tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Amisin kieli

Amis (omakielinen nimi: "pangcah") on Kiinan tasavallassa, eli Taiwanissa, puhuttava austronesialainen kieli, joka kuuluu paiwanilaisten kielten alaryhmään. Sitä puhuu samanniminen kansa, joka on perinteisesti asunut Taiwanin itäosissa, nykyisen Hualienin piirikunnan alueella. Amis jaetaan neljään päämurteeseen: pohjoinen-, keski-, eteläamis sekä tavalong-vataan. Kielen lähin sukulaiskieli on sakizaya, josta käytetään joskus nimitystä "pohjoisamis". Sakizayan ja amisin välinen raja on häilyvä, sillä kielten puhujat ovat asuneet tiiviisti samoilla alueilla 1800-luvun lopulta lähtien. Vuonna 2007 Taiwanin valtio kuitenkin katsoi, että sakizayan puhujat ovat oma alkuperäiskansansa.
Kielen nimi mandariinikiinaksi on 阿美語 ("āmĕiyŭ").
Amisia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan amisiksi vuonna 1997.
Puhujamäärä ja asema.
Amisit ovat Taiwanin suurin yksittäinen aboriginaaliryhmä (noin 37 % koko aboriginaaliväestöstä). Vuonna 2015 kielen puhujamääräksi arvioitiin 108 200 henkilöä. Kielen katsotaan olevan suuresta puhujamäärästä huolimatta uhanalainen. Erityisesti nuorien puhujien määrä on ollut laskussa. Puhujamäärän laskuun on vaikuttanut muutto alikehittyneeltä maaseudulta suuriin kaupunkeihin, joissa äidinkieltä ei juurikaan käytetä. Kouluissa opitaan ja käytetään kiinaa ja englantia, mutta myös jonkin verran amisia. Kouluissa opetetaan amisia etenkin pienille lapsille kielikylvyn muodossa. Kielen opiskelun yhteydessä opetetaan myös amisien kulttuuria.
Taiwanin hallitus sääti vuonna 2017 lain, jonka nojalla kaikki maassa puhuttavat alkuperäiskansojen äidinkielet ovat automaattisesti kansalliskieliä. Lain nojalla valtio myöntää tukea alkuperäiskielten edistämiseen: jokaisessa kaupungissa, jossa asuu vähintään 1500 alkuperäiskielen puhujaa, tulee olla täysipäiväinen palkattu henkilö, joka koordinoi kielen edistämistä. Lisäksi alkuperäiskieliä tulee käyttää virastoissa, kouluissa ja valtionyrityksissä, sellaisilla alueilla, joissa alkuperäiskieliä puhutaan. Ensimmäinen alkuperäiskielillä julkaistu asiakirja Taiwanissa oli amisinkielinen aloite, jolla haluttiin aloittaa kielen elvytystoimet Hualienin piirikunnassa.
Vuonna 2015 julkaistiin ensimmäinen mobiilisanakirja, joka perustui vanhoihin nahkakantisiin sanakirjoihin. Vapaaehtoisten voimin toteutetun projektin tarkoituksena oli auttaa amisien oman kielen säilymistä ennemmin kuin toimia oppimateriaalina ihan vain kielistä kiinnostuneille. Projektissa oli mukana niin amiseihin kuin muihinkin ryhmiin kuuluvia.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Sanasto ja kielioppi.
Lukusanat 1–10 amisiksi (eteläinen murre):
Morfologialtaan amis on melko monimutkainen ja siinä käytetään monia affikseja ilmaisemaan kieliopillisia rakenteita. Sanajärjestys on melko vapaa, mutta predikaatti sijoittuu yleensä argumenttiensa edelle. Substantiivi taipuu kolmessa sijassa: nominatiivi, genetiivi ja datiivi. Lisäksi substantiiveille on omat partikkelinsa sen perusteella, kuvaavatko ne yksittäistä henkilöä, montaa henkilöä vai jotain muuta.
Yvor Winters

Yvor Winters (1900 Chicago, Yhdysvallat – 1968 Palo Alto, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kriitikko sekä vuodesta 1928 Stanfordin yliopiston opettaja.
Tutkimuksessaan "Primitivism and Decadence" vuodelta 1937 Winters arvostelee vapaamittaista, kokeellista runoa. Se ja useita muita on koottu 1947 yhteen niteeksi "In Defense of Reason". Niinpä hänen omissa runoissaan on leimallista klassinen kurinalaisuus ja rationaalisen mielen ja runollisen herkkyyden suhde. Wintersin runot on julkaistu koottuina nimillä "Collected Poems" (1952, 1960) ja "The Early Poems" (1966).
Magnhild

Magnhild on Pohjoismaissa käytetty naisen etunimi, joka on luultavasti saksalaista alkuperää. Nimen alkuosan merkitys on ’voima’ ja loppuosan ’taistelu’.
Suomessa Magnhild on harvinainen nimi. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on vuoteen 2021 mennessä kirjattu noin 60–70 tämännimistä naista.
Nimipäivät.
Magnhild on ollut mukana suomenruotsalaisessa almanakassa vuodesta 1929. Nimipäivä oli alun perin 8. joulukuuta, mutta vuodesta 2010 alkaen se on ollut 5. marraskuuta.
Magnhildilla on nimipäivä myös Norjassa (29. toukokuuta) ja Ruotsissa (17. syyskuuta).
Vuosina 1901–1918 ilmestyneessä suomenkielisessä Luulajan almanakassa Magnhildin nimipäivä oli 18. marraskuuta.
Vapaamittainen runo

Vapaamittainen runo on runo, joka ei noudata metristä säännönmukaisuutta, kuten säkeiden runojalkojen säännöllisesti samankaltaisena toistuvaa lukumäärää.
Yleensä vapaamittainen runo on myös loppusoinnuton. Rytmiikkaa luodaan esimerkiksi muuntelemalla sanajärjestystä ja vuorottelemalla erimittaisia säkeitä. Useimmiten pyritään noudattamaan puheen luonnollista rytmiä, ja kieli lähenee normaaliproosaa, vaikka esimerkiksi säkeenylityksillä voidaan saada aikaan runolle ominaista rytmistä vaihtelua. Sekä mitallisuudella että vapaamittaisuudella on ollut ystävänsä ja vihollisensa. Mitallista – usein silosäkeistä – runoa itse kirjoittanut yhdysvaltalainen runoilija Robert Frost (1874–1963) on pilkannut: "Vapaamittaisten runojen kirjoittaminen on kuin pelaisi tennistä ilman verkkoa." Toinen yhdysvaltalainen runoilija, Yvor Winters, arvostelee vapaamittaista, kokeellista runoa tutkimuksessaan "Primitivism and Decadence" (1937). Vapaamittaisuuden kannattaja, saksalainen filosofi ja runoilija Friedrich Nietzsche (1844–1900) on puolestaan todennut, että säännöllistä runomittaa noudattava runous muistuttaa kahleissa tanssimista.
Vapaamittaisuuden merkkejä ilmenee jo Raamatun Sananlaskuissa sekä keskiajan alkusoinnullisessa runoudessa. Myöhemmin John Milton kokeili vapaata mittaa elegisessä runossaan "Lycidas" (1637) ja runodraamassaan "Samson Agonistes" (1671, 'Kuoleva Samson'). Saksalaisessa runoudessa Friedrich Klopstock mursi 1700-luvulla Martin Opitzin edellisellä vuosisadalla laatimat tiukat mitallisuuden säännöt. Sittemmin vapaata mittaa ovat hyödyntäneet esimerkiksi J. W. von Goethe, Heinrich Heine, Friedrich Hölderlin ja Rainer Maria Rilke. Ranskan runoudessa vapaan mitan varhaisia käyttäjiä ovat olleet Jean de La Fontaine ja Molière 1600-luvulla, myöhempiä Victor Hugo, Charles Baudelaire ja symbolistit (etenkin Arthur Rimbaud ja Paul Verlaine).
Yhdysvaltalainen Walt Whitman vei kokoelmallaan "Leaves of Grass" (1855, "Ruohoa") vapaamittaisuutta eteenpäin ehkä voimallisemmin kuin kukaan toinen. Kokoelman runo "Song of Myself" ("Laulu itsestäni 1") alkaa seuraavasti:
&lt;poem&gt;I celebrate myself;
And what l assume you shall assume;
For every atom belonging to me, as good belongs to
you
Ylistän itseäni, laulan itsestäni,
ja minkä minä hyväksyn, sinäkin olet hyväksyvä
koska jokainen atomi minussa yhtä hyvin kuuluu
myös sinulle
(suom. Arvo Turtiainen, esimerkiksi kokoelmassa Walt Whitman, "Ruohoa", Helsinki: Tammi 1965)&lt;/poem&gt;
1900-luvulla Ezra Pound, T. S. Eliot ja William Carlos Williams edistivät osaltaan vapaamittaisuuden yleistymistä. Suomalaisessa runoudessa vapaan mitan varhaisia käyttäjiä olivat Joel Lehtonen, Huugo Jalkanen, Viljo Kojo, Uuno Kailas ja Katri Vala. Modernismin myötä vapaamittaisuus on vallinnut suomalaisessa lyriikassa 1950-luvulta lähtien.
Lähteet.
Oranssivarrasheinä

Oranssivarrasheinä ("Andropogon virginicus") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, varrasheinien ("Andropogon") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja mätästävä heinälaji, joka voi kasvaa 40–210 cm korkeaksi. Sen varsien väri vaihtelee vaaleanvihreästä punertavanruskeaan. Lehtilavat ovat enintään 52 cm pitkiä ja 1,7–6,5 mm leveitä sekä jokseenkin karvaisia. Lehtien kielekkeet ovat kalvomaisia, 0,2–1 mm pitkiä ja väriltään kellertävästä ruskehtavaan. Kukintona on 2–4 cm pitkä röyhy, jonka tähkylät ovat 3–4 mm pitkiä. Oranssivarrasheinä yhteyttää C4-fotosynteesillä ja se on Raunkiaerin elomuodoltaan hemikryptofyytti.
Oranssivarrasheinä muistuttaa isovarrasheinää ("Andropogon gerardii") sekä preeriahahtuheinää ("Schizachyrium scoparium"), mutta niistä poiketen oranssivarrasheinä voi levitä hyvin häirityillekin kasvupaikoille ja siten oranssivarrasheinää voidaan käyttää eroosion torjuntaan ylilaidunnetuilla alueilla.
Oranssivarrasheinä kasvaa kuivilla pelloilla, niityillä, tiheiköissä sekä lampien rannoilla. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Kanadan Ontariosta Yhdysvaltojen, Meksikon, Keski-Amerikan ja Karibian kautta läntiseen Etelä-Amerikkaan.
Henry Brooks Adams

Henry Brooks Adams (16. helmikuuta 1838 Boston, Yhdysvallat – 27. toukokuuta 1918 Washington D.C, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen historioitsija.
Adams tunnettiin elinaikanaan parhaiten historioitsijana ja vaikutusvaltaisen Adams-suvun jäsenenä. Kuolemansa jälkeen hänet tunnustettiin yhdysvaltalaisen kirjallisuuden merkittäväksi hahmoksi. Hänen maineensa perustuu pääasiassa postuumisti julkaistuun omaelämäkerralliseen kirjaan "The Education of Henry Adams" (1918), joka sai Pulitzer-palkinnon ja oli myyntimenestys.
Ura.
Henry Brooks Adams oli Charles Francis Adamsin poika ja presidentti John Quincy Adamsin pojanpoika. Hän valmistui Harvardista vuonna 1858 ja toimi vuosina 1861-1868 isänsä yksityissihteerinä tämän ollessa Yhdysvaltain suurlähettiläs Lontoossa. Vuosina 1870-1877 hän oli Harvardin historian apulaisprofessori ja vuosina 1870-1876 North American Review -lehden päätoimittaja. Hänen katsotaan olleen ensimmäinen, joka piti akateemista seminaaria Yhdysvaltojen historiasta. Hänen suuri teoksensa "History of the United States (1801-1817)" (julkaistu yhdeksässä niteessä 1889-1891) käsittelee presidenttien Jeffersonin ja Madisonin hallintoa. Se on erityisen merkittävä Yhdysvaltojen diplomaattisia suhteita kyseisenä ajanjaksona käsittelevän kuvauksensa ja puolueettomuutensa vuoksi. Adams julkaisi myös teokset "Life of Albert Gallatin" (1879), "John Randolph" (1882) "American Statesmen Series" -julkaisussa ja "Historical Essays" (1891). Lisäksi Adams toimitti "Documents Relating to New England Federalism" (1877) ja "Writings of Albert Gallatin" (1879). Yhteistyössä vanhemman veljensä Charles Francis Adams Jr:n kanssa hän julkaisi teoksen "Chapters of Erie and Other Essays" (1871) ja teoksen "Essays in Anglo-Saxon Law" (1876). Hänen vanhempi veljensä John Quincy Adams II (1833-1894) oli ehdolla Yhdysvaltain varapresidentiksi.
Piitetrajodidi

Piitetrajodidi (SiI4) eli tetrajodisilaani on piin ja jodin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa hyvin puhtaan piin valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa piitetrajodidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Aine hajoaa piiksi ja jodiksi kuumennettaessa noin 1 000 °C:n lämpötilaan. Myös vetyä voidaan käyttää pelkistämään piitetrajodidi piiksi. 
Piitetrajodidia valmistetaan piin ja jodin tai vetyjodidin reaktiolla. Sitä muodostuu myös alkalimetallifluorisilikaattien ja jodidien reaktiossa.
Si + 2 I2 → SiI4
Si + 4 HI → SiI4 +2 H2
Piitetrajodidia käytetään erittäin puhtaan piin valmistukseen muun muassa elektroniikkasovellutuksia varten. Siitä voidaan valmistaa myös optisia kuituja.
A Taxi Driver

A Taxi Driver () on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut eteläkorealainen historiallinen toiminta- ja draamaelokuva, jonka on ohjannut Jang Hoon ja käsikirjoittanut Eom Yu-na. Sen pääosia esittävät Song Kang-ho ja Thomas Kretschmann.
"A Taxi Driver" julkaistiin 2. elokuuta 2017 Etelä-Koreassa. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja se lähetettiin Etelä-Koreasta kilpailemaan parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarista vuoden 2018 gaalaan.
Australian kuninkaalliset ilmavoimat

Australian kuninkaalliset ilmavoimat (, RAAF) on Australian puolustusvoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara, joka perustettiin vuonna 1921. Ilmavoimien kalustoon kuuluu muun muassa F/A-18A/B-, F/A-18F- ja F-35A-hävittäjiä sekä C-130J-, C-27J- ja C-17-kuljetuskoneita.
GE Aviation

GE Aviation on General Electricin tytäryhtiö. Vuodesta 2024 alkaen yhtiö tulee toimimaan itsenäisenä yhtiönä. Samaan aikaan muita General Electricin yksiköitä irrotetaan omikseen: GE Healthcare ja GE Renewable Energy and Power.
Yhtiön pääasialliset tuotteet ovat moottoreita sotilas- ja siviili-ilmailuun.
Uudet teknologiat.
GE Aviation käyttää nykyisin suihkumoottoreissaan 3D-tulostettuja osia.
Debre Birhan

Debre Birhan (; joskus myös Debre Berhan tai Dabre Berhan) on kaupunki Etiopian Amharan osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 60 429.
Maantiede.
Debre Birhan sijaitsee Etiopian Amharan osavaltiossa Shewan historiallisen alueen pohjoisosassa.
Historia.
Debre Birhanin perusti 1400-luvulla Etiopian tuolloinen keisari Zara Yaqob tarinan mukaan etiopialaisten nähtyä näyn taivaalla. Näky on saattanut viitata Halleyn komeettaan vuonna 1456 ja Debre Birhan tarkoittaa vapaasti kääntäen "valon palatsia". Kaupunki oli keisarin pääkaupunki 14 vuoden ajan. Tuolloin paikalle rakennettiin suurehko palatsi ja useita kirkkoja. Zara Yaqobin seuraajat siirsivät kuitenkin pääkaupunkinsa muualle.
Debre Birhanin tori tunnettiin 1800-luvulla huomattavana muulien ja hevosten markkinapaikkana. Italialaiset valtasivat kaupungin toisessa Italian–Etiopian sodassa vuonna 1936. Vuonna 1938 sen asukasluvuksi mainitaan noin 3 000. Kaupunki jälleenvallattiin italialaisilta toisessa maailmansodassa vuonna 1941.
Vuonna 1958 Debre Birhan oli yksi Etiopian 27 niin sanotusta "ensimmäisen luokan" kaupungista.
Väestö.
Debre Birhanin kaupungin ja piirikunnan ("woreda") asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 60 429. Vuonna 2001 vastaava lukema oli noin 47 600, vuonna 1993 25 637 ja vuonna 1975 19 978.
Never Let Me Go (Placebon albumi)

Never Let Me Go on alternative rock -yhtye Placebon kahdeksas studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. maaliskuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Beautiful James”,”Surrounded By Spies”, sekä ”Try Better Next Time”.
Kombolcha

Kombolcha () on kaupunki Etiopian Amharan osavaltiossa lähellä Dessien kaupunkia. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 85 367.
Maantiede.
Kombolcha sijaitsee Etiopian Amharan osavaltiossa noin 26 kilometriä Dessien kaupungista. Dessien ja Kombolchan kaupunkeja onkin kuvailtu kaksoiskaupungiksi. Kaupungin läpi kulkee yksi Etiopiasta Assabin ja Djiboutin satamiin johtavien pääteiden haaroista.
Historia.
Italian miehittäessä Etiopiaa 1930-luvulla nykyisen kaupunginpaikalla oli pieni kylä ja italialainen sotilastukikohta. Kaupunki on myöhemmin kasvanut etenkin, kun viereisen Dessien kaupunki ei ole kyennyt kasvamaan lähiympäristöönsä lähellä sijaitsevien vuorten takia. Väestöllinen, mutta myös teollinen kasvu on tuolloin keskittynyt viereiseen Kombolchaan.
Etiopian kommunistinen Derg-hallinto menetti Kombolchan hallinnan Tigrayn kansan vapautusarmeijan joukoille 1980-luvun lopussa. Tigrayn kapinalliset valtasivat kaupungin keskushallinnolta myös myöhemmän Tigrayn kriisin yhteydessä lokakuussa 2021 mutta se vallattiin takaisin jo joulukuussa samana vuonna.
Väestö.
Kombolchan kaupungin ja piirikunnan ("woreda") asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 85 367.
Gambela (kaupunki)

Gambela (; joskus Gambella) on Etiopian Gambelan osavaltion pääkaupunki. Kaupunki on saanut alkunsa brittiläisenä kauppa-asemana 1900-luvun alussa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 39 022.
Maantiede.
Gambela on Etiopian Gambelan osavaltion pääkaupunki Barojoen varrella. Baro virtaa Etelä-Sudanin vastaiselle rajallem jossa se yhtyy Sobatjokeen.
Historia.
Nykyinen Gambela sai alkunsa ulkovaltojen kauppa-asemana. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Etiopian välillä solmittiin vuonna 1902 sopimus, jonka yksi kohta mainitsi kauppa-aseman perustamisen Barojoelle. Alkuperäinen sijaitsi Itangissa, mutta se siirrettiin vuonna 1904 nykyiseen Gambelaan. Nimensä Gambela sai paikallisen satavuotiaaksi sanotun anuak-päällikön nimestä. Paikalla muutti esimerkiksi kreikkalaisia, syyrialaisia, sudanilaisia ja intialaisia kauppiaita ja muita asukkaita. Kreikkalaisten kauppiaiden mainittiin hallinneen kahvikauppaa. Aikanaan alueelta oli vilkas vesiliikenne jokia pitkin kohti Khartumia Sudanissa.
Etiopian keskushallinnon ote paikallisista heimoista oli löyhä. Valtaa alkoi keskittää vasta keisari Haile Selassie 1930-luvun alussa. Samalla vuosikymmenellä Italia miehitti Etiopian toisessa Italian–Etiopian sodassa. Aluksi Gambelaan oli sijoitettu brittien alaisia sudanilaisia joukkoja, mutta viimeiset britit lähtivät lokakuussa 1936. Britit palasivat heidän vallatessaan kaupungin toisen maailmansodan aikana vuonna 1941. Gambelan kauppa Sudaniin päättyi käytännössä maailmansodan jälkeen vuonna 1947, kun Etiopia alkoi vaatia paikallisilta kauppiailta Etiopian passeja. Lopullisesti brittienklaavi luovutettiin Etiopialle vuonna 1956.
Etiopian Derg-hallinto menetti kaupungin EPRDF:n joukoille vuonna 1991.
Väestö.
Gambelan kaupungin ja piirikunnan ("woreda") asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 39 022. Vuoden 2001 vastaava lukema oli noin 22 500 ja vuonna 1984 4 500. Seudun alkuperäisasukkaita ovat anuakit.
Keegan Kolesar

Keegan Kolesar (s. 8. huhtikuuta 1997 Brandon, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija. Kolesar edustaa NHL-seura Vegas Golden Knightsia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. Kolesar on pelannut urallaan 196 NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt 18 maalia ja 37 syöttöä eli 55 tehopistettä. Kolesar on pelannut urallaan 39 NHL-pudotuspeliottelua. Näissä hän on tehnyt kolme maalia ja kuusi syöttöä eli yhdeksän tehopistettä. Tilastot päivitetty 18. kesäkuuta 2023.
Columbus Blue Jackets varasi Kolesarin kolmannella kierroksella 69. varausvuorolla . Kesäkuussa 2017 Blue Jackets kauppasi Kolesarin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden .
Hessundinsalmen silta

Hessundinsalmen silta on teräsbetoninen kaarisilta, joka sijaitsee Paraisilla maantiellä 180. Sillan toinen kaari on rakennettu 1937 ja levennyksenä toinen kaari 1967. Sillan pituus on 166,6 metriä, hyötyleveys 12,85 metriä ja alikulkukorkeus 15,0 metriä. Uudesta sillasta on valmistunut tiesuunnitelma 2021.
Historia.
Hessundinsalmi ylitettiin vuoteen 1929 asti kapulalossilla. Saaristotietä parannettiin seuraavina vuosina: puinen lossi korvattiin teräslossilla, jonka kantokyky oli 12 tonnia. Tulevaa siltapaikkaa oltiin tutkittu vuonna 1934 ja parhaaksi paikaksi todettiin lossireitin itäpuoli, noin 70 metrin päässä lossista. Salmi oli sillä kohtaa 85 metriä leveä ja veden syvyys keskimäärin 7,5 metriä. Vuonna 1936 luvat ja suunnitelmat olivat kunnossa. Silta valmistui seuraavana vuonna.
Sillan suunnitteli Tie- ja vesirakennushallituksessa Bruno Kivisalo. Sillasta tuli 5,5 metriä leveä sauvakaarisilta, jonka esikuvina olivat sveitsiläisen insinööri Robert Maillartin suunnittelemat kolminivelkaarisillat Alppien maisemissa; näistä tunnetuin lienee 90 metrin jännemittainen Salginatobelin silta. Hessundinsalmen vuonna 1937 valmistuneen sillan kaaren jännemitta on 81,6 metriä. Sillan päissä olivat jatkeena maalle rakennetut 3-aukkoiset kehäsillat, joiden jännemitat olivat Kirjalansaaren puolella 11,75 metriä ja Kirkkosaaren puolella kymmenen metriä. Sillan alikulkukorkeus oli 16 metriä.
Uuden sillan toteutus.
Väylävirasto solmi marraskuussa 2021 Kirjalansalmen ja Hessundinsalmen uusimishankkeen kehitysvaiheen allianssisopimuksen Kreaten kanssa. Rakentamisen aloittamista tavoitellaan viimeistään tammikuulle 2023. Sillan suunnittelijaksi valittiin joulukuussa 2021 AFRY Finland. Heinäkuussa 2022 Väylävirasto tiedotti, että silta rakennetaan aikaisemmin kaavaillun teräksen sijasta betonista. Materiaalivaihdoksen syynä olivat siltapaikan maaperäolosuhteet ja yleinen voimakas kustannustason nousu. Lisäksi Venäjän hyökkäys Ukrainaan aiheuttaa ongelmia rakennusmateriaalien saatavuudessa.
Owen Wister

Owen Wister (1860 Philadelphia, Yhdysvallat – 1938 North Kingstown, Rhode Island, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Opiskeltuaan säveltämistä Pariisissa ja suoritettuaan 1888 oikeustieteellisen tutkinnon Harvardin yliopistossa hän ryhtyi vuonna 1891 kirjoittamaan "Harper’s Bazaarille" kokemuksistaan lännessä.
Wisteristä tuli näin uranuurtaja villin lännen kirjallisuuslajissa. Klassikoksi muodostunut "Virginialainen" ilmestyi 1902. Päähenkilöt ovat karjatilan työnjohtaja, cowboy, ja itävaltiolainen opettajatar. Teoksen lopussa kuvattu revolveritaistelu on kaunokirjallisuudessa ensimmäinen. Lännenromaanien lisäksi hän on kirjoittanut lastenkirjoja ja elämäkerrat Ulysses S. Grantista (1900) ja ystävästään Theodore Rooseveltista (1930.
Löyhästi Wisterin romaaniin perustuu Suomessakin esitetty televisiosarja "Virginialainen".
Juha Länsimäki

Juha Länsimäki (s. 12. marraskuuta 1961) on suomalainen ravivalmentaja ja -ohjastaja.
Länsimäki asuu ja valmentaa hevosia Seinäjoella, hänen tallinsa on Hyllykalliossa Solanon alueella. Länsimäki tunnetaan varsojen opettajana nuorten hevosten valmentajana. Tuhannen voiton rajan Länsimäki ylitti vuonna 2013.
Ung Vänster

Ung Vänster (suom. Nuori Vasemmisto) on ruotsalainen vasemmistolainen poliittinen nuorisojärjestö. Se on itsenäinen, mutta tekee yhteistyötä Vasemmistopuolueen kanssa. 
Historia.
Ung Vänsterin juuret ovat vuonna 1903 perustetussa sosiaalidemokraattisessa nuorisojärjestössä SDUF:ssa, joka otti vuonna 1917 vallankumouksellisen kommunistisen kannan, jolloin siitä irtautui reformistinen SSU. SDUF muutti vuonna 1921 nimensä SKU:ksi ("Sveriges kommunistiska ungdomsförbund"). Vuonna 1958 SKU yhdistyi kommunistisen puolueen nuorisojärjestöön DU:hun ("Demokratisk ungdom"). DU puolestaan vaihtoi nimensä VUF:iksi ("Vänsterns ungdomsförbund") vuonna 1967. Seuraavina vuosina ideologiset erimielisyydet johtivat hajaannukseen, kunnes vuonna 1973 perustettiin KU ("Kommunistisk ungdom"). Se vaihtoi vuonna 1990 nimensä nykyiseksi Ung Vänsteriksi.
Politiikka.
Ung Vänster kuvailee olevansa vallankumouksellinen, marxilaisten ja feminististen teorioiden pohjalta toimiva sosialistinen liike. Se näkee kapitalismin ja patriarkaatin toisiaan tukevina sortavina rakenteina, jotka se haluaa purkaa.
Alkuvuodesta 2021 Ung Vänster aiheutti kohua, kun sen liittokokouksessa hyväksytyssä periaateohjelmassa mainittiin järjestön tavoittelevan kommunistista yhteiskuntaa. Puheenjohtaja Ava Rudberg selitti, että se on sana, joka jäsenistön mukaan selkeimmin kuvaa järjestön ideologiaa, ja ettei sillä tarkoiteta samaa kuin kylmän sodan aikaisella kommunismilla.
Slipstream (kirjaintyyppi)

Slipstream on Letraset Type Studion suunnittelema ja alun perin Letrasetin sekä ITC:n vuonna 1985 julkaisema kirjaintyyppi, joka pyrkii välittämään vauhdin ja suorituskyvyn tuntua. Slipstream koostuu voimakkaasti oikealle kallistuvista suuraakkosista, joissa on vauhtiviivat lisäämässä liikkeen tuntua. Kirjaintyyppi soveltuu parhaiten mainoksiin tai julisteisiin.
Yhdysvaltain latinot

Yhdysvaltain latinot (, , ) ovat yhdysvaltalaisia, joilla on espanjalais- tai latinojuuria. Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan Yhdysvalloissa asui 60,5 miljoonaa latinoa vuonna 2019. Latinot olivat vuonna 2012 toiseksi nopeimmin kasvava etninen ryhmä Yhdysvalloissa amerikanaasialaisten jälkeen.
Dylan Coghlan

Dylan Coghlan (s. 19. helmikuuta 1998 Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Vegas Golden Knightsia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja laukoo oikealta. 
Syyskuussa 2017 Coghlan teki kolmevuotisen tulokassopimuksen Golden Knightsin kanssa. 
Heinäkuussa 2022 Golden Knights kauppasi Coghlanin ja Max Paciorettyn Carolina Hurricanesiin
Heinäkuussa 2024 Hurricanes kauppasi Coghlanin Winnipeg Jetsiin.
Heinäkuussa 2025 Coghlan palasi vapaana pelaajana Golden Knightsiin vuoden mittaisella sopimuksella.
Paul Felder

Paul Robert Felder (s. 25. huhtikuuta 1984 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen vapaaottelukommentaattori ja uransa lopettanut kevytsarjan vapaaottelija. Hän voitti urallaan Cage Furyn kevytsarjan mestaruuden ja otteli UFC:ssä vuosina 2014–2020. Felder on myös palkittu vapaaotteluanalyytikkona 2018.
Alku.
Felder on taustaltaan irlantilaista ja saksalaista sukujuurta. Hän alkoi harrastamaan kamppailulajeja 12-vuotiaana, aluksi taekwondolla ja shotokan karatella. Felder kilpaili myös AAU nuorten olympialaisissa yhdessä serkkunsa Niko Portillon kanssa taekwondossa. Hän opiskeli aluksi Ridley High Schoolissa, jonka jälkeen Felder valmistui näyttelijäksi University of the Artsista 2008.
Erwin Rosen

Erwin Rosen, oik. Erwin Carlé (7. kesäkuuta 1873 Karlsruhe, Saksa – 21. helmikuuta 1923 Hampuri, Saksa) oli saksalainen toimittaja ja kirjailija. Teokset perustuvat pitkälti hänen omaan elämäänsä.
Chaumard

Chaumard on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Yonnejoen varrella, noin 14 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista pohjoiseen.
Chaumardin kohdalla Yonnejoki on padottu, ja se muodostaa Lac de Pannecièren tekojärven. Järvi on kunnalle tärkeä matkailukohde, joka houkuttelee runsaasti kalastajia ja retkeilijöitä.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa ("Parc naturel régional du Morvan").
Asosa

Asosa () on Etiopian Benishangul-Gumuzin osavaltion pääkaupunki. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 24 214.
Maantiede.
Asosa on kaupunki Etiopian Benishangul-Gumuzin osavaltiossa. Matkaa Asosasta Etiopian pääkaupunki Addis Abebaan on noin 673 kilometriä ja Etiopian Sudanin vastaiselle rajalle noin 30 kilometriä.
Vuotuinen sadanta Asosassa oli vuonna 2004 1176 mm ja vuoden keskimääräinen lämpötila 23 °C.
Historia.
Nykyinen Asosa tunnettiin historiallisesti nimellä "Aqoldi". Italian miehittäessä Etiopiaa 1930-luvulla nykyisessä Asosassa oli "Béni Sciangùlin" alueen hallinnollinen keskus, joka käsitti esimerkiksi torin ja postitoimiston. Toisen maailmansodan aikana maaliskuussa 1941 sen valtasivat sen italialaisilta puolustajilta belgialaiset joukot.
Etiopian sisällissodanaikana kaupunkia hallitsivat ensin maan kommunistihallinnon eli Dergin joukot. Oromojen vapautusrintaman taistelijat ilmoittivat vallanneensa sen tammikuussa 1990. Vuonna 1995 Asosasta tehtiin edellisenä vuonna perustetun Benishangul-Gumuzin osavaltion hallinnollinen pääkaupunki.
Väestö.
Gambelan kaupungin ja piirikunnan ("woreda") asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 24 214. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 14 400, vuonna 1984 4 200 ja vuonna 1967 1 332.
Käärmeenparrat

Käärmeenparrat ("Ophiopogon", óphis = käärme, pogon = parta) on parsakasvien suku, joka on aiemmin kuulunut ruskuskasveihin. Suvussa on lähes 80 lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Itä- ja Kaakkois-Aasiassa, eniten Kiinassa. Käärmeenparrat ovat monivuotisia juurakollisia ruohoja. Monet lajit kasvavat tuppaina heinämäisiä lehtiä.
Lac de Pannecière

Lac de Pannecière on tekojärvi Ranskan Burgundi-Franche-Comtéssa. Se on Burgundin suurin järvi ja ulottuu Chaumardin, Montigny-en-Morvanin, Ouroux-en-Morvanin ja Corancyn kuntien alueelle.
Yonne on Pariisin läpi kulkevan Seinen sivujoki. Seine tulvii ajoittain Pariisin keskustassa, ja sitä haluttiin estää tekemällä patoaltaita joen yläjuoksulle. Vuonna 1936 alettiin rakentaa patoa Yonnejokeen Chaumardin kunnan alueelle. Rakennustyöt kuitenkin keskeytyivät sodan ajaksi. Lopulta pato, "Barrage de Pannecière", valmistui vuonna 1950. Tekojärvi on nykyään huomattava matkailukohde.
Järvi on osa Morvanin luonnonpuistoa ("Parc naturel régional du Morvan").
Schwedt

Schwedt, virallisesti Schwedt/Oder on kaupunki Uckermarkin piirikunnassa Brandenburgin koillisosassa. Se sijaitsee Oderin varrella, joka muodostaa rajan Puolan kanssa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 30 189 asukasta.
Mukulavalkut

Mukulavalkut eli sääskenvalkut ("Malaxis") on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Siihen kuuluu yli 160 lajia, joita esiintyy ympäri maailman, Euraasiassa, Afrikassa, Amerikassa ja Tyynenmeren saarilla. Ne ovat pieniä maakasveja, litofyyttejä tai epifyyttejä. Ainoa laji Euroopassa on sääskenvalkku ("Malaxis monophyllos", aiemmin "Microstylis monophyllos"). Se on yksilehtinen, pienikukkainen orkidea. Suomessa sääskenvalkku esiintyy paikoin Etelä- ja Itä-Suomessa, Keski-Pohjanmaalta Peräpohjolaan. Se on harvinainen, uhanalainen ja rauhoitettu kasvi, joka kasvaa letoilla ja kalkkiperäisillä kosteikoilla.
Joonas Hänninen (kaupunginjohtaja)

Joonas Hänninen (s. 1985 Salla) on Varkauden kaupunginjohtaja vuodesta 2022. Hänet valittiin kaupunginjohtajaksi joulukuussa 2020. Kaupunginjohtajan vaalissa hän sai 30 ääntä annetuista 43 äänestä. Hänninen aloitti tehtävässään vuoden 2022 alussa Hannu Tsuparin jäätyä eläkkeelle. Sitä ennen hän ehti toimia Varkauden apulaiskaupunginjohtajana. 
Hänninen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän on aikaisemmin toiminut Joroisten kunnanjohtajana vuosina 2014–2021.
Aarno Raninen (albumi)

Aarno Raninen on Aarno Ranisen sooloalbumi vuodelta 1972 hänen perustamalleen levymerkille Finnsound. Lauluosuuksien lisäksi Raninen vastaa kaikista sävellyksistä ja sovituksista, avauskappaleella ”Ei aurinkoa” myös sanoituksesta. Hän myös johtaa orkesteria ja soittaa Hammond-urkuja ja muita kosketinsoittimia. Useimmat sanoitukset albumille on tehnyt Juha Vainio. 
B-puolen kolmas kappale ”Gone” on Jim Pembroken englanniksi tekstittämä Aarno Ranisen sävellys, jonka Jussi Raittinen tekstitti ja Irina Milan levytti 1968 suomeksi nimellä ”Pois kuihtuu ruusu kaunein”.
Päätöskappaleella vierailee näyttelijä Esko Salminen lukemassa Aleksis Kiven tekstiä.
Euro Hockey Tour 2021–2022

Euro Hockey Tourin kausi 2021–2022 oli sarjan 26. kausi. Sarjassa pelaavat Suomen, Ruotsin ja Tšekin miesten jääkiekkomaajoukkueet. Venäjä suljettiin sarjasta Ukrainan sodan vuoksi ja sen korvasivat Tšekin turnauksessa Itävalta ja Ruotsin turnauksessa Sveitsi. Lisäksi Kanada osallistui Channel One Cupiin.
Kokonaispisteet.
Pisteisiin on laskettu vain joukkueiden keskinäiset ottelut.
Channel One Cup.
Suomi sijoittui turnauksessa ensimmäiseksi, sillä Venäjän sijoitukseen ei huomioida Kanadaa vastaan pelattua ottelua.
Klassikaraadio

Klassikaraadio (myös KlaRa) on Viron yleisradion ympärivuorokautinen klassiseen musiikkiin keskittyvä radiokanava. Se perustettiin keväällä 1995 ja nykyään sitä voi kuunnella myös internetin välityksellä. Musiikin lisäksi kanavalla esitetään uutislähetyksiä, kulttuuriohjelmia sekä konsertteja. Kanavalla oli vuonna 2018 viikoittain keskimäärin 94 000 kuuntelijaa.
Kaiken jälkeen

Kaiken jälkeen on Katujen Äänet-yhtyeen toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 12. marraskuuta 2021.
Sulle, joka yksin aina oot

Sulle, joka yksin aina oot on Katujen Äänet-yhtyeen debyyttialbumi. Albumi julkaistiin 9. tammikuuta 2015.
Joonas Hänninen

Joonas Hänninen -nimisiä henkilöitä ovat:
Elio Vittorini

Elio Vittorini (1908 Siracusa, Italia – 1966 Milano, Italia) oli italialainen kirjailija. Hän opiskeli jonkin aikaa mutta ansaitsi sitten elantonsa sekalaisilla töillä. Ensimmäiset kertomuksensa hän julkaisi "Solaria"-lehdessä 1929–1931. Ensimmäinen romaani "Il garofano rosso" ilmestyi jatkokertomuksena 1933–1934 ja kirjana 1948. Hän käänsi yhdysvaltalaista kirjallisuutta.
Fasismin aikana sensuuri rajoitti sekä hänen oman tuotantonsa että käännösten julkaisua. Hänen pääteoksensa "Vierailu" (1941) kertoo paluusta Pohjois-Italiasta kotiseudulle Sisiliaan. Toisen maailmansodan jälkeen hän oli keskeinen henkilö italialaisessa kulttuurikeskustelussa. Hän perusti kaksi aikakauslehteä, 1945–1947 ilmestyneen lehden "Il Politenico" ja yhdessä Italo Calvinon kanssa lehden "Il Menabò di letteratura", joka ilmestyi 1959–1967. Hän kirjoitti romaanien lisäksi myös kirjallisuuskritiikkiä.
Neorealismi (kirjallisuus)

Neorealismi on noin 1945–1955 vallalla ollut italialainen autenttisuuteen pyrkinyt elokuvataiteen ja kirjallisuuden antifasistis-vasemmistolainen suuntaus, joka sai vaikutteita modernista angloamerikkalaisesta kirjallisuudesta.
Kirjallisen neorealismin kärkeä edustavat Carlo Levi romaaneillaan "Cristo si éfermata a Eboli" (1945), Primo Levi romaanillaan "Se questo e un uomo" (1947, suom. "Tällainenko on ihminen") sekä Elio Vittorini romaanillaan "Conversazione in Sicilia" (1944, suom. "Vierailu"). Neorealismia ennakoi jo Alberto Moravian romaani "Gli indiferenti" (1929, suom. "Välinpitämättömät").
Requiem (Kornin albumi)

Requiem on Kornin neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 4. helmikuuta 2022.
Danakilin syvänkö

Danakilin syvänkö () on syvänkö pohjoisessa Etiopiassa Danakilin aavikon pohjoisosassa Afarin osavaltiossa. Seutu tunnetaan hyvin ankarista ympäristöolosuhteistaan. Alue on yksi maailman kuumimmista ja kuivimmista alueista. Paikalliset ovat etniseltä taustaltaan afareja ja paikallisen elinkeinon on muodostanut suolan louhinta.
Maantiede.
Danakilin syvänkö sijaitsee Etiopian Afarin osavaltion pohjoisosassa Danakilin aavikolla. Se on osa laajempaa Itä-Afrikan hautavajoamaa. Syvänkö on pohjois-eteläsuuntainen, noin 200 kilometriä pitkä ja 50–150 kilometriä leveä. Sitä reunustavat sekä idästä että lännestä ylänköalueet. Lännessä on Etiopian ylänkö ja idässä kohoaa Danakilin Alppeina tunnettu horsti. Danakilin syvängön matalimmat kohdat ovat noin 115 metriä merenpinnan alapuolella.
Punaisestamerestä pohjoisessa alueen erottavat merenpinnasta vain noin 25 metriä korkeat kukkulat. Sadevesiä rannikkokukkuloilta naapurimaa Eritreasta valuu joillekin alueen suolajärville. Monet paikallisista lammista ovat hyvin happamia ja kuumia. Danakilin syvängöllä on kaksi aktiivista tulivuorta ja useita geysirejä. Paikoittain maasta kohoa myrkyllisiä kloori- ja rikkikaasuja.
Danakilin syvänkö on tunnettu yhtenä maailman kuumimmista paikoista. Lämpötilat kohoavat usein 45°C ja voivat nousta 60 °C. Kuumuuden ohella Danakilin syvänkö on myös yksi maailman kuivimmista alueista. Vuotuinen sadanta on vain 100–200 ml.
Vaikka olot alueella ovat yleisesti ottaen hyvin ankarat, on myös syvängön ankarimmilla paikoilla elämää. Esimerkiksi Dallolin kraatterin järven ja lammikoiden hyvin kuumassa, happamassa ja suolaisessa vedessä on bakteereja.
Historia ja ihminen.
Danakilin syvängön aluetta ovat asuttaneet afariklaanit. Yksi vanha elinkeino alueella on ollut suolan kerääminen alueen suolajärviltä. Suolaa kerätään lohkoina, jotka kuljetetaan kameleilla useiden kymmenien kilometrien päähän syvängöltä. Lohkot tunnettiin perinteisesti nimellä "amolé" ja niitä voitiin käyttää myös valuuttana.
Alueen äärimmäiset olosuhteet ja vihamielisinä pidetyt paikalliset klaanit pitivät pitkään ulkopuoliset matkailijat poissa alueelta. 1800-luvulla alueelle suuntautui kolme tutkimusretkikuntaa, joiden kaikki eurooppalaiset jäsenet kuitenkin saivat eri syistä surmansa, tai eivät muuten koskaan palanneet. Ensimmäinen alueella onnistuneesti matkaillut eurooppalainen oli brittiläinen kaivosinsinööri Ludovico Mariano Nesbitt vuonna 1928. Nykyisin alueelle suuntautuu turistimatkailua. Usein alueelle matkustetaan Tigrayn Mekelestä. Mekelestä on rakennettu soratietä kohti paikallista Dallolia.
Käpäläsaniaiskasvit

Käpäläsaniaiskasvit (Davalliaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Siihen kuuluu viisi sukua ja noin 50 lajia.
Heimon lajeja ei kasva Suomessa luonnonvaraisina.
Suomen kansallinen rukousaamiainen

 
Suomen kansallinen rukousaamiainen on vuosittain järjestettävä kristillinen aamiaistilaisuus, joka kokoaa yhteen politiikan ja elinkeinoelämän edustajia. Tapahtuman tarkoitus on rakentaa yhteistyöverkostoja ja kontakteja kansallisiin ja kansainvälisiin yhteistyöryhmiin, henkilöihin ja organisaatioihin kristillisen maailmankuvan pohjalta. Tilaisuuden järjestää Suomen Kansallinen Rukousaamiainen ry yhdessä eduskunnan raamatturyhmän kanssa.
Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2015. Vuonna 2016 tapahtuma järjestettiin Kalastajatorpan Hilton-hotelissa, jolloin tapahtumaan osallistui yli 150 osallistujaa jotka edustivat liike-elämän johtajia ja yhteiskunnallisia vaikuttajia. Rukousaamiainen on kutsuvierastilaisuus, johon osallistuu myös ulkomaalaisia vieraita. Tapahtuman pääpuhujia ovat muun muassa olleet Pekka Huokuna ja Tapio Luoma.
Suomen kansallisen rukousaamiaisen suunnittelu sai alkunsa Sauli Ahvenjärven ja Antero Laukkasen toimesta, jotka kokosivat yhteen toimijoita eduskunnasta ja kristillistä järjestöistä. Tapahtuman taustalla on ohjausryhmä, yhdistyksen johtokunta ja joukko vapaaehtoisia.
Käpäläsaniaiset

Käpäläsaniaiset ("Davallia") on käpäläsaniaiskasvien (Davalliaceae) heimoon kuuluva saniaissuku ja heimon tyyppisuku. Sukuun kuuluu lähteestä riippuen noin 20–65 lajia.
Käpäläsaniaiset kasvavat luonnossa laajalti maapallon trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla Amerikan mantereita lukuun ottamatta. Suvun lajeja tavataan Espanjassa, Portugalissa, Marokossa, Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa, Itä- ja Kaakkois-Aasiassa Intiasta Japaniin, Malaijien saaristossa, Australian itäosissa sekä Oseaniassa.
Joitakin lajeja kasvatetaan koristekasveina tai huonekasveina.
Hugo Jonsson

Hugo Alarik Jonsson (25. helmikuuta 1884 Helsinki – 9. huhtikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen uimari, joka kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa.
Hän oli Helsingfors Simsällskap -seuran puheenjohtaja 1913 ja hallituksen jäsen 1908–1911 ja 1925–1930. Hän meni naimisiin Ellen Maria Forsténin kanssa vuonna 1914.
Hänelle myönnettiin 4. luokan Vapaudenristin ritarikunnan mitali.
Siimakrotti

Siimakrotti ("Gigantactis macronema") on siimakrotteihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä Atlantista ja Tyynestämerestä. 
Koko ja ulkonäkö.
Siimakrottinaaras voi kasvaa suurimmillaan noin 35 cm pitkäksi ja koiras on huomattavasti pienempi, suurimmillaan 10–11 cm. Lajin naaras on ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen ja suurisuinen. Tunnusomainen piirre on siimamaiseksi pidentynyt selkäevän ruoto, jonka päässä on valoelin. Ruoto voi olla pituudeltaan lähes viisinkertainen kalan ruumiinpituuteen verrattuna.
Levinneisyys ja elintavat.
Siimakrotteja on tavattu laikuttaisesti Atlantin keski- ja itäosista sekä Tyynestämerestä Baja Californian ja Havaijin läheisyydestä. Kala elää useimmiten 650–2–500 metrin syvyydessä. Siimakrotti on peto, joka syö kaloja, äyriäisiä ja pääjalkaisia.
Livio Stadler

Livio Stadler (s. 26. maaliskuuta 1998 Steinhausen, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka on edustanut EV Zugia vuodesta 2017 lähtien. Kaudella 2016-2017 Stadler oli lainalla ruotsalaisessa Luleå HF:ssä. Stadler edusti Sveitsin maajoukkuetta u18-tasolla vuosina 2015 ja 2016 sekä u20-tasolla vuonna 2017.
Puijat

Puijat ("Puya") on ananaskasvien (Bromeliaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu reilut 220 lajia. Suvun lajit kasvavat pääasiassa Etelä-Amerikassa.
Ballistic, Sadistic

Ballistic, Sadistic on Annihilatorin seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2020.
Eero Lano

Eero Lano, aiemmin Lönnroos (21. huhtikuuta 1917 Koski – 23. maaliskuuta 2007) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Lanon vanhemmat olivat kauppias, pankinjohtaja Henrik Emil (Heikki Eemil) Lönnroos ja Anna Seppälä ja puoliso vuodesta 1944 Irma Tellervo Heiskari. Lano tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1936 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1938. Hän oli Kansallis-Osake-Pankin virkailija vuodesta 1939, mutta osallistui sitten sekä talvisotaan että jatkosotaan. Oltuaan kamreeri maatalousministeriössä Lanosta tuli Lahti-yhtiön kustannuslaskija 1946, kunnes hän siirtyi 1951 Askon Tehtaiden palvelukseen konttoripäälliköksi. Asko-yhtymän talousjohtaja hänestä tuli 1967, yhtymän hallituksen jäsen 1971 ja yhtymän Asko-yhtiön toimitusjohtaja 1973 pääjohtaja Onni Penttilän alaisuuteen. Eläkkeelle Lano siirtyi vuoden 1978 lopussa, mutta jäi vielä yhdistyneen Askon ja Upon hallintoneuvoston jäseneksi.
Finlands svenska pingstmission

Finlands svenska pingstmission (lyh. FSPM, ) on suomenruotsalaisten helluntaiseurakuntien ulkomaantyön yhteistyöjärjestö. FSPM koordinoi kehitysprojekteja Burundin ja Tansanian alueella. FSPM saa toimintaansa rahoitusta ulkoministeriöltä sekä muilta järjestöiltä ja yksityishenkilöiltä. FSPM vastaa kehitysyhteistyöhankkeiden suunnittelusta, seurannasta ja hallinnosta sekä kumppaniyhteistyöstä.
Napamiehet

Napamiehet on vuonna 2015 julkaistu suomalainen komediasarja, jonka ovat luoneet Janne Reinikainen ja Tommi Korpela. He näyttelevät sarjan pääosia ja toimivat käsikirjoittajina yhdessä John Lundstenin kanssa; lisäksi Reinikainen vastaa ohjauksesta. "Napamiehet" julkaistiin alun perin Ruutu-suoratoistopalvelussa 6. maaliskuuta 2015. Syksyllä 2021 sarja julkaistiin myös Yle Areenassa.
Reinikainen ja Korpela näyttelevät sarjassa fiktiivisiä versioita itsestään, jotka joutuvat erinäköisiin kommelluksiin elämässä ja jotka päättävät matkustaa Pohjoisnavalle. Muissa keskeisissä rooleissa ovat kaksikon kaveri Tero (Tero Koponen) sekä Jannen tyttöystävä Inga (Inga Björn).
Kiinan tasavallan sotilasakatemia

Kiinan tasavallan sotilasakatemia () on Taiwanissa sijaitseva sotakorkeakoulu, joka sijaitsee nykyään Kaohsiungin kaupungissa, Fengshan kaupunginosassa. Sotilasakatemian kasvatit ovat taistelleet monissa merkittävissä Kiinan sodissa 1900-luvulla kuten Kiinan–Japanin sodassa (1937–1945) ja Kiinan sisällissodassa.
Historia.
1920-luvulla Kiinan sisällissodassa taistelevat kommunistit (Kiinan kommunistinen puolue) ja nationalistit (Kuomintang) solmivat aselevon ja perustivat ns. Yhteisrintaman. Tämän jälkeen rintama lähti perustamaan yhteistä sotilasakatemiaa Whampoahon, Guangdongin maakuntaan. Akatemian perustamista rahoitti Neuvostoliitto ja sen henkilöstö koostui sekä kommunisteista (esim. Zhou Enlai) että nationalisteista (esim. Tšiang Kai-šek) yhteishengen nimissä. Akatemiassa harjoitteleva armeija ei myöskään ollut kansallinen armeija, vaan yhteisrintaman oma armeija, joka toteutti sen poliittisia tarkoitusperiä. Akatemian avajaiset pidettiin 16. kesäkuuta 1924 ja avajaispuheen piti Sun Yat-sen.
Tšiangin pohjoisen sotaretken jälkeen akatemia siirrettiin uuteen pääkaupunkiin Nanjingiin vuonna 1928. Toinen muutto tehtiin vuonna 1937 Kiinan–Japanin sodan alkaessa, jolloin akatemia siirrettiin Chengduhun. Taiwaniin akatemia siirtyi vuonna 1950 ja nykymuodossaan se aloitti toimintansa siellä neljä vuotta myöhemmin.
Jo akatemian alkuaikoina sen kursseille osallistui merkittävä määrä vietnamilaisia, jotka pyrkivät saavuttamaan maan itsenäisyyden Ranskan Indokiinasta. Näiden vietnamilaisten joukossa oli myös tuleva Vietnamin johtaja, Ho Tši Minh.
Nykyään.
Opiskelijoiksi hakevien tulee olla 17–22 -vuotiaita, heillä tulee lukiota vastaava pohjakoulutus Taiwanista tai ulkomailta. Lisäksi hakijoiden fyysisen kunnon tulee olla riittävä, eli vähintään 25 opetusministeriön määrittelemien kriteerien mukaan. Kuntotestiin on mahdollista osallistua joko joulukuun tai maaliskuun 1. päivänä.
Opinnot koostuvat niin sotilaan taitojen harjoittelusta kuin akateemisistakin opinnoista. Akatemian muutettua Taiwaniin vuonna 1954 mukaan tulivat akateemiset opinnot, joita alettiin suorittaa sotilaan peruskoulutuksen jälkeen. Mallia otettiin yhdysvaltalaisista sotakorkeakouluista. Nykyään ne painottuvat akateemiseen osaamiseen, mutta sotilaan taitoja harjoitellaan joka vuosi lukukauden päätteeksi. Opintojen tavoitteellinen suoritusaika on neljä vuotta ja yksi vuosi on jaettu kahdeksaan lukukauteen. 
Akatemia koostuu yhdeksästä yksiköstä, jotka vastaavat tiedekuntia:
Akatemia tekee yhteistyötä muun muassa yhdysvaltalaisten sotakorkeakoulujen kanssa, joiden kanssa järjestetään kadettivaihtoja.
Oppilaskuntatoiminta on aktiivista ja pyörii lähinnä kadettien itsensä toimesta. Akatemia kuitenkin tukee näiden taiteellista, henkistä ja akateemista kehittymistä myös vapaa-ajalla. Whampoan kuoro oli myös ensimmäinen Kiinan tasavallan kansallislaulun esittäjä akatemian avajaisseremoniassa.
Kronberg im Taunus

Kronberg im Taunus on kaupunki Hochtaunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota.
Maantiede.
Kronberg im Taunus sijaitsee Taunus-vuoristoon kuuluvan Altkönig-vuoren (798 metriä mpy) kaakkoisella rinteellä neljätoista kilometriä Frankfurt am Mainin keskustan Hauptwachelta luoteeseen. Se rajoittuu etelässä tiheäänasuttuun Main-Taunuksen piirikuntaan, idässä on Oberursel, kaakossa Steinbach ja lännessä Königstein im Taunus. Pohjoisessa ja luoteessa on suhteellisen harvaanasuttua vuoristoa.
Kronbergiin kuuluu kantakaupungin lisäksi Oberhöchstadt ja Schönberg, jotka liitettiin siihen 1972.
Historia.
Kronbergin historia alkaa keskiaikaisesta linnasta, joka ympärille tuli asutusta, joka kasvoi vähitellen kaupungiksi. Paikkakunta sai rajoitetut kaupunkioikeudet 1330 ja laajemmat oikeudet 1367. Kaupunki laajeni ja sen ympärille rakennettiin muuri. Kaupungin alue pysyi melko vakiona 1400-luvun puolivälistä 1800-luvun puoleenväliin. Kronbergin suku hallitsi kaupunkia aina vuoteen 1704, jolloin Johann Nicolaus von Kronberg kuoli vailla perillisiä. Sen jälkeen kaupunki oli osa Mainzin vaaliruhtinaskuntaa, kunnes se 1806 liitettiin Nassaun herttuakuntaan, joka liitettiin Preussiin 1866.
Kronbergin keskiaikainen kaupunkikuva alkoi murentua Nassaun aikana. Suurin osa vanhoista linnoituksista purettiin ja katuverkkoa uusittiin. Kronberg laajeni voimakkaasti ja läheisen Frankfurtin asukkaat kiinnostuivat paikkakunnasta. Sinne kehittyi muun muassa frankfurtilaisten taidemaalareiden yhteisö, Künstlerkolonie Kronberg.
Preussin aikana Kronberg vaurastui; kukoistuskausi päättyi ensimmäiseen maailmansotaan. Kronbergista tehtiin osa uutta Hessenin osavaltiota heti toisen maailmansodan jälkeen. Kronberg sai virallisen kylpyläkaupungin aseman 1966.
Kronberg im Taunuksen historiallisia rakennuksia ovat muun muassa kirkot St. Peter und Paul, St. Vitus, St. Alban ja St. Johann.
Talous ja liikenne.
Kronberg im Taunuksen elinkeinorakenne on palveluvaltainen, tietointensiivisiä yrityksiä on useita.
Kronbergin rautatieasema on osa Frankfurtin seudun paikallisjunaliikennejärjestelmää. Lähimmät moottoritiet ovat BAB 66, BAB 661, BAB 3 ja BAB 3.
Koantaus

Koantaus on järvi Rautjärven pohjoisosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Imatralta on 42 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Koantauksen mutkaisen rantaviivan pituus on 11 632 metriä. Useat saaret ja niemimaat jakavat järveä. Läntisin osa, Pieni-Koantaus, on vain kapean salmen kautta yhteydessä pääaltaaseen. Noin viidennes Koantauksesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 19 metriä, sijaitsee järven länsipuoliskolla Karssaaren eteläpuolella.
Koantauksen saariluku on kymmenen. Kaikki saaret ovat yli aarin laajuisia, kaksi saarta (Suursaari ja Ahosaari) on yli hehtaarin laajuisia. Koantauksen rannoilla on pientaloja ja peltotilkkuja. Lounaisrannan Ilomäen korkeustaso on noin 150 metriä merenpinnan yläpuolella. Koantauksen luoteispuolella sijaitsee Sarajärvi ja itäpuolella Pitkäjärvi.
Koantauksen lounaisrannan tuntumassa sijaitsee runsaan kymmenen aarin laajuinen Iivanansaari, joka sai nimensä Isonvihan aikana. Saarella sijaitsee kalterijääkäri Erik Johan Reinikaisen hautakammio.
Koantauksen vesitilavuus on 6 128 000 kuutiometriä.
Koantaus (03.012.1.014) kuuluu Silamusjoen alueeseen (03.012), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen päävesistössä (03). Toinen jakovaihe on Hiitolanjoen alue (03.01). Koantaus on toiseksi laajin Silamusjoen alueen 19:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Silamus. Koantausta seuraa Saarilampi, Vihtari ja Suikka.