tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Selwyn College

Selwyn College on yksi englantilaisen Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Se perustettiin vuonna 1882 Uuden-Seelannin ensimmäisen anglikaanisen piispan George Augustus Selwynin muistoksi. Collegen vanhimmat punatiiliset osat, jotka edustavat uusgoottilaista tyylisuuntaa, suunnitteli arkkitehti Sir Arthur Blomfield. College rakennettiin Corpus Christi Collegelta ostetulle tontille, joka tuolloin oli syrjässä kaupungin keskustasta. Selwyn College alkoi hyväksyä naisia opiskelijoiksi vuodesta 1976 alkaen.
Selwyn Collegea ovat käyneet mm. soudun olympiavoittaja Ran Laurie ja hänen poikansa, näyttelijä Hugh Laurie. Muita tunnettuja Selwynin alumneja ovat konservatiivipoliitikko John Gummer ja kirjailija Robert Harris.
Siniselkäsieppo

Siniselkäsieppo ("Myioparus plumbeus") on laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan siniselkäsieppo on noin 14 cm. Siniselkäsieppo on selästään, päästään ja siivistään väriltään siniharmaa. Pyrstö on musta ja pyrstön reunasulat ovat valkoiset. Vatsa on väritykseltään valkoinen. Sukupuolet eivät eroa toisistaan ulkonäöltään. Nuori siniselkäsieppo on höyhenpuvultaan kellanruskea ruskein pilkuin. Lintu muistuttaa ulkonäöltään savanniharmaasieppoa ("Muscicapa caerulescens"), mutta eroaa pyrstön värityksen perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Siniselkäsieppoa tavataan lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Laji puuttuu kokonaan ainoastaan Somaliasta. Lajin elinympäristöä ovat savannit, jokivarsien kosteat metsät ja ainavihantien metsien reunamaat.
Ravinto ja pesiminen.
Siniselkäsiepon ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, kuten kovakuoriaisista, termiiteistä ja perhosten toukista. Ruokansa lintu etsii puiden lehvästön joukosta.
Siniselkäsiepon pesimäkausi kestää elokuusta joulukuulle. Lajin pesä sijaitsee puunkolossa, joka voi olla myös tikan tekemä. Pesä sisustetaan heinillä, jäkälöillä ja höyhenillä. Sekä koiras- että naaraslinnut osallistuvat pesän rakentamiseen. Naaras munii kahdesta kolmeen valkoista ruskea- ja oliivinvihreäpilkullista munaa.
Kultatöyhtösirkku

Kultatöyhtösirkku ("Schoeniclus elegans") on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoitää, Korean, Japanin, Kiinan, Taiwanin ja Myanmarin. Suomessa se on tavattu kerran, kun lintu rengastettiin Hangon lintuasemalla 22. huhtikuuta 1991.
Jukupark Turku

JukuPark Turku on Turun Kaerlassa, Impivaaran liikuntakeskuksen tuntumassa sijaitseva ulkovesipuisto, joka avattiin 3. heinäkuuta 2010. Vesipuiston alue on 2,5 hehtaaria ja sille on rakennettu muun muassa kolme grilliravintolaa ja Merirosvosaari-vesileikkimaailma, jossa on yli kymmenen vesiliukumäkeä, jotka laskevat 1 200 neliömetrin altaaseen. Alueella on myös kaksi muuta suurempaa liukumäkitornia, muita uima-altaita ja auringonottoterasseja.
Pomppulinnaonnettomuus.
Kolme ihmistä loukkaantui JukuPark Turussa 10. kesäkuuta 2023 onnettomuudessa, jossa tuulenpuuska nosti kolme pomppulinnaa ilmaan.
Petra Kalliomaa

Petra Kalliomaa (s. 24. huhtikuuta 1980) on suomalainen juontaja, toimittaja ja sirkusammattilainen. Pitkän radio-uran lisäksi Kalliomaa on toiminut juontajana ja esiintyjänä muun muassa useilla festivaaleilla ja erilaisissa tapahtumissa.
Petra Kalliomaa aloitti radiossa vuonna 2007 Lahdessa silloisessa Radio 99:ssä ja työskenteli myöhemmin Radio Voimassa iltapäiväjuontajana. Vuonna 2009 Kalliomaa aloitti Jaajo Linnonmaan juontajaparina Radio Suomipopin "Aamulypsy"-ohjelmassa Anni Hautalan jäätyä äitiyslomalle. Jaajo Linnonmaan, Petra Kalliomaan, Juha Vuorisen ja Juha Perälän viimeinen yhteinen "Aamulypsy"-lähetys kuultiin Radio Suomipopilla 23. joulukuuta 2011. "Aamylypsyn" jälkeen hän jatkoi juontajana Metro Helsingin "Aamussa" ja myöhemmin iltapäivälähetyksissä. Kalliomaa lopetti Metro Helsingillä 10. toukokuuta 2016 siirtyen Nelonen Median ja Mediatakojien uuden Helmiradion keskipäiväjuontajaksi. 2021 tammikuussa hän aloitti Radio Suomen iltapäiväjuontajana.
Vuodesta 2022 Petra Kalliomaa on toiminut täysipäiväisesti sirkusalalla, ilma-akrobaattina, ohjaajana, valmentajana ja koreografina. 
Kalliomaa on palkittu RadioMedian Radiogaalassa vuoden tulokkaana vuonna 2009. Yleisö valitsi "Aamulypsyn" vuoden radio-ohjelmaksi 2011.
Mukkulan peruskoulu

Mukkulan peruskoulu on Lahdessa Mukkulan kaupunginosassa toimiva koulu, jossa on luokat 1–9. Lukio lakkautettiin vuonna 2007. Oppilaita koulussa on noin 760 (2025). Koulun yhteydessä toimii Mukkulan kirjasto. Myös Mukkulan päiväkodin esiopetusryhmät löytyvät samasta rakennuksesta.
Koulu jatkaa vuonna 1965 alkunsa saaneen yhteiskoulun ja 1966 aloittaneen Mukkulan kansakoulun perinteitä. Yläkoululle valmistui koulurakennus vuonna 1967 ja alakoulun tilat kolme vuotta myöhemmin. Tiloja on sittemmin kunnostettu useaan otteeseen, ja esimerkiksi vuonna 2008 valmistui yläkoulun laajennus. Vuonna 2016 tehdyssä kuntoarviossa havaittiin kuitenkin vakavia puutteita koulurakennuksen vanhempien osien eristeissä ja ilmanvaihdossa. Siksi aiemman koulun itäpuolelle rakennettiin vuonna 2017 tilapäinen koulu- ja päiväkotirakennus, jonka Lahden kaupunki vuokrasi useaksi vuodeksi. Osaa aiemmasta koulurakennuksesta kunnostettiin, ja osa purettiin. 
Koulun nykyisenä rehtorina toimii Jukka Hautaniemi
Rue de Rivoli

Rue de Rivoli on noin kolmen kilometrin pituinen länsi–itä-suuntainen katu Pariisin keskustassa, 1. ja 4. arrondissementin alueella. Se johtaa Place de la Concorden koilliskulmasta itään, ja sen itäpäästä johtaa sen jatkeena oleva lyhyt "Rue Saint-Antoine" Place de la Bastillelle. Kadun länsiosa kulkee Jardin des Tuileries’n pohjoisreunaa pitkin, ja se jatkuu välittömästi Louvren pohjoispuolitse. Sen varrella Tuileries’n puistossa on taidemuseona toimiva Jeu de Paume. Rue de Rivoli tunnetaan myös huomattavana liikekatuna.
Kadun länsiosan pohjoisreunalla olevilla rakennuksilla on pitkä yhtenäinen julkisivu. Niiden kohdalla jalkakäytävä kulkee katettuna, pylväsrivin ajotiestä erottamana arkadikäytävänä rakennusten ylempien kerrosten alla.
Katu rakennettiin 1800-luvun alussa Napoleonin määräyksestä, ja se sai nimensä Rivolin taistelun mukaan, jossa hän oli voittanut itävaltalaiset. Aluksi se ulottui vain Place de la Concordelta Louvren kohdalle, mutta 1850-luvulla, Napoleon III:n ja Georges-Eugène Haussmannin aikana, sitä jatkettiin nykyiseen pituuteensa..
Ba Bển kansallispuisto

Ba Bển kansallispuisto on luonnonsuojelualue Vietnamin koillisosassa Đông Bắcin alueella, Bắc Kạnin maakunnassa. Matkaa Vietnamin pääkaupunkiin Hanoihin on noin 240 km. 
Puisto käsittää Vietnamin suurimman järven Ho Ba Bển ympäristöineen. Järvi on 8 kilometriä pitkä ja noin 800 metriä leveä. Se on syvimmillään 29 metriä syvä, ja siinä on lukuisia pieni kalkkikiviluotoja. Järvi on 178 metrin korkeudella merenpinnasta; puistoalueen korkeus vaihtelee 150 metristä 1098 metriin. Se on rosoista kalkkikivialuetta jossa on jyrkkäseinäisiä rotkoja ja luolia. Suurin luola on 300 metriä pitkä Phuongin luola, jonka läpi järven laskujoki Nang-joki virtaa.
Puistossa elää karhuja, tiikereitä ja apinoita, joista harvinaisin on tonkininpystynenäapina ("Rhinopithecus avunculus"). Puisto tunnetaan myös 350 perhoslajistaan. Siellä järjestetään veneretkiä, joilla pääsee katsomaan luolia, vesiputouksia ja etnisten vähemmistöjen asuttamia kyliä.
Samuel Page

Samuel Page aka Sam Page (s. Samuel L. Elliott 5. marraskuuta 1976) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Nuoruus.
Samuel Page syntyi Whitefish Bayssa, Wisconsinissa ja kävi Princetonin yliopiston, josta hän valmistui pääaineinaan ekologia ja biologia. Yliopistoaikanaan Page pelasi myös koulun baseball-joukkueessa ja hän onkin erittäin kehuttu urheilija pelattuaan lisäksi amerikkalaista jalkapalloa, jääkiekkoa, golfia ja tennistä. Princetonin yliopistosta Page valmistui vuonna 1988.
Ura.
Page tiesi haluavansa näyttelijäksi seniorivuonnaan Princetonin yliopistossa; "Tulin kotiin ja sanoin äidilleni ja isälleni muuttavani Hollywoodiin näyttelijäksi.
Los Angelesissa ollessaan Page esiintyi muun muassa televisiosarjoissa "Men, Women &amp; Dogs", "Undressed", "Seitsemäs taivas", "Popular", "Hang Time" ja "Border Town". New York Cityssä Page valittiin näyttelemään Trey Kenyonia draamasarjaan "All My Children", vuonna 2002.
Pagella oli sivuosa televisiosarjassa "American Dreams" ja hän teki vierailuja sarjoissa, kuten "" ja "Wicked Science". Vuonna 2005 Page valittiin näyttelemään Jesse Parkeria FOXin yliluonnolliseen draamasarjaan "Pahan tytär". Vuonna 2006 Page sai roolin CBS:n draamasarjaan "Shark". Vuonna 2008 Page esiintyi Will.i.amin videossa "Yes We Can" Barack Obaman presidenttivaaliehdokkuuden hyväksi, yhdessä lukuisten muiden julkisuuden henkilöiden kanssa.
Televisiorooliensa lisäksi Page on esiintynyt elokuvissa "The Brotherhood", "Prison of the Dead" ja "Microscopic Boy".
Pagen on esiintynyt useassa ABC:n draamasarjan "Täydelliset naiset" jaksossa Sam Allen nimisenä hahmona, joka on Bree Hodgen ensimmäisen miehen Rexin poika .
Vietnam Television

Vietnam Television (VTV; ) on vietnamilainen kansallinen televisioyhtiö. Kuten kaikkea muutakin Vietnamin mediaa, myös VTV:tä hallitsee Vietnamin hallinto. Se perustettiin 7. syyskuuta 1970.
Logo.
Vapaasti lähetettävät maanlaajuiset tv-kanavat
Aluelliset/kaupunkikanavat
Trần Hiếu Ngân

Trần Hiếu Ngân (s. 26. kesäkuuta 1974 Tuy Hòa) on vietnamilainen taekwondoini ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa Sydneyn olympialaisissa 2000 alle 57-kiloisten sarjassa ja oli samalla maansa ensimmäinen olympiamitalisti. Ngân on voittanut myös kaksi mitalia Aasian-mestaruuskilpailuista ja yhden pronssimitalin Aasian kisoista.
Bạch Mãn kansallispuisto

Bạch Mãn kansallispuisto on luonnonsuojelualue Vietnamin keskiosassa noin 40 kilometrin päässä Huến kaupungista. Se sijaitsee Annamin ylängöllä Thừa Thiên-Huến ja Quảng Namin maakunnissa. Seutu on Vietnamin sateisimpia alueita, huipulla saadaan 8000 mm sadetta vuodessa. Puistossa elää 330 lintulajia ja yli 1400 kasvilajia. 83 nisäkäslajin joukossa ovat vasta 1990-luvulla löydetyt saola ja jättimuntjakki. 
Satet ovat runsaimpia loka-marraskuussa, ja silloin matkailijoita kiusaavat myös juotikkaat.
John Slattery

John Slattery, oikealta nimeltään John M. Slattery Jr., (s. 13. elokuuta 1962 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
"Mad Men" -sarjan Roger Sterlingin roolin ohella muita Slatteryn merkittäviä rooleja ovat muun muassa Al Kahnin rooli sarjassa "Homefront", senaattori Walter Mondalen rooli HBO:n minisarjassa "Avaruuden sankarit", Sam Trumanin rooli sarjassa "Will &amp; Grace", Michael Cassidyn rooli Amyn miehenä sarjassa "Amyn lailla", poliitikko Bill Kelleyn rooli sarjassa "Sinkkuelämää", rehtori Dennis Martinon rooli sarjassa "Ed" ja Peter Benedictin rooli sarjassa "Jack and Bobby". Maaliskuussa 2007 Slattery alkoi esittää "Täydellisissä naisissa" Gabrielle Solisin (Eva Longoria Parker) toista aviomiestä.
Slattery esitti Katherine Watsonin (Julia Roberts) poikaystävää Paul Moorea elokuvassa "Mona Lisa Smile". Slattery näytteli Tony Starkin isää Howard Starkia elokuvissa "Iron Man 2" (2010), "Ant-Man" (2015), ' (2016) ja ' (2019).
Yksityiselämä.
Slattery kasvoi amerikanirlantilaisessa roomalaiskatolilaisessa perheessä Bostonissa. Hän valmistui Amerikan katolisesta yliopistosta vuonna 1984. Slattery on ollut näyttelijä Talia Balsamin kanssa naimisissa vuodesta 1998, ja parilla on yksi lapsi.
James M. Cain

James Mallahan Cain (1. heinäkuuta 1892 Annapolis, Maryland – 27. lokakuuta 1977 University Park, Maryland) oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja journalistiikan professori.
Nuoruus.
Cain syntyi katoliseen irlantilaistaustaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli merkittävä opettaja ja äitinsä oopperalaulaja, ja hän peri äidiltään rakkautensa musiikkiin. Äidin masentava kommentti Cainin äänen tasosta teki tyhjäksi tämän toiveet laulajanurasta. Cain valmistui Washington Collegesta vuonna 1910.
Ura.
Ensimmäisen maailmansodan lopulla Cain vietti vuoden Ranskassa armeijan lehden toimittajana. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän suoritti Washington Collegessa maisterintutkinnon ja oli toimittajana Baltimoressa ilmestyneissä "Baltimore American"- ja "The Baltimore Sun" -lehdissä sekä journalistiikan professorina St. John’s Collegessa vuosina 1923–1924. Vuodesta 1924 hän työskenteli toimittajana "New York World" -lehdessä Walter Lippmannin alaisena. Cainin kolumnit olivat pohjana hänen esikoisteokselleen, Yhdysvaltojen politiikkaa kriittisesti käsittelevälle novellikokoelmalle "Our Government" (1930). Kun "New York World" lopetettiin, hän siirtyi vuonna 1931 "The New Yorkeriin". Hän piti itseään ensisijaisesti toimittajana.
Cainin esikoisromaani "Vahinko kello kaulassa" ("The Postman Always Rings Twice", suomennettu myös nimellä "Postimies soittaa aina kahdesti") ilmestyi 1934. Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi jatko-osa "Nainen ilman omaatuntoa" ("Double Indemnity"). Molempien pohjalta on tehty elokuva, samoin kuin teoksen "Mildred Pierce" (1941). Cain oli itse käsikirjoittajana kolmessa Hollywood-elokuvassa: "Casbahin vanki", "Kapteeni Peloton" ja "Mustalaisleirin kuningatar". Hänen romaaniensa pohjalta tehdyt elokuvat ovat muiden käsikirjoittamia.
Cainin 1970-luvulla valmistunut käsikirjoitus "The Cocktail Waitress" löytyi hänen agenttinsa jäämistöstä ja ilmestyi vuonna 2012. Romaanin päähenkilö on kaunis leski, joka palkataan tarjoilijaksi. Mies on kuollut hämärissä oloissa. Nainen tutustuu työssään nuoreen hurmuriin ja vanhempaan rahakkaaseen mieheen, ja tuloksena on vaarallinen kolmiodraama Cainin tapaan.
Yksityiselämä.
Cain avioitui Mary Cloughin kanssa vuonna 1919. Avioliitto päättyi pian eroon. Vuonna 1927 Cain avioitui suomalaista syntyperää olleen Elina Sjösted Tyszeckan kanssa. Tämä avioliitto kesti vuoteen 1942. Cainilla ei ollut omia lapsia, mutta Elinan lapset olivat hänelle läheisiä. Kolmannen, lyhyen avioliiton Cain solmi 1944 näyttelijä Aileen Pringlen kanssa. Neljännen kerran hän meni naimisiin 1947 oopperalaulaja Florence Macbethin (k. 1966) kanssa.
Hevosen heisimato

Hevosen heisimato ("Anoplocephala perfoliata") on hevosen suolistossa elävä heisimatolaji, joka on ainoa Suomessa esiintyvä hevosen heisimatolaji. Se on keskimäärin 2-3 cm pitkä mutta voi saavuttaa jopa 8 cm:n pituuden. 
Hevosen heisimadon väli-isäntänä toimii hevosen ulosteita ravintonaan käyttävä "Oribatidae"-punkki. "Oribatidae"-punkki saa hevosen ulosteita syömällä sisäänsä hevosen heisimadon munia, jotka kehittyvät punkin elimistössä hevoselle infektiivisiksi toukkamuodoiksi. Hevonen saa tartunnan syömällä laidunruohon mukana heisimadon toukkia sisältäviä punkkeja. Heisimatojen toukat vapautuvat punkin sisältä hevosen ruoansulatuskanavassa ja kulkeutuvat suolistoon, jossa aikuiset madot kiinnittyvät suolen seinämään, erityisesti ohutsuolen loppupään ja umpisuolen alueelle. Aikuiset hevoset saavat tartunnan useimmin kuin varsat.
Oireet.
Yleensä heisimatotartunta on melko oireeton, mutta suolen seinämään kiinnittyneet madot saattavat aiheuttaa limakalvon paksuuntumista ja haavaumia. Pahimmillaan tartunta voi aiheuttaa suolistotulehduksen, suolistotukoksen tai suoliston repeytymisen.
Hevosen heisimadon poistamisessa voidaan käyttää esimerkiksi pratsikvantelia sisältävää matolääkettä. Pratsikvanteli on pyratsiini-isokinoliinijohdannainen, jota käytetään useilla eläinlajeilla matolääkkeenä.
Seinäjoen kaupunginteatteri

Seinäjoen kaupunginteatteri sijaitsee Alvar Aallon suunnittelemassa, vuonna 1987 valmistuneessa Aaltokeskuksessa, johon kuuluvat muun muassa myös Lakeuden Risti -kirkko, Seinäjoen kaupungintalo ja Seinäjoen kaupunginkirjasto. Teatterin toimitusjohtaja on Milla Hautala ja taiteellinen johtaja 14.9.2020 alkaen on Pauliina Salonius.
Seinäjoen Kaupunginteatterissa on neljä näyttämöä. Päänäyttämö on 429-paikkainen Alvar-sali. Lisäksi teatterissa on satapaikkainen Elissa Aallon mukaan nimetty Elissa-studio, 60-paikkainen Verstasteatteri ja 120-paikkainen Teatteriravintola. Päänäyttämön "Daidalos"-esiripun suunnitteli kuvataiteilija Juhana Blomstedt ja ylälämpiön "Isojako"-seinäryijyn tekstiilitaiteilija Irma Kukkasjärvi.
Teatterissa järjestetään vuosittain noin 250 esitystä, joita käy katsomassa noin 55 000 katsojaa. Teatterissa työskentelee vierailevat työntekijät mukaan lukien noin 90 henkilöä. 
Vuonna 2013 oli teatterin 50-vuotisjuhlavuosi. Vuonna 2015 Seinäjoen kaupunginteatteri valittiin Vuoden teatteriksi Suomessa. Maaliskuussa 2015 jaetun palkinnon voittajan valitsi näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja Kari Heiskanen.
Moniezia expansa

Moniezia expansa on ainoa Suomessa lampailla, vuohilla ja naudoilla esiintyvä suolistoheisimatolaji, mutta lampaalla ja vuohella tartunta on yleisempi kuin naudalla. Heisimadot elävät naudan, vuohen ja lampaan ohutsuolen limakalvoon kiinnittyneenä. Väli-isäntänään ne käyttävät punkkia. Tartunta on yleisempi nuorilla eläimillä kuin vanhemmilla. Tartunnan yleisyydessä on havaittu vuodenaikavaihtelua, jonka epäillään johtuvan punkkien suuremmasta esiintyvyydestä ja aktiivisuudesta kesällä.
Oireet.
"Moniezia expansa" -tartunta aiheuttaa harvoin kliinisiä oireita, mutta pahimmillaan se voi aiheuttaa suolistotukoksen ja ripulia.
George Sampson

George William Sampson (s. 29. kesäkuuta 1993) on street dancer () joka on syntynyt Warringtonissa, Englannissa. George Sampson on tullut tunnetuksi Britain's Got Talentista, jonka hän voitti 14-vuotiaana, vuonna 2008. Palkinnoksi hän sai 100 000 puntaa.
Britain's Got Talent.
Sampson meni koe-esiintymiseen ensimmäisen kerran vuonna 2007. Lopullisessa karsinnassa Simon Cowell ei kuitenkaan pystynyt vakuuttamaan kahta muuta tuomaria. Niinpä Sampson putosi kisasta eikä päässyt semifinaaliin. 
Vuonna 2008 Sampson meni Talentin koe-esiintymisiin toisen kerran tanssikappaleella 'Rock this party'. Esityksen jälkeen Simon Cowell kuvailee, että vuonna 2007 George oli fantastinen, mutta tänä vuonna hän oli aivan ilmiömäinen. Sampson siis jatkoi semifinaaliin ja siitä vielä finaaliin tanssibiisillään Big Beat remix 'Singin in the rain'. Lopulta hänet julistettiinkin voittajaksi. Toiseksi sijoittui Group Signature ja kolmanneksi Andrew Johnston.
Sampson näytteli elokuvassa "StreetDance 3D" Eddien roolin.
Biobíon alue

Biobíon alue on yksi Chilen viidestätoista hallinnollisesta alueesta. Sen virallinen järjestysnumero on VIII. Alue muodostuu neljästä maakunnasta: Arauco, Biobio, Concepción ja Ñuble. Sen pääkaupunki on Concepción. Vuoden 2017 väestönlaskennassa alueella oli 2 037 414 asukasta. Sen pinta-ala on 37 063 neliökilometriä.
Biobíon alueella on paljon vesivoimaa, Biobío- ja Laja-joissa on vesivoimalat. Alueella on istutettuja havumetsiä. Alueen tärkeät elinkeinot ovat metsäteollisuus, tuotantoteollisuus ja kalastus.
Koiranheisimato

Koiran heisimato ("Dipylidium caninum") on koiralla, kissalla ja ketulla esiintyvä heisimatoihin kuuluva suolistoloinen, joka hyvin harvoin voi esiintyä myös ihmisellä. Se on maailmanlaajuisesti yleisin koiran ja kissan heisimatotartunnan aiheuttaja. Koiran heisimato elää isäntäeläimensä ohutsuolen limakalvoon kiinnittyneenä. Väli-isäntänään se käyttää kirppuja ja väiveitä, ja pääisäntä saa tartunnan syömällä tartuntaa kantavan kirpun tai väiveen.
Oireet.
Tartunta on yleensä melko oireeton, mutta usein isäntäeläimellä esiintyy peräaukon alueen kutinaa. Voimakkaassa tartunnassa voi esiintyä suolisto-oireita.
Hoito.
Koiranheisimatotartuntaa hoidetaan sisäloislääkkeillä, mutta koska tartuntaa levittävät ulkoloiset, on usein myös ulkoloislääkitys tarpeen.
Isotaskurapu

Isotaskurapu ("Cancer pagurus") on kookas taskurapulaji, joka elää Pohjois-Atlantin itärannikolla.
Ulkonäkö.
Täysikasvuisen isotaskuravun selkäkilpi on enintään 20 cm pitkä ja 30 cm leveä ja väritykseltään punaruskea, nuorilla yksilöillä kuitenkin purppuranruskea. Selkäkilven reuna jakaantuu edessä viiteen tylppään ja sivuilla yhdeksään pulleaan lohkoon. Sakset ovat keskenään suurin piirtein samankokoiset, sileät ja kärjistään mustat. Koirailla ne voivat kuitenkin olla hieman erikokoiset ja raskasrakenteisemmat kuin naarailla. Kävelyraajat ovat jykevät ja vaaleammat kuin selkäkilpi ja niissä on lyhyitä, jäykkiä sukasia. Raajojen kärjet ovat terävät ja mustat.
Levinneisyys.
Isotaskurapuja esiintyy Pohjois-Atlantin itäosissa. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Britteinsaarille ja Pohjois-Norjaan ja etelässä Marokon pohjoisrannikolle. Aikaisemmin niitä on tavattu myös Välimeren pohjoisrannikolla.
Elintavat.
Isotaskuravut elävät yleensä 6–40 metrin syvyydessä, hiekkaisessa, soraisessa tai kivikkoisessa merenpohjassa.
Kalastus ja käyttö.
Isotaskurapuja kalastetaan sulkupyydyksillä Euroopan länsirannikolla. Niitä joutuu myös jonkin verran troolikalastuksen sivusaaliiksi. Vuonna 1999 kokonaissaalis oli hieman yli 41 000 tonnia, josta Ison-Britannian osuus oli 48 % ja Ranskan 21 %. Saaliit pysyivät samalla tasolla 2000-luvun alussa, mutta nousivat vuonna 2007 lähes 60 000 tonniin. Isotaskurapuja myydään sekä tuoreina että pakastettuina.
Ebersin papyrus

Ebersin papyrus on papyrusarkeille tehty egyptiläinen käsikirjoitus noin vuodelta 1550 eaa. Se käsittelee lääketiedettä. Papyrus on saanut nimensä saksalaisen Georg Ebersin mukaan, joka osti sen Luxorista vuonna 1873. Papyrusta säilytetään nykyisin Leipzigin yliopiston kirjastossa.
Käsikirjoitus on 110 sivua pitkä. Se käsittelee vatsaongelmia, suolistoloisia, iho-ongelmia, sydänvaivoja, pääongelmia kuten migreeniä, virtsaneritystä, hiuksia, kieliongelmia, hammasvaivoja, nenä-, kurkku- ja korvasairauksia sekä gynekologisia vaivoja. Siinä on taudin kuvaus, syy ja hoito-ohje.
Käsikirjoituksessa on 875 lääkkeiden valmistusohjetta.
Juhannusturilas

Juhannusturilas ("Amphimallon solstitiale") on lehtisarvisiin ("Scarabaeidae") kuuluva kovakuoriaislaji.
Tuntomerkit.
Aikuinen kuoriainen on noin 14–18 millimetrin mittainen. Juhannusturilas muistuttaa paljon kastanjaturilasta ("Melolontha hippocastani"), mutta on huomattavasti pienempi ja karvaisempi.
Levinneisyys.
Laji on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, missä sitä esiintyy kesä-heinäkuussa.
Elintavat.
Lajia tavataan yleensä lehtipuilla ja pensailla, joiden lehtiä se käyttää ravinnokseen. Iltaisin koirailla on usein tapana lennellä suurissa parvissa puiden ympärillä.
Juhannusturilaan toukat elävät maan sisässä juuria syöden. Puutarhoissa ja taimikoissa niistä on suurta haittaa vahingoittaen erityisesti männyn taimia. 20–30 millimetrin mittaisia toukkia on kutsuttu rasvamakkaroiksi. Juhannusturilaan kehitys munasta aikuiseksi kestää yleensä kaksi vuotta, joskus kolme.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1977

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1977 pelattiin Wienissä. B-sarja pelattiin Tokiossa ja C-sarja Kööpenhaminassa. A-sarjassa pelattiin edellisvuoden tapaan siten, että yksinkertaisen sarjan lisäksi neljä parasta joukkuetta jatkoi mitalisarjassa muiden jatkaessa A-sarjassa säilymisestä. Alkusarjan sarjapisteet säilyivät mukana loppusarjaan. Kanada palasi mukaan maailmanmestaruuskisoihin kahdeksan vuoden tauon jälkeen.
Kisojen yllätyksiksi voidaan laskea Ruotsin kaksi voittoa Neuvostoliitosta. Tämän johdosta Neuvostoliiton valmentaja Boris Kulagin erotettiin ja hän siirtyi valmentajaksi selvästi heikompaan jääkiekkomaahan Tanskaan, eikä edes korkeimmalle sarjatasolle. Puolestaan Yhdysvaltain joukkueen kapteeni Lou Nanne löi valmentaja Joe Mariuccia kesken ottelun.
Suomi turnauksessa.
Muun muassa Kanadan paluun johdosta Suomella ei ollut juuri muita tavoitteita kisoista kuin välttyä putoamiselta B-sarjaan. Joukkueessa oli uusia pelaajia ja uusi valmentaja, Lasse Heikkilä, apunaan Alpo Suhonen. Kulisseissa Heikkilän seuraajasta keskustelua pidettiin suorastaan tärkeämpänä kuin sitä, miten kisat sujuvat. Joukkueella oli mukana myös ensimmäistä kertaa manageri, Raimo Vasama, mutta hänen asemansa joukkueessa oli epäselvä Suomen Jääkiekkoliiton ja SM-liigan erimielisyyksien vuoksi. Jääkiekon suurmaista Suomi voitti turnauksessa Yhdysvallat, maalein 3–2. Tosin, Suomi myös hävisi Yhdysvalloille, luvuin 3–2. Suomalaispelaajista läpimurtonsa turnauksessa teki Pertti Koivulahti ollen joukkueensa paras pistemies, vaikka hän pelasi loukkaantumisista johtuen vain seitsemän ottelua kymmenestä. Ratkaisupeleissä Länsi-Saksaa ja Romaniaa vastaan hyvin pelasivat myös joukkueen runkopelaajat Lasse Oksanen, Timo Sutinen, Kari Makkonen ja Esa Peltonen, ajoittain myös Jukka Alkula. 
B-sarja.
Itä-Saksa nousi A-sarjaan. Alankomaat ja Itävalta putosivat C-sarjaan.
C-sarja.
Italia nousi B-sarjaan.
Castiglione d’Orcia

Castiglione d'Orcia on kunta ja kukkulakylä Italian Toscanassa, Sienan maakunnassa. Sen vieressä sijaitsee kaksi kylää: Rocca d’Orcia sekä kylpyläkaupunki Bagno Vignoni.
Nähtävyydet.
Kunnassa on kaksi kuulua kirkkoa: romaaninen "Santa Maria Maddalena" sekä "Santo Stefano", jossa on 1500-luvulla tehty julkisivu ja Simone Martinin (1284–1344) sekä Pietro Lorenzettin (vaikutti 1320–1348) maalaamat "Neitsyt Mariat". Keskustan "Piazza il Vecchietta" -aukio on nimetty nimellä Il Vendetta tunnetun taiteilija Lorenzo di Pietron (1412–1480) mukaan. Aukion laidalla on läheisestä Rocca d’Orciasta siirretty Sienan koulun fresko, joka esittää Neitsyt Mariaa ja Jeesus-lasta kahden pyhimyksen kanssa.
Karoliina Vanne

Karoliina Vanne (s. 11. syyskuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt pitkissä elokuvissa "Lupaus" (2005), "Vieraalla maalla" (2003) ja "Lakeuden kutsu" (2000) sekä lyhytelokuvassa "When Time Seems to Stop" (2008). Vanne esiintyi Yle TV1:n draamasarjassa "Korpelan kujanjuoksu" (2016–2018). Vuoden 2013 TV2:n "joulukalenterissa" "Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna" hän näytteli tonttutyttö Juulin roolissa. Hän on näytellyt Pikku Kakkosessa nallea. Teatterityötä Vanne on tehnyt näyttelijänä monissa Ahaa teatterin tuotannoissa. Hän oli myös Ahaa teatterin edustaja Suomen Näyttelijäliiton valtuustossa vuosina 2009–2011.. Vuonna 2024 Näyttelijäliitto valitsi Vanteen vuoden televisionäyttelijäksi.
Yksityiselämä.
Vanteen isä on ohjaaja Ilkka Vanne ja äiti näyttelijä Hannele Laaksonen.
Cát Bàn kansallispuisto

Cát Bàn kansallispuisto on luonnonsuojelualue Vietnamin pohjoisosassa, noin 50 kilometriä Hải Phòngin kaupungista. Se peittää noin puolet Halonginlahden suurimmasta saaresta Cát Bàsta. Puistossa elää äärimmäisen uhanalainen apinalaji "Trachypithecus poliocephalus".
Vecchietta

Vecchietta eli oikealta nimeltään Lorenzo di Pietro (1412-1480) oli italialainen renessanssikuvanveistäjä ja taidemaalari. Hänen ekspressiivisissä töissään näkyy firenzeläinen vaikutus.
Hänen tunnetuin veistoksensa, "Kristus", on Sienassa, Chiesa dell’ Ospedalessa ja tunnetuin maalaus, "Maarian taivaaseenastuminen", Pienzan katedraalissa.
Hänen mukaansa on nimetty Castiglione d'Orcian keskustassa oleva aukio, Piazza il Vecchietta.
Kalle Määttä (maaherra)

Kaarle (Kalle) Nikolai Määttä (1. elokuuta 1900 Oulu – 31. lokakuuta 1985 Oulu) oli suomalainen kansanedustaja ja Oulun läänin maaherra.
Vuonna 1918 Määttä osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa ja Viron vapaussotaan. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1920, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1927. 
Maalaisliittoa edustanut Määttä valittiin eduskuntaan Oulun läänin vaalipiiristä vuoden 1939 eduskuntavaaleissa. Hän oli eduskunnassa vain yhden kauden eli vuoteen 1945 asti. Määttä valittiin Oulun läänin maaherraksi 1949 ja hän toimi virassa vuoteen 1967 asti. Hän vaikutti keskeisesti Oulun yliopiston perustamiseen.
Violette Leduc

Violette Leduc (7. huhtikuuta 1907 – 28. toukokuuta 1972) oli ranskalainen kirjailija.
Nuoruus ja ura.
Leduc syntyi Arrasissa palvelustytön aviottomaksi lapseksi. Hän kärsi suurimman osan lapsuudestaan huonosta itsetunnosta, mitä hänen äitinsä vihamielisyys ja ylisuojelevuus pahensivat.
Vuonna 1932 Leduc tapasi Maurice Sachsin ja Simone de Beauvoirin, jotka kannustivat häntä kirjoittamaan. Hänen ensimmäinen kirjansa "L'Asphyxie" ilmestyi vuonna 1945. Leducin tunnetuin kirja "La Bâtarde" ilmestyi vuonna 1964, ja siitä tuli bestseller.
Martin Provost ohjasi 2013 Violette Leducista elämäkertaelokuvan "Violette".
Kultakulmasirkku

Kultakulmasirkku (Emberiza "chrysophrys") on itäaasialainen varpuslintu. Sen pesimäalueet sijaitsevat Itä-Siperiassa. Muuttomatkoilla sitä tavataan muun muassa Mongoliassa, Japanissa, Kiinassa ja Korean niemimaalla.
Singlet 2000–2010

Singlet 2000–2010 on Anssi Kelan 24. maaliskuuta 2010 julkaistu ensimmäinen kokoelma-albumi. Kokoelma sisältää kaikki singlet ”Mikan faijan BMW:stä” ”Kaivokseen”. Levyllä on myös mukana kaksi uutta kappaletta: ”Vanha biisi” ja ”Nolla”. Kokoelman toisella CD:llä on helmikuun 2010 alussa Viking Isabellalla äänitetty livelevy "Elossa ruotsinlaivalla".
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 21.
Rovaniemen kaupunginkirjasto

Rovaniemen kaupunginkirjasto on Rovaniemellä toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto toimii seitsemässä eri toimipisteessä, joiden lisäksi sillä on yksi kirjastoauto. Kirjasto on osa Lapin kirjasto -kirjastokimppaa. Rovaniemen kaupunginkirjasto toimii alueellista kehittämistehtävää hoitavana kirjastona, jonka toimialueena on Lappi.
Vuonna 2023 Rovaniemen kaupunginkirjaston kokoelmiin kuului noin 391 000 nidettä, joista noin 326 000 oli kirjoja. Samana vuonna fyysisiä käyntejä tehtiin 385 000 ja kokonaislainaus oli 1 026 000.
Rovaniemen kirjaston pääkirjastoa on korjattu laajasti kaksi kertaa 2020-luvulla. Korjausten vuoksi pääkirjasto oli suljettu kesällä 2022 ja on ollut suljettuna keväästä 2024 lähtien. Peruskorjattu kirjastorakennus on tarkoitus avata vuoden 2025 aikana. Viimeisimmän korjauksen aikana pääkirjaston tilalla on toiminut Rovaniemen linja-autoasemalle sijoitettu Asemakirjasto.
Historia.
Rovaniemen kirjasto perustettiin 9. huhtikuuta 1860. Kirjaston nimi oli Rovaniemen pitäjänkirjasto. Vuonna 1911 kirjasto järjestettiin uudelleen ja se sai uudet säännöt ja uuden nimen: kirjaston nimeksi tuli Rovaniemen pitäjän kansankirjasto. Kun Rovaniemen kauppala ja maalaiskunta erosivat vuonna 1928 omiksi kunnikseen, kirjasto jakautui kahdeksi kantakirjastoksi (Rovaniemen kauppalankirjastoksi ja Rovaniemen maalaiskunnan kirjastoksi).
1960-luvulla Rovaniemen kaupunki panosti kirjastoon, jotta kirjasto täyttäisi maakuntakirjastovaatimukset. Vuoden 1961 lopussa kaupunginvaltuusto perusti kirjastoon uusia virkoja. Vuoden 1962 keväällä valtuusto hyväksyi Alvar Aallon suunnitelman uudeksi kirjastorakennukseksi.
Kaupunginkirjasto sai vuonna 1960 maakuntakirjasto-oikeudet.
Rovaniemen kaupunginkirjasto voitti pohjoismaisen kirjastopalkinnon vuonna 1988 aktiivisuudesta pohjoismaisessa kirjastotyössä ja hyvästä pohjoiskalottikokoelmasta.
Suomen saamelainen erikoiskirjasto perustettiin vuonna 1990 ja se toimii osana Rovaniemen kaupunginkirjastoa.
Rovaniemen kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät vuonna 2006 ja samalla yhdistyivät myös kaupunginkirjasto ja maalaiskunnan kirjasto.
Kaupunginkirjaston tehtävä maakuntakirjastona muuttui alueellista kehittämistehtävää hoitavaksi kirjastoksi vuoden 2018 alussa.
Paragon (kuitti)

Paragon on kuittilomake, joka yleisimmin kirjoitetaan käsin. Kuittiin yksilöidään ostetut tuotteet ja asiakas. Paragon-kuittivihkoja voi ostaa kirjakaupoista ja niitä valmistaa Suomessa ainakin Editan kirjapaino. 
Itsekopiovan kuitin (Paragon Black Leaf Check Book) kehitti Kanadassa John Carter, joka patentoi keksintönsä vuonna 1882 (patentti numero CA 14182). Kuittivihkoa alkoi samana vuonna valmistaa Grip Printing &amp; Publishing Company ja se sai heti suuren suosion. Euroopassa valmistuksen aloitti ensimmäisenä brittiläinen Paragon Check Book Co., joka perustettiin vuonna 1886 Lontoossa. 
Vuodesta 1909 alkaen Suomessa Paragon-kuittien valmistamisen yksinoikeus oli kirjapaino Oy Weilin + Göös Ab:lla.
Jättimuntjakki

Jättimuntjakki ("Muntiacus vuquangensis") on äärimmäisen uhanalainen keskikokoinen hirvieläin, joka löydettiin Vietnamin ja Laosin rajalla kasvavasta Truong Sonin vuoriston sademetsästä vuonna 1994. Retkikunta oli kartoittamassa vasta löydetyn saolan levinneisyyttä, kun se löysi toisenkin uuden lajin. Jättimuntjakki muistuttaa tavallista muntjakkia, mutta on sitä kookkaampi. Vu Quangin luonnonsuojelualuetta on vahvistettu jättimuntjakin ja saolan suojelemiseksi.
Jättimuntjakkia tavataan ainoastaan Annamin ylänköalueelta ja sitä ympäröiviltä kukkuloilta Vietnamin ja Laosin rajalla. Kambodžassa ei ole nähty eläviä yksilöitä, mutta eläimen pääkalloja ja sarvia on tavattu myynnissä toreilla. Lajia uhkaa salametsästys.
Remy Zero

Remy Zero on alabamalainen rockyhtye, joka toimi vuosina 1989–2003. Yhtyeen perustivat Cinjun Tate (laulu ja kitara), Shelby Tate (laulu, koskettimet ja kitara), Gregory Slay (rummut), Cedric Lemoyne (basso) ja Jeffrey Cain (kitara). Ennen kuin Remy Zero oli tehnyt yhtään täysimittaista albumia, Radiohead löysi heidän demonsa ja kutsui yhtyeen esiintymään "The Bends" -albuminsa kiertueelle. Tämän jälkeen Remy Zero muutti Alabamasta Los Angelesiin, jossa he tekivät esikoisalbuminsa "Remy Zero" (1996). Se ei kuitenkaan menestynyt kovinkaan hyvin. Sen jälkeen ilmestyivät albumit "Villa Elaine" (1998) ja "The Golden Hum" (2001), kunnes yhtye hajosi vuonna 2003.
Remy Zeron rumpali Gregory Slay menehtyi kystiseen fibroosiin 1. tammikuuta 2010, ja yhtye järjesti hänen muistokseen muutamia konsertteja ensimmäistä kertaa kahdeksaan vuoteen. Syksyllä julkaistiin myös EP-levy "Remy Zero".
Remy Zeron kappaletta ”Save Me” käytettiin "Smallville"-televisiosarjan tunnusmusiikkina. Yhtye myös esiintyi sarjan ensimmäisen tuotantokauden päätösjaksossa.
Pygathrix cinerea

Pygathrix cinerea on Vietnamissa tavattava harvinainen lehtiapinoiden sukuun kuuluva apinalaji. Aiemmin sitä pidettiin herttua-apinan alalajina "Pygathrix nemaeus cinerea". Lajia uhkaavat metsien hakkuut, metsästys perinnerohtojen valmistukseen ja pyydystys lemmikeiksi.
Naaras painaa keskimäärin noin 8 kg, uros 11 kg. Niillä on pitkät kädet ja jalat.
Levinneisyys ja elintavat.
"Pygathrix cinereaa" tavataan ikivihreissä ja lehtimetsissä Quảng Namin, Quảng Ngãin, Bình Địnhin, Kon Tumin ja Gia Lain maakunnissa Keski-Vietnamissa. Se syö enimmäkseen lehtiä, mutta myös silmuja, hedelmiä, kukkia ja siemeniä.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1978

 
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1978 pelattiin Prahassa. B-sarja pelattiin Belgradissa ja C-sarja Las Palmasissa. A-sarjassa pelattiin edelleen siten, että yksinkertaisen sarjan lisäksi neljä parasta jatkoivat mitalisarjassa muiden jatkaessa kamppailua sarjassa säilymisestä. Alkusarjan sarjapisteet säilyivät mukana loppusarjaan.
Kanada nousi pronssille, ja Ruotsi jäi ensimmäisen kerran kymmeneen vuoteen ilman mitalia. Maailmanmestaruus jäi viimeisen kamppailun varaan. Neuvostoliitto tarvitsi Tšekkoslovakiasta kahden maalin voiton, ja peli päättyikin lopulta Neuvostoliiton 3–1-voittoon.
Fair-play joukkueena palkittiin Suomi. 
Suomi turnauksessa.
Suomi onnistui voittamaan turnauksessa toista kertaa Kanadan arvokisoissa, hieman yli kymmenen vuoden tauon jälkeen. Suomi oli tappiolla ensimmäisen erän jälkeen maalein 4–1, mutta voitti lopulta lukemin 4–6. Seuraavassa ottelussa Suomi johti peliä Tšekkoslovakiaa vastaan jo lukemin 4–1, mutta hävisi lopulta maalein 4–6. Neuvostoliittoa vastaan Leijonat pääsi myös johtoasemaan maalein 2–0, mikä sai yleisön kannustamaan Suomea äänekkäästi. Suomi kuitenkin hävisi Neuvostoliitolle lukemin 3–6. Ruotsille Suomi hävisi selvästi 1–6 ja vielä selvästi heikommalleen Itä-Saksallekin. Tasaväkisempää Länsi-Saksaakin vastaan Suomi koki tappion. Joukkue kuitenkin ryhdistäyi ja pelasi Yhdysvaltain kanssa 3–3-tasapelin, jossa merkittävään rooliin astui Antero Kivelä. Tämän jälkeen Leijonat ylsi vielä 4–4-tasapeliin Länsi-Saksaa vastaan, mutta hävisi vielä tiukasti Yhdysvalloille maalein 3–4. Osittain ailahtelevan menestyksen syynä voidaan nähdä loukkaantumiset, sillä muun muassa Matti Hagman ja Antero Kivelä kärsivät loukkaantumisista. 
Suomi sijoittui lopulta seitsemänneksi säilyttäen vaivoin sarjapaikkansa.
A-sarja.
Loppusarjan ottelut on "kursivoitu". Viimeisessä sarakkeessa ovat alkusarjan pisteet. Itä-Saksa putosi B-sarjaan.
B-sarja.
Puola nousi A-sarjaan. Italia ja Jugoslavia putosivat C-sarjaan.
C-sarja.
Alankomaat, Itävalta, Tanska ja Kiina nousivat B-sarjaan.
Dance Love Pop

Dance Love Pop on ruotsalaisen Idol-voittaja Agnes Carlssonin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin Ruotsissa 29. lokakuuta 2008 ja se sisältää kokonaisuudessaan kymmenen raitaa. Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "On and On" ja "Release Me". Huhtikuun ensimmäisenä päivänä vuonna 2009 albumista julkaistiin deluxe-versio "Dance Love Pop: The Love Love Love Edition", mikä sisälsi samat raidat kuin "Dance Love Pop", sekä uuden laulun "Love Love Love", remixejä ja albumin singlejen musiikkivideot.
Tuotanto.
13. syyskuuta 2008 radiojuontaja Kaj Kindvall ilmoitti, että albumin nimi olisi "Dance Love Pop", minkä vahvisti myöhemmin Roxy Recordings.
Musiikki.
"Release Me" oli albumin viimeinen äänitetty laulu, koska levy-yhtiön mielestä albumi tarvitsi vielä yhden laulun. Se valittiin ensimmäiseksi singleksi kaikkialla muualla paitsi Ruotsissa ja Alankomaissa, missä "On and On" oli ensimmäinen single. "Release Me" -laulusta tuli albumin suosituin ja parhaiten myyty single. Sitä myytiin yli 400 000 kappaletta.
Albumin kansainväliseen versioon on lisätty kolme uutta laulua, "You Rain", "Secret Love" ja "If I Could Build My Whole World Around You".
Näkinruohot

Näkinruohot ("Najas") on kilpukkakasveihin kuuluva vesikasvisuku. Näkinruohot ovat yksivuotisia, hentovartisia, monihaaraisia uposkasveja. Aiemmin näkinruohot on luokiteltu omaan heimoonsa näkinruohokasveihin (Najadaceae).
Lajeja.
Kaikkiaan suvussa on noin 40 lajia. Suomessa kasvaa kolme näkinruoholajia, joista hentonäkinruoho on maailmanlaajuisestikin äärimmäisen harvinainen. Kaikki lajit ovat maassa harvinaisia ja ne kasvavat yleensä neutraalivetisissä järvissä sekä myös murtovedessä.
Akvaariokasvina viljeltyjä näkinruohoja:
Brooks Orpik

Richard Brooks Orpik (s. 26. syyskuuta 1980 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi viimeiset pelivuotensa puolustajana NHL-joukkue Washington Capitalsissa. Fyysisestä pelityylistään tunnettu Orpik oli yksi NHL:n eniten taklaavista pelaajista. Orpik on kaksinkertainen Stanley Cup -mestari.
Seurajoukkueura.
Orpik pelasi vuosina 1998–2001 kolme kautta Boston Collegen yliopistojoukkueessa ja saavutti kansallisen NCAA-mestaruuden vuonna 2001.
Pittsburgh Penguins varasi Orpikin NHL:ään ensimmäisellä kierroksella numerolla 18. Hän aloitti ammattilaisuransa Pittsburghin AHL-farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissä kaudella 2001–2002. NHL-debyyttinsä hän teki kaudella ja nousi seuraavalla kaudella vakinaisesti Pittsburghin kokoonpanoon.
Kaudella Orpik pelasi 79 runkosarjaottelussa ja kaikissa 24 pudotuspeliottelussa, kun Pittsburgh saavutti Stanley Cup -mestaruuden. Vuotta aiemmin Pittsburgh oli loppuotteluissa häviävänä osapuolena.
Orpik siirtyi Washington Capitalsiin kaudelle . Kauden päätteeksi hän voitti Washingtonin kanssa Stanley Cupin. Kauden jälkeen Washington kauppasi Orpikin ja Philipp Grubauerin varausvuoroa vastaan Colorado Avalancheen. Colorado Avalanche osti kuitenkin Orpikin sopimuksen ulos ja hän palasi heti heinäkuussa takaisin Washingtoniin vuoden mittaisella sopimuksella.
Kauden jälkeen Orpik ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura.
Orpik kuului Yhdysvaltain maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja vuoden 2010 talviolympialaisissa.
Henkilökohtaista.
Myös Orpikin nuorempi veli Andrew on jääkiekkoilija.
Orpik nimettiin Brooksiksi Herb Brooksin mukaan. Hän syntyi seitsemän kuukautta vuoden 1980 talviolympialaisten niin sanotun Miracle on Ice -ottelun jälkeen, jossa Brooksin valmentama Yhdysvallat voitti Neuvostoliiton. Myöhemmin Brooks toimi Pittsburgh Penguinsin kykyjenetsijänä, kun joukkue varasi Orpikin vuonna 2000.
Robert Z. Leonard

Robert Z. Leonard (7. lokakuuta 1889 Chicago, Illinois – 27. elokuuta 1968 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Leonard oli kahdesti Oscar-ehdokkaana. Ensimmäisen ehdokkuutensa hän sai elokuvasta "Eronneita" (1930) ja toisen elokuvasta "Ziegfeld, naisten kuningas" (1936). Leonardin muihin elokuviin kuuluu muun muassa "Salainen sydän" (1946). Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Jonathan Franzen

Jonathan Franzen (s. 17. elokuuta 1959 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Franzenin esikoisteos "The Twenty-Seventh City" julkaistiin vuonna 1988. Hänen varsinainen läpimurtonsa tapahtui vuonna 2001 palkitulla arvostelu- ja myyntimenestyksellä "Muutoksia". 
Franzen syntyi Chicagossa ja kasvoi St. Louisin lähiössä. Hän asuu New Yorkissa ja Kalifornian Santa Cruzissa. Hänellä on isänsä puolelta ruotsalaiset sukujuuret Linköpingistä. Franzen kirjoittaa novelleja "The New Yorker" -lehteen.
"Vapauden" ilmestyessä 2010 "Time"-lehti teki Franzenista kansijutun. "Timessa" kirjailija on kansiaiheena harvinainen – edellinen kerta oli vuonna 2000, jolloin aiheena oli Stephen King.
Sharkwater

Sharkwater on vuonna 2006 valmistunut haista kertova dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Rob Stewart. Se on palkittu yli 22 kansainvälisellä palkinnolla.
Juoni.
Elokuva kertoo haiden todellisesta luonteesta ja niiden tärkeydestä luonnon ekosysteemissä. Pinnalle on nostettu ensimmäistä kertaa suuren yleisön tietoon hainkalastuksen katastrofaaliset seuraukset. Arviolta 90 prosenttia haikannasta on tapettu viimeisen 50 vuoden aikana. Haineväkeittoa pidetään suurena herkkuna etenkin Aasian maissa. Tästä johtuva käsistä karannut salakalastus, jota Aasian mafia pitää tiukassa otteessaan, on vähentänyt haikantaa katastrofaalisesti. Hait pyydystetään, niiltä leikataan elävänä evät pois ja ne heitetään takaisin mereen tuskaiseen kuolemaan.
Elokuva on myös hätähuuto koko kalastusbisnestä vastaan. Kulutus ja pyydystys eivät ole tasapainossa. Syynä tähän on muun muassa pitkäsiimakalastus, joihin tarttuu päivittäin tuhansia haikaloja, delfiinejä, valaita ja kilpikonnia. Luonnonsuojelujärjestöjen on hyvin vaikea taistella merten suojelemisen puolesta, sillä Aasian maat ovat hyvin korruptoituneita sekä mafian lahjonnan vaikutuksen alaisia.
On and On

"On and On" on ruotsalaisen Agnes Carlssonin "Dance Love Pop" -albumin ensimmäinen single. Laulu julkaistiin Ruotsissa radioasemilla ja digitaalisessa myynnissä 11. elokuuta 2008. "On and On" on Anders Hanssonin kirjoittama ja Roxy Recordingsin julkaisema laulu ja se julkaistaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa 8. maaliskuuta 2010.
Listasijoitukset.
"On and On" -single julkaistiin Ruotsissa digitaalisesti ja radioasemilla 11. elokuuta, ja samalla viikolla sen listasijoitus oli 47. Kuusi viikkoa myöhemmin se oli sijalla 8. mikä oli singlen korkein listasijoitus. "On and On" -singleä ei julkaistu Ruotsissa koskaan fyysisenä singlenä, vain digitaalisena. Siitä huolimatta singleä myytiin 10 000 kappaletta.
Musiikkivideo.
Sen jälkeen kun single julkaistiin Ruotsissa vuonna 2008, siitä on kuvattu kolme musiikkivideota. Kyseinen musiikkivideo on MSN Videon eniten katsottu video ikinä.
Šapkina

Šapkina (, myös "Pilvorjaga", Пильворъяга) on Petšoran sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 499 kilometriä, valuma-alueen laajuus 6 570 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 82 kilometrin päässä joen suusta 582 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Bolšaja Zemljan vedenjakajan eteläpuolella sijaitsevasta Šapkinskoje-järvestä, virtaa Bolšaja Zemljan tundra-alueen halki kohti lounasta ja laskee Petšoraan Novyi Borin taajamaa vastapäätä.
Muntjakit

Muntjakit ("Muntiacus") on hirvieläinten suku, johon on löydetty uusia lajeja vielä 1990-luvulla. Ne elävät Kaakkois-Aasiassa. Useimmat suvun jäsenet painavat 15–35 kiloa, mutta suurin laji, jättimuntjakki, voi painaa jopa 50 kiloa.
Monet muntjakkilajit tunnetaan puutteellisesti, eikä niiden mahdollisesta uhanalaisuudesta ole tarpeeksi tietoa.
Luokittelu.
"Muntiacus"-suvun muntjakit luokiteltiin aiemmin tupsumuntjakin ("Elaphodus cephalophus") kanssa yhteiseen muntjakkien alaheimoon (Muntiacinae). Nykyisin ne kuitenkin luetaan jalokauriiden alaheimoon (Cervinae).
Vuonna 2005 julkaistun "Mammal species of the World" -teoksen mukaan muntjakkien suvussa oli 11 lajia. Kun muntjakki ("Muntiacus muntjak") on vielä sittemmin pilkottu kolmeksi erilliseksi lajiksi, on lajeja 13:
Roomalainen Italia

Italia (lat. &lt; ) viittasi antiikin aikana alun perin nykyisen Apenniinien niemimaan eteläkärkeen ja myöhemmin koko niemimaahan. Nimitys oli pitkään vain maantieteellinen, eikä viitannut mihinkään poliittiseen tai hallinnolliseen kokonaisuuteen, sillä aluetta asuttivat pitkään useat eri kansat. Rooman valtakunnan laajetessa Italiasta tuli vaiheittain kokonaan osa sitä, ja valtakunnan keskeisintä aluetta. Nykyisin alueella sijaitsevat Italian tasavalta, San Marino ja Vatikaanivaltio.
Nimi.
"Italia" oli alun perin kreikankielinen nimitys Apenniinien niemimaan eteläkärjelle. Nimi tuli seutua asuttaneista itaaleista. Antiikin aikana yleinen näkemys oli, että nimitys olisi perustunut itaalisten kielten sanaan "vitulus", ’vasikka’, mutta tätä ei pidetä nykyisin uskottavana. 400–300-luvuilla eaa. nimitys Italia alkoi viitata vähitellen niemimaan koko etelä- ja keskiosaan. 200-luvulla eaa. se viittasi jo koko niemimaahan sen pohjoisimpia osia Gallia cispadanaa ja Liguriaa lukuuun ottamatta. Suunnilleen nykyisen Italian valtion mannerosia vastaavan alueen nimitykseksi se tuli keisari Augustuksen aikana.
Hallinnollinen jako.
Varhaisvaiheet.
Italia ei jakaantunut pitkään aikaan erityisiin kaupunkeja laajempiin hallinnollisiin alueisiin, eikä se Rooman provinssien perustamisen jälkeen muodostanut provinssia tai ollut muutoinkaan osa provinssihallintoa. Tasavallan loppuaikoihin asti Pohjois-Italia muodosti kuitenkin oman provinssinsa Gallia cisalpinan, jonka raja kulki Arnus- ja Rubikon-jokien kohdalta.
Augustuksen Italian alueet.
Augustus jakoi vuoden 7 eaa. tienoilla Italian yhteentoista alueeseen ("regio"). Jako perustui pitkälti niemimaan vanhoihin kulttuurialueisiin.
Augustuksen Italian alueisiin viitattiin alun perin numeroilla. Myöhemmin ne saivat myös nimet. Nimet eivät kuitenkaan olleet täysin vakiintuneet, ja niistä esiintyy eri muotoja. Alueet olivat:
Alueiden perustamisen myötä aiemmin Italian ulkopuolelle luetut Gallia cispadana ja Liguria tulivat osaksi Italiaa. Suunnilleen samoihin aikoihin Augustus jakoi Rooman kaupungin 14 kaupunginosaan, joista käytettiin myös nimitystä "regio".
Myöhäisantiikki.
Keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 tehdyissä hallintoalueuudistuksissa Italiaan alueet muutettiin tai yhdistettiin provinsseiksi. Samassa uudistuksessa provinssien yläpuolelle perustettiin diokeesit, ja Italian provinssit tulivat osaksi Italian diokeesia. Keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 314 Italian diokeesi jaettiin kahtia Italian pohjoisosan (sekä muun muassa Raetian) käsittäneeksi Italia annonarian diokeesiksi ja Italian eteläosan käsittäneeksi Italia suburbicarian diokeesiksi. Suunnilleen samoihin aikoihin ajoittuvan pretoriaaniprefektuurien perustamisen myötä Italian diokeeseista tuli osa Italia, Illyricum et African ja sittemmin Italia et African prefektuuria. Rooman valtakunnan jaossa vuonna 395 Italiasta tuli osa Länsi-Roomaa.