tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vertaistuki

Vertaistuki on järjestelmällistä tukitoimintaa kahden ihmisen välillä tai ryhmässä. Vertaistukeen osallistuvat ovat tasavertaisia keskenään ja toimivat yleensä sekä tukijoina että tuettavina. Vertaistuki perustuu samankaltaisten elämänkokemuksien ja elämänvaiheiden läpieläneiden ihmisten keskinäiseen tasa-arvoisuuteen, keskinäiseen solidaarisuuteen, kuulluksi ja ymmärretyksi tulemiseen sekä kohtaamiseen ja keskinäiseen tukeen. Varsinaisten vertaistukijoiden lisäksi vertaistukitoiminaan voi liittyä myös ryhmän tai keskustelun ohjaaja.
Vertaistukea voidaan käyttää psykologisena hoitomuotona terapian sijasta tai sen tukena. Vertaistuella voi olla terapeuttinen vaikutus osallistujiin.
Menetelmät.
Vertaistukea voidaan toteuttaa monella tavalla. Keskeinen tapa ryhmässä on vuorotellen kertoa omista kokemuksista. Aktiivinen kuuntelu on keskeinen osa vertaistukea. Joissain vertaistuen muodoissa kannustetaan tunteiden avoimeen näyttämiseen ja kokemiseen. Toiminnallisessa vertaistuessa korostuu puheen sijaan toiminnallisuus, yhteisöllisyyden ja vertaisuuden keinoin.
Merkitys.
Ammattilaisten tarjoaman hoitojen, tiedon ja tuen lisäksi erityisesti muiden samassa elämäntilanteessa olevien perheiden tarjoama vertaistuki auttaa arjessa selviytymisessä. Vertaistoiminta on vapaaehtoistoimintaa, joka perustuu omaan elämänkokemukseen, elämäntaitoihin ja persoonallisuuteen. Vertaistukea annetaan tavallisen ihmisen tiedoin ja taidoin, eikä se korvaa ammattityötä vaan toimii sen tukena. Vertaisryhmä tarjoaa mahdollisuuden kokemusten, tiedon ja tuen vaihtoon nimimerkin suojassa.
Parikeskustelu

Parikeskustelu tai uudelleenarvottava parikeskustelu ( tai "Co-Counseling") on vertaistuen muoto, joka on saanut alkunsa Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Parikeskustelu on tarkasti määritelty tapa ihmisille tukea toisiaan joko pareittain tai ryhmissä. 
Parikeskustelulla ei ole mitään suoranaista tekemistä parisuhteiden kanssa, vaikka sen tekniikoita voikin käyttää edistämään parisuhteen toimintaa.
Perustaja Harvey Jackins julkaisi lukuisia kirjoja aiheesta. Myöhemmin myös muut parikeskustelijat ovat julkaisseet ajatuksiaan parikeskustelun nimissä.
Suomessa parikeskustelua on harjoitettu 1990-luvun alusta alkaen.
Tunneäly

Tunneäly on kykyä tunnistaa ja tarkkailla omia ja toisten tunteita, ja käyttää tätä tietoa ajattelun apuna. Jotkin määritelmät sisällyttävät tunneälyyn myös tiettyjä persoonallisuuden piirteitä.
Tunneälyn (engl. "emotional intelligence") mainitsivat psykologian kirjallisuudessa ensi kertaa Salovey ja Meyer vuonna 1990. He määrittelivät tunneälyn kyvyksi tarkkailla omia ja toisten tunteita, havaita tunteiden erot, ja käyttää tätä tietoa oman ajattelun ja toiminnan ohjaamiseen. Laajempaan tietoisuuteen termi tuli vuonna 1995 Daniel Golemanin kirjan "Tunneäly" myötä. Media alkoi Golemania myötäillen väittää tunneälyn olevan jopa tärkeämpää kuin ”analyyttinen älykkyys”, jota kuvataan älykkyysosamäärällä, ja ennustavan menestystä sitä paremmin. Tunneälystä tuli sen jälkeen yhteisnimitys monenlaisille ihmissuhdetaidoille, kyvyille ja persoonallisuuspiirteille. Tunneälystä on sittemmin kirjoitettu lukemattomia kirjoja ja järjestetty valmennuskursseja, ja jotkin yliopistot kouluttavat henkilökuntaansa ja opiskelijoitaan tunneälyssä.
Tunneälyn määritelmät vaihtelevat, mutta jotkut jakavat määritelmät kahteen ryhmään. Kykymalleissa tunneäly määritellään konstruktioksi, joka liittyy muihin älykkyyksiin, ja joka koostuu joukosta henkisiä kykyjä. Sekamalleissa tunneäly nähdään standardien persoonallisuuspiirteiden ja tiettyjen kykyjen sekoituksena. Nämä määritelmät määrittelevät hiukan eri asioita, ja on mielipidekysymys, kumpaa niistä pitäisi kutsua tunneälyksi.
Tunneälyn kykymallien (engl. "ability model") nykymuodon mukaan tunneälyyn kuuluu neljä läheistä kykyä: tunteiden havaitseminen, tunteiden käyttäminen ajattelun apuna, tunteiden ymmärtäminen ja tunteiden sääntely. (Mayer &amp; Salevey 1997). Kukin näistä neljästä alueesta koostuu useista toisiinsa liittyvistä kyvyistä, jotka ihminen oppii kehityksensä aikana. Tällaista tunneälyä mittaamaan on kehitetty Mayer-Salovey-Caruso Emotional Intelligence Test (MSCEIT) -testi, jossa on 141 kohtaa.
Tunneälyn sekamallissa (engl. "mixed model") tunneälyn käsitettä on laajennettu tunteiden ja ajattelun yhteydestä ihmisen piirteisiin ja ominaisuuksiin. Malleja kutsutaan sekamalleiksi, koska niihin sisältyy molempia edellä mainittuja alueita. Jälkimmäisestä ryhmästä näissä malleissa voi olla esimerkiksi optimismi, minäkuva, impulssikontrolli, sopeutuvaisuus, itsevarmuus ja itsetunto. Tällaista tunneälyä mittaamaan on kehitetty muun muassa Emotional Quotient Inventory (EQ-i) 2.0 -testi, jossa on 133 osaa, ja Trait Emotional Intelligence Questionnaire (TEIQue) -testi, jossa on 144 osaa.
Ihmisen MSCEIT-testitulosten on havaittu korreloivan hänen menestyksensä kanssa niin sosiaalisessa, akateemisessa kuin työelämässäkin sekä mielenterveydessä. Sitä ei tiedetä, kuinka mukautuvaa tunneäly on aikuisilla, mutta joissakin tutkimuksissa on saatu näyttöä koehenkilöiden kehittymisessä joillain tunneälyn alueilla harjoituksen myötä.
Apocalypto

Apocalypto on yhdysvaltalainen Mel Gibsonin ohjaama elokuva vuodelta 2006. Se kuvaa fiktiivisesti mayojen korkeakulttuurin rappiota ennen konkistadorien saapumista. Elokuvassa puhutaan jukatekin mayakieltä.
Juoni.
Elokuvan päähenkilö on mayakansaan kuuluva mies nimeltään Jaguaaritassu, joka elää rauhallista elämää kotikylässään raskaana olevan vaimonsa ja poikansa kanssa. Eräänä aamuna heidän kyläänsä hyökätään, ja Jaguaaritassu auttaa perhettään piiloutumaan onkaloon. Monet kyläläisistä tapetaan, ja Jaguaaritassu otetaan vangiksi monien muiden kyläläisten ohella. Hänen perheensä jää syvään onkaloon oman onnensa nojaan samalla kun kyläläiset viedään mayakaupunkiin, jossa heidät aiotaan uhrata jumalille. Jaguaaritassun on yritettävä keksiä keino paeta ja päästä takaisin perheensä luo. 
Menestys lippuluukulla.
40 miljoonan dollarin budjetilla tuotettu "Apocalypto" tuotti avausviikonloppuna 15 miljoonaa dollaria, jättäen jälkeensä Leonardo DiCaprion tähdittämän "Blood Diamondin" sekä Nancy Meyersin "Holidayn". 18. tammikuuta 2007 mennessä elokuva oli tuottanut maailmanlaajuisesti vajaat 80 miljoonaa dollaria. Britanniassa "Apocalypto" tuotti avausviikonloppuna 1,3 miljoonaa puntaa, mikä oli uusi ennätys vieraskieliselle elokuvalle. Aiempi ennätys oli vuoden 2002 "Herolla", 1,05 miljoonaa.
Kritiikki.
Elokuvaa on arvosteltu sen mayoista antaman kuvan vuoksi. Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Gibsonin arvosteltiin kuvaavan mayakulttuuria perin yksiulotteisesti alkukantaisena, verisenä ja lähes paholaismaisena. Lisäksi elokuvassa sekoitetaan eri ajanjaksoja ja puhutaan nykykieltä, eikä sitä ole kuvattu Jukatanilla. "Turun Sanomien" Tapani Maskula kirjoitti: ”Viha, kosto ja kuolema kiteytyvät elokuvan ainoaksi käyttövoimaksi, jonka purkaukset seuraavat toinen toisiaan vastenmielisen yksityiskohtaisina.”
Roger Fenton

Roger Fenton (20. maaliskuuta 1819 Bury – 18. elokuuta 1869) oli brittiläinen valokuvaaja, joka tuli kuuluisaksi Krimin sotaa koskevista kuvistaan ja oli eräänlainen rintamavalokuvaamisen edelläkävijä. Fentonin kuvia julkaistiin "The Illustrated London News" -aikakauslehdessä, joka oli myönteinen brittien osallistumiselle ranskalaisten ja turkkilaisten kanssa sotaan Krimillä venäläisiä vastaan.
Mehmed III

Mehmed III (26. maaliskuuta 1566 – 22. joulukuuta 1603) oli Osmanien valtakunnan sulttaani vuodesta 1595 kuolemaansa asti. Mehmed III:lla oli peräti 19 veljeä, jotka kaikki hän teloitutti ottomaanien perinnäistavan mukaisesti. 
Mehmed oli laiska sulttaani, joka jätti hallitsemisen äidilleen. Hänen hallituskautensa päätapahtuma oli sota Itävallan keisarikuntaa vastaan Unkarissa vuosina 1596–1605. Sodan aikana Mehmed III:n joukot valloittivat Egerin (1596) ja voittivat Habsburgien ja Transilvanian joukot.
Japaninulpukka

Japaninulpukka ("Nuphar japonica") on lummekasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Japanissa, Koreassa, Sahalinilla ja Venäjän Kaukoidän Primorjessa. Lajia viljellään suurissa akvaarioissa vesikasvina.
Ulkonäkö ja koko.
Japaninulpukka kasvaa 25–80 senttimetriä korkeaksi ja 20–50 senttimetriä leveäksi. Sillä on isokokoinen juurakko, vaaleanvihreitä keihäänkärjen muotoisia aaltoilevareunaisia uposlehtiä ja laajoja pyöreitä kelluslehtiä. Japaninulpukka kukkii keltaisin pinnalle nousevin kukin.
Elinympäristö.
Japaninulpukka kasvaa lievästi happamassa tai neutraalissa (pH 5–8) vedessä, sekä pehmeä että kova vesi käy. Valon tarve on suuri ja lämpötila saa olla 10–28 astetta.
Ruijanesikko

Ruijanesikko ("Primula nutans") on pääasiassa pohjoisten alueiden esikkolaji. Sen Suomessa kasvavat yksilöt on määritelty yhteen muunnokseen "Primula nutans" ssp. "finmarchica" var. "jokelae". Ruijanesikko kuuluu Euroopan unionin suojeltuihin direktiivilajeihin ja on rauhoitettu Suomessa ja Ruotsissa.Ruijanesikko on Simon kunnan nimikkokasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Ruijanesikko kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi. Kasvin lehtiruusuke on heleänvihreä, ja vihertää keväällä jo nurmikon ollessa ruskeana. Lehdet ovat lusikkamaiset, puikeita tai pyöreänsoikeita ja melko ehjälaitaiset. Lehden ruoti on pitkä. Kukat ovat vaaleanpunaiset, keskeltä keltaiset, ja niitä on kaksi tai kolme varressaan. Ruijanesikko kukkii kesä-heinäkuussa.
Ruijanesikko leviää sekä rönsyistä että siemenistä. Siemenet putoavat kasvin viereen ja itävät tulvavedessä. Ne eivät kellu, mutta nousevat pintaan sirkkalehtien puhjettua. Kelluvien lehtien avulla ruijanesikko leviää tulvaveden mukana uusille kasvupaikoille.
Levinneisyys.
Ruijanesikkoa tavataan Pohjois-Norjan, Kuolan niemimaan ja Vienanmeren rannoilla. Perämeren rannoilla on erillinen esiintymisalue. Näillä alueilla kasvaa ruijanesikoksi kutsuttua alalajia "finmarchica" (joskus laskettu myös eri lajiksi tai vain muunnokseksi, Perämeren rannoilla var. "jokelae"). Itä-Siperian pohjoisosissa ja Alaskassa Beringinsalmen lähistöllä sekä toisaalta Keski-Aasian vuoristoissa kasvaa alalajia "sibirica". Keski-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa on myös muita läheisiä lajeja.
Suomessa ruijanesikkoa tavataan Perämeren rannikolla Ruotsin rajalta Himangalle. Suurimmat esiintymät ovat Kalajoella, Raahessa, Haukiputaalla, Iissä ja Simon–Tornion alueella. Lajia on aikanaan tavattu myös muutamilla kasvupaikoilla sisämaassa. Kaikkiaan esiintymiä tunnetaan Suomesta noin 300, joista neljännes on hävinnyt. Euroopan unionin ruijanesikoista Suomessa kasvaa arviolta 15–20 prosenttia.
Elinympäristö.
Ruijanesikko kasvaa Suomessa avoimilla tulvivilla ja hiesuisilla rantaniityillä ja -laitumilla. Se on huono kilpailija, joten se pärjää parhaiten alueilla, joissa uutta maata nousee jatkuvasti merestä. Laiduntamisen loppumista ja vesistöjen rehevöitymisestä seurannut ruijanesikkojen kasvupaikkojen umpeenkasvu uhkaavat lajia Suomessa. Myös rantarakentaminen on paikoin lajin uhkana.
Henkäys ikuisuudesta

Henkäys ikuisuudesta (Breath from Eternity) on Tarja Turusen 8. marraskuuta 2006 julkaistu joulualbumi. Albumi sai kulta- ja platinalevyn joulukonsertissa Lahdessa Suomen myynnistään. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Albumilla oli omat internet-sivut ja albumin nimissä on julkaistu kaksi rajoitettua sinkkua.
Kiertueet.
2005
Joulukonsertit
2006
Henkäys Ikuisuudesta Tour
2008
Joulun Henkäys
2009
Joulukonsertti
Singlet.
You Would have Loved This
Rajoitettu 1000 kappaleen painos.
Happy New Year
Promo julkaisu.
Knabstrupinhevonen

Knabstrupinhevonen on tanskalainen hevosrotu. Knabstrupinhevonen on peräisin 1800-luvulta. Väriltään hevonen on tiikerinkirjava, tyypillisesti erikokoisia ruskeita tai mustia täpliä yleensä valkoisella pohjalla. Kavioissa on myös usein tummia pystyjuovia. Knabstrupinhevosen säkäkorkeus on hevosilla vähintään 148, useimmiten 150-165 cm ja poneilla alle 148 senttimetriä. Knabstrupinhevosen erikoinen väritys sekä sen ystävällinen ja älykäs ilme tekevät siitä myös hyvin suositun sirkushevosen.
Aikoinaan hyvin kuuluisa tanskalainen knabstrupinhevonen polveutuu espanjalaisista hevosista. Rodun synty sijoittui Napoleonin sotaretkien aikoihin, jolloin Flaebe-niminen teurastaja osti täplikkään tamman. Nopeudestaan ja kestävyydestään kuulua tammaa kutsuttiin "Flaebehoppeniksi". Flaebehopperin seuraava omistaja Judge Lunn astutti tammansa Frederiksborgoninoreilla. Näin sai alkunsa täplikkäiden hevosten linja, joka nimettiin Lunnin Knabstrup-tilan mukaan. Frederiksborginhevosen ja knabstrupinhevosten runsas risteyttäminen laski puhdasrotuisten knabstrupien määrää.
Ne ovat älykkäitä ja niillä on suuret silmät, leveä rintakehä, vahva ja lihaksikas, melko korkealle kaartuva kaula ja massiivinen pää. Knabstrupinhevoset ovat kevytrakenteisia.
Knabstrupinhevonen soveltuu ratsastukseen, näyttelyihin ja sirkushevoseksi.
Isopukinjuuri

Isopukinjuuri ("Pimpinella major") on suuressa osassa Eurooppaa kasvava sarjakukkainen kasvi. Suomessa se on uhanalainen ja rauhoitettu.
Ulkonäkö ja koko.
Isopukinjuuri muistuttaa ahopukinjuurta ("P. saxifraga"), mutta on sitä yleensä selvästi kookkaampi kasvaen 40–100 cm korkeaksi. Sen varsi on kalju, syväuurteinen ja särmikäs. Aluslehtien lehdykät ovat suippoja ja hammaslaitaisia tai harvaliuskaisia. Varsilehdet ovat kaksi kertaa parilehdykkäisiä, lehdykät ovat kapealiuskaisia. Isopukinjuuren kukka valkoinen ja se kukkii heinä-elokuussa. Kasvin hedelmät ovat selvästi harjuisia, kun taas ahopukinjuuren hedelmät ovat lähes sileitä.
Levinneisyys.
Isopukinjuurta kasvaa lähes koko Euroopassa pohjoisia ja eteläisiä osia lukuun ottamatta. Sitä tavataan myös Kaukasuksella. Suomen ainoa tunnettu vanha ja luontaista muistuttava esiintymisalue lienee Pohjois-Karjalassa Liperissä. Muualla Suomessa sitä on tavattu puutarhakasvina sekä saksalaistulokkaana Lappia myöten. Pohjois-Amerikassa isopukinjuuri lienee viljelykarkulainen.
Elinympäristö.
Isopukinjuuri viihtyy lehdoissa, mutta myös ihmisen muokkaamissa ympäristöissä kuten kaskimetsissä, lehtoraivioilla, tuoreilla niityillä ja hakamailla. Kasvi tekee runsaasti siemeniä, ja maanpinnan rikkoonnuttua se saattaa siemenpankista yllättäen ilmaantua esimerkiksi hakkuuaukioille. Isopukinjuuri on suuresti harvinaistunut perinteisen niitto- ja laiduntalouden sekä kaskeamisen loppumisen seurauksena.
Käyttö.
Isopukinjuuri on vanha rohdos- ja koristekasvi.
Christian Fittipaldi

Christian Fittipaldi (s. 18. tammikuuta 1971 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen entinen kilpa-autoilija, joka osallistui kausilla 1992 - 1994 Formula 1 -sarjaan. Hän on entisen F1-kuljettajan ja -tallin omistajan Wilson Fittipaldin poika, ja kaksinkertaisen F1-mestarin Emerson Fittipaldin veljenpoika. Hän osallistui Formuloissa yhteensä 43 Grand Prix -kilpailuun (karsiutui kolmesta), ja keräsi yhteensä 12 MM-pistettä. Fittipaldi oli kolmasti neljäs. Fittipaldi hylättiin Kanadan GP:ssä 1994. Aika-ajoissa Fittipaldi oli parhaimmillaan kuudes Monacon GP:ssä 1994. F1:n lisäksi hän on kilpaillut Champ Car- ja NASCAR-sarjoissa sekä urheiluautoissa. Urheiluautojen kilpailuissa Fittipaldi on muiden muassa voittanut kuuluisan Daytonan 24 tunnin kilpailun kolmasti vuosina 2004, 2014 ja 2018.
Champ Car -sarjassa Fittipaldi pärjäsi hyvin ja hän kuului sarjan kärkinimiin. Ensimmäisenä kautenaan hän ajoi Walker Racingin Reynard-Ford Cosworthilla. Vuodesta 1996 lähtien Fittipaldi ajoi Newman/Haas Racing -tallin autoa. Newman/Haasilla Fittipaldin tallikaverina oli useimpina vuosina Michael Andretti.
Carcross

Carcross, alun perin "Caribou Crossing", on 301 (2016) asukkaan kylä Yukonissa Kanadassa. Kylä sijaitsee Lake Bennett- ja Nares Lake -järvien rannalla, 68 kilometriä etelälounaaseen Whitehorsen kaupungista. Tagish Roadin toinen päätepiste sijaitsee Carcrossissa. Kaupunkiin johtaa myös kapearaiteinen rautatie, White Pass and Yukon Route.
Historia.
Aiemmin Caribou Crossingina tunnettu paikka toimi tlingit- ja tagish-heimojen kalastajien ja metsästäjien leiripaikkana. Alueelta on löydetty 4 500 vuoden ikäisiä alkuperäisasukkaiden esineitä.
Nimi Caribou Crossing on peräisin järvien välisestä kapeasta maakannaksesta, jota caribut eli porot käyttivät muuttoreittinään. Klondiken kultaryntäyksen aikana porotokka hävitettiin sukupuuttoon, mutta kannan elvytysohjelman myötä alueella on noin 450 yksilön porotokka.
Caribou Crossingin kylä perustettiin 1896 kultaryntäyksen aikaan. Tuolloin paikka oli suosittu kullanetsijöiden pysähdyspaikka. Kylässä oli myös lennätintoimisto, ja se toimi myös Yukonjoen alueen yhteyspisteenä.
1900-luvun alussa hopean kaivaminen aloitettiin läheisessä Conradin pikkukaupungissa. Hopeaesiintymät olivat kuitenkin pieniä ja kaivosteollisuus päättyi pian. 
Vuonna 1904 Caribou Crossing sai nykyisen nimensä. Nimenvaihdoksen syynä olivat postinkulun epäselvyydet: epäselvyyksiä syntyi, koska lähellä Carcrossia Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitsee Cariboon kylä.
Kylä.
Väestönlaskentatietojen mukaan kylän asukasluku vuonna 1996 oli 196, vuonna 2001 152, vuonna 2006 311 ja vuonna 2016 301.Vuonna 2001 kylässä oli 115 taloutta. Asukastiheys (2016) on 18,7 asukasta neliökilometrillä. Kylän pinta-ala on 16,14 neliökilometriä.
Värimaratti

Värimaratti ("Asperula tinctoria") on monivuotinen Euroopassa ja Siperiassa tavattava matarakasvi. Suomessa laji on hyvin harvinainen ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Ulkonäkö ja koko.
Värimaratti on ruohovartinen, 25–45 senttimetriä korkeaksi kasvava kasvi. Hento ja kalju varsi on voimakkaasti pystyhaarainen. Varren tyvi ja kasvin juurakko ovat kellanpunaisia. Lehdet ovat kapeita, ehytlaitaisia ja kasvavat säteittäisesti, 4–6 kussakin kiehkurassa. Pienet valkoiset kukat kasvavat sarjoina varsien päissä. Värimaratti kukkii heinäkuussa. Värimaratin kukkimattomat yksilöt muistuttavat paimenmataraa ("Galium album").
Levinneisyys.
Värimarattia tavataan Siperian länsiosista Ranskaan, Saksan koillisosiin ja Balkanille sekä Itämeren rannikon kalkkialueilla. Öölannissa, Gotlannissa ja Virossa värimaratti on yleinen. Suomessa värimaratin tiedetään esiintyvän alkuperäisenä vain kolmessa paikassa: Ahvenanmaan Hammarlandissa, Varsinais-Suomessa Dragsfjärdissä sekä Raumalla. Rauman esiintymä löydettiin vuonna 1916, jolloin laji tavattiin ensimmäisen kerran Suomessa.
Elinympäristö.
Värimaratti on vaativa kasvupaikkansa suhteen. Suomessa laji kasvaa kalkkipitoisilla kalliokedoilla. Elintilan täytyy olla aukkoisa ja hyvin valoisa. Laji onkin riippuvainen kasvupaikkojen laidunnuksen jatkumisesta.
Käyttö.
Värimaratin kellanpunaisesta juuresta saadaan purppuranpunaista väriä.
Pat Kavanagh

Pat Kavanagh (s. 14. maaliskuuta 1979 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Kavanagh aloitti uransa junioriliiga OHL:n Peterborough Petesissä kaudella 1996–1997. NHL:ään hänet varasi Philadelphia Flyers vuoden 1997 varaustilaisuuden toisella kierroksella numerolla 50. Seuraavilla kahdella kaudella OHL:ssä Kavanagh ei kuitenkaan onnistunut vakuuttamaan Flyersia ja vuonna 1999 hänen pelaajaoikeutensa siirrettiin Vancouver Canucksille vaihdossa kuudennen kierroksen varausoikeuteen. Ammattilaisdebyyttinsä hän teki kaudella 1999–2000 Vancouver Canucksin AHL-farmiseura Syracuse Crunchissa. Seuraavalla kaudella Kavanagh pelasi IHL:ää Kansas City Bladesissä ja kokosi 41 tehopistettä (26 maalia ja 15 syöttöä) 78 ottelussa. Näiden näyttöjen perusteella hänet nostettiin Canucksin kokoonpanoon kolmen pudotuspeliottelun ajaksi keväällä 2001.
Kaudet 2001–2004 Kavanagh pelasi jälleen AHL:ssä – tällä kertaa Manitoba Moosen paidassa – lukuun ottamatta kuutta Canucksissa pelattua ottelua. Pisteiden valossa Kavanaghin paras kausi AHL:ssä oli 2003–2004, jolloin hän kokosi 45 pistettä (23 maalia ja 22 syöttöä) 73 ottelussa. Kesällä 2004 Kavanagh siirtyi vapaana agenttina Ottawa Senatorsin organisaatioon, mutta vietti vuoksi seuraavan kauden AHL:ssä Binghamton Senatorsin riveissä. Kesällä 2005 Kavanagh siirtyi vapaana agenttina Philadelphia Flyersiin, ja pelasi kaudella 2005–2006 seurassa kahdeksan ottelua ja loput kaudesta AHL:ssä Philadelphia Phantomsissa.
Kauden 2006–2007 Kavanagh aloitti AHL:n Portland Piratesissa, mutta siirtyi jo kahden ottelun jälkeen Suomeen lappeenrantalaiseen Saimaan Palloon. SaiPassa Kavanagh aloitti hyvin ja murtautui joukkueen ykköskentälliseen, jossa hänen ohellaan pelaavat Emil Lundberg ja Kimmo Koskenkorva. Hyvän alun jälkeen Kavanaghin taso putosi ja SaiPan johdossa ei oltu pelaajan otteisiin tyytyväisiä. Kavanaghin ja SaiPan välinen sopimus purettiin tammikuun lopussa 2007 ja kanadalainen siirtyi Elitserieniin HV71:n riveihin .
Kavanagh pelasi kevään 2007 Ruotsissa, minkä jälkeen hän teki sopimuksen Saksan DEL-liigassa pelaavan Iserlohn Roostersin kanssa. Kavanagh pelasi vahvan kauden Iserlohnissa ja teki 54 ottelussa 50 pistettä (25 maalia ja syöttöä). Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi toiseen saksalaisjoukkueeseen Frankfurt Lionsiin. Frankfurt vapautti Kavanaghin kuitenkin kaksivuotisesta sopimuksesta vain yhden kauden jälkeen. 
Kaudeksi 2009–2010 Kavanagh siirtyi DEL-liigan ERC Ingostadtiin. Ingolstadtissa hän teki koko kauden aikana pudotuspelit mukaanottaen 52 pistettä 65 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Iserlohn Roostersiin. Kauden 2011–2012 Kavanagh aloitti Itävallan pääsarjan Vienna Capitalsissa. Hän ei kuitenkaan vastannut joukkueen odotuksia, ja hänet korvattiin pian Nathan Robinsonilla. Capitals ei kuitenkaan purkanut hänen sopimustaan, ja joukkue otti hänet uudelleen kokoonpanoon joulukuussa 2011, kun se kärsi loukkaantumisista. Kavanagh pelasi Capitalsissa tammikuulle 2012, jolloin hänen sopimuksensa purettiin.
Kavanagh teki kesällä 2012 sopimuksen Italian pääsarjan Val Pusterian kanssa.
Hirvenkello

Hirvenkello ("Campanula cervicaria") on näyttävä, kaksi- tai monivuotinen Euraasiassa tavattava kellokasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Hirvenkello kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Sen monisärmäinen varsi on jäykkä, pysty ja mehevä, 3–5 millimetriä paksu ja karheakarvainen. Lehtiruoti on tavallisesti leveästi siipipalteinen. Lehden lapa on epäsäännöllisen nyhälaitainen, vaaleanvihreä ja kankeakarvainen. Muodoltaan lehdet ovat pitkulaisen suikeita tai puikeita. Vaaleansiniset, pari senttiä pitkät, mykerömäiset kukat kasvavat pallomaiseksi kukinnoksi varren päähän. Pienempiä kukintoja on lehtihangoissa. Kasvi kukkii heinä-elokuussa.
Ulkonäöltään hirvenkello muistuttaa yleisempää peurankelloa ("C. glomerata").
Hirvenkellon pölyttäjinä toimivat kimalaiset ("Bombus") ja kukkakärpäset ("Syrphidae"). Myös itsepölytys on mahdollista, mutta silloin kasvin siementuotto on paljon heikompi. Kasvi kukkii vain kerran, jonka jälkeen se kuolee.
Levinneisyys.
Hirvenkellon levinneisyys ulottuu Keski-Suomesta, -Ruotsista ja -Norjasta Pohjois-Italiaan ja Balkanin niemimaalle. Läntisimmät kasvupaikat ovat Espanjassa, josta lajin levinneisyysalue jatkuu läpi Keski- ja Itä-Euroopan Aasian puolelle Länsi-Siperiaan asti. Suomessa hirvenkelloa esiintyy harvinaisena paikoitellen Nurmes-Iisalmi-Pori-linjan eteläpuolella. Se on Suomessa suuresti harvinaistunut ja Pohjanmaalta kokonaan hävinnyt.
Elinympäristö.
Hirvenkello kasvaa tienpientareilla, radanvarsilla, metsäaukeilla, rinneniityillä ja ahoilla. Aikaisemmin laji oli tyypillinen kaskiahojen ja kaskiviljelysten reunaosien kasvi. Laji on suuresti harvinaistunut viime vuosikymmeninä perinteisen maatalouden loputtua.
Sahan vaakuna

Sahan vaakuna on Venäjän federaatioon kuuluvan Sahan tasavallan vaakuna. Vaakuna otettiin käyttöön 16. joulukuuta 1992, jolloin laki Sahan tasavallan vaakunasta hyväksyttiin.
Vaakunassa on hevonen ja ratsastaja, jolla on kädessään kolmekielekkeinen lippu. Tämä vaakunakuva on peräisin vanhasta maalauksesta.&lt;ref name="Flags of the World - Yakutia - Seal/emblem of Yakutia"&gt;Flags of the World – Yakutia – Seal/emblem of Yakutia&lt;/ref&gt; Tätä tummanpunaista vaakunakuvaa ympäröi sininen kehys, jossa on jakuutiksi teksti "Sahan tasavalta" ja venäjäksi "Sahan tasavalta (Jakutia)".
Anneliese van der Pol

Anneliese Louise van der Pol (s. 23. syyskuuta 1984 Amsterdam) on hollantilaissyntyinen näyttelijä. Hän näyttelee musiikkiteattereissa, ja yksi hänen rooleistaan on Chelsea Daniels Disney Channelin ohjelmassa "That’s So Raven". Hän on myös laulaja. 
Laulajana Anneliese van der Pol on sopraano. Eräs hänen lauluistaan oli ”Over it” Disney Channelin elokuvassa "Stuck in the Suburbs". Hänen toinen soolonsa oli nimeltään ”A Day in the Sun” albumilla "That's so Raven Too!" Hänellä on ollut myös muita Disneyn musiikkiprojekteja, kuten ”Circle of Life” "Leijonakuninkaassa" sekä laulu ”A Dream is a Wish Your Heart Makes” elokuvassa "Tuhkimo". Hänellä on kaksi vanhempaa siskoa.
Hänellä on nykyisin Yhdysvaltain kansalaisuus.
Soikko (Simo)

Soikko on kylä Simojoen itärannalla Simon kunnassa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee Alaniemen ja Karisuvannon kylien välissä seututien 924 varrella, noin 16 kilometriä Simon liikekeskustasta koilliseen. 
Kylän maisemaa hallitsevat Simojoen Lappalaisenkoski sekä jokirantojen pellot. Joen vastarannalla sijaitsee Matalan kylä.
Karisuvanto

Karisuvanto on kylä Hamarin ja Soikon kylien välissä Simojoen itärannalla Simon kunnassa Lapin maakunnassa. Se sijaitsee seututien 924 varrella noin 12 kilometrin päässä kunnan liikekeskustasta koilliseen. Nimensä Karisuvanto on saanut kylän kohdalla sijaitsevasta Simojoen pitkästä suvantoalueesta. Karisuvanto on Hamarin kanssa suosittua loma-asuntoaluetta. Karisuvannosta vedet laskevat Hamarinsuvantoon. Karisuvantoa on kutsuttu ennen myös nimellä Karijärvi.
Karisuvanto kuului vuoteen 2005 Hamarin koulupiiriin. Koulun lakkauttamisen jälkeen Karisuvanto on kuulunut Asemakylän koulupiirin.
Yhteisö.
Karisuvannon asukasyhdistys tekee tiivistä yhteistyötä Hamarin yhdistyksen kanssa. Karisuvannolla järjestetään vuosittain Karisuvannon pilkkikilpailut, joihin osallistuu vuosittain yli 300 pilkkijää. Kisat järjestää Alajoen Linnustajat ry.
HMS Exeter (68)

HMS Exeter (68) oli Britannian kuninkaallisen laivaston "York"-luokan raskas risteilijä.
Valmistus.
"HMS Exeter" tilattiin kaksi vuotta sisaraluksensa "HMS Yorkin" jälkeen ja sen köli laskettiin 15. maaliskuuta 1928. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1928 ja se otettiin palveluskäyttöön 27. heinäkuuta 1931.
Palvelus.
"HMS Exeter" liitettiin palvelukseen otettaessa Atlantin laivaston 2. Risteilijäviirikköön, missä alus palveli, kunnes se sijoitettiin 1934 Amerikan ja Länsi-Intian asemalle. Alus palveli siellä toisen maailmansodan alkamiseen saakka lukuun ottamatta tilapäisiä komennuksia Välimerelle Abessinian kriisin vuoksi 1935 ja 1936.
Taistelu La Plata -joen suulla.
Toisen maailmansodan alkaessa "HMS Exeter" kuului Etelä-Amerikan osastoon ja muodosti lokakuussa 1939 yhdessä "HMS Cumberlandin" kanssa Force G:n, kun muodostettiin osastoja jahtaamaan saksalaisia aluksia maailman meriltä.
"HMS Exeter" osallistui saksalaisen taskutaistelulaivan "Admiral Graf Speen" upottamista edeltäneeseen taisteluun La Plata -joen suulla 13. joulukuuta 1939. Taistelussa "HMS Exeteriin" osui seitsemän "Admiral Graf Speen" 11 tuuman kranaattia, jotka aiheuttivat vahinkoja alukselle, surmasivat 61 ja haavoittivat 23 miestä. Aluksen oli vetäydyttävä taistelusta, koska aluksen kaikki 8 tuuman tykkitornit olivat toimintakyvyttömiä ja nopeus oli laskenut 18 solmuun.
"HMS Exeteriä" tehtiin hätäkorjauksia Port Stanleyssa Falklandsaarilla tammikuuhun 1940 saakka. Tämän jälkeen se matkasi Devonportiin korjattavaksi. Korjaukset kestivät helmikuusta 1940 maaliskuuhun 1941. "HMS Exeter" palasi palvelukseen 10. maaliskuuta ja se toimi saattuetehtävissä Pohjois-Atlantilla muun muassa saattueen WS8B suojana "Bismarckin" tuhoamisen yhteydessä.
Jaavanmeri.
Japanin liityttyä joulukuussa 1941 sotaan "HMS Exeter" muodosti osan liitoutuneiden joukoista (ABDACOM), joiden oli tarkoitus puolustaa Hollannin Itä-Intiaa (nyk. Indonesia). "HMS Exeter" vaurioitui Jaavanmeren taistelussa 27. helmikuuta 1942 saatuaan 8 tuuman kranaatista osuman konehuoneeseen. Hävittäjä "HMS Electra" upposi suojatessaan "HMS Exeterin" irtautumista Surabayaan korjattavaksi.
"HMS Exeterin" joutui japanilaisten raskaiden risteilijöiden "Nachi", "Haguro", "Myōkō" ja "Ashigara" sekä niitä suojaavien hävittäjien "Akebono", "Ikazuchi", "Inazuma", "Yamakaze" ja "Kawakaze" yllättämäksi saapuessaan Sundasalmeen 1. maaliskuuta. Kohtaamisesta alkoi toinen Jaavanmeren taistelu, jonka alussa "HMS Exeteriin" osunut kranaatti vei kaiken tehon aluksesta. Aluksen jo upotessa siihen osui japanilaisen hävittäjän "Inazuman" laukaisema torpedo. Myös "HMS Exeterin" saattajat hävittäjät "HMS Encounter" ja "USS Pope" upposivat, vaikka "USS Pope" kykenikin aluksi pakenemaan niin lentokoneet upottivat sen vain muutamaa tuntia myöhemmin.
Merestä pelastettiin japanilaisten sotavangeiksi noin 800 brittiläistä ja amerikkalaista merimiestä, joiden joukossa "HMS Exeterin" kapteeni Oliver Gordon.
Ricardo Oliveira

Ricardo José Dognella Lima de Oliveira (s. 6. toukokuuta 1980 São Paulo, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Al-Jaziraa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Oliveira aloitti ammattilaisuransa Portuguesassa kaudella 2000, ja teki 23 maalia pelaamassaan 46 ottelussa. Kolmen Portuguesa-kauden jälkeen hän siirtyi Santosiin. Hänet valittiin vuoden 2003 Copa Libertadores -turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi. Kaikkiaan 34 Santos-ottelun jälkeen Oliveira siirtyi Espanjaan Valencian joukkueeseen, jossa hän oli valmentaja Rafael Benítezin alaisuudessa mukana voittamassa Primera Divisiónin mestaruutta ja UEFA Cupia.
Vuonna 2004 Oliveira siirtyi Real Betisiin, jossa hän teki ensimmäisellä kaudellaan 22 maalia 37 pelaamassaan ottelussa. Espanjan cupin loppuottelussa Osasunaa vastaan Oliveira teki joukkueensa ensimmäisen maalin, kun Betis voitti 2–1. Ensimmäisen maalinsa Mestarien liigassa hän teki ottelussa belgialaista Anderlechtia vastaan. Sitä seurasi kahden maalin ilta Mestarien liigan ottelussa Monacoa vastaan. Loukkaantumisen takia Oliveira pelasi toisella Betis-kaudellaan vain yhdeksässä sarjaottelussa, tehden kuitenkin neljä maalia. Vuonna 2006 São Paulossa tehdyn 12 ottelun lainavisiitin jälkeen Oliveira siirtyi Milaniin. Sieltä hän siirtyi kesällä 2007 lainasopimuksella Real Zaragozaan. 25. toukokuuta 2008, Zaragoza vahvisti ostaneensa Oliveiran AC Milanista 10 miljoonalla eurolla. Kesällä 2009 hän siirtyi Al-Jaziraan pelattuaan ensin puoli kautta Real Betisin riveissä.
Brasilian maajoukkueessa Oliveira teki ensiesiintymisensä heinäkuussa 2004 ottelussa Chileä vastaan. Hän edusti maataan Copa Américassa vuonna 2004 ja Confederations Cupissa vuonna 2005.
Saavutukset.
Seurajoukkueet
Maajoukkue
Simoniemi

Simoniemi on kylä ja taajama Simon kunnassa Lapin maakunnassa. Se on asukasluvultaan Simon kolmanneksi suurin taajama. Vuoden 2021 lopussa taajaman väkiluku oli 228 ja pinta-ala 1,80 neliökilometriä. Vuonna 2005 taajaman väkiluku oli 545 ja pinta-ala 5,4 km². Simoniemi on myös Simon entinen koulupiiri. Koulun lakkauttamisen jälkeen Simoniemi on kuulunut Maksniemen koulupiiriin.
Simoniemi sijaitsee Perämeren rantamaisemissa samannimisellä niemellä valtatien 4 eteläpuolella, noin neljä kilometriä länteen kunnan liikekeskustasta. Kylä on kunnan kirkonkylä, ja siellä sijaitsee vuonna 1846 valmistunut Simon kirkko. Kylän postiosoite on 95220 Simoniemi.
Kyläalue muodostuu Perämeren merellisistä maisemista sekä vanhan maantien varrella sijaitsevista pelto- ja niittyaukeista. Kylänraitille tunnusomaisia piirteitä ovat mutkittelevan maantien varrella sijaitsevat useat vanhat maatalot. Muut läheiset kylät ovat pohjoisessa sijaitseva Viantie sekä idässä sijaitseva Simonkylä.
Simoniemen kylätoimintaa ylläpitää Simoniemi-Viantie kylätoimikunta ry.
Claude Provost

Claude Joseph Antoine Provost (17. syyskuuta 1933 Montreal, Quebec, Kanada – 17. huhtikuuta 1984 Florida, Yhdysvallat) oli kanadanranskalainen jääkiekkoammattilainen, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Provost pelasi koko NHL-uransa Montreal Canadiensissa. 13 kaudella hän pelasi 1 005 ottelua ja teki niissä 254 maalia ja 335 maaliin johtanutta syöttöä. Provost voitti Stanley Cupin yhdeksän kertaa ja hän sai ensimmäisen Bill Masterton Memorial Trophy -palkinnon vuonna 1968.
Provost kuoli sydänkohtaukseen pelatessaan tennistä kotonaan Floridassa vuonna 1984.
Serginho

Serginho, koko nimeltään Sergio Claudio dos Santos (s. 27. kesäkuuta 1971 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laituri tai vasen pakki.
Serginho liittyi AC Milanin kokoonpanoon vuonna 1999 pelaten sitä ennen São Paulossa, Cruzeirossa, Flamengossa, Vitoria Bahiassa ja Itaperunassa.
Brasilian maajoukkuetta Serginho on edustanut kymmenessä ottelussa, tehden yhden maalin.
Simon kirkko

Simon kirkko on Simon kunnan kirkonkylällä Simoniemessä sijaitseva kirkkorakennus. Sen on suunnitellut Ernst Bernhard Lohrmann ja se on valmistunut vuonna 1846. Kirkkorakennus on myöhäisempiretyylinen suorakaiteen muotoinen torniton pitkäkirkko, jonka pituus on 28,5 metriä ja leveys 15,5 metriä. 
Kirkon alttaritaulun "Jeesus ristillä" (360 × 162 cm öljymaalaus) maalasi haaparantalainen Esaias Svanberg (1806–1875) vuonna 1847. Tauluun on kuvattu ristiinnaulittu Jeesus ja häntä surevat Maria ja Johannes. Taulun alareunassa on teksti sen lahjoittajasta talollinen Pehr Postista. 
Kirkkorakennuksen vieressä seisoo Heikki Väänäsen vuonna 1773 rakentama pelkistetty puinen kellotapuli, joka edustaa pohjalaista renessanssia. Tapulin kolmiopaanuilla katetun katon pinnat ovat muodoiltaan barokkia. Kirkon ja tapulin välissä lepäävät simolaiset sankarivainajat talvi- ja jatkosodasta. Lisäksi tapulin ympärillä on vanha hautausmaa, jonne on haudattu muun muassa valtioneuvos Martti Miettunen.
Bysantin arkkitehtuuri

Bysantin arkkitehtuuri on vuoden 330 jälkeen syntyneessä Bysantin valtakunnassa kehittynyt arkkitehtuurityyli. Kuuluisin Bysantin taiteen arkkitehtoninen luomus on Hagia Sofia. Entisen Bysantin ydinalueelta löytyy jonkin verran saman tyylisiä rakennuksia, lähinnä kirkkoja ja luostareita. Tyyli levisi myös Bysantin läntisiin siirtokuntiin, kuten Sisiliaan ja Venetsiaan. Pyhän Markuksen tuomiokirkko Venetsiassa edustaa bysanttilaista arkkitehtuuria sekoitettuna länsieurooppalaiseen gotiikkaan. Bysanttilaiseen tyyliin kuuluvat värikkäät ja runsaat mosaiikit.
Bysantin valtakunnan romahtaessa vuonna 1453 bysanttilainen arkkitehtuuri sai väistyä, kun turkkilaiset toivat mukanaan islamilaisen tyylin. Tosin osmanit käyttivät omassa arkkitehtuurissaan myös vanhoja vaikutteita Bysantin arkkitehtuurissa, mikä näkyy selvästi esimerkiksi sulttaani Ahmedin moskeijassa Istanbulissa. Venäjällä, josta oli Bysantin jälkeen tullut ortodoksisen kirkon suojelija, ortodoksisten kirkkojen arkkitehtuuri sai paljon vaikutteita perinteisestä venäläisestä tyylistä. 1800-luvulla, kun muutkin vanhat tyylit nousivat taas suosioon, bysanttilainen arkkitehtuuri alkoi elpyä. Sinä aikana kirkkoja rakennettiin bysanttilaiseen tyyliin paljon esimerkiksi Balkanin vastaitsenäistyneissä ortodoksisissa maissa.
Tunnettuja rakennuksia.
Hagia Sofia.
Vuosina 330–1450 kehittyneen tyylin tunnetuin rakennustaiteen luomus on yli 50 metriä korkea, 500-luvulla Anthemios Tralleislaisen ja Isidoros Miletoslaisen rakentama Hagia Sofia -kirkko (532–537) Istanbulissa. Tämä kirkkorakennus oli mahtavine kupukattoineen 500-luvun suurin rakennusihme, jonka vihkiäistilaisuudessa kirkon rakennuttaja keisari Justinianuksen sanotaan lausuneen: ”Salomo, olen voittanut sinut!”. Myös aikaisemmin ennen Bysantin kulttuurikautta kupoleja ja holvikattoa oli käytetty kuvaamaan taivaankantta. Kirkon pohjakaavana on neliön sisään piirretty risti. Ristivarsien leikkauskohdan yläpuolella on valtava kupoli, joka ikään kuin leijuu ilmassa ilman tukea. Vaikutelma tulee siitä, että kupolia tukevat niin sanotut pendentiivit, joista paino siirtyy katsojalta piilossa olevien holvien, pylväiden ja seinien tukijärjestelmään.
Bysanttilaisarkkitehtuuria Suomessa.
Bysanttilaisarkkitehtuuriin kuuluu muun muassa Helsingin keskustassa sijaitseva ortodoksinen Uspenskin katedraali sipulinmuotoisine kupoleineen sekä Tampereen ortodoksinen kirkko.
Ciro Ferrara

Ciro Ferrara (s. 11. helmikuuta 1967) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 
Ura pelaajana.
Ferrara edusti urallaan seuratasolla Napolia ja Juventusta. Hän saavutti Napolin riveissä muun muassa kaksi Italian mestaruutta, Italian Cupin voiton ja UEFA Cupin voiton sekä Juventuksen riveissä muun muassa viisi Italian mestaruutta, Italian Cupin voiton, Mestarien liigan voiton ja Intercontinental Cupin voiton.
Ferrara pelasi Italian maajoukkueessa 49 maaottelua vuosina 1987–2000. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1988 EM-kisoissa, vuoden 1990 MM-kotikisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa.
Ura valmentajana.
Ferrara oli mukana Italian valmennusryhmässä vuoden 2006 MM-kisoissa. Kisojen jälkeen hän siirtyi Juventuksen nuorisoakatemian valmennustehtäviin. Elokuussa 2008 hän suoritti FIFA Pro-valmentajantutkinnon. 
Toukokuussa 2009 Ferrara sai ensimmäisen pestinsä päävalmentajana, kun Juventus palkkasi hänet erotetun Claudio Ranierin seuraajaksi. Ferraran tehtävänä oli turvata Juventuksen kolmas sija Serie A:ssa. Hän onnistui tässä ja nosti Juventuksen myös Milanin ohi toiseksi. Ferrara palkittiin kauden jälkeen kahden vuoden jatkosopimuksella. 
 sujui Ferraran johtamalta Juventukselta takkuillen. Putoaminen Mestarien liigasta jo lohkovaiheessa ja kehnot otteet myös Serie A:ssa ovat johtaneet huhuihin Ferraran potkuista. Tammikuussa 2010 seurajohto päätti AC Milanille kärsityn 0–3-tappion jälkeisessä kriisikokouksessaan, että Ferrara saa vielä yhden mahdollisuuden, kun joukkue kohtaa Coppa Italiassa SSC Napolin. Tappio ottelusta tietäisi potkuja. Lopulta Ferraran kohtaloksi koitui putoaminen cupin puolivälierissä FC Internazionale Milanoa vastaan ja hänen sai potkut 28. tammikuuta. 
Lokakuussa 2010 Ferrarasta tuli Italian U21-maajoukkueen uusi päävalmentaja. Hänen apuvalmentajanaan aloitti entinen seurakaveri Angelo Peruzzi. Ferrara jätti juniorimaajoukkueen heinäkuun alussa 2012 ja siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Serie A:han palanneen UC Sampdorian päävalmentajaksi. Sarjanousija voitti Ferraran alaisuudessa syyskauden 17 ottelustaan viisi, esimerkiksi Genovan derbyn Genoa CFC:tä vastaan. Kolmen ottelun voitoton putki johti joulukuun puolivälissä 2012 potkuihin. Sampdoria oli tuolloin Serie A:ssa sijalla 14. 
Kesällä 2016 Ferraran valmennusura jatkui Kiinan toiseksi korkeimalla sarjatasolla Wuhan Zallin päävalmentajana. Hän sai potkut tehtävistään maaliskuussa 2017.
Dr. Stein

Dr. Stein on Helloweenin kolmannelta albumiltaan Keeper of the Seven Keys Part II irrottama single, joka ilmestyi vuonna 1988. Kitaristi Michael Weikathin kirjoittama kappale kertoo Frankensteinin oloisesta hullusta tiedemiehestä, joka tekee ihmiskokeita laboratoriossaan. Tuloksena on mm. saksalaisia rockmuusikkoja ja poliitikkoja.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Reikäkortti

Reikäkortti on yksi vanhimmista tavoista koneellisesti käsiteltävän tiedon tallentamiseen. Reikäkortti on yleensä vakiomuotoinen neliskulmainen kartonginpala, jossa on muutamia satoja mahdollisia lävistyskohtia. Osa rei'istä tehdään sen mukaan, mitä tietoa kortin halutaan ilmaisevan.
Ensimmäistä kertaa reikäkortteja käytti tiettävästi ranskalainen Basile Bouchon puoliautomaattisen kudontalaitteensa ohjaukseen. Reikäkorteille oli tallennettu tieto kankaaseen kudottavasta kuviosta. Saman idean toteutti menestyksekkäämmin niin ikään ranskalainen Joseph Marie Jacquard, joka kehitti täysautomaattisen kudontakoneen 1800-luvun alussa.
Vuonna 1890 reikäkortteja käytettiin apuvälineenä Yhdysvaltain väestönlaskennassa. Kustakin kansalaisesta tehtiin kortti, jolle tallennettiin laskennassa olennaiset perustiedot. Tämän jälkeen suurille korttimäärille saattoi niin sanotun reikäkorttikoneen eli "tabulointilaitteen" avulla tehdä esimerkiksi erilaisia hakuja ja lajitteluja. Tekniikan patentoi Herman Hollerith vuonna 1887. Vuonna 1896 Hollerith perusti "Tabulating Machine Companyn", joka muodosti osan vuonna 1911 perustetusta IBM:stä.
Vuonna 1953 Suomeen perustettiin "Reikäkorttiyhdistys" reikäkorttikonealan ammattilaisten toimintafoorumiksi. Vuonna 1955 yhdistys alkoi julkaista "Reikäkortti"-lehteä. Vuonna 1960 Reikäkorttiyhdistyksen nimi muutettiin "Tietokoneyhdistykseksi", ja yhdistyksen julkaisu muuttui "Tietokone"-lehdeksi (ei yhteyttä nykyiseen "Tietokone"-lehteen).
Reikäkortit ja reikänauhat olivat merkittävä tallennusväline tietotekniikan ensimmäisinä vuosikymmeninä. 1980-luvulle tultaessa magneettiset tallennusvälineet, kuten levykkeet ja nauhat, olivat kuitenkin jo syrjäyttäneet reikäkortit ja -nauhat lähes täysin.
Tavallisimmin käytetyissä IBM:n reikäkorteissa oli 12 allekkaista riviä ja 80 saraketta, kaikkiaan 12 × 80 = 960 sellaista kohtaa, joihin voitiin lävistää reikä. Allekkaisia rivejä merkittiin kirjaimilla X ja Y sekä numeroilla 0–9. Jokainen sarake vastasi yhtä merkkiä reikäkortille tallennetussa merkkijonossa. Kutakin numeroa, kirjainta tai merkkiä vastasi sellainen allekkaisten ruutujen yhdistelmä, jossa oli reiät tietyillä riveillä. Numeroita vastasi sarake, jossa vain kyseisen numeron rivillä oli reikä, muita merkkejä sen sijaan kahden tai useamman allekkain olevan reiän yhdistelmä.
　Viite: Eri numeroita, kirjaimia ja eräitä muita merkkejä vastaavat merkinnät reikäkorteissa; X tarkoittaa lävistettyä kohtaa.
I Want Out

I Want Out on Power metal -yhtye Helloweenin kolmannelta albumiltaan Keeper of the Seven Keys part II irrottama single, joka ilmestyi vuonna 1988. Kitaristi Kai Hansenin kirjoittamasta kappaleesta on vuosien saatossa tullut yksi yhtyeen tunnetuimmista. Kappaleen ovat myöhemmin levyttäneet muun muassa Sonata Arctica ja Hammerfall.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Tribologia

Tribologia on konetekniikan tutkimusalue, joka tarkastelee kosketuspintojen kitkaan, kulumiseen ja voiteluun liittyviä ilmiöitä. Kosketuksen ominaisuuksilla on oleellinen vaikutus ajoneuvojen ja voimansiirtolaitteiden suorituskykyyn, kestoikään, tehohäviöihin, meluun ja käyttövarmuuteen.
Sana on johdettu kreikan kielen hankausta tarkoittavasta tribos-sanasta.
Arabialainen chat-merkistö

Arabialaista chat-merkistöä käytetään pääasiassa arabiankielisten viestien lähettämiseen internetissä tai matkapuhelimen välityksellä silloin kun normaalia arabialaista merkistöä ei voida teknisistä syistä käyttää. Merkistö koostuu pääasiassa arabian aakkosten muunnoksista latinalaisten aakkosten merkeiksi. Muunnokset eivät kuitenkaan noudata translitterointistandardeja (ISO 233 ja SFS 5755).
Historia.
Erityisesti 1990-luvulla länsimaissa kehitetyt viestiteknologiat ovat tulleet suosituiksi myös arabimaailmassa. Muun muassa henkilökohtaiset tietokoneet, WWW, sähköposti, IRC, pikaviestimet ja tekstiviestit ovat kaikki länsimaisia keksintöjä. Useimmissa on voinut käyttää vain latinalaisiin aakkosiin kuuluvia merkkejä, eikä kaikissa vieläkään ole mahdollista hyödyntää arabian aakkosia. Tämän vuoksi ovat arabiankieliset käyttäjät alkaneet korvata arabian aakkosia vastaavin latinalaisin aakkosin. Kaikille kirjaimille ei ole foneettista vastinetta, ja niinpä osa merkeistä esitetään numeroilla ja muilla symboleilla. Esimerkiksi latinalaisen aakkoston numeroa 3 käytetään kuvaamaan arabian kirjainta ع (`ayn).
Muunnokselle ei ole olemassa vielä vakiintunutta nimeä, koska se on vielä varsin uusi ja sitä käytetään lähinnä epävirallisissa yhteyksissä. Jotkut käyttävät merkistöstä nimeä arabialainen chat-merkistö, koska sitä käytetään yleisimmin chat-palveluissa. Myös nimeä "Aralish" käytetään. Uudissanassa yhdistyvät arabian kieli (tavu "ara") ja englantilainen merkistö (tavu "lish", englannin sanasta "english"). 
Käyttö.
Merkistöä käytetään pääasiassa verkkoviestinnässä, kuten IRC:ssä, eri keskustelufoorumeilla ja blogeissa, koska näissä ei yleensä ole mahdollista käyttää arabian kirjainmerkkejä. 
Yleisimmin merkistöä käyttävät arabimaailman nuoret erilaisissa epämuodollisissa yhteyksissä, kuten ystävien välisessä viestinnässä. Merkistöä ei käytetä virallisissa yhteyksissä eikä muutenkaan laajamuotoisessa viestinnässä. Merkistön avulla käydyt keskustelut ovat tyypillisesti enintään muutaman lauseen mittaisia.
Windows XP, Mac OS X ja monet Linux-jakelut tukevat arabian kieltä, mutta kaikilla käyttäjillä ei ole käytössään arabialaista näppäimistöä, joten he käyttävät chat-merkistöä.
Chat-merkistöä on syytetty arabian kirjaimistolle vahingolliseksi ja sen on pelätty jopa korvaavan alkuperäiset kirjaimet.
Sukuvika

Sukuvika ("Arrested Development") on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu vuosina 2003–2006 tehty komediasarja. Sarja kertoo ennen rikkaasta, erikoisesta ja epätoimivasta perheestä. Sarja on toteutettu pseudodokumentti-tyylisesti, ja pääkäsikirjoittajana toimi Mitchell Hurwitz. Yhdysvalloissa sarjaa esitti FOX ja Suomessa Subtv sekä MTV3. Vuonna 2011 Netflix hankki sarjan lähetysoikeudet ja julkaisi sarjasta uuden neljännen kauden 26. toukokuuta 2013.
Historia.
Sarjan alkuperäisidean luonnosteli kesällä 2002 Ron Howard, joka halusi tehdä tarkasti käsikirjoitettua komediasarjaa käsivarakameroin kuvattuna. Howard tapasi David Nevinsin ja Katie O’Connellin, Imagine Televisionin johtajan ja apulaisjohtajan sekä Mitchell Hurwitzin ja toisen käsikirjoittajaehdokkaan. Hurwitz ehdotti, että sarja kertoisi perheestä, joka menettäisi hetkessä koko omaisuutensa, viitaten Yhdysvalloissa noihin aikoihin paljastuneisiin lahjusskandaaleihin. Ideasta innostuttiin, ja pilottijakso oli käsikirjoitettu 2003 tammikuussa ja kuvattu maaliskuussa.
Sarja sai kriitikoilta kehuja. Brittiläinen "The Guardian", "New York Daily News" ja "Entertainment Weekly" kehuivat sarjaa jopa television hauskimmaksi. Sarjan ensimmäinen kausi voitti muun muassa kuusi Emmy-palkintoa ja yhden Golden Globen. Lisäksi sarja sai paikan "Time"-lehden "100 parasta sarjaa kautta aikojen" -listauksessa.
Katsojaluvut eivät yltäneet arvostelujen tasolle vaan laskivat tasaisesti. Toisella kaudella katsojia oli enää kuusi miljoonaa, kolmannella kaudella neljä miljoonaa. Lopulta sarjan kolmannen kauden neljä viimeistä jaksoa esitettiin kahden tunnin erikoisjaksona helmikuussa 2006 samaan aikaan vuoden 2006 olympialaisten avajaisseremonian kanssa. Erikoisjakso sai vain 3,3 miljoonaa katsojaa, ja sarja lopetettiin.
Sarjan paluu ja mahdollinen elokuva.
Toiveet uudesta neljännestä kaudesta heräsivät vuonna 2011, kun kaikki sarjan näyttelijät ja käsikirjoittaja Mitchell Hurwitz kokoontuivat New York filmifestivaalin paneelissa. Tällöin Hurwitz tiedotti "Sukuvian" palaavan noin 10 jakson mittaisena, jonka perään julkaistaan elokuva. Noin kuukauden kuluttua Netflix uutisoi esittävänsä sarjaa yksinoikeudella ja että neljäs kausi koostuu 15 uudesta jaksosta. Uusien jaksojen kuvaukset alkoivat 7. elokuuta 2012. Noin vuosi myöhemmin 26. toukokuuta 2013 sarja palasi Netflixille, jolloin kaikki uudet jaksot julkaistiin samalla kertaa.
Huhut elokuvasta puolestaan lähtivät liikkeelle heti kolmannen kauden päättymisen jälkeen. Elokuva ei ole toteutunut.