tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tervajärvi (Posio)

Tervajärvi on matala ylänköjärvi Posiolla Lapissa. Sen pinta-ala on 2,8 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 130 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Tervajärvi sijaitsee kahden suuremman järven, Kaukuanjärven ja Kynsijärven, välissä pitkälti soiden ympäröimänä (Leväsuo, Honkasuo, Kivivaaransuo). Järvi koostuu yhdestä järvenselästä, joka levenee länttä kohti. Noin yhdeksän prosenttia Tervajärvestä on vähintään kolme metriä syvä. Syvin kohta, noin yhdeksän metriä, sijaitsee järven länsipuoliskolla.
Tervajärven länsirannan Kihlonniemellä on jonkin verran pientaloja. Lähin maantie on järven eteläpuolitse kulkeva 8642. Siitä erkanee lyhyt maantie, joka päättyy Tervajärven länsirannalle.
Tervajärven merkittävin tulouoma on pohjoisesta Kaukuanjärveltä (233,9 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaava Kaukuanjoki. Tervajärven ja Kaukuanjärven välinen etäisyys on noin puolitoista kilometriä. Tervajärven luusua sijaitsee altaan kaakkoisosassa, josta alkaa etelään Kynsijärveen (232,7 metriä mpy) laskeva Tervajoki. Tervajärven ja Kynsijärven välinen etäisyys on pienimmillään noin kilometrin.
Tervajärven vesitilavuus on 4 242 000 kuutiometriä. Ekologinen tila on hyvä.
Tervajärvi (61.631.1.005) kuuluu Kynsijärven lähialueeseen (61.631), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Kynsijärven alue (61.63) ja ensimmäinen jakovaihe on Kostonjoen valuma-alue (61.6). Tervajärvi on Kynsijärven jälkeen laajin Kynsijärven lähialueen 21:stä järvestä. Kolmanneksi laajin on Kulojärvi.
Rivers of Nihil

Rivers of Nihil on yhdysvaltalainen metallimusiikin yhtye, joka on perustettu vuonna 2009.
Allu Pyhälammi

Allu Pyhälammi (s. 1985 Lahti) on Vihreän liiton varapuheenjohtaja. Pyhälammi valittiin tehtäväänsä Hämeenlinnan puoluekokouksessa kesäkuussa 2025. 
Pyhälammi on aiemmin toiminut Vihreän liiton puoluevaltuuston varapuheenjohtajana (2023–2025), Hämeen Vihreiden piirijärjestön varapuheenjohtajana sekä Lahden Vihreiden ja Hämeen tieteen ja teknologian vihreiden puheenjohtajana. 
Työelämässä Pyhälammi on toiminut valtion virkahenkilönä ja rahoitusasiantuntijana, yliopisto-opettajana, tutkijana sekä hankekoordinaattorina.
Pyhälammi on suorittanut kauppatieteiden maisterin tutkinnon Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa.
S100

S100 eli stadsroute 100 tai Centrumring on Amsterdamin sisin kehätie. Se kulkee kaupungin eteläosissa Singelgrachtin viertä, pohjoisosissa se kulkee Amsterdamin päärautatieaseman lävitse, Ĳ-joen viertä.
Tie risteää teiden S102, S103, S105, S106, S108, S110, S112, S113, S114 ja S116 kanssa, joita pitkin pääsee pois keskustasta Amsterdamin suuremman kehätien A10:n suuntaan. 
Tie täysin on osa Amsterdamin moottoriajoneuvojen päästörajoitusvyöhykettä, ja tien sisällä on moottoriajoneuvojen päästötön vyöhyke.
Saint Olga

Saint Olga on suomalaislaulaja Olgan esikoisalbumi, jonka julkaisi 30. toukokuuta 2025 PME Records. Albumin ensimmäinen single ”Uus Bitch” saavutti Suomen Spotifyn Top 50 -listan ykkössijan.
Keltakotakuusama

Keltakotakuusama ("Weigela middendorffiana") on kotakuusamien sukuun kuuluva laji. Se on noin 1-1,5 metriä korkea pensas. Se viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla ja hyvä kasvualusta on runsasravinteinen, vettä läpäisevä maaperä, joka on runsaskalkkinen ja hiekkapitoinen. Kasvia lisätään kasvullisesti. 
Keltakotakuusamaa esiintyy luonnonvaraisena Venäjän itäisimmissä osissa, Kiinan koillisosassa, Koreassa ja Japanissa. Se on kotakuusamista kestävin. Sen menestyminen riippuu alkuperästä, parhaimmillaan se menestyy VI-vyöhykkeellä. Se kukkii alku- ja keskikesän aikana. Kukat ovat torvimaisia väriltään keltaisia. Kukissa on laikku, joka on ensin oranssi ja myöhemmin ruosteenpunainen. Keltakotakuusama sopii leikkaamattomiin aidanteisiin ja useiden pensaiden ryhmäistutuksiin. Pensaalle on hyvä tehdä säännöllinen harvennusleikkaus.
Luettelo Georgian osavaltion piirikunnista

Tämä on luettelo Georgian osavaltion piirikunnista. Georgiassa on 159 piirikuntaa, mikä on toiseksi eniten Yhdysvalloissa Texasin jälkeen.
Alexander Dobrindt

Alexander Dobrindt (s. 7. kesäkuuta 1970 Peißenberg) on saksalainen CSU:n poliitikko. Hän on istunut liittopäivillä vuodesta 2002 ja toiminut Saksan liikenne- ja digiministerinä 2013–2017 sekä sisäministerinä toukokuusta 2025. Koulutukseltaan Dobrindt on sosiologi.
Yksityiselämä.
Dobrindt on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Katherina Reiche

Katherina Birgitt Reiche (s. 16. heinäkuuta 1973 Luckenwalde) on saksalainen CDU:n poliitikko. Hän oli liittopäivien jäsen vuosina 1998–2015 ja on toiminut Saksan talousministerinä toukokuusta 2025. Näiden virkojen välissä hän työskenteli liike-elämän palveluksessa.
Reiche on koulutukseltaan kemisti. Hän valmistui Potsdamin yliopistosta vuonna 1997 ja on opiskellut myös Turun yliopistossa.
Týnin Mariankirkko

Týnin Mariankirkko ("Kostel Matky boží před Týnem" tai "Týnský chrám") on katolinen kirkko Tšekin pääkaupungin Prahan Vanhankaupungin aukiolla.
Kirkon nimi tulee sen sijainnista Ungelt-pihan laidalla. Týn sanana merkitsee tšekiksi aidattua tai suljettua.
Arkkitehtuuri.
Mariankirkon kaksi korkeinta tornia ovat hieman eri kokoisia. Korkeampi, miestä symboloiva torni on lyhempää, naista symboloivaaa tornia myös hieman koristeellisempi sekä leveämpi.
Vuonna 1992 Mariankirkon kellotorniin asennettiin uusi 960 kilon pronssinen kello. Aikaisempi oltiin siirretty pois toisen maailmansodan natsimiehityksen aikana.
Haudat.
Kirkkoon on haudattu monia aikansa merkkihenkilöitä, kuten tanskalainen tähtitieteilijä Tyko Brahe sekä hussilainen arkkipiispa Jan Rokycana.
Historia.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Týnin Mariankirkon paikalla sijainneesta kristillisestä kirkosta on vuodelta 1274, mutta sen historia ulottuu luultavasti kauemmas. Kirkko rakennettiin nykyisen Vanhankaupungin aukion laidalla sijainneen sairaalan yhteyteen palvelemaan alueen kauppiaita. Jo tämä Vyšehradin kapituliin kuulunut kirkko oli omistettu Marialle. Arkkitehtuurisesti se edusti luultavasti romaanista tyyliä.
Joitain osia 1200- ja 1300-lukujen vaihteessa tapahtuneesta kirkon ensimmäisestä uudelleenrakentamisesta säilyi aina 1800-luvun lopulle saakka. Kuitenkin jo 1300-luvun puolivälissä Mariankirkkoa alettiin taas laajentaa. Luultavasti vuonna 1350 alkaneen uuden kirkkorakennuksen rakentamisen aikana vanha kirkko korvattiin pääosin uudella. Prahan saksalaisilla porvarisuvuilla oli suuri merkitys uudistusten rahoittamisessa. Rakennus tapahtui vaiheittain, ja uusi kirkko oltiin luultavasti otettu käyttöön vuoteen 1410 mennessä.
Uskonpuhdistaja Jan Hus seuraajat ottivat Mariankirkon haltuunsa 1400-luvun alkuvuosikymmeninä. Heidän aikanaan kirkkoa ei merkittävästi remontoitu tai laajennettu. Siitä muodostui kuitenkin tärkeä hussilaisen toiminnan keskus, ja siellä utrakvistien järjestämiin jumalanpalveluksiin otti osaa Böömin uusi kuningas Sigismund Luxemburgilainen. Myös Yrjö Poděbradilainen otti osaa hänen kruunajaistensa jälkeiseen Mariankirkossa järjestettyyn kiitosjumalanpalvelukseen. Seuraavina vuosisatoiana kirkkoalaajeennettiin ja remontoitiin useaan otteeseen.
Mariankirkon uusin remontti tehtiin vuosina 1973–1995. Sen aikana kunnostettiin täysin kirkon ulko- että sisäpuoli.
Suojelu.
Týnin Mariankirkko on ollut Tšekin kansallinen kulttuurimonumentti vuodesta 1962.
Dronninglund

Dronninglund on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 688 asukasta vuoden 2025 alussa.
Flauenskjold

Flauenskjold on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 661 asukasta vuoden 2025 alussa.
Hallund

Hallund on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 275 asukasta vuoden 2025 alussa.
Hjallerup

Hjallerup on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 4 509 asukasta vuoden 2025 alussa.
Jerslev

Jerslev on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 859 asukasta vuoden 2025 alussa.
Klokkerholm

Klokkerholm on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 890 asukasta vuoden 2025 alussa.
Serritslev

Serritslev on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 489 asukasta vuoden 2025 alussa.
Stenum

Stenum on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 230 asukasta vuoden 2025 alussa.
Tise (Brønderslev)

Tise on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 247 asukasta vuoden 2025 alussa.
Øster Brønderslev

Øster Brønderslev on taajama Brønderslevin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 972 asukasta vuoden 2025 alussa.
Dronninglundin linna

Dronninglundin linna () on Brønderslevin kunnassa Pohjois-Jyllannissa Tanskassa sijaitseva linna. Sen paikalla sijaitsi aiemmin keskiaikainen Hundslundin benediktiiniluostari. Se siirtyi kuninkaan haltuun uskonpuhdistuksen myötä 1530-luvulla ja muutettiin kartanoksi. Kuningatar Charlotte Amalie asui linnassa vuosina 1690–1714 ja antoi sille nykyisen nimen. Myöhemmin se myytiin ensin kauppias Jacob Severinille, jolta se siirtyi ylihovimarsalkka Adam Gottlob Moltkelle vuonna 1753. Tämä remontoi ja laajensi rakennuksia merkittävästi. Päärakennuksesta tehtiin barokkilinna arkkitehti Laurits de Thurahin piirustuksilla. Sittemmin linna on vaihtanut omistajaa useita kertoja ja nykyisin siinä toimii muun muassa opiskelija-asuntola ja taiteilijakollektiivi.
Nellie Lutcher

Nellie Lutcher (15. lokakuuta 1912 Lake Charles, Louisiana – 8. kesäkuuta 2007 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja ja pianisti. Hän esitti muun muassa jazzia ja rhythm &amp; bluesia. Hän tuli tunnetuksi omaleimaisesta scat-laulustaan ja liioitellusta sanojen ääntämyksestään.
Lutcher varttui musikaalisessa perheessä. Hän aloitti esiintymisen jo lapsena ja säesti 1920-luvulla Ma Raineyta. Lutcher muutti vuonna 1935 Los Angelesiin, jossa hän soitti klubeilla pianoa ja kasvatti yksinhuoltajana poikansa Talmadgen. Lutcher kiinnitettiin Capitol Recordsille vuonna 1947. Hänen suosittuja kappaleitaan näiltä ajoilta ovat “Hurry on Down”, “He’s a Real Gone Guy”, “Fine Brown Frame” ja “Lake Charles Boogie”. Lutcher levytti vuonna 1950 Nat King Colen kanssa. Hän menetti levytyssopimuksensa Capitol Recordsin kanssa vuonna 1952 ja teki tämän jälkeen yksittäisiä äänitteitä eri levymerkeille, mutta levytti hyvin vähän vuoden 1957 jälkeen. Suosionsa vähennyttyä Lutcher täydensi tulojaan kiinteistösijoittajana. Hänelle annettiin tunnustuksena Lake Charlesin kaupungin avaimet vuosina 1952 ja 1977.
Lutcher jatkoi osa-aikaista työskentelyä muusikkona 1990-luvulle saakka. Hän esiintyi vuonna 1993 New Orleans Jazz &amp; Heritage Festivalilla. Bear Family Records julkaisi neljän CD-levyn kokoelman Lutcherin musiikista vuonna 1996. Vuonna 2019 Lake Charlesiin perustettiin Nellie Lutcher Memorial Cultural District ja Nellie Lutcher Memorial Park. Imperial Calcasieu Museum ja Historic City Hall Arts &amp; Cultural Center kuratoivat vuonna 2023 näyttelyn "Nellie Lutcher: Delightfully Yours".
Tauno Kirves (hiihtäjä)

Tauno Immanuel Kirves (25. maaliskuuta 1918 Rautu – 24. joulukuuta 2000 Kouvola) oli suomalainen maastohiihtäjä, jonka parhaat kilpailuvuodet ajoittuivat 1940-luvun lopulle ja 1950-luvun alkuun. Jatkosodan vuosina hän kuului kaukopartiotoimintaa suorittaneeseen Osasto Vehniäiseen.
Sotavuosien kaukopartiomies.
Jatkosodan aikana Tauno Kirves kunnostautui päämajan kaukopartiomiehenä osasto Vehniäisessä. Sotakirjailija Pentti H. Tikkanen kirjoitti todenperäisiä sotakirjoja kaukopartiomiehistä. Muutamissa Tikkasen kirjoittamissa sotakirjoissa on kerrottu juuri Tauno Kirveen osaston toiminnasta, ja Kirves esiintyy niissä omalla nimellään.
Tauno Kirves kuului jatkosodan loppuvaiheessa kesällä 1944 ns. Matti-partioihin, jotka jättäytyivät vihollislinjojen selustaan suomalaisten peräytyessä puna-armeijan vyöryessä eteenpäin Karjalankannaksella.
Kansallinen mestarihiihtäjä.
Hiihtomestaruuksia jo sotavuosina.
Puolustuslaitoksen mestaruuden Kirves voitti sotilaspartiohiihdossa, Rajavartiolaitoksen mestaruuden 18 km:llä ja sotilaspartiohiihdossa vuonna 1941. Jatkosodan aikana helmikuussa 1943 Kirves saavutti Syvärillä ns. Tammi-yhtymän hiihtomestaruuden 17 km:n matkalla.
Sotien jälkeisen ajan mestarihiihtäjä.
Tauno Kirves oli Holmenkollenin 50 km:llä viides vuonna 1947, ja Ruotsin hiihtokisoissa Östersundissa samalla matkalla kolmas vuonna 1948. Salpausselällä hänen parhaat sijoitukset olivat kolmas sija 18 km:llä v. 1946 ja kuudes sija 50 km:llä vuonna 1948. Hän saavutti SM-kilpailuista pronssia 50 km:llä 1948 ja 30 km:llä 1949. Vuosina 1947-1949 hän voitti Puijolla, Jyväskylässä, Kemijärvellä 30 km:n ja 50 km:n kilpailuja yhteensä kuusi kertaa.
Vuonna 1950 Tauno Kirves oli MM-kisaedustajana Yhdysvalloissa. Alunperin häntä ei valittu joukkueeseen, mutta kisaedustajaksi valitun Tauno Honkasen loukkaantuminen nosti Kirveen Suomen MM-edustajaksi. Hän sijoittui 18 km:llä 19:nneksi ja 50 km:llä 16:nneksi. 
Vuodesta 1950 Kirves edusti Myllykosken Kilpa-Veikkoja ja oli seuran SM-pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa vuosina 1951 ja 1952. Myllykosken Kilpa-Veikkojen 3x10km viestijoukkueessa, jossa hänen lisäkseen hiihtivät mestarihiihtäjät Heikki Hasu ja Arvo Viitanen.
Kirves kilpaili myös suunnistajana ja oli mukana mm. 1950-luvun Myllykosken Kilpa-Veikkojen Jukolan viestijoukkueessa.
Siviiliammatiltaan Tauno Kirves oli kirvesmies.
Al Grey

Albert Thornton “Al” Grey (6. kesäkuuta 1925 Aldie, Virginia – 24. maaliskuuta 2000 Scottsdale, Arizona) oli yhdysvaltalainen jazzpasunisti.
Grey soitti vuosina 1945–1946 Benny Carterin ja vuosina 1946–1947 Jimmie Luncefordin orkesterissa. Hän aloitti myös yhteistyön Lucky Millinderin ja Lionel Hamptonin kanssa. Grey kuului Dizzy Gillespien maailmaa kiertäneeseen orkesteriin vuosina 1956–1957. Hän työskenteli Count Basien orkesterissa vuosina 1957–1961, 1964–1966 ja 1971–1977. Grey johti omaa kokoonpanoaan Billy Mitchellin kanssa 1960-luvun alkupuolella. Hän julkaisi useille levymerkeille äänitteitä omien kokoonpanojensa johtajana. Vuoden 1977 jälkeen Grey toimi omassa yhtyeessään Jimmy Forrestin kanssa. Myöhemmin hän esiintyi ja levytti usein Clark Terryn kanssa. Hän myös julkaisi levytyksen Statesmen of Jazzin kanssa. Grey kuoli diabeteksen komplikaatioihin.
Soundicvision SD-200

Soundicvision SD-200 on hongkongilaisen Soundic Electronicsin vuonna 1983 valmistama toisen sukupolven pelikonsoli.
Laitteessa tuli peliohjaimena yksi joystick, jossa oli myös levy pong- tai breakout-pelejä varten. Koneeseen sai liitettyä myös toisen peliohjaimen. Suorittimena konsolissa oli NEC D779C 300. Pelit olivat ROM-moduuleilla ja sisälsivät erillisen NEC:n valmistaman 8049-prosessorin, joka kuului Intel 8048 (Intel MCS-48) -mikrokontrollerituoteperheeseen. Pelimodulin prosessorissa oli 128 tavua RAM-muistia ja 2 kilotavua ROM-muistia.
Laitteesta oli olemassa kolmea eri mallia: SD-200, SD-270 ja SD-290. Näitä myytiin lisenssien kautta lukuisten brändien alla Euroopassa, kuten Hanimax, Video Rollet ja ITMC. Pelit olivat yhteensopivia kaikkien mallien kesken. Soundicvision oli halpatuote, joka kilpaili hinnalla ja oli heikkotehoinen aikansa länsimaalaisiin kilpailijoihinsa nähden. Suomessa peliä myytiin Soundicin omalla brändillä ja nimellä.
Konsolille ilmestyi yhdeksän pelimodulia.
Pelit.
† = ei julkaistu
Keski-Pohjanmaan urheilu

Tämä artikkeli käsittelee urheilua Keski-Pohjanmaan maakunnassa, poislukien Kokkolan kaupunki, jota käsitellään omassa artikkelissaan. Olympialaisurheilijoiden määrällä mitattuna Keski-Pohjanmaan merkittävimpiä urheiluseuroja ovat Kälviän Tarmo, Vetelin Urheilijat (3 olympiaedustajaa) sekä Perhon Kiri.
Historia.
Keski-Pohjanmaan liikuntakulttuurin kehitys 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kuvastaa laajempaa suomalaisen urheilun ja voimistelun organisoitumisprosessia. Kehitys oli vahvasti sidoksissa kansalliseen heräämiseen ja paikalliseen järjestötoimintaan.
Keski-Pohjanmaalla nuorisoseurat virittivät voimistelu- ja urheiluharrastusta. Samanaikaisesti kun Kokkolassa perustettiin ensimmäinen voimistelu- ja urheiluseura, ryhdyttiin maaseudulla hahmottelemaan omaa piiriä. Näin tehtiin vuonna 1906 Nivalsasa ja vuonna 1909 Sievissä perustettiin Keski-Pohjanmaan Urheilijan liitto.
Vuonna 1912 syntyi kaksikielinen Keski-Pohjanmaan voimsitelu- ja urheilupiirilautakunta SVUL:n yhteyteen. Ruotsinkieliset perustivat kuitenkin juuri samaan aikaan oman keskusjärjestön ja Keski-Pohjanmaan piirikunta kiteytyi kohta suomenkilisenä piirinä, joka sai voimakasta tukea Kokkolan suomalaiskansalliselta järjestötoiminnalta. Raittiusyhdistykset olivat useassa tapauksessa Keski-Pohjanmaalla urheiluosastojen emäseuroina.
Pesäpallo.
Keski-Pohjanmaan menestynein pesäpalloseura on Halsuan Toivo, joka on pelannut Suomen korkeimmalla sarjatasolla SM-sarjassa yhteensä neljän kauden ajan ja naisten pääsarjassa kahden kauden ajan. Naisten pesäpallossa pääsarjatasolla pelanneita keskipohjalaisseuroja ovat myös Vetelin Urheilijat (5 kautta vuosina 1973–1977), Toholammin Urheilijat (3 kautta vuosina 1977–1979) sekä Kannuksen Ura (1 kausi vuonna 1976).
Talviurheilu.
Hiihto.
Keski-Pohjanmaan hiihtoseurat ovat suuntautuneet pääsääntöisesti harraste- ja nuorisotoimintaan. Hiihtoliiton I-luokkaan luokiteltavia seuroja ovat Kaustisen Pohjan-Veikot, Toholammin Urheilijat ja Vetelin Urheilijat. II-luokkaan kuuluvia harraste- ja nuorisoseuroja ovat Perhon Kiri ja Kannuksen Ura.
Katyavala Bwilan yliopisto

Katyavala Bwilan yliopisto (, lyhennys UKB) on Angolan länsiosan Benguelassa ja sen läheisessä Lobitossa toimiva julkinen yliopisto. Sen perustaminen oli seurausta Agostinho Neton yliopiston maakunnallisten yliopistokeskusten hajauttamista erillisiksi yliopistoiksi vuonna 2009. Yliopistokeskus oli saanut alkunsa Benguelaan vuonna 1993 perustetusta kasvatustieteellisestä korkeakoulusta, jonka toimintaa laajennettiin jo seuraavana vuonna oikeustieteellisellä tiedekunnalla. 
Yliopiston pääkampus sijaitsee Benguelassa ja yliopiston teknillinen korkeakoulu satamakaupunki Lobitossa. Vuonna 2020 aiemmin UKB:n yhteydessä toimineet kaksi kasvatustieteellistä korkeakoulua eriytettiin autonomisiksi korkeakouluikseen (ISCED-Benguela ja ISCED-Sumbe). Uuden yliopistokampuksen rakentamisesta naapurikunta Baía Fartaan uutisoitiin toukokuussa 2023. 
Opetuskieli on portugali. Yliopisto on keskisuuri; opiskelijoita on yhden lähteen mukaan suuruusluokkaa 9 000–9 999. Toisen lähteen mukaan opiskelijamäärä olisi ollut huomattavasti pienempi 2 272 (lukuvuonna 2023/2024), joista 1 633 opiskeli tavanomaisesti ja 639 iltaopiskelijana. Uusia opiskelijapaikkoja lukuvuodelle oli 700. Luennoitsijakunnan suuruudeksi kerrottiin 162, joista 16 oli tohtoreita, 80 maistereita ja 66 alemman tutkinnon suorittanutta. Yliopiston kuuluu kolme tiedekuntaa (kauppatietellinen, oikeustieteellinen ja lääketieteellinen tdk) ja teknillinen korkeakoulu. Pääosa koulutusohjelmista tähtää alemman korkeakoulututkinnon tasolle (kandidaatti- tai lisenssiopinnot), ainakin oikeustieteessä ja tietotekniikassa tarjotaan myös maisteriopintoja. 
Yliopisto on solminut yhteistyösopimuksen esimerkiksi Maailman terveysjärjestön (WHO) kanssa kehittääkseen Angolan terveydenhoitoa myös pääkaupunki Luandan ulkopuolella.
Echolsin piirikunta

Echolsin piirikunta () on Yhdysvaltojen Georgian osavaltion eteläsosassa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 3 697 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Statenville. Piirikunta on perustettu vuonna 1858, ja se on nimetty sotilas ja poliitikko Robert M. Echolsin mukaan. 
Väestö.
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Echolsin piirikunnan asukasluku oli 3 697. Asukkaista valkoisia oli 68,5 %, mustia 4,2 %, alkuperäisasukkaita 1,8 % ja aasialaisia 0,3 %. Asukkaista 14,7 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 10,4 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 29,5 % oli hispaanoja tai latinoita mistä tahansa rodusta. 24,5 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 9,3 % oli syntynyt ulkomailla.
Rikollisten karkotuspaikka.
Piirikunta on tullut tunnetuksi rikollisten karkotuspaikkana. Georgian perustuslaki kieltää karkotuksen ”osavaltion rajojen ulkopuolelle” ("beyond the borders of the state"), mutta osavaltion oikeuskäytännössä tulkittu, että kunhan henkilö jätetään karkottamatta vähintään yhdestä piirikunnasta, ei tällöin kieltoa rikota. Rikollisille annetaan usein vaihtoehdoksi muuttaa yhteen piirikuntaan, usein Echolsin piirikuntaan, tai muuttaa pois osavaltiosta, ja lähes kaikki rikolliset ovat muuttaneet osavaltiosta pois.
Burkina Fason kansalliskokous

Burkina Fason kansalliskokous (), jonka on vuodesta 2022 korvannut Burkina Fason siirtymäkauden lakiasäätävä kokous (ransk. "Assemblée législative de la transition du Burkina Faso"), on Burkina Fason lakiasäätävä elin.
Nykyisessä siirtymäkauden lakiasäätävässä kokouksessa on 71 jäsentä, joista valtionpäämies eli sotilasjuntan johtaja valitsee 20, alueiden johtajat 13, poliittiset puolueet 12, turvallispalvelu ja armeija 16 ja kansalaisjärjestöt 10. Alun perin siirtymäkauden ajaksi määritettiin lokakuusta 2022 seuraavat 21 kuukautta, mutta keväällä 2024 sitä jatkettiin heinäkuuhun 2029 saakka.
Aiempi kansalliskokous koostui 127 edustajasta, jotka valittiin viiden vuoden välein suhteellisella listavaalilla. Äänioikeusikäraja oli 18 vuotta ja vaalikelpoisuusikäraja 21 vuotta. Vuosina 1993–2002 Burkina Fason parlamentissa oli myös neuvoa-antava ylähuone, jota kutsuttiin edustajainhuoneeksi.
Komeakotakuusama

Komeakotakuusama ("Weigela florida") on kotakuusamien sukuun kuuluva laji. Se on noin 120-180 cm korkea. Se viihtyy auringossa tai puolivarjossa kosteassa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä. Lehdet ovat vaaleanvihreän ja tummanvihreän kirjavia ja valkoreunaisia. Ne ovat muodoltaan kapeita ja soikkia. Kukkien nuput ovat ruusunpunaisia ja kukat vaaleanpunaisia. Kukat ovat muodoltaan suppilomaisia. Komeakotakuusama houkuttelee kolibreja. Se kestää hyvin hoitoleikkauksia. Kasvia lisätään pistokkaista. Komeakotakuusamaa istutetaan pensasryhmiin.
Alpo Kankaanperä

Alpo Kalervo Kankaanperä (s. 14. maaliskuuta 1937 Tarvasjoki) on suomalainen kemian emeritusprofessori.
Kankaanperän vanhemmat olivat Kaarlo Johannes Kankaanperä ja Helvi Helena Varjoki. Hän avioitui 1961 merkonomi Marja-Liisa Kavekarin kanssa. Kankaanperä tuli ylioppilaaksi Elisenvaaran yhtenäiskoulusta 1956 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1961 ja lisensiaatiksi 1964. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1967. Kankaanperä oli Turun yliopistossa assistentti 1961–1967, dosentti 1968–1971 ja fysikaalisen kemian apulaisprofessori ja professori 1971–2000. Suomen Akatemian nuorempana tutkijana hän toimi 1968–1969. Kankaanperä on sekä julkaissut tutkimuksia että ollut kirjoittamassa fysikaalisen kemian oppikirjoja. Turun Kemistiseuran kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 1995 ja kunniapuheenjohtajaksi 2000.
Johan Ludvig Nordin

Johan Ludvig Nordin (22. kesäkuuta 1865 Helsinki – 21. huhtikuuta 1945 Hamina) oli suomalainen voimistelunopettaja ja lyseon lehtori.
Nordinin vanhemmat olivat tupakkatehtailija Anders Anton Nordin ja Henrika Rosenqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Porvoon ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui voimistelunopettajaksi 1887. Nordin teki opintomatkan Ruotsiin 1891 ja Tukholman olympialaisiin 1912.
Nordin oli aluksi voimistelunopettajana Porvoossa kahden vuoden ajan ja sen jälkeen hän toimi Tampereen reaalilyseossa voimistelun ja terveysopin opettajana sekä sittemmin nuorempana lehtorina 1891–1928. Useat Nordinin entisistä oppilaista kuuluivat Suomen kuuluisimpien voimistelijoiden ja urheiljoiden joukkoon. Eläkkeelle jäätyään Nordin asui vuodesta 1928 Haminassa.
Nordin oli voimistelunjohtajana Tampereen voimisteluyhdistyksessä 1891–1928 ja hän oli pitkään Suomen voimistelu- ja urheiluliiton Tampereen osaston puheenjohtajana. Nordin toimi myös Tammerfors skridskoklubbin puheenjohtajana ja oli Tampereen Uimaseuran hallituksen jäsenenä ja vuosina 1909–1910 voimistelun käsikirjoja käsitelleen valtionkomitean jäsenenä.
Nordin oli naimisissa 1892–1895 Emilia Johanna Hannénin (k. 1895) kanssa ja vuodesta 1902 Hilja Maria Fincken kanssa.
Dorothee Bär

Dorothee Gisela Renate Maria Bär (s. 19. huhtikuuta 1978 Bamberg) on saksalainen CSU:n poliitikko. Hän on ollut liittopäivien jäsen vuodesta 2002 ja toiminut Saksan digitalisaatioministerinä 2018–2021 sekä tutkimus-, teknologia- ja avaruusministerinä toukokuusta 2025. Bär on opiskellut valtiotiedettä Berlinin vapaassa yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2005. Hän on työskennellyt myös toimittajana radiossa ja sanomalehdissä.
Yksityiselämä.
Bär on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Søvang

Søvang on taajama Dragørin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 772 asukasta vuoden 2025 alussa.
Pasuunakotakuusama

Pasuunakotakuusama ("Weigela subsessilis") on kotakuusamien sukuun kuuluva laji. Se on peräisin Korean niemimaalta. Se on 3 metriä korkea pensas tai pieni puu. Sen oksat ovat karvaisia. Lehdet ovat soikeita, teräväkärkisiä ja vaaleanvihreitä. Lehtien reunat ovat hieman sahalaitaisia. Lehdet ovat molemmin puolin karvaisia ja sivusuonet muodostavat 3-6 paria. Kukan teriö on suppilomainen, 5-liuskainen ja säteittäisesti symmetrinen. Teriöputki on sisältä karvainen. Kukkanuput ovat vihertävän keltaisia ja auenneiden kukkien väri vaihtelee vaaleanpunaisesta laventelin väriin. Kukinta-aika on toukokuusta kesäkuulle ja marjat kypsyvät syyskuusta joulukuulle. Pasuunakotakuusama viihtyy auringossa tai puolivarjossa tuoreessa maaperässä. Taimia myydään paljasjuuritaimina.
Fialan hallitus

Fialan hallitus on itsenäisen Tšekin 16. hallitus. Se on Tšekin pääministeri Petr Fialan johtama koalitiohallitus, joka astui virkaan 17. joulukuuta 2021. Hallituksen muodostavat Yhdessä-vaaliliitto, johon kuuluvat Kansalaisdemokraattinen puolue (ODS), Kristillisdemokraatit (KDU-ČSL) TOP 09, sekä Pormestarit ja sitoutumattomat (STAN). Tšekin piraattipuolue kuului hallitukseen lokakuuhun 2024 asti, mutta erosi ajauduttuaan riitoihin pääministeri Fialan kanssa.
Hallitus.
Lähde:
Hallituskausi.
Fialan hallitus aloitti kautensa 17. joulukuuta 2021. Kristillisdemokraatteja edustanut ympäristöministeri Anna Hubáčková erosi virastaan 31. lokakuuta 2022 vedoten terveydellisiin syihin. KDU-ČSL ehdotti Hubáčkován korvaajaksi Petr Hladíkia, mutta silloinen presidentti Miloš Zeman ei suostunut tähän vedoten muun muassa Hladíkin koulutuksen puutteeseen sekä avustajien etsimiseen jo ennen virallista nimitystään. Viivästyksen aikana tehtävää hoiti saman puolueen työ- ja sosiaaliministeri Marian Jurečka, kun Hladík toimi minsteriön varajäsenenä. Tilanne ratkesi lopulta kun vastavalittu presidentti Petr Pavel nimitti Hladíkin ministeriksi ensimmäisenä toimenaan maaliskuussa 2023. 
Tšekin piraattipuolue oli mukana hallituksessa sen alusta aina lokakuuhun 2024 saakka. Syyskuun 2024 huonosti menneiden alue- sekä senaatin vaalien jälkeen Ivan Bartoš ilmoitti eroavansa puolueen puheenjohtajan tehtävästään. Muutama päivä tämän jälkeen pääministeri Fiala erotti Bartošin myös digitalisaatiosta vastaavan ministerin paikalta vedoten rakennushallinnon digitalisaatiouudistuksessa ilmenneisiin ongelmiin. Tämän jälkeen piraatit erosivat hallituksesta. Ainoastaan piraatteja ennen edustanut ulkoministeri Jan Lipavský jatkoi tehtävässään sitoutumattomana.
ODS:n oikeusministeri Pavel Blažek erosi tehtävästään keskäkuussa 2025 sen jälkeen kun Tšekin media oli uutisoinut hänen johtamansa ministeriön hyväksyneen lähes miljardin korunan arvoisen bitcoinlahjoituksen rikoksista tuomitulta Tomáš Jiřikovskýlta.
Kalle Huhta

Kalle Huhta (s. 17. huhtikuuta 2007 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Huhta aloitti jalkapallouransa Vaasan Kiiston riveissä. Hän pelasi seuran juniorjoukkueissa vuoteen 2017 asti ja siirtyi Vaasan Palloseuran junioreihin vuodeksi 2018. Hän allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen VPS:n edustuksen kanssa vuonna 2023. Huhta pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran liigacupin ottelussa FF Jaroa vastaan vuonna 2025. Hän teki myöhemmin samana vuonna veikkausliigadebyyttinsä IFK Mariehamnia vastaan.
Maajoukkueura.
Huhta sai ensimmäisen maajoukkuekutsunsa vuonna 2023, Suomen alle 16-vuotiaiden joukkueeseen UEFA Development -turnaukseen. Hän pelasi turnauksen kahdessa ottelussa ja teki loppuottelussa tasoittavan maalin Kreikkaa vastaan. Huhta on valittu myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Yksityiselämä.
Kalle Huhta on uransa päättäneen lentopalloilijan Juha Huhdan poika. Hän on kotoisin Vaasan Purolasta. Hän aloitti lukion vuonna 2024.
Egon Coordes

Egon Coordes (13. heinäkuuta 1944 Bremerhaven – 17. kesäkuuta 2025 Memmingen) oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli 1960- ja 1970-luvuilla kovaotteinen puolustaja. Pelaajauransa päätyttyä hän siirtyi valmentajaksi. Hän kannatti tiukkaa kurinalaisuutta ja kovaa fyysistä harjoittelua. Hänen pitkäaikainen työnantajansa oli Bayern München, jonka mukana hän voitti neljä kertaa Saksan mestaruuden. Hänet tunnettiin lempinimillä ”der Schleifer” (’hiomakone’) ja ”Eisenfuß” (’rautajalka’)
Coordes toimi päävalmentajana muun muassa Stuttgartissa, HSV:ssä, Hannover 96:ssa, dubailaisessa Al-Ahlissa, Austria Wienissä, FC Luzernissa, Iranin olympiajoukkueessa sekä Saudi-Arabian Al-Khaleejissa. Hänet irtisanottiin 1992 hampurilaisesta HSV:stä pelaajaäänestyksen jälkeen.
Coordes kuoli pitkän sairauden jälkeen 80-vuotiaana 17. kesäkuuta 2025.
Catumbela

Catumbela on kunta ja kaupunki Benguelan maakunnassa, Angolassa. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla Benguelan ja Lobiton kaupunkien välissä, Catumbelajoen suun ympäristössä. 
Catumbelan kylä Catumbelajoen vasemmalla rannalla sai alkunsa vuonna 1836 nimellä Nova Asseiceira, mutta paikkakunnalla on ollut asutusta jo paljon ennen tätä. Joen oikealle rannalle rakennettiin siirtomaa-ajan rakennuksia vuodesta 1856 lähtien. Vuosina 1904–1913 asutuksella oli kunnan asema. Vuosien saatossa paikkakunnan merkitys kasvoi; erityisesti sokeriteollisuutta asettautui seudulle viljelyineen ja teollisuusrakennuksineen (Sociedade Agrícola da Cassequel). Catumbelan kaupunki alkoi muotoutua. Itsenäisen kunnan aseman Catumbela sai vuonna 2011. Sitä ennen paikkakunta oli Lobiton kunnan kunnanosa.
Catumbelan kunnan väkiluku oli vuoden 2022 arvion mukaan 216 623.
Koko Angolan rannikon läpi kulkava valtatie EN100 kulkee Catumbelan läpi, ja ylittää Catumbelajoen 4-kaistaista Huhtikuun 4. päivän siltaa pitkin. Catumbelassa on myös rautatien liikennepaikkakunta: Paikallisjunaliikenne kulkee Lobiton keskusrautatieasemalta Catumbelan rautatieaseman kautta edelleen Benguelaan, ja kaukojunaliikennettä ajataan Benguelan rautatietä pitkin. Catumbelan kansainvälinen lentoasema (CTB/FNCT) tarjoaa lentoyhteyksiä.
Sioux City

Sioux City on kaupunki Woodburyn piirikunnassa Iowan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Missourin varrella paikassa, missä Iowan, Etelä-Dakotan ja Nebraskan osavaltioiden rajat kohtaavat. Sioux City on laajan maatalous- ja karjatalousalueen asukkaita palvelevan laivaliikenteen, kaupankäynnin ja teollisuuden keskus, ja siellä järjestetään suuria karjamarkkinoita. Vuonna 2010 Sioux Cityn asukasluku oli 143 577.
Historia.
Ensimmäiset uudisasukkaat asettuivat alueelle vuonna 1848. Sioux Cityn kaupunki perustettiin vuonna 1857. Se sai nimensä uudisasukkaita auttaneen intiaanipäällikön heimon mukaan. Kaupunki kasvoi höyrylaivaliikenteen ja vuonna 1868 tapahtuneen rautatien avaamisen myötä.
Luettelo Missourin piirikunnista

Tämä on luettelo Missourin osavaltion piirikunnista. Missourissa on 114 piirikuntaa ja yksi itsenäinen kaupunki (St. Louis), joka luokitellaan piirikunta-tyyppiseksi alueeksi.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1966

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1966 käytiin 15. toukokuuta Helsingin maalaiskunnan Tikkurilan Hiekkaharjussa. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kenttäurheilijat-58. 
Miehissä Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti edellisen vuoden tavoin Pentti Rissanen ja 12 km matkalta mestaruuden voitti Mikko Ala-Leppilampi. Joukkueissa miehissä Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti Mäntsälän Urheilijat ja 12 km matkalta mestaruuden voitti myöskin edellisen vuoden tavoin Kaipolan Vire. Naisissa Suomen mestaruuden 1,5 km matkalta voitti edellisen vuoden tavoin Eeva-Liisa Kalliolahti ja joukkueissa mestaruuden voitti jälleen edellisen vuoden tavoin Kuortaneen Kunto.
Tulokset.
Lähde:
Salvator merianae

Salvator merianae on teijuliskoihin kuuluva laji, joka esiintyy Etelä- ja Keski-Amerikan trooppisissa sademetsissä, savanneilla sekä puoliaroilla. Laji on kaikkiruokainen ja osittain endoterminen/tasalämpöinen.
Teijujen ja varaanien roolit luonnossa ovat hyvin samankaltaiset, ja lajeilla ilmenee samankaltaisia piirteitä, vaikka ne eivät ole läheistä sukua toisilleen. Kyseessä on konvergenttinen evoluutio.
Kuvaus.
Ulkonäkö.
"S. merianaen" poikaset ovat alkuun vihertäviä, mutta vihreä sävy muuttuu mustaksi muutaman kuukauden kuluttua, nahanluonnin jälkeen. Teijun ikääntyessä sen vaaleat häntäraidat muuttuvat pilkullisiksi, mitä voi käyttää apuna arvioimaan yksilön ikää: mitä vähemmän selkeitä raitoja, sen vanhempi yksilö.
Koiraat ovat tyyppillisesti noin 1,2 metriä pitkiä kuonosta hännän päähän. Naaraat ovat usein hieman pienempiä, noin yhden metrin pituisia.
Aikuinen teiju painaa noin 4–7 kilogrammaa riippuen yksilön koosta.
Teiju elää 10–15 vuotta luonnossa, mutta ihmisten seurassa, hyvällä hoidolla, se saattaa elää yli 20 vuotta.
Käyttäytyminen.
Kuten monet muut liskot, teiju pystyy myös pudottamaan häntänsä, jos se kokee itsensä uhatuksi. Teijun häntä on hyvin vahva rakenteeltaan, ja se käyttää sitä itsensä puolustamiseen lyömällä uhkaa hännällään.
Köyristämällä selkänsä, kuten kissa, teiju saa itsensä vaikuttamaan suuremmalta ja uhkaavammalta.
Teiju pystyy juoksemaan takajaloillaan yllättävän nopeasti, tosin ei pitkiä matkoja. Teiju käyttää tätä kykyä muun muassa häätääkseen kilpailijan pois reviriiltään sekä itsensä puolustamiseen. Se nousee takajaloilleen, levittää etujalkansa, avaa suunsa ja juoksee kohdetta päin pelottaakseen sen pois alueelta.
Suhde ihmisiin.
"S. merianae" on teijuista yleisin lemmikkieläin korkean älykkyytensä ja koulutettavuutensa ansiosta.
Laji on levinnyt luontaisen asuinalueensa ulkopuolelle, muun muassa Yhdysvaltain Floridan ja Georgian osavaltioihin johtuen lemmikkien karkaamisesta sekä vastuuttomasta vapauttamisesta.
Puukenkä

Puukenkä on puusta kaiverrettu kenkä. Se voi olla kokonaan puuta, tai joskus vain sen pohjaosa on puuta, ja yläosa on tehty kankaasta tai nahasta.
Puukenkiä on käytetty monissa kulttuureissa kautta maailman. Niitä ovat käyttäneet etenkin tehdastyöläiset sekä peltotyöläiset suojaamassa jalkoja lialta ja mudalta. Monessa kulttuurissa puukengät ovat köyhien kengät, sillä ne on helppo valmistaa, ja ne kestävät kovaa käyttöä pitkään. Varakkaalla väellä oli joskus hienommat maalatut puukengät, joita käytettiin kirkossa ja muissa erityistapahtumissa. Joskus eliittikin käytti korkeapohjaisia puukenkiä päällyskenkinä suojaamaan jalkojaan mudalta.
Yhdestä puusta on valmistettu perinteiset pohjoiseurooppalaiset puukengät, kuten ranskalainen, saksalainen ja hollantilainen puukenkä. Puuna on käytetty esimerkiksi koivua, vuorivaahteraa, pajua ja leppää. Japanissa, Kiinassa ja Venetsiassa puukenkien yläosa tai hihna valmistettiin usein kankaasta tai nahasta.
Euroopassa puukenkiä alettiin käyttää 1100-luvulla. Kierteleviä puukengänkaivertajia oli Euroopan kylissä runsaasti vielä 1900-luvun alkuvuosina. Puukengät alkoivat kuitenkin mennä Euroopassa pois käytöstä 1800-luvulta lähtien, kun työväenluokalla alkoi olla varaa teollisesti tuotettuihin nahkakenkiin. Puukenkiä käytetään kuitenkin edelleenkin esimerkiksi laitettaessa ruokaa, sillä ne suojaavat jalkaa hyvin. Puukenkiä käytetään myös joissain kansantansseissa. 2000-luvun muoviset crocs-kengät muistuttavat puukenkää.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1967

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1967 käytiin 28. toukokuuta Sotkamossa Vuokatin Urheiluopisto maastossa. Kilpailujen järjestäjänä toimi Sotkamon Jymy. 
Miehissä Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti Esko Sirén ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Erkki Koskinen. Joukkueissa miehissä Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti Kaipolan Vire ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Kenttäurheilijat-58. Naisissa Suomen mestaruuden 2 km matkalta voitti edellisen vuoden tavoin Eeva-Liisa Kalliolahti ja mestaruuden joukkueissa voitti Turun Weikot. 
Tulokset.
Lähde:
Yhdystie 1494

Yhdystie 1494 on Sipoon Nikkilästä Pornaisten kautta Mäntsälään johtava yhdystie. Sen pituus on 34 kilometriä. Erityisesti Pornaisten ja Mäntsälän välillä tie seurailee Mustijoen kaaria. Vuoteen 1996 asti tien nimi oli seututie 149, mutta muutettiin vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa yhdystieksi 1494.
Reitti.
Yhdystie 1494 alkaa Nikkilässä Pornaistentien nimisenä yhdystieltä 1521. Nikkilän ja Laukkosken välillä tiestä lähtee Anttilan suuntaan yhdystie 1491. Pornaisten alueella tien eri osuuksilla on niminä Helsingintie, Kirkkotie, Pornaistentie ja Mäntsäläntie. Pornaisten Laukkoskella tietä erkanee Hinthaaraan johtava yhdystie 1492, Porvoontie. Kaksi kilometriä ennen Pornaisten keskustaa tiestä kääntyy Vähä-Laukkoskentie, joka johtaa Vähä-Laukkoskelle ja Isoniitylle. Pornaisten keskustassa Kirkkotien varrella sijaitsee muun muassa Pornaisten kirkko.
Kilometrin päässä Pornaisten keskustasta pohjoiseen tiestä erkanevat seututie 151 (Monninkyläntie) Monninkylään ja seututie 146 (Järvenpääntie) Järvenpäähän. Tie jatkuu Halkiaan ja edelleen Mäntsälän puolelle Nummisiin. Halkiassa tiestä lähtee yhdystie 1493 eli Halkiantie Haarajoelle.
Nummisista tie jatkuu muutaman kilometrin päähän Mäntsälän keskustasta. 
Mäntsälän alueella tien nimenä on Pornaistentie. Yhdystie 1494 loppuu kantatielle 55 muutaman kilometrin päässä Mäntsälän keskustasta. Ennen päättymistään tiestä kääntyy Poikkitie.
Tarita Ikonen

Tarita Ikonen (s. 1992) on suomalainen runoilija. 
Ikonen on käynyt Kriittisen korkeakoulun kirjoittajakoulun. Ikosen vuonna 2022 ilmestynyt "Puhun niin kuin itsemurhakirjeissä puhutaan" on hänen Tuho-trilogiansa kolmas osa. Aiemmat ovat "Kylmyyden monologi" (2018) ja "Lasinalaiskudos" (2021). Lasinalaiskudos oli Yleisradion Tanssiva Karhu -palkintoehdokkaana.
Silene Lehto

Silene Lehto (s. 1979 Hattula) on suomalainen runoilija.
Silene Lehto on syntynyt Hattulassa vuonna 1979, kasvanut Valkealassa ja työskentelee nykyisin Helsingissä Kallion kirjastossa. Hän juhli hopeasijaa vuoden 2009 J. H. Erkon lyriikkakilpailussa 30 runon sarjalla, josta hioutui hänen esikoisteoksensa  "Hän lähti valaiden matkaan." Teos oli ehdokkaana Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Lehdon kolmas teos "Kultapoika, kuplapoika" oli ehdolla Tanssiva karhu -palkinnon saajaksi 2019"."
Hal McIntyre

Harold William “Hal” McIntyre (29. marraskuuta 1914 Cromwell, Connecticut – 5. toukokuuta 1959 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzia soittanut alttosaksofonisti ja klarinetisti.
McIntyre liittyi Glenn Millerin orkesterin alkuperäiseen kokoonpanoon vuonna 1937. Hän oli saanut osakseen Millerin huomion soittaessaan tilapäisesti Benny Goodmanin taustalla. McIntyre soitti Millerin orkesterissa neljän vuoden ajan ja perusti sitten oman kokoonpanonsa. McIntyren orkesteri teki debyyttinsä Glen Island Casinolla New Rochellessa vuonna 1941. Jäseninä olivat myös Gloria Van, Ruth Gaylor, Al Nobel, Eddie Safranski ja Allen Eager. McIntyren orkesteri kiersi Yhdysvalloissa ja esiintyi toisen maailmansodan aikana säännöllisesti ulkomailla olleille Yhdysvaltain joukoille. McIntyre jatkoi orkesterinsa johtamista 1950-luvulla; kokoonpano muun muassa esiintyi The Mills Brothersin kanssa kappaleessa “Glow Worm”.
McIntyre kuoli 44-vuotiaana kotonaan Los Angelesissa syttyneessä tulipalossa.
Claude Thornhill

Claude Thornhill (10. elokuuta 1908 Terre Haute, Indiana – 1. heinäkuuta 1965 Caldwell, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzmusiikin pianisti ja -sovittaja.
Thornhill opiskeli konservatoriossa ja aloitti uransa Keskilännessä toimineiden yhtyeiden pianistina. Hän teki vuosina 1934–1936 yhteistyötä Paul Whitemanin, Benny Goodmanin ja Ray Noblen kanssa. Thornhill levytti Billie Holidayn kanssa ja teki “Loch Lomond” -sovituksen, josta tuli hitti Maxine Sullivanin esittämänä. Thornhill perusti vuonna 1940 oman orkesterinsa, jonka tyyli vaikutti 1940-luvun loppupuolen cool jazziin. Hän oli armeijan palveluksessa vuosina 1942–1945 ja muodosti sen jälkeen uuden kokoonpanon. Siinä soittivat muiden muassa Lee Konitz, Danny Polo ja Red Rodney. Thornhill vaikutti muun muassa Miles Davisiin, mutta hänen oma suosionsa väheni. Hän ei ollut merkittävän huomion kohteena enää viimeisten viidentoista elinvuotensa aikana, vaikka hän jatkoi yhtyeiden osa-aikaista johtamista kuolemaansa saakka.
Luettelo Oklahoman piirikunnista

Tämä on luettelo Oklahoman osavaltion piirikunnista. Oklahomassa on 77 piirikuntaa.
Unelmien tytöt

Unelmien tytöt () on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Ted Demmen ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka näyttelijäkaartiin lukeutuvat muun muassa Matt Dillon, Lauren Holly, Timothy Hutton, Rosie O’Donnell, Martha Plimpton, Natalie Portman, Michael Rapaport, Mira Sorvino ja Uma Thurman.
Elokuva julkaistiin elokuvateattereissa helmikuussa 1996, ja se on saanut myönteisen vastaanoton sekä kriitikoilta että yleisöltä.
Juoni.
Elämänsä käännekohdassa oleva pianisti palaa kotikaupunkiinsa ystäviensä luo keskelle näiden omia elämän- ja rakkaushuolia. Pienen massachusettsilaiskaupungin lukion luokkakokous tarjoaa kaveriporukalle runsaasti tilaisuuksia pohtia käsityksiään naisista. Neuvottomat miehet, joihin lukeutuvat niin yökerhossa esiintyvä muusikko kuin lumiaura-auton kuljettajakin, voivat vain toivoa saavansa naisilta hieman opastusta.
Tuotanto.
Kuvaukset.
Elokuvan kuvaukset alkoivat helmikuussa 1995 ja päättyivät toukokuussa samana vuonna. Suurin osa elokuvasta kuvattiin Minnesotassa, erityisesti Stillwaterissa, Marine on St. Croix’ssa, Minneapolisissa ja Edinassa. Avauskohtaus kuvattiin New Yorkissa.
Ensi-ilta ja vastaanotto.
"Unelmien tytöt" julkaistiin elokuvateattereissa Yhdysvalloissa 9. helmikuuta 1996 ja Suomessa 17. tammikuuta 1997. Elokuva tuotti Pohjois-Amerikassa 10,6 miljoonan dollarin lipputulot ja oli Suomessa vuoden 95. katsotuin elokuva saatuaan 4 319 katsojaa.
Elokuva on saanut sekä kriitikoilta että yleisöltä myönteisiä arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 78 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan. Keräys perustuu 50 arviointiin, joista 39 on ”tuoreita” ja 11 ”mätiä”. Yli 10 000 käyttäjästä 80 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 4/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 18 arvostelun perusteella elokuva on saanut 65 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 30 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,7/10.
Maria Helena Andrés

Maria Helena Coelho Andrés Ribeiro (s. 2. elokuuta 1922 Belo Horizonte) on brasilialainen taidemaalari.
Andrés opiskeli Carlos Chambellandin johdolla Rio de Janeirossa vuosina 1940–1944. Hän sai sen jälkeen opetusta Edith Behringiltä Belo Horizontessa. Vuonna 1961 häntä opetti Art Students League of New Yorkissa Theodoros Stamos. Andrésin taidetta oli toistuvasti esillä muun muassa São Paulon biennaalissa. Andrés opetti vuosina 1950–1970 Belo Horizonten kuvataidekoulussa. 1970-luvulla hän opetti, luennoi ja osallistui seminaareihin Nepalissa, Tiibetissä, Japanissa, Thaimaassa ja Intiassa.
Andrés julkaisi muun muassa kirjat "Vivência e Arte" (1965) ja "Os Caminhos da Arte" (1977). Hän julkaisi tekemänsä vertailevan tutkimuksen Intian ja Brasilian kulttuureista kirjassaan "Oriente-Occident: Integração de Culturas" (1984). Lisäksi Andrés kirjoitti 1960-luvulla taideaiheista lehtiin "Diário de Minas" ja "Estado de Minas".
(434326) 2004 JG6

434326 (2004 JG6) on pieni asteroidi, jonka kiertorata on kokonaan Maan kiertoradan sisäpuolella. Se luokitellaan mahdollisesti vaarallisiin asteroideihin johtuen kiertoradan läheisyydestä Maan kiertoradan kanssa. Asteroidin kiertorata vaihtelee ja se on etäisimmillään 0,97 astronomisen yksikön päässä Auringosta. Lähimmillään se on 0,04 astronomisen yksikön päässä Maasta. Asteroidi kiertää Auringon 185 päivässä. Asteroidin läpimitta on arviolta 0,535 – 1,197 kilometriä. Se luokitellaan Atira-asteroideihin
Asteroidi on keskimäärin toiseksi lähinnä Aurinkoa kiertävä kappale (vain Merkurius on lähempänä). Noin puolen vuoden kiertoaika Auringon ympäri teki siitä löytöhetkellä lyhyimmällä kiertoajalla kiertävän asteroidin ja se oli löytöhetkellä vasta toinen täysin Maan kiertoradan sisäpuolella kiertävä asteroidi.
Robin Hood (vuoden 1991 elokuva)

Robin Hood on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut John Irvinin ohjaama brittiläinen seikkailuelokuva, jonka pääosissa ovat Patrick Bergin, Uma Thurman, Jürgen Prochnow, Jeroen Krabbé ja Edward Fox.
Juoni.
1100-luvun Englannissa saksilainen Sir Robert Hode (Patrick Bergin), Huntingdonin jaarli, julistetaan lainsuojattomaksi noustuaan avoimesti vastustamaan entistä ystäväänsä, normanniparoni Roger Daguerrea (Jeroen Krabbé), sekä tämän liittolaista, Sir Miles Folcanet’ta (Jürgen Prochnow). Paettuaan Sherwoodin metsään Robin liittyy normannien sortoa paenneiden ryövärien joukkoon ja alkaa vähitellen rakentaa näistä järjestäytynyttä kapinallisarmeijaa. Toiminnan lomassa hänen ja Daguerren veljentyttären, Marianin (Uma Thurman), välille puhkeaa rakkaus.
Tuotanto.
"Robin Hood" kuvattiin Englannissa ja Walesissa. Englannissa elokuvan kuvauspaikkoina olivat muun muassa Peckfortonin ja Beestonin linnojen ympäristöt Cheshiressä, ja Walesissa kuvaukset sijoittuivat Pohjois-Walesiin, Betws-y-Coedin kylää ympäröivälle maaseudulle.
Ensi-ilta.
"Robin Hood" julkaistiin elokuvateattereissa Isossa-Britanniassa 17. toukokuuta 1991 ja Suomessa 31. toukokuuta 1991. Elokuva oli Suomessa vuoden 112. katsotuin elokuva saatuaan 5 381 katsojaa.
Isovuohenkuusama

Isovuohenkuusama ("Diervilla rivularis") on vuohenkuusamien sukuun kuuluva laji. Se on tiheä pensas. Se sopii peittoistutuksiin ja rinteissä se sopii istutuksiin, joilla sidotaan maata. Se on noin 80 cm korkea ja yleensä se on leveämpi kuin sen korkeus. 
Talvenkestävyys vaihtelee lajikkeittain vyöhykkeestä II vyöhykkeelle IV. Kukat ovat keltaiset ja ne houkuttelevat perhosia. Lehtien väri on joillakin lajikkeilla kellertävä, toisilla se vaihtelee vihreästä viininpunaiseen. Isovuohenkuusama viihtyy auringossa tai puolivarjossa ravinteikkaassa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä.
Albanyn kongressi

Albanyn kongressi 19. kesäkuuta – 11. heinäkuuta vuonna 1754 oli Yhdistyneen kuningaskunnan kauppakamarin Albanyssa New Yorkin provinssissa järjestämä Pohjois-Amerikan siirtokuntien edustajien ja irokeesien heimoon kuuluneiden intiaanien kokous, jossa sovittiin ranskalaisia vastaan suunnatusta puolustusliitosta. Kokoukseen ottivat osaa seitsemän siirtokunnan edustajat kolmestatoista ja 150 irokeesien edustajaa. Kongressissa Pennsylvanian edustaja Benjamin Franklin ehdotti myös siirtokuntien välistä liittoa, minkä Albanyn kongressi hyväksyi yksimielisesti, mutta siirtokuntien lainsäätäjät hylkäsivät ehdotuksen. Franklinin ehdotus sisälsi yhteisen verotuksen ja asejoukot.
Lamovuohenkuusama

Lamovuohenkuusama ("Diervilla splendens") on risteymälaji, joka on keltavuohenkuusaman ja rusovuohenkuusaman risteymä. Lehdet ovat kookkaita, aluksi kellertäviä ja myöhemmin punertavia. Oksat ovat kaarevia. Kukat ovat keltaisia. Kukinta-aika on heinäkuulla. Lamovuohenkuusama muodostaa paljon juuriversoja. Se viihtyy parhaiten varjossa, mutta menestyy myös puolivarjossa ja auringossa. Hyvä kasvualusta on tuore, kohtalaisesti ravinteinen ja hyvin vettä läpäisevä. Lamovuohenkuusamaa voidaan leikata muutaman vuoden välein siten, että poistetaan kuivuneita sisäoksia. Se sopii peittoistutuksiin.
Aura Siltala

Aura Siltala (s. 1992) on suomalainen runoilija.
Aura Siltalan esikoisteos "Kyborgikesä" ilmestyi 2025 Poesian kustantamana. Siltalan teos ammentaa speedrun-videoista ja Tumblr-puheesta. Siltala on kiinnostunut anarkismista ja osallistuu vaihtelevasti kotikaupunkinsa Helsingin antiautoritääriseen toimintaan.
Joel Mäkipuro

Joel Mäkipuro (s. 1991) on suomalainen runoilija. Hän on opiskellut yleistä kirjallisuustiedettä ja estetiikkaa Helsingin yliopistossa. Mäkipuron esikoisteos "Periferia" ilmestyi Poesian kustantamana 2023. Teos oli Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon ehdokkaana.