tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
XL-nainen

XL-nainen on iskelmätaiteilija Anita Hirvosen sanoittama ja tulkitsema suomenkielinen versio Scotty Morrisin säveltämästä ja Big Bad Voodoo Daddyn alun perin esittämästä kappaleesta "Big Time Operator". Se julkaistiin CD-singlenä ja studioalbumilla "Älä tule myöhään" vuonna 2004.
"XL-naisen" aiheena on kertojan suhde omaan kehoonsa, joka on kasvanut vähitellen kokoon XL. Kappaletta on luonnehdittu humoristiseksi ja itseironiseksi.
Et usko kuinka koskeekaan

Et usko kuinka koskeekaan on iskelmätaiteilija Anita Hirvosen single vuodelta 1981. Kappaleen sävelsi Veikko Samuli ja sanoitti Raul Reiman. Singlen b-puolena on "Rantaregee", joka on Chrisse Johanssonin sanoittama suomenkielinen versio Bill Loveladyn reggae-teoksesta "One More Reggae for the Road". Singlen molemmat puolet julkaistiin Anita Hirvosen studioalbumilla "Ovi sydämeen" (1981).
"Et usko kuinka koskeekaan" on balladi, jonka kertojaminä pyytää anteeksi syrjähyppyään. "Rantaregee" on kesäistä lystinpitoa reggae-hengessä. Molemmat kappaleet on sisällytetty useimmille Anita Hirvosen kokoelma-albumeille.
Nope (elokuva)

Nope on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen scifi-kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jordan Peele. Sen pääosia esittävät Daniel Kaluuya, Keke Palmer, Steven Yeun, Brandon Perea ja Michael Wincott. Se kertoo kahdesta syrjässä asuvasta sisaruksesta, jotka yrittävät kerätä todisteita ufosta.
"Nope" sai maailmanensi-iltansa Hollywoodissa 18. heinäkuuta 2022. Suomen-ensi-iltansa se sai 19. elokuuta 2022. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat erityisesti sen kunnianhimoa, roolisuorituksia, kuvausta ja ohjausta, mutta kritisoivat käsikirjoitusta.
Tykkäät kummiski

Tykkäät kummiski on Ettan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. elokuuta 2022. Etta on tehnyt albumin yhdessä KIROn, Alex Leonen ja Salah Polon kanssa.
Nella Nyqvist

Nella Nyqvist (s. 2006 Helsinki) on suomalainen sulkapalloilija, joka edustaa Helsingfors Badminton Clubia. 
Sekä Nyqvistin isä Ilkka Nyqvist, joka toimii sulkapallovalmentajana, että äiti Saara Hynninen ovat entisiä Suomen kärkipään sulkapalloilijoita. Samoin Nellan isoveli Niilo Nyqvist on ikäluokassaan Suomen kärkeä.
Nella Nyqvist aloitti sulkapallon pelaamisen 6-vuotiaana. Häntä valmentavat Ville Lång, Timo Koljonen ja äiti Saara Hynninen. Nyqvist palkittiin Vuoden nuorena helsinkiläisenä urheilijana vuonna 2021. Hänet on rankattu Suomen parhaaksi naissulkapalloilijaksi ja hänellä on edustuspaikka Suomen aikuisten maajoukkueessa.
Arvokisamenestys.
Nyqvist voitti vasta 13-vuotiaana alle 15-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden maaliskuussa 2020. Nyqvist voitti vasta 14-vuotiaana alle 19-vuotiaiden EM-pronssia marraskuussa 2020. Nyqvist voitti 16-vuotiaana alle 19-vuotiaiden EM-pronssia elokuussa 2022. Nyqvist voitti kultaa Banská Bystrican kesäolympiafestivaaleilla heinäkuussa 2022. Vuosina 2021, 2023 ja 2024 Nyqvist voitti naisten Suomen-mestaruuden.
Erik Severin

Erik Oskar Severin (18. heinäkuuta 1879 Tukholma – 15. marraskuuta 1942 Tukholma) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti.
Severin saavutti olympiahopeaa Chamonix’ssa 1924, missä curlingissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympiatasolla. Hän teki työuransa pankkialalla.
Emil Kalske

Emil (Eemeli) Yrjönpoika Kalske (ent. Lamberg, ; 20. maaliskuuta 1888 Pietari, Venäjän keisarikunta – 14. tammikuuta 1938 Petroskoi, Neuvostoliitto) oli pietarinsuomalainen bolševikki, joka osallistui Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) ja sen sotilasjärjestön perustamiseen.
Elämänvaiheet.
Kalske oli ammatiltaan metallityöläinen. Hän työskenteli vuosina 1905–1915 asetehtaalla ja oli mukana ensin sosialistivallankumouksellisten (”eserrien”) ja sittemmin bolševikkien toiminnassa. Hän siirtyi joksikin aikaa Helsinkiin, mutta palasi jo vuonna 1916 Pietariin, jossa hän sai työpaikan Aivaz-tehtaalta.
Kalske kuului pietarinsuomalaisen bolševikin Eino Rahjan ystäviin, ja oli tämän puolison Lydia Parviaisen serkku. Kun Rahja ja Parviainen vuoden 1917 heinäkuun levottomuuksien jälkeen auttoivat pidätyksen uhkaamaa Vladimir Leniniä pakenemaan Suomeen, vietti Lenin elokuussa yhden yön ja päivän Kalskeen asunnossa Pietarin esikaupunkialueen Udelnajassa ennen rajan ylitystä junalla. Kalske piilotteli Leninin seurassa tullutta toista bolševikkijohtajaa Grigori Zinovjevia asunnossaan aina lokakuun vallankumoukseen saakka. Leninin ja Rahjan palatessa Pietariin lokakuussa 1917 Kalske otti heidät vastaan Suomen asemalla ja vei heidät asuntoonsa ennen varsinaiseen piilopaikkaan siirtymistä. Kalske sai Leniniltä vuosina 1918–1920 useita pieniä vastapalveluksia, kuten apua majoitukseen vieraillessaan Moskovassa.
Kalske osallistui SKP:n perustavaan kokoukseen Moskovassa elo–syyskuussa 1918. Hän oli yksi syyskuussa 1918 perustetun SKP:n sotilasjärjestön kolmesta alkuperäisestä johtavasta jäsenestä puheenjohtaja Eino Rahjan ja sihteeri Kullervo Mannerin ohella. Kalske osallistui sotilasjärjestössä muun muassa Suomesta Neuvosto-Venäjälle tulleiden kommunistiloikkarien kuulusteluihin ja teki vääriä henkilöllisyyspapereita Suomeen lähetettäville vakoojille. Hän osallistui SKP:n kolmanteen puoluekokoukseen elokuussa 1920 keskuskomitean osaston johtajana, ja oli läsnä myös neljännessä puoluekokouksessa seuraavana vuonna.
Vuodesta 1923 Kalske asui Petroskoissa Neuvosto-Karjalassa. Hän toimi Petroskoin tietoliikennehallinnon johtajana ja Kontupohjan paperikombinaatin yleisen osaston päällikkönä. Hänet vangittiin Stalinin puhdistusten aikana 11. heinäkuuta 1937, tuomittiin kuolemaan 4. tammikuuta 1938 ja teloitettiin ampumalla Petroskoissa 14. tammikuuta. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956.
Muuta.
Kalskeen asunto, jossa hän vuonna 1917 piilotteli Leniniä, sijaitsi puutalossa nykyisessä osoitteessa Jaroslavski prospekt 11. Huonokuntoinen talo purettiin vuonna 2005.
Firebride

Firebride on Black Royalin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2020. Albumin on miksannut Jussi Kulomaa, ja masteroinut Jaakko Viitalähde.
Karl Wahlberg

Karl Edvard Wahlberg (31. maaliskuuta 1874 Tukholma – 1. elokuuta 1934 Tukholma) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti.
Wahlberg saavutti olympiahopeaa Chamonix’ssa 1924, missä curlingissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympiatasolla. Hän voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 1917 ja 1934.
Earthbound (Black Royalin albumi)

Earthbound on Black Royalin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2022.
Suomen Helluntaikirkon oppi

Suomen helluntaikirkon yhteinen oppi muodostettiin Talvipäivillä vuonna 2001. Suomen Helluntaikirkko korostaa opissaan Raamatun roolia Jumalan pyhänä sanana. Suomen Helluntaikirkko sitoutuu tunnustaa opissaan uskon Jumalan kolmiyhteyteen ja tunnustaan Jeesuksen Jumalan pojaksi, joka ristinkuolemallaan sovitti maailman synnin, nousi kuolleista ja astui ylös taivaaseen.
Oppi.
Seurakuntakäsitys.
Kaikki Kristukseen uskovat kuuluvat yhteen seurakuntaan, Kristuksen ruumiiseen, jonka rajat eivät kulje paikallisten seurakunta- ja kirkkokuntarajojen mukaan. Helluntailainen seurakuntakäsitys on Jumalan Pyhästä Hengestä syntyneiden uskovien kristittyjen ykseyttä korostava. Erimielisyydet sekundäärisissä opinkohdissa eivät kuitenkaan tarkoita, etteivät muut kuin helluntailaiset pääsisi taivaaseen. Helluntailaiset voivat tuntea uskonyhteyttä myös mm. Jumalana Pyhästä Hengestä uudestisyntyneiden uskovaisten luterilaisten kanssa. Raamattu sanookin: Tästä te tunnette Jumalan Hengen: jokainen henki, joka tunnustaa Jeesuksen Kristukseksi, lihaan tulleeksi, on Jumalasta (1. Joh. 4:2). Jeesus itse tuntee seurakuntansa. Mutta tämä seurakuntayhteys voidaan kokea vain paikallisseurakuntayhteytenä. Paikallisseurakunnan yhteyteen tulevat ne, jotka ovat uskoneet Jeesukseen Kristukseen ja antaneet kastaa itsensä Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Seurakunta koostuu armahdetyista syntisistä ja vajavaisista ihmisistä, jotka elävät Jumalan anteeksiantamuksen ja armon varassa. Seurakunnan johdossa on Uuden Testamentin mukaan vanhimmisto. Seurakunnan talous rakentuu vapaaehtoisten lahjoitusten varaan, jotka kerätään perinteisellä kolehdinkannolla. Seurakunnat ovat perustaneet valtakunnallisia yhdistyksiä hoitamaan yhteisiä käytännön asioita. Tällainen yhdistys on esimerkiksi Fida International, joka on Suomen suurin ulko­lähetys­järjestö. 
Opin kehitys.
Helluntaiherätys korostaa opeissaan Pyhää Henkeä ja Pyhän Hengen armolahjoja. Helluntailaisuus on karismaattinen liike siinä mielessä, että liikkeen keskuudessa harrastetaan yhä edelleen Pyhän Hengen inspiroimana kielillä puhumista, profetoimista ja sairaiden parantamista, vaikkakaan ei enää samassa mitassa kuin liikkeen syntyhistorian alkuaikoina. Helluntaiherätys on korostanut Pyhän Hengen kastetta ja sen merkkinä näkyvää kielilläpuhumista sekä upotuskastetta ja vain elävässä kristillisessä uskossa olevista koostuvaa seurakuntaa.
Carl Axel Pettersson

Carl Axel Fredrik Pettersson (13. huhtikuuta 1874 Mönsterås – 31. toukokuuta 1962 Tukholma) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti.
Pettersson saavutti olympiahopeaa Chamonix’ssa 1924, missä curlingissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympiatasolla. Ruotsin mestaruuden hän voitti vuonna 1930. Pettersson työskenteli vaatetusalan johtotehtävissä ja Ruotsin ja Unkarin välisten suhteiden parissa. Hän kuului myös vapaamuurareihin.
Country Express (täsmennyssivu)

Country Express voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Hans Engell

Hans Engell (s. 8. lokakuuta 1948 Kööpenhamina) on tanskalainen toimittaja ja Konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1984–2000 ja toiminut Tanskan puolustusministerinä 1982–1987 sekä oikeusministerinä 1989–1993. Vuosina 1995–1997 hän oli Konservatiivisen kansanpuolueen puheenjohtaja ja vuosina 2000–2007 Ekstra Bladet -lehden päätoimittaja.
Yksityiselämä.
Vuonna 1997 Engell ajoi 1,37 promillen humalassa päin moottoritiellä ollutta betoniestettä, minkä johdosta hänen täytyi erota puheenjohtajan virasta.
Country Express (vuoden 2016 albumi)

Country Express on Country Express -yhtyeen vuonna 2016 julkaisema albumi. Yhtyeen vuoden 1976 esikoisalbumi "Country Express" oli samanniminen.
Inuvialuit

Inuvialuit on vuonna 1984 perustettu Kanadan Yukonin, Luoteisterritorioiden ja Nunavutin rannikoita myötäilevä inuvialuit-inuittien asutusalue. Alueen pinta-ala on noin 435 000 neliökilometriä, ja siihen kuuluu myös suuri merialue Beaufortinmerestä. Inuvialuitit omistavat alueesta noin 90 600 neliökilometriä maata ja merenpinnan alapuolista aluetta. Inuvialuitissa vaikuttaa inuvialuiteista koostuvia yhdistyksiä, jotka ajavat alueen kuuden inuvialuit-yhteisön kulttuuriin, sosiaalipoliittiseen, taloudelliseen ja metsästykseen liittyviä asioita. Vuonna 2015 alueella asui arviolta 5700 ihmistä, joista 3300 oli inuvialuiteja. Kaikki alueen kuusi yhteisöä sijaitsevat Luoteisterritorioiden alueella.
Will Byers

Will Byers on sarjassa "Stranger Things" esiintyvä hahmo. Häntä näyttelee Noah Schnapp.
Ensimmäisellä kaudella Will katoaa kotiintulomatkallaan, kun ”toisesta” maailmasta Ylösalaismaailmasta tullut hirviö Demogorgon sieppaa hänet. Pian Willin ystävät lähtevät etsimään kaveriaan metsästä, mutta sen sijaan löytävätkin telekinesiaa omaavan tytön Elevenin, joka väittää tietävänsä Willin sijainnin. Teorian mukaan neljännellä kaudella Will on ihastunut Eleveniin, mutta ei uskalla kertoa siitä hänelle, sillä Eleven on Miken kanssa yhdessä.
Masayoshi Takaku

Masayoshi Takaku (s. 1971) on japanilainen raskaansarjan karateka. Hän saavutti aktiiviurallaan Kyokushinin raskaansarjan maailmanmestaruuden ja Japanin mestaruuden.
Kilpaura.
Takaku saavutti ensimmäisen kerran Japanin mestaruuden 1996, kun hän voitti loppuottelussa Kiyoyuki Shidan. Myöhemmin samana vuonna Takaku saavutti Japanin mestaruuspronssia painoluokattomissa kilpailuissa. Hän voitti mitaliottelussa Masaki Takaon.
Seuraavana vuonna 1997 Takaku oli IKO-liiton järjestämissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän eteni aina raskaansarjan loppuotteluun, jossa Takaku voitti Norihisa Horiiken.
Takaku oli mukana vielä 1998 Japanin mestaruuskilpailujen painorajattomassasarjassa, jossa hän sijoittui viidenneksi.
Juha Rautaheimo

Juha "Hermo" Rautaheimo (s. 1952) on suomalainen poliisi (rikosylikomisario) ja kirjailija.
Elämä.
Varhaiset vaiheet ja ura poliisina.
Rautaheimon isä oli rannikkotykistön aktiiviupseeri Suomenlinnassa. Rautaheimo suunnitteli aluksi sotilasuraa merivoimien palveluksessa, mutta luopui ajatuksesta sittemmin. Hän suoritti varusmiespalveluksen Kajaanissa ja reserviupseerikurssin Haminassa. 
Rautaheimo aloitti poliisiuransa Helsingin poliisilaitoksella helmikuussa 1975 ja pääsi rikospoliisin silloisen väkivaltatoimiston tutkijaksi saman vuoden heinäkuussa. Alun perin hänen erikoistumisalueenaan oli palonsyyntutkinta, mutta sittemmin hän loi uran väkivalta- ja henkirikostutkinnan piirissä. Rautaheimo teki tuhopolttajia koskeneen tutkielmatyön. Henkirikostutkimuksia, joihin hän osallistui, kertyi vuosikymmenten varrella satoja. Vuonna 1989 Rautaheimosta tuli väkivaltarikosyksikössä tutkinnanjohtaja ja vuonna 2014 sen virkaa tekevä johtaja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2015.
Rautaheimo toimi urallaan tutkinnanjohtajana muiden muassa sellaisissa tapauksissa kuin 8-vuotiaan Eerikan surma, Lahden taksimurha ja Turun sieppaus. 8-vuotiaan Eerikan surman Rautaheimo on nostanut esiin uraltaan erityisen raskaana tapauksena.
Poliisiuransa aikana Rautaheimo antoi myös opetusta Poliisiopistossa ja työskenteli Helsingin väkivaltarikostutkijat -yhdistyksen "Murharyhmä"-lehden päätoimittajana (1997–2014).
Kirjallinen ura.
Vuonna 2019 kirjankustantamo Siltalan kautta julkaistiin Rautaheimon omaelämäkerrallinen teos "Hermo – Murharyhmän mies". Teoksessa Rautaheimo kuvaa työvuosiensa mieleenpainuvimpiin rikostapauksiin liittyneitä selvittelytöitä ja tutkintatapoja. Teos oli Elisa Kirjan Vuoden kotimainen tietokirja/elämäkerta 2020 -ehdokas.
Syksyllä 2021 ilmestyi rikosromaani "Vainajat eivät vaikene", jonka Rautaheimo oli laatinut yhdessä "Hermo – Murharyhmän mies" -kirjan kustannustoimittajana toimineen Sari Rainion kanssa. Kirja aloitti heidän "Mortui non silent" -dekkarisarjansa. Nimimerkkiä R &amp; R käyttävien kirjailijoiden toinen yhteisteos oli "Vaeltavat vainajat". 
Yksityiselämä.
Rautaheimolla on vaimo, kolme lasta ja kolme lastenlasta (2021).
Rautaheimo asuu Kalevassa, Keravalla. Hän on harrastanut veneilyä ja laulamista Keravan mieslaulajissa.
Sada Williams

Sada Williams (s. 1. joulukuuta 1997 Bridgetown) on barbadoslainen pikajuoksija. Hän on 400 metrin juoksun MM-mitalisti ja Kansainyhteisön kisojen voittaja.
Williams karsiutui 200 metrin juoksun välierissä Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Samana vuonna käydyissä nuorten olympialaisissa hän oli 400 metrillä kahdeksas. Hän saavutti Pan-Amerikan alle 20-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa hopeaa 400 ja pronssia 200 metrillä 2015. Hän keskeytti 200 metrin loppukilpailun alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016. 
Willians karsiutui 200 metrin alkuerissä Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän sijoittui 400 metrillä kuudenneksi Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin alkuerissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ja Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 saman matkan alkuerissä.
Williams saavutti Eugenen MM-kilpailuissa 2022 pronssia 400 metrillä Barbadoksen-ennätysajalla 49,75. Pari viikkoa myöhemmin hän voitti samalla matkalla kultaa Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 49,90. Hän saavutti 400 metrin MM-pronssia myös Budapestissa 2023 ajalla 49,60. Välierissä hän juoksi Barbadoksen-ennätyksen 49,58.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisäradat.
NR = maan ennätys
Muzaffer Bacak

Muzaffer Bacak on saksalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa WKO-liiton Euroopan mestaruuden 1997 ja MM-hopeaa 1999. Bacak nimitettiin WKO-liitossa Turkin jaoston johtajaksi huhtikuussa 2020.
Kilpaura.
Bacak saavutti uransa ensimmäisen Euroopan mestaruuden 1997 kotikisoissaan Saksassa. Hän voitti loppuottelussa Mathias Halbergin.
Joulukuussa 1999 Bacak eteni maailmanmestaruuskilpailuissa loppuotteluun saakka. Kolmipäiväisen turnauksen viimeisenä päivänä Bacak voitti ensin Rustamov Allaverchin, Norichika Tsukamoto, Victor Karasiyukin ja välierissä Sotoshi Niihon. Loppuottelussa Bacak kohtasi Toru Okamoton, jolle hän hävisi mestaruuden.
Bacak saavutti uransa toisen EM-mitalin Espanjanssa voitettuaan pronssia.
Bacak saavutti 2003 uransa toisen Euroopan mestaruuden Liettuassa, kun hän voitti loppuottelussa Valeri Dimitrovin. Lokakuussa Bacak oli toistamiseen mukana maailmanmestaruuskilpailuissa Tokiossa. Tällä kertaa kolmipäiväisessä turnauksessa hän sijoittui kuudenneksi. Bacak voitti viimeisellä pudotuspelikierroksella ensin Kenta Morin ja toisella kierroksella Naohimo Noroton. Puolivälierissä hän hävisi Kunihiro Suzukille.
Mary Moraa

Mary Moraa (s. 15. kesäkuuta 2000) on kenialainen pikajuoksija ja keskimatkojen juoksija. Hän on 800 metrin maailmanmestari ja Kansainyhteisön kisojen voittaja.
Moraa saavutti Nairobin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 hopeaa 400 metrin juoksussa ajalla 53,31. Samojen kisojen 4 × 400 metrin sekaviestissä hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Kenian joukkueeseen. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tampereella 2018 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti 400 metrin alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden, oli samalla matkalla neljäs Rabatin Afrikan kisoissa ja karsiutui välierissä Dohan MM-kilpailuissa.
Moraa karsiutui 800 metrin juoksun välierissä vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän saavutti samalla matkalla pronssia Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ennätysajallaan 1.56,71. Kaksi viikkoa myöhemmin hän voitti kultaa Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 1.57,07. 400 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Hän voitti 800 metrin maailmanmestaruuden Budapestissa 2023 ennätyksellään 1.56,03. Maaliskuussa 2024 käydyissä Afrikan kisoissa hän saavutti kultaa 400 metrillä ajalla 50,57 ja pronssia 4 × 400 metrin sekaviestissä.
Moraa saavutti Pariisin olympialaisissa 2024 pronssia 800 metrillä ajalla 1.57,42. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän juoksi Berliinissä kaikkien aikojen parhaan ajan 600 metrillä: 1.21,63. Tokion MM-kilpailuissa 2025 Moraa sijoittui 800 metrillä seitsemänneksi ajalla 1.57,10. Hän osallistui myös 4 × 400 metrin sekaviestiin, jonka alkuerissä Kenian joukkue hylättiin.
Moraa on voittanut 800 metrin Timanttiliigan kilpailun Rabatissa, Tukholmassa ja Zürichissä 2022, Rabatissa, Lausannessa ja Chorzówissa 2023 sekä Dohassa, Lausannessa, Zürichissä ja Brysselissä 2024. Hän on voittanut Kenian-mestaruuden 400 metrin juoksussa 2019 ja 800 metrillä 2023.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradat.
NR = maan ennätys
Yksityiselämä.
Mary Moraan serkku Sarah Moraa on kansainvälisen tason juoksija 800 metrillä.
Tietokoneen virtalähde

Tietokoneen virtalähde on virtalähde, joka muuntaa verkkovirran tietokoneen tarvitsemalle virralle.
PC-yhteensopivien henkilökohtaisten tietokoneiden virtalähteitä määrittää ATX-standardi. Tätä ennen on ollut käytössä AT- ja XT-yhteensopivia virtalähteitä. Pienemmissä Mini-ITX ja SFF-koteloissa käytetään omia virtalähteitään.
Tyypillinen henkilökohtaisen tietokoneen virtalähde on kytkentää tekevä () hakkuriteholähde. Tietokoneen virtalähde muuttaa vaihtovirrasta tasavirraksi ja laskee jännitteen tietokoneen käyttämälle tasolle. Tietokoneiden virtalähteissä käytetään aktiivisia (, APFC) tai passiivisia osia (PFC) säätelemään virtaa, joka vaikuttaa virtalähteen todellisuudessa antamaan tehoon verrattuna nimellistehoon.
Aktiivisilla komponenteilla hyötysuhde on parempi, mutta ne maksavat enemmän kuin passiiviset.
Tietokoneiden virtalähteissä "modulaarisissa" virtalähteissä kaapelit ovat irrotettavia kun taas ei-modulaarisissa ne ovat kiinteästi asennettuja. Modulaarisissa virtalähteissä kaapelin toinen pää on standardoitu (mm. ATX, SATA, PCIe) mutta virtalähteen päässä oleva liitin ja kaapeleiden järjestys voi vaihdella. 
Virtalähteen hyötysuhdeluokasta kerrotaan tyypillisesti vapaaehtoisella 80 Plus -merkinnällä, jota myös Energy Star käyttää huolimatta sen puutteista.
Tietokoneiden virtalähteitä on kehitetty lähinnä näytönohjaiten vaatimen virransyötön osalta. Virtalähteisiin on lisätty 6-piikkinen liitin lisävirtaa varten näytönohjaimelle (max 75 wattia), myöhemmin 8-piikkinen (max 150 wattia). Vuonna 2022 julkaistu ATX3.0-standardi sisältää uuden 12-piikkisen ns. PCIe 5.0 12VHPWR -virtaliittimen ja sallii näytönohjaimen ottaa 600 wattia lisätehoa.
Nahkiaiset (televisiosarja)

Nahkiaiset on vuonna 1998 Yle TV2:lla esitetty suomalainen mustan huumorin sävyttämä komediallinen televisiosarja. Sarja kertoo erään pienen metropolin asukkaista.
Senain kansainvälinen lentoasema

Senain kansainvälinen lentoasema (), aikaisemmalta nimeltään Sultan Ismailin kansainvälinen lentoasema, on Senaissa, Johorin osavaltiossa, Malesiassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1974.
Vuonna 2019 lentoaseman kautta kulki ensimmäisen kerran neljä miljoonaa matkustajaa vuoden aikana.
Laurits Tørnæs

Laurits Petersen Tørnæs (s. 17. heinäkuuta 1936 Kolding) on tanskalainen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1981–1994 ja toiminut Tanskan maatalousministerinä 1987–1993.
Disneyn huvipuistot

&lt;mapframe text="Disneyn huvipuistot: 1. Disneyland Resort. 2. Walt Disney World. 3. Tokion Disney Resort. 4. Disneyland Paris. 5. Hong Kong Disneyland. 6. Shanghai Disney Resort." latitude="30.751278" longitude="11.25" zoom="1" width="440" height="200" align="right"&gt; 
&lt;/mapframe&gt;Disneyn huvipuistot ovat matkailukohteita, joita hallinnoi tai lisensoi The Walt Disney Company.
Kesäyön unelma (vuoden 1994 televisioelokuva)

Kesäyön unelma on Veli-Matti Saikkosen ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1994, joka perustuu William Shakespearen samannimiseen näytelmään noin vuosilta 1595–1596.
Solsani Kundukhašvili

Solsani Kundukhašvili on georgialainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa WKO-liiton EM-hopeaa hävittyään loppuottelussa Dimitar Popoville.
Solvay S.A.

Solvay S.A. on monikansallinen yritys, joka toimii lääketeollisuuden, kemianteollisuuden aloilla. Yhtiö on perustettu vuonna 1863, ja sen pääkonttori sijaitsee Brysselissä.
Umicore

Umicore on belgialainen ei-rautametallien valmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1989, ja sen pääkonttori sijaitsee Brysselissä. Siitä on tullut belgialainen yritys, joka kattaa muun muassa jalometallien jalostuksen ja kierrätyksen, jalometallit ja erikoistuotteiden valmistuksen koboltista.
KBC Groep

KBC Group on belgialainen pankki- ja vakuutuskonserni. Se perustettiin vuonna 1998 neljän yrityksen fuusiossa, ja sillä on 12 miljoonaa asiakasta maailmanlaajuisesti. Sen pääkonttori on Brysselissä.
Proximus Group

Proximus Group on belgialainen televiestintäyritys. Se perustettiin alun perin vuonna 1930 nimellä RTT, ja se omistaa yhtiöstä 53,3 %.
Seven O’Clock

Seven O'clock oli eteläkorealainen poikabändi, joka teki debyyttinsä Staro Entertainmentin alaisuudessa 16. maaliskuuta 2017. Vuonna 2018 yhtye vaihtoi Forest Network -levymerkille. Yhtye lopetti virallisesti 2. maaliskuuta 2021.
Yhtye julkaisi ensimmäisen minialbuminsa "Butterfly Effect" kesäkuussa 2017.
Daniel Alm

Daniel Karl-Olov Alm (s. 15. joulukuuta 1971 Björköby, Ruotsi) on ruotsalainen pastori ja johtohenkilö Ruotsin helluntailaisessa liikkeessä. Hän toimi Västeråsin helluntaiseurakunnan johtavana pastorina vuosina 2006–2024 ja itsenäisten helluntaiseurakuntien liiton (Pingst – fria församlingar i samverkan) pääjohtajana vuosina 2016–2023. Hän erosi tehtävästään välittömästi sen jälkeen, kun häntä vastaan esitettiin syytöksiä vallan väärinkäytöstä ja seksuaalisluonteisista tapahtumista. Västeråsin helluntaiseurakunta päätti hänen palvelussuhteensa 8. huhtikuuta 2024 liikkeen julkaistua 14. helmikuuta 2024 selvityksen syytöksistä.
Alm on kirjoittanut useita kirjoja kristillisestä uskosta ja julkaisi artikkeleita muun muassa lehdissä "Dagen", ja "Vestmanlands Läns Tidning". Hän toimi Oskarströmin helluntaiseurakunnan johtavana pastorina vuosina 1994–1999 ja uudelleen vuosina 2000–2006. Lisäksi hän työskenteli pastorina Tranåsissa.
Kesällä 2024 Alm nosti kanteen Västeråsin helluntaiseurakuntaa vastaan ja vaati korvausta väitetystä lainvastaisesta irtisanomisesta. Asia käsiteltiin Västeråsin käräjäoikeudessa maaliskuussa 2025. Oikeuskäsittelyn aikana Alm myönsi, että hänellä oli ollut suostumuksellisia seksuaalisia suhteita kahden työtoverinsa kanssa. Käräjäoikeus katsoi 7. huhtikuuta 2025, että seurakunta oli toiminut työlainsäädännön mukaisesti irtisanoessaan Almin. Hänet määrättiin korvaamaan seurakunnan oikeudenkäyntikulut, yhteensä 386 262 kruunua.
Alm valitti tuomiosta kokonaisuudessaan , mutta 15. toukokuuta 2025 valitus hylättiin ja käräjäoikeuden päätös jäi voimaan. Hänellä ei ole oikeutta valittaa päätöksestä.
Timo Aalto

Timo Aalto voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:
Andrew Dice Clay

Andrew ”Dice” Clay Silverstein (s. 29. syyskuuta 1957 New York) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, näyttelijä, muusikko, sekä elokuva- ja televisiotuottaja. Hän tuli 1980-luvulla tunnetuksi räävikkäästä ja tarkoituksenhakuisen loukkaavasta "”The Diceman"” -lavaroolihahmostaan, joka on johtanut hänet mm. saamaan elinikäisen esiintymiskiellon MTV-kanavalle ja saanut 20th Century Fox -yhtiön purkamaan hänen kanssaan tekemänsä elokuvasopimuksen. Vuonna 1990 Dicesta tuli ensimmäinen koomikko joka esiintyi kahtena peräkkäisenä iltana loppuunmyydyllä "Madison Square Garden" -areenalla. 
Näyttelijänä Clayn merkittävimpiin töihin kuuluu pääosa Renny Harlinin ohjaamassa elokuvassa "Ford Fairlane" (1990) sekä sivuosat Woody Allenin ohjaamassa elokuvassa "Blue Jasmine" (2013) ja Bradley Cooperin esikoisohjauksessa "A Star Is Born" (2018). Clay on myös näytellyt itseään Showtimen vuosina 2016–2017 lähettämässä televisiosarjassa "Dice", joka perustui osittain hänen omaan elämäänsä.
Anton Karlsson

Anton Karlsson -nimisiä henkilöitä ovat:
Nyxair

Nyxair (NyxAir OÜ) on virolainen vuonna 2017 perustettu lentoyhtiö, joka operoi lyhytaikaisia tilauslentojaan pääosin Viron, Suomen ja Ruotsin alueilla. 
Viron liikennevirasto myönsi yhtiölle lentotoimintaluvan (AOC) 7. kesäkuuta 2018.
Laivasto.
Kesäkuussa 2023 Nyxairin laivastoon kuului 14 lentokonetta. Laivaston keski-ikä oli 28,6 vuotta.
Kohteet.
Lähde: (tiedot ovat kesäkuulta 2023)
Maria Centracchio

Maria Centracchio (s. 28. syyskuuta 1994 Castel di Sangro) on italialainen judoka.
Centracchio osallistui Tokion olympialaisiin 2020. Hän saavutti olympiapronssia 63 kilogramman sarjassa voittaen neljä ottelua ja häviten hopealle sijoittuneelle Tina Trstenjakille. Sekajoukkuekilpailussa Italia hävisi heti avauskierroksella ja sijoittui yhdeksänneksi.
Euroopan kisoissa Centracchio sai hopeaa 63 kilogramman sarjassa vuonna 2019 Minskissä.
Italian mestaruuden Centracchio on voittanut 2016 (57 kg) ja 2017 (63 kg).
David Patrick Kelly

David Patrick Kelly (s. 23. tammikuuta 1951 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen elokuvissa ja televisiosarjoissa esiintynyt näyttelijä. Hän on esiintynyt pääosassa Walter Hillin ohjaamassa kulttimainetta nauttivassa elokuvassa "Soturit" (The Warriors, 1979). Kelly on myös tunnettu yhteistyöstään elokuvaohjaaja "Spike Leen" kanssa elokuvissa "Malcolm X" (1992), "Crooklyn" (1994) ja "Chi-Raq" (2015), ja "David Lynchin" kanssa elokuvassa Villi sydän (1990) sekä televisiosarjassa "Twin Peaks" (1990-91) ja sen kolmannessa tuotantokaudessa "" (2017). Lisäksi Kelly on näytellyt mm. elokuvissa "48 tuntia" (1982), "Commando" (1985), "Ford Fairlane" (1990), "The Crow" (1994) ja "Last Man Standing" (1996).
Outi Menna

Outi Menna (s. 1973) on suomalainen kääntäjä. Hän on kääntänyt enimmäkseen kaunokirjallisuutta. Useimpien Mennan käännösten alkuperäinen kieli on ollut ruotsi, tanska tai norja. Hän on suomentanut toistasataa kirjaa. Menna on kääntänyt muun muassa ruotsista Johan Theorinin teoksen "Aarnivalkeat".
Mia Haglund

Mia Haglund on helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston pääsihteeri.
Haglund on työskennellyt eduskunnassa avustajana sekä vasemmistoliiton eduskuntaryhmän ryhmäavustajana.
Politiikka.
Haglund toimii kaupunginvaltuutettuna, kaupunkiympäristölautakunnassa, Vasemmistoliiton puoluehallituksessa ja Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuustossa. Feministinen yhteiskuntaa eteenpäinvievä toiminta on hänelle tärkeää.
Silvano Carroli

Silvano Carroli (22. helmikuuta 1939 – 4. huhtikuuta 2020 Lucca) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.
Carroli opiskeli Marcello del Monacon ja sitten tenori Mario del Monacon johdolla. Hän suoritti opintoja myös Teatro La Fenicessä (Venetsia) Mario Labrocan, Francesco Sicilianin ja Floris Ammannatin johdolla. Carroli teki vuonna 1963 debyyttinsä Marcellon roolissa Giacomo Puccinin oopperassa "La bohème". Tuotanto oli Franco Zeffirellin, ja Carrolin ohella rooleissa esiintyivät muiden muassa Mirella Freni ja Giacomo Aragall. Carroli saavutti yhden suurimmista menestyksistään Scarpian roolissa Puccinin "Toscassa", ja hän tuli arvostetuksi myös Giuseppe Verdin oopperoiden roolien tulkitsijana. Lisäksi hänen ohjelmistoonsa kuului rooleja Riccardo Zandonain, Gaetano Donizettin, Ruggero Leoncavallon, Camille Saint-Saënsin, Amilcare Ponchiellin ja Pietro Mascagnin teoksissa.
Carroli teki esiintymisiä muun muassa Teatro La Fenicessä, Royal Opera Housessa, La Scalassa, Arena di Veronan festivaalilla, Metropolitan-oopperassa ja Maggio Musicale Fiorentino -juhlilla. Hän lauloi muiden muassa Boris Christoffin, Mario del Monacon, Magda Oliveron, Carlo Bergonzin, Cesare Siepin, Raina Kabaivanskan, Ghena Dimitrovan, Montserrat Caballén, Plácido Domingon, Luciano Pavarottin ja José Carrerasin kanssa. Kapellimestareihin, joiden johdolla Carroli esiintyi, kuuluivat James Levine, Carlos Kleiber, Zubin Mehta, Wolfgang Sawallisch, Francesco Molinari-Pradelli, Giuseppe Sinopoli ja Claudio Abbado.
Carroli jatkoi esiintymistä 2000-luvulle saakka. Esimerkiksi vuonna 2007 hänet nähtiin Zaccarian roolissa Verdin "Nabuccossa" Arena di Veronassa. Vuonna 2008 hän esiintyi Puccinin oopperassa "La fanciulla del West" Roomassa ja Royal Opera Housessa. Vuonna 2009 hän tulkitsi Scarpian roolin ("Tosca") Tel Avivissa Daniel Orenin johdolla. Carroli myös opetti Fondazione Del Monacossa.
Novyi Rozdil

Novyi Rozdil (, ) on kaupunki Lvivin alueen Stryin piirissä Länsi-Ukrainassa.
Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 28 081 (2021). Vuonna 2001 väkiluku oli 28 227, pääosa asukkaista oli etnisestu ukrainalaisia.
Novyi Rozdil sijaitsee 54 kilometriä aluekeskus Lvivstä etelään ja linnuntietä noin 31 kilometriä piirikeskus Stryistä koilliseen. Kaupunkiin johtaa teollisuutta palveleva rautateiden pistorata. 
Paikkakunta on perustettu vuonna 1953 kaivospaikkakunnaksi. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1959 ja kaupunkiksi se tuli 1965.
Carl August Kronlund

Carl August Verner Kronlund (25. elokuuta 1865 Skövde – 15. elokuuta 1937 Tukholma) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti.
Kronlund saavutti olympiahopeaa Chamonix’ssa 1924, missä curlingissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympiatasolla. Kronlund oli kilpaillessaan 58-vuotias ja oli vielä vuosisata myöhemmin vanhin talviolympialaisten mitalisti ja kilpailija.
Gena Dimitrova

Gena Dimitrova (; 6. toukokuuta 1941 Beglež, Bulgaria – 11. kesäkuuta 2005 Milano, Italia) oli bulgarialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän erikoistui dramaattisiin italiankielisiin sopraanorooleihin ja teki myös spintosopraanolle ominaisia roolisuorituksia. Dimitrova omaksui oopperakirjallisuuden raskaimpia rooleja jo varhaisella urallaan.
Dimitrova opiskeli yksityisesti ennen pääsemistä Sofian konservatorioon. Hän aloitti konservatoriossa opiskelun mezzosopraanona, mutta hän oli sopraano jo toisena opiskeluvuonnaan. Hänen opettajanaan oli vuosina 1959–1964 Hristo Brambarov. 1960-luvun puolenvälin jälkeen Dimitrova teki debyyttinsä viime hetken tuuraajana Bulgarian kansallisoopperassa Abigaillen roolissa Giuseppe Verdin oopperassa "Nabucco". Alun perin hän oli suunnitellut debyyttiroolikseen Leonoraa Verdin "Trubaduurissa" tai Ameliaa saman säveltäjän "Naamiohuveissa".
Vuonna 1970 Dimitrova voitti ensimmäisen palkinnon Sofian kansainvälisessä laulukilpailussa. Voittonsa myötä hän pääsi kahdeksi vuodeksi opiskelemaan La Scalan Scuola di Perfezionamentoon, jossa hänen opettajiensa joukossa oli Gina Cigna. Giacomo Puccinin oopperan "Turandot" nimiroolissa Dimitrova esiintyi ensimmäisen kerran Trevisossa vuonna 1975. Vuonna 1981 hän teki Yhdysvaltain-debyyttinsä Elviran roolissa (Verdin "Ernani"). Lontoon-debyyttinsä Dimitrova teki vuonna 1983 Barbican Centressä Amilcare Ponchiellin "La Giocondan" konserttiesityksessä. Covent Gardenissa hänet nähtiin ensimmäisen kerran myöhemmin saman vuoden aikana. Vuonna 1983 Dimitrova teki myös La Scalan -debyyttinsä Turandotina.
New Yorkissa Dimitrova esiintyi ensimmäisen kerran konserttiesityksessä Eve Quelerin oopperaorkesterin kanssa vuonna 1984. Vuonna 1987 hän teki Turandotina ensiesiintymisensä Metropolitan-oopperassa. Viimeisen esiintymisensä näyttämöllä Dimitrova teki 27. tammikuuta 2001 Giuseppe Verdin kuoleman satavuotismuistopäivän yhteydessä. Hän kuoli 64-vuotiaana kesäkuussa 2005 sairastettuaan pitkään syöpää.
Carl Wilhelm Petersén

Carl Wilhelm Malkus Petersén (28. maaliskuuta 1884 Tukholma – 3. lokakuuta 1973 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ruotsalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti.
Petersén saavutti olympiahopeaa Chamonix’ssa 1924, missä curlingissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympiatasolla. Ruotsin mestaruuden hän voitti vuosina 1918, 1919 ja 1930. Petersén muutti sittemmin Yhdysvaltoihin ja kuoli San Diegossa 89-vuotiaana 3. lokakuuta 1973.
Stebnyk

Stebnyk (, , ) on kaupunki Lvivin alueen Drohobytšin piirissä Länsi-Ukrainassa. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 20 398 (2021).
Stebnyk linnuntietä noin 69 kilometriä aluekeskus Lvivstä lounaaseen ja runsas 6 kilometriä piirikeskus Drohobytšistä kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee rautatie ja siellä on rautatieasema.
Johan Petter Åhlén

Johan Petter Åhlén (synt. Andersson, 13. huhtikuuta 1879 Ål – 31. maaliskuuta 1939 Atlantin valtameri) oli ruotsalainen liikemies ja curlingin olympiamitalisti.
Åhlén perusti yhdessä Erik Holmin kanssa Åhlén &amp; Holm -nimisen postimyyntiyrityksen, myöhemmin Insjön, josta tuli alansa suurin yritys Pohjoismaissa. Erik Åkerlundin kanssa hän perusti Åhlén &amp; Åkerlunds -nimisen kirjakustantamon. Vuonna 1932 Åhlén avasi ensimmäisen tavaratalonsa Tukholmaan: yritys kehittyi ja tunnetaan nykyisin Åhléns-tavarataloketjuna.
Curlingissa Åhlén saavutti olympiahopeaa Chamonix’ssa 1924, jolloin lajissa kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympiatasolla. Ruotsin mestaruuden hän voitti vuosina 1918 ja 1919. Åhlén myös rahoitti ruotsalaista curlingia ja toimi Ruotsin curlingliiton varapuheenjohtajana vuosina 1935–1938. Hän kuoli vuonna 1939 laivamatkalla New Yorkiin.
Michael Gerritsen

Michael Gerritsen on alankomaalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa WKO-liiton EM-pronssia ja IFK-liiton MM-pronssia.
Roger Ibañez

Roger Ibañez da Silva (s. 23. marraskuuta 1998 Canela) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia.
Seurajoukkueura.
Ibañez edusti kotimaassaan PRS:ää, Sergipeä ja Fluminensea. Hän siirtyi tammikuussa 2019 italialaisseura Atalantaan, jossa hän pääsi vuoden aikana kentälle vain yhdessä Serie A:n ja yhdessä Mestarien liigan ottelussa. Tammikuussa 2020 hän siirtyi lainalle AS Romaan, jossa hän sai hyvin peliaikaa. Kesällä 2021 Roma osti hänen pelaajaoikeutensa. Ibañez pelasi vuosina 2019–2023 Serie A:ssa 107 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Yhden Mestarien liigan ottelun lisäksi hän on pelannut Eurooppa-liigassa 23 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, marraskuussa 2020 alkulohko-ottelussa Clujta ja huhtikuussa 2021 puolivälierässä Ajaxia vastaan. Hän oli kaudella 2021–2022 voittamassa Konferenssiliigaa ja pelasi AS Roman kaikki 13 ottelua, joista 11 ottelua avauskokoonpanossa, sekä teki maalin alkulohkossa Bodø/Glimtiä vastaan. Elokuussa 2023 Ibañez siirtyi saudiarabialaiseen Al-Ahliin nelivuotisella sopimuksella. Al-Ahli maksoi hänestä 28,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Debyyttikaudellaan Al-Ahlissa hän pelasi 30 sarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia.
Maajoukkueura.
Ibañez pelasi vuonna 2019 neljä ottelua Brasilian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa. Brasilian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäistä kertaa 27. syyskuuta 2022 ystävyysottelussa Tunisiaa vastaan ja kilpailullisen debyyttinsä hän teki 9. syyskuuta 2023 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan. Toukokuun alkuun 2025 mennessä hän on pelannut kolme maaottelua.
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö

Pohjoismaiden helluntaiyhteisö () on vuonna 2020 perustettu viiden pohjoismaisen helluntaikirkon yhteisjärjestö. Järjestöjä yhdistää samat klassisen helluntailaisuuden juuret, jotka johtavat Azusa-kadun herätykseen. Verkoston tehtävänä on ruokkia helluntaiyhteisöjen asemaa Pohjoismaissa ja edistää liikkeiden tulevaisuustyötä.
Oppi.
Johtajuus.
Pohjoismaiden helluntaikirkot korostat Raamattua johtajuuden perustana ja auktoriteettina. Helluntaikirkot korostavat palvelevaa johtajuutta, jossa jokainen seurakunnan tehtävä sisältää johtajuutta. Helluntaikirkot korostavat verkostoitumista muiden kirkkojen kanssa vakauden ja elinvoimaisuuden vuoksi. Helluntailainen johtajuus korostaa erityisesti Pyhän Hengen seuraamista. Helluntaiteologiseen johtajuuteen kuuluu ihmisten kohtaaminen. Helluntaikirkot korostavat johtajuuden paikallisuutta ja toimintaa seurakuntien omissa kaupungeissa ja alueilla. Helluntaikirkot näkevät seurakuntansa lähetysyhteisöinä ja yhteiskuntien palveleminen tuo tasapainoa johtajuuteen ja seurakuntien hegelliseen elämään.
Yhteiskunnallinen vaikuttaminen.
Pohjoismaiden helluntaiyhteisön yhteiskunnallista vaikuttamista koskeva kirje korostaa lähimmäisenrakkautta. Helluntaikirkkojen mukaan kristittyjen tulee vaikuttaa yhteiskuntaan ja kulttuuriin palvelijan asenteella. Pohjoismaisessa yhteiskunnassa helluntaikirkot korostavat historiaansa alkoholistien ja huumeidenkäyttäjien kuntoutustyössä, ulkomaalaisten ja maahanmuuttajien palvelussa, ruoka-avun sekä asuntojen tarjoamisessa kodittomille ja turvaa hakeville. Helluntaikirkot kannustavat jäseniään puuttumaan yksinäisyyteen ja ahdistukseen, maahanmuuttajatyöhön sekä lapsien hyvinvoinnin ja kotien turvallisuuden edistämiseen.
Seurakuntien istuttaminen.
Pohjoismaiden helluntaikirkot korostavat ruohonjuuritason seurakunnallista toimintaa. Kirkot näkevät uusien seurakuntien perustamisen tarpeelliseksi, jotta yksilöitä voidaan tavoittaa. Pohjoismaiden helluntaiyhteisö haluaa lisätä tietoisuuttaa seurakuntien perustamisesta.
Gianluca Mancini

Gianluca Mancini (s. 17. huhtikuuta 1996 Pontedera) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa ja on pelannut Italian A-maajoukkueessa vuodesta 2019.
Mancini pelasi Fiorentinan junioreissa. Hän aloitti liigauransa Serie B:ssä Perugian joukkueessa kausilla 2015–2017. Hän siirtyi tammikuussa 2017 Atalantaan mutta pelasi kauden loppuun Perugiassa lainasopimuksella. Atalantassa Mancini pääsi pelaamaan ensimmäiset Serie A -ottelunsa, 11 ottelua kaudella 2017–2018 ja 30 ottelua kaudella 2018–2019. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki yhden liigamaalin ja toisella viisi.
Mancini siirtyi heinäkuussa 2019 lainalle AS Romaan, ja siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä. Ensimmäisellä Roman-kaudellaan hän teki yhden maalin 32 liigaottelussa ja kaudella 2020–2021 neljä maalia 33 liigaottelussa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 33 liigaottelua maaleitta. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 35 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin, 1–0-voittomaalin kotiottelussa Juventusta vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 36 Serie A -ottelua ja teki neljä maalia otteluissa, joissa vastustajina olivat syyskuussa Empoli, marraskuussa Udinese, helmikuussa Inter ja huhtikuussa Lazio.
Mancini on pelannut Eurooppa-liigassa 40 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia: maaliskuussa 2021 neljännesvälierässä Šah’tar Donetskia vastaan, maaliskuussa 2024 neljännesvälierän kotiottelussa Brightonia vastaan sekä huhtikuussa 2024 puolivälierien vieras- ja kotiottelussa AC Milania vastaan. Keväällä 2023 tappiollisessa Eurooppa-liigan loppuottelussa Sevillaa vastaan hän syötti joukkueensa johtomaalin, mutta Sevillan tasoitusmaali merkittiin Mancinin omaksi maaliksi ja ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän epäonnistui maalinteossa joukkueensa toisena laukojana. Kaudella 2023–2024 AS Roma ylsi Eurooppa-liigassa välieriin. Mancini oli kaudella 2021–2022 voittamassa Konferenssiliigaa ja pelasi AS Roman 13 ottelusta kymmenen, kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki maalin alkulohkossa TsSKA Sofiaa vastaan ja syötti Feyenoord Rotterdamia vastaan pelatun loppuottelun ainoan maalin.
Mancini on pelannut Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua. Ikäluokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit tappiolllisessa neljännesvälieräottelussa Sveitsiä vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 14 A-maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa.
Girolamo Parabosco

Girolamo Parabosco (n. 1524 Piacenza – 21. huhtikuuta 1557 Venetsia) oli italialainen myöhäistä renessanssia edustanut säveltäjä, runoilija ja näytelmäkirjailija.
Paraboscon isä Vincenzo Parabosco (kuollut 1556) työskenteli kirkon urkurina Bresciassa. 17-vuotiaana Parabosco oli päässyt jo opiskelemaan säveltäjä Adrian Willaertin johdolla. Vuoteen 1540 mennessä kaksi hänen säveltämäänsä ricercaria julkaistiin kokoelmassa "Musica Nova". Vuosien 1546–1551 välillä Parabosco vietti aikaa ainakin Firenzessä, Urbinossa, Bresciassa ja Veronassa. 16. kesäkuuta 1551 hänet valittiin Basilica di San Marcon ensimmäiseksi urkuriksi Venetsiassa. Tässä virassa hän toimi, kunnes kuoli noin 33-vuotiaana vuonna 1557.
Parabosco tunsi monia aikansa johtavia kuvataiteilijoita, kirjallisuuden vaikuttajia ja muusikoita. Hän oli aktiivinen Venetsian akatemioissa. Säveltäjänä hänen tuotantoonsa kuuluu 28 säilynyttä teosta, joista 25 on madrigaaleja ja kolme soittimellisia teoksia. Paraboscon madrigaaleille luonteenomaista on rikkaiden harmonioiden sävyttämä monikerroksinen polyfonia.
Inuvialuitit

Inuvialuitit ovat Kanadan pohjoisosissa elävä inuittikansa. Heitä elää ainakin vuonna 1984 perustetun Inuvialuitin alueella, jossa inuvialuit-yhteisöjä on kuusi. Vuonna 2015 alueella asui arviolta 3300 inuvialuitia. Inuvialuitit puhuvat inuvialuktunin kieltä, joka jakautuu kolmeen alueelliseen murteeseen.
Asuinalue.
Inuvialuitien alkuperäistä asuinaluetta on ollut läntisen Kanadan arktiset rannikkoseudut Bartersaarelta Bathursin niemimaalle. Lisäksi heitä asui Mackenziejoen suistoalueella.
Elintavat.
Inuvialuitien perinteinen elintapa mukailee vuodenaikojen kiertoa metsästyksen ja keräilyn osalta: keväällä ja syksyllä on hanhien, myskihärkien ja karibujen metsästyskausi, kesällä inuvialuitit kalastavat ja metsästävät valaita, ja talvella karibun metsästyskausi jatkuu ja jääkarhun ja hylkeen metsästys alkaa. Syksyisin inuvialuitit ovat keräilleet marjoja ja säilöneet niitä tulevan vuoden varalle. Ympäristön tunteminen ja selviytymistaidot ovat tärkeinä pidettyjä taitoja myös modernissa inuvialuit-kulttuurissa.
Inuvialuitien suurin asutuskeskittymä oli Mackenzien suistossa. Joen suussa oli Kitigaaryuitin kylä. Siellä inuvialuitit metsästivät kesäisin maitovalaita, jotka kerääntyivät syömään matalaan estuaariin. Paikka oli valaille hankala, ja metsästäjät pystyivät ajamaan niitä joen särkille. Maitovalaita metsästettiin 200 pyytäjän ryhmissä, ja yhden pyynnin aikana saatettiin tappaa useita satoja valaita.
Talvisin inuvialuitit asuivat pienemmissä talvikylissä, joissa oli vain muutamia taloja. Niitä rakennettiin ajopuutukeista ja vuorattiin turpeella. Yhdessä talossa saattoi elää kuusi perhettä.
Perinteisesti inuvialuitit valmistivat kaikki vaatteensa karibun- ja hylkeennahoista, mutta vuosien saatossa he siirtyivät ostamaan vaatteensa kaupasta. Myös modernit inuvialuitit saattavat kuitenkin koristella takkinsa suden, ahman ja ketun turkiksilla tai tehdä saappaita tai lapasia eläinten turkiksista. He saattavat kuitenkin ostaa saappaat ja lapaset myös kaupasta.
Inuvialuitien kulttuurissa perinteisesti arvostettuja luonteenpiirteitä ovat uteliaisuus, kärsivällisyys, kiltteys ja kekseliäisyys. Arvostettu yhteisön jäsen olisi osaava, vastuullinen ja luotettava, mutta toisaalta vaatimaton.
Historia.
Inuvialuitit ovat asuttaneet Luoteisterritorioiden luoteisrannikkoa ainakin 1300-luvulta saakka. He irtautuivat Thulen kulttuurista noin vuonna 1000, kun kulttuurin edustajat alkoivat liikkua Alaskasta itään. Inuvialuitit säilyttivät myös läheisen yhteyden Alaskan inupiateihin.
Mackenzien suiston inuvialuitit osallistuivat 1800-luvulla eurooppalaiseen turkiskauppaan. He kävivät ensin kauppaa Alaskan venäläisten kauppapaikkojen kanssa ja myöhemmin suoraan suiston alueelle perustettujen tukikohtien kanssa.
Inuvialuitit joutuivat 1800-luvulla kosketuksiin myös amerikkalaisten valaanpyytäjien kanssa. Inuvialuittien määrä romahti 1800-luvulla tautiepidemioiden takia, ja he menettivät myös alueitansa Alaskan inuiteille ja eurooppalaisille. Inuvialuitit ovat sittemmin muuttaneet kyliin. Heitä asuu Sachs Harbourissa, Inuvikissa, Tuktoyaktukissa ja Paulatukissa.
Albert Hall (näyttelijä)

Albert W. Hall (s. 10. marraskuuta 1937 Boothton, Alabama) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hall on tullut suurelle yleisölle tunnetuksi Francis Ford Coppolan ohjaamasta sotaelokuvasta "Ilmestyskirja. Nyt" (1979) jossa hän näytteli pursimies "George Phillipsin" roolin, sekä "Bainesin" roolista "Spike Leen" ohjaamassa elokuvassa "Malcolm X". Hall on myös näytellyt tuomari "Seymore Walshin" roolia televisiosarjoissa "Ally McBeal" ja "Oikeus ja kohtuus".
Robert de Visée

Robert de Visée (n. 1655 – n. 1732) oli ranskalainen säveltäjä ja muusikko. Hän ansioitui erityisesti kitaristina, mutta soitti myös teorbia, luuttua ja viola da gambaa. Lisäksi hän työskenteli laulajana. Viséetä pidettiin yhtenä aikansa johtavista esiintyjistä, ja hän sävelsi suuren määrän musiikkia kitaraperheen soittimille.
Visée opiskeli mahdollisesti Francesco Corbettan johdolla. Hän oli Corbettan ohella yksi Ranskan barokkiajan eturivin kitarasäveltäjistä. Visée otettiin Ranskan kuningas Ludvig XIV:n hovin palvelukseen muusikkona noin 25-vuotiaana. Vuonna 1682 häneltä julkaistiin Pariisissa ensimmäinen kitarasävellysten kirja ("Livre di guittarre dédié au roy"). Vuonna 1686 seurasi julkaisu "Livre de piéces pour la guittarre". Yhdessä nämä kirjat sisältävät kaksitoista barokkisarjaa.
Visée nousi yhdeksi kuninkaan suosikkimuusikoista. Hänet nimitettiin vuonna 1709 kuninkaalliseksi kamarilaulajaksi. Hän esiintyi säännöllisesti hovikonserteissa vuosina 1694–1705. Niissä hän soitti aikansa tärkeimpien ranskalaisten muusikoiden kanssa. Näiden joukossa olivat Jean-Baptiste Buterne ja Antoine Forqueray. Myöhemmin Visée palveli myös Ludvig XV:n hovissa. Vuonna 1719 Visée sai muodollisen nimityksen kuninkaan opettajaksi, vaikkakin hän käytännössä oli jo vuodesta 1695 opettanut kuninkaalle kitaransoittoa. Kuninkaallisen opettajan virassa Visée toimi, kunnes vuonna 1721 luopui tästä asemastaan poikansa Françoisin hyväksi.
Vuonna 1716 Pariisissa julkaistiin Viséen teorbille ja luutulle säveltämistä teoksista koostuva kirja. Vielä uusi julkaisu hänen sävellyksistään ilmestyi siellä vuonna 1732. Myös muualla Euroopassa julkaistiin hänen kitaralle laatimiaan sävellyksiä osina antologioissa. Visée vaikuttaa pysyneen musiikillisesti aktiivisena kuolemaansa saakka.