tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Txalaparta

Txalaparta on perinteinen baskilainen lyömäsoitin, joka liitetään vahvasti alueen kulttuuriin. 
Soittimen juuret ulottuvat 1400-luvulle. Sitä käytettiin maaseudulla muun muassa maataloustöiden, omenankeruun, häiden ja juhlien yhteydessä. Txalapartan ääni voi kantautua jopa viiden kilometrin päähän. Yöaikaiset soitot ja kokoontumiset olivat aikoinaan tavallisia, ja niihin liittyi usein tanssia, juomaa ja leikkisyyttä.
Soitin koostuu yhdestä tai useammasta puisesta laudasta, joita soittajat (yleensä kaksi) lyövät vuorotellen puupuikoilla. Soittaminen perustuu vuoropuheluun, jossa toinen ylläpitää rytmiä ja toinen tuo siihen vaihtelua. Perinteiset materiaalit ovat espanjalaisia puita, mutta nykyisin käytetään myös ulkomaisia lajikkeita ja erilaisia rakenteita kuten polyuretaania.
Francon hallinnon aikana txalapartan soitto oli rajoitettua, mutta 1960-luvulta alkaen se alkoi saada uudelleen jalansijaa, ja nykyisin sitä soitetaan sekä perinteisessä että kokeellisessa muodossa. Txalaparta ei ole enää vain perinteinen maaseudun soitin, vaan sitä soitetaan myös sinfoniaorkestereissa ja modernin musiikin yhteyksissä. Tunnettu nykyaikainen txalapartaryhmä on "Oreka TX", joka on laajentanut soittimen käyttöä uusiin materiaaleihin ja kansainvälisiin yhteistöihin. Txalaparta nähdään osana baskikulttuuria, ja sen käyttö elää sekä perinteiden että uusien tulkintojen kautta. Esimerkiksi poptähti Madonna sisällytti txalapartan esiintymiseensä maailmankiertueellaan, mikä lisäsi soittimen kansainvälistä tunnettuutta.
Moraxella catarrhalis

Moraxella catarrhalis on nirso, liikkumaton, gramnegatiivinen, aerobinen, oksidaasipositiivinen diplokokki, joka voi aiheuttaa hengityselinten, välikorvan, silmän, keskushermoston ja nivelten infektioita ihmisillä. Se aiheuttaa isäntäsolun infektion tarttumalla isäntäsoluun trimeeristen autotransporteriadhesiinien avulla.
Ziusudra

Ziusudra (myös Ziudsura, ) on Mesopotamian mytologian hahmo. Hänet kuvataan Sumerin viisaaksi kuninkaaksi ja sankariksi, joka pelasti ihmiskunnan vedenpaisumukselta. Urotekonsa ansiosta Ziusudra palkittiin kuolemattomuudella ja jumalat asettivat hänet asumaan Dilmunissa.
Kirjallisuudessa.
Kuningasluettelo.
Sumerin kuningasluettelon "WB 62" -resensio mainitsee Ziusudran viimeisenä vedenpaisumusta edeltäneenä kuninkaana. Hän oli Ubartutun poika ja hallitsi Šuruppagia vuotta. Tekstin ("ziusudra dumu sukurlam") voi tulkita myös niin, että Ziusudra oli Sukurlamin (Šuruppagin) poika, joka puolestaan oli Ubartutun poika. Sumerinkielisessä kirjallisuudessa esiintyy kumpaakin tulkintaa.
Ziusudra puuttuu tunnetummasta "WB 444" -resensiosta (Weldin-Blundellin prisma). Poisto saattaa olla tarkoituksellinen, sillä kuningasluettelo korostaa dynastioiden vaihtumista ja kuninkuuden asettamista aina yhteen kaupunkiin kerrallaan. Kuninkuus tuhoutui luettelon mukaan tulvassa ja piti sen jälkeen perustaa uudelleen. Tarun mukaan Ziusudra selviytyi tulvasta ja sai palkinnoksi ikuisen elämän, mikä olisi rikkonut kuningasluettelon rakenteen.
Tulvakertomus.
Sumerilaisen tulvakertomuksen mukaan Ziusudra oli kuningas ja "gudug"-pappi. Ylijumalat An ja Enlil päättivät lähettää ihmiskunnan tuhoksi suuren tulvan, mutta Enki varoitti Ziusudraa. Tämä rakensi suuren laivan ja kokosi sinne ihmisiä ja eläimiä, jotka näin pelastuivat tuholta. Myrsky raivosi seitsemän päivän ja seitsemän yön ajan, kunnes auringonjumala Utu jälleen näyttäytyi. Ziusudra teki laivaan aukon, kumarsi Utun edessä ja uhrasi tälle härkiä ja lampaita. Eläinten poistuessa laivasta Ziusudra kumarsi Ania ja Enliliä, jotka palkitsivat hänen tekonsa kuolemattomuudella. Ziusudra asetettiin elämään kaukaiseen Dilmunin maahan, ”josta aurinko nousee”.
Assyrialaisessa epiikassa Ziusudraa vastaavan hahmon nimi on Atrahasis (’ylen viisas’), babylonialaisessa epiikassa Utnapištim (’hän löysi elämän’) ja "Raamatun" tulvakertomuksessa Nooa (’rauha’, ’lepo’). Berossos mainitsee Ziusudran kreikkalaistetulla nimellä Xisuthros (Ξίσουθρος).
Muut kertomukset.
Viisauskirjallisuutta edustava "Šuruppagin neuvot" on kehystarinan mukaan kokoelma ohjeita, jotka Ubaratutun poika Šuruppag vanhoilla päivillään antoi pojalleen Ziusudralle.
Kertomaruno "Gilgamešin kuolema" mainitsee nimihahmon saavutusten joukossa Ziusudran asuinpaikan löytämisen. Enki toteaa, että Ziusudra ainoana ihmisenä on saanut palkkiokseen kuolemattomuuden. Muut jumalat ovat kuitenkin pakottaneet Enkin vannomaan, ettei vastaavaa kunniaa enää koskaan suoda ihmisille. Enki pohtii, voitaisiinko Gilgamešin kohdalla tehdä poikkeus, koska tämän äiti oli jumalatar. Toinen jumala vastaa, että Gilgameš saa jatkaa olemassaoloaan aaveena. Hänestä tehdään vainajalan hallitsija ja aaveista mahtavin.
Hyvin katkelmallisena säilynyt sumerinkielinen runo kertoo varhaisista hallitsijoista. Siinä mainitaan tuntemattomaksi jäävä hahmo, joka Ziusudran tapaan ”koetti löytää elämän”.
Galleria Sculptor

Galleria Sculptor on Helsingin keskustassa sijaitseva näyttelytila. Kuvanveistäjäliiton ylläpitämä tila tuo esille varsinkin kuvanveistoa. 
Galleria Sculptor aloitti elokuussa 1979 Vanhan kirkkopuiston varrella osoitteessa Yrjönkatu 11. Ensimmäistä Juhlaviikkojen kanssa järjestettyä näyttelyä pitämään kutsuttiin Nina Terno. Näyttelytilan yhteydessä oli kuvanveistäjäliiton toimisto, myöhemmin myös pienoisveistosten kokoelma.
Samassa talossa toimi 1990-luvulla myös Galleria G, Taidemaalariliiton Tm-galleria ja STS useiden muiden alan järjestöjen ohella.
Galleria Sculptor muutti Etelärantaan Kauppahallia vastapäätä, kun Yrjönkadun tilat jouduttiin jättämään vuonna 1999.
Nykyisissä 191 neliön tiloissa oli aiemmin toiminut huonekaluliike ja pankki.
Galleriassa on ollut muiden muassa Constantin Brancusin ja Tony Craggin näyttelyt.
Teuvo Tuomivaara

Teuvo Tuomivaara (s. 5. lokakuuta 1943 Posio) on suomalainen kuvanveistäjä.
Tuomivaara opiskeli 1970-luvulla Terho Sakin johdolla. Hän on 1970-luvulta lähtien ollut kansainvälisesti aktiivinen yksityis- ja ryhmänäyttelyiden pitäjä sekä ympäristötaidetapahtumien osallistuja. Tuomivaaran teoksia kuuluu Aineen taidemuseon (Tornio) sekä Rovaniemen, Kemin ja Oulun taidemuseoiden kokoelmiin. Hänen julkisia teoksiaan on esillä eri maissa. Tuomivaara sai Jaakontorin veistoskilpailussa toisen palkinnon Kemijärvellä vuonna 1984. Hänelle myönnettiin vuonna 1991 Lapin läänin taidepalkinto. 
Tuomivaaran taiteeseen on vahvasti vaikuttanut 1970-luvulta lähtien Pohjois-Suomen luonto. Hän on usein käyttänyt teoksissaan viittauksia vanhoihin kertomuksiin. Tuomivaaran usein käyttämiä materiaaleja ovat puu, pronssi ja kivi. Lisäksi hänen tuotannossaan on käytetty betonia, keramiikkaa, terästä, savea, luuta, jäätä, lunta sekä tulta. Tuomivaara on myös opettanut kuvanveistoa. Hänelle myönnettiin vuonna 2007 valtion taiteilijaeläke. Tuomivaara toimi Lapin taiteilijaseuran puheenjohtajana vuosina 1991–1993 ja Lapin läänin taidetoimikunnan jäsenenä vuosina 1992–1997. Hän kuuluu Suomen kuvanveistäjäliittoon.
Rottne

Rottne on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 465 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ingelstad

Ingelstad on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 863 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Braås

Braås on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 633 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Marianna Barbieri-Nini

Marianna Barbieri-Nini (18. helmikuuta 1818 Firenze – 27. marraskuuta 1887 Firenze) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Barbieri-Nini opiskeli setänsä Luigi Barbierin, Giuditta Pastan ja Nicola Vaccain johdolla. Hän teki oopperadebyyttinsä Milanon La Scalassa Gaetano Donizettin teoksessa "Belisario". Barbieri-Nini loi Lady Macbethin roolin Giuseppe Verdin "Macbethissa", Lucrezian roolin "I due Foscarissa" ja Gulnaran roolin "Il corsarossa".
Peder Sjögren

Gösta Tage Filip Peder Sjögren (29. huhtikuuta 1905 – 28. huhtikuuta 1966) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa oli Espanjan sisällissodasta kertova reportaasikirja "Bar barbar" (1937). Sjögrenin ensimmäinen romaani, niin ikään Espanjaan sijoittuva "Svarta palmkronor", ilmestyi vuonna 1944.
Lammhult

Lammhult on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 600 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Gemla

Gemla on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 081 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Åryd (Växjö)

Åryd on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 710 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Åby (Växjö)

Åby on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 423 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Furuby

Furuby on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 423 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Nöbbele

Nöbbele on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 237 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tävelsås

Tävelsås on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 382 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Björnö

Björnö on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 210 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Öja (Växjö)

Öja on taajama Växjön kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 396 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Marianna Pizzolato

Marianna Pizzolato on italialainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.
Pizzolato on lähtöisin Sisiliasta. Hän sai opetusta Claudia Carbilta. Pizzolato valmistui Palermon konservatoriosta kunniamaininnoin ja osallistui Rosemarie Cabaudin sekä Werner Dörmannin yksinlaululuokille. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 2002 Gioacchino Rossinin "Tancredin" nimiroolissa Marco Zambellin johdolla. Tämän jälkeen hän esiintyi Dorinan roolissa Domenico Cimarosan oopperassa "Il marito disperato" Antonino Foglianin johdolla. Pizzolato on esiintynyt vuodesta 2003 lähtien usein Pesaron Rossini-festivaalilla. Hän on usein tehnyt Rossinin oopperoissa yhteistyötä tenori Raúl Giménezin kanssa.
Rossinin lisäksi Pizzolaton ohjelmistoon on kuulunut muun muassa Giuseppe Verdin teoksia sekä varhaisempaa ohjelmistoa Claudio Monteverdiltä, Georg Friedrich Händeliltä ja Giovanni Battista Pergolesiltä. Pizzolato on tehnyt esiintymisiä muun muassa Pariisin oopperassa, Metropolitan-oopperassa, La Scalassa ja Royal Opera Housessa. Hän on tehnyt monia levytyksiä.
Happy Days (yhtye)

Happy days on yhdysvaltalainen DSBM-yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Floridassa, sarasotassa. Yhtye alkoi A.Morbidin sooloprojektina ja hän julkaisi itse yhtyeen kolme ensimmäistä demoa vuonna 2007 ja soitti kaikki soittimet niillä, kunnes vuonna 2008 Karmageddon liittyi rumpaliksi. Yhtyeen nimi on otettu yhdysvaltalaisesta sitcom sarjasta happy days ja yhtyeen kappaleet käsittelevät aiheita kuten: itsemurha, misantropia, negatiivisuus, masennus ja yksinäisyys.
Claudia Carbi

Claudia Carbi (1923 Cremona – 29. tammikuuta 2018) oli italialainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.
Carbi erikoistui vanhaan musiikkiin, kamarimusiikkiin ja oratorioon. Hän esiintyi muun muassa Teatro Comunale di Bolognassa, Teatro Carlo Felicessä ja Teatro Manzonissa. Carbi osallistui levytyksiin esimerkiksi Giovanni Battista Pergolesin "Stabat Materista" ja Gioacchino Rossinin "Il signor Bruschinosta". Hän opetti uransa myöhemmissä vaiheissa eri puolilla Italiaa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Marianna Pizzolato.
Volodymyrivka

Volodymyrivka () on usean asutuskeskuksen nimi Ukrainassa.
Klaus Juva

Klaus Wilhelm Juva (17. toukokuuta 1922 Porvoo – 21. marraskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka työskenteli yli 30 vuoden ajan Suomen suurimpiin kuuluneen mainostoimiston Lintaksen johdossa. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri.
Turun yliopiston rehtorin Einar W. Juvan poika Klaus Juva kirjoitti ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta vuonna 1940 ja opiskeli sitten Turun yliopistossa taloustiedettä, Suomen historiaa ja filosofiaa. Hän palveli jatkosodassa suurpommitusten ilmatorjunnassa Helsingissä. Sotien jälkeen appiukko, kauppaneuvos Aapo Laurén kutsui Juvan turkulaisen mainostoimisto Ponsi Oy:n toimitusjohtajaksi.
Vuonna 1951 Klaus Juva oli laajentamassa Unilever-kulutustavarajätin omistamaan Lintas-ketjuun kuuluvaa mainostoimistoa pienestä Ruotsin Lintaksen etäispäätteestä itsenäiseksi toimistoksi. Hänet nimitettiin aluksi sen apulaisjohtajaksi ja sitten toimitusjohtajaksi vuonna 1953, jolloin Lintas muutti Turusta Helsinkiin. Juva toimi Lintaksessa yli 30 vuotta, vuodesta 1977 hallituksen puheenjohtajana kunnes jäi eläkkeelle 1982. Hän toimi myös Mainostoimistojen liiton johtokunnassa 1955–1972.
Lintasta on kutsuttu Suomen ensimmäiseksi kansainväliseksi mainostoimistoksi. Se oli varsinkin televisiomainonnan edelläkävijä ja monien mainonnantekijöiden tärkeä kouluttaja Suomessa.
Vuonna 1954 Klaus Juva oli yksi Helsingin Nuorkauppakamarin perustajista yhdessä Martti Elovaaran, Boris Taimitarhan, Kalervo Vaahtokarin ja Jorma H. Karon kanssa.
Klaus Juvan puoliso oli nuortenkirjailija Kerttu Juva ja isoveli arkkipiispa Mikko Juva..
Helsinki Half Marathon

Helsinki Half Marathon on kesäkuisin Helsingissä järjestettävä puolimaraton eli 21,0975 kilometrin juoksukilpailu. Kilpailu on järjestetty vuodesta 2014 lähtien, ja sitä on luonnehdittu yhdeksi Suomen suurimmista juoksutapahtumista. Ensimmäisenä vuonna eli 2014 tapahtumaan osallistui noin 1 500 juoksijaa. Vuonna 2016 osallistujia oli noin 3 000. 
Tapahtuman yhteydessä käytetään usein sen pääyhteistyökumppanin nimeä. Vuonna 2024 tapahtuma tunnettiin nimellä BMW Helsinki Half Marathon, ja vuonna 2025 kilpailun nimi on Björn Borg Helsinki Half Marathon. Tapahtumapäivänä on joinakin vuosina järjestetty myös viiden kilometrin juoksukilpailu.
Reitit.
Helsinki Half Marathonin aloituspaikka on pääsääntöisesti ollut joko Töölönlahdenpuisto tai Kaivopuisto. Vuonna 2015 aloituspaikkana toimi Baana. Kilpailureitin on kuvailtu yhdistelevän rantoja, puistoja ja kaupunkialueita. Reittiin kuuluu osia keskustasta, kuten Kauppatori, ja reitti pysyy kantakaupungin alueella. Reitin itäisimpiin ja pohjoisimpiin osuuksiin kuuluvat Kalasatama ja Vallila. Reitin varrella on useita kannustus- ja juomapisteitä, ja reitin pituus on virallisesti mitattu. Reitti juostaan yhtenä kierroksena, ja suurimmaksi osaksi reitillä juostaan pyöräilyn ja jalankulun väyliä pitkin.
2018–2020.
Reitti: Alvar Aallon katu / Töölönlahdenpuisto – Baana – Hietalahti – Kaivopuisto – Kauppatori – Katajanokka – Pohjoisranta – Pitkäsilta – Hakaniemenranta – Merihaka – Kalasatama – Hermanninmäki – Teollisuuskatu – Sähköttäjänsilta – Alppipuisto – Hesperianpuisto – Töölönlahdenpuisto.
2021.
Reitti: Kaivopuisto – Eira – Hietalahti – Baana – Kansalaistori – Baana – Ruoholahti – Jätkäsaari – Hietalahti – Hernesaari – Kaivopuisto.
2022–2023.
Reitti: Töölönlahdenpuisto – Baana – Hietalahti – Hernesaari – Kaivopuisto – Kauppatori – Katajanokka – Pohjoisranta – Tervasaari – Pohjoisranta – Hakaniemen silta – Sörnäisten rantatie – Kalasatama – Teollisuuskatu – Sähköttäjänsilta – Alppipuisto – Hesperianpuisto – Töölönlahdenpuisto.
2024–2025.
Reitti: Kaivopuisto – Kauppatori – Katajanokka – Pohjoisranta – Sörnäisten rantatie – Sompasaari – Kalasatama – Teollisuuskatu – Konepaja – Alppipuisto – Hesperianpuisto – Töölönlahdenpuisto – Baana – Hietalahti – Hernesaari – Kaivopuisto.
Vuoden 2024 kilpailun aikana poliisi pysäytti juoksijoita useiksi minuuteiksi reitin puolessavälissä Mäkelänkadun ja Hämeentien risteyksessä, koska liikenne oli kilpailun vuoksi ruuhkautunut.
Ezio Flagello

Ezio Flagello (28. tammikuuta 1931 New York, New York – 19. maaliskuuta 2009 Palm Bay, Florida) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan basso.
Flagello opiskeli Manhattan School of Musicissa. Hänen tärkeimpiä opettajiaan olivat John Brownlee ja Friedrich Schorr. Flagello teki virallisen debyyttinsä vuonna 1955 Empire State Festivalissa, jossa hän tulkitsi Dulcamaran roolin Gaetano Donizettin "Lemmenjuomassa". Hän oli jo edellisenä vuotena esiintynyt Ed Sullivanin televisio-ohjelmassa "The Toast of the Town" muiden muassa Victor Borgen kanssa. Flagello esiintyi Metropolitan-oopperassa vuosina 1957–1984. Ensimmäisen esiintymisensä hän teki siellä Giacomo Puccinin "Toscassa" ja viimeisen esiintymisensä Bartolon roolissa Gioacchino Rossinin "Sevillan parturi". Flagellon laajaan ohjelmistoon kuului teoksia myös muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartilta, Vincenzo Belliniltä, Giuseppe Verdiltä, Richard Wagnerilta ja Samuel Barberilta.
Flagello esiintyi Johnny Carsonin kanssa "The Tonight Show’ssa" vuonna 1971. Hän esiintyi myös elokuvassa "Kummisetä osa II" (1974). Lopetettuaan uransa Metropolitan-oopperassa Flagello teki vielä konserttiesiintymisiä esimerkiksi vuonna 1987 Rossinin "Stabat Materin" esityksessä Jacksonvillessä Floridassa. Hän teki lukuisia levytyksiä eri levymerkeille muun muassa oopperoista "Unissakävelijä" ja "Don Giovanni". Hän levytti myös veljensä, säveltäjä Nicolas Flagellon laulusarjan "The Land".
Helsinki Marathon

Helsinki Marathon on Helsingissä järjestettävä maraton eli 42,195 kilometrin juoksukilpailu. Se on järjestetty kesästä 2018 lähtien. Tapahtuma järjestetään vuosittain elokuun lopussa.
Kilpailu juostaan pääsääntöisesti kantakaupungin alueella, ja lähtö- ja maalialueena toimii Kaivopuisto. Tapahtuman yhteydessä osittain samoilla reiteillä järjestetään myös puolimaraton ja 10 kilometrin juoksu. 
Helsinki Marathonia alettiin suunnitella sen jälkeen, kun elokuisin järjestetty Helsinki City Marathon päätettiin vuoden 2017 kilpailun jälkeen siirtää toukokuulle. Helsinki Marathonin tavoitteeksi tuli kasvaa Suomen suurimmaksi maratoniksi, ja samalla sen oli määrä kilpailla Kööpenhaminan ja Tukholman maratonien kanssa. Perustajiin kuuluvat muun muassa kestävyysjuoksijat Aki Nummela, Tuomo Salonen ja Simo Wannas. Tapahtumaa varten perustettiin syyskuussa 2017 Helsinki Marathon Oy, jossa yhteistyötä tekevät tapahtumajärjestäjä Runner’s High sekä Helsinki Half Marathon -kilpailun järjestäjät.
Tapahtuman yhteydessä käytetään usein sen pääyhteiskumppanin nimeä; vuosina 2023 ja 2024 tapahtuma tunnettiin nimellä BMW Helsinki Marathon, ja vuonna 2025 kilpailun nimi oli Björn Borg Helsinki Marathon.
Reitit.
Kaikkiin tähänastisiin reitteihin ovat kuuluneet seuraavat kadut: Telakkakatu, Eiranranta, Hernesaarenranta, Merisatamanranta ja Ehrenströmintie.
2018.
Reitti: Kaivopuisto – Eira – Hietalahti – Hernesaari – Kaivopuisto. Reitti juostiin neljänä kierroksena.
2019.
Reitti: Kaivopuisto – Eira – Ullanlinna – Punavuori – Hernesaari – Kaivopuisto. Reitti juostiin neljänä kierroksena.
2021–2023.
Reitti: Kaivopuisto – Eira – Hietalahti – Baana – Kansalaistori – Baana – Ruoholahti – Jätkäsaari – Hietalahti – Hernesaari – Kaivopuisto.
Reittiin kuului kaksi lisäkierrosta Kaivopuiston, Eiran, Hietalahden, Jätkäsaaren ja Hernesaaren alueilla.
2024.
Reitti: Kaivopuisto – Kauppatori – Katajanokka – Pohjoisranta – Merihaka – Hakaniemi – Kaisaniemenranta – Kaisantunneli – Hesperianpuisto – Mannerheimintie – Kansalaistori – Baana – Ruoholahti – Jätkäsaari – Hietalahti – Hernesaari – Kaivopuisto.
Reittiin kuului lisäkierroksia Kaivopuiston, Ullanlinnan, Punavuoren, Hietalahden, Jätkäsaaren ja Hernesaaren alueilla. Puolimaraton juostiin yhtenä kierroksena.
2025.
Reitti: Kaivopuisto – Kauppatori – Katajanokka – Kalasatama – Kulosaari – Herttoniemi – Roihupelto – Viikki – Veräjämäki – Pasila – Alppipuisto – Tokoinranta – Pitkäsilta – Kaisantunneli – Hesperianpuisto – Mannerheimintie – Baana – Ruoholahti – Jätkäsaari – Hietalahti – Hernesaari – Kaivopuisto.
Maraton juostiin ensimmäistä kertaa yhden kierroksen reitillä, mitä on kutsuttu ainutlaatuiseksi ratkaisuksi suomalaiselle kilpailulle. Aki Nummelan mukaan yhden kierroksen reittiä oli kaavailtu tapahtumalle jo vuodesta 2017 alkaen, mutta vasta osallistujamäärien kasvu ja Helsingin väylien paraneminen mahdollistivat sen toteuttamisen.
Mariella Devia

Mariella Devia (s. 12. huhtikuuta 1948 Chiusavecchia) on italialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Devia aloitti uransa lyyrisenä koloratuurisopraanona ja saavutti sittemmin suosiota dramaattisella bel canto -ohjelmistolla. Hän opiskeli Jolanda Magnonin johdolla Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa Roomassa. Hän teki oopperadebyyttinsä Gaetano Donizettin "Lucia di Lammermoorin" nimiroolissa Trevisossa vuonna 1973. Devia esiintyi Metropolitan-oopperassa vuosina 1979–1994. La Scalan -debyyttinsä hän teki vuonna 1987 Giuliettan roolissa Vincenzo Bellinin oopperassa "I Capuleti e i Montecchi". Lisäksi Devia on esiintynyt muun muassa Carnegie Hallissa, Pariisin oopperassa, Aix-en-Provencen festivaalilla, Royal Opera Housessa, Pesaron Rossini-oopperajuhlilla ja Festival della Valle d’Itriassa. Bel canto -ohjelmiston lisäksi Devian ohjelmistoon on kuulunut muun muassa rooleja lukuisissa Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoissa. Bellinin "Norman" nimiroolissa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2013 Teatro Comunale di Bolognassa.
Helldivers 2

Helldivers 2 on vuonna 2024 julkaistu kolmannen persoonan ammuntapeli, jonka on kehittänyt Arrowhead Game Studios ja julkaissut Sony Interactive Entertainment.
Peli sijoittuu 2100-luvulle ja seuraa Helldivers-joukkoja, jotka taistelevat "Super-Maan" kansalaisia ja galaksin muita planeettoja uhkaavia olioita vastaan.
Helldivers 2 oli eräs vuoden 2024 myydyimmistä peleistä Steam-verkkopalvelussa.
Pelaaminen.
Helldivers 2:ssa pelaaja ohjaa hahmoaan kolmannesta persoonasta ja suorittaa pääosin tehtäviä proseduraalisesti luoduilla kentillä ja taistelevat vihollisia vastaan.
Jatko-osaan on siirretty alkuperäisen Helldiversin pääasiallinen pelitapa, eli "Stratagemit", voimakkaat varusteet, jotka pudotetaan pelaajan planeetalle sen kiertoradalta. Pelaajien tulee valita Stratagem-varusteensa etukäteen ennen tehtävien alkamista.
IPad Air (3. sukupolvi)

iPad Air (3. sukupolvi), yleisesti tunnettu nimellä iPad Air 3, on Apple Inc:n kehittämä ja markkinoima tablettitietokone. Se julkaistiin 18. maaliskuuta 2019 samanaikaisesti iPad Mini 5:n kanssa. 
Laite julkaistiin viisi vuotta edellisen iPad Air 2:n jälkeen. Sillä välin Apple jatkoi perustason iPad-mallistoaan julkaisemalla iPad (5. sukupolvi) vuonna 2017, joka toimi vuoden iPadin (4. sukupolvi, 2012) seuraajana. Tämä mallisto sai jatkoa myös vuonna 2018 julkaistulla iPadilla (6. sukupolvi). Sen sijaan iPad Air (3. sukupolvi) kuului erilliseen iPad Air -mallistoon. 
Sen kotelon muotoilu on identtinen 10,5-tuumaisen iPad Pro kanssa; sisäisiin laitteistoihin kuuluvat päivitetty Apple A12 Bionic SoC, 10,5-tuumainen Retina-näyttö, 3 Gt LPDDR4X-muistia ja tuki Bluetooth 5.0:lle. Laite tukee myös ensimmäisen sukupolven Apple Penciliä. 
iPad Air 3, iPad (9. sukupolvi) ja iPad Mini 5 olivat viimeiset iPad-mallit, joissa käytettiin Lightning-porttia ja kotinäppäintä. iPad Air 3:n valmistus lopetettiin 15. syyskuuta 2020 iPad Air (4. sukupolvi) julkaisun jälkeen.
Vastaanotto.
iPad Air (3. sukupolvi) sai julkaisunsa yhteydessä pääosin myönteisiä arvioita teknologiajulkaisuilta. Arvostelijoiden mukaan laite tarjosi hyvän tasapainon suorituskyvyn, näytön laadun ja hinnan välillä. The Verge kehui laitteen tehokasta A12 Bionic -järjestelmäpiiriä ja totesi sen olevan erinomainen vaihtoehto niille käyttäjille, jotka haluavat iPad Pron kaltaista suorituskykyä, mutta edullisemmalla hinnalla. Myös TechRadar antoi positiivista palautetta erityisesti 10,5-tuumaisesta Retina-näytöstä ja Apple Pencil -tuesta, mutta kritisoi laitteen vanhanaikaista muotoilua ja kotinäppäimen säilyttämistä.
Useat arvioijat pitivät iPad Air 3:a vahvana päivityksenä edeltäjäänsä nähden, vaikka se ei tuonut merkittäviä uudistuksia muotoilun osalta. Engadget totesi, että vaikka laite ei ollut visuaalisesti mullistava, sen sisäinen päivitys teki siitä yhden parhaista yleiskäyttöisistä tableteista julkaisuhetkellään.
Happy Days (täsmennyssivu)

Happy Days tarkoittaa seuraavia asioita:
Tondiraban jäähalli

Tondiraban jäähalli (), tunnetaan myös nimellä Tallinn Arena, on monitoiminen sisäareenakompleksi Tallinnassa, Virossa. Se avattiin 1. elokuuta 2014 ja sen omistaa Tallinnan kaupunki. Hallin nykyinen kapasiteetti on 7 700 katsojaa. Siellä voi muun muassa luistella, voimistella ja pelata jääkiekkoa, lentopalloa ja käsipalloa.
Elosaari (Saarijärvi)

Elosaari eli Pappilansaari on Saarijärven saari Saarijärven kaupungissa, keskustaajaman länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 91 hehtaaria. 
Maantietoa.
Elosaari sijaitsee Saarijärven länsiosassa. Pohjoisessa Pappilansalmi erottaa saaren Kolkanlahden kylästä, ja etelässä Kevätsalmi Ranta-Hännilän kylästä. Saaren korkeimmat kohdat sijaitsevat sen keski- ja lounaisosassa noin 22 metriä Saarijärven pintaa korkeammalla. Saaren maaperä on suurimmaksi osaksi hiekkamoreenia sekä osin hiesua ja kalliomaata.
Elosaaressa oli vuonna 2024 noin 20 vapaa-ajan asuntoa sekä yksi pysyvästi asuttu talo. Noin 300 metrin päässä mantereesta sijaitsevaan saareen ei kulje tietä, mutta sinne on lossiyhteys Ranta-Hännilän kautta. Talvisin saareen kulkee jäätie. Heinäkuussa 2024 aiempi dieselkäyttöinen lossi korvattiin aurinkovoimalla toimivalla.
Historiaa.
Elosaaren itäosassa on kivikautisen asuinpaikan jäänteitä, joita on tutkittu ensimmäisen kerran vuonna 1969. Paikalta on löydetty tulisijoja sekä kvartsinen kaavin.
Lintas

Lintas (sanoista Lever International Advertising Services) oli kansainvälisen päivittäistavarajätin Unileverin 1900-luvulla omistama mainostoimistoketju. Lintas oli Suomessakin yksi merkittävimmistä mainostoimistoista 1950-luvulta 1990-luvulle. 1970-luvun taitteesta alkaen Lintas-ketju käytti yritysostojen ja yhdistymisten kautta nimiä SSC&amp;B Lintas International, Ammirati Puris Lintas ja Lowe Lintas. Nykyisin joitakin Lintaksesta juontuvia ja Lintas-nimeä käyttäviä yrityksiä on jäljellä osana kansainvälistä Interpublic-markkinointiviestintäkonsernia, muun muassa intialainen MullenLowe Lintas Group.
Historiaa.
Lintaksen juuret juontavat brittiläisen saippuavalmistaja Lever Brothersin vuonna 1899 perustamaan mainososastoon. Kun Lever Brothers vuonna 1930 yhdistyi alankomaalaisen margariinivalmistajan kanssa Unileveriksi, Lintaksesta tuli itsenäinen mainostoimistoketju, joka palveli muitakin mainostajia jopa maailmanlaajuisesti. Sen asiakkaita ovat Unileverin lisäksi olleet muun muassa Coca-Cola, Mastercard ja IBM.
1960-luvun alusta lukien Lintas laajentui Euroopasta Yhdysvaltojen markkinoille yhteistyössä sikäläisen Sullivan, Stauffer, Colwell &amp; Bayles -toimistoketjun kanssa. Vuonna 1970 yritykset yhdistyivät ja muodostivat maailmanlaajuisen SSC&amp;B: Lintas International -ketjun, joka oli tuolloin alan seitsemänneksi suurin. Se teki mainontaa muun muassa Johnson &amp; Johnsonille, Essolle Afrikassa ja Lähi-idässä sekä Monsantolle Euroopassa. Vuonna 1979 ketjusta tuli osa Interpublicia. Vuonna 1987 ketjuun yhdistyi yhdysvaltalainen Campbell-Ewald ja ketjun nimeksi tuli Lintas Worldwide. 1990-luvun puolivälissä Lintas-ketju fuusioitui yhdysvaltalaisen Ammirati and Purisin kanssa, ja yhteistyö käytti muutaman vuoden nimeä Ammirati Puris Lintas. Vuonna 1999 se fuusioitui Lowe Groupin kanssa ja nimeksi tuli Lowe Lintas &amp; Partners Worldwide.
Lintas Suomessa.
1950-luvun alussa Turussa perustettu ja vuonna 1953 Helsinkiin muuttanut Lintas oli 1960-luvun lopulle asti pitkälti Unileverin Suomen-yksiköiden Turun Saippuan ja elintarvikeyhtiö Paasivaaran ”talotoimisto”, kunnes alkoi ottaa laajemmin myös ulkopuolisia asiakkaita. Lintas oli varsinkin suomalaisen televisiomainonnan edelläkävijä ja monien mainonnantekijöiden tärkeä kouluttaja. Suomen Lintaksen kansainvälisestikin levinnyt lanseeraus oli Unileverin Timotei-shampoo. 
Lintas oli Suomen mainostoimistoista liikevaihdoltaan yleensä noin kymmenennellä sijalla. Helsingin Lintaksessa työskentelivät eri aikoina muun muassa Harry Finér, Ilpo Hakasalo, Jorma Hinkka, Anssi Järvinen, Herbie Kastemaa, Hannu Konttinen, Matti Larres, Unto Paltemaa, Juhani Parta, Uolevi Pirhonen, Anneli Qveflander, Markku Rönkkö, Pirkko Tatarinov, Yrjö Turkama ja Bror Zetterborg. Suomen Lintasta johti yli 30 vuoden ajan Klaus Juva.
Lintaksesta eri vaiheiden kautta muodostunut Lowe &amp; Partners Oy yhdistettiin vuonna 2006 niin ikään Interpubliciin kuuluneeseen McCann Helsinkiin, jonka toiminta päättyi konkurssiin vuonna 2020.
Risto Juvonen

Risto Juhani Juvonen (s. 15. maaliskuuta 1927 Suistamo) on suomalainen opettaja, insinööri ja emeritusprofessori.
Risto Juvosen vanhemmat olivat musiikinopettaja Matti Juvonen ja kansakoulunopettaja lida Haakana. Hän avioitui 1952 Raili Sinikka Nikulaisen kanssa. Juvonen tuli ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1945 ja valmistui Helsingin yliopistosta kansakoulunopettajaksi 1949 ja Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1962 ja tekniikan lisensiaatiksi 1970 ja väitteli siellä tekniikan tohtoriksi 1974.
Juvonen oli kansakoulunopettaja Helsingissä 1949–1963, Teknillisen korkeakoulun laboratorioinsinööri 1963–1972, VTT:n puutavaralaboratorion johtaja professorin nimikkeellä 1972–1975 ja Teknillisen korkeakoulun puun mekaanisen teknologian professori 1975–1991. Hän oli siellä myös puunjalostusosaston johtaja 1978–1984. Helsingin yliopiston puuteknologian dosentti Juvonen oli 1978–1995. Hänellä on ollut myös useita asintuntija- ja luottamustehtäviä.
Barkarbystadenin metroasema

Barkarbystaden on Tukholman metron sinisen linjan rakenteilla oleva metroasema, joka tulee sijaitsemaan Järfällan kunnassa Tukholman läänissä. Asema sijaitsee Barkarbystadenin keskustassa, jota rakennetaan Barkarbyn vanhan lentokentän paikalle. Aseman on tarkoitus avautua joulukuussa 2027.
Rakenne.
Asemalla on yksi maanalainen laituri, ja kaksi sisäänkäyntiä: itäinen sisäänkäynti, joka on integroitu uuteen rakennukseen pohjakerroksessa, ja läntinen sisäänkäynti, joka on suunniteltu paviljongiksi, ja sijaitsee Sveatorget-nimisellä keskusaukiolla. 
Molemmat sisäänkäynnit johtavat maanpinnan tasolla oleviin lippuhalleihin, joista liukuportaat ja hissit tarjoavat pääsyn maanalaisille laitureille. Suunnittelun tavoitteena on luoda valoisa tunnelma, jossa on Helena Byströmin suunnittelemia taiteellisia elementtejä.
Rakentaminen.
Barkarbystadenin aseman rakentaminen aloitettiin vuonna 2018, ja sen odotetaan avautuvan joulukuussa 2027. Asema sijoittuu noin 30 metriä maanpinnan alapuolelle, ja se on suunniteltu mukautumaan ympäröivän Barkarbystadenin alueen kasvuun, johon rakennetaan 14 000 uutta asuntoa ja erilaisia liiketiloja.
Barkarbyn rautatieasema

Barkarby on rautatieasema ja tuleva metroasema, joka sijaitsee Barkarbyn alueella Järfällan kunnassa Tukholman läänissä. Se on tällä hetkellä osa Tukholman lähijunaverkostoa Mälaren-radalla, ja se sijaitsee noin 14,6 kilometriä Tukholman keskustan rautatieasemalta luoteeseen.
Asemaa laajennetaan palvelemaan myös kauko- ja aluejunia, ja sille rakennetaan uusi metroasema siniselle linjalle, jonka odotetaan avautuvan vuonna 2027.
Lähijuna-asema.
Historia.
Barkarbyn asema avattiin alun perin Tukholma-Västerås-Bergslagen-rautatien asemaksi vuonna 1878. Vuosien varrella rakennettiin useita asemarakennuksia, joista viimeinen rakennettiin vuonna 1922 ja purettiin vuonna 1969. 1960-luvulla asema rakennettiin uudelleen kaksiraiteiseksi lähijuna-asemaksi kasvavan raideliikenteen vuoksi. Asema oli käytössä vuoteen 2014 asti.
Vuonna 2016 rakennettiin uusi asema noin 250 metriä pohjoisemmaksi. Asemalla on yksi keskilaituri ja neljä rataa, joista kahta käytetään vain tavara- ja kaukojunaliikenteessä. Kauko- ja aluejunille tarkoitetut laiturin ovat rakenteilla. Aiemmista suunnitelmista aseman nimeämiseksi Tukholman läntiseksi ja myöhemmin Järfällan rautatieasemaksi luovuttiin vuonna 2018. Asemaa käytti 4 900 matkustajaa päivässä vuonna 2022.
Uudistushanke.
Barkarbyn asemaa kunnostetaan parhaillaan osana laajamittaista Barkarbystadenin kehityshanketta. Uudet laiturit alue- ja kaukojunille valmistuvat vuonna 2026. Asemalle rakennetaan myös uusi pohjoinen sisäänkäynti uudelle Veddestan sillalle ja uudelle Barkarbystadenin alueelle sekä uusi linja-autoasema.
Laajennukseen kuuluu raiteiden määrän lisääminen kahdesta neljään Mälaren-radan Tomteboda-Kallhäll-osuudella, joka erottaa lähijunaliikenteen seutu- ja kaukojunista. Barkarbyn asema toimii risteysasemana, joka tarjoaa yhteyden lähijuniin, aluejuniin, kaukojuniin, tukholman metroon sekä bussilinjoille.
Metroasema.
Barkarbyn asemalle rakennetaan metroasemaa osana sinisen linjan laajennusta. Aseman rakennustyöt aloitettiin elokuussa 2018, ja linjan odotetaan valmistuvan joulukuuhun 2027 mennessä.
Metroasemalle rakennetaan kaksi sisäänkäyntiä: toinen rautatieaseman uudelle pohjoiselle sisäänkäynnille Veddestan sillalla, joka tarjoaa yhteyden uuteen bussiterminaaliin, ja toinen Veddestavägenille. Asema sijaitsee noin 30 metriä maan alla, ja sillä on liukuportaat ja hissit. Aseman taideteokset suunnitteli taiteilija Irene Vestman.
Linja-autoasema.
Barkarbyn asemalle rakennetaan myös uutta linja-autoasemaa, jonka on määrä avautua vuonna 2026. Terminaalissa on 15 bussipysäkkiä ja sen pinta-ala on 6 000 neliömetriä, josta 200 neliömetriä on varattu sisätiloihin, kuten odotustilalle ja kaupoille. Se sijoittuu Barkarbyn aseman pohjoiselle sisäänkäynnille korvaamaan nykyiset väliaikaiset bussipysäkit eteläisellä sisäänkäynnillä.
Zeitounin Neitsyt Maria

Zeitounin neitsyt Mariaksi kutsutaan Egyptissä Kairon Zeitounissa vuosina 1968–1971 tapahtunutta Marian ilmestystä.
Ilmestykset tapahtuivat Pyhän Marian koptilais-ortodoksisen kirkon yllä, ja houkuttelivat tuhansia ihmisiä Zeitouniin kaikkialta. Huippuhetkellä arviolta 250 000 ihmistä tuli joka ilta paikalle. Kolmen vuoden aikana, jolloin ilmestykset kestivät, ilmestyksiin ei liittynyt mitään sanallista viestiä. Aleksandrian paavi Kyrillos VI nimitti 12 piispan komitean tutkimaan asiaa, ja vahvisti ilmestykset 5. toukokuuta 1968, noin kuukausi Marian ensimmäisen ilmestymisen jälkeen. Koptilaisen kirkon vahvistuksen lisäksi Egyptin hallitus suoritti oman tutkintansa. Zeitounin alueen määrättiin katkaisemaan kaikki sähköt 24 kilometrin säteellä kirkosta, mutta ilmestykset jatkuivat. Sitten Nasser tuli henkilökohtaisesti tutkimaan asiaa. Hän näki Jumalanäidin Pyhän Marian kirkon katolla, ja koska hän ei kyennyt selittämään ilmiötä, hän ja Egyptin hallitus myönsivät Zeitounin tapahtumat aidoiksi.
Zeitounin ilmestystä 1968–1971 pidetään väkimäärältään kenties kaikkein runsaimmin koskaan nähtynä Neitsyt Marian ihmestyksenä. Sen näkivät koptit, katolilaiset, protestantit, muslimit ja jopa sekulaarit marxilaiset, kuten entinen Egyptin presidentti Abdel Nasser. Ilmestykseen liittyi myös monia ihmeparantumisia, kuten sokeudesta, poliosta, halvaantumisesta, vammautumisesta, syövästä ja parantumattomista sairauksista. Lisäksi muslimeja ja muita kääntyi kristinuskoon.
Nicușor Dan

Nicușor Daniel Dan (s. 20. joulukuuta 1969 Făgăraș) on romanialainen sitoutumaton poliitikko, joka valittiin maan presidentiksi 18. toukokuuta 2025 järjestetyssä presidentinvaalissa. Hänen vastaehdokkaansa, radikaalioikeistolaisen AUR-puolueen johtaja George Simion ehti jo onnitella häntä, mutta muutti mielensä ja vaati, että vaalitulos on kumottava, koska hänen mukaansa tulokseen ovat vaikuttaneet ulkopuoliset tahot. Edeltävänä syksynä Romanian presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen tulos mitätöitiin perustuslakituomioistuimessa, koska Venäjän katsottiin edistäneen Putin-mielisen laitaoikeistolaisen Călin Georgescun kampanjaa.
Tätä ennen Dan toimi Bukarestin pormestarina. Dan on EU-myönteinen ja kannattaa Ukrainan tukemista sen puolustustaistelussa Venäjää vastaan. Häntä vastassa presidentinvaalin toisella kierroksella oli äärioikeistolainen George Simion.
Dan syntyi Făgărașissa vuonna 1969. Hän on matemaattisesti lahjakas ja voitti nuorena kahdesti kansainväliset matematiikkaolympialaiset. Vuonna 1990 hän muutti Ranskaan, missä hän opiskeli École normale supérieuressa ja Pariisin yliopistossa. Romaniaan palattuaan hän ryhtyi harjoittamaan kansalaisvaikuttamista muun muassa historiallisten rakennusten suojelemiseksi. Dan oli perustamassa Pelastakaa Romania -liittoa, mutta erosi siitä seksuaalivähemmistöjen oikeuksia koskeneiden erimielisyyksien takia. Hän olisi halunnut pitää puolueen avoimena sekä progressiivisille että konservatiivisille näkemyksille. Dan valittiin Bukarestin pormestariksi vuonna 2020 ja jatkokaudelle neljä vuotta myöhemmin. Häntä on kiitetty korruption vastaisesta työstään, mutta myös arvosteltu eräiden uudistusten hitaasta edistymisestä.
Dan vannoi virkavalansa 26. toukokuuta 2025.
Sibutramiini

Sibutramiini on laihdutuslääke, jonka markkinointi on lopetettu monissa maissa. Se toimii serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjänä (SNRI) samalla tavalla kuin tietyt masennuslääkkeet. Vuoteen 2010 asti sitä markkinoitiin ja määrättiin laajalti lihavuuden lisähoidossa yhdessä ruokavalion ja liikunnan kanssa. Se on yhdistetty lisääntyneisiin sydän- ja verisuonisairauksiin sekä aivohalvauksiin, joiden takia se vedettiin markkinoilta vuonna 2010 useissa maissa ja alueilla, kuten Australiassa, Kanadassa, Kiinassa, Euroopan unionissa, Hongkongissa, Intiassa, Meksikossa, Uudessa-Seelannissa, Filippiineillä, Thaimaassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. Sitä ei koskaan hyväksytty käyttöön Japanissa. Lääkettä on kuitenkin edelleen saatavilla joissakin maissa.
Sibutramiinin määritelty vuorokausiannos (DDD) on 10 mg.
Farmakologia.
Farmakokinetiikka.
Sibutramiini on serotoniinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjä (SNRI), joka ihmisillä vähentää noradrenaliinin (~73 %), serotoniinin (~54 %) ja dopamiinin (~16 %) takaisinottoa.
Me (Sumer)

Me (sumeria, akkadiksi "parsu") on Sumerin ja muiden Mesopotamian kulttuurien tarustossa käytetty nimitys sivilisaatiota ylläpitäville käytännöille ja laeille. Ne kuuluvat ensimmäisen jumalan, alkuäiti Nammun, synnyttämään jumalallisesti säädettyyn maailmanjärjestykseen.
"Me"-voimiin lukeutuu monenlaisia ilmiöitä. Niitä ovat esimerkiksi valta, kuninkuus, jumaluus, erilaiset pappisvirat, älykkyys, kirjoitustaito, käsityö, musiikki, yhdyntä, prostituutio, oikeus, rauha, hiljaisuus, panettelu, valehtelu, vanhuus ja kaupunkien tuhoaminen. Täydellistä luetteloa "me-"voimista ei ole."" Yhdistävä piirre oli niiden välttämättömyys maailman vakaalle toiminnalle. Sumerilaisessa mytologiassa "met" olivat aluksi Enkin hallussa, mutta myöhemmin Inanna kaappasi ne itselleen.
Sana "me" on substantiivijohdos sumerin olla-verbistä. Se tarkoittaa siis suunnilleen ’olemista’ tai ’olemusta’. Käsitteellä saattaa olla kaukainen yhteys muinaisen Egyptin Maatiin ja hindulaiseen dharmaan.
Enki ja Inanna.
"Enki ja Inanna" on sumerinkielinen kertomaruno. Sen mukaan "me"-voimat kuuluivat aluksi vedenjumala Enkille, joka majaili myyttisessä makeanveden lähteessä Abzussa Eridun lähellä. Urukin jumalatar Inanna himoitsee "me"-voimia itselleen ja matkustaa veneellä Eriduun. Enki huomaa Inannan saapuvan ja aavistelee pahaa. Hän kehottaa visiiriään ("sukkal") kohtelemaan Inannaa kunniavieraana ja tarjoamaan tälle juhla-aterian. Kumpikin jumala juo runsaasti olutta, ja Enki nukahtaa, jolloin Inanna varastaa "met", kantaa ne veneeseensä yksi kerrallaan ja suuntaa takaisin Urukiin. Herättyään Enki koettaa ottaa "met" takaisin taikuudella, mutta Inanna karkottaa takaa-ajavat demonit ja pääsee takaisin kotiin.
Tarina on säilynyt vain katkelmallisena, ja sen loppuratkaisu on vaikeaselkoinen. Ilmeisesti joku kolmas jumala toimii välittäjänä Enkin ja Inannan välillä. Kertomus saattaa heijastella muutoksia kaupunkivaltioiden ja sukupuolten välisissä valta-asetelmissa. Tarinan ilmeisin opetus on Urukin ja kaupunkijumala Inannan mahti. "Me"-voimat varastettuaan Inannalla (Urukilla) on valta hallita ihmiskuntaa. Tarina kertoo toisaalta myös siitä, kuinka alkuperämyyttien Abzuun säilötyt voimat vapautuivat maailmaan. Eridu oli sumerilaisessa mytologiassa nimenomaan alkulähde, ei niinkään synnyttämänsä potentiaalin toteutumisen paikka.
Kertomuksen lopussa luetteloidaan Inannan varastamat "met", joita on yli 68. Kertomus ei ole säilynyt kokonaisena, ja osa "me"-voimista on aukkojen vuoksi mahdotonta lukea.
Milena

Milena on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, Milan-nimen naispuolinen vastine. Italiassa se voitu käsittää myös Maria- ja Elena-nimien yhdistelmäksi, Suomessa taas Mila-nimen muunnelmaksi. Nimen yleistymiseen vaikutti aikoinaan Montenegron kuningatar Milena Vukotić, joka oli myös Italian kuningas Viktor Emanuel III:n puolison, kuningatar Elena Montenegrolaisen äiti.
Suomessa muutamia Milena-nimisiä oli jo 1800-luvulla, mutta nimi oli 1950-luvulle saakka hyvin harvinainen. Vuoden 1960 alusta toukokuuhun 2025 mennessä se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1499 henkilölle. Milenan nimipäivä on 19. toukokuuta. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 2025.
Sockenplanin metroasema

Sockenplanin metroasema on asema Tukholman metron vihreällä linjalla. Se sijaitsee Enskedefältetissä, Söderortissa. Asema vihittiin käyttöön 1. lokakuuta 1930 osana Gullmarsplanin ja Sturebyn välistä osuutta. Etäisyys Slusseniin on 4,6 kilometriä. 
Tulevaisuus.
Tukholman metron sinisen linjan eteläinen jatke on parhaillaan rakenteilla, ja sen odotetaan avautuvan matkustajille vuonna 2030. Osana laajennusta Sockenplanin asema siirretään siniselle linjalle.
Stadshagenin metroasema

Stadshagenin metroasema on Tukholman metron sinisen linjan asema, joka sijaitsee Stadshagenin kaupunginosassa. Asema vihittiin käyttöön 31. elokuuta 1975 osana T-Centralenin ja Hjulstan välisen sinisen linjan ensimmäistä osuutta. Junat kulkivat tuolloin Hallonbergenin ja Rinkebyn kautta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 3 kilometriä.
Sadlermiutit

Sadlermiutit olivat alkuperäiskansa nykyisen Kanadan Hudsoninlahden Southamptoninsaarella, Coats Islandissa ja Walrus Islandissa. Heidän taustastaan on epäselvyyttä, mutta ilmeisesti he poikkesivat tavoiltaan mantereen inuiteista. Eurooppalaisten saavuttua alueelle 1800-luvulla sadlermiutit kuolivat tauteihin, heistä viimeiset vuosina 1902–1903.
Historia.
Sadlermiutien alkuperää ei tunneta varmasti, mutta aiheesta on esitetty useampia teorioita. Joidenkin mukaan sadlermiutit polveutuivat nykyisten inuittien Thulen kulttuuria edeltäneestä Dorsetin kulttuurista. Toisen teorian mukaan he olivat yksinkertaisesti inuitteja, jotka kehittivät omia valtavirrasta poikkeavia piirteitä kulttuurissaan koska heidän asuinalueensa Hudsoninlahdella oli erillään muista inuiteista. Kolmannen teorian mukaan he olivat inuittien ja Dorsetin kulttuurin edustajien sekajälkeläisiä. Sadlermiutien arkeologisten jäännösten on tulkittu yhdistelevän piirteitä Dorsetin kulttuurista ja varhaisesta inuittikulttuurista. Geneettisten tutkimusten perusteella sadlermiutit eivät kuitenkaan olleet erityisen läheistä sukua Dorsetin kulttuurille, vaan he olivat lähimpänä Thulen kulttuuria eli nykyisiä inuiitteja.
Sadlermiutit esiintyvät joissakin historiallisissa lähteissä, joita kirjoittivat esimerkiksi seudulla liikkuneet valastajat ja tutkimusmatkailijat. Lähteiden perusteella sadlermiutien kulttuurissa, ulkonäössä ja kielessä oli inuiteista poikkeavia piirteitä. He olivat eristyksissä mantereen inuittiyhteisöistä. Sadlermiutit rakensivat asumuksia kivestä ja maa-aineksesta. Asumuksia käytettiin suurimman osan vuotta. He metsästivät hylkeitä, mursuja, valaita, jääkarhuja ja karibuja. Näiden ohella saatettiin pyydystää lintuja tai kalaa. 
Ensimmäiset eurooppalaiset tulivat sadlermiutien alueelle vuonna 1824 ja valaanpyytäjiä alkoi liikkua sadlermiutien alueella vuodesta 1860. Heidän väestömääränsä romahti eurooppalaisten mukanaan tuomien tautien myötä. Viimeiset heistä kuolivat vuosina 1902–1903.
Sadlermiutien entisillä asuinalueella asuu nykyisin inuitteja, joita muutti seudulle etenkin Repulse Baysta ja Baffininsaarelta.
Kristiina Harjula

Kristiina Harjula (s. 1947 Viiala) on tamperelainen kirjailija ja toimittaja, joka on työskennellyt useissa sanoma- ja aikakauslehdissä. Hän aloitti kolmivuotisen kirjoittajakoulun Viita-akatemiassa toimittajauran jälkeen vuonna 2010 ja on kirjoittanut kaunokirjallisia romaaneja sekä tietokirjoja. Harjulalle on myönnetty Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto vuonna 2013.
Yksityiselämä.
Harjula muutti yksivuotiaana äidin kanssa Tampereelle Pispalaan. Harjula avioituin vuonna 1968. 1969 syntyi esikoinen ja 1972 syntyi toinen lapsi.. Avioliitto kesti 47 vuotta puolison kuolemaan asti. Liittoon kuului myös Harjulan miehen alkoholisoituminen, raitistuminen ja dementoituminen.
Huvudstan metroasema

Huvudstan metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Huvudstassa, Solnan kunnassa. Asema avattiin 18. elokuuta 1985 osana Västra skogenin ja Rinkebyn välistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 5,2 kilometriä.
Solna strandin metroasema

Solna strandin metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Huvudstassa, Solnan kunnassa. Asema avattiin 18. elokuuta 1985 osana Västra skogenin ja Rinkebyn välistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 6,2 kilometriä. 18. elokuuta 2014 asti asema tunnettiin nimellä Vreten.
Zavodskan metroasema

Zavodskan metroasema voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Palats Sportun metroasema

Palats Sportun metroasema voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Universytetin metroasema

Universytetin metroasema voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Metrobudivnykivin metroasema

Metrobudivnykivin metroasema voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Gary Marcus

Gary Marcus (s. 8. helmikuuta 1970 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen psykologi, kognitiotieteilijä ja tietokirjailija. Hän on New Yorkin yliopiston psykologian ja kognitiotieteen emeritusprofessori ja kahden tekoäly-yrityksen perustaja. Hän on puhunut tekoälyn sääntelyn puolesta teoksessaan "Taming Silicon Valley" ja lausunnossaan Yhdysvaltain senaatin alakomitealle vuonna 2023. Marcus on arvostellut teknologiayrityksiä sisällöntuottajien hyväksikäytöstä, jossa dataa kerätään välittämättä tekijänoikeuksista tai tekijöiden suostumuksesta. Hän on myös syyttänyt yrityksiä katteettomista lupauksista ja pitänyt suuria kielimalleja yliarvostettuna. 
Marcus aloitti koodaamisen ollessaan kahdeksanvuotias. Luotuaan logo-ohjelmointikielellä toimivan latina-englanti-kääntäjän Commodore 64:llä hän sai luvan edetä high schoolissa kaksi vuotta tavallista nopeammin. Sitten hän valmistui Hampshire Collegesta kolmessa vuodessa ja aloitti tohtoriopinnot Massachusetts Institute of Technologyssä ollessaan 19-vuotias. Tohtoriksi kognitiotieteestä hän valmistui 23-vuotiaana, opettajinaan Steven Pinker ja Noam Chomsky. Hän toimi Massachusettsin yliopiston Amherstin kampuksen psykologian professorina vuosina 1993–1997. Marcus oppi Pinkeriltä lasten oppivan kielen säännöt erittäin nopeasti ja tekevän niitä koskevia yleistyksiä. Hänen työnsä lasten oppimisen parissa sai hänet kyseenalaistamaan tavan, jolla tekoälyä kehitetään. Marcuksen mielestä syväoppiminen pohjautuu liian yksinkertaistettuun käsitykseen aivojen toiminnasta. Syväoppimisessa tekoälylle pyritään saamaan mahdollisimman laajat neuroverkot, jolloin kone tarvitsee miljoonia esimerkkejä oppiakseen yksinkertaisia tehtäviä, kuten lintulajien tunnistamista. Halu kehittää tekoälyä, joka jäljittelee paremmin lapsen oppimista sai hänet perustamaan Geometric Intelligence -yrityksen. 
Marcus perusti tekoäly-yhtiö Geometric Intelligencen vuonna 2014 yhdessä Cambridgen yliopiston professori Zoubin Ghahramanin, Keski-Floridan yliopiston professori Kenneth Stanleyn ja neurolingvistiikan tohtori Douglas Bemisin kanssa. Uber osti sen joulukuussa 2016, jonka jälkeen Marcus toimi neljä kuukautta Uberin tekoälyjohtajana. Hän perusti toisen yrityksensä Robust.AI:n vuonna 2019 yhdessä robotiikan tutkija Rodney Brooksin kanssa.
Sundbybergs centrumin metroasema

Sundbybergs centrumin metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Sundbybergin keskustassa, Solnan kunnassa. Asema avattiin 18. elokuuta 1985 osana Västra skogenin ja Rinkebyn välistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 7,2 kilometriä. Metroasemalta on yhteys samannimiseen Tvärbananin pysäkkiin sekä Sundbybergin rautatieasemalle, jota palvelevat Tukholman lähi -ja kaukojunat.
Duvbon metroasema

Duvbon metroasema on Tukholman metron Sinisen linjan asema, joka sijaitsee Sundbybergissä, Solnan kunnassa. Asema avattiin 18. elokuuta 1985 osana Västra skogenin ja Rinkebyn välistä osuutta. Etäisyys Kungsträdgårdeniin on 8,2 kilometriä.