tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
We Bare Bears

We Bare Bears on Daniel Chongin luoma ja Cartoon Network Studiosin tuottama yhdysvaltalainen animaatiosarja. Sarja seuraa kolmea karhua, Harria, Pandaa ja Jämöä sekä niiden yrityksiä sulautua osaksi ihmismaailmaa.
Sarjaan perustuva elokuva julkaistiin digitaalisesti 30. kesäkuuta 2020 ja myöhemmin se esitettiin Cartoon Networkilla 7. syyskuuta 2020.
Codex Omega (Septicfleshin albumi)

Codex Omega on kreikkalaisen death metal -yhtye Septicfleshin studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2017.
Monastero di Lanzo

Monastero di Lanzo ( ) on kunta Italiassa Piemonten sijaitsevassa olevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 332 asukasta.
Eric Bergquist

Eric Mauritz Bergquist, (9. lokakuuta 1855 Örebro, Ruotsi – 3. huhtikuuta 1906 Örebro) oli ruotsalainen valokuvaaja, saarnaaja, laulaja ja runoilija.
Bergquist jäi orvoksi, kun hänen äitinsä kuoli kymmenen päivää pojan syntymän jälkeen ja isä, kun hän oli yhdeksänvuotias. Hän sai kuitenkin hyvän kasvatuksen, kävi koulua Falunissa ja Örebrossa. Hän aloitti työelämän kauppa-apulaisena, mutta hankki 1876 oman valokuvaamon. 1878 hän osallistui lähetystilaisuuteen jossa pappi Per August Ahlberg saarnasi. Saarna kosketti Bergquistia, ja se muutti hänen elämänsä. Hän alkoi pian saarnata ja oli kiinnostunut erityisesti lasten toiminnasta. Vähitellen hän omistautui kokonaan kristilliselle toiminnalle ja kirjalliselle uralle.
Pian kääntymiskokemuksensa jälkeen hän alkoi kirjoittaa hengellisiä runoja. Hänen ensimmäinen laulukokoelmansa "Barna-Sånger" ilmestyi 1887. Vuonna 1890 hän alkoi julkaista "Förbuds-sånge"r-lauluvihkoja, joita hän julkaisi kuolemaansa saakka yhteensä 15 kokoelmaa, joissa oli yli 200 laulua.
Bergquist toimi Helgelseförbundet (Pyhitysliike) -nimisessä vapaakirkossa, joka oli pieni baptistinen vapaakirkko. Hän oli Emil Gustafsonin ohella sen tunnetuin laulujen kirjoittaja. Heidän laulunsa olivat keskeisiä Pyhitysliikkeen laulukirjan "Förbundstonerin" materiaalissa.
Uuksunlahti

Uuksunlahti () on Venäjällä Karjalan tasavallan Pitkärannan piirissä sijaitseva Laatokan koillisrannikon suojaisia lahti. Lahti kuuluu Pitkärannan kuntaan, ja Pitkärannan ja Salmin välinen kuntaraja kulkee lahdensuun kohdalla.
Maantietoa.
Uuksunlahti on 12,4 kilometriä pitkä lahti, joka on Laatokan rannan suuntainen ja se jää lähes yhtä pitkän Uuksalonpäänniemen suojaan. Lahdensuu aukeaa Lunkulanlahden suuta päin ja lahtien yhteinen suu aukeaa kohti Laatokan järvenselkää. Lahdensuuta suojaa kuitenkin sen edessä sijaitseva 14,5 kilometriä pitkä Mantsinsaari.
Lahteen laskevat Uuksunjoki, Tunnisenoja ja Satulinoja, joista Uuksunjoki on suurin. Se laskee lahden pohjukkaan, missä sijaitsee yli 200 asukkaan Uuksun kylä (Ууксу ). Muut oja ja joet laskevat lahden mantereen puoleisella rannikolla. Uuksalonpäänniemi on hyvin kapea eikä sieltä laske lahteen ojia. Lahden saaristo on runsaslukuinen. Vanhoissa suomalaiskartoissa nimettyjä saaria on 15 ja niiden lisäksi on vielä ainakin viisi luotomaista saarta. Saaria ovat etelästä päin lueteltuina Lietovansaari, Kirsunsaari, Pikku Mantsi, Papinsaari, Heposaari, Lammassaari, Trofinsaari, Sikosaari, Katajasaari, Jestoinsaari, Miikoinsaari, Halkosaari, Kaitasaari, Kolkinsaari ja Keränsaari.
Oleksi Kolomijets

Oleksi Fedotovytš Kolomijets () (17. maaliskuuta 1919 Harkivtsi, Pultavan alue, Ukrainan kansantasavalta – 10. marraskuuta 1994 Kiova, Ukraina) oli merkittävä neuvostoaikainen ukrainalainen näytelmäkirjailija.
Kolomijets työskenteli toisen maailmansodan jälkeen aluksi Komsomol-virkailijana ja vuoteen 1960 toimittajana. Hän julkaisi 1953 ensimmäiset novellinsa lehdissä. Ensimmäinen novellikokoelma "Vila krynytsja" (’Valkoinen kaivo’) ilmestyi 1960. Hän alkoi kirjoittaa myös näytelmiä, joista ensimmäinen on menestysnäytelmä "Faraony" (1961, ’Faaraot’), jota esitettiin Ukrainassa ja Venäjällä. Sen jälkeen hän keskittyi draamaan ja kirjoitti kaksikymmentä näytelmää. Niille on ominaista tunteellisuus, melodramaattisuus ja opettavaisuus, ja ne edustavat sosialistista realismia tyypillisimmillään.
Kolomijetsin näytelmistä kuvastuu romanttinen suhtautuminen maailmaan. Vaikka hän noudatti virallisia linjauksia, teosten ydin on ukrainalainen. Hän halusi uudistaa ukrainalaista kulttuuria ja lähentää sitä eurooppalaiseen.
The Dark Delight

The Dark Delight on Dynaztyn seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 3. huhtikuuta 2020.
Arkady Martine

Arkady Martine (s. 19. huhtikuuta 1985 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Martine on voittanut parhaan romaanin Hugo-palkinnon teoksella "A Memory Called Empire" ja teoksella "A Desolation Called Peace". Ennen debyyttiromaania "A Memory Called Empire" hän on kirjoittanut lyhyttä fiktiota.
Monastero di Vasco

Monastero di Vasco () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Cuneon maakunnassa.Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 284 asukasta.
Tamsyn Muir

Tamsyn Muir (s. 14. maaliskuuta 1985 New South Wales, Australia) on uusiseelantilainen kirjailija. Hän on syntynyt Australiassa, mutta muutti Uuteen Seelantiin pienenä ja asuu Englannissa.
Muir on ollut kahdesti ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkinnolle.
Lev Batšynskyi

Lev Vasylovytš Batšynskyi (; 14. helmikuuta 1872 – 4. lokakuuta 1930) oli ukrainalainen poliitikko ja lakimies. Batšynskyi oli Itävalta-Unkarin kaudella valtioneuvostossa ("Reichsrat") ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustetun Länsi-Ukrainan kansantasavallanneuvoston ("Rada") varapuheenjohtaja. Kansantasavallan luhistuttua vuonna 1919 Batšynskyi jatkoi uraansa nyt Puolan miehittämässä Itä-Galitsiassa edustaen Ukrainalaista radikaalipuoluetta (myöhemmin Ukrainan sosialistinen radikaalipuolue) Puolan parlamentissa.
Elämäkerta.
Lev Batšynskyi syntyi Serafyntsin kylässä lähellä Horodenkan kaupunkia tuolloisen Itävalta-Unkarin Galitsiassa 14. helmikuuta 1872. Opettajaperheen poika opiskeli Kolomyjassa ja myöhemmin lakia Tsernivtsissä. Batšynskyi pidätettiin Itävallan vastaiseen mielenosoitukseen osallistumisesta vuonna 1897. Vapautumisensa jälkeen hän harjoitti lakia Ivano-Frankivskissa.
Batšynskyistä tuli yksi Ukrainalaisen radikaalipuolueen (alkujaan Ruteeniukrainalainen radikaalipuolue) johtohahmoista. Vuosina 1907–1918 hän oli puolueen edustaja Pokuttjan hutsulialueelta Itävallan parlamentissa eli valtioneuvostossa ("Reichsrat"). Batšynskyi ajoi tuolloin puolalaisten hallitseman Lvivin yliopiston ukrainalaistamista. 16. joulukuuta Batšynskyi oli osallinen yliopistolla sattuneessa välikohtauksessa. Kun erästä ukrainalaisten esitystä ei suostuttu ottamaan käsittelyyn, raivostunut Batšynskyi heitti yliopiston neuvoston puhujaa pöydällään. Pöytä tosin osui toiseen henkilöön. 
Vuonna 1914 Batšynskyistä tuli Lvivissä toimineen Ukrainalaisen pääneuvoston ("Holovna ukrajinska rada") jäsen ja seuraavan vuoden toukokuussa Kost Levytskyin perustaman Ukrainalaisten yleisen neuvoston ("Zahalna ukrajinska rada") varapuheenjohtaja Wienissä. Keskusvaltojen romahtaessa ensimmäisen maailmansodan seurauksena perustettiin Länsi-Ukrainan kansantasavalta 9. marraskuuta 1918. Batšynskyista tuli valtion kansallisen neuvoston eli Radan varapuheenjohtaja. Vuoden 1919 tammikuussa hän oli kirjoittamassa lakia yhdistymisestä Itä-Ukrainassa perustetun Ukrainan kansantasavallan kanssa ja huhtikuussa samana vuonna lakia maareformista. Valtioliitos ei lopulta juuri auttanut länsiukrainalaisia näiden sodassa Puolaa vastaan. Heinäkuussa 1919 länsiukrainalaiset joukot evakuoitiin Itä-Ukrainan puolelle. Batšynskyi jäi nyt puolalaisten miehittämään Itä-Galitsiaan.
Batšynskyi oli ollut vuodesta 1918 Ukrainalaisen radikaalipuolueen (vuodesta 1926 Ukrainan sosialistinen radikaalipuolue) johtaja, joka jatkoi toimintaansa puolalaisessa Galitsiassa. Hän tuki Länsi-Ukrainan entisen presidentti Jevhen Petruševytšin pyrkimyksiä palauttaa kansantasavallan itsenäisyys diplomaattisin keinoin. Vuosien 1928–1930 välillä Batšynskyi oli Puolan parlamentin ("Sejm") jäsen. Hän kuoli Grimmensteinissa Itävallassa 4. lokakuuta 1930.
Domaine Adonis

Domaine Adonis on tunisialainen "extra vergine" -oliiviöljymerkki. Yritys perustettiin 1903. Se on palkittu kahdesti maailman parhaaksi oliiviöljymerkiksi World Olive Oil -kilpailussa.
Historia.
Alun perin yrityksen nimi oli Ferme d'Auvergne, joka perustettiin Tunisian ollessa Ranskan vallan alla 1903. Yritys sijaitsee Medjez el-Babissa lähellä Testourin kylää. Oliivit poimitaan käsin lokakuusta joulukuuhun.
Monastero Bormida

Monastero Bormida () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Astin maakunnassa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 884 asukasta.
H’melnytskyin piiri

H’melnytskyin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Hmelnytskyin alueella. Piiriä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. H’melnytskyin piiri rajautuu etelässä Kamjanets-Podilskyin piiriin, lännessä Ternopilin alueeseen (Ternopilin ja Tšortkivin piirit), pohjoisessa Šepetivkan piiriin, koillisessa Žytomyrin alueeseen (Žytomyrin piiri) ja idässä Vinnytsjan alueeseen (H’milnykin, Vinnytsjan ja Žmerynkan piirit). Piirin hallinnollinen keskus on H’melnytskyi (274 582 as., 2021).
H’melnytskyin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Hmelnytskyin alueen piirien lukumäärän kolmeen. Aiempaa laajemman Hmelnytskyin piirin pinta-alaksi tuli 10 768,3 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi H’melnytskyin piirin väkiluvuksi 679 374 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin prosenttia piirin asukkaista (421 087 as.). Kaupunkilaiset asuivat joko jossain piirin kuudesta kaupungista (Deražnja 9 917 as., H’melnytskyi 274 582 as., Horodok 15 835 as., Krasyliv 18 583 as., Starokostjantyniv 34 232 as. ja Volotšysk 18 474 as.) tai 14 kaupunkityyppisestä taajamasta (joista väkirikkaimpana mainittakoon (Letytšiv 10 183 as. ja Jarmolyntsi 7 263 as.).
Strengin puutarhassa

Strengin puutarhassa on Arto Halosen ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2009.
Elokuva on musiikkidokumentti sekä konserttitaltointi vuonna 2009 Tavastia-klubilla järjestetystä Pekka Strengin muistokonsertista. Elokuva sisältää myös konsertissa esiintyvien muusikoiden haastatteluja, joissa he kertovat Strengin musiikin merkityksestä itselleen.
Breathe (Vladanan kappale)

Breathe on montenegrolaisen laulajan Vladanan kappale. Kappale edusti Montenegroa Eurovision laulukilpailussa 2022 Torinossa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui seitsemänneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Final Advent

Final Advent on Dynaztyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 26. elokuuta 2022.
Rockstars

Rockstars on saksalaisen laulajan Malik Harrisin kappale. Hän edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa 2022 voitettuaan Saksan "Germany 12 Points" -euroviisukarsinnan. 
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai kuusi pistettä ja jäi viimeiseksi.
Pitää rakastaa

Pitää rakastaa on rap-yhtye Ritarikunnan viides studioalbumi. Levyn julkaisi Överdog 28. elokuuta 2020.
Jevhen Buslovytš

Jevhen Leonidovytš Buslovytš (, 26. tammikuuta 1972 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 15. lokakuuta 2007 Kalynivka) oli ukrainalainen vapaapainija ja olympiamitalisti.
Pääasiassa 58 kilogramman painoluokassa kilpaillut Buslovytš saavutti olympiahopeaa Sydneyssä 2000 ja EM-pronssia Bratislavassa 1998 sekä Budapestissä 2000. MM-kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi vuonna 1998. Buslovytš kuoli vain 35-vuotiaana linja-auton töytäistyä häntä Kalynivkassa Kiovan ulkopuolella.
Burghart Klaußner

Burghart Klaußner (myös: Klaussner, s. 13. syyskuuta 1949 Berliini) on saksalainen näyttelijä.
Klaußner on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Goodbye Lenin" (2003), "Kylläisyyden päiväsi ovat luetut" (2004) ja "Valkoinen nauha" (2009). Elokuvassa "Valtio vastaan Fritz Bauer" (2015) hän näytteli nimihenkilö Fritz Baueria. Televisiorooleja Klaußnerilla on ollut esimerkiksi sarjoissa "The Crown" ja "Hotelli Adlon – elämää suurempi tarina".
Juri Lysjanskyi

Juri Fedorovytš Lysjanskyi (, ; 13. elokuuta 1773 Nižyn, Venäjän keisarikunta – 6. maaliskuuta 1837 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalaissyntyinen Venäjän laivaston upseeri ja tutkimusmatkailija. Hän johti Adam Johann von Krusensternin ohella vuosina 1803–1806 ensimmäistä maailman ympäri purjehtinutta venäläistä retkikuntaa.
Elämä ja ura.
Lysjanskyi valmistui Kronstadtissa toimivasta Venäjän merikadettikoulusta vuonna 1786 ja osallistui vuosien 1788–1790 ruotsalaisia vastaan käytyihin meritaisteluihin. Hän palveli vuosina 1790–1793 Venäjän Itämeren-laivastossa ja vuosina 1793–1799 Britannian laivastossa eri valtamerillä.
Vuonna 1802 keisari Aleksanteri I määräsi A. J. von Krusensternin johtamaan retkikuntaa, jonka tuli saattaa Venäjän diplomaattinen valtuuskunta Japaniin, kuljettaa elintarvikkeita pohjoisen Tyynenmeren alueen venäläisiin siirtokuntiin sekä luoda kauppasuhteita Kiinaan. Lysjanskyi sai tehtäväkseen ostaa retkikunnalle Lontoosta kaksi laivaa, joista hän otti itse komentoonsa pienemmän, "Nevan", ja Krusenstern suuremman, "Nadeždan". Matka alkoi Kronstadtista elokuussa 1803. Alukset erkanivat vuonna 1804 Havaijilla, josta Lysjanskyi purjehti Alaskaan Krusensternin ja Nikolai Rezanovin suunnatessa Kamtšatkaan. Lysjanskyin avulla venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian kuvernööri Aleksandr Baranov sai vallattua takaisin Sitkan siirtokunnan, jonka paikalliset asukkaat tlingitit olivat vallanneet vuonna 1802.
Krusenstern ja Lysjanskyi lähtivät yhdessä paluumatkalle Kiinan Kantonista vuonna 1806 ja palasivat Kronstadtiin melko tarkalleen kolme vuotta lähtönsä jälkeen. Lysjanskyi palveli tämän jälkeen Itämeren laivastossa, kunnes vetäytyi vuonna 1809 palveluksesta. Hän sai samana vuonna ensimmäisen luokan kapteenin arvon.
Lysjanskyi julkaisi vuonna 1812 kaksiosaisen venäjänkielisen matkakuvauksen "Putešestvije vokrug sveta na korable ’Neva’ v 1803–1806 godah", jossa hän kuvaa maailmanympäripurjehduksen aikana tekemiään etnografisia ja oseanografisia havaintoja. Teos käännettiin kaksi vuotta myöhemmin englanniksi. Vuonna 1837 kuollut Lysjanskyi on haudattu Tihvinän hautausmaalle Pietariin.
Muuta.
Lysjanskyin mukaan on nimetty Lisianskin saari Havaijilla, niemimaa Ohotanmerellä ja vuori Sahalinin saarella.
Kansankommuuni

Kansankommuuni () oli Kiinassa vuodesta 1958 lähtien käyttöön otettu maolainen maaseudun organisaatiotyyppi ja Kiinan sosialistisen järjestelmän perusyksikkö. Toisin kuin kollektiivit, jotka olivat harjoittaneet yksinomaan maataloustoimintaa, kansankommuunien tehtävänä oli olla monitoimiorganisaatioita, jotka vastaisivat paikallishallinnon johtamisesta sekä kaiken taloudellisen ja sosiaalisen toiminnan hallinnoinnista. Jokainen kansankommuuni organisoitiin kolmeen hallintoportaaseen, jotka olivat pienimmästä suurimpaan: tuotantoryhmät, tuotantoprikaatit ja kansankommuuni.
Kansankommuunin tarkoitus heijasteli Kiinan alati vaihtelevia poliittisia ja talouspoliittisia suuntauksia. Etenkin paikallishallinnon rooli, yksityisten maapalstojen omistus ja palkanmaksu aiheuttivat jatkuvia kiistoja. Vuosien 1958–1960 suuren harppauksen aikana yksityisistä maapalstoista luovuttiin ja ne siirtyivät yhteisomistukseen. Samalla palkat tasattiin. Vuosien 1959–1961 talousvaikeuksien jälkeen kansankommuunit kuitenkin organisoitiin uudelleen. Niiden keskikokoa pienennettiin, paikallisille tuotantoryhmille annettiin enemmän autonomiaa, yksityiset tontit palautettiin takaisin maanviljelijöille ja palkat maksettiin tehdyn työn perusteella.
Vuosien 1966–1976 kulttuurivallankumous toi mukanaan tiukan sääntelyn, ja kansankommuunit menettivät paikallishallinnon. Vastuu tuotannosta siirtyi tuotantoprikaateille, toisinaan myös puoluevirkailijat tai jopa armeija ottivat sen hoitaakseen. Kiinan johtaja Maon kuolemaa vuonna 1976 seurasivat suuret uudistukset, jotka antoivat kommunistisen Kiinan kansankommuuneille ennennäkemättömän laajan paikallisen ja yksilöllisen autonomian. Vuoden 1979 jälkeen kansankommuunit vähitellen lakkautettiin, ja maanviljelijöitä kannustettiin viljelemään yksityisiä viljelypalstoja ja myymään tuotteitaan voitolla.
David Saldadze

David Tengizovitš Saldadze (, , , s. 15. helmikuuta 1978 Kutaisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialaistaustainen, sittemmin Ukrainaa ja Uzbekistania edustanut, kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti.
Pääasiassa 96–97 kilogramman painoluokissa kilpaillut Saldadze saavutti Ukrainan trikoissa olympiahopeaa Sydeneyssä 2000, MM-pronssia Gävlessä 1998 ja EM-pronssia Seinäjoella 2002 sekä Belgradissa 2003. Ukrainan edustajana Saldadze kilpaili myös Ateenan kesäolympialaisissa 2004 ja oli muun muassa neljäs kertaalleen MM-kilpailuissa ja kahdesti EM-kilpailuissa. Vuodesta 2006 alkaen Saldaze siirtyi edustamaan Uzbekistania osallistuen muun muassa Pekingin kesäolympialaisiin 2008 ja sijoittuen MM-kilpailuissa kaksi kertaa viidenneksi. Hän voitti myös Aasian kisoissa pronssimitalin Kantonissa 2010 ja 120 kilogramman painoluokassa Aasian-mestaruuskilpailujen pronssimitalin Jejussa 2008. Hänen veljensä Heorhi Soldadze on myös painin arvokisamitalisti.
Kuninkuusravit 1952

Kuninkuusravit 1952 järjestettiin Kouvolan raviradalla 9.–10. elokuuta 1952. Ne olivat 21. Kuninkuusravit ja ensimmäiset Kouvolassa pidetyt. Ravikuninkuuden voitti Bertel Hakalaxin Amor ja kuningatartittelin Markku Oleniuksen Lilli. 
Kuninkuuskilpailuun oli ilmoitettu kymmenen oriita ja seitsemän tammaa, joista yksi jäi pois. Molemmat sukupuolet kilpailivat kuninkuustittelista, jonka ohella paras tamma kruunattiin myös ravikuningattareksi. Kaikki matkat juostiin pareittain, jolloin kaksi hevosta kiersi rataa samanaikaisesti toisen lähtiessä etusuoralta ja toisen takasuoralta. Kokonaiskilpailujen järjestys ratkaistiin vuotta aikaisemmin käyttöönotetulla monimutkaisella pistejärjestelmällä. Kouvolan vuonna 1912 valmistunut rata oli täysin uudistettu kuninkuuskilpailuja varten.
Kuninkuuskilpailu.
Valon-Valo ja Rake hylättiin avausmatkalla, jonka jälkeen ne keskeyttivät kilpailun. Päätösmatkalta jäivät pois myös jalkavaivoista kärsinyt kolminkertainen ravikuningas Akapeetus sekä Vilkku ja Väikky. Kahden matkan jälkeen kilpailua johti ylivoimaisesti Amor ennen Erkkoa ja Murtiusta. Amorin lähtiessä 3 000 metrille sillä oli varaa hävitä Erkolle usealla sekunnilla. Ohjastaja Bertel Hakalax ajoi ensimmäisen kierroksen todella hitaasti ja alkoi yleisön hoputtaessa kiristämään vauhtia vasta puolimatkassa. Lopulta Amor juoksi päätösmatkan 4,2 sekuntia hitaammin kuin Erkkoa, jonka kokonaisaikakin oli 0,7 sekuntia nopeampi. Pistelaskun johdosta Amor oli silti kokonaiskilpailun paras. A.K. Tyttö oli kahden matkan jälkeen paras tamma, mutta kuningatartittelin voitti Lilli, joka teki siihen 3 000 metrillä selvän 6,5 sekunnin eron.
Osallistujat.
Tammat on merkitty tähdellä.
Tulokset.
Tammat on merkitty tähdellä.
M/S Spirit of Tasmania IV

M/S Spirit of Tasmania IV on toinen australialaisen Spirit of Tasmania (TT-Line Company) -varustamon vuonna 2021 tilaamista kahdesta matkustaja-autolautasta. Alus rakennetaan Rauma Marine Constructionsin (RMC) telakalla Raumalla. Laivan rakentaminen alkoi 28. helmikuuta 2022 perinteisellä levynleikkuuseremonialla ja sen on tarkoitus valmistua vuoden 2023 lopulla. Sisaraluksen, "Spirit of Tasmania V":n, on tarkoitus valmistua vuoden 2024 lopulla.
Alus tulee Australian mantereen ja Tasmanian väliseen avomeriliikenteeseen Bassinsalmen yli. Reitin päätepisteet ovat Victorian osavaltion Geelong ja Tasmanian Devonport. "Spirit of Tasmania IV":n polttoaineena on nesteytetty maakaasu (LNG), mutta siinä on kaksoispolttoainemahdollisuus. Aluksen matkustajakapasiteetti on 1 800 henkilöä ja bruttovetoisuus 48 000 tonnia.
Sandouville

Sandouville on kunta Seine-Maritimen departementissa Normandian alueella Pohjois-Ranskassa. Siellä on Renault’n tehdas.
Sandouville sijaitsee Seine-joen rannalla, Pays de Caux'ssa, noin 18 kilometriä Le Havresta itään, D80- ja D982-teiden risteyksessä. Kunnassa on kaksi erillistä osaa: pohjoisessa on kylä, maatilat ja metsää, etelässä, jonka erottaa A131-autotie ja Canal de Tancarville, on satamatoimintaa, Renault’n tehdas ja ennallistettu suoalue.
Vanadyylinitraatti

Vanadyylinitraatti (VO(NO3)3) on vanadyyli- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa vanadyylinitraatti on kellertävää nestettä. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Vanadyylinitraatti hydrolysoituu veden vaikutuksesta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten kloorattuihin hiilivetyihin.
Vanadyylinitraattia voidaan valmistaa vanadiini(V)oksidin tai vanadyylikloridin ja dityppipentoksidin reaktiolla. 
V2O5 + 3 N2O5 → 2 VO(NO3)3
Vanadyylinitraattia voidaan käyttää aromaattisten yhdisteiden nitraamiseen.
106 (luku)

106 (satakuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 105 ja seuraa luku 107.
Eri planeetal

Eri planeetal on suomalaisartisti Lucaksen 5. maaliskuuta 2021 julkaistu toinen studioalbumi.
Berovo

Berovo () on kaupunki Pohjois-Makedonian Itäisellä alueella. Kaupungissa asuu 12 321 asukasta, ja väkiluku on laskussa. Kaupungissa asuvista lähes 96 % on makedonialaisia. Kunnalla on rajaa Bulgarian kanssa.
Julian Batšynskyi

Julian Oleksandrovytš Batšynskyi (, ; 28. maaliskuuta 1870 – 6. kesäkuuta 1940) oli ukrainalainen poliitikko ja kirjailija. Hänen kirjansa "Ukrajina Irredenta" ("Lunastamaton Ukraina") vuodelta 1895 oli ensimmäinen julkinen ja avoin esitys Ukrainan itsenäisyydestä. Batšynskyi toimi Ukrainalaisessa radikaalipuolueessa ja esimerkiksi Ukrainan kansantasavallan lähettiläänä Yhdysvalloissa. Myöhemmin hän siirtyi Ukrainan neuvostotasavaltaan, jossa hänet vangittiin Stalinin vainojen aikana vuonna 1935. Batšynskyi kuoli vankileirillä vuonna 1940.
Elämäkerta.
Julian Batšynskyi syntyi Novosilkassa Pidhaitsin piirissä tuolloin Itävalta-Unkarin hallitsemassa Galitsiassa 28. maaliskuuta 1870. Hänen isänsä oli kreikkalaiskatolinen pappi.
Batšynskyi liittyi Ruteeniukrainalaiseen radikaalipuolueeseen ("Rusko-ukrajinska radykalna partija", myöhemmin Ukrainalainen radikaalipuolue) 1890-luvulla. Hän edusti puolueen niin sanottua nuorta siipeä, jonka ideologia kehittyi maltillisemmasta vanhemmasta siivestä poiketen kohti marxilaisuutta. Vuonna 1895 Batšynskyi julkaisi teoksen "Ukrajina Irredenta" ("Lunastamaton Ukraina"), jossa hän esitti ukrainalaisen kansallisen liikkeen tavoitteena Ukrainan itsenäisyyden. Ukrainan itsenäisyys oli sinänsä vanhempi ajatus, mutta se esitettiin nyt ensimmäistä kertaa julki avoimesti. Vuodet 1905–1906 Batšynskyi matkusti Pohjois-Amerikassa vieraillen paikallisissa ukrainalaisissa siirtolaisyhteisöissä. Hän julkaisi vuonna 1914 niitä sivuavan teoksen "Ukraijinska immihratsija v Zjedynenyh’ Deržavah’ Ameryky" ("Ukrainalaisten maahanmuutto Yhdysvaltoihin").
Keskusvallat romahtivat ensimmäisen maailmansodan seurauksena ja Länsi-Ukrainan kansantasavalta julistettiin itsenäiseksi Itävalta-Unkariin kuuluneen Itä-Galitsian alueella 8. marraskuuta 1918. Batšynskyi oli mukana itsenäisyyden julistuksessa Lvivissä ja toimi kansantasavallan kansallisen neuvoston ("Rada") edustajana. Länsi-Ukraina liittyi seuraavan vuoden tammikuussa osia Itä-Ukrainaa hallinneeseen Ukrainan kansantasavaltaan. Batšynskyistä tuli Ukrainan lähettiläs Washingtonissa Yhdysvalloissa samana vuonna. Ukrainan kansantasavalta lakkasi olemasta sodassa Neuvosto-Venäjää vastaan vuonna 1921. Batšynskyi palasi toukokuussa 1921 Eurooppaan, jossa hän toimi entisen Länsi-Ukrainan diktaattorin Jevhen Petruševytšin pakolaishallituksen ministerinä.
Batšynskyi oli alkanut omaksua Neuvostoliiton mukaisia näkemyksiä. Hän alkoi ajaa yhteisymmärrystä Moskovan kanssa ja vuonna 1933 Neuvostoliiton viranomaiset antoivat hänelle luvan matkustaa Neuvosto-Ukrainaan. Batšynskyi oli matkallaan jonkin aikaa pidätettynä Puolassa, mutta viimein kesällä 1934 hän oli saapunut Harkovaan. Harkovassa hän osallistui Ukrainalaisen neuvostotietosanakirjan toimitukseen. 4. marraskuuta vielä samana vuonna 1934 Batšynskyi pidätettiin monien muiden ukrainalaisten älymystön jäsenten ohella. 28. maaliskuuta 1935 Batšynskyi ja Antin Krušelnytskyi tuomittiin kymmenen vuoden vankeuteen. Batšynskyi kuoli vankityöleirillä 6. kesäkuuta 1940. Kuolinpäivää lukuun ottamatta Batšynskyin vaiheita vankityöleirillä ei tunneta. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1957.
Rauhan magneetti

Rauhan Magneetti on helsinkiläisen laulaja-lauluntekijä Kari Tapiirin 14. marraskuuta 2014 julkaistu toinen studioalbumi.
Testamentti (albumi)

Testamentti on rap-artisti Petoksen 10. kesäkuuta 2016 julkaistu studioalbumi.
Middle Township (New Jersey)

Middle Township on kunta ("township") New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 20 380 vuonna 2020. Cape Mayn piirikunnan hallintokeskus, Cape May Court House, sijaitsee Middle Townshipissä.
Väestö.
Vuonna 2020 Middle Townshipin 20 380 asukkaasta valkoisia oli 83,0 %, mustia 12,3 % ja aasialaisia 1,0 %. Vuonna 2019 asukkaista 9 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Katy Tur

Katherine Bear Tur (s. 26. lokakuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja ja kirjailija, joka työskentelee NBC News -uutiskanavalla.
Varhainen elämä.
Tur kasvoi juutalaisessa perheessä Los Angelesissa ja valmistui Kalifornian yliopistosta Santa Barbarassa vuonna 2005. Hänen molemmat vanhemmat, Zoey Tur ja Marika Gerrard, ovat toimittajia.
Ura.
Tur aloitti toimittajanuransa vuonna 2007, jolloin hän aloitti työt televisionkanava News 12 Brooklynilla ja radioasema WPIX:llä. Hän oli sääkanava Weather Channelin toimittaja vuosina 2009–2010. Vuosina 2010–2012 Tur työskenteli NBC:n paikallistelevisiokanava WNBC-TV:llä New Yorkissa. Vuosina 2012–2014 hän työskenteli NBC:n New Yorkin toimistossa ja vuodesta 2014 lähtien NBC:n kirjeenvaihtajana Lontoossa.
Kesästä 2015 lähtien Tur seurasi 18 kuukauden ajan Donald Trumpin presidentinvaalikampanjaa NBC:n kirjeenvaihtajana. Hänen kirjansa "Unbelievable: My Front-Row Seat to the Craziest Campaign in American History" julkaistiin syyskuussa 2017. Kirja kertoo Trumpin kampanjasta ja Turin omista kokemuksistaan ​​sen aikana.
Yksityiselämä.
Hän nai toimittaja Tony Dokoupilin vuonna 2017. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Grays Harborin piirikunta

Grays Harborin piirikunta () on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 75 636 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Montesanon kaupunki, ja suurin kunta on Aberdeen. Piirikunta on perustettu vuonna 1854.
Väestö.
Vuonna 2020 Grays Harborin piirikunnan 75 636 asukkaasta valkoisia oli 87,1 %, alkuperäisasukkaita 5,6 %, aasialaisia 1,5 % ja mustia 1,4 %. Vuonna 2019 8,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,8 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Angharad Rees

Angharad Mary Rees (16. heinäkuuta 1949 Lontoo – 21. heinäkuuta 2012 Lontoo) oli walesilainen näyttelijä ja korusuunnittelija.
Rees nousi 1970-luvulla kuuluisuuteen BBC:n kansainvälisestä menestyssarjasta "Poldark", jossa hän esitti naispuolista päähenkilöä Demelzaa. Rees näytteli myös elokuvissa "Tappajan kädet" ("Hands of the Ripper", 1971), "Maitometsä" ("Under Milk Wood", 1972) ja "Mielenterveys vaarassa" ("The Love Ban", 1973). Teatterirooleja hänellä oli esimerkiksi näytelmissä "Hamlet", "Rikhard II", "Romeo ja Julia" ja "Talvinen tarina".
Rees oli naimisissa näyttelijä Christopher Cazenoven kanssa vuosina 1973–1994. Liitosta syntyi kaksi poikaa. Toinen pojista kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1999, mikä järkytti Reesiä niin syvästi, että hän lopetti näyttelijänuransa. Myöhemmin hän löysi uuden ammatin korujen suunnittelusta. Toisen avioliittonsa Rees solmi David McAlpinen kanssa vuonna 2005.
Reesille myönnettiin vuonna 2004 kunnia-arvonimi CBE (Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja).
Pacificin piirikunta

Pacificin piirikunta () on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 365 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on South Bendin kaupunki, ja suurin kunta on Raymond. Piirikunta on perustettu vuonna 1851.
Väestö.
Vuonna 2020 Pacificin piirikunnan 23 365 asukkaasta valkoisia oli 90,0 %, alkuperäisasukkaita 2,8 %, aasialaisia 2,1 % ja mustia 1,1 %. Vuonna 2019 10,2 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,8 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Olof Bergqvist

Olof Bergqvist (24. syyskuuta 1862 Brunskog, Värmlanti, Ruotsi – 20. lokakuuta 1940 Luulaja) oli ruotsalainen luterilainen piispa ja valtiopäiväedustaja.
Bergqvistin kotiseudulla Värmlannissa oli 1860–1870-luvuilla uskonnollista heräämistä ja tämä vaikutti voimakkaasti häneen. Tultuaan ylioppilaaksi Karlstadissa hän valmistui teologian kandidaatiksi Uppsalan yliopistossa 1892 ja vihittiin papiksi Karlstadin hiippakuntaan. 1896 hänestä tuli Jällivaaran seurakunnan kirkkoherra ja vuonna 1904 hänet nimitettiin vastaperustetun Luulajan hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi. Hän oli Ruotsin valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäsen 1912–1938 ja useiden komiteoiden jäsen. 
Hiippakunnassaan hän kehitti seurakuntatyötä monin eri tavoin kuten jakamalla suuria seurakuntia pienemmiksi, perustamalla uusia papinvirkoja ja rakennuttamalla uusia kirkkoja. Jällivaarassa ollessaan hän opetteli suomen ja saamenkieltä ja siten hän pystyi saavuttamaan läheisen kontaktin alueen asukkaisiin, jotka eivät aina osanneet ruotsia. Tästä oli seurauksena myös se, että hän osallistui alueen suomenkielisten asemaa koskevaan selvitykseen. Hänen aloitteestaan perustettiin 1907 opettajaseminaari Luulajaan. Hän osallistui Uuden testamentin kääntämiseen pohjoissaamen kielelle. 
Paimenkirjeessään 1904 liittyi Bergquist kuitenkin tuolle ajalle tyypilliseen rotuajatteluun ja toimi myös ruotsalaisten ja saamelaisten pitämiseksi erillään. Myös alueen suomenkielisiin hänen suhtautumisensa oli samanlaista. Hänen ajatuksensa saivat merkittävän sijan valtion suhtautumisessa saamelaisiin ja Tornionlaakson suomenkielisiin asukkaisiin, etenkin koululaitoksen osalta. Hän vaikutti siihen, että saamelaisia lapsia varten kehitettiin niin sanottuja nomadikouluja erillään muista kouluista, joissa saamelaisille opetettaisiin kristinuskoa ja tarpeellisia tietoja poronhoitoa varten. Hän oli sitä mieltä, että "lappalaiset" tulevat kuolemaan heimona, jos he saavat liikaa opetusta. Nykyään hänen ajatuksensa on tuomittu rotubiologisina ajatuksina. Keväällä 2022 on Jällivaarassa jätetty kunnallinen kansalaisaloite, jotta Bergqvistin mukaan nimetyn kadun "Olof Bergqvistgatan" nimi tulisi muuttaa. Aloitteessa muutosehdotusta perustellaan Bergqvistin rotubiologisilla näkemyksillä. 
Bergqvist on kirjoittanut 70-vuotiaana yhden virren, joka on Ruotsin kirkon virsikirjassa. Hänen mielestään virsikirjassa ei ollut yhtään virttä, joka liittyi suoraan Apostolien tekojen 2. luvun kertomukseen helluntai-ihmeestä. Virsi on 475, "Nu stunden är kommen, o saliga fröjd". Sen käännös suomenkielisessä virsikirjassa "Nyt hetki on koittanut riemullinen" on Niilo Rauhalan tekemä 1998.
Wahkiakumin piirikunta

Wahkiakumin piirikunta () on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 4 422 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Cathlametin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1851.
Väestö.
Vuonna 2020 Wahkiakumin piirikunnan 4 422 asukkaasta valkoisia oli 91,2 %, aasialaisia 1,8 %, alkuperäisasukkaita 1,7 % ja mustia 0,7 %. Vuonna 2019 5,2 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Ibn Sa'd

Muhammad ibn Sa'd al-Bāghdādi (; 784 – 845 Bagdad) oli arabialainen historioitsija ja juristi, joka kirjoitti laajan elämäkertojen ("tabaqat") kokoelman. Hänet tunnetaan myös nimellä Kātib al-Wāqidī (Waqidin sihteeri). 
Elämä.
Ibn Sa'din elämästä tiedetään vain vähän. Hänen katsotaan syntyneen Basrassa 784 ja muuttaneen sitten Bagdadiin kalifi al-Mamunin (813–833) hallitessa. Siellä hän työskenteli al-Waqidin sihteerinä, mistä hänen toinen kutsumanimensä johtuu. Ibn Sa'd oli myös johtavia islamilaisen lain asiantuntijoita, ja kerrotaan, että hän kuului niiden kahdeksan "fiqh"-asiantuntijan joukkoon, joilta kalifi al-Mamun pyysi lausuntoa siitä, oliko Koraani luomisen tulosta. Kaikki kahdeksan yhtyivät tähän kalifin mielipiteeseen. Imaami Ahmad Ibn Hanbal, joka edusti eri mielipidettä, piti silti hyviä suhteita yllä Ibn Sa'diin. Kerrotaan, että hän lainasi tältä joka perjantai joukon elämäkertoja ja palautti ne aina seuraavana perjantaina.
Ibn Sa'din kerrotaan matkailleen "haditheja" keräten muun muassa Kuufassa ja Medinassa. Hän kuoli vuonna 845 Bagdadissa ja haudattiin Damaskoksen (eli Syyrian) portin lähelle.
Teokset.
Ibn Sa'din pääteos ja ainoa säilynyt on "Kitāb aṭ-Tabaqāt al-Kabīr" (Kirja suurista sukupolvista). Se sisältää 4250 elämäkertaa, joista 600 on tehty naisista. Kirja kertoo profeetta Muhammedista, hänen kumppaneistaan ("aṣ-ṣaḥāba") ja auttajistaan "(maula)", joista Badrin taisteluun osallistujat esitellään erikseen. Lisäksi kirja sisältää tietoja seuraavasta sukupolvesta eli seuraajista "(tābi‘ūn)", joiden tiedot Muhammedista tulivat kumppaneiden välityksellä. 
Arabisti Ella Landau-Tasseronin mukaan Ibn Sa'din teos on al-Waqidin (k. 822) tekemän alkuperäisen, mutta kadonneen teoksen kopio ja täydennys. Al-Tabarin 900-luvulla kirjoittama elämäkertojen kokoelma nojaa sekä al-Waqidin alkuperäiseen että Ibn Sa'din teokseen. 
Teos julkaistiin Leidenissa kahdeksanosaisena laitoksena arabiaksi vuosina 1904–1921. Volyymit 1 ja 2 käännettiin Pakistanissa englanniksi vuosina 1967–1972. Lyhennelmiä teoksesta on ilmestynyt kolmena englanninkielisenä niteenä.
Arviointia.
Muslimioppineet katsovat, että "Tabaqat" on tiedon aarrearkku, mutta lukijan on syytä olla hereillä valitessaan autenttista ja luotettavaa tietoa massiivisen tietomäärän joukosta. "Kitāb aṭ-Tabaqāt al-Kabīr" sisältää elämäkertojen lisäksi kuhunkin liittyvät kertojaketjut. Näin lukija voi itse varmistaa tietojen autenttisuuden ottamalla huomioon kunkin kertojan luotettavuuden asteen. 
Arabisti Carl W. Ernst katsoi, että Sa'din tavoitteena ei niinkään ollut objektiivinen historiankirjoitus kuin tunnustuksen jakaminen siitä, keneltä auktoriteetilta mikin perimätiedon osa oli peräisin.
Jatimatic-ryöstöt

Jatimatic-ryöstöt ovat Suomessa vuonna 1993 tapahtunut rikossarja, jossa kaksi naamioitunutta miestä ryösteli Jatimatic-konepistoolilla pieniä posteja. Törkeät ryöstöt tapahtuivat pääkaupunkiseudun alueella: ensimmäinen Vantaalla ja neljä muuta Helsingissä. Ryöstösaaliit olivat melko pieniä. Ryöstösarjan yhteisiä tekijöitä olivat muun muassa aseistus ja kellonaika. Idea ryöstöjen tekemiseen tuli Postin mainoslauseesta ”Mieti, minkä konttorin ovea raotat!”. Ryöstösarjaa on käsitelty televisio-ohjelmassa "Rikostarinoita Suomesta". Ryöstäjät olivat 26- ja 25-vuotiaita. Vanhempi tuomittiin 7 vuoden 2 kuukauden ja nuorempi 8 vuoden 2 kuukauden vankeusrangaistukseen.
Amidar

Amidar on Konamin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna tai kolikkopelinä.
Pelistä on julkaistu käännösversioita ja klooneja nimillä "Crazy Tracer", "Crazy Painter" ja "Colour Clash".
Pelaaminen.
Pelaajan on väritettävä neliömäisiä alueita ja väisteltävä "Amidareja". Pelaajalla on apuna hyppäämistoiminto, jolloin kaikki näytöllä olevat vastustajat hyppääjät ja jättävät pelaajalle aikaa paeta. Hyppäämisten määrä tasoa kohden on rajoitettu.
Parillisesti numeroiduilla tasoilla pelaaja on maalitela ja parittomilla kookospähkinöitä syövä gorilla.
105 (luku)

105 (sataviisi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 104 ja seuraa luku 106.
Gold (elokuva)

Gold on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut Stephen Gaghan ja kirjoittanut Patrick Massett ja John Zinman. Elokuvan pääosissa esiintyvät Matthew McConaughey, Édgar Ramírez, Bryce Dallas Howard, Corey Stoll, Toby Kebbell, Craig T. Nelson, Stacy Keach ja Bruce Greenwood.
Elokuvan tunnussävelmän teki Iggy Pop.
Selviytyjät Suomi (2. tuotantokausi)

Selviytyjät Suomen toinen tuotantokausi esitettiin keväällä 2018 Nelosella. Kausi kuvattiin Filippiineillä kesä–heinäkuussa 2017. Kaudelle osallistui 16 kilpailijaa. Kausi oli ensimmäinen sitten vuonna 2013 MTV3:lla esitetyn kauden jälkeen. Kauden juonsi Juuso Mäkilähde. Sarjan toinen tuotantokausi oli ensimmäinen, jonka kilpailijat olivat julkisuuden henkilöitä. Kilpailu kesti 33 vuorokautta ja voittaja sai 30 000 euroa. Kilpailun voitti Sampo Kaulanen äänin 6–1.
Grete Faremo

Grete Faremo (s. 16. kesäkuuta 1955 Arendal) on norjalainen juristi ja entinen työväenpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Norjan kehitysapuministerinä (1990–1992), oikeusministerinä (1992–1996 sekä 2011–2013), öljy- ja energiaministerinä (1996) sekä puolustusministerinä (2009–2011). Lisäksi hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1993–1997.
Vuodesta 2014 Faremo toimi YK:n projektipalveluiden toimiston Unopsin johtajana,
 mutta irtisanoutui toukokuussa 2022 YK:n pääsihteerin António Guterresin pyynnöstä "The New York Timesin" julkaistua artikkelin Unopsiin liittyvistä epäselvyyksistä ja väärinkäytösepäilyistä.
Yksityiselämä.
Myös Faremon isä Osmund Faremo (1921–1999) oli työväenpuolueen poliitikko ja suurkäräjäedustaja.
Julia Ioffe

Julia Ioffe (, 1. elokuuta 1982 Moskova, Venäjän SFNT) on neuvostoliittolaissyntyinen yhdysvaltalainen toimittaja. Hän on "Puck"-uutissivuston Washingtonin-kirjeenvaihtaja. Aikaisemmin Ioffe on toiminut miestenlehti GQ:n ulko- ja turvallisuuspolitiikan erikoistoimittajana. Hänen artikkeleitaan on muun muassa julkaistu The Atlanticissa, The New Yorkerissa ja Politicossa.
Serhi Kyslytsja

Serhi Olehovytš Kyslytsja (; s. 15. elokuuta 1969 Kiova) on ukrainalainen diplomaatti ja juristi.
Kyslytsja opiskeli kansainvälistä oikeutta ja valmistui Kiovan kansallisesta yliopistosta. Hän työskenteli muun muassa Ukrainan suurlähetystössä Yhdysvalloissa ennen pääsyään maansa varaulkoministeriksi maaliskuussa 2014. Kyslytsja sai 19. joulukuuta 2019 nimityksen Ukrainan YK-lähettilääksi ja aloitti toimintansa tässä asemassa 20. helmikuuta 2020.
Kyslytsja osaa ukrainaa, venäjää, englantia, espanjaa ja ranskaa. Hänellä on poika ja hän asuu Kiovassa.
Šeptytskyin piiri

Šeptytskyin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Lvivin alueella. Piiri rajoittuu etelässä Zolotšivin ja Lvivin piireihin, lännessä Puolaan sekä pohjoisessa Volynian alueeseen (Volodymyr-Volynskyin ja Lutskin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Šeptytskyi (65 180 as., 2021). 
Šeptytskyin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Lvivin alueen piirien lukumäärän seitsemään. Aiempaa laajemman Šeptytskyin piirin pinta-alaksi tuli 3 001,2 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Šeptytskyin piirin väkiluvuksi 228 945 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 57,7 prosenttia piirin asukkaista (132 105 as.) eli seitsemän kaupungin (Belz 2 229 as., Radeh’iv 9 746 as., Sokal 20 659 as., Sosnivka 10 838 as., Uhniv 952 as., Šeptytskyi 65 180 as. ja Velyki Mosty 6 312 as.) ja neljän kaupunkityyppisen taajaman asukkaat.
Olga Kotšneva

Olga Aleksandrovna Kotšneva (; s. 29. kesäkuuta 1988 Dzeržinsk) on venäläinen miekkailija. Hän kuului joukkueeseen, joka sai vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa pronssia naisten kalvan joukkuekilpailussa.
Kotšneva sai Isänmaan ansioritarikunnan mitalin vuonna 2016.
Forward into the Past

Forward into the Past on Skycladin studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2017.
Isäni jalanjäljillä

Isäni jalanjäljillä on Jörn Donnerin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2006.
Elokuvassa Jörn Donner matkustaa Siperiaan selvittämään onko hänen isänsä Kai Donnerin Ob- ja Jenisei-joille tekemistä tutkimusmatkoista jäänyt jälkiä nykypäivään.
Titan (Septicfleshin albumi)

Titan on kreikkalaisen death metal -yhtye Septicfleshin studioalbumi, joka julkaistiin 20. kesäkuuta 2014.
104 (luku)

104 (sataneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 103 ja seuraa luku 105.
Gentlemen, Please

Gentlemen, Please on 2 Wolvesin debyyttialbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2011.
Men of Honour

Men of Honour on 2 Wolvesin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2012.
Shelter (2 Wolvesin albumi)

Shelter on 2 Wolvesin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2014.
103 (luku)

103 (satakolme) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 102 ja seuraa luku 104.
...Our Fault

...Our Fault on 2 Wolvesin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. huhtikuuta 2019.
Richard Roxburgh

Richard Roxburgh (s. 1962 Albury, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa menestyselokuvissa "Moulin Rouge!" ja "Vaarallinen tehtävä II". Kauhuelokuvassa "Van Helsing" hän näytteli kreivi Draculaa.
Roxburgh on myös ohjannut elokuvan "Romulus" (2007).
Jacques Berthier

Jacques Berthier (27. kesäkuuta 1923 Auxerre, Ranska – 27. kesäkuuta 1994 Pariisi) oli ranskalainen urkuri ja säveltäjä, joka tuli tunnetuksi ns. Taizé-laulujen säveltäjänä.
Opinnot.
Berthierin isä oli taitava kirkkomuusikko ja säveltäjä. Hän oli poikansa ensimmäinen musiikin opettaja ja ohjasi tätä pianon- ja urkujensoitossa sekä säveltämisessä. Jo nuorena tämä toimi kuorolaulajana ja urkurina Auxerren katedraalissa, jossa hänen isänsä oli urkuri. 
Nuoruusvuosinaan hän sävelsi enimmäkseen maallista musiikkia, mutta jo 17-vuotiaana ensimmäisen neliäänisen motetin. 1945 hän aloitti opinnot César Franck -koulussa (École César Franck) Pariisissa, jossa hän opiskeli urkujensoittoa ja musiikin teoriaa. Vuonna 1961 hänestä tuli Pariisin Pyhän Ignatiuksen (St. Ignace) jesuiittakirkon urkuri, ja hän toimi tässä tehtävässä kuolemaansa asti.
Taizé-säveltäjä.
César Franck -koulussa hän tutustui myöhemmin tunnettuun liturgikkoon ja kirkkomuusikin säveltäjään Joseph Gelineauhun. Hänen vaikutuksesta Berthier aloitti 1955 liturgisten laulujen kirjoittamisen Taizé-yhteisöä varten. Silloinen projekti sisälsi musiikkia jouluajan ja loppiaisajan jumalanpalveluksiin. Berthier joutui ensin kysymään piispaltaan lupaa, sillä tuolloin katolilaisen säveltäjän ei sopinut kirjoittaa musiikkia protestanttista jumalanpalvelusta varten. Taizén yhteisön kasvaessa Berthier jatkoi lyhyiden hymnien, kaanoneiden ja niihin liittyvien soitinsovitusten kirjoittamista, jotka nykyään tunnetaan ns. Taizén lauluina.
Vuodesta 1974 alkaen kuolemaansa asti Berthier teki läheistä yhteistyötä Taizén yhteisön veli Robert Giscardin (1922–1993) kanssa. Veli Robertin tekstit ja Berthierin niihin tekemät muokkaukset ja sävellykset ovat tulleet tunnetuiksi erikielisinä käännöksinä niin katolisessa kuin protestanttisissa kirkoissa. Berthierin lyhyet Taizé-laulut, joita on yli 70, ovatkin kenties laajimmille levinnyttä oman aikamme hengellistä musiikkia.
Muu musiikki.
Berthier jatkoi urku-, instrumentaali- ja orkesterimusiikin säveltämistä, messuja katolisille seurakunnille, luostariyhteisöille ja suuria tilaisuuksia varten, kuten paavi Johannes Paavalin vierailuun Lyonissa 1986, jossa hän teki yhteistyötä Didier Rimaud'n kanssa. Hänen säveltämiään messuja ovat muun muassa "Messe francaise" (1964), "Que tes oeuvres sont belles" (1983), "Comme une aurore" (1984), "Du Christ roi" (1985), "Au coeur de ce monde" (1986), "Vienne la paix" (1986), "Messe de Brabant-Vallon" (1987), "Pour la gloire de Dieu" (1989), "De St Jean Baptiste" (1990), "Des amis de Dieu" (1991) ja "Missa pro Europa" (1993).
Manalankala

Manalankala ("Lucifuga subterranea") on brotuloihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan uhanalaisena Kuubasta.
Koko ja ulkonäkö.
Manalankala voi kasvaa suurimmillaan noin 9 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan pitkäomainen ja kapenee pyrstöä kohden. Kalan silmät ovat pienet ja alkeelliset. Päässä on aukkoja, jotka toimivat aistikanavina. Selkä-, pyrstö- ja peräevät ovat yhtyneet. Vatsaevä on muodostunut yhdestä ruodosta. Manalankalan suomut ovat pienet ja laji on väriltään kellertävä.
Levinneisyys ja elintavat.
Manalankalaa tavataan Kuubasta Artemisan ja Mayabequen provinsseista. Sen elinympäristöä ovat maanalaiset kalkkikiviluolat ja doliinit. Lajin ravintoa ovat äyriäiset, kuten katkaravut ja siirat, sekä hyönteiset. Maanalankalan lisääntymisaika on mahdollisesti maalis-toukokuussa ja se synnyttää eläviä poikasia.
Manalankala luokitellaan erittäin uhanalaiseksi. Lajin kantaa uhkaavat vedenotto, elinympäristöjen saastuminen jätteiden ja maatalouskemikaalien vuoksi sekä vieraslajit.
Skeleton Lake

Skeleton Lake on suomalaisen doom metal -yhtye Hanging Gardenin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2021 levymerkillä Lifeforce Records.
Valeri Hontšarov

Valeri Volodymyrovytš Hontšarov (, s. 19. syyskuuta 1977 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Hontšarov voitti nojapuilla olympiakultaa Ateenassa 2004 ja sijoittui samoissa kisoissa ottelussa seitsemänneksi ja rekillä kahdeksanneksi. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän saavutti Ukrainan joukkueessa joukkuekilpailun hopeaa. Hontšarov osallistui myös Pekingin kesäolympialaisiin 2008. MM-kilpailuista Hontšarov voitti rekillä pronssia Melbournessa 2005 ja EM-kilpailuista nojapuilla hopeaa Ljubljanassa 2004.
Paris-Saclay

Paris-Saclay on teknologia- ja tiedepuisto lähellä Saclaya Île-de-Francessa. Se sisältää tutkimuslaitoksia, kaksi suurta ranskalaista yliopistoa korkeakouluineen ("grandes écoles") sekä yksityisten yritysten tutkimuskeskuksia. Vuonna 2013 Technology Review sijoitti Paris-Saclayn maailman kahdeksan parhaan tutkimusklusterin joukkoon. Vuonna 2014 se muodosti lähes 15 % Ranskan tieteellisestä tutkimuskapasiteetista.
Varhaisimmat asutukset ovat peräisin 1950-luvulta ja alue laajeni useita kertoja 1970- ja 2000-luvuilla. Useita kampuksen kehittämishankkeita on parhaillaan käynnissä, mukaan lukien joidenkin tilojen siirtäminen.
Alueella on nykyään monet Euroopan suurimmista korkean teknologian yrityksistä sekä kaksi parasta ranskalaista yliopistoa, Université Paris-Saclay (CentraleSupélec, ENS Paris-Saclay jne.) ja Institut polytechnique de Paris (École Polytechnique, Télécom ParisTech, HEC Paris jne.). Vuoden 2020 ARWU Rankingissa Université Paris-Saclay on maailman 14. sijalla matematiikan osalta ja 9. sijalla fysiikan osalta (1. Euroopassa).
Tavoitteena oli vahvistaa klusteria luodakseen kansainvälinen tiede- ja teknologiakeskus, joka voisi kilpailla muiden korkean teknologian alueiden, kuten Piilaakson tai Cambridge.
Tilanfunktio

Tilanfunktio on termodynaamisen systeemin tasapainotilaa kuvaava suure, jonka arvo riippuu ainoastaan systeemin makroskooppisesta tilasta. Esimerkkejä tilanfunktiosta ovat tilavuus, paine, lämpötila, sisäenergia, entropia ja ainemäärä.
Tilanfunktion arvo ei riipu siitä, miten systeemi päätyi nykyiseen tilaansa. Tästä syystä esimerkiksi systeemin tekemä työ tai sen vastaanottama lämpö eivät ole tilanfunktioita, koska niiden arvoja ei voi päätellä ainoastaan systeemin nykytilasta. Tätä ominaisuutta kutsutaan polkuriippuvuudeksi eli tilanfuntiolta vaaditaan polkuriippumattomuutta. 
Suureet, joiden arvoa ei voi yksikäsitteisesti määrittää systeemin makrotilasta, eivät ole tilanfunktioita. Esimerkiksi tietyn kaasuhiukkasen sijainti ei ole tilanfunktio. 
Termistöä.
Tilanfunktiot voidaan jakaa ekstensiivisiin ja intensiivisiin tilanfunktiohin sen mukaan riippuuko niiden arvo systeemin koosta. Energian, tilavuuden ja massan kaltaiset tilanfunktiot ovat ekstensiivisiä eli niiden arvo riippuu systeemin koosta, kun taas lämpötila, paine, tiheys ja energiatiheys ovat intensiivia tilanfunktiota. 
Useita tilanfunktiota toisiinsa liittävää yhtälöä kutsutaan tilanyhtälöksi. Esimerkiksi ideaalikaasulaki formula_1 on tilanyhtälö, koska se liittää toisiinsa neljä tilanfunktiota: paineen formula_2, tilavuuden formula_3, ainemäärän formula_4 ja lämpötilan formula_5. 
Lista tilanfunktiosta.
Seuraavat suureet ovat tilanfunktiota termodynamiikassa: 
Teoriassa on mahdollista määritellä ääretön määrä tilanfunktioita yhdistelemällä toisia tilanfunktioita. Esimerkiksi Helmholtzin vapaaenergia formula_6 määritellään kaavalla formula_7 mutta myös suure formula_8 on tilanfunktio, vaikkakaan ei fysikaalisesti yhtä hyödyllinen.