tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Saharan eteläpuolinen Afrikka

Saharan eteläpuolinen Afrikka eli Musta-Afrikka on se osa Afrikkaa, joka sijaitsee Saharan autiomaasta etelään. Saharan eteläpuolinen Afrikka eroaa merkittävästi kulttuurillisesti Saharan siitä erottamasta Pohjois-Afrikasta. Viimeisen jääkauden loppumisesta lähtien alueita on Niilin laaksoa lukuun ottamatta erottanut Saharan autiomaa. Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan voidaan laskea eri määritelmien mukaan yli 40 valtiota.
Alueen väkiluku on eri määritelmien mukaan 622–840 miljoonaa, ja se kaksinkertaistuu 25 vuodessa. Syntyvyys on keskimäärin 6,1 lasta naista kohden, ja lapsikuolleisuus on korkea.
Saharan eteläpuolinen Afrikka on ihmislajin alkukoti, ja sieltä, Etiopiasta, on löydetty ihmisen varhaisimmat fossiilit.
1800-luvulla Saharan eteläpuolinen Afrikka oli eurooppalaisille ja länsimaille ”pimeää Afrikkaa”, jota ei ollut tutkittu tai kartoitettu. Eurooppalaiset valloittivat suurimman osan mantereesta 1800-luvun kuluessa ensimmäiseen maailmansotaan päättyneellä valloituskaudella siirtomaikseen.
Saharan eteläpuolisessa Afrikassa on laajat luonnonvarat; toisaalta muita kuin mineraaleja on vaikea viedä maailmanmarkkinoille.
Köyhyys.
Saharan eteläpuolinen Afrikka on maailman köyhintä aluetta. Alueella on maailman vakavin AIDS-ongelma, ja vuoden 1997 lopussa HI-virusta kantoi 21 miljoonaa aikuista. Lisäksi sitä vaivaavat pitkään jatkuneet aseelliset konfliktit ja laaja korruptio.
Kehitys.
Tulot (GNI) henkeä kohden ovat moninkertaistuneet Saharan eteläpuolisessa Afrikassa: 137 Yhdysvaltojen nykydollaria vuonna 1962, 503 vuonna 2000 ja 1738 vuonna 2014. Eliniänodote oli 41, 51 ja 59 vuotta, vastaavasti. Koulussa käynti oli 82 % vuonna 2000 ja 98 % vuonna 2014. Väestönkasvu on kiihtynyt. Hiilidioksidipäästöt ovat alempia kuin 1980-luvulla.
Võhma

Võhma () on Põhja-Sakalan kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Viljandimaan maakunnassa, Virossa. Sen asukasluku on 1 493 (2010), pinta-ala 1,93 neliökilometriä ja asukastiheys 773,6 asukasta neliökilometrillä. Se sijaitsee maakunnan pohjoisreunalla Järvamaan maakunnan rajalla. Võhman kautta kulkee Tallinna–Viljandi-rautatie. Võhmassa asuu pääosin vironkielistä väestöä.
Historia.
Ensimmäisen kerran Võhma mainittiin vuonna 1583 nimellä Wechma, ja se kuului silloiseen Pilistveren kuntaan. Pysyvä rautatieyhteys Tallinna–Viljandi rakennettiin Võhman kautta vuonna 1900. Võhma tunnetaankin erityisesti rautatieasemastaan. Aseman rakentamisen jälkeen paikan kiinnostavuus asuinalueena lisääntyi ja sinne alkoi nousta omakotitaloja. Vuonna 1899 avattiin Võhman tori. Nykyään Võhma on palvelukeskus, jossa ihmiset käyvät töissä kauempaakin.
Väestö.
Vuonna 2011 Võhman kaupungissa oli 1 314 asukasta, joista 1 230 (93,6 %) oli virolaisia, 48 (3,7 %) venäläisiä ja 39 (3,0 %) muita kansallisuuksia.
Tapa (Viro)

Tapa () on epäitsenäinen kaupunki Virossa Länsi-Virumaalla Tapan kunnassa. Tapa sijaitsee parikymmentä kilometriä Rakverestä lounaaseen ja 80 kilometriä Tallinnasta kaakkoon.
Tapan pinta-ala on 17,41 neliökilometriä. Siellä asui vuoden 2015 alussa 5 706 ihmistä. Asukastiheys oli 1.1.2015 328 asukasta neliökilometrillä. 
Historia.
Saksan joukot valtasivat Tapan kaupungin toisen maailmansodan aikana elokuussa 1941. Myöhemmin Neuvostoliitto pommitti kaupungin maan tasalle. Ainoa pommituksilta välttynyt rakennus oli Tapan apteekki. Muut rakennukset kärsivät vakavia vahinkoja ja tuhoutuivat pommituksissa jopa täysin. Sodan jälkeen kaupunki rakennettiin melkein kokonaan uudelleen. Tapa tunnetaan Virossa suuresta hautausmaastaan.
Viron historian tuhoisin lento-onnettomuus tapahtui 19. huhtikuuta 1977 Moen kylässä lähellä Tapaa. Tapaan matkalla olleen Neuvostoliiton ilmavoimien kuljetuskoneen maahansyöksyssä kuolivat kaikki 21 koneessa ollutta.
Kaupunki.
Ensimmäisen kerran Tapasta tuli kaupunki vuonna 1926.
Toisen kerran Tapasta tuli kaupunki vuonna 1993, mutta Tapan kaupunki sekä Saksin ja Lehtsen kunnat yhdistyivät vuonna 2005 Tapan kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tamsalun kunta ja Tapan kunta yhdistettiin uudeksi Tapan kunnaksi. Tapan epäitsenäinen kaupunki on Tapan kunnan hallinnollinen keskus.
Neuvostoliiton armeijan jälkeensä jättämän Tapan sotilastukikohdan otti Viron puolustusvoimat käyttöönä itsenäistymisen jälkeen. Siellä toimii Viron puolustusvoimien ensimmäinen jalkaväkiprikaati ja sen esikunta. Lisäksi tukikohdassa on yli 1 500:n sotilaan kokoinen Naton taisteluosasto. 
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tapan epäitsenäisessä kaupungissa oli 5 896 asukasta, joista 3 495 (59,3 %) oli virolaisia, 1 869 (31,7 %) venäläisiä ja 522 (8,9 %) muita kansallisuuksia.
Liikenne.
Tapa on rautateiden risteysasema, josta Tallinna–Narva-rautatieltä haarautuu rata Tarttoon. Valtatie 5 Pärnusta Rakvereen kulkee Tapan kautta.
Muuta.
Tapa on Akaan ystävyyskaupunki.
Virolaisen kaupunkitarinan mukaan kaupungissa neuvostoaikoina julkaistun "Edasi Kommunismile" -lehden nimi olisi ollut jonkin aikaa "Tapa Kommunist" () ja "Tapa Edasi" ().
Kuorinka

Kuorinka on järvi Liperissä, valtatie 9:n ja valtatie 23:n. varrella. Pinta-alaltaan se on noin 1300 hehtaaria. Järvi on erittäin kirkasvetinen, ja sen keskimääräinen näkösyvyys on 9 metriä. Sen keskisyvyys on 10 metriä ja suurin syvyys on 32 metriä.
Pohjois-Karjalan ympäristökeskuksen mukaan Kuorinka on kirkkautensa, karuutensa ja sijaintinsa vuoksi ainutlaatuinen järvi Pohjois-Karjalassa ja se on luontotyyppinsä (niukkaravinteiset järvet, joissa on runsaasti pohjaversoiskasvillisuutta) edustavimpia järviä koko Suomessa. Järvellä on suuri merkitys mm. kalastukselle ja muulle virkistyskäytölle. Veden laatu on erinomainen.
Kuorinka tunnetaan valtatie 9:n levähdyspaikastaan, joka on Itä-Suomen suosituimpia levähdyspaikkoja. Paikalla on laaja, matala uimaranta. Levähdyspaikalle kulkee jalankulun ja pyöräilyn väylä Joensuusta asti, ja väylä on muun muassa rullaluistelijoiden suosiossa.
Thomas Edward Campbell

Thomas Edward Campbell (18. tammikuuta 1878 – 1. maaliskuuta 1944) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Campbell syntyi Prescottissa, Arizonassa. Hänet julistettiin Arizonan kuvernööriksi vuonna 1917, mutta korkeimmassa oikeudessa kiistelty vaalitulos kääntyi George W. P. Huntin hyväksi. Myöhemmin hän nousi Arizonan kuvernööriksi vuonna 1919 ja toimi virassa vuoteen 1923 saakka.
Campbell kuoli aivoverenvuotoon Phoenixissa, Arizonassa 1944.
La Bouche

La Bouche on saksalainen elektronista musiikkia esittävä yhtye. 
Historia.
Frank Farian perusti yhtyeen vuonna 1994 valiten duon jäseniksi Melanie Thorntonin ja Lane McCrayn. Ensimmäinen single ""Be My Lover" nousi 10 parhaan musiikkikappaleen joukkoon neljässätoista maassa, Saksassa ensimmäiselle sijalle. Ensimmäinen albumi "Sweet Dreams" myi platinaa viidessä ja kultaa yhdeksässä maassa. Toinen albumi "S.O.S", tunnettu myös nimellä "A Moment of Love", julkaistiin 1998.
Thornton ryhtyi soolouralle vuonna 2000. Hänen tilalleen yhtyeeseen tuli Natascha Wright. Yhtyeeltä julkaistiin single "All I Want"", joka myi huonosti ja Farian laittoi projektin jäihin. Thornton kuoli lento-onnettomuudessa 24. marraskuuta 2001 Zürichissa.
John Calhoun Phillips

John Calhoun Phillips (13. marraskuuta 1870 – 25. kesäkuuta 1943) oli Arizonan kuvernööri vuosina 1929–1931. Hän kuului Yhdysvaltain republikaaniseen puolueeseen.
Phillips syntyi Vermontissa, Illinois'ssa, ja oli koulutukseltaan juristi. Hänen kuvernöörikautensa aikana luotiin ilmainen piirikunnan kirjastojärjestelmä, ja perustettiin Colorado-jokea hallinnoiva komissio sekä Arizonan riista- ja kalaosasto. Phillipsin hallintoa syytettiin Arizonan talouden epävakaudesta, joka johtui suuresta lamasta. Häntä ei valittu uudelle kaudelle, vaan Phillips lähti tehtävistään 5. tammikuuta 1931. Hän vetäytyi julkisesta elämästä ja palasi asianajajaksi perustaen lakitoimiston poikansa kanssa.
Hän kuoli yllättäen sydänperäiseen sairauskohtaukseen ollessaan kalastamassa järvellä lähellä Flagstaffia.
Benjamin Baker Moeur

Benjamin Baker Moeur (22. joulukuuta 1869 Decherd, Tennessee – 16. maaliskuuta 1937) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja demokraattisen puolueen poliitikko.
Moeur toimi Arizonan kuvernöörinä kahden kaksivuotiskauden ajan vuosina 1933–1937. Tätä ennen hän osallistui politiikkaan muun muassa osallistumalla Arizonan perustuslain konventtiin.
Moeur kuoli vain hieman viran jättämisen jälkeen Tempessä. Moeurilla oli kuollessaan neljä lasta.
Rawghlie Clement Stanford

Rawghlie Clement Stanford (2. elokuuta 1879 Buffalo Gap, Texas – 15. joulukuuta 1963) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1937–1939.
Stanford syntyi Buffalo Gapissa, Teksasissa, mutta muutti lapsena vanhempiensa kanssa Phoenixiin. Stanford palveli puolitoista vuotta Espanjan-Yhdysvaltain sodassa Filippiineillä. Siviiliammatiltaan Stanford ammatiltaan lakimies.
Sanjay Ayre

 
Sanjay Ayre (s. 19. kesäkuuta 1980) on jamaikalainen pikajuoksija.
Ayre kilpaili 1999 Annecyn yleisurheilun nuorten MM-kisoissa, mutta karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 47,51. Seuraavana vuonna hän juoksi Sydneyn olympialaisissa Jamaikan 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa alku- ja välierissä. Ayre sai alun perin pronssimitalin, kun toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut Jamaika sijoittui kolmanneksi. Mitali kirkastui vuosia myöhemmin hopeaksi, kun Yhdysvaltain joukkue hylättiin Antonio Pettigrew'n tunnustettua dopingin käytön.
Edmontonin MM-kisoissa 2001 Ayre karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 46,96. Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 Ayre juoksi alkuerissä Jamaikan joukkueessa ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla juossut joukkue voitti loppukilpailun. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli mukana Jamaikan MM-pronssia voittaneessa 400 metrin viestijoukkueessa.
Robert Taylor Jones

Robert Taylor Jones (8. helmikuuta 1884 Rutledge, Tennessee – 11. kesäkuuta 1958) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja insinööri. Hän toimi Arizonan osavaltion kuvernöörinä vuosina 1939–1941.
Jones syntyi Rutledgessä, Tennesseessä. Hän oli maa- ja vesirakennusinsinööri sekä mukana rakentamassa Panaman kanavaa. Hän kuoli Phoenixissa.
Sidney Preston Osborn

Sidney Preston Osborn (17. toukokuuta 1884 Phoenix, Arizona – 25. toukokuuta 1948) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä tammikuusta 1941 kuolemaansa saakka.
Osborn kärsi elämänsä loppuvaiheissa ALS-taudista ja oli lähes täysin kommunikaatiokyvytön. Osborn kuoli kesken kauden toukokuussa 1948, ja hänen kautensa loppuun saakka kuvernöörinä toimi osavaltion Secretary of State -virassa ollut Dan Edward Garvey.
Dan Edward Garvey

Dan Edward Garvey (19. kesäkuuta 1886 – 5. helmikuuta 1974) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arizonan kuvernöörinä 1948–1951.
Garvey syntyi Vicksburgissa, Mississippissä, ja muutti Arizonan territorioon vuonna 1909.
John Howard Pyle

John Howard Pyle (25. maaliskuuta 1906 – 29. marraskuuta 1987) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1951–1955. 
Pyle syntyi Sheridanissa, Wyomingissa. Hän oli Arizonan ensimmäinen 1900-luvun puolella syntynyt kuvernööri. Hän voitti vuoden 1950 vaalissa Ana Frohmillerin, mutta ei onnistunut tulemaan valituksi uudelleen 1954. 
Pyle kuoli 81-vuotiaana Tempessä, Arizonassa, johon hänet myös haudattiin.
Kuudes aisti (elokuva)

Kuudes aisti on vuonna 1999 valmistunut jännityselokuva, jonka on ohjannut M. Night Shyamalan. 
Juoni.
Elokuva kertoo Malcolm Crowesta (Bruce Willis), joka on arvostettu lastenpsykologi. Malcolmia on jo vuosia vaivannut yksi potilas, jota hän ei voinut auttaa. Malcolm tapaa yhdeksänvuotiaan pojan (Haley Joel Osment), joka pystyy puhumaan kuolleille. Häntä auttaessaan Malcolm tajuaa, että kuolleet eivät halua satuttaa poikaa, vaan he pyytävät apua.
Vastaanotto.
"Kuudes aisti" oli ilmestyessään valtava menestys niin rahallisesti kuin kriitikoidenkin silmissä. Erityisesti Haley Joel Osmentin roolisuoritus keräsi laajasti ylistystä. Elokuva sai vuoden 2000 Oscar-gaalassa kuusi ehdokkuutta, muun muassa parhaasta elokuvasta, ohjauksesta, miessivuosasta (Osment) ja naissivuosasta (Collette). 
"Helsingin Sanomien" elokuvakriitikko Helena Ylänen kehui elokuvaa "upeasti rakennetuksi". Hän kirjoitti elokuvan olevan "kerronnallisesti niin kimmoisa, että pienetkin mielialan ja ilmapiirin vaihtelut toimivat kuin hyvin sijoitetut ilma-aukot. Hyvin keskitetty tarina pyörii vain muutaman henkilön varassa. Näyttelijäntyön laatu on keskeinen syy kaiken onnistumiseen".
Ernest McFarland

Ernest William "Mac" McFarland (9. lokakuuta 1894 – 8. kesäkuuta 1984) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arizonan kuvernöörinä 1955–1959, Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajana 1951–1953 ja edusti Arizonaa Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1941–1953. 
McFarland syntyi oklahomalaisella maatilalla ja valmistui Oklahoman yliopistosta. Hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa Yhdysvaltain laivastossa ja joutui leikkaukseen vakavan keuhkoputki-infektion johdosta. Hänet vapautettiin palveluksesta 1919. Muutettuaan Phoenixiin McFarland toimi pankkivirkailijana muutaman vuoden. Säästettyään tarpeeksi rahaa, McFarland aloitti opiskelun Stanfordin yliopistossa pääaineinaan oikeustieteet ja politiikan tutkimus. 
Hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 1940 ja toimi senaatissa vuosina 1941–1953. Vuosina 1951–1953 hän toimi Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajana. McFarland hävisi vuoden 1952 vaaleissa senaattipaikkansa Barry Goldwaterille. McFarland valittiin Arizonan kuvernööriksi ensimmäistä kertaa 1954 ja uudelleen 1956. Kuvernöörinä hän uudisti ja laajensi Arizonan koulutusjärjestelmää ja rahoitti kuivien alueiden maanviljelyn kastelutoimintaa. Vuonna 1958 McFarland yritti kukistaa Barry Goldwaterin senaattivaaleissa, mutta hävisi. Kuvernöörinä McFarlandia seurasi Paul Jones Fannin. Tappion jälkeen McFarland palasi juristin uraan. Vuonna 1964 McFarland valittiin tuomariksi Arizonan korkeimpaan oikeuteen, jossa vuonna 1968 hän toimi Arizonan korkeimman oikeuden puheenjohtaja tammikuusta joulukuuhun. McFarland kuoli 89-vuotiaana Phoenixissa. Hänet on haudattu Greenwood/Memory Lawn Mortuary &amp; Cemetery -hautausmaalle.
Paul Fannin

Paul Jones Fannin (29. tammikuuta 1907 – 13. tammikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1959–1965.
Fannin syntyi Ashlandissa, Kentuckyssä, mutta runsaat puoli vuotta hänen syntymänsä jälkeen perhe muutti Phoenixiin, Arizonaan. Hän opiskeli Arizonan yliopistossa ja valmistui Stanfordin yliopistosta.
Fannin istui Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1965–1977. Hän eli Phoenixissa, kunnes kuoli siellä vain hieman ennen 95-vuotispäiväänsä.
Virka-asunto

Virka-asunto on asunto, jonka korkea viranhaltija tai jokin muu korkeassa asemassa oleva henkilö saa käyttöönsä virkasuhteensa ajaksi. Viran päätyttyä myös käyttöoikeus virka-asuntoon päättyy. Tunnettuja virka-asuntoja ovat esimerkiksi presidenttien virka-asunnot, kuten Valkoinen talo tai Mäntyniemi. Suomessa ainakin presidentillä, pääministerillä ja arkkipiispalla on käytössään virka-asunto.
Vanhin virka-asuntotyyppi on ollut virkatalo eli puustelli, joista tyypillisimpiä ovat sotilasvirkatalot ja pappilat. Näistä pappilan seurakunta on varsinkin maaseudulla tarjonnut papin asunnoksi osana papin vuosipalkkaa. Vastaavasti pappilan tiloissa on yleensä pidetty seurakunnan varastoja, ehkä myös kirkkoherranvirastoa ja muita seurakunnan tarpeiden vaatimia tiloja.
Samuel Pearson Goddard Jr.

Samuel Pearson Goddard Jr. (8. elokuuta 1919 – 1. helmikuuta 2006) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1965–1967. 
Goddard syntyi Missourissa ja opiskeli Harvardin yliopistosta. Hän palveli toisen maailmansodan aikana maansa ilmavoimissa. Hän luki vielä lakia Arizonan yliopistossa, valmistui 1949 ja teki lakialan töitä Tucsonissa.
Goddard oli Arizonan kuvernöörinä yhden kauden. Hän oli ehdolla vielä 1966 ja 1968, mutta hävisi molemmilla kerroilla Jack Williamsille.
Adam Weishaupt

Adam Weishaupt (6. helmikuuta 1748 Ingolstadt, Baijerin vaaliruhtinaskunta − 18. marraskuuta 1830 Gotha, Saksi-Coburg-Gotha) oli saksalainen kirkko-oikeuden professori, joka tunnetaan Baijerin Illuminatin perustajana. Hän oli saanut kasvatuksensa jesuiittojen parissa, mutta irtaantui heistä viimeistään saatuaan professorinviran ja lähestyi aatteellisesti vapaa-ajattelijoita. 
Weishaupt perusti suljetun ja toisistaan eristetyistä soluista koostuvan Illuminati-seuran harrastamaan valistusaatteita. Vuonna 1784 Baijerin vaaliruhtinas Karl Theodor antoi ensimmäisen asetuksen, jolla Illuminati-seura kiellettiin. Tämä kielto oli aluksi nimenomaan Illuminatia koskeva – seura oli joutunut syytösten kohteeksi mm. siitä, että se vaarantaisi valtakunnan ja kirkon järjestystä. Kieltoa kuitenkin laajennettiin pian: 1785–1787 annetuilla lisäasetuksilla kiellettiin Baijerissa kaikki salaseurat, mukaan lukien vapaamuurarit, ruusuristiläiset ja muut veljeskunnat.
Illuminatin toiminta lakkasi vuonna 1784, mutta 1900-luvun salaliittokirjallisuus on innoittanut salaliittoteoreetikoiden epäilyä, että se jatkaisi kulissien takaisena salaseurana edelleen toimintaansa.
Jack Richard Williams

John Richard ”Jack” Williams (29. lokakuuta 1909 – 24. elokuuta 1998) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1967–1975.
Williams syntyi Los Angelesissa ja muutti perheineen Phoenixiin. Hän tuli tunnetuksi radiotoimittajana, ja veti suosittu ajankohtaisohjelmaa 40 vuoden ajan. Ennen kuvernööriksi valintaansa hän toimi muun muassa Phoenixin pormestarina.
Williams menetti toisen silmänsä 1920-luvulla syövän takia.
Harjaetanat

Harjaetanat (Limacidae) on maalla elävien, ulkonaisesti kuorettomien kotiloiden heimo, johon kuuluu suurikokoisia lajeja, muun muassa ukkoetana ("Limax cinereoginer"). Ne eivät tee yhtä paljon tuhoa puutarhoissa ja viljelmillä kuin peltoetanoiden heimon (Agriolimacidae) lajit. Myöskään pahamaineinen espanjansiruetana ei kuulu tähän heimoon. 
Ruumiinsa sisällä harjaetanoilla on kuitenkin pieni surkastunut kuori kuin muistona niiden kehittymisestä kuorellisista kotiloista. Heimosta tunnetaan satakunta lajia, mutta sen systematiikasta keskustellaan edelleen.
Muukalaisten yö

Muukalaisten yö () on Housemarquen kehittämä ja Gametekin julkaisema seikkailupeli. Peli julkaistiin MS-DOS:lle vuonna 1996. Peliin voi valita kieleksi suomen tai englannin.
"Muukalaisten yö" on graafinen seikkailupeli, jossa pelaajan on tarkoitus ratkoa pulmia ja edetä pelimaailmassa objekteja klikkaamalla.
Juoni.
On pyhäinpäivän aattoyö. Teinipoika Benjamin ”Ben” Richards on todistamassa enonsa Alberto Einstonen yritystä käynnistää tämän uusinta keksintöä, madonreikämoottoria. Salama kuitenkin iskeytyy koneeseen ja se toimii odottamattomalla tavalla. Taivaalle syntyy repeämä, jonka kautta mystistä energiaolentoa jahtaava avaruusalus ajautuu maahan. Energiaolento pääsee karkuun, ja avaruusoliot kaappaavat Alberton vangiksi kostona. He uskovat Alberton kykenevän saamaan olennon kiinni ja palauttamaan heidät omaan galaksiinsa. Benin tehtävänä on pelastaa enonsa ja vapauttaa maailma muukalaisuhasta.
Kehitys.
"Muukalaisten yön" kehitystä johti Mikko Miettinen, joka oli päässyt Bloodhouseen töihin esittelemällä seikkailupeliaihiotaan. Miettinen oli aina halunnut tehdä oman seikkailupelin LucasArtsin pelien hengessä. Kehitys aloitettiin vuonna 1992, ja peli saatiin valmiiksi kolme vuotta myöhemmin. Musiikin sävelsi demoskene-taustainen Jonne Valtonen. Kesken kehityksen Bloodhouse ja Terramarque yhdistyivat muodostaen uuden pelitalon Housemarquen. Kehitystiimi oli 11 hengen kokoinen.
Pelin animaattorina toimi Miha Rinne, joka ei kuitenkaan saanut työstään palkkaa – hän lähtikin ennen pelin julkaisua muualle töihin. Miettisen mukaan projektia tehtiinkin omalla riskillä, sillä rahaa oli luvassa vasta kun pelin sai myytyä jollekin julkaisijalle. Lopulta Gametek osti pelin kansainväliset julkaisuoikeudet. Suomessa peliä levitti Toptronics erilaisella myyntipakkauksella. 
Vastaanotto.
Julkaisussaan peli sai kritiikkiä helppoudestaan ja tummasta tunnelmastaan. Myöhemmän arvion tehneen toimittaja Juho Kuorikosken mukaan peli on kunniaksi esikuvilleen, ja pelin pikselitaide ja äänimaailma ovat kestäneet hyvin aikaa. Hän piti dialogia hyvin kirjoitettuna, mutta valitteli lukuisia kirjoitusvirheitä. Hän myös kehui pelin pulmia.
Raúl Héctor Castro

Raúl Héctor Castro (12. kesäkuuta 1916 Sonora, Meksiko – 10. huhtikuuta 2015 San Diego, Kalifornia) oli meksikolaissyntyinen lakimies ja poliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1975–1977. Hän syntyi Sonorassa, muutti vuonna 1926 Arizonaan ja sai myöhemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Castro valittiin vuonna 1977 Yhdysvaltain suurlähettilääksi Argentiinaan.
Wesley Bolin

Wesley Bolin (1. heinäkuuta 1909 – 4. maaliskuuta 1978) oli arizonalainen poliitikko. Hän toimi osavaltion "secretary of state" -virassa (jonka haltijat ovat Arizonassa myös varakuvernöörejä) yhtäjaksoisesti 13 kauden ajan vuodesta 1948 aina lokakuuhun 1977 asti. Tällöin Bolinista tuli osavaltion kuvernööri, kun edellinen kuvernööri Raul H. Castro jätti virkansa kesken kauden siirtyäkseen diplomaattitehtäviin Argentiinaan. Bolin ehti kuitenkin toimia kuvernöörinä alle vuoden ennen kuolemaansa.
Bolinia seurasi Arizonan kuvernöörinä Bruce Babbitt.
Bruce Babbitt

Bruce Edward Babbitt (s. 27. kesäkuuta 1938) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. 
Babbitt syntyi Los Angelesissa ja meni vuonna 1968 naimisiin Harriet Coonsin kanssa. Hän toimi vuosina 1978–1987 Arizonan kuvernöörinä ja vuosina 1993–2001 Yhdysvaltain sisäministerinä Bill Clintonin presidenttikaudella. Babbitt pyrki myös itse presidentiksi vuoden 1988 presidentinvaaleissa.
Clinton harkitsi presidenttikaudellaan myös Babbittin nimittämistä Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen Harry Blackmunin seuraajaksi. Virkaan valittiin kuitenkin lopulta Stephen Breyer.
Evan Mecham

Evan Mecham (12. toukokuuta 1924 – 21. helmikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. 
Mecham syntyi mormonivanhempien pojaksi Utahissa. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa ja meni toukokuussa 1945 naimisiin Florence Lambertin kanssa. 
Mecham toimi Arizonan osavaltion kuvernöörinä vuosina 1987–1988 ennen kohuttua rikosoikeudenkäyntiään. Hän kuoli 83-vuotiaana sairastettuaan Alzheimerin tautia.
Rose Perica Mofford

Rose Perica Mofford (10. kesäkuuta 1922 Globe, Arizona – 15. syyskuuta 2016 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Arizonan osavaltion kuvernöörinä vuosina 1988–1991. Häntä edelsi Evan Mecham ja seurasi Fife Symington.
Mofford oli Arizonan ensimmäinen naiskuvernööri.
John Fife Symington III

John Fife Symington III (s. 12. elokuuta 1945 New York) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arizonan osavaltion kuvernöörinä vuosina 1991–1997.
Symington opiskeli Gilman Schoolissa ja Harvardin yliopistossa. Hän palveli Vietnamin sodassa Yhdysvaltain ilmavoimissa. 
Symington oli vuonna 1990 ehdolla Arizonan kuvernööriksi ja voitti demokraattivastaehdokkaansa Terry Goddardin. Hän sai vuonna 1997 tuomion petoksesta liittyen 1980-luvun kiinteistöhankkeisiin ja joutui tämän yhteydessä eroamaan virastaan. Tuomio kumottiin ylemmässä oikeusasteessa, ja lopullisesti presidentti Clinton armahti miehen aivan kautensa lopussa. 
Symington ilmoitti vuonna 2007 vuosikymmenen takaisesta UFO-havainnostaan ns. Phoenixin valojen yhteydessä.
Jane Dee Hull

Jane Dee Hull (o.s. Bowersock, s. 8. elokuuta 1935 Kansas City, Missouri – 16. huhtikuuta 2020 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi Arizonan kuvernöörinä vuosina 1997–2003. Lisäksi hän työskenteli Arizonan osavaltionkongressin alahuoneessa 1979–1993 ja oli osavaltion sisäministeri 1989–1992.
Hull suoritti Kansasin yliopistossa kandidaatin tutkinnon (Bachelor of Arts) ja jatkoi opintojaan Arizonan osavaltionyliopistossa.
Haapamäen höyryveturipuisto

Haapamäen Höyryveturipuisto oli vuonna 1988 avattu rautatieaiheinen matkailukohde, joka sijaitsi Keuruun Haapamäellä entisen höyryvetureiden halkotarhan alueella lähellä Haapamäen rautatieasemaa. Näyttelyalueella oli pääosin VR:n omistamia höyryvetureita ja muuta rautatiekalustoa.
Höyryveturipuiston omistaa Haapamäen Höyryveturipuisto Oy, joka on Sari Teräs-Nikulan ja Jussi Nikulan perheyritys. Höyryveturipuistoa ei pidä sekoittaa Haapamäellä toimivaan Haapamäen museoveturiyhdistykseen (HMVY), joka toimii omistamassaan veturitallikiinteistössä Höyryveturipuiston vieressä. 
Höyryveturipuisto oli avoinna matkailijoille vuosittain kesäkaudella. Siellä järjestettiin erilaisia tapahtumia ja myös resiinaretkiä. Talvella höyryveturipuiston caravan-alue ja muu majoitustoiminta oli avoinna tilauksesta.
Puisto ilmoitti 30. huhtikuuta 2025, että se lopettaa kaiken toimintansa ja on pysyvästi suljettu.
Kalusto.
Höyryveturipuiston kalusto on pääosin vain ulkoisesti kunnostettua. Kalustosta osa on Haapamäen Höyryveturipuiston omistuksessa, kun taas osa on VR:n, Jokioisten Museorautatien ja Haapamäen Museoveturiyhdistyksen omaisuutta. 
Puistossa liikennöi 185 millimetrin (7¼") raideleveyksinen puistojuna, jonka veturina on polttomoottorilla toimiva Dr12-veturin pienoismalli. Vuonna 2020 puistoon ostettiin VR:ltä CEmt-makuuvaunuja, joissa on mahdollista yöpyä, sekä ravintolavaunu Rk 27813. 
Kaluston romutukset 2024.
Syksyllä 2024 puiston kalustoa on romutettu. Ainakin osa romutettavasta kalustosta on ollut muiden toimijoiden omistuksessa, eikä romutukseen ole kysytty lupaa. VR:n kalustosta on ehditty romuttamaan kaksi Tr1-veturia, joista toisesta ehdittiin romuttamaan ainoastaan tenderi ennen VR:n puuttumista asiaan. VR sai asiasta tiedon Suomen rautatiemuseon kautta 10. lokakuuta 2024, jolloin VR vaati purkutöiden välitöntä keskeytystä. Vetureiden arvo romurautana on arviolta noin 20 000 euroa, mutta varaosien arvo voi ylittää satoja tuhansia euroja. 
Romutettu Tr1 1057 oli viety Haapamäelle hyväkuntoisena, ja se oli huollettu hyvin ennen reserviin siirtoa. 
Höyryvetureiden lisäksi romutettavaksi ovat päätyneet myös yksityisomistuksessa olleet raitiovaunut HKL 331 ja HKL 729. Kyseiset vaunut on tuotu höyryveturipuistoon vuonna 2020, ja HKL jopa kustansi vaunujen kuljetuksen Haapamäelle, missä vaunut saisivat olla esillä. Vaunut olivat jo 2020 vaarassa mennä romuun ja veturit pelastuivat yksityisten harrastajien kautta. HKL 719 oli todennäköisesti sarjansa viimeinen säilynyt kappale. Myös höyryveturipuiston omistama neuvostoliittolainen L-veturi eli Joutsen on romutettu.
Poliisi tutki romutuksia aluksi törkeänä kavalluksena. VR-yhtymä ja veturipuistoyrittäjä sopivat asian siten, että yrittäjä maksaa korvausta romutuksesta 15 000 euroa. Syyteharkinta raitiovaunujen romutuksen osalta päättyi, koska vaunujen omistajuus jäi epäselväksi. Kaupunkiliikenne oy (entinen Helsingin kaupungin liikennelaitos) on ilmoittanut omistavansa raitiovaunut.
James Sevier Conway

James Sevier Conway (9. joulukuuta 1798 Greenen piirikunta, Tennessee – 3. maaliskuuta 1855) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Arkansas'n osavaltion ensimmäisenä kuvernöörinä vuosina 1836–1840.
Conway syntyi Tennesseessä ja muutti Arkansas'n territorioon vuonna 1820. Häntä seurasi osavaltion kuvernöörinä Archibald Yell. 
Jamesin veli Elias Nelson Conway oli Arkansas'n seitsemäs kuvernööri vuosina 1852–1860.
Archibald Yell

Archibald Yell (9. elokuuta 1797 – 23. helmikuuta 1847) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansasin osavaltion toisena kuvernöörinä vuosina 1840–1844. 
Yell syntyi Pohjois-Carolinassa ja muutti lapsena vanhempineen Tennesseehen. Hän oli prikaatikenraali ja sai surmansa Buena Vistan taistelussa.
Samuel Adams (kuvernööri)

Samuel Adams (5. kesäkuuta 1805 – 27. helmikuuta 1850) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Arkansas'n osavaltion kolmantena kuvernöörinä huhtikuusta marraskuuhun 1844. 
Elämä.
Samuel Adams syntyi Halifaxin piirikunnassa, Virginiassa 5. kesäkuuta 1805. Hän ei saanut nuorena muodollista koulutusta. Enimmäkseen hän opiskeli asiat omatoimisesti. Vuonna 1835 hän muutti Arkansas’n osavaltioon, jossa toimi puutarhurina.
Adams aloitti poliittisen uransa 1840, kun hänet valittiin Arkansas’n osavaltion senaattiin. Hänet valittiin myös toiselle toimikaudelle, jonka aikana hän toimi senaatin puheenjohtajana. Kuvernööri Archibald Yell päätti pyrkiä Yhdysvaltain kongressiin ja jätti siksi virkansa kuvernöörinä huhtikuussa 1844. Adamsista tuli virkaatekevä kuvernööri 29. huhtikuuta 1844. Hän toimi kuvernöörinä 5. marraskuuta 1844 asti. 
Kuvernöörinä Adams jatkoi edeltäjänsä aloittamien sisäisten uudistusten toteuttamista ja osavaltion koulutusjärjestelmän kehittämistä. Hän kannatti myös kuvernööri Yellin taloudellisia toimintaohjelmia. Hänen onnistui koota osavaltion kassaan rahaa. Adamsin jättäessä kuvernöörin tehtävän marraskuussa 1844 osavaltion budjetti oli ylijäämäinen. 
Jätettyään kuvernöörin viran Adams valittiin 1846 Arkansas’n osavaltion valtiovarainhoitajaksi. Hän jatkoi tässä tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Adams kuoli Salinen piirikunnassa, Arkansas'ssa 27. helmikuuta 1850. Hänet haudattiin Mount Hollyn hautausmaalle Little Rockiin. 
Perhe.
Samuel Adams oli ensimmäiseksi naimisissa Rebecca Mayn (1807–40) kanssa.. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan 5 lasta: John (1827–1892), Jesse (1830–1851), Joyx (1835–1861), David (1838–1852) ja Jackson (s. &amp; k. 1840).. Lisäksi hän adoptoi James Fleming Faganin (1828–93), josta tuli sittemmin konfederaation kenraali.. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän Samuel Adams solmi uuden avioliiton Catherine Stephensin kanssa.
Thomas Stevenson Drew

Thomas Stevenson Drew (25. elokuuta 1802 – tammikuu 1879) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. 
Drew syntyi Tennesseessä ja muutti Louisianaan ja lopulta Arkansas'han. Hän toimi Arkansas'n neljäntenä kuvernöörinä vuosina 1844–1849 ja kuoli Teksasissa vuonna 1879.
Richard C. Byrd

Richard C. Byrd (1805 Hawkinsin piirikunta, Tennessee – 1. kesäkuuta 1854) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas’n kuvernöörinä lyhyesti vuonna 1849.
Byrd syntyi Tennesseessä ja muutti Arkansas’han vuonna 1826. Hän pääsi Arkansas’n edustajainhuoneeseen 1836 sekä senaattiin 1840, 1842, 1846 ja 1848. Hän pyrki kuvernööriksi epäonnistuneesti jo vuonna 1844. 
Kun Thomas Stevenson Drew erosi kuvernöörin virastaan vuonna 1849, Byrdistä tuli osavaltionsenaatin puheenjohtajana virkaatekevä kuvernööri. Hänen seuraajansa virassa oli John Selden Roane. Byrd kuoli Arkansas’ssa pitkään sairastettuaan vuonna 1854.
John Selden Roane

John Selden Roane (8. tammikuuta 1817 – 8. huhtikuuta 1867) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko sekä Etelävaltioiden prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. 
Roane syntyi Tennesseessä. Hän siirtyi Arkansas’han vuonna 1837 ja opiskeli lakia. Hän oli Arkansas’n edustajainhuoneen jäsen vuosina 1842–1844 ja toimi osavaltion kuvernöörinä vuosina 1849–1852.
Roane kuoli Pine Bluffissa, Arkansas’ssa, ja hänet haudattiin Oaklawn Cemeteryyn Little Rockiin.
Tuck (sarjakuvahahmo)

Tuck on Marvelin sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen sarjakuvasankaritar. Hän on Terminaattorin kumppani ja hänen ensiesiintymisensä oli "Death's Head" vol. 2 #3 -lehdessä. Tuckin loivat Dan Abnett ja Lian Sharp.
Historia.
Tuck on keinotekoinen ihminen, joka luotiin Leijonamieleksi kutsutulla planeetalla. Tuck luotiin laittomasti, ja hänen luojansa myi hänet valtuuksien pelossa bordelliin. Tuck onnistui kuitenkin pakenemaan ja liittyi lopulta Terminaattorin ja tämän lainsuojattomien joukkoon. Terminaattorin seurassa Tuck osallistui tämän matkoille läpi ajan ja ulottuvuuksien.
Elias Nelson Conway

Elias Nelson Conway (17. toukokuuta 1812 – 28. helmikuuta 1892) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas'n seitsemäntenä kuvernöörinä vuosina 1852–1860. 
Conwayn veli oli James Sevier Conway, joka oli toiminut Arkansas'n ensimmäisenä kuvernöörinä vuosina 1836–1840. 
Conway muutti vuonna 1833 Little Rockiin. Hänelle tarjottiin kuvernööriehdokkuutta jo vuonna 1844, mutta hän kieltäytyi.
Alena Neumjaržytskaja

Alena Neumjaržytskaja (, s. 27. heinäkuuta 1980) on valkovenäläinen pikajuoksija.
Neumjaržytskaja aloitti kansainvälisen kilpauransa vuonna 2005, jolloin hän juoksi seitsemänneksi 60 metrillä sisäratojen EM-kisoissa sekä toiseksi Euroopan cupin ykkösliigassa sekä 100 metrin juoksussa ajalla 11,37 että 200 metrin juoksussa ajalla 23,26. Samana vuonna hän karsiutui Izmirin universiadeissa 200 metrin välierissä. Helsingin MM-kisoissa hän oli mukana voittamassa pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Vuonna 2006 Neumjaržytskaja voitti maansa sisäratojen mestaruudet 60 ja 200 metrillä. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa hän karsiutui 60 metrin välierissä ajalla 7,23. Samana vuonna hän juoksi 200 metrillä Euroopan cupin ykkösliigassa toiseksi ajalla 22,99 ja karsiutui 100 metrin välierissä Göteborgin EM-kisoissa. Neumjaržytskaja oli samoissa kisoissa mukana myös Valko-Venäjän pikaviestijoukkueessa, joka voitti EM-pronssia.
Neumjaržytskaja voitti 2007 maansa sisäratojen mestaruudet 60 ja 200 metrillä. Hän juoksi samana vuonna Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa 60 metrillä neljänneksi. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän karsiutui alkuerissä sekä 100 että 200 metrillä.
Luotsivene

Luotsivene on luotsien erityiskäyttöön varustettu alustyyppi. Suomalaiset luotsiveneet ovat rungoltaan punaisia; ennen niiden keulassa oli merkkinä ympyröity L-kirjain, nykyisin kylkeen on maalattu sana PILOT.
Historia.
Alun perin luotsiveneet olivat merikelpoisia purjeveneitä, joiden isopurjeessa oli pystysuuntainen punainen raita merkkinä. Mm. kuuluisa norjalainen Colin Archer -purjevenetyyppi suunniteltiin alun perin luotsiveneeksi: sen piti mahdollisimman merikelpoinen ja kuitenkin ohjattavuudeltaan niin helppo, että luotsien apupoikakin pystyisi tuomaan veneen yksinään turvallisesti rantaan, jos kaikki luotsit joutuisivat jäämään myrskyssä avustettaviin aluksiin. 
Konealusten tultua ja ennen muuta liikenteen muututtua ympärivuotiseksi luotsiveneitä alettiin rakentaa teräksestä; tärkeimmäksi tyypiksi muotoutui ns. haminalaiskutteri, joka pystyy toimimaan rankoissakin jääoloissa. Myöhemmin luotsit saivat avovesikautta varten nopeampia lujitemuovirunkoisia ja nopeita "Minipilotit"-veneitä. Nämä kaksi alustyyppiä hallitsevat edelleen luotsien aluskalustoa; pahinta kelirikkoa varten joillakin luotsiasemilla on hydrokopteri.
Henry Massey Rector

Henry Massey Rector (1. toukokuuta 1816 – 12. elokuuta 1899) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas'n osavaltion kahdeksantena kuvernöörinä vuosina 1860–1862. 
Rector syntyi lähellä Louisvilleä, Kentuckyssä, ja muutti Arkansas'han vuonna 1835. Hän opiskeli lakia ja istui Arkansas'n senaatissa vuosina 1848–1850. Hän oli vuosina 1855–1859 Arkansas'n edustajainhuoneen jäsen ennen nousemistaan kuvernööriksi. 
Rector kuoli Little Rockissa. Arkansas'ssa sijaitsee hänen mukaansa nimetty Rectorin kaupunki.
Harris Flanagin

Harris Flanagin (3. marraskuuta 1817 Roadstown, New Jersey – 23. syyskuuta 1874) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja lakimies, joka toimi Arkansas'n yhdeksäntenä kuvernöörinä vuodesta 1862 vuoteen 1864 tai 1865.
Flanagin palveli Yhdysvaltain sisällissodassa Konfederaation armeijassa kohoten sodan aikana everstiksi. Flanagin aloitti kuvernöörinä kesken sodan marraskuussa 1862. Sisällissodan kääntyessä Konfederaation tappioksi Flanagin joutui vetäytymään Unionin joukkojen valloittamasta Arkansas'n pääkaupungista Little Rockista syyskuussa 19863. Osavaltionhallinto asettui uudelleen Washingtonin kaupunkiin, josta käsin Flanagin hallitsi Arkansas'n Konfederaation hallussa yhä ollutta aluetta aina toukokuuhun 1865 saakka.
Arkansas'n hallinnon siirryttyä Washingtoniin Unionin hallitsemalle alueelle uudeksi kuvernööriksi valittiin huhtikuussa 1864 Isaac Murphy.
Kuvernöörikautensa jälkeen Flanagin vaikutti lakialalla Arkadelphiassa ennen kuolemaansa vuonna 1874. Hänet on haudattu Arkadelphian Rose Hill Cemeteryyn.
Isaac Murphy

Isaac Murphy (16. lokakuuta 1799 – 8. syyskuuta 1882) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Arkansas'n kymmenentenä kuvernöörinä vuosina 1864–1868. 
Murphy syntyi Pittsburghissa, Pennsylvaniassa, ja muutti vuonna 1830 Tennesseehen. Hän meni 31. heinäkuuta 1830 naimisiin Angelina Lockhartin kanssa. Pari muutti saamansa lapsen kanssa Arkansasiin vuonna 1834. 
Unionin armeijan miehitettyä Arkansas'n pääkaupungin Little Rockin Murphy valittiin Pohjoisvaltioiden hallitseman Arkansas'n uudeksi kuvernööriksi huhtikuussa 1864. Arkansas'n edellinen kuvernööri, etelävaltioiden puolella ollut Harris Flanagin kuitenkin jatkoi yhä etelävaltioiden hallussa olleen Arkansas'n hallitsemista Washingtonin kaupungista käsin toukokuuhun 1965 saakka.
Murphyn seuraaja kuvernöörinä oli Powell Clayton. Murphy kuoli kotonaan Huntsvillessä 82-vuotiaana.
Powell Clayton

Powell Clayton (7. elokuuta 1833 – 25. elokuuta 1914) oli Arkansas’n 9. kuvernööri vuosina 1868–1871. Hän istui Yhdysvaltain senaatissa vuoteen 1877. 
Clayton palveli Yhdysvaltain sisällissodassa Unionin armeijassa. Hänet ylennettiin lopulta prikaatikenraaliksi vuonna 1864. Hän muutti Arkansas’han sisällissodan päätyttyä. 
Clayton toimi vuosina 1897–1905 Yhdysvaltain suurlähettiläänä Meksikoon. Hän muutti myöhemmin Washington (DC):hen ja kuoli siellä 1914. Hänet on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle.
Edilex

Edilex on kaupallinen lakitietopalvelu, joka on rakennettu juridiikan ammattilaisia varten. Palvelun tuottaa Edilex Lakitieto Oy. 
Edilex on laajempi versio Finlexistä. Finlex on oikeusministeriön rahoittama kansalaisille suunnattu maksuton palvelu, joka sisältää lainsäädäntöä ja siihen liittyvää viranomaisaineistoa. Edilex sisältää Finlex-aineiston lisäksi muun muassa juridisen uutispalvelun ja asiantuntija-artikkeleita. Edilex myös toimituksellista aineistoa, kuten toimituksen huomautuksia ja säädösviittauksia.
Ozra Amander Hadley

Ozra Amander Hadley (30. kesäkuuta 1826 – 18. heinäkuuta 1915) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. 
Hadley syntyi New Yorkin osavaltiossa ja muutti vuonna 1855 Minnesotaan. Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen hän siirtyi Arkansas’n osavaltioon, jonka virkaatekevänä kuvernöörinä hän toimi 1871–1873. Ennen nousuaan kuvernööriksi Hadley toimi Arkansas’n senaatin jäsenenä ja puhemiehenä.
Elisha Baxter

Elisha Baxter (1. syyskuuta 1827 – 31. toukokuuta 1899) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko, joka toimi Arkansas'n osavaltion kuvernöörinä vuosina 1873–1874. 
Baxter syntyi Pohjois-Carolinassa, mutta asui Arkansasissa vuodesta 1852. Hänet valittiin Arkansas'n senaattiin jo vuonna 1854. Hän opiskeli lakia ja istui senaatissa vuoteen 1860 saakka. 
Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua Baxter kieltäytyi taistelemasta Etelävaltioille. Hän pyrki pakoon Missouriin, mutta joutui pidätetyksi ja sai syytteen maanpetoksesta. 
Rekonstruktion aikana Baxter saavutti menestystä lakialalla. Hän kieltäytyi kuvernööriehdokkuudesta vuonna 1874. Hän kuitenkin pyrki epäonnistuneesti Arkansas'n edustajainhuoneeseen vuonna 1878 ja kuoli vuosisadan lopussa Batesvillessä.
Michael Sprott

Michael Sprott (s. 16. tammikuuta 1975 Reading) on englantilainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Urallaan Sprott on voittanut lähinnä tuntemattomia nyrkkeilijöitä sekä Prizefighter nimellä tunnettavan nyrkkeilyturnauksen.
Sprott debytoi voittamalla avausottelunsa tyrmäyksellä vuonna 1996. Hänen valmentajanaan toimi Frank Brunoakin valmentanut Terry Lawless. Hän voitti uransa ensimmäiset 11 ottelua, joiden joukossa vanhan veteraaninyrkkeilijä Michael Murrayn ennen kohtaamistaan Harry Seniorin kanssa syyskuussa 1998 Etelä-Afrikan titteliottelussa. 
Sprott sai ylleen niin sanotun journeymanin kyseenalaisen statuksen helmikuussa 2001 kohdattuaan Saksan jättiläisen Timo Hoffmanin, joka oli hävinnyt vain Vitali Klitschkolle ennen Sprottin kohtaamista. Sprott hävisi ottelun pistein.
Joulukuussa 2001 Sprott matkusti Etelä-Afrikkaan kohtaamaan kovaiskuisen veteraanin Corrie Sandersin. Helmikuussa 2002 Keith Long joutui ulos Britannian mestaruusottelusta, ilmeisesti juuri Danny Williamsin ansiosta. Sprott ei halunnut jäädä tässä asiassa osattomaksi, vaan haastoi Williamsin. Sprottille kävi nolosti, sillä viiden erän jälkeen hän oli juossut itsensä loppuun, ja hän hävisi tyrmäyksellä seuraavassa erässä. 
Williams-ottelun jälkeen Sprott otteli 8 helpompaa ottelua, joissa hän tyrmäsi kovaiskuisen Pele Reidin 7. erässä, entisen Britannian mestarin, Michael Holdenin neljännessä erässä, Mark Potterin kolmannessa erässä ja Colin Kennan ensimmäisessä erässä valmistautuessaan uuteen kohtaamiseen Williamsin kanssa, sillä hänellä oli kalavelkoja maksamatta "Brixton Bomberille". Syyskuussa 2003 Sprott kohtasi uudelleen Williamsin ja tyrmäsi tämän vaivattomasti.
Tammikuussa 2004 Williams ja Sprott kohtasivat kolmannen ja viimeisen kerran. Ottelu päättyi Sprotin voittoon pistein 115–114. Viiden kuukauden kuluttua Williams järkytti nyrkkeilymaailmaa tyrmäämällä paluun tehneen Mike Tysonin. Sprottin uralla tapahtui sen sijaan ikävä käänne hänen kohdatessaan kovaiskuisen Matt Skeltonin. Skelton pysäytti Sprottin 12 erän kamppailun jälkeen ja poistui kehästä voittajana. 
Helmikuussa 2006 Sprott voitti pistein veteraani Antoine Palatiksen Skotlannissa, mutta WBO-eliminaattori Ruslan Chagaev otteli myöhemmin Sprottinin ulos kehästä yksipuolisessa 8 eräisessä kamppailussa.
Saksan-matkansa jälkeen Sprott oli saanut seuraavan kerran yrittää kamppailla euroopanmestarin tittelistä. Titteliä piti hallussaan Sydneyn olympialaisten kultamitalisti Audley Harrison. He kohtasivat helmikuussa 2007. Harrison oli demolinisioinut Williamsia viimeisessä kamppailussaan, Sprott tuli nopeasti pois loossistaan ja tyrmäsi Harrisonin puhtaasti kolmannessa erässä vasemmalla koukulla. 
Vuonna 2007 Sprott hävisi Matt Skeltonille 12 eräisessä kohtaamisessa. Ottelu oli todella tylsä pistevoitto Skeltonille. Sprott palasi kehään toukokuussa 2008. Ottelussa hän hävisi Taras Bidenkolle. Vuonna 2009 Sprott otteli entista WBO-liiton mestaria Lamon Brewsteriä vastaan. Sprott kärsi tappion kaikin tuomariäänin.
Sprottin sisko Ginette Sprott teki itsemurhan vuonna 2009.
Augustus Hill Garland

Augustus Hill Garland (11. kesäkuuta 1832 – 26. tammikuuta 1899) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. 
Garland toimi vuosina 1874–1877 Arkansas’n kuvernöörinä Elisha Baxterin seuraajana ja William Read Millerin edeltäjänä. Vuonna 1876 hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin ja hän toimi sen jäsenenä maaliskuusta 1877 alkaen. Hänet valittiin uudelle kaudella vuonna 1883, mutta hän erosi senaatista maaliskuussa 1885 Grover Clevelandin nimitettyä hänet Yhdysvaltain oikeusministeriksi. Garland toimi oikeusministerinä vuoteen 1889. 
Yhdysvaltain sisällissodan aikana 1860-luvulla Garland toimi Etelävaltioiden kongressin jäsenenä, ensin edustajainhuoneessa ja myöhemmin senaatissa.
Garland kuoli vuonna 1899 Washington DC:ssä, United States Capitolin sisällä.
Donna Fraser

Donna Karen Fraser (s. 7. marraskuuta 1972 Croydon, Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija.
Fraser karsiutui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa 1997 200 metrin juoksussa välierissä ajalla 23,86. Samana vuonna Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin juoksussa toisissa alkuerissä ajalla 51,11. Vuonna 1998 Fraser sijoittui kolmanneksi Kansainyhteisön kisoissa ja oli voittamassa EM-pronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa Budapestin EM-kisoissa. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän karsiutui 400 metrin toisissa alkuerissä. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli neljäs 400 metrillä ajalla 49,79.
Fraser karsiutui Edmontonin MM-kisoissa välierissä, samoin Ateenan olympialaisissa 2004. Vuonna 2005 hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja oli mukana voittamassa EM-pronssia Madridin sisäratojen EM-kisoissa pitkässä viestissä. Samana vuonna Helsingin MM-kilpailuissa hän karsiutui henkilökohtaisessa kilpailussa välierissä, mutta oli mukana voittamassa viestipronssia. Hän voitti viestipronssia myös Osakan MM-kilpailuissa 2007. Torinon sisäratojen EM-kisoissa 2009 hän voitti viestihopeaa ja sijoittui kuudenneksi henkilökohtaisessa kilpailussa.
William Read Miller

William Read Miller (23. marraskuuta 1823 – 29. marraskuuta 1887) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas'n osavaltion kuvernöörinä vuosina 1877–1881. 
Miller syntyi Batesvillessä, Arkansas'ssa, ja opiskeli lakia. Hänet on haudattu Mount Holly Cemeteryyn Little Rockiin.
Bob Mirovic

Bob Mirovic (s. 25. helmikuuta 1966 Kroatia) on australialainen raskaansarjan ammattilaisnyrkkeilijä. Hän on urallaan voittanut 29 ottelua, hävinnyt 20 kertaa ja otellut kahdesti ratkaisemattoman.
Mirovic ei otellut ainuttakaan amatööriottelua vaan aloitti suoraan ammattilaisena. Hänen ensimmäinen ottelunsa oli 15. toukokuuta 1987 Sam Kurukitogia vastaan, ja sen hän voitti kolmannessa erässä kolmen lattiaanlyönnin jälkeen. Seuraavaksi hän hävisi kahdesti maanmiehelleen Arzan Basicille pistein mutta palasi voittojen tielle otteluissaan maanmiestään Mark Morania ja fidžiläistä Niko Degaita vastaan. Steve Unterholzerin kanssa hän otteli kahdeksaneräisessä ottelussa tasan mutta hävisi toisen erän tyrmäyksellä James Grimalle.
Lokakuussa 1994 Mirovic voitti Matthew Reidin tyrmäyksellä ja seuraavan vuoden alussa pisteillä. Uusiseelantilaiselle August Tanuvasalle hän hävisi pisteillä, voitti maanmiehensä Colin Wilsonin teknillisellä tyrmäyksellä ja otteli James Griman kanssa tasatuloksen 12-eräisessä kamppailussa. Tammikuussa 1997 Mirovic tyrmäsi James Alin neljännessä erässä, mutta sitä seurasivat tappiot Grimalle, Justin Fortunelle sekä Joe Bugnerille ottelussa Australian raskaansarjan mestarin tittelistä.
Mirovic voitti Colin Wilsonin 5. syyskuuta 1998 ottelussa avoimesta Australian raskaansarjan mestaruudesta. Myös Danny Buzzan ja John Wybornin hän voitti, mutta kesäkuussa 1999 Kali Meehan tyrmäsi hänet neljännessä erässä. Aisea Namalle kärsityn tyrmäystappion jälkeen hän voitti Clay Auimatagin pistein, Peau Lemaugan kolmannen erän tyrmäyksellä ja Nathan Briggsin kuudennen erän tyrmäyksellä saaden Australian mestaruuden takaisin itselleen.
OPBF-liiton mestaruusottelussa Mirovic hävisi viidennen erän tyrmäyksellä Peter Okhellolle. Tätä seurasi viiden voiton putki, vastustajina Colin Wilson, Roger Izonritei, Auckland Auimatagi, Phil Gregory sekä uudelleen Auimatagi.
Mirovic pääsi 26. huhtikuuta 2003 ottelemaan Kansainyhteisön mestaruudesta Danny Williamsia vastaan mutta hävisi tälle neljännessä erässä. Mitch O'Hellon ja Danny Buzzan hän tyrmäsi mutta hävisi elokuussa venäläiselle jätille, Nikolai Valujeville pistein. Kolme seuraavaa vastustajaansa, Silovate Rasaku Juniorin, Paul Robinsonin ja Mosese Kavikan Mirovic voitti tyrmäyksellä mutta hävisi 5. kesäkuuta 2004 Kansainyhteisön mestaruusottelussa Matt Skeltonille neljännen erän tyrmäyksellä.
Seuraavat vastustajansa, Hiriwa Te Rangin ja Colin Wilsonin Mirovic voitti, mutta tätä seurasivat pistetappiot Timo Hoffmannille ja Rob Callowaylle. Jälkimmäinen ottelu koski WBF-liiton mestaruutta. Richard Tutakin hän voitti mutta hävisi sitten jälleen Peter Okhellolle. Tätä seurasivat tyrmäysvoitot Tutakista ja Fatu Tuimanonosta. Sinan Samil Samille ja Shane Cameronille Mirovic hävisi mutta pääsi silti ottelemaan WBF-liiton mestaruudesta Francois Bothaa vastaan. Tämän ottelun hän hävisi. 2. marraskuuta 2007 Mirovic kohtasi Colin Wilsonin ja voitti tämän tyrmäyksellä. Viimeksi Mirovic otteli vuoden 2008 syyskuussa häviten John Hopoatelle.
Thomas James Churchill

Thomas James Churchill (10. maaliskuuta 1824 – 14. toukokuuta 1905) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, lakimies ja kenraali. Churchill syntyi Kentuckyssä lähellä Louisvilleä ja opiskeli lakia Transylvanian yliopistossa Lexingtonissa. Vuonna 1848 hän muutti Little Rockiin ja toimi myöhemmin Etelävaltioiden kenraalina Yhdysvaltain sisällissodassa. Churchill sai viimeisen ylennyksensä kenraalimajuriksi hieman ennen sisällissodan päättymistä Etelävaltioiden tappioon.
Churchill toimi Arkansas'n osavaltion kuvernöörinä vuosina 1881–1883. Häntä edelsi William Read Miller ja seurasi James Henderson Berry.