tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilmailulääketieteen keskus

Ilmailulääketieteen keskus ("Aeromedical Center", lyhenne AeMC tai AMC) on Suomessa Liikenteen turvallisuusvirasto Trafin valtuuttama ilmailulääketieteen erikoisalan tunteva lääketieteellinen yksikkö. Vuonna 2016 Suomessa oli kolme AeMC-valtuutuksen saanutta keskusta: Ilmailulääketieteen keskus (SOTLK, AeMC) Helsingissä Meilahden sairaalan alueella Biomedicum II -yksikössä, Finnairin Terveyspalvelut (AeMC) Helsinki-Vantaan lentoasemalla ja Lääkärikeskus Aavan Vantaanportin yksikkö. Näiden lisäksi Trafin valtuuttamia ilmailulääkäreitä löytyy esimerkiksi useasta yksityisestä terveys- tai lääkäritalosta sekä muutamien varuskuntien terveysasemilta.
Kun puolustushallinnon ulkopuolinen henkilö on mukana hävittäjäkoneessa tai suihkuharjoituskoneessa on hänet testattu ennen lentoa AeMC:ssä.
Ilmailulääkärin pätevyys ja annetut kelpoisuustodistukset.
Keskuksilla ja sen alaisilla, eri puolella maata toimivilla ilmailulääkäreillä, on oikeus kirjoittaa lääkärintodistus lääketieteellistä kelpoisuustodistusta varten, jonka Liikenteen turvallisuusvirasto Trafin ilmailulääketieteen yksikkö AMS (Aeromedical Section) myöntää. Ilmailulääkäriltä vaaditaan erikoislääkärin tutkinto sekä vähintään 60 tunnin peruskurssi ilmailulääketieteestä loppukokeineen. Tällä osaamisella voi hakea luokan kaksi ilmailulääkärin valtuutusta (AME2). Jatkokoulutuksella ja riittävällä työkokemuksella voi hakea edelleen luokan yksi (AME1) ilmailulääkärin oikeuksia.
Ilmailulääkärin (AME2) todistus vaaditaan lennonjohtajilta, lennontiedottajilta, yleis- ja harrasteilmailijoilta sekä matkustamomiehistön jäseniltä (lentoemännät ja stuertit). Ammattilentäjien terveystarkastuksen tekee jatkokouluttautunut AME1-pätevyyden omaava lääkäri. Joidenkin ammattikelpoisuusluokkien ensimmäiset tarkastukset on kuitenkin tehtävä ilmailulääketieteen keskuksessa (AeMC).
Vuonna 2015 Trafin tilastoissa oli yli 8 300 voimassa olevaa ilmailulääketieteellistä kelpoisuustodistusta. Näistä runsas 2 100 oli kategorian 1 ammattilentäjälle myönnettyjä ilmailulääketieteellisiä kelpoisuustodistuksia (CPL, ATPL= commercial pilot licence, airline transport pilot licence).
Asturian ruhtinas

Asturian ruhtinas tai Asturian ruhtinatar () on arvonimi, joka annetaan Espanjan kruununperilliselle. Arvonimeä käytettiin myös jo Espanjan kuningaskuntaa edeltäneessä Kastilian kuningaskunnassa. Nykyinen Asturian ruhtinatar on Espanjan kuninkaan Felipe VI:n ja kuningatar Letizian tytär prinsessa Leonor. Muita espanjan kruununperillisen arvonimiä ovat Vianan ruhtinas, Gironan ruhtinas, Montblancin herttua, Cerveran kreivi ja Balaguerin lordi.
Kun Espanjan diktaattori Francisco Franco nimitti Juan Carlos de Borbónin seuraajakseen Espanjan kuninkaaksi, hän antoi Borbónille arvonimeksi Asturian ruhtinaan sijaan Espanjan ruhtinas.
Silloinen Asturian ruhtinas, nykyinen kuningas Felipe VI aloitti tavan jakaa Asturian ruhtinaan palkintoja.
Suomen sosiaalipsykologit

Suomen sosiaalipsykologit ry on yhdistys, johon kuuluu sekä valmistuneita että vielä opiskelevia sosiaalipsykologian maistereita. Suomen sosiaalipsykologit ry on perustettu vuonna 1995. Yhdistyksen tarkoituksena on sosiaalipsykologian maistereiden ammatillisen ja yhteiskunnallisen aseman parantaminen, tunnetuksi tekeminen ja valmistuneiden ammattitaidon kehittäminen. Yhdistys pyrkii myös edistämään alan koulutusta ja tutkimusta sekä toimimaan yhdistävänä elimenä. Yhdistys julkaisi aiemmin Sosiaalipsykologi-lehteä.
Marcus Nikkanen

Marcus (tai Markus) Rafael Nikkanen (26. tammikuuta 1904 Helsinki – 28. maaliskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen taitoluistelija. Nikkanen saavutti pronssia vuoden 1930 EM-kilpailuissa. Hän ylsi pronssille myös vuoden 1933 maailmanmestaruuskisoissa. Kyseessä oli ensimmäinen suomalaisen taitoluistelijan saavuttama henkilökohtainen MM-mitali.
Talviolympialaisissa Nikkanen sijoittui Sankt Moritzissa 1928 kuudenneksi, Lake Placidissa 1932 neljänneksi ja Garmisch-Partenkirchenissä 1936 seitsemänneksi. Sankt Moritzissa 1928 hän sairastui kovaan kuumeeseen ennen vapaaluisteluosuutta. Lake Placidin neljäs sija vuonna 1932 on historian paras suomalaisen taitoluistelijan sijoitus olympialaisten yksinluistelussa. Lake Placidin olympiajoukkueeseen Nikkanen valittiin sillä ehdolla, että hän maksaisi itse omat matkakulunsa. Olympialaisten jälkeen hän esiintyi Helsingissä yhdessä Sonja Henien kanssa.
Nikkanen edusti Helsingfors Skridskoklubbia. Hän voitti urallaan yhteensä kymmenen Suomen-mestaruutta vuosina 1927–1930, 1934, 1935, 1938, 1939, 1945 ja 1946. Toisen maailmansodan jälkeen Nikkanen valmensi New York Skating Clubissa Yhdysvalloissa 1945–1951. Myöhemmin hän perusti Torontoon valmentajille tarkoitetun taitoluistelukoulun. Nikkanen muutti takaisin Helsinkiin 1970-luvun lopussa. Saman vuosikymmenen alkupuolella vuoden 1976 olympialaisten taitoluistelussa kultaa voittanut Dorothy Hamill oli hänen valmennuksessaan. Nikkasen ohjauksessa harjoitelleisiin luistelijoihin kuului myös kanadalainen Charles Snelling, joka voitti maansa mestaruuden kuudesti ja saavutti pronssia vuoden 1957 MM-kilpailuissa Colorado Springsissä. Nikkasta itseään valmensivat muun muassa Walter Jakobsson ja Sakari Ilmanen.
Myös Marcus Nikkasen veli Bertel oli taitoluistelija, joka voitti yksinluistelun Suomen-mestaruuden kolme kertaa.
Kornetti (sotilasarvo)

Kornetti on käytöstä poistunut ratsuväen ja rakuunoiden sotilasarvo, joka vastasi muiden aselajien vänrikkiä. Vänrikki ja kornetti, samoin kuin merivoimien aliluutnantti, olivat alimpia varsinaisia upseerinarvoja luutnantin alapuolella.
Esimerkiksi Suomen marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim valmistui kornetiksi vuonna 1889 Nikolain ratsuväkikoulusta Pietarista.
Kuninkaalliset häät

Kuninkaalliset häät ("The Royal Wedding") on Stanley Donenin ohjaama elokuvamusikaali vuodelta 1951. Se kertoo toimittajista, jotka kerääntyvät Lontooseen seuraamaan kuninkaallisia häitä. Elokuvan pääosassa Fred Astaire tanssii jopa katossa.
Laulaen maihin

Laulaen maihin () on George Sidneyn ohjaama elokuvamusikaali vuodelta 1945, jonka käsikirjoitti Isobel Lennart. Yhdysvaltalaisfilmin pääosissa nähdään Gene Kelly ja Frank Sinatra. Elokuva muistetaan erityisesti fantasiajaksosta, jossa Kelly tanssii Jerry-hiiren ja muiden piirroshahmojen kanssa.
SSX (videopeli)

SSX (Snowboard Supercross) on EA Sports Bigin vuonna 2000 PlayStation 2:lle julkaisema lumilautailupeli. SSX on samannimisen pelisarjan ensimmäinen osa. Pelin kehitti EA Canada. 
SSX julkistettiin helmikuussa 2000 .
Se ilmestyi heti PlayStation 2:n tultua markkinoille ja arvostelijat pitivät sitä yhtenä parhaista julkaisun yhteydessä ilmestyneistä peleistä. Peli oli alkujaan tarkoitus kehittää Segan Dreamcast-konsolille, mutta se siirrettiin PlayStation 2:lle kun EA päätti lopettaa yhteistyönsä Segan kanssa .
Antti Reenpää

Antti Olli Reenpää (s. 28. elokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri, joka toimi Otavan kirjaryhmän johtajana 2000–2010. Hän oli Otavan merkittävä keulakuva yhdessä vaimonsa Leena Majander-Reenpään kanssa ja he yhdessä vaikuttivat Otavan julkaisulinjaan.
Reenpää jätti tehtävänsä maaliskuun alusta 2010 ja ilmoitus herätti kohua niin kirjapiireissä kuin julkisuudessakin.
Antti Reenpään isä on Otavan hallituksen puheenjohtaja Olli Reenpää. Otavan toimitusjohtaja Eva Reenpää on hänen sisarensa.
Mikko Helanen

Mikko Helanen (s. 25. lokakuuta 1980) on entinen suomalainen salibandyn pelaaja, nykyisin Salibandyliiton Pohjanmaan aluevastaava . Kaudella 2010–2011 hän edusti Seinäjoen Peliveljiä. Helanen edusti pääsarjaurallaan myös OLSia. Hän pelasi urallaan 269 Salibandyliigan runkosarjaottelua teholukemin 227+221=448. Pudotuspeleissä hän pelasi 51 ottelua tehoin 27+26=53. Helanen saavutti SPV:n riveissä SM-hopeaa (2011) ja kaksi SM-pronssia (2010 ja 2009).
Jyrki Holopainen

Jyrki Holopainen (s. 29. joulukuuta 1987) on suomalainen salibandyn pelaaja. Holopainen edustaa Suomen 4. divisioonassa pelaavaa SBC Leviä. Hän on edustanut Suomessa pääsarjaurallaan OLS:ia sekä Seinäjoen Peliveljiä.
Holopainen on saavuttanut SPV:n riveissä kolme Suomen mestaruutta (2012, 2013, 2015), yhden hopean (2011), neljä pronssia (2009, 2010, 2017, 2019), Suomen Cupin voiton (2011) sekä Champions Cupin hopean (2013).
David Rytych

David Rytych (s. 4. tammikuuta 1987 Praha) on tšekkiläinen salibandymaalivahti. Kaudella 2011–2012 hän edustaa SSV:tä. Rytych on pelannut Tšekin salibandymaajoukkueessa vuodesta 2006 lähtien.
Ura.
Rytych pelasi kotimaassaan SSK Futuressa viisi kautta kunnes tuli SPV:hen 2009 ensimmäistä kertaa ulkomaa liigaan. 2010 tie vei Josbaan jossa Rytych pelasi hyvän kauden. 31. lokakuuta 2010 Rytych onnistui maalinteossa Loviisan Toria vastaan. Vuoden 2010 MM-kisoissa Rytych voitti joukkueensa Tšekin kanssa pronssia. 2011 Rytych oli haluttua tavaraa Suomeen että Tšekkiinkin, joten hän valitsi SSV:n ja pitää tätä elämänsä mahdollisuutena. Rytychin kausi alkoi huonosti ja hänet jouduttiin vaihtamaan muutaman kerran kesken ottelun, mutta myöhemmin hän on pelannut upeasti ja on valittu kerran kuukauden pelaajaksi.
Rytychin SM-liigatilastoja.
Kausi 2009–2010:
Ottelut 26, 
Pelatut ottelut 13,
pisteet 1+0=1, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 294, 
päästetyt maalit 62, 
torjunta-% 82.58% 
Pudotuspelit 2009–2010:
Ottelut 8, 
Pelatut ottelut 2,
pisteet 0+0=0, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 44, 
päästetyt maalit 16, 
torjunta-% 73.33% 
Kausi 2010–2011:
Ottelut 23, 
Pelatut ottelut 18,
pisteet 1+1=2, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 322, 
päästetyt maalit 71, 
torjunta-% 81.93% 
Pudotuspelit 2010–2011: 
Ottelut 4, 
Pelatut ottelut 4,
pisteet 0+0=0, 
jäähyt 0 min, 
torjunnat 64, 
päästetyt maalit 19, 
torjunta-% 77.11%
4,4′-metyleenidianiliini

4,4′-metyleenidianiliini eli MDA (C13H14N2) on orgaaninen yhdiste. 4,4′-metyleenidianiliinia käytetään muun muassa valmistettaessa väriaineita ja hartseja.
Valmistus.
4,4′-metyleenidianiliinia valmistetaan teollisesti aniliinin ja formaldehydin kondensaatioreaktiolla. Reaktiossa käytetään katalyyttinä happoa, esimerkiksi suolahappoa. 4,4′-metyleenidianiliinin lisäksi reaktiossa muodostuu tuotteina sen isomeerejä. Tuoteseoksen koostumus vaihtelee katalyytin pitoisuuden, lähtöaineiden määrien suhteen ja prosessilämpötilan perusteella.
2 C6H5NH2 + CH2O → NH2C6H4-CH2-C6H4NH2
Aineen vuosittainen tuotanto Yhdysvalloissa on yli 90 000 tonnia.
Käyttö.
4,4′-metyleenidianiliinia käytetään valmistettaessa väriaineita, isosyanaatteja ja polysyanaatteja, joita käytetään polyuretaanin valmistuksessa, ja polyimidihartseja. Lisäksi yhdistettä käytetään korroosionestoaineena ja epoksihartsien kovettajana.
Myrkyllisyys.
4,4′-metyleenidianiliini on myrkyllistä hengitettynä, nieltynä tai ihon läpi imeytyneenä. Myrkyrysoireita ovat huonovointisuus, johon liittyy oksentamista ja kuumetta. Lisäksi yhdiste voi aiheuttaa keltatautia. Yhdiste haittaa veren hapenkuljetuskykyä nostamalla karboksihemoglobiinin pitoisuutta verisuonistossa. Aine luokitellaan karsinogeeniseksi eli syöpää aiheuttavaksi.
Taneli Tiilikainen

Taneli Tiilikainen (s. 3. helmikuuta 1978) on peliuransa lopettanut suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2009–2010 hän edusti Seinäjoen Peliveljiä. Tiilikainen edusti pääsarjaurallaan myös Nurmon Jymyä ja Gunnersia. Tiilikainen pelasi pääsarjaurallaan 273 runkosarjaottelussa ja teki niissä 30 maalia ja 99 syöttöä. Jäähyminuutteja kertyi 78. Pudotuspeleissä Tiilikainen pelasi 43 ottelua tehoin 6+12.
Tiilikainen lopetti pääsarjauransa kauden 2009–2010 mitalijuhliin, kun SPV voitti pronssia.
Tiilikainen pelaa salibandya RyRassa eli Rystyraivareissa miesten 6. divarissa.
Janne Hulmi

Janne Hulmi (s. 14. heinäkuuta 1983) on suomalainen salibandyn pelaaja ja lajin kolminkertainen suomenmestari. Mestaruudet Hulmi voitti Seinäjoen Peliveljien riveissä kaudella 2011–2012, kaudella 2012–2013 sekä kaudella 2014 - 2015. Hulmi on edustanut pääsarjaurallaan myös jyväskyläläistä Happeeta sekä SC Bluesia. Hulmi pelasi liigatasolla 191 ottelua tehopistein 100 + 189 = 289. Hän edusti urallaan myös Suomea miesten maajoukkueessa.
Hulmin kasvattajaseura on säkyläläinen Karhukopla, jossa hän pelasi juniorivuotensa. Myöhemmin hän on toiminut valmentajana Karhukoplassa.
Tuukka Kiviranta

Tuukka Kiviranta (s. 31. lokakuuta 1984) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on edustanut koko pääsarjauransa ajan Seinäjoen Peliveljiä. Kaudella 2011–2012 hän voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa ollen pudotuspelien pistepörssin ykkönen.
Kiviranta on voittanut liigassa kolme kultaa kultaa (2012, 2013, 2015), yhden hopean (2011) ja neljä pronssia (2009, 2010, 2017, 2019).
Ammatiltaan Kiviranta on valokuvaaja.
Ura.
Kiviranta aloitti pääsarjauransa 2004 SPV:ssä. Hän on pelannut 380 Salibandyliigan ottelua tehden niissä 191+123=314 tehopistettä. Kiviranta on voittanut liigassa kultaa (2012), (2013), (2015) ja hopeaa (2011) ja pronssia (2009, 2010, 2017 ja 2019). Kiviranta tunnetaan vahvana pudotuspelipelaajana, koska hänellä on ollut tapana äityä hurjaan vireeseen keväisin pudotuspeleissä. Kiviranta on tehnyt 113 pelaamassaan play off -ottelussa 70+39=109 tehopistettä. Keväällä 2012 hän johti SPV:n ensimmäiseen mestaruuteen ja voitti pudotuspelien pistepörssin iskemällä 11 ottelussa tehot 17+8=25.
Kiviranta on pelannut 14 maaottelua teholukemin 3+2=5.
Seinäjoen Peliveljet on jäädyttänyt Kivirannan pelinumeron 84.
Erik Härkönen

Erik Härkönen (s. 28. marraskuuta 1987) on suomalainen salibandyn pelaaja ja tietotekniikan tohtori. Hän on edustanut koko pääsarjauransa ajan Seinäjoen Peliveljiä. Kaudella 2011–2012 hän voitti Suomen-mestaruuden. Härkönen on pelannut salibandyliigassa 140 runkosarjan ottelua tehden niissä 78+36=114 tehopistettä. Pienikokoisen Härkösen vahvuuksia ovat erinomainen laukaus ja pallonkäsittelytaidot.
Härkönen valmistui tietotekniikan diplomi-insinööriksi 2020; Härkösen diplomityö oli vuoden 2020 parhaimmassa 1 %:ssa, minkä takia Härkösen DI-työ palkittiin sekä Aalto-yliopiston että Tietojenkäsittelytieteen seura Ry:n toimesta. Härkönen opiskelee tietotekniikan tohtoriksi Aalto-yliopistossa. Härkösellä on 2881 sitaattia (6.1.2025), mikä on enemmän kuin osalla professoreista (esim. Luigi Acerbi). Härkösen siteeratuin tieteellinen julkaisu on "GANSpace: Discovering interpretable gan controls" vuodelta 2020, jolla on 1003 sitaattia (6.1.2025).
Sami Koski

Sami Koski (s. 21. lokakuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän edustaa salibandyliigassa pelaavaa Seinäjoen Peliveljiä. Kaudella 2011–2012 hän voitti Suomen-mestaruuden. Kosken pelipaikka on laitahyökkääjä. Hänen vahvuuksiaan ovat pelisilmä ja pallollinen peli.
Ura.
Koski on kotoisin Ilmajoelta. Hän on pelannut salibandya vuodesta 2000 lähtien, jolloin hän oli mukana perustamassa ilmajokelaista salibandyseuraa ISB:tä.
Koski on edustanut koko pääsarjauransa, kaudesta 2005–2006 lähtien, Seinäjoen Peliveljiä. Kauden 2012–2013 jälkeen Kosken tehot salibandyliigan 188 runkosarjan ottelussa ovat 210+187=397. Koski on voittanut liigassa kultaa, hopeaa ja kahdesti pronssia.
Kaudella 2011–2012 Koski voitti Suomen-mestaruuden SPV:n joukkueessa. Ratkaisevassa viidennessä loppuottelussa, jonka SPV voitti maalein 4-2, Koski teki yhden maalin ja sai kolme syöttöpistettä.
Maajoukkue.
Koski on edustanut Suomen A-maajoukkuetta. Hän on pelannut yhteensä 17 maaottelua tehoin 12+5=17.
Koski valittiin edustamaan Suomea vuoden 2012 MM-kisoihin. Suomi voitti turnauksessa hopeaa. Suomen ja Kanadan välisessä alkulohkon päätösottelussa Koski iski teholukemat 6+3, joka on hänen henkilökohtainen piste-ennätyksensä maajoukkueessa. Kuusi maalia sivusi myös Suomen maajoukkueen yhden ottelun maaliennätystä.
Ennätyksiä.
Henkilökohtaiset:
Messukaupunkien cup

Messukaupunkien cup eli Messucup () oli vuosina 1955–1971 Euroopassa pelattu jalkapallon seurajoukkuekilpailu, nykyisen Eurooppa-liigan edeltäjä.
Historia.
Kilpailun perustivat sveitsiläinen Ernst Thommen, italialainen Ottorino Barassi ja englantilainen Stanley Rous 18. huhtikuuta 1955, kaksi viikkoa Euroopan cupin perustamisen jälkeen.
Euroopan cupista poiketen Messukaupunkien cupiin ei alun perin osallistuttu kansallisen sarjan menestyksen perusteella, vaan kilpailu oli nimensä mukaisesti voimakkaasti sidoksissa kansainvälisten messujen yhteyteen. Ensimmäiseen cupiin osallistui joukkueita Barcelonasta, Baselista, Birminghamista, Frankfurtista, Kööpenhaminasta, Lausannesta, Leipzigista, Lontoosta, Milanosta ja Zagrebista. Monissa tapauksissa kaupungit, joissa oli useita seurajoukkueita, kilpailivat yhdistyneellä kaupunkijoukkueella. 1960-luvun puolivälin tietämillä kilpailun luonne muuttui, kun siihen ottivat yleisimmin osaa kansallisissa sarjoissa toiselle sijalle sijoittuneet seurajoukkueet, mutta sääntö, jonka mukaan kustakin kaupungista saa osallistua vain yksi seura, säilyi. Kilpailun menestyneimmät joukkueet tulivat Espanjasta ja Englannista.
Kilpailu siirtyi Euroopan jalkapalloliiton UEFAn alaisuuteen vuonna 1971, ja sen nimeksi muutettiin UEFA-cup (nykyinen Eurooppa-liiga). UEFA ei sisällytä Messukaupunkien cupin otteluita ja mestaruuksia virallisiin seuratilastoihinsa.
Azizulhasni Awang

Muhammad Azizulhasni bin Awang (s. 5. tammikuuta 1988 Kuala Dungun) on malesialainen ratapyöräilijä. Hän saavutti keirinissä olympiahopeaa vuoden 2020 kisoissa ja olympiapronssia 2016. Hän osallistui myös Pekingin olympialaisiin 2008 ja oli maansa lipunkantaja kisojen avajaisissa. Hän voitti keirinin maailmanmestaruuden 2017. Lisäksi hän on voittanut kaksi MM-hopeamitalia, eräajossa vuonna 2009 ja keirinissä vuonna 2010. MM-pronssia hän saavutti keirinissä 2015, 2016 ja 2020 sekä eräajossa 2020. Azizulhasni on myös voittanut Aasian-mestaruuden eräajossa 2008, 2009, 2014, 2017, 2019 ja 2020, keirinissä 2008 ja 2015 sekä joukkuesprintissä 2009. Hän voitti keirinin myös Aasian kisoissa 2010. Aasian kisoissa 2018 hän saavutti kultaa eräajossa, hopeaa joukkuesprintissä ja pronssia keirinissä. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut pronssia joukkuesprintistä Delhistä 2010 ja keirinistä Glasgow'sta 2014.
Paunikot

Paunikot eli kiiltopaunikot ("Crassula") on monimuotoinen mehikasvisuku maksaruohokasvien heimossa ja myös heimon tyyppisuku. Paunikkojen suvun aiempia suomenkielisiä nimiä ovat myös "paksulehdet" ja "krassulat". 
Paunikkolajeja on 205. Niitä esiintyy maailmanlaajuisesti. Sukuun kuuluu lukuisia huonekasveina viljeltyjä lajeja, jotka yleensä ovat kotoisin Etelä-Afrikasta. Yksi laji, vesipaunikko, kasvaa luonnonkasvina myös Pohjoismaissa ja Suomessa.
Lötschbergin pohjatunneli

Lötschbergin pohjatunneli () on 34,6 kilometriä pitkä rautatietunneli Sveitsissä välillä Frutigen–Raron, reitillä Bern–Visp. Tunneli otettiin käyttöön 15. kesäkuuta 2007. Tunneli on eteläpäästä kaksiaukkoinen ja -raiteinen, mutta pääosin yksiraiteinen. Suunnittelussa ja rakennustöissä on otettu huomioon rautatien laajentaminen myöhemmin koko matkaltaan kaksiaukkoiseksi ja -raiteiseksi.
Tunnelin omistaa rautatieyhtiö BLS Netz AG. Tunnelin rakentamiskustannukset olivat 4,3 miljardia CHF.
Pohjatunneli on tehty erityisesti nopean (maks. 250 km/h) matkustajaliikenteen käyttöön välille Basel–Bern–Visp–Brig–Milano. Uusi rautatieyhteys lyhensi matka-aikaa Bernin kantonista Valais’n kantoniin yli tunnilla. Tunneli korvaa osittain vanhan Lötschbergin tunnelin (Goppenstein–Kandersteg), joka edelleen on hitaamman tavara- ja paikallisliikenteen käytössä.
Mohd Rizal Tisin

Mohammad Rizal Tisin (s. 20. kesäkuuta 1984 Klang, Selangor, Malesia) on malesialainen ratapyöräilijä.
Mohammad Rizal sai Pruszkówin MM-kilpailuissa 2009 pronssia kilometrin aika-ajossa. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Stefan Nimkelle lähes sekunnin, mutta hopeamitalisti Taylor Phinneylle vain muutaman sadasosasekunnin. Samana vuonna Mohammad Rizal voitti kilometrin aika-ajon Pekingin maailmancup-kilpailussa. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai hopeaa kilometrin aika-ajossa ja pronssia joukkuesprintissä.
Saludo

Saludo on Meiran valmistama kahvimerkki. Saludo-kahvin pavut kasvatetaan Keski- ja Etelä-Amerikassa. Saludon paahtoaste on vaalea ja sitä myydään sekä pannu- että suodatinjauhatuksilla. Kahvi on pakattu 450 gramman pakkaukseen.
Saludon valmistus aloitettiin 250 gramman papupakkauksilla vuonna 1960. Nykyään Saludon myynti koostuu melkein kokonaan valmiiksi jauhetusta kahvista. Suomen pannujauhatuksista on 15 % Saludo-kahvia. Saludo-kahvia paahdettiin Helsingin Sörnäisissä EKA:n kahvipaahtamossa kunnes vuonna 1988 se siirtyi Sturenkadulle Meiran paahtimoon. Saludon nimi on espanjaa ja tarkoittaa tervehdystä.
Syksyllä 2018 Meira otti Saludon kohderyhmäksi nuoret miehet ja teki provosoivan, kahvihienostelua humoristisesti kritisoivan nettivideokampanjan teemalla ”Hyvä riittää”.
Eija-Liisa Löyttyniemi

Eija-Liisa Löyttyniemi (o.s. Uotila, s. 5. elokuuta 1939 Loimaa) on suomalainen Forssassa asuva taidemaalari. 
Löyttyniemi opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1957–1960. Hänen töitään oli ensi kertaa esillä 1968 Helsingissä Galleria Pinxissä.
Löyttyniemen vanhemmat olivat maanviljelijä Paavo Uotila ja Eeva Rantanen. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Jaakko Löyttyniemi ja toinen Bernhard Vanhanen. Hänellä on kaksi lasta.
Dubrovnikin katedraali

Dubrovnikin katedraali () on roomalaiskatolinen katedraali Dubrovnikissa Kroatiassa. Se on Dubrovnikin hiippakunnan tuomiokirkko. Se on rakennettu useiden entisten katedraalien paikalle, joista viimeisin 1100-luvulla romaaniseen tyyliin rakennettu tuhoutui vuoden 1667 maanjäristyksessä.
Katedraalissa säilytetään useita pyhäinjäännöksiä, joiden joukossa tiedetään olevan Pyhän Blasiuksen kullalla päällystetyt käsi, jalka ja kallo sekä kappale Jeesuksen ristiä. Se vahingoittui Dubrovnikin piirityksen aikaan ja vauriot on sittemmin korjattu.
Ritarikunta-albumi

Ritarikunta-albumi on rap-yhtye Ritarikunnan neljäs studioalbumi. Levyn julkaisi Monsp Records 21. huhtikuuta 2010. 
Taustaa.
Redrum-187 -sivusto julkaisi kappaleen "Klassist!" ilmaisladattavaksi sivuillaan 19. huhtikuuta 2010. Julkaisuviikollaan (17/2010) albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 29 ja putosi pois seuraavalla viikolla. Levy on yhtyeen ensimmäinen albumilistalle noussut julkaisu. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla albumi oli viikon sijalla 10.
Jääkäriprikaati (täsmennyssivu)

Jääkäriprikaati tarkoittaa muun muassa seuraavia Suomen puolustusvoimien joukko-osastoja:
Jääkäriprikaati yleisnimenä viittaa myös sodanajan jääkäriprikaatiin, joka on jalkaväkiprikaatia paremmin varustettu. Sodanajan puolustusvoimissa on kolme jääkäriprikaatia M05 ja kaksi jääkäriprikaatia M90. Jääkäriprikaatit muodostavat operatiivisten joukkojen pääosan.
Cardiffin kansainvälinen lentoasema

Cardiffin kansainvälinen lentoasema (, ) on julkinen lentoasema, joka sijaitsee 19 kilometriä Cardiffista länteen, Rhoosen kylässä. Lentoasema palvelee pääosin Walesia. Eniten lentoja on Espanjaan, Irlantiin ja Alankomaihin.
Historia.
Rhooseen rakennettiin kiitotie 1942 Royal Air Forcen tarpeisiin. Toisen maailmansodan jälkeen lentokenttä siirtyi siviilikäyttöön ja ensimmäiset kaupalliset lennot lähtivät kentältä vuonna 1952 kun Aer Lingus aloitti siellä. Lentokenttä laajeni kun Cardiffin kunnallinen lentoasema lakkautettiin 1954 ja sen toiminta siirtyi Rhooseen. Kiitotietä uusittiin ja pidennettiin vuonna 1965 ja uudelleen vuonna 1986.
Lontoon sopimus (1913)

Lontoon sopimus allekirjoitettiin Lontoossa 30. toukokuuta 1913, ja se päätti ensimmäisen Balkanin sodan. 
Sopimus allekirjoitettiin Balkanin liiton, johon kuuluivat Kreikka, Bulgaria, Serbia ja Montenegro, sekä Osmanien valtakunnan välillä. Ensimmäisen Balkanin sodan hävinnyt Osmanien valtakunta luopui sopimuksessa kaikista Euroopan puoleisista alueista Traakiassa Aigeianmeren rannalla sijaitsevasta Enoksesta (nyk. Enez) Mustanmeren rannikon Midiaan (nyk. Kıyıköy) vedetyltä suoralta linjalta asti. Osmanien valtakunta luopui sopimuksessa myös Aigeianmeren saarista sekä Kreetasta. Sopimukseen sisältyi itsenäisen Albanian valtion perustaminen.
Seuraukset.
Voittajavaltiot eivät kuitenkaan päässeet sopimukseen siitä, miten Turkin luovuttamat alueet oli niiden kesken jaettu, ja niinpä jo saman vuoden kesäkuussa syttyi toinen Balkanin sota. Heinäkuun 29. päivänä Lontoossa kokoontuivat Euroopan konsertin suurlähettiläät. Kokous tunnusti Albanian ruhtinaskunnan itsenäiseksi ja puolueettomaksi valtioksi. Albaniaan asetettiin kansainvälinen valvontaelin.
Kureika

Kureika (, muita nimiä "Ljuma", Лю́ма ja "Numa", Ну́ма) on Jenisein oikeanpuoleinen sivujoki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 888 kilometriä, valuma-alueen laajuus 44 700 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus joen suussa 664 kuutiometriä sekunnissa.
Kureika saa alkunsa Putoranan laakion etelärinteiltä ja virtaa Keski-Siperian ylängön pohjoisosassa muodostaen syvän jokilaakson. Svetlogorskin lähellä sijaitsee Kureikan vesivoimalaitos.
Kureikan kylä sijaitsee vastapäätä Kureika-joen yhtymäkohtaa Jeniseihin. Kylä on kuuluisa siitä, että Josif Stalin ja Jakov Sverdlov olivat karkotettuina Turuhanskin piirissä vuosina 1914-1916, joista suurimman osan aikaa Kureikassa. Kun he muuttivat kylään, siellä oli kahdeksan taloa. Stalin solmi suhteen 14-vuotiaaseen Lidiaan, joka synnytti Stalinille kaksi lasta, joista nuorempi Aleksander Davydov jäi eloon. Kylään perustettiin Stalin-museo vuonna 1934 sen majan paikalle, jossa Stalin asui. Museo tuhoutui tulipalossa vuonna 1996. Vain rauniot ovat jäljellä.
Kureikan kylän luona kulkee pohjoinen napapiiri.
Balagansk

Balagansk () on kaupunkimainen taajama Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Angara-joen rannalla 78 kilometriä Siperian radan Zalarin asemasta koilliseen. Taajama on Balaganskin piirin keskus. Asukkaita on 4 300 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa venäläisten vuonna 1653 rakentamasta linnoituksesta. Vuonna 1775 siitä tuli kaupunki ja vuonna 1856 Irkutskin lääniin kuuluneen piirikunnan keskus. 1900-luvulla Balagansk menetti kaupungin statuksen. Bratskin vesivoimalan rakentamisen yhteydessä se jäi patoaltaan alle ja siirrettiin nykyiselle paikalleen. 
Nykyään Balaganskissa on metsä- ja elintarviketeollisuutta. Angaran rannalla on laivalaituri.
Birjusinsk

Birjusinsk () on kaupunki Irkutskin alueen Taišetin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Birjusa-joen rannalla 682 kilometriä Irkutskista luoteeseen. Kaupungin kautta kulkee Siperian rata. Asukkaita on 9 300 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa Sujetihan taajamasta. Vuonna 1967 siitä tuli Birjusinskin kaupunki. Neuvostoaikana kaupungin tärkein yritys oli mm. etanolia ja hiivaa valmistanut tehdas, joka on sittemmin lopettanut toimintansa.
Železnogorsk-Ilimski

Železnogorsk-Ilimski () on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Ilim-jokea 1222 kilometriä Irkutskista pohjoiseen. Kaupunki on Ala-Ilimin piirin keskus. Sen kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 26 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1948 rautamalmiesiintymän yhteyteen. Vuonna 1965 siitä tuli kaupunki. Vuonna 1967 otettiin käyttöön suuri malminrikastamo.
Vihorevka

Vihorevka () on kaupunki Irkutskin alueen Bratskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Angaran sivujoen Vihorevkan varrella 916 kilometriä Irkutskista luoteeseen ja 35 kilometriä Bratskista lounaaseen. Kaupungin kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 24 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1957 rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1966 siitä tuli kaupunki. Nykyään Vihorevkassa toimii lähinnä rautatieliikenteen yrityksiä.
Usolje-Sibirskoje

Usolje-Sibirskoje () on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Angara-joen rannalla 67 kilometriä Irkutskista luoteeseen. Kaupunki on Usoljen piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rata. Angaran rannalla on jokisatama. Asukkaita on 85 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1669 keittosuolaesiintymän yhteyteen. Vuonna 1925 siitä tuli kaupunki. Nykyään Usolje-Sibirskojessa toimii mm. kemian, koneenrakennus- ja puunjalostusteollisuutta. Angaran rannalla on kylpylä.
Tšeremhovo

Tšeremhovo () on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Siperian radan varrella 130 kilometriä Irkutskista luoteeseen. Kaupunki on Tšeremhovon piirin keskus. Kaupungissa asui 52 647 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa maantien varrelle vuonna 1772 perustetusta postiasemasta. Vuonna 1896 avattiin ensimmäinen kivihiilikaivos. Siperian rautatien rakentamisen jälkeen seudulle syntyi uusia kaivoksia ja työläisasutuksia. Vuonna 1917 Tšeremhovosta tuli kaupunki.
Tšeremhovo on yksi Irkutskin kivihiilialueen keskuksista, jossa on mm. puunjalostus- sekä kone- ja laiteteollisuutta. Kaupunki koostuu useista erillisistä kaivostaajamista.
Numeerinen säänennustaminen

Numeerisessa säänennustamisessa vallitsevia sääoloja käytetään syötteinä ilmakehästä tehdyille matemaattisille malleille, joiden avulla pyritään ennustamaan tulevia sääoloja. Ensimmäisen kerran menetelmää sovellettiin 1920-luvulla, mutta vasta tietokonesimulaation kehittymisen myötä (1950-luvulta) pystyttiin suorittamaan vaaditut laskutoimitukset riittävän nopeasti. Valtavien tietomäärien käsittely riittävällä tarkkuudella edellyttää supertietokoneiden käyttöä. Sään ennustamisessa käytetään useita eri tasoilla olevia malleja.
Ilmakehä on fyysiseltä olomuodoltaan fluidi, jossa rakenneosat voivat liikkua vapaasti toistensa suhteen. Numeerinen säänennustaminen pohjautuu siihen perusajatukseen, että tuntemalla fluidin tila tietyllä ajanhetkellä, sen tila tulevaisuudessa voidaan arvioida virtaus- ja termodynamiikan avulla.
Historia.
Brittiläinen matemaatikko Lewis Fry Richardson esitti ensimmäisenä ajatuksen numeerisesta säänennustamisesta vuonna 1922. Richardson yritti tehdä numeerisia sääennustuksia, mutta ei onnistunut. Ensimmäiset onnistuneet numeeriset sääennustukset laadittiin 1950, kun Jule Charney, Philip Thomspson, Larry Gates ja Ragnar Fjörtoft yhdessä John von Neumannin avulla käyttivät laskentaan ENIAC-tietokonetta. Numeerisesti laadittuja sääennusteita ryhdyttiin käyttämään vuonna 1955.
Primitiiviyhtälöt.
Fry Richardson kokosi yhtälöryhmän, jota kutsutaan primitiiviyhtälöiksi. Primitiiviyhtälöt ovat:
Jos merkitään 
ja oletetaan, että liikutaan niin lyhyitä matkoja, että voidaan unohtaa pallon muoto (liikutaan maan tangenttitasolla), sekä valitaan paine vertikaalikoordinaatiksi, voidaan yhtälöt kirjoittaa:
formula_11
formula_12
formula_13
formula_14
formula_15
Nykyisissä supertietokoneissa pyörivissä malleissa ei käytetä suoraan näitä yhtälöitä vaan niiden johdannaisia. Perusperiaate on kuitenkin sama: esitetään ilmakehä pisteissä, jotka muodostavat tasavälisen hilan (esimerkiksi 50 kilometrin välein). Lasketaan havaintotiedoista ja vanhan ennusteen avulla lähtötila (paine, tuuli, lämpötila ja kosteus) jokaisessa pisteessä. Ratkaistaan yhtälöiden ja naapuripisteiden arvojen avulla muutosnopeus (paineen nousu tai lasku, tuulen kääntyminen tai voimistuminen, jäähtyminen tai lämpeneminen, kuivuminen tai kostuminen) joka pisteessä. Muutosnopeuksien avulla ratkaistaan uudet arvot esimerkiksi puolen tunnin kuluttua. Lasketaan näistä uudet muutosnopeudet. Toistetaan, kunnes haluttu ennusteen pituus on täynnä.
Parvi- eli ryväsennusteet.
Parvi- eli ryväsennusteissa sovelletaan Monte Carlo -simulaatiota.
Parviennusteet lasketaan varsinaisen ennusteajon jälkeen niin, että muutetaan lähtötilanteen kuvausta hiukan, ja ajetaan ennuste uudelleen. Erilaisista muutoksista ja uudelleenajoista tehdään ryväs, jossa on joitakin kymmeniä jäseniä. Tarkoituksena ei ole löytää oikeaa ennustetta vaan saada ryppään jäsenten käyttäytymistä tutkimalla arvio alkuperäisen ennusteen epävarmuuden siitä osasta, joka johtui lähtötilanteen puutteellisesta kuvaamisesta.
Maahockey kesäolympialaisissa 1996

Maahockey oli Atlantan olympialaisissa 1996 kahdeksattatoista kertaa olympiakisoissa. Naisten turnaus pelattiin viidennen kerran. 
Naiset.
Kahdeksan joukkuetta pelasi yksinkertaisen alkusarjan. Sarjan kaksi parasta pelasivat finaalissa ja kaksi seuraavaa pronssiottelussa.
Marilyn (kappale)

Marilyn on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 1974. Kappale oli Leskisen ensimmäinen hitti, ja se on yhä hänen tunnetuimpia kappaleitaan. Tekstin minäkertoja muistelee nuoruuttaan ja ihastustaan Marilyn Monroeen, ja kertosäe kuuluu: "Marilyn Marilyn" / "Milloin riisut jumpperin" / "Marilyn Marilyn" / "Tuon ajan saanko koskaan takaisin."
Taustaa.
Juice Leskinen on kertonut kirjoittaneensa kappaleen syksyllä 1973, kun hän työskenteli Tampereen kaupungin liikennelaskijana. Marilyn Monroe oli silloin ajankohtainen, sillä Norman Mailer oli juuri kirjoittanut hänestä kiistellyn elämäkerran. Vaikka kappale kertookin nuoren pojan märistä unista, Juice on sanonut ettei Marilyn ollut hänelle mikään seksiobjekti, koska oli samanikäinen kuin hänen äitinsä. Juice kaavaili ensin Rauli Badding Somerjokea kappaleen esittäjäksi. Ensimmäiseksi omaksi singlekseen hän oli ajatellut versiota Dr. Hook &amp; The Medicine Show'n hitistä "The Cover of the Rolling Stone". "Marilyn"-kappaleen teksti poikkeaa selvästi aikansa iskelmänikkareiden tyylistä. Se oli todennäköisesti ensimmäinen suomalainen äänite, jossa mainittiin sana ”onanoida”.
Julkaisut.
”Marilyn” oli Coitus Int -yhtyeen ensimmäisen singlen a-puoli; b-puolella oli ”Einarin polkupyörä”. Singlen kustansi levy-yhtiö Love Records, ja se äänitettiin Finnvoxin studiolla Helsingin Pitäjänmäessä. Tuottaja oli Måns Groundstroem. Singlellä ”Marilynin” soittivat Juice Leskinen (laulu ja basso), Pena Penninkilampi (taustalaulu), Mikko Alatalo (akustinen kitara ja taustalaulu), Max Möller (sähkökitara), Eetu Tuominen (akustinen kitara ja taustalaulu) ja Hessu Jokela (rummut). ”Marilyn” oli Suomen singlelistan ykkösenä elokuusta lokakuuhun 1974, minkä jälkeen sen tilalle tuli yhtyeen seuraava single ”Jyrki boy”. 
Vuonna 1983 Leskinen levytti kappaleesta myös englanninkielisen version, joka julkaistiin vuonna 1983 mini-lp:llä "Deep Sea Diver", ja lisäksi suomeksi laulu ilmestyi live-levyllä "Kuopio-Iisalmi-Nivala". Vuonna 1999 ”Marilynista” tehtiin a cappella-versio, johon soolon lauloi Juice ja taustan kamarikuoro Stemman johtaja Matti Apajalahti ja Markku Häkkinen. Se ilmestyi albumilla "Stemma: Risainen elämä - Juice Leskisen lauluja a cappella". Vuonna 2008 tehdyllä tribuuttialbumilla "Ajan hengessä" ”Marilynin” laulaa Jope Ruonansuu. Kappale on julkaistu useilla eri kokoelmalevyillä.
”Marilyn” kuullaan myös elokuvassa "Helmiä ja sikoja" (2003), jossa sen esittää Niilo Syväoja.
Albert Crusat

Albert Crusat Domènech (s. 13. toukokuuta 1982 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wigan Athleticia ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
Ura.
Crusat on kotikaupunkinsa Espanyolin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 2. syyskuuta 2002 ottelussa Real Madridia vastaan. Vuodet 2003–2005 hän edusti Segunda Divisiónissa pelanneita Rayo Vallecanoa ja Lleidaa.
Kaudeksi 2005–2006 Crusat siirtyi Almeríaan. Seuraavalla kaudella 2006–2007 hän oli yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista, kun se kauden päätteeksi nousi maan pääsarjaan.
Christian Érard

Christian Érard (25. toukokuuta 1939 Hennezel – 16. marraskuuta 2023 Lens) oli ranskalainen lintutieteilijä, joka tutki Itä-Afrikan linnustoa. Hän toimi tutkijana Ranskan kansallismuseon ("Muséum National d'Histoire Naturelle") MECADEV ("Adaptive Mechanisms and Evolution") työryhmässä.
Érard nimesi linnuista sidamonkiurun ja etiopiankiurun.
Tomahawk

 
Tomahawk on Pohjois-Amerikan intiaanien käyttämä kevyt sotakirves ja yleistyökalu. Tomahawkin varsi on tavallisesti alle kaksi jalkaa (60 cm) pitkä ja perinteisesti valmistettu hikkoripuusta, saarnesta tai vaahterasta. Päät painavat noin 260–570 grammaa.
Tomahawk-sana tuli alun perin Virginian alueella asuvien algonkin-kielisten heimojen käyttämästä sanasta "tamahag", jolla kuvattiin mitä tahansa leikkaamiseen käytettävää asetta. Myös pohjoisempana asuvat algonkinit käyttivät samantyylistä sanaa, ja kapteeni John Smithin uskotaan olleen ensimmäinen, joka toi termin englannin kieleen. Sittemmin sana on muotoutunut yleiseen kirjoitusmuotoon tomahawk.
Tomahawkien mallit ja muodot vaihdelivat käyttötarkoituksesta riippuen. Osa oli yksinkertaisia kirveitä, joita käytettiin taistelu- ja työvälineinä. Osa sen sijaan oli seremonioissa käytettäviä koristeltuja statusesineitä. Alun perin tomahawkit saattoivat kertoa omistajansa varallisuudesta ja hänen asemastaan heimossa. Myöhemmin eurooppalaiset kauppiaat myivät intiaaneille paitsi tavallisia rautakirveitä myös taidokkaasti valmistettuja messingillä tai hopealla koristeltuja henkilökohtaisia koristetomahawkeja.
Kanada olympialaisissa

Kanada on osallistunut olympialaisiin vuoden 1900 kisoista lähtien. Se on saavuttanut yhteensä 448 mitalia. Talviolympialaisten mitalitilastossa se on viides 170 mitalillaan, joista 62 on kultaisia. Olympialaiset on järjestetty Kanadassa kolme kertaa: Montréalin 1976 kesäolympialaisissa ja Calgaryn 1988 talviolympialaisissa isäntämaa ei voittanut yhtään kultamitalia, mutta Vancouverin 2010 talviolympialaisissa Kanada oli mitalitaulukon ykkönen 14 kultamitalillaan.
Kanada on saanut olympiamitaleja yli 30 urheilumuodossa. Eniten kultamitaleja maalla on yleisurheilusta, 14 kappaletta. Suhteellisesti parhaiten se on menestynyt jääkiekossa, jossa se on voittanut 13 kultamitalia. Nelinkertaisia kanadalaisia olympiavoittajia ovat jääkiekkoilijat Jayna Hefford , Caroline Ouellette ja Hayley Wickenheiser sekä kolminkertaisia kaukalopikaluistelijat Marc Gagnon ja Charles Hamelin, jääkiekkoilijat Meghan Agosta-Marciano, Gillian Apps, Jennifer Botterill, Becky Kellar, Charline Labonté, Cherie Piper, Colleen Sostorics ja Kim St-Pierre sekä soutajat Kathleen Heddle ja Marnie McBean. Eniten mitaleja, kuusi kappaletta, ovat saavuttaneet pikaluistelijat Cindy Klassen ja Clara Hughes, joista Hughes on voittanut mitaleja myös pyöräilyssä. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli estejuoksija George Orton Pariisissa 1900.
Pyhä Anna itse kolmantena

Pyhä Anna itse kolmantena on Leonardo da Vincin piirustus vuosilta 1499–1500. 
Piirustus on tehty hiilellä ja liiduilla kahdeksasta arkista liimatulle paperille. Osa piirustuksesta on jätetty tarkoituksella luonnosmaiseksi.
Piirustus on luultavasti liittynyt Ranskan kuninkaan Ludvig XII:n tilaamaan maalaukseen, jota Leonardo alkoi maalata vuonna 1508. Tällä hetkellä Louvressa oleva maalaus oli kesken da Vincin kuollessa.
"Pyhä Anna itse kolmantena" -piirustusta ei kuitenkaan ole käytetty maalauksen luonnoksena, koska sen ääriviivoihin ei ole puhkottu reikiä piirustuksen siirtämiseksi maalauspohjalle. Myös kuvan sommitelma on erilainen kuin maalauksessa, josta Johannes Kastaja on jätetty pois. Maalausta kutsutaan myös nimellä "Neitsyt Maria, Jeesuslapsi, karitsa ja Pyhä Anna".
Hispania F110

Hispania F110 on espanjalaisen Hispania -tallin Formula 1 -auto, jota talli käytti kaudella . Auton on valmistanut Dallara, vaikka valmistajien sarjassa valmistajaksi mainitaan "HRT-Cosworth". Auton suunnittelijoiksi on mainittu italialaiset Gabriele Tredozi ja Luca Pignacca sekä brittiläinen Ben Agathangelou. Autoa ajoivat intialainen Karun Chandhok, brasilialainen Bruno Senna, japanilainen Sakon Yamamoto ja itävaltalainen Christian Klien. Auto julkistettiin 4. maaliskuuta 2010 Murciassa, Espanjassa. Auton suunnittelu- ja rakennustyöt kuitenkin jatkuivat edelleen kauden avauskilpailussa, minkä seurauksena erityisesti Chandhok menetti mahdollisuuden ajaa autolla perjantain vapaissa harjoituksissa. 
Parhaimmat tulokset (14. sijat) tulivat Chandhokin ja Sennan ajamina Australiasta, Monacosta ja Koreasta. Autolla ei kerätty kauden aikana yhtään MM-pistettä ja talli sijoittui yhdenneksitoista häviten tulokastalleista Lotus Racingille, mutta voitti Virgin Racingin. 
Kauden aikana koettiin vaaratilanne Italian osakilpailussa, jossa Yamamoton auto päästettiin liian aikaisin liikkeelle varikkokäynnin aikana, jolloin tämä ajoi rengasta vaihtamassa olleen varikkotyöntekijän päältä.
Kauden päätösosakilpailun jälkeen Pastor Maldonado ajoi Hispanian autolla nuorten kuljettajien testeissä.
Trastevere

Trastevere on Rooman kolmastoista rione, jota ympäröivät lännessä ja etelässä Gianicolon muuri, pohjoisessa Borgo ja idässä Tiberjoki. Sen koko on noin 180 hehtaaria, väkiluku 23 300 ja väestötiheys 12 900 asukasta neliökilometrillä (2013) – se on suurikokoisin Rooman rioneista. Seitsemän siltaa yhdistää Trasteveren Tiberin itärantaan. Kaupunginosassa ei ole merkittäviä antiikinaikaisia rakennuksia tai muistomerkkejä, koska Rooman valtakunnan aikoihin siellä asui enimmäkseen ulkomaalaisia. Nykyään sen asukkaat pitävät itseään aidoimpina roomalaisina.
Trasteveren vehreää pohjoisosaa hallitsee Gianicolon kukkula, jonka laelta avautuu esteetön näköala Tiberin itärannalle. Kukkula tunnetaan muun muassa keskiaikaisesta Sant’Onofrio al Gianicolon luostarikirkosta, Fontana dell’Acqua Paolan suuresta suihkulähteestä ja Giuseppe Garibaldin muistomerkistä. Sen laella sijaitsee myös Suomen valtion omistama renessanssihuvila Villa Lante, jossa toimii Suomen Rooman-instituutti. Gianicolon ja Tiberin välissä on noin kilometrin pituinen Via della Lungara, jonka varrella sijaitsevista rakennuksista merkittävimpiä ovat Regina Coelin vankila, Farnesen ruhtinassuvun ylellinen huvila Villa Farnesina ja taidemuseona toimiva Palazzo Corsini.
Gianicolon eteläpuolella Trastevere on katukuvaltaan muuta Roomaa ränsistyneempi mutta samalla hyvin maalauksellinen lukemattomine pikkukujineen, kahviloineen ja ravintoloineen. Alueen keskipiste on hienoista mosaiikeistaan kuuluisa Santa Maria in Trastevere, joka on yksi Rooman vanhimmista kirkoista. Viale Trasteveren ja Tiberjoen väliin jäävä alue on muuta Trastevereä hiljaisempi ja siellä on säilynyt paljon keskiaikaisia rakennuksia. Santa Cecilia in Trasteveren kirkko on kuuluisa Arnolfo di Cambion ciborium-alttarista ja Stefano Madernon veistämästä Pyhän Cecilian patsaasta. Hieman etelämpänä sijaitseva San Francesco a Ripa tunnetaan puolestaan Berninin veistämästä Ludovica Albertonin patsaasta.
Rajat.
Trasteveren rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Chandler (Arizona)

Chandler on kaupunki Maricopan piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen arvioitu asukasluku oli vuonna 2018 oli 257 165. Kaupunki sijaitsee Phoenixin esikaupunkialueella.
Chandlerin ylivoimaisesti merkittävin työllistäjä on teknologiayhtiö Intel, joka työllisti kaupungissa vuonna 2017 noin 11 000 ihmistä.
Peoria (Arizona)

Peoria on kaupunki Maricopan ja Yavapain piirikunnissa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen pinta-ala on noin 451,7 neliökilometriä, ja väkiluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 172 259.
Peorian väkiluku on kasvanut nopeasti vuoden 1960 reilusta 2 500 asukkaasta nykyiseen yli 170 000 asukkaaseen. Suurin kasvukausi oli vuosien 1980 ja 1990 välillä, jolloin kaupungin asukasluku kasvoi 316,4 prosenttia noin 12 000 asukkaasta yli 50 000 asukkaaseen. Vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan kaupungissa asui 154 065 ihmistä. Vuosina 2010–2018 väkiluku kasvoi 11,8 prosenttia. Kaupungin väestöstä valtaosa on valkoisia (83,8 %). Suurimmat vähemmistöryhmät ovat aasialaiset (4,2 %) ja mustat (3,3 %). Peorian väestö on keskimääräistä varakkaampaa. Kaupungissa asuvien talouksien mediaanitulot olivat vuosina 2014–2018 73 039 dollaria, kun se oli samaan aikaan Arizonassa 56 213 dollaria ja koko Yhdysvalloissa 60 293 dollaria. Myös köyhien osuus on pieni. Köyhyysrajan alapuolella eli 7,3 prosenttia asukkaista, kun Arizonassa vastaava luku on 14,0 prosenttia ja koko Yhdysvalloissa 11,8 prosenttia.
Prescott (Arizona)

Prescott on kaupunki Yavapain piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 43 314 vuonna 2018. Vuosina 2010–2018 väkiluku kasvoi 8,9 prosenttia. Kaupungin pinta-ala on 107,1 neliökilometriä.
Presscott oli Arizonan territorion pääkaupunki vuosina 1864–1867 ja 1877–1889. Nykyisin se on Yavapain piirikunnan pääkaupunki.
Be’lakor

Be’lakor on vuonna 2004 perustettu melodinen death metal -yhtye Australiasta.
Historia.
Yhtye perustettiin vuonna 2004 Melbournessa. Yhtye alkoi keikkailla vuonna 2005 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa omakustanteena vuonna 2007. Yhtyeen nimi tulee fantasiahahmo Be’lakorista, joka esiintyy Warhammer-miniatyyripelissä, jota eräät yhtyeen jäsenistä tapasivat pelata. Yhtyeen jäsenet valitsivat nimen sen uniikkiuden takia. Vuonna 2007 Be’lakor julkaisi debyyttialbuminsa "The Frail Tide". Toinen albumi "Stone's Reach" julkaistiin 20. kesäkuuta 2009. Kolmas albumi nimeltään "Of Breath and Bone" julkaistiin 1. kesäkuuta 2012.
Be’lakor ja suomalainen folk metal bändi Turisas soittivat yhdessä Australian kiertueella maaliskuussa 2010.
Intian alkuperäisväestö

Intian alkuperäisväestö on termi, jolla tarkoitetaan Intian erilaisia etnisiä ja heimoryhmiä, joiden sanotaan olevan alkuperäisiä asukkaita maassa. Heitä kutsutaan myös sanalla adivasit (), joka tarkoittaa suoraan käännettynä alueen alkuperäisiä asukkaita. 2000-luvun alussa adivasien määräksi arvioitiin 84 miljoonaa. 
Aikaisemmin alkuperäisväestöä nimitettiin usein heimoväestöksi. Siihen sisältyi kuitenkin vähättelevä leima: heimoväestöä pidettiin usein alempiarvoisina kuin muuta väestöä. Nykyisin varsinkin asemastaan tietoiset alkuperäiskansojen edustajat kutsuvat itseään adivaseiksi. Yleisenä hallinnollisena kategoriana käytetään termiä luetellut heimot (). 
Kielet ja alueellinen sijoittuminen.
Etniseltä taustaltaan ja kulttuuriltaan alkuperäiskansat poikkeavat suuresti toisistaan. He puhuvat yli 100 eri kieltä, jotka jakaantuvat kuuteen pääryhmään: austroaasialaisiin, munda-, mon-khmer-, tiibettiläis-burmalaisiin, dravida- ja indoarjalaisiin kieliin. 
Alkuperäiskansat kuuluvat ministeriön vuoden 2008 raportin mukaan yli 700 eri etniseen yhteisöön. Ministeriö ilmoittaa kansojen lukumäärän epämääräisesti siksi, että niiden lukumäärä vaihtelee. Uusia kansoja hyväksytään luetelluiksi heimoiksi ja joitakin voidaan myös poistaa listalta. Tämä johtuu siitä, että kyse on hallinnollisesta kategoriasta. Pääsy lueteltujen heimojen listalle edellyttää esimerkiksi seuraavia piirteitä: selvästi muista erottuvaa omaa kulttuuria, maantieteellistä eristyneisyyttä, taloudellista ja sosiaalista takapajuisuutta sekä arkaaista elämänmuotoa. Kyse on omalla tavallaan luokitustaistelusta, sillä pääsy lueteltujen heimojen listalle antaa mahdollisuuden päästä osallisiksi kiintiöistä. Intian perustuslain mukaan alkuperäiskansoihin sovelletaan samanlaista kiintiöpolitiikkaa kuin kastittomiin. Näin luetelluille heimoille kuuluu suhteellista osuuttaan vastaava osuus esimerkiksi hallinnollisista viroista ja opetuspaikoista. Käytännössä tämä on toteutunut adivasien kohdalla vielä huonommin kuin kastittomien. 
Suhteellisesti eniten alkuperäisväestöä on Koillis-Intian ns. heimovaltioissa: Arunachal Pradeshissa, Meghalayassa, Mizoramissa ja Nagalandissa alkuperäisväestön osuus on yli puolet väestöstä. Koillis-Intian ulkopuolella eniten adivaseja on Chhattisgarhissa (31,8%), Jharkhandissa (26,3%), Orissassa (22,2%), Sikkimissä (20,6%) ja Madhya Pradeshissa (20,3 %).
Asema intialaisessa yhteiskunnassa.
Adivasien sosiaalinen asema on verrannollinen dalitien (kastittomien) asemaan. Arvioidaan, että Intian itsenäisyyden aikana noin 30 miljoonaa alkuperäiskansojen jäsentä on pakkosiirretty suurpatojen, kaivosten, teiden ja muiden kehityshankkeiden tieltä.
Elokuussa 2019 "Helsingin Sanomissa" julkaistun uutisen mukaan noin yhdeksää miljoonaa adivasi-heimoon kuuluvaa ihmistä uhkaa pakkosiirto perinteisiltä asuinseuduiltaan luonnonsuojelun nimissä. Luonnonsuojelujärjestöt ovat katsoneet, että alkuperäiskansat asuvat laittomasti kotiseuduillaan, joista osa on luonnonsuojelualueilla. Järjestöjen mukaan heimolaiset häiritsevät villieläimiä, kuten tiikereitä, ja heidän maanviljelytapansa tuhoavat metsiä.
Draper

Draper on 267 asukkaan (2008) nukkumalähiö Kanadassa, Albertan provinssissa, Wood Buffalon kunnassa. Draper sijaitsee noin kahdeksan kilometriä kaakkoon Fort McMurraystä, Clearwaterjoen varrella.
Asuinalue on nimetty Thomas Draperin mukaan. Draper perusti vuonna 1922 alueelle "McMurray Asphaltum &amp; Oil Company" -yhtiön. Fort McMurrayhyn johtava rautatie kulki aikaisemmin alueen läpi, mutta rautatieliikenne on sittemmin lakkautettu ja kiskot poistettu. Suurin osa asukkaista asuu joen etelärannalla, mutta pohjoisrannalla on joitakin asuntoja, ja niiden asukkaiden täytyy ylittää joki kesäisin veneellä ja talvisin jäätä pitkin.
Miami Beach

Miami Beach on kaupunki Yhdysvalloissa, Miami-Daden piirikunnassa Floridassa. Kaupunki perustettiin 26. maaliskuuta 1915. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin asukasluku oli 87 933, ja kaupungin asukkaista 55,5 prosenttia oli ulkomaalaista alkuperää.
Miami Beach on ollut jo lähes vuosisadan yksi Yhdysvaltojen tunnetuimmista rantakohteista.