Poproč

Poproč (unk. "Jászómindszent") on kunta Slovakiassa Košicen alueella. Vuonna siellä asui henkilöä. Se sijaitsee Volovec-vuorten läheisyydessä, Oľšava- ja Zadný-purojen välissä.
Historiansa aikana Poproč on ollut pitkään pieni ja syrjäinen kaivoskylä. Ensimmäinen maininta siitä on vuodelta 1255. Se uudelleenasutettiin lyhyen autioitumisjakson jälkeen 1300-luvulla. Seuraavien vuosisatojen ajan sen asukkaat saivat elantonsa alueen kaivoksista, metsistä ja maanviljelystä. Kylä kärsi vakavasti 1700-luvun alun sodissa ja epidemioissa, mutta lähinnä katoliset slovakit uudelleenasuttivat sen pian. 1800-luvun loppupuolella moni Popročin asukas muutti Pohjois-Amerikkaan paremman elämän toivossa. 
Poproč liittyi vuonna 1918 vastaitsenäistyneeseen Tšekkoslovakiaan. Sotien välisen ajan se pysyi köyhänä mutta hitaasti kehittyvänä kuntana. Vuonna 1939 Poproč liitettiin Unkariin, jonka osana se pysyi lähes koko toisen maailmansodan ajan. Natsi-Saksan lyhyen miehityksen jälkeen kylä vapautettiin tammikuussa 1945. 1900-luvun loppupuolen ajan Poproč kehittyi voimakkaasti osana sosialistista Tšekkoslovakiaa, mutta toisaalta sen perinteiset elinkeinot vaihtuivat kaivoksista ja maataloudesta raskaaseen teollisuuteen. Slovakian itsenäistyttyä Popročin keskustaa ja sen rakennuksia on remontoitu.
Nykyään Popročin asukkaat saavat elantonsa metsä- ja maatalouden lisäksi lähikuntien tehtaista ja yrityksistä. Kunnassa on oma peruskoulu ja päiväkoti. Sen keskustassa sijaitsevassa kulttuuritalossa järjestetään laajasti monenlaisia tapahtumia.
Maantiede ja luonne.
Poproč sijaitsee Košicen alueella ja Košice-okolien piirikunnassa. Popročin naapurikunnat ovat Jasov, Rudnik, Zlatá Idka ja Gelnica. Alueen keskuskaupunkiin Košiceen on matkaa noin 25 kilometriä. Poproč sijaitsee Slovakian malmivuorten kaakkoisosassa Volovecvuorten läheisyydessä. Alueelle tyypillisessä maisemassa korkeiden kukkuloiden väliin aukenee syviä laaksoja. Sen maaperä on hiekkaista ja savista, ja metsien maasto on lähinnä hapanta ruskomaata.
Poproč sijaitsee Medzevin-Košicen kaupunkialueella, ja sen asukkaat käyvät töissä näiden kaupunkien lisäksi myös Moldava nad Bodvoussa. Sijainniltaan Poproč on syrjäinen, minkä takia se on jäänyt usein muiden lähialueiden asutuskeskusten sosiaalisten ja perinteisten siteiden ulkopuolelle. Kunnan yhdistää Slovakian tieverkkoon vain yksi, Jasoviin kulkeva tie. Läheisimmät siteet historiassaan Popročilla onkin ollut juuri Jasoviin.
Vesistöt ja metsät.
Popročin kunta kuuluu Tonavan valuma-alueeseen. Suuremmista puroista Oľšava virtaa sen keskustan itä- ja Zadný sen länsipuolella. Ne yhdistyvät kunnan ulkopuolella Bodvaan, joka myöhemmin laskee Tiszaan. Popročin keskustan läpi virtaa Hankon puro ("Hankov jarok"), joka laskee Oľšavaan. Pohjoisen metsissä sijaitsevien lähteiden vesi on juomakelpoista.
Kunnan keskusta nousee kohti pohjoisessa ja luoteessa sijaitsevia vuoria. Keskustan korkeus merenpinnasta on 356 metriä, kun pohjoisen metsät sijaitsevat korkeimmillaan 1 050 metrissä.
Yli 70 % kunnan pinta-alasta on metsien peitossa. Popročin metsien puulajit vaihtelevat niiden sijaintikorkeuden mukaan. Kunnan keskustan pohjoispuolella päälaji on tammi, minkä lisäksi alueella esiintyy myös muun muassa pyökkiä, haapaa ja mäntyä. Korkeammalle noustessa päälajiksi nousee pyökki, ja kaikkien korkeimmat alueet ovat pääasiassa havumetsää. 1970-luvulla jotkut intensiiviseen maatalouskäyttöön sopimattomat pellot muutettiin talousmetsiksi.
Kaivokset.
Kunta on rakennettu historiallisesti merkittävien rautamalmiesiintymien lähelle. Suurimmat kaivokset olivat Rúfus, joka sijaitsi Popročin keskustasta itään ja Fortuna, joka sijaitsi pohjoisessa. Rúfuksen kaivosonkalo ulottui pisimmillään 170 metrin ja Fortunan 140 metrin syvyyteen. Kummankin kaivostoiminta lakkautettiin 1900-luvun puolivälin jälkeen. Tärkeä louhinnan kohde oli alueella yleisesti esiintyvä limoniitti. Alueella on myös muun muassa sideriittiä, antimonihohdetta ja kultaa, jota Popročin kaivoksista on kaivettu noin 80 kiloa. Nykyään Popročissa ei harjoiteta kaivostoimintaa sen esiintymien ehtymisen ja taloudellisten realiteettien takia.
Ilmasto.
Popročissa vallitsee Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea (Dfb) ilmasto. Slovakian malmivuorten korkeimmat alueet kuuluvat kylmempään vyöhykkeeseen, kun alemmat alueet kuuluvat lämpimään ylänköalueeseen.
Kesän keskilämpötila on 18,6 astetta, ja vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu. Kylmin kuukausi on puolestaan tammikuu, jolloin keskilämpötila on –3,7 astetta. Heinäkuu on myös sateisin kuukausi, jolloin keskimääräinen sademäärä yltää noin 123 millimetriin. Vähiten sataa tammikuussa, jolloin sadetta kertyy keskimäärin noin 36 millimetriä. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on noin 844 millimetriä. Sadepäiviä on eniten heinäkuussa ja vähiten tammikuussa.
Kaupunkinäkymä.
Popročin talojen tyyliin ovat historiallisesti vaikuttaneet kylän eristäytynyt sijainti ja sen asukkaiden elinkeinot. Poproč oli pitkään varsin köyhä talonpoikais- ja kaivoskylä. 1700-luvun alussa osittain autioituneen kylän asuttivat slovakit, jotka rakensivat omia talojaan Hankon puron molemmille rannoille. Köyhimpien työläisten talot olivat usein rakennettu kahden tai useamman rakennusten pihoiksi, joihin pääsi kadulle auki olevasta portista. Pihojen yhteydessä sijaitsi usein asukkaiden yhteinen navetta. Varakkaammat perheet asuivat enimmäkseen yksiperheisissä kodeissa, ja heidän talonsa portit olivat suljettuja.
Popročin talot valmistettiin 1700- ja 1800-luvuilla polttamattomasta tiilestä, jota valmistivat joko kyläläiset itse tai kausityönä alueella liikkuneet romanit. Rakennusten ikkunanreunukset koristeltiin usein värikkäillä kehyksillä. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä talojen päämateriaali pysyi samana, mutta niiden alaosat alettiin rakentaa louhoskivestä. Popročin vanhimmat yhä pystyssä olevat rakennukset ovat Kaikkien pyhien kirkko sekä vanha koulurakennus.
Popročissa oli 2020-luvun alussa yhteensä 715 asuinrakennusta, joista 708 oli omakotitaloja. Kerrostaloja oli neljä, ja kolme rakennusta kuului muihin tyyppeihin. Yksityishenkilöiden omistamat talot olivat selvässä enemmistössä, niitä oli 615. Kerrostaloasuntoja oli 78, ja Popročin kunta omisti yhden talon.
Nimen alkuperä.
Popročin slovakinkielisen nimen alkuperästä on kaksi teoriaa. Luultavampana pidetään sitä, että se on johdettu monissa slaavilaisissa kielissä esiintyvässä saniaista tarkoittavasta sanasta. Mahdollisena on myös pidetty maantieteellistä selitystä, jonka mukaan kylä olisi sijainnut Proch-nimisen vuoren juurella. Todisteita nimen käytöstä alueella ei ole kuitenkaan säilynyt.
Unkarinkielisen Jászómindszentin loppuosa mindszent tarkoittaa kaikkia pyhiä. Termi näkyy myös kunnan historiallisessa saksankielisessä nimessä Aller Heiligen. Alkuliite Jászó viittaa läheisen Jasovin kuntaan. Mindszent-nimen tarkkaa alkuperää ei tunneta, mutta Popročin kirkko on myös nimetty Kaikkien pyhien kirkoksi.
Historia.
Ensimmäinen maininta ja kylän perustaminen.
Ensimmäinen Popročin mainitseva kirjallinen dokumentti on vuodelta 1255, jolloin se kuului Unkarin kuningaskuntaan. Tuolloin nykyisen kaltaista kylää ei oltu vielä perustettu. Kuningas Béla IV:n allekirjoittamassa latinankielisessä dokumentissa mainitaan Elchianin (slovakiksi Olšvany) asutus, joka sijaitsi nykyisen Popročin kylän paikalla. Nimensä perusteella Olšvany oli luultavasti slaavien perustama. Sen asukkaat harjoittivat malminlouhintaa, mutta esiintymän kuihduttua he hylkäsivät asutuksen viimeistään 1300-luvun alussa. Olšvanyn ensimmäiset asukkaat jättivät jälkeensä raivaamansa pellot, jotka myöhemmin mainittiin Jasovin linnan omistuksina.
Jasovin premonstratenssien luostari oli vuosisatoja merkittävä maanomistaja myös Popročin alueella. Unkarin kuningas myönsi 1358 sille alueelle verovapaat malminlouhintaoikeudet. Mongolien hyökkäysten jälkeen kuningas kutsui saksalaisia siirtolaisia uudelleenasuttamaan valtakunnan eniten kärsineitä alueita. Popročin ympäristöön asettui saksalaisia luultavasti jo tällöin. 1500-luvulle tultaessa Poproč oli suurelta osin slovakialainen. Kylän 58:sta talon päästä 25 oli slovakkeja ja 21 unkarilaisia. Tämän lisäksi kylässä asui yksi saksalainen ja 11:sta kansallisuutta ei listattu. Tuolloin sen asukkaat saivat elinkeinonsa malmin louhimisesta, maanviljelystä, hiilenpoltosta sekä käsitöistä. Kylässä valmistetut isosilmäiset siivilät tunnettiin niiden korkeasta laadusta.
1600-luvulta Unkarin vallankumouksen.
1600-luvun kapinat ja turkkilaissodat muuttivat Popročin alueen merkitystä. Turkkilaisten miehitettyä Egerin sen hiippakunnan keskus siirrettiin väliaikaisesti Jasoviin, minne perustettiin jesuiittojen yliopisto. Tällä oli suuri merkitys Itä-Slovakian vastauskonpudistuksessa. István Bocskain kapinan aikana Popročin miehittivät kurutsit. Ensimmäinen maininta Popročissa toimineesta koulusta on vuodelta 1646. Jasovin luostarin liittäminen yhteen nykyään Znojmossa sijaitsevaan Loukan luostariin vuonna 1700 toi paljon määriläisiä vaikutteita sen lähialueille. Samaan aikaan saksalaisvaikutus vahvistui erityisesti läheisen Medzevin kaivosalueilla. Kymmenen vuotta myöhemmin puhjennut ruttoepidemia iski rankasti Popročiin. Vuonna 1725 kylässä laskettiin olevan vain 13 kotitaloutta. Epidemian ja aikakauden yleisten levottomuuksien laannuttua kylään muutti lähinnä katolilaisia slovakkeja.
Vuonna 1776 vihittiin käyttöön Popročin nykyinen Kaikkien pyhien kirkko. Seuraavalle vuosisadalle tultaessa kylässä asui 1 147 henkilöä, jotka saivat elantonsa pääosin samoista elinkeinoista kuin ennenkin. Kaivostoiminnan, metsätyön ja maanviljelyn merkitys säilyi tärkeänä. Unkarin vallankumous ei näkynyt popročlaisten elämässä juuri lainkaan. Kapinan viimeisinä kuukausina kaksi Venäjän armeijan sotilasta kulki Popročin kautta kohti läheistä Zlatá Idkan kylää. Seuraavana vuonna Popročin maattomat talonpojat pahoinpitelivät kunnanviranomaisen, mistä vastatoimena kylään perustettiin väliaikainen rikostuomioistuin. Järjestyksen turvaaminen annettiin noin sadan sotilaan vastuulle.
1900-luvun alku.
1800-luvun lopulle tultaessa Unkarin hallituksen vähemmistökansoja sortava politiikka ja nykyisen Itä-Slovakian huonot työmahdollisuudet saivat monet muuttamaan ulkomaille. Popročlaiset muuttivat enimmäkseen Kanadaan ja Yhdysvaltojen itärannikolle työskentelemään kaivoksissa ja tehtaissa. Eniten maastamuuttoa tapahtui 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä, kun Popročin väestö vähentyi noin 15 prosentilla.
Ensimmäisessä maailmansodassa kuoli 25 Popročin asukasta. Tiettävästi vain yksi popročlainen, nimeltään Ján Petráš, taisteli Tšekkoslovakian legioonissa Venäjällä. Poproč liittyi Tšekkoslovakian tasavaltaan sen itsenäistyttyä 1918. Unkarin-Tšekkoslovakian sotaan otti osaa usea popročlainen, joista kaksi kaatui sen taisteluissa.
Popročlaiset ottivat tiettävästi uuden tasavallan synnyn positiivisesti vastaan. Maailmansotien välisenä aikana kylän politiikkaa dominoivat vasemmistopuolueet, mihin vaikutti alueen asukkaiden köyhyys ja huonot työolot. Työväenliikkeen synty alueella liittyi vuonna 1918 puhjenneeseen riitaan Jasovin Počkajissa sijainneen sahan työntekijöiden irtisanomispalkkioista. Kommunistisen puolueen kunnallisjärjestö perustettiin 1924 ja sosiaalidemokraattien 1931, vaikka kylän pormestarina toimi tätä ennen sosiaalidemokraattisia poliitikkoja. 1930-luvun lama koetteli myös Popročia, mitä protestoidakseen työntekijät osoittivat mieltään lähialueilla. Helmikuussa 1935 Popročin asukkaista 279 olivat työttömiä.
Köyhyydestä huolimatta Poproč koki myös kasvua ennen toista maailmansotaa. Kylään perustettiin vuonna 1924 pieni, 50 kirjan kirjasto, ja myöhemmin vuosikymmenen lopulla myös palolaitos. Lisäksi Rúfuksen kaivos modernisoitiin.
Toinen maailmansota ja unkarilaismiehitys.
Wienin ensimmäisessä välitystuomiossa marraskuussa 1938 Tšekkoslovakia määrättiin luovuttamaan Unkarille laajoja alueita Itä- ja Etelä-Slovakiasta. Vaikka Poproč pysyi vielä tuolloin osana Tšekkoslovakiaa, siirtyi sen piirin pääkaupunki Moldava nad Bodvou osaksi Unkaria, mikä hankaloitti popročlaisten elämää. Unkari ja itsenäistynyt Slovakian tasavalta jatkoivat neuvotteluja tämän jälkeenkin, ja niiden lopputuloksena myös Poproč luovutettiin Unkarille marraskuussa 1939.
Unkarilaisvalta näkyi Popročissa väestön unkarilaistamistoimenpiteinä. Kylän koulun opetuskieleksi määrättiin aluksi ainoastaan unkari, mutta Unkarin opetusministeriölle lähetetyn kirjeen jälkeen myös slovakin opetus sallittiin. Se oli kuitenkin paljon rajatumpaa kuin sotaa edeltäneenä aikakautena. Marraskuussa 1939 Popročin koulurakennuksen yhteyteen pystytettiin pyhän Tapanin kruunua kuvaava muistomerkki ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneille sotilaille. Sen paljastamistilaisuus oli paikallisille merkittävä tapahtuma, jossa luettiin muun muassa unkarilaisnationalistisia runoja. Samana vuonna itse rakennuksen seinään kaiverrettiin suurin kirjaimin unkarinkielinen teksti:
Sota oli yleisesti pysähtyneisyyden ja köyhyyden aikaa Popročissa. Kylän pojat osallistuivat puolisotilaallisen Levente-järjestön toimintaan, jonka tarkoituksena oli valmistaa heitä palvelemaan Unkarin armeijassa. Liikunnan ja sotilaskoulutuksen lisäksi Leventen oli tarkoitus vahvistaa nuorison unkarilaiskristillistä vakaumusta, mutta vallitsevien olojen vuoksi tämä koitui usein mahdottomaksi. Kesäkuussa 1942 alkaneen operaatio Barbarossan myötä Unkari liittyi natsi-Saksan rinnalle sodassa Neuvostoliittoa vastaan. Sodan taisteluissa kaatui 22 Popročista kotoisin ollutta sotilasta, ja yksi liittyi toisella puolella taistelleeseen Tšekkoslovakian ensimmäiseen armeijakuntaan.
Maaliskuussa 1944 Saksa miehitti entisen liittolaisensa Unkarin. Muutoksen jälkeen Popročin juutalaiset kuljetettiin Mauthausen-Gusenin keskitysleirille tuhottaviksi. Slovakian kansannousun aikaan syksyllä 1944 Popročin lähialueilla toimi kaksi partisaaniryhmää, jotka sabotoivat saksalaisten sotaponnistuksia. Saman vuoden joulukuussa julistettua yleistä liikekannallepanoa paetakseen useat Popročin miehet piiloutuivat läheisiin metsiin ja kaivoksiin. Rintamalinjan lähestyessä saksalaisia sotilaita majoitettiin asumaan popročlaisiin taloihin. Itse kylän valtaus sujui suuremmitta vahingoitta, mutta useat siviilit kärsivät vammoja läheisillä miinakentillä. Lopulta kylä palasi takaisin uudelleenyhdistyneen Tšekkoslovakian osaksi, kun Puna-armeijan 4. Ukrainan rintaman joukot vapauttivat sen 21. tammikuuta 1945.
Sodan jälkeen.
Rappiolle jääneiden rakennusten korjaaminen ja unkarilaisen propagandan poisto aloitettiin välittömästi Popročin vapautumisen jälkeen. Uudistuksista merkittävimpiä oli kylän kytkeminen sähköverkkoon helmikuussa 1946, jolloin Poproč sai myös oman radiojärjestelmän. Vuoteen 1948 mennessä Popročiin oli rakennettu 150 uutta taloa, ja samana vuonna aloitettiin myös urheilukentän rakentaminen. Uudet työmahdollisuudet nostattivat popročlaisten elintasoa merkittävästi. Popročin politiikassa demokraattisilla puolueilla ja Tšekkoslovakian kommunistisella puolueella oli suurin piirtein sama kannatus. Helmikuun vallankaappauksen jälkeen Popročin kansalliskomitean demokraattiset jäsenet erotettiin ja kunnan elinkeinoelämän kansallistaminen aloitettiin. Taloinpoikaisosuuskunta perustettiin 1950, minkä lisäksi kunnan maat kollektivisoitiin ja yksityinen maataloustoiminta kiellettiin.
1950-luvulla Popročin asukkaiden terveystilanne parani, kun sinne perustettiin terveysasema ja uuden terveyskeskuksen rakentaminen aloitettiin. Hankon puron ylittänyt vanha puusilta korvattiin betonisillalla, minkä lisäksi kuntaan perustettiin postitoimisto sekä erilaisia kauppoja. Vuonna 1957 aloitettiin uuden kunnantalon rakentaminen. Kunnallinen vesijohtojärjestelmä valmistui keväällä 1962, mikä paransi juomaveden saatavuutta.
1960- ja 1970-luvuilla Popročin ja sen lähialueiden kaivoksia suljettiin yksi toisensa perään. Vuosisatoja kaivoksista elantonsa saaneiden asukkaiden oli etsittävä uusia toimeentulon muotoja, joita he löysivät muun muassa Košicen rautaruukista ja Moldavan tehtaista. Tyhjiksi jääneisiin kaivosrakennuksiin perustettin kulutustavaroita tuottanut tehdas, joka työllisti paljon paikallisia naisia. Naisten työssäkäynti kasvoikin tänä aikana huomattavasti. 1963 valmistui Jasoviin kulkeneen tien päällystys.
Tšekkoslovakian miehitys näkyi Popročissa lähinnä televisio- ja radiolähetysten sekä bussiliikenteen häiriöinä. 1970-luvun alussa puolueen jäsenistöä puhdistettiin: epäluotettaviksi koettujen henkilöiden jäsenyyttä ei uusittu, mutta toisaalta moni erosi myös omasta pyynnöstään. Miehityksen jälkeisen normalisaation aikakautena rakentaminen Popročissa jatkui vilkkaana. Vuonna 1972 valmistui elokuvateatteri ja myöhemmin Borovnická horan läheisyyteen rakennettiin mökkialue, jota suosivat erityisesti košicelaiset.
Samettivallankumouksesta nykypäivään.
Loppuvuonna 1989 syttynyt samettivallankumous päätti yli 40 vuotta kestäneen kommunistisen puolueen yksinvallan. Popročissa suosituin puolue vuoden 1990 parlamenttivaaleissa oli muun Slovakian tapaan Kansa väkivaltaa vastaan (VPN). Saman vuoden marraskuussa järjestettyjen kunnallisvaalien Popročin pormestariksi valittiin kristillisdemokraattien ja VPN:n yhteisehdokas Peter Bombala. Hän kuitenkin erosi tehtävästä seuraavan vuoden maaliskuussa, ja toukokuun pormestarivaalit voitti Demokraattisen vasemmiston puolueen Mária Timkova.
Suunnitelmatalouden purkamisen myötä Popročiin perustettiin pian sen ensimmäinen yksityinen ruokakauppa. 1990-luvun alun poliittisen epäjärjestyksen aikana kunnassa vieraili monen puolueen johtohenkilöitä esittelemässä poliittisia ohjelmiansa sen asukkaille. Milan Kňažko vieraili Popročissa 1992 ja Vladimír Mečiar 1994. Slovakian itsenäistyessä tammikuussa 1993 moni Popročin asukas oli muuttanut töiden perässä Saksaan tai Itävaltaan. Suurimmat työnantajat olivat kuitenkin yhä lähikaupungeissa sijaitsevat raskaan teollisuuden tehtaat. Syyskuussa 1995 järjestettyihin Slovakian perustuslain kolmevuotisjuhliin ja Popročin ensimmäisen maininnan 740-vuotisjuhliin osallistui moni alueen ja valtion merkkihenkilö. Samassa kuussa toimintansa aloitti kunnan uusi päiväkoti, minkä lisäksi vanha päiväkoti kunnostettiin alakouluksi.
1990-luvun loppulla Popročissa aloitettiin usea suuri infrastruktuurihanke. Jätevedenpuhdistamon rakentaminen aloitettiin 1997, ja kunta liitettiin kaasuverkkoon joulukuussa 1999. Kaasun yleistä käyttöönottoa kuitenkin lykättiin, kun ympäristöviranomaiset eivät sallineet sen avaamista. Kaasuputkien kaivannoissa syntyneiden kuoppien täyttämiseen oltiin käytetty Popročin suljettujen antimonikaivosten hiekkaa, jonka raskasmetallien pelättiin vuosien saatossa huuhtoutuvan pohjaveteen. Tämä sai laajasti huomiota Slovakian mediassa, sillä moni kyläläinen oli ehtinyt jo hankkiutua eroon vanhoista kiinteän polttoaineen kattiloistaan, mikä olisi voinut jättää heidän talonsa lämmittämättä koko talven ajaksi. Lopulta tilanne selvisi kun kaasuputken väliaikaiskäyttö sallittiin.
Elokuussa 2003 tapahtuneessa bussiturmassa kuoli kahdeksan Popročista kotoisin ollutta pyhiinvaeltajaa. Heidän hautajaistilaisuuteensa otti osaa muun muassa Slovakian presidentti Rudolf Schuster. Samana vuonna pormestariksi valittiin Iveta Komarová Hiľovská, jonka hallinto peri monen miljoonan Slovakian korunan velat. Kunta onnistui välttämään itsehallintonsa menettämisen omilla varoillaan sekä ottamallaan pankkilainalla.
Slovakiasta tuli Euroopan unionin jäsenvaltio vuonna 2004. Ensimmäinen EU-rahastoista tukea saanut hanke Popročissa oli jalkapallokentän rakennuksen remontointi. Myöhemmin EU on tukenut Popročin alakoulun remonttia ja kunnan keskustan elvyttämistä. Jälkimmäinen on ollut tähän astisista hankkeista kallein noin 983 tuhannen euron kokonaishinnallaan. Vuosien koekäytön jälkeen jätevedenpuhdistamo ja moderni viemärijärjestelmä otettiin virallisesti käyttöön vuonna 2006. Myös kunnan jätteenlajittelujärjestelmää parannettiin, kun erillisjätteiden keräys aloitettiin ja kompostointialue perustettiin. Vuoden 2008 kaivostyöläistenpäiville osallistui muun muassa pääministeri Robert Fico, joka avasi juhlallisesti uuden monitoimikentän.
Popročin asukkailla on ollut vaikeuksia vesijohtoveden saannin kanssa jo 1980-luvulta lähtien. Vuosien saatossa Itä-Slovakian vesilaitoksen huoltamien vesiputkien kunto on heikentynyt, eivätkä ne pysty kuljettamaan vettä Jasovin lähteestä popročlaisten kysyntää vastaavaa määrää. Elokuussa 2024 ongelma kosketti noin 400 taloutta.
Kunnan tunnukset.
Popročin vaakunassa on kuvattuna kaksi kultaista ristikkäistä kaivosvasaraa. Niiden hopeiset varret on sidottu toisiinsa kultaisella nauhalla. Vasaroiden alapuolelle on sijoitettu kuusisakarainen tähti. Vaakuna symboloi Popročissa vuosisatoja harjoitettua kaivosteollisuutta. Kunnan lippu on väriltään punavalkokeltainen, ja se on jaettu vinosti neljään osaan keskellä sijaitsevan vinoristin mukaisesti. Sen päätyyn on leikattu kaksi viiltoa.
Ensimmäiset maininnat Popročin tunnuksista ovat vuodelta 1783, mutta niiden symboliikka on luultavasti vanhempi. Slovakian sisäministeriön heraldinen toimikunta vahvisti Popročin tunnukset vuonna 1994.
Hallinto.
Vuoden 2018 kunnallisvaalien jälkeen Popročin pormestarina on toiminut Iveta Komarová Hiľovská. Hän uusi mandaattinsa myös vuoden 2022 vaaleissa. Tätä ennen hän toimi pormestarina myös vuosina 2003–2010.
Popročin yhdeksänpaikkaisen kunnanvaltuuston paikkajako on seuraava:
Väestö.
Vuonna 2024 Popročissa asui 2 647 asukasta. Voimakkaimman väestönkasvunsa kylä koki toisen maailmansodan jälkeisinä vuosikymmeninä, jolloin sen väkiluku nousi reilusta 1 600 henkilöstä lähes tuhannella asukkaalla. 2000-luvun alun jälkeen kunnan asukasmäärä on laskenut yli 150 ihmisellä. Kunnan sukupuolijakauma vuonna 2021 oli lähes tasan. Popročlaisista 50,3 % oli naisia ja 49,7 % miehiä.
Vuonna 2021 kunnan asukkaista 1 742 oli työikäisiä, 365 alaikäisiä ja 560 eläkeikäisiä. Popročissa asuvien työttömien lukumäärä on pysynyt pitkään noin 200 henkilössä. Se on suunnilleen samaa tasoa kuin ympäröivillä alueilla.
Nykyään Poproč on etniseltä jakaumaltaan lähes täysin slovakialainen, mutta historialliset unkarilais- ja saksalaisväestöt ovat yhä edustettuina. Vuonna 2011 kunnassa asui myös 12 tšekkiä, neljä ruteenia, neljä ukrainalaista ja kaksi puolalaista. Neljä ihmistä kuului johonkin muuhun kansalaisuuteen, ja 192:n kansalaisuus ei ollut tiedossa.
Uskonto.
Vuonna 2011 Popročin väestöstä 2 170 henkilöä tunnusti katolista, 37 kreikkalaiskatolista ja 18 luterilaista uskoa. Uskontokuntiin kuulumattomia oli 180, ja 292 ei vastannut kyselyyn. Kunnassa sijaitsee katolisen Kaikkien pyhien kirkon lisäksi myös seitsemännen päivän adventistien rukoushuone. 1900-luvulla kunnan asukkaista adventisteja oli yli sata, mutta 2010-luvulla heidän määränsä on laskenut reiluun 20:een.
Juutalaiset.
Toiseen maailmansotaan saakka Popročin toiseksi suurimman uskonnollisen ryhmän muodostivat juutalaiset, joita kunnassa asui vuonna 1930 yhteensä 24. Heidän tarkkaa saapumisaikaansa Popročiin ei tiedetä, mutta 1900-luvun alkupuolella kylässä asui usea juutalainen perhe. He olivat pääosin varakkaita ja työskentelivät muun muassa kauppiaina. Natsi-Saksan ja sen liittolaisten toisessa maailmansodassa tekemän holokaustin jälkeen jotkut keskitysleireistä selvinneet palasivat noin vuodeksi Popročiin, mutta muuttivat pian Iso-Britannian hallinnoimaan Palestiinaan. Nykyään Popročissa ei asu juutalaisia. Kristillisen hautausmaan vieressä sijaitseva juutalainen hautausmaa on jäänyt huonoon kuntoon, mutta 2000-luvulla sitä on kunnostettu.
Palvelut.
Popročin palveluihin kuuluvat kunnanvirasto, kulttuuritalo ja sen yhteydessä toimiva kirjasto. Kunnan lapset pystyvät käymään omassa päiväkodissaan ja peruskoulussaan. Koulurakennusta on 2000-luvulla remontoitu, ja sen yhteyteen perustettiin vuonna 2015 vapaa-ajankeskus, joka tarjoaa tapahtumia ja tekemistä kunnan nuorisolle.
Popročin keskustassa sijaitsee myös terveysasema, hammaslääkäri, hautausmaa, hautauskappeli, yhteisötila, posti sekä paloasema. Popročin alueella sijaitsee myös viisi vähittäiskauppaa, joissa myydään elintarvikkeita ja hygieniatuotteita sekä yksi lihakauppa. Kunnassa toimii vanhustenkoti Domov sv. Anny.
Jätehuollossa Popročin kunta tekee yhteistyötä AVE SK odpadové hospodárstvo, s.r.o. -yhtiön Košicen toimipisteen kanssa. Yhdyskuntajätteen keräämisen lisäksi kunnassa lajitellaan muovi-, tetrapakkaus-, metalli, lasi- ja paperijäte.
Elinkeinoelämä ja työllisyys.
Kaivostoiminnan loputtua 1900-luvun toisella puoliskolla Popročiin perustettiin useita pieniä tehtaita. Obzor VDI Poproč valmisti aluksi muun muassa metalliportteja, mutta myöhemmin siitä tuli polkimien monopolivalmistaja Tšekkoslovakiassa. Enimmillään tehdas työllisti 140 työntekijää ja valmisti 850 000 poljinta vuonna 1985. Kunnassa toimi noihin aikoihin myös muun muassa yksi terästuotteita ja toinen leluja valmistanut tehdas. Nämä yritykset lopettivat toimintansa viimeistään vuosituhannen vaihteessa.
Metsäteollisuus työllistää Popročin asukkaita muun muassa hakkuiden, puunkuljetuksen ja jalostuksen muodossa. Kunnan suurin metsänomistaja on Jasovin premonstratenssien sääntökunta. Toinen merkittävä omistaja on Popročin kunnan maaomistajayhdistys.
Maatalouden merkitys kuntalaisten työllistäjänä on vähentynyt merkittävästi 1990-luvun alun jälkeen. Vain parhaiten viljelyyn soveltuvilla palstoilla harjoitetaan modernia tehoviljelyä, kun taas muilla pelloilla kasvatetaan lähinnä luomurehua. Eläimistä ruuaksi kasvatetaan kunnassa pääasiassa lampaita.
Liikenne.
Ainoa Popročista kulkeva tie on III/3359, joka yhdistää sen läheiseen Jasovin kuntaan. Lähin rautatieasema on Moldava nad Bodvoun rautatieasema ja lähin lentokenttä Košicen kansainvälinen lentoasema.
Popročin linja-autopysäkeillä pysähtyy Eurobusin liikennöimä Košicen ja Smolníkin välillä kulkeva reitti.
Kulttuuri ja vapaa-aika.
Popročissa toimii vapaapalokunta, Slovakian turistiseura, Matica slovenská sekä lauluseura Fortuna. Kunnan nimeä kantavaa lehteä on julkaistu vuodesta 2006 lähtien.
Popročin kulttuuritalo avattiin kylän vapauttamisen 20. vuotispäivänä tammikuussa 1965. Samana vuonna sen ensimmäiseen kerrokseen avattiin julkinen kirjasto. Niiden tiloissa järjestetään muun muassa konsertteja, teatteriesityksiä ja lukutilaisuuksia. Matica slovenská on järjestänyt kulttuuritalon tiloissa myös näyttelyitä.
Vuosittain järjestettävän kyläpäivät ("dni obce") ovat hyvin suosittu tapahtuma Popročissa. Alunperin kaivosmiesten päivänä tunnetussa juhlassa on esiintynyt moni Slovakian tunnetuimmista artisteista kuten Heľenine oči, Peter Nagy ja Kandráčovci.
Kunnan elokuvakulttuuri sai alkunsa kun kaivosmiesten perheille alettiin näyttää elokuvia 1900-luvun puolivälissä. Elokuvateatteri Slovan valmistui kulttuuritalon yhteyteen vuonna 1972. Teatterin käyttö on vähentynyt vuosien kuluessa, mutta siellä järjestetään yhä elokuvanäytöksiä silloin tällöin. Juraj Kerekešin elokuva "Tlejúci život" kuvattiin vuonna 1969 Popročin ympäristössä.
Popročissa toimii kaksi aktiivista urheiluseuraa: pöytätennisseura ja jalkapallojoukkue OFK Slovan Poproč, jonka edustusjoukkue pelaa Košicen alueen alasarjassa. Popročin keskustassa sijaitsee katsomolla varustettu jalkapallokenttä, pienempi harjoitusjalkapallokenttä, monitoimikenttä, lasten leikkikenttä sekä peruskoulun yhteydessä sijaitseva urheilukeskus. Lähialueen metsissä sijaitsee vaellusreittejä, ja maastopyöräily niillä on suosittua.
Nähtävyydet.
Popročin nähtävyyksiin lukeutuu barokkityyliä edustavan Kaikkien pyhien kirkon lisäksi kylän vanhat kaivokset ja kaivosmiesten aikoinaan käyttämä Pyhälle Barbaralle omistettu kappeli. Kunnassa ei kuitenkaan ole matkailupalveluita.
Kansainväliset suhteet.
Sosialistisen Tšekkoslovakian aikaan Popročilla oli ystävälliset suhteet Olomouciin Tšekissä, Forróon Unkarissa ja Vynohradiviin Ukrainassa. Näitä yhteyksiä ei kuitenkaan ylläpidetty vuoden 1989 jälkeen. Slovakian itsenäistyttyä Poproč on tehnyt yhteistyötä Unkarissa sijaitsevan Mindszentin kanssa. Yhteistyö juontaa juurensa kummankin kaupungin unkarinkielisten nimien kaikkea pyhää tarkoittavasta merkityksestä. Kuntalaisten välisiin tapaamisiin on osallistunut myös slovakialainen Valalíkin kunta. 
Poproč ei ole solminut yhteistyösopimuksia minkään muun kunnan kanssa.