Jukka Salo

Jukka Sakari Salo (s. 12. helmikuuta 1958 Pori) on suomalainen eläintieteilijä ja professori. Hän väitteli filosofian tohtoriksi eläinekologian alalta vuonna 1988. 
Salo on toiminut Turun yliopistossa biodiversiteettitutkimuksen ja ympäristötieteen professorina (1995–2007) ja biologian laitoksen johtajana (1996–1998), sekä Korkeasaaren eläintarhan intendenttinä (1990–1992) ja johtajana (2010–2014). Salo opettaa vierailevana professorina Perun Amazonian valtionyliopistossa ja trooppisen biologian dosenttina Itä-Suomen yliopistossa.
Salo on myös toiminut Perun kunniakonsulina sekä asiantuntijana ja neuvottelijana YK:n biodiversiteettisopimuksen eri tehtävissä. Hän on ollut Andien yhteisön Amazonian ja Andien alueen biodiversiteettihankkeen asiantuntijana ja kansainvälisenä koordinaattorina. Vuodesta 2014 lähtien Salo on toiminut Suomen ja Kiinan välisessä isopandan ja sen elinympäristön suojeluun tähtäävässä yhteishankkeessa. Hän oli mukana hankkimassa isopandoja Ähtärin eläinpuistoon vuonna 2018. 
Kansainväliset hankkeet.
Amazonia ja Andit.
Salo osallistui Andeille ja Amazoniaan kohdistuvalle tutkimusmatkalle vuonna 1982 osana 12 hengen seuruetta. Hän toimi tutkimusmatkan jälkeen Suomen Akatemian rahoittaman Andien alueen perinteisten mukulakasvien tutkimuksen johtajana. Hankkeen tuloksena kuvattiin tieteellisesti ensimmäisen kerran ullukon kukka, hedelmä ja siemen. 
Matkan jälkeen Salo perusti ja kokosi Suomen Akatemian ja Ulkoministeriön kehitysyhteistyöosaston rahoituksella opiskelijoidensa kanssa Turun yliopiston Amazon-työryhmän. Professorina toimiessaan Salo osallistui Nicaraguan biologista monimuotoisuutta selvittäneen maatutkimuksen toteutukseen ja oli mukana perustamassa kansainvälistä biodiversiteettitietoa keräävää tietojärjestelmää . Hän johti Suomen kansallista biodiversiteettitutkimusohjelmaa vuosina 1997–1999.
Salo kutsuttiin vuonna 2005 Amazonian yhteistyöjärjestön ja EU:n JRC-tutkimusorganisaation hankkeeseen, joka määritti Amazonian alueen biologiset, maantieteelliset ja geologiset rajat.
Kiina ja isopanda.
Salo on johtanut vuodesta 1999 useita Suomen ja EU:n sekä Kiinan kansantasavallan välisiä metsien ja biodiversiteetin suojeluun tähtääviä hankkeita. Suomi ja Kiina solmivat 5.4.2017 presidenttien Xi Jinpingin ja Sauli Niinistön läsnä ollessa 15-vuotisen isopandoja koskevan tutkimus- ja suojelusopimuksen, jonka osana kaksi isopandaa muutti Ähtärin eläinpuistoon vuonna 2018.
Julkaisut.
Salo on julkaissut yli sata tieteellistä julkaisua erityisesti Amazonian alueen sademetsien kehityshistoriasta ja monimuotoisuudesta. Hän on saanut yhdessä Martti Soikkelin kanssa Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon kirjasta "Eläinten käyttäytyminen" vuonna 1984 ja Tieto-Finlandia-palkinnon yhdessä suurlähettiläs Mikko Pyhälän kanssa kirjasta "Amazonia" vuonna 1992.
Salo on julkaissut työtoveriensa kanssa noin 50 kansainvälistä julkaisua Amazonian alueen geoekologiasta, eliömaantieteestä, evoluutiohistoriasta ja erityisesti biodiversiteettiin vaikuttavista tekijöistä. Nääitä ovat vuoden 1988 väitöskirja ja "Naturessa" ja "Sciencessä" julkaistut artikkelit. 
Fredrik II hohenstaufilaisen kakadu.
Jukka Salo julkaisi yhdessä Heather Daltonin, Pekka Niemelän ja Simo Örmän kanssa kesäkuussa 2018 "Parergon"-julkaisusarjassa artikkelin, jossa ratkaistiin tunnettu lintutieteellinen ja kulttuurihistoriallinen arvoitus. 1240-luvulla laaditussa keisari Fredrik II haukkametsästystä käsittelevässä käsikirjoituksessa on neljä kuvaa valkoisesta kakadusta. Linnun tiedettiin olleen ristiretkiin liittynyt diplomaattinen lahja Egyptin (Babylonian) aijubidi-sulttaanilta Fredrik II:lle.. 
Tutkijaryhmä selvitti Suomen Rooman-instituutissa Vatikaanin kirjaston alkuperäiskäsikirjoituksen avulla kakadun lajimäärityksen: lintu on todennäköisimmin kultatöyhtökakadun Uudesta Guineasta ja Australian pohjoispuolen lähisaarilta kotoisin oleva alalaji "Cacatua galerita triton". Kakadua käsittelevä julkaisu osoittaa, että keskiaikainen kauppareitti yhdisti Australaasian ja Euroopan. Koska erityisesti länsimaisessa kirjallisuudessa painottuu se, että Australian löysivät englantilaiset ja hollantilaiset tutkimusmatkailijat, sai "Parergon-"julkaisu heti maailmanlaajuisen huomion.