tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Argentiinan kansalaisuus

Argentiinan kansalaisuus on laillinen suhde Argentiinan tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius soli -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntyperän perusteella.
Kaikki Argentiinan maaperällä syntyneet henkilöt lasketaan automaattisesti maan kansalaisiksi. Poikkeuksena tästä ovat Argentiinassa oleskelevien vieraan valtion palveluksessa olevien henkilöiden, kuten vaikkapa diplomaattien lapset.
Myös sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on Argentiinan kansalainen, ovat maan kansalaisia syntyessään. Ulkomailla argentiinalaisille syntyneet lapset eivät kuitenkaan automaattisesti saa syntyperäistä Argentiinan kansalaisuutta, vaan sen saamiseksi heidät tulee rekisteröidä, mikä voidaan tehdä lähimmässä konsulaatissa.
Koska Argentiina katsoo Falklandinsaarten kuuluvan itselleen, myös näillä saarilla syntynyt henkilö voi saada maan kansalaisuuden.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksesta Argentiinan kansalaisuuden voivat saada sellaiset henkilöt, joka täyttävät seuraavat ehdot:
Henkilöt, jotka ovat saaneet kansalaisuuden hakemuksella, on Argentiinan perustuslain mukaan vapautettu asevelvollisuudesta 10 vuodeksi kansalaisuuden saamisesta alkaen. He saavat kuitenkin halutessaan osallistua asepalvelukseen.
Maa pitää kirjaa kaikista, jotka ovat saaneet kansalaisuuden hakemuksen perusteella. Tämä rekisteri ei kuitenkaan ole julkinen. Naturalisoidun kansalaisen läheiset sukulaiset, hän itse tai diplomaattiset edustajistot voivat kuitenkin saada tietoa yksittäisestä henkilöstä kirjallisella hakemuksella.
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuudesta luopuminen.
Argentiina sallii kaksoiskansalaisuuden. Argentiinan kansalaiset ovat myös Mercosurin kansalaisia, eivätkä tarvitse rajanylityksissä passia.
Argentiinan kansalaisuudesta tekee poikkeuksellisen se, että maan laki ei mahdollista kansalaisuudesta luopumista. Näin on myös niissä tapauksissa, joissa toisen maan kansalaisuuden saaminen johtaisi kyseisen maan lain mukaan Argentiinan kansalaisuuden menettämiseen.
Akropolis-ralli 1985

Akropolis-ralli 1985 (viralliselta nimeltään "32. Rothmans Acropolis Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 27.–30. toukokuuta 1985 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta

Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta () on argentiinalaisen José de San Martínin mukaan nimetty ritarikunta. Se perustettiin 17. elokuuta 1943. Sitä myönnetään tunnustuksena Argentiinan hyväksi tehdyistä erikoislaatuisista ansioista ulkomaalaisille henkilöille, jotka voivat olla niin siviilejä kuin sotilaitakin.
Ritarikunnan suurmestarina toimii virkansa puolesta Argentiinan istuva presidentti.
Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:
Akropolis-ralli 1986

Akropolis-ralli 1986 (viralliselta nimeltään "33. Bosch Acropolis Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1986. Kilpailu järjestettiin 2.–4. kesäkuuta 1986 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 
Kilpailusta suunniteltiin pidempää, mutta FISA vaati lyhyempiä erikoiskokeita, jonka myötä osa suunnitelluista peruttiin ja osaa lyhennettiin. Lisäksi siirtymille sallittiin enemmän aikaa. Suunnitelluista erikoiskokeista ajettiin 38. Aiempina vuosina kilpailu ajettiin neljän tai viiden päivän aikana, mutta vuonna 1986 se ajettiin kolmessa päivässä. Korsikan tapahtumien jälkeen Audi vetäytyi kilpailusta, mutta muun muassa Lancian, Peugeotin ja Fordin tehdastallit olivat mukana kilpailussa.
Chilen ansioritarikunta

Chilen ansioritarikunta () on chileläinen ritarikunta, joka on perustettu 4. syyskuuta 1906. Sitä myönnetään tunnustuksena ulkomaalaisten Chilen valtion hyväksi tehdyistä ansioista. Ritarikunnan suurmestarina toimii maan presidentti.
Aluksi kunnianosoitusta jaettiin kahdessa luokassa, mutta luokkien määrää on sittemmin kasvatettu pariinkin otteeseen. Vuodesta 1927 luokkia on ollut kuusi:
Uuden-Seelannin ralli 1985

Uuden-Seelannin ralli 1985 (viralliselta nimeltään "16. AWA Clarion Rally of New Zealand") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 29. kesäkuuta–2. heinäkuuta 1985 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Uuden-Seelannin ralli 1986

Uuden-Seelannin ralli 1986 (viralliselta nimeltään "17. AWA Clarion Rally of New Zealand") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1986. Kilpailu järjestettiin 5.–8. heinäkuuta 1986 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Kärsämäen hautausmaa

Kärsämäen hautausmaaa viittaa seuraaviin:
Agora (elokuva)

Agora on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut espanjalainen englanninkielinen historiallinen draamaelokuva. Sen ohjasi Alejandro Amenábar, joka myös käsikirjoitti sen yhdessä Mateo Gilin kanssa. Elokuvassa näyttelevät muiden muassa Rachel Weisz, Max Minghella ja Oscar Isaac. Elokuva perustuu filosofi Hypatia Aleksandrialaisen elämään.
"Agora" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 17. toukokuuta 2009.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Aleksandrian kaupunkiin Aegyptuksen diokeesissa Rooman valtakunnassa 300-luvun ja 400-luvun vaihteessa. Kaupunkia repivät uskonnolliset konfliktit pakanoiden, kristittyjen ja juutalaisten välillä. Samaan aikaan filosofi ja matemaatikko Hypatia Aleksandrialainen opettaa nuoria ja tekee tutkimusta Serapeioninin temppelissä. Hänen orjansa Davos ja oppilaansa Orestes ihastuvat kumpikin häneen.
Kristityt pääsevät pian voitolle kamppailussa vallasta: He tuhoavat Serapeionin, kieltävät pakanallisten jumalien palvonnan ja karkottavat juutalaiset kaupungista. Davos liittyy kiihkeiden kristittyjen soturien joukkoon, ja myös prefektiksi noussut Orestes joutuu myötäilemään voimakasta kristillistä kansanliikettä. Lopulta kristityt tappavat Hypatian jumalankieltäjänä ja noitana. Ennen kuolemaansa hän ehtii kuitenkin selvittää totuuden Aurinkokunnasta: Vastoin Ptolemaioksen teoriaa Aurinko ei kierräkään Maata ympyränmuotoisella kiertoradalla, vaan Maa kiertää Aurinkoa elliptisellä radalla.
Vastaanotto.
"Agora" maksoi 70 miljoonaa dollaria, mutta tuotti maailmanlaajuisesti vain 39,5 miljoonan dollarin lipputulot.
"Agora" voitti seitsemän Goya-palkintoa: paras alkuperäinen käsikirjoitus, paras tuotannonjohto, paras kuvaus, paras lavastus, paras puvustus, paras maskeeraus ja parhaat erikoistehosteet.
"Helsingin Sanomien" kriitikko Harri Römpötti kehui elokuvaa: "Amenábarin saavutus on, että hän ymmärtää kaikkia näkökulmia, vaikkei väistä tuomitsemasta syyllisimpiä. Ja kaikki on toteutettu upeasti." Saman lehden kriitikko Leena Virtanen kritisoi kuitenkin myöhemmin Weiszin roolisuoritusta ja elokuvan suurta mittakaavaa. Rotten Tomatoes on kirjannut 95 "Agoran" arvostelua, joista 55 prosenttia on myönteisiä.
Melodi Grand Prix 1988

Melodi Grand Prix 1988 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1988 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimen kilpailun ja kutsukilpailun yhdistelmänä. Avoimeen sävellyskilpailuun lähetettiin noin 400 kappaletta, joista kahdeksan valittiin karsintaan, minkä lisäksi kutsukilpailussa kilpailuun kutsuttiin kahdeksan kappaletta. Kilpailu alkoi neljällä semifinaalilla, jotka pidettiin joka toinen lauantai 30. tammikuuta – 12. maaliskuuta. Jokaisessa semifinaalissa kilpaili kaksi paria. Jokaisesta parista toinen oli tullut avoimen kilpailun ja toinen kutsukilpailun kautta. Jokaisessa parissa tuhannesta katsojasta koottu paneeli äänesti toisen finaaliin, minkä jälkeen karsiutuneista äänestettiin vielä kaksi villillä kortilla finaaliin.
Finaali pidettiin 26. maaliskuuta. Finaalissa voittajan valitsivat seitsemän ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia, Kilpailun voitti Karoline Krüger kappaleella "For vår jord".
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 30. tammikuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 13. helmikuuta.
Kolmas semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 27. helmikuuta.
Neljäs semifinaali.
Neljäs semifinaali kilpailtiin 12. maaliskuuta.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 30. maaliskuuta.
Melodi Grand Prix 1987

Melodi Grand Prix 1987 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1987 Eurovision laulukilpaluun. Kilpailu pidettiin avoimen kilpailun ja kutsukilpailun yhdistelmänä. Avoimeen kilpailuun lähetettiin 305 kappaletta, joista kuusi valittiin karsinnan finaaliin, minkä lisäksi finaalissa kilpaili neljä kutsukilpailijaa. 28. helmikuuta pidetyssä finaalissa voittajan valitsivat seitsemän ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Kilpailun voitti Kate Gulbrandsen kappaleella "Mitt liv".
Melodi Grand Prix 1986

Melodi Grand Prix 1986 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1986. Kilpailu pidettiin avoimen kilpailun ja kutsukilpailun yhdistelmänä. Avoimeen kilpailuun lähetettiin noin 700 kappaletta, joista raati, johon kuuluivat Ellen Nikolaysen, Fred Nøddelund ja Jens Wendelboe valitsi viisi finaaliin. Kutsukilpailun kautta finaaliin kutsuttiin toiset viisi kappaletta.
Finaali pidettiin 22. maaliskuuta Forum-tapahtumakeskuksessa Stavangerissa. Finaalissa voittajan valitsivat yhdessä neljä alueraatia, lehdistöraati, Statfjord A -öljynporauslautalla Pohjanmerellä kokoontunut raati sekä studioyleisö. Kilpailun voitti Ketil Stokkan kappaleella "Romeo".
Amerikansaamelaiset

Amerikansaamelaiset ovat Pohjois-Amerikan mantereelle muuttaneita saamelaisia ja heidän jälkeläisiään. Heitä arvioidaan olevan 30 000–60 000. Saamelaisia asettui Pohjois-Amerikassa paljolti samoille alueille kuin muita pohjoismaalaisia. Heidän jälkeläisiään on erityisesti ylä-keskilännessä (Michiganissa, Wisconsinissa, Minnesotassa ja Pohjois-Dakotassa), Pohjois-Amerikan luoteisosassa (Oregonissa ja Washingtonissa) ja Alaskan North Slopessa.
Saamelaisten siirtolaisuus Pohjois-Amerikkaan jaetaan yleensä kahteen erilliseen ryhmään: Alaskaan poronhoitotaloutta perustamaan tuotuihin saamelaisiin ja muihin osavaltioihin ”piilomuuttona” saapuneisiin saamelaisiin. Alaskan ulkopuolella varhaisimmat saamelaisyhteisöt syntyivät Keweenawin niemimaalle ylä-Michiganissa ja East Lake Lilliania ympäröivälle preerialle läntisessä Minnesotassa. Kanadassa saamelaisten jälkeläisiä asuu lähellä Torontoa, Thunder Baytä ja Calgarya sekä Vancouverinsaarella.
Amerikansaamelaisten kiinnostus juuriaan kohtaan on kasvanut 1990-luvulta lähtien etenkin "Báiki: The International Sami Journal" -julkaisun (1991–) ja "Árran"-uutiskirjeen (1996–) ansiosta. Tietoisuuden lisääntymisen myötä saamelaiset ovat järjestäneet kokoontumisia eri puolilla Pohjois-Amerikkaa ja tarjonneet kulttuuriperehdytystä kouluille ja muille instituutioille.
Melodi Grand Prix 1985

Melodi Grand Prix 1985 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1985 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna, jossa kymmenen norjalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 30. maaliskuuta. Kilpailussa voittajan ratkaisivat yhdessä viisi alueraatia sekä nelihenkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati. Asiantuntijaraatiin kuuluivat yhdysvaltalainen musiikkituottaja Tony Visconti, vuoden 1973 Eurovision laulukilpailun voittaja Anne-Marie David, ABBA-yhtyeen manageri Stig Anderson ja brittiläinen säveltäjä-kapellimestari Ronnie Hazlehurst. Kilpailun voitti duo Bobbysocks kappaleella "La det swinge", joka voitti myös kansainvälisen Eurovision laulukilpailun.
Elin Väkevä

Elin Järvinen o.s. Väkevä (19. maaliskuuta 1902 Viipuri – 8. maaliskuuta 1925 Viipuri) oli suomalainen naisuimari 1920-luvun alussa. Hän joutui lopettamaan uransa sairastuttuaan tuberkuloosiin.
Urheilu-ura.
Viipurilainen Elin Väkevä nousi 15-vuotiaana Suomen naisten vapaauintikärkeen kesällä 1917 tehdessään uuden Suomen ennätyksen 50 metrillä ajalla 37,8.
Elin Väkevä voitti urallaan lukuisia Suomen-mestaruuksia. Hän voitti SM-kultaa 50 metrin vapaauinnissa vuosina 1918, 1919 ja 1922 sekä 100 metrin vapaauinnissa 1919, 1921 ja 1922. Lisäksi hän oli mukana voittoisassa Viipurin Uimaseuran 4 x 50 metrin vapaauintiviestijoukkueessa vuosina 1921 ja 1922.
Vimmaiset tassut

Vimmaiset tassut ("Paws of Fury: The Legend of Hank") on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet Chris Bailey, Mark Koetsier ja Rob Minkoff. Se perustuu löyhästi Mel Brooksin vuoden 1974 elokuvaan Villiä hurjempi länsi.
Juoni.
"Vimmaiset tassut" -elokuvan päähahmo on rakastettava koira Hank, jonka suuri haave on tulla samuraiksi, mutta hän eksyy Kakamuchon kylään, jossa hän erottuu joukosta, koska kaikki kylän asukkaat ovat koiria vihaavia kissoja. Hän haluaa epätoivoisesti miellyttää kylän asukkaita mutta joutuu ilkeän ja narsistisen Ika Chun suunnitelman osaksi. Ika Chun suunnitelmana on karkottaa kaikki asukkaat kylästä lopullisesti, mihin hän tarvitsee Hankia. Ika Chun tiellä on vain yksi este, Jimbo, joka ennen oli mahtava samurai mutta jonka parhaat päivät ovat takana, ja rohkea kissanpentu Emiko, joka haaveilee Hankin tavoin tulevansa samuraiksi. Yhdessä nämä kolme aloittavat seikkailun, jossa he voivat nujertaa ennakkoluulot ja oppia ystävyyden merkityksen.
Näyttelijät.
Muissa äänissä muun muassa Katja Aakkula, Isabella Suvanne, Bruno Lähteenmäki, Raili Raitala ja Joonas Lähteenmäki. Suomenkielisestä versiosta vastasi KM Studio, ohjauksesta Jenni Sivonen ja käännöksestä Heikki Mäkäräinen.
Lähde:
Hunsalan työväentalo

Hunsalan työväentalo on Lopen kunnan Hunsalan kylässä sijaitseva työväentalo. Se on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriperinnöksi.
Historiaa.
Hunsalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui vuonna 1912. Sisällissodassa yhdistys menetti monia jäseniään, ja sen jälkeen suuntaristiriidat johtivat siihen, että yhdistys erosi Sosialidemokraattisesta puolueesta. Jonkin ajan päästä yhdistys purettiin, ja se lahjoitti omaisuutensa Sosialidemokraattiselle puolueelle. Vuonna 1930 taas perustettiin Hunsalan sosialidemokraattinen työväenyhdistys, jolle puoluetoimikunta lahjoitti lakanneen yhdistyksen omaisuuden. Vuonna 1945 yhdistys erosi jälleen SDP:stä ja liittyi SKDL:oon.
Vielä 1950-luvulla talolla järjestettiin muun muassa elokuvaesityksiä ja tansseja. Sittemmin se rapistui, mutta Hunsalan Työväentalon Perinneyhdistys onnistui vielä kokoamaan rahaa sen korjaukseen. Korona-aikana vuosina 2020–2022 talolla pidettiin joitakin kokouksia, mutta se oli pitkälti käyttämättömänä. Vuonna 2022 Hunsalan Työväentalon Perinneyhdistys lakkautettiin, ja taloa ryhtyi ylläpitämään Työväenyhdistys Kajastus.
Rakennus.
Talossa on sali näyttämöineen ja alkuperäisine kulisseineen, keittiö sekä puffetti. Juoksevaa vettä tai sisävessoja ei ole. Lämmitys on puulla ja sähkölämmittimillä.
Haushin kieli

Haushin kieli oli Argentiinassa puhuttu kieli. Se kuului chonkielten saaristohaaraan ja sen lähin sukulaiskieli on ona. Näiden kahden välinen suhde on kuitenkin siinä mielessä avoin, koska osa tutkijoista katsoo haushin ja onan olevan saman kielen kaksi eri murretta.
Chonkielet

Chonkielet on pieni kielikunta aivan Etelä-Amerikan eteläkärjessä. Kielten keskenäisistä sukulaisuussuhteista ei kuitenkaan ole aivan täyttä varmuutta.
Kielikunnan katsotaan jakautuvan edelleen saaristo- ja manner-chonkieliin ja koko kielikuntaan kuuluu vain neljä kieltä:
Lopen Jokiniemen työväentalo

Jokiniemen työväentalo oli Lopen kunnan Jokiniemen kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Jokiniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 Lopen työväenyhdistyksen nimellä. Vuoden loppuun mennessä yhdistyksessä oli 278 jäsentä, mikä teki siitä kolmanneksi suurimman Suomen maatalousvaltaisten paikkakuntien työväenyhdistyksistä. Vuonna 1909 yhdistys sai tontin Jokiniemestä. Talo valmistui tontille seuraavana vuonna, ja yhdistystä alettiin kutsua Jokiniemen työväenyhdistykseksi. Myöhemmin nimi virallistettiin. 
Vuonna 1977 perustettiin Lopen Sosialidemokraattinen Yhdistys. Vuonna 2012 se yhdistyi Launosten työväenyhdistykseen, joka puolestaan vaihtoi nimensä Lopen Sosialidemokraattiseksi Työväenyhdistykseksi. Talon vaiheista ei ole tarkempaa tietoa. 
Toimintaa työväentalolla.
Yhdistyksen alaisuudessa toimi alkuaikoina muun muassa ompeluseura, lauluseura, puhujaseura, urheiluseura ja soittokunta. Vuosina 1914–1917 talo oli venäläisten sotilaiden käytössä.
Launosten työväentalo

Launosten työväentalo on Lopen kunnan Launosten kylässä sijaitseva entinen työväentalo, jossa nykyään (2023) toimii ravintola. 
Historiaa.
Launosten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui seuraavan vuoden syksyllä. Vuonna 1916 sitä laajennettiin.
Vuonna 1914 venäläistä sotaväkeä alettiin majoittaa työväentalolla, mutta yhdistys sai myös järjestää siellä omia kokouksiaan ja iltamiaan. Sisällissodan jälkeen vuonna 1918 siellä pidettiin punavankeja. Vuoden 1919 alussa yhdistys anoi taloa takaisin itselleen, mutta anomus hylättiin, ja talo palautettiin vasta saman vuoden lokakuussa.
Vuonna 2012 Lopen Sosialidemokraattinen Yhdistys ja Vojakkalan Työväenyhdistys yhdistyivät Launosten työväenyhdistykseen, joka puolestaan vaihtoi nimensä Lopen Sosialidemokraattiseksi Työväenyhdistykseksi. Vuoden 2020 lopulla yhdistys myi talon perheelle, joka remontoi taloa ja perusti sinne ravintolan.
Toimintaa työväentalolla.
1920-luvun mittaan yhdistys muun muassa perusti soittokunnan ja palkkasi vakinaisella palkalla näyttämönjohtajan. Talolla toimi myös kirjasto, joka vuonna 1931 oli Lopen suurin 150 niteellään. Yhdistyksellä oli myös muun muassa torvisoittokunta ja nuoriso-osasto, ja eri ammattiosastot toimivat talolla. Vuosina 1926–1928 talolla toimi kansakoulu. Talvisodan aikaan talo oli armeijan koulutuspaikkana.
1980-luvun alussa talossa järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä, bingoa, urheiluharjoituksia, teatteria, juhlia ynnä muuta.
Rakennus.
Talo on 1,5-kerroksinen. Siinä on sali näyttämöineen, sisä-wc ja vaatteiden säilytystila, pieni keittiö, kokoustila sekä sauna. Sali ja näyttämö rakennettiin vuonna 1916. Rakennuksen pinta-ala on 522 m². Se on hirsirunkoinen, ja se on vuorattu laudoilla vuonna 1951. Alkuperäinen väri oli punainen, mutta lautavuorauksen valmistuttua se maalattiin vaaleaksi vuonna 1952. Peltikatto vaihdettiin alkuperäisen pärekaton tilalle vuonna 1922. 1970-luvun alussa taloon saatiin vesijohto, viemäri ja sisä-wc. 1990-luvulla talo peruskorjattiin.
E. V. Thompson

Ernest Victor Thompson (14. heinäkuuta 1931 Lontoo – 19. heinäkuuta 2012 Launceston, Cornwall) on brittiläinen romaanikirjailija, joka julkaisi teoksensa nimellä E. V. Thompson. Hän julkaisi elämänsä aikana yli 40 historiallista romaania.
Suomeksi hänen historiallisista romaaneistaan on julkaistu "Unten kauppiaat".
Elämäkerta.
Thompson syntyi vuonna 1931 Lontoossa. Hän kävi koulua Burfordissa Oxfordshiressä mutta jätti sen kesken ja värväytyi 16-vuotiaana Ison-Britannian laivastoon. Hän oli laivaston palveluksessa muun muassa Hongkongissa, Japanissa ja Koreassa vuoteen 1956 asti. Erottuaan laivastosta hän teki töitä turvallisuusalalla ja työskenteli muun muassa Bristolin poliisissa, British Overseas Airwa ys Corporation -lentoyhtiön tarkastajana ja Rhodesiassa siviili-ilmailuosastolla turvallisuuspäällikkönä.
Thompson erosi turvallisuuspäällikön tehtävästä vuonna 1970, kun hän päätti keskittyä kirjailijanuraan, ja muutti Cornwalliin. Hän joutui kuitenkin tekemään sekalaisia töitä elättääkseen itsensä siihen asti kunnes hänen esikoisteoksensa "Chase the Wind" julkaistiin vuonna 1977. Se äänestettiin vuoden parhaaksi historialliseksi romaaniksi ja käännettiin 14 kielelle. Thompson kirjoitti yli 40 historiallista romaania, joiden tapahtumat sijoittuvat enimmäkseen Cornwalliin. Hänen kuollessaan hänen teoksiaan oli myyty yli viisi miljoonaan kappaletta. 
Suomeksi häneltä on käännetty historiallinen romaani "Unten kauppiaat", jonka Otava julkaisi vuonna 1982. Romaanin tapahtumat sijoittuvat 1830-luvun Kiinaan ja Hongkongiin. Teoksen päähenkilö on nuori cornwallilainen Luke Trewarne. Hän lähtee etsimään onneaan Hongkongista, jossa tuolloin käytiin kauppaa oopiumilla. Oopiumia tuotiin Intiasta tee- ja silkkikaupan rahoittamiseksi, sillä rahaa tarvittiin koska Britannian kauppatase jäi alijäämäiseksi, kun brittiläisillä ei ollut kiinalaisia kiinnostavia kauppa-artikkeleita. Kiinalaiset yrittivät lopettaa maan taloutta haittaavan oopiumikaupan. Seurauksena oli ensimmäinen oopiumisota.
Kunnianosoituksia.
Thompsonille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ("Member of the Order of the British Empire", MBE) jäsenyys vuonna 2012 ansioista kirjallisuuden ja Cornwallin yhteisön hyväksi tehdyssä työssä.
Melodi Grand Prix 1984

Melodi Grand Prix 1984 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1984 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimen kilpailun ja kutsukilpailun yhdistelmänä. Avoimeen kilpailuun lähetettiin noin 950 kappaletta, joista viisi valittiin kilpailuun. Toiset viisi kappaletta kutsuttiin kilpailuun norjalaisilta säveltäjiltä. Kilpailu pidettiin 7. huhtikuuta. Voittajan valitsivat viisi eri ikäluokkia edustanutta raatia. Kilpailun voitti duo Dollie de Luxe kappaleella "Lenge leve livet".
Hans Øllgaard (taiteilija)

Hans Øllgaard (1911–1969) oli tanskalainen taidemaalari. Hän kuului vuonna 1933 perustettuun tanskalaisten surrealistitaiteilijoiden ryhmään "Linien". Ryhmään kuuluivat myös Vilhelm Bjerke Petersen, Richard Mortensen, Ejler Bille, Henry Heerup, Sonja Ferlov ja Gustaf Munch-Petersen. Ryhmän ensimmäinen näyttely pidettiin Charlottenborgissa 17.1.1934 ja siitä on sittemmin tullut yksi Tanskan taidehistorian merkkipaaluista. Ryhmä julkaisi myös "Linien"-nimistä kuukausittain ilmestyvää taidelehteä.
Jazz-molli

Jazz-molli on mollin muoto, jossa asteikon kuudes ja seitsemäs sävel ovat puoliaskelen verran korkeammat kuin luonnollisessa mollissa ja niin ollen samat kuin siinä duurissa, jolla on sama perussävel. Esimerkiksi c-jazz-mollin sävelet ovat siis c, d, es, f, g a ja h. Jazz-molli eroaa melodisesta mollista siten, että jazz-mollissa myös alaspäin mentäessä kuudes ja seitsemäs sävel pysyvät ylennettyinä tai palautettuina, kun taas melodisessa mollissa alaspäinen asteikko on luonnollisen mollin mukainen.
Moodit.
Jazzmollista on duurin tavoin olemassa moodeiksi nimitetyt muunnokset, joissa on samat sävelet kuin jazzmollissa mutta joissa asteikko alkaa eri kohdasta. Jazz-mollin moodeja kutsutaan muun muassa seuraavilla nimillä ja niiden asteet ovat seuraavat (esimerkit C:stä):
7. Altered.
Altered-asteikko voidaan nähdä myös enharmonisesti niin, että siinä on molemmat muunnetut sekunnit/noonit sekä molemmat muunnetut kvintit. Tästä tuleekin nimitys "altered".
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1923

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut kolmessa osassa so. Kuopiossa, Viipurissa ja Helsingissä. Ensimmäisen ja toisen osan mestaruuskilpailut järjestettiin yhtä aikaa Kuopiossa Väinölänniemen uimalaitoksella ja Viipurissa Pantsarlahden uimalaitoksella 21.-22.7.1923. Viipurin kilpailut olivat naisille. Kolmanen osan kilpailut Helsingissä Humallahden uimalassa 28.-29.7.1923.
Volodymyr Saldo

Volodymyr Vasylovytš Saldo (, s. 12. kesäkuuta 1956) on ukrainalainen tiedemies, insinööri ja poliitikko, joka toimi H’ersonin kaupungin paikallispolitiikassa, kaupungin pormestarina 2002–2012 ja kansanedustajana Verh’ovna Radassa. Hän oli Venäjän nimittämän H’ersonin alueen siviilihallinnon johtaja ja syksyn 2023 paikallisvaalien jälkeen alueen venäläisen miehityshallinnon kuvernööri.
Saldo valmistui 1978 Kryvyi Rihin kaivosinstituutista. Hän työskenteli Mongoliassa 1981–1986. Hän työskenteli rakennusinsinöörinä H’ersonbudin palveluksessa 1986–. Saldo valittiin H’ersonin kaupunginvaltuustoon 1998. Samana vuonna hänet otettiin Ukrainan rakennustekniikan akatemian jäseneksi. Saldo valittiin H’ersonin pormestariksi 2002 ja uudelleen kaksi kertaa. Vuonna 2012 Saldo valittiin Verh’ovna Radaan Alueiden puolueen ehdokkaana. Vuodesta 2014 Saldo toimi H’ersonin Stroiinvestsojuzin johtokunnan puheenjohtajana. Hän yritti paluuta H’ersonin pormestariksi 2015 Naš krai -puolueesta, mutta jäi vaaleissa toiseksi.
Saldo valittiin aikoinaan Ukrainan parhaimmaksi pormestariksi, myöhemmin on väitetty että hänen kautensa oli ”kavalluksia ja korruptiota”.
Vuonna 2019 Saldo perusti Volodymyr Saldon blokki -puoleen, ja hänet valittiin kaupunginvaltuustoon 2020.
Venäjän–Ukrainan sodan aikana Saldo otti 13. maaliskuuta 2022 osaa Venäjän-mieliseen mielenosoitukseen H’ersonissa. Hän liittyi myös kollaboratiiviseen Rauhan ja järjestyksen pelastuskomiteaan. RT-televisiokanava nimitti tätä alueen uuden hallinnon perustamiseksi.
17. maaliskuuta Ukrainan syyttäjänvirasto avasi järjestöjä kohtaan tutkinnan maanpetoksesta. Saldon puolue kiellettiin 20. maaliskuuta samaan aikaan useiden muiden oppositiopuolueiden kanssa.
Venäjän sotilas-siivilihallinto nimitti Saldon miehitetyn H’ersonin alueen johtoon. H’ersonin pormestariksi miehityshallinto nimitti kaupunginvaltuuston jäsenen Oleksandr Kobetsin, kun entinen pormestari Ihor Kolyh’ajev kieltäytyi yhteistoiminnasta miehittäjien kanssa.
Euroopan unioni asetti Saldolle pakotteita 3. kesäkuuta 2022.
Elokuussa 2022 Saldo joutui sairaalaan ja hänet kuljetettiin lentokoneella Krimiltä Moskovaan hoitoon. Syyksi epäiltiin myrkytystä.
Marraskuussa 2023 Ukraina tuomitsi Saldon 15 vuoden vankeusrangaistukseen ja takavarikoi hänen Ukrainassa olevan omaisuutensa.
Melodi Grand Prix 1983

Melodi Grand Prix 1983 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1983 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailuun lähetettiin 480 kappaletta, joista asiantuntijaraati, johon kuuluivat Svein Dag Hauge, Ivar Kleive, Ellen Nikolaysen, Jens Wendelboe ja Bjørn Kruse, valitsi kymmenen kilpailun finaaliin. Finaali pidettiin 25. helmikuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Voittajan valitsivat 12 ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Kilpailun voitti Jahn Teigen kappaleella "Do Re Mi".
Chilen kansalaisuus

Chilen kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Chilen tasavallan välillä. Maassa noudatetaan pääsääntöisesti ius soli -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Chilen kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka ovat syntyneet Chilen maaperällä. Vanhempien täytyy kuitenkin oleskella maassa laillisesti, eivätkä he saa olla turisteja. Lisäksi sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on Chilen kansalainen, saavat maan kansalaisuuden syntyessään.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksella Chilen kansalaisuuden voivat saada sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Kansalaisuutta ei kuitenkaan myönnetä, mikäli hakijalla on jokin seuraavista esteistä:
Chilen kansalaisen kanssa naimisissa oleva ulkomaalainen voi saada kansalaisuuden elettyään avioliitossa ja samassa taloudessa vähintään 2 vuotta. Avioliitto pitää olla Chilen viranomaisten rekisteröimä.
Henkilöt, jotka ovat ansioituneet erityislaatuisella tavalla mm. tieteen, talouden tai taiteen alalla, voivat saada kansalaisuuden kiitoksena Chilen valtiolta. Chilen tasavallan aikana tätä kautta kansalaisuuden on saanut noin 80 henkilöä, ja aloitteen kansalaisuuden myöntämisestä voi tulla esim. maan kongressin edustajalta.
Hakemuksella kansalaisuuden saaneisiin henkilöihin sovelletaan perustuslain mukaan viiden vuoden karanteenia ennen kuin he ovat vaalikelpoisia Chilessä pidettävissä vaaleissa. Kaikilla kansalaisilla on kuitenkin velvollisuus äänestää vaaleissa.
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen.
Chile sallii kaksoiskansalaisuuden. Syntyperäiset chileläiset eivät menetä kansalaisuuttaan saadessaan muun maan kansalaisuuden, elleivät tätä erikseen hae.
Lopen Vojakkalan työväentalo

Vojakkalan työväentalo oli Lopen kunnan Vojakkalan kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 1978.
Historiaa.
Vojakkalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1915 yhdistys hankki tontin, ja samana vuonna se osti Rengon Viialankulman työväenyhdistyksen talon. Sen hirret siirrettiin 15 kilometrin matka Vojakkalaan, ja keväällä 1916 rakennustyöt päästiin aloittamaan. Talo oli käytössä jo loppukesällä 1916, mutta vihkiäiset pidettiin uudenvuoden aattona. Vuoden 1917 aikana yhdistyksen jäsenmäärä kaksinkertaistui, ja toiminta oli vilkasta. Sisällissodan seurauksena toiminta lamaantui vuoteen 1927 saakka, mutta yhdistys saatiin kuitenkin pidettyä hengissä ja talo sen omistuksessa. Vuodesta 1935 alkoi yhdistyksen uusi nousu.
1960-luvulla toiminta kuitenkin hiipui, muun muassa television tulon vaikutuksesta. Työväentalolla näytetyt elokuvat menettivät suosiotaan. 1970-luvulla taloon murtauduttiin useita kertoja, ja ikkunoita ja irtaimistoa rikottiin. Ketään ei saatu kiinni, ja lopulta yhdistys päätyi purkamaan talon vuonna 1978. 
Toimintaa työväentalolla.
Talolla järjestettiin muun muassa iltamia ja kursseja, ja taloa vuokrattiin myös ulkopuolisille. Myöhemmin talolla myös näytettiin elokuvia.
Keisarinnanraparperi

Keisarinnanraparperi ("Rheum alexandrae") on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on suurikokoinen ruoho, jonka kukkivat yksilöt kasvattavat yhden tai muutaman kukintovarren. Kukintovarret kasvavat korkeintaan noin 80 cm korkeiksi ja niihin muodostuu noin 15 osakukinnosta muodostuva kerrannaisterttu. Kussakin osakukinnossa on 10–40 teriötöntä ja medetöntä kukkaa. Kussakin kukassa on kuusi hedettä ja yksi emi. Keisarinnanraparperi kukkii kesäkuun alun ja heinäkuun puolenvälin välillä, mutta yksittäisen kasviyksilön kukinta kestää vain neljästä kuuteen päivää.
Keisarinnanraparperi kasvaa luonnossa vuoristossa 3500–4500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan luonnossa Hengduanin vuoristossa sekä muualla lähes asumattomien vuoristoseutujen kosteilla kasvupaikoilla.
Keisarinnanraparperia voidaan kasvattaa koristekasvina.
Grete Berget

Grete Berget (25. maaliskuuta 1954 Nord-Fron – 9. marraskuuta 2017) oli norjalainen toimittaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan lapsi- ja perheministerinä 1991–1996.
Tylppäsimpukat

Tylppäsimpukat (Donacidae) eli liemisimpukat on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Tylppäsimpukat jaetaan viiteen sukuun. Lajeja heimossa on noin 50. Heimon lajien kuori on paksu ja muodoltaan kolmiomainen tai pitkänomaisen kiilamainen. Kuoressa on selvä kyhmy. Tylppäsimpukoiden jalka on kookas. Vaipassa on kaksi lyhyttä sifonia. 
Levinneisyys ja elintavat.
Tylppäsimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti erityisesti lämpimistä, mutta myös lauhkeista, meristä. Heimon lajit elävät matalissa vesissä kaivautuneina hiekkapohjaan. Ravinnokseen ne suodattavat vedestä eloperäistä ainesta.
Läyliäisten työväentalo

Läyliäisten työväentalo oli Lopen kunnan Läyliäisten kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Läyliäisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo lienee valmistunut vuosien 1910–1912 välillä, sillä syksyllä 1912 mainittiin rakentamisesta tullutta velkaa olleen vielä vähän maksamatta. 
Toimintaa työväentalolla.
Talolla pidettiin muun muassa kesä- ja syysjuhlia. Talolla toimi myös näytelmäseura, joka vuonna 1931 osallistui Lopen sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön järjestämään näytelmäkilpailuun. Vuonna 1954 talolla järjestettiin raittiusvalistustilaisuus, jossa näytettiin myös elokuva.
Loppuvaiheet.
Talo oli alunperin rakennettu Patovan tilalta 50 vuodeksi vuokratulle tontille, joka sijaitsi 2,5 km Läyliäisten kylän keskustasta Vihtijärvelle päin. Vuokra-ajan päätyttyä tontti pakkolunastettiin yhdistykselle lainarahalla. Talo oli tuolloin jo huonokuntoinen, eikä työväenyhdistyksellä ollut varoja kunnostaa sitä. Talo tontteineen myytiin urheiluseura Läyliäisten Lujalle. Työväenyhdistys sai myynnistä suunnilleen sen verran, että se pystyi maksamaan tontin ostamiseen otetun velan. Myöhemmin ostaja myi huonokuntoisen rakennuksen purkuaineksen eteenpäin.
Zaporižstal

Zaporižstal (, , ) on terästehdas Ukrainan Zaporižžjassa.
Toukokuussa 1929 maan hallitus päätti rakentaa suuren metallurgisen tehtaan Zaporižžjaan. Päätehdas oli Dneprin teollisuuskombinaatti, johon sisältyi teräslevyjen valssaamo.
Rakennustyöt alkoivat tammikuussa 1931. Syksyllä 1932 valmistunut Dneprin vesivoimalaitos alkoi toimittaa teollisuusalueelle sähköä. Ensimmäinen masuuni laskettiin 16. marraskuuta 1933. Masuuni oli suurin Ukrainassa ja tilavuudeltaan 960 kuutiometriä terästä. Laitoksesta tuli Euroopan suurin terästehdas. Toinen masuuni valmistui 1934 ja kolmas 1938, jolloin se oli 1300 kuutiometrin tilavuudellaan maailman suurin. Vuoteen 1940 mennessä Zaporižstal tuotti 70 prosenttia Neuvostoliiton teräslevyistä.
Vuonna 1938 käyttöön otettiin Euroopan toinen jatkuvatoiminen kuumavalssauslinja, jonka toimitti United Engineering of Pittsburgh.
Sodan vuoksi tehdas suljettiin elokuussa 1941. Tehtaan laitteistoja purettiin ja niitä siirrettiin mm. Magnitogorskiin. Sodan jälkeen tehdas uudelleenrakennettiin ja masuunit palautettiin toimimaan 1947 ja 1948. Teräksen tuotanto jatkui joulukuussa 1949.
Vuonna 1947 tehtaalle myönnettiin Leninin kunniamerkki.
1950-luvulla tehdas siirtyi happipuhallusprosessiin. Valimo avattiin ensimmäisen kerran 1962.
Vuonna 1965 otettiin käyttöön tietokoneohjaus teräksen valmistuksessa.
Tammikuussa 1971 tehdas palkittiin Lokakuun vallankumouksen kunniamerkillä tuotantomäärästään.
Neuvostoliiton hajottua tehdas jäi Ukrainan valtion käsiin. Yksityistämisen alkaessa valtion omaisuutta hoitanut Vasyl H’melnytskyi, liikemies ja Verh’ovna Radan jäsen vihreästä puolueesta, yksityisti tehtaan omalle sijoitusyhtiölleen. Vuoteen 2001 mennessä sitä hallitsivat H’melnytskyin lisäksi Alexander Shnaiderin ja Eduard Šyfrinin Midland Resources valtion pitäessä neljänneksen osuuden. Viimein Shnaider sai haltuunsa valtion osuuden ja 93 prosenttia osakkeista 70 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. Myöhemmin länsimaisen teräksenvalmistajan 1,2 miljardin dollarin tarjous tehtaasta hylättiin.
Vuonna 2012 tehdas siirtyi Metinvestin omistukseen.
Vuonna 2016 osa kombinaatin tehtaista erotettiin uudeksi yhtiöksi Zaporižžjan valimo-mekaaninen tehdas (ZLMZ, Запорізький ливарно-механічний завод).
Tha Truth

Tha Truth on Traen seitsemäs albumi, joka ilmestyi 24. heinäkuuta 2015. Albumi oli ensimmäinen, jonka Trae julkaisi Grand Hustle Records -levy-yhtiön alaisuudessa.
Toukokuun ritarikunta

Toukokuun ritarikunta () on argentiinalainen ritarikunta. Se on perustettu 17. joulukuuta 1957, ja sen nimi viittaa toukokuun vallankumoukseen vuonna 1810, joka johti Argentiinan itsenäistymiseen Espanjasta. Sitä jaetaan tunnustuksena sellaisille ulkomaalaisille, jotka ovat ansioituneet omalla alallaan tai tehneet merkittävän palveluksen tai muuten ansaitsevat Argentiinan valtion kiitollisuudenosoituksen.
Ritarikunnan suurmestarina toimii maan presidentti.
Alkujaan kunnianosoitusta jaettiin kuudessa luokassa, mutta ylin luokka, ketju, poistui jo vuonna 1958:
Salonkylän Talo

Salonkylän Talo, aiemmilta nimiltään Salonkylän työväentalo Torppala ja Salonkylän pienviljelijäin osaston talo on Lopen kunnan Salonkylässä (viralliselta nimeltään kylä on Salo) sijaitseva entinen työväentalo.
Historiaa.
Salonkylän työväenyhdistys Pyrkivä perustettiin vuonna 1906. Talon se sai 1927, mikä vilkastutti yhdistyksen toimintaa. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli noin 20. Vuonna 1935 yhdistys järjesti talollaan arpajaiset. Seuraavana vuonna vietettiin yhdistyksen 30-vuotisjuhlia. Ohjelmassa oli kansanedustaja Otto Marttilan juhlapuhe, näytelmä ja orkesterin soittoa. Ulkona oli mahdollisuus peleihin, kuten renkaan- ja nuolenheittoon. Illalla pidettiin myös iltamat. 
Hiipuva työväenyhdistys lahjoitti talon Hämeen eteläiselle sos.dem. piirijärjestölle vuonna 1950, mutta piti itsellään käyttöoikeuden. Salonkylän pienviljelijäin osasto osti talon vuonna 1959. Ilmeisesti ainakin 1950–1960-luvuilla talolla järjestettiin perinteistä Salonkylän Elojuhlaa, jonka ohjelmassa oli muun muassa erilaisia esityksiä ja tanssia. Vuonna 1963 talolla pidettiin vappujuhlat. Vuonna 2013 Salonkylän pienviljelijäin osasto muutti nimensä Lopen Salonkylän kyläyhdistykseksi ja talon nimeksi vaihdettiin Salonkylän Talo.
María Isabel Siewers

María Isabel Siewers (s. 1950) on argentiinalainen kitaristi.
Siewers opiskeli Argentiinassa María Luisa Anidon johdolla ja valmistui Manuel de Falla -konservatoriosta saaden sen kultamitalin. Espanjan hallituksen myöntämällä stipendillä Siewers pääsi osallistumaan Andrés Segovian pitämille mestarikursseille Santiago de Compostelassa. Lisäksi hän sai stipendin Italian hallitukselta ja suoritti Sienan Accademia Musicale Chigianassa opintoja Oscar Ghiglian, Ruggero Chiesan ja Alain Meunierin johdolla. Siewersille myönnettiin Italiassa ansiodiplomi. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Abel Carlevaron ja Nikolaus Harnoncourtin johdolla.
Siewers on esiintynyt johtavissa konserttisaleissa, kuten Wigmore Hallissa, Wiener Konzerthausissa, Prahan Martinů-salissa, Carnegie Hallissa ja Pariisin Théâtre des Champs-Élysées'ssa. Hän on soittanut myös lukuisilla keskeisillä musiikkifestivaaleilla. Siewers on kiertänyt, opettanut ja toiminut kansainvälisten kilpailujen tuomarina säännöllisesti Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikoissa, Australiassa sekä Uudessa-Seelannissa. Hän on soittanut muiden muassa Argentiinan kansallisen sinfoniaorkesterin, Kuuban kansallisen sinfoniaorkesterin ja Krakovan filharmonisen orkesterin solistina.
Kamarimuusikkona Siewers on esiintynyt usein muiden muassa Amiram Ganzin, Rafael Gintolin, Dorothea Sesslerin ja Martinů-kvartetin kanssa. Hänen kamarimusiikkiohjelmistonsa on ulottunut Mauro Giulianin ja Niccolò Paganinin teoksista György Kurtágin, Tōru Takemitsun, Carlos Guastavinon ja Astor Piazzollan teoksiin sekä uusien teosten kantaesityksiin. Siewersin levytykset ovat tuoneet hänelle monia palkintoja, kuten "Gramophone"-lehden "Critics' Choice" -tunnustuksen. Siewers on tehnyt yhteistyötä monien aikansa säveltäjien kanssa. Hän kantaesitti vuonna 2000 Leoš Svárovskýn johtaman Böömiläisen kamariorkesterin kanssa Sylvie Bodorován hänelle säveltämän teoksen "Concierto de Estio". Muita hänelle teoksia omistaneita säveltäjiä ovat olleet José Luis Campana, Jorge Cardoso, John W. Duarte, Helmut Jasbar, Máximo Diego Pujol ja Sergio Parotti.
Siewers on toiminut monissa merkittävissä opetustehtävissä Argentiinassa. Hän perusti kotimaassaan kitaraseminaari Musicampuksen vuonna 1987 ja piti kansallisessa radiossa nuorille suunnatun musiikkisarjan. Musicampus-seminaaria hän järjesti useiden vuosien ajan, ja muut järjestäjät ovat sittemmin seuranneet hänen menestystä saavuttanutta malliaan. Vuonna 1989 Siewers pääsi Salzburgin Mozarteumin kitaransoiton laitoksen johtajaksi. Lisäksi hän on opettanut latinalaisamerikkalaisen musiikin maisteriopintoja Cuyon kansallisessa yliopistossa. Vuonna 2009 Siewers sai saksalaisen Templinin kaupungin kunniakaupunkilaisen arvonimen. Samana vuonna hänelle myönnettiin musiikin Konex-palkinto.
Zamba

Zamba on argentiinalainen kansantanssi. Se on cueca-tapainen tanssi, jota tanssitaan yleensä parin kanssa. Tanssityylin oletetaan saaneen alkunsa Saltan maakunnasta tai sen läheltä. Se levisi Argentiinaan 1830-luvulla. Tanssin nimi, Zamba, tulee siirtomaalaisaikaisesta termistä "Zambo", joka viittaa ihmisiin, joilla on afrikkalaisia ​​tai intiaanilaisia ​​juuria. Zamballe sopiva musiikkisoitin on perinteinen argentiinalainen rumpu nimeltä "Bombo leguero" ja kitara.
Zamban rytmi on yleensä hidas.
Bernardo O'Higginsin ritarikunta

Bernardo O'Higginsin ritarikunta () on chileläinen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1967, kun 11 vuotta aikaisemmin perustetusta ansioritarikunnasta erotettiin O'Higginsin nimeä kantavat kaksi mitaliluokkaa omaksi ritarikunnakseen. Kunniamerkkiä jaetaan ulkomaalaisille tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista opetuksen, taiteen, kaupan, teollisuuden, tieteen, humanitaarisen työn ja yhteiskunnallisen yhteistyön saralla. Ritarikunta on järjestyksessään Chilen toiseksi korkein ja sitä jaetaan nykyään harvakseltaan.
Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa:
Topenon työväentalo

Topenon työväentalo oli Lopen kunnan Topenon kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Topenon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1908 se ilmoitti SDP:n puoluetilastoon omistavansa talon. Yhdistyksen jäsenluku tuolloin oli 40. Talolla järjestettiin muun muassa luentokursseja, iltamia ja syysjuhlia. 1920-luvun puolivälissä taloa mahdollisesti korjattiin tai laajennettiin, sillä yhdistykselle myönnettiin lupa järjestää arpajaiset rakennusrahaston kartuttamiseksi. Sotien jälkeen yhdistys liittyi SKDL:oon. Vuonna 1947 talolla järjestettiin vaalitilaisuus, jossa puhui ministeri Yrjö Murto. Talon vaiheista 1940-luvulta eteenpäin ei ole tietoa.
Markanmaa

Markanmaa () oli keskiajalla Ruotsissa ja Suomessa sellainen maatila, josta suoritettiin maaveroa yksi markka. Tällainen koko talo vastasi yhtä vanhaa manttaalia. Suomessa markanmaa vastasi myöhemmin ¼ manttaalia. Alkuaan täysitalon arvoksi arvioitiin 24 hopeamarkkaa, jolloin markan arvoisesta maasta suoritettiin veroa 1/24 markkaa eli äyrityinen. Keskiajalla markka oli vain laskuyksikkö, koska markan rahoja ei valmistettu. Niitä alkoi lyöttää kuningas Kustaa Vaasa vuonna 1536.
Máximo Diego Pujol

Máximo Diego Pujol (s. 1957 Buenos Aires) on argentiinalainen säveltäjä ja kitaristi.
Pujol valmistui Juan José Castro -maakuntakonservatoriosta. Hänen soitonopettajiensa joukossa oli Miguel Ángel Girollet. Harmonian ja sävellyksen opetusta hän sai Leónidas Arnedolta. Pujol on esiintynyt eri puolilla Argentiinaa ja vieraillut soittajana kitarafestivaaleilla Euroopassa sekä Australiassa. Hän on saanut kitarasävellyksillään palkintoja Kolumbiassa, Ranskassa ja Martiniquella. Vuonna 1989 hänelle myönnettiin Argentiinan säveltäjäliiton parhaan klassisen musiikin säveltäjän palkinto.
Pujolin työhön on vaikuttanut vahvasti Astor Piazzolla. Myös Pujol on käyttänyt värikylläisten, melodisesti rikkaiden teosten pohjalla olevana perustyylinä tangoa. Hänen sävellystensä joukossa on sarja "Tres piezas rioplatenses", jossa ovat yhdistettyinä tangon, milongan ja candomben tyylilajit.
Konstantin Leontjev

Konstantin Nikolajevitš Leontjev (; 25. tammikuuta 1831 Kudinovo, Kalugan kuvernementti - 24. marraskuuta 1891 Sergijev Posad) oli venäläinen diplomaatti ja filosofi. Porvariston vastaisen ja elitistisen paatoksensa vuoksi hän sai lempinimen "Venäjän Nietsche". Leontjevin näkemys historiasta oli äärimmäinen, ja hänen vaikutuksensa omana aikanaan oli suppea. Nikolai Danilevskin ideat tekivät aluksi vaikutuksen Leontjeviin, mutta hiljalleen Leontjev etääntyi niistä, varsinkin panslavismista. Hänen näkemyksensä poikkesivat slavofiileistä monissa kysymyksissä. Erotuksena venäläisistä muilta slaaveilta puuttui Leontjevin mielestä organisoiva periaate, muoto, minkä vuoksi he olivat alttiita ortodoksiselle ja bysanttilaiselle kulttuurille vieraille egalitarismin ideoille. Inhossaan liberalismia ja rappeutuvaa Länsi-Eurooppaa kohtaan Leontjev kuitenkin lähestyi slavofiileja ja romanttisia nationalisteja.
Kehitysoppi.
Leontjevin mukaan evoluutiossa on aina kolme vaihetta. Ensimmäiselle vaiheelle on ominaista mustavalkoinen yksinkertaisuus ja tasarakenteisuus, toiselle taas yksilöllistyminen ja suurin mahdollinen vaihtelu "despoottisen muodon" rajoissa, "kukoistava kompleksisuus". Kolmannelle vaiheelle ovat ominaisia tekijöitä jakautuminen, tasoittuminen ja organismin kuolemaa enteilevä uusi mustavalkoinen yksinkertaisuus. Tällaista evoluutiota on nähtävissä biologisessa maailmassa, taiteen tyyleissä ja yhteiskunnan mekanismeissa.
Näkemys venäläisyydestä.
Leontjevin mielestä Venäjä, jolla on vahvoja aasialaisia piirteitä, on ennen kaikkea bysanttilaisen sivilisaation perillinen. Bysanttilainen perintö, joka sai Venäjällä muotonsa ortodoksiassa ja itsevaltiudessa, on hänen mukaansa "organisoiva periaate" Venäjän historiassa. Leontjev piti Pietari Suuren despoottisuutta "edistyksellisenä" ja "aristokraattisena" ja Katariina Suuren hallituskauden aikaista maaorjuutta ja aateliston etuoikeuksien vahvistamista hyvinä asioina Venäjän kannalta. Leontjevin näkemyksen mukaan Venäjän historiallinen tehtävä oli Konstantinopolin valtaaminen ja slaavilaisten kansojen johtaminen tulevaisuuteen.
Ángel Roffo

Ángel Honorio Roffo (1881 Buenos Aires – 23. heinäkuuta 1947) oli argentiinalainen lääkäri, professori ja tutkija, joka teki työuran syövän tutkimuksen (onkologia) ja hoidon parissa.
Roffo opiskeli Buenos Airesin yliopistossa ja sai tiedekunnan palkinnon vuonna 1909 väitöskirjallaan "El cáncer, contribución a su estudio". Pian hän pääsi urologian oppituolin käytännön työn päällikköksi Buenos Airesin yliopistossa. Vuosina 1912–1915 hän oli patologisen anatomian "profesor adscripto" ja vuosina 1915–1931 sen "profesor adjunto". Vuonna 1912 Daniel Juan Cranwell esitteli Buenos Airesin kansalliselle lääketieteen akatemialle Roffon työn "Cáncer experimental", joka perustui laboratoriossa eläimillä tehtyihin kokeisiin. Tämä Roffon työ vaikutti syövän tutkimuksen ja hoidon kokeellisen instituutin perustamiseen. Se sai alkunsa vuonna 1922 nimellä "Instituto de Medicina Experimental", joka sittemmin muutettiin muotoon "Instituto de Oncología Ángel Roffo". Roffo itse toimi alun perin tämän instituutin johdossa. Hänestä oli tullut syöpätautien tutkimuksen ja hoidon keskeinen spesialisti Latinalaisessa Amerikassa.
Roffo toteutti vuodesta 1920 alkaen lukuisia matkoja Eurooppaan, jossa hän tapasi monia ajan merkittävimmistä tieteilijöistä. Yksi näistä oli Marie Curie, jolta hän sai oppia radiumin käytöstä hoidollisissa tarkoituksissa. Roffo oli yksi ensimmäisistä tieteilijöistä, jotka osoittivat yhteyden tupakan tervan ja kasvainten muodostumisen välillä. 1920-luvun loppupuolella hän koki olevansa varma siitä, että tupakoinnilla oli yhteys syöpään. Hän tuotti lukuisia artikkeleita tupakan vaikutuksesta karsinogeneesissä (syövän syntymisen prosessi) 1930-luvulla. Tieteen historioitsija Robert N. Proctor totesikin myöhemmin, että Roffo muodosti vakavimman uhan tupakkateollisuudelle ennen 1950-lukua. Roffo sai uransa mittaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia Argentiinasta ja monista muista maista. Hänestä tuli Ranskan Kunnialegioonan ritari vuonna 1939. Hän sai myös lukuisten muiden ritarikuntien arvoja Etelä-Amerikasta ja Euroopasta.
Roffo oli naimisissa Helena Larroque de Roffon kanssa. Pariskunta oli tavannut toisensa lääketiedettä opiskellessaan. Vaikka vaimo ei valmistunut lääketieteen opinnoista, hän avusti miestään tämän työssä omien mahdollisuuksiensa rajoissa. Pariskunta teki useissa hankkeissa yhteistyötä. 22. heinäkuuta 1921 Helena Larroque de Roffo perusti Liga Argentina de Lucha Contra el Cáncerin (LALCEC) eli Argentiinan liiton taisteluksi syöpää vastaan. Ángel Roffo erotettiin Instituto de Medicina Experimentalin (sittemmin Instituto de Oncología Ángel Roffo) johtotyöstä poliittisista syistä.
Nurmijärven Lepsämän työväentalo

Nurmijärven Lepsämän työväentalo Tietola on Nurmijärven kunnan Lepsämän kylässä sijaitseva työväentalo.
Historiaa.
Lepsämän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Vuonna 1907 yhdistyksessä oli 44 jäsentä, joista naisia oli 16. Yhdistyksen kirjastossa oli 89 nidettä. Rakennustoimikunta valittiin heti, mutta yhdistys onnistui ostamaan 4 000 m²:n tontin Ilolanmäeltä, Kihin talon entisen päärakennuksen pihapiiristä vasta vuonna 1915. Tontille rakennettiin vuonna 1916 urheilu- ja tanssilava, johon tehtiin myöhemmin katto ja seinät. Vuonna 1921 ostettiin hirsiä ja taloa alettiin rakentaa lämpimäksi. Talon pihapiiriin on rakennettu myöhemmin saunarakennus.
Toimintaa työväentalolla.
Heti työväentalon valmistuttua sillä aloitettiin lainakirjaston toiminta. Myös näytelmäharrastus oli suosittua. Toiminta työväentalolla oli vilkasta 1970-luvulle saakka, ja siellä järjestettiin tansseja, juhlia ja häitä. Taloa korjattiin 1980-luvulla, ja se otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1990. Talolla järjestettiin tanssikursseja, harrastettiin nyrkkeilyä ja kuntoilua. Siellä toimi myös teatteriryhmä Kylähullut ja lapsi- ja nuorisoteatteri Pumppu. Urheiluseura Lepsämäen Humu toimi työväentalolla.