tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Michelin

Michelin ("Compagnie Générale des Établissements Michelin SCA") on ranskalainen rengasvalmistaja. Yhtiön perustivat veljekset Édouard ja André Michelin vuonna 1889. Sen päämaja on alusta alkaen ollut Clermont-Ferrandissa Auvergnessa. Yhtiön tunnushahmo on Michelin-ukko, jonka oikea nimi on "Bibendum".
Yhtiön päätoimiala on renkaat, ja se on maailman toiseksi suurin tällä alalla. Yhtiö on tunnettu myös matka- ja ravintolaoppaistaan, kartoistaan sekä verkkokarttapalvelusta ViaMichelin. Punaiset ravintolaoppaat ovat luoneet tunnetun Michelin-tähtiluokituksen gourmetravintoloille.
Michelin Suomessa.
Michelin-merkkisten polkupyörän renkaiden myynti alkoi Suomessa ennen vuotta 1932. Vuonna 1932 Helsinkiin perustettiin Michelinin myyntikonttori nimellä M. Michelin &amp; Cie. Myyntikonttorin tilalle perustettiin Oy Suomen Michelin Ab -niminen osakeyhtiö 16.8.1946.
Oy Suomen Michelin Ab on sveitsiläisen emoyhtiön Compagnie Financière Michelinin 100-prosenttisesti omistama tytäryhtiö. Oy Suomen Michelin Ab toimii Tukholmassa sijaitsevan Michelinin pohjoismaisen pääkonttorin Michelin Nordic AB:n agenttina. Yhtiön toimitilat sijaitsevat Espoon Matinkylässä kauppakeskus Isossa Omenassa. Yhtiön palveluksessa oli vuonna 2005 keskimäärin 37 henkilöä, pääasiallisesti kenttämyyntihenkilöstöä.
Michelin Formula-sarjoissa.
Michelin toimitti renkaitaan Formula 1 -sarjaan vuodesta 2001 lähtien. Michelin vetäytyi radoilta vuonna 2006, osasyynä vuoden 2005 Yhdysvaltain kilpailu, jossa kaikki Michelinejä käyttäneet kuljettajat joutuivat vetäytymään radoilta renkaiden turvallisuusongelmien vuoksi. Viimeisen kerran Michelinin renkailla voitettiin kilpailu vuonna 2006 Japanin GP:ssä. Pierre Dupasquier toimi kaksi kautta F1:sten kilpapäällikön tehtävissä vuodet 1977–1984 ja 2001–2005.
Vuodesta 2014 lähtien Michelin on toimittanut renkaita Formula E -sarjaan.
Lytton Strachey

Giles Lytton Strachey (1. maaliskuuta 1880 Lontoo – 21. tammikuuta 1932) oli brittikirjailija ja kriitikko. Hänet tunnetaan eritoten uudenlaisen elämäkerran kehittäjänä, siinä psykologinen tulkinta ja sympattinen suhtautuminen yhdistyvät huumoriin.
Strachey opiskeli Cambridgen yliopistossa, ja teki senjälkeen matkan Ranskaan ja Italiaan. Pian hänen palattuaan kotiin alkoi ensimmäinen maailmansota, ja Strachey vastusti sitä näyttävästi. Sota oli tärkeä taustatekijä Stracheyn pääteoksena pidetylle teokselle "Eminent Victorians" (1918).
Strachey eli vuosikausia taiteilija Dora Carringtonin kanssa avioliittoa muistuttavassa suhteessa, vaikka molemmilla oli suhteita muihin miehiin.
Strachey kuoli syöpään tammikuussa 1932.
Pukeva

Pukeva, vuoteen 1969 asti Kappa-Keskus, oli kauppaneuvos Ruben Jaarin vuonna 1933 perustama vaatetusliikeketju. Laajimmillaan vaatekauppaketjulla oli viisi myymälää Helsingissä, muun muassa Helsingin Kaisaniemenkadulla. Vuonna 1975 Pukevan päämyymälä oli Helsingin Stockmannin jälkeen liikevaihdoltaan Suomen toiseksi suurin tavaratalo 96 miljoonan markan liikevaihdollaan.
Pukeva toimi vuodesta 1940 lähtien osoitteessa Kaisaniemenkatu 5 aluksi Martti Välikankaan suunnittelemassa, 1920-luvulla valmistuneessa punatiilisessä liiketalossa. Talo purettiin 1960-luvun lopussa ja sen tilalle valmistui Toivo Korhosen suunnittelma Pukeva-talo. Vuonna 1973 valmistui Pukevan pysäköintitalo osoitteeseen Fabianinkatu 30. Tuolloin Pukevasta tuli 12-kerroksinen tavaratalo (5 asiakaskerrosta, 5 pysäköintikerrosta, keskusvarasto ja tekninen kerros), jossa oli vaateosastojen lisäksi suuri kodinsisustusosasto Kodin Pukeva ja elintarvikeosasto Ruoka-Pukeva. Vuodesta 1984 Pukevan käytössä oli myös Pukeva-talon naapuritalo Vuorikatu 7. 
Ruben Jaari toimi Pukevan toimitusjohtajana vuoteen 1978 saakka ja sen jälkeen kuolemaansa, vuoteen 1991 saakka Pukevan hallituksen puheenjohtajana. Vuosina 1979–1990 toimitusjohtajana oli Bo Ingmar Ohls ja hänen jälkeensä vuosina 1990–1991 Rubenin poika Ray Jaari. Tilikaudella 1985–1986 Pukevassa oli 892 työntekijää.
Pukeva tuli tunnetuksi osamaksumyynnistä. Pukevan myymälöitä oli myös muualla Suomessa ja jopa Venäjällä. Kouvolassa oli Pukevan myymälä 1950-luvun lopulta 1970-luvun alkupuolelle sekä Turun Hansakorttelissa vuosina 1989–1993. Pääkaupunkiseudulla Pukevalla oli myymälät Helsingin Citycenterissä, Forumissa ja Itäkeskuksessa sekä Maximarketissa Espoon Leppävaarassa. Forumissa Pukeva oli kauppakeskuksen suurin vuokralainen. 1980-luvun lopulla Pukeva osti oululaisen Pukumiehen ja kuopiolaisen Kärjen vaatetusliikkeet ja teki epäonnistuneen investoinnin Moskovan tavarataloon.
1990-luvun alussa Kaisaniemenkatu revittiin useiksi vuosiksi auki Kaisaniemen metroaseman rakennustöiden vuoksi. Samaan aikaan Suomeen iski lama. Pukeva ajautui laman ja asiakaskadon seurauksena konkurssiin vuonna 1993. Suurimmat velkojat olivat Eläke-Sampo ja Suomen Yhdyspankki. Konkurssihetkellä Pukevassa oli 407 työntekijää. Yrityksen viimeiset toimitusjohtajat olivat Bo Ohls vuosina 1991–1992, Dan Peter Rubinstein vuosina 1992–1993 ja Eero O. Rissanen vuonna 1993.
Konkurssin jälkeen Eläke-Sampo osti Pukeva-talon, josta tehtiin Kauppakeskus Kaisa. Vuonna 1999 alakerran liiketilaan muutti Anttilan Kodin Ykkönen. Pukevan kaikki kolme kiintestöä, Kaisaniemenkatu 5, Vuorikatu 7 ja Fabianinkatu 30, purettiin vuonna 2010 ja vuonna 2012 niiden paikalle valmistui Helsingin yliopiston kirjaston rakennus, Kaisa-talo. Anttila ajautui konkurssiin vuonna 2016, ja sen entinen liiketila Kaisa-talossa oli neljä vuotta tyhjillään, kunnes siihen syksyllä 2020 tuli Jyskin sisustusmyymälä.
Natalee Hollowayn katoamistapaus

Natalee Hollowayn katoamistapaus sattui Aruballa 30. toukokuuta 2005. 18-vuotias yhdysvaltalainen Natalee Ann Holloway oli 124 muun Mountain Brook High Schoolista vasta valmistuneen ja seitsemän valvojan kanssa matkalla, kun hän katosi lähdettyään "Carlos ’n Charlie’s" -baarista Oranjestadista. Viimeinen varmistettu havainto Hollowaysta oli puoli kahdelta yöllä, jolloin hän lähti autoon kolmen paikallisen miehen kanssa.
Hollowayn katoamisen tutkimukset aloitettiin, kun nuorta naista ei kuulunut paluulennolle. Hollowayn pakattu matkalaukku ja passi olivat vieläkin hänen hotellihuoneessaan. Poliisi löysi heti muutamia epäiltyjä, mutta neljä henkirikoksesta epäiltyinä pidätettyä henkilöä vapautettiin saman vuoden syksyllä todisteiden puutteessa.
Läpimurto tapahtui, kun poliisi sai käsiinsä salaa kuvatun videon, jolla epäilty Joran Van der Sloot kertoo, kuinka hän oli Nataleen kanssa rannalla. Rannalla Natalee oli alkanut täristä ja Van der Sloot pyysi tuttavaansa viemään veneellä ruumiin merelle. Ruumista ei kuitenkaan laajoista etsinnöistä huolimatta löydetty. Tuomari ei antanut syytettä videon takia, koska Joran oli valehdellut aiemminkin.
18. lokakuuta 2023 Joran van der Sloot tunnusti oikeudenkäynnissä tappaneensa Nataleen. Ruumista ei ole löydetty. Holloway oli syntynyt 21. lokakuuta 1986 ja kotoisin Alabaman Birminghamista. Holloway julistettiin kuolleeksi tammikuussa 2012.
Monique Hennagan

Monique Hennagan (s. 26. toukokuuta 1976 Columbia, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu.
Hennagan osallistui 1992 Soulin nuorten MM-kisoihin, joissa karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 54,27 ja 1994 Lissabonin nuorten MM-kisoihin, joissa voitti 400 metrin hopeaa ajalla 52,25. 1999 hän oli mukana Yhdysvaltain MM-pronssia voittaneessa 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkueessa Maebashin sisäratojen MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 400 metrin henkilökohtaisella matkalla alkuerissä ajalla 51,73. Pitkässä viestissä hän juoksi kilpailun voittaneessa joukkueessa. Hennagan sijoittui vuonna 2001 viidenneksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa ja karsiutui Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa välierissä ajalla 50,98. 2002 hän voitti maansa sisäratojen mestaruuden ja sijoittui kauden lopussa GP-finaalissa neljänneksi.
Hennagan voitti maansa sisäratojen mestaruuden 400 metrillä vuonna 2003. Myöhemmin samana vuonna hän oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla viides, ja oli mukana voittamassa pronssia Yhdysvaltain viestijoukkueessa. Vuonna 2004 hän voitti 400 metrillä Yhdysvaltain olympiakarsinnat. Ateenan olympialaisissa hän juoksi henkilökohtaisella matkalla neljänneksi ajalla 49,97 ja oli voittamassa olympiakultaa viestissä. Kauden lopussa hän oli toinen. Hennagan sijoittui kuudenneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän saavutti kultaa 4×400 metrin viestissä kun hän juoksi viestissä alkuerissä ja toisella kokoonpanolla juossut joukkue voitti loppukilpailun.
Lähde: IAAF
Otis Harris

Otis Harris (s. 30. kesäkuuta 1982 Edwards, Mississippi) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Harris juoksi 2003 NCAA-mestaruuskilpailuissa toiseksi ajalla 44,57. Seuraavana vuonna hän oli toinen Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Hän voitti hopeaa Ateenan olympialaisissa henkilökohtaisella matkalla ajalla 44,16 ja oli mukana voittamassa olympiakultaa 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Kauden lopussa hän sijoittui kolmanneksi.
Savage Amusement

Savage Amusement on saksalaisen hard rock -yhtye Scorpionsin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1988. Albumi sijoittui Billboard 200 -listalla viidenneksi, ja myi Yhdysvalloissa platinaa 20. kesäkuuta 1988. Suomessa albumi myi 34 906 kappaletta eli kultaa Se oli myös Scorpionsin viimeinen albumi, jonka tuotti Dieter Dierks. 
Albumi on jatkoa "Love at First Sting" -albumille, mutta joitakin musiikillisia eroja on havaittavissa verrattuna edeltäjäänsä. Albumilla on enemmän radioystävällistä tyyliä ja se sisältää enemmän syntetisoituja ääniä. Vaikka albumilla on hard rock -kappaleita, kuten "Don't Stop at the Top" ja "Media Overkill", on myös progressiivinen rockin kappaleita, kuten "Walking on the Edge" ja "Passion Rules the Game".
Yritysostotarjous

Yritysostotarjous on tarjous, jossa pyritään hankkimaan tarjouksen tekijän hallintaan yrityksen osakekannasta päätösvallan turvaava osa. Tämä tarkoittaa osake-enemmistöä äänivaltaisessa osakesarjassa. Enemmistö voi olla absoluuttinen tai suhteellinen (joskus riittäväksi katsotaan vain 25-30% osakkeenomistus, mikäli enemmistö osakkeenomistajia on pieniä yksityisiä sijoittajia).
Yritysostotarjoukset jaetaan julkisiin ja salaisiin. Julkisesta ostotarjouksesta on kysymys silloin, kun ostotarjous kohdistuu julkisesti noteerattuun osakeyhtiöön. Näissä tapauksissa ostotarjous täytyy julkistaa, jotta osakkeenomistajien kohtelu säilyy tasavertaisena. 
Useamman ostotarjouksen kohdistuessa samanaikaisesti saman yrityksen osakkeisiin, puhutaan kilpailevista ostotarjouksista. Erityisesti kilpailevien julkisten ostotarjousten kohdalla menettely on raskaan valvonnan alla.
Yritysostotarjouksia valvoo Suomessa Rahoitustarkastus. Lisäksi suosituksia antaa Keskuskauppakamarin Yrityskauppalautakunta, joka myös antaa hakemuksesta lausuntoja yrityskaupan asianmukaisuudesta.
Hätäaputyöt

Hätäaputyöt tai työttömyystyöt olivat ruumiillista työtä, jota kunnat järjestivät työttömille suuren työttömyyden vallitessa. Niistä maksettiin noin kaksikymmentä prosenttia pienempää palkkaa kuin vapaiden markkinoiden töissä kouluttamattomille sekatyömiehille. 
Suomessa hätäaputöitä tehtiin paljon katovuosina 1860-luvulla, muun muassa Riihimäen ja Pietarin välistä rautatietä rakennettiin hätäaputöinä. 1930-luvun lamavuosina hätäaputöiden perinnettä jatkettiin siksikin, että yleinen mielipide vastusti ihmisten totuttamista avustusten varassa elämiseen. Sotien jälkeenkin tämä niin sanottu ”lapiolinja” tai ”työlinja” säilyi keskeisenä ratkaisuna työttömyysongelmaan, joka 1950-luvulla oli etupäässä maaseudun metsätyömiesten ja kaupunkien rakennustyömiesten talvityöttömyyttä.
Tyypillisesti hätäaputyöt ovat olleet tienrakennusta, torien kiveämistä ja radan rakennusta tai siistimistä, joskus myös suo-ojien kuokkimista suon kuivattamiseksi metsämaaksi tai peltoviljelyä varten. Hätäapu- eli työttömyystöillä rakennettiin etenkin Itä- ja Pohjois-Suomeen uutta infrastruktuuria kuten vesi- ja viemäriputkistoja, satamia, maanteitä ja katuja.
Hätäaputöiden käyttö jatkui ajoittaisena aina 1960-luvulle työttömyyskorvausjärjestelmän syntyyn asti. Kun työttömyystöiden avulla Suomen infrastruktuuri nopeasti koheni tavoitellulle tasolle, alkoi sopivia työkohteita olla yhä vähemmän. Elintason nopean kasvun myötä siirtotyömaiden olot ja tilapäistyöt eivät enää houkutelleet, mikä osaltaan johti maaseudun väestön muuttoliikkeeseen vakituisten töiden perässä kohti etelän kaupunkeja ja Ruotsia. Ruumiillisen lapiotyön teettäminen alkoi myös tulla kannattamattomaksi uusien työkoneiden myötä.
Esslingen am Neckar

Esslingen am Neckar (lyhyemmin "Esslingen", vuoteen 1964 saakka virallisesti "Eßlingen am Neckar") on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Neckarjoen varrella noin 14 kilometriä Stuttgartista kaakkoon. Esslingen on Esslingenin piirikunnan hallintokaupunki, niin kutsuttu "suuri piirikuntakaupunki" (Große Kreisstadt). Esslingen on väkiluvultaan piirikunnan suurin kaupunki. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 93 950 asukasta.
Historia.
Esslingen sai kaupunginoikeudet vuonna 1229. Varhaisin kirjallinen maininta Esslingenistä vapaana valtakunnankaupunkina (freie Reichsstadt) on vuoden 1298 tienoilta. Vuonna 1803 kaupunki menetti vapaan valtakunnankaupungin arvonsa ja se liitettiin osaksi Württembergin ruhtinaskuntaa.
Mackenzie Crook

Paul Mackenzie Crook (s. 29. syyskuuta 1971) on englantilainen näyttelijä.
Parhaiten Crook tunnetaan rooleistaan Ragettina elokuvasarjassa "Pirates of the Caribbean" ja Gareth Keenanina televisiosarjassa "Konttori".
Crook on kotoisin Maidstonesta, Kentistä. Hän oli lapsesta lähtien innostunut näyttelemisestä ja liittyi 15-vuotiaana nuorisoteatteriin. Crook tapasi nykyisen vaimonsa Lindsayn vuonna 2000, ja heillä on kaksi lasta.
Ʒ

Ʒ (ʒ) eli ež tai ezh on latinalaista aakkostoa täydentävä kirjain, joka pohjautuu fraktuuratyyliseen Z-kirjaimeen. Pienaakkosena ʒ edustaa kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa soinnillista postalveolaarista frikatiivia eli niin sanotun suhuässän š soinnillista vastinetta. Kirjain ʒ esiintyy myös eräiden kielten oikeinkirjoituksessa, minkä lisäksi sitä käytetään painon apteekkimitan drakman tunnuksena.
Foneettista merkintää  vastaa suomalais-ugrilaisessa tarkekirjoituksessa ja myös amerikkalaisessa foneettisessa aakkostossa [ž]. Eri kielten oikeinkirjoituksessa tätä tai tämän kaltaista äännettä merkitään muun muassa seuraavilla tavoilla:
Foneettisen aakkoston ulkopuolella ʒ-kirjainta käytetään hyvin harvoissa kielissä. Koltansaamessa frikatiivia  merkitään kirjaimella ž, ja sen sijaan kirjain ʒ merkitsee affrikaattaa  (minkä lisäksi affrikaatan  merkkinä käytössä on hatulla varustettu ǯ). Ʒ esiintyy myös eräissä afrikkalaisissa kielissä.
Olvi (olut)

Olvi on suomalainen olutmerkki, jota valmistaa iisalmelainen panimo Olvi. Olvi-tuotemerkkiä on käytetty vuodesta 1952, jolloin Oiva Oy osti toimintansa lopettaneelta helsinkiläiseltä Olvi Oy:ltä oikeuden tuotemerkin käyttöön.
Olvi on lagerolut, ja sen valmistuksessa käytetään humalaa lukuun ottamatta suomalaisia raaka-aineita. Olvin käyttämä humala tuodaan Baijerista. Olvia valmistetaan myös pale ale -oluina.
Olvi oli vuonna 2015 Suomen toiseksi arvostetuin olutbrändi "Markkinointi &amp; Mainonta" -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä. Arvostetuin oli saman yrityksen Sandels, ja kolmanneksi tuli Laitilan Kukko.
Conny Karlsson

Conny Karlsson (s. 30. joulukuuta 1975 Dragsfjärd) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti huippuvuosinaan Pargas IF:tä ja nykyisin IF Raseborgia. Hänen valmentajanaan ovat toimineet Tage Karlsson ja Robert Malmberg.
Karlssonin henkilökohtainen ennätys on 20,78, jonka hän työnsi MM-kisoissa 4. elokuuta 2001 Edmontonissa. Hän oli kilpailussa seitsemäs, mikä on myös hänen paras saavutuksensa MM-tasolla. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Karlsson voitti kultaa vuonna 1997.
Ura.
Karlsson joutui keskeyttämään uransa keväällä 2007. Hän on jo pitkään sairastanut haavaista paksusuolen tulehdusta, johon liittyy kohonnut syöpäriski. Tutkimuksissa maaliskuussa 2007 Karlssonilta löydettiin paksusuolen syövän esiaste. Häneltä jouduttiin tämän takia poistamaan koko paksusuoli. Karlsson ilmoitti 20. huhtikuuta 2007, ettei aio jatkaa enää kilpauraansa. Hän teki paluun 7. heinäkuuta 2009 ja työnsi Karjaalla tuloksen 17,32 m, joka oli sillä hetkellä vuoden seitsemänneksi paras suomalaistulos. Kauden 2011 päätteeksi Karlsson rikkoi vielä 18 metrin rajan Sastamalassa. Tulos 18,14 oli kauden neljänneksi paras tulos Suomessa.
Syksyllä 2009 Karlsson nimettiin Suomen Urheiluliiton kuulantyönnön osapäiväiseksi lajivalmentajaksi. Lokakuussa 2012 kuulantyönnön lajivalmentajaksi Karlssonin tilalle tuli Janne Alin.. Karlsson toimii muun muassa Tomas Söderlundin henkilökohtaisena valmentajana.
Saavutukset.
Karlssonilla on seitsemän ulkoratojen SM-mitalia, joista kolme on kultaista. Vuonna 2006 hän sijoittui toiseksi, mutta sai jälkikäteen kultamitalin, kun Ville Tiisanoja kärysi dopingaineiden käytöstä. Vuonna 1996 hän sijoittui alun perin neljänneksi mutta Markus Koistisen käryn jälkeen nousi pronssille.
 2001 (20,49)
 2002 (20,34)
 2006 (19,45)
 2004 (19,36)
 1996 (18,29)
 2003 (19,54)
 2005 (20,13)
 2011 (17,89)
 2005 (19,47)
 2010 (17,65)
 2001 (19,93)
 2007 (19,75) 
 1999 (18,79)
 2001 (7:s, 20,78)
 2003 (24:s, 19,17)
 2002, (13:s, 19,66)
 2006, (18:s, 19,18)
 2002 (13:s, 19,49)
 2005 (15:s, 19,32)
 2007 (6:s, 20,09)
Siviilielämä.
Conny Karlsson asuu Tammisaaressa puolisonsa ja lastensa kanssa. Urheilu-uransa jälkeen hän on työskennellyt webkehittäjänä.
Pariisin salonki

Pariisin salonki () on Académie des Beaux-Arts -taideakatemian virallinen taidenäyttely.
Kuninkaan vahvistama ranskalainen taiteensuosimislaitos "Académie royale de peinture et de sculpture" (Kuninkaallinen maalaustaiteen ja kuvanveiston akatemia), joka on Ranskan kaunotaiteiden akatemian yksi osasto, piti vuonna 1673 ensimmäisen puolijulkisen näyttelyn Salon Carréssa. Vuodesta 1725 Salonki järjestettiin Louvren palatsissa, ja silloin se tuli tunnetuksi nimellä "Salon de Paris".
Salongin alkuperäinen tarkoitus oli esitellä École des Beaux-Arts -taidekoulusta valmistuneiden taiteilijoiden töitä. Koulun oli perustanut Ranskan pääministeri kardinaali Mazarin vuonna 1648. Salongilla oli merkittävä vaikutus Ranskan kulttuurielämään. Näyttely Salongissa oli ainakin seuraavan 200 vuoden ajan tärkeä jokaiselle taiteilijalle, joka halusi menestyä Ranskassa. Salongissa pidetty näyttely tarkoitti kuninkaallista hyväksymistä.
Vuonna 1737 näyttelyt muuttuivat julkisiksi, ja alkuun niitä pidettiin vuosittain, myöhemmin joka toinen vuosi parittomina vuosina. Ne alkoivat kuningas Ludvig IX:n kunniaksi vietettynä juhlapäivänä 25. elokuuta ja kestivät muutamia viikkoja. Kun näyttelytoiminta säännöllistyi ja muuttui julkiseksi, Salongin asemaa ei enää asetettu kyseenalaiseksi.
Salongissa oli esillä maalauksia koko seinän mitalta ja joka sentin täydeltä. Maalausten keskinäisen kilpailun takia taiteilijat saivat aiheita uusille maalauksille, kuten Pietro Antonio Martinin teokselleen "Salonki vuonna 1785". Salongin painetut näyttelyluettelot ovat taidehistorioitsijoille tärkeitä lähteitä. Lehdissä julkaistut näyttelyistä kirjoitetut arviot olivat nykyaikaisen taidekritiikin alku.
1800-luvulla ajatus julkisesta Salongista laajeni vuosittaiseksi valtion rahoittamaksi uusien maalausten ja veistosten jurytetyksi näyttelyksi, joka pidettiin suurissa kauppahalleissa. Avajaisillan juhla oli merkittävä seurapiiritapahtuma ja juhla, josta lehdet saivat aihetta pilapiirroksiin.
Impressionistimaalarit eivät kuitenkaan saaneet töitään riittävästi esille, ja syntyneen hälyn vuoksi Napoleon III perusti näyttelyn "Salon des Refusés" (”Hylättyjen salonki”), jossa olivat esillä Salongin sinä vuonna hylkäämät teokset. Näyttely avattiin 17. toukokuuta 1863, jolloin avantgardismin katsotaan syntyneen. Impressionistit pitivät useina vuosina omia näyttelyjään. Vuonna 1881 Salonki menetti valtion rahoituksen, jolloin eräs taiteilijaryhmä perusti "Société des artistes françaisin" (”Ranskan taiteilijaseura”), joka otti näyttelyn pitämisen vastuulleen.
Vastauksena monien taiteilijoiden silloisiin ajatuksiin järjestön byrokraattisuudesta ja vanhoillisuudesta, ryhmä maalareita ja kuvanveistäjiä, johtajinaan Pierre-Auguste Renoir ja Auguste Rodin, perusti vuonna 1903 "Salon d’Automnen" eli Syyssalongin.
Kai Nyyssönen

Kai Nyyssönen (s. 10. kesäkuuta 1972 Kuopio) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nyyssönen pelasi samanaikaisesti isoveljensä Harrin kanssa kasvattajaseurassaan Kuopion Palloseurassa vuosina 1990–1991. He siirtyivät yhdessä vuonna 1992 FC Hakaan, jossa Kai yllättäen menestyi paremmin. 
Menestyksen vuodet.
Nyyssösen jalkapalloura alkoi Kuopion Palloseurasta, jonka paidassa hän pelasi 17-vuotiaana ensimmäisen liigaottelunsa. Vastassa oli Ilves, joka kaatui 29. huhtikuuta 1990 luvuin 2–1. Tämä jäi kuitenkin hänen kauden ainoaksi otteluksi. 
Kaudella 1991 Nyyssönen teki läpimurtonsa ja pelasi 26 ottelussa. Maalihanat aukesivat ensimmäisen kerran 21. huhtikuuta 1991 ottelussa KuPS-Ilves (2–2). Kauden päätteeksi tie vei FC Hakaan, jossa Nyyssönen päätyi pelaamaan suurimman osan urastaan voittaen tuona aikana muun muassa kolme Suomen mestaruutta. FC Haka toimi myös ponnahduslautana lyhyehkölle ulkomaan uralle. 
Belgia, Espanja ja Skotlanti.
Lastentarhanopettajan opinnot jäivät kesken kun Nyyssönen suunnisti kohti Belgian pääsarjaa ja ammattilaisuutta. Molenbeekissa Nyyssönen nousi avausmiehistöön ja saman tien A-maajoukkueeseen. Joukkue joutui kuitenkin pian rahoitusvaikeuksiin ja pelaajat myytiin pois. Nyyssönen vaihtoi maisemaa Espanjan kolmossarjan Córdobaan. 
Kolmossarjasta ei ollut enää asiaa maajoukkueeseen. Nyyssönen oli kuitenkin tyytyväinen joukkueeseen. Kuitenkin myös Córdoban kohtalo oli joutua talousongelmiin. Sieltä Nyyssönen siirtyi Skotlannin Valioliigan Motherwelliin, jonka ruorissa oli maanmies Harri Kampman. Nyyssösen peliaika loppui kuitenkin samoihin aikoihin kuin Kampman lähti seurasta. Tuli aika palata kotimaahan, FC Hakaan.
Paluu kasvattajaseuraan.
Nyyssönen palasi KuPSiin kaudeksi 2004. Seuraavalla kaudella hän toimi KuPSin edustusjoukkueessa Juha Malisen apuvalmentajana (myös KuPS Akatemian kakkosvalmentajana ja KuPS talenttiakatemian päävalmentajana) pelaten myös kahdeksassa liigaottelussa loppukaudella. Kausi päättyi putoamiseen Ykköseen. 
Nyyssönen nimitettiin 30. lokakuuta 2006 seuran uudeksi päävalmentajaksi. Hän houkutteli KuPSiin pelaaja-apuvalmentajaksi ystävänsä Harri Ylösen, jonka kanssa hän jakaa vastuuta joukkueen valmentamisesta. Valmentajat esiintyvät usein julkisuudessa yhtäaikaisesti, mikä on poikkeus aikaisempien kausien linjaan. KuPSin päävalmentaja-aikanaan Nyyssönen on suosinut hyökkäävää jalkapalloa, mihin hänen mukaansa "perinteet velvoittavat". Kausi 2007 päättyi kovaan loppukiriin, joka johti Ykkösen voittoon ja nousuun Veikkausliigaan. Kaudella 2008 KuPS säilyi Veikkausliigassa täpärästi, voittamalla liigakarsinnassa Ykkösen FC Viikingit.
Kuopion Palloseura aloitti Veikkausliigakauden 2009 heikosti. 14. toukokuuta 2009, viiden perättäisen tappion jälkeen seura ilmoittikin Nyyssösen erottamisesta. KuPS oli kerännyt 10 ottelusta vain 4 pistettä, mikä oikeutti viimeiseen tilaan. Valmennusvastuun otti urheilutoimenjohtaja Esa Pekonen.
Tilastot.
Veikkausliigassa Nyyssönen pelasi vuosien 1990 ja 2006 välisenä aikana 11 kautta, joissa kertyi 217 ottelua ja 41 maalia. Hän pelasi myös 2 A-maaottelua sekä 5 nuorten ja 15 poikien maaottelua.
Siegfried Buback

Siegfried Buback (3. tammikuuta 1920 Wilsdruff, Saksa – 7. huhtikuuta 1977 Karlsruhe, Länsi-Saksa) oli länsisaksalainen tuomari ja yleinen syyttäjä, jonka Baader-Meinhof ryhmä surmasi 7. huhtikuuta vuonna 1977 Karlsruhessa. Hän toimi valtionsyyttäjänä ("Generalbundesanwalt") vuosina 1974–1977.
Bubackin ajaessa töihin kaksi miestä ajoi moottoripyörällä auton viereen ja ampui. Buback ja autonkuljettaja Georg Göbel sekä oikeuden virkamies Georg Wurster kuolivat kadulle Karlsruhessa. Murhaajat katosivat nopeasti paikalta. Kaupungin laidalta löydettiin myöhemmin Suzuki-merkkinen moottoripyörä. 
Murhan tekijäksi ilmoittautui RAF:n ryhmä Kommando Ulrike Meinhof. Laukausten ampujasta ei ole tietoa, mutta kolme RAF:n jäsentä, Knut Folkerts, Christian Klar ja Brigitte Mohnhaupt, tuomittiin murhaan osallisina elinkautisiin rangaistuksiin. Bubackin murhan taustaryhmässä toiminut Verena Becker pidätettiin 27. elokuuta 2009, kun kirjeistä löytyneiden dna-näytteiden todettiin yhdistävän hänet murhan valmisteluun. Becker sai vuonna 1977 elinkautisen tuomion poliisien murhayrityksestä, mutta hänet armahdettiin 1989.
Heti Bubackin murhan jälkeen Länsi-Saksan poliisi julisti yleisen hälytyksen koko Liittotasavallassa. Molemmat oikeistopuolueet CDU ja CSU syyttivät epäsuorasti sosialidemokraattista hallitusta murhasta. Ruotsin poliisi antoi 9. huhtikuuta yleishälytyksen, koska kolmen Baader-Meinhofin ryhmän jäsenen oletettiin paenneen Ruotsiin.
Tuolloin jo vangitun RAF:n entisen asianajajan, sittemmin aktiivisen jäsenen Siegfried Haagin oletetaan toimineen taustalla. Haas vapautettiin 1987.
Mauno Hyvönen

Mauno Ilmari Hyvönen (8. elokuuta 1925 Jyväskylä – 2. elokuuta 2021 Lohja) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Hyvönen aloitti uransa 1940-luvulla sivurooleissa ja toimi monissa suomalaisissa elokuvissa kertojana, muun muassa Spede Pasasen elokuvissa "Pähkähullu Suomi", "Noin 7 veljestä", "Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut", "Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika", "Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon" ja "Pölhölä".
Hyvönen toimi selostajana lyhytelokuvissa ja toimi pitkään Televisioteatterissa.
Hyvönen oli Mestarin äänenä Albert Barillén ohjaamassa animaatiosarjassa "Olipa kerran Amerikka".
Hyvönen näytteli muun muassa elokuvissa "Tanssi yli hautojen", "Lentävä kalakukko", "Pekka Puupää", "Hilja – maitotyttö", "Kolmiapila", "Villi Pohjola", "Pikku Ilona ja hänen karitsansa", "Punainen viiva", "Sampo", ja "Noin 7 veljestä". Hyvönen ohjasi myös lyhyitä elokuvia ja näytelmäelokuvia, muun muassa "Obmolov" vuodelta 1963. Hyvönen tunnettiin myös radiohupailusta "Kankkulan kaivolla", jossa Hyvönen esitti "ornitologi Sylfred Huilaa".
Hyvönen kuoli 95-vuotiaana 2. elokuuta 2021, kuusi päivää ennen kuin olisi täyttänyt 96.
Österbottningen

Österbottningen oli Kokkolassa vuodesta 1898 lähtien ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti. Vuonna 2008 se yhdistettiin pietarsaarelaisen "Jakobstads Tidningin" kanssa uudeksi "Österbottens Tidning" -lehdeksi.
Ruotsinmielinen "Österbottningen" perustettiin samansuuntaisen "Norra Postenin" seuraajaksi ja maltillisen "Svenska Österbottenin" kilpailijaksi. Luonteeltaan se oli Kokkolan ja sen lähikuntien Kruunupyyn, Öjan, Alavetelin ja Teerijärven paikallislehti. Itsenäisyyden ajan alussa "Österbottningen" oli linjaltaan oikeistolainen, mutta muuttui vuoden 1927 omistajanvaihdoksen myötä vapaamieliseksi. Lehti vastusti lapuanliikettä ja kannatti jatkosodan aikana rauhanpolitiikkaa, minkä seurauksena oikeistopiirit perustivat vuonna 1943 sen kilpailijaksi lyhytikäisen "Nord-Österbotten"-lehden.
Yleisilmeeltään "Österbottningen" oli vanhahtava 1930-luvun lopulle saakka, jolloin siitä ryhdyttiin kehittämään parempaa uutislehteä. Uudistukset jatkuivat 1960–1980-luvuilla, minkä ansiosta lehti onnistui säilyttämään asemansa ahtaalla ja suomenkielistyvällä markkina-alueella. Konstsamfundet osti lehtiyhtiön osake-enemmistön vuonna 1990 ja lisäksi 35 % osakkeista siirtyi vuonna 1999 HSS Medialle. "Österbottningen" ja HSS Median "Jakobstads Tidning" yhdistettiin vuonna 2008 Kokkolassa ja Pietarsaaressa toimitettavaksi "Österbottens Tidningiksi".
"Österbottningen" ilmestyi aluksi kahdesti, vuodesta 1929 lähtien kolmesti, vuodesta 1947 kuudesti ja vuodesta 2004 seitsemän kertaa viikossa. Sen levikki oli 4 800 kappaletta vuonna 2005.
Västra Nyland

Västra Nyland on läntisellä Uudellamaalla kahdesti viikossa ilmestyvä ruotsinkielinen sanomalehti. Lehden päätoimittaja on Marina Holmberg ja sen toimitus sijaitsee Tammisaaressa Raaseporissa. Lehden levikki on noin 10 000 kappaletta ja sen levikkialue käsittää Raaseporin lisäksi Inkoon, Siuntion ja Kirkkonummen kunnat sekä Hangon ja Lohjan kaupungit.
Autismiliitto

Autismiliitto ry (vanhalta nimeltä Autismi- ja Aspergerliitto ry) on vuonna 1997 perustettu autismikirjon henkilöiden ja heidän perheidensä etujärjestö, joka on myös autismikirjon yhdistysten kattojärjestö. Liittoon kuuluu 25 jäsenyhdistystä (2014), ja näissä on yhteensä noin 3 500 henkilöjäsentä (2014). 
Autismiliitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Autismiliiton keskeisiä toimintatapoja ovat:
Autismi- ja Aspergerliittoon perustettiin vuonna 2007 Empowerment-projekti, jonka tarkoituksena oli toimia siltana Autismi- ja Aspergerliiton, paikallisyhdistysten, vertaisryhmien ja muiden autismikirjolaisten välillä. Empowerment-projekti julkaisi muuan muassa vuonna 2009 perustettua Puoltaja-verkkolehteä ja vastasi kerran vuodessa järjestettävistä valtakunnallisista Empowerment-päivistä. Empowerment-projekti lakkautettiin vuonna 2010, jolloin Puoltajan toimittaminen ja Empowerment-päivien järjestäminen muuttuivat vapaaseen kansalaistoimintaan perustuviksi hankkeiksi. Empowerment-päivien järjestämisvastuu siirtyi vuonna 2015 Suomen Asperger-yhdistykselle (ASY).
Maksniemi

Maksniemi on kylä ja taajama Simon kunnassa lähellä Kemin kaupungin rajaa. Maksniemi sijaitsee Perämeren rannalla noin 9 kilometriä länteen Simon kunnan keskustaajamasta ja noin 7 kilometriä kaakkoon Kemin keskustasta. Maksniemessä sijaitsevat myös Perämereen työntyvät Ykskuusen ja Karsikon niemet.
Maksniemen taajaman väkiluku oli vuoden 2021 lopussa 562 ja pinta-ala 2,31 neliökilometriä. Vuonna 2005 taajaman väkiluku oli 744 ja pinta-ala 1,3 km², josta vesialuetta 0,1 km².
Kylä sijaitsee valtatien 4 sekä Oulun–Tornion rautatien varrella. Nelostien varrella sijaitseva alue on kaavoitettu yritysalueeksi. Maksniemen "keskus" sen sijaan sijaitsee Postinlahden rannalla valtatien 4 meren puoleisella alueella. Karsikon niemellä sijaitsee harvempaa asutusta, sen sijaan niemellä sijaitsee paljon loma-asutusta. Maksniemen ja Kemin Sauvosaaren yhdistää jalankulun ja pyöräilyn väylä.
Kylästä on linja-autoyhteyksiä sekä Simoon että Kemiin. Kylän kohdalta alkaa lokakuussa 2010 avattu Kemin moottoritie. Entinen Maksniemen seisake on lakkautettu 1980-luvulla. Kylässä on kotieläinpuisto Arcadia.
Kylällä on Maksniemen koulu, jossa annetaan opetusta vuosiluokille 1–6. Koulun yhteydessä toimii myös esikoulu. Koulujen vieressä toimii kylän päiväkoti.
Karsikonniemi oli yksi sijoituspaikkavaihtoehto energiayhtiö Fennovoiman suunnittelemalle ydinvoimalalle.
Maksniemi oli vuonna 2009 maailman pohjoisin sijaintipaikka, jossa todettiin puutiaisaivotulehdusta.
Historiaa.
Maksniemi on Simon vanhimpia asutusalueita. Vanhaa rakennuskantaa purettiin kuitenkin paljon 1960- ja 1970-luvuilla.
Maksniemi toimi 1920–1930-luvuilla salakuljetetun pirtun kauttakulkupaikkana. Vuosina 1927–1932 Maksniemessä takavarikoitiin kaikkiaan 18 530 litraa laitonta alkoholia.
Tulevaisuus.
Maksniemen Karsikkoon, Fennovoiman ydinvoimalalle varatulle alueelle, valmistellaan uutta Karsikon aluetta, jossa tulisi olemaan 50 omakotitalotonttia ja 60 hehtaarin kokoinen teollisuusalue. Aiemmin alueelle suunniteltiin suurteollisuusaluetta.
Vega-ohjelma

Vega-ohjelma oli neuvostoliittolainen Venukseen lähetettyjen luotaimien sarja. Vega 1 ja Vega 2 olivat miehittämättömiä luotaimia, jotka kummatkin laukaistiin joulukuussa 1984. Niillä oli kaksiosainen tehtävä johon kuului sekä Venuksen tutkiminen että Halleyn komeetan ohilento.
Halleyn komeetan ohilento oli lentoon viime hetkellä tehty muutos, joka seurasi US Halley-lennon perumisesta vuonna 1981. Myös myöhempi Venera-lento peruttiin, ja Venuksen tutkimisen osuutta Vega 1:n lennolla vähennettiin. Luotain perustui aikaisempiin Venera 9 ja Venera 10 -tehtäviin. Luotaimet laukaistiin 15. joulukuuta ja 12. joulukuuta 1984.
Dario Dainelli

Dario Dainelli (s. 9. kesäkuuta 1979, Pontedera, Italia) on italialainen jalkapalloilija. 191 senttimetriä pitkän Dainellin pelipaikka on keskuspuolustaja.
Aiemmin hän on edustanut pääsarjatasolla Bresciaa, Hellas Veronaa, Lecceä ja Empolia sekä alemmilla sarjatasoilla Fidelis Andriaa ja Cavesea.
Dainelli on pelannut Italian maajoukkueessa yhden ottelun, kesäkuussa 2005 hän oli kentällä Ecuadoria vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Maksniemen seisake

Maksniemen seisake () on rautatieliikennepaikka Maksniemen kylässä, Simon kunnassa Lapissa. Se sijaitsee rataosalla Maksniemen kylän pohjoispuolella, suunnilleen Simon ja Kemin rautatieasemien puolivälissä.
Nykyisin liikennepaikka toimii junakohtauspaikkana.
Historia.
Maksniemi avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1903 rataosan valmistuessa. Paikalle rakennettiin rautatiehallituksen arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelema Platformskjul III -tyyppinen liikennepaikkarakennus, jota laajennettiin vuonna 1942. Liikennepaikan ympäristöön kehittyi asutusta.
3. kesäkuuta 1973 Maksniemi muutettiin miehittämättömäksi seisakkeeksi. Henkilöliikenteen pysähdykset lopetettiin 27. toukokuuta 1979, ja Maksniemen seisake lakkautettiin 1. kesäkuuta 1980. 1980-luvulla rakennuksessa oli yksi poikkipääty eteläisessä päädyssä ja keskiosassa odotushuone. Pohjoispääty oli oveton ja ikkunaton. Rakennus on sittemmin purettu, ja siitä on nähtävissä vain kivijalka.
Noin kuusi kilometriä Maksniemen seisakkeelta Kemin suuntaan sijainneelta Pyyn seisakkeelta lähti Veitsiluodon rata.
Vuonna 2022 Maksniemeen rakennettiin junakohtauspaikka, ja liikennepaikka avattiin uudelleen 11. joulukuuta 2022.
Charles Coquerel

Charles Coquerel (2. joulukuuta 1822 Amsterdam – 14. huhtikuuta 1867 Réunion) oli ranskalainen laivaston lääkäri ja hyönteistutkija. 
Coquerel väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 1849 hämäräsokeutta käsittelevällä väitöskirjalla "De la cécité nocturne". Hän keräsi hyönteisiä Madagaskarilla ja sen lähisaarilla. Coquerelin kuoleman jälkeen Léon Fairmaire kuvaili osan hänen löytämistään hyönteisistä teoksessaan "Notes sur les Coléopteres recueillis par Charles Coquerel a Madagascar et sur les côtes d'Afrique" (1869). Coquerel kirjoitti useita kirjoja ja artikkeleita, muun muassa hyönteisiä käsittelevän liitteen Auguste Vinsonin kirjaan "Voyage à Madgascar au couronnement de Radama II" (1865). Hänen kirjansa "Lettres d'un marin à sa famille" () ilmestyi postuumisti vuonna 1871.
Useita eläinlajeja on nimetty Coquerelin mukaan, muun muassa käkiin lukeutuva lännenkuku ("Coua coquereli"), indreihin kuuluva "Propithecus coquereli" sekä rottamaki eli coquerelinkääpiömaki ("Mirza coquereli").
Sergio Bernardo Almirón

Sergio Bernardo Almirón (s. 7. marraskuuta 1980 Santa Fe, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Calcio Cataniaa. 
180 senttimetriä pitkän Almirónin pelipaikka on keskikentän keskellä hyökkäävässä roolissa, niin sanottuna piilokärkenä.
Almiron aloitti uransa kotimaassaan Newell's Old Boysissa 1998. Hän siirtyi Eurooppaan ja Udinese Calcion joukkueeseen vuonna 2001. Peliaikaa ei kuitenkaan tullut ja kaudella 2003–2004 hän pelasi lainalla Hellas Veronassa. Kausilla 2004–2007 hän edusti Empolia vakiinnuttaen paikkansa joukkueessa. Vuonna 2007 hän siirtyi Serie A:han palanneeseen Juventukseen 9 miljoonalla punnalla. Paikkaa avauksessa ei hellinnyt ja tammikuussa 2008 hän siirtyi lainalle Ranskan pääsarjassa pelanneeseen AS Monacoon.
Kauden 2008–2009 Almiron pelasi lainalla Fiorentinassa ja seuraavan kauden niin ikään lainalla Barissa, jonne siirtyi pysyvästi kaudeksi 2010–2011. Elokuussa 2011 hän vaihtoi kuitenkin taas seuraa, tällä kertaa Calcio Cataniaan.
Cornelia Cinnilla

Cornelia Cinnilla (94 eaa. – 69 eaa. tai 68 eaa.) oli Mariusta kannattavan Lucius Cornelius Cinnan tytär ja Julius Caesarin ensimmäinen vaimo. 17-vuotias Caesar nai Cornelian vuonna 83 tai 84 eaa. Kun Sulla kaappasi vallan vuonna 86 eaa., hän vaati Caesaria eroamaan vaimostaan, mutta tämä kieltäytyi ja joutui perheineen pakenemaan Roomasta. Cornelia synnytti Caesarille tyttären (n. 83 eaa. tai 82 eaa.), joka sai nimen Julia. Cornelia kuoli lapsivuoteelle vuonna 69 tai 68 eaa.
Luonnollinen anomalia

Luonnollinen anomalia ) on taivaanmekaniikassa käytetty rataelementti, joka ilmoittaa kappaleen suunnan "radan polttopisteestä" katsottuna. Luonnollisen anomalian nollasuunta on perihelin suunta. 
Luonnollinen anomalia.
Kappaleen liikkuessa kartioleikkauksen muotoisella radalla (ympyrä, ellipsi, paraabeli tai hyperbeli), sen paikkavektori (tai oikeammin sen pituus) voidaan ilmaista napakoordinaatistossa kulman formula_1 funktiona muodossa
formula_2
Tässä formula_3 on radan isoakselin puolikas ja formula_4 radan eksentrisyys ja radan polttopiste sijaitsee koordinaatiston origossa. Kulmaa formula_1 kutsutaan kappaleen luonnolliseksi anomaliaksi.
Koska taivaankappaleet liikkuvat ellipsiradoilla, niiden nopeus radan eri kohdissa on erilainen. Asiaa hankaloittaa lisäksi se, että rata on (ympyrärataa lukuun ottamatta) epäsymmetrinen polttopistekeskisessä koordinaatistossa. Tästä syystä luonnollinen anomalia muuttuu vaihtelevalla nopeudella, eikä se siis ole lainkaan yksinkertainen ajan funktio. Tämä tekee siitä matemaattisesti hankalan käsiteltävän, eikä luonnollista anomaliaa käytetä radan laskemisessa käytännössä juuri koskaan oppikirjajohdantoja lukuun ottamatta.
Muita kytkentöjä.
Luonnollisen anomalian 'ν" ja eksentrisen anomalian "E" suhde on
formula_6
tai
formula_7
paikavektorin anomalioiden suhde on
formula_8
ja
formula_9
Missä "a" kappaleen radan isoakselin puolikas (segmentti "cz"). 
z on periapsis eli lähin paikka polttopistettä s, mutta myös kaukaisin piste apuympyrän keskipisteestä c.
Abbé Pierre

 
Abbé Pierre, isä Pierre, (alkup. nimi Henri Grouès, G.O.Q. 5. elokuuta 1912 Lyon – 22. tammikuuta 2007 Pariisi) oli ranskalainen pappi ja parlamentaarikko, joka perusti kansainväliseksi kasvaneen Emmaus-liikkeen Pariisissa vuonna 1949.
Abbé Pierre oli katolinen pappi. Hän toimi toisen maailmansodan aikana Ranskan vastarintaliikkeessä ja avusti tuhansia juutalaisia sekä muita poliittisesti vainottuja ihmisiä pakenemaan Sveitsiin tai Algeriaan. Hän avusti muun muassa presidentti Charles de Gaullea pakenemaan maasta.
Sodan jälkeen hän havahtui asunnottomien ja köyhien hädälle. Hän avasi Pariisissa ovensa muutamalle yhteiskunnan syrjimälle miehelle ja pyysi heidän apuaan auttaakseen toisia. Tästä syntyi Emmaus-liike, jonka periaatteena on pyrkiä auttamaan itseä ja toisia. Liike on laajentunut maailmanlaajuiseksi, poliittisesti ja uskonnollisesti riippumattomaksi liikkeeksi. Liike tunnetaan yhteisöistään, kirpputoreistaan ja kehittyneestä kierrätystoiminnastaan.
Suomessa Emmaus-toiminta alkoi 1960-luvulla.
Abbé Pierre oli yhteiskunnallisesti aktiivinen henkilö, ja hänet äänestettiin monena vuonna Ranskan suosituimmaksi henkilöksi; vuonna 2003 hän jätti jalkapallotähti Zinédine Zidanen toiselle sijalle. Vuonna 2006 hän sijoittui Charles de Gaullen ja Louis Pasteurin jälkeen kolmanneksi television Kaikkien aikojen suurin ranskalainen -kyselyssä.
Abbé Pierre eli viimeiset vuotensa Rouenissa, Luoteis-Ranskassa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 22. tammikuuta 2007 pariisilaisessa sairaalassa.
Pickin lause

Pickin lauseen avulla (tunnetaan myös nimellä Pickin kaava) voidaan laskea annetun monikulmion, jonka kärkipisteet ovat hilapisteissä, pinta-ala "A", mikäli tiedetään monikulmion sisustan hilapisteiden lukumäärä "i" ja reunalla olevien hilapisteiden lukumäärä "b". Pickin kaavan mukaan tällöin on voimassa
"A" = "i" + ½"b" − 1.
Kuvassa olevassa esimerkissä on "i" = 39 ja "b" = 14, joten monikulmion ala on "A" = 39 + ½(14) − 1 = 39 + 7 − 1 = 45.
Huomaa, että lause on voimassa vain yhtenäisille monikulmioille, joten monikulmion on koostuttava yhdestä palasta, ja siinä ei saa olla reikiä. Useamman reiän tapauksessa kaavan "−1" on korvattava termillä "−χ("P")", jossa χ("P") on "P":n Eulerin karakteristika.
Lauseen todisti Georg Alexander Pick vuonna 1899. Lause voidaan yleistää useampaan ulottuvuuteen käyttämällä hyväksi niin sanottuja Ehrhartin polynomeja.
Todistus.
Tarkastellaan monikulmiota "P" ja kolmiota "T", kun "T":llä ja "P":llä on yhteinen sivu. Todistetaan, että jos Pickin lause on voimassa monikulmiolle "P", on se myös voimassa monikulmiolle "PT", jossa "PT" on saatu liittämällä kolmio "T" monikulmioon "P". Koska "P":llä ja "T":llä on yhteinen sivu, ovat kaikki tämän sivun pisteet "PT":n sisäpisteitä lukuun ottamatta sivujen päätepisteitä. Siten jos "c" on "P":n ja "T":n yhteisten reunapisteiden lukumäärä, on
"iPT" = ("iP" + "iT") + ("c" − 2) 
ja
"bPT" = ("bP" + "bT") − 2("c" − 2) − 2.
Yllä olevasta seuraa, että
("iP" + "iT") = "iPT" - ("c" − 2) 
ja että
("bP" + "bT") = "bPT" + 2("c" − 2) + 2.
Koska lause on voimassa sekä "P":lle että "T":lle, on 
"APT" = "AP" + "AT"
       = "iP" + ½"bP" − 1 + "iT" + ½"bT" − 1
       = ("iP" + "iT") + ½("bP" + "bT") − 2
       = "iPT" − ("c" − 2) + ½("bPT" + 2("c" − 2) + 2) − 2
       = "iPT" + ½"bPT" − 1.
Siten jos kaava on voimassa "n"-kulmiolla, on se voimassa myös ("n" + 1)-kulmiolle. Vielä pitää osoittaa, että kaava on voimassa kolmioille. Tämä voidaan tehdä kolmessa osassa:
Viimeisessä vaiheessa käytetään tietoa, että jos lause on voimassa monikulmiolle "PT" ja kolmiolla "T", on se myös voimassa monikulmiolle "P". Tämän osoittaminen on hyvin samantapaista kuin yllä oleva päättely.
Viipurin Urheilijat

Viipurin Urheilijat ry (VU) on vuonna 1918 perustettu yleisurheiluseura. Seura perustettiin Viipuriin, ja nykyisin se toimii Helsingissä.
Historia.
Seura perustettiin 10. heinäkuuta 1918 Viipurissa, ja sen lajeina olivat yleisurheilu ja hiihto. Pian perustamisen jälkeen seurasta tuli Suomen parhaita ja suurimpia yleisurheiluseuroja. Talvi- ja jatkosodan aikana seuran toiminta oli vähäinen ja sijoittui lähinnä Helsinkiin. Vuonna 1945 seuran toimintaa päätettiin siirtää Helsinkiin. Seura voitti Kalevan maljan viisi kertaa peräkkäin vuosina 1971–1975, ja kaksi mestaruutta lisää tuli vuosina 1983 ja 1988.
Meerut

Meerut (, ) on kaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Meerut sijaitsee noin 70 kilometriä koilliseen maan pääkaupungista New Delhistä. Kaupungissa asui 1 309 023 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan.
Kaupunki on maan- ja rautateiden risteyspaikka. Sen elinkeinoihin kuuluu elintarvikkeiden kauppaa ja jatkojalostusta sekä muuta pienteollisuutta. Siellä on myös yliopisto ja armeijan varuskunta. Sepoykapina alkoi Meerutista.
Perihelin argumentti

Perihelin argumentti formula_1 on taivaanmekaniikassa kappaleen radan asentoa kuvaava suure. Se ilmoittaa kappaleen periapsidipisteen ja nousevan solmun välisen kulman asteina. Perihelin argumentti mitataan vastapäivään "ratatasoa pitkin". Itse perihelin argumenttia käytetään rataelementtinä suhteellisen harvoin. Sen sijaan käytetään usein hieman tästä eroavaa perihelin pituutta ja lähdekirjallisuutta tutkiessa onkin syytä aina varmistaa kummasta kulmasta on kyse. Jos kappaleen rata on ympyrä tai jos radan kaltevuus on nolla, perihelin argumenttiä ei voida määritellä.
Aurinkoon viittaavan perihelin sijasta olisi yleisessä tapauksessa oikeampaa puhua "periapsiksen argumentista", mutta suomen kielessä termi on jokseenkin vakiintunut.
Kenttätykistöpatteriston määrävahvuus (talvisota)

Kenttätykistöpatteriston määrävahvuus talvisodan aikana oli riippuvainen lähinnä siitä millainen tykkikalusto patteristolla oli käytettävissään.
Pääsääntöisesti pyrittiin siihen, että kaksi alayksikköä (eli patteria, joka vastasi lähinnä jalkaväen komppaniaa) olisi varustettu kanuuna-kalustolla (yleensä 76,2 mm) ja yksi alayksikkö haupitsi-kalustolla (yleensä 122 mm).
Patteristo vastasi lähinnä jalkaväkipataljoonaa määrävahvuuksiltaan.
Aivan kaikkien patteristojen osalta kyseiseen kalustotavoitteeseen ei päästy. Muun kaluston osalta ongelmana oli myös kaluston riittävyys, jota puolustusvoimilla ei ollut kylliksi.
Vahvuus.
Määrävahvuuteen kuului:
Organisaatio.
Kenttätykistöpatteristo oli organisoitu siten, että siihen kuuluivat muun muassa:
Numerointi perustui samaan menetelmään kuin jalkaväessä. Esimerkiksi KTR 13:n ensimmäisen patteriston toinen patteri numeroitiin 2.(/I)/KTR 13 ja KTR:n kolmannen patteriston ensimmäinen patteri numeroitiin 9.(/III)/KTR 13.
Bhubaneswar

Bhubaneswar ( ) on Odishan osavaltion pääkaupunki Intiassa. Kaupungilla on pitkä historia, se oli jo antiikin ajalla Kalingan valtakunnan pääkaupunki. Bhubaneswarista tuli Orissan osavaltion pääkaupunki 1948, vuosi Intian itsenäistymisen jälkeen. Kaupungissa asui 885 363 ihmistä vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan.
Kaupungin lempinimi on temppelikaupunki, koska kaupungissa on sadoittain erilaisia temppeleitä; arviot temppeleiden määrästä vaihtelevat 500–700 välillä.
Vuonna 2013 trooppinen sykloni Phailin aiheutti laajoja tuhoja, ja Bhubaneswarissa satoi 130 millimetriä vuorokaudessa.
Biju Patnaikin lentoasema kaupungin lähellä on osavaltion tärkein lentoasema. Usealla intialaisella lentoyhtiöllä on säännöllisiä maan sisäisiä reittilentoja asemalta.
Oscar Parland

Oscar Percival Parland (20. huhtikuuta 1912 Kiova, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomenruotsalainen lääkäri, kirjailija ja kääntäjä. Hän oli myös Liettuassa 1930 kuolleen kirjailijan Henry Parlandin sekä Ruotsissa vuodesta 1948 asuneen Ralf Parlandin veli.
Elämäkerta.
Kiovassa syntyneellä Parlandilla ei kertomansa mukaan ollut mitään muistoja ensimmäisistä vuosistaan Ukrainassa. Hän puhui tuolloin venäjää lastenhoitajansa kanssa ja saksaa äitinsä ja isoäitinsä kanssa. Myöhemmin hän pääsi kosketuksiin myös suomen kielen kanssa. Kirjallisen kielensä, ruotsin, hän oppi perheen muutettua Kiloon ja aloitettuaan koulunkäynnin Kauniaisten yhteiskoulussa. 
Päästyään ylioppilaaksi vuonna 1930 Parland opiskeli lääketiedettä. Hän erikoistui hermo- ja mielisairauksiin. Hän oli kiinnostunut kuvataideterapiasta ja psykoanalyysista. Vuodesta 1960 vuoteen 1975 hän työskenteli Nikkilän mielisairaalan ylilääkärinä.
Kirjailijana hän esiintyi ensi kerran vuonna 1945 psykologisen teoksensa "Förvandlingar" ("Muuttumisia") myötä. Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan "Den förtrollade vägen" ("Lumottu tie"), josta Åke Lindman ohjasi pidetyn TV-elokuvan vuonna 1986. Myös teos "Tjurens år" ("Härän vuosi") on tunnettu ja tehty Lindmanin ohjaamana samannimiseksi tv-elokuvaksi 1989. Kumpikin kirjoista kuvaa elämää Karjalankannaksella ennen ensimmäistä maailmansotaa ja sen aikana. 
Parlandin erityisharrastuksia olivat musiikki ja eläintiede.
Oscar Parlandin puoliso vuodesta 1941 oli Heidi Parland (1902–1990), Nino Runebergin tytär, joka oli ollut aikaisemmin naimisissa Rabbe Enckellin kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: poika Oliver Parland on psykoanalyytikko, ja tytär Nina Sandelin on kirjastonhoitaja. Oliver Parland on toimittanut isänsä jälkeenjääneitä käsikirjoituksia julkaistavaksi (mm. romaanin "Peilipoika").
Mahmood Mamdani

Mahmood Mamdani (s. 1947, Kampala, Uganda) on Columbian yliopiston professori ja Afrikan tutkimuksen johtaja. Hän on varttunut Ugandassa ja erikoistunut Afrikan tutkimiseen ja islamilaiseen maailmaan. Hänet tunnetaan sodanvastustajana ja hän on kirjoittanut väitetystä islamilaisen maailman ja lännen yhteentörmäyksestä. Mamdani analysoi aihetta tarkasti kirjassaan "Kylmä sota ja terrorin juuret". Kirjassa Mamdani kyseenalaistaa väitetyn kulttuurien yhteentörmäyksen ja muistuttaa, että monet tämän päivän terroristiryhmistä olivat kylmän sodan aikaan Yhdysvaltain liittolaisia nationalistisia hallituksia vastaan, joita Yhdysvallat väitti Neuvostoliiton liittolaisiksi. Mamdani on myös kirjoittanut Ruandan kansanmurhasta kirjan "When Victims Become Killers".
Mahmood Mamdanin puoliso on elokuvaohjaaja Mira Nair. Heidän poikansa on New Yorkin pormestariksi marraskuussa 2025 valittu demokraattipoliitikko Zohran Mamdani.