tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sinkkifosfidi

Sinkkifosfidi (Zn3P2) on sinkki- ja fosfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sinkkifosfidia käytetään pääasiassa jyrsijöiden hävittämiseen.
Valmistus.
Sinkkifosfidia voidaan valmistaa kuumentamalla sinkkijauhetta fosforin kanssa.
3 Zn + 2 P → Zn3P2
Käyttö.
Sinkkifosfidia käytetään pääasiassa tuholaismyrkkynä erityisesti hävittämään jyrsijöitä. Kosteuden vaikutuksesta sinkkifosfidi hajoaa, jolloin muodostuu erittäin myrkyllistä fosfiinia sekä sinkkihydroksidia
Zn3P2+ 6 H2O → 3 Zn(OH)2 + 2 PH3
Hydrolyysi on nopeampi happamissa olosuhteissa esimerkiksi vatsassa, jossa on suolahappoa. Sinkkifosfidi on erityisen myrkyllistä jyrsijöille ja jäniseläimille, joilta puuttuu oksennusrefleksi eli ne eivät pysty poistamaan myrkkyä elimistöstään. Yhdistettä käytetään pelletteinä, jotka sisältävät ainetta 0,5–10 prosenttia.
Sinkkifosfidia on myös käytetty lisäaineena metalliseoksissa. Sitä on lisätty muun muassa pronssin, teräksen ja messingin lisäaineena. Yhdisteellä on myös sovelluksia puolijohdetekniikassa, mihin tarkoitukseen siitä valmistetaan ohutkalvoja.
Myrkyllisyys.
Sinkkifosfidi on erittäin myrkyllistä myös ihmiselle. Aineelle altistuminen hengitysteitse aiheuttaa yskää, väsyneisyyttä ja huonovointisuutta, johon liittyy oksentamista. Nieleminen aiheuttaa vatsakipuja, oksentelua, yskää ja jopa tajuttomuuden tai kuoleman. Sinkkifosfidi voi myös vaurioittaa sisäelimiä.
Aineen myrkyllisyys johtuu suurelta osin fosfiinista joka on sytotoksinen yhdiste. Fosfiini on pelkistin ja sen vaikutuksesta kehossa voi muodostua voimakkaasti reagoivia happiradikaaleja, jotka vaurioittavat soluja. Fosfiini on myös sytokromi c-oksidaasin estäjä.
HMS Pursuer (D73)

HMS Pursuer (viirinumero D73) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Attacker-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississipistä kauppalaivana "Mormacland". Köli laskettiin 31. heinäkuuta 1941. Yhdysvaltain laivasto lunasti aluksen muutettavaksi saattuetukialukseksi ja se laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1942 nimellä "USS St. George" (runkonumero CVE-17). Alus valmistui vielä samana vuonna 20. elokuuta ja se otettiin Yhdysvaltain laivastossa palveluskäyttöön samana päivänä. "USS St. George" poistettiin palveluksesta 14. kesäkuuta 1943 ja se siirrettiin samana päivänä kuninkaalliselle laivastolle, jossa se otettiin palvelukseen nimellä "HMS Musketeer".
Palvelus.
Alus valmistautui Atlantin ylitykseen ja se siirtyi Panamaan. Se läpäisi kanavan ja jatkoi matkaansa Norfolkin laivastotukikohtaan. Norfolkiin saavuttuaan 26. kesäkuuta alus siirrettiin telakalle kuninkaallisen laivaston edellyttämien muutostöiden toteuttamiseksi. Alus palasi telakalta heinäkuussa aloittaen kouluttautumisen ja 30. heinäkuuta alus liittyi saattueeseene HX250 matkalle Clydeen.
Alus erkani 11. elokuuta saattueesta jatkaen matkaansa Liverpooliin, jossa se siirrettiin seuraavana päivänä telakalle muutostöiden loppuun saattamiseksi. Alus palasi palvelukseen marraskuussa ja se siirtyi 16. marraskuuta Clydeen, jossa sille siirrettiin 20 Wildcat-hävittäjää sekä 881 ja 896 laivueiden henkilöstö.
Alus osallistui operaatio Tungsteniin, Normandian maihinnousuun ja operaatio Dragooniin.
Yhdysvaltain laivastolle alus palautettiin 12. helmikuuta 1946 ja se myytiin 14. toukokuuta romutettavaksi Patapsco Scrap Company Bethlehemiin Pennsylvaniaan.
BBN LISP

BBN LISP on BBN Technologiesin kehittämä murre Lisp-ohjelmointikielestä. Se perustuu L. Peter Deutschin vuosina 1960–1964 PDP-1-tietokoneille kehittämään Basic PDP-1 LISP -nimiseen Lisp-toteutukseen. Kielestä tuli erillinen murre vuonna 1966. BBN LISP on Interlispin edeltäjä.
Oía

Oía (, lausutaan [i:a]) on Kreikan kylä sekä samanniminen Thíran kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Οίας, "Dimotikí Enótita Oías") ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä, hallinnollisesti Thíran alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 1 545 ja varsinaisen Oían kylän väkiluku 665 (vuonna 2011).
Oían kylä sijaitsee Thíran saaren pohjoisosassa Santorínin kalderan reunalla. Se on Santorínin ja koko Kreikan kuvauksellisimpia kyliä ja se on myös kuuluisa auringonlaskuistaan.
Maantiede.
Oían kylä sijaitsee Thíran saaren luoteiskärjessä noin 11 kilometriä luoteeseen saaren pääkaupungista Firásta. Kylä on rakennettu Santorínin kalderan reunalle noin 150 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Oían satama on Órmos Ammoudioú eli Ammoúdi, joka sijaitsee alempana kalderan puolella. Sieltä on yhteys Thíran länsipuolella sijaitsevalle pienemmälle Thirasían saarelle. Kylän toinen satama on Órmos Arménis eli Arméni. Alas kumpaankin satamaan kulkee pitkät portaat. Etäisyys Oíasta Santorínin lentoasemalle on noin 17 kilometriä ja saaren lauttasatamaan Athíniokseen noin 19 kilometriä.
Oían kunnallisyksikkö, joka on osa Thíran kuntaa, käsittää Thíran saaren pohjoisosan. Lisäksi siihen kuuluu Thirasían saari.
Historia.
Oía on tunnettu myös nimillä "Apáno Meriá" (Απάνω Μεριά) ja "Anomeriá" (Ανωμεριά), joista nykyinen nimi on lyhennys. Kylän pääelinkeinona oli aikaisemmin merenkulku. Se alkoi nousta osmanivallan aikana 1700-luvulla ja oli huipussaan 1880-luvulla. Kylän vanha asuintalokanta on perinteisiä kallioon kaiverrettuja luola-asumuksia ("ypóskafa"), mikä oli käytännöllistä paitsi ilmaston vuoksi myös siksi, että näin asukkaat saattoivat piileksiä Egeanmeren aluetta aiemmin vaivanneilta merirosvoilta. Osa vanhoista taloista on puolestaan niin sanottuja kapteenien taloja. Asumukset olivat alun perin laivanvarustajien ja merenkulkijoiden käytössä. Oía kärsi suuria vaurioita maanjäristyksessä 9. heinäkuuta 1956.
Oía oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Thíran kunnaksi yhdessä Firán kanssa.
Nähtävyydet.
Oían nähtävyyksiin kuuluvat kalderanäkymien lisäksi kylän perinteiset talot, kirkot ja tuulimyllyt ja Oían merenkulkumuseo sekä venetsialaisaikainen Oían linna eli Pyhän Nikolaoksen linna, joka on suosittu näköalapaikka.
Oían seudulla lähikylät mukaan lukien on noin 70 kirkkoa. Monet niistä ovat yksityisiä kirkkoja, jotka merenkulkijat ovat aikanaan omistaneet jollekin kirkon pyhälle. Tärkeimpiä kirkkoja ovat Panagía (Neitsyt Maria) Platsanín kirkko eli Akatistoshymnin Neitsyt Marian kirkko, Pyhän Georgioksen kirkko ("Ágios Geórgios"), Pyhän Nikolaoksen kirkko ("Ágios Nikólaos"), Kristuksen ylösnousemuksen kirkko ("Anástasis tou Kyríou") ja Pyhän Spyridonin kirkko ("Ágios Spyrídonas").
Kunnallisyksikön osat.
Oían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Martin Maryland

Martin Model 167 oli yhdysvaltalainen kevyt pommikone, joka lensi ensilentonsa 14. maaliskuuta 1939. Kone palveli toisessa maailmansodassa Ranskassa ja Britanniassa, jossa se sai tyyppimerkinnän Maryland Mk I.
Suunnittelu ja tuotanto.
Yhdysvaltain maavoimien ilma-ase tarvitsi 1938 kevyen pommikoneen, jolloin Glenn L. Martin Company valmisti Model 167:n, joka sai viralliseksi mallimerkinnäkseen XA-22. Kone oli kaksimoottorinen kolmihenkisen miehistön tarvitseva täysmetallirunkoinen yksitaso, joka kykeni lentämään 447 km/h. Koneen omasuojana oli ylöspäin suunnattu kaksoiskonekivääri sekä neljä eteenpäin ampuvaa konekivääriä siivissä.
Konetta ei kuitenkaan hyväksytty tuotantoon, kun se hävisi vertailussa Douglasin A-20 koneelle. Yhtiö sai kuitenkin tilauksia Ranskasta ja Englannista siten, että konetta valmistettiin 450 kappaletta.
Tioasetamidi

Tioasetamidi (usein käytetään lyhennettä TA) CH3CSNH2 (CAS-numero 62-55-5) on eräs orgaaninen rikkiyhdiste. Ulkomuodoltaan se on valkoinen kiteinen aine. Yhdisteestä käytetään myös nimiä "asetotioamidi" ja "etaanitioamidi". 
Tioasetamidi on paljon käytetty laboratoriokemikaali. Sitä käytetään ns. sulfidisaostukseen eli saostamaan muun muassa lyijyn, arseenin, antimonin, seleenin, tinan, kuparin, nikkelin, koboltin, mangaanin ja raudan sulfideina.
Tioasetamidi hydrolysoituu vesiliuoksissa. 
Jos pH &lt; 7 hydrolysoitumisreaktio on seuraava :
CH3CSNH2 + 2 H20 → H2S (g) + CH3COO- + NH4+
Jos pH &gt; 7 hydrolysoituminen tapahtuu seuraavasti :
CH3CSNH2 + 3 OH- → S2- + CH3COO- + NH3 + H20
Valmistus.
Tioasetamidia valmistetaan käsittelemällä asetamidia fosforipentasulfidilla kuten seuraavasta idealisoidusta reaktioyhtälöstä nähdään:
4 CH3C(O)NH2 + P4S10 → 4 CH3C(S)NH2 + P4S6O4
Turvallisuus.
Tioasetamidi on luokan 2B karsinogeeni. Sen tiedetään aiheuttavan huomattavaa maksatoksisuutta altistuneilla eläimillä. Toksisuusarvot ovat 301 mg/kg rotilla (LD50, oraalinen anto), 300 mg/kg hiirillä (LD50, intraperitoneaalinen anto). Tästä ovat osoituksena entsymaattiset muutokset, joihin kuuluvat seerumin alaniinitransaminaasi-, aspartaattitransaminaasi- ja asparagiinihappotasojen nousu. Happamissa olosuhteissa tioasetamidi muodostaa myrkyllistä rikkivetykaasua.
Aiheesta muualla.
Tioasetamidin käyttöturvallisuustiedote (IS-VET Oy): [FIN.PDF]
Markkinointirikos

Markkinointirikos on yksi Suomen rikoslain 30 luvun määrittelemistä elinkeinorikoksista. Sen sisältö on 1.4.1999 päivitetty seuraavaan muotoon:
"Joka tavaroiden, palveluksien, kiinteistöjen, yksityisen osakeyhtiön arvopapereiden tai muiden hyödykkeiden ammattimaisessa markkinoinnissa antaa markkinoinnin kohderyhmän kannalta merkityksellisiä totuudenvastaisia tai harhaanjohtavia tietoja, on tuomittava markkinointirikoksesta sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi."
Bursaspor

Bursaspor on vuonna 1963 perustettu jalkapalloseura Bursasta, Turkista. Bursaspor pelaa Turkin Superliigassa, jonka se voitti kaudella 2009–2010. Bursaspor pelaa kotiottelunsa Bursa Atatürk Stadion ja seuran tunnusvärit ovat vihreä ja valkoinen.
Historia.
Bursaspor perustettiin 1963, kun Acar İdman Yurdu, Akinspor, Çelikspor, İstiklal ja Pınarspor yhdistyivät yhdeksi seuraksi. Seura nousi Superliigaan 1967, minkä jälkeen se on pelannut pääsarjatasolla lähes koko ajan.
Bursaspor voitti Turkin cupin 1986 ollessaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2009–2010 Bursaspor voitti Turkin mestaruuden, jolloin siitä tuli vasta viides mestaruuden voittanut seura. Samalla se pääsi Mestarien liigaan kaudeksi 2010–2011. Aiemmin Bursaspor on pelannut eurocupeissa kolmesti, joista paras saavutus on puolivälieriin pääseminen Cup-voittajien cupissa 1974–1975.
Joukkue.
"Tilanne 16. toukokuuta 2013."
Bioaerosolit

Bioaerosolit ovat eloperäisestä aineesta peräisin olevia orgaanisia hiukkasia. Esimerkiksi kasvien ja eliöiden tuotteet, jätökset ja osat kuten siitepölyt, itiöt ja eläinhilse ovat aerosolihiukkasia. Myös jokin elävä kuten virus, punkki tai bakteeri voi olla bioaerosolihiukkanen. Vakavia sairauksia aiheuttavat virukset ja bakteerit voivat myös levitä bioaerosoleina.
Suurin osa bioaerosolihiukkasista luokitellaan karkeiksi eli niiden halkaisija on yli 2,5 µm. Yleensä karkeat hiukkaset tunkeutuvat keuhkoputkiin saakka, mutta ne poistuvat värekarvojen ja limanerityksen ansiosta tuntien kuluessa.
Bioaerosoleja on lähes kaikkialla ilmassa, mutta vain pieninä pitoisuuksina. Alhaisina pitoisuuksina nämä hiukkaset ovat suurimmalle osalle ihmisistä vaarattomia, mutta suurina pitoisuuksina ne saattavat olla terveysriski. Herkistyneille ihmisille kuten allergisille henkilöille saattavat jotkin hiukkaset aiheuttaa haittaa, kuten nuhaa ja silmäoireita jo pieninä pitoisuuksina. Myös myrkkyjä sisältävät hiukkaset ovat haitallisia terveydelle.
Operaatio Vantage

Operaatio Vantage oli peitenimi Ison-Britannian vuoden 1961 sotilasoperaatiolle, jonka tarkoitus oli tukea vasta itsenäistynyttä Kuwaitia sen naapurimaan Irakin esittämiä aluevaatimuksia vastaan.
Kuwaitin emiiri pyysi apua, minkä jälkeen alueelle lähetettiin ilma-, maa- ja merivoimien yksiköitä, jotka olivat toiminta-alueella jo muutamaa päivää myöhemmin. Brittijoukot korvattiin Arabiliiton joukoilla, kun Irak ei toteuttanut hyökkäystään. Irak tunnusti 1963 Kuwaitin itsenäisyyden.
Operaatio.
Britannia hyväksyi Kuwaitin sotilaallisen suojaamisen ja se lähetti pikaisesti vahvan laivasto-osaston, johon kuuluivat:
42 Commando laskeutui helikoptereilla lentokentälle, jonne laskeutui Kuninkaallisten ilmavoimien Hawker Hunter laivue. Britannialla oli 1. heinäkuuta alueella puoli prikaatia valmiina taisteluun. Taistelevina joukkoina olivat 42 ja 45 Commando sekä kaksi komppaniaa 2nd Coldstream Guards rykmentistä. "HMS Strikerilla" kuljetettiin alueelle Centurion panssarivaunukomppania.
Seuraavana päivänä alueella olevat joukot saivat vahvistuksina kenttätykistöpatterin, tiedustelupataljoonan sekä pataljoonan laskuvarjojääkäreitä. Joukkoja saapui lisää seuraavina päivinä.
Arabiliitto otti tehtäväkseen Kuwaitin puolustamisen, minkä seurauksena brittijoukot poistuivat alueelta 19. lokakuuta.
Siivettömät

Siivettömät (Apterygota) on alkukantainen hyönteisryhmä. Ne muistuttavat hyönteisfossiileja kalojen valtakaudelta (devonikaudelta). Näihin kuuluvia lahkoja ovat hyppyhäntäiset, esihyönteiset, kaksisukahäntäiset ja toukkasukahäntäiset.
Maailmanlaajuisesti lajeja tunnetaan noin 3000, joista Suomessa 200.
Voima ja kunnia

Voima ja kunnia on Kumikamelin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2010. Yhtyeen keulahahmon Jarmo Koposen mukaan albumi sisältää vähemmän hardcore punk -vaikutteita kuin kaksi aikaisempaa albumia ja aikaisemmasta tuotannosta poiketen kappaleissa on käytetty muun muassa puhallin- ja jousisoittimia. Albumin kappale ”Loinen” on ollut ladattavissa ilmaiseksi yhtyeen kotisivuilta huhtikuusta 2010 alkaen.
Timber

Timber on funktionaalinen ohjelmointikieli, joka on oliolaajennus Haskell-kieleen.
Timber on tarkoitettu reaaliaikaisiin sulautettuihin järjestelmiin.
Timber perustuu O'Haskell:iin, jonka Timber korvaa.
David Steinberg

David Steinberg (s. 9. elokuuta 1942) on kanadalainen koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja kirjailija. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alulla hän oli yksi tunnetuimpia stand up -koomikkoja Yhdysvalloissa. Hän esiintyi Johnny Carsonin talk-show-ohjelmassa "The Tonight Show Starring Johnny Carsonissa" yli 130 kertaa, jääden toiseksi vain Bob Hopelle, ja toimi ohjelmassa vierailevana juontajana 12 kertaa – kaikkien aikojen nuorimpana vierailevana juontajana.
Steinberg on ohjannut muutamia elokuvia sekä jaksoja moniin menestyneisiin tilannekomediasarjoihin, kuten "Seinfeld", "Frendit", "Hulluna sinuun", "Jäitä hattuun" ja yli 35 jaksoa sarjasta "Designing Women".
Ura.
Steinberg syntyi Winnipegissä Kanadassa, ja hänen vanhempansa olivat Yasha, tiukka romanialaissyntyinen rabbi, sekä Ruth Steinberg. Steinberg opiskeli alun perin teologiaa Israelissa. Myöhemmin opiskellessaan englannin kielioppia Chicagon yliopistossa hän näki Lenny Brucen esiintyvän ja päätti itsekin alkaa koomikoksi. Hän lopetti koulun, ja kun yksi Chicagon The Second Cityn perustajista huomasi hänet, Steinberg liittyi mukaan vuonna 1964. Siellä Steinberg esiintyi muun muassa Robert Kleinin, Fred Willardin, Peter Boylen ja Joe Flahertyn kanssa. Steinberg viipyi ryhmän kanssa kuusi vuotta.
Yksi Steinbergin huomionarvoisimmista esiintymisistä oli lokakuussa 1968 "The Smothers Brothers Comedy Hourissa", jossa hän esitti satiirisia saarnoja. Sketsin ansiosta CBS sai ennätysmäärän valituksia. Smothers Brothersille kerrottiin, että he saisivat Steinbergin takaisin sillä ehdolla, ettei tämä enää toistaisi saarnaansa. Siitä huolimatta Tom Smothers pyysi Steinbergiä tekemään sen taas, ja hän piti saarnan, jossa sanoi: "The Old Testament scholars say that Jonah was swallowed by a whale. The Gentiles, the New Testament scholars say "Hold it, Jews, no." They literally grabbed the Jews by the Old Testament." Tämä aiheutti ohjelman peruutuksen, eikä Jonah-sketsiä koskaan esitetty.
Vuonna 1972 Steinberg käsikirjoitti ja esiintyi "The David Steinberg Show’ssa" Yhdysvalloissa. Vastauksena tähän TV Guide -lehti kuvaili häntä "omituisena, rohkeana ja julmana - ja kaikki tämä tekee hänestä kaikkien nuorten ja pettyneiden suosikin". 
Myös 1970-luvun aikana Steinberg esitti joitakin huomionarvoisia stand up -komiikkaesityksiä, kuten "The Incredible Shrinking God", joka sisälsi kymmenen hänen koomisista saarnoistaan ja minisaarnoistaan. Hän pääsi Kanadan Walk of Famelle vuonna 2003.
Steinberg juonsi "Sit Down Comedy with David Steinbergiä", epätavallista haastattelutyylistä ohjelmaa, jossa hän jutteli kuuluisien koomikkojen ja komedianäyttelijöiden kanssa. Sitä esitettiin Yhdysvalloissa kaksi tuotantokautta. Ensimmäisellä kaudella ohjelman vieraina olivat Mike Myers, Larry David, Jon Lovitz, Martin Short, Bob Newhart ja George Lopez, ja toisella kaudella Jerry Seinfeld, Robin Williams, Roseanne Barr, Jon Stewart, Garry Shandling ja Ray Romano.
Steinbergin ensimmäinen kirja, "The Book of David", julkaistiin heinäkuussa 2007.
Vuonna 2010 Steinberg ohjaa ja tuottaa kanadalaisen komediasarjan "Living in Your Car".
Faouzi Mansouri

Faouzi Mansouri (, 17. tammikuuta 1956 Menzel – 18. toukokuuta 2022) oli algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän vietti koko ammattilaisuransa Ranskassa.
Mansouri kuului Algerian maajoukkueeseen vuosien 1982 ja 1986 MM-kisoissa.
Myös hänen nuorempi veljensä Abla oli jalkapalloilija.
Salah Assad

Salah Assad (, s. 13. maaliskuuta 1958 Larbaâ Nath Irathen) on algerialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Assad kuului Algerian maajoukkueeseen vuosien 1982 ja 1986 MM-kisoissa.
Ura.
Assad aloitti uransa RC Koubassa, jossa hän voitti seitsemän pelaamansa kauden aikana Algerian mestaruuden ja Algerian supercupin vuonna 1981. Sittemmin hän siirtyi Ranskaan Mulhouseen vuonna 1982. Assad pelasi seuraavan kauden lainalla Paris Saint-Germainissa, jossa peliaikaa ei tullut. Hän palasi takaisin Mulhouseen, jossa Assad pelasi aina kauteen 1985–1986 asti. Assad lopetti pelaajauransa RC Kouban joukkueessa kauteen 1987–1988.
Dominic Dale

Dominic Dale (s. 29. joulukuuta 1971) on walesiläinen snooker-ammattilainen, joka asuu nykyään Wieninssä Itävallassa. Dale tunnetaan ammattilaispiireissä myös lempinimellä "The Spaceman". "Spaceman" on voittanut kaksi ranking-turnausta ja ollut pitkään "32:n parhaan joukossa" ranking-listalla. Dale kerää snooker-keräilyesineitä ja pitää myös taiteesta. Hänellä on nimissään myös maailmanmennätys snooker-pöydän ympäri kävellyssä mailissa .
Ura.
Dominic Dale aloitti ammattilaisuransa vuonna 1992. Tätä ennen Dale voitti amatööritasolla "Welsh National Champion"-turnauksen, josta hän sai kutsun amatöörien maailmanmestaruusturnaukseen. Maailmanmestaruusturnaus tuotti finaalipaikan, mutta finaalissa hänet kaatoi Thaimaan Noppadon Noppachorn erin 11-9.
Ensimmäisen kauden paras saavutus oli pääsy 64:n parhaan joukkoon "European Open"-turnauksessa. Toisella kaudellaan Dale paransi ja pääsi kerran pääsarjaan 32:n parhaan joukkoon sekä useasti 64:n parhaan joukkoon. Tämä nosti hänet sadan parhaan joukkoon maailmanlistalla. Dale jatkoi tästä tasaista nousuaan saavuttamatta kuitenkaan suurempaa menestystä.
Turnausvoittaja.
"Spacemanin" läpilyönti tapahtui kaudella 1996/1997, jolloin hän pelasi useissa turnauksissa itsensä pääsarjaan ja maailmanmestaruuskisoissa jopa 16:n parhaan joukkoon.
Kaikkien yllätykseksi Dale voitti John Higginsin vuoden 1997 "Grand Prix"-turnauksen finaalissa erin 9-6. Näin Dalesta tuli vasta viiden walesiläinen ranking-turnausvoittaja. Yllätykseksi tämä oli laskettava siitä syystä, että Dalen sijoitus maailmanlistalla oli tuolloin vasta 54 ja hän voitti matkalla finaaliin mm. Dave Haroldin, kuusikertaisen maailmanmestarin Steve Davisin sekä Jimmy Whiten .
Vuonna 1999 Dale oli mukana Walesin joukkueessa, joka voitti "Nation's Cup"-joukkueturnauksen. Hän oli myös mukana seuraavana vuonna, mutta tällöin voittajaksi selvyityi Englanti. 1999 Dale teki uransa suurimman lyöntisarjansa 145 "UK Championship"-turnauksessa. Parhaan esityksensä maailmanmestaruuskisoissa Dale esitti vuonna 2000, kun hän eteni huippupelaaja Peter Ebdonin voitettuaan aina neljännesfinaaliin asti.
Vuonna 2002 Dale pelasi itsensä semifinaaliin "LG Cup"-turnauksessa .
Kaksinkertainen turnausvoittaja.
Vuonna 2006 "Spaceman" saavutti semifinaalipaikan "Northern Ireland Trophy"-turnauksessa.
Vuonna 2007 jälleen hieman yllättäen, ja kymmenen vuoden tauon jälkeen, Dale nousi ranking-turnausvoittoon. Tämä tapahtui Kiinassa järjestetyssä "Roewe Shanghai Masters"-turnauksessa, jossa finaalivastuksena oli nälkäinen nuori maanmies Ryan Day, joka ei vieläkään saavuttanut turnausvoittoa, sillä Dale vei finaalin erin 10-6. Ottelun jälkeisessä haastattelussa Dale vitsaili odottavansa jo vuotta 2017 .
Vuonna 2010 uudistetussa pelikalenterissa tuli mukaan pienempien ranking-kilpailujen sarja ja Sheffieldissä pelatussa "Star Xing Pai Players Tour Championship 6" -kilpailussa Dale eteni voittajaksi ja finaalissa kaatui uudelle vuosikymmenelle tullessa kovaa nousua tehnyt Martin Gould erin 4-3 .
Ecosia

Ecosia on vuoden 2009 joulukuussa julkaistu, saksalaisen Christian Krollin kehittämä hakukone. Ecosian hakupalvelimet käyttävät ainoastaan uusiutuvaa energiaa. Haut tapahtuvat kuitenkin Yahoo!:n ja Bingin palvelimien kautta, jotka eivät toimi uusiutuvalla energialla. Siten Ecosialla tehty haku tuottaa yhtiön itsensä mukaan lähes yhtä paljon hiilidioksidipäästöjä kuin Googlella tehty haku.
Ecosia markkinoi itseään ekologisena hakukoneena, sillä se on sitoutunut lahjoittamaan 80 % mainoksista saamistaan tuloista sademetsien suojeluun WWF:n kautta. Hakukoneen omien laskelmien mukaan yksi haku pelastaa keskimäärin noin 2 m2 sademetsää. Luku on saatu laskemalla hakukoneen WWF:lle tekemien lahjoitusten määrästä suojellun sademetsän pinta-ala – WWF:n hankkeessa Juruenan kansallispuistossa Brasiliassa hehtaarin suuruisen metsäalueen suojeleminen maksaa yhtiön mukaan viisi euroa – ja jakamalla tämä kaikkien Ecosialla tehtyjen hakujen lukumäärällä. Lokakuun lopussa 2010 Ecosia ilmoitti suojelleensa 205 641 845 m2 eli noin 205,6 km2 sademetsää. Lokakuussa 2021 yhtiö oli istuttanut 135 miljoonaa puuta. Ecosia on B Corp -sertifioitu yritys, mikä tarkoittaa sitä, että se täyttää tietyt läpinäkyvyyteen liittyvät standardit.
Koska hakukone saa tulonsa mainoslinkeistä, ei sen käyttö itsessään tuo tuloja sademetsien suojeluun, ellei käyttäjä paina kyseisiä linkkejä.
Vuonna 2018 Ecosia tarjoutui ostamaan Hambachin metsän RWE:ltä. Metsä on yritetty kaataa ja muuttaa hiilikaivokseksi, mikä on jo pitempään aiheuttanut yhteenottoja fossiilisia polttoaineita vastustavien aktivistien ja viranomaisten välillä.
Ecosia on asennettu oletusarvoiseksi hakukoneeksi Länsi-Englannin, Glasgowin, Edinburghin, Leedsin ja Lincolnin yliopistoissa Isossa-Britanniassa sekä alankomaalaisessa Amsterdamin vapaassa yliopistossa.
Ecosia ja Qwant ovat kertoneet Eurooppalaisen hakuindeksin luomisesta, joka pyrkii olemaan parempi yksityisyydelle kuin Google tai Bing.
Muinainen pimeys

Muinainen pimeys on kuusiosainen nuorille suunnattu kirjasarja. Sarjan on kirjoittanut brittiläinen Michelle Paver. Sarjan ensimmäinen teos ilmestyi englanniksi vuonna 2004.
Sarjaan kuuluvat seuraavat kirjat:
Juoni.
Suden veli.
Sarjan ensimmäisessä osassa seikkailee kaksitoistavuotias poika jonka isän surmaa pahan hengen riivaama karhu. Ennen kuolemaansa isä kertoo Torakille, että paha henki voi tuhota koko metsän, ellei Torak estä sitä. Vaellettuaan yksin metsässä hän tapaa orvon sudenpennun, jonka kanssa hän ystävystyy. Pian tämän jälkeen Torakin ja Suden vangitsee Korpin klaani, sillä he ovat metsästäneet luvatta Korpin klaanin mailla. Korppiklaanin johtajan veljentytär Renn auttaa kuitenkin Torakin pakoon ja he ystävystyvät. Renn kertoo Torakille, että ennustuksen mukaan heidän on löydettävä kolme nanuakin kiteytymää voidakseen pyytää apua Maailmanhengeltä karhun tuhoamiseen.
Henkivaeltaja.
Sarjan toinen osa sijoittuu kuuden kuukauden päähän edellisen kirjan tapahtumista. Torak on jäänyt asumaan korppiklaanin luokse. Klaanin rauhaisa elo keskeytyy, kun yksi klaanin jäsenistä surmaa itsensä. Torak kuitenkin epäilee, että surman takana on peto. Pian Rennille ja Torakille selviää, että kyseessä on "Tokoroth" sielunsyöjien riivaama lapsi. Pysäyttäkseen sielunsyöjät Torak ja Renn päätyvät Hylkeen klaanin hallitsemille saarille etsimään harvinaista kasvia.
Sielunsyöjä.
Kolmannessa osassa Torakin susiveli kaapataan ja Renn ja Torak lähtevät etsimään Sutta. Matkan aikana Torak henkivaeltaa korpin muodossa ja saa selville, että sieppauksen takana ovat sielunsyöjät. Pelastaakseen Suden, ystävykset matkaavat kauas Pohjoiseen Valkoisen ketun klaanin luokse.
Torakin merkki.
Sielunsyöjien annettua Torakille sielunsyöjien vihatun merkin, hän joutuu ongelmiin Korpin klaanin kanssa. Korpin klaani aikoo karkottaa Torakin luotaan, ellei Torakin oma klaani, Suden klaani julista häntä syyttömäksi. Suden klaani kuitenkin julistaa Torakin klaanittomaksi ja hänen on lähdettävä Korpin klaanin luota. Rennin yrittäessä vakuuttaa muut Torakin syyttömyydestä, Torakin sielu sairastuu.
Veriveljen vala.
Sarjan viidennessä osassa Torakin veriveli, Bale murhataan ja Torak päättää kostaa Balen murhan. Hän lähtee Rennin, Suden ja Fin-Kedinnin kanssa matkalle Sysimetsään saadakseen kiinni murhaajan. Pian matkalaisille selviää, että Thiazzi on vallanut sysimetsän ja matkalaisten on autettava sysimetsän klaaneja.
Varjojen valtias.
Toisin kuin Torak on kuvitellut, sota sielujensyöjien kanssa ei ole vielä ohi. Sielunsyöjiin kuuluva Eostra levittää kammottavaa varjosairautta, joka tappaa kaiken elämän metsästä. Pysäyttääkseen Eostran juonet Torak matkustaa henkien vuorelle.
Switchfoot

Switchfoot on rockyhtye, joka on perustettu vuonna 1996 San Diegossa, Kaliforniassa.
Diskografia.
Switchfoot julkaisi kolme ensimmäistä albumiaan ("The Legend of Chin", "New Way to Be Human" ja "Learning to Breathe") pienellä Re:think -levy-yhtiöllä, tunnetun kristillisen musiikin tuottajan Charlie Peacockin (mm. dcTalk) kanssa. Tämän jälkeen yhtye kirjoitti sopimuksen Columbia Recordsin kanssa ja lopullinen läpimurto pienestä indie-yhtyeestä kansainvälisesti tunnetuksi rockyhtyeeksi tapahtui "The Beautiful Letdown"-albumin myötä vuonna 2003. Levy sisälsi mm. hitit Meant to Live, Dare You to Move ja Ammunition. Levy kiipesi Yhdysvaltain Billboardilla 16. sijalle ja ensimmäiseksi maan kristillisellä levylistalla, myyden yli 2 miljoonaa kappaletta. 
Seuraava pitkäsoitto, "Nothing is Sound", ylsi Billboardilla huikealle 3. sijalle, mutta sen kokonaismyynti ei koskaan yltänyt Beautiful Letdownin mittoihin, sillä levylle koodattu kopiosuojaus esti ostajia mm. lataamasta lauluja iPodeilleen. Nothing is Soundilta julkaistuja singlejä olivat Stars ja We Are One Tonight. 
"Oh! Gravity" oli yhtyeen kolmas ja viimeinen julkaisu Columbialla (lukuun ottamatta levy-yhtiön julkaisemaa kokoelmalevyä vuonna 2008) ja odotukset sitä kohtaan olivat suuret. Levyn tuottajana toimi mm. U2:n kanssa työskennellyt Steve Lillywhite. Amerikan Billboardilla "Oh! Gravity" nousi sijalle 18 ja kristillisen musiikin listalla tuttuun tapaan ykkössijalle. Levy sisälsi hitit Oh! Gravity, Awakening ja Dirty Second Hands. 
Pitkän harkinnan tuloksena yhtyeen ja Columbian tiet erosivat ja pojat alkoivat työstää uutta pitkäsoittoa jälleen indie-yhtyeenä. Levyprosessi alkoi syksyllä 2007 ja uuden levyn tuottajaa vaihdettiin useaan kertaan. Vanha tuttu Charlie Peacock vieraili myös studiossa levytyksen varhaisessa vaiheessa. Lopulta syksyllä 2009 julkaistiin "Hello Hurricane", tuottajana hiphopin parissa kunnostautunut Mike Elizondo. "Hello Hurricane" menestyi hyvin USA:n virallisella levylistalla ja sai myönteistä palautetta useilta kriitikoilta. Voittipa albumi myös Grammyn (Best Rock Gospel Album). 
Hello Hurricanen pitkittyneistä levytyssessioista jäi yhtyeelle takataskuun useita lauluja, joita Switchfoot lupaili julkaista vuoden 2010 aikana alustavalla albuminimellä "Vice Verses". Tämäkin studioprojekti kuitenkin venähti ja suuresti odotettu, enemmän yhtyeen rytmisektioon nojaava, Vice Verses ilmestyi lopulta syksyllä 2011. Singleinä levyltä julkaistiin kappaleet Dark Horses, Restless ja The Original. 
Vuosina 2012 ja 2013 Switchfoot on työskennellyt tähän asti kunnianhimoisimman projektinsa parissa: Fading West -nimellä kulkevan, yhtyeestä kertovan, dokumenttielokuvan on määrä ilmestyä syksyllä 2013. Switchfoot kirjoittaa elokuvaan musiikin ja soundtrackin lisäksi yhtye on vihjannut myös julkaisevansa uuden studioalbumin elokuvan rinnalle. Rumpali Chad Butler kuvaili Fading Westin olevan jotakin U2:n legendaarisen Rattle and Humin ja surf-dokumentti Endless Summerin välimaastosta.
Combi coupé

Combi coupé on Saabin lanseeraama henkilöauton korimalli, coupén ja farmarin välimuoto, oikeammin sanottuna viistoperä. Se mahdollistaa auton muotoiluun ja kokoon nähden varsin suuren tavaratilan.
Saab kehitti itse kyseisen monikäyttöisen korimallin, joka otettiin ensimmäisenä Saab 99 -mallin valikoimaan vuonna 1974. Combi coupéta tehtiin kolme- ja viisiovisina versioina. Myöhemmin Saabin suunnittelijat sovelsivat combi coupé -version Saab 95:stä, eli Saab 98:n. Tämä malli ei kuitenkaan tullut koskaan tuotantoon sen vähäisen markkinatarpeen vuoksi. 98-mallin prototyyppi on esillä Saabin museossa Trollhättanissa, Ruotsissa.
Centre Pompidou-Metz

Centre Pompidou Metz eli Metzin Pompidou-keskus on modernin ja nykytaiteen museo, joka avattiin 12. toukokuuta 2010. Se sijaitsee Metzissä Ranskassa. Siellä on esillä veistoksia, maalauksia ja grafiikkaa.
Museon peruskivi laskettiin 7. marraskuuta 2006. Keskus kuuluu uuteen alueeseen, jonka Metzin kaupunki on rakentanut Seillen rannalle. Alueella on yritystoimintaa, kauppaa ja asuntoja, ja kaikessa on otettu huomioon ympäristönäkökohdat. Rakennuksen arkkitehtuurin innoittajana on ollut perinteinen kartionmuotoinen kiinalainen olkihattu. Puuosien rakentaminen pääsi alkuun huhtikuussa 2009, kun betoniset rakenteet oli saatu valmiiksi.
Puuosat muodostavat uudenlaisen elementin, joka koostuu 16 kilometristä liimapuuta. Se kulkee ristiin siten, että syntyy kuusikulmainen verkko. Se saa pinnalleen lasikuitukalvon, joka on pinnoitettu teflonilla. Se on itsepuhdistuvaa, suojaa suoralta auringonvalolta mutta on yöllä läpinäkyvää.
Arkkitehti Shigeru Ban kertoo saaneensa hyvin paljon vaikutteita Alvar Aallon arkkitehtuurista: "Alvar Aallon arkkitehtuuri opetti minulle tavan käyttää luonnon materiaaleja ja yhdistää niitä esimerkiksi betoniin."
Avajaisnäyttely: "Chefs d'oeuvres?".
Osa avajaisnäyttelystä "Chefs d'oeuvres?" avattiin jo lokakuussa 2008. Ensimmäinen näyttely keväällä 2010 sisältää Pariisin Pompidou-keskuksesta lainattuja mestariteoksia (800 kappaletta), muun muassa:
China Open (snooker)

China Open on vuodesta 1997 alkaen Pekingissä Kiinassa järjestetty snookerin ranking-turnaus, jonka nimi oli alun perin China International.
China International syyskuussa 1997 oli ensimmäinen ammattilaisten pääkiertueen (Main Tour) turnaus Kiinassa, se oli silloin kutsuturnaus. Vuodesta 1999 lähtien turnaus on ollut ranking-turnaus. Tapahtuma on perinteisten World Championship-, UK Championship-, World Open- ja Welsh Open -turnausten jälkeen seuraavaksi pisimpään järjestetty turnaus pääkiertueella. Turnaus on muutamaan otteeseen sen alkuajärjestetty myös Shanghaissa.
Maksimibreikit.
Turnauksen historiassa on tehty viisi 147 pisteen maksimibreikkiä. Ensimmäisenä tähän pystyi vuonna 1998 James Wattana. Seuraava maksimibreikki tuli seuraavan vuoden turnauksen karsintavaiheessa, jolloin Mehmet Husnu suoritti tämän. Kolmatta odotettiin yhdeksän vuotta, sillä vasta vuonna 2008 Stephen Maguire pystyi tähän seuraavan kerran. Turnaushistorian neljännen maksimibreikin teki kaksi vuotta edellisen jälkeen Neil Robertson, joka myöhemmin vuonna 2010 voitti maailmanmestaruuden ensimmäisenä australialaisena pelaajana. Judd Trump teki maksimibreikin vuoden 2017 turnauksessa. Stuart Bingham teki uransa viidennen maksimibreikin vuoden 2019 turnauksessa.
Voittajat.
China Openin menestynein pelaaja on kaksinkertainen maailmanmestari Mark Williams, joka on voittanut turnauksen kolmesti ja ollut tämän lisäksi kaksi kertaa turnauksen finaalissa. Turnauksen on voittanut kahdesti Ronnie O’Sullivan, Peter Ebdon, Ding Junhui, Judd Trump ja Mark Selby. O’Sullivan voitti turnauksen kahdesti peräkkäin vuosina 1999 ja 2000. Peter Ebdonin toinen voitto tuli pitkän katkaisufreimiin venyneen kahdeksan tunnin ottelun jälkeen. Kun ottelu lopulta päättyi hieman ennen aamuyhtä paikallista aikaa, Ebdonista tuli 41-vuotiaana vanhin turnauksen voittanut pelaaja. Hän teki ottelussa kuusi yli sadan pisteen lyöntisarjaa. Ainutlaatuisen voitosta teki myös se, että Ebdon voitti turnauksen sijoittamattomana pelaajana, joten hän joutui pelaamaan yhden karsintaottelun päästäkseen varsinaiseen turnaukseen.
Turnauksen historiassa on yhteensä neljästi finaali ratkaistu katkaisufreimissä. Turnauksen yksi legendaarisimpia finaaleja oli kiinalaisnuoren Ding Junhuin voitto seitsemänkertaisesta maailmanmestarista Stephen Hendrystä. Ding osallistui turnaukseen hieman ennen 18-vuotispäiväänsä kutsuttuna villillä kortilla. Sittemmin Ding tuli ammattilaiseksi ja on jo nuoresta iästään huolimatta voittanut useita ranking-turnauksia, kuten UK Championship -turnauksen, joka on pääkiertueen toiseksi arvostetuin turnaus.
XProc

XProc on W3C:n suositus XML pipelinen määrittelyyn transformaation ja validoinnin välille.
Esimerkki.
 &lt;p:pipeline name="pipeline" xmlns:p="http://www.w3.org/ns/xproc" 
 version="1.0"&gt;
 &lt;p:input port="schemas" sequence="true"/&gt;
 &lt;p:xinclude name="included"&gt;
 &lt;p:input port="source"&gt;
 &lt;p:pipe step="pipeline" port="source"/&gt;
 &lt;/p:input&gt;
 &lt;/p:xinclude&gt;
 &lt;p:validate-with-xml-schema name="validated"&gt;
 &lt;p:input port="source"&gt;
 &lt;p:pipe step="included" port="result"/&gt;
 &lt;/p:input&gt;
 &lt;p:input port="schema"&gt;
 &lt;p:pipe step="pipeline" port="schemas"/&gt;
 &lt;/p:input&gt;
 &lt;/p:validate-with-xml-schema&gt;
 &lt;/p:pipeline&gt;
Habib Mejri

Habib Mejri on tunisialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edusti pelaajaurallaan CS Hammam-Lifia ja Club Africainia.
Valmennusura.
Pelaajauransa jälkeen Mejri siirtyi valmentajaksi 1990-luvun alussa ja valmensi aluksi pienempiä seuroja. Ensimmäisen kerran hän valmensi kotimaansa hivenen suurempaa seuraa vuonna 1998 Sfaxienia, tultuaan ukrainalaisen Yuri Sebastienkon tilalle. Myös Mejri korvattiin kauden aikana ja hän matkasi US Monastiriin, josta hän sai myös potkut kesken kauden. Ensimmäisen kerran Mejri saavutti menestystä kaudella 2001–2002 nostettuaan AS Marsan Tunisian pääsarjaan voitettuaan alemman sarjatason.
Mejri valmensi vielä pienempiä seuroja Tunisiassa, kunnes Tunisian maajoukkueen silloinen uusi päävalmentaja Humberto Coelho nimesi hänet Tunisian maajoukkueen apuvalmentajaksi vuonna 2008. Hän toimi vuoden 2010 MM-karsintojen aikana apuvalmentajana, mutta joutui jättämään tehtävät Tunisian jäätyä ilman kisapaikkaa.
Huhtikuussa 2010 Mejrista tuli Club Africainin päävalmentajaksi loppukaudella 2009–2010.
Marraskuussa 2010 Mejri palkattiin Kamel Cheblin tilalle AS Marsan valmentajaksi. Kuukautta myöhemmin hän erosi tehtävästään.
Giampaolo Pazzini

Giampaolo Pazzini (s. 2. elokuuta 1984 Pescia, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Fiorentina.
Pazzini siirtyi Fiorentinaan Atalantasta noin 6,5:n miljoonan euron siirtokorvauksella tammikuussa 2005. Ensimmäisellä kaudellaan Violan paidassa hän teki kolme maalia, mutta ei päässyt pelaamaan suosimallaan piikkipaikalla, koska nokkimisjärjestyksessä hänen ja bulgarialaisen Valeri Bojinovin edellä oli Luca Toni. Tonin jätettyä seuran Pazzinista tuli ykkösvaihtoehto hyökkääjän paikalle ja hän tekikin kaudella 9 maalia.
Seuraavalla kaudella Pazzinin peliaika jäi vähäiseksi, sillä Adrian Mutu sai hyökkääjäparikseen juuri hankitun Alberto Gilardinon.
Sampdoria.
Siirryttyään Sampdoriaan talvella 2009 Pazzini on viimeistellyt 36 maalia 75:ssä sarjaottelussa, joista 19 kaudella , mitkä siivittivät Sampdorian hienosti Mestarien liigan karsintavaiheeseen kaudeksi 2010-2011.
Internazionale.
Talven siirtoikkunassa 2011 hän siirtyi Internazionaleen 4,5-vuotisella sopimuksella Ja kevätkaudella Interissä hän olikin huippuvireessä tehden 17 ottelussa 11 maalia. Seuraavalla kaudella 2011-2012 hänen vireensä ei ollut edellisen kauden veroista, kun hän onnistui tekemään 33:ssa ottelussa vain viisi maalia, joutuen tulemaan usein vaihdosta kentälle huippuvireisen Diego Militon tilalle. Kauden jälkeiselle siirtoikkunalle Internazionale laittoi Pazzinin siirtolistalle ja hän joutui etsimään itselleen uutta seuraa.
Milan.
21. elokuuta 2012 hän siirtyi Interin paikalliskilpailija AC Milaniin siirrossa, jossa toiseen suuntaan siirtyi Antonio Cassano, ja Milan maksoi Interille 7 miljoonaa euroa. Hän teki hattutempun 1. syyskuuta kauden toisessa ottelussa, 3-1-voitossa, Bolognaa vastaan. Kaksi maalia hän teki 20. tammikuuta, 2. maaliskuuta ja 28. huhtikuuta 2013 otteluissa Bolognaa, Laziota ja Cataniaa vastaan. Kaudella hän pelasi yhteensä 30 ottelua, joista 15 tullen vaihdosta kentälle, ja teki 15 maalia.
Maajoukkueura.
Pazzini on tehnyt Italian alle 21-vuotiaiden paidassa uuden Wembleyn historian ensimmäisen maalin ja myös ensimmäisen hattutempun samassa ottelussa Englannin alle 21-vuotiaita vastaan 27.3.2007. Ensimmäisen A-maajoukkueottelunsa Pazzini pelasi Italian väreissä 28. marraskuuta 2009 Montenegroa vastaan MM-kisojen karsinnoissa tultuaan vaihdosta kentälle. Kyseisessä ottelussa hän teki myös maajoukkueuransa ensimmäisen maalin. Pazzinin uran toinen maajoukkueottelu jäi sekin historiaan hänen saatuaan punaisen kortin ottelun toisella minuutilla.
Schauspielhaus (Zürich)

Schauspielhaus Zürich on yksi merkittävimmistä moderneista saksankielisistä teattereista. Teatteri sijaitsee Platz Pfauenilla Rämistrassen varrella Zürichin Hottingenin kaupunginosassa. Suuren näyttämön katsomo on 750-paikkainen. Rakennuksen kellarikerroksessa sijaitsee 200 katsojan studionäyttämö "Kammer". Schauspielhausin rakennus valmistui vuonna 1892 ja toimi aluksi nimellä "Pfauenin Kansanteatteri (Volkstheater am Pfauen)".
Benois de la Danse -palkinto

Benois de la Danse -palkinto on arvostettu balettipalkinto, joka myönnetään Moskovassa järjestettävässä kilpailussa. Palkinnon on perustanut Kansainvälinen balettiliitto Moskovassa 1991. Kilpailu järjestetään vuosittain huhti–toukokuun vaiheilla, ja voittajat kussakin sarjassa valitsee tuomaristo. Kilpailun sarjoja ovat elämäntyö, naistanssija, miestanssija, koreografi, säveltäjä ja lavastaja. Palkinto myönnetään myös edellisen vuoden poikkeuksellisesta saavutuksesta baletin alalla. Palkintoa pidetään tanssin Oscar-palkintona.
Kilpailu on nimetty Aleksandr Benois'n mukaan. Palkintoon liittyvän pienoispatsaan on suunnitellut kuvanveistäjä Igor Ustinov. Ustinovin isä on näyttelijä Peter Ustinov.
Kilpailu on ollut Unescon suojeluksessa vuodesta 1992 lähtien. Kilpailu kuuluu Venäjän kulttuuriperintöohjelmaan. Kansainvälinen tuomaristo vaihtuu vuosittain. Siihen kuuluu maailman merkittävimpien balettiryhmien johtajia, menestyksekkäimpiä koreografeja sekä balettimaailman tähtiä. Tuomaristoa ja koko projektia johtaa Juri Grigorovitš, joka on Bolšoi-baletin entinen koreografi.
Vuonna 2010 ehdokkaaksi koreografian sarjassa oli valittu Susanna Leinonen. Susanna Leinonen Companyn tanssijat Elina Häyrynen ja Natasha Lommi esittivät otteen Leinosen vuonna 2009 valmistuneesta teoksesta "And the Line Begins to Blur". Toinen suomalainen oli tanssija Anu Viheriäranta. Vaikka kumpikaan ei sijoittunut, jo kilpailuun osallistuminen on saavutus. Tuomaristossa ovat olleet Doris Laine (1995) ja Kenneth Greve (2010). Kilpailuun on aiemmin osallistunut Simona Noja (1995).
Vuonna 2011 suomalainen koreografi Jorma Elo sai palkinnon koreografioistaan teoksissa "Kesäyön unelma" ja "Slice to Sharp". Hänet on tosin palkinnon sivulla luokiteltu yhdysvaltalaiseksi.
Panamanvuoritangara

Panamanvuoritangara ("Bangsia arcaei") on Väli-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu. IUCN luokittelee lajin silmälläpidettäväksi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Panamanvuoritangaraa tavataan Costa Ricassa Karibianmeren rannikolla ja Panamassa. Linnun elinympäristöä ovat alankomaiden ja vuoristojen ainavihannat metsät ja metsien reunamaat. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 700–1 050 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta panamanvuoritangaraa on tavattu myös alempana ja korkeammalla vuoristoissa.
Costa Ricassa elävien panamanvuoritangaroiden määräksi arvioidaan 2 500–4 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristöjen väheneminen metsäpalojen ja metsien kaatamisen maatalousmaaksi vuoksi.
Elintavat.
Panamanvuoritangaran ravinto koostuu hedelmistä ja hyönteisistä sekä toisinaan myös kukkien medestä. Linnun pesimäkausi on Panamassa heinäkuussa ja Costa Ricassa huhtikuussa. Lajin pesä sijaitsee sammalmättäässä.
Carl Fredrik Meinander

Carl Fredrik Waldemar Meinander (6. lokakuuta 1916 Helsinki – 23. elokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian arkeologian professori.
Meinanderin isä oli Karl Konrad Meinander ja poikansa on professori Henrik Meinander.
Ragni Malmstén

Ragni Marita Malmstén-Karjalainen (o.s. Malmstén; 2. lokakuuta 1933 Helsinki – 25. toukokuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen laulaja. Hän oli Georg Malmsténin tytär, ja hänen setänsä oli Eugen Malmstén. Hänen toinen puolisonsa oli trumpettitaiteilija Erkki Karjalainen.
Ura.
Ragni Malmstén opiskeli Sibelius-Akatemiassa, mutta veri veti kevyen musiikin pariin. Hän teki ensimmäiset levytyksensä 1954 ja esitti aluksi lähinnä lastenlauluja. Mikki-hiiri -levytyksissä hän jatkoi tätinsä Greta Pitkäsen perinnettä. Muita tunnettuja lastenlauluja ovat muun muassa "Neljä kissanpoikaa" ja "Kissankulman kauhu, Eemeli".
1960-luvulla syntyivät muun muassa sellaiset levytykset kuin "Tuska", joka oli käännösversio Míkis Theodorákiksen tunnetusta "Kaimos"-hitistä, ja Georg-isän säveltämät "Unohtumaton Elmeri", "Aaltoskan haitariswing" ja "Riepumatto". Suuri hitti oli myös" ""Tango ruohikolla". Toivo Kärkeä hän levytti 20 originaalia, tyylillisesti hyvin monenlaisia, suurin osa Reino Helismaan sanoittamia: lastenlauluja kuten "Tiku ja Taku" (1961, duettona Raggenin kanssa) , huumorikappaleita kuten "Tango amerikkalaisittain""" (1963) ja tyylikkäitä foxtroteja kuten "Olavi""" (1963) . 
Vuonna 1975 ilmestyi pitkäsoitto "Vain hetkeä mä sulta pyydän", joka oli ilmeeltään laulelmallinen ja kevyen jazzahtava, sovittajana Teuvo Suojärvi. Levyn hitti oli artistin oma sävellys "Mä laihdutan""". Mukana oli myös Toivo Kärjen ja Kerttu Mustosen tango "Siks oon mä suruinen""" lattarirytmissä . 
"Uinu lapsein" (1983) oli kokoelma kehtolauluja ja "Vardagsmorgonin" (1991) Malmstén levytti äidinkielellään, ruotsiksi. Levyltä löytyy muun muassa ruotsinkielinen versio Georg Malmsténin ikivihreästä laulusta "Auringon lapset: Barn av solen""".
Vuonna 1988 Malmstén palasi 22 vuoden tauon jälkeen vielä Toivo Kärjen sävellysten pariin kun hän levytti jenkan "Lieksan likka""" (san. Pauli Ylitalo) ja valssin "Unelma""" (san. Aappo I. Piippo). Sovitukset olivat Malmsténin miehen Erkki Karjalaisen .
Vuonna 2001 studiossa Raimo Virtasen yhtyeen kanssa syntyi kolme englanninkielistä levytystä: "Too close for comfort", "Hello Dolly" ja "Long ago and far away", jotka löytyvät 2002 julkaistulta kokoelmalta "Raimo Virtasen Yhtye: levytyksiä vuosilta 1958–2001".
Ragni Malmstén toimi aktiivisesti musiikin taustavaikuttajana muun muassa Solo ry:n ja Georg Malmstén -säätiön puheenjohtajana.
Hän oli myös pidetty televisioesiintyjä. Ragni Malmsténin viimeisiä suuria televisiotöitä oli pääosa TV1:n lastenohjelmien vuoden 1982 joulukalenterin lelukauppiaana (käsikirjoittaja ja toimittaja Laura Lilja-Haataja, televisio-ohjaaja Orvo Kontio).
Stadin Slangi ry valitsi Malmsténin vuoden 1997 Stadin Friiduksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 1997.
Aiheesta muualla.
Airisto–Seili

Airisto–Seilin valtakunnallisesti arvokas maisema-alue on Saaristomerellä Paraisten ja Naantalin kaupungeissa sijaitseva 11 000 hehtaarin valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Alue sijaitsee Airistolla ja sen ympärillä sijaitsevilla kapeilla salmilla sekä lukuisilla saarilla ja luodoilla. Tämä alue on Lounaisrannikon ja Saaristomeren alueen tunnetuimpia maisemanähtävyyksiä.
Luonnonpiirteet.
Airiston selkä on muodostunut kallioperässä olevaan hautamaiseen vajoamaan. Sen syvin kohta sijaitsee maisema-alueen pohjoispuolella. Maisema-alueen eteläosa on Länsi-Turunmaan Seilin saaristosta, pohjoisosa koostuu Naantalin Rymättylässä sijaitsevista Aaslaluodon ja Airismaan saarista, sekä itäosa Paraisten Stormälöstä.
Alueen saaret ovat kallioisia ja suurimpien saarien lakiosissa kasvaa mäntymetsiä, mutta rehevimmillä alueilla esiintyy myös lehtimetsää. Alueen luonnonsuojelullisesti arvokkaita saaria ovat muun muassa Länsi-Turunmaalla sijaitsevat Högholmenin, Majholmenin ja Lindsorin saaret sekä luonnonsuojelualue Måsgrund. Seilin saari eroaa ympäröivistä, männiköiden peittämistä kallioluodoista ja saarista vehreän puistomaisena niittyineen ja jaloine lehtipuineen. Suuri osa Seilin saaresta kuuluu rantojensuojeluohjelmaan. Monet Seilin ympärillä olevat saaret ovat luonnonsuojelualueita.
Kulttuuripiirteet.
Historialliset tapahtumat Airiston selällä liittyvät vanhaan laivaväylään, jota pitkin Varsinais-Suomen rannikolle suuntautui useista hävitys- ja valloitusretkiä. Alueen tunnetuimman saaren, Seilin historia on osa Suomen sairaanhoitolaitoksen vaiheita. Saari toimi Suomen ensimmäisenä leprasairaalana vuosina 1619–1785 ja valtion mielisairaalana 1755–1962. Saareen tuodut raajarikot ja mielisairaat asuivat pääsaaressa ja spitaaliset nykyään saareen kiinni kasvaneessa niemessä. Seilin sairaalan puinen ristikirkko Seilin kirkko valmistui vuonna 1733. Kirkon vieressä on vanha hautausmaa. Sairaalan päärakennus valmistui vuonna 1840 ja se on Carl Ludvig Engelin piirtämä. Rakennuksen ulkoasu on säilytetty alkuperäisenä, mutta sisäosat on uusittu. Sairaalan rakennusryhmään kuuluu kaikkiaan viidettäkymmentä rakennusta. Nykyään Seilin rakennuksissa toimii Turun yliopiston Saaristomeren tutkimuslaitos. Haverössä ja muillakin alueen saarilla on pienimuotoisia saaristolaisia viljelytiloja.
Adolf Waldemar Jahnsson

Adolf Waldemar Jahnsson (25. helmikuuta 1841 Kivimaan kappeli, Kustavi – 9. tammikuuta 1894 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjailija.
Jahnssonin vanhemmat olivat laivuri Simon Jahnsson ja Sofia Wilhelmina Widbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1860 Turun lukiosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1864, lisensiaatiksi 1872 sekä filosofian tohtoriksi 1873.
Jahnsson toimi Turun ruotsalaisen lyseon latinan lehtorina 1873–1888 ja Turun suomalaisen lyseon kreikan ja latinan lehtorina vuodesta 1888.
Jahnssonin tohtorinväitöskirja käsitteli suomen kielen lauseoppia. Vuonna 1880 silloin 16-vuotias Emil Nestor Setälä julkaisi "Suomen kielen lauseoppi"-teoksensa jonka ensimmäisen painoksen esipuheessa Setälä sanoi kirjansa olevan pääasiassa Jahnssonin 1871 julkaistusta tohtorinväitöskirjasta lyhennetty ja yksinkertaistettu versio. Setälän tavoitteena oli saattaa vaikeatajuinen tieteellinen teksti oppikirjaksi sopivaan muotoon, missä tavoitteessa hän hyvin nuoresta iästään huolimatta onnistuikin. Myöhemmistä laitoksista maininta teoksen riippuvuussuhteesta Jahnssonin kirjaan jäi pois, mikä on antanut Fred Karlssonille aiheen syyttää Setälää plagioinnista.
Jahnsson oli naimisissa vuodesta 1876 Ida Sofia Magdalena Helanderin kanssa. Perheessä oli kahdeksan lasta joista tunnetuimpia olivat taloustieteilijä Yrjö Jahnsson, opettaja, kansanedustaja Alli Kallioniemi, rehtori, opetusneuvos Aarne Kallioniemi sekä eduskunnan pikakirjoittaja Kaarlo Kallioniemi. Pappi, kirjailija ja opettaja Evald Ferdinand Jahnsson oli Adolf Waldemar Jahnssonin veli.
Juho Rytkönen

Juho Fredrik Rytkönen (2. helmikuuta 1917 Kiuruvesi – 31. joulukuuta 1973 Kiuruvesi) oli suomalainen metsätyömies, kommunistipoliitikko ja kansanedustaja. Eduskuntaan hänet valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1951 vaaleissa SKDL:n edustajana Kuopion läänin läntisestä vaali­piiristä. Hän toimi kansan­edustajana vuoteen 1958. Sitä ennen hän työskenteli Suomen kommunistisen puolueen Iisalmen piiri­järjestön piiri­sihteerinä vuosina 1947–1949 ja Mikkelin piiri­järjestön valistus­sihteerinä 1949–1950. Hän toimi myös valitsija­miehenä presidentin­vaaleissa 1956.
Juho Rytkönen (suutarin Jussi) asui vaimonsa Saimin kanssa Kiuruveden Remeskylässä reilut 20 km taajamasta Pyhännälle menevän tien varressa pienehkössä talossa, joka on vieläkin jäljellä. Juho osallistui tiiviisti yhteiskunnalliseen toimintaan ja keskusteluihin. Esimerkiksi tupailloissa usein hän piti poliittisen katsauksen puheen muodossa, osallistui vaalikeskusteluihin eli kaikkeen mikä koski yhteiskuntaa ja sen epäoikeudenmukaisuutta.