tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andy Hinchcliffe

Andrew George "Andy" Hinchcliffe (s. 5. helmikuuta 1969 Manchester) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän pelasi ammattilaisena vuosina 1986–2002.
Seurajoukkueura.
Hinchcliffe aloitti pelaajauransa Manchester Cityn juniorijoukkueissa, ja kuului FA Youth Cupin vuonna 1986 voittaneeseen Cityn joukkueeseen. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi kausilla 1987–1989 Englannin 2. divisioonassa 81 liigaottelua, joissa teki kuusi maalia. Cityn noustua Englannin 1. divisioonaan hän pelasi kaudella 1989–1990 kaikkiaan 31 liigaottelua, näistä 28 avauskokoonpanossa. Hän teki maalin kauden avausottelussa Liverpoolia vastaan sekä viimeisen maalin 5–1-voittoon päättyneessä paikallisottelussa Manchester Unitedia vastaan. Hän pelasi City-vuosinaan lisäksi 12 ottelua FA Cupissa, 11 ottelua Englannin liigacupissa ja neljä ottelua Full Members Cupissa, ja teki kaikissa kilpailuissa yhden maalin.
Hinchcliffe siirtyi 1,2 miljoonaa euroa vastaavalla siirtosummalla Evertoniin kesällä 1990. Hän pelasi Evertonissa kahdeksan kauden aikana kaikkiaan 182 pääsarjaottelua, joissa hän teki seitsemän ja syötti 24 maalia. Kaudella 1994–1995 hän antoi Valioliigan otteluissa 11 maalisyöttöä, mikä säilyi puolustajien yhden kauden ennätyksenä yhdessä Leighton Bainesin kanssa kauteen 2018–2019 saakka, jolloin Trent Alexander-Arnold rikkoi ennätyksen annettuaan 12 maalisyöttöä.
Hinchcliffe pelasi täyden ajan Evertonin voittaessa Manchester Unitedin FA Cupin loppuottelussa keväällä 1995. Hän oli avauskokoonpanossa myös Evertonin voittaessa Blackburnin FA Community Shieldissä elokuussa 1995. Kaikkiaan hän pelasi Everton-urallaan kolme ottelua Cup-voittajien cupissa, kuusi ottelua FA Cupissa ja samoin kuusi ottelua liigacupissa. Viimeksi mainitussa kilpailussa hän teki yhden maalin.
Hinchcliffe siirtyi Sheffield Wednesdayhin 4,5 miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 1998. Hän pelasi seurassa 76 valioliigaottelua, joissa teki viisi maalia, sekä kymmenen ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, joissa teki kaksi maalia. FA Cupissa hän pelasi Wednesdayssa viisi ja liigacupissa kolme ottelua. Viimeisen ottelunsa hän pelasi Creweä vastaan tammikuussa 2002.
Maajoukkueura.
Hinchcliffe pelasi ensimmäisen kerran Englannin jalkapallomaajoukkueessa MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan syyskuussa 1996. Hän pelasi täydet 90 minuuttia samoin kuin kahdessa seuraavassa MM-karsintapelissä Puolaa ja Georgiaa vastaan. Kauden 1997–1998 aikana hän pelasi ystävyysotteluissa Kamerunia, Sveitsiä ja Saudi-Arabiaa vastaan. Seitsemännen ja viimeisen maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan lokakuussa 1998, jolloin joutui jättämään kentän jo avausjaksolla.
Marcel Dettmann

Marcel Dettmann (s. 26. lokakuuta 1977) on saksalainen DJ ja musiikkituottaja. Dettmann on suositun teknoklubi Berghainin vakituinen DJ. Häntä on luonnehdittu nykyajan teknon vaikutusvaltaiseksi henkilöksi. Tuotteliaan musiikkiuran lisäksi hän kiertää aktiivisesti esiintyen festivaaleilla ja keikoilla ympäri maailmaa sekä operoi omaa levymerkkiä MDR ("Marcel Dettmann Records").
Siinain tähden ritarikunta

Siinain tähden ritarikunta () on egyptiläinen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1972. Sitä jaetaan tunnustuksena sotilaille taistelussa osoitetusta urhoollisuudesta, joka on johtanut merkittäviin vihollisen tappioihin.
Kunnianosoitusta jaetaan kahdessa luokassa:
Ne, joille kunnianosoitus myönnetään I luokassa ovat oikeutettuja muutamiin etuuksiin, kuten esim. kuukausittaiseen 20 000 punnan palkkioon vakinaisen palveluksensa ajaksi. Presidentti Anwar El Sadat myönsi itselleen kunnianosoituksen erikoisluokassa.
Ismailin ritarikunta

Ismailin ritarikunta () oli Egyptin kuningaskunnassa jaettu ritarikunta, jonka perusti Hussein Kamel 14. huhtikuuta 1915. Sitä jaettiin tunnustuksena kansakunnan hyväksi tehdyistä palveluksista. Ritarikunta on nimetty kediivi Ismail paššan mukaan, jonka valtakaudella Suezin kanava valmistui. Kun kuningaskunta lakkautettiin vuonna 1953, ritarikunta ei ole ollut enää aktiivinen.
Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa:
Muhammad Alin ritarikunta

Muhammad Alin ritarikunta () oli Egyptin kuningaskunnassa jaettu ritarikunta, jonka perusti sulttaani Hussein Kamel 14. huhtikuuta 1915. Ritarikunnan perustamisella kunnioitettiin Muhammad Alin dynastian perustajaa kediivi Muhammad Alia. Kunnianosoitusta jaettiin tunnustuksena sekä sotilaille että siviileille kuningaskunnan korkeimpana tunnustuksena. Kahta korkeinta luokkaa jaettiin myös valtionpäämiehille ja kuninkaallisille.
Kunnianosoitusta jaettiin kolmessa luokassa ja kahtena mitalina:
Hyveiden ritarikunta

Hyveiden ritarikunta () on egyptiläinen ritarikunta, joka on perustettu 14. huhtikuuta 1915 sulttaani Hussein Kamelin käskystä. Sitä jaetaan kunnianosoituksena sellaisille naisille, jotka olivat tehneet poikkeuksellisia tekoja Egyptin tai ihmiskunnan hyväksi. Ritarikunta perustettiin uudelleen vuonna 1953, kun Egyptin kuningaskunta kaatui ja tilalle perustettiin tasavalta.
Kunnianosoitusta jaetaan neljässä luokassa:
Eikka Mäkinen

Einari "Eikka" Kustaa Mäkinen (18. lokakuuta 1897 – 21. kesäkuuta 1980) oli suomalainen toimittaja ja urheiluvaikuttaja. Toimittajana hän käytti myös nimimerkkiä "Kimmo Irti".
Mäkinen oli varsinaiselta ammatiltaan kirjaltaja. 1920-luvun vaihteessa hän työskenteli Vaasassa ilmestyneen "Vapaan Sanan" toimittajana ja siirtyi 1922 "Kainuun Työmiehen" toimittajaksi Kajaaniin. Vuonna 1923 Mäkinen nimitettiin lehden päätoimittajaksi, mutta se määrättiin lakkautettavaksi jo samana syksynä suuren kommunistijutun yhteydessä. Mäkinen sai myös itse lähes neljän vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Vapauduttuaan Tammisaaren pakkotyölaitoksesta keväällä 1927 Mäkinen palasi Vaasaan, jossa hän työskenteli kommunistisen "Työn Äänen" toimittajana ja sen lakkauttamisen 1930 jälkeen sosialidemokraattisen "Pohjanmaan Kansan" toimittajana. Hän oli myös lehden päätoimittaja 1937–1939. Sotavuosien jälkeen Mäkinen työskenteli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton osastopäällikkönä Helsingissä.
Mäkinen oli 1920-luvun jälkipuoliskolta lähtien aktiivisesti mukana Työväen Urheiluliiton toiminnassa. Hän oli Vaasan Kiiston ja TUL:n Vaasan piirin puheenjohtaja sekä toimi "Työväen Urheilulehden" avustajana. Vuonna 1943 Mäkinen valittiin TUL:n liittotoimikuntaan. Hän oli myös kansainvälisenä nyrkkeilytuomarina 1950-luvulle saakka. Helsingin olympialaisten järjestelyihin Mäkinen osallistui nyrkkeilyn olympiatoimikunnan jäsenenä, nyrkkeilykomitean puheenjohtajana sekä tiedotusvaliokunnan jäsenenä. 
Lukuisten osuusliikkeiden historiikkien ohella Mäkinen kirjoitti TUL:n III kertovan kuvateoksen yhdessä Lauri Nurmen kanssa, edistysmielisen osuustoimintaliikkeen vaikuttajia käsittelevän teoksen sekä Käpylän puutarhakaupunginosan historiikin Mauno Arjavirran kanssa.
Sha Na Na

Sha Na Na oli yhdysvaltalainen, New Yorkissa perustettu yhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1969–2022. Yhtye esitti 1950-luvun tyylistä rock and rollia ja doo-wopia, ja myös pukeutui vuosikymmenen tyylin mukaisesti.
Sha Na Na esiintyi Woodstockissa vuonna 1969. Yhtye oli suosituimmillaan 1970-luvun lopulla, ja sillä oli oma televisiosarja vuosina 1977–1981. Sha Na Na nähtiin myös vuoden 1978 elokuvassa "Grease", jonka soundtrackilla on kuusi yhtyeen kappaletta. Lisäksi John Travoltan elokuvassa esittämä ”Sandy” oli osittain Sha Na Nan pianistin Screamin’ Scott Simonin kirjoittama.
Beverley Drums

Beverley Drums oli vuosina 1905–1979 käytössä ollut brittiläinen rumpubrändi, jonka rumpuja valmistivat ja jakelivat useat yritykset. Rumpuja valmistettiin Beverleyn kaupungissa, Britannian East Riding of Yorkshiressa.
Deans &amp; Son -niminen yritys perustettiin vuonna 1905, ja se alkoi valmistaa musiikkitarvikkeita esimerkiksi rummuille. 1930-luvun puolivälissä se alkoi valmistaa ja markkinoida omaa Beverley-valikoimaansa, johon kuului rumpuja, telineitä ja tarvikkeita. Vuonna 1958 yritys myytiin Premier-rumpujen perustajalle Albert Della-Portalle. Hänen kuolemansa jälkeen Beverley-brändi myytiin vuonna 1970 vuorostaan Boosey &amp; Hawkesille. B&amp;H oli lopettanut rumpujen valmistamisen, joten rummut teki Premier. Beverley-rumpujen valmistamista jatkettiin vuoteen 1979 asti, kunnes sen korvasi Premierin samankaltainen Projector-sarja.
Portugalin ralli 1981

Portugalin ralli 1981 (viralliselta nimeltään "15. Rallye de Portugal - Vinho do Porto") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 4.–7. maaliskuuta 1981 Estorilissa. Kilpailu oli kauden kolmas, ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Safari-ralli 1983

Safari-ralli 1983 (viralliselta nimeltään "31. Marlboro Safari Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1983. Kilpailu järjestettiin 30. maaliskuuta – 4. huhtikuuta 1983 Nairobissa. Kilpailu oli kauden neljäs ja sen kokonaispituus oli . Kilpailu ajettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 87 aikatarkastuspistettä.
Kilpailu kuului kuljettajien ja valmistajien maailmanmestaruussarjaan.
Ruotsin ralli 1983

Ruotsin ralli 1983 (viralliselta nimeltään "33. International Swedish Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1983. Kilpailu järjestettiin 11.–13. helmikuuta 1983 Karlstadissa. Kilpailu oli kauden toinen, ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailu kuului vain kuljettajien maailmanmestaruussarjaan kaudella 1983, ei valmistajien maailmanmestaruussarjaan.
Urjalan Honkolan työväentalo

Honkolan työväentalo oli Urjalan kunnan Honkolan kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Honkolan työväenyhdistys Voima perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui vuonna 1909. 1910-luvun alkupuolella yhdistys kielsi porvarillista Voimistelu- ja urheiluseura Kajastusta harjoittelemasta talollaan sekä jäseniään kuulumasta kyseiseen seuraan. Myöskään VPK:lle ei annettu vuokraoikeutta. Vuonna 1917 linnoitustöiden yhteydessä venäläiset sotilaat ottivat omavaltaisesti työväentalon kokonaan käyttöönsä tanssisaliksi ja harjoitusmaneesiksi. Heitä oli siellä vielä syksyllä 1917, ja he aiheuttivat järjestyshäiriöitä ja vahinkoa. He poistuivat marraskuussa. Työväentalo oli sisällissodan aikana Honkolan punakaartilla vuokralla kasarmina, mutta kaartin esikunta majoittui Honkolan kartanon päärakennukseen. Vuonna 1930 yhdistys häädettiin tontiltaan ja jäi ilman taloa.
Vuonna 1917 Honkolassa pidettiin viidet iltamat ja 20 kokousta ja luennoitiin muun muassa Suomen historiasta.
Suolakarakki

Suolakarakki ("Cressa cretica") on kiertokasvien (Convolvulaceae) heimoon ja karakkien ("Cressa") sukuun kuuluva kasvilaji. Se voidaan käsittää sukunsa ainoana lajina tai suku voidaan jakaa jopa 19 eri lajiin, joista yksi on suolakarakki.
Suolakarakki on enintään vajaat 40 cm korkeaksi kasvava kasvi, joskin jää usein vain noin 10 cm korkeaksi. Laji on varpumainen tai ruohovartinen, maanmyötäisesti kasvava halofyytti. Sen varsi on yleensä monihaarainen ja lehdet ovat ruodittomia tai lyhytruotisia. Lehtilavat ovat 1–12 mm pitkiä ja muodoltaan suunnilleen soikeita. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa ja ovat 5–8 mm leveitä. Lajin kukinta ja hedelmien tuotanto tapahtuu kesäkuun lopun ja elokuun lopun välisenä aikana. Hedelmät munanmuotoisia kotia ja yleensä yksisiemenisiä. Siemenet ovat 3–4 mm pitkiä ja tummanruskeita.
Suolakarakki kasvaa merenrannoilla mutaisilla tai hiekkaisilla kasvupaikoilla. Sitä tavataan samanlaisilta kasvupaikoilta kuin pikkukilokkia ("Suaeda maritima"), punasuolayrttiä ("Salicornia europaea"), "Salsola soda" -otakilokkia, meri-ikiviuhkoa ("Limonium vulgare") ja "Crypsis aculeata" -heinälajia.
Suolakarakkia on käytetty perinteisenä lääkekasvina eri alueilla. Lisäksi kasvin hedelmistä voisi mahdollisesti saada elintarvikekäyttöön sopivaa öljyä.
Kehron työväentalo

Kehron työväentalo oli Urjalan kunnan Kehron kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Kehron työväenyhdistys Liitto perustettiin vuonna 1906. Jäsenet olivat pääasiassa maatyöläisiä, renkejä ja piikoja. Talo valmistui talolliselta, Nestori Hutkolta vuokratulle tontille vuonna 1911 tai 1913. Rakentaminen tehtiin osin talkoilla ja osin palkkatyönä. Sitä varten otettiin myös lainoja paikkakuntalaisilta ja pankistakin. Sisällissodan aikaan talo joutui takavarikkoon, mutta se saatiin sittemmin takaisin. Vuonna 1919 yhdistyksen leimasin oli edelleen kateissa. 
Taloa vuokrattiin ainakin Maamiesseuralle, ja vuokra oli kesäaikaan 10 markkaa iltamaillalta. Vuosien 1923–1925 aikana taloa kunnostettiin ja toiminta oli vilkasta. Keväällä 1936 yhdistyksen vahtimestari oli sairaalassa, joten talo oli tyhjillään. Sinne murtauduttiin, ikkunoita rikottiin ja vahtimestarin puku ja kengät vietiin. Talo oli pystyssä ainakin vielä vuonna 1961. Sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Nuutajärven työväentalo Iirilä

Nuutajärven työväentalo Iirilä on Urjalan kunnan Nuutajärven kylässä sijaitseva työväentalo/tanssilava.
Historiaa.
Nuutajärven työväenyhdistys Työ perustettiin vuonna 1905. Rakennusrahastoa työväentaloa varten alettiin koota vuonna 1906 muun muassa arpajaisia järjestämällä. Lisäksi otettiin Urjalan Säästöpankista 1 000 markan laina. Seuraavana vuonna yhdistys osti Iirilä-nimisen rantahuvilan. Lisäksi ostettiin meijerirakennus, jonka hirsistä rakennettiin Iirilään sivusiipi, johon tuli juhlasali näyttämöineen. Talon vihkiäisiä vietettiin helluntaina 1908. Tontti oli alkuun vuokralla, kunnes vuonna 1927 yhdistys lunasti sen omaksi. 
Tanssilava rakennettiin talon yhteyteen mahdollisesti jo pian talon valmistumisen jälkeen. Lava uusittiin vuosina 1946 ja 1958. Myös lavaa alettiin kutsua Iiriläksi. Vuonna 1963 talon saliosuus purettiin ja myytiin, ja taloon tehtiin myös pienempiä korjauksia ja muutoksia. Nykyään (vuonna 2023) ainakin lava on yhä pystyssä ja Nuutajärven työväenyhdistyksen omistuksessa. Talon kohtalosta 1990-luvun jälkeen ei ole varmuutta.
Rakennus.
Talo oli hirsirakenteinen, ja siihen kuului kamari, keittiö sekä sali näyttämöineen. Se oli punaiseksi maalattu, paitsi ovien ja ikkunoiden pielet, jotka olivat vaalean keltaisia. Talo sähköistettiin vuonna 1927. Vuoden 1963 remontin yhteydessä siirryttiin puulämmityksestä öljylämmitykseen. 
Toimintaa työväentalolla.
Talossa pidettiin yhdistyksen kokouksia, ja lisäksi siellä toimi eri harrastepiirejä, torvisoittokunta harjoitteli, pidettiin kursseja, iltamia ja teatteriesityksiä, ja taloa myös vuokrattiin esimerkiksi hää- ja syntymäpäiväjuhlia varten. Myös lasityöntekijäin ammattiosasto vuokrasi taloa. Ainakin 1920-luvulla taloa vuokrasivat myös kiertävät elokuvien esittäjät ja sirkukset. Näiltä ”humpuukiseuroilta” perittiin 100 markan vuokra; toisaalta esimerkiksi Marttayhdistys sai pitää keittokurssin ilman vuokraa. Myös joitakin perhejuhlia annettiin pitää ilman vuokraa. Taloon tuli myös heti alusta vuokralle Nuutajärven Työväen Osuuskauppa. 1990-luvulla taloa vuokrattiin kesäisin tanssien järjestäjille, urheiluseura Esalle sekä häitä ja muita juhlia varten yksityisille. Lisäksi siellä kokoontuivat eläkeläiset säännöllisesti.
Ángel Lulio Cabrera

Ángel Lulio Cabrera (1908–1999) oli Espanjassa syntynyt, mutta paljolti Argentiinassa vaikuttanut kasvitieteilijä.
Vuonna 1925 Cabrera muutti Argentiinaan ja tuli luonnontieteiden opiskelijaksi La Platan museoon (Museo de La Plata). Vuonna 1931 Cabrera väitteli tohtoriksi ja siirtyi La Platan kansalliseen yliopistoon, jossa hän teki pitkän uran. Myöhemmin hän toimi opettajana myös Buenos Airesin yliopiston maataloustieteiden tiedekunnassa.
Cabrera on kirjoittanut useita julkaisuja kasvisystematiikasta, joka on hänen pääasiallinen erityisalansa. Myöhemmin hän siirtyi tutkimaan myös ekologisia ja kasvimaantieteellisiä kysymyksiä.
Maailman onnellisin kansa

Maailman onnellisin kansa voi tarkoittaa seuraavia:
Musiikki.
 Albumit 
 Kappaleet
Ælfwald I

Ælfwald I (k. 23. syyskuuta 788) oli Northumbrian kuningas 779–788.
Ælfwald nousi valtaistuimelle vuonna 779 ajettuaan kuningas Æthelredin maanpakoon. Simeon Durhamilaisen mukaan Ælfwald oli Oswulfin poika ja hallitsi kymmenen vuotta ajettuaan Æthelredin maasta. "Annales Laurissenses" -teoksen mukaan frankkien kuningas Kaarle Suuri olisi lähettänyt armeijan Britanniaan vuonna 786, luultavasti Merciaan ja Northumbriaan. Simeon Durhamilaisen mukaan Ælfwald sai surmansa lähellä Hadrianuksen vallia. Hänet tappoi neuvonantaja Sicga. Ælfwald haudattiin Hexhamiin. Ælfwaldin pojat Oelf ja Oelfwine surmattiin vuonna 791 kuninkaaksi palanneen Æthelredin käskystä.
Norjansuomalaiset

Norjansuomalaiset ovat viime aikoina Suomesta Norjaan muuttaneita suomalaisia. Näitä etnisiä suomalaisia ei pidä sekoittaa jo 1700-luvulta asti asuneisiin suomalaisperäisiin ruijansuomalaisiin eikä myöskään 1500-luvun loppupuolella muuttaneisiin metsäsuomalaisiin. Suomalaiset muuttavat Norjaan ensisijaisesti työn vuoksi.
Heli Hyttinen

Heli Hyttinen (s. 11. syyskuuta 1995) on suomalainen näyttelijä. Hyttinen on opiskellut näyttelijäksi Tampereen yliopiston Nätyllä ja valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2021.
Hyttinen on näytellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja Teatteri Jurkassa. Hän näyttelee pääosaa Ida-Maria Olvan ohjaamassa lyhytelokuvassa "Mehiläiskesä".
Pyhän Volodymyrin katedraali

Pyhän Volodymyrin katedraali () on katedraali Kiovassa. Se on rakennettu 1872–1896. Sen sisäseinien maalaukset ja uusbysanttilainen arkkitehtuuri kuvastavat ukrainalaisen arkkitehtuurin merkittäviä virtauksia 1800-luvun keskivaiheilla ja loppupuolella. Aikakautta luonnehtivat kansallinen herääminen ja kiinnostus historiallisiin tyyleihin.
Katedraali on muodoltaan ristikirkko. Sisätiloissa on parvia. Katedraalista kohoaa bysanttilaistyylisiä kupoleita. Ulkoseinillä on runsaasti koristelua. Rakennuksen tyylillä on tavoiteltu Kiovan Rusin perinteiden toistoa, mutta tulos ei ole aito versio bysantin tai Kiovan Rusin tyyleistä.
Katedraalin viimeistelijänä pidetään Aleksandr Berettiä, mutta talousvaikeuksien ja rakenteellisten ongelmien vuoksi sekä ennen häntä että hänen jälkeensä ulkoasuun ovat vaikuttaneet monet muutkin arkkitehdit. Alkuperäisen suunnitelman teki I. Štrom 1859. Siitä muutti 1861 P. Sparro. Vuonna 1862 Beretti teki keskeisiltä osiltaan uuden suunnitelman. Rakennustyöt pääsivät viimein vauhtiin 1872. R. Bernhardt teki 1875 suuria rakenteellisia muutoksia, ja 1876 Vladimir Nikolajev sai vastuun rakennustyön viimeisen vaiheen valvonnasta.
Kirkon sisätilojen koristelusta ja maalauksista vastasivat johtavat ukrainalaiset ja venäläiset taiteilijat 1885–1896 ohjenuoranaan bysanttilainen taide ja kirkkokoristelu. Venäläinen V. Vasnetsov yhdessä Kiovan piirustuskoulun opettajien ja oppilaiden kanssa teki merkittävimmän työn. Näyttävin on keskiapsiksessa oleva Vasnetsovin Jumalanäiti.
Kirkossa on 1930-luvulta lähtien ollut 300-luvun kreikkalaisen marttyyrin Pyhän Barbaran reliikki ja 1400-luvun Kiovan metropoliitan Makarios I:n reliikki. Kirkko vahingoittui pahoin toisessa maailmansodassa, mutta sodan jälkeen sitä kunnostettiin ja entistettiin laajasti seurakuntalaisten ja kaupungin tuella. Se on ollut vuodesta 1943 Moskovan patriarkaatin Ukrainan ortodoksisen kirkon katedraali ja tärkein Kiovan kirkko. Vuodesta 1995 katedraali on kuulunut Kiovan patriarkaatin Ukrainan ortodoksiselle kirkolle.
Tapani Kelomäki

Tapani Henrik Kelomäki (13. tammikuuta 1951 – 5. elokuuta 2022) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän toimi Helsingin yliopistossa suomen kielen yliopistonlehtorina. Hän keskittyi tutkimuksessaan lausesemantiikkaan ja toisaalta suomalaisen kielentutkimuksen historiaan.
Jouko Paavola (sellisti)

Jouko Paavola (28. elokuuta 1942 Oulu – 3. heinäkuuta 2016 Turku) oli suomalainen sellisti ja sellopedagogi.
Paavola opiskeli Seppo Laamasen, Yrjö Selinin, Erkki Raution ja Enrico Mainardin johdolla. Hän soitti jo 15-vuotiaana Oulun kaupunginorkesterissa ja eteni sittemmin sen soolosellistiksi. Paavola soitti myös monissa muissa suomalaisissa sinfoniaorkestereissa ja kamarimusiikkikokoonpanoissa. Paavola oli aktiivinen esiintyjä vielä samanaikaisesti kuin opetti Päijät-Hämeen konservatoriossa. Hän loi yli neljäkymmentä vuotta kestäneen uran opetustehtävissä ja sai yliopettajan aseman. Paavola opetti Päijät-Hämeen konservatorion lisäksi musiikkiopistoissa Oulussa, Kemissä, Kokkolassa ja Vaasassa. Hänet valittiin Vaasan läänintaiteilijaksi.
Paavola laati oppimateriaaleja, joihin kuului "Asteikkokoulu sellonsoiton opiskelijoille" (1981). Hän sai sekä opetuskäytäntöihinsä että oppimateriaaleihinsa vaikutteita viulupedagogi Tatjana Pogozevalta. Paavolan johdolla opiskelivat muiden muassa Seeli Toivio ja Laura Voutilainen. Sellisti Helena Plathán on hänen tyttärensä.
Geranyyliasetaatti

Geranyyliasetaatti (C12H20O2) on estereihin ja terpenoideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Geranyyliasetaattia voidaan käyttää hajusteissa. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa geranyyliasetaatti on väritöntä nestettä, jolla on kukkaismainen tuoksu. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Geranyyliasetaattia esiintyy muun muassa sitruunaruohossa ja kurjenpolvissa.
Geranyyliasetaattia voidaan eristää kasveista, mutta pääasiallisesti sitä valmistetaan geraniolin ja etikkahapon tai etikkahappoanhydridin reaktiolla. Yhdistettä valmistetaan vuosittain useita satoja tuhansia tonneja.
Geranyyliasetaattia käytetään ainesosana kukkaistuoksuissa ja kosmetiikassa.
Tursankankaan työväentalo

Tursankankaan työväentalo oli Urjalan kunnan Tursan tai Tursankankaan kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Tursankankaan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui vuonna 1912. Sisällissodan aikana talo oli takavarikossa, ja yhdistyksen kirjasto ja arkisto poltettiin ja 2 000 markkaa sen rahavaroja vietiin.
Vuosina 1932 ja 1933 Lapuanliikkeen kannattajat tekivät talolla ilkivaltaa. Helmikuussa 1932 talolle tunkeuduttiin ja sen ikkunat rikottiin, samoin kuin näyttämön esirippu ja kulissit. Lisäksi tauluja oli varastettu ja irtaimistoa rikottu. Konerasvan ja tervan sekoituksella oli sotkettu talon lattiat, salin penkit, pöydät, keittiön hella ja astioita. Talolla oli ennen tätä pidetty opintokurssi, jonka päätösjuhlien jälkeisenä yönä vandalistien isku tapahtui. Jo etukäteen oli esitetty uhkauksia kurssia vastaan. Taloa oltiin ilmeisesti saman vuoden alussa oltu myymässä paikalliselle nuorisoseuralle, mutta kauppa oli työväenyhdistyksen taholta peruttu. Toinen tapaus sattui tammikuussa 1933, jolloin talolle murtauduttiin ja sieltä vietiin Marxin kuva. 
Elokuussa 1935 talolla vietettiin syysjuhlaa, jonka ohjelmassa oli muun muassa laulua, lausuntaa, puhe ja näytelmä. Vuodelta 1943 on maininta, että talo oli korjauksen tarpeessa. Tämän jälkeen talon vaiheista ei ole tietoa.
Huittisten kaupunginkirjasto

Huittisten kaupunginkirjasto on Huittisissa toimiva yleinen kirjasto. Pääkirjaston lisäksi kirjastolla on toimpiste Vampulassa.
Kaikki Huittisten ja koko Satakunnan yleiset kirjastot ovat osa vuonna 2009 perustettua Satakirjastot-kirjastokimppaa.
Historia.
Huittisten kirjaston perusti Herman Pihlman. Kunnan omistukseen kirjasto siirtyi vuonna 1872.
Kirjaston alkuperäisestä sijainnista ei ole varmuutta. Vuonna 1874 kirjasto siirtyi silloisen Lauttakylän poikakoulun yhteyteen. Vuonna 1930 kirjasto siirtyi Lydenin taloon ja vuonna 1943 kunnantaloon. Nykyisiin tiloihinsa kirjasto siirtyi vuonna 2001.
Huittisten ensimmäinen kirjastoauto hankittiin vuonna 1972. Samalla koulujen omat kirjastot lakkautettiin.
Upper River

Upper River on yksi Gambian kuudesta alueesta. Alueen pinta-ala on 2 070 km², ja vuonna 2013 siellä asui 237 220 asukasta. Alueen pääkaupunki on Basse eli Basse Santa Su.
Brasilian työnväenpuolue

Brasilian työnväenpuolue () on brasilialainen puolue, jonka perusti 1980 Ivete Vargas, entisen presidentin Getúlio Vargasin veljentytär.
Puolue katsoo olevansa Vargasin kannattajien vuonna 1945 perustaman, vuonna 1965 Brasilian sotilasdiktatuurin aikana hajotetun samannimisen puolueen jatkumo.
Nimestään huolimatta puolue on lähinnä keskustalainen ja tuki oikeistolaisia presidenttejä Fernando Collor de Mello, Itamar Franco ja Fernando Henrique Cardoso sekä vasemmistolaisia Luiz Inácio Lula da Silvaa ja Dilma Rousseffia tämän ensimmäisen kauden aikana.
Puolue tuki myös Jair Bolsonaroa, joka oli puolueen jäsen 2003–2005, ja toivoi häntä takaisin.
Mommola

Mommola on kylä Huittisissa valtatie 2:n ja valtatie 12:n risteyksessä. Mommolan palveluista tunnetuin on motelli. Mommola on omakotivaltainen.
Historia.
Vuoden 1540 maakirjan mukaan Mommolassa oli kuusi taloa. Vuoden 1646 maakirjassa taloja oli seitsemän.
Mommolassa toimi tyttökansakoulu vuosina 1873–1925.
Kjell Opseth

Kjell Opseth (2. tammikuuta 1936 Førde – 3. joulukuuta 2017 Førde) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1981–2001 ja toimi Norjan liikenneministerinä 1990–1996 sekä kunta- ja työministerinä 1996–1997. Hänen liikenneministerikaudellaan toteutettiin useita merkittäviä rakennushankkeita, kuten Lærdalin tunneli ja Gardermoenin lentoasema.
Ranveig Frøiland

Ranveig Frøiland (15. syyskuuta 1945 Sund – 16. maaliskuuta 2020) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1985–2005 sekä toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä 1996–1997.
Jalkakäävät

Jalkakäävät ("Polyporus") on Polyporaceae-heimoon kuuluva sienisuku. Se sisältää yksivuotisia, jalallisia kääpiä. Suku on kuitenkin osoittautunut polyfyleettiseksi, eikä jalkakääpien luokittelun uudistuksesta ole vielä yksimielisyyttä.
Taksonomia.
Eri sienitieteilijät ovat aikojen saatossa määritelleet "Polyporus"-suvun eri tavoin. Esimerkiksi vuonna 1821 Elias Magnus Fries luokitteli sukuun suurimman osan tunnetuista kääpälajeista. Myöhemmin vakiintui kuitenkin vuonna 1987 esitetty suppeampi määritelmä, jonka mukaan "Polyporus" sisältää vain jalallisia, yksivuotisia lajeja. Vuonna 1991 tunnustettiin yhdeksän suomalaista jalkakääpälajia, joista yleisimmät olivat talvi- ja kevätkääpä.
Myöhemmin fylogeneettiset tutkimukset ovat osoittaneet, että vuonna 1987 määritelty "Polyporus" on polyfyleettinen suku. Asiaa on pyritty ratkaisemaan siirtämällä lajeja muihin sukuihin, joita ovat ainakin "Cerioporus", "Favolus", "Lentinus", "Neofavolus" ja "Picipes". Kaikkia lajeja ei ole kuitenkaan vielä sekvensoitu, ja joitakin lajeja ei sekvensoinnista huolimatta ole vielä voitu yksiselitteisesti siirtää sopivampaan sukuun.
Lajit.
"Polyporus"-suvun alkuperäisessä kuvauksessa ei määritetty tyyppilajia, mutta monet myöhemmät tutkijat ovat hyväksyneet tyyppilajin "Polyporus tuberaster". DNA-tutkimusten perusteella määritelty "Polyporus"-suku sisältää ainakin seuraavat lajit:
Alla on lueteltu suomalaiset lajit, joiden tieteellinen nimi on muuttunut Index Fungorumin mukaan. Suomen Lajitietokeskus luokittelee ne kuitenkin edelleen "Polyporus"-sukuun.
Kuvaus.
Jalkakääpien itiöemät ovat yksivuotisia ja jalallisia. Rihmastorakenne on dimiittinen. Itiöt ovat läpikuultavia, ohutseinäisiä ja sylinterimäisiä. DNA-tutkimusten perusteella määritelty "Polyporus" sisältää vain lajeja, joiden jalka on vaalea. Ruskea- ja mustajalkaiset jalkakäävät kuuluvat DNA-tutkimusten mukaan muihin sukuihin, esimerkiksi "Picipes"-sukuun.
Ekologia.
Jalkakäävät ovat valkolahottajia, joiden itiöemät kasvavat puulla tai maassa. DNA-tutkimusten määrittelemän suppean "Polyporus"-suvun itiöemät kasvavat joko suoraan lehtipuulla tai nousevat maanalaisista rihmastopahkoista.
Hyötykäyttö.
Jalkakääpiin kuuluva viuhkokääpä on ruokasieni, jonka nuoret itiöemät ovat syötäviä. Lisäksi sen rihmastopahkoja käytetään perinteisessä kiinalaisessa lääkinnässä turvotusten hoitoon ja virtsanerityksen lisäämiseen. Sienen lääkinnällisiä vaikutuksia on tutkittu 2000-luvulla, ja viuhkokääpää sisältävien lääkevalmisteiden ja ravintolisien kysyntä on kasvanut. Kiinassa on myös kehitetty viuhkokäävän viljelyä.
Atlantic Council

Atlantic Council on yhdysvaltalainen ajatushautomo, joka keskittyy poliittisiin, talous- ja turvallisuusasioihin. Se pitää päämajaansa Washingtonissa. Se on perustettu 1961. Se tukee atlantismia, Yhdysvaltain ja Euroopan suhteita ja sitä on nimitetty "Naton ajatushautomoksi".
Atlantic Council on vuosia luettu Pennsylvanian yliopiston indeksissä maailman vaikutusvaltaisimpien ajatushautomojen joukkoon.
Vuonna 2009 silloinen Atlantic Councilin johtokunnan puheenjohtaja James L. Jones siirtyi Obaman hallintoon kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi. Hänen tilalleen tuli senaattori Chuck Hagel. Hagelista tuli neljä vuotta myöhemmin puolustusministeri, jolloin hänen tilalleen tuli kenraali Brent Scowcroft. Vuonna 2014 johtoon valittiin Jon Huntsman, Jr.
Nykyinen (2023) johtaja on Goldman Sachsin johtaja John F. W. Rogers.
Toiminta.
Atlantic Council on luonut laajoja verkostoja. Se kuuluu Atlantic Treaty Association (ATA) -järjestöön, johon kuuluu eri maissa toimivia vastaavia järjestöjä, esimerkiksi Suomen Atlantti-Seura (Atlantic Council of Finland).
Rabat-Salé-Kénitra

Rabat-Salé-Kénitra () on yksi Marokon 12 alueesta.
Rabat-Salé-Kénitra sijaitsee Marokon pohjoisosassa. Siellä oli asukkaita vuonna 2014 noin 4,6 miljoonaa. Alueen pääkaupunki on Rabat.
Rabat-Salé-Kénitra sijaitsee Atlantin rannikolla, missä useat kulttuurit ovat kukoistaneet vuosisatojen aikana Bouregreg-joen molemmilla rannoilla. Sen keskus on Marokon pääkaupunki Rabat, joka liitettiin historiaan ja kulttuuriin liittyvin perustein vuonna 2012 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Mäntsälän Hirvihaaran työväentalo

Mäntsälän Hirvihaaran työväentalo oli Mäntsälän kunnassa Hirvihaaran kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Mäntsälän Hirvihaaran työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Vuonna 1907 yhdistyksessä oli 32 jäsentä, 16 miestä ja 16 naista. Kansalaissodan jälkeen työväenyhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Yhdistyksellä oli jatkuvaa toimintaa, ja iltamista saatiin tuottoja. Viranomaiset lakkauttivat yhdistyksen vuonna 1931. Nuoriso-osasto, joka oli toiminut työväentalolla, oli lakkautettu jo vuonna 1926. Työväentalo myytiin takavarikon jälkeen vuonna 1933.
Delphine Claudel

Delphine Claudel (s. 23. maaliskuuta 1996 Remiremont, Vosges, Ranska) on ranskalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa SC Bressaude -seuraa ja on pituudeltaan 168 cm.
Claudel sijoittui 2021 Oberstdorfin MM-kilpailuissa 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa seitsemänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemäs ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa kymmenenneksi.
Claudel osallistui maailmancupin kilpailuun ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa joulukuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 22:s joulukuussa 2018. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs niin ikään Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2020. Hän on saavuttanut neljä palkintosijaa loppunousuun päättyneillä Tour de Ski -kiertueen päätösetapeilla Val di Fiemmessä. Hän oli tässä 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kolmas vuosina 2021, 2022 ja 2024 sekä voittaja 2023. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes vuodenvaihteissa 2022–2023 ja 2023–2024. Lisäksi hän on sijoittunut toiseksi Les Roussesin 10 kilometrin väliaikalähtökilpailussa kaudella 2022–2023. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui toiseksi Canmoren 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.
Jules Lapierre

Jules Lapierre (s. 2. tammikuuta 1996 Grenoble) on ranskalainen maastohiihtäjä. Hänen edustamiaan seuroja ovat olleet Club Ski Nordique Chartrousin ja Team Grenoble Isere Nordique. Hän on pituudeltaan 169 cm.
Lapierre saavutti nuorten MM-kilpailuissa 4 × 5 kilometrin viestissä hopeaa vuosina 2014 ja 2015 sekä pronssia 2016. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kultaa 2019 ja 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa hopeaa 2018.
Lapierre sijoittui 2018 Pyeongchangin olympialaisissa 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 15:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli yhdistelmäkilpailussa 18:s ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 24:s. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän hiihti ankkuriosuuden Ranskan pronssijoukkueessa 4 × 10 kilometrin viestissä ja oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kuudestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 14:nneksi ja lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kahdeksas ja 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 16:s.
Lapierre saavutti maailmancupin pisteitä heti ensimmäisessä kilpailussaan oltuaan Lillehammerin 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 25:s joulukuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan Val di Fiemmessä käydyn Tour de Skin päätösetapin, vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun, osuusajoissa neljäs 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan yhteislähtönä käydyllä Tour de Skin päätösetapilla kolmas 2023. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes vuodenvaihteessa 2022–2023. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti vuodenvaihteen 2023–2024 Tour de Skin viimeisellä etapilla, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Val de Fiemmessä. Kiertueen kokonaiskilpailussa hän oli tuolloin yhdeksäs. Hän sijoittui kolmanneksi Gomsin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa.
Hernelampi

Hernelampi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Rumpulampi

Rumpulampi voi tarkoittaa seuraavia:
Erling Stordahl

Erling Stordahl (pistekirjoituksella ⠠⠑⠗⠇⠊⠝⠛⠀⠠⠎⠞⠕⠗⠙⠁⠓⠇; 1. elokuuta 1923 Halden – 31. lokakuuta 1994 Oslo) oli norjalainen maanviljelijä, muusikko ja vammaisaktivisti. Hän menetti näkönsä 14-vuotiaana ja toimi sokeiden sekä muiden toimintarajoitteisten oikeuksien puolestapuhujana. Hänen aloitteestaan muun muassa perustettiin Beitostøleniin vammaisille tarkoitettu urheilukeskus, jonka johtajana hän myös toimi. 
Stordahlille myönnettiin Peer Gynt -palkinto vuonna 1975.
Ismail Jakobs

Ismail Jakobs (s. 17. elokuuta 1999 Köln, Saksa) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan yleensä vasen laitapuolustaja. Hän on kesästä 2021 alkaen edustanut Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Monacoa. Hän on pelannut Senegalin maajoukkueessa syyskuusta 2022 alkaen edustettuaan aiemmin Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta.
Seurajoukkueura.
Jakobs siirtyi 1. FC Kölnin junioreihin vuonna 2012. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen bundesliigaottelunsa marraskuussa 2019. Hän pelasi avauskaudellaan 20 bundesliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa Eintracht Frankfurtia ja helmikuussa Freiburgia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 23 bundesliigaottelua ja kaksi liigakarsintaottelua ja teki maalin maaliskuussa Borussia Dortmundia vastaan. Saksan cupissa hän teki maalin neljännesvälieräottelussa Jahn Regensburgia vastaan.
Jakobs siirtyi kesällä 2021 Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Monacoon. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 28 Ligue 1 -ottelua, kolme Mestarien liigan karsintaottelua ja kolme Eurooppa-liigan ottelua. Ranskan cupissa Jakobs pelasi viisi ottelua Monacon edetessä välieriin saakka.
Maajoukkueura.
Jakobs pelasi Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhdeksän ottelua. Hän kuului ikäluokan Euroopan-mestaruuden vuonna 2021 voittaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi EM-lopputurnauksessa yhden ottelun avauskokoonpanossa ja pääsi neljässä ottelussa vaihdosta kentälle.
Jakobs pelasi Senegalin maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 kahdessa ystävyysottelussa. Seuraavan kerran hän pelasi marras-joulukuussa Qatarin MM-kilpailuissa. Hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa ja pelasi avauskokoonpanossa Senegalin kolmessa muussa ottelussa. Hän syötti kulmapotkusta Senegalin toisen maalin alkulohko-ottelussa Qataria vastaan.
Jakobs on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä kuusi miesten maaottelua ja ollut niissä neljä kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole näissä otteluissa tehnyt.
Kemeettinen ortodoksisuus

Kemeettinen ortodoksisuus on polyteistinen uskonto, joka syntyi 1980-luvun lopulla Tamara Siudan perustamana.
Uskonnon seuraajien ei oleteta erikseen luopuvan aiemmasta uskonnostaan, mutta uskonnot seuraajat vannovat palvelevansa valitsemaansa yksittäistä jumalaa ennen mitään muuta jumaluutta. Uskonnon harjoittajia kutsutaan nimellä "shemsu". Nämä kokoontuvat etupäässä internetissä, koska uskonnon harjoittajia on sen oman ilmoituksen mukaan ympäri maailmaa.
Kemeettisessä ortodoksisuudessa noudatetaan kalenteria, joka jakaa kuukauden merkittävät ajankohdat seuraavasti:
Marjo Valve

Marjo Merit Valve (12. toukokuuta 1958 Helsinki – 7. joulukuuta 2022 Kerava) oli suomalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -leikkaaja.
Valve syntyi työläisperheeseen. Hän opiskeli ensin taidehistoriaa Helsingin yliopistossa, pääsi vuonna 1980 Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja televisiotyön linjalle ja valmistui vuonna 1989 taiteen maisteriksi. Valve aloitti elokuvauransa leikkaajana. Opiskeluaikanaan hän muun muassa toimi leikkaajana monissa Anssi Mänttärin elokuvissa. Hän ryhtyi ohjaajaksi ja käsikirjoittajaksi Mänttärin Reppufilmi-yhtiössä. Valve ohjasi Raija Talvion kanssa käsikirjoittamansa lyhytelokuvan "Amor ampuu ohi" (Reppufilmi). Työstä myönnettiin palkinto Tampereen elokuvajuhlilla sekä Jussi-kunniakirja. Tämän jälkeen Valve pääsi mukaan Ylen ja Suomen elokuvasäätiön Sparrausrinki-hankkeeseen, jonka yhteydessä hän ohjasi televisioelokuvan "Viimeinen pisara", jota seurasivat muun muassa televisiosarja "Huomenna on paremmin" ja lastenelokuva "Avuton Anna".
Valve toimi aktiivisesti Suomen Elokuvaohjaajaliitossa ja pääsi tämän kautta toimittamaan Marja Pensalan kanssa elokuva-alan "Lehtiset"-lehteä. Hän opetti elokuvatuotantoa Tuusulassa ja Joensuussa. Valve oli vuosina 2007–2012 Valtion elokuvataidetoimikunnan jäsen ja 2009–2012 sen puheenjohtaja sekä Valtion keskustaidetoimikunnan jäsen. Vuonna 2012 hänet valittiin Suomen elokuvasäätiön tuotantoneuvojaksi, ja hän työskenteli tehtävässä viiden vuoden ajan. Myöhemmin hän jatkoi uraansa asiantuntijana eri hankkeissa. Valve kuoli 64-vuotiaana kärsittyään vaikeasta sairaudesta. Hänet on haudattu Järvenpään hautausmaalle.
Bengasin yliopisto

Bengasin yliopisto (; , lyh. UoB) on Libyan Bengasissa ja maan itäosassa toimiva suuri julkinen yliopisto. Se perustettiin alkujaan vuonna 1955 nimellä Libyan yliopisto. Vuonna 1976 Libyan yliopisto jakautui Tripolissa ja Bengasissa jatkaviin erillisyliopistoihin; Bengasissa yliopiston nimeksi tuli Qaryounis-yliopisto. Vuonna 2011 nimi vaihdettiin Bengasin yliopistoksi. 
Bengasin yliopiston molemmat pääkampukset sijaitsevat Bengasissa. Lisäksi UoB:llä on yhdeksän pienempää kampusaluetta muualla Libyan itäosissa. Opiskelijamäärältään UoB on ollut Libyan suurin yliopisto: sillä oli noin 82 000 alemman korkeakoulututkinnon opiskelijaa ja 3 000 maisteri- tai tohtoriopiskelijaa. Akateemiseen opettajakuntaan kuului 2 000 henkeä, jonka ohella yliopistolla työskenteli 4 500 muuta työntekijää. 
Bengasin yliopisto on Libyan parhaimpia yliopistoja. Espanjalainen, yliopistojen verkkonäkyvyyttä korostava Webometrics-yliopistoranking sijoitti sen kesällä 2022 maailmanlistansa sijalle 2 400. EduRankin maailmanlistalla sija oli 5 172.
IMSA SportsCar Championship -kausi 2022

IMSA SportsCar Championship -kausi 2022 oli IMSA SportsCar Championship -sarjan kausi vuodella 2022.
Autot.
Kaudelle 2022 GT Le Mans (GTLM) on korvattu uudella luokalla GT Daytona Pro (GTD Pro). Aiempi GT Daytona -luokka säilyi muuttumattomana. GTD perustuu GT3-sääntöihin.
Kilpailukalenteri.
Kauden kilpailut:
Tulokset.
Yleiskilpailun voittajat lihavoituna.
Lähde:
Keira Lundström

Keira Lundström (s. 2005) on Kirkkonummelta kotoisin oleva suomalainen laulaja.
Lundström osallistui "The Voice of Finland" -laulukilpailuun vuonna 2022 sijoittuen kolmanneksi (14,8 % äänistä). Helmikuussa 2023 hän osallistui UMK 2023 -kilpailuun esikoissinglellään ”No Business on the Dancefloor” ja sijoittui kolmanneksi. 
Musiikkiinsa Lundström on kertonut saaneensa vaikutteita muun muassa BTS ja Stray Kids -yhtyeiden sekä Ariana Granden, Doja Catin ja Dua Lipan musiikista.
Lundström opiskelee Gymnasiet Grankulla Samskolassa Kauniaisissa.
Jukka Salminen

Jukka Salminen -nimisiä henkilöitä ovat:
Johnny Meeks

Johnny Meeks (16. huhtikuuta 1937 Gaffney, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 30. heinäkuuta 2015 Jonesboro, Arkansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kitaristi. 
Meeks aloitti uransa countryn parissa, mutta hän liittyi loppuvuodesta 1956 Gene Vincentin taustayhtyeeseen The Blue Caps, jossa hän korvasi Cliff Gallupin. Meeks soitti Vincentin menestyskappaleella ”Lotta Lovin’” sekä oli mukana kirjoittamassa hänen kappalettaan ”Say Mama”. Blue Caps hajosi loppuvuodesta 1958, minkä jälkeen Meeks perusti Tune Toppers -nimisen yhtyeen ja soitti yökerhoissa Los Angelesin seudulla.
Meeks soitti myös Vincentin comeback-albumilla "I’m Back and I’m Proud" vuonna 1969. Vincentin kanssa tekemänsä yhteistyön lisäksi Meeks toimi sessiomuusikkona Merle Haggardille ja entiselle The Monkees -jäsenelle Michael Nesmithille. Hän kuului entisen yhtyeensä The Blue Capsin kokoonpanoon, joka levytti vuonna 1982 albumin "Blue Caps Unleashed".
Samuel Takyi

Samuel Takyi (23. joulukuuta 2000 Accra, Ghana) on ghanalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Takyi osallistui Tokion olympialaisissa 2020 höyhensarjaan. Hän voitti toisella kierroksella ecuadorilaisen Jean Carlos Caicedon pistein 5–0. Puolivälierissä Takyi voitti kolumbialaisen Ceiber Ávilan 3–2. Kun hän hävisi välierissä yhdysvaltalaiselle Duke Raganille 1–4, hän saavutti olympiapronssia.
Amatöörinä Takyi otteli yhteensä seitsemän ottelua, joista voitti viisi. Takyi otteli ensimmäisen ammattilaisottelun kesäkuussa 2022. Tammikuuhun 2023 mennessä hän oli voittanut kahdesta ammattilaisottelustaan kummatkin.
Bittinikkarin käsikirja

Bittinikkarin käsikirja on suomalainen elektroniikan tietokirja.
Kirjan alkuosa kertoo elektroniikan teoriasta (sähköopin perusteet, passiivi- ja puolijohdekomponentit, digitaalitekniikka ja -piirit, mikrotietokoneen perusrakenne). Lopussa on laitteiden rakennusohjeita: virtalähde, tietokoneen ulkoisten liitäntäsignaalien määrän lisääminen ja tietokoneeseen liitettäviä laitteita (A/D- ja D/A-muunnin, pulssilaskuri sekä RS-232-jännitesovitin).
Osa kirjan sisällöstä on julkaistu aiemmin Mikrobitti-lehdessä (esim. ).
Protoniemissio

Protoniemissio on harvinainen radioaktiivinen hajoamisen muoto, jossa ytimestä poistuu yksi protoni. Protoniemissio voi tapahtua ytimen korkealle virittyneistä energiatiloista beetahajoamisen jälkeen, jolloin prosessi tunnetaan beeta-viivästyneenä protoniemissiona.
Oleksandr Bohomazov

Oleksandr Kostjantynovytš Bohomazov (; 7. huhtikuuta 1880 Jampil, Harkovan kuvernementti – 3. kesäkuuta 1930 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen taidemaalari.
Bohomazov valmistui Hersonin maatalouskoulusta ja opiskeli sen jälkeen Kiovan taidekoulussa, jossa hänen opettajanaan oli Oleksandr Muraško. Hän valmistui sieltä 1911. Opiskelutovereita siellä olivat muun muassa Alexander Archipenko, Oleksandra Ekster ja Abram Manevitš. Uransa alussa hän sai vaikutteita symbolismista ('Silta', 1908) ja modernismista ('Valkoinen yö: Suomi', 1911). Vuonna 1908 hän osallistui yhdessä Eksterin, Davyd Burljukin ja muiden kanssa Zveno-ryhmän (’Linkki’) näyttelyyn. Hän oli 1914 Kiovassa avantgardistisen taiteilijaryhmän Kiltsen ('Piiri') perustajia ja asetti samana vuonna ryhmän näyttelyyn esille 88 maalausta. Hänen tuotantonsa sai kriitikoilta erityistä huomiota, ja häntä sanottiin Ukrainan Picassoksi. Erityisen merkittäviä olivat hänen uutta kubo-futurismia edustavat maalauksensa ('Raitiovaunu', 1914). Hän kirjoitti vuonna 1914 mutta julkaisematta jääneen avantgardetutkielman "Maalaus ja elementit", jossa hän ennakoi monia ajatuksia, joita myöhemmin esittelivät abstraktionistit Wassily Kandinsky ja Kazimir Malevitš.
Yhdessä Oleksandra Eksterin kanssa Bohomazov järjesti 1910-luvun lopulla avantgardistisia katumaalaustapahtumia ja performansseja. Hän oli 1920-luvulla Ukrainan vallankumoustaiteen liiton jäsen ja opetti Valtion Kiovan taideinstituutissa 1922–1930. Poliittisen taiteen ohella hän osallistui edelleen näyttelyihin. Hän sairastui tuberkuloosiin ja kuoli 1930.
Luettelo Bohomazovin maalauksista julkaistiin hänen teostensa näyttelyn yhteydessä 1991 Toulousessa Ranskassa.
Viljami Sinisalo

Viljami Kari Veikko Sinisalo (s. 11. lokakuuta 2001 Hyvinkää) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa maalivahtina Skotlannin Valioliigan Celticissä.
Sinisalo pelasi ensimmäisen miesten ottelun 15-vuotiaana Kakkosessa pelanneen FC Espoon maalivahtina kesäkuussa 2017. Hän siirtyi kesällä 2018 Aston Villan akatemiaan. Syyskuussa 2020 hänet lainattiin Skotlannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestaruussarjassa pelaavaan Ayr Unitediin. Aston Villa uusi Sinisalon sopimuksen heinäkuussa 2021. Vuotta myöhemmin heinäkuussa 2022 hän solmi uuden sopimuksen. Heinäkuussa 2022 hänet lainattiin Englannin ykkösliigassa pelaavaan Burton Albioniin. Sinisalo kuitenkin palasi takaisin Aston Villaan kesken kauden tammikuussa 2023. Kaudeksi 2023–2024 Sinisalo lainattiin Englannin ykkösliigan Exeter Cityyn.
Kesällä 2024 Sinisalo siirtyi viisivuotisella sopimuksella Skotlannin Valioliigaan Celticin joukkueeseen. Siirtosumman arvioitiin olevan noin 1,2 miljoonaa euroa.
Sinisalo valittiin vuoden 2022 Captain's Ball -gaalassa U21-maajoukkueen vuoden parhaaksi pelaajaksi. Hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran A-maajoukkueeseen syksyllä 2022 pelattuihin Kansojen liiga -otteluihin. Debyyttinsä hän teki harjoitusottelussa Viroa vastaan 12. tammikuuta 2023.
Yksityiselämä.
Sinisalo kuuluu kulttuurisukuun. Hänen isoisänsä on näyttelijä Veikko Sinisalo, tätinsä näyttelijä Kirsi-Kaisa Sinisalo ja setä kapellimestari Jarno Sinisalo. Sinisalon serkun isä on Eppu Normaali -yhtyeen Pantse Syrjä.
West Coast (Gambia)

West Coast on yksi Gambian kuudesta alueesta. Sen pinta-ala on 1764 neliökilometriä ja pääkaupunki on Brikama. Alueen väkiluku oli vuonna 2013 lähes 690 000.