tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Henrik Jönsson

Henrik Jönsson on ruotsalainen yrittäjä, joka on tullut tunnetuksi libertarismia edustavana poliittisena tubettajana ja keskustelijana.
Jönsson asui kymmenen vuoden ajan Lontoossa ja asettui sitten Malmöön. Hän on perustanut animaatio- ja tietotekniikkayhtiöitä. Jönsson sai laajaa näkyvyyttä vuonna 2017 perustamansa Youtube-kanavan myötä. Siitä tuli yksi Ruotsin suosituimmista poliittisista Youtube-kanavista. Jönsson on Ruotsin sisäpolitiikkaa käsitellessään usein kohdistanut satiiria varsinkin sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Vuonna 2021 Aron Flamin Samizdat Publishing -kustantamon kautta julkaistiin Jönssonin kirja "Frihetligt självförsvar", jossa kirjailijan mukaan painotetaan libertarismin vapausarvoja, jotka haastavat sosialismin ja kollektivismin. Sanojensa mukaan Jönsson viittaa kirjan nimessä mainitulla itsepuolustuksella oman vapauden maksimointiin lain sallimien rajojen puitteissa esimerkiksi rahaa ja lasten koulutusta koskevissa asioissa. Jönsson on säännöllisesti kirjoittanut kolumneja "Svenska Dagbladetiin" ja "Göteborgs-Posteniin". Hän on kertonut kannattavansa seksityön ja huumeiden laillistamista, mutta myös porvarillisia koulutusihanteita ja järjestystä.
Vuonna 2019 "Svenska Dagbladet" aloitti Jönssonin kanssa "Veckans Facit!" -satiiriohjelman. Jönsson on juontanut EPHI-ajatuspajan (Environment and Public Health Institute) tuottamaa puheohjelmaa "100%". Ohjelmassa vierailivat muiden muassa pääministeri Ulf Kristersson ja kulttuuriministeri Parisa Liljestrand.
Helmikuussa 2024 Magdalena Andersson syytti Venäjän informaatiovaikuttamista käsitellessään Jönssonia vihamielisestä propagandasta sosiaalidemokraattista puoluetta kohtaan ja epäili tämän rahoituksen lähteitä. Monet pitivät Anderssonin lausuntoja sopimattomina ja ylireagoivina; niitä kritisoivat muiden muassa Maltillisen kokoomuksen Carl-Oskar Bohlin ja sosiaalidemokraatteja edustava yhteiskuntatieteilijä Ulf Bjereld. Andersson ei perääntynyt lausunnostaan vaan korosti poliittisen vaikuttamisen rahoituksen läpinäkyvyyttä.
"Magasinet Konkret" syytti vuonna 2024 Jönssonia harhaanjohtavista väitteistä. Lehden mukaan Jönsson käsitteli todellisia asioita liioitellen, asiayhteydestä irrottaen ja motiiveja vääristäen. Jönsson oli syyttänyt ilmastoaktivisteja egoismista ja fasistisista taktiikoista, mutta "Magasinet Konkret" syytti Jönssonia kritiikin puutteesta oikeiston piirissä esiintyvää autoritaarisuutta kohtaan.
One Bennett Park

One Bennett Park on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 255 metriä korkea pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2016–2018, ja siinä on 67 kerrosta. Rakennuksessa on asuinhuoneistoja, ja se on valmistettu kokonaisuudessaan betonista. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Robert A.M. Stern Architects.
Luettelo maanpaossa olleista valtion- tai hallitusten päämiehistä

Tämä on luettelo valtion- tai hallitusten päämiehistä, jotka ovat joutuneet maanpakoon vallankaappauksen tai muun hallituksen vaihdon jälkeen. On myös ollut tapauksia, joissa he onnistuivat palaamaan valtaan. Luettelo on kronologinen.
Park Tower

Park Tower on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 257 metriä korkea, 68-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1998, ja se valmistui kaksi vuotta myöhemmin vuonna 2000. Rakennuksessa on hotelli ja asuinhuoneistoja. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto HKS Architects. Tornin rakenne on pääosin betonia.
1000M

1000M on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 245 metriä korkea, 73-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2019–2024, ja se on tarkoitettu asuinkäyttöön. Rakennuksen päämateriaali on betoni.
Calanquesin kansallispuisto

Calanquesin kansallispuisto ("Parc national des Calanques") on luonnonsuojelualue Ranskassa, Bouches-du-Rhônen departementissa Välimeren rannalla. Sen alueella on Calanques-nimellä kutsuttuja jyrkkiä kalliomuodostelmia. Puiston viidentuhannen hehtaarin alueeseen kuuluu 20 km rantaviivaa. Se on perustettu vuonna 2012.
110 North Wacker

110 North Wacker on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 249 metriä korkea, 55-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2018–2020, ja se on tarkoitettu toimistokäyttöön. Rakennuksens suunnitteli arkkitehtitoimisto Goettsch Partners, ja sen hissit toimitti suomalainen Kone.
Mike Rothschild

Mike Rothschild on yhdysvaltalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän on erikoistunut salaliittoteorioiden ja erikoisten uskomusten käsittelyyn.
Muiden muassa "The New York Times", "Washington Post" ja CNN ovat haastatelleet Rothschildia asiantuntijana. Rothschild on usein vieraillut radio-ohjelmissa, dokumenteissa ja podcasteissa. Hän kuuluu "The Daily Dotiin" kirjoittajiin. Rothschild on vieraillut myös Yhdysvaltain kongressissa todistajana vaaleihin liittyvästä disinformaatiosta.
Melville House Publishing julkaisi Rothschildin kirjan "The Storm is Upon Us" (2021), jossa tarkastellaan QAnon-kokonaisuutta. Teoksesta tehtiin päivitetty painos vuonna 2022. Vuonna 2023 Rothschild julkaisi teoksen "Jewish Space Lasers", jossa hän käsittelee Rothschild-pankkiirisukua ja monia siitä esitettyjä maailmanhallintoa koskevia salaliittoteorioita. Hän itse ei kuulu samaan sukuun. Teoksen nimi "Jewish Space Lasers" oli alun perin median käyttöön ottama nimitys Marjorie Taylor Greenen esittämästä salaliittoteoriasta, jonka mukaan Kalifornian maastopalot olisivat Rothschildeihin liittyvällä avaruuslaserilla tahallisesti aiheutettuja.
300 North LaSalle

300 North LaSalle on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 239 metriä korkea toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2006–2008, ja siinä on 60 kerrosta. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Pickard Chilton, ja se on saanut energiaystävällisyydestään platinatason LEED-sertifikaatin. Rakennuksen hissit toimitti suomalainen Kone.
Three First National Plaza

Three First National Plaza on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 234 metriä korkea pilvenpiirtäjä, joka on tarkoitettu toimistokäyttöön. Rakennus valmistui vuonna 1981, ja sen suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill.
Grant Thornton Tower

Grant Thornton Tower tai 161 North Clark on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 231 metriä korkea, 50-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1990, ja se valmistui kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1992. Rakennuksessa on toimistotiloja, ja se on saanut energiaystävällisyydestään hopeisen LEED-sertifikaatin. Rakennuksen suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Kohn Pedersen Fox.
150 North Riverside

150 North Riverside on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 221 metriä korkea pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2014–2017, ja siinä on 51 kerrosta. Rakennusta on toimistokäytössä, ja se on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Goettsch Partners.
Blue Cross Blue Shield Tower

Blue Cross Blue Shield Tower on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 227 metriä korkea, 54-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2007, ja se valmistui kolme vuotta myöhemmin vuonna 2010. Rakennus on tarkoitettu toimistokäyttöön, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Goettsch Partners.
Will Sommer

Will Sommer (s. 1988) on yhdysvaltalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Sommer varttui Texasissa. Hän on työskennellyt "The Washington Postissa" ja "The Daily Beastissa". Lisäksi hän on juontanut podcastia "Fever Dreams". Sommer aloitti QAnon-liikehdinnän seuraamisen vuonna 2017 ja julkaisi siitä kirjan "QAnon – salaliittokultin ytimessä" (Bazar Kustannus, 2023; alkuperäisteos "Trust the Plan"). Hän katsoi QAnon-tarinoiden muodostuneen selityksinä muun muassa Meksikon rajalle rakennettavaa muuria koskeneiden Donald Trumpin lupausten toteutumattomuudelle. Hänen mukaansa QAnon kuitenkin yhdisti sosiaalisessa mediassa levitessään hyvin erilaisia toimijoita, kuten ääriliikkeitä, luontaishoitojen kannattajia ja apokalyptisia uskovaisia.
Sommerin työtä on esitelty eri dokumenteissa, joihin kuuluu HBO:n "".
Millançay

Millançay on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Romorantin-Lanthenayn kaupungista pohjoiseen.
Saint-Aignanin kirkon rakentamisesta tehtiin päätös vuonna 1877. Aihe aiheutti kiistaa rakennuksen sijainnista ja rahoituksesta. Lopulta vuonna 1886 uutta kirkkoa päästiin rakentamaan, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1888. Samana vuonna vanha käytöstä poistettu 1100-luvulta peräisin oleva kirkko, joka sijaitsi eri paikassa, myytiin maanviljelijälle navetaksi. Kunta omistaa nykyään sen mitä vanhasta kirkosta on jäljellä.
Ignace Kowalczyk

Ignace Kowalczyk (27. joulukuuta 1913 Castrop-Rauxel, Nordrhein-Westfalen, Saksa – 27. maaliskuuta 1996) oli saksalaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kowalczyk edusti urallaan Valenciennesia 1933–1936, Olympique de Marseillea 1936–1937, Metziä 1937–1939, Stade de Reimsia 1939–1945 sekä uudestaan Metziä uransa päättämiseen vuoteen 1949 asti. Hän voitti Olympique de Marseillen kanssa Ligue 1:n kaudella 1936–1937. Hän pelasi yhteensä 92 liigaottelua, joissa hän teki 6 maalia. Kowalczyk debytoi Ranskan A-maajoukkueessa marraskuussa 1935 ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Ludvig Pyhän ritarikunta

Ludvig Pyhän ritarikunta () oli ranskalainen ritarikunta. Se perustettiin 5. huhtikuuta 1693 kuningas Ludvig XIV:n käskystä, ja se on nimetty Ludvig Pyhän mukaan. Ritarikunnalla palkittiin katolilaisia armeijan ansioituneita upseereita; myös niitä, jotka eivät kuuluneet aatelistoon. Ritarikunta lakkautettiin lopullisesti vuonna 1830, mutta elossa olevat jäsenet saivat käyttää sen tunnuksia.
Ritarikunnassa oli kolme luokkaa:
Richmond (Kalifornia)

Richmond on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se on osa San Franciscon lahden ympäristöä. Richmondin asukasluku oli vuonna 2023 noin 114 000.
Maantiede ja ilmasto.
Richmondin etäisyys San Franciscosta on noin 19 kilometriä pohjoiskoilliseen. Kaupunkeja erottaa merialue, jonka takia maantie-etäisyys on puolisentoista kertaa pidempi, noin 27 kilometriä.
Richmondissa vallitsee välimerellinen ilmasto. Lämpimin kuukausi on syyskuu, jonka keskilämpötila oli 18,6 °C kaudella 1991–2020. Viilein oli tammikuu, 10,6 °C. Vuotuinen keskilämpötila oli 14,9 °C. Keskimääräinen sademäärä on noin 620 millimetriä vuodessa, josta suurin osa saadaan joulukuusta maaliskuuhun. Heinäkuusta syyskuuhun ei sada juuri lainkaan.
Historia.
Nykyisen Richmondin seudun alkuperäisväestöä olivat ohlone-intiaanit, jotka asettuivat alueelle viitisen tuhatta vuotta sitten. Ohlonet olivat metsästäjä-keräilijöitä, joiden kulttuuri oli yhteisöllistä, rauhaisaa ja taiteellisesti monipuolista. Sitten tulivat eurooppalaiset. Espanjalaisten aikakausi alkoi 1772 ja päättyi 1884. Vuonna 1823 Francisco Castro teki seudusta osan Rancho San Pabloa. Rautatietä alettiin kaavailla 1895 ja vuosisadan vaihteessa avattiin Point Richmondin asema. Samoihin aikoihin aloitettiin öljynjalostus. Richmondin asema kaupunkina virallistettiin 1905, jolloin sen asukasluku oli runsaat 2 000. Richmondin keskusta kehittyi voimakkaasti 1920- ja 1930-luvuilla, ja vuonna 1925 avattiin Carquinez Hotel, josta tuli sosiaalisen elämän keskus.
Seudulla toimi iso viinitila 1900-luvun alussa, kunnes se oli pakko sulkea kieltolain (1920–1933) takia. Toisen maailmansodan aikana Richmondin telakalla valmistettiin yli 750 sota-alusta, jotka toivat merkittävää lisäarvoa paikalliseen talouteen ja moninkertaistivat asukasluvun. Richmondin asukasluku oli vuonna 1943 lähes 94 000, ja suurin osa asukkaista eli väliaikaismajoituksessa. Usea väliaikainen talo on säilynyt 2000-luvulle. Sodan jälkeen väkiluku väheni, ja vuonna 1960 se oli noin 72 000. Telakka-alueelle kehittyi uusia teollisuudenaloja. Vuoden 1960 jälkeen Richmondin kehitykseen ovat vaikuttaneet eritoten Marina Bay, kauppakeskus Hilltop Mall sekä maantiet Knox Freeway (I-580) ja Richmond Parkway. Elinkeinoelämässä on tapahtunut siirtymää korkean teknologian ja kevyen teollisuuden suuntaan.
Talous ja liikenne.
Richmondin elinkeinoja ovat muun muassa terveydenhuolto, logistiikka, hallinto ja opetusala. Suurin työllistäjä on petrokemiallinen Chevron. Richmondin satama, Port of Richmond, on huomattava rahtisatama. Richmondin maantieliikenteen valtaväyliä ovat Interstate 80 ja Interstate 580. Ne palvelevat myös satama-aluetta, kuten myös valtakunnalliset rautatiet Burlington Northern Santa Fe ja Union pacific. Richmondin rautatieasema on Richmond Transit Center, epävirallisesti Richmond station. Sen omistaa Bay Area Rapid Transit.
Nouvelle Droite

Nouvelle Droite on uusoikeiston ranskalainen suuntaus. Se viittaa oikeistoradikaaliin liikkeeseen, joka sai alkunsa Alain de Benoistin ja neljänkymmenen muun ranskalaisen intellektuellin perustaessa GRECE-ajatuspajan vuonna 1968. Nouvelle Droiten ideoihin ovat kuulunet sekulaari nationalismi, antiliberalismi, antikommunismi ja traditionalismi. Liike ei ole kehittänyt rotuoppeja, mutta on kannattanut etnistä homogeenisyyttä ja vastustanut ”rotujen sekoittumista”.
Nouvelle Droite sai innoitusta uusvasemmistosta ja Antonio Gramscista. Siihen vaikuttivat vuoden 1968 suuret opiskelija- ja työläismielenosoitukset. Alain de Benoist päätyi pitämään mahdollisena väkivallatonta ”vallankumousta” kehittyneessä, teollistuneessa yhteiskunnassa. Hän painotti kamppailua keskenään kilpailevien ideoiden välillä sekä intellektuellien että tavallisen kansan parissa. Benoist kannatti maailmansotien välisen ajan konservatiivisen vallankumouksen ideoita. Nouvelle Droite eteni 1970-luvulla merkittäväksi toimijaksi Ranskassa. Se pyrki vaikuttamaan kulttuuriin, minkä liikkeessä ajateltiin toimivan välineenä myöhemmälle poliittiselle menestykselle. Liikkeen edustajat ajoivat ideologiaansa "Le Figarossa", kunnes Louis Pauwels erotti Nouvelle Droiten kannattajat lehden palveluksesta vuonna 1981. Nouvelle Droiten merkitys väheni tämän jälkeen, ja jotkut sen vaikuttajat kuten Jean-Yves Le Gallou liittyivät Kansalliseen rintamaan.
Vuonna 1988 Alain de Benoist perusti Nouvelle Droitea edustavan "Krisis"-lehden. Hän oli kokenut joutuneensa paitsioon, vaikka oli pyrkinyt todistamaan henkilökohtaisen kehityksensä ja irtautumisensa suhteista Ranskan äärioikeistoon. Lehdessä aloitettiin keskustelu eri kantoja edustaneiden välillä. Lehteen ryhtyivät kirjoittamaan säännöllisesti Nouvelle Droiten edustajat, mutta siihen otettiin kirjoituksia myös vasemmistolaisilta intellektuelleilta, kuten Jean Baudrillardilta, Jean-François Kahnilta ja Régis Debraylta. Lehden tapa käsitellä nykytaidetta herätti Ranskassa kiistan 1990-luvulla. Nouvelle Droite on vaikuttanut merkittävästi muiden muassa Pierre Vialiin ja Jean Mabireen. Vaikka liike itsessään on Tamir Bar-Onin mukaan menettänyt merkitystään, ovat sen esittämät ajatukset maahanmuutosta, kansallisesta identiteetistä ja kansallisesta suvereeniudesta yleistyneet. Nouvelle Droitesta kirjoja julkaissut Tamir Bar-On on luonnehtinut Nouvelle Droiten ajattelua uusfasistiseksi. Toinen tutkija, Stéphane François näki vuonna 2024 edelleen Nouvelle Droiten olevan keskeisessä asemassa Kansallisessa liittoumassa ja Reconquête-puolueessa. Hänen mukaansa liike on ollut edustettuna myös Bruno Mégret’n vuonna 1999 perustamassa Kansallisessa tasavaltalaisessa liikkeessä ja sittemmin identitaariseen liikkeeseen kuuluvassa Les Identitaires -järjestössä.
Åmlin kirkko

Åmlin kirkko () on Åmlin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1909.
Gjøvdalin kirkko

Gjøvdalin kirkko () on Åmlin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1803.
Tovdalin kirkko

Tovdalin kirkko () on Åmlin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1820.
71 South Wacker

71 South Wacker (tunnettu ennen nimellä Hyatt Center) on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 207 metriä korkea, 48-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2002, ja se valmistui vuonna 2005. Rakennuksessa on toimistotiloja, ja se on saanut energiaystävällisyydestään platinatason LEED-sertifikaatin. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Pei Cobb Freed &amp; Partners. Sen hissit toimitti suomalainen Kone. Rakennuksen lattiapinta-ala on 163 000 neliömetriä.
Tovdal

Tovdal oli Norjan kunta Itä-Agderin läänissä vuosina 1908–1967. Se erotettiin itsenäiseksi kunnaksi Åmlista, johon se myös liitettiin takaisin. Ennen kuntaliitosta Tovdalin pinta-ala oli 377 neliökilometriä ja asukasluku 161, eli se oli Norjan vähäväkisin kunta.
Gjøvdal

Gjøvdal (vuosina 1908–1911 "Gjevedal") oli Norjan kunta Itä-Agderin läänissä vuosina 1908–1960. Se erotettiin itsenäiseksi kunnaksi Åmlista, johon se myös liitettiin takaisin. Ennen kuntaliitosta Gjøvalissa oli 362 asukasta.
111 South Wacker Drive

111 South Wacker Drive on Chicagossa Yhdysvalloissa sijaitseva 208 metriä korkea, 51-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2003, ja se valmistui 2005. Rakennuksessa on toimistotiloja, ja se on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Goettsch Partners.
Jonas Alaska

Jonas Alaska (oik. Jonas Aslaksen; s. 3. huhtikuuta 1988) on norjalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi, joka on kotoisin Åmlista. Hänen esikoisalbuminsa "Jonas Alaska" ilmestyi vuonna 2011. Seuraavan vuoden Spellemannprisen-gaalassa hänet valittiin vuoden tulokkaaksi.
Ørskogin kirkko

Ørskogin kirkko () on Ålesundin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
Skodjen kirkko

Skodjen kirkko () on Ålesundin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1860.
Haramin kirkko

Haramin kirkko () on Ålesundin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1838.
Vatnen kirkko

Vatnen kirkko () on Haramin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1868.
Grossglocknerin alppitie

Grossglocknerin alppitie () on Itävallan korkein päällystetty alppitie. Tie on suosittu maisemien takia. Maisemareitin päät sijaitsevat Ferleitenissä sekä Fleißista noin 2 kilometriä Salzburgin suuntaan. Tie on maksullinen, ja tielle pääsy on suljettu yöllä. Tie kulkee Fuscher Törlin kautta 2 428 metrin korkeudessa ja Hochtorissa 2 504 metrin korkeudessa. Tie on nimetty Grossglocknerin, Itävallan korkeimman vuoren mukaan. Tiestä haarautuu noin 10 kilometrin pituinen reitti Keiser-Franz-Josefs-Höhelle, josta on maisematien paras näkymä Grossglocknerille. Reitin varrella on useita näköalapaikkoja, esimerkiksi Edelweisspitzeltä avautuva näkymä Brennkogelvuorelle. Useilla näköalapaikoilla on ravintola ja matkamuistomyymälä. Tien varrella on myös majoituspaikkoja.
EUR-Lex

EUR-Lex on Euroopan unionin oikeuden ja muiden Euroopan unionin (EU) julkisten asiakirjojen virallinen tietokanta, joka on julkaistu 24 EU:n virallisella kielellä. EU:n virallinen lehti (EUVL) julkaistaan myös EUR-Lexissä. Käyttäjät voivat käyttää EUR-Lexiä ilmaiseksi ja rekisteröidä myös ilmaisen tilin, joka tarjoaa lisäominaisuuksia.
Celex-numero.
Celex-numero on yksilöllinen tunniste EUR-Lexissä julkaistuille asiakirjoille, joka on riippumaton asiakirjan kielestä. Esimerkiksi yleinen tietosuoja-asetuksen Celex-numero on 32016R0679, missä ”3” viittaa kokoelmaan (säädökset), ”2016” asiakirjan julkaisuvuoteen, ”R” asiakirjatyyppiin (asetus) ja ”0679” asiakirjan numeroon.
Ranskan kansallissymbolit

Ranskan kansallissymbolit edustavat Ranskaa ja maan kansalaisia. Ne voivat olla joko virallisia tai epävirallisia.
Viralliset kansallissymbolit.
Lähde:
Paulin Bordeleau

Paulin Bordeleau (s. 29. tammikuuta 1953 Rouyn-Noranda, Quebec, Kanada) on kanadassa syntynyt ranskalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä sekä NHL:ssa, WHA:ssa että Ranskan pääsarjassa. 
Pelaajaura.
Bordeleau aloitti uransa OHA juniorisarjassa edustaen Montreal Junior Canadiensin ja Toronto Marlborosin joukkueita vuosina 1969-1973. 1973 Vancouver Canucks varasi hänet NHL:n entry draftissa ja Quebec Nordiques vastaavasti WHA:n varaustilaisuudessa. Bordeleau liittyi Vancouverin joukkueeseen jossa pelasi kolmen kauden aikana 183 ottelua ennen loikkaamistaan WHA-liigaan. Quebecissa Bordeleau pelasi toiset kolme kautta voittaen ensimmäisellä kaudellaan WHA:n mestaruuden. Kaudelle 1980-1981 Bordeleau siirtyi Ranskan pääsarjaan Toursin joukkueeseen, jossa pelasi yhden kauden ennenkuin siirtyi Megèveen. Siellä hän pelasi kevääseen 1986 ja siirtyi sitten kahdeksi kaudeksi Mont Blancin joukkueeseen. Bordeleau lopetti pelaajauransa kevääseen 1988 mutta teki vielä kaudella 1996-1997 kolmen ottelun mittaisen paluun AHL-liigan Fredericton Canadiensin joukkueessa.
Bordeleau edusti Ranskan maajoukkuetta B-rymän MM-kisoissa 1986 ja 1987 sekä Olympiaturnauksessa 1988.
Valmennusura.
Pelaajauransa jälkeen Bordeleau toimi päävalmentajana puolentoista kauden ajan QMJHL:n Laval Titanissa ennenkuin sai potkut. Pian tämän jälkeen hän korvasi Robbie Ftorekin AHL-joukkue Halifax Citadelsin päävalmentajana. Siellä hän valmensi vain kyseisen kauden loppuun ennen siirtymistään Montreal Canadiensin farmijoukkue Fredericton Canadiensin päävalmentajaksi. Siellä hän valmensi syksystä 1990 kevääseen 1997 palaten tämän jälkeen vuodeksi Lavaliin. Kaudella 1998-1999 Bordeleau toimi NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin apuvalmentajana ja seuraavan kauden IHL-joukkue Detroit Vipersin päävalmentajana.
Lokakuussa 2001 hän sai pestin Saksaan Moskitos Essenin päävalmentajaksi loppukauden ajaksi. Seuraavalla kaudella hän valmensi lyhyen jakson DEL-joukkue Hannover Scorpionsia. Kauden 2003-2004 Bordeleau toimi Italiassa HC Asiagon päävalmentajana. Tämän jälkeen hän oli hetken aikaa ilman pestiä, kunnes kutsuttiin kesken kauden 2005-2006 Saksaan Augsburger Panthersin päävalmentajaksi. Augsburgissa Bordeleau valmensi syksyyn 2007 asti kunnes hänet irtisanottiin kesken kauden. Tammikuussa 2008 hänet kutsuttiin Sveitsin B-liigassa pelanneen HC Lausannen valmentajaksi loppukauden ajaksi. 
Tämän jälkeen Bordeleau palasi Kanadaan ja ryhtyi juniorijoukke Collège Esther-Blondin Phénixin päävalmentajaksi. Tässä pestissä hän toimi syksystä 2011 kevääseen 2020 kunnes jäi eläkkeelle.
Perhe.
Bordeleaun pojista Paulin Bordeleau, Jr. pelasi kaksi kautta Ranskan pääsarjassa ja Sébastien Bordeleau pelasi seitsemän kautta NHL:ssa ja toimii nyt Nashville Predatorsin taitovalmentajana. Paulin Bordeleaun veljistä Christian Bordeleau pelasi 205 NHL- ja 413 WHA-ottelua ja Jean-Pierre Bordeleau 519 NHL-ottelua.
Mira Rastas

Mira Rastas (s. 1989 tai 1990) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Minna Laurikaisen roolin draamasarjassa "Rantabaari" (2020–2022). Hän valmistui East 15 Acting Schoolista vuonna 2017. Rastas on sitä ennen näytellyt viisi vuotta Porin teatterissa sekä opiskellut näyttelemistä useissa opistoissa ja Suomen Teatteriopistossa.
Yksityiselämä.
Rastas on kotoisin Porista. Nykyisin hän asuu Lontoossa yhdessä näyttelijäpoikaystävänsä Jacob Stevensin kanssa. Hän työskentelee näyttelijäntöiden lisäksi opettaja-avustajana autististen lasten parissa.
Blayais’n ydinvoimalaitos

Blayais’n ydinvoimalaitos on ydinvoimala Blayen kunnassa Gironden estuaarissa Ranskassa, 
Voimalassa on neljä reaktoria, jotka on otettu käyttöön vuosina 1981–1983. Ne ovat 915 megawatin painevesireaktoreita. Voimalan omistaa ja sitä operoi valtionyhtiö Électricité de France.
27. joulukuuta 1999 Blayais'n ydinvoimalassa tapahtui tulva, mikä paljasti mahdollisen turvallisuusuhkan ja sai Électricité de Francen muuttamaan turvaohjeitaan. Tulvan aiheuttivat samanaikaiset nousuvesi ja kova tuuli, joka pakkasi vettä Gironden vuonomaiseen estuaariin.
Bosentaani

Bosentaani, jota myydään muun muassa tuotenimellä Tracleer, on kaksoisendoteliinireseptorin antagonistilääke, jota käytetään keuhkoverenpainetaudin (PAH) hoidossa.
Pan Zhanle

 
 
 
Pan Zhanle (, s. 4. elokuuta 2004 Wenzhou, Kiina) on kiinalainen uimari. Hän on 100 metrin vapaauinnin olympiavoittaja, maailmanmestari ja maailmanennätysmies. Viestiuinneista hänellä on yksi olympiakulta ja kolme maailmanmestaruutta.
Pan saavutti junioreiden Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa 2017 sekä kultaa 200 metrin sekauinnissa, hopeaa 50 ja 1 500 metrin vapaauinneissa ja pronssia 400 metrin sekauinnissa 2019.
Pan sijoittui 100 metrin vapaauinnissa vuonna 2022 neljänneksi Budapestin pitkän radan ja kuudenneksi Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa. Fukuokan MM-kilpailuissa 2023 hän oli 100 metrin vapaauinnissa neljäs ja sai 4 × 100 metrin sekauintivietissä hopeaa. Saman vuoden Hangzhoun Aasian kisoissa hän saavutti kultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaa- ja sekauintiviesteissä, hopeaa 200 ja 400 metrin vapaauinneissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä pronssia 50 metrin vapaauinnissa.
Pan voitti 100 metrin vapaauinnin maailmanmestaruuden Dohassa 2024 ajalla 47,53. Välierissä hän teki maailmanennätyksen 46,80. Hän voitti kultaa myös miesten 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteissä sekä sekajoukkueiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Pan voitti Pariisissa 2024 olympiakultaa 100 metrin vapaauinnissa maailmanennätysajalla 46,40. Hän voitti toisen kultamitalinsa 4 × 100 metrin sekauintiviestin vapaauintiosuuden uimarina. Hän sai olympiahopeaa sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui vain alkuerän.
Pau saavutti Singaporen MM-kilpailuissa 2025 hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Pan aloitti uimisen nelivuotiaana.
Maire (täsmennyssivu)

Maire voi tarkoittaa seuraavia:
Li Bingjie

Li Bingjie (, s. 3. maaliskuuta 2002 Baoding, Kiina) on kiinalainen uimari. Kesäolympialaisissa 2020 hän voitti kultaa 4x200 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Li voitti pronssia naisten 4x200 vapaauintiviestissä Pariisin olympialaisissa 2024. Hän teki vuonna 2022 naisten 400 metrin lyhyen radan maailmanennätyksen 3.51,30. 
Li on saavuttanut pitkän radan MM-kilpailuissa 200 metrin vapaauinnissa hopeaa 2025, 400 metrin vapaauinnissa hopeaa 2024 ja 2025 sekä pronssia 2017, 800 metrin vapaauinnissa hopeaa 2017 ja 2023, 1 500 metrin vapaauinnissa hopeaa 2024 ja pronssia 2023, 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä kultaa 2024, hopeaa 2017 ja pronssia 2023 ja 2025 sekä sekajoukkueiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kultaa 2024. Lyhyen radan MM-kilpailuissa hän on saanut 400 metrin vapaauinnissa kultaa 2021 ja pronssia 2018, 800 metrin vapaauinnissa kultaa 2021 sekä 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä kultaa 2018 ja pronssia 2021.
Li on saavuttanut Aasian kisoissa seitsemän kulta- ja neljä hopeamitalia. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on voittanut yhden kullan. Universiadeissa hän on voittanut kahdeksan kultamitaiia.
Leivonmäen kirkonkylä

Leivonmäen kirkonkylä on entisen Leivonmäen kunnan keskustaajama Joutsassa. Se sijaitsee nykyisen Joutsan kunnan pohjoisosassa valtatien 4 varrella ja Rutajärven kaakkoispuolella. Matkaa Joutsan kirkonkylään on noin 19 kilometriä. Tilastokeskuksen määrittelemän taajama-alueen pinta-ala oli vuonna 2022 noin 1,50 neliökilometriä ja väkiluku 337.
Varhaisin maininta kylän nimestä on vuodelta 1564 ("Leijuomeki"). "Leivonmäki" on mahdollisesti alun perin tarkoittanut nykyistä Kuhasenmäkeä, jonka lähellä Leivonmäen kirkko sijaitsee. Väinö Voionmaan mukaan asutusnimi saattaa olla myös siirrynnäinen Sääksmäen Anajalasta, jossa on ollut "Leivosen" kantatalo. 
Leivonmäen kylästä tuli Sysmän alaisen rukoushuonekunnan keskus vuonna 1772, josta se siirrettiin Hartolan alaisuuteen tämän itsenäistyessä vuonna 1784. Joutsan seurakunta erotettiin Hartolasta vuonna 1860, josta Leivonmäen seurakunta lopulta erotettiin vuonna 1880. Leivonmäen kunta perustettiin jo aikaisemmin vuonna 1870 vuoden 1865 kunnallisasetuksen jälkeen. Leivonmäen kunta liitettiin Joutsaan vuonna 2008.
TGV Lyria

TGV Lyria on brändinimi TGV-suurnopeusjunalinjoille, jotka kulkevat Ranskasta Sveitsiin. Linjoja operoi samanniminen yhtiö, joka käyttää SNCF:n henkilöstöä Ranskassa ja SBB-CFF-FFS:n henkilöstöä Sveitsissä.
Historia.
SNCF on liikennöinyt TGV:llä Sveitsiin vuodesta 1981 lähtien. Vuonna 1993 SNCF ja SBB CFF FFS tekivät yhteistyösopimuksen ja perustivat yhteisen eturyhmän GIE TGV France Suissen, jonka tehtäväksi tuli vastata edestakaisista Pariisi–Lausanne ja Pariisi–Neuchâtel/Bern -reiteistä. Reittiverkostoa laajennettiin 1990-luvun aikana muun muassa Zürichiin. Vuonna 1999 uusi Rail France Suisse SAS -yhteisyritys otti liikenteen vastuulleen.
Lyhytaikaisen Rail France Suisse:n korvasi uusi yhteisyritys Lyria, joka perustettiin vuonna 2002 laajempaan Pariisin ja Sveitsin kaupunkien väliseen suurnopeusjunaliikenteeseen. Lyrian myötä toiminta kasvoi ja reittejä tuli lisää. Vuonna 2007 avattiin LGV Est -suurnopeusrata, joka nopeutti matkaa joihinkin kaupunkeihin, ja jonka myötä Lyrian käyttöön tulivat uudet TGV POS -junat. Vuonna 2019 brändättiin uudet Lyria+ -palvelut, joihin sisältyy muun muassa kolme matkustusluokkaa ja enemmän junavuoroja. Nykyään Lyria-reiteillä käytetään kaksikerroksisia TGV 2N2) (Euroduplex) -junia, joita otettiin käyttöön 15 vuodesta 2019 alkaen.
Şəkin kaanien palatsi

Şəkin kaanien palatsi () on 1600-luvun palatsi, joka sijaitsee Şəkin kaupungissa Azerbaidžanissa. Se oli Şəkin kaanikunnan hallitsijan kesäasunto. Palatsi on tunnettu seinämaalauksistaan, koristeellisista ikkunoistaan ja arkkitehtuuristaan. Se on nykyään suosittu matkailukohde ja Unescon maailmanperintökohde. 
Arkkitehtuuri.
Palatsi on kaksikerroksinen rakennus, jossa on useita huoneita. Sen julkisivu on koristeltu värikkäillä seinämaalauksilla, jotka kuvaavat Azerbaidžanin historiaa ja kulttuuria. Palatsin sisustus on myös runsaasti koristeltu kattomaalauksin, kullatuin peilein ja koristeellisin ikkunoin.
Yksi palatsin ainutlaatuisimmista piirteistä ovat ristikkoikkunat, jotka on tehty pienista puupaloista, jotka liitetään toisiinsa ilman nauloja tai liimaa. Verkkoikkunat päästävät sisään seinän, mutta samalla ne päästävät lämmön sisälle.
Historia.
Şəkin kaanien palatsi rakennettiin vuonna 1762 Şəkin kaani Hüseynin alueelle. Palatsi toimi kaanikunnan hallitsijan kesäasuntona aina vuoteen 1819 asti, kun kaanikunta liitettiin Venäjän keisarikuntaan.
Palatsi on hyvin säilynyt, ja nykyään se on Azerbaidžanin suosituin turistikohde. Se on myös Unescon maailmanperintökohde.
Vierailu.
Palatsi on avoinna vierailijoille päivisin. Palatsissa on myös museo, jossa esitellään sen historiaa ja taidetta.
Soutu kesäolympialaisissa 2024

Soudussa kilpailtiin Pariisin kesäolympialaisissa 2024 seitsemässä miesten ja seitsemässä naisten lajissa. Kilpailut käytiin 27. heinäkuuta – 3. elokuuta Stade nautique de Vaires-sur-Marnella Vaires-sur-Marnen kunnassa Seine-et-Marnen departementissa noin 22 kilometriä Pariisista itään.
Li Yueru

Li Yueru (, s. 28. maaliskuuta 1999 Changzhi, Kiina) on kiinalainen koripalloilija. Li edustaa WNBA:ssa pelaavaa Los Angeles Sparksia. Li on edustanut Kiinaa maajoukkutasolla Pariisin olympialaisissa 2024.
Ranskan suursinetti

Ranskan suursinetti () on Ranskan virallinen sinetti. Se symboloi oikeutta ja vapautta.
Ancien régime -aikoina kuninkaan hoviin kuuluvan kanslerin vastuulla oli pitää huolta fyysisiä sinettejä ja valvoa virallisten dokumenttien sinetöintiä. Kuninkaan kuoltua kanslerin tehtävä oli myös tuhota kuninkaan sinetit, ja tuon rituaalin aikana kanslerin ei tarvinnut käyttää suruvaatetusta.
Nykyään sinetistä pitää huolta Ranskan oikeusministeriö, ja uuden oikeusministerin astuessa virkaan väistyvä ministeri luovuttaa sinetin uudelle vastuuhenkilölle. Tämän takija oikeusministerillä on ylimääräinen titteli: sinettien haltija. Sinetti on ollut sama kolmannen tasavallan ajoilta lähtien. Viidennen tasavallan aikana sinettiä on käytetty perustuslain ja sen muutosten sinetöimiseen.
Sara Grady

Sara Grady (ent. Nurmi) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Friida Kettusen roolissa draamasarjassa Rantabaari. Hän on opiskellut William Esper Studio -teatterikoulussa New Yorkissa ja näytellyt koomikko Sacha Baron Cohenin kanssa. 
Hän on näytellyt myös Lohjan Teatterin "West Side Story" -musikaalissa vuonna 2005. Hän on opiskellut laulamista Pop &amp; Jazz Konservatoriossa ja on sen ohessa soittanut myös pianoa ja viulua. 
Nurmi on osallistunut Suomen Idolsin ensimmäiselle tuotantokaudelle vuonna 2003 sekä ollut mukana myös tositelevisiosarjassa Suomi-tytöt New Yorkissa.
Yksityiselämä.
Nurmi syntyi Suomessa. Hänen äitinsä on azerbaidžanilainen ja isä suomalainen. Hän asuu nykyisin Lontoossa sekä Genevessä aviomiehensä kanssa. Pari meni naimisiin toukokuussa 2023.
Huh Mi-mi

Huh Mi-mi (; s. 19. joulukuuta 2002) on eteläkorealainen judoka. Huh voitti hopeaa judon 57 kilon painoluokassa Pariisin olympialaisissa 2024. Hän on myös maailmanmestari.
Huh on kilpaillut koko kansainvälisen uransa alle 57 kg:n painoluokassa. Hän saavutti alle 21-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia 2019. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi Taškentissa 2022 ja Dohassa 2023. Hän voitti kultaa Chengdun universiadeissa 2023. Hän saavutti hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 2024.
Huh voitti alle 57 kg:n sarjan maailmanmestaruuden Abu Dhabissa 2024 kukistettuaan loppuottelussa kanadalaisen Christa Deguchin. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Deguchille. Sekajoukkuekilpailussa hän sai pronssia.
Huh on saavuttanut IJF Tourin kilpailuissa neljä turnausvoittoa ja kaksi kolmossijaa. Continental Open -kilpailun hän on voittanut kerran.
Huh syntyi Tokiossa korealaiselle isälle ja japanilaiselle äidille. Hän alkoi edustaa Etelä-Koreaa vuonna 2021.
La Croix

La Croix () on ranskalainen sanomalehti, joka perustettiin 16. kesäkuuta 1883. Aikojen saatossa se on muuttunut katolilaisesta kuukausittaisesta aikakausilehdestä merkittäväksi kansalliseksi sanomalehdeksi. Se oli muun muassa yksi harvoista ranskalaisista sanomalehdistä, joiden levikki kasvoi 2010-luvulle tultaessa. Nykyään lehti ilmestyy päivittäin. Vuonna 2017 lehden levikki oli 89 537.
Lehden aihealueet vaihtelevat uutisista ja taloudesta aina hengellisyyteen ja kulttuuriin. Lehti on edustaa keskusta-oikeistolaista kristillisdemokratiaa, ja sitä kustantava Bayard Presse on katolilainen kustannusyhtiö.
Lehden konttori sijaitsee Montrougessa, ja sitä kustantaa Bayard Presse -niminen yritys. Sen päätoimittaja on Anne Ponce.
Huulitetrat

Huulitetrat (Prochilodontidae) on tetrakaloihin kuuluva kalaheimo. Lajeja elää makeissa vesissä Etelä-Amerikassa. Heimon lajit luettiin aiemmin kuuluviksi barbitetroihin.
Lajit ja anatomia.
Huulitetroihin kuuluu kolme sukua ja 21 lajia. Ne ovat keskikokoisia tai suuria kaloja, jotka voivat saavuttaa 20–80 cm:n pituuden. Heimon lajit ovat ruumiinrakenteeltaan tukevahkoja. Tunnusomaisia piirre on paksut huulet, joihin on kiinnittynyt kaksi riviä pieniä hampaita. Huulitetrat pystyvät levittämään huulensa imulevyksi. Selkäevän edessä on piikki, ja suomut ovat suurehkoja. "Semaprochilodus"-suvun lajeilla on raidallinen pyrstöevä. 
Levinneisyys ja elintavat.
Huulitetroja tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosista Brasilian eteläosiin. Heimon kalat elävät suurissa melko nopeasti virtaavissa joissa ja myös juoluoissa. Ne uivat usein hyvin suurina parvina. Monet huulitetrat ovat vaelluskaloja, ja kutumatka voi olla yli 1 000 kilometriä pitkä. Huulitetrojen ravintoa on orgaaninen aines. Erityisesti suurikokoiset lajit ovat erittäin merkittäviä ruokakaloja Etelä-Amerikassa.
Heidi Laukka

Heidi Laukka (s. 1982 Vantaa) on suomalainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Kouvolassa. Laukka valmistui kuvataiteilijaksi (yamk) Turun Taideakatemian Master Schoolista 2023. Hän on kouluttautunut myös shibari-ohjaajaksi ja opiskelee seksuaalineuvojaksi. Tekee lisäksi yrityksensä kautta graafista suunnittelua ja järjestää taideteemaisia workshopeja. Hän on myös art director, esiintyvä heels-tanssija ja podcast-juontaja (Soittorasia). Laukka painottaa teoksissaan nautintoa ja aistillisuutta.
Lauren Henry

Lauren Henry (s. 21. joulukuuta 2001) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Henryn lisäksi Hannah Scott, Lola Anderson ja Georgina Brayshaw.
Henry sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa yksikössä neljänneksi vuosina 2021 ja 2022. Hän saavutti pariaironelosessa Hannah Scottin, Georgina Brayshaw'n ja Lucy Gloverin kanssa EM-pronssia 2023. Saman vuoden MM-kilpailuissa Gloverin tilalla souti Lola Anderson ja nelikko voitti kultaa 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin. Henry voitti yksikön Euroopan-mestaruuden ja sai MM-hopeaa 2025.
Luumukylän luostari

Luumukylän luostari (, ) on Ranskassa Thénacin kylässä sijaitseva buddhalainen luostari, jonka perustivat nunna Chân Không ja munkki Thích Nhất Hạnh vanhalle maatilalle vuonna 1982. Luostarissa harjoitetaan zen-buddhalaisuuden lisäksi myös osallistuvaa buddhalaisuutta, jossa pyritään soveltamaan buddhalaisuuden opetuksia ajankohtaisiin sosiaalisiin ongelmiin.
Luostarin yhteydessä on asuintilat yhteensä 150 munkille ja nunnalle. Vuosittain luostarissa käy noin 10 000 vierailijaa.
Ilkka Hautala

Ilkka Hautala (s. 1986, Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui puhe- &amp; draamataiteen opettajaksi Snellman-korkeakoulusta vuonna 2015. Lisäksi hän on opiskellut draamakasvattajaksi Jyväskylän Yliopistossa vuosina 2016-2018.
Hautala on lukenut äänikirjoja vuodesta 2018 lähtien. Hän on tehnyt myös standupia, improvisaatiota, freestyle hiphopia ja juontokeikkoja sekä opettaa sivutoimisesti teatteri-ilmaisua. 
Suurelle yleisölle hän on tullut tunnetuksi muun muassa Patrik Merivirran roolista Rantabaari-sarjassa. Hän on ollut myös Talent Suomi -kilpailussa vuonna 2021. Hautala on kotoisin Pohjanmaalta.
Hannah Scott

Hannah Scott (s. 18. kesäkuuta 1999) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Scottin lisäksi Lauren Henry, Lola Anderson ja Georgina Brayshaw.
Scott saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa perämiehettömässä kaksikossa vuonna 2018 ja kahdeksikossa vuonna 2019. Hän saavutti pariaironelosessa Mathilda Hodgkins-Byrnen, Charlotte Hodgkins-Byrnen ja Lucy Gloverin kanssa EM-hopeaa 2021. Samana vuonna Tokion olympialaisissa venekunta voitti B-finaalin eli sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi.
MM-kilpailuissa 2022 Scott sijoittui yksikössä viidenneksi. Vuonna 2023 hän souti jälleen pariaironelosessa ja saavutti EM-pronssia Lauren Henryn, Georgina Brayshaw'n ja Lucy Gloverin kanssa. Saman vuoden MM-kilpailuissa Gloverin tilalla souti Lola Anderson ja nelikko voitti kultaa 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin. Shanghain MM-kilpailuissa 2025 Scott kuului hopeaa saavuttaneeseen Britannian pariaironeloseen.
Georgina Brayshaw

Georgina Brayshaw (s. 14. lokakuuta 1993) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Brayshaw'n lisäksi Lauren Henry, Hannah Scott ja Lola Anderson.
Brayshaw voitti vuonna 2022 pariaironelossa Euroopan-mestaruuden Jessica Leydenin, Lola Andersonin ja Lucy Gloverin kanssa. Saman vuoden MM-kilpailuissa venekunta saavutti pronssia. Vuonna 2023 Brayshaw, Glover, Lauren Henry ja Hannah Scott saavuttivat pariaironelosessa EM-pronssia. Saman vuoden MM-kilpailuissa Gloverin tilalla souti Lola Anderson ja nelikko voitti kultaa 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin.
Lola Anderson

Lola Anderson (s. 16. huhtikuuta 1998) on brittiläinen soutaja. Hän voitti pariaironelosessa maailmanmestaruuden Belgradissa 2023 ja olympiakultaa Pariisissa 2024. Molemmissa voittoisissa venekunnissa soutivat Andersonin lisäksi Lauren Henry, Hannah Scott ja Georgina Brayshaw.
Anderson saavutti pariaironelosessa hopeaa juniorien MM-kilpailuissa 2016 ja voitti kultaa alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Hän voitti vuonna 2022 pariaironelossa Euroopan-mestaruuden Jessica Leydenin, Georgina Brayshaw'n ja Lucy Gloverin kanssa. Saman vuoden MM-kilpailuissa venekunta saavutti pronssia. Vuonna 2023 Anderson, Brayshaw, Lauren Henry ja Hannah Scott voittivat pariaironelosessa maailmanmestaruuden 0,67 sekunnin erolla Alankomaihin. EM-kilpailuissa 2024 he voittivat kultaa 1,83 sekunnin erolla Ukrainaan. Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,15 sekunnin erolla Alankomaihin. Anderson voitti pariaironelosen Euroopan-mestaruuden ja sai MM-kilpailuissa hopeaa 2025.
Slovakia kesäolympialaisissa 2000

Slovakia osallistui Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisiin 108 urheilijan joukkueella 16 eri lajissa. Maa saavutti kisoissa viisi mitalia, joista yksi oli kultainen. Slovakian lipunkantajana avajaisissa toimi meloja Slavomír Kňazovický.
Mitalistit.
Lähde:
Behind the Curve

Behind the Curve on Daniel J. Clarkin ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva, joka käsittelee litteään Maahan uskovia henkilöitä. Elokuva ilmestyi vuonna 2018 ja julkaistiin sitten myös Netflixissä. Elokuva on englanninkielinen ja kestää 96 minuuttia.
"Behind the Curve" -elokuvassa keskitytään tarkastelemaan varsinkin litteään Maahan uskovia Mark Sargentia ja Patricia Steerea. Ohjaaja ei pyrkinyt osoittamaan heidän uskomuksiaan vääriksi. Sanojensa mukaan hän ei halunnut suhtautua alentavasti tai vähätellen henkilöihin, koska ei uskonut sen juuri vaikuttavan ainakaan uskomusta horjuttavalla tavalla. Elokuvassa litteään Maahan uskovat kuitenkin tekevät itse kokeita, joiden tulokset eivät tue heidän käsitystään Maan muodosta. Kokeiden epäonnistuminen ei dokumentissa vaikuta muuttavan mielipiteitä.
Itävalta kesäolympialaisissa 2000

Itävalta osallistui Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisiin 92 urheilijan joukkueella 17 eri lajissa. Maa saavutti kisoissa kaksi kultamitalia ja yhden hopeamitalin. Itävallan lipunkantajana avajaisissa toimi ampuja Wolfram Waibel.
Mitalistit.
Lähde:
Kunnansairaala

Kunnansairaala oli Suomessa 1800- ja 1900-luvulla käytössä ollut nimitys yhden maalaiskunnan tai useamman kunnan yhteisesti omistamalle ja ylläpitämälle yleissairaalalle. Yleissairaala on sellainen potilaiden tutkimus-, hoito- ja kuntoutuslaitos, jossa pyritään parantamaan kaikenlaisia sairauksia. Kunnansairaaloita valvoi lääkintöhallitus, jolle sairaalan lääkäri, tavallisesti kunnanlääkäri, kerran vuodessa lähetti kertomuksen sairaalan toiminnasta. Tyypillisessä kunnansairaalassa oli 10–25 potilaspaikkaa ja joissakin sairaaloissa oli myös synnytysosasto. Kunnansairaalaan ei otettu tartuntatauteja sairastavia, vaan heitä varten jokaisessa kunnassa oli vuoden 1927 terveydenhoitolain edellyttämä vakinainen tai tarvittaessa käyttöön otettava kulkutautisairaala.
Ensimmäinen kunnansairaala avattiin 1881 Ruovedelle. Sen jälkeen niitä perustettiin lisää yleensä yhdessä kunnanlääkäritoiminnan rinnalla. Valtio myönsi apurahoja kunnansairaaloiden perustamiseen ja ylläpitoon vuodesta 1885 lähtien. Suomessa oli 1932 kaikkiaan 95 kunnansairaalaa ja niihin vertautuvaa tehtaansairaalaa. Vuonna 1961 Suomessa oli 112 maalaiskunnan, 7 kauppalan (kauppalansairaala), 44 kaupunkien (kaupunginsairaala) ja 30 kuntayhtymän sairaalaa. Vuoden 1956 sairaalalaki edellytti niiden muuttamista paikallissairaaloiksi, jotka saivat valtionapua 25–40 % perustamis- ja ylläpitokustannuksista. Vuonna 1961 paikallissairaaloiksi oli hyväksytty 157 kunnansairaalaa.
Mathilda Hodgkins-Byrne

Mathilda Hodgkins-Byrne (s. 1. lokakuuta 1994) on brittiläinen soutaja. Hän on saavuttanut olympiapronssia pariairokaksikossa ja MM-pronssia pariaironelosessa.
Hodgkins-Byrne voitti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa pariairokaksikossa vuonna 2016. Hän saavutti pariaironelosessa Bethany Bryanin, Jessica Leydenin ja Holly Nixonin kanssa EM-pronssia ja MM-pronssia 2017. Vuonna 2018 tuloksena olivat EM-kilpailujen neljäs ja MM-kilpailujen viides sija sekä vuonna 2019 EM-kilpailujen viides ja MM-kilpailujen kuudes sija. Hän saavutti pariaironelosessa Hannah Scottin, siskonsa Charlotte Hodgkins-Byrnen ja Lucy Gloverin kanssa EM-hopeaa 2021. Samana vuonna Tokion olympialaisissa venekunta voitti B-finaalin eli sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi.
Hodgkins-Byrne synnytti lapsen vuonna 2022 ja palasi arvokilpailuihin vuonna 2024 pariairokaksikossa Rebecca Wilden parina. He sijoittuivat EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Pariisin olympialaisissa he saavuttivat pronssia yli 2,5 sekuntia Uuden-Seelannin ja Romanian pareille hävinneenä mutta 1,02 sekuntia Alankomaiden venekuntaa edellä.
Rein T. Rebane

Rein Tõnis Rebane (s. 14. huhtikuuta 1976) on virolainen kitaristi. Hän on soittanut useissa virolaisissa yhtyeissä, kuten Sacred Firessä, Sulliwanigassa ja The Flowers Of The Universessa.
Suomessa Rebane tunnetaan parhaiten Dingon entisenä kitaristina. Rebane liittyi yhtyeen kokoonpanoon syksyllä 2015 yhdessä virolaisten Taago Danielin ja Vallo Viidakin kanssa. Dingo palasi tunnetuimpaan kokoonpanoonsa 2017.
Ura Dingossa.
Rein T. Rebane valmisteli vuonna 2015 soololevyä, jolla jokaisella kappaleella olisi ollut eri laulusolisti. Hän ehdotti Dingon silloiselle managerille Jari Holopaiselle, että hän pyytäisi Pertti Neumannia vierailevaksi solistiksi levylle. Holopainen esitti ehdotuksen Neumannille. Rebanen yllätykseksi hän sai takaisin puhelinsoiton, jossa Rebanea pyydettiin liittymään Dingon kitaristiksi. Rebane suostui tarjoukseen, sillä oli nuorempana kuunnellut Dingoa ja ihaillut sitä. Dingon suomalais-virolainen kokoonpano herätti ennakkoluuloja etenkin suomalaisissa tiedotusvälineissä. Rebane on myöhemmin muistellut, että kokoonpanon esiintymiset sujuivat hyvin ja yleisö otti osittain virolaisen kokoonpanon hyvin vastaan..
Dingon lisäksi Rebane teki Neumannin kanssa duo-konsertteja. Rebanen ura Dingossa päättyi vuoden 2016 lopulla, kun Dingo palasi takaisin tunnetuimpaan kokoonpanoonsa. Rebanen korvasi Dingossa yhtyeen alkuperäinen kitaristi Jonttu Virta. Rebane on myöhemmin todennut ymmärtävänsä Neumannin päätöksen eikä ole katkera asiasta.
Dingon jälkeen Rebane on jatkanut musiikin tekemistä ja esittämistä eri kokoonpanoissa. Rebanen mukaan hän tarjosi Neumannille myös tekemiään kappaleita Dingon levytettäväksi. Neumann ei kuitenkaan ollut niistä kiinnostunut.
Panorama Tower (Miami)

Panorama Tower on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 252 metriä korkea, 81-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2014, ja se valmistui 2018. Rakennuksessa on sekä hotelli että asuin- ja toimistotiloja.
Panorama Tower on Floridan osavaltion korkein rakennus. Se vei aseman Four Seasons Hotel Miamilta, joka valmistui vuonna 2003. Panorama Towerista on kirkkaana yönä mahdollista nähdä Bahamaan kuuluvan Biminin saaren valot.