Alamo

Alamo (virallisemmin: San Antonio de Valeron lähetysasema) on nykyään museona toimiva entinen lähetysasema ja linnoitus texasilaisessa San Antonion kaupungissa, Yhdysvalloissa.
Espanjan varakuningas rakennutti kirkon ja sitä ympäröineet rakennukset 1700-luvulla paikallisväestön käännyttämiseksi kristinuskoon. Alamoa ei enää 1800-luvulla käytetty lähetystyöhön vaan se toimi linnoituksena, jossa käytiin monta taistelua – kuuluisimpana Texasin itsenäisyyden alkuaikoina vuonna 1836 käyty ratkaisutaistelu texasilaisten ja Meksikon välillä.
Historia.
Lähetysasema-aika.
Lähetysasemaoikeudet Alamo sai vuonna 1716 varakuningas Don Fernando de Alencastre Noroña y Silvalta. Fray Antonio de Olivares perusti Alamon kaksi vuotta myöhemmin. Hän toi mukanaan kristittyjä intiaaneja läheiseltä San Juan Bautistan San Francisco Solano -lähetysasemalta Rio Grande -joen rannalta. Olivares nimesi lähetysaseman katolisen pyhimyksen Antonius Suuren ja Uuden Espanjan kunniaksi. Lähetysaseman paikka valittiin vuonna 1724 ja peruskivi muurattiin 8. toukokuuta 1744.
Alamo oli ensimmäinen San Antonio -joen lähetysasemaketjusta. Useat näistä lähetysasemista muodostavat nykyään "San Antonion Missions National Historical Park" -nähtävyyden.
Lähetystoiminta alkoi hiipua vuodesta 1765 lähtien ja Alamon lähetysasema hylättiin 1793. Kaikki kirkonkirjat ja arkistot siirrettiin läheiseen San Fernandon kirkkoon. Vuonna 1803 San Carlos de Parras ja komppania hänen espanjalaisia sotilaitaan Álamo de Parrasin kaupungista (nykyisestä Meksikon Coahuilan maakunnasta) siirtyi Alamoon.
Alamon nimen taustasta on monta selitystä: se voi olla perua Álamo de Parrasin isännyydestä, se voi tulla virginianpoppelia tarkoittavasta espanjan sanasta "álamo" tai sitten arabian kielen (josta monet espanjan kielen sanat ovat lähtöisin) linnoitusta tarkoittavasta "alamut"-sanasta.
Taistelu.
Rakennukset olivat yleensä meksikolaisten hallinnassa vuoteen 1835 asti, jolloin kenraali Martín Perfecto de Cos luovutti sen texasilaisille. Kaksi kuukautta tästä, 23. helmikuuta 1836, William B. Travis otti Alamon hallintaansa. Travisilla oli eri lähteiden mukaan seuranaan 187–189 sotilaan ja vapaaehtoisen joukko. Kenraali Antonio López de Santa Anna piiritti joidenkin arvioiden mukaan 5 000 miehen vahvuisella armeijallaan Alamoa 13 päivän ajan. Toisten lähteiden mukaan armeijan vahvuus oli huomattavasti tätä pienempi, 1 600 miestä. Piiritys päättyi taisteluun 6. maaliskuuta, jolloin kaikki texasilaiset puolustajat kaatuivat. Taistelusta on erilaisia versioita: piirityksestä sanotaan selvinneen elossa meksikolaisten vapauttamat parikymmentä naista, lasta ja orjaa.
Myöhempi käyttö ja kunnostaminen.
Piiritystaistelun jälkeen rakennus oli lähes rauniona. Sitä koetettiin kunnostaa ja viimein 13. tammikuuta 1841 Texasin tasavalta sai tehtyä päätöksen Alamon kirkon kunnostamiseksi katoliseksi kirkoksi. Kun Yhdysvallat hyväksyi Texasin osavaltiokseen, Alamo lunastettiin liittovaltion omistukseen. Rakennusta käytettiin Yhdysvaltain armeijan varusvarastona Yhdysvaltain sisällissotaan asti. Sisällissodan aikana Konfederaation joukot käyttivät rakennusta lähinnä varastona. Sodan jälkeen Yhdysvaltain hallitus otti rakennuksen takaisin haltuunsa ja käytti sitä vuoteen 1876 asti.
Rakennuksen omistuksesta kiisteltiin koko 1800-luvun loppupuoli. Texas osti 23. huhtikuuta 1883 rakennuksen katoliselta kirkolta ja luovutti sen hallinnan edelleen San Antonion kaupungille. Luovutuksen ehtona oli, että kaupunki huolehtii ja maksaa rakennuksen kunnossapidon. Kaksi naista, historioitsija ja opettaja Adina de Zavala sekä hyväntekeväisyyden harrastaja Clara Driscoll, kunnostivat rakennusta omilla varoillaan 1890-luvulta vuoteen 1905. Naiset ajautuivat myöhemmin erimielisyyksiin luostarista, jonka Driscoll olisi halunnut purkauttaa ja de Zavala kunnostuttaa.
Texasin kongressissa saatiin 25. tammikuuta 1905 aikaan päätös, jonka mukaan osa lähetysasemasta otettaisiin kaupalliseen käyttöön. Loppuosa kirkkorakennuksesta asetettaisiin Daughters of the Republic of Texas -järjestön hallinnoitavaksi. Nykyään tämä järjestö vastaa rakennuksen ylläpidosta ja järjestää turistikierroksia. Erimielisyydet rakennusten omistuksesta jatkuivat yhä 1900-luvulla, esimerkiksi vuonna 1908 de Zavala lukitsi itsensä sisään rakennukseen kolmeksi päiväksi kaupallista hyödyntämistä estääkseen.
Rakennusta on kunnostettu moneen otteeseen, perusteellisimmin Texasin satavuotisjuhliin 1936. Alamo sai kansallisen muistomerkin arvon 19. joulukuuta 1960.