tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ivan Stešenko

Ivan M. Stešenko (24. kesäkuuta 1874 Pultava – 1. elokuuta 1918 Pultava) oli ukrainalainen poliitikko, kirjallisuudentutkija, kirjailija ja kääntäjä.
Stešenko oli Ševtšenkon tieteellisen seuran jäsen vuodesta 1917. Hänen puolisonsa oli Oksana Stešenko ja appensa Myh’ailo Starytskyi. Hänen tyttärensä Iryna Stešenko oli näyttelijä ja kääntäjä.
Opiskeluaikana 1892–1896 Kiovan yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa Stešenko toimi Plejadan seuraajassa, Kirjallisessa Hromadassa. Hän julkaisi ensimmäisiä kirjallisuusartikkeleita, runoja ja käännöksiä Lvivin "Pravdassa", "Zorjassa" (Lviv) ja "Dzvinokissa". Valmistuttuaan hän aloitti opettajana Kiovan naislukiossa. Stešenkon poliittiseen aktivoitumiseen vaikuttivat Myh’ailo Drahomanovin kirjoitukset ja ystävyys Mykola V. Kovalevskyin kanssa. Hän perusti 1896 Lesja Ukrajinkan ja muiden kanssa ensimmäisen ukrainalaisen sosiaalidemokraattisen piirin ja kirjoitti runoja ja näytelmän "Mazepa". Hänet tuomittiin 1897 neljäksi kuukaudeksi vankilaan, karkotukseen Kiovasta kolmeksi vuodeksi, ja häntä kiellettiin tekemästä opetustyötä. Sillä aikaa hän valmisteli ukrainan kielen sanakirjaa, joka tosin jäi julkaisematta. Hän laati ensimmäisen teoksen Ivan Kotljarevskyin runoudesta (1898), julkaisi kaksi omaa runokokoelmaa ja kirjoitti artikkeleita "Kievskaja starinaan".
Stešenko palasi Kiovaan 1900 ja oli Ukrainan nationalistisen liikkeen kärkihahmoja. Hänet valittiin Kiovan Hromadaan, ja hän teki yhteistyötä Ukrainan puolueettoman demokraattisen järjestön ja sen seuraajan Ukrainalaisten edistyksellisten seuran kanssa. Stešenko jatkoi kirjoittamista lehtiin, piti luentoja ja toimi sihteerinä Kiovan kirjallis-taiteellisessa seurassa, kunnes se lakkautettiin 1905. Hän julkaisi 1902 ensimmäisen laajemman kriittisen elämäkerran Ivan Kotljarevskyistä. Hän oli 1905 toisena julkaisijana satiirilehdessä "Šeršenissä". Vuonna 1906 hän aloitti jälleen opettajantyön ja opetti kymmenkunta vuotta useissa kiovalaisissa oppilaitoksissa. Hän oli Ukrainan tieteellisen seuran sihteeri ja varapuheenjohtaja. Hän julkaisi ukrainalaisen teatterin historian 1908 ja oli kuukausilehti "Sjaivon" päätoimittaja 1913–1914. Lisäksi hän toimi 1915–1917 sotapakolaisten oppilaitoksen johtajana.
Stešenko valittiin helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 Kiovan kunnallishallintoon luottamustehtävään. Hän oli Ukrainan kansantasavallan hallituksen pääsihteeri kesä-joulukuussa 1917 ja opetusministeri tammi-helmikuussa 1918. Hän johti koulujärjestelmän ukrainalaistamista ja perusti Ukrainan taideakatemian ja Ukrainan pedagogisen akatemian. Tuntemattomat hyökkääjät surmasivat hänet, kun hän oli lomailemassa. Stešenko haudattiin valtion kustannuksella Kiovaan Baikoven hautausmaalle.
Tieteellisen työnsä ohella Stešenko teki merkittäviä käännöksiä. Hänen kootut runonsa ja muuta tuotantoaan julkaistiin Pultavassa 2013.
Esa Hellgrén

Esa Antero Hellgrén (20. joulukuuta 1933 Nurmijärvi – (hautauspäivä 26. huhtikuuta) 2024 Nurmijärvi) oli suomalainen insinööri ja yritys- ja järjestöjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Hellgrénin vanhemmat olivat maalari Väinö Johannes Hellgrén ja Lyyli Aleksandra Peltonen. Hän avioitui vuonna 1960 filosofian maisteri Ritva-Liisa Sinikka Mikkolan kanssa. Hellgrén tuli ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta vuonna 1953 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960. Hellgrén oli Helsingin kaupungin sähkölaitoksen, vuodesta 1977 Helsingin kaupungin energialaitos, muuntamoinsinööri 1960, kaapeli-insinööri 1960–1962, tarkastustoimiston päällikkö 1962–1969, sähkönmyyntitoimiston päällikkö 1969–1974, työtoimiston päällikkö 1974–1983 ja jakeluosaston päällikkö 1983–1985. Suomen Sähkölaitosyhdistyksen toimitusjohtajan varamies hän oli 1985–1986 ja toimitusjohtaja 1986–1994 ja Sähkötarkastuskeskuksen toimitusjohtaja 1995–1996. Hellgrén oli myös SLY-Palvelu-yhtiön toimitusjohtaja sekä Helsingin teknillisen oppilaitoksen tuntiopettaja 1962–1974. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen vuonna 1992 saanut Hellgrén oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti (1989).
Ferdinand Alexander Vladimir Carlstedt

Ferdinand Alexander Vladimir Carlstedt (26. toukokuuta 1857 – kadonnut maaliskuussa 1920) oli suomalainen Venäjän keisarillisen armeijan kenraalimajuri.
Carlstedtin vanhemmat olivat eversti Ferdinand Eugen Carlstedt (1815–1872) ja Charlotta Fredrika Bremer (1823–1889). Hän valmistui Pietarin jalkaväen junkkarikoulusta 1877 ja palaveli aluksi Väinänjoen jalkaväkirykmentissä ja 4. rautatiepataljoonassa. Carlstedt osallistui Turkin sotaan 1877–1878 ja sodan jälkeen hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1878 ja luutnantiksi 1880. Hän palveli vuodesta 1881 8. Viipurin tarkk’ampujapataljoonassa ja toimi pataljoonan majoitusmestarina 1882–1885. Carlstedt siirrettiin 1886 Venäjän tarkk’ampujajoukkojen reserviin. Carlstedt palasi aktiivipalvelukseen 94. Jenisein jalkaväkirykmenttiin ja hän oli kouluttajanaa Pietarin 1. kadettikoulussa vuodesta 1888 alkaen. Hänet ylennettiin alikapteeniksi 1889, kapteeniksi 1891 ja everstiluutnantiksi 1894. 
Carlstedt oli Helsingin poliisimestarina 1902–1905 sen jälkeen kun kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov oli erottanut aiemmin poliisimestarin virassa olleen eversti Ivar Gordien. Carlstedtin aikana Helsingin poliisilaitokseen palkattiin venäläisten yhteistoimintamiehiä kuten von Grossin veljekset, Juho Kaitokangas ja Vilho Pekonen. Poliisilaitos oli myös tiivissä yhteistyössä venäläisen santarmihallinnon kanssa, käynnisti urkintajärjetelmän ja suoritti laittomia vangitsemisia ja kotitarkastuksia. Carlstedt ylennettiin everstiksi 1902 mutta hän joutui eroamaan poliisimestarin virasta vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Carlstedt oli tämän jälkeen pataljoonankomentajana Dorogobužin jalkaväkirykmentissä vuodesta 1906 ja 73. Krimin jalkaväkirykmentin komentajana vuodesta 1908. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja hän toimi sitten 4. Siperian tarkk’ampujadivisioonan 1. prikaatin komentajana vuodesta 1912 alkaen.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Carlstedt oli Puolan rintamalle syksyllä 1914 siirretyssä II Siperian armeijakunnassa 4. Siperian divisioonan toisena prikaatinkomentajana. Hän joutui eroamaan myöhemmin sodan aikana ja asui sitten Kiovassa. Venäjän sisällissodan aikana Carlstedt liittyi keväällä 1919 Ukrainan vallanneisiin valkoisten kenraali Anton Denikinin joukkoihin. Valkoiset menettivät syksyllä 1919 suurimman osan valtaamistaan alueista. Maaliskuussa 1920 Kubanin alueella ja Pohjois-Kaukasiassa olleet valkoisten joukot hajosivat tauteihin ja punaisten hyökkäyksiin ja joukkojen jäänteet evakuoitiin laivoilla Taka-Kaukasian Mustanmeren satamista Krimille. Carlstedt oli tällöin kirjoilla valkoisten Novorossijskin esikunnassa yhdessä kenraali Wibergin kanssa ja heidän vaiheistaan tämän jälkeen ei ole tietoa.
Carlstedt oli naimisissa vuodesta 1880 Pauline Emilia Elisabeth Lindforsin (s. 1856) kanssa. Heillä oli kaksi poikaa ja kaksi tytärtä.
Rise (The Rasmuksen albumi)

Rise on The Rasmuksen kymmenes albumi, joka julkaistiin 23. syyskuuta 2022.
Albumista julkaistiin myös levyboksiversio jonka bonus-CD:ssä on neljä biisiä, joista Venomous Moon ja Bones ovat ilmestyneet singleinä.
Baby Ariel

Ariel Rebecca Martin (s. 22. marraskuuta 2000 Pembroke Pines, Texas ), paremmin tunnettu nimellä Baby Ariel, on yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja aktivisti. Martin tunnetaan videoistaan sosiaalisen median alustalla TikTok. Time-lehti listasi hänet yhdeksi Internetin vaikutusvaltaisimmista henkilöistä vuonna 2017 ja 2018, ja hänet mainittiin Forbesin 2017 viihteen parhaiden vaikuttajien listalla.
Martin tunnetaan sosiaalisen median työstään, erityisesti TikTokissa. Hän on myös näytellyt erilaisissa sarjoissa ja elokuvissa, kuten Wynter Barkowitzin roolissa Disney Channel -elokuvassa Zombies 2. Hänellä on yli 35,3 miljoonaa TikTok-seuraajaa, 9.6 miljoonaa Instagram-seuraajaa, 3,02 miljoonaa YouTube-tilaajaa ja 1,1 miljoonaa Twitter-seuraajaa. Martin voitti Teen Choice -palkinnon elokuvasta "Choice Muser" vuosina 2016 ja 2017.
Ura.
Martin aloitti uransa TikToki:ssä vuonna 2015 lataamalla sovelluksen tylsyyden vuoksi. Vuonna 2015 Martin käynnisti kiusaamisen vastaisen kampanjan nimeltä #ArielMovement, jota BlackBook kuvailee yhdeksi hänen tärkeimmistä saavutuksistaan. People-lehti tunnusti Martinin hänen tuestaan ​​#HackHarassment-aloitteessa Internetin peikot ja negatiivisuuden lopettamiseksi.
Vuonna 2016 Ariel esiintyi Billboard-lehden kannessa yhdessä Musical.ly:n tähden Jacob Sartoriusksen kanssa. Hän on esiintynyt ohjelmissa 60 Minutes ja [[Good Morning America].[[Forbes People]] ja [[USA Today]] ovat maininneet hänet parhaana vaikuttajana. Martin teki sopimuksen [[Creative Artists Agency]]n kanssa syyskuussa 2016 ja julkaisi debyyttisinglensä "Aww" 1. joulukuuta 2017. Hän julkaisi toisen singlensä "Perf" 17. tammikuuta 2018.
30. maaliskuuta 2018 Ariel julkaisi kappaleen "Say It" [[Daniel Sky]]en kanssa. Hän teki yhteistyötä [[EA Games]] for [[The Sims 4]]:n kanssa ja esiintyi simina marraskuussa 2018 julkaistussa [[The Sims 4: Get Famous]] -laajennuspaketissa. Vuoden 2018 lopulla Ariel näytteli [[Baby Doll Records]]issa, Bratin minisarjassa. Vuonna 2019 hän näytteli [[Bixler High Private Eye]] -elokuvassa, [[Nickelodeon]]in televisioelokuvassa. Myöhemmin samana vuonna ilmoitettiin, että hän esiintyy [[Disney Channel]] -elokuvassa [[Zombies 2]] ja näyttelee [[Wynter]]in roolia.
Martinia esitettiin [[Fast Companyss]][[Business Insider]] ja [[Seventeen Magazine]]ssa. Muita mainintoja ovat [[CNN]], [[Rolling Stone]], [[Huffington Post]], [[Tubefilter]],[[Paper Magazine]], [[RAW]], ja [[Wonderwall]].
Ariel julkaisi debyytti-EP:nsä "blue" 9. heinäkuuta 2021.
Yksityiselämä.
Martin on juutalainen ja syntyi Pembroke Pinesissa, [[Florida]]ssa, panamalaiselle isälle ja kuubalais-israelilaiselle äidille. Hänellä on veli, [[Jacob Martin]]. 
Martin on seurustellut TikTok-tähti [[Milo Murphy]]n kanssa vuodesta 2020 lähtien.
Lähteet.
[[Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat]]
[[Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät]]
[[Luokka:Amerikanjuutalaiset]]
[[Luokka:Vuonna 2000 syntyneet]]
[[Luokka:Elävät henkilöt]]
Sako M23

Sako M23 on suomalaisen Sakon suunnittelema ja valmistama 7,62×51 mm NATO -kaliiperinen itselataava kiväärijärjestelmä. Ase pohjautuu AR-10 ja AR-15 -tyyppisiin aseisiin. Suomen puolustusvoimissa aseesta on käytössä kaksi versiota: jalkaväen tukiammuntaan käytettävä kivääri 7.62 KIV 23 ja tarkkuuskivääri 7.62 TKIV 23.
Suomi ja Ruotsi ovat ostamassa Sakolta suuret määrät M23:n läheisesti liittyvä kiväärejä myös muihin rooleihin korvaamaan vanhoja malleja. Aseperheen nimi on Sako ARG.
Historia.
Kehitysohjelma alkoi vuonna 2020, kun puolustusvoimat tilasi Sakolta uuden kiväärijärjestelmän tarkka-ammuntaan ja jalkaväen tukiammuntaan. Se suunniteltiin korvaamaan Neuvostoliittolaiset Dragunov- ja suomalaiset TKIV-85 -kiväärit. Kaliiperiksi valittiin 7.62×51 mm NATO. Myös Ruotsin puolustusvoimat on kiittynyt ohjelmaan korvatakseen omat vanhat aseensa. Alkuperäinen prototyyppi tunnettiin nimellä K22.
Toimitukset Suomen puolustusvoimille alkoivat loppuvuonna 2022. Alkuvuonna 2022 julkistetun ensimmäiseen toimitukseen liittyy lisähankintavaraus, jolla varaudutaan puolustusvoimien mahdollisiin jatkohankintoihin.
Tekniikka.
M23 käyttää lyhytiskuisen kaasumännän toimintaperiaatetta.
Norðurþing

Norðurþing on kunta Islannissa Norðurland eystran alueella. Se luotiin vuonna 2006, kun Húsavík, Öxarfjarðarhreppur, Raufarhrafnarhreppur ja Kelduneshreppur yhdistyivät. Kunnan keskuspaikka ja hallinnollinen keskus on Húsavík; muita taajamia ovat Kópasker ja Raufarhöfn.
Norðurþingin ystävyyskaupunkeja ovat:
Olga (televisioelokuva)

Olga on Markku Onttosen ohjaama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1978, joka perustuu Laila Hietamiehen samannimiseen näytelmään vuodelta 1977. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 13. helmikuuta 1978.
Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan, eräässä suomalaisessa pikkukaupungissa sijaitsevaan vuokrataloon, johon venäläinen emigranttinainen Olga muuttaa asumaan. Elokuva käsittelee talon asukkaiden keinoja selviytyä uuden elämän alkuun sodan jälkeen.
Oksana Stešenko

Oksana Stešenko (1875 Karpivka, Krementšukin piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1941 Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija.
Stešenkon isä oli Myh'ailo Starytskyi ja hänen puolisonsa Ivan M. Stešenko. Hänen lapsiaan olivat Iryna Stešenko ja Jaroslav Stešenko. Stešenko kokosi lastenkirjallisuusantologian "Ridni kolosky" (1924; toinen painos "Kolosky žyttia", 1925) ja kirjoitti satukokoelmat "Jak Jurko podorožuvav na Dniprovi porohy" (1929; uudelleen painettu 1942) ja "Heroi zvjazku" (1930). Hän kirjoitti myös kirjallisuuskritiikkiä ja käänsi venäläistä kirjallisuutta. NKVD pidätti hänet ja hänen sisarensa Ljudmyla Starytska-Tšernjahivskan. Heitä lähdettiin viemään Kazakstaniin, mutta he kuolivat matkalla – heidät ehkä ammuttiin.
László Krasznahorkai

László Krasznahorkai (s. 5. tammikuuta 1954 Gyula, Unkari) on Nobel-palkittu unkarilainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Unkarilainen elokuvaohjaaja Béla Tarr on tehnyt hänen teoksistaan elokuvasovituksia.
Krasznahorkai on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, muun muassa kansainvälisen Booker-palkinnon 2015 ja Euroopan kirjallisuuspalkinnon 2021 ja Nobelin kirjallisuuspalkinnon 2025.
Elämäkerta.
Krasznahorkai syntyi keskiluokkaiseen juutalaiseen perheeseen. Isä György Krasznahorkai oli juristi ja äiti Júlia Pálinkás sosiaaliturvan hallintovirkamies.
Vuonna 1972 Krasznahorkai valmistui Erkel Ferencin lukiosta, jossa hän erikoistui latinaan. Vuosina 1973–1976 hän opiskeli oikeustiedettä József Attila -yliopistossa (nykyinen Szegedin yliopisto) ja 1976–1978 Budapestin yliopistossa. Vuosina 1978–1983 hän opiskeli unkarin kieltä ja kirjallisuutta Budapestin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa ja suoritti tutkinnon. Hänen tutkielmansa käsitteli kirjailija ja toimittaja Sándor Márain (1900–1989) työtä ja kokemuksia sen jälkeen, kun hän pakeni kommunistihallintoa vuonna 1948. Kirjallisuuden opiskeluaikana Krasznahorkai työskenteli Gondolat Könyvkiadó -kustannusyhtiössä.
Henkilökohtainen elämä.
Krasznahorkai asuu Pilisszentlászlóssa Unkarissa. Erottuaan ensimmäisestä vaimostaan Anikó Pelyhestä, jonka kanssa hän oli avioitunut vuonna 1990, hän avioitui vuonna 1997 sinologi ja graafinen suunnittelija Dóra Kopcsányin kanssa. Hänellä on kolme lasta.
Amita Suman

Amita Suman (s. 19. heinäkuuta 1997) on nepalilainen näyttelijä. Hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli vuonna 2019 julkaistu The Outpost -sarjan toisella kaudella toistuva rooli Nayana. Vuonna 2021 hän esitti pääroolia Netflixin alkuperäissarjassa Varjo ja riipus. Sumanin hahmo on Inej Ghafa, koulutettua tappajaa.
Ura.
Pian valmistumisen jälkeen Suman teki televisiodebyyttinsä pienillä rooleilla elokuvissa Casualty ja Ackley Bridge. Hän sai merkittävän vierailijaroolin Doctor Who -sarjan 11. jaksossa "Demons of the Punjab" nuorena versiona toveri Yasmin Khanin isoäidistä Umbreenista. Suman otti toistuvan Nayan roolin Medalion Rahimilta CW-sarjan The Outpost -sarjan toisella kaudella. Lokakuussa 2019 ilmoitettiin, että Suman näyttelee Inej Ghafaa Netflixin vuoden 2021 Varjo ja riipus -sarjassa, joka on tehty Leigh Bardugon fantasiakirjasarjan Varjo ja riipus ja korppien kehä-pohjalta.
Nuoruus.
Suman syntyi Bhediharissa, kylässä Parsan alueella Etelä-Nepalissa. Hänen äidinkielinsä oli bhojpuri. Suman kävi Saint Xavier -koulun Birgunjissa. Seitsemänvuotiaana hänen perheensä muutti Brightoniin Englantiin. Suman opiskeli Sussex Downs Collegessa (nykyisin East Sussex College Lewes) ennen kuin hän jatkoi harjoittelua Academy of Live and Recorded Artsissa, valmistuen vuonna 2018.
Disillusion

Disillusion on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1973. Kappaleen kirjoittivat Agnetha Fältskog ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin Abban esikoisalbumilla "Ring Ring".
Fältskog on säveltänyt useita lauluja, mutta ”Disillusion” on niistä ainoa, joka on julkaistu Abban studioalbumeilla. Fältskog on kappaleen päälaulaja.
Fältskog levytti ”Disillusionista” myös ruotsinkielisen version ”Mina ögon”, joka julkaistiin hänen studioalbumillaan "Elva kvinnor i ett hus" (1975).
Move On (Abban kappale)

Move On on ruotsalaisen Abba-yhtyeen valssi vuodelta 1977. Sen kirjoittivat Benny Andersson, Björn Ulvaeus ja Stig Anderson. Kappale julkaistiin Abban viidennellä studioalbumilla "The Album". Sen työnimenä oli "Love For Me Is Love Forever".
"Move Onin" ensimmäisen säkeistön puhuu Ulvaeus. Kertosäkeet ja toisen säkeistön laulavat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad.
Abba levytti "Move Onista" espanjankielisen version "Al andar" vuonna 1980. Kappaleesta on tehty myös hollanninkielinen versio "Waarom" ja saksankielinen versio "Wie ein Engel ohne Flügel".
Shenyang FC-31

Shenyang FC-31, joka tunnetaan myös merkinnällä J-31, on kiinalainen viidennen sukupolven suihkuhävittäjä. Kone on Kiinan valtiolliseen AVIC-teollisuuskoserniin kuuluvan Shenyang Aircraft Companyn (SAC) valmistama. Koneen kehitys on alkanut noin vuonna 2008. Kone on pienempi kuin Chengdu J-20 ja suunnilleen samaa kokoa kuin F-35.
Koneessa käytetään häiveteknologiaa. Koneessa on kaksi jälkipolttimella varustettua RD-93 suihkumoottoria.
Koneen prototyypin ensilento oli 31. lokakuuta 2012. Prototyyppi teki lennon vuonna 2014 ilmailunäytöksessä. Käyttöönottoa on arvoitu vuodelle 2020. 
Lentotukialusversio on tehnyt ensilentonsa vuonna 2021.
AVIC on ilmaissut pyrkivänsä myymään Shenyang FC-31 -suihkuhävittäjiä sekä kotimaahan että ulkomaille. Helmikuussa 2022 Kiinan kansanarmeija ei vielä ollut tehnyt tilausta konetyypistä.
Hey, Hey Helen

Hey, Hey Helen on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1975. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Kappale julkaistiin Abban kolmannella studioalbumilla, jonka nimi on "Abba". Lisäksi se julkaistiin "Mamma Mia" -singlen ja "Fernando"-singlen eräiden painosten b-puolena.
"Hey, Hey Helen" on glam rock -tyylinen kitaravetoinen kappale, jonka nimihenkilö on juuri ottanut avioeron.
Englantilainen rock-yhtye Lush ja 8 Bit Arcade ovat levyttäneet "Hey, Hey Helen" -kappaleesta omat versionsa.
Maasta-maahan-ohjus

Maasta-maahan-ohjus tarkoittaa ohjusta, joka voidaan laukaista maan pinnalta maan pinnalla olevaan kohteeseen. Tämä sisältää laivasta laivaan ammuttavat ohjukset.
Vedenalaiset sukellusveneestä laukaistavat aseet voidaan laskea tähän tyyppiin mukaan.
Lyhyen etäisyyden ohjuksissa kantama on 50–100 kilometriä, 100–1500 kilometriin ovat keskipitkän kantaman ohjuksia ja 5000 kilometriin saakka kantavat ovat välimatkan ohjuksia. Pitkän kantaman ohjuksissa kantama voi olla ja sisältää mannertenväliset ballistiset ohjukset (ICBM).
Maasta-maahan-ohjuksen onnistuminen riippuu luotettavasta ja tarkasta etäisyydenhallintamenetelmästä. Eräs ongelmakohta on sopivan ohjausjärjestelmä, joka poistaa virheen kohdistuksessa.
Nancy Clark Reynolds

Nancy Lee Reynolds (omaa sukua Clark, 26. kesäkuuta 1927 Pocatello, Idaho – 23. toukokuuta 2022 Santa Fe, New Mexico) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja poliittinen vaikuttaja. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan Ronald Reaganin taustalla.
Elämä.
Reynolds syntyi Idahossa vuonna 1927, mutta muutti perheensä kanssa 1930-luvulla Washingtoniin. Hänen isänsä oli demokraattipoliitikko David Worth Clark, joka toimi muun muassa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja senaatissa 1930- ja 40-luvuilla.
Reynolds opiskeli Goucher Collegessa englantia ja valmistui 1940-luvulla. Valmistumisensa jälkeen hän alkoi työskentelemään toimittajana.
Vuonna 1966 Reynolds haastatteli Kalifornian kuvernööriksi pyrkinyttä Ronald Reagania. Reagan piti haastattelusta ja palkkasi Reynoldsin mukaan kampanjatiimiinsä. Reynolds työskenteli Reaganin esikunnassa tämän kummankin kuvernöörikauden ajan ja oli myös mukana Reaganin epäonnistuneessa presidentinvaalikampanjassa 1976.
Vuoden 1976 jälkeen Reynolds siirtyi yritysten viestintätehtäviin. Reagan pyrki uudelleen presidentiksi vuonna 1980 ja tällä kertaa voitti vaalit. Reynolds otti puolen vuoden vapaan työstään voidakseen työskennellä Reaganin siirtymäkauden hallinnossa.
1983 Reynolds oli mukana perustamassa Wexler, Reynolds, Harrison &amp; Schule -lobbausyhtiötä, johon hän myös siirtyi työskentelemään. 
Puolen vuoden työpätkäänsä lukuun ottamatta Reynoldsilla ei ollut muodollista roolia Reaganin esikunnassa tämän presidenttikaudella. Reynoldsilla oli kuitenkin laajat henkilökohtaiset verkostot Washingtonin poliittisissa piireissä, minkä vuoksi esimerkiksi New York Times on kuvaillut häntä "yhdeksi kaupungin parhaiten verkostoituneista lobbareista 1980-luvulla". Reynolds oli muun muassa Nancy Reaganin ja Jimmy Carterin entisen neuvonantajan Anne Wexlerin läheinen ystävä.
Reynolds myi oman osuutensa lobbausfirmastaan vuonna 1990 Hill &amp; Knowltonille ja muutti Santa Fehen. Hän kuoli vuonna 2022.
Perhe.
Reynolds oli naimisissa aluksi Bill Wurzberger -nimisen miehen kanssa, mutta liitto päättyi eroon vuonna 1961. Myöhemmin Reynolds nai republikaanilobbarina ja toimittajana toimineen Frank Reynoldsin. Myös tämä liitto päättyi myöhemmin eroon.
Avioliittojensa lisäksi Reynoldsin tiedetään tapailleen kirjailija J.D. Salingeria sekä Motion Picture Associationin johtajaa Jack Valentia.
Oliver Askew

Oliver Clark Askew (s. 12. joulukuuta 1996 Melbourne, Florida) on amerikanruotsalainen moottoriurheilija, joka on kilpaillut Formula E -sarjassa kaudesta 2021–2022. Askew on Indy Lights sarjan mestari vuodelta 2019. Askewin äiti on ruotsalainen ja hänellä on sekä Yhdysvaltain että Ruotsin kansalaisuus. Hän osaa myös puhua ruotsia.
Denel

Denel SOC on eteläafrikkalainen valtion omistama ilmailun ja aseteollisuuden yritys, joka on perustettu vuonna 1991.
Tytäryhtiöitä.
Konserniin kuuluvia tytäryhtiöitä:
Hudson Motor Car Company

Hudson Motor Car Company oli yhdysvaltalainen, Detroitissa vuosina 1909 – 1954 toiminut autonvalmistaja. Vuonna 1954 Hudson fuusioitui Nash-Kelvinator Corporationin kanssa muodostaen American Motors Corporationin (AMC). Hudson–merkin viimeinen mallivuosi oli 1958.
Historia.
Kauppias Joseph L. Hudson, Howard Coffin, George W. Dunham ja Roy E. Chapin perustivat pääasiassa Hudsonin rahoittaman yrityksen 20. helmikuuta 1909 Detroitissa Michiganissa. Seuraavana vuonna yhtiö oli jo Yhdysvaltojen 11. suurin autonvalmistaja. 
Sen edullisempi rinnakkainen tuotemerkki Essex, myöhemmin Terraplane, esiteltiin vuonna 1919. Edulliset teräskoriset umpiautot haastoivat myynnillään kymmenen vuotta myöhemmin jo Chevroletin aseman.
Essexillä oli tehtaita myös Kanadassa Isossa-Britanniassa ja Belgiassa. Vuonna 1929 tämä teki Hudsonista Fordin ja Chevroletin jälkeen Yhdysvaltain kolmanneksi suurimman autonvalmistajan. 
Hudson esitteli lukuisia autotekniikan innovaatioita, kuten ensimmäinen tasapainotettu kampiakseli, kaksipiirijarrut, ja öljynpaineen ja latauksen varoitusvalot kojelaudassa.
Sen matalalla "step down"-korilla varustetut autot hallitsivat NASCAR -kilparatoja vuosina 1951-1954, mutta niiden yhtenäisen rungon ja korin muuntelu asiakaskunnan nopeasti muuttuvien toiveiden mukaisiksi oli vaikeaa, eikä Hudsonin tehokas R6-moottori enää tyydyttänyt V8-moottoreita haluavaa asiakaskuntaa. Myös paljon resursseja sitoneet "Carrozzeria Touring" -korilla varustettu "Italia"-loistoauto (prototyyppi ynnä 25 tuotantoautoa) sekä raskaalla 16 miljoonan Yhdysvaltain_dollarin panostuksella suuremman Hornet-malliston tavoin ylisuunniteltu , suurin odotuksin esitelty uusi pieni Hudson Jet epäonnistuivat markkinoilla. Hudsonin muotoilujohtaja Frank Spring ihaili Euroopan automuotoilun virtauksia, jotka eivät vastanneet Yhdysvaltain makutottumuksia. 
Kriisiin ajautunut yhtymä yhdistyi vuonna 1954 Nash-Kelvinator_Corporationin kanssa American Motors Corporationiksi, joka lakkautti Nash-mallien rinnakkaisversioiksi jääneiden Hudson -autojen valmistuksen kesäkuussa 1957. Vuonna 1987 AMC sulautui Chrysler Corporation -yhtymään.
Sahalahden työväentalo Toivola

Sahalahden ensimmäinen työväentalo sijaitsi vuosina 1906–1916 Sahalahden kunnan vanhassa keskustassa Pakkalassa, nykyisen Kangasalan kaupungin alueella. Rakennus oli hirsirakenteinen ja yksikerroksinen. Toinen työväentalo sijaitsi vuodesta 1920 1980-luvulle myös Pakkalassa mutta eri paikassa.
Historiaa.
Sahalahden Tursolankylän Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Tursolan kylän työväenyhdistys Toivola merkittiin yhdistysrekisteriin 5.4.1920. Vuonna 1933 nimi muutettiin Sahalahden Työväenyhdistys Toivolaksi, joskin nimeä käytettiin tässä muodossa aiemminkin. Yhdistyksen ensimmäinen työväentalo valmistui vuokratontille vuonna 1906 Palkeentien varteen Palkeenmäkeen. Se oli Sahalahden ensimmäinen työväentalo, joka tuhoutui tulipalossa syksyllä 1916, ja paloa epäiltiin tuhopoltoksi. 
Uusi työväentalo.
Työväentalo ryhdyttiin rakentamaan uudelleen, jota varten ostettiin käytetyn rakennuksen hirret vuonna 1917. Vanhan työväentalon tontin omistaja ei enää uusinut vuokrasopimusta, mutta uusikin paikka löytyi Pakkalasta Tursolantien varrelta, ja sekin oli vuokratontilla. Vuokrasopimus alkoi 14.3.1918. Talon rakentaminen aloitettiin jo ennen vuokrasopimuksen allekirjoitusta, ja talon hirsikehikko oli valmis jo tammikuussa 1918, jolloin sisällissota keskeytti rakentamisen. Rakennus valmistui vuonna 1920. Vielä tuolloin talolla ei ollut varsinaista nimeä, vaan sitä kutsuttiin Sahalahden Pakkanlankylän työväentaloksi.
Vaikka talo oli jo periaatteessa valmis, rakennustyöt jatkuivat seuraavinakin vuosina. Keittiötä kohennettiin jo vuonna 1921, ikkunoihin ja nurkkiin saatiin vuorilaudat vuonna 1925 ja 1920-luvun lopulla talo maalattiin punamullalla. Kokonaan talo vuorattiin vuonna 1941. Talo sähköistettiin vuonna 1927. 
Sotien jälkeen työväenyhdistys Toivola erosi SDP:sta ja liittyi SKDL:oon. Vuoden 1947 vuosikokouksessa hyväksyttiin Sahalahden työväenyhdistyksen säännöiksi SKDL:n paikallisyhdistyksen säännöt. Samalla työväentalosta tuli SKDL:n talo. Uuden yhdistyksen toiminta hiljeni 1960-luvulle tultaessa. Resursseja talon ylläpitoon ei ollut, ja talo ränsistyi ja vuokrattiin varastoksi vuonna 1966 ja myytiin vuonna 1971 sekä purettiin 1980-luvulla.
Toimintaa.
Uuden työväentalon valmistuttua vuonna 1920 sinne perustettiin lainakirjasto. Kirjaston kokoelma jäi vaatimattomaksi, vuonna 1923 oli 23 kirjaa ja vuonna 1930 oli 36 teosta. Opinto- ja kerhotoiminta käynnistyi 1920-luvun lopulla. Keväällä 1933 Toivolan opintopiiri perusti oman lehden, jonka nimeksi tuli Tarina. Lehteä ilmestyi kolme numeroa. Suosittu toimintamuoto olivat iltamat. Iltamien ja muiden huvien järjestäminen oli vilkata vuodesta toiseen, ja ne olivat talon suurin tulonlähde. Talo myös vuokrattiin ulkopuolisten tilaisuuksiin, ja se olikin suosittu hääjuhlien pitopaikka.
Kiinalainen kansanusko

Kiinalainen kansanusko (), joka tunnetaan myös nimellä shenismi, on yleistermi, joka kattaa joukon han-kiinalaisten perinteisiä uskonnollisia käytäntöjä. Kiinassa synkretismi on ollut aina yleistä, joten perinteiset kansanuskomukset ovat sekoittuneet kungfutselaisuuden, taolaisuuden ja buddhalaisuuden kanssa. Taolaisuus voidaan myös nähdä kiinalaisen kansanuskon jatkeena. Huolimatta siitä, että näissä kolmessa on eroavaisuuksia, on uskonnoissa melkoisesti myös päällekkäisyyksiä.
Kiinalaisessa kansanuskossa yinin ja yangin vastakkaisuus ja niiden välinen tasapaino on tärkeä oppi. Myös esi-isien kunnioitus on tärkeä osa kiinalaista kansanuskoa. Kiinalaisella kansanuskomuksilla on ollut myös vaikutuksensa kiinalaisen lääketieteen kehityksessä. Lisäksi kansanusko on keskeinen osa muinaisen Kiinan tieteessä, taiteessa ja sosiaalisessa elämässä.
Bolgarismi

Bolgarismi (, ) on ideologia, jonka keskiössä on ”bolgaarien kansallisen identiteetin elvyttäminen”. Se sai alkunsa 1800-luvun toisella puoliskolla ja myöhemmiten se on tunnettu ”neo-bolgarismin” nimellä pääsääntöisesti Tatarstanissa ja Tšuvassiassa. Ideologian perustana on teoria, jonka mukaan Volgan tataarit ja tšuvassit polveutuvat muinaisista turkkilaisista bolgaareista.
Bolgarismin perustajaksi lasketaan Bahawetdin Wäisev (Bagautdin Vaisov, 1810–1893), jonka nimestä tulee myös Wäisi-liike. Vuonna 2019 ideologian todettiin olevan hyvin pienen vähemmistön ajama. Ideologiaa kritisoivien mukaan se on historian yksinkertaistamista ja johtaa heidän kansansa turhaan jakautumiseen.
Tausta.
Teorian kannattaja, historijoitsija-arkeologi Alfred Halikov kertoo seuraavasti: "Volgan alueen väestöistä käytetty tataari-nimitys tuli mongolivalloittajien mukana. Kultaisen ordan synnyttyä tätä nimitystä ryhdyttiin käyttämään myös miehitetyn alueen väestöstä. Bolgaarit eivät kuitenkaan itse kutsuneet itseään tataareiksi, vaan nimitystä käyttivät lähinnä venäläiset Kultaisen ordan ei-venäläisistä kansoista.
1500–1600-luvuilla alkuperäisiltä asuinpaikoiltaan siirretyt kazanilaiset ja mishäärit menettivät entiset alueelliset nimityksensä, jolloin heidän oli pakko aktiivisen keskinäisen sekoittumisen takia ottaa käyttöön yhteinen etnonyymi, "tataarit", jota Kultainen orda ja paikalliset feodaalit olivat juurruttaneet kansaan jo Kultaisen ordan ajoista lähtien. Yhdentymisen jälkeen alkoivat venäläiset feodaalit ja tsaarin hallinto kutsua kazanilaisia ja mishääreitä tällä nimellä. Sitkeiden ponnistelujen ansiosta se levisi vähitellen myös kansan keskuuteen. Valtaosa tataariväestöä piti kuitenkin parempana kutsua itseään muslimeiksi ja jotkut jopa bolgaareiksi".
Im Nayeon

Im Nayeon on Twice-yhtyeen jäsen Nayeonin ensimmäinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 24. kesäkuuta 2022. Se sisältää seitsemän kappaletta, mukaan lukien singlen ”Pop!”. Albumilla ovat mukana Felix Stray Kids -yhtyeestä ja Wonstein. Kappaleen ”Candyfloss” on osittain säveltänyt Little Mix -yhtyeen Jade Thirlwall. 
Nayeon kirjoitti sanoituksia levylle Twicen Pohjois-Amerikan kiertueen aikana. Albumia ennakkotilattiin yli 500 000 kappaletta. 
Vastaanotto.
Albumi nousi Koreassa Gaon Chartin fyysisen albumilistan ensimmäiselle sijalle julkaisuviikolla. Albumi nousi "Billboard 200" listan seitsemännelle sijalle myynnillä. Albumi on ensimmäinen K-pop sooloalbumi, joka nousee kymmenen kärkeen "Billboard 200" -listalla. Albumi nousi ensimmäiseksi "Billboardin" Top Album Sales ja Top Current Album Sales -listoilla ensimmäisenä k-pop sooloalbumina.
Albumin myötä Nayeon on tehnyt k-pop solistien ennätyksiä muilla "Billboardin" listoilla mukaan lukien Artist 100 -listalla.
Circle Chartin mukaan albumi on myynyt kesäkuun loppuun mennessä ja se on saanut platinasertifikaatin.
Sniper Elite V2

Sniper Elite V2 on Rebellion Developmentsin kehittämä ja julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.
Peli on tarinaltaan sama kuin vuoden 2005 Sniper Elite, mutta muuten kyseessä on eri peli. Peli sisältää tarkka-ampumisenelementtejä.
Tarina.
Peli sijoittuu vuoden 1945 Berliiniin, toisen maailmansodan loppuvaiheisiin. Päähenkilö, tiedustelupalvelu OSS:n luutnantti Karl Fairburne, on lähetetty Berliinin raunioihin eliminoimaan korkea-arvoisia natseja ja estämään V2-rakettien ja niitä suunnitelleiden tiedemiesten päätyminen neuvostoliittolaisten käsiin. Fairburne joutuu liikkumaan linjojen välissä, taistelemaan sekä neuvostoliittolaisia että saksalaisia joukkoja vastaan ja suorittamaan tiedonkeruuta, salamurhia ja sabotaasia. 
Vastaanotto.
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Pelissä voi säätää tarkka-ampumisen realismia, joka vaikeuttaa vaikeustasoon. Muun muassa etäisyys, tuulen nopeus ja hengittäminen vaikuttavat tarkkuuteen. Täydellinen onnistuminen osumassa on palkitsevaa, mutta lähitaistelu ei ole niin viimeisteltyä kuin tavallisissa ammuntapeleissä.
San Secondo Parmense

San Secondo Parmense () on kunta Italiassa Emilia-Romagnan alueella olevassa Parman maakunnassa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 5 792 asukasta.
Pelle Hermanni ja hypnotisoija

Pelle Hermanni ja hypnotisoija on Timo Koivusalon ohjaama suomalainen elokuva, joka tuli ensi-iltaan joulukuussa 2023.
Elokuvan kuvaukset alkoivat Porissa kesäkuussa 2022. Elokuvassa näyttelevät samat näyttelijät kuin syksyllä 2022 ensi-iltaan jo tulleessa "Pelle Hermanni" -elokuvassa.
Sirkus Hepokatin väki päättää järjestää Pelle Hermannille suuret yllätysjuhlat. Syntymäpäiväjärjestelyt saavat käänteen, kun kilpailevan sirkuksen johtaja tahtoo Pelle Hermannin oman sirkuksensa vetonaulaksi keinolla millä hyvänsä.
Elokuvan elokuvateatterilevittäjä oli alun perin Aurora Studios, mutta se ajoi kotimaisten elokuvien levitystoimintansa alas joulukuussa 2023 ja elokuvan levitti SF Studios.
Vastaanotto.
, J. Lahtonen, "Film'o'holic" 
, P. Valotie, "TS"
, T. Yrttiaho, "HS"
Lykke Friis

Lykke Friis (s. 27. lokakuuta 1969 Lyngby-Taarbæk) on tanskalainen entinen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2011–2013 ja toiminut Tanskan ilmasto- ja energiaministerinä vuosina 2009–2011 sekä tasa-arvoministerinä 2010–2011. Hän jätti politiikan vuonna 2013 ja siirtyi Kööpenhaminan yliopiston apulaisrehtoriksi. Vuosina 2018–2019 hän oli Berlingske-lehden kirjeenvaihtaja Berliinissä ja vuodesta 2019 hän on johtanut Tænketanken Europa -nimistä ajatuspajaa.
Kaisa Happonen

Kaisa Happonen (ent. "Järnefelt", s. 12. kesäkuuta 1982 Joensuu) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hänen teoksiaan on käännetty yli 20 kielelle.
Happonen valmistui filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2008 pääaineenaan puheviestintä. Hän on opiskellut myös draamakasvatusta ja psykologiaa.
Happonen on tehnyt muun muassa Mur-kuvakirjasarjaa yhdessä kuvittaja Anne Vaskon kanssa. Sarjan ensimmäinen osa "Mur, eli karhu" ilmestyi vuonna 2016. Teos "Mur ja metsän ilta" oli Runeberg Junior -palkintoehdokas 2022. Happonen ja Vasko saivat kirjasarjasta WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon vuonna 2024. Teoksissa käsitellään muun muassa tunnetaitoja, luonnon monimuotoisuutta ja luontokatoa.
Happonen on tehnyt myös Piste-sarjaa kuvittaja Joonas Utin kanssa ja kaksi nuortenkirjaa Karri Miettisen (Paleface) kanssa. Hän on työskennellyt Yleisradion lastenohjelmissa, muun muassa Pikku Kakkosen juontajana.
Dirijjan ePrix

Dirijjan ePrix (, ) on vuodesta 2018 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu. Kilpailu järjestetään Dirijjassa. Osana Saudi-Arabian suunnitelmaa saada maahan kansainvälisiä urheilitapahtumia, Saudi-Arabian urheiluministeriö ja Saudi-Arabian autourheiluliitto tekivät 10 vuoden sopimuksen Formula E -osakilpailun järjestämiseksi maassa vuonna 2018.
Rata.
Kilpailu järjestetään Riadin katuradalla, luoteeseen maan pääkaupungista Riadista. Radalla on pituutta 2,495 kilometria ja se sisältää 21 mutkaa. Vuosien 2018 ja 2019 jälkeen rataan tehtiin pieniä muutoksia vuoden 2021 kilpailua varten.
Denel Rooivalk

Denel Rooivalk on Denelin valmistama taisteluhelikopteri. Kopterin kehitys alkoi vuonna 1981 ja prototyyppi XH-2 teki ensilennon vuonna 1990. Rooivalk ja Atlas Oryx perustuvat ranskalaiseen Aerospatiale Puma -kopteriin.
Ensimmäinen Etelä-Afrikan ilmavoimien (SAAF) tilaamista 12:sta kopterista otettiin käyttöön heinäkuussa 1999. Ensimmäiset viisi täysin toimintakuntoista kopteria on luovutettu SAAFille vuonna 2011.
Denel Bateleur

Denel Bateleur on Denelin miehittämätön ilma-alus, joka on suunniteltu keskikorkealle toiminnalle ja pitkälle kestolle. Vuodelle 2007 suunniteltu ensilento viivästyi talouskriisin johdosta. Koneen kehitys alkoi vuonna 2004. Koneen siipien kärkiväli on 15 metriä ja maksimi lentokorkeus on . Suurin lentonopeus on 250 km/h ja toimintaetäisyys 750 km.
Anjelika Washington

Anjelika Washington (s. 15. toukokuuta 1998) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan pääroolistaan Beth Chapelina / Dr. Midnightena
Arrowverse-televisiouniversumissa, alkaen hahmon omasta televisiosarjasta "Stargirl". Washington on myös esiintynyt elokuvissa Pitkä tyttö ja Pitkä tyttö 2, Näpit irti!.
Nuoruus.
Anjelika syntyi ja kasvoi Kaliforniassa.
Yvette Monreal

Yvette Monreal (s. 9. heinäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä, hänet tunnetaan työstään Senna Galanina televisiosarjassa Matador (2014), Reaganina MTV:n Faking It -televisiosarjassa (2014) ja Yolanda Montezin roolissa The CW:n sarjassa Stargirl (2020). Hän esiintyy myös toimintaelokuvassa John Rambon talonmiehen tyttärentyttärenä.
Yksityiselämä.
Monrealilla on vuonna 2015 syntynyt poika, Chester. 
Nuoruus.
Monreal varttui Lontoossa, Kaliforniassa. Hän kiinnostui näyttelemisestä käytyään draamatunneilla lukiossa. Monreal kokee, että hänen äitinsä inspiroi häntä tekemään tämän päätöksen. Monreal on puoliksi chileläistä ja puoliksi meksikolaista syntyperää. Hän oli lapsena nauttinut Halle Berrystä Kissanaisen roolissa ja halusi olla hänen kaltainensa. Monreal on sanonut, että hänen kasvatuksensa oli "erittäin katolinen".
Wu Man

Wu Man (; s. 2. tammikuuta 1963 Hangzhou) on kiinalainen pipansoittaja.
Wu pääsi 13-vuotiaana Pekingin keskusmusiikkikonservatorioon, jossa hän opiskeli Lin Shichengin, Kuang Yuzhongin, Chen Zeminin ja Liu Dehain johdolla. Hän pääsi oppilaitoksessa ensimmäiseksi maisterinarvon pipansoitossa suorittaneeksi. Hän sai myös ensipalkinnon ensimmäisessä Kansallisessa akateemisessa kiinalaisten soitinten kilpailussa. Wu tutustui ensimmäisen kerran länsimaiseen klassiseen musiikkiin vuonna 1979 kuullessaan Seiji Ozawan johtaman Bostonin sinfoniaorkesterin esiintymisen Pekingissä. Vuonna 1980 hän osallistui viulisti Isaac Sternin pitämälle avoimelle mestarikurssille, ja vuonna 1985 hän teki ensimmäisen vierailunsa Yhdysvaltoihin Kiinan nuorisotaideryhmän jäsenenä. Wu muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1990 ja asettui Kaliforniaan.
Wu on kantaesittänyt monia uusia teoksia pipalle. Hän on tulkinnut sellaisten säveltäjien kuin Tan Dunin, Philip Glassin, Lou Harrisonin, Terry Rileyn, Bright Shengin, Chen Yin ja Zhao Jipingin musiikkia. Hänen pitämiään esityksiä varten on myös laadittu konserttoja, joissa soolosoittimena on käytetty pipaa. Wu on tehnyt esiintymisiä monilla kansainvälisillä festivaaleilla ja keskeisissä konserttisaleissa. Orkestereita, joiden kanssa hän on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Bostonin sinfoniaorkesteri, Chicagon sinfoniaorkesteri, Seattlen sinfoniaorkesteri, Los Angelesin filharmonikot ja Moskovan solistit. 1990-luvun alkupuolella Wu aloitti yhteistyön Kronos Quartetin kanssa. Hän on Silk Road Ensemblen perustajajäsen ja tehnyt yhteistyötä myös New York New Music Consortin kanssa. Wu esiintyi ensimmäisenä kiinalaisena artistina Valkoisessa talossa Yo-Yo Man kanssa; Yo-Yo Ma valitsi hänet Toronton kaupungin Glenn Gould Protégé Prizen saajaksi. Wulle on lisäksi myönnetty ensimmäisenä kiinalaisena kansanmuusikkona United States Artistsin stipendi vuonna 2008. "Musical America" nimesi hänet vuonna 2013 "vuoden instrumentalistiksi". Grammy-ehdokkuudet Wulle toivat albumi "Our World In Song" ja tulkinta Lou Harrisonin pipakonsertosta. Silk Road Ensemblen jäsenenä Wu oli Yo-Yo Man kanssa mukana soittamassa albumilla "Sing Me Home" (Sony Music Masterworks), josta myönnettiin parhaan maailmanmusiikkialbumin Grammy-palkinto.
Wu sai vuonna 2015 nimitykset Pekingin keskusmusiikkikonservatorion, Xi’anin musiikkikonservatorion ja Zhejiangin musiikkikonservatorion vierailevaksi professoriksi. Xi’anin musiikkikonservatoriossa hän on toiminut Xi’anin Silkkitien musiikkifestivaalin taiteellisena johtajana.
Michael Hirst

Michael Hirst (s. 21. syyskuuta 1952 Bradford, Yorkshire) on englantilainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän käsikirjoittanut useita historiallisia draamaelokuvia ja televisiosarjoja, ja on luonut muun muassa Viikingit ja Tudors televisiosarjat.
Hirst syntyi Bradfordissa, Yorkshiressa vuonna 1952. Koulun jälkeen hän opiskeli useissa eri yliopistossa: London School of Economicssa, University of Nottinghamissa ja Trinity Collegessa.
Osittainen filmografia.
Elokuvia.
Lähde:
Upper Darby Township

Upper Darby Township on kunta ("township") Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 85 681 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Delawaren piirikunnassa, ja se on väkiluvultaan Delawaren piirikunnan suurin kunta.
Väestö.
Vuonna 2020 Upper Darby Townshipin 85 681 asukkaasta valkoisia oli 45,9 %, mustia 34,2 %, aasialaisia 12,8 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. 25,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 23,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
NFL-kauden 2022 runkosarja

NFL-kauden 2022 runkosarja alkoi 8. syyskuuta 2022. Runkosarjan viimeinen kierros pelattiin 8. tammikuuta 2023. Runkosarja koostui 18 kierroksesta, jonka aikana jokainen joukkue pelasi 17 ottelua.
Sarjataulukot.
&lt;section begin="selitteet"/&gt;
&lt;section end="selitteet"/&gt;
American Football Conference.
&lt;section begin="afc_runko_sarjataulukot"/&gt;
&lt;section end="afc_runko_sarjataulukot"/&gt;
National Football Conference.
&lt;section begin="nfc_runko_sarjataulukot"/&gt;
&lt;section end="nfc_runko_sarjataulukot"/&gt;
Tulokset joukkuettain.
&lt;section begin="runko_tulokset_joukkueittain"/&gt;
&lt;section end="runko_tulokset_joukkueittain"/&gt;
Bethel Park

Bethel Park (tai Municipality of Bethel Park) on kunta ("borough") Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 33 577 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Alleghenyn piirikunnassa Pittsburghin metropolialueella.
Väestö.
Vuonna 2020 Bethel Parkin 33 577 asukkaasta valkoisia oli 92,2 %, aasialaisia 2,4 %, mustia 2,1 % ja alkuperäisasukkaita 0,3 %. 6,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 4,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Vibraattori (seksiväline)

Vibraattori on seksiväline, jolla voidaan sen koosta ja muodosta riippuen stimuloida joko sukupuolielimiä tai muita erogeenisiä alueita, kuten emätintä, häpykieltä tai peräaukkoa. Vibraattori voi väristä, pyöriä tai tykyttää. Se saa virran paristoista tai latausjohdosta. Myös hieromasauva voi värähdellä, joskin hieromasauvaa ja vibraattoria pidetään joskus eri välineinä.
Georgetown (Colorado)

Georgetown on kunta ("territorial charter municipality") Coloradon osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 1 118 vuonna 2020. Kunta toimii Clear Creekin piirikunnan hallintokeskuksena. Georgetown on ainoa Coloradon osavaltion jäljellä oleva "territorial charter municipality". Coloradon territorio antoi Georgetownille aikoinaan tämän "charterin" (perustuskirjan), jonka mukaan kunta toimii vielä nykyäänkin.
Väestö.
Vuonna 2020 Georgetownissa asui 1 118 asukasta ja 639 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 47,3 vuotta. 5,2 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. Arvion mukaan 1,08 % asukkaista ei ole Yhdysvaltain kansalaisia.
Askew

Askew on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Arabimytologia

Arabimytologia tarkoittaa arabien uskontoja ennen islamin syntyä. 
Ennen islamia Arabian niemimaan vallitseva uskonto oli islamilaisen perimätiedon mukaan arabialainen polyteismi, mutta siellä oli myös juutalaisuuden, kristinuskon, ja persialaisten uskontojen kannattajia. Vallitseva kristinuskon suuntaus oli miafysitismi, kun taas nestorialaisuutta esiintyi Persianlahdella.
Arabialaisessa polyteismissa palvottiin erilaisia jumalia, jumalattaria ja henkiä paikallisissa pyhäköissä tai temppeleissä. Islamilaisen perimätiedon mukaan näin olisi tapahtunut myös Mekan Kaabassa, mistä myöhemmin tuli islamin pyhin paikka. Jo ennen islamia Mekan Kaaba olikin perimätiedon mukaan esi-islamilaisen arabiuskon keskus. Sen seinien kerrotaan olleen peitetty lukemattomilla symboleilla, jotka kuvaavat demoneita, džinnejä, puolijumalia ja muita sekalaisia ​​olentoja aikansa esi-islamilaisen muinaisen Arabian syvästi polyteistisestä miljööstä. Tästä symbolijoukosta voidaan päätellä, että oli olemassa rikas kulttuuri, jossa mytologia saattoi kukoistaa. Toisen käsityksen mukaan Kaaba saattoi olla kristillinen kirkko, jonka seiniä peittivät kristilliset pyhimyskuvat.
Arabimytologiassa jumaluuksia kunnioitettiin ja niihin kutsuttiin erilaisten rituaalien kautta, mukaan lukien pyhiinvaellukset ja ennustaminen sekä rituaaliuhri.
Harjunummen kappeli

Harjunummen kappeli on Eurassa Hinnerjoen Harjunummella sijaitseva kappeli. Vuonna 1978 valmistunut rakennus on arkkitehti Erkki Karin suunnittelema. Kappeli sijaitsee kantatie 43:n varrella parin kilometrin päässä Hinnerjoen kirkonkylästä. Harjunummen kappelin yhteydessä on myös pieni hautausmaa, joka on ollut käytössä 1890-luvun alusta saakka.
Allègre

Allègre on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 27 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista luoteeseen.
Kunnan keskustan näkymää hallitsee keskiaikaisen linnan "Château d'Allègre"n rauniot. Ensimmäinen maininta linnasta on vuodelta 1217. Linna valloitettiin kahdesti, vuosina 1361 ja 1365. Tämän jälkeen vuonna 1385 rakennettiin uusi linnoitus. Siinä oli kolme puolustusmuuria, ja joissa oli yhteensä 23 tornia. Linna tuhoutui tulipalossa vuonna 1698. Sitä kunnostettiin tuhon jälkeen, mutta linna vähitellen autioitui ja siitä myytiin kiviä. Myös kyläläiset käyttivät linnan kiviä rakennuksiinsa. Linnan raunioita kutsutaan nimellä "La Potence". 
Toinen kunnan nähtävyys on 1175 metriä korkea sammunut tulivuori Mont Bar. Tulivuoren viimeisin purkaus tapahtui noin 790 000 vuotta sitten. Se kuuluu samaan vuoriketjuun kunnan keskustassa olevan "Mont Baury"n kanssa, jonka rinteellä kunnan keskusta sijaitsee.
Sadri Hamid

Sadri Hamid (synt. Sadretdin Bedretdinov" ;" 11. lokakuuta 1905 Nižni Novgorodin kuvernementti – 14. joulukuuta 1987 Helsinki) oli Suomessa vaikuttanut tataarikirjailija-, runoilija- ja julkaisija. Hän oli serkkunsa Hasan Hamidullan lisäksi aktiivisimpia yhteisönsä tekijöitä.
Kirjallinen työ.
Hamidin ensimmäinen julkaisu oli sarja runokokoelmia nimeltään "Defter" (1945−1946). Hamidin erikoisuus oli humoristiset ja riimitellyt kronikat. Hän myös keräsi tataarilaisia sananlaskuja ja sanontoja. Hamid julkaisi kaksi kokoelmaa tataarin kielen sanoja ja lauseita valokopioituina vihkoina; "Qušïmlï süzlär" (1968) ja "Tugan ildäge" "süzler" (1973). Ne sisältävät noin 1,700 misääriläistä kansankielen fraasia.
Hamid vastusti yhteisönsä keskuudessa tapahtuvaa muutosta, joka pyrki korvaamaan Arabian kirjamiston uudella latinan kirjaimistolla. Hän julkaisi vuosina 1972−1974 valokopioita, jotka esittivät "Arabian aakkosten rikkaan maailman". Ne olivat nimetty seuraavasti; "Ğäühär häreflär, İzge häreflär, Altïn häreflär, Aräp härefläre, Brilyant häreflär, Enğe häreflär, Nurlï häreflär, Qur’an härefläre".
Hamid julkaisi kahta lehteä vuodesta 1967. Ensimmäinen oli lyhytikäiseksi jäänyt "Taviš." Seuraavaa lehteä, "Ak yul," julkaistiin ainakin 63 numeroa, aina vuoteen 1977. Molemmissa lehdissä oli piirustuksilla kuvitettuja tarinoita, jotka käsittelivät turkkilaisten kansojen historiaa ja etnologiaa, riimikronikoita, sanaleikkejä, jne.
Hamid oli mukana kulttuurityöntekijä Ymär Daherin ja kielitieteilijä Martti Räsäsen kanssa perustamassa Abdulla Tukain kulttuuriseuraa, jonka kautta järjestettiin yhteyksiä Suomen- ja Venäjän tataarien kesken Neuvostoaikana.
"Runoesimerkki": (suomeksi käännetty)
Kustaa Hiekan lukutupa

Kustaa Hiekan lukutupa on Laitilassa sijaitseva entinen kirjastotalo, jonka tiloissa toimivat nykyään Vakka-Suomen musiikkiopisto ja Laitilan kansalaisopisto. Lisäksi rakennuksessa järjestetään taidenäyttelyitä. Arkkitehti Heikki Enkon suunnittelema kaksikerroksinen kivitalo on valmistunut vuonna 1937. Se sijaitsee keskiaikaisen Laitilan kirkon vieressä.
Kustaa Hiekan lukutupa oli valmistuessaan Suomen ensimmäinen maalaiskuntaan rakennettu kirjastotalo. Se on saanut nimensä talon rahoittaneen teollisuusneuvos Kustaa Hiekan mukaan. Laitilan kaupunginkirjasto toimi rakennuksessa uuden kirjastotalon valmistumiseen vuoteen 2006 saakka, jonka jälkeen se on toiminut kulttuurikeskuksena. Rakennuksen edustalla on Yrjö Liipolan suunnittelema Kustaa Hiekan patsas, joka paljatettiin vuonna 1938.
Abenberg

Abenberg on kaupunki Saksassa, Baijerin osavaltiossa, Mittelfrankenin hallintopiirissä, Rothin piirikunnassa. Kaupungissa asuu 5 492 asukasta, sen pinta-ala on 48,39 neliökilometriä ja sen väestötiheys on 113 asukasta neliökilometrillä.