt-hakemiston alle.
Phoronixin testien mukaan Windows 11:n alla WSL 2 saavuttaa 70–90 % natiivisti ajetun Linuxin nopeudesta.
WSL 2 sisältää (huhtikuussa 2023) kymmenisen Linux-jakelua, jotka voi asentaa virtuaalikoneeseen (Ubuntu, Debian, Kali Linux Rolling, 3x Ubuntu LTS, Oracle Linuxin 2 versiota, SUSE Linux Enterprise Server 15, openSUSE Leap ja Tumbleweed)
TekWar

TekWar on kanadalaisen näyttelijä William Shatnerin ideoima kirjasarja, jonka teokset haamukirjoitti kirjailija Ron Goulart. Sarjassa julkaistiin yhdeksän romaania vuosina 1989–1997.
Lisäksi sen pohjalta tehtiin neljä televisioelokuvaa ja televisiosarja "TekWar", jota tuotettiin 18 jaksoa, jotka esitettiin 1994–1996.
Sarjasta on tehty sarjakuva "TekWorld" ja tietokonepeli "William Shatner's TekWar" (1995).
Syksyllä 2021 Pure Imagination Studios ilmoitti tekevänsä TekWarista animaatiosarjan.
Juoni.
Sarjan juoni perustuu "tek"-huumeeseen, joka on oikeasti tietokonesiru, joka simuloi aivoja tuottamaan virtuaalitodellisuuden.
Toivo Matilainen

Toivo Johannes Matilainen (16. helmikuuta 1918 Turku – 19. kesäkuuta 2011 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja järjestöjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 
Henkilöhistoria.
Matilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä, päätoimittaja Taavi Johannes Matilainen ja emäntä Tyyne Matilda Jussila ja puoliso vuodesta 1949 terveydenhoitaja Ulla-Kaisa Koivu. Matilainen tuli ylioppilaaksi Turun suomalainen lyseosta 1937 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1944. Opettajanäytteet hän antoi Kurun normaalimetsäkoulussa 1945 ja suoritti virkatutkinnon 1945. Maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Matilainen valmistui 1962 ja lisensiaatiksi 1964. Hän oli Lounais-Suomen metsänhoitolautakunnan harjoittelijametsänhoitaja 1944–1945, Kurun metsäkoulun harjoittelijametsänhoitaja 1945 ja Satakunnan metsänhoitolautakunnan piirimetsänhoitaja 1945–1953.
Matilainen oli Keskusmetsäseura Tapion järjestöosaston metsänhoitaja 1954–1967 ja järjestöosaston päällikkö 1967 sekä Keskusmetsälautakunta Tapion hallinto-osaston päällikkö 1968–1969 ja apulaisjohtaja 1969–1982. Satakunnan metsänhoitoyhdistysten liiton toiminnanjohtaja hän oli 1945–1954 ja "Metsälehden" vt. toimittaja 1977. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Matilainen sai 1977. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Matilainen jäi talvella 1940 neuvostoliittolaisten sotavangiksi. Jatkosodassa hän haavoittui, mutta ei vahingoittunut pysyvästi.
Marieke Lucas Rijneveld

Marieke Lucas Rijneveld (s. 20. huhtikuuta 1991 Nieuwendijk, Alankomaat) on alankomaalainen runoilija ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Illan epämukavuus" (2018) toi hänelle Kansainvälisen Booker-palkinnon vuonna 2020. Rijneveld on muunsukupuolinen.
Drin

Drin on 335 km pitkä joki, joka virtaa Balkanin niemimaan länsiosassa. Sen uoma kulkee Albanian, Kosovon ja Pohjois-Makedonian alueella.
Itse asiassa joen yläjouksulla on ensin Musta Drin ja Valkoinen Drin, jotka yhtyvät ja siitä alkaa Drin. Drinillä on kaksi lasku-uomaa, pääuoma yhtyy Buna-nimiseen jokeen, ja pienempi uoma laskee Adrianmereen. Joen valuma-alue on kokonaisuudessaan 19 600 neliökilometriä sijaiten Albaniassa, Kosovossa, Serbiassa, Montenegrossa, Pohjois-Makedoniassa ja Kreikassa, ja sen kolme merkittävintä luonnonjärveä ovat Ohridjärvi, Megáli Préspa (Suuri Préspa) ja Pieni-Préspa. Drin on Albaniassa 285 kilometriä pitkä, tehden siitä Albanian pisimmän joen. Jokeen virtaa lumensulamisvesiä pohjoisessa ja idässä sijaitsevilta vuorilta, joiden keskimääräinen korkeus on 971 metriä. Drinin pääuoma virtaa Skutarijärven lähelle, ennen kuin se yhtyy Bunajokeen, pienempi lasku-uoma kulkee Lezhën kaupungin läpi ennen laskemistaan Adrianmereen.
Drin virtaa monien kosteikkojen ja muiden luonnonarvoltaan arvokkaiden alueiden halki ja jotkut näistä alueista on suojeltu Ramsarin sopimukseen liittyen. Alueet ovat tärkeitä monille eläin- ja kasvilajeille. Alueiden eläimistöön kuuluvat muun muassa kiharapelikaani ja euroopanankerias.
Brabantin Maria

Maria (noin 1260–1321) oli Brabantin herttuan tytär, josta tuli Filip III Rohkean puolisona Ranskan kuningatar. 
Maria oli Brabantin herttuan Henri III ja Burgundin Adélaiden tytär. Pari vihittiin Vincennesin linnassa 21. elokuuta 1274. Avioliitto oli Filipin toinen. Marie kruunattin kuningattareksi kesäkuussa 1275.
Liitosta syntyi kolme lasta.
B. M. Bower

Bertha Muzzy Sinclair Bower (o.s. Bertha Muzzy, 15. marraskuuta 1871 – 23.heinäkuuta 1940) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänen tunnetuimmat teoksensa edustavat viihteellistä lännenkirjallisuutta, joka käsittelee lehmipoikien ja karjatilallisten seikkailuja.
Bower syntyi Minnesotassa, mutta perhe muutti pian Montanaan. Siellä hän tutustui läheisesti karjatalouteen, jota myöhemmin usein käsitteli tuotannossaan. Aikuistuttuaan hän työskenteli opettajana.
Vuonna 1904 Bower alkoi julkaista novelleja pulp-lehti "The Popular Magazinessa". Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi hänen ensimmäinen romaaninsa "Chip, of the Flying U". Kirja sovitettiin elokuvaksi, ja Bower kirjoitti sille useita jatko-osia. Hänen ensimmäinen novellikokoelmansa "The Lonesome Trail" ilmestyi 1909. Monet romaaninsa hän sovitti elokuvakäsikirjoituksiksi, ja kiinnostus Hollywoodia ja elokuvantekoa kohtaan heijastui hänen myöhäiskauden teostensa sisältöön.
Kaikkinensa Bower kirjoitti yli 60 romaania. Lisäksi ilmestyi toistakymmentä Bowerin romaaneihin perustuvaa elokuvaa. Kriitikot eivät arvostaneet Boweria, mutta suuren yleisön parissa hän oli suosittu ja vaikutti merkittävästi amerikkalaisten käsityksiin villistä lännestä. Aikansa lännenkirjallisuudelle epätyypillinen piirre oli Bowerin tapa kirjoittaa teksteihinsä naishahmoja, jotka ovat yhtä syvällisiä kuin mieshahmotkin.
Bower oli naimisissa kolmesti: Clayton J. Bowerin kanssa 1890–1905, Bertrand W. Sinclairin kanssa 1906–1911 ja Robert Ellsworth Cowanin kanssa vuodesta 1920. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta.
Katja Meriluoto

Katja Meriluoto (s. 1975) on suomentaja, lastenkirjailija ja runoilija. Meriluoto suomentaa vironkielistä kirjallisuutta.
Meriluodon esikoiskokoelma "Mehiläisen paino" ilmestyi vuonna 2023. Teos oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon, Runeberg-palkinnon ja Kalevi Saxellin muistopalkinnon saajaksi. "Helsingin Sanomien" kritiikissään Vesa Rantama kehui sitä vahvaksi ja huippulaatuiseksi esikoiskokolmaksi, joka kestää useita lukukertoja. Runot rakentuvat mehiläispesän ympärille. Rantaman mukaan kokoelman henki on lähes shamanistinen, kun Meriluoto etsii ihmisen ja eläimen rajan ylittävää kokemusta. Meriluoto hyödyntää myös muodonmuutoksen perinnettä. Hän näkee Meriluodon esikuviksi ja edeltäjiksi nuoren Pentti Saarikosken ja uudemmista runoilijoista Sanna Karlströmin, johon häntä yhdistää ”pelkistämisen taito ja kyky kirjoittaa kuolemasta omin sanoin ja selkeästi”.
Meriluodon toinen runokokoelma "Puun avaruudesta" ilmestyi tammikuussa 2025.
Teokset.
Suomennoksia.
Runosuomennoksia myös antologioissa, kuten
Fazilet Partisi

Fazilet Partisi (lyh. FP) oli turkkilainen islamistinen puolue. Nimi tarkoittaa suomeksi Hyvepuoluetta. FP perustettiin vuonna 1997 kielletyn islamistisen Refah Partisi -puolueen (RP) työn jatkajaksi. FP:n puheenjohtajana toimi Recai Kutan. FP kiellettiin vuonna 2001.
Toiminta.
FP:n poliittisen toiminnan lähtökohta kielletyn puolueen toiminnan jatkajana antoi sille huonot mahdollisuudet menestyä. Se yritti tehdä pesäeroa edeltäjäänsä ja kielsi olevansa RP:n toiminnan jatkaja. FP ei onnistunut kuitenkaan vakuuttamaan Turkin oikeuslaitosta siitä, että samojen FP:n ytimen muodostaneiden poliitikkojen toiminta olisi uuden puolueen jäseninä muuttunut aiempaa hyväksyttävämmäksi. FP:n toimintaoikeus kyseenalaistettiin erityisesti sen jälkeen, kun eräs sen naispuolinen edustaja yritti Turkin parlamentissa vannoa edustajanvalansa huivipäisenä. FP lakkautettiin perustuslakituomioistuimen päätöksellä.
Vuoden 1999 parlamenttivaaleissa FP oli saanut kolmanneksi eniten ääniä ja 111 edustajaa Turkin parlamenttiin, jossa edustajien kokonaismäärä oli 550.
Kiristäjät

Kiristäjät ("The Naked Runner" tai "Run for Your Life") on Sidney J. Furien ohjaama brittiläinen, kylmän sodan ajan vakoilumaailmaan sijoittuva jännityselokuva vuodelta 1967. Francis Cliffordin romaaniin perustuvassa ja Stanley Mannin käsikirjoittamassa tarinassa pääosia näyttelevät Frank Sinatra ja Peter Vaughan.
Juoni.
Yhdysvaltalainen, Englannissa asuva huonekalumuotoilija ja kymmenvuotiaan pojan leskeksi jäänyt yksinhuoltaja Sam Laker on lähdössä poikansa kanssa Itä-Saksaan Leipzigin messuille. Britannian tiedustelupalvelu tietää Lakerin sodanaikaiset ansiot tarkka-ampujana ja värvää hänet viekkaudella ”pikku tehtävään”, joka vasta vähitellen paljastuu hänelle: tappamaan rautaesiripun taakse loikanneen brittiagentin, joka on salaisuuksineen matkalla Moskovaan Itä-Saksan kautta. Brittivakoojat kidnappaavat Lakerin pojan ja väittävät tämän kuolleen saadakseen miehen aggressiiviseen tilaan tappotehtävää varten.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi kirjoitti Frank Sinatran ansaitsevan ”uuden tyylin työstään” täydet pisteet: ”Hän näyttää tosiaankin miehen tavoin toimivalta mieheltä, hänessä on sopivia merkkejä menestyksestä ja rankoista kokemuksista [--] ja lopun reagoinnit vakuuttavat.” Hän kehui myös kuvaaja Otto Hellerin ”erikoislaatuisia kuvaushakeutumia”. Muut aikalaiskriitikot ja myöhemmät arvioijatkin ovat kehuneet Sinatran roolityötä, mutta moittineet Vaughanin ylinäyttelemistä, hidasta kerrontarytmiä ja tarinan kaukaa haettuja käänteitä. "The New York Timesin" arvostelija piti brittitiedustelulle käsikirjoitettuja toimintatapoja täysin epäuskottavina.
Helvi Kissala

Helvi Dagmar Kissala (o.s. Leppänen, vuosina 1939–1959 Helenius, 26. lokakuuta 1913 Mänttä – 12. kesäkuuta 2024 Mänttä) oli pitkäikäinen suomalainen. Hänestä tuli Suomen vanhin henkilö Sirkka Niemisen kuoltua tammikuussa 2023.
Elämä.
Kissalan vanhemmat olivat Eiffa ja Johannes Leppänen. Kansakoulun jälkeen hän työskenteli karjakkona. Vuonna 1959 Kissala meni töihin G. A. Serlachius Oy:n Mäntän paperitehtaalle, josta hän jäi eläkkeelle 1978.
Kissala asui kotonaan 108-vuotiaaksi asti. Hän saavutti 110 vuoden iän 26. lokakuuta 2023.
Perhe.
Kissala meni naimisiin Niilo Heleniuksen kanssa vuonna 1939. Avioliitto päättyi Heleniuksen kuolemaan vuonna 1959. Myös Heino Kissalan kanssa vuonna 1967 solmittu avioliitto päättyi miehen kuolemaan 1983. Kissalalla oli ensimmäisestä avioliitostaan kaksi tytärtä. Lisäksi hänellä oli neljä lapsenlasta ja neljä lapsenlapsenlasta. Toinen tytär kuoli ennen äitiään ja myös yksi Kissalan lapsenlapsista kuoli ennen isoäitiään.
Taishanin ydinvoimalaitos

Taishanin ydinvoimalaitos on kaksi EPR-tyyppistä ydinreaktoria sisältävä ydinvoimala Taishanissa, Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Ensimmäinen reaktoriyksikkö, Taishan 1, otettiin käyttöön joulukuussa 2018, mutta oli alasajettuna heinäkuusta 2021 elokuuhun 2022 polttoainesauvojen vuodon aiheuttamien huoltotöiden takia. Toinen yksikkö, Taishan 2, otettiin käyttöön syyskuussa 2019.
Projektin omistaa Guangdong Taishan Nuclear Power Joint Venture Company, josta 70 prosenttia omistaa kiinalainen China General Nuclear Power Group ja 30 prosenttia ranskalainen Électricité de France (EDF). Ranskalainen Areva valittiin toimittamaan reaktorit. 
Olkiluoto 3:n ja joidenkin ranskalaisten projektien viivästymisten johdosta Taishanista tuli ensimmäinen käytössä oleva ydinvoimala, jossa on EPR-reaktori.