Narsistisen persoonallisuushäiriön historia Suomessa

Suomessa narsistisen persoonallisuushäiriön historia on lyhyt, eikä sen erkanemisesta yleisestä psykopatia-käsitteestä ole suomalaista tutkimustietoa. Suomessa käytössä oleva Maailman terveysjärjestön kehittämä kansainvälinen tautiluokitusjärjestelmä ICD-10 ei sisällä erikseen narsistista persoonallisuushäiriötä, vaan se merkitään muuksi persoonallisuushäiriöksi (F60.8). Yhteiskunnallinen tietoisuus häiriön olemassaolosta ja sen tunnistamisesta on syntynyt yhdistystoiminnan, toimittajien ja kirjailijoiden kautta.
Termiä "narsisti" ei vielä tunnettu yleisesti 1990-luvulla ja 2000-vuosikymmenellä, ja sen sijasta käytettiin termejä "luonnehäiriöinen" (esim. 1997–2004) ja "kiusaaja" (2007). Persoonallisuushäiriöstä tiedottaminen suurelle yleisölle ja viranomaisille on ollut vuonna 2004 perustetun Narsismin uhrien tuki -yhdistyksen (NUT ry, ent. "Narsistien uhrien tuki") harteilla. Kyseinen persoonallisuushäiriö voi olla pahimmillaan hengenvaarallinen.
Narsistinen persoonallisuus suomalaisessa diagnoosijärjestelmässä.
Maailman terveysjärjestön kehittämä kansainvälinen tautiluokitusjärjestelmä ICD-10 käynnistyi hankkeena vuonna 1983 ja se julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1994. ICD-10-tautiluokitus on ollut virallisessa käytössä Suomessa vuoden 1996 alusta. Suomalaiseen keskusteluun narsistinen persoonallisuushäiriö on lainattu yhdysvaltalaisesta Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders -nimisestä mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden diagnoosijärjestelmästä. Suomalaiset psykiatrit diagnosoivat DSM:n mukaisen narsistisen persoonallisuushäiriön, mutta merkitsevät sen diagnoosikoodilla F60.8 muu persoonallisuushäiriö. Kyseisen diagnoosinimikkeen alle sijoitetaan suomalaisessa kielenkäytössä määrite "narsistinen persoonallisuus". Diagnoosiluokka F60.8 on alkuperäisesti englanninkielisessä materiaalissa "Other specific personality disorder".
Yhdysvaltalaiseen Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders -diagnoosijärjestelmään "narcissistic personality disorder" lisättiin vuonna 1980 sen kolmannessa versiossa DSM-III. Lisäys perustui työhön jota oli tehty vuoden 1968 DSM-II:n jälkeen.
Yhdistykset, toimittajat ja tietokirjailijat.
Häiriöstä tiedottaminen suurelle yleisölle ja viranomaisille on ollut vuonna 2004 perustetun Narsistien uhrien tuki (NUT ry) -yhdistyksen sekä toimittajien ja tietokirjailijoiden harteilla.
Vuonna 1994 psykologi Liisa Keltikangas-Järvinen julkaisi kirjan "Hyvä itsetunto", johon myöhemmät kirjoittajat ovat viitanneet. Kirjassa Keltikangas-Järvinen käsittelee esimerkiksi itsetuntoa, riippumattomuutta muiden mielipiteistä, ensivaikutelman antamista sekä epäonnistumisten ja pettymysten sietämistä.
Vuonna 1997 suomalainen pappi ja Suomen Raamattuopiston toiminnanjohtaja Raimo Mäkelä julkaisi narsistista persoonallisuushäiriötä käsittelevän kirjan "Naamiona terve mieli. Kuinka kohtaan luonnehäiriöisen?". Maaliskuun lopulla 2010 kirjaa oli myyty 23 000 kappaletta.
Toimittaja Brita Jokinen teki YLElle radio-ohjelmaa "Kiusaaja keskellämme" vuonna 2001.
Yhdysvaltalaisen sosiaalityöntekijän ja psykoterapeutin Sandy Hotchkissin kirja "Miksi aina sinä? Narsismin seitsemän syntiä" julkaistiin vuonna 2005. Kirjassa esitetään häpeämättömyys, maaginen ajattelu, ylimielisyys, kateus, vaativuus, hyväksikäyttö ja rajattomuus narsismin tunnuspiirteiksi.
Vuonna 2007 Jokinen julkaisi kirjan "Kiusaaja keskellämme", joka pohjautui radio-ohjelman saamaan palautteeseen. Kun Jokinen kirjoitti WSOY:lle kirjaa "Kiusaaja keskellämme" vuonna 2007, kustantaja vaati muuttamaan jokaisen narsisti-sanan kiusaajaksi.
Jokinen julkaisi vuonna 2012 uudistetun painoksen kirjastaan "Narsisti keskellämme", jonka nimessä sanan "kiusaaja" korvasi sana "narsisti".
Psykologi ja kriminaalipsykologian sekä oikeuspsykologian dosentti Helinä Häkkänen-Nyholm julkaisi vuonna 2018 kirjan "100 kysymystä narsismista".
Mäkelä uudisti vuonna 2020 kirjansa nimeksi "Naamiona terve mieli: kuinka kohtaan narsistin" (aikaisemmin "Luonnehäiriöisen").