tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Slovakian maantiede

Slovakian maantiede kertoo Slovakian maantieteeseen liittyvistä asioista. Slovakia on vuoristoinen sisämaavaltio Keski-Euroopassa. Sen naapurivaltioita ovat Tšekki, Puola, Ukraina, Unkari ja Itävalta.
Pinnanmuodot ja vesistöt.
Vuoristot käsittävät suurin piirtein puolet maan pinta-alasta. Slovakian alueella on Länsi-Karpaatteihin ja Beskideihin kuuluvia vuoristoja. Länsi-Karpaatteihin kuuluvat Tatravuoret ja Matala-Tatran vuoristo. Noin 50 kilometrin pituinen ja 20 kilometriä leveä Tatravuoristo on pienin ylävuoristo maailmassa. Tämän vuoriston korkein vuorenhuippu on Gerlachovský štít, joka on 2 655 metriä korkea. Tatravuoriston länsipuolella olevia vuoristoja ovat Velká ja Malá Fatra ja Tatravuorten eteläpuolella sijaitsevat Slovakian malmivuoret. Tatravuoristossa on järviä, jotka ovat syntyneet jääkauden mannerjäätikön onsiloiden syvänköihin. Slovakian pisimpiä jokia ovat Hron ja Váh. Tatravuoristossa on myös toinen erittäin korkea vuorenhuippu, Lomnický štít, joka on 2 634 metriä korkea. Tässä vuorenhuipussa on kolme harjannetta. Sitä lähellä ovat Kežmanskýn ja Pienen Kežmanskýn vuorenhuiput.
Ilmasto.
Slovakiassa vallitsee tyypillinen mannerilmasto. Vuoristot suojaavat kylmimmiltä ilmavirtauksilta, mutta talvet ovat erittäin lumisia. Vuotuinen sademäärä on runsain Tatravuoristossa ja alhaisin Tonavan laaksossa. 
Luonto ja luonnonsuojelu.
Slovakian suurten korkeuserojen takia sen kasvillisuus on monipuolista. Metsät peittävät noin 40 prosenttia maan pinta-alasta. Pääasialliset metsätyypit ovat tammimetsät, pyökkimetsät ja havumetsät. Tatravuoristossa elää monia muualla harvinaisia eläinlajeja kuten karhuja, susia ja ilveksiä.
Slovakian kansallispuistoja ovat Pieniny, Slovenský raj, Malá fatra ja Slovenský kras.
Vuoksenniskan työväentalo

Vuoksenniskan työväentalo on Imatralla sijaitseva työväentalo.
Historia.
Työväentalo on rakennettu urakkasopimuksella ja rahoitettu lainapääomalla. Talon on piirtänyt Lindfors vuonna 1961.
Rakennus.
Talo on kivirunkoinen. Ulkoseinät ovat tiiltä. Katteena on peltiä. Sisäseinät ovat betonia ja tiiltä. Sisäkatto on betonia ja lautaa. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc:t. Talossa on ollut öljylämmitys, myöhemmin kaukolämpö.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, toimistotiloja, kokoustiloja sekä kolmen huoneen ja keittiön asunto.
Toimintaa työväentalolla.
Talo on sekä omassa käytössä että vuokrattuna. Talossa järjestetään kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, urheiluharjoituksia, teatteria ja juhlia.(1982)
Talon käyttäjinä ovat olleet eläkeläiset, liikuntaseurat, orkesterit, juhlijat, myyjät, tuote-esittelijät, kirpputorit, viikonlopputanssit, kustantajat kirjojen julkistamiseen. Myös TV:n ”Satuhäät” kuvattiin talolla.
Taloa vuokraa Imatran Sosialidemokraatit.
Suppukaristeheinä

Suppukaristeheinä ("Sporobolus diandrus") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, karisteheinien ("Sporobolus") sukuun kuuluva kasvilaji.
Suppukaristeheinä on monivuotinen ja pystykasvuinen heinälaji. Sen korret voivat kasvaa 160–300 cm korkeiksi ja ne ovat liereitä sekä väriltään vihertäviä. Lehtilavat ovat tasasoukkia, kapeita ja 20–50 cm pitkiä. Kukintona oleva röyhy on 10–30 cm pitkä ja röyhyn tähkylät sijaitsevat yksittäin. Tähkylät ovat 1,3–3 cm pitkiä. Tähkylöiden ulkokaleet ovat noin 1 mm pitkiä. Kussakin kukassa on kaksi tai kolme lyhytpalhoista hedettä. Emissä on yksi sikiäin ja kaksi vartaloa. Hedelminä olevat jyvät ovat pieniä.
Suppukaristeheinä on varsin yleinen Intiassa ja sitä on käytetty siellä lääkekasvina sekä laiduntavien eläinten ravintona. Laji on myös yleinen rikkaruoho.
Vuoksenniskan järjestötalo

Vuoksenniskan järjestötalo Toppala oli Imatralla sijainnut työväentalo.
Historia.
Talo rakennettiin talkoilla Vuoksenniskan Tienhaaranmäelle kommunistien ja kansandemokraattien työväentaloksi.
Rakennus.
Talo oli rankorakenteinen ja rapattu, ja se oli maalattu ruskeaksi. Talossa oli peltikatto. Sisäkatto oli vuorattu akustiikkalevyillä. Sisäseinillä oli kovalevyt. Talossa oli vesijohto ja viemäri.
Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä huoneen ja keittiön asunto.
Talo tuhoutui tulipalossa syyskuussa 2020. Palo oli tahallaan sytytetty.
Toimintaa työväentalolla.
Talossa järjestettiin kokouksia, tansseja, bingoa ja juhlia.(1982)
Lauritsalan järjestötalo

Lauritsalan järjestötalo on Lappeenrannassa Lauritsalan keskustassa sijaitseva työväentalo.
Historia.
Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla.
Vuonna 1982 talon kunto on ollut heikko. Suunnitelmissa on ollut peltikaton korjaus ja maalaus sekä ikkunanpuitteiden korjaus.
Rakennus.
Talo on rankorakenteinen, ja se on ollut rapattu. Vuonna 1957 on laitettu mineraattilevyt. Alkuperäinen väri on ollut keltainen, nykyisin harmaa. Katteena on ollut huopa, joka on vaihdettu vuonna 1957 peltikatteeksi. Sisäkatto on paneloitu, sisäseinillä on pahvit ja tapetit. Talossa on vesijohto ja viemäri, mutta ei wc:tä. Alkuperäinen puu-keskuslämmitys on vaihdettu öljy-keskuslämmitykseen vuonna 1966.
Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö, eteinen, kahden huoneen ja keittiön asunto, huoneen ja keittiön asunto ja kolme toimistohuonetta.
Toimintaa työväentalolla.
Talo on ollut sekä omassa käytössä että vuokrattuna. Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia.(1982)
Lappeenrannan järjestötalo

Lappeenrannan järjestötalo sijaitsee Lappeenrannan kaupungin keskustassa.
Historia.
Talon on piirtänyt arkkitehti Reino Ahjopalo vuonna 1963. Talo on rakennettu talkoilla ja ”omana työnä” ja rahoitettu pankkilainalla.
Rakennus.
Talo on kivirunkoinen, rapattu tiilipinta, joka on keltainen. Katteena on pelti. Sisäkatto on rapattu ja laudoitettu. Sisäseinillä on kovalevyt ja rappausta. Talossa on keskuslämmitys, joka on toiminut vuodesta 1974 lähtien kaukolämmöllä. Talossa on vesijohto, viemäri ja wc:t vuodelta 1963. Lisärakennuksessa on autotalli.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, alasali, kahden huoneen ja keittiön asunto ja viisi toimistoa.
Toimintaa työväentalolla.
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa, urheiluharjoituksia ja juhlia. Sitä myös vuokrataan.
Kymintehtaan työväentalo

Kymintehtaan työväentalo on nykyiseen Kouvolan kaupunkiin kuuluvalla Kuusankoskella sijaitseva työväentalo.
Historia.
Kymintehtaan työläisten perustama Kymintehtaalaisten työväenyhdistys on perustettu 19.7.1903 Simolan kalliolla Kuusankoskella.
Rakennus.
Työväentalossa on juhlasali näyttämöineen, pukuhuone, ravintola, painihuone ja varastohuone. Toisessa kerroksessa on vahtimestarin asunto, johtokunnan huone ja soittohuone.
Toimintaa työväentalolla.
Talo ei ole ollut käytössä vuonna 1982 huonon kunnon takia.
Hentohöyhenheinä

Hentohöyhenheinä ("Nassella tenuissima", syn. "Stipa tenuissima") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristeheinänä.
Hentohöyhenheinä on monivuotinen ja mätästävä heinälaji. Kukkivat varret voivat kasvaa 30–60 cm korkeiksi. Lehdet ovat vaaleanvihreitä, hyvin kapeita ja pystyjä. Talvella lehdet muuttuvat vaaleanruskeiksi. Kukintona on monista pienistä tähkylöistä koostuva röyhy. Tähkylöiden väri vaihtelee hopeaisesta keltaiseen.
Hentohöyhenheinää kasvaa luontaisena Yhdysvaltojen eteläosista Meksikon keskiosiin sekä erillisenä populaationa Argentiinassa ja Chilessä. Lajia tavataan luonnossa avoimilla ja kivikkoisilla joutomailla sekä vuoristojen metsissä, rinteillä ja tasangoilla.
Kasvatettuna hentohöyhenheinä kasvaa parhaiten hyvin vettä läpäisevässä, hiekkaisessa ja runsaasti hienoainesta sisältävässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Laji pärjää myös kivikkoisilla sekä savisilla kasvupaikoilla, kunhan ne eivät ole jatkuvasti kosteita, ja paikalleen juurtuneena laji sietää kuivuutta. Hentohöyhenheinä on hyvä leikata matalaksi lopputalvella ennen kuin uusi kasvukausi keväällä alkaa. Hentohöyhenheinä sopii kivikkopuutarhoihin, reuna- ja massaistutuksiin, ruukkuihin sekä sitomaan eroosiolle herkkää maaperää.
Richard Poole

Richard Poole oli niukka, huumorintajuton, tiukka ja kuumaa vihaava englantilaispoliisi, joka esiintyy "Murha paratiisissa" -televisiosarjassa, jossa häntä näyttelee Ben Miller. Poole esiintyy myös sarjan luojan Robert Thorogoodin kirjoittamissa romaaneissa, jotka perustuvat sarjaan. Hänet lähetetään tutkimaan brittiläisen poliisin murhaa Saint-Marien saarelle ja lopulta omaksi harmikseen hänet siirretään pysyvästi saaren poliisiaseman päälliköksi.
Kolmannen kauden avausjaksossa Poole tapaa sattumalta vanhoja koulukavereitaan, kun nämä ovat tulleet käymään saarelle Poolen tietämättä. Heistäkin ainoastaan yksi tiesi, että Poole olisi saarella, joten tämä järjesti heidät sinne. Koska Poole on hyvä ja tarkka poliisi, hän huomaa heti jotain vanhoissa koulukavereistaan, ja kun tämä mitä hän huomasi ei saa tulla julki, niin hänet murhataan raa'asti.
Poole nähdään vielä kymmenennen kauden kuudennessa jaksossa. Kun ylikonstaapeli Camille Bordeyn äidin Catherine Bordeyn kimppuun hyökätään ja tämä saa vakavia vammoja, Camille palaa hetkellisesti saarelle ja auttaa rikoksen selvittämisessä. Kun paikan sen hetkinen rikoskomisario Neville Parker antaa Camillelle Catherinelle vietäväksi tietokirjan, jota hän on aina sairaalassa lukenut, niin Catherinelle tulee mieleen Poole, joka olisi pitänyt tuosta kirjasta. Catherine myös kysyy, että ajatteleeko Camille koskaan Poolea, johon hän vastaa, että silloin tällöin kuulee Poolen valitukset ja kiukuttelut, mikä piristää häntä. Myöhemmin Catherinelle tulee komplikaatioita ja hänen vointinsa heikkenee. Hyvin huolissaan ja peloissaan oleva Camille menee tämän takia rannalle istuskelemaan ja rauhoittumaan, jolloin Poole tulee yhtäkkiä Camillen ajatuksista yrittämään lohduttaa tätä.
13. kauden ensimmäisessä jaksossa Poole nähdään takaumassa, jossa hän pidättää yhden nykyisen jutun epäillyistä.
Humphrey Goodman

Humphrey Goodman on puhelias, kömpelö mutta älykäs englantilaispoliisi, joka esiintyy televisiosarjoissa "Murha paratiisissa" ja sen spin-offissa "Paratiisin jälkeen". Kummassakin sarjassa häntä näyttelee Kris Marshall. Hän saapuu ensimmäiseen sarjaan Richard Poolen kuoltua. Goodmanin vaimo jätti hänet miehen lähdettyä Karibialle. Goodman on olemukseltaan epäsiisti, hajamielinen ja kömpelö. Lisäksi hän usein kirjoittaa muistiinpanonsa nenäliinaan, koska on kadottanut muistivihkonsa. Kun erään tapauksen tutkinta siirtyy englantiin, niin siellä heitä tutkinnassa auttanut rikoskomisario Jack Mooney tarjoutuu vaihtamaan paikkoja, jotta Humphrey voisi olla tyttöystävänsä Martha Lloydin kanssa.
Vaihdettuaan paikkoja Jack Mooneyn kanssa, hänen tarinansa ei pääty siihen, vaan jatkuu sarjan spin-offissa "Paratiisin jälkeen", jossa Kihlauduttuaan Marthan kanssa he muuttavat tämän kotikaupunkiin Shipton Abbottiin lähellä Devonin rannikkoa. Pian saapumisen jälkeen Humphrey liittyy paikallisiin poliisivoimiin, jossa hän tekee nopeasti vaikutuksen paikallisiin poliiseihin.
Atte Palomäki

Atte Palomäki on suomalainen viestintävaikuttaja. Hän on työskennellyt toimittajana mm. Kauppalehdessä, Ilta-Sanomissa, Suomen Tietotoimistossa ja Etelä-Suomen Sanomissa, sekä uutisankkurina Talousuutisissa, MTV:n uutisissa ja Huomenta Suomi -ohjelmassa. Myöhemmin on on toiminut hallituksen jäsenenä Talentumissa, sekä viestintäjohtajana Nordeassa ja Wärtsilässä. Wärtsilässä hän vastasi konsernin johtoryhmän jäsenenä myös brändistä, markkinoinnista ja sijoittajasuhteista. Palomäen kaudella 2008-2023 Wärtsilä uudisti strategiansa ja brändinsä perinteisestä teollisesta palveluyrityksestä datavetoiseksi cleantechin edistäjäksi, jossa yritysvastuu ja ympäristötehokkuus ovat toiminnan keskiössä.
Palomäki on vaikuttanut viestintäalan kehitykseen toimimalla useita vuosia mm. pohjoismaiden edustajana European Association of Communication Directors -järjestön hallituksessa sekä European Excellence Awards -palkintoraadissa. Hän on myös edistänyt Suomen maakuvaa pääministerin nimittämässä Finland Promotion Boardissa. Hänet on useana vuonna äänestetty Suomen parhaaksi viestintäjohtajaksi. Ennen siirtymistään mediasta yritysviestintään vuonna 2005 Palomäki oli valittu Taloustoimittajat ry:n puheenjohtajaksi.
Nykyään Palomäki toimii yritysjohdon neuvonantajana, sijoittajana ja mentorina. Hän toimii hallituksen jäsenenä Viestinnän ammattilaisten etujärjestö Procomissa, Suomen Mentoreissa, Riikka Herlinin Säätiössä sekä vastuullisuusraportointia kehittävässä esgResilience Oy:ssä. Palomäki on myös Viestinnän Eettisen Neuvottelukunnan varapuheenjohtaja.
Palkinnot ja kunnianosoitukset.
Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan ritarimerkki (2018)
Mustapyy

Mustapyy ("Melanoperdix niger") on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Kaakkois-Aasiassa.
Koko ja ulkonäkö.
Mustapyy voi kasvaa 24–27 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Lajin koiras on kauttaaltaan kiiltävän musta, mutta siivet ovat hieman muuta ruumista ruskehtavammat. Mustapyynaaras on punaruskea muuten, mutta kurkku ja vatsa ovat vaaleanruskehtavat. Naaraan siivissä on mustia raitoja.
Levinneisyys ja elintavat.
Mustapyy elää Malakan niemimaan eteläosassa, Sumatralla ja Borneolla. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat soiset metsät, joissa on turvekerros. Lintu liikkuu tavanomaisesti yksin tai pareittain.
Mustapyy luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi, ja kannan kooksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Kanta voi kuitenkin olla merkittävästi pienempi. Lajia uhkaavat elinympäristön häviäminen ja pirstoutuminen hakkuiden vuoksi sekä metsästys ravinnoksi.
Mehiläispuuhari

Mehiläispuuhari ("Brachypalpus laphriformis"), tunnettu myös nimellä kantokukkakärpänen, on kukkakärpäsiin lukeutuva kaksisiipislaji. Sitä tavataan Suomessa, mutta se on katsottu jopa erittäin uhanalaiseksi (EN), joskin vuodesta 2019 vaarantuneeksi (VU). Lajin toukkia on tavattu muun muassa tammilta.
Tonava-Dravan kansallispuisto

Tonava-Dravan kansallispuisto sijaisee Unkarissa Tonavan pääuoman ja sen sivujoen Dravan seudulla. Puiston alueella on Dravan suiston Unkarin alueella oleva osa kokonaisuudessaan eli alue ulottuu Slójoelta Unkarin etelärajalle. Puiston alueella on tulvatasankoja. Alueella on runsaasti kasveja ja hyönteisiä. Tonavan alajuoksulla esiintyy harvinaisia lintylajeja. Alueen vedet ovat kalojen suosimia kutupaikkoja. Puiston alueella kasvavia puulajeja ovat valkosalava, jalava, tammi, saarni, lehtokuusama ja viiniköynnös. Puistossa esiintyviä kukkakasveja on kirjopikarililja. Vesistössä esiintyviä kalalajeja ovat tonavanjokilohi, tsingeli, harjus ja harmaasampi. Puiston lintuja ovat pikkutiira, kalatiira ja pikkutylli. Alueella esiintyviin hyönteisiin kuuluvat vesiperhoset. Puiston alueeseen kuuluvat Gemencin kosteikkometsät, missä esiintyy mustahaikaroita ja merikotkia. Puiston alueella on myös Mohácsin muistomerkkipuisto, joka on muistomerkki Mohácsin sodalle, jonka unkarilaiset kävivät turkkilaisia vastaan 1526.
Annalisa Cochrane

Annalisa Cochrane (s. 21. kesäkuuta 1996 Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran televisioelokuvassa "The Bride He Bought Online" (2015). Hänet tunnetaan toistuvasta roolistaan Yasminena Netflix-sarjassa "Cobra Kai" (2018–edelleen) ja pääroolistaan Addy Prentissinä kriitikoiden ylistämässä Peacock-sarjassa "One of Us Is Lying" (2021–2022).
Elämäkerta.
Cochrane syntyi 21. kesäkuuta 1996 Washingtonissa. Hän vietti yli kymmenen vuotta lapsuudestaan Punessa. Hän osallistui Loyola Marymountin yliopistoon Los Angelesissa.
Kiskunságin kansallispuisto

Kiskunságin kansallispuisto sijaitsee Unkarissa Tonavan ja sen sivujoen Tiszan välimaastossa. Puisto jakautuu seitsemään osaan, joista oleellisin on Kiskunságin pusta. Alueella järjestetään silloin tällöin karjatalouden esittelytapahtumia. Puiston alueella Pieni-Kumanian järvet, jotka ovat emäksisiä. Näillä järvillä esiintyy muuttolintuja, kuten avosetteja, hanhia ja pitkäjalkoja. Alueella on myös Kolonjärvi, missä esiintyy suokilpikonnia. Tämän järven läheisyydessä on Bikatorokin kukkula. Alueen järvillä kasvaa runsaasti vitoja ja lumpeita. Alueella olevilla suoniityillä esiintyy yhdeksän kämmekkäkasvia, etelänkurjenmiekka ja siperiankurjenmiekka. Suoalueet ovat osittain avosoita, mutta joissakin paikoin suomaaston reunoilla kasvaa leppiä. Tonavan jokisuistossa kasvaa tammia ja saarnia.
Riina Kruut

Riina Kruut on suomalainen viestintäyrittäjä ja kirjailija. Viestintä Ruuti Oy on perustettu vuonna 2022. 
Vuonna 2017 Kruutilta julkaistiin lastenkirja "Tarina siivettömästä enkelistä". Teoksen on kuvittanut Laura Solkio, ja sen on julkaissut Kustannus HD. 
Kruutin ensimmäinen tietokirja, "Tragedian varjossa kasvanut", julkaistiin vuonna 2022.
Kruut haastatteli kirjaa varten kolmea henkirikoksen uhrin läheistä. Heistä kukin oli läheisen menettäessään alaikäinen. Kruut sai idean kirjasta huomatessaan, että nuorille suunnattuja teoksia traagisten kokemusten käsittelemiseen ei juurikaan ole.
Jack Mooney

Jack Mooney on kuvitteellinen englantilaispoliisi televisiosarjassa "Murha paratiisissa". Hänellä on tytär Siobhan. Hänen vaimonsa Kaithleen on kuollut kauan sitten sairauteen. Hän tulee sarjaan tarjottuaan Humphreylle paikkojen vaihtoa, kun tämä halusi jäädä tyttöystävänsä kanssa Englantiin. Yhdeksännen kauden alussa Jack tapaa Anna Masanin, ja he ihastuvat toisiinsa. Saman kauden neljännessä jaksossa Anna haluaa lähteä purjehtimaan ympäri maailman. Jackin pitää päättää, että tuleeko mukaan vai jääkö sinne. Hän päättää palata takaisin kotiin Englantiin.
Jack vierailee sarjan toisessa spin-offissa "Return to Paradise", jossa hän on päähenkilön Lontoon pomo.
Pavlo Biletskyi-Nosenko

Pavlo Biletskyi-Nosenko (27. elokuuta 1774 Pryluky, Pultavan kuvernementti – 23. kesäkuuta 1856 Pryluky, Pultavan kuvernementti) oli ukrainalainen kertoja, runoilija, etnografi, opettaja, kieliopinlaatija ja leksikografi.
Biletskyi-Nosenko kävi Pietarissa ylhäisökoulua, ja sen jälkeen hän siirtyi sotilaspalvelukseen, jonka päätyttyä 1798 hän asettui asumaan Prylukyn lähelle Lapyntsin kylään.
Biletskyi-Nosenko laati sanakirjoja, kirjoitti oppikirjoja logiikan ja etiikan alalta ja käänsi kirjoja muista kielistä. Hänen kirjallinen esikuvansa oli Ivan Kotljarevskyi. Hän kirjoitti parodisen runon "Horpynyda", joka ilmestyi vasta hänen kuolemansa jälkeen 1871, sekä kertomuksia ja balladeja. Hän kokosi sanontoja kokoelmaksi "Prykazkyi" (I–IV, 1871) ja 1830-luvulla ukrainan kielen sanakirjan "Slovar malorossiskogo ili jugo-vostotšnorusskogo jazyka" ('Vähävenäjän eli kaakkoisvenäjän kielen sanakirja'), jonka käsikirjoitus katosi mutta jonka hän laati uudelleen 1838–1843. Sanasto perustuu Pultavan alueen murteisiin, mutta se sisältää myös kirjallisuudesta peräisin olevia sanoja, osa keskiukrainan kaudelta. Se sisältää 380 sivua ja on 1800-luvun alkupuolen laajin ukrainan kielen sanakirja. Se julkaistiin kuitenkin vasta 1966 Vasyl Nimtšukin toimittamana, joten sillä ei ole ollut vaikutusta ukrainan sanaston kehitykseen. Biletsky-Nosenkon laatimaa ukrainan kielioppia ei ole julkaistu, ja se saattaa olla kadonnut. Sekä sanakirjan että kieliopin katoamisesta on vastuu pantu Venäjän tiedeakatemialle. Häntä kiinnosti myös ukrainan kielihistoria, ja hän kirjoitti aiheesta sanakirjan johdantoon. Kokoelma hänen runojaan on julkaistu Kiovassa 1973 nimellä "Poezij".
Lasse Lehtonen (lääkäri)

Lasse Lehtonen (s. 1962 Lieto) on suomalainen lääkäri ja juristi, joka valittiin Kansaneläkelaitoksen pääjohtajaksi seitsemän vuoden kaudelle huhtikuussa 2025. Aiemmin Lehtonen on ollut vuodesta 2011 Helsingin yliopiston terveysoikeuden professori ja vuodesta 2019 HUSin diagnostiikkajohtaja. Hänellä on sekä lääketieteen että oikeustieteen tohtorin tutkinnot. Lehtonen on kliinisen farmakologian ja lääkehoidon erikoislääkäri.
Elämä ja ura.
Lehtonen syntyi Varsinais-Suomen Liedossa vuonna 1962. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tuureporin lukiosta vuonna 1980. Lehtonen valmistui Turun yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1984 ja lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1986. Hän väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 1989.
Vuosina 1988–1999 Lehtonen työskenteli lääketutkijana ja tutkimusjohtajana Orionilla. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli vuonna 2002 Helsingin yliopistosta. Vuosina 2002–2009 Lehtonen työskenteli Huslabin hallinnollisena osastonylilääkärinä.
Lehtonen työskenteli vuosina 2009–2019 HUSin hallintoylilääkärinä. Vuonna 2019 hän aloitti HUSin diagnostiikkajohtajana.
Lisäksi Lehtonen on toiminut Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden professorina vuosina 2004 ja 2006–2008 sekä terveysoikeuden professorina vuodesta 2011 alkaen.
Lehtonen esiintyi koronaviruspandemian aikana julkisuudessa asiantuntijana. Töidensä ohella hän on toiminut asiantuntijana useissa sosiaali- ja terveysministeriön säädöshankkeissa, Euroopan komissiossa ja eduskunnan eri valiokunnissa.
Lehtonen oli kokoomuksen eduskuntavaaliehdokkaana vuoden 2023 vaaleissa, muttei tullut valituksi 2625 äänellään.
Yksityiselämä.
Lehtonen asuu Espoossa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Lehtosen isä oli lääkäri ja geriatrian professori Aapo Lehtonen.
Lasse Lehtonen

Lasse Lehtonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Ren-Gas

Nordic Ren-Gas Oy on projektikehitysyhtiö, joka suunnittelee Suomeen useita power-to-x-laitoksia, jotka tuottaisivat sähköstä ja hiilidioksidista uusiutuvaa polttoainetta, vetyä ja kaukolämpöä. Saksalaisen Allianz-vakuutuskonsernin tytäryhtiö Allianz Capital Partners on yksi Nordic Ren-Gasin omistajista 25 miljoonan euron sijoituksella.
Nordic Ren-Gas on suunnitellut laitoksia seuraaville paikkakunnille:
Kakodemoni

Kakodemoni (, "kakodaimōn"; ) on kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä demoni tai pahantahtoinen henki. Sen uskotaan kykenevän vaihtamaan olomuotoaan. Kakodemonin vastakohta on "agatodemoni" tai "eudemoni", joka vastaa "hyvää henkeä" tai "enkeliä".
Psykologiassa "kakodemonia" (tai nimellä "kakodemonomania") mielletään terminä hulluuden muotoksi, jossa potilas uskoo olevansa pahan hengen riivaama. Kakodemoni -sanan ensimmäinen tunnettu esiintyminen on vuodelta 1593, jolloin William Shakespearen laatiman Richard III -näytelmän 1. näytöksen 3. kohtauksessa kuningatar Margaret kutsuu Richardia "kakodemoniksi" hänen rikosten tekojensa ja manipulaatioidensa vuoksi. Sana on myös esiintynyt astrologisessa yhteydessä.
Populaarikulttuurissa.
"Doom" -pelisarjassa esiintyviin vihollisiin lukeutuvat kakodemonit, jotka kuvataan peleissä leijuvina yksisilmäisinä hirviöinä, jotka sylkevät tulta.
Yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Deiciden luomassa "Legion" -albumissa esiintyy kappale "Satan Spawn, the Caco-daemon".
Carl N. D. Bildt

Carl (Karl) Nils Daniel Bildt (15. maaliskuuta 1850 Tukholma – 1931 Rooma) oli ruotsalainen diplomaatti. Hän toimi Lontoossa, Washingtonissa, Wienissä ja Roomassa. Hän oli Ruotsin ja Norjan edustajana Haagin rauhankonferenssissa 1899. Kirjailijana hän julkaisi teoksia historian alalta, muun muassa teoksen "Christine de Suède et le cardinal Azzolino. Lettres inédites 1666-1668" (1899).
Kryštof Hádek

Kryštof Hádek (s. 10. maaliskuuta 1982, Praha, Tšekkoslovakia, nyt Tšekin tasavalta) on tšekkiläinen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Hän aloitti uransa teini-ikäisenä; hänen ensimmäinen tärkeä roolinsa oli draamaelokuvassa "Pilviin piirretty" (2001). Hänet on nähty muun muassa yhteistuotantoelokuvassa "Mieletön elokuu" (2013).
Hänen veljensä on myös näyttelijä.
Kurtz

Kurtz on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Peter Sloterdijk

Peter Sloterdijk (s. 26. kesäkuuta 1947 Karlsruhe) on saksalainen filosofi.
Elämä.
Sloterdijkin äiti oli saksalainen ja isä hollantilainen. Hän on opiskellut Münchenin yliopistossa, Hampurin yliopistossa ja guru Oshon luona Punen kaupungissa.
Sloterdijk nousi kuuluisuuteen, kun hänen teoksestaan "Kritik der zynischen Vernunft" (1983) tuli myydyin saksalainen filosofinen teos toisen maailmansodan jälkeen. Vuosina 2001–2015 hän toimi Staatliche Hochschule für Gestaltung Karlsruhe -korkeakoulun rehtorina. Hän on myös juontanut filosofista television keskusteluohjelmaa nimeltä "Das Philosophische Quartett".
O. C. Gundersen

Oscar Christian Gundersen (17. maaliskuuta 1908 Kristiania – 21. helmikuuta 1991) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä 1945–1952 ja 1963–1965 sekä ulkomaankauppaministerinä 1962–1963. Vuosina 1958–1961 Gundersen oli Norjan suurlähettiläs Neuvostoliitossa ja 1953–1958 sekä 1967–1977 Norjan korkeimman oikeuden tuomari.
Saajoki

Saajoki on Keski-Suomessa Jyväskylässä Korpilahdella virtaava kahdeksan kilometriä pitkä joki, joka muodostaa noin 22 kilometriä pitkästä pääuomasta sen alajuoksun osuuden.
Joen kulku.
Joki alkaa Saarijärven kaakkoispäässä sijaitsevasta 1,4 kilometriä pitkästä Kylmälänlahdesta. Joen pääsuunta on koko matkan kohti kaakkoa. Se alittaa alussa Saakoskelta Yläkosken kautta kulkevan kylätien. Noin 1,3 kilometrin jälkeen joki alittaa Orivesi–Jyväskylä-rautatien. Kylätie seuraa jokea pienen matkan päässä, kun joki tekee edestakaisia mutkia. Maasto alkaa laskea, jolloin jokeen muodostuu kilometrin pituinen Saakosken koskijakso (Yläkoski ja Alakoski). Joki putoaa koskijaksolla noin 30 metriä alemmaksi, joten etenkin keväisin kuuluu kylällä kova koskenpauhu. Joen rantaan on rakennettu laavu Saakosken kylätien risteykseen koskien alajuoksulle. Kosket loppuvat vasta valtatien 9 sillalla. Valtatien jälkeen joki alkaa mutkitella, ja se virtaa Palovuoren ja Haukivuoren välistä laajalle peltoaukealle. Täällä joki laskee lyhyen kosken jälkeen Koskenlampeen, josta alkaa joensuun suistomainen vesialue. Suistoalue aukeaa kilometrin jälkeen Saalahden pohjukkaan. Saalahti jää Saaniemen suojaan ja vesi poistuu sieltä Isosalmen kautta Juokslahteen, joka on Vanhanselän lahti.
Luontoarvoja.
Saajoki on hyvä taimenjoki, sillä erityisesti pitkässä Saakoskessa on kutupaikkoja runsaasti ja esimerkiksi vuoden 2022 kalanpoikasseurannassa kalanpoikasia tavattiin paljon. Kun jokea käytettiin tutkimuksessa vertaisjokena, otettiin Saakoskesta vesinäytteitä. Niiden vedenlaatua tutkittiin ja tulokseksi saatiin seuraavia keskiarvoja: kokonaisfosforipitoisuus oli 24 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l), kokonaistyppipitoisuus oli 609 μg/l, vedenväri 120 mg Pt/l, happipitoisuus 87 %, happamuustaso pH 6,3 ja keskivirtaama 0,1 kuutiometriä sekunnissa. Sähkökalastuksessa Saakoskesta on havaittu ahventa, särkeä, haukea, kivisimppua ja madetta.
Historiaa.
Saajoen suu on kiinnostanut ihmisiä jo kivikaudella, koska aivan alimmaisen kosken läheltä on löydetty alkeellinen kivikirves. Aarian talon luota on puolestaan löytynyt reikäkivi ja kvartsi-iskoksia. Kumpaakaan löytöpaikkaa ei ole tarkemmin tutkittu.
Saakosken kummassakin suuressa kylässä, Juokslahdella ja Ruotsulassa, on ollut asutusta maakirjan mukaan vuonna 1539. Jokea on käytetty vesivoimana vesimyllyjen pyörittämiseen. Kun Saajoessa aloitettiin 1800-luvun loppupuolella tukinuitto, tarvittiin työvoimaksi kaikki liikkeelle saadut miehet ja naiset, omasta kylästä ja vähän kauempaakin. Uittotoiminta loppui Saajoella vuonna 1952.
Saajoen valuma-alue.
Saajoki sijaitsee Kymijoen vesistössä (14) Suur-Päijänteen alueella (14.2) ja muodostaa siinä oman Saajoen valuma-alueensa. Sen pinta-ala on 129 neliökilometriä ja sen järvisyys on 6,5 %. Valuma-alue sijaitsee Keski-Suomessa Jämsän ja Jyväskylän alueilla. Saajoki on valuma-alueensa laskujoki Päijänteeseen. Valuma-alueen pääuomaan voidaan lukea Saarijärven lisäksi Kattilaoja ja Auvaistenjoki.
Erik Himle

Erik Himle (10. huhtikuuta 1924 Fana – 30. heinäkuuta 2008) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ulkomaankauppaministerinä 1963–1964 sekä liikenne- ja viestintäministerinä 1964–1965.
Gjengangeren

Gjengangeren (lyh. GG) on norjalainen vuonna 1847 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Horten. Lehti ilmestyy neljästi viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
Ankkatyypitys

Ankkatyypitys (ducktyping) tietokoneohjelmoinnissa on sovellus ankkatestistä- "Jos se näyttää ankalta, ui niin kuin ankka ja vaakkuu kuin ankka, niin se on todennäköisesti ankka" -jolla voidaan määrittää, voidaanko oliota käyttää tiettyyn tarkoitukseen. Nimeämistyyppauksessa olio on annetun tyypin mukainen jos se on julistettu sellaiseksi (tai jos tyypin yhdistys olioon päätellään mekanismeilla, kuten periytymisellä). Ankkatyypityksessä olio on annetun tyypin mukainen jos sillä on kaikki kyseisen tyypin vaatimat metodit ja ominaisuudet. Olion varsinaisella tyypillä ei itsessään ole merkitystä, kunhan tyypin vaatimat metodit ja ominaisuudet täyttyvät. Tämän takia ankkatyypitys nähdään joskus ajattelutapana eikä varsinaisesti tyyppisysteeminä. Ankkatyypitystä voidaan tarkastella käyttöperusteisena rakenteellisena vastaavuutena annetun objektin ja tyypin vaatimusten välillä. 
Ankkatyypityksen etuna voidaan katsoa olevan ohjelmistokehityksen kätevyys, koska se vähentää miltein samanlaisten koodinpätkien käytön uudelleen monessa eri paikassa. Tämä tekee koodista luettavampaa sekä helpompaa korjata.
Esimerkki.
Alla on yksinkertainen Python 3 esimerkki joka näyttää miten oliota voidaan käyttää missä tahansa kontekstissa, kunnes sitä käytetään tavalla mitä se ei enää tue.
class Duck:
 def swim(self):
 print("Ankka ui")
 def fly(self):
 print("Ankka lentää")
class Whale:
 def swim(self):
 print("Valas ui")
for animal in [Duck(), Whale()]:
 animal.swim()
 animal.fly()
Tulos:
Ankka ui
Ankka lentää
Valas ui
AttributeError: 'Whale' object has no attribute 'fly'
Jos oletamme, että kaikki oliot mitkä voivat uida ovat ankkoja, otaksumme valaan olevan ankka, mutta jos otaksumme olion kykenevän myös lentämään niin valas ei ole ankka.
RE Engine

RE Engine (tunnetaan myös nimellä Reach for the Moon Engine) on videopeliyhtiö Capcomin kehittämä videopelimoottori.
Sodan sumu

Sodan sumu tai sodan usva () tarkoittaa sodankäynnissä tilannetta, jossa on epävarmuutta ja uusia vaikeuksia saattaa esiintyä. Vaikka sotajohto pyrkisi ottamaan huomioon myös mahdolliset vaikeudet, voi sodan tapahtumien kulku olla ennalta-arvaamatonta tai jopa kaoottista. 
Sodan sumun ja usvan käsitteestä kirjoitti ensimmäisen kerran Carl von Clausewitz kirjassaan "Sodankäynnistä" () vuonna 1832. Sumuun liittyvä käsite on myös "sodan kitka", joka tarkoittaa sitä, että sodassa yksinkertaiset toimenpiteet muuttuvat haastaviksi.
Stroganina

Stroganina (« "höylätyt/vuollut lastut") on pohjoisesta Siperiasta kotoisin oleva ruokalaji. Se koostuu jäätyneestä kalasta, josta on vuoltu ohuita siivuja. Baikalin seudulla ruokalaji on tunnettu nimellä "raskolotka".
Valentin Rasputinin teoksen Sibir, Sibir kuvauksen mukaan ruokalaji valmistetaan puristamalla jäätynyt kala, pyörökuonosiika, polvien väliin ja siitä vuollaan ohuita suikaleita. Suikaleet maustetaan suolalla ja pippurilla. Ruoka pinotaan lautaselle siten että rasvaisimmat ja maukkaimmat vatsan osat jäävät viimeiseksi ja ruoka kirjaimellisesti sulaa suussa.
Siian lisäksi on käytetty muita lohikaloja.
Kirjallisuudessa on myös mainintoja ruuasta nimeltä Molotšnaja stroganina, jossa raa'at, jäätyneet kalanpalat on yhdistetty täysmaitoon.
Ruokalajin varianttina voidaan pitää "sugudaita", jossa raaka kala pilkotaan villisipulien kanssa. Suola oli kauppiaiden tuomaa ja kallista.
"Zagutai" on samankaltainen ruokalaji, jossa pilkottu kala säilötään suolavedessä sipulin ja mustapippurin kanssa.
Jakutialainen keittiömestari Innokenti Tarbahov keräsi 1960-luvulta lähtien perinteisiä ruokalajeja ja kehitti Indigirka-salaatin. Siinä jäätyneet kalanpalat yhdistetään vihanneksiin, kuten sipuliin, salaatinlehtiin. Ne maustetaan suolalla, pippurilla ja öljyllä ja valinnaisesti koristellaan fenkolilla, mädillä ja sitruunanlohkoilla.
Cannon City Township

Cannon City Township on kunta ("township") Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 1 226 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Ricen piirikunnassa.
Väestö.
Vuonna 2020 Cannon City Townshipin 1 226 asukkaasta valkoisia oli 95,4 %, mustia 0,4 %, alkuperäisasukkaita 0,1 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 0,9 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 3,3 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 2,4 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 2,4 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Innokenti Tarbahov

Innokenti Innokentevitš Tarbahov (, s. 8. maaliskuuta 1944) on sahalainen keittiömestari ja jakutialaisen perinneruoan asiantuntija.
Tausta.
Tarbahovin äiti meni naimisiin 20 vuotta vanhemman tuberkuloosista kärsivän miehen kanssa ja poika jäi orvoksi ja joutui orpokotiin yhdeksänvuotiaana. Innokenti lähetettiin Krimille sanatorioon toipumaan tuberkuloosista. Siellä hän ensimmäisen kerran istui katettuun pöytään ja päätti tulla kokiksi.
Seitsemännen luokan jälkeen Tarbahovilla olisi ollut mahdollisuus päästä Irkutskiin teknilliseen kouluun, mutta hän päätti jäädä Namtsyyn kokin oppipohjaksi piirinruokalaan.
Tarbahov keräsi ja edisti perinneruokia jo 1960-luvulta lähtien ja kirjoittanut aiheesta useita kirjoja.
Hän työskenteli "Tygyn Darhan" -ravintolan pääkeittiömestarina ja brändin luojana Jakutskissa.
Budapestin sopimus (1994)

Budapestin muistio
Venäjän hyökättyä Itä-Ukrainaan vuonna 2014 Ukraina pyysi muistio-osapuolet koolle Pariisiin. Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov, joka oli jo valmiiksi Pariisissa, ei kuitenkaan ilmestynyt paikalle. Venäjä katsoi tuolloin, ettei muistiota tarvitse noudattaa, koska Ukrainan Maidanin kansannousun jälkeinen hallitus oli sen mukaan laiton. Argumentti on kuitenkin ontuva, koska kansainvälisen oikeuden näkökulmasta sopimuksia allekirjoittavat valtiot eivätkä niiden vaihtuvat hallitukset.
Lobelia (täsmennyssivu)

Lobelia voi tarkoittaa seuraavia:
Billy Ray

Billy Ray (s. 1963) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän sai parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-ehdokkuuden ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen Bafta-ehdokkuuden elokuvasta "Captain Phillips" (2013).
Koulutus.
Ray suoritti kandidaatintutkinnon ("Bachelor of Arts") Kalifornian yliopiston Los Angelesin kampuksen teatteri-, elokuva- ja televisiokoulussa vuonna 1985.
Tauno Laurila

Tauno Valio Rafael Laurila (26. helmikuuta 1911 Vahto – 27. toukokuuta 1996) oli suomalainen metsänhoitaja ja metsäasiantuntija, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. 
Laurilan vanhemmat olivat rovasti Eemil Fritjof Hippolytus Laurila ja Amanda Josefina Sandelius ja puoliso vuodesta 1938 Hilkka Eeva Helena Kivilahti, aiemmin Stenvik. Laurila tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1932 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1937. Virkatutkinnon hän suoritti 1938 ja antoi opettajanäytteet Tuomarniemen normaalimetsäkoulussa 1938. Laurila suoritti myös kasvatus- ja opetusopin tutkinnon Turun yliopistossa 1939. 
Laurila oli Tuomarniemen normaalimetsäkoulun harjoittelijametsänhoitaja 1937–1938, Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja 1938, Kurun metsäkoulun avustava metsänhoitaja 1938 ja Lounais-Suomen metsänhoitolautakunnan, vuodesta 1968 Lounais-Suomen piirimetsälautakunta, piirimetsänhoitaja 1938–1947, vt. metsänhoitaja 1945–1947, metsänhoitaja 1947–1964 ja päämetsänhoitaja 1965–1976. Laurila oli myös Varsinais-Suomen työvoimapiirin metsätöiden tarkastaja 1944–1945, liikennepiirin puutavarankuljetuspäällikkö 1944–1945 ja rappiotilalain tarkastusoikeuden jäsen 1944–1945 sekä maanhankintalain tarkastusoikeuden varajäsen 1945–1949. Loimaan maamieskoulun metsänhoidon opettajana hän toimi 1940–1948 ja Turun opettajakorkeakoulun metsänhoidon opettajana 1949–1954. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Laurila sai metsäneuvoksen arvonimen 1967.
Buila-Vânturarițan kansallispuisto

Buila-Vânturariţan kansallispuisto on Romaniassa sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Etelä-Karpaatteihin eli Transilvanian Alpehin kuuluvilla Căpăţîniivuorilla. Puiston alueella vuoristossa on kalkkikiviharjanne ja Builan vuorenhuippu, joka on 1 849 metriä korkea ja Vânturariţa, joka on 1 885 metriä korkea. Alueella on jokien uurtamia kanjoneita ja vesiputouksia. Alueella virtaavat joet Costesti, Cheia, Bistrita ja Olanesti. Vuorenrinteet ovat paikoin jyrkkiä ja niiden sisällä on 20 luolaa, joita ovat Peştera Liliecilor, Peştera Arnăuţilor, Peştera Clopot ja Peştera Pagodelor. Puiston alueella on useita erakkoluostareita Trovantin museon suojelualue. Puiston alueella elää susia, karhuja, lepakoita, ilveksiä, gemssejä, kauriita ja villisikoja. Puistossa kasvavia puita ovat marjakuusi ja kataja. Puiston kukkakasveihin kuuluu harjaneilikka.
Margareta Strömstedt

Gunhild Margareta Strömstedt, s. "Henriksson" (19. toukokuuta 1931 Ljungby, Ruotsi – 28. maaliskuuta 2023 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen lastenkirjailija ja tietokirjailija. Hän kirjoitti 1977 ilmestyneen elämäkerran Astrid Lindgrenistä, johon hän tutustui 1960-luvulla toimiessaan "Dagens Nyheterin" kriitikkona. Hän arvosteli silloin kärjekkäästi "Saariston lasten" hyödyntämistä ("ryöstöviljelyä") muissa muodoissa. Hän tunsi myös Tove Janssonin, josta hän teki televisioelokuvan. Hänen muu tuotantonsa koostuu lasten- ja nuortenkirjoista, omaelämäkerrallisista ja muista tietokirjoista.
Cheile Bicazului-Hășmașin kansallispuisto

Cheili Bicazului-Hășmașin kansallispuisto on Romaniassa sijaitseva kansallispuisto. Alueella virtaa joki Bicaz. Puiston alueella on myös Cheile Bicazuluin rotko, Lacu Roșun järvi ja Hășmașvuoret. Alueella on ylänköalueella niittyjä ja vuorten rinteillä on runsaasti subalpiinista kasvillisuutta. Vuoririnteillä kasvaa enimmäkseen kuusia ja jonkin verran pyökkiä. Vuoriniityillä kasvaa rohtokatajia. Puiston ruohovartisia kasveja ovat kurjenherne, kartioakankaali, mätäsansikka, ruusunäsiä tikankontti, alppitähti ja kirkiruoho. Puistossa esiintyviä perhosia ovat apolloperhonen ja herukkaperhonen. Puistossa esiintyviä matelijoita ovat sisilisko ja kangaskäärme. Puistossa esiintyviä lintuja ovat maakotka, viirupöllö, vuorisirkku ja metso. Puistossa esiintyviä nisäkkäitä ovat gemssi, isokauris, karhu, susi ja ilves.
Heikki Ylinen (liikemies)

Heikki Johannes Ylinen (8. tammikuuta 1935 Alahärmä – 12. kesäkuuta 1988 Alahärmä) oli suomalainen liikemies.
Ylisen Neulomo perustettiin vuonna 1959 ja muut liiketoiminnat (Härmä-Market, Hela-Market ja Scannetta Oy) 1960- ja 1970-luvuilla. Työntekijöiden määrä oli parhaimmillaan 1980-luvulla, noin 300 työntekijää.
Heikki Ylinen oli Ylisen suvun ensimmäinen yrittäjä ja sai johdettua nuoremmat veljet Pentin ja Eskon myös liikealalle. Heikki Ylinen perusti veljensä Pentti Ylisen kanssa ensimmäisen Halpa-Hallin Pietarsaareen vuonna 1967.
Heikin ja Pentin innoittamana ja tukemana nuorempi veli Esko innostui myös perustamaan Kokkolan Halpa-Hallin vuonna 1969.
Heikki Ylisen puoliso oli Laura Irene Ylinen os. Pelkonen. He saivat kolme lasta. Ylinen harrasti metsästystä ja ravihevosten kasvatusta ja valmentamista
Ylinen oli Alahärmän Yrittäjien perustajajäsen.
Tarjotin

Tarjotin on tarjoiluun tarkoitettu väline. Sen päällä voidaan kantaa esimerkiksi lautasia ja kannuja. Koulujen ruokaloissa käytetään yleensä tarjottimia ruoan kantamiseen. Tarjottimia käytetään monessa muussakin paikassa esimerkiksi ravintoloissa ruoan kantamiseen. Tarjotin on tarjoiluun oivallinen väline.
Vera Miettinen

Vera Miettinen (s. 1984) on suomalainen rikos- ja oikeustoimittaja, kirjailija sekä Deadline Kustannuksen perustaja ja toimitusjohtaja. Lisäksi Miettinen käsikirjoittaa ja toimittaa rikosaiheisia podcasteja sekä tv-dokumentteja. 
Lapsuus ja nuoruus.
Vera Miettinen syntyi vuonna 1984 ja vietti nuoruutensa Töölössä ja Vuosaaressa. Miettisen vanhemmat erosivat hänen ollessaan 7-vuotias, koska hänen isänsä oli väkivaltainen äitiä kohtaan. Miettisen lapsuus oli kuitenkin turvallinen, koska yksinhuoltajaäiti piti hyvää huolta Verasta ja tämän veljestä. Isä menehtyi aivoinfarktiin vuonna 2020, ja veli tapaturmaisesti Tapaninpäivänä 2015.
Miettinen pärjäsi peruskoulussa ala-asteella hyvin ja sai erinomaisia arvosanoja. Tehtaanpuiston yläasteella Miettisen motivaatio koulunkäyntiin kuitenkin heikkeni. Hän vietti aikaansa mieluummin kavereiden kanssa kuin koulun penkillä ja kiinnostui päihteistä. Ystäväporukassa käytettiin huumeita, mutta Miettisen omat huumekokeilut eivät johtaneet riippuvuuteen. Hän selvisi vaikeista ajoista uskomalla, että elämässä odotti jotain suurempaa ja merkityksellistä.
Ura.
Vera Miettinen opiskeli media-assistentiksi Helsingin tekniikan alan oppilaitoksessa Heltechissä, pääaineenaan valokuvaus. Siellä hän suoritti myös kurssin toimittajan työstä ja kiinnostui samalla journalismista. Vuonna 2009 Miettinen kävi Laajasalon opiston vuoden mittaisen toimittajalinjan ja työskenteli pitkään muun muassa Tekniikan Maailmassa, Journalisti-lehdessä ja Alibissa. Miettinen on toiminut yrittäjänä vuodesta 2013 asti. 
Alibille työskennellessään Miettinen tapasi satoja rikoksentekijöitä, uhreja sekä viranomaisia. Nuoruutensa Töölössä ja Vuosaaressa asunut Miettinen oli tottunut kohtaamaan eri taustaisia ihmisiä, ja työnteko Alibille vahvisti tätä taitoa entisestään. Uransa aikana Miettinen on haastatellut muun muassa Keijo Vilhusta, Jari Aarniota, Lauri "Late" Johanssonia, ja Janne "Nacci" Tranbergiä. 
Miettinen sai ensikosketuksen kirja-alaan jo lapsena, kun hänen äitinsä työskenteli WSOY:llä graafisena suunnittelijana. Miettinen vietti usein aikaa äidin työpaikalla. 2000-luvun alussa äiti ryhtyi yrittäjäksi, ja Miettinen auttoi häntä taittohommissa. Idean kustantamon perustamisesta Miettinen sai vuonna 2016, kun hän näki, miten paljon ihan tavallisten ihmisten tarinoita ei mahduttu kertomaan aikakauslehtien sivuilla. Rikosaiheisiin erikoistunut Deadline Kustannus perustettiin vuonna 2020. Samana vuonna kustantamo julkaisi Miettisen esikoisteoksen "Eerikan". Kirja kertoo vuonna 2012 murhatun Vilja-Eerika Tarkin tarinan, ja se on bestseller yli 60 000 myydyllä kirjalla.
Yksityiselämä.
Vapaa-aikansa Miettinen viettää perheensä kanssa sekä sijoittaen ja urheillen. Lisäksi hän tekee vapaaehtoistyötä Suomen Mielenterveys ry:n sekä Punaisen Ristin koordinoimassa Sekasin-chatissä.
Mamia Company

Mamia Company on vuonna 2014 perustettu nykytanssiteatteriyhdistys, jonka ovat perustaneet näyttelijä Kasperi Nordman ja koreografi Nina Mamia. 2021 Mamia Company hyväksyttiin ensimmäisenä suomalaisena tanssiteatterina kansainvälisen tanssinjärjestön CID UNESCO:n jäseneksi.
Mamia Companyllä on järjestänyt 18 kantaesitystä Vantaalla ja VanDance-festivaalia 2019 alkaen. Lisäksi ohjelmassa on ollut Finnradion kanssa luotu "Tanssii Naapureiden kanssa" -lähiötanssit sekä Juperojuhlat, lasten monitaiteinen festivaali.
Lisäksi Mamia Company on esiintynyt 8 eri kantaesitysteoksella Helsingissä, ja kiertänyt esiintymässä 30 kaupungissa Suomessa sekä aikuisille, että koko perheelle suunnattuja esityksiä. Vuonna 2019 Mamia Company edusti Suomea Pohjois-Amerikan toiseksi suurimmalla esittävän taiteen festivaalilla Washington D.C.:ssä Yhdysvalloissa Sammakkolammikko -teoksellaan englannin kielellä.
Luokkamuuttuja

Luokkamuuttuja on olio-ohjelmoinnissa käytetty termi, jolla tarkoitetaan luokan sisästä muuttujaa. Tämä muuttuja on olemassa, vaikka luokasta ei olisi luotu yhtään olioita ja tämä muuttuja on saavutettavissa kaikkien luokan olioiden, sekä pelkän luokan toimesta. Tämä tarkoittaa siis, että luokkamuuttujat ovat luokan ominaisuuksia, eikä riipu yksittäisistä olioista. Luokkamuuttujien syntaksi ja käyttö vaihtelevat koodikielien välillä, mutta kuitenkin usein ne määritellään staattisella avainsanalla ja niihin viittaaminen hoidetaan luokan kautta. Näihin muuttujiin voidaan kuitenkin myös monesti viitata muilla tavoilla. Niitä voidaan usein esimerkiksi käyttää suoraan luokasta, olion välityksellä, luokkafunktiosta, olion funktiosta tai peritystä luokasta riippuen luokkamuuttujan määritelmästä. Nämä tekevät niistä monipuolisia ja hyvin käytännöllisiä monien ongelmien ratkaisemiseen.
Luokkamuuttujien etuna on että niiden avulla voidaan usein yksinkertaistaa koodia, sekä niiden avulla voidaan yhdessä luokkafunktioiden kanssa hyödyntää singleton tyyppisiä instansseja. Luokkamuuttujia käytetään tämän lisäksi usein olioiden instanssien laskemiseen, muihin luokan vakioiden tallentamiseen, sekä luokan sisäisten asetusten tai tilojen tallentamiseen.
Esimerkki Javalla.
Esimerkki Javalla kirjoitettuna luokkamuuttujasta. Javassa luokkamuuttuja (ja luokkafunktio) määritellään "static" sanan avulla. Esimerkissä luokkamuuttujaa käytetään laskemaan, kuinka monta auto-olioita on tehty. Tämä toteutetaan kasvattamalla luokkamuuttujaa aina yhden kerran konstruktorissa, ja siten luokkamuuttujasta voidaan nähdä, kuinka monta kertaa konstruktoria on käytetty. Tämä siis toisin sanoen ilmaisee, kuinka monta olioita on luotu. 
public class Auto {
 // Luokkamuuttuja, joka laskee autojen lukumäärän
 public static int autoja = 0;
 // Konstruktori, joka luo uuden auton ja kasvattaa autojen lukumäärää
 public Auto() {
 autoja++;
 // Metodi, joka palauttaa autojen lukumäärän
 public static int getAutoja() {
 return autoja;
Koska edellisessä esimerkissä sekä luokkamuuttuja autoja, että luokkafunktio getAutoja() ovat julkisia, voidaan autojen määrään päästä käsiksi esimerkiksi seuraavasti:
Auto henkilöauto = new Auto();
//voidaan käyttää muokkaamiseen tai lukemiseen
Auto.autoja;
henkilöauto.autoja:
tai 
//voidaan käyttää arvon hakemiseen.
Auto.getAutoja();
henkilöauto.getAutoja();
Napatähtimö

Napatähtimö ("Stellaria longipes") on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon, tähtimöiden ("Stellaria") sukuun kuuluva kasvilaji. Se voidaan jakaa kahteen alalajiin: "Stellaria longipes" ssp. "longipes" ja "Stellaria longipes" ssp. "arenicola". Näistä jälkimmäistä tavataan vain Athabascajärven ympäristössä Kanadassa ja nimialalajia kaikkialla muualla. Alalajit eroavat toisistaan hedelminä olevien kotien värityksen sekä kasvutavan perusteella.
Napatähtimö on noin 5–30 cm korkeaksi kasvava monivuotinen, ruohovartinen kasvi. Kasvupaikasta riippuen se voi olla kasvutavaltaan pysty, polveilevasti koheneva tai maanmyötäinen. Lehtiasento on vastakkainen ja lehdet ovat pieniä sekä kapeita. Lehtilavat ovat noin 1–4 cm pitkiä ja alle 0,3 cm leveitä. Lehdet ovat leveimmillään läheltä tyveään. Kukat sijaitsevat noin 4,5 cm pitkien kukkaperien päissä. Kukat ovat viisilukuisia ja halkaisijaltaan noin 0,5–1 cm. Kukissa on viisi vihreää verholehteä, jotka ovat yhtä pitkiä tai lyhyempiä kuin terälehdet. Terälehdet ovat valkoisia ja niitä on viisi kappaletta, joskin ne ovat syvään kaksiliuskaisia niin, että terälehtiä näyttäisi olevan kymmenen. Kukan keskellä on viidestä kymmeneen hedettä, joiden ponnet voivat olla punaisia, keltaisia tai ruskeita. Ponsien väri muuttuu hedelmien kypsyessä. Hedelmänä on enintään 2 cm pitkä kota, joka on tavallisesti tummanpurppuraisenvärinen. Hedelmän sisällä olevat siemenet ovat pieniä, ruskeita ja muodoltaan pallomaisia tai munuaismaisia.
Napatähtimö on sirkumboreaalinen laji, jota tavataan sekä vuoristoissa että Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Napatähtimö kasvaa usein matalana ja mattomaisena kasvustona tai mättäinä. Lajin pystykasvuisempi ja korkeampi muoto muistuttaa paljolti metsätähtimöä ("Stellaria longifolia"). Muuten napatähtimö muistuttaa myös heinätähtimöä ("Stellaria graminea").
Mentyyliasetaatti

Mentyyliasetaatti (C12H22O2) on estereihin ja terpenoideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa. Mentyyliasetaattia esiintyy piparmintun eteerisissä öljyissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa mentyyliasetaatti on väritöntä nestettä, jolla on mintunkaltainen tai kukkaismainen tuoksu. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Mentyyliasetaatti on kiraalista ja sen kiertokyky on -79,4.
Mentyyliasetaattia voidaan eristää piparminttuöljystä. Enimmäkseen sitä valmistetaan kuitenkin synteettisesti mentolin ja etikkahappoanhydridin reaktiolla.
Mentyyliasetaattia käytetään tuomaan hajusteisiin mintun, ruusun tai laventelin tuoksua. Sitä käytetään myös piparminttuaromina.