tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ateenan olympiastadion

Ateenan olympiastadion () on urheilustadion Maroúsissa Suur-Ateenan alueella Kreikassa. Se isännöi vuoden 2004 kesäolympialaisten avajaisia, päättäjäisiä, yleisurheilua sekä jalkapallon loppuotteluita. Stadionin katsojaennätys on 74 473 katsojaa, mutta olympialaisten aikaan stadionille mahtui parhaimmillaan 72 000 katsojaa. Tosin tämäkään luku ei kerro koko totuutta, sillä esimerkiksi yleisurheilua saattoi seurata kerrallaan ainoastaan 56 700 katsojaa, koska media ja VIP-vieraat veivät osan tilasta.
Stadion on ollut pitkään tyhjillään olympiakisojen jälkeen, ja Kreikassa asiasta nousi kohu, kun stadion vain ruostui paikalleen. Olympiakisojen jälkeen stadionilla on järjestetty muun muassa Akropolis-rallin yleisöerikoiskokeita ja muita tapahtumia. Vakituisen käyttäjän stadion sai vihdoin syksyllä 2005, kun ateenalainen jalkapalloseura Panathinaikos siirtyi pelaamaan kotiottelunsa olympiastadionille. Vaikka katsomot ovat olleet täynnä vain pariin otteeseen, tunnelma "Paon" otteluissa on ollut silti hieno.
Ateenan olympiastadion rakennettiin alun perin vuoden 1982 yleisurheilun EM-kilpailuja varten, ja se isännöi myös vuoden 1997 yleisurheilun MM-kilpailuja. Vuoden 2004 olympiakisoja varten stadionille asennettiin Santiago Calatravan suunnittelema katos, joka valmistui juuri parahiksi olympialaisia varten. Stadion vihittiin uudelleen käyttöön 30. heinäkuuta 2004.
Ateenan olympiastadion isännöi jalkapallon Mestarien liigan loppuottelua toukokuussa 2007. Stadion isännöi samaisen kilpailun loppuottelua myös vuonna 1993, vuoden 1983 Euroopan Cup-loppuottelua sekä vuoden 1987 Cup-voittajien cupin loppuottelua.
Moottoritorpedovene Hyöky

Moottoritorpedovene Hyöky (H 1) oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen jatkosodan lopun Hurja-luokan moottoritorpedovene, joka Pariisin rauhansopimuksen mukaisesti muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi.
Valmistus.
Alus tilattiin 1940 talvisodan aikana Bagliettolta Italiasta , mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus lähti sisaraluksineen maantiekuljetuksena Stettin]iin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministetin Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
Palvelus.
"Hyöky" sijoitettiin sisaraluksineen moottoritorpedoveneosaston 2. laivueeseen, joka siirtyi 19. toukokuuta emälaivansa "Döbelnin" johdolla Teikariin. Laivue siirrettiin heinäkuuksi Helsinkiin, jossa se oli koulutettavana. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksesta poistettiin torpedoputket ja niihin rakennettiin miinakiskot, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui uudessa roolissaan Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Ensimmäisen matkansa se teki 14.-15. syyskuuta Seiskarin koilliskulman Salpa 2 miinoitetta rakennettaessa yhdessä sisaralustensa "Hyrskyn" ja "Hurjan" kanssa. Samoin se osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant matalan Salpa 1:n täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun. Vuonna 1963 käytöstä poistettu "Hyöky" myytiin ilman tähtimoottoreitaan liikemies Aku Lappalaiselle, joka luopui 1970-luvun jälkeen veneestään eikä sen historiasta ole tuon jälkeen merkintöjä.
Moottoritorpedovene Hirmu

Moottoritorpedovene Hirmu (H 2) oli Suomen merivoimien Hurja-luokan moottoritorpedovene.
Valmistus.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta, mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Alkuperäisen tilauksen mukaan aluksen uppouman piti olla 33 tonnia ja nopeuden 42 solmua, mutta tilausta muutettiin vuotta myöhemmin 16,5 metrisiksi alukseksi. Suomelle alus luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 ja se kuljetettiin maitse Saksan läpi La Speziasta Stettiniin ja edelleen yksitoista päivää myöhemmin laivalla Turkuun. Aluksen moottorien laatu oli huono, ja ne olivatkin alun perin olleet lentokonemoottoreita. Kaiken lisäksi päämoottorien käyttö harjoituksissa oli kiellettyä. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Aluksen käyttö moottoritorpedovenenä lopettettiin purjehduskauden 1943 alussa, ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä.
Vuoden 1943 lopulla alus osallistui Seiskarin pohjoispuolen väylillä miinanlaskuun, jolloin kenttään laskettiin kaikkiaan 62 miinaa ja 74 raivausestettä. Jatkosodan päätyttyä alus muutettiin 1949 Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti moottoritykkiveneeksi, missä tehtävässä se oli aina vuoteen 1963. Palveluksesta poiston jälkeen alus myytiin huutokaupassa siviilikäyttöön.
Moottoritorpedovene Hurja (H 3)

Hurja (H 3) oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen jatkosodan lopun Hurja-luokan moottoritorpedovene, joka Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi.
Valmistus.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta , mutta materiaalien puute hidasti aluksen tekoa. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus lähti sisaraluksineen maantiekuljetuksena Stettiniin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministetin Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
Palvelus.
"Hurja" sijoitettiin sisaraluksineen moottoritorpedoveneosaston 2. laivueeseen, joka siirtyi 19. toukokuuta Teikariin emälaivansa "Döbelnin" johtamana. Laivue siirrettiin heinäkuuksi Helsinkiin koulutettavaksi. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksen torpedoputket korvattiin miinakiskoilla, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui uudessa roolissaan Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Ensimmäisen matkansa se teki 14.-15. syyskuuta Seiskarin koilliskulman Salpa 2 -miinoitetta rakennettaessa "Hyökyn" ja "Hyrskyn" kanssa. Samoin se osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant-matalan Salpa 1:n täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun saakka.
Moottoritorpedovene Hyrsky

Moottoritorpedovene Hyrsky (H 4) oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen Hurja-luokan moottoritorpedovene jatkosodan lopulla. Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti vene muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi.
Valmistus.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta, mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus kuljetettiin sisaraluksineen maanteitse Stettiniin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministerin Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
Palvelus.
Vene muodosti sisaraluksineen moottoritorpedoveneosaston 2. laivueen, joka siirrettiin 19. toukokuuta Teikariin emälaivansa "Döbelnin" johtamana. Heinäkuuksi laivue siirrettiin Helsinkiin koulutukseen. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksesta poistettiin torpedoputket ja niihin rakennettiin miinakiskot, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui uudessa roolissaan Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Ensimmäisen matkansa se teki 14.-15. syyskuuta Seiskarin koilliskulman Salpa 2 miinoitetta rakennettaessa yhdessä sisaralustensa "Hyökyn" ja "Hurjan" kanssa. Samoin se osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant matalan Salpa 1:n täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun. Se myytiin vuonna 1962.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Moottoritorpedovene Häijy

Moottoritorpedovene Häijy (H 5) oli Suomen merivoimien italialaisvalmisteinen Hurja-luokan moottoritorpedovene jatkosodan lopulla. Pariisin rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti vene muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi.
Valmistus ja toimitus.
Alus tilattiin talvisodan aikana 1940 Bagliettolta Italiasta , mutta materiaalien puute hidasti aluksen rakentamista. Se luovutettiin 13. huhtikuuta 1943 La Speziassa Suomesta saapuneille insinöörikomentaja professori Jaakko Raholalle, komentajakapteeni Orvo Peuranheimolle ja luutnantti diplomi-insinööri Jarl von Schantzille. Alus kuljetettiin sisaraluksineen maanteitse Stettiniin, mitä oli vaikeuttanut Saksan ja Italian kiristyneet välit. Italian meriministeri Riccardin avustamana tarvittava kuljetuskapasiteetti saatiin kuitenkin järjestettyä. Aluksia kuljettaneeseen Päämajan rahtaus- ja huolintatoimiston päällikön luutnantti Aarno Kaivolan johtamaan saattueeseen kuului 20 moottoriajoneuvoa, kun se lähti Genovasta ylittämään Alppeja kohti Saksaa ja edelleen laivalla Turkuun, jossa se laskettiin Aurajokeen kaksitoista päivää myöhemmin. Alukset vastaanotti aluksista muodostetun osaston päällikkö kapteeniluutnantti ekonomi Ilmari Lehtonen, joka varusti veneensä ensimmäisiä harjoituksia varten.
Palvelus.
"Häijy" muodosti sisaraluksineen moottoritorpedoveneosaston 2. laivueen, joka siirtyi 19. toukokuuta Teikariin emälaivansa Döbelnin johdolla. Heinäkuuksi laivue siirrettiin Helsinkiin koulutettavaksi. Lentokonemoottorien laatu oli huono ja niiden käyttö harjoituksissa oli kiellettyä, mikä heikensi koulutuksen tehoa. Kahdenkymmenen tunnin käytön jälkeen moottorien teho oli pahasti laskenut. Laivue palasi elokuun alussa Virolahdelle uuteen tukikohtaan.
Aluksen käyttö moottoritorpedoveneenä lopetettiin ja siitä tehtiin nopea miinanlaskija ja savunkehittäjä. Aluksesta poistettiin torpedoputket ja niihin rakennettiin miinakiskot, joilla kyettiin kuljettamaan kaksi miinaa sekä 2-4 raivausestettä. Alus osallistui Lavansaareen johtavien huoltoväylien miinoittamiseen syksyllä 1943. Alus osallistui Lavansaaren luoteiskulman Salpa 3:n 24.-25. syyskuuta, lounaiskulman Salpa 4:n 15.-16. lokakuuta ja Diamant matalan Salpa 1:n miinoitusten täydentämiseen 2.-3. joulukuuta sekä 3.-4. joulukuuta miinojen laskuihin.
Alus siirrettiin 9. joulukuuta laivueen mukana Helsinkiin talviteloille jäätilanteen estäessä toiminnan. Kesän taistelutoimet aloitettiin siirtymällä toiminta-alueelle Klamilaan 13. toukokuuta 1944.
Alus muutettiin 1949 moottoritykkiveneeksi, minkä jälkeen se palveli aina 1960-luvun alkuun. Alus myytiin 1962 huutokaupassa siviilikäyttöön.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Ig Nobel -palkinto

Ig Nobel -palkinto eli Huumori-Nobel on parodia vuosittain jaettavista Nobel-palkinnoista. Se jaetaan vuosittain lokakuun alussa samoihin aikoihin kuin Nobel-palkinnot. Palkinnot myöntää tieteen huumorilehti "Annals of Improbable Research" (AIR) kymmenelle eri tieteenalan tutkimukselle, ”jotka saavat ihmiset ensin nauramaan ja sitten miettimään”. Ig Nobel -palkintoja on myönnetty kymmenessä eri kategoriassa vuodesta 1991 lähtien. Nykyisin palkintojenjakotilaisuus järjestetään Harvardin yliopiston Sanders Theatressa ja palkinto saa muutenkin tukea yliopiston taholta. Ensimmäiset palkinnot jaettiin perustein ”tutkimusta ei voi eikä pidä toistaa”.
Vuonna 2023 voittajat saivat palkinnokseen 10 biljoonan Zimbabwen dollarin arvoisen setelin. Hyperinflaation vuoksi seteli on käytännössä arvoton. 
Ig Nobel -palkinto on tullut muutamia kertoja Suomeenkin. Neuropsykologian erikoispsykologi Merita Turunen kuului kansainväliseen tutkimusryhmään, joka valaisi jamais vu -ilmiötä selvittämällä miltä ihmisistä tuntuu, kun he toistavat saman sanan monta kertaa, ja voitti työllään kirjallisuuden alan Ig Nobel -palkinnon vuonna 2023 . Oulun yliopiston professori Victor Benno Meyer-Rochow jakoi virtausdynamiikan Ig Nobel -palkinnon vuonna 2005 laskettuaan pingviininsisäisen paineen määrän.
Palkinnon nimi on väännös englannin kielen alhaista tai epäjaloa tarkoittavasta sanasta "ignoble".
Palkittuja.
Esimerkkejä palkituista, kaikki palkitut löytyvät Ig Nobelin kotisivuilta.
2016.
Lähde: 
2017.
Lähde:
Vartiotykkivene 1

Vartiotykkivene 1 (VTV 1) oli Suomen merivoimissa palvellut panssaroitu vartiovene. Sen keulakannelle oli pääaseeksi asennettu T-28-panssarivaunun torni 76,2 mm tykkeineen. Alun perin se oli Neuvostoliiton laivaston "Panssarivene 251". Se oli yksi viidestä jatkosodassa suomalaisten sotasaaliiksi saamista aluksista.
Palvelus.
Alus löydettiin Pukkion lähettyviltä 25. elokuuta 1941. Se oli ajettu rantaan, jotta olisi vältetty uppoaminen rannikkotykistön osuttua siihen. Suomalaiset korjasivat aluksen, joka liitettiin laivastoon nimellä "vartiotykkivene 1". Alus oli jo lokakuussa mukana Someriin tehdyssä iskussa, jolla oli tarkoitus selvittää saaren puolustusta.
Kesäkuun alussa 1942 alus siirrettiin Ääniselle. Se osallistui ainoaan alusten väliseen taisteluun 2.–3. syyskuuta Andomanniemen länsipuolella Äänisen eteläpäässä. Taisteluun kahta Neuvostoliiton laivaston vartiovenettä vastaan osallistuivat "VTV-1":n lisäksi tykkiveneet "Ilmari", "Karhumäki". Kumpikaan osapuoli ei kärsinyt merkittäviä vaurioita.
"VTV 1" oli ainoa suomalainen sota-alus, joka tuotiin pois Ääniseltä. Se nostettiin junaan kesäkuun lopulla 1944 ja kuljetettiin Suomeen. Alus luovutettiin 1944 rauhansopimuksen mukaisesti Neuvostoliitolle muiden sotasaalisveneiden kanssa.
Aluksen päällikkönä oli luutnantti E. Innanmaa.
Montšegorsk

Montšegorsk () on kaupunki Murmanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kuolan niemimaalla Imanterojärven länsipuolella Montsejärven etelärannalla. Montšegorsk on tärkeä kaivoskaupunki, jossa on nikkeli- ja kuparikaivoksia ja sulattoja. Kaivosteollisuudesta johtuen kaupungin ympäristö on pahasti saastunut.
Montšegorsk on paikallishallinnollisesti Murmanskin alueen kaupunkipiirikunta. Piirin väkiluku on pienentynyt merkittävästi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan asukkaita oli koko kaupunkipiirissä vielä 47 975, joista enemmistö asui Montšegorskin kaupungissa (45 361 as.) ja pienempi osa maaseudulla (2 614 as.).
Urheilu.
Kaupungista on kotoisin jääpalloseura Montšegorsk-Severonikel.
Arimo Mustonen

Arimo Mustonen (s. 9. heinäkuuta 1972 Tampere) on stand up -koomikko ja Tampereen Stand Up Clubin perustaja.
Mustosen stand up -ura alkoi Subtv:n TV-show’n muotoisesta stand up -kilpailusta ”Get up, Stand up” vuonna 2005. Ensimmäisen kerran hän esiintyi ravintola Kantri Starissa Tampereen Hervannassa. Mustonen voitti vuoden 2005 Tomaatteja, tomaatteja -festivaalien Kong Show’n, jossa yleisö sai gongin avulla ratkaista voittajan. Mustonen esiintyy enimmäkseen ravintoloissa, mutta hän on esiintynyt myös muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa sekä televisiossa.
Mustonen esiintyi Suomen ensimmäisellä stand up -kiertueella Kossu on the corner Tommi Mujusen ja Sami Hedbergin kanssa vuonna 2006. Kiertueen tuotti Suomen Stand up Club. Toinen Suomen kiertue oli vuosina 2010-2011, Hyvät Pahat ja Hauskat, jossa Arimon lisäksi oli mukana kaksi komiikan huippuammattilaista: Juha-Pekka Kangas ja Simo Frangén. Kiertueen tuotti Naurunpaikka Oy.
Mustonen siirtyi 2010 kokopäivätoimiseksi koomikoksi. Pääasiassa hän toimii Suomessa, mutta myös ulkomailtakin on karttunut esiintymiskokemusta. Vuonna 2011 Arimo esiintyi Lontoon Comedy Storessa. Lisäksi hän on keikkaillut ainakin Turkissa ja Keski-Euroopassa. Vuosina 2020–2021 Arimon työtilanne muuttui paljon: hän teki vuodessa toista sataa stand up keikkaa etänä, koska live keikat oli rajoitettuja pandemian vuoksi,
Thelma ja Louise

Thelma ja Louise ("Thelma &amp; Louise") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1991. Sen on ohjannut Ridley Scott, ja nimiosia esittävät Geena Davis (Thelma) ja Susan Sarandon (Louise). Harvey Keitel näyttelee elokuvassa sympaattista poliisia. Elokuva oli Brad Pittin läpimurto Hollywoodissa. Hän esittää petollista varasta, johon Thelma ihastuu. Elokuvan ensi-ilta oli 24. toukokuuta vuonna 1991, ja se oli suuri kassamenestys. Elokuvasta onkin tullut jo klassikko ja kulttielokuva etenkin feministien keskuudessa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Thelman ja Louisen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Juoni.
Elokuvassa seurataan kahden ystävyksen, Thelman ja Louisen, automatkaa läpi Yhdysvaltojen. Naiset lähtevät ajomatkalle Louisen vihreällä Ford Thunderbird avoautolla. Illan tullen he pysähtyvät tienvarsibaariin tauolle. Thelma flirttailee juovuksissa juuri tapaamalleen miehelle, joka illan päätteeksi yrittää raiskata hänet. Louise ehtii kuitenkin aseensa kanssa väliin ja uhkaa ampua miehen. Mies jättää Thelman rauhaan, mutta ärsyyntynyt Louise ampuu tämän siitä huolimatta. Louise ja hysteerisesti itkevä Thelma pakenevat paikalta. 
Louise päättää paeta Meksikoon ja saa suostuteltua Thelman mukaansa. Matkan varrella he ottavat kyytiin miehen nimeltä JD, jonka kanssa Thelma myös viettää intohimoisen yön. Aamulla naiset kuitenkin huomaavat miehen varastaneen heidän kaikki rahansa ja kadonneen paikalta. Louise vaipuu epätoivoon, jolloin Thelma ottaa ohjat käsiinsä ja rahan puutteessa ryöstää kaupan. Naiset jatkavat pakoaan. Lopulta poliisit onnistuvat paikantamaan heidät, ja heidät saarretaan loukkuun Grand Canyonin jyrkänteelle. Yhteisen päätöksen jälkeen naiset tekevät itsemurhan ajamalla autolla yli rotkon reunan.
Nivajoki

Nivajoki (, ) on 36 kilometrin pituinen joki Murmanskin alueen lounaisosassa Luoteis-Venäjällä. Nivajoki saa alkunsa Imanterojärven eteläpäästä ja laskee Vienanmeren Kantalahteen. Joen suulla sijaitsee Kantalahden kaupunki ja lähellä sen niskaa Poljarnyje Zori. 
Nivajokeen rakennettiin 1930-luvun alussa suuri vesivoimalaitos ja 1940–1950-luvuilla kaksi laitosta lisää. Nivajoen voimalaitos mahdollisti Kantalahden ja Murmanskin välisen 278 kilometrin rataosan sähköistyksen ennen vuotta 1941. Nivajoen voimalaitoksen suuruutta kuvaa se, että Neuvostoliitto tilasi Tšekkoslovakiasta 10 teollisuusveturia käytettäväksi voimalaitostyömaalla.
Kolmen laitoksen nykyinen yhteisteho on 240 megawattia ja vuosituotanto 1 390 gigawattituntia. Laitokset ovat venäläis-suomalaisessa omistuksessa (Gazprom ja Fortum) olevan TGK-1-yhtiön omistuksessa.
Propionitriili

Propionitriili on orgaaninen yhdiste (nitriili), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C3H5N ja rakennekaava CH3CH2CN. Propionitriilista käytetään myös nimityksiä "propaaninitriili", "etyylisyanidi" ja "syanoetaani".
Propionitriilin moolimassa on 55,08 g/mol, sulamispiste –92 °C, kiehumispiste 97 °C,tiheys 0,78 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C lämpötilassa 10 g/100 ml, leimahduspiste 6 °C c.c. ja CAS-numero 107-12-0. 
Propionitriiliä valmistetaan propanolin tai propionialdehydin ja ammoniakin reaktiolla, pelkistämällä vedyttämällä akryylinitriiliä tai sähkökemiallisesti akryylinitriilistä. Yhdistettä käytetään lääkeaineiden valmistuksessa ja liuottimena. 
Katso myös n-butyronitriili.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikainen altistus aineelle voi aiheuttaa vaikutuksia raudan aineenvaihdunnassa johtaen tukehtumiseen.
Katriina

Katriina on suomalainen naisen etunimi. Myös Katriinan kansainvälistä sisarnimeä Katrina käytetään Suomessa.
Katriinan ja Katrinan alkuperä on kreikkalainen nimi Aikaterine, jonka alkuperää ei tunneta varmasti.
Katriina juontuu Aikaterinesta Katariina-nimen kautta, josta Katriina on lyhenne.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 23 856 Katriina- ja 1 774 Katrina-nimen saanutta henkilöä, jotka kaikki ovat naisia.
Data-analyysi

Data-analyysi kattaa erityyppisiä menetelmiä ja lähestymistapoja, joita yhdistää pyrkimys muodostaa eri tavoin kerätystä tiedosta (data) kiinnostavaa korkeamman tason informaatiota ja malleja, jotka puolestaan mahdollistavat erilaisten hyödyllisten johtopäätösten tekemisen. Tilastotieteessä data-analyysi linkittyy mm. datan keräämiseen, sen sisältävien muuttujien muokkaamisen ja datan visuaaliseen tarkasteluun sekä erilaisten todennäköisyysmallien rakentamiseen. 
Klassinen data-analyysi nojaa tutkijan ennakko-olettamuksiin kohteena olevan ilmiön luonteesta ja pyrkii varmistamaan vastaako ilmiöstä kerätty tieto ilmiöstä oletettua mallia. Se nojaa tilastollisen mallittamisen menetelmiin.
Eksploratiivinen data-analyysi tekee niukemmin oletuksia kohdeilmiöstä. Siinä ilmiötä kuvaava malli muodostetaan osana analyysiprosessia esimerkiksi informaatioteoreettisten menetelmien ja argumenttien avulla.
Bayesilainen data-analyysi on laskennallinen menetelmä, joka mahdollistaa ilmiötä kuvaavan asiantuntijatiedon ja sen epävarmuuden sisällyttämisen analyysin tuloksena syntyvän mallin rakenteeseen ns. priorijakaumien avulla.
Kvalitatiivinen data-analyysi perustuu ilmiötä käsittelevään laadulliseen tietoon, jota ei välttämättä ole saatettu numeeriseen asuun.
Tiedonlouhinta (data mining) pyrkii etsimään ilmiöön liittyvästä datasta (esimerkiksi laajasta tietokannasta) kiinnostavia säännönmukaisuuksia.
Data-analyysin eri vaiheet.
Data-analyysi voidaan jakaa neljään eri vaiheeseen:
Esikäsittely.
Dataa tarvitsee usein esikäsitellä ennen varsinaista analyysiä. Se voi sisältää puuttuvia havaintoja tai virheitä. Se voi vaatia myös skaalausta tai muunnoksia (esim. neliöjuuri tai logaritmi) muuttujille tai voi olla, että sitä täytyy kerätä useasta riippumattomasta lähteestä. Outlierien täytyy huomioida ja poistaa tai korjata, mikäli mahdollista. Puuttuvat havainnot voidaan imputoida käyttäen moni-imputointia.
Analyysi.
Datan visuaalinen tarkastelu on usein tehokasta analyysiä. Aineiston kiinnostavista muuttujista saa hyvän kuvan piirtämällä hajontakuvion. Piirtämällä histogrammi voidaan tarkastella muuttujan jakaumaa. Usean muuttujan välisiä keskinäisiä riippuvuuksia voidaan tarkastella mm. korrelaatiolla ja regressiolla. 
Bayesilaisessä tilastotieteessä analyysin kohteena on parametriavaruus, sillä havaintoavaruus pidetään tunnettuna ja kiinteänä. Siinä sovitetaan todennäköisyysmalli dataan ja lasketaan saadun posteriorijakauman perusteella todennäköisyyksiä. Posteriorijakauman avulla voidaan myös mm. ennustaa tulevia havaintoja. Bayesilaisessa tilastotieteessä pääosassa on Bayesin kaava.
Ohjelmia data-analyysin tekemiseen.
Suosittuja ilmaisia ja avoimen lähdekoodin ohjelmia ovat R, Rapid Miner ja WEKA.
Maksullisia ohjelmia ovat MATLAB, SPSS, SAS, STATISTICA ja jBEAM.
Vihollinen vuoteessani

Vihollinen vuoteessani () on yhdysvaltalainen, vuonna 1991 valmistunut, Joseph Rubenin ohjaama elokuva. Tämä psykologinen trilleri perustuu Nancy Pricen samannimiseen romaaniin. Pääosia näyttelevät Julia Roberts, Patrick Bergin ja Kevin Anderson.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kuvasi elokuvaa ”heppoiseksi mustankipeäksi psykokököksi”. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. "Helsingin Sanomien" Mikael Fräntin mielestä elokuva alkaa lupaavasti, mutta muuntuu vähitellen sovinnaiseksi pikkukaupunkimelodraamaksi, jonka käänteet ja ratkaisut aavistaa ennalta.
Lacey Sturm

Lacey Nicole Sturm (o.s. Mosley; s. 4. syyskuuta 1981) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän oli vuosina 2000–2012 vaihtorockyhtye Flyleafin laulaja.
Sturm syntyi ja kasvoi Arlingtonin kaupungissa Texasissa. Vuonna 2000 hän alkoi soittaa rumpali James Culpepperin kanssa. He perustivat yhdessä kitaristien Sameer Bhattacharya ja Jared Hartmann sekä basisti Pat Sealsin kanssa Passerby-yhtyeen, joka uudelleennimettiin Flyleafiksi kesällä 2004.
Sturm on laulanut taustoja Third Dayn kappaleissa ”Run to You” ja ”Born Again” vuoden 2008 albumilla "Revelation". Hän on saanut kaksi Grammy-ehdokkuutta työstään Third Day -yhtyeen kanssa. ”Born Again” oli ehdolla luokissa Best Gospel Song ja Best Gospel Performance.
Sturm kirjoitti vuonna 2010 kappaleen ”The Reason”. Hän on myös esiintynyt videolla, joka kuvattiin hänen Apocalyptican kanssa tekemästään kappaleesta ”Broken Pieces”. Kesällä 2010 hän teki myös Orianthi-yhtyeen kanssa kappaleen ”Courage”. Sturm on myös levyttänyt kappaleen ”Heavy Prey” elokuvaan "" (2012).
Lokakuussa 2012, hiukan ennen Flyleafin kolmannen studioalbumin "New Horizonsin" julkaisua, Lacey Sturm jätti yhtyeen henkilökohtaisista syistä.
Lacey Sturm on naimisissa kitaristi Joshua Sturmin kanssa ja pariskunnan esikoispoika syntyi huhtikuussa 2011. He asuvat Pittsburghissa.
Sturm teki paluun Flyleafin laulajaksi vuonna 2022.
A lyga

A lyga on Liettuan jalkapallon korkein sarjataso. Liigan järjestää Liettuan jalkapalloliitto. Sarja pelataan keväästä syksyyn.
Musiikkifilosofia

Musiikkifilosofia on taidefilosofian haara, joka tarkastelee musiikin olemusta ja sen merkitystä sekä yleisiä lainalaisuuksia inhimillisen kokemuksen tulkitsemana.
Musiikkifilosofian peruskysymyksiä.
Musiikin määritelmä.
Musiikkifilosofian keskeisimpiä kysymyksiä on musiikin määritelmä: mitkä ovat "musiikkiuden" riittävät ja välttämättömät ehdot? Yleinen joskin ongelmallinen määritelmä kuuluu: musiikki on järjestettyä ääntä. Tämä jättää musiikin ja äänitaiteen välisen rajan avoimeksi.
Musiikin merkitys.
Yksilölle musiikkia voidaan pitää tärkeänä tunteiden käsittelyn muotona. Tämä tarkastelutapa on lähellä musiikkipsykologiaa. Musiikin avulla yksilö luo tunteita tai purkaa tai tutkistelee niitä, tai musiikilla luodaan taustatunnelmaa.
Musiikki voi kuvastaa kulttuurin tai ajan vallitsevaa henkeä lyriikan tai tyylisuunnan avulla.
Shintō-ryū kenjutsu

Shintō-ryū kenjutsu, tai Kasumi Shintō-ryū kenjutsu (), on japanilainen miekankäyttöä harjoittava koulukunta (ryū). Nykyisin Shintō-ryū kenjutsua harjoitellaan Shintō Musō-ryūn, sekä siitä muodostetun ZNKR jōdōn osana. Shintō-ryū on muovaantunut vuosien varrella nimenomaan jōta käyttävien kaartien miekkaharjoittelua tukemaan. 
Shintō-ryū kenjutsu-harjoittelu muodostuu kahdeksasta pitkän miekan ja neljästä lyhyen miekan katasta. Koulukunnan denshossa (harjoitustodistuksessa) ne tunnetaan yksinkertaisesti ”kahdeksana pitkän miekan tekniikkana” ja ”neljänä lyhyen miekan tekniikkana”, mutta yleensä tätä kokonaisuutta kutsutaan Shintō-ryū kenjutsuksi.
Lajin alkuperä on ollut toistaiseksi tuntematon mutta Tsunemori Kaminodan viime aikaisten tutkimusten perusteella sen juuret ulottuisivat 1500-luvulle Tsukahara Bokudeniin ja sen koko nimi olisi Kasumi Shintō-ryū. Tälle ei kuitenkaan ole saatu tieteellistä vahvistusta. Kaminoda-sensein johtaman Nihon jodokai-ryhmän jäsenet kuitenkin käyttävät siitä tätä nimeä. 
Shinto-ryu Kenjutsun 12 kataa.
Shidachi käyttää pitkää miekkaa ("daitō") pitkää miekkaa vastaan, jos ei toisin mainita.
Shidachi käyttää lyhyttä miekkaa ("shōtō").
Johor Bahru

Johor Bahru on Johorin osavaltion pääkaupunki Malesiassa, Johorensalmen pohjoispuolella ja Malakan niemimaan eteläosassa. Kaupungin eteläpuolella, Singaporensalmen vastarannalla on Singapore. Kaupungin perusti Johoren sulttaani Temenggong Ibrahim. Tällöin kaupunki tunnettiin nimellä Tanjung Putri, mutta se nimettiin Johor Bahruksi vuonna 1866. Kaupunki on historiansa aikana ollut tärkeä satama.
Johor Bahru on Malesian toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Kuala Lumpurin jälkeen. Kaupungin koko suurkaupunkialueella on noin 1,3 miljoonaa asukasta. Turismi on tärkeä elinkeino kaupungille ja etenkin singaporelaisia turisteja käy paljon. Lisäksi kaupunki on yksi Malesian tärkeimmistä teollisuuskeskuksista. Siellä tuotetaan muun muassa tekstiilejä ja kaupungin lähistöllä viljellään esimerkiksi kumia, öljypalmuja ja ananasta. Johor Bahrun kaakkoispuolella on bauksiittikaivoksia. Kaupungin väestöstä 50,3 prosenttia on malaijeja, 34,7 prosenttia kiinalaisia ja 13,7 prosenttia intialaisia. Johor Bahrussa puhuttua malaijia pidetään Malesiassa kielen standardina.
Johor Bahrussa sijaitsee vuonna 1904 perustettu Malesian teknillinen yliopisto. Kaupungissa on useita palatseja, kuten Istana Besar ja Bukit Serene. Lisäksi siellä sijaitsevat Abu Bakarin moskeija ja eläintarha. Johor Bahrussa sijaitsee myös Legoland ja siellä oli kuuden vuoden ajan vuonna 2021 suljettu Angry Birds -teemapuisto.
Maantiede.
Johor Bahru on Malesiassa Malakan niemimaan eteläosassa sijaitsevan Johorin osavaltion pääkaupunki. Kaupunki on Euraasian mantereen eteläisin kaupunki. Se sijaitsee Johorensalmen pohjoispuolella. Salmen toisella puolella sijaitsee Singapore. Johor Bahrun ja Singaporen yhdistää noin 1,2 kilometrin mittainen pengertie. Itse kaupungin pinta-ala on ollut 220 neliökilometriä vuodesta 2000 lähtien.
Ilmasto.
Johor Bahrussa vallitsee trooppinen ilmasto, päivien keskimääräiset korkeimmat ja matalimmat lämpötilat ovat koko vuoden ajan tasaisesti noin välillä 22–33 °C. Ympäri vuoden on melko sateista ja sateisinta on maalis-toukokuussa ja loka-joulukuussa, jolloin keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 200 millimetriä. Muina kuukausina on hieman vähäsateisempaa ja vähäsateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sademäärä on keskimäärin noin 140 millimetriä.
Hajautettu tietojenkäsittely

Hajautettu tietojenkäsittely () on tietojenkäsittelytieteen laaja osa-alue, jossa tutkitaan fyysisesti eri paikoissa olevien tietokoneiden yhteistoimintaa.
Ala tutkii ja kehittää ohjelmia sekä ohjelmisto- ja tietoliikennejärjestelmiä joiden voidaan katsoa koostuvan itsenäisistä, keskenään kommunikoivista osista (hajautetut järjestelmät). 
Kun kohteena on useista rinnakkaisesti toimivista moduleista koostuvan ohjelman tai ohjelmistojärjestelmän laatiminen ja ymmärtäminen, käytetään myös ilmaisua rinnakkaisohjelmointi. Tähän sisältyy muun muassa hajautettujen järjestelmien formaali määrittely ja verifiointi. Alue liittyy läheisesti varsinkin käyttöjärjestelmien ja reaaliaikaisten järjestelmien tutkimukseen.
Tietokoneverkon kuten Internetin välityksellä kommunikoivien järjestelmien tutkimus kattaa muun muassa hajautettujen ohjelmistoarkkitehtuurien ja niiden tarvitsemien teknisten alustojen kehittämisen ja mallittamisen. Tähän laajaan alueeseen kuuluu esimerkiksi yksittäisten arkkitehtuurien tutkimus (esimerkiksi asiakas-palvelin-arkkitehtuuri, vertaisverkot), eri tasojen esityskielet (varsinkin XML-kieleen nojaavat esitystavat), välitaso-ohjelmistojen (middleware) tutkimus ja sovellutusten alueella esimerkiksi tietokoneavusteinen ryhmätyö (CSCW).
Hajautettu järjestelmä.
Hajautettu järjestelmä on rinnakkain toimivien alijärjestelmien kokonaisuus, joka suorittaa tavanomaisen tehtävän käyttäjän tietämättä sen rakennetta.
Hajautettu tietokanta on tietokanta, joka ei ole kokonaisuudessaan tallennettu yhdessä paikassa vaan tietokoneverkon kautta toisiinsa liitetyillä tietokoneilla.
Hajautettu käyttöjärjestelmä on käyttöjärjestelmä, jota suoritetaan useilla tietokoneilla ja jonka tarkoitus on tuottaa joukko palveluja, jotka käyttäytyvät kuin yksi tietokone.
Hajautettu laskenta.
Hajautettu laskenta tai verkkolaskenta tarkoittaa hajautettua laskentaa ryppäässä, jossa useat fyysisesti eri paikoissa olevat koneet suorittavat jotain tietokoneilla laskettavaa tehtävää (vrt. klusteri (tietotekniikka)). Tällaiset ovat usein tieteellisiä laskentatehtäviä kuten BOINC-verkko. Myös kryptovaluutta bitcoin on hajautettuun laskentaan perustuva ja se onkin ylivoimaisesti suurin hajautetun laskennan projekti.
Hajautettuun laskentaan klustereissa voidaan käyttää apuna ohjelmakirjastoja ja tekniikoita kuten MPI ja PVM.
Rinnakkaislaskenta on vertautuu hajautettuun laskentaan, mutta hajautetussa laskennassa prosessorit ovat fyysisesti erillään kun taas rinnakkaislaskennassa prosessorit ovat lähellä toisiaan.
FC Twente

FC Twente on jalkapalloseura Enschedestä, Alankomaista. Seuran edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Eredivisiessä, jonne se nousi keväällä 2019 pelattuaan yhden kauden toisella sarjatasolla. Sen kotistadionina toimii 30 000-paikkainen De Grolsch Veste.
Historia.
FC Twente syntyi 1. heinäkuuta vuonna 1965, kun kaksi enschedeläistä ammattilaisseuraa, SC Enschede ja Enschedense Boys, yhdistyivät. Joukkueista SC Enschede oli voittanut Alankomaiden mestaruuden vuonna 1926. 
Yhdistymisen jälkeisinä vuosina Twente kamppaili toistuvasti Alankomaiden pääsarjan kärkijoukossa. Kaudella 1969 se saavutti pronssia, sijoittui neljänneksi 1970, viidenneksi 1971, pronssille 1972 ja 1973. Joukkueen runko koostui paikallisista tähtipelaajista kuten Eddy Achterberg, Kick van der Vall, Theo Pahlplatz ja Epi Drost. Kaudella 1973–1974 Twente kävi tiukkaa kamppailua Feyenoordin kanssa Alankomaiden mestaruudesta, mutta jäi lopulta hopealle hävittyään Feyenoordille viimeisellä ottelukierroksella 3–2. Hopeasijansa ansiosta Twente pääsi UEFA Cupiin, missä se raivaisi tieltään joukkueita toisen perään, voitti välierässä italialaisen suurseuran Juventuksen ja selviytyi aina loppuotteluun saakka, missä joutui kuitenkin kärsimään tappion Borussia Mönchengladbachille.
UEFA Cup -menestyksen jälkeen joukkueen menestyskulku kääntyi ja kulminoitui 1982 putoamiseen sarjatasoa alemmas Eerste divisiehen. Heti seuraavaksi kaudeksi joukkue kuitenkin nousi takaisin pääsarjaan. 1990-luvulla Twenten valmentajaksi tuli saksalainen Hans Meyer ja joukkue ryhtyi jälleen hätyyttelemään sarjan kärkisijoja. Kaudella 1997 se saavutti pronssia ja eteni seuraavalla kaudella UEFA Cupissa kolmannelle kierrokselle. Vuonna 2001 Twente voitti Alankomaiden cupin kukistettuaan loppuottelussa PSV Eindhovenin rangaistuslaukauskilpailulla.
Cup-menestyksen jälkeen Twenten trendi kääntyi jälleen laskusuuntaiseksi. Se putosi cupissa Ajaxin kakkosjoukkueelle eivätkä liigaottelutkaan sujuneet. Kaudella 2002–2003 seuraa hallinnoiva yhtiö "FC Twente '65 Corporation" meni konkurssiin ja koko seuran olemassaolo oli vaakalaudalla, mutta se saatiin lopulta pelastettua. Vuonna 2004 varsin pienellä budjetilla toiminut Twente pelasi jälleen cup-finaalissa, mutta tällä kertaa kärsi tappion. Kaudella 2006 Twente oli eräs Intertoto Cupin voittajista.
Kaudella 2008–2009 englantilainen Steve McClaren nosti Twenten taistelemaan aivan kärkisijoista Eredivisiessä. Seura sijoittui lopulta hopealle ja eteni KNVB Cupissakin aina finaaliin saakka. Kauden kirkkain kruunu jäi saavuttamatta SC Heerenveenin vietyä cup-mestaruuden rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Menestyksekäs yhteistyö englantilaisvalmentajan kanssa jatkui myös kaudella 2009–2010 ja huipentui FC Twenten historian ensimmäiseen mestaruuteen. Kauden jälkeen McClaren jätti Twenten ja siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavan VfL Wolfsburgin päävalmentajaksi.
Theatre of Pain

Theatre of Pain on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin kesäkuussa 1985. 
Albumin taustaa.
Albumilla Theatre of Pain yhtye muutti musiikkiaan ja ulkonäköään yhä enemmän kevyempää glam metalia muistuttavaan suuntaan. Kappaleesta ”Louder Than Hell” oli äänitetty demoversio jo edellisen albumin työstöurakassa nimellä ”Hotter Than Hell”.
Yhtyeen basisti Nikki Sixx kertoo Mötley Crüen vuonna 2002 julkaistussa elämäkertakirjassa "The Dirt: Mötley Crüe: Confessions of the world's most notorious rock band", että albumia työstäessä yhtye oli uupunut rankkojen ja pitkien kiertueiden sekä huumeiden ja alkoholin vaikutuksesta. Kyseiset ongelmat vaikuttivat niin albumin äänittämiseen kuin myös kappaleiden kirjoittamiseen. Sixxin mukaan kukaan yhtyeestä ei pitänyt mikrofoniensa tai soittimiensa tuottamista äänistä studiossa, mutta he olivat liian voimakkaasti riippuvuuksiensa orjia ongelmien korjaamista varten. Esimerkiksi Mick Mars oli ärsyyntynyt jouduttuaan käyttämään syystä tai toisesta Gallien-Krueger-merkkistä vahvistinta tavanomaisen Marshallinsa sijaan. Kitaristin asenne muuttui kuuleman mukaan väliaikaisesti, kun samassa studiossa työskennellyt Jeff Beck lainasi häneltä plektraa.
Albumi on omistettu joulukuussa 1984 kuolleelle Razzlelle, joka oli suomalaisen rock-yhtye Hanoi Rocksin rumpali. Mötley Crüen laulaja Vince Neil ajoi päihtyneenä autolla kolarin. Vieressä istunut Razzle kuoli onnettomuudessa.
Shout at the Devil

Shout at the Devil on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen toinen studioalbumi. Se julkaistiin syyskuussa 1983. Yhtye teki albumin avulla lopullisen läpimurtonsa keräten mainetta maailmanlaajuisesti. Albumia on kehuttu yhtyeen esikoislevyn Too Fast for Love tavoin sekä tyylilajinsa vaikuttavimmaksi että itse yhtyeen parhaaksi tuotokseksi. "Shout at the Devil" on myös yhtyeen raskain albumi nimilevyn "Mötley Crüe" ohella. Albumi on tyyliltään enemmän hard rockia ja heavy metalia kuin useita eri tyylejä yhdistellyt "Too Fast for Love".
Nauhoittaminen.
Albumin tuotti aikaisemmin muun muassa Cheap Trickin ja Ted Nugentin kanssa työskennellyt Tom Werman. Hän oli yhtyeelle uusi tuttavuus, ja basisti Nikki Sixx tunsi hänen kanssaan välittömästi yhteenkuuluvuutta ja tuli samalla hyvin toimeen, ainakin aluksi. Werman ymmärsi erinomaisesti, mitä Nikki halusi ilmaista kappaleillaan ja millaista äänimaailmaa hän haki. Kaksikolla oli hyvin samanlaiset käsitykset yhtyeen musiikista ja siitä, miten siitä saataisiin vielä parempaa. Albumi äänitettiin Hollywoodin Cherokee Studiosissa noin yhdeksässä kuukaudessa. Samaan aikaan studiossa työskennellyt, sooloalbumiaan työstänyt The Doorsin entinen kosketinsoittaja Ray Manzarek vieraili usein yhtyeen luona juoden heidän viinaansa, käyttämällä heidän huumeitaan sekä kertomalla tarinoita entisestä yhtyekaveristaan Jim Morrisonista.
Nikki Sixx oli kiinnostunut albumin työstöaikoina mustasta magiasta. Yhtyeellä oli tapana tehdä kokeiluja ja nauhoitella teeman mukaisia kappaleita ja loitsuja. Jossakin vaiheessa jotkut yhtyeen jäsenet makasivat studion lattialla yrittäen lausua "Jesus is Satan" (suom. 'Jeesus on Saatana') takaperin kattoon kiinnitetyn gongin pyöriessä ja kumistessa heidän yläpuolellaan aavemaisesti. Sixxin mukaan heidän äänittäjänsä otti kyseisenä päivänä, koska piti yhtyeen jäseniä riivattuina. Yhtyeen tapojen mukaisesti aika niin studiossa kuin sen ulkopuolella sisälsi railakasta huvittelua: yhtenä iltana Nikki, Tommy sekä hänen rumputeknikkonsa Clyde "The Spide" Duncan joutuivat paikallisten poliisien häiriköimiksi. Vastauksena siihen kolmikko päätti virtsata poliisiauton sisälle avoimesta ikkunasta. Samana yönä Tommy heitti tiiliskiven studion lasin läpi.
Kritiikki.
Metalliyhtyeitä syytettiin kyseisenä aikana yleisesti satanismista, väkivaltaisista ja itsemurhaan kehottavista tai muuten sopimatonta kieltä sisältävistä sanoituksista ja myös kielteisesti nuorisoon vaikuttavasta musiikista. Myös Mötley Crüe sai oman osansa arvostelusta, kun albumin kappale ”Bastard” pääsi PMRC:n "Filthy Fifteen" -listalle väkivaltaisten sanoitustensa vuoksi. Albumin nimi herätti joissakuissa närää, ja yhtyettä syytettiin satanismista. Yhtye puolustautui jatkuvasti painottamalla nimessä lukevan Shout "at" the Devil eikä Shout "with" the Devil. Albumin nimi oli ollut alun perin Shout with the Devil, mutta Nikki Sixx muutti sen, osittain levy-yhtiön sekä Tom Zutautin painostuksesta.
Luttojoki

Luttojoki ( tai "Lohttu", , ) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva joki Inarin ja Sodankylän kuntien itäosissa Suomessa ja Petsamon eteläosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Venäjän vesistörekisterin mukaan joen pituus on 235 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 7 980 neliökilometriä.
Ennen alueluovutuksia lähes koko Luttojoki sijaitsi Suomen alueella. Nykyään se kuuluu osittain UK-puiston–Sompion–Kemihaaran Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen.
Luttojoesta on saatu isoja taimenia noin 2–3 kiloon.
Luttojoki saa alkunsa Inarin kunnan alueelta Saariselän pohjoisosassa sijaitsevista pikkujärvistä. Joki virtaa sieltä itään kulkien osan matkaa Inarin ja Sodankylän välistä rajaa pitkin. Raja-Joosepin rajanylityspaikan läheisyydessä Luttojoki virtaa Venäjän puolelle, virtaa koilliseen ja laskee Ylä-Tuuloman tekojärven länsipäähän. Tekojärven itäpäästä vedet virtaavat edelleen Tuulomajokea Kuolanvuonoon.
Luttojoen merkittävin sivujoki Suomen puolella on Suomujoki.
France Football

France Football on arvostettu ranskalainen jalkapalloa käsittelevä aikakauslehti.
Lehti on vuodesta 1956 lähtien myöntänyt vuosittain arvostetun Kultaisen pallon.
Vuoden pelaaja.
France Football on valinnut vuoden ranskalaisen pelaajan vuodesta 1959 lähtien. Vuoteen 1995 saakka vain Ranskassa pelanneet ranskalaiset pystyivät saamaan palkinnon.
Vuoden valmentaja.
France Football on valinnut vuoden ranskalaisen valmentajan vuodesta 1970 lähtien.
Laskennallinen tiede

Laskennallinen tiede (aiemmin myös tieteellinen laskenta) kattaa laajan kirjon välineitä, tekniikoita ja teorioita, joita käytetään laadittaessa ja tutkittaessa tietokoneella tieteen ja tekniikan ongelmien matemaattisia malleja. Se voi liittyä sekä teoreettiseen että kokeelliseen tutkimukseen: kuten teoriakin, laskennallinen tiede voi selittää koetuloksia ja ennustaa uusia mahdollisia tuloksia kokeellisen tutkimuksen lähtökohdaksi. Menetelmällisesti laskennallinen tiede nojaa matematiikkaan, tietojenkäsittelytieteeseen ja kunkin sovellutusalueen omiin teorioihin ja välineisiin.
Tärkeitä laskennallisen tieteen alueita ovat
Sanskulotit

Sanskulotit ( tai "sansculottes", ’polvihousuttomat’) on nimitys, jolla Ranskan aristokratia ryhtyi vuonna 1790 kutsumaan kolmannen säädyn köyhimpiä edustajia. Nimi tulee siitä, että nämä eivät käyttäneet tuolloin muodikkaita polvihousuja ("culotte") vaan pitkiä housuja. Ranskan suuren vallankumouksen aikana termi yleistyi tarkoittamaan vallankumousarmeijan heikosti vaatetettuja ja varustettuja vapaaehtoisia sekä yleensä äärimmäisen linjan vallankumouksellisia.
Sanskulottien tyypilliseen vaatetukseen kuuluivat:
Sanskulotit tukivat radikaaleimpia vallankumouksellisia, kuten Maximilien Robespierreä. Robespierren häviön jälkeen sanskulottien vaikutusvalta hiipui, ja ilman vahvaa johtajaa he hajosivat pieniksi vähämerkityksisiksi ryhmittymiksi.
Ryhmä Talvela

Ryhmä Talvela oli suomalainen sotatoimiyhtymä, joka taisteli talvisodan aikana Laatokan Karjalassa. Sitä komensi eversti Paavo Talvela. Ryhmä Talvelan käymistä taisteluista merkittävin oli Tolvajärven–Ägläjärven taistelu.
Perustaminen.
Ryhmä Talvela perustettiin Päämajan käskystä 5. joulukuuta 1939. Ryhmän tehtävänä oli "Lyödä Korpiselän ja Ilomantsin suuntaan etenevät vihollisvoimat".
Eversti Paavo Talvela oli mennyt 2. joulukuuta ylipäällikkö C. G. E. Mannerheimin puheille kuultuaan Suojärven menetyksestä ja vaatinut päästä rintamalle pysäyttämään vihollisen eteneminen. Hän myös pyysi saada mukaansa rintamalle urhoolliseksi ja taitavaksi sotilaaksi tuntemansa everstiluutnantti Aaro Pajarin. 5. joulukuuta 1939 marsalkka määräsikin perustettavaksi Ryhmä Talvelan ja antoi sille edellä mainitun tehtävän. Talvela lähti valmistelujen jälkeen kohti Tolvajärveä ja saapui alueelle 7. joulukuuta. Pääesikunnan määräyksestä Talvelan komentopaikka perustettiin Värtsilään, josta käsin hän johti painopisteenä olevan Tolvajärven suunnan sekä pohjoisemman Ilomantsin suunnan taisteluita.
Ryhmä Talvelan joukot.
Tulevalla toiminta-alueella oli taisteluissa mukana jo muun muassa seuraavia joukkoja:
Ilomantsin suunnalle koottiin kolmesta täydennyspataljoonasta sekä Er.P. 11:stä osasto A, jonka johtoon määrättiin eversti Per Olof Ekholm. Tolvajärven suuntaan muodostettiin osasto P, johon keskitettiin pääosa suomalaisten voimista. Ne olivat ym. erillispataljoonat sekä alueelle siirrettävä Jalkaväkirykmentti 16. Osasto P:n johtoon määrättiin everstiluutnantti A. Pajari.
Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä

Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä on Juice Leskinen Grand Slam -yhtyeen järjestyksessään kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1983. Albumi on niin sanottu tupla-LP, eli se koostuu kahdesta LP-levystä. CD-versio levystä ilmestyi vuonna 1988.
Levyn tunnetuimmat kappaleet lienevät ”Eesti (On My Mind)”, joka on sittemmin ilmestynyt useilla Juice Leskisen musiikkia kokoavilla albumeilla, sekä yli 16-minuuttinen ja kaikkiaan 60-säkeistöinen ”Bluesia Pieksämäen asemalla”.
"Soundi"-lehden vuoden albumi -äänestyksessä "Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä" tuli vuonna 1983 kolmannelle sijalle. Juice Leskisen Grand Slam -yhtye jäi levyn julkaisun jälkeen neljäntoista kuukauden keikkatauolle.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Juice Leskinen, sovitukset Anssi Tikanmäki, paitsi ”Hellurei ja Onni Gideon” (säv. Bell-Lattanzi, suom. san. Leskinen, sov. Tikanmäki.)
Kokoonpano.
Levyllä (lähinnä ”Bluesia Pieksämäen asemalla” -kappaleessa) vierailevat myös Matti Alanko, Anneli Heinola, Aki Helin, Hannu Hinze, Juhani Tepponen, Vesa Vartola, Martti Wiklund, Lucjan Czaplicki, Vesa Hyrskykari, Acre Kari, Nalle Lehtonen, Dave Lindholm, Pantse Syrjä, Eero ”Safka” Pekkonen, Toni Lähteenmäki, Harri Marstio, Matti Pellonpää ja Mika Sundqvist.