Juustokauppasketsi

Juustokauppasketsi (alkuperäinen englanninkielinen nimi: Cheese Shop) on sketsi brittiläisestä "Monty Pythonin lentävä sirkus" -sarjasta.
Sketsi esitettiin alunperin sarjan 33. jaksossa "Salad Days" 30. marraskuuta 1972. Sketsin käsikirjoitus on mukana vuoden 1989 kirjassa "The Complete Monty Python's Flying Circus: All the Words, Volume 2".
Sketsi muotoiltiin myöhemmin uudelleen albumia "The Monty Python Matching Tie and Handkerchief" varten ja esitettiin vielä kerran esityksessä "Monty Python Live (Mostly)", osana Kuollut papukaija -sketsiä.
Alkuperä.
Idea sketsiin tuli kuvauksissa Folkestonen satamassa, kun John Cleese tuli merisairaaksi ja oksenteli yrittäessään sanoa repliikkiään. Paluumatkalla Graham Chapman ehdotti että Cleese söisi jotain ja kysyi häneltä mitä hän halusi; Cleese vastasi haluavansa juustoa. Nähdessään apteekin, Cleese ihmetteli josko sieltä saisi juustoa, mihin Chapman vastasi että jos saisi, se olisi sitten lääkejuustoa ja Cleese tarvitsisi siihen reseptin. Kikattaen Chapman ja Cleese päättivät kirjoittaa aiheesta sketsin. He kuitenkin huomasivat että idea pyytää apteekista juustoa olisi liian epärealistinen ilman valmistelua. Heidän ihmetellessään miksi joku yrittäisi ostaa juustoa muualta kuin juustokaupasta, Cleese ehdotti että he kirjoittaisivat sketsin jossa joku yrittäisi ostaa juustoa juustokaupasta jossa ei ole lainkaan juustoa, valmisteluna sketsiin jossa joku yrittää ostaa juustoa apteekista, mitä sketsiä ei sitten koskaan tehtykään.
Chapman kirjoitti sitten sketsin yhdessä Cleesen kanssa, joka ei aluksi pitänyt sitä hauskana. Kun Chapman edelleen väitti että se on hauska, he esittelivät sen muille Monty Python -ryhmän jäsenille. Vaikka useimmat jäsenistä eivät olleet vakuuttuneita, Michael Palin ihastui sketsiin ja nauroi sille hysteerisesti, kaatuen lopulta lattialle. Tämä viihdytti muita ja he päättivät käyttää sketsiä.
Juoni.
Cleese esittää sivistynyttä asiakasta (nimeltään Mr. Mousebender) joka yrittää ostaa juustoa juustokaupasta nimeltään "Ye National Cheese Emporium". Kaupan omistajalla (Palin), Mr. Arthur Wensleydalella, ei näytä oleva lainkaan juustoa kaupassaan, ei edes cheddaria, "maailman suosituinta juustoa".
Joe Moretti soittaa taustalla busukimusiikkia samalla kun Terry Jones ja Graham Chapman tanssivat pukeutuneina knalleihin ja tummiin pukuihin. Cleese kertoo aluksi pitävänsä musiikista, ollen "eräs joka on mieltynyt kaikkiin Terpsikhoren ilmentymiin", mutta sketsin edetessä Cleese turhautuu yhä enemmän kunnes hän käskee lopettamaan musiikin. Cleesen luetellessa turhaan yhä oudompia, pahanmakuisempia ja joskus jopa kuvitteellisia juustoja, kaupan omistaja vastaa kehnoilla tekosyillä kuten "Ohh! Kissa söi sen."
Cleese kertoo ettei kauppa ole kovin häävi juustokaupaksi, mutta Palin vastaa että se on alueen paras koska se on niin puhdas, mihin Cleese vastaa "No, ei sitä ainakaan juusto ole liannut." Lopulta Cleese kysyy Palinilta onko kaupassa yhtään juustoa, mihin Palin vastaa että kyllä on. Cleese kertoo sitten kysyvänsä vielä uudelleen, ja jos Palin vastaa kieltävästi, Cleese ampuu häntä päähän. Palin vastaa tällä kertaa kieltävästi, ja Cleese ampuu hänet välittömästi, mutisten sitten "Mitä ihmishengen haaskausta!" Hän pukee sitten stetsonin päähänsä, ja sketsi vaihtuu Hugh Walpolen teokseen "Rogue Cheddar" ja seuraavaan sketsiin "Sam Peckinpah's 'Salad Days'".
Juustot.
Alkuperäisessä sketsissä mainitaan neljäkymmentäkolme eri juustoa. Albumin "The Monty Python Matching Tie and Handkerchief" audioversiossa Cleese mainitsee myös kreikkalaisen feta-juuston. Vuoden 2014 esityksessä "Monty Python Live (Mostly)" mainitaan myös juustot Stinking Bishop, armenialainen narujuusto ja zimbabwelainen sarvikuononjuusto.