David Thompson (tutkimusmatkailija)

David Thompson (30. huhtikuuta 1770 – 10. helmikuuta 1857) oli kanadanenglantilainen turkiskauppias, tutkimusmatkailija ja kartantekijä. Jotkin alkuperäisasukkaat kutsuivat häntä nimellä ”Koo-Koo-Sint” (taivaantutkija). Hän kartoitti kaikkiaan 3,9 miljoonaa neliökilometriä Pohjoista-Amerikkaa (noin 20 % mantereesta) ja häntä onkin kutsuttu kaikkien aikojen suurimmaksi maantieteilijäksi.
Varhainen elämä.
David Thompson syntyi 30. huhtikuuta 1770 Westminsterissä, Englannissa David ja Ann Thompsonin perheeseen. Hänen isänsä kuoli noin kaksi vuotta myöhemmin ja perhe ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Hän kävi köyhille tarkoitettua Grey Coatin koulua ja opiskellessaan siellä oppi navigoinnin perusteet.
Hudson's Bay Company.
Thompsonin ura Kanadassa sai alkunsa kun hän pestautui Hudson's Bay Companyyn oppipojaksi 20. huhtikuuta 1784. Hänen ensimmäinen komennuksensa oli toimia Samuel Hearnen apulaisena pohjoisessa Kanadassa, Churchilljoen suulla sijaitsevassa Fort Churchill -linnakkeessa. Vuoden 1785 syksyllä yhtiö määräsi Thompsonin uudeksi toimipaikaksi York Factoryn. Hän matkasi yli 230 kilometrin matkan jalkaisin kahden intiaanioppaan kanssa ja ruokki itsensä matkan aikana maan antimilla ja riistalla. York Factoryssä hänen toimenkuvansa oli pääasiassa toimistotyö, ja yhtiön määräysten mukaan hänen olisi pitänyt pysytellä erossa rahvaasta ja keskittyä kirjoitus- sekä varastotehtäviin, mutta talven aikana hän vietti ainakin osan vuotta metsäkämpillä työmiesten seurassa. Viettäessään aikaa erämaassa hän oppi elintärkeät selviytymistaidot, jotka olivat tärkeässä asemassa hänen myöhemmillä tutkimusmatkoillaan. Seuraavana vuonna hänet komennettiin 15 miehen ryhmän kanssa Batochen lähellä (nykyisessä Saskatchewanin provinssissa) sijaitsevalle alueelle, jossa he perustivat uuden tukikohdan. Seuraavaan kevääseen mennessä Thompson oppi puhumaan sujuvaa creen kieltä.
Talven 1787–1788 Thompson vietti Kalliovuorten juurella sijaitsevissa "Manchester Housen" ja "Hudson Housen" tukikohdissa. Hän oppi jälleen paikallisten intiaanien kielen. Koiravaljakko-onnettomuudessa 23. joulukuuta 1788 Thompson sai vakavan murtuman jalkaansa. Komplikaatioista johtuen hän vietti seuraavat kaksi talvea "Cumberland Housen" tukikohdassa, jossa hän jatkoi opiskelujaan Philip Turnorin johdolla matematiikassa, tähtitieteessä ja maanmittauksessa.
Tavallisesti oppisopimuskauden päätyttyä yhtiö lahjoitti henkilölle hienon vaatekerran, mutta tästä poiketen vuonna 1790 Thompsonin sopimuksen päätyttyä hän poikkeuksellisesti pyysi maanmittaajan työvälineet. Hudson's Bay Company palkkasi hänet seuraavaksi kolmeksi vuodeksi mutta ei kuitenkaan myöntänyt hänelle maanmittaajan titteliä. Thompsonin seuraava matka suuntautui Athabascajärvelle, ja matkan varrella hän kartoitti alueen. Erinomaisesta työstään johtuen hänet ylennettiin maanmittaajaksi 1794. Thompson jatkoi Hudson's Bay Companyn palveluksessa 23. toukokuuta 1797 saakka, jolloin hän siirtyi kilpailevan North West Companyn palvelukseen.
North West Company.
Thompson päätti yllättäen siirtyä kilpailevan North West Companyn palvelukseen vuonna 1797. Tapana oli, että Hudson's Bay Companyn työntekijät ilmoittaisivat yhtiön johdolle erostaan vuoden etukäteen, minkä takia Thompsonin ero aiheutti kaunaa hänen ja yhtiön välillä. Hänen mielestään North West Companyn palveluksessa toimiminen antaisi hänelle suuremmat mahdollisuudet kartoittaa Pohjoista-Amerikkaa.
Hänen ensimmäinen komennuksensa oli kartoittaa Jay Treaty -sopimuksen mukaisen rajan Britannian omistaman Kanadan ja Yhdysvaltain rajalla, Yläjärven ja Lake of the Woodsin alueella. Vuoteen 1798 mennessä hän oli kartoittanut 6 750 km:n matkan Grand Portagesta Winnipegjärvelle, alueet Assiniboinejoen sekä Mississippijoen latvoille ja Yläjärven molemmat rannat. Seuraavana vuonna NWC lähetti hänet perustamaan uutta turkiskauppa-asemaa nykyisessä Albertassa sijaitsevalle Red Deer Lake -järvelle, jossa hän vietti joitakin vuosia ja suoritti tutkimusretkiä Kalliovuorille.
Vuonna 1804 NWC:n vuotuisessa kokouksessa Fort Kaministiquiassa Thompsonista tehtiin yhtiön täysjäsen. Hän johti alueen turkiskauppaa muutaman vuoden ajan. Tästä huolimatta hän pystyi täydentämään karttojaan Yläjärven alueella. Lewisin ja Clarkin tutkimusretken johdosta vuoden 1806 vuosikokouksessa NWC päätti lähettää Thompsonin etsimään kauppareittiä Tyynellemerelle.
Columbiajoen kartoitukset.
Vuoden 1806 vuotuisen kokouksen jälkeen Thompson matkasi Rocky Mountain Housen kylään, josta valmisteli tutkimusmatkaa Columbiajokea pitkin Tyynellemerelle. Seuraavan vuoden kesäkuussa hän kulki jokea pitkin Kalliovuorten länsipuolelle ja vietti kesän joen valuma-aluetta kartoittaen. Thompson perusti alueelle NWC:n Kootanae Housen turkiskauppa-aseman ja oli myöhemmin mukana perustamassa Saleesh Housen turkiskauppa-asemaa nykyisessä Montanan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Hän vietti seuraavat vuodet kartoittaen alueita Montanassa, Idahossa, Washingtonin osavaltiossa sekä läntisessä Kanadassa. Kartoitetut alueet käsittivät koko Columbiajoen valuma-alueen Kaskadien itäpuolella. Hänen luomansa kartat ovat erittäin hyvälaatuisia, ja niitä käytettiin aina 1900-luvun puoliväliin saakka.
Vuoden 1810 alkupuolella Thompson oli palaamassa takaisin itään, kohteenaan Montréal. Saapuessaan Rainy Lake -järvelle hän sai viestin, jossa yhtiö komensi hänet takaisin perustamaan tukikohdan Columbiajoen suulle. Syynä tähän oli yhdysvaltalaisen John Jacob Astorin suunnitelmat purjehtia samaiselle alueelle perustaakseen sinne omistamansa Pacific Fur Companyn turkiskauppa-aseman. Hänen matkansa kuitenkin viivästyi vihamielisten mustajalkojen estettyä pääsyn heidän alueensa läpi. Hän joutuikin etsimään uuden reitin Kalliovuorten ylitse. Reitti kulki Athabasca Pass -solan kautta.
Thompson oli ensimmäinen eurooppalainen, joka matkusti koko Columbiajoen päästä päähän. 9. kesäkuuta 1811 hän leiriytyi Columbiajoen ja Snake Riverin yhtymäkohdassa ja pystytti paikalle merkkipaalun, jossa valtasi alueen Ison-Britannian omaisuudeksi ja North West Companyn uudeksi kauppapaikaksi, jonne muutamia vuosia myöhemmin perustettiin yhtiön linnoitus Fort Nez Percés. John Astorin saapuessa alueelle myöhemmin samana vuonna hän löysi pystytetyn merkkipaalun ja tämän vuoksi päätti perustaa oman Fort Okanogan kauppa-asemansa kauemmaksi pohjoiseen. 14. heinäkuuta 1811 David saapui Columbiajoen suulle ja rakenteilla olevaan Fort Astorian kauppa-asemalle, jonne Astor oli saapunut Tonquin-laivalla kaksi kuukautta aikaisemmin.
Ennen paluutaan itään Thompson vietti talven Saleesh Housessa ja saapui Montrealiin vuoden 1812 aikana.
Myöhemmät vuodet.
Palattuaan takaisin Montrealiin hän asettui aloilleen Terrebonneen ja syventyi North West Companyn huomattavan eläkkeen turvin täydentämään suurta karttaansa ja viimeistelläkseen elämäntyötään. Kartta kattoi alueet Yläjärveltä Tyynellemerelle, hän luovutti viimeistellyt kartan vuonna 1814 North West Companylle. Kartta oli erittäin tarkka, ja on ollut perustana monelle nykyiselle kartalle. Karttaa säilytetään nykyisin Ontarion provinssin arkistoissa.
Vuonna 1815 Thompsonin perhe muutti Williamstowniin Ylä-Kanadassa ja muutamaa vuotta myöhemmin osallistui vuoden 1812 sodan jälkeisen Gentin rauhan mukaisen Kanadan ja Yhdysvaltain rajan kartoitukseen, Lake of the Woodsin rannalta Québeciin.
David Thompson kuoli köyhänä ja suuren yleisön tietämättä hänen saavutuksistaan 10. helmikuuta 1857.