tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pensasaita

Pensasaita koostuu pensaista tai pienistä puista, jotka on istutettu riviin aidan tai aidanteen muotoon. Pensasaita on puiseen tai metalliseen aitaan verrattuna luonnollinen. Sen tarkoituksena on rajata alueita tai toimia näkö- ja tuulensuojana. Pensaslajien valinta riippuu siitä, kuinka korkea aidan halutaan olevan. Lajin valinnassa huomiotavia seikkoja ovat myös pensaiden leveys, kuinka pitkäikäisiä ne ovat, leviävätkö ne tyvi- ja juurivesojen myötä sekä millä kasvillisuusvyöhykkeellä lajit menestyvät. Lajin valintaan vaikuttaa myös se, halutaanko aidasta runsaasti leikattava, tietynmuotoinen vai vapaasti kasvava pensasaita. Runsaasti leikattuun pensasaitaan sopivia lajeja ovat aitaorapihlaja ("Crataegus grayana"), isotuomipihlaja ("Amelanchier spicata"), kiiltotuhkapensas ("Cotonaester lucidus"), siperianhernepensas ("Caracana arborescens"), taikinamarja ("Ribes alpinum") ja valkolumimarja ("Symphoricarpos albus" var. "laevigatus"). Vapaasti kasvavaan pensasaitaan sopivia lajeja ovat hansaruusu ("Rosa" 'Hansa'), norjanangervo ("Spiraea" 'Grefsheim'), viitapihlaja-angervo ("Sorbaria sorbifolia"), puistosyreeni ("Syringa" × "henryi") ja pihasyreeni ("Syringa vulgaris"). Myös jotkin havukasvit sopivat pensasaitaan, kuten esimerkiksi jättituija ("Thuja plicata" 'Exeisa'). Pensasaidan leikkaamiseen voidaan käyttää pensasleikkuria.
Istutus.
Pensasaitaa istutettaessa istutuspaikka ensin merkitään keppien ja narun avulla. Maahan kaivetaan ojamainen kaivanto, jonka pohjalle laitetaan multaa. Paljasjuuritaimille sopiva istutusväli on 25–30 cm. Keskikokoisille astiataimille sopiva istutusväli on 50 cm. Isokokoisille astiataimille sopiva istutusväli on metri. Pensasaitaan sopivat astiataimet ovat yleensä hyvästi haaroittuneet, joten niille ei yleensä tarvitse tehdä istutusleikkausta. Joskus taimet kuitenkin ovat hentoja ja vähäoksaisia, etenkin paljasjuuritaimet, jolloin istutusleikkaus on syytä tehdä. Tällöin taimia leikataan niin, että ne ovat leikkauksen jälkeen 10–15 cm pituisia.
Tarkoituksista ja keinoista

Tarkoituksista ja keinoista on kirjailija Jarkko Tontin vuonna 2022 ilmestynyt esseekokoelma.
Esittely.
Teos on aikalaispohdintaa yhteiskunnan ja kulttuurin tilasta, siinä etsitään ajanhenkeä eli Zeitgeistia erityisesti kirjallisuuden, politiikan ja filosofian näkökulmista. Aiheina ovat muun muassa heimoistunut identiteettipolitiikka, woke-aktivismi ja jyrkkä kansallismielisyys. Lisäksi esseissä käsitellään esimerkiksi Euroopan unionia ja sen historiallisia juuria, sananvapautta, supersankarisarjakuvia ja -elokuvia sekä runoutta ja romaanikirjallisuutta ajanhengen ilmentäjinä.
Vastaanotto.
"Turun Sanomien" kirja-arvostelijan Mari Viertolan mukaan Tontti puolustaa esseissään sananvapautta: "Demokraattinen yhteiskunta perustuu avoimelle keskustelulle, eikä toisinajattelijoiden suita saa tukkia."
"Helsingin Sanomiin" teoksen arvioineen Jani Saxellin mukaan Tontin juuret ovat toisaalta mannermaisessa filosofiassa, toisaalta scifissä ja supersankarisarjakuvissa. Kokoelman parhaat esseet käsittelevät Saxellin mielestä kulttuuria yllättävistä kulmista.
Desideria (nimi)

Desideria on latinalainen naisen etunimi, jonka merkitys on ’ikävöity’.
Ruotsissa Desideria-nimi lisättiin almanakkaan vuonna 1812. Edeltävänä vuonna kruununprinssi Karl Johanin ranskalaissyntyinen Désirée-puoliso oli muuttanut Ruotsiin ja hänen nimensä oli ruotsinnettu muotoon "Desideria". Nimi poistettiin almanakasta vuonna 1993, mutta palautettiin takaisin vuonna 2001. Nimipäivä on 23. toukokuuta.
Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston mukaan tilastoitu vuoteen 2023 mennessä noin 30–40 Desideria-nimistä naista.
Euroopan kemikaaliviraston pääkonttori

Euroopan kemikaaliviraston pääkonttori sijaitsee osoitteessa Telakkakatu 6 Helsingin Punavuoressa. Sen rakentaminen aloitettiin Telakkaranta-kokonaisuuden ensimmäisenä uudisosana joulukuussa 2017, ja se otettiin käyttöön tammikuussa 2020. Rakennus on kahdeksankerroksinen, sen pääsisäänkäynti on Telakkakadun varrella, ja toisella puolella avautuu näkymät Hietalahteen. Rannan puolelta uudisrakennus yltää vanhan suojellun verstaan päälle. Pääkonttorissa on työtilat noin 650 henkilölle.
Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto L-Arkkitehdit Oy pääsuunnittelijanaan Robert Trapp.
Arkkitehtuuri.
Rakennuksessa on kahdeksan kerrosta ja yksi kellarikerros, sekä konehuone ullakolla. Rakennuksen julkisivu ja taitekatto muodostavan yhtenäisen kulmikkaan ulkokuoren. Se on päällystetty rei’itetyllä ruosteisella corten-teräksellä. Aluksi julkisivuun suunniteltiin myös kuparia, mutta siitä luovuttiin, koska ajan myötä patinoituva kupari muuttuisi mustaksi.
Rakennuksen keskiössä on atrium, jota valaisee lasikatto. Alimmassa kerroksessa on pääaula ja ruokailutiloja. Toimistotiloja on toisesta kerroksesta ylöspäin. Vanhan verstasrakennuksen tiilijulkisivut jäävät osaksi uudisrakennuksen sisäpintoja atriumin puolella.
Historia.
Alueella sijaitsi aiemmin Hietalahden telakan rakennuksia. Vanhimmat rakennukset suojeltiin asemakaavassa, joten ne säästyivät purkamiselta toisin kuin esimerkiksi samalla alueella sijaitseva Nosturi. Telakkarannan suunnittelu alkoi vuonna 2010 kansainvälisellä arkkitehtuurikilpailulla, jonka voitti tanskalainen Lundgaard &amp; Tranberg Arkitekter. Sen pohjalta laadittiin alueen asemakaava, johon sisältyy myös asuinrakennuksia. Theodor Höijerin piirtämä kaksikerroksinen verstas rakentui rannan puolelle vuonna 1899. Se vaurioitui pahoin tulipalossa vuonna 1933, jonka jälkeen korjauksen yhteydessä se korotettiin kolmikerroksiseksi.
Euroopan kemikaalivirasto sijaitsi aiemmin Annankadulla. Rakentaja Skanska ja kemikaalivirasto tekivät vuokrasopimuksen uusista toimitiloista joulukuussa 2017, ja samalla rakentaminen alkoi. Skanska kertoi sijoittaneensa hankkeeseen 96 miljoonaa euroa. Kesäkuussa 2019 Skanska myi rakennuksen saksalaiselle Hansainvest Real Estatelle 135 miljoonalla eurolla.
Rakennus valmistui vuoden 2019 lopussa, ja kemikaalivirasto muutti siihen 7. tammikuuta 2020.
Küstendorf

Küstendorf on 2000-luvulla perustettu vuoristokylä Serbiaissa.
Emir Kusturican suunnittelema asutuspaikka sijaitsee kilometrin Mokra Gorasta länteen Zlatibor-vuoristossa Länsi-Serbiassa lähellä Bosnia ja Hertsegovinan rajaa.
Kusturican elokuvan "Elämä on ihme" kuvauspaikalla sijaitsevaa Küstendorfin laajennetaan jatkuvasti. 25 km päässä, mutta jo Bosnia-Hertsegovinassa, on kivivastine Andrićgrad.
Ajatus.
Nemanja Kusturica kertoi: 
Kylä.
Maksullinen ulkomuseomainen kylä, jossa on kahvila, ravintola, Kusturican talo ja uima-allas sekä kirjasto, maanalainen elokuvateatteri, matkamuistomyymälä, galleria ja useita pieniä asuntoja. Mökeissä on hotellihuoneita, joissa on tv ja WiFi, ja ne ovat vierailijoiden varattavissa.
Paikan saksankielinen nimi on sen perustajan Nemanja Kusturican keksintö.
International Küstendorf Film Festival.
Kylä ei näe itseään pelkästään vierailijakohteena, vaan pyrkii olemaan aktiivinen taiteellisen ja kulttuurisen keskustelun paikka. Tammikuussa 2008 Emir Kusturica järjesti täällä ensimmäisen " International Küstendorf Film Festival", joka näkee itsensä vaihtoehtoisena nuorten lahjakkuuksien kilpailuna, etenkin länsimaisen ja Hollywoodin elokuvan vastakohtana.
Brassyylihappo

Brassyylihappo (C13H24O4) on dikarboksyylihappoihin eli kahdenarvoisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden, kuten polyamidien, valmistuksessa. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa brassyylihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene vain veteen, mutta liukenee esimerkiksi dietyylieetteriin, etanoliin tai kloroformiin. Brassyylihappo on kahdenarvoinen heikko happo ja sen pKa-arvot ovat 5,8 ja 6,5.
Brassyylihappoa valmistetaan useimmiten hapettamalla erukahappoa otsonolyysillä tai typpihapolla. Yhdistettä voidaan valmistaa myös syklododekanonista lähtien. Japanissa sitä on valmistettu hapettamalla tridekaania bioteknisesti.
Brassyylihaposta valmistetaan voiteluaineina ja muovinpehmentiminä käytettäviä estereitä, polyestereitä, polyamideja kuten Nylon 13,13:a ja hajusteissa käytettävää myskintuoksuista etyleenibrassylaattia (C15H26O4).
Hayley Mills

Hayley Catherine Rose Vivien Mills (18. huhtikuuta 1946 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Kirjailija Mary Hayley Bellin ja näyttelijä John Millsin tytär tuli tunnetuksi 1960-luvun alussa palkituista elokuvien lapsirooleista. 1960-luvun lopulla hän siirtyi teatterinäyttelijäksi, debyyttinään Peter Panin rooli Lontoon West Endissä. Sittemmin hän on tehnyt aikuisrooleja niin teatterissa, televisiossa kuin elokuvissakin. Suomessakin 2010-luvulla esitetyssä, Etelä-Afrikkaan sijoittuvassa televisiosarjassa "Viidakkoperhe" Hayley Mills näyttelee Caroline DuPlessis’n roolin.
Hayley Mills muistetaan erityisesti lapsirooleistaan kuudessa Disney-yhtiön elokuvassa 1960-luvun alussa. Hänen ensiesiintymisensä oli elokuvassa "Kohtalokas kotiinpaluu" (Tiger Bay, 1959), josta hän sai lupaavimman uuden tulokkaan Bafta-palkinnon ja erikoispalkinnon Berliinin elokuvajuhlilla. Disney-elokuvasta "Pollyanna – iloinen tyttö" (Pollyanna, 1960) hän sai nuoren näyttelijän Oscar-kunniapalkinnon ja Golden Globen. Erich Kästnerin kirjaan perustuvassa elokuvassa "Ansa vanhemmille" (The Parent Trap, 1961) Mills tekee kaksoisroolin identtisinä siskoksina. Elokuva oli suurmenestys ja sai myös jatko-osan kahta vuotta myöhemmin. Millsille kaksoispääosa toi Golden Globe -ehdokkuuden. Vuonna 1961 valmistui myös hänen äitinsä romaaniin perustuva brittielokuva "Viattomat", josta nuori Mills sai Bafta-ehdokkuuden vuoden parhaan naispääosan sarjassa. Stanley Kubrick tarjosi hänelle nimiroolia elokuvassa "Lolita" (1962), mutta Millsin harmiksi hänen vanhempansa torjuivat tarjouksen.
Yksityiselämä.
Hayley Millsin vanhempi sisar on näyttelijä Juliet Mills. 
Mills oli vuosina 1971–1977 naimisissa itseään 33 vuotta vanhemman ohjaaja Roy Boultingin kanssa ja 1975–1984 avoliitossa näyttelijä Leigh Lawsonin kanssa. Molemmista suhteista hänellä on poika. Vuodesta 1997 hänen kumppaninsa on ollut 20 vuotta nuorempi näyttelijä Firdous Bamji.
Vuonna 2021 Mills julkaisi omaelämäkertansa "Forever Young", jossa hän muistelee vaikeaa siirtymistään lapsirooleista aikuisrooleihin sekä siihen liittyneitä syömishäiriöitä ja rahaongelmia.
Pensasleikkuri

Pensasleikkuri on kone, jota käytetään pensaiden ja pensasaitojen leikkaamiseen. Sitä käytettäessä on syytä käyttää suojalaseja ja työkäsineitä sekä mahdollisesti myös muita suojavarusteita. Hento-oksaisen pensaan tai pensasaidan leikkaamiseen riittää vähemmän tehokas leikkuri, mutta paksumpioksaista pensasta tai pensasaitaa leikatessa tarvitaan tehokkaampi leikkuri. Osa pensasleikkureista on akkukäyttöisiä. Osa pensasleikkureista on polttomoottorikäyttöisiä. Joissakin leikkureissa terä tai teräkulma on säädettävissä. Joissakin malleissa on sisäänrakennettuna teräsuoja. Pensasleikkuria käytettäessä voidaan käyttää kypärää ja suojavaatteita.
Hratšja Atšarjan

Hratšja Hakobi Atšarjan (; 8. maaliskuuta 1876 — 16. huhtikuuta 1953) oli armenialainen kielentutkija, polyglotti ja Armenian SNT:n tiedeakatemian kantajäsen (1943). Hän oli tunnettu varsinkin armenian kielen murteita, etymologiaa ja historiaa käsittelevistä tutkimuksistaan.
Atšarjan hallitsi monta kieltä: armeniaa (nykyaikaista ja klassista; hänen äidinkielensä oli länsiarmenian murre), ranskaa, englantia, kriekkaa, persiaa, arabiaa, turkkia, hepreaa, venäjää, saksaa, italiaa, latinaa, kurdia, sanskrittia, kaldean (uusaramean) kieltä, avestania, lazia, georgiaa sekä keskipersian (pahlavien) kieltä.
André Oscar Wallenberg

André Oscar Wallenberg (1816–1886) oli ruotsalainen pankkimies ja meriupseeri. Toimittuaan meriupseerina 1837–1851 Wallenberg siirtyi pankkialalle. Hän perusti 1856 pankkilaitoksen Stockholms Enskilda Bank ja oli sen johdossa kuolemaansa saakka. Hän käynnisti pankkitoimen alalla useita uudistuksia, esimerkiksi postilähetysvekselit. Wallenberg toimi myös taloudellisten uudistusten hyväksi sanomalehtikirjoituksilla ja valtiopäivämiehenä, ensin vuodesta 1853 säätyvaltiopäivillä ja sittemmin ensimmäisessä kamarissa. Hän oli 1867 Ruotsin edustajana kolmannessa Pariisin rahakonfernssissa 1867, missä hyväksyttiin hänen ehdotuksensa, että kaikki valtiot ottaisivat käytäntöön saman kultarahojen lejeerauksen.
Wallenbergin isosetä oli Jakob Wallenberg (1746–1778).
About Damn Time

About Damn Time on yhdysvaltalaislaulaja Lizzon kappale, joka julkaistiin singlenä 14. huhtikuuta 2022 albumilta "Special". Kappale nousi ensimmäiselle sijalle Billboard Hot 100 -singlelistalla ja myi tuplaplatinaa Yhdysvalloissa. Vuonna 2023 ”About Damn Time” palkittiin vuoden levytyksen Grammy-palkinnolla. Kappale oli ehdolla myös vuoden lauluksi ja parhaaksi pop-sooloesitykseksi.
Keväjärven Pyhien Boriksen ja Glebin tsasouna

Keväjärven Pyhien Boriksen ja Glebin tsasouna on Inarin kunnassa Keväjärven kylässä oleva Lapin ortodoksisen kappeliseurakunnan rukoushuone. Sen vihki käyttöön metropoliitta Panteleimon vuonna 2008. Tsasounan suunnitteli arkkitehti Matti Porkka.
Tsasouna on rakennettu keräysvaroin ja talkoovoimin ekumeeniseen käyttöön. Se tunnetaan myös nimellä Keväjärven kotakappeli. Rakennusprojektin ja keräyksen organisoi Koltta-asiain kannatusyhdistys, joka lahjoitti tsasounan seurakunnalle elokuussa 2009.
Kappelin nimipäivää eli praasniekkaa vietetään heinäkuun 24., jolloin on pyhien Boriksen ja Glebin muistopäivä.
Johannes Berget

 
Johannes Berget on norjalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa parhaimmillaan EM-pronssia.
Kilpaura.
Berget saavutti EM-pronssia vuoden 1997 kilpailuissa Puolassa.
Maaliskuussa 1998 Berget saavutti Euroopan cupissa pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Kurt Indrebon.
Kirkkonummen kaapelitorni

Kirkkonummen (uusi) kaapelitorni on 185 metriä korkea torni, jonka kaapelivalmistaja Prysmian Group on rakentanut Pikkalan teollisuusalueelle Kirkkonummelle. Se nousi harjakorkeuteensa joulukuussa 2023 ja otti paikan Suomen korkeimpana rakennuksena. Torni otettiin tuotantokäyttöön toukokuussa 2025.
Määritelmä ja käyttötarkoitus.
Torni luokitellaan rakennukseksi, sillä se on erillinen, sijaintipaikalleen kiinteästi rakennettu ja omalla sisäänkäynnillä varustettu rakennelma, joka sisältää eri toimintoihin tarkoitettua, katettua ja ulkoseinin eristettyä tilaa. Monia muita teollisuuskäytön rakennelmia, kuten savupiippuja, mastoja ja nostureja ei tästä syystä luokitella rakennuksiksi. Tornin pääasiallinen käyttötarkoitus on merikaapelien valmistus, ja sen huipulla on ylätasanne, jossa on yrityksen koulutus- ja neuvottelutiloja.
Tornia tarvitaan suurjännitteisten kaapelien pinnoitukseen eli vulkanointiin, joka on tehtävä pystysuorassa. Mitä korkeampi tuotantotorni on, sitä pidempiä yhtenäisiä kaapeleita voidaan tuottaa. Alueella sijaitsee vanha 75 metriä korkea torni, joka valmistui vuonna 1974. Prysmian on kertonut tehtaan 100 miljoonan euron laajennushankkeen tuovan 100–120 uutta työpaikkaa, ja kasvattavan kaapeleiden tuotantokapasiteettia 400 kilometriä vuodessa.
Rakennuslupa ja valitukset.
Prysmian Group haki kaapelitornille rakennuslupaa marraskuussa 2022, ja Kirkkonummen rakennus- ja ympäristölautakunta hyväksyi sen tammikuussa 2023. Rakennustyöt käynnistyivät samana vuonna. Rakennuslupa määritti monen muun asian ohella, että tornin värin tuli olla harmaa, jotta se sopii ympäristöönsä ja profiloituu selkeästi teollisuusrakennukseksi. Huipulle tulevien yhtiön kylttien täytyi olla myös maltillisia, eikä niitä saanut valaista.
Helsingin hallinto-oikeus hylkäsi vuoden 2023 maaliskuussa kaksi valitusta rakennusluvasta. Valitukset liittyivät tornin korkeuteen. Lupahakemukseen liittyvän selvityksen mukaan tornin korkeus on perusteltua tuotantoprosessin sitä vaatiessa. Prysmian aikoi rakentaa tornin nopeaan tahtiin, ja se ilmoitti antaneensa Kirkkonummen kunnalle 2 miljoonan euron vakuuden siltä varalta, että rakennuslupa olisi hylätty.
Hallvard Bakke

Hallvard Bakke (4. helmikuuta 1943 Flesberg – 30. kesäkuuta 2024) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1997 ja toimi Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1976–1979 sekä kulttuuri- ja tiedeministerinä 1986–1989.
Vireux-Wallerand

Vireux-Wallerand on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Maas-joen varrella, noin 48 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista pohjoiseen.
Vireux-Wallerandin hautausmaalla on Saint-Rochin kappeli. Se rakennettiin vuonna 1637 alueella 1600-luvun alussa riehuneen ruttoepidemian seurauksena. Pyhä Rochus on ruttoon sairastuneiden suojeluspyhimys.
Adobe XD

Adobe XD on Adobe Systemsin kehittämä verkkosivustojen ja -sovellusten suunnitteluun tarkoitettu ohjelma, joka on saatavilla sekä macOS- että Windows-käyttöjärjestelmille. Käyttöliittymä- ja käyttäjäkokemussuunnittelijat voivat mallintaa XD:n avulla suunnittelemaansa kokonaisuutta rakentamalla interaktiivisia rautalankoja ja prototyyppejä. Ohjelma tukee SVG- ja rasterimuotoista grafiikkaa ja osaa lukea Photoshopilla, Illustratorilla ja After Effectsilla luotuja tiedostoja. Se mahdollistaa myös rautalankojen ja prototyyppien jakamisen ja katselmoimisen Adoben verkkopalvelussa tai itsenäisessä XD-sovelluksessa, joka on saatavilla Android- ja iOS-laitteille.
Viennensis

Viennensis (lat., ”viennalainen”) on antiikin aikainen nimitys, joka tulee Galliassa sijainneen Viennan (nyk. Vienne) kaupungin nimestä. Se voi viitata seuraaviin:
Prysmian Group

Prysmian S.p.A. on italialainen Milanossa pääkonttoriaan pitävä teollisuusalan yritys, joka valmistaa merikaapeleita, johtoja ja valokuituja. Prysmian on markkinajohtaja tuulivoimaloiden kaapelien valmistamisessa, ja sillä on tuotantolaitoksia ympäri maailmaa, mukaan lukien Suomessa Kirkkonummella. Yritys on listattu Italian pörssiin.
Crowien reservaatti

Crowien reservaatti () on crow-intiaaneille varattu reservaatti, joka sijaitsee Montanan osavaltion eteläosissa. Pinta-alaltaan reservaatti on 9 339 km2, mikä tekee siitä Yhdysvaltain 7. suurimman intiaanireservaatin. Montanan osavaltion seitsemästä virallisesta reservaatista Crowien reservaatti on suurin. Crowien reservaatti on perustettu vuonna 1868.
Omien, suullisten, kertomuksiensa mukaan crow't saapuivat idästä. Alkujaan crowien asuinalue ulottui alueelle, joka käsittää nykyiset Montanan, Wyomingin ja Etelä-Dakotan osavaltiot.
Talous ja koulutus.
Yksi merkittävimmistä työllistäjistä reservaatin alueella on Absalokan hiilikaivos, joka paikallisten työllistämisen lisäksi maksaa myös rojalteja reservaatille. Kaivoksen tuotot muodostivat noin puolet reservaatin budjetin siitä osuudesta, joka ei tule Yhdysvaltain liittovaltiolta.
Maataloudella on melko pieni osuus reservaatin taloudessa, mutta laidunmaita, joilla ylläpidetään noin 300 biisonia, on merkittävästi. Tupakkaa kasvatetaan lähinnä vain uskonnollisiin tarkoituksiin.
Vuonna 2017 reservaatin asukkaista 11 % oli työttömiä.
Reservaatin pääkaupungissa, Crow Agencyssa, sijaitsee reservaatin omistama community college, Bigh Horn College. 
Väestö ja kulttuuri.
Reservaatin asukasluku on noin 7900. Näistä noin 85 % puhuu crow’n kieltä äidinkielenään. Reservaatin ulkopuolella asuu noin 3000 crow-intiaania.
Vuodesta 1918 lähtien reservaatin alueella on järjestetty crow-messut, joita pidetään nykyään suurimpana Amerikan alkuperäiskansan leiriytymistapahtumana. Tapahtumassa nähdään 1200–1500 tiipiitä, minkä vuoksi messuja kutsutaan Yhdysvaltain tiipii-pääkaupungiksi. Lisäksi messuilla kuullaan crowien musiikkia ja järjestetään rodeo. Messut ovat tuoneet reservaattiin turisteja, joille crow't opettavat asioita elämäntavastaan.
Helluntalaisuus on merkittävä uskonto reservaatin asukkaiden keskuudessa, vaikka reservaatti takaakin uskonnonvapauden. Helluntalaisuuden paastoaminen ja henkiparantaminen olivat crow-intiaaneille jo entuudestaan tuttuja. Vuonna 2018 reservaatin parlamentti antoi yksimielisen julkilausuman, jonka mukaan Jeesus on Crowien reservaatin herra.
Husön biologinen asema

Husön biologinen asema () on Åbo Akademin kokeellisen akvaattisen ekologian tutkimusasema Ahvenanmaalla Finströmin kunnassa. Tutkimusasema sijaitsee suojaisilla vesillä Bergön saaressa, johon on nykyään kiinteä tieyhteys Manner-Ahvenanmaalta.
Husön alue kuului vuodesta 1910 lähtien taiteilija Sigrid Granfeltille, joka piti paikalla maatilaa. Hän lahjoitti alueen rakennuksineen Åbo Akademin säätiölle vuonna 1940. Åbo Akademihin perustettiin biologian laitos vuonna 1957 ja nopeasti huomattiin tarve kenttäasemalle. Hanketta ajoi etenkin professori Bo-Jungar Wikgren, ja vuonna 1959 perustettiin Husön biologinen asema.
Nykyään tutkimusaseman toiminta keskittyy rannikkojen, saaristojen ja järvialueiden vesiekosysteemien tutkimukseen. Tarkemmin muun muassa toiminnalliseen ja rakenteelliseen biodiversiteettiin sekä ihmisen vaikutukseen meriympäristössä. Meribiologian opetus Åbo Akademissa keskittyy vahvasti Husöhön, jossa pidetään kursseja ja tutkimuksen pohjalta tehdään opinnäytetöitä. Biologian opiskelijoille järjestetään vuosittain 3–4 kenttäkurssia. Maisterintutkinnon pro gradu -tutkielman kenttätyöt tekee asemalla vuosittain 3–5 opiskelijaa ja lähes yhtä monta tohtoriopiskelijaa.
Asemalla on kaksi vakituista työntekijää. Huhtikuusta lokakuuhun kestävällä kenttäkaudella asemalla työskentelee 10–20 tutkijaa ja opiskelijaa. Asemanjohtaja on tohtori Martin Snickars. Asemalla on luentotila 25 henkilölle.
Willochin hallitus

Willochin hallitus oli Norjan hallitus 14. lokakuuta 1981 – 9. toukokuuta 1986. Se oli aluksi pelkästään Høyrestä koostuva vähemmistöhallitus, mutta kesäkuussa 1983 siitä tuli enemmistöhallitus Kristillisen kansanpuolueen ja Keskustapuolueen liittyessä siihen. Syksyn 1985 vaaleissa hallitus menetti enemmistönsä.
Ministerit.
Pääministeri
Ulkoministeri
Valtiovarainministeri
Elinkeinoministeri
Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri
Puolustusministeri
Kalastusministeri
Terveysministeri
Liikenne- ja viestintäministeri
Kuntaministeri
Öljy- ja energiaministeri
Oikeusministeri
Kuluttaja- ja hallintoministeri
Maatalousministeri
Ympäristöministeri
Kirkko- ja opetusministeri
Kulttuuri- ja tiedeministeri
Kehitysapuministeri
Ashton-Tate

Ashton-Tate oli ohjelmistojen kehittäjä, joka oli aikoinaan maailman kolmanneksi suurin ohjelmistojen kehittäjä henkilökohtaisille tietokoneille. Yhtiö kasvoi nopeasti 12 vuoden aikana ennen myyntiään Borlandille 1990-luvun alussa. Kaksi suurinta olivat Lotus Development ja Microsoft.
Yhtiön perustajat olivat George Tate ja Hal Lashlee. Ashton oli Taten papukaija. Yhtiön merkittävin tuote oli dBase-tietokanta. dBasen oli kehittänyt C. Wayne Ratliff, joka oli kehittänyt sen Nasan Jet Propulsion Laboratorylla. Ratliff jatkoi ohjelman kehitystä Ashton-Tatella. Alkuperäinen versio toimi CP/M-käyttöjärjestelmällä. Vuonna 1982 dBase II julkaistiin IBM PC:lle, jolloin se oli yksi ensimmäisiä ammattimaisia läpimurtosovelluksia PC:lle. C-kielellä kirjoitettu dBase III julkaistiin 1984. Tämä mahdollisti ohjelman porttaamisen Unixille ja VMS:lle. Vuonna 1986 julkaistu dBASE III+ sisälsi merkkipohjaisen valikkojärjestelmän.
Ashton-Tate laajentui ostamalla MultiMate-tekstinkäsittelyohjelman mutta hävisi markkinoilla WordPerfectille ja myöhemmin Microsoft Wordille. Toinen yhtiön toimisto-ohjelma oli Framework, joka sisälsi tekstinkäsittelyn, tietokannan, taulukkolaskennan ja graafien tuottamisen.
George Taten kuoltua 41-vuotiaana sydänkohtaukseen työpöytänsä ääreen yhtiön johtoon nousi Edward M. Esber. Esber riitautui Ratliffin kanssa, joka oikeudenkäyntien jälkeen erosi yhtiöstä ja alkoi kehittää uutta tietokantaa kilpailevalle Migent Corp.:ille.
dBase IV myöhästyi merkittävästi, ja se julkaistiin vajavaisena syksyllä 1988. Se oli hidas ja sisälsi virheitä, ja se sai kielteiset arvostelut. Yhtiön osakkeen arvo putosi 43 prosenttia vuonna 1989. Päivitetty versio dBase IV 1.1 julkaistiin heinäkuussa 1990. Borland osti Ashton-Taten viimein syyskuussa 1991 ja maksoi siitä 439 miljoonaa dollaria.
Fossilworks

Fossilworks on julkinen, voittoa tavoittelematon verkkoportaali, jonka kautta käyttäjät voivat selata Paleobiology Databasen () sisältöä. Sivuston avasi tutkija John Alroy vuonna 1998, ja sen käyttäjiä ovat tutkijat, opiskelijat ja yleisön jäsenet. Sivustoa ylläpitää australialainen Macquarein yliopisto.
Valeria (Pannonia)

Valeria (myös "Pannonia Valeria", "Pannonia ripensis", "Valeria ripensis"; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pannoniassa nykyisen Unkarin alueella. Pannonian Valerian provinssia ei tule sekoittaa myöhäisantiikin aikana samaan aikaan olemassa olleeseen Valerian provinssiin Italiassa.
Maantiede.
Valerian provinssi sijaitsi suunnilleen nykyisen Länsi-Unkarin alueella. Se käsitti aikaisemman Pannonia inferiorin provinssin pohjoisosan, siinä missä Pannonia secunda käsitti eteläosan. Provinssien välinen raja kulki jossakin Drave-joen pohjoispuolella. Valerian pohjois- ja itäpuolella sijaitsi Tonavan toispuolinen alue, joka ei ollut Rooman valtakuntaa, eteläpuolella Pannonia secunda, lounaispuolella Savia ja länsipuolella Pannonia prima. Valerian provinssin hallinnollinen keskus oli Sopianae.
Kaupunkeja.
Valerian provinssin kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Valerian provinssin alue oli aiemmin osa Pannonia inferiorin provinssia. Valerian provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen uudistusten aikoihin, kun Pannonia inferiorin provinssi jaettiin kahtia Pannonia secundaksi ja Valeriaksi. Se sai lisänimensä Diocletianuksen tyttärestä ja Galeriuksen puolisosta Galeria Valeriasta. Tämän perusteella provinssi on perustettu aikaisintaan vuonna 295 "Carpi"-heimosta saadun voiton jälkeen. Provinssi esiintyy "Veronan luettelossa" noin vuonna 313/314. Se kuului alun perin Pannonian diokeesiin.
300-luvulla provinssi kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja nyt Illyricumin diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Crow’n kieli

Crow'n kieli (omakielinen nimi: "Apsáalooke") on siouxilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhuvat pääsääntöisesti Montanan osavaltion, Crowien reservaatin, alueella asuvat crow-intiaanit. Vuonna 2016 kielellä arvioitin olevan 3 000 puhujaa, joista suurin osa on yli 30-vuotiaita, minkä vuoksi sitä pidetään uhanalaisena kielenä. Tavoitteena on kuitenkin opettaa kieli uudelle sukupolvelle.
Crow'n lähin sukulaiskieli on hidatsa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Fonologia.
Vokaalit.
Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä. 
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Lynetteholmen

Lynetteholmen on ehdotettu uusi Keinotekoinen saari Kööpenhaminassa Refshaleøenin pohjoispuolella. Hankkeen esittelivät pääministeri Lars Løkke Rasmussen ja muut lehdistötilaisuuden yhteydessä 5. lokakuuta 2018. Saaren odotetaan tarjoavan asuntoja 35 000 ihmiselle ja pidemmällä aikavälillä yhtä monta työpaikkaa. Se auttaa myös suojelemaan Kööpenhaminaa merenpinnan nousulta. Keinotekoinen saari rakennetaan muiden hankkeiden ylijäämämaasta. Rakennustyöt on tarkoitus aloitettiin vuonna 2022 ja saaren on tarkoitus olla kokonaan valmis vuonna 2070. Hankkeen yhteydessä Kööpenhaminan metroon suunnitellaan uutta M5 linjaa, jonka yhdeksästä asemasta kaksi tulee palvelemaan saarta. Metroyhteys valmistuu arviolta 2045.
Viennensis (provinssi)

Viennensis tai Gallia Viennensis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Galliassa ja käsitti suunnilleen Rhône-joen alueen nykyisessä Ranskassa.
Maantiede.
Viennensiksen provinssi sijaitsi Gallian ja samoin nykyisen Ranskan kaakkoisosassa. Sen länsipuolella sijaitsivat alun perin provinssit Gallia Narbonensis (myöhemmin Narbonensis prima) ja Gallia Aquitania (myöhemmin Aquitania prima), ja pohjoispuolella Lugdunensis prima ja Maxima Sequanorum.
Provinssin itäpuolella sijaitsivat alun perin provinssit Alpes Poeninae et Graiae ja Alpes maritimae. Kun Viennensiksen provinssi jaettiin kahtia, jäljelle jäänyt pienempi Viennensiksen provinssi käsitti aiemman provinssin länsiosan, ja sen itäpuolella sijaitsi uusi Narbonensis secundan provinssi.
Viennensiksen provinssin hallinnollinen keskus oli Vienna (nyk. Vienne).
Kaupunkeja.
Viennensiksen provinssin kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Viennensiksen alue oli aiemmin osa Gallia Narbonensiksen provinssia. Viennensiksen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin. Se sai nimensä pääkaupungistaan Viennasta. Viimeistään provinssi on ollut olemassa noin vuonna 314, sillä se maintaan "Veronan luettelossa". Saman luettelon mukaan provinssi kuului Viennensiksen diokeesiin. 300-luvulta lähtien provinssi kuului Gallian prefektuuriin.
Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen Gallian prefektuuriin ja nyt Septem provinciaen diokeesiin. 400-luvun alun "Notitia dignitatumissa" maaherran virkanimikkeenä esiintyy "consularis".
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Visa Heinonen

Visa Mikko Heinonen (s. 5. toukokuuta 1958 Helsinki) on suomalainen kulutustutkija. Hän on toiminut professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan Kuluttajatutkimuskeskuksessa 1. tammikuuta 2020 lähtien. Aiemmin hän toimi kuluttajaekonomian professorina Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa 1. syyskuuta 2000 – 31. joulukuuta 2019.
Heinonen väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1998.
Rochus

Rochus ( ) (n. 1349 – n. 1378–1379) on ruttoon sairastuneiden suojeluspyhimys.
Rochus syntyi Montpellierissä. Tarinan mukaan hän täysi-ikäiseksi tultuaan jakoi kaiken omaisuutensa köyhille ja lähti pyhiinvaellusmatkalle Roomaan. Hän pysähtyi matkalla useisiin Italian kaupunkeihin, joihin musta surma oli levinnyt. Hän onnistui parantamaan useita ihmisiä, mutta lopulta hän sai myös itsekin taudin. Hän vetäytyi metsään potemaan, ettei tartuttaisi muita. Läheisen linnan herran koira kävi hänen luonaan ja toi hänelle joka päivä isäntänsä pöydältä varastettua leipää. Viimein linnanherra löysi hänet ja toi kotiinsa toipumaan. Pyhä Rochus kuvataan usein koiran kanssa, ja kuvissa näkyy ruton aiheuttamia haavoja.
Jaapikat

Jaapikat ("Jaapia") on orvakoita sisältävä sienisuku. Se on heimonsa ja lahkonsa ainoa suku. Jaapikoita on kaksi lajia: rantajaapikka ("Jaapia argillacea") ja okrajaapikka ("Jaapia ochroleuca").
Kuvaus.
Jaapikoiden resupinaattiset itiöemät ovat pehmeät, ohuet ja reunastaan epämääräiset. Rihmastorakenne on monomiittinen, ja rihmat ovat sinkilälliset. Selkeästi esiin työntyvät kystidit ovat sylinterimäiset, tyvestä paksuseinäiset ja kärkeä kohti ohenevat. Basidiot ovat 4-itiöiset. Molemmilla lajeilla on enemmän tai vähemmän sukkulamaiset itiöt, mutta okrajaapikalla itiöiden leveys vaihtelee huomattavasti. Itiöt ovat sileät ja vanhemmiten paksuseinäiset.
Levinneisyys.
Jaapikat ovat ilmeisesti harvinaisia mutta laajalle levinneitä sieniä. Niitä on havaittu Euroopasta, Aasiasta, Afrikasta sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Kumpikin laji on Suomessa elinvoimainen.
Ekologia.
Jaapikat ovat puun lahottajia.
Taksonomia.
Giacomo Bresadola kuvasi "Jaapia"-suvun vuonna 1911, jolloin se sisälsi vain rantajaapikan ("Jaapia argillacea"). Suvun nimi tulee saksalaisen kasvitieteilijän Otto Jaapin (1864–1922) nimestä. Myöhemmin sukuun alettiin lukea myös okrajaapikka ("Jaapia ochroleuca"), joka oli aiemmin luokiteltu jauhokesiköihin ("Coniophora"). Vielä tämän jälkeen jaapikoita pidettiin jauhokesiköiden sukulaisina, ja jotkin tutkijat luokittelivat molemmat suvut Coniophoraceae-heimoon. Fylogeneettisten tutkimusten myötä on kuitenkin käynyt ilmi jaapikoiden eristynyt sijainti muihin orvakoihin nähden. Tästä syystä jaapikat siirrettiin vuonna 2010 omaan Jaapiaceae-heimoonsa ja Jaapiales-lahkoonsa.
Kamehameha-koulut

Kamehameha-koulut (, ) on yksityinen havaijilainen koulujärjestelmä, joka kattaa kolme samaan organisaatioon kuuluvaa koulua Havaijin osavaltiossa.
Kamehameha-koulujen omaisuus oli 15,1 miljardia dollaria vuonna 2022. Noin neljännes koulun omaisuudesta on kiinni kiinteistöissä ja loput muissa sijoituksissa. Se on siten Yhdysvaltojen suurin yksityinen koulu ja Havaijin suurin yksityinen maanomistaja. Vuonna 1995 "The Wall Street Journal" kuvaili koulua "kansakunnan suurimmaksi hyväntekeväisyysjärjestöksi". Vuonna 2021 Kamehameha-koulut perusti 10 miljoonan dollarin arvoisen rahaston, jolla tuettaisiin Havaijin paikallista ruuantuotantoa. Ensimmäinen askel oli investoida 300 000 dollaria osuuskuntaan, joka viljelee leipäpuuta.
Koulun taustalla oli prinsessa Bernice Pauahi Bishop, joka testamenttasi suurimman osan valtavasta omaisuudestaan perustaakseen koulun, jossa Havaijin alkuperäisväestöön kuuluvat saisivat englanninkielisen koulutuksen. Uskonnollisesti koulu nojaa protestantismiin. Ensimmäinen Kamehameha-koulu, joka oli tarkoitettu vain pojille, avasi ovensa 3. lokakuuta 1887. Oppilaita oli tuolloin 37 ja opettajia neljä.
Prinsessa Bishopin testamentin mukaisesti koulun opiskelijavalinnoissa suositaan ensisijaisesti havaijilaisia. Vuonna 2008 se hyväksyi sovintoehdotuksen, jonka nojalla se maksoi seitsemän miljoonaa dollaria oppilaaksi pyrkineelle henkilölle, jolla ei ollut havaijilaista sukutaustaa. Nimetön henkilö oli nostanut oikeusjutun sillä perusteella, että havaijilaisten suosiminen rikkoi kansalaisoikeuslakia.
Nykyään koulussa voi opiskella esikoulusta aina high schoolin loppuun. Oppilaiksi, joita on vähän yli 3 100, otetaan sekä tyttöjä että poikia. Opetushenkilökuntaa koululla on 362. Esikouluja on yhteensä 30 ympäri osavaltiota. Tätä ylempi koulutus on keskitetty kolmelle kampukselle O‘ahun, Mauin ja Havaijin saarille.
Inoue

Inoue on ainakin seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:
Apocalypto (albumi)

Apocalypto on vuonna 2017 julkaistu suomalaisen rap-artisti Ameeban 13. studio-albumi.
Type 10

Type 10 (jap. 10式戦車, "Hitomaru-shiki sensha") on Mitsubishi Heavy Industriesin suunnittelema ja valmistama taistelupanssarivaunu, jonka valmistus aloitettiin vuonna 2012. Niitä on valmistettu ainakin 80 kappaletta. Vaunun panssarointi muodostuu keraamisesta komposiittipanssarista sekä nano-kristallisoidusta teräksestä.
Vaunussa on kolmen hengen miehistö ja 1 200 hevosvoiman dieselmoottori. Toimintamatka on 500 kilometriä ja enimmäisnopeus 70 km/h. Omamassa on keskiarvolla 44 tonnia, sillä sen vaihteluväli on 40-48 tonnia. Vaunussa on hydropneumaattinen jousitus. Aseistuksena on automaattisesti lataava L44-tyyppinen 120 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna, 12,7 millimetrin ja 7,62 millimetrin konekiväärit. Tyypin 10 eli Projekti TK-X:n ("MBT-X") kehityskustannukset olivat noin 447 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria ja yhden vaunun hinta arviolta 15 miljoonaa dollaria.
Vaunun edeltäjänä Japanin itsepuolustusvoimissa on Type 90.
Bryan vastaan Itascan piirikunta

Bryan vastaan Itascan piirikunta () on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös vuodelta 1976. Päätös loi pohjan niin sanotuille intiaanikasinoille eli Amerikan alkuperäiskansojen operoimille kasinoille, joista monet alkuperäisasukkaat saavat työtä itselleen ja tuloja reservaateilleen.
Tausta.
Helen ja Russell Bryan kuuluivat molemmat ojibweihin ja asuivat Leech Laken reservaatissa. Keväällä 1972 he saivat Itascan piirikunnalta kirjeen, jossa heitä pyydettiin maksamaan 29,85 dollaria kiinteistöveroa mobiilitalostaan. Bryanit eivät olleet koskaan aikaisemmin saaneet verosta laskua, ja he olivat siinä uskossa, ettei reservaatin alueella olevista asunnoista, mobiilitaloistakaan, tarvitse maksaa piirikunnalle veroa. Viranomaiset lähettivät kuitenkin muistutuksia, kunnes maksettavaa oli kertynyt 147,95 dollaria. Helen Bryan kääntyi juristin puoleen.
Alemmat oikeusasteet.
Pariskuntaa auttoi reservaatin oikeusapua tarjoava järjestö, jolle työskentelevä juristi Patrick Moriarty haastoi piirikunnan Minnesotan 9. käräjäpiirissä. Oikeus päätti vuonna 1973, että piirikunnan lähettämä lasku oli asiallinen.
Päätöksestä tehtiin valitus Minnesotan korkeimpaan oikeuteen, joka päätti vuonna 1975 pysyä alemman oikeusasteen päätöksessä. 
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös.
Yhdysvaltain korkein oikeus kuuli osapuolia 20. huhtikuuta 1976 ja antoi päätöksensä 14. kesäkuuta.
Päätöksen mukaan osavaltioilla ei ole oikeutta verottaa intiaanireservaateissa asuvia alkuperäiskansoja eikä myöskään puuttua reservaateissa tapahtuvaan taloudelliseen toimintaan millään muullakaan tavalla. Päätös käytännössä laillisti uhkapelaamisen laillistamisen reservaateissa, vaikka se olisi ympäröivissä osavaltioissa kielletty.
Päätös oli yksimielinen.
Kuumavesipullo

Kuumavesipullo on kuumalla vedellä täytetty ja tulpalla suljettu pullo, jota käytetään tyypillisesti sängyn lämmittämisessä, mutta myös lämmittämään tiettyä kehon osaa. 
Sängyn lämmittimet olivat käytössä jo 1500-luvulla. Varhaisimmat versiot sisälsivät kuumaa hiiltä, mutta pian otettiin käyttöön myös kuumaa vettä käyttäviä säiliöitä, joiden etu oli se että ne eivät aiheuttaneet tulipalovaaraa. Nykyään suurin osa kuumavesipulloista valmistetaan kumista, mutta ennen riittävää lämpöä kestävän kumin keksimistä kuumavesipullot valmistettiin useista eri materiaaleista, kuten sinkistä, kuparista, messingistä, lasista, keramiikasta tai puusta.
Didier Bionaz

Didier Bionaz (s. 22. helmikuuta 2000 Aosta) on italialainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa CS Esercito -seuraa.
Bionaz saavutti nuorten MM-kilpailuissa alle 19-vuotiaiden viestissä pronssia 2019. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui pikakilpailussa 20:nneksi sekä miesten viestissä ja sekaviestissä kuudenneksi. Hän hiihti kolmannen osuuden Italian saavuttaessa sekaviestin MM-hopeaa Oberhofissa 2023.
Bionaz kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Nové Městossa maaliskuussa 2020. Ensimmäisen maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 40:s Hochfilzenin pikakilpailussa joulukuussa 2020. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 13:nneksi Antholzin normaalimatkalla tammikuussa 2021 ja Östersundin pikakilpailussa joulukuussa 2023.
Seymour Hersh

Seymour Hersh (8. huhtikuuta 1937) on yhdysvaltalainen tutkiva toimittaja. Hän sai vuonna 1970 Pulitzer-palkinnon paljastettuaan yhdysvaltalaisten tekemän joukkosurman Vietnamissa My Lain kylässä. Hän on kirjoittanut useita kiitettyjä kirjoja.
Hersh on aiemmin ollut arvostettu toimittaja mutta myöhemmin esittänyt salaliittoteorioita ja muita väitteitä, joiden paikkansapitävyys on kyseenalaistettu. Hän on väittänyt, että Yhdysvaltojen asevoimia ohjailevat Opus Dei ja Maltan ritarikunta. Hän väitti blogikirjoituksessaan 8. helmikuuta 2023, että yhdysvaltalaiset sukeltajat asettivat Yhdysvaltojen presidentin Joe Bidenin valtuuttamina räjähteet, jotka tuhosivat syyskuussa 2022 Itämeren pohjassa kulkevat Nord Stream -kaasuputket. Väitteet on torjuttu Yhdysvalloissa jyrkästi.
Jahti (vuoden 2012 dokumenttielokuva)

Jahti on Jukka Eggertin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2012. 
Elokuva käsittelee kaupunkilaisten luontosuhdetta ja siinä seurataan citykanien metsästystä Helsingissä.
Susikoira Roi (vuoden 2022 elokuva)

Susikoira Roi on Rane Tiukkasen ohjaama suomalainen draama- ja seikkailuelokuva, joka julkaistiin 24. joulukuuta 2022 C More-suoratoistopalvelussa. 
Elokuva pohjautuu Jorma Kurvisen Susikoira Roi -romaaneihin. Siinä Raaheen muuttanut Valo löytää hylätyn koiran, jolle hän antaa Roi-nimen. Valo ja Roi ystävystyvät ja he ryhtyvät yhdessä selvittämään naapurissa kadonneen pojan mysteeriä.
Palkinnot.
Elokuva voitti vuonna 2022 Oulun kansainvälisen lasten- ja nuortenelokuvien festivaalin pääpalkinnon.
Syöpäkuja

Syöpäkuja () on Yhdysvalloissa Louisianan osavaltiossa oleva alue, joka levittäytyy noin 135 kilometrin pituiselle osuudelle Mississippijoen vartta. Sen alueella on yli 200 kemian ja muun teollisuuden laitosta. Vuonna 2012 alueella tuotettiin neljännes Yhdysvaltojen öljypohjaisista kemikaaleista. 1970-luvulla Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirasto totesi alueen veden ja ilman olevan hyvin saastunut.
Alueen varrella asuu suuri määrä afroamerikkalaisia, ja asukkailla on usein pienet tulot ja matala koulutustaso. Heillä on myös 32-kertainen syöpäriski hyväksyttävään tasoon verrattuna, ja lisäksi asukkailla esiintyy normaalia enemmän astmaa ja muita hengitystiesairauksia.
Historia.
Toisen maailmansodan aikainen öljy- ja kaasualan nousukausi johti siihen, että Mississippi-joen varrelle, lähelle Yhdysvaltojen etelärannikkoa, perustettiin useita öljynjalostamoja. Suuri osa näistä teollisuuslaitoksista sijaitsivat aiemmin isoissa kaupungeissa, kuten Baton Rougessa ja New Orleansissa, mutta 1950-luvulla monet niistä pyrkivät siirtymään harvemmin asutuille paikkakunnille. Monet siirtyivät New Orleansin ja Baton Rougen välissä joen varrella sijaitseviin pieniin kyliin joissa oli paljon tai enimmäkseen afroamerikkalaista väestöä.
1970-luvulle mennessä alueella oli paljon tehtaita, jotka tuottivat vinyylikloridia, typpilannoitteita ja klooria. Liittovaltion viranomaiset havaitsivat 1970-luvulla vakavaa ilman ja veden saastumista. Ympäristönsuojeluviraston raportissa New Orleansin juomavedestä löydettiin 66 saasteainetta ja Plaqueminen ilmasta 31 hengenvaarallista kemikaalia. Vuonna 1976 rannikkovartioston sukeltajat, jotka hakivat sedimenttinäytteitä eräästä lahdesta, saivat toisen asteen palovammoja käsiinsä.
1980-luvulta lähtien paikalliset asukkaat huomasivat tiettyjen kasvi- ja eläinlajien vähenevän. Myrkyllistä jätettä tuottavien teollisuuslaitosten määrä lisääntyi Louisianassa edelleen 2000-luvulla.
Algot Kariniva

Kaarle Algot Akseli Kariniva, sukunimi aik. "Rechardt" (15. tammikuuta 1884 Turtola – 19. syyskuuta 1936 Raahe) oli suomalainen juristi ja Raahen pormestari.
Algot Karinivan vanhemmat olivat Sodankylän ja Pielaveden kirkkoherra, rovasti Karl Rechardt (1849–1912) ja Ruotsista kotoisin ollut Sigrid Johanna Müller. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1902 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1910. Kariniva sai varatuomarin arvon 1913.
Kariniva oli Kiimingin piirin nimismiehenä 1913–1915 ja sen jälkeen Raahen pormestarina vuodesta 1915 alkaen aina kuolemaansa saakka. Kariniva toimi Raahessa kaupunginvaltuuston sihteerinä ja varapuheenjohtajana sekä kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän opetti lisäksi kauppaoikeutta Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa. Suomen sisällissodan aikana Kariniva oli Raahen suojeluskunnan päällikkönä ja kaupungin komendanttina. Sodan jälkeen hän kuului Raahen suojeluskuntapiirin piiriesikuntaan.
Kariniva kuoli 52-vuotiaana syyskuussa 1936 Gellmanin kunnallissairaalassa Raahessa umpilisäkeleikkauksen jälkeen.
Algot Kariniva oli naimisissa vuodesta 1925 Helmi Lyyli Haatajan kanssa. Algot Karinivan veli oli maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja Sanfrid Kariniva.
Mummola (vuoden 2023 elokuva)

Mummola on Tia Kouvon ohjaama ja käsikirjoittama draamaelokuva vuodelta 2023. Siinä erään perheen kolme sukupolvea kokoontuu yhteen viettämään joulua.
"Mummola" sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla. Teatteriensi-iltansa se sai Suomessa 10. marraskuuta 2023. Elokuva voitti 10 000 dollarin arvoisen pääpalkinnon Soulin kansainvälisellä naisten elokuvafestivaalilla Etelä-Koreassa. 
Elokuva sai eniten ehdokkuuksia vuoden 2024 Jussi-gaalassa 11 ehdokkuudella. Elokuva palkittiin kolmella Jussilla: vuoden elokuva, vuoden käsikirjoitus ja vuoden ohjaus.
"Mummola" valittiin Suomen ehdokkaaksi parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkintoon. Elokuva ei päässyt esikarsinnan 15 ehdokkaan joukkoon.
Anniina Ahtosalo

Anniina Ahtosalo (s. 27. elokuuta 2003) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi amatöörinä tanskalaisessa Team Rytgerissä vuosina 2020–2021, ja on vuodesta 2022 edustanut korkeimmalla ammattilaistasolla, UCI Women's World Tourilla, kilpailevaa norjalaista Uno-X Pro Cycling Team / Uno-X Mobilityä.
Ahtosalo kilpaili Pariisin kesäolympialaisissa 2024. Hän sijoittui 30:nneksi maantieaika-ajossa, jossa hänen pyörästään rikkoutui rengas jo alkumatkasta. Hän otti käyttöön varapyörän, jonka vaihteet lakkasivat pian toimimasta. Hän sijoittui 158 kilometrin maantieajossa 37:nneksi.
Ahtosalo voitti syyskuussa 2024 maantiepyöräilyn aika-ajokisassa alle 23-vuotiaiden EM-kultaa Limburgissa Belgiassa.
Saavutuksia.
Lähteet: First Cycling, Pro Cycling Stats
Cyclocrossin "tulokkaiden" Suomen-mestaruus
Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus
Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus
Cyclocrossin nuorten Suomen-mestaruus
Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus
Cyclocrossin Suomen-mestaruus
Piccolo Trofeo Alfredo Binda, voitto
Maantieajon ja aika-ajon nuorten Suomen-mestaruus
EM-kilpailut, nuorten aika-ajossa viides ja maantieajossa kuudes
MM-kilpailut, nuorten aika-ajossa kymmenes
Maantieajon ja aika-ajon Suomen-mestaruus
Binche–Chimay–Binche, kolmas
Cyclocrossin Suomen-mestaruus
Ronde de Mouscron, toinen
Maantieajon ja aika-ajon Suomen-mestaruus
EM-kilpailut, pronssia alle 23-vuotiaiden henkilökohtaisessa aika-ajossa
Binche–Chimay–Binche, kolmas
Le Samyn, toinen
Classic Brugge–De Panne, kahdeksas
Ronde de Mouscron, toinen
GP Eco-Struct/Thompson/Security Tools, toinen
Trofee Maarten Wynants, voitto
Flanders Diamond Tour, toinen
Maantieajon ja aika-ajon Suomen-mestaruus
Tour de France Femmes, 1. etapilla toinen; nuorten kilpailun johdossa etappien 1–3 jälkeen
EM-kilpailut, aika-ajon nuorten alle 23-vuotiaiden EM-kultaa
Binche–Chimay–Binche, kolmas
Maantieajon ja aika-ajon Suomen-mestaruus
EM-kilpailut, hopeaa alle 23-v. aika-ajossa
Turkin suuronnettomuus- ja hätätilavirasto

Turkin suuronnettomuus- ja hätätilavirasto, viralliselta nimeltään Afet ve Acil Durum Yönetimi Başkanlığı (lyhennys AFAD; , alkujaan 2017 saakka ), on Turkin valtiollinen virasto, joka koordinoi maan varautumista suuronnettomuuksiin ja hätätiloihin sekä toimintaa suuronnettomuuksien aikana. Vuonna 2009 perustetun viraston päätoimipaikka löytyy Turkin pääkaupungista Ankarasta. Lisäksi AFADilla on 81 maakuntaosastoa ja 11 etsintä- ja pelastusyksikköä (SAR). AFAD toimi alkujaan Turkin pääministerin alaisuudessa, mutta siirrettiin 2018 Turkin sisäasiainministeriön virastoksi. 
AFAD vastaa esimerkiksi Turkissa sijaitsevista pakolaisleireistä. Turkissa tapahtuvan toiminnan ohella virasto on keskeinen Turkin kansainvälistä humanitaarista apua ulkomaille toimittava taho. 
&lt;br clear=left&gt;
Antti Ilmari Varis

Antti Ilmari Varis (17. maaliskuuta 1886 Polvijärvi – 1. huhtikuuta 1976 Polvijärvi) oli suomalainen juristi, maanviljelijä ja Naantalin pormestari.
Variksen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Varis ja Gustava Immonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Sortavalan reaalilyseosta, sai Suomen Liikemiesten Kauppaopiston päästötodistuksen 1908 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1910. Varis sai varatuomarin arvon 1919.
Varis oli Naantalin pormestarina 1914–1919. Vuodesta 1919 alkaen hän hoiti omistamaansa maatilaa Polvijärvellä. 
Varis oli naimisissa 1917–1920 Lyydia Nevalaisen kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni uudelleen naimisiin 1931 Anna Tanskasen kanssa.
Kaius Tuori

Kaius Tapani Tuori (s. 1974) on suomalainen oikeustieteilijä, joka on toiminut eurooppalaisen aatehistorian professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan Eurooppa-tutkimuksen keskuksessa vuodesta 2020 lähtien. Hän on myös dosentti Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän väitteli oikeustieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2006.
Euroopan tutkimusneuvosto on rahoittanut kaksi Tuorin johtamaa tutkimusprojektia: "Reinventing the Foundations of European Legal Culture 1934–1964" (2012) ja "Law, Governance and Space: Questioning the Foundations of the Republican Tradition" (2017). Suomalainen Lakimiesyhdistys on myöntänyt Tuorille vuoden väittelijän palkinnon vuonna 2006 ja K. G. Idmanin palkinnon vuonna 2021. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2020.
Walter Calonius

Walter Aukusti Calonius (15. maaliskuuta 1885 Nurmes – 21. maaliskuuta 1919 Nummelan parantola) oli suomalainen juristi, asianajaja ja Heinolan pormestari.
Walter Caloniuksen vanhemmat olivat apteekkari, taloudenhoitaja Fredrik Wilhelm
Calonius ja Ida Wilhelmina Engelberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Kuopion yhteiskoulusta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon ja alemman hallintotutkinnon 1908. 
Calonius oli Helsingin poliisilaitoksella rikosasiain komissarion apulaisena 1909–1911, Heinolan pormestarina 1911–1913 ja Turun kaupungin maistraatissa aktuaarina 1916. Hän oli muutamia vuosia työssä myös Turun hovioikeudessa mutta ryhtyi sitten asianajajaksi kuuluen Turun Lakiasiaintoimiston vakinaisiin avustajiin.
Calonius kuoli 34-vuotiaana maaliskuussa 1919 keuhkotautiin Nummelan keuhkotautiparantolassa.
Walter Calonius oli naimisissa vuodesta 1907 Alli Vilhelmina Tilanderin kanssa.