Raskas patteristo 17 (jatkosota)

Raskas patteristo 17 (Rask.Psto 17) perustettiin 18.06.1941 - 22.06.1941 Kruunupyyssä ja huomattava osa sen miehistöstä oli Kruunupyyn, Teerijärven, Alavetelin ja Öjan pitäjien ruotsinkielisiä reserviläisiä, mutta siinä oli myös miehiä muilta Suomen ruotsinkielisiltä alueilta. Kapteeni (myöhemmin majuri) Albert Tigerstedt oli patteriston komentaja koko sodan ajan ja patteristo sai myös nimen ”Tigerns sektion” elii Tiikerin patteristo. Patteristo oli moottoroitu, ja sillä oli 12 kanuunaa, mallia 105 K 29.
Siirtyminen kaakkoisrajalle.
Raskas patteristo 17 perustettiin Kruunupyyssä 22. kesäkuuta 1941 mennessä. Rautatiekuljetus rajaa kohti tarvitsi neljä junaa, jotka lähtivät Kruunupyystä eri ajankohtina 22.6. Kuljetus eteni Iisalmen, Kuopion, Pieksämäen ja Varkauden kautta Liperin Viinijärven asemalle, jossa junat purettiin 23-24.6. Patteristo koottin ja leiriytyi muutaman kilometrin päästä asemalta olevaan maastoon.
4-5.7. patteristo suoritti ensimmäiset tarkistusammunnat rajan Venäjän puolella oleviin maaleihin. 10.7. alkaen patteristo tuki 19. Divisioonan hyökkäyksiä rajan yli.
Eteneminen Laatokan ranta-alueella.
19.7. tulipatterit 1 ja 2 siirtyivät Moskovan rauhan rajan yli Jaakkimaaan johtavalle tielle. Patteristo tuki JR 58:n taisteluita Kaalamon aseman läheisyydessä. Patteristo siirtyi 25.7. eteenpäin Suurisuon halki tietä pitkin ja tuki JR 16:n hyökkäyksiä Kumurinkylään. Lisäksi patteristo tuki JR 58:n ja JR 37:n käymiä kovia taisteluita elokuun alkupäiviin saakka. Raskas patteristo 17 siirrettiin 7. elokuuta 19. Divisioonan alaisuudesta 7. Divisioonaan ja sai tehtäväksi tukea divisioonan hyökkäystä Sortavalaan. Patteristo siirtyi samana päivänä noin 16 km Sortavalan suuntaan uusiin asemiin Tapiolan hovi nimisen kartanon läheisyyteen. Jalkaväen taistelut jatkuivat Sortavalan kaupungissa ja sen eteläpuolella. Tykistöä käytettiin säästeliäästi tukemaan kaupunkitaisteluja, koska ei haluttu aiheuttaa tarpeettomia vaurioita. 7. Divisioonan joukot valloittivat kaupungin keskustan 15.8. Sortavalassa vietetyn lyhyen lepotauon jäkeen Raskas patteristo 17 siirrettiin etelään tukemaan 19. Divisioonan taisteluita ja häiritsemään vihollisen evakuointia Rautalahdella. Raskas patteristo 17 tulitti puna-armeijan lastauspaikkoja ja kuljetusaluksia. 
... ja edelleen Karjalankannaksella.
Motin laukeamisen jälkeen patteristo siirtyi moottorimarssilla etelään Vuoksea kohti ja ylitti illalla joen Vuosalmen pitkällä ponttonisillalla ja jatkoi yöllä matkaa etelään. Seuraavana päivänä patterit ajoivat asemiin Kyyrölässä. Patteristo lähti eteenpäin jo iltapäivällä 28.8. Kivennavan pitäjän Pamppalan kylän eteläpuolella oleviin asemiin. Sieltä patteristo tuki jälkaväen hyökkäystä Kivennavan kirkonkylään. Patteristo tuki sen jälkeen jalkaväen hyökkäyksiä vanhan rajan ylitse.
Asemasotavaihe 1941-1944.
Patteriston tulipatterit ylittivät vanhan rajan 10.9. ja siirtyivät sen eteläpuolella olevaan Valkeasaaren Pien-Kaljalan kylään. Täällä alueella patteristo pysyi koko asemasodan ajan, 10.6.1944 saakka. Syksyllä 1941 tulipatterit vaihtoivat asemaa muutaman kerran, ja niillä oli useita sekä eteen- että taaksepäin olevia väliaikaisesti käytettyjä vaihtoasemia. 1. patterin tykit sijoitettiin lokakuussa 1941 vanhoihin venäläisiin betonibunkkereihin. Muut patterit kaivautuivat tavanomaisiin tykkiasemiin. Tulenjohtopaikat sijaitsivat rintamalinjan lähellä noin 4-5 km kaakkoon tuliasemista. Patteriston tulenjohtajat miehittävät aika ajoin muun muassa tulenjohtopaikat Musta, Teräs, Vaski ja Pronssi. Komentopaikka ”Tiikerilinna” ja patteriston huolto sijaitsivat Rajajoen pohjoispuolella Tonterin kylän lähellä. Syksyllä 1941 patteristo toimi 19. Divisioonan alueella. Vuoden 1942 alusta lähtien, 19. Divisioona lakkauttamisen jälkeen, patteristo oli alistettu 2. Divisioonalle.
Lokakuussa 1941 toteutettiin merkittävä miehistön uudelleenjärjestely. Ikäluokka 1911 ja sitä nuoremmat miehet siirrettiin Raskas patteristo 4:ään, joka osittain oli samalla rintamalohkolla. Vastaava määrä vanhempien ikäluokkien miehiä tuli Rasks patteristo 17:ään.
Kesän 1944 taistelut Karjalankannaksella.
Neuvostoliiton suurhyökkäys Karjalan kannaksella alkoi 9.6.1944. Sen painopiste oli Valkeasaari eli välittömästi Raskas patteristo 17:n alueen eteläpuolella. Patteristo osallistui ankariin taisteluihin 9-10.6. 
VT-linjan taistelut.
Päivällä 10.6. vihollisen jalkaväen ja panssarien lähetyessä tuliasemia, patterit irtaantuivat yksi kerrallaan. Useita kaatuneita oli jätettävä. Komentaja itse sytytti Tiikerilinnansa tuleen. Kaljalasta irtaantumisen jälkeen patterit siirtyivät taaksepäin Hartosen, Kokrolan ja Siiranmäen kylien kautta Ahijärvelle. Seuraavana aamuna sai patteristo käskyn ”Seis ajoon” ja jätti asemat KTR 15:n 1. patteristolle. Patteristo tulitti 14-15.6. melkein taukoamatta eri maaleja, ennen kaikkea Siiranmäen suunnalla. Vihollinen hyökkäsi siellä suurella voimalla VT-asemaa vastaan. Patteristo yhdessä suomalaisten pommikoneiden kanssa tuki vastahyökkäystä Siiranmäellä. 
Patteristo ajoi yöllä 16-17.6. taaksepäin Suontaan, Ilmolan, Muolaan ja Peippolan kautta Vuoksen eteläpuolella olevan Salmenkaidan kylän maastoon. Siirto liittyi suomalaisten joukkojen irtaantumiseen VT-linjasta. Illalla patteristolle ilmoitettiin, että se alistetaan Itä-Karjalasta saapuneeseen 4. Divisioonaan. Patteristo sai käskyn siirtyä Kämärän suuntaan. 
VKT-linjan taistelut.
Patterit ajoivat valmiina oleviin asemiin Viipurin pohjoispuolella olevaan Härkävuoren maastoon, ja se pääasiallisesti tukisi 3. prikaatia Viipurin itäisten esikaupunkien Karjalan ja Tammisuon alueella. Patteriston komentopaikalla todettiin 20.6.1944 lo 16:54, että Suomen lippu ei enää liehu Viipurin linnan tornissa. Illalla patteristo sai käskyn siirtyä pohjoiseen. Yöllä 20-21.6. patteristo siirtyi taaksepäin Juustilan tienoille. 1. patteri sijoitettiin Juustilankankaan alueelle, Saimaan kanavan itäpuolelle, 2. ja 3. patteri taas kanavan länsipuolelle. Seuraavina päivinä patterit tekivät muutamia asemavaihtoja, muun muassa 1. patteri siirtyi 24.6. Saimaan kanavan länsipuolelle muiden patterien yhteyteen. Komentopaikka sijoitettiin ensiksi Parvelanjärven rannalle, mutta siirrettiin 25.6. Portinhoikan maastoon. 21.6. patteriston pohjanmaalaiset tapasivat yllättäen tuttuja Syväriltä juuri saapuneen ja Tienhaaraan matkalla olevan JR 61:n miesten joukoista. Raskaan patteriston 17:n päätehtävä oli edelleen 3. Prikaatin ja 18. Divisioonan tukeminen Suomenvedenpohjan ja Leitimonjärven välisellä VKT-linjan lohkolla. 18 Divisioona vedettiin 27.6. taaemmaksi, ja 11. Divisioona sai sen tykistön käyttöönsä, mm. Raskas patteristo 17:n. Neuvostoliiton joukot mursivat puolustuksen Portinhoikassa 29.6., ja suomalaiset joukot ryhmittyivät uudestaan taaemmalla. Siinä yhteydessä Raskas patteristo 17:n tulipatterit siirrettiin noin viisi kilometriä taaksepäin Valkjärven ja Jyrkilän kylän väliseen maastoon. Patteristo kuului tässä vaiheessa everstiluutnantti Holger von Konowin tykistöryhmään, joka oli osa siitä vahvasta tykistöstä, joka oli keskitetty alueelle. Vahvistettu 6. Divisioona vastasi nyt alueen puolustuksesta ja eversti Georg Lucander johti koko tykistökeskittymää. Raskas patteristo 17 osallistui tulellaan heinäkuun alussa erittäin voimakkaisiin tykistökeskityksiin, joiden myötä hyökäykset Ihantalassa torjuttiin ja puna-armeijan eteneminen lopullisesti pysäytettiin. 10.7. vaiheella sotatoimet laantuivat tällä alueella, ja taistelut muuttuivat asemasodaksi.
Raskas patteristo 17 sai lähtökäskyn 26.7. ja siirtyi samana päivänä uusiin asemiin Saimaan kanavan ja Rättijärven itäpuolelle. Komentopaikka sijoitettiin Mustajärven lähelle. Patteristo ampui ainoastaan kolme kertaa näistä asemista. 5.8. patteristo tuki yritystä valloittaa Ihantalan sillanpää. Viimeisen kerrran patteristo ampui tarkistusammunnan 6.8.
Taistelut päättyivät - kotiutus marraskuussa 1944.
Raskas patteristo 17 siirrettiin elokuun alussa IV armeijakunnan reserviksi. Patteristo lähti illalla 7.8. Rättijärveltä ja ajoi yöllä odotusasemiin Lottolan kylään. Majoitusta ja tuliasemia järjestettiin vähitellen seuraavina päivinä. Tässä vaiheessa patteristo ei enää osallistunut rintaman ajoittaisiin tykistöammuntoihin. Miehistöä työllistettiin rakennustöillä, komennuksilla, koulutuksella ja harjoituksilla. Aamuyöllä 4.9. tuli tieto, että aseleposopimus oli syntynyt ja vihollisuudet lopetetaan klo 7 aamulla. Saman päivän iltana annettiin patteristolle käsky siirtyä vuoden 1940 rajan taakse. 
Marraskuun alussa 1944 aloitettiin valmistelut patteriston lakkauttamiseksi ja miehistön kotiuttamiseksi. Marraskuun puolessavälissä patteristo siirtyi Lappeenrannan rautatieasemalle, josta rautatiekuljetus pohjoiseen lähti liikkeelle. Kuljetusjunat saapuivat Kruunupyyhyn 18. ja 19.11.1944. Kotiin palaavat toivotettiin tervetulleeksi torvisoittokunnan musiikilla ja lottien kahvitarjoilulla. Sunnuntaina koko patteristo kokoontui kunnianosoitukseen sankarihaudoilla, jumalanpalvelukseen Kruunupyyn kirkossa ja yhteiseen päivälliseen. Kotiseudun edustajat ja patteriston komentaja kiittivät patteriston miehistöä ja upseereita. Seuraavina päivinä varustus luovutettiin ja miehistö kotiutettiin.