Étaples

Étaples on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais'n departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Canchejoen varrella, noin 13 kilometrä Montreuil'n kaupungista luoteeseen.
Étaples on kalastajakaupunki, joka tunnetaan myös nimellä Étaples-sur-Mer.
Historia.
Kaupungin historia juontaa rautakaudelle. Kaupungin luoteispuolella olevilta dyyneiltä on löydetty Hallstattin kulttuurin aikaisia esineitä, jotka ovat tehty noin 800 eaa. Sieltä on löydetty myös Quentovicissä käytössä ollut denaari. Quentovic oli Étaplesin lähellä sijainnut emporiumin, eli varhaiskeskiaikainen kauppapaikka.
Vaikka roomalaiset asuttivat alueen ensimmäisen vuosituhannen alussa, Étaplesin kaupungin perustivat todennäköisesti frankit, jotka hyökkäsivät morinien kimppuun 300- ja 400-luvuilla. Sen jälkeen aluetta evankelisoitiin, jonka aloitti Saint-Firmin. Myöhemmin 600-luvulla sitä jatkoivat Saint-Saulve, Saint-Valéry ja Saint-Liévin, sekä tärkeimpänä erakko Saint-Josse, jonka kulttia Étaplesin asukkaat edelleen juhlivat.
800-luvulla normannit ryöstivät ja polttivat kaupunkia toistuvasti. Lopulta he tekivät kaupungista tukikohtansa, mistä käsin he tekivät ryöstöretkiä ympäröivälle alueelle. Vuonna 1100 kaupungille myönnettiin ensimmäinen peruskirja, ja vuonna 1071 perustettiin Étaplesin hovioikeus. Vuonna 1172 Matteus Elsassilainen rakennutti linnan, Château d'Étaplesin, nykyisen vanhan hautausmaan lähelle. Samalla paikalla oli ollut aiemminkin linna, joka poltettiin normannien hyökkäyksen aikana.
Satavuotisen sodan aikana englantilaiset polttivat kaupungin Crécyn taistelun jälkeen vuonna 1346. Vuonna 1355 Lancasterin herttua Juhana Gent ryösti kaupungin. Tämän jälkeen kaupunki tuhoutui kahdesti tulipalossa vuosina 1455 ja 1546. Château d'Étaplesissa allekirjoitettiin vuonna 1492 Englannin kuningas Henrik VII:n ja Ranskan kuningas Kaarle VIII:n välinen Étaplesin rauhansopimus. Vuosina 1562-1598 käytyjen Ranskan uskonsotien aikana kaupunki ja sen linna vallattiin, jonka jälkeen vuonna 1596 rutto tuhosi väestön.
1600-luku oli järjestyksen aikaa, tosin ei aina rauhan aikaa. Château d'Étaples purettiin vuonna 1641 ja jäljelle jääneet osat tuhottiin. Materiaalit käytettiin Canchejoen oikean rannan padon rakentamiseen. Ranskan suuresta vallankumouksesta 1700-luvun lopulla kaupunki selvisi ilman suurempia vahinkoja.
Vuosina 1803–1805 Napoleon I kokosi voimakkaan armeijansa Englannin kanaalin rannikolle tavoitteenaan hyökätä Englantiin. Sotilaita oli ympäri Pohjois-Ranskaa. Keskuksena oli Boulogne-sur-Merissä ollut Camp de Boulogne. Marsalkka Neyn 6. armeijakunnan joukot olivat kahden vuoden ajan Étaplesin kaupungissa sekä sitä ympäröivillä alueilla.
Kaupunki kasvoi nopeasti 1800-luvulla. Vuonna 1848 vihittiin käyttöön Amiensin ja Boulognen yhdistävä rautatie, joka kulki Étaplesin läpi. Vuonna 1860 rakennettiin Canchejoen ylittävä silta. Vuosina 1880–1914 kaupungista tuli taidemaareiden suosima paikka, ja heidät tunnettiin Étaplesin koulukunnan jäseninä.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Étaples oli brittien haussa, ja heillä oli siellä olevalla Mont Levinillä 80 000 sotilaan sotilasleiri. Tämän takia kaupunki joutui saksalaisten joukkojen tuhoa aiheuttaneiden pommituksen kohteeksi. Myös toisen maailmansodan aikana kaupunki joutui miehitetyksi sekä ilmapommitusten kohteeksi. Tuolloin noin kolmannes asunnoista tuhoutui.
Étaplesin sotilashautausmaalle on haudattu noin 12 000 kaatunutta miestä ja naista kahdeksastatoista eri kansallisuudesta. Se on Kansainyhteisön suurin Ranskassa oleva sotilashautausmaa.