tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Katso ihmistä (televisiosarja)

Katso ihmistä on Kari Hukkilan käsikirjoittama ja Kari Paljakan ohjaama kaksiosainen televisioelokuva vuodelta 2008. Se kertoo kirjailija Hannu Salaman "Juhannustanssien" aikaansaamasta, ”Salamasodaksi” kutsutusta kulttuurisodasta ja jumalanpilkkaoikeudenkäynnistä 1965.
Nuorta Hannu Salamaa näyttelee Juho Milonoff ja hänen vaimoaan Kreeta Salminen. Antti Litja on arkkipiispa Martti Simojoki, kustantaja Heikki A. Reenpäätä näyttelee Martin Bahne ja eduskuntakyselyyn aloittanutta kansanedustaja Margit Borg-Sundmania Heidi Krohn. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Martti Suosalo, Yrjö Parjanne, Elena Leeve, Matti Onnismaa, Svante Martin, Pertti Sveholm ja Hannu Kivioja.
Elokuva esitettiin kaksiosaisena minisarjana Yle TV1:n Kotikatsomo-ohjelmapaikalla 10. ja 12. marraskuuta 2008.
Qońırat

Qońırat (, ) on kaupunki ja Qońıratin piirin hallinnollinen keskus Karakalpakstanin tasavallassa Uzbekistanissa. Se sijaitsee Amudarjan suistoalueella joen vasemmalla rannalla 120 kilometriä tasavallan pääkaupungista Nukusista luoteeseen. Kaupungissa oli 37 100 asukasta vuonna 2016.
Paikkakunta on saanut alkunsa linnoituksesta, jonka kautta kulki tie Kaspianmerelle ja Uralille. Se on yhä tärkeä liikennekeskus, josta on maantie- ja rautatieyhteydet Kazakstaniin sekä maantie Araljärven kuivuneelle etelärannalle Moynaqiin. Ennen kaupungin perustamista vuonna 1969 paikkakunnan nimenä oli "Železnodorožnyi".
Qońıratin piiri käsittää Ustjurtin laakioon kuuluvan Karakalpakian länsiosan. Piirin alueella tuotetaan maakaasua. Kaupungissa toimii rautatievarikko, kaasupumppaamo, puuvilla-, elintarvike- ja rakennusteollisuutta sekä soodatehdas. Lähiseudun nähtävyyksiin kuuluvat Barsakelmesin suolasuo ja Sudochyen järvialue.
Johann Schultz

Johann Arnold Schultz (15. joulukuuta 1795 – 16. lokakuuta 1836 Viipuri) oli saksalaissyntyinen näyttelijä ja teatterinjohtaja, josta tuli viipurilainen porvari.
Schultzin taustaa ei juuri tunneta, mutta hänellä tiedetään olleen porvarinoikeudet Jelgavassa. Schultzin ensimmäinen puoliso oli näyttelijä Charlotte Sophie Jobel, toinen vuodesta 1830 näyttelijä Dorothea Christina Schubart ja kolmas vuodesta 1834 näyttelijä Rosalie Ernestine Spranger.
Viipuriin Schultz tuli kesällä 1824 vaimonsa ja joidenkin saksalaisten näyttelijöiden kanssa. Hän oli kertomansa mukaan johtanut teatteriseuruetta jo vuodesta 1818 ja Riian teatterissa hänen tiedetään näytelleen puolisonsa kanssa 1817–1818. Schultzin anomus oikeudesta esittää saksalaisia näytelmiä Suomessa evättiin ensin, mutta keväällä 1825 hän sai kuitenkin porvarinoikeudet Viipurissa. Hän alkoi järjestää näytäntöjä kolme kertaa viikossa ja laajensi samalla teatteriseuruettaan, joka esitti varsinkin August von Kotzebuen näytelmiä.
Schultzin seurue vieraili myös Haminassa, Porvoossa ja Helsingissä, jossa se muun muassa esiintyi uuden teatterirakennuksen ensi-illassa 9. maaliskuuta 1827. Senaatti myönsi samana keväänä Schultzille privilegion esittää saksalaisia näytelmiä Suomessa. Syksyllä seurue oli Turussa, palasi sieltä Helsingin kautta Viipuriin ja meni kesällä 1828 Kronstadtiin. Siellä tammikuussa 1829 pidetyn Carl Maria von Weberin oopperan "Taika-ampuja" esitys uusittiin Viipurissa 12. toukokuuta 1829, mikä oli merkittävä tapaus oopperataiteelle Suomessa. Vuonna 1830 esitys pidettiin myös Helsingissä. Viipurin teatteritalo valmistui syksyllä 1834 näytelmien esityspaikaksi, mutta samaan aikaan Schultzin teatteriseurue hajosi. Hän teki konkurssin ja päätyi jäämään kaupunkiin kestikievarin pitäjäksi. Uusi yritys teatteritoiminnan jatkamiseksi 1836 epäonnistui heti alettuaan, Schultzin kuoltua.
Challes-les-Eaux

Challes-les-Eaux on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä Chambéryn kaupungista itään.
Keskiajalla kuntaa hallitsi Challesin suku, jotka rakensivat linnoitetun talon, Château de Challesin. Vuonna 1594 suvun viimeinen jäsen kuoli, ja koko omaisuus siirrettiin Favergesin paroni, Savojin suurkansleri Louis Millietille. Hän oli tärkeä henkilö Savojin historiassa. Juristina hän oli Savojin senaatin ensimmäinen presidentti.
Vuonna 1841 kunnan alueelta löydettiin kuuma lähde, joka sai nopeasti ainutlaatuisen maineen Euroopassa. Vuonna 1872 lähteen paikalle rakennettiin lämpökylpylä, ja pari vuotta myöhemmin, vuonna 1874 perustettiin kasino.
Bernhard Erdmannsdörffer

Bernhard Erdmannsdörffer (24. tammikuuta 1833 – 1. maaliskuuta1901) oli saksalainen historioitsija.
Erdmannsdörffer oli aluksi yksityisopettajana Itä-Preussissa ja Venetsiassa. Hän oli vuodesta 1862 historian yksityidosenttina Berliinin yliopistossa ja vuodesta 1864 dosenttina. Vuonna 1869 hänestä tuli Berliinin sota-akatemian historian professori. Vuonna 1871 hänet nimitettiin Greifswaldin yliopiston modernin historian professoriksi. Vuonna 1873 hän aloitti Breslaun yliopiston modernin historian professorina ja vuodesta 1874 professorina Heidelbergin yliopistossa. 
Erdmannsdörffer oli J. G. Droysenin oppilaita ja edustaa samaa suurpreussilaista näkemystä kuin tämä mutta ei kuitenkaan ollut yhtä yksipuolinen. Erdmannsdörfferin teoksista on merkittävin "Deutsche Geschichte vom Westfälischen Frieden bis zur Regierungszeit Friedrich des Grossen" (1890–1893). Muita on Mirabeaun elämäkerta (1900). Hän osallistui laajan lähdekokoelman "Urkunden und Actenstücke zur Geschichte des Kurfürsten Friedrich Wilhelm von Brandenburg" suunnitteluun ja julkaisemiseen.
İsmail Yüksek

İsmail Yüksek (s. 26. tammikuuta 1999 Bursa) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelavaa Fenerbahçea. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Yüksek aloitti liigauransa neljännellä sarjatasolla Gölcüksporin joukkueessa kausina 2018–2020. Hän siirtyi Fenerbahçeen kesällä 2020 mutta pelasi kaksi seuraavaa kautta pääasiassa lainalla 1. Ligissä Balıkesirsporin, Adana Demirsporin ja Bursasporin joukkueissa. Hän pelasi Fenerbahçessa ensimmäisen superliigaottelunsa tammikuussa 2021 mutta sai kunnolla peliaikaa vasta kaudella 2022–2023, jolla hän pelasi 19 superliigaottelua ja neljä Eurooppa-liigan ottelua. Fenerbahçen voittamassa Turkin Cupissa hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2023–2024 Yüksek pelasi 30 superliigaottelua ja kahdeksan Konferenssiliigan ottelua.
Yüksek ei pelannut nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäiset ottelunsa Turkin A-maajoukkueessa syyskuussa 2022 Kansojen liigassa Luxemburgia ja Färsaaria vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa kolmannessa alkulohko-ottelussa Tšekkiä ja neljännesvälieräottelussa Itävaltaa vastaan. Tappiollisessa puolivälieräottelussa hän ei pelannut saatuaan kahdessa edellisessä ottelussa varoituksen ja niiden myötä pelikiellon. Lokakuun 2024 puoliväliin mennessä hän on pelannut 19 maaottelua, joista kymmenen ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki toistaiseksi ainoan maalinsa ensimmäisessä maaottelussaan Luxemburgia vastaan; sillä hän tasoitti 87. peliminuutilla ottelun loppulukemiksi 3–3.
Elk Grove (Kalifornia)

Elk Grove on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Sacramenton suurkaupunkialueeseen. Elk Groven asukasluku oli vuonna 2023 noin 178 000.
Maantiede.
Elk Grove sijaitsee Kalifornian pohjoisosassa noin 22 kilometriä osavaltion pääkaupungista Sacramentosta eteläkaakkoon. Elk Groven ilmasto on välimerellinen leutoine talvineen ja lämpimine, lähes sateettomine kesineen. Lämpötilan vuotuinen vaihteluväli on 4 °C:sta 34 °C:seen. Ääripäät poikkeavat annetuista luvuista.
Historia.
Elk Grove perustettiin 1850. Paikkakunnan yleisilme oli pitkään maalainen, lukuun ottamatta joitakin kaupungeille tyypillisiä palveluita, kuten posti ja viihdekeskuksena toiminut hotelli. Maatalous oli niin ikään paikkakunnan tärkein elinkeino. Elk Grove kaupungistui varsinaisesti vasta 1900-luvun lopussa ja se sai kaupungin aseman vuonna 2000.
Elk Groven vanhakaupunki, Elk Grove Historic District, käsittää 48 historiallisesti merkittävää kohdetta, kuten Foulks House (1853), Rhoads School (1872) ja sekatavarakauppa.
Talous ja liikenne.
Maatalous on edelleen Elk Groven ja lähistön merkittävä elinkeino, ja sen rinnalle ovat tulleet jalostus, korkean teknologian työpaikat ja kaupalliset palvelut. IT-yhtiö Applella on toimipaikka Elk Grovessa. Elk Groven merkittävä maantieyhteys on State Route 99 (SR99).
Pinnarilaki

Pinnarilaki oli kahden Suomessa voimassa olleen eri lain kansanomainen nimitys.
Aiempi pinnarilaki.
Pinnarilaki eli työpinnarilaki oli alkuaan kansanomainen nimitys 1946–1948 voimassa olleelle laille, jonka virallinen nimi oli laki työtä vieroksuvien henkilöiden määräämisestä työhön tai erikoistyölaitokseen. Laki annettiin 5. huhtikuuta 1946 ja se oli aluksi voimassa vuoden 1947 loppuun. Sen nojalla 18 vuotta täyttänyt Suomen kansalainen, joka vieroksui rehellistä ja hyödyllistä työtä, voitiin määrätä valtion järjestämään työpaikkaan tekemään palkkaa vastaan hänelle sopivaksi katsottua työtä enintään vuodeksi kerrallaan. Tämä laki ei koskenut ihmisiä, joihin sovellettiin alkoholisti-, irtolais-, köyhäinhoito- tai lastensuojelulakia.
Hallitus perusteli lain tarpeellisuutta sillä, että Suomen asutuskeskuksissa oli epäsosiaalisia henkilöitä, jotka eivät tehneet rehellistä työtä, vaikka siihen olisivat pystyneet. Sen sijaan nämä viettivät joutilasta, epäsiveellistä ja paheellista sekä jopa rikollista elämää häiriten yleistä järjestystä ja jättäen itsensä ja perheensä yhteiskunnan tai vieraiden henkilöiden huollettaviksi. Tällaisten ihmisten työhön määrääminen katsottiin tarpeelliseksi tuotannon ylläpitämiseksi, sotakorvausten suorittamiseksi ja sodan jälkeisen elintason kohottamiseksi.
Voimassaololtaan jatkettuna pinnarilaki oli voimassa vuoden 1948 loppuun, jolloin erikoistyölaitokset lakkautettiin ja niissä olleet henkilöt vapautettiin. Pinnarihuolto yritettiin järjestää kokonaan uuteen muotoon, mutta eduskunta hylkäsi asiaa koskevan lakiesityksen.
Lain voimassaolon jatkoa perustellessaan hallitus katsoi, että se oli saanut toimettomina olleita ja työtä karttaneita henkilöitä oma-alotteisesti tai viranomaisten kehotuksesta hakeutumaan työhön. Koska työn vieroksuntaa kuitenkin yhä esiintyi, hallitus piti tarpeellisena jatkaa lain voimassaoloa vuodella, jona aikana valmisteltaisiin uusi hallituksen esitys työtävieroksuvien työhön sijoittamisesta.
Myöhempi pinnarilaki.
Myöhemmin, erityisesti 1950- ja 1960-luvulla, pinnarilaiksi kutsuttiin 1948 annettua lakia lapsen elatusavun turvaamisesta eräissä tapauksissa. Elatusturvalaiksikin kutsuttu pinnarilaki tuli voimaan 1. lokakuuta 1948 ja sen nojalla elatusavun suorittamisen laiminlyönyt elatusvelvollinen voitiin määrätä työlaitokseen maksaakseen työllään hänelle määrätyn elatusavun. Tämä laki kumottiin 1965 uudella lailla lapsen elatusavun turvaamisesta eräissä tapauksissa. Sen puolestaan kumosi maaliskuun alussa 1977 voimaan tullut laki lapsen elatusavun turvaamisesta. Tällä lailla tehostettiin elatusvastuun toteutumista ja mahdollistettiin elatustuen suorittaminen lapselle kunnan varoista. Enää elatusavun laiminlyöjää ei määrätty työlaitokseen, vaan elatusapua pyrittiin perimään ulosoton avulla.
Susanna Niinistö-Sivuranta

Susanna Niinistö-Sivuranta (s. 1974) on suomalainen koulutus- ja järjestöjohtaja sekä sivistysvaikuttaja. Hän on toiminut Sivistysala ry eli Sivistan toimitusjohtajana tammikuusta 2024. Sitä ennen hän on työskennyllyt korkeakoulusektorilla muun muassa Helsingin yliopistossa koulutusasioiden kehitysjohtajana sekä Laurea-ammattikorkeakoulussa koulutuksesta vastaavana vararehtorina. Helsingin yliopistossa hän toimi myös Avoimen yliopiston johtajana vuosina 2018–2020. Työssään hän on suunnitellut ja johtanut korkeakoulutuksen strategista kehittämistä sekä vastannut operatiivisesti laajojen kokonaisuuksien toteutuksesta (muun muassa opiskelijavalinnat ja tutkinnonuudistus). Niinistö-Suviranta aloittaa 1.1.2026 Haaga-Helia-ammattikorkeakoulun rehtorina.
Niinistö-Sivuranta on julkaissut artikkeleita ja tekstejä koulutuksen kehittämisestä ja johtamisesta. Erityisosaamisalueita ovat pedagoginen osaaminen, digioppiminen, pedagoginen hyvinvointi sekä korkeakoulutuksen johtaminen. Hän on taustaltaan opettaja, valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999 ja väitellyt kasvatustieteiden tohtoriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2013. 
Urallaan Niinistö-Sivuranta on toiminut erilaisten hankkeiden ja organisaatioiden ohjausryhmissä, johtokunnissa ja hallituksissa. Näitä ovat muun muassa Korkeakoulujen yhteishanke Digivisio, valtionhallinnon eOppiva, YTHS:n Helsinki-Espoo terveyspalveluyksikön johtokunta, Unigrafian hallitus, HEI Schoolsin hallitus, Haus Oy:n hallitus ja HAUS Gollagen johtokunta sekä Helsingin seudun kesäyliopistosäätiön hallitus.
Kerem Aktürkoğlu

Muhammed Kerem Aktürkoğlu (s. 21. lokakuuta 1998 Kocaeli) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelavaa Benficaa. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Aktürkoğlu siirtyi syksyllä 2014 İstanbul Başakşehiriin mutta pelasi vain seuran nuorisojoukkueissa. Hän aloitti liigauransa alemmilla sarjatasoilla lainalla Bodrumissa sekä kaudella 2018–2019 Karacabey Belediyesporissa ja kaudella 2019–2020 24 Erzincansporissa. Hän siirtyi Galatasarayhin syyskuussa 2020. Hän on pelannut Superliigassa kausittain 27, 37, 34 ja 37 ottelua sekä tehnyt niissä vastaavasti kuusi, kymmenen, yhdeksän ja 12 maalia. Hän voitti liigamestaruuden vuosina 2023 ja 2024. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, 0–1-voittomaalin vierasottelussa Lokomotiv Moskovaa vastaan lokakuussa 2021. Hän pelasi kauden 2024–2025 alussa Galatasarayssa vielä kolme superliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja kaksi Mestarien liigan karsinnan ottelua. Syyskuussa 2024 hän siirtyi portugalilaisseura Benficaan.
Aktürkoğlu pelasi Turkin alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2021 ystävyysottelussa Azerbaidžania vastaan. Hän kuului Turkin joukkueeseen kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa mutta ei päässyt pelaamaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Georgiaa vastaan ja teki lisäajalla loppulukemiksi 3–1. Hän pelasi avauskokoonpanossa Portugalia vastaan ja tuli vaihdosta kentälle kolmannessa alkulohko-ottelussa Tšekkiä, neljännesvälieräottelussa Itävaltaa ja tappiollisessa puolivälieräottelussa Alankomaita vastaan. Lokakuun 2024 puoliväliin mennessä hän on pelannut 38 maaottelua, joista 24 ottelua avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kymmenen maalia: lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Norjaa, marraskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Gibraltaria ja Montenegroa, maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Armeniaa, lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Latviaa ja kesäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Georgiaa vastaan, syyskuussa 2024 kolme maalia Kansojen liigan kotiottelussa Islantia vastaan sekä lokakuussa 2024 yhden maalin Kansojen liigan vierasottelussa Islantia vastaan..
Short n’ Sweet

Short n’ Sweet on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Sabrina Carpenterin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 23. elokuuta 2024 Island Recordsin kautta. 
Albumin julkaisua edelsivät kaksi singleä ”Espresso” 12. huhtikuuta 2024 ja ”Please Please Please” 6. kesäkuuta 2024, jotka kummatkin nousivat Billboard 200 -listan kärkeen. Albumin kolmas single "Taste" julkaistiin albumin rinnalla 23. elokuuta 2024. Albumin deluxe-versio julkaistiin ystävänpäivänä, 14. helmikuuta 2025. Albumin deluxe-versio sisälsi neljä uutta kappaletta sekä remixin "Please Please Please" -kappaleesta Dolly Partonin kanssa. 
Short n’ Sweet nousi albumilistojen kärkeen ympäri maailman ja oli Carpenterin ensimmäinen "Billboard 200" -listan kärkeen yltänyt. Albumi ja sen kappaleet saivat vuoden 2025 Grammy-gaalassa yhteensä kuusi ehdokkuutta, joista se voitti kaksi: parhaan pop-albumin sekä parhaan pop soolo-esityksen palkinnot. 
Taustaa.
Carpenter ilmoitti albumin julkaisusta Instagram-julkaisussa 3. kesäkuuta 2024.
Albumin tukemiseksi julkaistiin The Short n’ Sweet Tour -areenakiertue, joka käynnistyi syyskuussa 2024 Columbuksessa Ohiossa ja päättyy marraskuussa Los Angelesissa Kaliforniassa. Kiertueen Euroopan osio alkoi keväällä 2025 Dublinista Irlannista ja päättyi Amsterdamiin Alankomaihin.
Kappaleet.
Short n’ Sweet - Standard-edition
Short n’ Sweet - Deluxe-edition
Pablo Arias Echeverría

Pablo Arias Echeverría (s. 30. kesäkuuta 1970 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Arias Echeverría edustaa kansanpuoluetta. Arias Echeverría on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2009–2014 ja uudelleen toukokuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Isabel Benjumea

Isabel Benjumea (s. 5. syyskuuta 1982 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Benjumea edustaa kansanpuoluetta. Benjumea on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Pilar del Castillo

Pilar del Castillo Vera (s. 31. heinäkuuta 1952 Nador, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Del Castillo Vera edustaa kansanpuoluetta. Del Castillo Vera on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Ana Collado Jiménez

Ana Collado Jiménez (s. 8. helmikuuta 1984 Ávila, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Collado Jiménez edustaa kansanpuoluetta. Collado Jiménez on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä syyskuusta 2023 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Medzilaborce

Medzilaborce (unk. "Mezőlaborc") on kaupunki Prešovin alueella Kaakkois-Slovakiassa. Vuonna 2023 siellä asui 5 747 ihmistä. Medzilaborce on tärkeä Slovakian ruteenivähemmistön keskus.
Sijainti.
Medzilaborce sijaitsee Laborec- ja Vydranka-jokien yhtymäkohdassa noin 42 kilometriä Humennésta pohjoiseen. Matkaa Puolan rajalle on noin 9 kilometriä.
Historia.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat Medzilaborcesta ovat vuodelta 1557, jolloin se kuului Unkarin kuningaskuntaan. Sen alueet kuuluivat 1600- ja 1700-luvuilla Csákyn suvulle, kunnes Andrássyt saivat sen haltuunsa 1800-luvulla. Unkarin vallan aikana Medzilaborcen asukkaat saivat elantonsa lähinnä maa- ja metsätaloudesta. Kylän taloudellinen kehitys kiihtyi hieman kun sen läpi Puolaan kulkenut rautatieyhteys valmistui vuonna 1870.
Ensimmäisen maailmansodan alussa Medzilaborce joutui Venäjän armeijan miehittämäksi ja se toimi kenraali Aleksei Brusilovin esikunnan päämajana. Kylä vaurioitui tänä aikana pahasti. Sodan loputtua Medzilaborce liittyi vastaperustettuun Tšekkoslovakian valtioon. Kylä pysyi kuitenkin taloudellisena takapajulana, ja suuren työttömyyden takia alue koki suuren maastamuuton. Tšekkoslovakian kommunistinen puolue olikin voimatekijä Medzilaborcessa jo ensimmäisen tasavallan aikana.
Toisen maailmansodan aikana Medzilaborce kuului näennäisesti itsenäiseen Slovakian tasavaltaan. Alueella toimi hallituksenvastainen partisaanijoukko, ja sen lähellä kayty Duklan solan taistelu aiheutti vahinkoja myös Medzilaborcessa. Puna-armeija vapautti kaupungin 26. marraskuuta 1944. Sodan jälkeen Medzilaborce liittyi jälleenpeerustettuun Tšekkoslovakiaan ja sen taloudellinen kehittäminen otettiin aiempaa vakavammin. Sinne rakennettiin muun muassa konepajatehdas vuonna 1958. Vuodesta 1993 se on kuulunut itsenäiseen Slovakian tasavaltaan.
Hallinto.
Medzilaborcen pormestarina on toiminut SMER-SD:n Vladislav Višňovský vuodesta 2014.
Kulttuuri.
Medzilaborcessa järjestetään joka kesäkuu kulttuuri- ja urheilufestivaali.
Nähtävyydet.
Lähde
Nimet.
Slovakiksi.
Lähde
Rosa Estaràs

Rosa Estaràs Ferragut (s. 21. lokakuuta 1965 Valldemossa, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Estaràs Ferragut edustaa kansanpuoluetta. Estaràs Ferragut on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
José Manuel García-Margallo

José Manuel García-Margallo y Marfil (s. 13. elokuuta 1944 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. García-Margallo edustaa kansanpuoluetta. García-Margallo on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1994–2011 ja uudelleen heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Leopoldo López Gil

Leopoldo López Gil (s. 20. lokakuuta 1944 Caracas, Espanja) on espanjalainen poliitikko. López Gil edustaa kansanpuoluetta. López Gil on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Antonio López-Istúriz White

Antonio López-Istúriz White (s. 1. huhtikuuta 1970 Pamplona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. López-Istúriz edustaa kansanpuoluetta. López-Istúriz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2004 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Gabriel Mato

Gabriel Mato (s. 29. huhtikuuta 1961 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Mato edustaa kansanpuoluetta. Mato on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Francisco José Millán Mon

Francisco José Millán Mon (s. 8. maaliskuuta 1955 Pontevedra, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Millán Mon edustaa kansanpuoluetta. Millán Mon on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2004 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Dolors Montserrat

Dolors Montserrat (s. 18. syyskuuta 1973 Barcelona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Montserrat edustaa kansanpuoluetta. Montserrat on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Ura.
Dolors Montserrat syntyi vuonna 1973 Sant Sadurní d'Anoiassa, Barcelonan lähellä sijaitsevassa kylässä. Hän on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Barcelonan Abad Oliva-CEU:n yliopistossa, maisterin tutkinnon Barcelonan asianajajaliiton lakimieskoulussa ja jatkotutkinnon kaupunkisuunnittelusta ja kiinteistöoikeudesta Pompeu Fabran yliopistossa. Vuosina 1997-2011 hän työskenteli asianajajana omassa asianajotoimistossaan, jossa hän oli erikoistunut kaupunkisuunnitteluun, kiinteistö- ja ympäristöoikeuteen.
Montserrat ryhtyi politiikkaan varhain toimien kaupunginvaltuutettuna ja Kansanpuolueen tiedottajana toukokuusta 2003 toukokuuhun 2015. Vuonna 2008 hän siirtyi kansalliseen politiikkaan ja valittiin edustajainkokoukseen, jossa hän oli vuoteen 2019 asti. Vuodesta 2011 lähtien hän on ollut edustajainkokouksen kolmas varapuheenjohtaja. Vuosina 2016–2018 Montserrat toimi Mariano Rajoyn hallituksen terveys-, sosiaalipalvelu- ja tasa-arvoministerinä.
Vuonna 2019 Montserrat oli Kansanpuolueen kärkiehdokas eurovaaleissa. Vuodesta 2019 lähtien Montserrat on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä sekä Euroopan kansanpuolueen ryhmän Espanjan valtuuskunnan johtajana Euroopan parlamentissa. Hän on myös vetoomusvaliokunnan puheenjohtaja ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan jäsen. Vuodesta 2023 lähtien hän on myös Euroopan kansanpuolueen ryhmän varapuheenjohtaja.
Javier Zarzalejos

Javier Zarzalejos (s. 6. kesäkuuta 1960 Bilbao, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Zarzalejos edustaa kansanpuoluetta. Zarzalejos on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Juan Ignacio Zoido

Juan Ignacio Zoido Álvarez (s. 21. tammikuuta 1957 Montellano, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Zoido Álvarez edustaa kansanpuoluetta. Zoido Álvarez on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Esteban González Pons

Esteban González Pons (s. 21. elokuuta 1964 Valencia, Espanja) on espanjalainen poliitikko. González Pons edustaa kansanpuoluetta. González Pons on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 elokuuhun 2023 saakka. Hän edusti Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Adrián Vázquez Lázara

Adrián Vázquez Lázara (s. 5. toukokuuta 1982 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Vázquez Lázara edustaa Ciudadanos-puoluetta. Vázquez Lázara on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä helmikuusta 2020 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
José Ramón Bauzá

José Ramón Bauzá Díaz (s. 16. marraskuuta 1970 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Bauzá Díaz edustaa Ciudadanos-puoluetta. Bauzá Díaz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Jordi Cañas

Jordi Cañas (s. 12. joulukuuta 1969 Barcelona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Cañas edustaa Ciudadanos-puoluetta. Cañas on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Eva Maria Poptcheva

Eva Maria Poptcheva (s. 17. lokakuuta 1979 Plovdiv, Bulgaria) on espanjalainen poliitikko. Poptcheva edustaa Ciudadanos-puoluetta. Poptcheva on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä syyskuusta 2022 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Soraya Rodríguez

María Soraya Rodríguez Ramos (s. 1. joulukuuta 1963 Valladolid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Rodríguez Ramos edustaa Ciudadanos-puoluetta. Aikaisemmin hän on edustanut sosialistista työväenpuoluetta. Rodríguez Ramos on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2004 ja uudelleen heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Susana Solís Pérez

Susana Solís Pérez (s. 21. joulukuuta 1971 Avilés, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Solís Pérez edustaa Ciudadanos-puoluetta. Solís Pérez on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Izaskun Bilbao Barandica

Izaskun Bilbao Barandica (s. 27. maaliskuuta 1961 Bermeo, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Bilbao Barandica edustaa Baskien kansallispuoluetta. Bilbao Barandica on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Javier Nart

Javier Nart (s. 19. elokuuta 1947 Laredo, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Nart on puoluekannaltaan sitoutumaton. Aikaisemmin hän on edustanut Ciudadanos-puoluetta. Nart on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Max von Erdmannsdörfer

Max von Erdmannsdörfer (1848–1905) oli saksalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän oli Julius Rietzin oppilas. Hän johti orkesteria Sondershausenissa 1871–1880, Moskovassa 1882–1888, Bremenissä 1889–1895, Pietarissa 1895–1897 ja siirtyi sitten Müncheniin.
Anni Kajos

Anni Kajos (24. tammikuuta 1991 Lahti) on suomalainen näyttelijä ja laulaja, Anni oli myös Jasminen ääni Disneyn Aladdinin vuoden 2019 live-action -version suomenkielisessä versiossa. Hänen työhönsä kuuluvat myös suomalaiset versiot "Pokemonista" ja "Uglydollsista".
Äänirooleja.
"Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit ovat omassa luettelossaan."
La Ravoire

La Ravoire on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin neljä kilometriä Chambéryn kaupungista itään.
Saint-Étiennen kirkko rakennettiin vuosien 1845 ja 1846 välillä, ja vihittiin käyttöön vuonna 1848. Se korvasi samalla paikalla olleen kirkon, joka oli ollut olemassa jo 1300-luvulla.
Conrad Vernon

Conrad Vernon (s. 11. heinäkuuta 1968 Lubbock, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja kuvakäsikirjoittaja. Hän on työskennellyt muun muassa DreamWorks-animaatioelokuvasarjassa "Shrek" ja muissa elokuvissa, kuten "Möröt vastaan muukalaiset", "Madagascar 3" ja "Madagascarin pingviinit". Hän on myös ohjannut muiden tuotantoyhtiöiden animaatioelokuvia, kuten Sony Picturesin "Sausage Partyn" ja MGM:n "Perhe Addamsin" ja sen jatko-osan "".
Robert Towne

Robert Towne (alk. Robert Bertram Schwartz; 23. marraskuuta 1934 – 1. heinäkuuta 2024 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. 
Townea pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaana elokuvien käsikirjoittajana. Hän voitti parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon vuonna 1974 elokuvasta "Chinatown", ja American Film Institute arvioi vuonna 2006 sen kaikkien aikojen kolmanneksi parhaaksi elokuvakäsikirjoitukseksi. Towne oli lisäksi ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi kolme kertaa.
N,N-dimetyyli-4-nitrosoaniliini

N,N-dimetyyli-4-nitrosoaniliini (C8H10N2O) eli N,N-dimetyyli-p-nitrosoaniliini tai p-nitrosodimetyylianiliini on aniliinijohdannaisiin ja aromaattisiin nitrosoyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden synteeseissä ja vulkanoinninkiihdyttimenä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa N,N-dimetyyli-4-nitrosoaniliini on vihreää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisissä määrin veteen, mutta liukenee paremmin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Aine on ärsyttävää ja myrkyllistä.
N,N-dimetyyli-4-nitrosoaniliinia valmistetaan happamissa oloissa N,N-dimetyylianiliinin ja natriumnitriitin reaktiolla.
N,N-dimetyyli-4-nitrosoaniliinia käytetään väriaineiden, erityisesti atsiinivärien, N,N-dimetyyli-p-fenyleenidiamiinin ja vulkanoinninkiihdyttimien valmistukseen ja reagenssina valmistettaessa aldehydejä alkyylihalideista Kröhnke-reaktiolla. Sitä käytetään myös itsessään vulkanoinninkiihdyttimenä. Analyyttisessä kemiassa N,N-dimetyyli-4-nitrosoaniliinia käytetään reagenssina ligniinin osoittamiseen ja eräiden jalometallien spektrofotometrisissä määrityksissä.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1969

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1969 järjestettiin Espoon Otaniemessä Otahallissa 22.–23. helmikuuta 1969.
Mitalistit.
Naiset.
Lähde
Alfred Eriksen

Alfred Eriksen (30. elokuuta 1864 Kristiania, Norja – 4. toukokuuta 1934 Oslo, Norja) oli norjalainen pappi, poliitikko ja toimittaja. Hän oli vuodesta 1910 pappina Kristianiassa. Hän perusti 1902 Tromssan amtiin työväenyhdistyksen ja julkaisi 1902–1911 sosialistista lehteä "Nordlys". Hän oli 1903–1912 edustajana suurkäräjillä, ja pian hänestä tuli Työväenpuolueen ryhmän johtaja. Hän oli kuitenkin liian itsenäinen voidakseen pysyä asemassa pitkään, ja 1912 hänet erotettiinkin puolueesta.
Sulttaanikunta

Sulttaanikunta eli sultanaatti on alue tai valtio, jota hallitsee islamilainen sulttaani, jolla on myös merkittävä uskonnollinen asema.
Nykyaikana itsenäisiä sulttaanikuntia ovat enää Oman ja Brunei, joita sulttaani hallitsee itsevaltiaana.
Myös Malesian osavaltioista monet ovat sulttaanikuntia, joiden sulttaanien keskuudesta valitaan maalle viiden vuoden välein valtionpäämieheksi kuningas.
Erler

Erler on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Maite Pagazaurtundúa

Maite Pagazaurtundúa (s. 11. helmikuuta 1965 San Sebastián, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Pagazaurtundúa edustaa Ciudadanos-puoluetta. Pagazaurtundúa on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Luis Garicano

Luis Garicano (s. 1967 Valladolid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Garicano edustaa Ciudadanos-puoluetta. Garicano on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 syyskuuhun 2022 saakka. Hän edusti Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Ana Miranda Paz

Ana Miranda Paz (s. 2. toukokuuta 1971 Cuntis, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Miranda Paz edustaa Bloque Nacionalista Galego-puoluetta. Miranda Paz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2012–2013, 2018–2019 sekä uudelleen syyskuusta 2022 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Diana Riba

Diana Riba i Giner (s. 21. helmikuuta 1975 Barcelona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Riba edustaa Katalonian tasavaltalainen vasemmisto-puoluetta. Riba on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Jordi Solé

Jordi Solé (s. 26. lokakuuta 1976 Caldes de Montbui, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Solé edustaa Katalonian tasavaltalainen vasemmisto-puoluetta. Solé on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2017–2019 ja uudelleen heinäkuusta 2020 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Pernando Barrena

Pernando Barrena Arza (s. 1. marraskuuta 1965 Pamplona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Barrena edustaa EH Bildu-puoluetta. Barrena on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2019–2022. Hän edusti Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmää.
Laura Ballarín Cereza

Laura Ballarín Cereza (s. 19. heinäkuuta 1984 Barcelona, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Ballarín Cereza edustaa sosialistista työväenpuoluetta. Ballarín Cereza on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä syyskuusta 2023 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Estrella Durá

Estrella Durá Ferrandis (s. 22. syyskuuta 1963 Puçol, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Durá edustaa sosialistista työväenpuoluetta. Durá on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Jonás Fernández

Jonás Fernández (s. 8. tammikuuta 1979 Oviedo, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Fernández edustaa sosialistista työväenpuoluetta. Fernández on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Lina Gálvez

Lina Gálvez (s. 13. syyskuuta 1969 Sevilla, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Gálvez edustaa sosialistista työväenpuoluetta. Gálvez on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Fritz Erler

Fritz Erler (1868–1940) oli saksalainen taidemaalari. Hän sai taiteellisen koulutuksensa pääasiallisesti Pariisissa, jossa häneen vaikutti huomattavasti varsinkin Albert Besnard. Hän edusti aikakauden saksalaisessa taiteessa etupäässä koristeellista ja myös monumentaalista maalausta: hän siveli voimakkaat värit leveinä pintoina ja rajasi ne tummin ääriviivoin. Hän koristi seinämaalauksilla yksityishuviloita, hotelleja, mutta myös Hannoverin raatihuoneen, sekä maalasi muotokuvia. Hän teki myös julisteita ja taideteollisuusmalleja sekä näyttämösuunnitelmia. Hänen länsirintamalla vesiväreillä maalaamiaan sotakuvia julkaistiin vuonna 1915 kokoelma jäljennöksinä.
Erlerin veli oli taidemaalari Erich Erler (1870–1946).
Ibán García del Blanco

Ibán García del Blanco (s. 8. helmikuuta 1977 León, Espanja) on espanjalainen poliitikko. García del Blanco edustaa sosialistista työväenpuoluetta. García del Blanco on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Isabel García Muñoz

Isabel García Muñoz (s. 3. maaliskuuta 1977 Zaragoza, Espanja) on espanjalainen poliitikko. García Muñoz edustaa sosialistista työväenpuoluetta. García Muñoz on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Eider Gardiazabal

Eider Gardiazabal Rubial (s. 12. heinäkuuta 1975 Bilbao, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Gardiazabal edustaa sosialistista työväenpuoluetta. Gardiazabal on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2009 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Mónica Silvana González

Mónica Silvana González (s. 12. helmikuuta 1976 Buenos Aires, Argentiina) on espanjalainen poliitikko. González edustaa sosialistista työväenpuoluetta. González on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Nicolás González Casares

Nicolás González Casares (s. 20. heinäkuuta 1972 A Coruña, Espanja) on espanjalainen poliitikko. González Casares edustaa sosialistista työväenpuoluetta. González Casares on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Alicia Homs Ginel

Alicia Homs Ginel (s. 15. lokakuuta 1993 Palma de Mallorca, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Homs Ginel edustaa sosialistista työväenpuoluetta. Homs Ginel on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Albert Besnard

Paul-Albert Besnard (2. kesäkuuta 1849 Pariisi, Ranska – 4. joulukuuta 1934 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari. Hän on tunnettu varsinkin hienoista Pariisin elämää esittävistä maalauksistaan. Hän on impressionisti ja taitava väri- ja valovaikutelmien käyttäjänä.
Besnard oli Roomassa Villa Medicin johtaja 1913 alkaen, Pariisissa École des Beaux-Artsin johtaja vuodesta 1922, hänet nimitettiin Ranskan akatemiaan 1924. Hän sai Rooman palkinnon 1874.
Javi López (poliitikko)

Javi López (s. 11. marraskuuta 1985 Madrid, Espanja) on espanjalainen poliitikko. López edustaa Katalonian sosialistien puoluetta. López on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Kosovan tasavalta

Kosovan tasavalta () oli tunnustamaton valtio Balkanilla vuosina 1991–2000. Huippuvuosinaan se yritti perustaa omia Serbiasta riippumattomia rinnakkaisia instituutioitaan. Albania oli ainoa Kosovan tasavallan tunnustanut valtio. 
Kosovon maakunnan parlamentin albaanit julistivat Kosovan tasavallan itsenäiseksi 22. syyskuuta 1991. Muutaman päivän päästä pidettiin epävirallinen kansanäänestys, jossa 99 % äänestäjistä kannatti itsenäisyyttä. Serbit boikotoivat kansanäänestystä eivätkä osallistuneet siihen.
Kosovon ja Serbian jännitteet johtivat Kosovon sotaan vuonna 1998. Kosovon sodan jälkeen Kosovo siirtyi UNMIKin hallintaan. UNMIKin hallinto tunnustettiin 31. tammikuuta 2000, minkä jälkeen Kosovan tasavalta tuli päätökseensä.
Pieksämäen helluntaiseurakunta

Pieksämäen helluntaiseurakunta on Pieksämäellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1961. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Pieksämäen keskustassa Savontiellä.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi rukouskokoukset, lapsi- ja nuorisotyö sekä lähetyskirpputori. Seurakunta tukee Fidan lähetystyötä Venäjällä sekä Aasiassa.
Punkaharjun helluntaiseurakunta

Punkaharjun helluntaiseurakunta on Savonlinnan Punkaharjulla sekä Parikkalassa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1983. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Punkaharjun keskustassa Kauppatiellä ja Parikkalassa Petäjikönkadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi nuoriso- ja lapsityö, osallistuminen Savon helluntaiseurakuntien yhteiseen koulutyöhön, KAN-kotityö, kirpputori sekä esirukous- ja sielunhoitopalvelu. Seurakunta toteuttaa omaa lähetystyötä ja humanitääristä työtä Karjalassa sekä tukee lähetystyötä Thaimaassa, Etiopiassa, Ugandassa, Keniassa ja Ukrainassa.
Kuhmon helluntaiseurakunta

Kuhmon helluntaiseurakunta on Kuhmossa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1953. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kuhmon keskustassa Rajakadulla. Seurakunnan pastorina toimii Henry Seilonen.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsityö sekä lähetystyö ja kirpputori. 
Historia.
Helluntailiike saapui Kuhmoon Rauni Karin ja Raija Koskisen kokoustoiminnan kautta vuonna 1951. Myöhemmin alkanutta työtä johtivat erityisesti Weli Pölkki ja Paavo Jääskeläinen Nurmeksesta käsin. Seurakunta järjestäytyi vuonna 1953. Seurakunnan pitkäaikaisena johtajana tuli tunnetuksi kelloseppä Viljo Kunnas.
Kuusamon helluntaiseurakunta

Kuusamon helluntaiseurakunta on Kuusamossa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1966. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kuusamon Petäjäkankaalla Kitkantiellä.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten ja kokoustoiminnan lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä työ päihdeongelmaisten parissa. Seurakunta tekee myös lähetystyötä Espanjassa. Kuusamon helluntaiseurakunnan yhteydessä on toiminut Royal Rangers-partiojärjestö.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Koillismaan alueella 1950-luvun alkupuolella ja 1960-luvulla alueella syntyi herätystä. Helluntailaiset järjestäytyivät omaksi seurakunnaksi vuonna 1966. Vuonna 1976 posiolaiset järjestäytyivät Kuusamon seurakunnan alaisuudesta omaksi seurakunnakseen. Vuonna 1977 Kuusamossa syntyi hengellistä herätystä erityisesti nuorten parissa. Kuusamon helluntaiseurakunta kokoontui pitkään vuokratiloissa. Toukokuussa 2000 seurakunnan Kitkantien toimitilat vihittiin käyttöön.
Suomussalmen helluntaiseurakunta

Suomussalmen helluntaiseurakunta on Suomussalmella toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1977. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Suomussalmen Valkeisissa Säröspinontiellä.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelukset ja rukous- ja ylistyskokoukset, lapsi- ja nuorisotyö, päihdetyö, radiotyö yhdessä Kainuun helluntaiseurakuntien kanssa sekä lähetystyö Venäjän Karjalassa. 
Historia.
Helluntaiherätyksen säännöllinen toiminta Suomussalmella alkoi vuonna 1952. Helluntaiherätyksen edelläkävijöitä paikkakunnalla olivat Aino Linnanen ja Annikki Raatikainen. Kesällä 1954 paikkakunnalla järjestettiin ensimmäinen kastetilaisuus. Ensimmäinen rukoushuone hankittiin vuonna 1955, kun entinen kunnan toimitalo ostettiin seurakunnan omistukseen.
Seurakunta kuului aluksi Kajaanin helluntaiseurakunnan alaisuuteen, minkä jälkeen se siirtyi rukouspiirinä Hyrynsalmen Siion-seurakunnan alaisuuteen. Seurakunta itsenäistyi omaksi seurakunnakseen vuonna 1977. Seurakunnan ensimmäinen oma rukoushuone vihittiin käyttöön touokokuussa 1981, josta siirryttiin nykyisiin tiloihin vuoden 1989 lopussa.
Pastorit.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Suomussalmen helluntaiseurakunnan pastoreina:
Puolangan helluntaiseurakunta

Puolangan helluntaiseurakunta on Puolangalla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1986. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Puolangan keskustassa Ouluntiellä.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelukset, hartausillat, Sanan ja rukouksen illat sekä teematilaisuudet. 
Historia.
Helluntailiike saapui Puolangalle Orvokki Vuorisen, Aino Vuorisen ja Annnikki Raatikaisen työn kautta. Kaksi viimeksi mainittua aloittivat työn myös Suomussalmella. Puolangan helluntaiseurakunta järjestäytyi vuonna 1986.
Sarygamyş

Sarygamyş (karakalpakiksi "Sarıqamıs", ) on keinokastelualueiden poistoveden muodostama suolajärvi Turkmenistanin ja Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakstanin rajalla. Sen pinta-ala oli 3 955 neliökilometriä ja vesimäärä 68,56 kuutiokilometriä vuonna 2006.
Sarygamyş sijaitsee samannimisessä 150 kilometriä pitkässä ja 90 kilometriä leveässä syvängössä Ustjurtin laakion eteläpuolella ja Karakumin aavikon pohjoispuolella. Sen pohja on 45 metriä merenpinnan alapuolella. Sarygamyş on ajoittain toiminut Amudarjan laskujärvenä ja se rajoittuu joen kuivuneeseen suistoalueeseen. Järvi on aikoinaan laskenut Uzboýn kautta Kaspianmereen. Amudarjan muutettua kulkuaan joki alkoi jälleen virrata Araljärveen, ja Sarygamyş kuivui 1300–1500-lukujen jälkeen. Se sai viimeisen kerran vettä Amudarjasta vuonna 1878.
Sarygamyşin syvänkö alkoi 1960-luvun alussa saada vettä Daşoguzin ja Xorazmin keidasalueilta kanavia ja muinaista Derýalykjokea pitkin. Järvellä alettiin harjoittaa kalastusta vuonna 1966. Sen pinta-ala on kasvanut huomattavasti, ja koska keinokastelun poistovesijärjestelmän tarkoitus on maaperän suolapitoisuuden vähentäminen, järviveden suolapitoisuus kasvaa jatkuvasti. Kaksituhattaluvun alussa se oli 11–12 grammaa litrassa. Vesi sisältää runsaasti myös maataloudessa käytettyjä myrkkyjä.
Jos Sarygamyşin saama vesimäärä (noin 5 kuutiokilometriä vuodessa) pysyy samana kuin 2000-luvun alussa, järven pinta-ala kasvaa vuoteen 2100 mennessä 7 823 neliökilometriin ja sen suolapitoisuus lisääntyy 27,6 grammaan litrassa. Tämä aiheuttaisi Sarygamyşin kalakannan ja järven ympärille syntyneen ekosysteemin kuoleman.
Järven pohjois- ja länsipuolella Uzbekistanissa sijaitsee vuonna 2020 perustettu Etelä-Ustjurtin kansallispuisto. Turkmenistanissa on Sarygamyşin rauhoitusalue ja Gaplaňgyrin luonnonpuisto.
Tuusulanjoki

Tuusulanjoki (alajuoksullaan nimeltään myös "Lillån") on Tuusulanjärven laskujoki ja Vantaanjoen vasemmanpuoleinen sivujoki. Se alkaa Tuusulanjärven eteläpäästä, Hyrylän ja Koskenmäen välistä ja laskee Vantaanjokeen Vantaalla Kiilan ja Lapinkylän rajalla. Joki on noin 15 kilometrin pituinen ja virtaa koillisesta lounaaseen. Se on suurimmaksi osaksi Tuusulan kunnan, alajuoksullaan kuitenkin Vantaan kaupungin alueella. Sen varrella sijaitsevat Lahela ja Ruotsinkylä. 
Joen alkukohdassa on vuonna 1959 rakennettu pato. Joessa on useita koskia. Tuusulanjoessa on ollut, tai on edelleen, Myllykylän koski, jonka tarkka sijainti ei ole tiedossa.
Tuusulanjoki on pitkässä kallioperän murroslaaksossa, joka syntyi miljoonia vuosia sitten suuren maanjäristyksen seurauksena. Samassa laaksossa ovat myös Tuusulanjärvi sekä Espoon Pitkäjärvi ja sen laskujoki, Espoonjoki. Viimeisen jääkauden jälkeen laakso oli merenlahtena, josta Tuusulanjärvi kuroutui noin 9 000 vuotta sitten.
Tuusulanjoen laaksoa pidetään arvokkaana kulttuurimaisemana. Lahelassa suuri osa entisistä peltoaukeista on muutettu asuntoalueiksi, mutta laakson Ruotsinkylässä sijaitseva eteläosa muodostaa edelleen maakunnallisesti merkittävän kokonaisuuden. Siellä on laajoja viljelysmaisemia, joissa hallitsevassa asemassa ovat vanhat tilakeskukset ja Johannisbergin kartano. Nykyisen ilmeensä alue on kuitenkin saanut vasta 1800- ja 1900-luvuilla; sitä ennen pellot olivat huomattavasti pienempiä.
Uudenmaan ympäristökeskuksen, Tuusulan kunnan ja Keski-Uudenmaan Veden (KUVESI) toimesta Tuusulanjoella suoritettiin kunnostustöitä vuosina 2006-2009. Tällöin jokea ruopattiin, rantoja vahvistettiin, rakennettiin uimarantoja ja maisema-altaita sekä koskimaisia pohjakynnyksiä ja kiveyksiä.
Verdalsøra

Verdalsøra on taajama Verdalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 6 neliökilometriä ja asukasluku 8 601 vuonna 2023. Verdalsøra on ollut kaupunki vuodesta 1998.
Lysthaugen

Lysthaugen on taajama Verdalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,25 neliökilometriä ja asukasluku 297 vuonna 2023.
Vuonna 1893 alueella tapahtui maanvyöry, jossa kuoli 112 ihmistä.
Trones

Trones on taajama Verdalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,2 neliökilometriä ja asukasluku 390 vuonna 2023.
Erich Erler

Erich Erler, taiteilijanimeltään Erich Erler-Samaden, (1870–1946) oli saksalainen taidemaalari. Hän maalasi etupäässä temperaväreillä vuoristomaisemia Sveitsistä Engadinista Samadenista. Giovanni Segantinilta tulevat vaikutteet ovat ilmeisiä. Etsaussarjassaan "Sota" Erler on veljensä, taidemaalari Fritz Erlerin (1868–1940) tavoin kuvannut ensimmäistä maailmansotaa. Molemmat kuuluivat müncheniläiseen taiteilijaryhmään Scholleen.
Forbregd/Lein

Forbregd/Lein on taajama Verdalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 859 vuonna 2023.
Vuku

Vuku on taajama Verdalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,24 neliökilometriä ja asukasluku 228 vuonna 2023.
Stiklestadin kirkko

Stiklestadin kirkko () on Verdalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. Sen on perinteisesti uskottu sijaitsevan paikalla, jolla Olavi Pyhä kaatui taistelussa vuonna 1030.
Vukun kirkko

Vukun kirkko () on Verdalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1655.
Vinnen kirkko

Vinnen kirkko () on Verdalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1826.
Verdalin maanvyöry

Verdalin maanvyöry () oli Norjan Verdalissa yöllä 18.–19. toukokuuta 1893 tapahtunut suuri maanvyöry, jonka seurauksena 116 ihmistä kuoli. Onnettomuusalueen koko oli 14,5 neliökilometriä.