tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Melodifestivalen 1977

Melodifestivalen 1977 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1977 Eurovision laulukilpailuun. Ruotsi ei osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuonna 1976, joten kilpailu pidettiin nyt vuoden tauon jälkeen. Avoimeen sävellyskilpailuun lähetettiin 965 kappaletta, joista kymmenen valittiin karsinnan finaaliin. Finaali pidettiin 26. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kukin pisteytti kappaleet Eurovision laulukilpailusta tutulla kaavalla 1-2-3-4-5-6-7-8-10-12. Kilpailun voitti yhtye Forbes kappaleella "Beatles".
Pallepähkylä

Pallepähkylä eli samara on kasvien hedelmätyyppi, joka on erikoistunut pähkylän tyyppi. Pallepähkylä on kuiva ja avautumaton hedelmä, jolla on yksi lenninsiipi. Pallepähkylä on eräs sopeutuma ilmateitse leviämiseen. Tämäntyyppisiä hedelmiä on useilla puusuvuilla, kuten jalavilla, saarnilla ja vaahteroilla. Myös koivujen ja leppien pähkylät ovat siipipalteisia ja tuulilevitteisiä, mutta niissä ei ole laajempaa lenninsiipeä, eikä niitä kutsuta samaroiksi.
Rafael Öhberg

Rafael Öhberg (1904 Rauma – 1954) oli suomalainen helluntailainen evankelista ja muusikko. Evankelioimistoimintansa johdolla Öhberg toimi kuoronjohtajana, säveltäjänä, sanoittajana ja sovittajana. Öhbergiä on kuvattu helluntailiikkeen ensimmäisenä muusikkona. Hän tuli uskoon 15-vuotiaana Helsingin Siloam-seurakunnassa. Öhberg meni samana vuonna kasteelle ja osallistui seuraavana vuonna Turussa pidetyille raamattukursseille. Muutamaa vuotta myöhemmin hän siirtyi palvelemaan tulkin tehtävässä kaksikieliseen Filadelfia-seurakuntaan. Vuonna 1927 Öhberg kutsuttiin Siloamin evankelistaksi. Hän johti muun muassa Helsingin Saalem-seurakunnan kitarakuoroa.
Myöhemmin Öhberg palveli Kokkolan, Kotkan, Turun ja Tampereen helluntaiseurakuntien saarnaajana. Hän kuoli äkillisesti vain 50-vuotiaana.
Teokset.
Vuonna 1936 Ristin Voitto julkaisi Öhbergin toimittan sävelvihkosen "Ristin Sointu". Tämän jälkeen häneltä ilmestyi useita vihkosia, jotka koottiin myöhemmin "Kitarakuorolauluja"-kirjaksi.
Toimi Yrjölä

Toimi Leonard Yrjölä (15. maaliskuuta 1909 Haapasaari – 12. huhtikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen helluntailainen lähetystyöntekijä. Toimi Yrjölä aloitti lähetystyön yhdessä vaimonsa Annan ja viiden lapsensa kanssa Kiinassa vuonna 1930-luvulla ja oli Helsingin Saalem-seurakunnan ensimmäinen lähetystyöntekijä.
Lähetysura.
Yrjölä syntyi Suomenlahden ulkosaaristossa Haapasaaressa ja kävi kauppakoulua Kotkassa. Hän aloitti vuonna 1926 Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa. Mentyään kasteelle vuonna 1929, Yrjölä erotettiin lähetyskoulusta ja liittyi helluntaiherätykseen. Yrjölä liittyi Helsingin Saalem-seurakuntaan. Samassa kokouksessa, jossa Yrjölän jäsenyys hyväksyttiin, päätettiin myös tämän lähettämisestä lähetyssaarnaajaksi. Muutaman kuukauden kuluttua Yrjölä lähetettiin Kiinaan lähetystyöhön ja Yrjölä oli vastaperustetun Saalem-seurakunnan ensimmäinen lähetystyöntekijä. Yrjölä saapui Shanghaihin 15. joulukuuta 1929. Ensin Yrjölä opiskeli kiinaa Pekingissä ja aloitti työn Dongfengissä, Mantšuriassa. Vuonna 1932 ensimmäiset kiinalaiset kastettiin Shanzengzenissa ja ensimmäinen seurakunta syntyi. Vuoden 1933 lopulla Yrjölä alkoi suunnitella rukoushuoneen rakentamista ja uusi temppeli vihittiin käyttöön 30. syyskuuta 1934. Vuonna 1935 Yrjölä kihlautui Kiinaan lähetystyöhön saapuneen Anna Walleniuksen kanssa.
Vuonna 1935 Yrjölä saapui lomalle Suomeen ja piti lähetyskokouksia muun muassa Pohjanmaalla, erityisesti Pietarsaaressa. Yrjölän innostamisen vaikutuksesta alkoi ilmaantua uusia lähtijöitä ja Yrjölä kokosi lähetysoppilaita ensin raamattukoulun yhteyteen Helsinkiin ja myöhemmin Leppävaarassa pidetyille lähetyskursseille. Vuonna 1936 Saalem-seurakunta järjesti suuren lähtöjuhlan uusille läheteille. Yrjölä itse sairastui vakavasti lavantautiin, mutta parantui.
Vuonna 1942 Yrjölä teki Kuopion veljespäivillä aloitteen lähetysorganisaation uudelleenjärjestämiseksi. Yrjölän esityksen pohjalta muodostettiin toimikunta, jonka tehtävänä oli saada aikaan koko maata käsittävä lähetyselin ja lähetyskassa. Yrjölä toimi myös "Ristin Voiton" kustantaman, lähetyslehti "Pakanain Huudon" päätoimittajana. Sodan aikana Toimi Yrjölä toimi Helsingin lähetyskotihankkeen johtajana. Yrjölä hankki Jaalantieltä Käpylästä lähetyskodin, jolle annettiin nimi "Ebeneser". Lähetyskurssien pitäminen lähetyskodissa alkoi sodan loputtua elokuussa 1945.
Vuonna 1953 Yrjölä ryhtyi Lähetyslaiva "Ebeneserin" rakentamiseen. Yrjölä hankki sodan aikana Yhdysvalloissa rakennetun miinanraivaajan, joka kunnostettiin lähetystyöhön soveltuvaksi. Syyskuussa 1983 Yrjölän johtama "Ebeneser" upposi Jaavanmerellä. Laivan miehistö saatiin turvaan pelastusveneestä 21 tunnin merellä ajelehtimisen jälkeen.
Aarne Ylppö

Aarne Ylppö (11. joulukuuta 1893 Toijala – 7. maaliskuuta 1970) oli suomalainen helluntailainen opettaja, evankelista ja vankilatyöntekijä. Ylpön vaikutuksesta helluntaiherätyksen vankilatyö kasvoi mittavaksi. Uransa aikana Ylppö vieraili vankiloissa Suomessa ja Ruotsissa sekä kasvatti suuren joukon vankilatyöntekijöitä. Ylpön vaikutuksesta herätysliikkeen keskuudessa ryhdyttiin järjestämään vankilalähetyspäiviä vuonna 1955 ja seminaareja. 
Ylppö opiskeli lakitiedettä Helsingin yliopistossa, mutta tunsi uskoontulonsa myötä kutsun evankelistan työhön. Ylppö tuli uskoon 25-vuotiaana vuonna 1919. Ylppö tuli valituksi Konnunsuon varavankilan opettajaksi ja sai työhönsä oppia Mathilda Wredeltä. Ylppö järjesti Konnunsuon vankilassa jumalanpalveluksia. Vuonna 1931] Ylppö avioitui. Ylppö vieraili aktiivisesti seurakunnissa ja rohkaisi helluntailaisia osallistumaan vankien ulkonaiseen ja hengelliseen hoitamiseen.
Ylpölle myönnettiin Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkki sekä Oikeusministeriön vankeinhoitolaitoksen ansioristi. Ylppö oli arkkiatri Arvo Ylpön ja professori Aune Ylpön veli.
Ferrari GT4

Dino 308 GT4 ja 208 GT4 (myöhemmin Ferrari 308 GT4 ja 208 GT4) on Ferrarin vuosina 1973–1980 valmistama keskimoottorinen V8 urheiluauto. Dino 308 GT4 esiteltiin vuonna 1973 Pariisin autonäyttelyssä ja sitä täydennettiin 208 GT4:llä vuonna 1975. Autoja myytiin Dino-merkeillä toukokuuhun 1976 asti, jolloin ne saivat Ferrari-merkin. GT4 korvattiin Mondial 8:lla vuonna 1980. Autoja valmistetiin yhteensä 2 826 kpl, joista 840 olivat 208 GT4 mallia.
308 GT4.
Dino/Ferrari 308 GT4 esiteltiin 1973 täydentämään Dino 246 GT/GTS mallistoa. Se oli saatavilla sekä vasemman että oikean puolen ohjauksella. Auton rakentamisen aikana Euroopan malleihin tehtiin vain yksi kasvojenkohotus, jossa muutettiin jäähdyttimen säleikkö sekä ajovalojen sijainti. Yhdysvaltojen markkinoille suunnatut mallit erosivat Eurooppalaisista malleista isommilla puskureilla sekä sivuvaloilla edessä sekä takana.
208 GT4.
Dino/Ferrari 208 GT4 julkaistiin 1975 Geneven autonäyttelyssä. Se suunniteltiin Italian markkinoille, joissa yli kahden litran moottorilla varustetut autot olivat yli kaksinkertaisen arvonlisäveron alaisia. Ero 308 GT4 malliin oli pienempi, 2.0L V8 moottori.
Don’t Look Up

Don’t Look Up on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen satiirinen komediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Adam McKay. Elokuvan pääosissa esiintyvät Leonardo DiCaprio, Jennifer Lawrence, Rob Morgan, Jonah Hill, Mark Rylance, Tyler Perry, Timothée Chalamet, Ron Perlman, Ariana Grande, Scott Mescudi, Himesh Patel, Melanie Lynskey, Cate Blanchett ja Meryl Streep.
"Don’t Look Up" sai ensi-iltansa New Yorkissa 5. joulukuuta 2021 ja valikoiduissa teattereissa Yhdysvalloissa 10. joulukuuta. Netflixissä se julkaistiin 24. joulukuuta.
Juoni.
Kaksi tähtitieteilijää, Randall Mindy (Leonardo DiCaprio) ja Kate Dibiasky (Jennifer Lawrence) huomaavat asteroidin lähestyvän kohti maapalloa. Asteroidi osuisi maahan noin puolessa vuodessa, aiheuttaen maailmanlaajuisen tuhon. Tähtitieteiljät pyrkivät varoittamaan tiedotusvälineitä ja hallitusta lähestyvästä uhasta, mutta huomaavat pian että kukaan ei ole kiinnostunut heidän uutisistaan pitäen Mindyä ja eritoten Dibiaskyä lähinnä pilkkanaan.
Schelden taistelu (elokuva)

Schelden taistelu (, ) on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut alankomaalainen sotaelokuva. Sen on ohjannut Matthijs van Heijningen Jr. ja käsikirjoittanut Paula van der Oest. Elokuva kertoo syksyllä 1944 käydystä Saksan ja länsiliittoutuneiden välisestä Schelden taistelusta toisessa maailmansodassa. Juoni esitetään kolmesta eri näkökulmasta: tarina seuraa brittiläistä lentäjää, alankomaalaista vastarintataistelijaa sekä alankomaalaista sotilasta, joka on liittynyt saksalaiseen SS-divisioona Das Reichiin. Kerrontaa on verrattu Christopher Nolanin elokuvaan "Dunkirk" (2017). Pääosia esittävät Gijs Blom, Susan Radder ja Jamie Flatters.
14 miljoonan euron budjetilla tuotettu "Schelden taistelu" on yksi Alankomaiden kalleimmista elokuvista. Elokuva sai ensi-iltansa alun perin Vlissingenissä joulukuussa 2020, mutta varsinainen teatterilevitys lykättiin seuraavan vuoden kesäkuuhun. Netflixissä elokuva julkaistiin lokakuussa 2021.
Matthijs van Heijningen Jr.

Matthijs van Heijningen Jr. (s. 26. heinäkuuta 1965 Amsterdam) on alankomaalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut elokuvat "The Thing" (2011) ja "Schelden taistelu" (2020).
Blais

Blais on ranskankielinen sukunimi seuraavilla henkilöillä:
Väkivallan vuosi

 Väkivallan vuosi voi viitata:
Turborider

Turborider on Reckless Loven viides studioalbumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlet ”Outrun” ”Eyes Of A Maniac”, sekä ”Turborider”. Albumin julkaisupäivää siirrettiin kuukaudella. Albumi ilmestyy yhtäaikaisesti CD:nä, vinyylinä sekä rajoitettuna erikoisboxina, joka sisältää muun muassa videopelin.
Gabriel Boric

Gabriel Boric Font (; 11. helmikuuta 1986 Punta Arenas) on chileläinen poliitikko ja Chilen nykyinen presidentti. Hän on nuorin koskaan Chilen presidentin virkaan valittu henkilö. Poliittisesti hän on vasemmistolainen.
Tausta ja yksityiselämä.
Boric syntyi Punta Arenasissa eteläisessä Chilessä vuonna 1986. Hän opiskeli yliopistossa oikeustiedettä ja vuonna 2011 hän nousi maanlaajuisten opiskelijaprotestien johtohahmoksi. Protesteissa vallattiin kampuksia ja vaadittiin maksutonta ja laadukasta korkeakoulutusta.
Boric kasvoi uskovaisessa katolilaisessa kodissa, mutta on sittemmin määritellyt itsensä agnostikoksi.
Vuodesta 2019 lähtien Boric on ollut parisuhteessa politiikan tutkimusta opiskelevan Irina Karamanosin kanssa.
Poliittinen ura.
Vuonna 2013 Boric jätti opintonsa kesken, kun hänet valittiin Chilen edustajainhuoneen jäseneksi. Hän edustaa maan eteläistintä vaalipiiriä. Boric on ollut mukana perustamassa Frente Amplio -nimistä vasemmistolaista vaaliliittoa, johon mm. Chilen kommunistinen puolue kuuluu. Poliittiset vastustajat ovat kritisoineet tätä, mutta kannattajat sitä vastoin ovat tuoneet esille, että Boric itse edustaa maltillisempaa vasemmistoa.
Joulukuussa 2021 hänet valittiin presidentinvaalien toisella kierroksella presidentiksi. Vastaehdokkaana oli oikeistolainen José Antonio Kast. Boric sai hieman vajaa 56 % hyväksytyistä äänistä, ja Kast onnitteli häntä jo vaali-iltana.
Hänet valittiin presidentiksi 19. joulukuuta 2021 järjestetyllä presidentinvaalien toisella kierroksella ja hän vannoi virkavalansa 11. maaliskuuta 2022.
Poliittiset näkemykset.
Boric on kertonut tavoitteekseen Augusto Pinochetin perinnön hautaamisen. Hän on luvannut desentralisoida maan hallintoa, luoda hyvinvointivaltion ja parantaa naisten, muunsukupuolisten sekä alkuperäiskansojen asemaa. Lisäksi hän haluaa uudistaa eläkejärjestelmän ja taistella ilmastonmuutosta vastaan sekä lyhentää työviikkoa 45 tunnista 40:een.
Edustamastaan vasemmistosta Boric on sanonut, ettei sen tule ajaa kaksilla rattailla sanoen, että "siinä missä vasemmiston täytyy tuomita Chilen ihmisoikeusrikkomukset sen diktatuurin aikana ja nykyään, hiljaiset vallankumoukset Brasiliassa, Hondurasissa ja Paraguayssa, Israelin aluemiehitykset ja Yhdysvaltain interventiot, meidän täytyy vasemmistosta myös tuomita samalla voimalla vapauksien pysyvä kaventuminen Kuubassa, Ortegan sortovalta Nicaraguassa, diktatuuri Kiinassa ja demokratian perusteiden heikkeminen Venezuelassa".
Luettelo William Blaken suomennetusta tuotannosta

Tämä on luettelo William Blaken suomennetusta tuotannosta.
Suomennettu tuotanto.
Suomennettuja runoja.
Antologioissa.
Lähde
Melodifestivalen 1975

Melodifestivalen 1975 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1975 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna, jossa kymmenen ruotsalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 15. helmikuuta SR:n tv-studiossa Göteborgissa. Voittajan valitsivat ympäri Ruotsia kokoontuneet 11 alueraatia, joista kuhunkin kuului 11 jäsentä, joista kukin jakoi viisi pistettä kappaleille haluamallaan tavalla. Kilpailun voitti Lasse Berghagen kappaleella "Jennie, Jennie".
Melodifestivalen 1974

Melodifestivalen 1974 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1974 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna, jossa kymmenen ruotsalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 9. helmikuuta SR:n studiossa Tukholmassa. Voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kuhinkin kuului 15 jäsentä. Kukin raadin jäsen antoi kolmelle suosikilleen pisteitä kaavalla 1-2-3. Kilpailun voitti yhtye ABBA kappaleella "Waterloo", joka voitti myös kansainvälisen Eurovision laulukilpailun.
Melodifestivalen 1973

Melodifestivalen 1973 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1973 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna, jossa kymmenen ruotsalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 10. helmikuuta SR:n studiossa Tukholmassa. Voittajan valitsi 11-henkinen asiantuntijaraati, jonka jäsenistä kukin antoi kolmelle suosikilleen pisteitä kaavalla 1-3-5. Kilpailun voitti yhtye Malta kappaleella "Sommar'n som aldrig säger nej". Koska Malta on myös valtio Euroopassa, sekaannuksen välttämiseksi kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten yhtyeen nimeksi vaihdettiin Nova. Myös kappale käännettiin kansainvälistä kilpailua varten englanniksi nimellä "You're Summer".
Kilpailun tuloksissa kohua herätti, että Ruotsin kansan suosikki, tuolloin vielä melko tuntematon ABBA-yhtye ei tullut valituksi Ruotsin edustajaksi.
Kiinan Taipein naisten jääkiekkomaajoukkue

Kiinan Taipein naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Kiinan Taipeita eli Taiwania kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli vajaat 150 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2024 lopussa saman verran. Vuonna 2025 maajoukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämällä naisten maailmanrankinglistalla 26. sijalla.
Ensimmäisen kerran joukkue sijoitettiin maailmanrankingiin vuonna 2017, jolloin se oli 38. sijalla. Maa nousi vuoden 2018 helmikuusta vuoden 2022 helmikuuhun peräti 12 sijaa maailmanrankingissa.
Jane Lapotaire

Jane Lapotaire (s. 26. joulukuuta 1944 Ipswich, Suffolk) on englantilainen näyttelijä.
Lapotaire kuuluu oman sukupolvensa huomattavimpiin teatterinäyttelijöihin. Hän on esiintynyt muun muassa National Theatren ja Royal Shakespeare Companyn lukuisissa näytelmissä. Hän on näytellyt myös Broadwaylla. Vuonna 1981 Lapotaire sai parhaan naispääosan Tony-palkinnon näytelmästä "Piaf", jossa hän esitti Édith Piafia.
Filmirooleja Lapotairella on ollut esimerkiksi elokuvissa "Pirullista kauhua" (1972), "Kuka murhasi Jack McCannin?" (1983), "Lady Jane – yhdeksän päivää kuningattarena" (1986) ja "Vuodet Picasson kanssa" (1996). Lapotaire on myös vieraillut televisiosarjoissa "Downton Abbey" (2014) ja "The Crown" (2019). Edellisessä hän näytteli prinsessa Irinaa, jälkimmäisessä prinsessa Alicea.
Lapotaire sairastui tammikuussa 2000 hengenvaaralliseen aivoaneurysmaan, mikä esti hänen työntekonsa pitkäksi aikaa. Hän on kirjoittanut kuntoutumiskokemuksistaan kirjan "Time Out of Mind" (2003).
Melodifestivalen 1972

Melodifestivalen 1972 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1972 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin tuhat kappaletta. Niistä kymmenen valittiin finaaliin, joka pidettiin 12. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsi 11-henkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati, jonka jäsenistä kukin antoi kolmelle suosikilleen pisteitä kaavalla 1-3-5. Kilpailun voitti yhtye Family Four kappaleella "Härliga sommardag".
Ali Rashno

Ali Rashno (s. 25. lokakuuta 1989) on iranilais-saksalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa Espanjan mestaruuden 2022 ja on sijoittunut EM-tasolla parhaimmillaan seitsemänneksi.
Kilpaura.
Rashno kilpaili uransa alussa kotimaassaan Iranissa, josta hän muutti Saksaan, Frankfurt am Mainiin. Sittemmin Rashno on edustanut Saksaa kansainvälisissä turnauksissa.
Toukokuussa 2017 Rashno oli mukana Ranskan EM-kilpailuissa. Hän hävisi avauskierroksella Ashkan Esmaeilille.
Lokakuussa 2018 Rashno saavutti Saksan mestaruuskilpailuissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Alireza Keshewarzille. Hän eteni 8 parhaan joukkoon Open Baltic Cupissa joulukuussa 2018. Rashno hävisi viimeisessä ottelussaan Andrei Luzinille.
Maaliskuussa 2019 Rashno saavutti Espanjan mestaruuskilpailuissa hopeaa hävittyään loppuottelun Constantin Dogarille. Huhtikuussa Rashno saavutti hopeaa myös Saksan mestaruuskilpailuissa. Toukokuussa Puolan EM-kilpailuissa Rashno eteni raskaansarjan välieriin saakka, jossa hän hävisi Andrei Luzinille tuomariäänin. Marraskuussa Rashno oli mukana maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Maksim Jekimoville tuomariäänin.
Rashno oli mukana marraskuussa 2021 Puolan EM-kilpailuissa, jossa hän putosi jatkosta avauskierroksella. Joulukuussa Rashno sen sijaan otteli Open Baltic Cupissa, jossa hän hävisi myös ensimmäisellä kierroksella tuomariäänin Ilia Averkinille.
Toukokuussa 2022 Rashno saavutti Espanjan superraskaansarjan mestaruuden. Kesäkuussa hän oli mukana EM-kilpailuissa, Bulgariassa. Rashno jäi turnauksessa alkukierrokselle.
Toukokuussa 2023 hän oli mukana Puolan EM-kilpailuissa, jossa Rashno hävisi avauskierroksella edellisvuoden finalistille Patryk Sypieńille tuomariäänin. Hän oli lopputuloksissa kahdeksas. Marraskuussa Rashno oli mukana MM-kilpailuissa. Hän eteni suoraan toiselle kierrokselle, jossa hän hävisi hallitsevalle Euroopan mestarille Alejandro Navarrolle. Joulukuussa Rashno oli mukana Euroopan Openissa, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Rashno eteni suoraan toiselle kierrokselle, jossa hän voitti Andrzej Winiarskin. Seuraavalla kierroksella Rashno hävisi EM-mitalisti Maxime Demeautisille.
Toukokuussa 2025 Rashnoo oli mukana Puolan EM-kilpailuissa yli 90-kiloisten sarjassa, jossa hän sijoittui viiden parhaan joukkoon.
Potkunyrkkeily.
Rashno on otellut myös potkunyrkkeilyssä. Hän osallistui WKU-liiton Saksan cupiin, jossa Rashno voitti puolikontakti sarjansa Robert Leibeliä vastaan alle 90-kiloisten sarjassa. Hän tuli toiseksi normaaleilla säännöillä käydyn sarjan hävittyään loppuottelussa Robert Josephille.
Thaimaanbalalaikkamonni

Thaimaanbalalaikkamonni ("Acrochordonichthys rugosus") on jokimonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa. 
Koko ja ulkonäkö.
Thaimaanbalalaikkamonni voi kasvaa suurimmillaan noin 11 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen ja suuri- ja litteäpäinen. Päässä on nystyjä ja kuonon viiksisäikeet ovat pitkät. Thaimaanbalalaikkamonnilla on rasvaevä. Väriltään kala on ruskea ja päässä voi olla tummanruskeita laikkuja. Vatsa on muuta ruumista vaaleampi. Thaimaanbalalaikkamonnin evät vaaleat ja niissä on yksi tai kaksi tummaa juovaa.
Levinneisyys ja elintavat.
Thaimaanbalalaikkamonnia tavataan Thaimaasta, Malesiasta ja Sumatralta. Lajin elinympäristöä ovat hiekka- tai sorapohjaiset nopeasti virtaavat purot ja joet. Se elää usein pohjalla kasvimateriaaliin kaivautuneena. Thaimaanbalalaikkamonnin ravintoa ovat kalat kuten nuoliaiset.
Izvestija-turnaus 1971

Vuoden 1971 Izvestija-turnaus järjestettiin 17.–20.12.1971. Pelit pelattiin Lužniki-hallissa Moskovassa. Turnauksen voitti Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue, mutta suomalaisten mieleen on jäänyt se, että Suomen jääkiekkomaajoukkue kykeni nyt ensi kertaa voittamaan Neuvostoliiton.
Turnauksen taulukko.
Turnauksen lopputulokset olivat seuraavat:
Suomen ottelut.
Suomi pelasi, kuten muutkin, turnauksessa kolme ottelua, seuraavin tuloksin:
Neuvostoliitto–Suomi 2–4
Suomi–Ruotsi 4–1
Suomi–Tšekkoslovakia 0–1
Melodifestivalen 1971

Melodifestivalen 1971 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1971 Eurovision laulukilpailuun. Ruotsi ei osallistunut Eurovision laulukilpailuun 1970, joten Melodifestivalen pidettiin nyt vuoden tauon jälkeen. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 1164 kappaletta. Niistä 15 valittiin karsintaan ja kappaleet jaettiin viiteen kolmen kappaleen semifinaaliin.
Semifinaalit pidettiin Tukholman tv-talossa viitenä peräkkäisenä lauantaina 23. tammikuuta - 20. helmikuuta. Kilpailuun osallistui kolme artistia, Family Four, Sylvia Vrethammar ja Tommy Körberg, joista kukin esitti yhden kappaleen jokaisessa semifinaalissa. Jokaisesta semifinaalista postikorttiäänestäjät äänestivät yhden kappaleen finaaliin. Jokaisesta semifinaalista finaaliin äänestettiin Family Fourin esittämä kappale, joten Family Four esitti finaalissa kaikki kappaleet.
Finaali pidettiin 27. helmikuuta Tukholman tv-talossa. Finaalissa voittajan valitsi viisihenkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati, jonka jäsenistä kukin antoi jokaiselle kappaleelle pisteitä välillä 1-5. Voittokappaleeksi äänestettiin "Vita vidder".
Kilpailun kulku.
1. semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 23. tammikuuta.
2. semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 30. tammikuuta.
3. semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 6. helmikuuta.
4. semifinaali.
Neljäs semifinaali kilpailtiin 13. helmikuuta.
5. semifinaali.
Viides semifinaali kilpailtiin 20. helmikuuta.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 27. helmikuuta. Family Four esitti finaalissa kaikki kappaleet.
Moskovan ihme 1971

Moskovan ihme vuonna 1971 oli Suomen jääkiekkomaajoukkueen kautta aikain ensimmäinen voitto Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkueesta. Tämä tapahtui vuoden 1971 Izvestija-turnauksessa 17. joulukuuta 1971 joukkueiden ensimmäisessä ottelussa. Ottelua ei televisioitu Suomessa, eikä siitä ole jälkeenpäin löytynyt tallennetta. Neuvostoliiton maalivahtina oli ottelun alussa Viktor Konovalenko, mutta kolmannen takaiskumaalin jälkeen hänet vaihdettiin Vladislav Tretjakiin.
Suomi oli jo aiemmin jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa vuonna 1970 kyennyt kertaalleen voittamaan Ruotsin maalein 3–1 ja Tšekkoslovakian lukemin 5–3, mutta Neuvostoliittoa ei Suomi ollut kyennyt aiemmin voittamaan.
Jorma Valtonen (Stig Wetzell)
Juha Rantasila – Heikki Riihiranta
Ilpo Koskela – Seppo Lindström
Heikki Järn – Pekka Marjamäki
Juhani Tamminen – Matti Murto —Harri Linnonmaa
Lauri Mononen – Timo Turunen —Seppo Repo
Esa Peltonen – Veli-Pekka Ketola —Lasse Oksanen
Matti Keinonen, Jorma Vehmanen, Jorma Peltonen
Viktor Konovalenko, Vladislav Tretjak
Igor Romiševski – Gennadi Tsygankov
Vladimir Luttšenko – Viktor Kuzkin
Vitali Davydov – Valeri Vasiljev
Valeri Harlamov – Anatoli Firsov —Vladimir Vikulov
Boris Mihailov – Vladimir Petrov —Juri Blinov
Anatoli Motovilov – Aleksandr Maltsev —Jevgeni Zimin
Aleksandr Martinjuk, Vladimir Šadrin, Juri Ljapkin
Melodifestivalen 1969

Melodifestivalen 1969 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1969 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 2402 kappaletta. Niistä kymmenen valittiin finaaliin, joka pidettiin 1. maaliskuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia. Raadeista kuhunkin kuului yhdeksän jäsentä, joista jokainen antoi yhden äänen omalle suosikilleen. Äänestys päättyi kuitenkin tasapisteisiin Jan Malmsjön esittämän kappaleen "Hej clown" ja Tommy Körbergin esittämän kappaleen "Judy min vän" välillä, joten näiden kahden kappaleen välillä järjestettiin uusintaäänestys, jossa voittajaksi äänestettiin Tommy Körberg.
Melodifestivalen 1968

Melodifestivalen 1968 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1968 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 2233 kappaletta. Niistä kymmenen valittiin finaaliin, joka pidettiin 9. maaliskuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia. Kuhunkin alueraatiin kuului yhdeksän jäsentä, joista jokainen antoi yhden äänen omalle suosikilleen. Kilpailun voitti Claes-Göran Hederström kappaleella "Det börjar verka kärlek, banne mej".
Izvestija-turnaus 1972

Vuoden 1972 Izvestija-turnaus järjestettiin 16.–23.12.1972. Pelit pelattiin Lužniki-hallissa Moskovassa. Turnauksen voitti Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkue.
Turnauksen taulukko.
Turnauksen lopputulokset olivat seuraavat:
Suomen ottelut.
Suomi pelasi, kuten muutkin, turnauksessa neljä ottelua seuraavin tuloksin:
Suomi–Ruotsi 1–3
Neuvostoliitto–Suomi 11–3
Suomi–Puola 3–2
Suomi–Tšekkoslovakia 1–1
Erkki Järnefelt

Erkki Armas Gideon Järnefelt (10. lokakuuta 1939 Helsinki – 7. joulukuuta 2016 Lontoo) oli suomalainen merikapteeni ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Järnefeltin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Risto Armas Johannes Järnefelt ja Kaisu Helena Ester Mykkänen ja puoliso vuodesta 1963 opettaja Anna-Liisa Lavanti. Koulut käytyään Järnefelt lähti merille ja valmistui merikapteeniksi 1968, minkä lisäksi hän suoritti kauppatieteiden maisterin tutkinnon 1969 Lontoossa. Järnefelt oli Suomen Höyrylaiva -yhtiössä Kotkan lastaustoimintojen johtaja, Boren Euroopan terminaalitoimintojen päällikkö, Finnlinesin Finn-Anglia Line -yhtiön laivaliikenteen ja terminaalitoimintojen johtaja, Nordisk Transport &amp; Spedition -yhtiön Tukholman toimintojen johtaja, Polar-Express -yhtiön Ruotsin toimintojen johtaja, Olson &amp; Wright -yhtiön kansainvälisten kuljetusten johtaja sekä ScandPoint-yhtiön toimitusjohtaja.
Vuonna 1984 Järnefeltistä tuli Siemensin sähkötukkukaupan toimitusjohtaja Ruotsissa. Siemensin palveluksessa Järnefelt oli sittemmin eläkkeelle saakka, toimien muun muassa Hellscan-yhtiön toimitusjohtajana Suomessa, Hellectron-yhtiön toimitusjohtajana Ruotsissa, Hell-Xenotron-yhtiön myyntijohtajana Englannissa sekä vuodesta 1991 Siemens Nixdorfin johtajana Suomessa ja vuodesta 1992 lisäksi Ruotsissa. Suomen Siemensin toimitusjohtajaksi hän tuli 1994. Vuonna 1997 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Järnefelt jäi eläkkeelle 1999.
Melodifestivalen 1967

Melodifestivalen 1967 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1967 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu käytiin tuolloin ensimmäistä kertaa nimellä "Melodifestivalen". Kilpailu käytiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 1800 kappaletta. Niistä kymmenen valittiin finaaliin, joka pidettiin 24. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kullakin oli vaihtoehtona antaa joko kolmelle suosikilleen pisteitä kaavalla 1-3-5, kahdelle suosikilleen pisteitä kaavalla 6-3 tai yhdelle suosikilleen yhdeksän pistettä. Kilpailun voitti Östen Warnerbring kappaleella "Som en dröm".
Open Baltic Cup

Open Baltic Cup on Venäjällä, Kaliningradissa käytävä Kyokushinin karateturnaus. Alun perin turnaus tunnettiin vuosina 2015–2016 nimellä Seiken Cup, jonka järjesti Seiken seuraa johtanut karateka Gyudakan. Turnaus käydään avoimessa painoluokassa ja osallistujat voivat olla useasta eri Kyokushin liitosta. Poikkeuksellisesti 2020 turnausta ei järjestetty Koronaviruspandemian vuoksi.
Melodifestivalen 1966

Melodifestivalen 1966 (tuolloin tunnettu nimellä "Svensk sångfestival") oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1966 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 898 kappaletta, joista kymmenen valittiin finaaliin. Finaali pidettiin 29. tammikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kullakin oli vaihtoehtona antaa joko kolmelle suosikilleen pisteitä kaavalla 1-3-5, kahdelle suosikilleen pisteitä kaavalla 6-3 tai yhdelle suosikilleen yhdeksän pistettä. Kilpailun voitti duo Lill Lindfors &amp; Svante Thuresson kappaleella "Nygammal vals".
Melodifestivalen 1965

Melodifestivalen 1965 (tuolloin tunnettu nimellä "Svensk sångfestival") oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustuskappale vuoden 1965 Eurovision laulukilpailuun, Ruotsi ei osallistunut Eurovision laulukilpailuun 1964, joten Melodifestivalen pidettiin nyt vuoden tauon jälkeen. Ruotsin edustajaksi valittiin sisäisesti Ingvar Wixell, ja kilpailussa valittiin hänelle vain edustuskappale. Kyseessä on ainoa kerta, jolloin Melodifestivalenissa sama artisti on esittänyt kaikki kappaleet. Kuuden kappaleen kilpailu järjestettiin 13. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittokappaleen valitsivat 11 ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kullakin oli vaihtoehtona antaa joko kolmelle suosikilleen pisteitä kaavalla 1-3-5, kahdelle suosikilleen pisteitä kaavalla 6-3 tai yhdelle suosikilleen yhdeksän pistettä. Voittokappaleeksi valittiin "Annorstädes vals", joka käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten englanniksi nimellä "Absent Friend".
Rafaelin enkeli

Rafaelin enkeli on musiikintekijä Pekka Ruuskan läpimurtokappale. Se julkaistiin singlenä ja Ruuskan albumin "Yhdestoista hetki" (1990) avauskappaleena. 
Tekijä- ja julkaisutiedot.
Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Pekka Ruuska, joka myös sovitti alkuperäislevytyksen yhdessä Edu Kettusen kanssa. Kettunen toimi myös levytyksen tuottajana. Vinyylisinglejulkaisun B-puolella on kappale ”Neljä yötä perjantaihin”. Vuonna 1998 Ruuska levytti kappaleen uudelleen Hannu Korkeamäen sovituksena nimellä ”Rafaelin enkeli 98”. Se julkaistiin sekä singlenä että kokoelma-albumilla "Suolaa ja pippuria – Pekka Ruuskan parhaat".
Vastaanotto.
”Rafaelin enkelistä” tuli 1990-luvun alussa suuri myynti- ja radiosoittomenestys. Kappale ylsi Suomessa kesällä 1990 singlelistan sijalle 25 sekä radiosoittolistan kärkeen. Eri tilastoja yhdistävällä laskutavalla se oli Suomessa vuoden 1990 seitsemänneksi suurin listahitti. Albumia "Yhdestoista hetki" myytiin julkaisuvuonna 1990 kultalevyyn ja myöhemmin platinalevyyn oikeuttanut määrä. Pekka Ruuskalle kappaleen menestys merkitsi siirtymistä gospelmusiikin parista ja Helsingin Suutarilan ala-asteen luokanopettajan tehtävästä yleisön suosimaksi esiintyjäksi.
Sisältö.
Nopearytmisen kappaleen tajunnanvirtaa muistuttavien säkeistöjen lopussa toistuvat sanat ”Anna minulle armahduksesi, ole minulle Rafaelin enkeli”. Kielikuva viittaa renessanssimaalari Rafaelin teoksen "Sikstiiniläismadonna" (n. 1513) alareunan siivekkäisiin "putto"-hahmoihin, joista on tullut populaarikulttuurissa suosittuja muun muassa kiiltokuvina.
Synty.
Laulu syntyi huhtikuussa 1989 hotellihuoneessa Pariisin Latinalaiskorttelissa, jonne Pekka Ruuska oli lähtenyt työskentelemään. Ruuskan mukaan sanoitus syntyi hänen silloisesta maailmantuskastaan, johon vaikuttivat muun muassa Neil Postmanin kirja "Huvitamme itsemme hengiltä" sekä tuolloiset uutisaiheet, kuten happosateet, lastenmurhaaja Jammu Siltavuori ja kirjailija Salman Rushdien saama fatwa. Ruuska kirjoitti päiväkirjaansa 10. huhtikuuta 1989:”Pusasin vielä tämän aamun Rafaelin enkeliä. Aloin melkein vihata sitä biisiä, mutta olin uhrannut siihen jo niin paljon kallista aikaa ja tullut kirjoittaneeksi itseänikin miellyttäviä tekstijuttuja, että en raatsinut hyljätä sitä kokonaan. Tein demon, joskin b-osan melodia oli vielä osittain hämärän peitossa. Hengästyttävä tajunnanvirtapyssytys se on, mutta kyllä siinä on itua.”
Tunnustuksia.
Kun Pekka Ruuska sai sanoittajaurastaan vuonna 2000 Juha Vainio -palkinnon, sen perusteluissa siteerattiin kappaleen kielikuvia:”’Rafaelin enkelissä’ kiteytyy modernin laululyriikan mestariteos, jossa sanoittajan siveltimellä mestarillisesti maalataan kuvia kuvien jälkeenkin kengättömistä ja lippuja salkoon hilaavista lapsista porttikonkien kuiskiviin huoriin ja routaantuneen maan mustanneisiin käärmeisiin.”
Muita levytyksiä.
Vuonna 2007 kappaleen levytti viroksi virolainen yhtye Päris Anny nimellä "Lase inglitel maaga harjuda" albumillaan "See on tema".
Melodifestivalen 1963

Melodifestivalen 1963 (tuolloin tunnettu nimellä "Eurovisionsschlagern - svensk final") oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1963 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 816 kappaletta. Niistä 12 valittiin finaaliin, joka pidettiin 16. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa kukin kappale esitettiin kahdesti kahden eri artistin esittämänä, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestyksellä. Voittajan valitsi 12-henkinen asiantuntijaraati, ja vain kilpailun kärkikolmikko julkaistiin. Kilpailun voitti kappale "En gång i Stockholm", jonka karsinnassa esittivät Monica Zetterlund ja Carli Thornehave. Kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun kappaleen esittäjäksi valittiin Monica Zetterlund.
Melodifestivalen 1962

Melodifestivalen 1962 (tuolloin tunnettu nimellä "Eurovisionsschlagern - Svensk final") oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1962 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna kuuden säveltäjän välillä. Kilpailu pidettiin 13. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Jokainen kappale esitettiin kahdesti kahden eri artistin esittämänä, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestämänä. Voittaja valittiin postikorttiäänestyksellä. Kilpailun voitti kappale "Sol och vår", jonka karsinnassa esittivät Inger Berggren ja Lily Berglund. Heistä Inger Berggren esitti kappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa.
Energiavyö

Energiavyö tarkoittaa energiaväliä, jolla elektronit voivat olla kiinteässä aineessa, ja jossa sen elektronitasot muodostavat jatkumon. Energiavälejä, joilla ei voi olla elektroneita, kutsutaan energiaraoiksi tai kielletyiksi energiavöiksi. Eri aineiden energiavyöt eroavat toisistaan niiden erilaisen kiderakenteen ja niiden atomien erilaisen elektronikonfiguraation takia. Materiaalin vyörakenne selittää suurelta osin sen fysikaaliset ominaisuudet, kuten sähkönjohtavuuden ja optisen absorptiospektrin.
Vyöteoriassa energiavyöt ja niiden väliset aukot johdetaan tutkimalla sallittuja elektronien aaltofunktioita atomi- tai molekyylihilassa. Vyöteoria muodostaa perustan puolijohde-elektroniikan ymmärtämiselle.
Miksi energiavyöt ja -aukot syntyvät.
Yksittäisen, eristetyn atomin elektronit miehittävät atomiorbitaaleja, joista jokaisella on tietty diskreetti energia. Kun kaksi tai useampi atomi liittyy yhteen muodostaen molekyylin, niiden atomiorbitaalit menevät päällekkäin ja hybridisoituvat. Kun kaksi identtistä atomia yhdistyy muodostaakseen diatomisen molekyylin, atomiorbitaalien energiat jakautuvat kahtia.
Vastaavasti, kun "N" identtistä atomia liittyy yhteen muodostakseen kiinteän aineen, esimerkiksi kidehilan, vierekkäisten atomien orbitaalit limittyvät, ja kaikki "N" orbitaalia hybridisoituvat keskenään. Diskreetit energiatasot jakautuvat "N":ksi energiatilaksi, joilla jokaisella on eri energia. Koska makroskooppisen kappaleen atomien lukumäärä on Avogadron vakion suuruusluokkaa, formula_1, orbitaalien lukumäärä on hyvin suuri ja niiden energiaväli on hyvin pieni (suuruusluokkaa 10−22 eV). Koska lähekkäisten tilojen energiaväli on niin pieni, energiatilojen voi ajatella muodostava jatkumon, energiavyön.
Energiavöitä muodostavat lähinnä atomien ulommaiset valenssielektronit, jotka osallistuvat kemiallisiin sidoksiin ja sähkönjohtavuuteen. Sisemmät elektroniorbitaalit eivät ole merkittävissä määrin päällekkäin, joten niiden energivyöt ovat hyvin kapeita, ja energiatasot ovat lähellä itsenäisten atomiorbitaalien energiaa.
Energia-aukot ovat energiavälejä, joilla ei ole yhtään energiavöitä. Energiavöiden leveydet riippuvat niiden muodostavien atomiorbitaalien päällekkäisyydestä. Jos kaksi lähekkäistä energiavyötä eivät ole riittävän leveitä jotta niiden energiat limittyisivät, jää niiden väliin energia-aukko. Sisempien orbitaalien muodostamat matalan energian vyöt ovat yleensä hyvin kapeita, ja niiden muodostamien vöiden väliset aukot ovat vastaavasti suuria. Korkean energian vyöt puolestaan syntyvät uloimmista orbitaaleista, joiden päällekkäisyys on suurta. Niinpä niiden muodostamat vyöt ovat leveitä eikä niiden välillä ole välttämättä ollenkaan energia-aukkoa.
Melodifestivalen 1961

Melodifestivalen 1961 (tuolloin tunnettu nimellä "Eurovisionsschlagern - Svensk final") oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1961 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 550 kappaletta. Niistä viisi valittiin finaaliin, joka pidettiin 6. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa jokainen kappale esitettiin kahdesti eri artistien esittämänä, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestämänä. Voittajan valitsivat neljä ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kussakin oli kolme jäsentä. Kukin raatien jäsen antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Kilpailun voitti kappale "April, april", jonka karsinnassa esittivät Siw Malmkvist ja Gunnar Wiklund. Kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun kappaleen esittäjäksi kuitenkin valittiin Lill-Babs.
Lummepioni

Lummepioni ("Paeonia emodi") on pionikasvien (Paeoniaceae) heimoon, pionien ("Paeonia") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se voi kasvaa noin 1–1,5 metriä korkeaksi ja saavuttaa täyden korkeutensa 2–5 vuoden ikäisenä. Lummepioni on mättäänä kasvava ruohovartinen pionilaji, jolla on tummanvihreät ja liuskoittuneet lehdet. Kukat ovat 8–12 cm leveitä ja väriltään valkoisia. Kukkien keskellä on kullankeltaiset heteet.
Lummepioni on kotoisin Afganistanista sekä Intian ja Pakistanin pohjoisosista, mutta sitä kasvatetaan myös koristekasvina. Puutarhassa lummepioni sopii kasvatettavaksi suojaiseen paikkaan täyteen auringon valoon tai puolivarjoon. Lummepioni kasvaa parhaiten syvässä, ravinteikkaassa ja runsashumuksisessa maaperässä, joka on kostea, mutta hyvin vettä läpäisevä.
Cadillac Cimarron

Cadillac Cimarron on Cadillacin vuosina 1982-1988 valmistama kompakti luksusauto. Auto suunniteltiin kilpailemaan samankokoisten Eurooppalaisten premium sedanien kanssa, kuten Audi 5000, BMW 320i, Volvo GLE, ja Saab 900S. Se perustui Chevrolet Cavalier:iin.
Cimarron oli ensimmäinen nelisylinterisellä moottorilla varustettu Cadillac vuoden 1914 Cadillac Model Thirty -mallin jälkeen sekä ensimmäinen manuaalilla tarjottu auto 1950-luvun jälkeen. Autoa pidetään Cadillacin yhtenä huonoimpana autona.
Jean Bolinder

Jean Bolinder, salanimi Bo Lagevi, (1935–2020) oli ruotsalainen dekkarikirjailija. 
Bolinderin esikoisteos "Skulle jag sörja då..." ilmestyi 1967. Hän kirjoitti kaikkiaan kolmisenkymmentä dekkaria, joista Deckarakademin valitsi teokset "För älskarens och mördarens skull" ja "Dödisgropen" ilmestymisvuosiensa 1985 ja 1990 vuoden parhaiksi dekkareiksi.
Melodifestivalen 1960

Melodifestivalen 1960 (tuolloin tunnettu nimellä "Eurovisionsschlagern - Svensk final") oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustuskappale vuoden 1960 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 1100 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan semifinaaliin.
Karsinnan semifinaali pidettiin 28. joulukuuta 1959. Semifinaalissa valittiin neljä kappaletta karsinnan finaaliin. Ei ole tiedossa, miten finalistit valittiin, eikä semifinaalin tarkempi tulos myöskään ole tiedossa. Karsinnan finaali pidettiin 2. helmikuuta 1960 Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa jokaisen kappaleen esitti kaksi eri esittäjää, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestyksellä. Finaalissa voittajan valitsivat neljä musiikin asiantuntijoista koostunutta alueraatia, joista kussakin oli kolme jäsentä. Kukin raadin jäsen antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Karsinnan voitti kappale "Alla andra får varann", jonka karsintafinaalissa esittivät Östen Warnerbring ja Inger Berggren. Jo ennen karsintafinaalia oli kuitenkin päätetty, että Ruotsin edustuskappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa esittäisi Siw Malmkvist.
"Finalistit värjätty, semifinaalin tarkempi tulos ei ole tiedossa.
Melodifestivalen 1959

Melodifestivalen 1959 (tuolloin tunnettu nimellä "Säg det med musik: Stora Schlagertävlingen") oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustuskappale vuoden 1959 Eurovision laulukilpailuun. Melodifestivalen järjestettiin tuolloin ensimmäistä kertaa. Ruotsi oli osallistunut Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa jo vuotta aiemmin, mutta tuolloin maan edustaja oli valittu kokonaan sisäisesti. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 200 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan finaaliin, joka pidettiin 29. tammikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsivat neljä musiikin asiantuntijoista koostunutta raatia, jotka kokoontuivat Tukholmassa, Göteborgissa, Malmössä ja Luulajassa. Raatikohtaiset äänet eivät kuitenkaan ole tiedossa. Karsinnan voitti kappale "Augustin", jonka karsinnassa esitti Siw Malmkvist. Jo ennen karsintaa oli kuitenkin päätetty, että Ruotsin edustuskappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa esittäisi Brita Borg.
David Klemetz

David Klemetz (1921–1983) oli suomenruotsalainen helluntailainen pastori, opettaja, evankelista ja julkaisija. Klemetz oli suomenruotsalaisen helluntailaisuuden ja vapaakirkollisuuden pitkäaikainen johtohahmo. Klemetz toimi ensin evankelistana Vaasan saaristossa ja Koivulahden alueen helluntaiseurakuntien johtajana. Vuonna 1951 Klemetzistä tuli Helsingin Filadelfia-seurakunnan johtaja, missä hän toimi aina kuolemaansa asti.
Klemetziä on kuvattu intohimoisena evankelistana. Klemetz toimi usein raamatunopettajana ja teki puhujamatkoja konferensseihin Ruotsiin. Klemetz toimi "Korsets Budskapin" päätoimittajana yli 30 vuoden ajan. Pääosin hänen kirjoituksensa keskittyivät opetukseen ja sieluunhoitoon, mutta toisinaan hän otti kantaa kärkevästi. Klemetz teki aktiivista työtä KB:n levikin eteen suomenruotsalaisella alueella.
Vuonna 1967 Klemetz julkaisi kirjan "Framtid och hopp". Osia kirjasta levitettiin laajasti Suomessa ja Ruotsissa. Klemetz kuoli vuonna 1983 sydänkohtaukseen.
Alfons Andström

Alfons Andström (1901 Hanko – 27. syyskuuta 1975 Uppsala, Ruotsi) oli suomenruotsalainen helluntailainen evankelista ja pastori. Andströmiä on kuvattu yhdeksi helluntailiikkeen värikkäimmistä julistajista. Andström syntyi Hangossa, mutta vietti nuoruutensa Helsingissä. Andström koki hengellisen heräämisen Andreaskyrkanilla Frank Mangsin kokouksessa.
Uskostaan huolimatta Andström koki uskonkriisiä. Jonkin ajan kuluttua Andström jätti Andreaskyrkanin ja liittyi Helsingin Filadelfia-seurakuntaan. Filadelfiassa Andström palkattiin välittömästi Anton William Rosenbergin työntekijäksi. Andström oli 1930-luvulla yhdessä Lars-Eric Bergsténin kanssa aloitteentekijä nuorten raamattuviikkojen perustamisessa. Andström piti vuosina 1936–1937, yhdessä Bergsténin ja Hilding Söderholmin kanssa, useita herätyssarjoja Pohjanmaalla ja Uudellamaalla. Andströmin kokouksissa monet tulivat uskoon.
Andström toimi saarnaajana Helsingissä sekä seurakunnan johtajana Pietarsaaressa, Vaasassa ja Tammisaaressa. 1960-luvulla Andström muutti Ruotsiin, jossa hän toimi johtajana ensin Uumajan helluntaiseurakunnassa ja myöhemmin useissa muissa paikoissa. Andström kuoli Uppsalassa 74-vuotiaana.
Meduusapuu

Meduusapuu ("Medusagyne oppositifolia") on Seychelleillä kasvava harvinainen puulaji. Se on noin kymmenen metrin korkuiseksi kasvava pieni puu. Sen hedelmät koostuvat säteittäin kasvavista, siivellisistä, tuulilevitteisistä osahedelmistä. Laji on morfologisesti hyvin poikkeava, ja sen sukulaissuhteiden selvittäminen on päätynyt 2010-luvun lopussa sijoittamaan sen omaan alaheimoonsa mikinpensaskasvien heimossa. Laji on siirretty mikinpensaskasveihin vasta viimeksi julkaistussa eli APG IV -luokittelujärjestelmässä. Aiemmissa luokitteluissa laji on ollut yksinään erillisessä heimossa tai lahkossa. Meduusapuu esiintyy luonnonvaraisena pienellä alueella Seychellien suurimmalla saarella Mahélla ja sitä on ollut 2000-luvun alussa jäljellä alle 90 yksilöä. Se kasvaa saaren graniittikallion paljastumilla 150–500 metrin korkeudella. Meduusapuu luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
José Antonio Kast

José Antonio Kast Rist (s. 18. tammikuuta 1966 Santiago de Chile) on chileläinen poliitikko, asianajaja ja perustamansa Tasavaltalaispuolueen puheenjohtaja vuodesta 2019. Hän oli ehdokkaana Chilen vuoden 2021 presidentinvaaleissa ja hävisi toisella kierroksella vasemmiston Gabriel Boricille.
Poliittisilta näkemyksiltään Kast on oikeistopopulisti. Hän ihailee Chilen entistä sotilasdiktaattoria Augusto Pinochetia ja on muun muassa ehdottanut ojien kaivamista maan rajoille pysäyttääkseen maahanmuuton. Hän kannattaa vapaita markkinoita, konservatiivisia perhearvoja ja kovempia otteita maan sisäiseen turvallisuuteen sekä vastustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia.
Ruoho laulaa

Ruoho laulaa ("The Grass Is Singing / Killing Heat") on ruotsalais-sambialais-brittiläinen, Michael Raeburnin ohjaama englanninkielinen draamaelokuva vuodelta 1981. Se perustuu Doris Lessingin läpimurtoromaaniin ja kertoo valkoisesta viljelijäpariskunnasta 1950-luvulla apartheidin sävyttämässä Etelä-Afrikassa. Pääosia näyttelevät John Thaw ja Karen Black.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fräntin mielestä avioliittotarina jää tavanomaiseksi ja vivahteettomaksi. Romaanissa sympaattiseksi kuvattu tilan emäntä Mary Turner on elokuvassa Fräntin mielestä muuttunut kopeaksi ja määräileväksi, eikä mustan palvelijamiehen aikaansaama kolmiodraama tule esille yhtä hyvin kuin romaanissa. Bille Augustin kuvaustyö on Fräntistä välillä melkein liiankin kaunista.