tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nigerian National Petroleum Corporation

Nigerian National Petroleum Corporation Limited eli NNPC Limited on Nigerian valtion omistama öljy-yhtiö, joka perustettiin vuonna 1977. Se on Nigerian suurin ja yksi Afrikan suurimpia yhtiöitä.
NNPC muuntui Nigerian valtion järjestelyillä ja lakimuutoksilla vuonna 2023 täysin valtion hallitsemasta yhtiöstä itsenäisesti toimivaksi osakeyhtiöksi ("limited liability company"), jonka valtion elimet edelleen omistavat. Kaikki valtionyhtiön toiminta ja varat siirtyivät uudelle osakeyhtiölle, joka kilpailee markkinoilla muiden yritysten tavoin. Muutoksen on tarkoitus muun muassa mahdollistaa paremmat tuotot. Yhtiö muuntautuu samalla perinteisestä öljy-yhtiöstä laaja-alaisemmaksi energiayhtiöksi.
Historia.
NNPC Limitedin historia alkoi vuonna 1956, kun öljyä löydettiin kaupallisesti merkittäviä määriä Oloibirista, Bayelsan osavaltiosta. Tämä löytö johti Nigerian kansallisen öljy-yhtiön, Nigerian National Oil Corporationin (NNOC), perustamiseen. Vuonna 1971 Nigeria liittyi Opec-järjestön kymmenenneksi jäseneksi. Vuonna 1977 NNOC yhdistyi kaivos- ja energiaministeriön sääntelytoimintojen kanssa, ja näin syntyi Nigerian National Petroleum Corporation (NNPC).
NNPC toimi ja kehittyi menestyksekkäästi öljyteollisuuden eri osa-alueilla aina vuoteen 2021 saakka. Elokuussa 2021 allekirjoitettiin Petroleum Industry Act (PIA), joka uudisti Nigerian öljy- ja kaasuteollisuuden. Tämän lainsäädännön myötä syntyi uusi yhtiö, NNPC Ltd., joka rekisteröitiin osakeyhtiöksi syyskuussa 2021. PIA:n nojalla NNPC Ltd. voi toimia vapaasti globaalin energiasektorin eri alueilla ja harjoittaa kaupallisesti kannattavia hankkeita, jotka tuottavat arvoa kaikille sidosryhmille.
Liiketoiminta.
NNPC etsii ja tuottaa öljyä, ja jalostaa siitä erilaisia tuotteita. NNPC:llä on kolme öljynjalostamoa: Port Harcourtissa, Warrissa ja Kadunassa. Yhtiö aikoo panostaa maakaasuun vähempipäästöisten vaihtoehtojen edistämiseksi.
Kap Verden yliopisto

Kap Verden yliopisto () on Kap Verden pääkaupungissa Praiassa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopiston latinankielinen motto on "Scientia via est ()".
Nykymuodossaan yliopisto perustettiin vuonna 2006. Kap Verdellä on kuitenkin ollut korkeakoulutoimintaa jo 1970-luvun lopulta lähtien, kun vuonna 1979 aloitettiin toisen asteen opettajien koulutus. Yliopistossa opiskelee noin 4600 opiskelijaa. Dosentteja on 280 ja muuta opetushenkilökuntaa 135. Vuonna 2014 yliopiston rehtoriksi valittiin Judite Nascimento.
Hallinnollisesti yliopisto jakautuu viiteen tiedekuntaan:
Yliopisto pyrkii kehittämään opetuksen ja tutkimuksen tasoa, vahvistamaan kansainvälisiä verkostoja sekä houkuttelemaan opiskelijoita sekä kotimaasta että ulkomailta, samalla vähentäen opiskelijoiden muuttoliikettä ulkomaille jatko-opintoja varten ja edistäen koulutuksella maan talouskasvua. Toiminta on tiiviisti linjassa hallituksen kanssa, ja yliopiston strategiat tukevat kansallisia kehitys- ja kasvutavoitteita.
Akateemisilla rankinglistoilla Kap Verden yliopisto sijoittuu Kap Verden kärkisijoille. Vuonna 2025 sen asema on hieman heikentynyt Afrikan ja maailmanlaajuisissa rankingissa verrattuna vuoteen 2024, mutta se pitää edelleen kärkisijan Kap Verdellä.
Mandipropamidi

Mandipropamidi (C23H22NClO4) on amideihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa mandipropamidi on ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi asetoniin, etyyliasetaattiin ja tolueeniin. Mandipropamidi vaikuttaa erityisesti munasieniin ja sen fungisidinen vaikutus perustuu fosfolipidien biosynteesin estoon. Yhdiste on kiraalinen yhdiste ja molemmat enantiomeerit ovat tehokkaita fungisideinä.
Mandipropamidin valmistamiseen on useita tapoja. Monille niistä keskeinen välituote on O-metyylidopamiini, jota voidaan valmistaa lähtien vanilliinista. O-metyylidopamiinista voidaan valmistaa N-formyylijohdannainen, joka propargyloinnin jälkeen reagoi Passerini-reaktiolla p-klooribentsaldehydin kanssa. Tätä reaktiota seuraa toinen propargylointireaktio propargyylibromidilla. Toinen vaihtoehto on O-metyylidopamiinin reaktio p-kloorimantelihapon kanssa, jota seuraa reaktio propargyylibromidin kanssa.
Mandipropamidia käytetään fungisidina useiden kasvien, muun muassa kasvisten sienitautien torjuntaan. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi Euroopan unionin alueella.
Milli (Veikkaus)

Milli on Veikkaus Oy:n Suomessa järjestämä lottopeli, josta voi voittaa miljoona euroa joka päivä. Voittoluokat ovat muista Veikkauksen lottopeleistä poiketen kiinteitä. Ensimmäinen arvonta suoritettiin 2. kesäkuuta 2025. Pelissä arvotaan kuusi numeroa ja yksi lisänumero väliltä 1-40. Arvontalähetys tulee MTV3-kanavalla Kymmenen uutisten jälkeen. Lauantaisin Millin arvonta on osana Loton arvontalähetystä.
Ensimmäisen pääpotin voitti nettipelaaja Paimiosta 16. kesäkuuta 2025. 
Voiton todennäköisyys.
Todennäköisyys saada mikä tahansa voitto yhdellä pelirivillä on noin 1:4,7.
Ranskan avoin tennisturnaus 2025

Ranskan avoin tennisturnaus 2025 pelattiin 25. toukokuuta – 8. kesäkuuta 2024 Pariisissa Ranskassa. Se oli kaikkiaan 124. Ranskan avoin tennisturnaus ja kauden toinen grand slam -turnaus.
Ranskan avoin tennisturnaus 2025 – naisten kaksinpeli

Iga Świątek oli turnauksen kolminkertainen puolustava mestari. Hän hävisi välierissä Aryna Sabalenkalle.
Turnauksen voitti Coco Gauff, joka kukisti Sabalenkan kolmessa erässä.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
 Aryna Sabalenka "(loppuottelu)"
 Coco Gauff (mestari)
 Jessica Pegula "(4. kierros)"
 Jasmine Paolini "(4. kierros)"
 Iga Świątek "(välierät)"
 Mirra Andrejeva "(puolivälierät)"
 Madison Keys "(puolivälierät)"
 Zheng Qinwen "(puolivälierät)"
 Emma Navarro "(1. kierros)"
 Paula Badosa "(3. kierros)"
 Diana Shnaider "(2. kierros)"
 Jelena Rybakina "(4. kierros)"
 Elina Svitolina "(puolivälierät)"
 Karolína Muchová "(1. kierros)"
 Barbora Krejčíková "(2. kierros)"
 Amanda Anisimova "(4. kierros)"
 Daria Kasatkina "(4. kierros)"
 Donna Vekić "(2. kierros)"
 Ljudmila Samsonova "(4. kierros)"
 Jekaterina Aleksandrova "(4. kierros)"
 Jeļena Ostapenko "(3. kierros)"
 Clara Tauson "(3. kierros)"
 Beatriz Haddad Maia "(1. kierros)"
 Elise Mertens "(1. kierros)"
 Magdalena Fręch "(2. kierros)"
 Marta Kostjuk "(1. kierros)"
 Leylah Fernandez "(1. kierros)"
 Peyton Stearns "(1. kierros)"
 Linda Nosková "(1. kierros)"
 Anna Kalinskaja "(1. kierros)"
 Sofia Kenin "(3. kierros)"
 Julija Putintseva "(3. kierros)"
Kristall Máni Ingason

Kristall Máni Ingason (s. 18. tammikuuta 2002 Reykjavík) on islantilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkäävän keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän edustaa Tanskan pääsarjassa Superliigassa pelaavaa Sønderjyskeä ja Islannin maajoukkuetta.
Kristall Máni aloitti uransa kotimaansa Fjölnirin alle 19-vuotiaiden joukkueessa. Vuonna 2018 hän siirtyi Tanskaan FC Kööpenhaminan nuorisojoukkueeseen. Hän pelasi vuoden 2020 lainasiirrolla kotimaansa Víkingurissa, jonne hän liittyi vakituisesti helmikuussa 2021. Vuodet 2022–2023 Kristall Máni edusti norjalaista Rosenborgia ja on sittemmin edustanut nykyistä seuraansa Sønderjyskeä.
Kristall Máni on voittanut urallaan kerran Islannin pääsarjamestaruuden. Tämä tapahtui kaudella 2020–2021 Víkingurin joukkueessa. Kyseisen joukkueen kanssa hän on voittanut kahdesti myös Islannin cupin ja kerran Islannin supercupin.
Kristall Máni edusti ennen aikuisten maajoukkuetta Islannin alle 16-, alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. A-maajoukkueeseen hän liittyi tammikuussa 2022 ja on kerännyt kesäkuuhun 2025 mennessä nimiinsä kuusi ottelua.
Hákon Rafn Valdimarsson

Hákon Rafn Valdimarsson (s. 13. lokakuuta 2001 Reykjavík) on islantilainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 195-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin pääsarjassa Valioliigassa pelaavaa Brentfordia ja Islannin maajoukkuetta.
Hákon pelasi kotimaassaan ammattilaistasolla Gróttan joukkueessa, kunnes siirtyi vuonna 2021 ruotsalaiseen Elfsborgiin. Nykyistä seuraansa hän on edustanut vuodesta 2024.
Hákon edusti ennen aikuisten maajoukkuetta Islannin alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. A-maajoukkuetta hän on edustanut tammikuusta 2022 ja on pelannut syyskuuhun 2025 mennessä 20 ottelua.
Michael Stewart (jääkiekkoilija)

Michael Stewart (s. 30. toukokuuta 1972 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalaissyntyinen itävaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Hän on valmentanut Saksan DEL-liigassa kaudesta 2012–2013 lähtien. Hän oli New York Rangersin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 1990.
Pelaajaura.
Ennen siirtymistään aikuisten sarjoihin, Stewart pelasi kolme kautta yliopistokiekkoa Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Kaudelle 1992–1993 hän liittyi Rangersin AHL-farmijoukkue Binghamton Rangersin riveihin. Rangersin organisaatiossa hän ehti pelata kevääseen 1995 asti ennenkuin maaliskuussa hänet myytiin yhdessä Glen Featherstonen ja kahden varausvuoron kanssa Hartford Whalersiin. Rangers sai vaihtokaupassa vastineeksi Pat Verbeekin. Kausi 1993–1994 oli tuloksellisesti Stewartin uran paras. Hän teki 79 ottelussa 8 maalia ja antoi peräti 42 maaliin johtanutta syöttöä. 
Hartford lähetti hänet pelaamaan AHL-farmijoukkue Springfield Falconsiin, jossa pelasi kauden lopuksi seitsemän ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 ottelua Springfieldissä ja 41 ottelua IHL-joukkue Detroit Vipersissa. Kaudella 1996–1997 Stewart oelasi neljä ottelua AHL:n Rochester Americansin riveissä ja 60 ottelua Kanadan maajoukkueen mukana. Kaudella 1997–1998 Stewart teki vapaana pelaajana sopimuksen IHL-joukkue Manitoba Moosen kanssa ja pelasi siellä kaikkiaan kolme kautta kunnes päätti siirtyä Eurooppaan. Kauden 2000–2001 hän pelasi Saksan DEL-liigassa Frankfurt Lionsin joukkueessa. Yhden Saksan kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan Itävaltaan Villacher SV:n joukkueeseen, jossa pelasi sitten koko loppu-uransa eli kevääseen 2010. Kolme viimeistä kautta hän toimi joukkueen kapteenina.
Keväällä 2005 Stewart pääsi debytoimaan Itävallan maajoukkueessa ja valittiin myös MM-kisajoukkueeseen. Viidessä ottelussa hän ei kuitenkaan merkkauttanut yhtään tehopistettä. Stewart edusti Itävaltaa vuosien 2005 ja 2007 A-sarjan MM-kisoissa sekä 2006 divisioona 1:n MM-turnauksessa.
Valmentajana.
Lopetettuaan pelaajauransa hän ryhtyi heti seuraavana syksynä Villacherin apuvalmentajaksi. Kesken kauden hänet kuitenkin nostettiin joukkueen päävalmentajaksi ruotsalaisen Johan Strömwallin saatua potkut. Stewart toimi vielä seuraavankin kauden Villacherin päävalmentajana kunnes vaihtoi Saksan DEL-liigaan Fischtown Pinguinsin päävalmentajaksi. Stewart valmensi Bremerhavenissa kolme kautta ja niistä viimeisellä toimi oman työn ohessa myös Kanadan maajoukkueen apuvalmentajana. Syksystä 2015 kevääseen 2019 Stewart toimi Augsburger Pantherin general managerina ja sen ohessa päävalmentajana. Kauden 2019–2020 hän toimi DEL-joukkue Kölner Haien päävalmentajana ennen siirtymistään Wolfsburgiin. Hän on toiminut Grizzlys Wolfsburgin päävalmentajana yhtäjaksoisesti syksystä 2021 alkaen.
SMBus

SMBus, lyhenne sanoista System Management Bus, on tietotekniikassa kahden johtimen väylä, jota käytetään matalan kaistanleveyden kommunikointiin etenkin ladattavien laitteiden akkujärjestelmissä. SMBus perustuu I²C-väylän toimintaperiaatteelle. SMBus-väylän kautta laite voi kertoa valmistajan tiedot, mallin ja osanumeron, ilmoittaa vikatilanteista, ottaa vastaan ohjauskomentoja ja tallettaa tilansa virransäästötilan yhteydessä.
Alunda

Alunda on taajama Östhammarin kunnassa Uppsalan läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 2 677 asukasta.
Hargshamn

Hargshamn on taajama Östhammarin kunnassa Uppsalan läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 284 asukasta.
Hargshamnin ja Uudenkaupungin välillä on aiemmin ollut autolauttayhteys.
Dannemora

Dannemora on taajama Östhammarin kunnassa Uppsalan läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 243 asukasta.
Dannemorassa oli aiemmin rautakaivos.
Skoby

Skoby on taajama Östhammarin ja Uppsalan kuntien alueella Uppsalan läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 247 asukasta.
Saksan 169. jalkaväkidivisioona

Saksan 169 divisioona () oli Saksan maavoimien jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa. Se taisteli muun muassa suomalaisten joukkojen rinnalla jatkosodassa.
Perustaminen.
Yhtymä perustettiin Offenbachin alueella 28. marraskuuta 1939, ja tammikuussa 1940 sille määrättiin kenttätäydennyspataljoonat 9, 15 ja 35 täyden vahvuuden saavuttamiseksi. Sen muodostaminen ja koulutus jatkui toukokuun alkuun 1940 asti.
Sotatoimet.
Ranskan sotaretki.
169. jalkaväkidivisioona sijoitettiin Ranskan Lorraineen Operaatio Keltaisen aikana kesäkuussa 1940 osana 16. armeijaa.
Myöhemmin se pysyi osana 1. armeijaa miehitysjoukkona itäisessä Ranskassa. Maaliskuussa 1941 se siirrettiin takaisin Saksaan.
Operaatio Hopeakettu.
Operaatio Barbarossassa 169. divisioona taisteli osana saksalaista Saksan Norjan-armeijaa ("AOK Norwegen"), josta Suomen Lapissa taistelevat joukot luotiin tammikuussa 1942 omaksi yksikökseeen AOK Lappand-armeijaa (heinäkuusta 1942 alkaen Saksan 20. vuoristoarmeija) Saksan XXXVI vuoristoarmeijakunta alaisuudessa yhdessä 6. SS-vuoristodivisioona Nordin ja suomalaisen 6. divisioonan kanssa ja myöhemmin Saksan 163. jalkaväkidivisioonan rinnalla Sallan alueella, missä divisioona ylitti Suomen ja Neuvostoliiton välisen rajan kesäkuussa 1941. Operaation tavoitteena oli turvata Saksalle hyvin tärkeät Kolosjoen nikkelikaivokset Petsamossa ja vallata Neuvostoliiton ainoa jäätymätön pohjoinen satama, Murmansk, joka tarjosi esteettömän pääsyn Atlantille. Operaation täytäntöönpano oli Norjan Lappiin sijoitetun Eduard Dietlin johtaman vuoristoarmeijakunta Norjan vastuulla. 
Heinäkuun 1941 alussa taisteluryhmä hyökkäsi neuvostoliittolaisten asemiin Sallassa, jonka se valtasi 8. heinäkuuta 1941. Se onnistui etenemään Vermanjoelle asti. Sallan kohdalla ollut Kantalahti Muurmannin radan varrella jäi saavuttamatta.
Tätä seurasi lähes kolme vuotta kestänyt asemasota, johon divisioonalla ei ollut merkittäviä taisteluoperaatioita.
Vetäytyminen Suomesta.
Suomen ja Neuvostoliiton välisen aseleposopimuksen jälkeen 2. syyskuuta 1944 Saksan 20. vuoristoarmeija joutui vetäytymään Suomen Lapista Norjaan. Tämä aiheutti valtavia logistisia ongelmia, suuria huoltovarastoja jouduttiin tuhoamaan, ja 16. syyskuuta 1944 alkaen taistelut puhkesivat suomalaisjoukkojen seuratessa perässä ja pakottaen saksalaiset karkottamaan alueeltaan. 169. jalkaväkidivisioona osallistui useisiin taisteluihin, mutta selvisi ilman suurempia tappioita ja onnistui vetäytymään hallitusti Lapin läpi aina Norjaan asti.
Siirtyminen Norjasta Saksaan.
Alun perin Norjan miehitysdivisioonaksi tarkoitettu yksikkö siirrettiin Etelä-Norjasta Tanskaan maaliskuuhun 1945 mennessä toiseksi viimeisenä Norjasta lähteneenä pääyksikkönä.
Tanskasta divisioona siirtyi Oderin rintamalle, missä se osana Saksan 9. armeijaa koki Neuvostoliiton suuren hyökkäyksen Berliiniin 16. huhtikuuta 1945 alkaen ja kärsi erittäin raskaita tappioita.
Neuvostoliittolaiset ottivat 169. jalkaväkidivisioonan jäänteet vangiksi Berliinin lounaispuolella huhti- ja toukokuussa 1945.
Knislinge

Knislinge on taajama Östra Göingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 3 346 asukasta.
Glimåkra

Glimåkra on taajama Östra Göingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 484 asukasta.
Hanaskog

Hanaskog on taajama Östra Göingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 244 asukasta.
Immeln

Immeln on taajama Östra Göingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 307 asukasta.
Hanaskogin linna

Hanaskogin linna () on Östra Göingen kunnassa Skånen läänissä Ruotsissa sijaitseva linna. Se valmistui vuonna 1854.
Hospodárske noviny

Hospodárske noviny (slovakiksi ’taloussanomat’) on slovakialainen talouteen ja liike-elämään keskittyvä sanomalehti. Se on perustettu vuonna 1993.
Slovenske novice

Slovenske novice on slovenialainen iltapäivälehti, joka on perustettu vuonna 1991.
Baila el Chiki-chiki

Baila el Chiki-chiki on sketsihahmo Rodolfo Chikilicuatren esittämä humoristinen musiikkikappale, joka edusti Espanjaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa Belgradissa. Kappale valittiin yleisöäänestyksellä Espanjan euroviisuedustajaksi ja nousi maassa valintansa jälkeen suureksi ilmiöksi. Eurovision laulukilpailun finaalissa kappale saavutti 16. sijan.
Työstö ja tyyli.
Kappaletta on ollut tekemässä itse esittäjän lisäksi kymmenen eri ihmistä. Alun perin kappale sisälsi viittauksia espanjalaisiin poliitikoihin ja Venezuelan presidentti Hugo Chaveziin, mutta nämä poistettiin sanoituksista, sillä ne tulkittiin liian poliittisiksi ja laulukilpailun säännöt eivät salli poliittista sisältöä kappaleissa. Joitakin viittauksia kuitenkin säilytettiin, kuten Espanjan kuninkaan Juan Carlos I:n lausahdus ”¿Por qué no te callas?”. Tyyliltään kappale on reggaeton-musiikkia, jota se myös parodioi. 
Valinta euroviisuedustajaksi.
”Baila el Chiki-chiki” valittiin Espanjan euroviisuedustuskappaleeksi 8. maaliskuuta 2008 järjestetyssä Raffaella Carràn juontamassa karsintafinaalissa "Salvemos Eurovisión" kymmenen kappaleen joukosta. Finaaliin valittiin viisi esitystä internetissä järjestetyn äänestyksen kautta ja viisi ammattilaisraadin valitsemana. ”Baila el Chiki-chiki” sai verkkoäänestyksessä eniten ääniä.
Eurovision laulukilpailussa.
Yhtenä isona rahoittajamaana Espanja pääsi suoraan laulukilpailun 24. toukokuuta 2008 järjestettyyn finaaliin. ”Baila el Chiki-chiki” arvottiin esiintymään finaalissa numerolla 22. Kappaletta edelsi Kreikkaa edustanut Kalomoira kappaleellaan ”Secret Combination” ja seurasi isäntämaan Serbian Jelena Tomaševićin ja Bora Dugićin edustuskappale ”Oro”.
Rodolfo Chikilicuatre aloitti esityksensä soittamalla lelukitaralla lastenlaulua ”Old MacDonald Had a Farm”. Tämän jälkeen kappale alkoi pyrojen saattelemana. Esityksen tanssikoreografia koostui robottimaisista liikkeistä. Kertosäkeessä luetellaan neljä chiki chiki -tanssiin kuuluvaa liikettä, jotka myös näytettiin esityksessä. Rodolfon kanssa lavalla oli viisi naistanssijaa: siniseen mekkoon pukeutunut Alejandra Jiménez, vaaleanpunaisessa mekossa tanssinut Silvia Abril sekä Cecilia López, Leticia Martín ja María Ángeles Mas. Heistä Abril on espanjalainen koomikko, joka tanssi esityksessä tarkoituksella mahdollisimman kömpelösti.
Finaalin lopputuloksissa ”Baila el Chiki-chiki” sijoittui 16. sijalle 55 pisteellä. Täydet kaksitoista pistettä kappale sai kerran Andorran antamana.
Saadut pisteet.
Vuonna 2008 Euroviisuissa oli käytössä pelkkä yleisöäänestys. Ainoana poikkeuksena San Marinon pisteet tulivat raadeilta. ”Baila el Chiki-chiki” sai kilpailun finaalissa pisteitä eri mailta seuraavasti:
Vastaanotto.
Kappale jakoi mielipiteitä. Espanjan euroviisukarsinnassa se sai osakseen suosionosoituksia, mutta myös buuausta. Kappaleesta kuitenkin tuli iso hitti kotimaassaan ja sai huomiota myös ympäri maailmaa. "The Eurovision Times" blogin mukaan kappale sai kritiikkiä euroviisufanien keskuudessa sen väitetystä poliittisesta sisällöstä.
Lähteet.
Viitteet.
Arnaldo Santos

Arnaldo Santos (s. 14. maaliskuuta 1935 Luanda) on angolalainen kirjailija. Hänen portugalinkielisessä tuotannossaan on vaikutteita afrikkalaisista kielistä.
Demofilos Kymeläinen

Demofilos Kymeläinen (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka oli kotoisin Kymestä Aioliista. Hän oli historioitsija Eforoksen poika ja eli Aleksanteri Suuren aikana. Hän jatkoi isänsä historiateosta "Historiai" lisäämällä siihen kertomuksen kolmannesta pyhästä sodasta, alkaen Delfoin valtauksesta ja Filomelos Fokislaisen suorittamasta Apollonin temppelin ryöstöstä vuonna 357 eaa.
Demosthenes (täsmennyssivu)

Demosthenes () voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Ekhemenes

Ekhemenes (, ) oli antiikin kreikkalainen historioitsija. Athenaios mainitsee hänet teoksen "Kreetan historia" () kirjoittajana, ja lainaa siitä Kreetan myyttistä historiaa koskevaa lausuntoa.
Gerardus Vossius on ehdottanut, että Fulgentiuksen tekstissä esiintyvä ”Euksemenes” tulisi myös lukea ”Ekhemenes”. Hänet mainitaan teoksen "Myyttisiä kertomuksia" () kirjoittajana, ja teoksesta lainataan sen ensimmäistä kirjaa. Tämä on kuitenkin pelkkä arvaus, jolle ei ole muuta tukea.
Herodikos (historioitsija)

Herodikos (, ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen historiasta kirjoittanut, joka eli Perikleen aikaan ja oli myös Thrasymakhoksen ja Poloksen aikalainen. Hänet tunnetaan lähinnä maininnasta Aristoteleen "Retoriikassa".
Myron Prieneläinen

Myron Prieneläinen (, ; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija, joka oli kotoisin Prienestä. Hänen ajoitustaan ei voida määrittää tarkasti, mutta hän kuuluu todennäköisesti hellenistiselle kaudelle, aikaisintaan 200-luvulle eaa.
Myron kirjoitti historiallisen kertomuksen ensimmäisestä messenialaissodasta. Se kattoi ajan Amfeian valtauksesta Aristodemoksen kuolemaan. Pausaniaan mukaan Myronin tarkkuuteen voitiin luottaa vain vähän. Hän esimerkiksi sijoitti Aristodemoksen – Diodoros Sisilialaisen tavoin – juuri ensimmäiseen messenialaissotaan, mutta nykyisin tämä sijoitetaan toiseen messenialaissotaan. On arveltu, että vanhat sotaa koskevat perimätiedot muuntuivat Myronin käsissä yhtä paljon kuin samaa sotaa käsitelleen runoilija Rhianoksen käsissä.
Viktor Örlygur Andrason

Viktor Örlygur Andrason (s. 5. helmikuuta 2000) on islantilainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustavan keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän on edustanut koko peliuransa vuodesta 2016 Islannin pääsarjassa Úrvalsdeildissa pelaavaa Víkinguria. Maajoukkuetasolla hän edustaa Islannin A-maajoukkuetta.
Viktor on voittanut Víkingurin kanssa kahdesti Islannin pääsarjamestaruuden kausina 2020–2021 ja 2022–2023. Lisäksi hän voittanut joukkueessa neljästi Islannin cupin ja kahdesti Islannin supercupin.
Ennen aikuisten maajoukkuetta Viktor edusti Islannin alle 16-, alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. A-maajoukkueeseen hän liittyi tammikuussa 2022 ja on pelannut siinä kesäkuuhun 2025 mennessä neljä ottelua.
Davíð Kristján Ólafsson

Davíð Kristján Ólafsson (s. 15. toukokuuta 1995 Kópavogur) on islantilainen jalkapalloilija, joka pelaa vasemman keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän edustaa Puolan pääsarjassa Ekstraklasassa pelaavaa Cracoviaa ja Islannin maajoukkuetta.
Davíð aloitti uransa kotimaansa Breiðablikin alle 19-vuotiaiden joukkueessa ja nousi edustusjoukkueeseen vuosiksi 2013–2019. Hän edusti ensimmäisenä vuotenaan huhtikuusta lokakuuhun lainasiirrolla Augnablikia. Vuodet 2019–2022 Davíð edusti norjalaista Aalesundsia ja 2022–2024 ruotsalaista Kalmar FF:ää. Nykyistä joukkuettaan hän on edustanut helmikuusta 2024.
Ennen aikuisten maajoukkuetta Davíð edusti Islannin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. A-maajoukkueeseen hän liittyi tammikuussa 2019 ja on pelannut siinä kesäkuuhun 2025 mennessä 15 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Höskuldur Gunnlaugsson

Höskuldur Gunnlaugsson (s. 26. syyskuuta 1994 Reykjavík) on islantilainen jalkapalloilija, joka pelaa oikean laitapuolustajan pelipaikalla. Hän edustaa Islannin pääsarjassa Úrvalsdeildissa pelaavaa Breiðablikia ja Islannin maajoukkuetta.
Höskuldur on voittanut nykyisen seuransa kanssa kahdesti Islannin pääsarjamestaruuden kausina 2021–2022 ja 2023–2024. Lisäksi hän on voittanut kahdesti Islannin supercupin ja kerran Islannin liigacupin.
Höskuldur edusti ennen aikuisten maajoukkuetta Islannin alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta. A-maajoukkueesen hän liittyi tammikuussa 2020 ja on kerännyt kesäkuuhun 2025 mennessä nimiinsä kahdeksan pelattua ottelua.
The Lumineers

The Lumineers on yhdysvaltalainen yhtye.
The Lumineersin perustivat Wesley Schultz ja Jeremiah Fraites vuonna 2005. Yhtye on tunnettu energisistä live-esityksistään ja useista kansainvälisistä menestyskappaleistaan, kuten ”Ho Hey”, ”Stubborn Love”, ”Ophelia” ja ”Cleopatra”.
The Lumineersin perustajajäsenet ja ydinkaksikko Wesley Schultz ja Jeremiah Fraites ovat kotoisin Ramseyn kaupungista New Jerseystä. He aloittivat yhdessä soittamisen 2000-luvun alussa ja perustivat The Lumineersin vuonna 2005 Ramseyssä. Heidän aiemmat yhtyeensä olivat Free Beer, 6Cheek ja Wesley Jeremiah. Vuonna 2009 he muuttivat New Yorkista Denveriin Coloradoon, jossa he tapasivat sellisti Neyla Pekarekin, joka liittyi yhtyeeseen vuonna 2010. Pekarekin sello oli hyvin merkittävässä osassa monien kappaleiden orkestroinnissa. Jay Van Dyke soitti yhtyeen kanssa sen muotoutumisvuosina. Van Dyken myötävaikutus oli pääasiassa live-esiintymisissä eikä studioäänityksissä. Kitaristi Maxwell Hughes liittyi lyhyeksi aikaa yhtyeeseen ennen ensimmäisen albumin julkaisua. Hughes vaikutti varhaisen äänimaailman kehitykseen, mutta ei ollut mukana albumille päätyneissä äänityksissä. Ben Wahamaki oli mukana alkuvuosina soittaen bassoa kiertueilla, jotka seurasivat esikoisalbumin julkaisua. Wahamaki lähti sen jälkeen, kun hän oli kiertänyt yhtyeen kanssa muutaman vuoden.
Hyvin menestynyt EP ilmestyi vuonna 2011, ja sitä seurasi albumi "The Lumineers" huhtikuussa 2012. Kappale ”Ho Hey” kuultiin "Sydänmailla"-televisiosarjan jakson loppukohtauksessa joulukuussa 2011, ja se julkaistiin digitaalisesti helmikuussa 2012. ”Ho Hey” oli albumin johtosingle ja alkoi saada hyvin radiosoittoa, ja se vietti lopulta 62 viikkoa "Billboardin" Hot 100 -listalla. ”Ho Heyn” ja sitä seuranneen singlen ”Stubborn Love” tukemana albumi nousi lopulta "Billboardin" Top 200 -listan toiseksi ja toi yhtyeelle kaksi Grammy-ehdokkuutta. Albumi myi kolminkertaisesti platinaa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. ”Stubborn Love” -kappaleen kerrottiin myöhemmin olevan presidentti Barack Obaman soittolistalla.
Yhtye vietti kolme vuotta kiertueella kuudella mantereella.
Schultz ja Fraites sävelsivät kappaleen ”The Hanging Tree’, jonka Jennifer Lawrence esitti elokuvassa "Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1" (2014).
Toinen albumi "Cleopatra" (2016) nousi ykköseksi Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa ja Kanadassa. Yhtyeen oman maailmankiertueen jälkeen U2 pyysi Lumineersia Pohjois-Amerikan konserttien avaajaksi The Joshua Tree -kiertueen yhteydessä vuonna 2017.
Schultz julkaisi vuonna 2020 "Vignettes"-sooloalbumin, jolla hän tulkitsee kappaleita, jotka ovat vaikuttaneet hänen taiteelliseen uraansa. Vuonna 2021 Fraites julkaisi oman sooloalbuminsa "Piano Piano", joka sisältää instrumentaalisia pianokappaleita. 
Vuoden 2025 kiertueen aikana taustayhtyeessä soittavat viulisti Lauren Jacobson, pianisti Stelth Ulvang, basisti Byron Isaacs ja kitaristi Brandon Miller.
Satayksi dalmatiankoiraa

Satayksi dalmatiankoiraa on Dobie Smithin kirjoittama vuonna 1956 ilmestynyt romaani. Teoksesta on ilmestynyt suomennokset vuosina 1966 ja 2024.
Disney teki kirjasta elokuvasovituksen vuonna 1961. Toinen, näytelty elokuvasovitus tehtiin vuonna 1996.
Oginga Odinga

Jaramogi Ajuma Oginga Odinga (lokakuu 1911 Sakwa – 20. tammikuuta 1994 Kisumu) oli kenialainen poliitikko. Hän vastusti brittien siirtomaavaltaa, ja Kenian itsenäistyttyä vuonna 1964 hänestä tuli Jomo Kenyattan varapresidentti. Samalla hän toimi sisäministerinä. Odinga ajautui kuitenkin kiistoihin Kenyattan kanssa, joten vuonna 1966 hän erosi KANU-puolueesta ja perusti Kenya People’s Unionin (KPU). Puolue kiellettiin ja Odinga vangittiin vuonna 1969. Hänet vapautettiin vuonna 1971, ja myöhemmin hän palasi KANU:n jäseneksi, kun sen johtajaksi oli tullut Daniel arap Moi. Vuonna 1982 hänet asetettiin epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen kotiarestiin.
Kenian yksipuoluejärjestelmän kaaduttua 1990-luvulla Odinga johti puoluetta nimeltä Forum for Restoration of Democracy (FORD). Hän oli sen presidenttiehdokkaana vuoden 1992 vaaleissa. Puolue kuitenkin hajosi ennen vaaleja, eikä hän kyennyt voittamaan istuvaa presidenttiä Moita, kun vaaleihin ilmoittautui useita muitakin opposition ehdokkaita.
Etniseltä taustaltaan Odinga oli luo, ja hän valmistui opettajaksi Makereren yliopistosta Ugandassa. Hänen poikansa on poliitikko Raila Odinga, joka toimi Kenian pääministerinä 2008–2013.
Eswatinin yliopisto

Eswatinin yliopisto (, lyh. UNESWA; ennen vuotta 2018 Swazimaan yliopisto, , UNISWA) on vuonna 1982 perustettu, Eswatinissa toimiva julkinen yliopisto. 
Historia.
Yliopiston historia alkaa kuitenkin jo vuonna 1964 Lesothoon perustetusta Botswanan, Lesothon ja Eswatinin yliopistosta (, UBBS; 'Basutomaan, Betšuanamaan ja Swazimaan yliopisto'), jonka päätoimipaikka oli vuosina 1964-1975 Lesothossa. UBBS:n vuonna 1972 perustettu maataloustieteiden tiedekunta sijaitsi Luyengossa Eswatinissa ja oli kehittynyt vuonna 1966 avatusta Eswatinin maatalousoppilaitoksesta ja yliopistokeskuksesta. 
Botswanan, Lesothon ja Eswatinin itsenäistymisen jälkeen käynnistetiin valmistelut itsenäisten yliopistokampusten perustamisesta Botswana Gaboroneen ja Eswatinin Kwaluseniin. Aluksi tähtäimenä oli alemman korkeakouluopetuksen käynnistäminen, Ulkopuolista tukea tähän saatiin Yhdysvaltojen, Britannian, Kanadan, Tanskan ja Alankomaiden hallituksilta sekä Anglo-American Corporationilta ja muualta. 
Lesothon irtaannuttua UBBS:stä perustamalla 1975 oman kansallisen yliopistonsa, syntyi joksikin aikaa Botswanan ja Swazimaan yliopisto, jonka osina olivat vuonna 1976 Botswanaan ja Eswatiniin perustetut erilliset korkeakoulut (university college). Ajatuksena oli, että näistä kasvaisi seuraavan vuosikymmenen aikana täysivaltaiset yliopistot. Kansakuntien kehityksen ja opiskelijamäärän kasvun myötä Botswanan yliopisto ja Swazimaan yliopisto (nyk. Eswatinin yliopisto) aloittivat suunnitellusti kesäkuussa 1982. 
Kampukset ja opetus.
Eswatinin yliopiston toiminnot on jaettu kolmelle kampusalueelle. Kwalusenin pääkampus on suurin, sijatsee kaupunkimaisella alueella 9 kilometriä Manzinin kaupungista itään ja 34 kilometriä pääkaupunki Mbabanesta kaakkoon. Kwalusenissa toimii viisi tiedekuntaa: humanististen tieteiden, kasvatustieteiden, kauppatieteiden, luonnontieteiden ja tekniikan, sekä valtiotieteiden tiedekunta. Pääkaupunki Mbabanessa sijaitsee terveystieteiden tiedekunta ja yliopistollisena opetussairaalana toimiva Mbabane Government Hospital. Luyengon kampukselta löytyvät maataloustieteiden ja kuluttajatieteiden tiedekunnat. Lisäksi yliopistolla on etäopetuksen ja jatko-opetuksen instituutit. Yliopistolla on myös Luyengon kampuksella Swazimaan kansallisen tutkimusneuvoston ja muiden tahojen kanssa yhteistyötä tekevä UNESWAn tutkimusinstituutti, jota on luonnehdittu myös perinnelääketieteen, lääke- ja kotoperäisten ruokakasvien tutkimusinstituutiksi.
Opiskelijoita on runsas 7 400. Opetuskielenä on englanti. Lukuvuosi kestää elokuulta huhtikuulle (lukukaudet: elokuu-joulukuu; tammikuu-huhtikuu).
Hatunnosto

Hatunnosto on perinteinen kohteliaisuuden ele, joka on ollut vuosisatojen ajan eri kulttuureissa yleinen tapa osoittaa kunnioitusta.
Hatunnoston etiketti ja historia juontavat juurensa keskiajalle, jolloin ritarit nostivat kypäränsä visiiriä osoittaakseen rauhanomaista aikomusta ja paljastivat kasvonsa toisilleen. Tämä ele, joka viestitti ystävällisyyttä ja luottamusta, kehittyi myöhemmin sotilastervehdykseksi ja lopulta nyökkäykseksi tai hatun nostoksi, erityisesti naisia kohdatessa.
1800-luvun etikettisäännöt ohjasivat hatun käyttöä tarkasti. Mies saattoi tervehtiä toista miestä kevyellä lipan kosketuksella, mutta jos paikalla oli nainen, hattu oli nostettava. Jos mies pysähtyi kadulla puhumaan naisen kanssa, hän piti hattua kädessään koko keskustelun ajan, ellei nainen kehottanut häntä laittamaan sitä takaisin päähän. Ystävien kesken tällainen muodollisuus ei ollut tarpeen. 1920-luvun alun etikettisääntöjen mukaan miehen tuli nostaa hattua lyhyesti tervehtiessään, käyttäen aina kauempana olevaa kättään, jotta kasvoja ei peitetä tervehdyksen kohteelta. Hattu nostettiin reunasta, jos se oli jäykkälierinen, tai päälaelta, jos se oli pehmeää materiaalia.
Hatunnostossa hattua joko kevyesti nostetaan tai sen lippaa kosketetaan päännyökkäyksen saattelemana. Ele on perinteisesti miesten tapa osoittaa kunnioitusta tai hyvää käytöstä. Miehet nostavat hattuaan esimerkiksi kohdatessaan naisen, sanoessaan kiitos, anteeksi, päivää tai näkemiin, tai osoittaessaan yleistä kohteliaisuutta. Jos keskustelu naisen kanssa jatkuu, hattu tulee ottaa kokonaan pois. Hatunnosto on myös paikallaan tilanteissa, joissa nainen kiittää avusta, tuntemattomalta pyydetään anteeksi esimerkiksi ahtaassa tilassa, tai kun joku osoittaa kohteliaisuutta miehen seuralaiselle. Hattua nostetaan myös, kun kysytään neuvoa naiselta tai vanhemmalta mieheltä. Tämä ele viestii huomaavaisuutta, hienotunteisuutta ja hyviä käytöstapoja.
Hatunnostoa voidaan käyttää myös metaforana ilmaisemaan kiitollisuutta, arvostusta tai tunnustusta jollekin henkilölle tai teolle, usein korostetun kohteliaasti tai symbolisesti. (”Se oli "hatunnoston" arvoinen suoritus, jos suomalaiset uskalsivat laulaa Maamme-laulun noin kovaa selvin päin!”).
Kivijärvi (Kajaani, eteläinen)

Kivijärvi on saariluvultaan runsas, osin soiden reunustama metsäjärvi Kajaanissa Kainuun eteläosassa. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanin keskustasta on 33 kilometriä eteläkaakkoon.
Maantiede.
Kivijärven rantaviiva on 19 649 metriä pitkä. Nimettyjä lahtia on kolme: Itälahti sijaitsee järven kaakkoisosassa, Rikkosenlahti länsiosassa ja Tankkilahti pohjoisosassa. Kivijärven pohja on jokseenkin epätasainen. Noin yhdeksäsosa järvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Vain noin 12 aaria on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, runsaat kymmenen metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.
Kivijärven saariluku on 35. Saarista yksitoista on alle aarin laajuisia luotoja. 21 on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Kolme saarta on yli hehtaarin. Laajin saari on Ahosaari järven eteläosassa. Siitä runsaat 600 metriä pohjoiseen sijaitsee Iso-Myhkyri. Kivijärven rannat ovat soisia (Pieni Juurikkasuo, Känniäisensuo, Pohjolansuo).
Kivijärven tulouomista karttanimi on järven itäosaan laskevalla Lumijoella. Kivijärven luusua sijaitsee vastakkaisella rannalla, josta alkaa parin kilometrin pituinen Kivijoki, joka laskee etelään Laakajärven (165,1 metriä merenpinnan yläpuolella) koilliseen Kivilahteen.
Kivijärven vesitilavuus on 5 942 000 kuutiometriä.
Kivijärvi (04.645.1.001) kuuluu Kivijoen valuma-alueeseen (04.645), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Kivijärvi on laajin Kivijoen valuma-alueen kymmenestä vakavedestä. Sitä seuraa noin 11-hehtaarinen Kaustinen.
Sonckin kortteli

Sonckin kortteli on arkkitehti Lars Sonckin laatiman yhtenäisen suunnitelman mukaisesti rakennettu kortteli numero 449 Helsingin Etu-Töölössä. Sitä rajoittavat etelässä Museokatu, lännessä Mechelininkatu, pohjoisessa Eteläinen Hesperiankatu ja idässä Runeberginkatu.
Historia.
Sonckin Kortteli rakennettiin entiselle Bergan huvila-alueelle, jossa vielä 1900-luvun alussa oli muutamia huviloita. Alue ja samalla koko Töölö kaavoitettiin kaupunki­alueen laajennukseksi vuonna 1906. Alkuperäisen asemakaavan mukaan Sandelsinkatu olisi jakanut nykyisen korttelin kahtia, mutta se poistettiin kaavasta vuonna 1919.
Vuonna 1920 kaupunki myi tuolloin vielä rakentamattoman kortteli­alueen kokonaisuudessaan Lars Sonckin perustamalle Ab Laurentius -nimiselle yhtiölle. Kauppa­kirjaan sisältyi ehto, jonka mukaan kortteli oli rakennus­taiteelliselta kannalta piettävä yhtenä kokonaisuutena, ja ostajan oli maksettava vähintään puolet kauppa­hinnasta korttelia ympäröivien katujen tasoittamiseen. 
Osoittautui kuitenkin, että Laurentius-yhtiöllä ei ollut tarpeeksi varoja korttelin rakentamiseksi, minkä vuoksi se tarjoutui myymään korttelin takaisin kaupungille. Kaupunki ei sitä kuitenkaan ostanut, vaan tontit jouduttiin myymään grynderien perustamille asunto-osakeyhtiöille, lukuun ottamatta tonttia Runeberginkatu 30, jonka osti joukko kansakoulunopettajia. Kortteli rakennettiin kuitenkin kokonaan Lars Sonckin laatiman yleis­suunnitelman mukaisesti, mutta muut arkkitehdit laativat eri rakennusten yksityis­kohtaisemmat piirustukset:
Korttelin kaikki talot valmistuivat vuosina 1926–1929.
Rakennettu kortteli.
Korttelissa on 12 rakennusta, joista jokaisen omistaa eri asunto-osakeyhtiö. Näillä asunto-osakeyhtiöillä on kaikilla osoitteen mukaiset nimet, esimerkiksi Asunto oy Runeberginkatu 30, Asunto oy Museokatu 29 jne.. Korttelin kaikki rakennukset ovat kuusi­kerroksisia, ja ne kaikki ovat vaaleiksi rapattuja. 
Korttelin keskellä on kolme pihaa, joita sanotaan ylä-, keski- ja alapihaksi. Niiden välissä on kaksi asuinsiipeä ja porttiholvit. Varsinkin keski­pihalla on puita, kukka­istutuksia ja syreenipensaita. Pihojen kunnoss­apitämiseksi talo­yhtiöt ovat perustaneet yhteisen toimikunnan, joka on saanut nimekseen korttelia rajoittavien katujen alku­kirjaimisista muodostun akronyymin "HeRuMuMe".
Liikehuoneistoja Sonckin korttelissa on vain Runebergin­kadun ja jonkin verran Museokadun puolella. Vuonna 2025 osoitteissa Runeberginkatu 30 ja 32 toimivat muun muassa Fazerin kahvila Kanniston leipomo, Runebergin apteekki, Sähkölaite Oy ja kukka­kauppa Floranna.
Vuonna 1980 vahvistetussa asemakaavassa koko korttelin rakennukset merkittiin suojeltaviksi historiallisesti ja rakennus­taiteellisesti arvokkaina, eikä niitä saa purkaa ilman pakottavaa syytä.
Pasquale Panella

Pasquale Panella (s. 12. tammikuuta 1950 Rooma, Italia) on italialainen sanoittaja, kirjailija ja runoilija. Hänet tunnetaan myös kirjailijanimillä Vanera, Duchesca, Carmillas ja Vanda di Paolo.
Elämä ja ura.
Panella syntyi Roomassa. Suoritettuaan tutkinnon opettajaseminaarissa hän aloitti uransa avantgardeteatterin kirjailijana ja näyttelijänä. Hänen tekstinsä ovat ilmestyneet sanomalehdissä, aikakauslehdissä ja kirjoissa. Hän on myös työskennellyt elokuvan, television, radion ja live-luentojen parissa. Hänen kirjallinen tuotantonsa on laaja. Hänen teoksiaan julkaisee uudelleen kustantamo SPedizioni, jonka hän perusti yhdessä poikansa Silvanon kanssa. Panella on rakentanut merkittävän uran kirjailijana, ja hänen tyylinsä on tunnettu runollisesta ja kokeellisesta lähestymistavastaan.
"La Corazzata" on surrealistinen romaani, joka sijoittuu kokonaan Sorrentonlahden edustalle ankkuroituun sotalaivaan. Laiva, joka symboloi myyttistä panssarilaivaa Potëmkin, muodostuu elämän ja kerronnan näyttämöksi, jossa päähenkilö Duchesca on vuorovaikutuksessa unohtumattomien hahmojen, kuten kokin, Santinin ja Aurelian, kanssa. Romaani sekoittaa elokuvan, runouden, teatterin ja todellisuuden elementtejä luoden teoksen, joka on yhtä aikaa rakkaus- ja sotatarina, täynnä piirityksiä, tansseja, tulipaloja ja pitkiä monologeja, jotka muodostavat suuren romanttisen runoelman.
Hänen kirjalliset teoksensa tutkivat kielen ilmaisukykyä ja haastavat usein perinteiset kerrontarakenteet. Hänen kirjoissaan, esimerkiksi teoksessa "Poema Bianco", esiintyy hienostuneita sanaleikkejä yhdistettynä ainutlaatuiseen herkkyyteen kirjoitettua sanaa kohtaan, joka muuttuu jatkuvaksi kuvien ja merkitysten virraksi. Hänen kirjoitustyylinsä, välillä arvoituksellinen ja toisinaan ironinen, luo tekstuaalisen maailman, joka kuvastaa hänen näkemystään maailmasta, jossa runouden ja proosan rajat katoavat ja tarjoavat lukijalle immersiivisen ja omaperäisen kokemuksen.
Hän on myös kirjoittanut sanoituksia monille artisteille, kuten Enzo Carella, Lucio Battisti, Amedeo Minghi, Zucchero, Mina, Mango, Premiata Forneria Marconi, Gianni Morandi, Angelo Branduardi, Marcella Bella, Anna Oxa, Mietta, Sergio Cammariere, Mino Reitano, Marco Armani, Massimo Ranieri, Edoardo Vianello, Gianna Nannini ja Adriano Celentano. Hän on myös tehnyt yhteistyötä Riccardo Coccianten kanssa kirjoittaen italialaiset versiot musikaaleille "Notre-Dame de Paris" ja "Giulietta e Romeo".
Nemesis (Resident Evil)

Nemesis (myös nimillä Nemesis T-Type sekä Jahtaaja, ) on kuvitteellinen hahmo selviytymiskauhupelissä ' (1999) ja sen vuoden 2020 uusintaversiossa. Nemesis on molemmissa peleissä loppuvastus. Pelien lisäksi hahmo esiintyy vuoden 2004 ' -elokuvassa.
Nemesis on Umbrella-korporaation kehittämä bio-orgaaninen ase, joka lähetetään Raccoon Cityyn tuhoamaan S.T.A.R.S.-erikoisyksikön selviytyjät alkuperäisen "Resident Evil" -pelin tapahtumien jälkeen. Nemesis kehitettiin yhdistämällä Tyrant-bioaseeseen mieltä hallitseva loinen, joka antoi sille älyä ja itsetietoisuuden. Nemesis kykenee juoksemaan ja käyttämään tuliaseita. Sitä ei pysty tuhoamaan esimerkiksi singolla, koska sen kudokset uusiutuvat, mikä tekee siitä lähes pysäyttämättömän. "Resident Evil 3" -pelissä Nemesis voi jahdata pelihahmoa eri pelialuiden välillä.
Valgeir Lunddal Friðriksson

Valgeir Lunddal Friðriksson (s. 24. syyskuuta 2001 Reykjavík) on islantilainen jalkapalloilija, joka pelaa oikean laitapuolustajan pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen ja on edustanut vuodesta 2024 seuratasolla 2. Bundesliigassa pelaavaa Fortuna Düsseldorfia. Maajoukkuetasolla hän edustaa Islannin A-maajoukkuetta.
Valgeir aloitti uransa kotimaansa Fjölnirin alle 19-vuotiaiden joukkueessa ja nousi vuonna 2017 edustusjoukkueeseen. Kahden vuoden kuluttua hän siirtyi niin ikään kahdeksi vuodeksi toiseen kotimaansa seuraan Valuriin. Siellä hän voitti kaudella 2019–2020 Islannin pääsarjamestaruuden. Vuodet 2021–2024 Valgeir pelasi Ruotsissa Häckenissä ja voitti kaudella 2022 Ruotsin pääsarjamestaruuden. Seuraavana vuonna hän voitti joukkueessa Ruotsin cupin.
Valgeir edusti ennen aikuisten maajoukkuetta Islannin alle 17-, alle 18- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. A-maajoukkueeseen hän liittyi tammikuussa 2022 ja on kerännyt siinä kesäkuuhun 2025 mennessä 16 pelattua ottelua.
Dagur Dan Þórhallsson

Dagur Dan Þórhallsson (s. 2. toukokuuta 2000 Hafnarfjörður) on islantilainen jalkapalloilija, joka pelaa oikean laitapuolustajan pelipaikalla. Hän edustaa MLS-sarjassa pelaavaa Orlando Cityä ja Islannin maajoukkuetta.
Dagur on pelannut urallaan Yhdysvaltain ja kotimaansa lisäksi Belgiassa ja Norjassa. Hän voitti kaudella 2021–2022 Islannin pääsarjamestaruuden Breiðablikin joukkueessa.
Ennen aikuisten maajoukkuetta Dagur edusti Islannin alle 16-, alle 17-, alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. A-maajoukkueeseen hän liittyi marraskuussa 2022 ja on pelannut siinä marraskuun 24. päivään 2025 mennessä seitsemän ottelua.
Helsingin Rajakilta

Helsingin Rajakilta (virallisesti "Helsingin rajamieskilta r.y.") on suomalainen rajajoukkojen perinteitä vaaliva maanpuolustushenkinen yhdistys. Yhdistyksen kotipaikka on Helsinki ja toiminta-alue kattaa koko Suomen. Killan tarkoituksena on koota yhteen rajavartiolaitoksessa palvelleet ja muut rajaperinteiden vaalimisesta kiinnostuneet henkilöt.
Historia.
Kilta perustettiin 11. lokakuuta 1965 Katajanokan upseerikerholla Helsingissä. Perustamiskokoukseen osallistui 58 henkilöä eri puolilta maata. Samassa yhteydessä hyväksyttiin yhdistyksen säännöt ja nimeksi rekisteröitiin Helsingin rajamieskilta ry. Perustajajäseninä oli rajavartiolaitoksessa palvelleita upseereita ja varusmiehiä, kuten kenraaliluutnantti Kaarlo Vaala, Eero Pitkänen ja Sakari Aarnio sekä tulevat rajavartiolaitoksen päälliköt Yrjö Kärkkäinen ja Ilmari Kirjavainen.
Kilta on ollut alusta asti mukana rajaperinnetoiminnassa ja osallistunut muun muassa muistotilaisuuksiin, juhlapäivien viettoon ja rajaperinteen vaalimiseen.
Toiminta.
Helsingin Rajakilta järjestää kokouksia, juhlatilaisuuksia ja muita tapahtumia jäsenilleen. Killan toimintaa ohjaavat maanpuolustus- ja rajahenkisyys sekä tavoite säilyttää rajajoukkojen historia ja perinteet elävinä.
Kilta kuuluu Raja- ja Merivartiojoukkojen Perinneyhdistykseen ja osallistuu sen toimintaan. Perinneyhdistyksen tehtävänä on kerätä, säilyttää ja vaalia raja- ja merivartiotoiminnan historiaa ja perinteitä sekä tukea jäsenyhdistystensä toimintaa.
Australia-päivä

Australia-päivä (engl. "Australia Day") on Australian kansallispäivä. Sitä vietetään 26. tammikuuta sen muistoksi, kun vuonna 1788 Britanniasta saapui 1 023 siirtolaista 11 laivalla Sydney Coveen, ja Yhdistyneen kuningaskunnan lippu nostettiin salkoon Uuden Etelä-Walesinin siirtokunnan perustamisen merkiksi. Vielä tuolloin mannerta ei kutsuttu Australiaksi, vaan nimitys otettiin virallisesti käyttöön vasta vuonna 1824.
Aluksi Australian monet siirtokunnat olivat itsenäisiä, eikä Uuden Etelä-Walesin kansallispäivää juhlittu muualla Australiassa. Vasta kun Australia yhdentyi 1900-luvulla, 26. tammikuuta nousi maan yhteiseksi kansallispäiväksi. Päivä tunnustettiin kaikissa osavaltioissa ja territorioissa vuoteen 1946 mennessä, vaikka sitä ei vielä kaikkialla juhlittukaan. Vasta Australian 200-vuotisjuhlien 1988 vaikutuksesta Australia-päivä nousi yleisesti juhlituksi kansallispäiväksi vuonna 1994. Juhlien keskuspaikka on silti edelleen Sydneyssä. Vuonna 2007 noin puolet kaikista australialaisista osallistui kansallispäivän juhlintaan.
Australia-päivä on ristiriitainen juhlapäivä monikulttuurisessa maassa, koska se perustuu maan brittiläiseen kolonisaatiohistoriaan. Maan alkuperäisasukkaille päivä on ollut valloituksen muiston surupäivä. Nykyisin Australia-päivän juhlinta on aiempaa monikulttuurisempaa ja inklusiivisempaa, minkä on katsottu vahvistaneen päivän uskottavuutta maan kansallispäivänä. Nykyisin Australia-päivänä juhlistetaan paitsi historiallista tapahtumaa, myös maan parlamentaarista demokratiaa, alkuperäisväestöä sekä etnisesti ja kielellisesti monimuotoista väestöä.
Vaihtoehtoisena kansallispäivänä Australiassa on vietetty ANZAC-päivää 25. huhtikuuta muistoksi australialaisjoukkojen taisteluista ensimmäisessä maailmansodassa Gallipolissa.
Grönlannin kansallispäivä

Grönlannin kansallispäivää (, ) vietetään 21. kesäkuuta. Päivä on koko Grönlannissa yleinen vapaapäivä, jolloin ympäri maata järjestetään erilaisia tapahtumia. Ensimmäisen kerran kansallispäivää vietettiin vuonna 1985.
Historia.
Kansallispäivän ajankohdan valitsi Grönlannin itsehallinto vuonna 1983. Grönlannin lippu otettiin käyttöön kansallispäivän yhteydessä vuonna 1985. 1985 oli ensimmäinen vuosi, jolloin kansallispäivää vietettiin. Kansallispäivä on yksi grönlantilaisten tavoista tuoda julki omaa kansallista identiteettiään.
Kansallispäivää vietetään 21. kesäkuuta, joka on vuoden pisin päivä. Myös grönlanninkielinen nimi "ullortuneq" tarkoittaa vuoden pisintä päivää.
Perinteet.
Kansallispäivä on Grönlannissa kansallinen vapaapäivä. Tuolloin monet grönlantilaiset pukeutuvat kansallispukuun ja käyvät kahvittelemassa ("kaffemik"). Ympäri maata järjestetään myös erilaisia mahdollisesti monipäiväisiä tapahtumia, kuten puheita, lipunnostoja, kirkollisia tapahtumia ja musiikkitapahtumia. Esimerkiksi Nuukissa on kuorolaulua ja orkesteriesitys. 
Jotkut tapahtumat ovat viihteellisempiä: niiden osana voi olla esimerkiksi viihdemusiikkia, kansantansseja tai kajakilla melomista. Monilla paikkakunnalla järjestetään kansallispäivänä hylkeenpyyntikilpailu. Myös museot ja kulttuurikeskukset huomioivat kansallispäivän järjestämällä erikoisnäyttelyitä tai muita tapahtumia. Valtakunnallinen televisiokanava Kalaallit Nunaata Radioa raportoi päivän aikana eri paikkakuntien tapahtumista.
Vuodesta 2016 alkaen Grönlannin kansallispäivä on ollut Tanskassa virallinen liputuspäivä. Liputuksessa käytetään Grönlannin lippua.
Hippos ATG

Hippos ATG on hevosvedonlyönnin, urheiluvedonlyönnin ja nettikasinopelien järjestämisestä vastaava yritys. Se perustettiin vuonna 2025. Yhtiön osakekannan omistavat Suomen Hippos ry ja ruotsalainen ATG. Suomen ravikilpailuiden lisäksi se tulee tarjoamaan mahdollisuuden pelata myös Suomen ulkopuolisia hevosurheilutapahtumia. Elokuussa 2025 kaupalliseksi johtajaksi valittiin Joonas Saha.
Abia Warriors FC

Abia Warriors FC on nigerialainen jalkapalloseura Umuahiasta. Seura pelaa kaudella 2024–25 korkeimmalla sarjatasolla Nigerian Valioliigassa. Seura on perustettu vuonna 2003. Seuran kotikenttä on Umuahia Township Stadium.
Akwa United FC

Akwa United FC on nigerialainen jalkapalloseura Uyosta. Seura pelaa kaudella 2024–25 korkeimmalla sarjatasolla Nigerian Valioliigassa. Seura on perustettu vuonna 1996. Seuran kotikenttä on Godswill Akpabio International Stadium.