tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Moldovan presidentinvaalit 2024

Moldovan vuoden 2024 presidentinvaalien ensimmäinen kierros pidettiin 20. lokakuuta. Samaan aikaan maassa järjestettiin kansanäänestys Euroopan unioniin liittymisestä. Istuva presidentti Maia Sandu voitti ensimmäisen kierroksen, mutta ei saanut yli puolia äänistä. Toinen kierros käytiin 3. marraskuuta Sandun ja Alexandr Stoianoglon välillä.
Vaalit voitti niiden toisella kierroksella Maia Sandu.
Tausta.
Toukokuussa presidentti Sandu kertoi, että Moldovan tiedusteluviranomaiset olivat onnistuneet estämään Venäjän masinoiman vallankaappausyrityksen Moldovassa, jonka tarkoituksena oli korvata Sandun EU-myönteinen hallitus ja vaihtaa se Putinille myötämielisempään.
Moldovan parlamentti hyväksyi presidentinvaalien ja kansanäänestyksen päivämäärän 16. toukokuuta.
Äänioikeus ja ehdokasasettelu.
Äänioikeus vaaleissa on sellaisilla Moldovan kansalaisilla, jotka ovat vaalipäivään mennessä vähintään 18-vuotiaita eikä näitä ole oikeuden päätöksellä todettu vajaavaltaisiksi.
Moldovan perustuslain mukaan ehdokkaan tulee olla vähintään 40-vuotias Moldovan kansalainen, joka on asunut maassa vähintään 10 vuotta ennen vaaleja ja osaa romanian kieltä. Vaalituloksen katsotaan olevan pätevä ainoastaan, jos yli 33 % äänioikeutetuista käy äänestämässä. Tullakseen valituksi ehdokkaan tulee saada absoluuttinen enemmistö äänistä. Mikäli näin ei käy ensimmäisellä kierroksella, kahden parhaiten menestyneen välillä järjestetään toinen kierros, jonka voittaa eniten ääniä saanut ehdokas.
Mukaan on ilmoittaui 11 ehdokasta:
Tulokset ja reaktioita.
Äänestysaktiivisuus ensimmäisellä kierroksella oli 51,5 %. Toisella kierroksella äänestysaktiivisuus oli 54,34 %.
Stoianoglun puoluetoveri, ja entinen presidentti, Igor Dodon ilmoitti maanantaina, ettei hänen puolueensa tunnusta vaalitulosta. Dodonin mukaan Stoianoglu on "kansan presidentti" ja sitä kautta vaalien todellinen voittaja. Vaaleja voittanutta Sandua Dodon kutsui puolestaan "diasporan presidentiksi". Myös Kremlin tiedottaja Dmitri Peskov sanoi, etteivät vaalit olleet demokraattiset taikka reilut, ja että Venäjä kyseenalaistaa Sandun legitimiteetin Moldovan presidenttinä.
Ukrainan 4. panssariprikaati

4. erillinen panssariprikaati, nimetty hetmani Ivan Vyhoskyin mukaan, () on Ukrainan maavoimien panssarijoukkojen prikaati.
Harkovan alueen vastahyökkäyksessä T-72 ja T-64 -kalustolla varustautunut prikaati aiheutti raskaita tappioita Venäjän 4. kaartin panssaridivisioonalle.
Of Curses and Grief

Of Curses and Grief on suomalaisen melodista death metalia soittavan yhtyeen, Torchian debyyttialbumi. Levy julkaistiin Concorde Music Groupin toimesta maailmanlaajuisesti 27. lokakuuta 2017.
Copilot

Copilot voi viitata seuraaviin asioihin:
Afrikan esihistoria

Afrikan esihistoria kuvaa Afrikassa esihistorian aikana tapahtuneita ilmiötä. 
Afrikka on ihmiskunnan alkukoti, ja arkeologiset löydöt vahvistavat, että se on ollut nykyihmisten ja heidän edeltäjiensä asuttama ainakin neljä miljoonaa vuotta.
Kivikausi.
Noin 16 000-12 000 vuotta sitten Marokon luoteisosasta Tunisian koillisosaan ulottuvalla alueella elivät iberomaurusiaanit eli oranilaiset. Tuona aikana alueen ilmasto oli aiempaa kosteampaa. Iberomaurusiaanit valmistivat kivestä hamarallisia keihään- ja nuolenkärkiä sekä jauhinkiviä, joita on saatettu käyttää siementen murskaamiseen. He tekivät työkaluja myös luusta, jotka olivat taitavasti muotoiltuja. Luusta tehtyjä työkaluja saatettiin käyttää keihään- ja nuolenkärkinä, lävistiminä, veitsinä tai nahan kiillotusvälineinä. 
Noin 10 000 vuotta sitten pohjoisessa Afrikassa oli useita pienialaisia kulttuureja ja ihmisryhmiä, kuten capsiaanit, jotka tulivat luultavasti idästä. Heidän valmistamansa kiviesineet olivat suurempia kuin aikaisempien ihmisryhmien. Capsiaanit valmistivat kaapimia ja hamarallisia säleitä ja joskus myös mikroliittejä, eli pieniä geometrisesti muotoiltuja esineitä. Capsiaanit alkoivat valmistaa noin 7000 vuotta sitten hiottuja kiviesineitä ja saviastioita. Monet osat nykyistä Saharaa olivat 12 000-6500 vuotta sitten paljon nykyistä kosteampia, jolloin alueella syntyi Afrikan varhaisin maanviljelykulttuuri. 
Noin 9000 vuotta sitten Saharan eteläosassa eli ihmisryhmiä, joiden asiunpaikoilta on löytynyt talsokirveitä, jauhinkiviä ja mikroliittejä. Samoihin aikoihin itäisessä Afrikassa valmistettiin saviesineitä, joiden tyyli oli Khartumin tyylisuunta. Saman tyyppisiä saviesineitä on löytynyt myös Kenian Turkanajärven itäpuolelta, Lowasaresta, mistä on löydetty myös väkäsellisiä harppuunankärkiä. Kenian eteläosasta on löydetty myös Nderitkeramiikkaa.
Karjan paimentaminen yleistyi itäisessä Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa 6000 vuotta sitten. Läntisestä Saharan eteläpuoleisessa Afrikasta varhaisimmat merkit karjataloudesta on löydetty 4500 vuoden takaa ja maanviljelystä varhaismmat merkit ovat 3200 vuoden takaa.
Rautakausi.
Afrikassa siirryttiin monilla alueilla suoraan kivikaudesta rautakauteen. Raudan valmistustaito saattoi levitä Saharan pohjoispuolelta aavikkokaravaanien välityksellä Saharan eteläpuolelle. Foinikialaiset, joiden tärkein kauppatukikohta oli Karthago, kulkivat rautakaudella karavaanireittejä pitkin Nigerjoelle ja sieltä läntisen Afrikan sademetsiin saakka. Nigeriassa syntyi Nok-kulttuuri 500 eaa. Niilin laaksossa Sudanin alueella oli rautakaudella Meroën valtakunta, joka sai vaikutteita Egyptistä.
Moldovan väitetty vallankaappausyritys 2023

Väitteet vallankaappausyrityksestä Moldovassa tulivat julki helmikuussa 2023. Moldovan lisäksi myös Ukraina syytti Venäjää vallankaappauksen yrittämisestä, jonka tarkoitus oli kaataa Moldovan EU-myönteinen hallitus.
Tausta.
Venäjä syytti Ukrainaa, ilman minkäänlaisia todisteita, sabotaasiyrityksestä, jossa ukrainalaisten oli tarkoitus pukeutua venäläissotilaiksi ja luoda Ukrainalle tekosyy hyökätä Transnistriaan. Alueella on venäläisiä sotilaita, jotka ovat olleet Transnistriassa vuodesta 1991 lähtien väitetysti rauhanturvaajina.
Siitä lähtien, kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan vuonna 2022, Moldovan on uskottu olevan Putinin seuraava kohde, koska maa ei kuulu EU:hun tai Natoon. Yhdeksi Venäjän pyrkimyksistä on arveltu olevan Ukrainan maa-alueiden miehitys ja maantieyhteden luominen Transnistriaan.
Syytökset.
Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi kertoi 9. helmikuuta puhuessaan Euroopan parlamentissa, että maan tiedusteluviranomaiset olivat saaneet selville Venäjän suunnitelman suorittaa vallankaappaus Moldovassa ja korvata maan hallitus. Moldovan hallitus yhtyi Ukrainan kantaan seuraavana päivänä. Samana päivänä pääministeri Natalia Gavrilița ilmoitti eroavansa ja Moldovan hallitus kaatui tämän myötä. Gavrilițan tilalle virkaa tekeväksi pääministeriksi nimitettiin entinen sisäministeri Dorin Recean. Receanin hallitus aloitti toimintansa 16. helmikuuta.
Moldovan presidentti Maia Sandun mukaan Venäjän tavoitteet olivat seuraavat:
Lokakuussa 2023 Sandu kertoi, että palkka-armeija Wagnerin johtajalla Jevgeni Prigožinilla oli osuus vallankkaapausyrityksessä.
Toimenpiteitä ja reaktioita.
Moldova alkoi rajoittamaan maahan saapuvien Serbian, Valko-Venäjän ja Montenegron kansalaisten maahantuloa. Tämä näkyi siinä, että Moldova esti noin tuhannen serbialaisen ja montenegrolaisen urheilufanin pääsyn maahan. Serbia ja Montenegro pyysivät Moldovalta perusteluita tähän.
Lokakuussa 2023 Sandu sanoi Moldovan päivitetyn turvallisuusstrategian julkaisemistilaisuudessa, että Venäjä on uhka Moldovan itsenäisyydelle.
Tributyylifosfiini

Tributyylifosfiini (C12H27P) on fosfiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja proteiinianalytiikassa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa tributyylifosfiini on nestettä, jolla on valkosipulinkaltainen haju. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Se hapettuu suhteellisen helposti tributyylifosfiinioksidiksi ja butyylidibutyylifosfinaatiksi. Tributyylifosfiini voi syttyä palamaan reagoidessaan hapen kanssa. Aine reagoi alkyylihalidien ja muiden elektrofiilien kanssa.
Tributyylifosfiinia valmistetaan 1-buteenin ja fosfiinin reaktiolla noin 90 °C:n lämpötilassa.
Tributyylifosfiinia käytetään katalyyttinä muun muassa Mitsunobu-reaktioissa, Michael-additioissa tai valmistettaessa tioeettereitä tai tioestereitä. Siitä voidaan valmistaa biosidejä ja faasinsiirtokatalyyttejä. Yhdiste pelkistää disulfidisidoksia, minkä vuoksi sitä käytetään proteiinianalytiikassa.
The Coven

The Coven on suomalaisen melodista death metalia soittavan yhtyeen, Torchian toinen albumi. Se julkaistiin 27. maaliskuuta 2020 Rockshots Recordsin toimesta.
Arcane Magicae

Arcane Magicae on suomalaisen melodista death metalia soittavan yhtyeen, Torchian kolmas albumi.
Vladimir Plahotniuc

Vladimir Plahotniuc (s. 1. tammikuuta 1966) on moldovalainen oligarkki ja poliitikko.
Tausta ja yksityiselämä.
Plahotniuc syntyi uudenvuodenpäivänä pienessä Pitușcan kylässä vuonna 1966, mutta perhe muutti kuitenkin Grozeștiin, jossa Plahotniuc vietti suurimman osan lapsuudestaan.
Vuonna 2001 Plahotniuc aloitti romanialaisen Petrom-öljy-yhtiön palveluksessa ja siirtyi sittemmin myös pankkisektorille, jossa hän toimi osittain samaan aikaan.
Plahotniuc on naimisissa Oxana Plahotniucin (o.s. Childescu) kanssa. Parilla on kaksi lasta. Koko perhe määrättiin vuonna 2020 maahantulokieltoon Yhdysvalloissa korruptiosyytteiden takia.
Kansalaisuudet ja identiteetit.
Moldovan kansalaisuuden lisäksi Plahotniucilla on myös kolmen muun maan kansalaisuudet. Turkin kansalaisuuden hän sai ilmeisesti loppuvuodesta 2020 maahan tehtyjen investointien perusteella. Venäjän viranomaiset myönsivät vuonna 2019, että Plahotniucilla on Venäjän kansalaisuus.
Vuonna 2011 romanialainen "Adevărul"-lehti kertoi, että Plahotniucille oli myönnetty Romanian kansalaisuus, joskin nimellä Vlad Ulinci ja aiemmin nimellä Vladimir Ulinici, mitä hän perusteli sillä, että halusi suojella lapsiaan syrjinnältä näiden opiskellessa Romaniassa. Joulukuussa 2019 selvisi, että Plahotniucilla on moldovalainen henkilötunnus nimellä Vladislav Novak, jonka hän väitetysti sai Moldovan tiedusteluviranomaisilta.
Poliittinen ura.
Ensimmäisen kerran Plahotniuc valittiin Moldovan parlamenttiin vuoden 2010 vaaleissa.
Vuonna 2016 Plahotniuc oli nousemassa Moldovan pääministeriksi, mutta nimitysehdotuksen tultua julki tuhannet ihmiset kerääntyivät osoittamaan mieltään parlamentin edustalle, ja mukaan liittyi myös muutama aiemmin nimitystä tukenut parlamentin edustaja.
Plahotniuc ilmoitti jättävänsä parlamentin 30. heinäkuuta 2019.
Kohuja ja maastapako.
Plahotniucin nimi esiintyi vuoden 2014 pankkiskandaalista vastuussa olevien henkilöiden listassa. Muita tapaukseen liitettyjä henkilöitä olivat mm. entinen pääministeri Vlad Filat. Pankkiskandaalissa oli kyse siitä, että reilu miljardin dollarin arvosta varoja katosi Moldovan suurimmilta pankeilta. Summa vastasi 1/8 Moldovan BKT:sta.
Plahotniuc haki poliittista turvapaikkaa Yhdysvalloista, mutta sai lopulta kielteisen päätöksen. Hän oleskeli hetkellisesti maassa, mutta onnistui pakenemaan sieltä Turkkiin. Heinäkuussa 2025 Plahotniuc pidätettiin Ateenan lentoasemalla ja hänet luovutettiin Moldovaan saman vuoden syyskuussa.
Kunnianosoituksia.
Helmikuussa 2021 Moldovan presidentti Maia Sandu poisti Tasavallan ritarikunnan Plahotniucilta. Perusteena olivat se, että Plahotniucin demokraattisen puolueen paikallisosasto oli tehnyt aloitteen asian puolesta ja Sandu katsoi ritarikunnan nimityksen olleen ritarikunnan sääntöjen vastainen.
Porot kuuluvat tuulelle

Porot kuuluvat tuulelle () on suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut ja osittain kuvannut Päivi Kapiainen-Heiskanen. Se kertoo porosaamelaisten näkökulmasta maankäyttöön liittyvistä ympäristökonflikteista Käsivarren Lapissa Enontekiön kunnassa jossa se on kuvattu vuonna 2015. Elokuvan kertojana on Anni-Kristiina Juuso.
Filmi sai ensi-iltansa Skábmagovat-elokuvajuhien avajaistilaisuudessa Inarissa 21. tammikuuta 2016 ja seuraavana päivänä Helsingissä The Edge of Ice -festivaalilla Kulttuurikeskus Caisassa.
Filmiä on näytetty laajasti filmifestivaaleilla. Kotimaassa filmi nähtiin valmistumisvuonna muun muassa Savonlinnan kv. luontoelokuvafestivaalilla, Blue Sea -filmifestivaalilla sekä Wildlife Vaasa -filmifestivaalilla, missä se sijoittui pohjoismaisten elokuvien sarjassa kolmanneksi Järven tarinan ja Oulanka-Paanajärvi -elokuvien jälkeen.
Ulkomailla filmiä on näyty etenkin Kanadassa muun maussa Sunrise, Canadian Diversity ja Toronto Beaches -filmifestivaaleilla sekä Canadian Museum of Nature -museon Nordic Arctic Days -tapahtumassa. Filmiä on lisäksi näytetty festivaaleilla Latinalaisessa Amerikassa, kuten Meksikossa, Venezuelassa, Perussa. 
Vuonna 2021 filmi esitettiin British Museumin Sámi National Day -tapahtumassa, joulukuussa 2021 Arctic Open -filmifestivaalilla Venäjällä ja Manchesterin museon Indigenising Speaker -sarjassa paneelikeskusteluineen. Filmi on osallistunut myös Native Spirit Festivaalille Lontoon yliopistossa ja paneelikeskustelussa suomalaisia edusti Pirita Näkkäläjärvi.
Englanninkielisen ruututekstityksen rahoitti Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskus AVEK. 
Filmin esitetyspaikat.
Muita esityksiä: Lontoon yliopistossa opiskelijoille. Esityksiä myös Lapin yliopistossa, Tampereen yliopistossa, Helsingin yliopistossa ja lukioissa Suomessa.
M7 (kivääri)

M7 on SIG Sauerin kehittämä Yhdysvaltain asevoimien versio SIG MCX Spear -rynnäkkökivääristä. Se voitti Yhdysvaltain asevoimien kiväärikilpailutuksen vuonna 2022. 6.8×51mm -kaliiperin patruunoita käyttävän aseen on määrä korvata M16/M4 asevoimien palveluskiväärinä. Aseen koekäyttö aloitettiin vuonna 2023 nimellä XM7 ja se otettiin virallisesti käyttöön nimellä M7 vuonna 2025.
Zavodske

Zavodske (), vuoteen 1961 asti Stalinka (), vuosina 1961-2016 Tšervonozavodske () on kaupunki Ukrainan Pultavan alueen Myrhorodin piirissä. Kaupunki sijaitsee Dneprin vesistön Sulajoen vasemmalla rannalla, maanteitse 162 kilometriä aluekeskus Pultavasta luoteeseen. Paikkakunnan rautatieasema Sula (ст. Сула) sijaitsee Bah’matšista kaakkoon Romodanin risteysasemalle johtavan ratayhteyden varrella.
Tammikuun keskilämpötila on −6,8 ja heinäkuun +20,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 500 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Zavodsken väkiluvuksi 7 712 (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli Zavodskessa (Tšervonozavodske) 9 026, joista etnisesti ukrainalaisia oli 96,01 prosenttia ja etnisesti venäläisiä 3,37 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 10 076 asukasta. 
Paikkakunnan asutus on perustettu 1928, kaupungin aseman se sai vuonna 1977.
Ukrainan valtiossa Zavodske on kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Myrhorodin piiriin. Aiemmin se oli osa Loh’vytsjan piiriä.
Nils Rabenius

Nils Georg Vilhelm Rabenius (2. helmikuuta 1887 Uppsala – 19. lokakuuta 1924 Tranås) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja oikeustieteilijä.
Rabenius oli professori Theodor Rabeniuksen ja tämän vaimon, laulaja Olena Falkmanin poika. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1917. Hänen väitöskirjansa oli "Om kvittnings verkställande enligt svensk rätt". Rabenius toimi yksityisoikeuden dosenttina ja vuodesta 1920 oikeustieteen professorina Tukholman kauppakorkeakoulussa. Hän oli "Stockholms Dagbladin" musiikkikriitikko. Hänen sävellystuotantonsa joukossa on laulumusiikkia. Pianistina Rabenius tulkitsi Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin, Robert Schumannin ja Franz Schubertin ohjelmistoa.
Rabenius oli vuodesta 1919 naimisissa vaimonsa Elsan (o.s. Malm) – oopperalaulaja Henning Malmin tyttären – kanssa. Hän sairasti tuberkuloosia ja kuoli siihen Romanäs sanatoriumissa 37-vuotiaana. Rabeniuksen vuonna 1919 syntynyt tytär Lena Larsson oli sisustusarkkitehti.
Erkki Salonen (assyriologi)

Erkki Kalevi Salonen (27. elokuuta 1930 Helsinki – 9. kesäkuuta 2015 Espoo) oli suomalainen assyriologi, joka toimi opettajana Helsingin yliopistossa. Hän oli Suomen itämaisen seuran puheenjohtaja 1968–1980.
Salonen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1949. Hän valmistui Helsingin yliopistossa filosofian maisteriksi 1956, lisensiaatiksi 1958 ja filosofian tohtoriksi 1963. Vuosina 1955–1956 hän oli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisen laitoksen palveluksessa. Kiuruveden yhteiskoulun latinan ja suomen kielen opettajana hän toimi 1956–1958, Lappeenrannan lyseon nuorempana lehtorina 1958 ja Saimaan yhteislyseon latinan opettajana 1958–1959. Salonen toimi myös Turun klassillisen lyseon ylimääräisenä lehtorina vuonna 1960 ja Helsingin kaksoisyhteislyseon nuorempana lehtorina 1962 sekä Käpylän iltaoppikoulun suomen opettajana 1962–1965.
Salonen nimitettiin Valtion humanistisen toimikunnan nuoremmaksi tutkijaksi vuonna 1965 ja assyriologian dosentiksi samana vuonna. Opintomatkoja Salonen teki Lähi-itään 1968. Suomi–Iran yhdistyksen hallituksen jäsen hän oli vuodesta 1968. Assyriologian dosenttina hän toimi Helsingin yliopistossa vuoteen 1993 saakka. Helsingin yliopiston dosenttiyhdistyksen sihteerinä Salonen toimi vuodesta 1967. 
Salosen vanhemmat olivat vaihdemies Kaarlo Erik Salonen ja Elli Irene (o.s. Nikula). Puoliso oli Vappu Kaarina (o.s. Oksjärvi) vuodesta 1956. 
Nimestään huolimatta Salonen ei ole sukua toiselle assyriologille Armas Saloselle.
H’ersonin rautatieasema

H’ersonin rautatieasema () on rautatieasema Ukrainassa, josta lähtee kaukojunia Kiovaan ja Odessaan.
Asemalla oli 1,5 miljoonaa matkustajaa vuonna 2018.
Tysmenytsja

Tysmenytsja () on kaupunki läntisen Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen Ivano-Frankivskin piirissä. Tysmenytsja sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Voronajoen varrella, 10 kilometriä aluekeskus Ivano-Frankivskista itään.
Tammikuun keskilämpötila on -5,0 ja heinäkuun +18,5 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 600 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8 958 asukasta vuoden 2022 alussa. Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 9 720, joista etnisesti ukrainalaisia oli 99,01 prosenttia ja venäläisiä 0,74 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 9 639 asukasta. 
Paikkakunta löytyy kronikoista jo vuodelta 1143, ja luotettavina pidetyistä kirjallisista lähteistä 1400-luvulta alkaen. Vuodesta 1434 osa Galitsian aluetta, 1448 (1449) Puolan kuningas myönsi paikkakunnalle Magdeburgin kaupunginoikeudet. 
1500-luvun alussa nykyisen keskustan eteläpuolella, Horodyštšen (Городище) seudun harjanteella sijaitsi linnoitettu asutus. Tataarit tuhosivat kaupunkia vuosina 1513 (tai 1515) . Vuoden 1513 jälkeen kaupungin asukkaat siirtyivät Voronan laaksoon ja perustivat asutuksen sinne. Asutus nousi uudelleen kuninkaan myöntämän neljän vuoden verovapauden myötävaikutuksella. 1618 tataaarit tekivät jälleen tuhoa ja jälleen kuningas myönsi verovapauden jälleenrakentamisen edistämiseksi. 1676 turkkilaiset ja taaarit tuhosivat kaupungin jälleen. 
Puolan jaossa 1772, paikkakunta liitettiin Itävaltaan. Vuoden 1919 jälkeen se oli Puolan alaisuudessa. Vuonna 1939 siitä tuli osa Ukrainan SNT:aa. 
Ukrainassa se sai kaupungin aseman vuonna 1986. Ukrainan valtiossa Tysmenytsja on kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Ivano-Frankivskin piiriin; aiemmin se oli ollut Tysmenytsjan piirin keskus.
Rakkauden ehdoilla

Rakkauden ehdoilla ("Misunderstood") on Jerry Schatzbergin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1984. Sen on käsikirjoittanut Barra Grant vuonna 1869 ilmestyneen Florence Montgomeryn romaanin pohjalta. Samaan tarinaan perustuu myös Luigi Comencinin ohjaama italialaiselokuva "Incompreso" vuodelta 1966.
Elokuvan pääosia näyttelevät Gene Hackman, Henry Thomas, Rip Torn ja Huckleberry Fox. 
Juoni.
Tunisiassa toimiva yhdysvaltalainen laivanvarustaja (Hackman) jää leskeksi ja kahden pikkupojan neuvottomaksi yksinhuoltajaksi. Etenkin esikoispoika Andrew (elokuvasta "E.T." tunnetuksi tullut Henry Thomas) ottaa äidin kuoleman raskaasti, kun isä käpertyy omaan suruunsa ja kiinnittää enemmän huomiota pikkuveljeen (Fox).
Vastaanotto.
Helena Ylänen tyrmäsi elokuvan "Helsingin Sanomissa" viihdenovellin tasoiseksi yhden ongelman tarinaksi, tarkoituksettomaksi ja osoitteettomaksi yritelmäksi, jollainen saattoi vuonna 1986 saada tilaa Helsingin elokuvateattereissa vain siksi, että teattereita oli selvästi liikaa. Hän kehui kuitenkin tarinan hillittyä, melodraamaan sortumatonta kerrontaa ja komeaa kuvausta.
Sam Inkinen luonnehti "Video-oppaassa" vuonna 1994 elokuvaa ”epävakaaksi draamaksi” ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
John Jacobsson

John Jacques Jacobsson (2. elokuuta 1835 Tukholma – 4. kesäkuuta 1909 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri ja musiikkialan kauppias.
Jacobsson syntyi vaatevalmistaja Herman Jacobssonin ja tämän vaimon Sara o.s. Assurin pojaksi. Juutalaista perhettä yhdisti vahva kiinnostus musiikkiin. Jacobsson saikin varhaisimman musiikkikasvatuksensa äidiltään, joka oli Carl Magnus Craeliukselta oppinsa saanut laulaja. Vuonna 1849 Jacobsson aloitti työskentelyn Edvard Josephsonin musiikkiliikkeessä. Josephson tutustutti pojan Ludvig Normaniin, jolta tämä sai sävellys-, harmonia- ja piano-opetusta. Lisäksi Jacobsson opiskeli urkujensoittoa Gustaf Mankellin ja lyhyesti sävellystä Franz Berwaldin johdolla. Kaikki opinnot olivat yksityisiä, koska samanaikainen työura ei mahdollistanut konservatorioon hakeutumista. Vuosina 1861–1876 Jacobsson omisti aiemmin Josephsonille kuuluneen musiikkiliikkeen. Vuonna 1876 hän myi sen edelleen Georges Wilhelm Beerille. Josephsonin aiemmin omistaman piano- ja urkukaupan Jacobsson omisti vuosina 1870–1898. Jacobsson toimi vuodesta 1870 Ruotsin kuninkaallisen hovin musiikkikauppiaana.
Jacobsson tutustui aikansa musiikin suuntauksiin Euroopan mantereella vuosittaisten liikematkojensa myötä. Saksassa hän sai täydentävää sävellysopetusta Gustav Schmidtiltä. Vuosina 1870–1890 Jacobsson toimi uuden Tukholman synagogan ensimmäisenä urkurina ja kuoronjohtajana. Hän myös sävelsi juutalaisen seurakunnan käyttöön liturgista musiikkia. Synagogan käyttöön vihkimistä (1870) varten hän laati kantaatin. Seurakunta oli vahvasti reformistishenkinen; myös urut edustivat modernisaatiota. Jacobsson oli ilmeisesti tutustunut liturgisiin muotoihin, joihin oli vaikuttanut wieniläinen kanttori Salomon Sulzer. Jacobssonin välit sekä johtoon että muihin seurakunnan toimijoihin kuitenkin kehittyivät kireiksi. 2. maaliskuuta 1890 hänet erotettiin tehtävistään kuoron jäsenen kanssa käydyn kiistan jälkeen.
Jacobsson sai elinaikanaan tunnustusta laulujen säveltäjänä. Niiden lisäksi hän sävelsi pianoteoksia, kamarimusiikkia, orkesteriteoksia ja operetin "Ungmors kusin". Hän sävelsi myös katolista musiikkia: messun ja "Quando morietur" -säkeistön Stabat Materista. Jacobsson omaksui vaikutteita sekä aikansa skandinavialaisilta säveltäjiltä että muiden maiden romantiikan edustajilta. Hän oli Par Bricole -seuran jäsen. Jacobsson sai Litteris et artibus -mitalin vuonna 1866 ja Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsenyyden vuonna 1888.
Tlumatš

Tlumatš () on kaupunki läntisen Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen Ivano-Frankivskin piirissä. Tlumatš sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Tlumatšjoen varrella, noin 25 kilometriä aluekeskus Ivano-Frankivskista itään.
Tammikuun keskilämpötila on -5,1 ja heinäkuun +18,5 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 600 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8 689 asukasta vuoden 2022 alussa. Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 8 632, joista etnisesti ukrainalaisia oli 98,99 prosenttia ja venäläisiä 0,72 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 8 667 asukasta. 
Paikkakunta löytyy kirjallisista lähteistä ainakin vuodelta 1403. Vuodesta 1434 se oli osa Galitsian aluetta, 1448 Puolan kuningas myönsi paikkakunnalle Magdeburgin kaupunginoikeudet. 
1500- ja 1600-luvuilla kaupunki joutui useasti tataarien ja turkkilaisten hävityksen kohteeksi. Puolan jaossa 1772, paikkakunta liitettiin Itävaltaan. Vuoden 1919 jälkeen se oli Puolan alaisuudessa. Vuonna 1939 siitä tuli osa Ukrainan SNT:aa. Se sai kaupungin aseman vuonna 1939.
Ukrainan valtiossa Tlumatš on kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Ivano-Frankivskin piiriin; se oli ollut Tlumatšin piirin keskus vuodesta 1940.
Mileștii Mici

Mileștii Mici on moldovalainen kaupunki maan keskiosassa Ialovenin piirikunnassa, n. 19 km päässä Chișinăusta. Vuonna 2014 kaupungissa asukasluku oli 4969. Vuonna 2023 kaupungin pormestariksi valittiin Rodica Agrici.
Kaupunki on tunnettu samannimisestä viinitilasta, jossa sijaitsee maailman suurin viinikellari.
Mircea Druc

Mircea Druc (s. 25. heinäkuuta 1941) on moldovalainen poliitikko, joka toimi Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan pääministerinä 26. toukokuuta 1990 – 28. toukokuuta 1991. Tuossa asemassa häen myös edusti Moldaviaa Neuvostoliiton hallituksessa.
Drucin hallitus toteutti suuren joukon uudistuksia joilla se valmisteli Moldovan irrottautumista Neuvostoliitosta. Maahan perustettiin omat poliisivoimat, armeija ja Italian tyyliset karabanieerijoukot. Hän edisti voimakkaasti romanian kielen käyttöä hallintokielenä.
Druc opiskeli kielitiedettä ja taloustiedettä Pietarin ja Moskovan yliopistoissa.
Valeriu Muravschi

Valeriu Muravschi (31. heinäkuuta 1949 – 8. huhtikuuta 2020) on moldovalainen poliitikko, joka toimi Moldovan pääministerinä 28. toukokuuta 1991 – 1. heinäkuuta 1992.
Hänellä oli tärkeä osa Moldovan itsenäisyyden tunnustuksessa.
Muravchin kautta dominoi Transnistrian sota. Näinä kylmän sodan jälkeisinä vuosina Itä-Euroopan karttaa piirrettiin uusiksi, ja epävarmuus oli suurta.
Luettelo varhaisista Tanskan hallitsijoista

Tämä on luettelo varhaisista Tanskaa hallinneista hallitsijoista. Tanskan kuningaskunnan alku on suuresti hämärän peitossa. Iso osa kuninkaista on peräisin ulkomaalaisista eli muista kuin tanskalaisista lähteistä. Kaikkien olemassaolosta ei ole varmuutta, ja niistä tiedetään vähän. Jotkut kuninkaista ovat pelkkiä legendoja. Jotkut kuninkaat ovat peräisin kansantarinoista, saagoista ja kronikoista, joissa historiallisuus on epävarmaa.
Varhaiset hallitsijat ennen 800-lukua.
Hugleik ja Hygelac n. ?–515
Ivar Vidfamne ?–700
Randver 700-luvun alkupuolella
Valdar 700-luvun alussa
Ongendus (Angantyr) 710–728
Harald Sotahammas n. 715/754
Sigurd Sormus 700-luvulla, voitti Haraldin Bråvallan taistelussa
Sigfred n. 770–804?
Kuninkaat 800-luvulla.
Sigfred 873–891
Ubbe 873 – 887 877/878 
Gudfred 880-luku
Helge 890-luku
Olavin suku.
Olavi Ryöhkeä 900-luvun alussa
Gyrd ja Gnupa 900-luvun alulla
Sigtrygg Gnupasson ?–934
Rullakebab

Rullakebab tai kebabrulla on ruoka, joka sisältää kebablihaa sekä erilaisia kasviksia ja kastikkeita. Tyypillisiä kasviksia ovat tomaatti, jäävuorisalaatti, kurkku, punasipuli ja suolakurkku, kastikkeita muun muassa jogurttikastike ja tomaattikastike. Monet ravintolat Suomessa lisäävät rullaan myös aurajuustoa, ja annoksen vierestä tai päältä saattaa löytää jalapenon.
Kokonaisuus kääritään rullaksi, useimmiten käytetään pitaleipää, tortillaa tai pizzapohjaa. Ravintolasta riippuen se saatetaan tarjoilla ranskalaisten perunoiden kera. Käytetty kebab on yleensä naudan tai lampaan lihaa, mutta se voi olla myös kanaa tai viime vuosina suosioon noussutta vöneriä, vehnäproteiinista valmistettua vegaanista kebabia.
Rullakebab on suosittu pikaruoka Suomessa sekä muualla Euroopassa. Kebab itsessään ei ole pelkkä pikaruoka, mutta rullakebab on pääasiassa pikaruoka. Rullakebab on tarjolla pääasiassa kebab-pizzeria ravintoloissa, , mutta toisinaan sellaisia myydään myös esimerkiksi ruokakaupoissa sekä grillikioskeilla. Annoksen hinta on yleensä noin 9–15€. Kebabrullan voi myös valmistaa itse kotona.
Abraham Mankell

Carl Abraham Mankell (16. huhtikuuta 1802 Christiansfeld, Tanska – 27. lokakuuta 1868 Tukholma) oli ruotsalainen musiikintutkija, urkuri, laulupedagogi ja säveltäjä. Hän teki julkaisuja musiikin historiasta ja keskittyi sekä musiikkihistorioitsijana että säveltäjänä varsinkin vokaalimusiikkiin.
Mankellin isä oli saksalaissyntyinen Johann Hermann Mangold ja äiti syntyperäisesti ruotsalainen Johanna Maria Keyser. Mankell syntyi Tanskassa, sai isältään musiikillista kasvatusta ja saapui Ruotsiin vuonna 1823. Aluksi hän piti Tukholmassa lakkaajan työpajaa ja toimi artesaaniyrittäjänä. Samalla hän vuokrasi ja viritti pianoja. Vuonna 1825 Mankell pääsi saksalaisen seurakunnan urkuriksi ja sen koulun kanttoriksi. Tammikuussa 1826 hän sai Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksesta lauluopettajan ja esilaulajan pätevyydet. Pian hän pääsi Klaran seurakunnan kirkkoon ja kouluun kanttoriksi, vuonna 1828 urkuriksi. Mankell tuli valituksi Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1837. Hän opetti muun muassa kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksessa vuosina 1834–1841. Mankell perusti vuonna 1838 enimmäkseen a cappella -esityksiin keskittyneen Sångförening för kyrkomusikin ja kaksi vuotta myöhemmin Concordian, joka lauloi maallista musiikkia jousiorkesterin säestyksellä. 1830–1840-luvuilla Mankell piti kirkkokuoronsa kanssa konsertteja, joissa nostettiin esiin vanhempaa kirkkomusiikkia. Vuonna 1847 hän piti luentosarjan musiikin historiasta ja estetiikasta. Hän edisti perusteellisempaa musiikin historian ja estetiikan koulutusta, josta toimitti myös aloitteen Ruotsin kuninkaalliselle musiikkiakatemialle vuonna 1854.
Mankellin kirjallisia julkaisuja olivat "Berättelser ur kyrkomusikens historia" (1841), "Blickar i musikens helgedom" (1849), "Sveriges tonkonst och melodiska national-dikt" (1853), "Om sann och falsk deklamation" (1862) ja kolmiosainen "Musikens historia" (1864). Vuonna 1865 toimittamassaan koraalikirjassa Mankell katsoi laulun saavuttavan "korkeuden", johon soittimellinen musiikki ei voisi yltää. Hän työskenteli musiikkikriitikkona julkaisussa "Svenska tidningen. Dagligt Allehanda i Stockholm" vuosina 1851–1856. Mankellin sävellystuotanto on kohtalaisen suppea. Siihen kuuluu yksinlauluja, teoksia useille laulajille ja pianolle, kuoroteoksia sekä teoksia kuorolle ja orkesterille. Soittimelliseen tuotantoon kuuluu preludeja uruille sekä kaksi- ja nelikätisiä pianosävellyksiä.
Mankellin veli oli Gustaf Mankell, jonka kanssa hän piti vuonna 1835 vanhemman musiikin konserttisarjan Tonkonstens vänner -seuran toiminnan yhteydessä. Mankellin velipuoli oli Emil Theodor Mankell, jonka pojista yksi oli säveltäjä Henning Mankell.
Eugenio (elokuva)

Eugenio ("Voltati Eugenio") on Luigi Comencinin ohjaama italialais-ranskalainen draamakomediaelokuva vuodelta 1980. Vanhempien riitaista ja vastuutonta avioliittoa kuvataan takaumina sukulaisilta toisille siirreltävän kymmenvuotiaan Eugenio-pojan näkökulmasta.
Idea ja juoni.
Luigi Comencini sai ajatuksen elokuvaan tehdessään tv-dokumenttiaan "L’amore in Italia" (1978), jossa hän jututti italialaisia pariskuntia. Häntä alkoi kiinnostaa teema lasten hankinnasta ja sen jälkeisestä avioerosta. Vaikutteita tuli myös eräästä hirtehisestä kohtauksesta vähän tunnetussa Chaplin-komediassa, jossa päähenkilö yrittää lohduttaa itkevää vauvaa, mutta heittääkin sen yhtäkkiä vain ulos ikkunasta.
"Eugenion" alussa poikaa ollaan jälleen kerran viemässä asuinpaikasta toiseen, kuljettajana muuan isän kaveri nimeltä Baffo. Kun Baffo hermostuu Eugenion temppuiluun autoradiolla, hän vain yhtäkkiä komentaa pojan ulos autosta keskellä tyhjää maaseutua ja jatkaa matkaa yksin. Tästä muodostuu elokuvan kehyskertomus, jossa poikaa etsitään koko päivän ajan, kunnes hänet lopulta löydetään eräältä maatilalta, jonne hän on jäänyt seuraamaan vasikan syntymää. Takaumin kerrotaan pojan vaiheita äidin raskausajasta alkaen nykyhetkeen, vuosia molempien isovanhempien, isän yläluokkaisten ja äidin liberaalimpien vanhempien luona. Riitelevät vanhemmat muun muassa unohtavat pienen poikavauvansa junaan. Tarinan loppu jää avoimeksi: kun sukulaiset löytävät pojan maatilan navetasta, he kiinnittävätkin ihastuneina huomionsa vastasyntyneeseen vasikkaan, ja poika häipyy taas kenenkään huomaamatta kaukaisuuteen navetan takaovesta, seuranaan maatilan koira. Lähdön huomaa vaivihkaa vain poikaa ymmärtävä Baffo.
Vastaanotto.
Elokuva tuotti David di Donatello -palkinnon musiikistaan säveltäjä Fiorenzo Carpille. Myös Luigi Comencini oli ehdolla parhaan ohjauksen kategoriassa.
Elokuva esitettiin Suomessa Yle TV2:n ohjelmistossa joulukuussa 1982. "Iltalehden" tv-sivulla tarinaa luonnehdittiin käänteiseksi "Kramer vastaan Kramer" -tarinaksi, huoltajuuskiistaksi jossa kumpikaan vanhemmista ei halua lasta itselleen. "Helsingin Sanomien" Mikael Fränti piti "Eugeniota" hieman pinnallisena ja sekoilevana mutta miellyttävänä katsomiskokemuksena. Hänen mielestään tarina ei aivan onnistu yrityksissään sovittaa kaoottiseen perhetarinaan 1970-luvun poliittisia aatteita feminismistä maolaisuuteen.
Johan Erik Nordblom

Johan Erik Nordblom (13. huhtikuuta 1788 Uppsala – 26. joulukuuta 1848 Uppsala) oli ruotsalainen säveltäjä, kuoronjohtaja, kapellimestari, laulupedagogi, pianisti ja urkuri.
Nordblom syntyi räätäli Eric Nordblomin pojaksi. Hän oppi aluksi laulamaan sekä soittamaan huilua ja pianoa. Myöhemmin hän syventyi urkuihin. Nordblom opiskeli vuosina 1808–1814 Johann Christian Friedrich Hæffnerin johdolla ja valmistui vuonna 1814 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksesta musiikkijohtajan ja musiikinopettajan pätevyyksillä. Nordblom pääsi musiikkijohtajaksi kouluun Gävleen, jossa toimi, kunnes siirtyi vuonna 1819 Hæffnerin sijaiseksi Uppsalan yliopiston musiikkijohtajana. Vuosina 1821–1835 hän lisäksi opetti Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksessa. Vuonna 1833 Nordblomista tuli Uppsalan yliopiston vakituinen musiikkijohtaja, vaikka työstä tuli palkallinen vasta vuonna 1835. Hän toimi lisäksi Uppsalan tuomiokirkon urkurina vuodesta 1835. Nordblom perusti myös lauluinstituutin naisille ja johti vuodesta 1835 Kungliga Akademiska Kapelletia. Hänen johdollaan Kungliga Akademiska Kapellet esiintyi monissa merkittävissä tilaisuuksissa, kuten Kaarle XIV Juhanan valtaannousun 25-vuotisjuhlassa (1843) ja Oskar I:n kruunajaisissa (1844). Sen yhteistyökumppaneita konserteissa olivat muiden muassa Ole Bull, Andreas Randel ja Jenny Lind. Nordblom johti muun muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin ja Felix Mendelssohnin teosten esityksiä. Hän esiintyi myös solistina Mendelssohnin pianokonserton esityksessä.
Nordblom sai elinaikanaan runsaasti tunnustusta vokaalimusiikistaan. Hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1827. Vuosilta 1825–1829 ovat hänen teoksensa "Sångöfningar" käsikirjoitukset, jotka myöhemmin painettiin nimellä "Sång-Schola". Vilhelm Fredrik Palmblad julkaisi neljä kirjaa Nordblomin soololauluista vuosina 1819–1826. Nordblomin säilyneeseen tuotantoon kuuluu lauluja eri kokoonpanoille yksinlauluista kuoroteoksiin.
Mipmap

Mipmap tarkoittaa tietokonegrafiikassa tekniikkaa, jolla parannetaan renderöinnin suorituskykyä ja laatua. Tekniikassa käytetään useita tekstuureita eri tarkkuuksilla ja mipmap-tekniikka erityisen hyödyllistä anisotrooppisen suodatuksen kanssa.
Tekniikassa alkuperäinen korkean resoluution tekstuuri skaalataan ja suodatetaan pienemmiksi. Pienemmät tekstuurit voidaan luoda automaattisesti, mutta grafiikasta vastaava henkilö voi muuttaa niitä myös käsin. Tyypillisesti jokainen pienempi taso on puolet edellisen tason koosta. Mipmap on käytännössä valmiiksi tallennettu versio, jotta grafiikkaprosessorilla on vähemmän työtä. Eri tasojen tallettaminen kasvattaa tekstuurien kokoa ja pienemmistä tasoista ei ole hyötyä kun tekstuuri renderöidään täydellä resoluutiolla.
Termin "mipmap" esitti Lance Williams SIGGRAPH-tapahtumassa vuonna 1983 artikkelissa "Pyramidal Parametrics". "Mip" viittaa latinankieliseen termiin "multum in parvo", joka tarkoittaa "useaa asiaa pienessä paikassa".
Mămăligă

Mămăligă on Romaniassa ja Moldovassa syötävä maissipuuro. Sitä valmistetaan keittämällä maissisuurimoita. Jäähtyessään mămăligă muuttuu kiinteäksi, jolloin siitä voi leikata viipalaeita leivän tavoin. Vastaavaa ruokaa syödään myös muualla Itä-Euroopassa, mutta toisella nimellä. Mămăligă muistuttaa osittain polentaa.
Maissi saapui nykyisen Romanian ja Moldovan alueelle 1600-luvulla, ja tätä ennen puuron valmistukseen käytettiin hirssiä. Mămăligă on perusruokaa, jota söivät ennen kaikkea maanviljelijät ja paimenet sen yksinkertaisuuden, mutta kuitenkin täyttävyyden vuoksi. Sittemmin ruokalaji on löytänyt tiensä myös ravintoloiden pöytiin.
Mămăligăa voi syödä niin aamiaiseksi (esim. hillon kanssa), lounaaksi (esim. juuston ja pikkelsin kanssa) kuin päivälliseksi (esim. lihan kanssa).
Andreas Randel

Andreas ”Anders” Randel (alun perin "Pettersson"; 6. lokakuuta 1806 Ramdala – 27. lokakuuta 1864 Tukholma) oli ruotsalainen viulisti, säveltäjä ja kapellimestari.
Kun Randel oli lapsi, kansanmuusikko vakuuttui hänen lahjakkuudestaan ja antoi hänelle viulun. 12-vuotiaana Randel lähti Karlskronaan, jossa hänen koulutuksensa turvasivat Fredrik Wilhelm Ståhlberg ja kaupungin musiikkiseura. Kuninkaallisessa matkalla Karlskronaan vuonna 1819 Gerhard De Geer kiinnitti huomionsa Randeliin. Geer vei hänet Finspångiin ja mahdollisti hänelle lisäkoulutuksen. Finspångissa Randel sai myös kruununprinssi Oskarin huomion. Hänet lähetettiin Oskarin kustannuksella vuonna 1822 Pariisiin, ja hänen sukunimensä vaihdettiin Petterssonista Randeliksi. Randel sai vuoteen 1828 saakka Pariisin konservatoriossa viulunsoiton opetusta Pierre Baillot’lta ja sävellysopetusta Luigi Cherubinilta. Randel esiintyi Pariisissa opiskeluaikanaan moneen otteeseen.
Palattuaan Ruotsiin Randel pääsi vuonna 1828 Kungliga Hovkapelletin viulistiksi. Hän esiintyi myös kuninkaallisen oopperan konserteissa solistina sekä omien sävellystensä että muiden säveltäjien teosten esityksissä. Lisäksi hän esitti Joseph Haydnin ja Ludwig van Beethovenin kamarimusiikkiteoksia. Vuosina 1844–1862 Randel sovitti ja sävelsi musiikin yli 20 näytelmään. Hän johti kapellimestarina teatterimusiikkia ja toisinaan myös oopperaesityksiä. Randel toimi vuosina 1844–1864 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian oppilaitoksen viulunsoiton opettajana ja vuosina 1853–1862 Andra livgrenadjärregementetin musiikkijohtajana. Hän kuului Par Bricole -seuraan ja sävelsi sen käyttöön sekä suuri- että pienimuotoisia kuoroteoksia. 29. syyskuuta 1860 Randel johti yhdeksästä eri kuorosta koostunutta 400-äänistä kuoroa Kustaa Vaasan patsaalla Riddarhusetin ulkopuolella osana Kustaa Vaasan muistotapahtumaa. Hän teki monia konserttikiertueita Ruotsin maakunnissa. Kesällä 1856 Randel suuntasi konserttimatkalle Härnösandiin. Tämän jälkeen Härnösandin musiikkiseura otti aloitteen Randelin jousikvarteton (G-duuri) julkaisemiseksi. Tämä johti Musikaliska konstföreningenin perustamiseen. Musikaliska konstföreningen julkaisi vuodesta 1860 lähtien ruotsalaisia teoksia, ja Randel osallistui asiantuntijana teosvalintoihin. Vuonna 1858 Randel teki matkan Saksan ja Ranskan musiikkioppilaitoksiin ja hankki tietoa niiden opetusmetodeista, joita sen jälkeen saatettiin soveltaa myös Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa.
Vuonna 1861 Randel pääsi Kungliga Hovkapelletin pääkonserttimestariksi, jona hän toimi vuoteen 1864 saakka. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu viululle sävellettyjä teoksia (kuten konserttoja), jotka ovat virtuoosisia ja ranskalaisesta perinteestä innoitusta saaneita. Randelin romanssit ja muut laulut ovat kevyempiä ja yksinkertaisempia. Hänen kamarimusiikkinsa (kuten jousikvartetot) on tyylillisesti lähellä Haydnin myöhäisiä teoksia. Randelin näyttämöteoksista menestynein oli musiikki Fredrik August Dahlgrenin komediaan "Värmlänningarna" vuodelta 1846.
Emmanuel Faber

Emmanuel Faber (Grenoble, 22. tammikuuta 1964) on ranskalainen manageri.
Hän on International Sustainability Standards Board:n presidentiksi valittu.
Ura.
Faber vietti osan lapsuudestaan ​​Saint-Bonnet-en-Champsaurissa. Valmistuttuaan Gap lukiosta vuonna 1980 hän valmistui HEC Parisista. Hän sai ensimmäisen työpaikkansa vuonna 1986 liikkeenjohdon konsulttiyhtiö Bain &amp; Companyssa, minkä jälkeen hän siirtyi Barings Bankiin ja sieltä Legris Industriesiin. Legris Industriesin toimitusjohtajaksi hänet nimitettiin vuonna 1996.
Vuotta myöhemmin hän aloitti työt elintarvikeyhtiö Danonessa. Yhdessä Nobelin rauhanpalkinnon voittajan Muhammad Yunussen kanssa hän perusti muun muassa sosiaalisen yrityksen Grameen Danone Foods Bangladeshiin. Yhdessä Martin Hirschin kanssa hän oli aktiivinen Emmaus-projekteissa, joita johti edesmennyt kapusiinien isä Abbé Pierre. Lokakuussa 2014 hänestä tuli Franck Riboudin seuraaja Danonen toimitusjohtaja, mutta menetti tehtävänsä viikkoja kestäneiden keskustelujen jälkeen hallintoneuvoston kokouksessa 14.3.2021, kun hänen oli täytynyt erota hallituksen puheenjohtajan tehtävästä 1.3.2021 Hänen seuraajakseen tulee Gilles Schnepp.
Hän on kolmen lapsen isä.
Per Fredrik Blidberg

Per Fredrik Blidberg (30. heinäkuuta 1784 Motala – 10. syyskuuta 1866 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, laulaja ja musiikkikriitikko.
Blidberg opiskeli Linköpingissä ja sai samanaikaisesti musiikkikoulutusta Johan Adolph Meckliniltä. Hän suoritti myöhemmin opintoja Uppsalan yliopistossa. Blidberg työskenteli musiikkikriitikkona lehdessä "Dagligt Allehanda". Hänet valittiin 18. maaliskuuta 1848 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Blidberg keskittyi säveltäjänä ennen kaikkea yksinlauluihin. Vuodesta 1817 hän työskenteli myös protokollasihteerinä maatalousministeriössä.
Jaremtše

Jaremtše (; vuoteen 2006 asti ) on kaupunki läntisen Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen Nadvirnan piirissä. Jaremtše sijaitsee Itä-Karpaattien alueella Dnestrin vesistöön kuuluvan Prutjoen laaksossa, 60 kilometriä aluekeskus Ivano-Frankivskista etelään. Ukrainan rautateiden ratayhteys (rautatieasema Jaremtše) ja kansallinen maantie N09 () kulkevat kaupungin kautta. 
Kaupunki on tunnettu Karpaattien seudun luontomatkailun, kylpylähotellien ja kuntoutuspalvelujen paikkakuntana. Tammikuun keskilämpötila on -4,3 ja heinäkuun +17,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä 881 millimetriä. Kaupunki sijaitsee Karpaattien kansallispuiston sisällä; kansallispuiston toimisto sijaitsee kaupungissa.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 7 907 asukasta vuoden 2022 alussa. Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli laajemmassa Jaremtšan kaupunkipiirissä 20 821, joista etnisesti ukrainalaisia oli 98,87 prosenttia ja venäläisiä 0,79 prosenttia. Tähän kaupunkipiiriin kuului myös esimerkiksi Voroh’tan kaupunkityyppinen taajama. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kaupunkiin kirjattiin 8 385 asukasta.
Paikkakunta on perustettu vuonna 1895, jolloin jo 1500-luvulta saakka tunnetut kylät Jamna ja Dora (Ямна і Дора) liitettiin hallinnollisesti yhteen. Seudun historiaan liittyy esimerkiksi Oleksa Dovbuš, joka joukkoineen toimi seudulla vuosina 1738–1745. 
Ukrainan valtiossa Jaremtše on kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Nadvirnan piiriin. Aiemmin se oli Jaremtšen kaupunkipiirin keskus.
Treungen

Treungen (tunnettu myös nimellä Tveitsund) on taajama Nissedalin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Se sijaitsee Nisser-järven eteläpäässä. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 542 vuonna 2023.
Nissedalin kirkko

Nissedalin kirkko () on Nissedalin kunnassa Telemarkin läänissä sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1764.
Nisser

Nisser on järvi Nissedalin ja Kviteseidin kuntien alueella Telemarkin läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 77 neliökilometriä.
Treungenin kirkko

Treungenin kirkko () on Nissedalin kunnassa Telemarkin läänissä sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1764.
Dagny Tande Lid

Dagny Tande Lid (25. toukokuuta 1903 Nissedal – 28. tammikuuta 1998 Oslo) oli norjalainen runoilija ja kuvittaja, joka tunnetaan noin 2 500 piirroksestaan aviomiehensä Johannes Lidin laatimaan kasvioon. Hän kuvitti myös muiden kasvitieteilijöiden teoksia sekä esimerkiksi astioita ja postimerkkejä. Dagny Tande Lid opiskeli Norjan valtion käsityö- ja taideteollisuuskoulussa muun muassa Eivind Nielsenin johdolla.
Johannes Lid

Johannes Lid (11. tammikuuta 1886 Voss – 29. syyskuuta 1971 Oslo) oli norjalainen kasvitieteilijä. Hänen "Norsk flora" -kasvionsa on alansa tunnetuimpia perusteoksia Norjassa. Kuvituksen siihen teki hänen vaimonsa Dagny Tande Lid. Vuodesta 1919 Lid toimi Oslon yliopiston kasvitieteellisen museon konservaattorina. Hän teki tutimusmatkoja ympäri Norjaa sekä Kanariansaarille.
Johannes Lidin veli Nils Lid oli kansanperinteen tutkija ja sisko Brita Lid kirjailija.
Eivind Nielsen

Eivind Nielsen (18. kesäkuuta 1864 Haugesund – 13. heinäkuuta 1939 Oslo) oli norjalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hän oli Knud Bergslienin oppilas ja tunnetaan erityisesti piirroksistaan Elling Holstin lastenkirjaan "Norsk billedbog for børn". Nielsen opetti Norjan valtion käsityö- ja taideteollisuuskoulussa vuosina 1890–1934.
Elling Holst

Elling Bolt Holst (19. heinäkuuta 1849 Drammen – 2. syyskuuta 1915 Bærum) oli norjalainen matemaatikko ja kirjailija. Hän väitteli matematiika tohtoriksi Oslon yliopistossa vuonna 1882. Holst tunnetaan kolmiosaisesta "Norsk Billebog for Børn" -satukokoelmasta, jonka kuvitti Eivind Nielsen. Lisäksi hän laati matematiikan oppikirjoja ja elämäkertoja kuuluisista matemaatikoista kuten Sophus Liestä ja Niels Abelista.
Tjellen vyöry

Tjellen vyöry ( tai "Tjellafonna") oli Langfjorden-vuonossa nykyisen Molden kunnan alueella Norjassa 22. helmikuuta 1756 tapahtunut Norjan historian suurimpana pidetty maanvyöry, joka vaati 32 ihmisen hengen. Onnettomuudessa tuhoutui lisäksi 168 rakennusta ja 198 laivaa. Vyöryä edelsi yli viikon jatkunut tauoton sade. Vuonoon syöksynyt maa-aines aiheutti paikallisen tsunamiaallon.
Lyydialaiset

Lyydialaiset olivat muinaisessa Lähi-idässä sijainneen Lyydian kansa Anatolian niemimaalla, kimmerialaisten ja fryygialaisten välissä. He tulivat alueelle, joka oli tyhjentynyt Fryygian ja Kimmerian tuhossa. He olivat kaupankäynnissä edistyneitä. Herodotoksen mukaan he olivat ensimmäinen kansa, jolla oli vakituisia vähittäiskauppoja. Herodotos kerktoi myös, että lyydialaiset olivat omaksuneet joitakin tapoja kreikkalaisilta. Heillä oli vaikutusta joonialaisiin. Noin 600 eaa. lyydialaiset keksivät metalliset kolikot.
Mankell

Mankell on ollut muun muassa seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Ces-duuriasteikko

Ces-duuriasteikko on ces-sävelestä alkava sävelasteikko, johon kuuluvat ces, des, es, fes, ges, as, b ja ces. Kaikki sävelet ovat siis alennettuna. Ces-duurin rinnakkaissävellaji on as-molli, sekä muunnossävellaji on teoreettinen ces-molli. Ces-duuria käytetään musiikissa harvoin ja sen sijasta usein käytetään sen enharmonista vastinetta, eli H-duuria. Harpun kielet on viritetty diatonisesti Ces-duuriin, kun polkimet ovat perusasennossa.
Ces-duurin etumerkintä eri nuottiavaimilla.
Neljällä yleisimmällä avaimella.
&lt;score&gt;{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } « \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key ces \major s16 \clef alto \key ces \major s16 \clef tenor \key ces \major s16 \clef bass \key ces \major s16 } » }&lt;/score&gt;
Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. Ces-duurin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.
B-duuriasteikko

B-duuriasteikko on B:stä alkava sävelasteikko, jonka sävelet ovat B, C, D, Es, F, G, A ja B. B-duurin rinnakkaismolli on g-molli ja muunnosmolli on b-molli. B-duurin subdominanttisointu on Es-duurisointu ja dominanttisointu on F-duurisointu.
B-duuri on jazzissa suosittu sävellaji. Tämä johtunee siitä, että monet puhallinsoittimet ovat usein B-, Es- tai F-vireisiä niin, että niiltä vähenee etumerkinnästä alennuksia, minkä myötä esimerkiksi trumpetti ja tenorisaksofoni soittavat C-duuristemmaa soivan sävellajin ollessa B-duuri.
Varsinkin populaarimusiikin puolella, jossa on yhä yleistyvämmin käytössä englantilainen sävelten nimeämistyyli, "B-duurilla" viitataan H-duuriin, ja B-duurista käytetään nimeä "Bb-duuri". Kuitenkin suomalaisen taidemusiikin puolella, jossa on yhä yleisesti saksalainen nimeämisäkäytäntö, Bb tarkoittaa kuitenkin lähtökohtaisesti kaksoisalennettua H:ta, josta rytmimusiikin puolella käytetään yleensä nimeä "Beses".
B-duurin etumerkintä eri nuottiavaimilla.
Neljällä yleisimmällä avaimella.
&lt;score&gt;{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } « \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key bes \major s16 \clef alto \key bes \major s16 \clef tenor \key bes \major s16 \clef bass \key bes \major s16 } » }&lt;/score&gt;
Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. B-duurin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.