tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Adrian Carton de Wiart

Adrian Carton de Wiart (5. toukokuuta 1880 Bryssel, Belgia – 5. kesäkuuta 1963 Corkin kreivikunta, Irlanti) oli brittiläinen divisioonakenraali, joka osallistui toiseen buurisotaan ja molempiin maailmansotiin. Hän haavoittui useita kertoja ja menetti toisen silmänsä ja kätensä, selvisi lentokoneen mereensyöksystä sekä oli italialaisten sotavankina. Hän sai lempinimen ”kuolematon sotilas”.
Carton de Wiart syntyi Belgiassa ja muutti 11-vuotiaana Englantiin opiskelemaan sisäoppilaitokseen, mistä hän jatkoi Oxfordin yliopistoon lukemaan lakia. Hän jätti opinnot kesken vuonna 1899 ja ilmoittautui vapaaehtoisena Etelä-Afrikassa käynnissä olleeseen buurisotaan. Koska hän oli alle kutsuntaiän eikä hänellä ollut kansalaisuutta, hän käytti väärennettyä henkilöllisyyttä. Buurisodassa hän haavoittui vatsaan ja nivusiin ja joutui palaamaan Englantiin.
Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa vuonna 1914 Carton de Wiartilla oli jo brittikansallisuus. Hän palveli aluksi nykyisen Somalian alueella kamelijoukouissa Dervissivaltiota vastaan, kunnes sai luodin kasvoihin ja menetti vasemman silmänsä. Ansioistaan Somalimaassa Carton de Wiart vastaanotti Kunnianarvoisan palveluksen mitalin. Hänet lähetettiin Lontoon Park Lanessa sijaitsevaan toipilaskotiin, johon hän oli palaava vielä useita kertoja. Carton de Wiart sai lasisilmän, mutta ei pitänyt siitä ja alkoi sen sijaan käyttää mustaa silmälappua.
Carton de Wiart palasi rintamalle toukokuussa 1915, kun hänet lähetettiin Ypresiin. Saksalaisten tykistötulessa hän sai vammoja käteen, ja hänen kerrottiin itse irrottaneen kaksi sormea, jotka lääkintäsotilaat olivat kieltäytyneet amputoimasta. Myöhemmin samana vuonna hän menetti koko käden. Toivuttuaan hän osallistui Sommen taisteluun, missä hän johti ja kannusti joukkojaan esimerkillään ja ansaitsi Viktorian ristin. Sommessa hän selvisi täpärästi luodista, joka osui häntä takaraivoon mutta ei vahingoittanut selkäydintä.
Maailmansotien välisenä aikana Carton de Wiart asui pääosin Puolassa. Toisen maailmansodan puhjettua hän osallistui liittoutuneiden operaatioon Norjassa ja oli lyhyesti sijoitettuna Pohjois-Irlantiin. Keväällä 1941 hänet lähetettiin Balkanille, missä hänen tehtävänään oli johtaa brittien operaatiota Jugoslaviassa. Hänen lentokoneensa ammuttiin alas Adrianmeren yllä, mutta hän onnistui uimaan rantaan. Siellä italialaiset ottivat hänet sotavangiksi. Hän yritti useita kertoja paeta vankileiriltä ja onnistui kerran välttelemään kiinnijäämistä kahdeksan päivän ajan. Kahden vuoden vankeuden jälkeen hänet vapautettiin ja Winston Churchill, joka ihaili suuresti Carton de Wiartia, lähetti hänet edustajakseen Kiinaan, missä virassa hän toimi vuoteen 1946 saakka. Eläkepäivillään Carton de Wiart keskittyi kalastamiseen ja kuoli rauhallisesti 83-vuotiaana.
Ruotsalainen heavy metal -yhtye Sabaton on tehnyt Carton de Wiartin elämästä kappaleen ”The Unkillable Soldier”.
Blaise Metreweli

Blaise Metreweli on brittiläinen virkamies, joka nimitettiin kesäkuussa 2025 Britannian tiedustelupalvelun MI6:n johtoon.
Metreweli opiskeli antropologiaa Cambridgen yliopiston Pembroke Collegessa. Hän aloitti 1999 uransa tiedustelu-upseerina. Hän on työskennellyt ison osan urastaan Lähi-idässä ja Euroopassa, ja hän nousi MI5:ssä johtamaan organisaation teknologian ja innovaation osastoa. Johtaja tunnetaan koodinimellä Q.
Metreweli johti MI5:n teknologian ja innovaation osastoa, kun hänet nimitettiin 15. kesäkuuta 2025 MI6:n johtajaksi. Hän on ensimmäinen nainen tehtävässä ”C:nä”. MI6:n johtaja on koko organisaation ainoa tehtävä, jonka henkilöllisyys annetaan julkisuuteen. Metrewelin virkakausi MI6:n johdossa alkaa syksyllä 2025 Richard Mooren eläköitymisen jälkeen.
Simson-optio

Simson-optio () on Israelin pelotestrategia ja ydinasepolitiikkaa, joka perustuu ydinaseilla tehtävään massiiviseen vastaiskuun ”viimeisenä keinona” sellaista valtiota vastaan, jonka armeija on hyökännyt Israeliin ja tai tuhonnut suuren osan maasta. Asiantuntijat ovat käyttäneet termiä myös viitatessaan tilanteisiin, joissa ei-ydinaseelliset tai ei-israelilaiset toimijat ovat uhkailleet tavanomaisilla aseilla tehtävällä kostolla. Israelilla uskotaan olevan noin 100–400 ydinaseen arsenaali.
Nimi viittaa Raamatun israelilaiseen tuomariin Simsoniin, joka työnsi alas filistealaisten temppelin pylväät sortaen rakennuksen katon ja tappaen itsensä sekä tuhansia filistealaisia, jotka olivat ottaneet hänet vangiksi.
Israel kieltäytyy vahvistamasta tai kieltämästä, että sillä olisi ydinaseita. Tämä on tehnyt vaikeaksi ulkopuolisille tahoille kuvata Israelin todellista ydinasepolitiikkaa, mutta on samalla mahdollistanut Israelille vaikutusvallan ja edun muiden hallitusten käsityksiin, strategioihin ja toimiin. Israel on pitkään pitänyt yllä epäselvyyden politiikkaa.
Vaikka ydinaseita pidettiin Israelin turvallisuuden ehdottomana takaajana jo 1960-luvulla, maa vältti rakentamasta armeijaansa niiden varaan, ja keskittyi sen sijaan saavuttamaan absoluuttisen tavanomaisen ylivoiman estääkseen ydinaseiden käytön viimeisenä keinona. Käsitteenä Simson-optio oli alun perin vain pelote.
Kirjallisuutta.
• Seymour Hersh: The Samson Option: Israel's Nuclear Arsenal and American Foreign Policy, Random House, 1991
Orrhjelmin talo

Orrhjelmin talo on pormestari ja laamanni Anders Fabian Orrhjelmin keskiaikainen kaksikerroksinen hirsistä rakennettu asuinrakennus Porvoon keskustassa, Kirkkotorin ja Vuorikadun kulmauksessa. Orrhjelmin talo toimi Porvoon valtiopäivillä talonpoikaissäädyn kokous- ja majoituspaikkana. Rakennukseen tehtiin 1970-luvulla peruskorjausten yhteydessä ravintola, joka tunnetaan nykyisin nimellä Wanha laamanni.
Kiinteistön historia.
Tontti päätyi Orraeus-suvun haltuun Porvoossa (1760) suurpalon jälkeen. Tontille rakennettiin ensimmäinen rakennus vasta vuonna 1780, kun laamanni Anders Orraeus rakennutti päärakennuksen Kirkkotorin varteen.
Samassa yhteydessä rakennettiin päärakennuksen jatkeeksi talli, tunkiosuoja ja navetta. Näissä tiloissa sijaitsevat nykyiset ravintolan keittiö, aputilat ja sosiaalitilat. Vuonna 1790 rakennettiin Wuorikadun varteen aitta- ja asuinrakennus, jonne on sijoitettu nykyiset ravintolatilat.
1800-luvun alkupuolella laamanni Orraeus siirtyi Turkuun, hän kauppasi kiinteistön tullivirkailija Peronille. Kiinteistön omistajina tiedetään olleen 1840-luvulla kelloseppä Wikman, sekä tämän vuosisadan alusta kauppias F. W. Forsman.
Vuodesta 1908 lähtien on tontin ja kiinteistön on omistanut Berglöf-Hornamo-suku, nyt jo kolmannessa polvessa. Kiinteistöllä sijaitsi aina vuoteen 1972 saakka Berglöfien kivenhakkaamo. Vuosina 1977–1978 korjatussa kiinteistössä aloitettiin ravintolatoiminta.
OK-käsimerkki

OK-käsimerkki tehdään muodostamalla peukalolla ja etusormella ympyrä (”O-kirjain”) sekä ojentamalla muut sormet haralleen ylöspäin (”K-kirjain”), minkä jälkeen kättä liikautetaan kerran eteen ja takaisin. Merkillä tarkoitetaan useimmiten OK-sanaa (okei) hyväksynnän merkiksi, mutta sillä on harvinaisempiakin merkityksiä.
OK-sana otettiin käyttöön Yhdysvalloissa 1800-luvulla. Ei ole varmaa, onko käsimerkki hyväksymisen merkkinä sanaa vanhempi vai nuorempi. Esimerkiksi roomalainen Quintilianus viittasi peukalolla ja etusormella muodostettuun ympyrään hyväksymisen merkkinä jo ajanlaskun alussa. Hyväksymisen merkkinä OK tunnetaan nykyisin erityisesti Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa sekä niiden vaikutusalueilla.
OK-käsimerkin toinen merkitys on esittää kehonaukkoa, kuten peräaukkoa tai emätinaukkoa. Tässä merkityksessä se on joko loukkaava (”senkin peräreikä/homo”), tai sillä anotaan seksiä. Ruumiinaukon merkityksessä OK-merkki tunnetaan esimerkiksi Saksassa, Tunisiassa, Kreikassa, Turkissa, Venäjällä, Lähi-idässä ja osissa Etelä-Amerikkaa. Anomisen merkityksessä merkki on kuvattu jo antiikin kreikkalaisissa maljakoissa, ja Kreikassa sitä käytetään edelleen onnenamuleteissa.
Merkin kolmas merkitys on kuvata nollaa loukkauksena jollekin vähäpätöiselle ihmiselle. Japanissa OK-käsimerkkiä käytetään joskus pyydettäessä vaihtorahaa, jolloin ympyrä kuvaa kolikkoa.
2010-luvun lopulla 4chan-foorumin trollit onnistuivat antamaan OK-käsimerkille vihasymbolin merkityksen. Kyseessä oli trollaus nimeltä ”Operaatio O-KKK”, jossa OK-merkille annettiin uusi merkitys, ja sitä levitettiin netissä. Tarkoituksena oli todistaa, että media näkee natseja kaikkialla.
Kihlström

Kihlström on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Idänkuusama

Idänkuusama ("Lonicera ruprechtiana") on kuusamien sukuun kuuluva laji. Se on kotoisin Koillis-Aasiasta. Se on 2-3 metriä korkea pensas. Lehdet ovat tummanvihreitä, soikeita, pitkulaisia, tyvestä kapenevia ja teräväkärkisiä. Kukinta-aika on alkukesästä toukokuusta kesäkuulle. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja niitä on pareittain. Kukkien väri on aluksi valkoinen, mutta muuttuu myöhemmin kellertäväksi. Teriön ulko-osa on karvaton, mutta heteet ovat karvaisia. Marjat ovat kirkkaanpunaisia.
Sitronellyylinitriili

Sitronellyylinitriili (C10H17N) on tyydyttymättömiin nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään ainesosana hajusteissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa sitronellyylinitriili on väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on kukkaismainen, makea ja sitruunaa muistuttava tuoksu. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen, ja liukenee esimerkiksi etanoliin.
Sitronellyylinitriilin synteesin ensimmäisessä vaiheessa sitronellaali reagoi hydroksyyliammoniumsulfaatin kanssa muodostaen oksiimin. Tämä oksiimi reagoi esimerkiksi etikkahappoanhydridin tai siirtymämetallikatalyyttien vaikutuksesta sitronellyylinitriiliksi.
Sitronellyylinitriiliä käytetään esimerkiksi saippuoiden ja puhdistusaineiden hajustamiseen.
Ivanivka

Ivanivka () on paikannimi Ukrainassa.
Mosambikin kansalaisuus

Mosambikin kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Mosambikin tasavallan välillä. Maassa noudatetaan sekaisin sekä ius soli- ja ius sanguinis -periaatteita.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Mosambikin perustuslain mukaan syntyperäisiä kansalaisia ovat kaikki sellaiset henkilöt, jotka ovat syntyneet Mosambikissa ja täyttävät jonkin seuraavista ehdoista:
Mosambikilaisen henkilön adoptoima lapsi saa automaattisesti kansalaisuuden adoption yhteydessä.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada, mikäli henkilö täyttää seuraavat ehdot:
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen.
Mosambik on vuodesta 2004 lähtien sallinnut kaksoiskansalaisuuden. Merkittävin rajoite on se, että presidentillä ei saa olla muita kansalaisuuksia.
Vuonna 2004 voimaan astuneen perustuslain mukaan Mosambikin kansalaiset eivät voi menettää kansalaisuuttaan, elleivät sitä erikseen halua.
Tuijotus

Tuijotus on vakaa ja intensiivinen katse. Tuijottaja kiinnittää katseensa kohteeseensa, eikä räpäytä silmiään. Tuijotuksen voi tehdä kasvot suoraan kohteeseen päin, tai sivusilmällä.
Tuijotus voi olla seksuaalisen kiinnostuksen ilmaus tai uhkaava ele. Tuijotukseen kiinnostuksen osoituksena voi vastata esimerkiksi luomalla molemminpuolisen katsekontaktin. Uhkauksena tehty tuijotus voi aiheuttaa kohteessaan ahdistusta.
Ihmisen ohella myös monet eläimet, kuten kädelliset, käyttävät tuijotusta varoitusmerkkinä.
Mosambikilainen viittomakieli

Mosambikilainen viittomakieli () on Mosambikissa pääsääntöisesti kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Kielen alkuperästä ei ole täyttä varmuutta, eikä se perustu suoraan esim. portugalilaiseen viittomakieleen.
Kuurojen yhteisön suuruudeksi arvioidaan 90 000, mutta kieltä osaa arviolta 356 000 käyttäjää. Vuonna 2005 viittomakieli tunnustettiin yhdeksi maan kotoperäisistä kielistä. Joitain osia Raamatusta on saatavilla viittomakielellä. Viittomakielessä esiintyy jonkin verran alueellista vaihtelua maan isojen kaupunkien välillä.
Raúl Belén

Raúl Óscar Belén (1. heinäkuuta 1931 – 22. elokuuta 2010) oli argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 172-senttimetrinen.
Belén edusti seuratasolla muun muassa kotimaansa Newell’s Old Boysia ja Racing Clubia. Hän voitti jälkimmäisen kanssa kahdesti Argentiinan pääsarjamestaruuden vuosina 1958 ja 1961. Belén pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa 31 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1962 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi kaksi ottelua.
Mesopotamian taistelut (ensimmäinen maailmansota)

Ensimmäisen maailmansodan aikana Mesopotamiassa käydyt taistelut alkoivat marraskuussa vuonna 1914 brittiläis-intialaisten joukkojen hyökkäyksellä Osmanien valtakuntaan kuuluneeseen Irakiin. Pääosa taisteluista käytiin Tigrisin varrella. Huhtikuussa 1916 Charles Townshendin johtamat piiritetyt joukot joutuivat antautumaan Kutissa, minkä jälkeen komentajaksi vaihdettiin Stanley Maude. Colmar von der Goltz ja Halil Kut johtivat brittiläis-intialaisia joukkoja vastaan taistellutta Osmanien valtakunnan 6. armeijaa. Taistelut päättyivät brittiarmeijan suorittamaan Bagdadin valtaukseen 11. maaliskuuta 1917. Iso-Britannian miestappiot Mesopotamian taisteluissa vuosina 1914–1918 olivat yli 30 000 kaatunutta ja kustannukset 150 miljoonaa puntaa.
J. D. Tippit

J. D. Tippit (18. syyskuuta 1924 Annona, Texas – 22. marraskuuta 1963 Dallas, Texas) oli yhdysvaltalainen poliisi, jonka Lee Harvey Oswald murhasi 45 minuuttia presidentti John F. Kennedyn salamurhan jälkeen Dallasissa, Texasissa 22. marraskuuta 1963.
Elämä.
J. D. Tippit syntyi 18. syyskuuta 1924 Texasin Red Riverin piirikunnassa lähellä Annonaa. Hän oli vanhin perheen seitsemästä lapsesta. Tippitin isä, Edgar Lee, oli harras baptisti ja maanviljelijä. Tippitin äiti, Lizzie Mae Rush oli kotoisin Tennesseestä. Tippit kävi julkisia kouluja kymmenenteen luokkaan asti ja hänet kasvatettiin baptistikirkossa. Syksyllä 1939 hänen perheensä muutti Baker Laneen, lähelle Clarksvilleä.
Tippit liittyi Yhdysvaltain armeijaan 21. heinäkuuta 1944. Hänet sijoitettiin 17. maahanlaskudivisioonaan. Hän osallistui taisteluihin operaatio Varsityssa, Rein-joen ilmaylitykseen maaliskuussa 1945, ansaitsi pronssitähden ja pysyi armeijan palveluksessa kesäkuuhun 1946 asti. Samana vuonna hän meni naimisiin Marie Frances Gaswayn kanssa. Heille syntyi kolme lasta.
Kotiuduttuaan hän työskenteli ensin muun muassa Searsin varastomiehenä sekä lyhyesti viljelijänä. Tammikuussa 1950 Tippit ilmoittautui veteraaniasiainministeriön ammatilliseen oppilaitokseen, jossa hän lopetti opintonsa kesäkuussa 1952, kun hän muutti Dallasiin ja liittyi Dallasin poliisilaitokseen.
Murha.
John F. Kennedy, Yhdysvaltain presidentti, salamurhattiin Dallasissa 22. marraskuuta 1963. Noin kello 13.14, 45 minuuttia presidentti Kennedyn ampumisen jälkeen, Tippit pysäytti ampujan, Lee Harvey Oswaldin, joka oli jalkaisin ja vastasi Dallasin poliisiradion lähettämää yleiskuvausta salamurhaajasta.
Tippit kutsui Oswaldin paikalle ja he keskustelivat hetken avoimen ikkunan kautta. Lyhyen sananvaihdon jälkeen Tippit nousi autosta, ja kun hän käveli partioautonsa etuosaa kohti, Oswald ampui häntä kolme kertaa lähietäisyydeltä 38-kaliiperisella revolverilla. Kun Tippit kaatui maahan, Oswald ampui häntä vielä kerran päähän, tappaen hänet.
Ammuskelun silminnäkijä käytti konstaapeli Tippitin partioautossa olevaa poliisiradiota ilmoittaakseen ampumisesta muille poliiseille. Oswald pidätettiin elokuvateatterissa samana päivänä. Yökerhon omistaja Jack Ruby ampui Oswaldin kuoliaaksi kaksi päivää myöhemmin.
Voiko enkelitkin eksyä

Voiko enkelitkin eksyä on Haloo Helsinki! -yhtyeen kahdeksas albumi, joka julkaistiin 10. lokakuuta 2025. Albumia työstettiin yhtyeen oman studion ohella myös Isossa-Britanniassa, Bathissa Peter Gabrielin Real World -studioilla.
Albumilta on julkaistu kolme singleä. ”Kaikki päättyy kyyneliin” julkaistiin 22. marraskuuta 2024, jonka mukana julkaistiin myös ”Burning Man” -kappale. Toinen single ”Gardenia” julkaistiin 21. maaliskuuta 2025. Albumin kolmas single, nimikappale ”Voiko enkelitkin eksyä” julkaistiin 5. syyskuuta 2025.
Geretsried

Geretsried on kaupunki Baijerin osavaltion eteläosassa kaakkoisessa Saksassa. Se on osa Münchenin suurkaupunkialuetta. Noin 26 000 asukkaan Geretsried sijaitsee ylänkömaalla yli puolen kilometrin korkeudessa pohjoisosassa.
Maantiede.
Geretsried sijaitsee Loisach- ja Isarjokien välissä noin 32 kilometriä Münchenistä etelälounaaseen. Geretsried jakautuu seitsemään osa-alueeseen: Buchberg, Einöde, Gartenberg, Gelting, Geretsried, Schwaigwall ja Ziegelei.
Historia.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Geretsriedistä on vuodelta 1083 muodossa Gerratesried. Kirkko Nikolauskirche mainitaan ensi kerran 1315. Kirkko paloi 1722 ja se rakennettiin uudelleen. Nimi Geretsried vakiintui vuonna 1745. Geretsriedissä oli paljon sotateollisuutta, jonka Yhdysvaltain sotilashallinto laukkautti 1945. Sodan jälkeen paikallinen talous kasvoi ripeästi. Geretsriedin kunta perustettiin virallisesti 1950 ja kohotettiin kaupungiksi 1970. Koronavuosien jälkeen vuonna 2022 Geretsriedissä vietettiin lukuisia juhlia.
Talous ja liikenne.
Geretsriedissä on muun muassa kemian teollisuutta sekä öljy- ja kaasuteollisuutta. Lähin moottoritie on kaupungin länsipuolitse kulkeva Bundesautobahn 95.
Angolan kansalaisuus

Angolan kansalaisuus on laillinen suhde yksityishenkilön ja Angolan tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Angolan kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toisella on maan kansalaisuus lapsen syntyessä. Mikäli lapsi syntyy ulkomailla, oikeus Angolan kansalaisuuteen täytyy todentaa Angolan viranomaisille.
Angolan kansalaisen adoptoima lapsi saa automaattisesti maan kansalaisuuden adoptioprosessin mentyä läpi. Mikäli lapsi on yli 14-vuotias, kansalaisuuden saaminen adoption kautta edellyttää myös lapsen suostumusta. Myös Angolan alueelta löytyneet löytölapset lasketaan syntyperäisiksi kansalaisiksi.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella Angolan kansalaisuus voidaan myöntää hakijalle, joka täyttää seuraavat ehdot:
Angolan kansalaisen kanssa naimisissa oleva hakija voi saada kansalaisuuden asuttuaan maassa vähintään viisi vuotta, minkä lisäksi hakijalta testataan yhteiskuntatieto eikä hänellä saa olla yli kolmen vuoden mittaista vankeusrangaistusta.
Hakija, joka on erityisen ansioitunut esimerkiksi urheilun, tieteen tai taiteen saralla voi saada kansalaisuuden parlamentin erikoisluvalla. Tätä koskevan aloitteen tulee saada vähintään 15 parlamentin edustajan tuki, ja mikäli kansalaisuus päätetään myöntää tätä kautta, hakijan ei tarvitse täyttää mitään edellä mainittuja ehtoja.
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen.
Angola on sallinnut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 1991. Merkittävin rajoite on se, että presidentti, jonka pitää olla syntyperäinen Angolan kansalainen, ei saa olla kaksoiskansalainen. 
Angolan kansalaiset voivat luopua kansalaisuudestaan, mikäli he pyytävät tätä ja heillä on jonkin toisen maan kansalaisuus.
Margaret Vardell Sandresky

Margaret Vardell Sandresky (s. 28. huhtikuuta 1921 Macon, Georgia) on yhdysvaltalainen säveltäjä ja urkuri.
Sandresky valmistui Salem Collegesta vuonna 1942 ja sai maisterin arvon sävellyksessä Eastman School of Musicista vuonna 1944. Häntä opettivat Harold Gleason, Howard Hanson ja Bernard Rogers. Sandresky pääsi vuonna 1955 Fulbright-stipendin turvin Frankfurtiin opiskelemaan urkujensoittoa Helmut Walchan johdolla. Samalla hän sai cembalonsoiton opetusta Maria Jäger-Jungilta ja sävellysopetusta Kurt Hessenbergiltä. Sandresky työskenteli musiikin teorian opettajana Oberlin Conservatory of Musicissa ja Texasin yliopistossa, Austinissa. Hän perusti urkujensoiton laitoksen University of North Carolina School of the Artsiin vuonna 1965 ja opetti Salem Collegessa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1986.
Sandresky meni naimisiin pianisti, dekaani Clemens Sandreskyn kanssa. Hänen teoksiaan on esitetty kansainvälisesti ja levytetty. Hänen tuotantoonsa kuuluu urkumusiikin lisäksi muuta kosketinsoitinmusiikkia, vokaalimusiikkia sekä kamari- ja orkesteriteoksia. Sandresky sai vuonna 2004 American Guild of Organistsin "Distinguished Composer" -tunnustuksen. Hänen isänsä oli säveltäjä Charles G. Vardell.
André Chandernagor

André Chandernagor (19. syyskuuta 1921 Civray, Vienne – 19. marraskuuta 2025) oli ranskalainen sosialistisessa puolueessa toiminut poliitikko.
Chandernagor sai oppiarvot oikeustieteessä ja poliittisessa taloudessa. Hän toimi Mortroux’n pormestarina vuosina 1953–1983 ja istui Ranskan kansalliskokouksessa vuosina 1958–1981. Hän oli maansa Eurooppa-asioista vastannut ministeri vuosina 1981–1983. Chandernagor meni naimisiin Éliane Bernadetin kanssa 10. helmikuuta 1944. Pariskunnalle syntyi kolme lasta: Françoise, Dominique ja Thierry.
Chandernagor sai Kunnialegioonan suurristin 1. tammikuuta 2022.
Amílcar Cabralin ritarikunta

Amílcar Cabralin ritarikunta () on kapverdeläinen ritarikunta, joka perustettiin 15. elokuuta 1987. Sitä myönnetään tunnustuksena poikkeuksellisesta palveluksesta Kap Verden itsenäisyyden saavuttamiseksi sekä sen puolustamisesta. 
Ritarikunnassa on kolme luokkaa:
Luettelo Olivia Rodrigon kappaleista

Tämä on luettelo Olivia Rodrigon kappaleista. Olivia Rodrigo (s. 2003) on yhdysvaltalainen pop- ja alternative-musiikkia esittävä laulaja–lauluntekijä ja näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä televisiosarjoissa "Bizaardvark" (2016–2019) ja "High School Musical: The Musical: The Series" (2019–2022) ja levytti musiikkia niiden soundtrack-levyille. Rodrigo julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Sour" vuonna 2021. Hänen toinen albuminsa "Guts" ilmestyi vuonna 2023. Rodrigon tunnetuimpia kappaleita ovat ”Drivers License”, ”Good 4 U”, ”Deja Vu” ja ”Vampire”.
Listassa on mukana vain kappaleita, jotka on julkaistu virallisesti jollakin albumilla, singlellä tai konserttielokuvassa. Kappaleet ovat listassa aakkosjärjestyksessä. Englannin kielen artikkeleita ei ole otettu huomioon aakkostuksessa. Coverit on listattu erikseen.
Katso myös: Olivia Rodrigon diskografia
Muleby

Muleby on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 475 asukasta vuoden 2025 alussa.
Nexø

Nexø on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 657 asukasta vuoden 2025 alussa.
Nyker

Nyker on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 675 asukasta vuoden 2025 alussa.
Kanariantraakkipuun ritarikunta

Kanariantraakkipuun ritarikunta () on kapverdeläinen ritarikunta, joka perustettiin 3. kesäkuuta 1987. Sillä palkitaan henkilöitä, jotka ovat ansioituneet poikkeuksellisella tavalla taloudellisen kehityksen, kulttuurin, tieteen tai teknologian saralla. Saajan ei tarvitse olla Kap Verden kansalainen. Kunniamerkkiä myöntää maan presidentti.
Kunniamerkkiä jaetaan kolmessa luokassa:
Nylars

Nylars on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 205 asukasta vuoden 2025 alussa.
Pedersker

Pedersker on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 209 asukasta vuoden 2025 alussa.
Snogebæk

Snogebæk on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 682 asukasta vuoden 2025 alussa.
Svaneke

Svaneke on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 090 asukasta vuoden 2025 alussa.
Tejn

Tejn on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 771 asukasta vuoden 2025 alussa.
Vestermarie

Vestermarie on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 237 asukasta vuoden 2025 alussa.
Årsdale

Årsdale tai Aarsdale on taajama Bornholmin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 266 asukasta vuoden 2025 alussa.
Rogelio Domínguez

Rogelio Antonio Domínguez López (9. maaliskuuta 1931 Buenos Aires – 23. heinäkuuta 2004) oli argentiinalainen jalkapallomaalivahti, joka oli pituudeltaan 190-senttimetrinen.
Domínguez edusti Etelä-Amerikassa kotimaansa lisäksi Uruguayssa ja Brasiliassa. Lisäksi hän pelasi Espanjassa Real Madridin joukkueessa. Hän voitti viimeksi mainitun kanssa kahdesti Espanjan pääsarjamestaruuden ja kolmesti Euroopan cupin. Domínguez pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa 58 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1962 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.
Rafael Albrecht

José Rafael Albrecht (23. elokuuta 1941 San Miguel de Tucumán, Tucumánin maakunta – 3. toukokuuta 2021 Buenos Aires) oli argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 177-senttimetrinen.
Albrechtin ura alkoi vuonna 1957, kun hän liittyi 16-vuotiaana paikalliseen Atletico Tucumán -seuraan. Hän pelasi urallaan pääosin argentiinalaisissa joukkueissa, mutta sen lisäksi hän pelasi viiden vuoden ajan Meksikossa. Hän muutti Meksikoon vuonna 1970 ja hänen kahdeksi viimeiseksi joukkueekseen jäivät meksikolaiset Club León ja Club Atlas, joiden jälkeen hän lopetti jalkapallouransa 33-vuotiaana kesäkuussa 1975. Hän pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa 39 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuosien 1962 ja 1966 MM-kilpailuissa.
Albrecht kuoli sairaalahoidossa 3. toukokuuta 2021 koronavirukseen. Hän meni sairaalaan 19. huhtikuuta etsittyään hoitoa monesta terveyskeskuksesta. Lääkärit diagnosoivat hänelle keuhkokuumeen ja hänen vointinsa huononnettua aloitettiin intensiivisemmät hoidot. Ne eivät riittäneet ja Albrecht menehtyi.
Fjols til fjells

Fjols til fjells on norjalainen Edith Carlmarin ohjaama mustavalkoinen komediaelokuva vuodelta 1957. Se on tapana esittää NRK:lla pääsiäisenä.
Juoni.
Hurumhein hiihtokeskukseen saapuu kaksi samannäköistä henkilöä, kuuluisa näyttelijä Teddy Winter (Frank Robert) ja eräs ornitologi (Frank Robert). Tästä aiheutuu paljon hämmennystä. Samalla hotellin omistajan tytär Ruth (Unni Bernhoft) on tarkistamassa hotellia naamioituneena Rudolf-nimiseksi pikkoloksi ja yrittää auttaa ovivahti Poppea (Leif Juster) pitämään tilanteen hallinnassa.
Luettelo Suomen kotiseutumuseoista

Tämä on luettelo Suomen kotiseutumuseoista.
Suomen Kotiseutuliitto on keskeinen toimija paikallis- eli kotiseutumuseoiden alalla.
Suomessa on lähes 1 000 kotiseutumuseota ja niitä on lähes jokaisessa Suomen kunnassa ja kylässä. Museot on monesti sijoitettu vanhoihin monikerroksisiin viljamakasiineihin tai vanhoihin talonpoikaispihapiireihin.
. Museoita ylläpitää joko kunta tai paikallinen kotiseutuyhdistys. Kotiseutumuseot ovat pääasiassa ei-ammatillisesti hoidettuja ja niitä ylläpidetään vapaaehtoisvoimin.
Viime sotien jälkeen perustettiin lukuisia kotiseutuyhdistyksiä. Yksi niiden päätavoite oli saada aikaan "meistä ja menneisyydestämme" kertova oma museo.
Aiheesta muualla.
Tietoa eri alueiden kotiseutumuseoista:
Atthis (Filokhoros)

Atthis (, myös "Atthides", , "Historiai", ) oli Filokhoroksen kirjoittama antiikin kreikkalainen historiateos, joka oli hänen pääteoksensa. Se käsitti seitsemäntoista kirjaa ja käsitteli Attikan historiaa varhaisimmista ajoista Antiokhos II:n aikaan saakka. Teos lukeutuu "atthides"-nimellä tunnettujen aikakirjojen lajityyppin.
Teoksen kaksi ensimmäistä kirjaa käsittelivät myyttistä aikakautta ja antoivat yksityiskohtaisen kuvauksen jumalten palvontaan liittyvistä asioista. Varsinainen historiallinen esitys sisältyi viiteentoista viimeiseen kirjaan, joista ensimmäiset neljä (kirjat III–VI) käsittelivät aikaa Filokhoroksen omaan aikaan saakka, ja jäljellä olevat yksitoista (kirjat VII–XVII) käsittelivät tarkasti vuosia 319–261 eaa. eli hänen omaa aikakauttaan. On arveltu, että ensimmäiset kuusi kirjaa muodostivat alun perin erillisen teoksen ja julkaistiin ennen muita.
Filokhoros vaikuttaa olleen ahkera ja tarkka kirjoittaja, ja skoliastit, sanakirjat ja muut myöhemmät kirjailijat viittaavat usein hänen teokseensa. Nykytutkijat ovat keränneet näistä lähteistä 155 säilynyttä katkelmaa, joista monet ovat huomattavan pitkiä ja mahdollistavat melko tarkan käsityksen kustakin kirjasta. Filokhoros kiinnitti erityistä huomiota kronologiaan. Siitä lähtien kun Ateenassa siirryttiin kuninkaista arkontteihin, hän aloitti jokaisen vuoden kuvauksen sen eponyymiarkontin nimellä ja kuvasi sitten vuoden tapahtumat, joten hänen teoksensa oli muodollisesti annalistinen. Teoksesta lainausten kautta säilyneiden katkelmien perusteella hänen tyylinsä oli selkeä ja yksinkertainen.
"Sudan" mukaan teoksesta tehtiin tiivistelmä. Sen laati Asinius Pollio Trallianus, Pompeius Suuren aikalainen, joka oli mahdollisesti Gaius Asinius Pollion vapautettu. Pidetään todennäköisenä, että Filokhoroksen teosten joukossa mainittu tiivistelmä "Yhteenveto omasta teoksesta Atthis" (), jonka sanottiin olevan Filokhoroksen itsensä tekemä, olikin todellisuudessa Pollion laatima. On vaikea kuvitella, että Pollio olisi tehnyt toisen tiivistelmän, jos tekijä itse oli jo laatinut sellaisen. Tähän on kuitenkin vastattu, että Pollion tiivistelmä oli tarkoitettu roomalaisille, kun taas Filokhoroksen oma tiivistelmä oli luonnollisesti suunnattu kreikkalaisille.
Filokhoroksen teoksesta säilyneet katkelmat on julkaistu Johann Gottfried Siebelisin laitoksessa "Philochori Atheniensis librorum fragmenta" (Friedrich Lenz collecta, Lipsiae = Leipzig, 1811) sekä Karl ja Theodor Müllerin kokoelmassa "Fragmenta historicorum Graecorum" (Pariisi, 1841, s. lxxxiv–. lxxxviii–, 384–).
Historiai (Eforos)

Historiai (, ”Historiat”, ) oli Eforoksen kirjoittama antiikin kreikkalainen historiateos, joka oli hänen pääteoksensa. Se ei ole säilynyt nykyaikaan.
Teos käsitti kolmekymmentä kirjaa. Se kattoi 750 vuoden ajanjakson, ja alkoi herakleidien paluusta tai, kuten "Suda" kertoo, Troijan ajoista, ja ulottui aina vuonna 341 eaa. tapahtuneeseen Perinthoksen piiritykseen asti. Se käsitteli sekä kreikkalaisten että ”barbaarien” historiaa ja oli näin ollen ensimmäinen kreikkalainen yritys kirjoittaa yleishistoria. Eforos ei itse ehtinyt saattaa teostaan loppuun, vaan sen viimeisteli hänen poikansa Demofilos. Diyllos aloitti oman historiansa siitä, mihin Eforoksen teos päättyi.
Kukin kolmestakymmenestä kirjasta sisälsi tiiviin kokonaisuuden historiallista kuvausta, muodostaen itsenäisen kokonaisuuden. Jokaisella kirjalla oli myös oma esipuhe, ja niillä saattoi olla myös omat otsikot, jonka joko Eforos itse tai jokin myöhempi grammaatikko oli antanut niille, sillä tiedetään ainakin, että neljäs kirja oli nimeltään "Eurooppa" ().
Koska teos on kadonnut ja meillä on siitä vain hajanaisia katkelmia, ei ole kaikissa tapauksissa mahdollista määrittää tarkasti kunkin kirjan sisältöä; mutta kaksi Eforoksen katkelmien kokoajaa ja toimittajaa ovat tehneet tämän niin pitkälle kuin mahdollista. Katkelmat keräsi ensimmäisenä Meier Marx (Karlsruhe, 1815, 8vo.). Hän julkaisi myöhemmin lisäyksiä C. A. H. Friedemannin ja C. G. Seeboden teoksessa "Miscellanea critica" (2.4, s. 754 jne.). Ne sisältyivät myös Karl ja Theodor Müllerin teokseen "Fragmenta historicorum Graecorum" (s. 234–277, Pariisi, 1841, 8vo.).
Historiai

Historiai (, ”Historiat”, ) on usean antiikin kreikkalaisen historiateoksen nimi; näitä ovat muun muassa:
Florian Lipowitz

Florian Lipowitz (s. 21. syyskuuta 2000 Laichingen, Alb-Donau-Kreis, Baden-Württemberg, Saksa) on saksalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Tirol KTM Cycling Teamissa vuosina 2020–2022. Elokuun 2022 alussa hän siirtyi UCI World Tour -tason Bora-Hansgroheen, ja ajaa edelleen samassa tallissa, nimeltään nyt Red Bull–Bora–Hansgrohe. Hän on hyvä mäkiajaja, ja hän on menestynyt etenkin etappikilpailuissa. Hän sijoittui Ranskan ympäriajon 2025 kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja voitti nuorten kilpailun.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, First Cycling, Cyclebase
Czech Tour, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kolmas
Sibiu Cycling Tour, kokonais- ja mäkikirikilpailun voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs, nuorten kilpailussa toinen, 6. etapilla kolmas
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa ja 12. etapilla kolmas, nuorten kilpailun voitto
Judy Hall

Evelyn Margaret Mary “Judy” Hall (o.s. Baillie; s. 2. heinäkuuta 1922 Trafalgar, Victoria) on australialainen pianisti ja pianopedagogi.
Hall syntyi yhdeksi irlantilaissyntyisen seppä Daniel Baillien ja tämän vaimon Mary Larsenin neljästä lapsesta. Hän aloitti muodollisen pianonsoiton opiskelun vasta 12-vuotiaana. Hänen varhainen musiikkikoulutuksensa jäi puutteelliseksi, mutta hän sai myöhemmin opetusta Edward Gollilta. Hall sai musiikkipedagogiikan koulutusta italialaiselta Lidia Baldecchi-Arcurilta, joka saapui Australiaan 1970-luvulla. Hän julkaisi omaa käsitekniikan opetusmateriaaliaan kirjassa "The First Three Years". Hän on vieraillut luennoitsijana Sydneyn, Adelaiden ja Perthin konservatorioissa. Hallin johdolla opiskelivat muiden muassa Vanessa Scammell, Paul Fitzsimon, Pamela Burnard ja Paul Rickard-Ford.
Hall aloitti konserttiuran vasta ikääntyneenä. Vuonna 1996 hän esitti Ludwig van Beethovenin kolmannen pianokonserton Latroben orkesterin kanssa Latrobe Regional Galleryssa. Hallin 90-vuotispäivää juhlistettiin neljä ja puoli tuntia kestäneellä konsertilla, jonka esiintyjiin kuului hänen entisiä opiskelijoitaan. 96-vuotiaana Hall aloitti esiintymisen Gippslandin sinfoniaorkesterin solistina. Hän on esiintynyt Melbournen kaupungintalossa, Melbournen kaupunginvaltuustossa ja Melbourne Recital Centressä. Hallista tehtiin Australian ritarikunnan jäsen vuonna 1996 saavutuksistaan musiikkikasvatuksessa. Hänelle myönnettiin Victorian Music Teachers’ Associationin "Distinguished Teachers Award" vuonna 2011 ja elinikäinen jäsenyys vuonna 2019.
Hall meni vuonna 1944 naimisiin Cedric James Hallin kanssa. Pariskunnalle syntyi kolme lasta. Hall aloitti 60-vuotiaana pianonsoiton lisäksi sellonsoiton ja on esiintynyt myös sellistinä paikallisten orkesterien ja paikallisen oopperaseurueen kanssa.
Judy Hall (astrologi)

Judy Hall (1943 – 5. elokuuta 2021) oli astrologi, henkiparantaja ja kirjailija.
Hall sai kasvatustieteiden kandidaatin arvon uskontotieteessä ja sitten humanististen tieteiden maisterin arvon kulttuuriastronomian ja -astrologian koulutusohjelmasta Bath Spa Universitysta. Hän erikoistui kristallihoitoihin ja väitti lukevansa ihmisten edellisiä elämiä. Hall julkaisi kymmeniä kirjoja, joihin kuului maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta myyty "The Crystal Bible". Hänen kirjojaan käännettiin kuudelletoista eri kielelle. Hänen teoksiinsa kuuluu myös muun muassa romaani "Torn Clouds", joka sijoittuu osittain muinaiseen Egyptiin ja osittain nykyaikaan. Hall valittiin neljästi "Watkins Review" -lehden sadan vaikutusvaltaisimman elossa olevan “henkisten aiheiden” kirjoittajan listalle. Vuonna 2014 hänelle myönnettiin "Kindred Spirit" -lehden "MBS Personality of the Year" -tunnustus. Hall kuoli 77-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
Sault Ste. Marie (Michigan)

Sault Ste. Marie on kaupunki Yhdysvalloissa Michiganin osavaltiossa. Vuoden 2020 väestönlaskennassa Sault Ste. Mariessa oli 13 337 asukasta. Kaupunki toimii Chippewan piirikunnan hallintokeskuksena. Sault Ste. Marie sijaitsee St. Mary -joen varrella Kanadan Ontariossa sijaitsevaa Sault Ste. Marieta vastapäätä.
Väestö.
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Sault Ste. Marien asukasluku oli 13 337. Asukkaista valkoisia oli 68,9 %, alkuperäisasukkaita 17,8 %, mustia 1,0 % ja aasialaisia 0,9 %. Asukkaista 0,8 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 10,7 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 2,4 % oli hispaanoja tai latinoita mistä tahansa rodusta. 5,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,8 % oli syntynyt ulkomailla.
Mohammad Bagheri

Mohammad Bagheri (; 1960 Teheran – 13. kesäkuuta 2025 Teheran) oli iranilainen kenraali, joka toimi Iranin asevoimien esikunnan päällikkönä vuodesta 2016 kuolemaansa saakka.
Bagherin syntymävuosi oli yhdysvaltalaisten asiakirjojen mukaan 1960, mutta joidenkin lähteiden mukaan hän syntyi vuonna 1958. Hän sai tohtorin arvon poliittisessa maantieteessä Tarbiat Modares -yliopistosta. Bagheri liittyi Iranin vallankumouskaartiin vuonna 1980. Hän osallistui Irakin–Iranin sotaan, jossa hänen veljensä Hassan Bagheri sai surmansa vuonna 1983. Hänestä tuli veljensä kuoltua Iranin vallankumouskaartin tiedusteluoperaatioiden päällikkö.
Bagheri ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 2008. Hänestä tuli Hassan Firouzabadin seuraaja Iranin asevoimien esikunnan päällikkönä vuonna 2016. Yhdysvallat asetti pakotteita Bagheria kohtaan vuonna 2019, koska tämän katsottiin olleen yksi Ali Khamenein lähipiirin jäsenistä. Euroopan unioni asetti Bagherille pakotteita Venäjän aseistamisesta. Bagheri sai pakotteita Kanadalta ja Isolta-Britannialta sekä lisäpakotteita Yhdysvalloilta Iranin huivikapinan tukahduttamisesta.
Huhtikuussa 2025 Bagheri tapasi Saudi-Arabian puolustusministeri Khalid bin Salman al-Saudin tämän tehdessä harvinaisen vierailun Iraniin. "Reuters" uutisoi toukokuussa 2025, että al-Saud oli varoittanut Bagheria sodan uhasta Israelin kanssa, ellei Iran ottaisi vakavasti Donald Trumpin tarjousta ydinsopimusta koskevista neuvotteluista. Bagheri sai surmansa Israelin ilmaiskuissa, joissa kuolivat myös muiden muassa Hossein Salami ja Gholamali Rashid.
Lehtisaaren ostoskeskus

Lehtisaaren ostoskeskus oli Helsingin Lehtisaaressa sijainnut vuonna 1967 valmistunut kaksikerroksinen ostoskeskus. Sen suunnitteli arkkitehti Olli Kivinen, alueen asemakaavoittaja. Ostoskeskustoiminta päättyi vuonna 2023, ja rakennus purettiin vuonna 2025.
Rakennus.
Suorakaiteen mallinen ostoskeskus oli Helsingin kaupunginmuseon mukaan arkkitehtuuriltaan erittäin harkittu ja viimeistelty. Tasakattoiselle rakennukselle oli leimallista voimakas horisontaalisuus ja julkisivujen nauhamainen jäsentely. Liiketilojen välissä kulki käytävä, joka johti rakennuksen etelä- ja itäpuolisia ja sivuja kiertävälle terassille. Julkisivut olivat valkoiseksi maalattua betonia ja valkoiseksi maalattua julkisivulevyä. 
Historia.
Ostoskeskuksen alakerrassa sijaitsivat alun perin huoltoasemaksi tarkoitetut tilat, joissa toimi sittemmin rengasalan yritys. Muita palveluita olivat muun muassa päivittäistavarakauppa, pankki ja posti. 1980-luvulla huoltoasema rakennettiin ostoskeskuksen pihalle kylmäasemana. Tontin omistava Vantaan seurakuntayhtymä vuokrasi tonttia Lehtisaaren Liikekeskus -yhtiölle, joka omisti kiinteistön. Helsingin ja Vantaan seurakunnat omistavat Lehtisaaren maat lähes kokonaan.
Helsingin kaupunkisuunnittelulautakunta päätti vuonna 2007, että ostoskeskus puretaan. Kaupunginvaltuusto päätti asiasta vuonna 2009. Ostoskeskuksen tilalle oli tarkoitus rakentaa vanhusten palvelutalo. Lopulta palvelutalo rakennettiin kuitenkin läheiselle tontille. Purkuluvan ostoskeskus sai vuonna 2009, ja samalla vahvistettiin uudisrakentamisen mahdollistava asemakaava. Vuonna 2023 järjestetyn tonttikilpailun voitti Hausia Oy, joka suunnitteli rakentavansa ostoskeskuksen tilalle kolme kerrostaloa ja yhden rivitalon, joissa olisi uusia asuntoja yhteensä noin 80. Kerrostalojen katutasoon kaavailtiin kivijalkakauppoja.
Vuonna 2019 kaikkien liiketilojen ilmoitettiin olevan käytössä; ostoskeskuksessa toimivat muun muassa kahvila, ravintoloita, päiväkoti ja kiinteistönvälitystoimisto. Vielä kesällä 2023 ostoskeskuksessa toimi noin 20 yritystä, kuten ravintoloita, toimistoja ja vintage-kauppa. Ensimmäiset vuokrasopimukset päättyivät elokuussa 2023, ja saman vuoden loppuun mennessä viimeisetkin liikkeet lopettivat toimintansa.
Keväällä 2025 uutisoitiin rakennuksen joutuneen ilkivallan kohteeksi. Samalla Hausia Oy ilmoitti vetäytyneensä uudisrakennushankkeesta. Ostoskeskus purettiin elokuun ja lokakuun 2025 välisenä aikana, eikä uusia rakennussuunnitelmia ollut lokakuuhun mennessä tehty.
Beninin kansalliskokous

Beninin kansalliskokous () on Beninin yksikamarinen parlamentti. Vuoden 2019 perustuslain mukaan edustajia on 109 ja heidät valitaan viideksi vuodeksi. Kuitenkin vuonna 2023 valittu kansalliskokous istuu poikkeuksellisesti vain kolme vuotta.
Vaalitapa.
Kansalliskokous valitaan yleisillä listavaaleilla ja paikat jaetaan puolueiden välillä suhteellisesti. Valtakunnallinen äänikynnys on kymmenen prosenttia. Äänioikeutettuja ovat 18 vuotta täyttäneet kansalaiset ja ehdolleasettumisen ikäraja on 25 vuotta. Äänestyspakkoa ei ole.
Ennen vuonna 2019 tehtyä perustuslain muutosta kansalliskokouksessa oli 83 paikkaa ja vaalit pidettiin neljän vuoden välein.
Kansalliskokouksen paikoista 24 on varattu naisille. Nykyisessä parlamentissa on 29 naista.
Vaalit 2023.
Viimeisimmissä vaaleissa 8. tammikuuta 2023 kaksi presidentille uskollista puoluetta, Edistyksellinen uudistusliitto (UPR) ja Tasavaltalainen blokki (BR), saivat 81 paikkaa ja selkeän enemmistön. Kaikkiaan vaaleihin osallistui seitsemän puoluetta, joista kolme edusti oppositiota. Niistä yksi, Demokraatit, sai 28 paikkaa. Muut puolueet eivät ylittäneet kymmenen prosentin äänikynnystä. Demokraattien puheenjohtaja Eric Houndété väitti vaaleissa tapahtuneen vilppiä, mutta perustuslakituomiostuin vahvisti tuloksen. Äänestysprosentti oli 37,8.
Työskentely.
Kansalliskokouksen täysistuntoja pidetään tavallisesti huhti–kesäkuussa ja loka-joulukuussa. Vuonna 2023 täysistuntoja pidettiin kaksi. Pysyviä valiokuntia on viisi.
Kansalliskokouksen hyväksymät lait vaativat presidentin vahvistuksen. Mikäli presidentti kieltäytyy vahvistamasta lakia, se siirtyy perustuslakituomioistuimeen, joka ratkaisee asian.
Bién ylänkö

Bién ylänkö () sijaitsee Lounais-Afrikassa Angolan keskitasangon länsiosassa.
Maantieteellinen sijainti ja korkeus.
Bién ylänkö toimii tärkeänä vedenjakaja-alueena, jolta saa alkunsa useita merkittäviä jokia, kuten Cubango, Kongon ja Sambesin sivujoet sekä Atlantin valtamereen laskevat vesistöt. Alue tunnettiin aiemmin nimellä "Bihé". Ylängön korkeus vaihtelee noin 1 520–1 830 metrin välillä.
Ilmasto ja maatalous.
Alueen viileä ilmasto ja runsaat sateet mahdollistavat monipuolisen maatalouden, jossa viljellään muun muassa maissia, sisalia, maapähkinöitä, sokeriruokoa, riisiä ja kahvia.
Liikenneyhteydet ja tärkeimmät kaupungit.
Bién ylänkö on yhteydessä Atlantin rannikolle Benguelan rautatien kautta. Alueen merkittävimpiä kaupunkeja ovat Huambo ja Cuíto.
Luonto ja biodiversiteetti.
Alueella elää monia kasvi- ja eläinlajeja, joista osa on kotoperäisiä. Lintuharrastajat voivat nähdä runsaasti eri lintulajeja, ja luonnon tarkkailijat saattavat kohdata alueen villieläimiä. Myös paikallinen kulttuuriperintö on vahva, ja vierailijat voivat tutustua alueen yhteisöihin ja heidän perinteisiinsä.
Vesistöjen merkitys ja ympäristö.
Bién ylänkö kuuluu Bién maakuntaan, ja sen korkean sijainnin vuoksi sillä on suuri vaikutus koko Etelä-Afrikan vesistöihin. Se on osa Angolan suurta sisämaan tasankoa ja tärkeä vedenjakaja-alue. Useat suuret joet, kuten Okavango, Congo ja Cuanza, saavat alkunsa ylängöltä. Alueella on vaihtelevaa maastoa, ja sitä ympäröivät kaupungit ja kylät, kuten Cuíto ja Ecovongo.
Historiallinen merkitys.
Bién ylänkö oli merkittävä vastarinnan keskus portugalilaista siirtomaavaltaa vastaan noin sata vuotta sitten. Alueella hallitsi tuolloin Ekwikwi II, joka valmisti kansaansa sotilaallisesti ja taloudellisesti vastustamaan portugalilaisten laajenemista. Hän solmi liiton Ndunaduma I:n, Bién kuninkaan, kanssa vahvistaakseen alueellisen asemansa. Ekwikwi II:n seuraaja, Numa II, johti rohkeita taisteluita portugalilaista vastaan, mutta vähitellen portugalilaiset valtasivat strategisia paikkoja. Bién ylänkö oli yksi viimeisistä alueista, jotka yhdistettiin siirtomaajärjestelmään, ja vastarinta oli siellä erityisen voimakasta. Alueella asuu pääasiassa Mbundu-kansaan kuuluvia, ja se on ollut keskeinen paikka Angolan vapaustaistelun historiassa.
Deserto de Viana

Deserto de Viana on Kap Verdelle kuuluvalla Boa Vistan saarella sijaitseva aavikkoalue, jota kutsutaan Saharan jatkeeksi keskellä Atlantin valtamerta.
Deserto de Viana koostuu vaaleasta hiekasta, jota tuulet kuljettavat Afrikan mantereelta. Alueen dyynit muodostavat jatkuvasti muuttuvan maiseman, joka luo ainutlaatuisen luonnon nähtävyyden. Aavikko on rauhallinen ja hiljainen, ja siellä liikkuminen on turvallista, sillä alueella ei esiinny vaarallisia eläimiä eikä upottavia hiekkapaikkoja. Dyynien suojelun vuoksi moottoriajoneuvojen käyttö on rajoitettua.
Deserto de Viana on noin viiden kilometrin pituinen suojeltu alue, joka kuuluu Kap Verden luonnonihmeisiin erityisesti dyynejä ja hiekkamuodostelmia kuvaavassa kategoriassa. Alueen valkoista hiekkaa värittävät mustat vulkaaniset hiekanjyvät. Harvakseltaan dyynialueella kasvaa palmuja, akaasioita sekä muita paikallisia kasvilajeja.
Alueen länsiosassa kasvaa tiheämpää kasvillisuutta, kuten pensaita, palmuja ja puita, kun taas itäpuolella levittäytyy laaja valkoinen hiekkadyyniala, jossa suurimmat dyynit voivat kohota jopa 50 metrin korkeuteen. Tuulen vaikutuksesta dyynit liikkuvat jatkuvasti, ja hiekan leviämisen rajoittamiseksi Kap Verden hallitus on ryhtynyt rakentamaan kivimuureja rannikkoalueiden suojelemiseksi.
Raavelikangas

Raavelikangas eli raavenkangas eli raaveliliina () on tiheäksi ja paksuksi hampusta tai pellavasta kudottu purjepalttina eli purjeisiin käytettävä palttinasidoksinen kangas. Toisaalta se määriteltiin jäykäksi, tavallisesti pellavasta kudotuksi kovike- ja tukikankaaksi. Pellavaista raavelikangasta käytettiin 1950-luvulla muun muassa kirjansidonnassa ja kovikekankaana puvuissa.
Luettelo Mosambikin korkeimmista vuorista

Mosambikissa on 3 587 nimettyä vuorta, ja maan korkein huippu on Monte Binga. Kuitenkin vuoriston maantieteellisessä merkittävyydessä korostuvat myös muut vuoret kuten Monte Namúli, joka on Mosambikin prominentein eli ympäristöstään eniten kohoava vuori.
Kevätköynnöskuusama

Kevätköynnöskuusama ("Lonicera dioica") on kuusamien sukuun kuuluva laji. Se on noin 3-4 metriä korkea pensas. Se kukkii kesäkuulta heinäkuulle. Se viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla tuoreessa, multavassa ja runsaasti kalkitussa maaperässä. Sitä lisätään kasvullisesti. Se menestyy I-V-vyöhykkeillä, joissakin tapauksissa VI-vyöhykkeelläkin. Kevätköynnöskuusama houkuttelee hyönteisiä. Se on hieman myrkyllinen. Kukkien väri on keltainen, oranssi tai purppuran sävyinen. Lehdet ovat pyöreitä ja ehytlaitaisia. Pensas on tiheäkasvuinen. Lehdet puhkeavat keväällä aikaisin. Oksia tuetaan tukikepeillä, joihin ne kiertyvät itsestään. Kevätköynnöskuusamaa istutetaan seinustoille, puiden läheisyyteen ja maanpeittokasviksi. Sitä esiintyy luonnonvaraisena Pohjois-Amerikassa kivikoisissa rinteissä ja kuivissa metsissä.
Japaninköynnöskuusama

Japaninköynnöskuusama ("Lonicera japonica") on kuusamien sukuun kuuluva laji. Se on peräisin Japanista ja se on ikivihreä lahkeilla ja lämpimämmillä alueilla, mutta se on kylmemmillä alueilla puoli-ikivihreä. Se on voimakaskasvuinen, köynnöstävä pensas. Varret ovat karkeapintaisia ja ne kiertyvät myötäpäivään. Nuoret versot ovat karvaisia ja väriltään violetteja. Lehtiasento on vastakkainen ja lehdet ovat pareittain. Lehtien yläpinta on kiiltävä, yleensä tummanvihreä, joskus kellanvihreä. Lehtien alapinta on väriltään vaaleanvihreä ja se on kylmässä ilmastossa kasvavilla pensailla muodoltaan aaltoileva tai liuskamainen. Kukat ovat valkoisia, putkimaisia, kaksihuulisia ja niissä on makea tuoksu. Marjat ovat mustia, kiiltäviä ja munanmuotoisia. Japaninköynnöskuusama muistuttaa ruotsinköynnöskuusamaa ("L. periclymenum"). Sitä esiintyy luonnossa metsän reuna-alueilla, niityillä ja pensaikoissa.
Kehtokuusama

Kehtokuusama ("Lonicera involucrata") on kuusamien sukuun kuuluva laji. Se on 2,5-3 metriä korkea ja 3-3,5 metriä leveä pensas. Se menestyy I-V-vyöhykkeillä. Se on hyvin tuuhea ja pystykasvuinen. Nuoret versot ovat vihertävän ruskeita ja vanhat versot ovat harmaanruskeita. Lehdet ovat kookkaita ja tummanvihreitä. Kukinta-aika kestää kolme viikkoa touko-kesäkuulla. Kukkien väri on keltainen. Kukkien on punainen ja se säilyy kukinnan jälkeen syksyyn asti. Marjat ovat mustia ja kiiltäviä. Kasvi on myrkyllinen. Kehtokuusama menestyy sekä auringossa, puolivarjossa, että varjossa. Hyvä kasvualusta on kohtuullisesti ravinteinen maaperä. Kasvi kestää hyvin leikkausta, jopa alasleikkausta, mutta sitä ei tarvitse leikata säännöllisesti. Kehtokuusaman muunnos on sadunkuusama ("L. involucrata" 'Satu').