tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lumikki (kasvi)

Lumikki ("Sanguinaria canadensis") on lumikkien suvun ainoa laji. Sen korkeus on 10–20 cm. Se kestää talvea hyvin. Kasvissa on juurakko, joka istutetaan noin viiden senttimetrin syvyyteen ja sopiva istutusväli on noin 30 cm. Lumikki kukkii toukokuussa valkoisin kukin. Kukinta alkaa ennen lehtien ilmestymistä. Lehdet pysyvät yleensä hyväkuntoisina loppukesään saakka. On olemassa kerrottukukkainen lajike, joka kukkii pitkään. Sopiva kasvupaikka on puolivarjoinen tai varjoinen multavassa humuspitoisessa ja hyvästi vettä läpäisevässä maassa. Kasvin juurakko on myrkyllinen. Lumikkoa tuotetaan paljon Hollannissa. Se on alun perin peräisin Yhdysvaltojen ja Kanadan alueelta. Kukat muistuttavat hieman vuokon kukkia ja niissä on 8–12 terälehteä. Lehdet ovat liuskottuneita, harmahtavia ja muodoltaan sydämenmuotoisia. Kasvia leikattaessa sen sisältä tulee oranssia mestettä.
Elemental

Elemental on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Se sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlissa 27. toukokuuta 2023. Elokuvateattereihin se julkaistiin Yhdysvalloissa 16. kesäkuuta 2023 ja Suomessa 7. heinäkuuta 2023.
Elokuvan yhteydessä näytettiin elokuvan "Up – kohti korkeuksia" tapahtumia jatkava lyhytelokuva "Karlin treffit".
Ääninäyttelijät.
Muissa rooleissa: Aaro Wichmann, Ada Karvinen, Annituuli Kasurinen, Anu Linkiö, Elina Lanerva, Elsi Vertanen, Helmi Kallio, Juuso Heikkilä, Kerttu Apajalahti, Lauri Planman, Ona Bergroth, Panu Kangas, Petri Hanttu, Saara Lehtonen, Vertti Uusitalo, Vilppu Uusitalo, Winston Hämäläinen
Suomenkielisen version on ohjannut Petri Hanttu ja kääntänyt Aki Heinlahti.
Milly Childers

Milly Childers (1866–1922), alkuperäiseltä nimeltään Emily Maria Eardley Childers, oli englantilainen taidemaalari.
Childers syntyi parlamentin jäsenen, Hugh Childersin, tyttäreksi. Hänen elämänvaiheistaan ei ole säilynyt kovinkaan paljon tietoa. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli vuonna 1890 ja hän sai isänsä suhteiden avulla paljon muotokuvatilauksia.
Childersin töitä oli esillä Chicagon maailmannäyttelyssä vuonna 1893. Hänen omakuvansa on esillä Leedsin museossa.
Crimson Rose

Crimson Rose on vuonna 2007 perustettu suomalainen goottirock-yhtye. 
Crimson Rose julkaisi ensimmäisen digitaalisen singlensä "One Night" 3. syyskuuta 2021. Ensimmäinen EP "Beyond Nothingness" julkaistiin fyysisenä ja digitaalisena äänitteenä 19. marraskuuta samana vuonna. "Beyond Nothingness" vietti neljä viikkoa Suomen Epävirallinen Lista Top40'ssä saavuttaen korkeimman sijansa 29 debyyttiviikollaan. 
Diskografia.
EP:t
1. Bleeding To Die (4:19)
2. Drown Alone (3:37) 
3. One Night (3:17) 
4. Infinity (4:28)
Singlet
1. One Night (3:21)
Demot
1. Infinity (Dead Sisters Walking) (4:32) 
2. Nothing Left (4:44)
Jaloängelmä

 
Jaloängelmä ("Thalictrum delavayi") on ängelmien sukuun kuuluva laji. Se kasvaa 90–150 cm korkeaksi, mutta korkeus vaihtelee lajikkeittain. Se kukkii heinäkuulta elokuulle, joskus syyskuulle ja kukan värejä ovat lila, vaaleanpunainen ja valkoinen. Kasvi viihtyy puolivarjoisella kasvupaikalla savipitoisessa, multavassa ja runsasravinteisessa maassa. Sopiva istutusväli on noin 40 cm. Jaloängelmä kestää talvea hyvin. Kasvi on kaksivuotinen. Jaloängelmä on peräisin Kiinasta. Kukinto on terttu ja se on ilmava ja yltää yli metrin korkeuteen. Kukkien heteet ovat pitkät. Lehdet ovat siroja ja niissä on pienet lehdykät. Lehdet ovat myös kerrotusti kolmijakoisia. Kukat tuoksuvat miedosti. Kasvi viihtyy kohtuullisissa kosteusolosuhteissa, se kärsii paitsi pahasta kuivuudesta, myös liiasta märkyydestä. Jaloängelmä pitää tukea.
Anke Borchmann

Anke Borchmann (o.s. Grünberg, s. 23. kesäkuuta 1954 Neukalen) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti olympiakultaa perämiehellisessä pariaironelosessa Montrealissa 1976, kun soutu oli ensi kertaa naisten olympiaohjelmassa. Hän voitti maailmanmestaruuden perämiehellisessä pariaironelosessa Nottinghamissa 1975 ja Roswietha Zobeltin kanssa pariairokaksikossa Amsterdamissa 1977. Borchman osallistui MM-kilpailuihin vielä Lake Karapirolla 1978 mutta jäi Zobeltin kanssa pariairokaksikon loppukilpailussa kuudenneksi.
Roswietha Zobelt

Roswietha Zobelt (o.s. Reichel, s. 24. marraskuuta 1954 Rittersgrün) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa, neljä maailmanmestaruutta ja ennen naisten MM-kilpailujen perustamista yhden Euroopan-mestaruuden.
Zobelt kilpaili kansainvälisellä urallaan pääasiassa perämiehellisessä pariaironelosessa. Hän voitti tässä luokassa Euroopan-mestaruuden Moskovassa 1973, maailmanmestaruuden Luzernissa 1974, Nottinghamissa 1975 ja Bledissä 1979 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Lisäksi hän voitti pariairokaksikossa Anke Borchmannin kanssa maailmanmestaruuden Amsterdamissa 1977. Lake Karapiron MM-kilpailuissa 1978 hän jäi Borchmannin kanssa pariairokaksikon loppukilpailussa kuudenneksi.
Jutta Lau

Jutta Lau (s. 28. syyskuuta 1955 Wustermark) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta
Lau kilpaili kansainvälisellä urallaan perämiehellisessä pariaironelosessa. Hän voitti tässä luokassa maailmanmestaruuden Luzernissa 1974, Nottinghamissa 1975 ja Bledissä 1979 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Moskovan olympialaisissa hän ei soutanut alkuerissä mutta tuli loukkaantuneen Gisela Medefindtin tilalle keräilyeriin ja loppukilpailuun. Lake Karapiron MM-kilpailuissa 1978 Lau sijoittui neljänneksi.
Lau toimi kilpauransa jälkeen soutuvalmentajana Saksassa ja Kiinassa. Kansainvälinen soutuliitto FISA valitsi hänet vuonna 2001 vuoden valmentajaksi.
Viola Poley

Viola Poley (myöh. Kowalschek, s. 13. huhtikuuta 1955 Berliini) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti perämiehellisessä pariaironelosessa olympiakultaa Montrealissa 1976 ja maailmanmestaruuden Amsterdamissa 1977.
Poley avioitui soutaja Günter Kowalschekin kanssa.
Liane Buhr

Liane Buhr (o.s. Weigelt, s. 11. maaliskuuta 1956 Pritzwalk) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Buhr kilpaili kansainvälisellä urallaan perämiehellisen pariaironelosen perämiehenä. Hän voitti tässä luokassa maailmanmestaruuden Luzernissa 1974, Nottinghamissa 1975 ja Bledissä 1979 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Lake Karapiron MM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui neljänneksi.
Buhr opiskeli kilpauransa aikana lääkäriksi.
Megan Gilkes

Megan Gilkes (s. 6. marraskuuta 2000 Richmond Hill, Ontario, Kanada) on kanadalainen autourheilija.
Gilkes aloitti kartingissa kilpailemisen yhdeksänvuotiaana vuonna 2010 asuessaan Barbadoksella perheensä kanssa. Hän kilpaili kaudet 2017–2018 Kanadan F1200-sarjassa ja sijoittui kokonaispisteissä ensin kolmanneksi ja sitten toiseksi.
Kaudeksi 2019 Gilkes valittiin kuljettajaksi uuteen W Series -sarjaan. Ajettuaan kauden kolmessa ensimmäisessä kilpailussa vaatimattomin tuloksin hän menetti neljännessä kilpailussa kilpakuljettajan paikkansa sarjan varakuljettaja Vivien Keszthelyille ja siirtyi kilpailun ajaksi varakuljettajaksi. Hän palasi kilpakuljettajaksi kauden lopuissa kilpailuissa, mutta ei sijoittunut kertaakaan pisteille. Hänen paras sijoituksensa oli 14. sija, ja hän jäi koko sarjan viimeiseksi. Hän otti kuitenkin yllätysvoiton Assenin kilpailun yhteydessä ajetussa mestaruussarjan ulkopuolisessa kilpailussa, johon lähdettiin mestaruuspisteiden mukaisessa käännetyssä järjestyksessä. Gilkes johti lähdöstä maaliin ja voitti lopulta kolmen sekunnin tuhannesosan erolla.
Kaudella 2020 Gilkes palasi Kanadaan ja kilpaili Kanadan F1600-mestaruussarjassa. Kaudeksi 2022 hän palasi jälleen Eurooppaan ja kilpaili Formula 4 -tason GB4 Championship -sarjassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän voitti kauden kilpailuista kaksi ja sijoittui loppupisteissä kuudenneksi. Kaudella 2023 Gilkes ajaa Rodin Carlin -tallissa uudessa F1 Academy -sarjassa.
Gilkes on autourheilu-uransa ohella opiskellut ilmailuinsinööriksi ja ollut työharjoittelussa Mercedeksen Formula 1 -tallissa. Hän on kertonut tähtäävänsä Formula 1 -sarjaan insinööriksi, mikäli ei pääse sinne kuljettajana.
Markarianin ketju

Markarianin ketju on Neitsyen galaksijoukkoon kuuluva galaksijoukko. Maapallolta käsin nähtynä ne muodostavat tasaisen kaaren. Charles Messier löysi vuonna 1781 ketjun galakseista kaksi, M84:n ja M86:n. Ketjun muut galaksit löysi William Herschel ja ne tunnetaan ensisijaisesti luettelonumerollaan Johan Dreyerin New General Catalogue-luettelossa. Ketju on nimetty neuvostoliittolaisen tähtitieteilijä Benjamin Markarianin mukaan, joka havaitsi 1960-luvun alussa niiden liikkuvan yhdessä.
Ketjun jäsenet.
Ketjun kirkkaammat jäsenet voi nähdä pienellä kaukoputkella, mutta himmeämpien galaksien havaitsemiseen tarvitaan voimakkaampi kaukoputki. Ketjun keskivaiheilla on keskenään vuorovaikuttavien galaksien NGC 4438 ja NGC 4435 pari, joka tunnetaan Silmägalakseina tai "Markarianin silminä". Ainakin seitsemän ketjun galakseista näyttää liikkuvan yhdessä.
Bianka Schwede

Bianka Schwede (myöh. Borrmann, s. 9. tammikuuta 1953 Dresden) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti yhden olympiakultamitalin ja kolme maailmanmestaruutta
Schwede voitti kahdeksikossa maailmanmestaruuden Luzernissa 1974, Nottinghamissa 1975 ja Amsterdamissa 1977. Hän voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Montrealissa 1976.
Nerea Martí

Nerea Martí (s. 2. tammikuuta 2002 Albalat dels Sorells, Espanja) on espanjalainen autourheilija.
Martí aloitti kartingin hänen isänsä ja setänsä avattua oman kartingratansa hänen ollessaan yhdeksänvuotias. Kartingin ohella hän harrasti flamenco-tanssia. Hänestä tuli vuonna 2017 ensimmäinen nainen, joka voitti Valencian kartingmestaruuden. Seuraavana vuonna hän uusi mestaruutensa. Kaudeksi 2019 hän siirtyi Espanjan Formula 4 -sarjaan.
Martí valittiin kaudeksi 2020 yhdeksi W Series -sarjan uusista kuljettajista. Kausi jäi kuitenkin koronaviruspandemian vuoksi ajamatta, ja Martí ajoi sen sijaan Espanjan kartingmestaruussarjassa, jossa sijoittui KZ-luokassa kahdeksanneksi. Hän aloitti W Seriesissä kaudella 2021. Hän sijoittui kauden jokaisessa kilpailussa pisteille ja oli parhaimmillaan kolmas. Sarjan loppupisteissä hän sijoittui neljänneksi. Hän jatkoi sarjassa kaudella 2022, ajoi kahdesti kolmanneksi ja oli loppupisteissä seitsemäs. Kaudella 2022 hän ajoi myös ensimmäistä kertaa vakioautoluokassa ja voitti Espanjan kestävyyskilpailujen mestaruuden.
Kaudella 2023 Martí ajaa Campos Racing -tallissa uudessa F1 Academy -sarjassa.
Martí perusti alkuvuodesta 2023 NM Motorsport -kartingtiimin, joka kilpailee Espanjan ja Valencian kartingmestaruussarjoissa.
Karin Metze

Karin Metze (myöh. Ulbricht, s. 21. elokuuta 1956 Meissen) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja yhden maailmanmestaruuden
Metze voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Montrealissa 1976. Tämän jälkeen hän siirtyi kahdeksikkoon ja voitti maailmanmestaruuden Amsterdamissa 1977 ja olympiakultaa Moskovassa 1980. Muissa MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Bledissä 1979, sijoittui viidenneksi Münchenissä 1981 sekä saavutti pronssia Luzernissa 1982 ja Duisburgissa 1983.
Gabriele Kühn

Gabriele "Gabi" Kühn (o.s. Lohs, s. 11. maaliskuuta 1957 Dresden) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja yhden maailmanmestaruuden
Kühn voitti olympiakultaa perämiehellisessä nelosessa Montrealissa 1976. Tämän jälkeen hän siirtyi kahdeksikkoon ja voitti maailmanmestaruuden Amsterdamissa 1977 ja olympiakultaa Moskovassa 1980. Lake Karapiron MM-kilpailuissa 1978 hän saavutti kahdeksikossa hopeaa.
Eva Copa

Mónica Eva Copa Murga (s. 3. tammikuuta 1987) on bolivialainen poliitikko, sosiaalityöntekijä ja El Alton pormestari vuodesta 2021 lähtien.
Copa oli Bolivian senaatissa sosialistisen MAS-puolueen edustajana. Kun puolueen johtohahmo Evo Morales vastoin perustuslakia pyrki neljännelle presidenttikaudelle, maassa syntyi levottomuuksia. Copa haki sovintoa ja suostui yhteistyöhön valtaan päässeen oikeistopuolueen kanssa. Tämän takia Copa erotettiin MASista. Hän lähti MASin ehdokkaan vastaehdokkaaksi kotikaupunkinsa El Alton pormestarinvaalissa ja voitti vaalit lähes 70% äänisaaliilla. 
Copa on nuorin seitsemästä lapsesta. Hän on naimisissa ja kahden lapsen äiti. Hän on valmistunut sosiaalityöntekijäksi El Alton yliopistosta. Etniseltä taustaltaan hän kuuluu aimaroihin samoin kuin suuri osa El Alton väestöstä.
BBC valitsi Copan vuonna 2022 sadan vaikutusvaltaisen ja innostavan naisen listalle 100 Women.
Andrea Kurth

Andrea Kurth (myöh. Sredzki, s. 30. syyskuuta 1957 Breitenbrunn) on saksalainen, Itä-Saksaa edustanut soutaja. Hän voitti perämiehellisessä nelosessa olympiakultaa Montrealissa 1976 ja kahdeksikossa maailmanmestaruuden Amsterdamissa 1977.
Kurth avioitui soudun maailmanmestari Gerd Sredzkin kanssa.
Sophie Karthäuser

Sophie Karthäuser (s. 1974 Malmedy) on belgialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Karthäuser valmistui Guildhall School of Music and Dramasta, jossa oli opiskellut Noelle Barkerin johdolla. Hän voitti yleisöpalkinnon Wigmore Hallin laulukilpailussa. Karthäuser on saavuttanut kansainvälistä arvostusta Wolfgang Amadeus Mozartin oopperaroolien tulkitsijana. Paminan roolissa ("Taikahuilu") hän teki ensimmäisen esiintymisensä René Jacobsin johdolla La Monnaiessa. Susannana ("Figaron häät") hän esiintyi ensimmäisen kerran William Christien johdolla Opéra de Lyonissa. Karthäuser on tulkinnut lukuisissa eri oopperataloissa monia muitakin Mozartin oopperoiden rooleja, joihin ovat kuuluneet Tamiri ("Il re pastore"), Sandrina ("La finta giardiniera"), Serpetta ("La finta giardiniera"), Despina ("Così fan tutte"), Zerlina ("Don Giovanni") ja Ilia ("Idomeneo"). Karthäuserin muuhun oopperaohjelmistoon on kuulunut muun muassa monia barokkioopperoita, Hector Berlioz'n "Béatrice et Bénédict" ja Claude Debussyn "Pelléas et Mélisande".
Karthäuser on esiintynyt resitalistina sellaisten pianistien kuin Graham Johnsonin, Eugene Astin, Cédric Tiberghienin ja David Livelyn kanssa. Hän on laulanut myös monien orkesterien konserttisolistina. Hän on tehnyt levytyksiä muun muassa Harmonia Mundi -levymerkille. Karthäuser on istunut eri kilpailuiden, kuten Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailun tuomaristossa. Hän on saanut palkintoja, kuten vuonna 2015 Diapason d'Orin Michel Richard Delalanden teoksen "Leçons de Ténèbres" (Harmonia Mundi, 2015) Ensemble Correspondancesin ja Sébastien Daucén kanssa.
Ilona Ahti

Ilona Ahti (s. 1987 Kirkkonummi) on suomalainen käsikirjoittaja ja kirjailija.
Ilona Ahti valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2015 pääaineena viestintä. Vuonna 2018 hänestä tuli myös taiteiden maisteri Aalto-yliopistosta pääaineena elokuva- ja TV-käsikirjoitus. Tämän lisäksi hän on suorittanut näyttelijäopintoja Essexin yliopiston alaisessa East 15 -teatterikoulussa.
Ahti käsikirjoitti yhdessä Daniela Hakulisen kanssa elokuvan "Tytöt tytöt tytöt". "Tytöt tytöt tytöt" valittiin ensimmäisenä suomalaisena pitkänä näytelmäelokuvana Sundancen elokuvajuhlille, jossa se voitti parhaan kansainvälisen fiktioelokuvan yleisöpalkinnon.. Elokuva kilpaili myös Berliinin elokuvajuhlien Kristallikarhu-palkinnosta Generation 14plus -kilpasarjassa. Elokuvan oikeudet on maaliskuuhun 2023 mennessä myyty yli 50 maahan. "Tytöt tytöt tytöt" oli myös vuoden 2022 levitetyin suomalainen elokuva kansainvälisillä festivaaleilla, sillä se oli pääsi mukaan 49 festivaaleille.
Ahti voitti Hakulisen kanssa "Tytöt tytöt tytöt" -elokuvasta parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnon maaliskuussa 2023. Ahti ja Hakulinen voittivat myös parhaan elokuvakäsikirjoituksen Sylvi-palkinnon. Tämän lisäksi Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat ry:n jäsenet äänestivät Ilona Ahdin ja Daniela Hakulisen kaikkien aikojen ensimmäisen Vuoden käsikirjoittaja -palkinnon saajiksi marraskuussa 2022.
Viitasaaren elokuvaviikolla Ahdille, Hakuliselle ja elokuvan ohjaaja Alli Haapasalolle myönnettiin "Tytöt tytöt tytöt" -elokuvasta perinteikäs Humanismin käsi -palkinto huhtikuussa 2023. Elokuva valittiin myös Suomen Oscar-ehdokkaaksi vuonna 2022. Yhdysvaltalainen Rotten Tomatoes -sivusto listasi "Tytöt tytöt tytöt" vuoden 2022 neljänneksi parhaaksi elokuvaksi maailmassa.
Aalto-yliopiston elokuvataiteen linjan päättötyönä Ahti käsikirjoitti 19-minuuttisen lyhytelokuvan "Kotimatka" (engl. Homebound). Lyhytelokuvan ohjasi Marika Harjusaari ja tuotti Paria Eskandari, ja se kuvattiin Etelä-Afrikassa. "Kotimatka" palkittiin Nordic Generation -palkinnolla Haugesundin elokuvajuhlilla 2019 ja parhaana opiskelijaelokuvana Tampereen elokuvajuhlilla 2020.
Kustannusyhtiö Tammi julkaisi Ilona Ahdin kirjoittaman ”Stop Secret” -lastenromaanisarjan ensimmäisen osan "Hikisukka Hirmunen" syyskuussa 2023. Teoksen on kuvittanut lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnolla vuonna 2020 palkittu kuvittaja Miila Westin.
Ahti asuu Tansaniassa. Ahti on asunut Suomessa ja sen lisäksi myös Kolumbiassa, Etiopiassa, Nepalissa, Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Hän edusti Suomea naisten jalkapallon partneripelaajana kehitysvammaisten urheilijoiden Special Olympics -kesämaailmankisoissa Los Angelesissa vuonna 2015.
Ahti käsikirjoittaa laulaja Kaija Koosta tehtävän kokopitkän elokuvan.
Henrik Helpiö

Henrik Helpiö (s. 1953 Helsinki) on uusikaupunkilainen käsityötaiteilija. Hän aloitti koulunkäynnin ruotsinkielisessä koulussa Loviisan Valkossa ja muutti Pietarsaaren kautta Uuteenkaupunkiin vuonna 1963. Hän valmistui Kauppaoppilaitoksesta merkonomiksi vuonna 1976. Hän on vastannut koneiden toteutuksesta Alvar Gullichsenin Bonk Business -kokonaisuudessa. Vuonna 2004 Helpiö toimi päälavastajana Uudenkaupungin ja Kustavin vesillä toteutetussa tosi-tv-sarjassa "Suuri Seikkailu." Helpiön töiden retrospektiivinen näyttely "Pommista Bonkkiin" avautui Uudessakaupungissa kesällä 2023.
Daminon Teikhos

Daminon Teikhos () eli Damnion Teikhos () eli Daunion Teikhos () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Propontisessa Traakiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İstanbulin maakunnan Gümüşyakaa (aiempi Eski Ereğli).
Maantiede.
Daminon Teikhos sijaitsi Traakian Propontiin (nyk. Marmaranmeri) puoleisella rannikolla. Samalla rannikolla kaupungista lounaaseen sijaitsi Perinthos ja itään Selymbria. Daminon Teikhoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Nimen perusteella kaupunki on ollut linnoitus, joka on ollut ympäröity muurein.
Historia.
Daminon Teikhoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkeimpiä syitä on se, että kaupunki kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–418/417 eaa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Damnioteikhitēs" () ja "Daunioteikhitēs" ().
Didymon Teikhos

Didymon Teikhos () eli Didyma Teikhe () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Çanakkalen maakunnan Gümüsçayta.
Maantiede.
Didymon Teikhos sijoitetaan Myysiaan Propontisessa Vähässä-Aasiassa. Tämä perustuu siihen, että kaupunkia pidetään samana paikkana kuin Polybioksen mainitsema Didyma Teikhe, joka sijaitsi Granikos-joen (nyk. Biga Çayı) varrella. Joskus kaupunki on sijoitettu kuitenkin Propontiin Euroopan puoleiselle rannikolle lähelle Daminon Teikhosta.
Historia.
Didymon Teikhoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkeimpiä syitä on se, että Didymon Teikhos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 443/442–418/417 eaa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Didymoteikhitēs" (), monikossa "Didymoteikhitai" (). Kaupungin nimimuoto "Didymon Teikhos" ei esiinny sellaisenaan antiikin lähteissä, vaan on johdettu etnonyymistä.
Egil Offenberg

Egil Offenberg (8. maaliskuuta 1899 Oslo – 28. heinäkuuta 1975 Oslo) oli norjalainen liikemies ja Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan säännöstely- ja jälleenrakennusministerinä vuonna 1945. Vuosina 1932–1967 hän johti Schous bryggeri -panimoa.
Heraion (kaupunki)

Heraion (, ) eli Heraion Teikhos () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Propontisessa Traakiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Tekirdağin maakunnan Karaevlia.
Maantiede.
Heraionin kaupunki sijaitsi Propontiin eli nykyisen Marmaranmeren pohjoisrannikolla. Samalla rannikolla siitä länteen sijaitsivat Bisanthe ja Panion, ja itään Perinthos ja Selymbria. Heraionin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia.
Heraion oli kreikkalainen siirtokunta, ja sen emäkaupungiksi mainitaan yleensä Samos. Toisaalta on ehdotettu, että se olisi perustettu läheisestä Perinthoksesta käsin, joka itse oli Samoksen siirtokunta. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Hēraiitēs" (), "Hēraitēs" () ja "Hēraeitēs" ().
Heraionin vaiheista tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. 300-luvulla eaa. kuningas Kersoblepteen aikana kaupunki oli traakialaisten hallussa. Filippos II valtasi sen Makedonialle vuonna 352 eaa. Joissakin roomalaisaikaisissa lähteissä kaupunki esiintyy nimimuodoissa "Aerea", "Hiereo", "Hiererum" ja "Ereon".
Rakennukset ja löydökset.
Nimen perusteella kaupunki on ollut linnoitus, joka on ollut ympäröity muurein. Samoin nimestä voidaan päätellä, että siellä olisi ollut Heralle omistettu pyhäkkö. Kaupungin paikalta on löydetty klassiselle, hellenistiselle ja roomalaisella kaudella ajoitettuja jäänteitä.
Karyanda

Karyanda (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") samannimisellä saarella (nyk. Salih Ada) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Saari sijaitsee lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Kuyucak Mevkiin kylää.
Maantiede.
Karyandan poliksen kaupunkikeskus sijaitsi alun perin Karyandan eli Taramptoksen saarella Myndoksen ja Bargylian välillä Kaarian rannikon edustalla. Kaupungilla oli suojaisa ankkuripaikka. Pseudo-Skylaks kuvaa Karyandan olleen saari, kaupunki ja satama. Karyandan kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Myöhemmin kaupungin asukkaat siirtyivät mantereen puolelle uuteen kaupunkiin, (Karyanda) Neapoliihin. Se sijaitsi myös Myndoksen ja Bargylian välillä mutta lännempänä lähellä nykyistä Göliä (Göltürkbükü). Myöhemmissä kaupungin sijaintipaikan kuvauksissa Strabonilla ja Stefanos Byzantionlaisella esiintyy sana ”järvi” (), joka on joskus korjattu tekstissä ”satamaksi” (). Korjaus on kuitenkin ilmeisesti väärä, sillä nykyisen Gölin lähellä on järvi; lisäksi on huomautettu, että "limnē" saattoi viitata myös merenlahteen.
Historia.
Karyandan historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Kaupungin väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi seudun ei-kreikkalaisesta väestöstä. Karyandasta oli kotoisin arkaaisella kaudella 500- ja 400-lukujen eaa. taitteessa elänyt Skylaks, joka suoritti tutkimusmatkapurjehduksen Indus-joella Persian kuningas Dareioksen käskystä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Karyandeus" ().
Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Karyanda kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 452/451–415/414 eaa. Kaupunki löi omaa pronssirahaa noin 300–200-luvuilla eaa. Karyandan siirtäminen uuteen paikkaan, Neapoliihin, mantereen puolelle ajoitetaan hellenistiselle kaudelle 200-luvun eaa. alkuun.
Rakennukset ja löydökset.
Karyandan paikalta on löydetty paljon rakennusten jäänteitä. Kaupunki on ollut ympäröity muurein, joista on säilynyt paremmin noin 160 metriä pitkä osuus pohjois-eteläsuuntaista muuria. Löytöihin lukeutuu myös keramiikkaa pääasiassa 300-luvulta eaa.
Karyanda Neapolis

Karyanda Neapolis (, ) tai vain Neapolis () oli antiikin aikainen kaupunki Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Göliä (Göltürkbükü).
Maantiede.
Neapoliin kaupunki sijaitsi Kaarian rannikolla Myndoksen ja Bargylian välissä, länteen aikaisemmasta Karyandasta ja pohjoiseen Medmasoksesta (myös Medmasa, Madnasa) ja Pedasasta. Kaupungin lähellä oli järvi.
Karyanda Neapolista ei tule sekoittaa Kaarian toiseen Neapoliihin lähellä Kadmos-vuorta (nyk. Topçambaba).
Historia.
Neapolis syntyi, kun Karyandan asukkaat muuttivat saareltaan mannermaalle. Tämä ajoitetaan hellenistiselle kaudelle 200-luvun eaa. alkuun. Samalla katsottiin, että heistä tuli Myndoksen kansalaisia, Myndoksen seudun autioiduttua vuoden 370 eaa. tienoilla, kun Mausollos siirrätti siellä asuneet lelegit Halikarnassokseen. Neapolis korvasi läheisen lelegiasutuksen Medmasoksen. Näin Neapolis, suomeksi ”Uusi kaupunki”, on nähty sekä Karyandan että Myndoksen perillisenä. Neapoliin mainitsevat roomalaisajan kirjailijat Pomponius Mela ja Plinius vanhempi.
Kaupungista ei ole säilynyt jäänteitä. Myöhemmin paikalla oli bysanttilaisaikainen asutus.
Medmasos

Medmasos (, myös "Medmasa", , "Madnasa", ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Göliä (Göltürkbükü) ja Dağbelenia.
Maantiede.
Medmasoksen kaupunki sijaitsi Kaarian sisämaassa Iasoksenlahden (nyk. Güllükinlahti) ja Kerameikoksenlahden (nyk. Gökovanlahti) välisellä niemimaalla eli nykyisellä Bodrumin niemimaalla, noin 13 kilometriä itäkoilliseen Myndoksesta. Medmasos sijoitetaan yleensä lähelle nykyistä Göliä. Aiemmin sijaintipaikaksi on ehdotettu myös nykyistä Burgazia, johon nykyisin sijoitetaan Uranionin kaupunki.
Medmasoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä tai ainakin alle 100 neliökilometriä.
Historia.
Medmasoksen historiasta tiedetään vain vähän. Arkeologisten löydösten perusteella se on ollut olemassa ainakin klassisella kaudella 400-luvulla ja 300-luvun alussa eaa. Plinius vanhemman mukaan Medmasos oli lelegien kaupunki. Se kreikkalaistui ajan kuluessa, mutta sen väestö koostui edelleen osaksi kreikkalaisista ja osaksi lelegeistä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Medmaseus" () ja "Madnaseus" ().
Medmasos on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein syy on se, että Medmasos kuului 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–432/431 eaa.
Medmasos lakkasi olemasta poliksena noin vuonna 370 eaa., kun Mausollos yhdisti sen ja muut lelegikaupungit Halikarnassokseen. Plinius sanoo virheellisesti, että tämän olisi tehnyt vasta Aleksanteri Suuri.
Rakennukset ja löydökset.
Medmasoksen muurein ympäröidyn kaupunkialueen koko on ollut noin 300 × 90 metriä. Muureissa on ollut torneja ja useampi portti. Löydöksiin lukeutuu myös muun muassa rakennusten jäänteitä, vesisäiliöitä ja kallioon kaiverrettuja hautoja sekä 400–300-luvuille eaa. ajoittuvaa keramiikkaa.
Hanna-Kaisa Hämäläinen

Hanna-Kaisa Hämäläinen (16. maaliskuuta 1975 Mikkeli – 29. syyskuuta 2023 Kuopio) oli suomalainen valokuvaaja ja kuvajournalisti. Hämäläinen valmistui vuonna 2004 taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta valokuvataiteen osastolta (nykyinen Aalto-yliopisto). Hämäläinen palkittiin vuoden 2021 kuvajournalistina ja lisäksi hän voitti Vuoden lehtikuva 2021- ja Uutiskuva 2020 -palkinnot. 
Hämäläinen työskenteli vapaana kuvajournalistina lukuisille suomalaisille ja kansainvälisille medioille. Hämäläinen toimi monissa valokuva- ja media-alan luottamustehtävissä, kuten esimerkiksi Suomen kuvajournalistien yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 2006–2008 ja 2018–2020, Suomen freelance-journalistien puheenjohtajana vuosina 2014–2018 ja dokumentaariseen valokuvaan erikoistuneen Photo Do -yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 2012–2019. Vuosina 2018–2022 Hämäläinen oli Journalistiliiton hallituksen toinen varapuheenjohtaja. 
Hämäläinen toimi toisena kuraattorina 100 suomalaista valokuvaajaa -projektissa. Lisäksi hän kuratoi valokuvanäyttelyitä muun muassa Suomen valokuvataiteen museolle ja Keski-Suomen museolle.
Myndos

Myndos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Gümüşlükin kylää.
Maantiede.
Myndos sijaitsi alun perin Kaarian sisämaassa nykyisellä Bodrumin niemimaalla Bozdağin kukkulalla. Myöhemmin kaupunki siirrettiin uuteen paikkaan, jonka jälkeen vanha paikka tunnettiin nimellä Palaimyndos (, lat. "Palaemyndus"; ”Vanha Myndos”). Kaupungin uusi paikka oli rannikolla noin kolme kilometriä luoteeseen vanhasta paikasta ja noin 18 kilometriä länteen nykyisen Bodrumin paikalla sijainneesta Halikarnassoksesta.
Kaupungilla oli hyvä satama tuulilta suojaisassa, niemekkeen ja saaren suojaamassa luonnonsatamalahdessa. Kaupunki oli rakennettu osaksi niemekkeelle ja osaksi mannermaalle.
Myndoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä tai ainakin alle 100 neliökilometriä.
Historia.
Myndos oli alun perin lelegien kaupunki. Herodotoksen mukaan myndoslaisia laivoja osallistui Aristagoraan sotaretkeen Naksosta vastaan noin vuonna 500 eaa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Myndos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 453/452–421/420 eaa. Kaupunki vaikuttaa luopuneen liittolaisuudesta Ateenan kanssa peloponnesolaissodan lopun niin kutsutun Dekeleian sodan (413–404 eaa.) aikaan.
Strabon sanoo, että kun Mausollos yhdisti kuusi lelegikaupunkia Halikarnassokseen, hän säilytti Syangelan ja Myndoksen. Myndoksen Mausollos siirrätti uuteen paikkaansa rannikolle. Antiikin lähteiden mukaan uusi Myndos olisi ollut Troizenin siirtokunta, kuten Halikarnassos, mutta tämä ei pidä paikkansa.
Kun Aleksanteri Suuri alkoi piirittää Halikarnassosta, hän halusi valloittaa ensin Myndoksen. Kun hän yritti yllätyshyökkäystä kaupunkiin, myndoslaiset onnistuivat tuottamaan hänelle tappioita saatuaan apua Halikarnassoksesta. Myöhemmin hellenistisellä kaudella Myndos tuli ptolemaiosten valtaan. Vuonna 131 eaa. se oli jonkun aikaa vallananastaja ”Eumenes III” Aristonikoksen vallassa. Myndos alkoi lyödä omaa rahaa 100-luvulla eaa. Vuonna 43 eaa. kaupunki toimi Cassiuksen tukikohtana.
Myndoksesta oli kotoisin filosofi Eusebios Myndoslainen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Myndios" (). Athenaios mainitsee, että myndoslainen viini oli hyväksi ruoansulatukselle.
Rakennukset ja löydökset.
Myndoksen kaupunki on myöhemmällä paikallaan ollut ympäröity muurein, jotka ajoitetaan pääosin klassisen kauden lopulle noin vuosiin 367–334 eaa. Osa muureista on myöhäisempää perua. Ympärysmuurin pituus on ollut noin 3,5 kilometriä, ja se on sulkenut sisäänsä noin 45 hehtaarin kokoisen alueen. Muurien paksuus oli noin kolme metriä. Suuri osa muurien ympäröimästä alueesta oli ilmeisesti asumatonta.
Kaupungin satamasta on löydetty muun muassa laiturin jäänteitä. Löydöksiin lukeutuu myös hautoja. Vielä 1800-luvulla kaupungin paikalla oli jäänteitä temppeleistä, teatterista ja stadionista, mutta nykyisin niistä ei ole merkkejä.
Varhaisemman Palaimyndoksen paikalta on löydetty muurin ja tornin jäänteitä.
Hans Gabrielsen

Hans Julius Gabrielsen (8. tammikuuta 1891 Kristiania – 10. maaliskuuta 1965 Lillehammer) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi salkuttomana ministerinä Gerhardsenin I hallituksessa vuonna 1945. Vuosina 1928–1941 ja 1945–1948 hän oli Finnmarkin maaherra ja 1948–1961 Opplandin maaherra.
Neapolis (Kaaria)

Neapolis (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Aydınin maakunnan Yazıkentia.
Neapoliin kaupunki sijaitsi Kaarian pohjoisosan sisämaassa Kadmos-vuoren (nyk. Topçambaba) juurella lännenpuoleisen Orthosian ja idänpuoleisen Afrodisiaan kaupunkien välissä. Sen pohjoispuolella sijaitsi Harpasa ja eteläpuolella Bargasa.
Kaarian pohjoisosien Neapolista ei tule sekoittaa Kaarian toiseen Neapoliihin eli Karyanda Neapoliihin, joka sijaitsi etelämpänä rannikolla lähellä Myndosta.
Serreion Teikhos

Serreion Teikhos (, myös "Serrion Teikhos", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Propontisessa Traakiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Tekirdağin maakunnan Gaziköytä.
Maantiede.
Serreion Teikhoksen kaupunki sijaitsi Propontiin (nyk. Marmaranmeri) pohjoisrannikolla. Samalla rannikolla kaupungista länteen sijaitsivat Neapolis ja Tyrodiza (Tiristasis), ja itään Panion ja Bisanthe. Serreion Teikhoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Nimen perusteella kaupunki on ollut linnoitus, joka on ollut ympäröity muurein.
Usein Serreion Teikhos on tulkittu samaksi paikaksi kuin eräiden antiikin lähteiden mainitsema "Ganos" (, lat. "Ganus"). Ne on merkitty samaksi paikaksi esimerkiksi "Barrington Atlas of the Greek and Roman World" -kartastossa. Toisaalta Aiskhines mainitsee ne erillisinä paikkoina.
Historia.
Serreion Teikhoksen historiasta tiedetään vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen tai klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tärkein syy luetteloinnille on se, että Serreion Teikhos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa muutamia kertoja vuosina 428/427–418/417 eaa. Filippos II valtasi kaupungin Makedonialle vuonna 346 eaa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Serioteikhitēs" ().
Bygdeposten

Bygdeposten on norjalainen vuonna 1954 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Vikersundissa Modumin kunnassa. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
Merja Salonen (sanoittaja)

Merja Salonen (s. 1960 Tampere) on tamperelainen lastenohjaaja, sanoittaja, kirjailija ja toimittaja.
Salosen lastenrunot ja laulutekstit ovat syntyneet lastenohjaajan työn ohessa seurakunnan päiväkerhojen tarpeisiin. Salonen on mukana Pulputinpannu-nimisessä lastenmusiikkiyhtyeessä sanoittajana ja lasten leikittäjänä. Yhtyeen lauluja on koottu samannimiseen kirjaan, ja vuonna 2005 julkaistiin myös "Pulputinpannu"-albumi. Yhtyeen kappaleet on säveltänyt Jukka Salminen, jonka kanssa Salonen on tehnyt yhteistyötä 1990-luvulta saakka. Salonen on myös Lastenmaa-lehden vakituinen avustaja. Hän kirjoittaa lehteen muun muassa loruja. Salosen sanoittamia lauluja on esitetty myös muun muassa Pikku Kakkosen Soittorasiassa. Kaikkiaan Salonen on tehnyt noin 250 sävellettyä laulunsanoitusta. Lisäksi Salonen on kääntänyt ja riimitellyt suomeksi Taylor Brandonin "Upsidedown Animals" -kirjasarjan.
Bryce Young

Bryce Christopher Young (25. heinäkuuta 2001 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Carolina Panthers varasi hänet ensimmäisenä pelaajana.
Young pelasi yliopistotasolla Alabaman yliopistossa. Hän pelasi Alabamassa vuosina 2020–2022 34 ottelua, joissa heitti 8356 jaardia, 80 touchdownia ja 12 syötönkatkoa.
Rudy Pankow

Rudy Pankow (s. 12. elokuuta 1998 Ketchikan, Alaska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa JJ Maybankin roolissa Netflix-sarjassa "Outer Banks".
Elämäkerta.
Pankow syntyi ja vietti lapsuutensa Ketchikanissa Alaskassa. Hän kävi Ketchikan High Schoolia, jossa hän pelasi jalkapalloa ja osallistui maastojuoksutapahtumiin. Pankow aikoi alun perin mennä kokkikouluun, mutta päätti ryhtyä näyttelijäksi ja opiskeli teatterikoulussa lukuvuoden 2016–2017.
Pankow on seurustellut vuodesta 2020 lähtien Elaine Siemekin kanssa.
Oda Krohg

Oda Othilia Krohg (o.s. Lasson; 11. kesäkuuta 1860 Kristiania – 19. lokakuuta 1935 Oslo) oli norjalainen taidemaalari. Hän oli muun muassa Erik Werenskioldin ja Christian Krohgin oppilas. Jälkimmäisen kanssa hän meni naimisiin vuonna 1888. Oda Krohgin varhaiset maalaukset edustivat uusromantiikkaa, myöhemmin hän erikoistui muotokuviin. Ketil Bjørnstad on kirjoittanut hänen elämäänsä perustuvan romaanin "Oda!" (1983).
Eero Kanto

Eero Antero Kanto (25. maaliskuuta 1928 Kajaani – 31. toukokuuta 2005 Valkeakoski) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 
Kannon vanhemmat olivat toimitusjohtaja, vuorineuvos Niilo Kanto ja Siiri Lempi Eskolin ja puoliso vuodesta 1955 Vuokko Alli Helena Ärrälä. Kanto tuli ylioppilaaksi Kajaanin yhteislyseosta 1948 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1953. Hän oli Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön harjoittelijametsänhoitaja Laukaassa 1954, piirimetsänhoitaja Orivedellä 1955–1959 ja Kuopiossa 1960–1964, metsäkonttorin päällikkö Valkeakoskella 1964–1968, apulaismetsäpäällikkö 1968–1976, vt. metsäpäällikkö 1976–1977 ja metsäpäällikkö 1977–1991. Kannolla oli myös useita luottamustehtäviä, kuten Kajaani-yhtiön hallintoneuvoston jäsenyys 1976–1989 ja Teollisuuden Puuyhdistyksen hallituksen jäsenyys 1977–1988. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai 1988.
Merja Salonen

Merja Salonen -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:
Hernevirna

Hernevirna ("Vicia pisiformis") on virnojen sukuun kuuluva laji. Kasvi on monivuotinen. Se kasvaa enimmillään 2 metriä pitkäksi ja usein se on toisia kasveja vasten tai esimerkiksi suuria kiviä vasten. Varsi on karvaton. Lehdet ovat kolmesta viiteen parisia ja soikealehdykäisiä. Kukinto on terttu, jossa on kahdeksasta kolmeenkymmeneen kukkaa. Usein kukkia on enemmän tertun toisella puolella kuin toisella puolella. Kukan teriö on noin yhdestä senttimetristä kahteen senttimetriä pitkä ja se on väriltään keltainen. Palko on vaaleanruskea ja karvaton ja se on 2,5 cm – 4 cm pitkä. Kukinta-aika on kesäkuulta elokuulle. Hernevirnaa esiintyy avoimilla metsäaluiella ja pensaikoissa. Sitä on havaittu eteläisessä Skandinaviassa ja etelämpänä Euroopassa, Suomessa satunnaisesti yhden kerran.
Esab

Esab on alun perin ruotsalainen hitsaus- ja polttoleikkaustekniikkaan sekä teollisuuden ja lääketieteen kaasujenkäsittelyyn erikoistunut suuryritys. Sillä on noin 30 tehdasta eri puolilla maailmaa ja se työllistää noin 9 000 ihmistä. Sen pääkonttori on North Bethesdassa Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa, pääkaupunki Washington DC:n liepeillä.
Historiaa.
Esabin historia juontaa vuoteen 1904, jolloin ruotsalainen konemestari Oscar Kjellberg kehitti uudenlaisen hitsausmenetelmän ja perusti keksintönsä ympärille Elektriska Svetsningsaktiebolaget -nimisen yrityksen.
Esabin pitkäaikainen suuromistaja oli Wallenberg-suvun Asea (nyk. ABB). 1970-luvun öljy- ja telakkakriisi johtivat Esabin tappiokierteeseen niin, että se oli vuosikymmenen lopulla lähellä konkurssia. Muutosjohtaja Bengt Eskilson alkoi 1980-luvun taitteessa tervehdyttää yritystä ja kasvattaa sitä ostamalla yhtä huonosti kannattavia kilpailijoita niin, että 1980-luvun puolivälissä Esab oli jo Euroopan markkinajohtaja ja kykeni vuosikymmenen lopulla haastamaan myös Pohjois-Amerikan markkinajohtajan Lincoln Electricin sen kotikentällä. Vuonna 1981 Esab osti saksalaisen Hancock-polttoleikkausyhtiön, vuonna 1983 brittiläisen BOC Ltd:n hitsausliiketoiminnan ja vuonna 1985 Philipsin hitsausyhtiö PWI:n. Esab ja niin ikään ruotsalainen Aga perustivat vuonna 1987 yhteisyrityksen nimeltä Gas Control Equipment (GCE), joka oli välillä muussa omistuksessa mutta nyt taas osa Esabia. Vuoden 1989 suurfuusiossa Esabiin sulautuivat Alloy Rods Corporation, L-TEC Welding and Cutting Systems ja All-State Welding Products, mikä viisinkertaisti yhtiön markkinaosuuden Yhdysvalloissa. 
Vuonna 1994 Esab myytiin brittiläiselle Charter Internationalille, jonka yhdysvaltalainen Colfax osti vuonna 2012 . Colfax eriytti Esabin vuonna 2021 omaksi yhdysvaltalaiseksi pörssiyhtiöksi (ESAB Corporation) keskittyäkseen itse lääketieteelliseen tekniikkaan uudella nimellään Enovis.
Esabin nykyisiä tuotemerkkejä ovat Alcotec, AMI, Arcair, Cigweld, Conarco, Condor, Ewac, Exaton, Firepower, Gasarc, GCE, InduSuite, Losarc, Octopuz, Soldexa, Stoody, TBi Industries, Thermal Dynamics, Turbotorch, Tweco, Victor ja Westarco.
Esab Suomessa.
Suomessa toimivan tytäryhtiön Oy Esabin liikevaihto vuonna 2021 oli 34,4 miljoonaa euroa. Esabilla oli vuoteen 2009 asti hitsauslankaa valmistanut, aiemmin Ovakon ja Rautaruukin omistama tehdas Dragsfjärdin Taalintehtaalla.
Posthuset

Posthuset (vuoteen 2003 Postgirobygget) on Oslossa sijaitseva pilvenpiirtäjä ja kaupungin kolmanneksi korkein rakennus Tryvannstårnetin ja Oslo Plaza -hotellin jälkeen. Se on myös Norjan korkein toimistorakennus ja siinä sijaitsee muun muassa Norjan postin pääkonttori. Posthuset, tuolloiselta nimeltään Postgirobygget, valmistui vuonna 1976 ja oli alun perin 19-kerroksinen, mutta sitä korotettiin vuonna 2003.
Katinhännät

Katinhännät ("Uraria") on hernekasvien heimoon kuuluva suku, jossa on 24 lajia. Sukuun kuuluvia lajeja esiintyy Afrikan keskiosissa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa, Oseaniassa ja Australiassa.
Yksi katinhäntiin kuuluva laji on rohtokatinhäntä ("Uraria crinita").
Hyppää vaan!

Hyppää vaan! on Kiira Korven vuonna 2023 ilmestynyt runokirja. Kirjan julkaisi Otava. Kirja on julkaistu myös äänikirjana ja ladattavana EPUB-sähkökirjana.
Vastaanotto.
Kirja herätti runsaasti keskustelua eri lehdissä sekä netissä. "Aamulehti" ja "Helsingin Sanomat" julkaisivat kirjan arvostelut sen ilmestymispäivänä 21. maaliskuuta. Helsingin Sanomien toimittaja Arttu Seppäsen mukaan teos on ”surkea runokirja”. Seppänen vertaa Korven teosta räppäri Paperi T:n runokirjaan "post-alfa" (Kosmos, 2016) ja Tony Halmeen kirjaan "Kovan päivän ilta" (Revontuli, 2003). Sekä Halmeen että Korven teoksissa on Seppäsen mukaan samanlaista todistusvoimaa.
Otava kuvaa teosta verkkosivuillaan tarinalliseksi runokirjaksi, joka sisältää inspiraatiotekstejä rakkaudesta, sydänsurusta, vihasta, lempeydestä ja rohkeudesta.
Axel Lund

Axel Alexander Lund (11. syyskuuta 1895 Tuusula – ?) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen aktiivi Elannossa ja nuoruudessaan jääpallon Suomen mestari.
Axel Lund valmistui ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti sen jälkeen kauppakoulututkinnon. Sen jälkeen hän opiskeli Lontoossa ja Venäjällä. Siirryttyään Osuusliike Elannon palvelukseen Lund opiskeli Elannon stipendiaattina Hampurissa ja Pariisissa maiden osuustoiminta-alan kouluissa. Sen jälkeen hän työskenteli Elannon palveluksessa prokuristina huolehtien ulkomaankirjeenvaihdosta ja edustaen Elantoa ulkomaalaisten vierailujen yhteydessä kielitaitoisena henkilönä. Hän oli myös käytetty puhuja ja esitelmöitsijä osuustoiminnallisissa juhlissa. Vuonna 1951 hän siirtyi yksityisliikkeiden palvelukseen ja kolme vuotta myöhemmin Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) palvelukseen kielenkääntäjäin esimieheksi.
Axel Lund oli nuoruudessaan jääpalloilija ja pelasi Helsingin IFK:n joukkueessa voittaen Suomen mestaruuksia 1910-luvulla. Hänen vanhempi veljensä Knut "Kyli" Lund pelasi myös 1910 HIFK:n jalka- ja jääpallojoukkueissa.
Dansk Melodi Grand Prix 2023

Dansk Melodi Grand Prix 2023 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2023. Kilpailu pidettiin avoimena kilpailuna. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kahdeksan finalistia, jotka julkaistiin 19. tammikuuta.
Kilpailun finaali pidettiin 11. helmikuuta Arena Næstvedilla Næstvedissa. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella katsojat äänestivät kolme kappaletta superfinaaliin. Toisella kierroksella voittajan valitsivat yhdessä katsojat ja asiantuntijaraati. Kilpailun voitti Reiley kappaleella "Breaking My Heart". Finaalia seurasi 939 000 katsojaa.
Tarhadaalia

Tarhadaalia eli joriini ("Dahlia" × "hortensis") on daalioiden sukuun kuuluva risteymälaji. Lajikkeet ryhmitellään kukan muodon mukaan ryhmiin, jotka ovat vuokkodaalia, koristedaalia, pompondaalia, pallodaalia, pionidaalia, kaulusdaalia, kaktusdaalia, kesädaalia, lummedaalia ja mignondaalia. Tarhadaalian kasvutapa on pysty ja pensasmainen. Kasvin korkeus vaihtelee lajikkeittain paljon, 30 cm:stä 150 cm:ään. Lehtien muoto on päätöparinen ja ne ovat yleensä tummanvihreitä, mutta jollakin lajikkeella ne ovat punavihreät. Kukan värejä ovat punainen, oranssi, keltainen, valkoinen ja violetti. Kukat voivat olla sekä yksinkertaisia, puolikerrottuja että kerrottuja. Tarhadaalia on kesäkukka; se kukkii kesäkuulta syyskuulle. Kasvi on erittäin arka kylmyydelle. Se viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla tuoreessa, vettä läpäisevässä ja kohtalaisesti ravinteikkaassa maassa. Kasvi ei siedä ylenmääräistä märkyyttä. Tarhadaalia soveltuu ruukkukukaksi ja myöskin ryhmäkasviksi.
Kalsiumperoksidi

Kalsiumperoksidi (CaO2) on kalsium- ja peroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään hapettimena useissa sovellutuksissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kalsiumperoksidi on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Kalsiumperoksidista tunnetaan myös kidevedellinen oktahydraatti (CaO2·8H2O). Aine ei liukene veteen, mutta reagoi veden ja happojen kanssa muodostaen vetyperoksidia. Kuumennettaessa kalsiumperoksidi hajoaa kalsiumoksidiksi ja hapeksi. Kalsiumperoksidi on vahva hapetin.
Kalsiumperoksidia valmistetaan kalsiumhydroksidin ja vetyperoksidin tai natriumperoksidin reaktiolla ja tuote kiteytetään.
Ca(OH)2 + H2O2 → CaO2 + 2 H2O
Kalsiumperoksidin käyttö perustuu sen hapettaviin ominaisuuksiin. Yhdistettä käytetään esimerkiksi valkaisevissa hammastahnoissa, puhdistusaineissa, kullan ja hopean erotusprosessissa ja sulfidikumien kovettimena. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisilla aineilla saastuneen maaperän puhdistamiseen, jätevesien puhdistukseen ja rehevöityneiden vähähappisten vesistöjen kunnostamiseen. Yhdysvalloissa kalsiumperoksidia käytetään taikinan leivontaominaisuuksien parantamiseen, mutta Euroopassa se ei ole sallittua.
Koskelan raitiovaunuvarikko

Koskelan raitiovaunuvarikko on Helsingin raitioliikenteen kolmesta raitiovaunuvarikosta kaikista suurin. Se sijaitsee Kustaa Vaasan tien varrella Kumpulan kaupunginosassa. Ennen vuonna 2024 alkanutta uudistamishanketta Koskelasta hoidettiin suurin osa päivittäisestä liikenteestä ja myös kaluston huoltoa. Varikolla hoidettiin myös koulutustoimintaa.
Koskelassa on tilaa sadalle vaunulle. Varikolla aloitettiin vuonna 2024 huomattava uudistamishanke, jossa vanhoja tiloja korvataan uusilla. Varikkoalueen A- ja B-rakennusten purkaminen aloitettiin tammikuussa 2025. Uudistetun varikkoalueen päälle rakennetaan kansirakenne. Hankkeen on arvioitu valmistuvan vuonna 2029. Koskelasta tulee raitioliikenteen toinen päävarikko Ruskeasuon varikon ohella, kun taas Vallilan varikosta ja Töölön varikosta on tarkoitus luopua.
Aiheesta muualla.
Suikerosärmiö

Suikerosärmiö ("Barleria repens") on akanttikasvien (Acanthaceae) heimoon, särmiöiden ("Barleria") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kotoisin Afrikasta, mutta nykyisin sitä tavataan vieraslajina muualtakin maapallolta.
Suikerosärmiö on ainavihanta pieni pensas tai köynnöstävä liaani. Pensasmaisena se kasvaa yleensä noin 70 cm korkeaksi, mutta liaanina se voi kiipeillä ympärillä oleviin puihin noin kahden metrin korkeuteen saakka. Kasvin versot ovat juurehtivia ja juurtuvat paikalleen osuessaan maahan. Lehdet ovat pehmeitä, kiiltäviä ja tummanvihreitä. Kukat ovat melko suuria ja väriltään syvän purppuraisia tai punertavia. Hedelmänä on sinkokota.