tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Hermione (74)

HMS Hermione (viirinumero 74) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Alexander Stephen and Sonsilta, missä köli laskettiin 6. lokakuuta 1937. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1941.
Palvelus.
"Hermione" palveli 2. risteilijäviirikössä Saksan laivaston taistelulaivan "Bismarckin" metsästyksen aikana, minkä jälkeen alus siirrettiin kesäkuussa 1941 Gibraltarille Force H:hon. Aluksella olleet puolen tuuman ilmatorjuntakonekiväärit korvattiin loka-marraskuussa 1941 viidellä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Alus osallistui Maltan saattueiden suojaamiseen.
Alus upotti 2. elokuuta 1941 törmäämällä Italian laivaston sukellusvene "Tembienin" Sisilian kapeikossa. Maaliskuussa 1942 alus oli suojaamassa operaatio Ironcladin maihinnousulaivastoa Gibraltarilta Durbaniin ja toukokuussa se osallistui varsinaiseen Madagaskarin maihinnousuun. Se siirtyi itäiselle Välimerelle 15. risteilijäviirikköön, jonka mukana se oli kesäkuussa 1942 suojaamassa operaatioiden Vigorous ja Harpoon saattueita.
"Hermioneen" osui 16. kesäkuuta Kreetan eteläpuolella Saksan laivaston sukellusvene "U-205":n laukaisema torpedo upottaen aluksen.
HMS Naiad (93)

HMS Naiad (viirinumero 93) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1936 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companylta, missä köli laskettiin 26. elokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 3. helmikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 24. heinäkuuta 1940.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, jossa se valvoi merireittejä sekä suojasi saattueita. Marraskuussa 1940 alus osallistui 15. risteilijäviirikössä "HMS Jervis Bayn" upottaneiden Saksan laivaston sotalaivojen etsintään. Pari seuraavaa kuukautta alus suojasi WS-saattueita Freetowniin, mutta tammikuussa 1941 se palasi pohjoisille reiteille. "Naiad" havaitsi Atlantille murtautuvat Saksan laivaston taisteluristeilijät "Scharnhorstin" ja "Gneisenaun" Islannin eteläpuolella.
Toukokuussa alus oli 15. risteilijäviirikön lippulaivana Force H:ssa Gibraltarilla suojaamassa Maltan saattueita. Alus osallistui Kreetan evakuointeihin ja Vichyn Ranskan joukkoja vastaan käytyihin taisteluihin Syyriassa, missä se yhdessä "HMNZS Leanderin" kanssa upotti Vichyn Ranskan laivaston hävittäjän "Guépardin".
Alukselle asennettiin syyskuussa 1941 viisi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä tutkajärjestelmät.
Alus palasi Maltan saattueiden suojaamistehtävään, kunnes se lähti maaliskuussa 1942 Aleksandriasta hyökätäkseen vaurioituneen Italian laivaston risteilijän kimppuun. Ilmoitus oli kuitenkin väärä ja paluumatkalla alukseen osui 11. maaliskuuta Mersa Matruhin pohjoispuolella Saksan laivaston sukellusveneen "U-605:n" laukaisema torpedo, joka upotti aluksen.
HMS Scylla (98)

HMS Scylla (viirinumero 98) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1938 laivasto-ohjelmassa Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 9. huhtikuuta 1939. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 12. kesäkuuta 1942.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Se suojasi Jäämeren saattueita, kunnes alus lähti 28. lokakuuta Gibraltarille. Marraskuussa alus osallistui Pohjois-Afrikan maihinnousuun itäisen maihinnousualueen Force O:ssa. Alus siirrettiin joulukuussa Biskajanlahdelle tuhoamaan kotiinpalaavia saksalaisia saarronmurtajia. "Scylla" valtasi 1. tammikuuta 1943 Finisterren luoteispuolella "Rhakotiksen".
Helmikuussa alus palasi Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita, mutta se palasi kesäkuussa Biskajanlahdelle suojaamaan sukellusveneidentorjunta-aluksia. Alus kuului syyskuussa Salernon maihinnousussa saattuetukialusryhmään, josta se palasi lokakuussa Englantiin muutettavaksi saattuetukialusryhmän lippulaivaksi. Alus palasi telakalta huhtikuussa 1944.
Alus oli Normandian maihinnousussa Itäisen osaston lippulaivana, mutta se osui miinaan 23. kesäkuuta vaurioituen pahoin. Alus merkittiin rakenteellisesti täysin tuhoutuneeksi. Vaikka se hinattiin Portsmouthiin alusta ei kuitenkaan romutettu. Alusta käytettiin 1948-1950 maalilaivana.
"Scylla" saapui 4. toukokuuta 1950 T. Wardsille Barrow-in-Furnessiin romutettavaksi.
HMS Sirius (82)

HMS Sirius (viirinumero 82) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 6. huhtikuuta 1938. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 6. toukokuuta 1942. Aluksen valmistumista viivästytti ilmahyökkäyksen aiheuttamat vauriot.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, kunnes se siirrettiin elokuussa Välimerelle tukemaan operaatio Pedestalia. Alus siirrettiin eteläiselle Atlantille etsimään saksalaisia saarronmurtajia Kauko-Idän reiteiltä, mistä se palasi marraskuussa Välimerelle osallistuakseen Pohjois-Afrikan maihinnousuihin.
Joulukuussa alus liitettiin Force Q:hon Bônen niemimaalle häiritsemään akselivaltojen Tunisian ja Italian välisiä saattueita, kunnes Pohjois-Afrikassa olleet akselivaltojen joukot antautuivat. Alus liitettiin 12. risteilijäviirikköön, jonka mukana se heinäkuussa oli Sisilian maihinnousussa. Seuraavien kuukausien aikana alus tuki maissa olevien joukkojen taistelua ja syyskuussa se oli miehittämässä liittoutuneiden haltuun ottamaa Taranton satamaa.
Alus siirrettiin Adrianmerelle, jossa se taisteli 5. lokakuuta 1943 saksalaista Dodekanesian saaristoon matkalla olevaa saattuetta vastaan. Alukseen osui 17. lokakuuta Scarpanton edustalla lentopommi. Se siirrettiin korjattavaksi Massawaan telakalle, missä yksi yksiputkinen 20 millimetrin ilmatorjuntatykki korvattiin kadella yksiputkisella Boforsin 40 millimetrin Mk III -ilmatorjuntatykillä. Aluksen korjaukset valmistuivat helmikuussa 1944, jonka jälkeen se lähti Englantiin liittyäkseen Normandian maihinnousua varten koottuun laivastoon. Alus oli maihinnousun itäisen osaston reservinä.
Elokuussa alus palasi Välimerelle Etelä-Ranskan maihinnousuun, josta se siirrettiin edelleen Aegean merelle. Alus oli lokakuussa mukana Ateenan takaisin valtauksessa.
Alus jatkoi palvelustaan Välimeren laivaston 15. risteilijäviirikössä, kunnes se palasi 1946 Englantiin. Alus siirrettiin huollettavaksi Portsmouthin telakalle, mistä vapauduttuaan se liitettiin maaliskuussa 1947 Kotilaivaston 2. risteilijäviirikköön. Alus poistettiin palveluksesta 1949 ja siirrettiin poistolistalle 1956. "Sirius" saapui 15. lokakuuta 1956 romutettavaksi Hughes Bolkowille Blythiin.
Vince Corazza

Vincent Corazza (s. 6. joulukuuta 1972 Newmarket, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa elokuvasta "The Cheetah Girls", sekä ääniroolistaan animaatiosarjassa "Braceface". Hän on useimmiten tehnyt vierasesiintymisiä televisiosarjoissa, kuten "", "CSI", "Ilman johtolankaa", "24", "Kunnian miehet", "NYPD Blue" ja "Tähtiportti". Lisäksi Corazza on tehnyt dubbauksia animesarjoihin, kuten "Sailor Moonin" ja "Beybladeen".
Corazza on 178 senttimetriä pitkä.
Huang Xianfan

Huang Xianfan (zhuang: Vangz Yenfanh, , pinyin: Huáng Xiànfán, ) oli kiinalainen historioitsija, antropologi, paleografi ja pedagogi, joka julkaisi noin 30 teosta eri aloilta, muun muassa kansanperinteestä, kielitieteestä ja zhuangeista. Huang kuuluu kiinalaisen kansatieteen eli etnologian vaikutusvaltaisimpiin edustajiin sekä kiinalaisen "Bagui"-koulukunnan perustajiin.
Elämänvaiheita.
Huang Xianfan syntyi Kiinassa Guangxin provinssissa viljelijäperheeseen. Hänen alkuperäinen nimensä oli Gan Jinying. Hän opiskeli Pekingin normaaliyliopistossa 1926–1935. Valmistuttuaan hän matkusti Japaniin, jossa hän opiskeli Tokion keisarillisessa yliopistossa 1935–1937. Palattuaan Huang keskittyi akateemiseen uraan ja opetti Guangxin ja Sun Yat-senin yliopistoissa. Vuonna 1938 hänet nimitettiin Guangxin yliopiston ensimmäiseen zhuangien tutkimuksen professuuriin, ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1953 saakka. Vuonna 1951 hänestä tuli Guangxin yliopiston pääkirjastonhoitaja. Vuonna 1954 hän aloitti Guangxin normaaliyliopiston ensimmäisen kulttuurihistorian professuurin, ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1982 saakka. Tuona aikana hän käynnisti kehittämistyön, joka on johtanut nykyiseen, omaleimaiseen zhuangien kulttuurihistorian oppiaineeseen. Hän saavutti erityisesti mainetta johtavana zhuangien tutkimuksen asiantuntijana.
Huang tutki vuosina 1943–1981 zhuangeja, miaoja, buyeja, mulameja, dongeja, maonaneja sekä yaoja. Huang pyrki torjumaan aikansa Kiinan han-kiinalaisten käsitykset alueen alkuperäisväestön rodullisesta alemmuudesta ja puolusti heidän oikeuksiaan siirtomaavaltaa vastaan. Hän tutki vuodesta 1943 alkaen Kiinan länsiosien alkuperäisasukkaiden kieliä ja kulttuureita. Hänen tutkimuksensa Keski-Guangxin etnisten ryhmien kielistä ja kulttuureista ovat merkittäviä. Huangin teos zhuangeista loi perustan kansan tutkimukselle, ja sen katsotaan kuuluvan edelleen zhuangien kulttuurihistorian tutkimuksen perusteoksiin.
Huang teki merkittävän työn kiinalaiseen antropologiaan ja etenkin zhuangien antropologiaan liittyvien aineskokoelmien kerääjänä ja julkaisijana. Hän oli yksi Kiinan kansallisen kansatieteellisen seuran perustajista vuonna 1980. Hän julkaisi yli 200 tieteellistä kirjoitusta.
Angela James

Angela James (s. 22. joulukuuta 1964) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka hyökkääjänä edusti niin Central Ontario Women's Hockey League -liigaa (nykyinen National Women's Hockey League) kuin Kanadan maajoukkuettakin. 
Naisten jääkiekkoilun ensimmäiseksi todelliseksi supertähdeksi kutsuttu James keräsi 34 tehopistettä (22 maalia, 12 syöttöä) neljissä MM-kisoissa pelaamissaan 20 ottelussa. Erityisen suurena saavutuksena pidetään 11 lopputurnausmaalia, jotka hän teki viidessä ottelussa epävirallisessa naisten MM-turnauksessa Ottawassa 1992. 
Vuonna 2008 hänestä USA:n Cammi Granaton ja Kanadan Geraldine Heaneyn ohella tuli ensimmäinen nainen, jotka kutsuttiin International Ice Hockey Federation Hockey Hall of Famen jäseneksi. James ja Granato ovat myös ensimmäiset Hockey Hall of Famen jäseneksi valitut naiset, mikä tapahtui vuonna 2010. Jamesia kutsuttiin "naisten kiekkoilun Wayne Gretzkyksi", ja tämä mustan isän ja valkoisen äidin tytär on ainut afrikkalaiskanadalainen, joka on valittu kiekkomaajoukkueen kapteeniksi.
Jack Kemp

Jack French Kemp (13. heinäkuuta 1935 – 2. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja. Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 1996 hän oli republikaanien ehdokkaan Bob Dolen varapresidenttiehdokas. Hän tavoitteli presidenttiehdokkuutta jo vuoden 1988 esivaaleissa. Kemp edusti yhdeksän kauden ajan Western New York -vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 1971 vuoteen 1989 ja palveli maansa asunto- ja kaupunkikehityksen ministerinä presidentti George H. W. Bushin hallituksessa.
Kemp pelasi eri ammattilaisseuroissa vuosina 1957–1969 ja toimi Yhdysvaltojen amerikkalaisen jalkapallon liiton, USA Football puheenjohtajana vuosina 2002-2009.
Hélène Berr

Hélène Berr (27. maaliskuuta 1921 Pariisi – huhtikuu 1945 Bergen-Belsenin keskitysleiri) oli ranskanjuutalainen nainen, joka dokumentoi elämäänsä natsimiehityksen aikaisessa Ranskassa. Postuumisti julkaistun päiväkirjan ansiosta häntä kutsutaankin kotimaassaan ”Ranskan Anne Frankiksi”. Päiväkirja julkaistiin Ranskassa vuonna 2008. Suomeksi se julkaistiin Erkki Jukaraisen kääntämänä 2009. Berrin sukulaisten suostumuksella päiväkirjan alkuperäiskappale lahjoitettiin Shoah-museoon.
Berr aloitti päiväkirjan pitämisen 7. huhtikuuta 1942. Hän keskeytti kirjoittamisen 28. marraskuuta 1942 ja jatkoi vasta 25. elokuuta 1943. Viimeinen merkintä on päivätty 15. helmikuuta 1944. Berr antoi päiväkirjansa sivuja säännöllisesti Andrée Bardiaulle, joka oli työskennellyt perheen palveluksessa vuosikymmeniä. Bardiau luovutti päiväkirjan Berrin toiveen mukaisesti sodan jälkeen Jean Morawieckille, joka oli Berrin sulhanen. 
Perhe ja opinnot.
Hélène Berrin vanhemmat olivat Antoinette (o.s. Rodrigues-Ély) ja Raymond Berr. Pariskunnalle syntyi viisi lasta: Jacqueline vuonna 1915 (hän kuoli tulirokkoon kuusivuotiaana), Yvonne 1917, Denise 1919, Hélène 1921 ja Jacques 1922. Myös Antoinetten äiti Berthe Rodrigues-Ély asui Pariisissa, ja Hélène vieraili usein hänen luonaan. Sulhaseensa Jean Morawieckiin Berr tutustui yliopistolla.
Hélène Berr kävi lukion Boutet de Monvelin yksityiskoulussa. Hän suoritti ylioppilastutkinnon latinan ja kielten opintosuunnasta vuonna 1937 ja filosofiasta 1938. Molemmista hän sai yleisarvosanan ”kiitettävä”. Vuosina 1940–1941 Berr suoritti Sorbonnen yliopistossa alemman kandidaatin tutkinnon englannin kielestä ja 1942 ylemmän tutkinnon englannin kielestä ja kirjallisuudesta. Hän jatkoi yliopisto-opintojaan mahdollisuuksien mukaan koko sodan ajan pidätykseensä saakka. 
Karkotus.
Hélène Berr ja hänen vanhempansa pidätettiin kotonaan 8. maaliskuuta 1944 aamulla kello 7.30. Heidät vietiin ensin vankilaan Drancyyn. 27. maaliskuuta heidät karkotettiin. Raymond Berr joutui Auschwitz III-Monowitz -leiriin, missä hänet surmattiin syyskuussa 1944. Antoinette Berr kuoli kaasukammiossa toukokuussa 1944. Hélène Berr siirrettiin muiden vankien mukana Auschwitzin evakuoinnin yhteydessä Bergen-Belsenin leiriin tammikuussa 1945. Hän menehtyi kovakouraisen kohtelun ja lavantautiepidemian seurauksena vain muutamia päiviä ennen leirin vapauttamista huhtikuussa 1945.
TI-85

TI-85 on Texas Instrumentsin (TI) valmistama graafinen ohjelmoitava laskin, jota alettiin valmistaa vuonna 1992. 
TI-85 oli kaiken kaikkiaan toinen Texas Instrumentsin tuottama graafinen laskin, ensimmäinen on TI-81. Vuonna 1997 julkaistu malli TI-86 syrjäytti TI-85:n.
TI:n laskimet voi kytkeä toisiinsa kaapelilla tietojen siirtoa varten, mutta tietokoneeseen kytkemistä varten tarvitaan erilainen kaapeli riippuen tietokoneesta. Laskimelle on myös tehty useita pelejä.
HMS Bellona (63)

HMS Bellona (viirinumero 63) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1939 laivaston hätäohjelmassa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 29. lokakuuta 1943.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon valvomaan Englannin kanaalia. Kesäkuussa 1944 se liitettiin Normandian maihinnousun reserviyksiköihin ja heinäkuussa se oli suojaamassa Saksan laivaston taistelulaiva "Tirpitziä" vastaan hyökännyttä lentotukialusosastoa. Alus palasi elokuussa valvomaan Kanaalia, jolloin se hyökkäsi Biskajanlahdella ja Bretagnen rannikolla saksalaisia rannikkosaattueita vastaan.
Sodan loppuajaksi alus siirrettiin suojaamaan Jäämeren saattueita, lentotukialusrynnäköitä Norjan rannikolle, kunnes alus siirrettiin Kööpenhaminaan Saksan antauduttua toukokuussa 1945. Aluksen ilmatorjunta-aseistusta oli huhtikuussa täydennetty kahdeksalla yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä.
Sodan loputtua "Bellona" liitettiin 10. risteilijäviirikköön, kunnes alus lainattiin 1946 Uuden-Seelannin laivastolle. Alus palasi 1956 Kuninkaallisen laivaston valvontaan, kun "HMS Royalist" siirrettiin Uuden-Seelannin laivastolle. Alus saapui 5. helmikuuta 1958 romutettavaksi T. W. Wardille Briton Ferryyn.
HMS Spartan (95)

HMS Spartan (viirinumero 95) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden laivaston 1939 hätäohjelmassa Vickers Armstrongin Barrow-in-Furnessin telakalta, missä köli laskettiin 21. joulukuuta 1939. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 10. tammikuuta 1943.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, jossa se oli Välimerelle siirtoon saakka. Alus osallistui Anzion maihinnousuun, jossa siihen osui 29. tammikuuta 1944 Henschel Hs 293 -liitopommi aluksen ollessa ankkurissa Anzion sillanpään edustalla. Osuman seurauksena alus upposi.
HMS Black Prince (81)

HMS Black Prince (viirinumero 81) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1939 laivaston hätäohjelmassa Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 1. joulukuuta 1939 telakkanumerolla 1 049. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1942 ja otettiin palvelukseen reilua vuotta myöhemmin 30. marraskuuta 1943.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Alus suojasi Jäämeren saattueita, kunnes se siirrettiin etelämmäs valmistautumaan maihinnousuun Euroopan mantereelle. Valmistautumisaikana alus suoritti iskuja saksalaisia rannikkosaattueita vastaan. Alus oli 26. huhtikuuta 1944 vastaisena yönä hävittäjien tukemana Bretagnen rannikolla taistelussa, jossa upotettiin Saksan laivaston torpedovene "T29" ja vaurioitettiin "T24:ää" ja "T27:ää".
Normandian maihinnousussa alus oli Utah Beachia tukevassa Force A:ssa. Alus siirrettiin elokuussa Välimerelle Etelä-Ranskan maihinnousuun, mistä se siirrettiin Aegean merelle. Lokakuussa alus sai siirron edelleen Itä-Intian laivastoon.
Alus suojasi lentotukialusrynnäköitä Sumatralle ja Malesiaan japanilaisten öljyntuotantoalueita ja lentokenttiä vastaan. Alus liitettiin 16. tammikuuta 1945 brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, jossa se osallistui Okinawan ympäristön taisteluihin sekä Japanin kotisaarten pommituksiin ennen siirtoaan Hongkongiin.
Syyskuussa alus oli osastossa, joka palautti Hongkongin Britannian valvontaan. Japanin antauduttua alus jäi Kauko-Itään, kunnes se lainattiin 1946 Uuden-Seelannin laivastolle.
"Black Prince" palasi 1. huhtikuuta 1962 modernisoimattomana Kuninkaallisen laivaston valvontaan. Alus myytiin romutettavaksi maaliskuussa 1962 ja hinattiin 5. huhtikuuta Aucklandista. Alus saapui toukokuussa romutettavaksi Mitsui and Companylle Osakaan Japaniin.
HMS Royalist (89)

HMS Royalist (viirinumero 89) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1939 laivaston hätäohjelmassa Scotts Shipbuilding and Engineering Companylta, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 30. toukokuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 10. syyskuuta 1943.
Alus muutettiin välittömästi palvelukseen oton jälkeen saattuetukialusryhmän lippulaivaksi, jolloin sille asennettiin kaksi kaksiputkista ja neljä yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä jo asennettujen tykkien lisäksi.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Alus suojasi myös lentotukialusten iskuja Norjan rannikolla piileksivää Saksan laivaston taistelulaivaa "Tirpitziä" vastaan. Alus siirrettiin elokuussa 1944 Välimerelle Etelä-Ranskan maihinnousuun tukialusryhmä TF88.1:ssä.
Alus upotti 15. syyskuuta hävittäjä "HMS Teazerin" kanssa Saksan laivaston kuljetusalukset "KT4":n ja "KT26":n Spathan niemimaan edustalla. Alus siirrettiin Aegean merelle, mistä se siirrettiin loppuvuodesta 1944 Itä-Intiaan.
Huhtikuussa 1945 alus oli 21. saattuetukialusviirikön lippulaivana Rangoonin maihinnousussa sekä toukokuussa osastossa, joka epäonnistui estämään keisarillisen Japanin laivaston risteilijöiden ja hävittäjien evakuoinnin Andamaaneilta. Sodan lopun alus suojasi lentotukialusrynnäköitä Itä-Intian ja Sumatran kohteisiin.
Sodan päätyttyä alus sijoitettiin Englannissa reserviin. Vuonna 1954 alus modernisoitiin, mikä valmistui huhtikuussa 1956. Palvelukseen otettaessa alus siirrettiin 9. heinäkuuta Uuden-Seelannin laivastolle.
"HMNZS Royalist" poistettiin 4. kesäkuuta 1966 palveluksesta ja palautettiin 1967 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka myi sen marraskuussa Nissho Companylle Japaniin. Alus hinattiin 31. joulukuuta romutettavaksi Aucklandista Osakaan.
HMS Diadem (84)

HMS Diadem (viirinumero 84) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellona-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1939 laivaston hätäohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1939. Alus laskettiin vesille 6. tammikuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 6. tammikuuta 1944.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, jonka mukana se suojasi vuoden alkupuolella Jäämeren saattueita sekä otti osaa Saksan laivaston taistelulaiva "Tirpitziä" vastaan tehdyn lentotukialusrynnäkön suojamiseen. Alus siirrettiin kesäkuussa Normandian maihinnousuun Juno Beachia tukevaan Force E:hen. Maihinnousun jälkeen alus osallistui saksalaisten rannikkosaattueiden häirintään ja tuhoamiseen Bretagnen rannikolla. Alus upotti 12. elokuuta La Rochellen edustalla yhdessä hävittäjien kanssa saksalaisen "Sperrbrecher 7:n".
Syyskuussa alus palasi pohjoisille merialueille suojaamaan saattueita sekä iskuja Norjan rannikolle. Aluksen teki 28. tammikuuta 1945 iskun rannikkoliikennettä vastaan "HMS Mauritiuksen" kanssa. Alukset kohtasivat kolme Saksan laivaston hävittäjää vaurioittaen "Z31:ä".
Sodan lopun alus oli 10. risteilijäviirikössä ja sen jälkeen Kotilaivastossa vuoteen 1950.
Pakistanin laivasto.
Alus siirrettiin huollettavaksi ja myytiin 1956 Pakistanin laivastolle. Alus luovutettiin 5. heinäkuuta 1957 ja nimettiin "Baburiksi". Alus muutettiin 1961 koululaivaksi.
Siltakatu (Joensuu)

Siltakatu on yksi Joensuun pääkaduista. Se johtaa rautatieasemalta ja Joensuun ensimmäisiltä Pielisjoen ylittäviltä silloilta, Itäsillalta ja Länsisillalta, kaupungin keskustan läpi Siilaiselle asti.
Kadun varren rakennuksia ja muita tärkeitä kohteita.
Siltakadun varrella on eteläpuolella:
ja pohjoispuolella:
Länsikadun jälkeen Siltakatu jatkaa Länsikadun koulun vieritse, Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampuksen läpi sekä Linnunlahden ja Otsolan kaupunginosien välistä. Tämä entinen Kuopiontien osuus nimettiin Siltakadun jatkeeksi 2000-luvulla. Katu päättyy Siilaisen liittymään.
Poikkikatuja ovat joelta päin luettuna Rantakatu, Torikatu, Kauppakatu, joka on myös kävelykatu, Kirkkokatu, Koulukatu, Kalevankatu, Merimiehenkatu, Sepänkatu ja Länsikatu. 
Siltakatu on bulevardi, jota reunustavat lehmusrivistöt. Siltakatu on myös Joensuun ensimmäinen asfalttipäällysteen saanut katu: siltojen välinen osuus, silloinen Saarikatu, sai päällysteen vuonna 1955 ja Siltakadun itäpää 1957.
Joukkoliikennekatu.
Siltakatu oli vuosina 2004-2016 kahden korttelin matkalla Torikadun ja Kirkkokadun välillä joukkoliikennekatuna. . Tällä matkalla pohjoisenpuoleiset jalkakäytävät ovat lämmitettyjä. Joulukuussa 2018 osuus valmistui kävelykaduksi. 
Liikennevalot.
Rantakadun risteykseen tulivat Joensuun ensimmäiset liikennevalot vuonna 1967. Risteys muutettiin liikenneympyräksi 2016. Liikennevalot korvattiin liikenneympyröillä vuonna 2020 Koulukadun ja Länsikadun risteyksissä. Liikennevaloja on vain Kalevankadun (2007) ja Siilaisen risteyksessä.
Pyörätiet.
Kadun etelälaidalla kulkee koko matkalla pyörätie, vuonna 2020 sitä jatkettiin Länsikadulta Siilaisen ramppiin. Pohjoispuolella pyörätie on merkitty silloilta Koulukadulle asti.
Muut Siltakadut.
Siltakatu-nimisiä katuja on 20:ssä Suomen kaupungissa.
Mayawati

Mayawati (, s. 15. tammikuuta 1956, Delhi, Intia) on intialainen poliitikko ja entinen Uttar Pradeshin pääministeri. Hän on toiminut osavaltion pääministerinä neljästi. Hänen kolme ensimmäistä kauttaan vuosina 1995, 1997 ja 2002–2003 jäivät lyhyiksi. Ensimmäinen täysi viiden vuoden mittainen pääministerikausi oli vuosina 2007–2012. Hän on ollut suurin veronmaksaja niistä intialaisista poliitikoista, jotka maksavat veronsa rupioissa, 26 crorea vuosina 2007–2008..
Mayawati syntyi Delhissä vuonna 1956. Hänen isänsä työskenteli postitoimistossa. Vuonna hän valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Delhin yliopistosta vuonna 1983..
Mayawati nousi kastittomana dalitina Intian väkirikkaimman osavaltion Uttar Pradeshin pääministeriksi. Hän on opiskellut oikeustiedettä ja kasvatustieteitä yliopistotasolla kastittomien kiintiöpaikalla. Hän oli ensin opettajana mutta pyrki politiikkaan ja ryhtyi 1980-luvun puolivälissä täysipäiväiseksi poliitikoksi.
Mayawati tunnetaan kutsumanimellä "kastittomien kuningatar". Ensimmäisenä alhaiskastisena naisena, joka pääsi Uttar Pradeshin pääministeriksi, hän on kerännyt valtavaa suosiota. Hänen kannattajansa ovat juhlistaneet hänen syntymäpäiviään laajasti. Pääministeri P. V. Narasimha Rao kutsui Mayawatia demokratian ihmeeksi vuonna 1995, kun hänet valittiin ensimmäisen kerran Uttar Pradeshin pääministeriksi.
Intian parlamentti

Intian parlamentti (, ) on kaksikamarinen. Sen ylähuone on Rajya Sabha, osavaltioiden neuvosto, jossa on korkeintaan 250 jäsentä, joista presidentti nimittää 12. Muut jäsenet ovat osavaltioiden ja territorioiden nimittämiä niiden asukaslukujen suhteessa. Edustajien kausi on kuusi vuotta, ja kolmannes nimitetään uudelleen kahden vuoden välein. Rajya Sabha on jatkuvasti koolla, eikä sitä voi hajottaa. Varapresidentti on Rajya Sabhan puhemies. Alahuoneen edustajat valitsevat ylähuoneeseen pääsevät edustajat epäsuorilla vaaleilla käyttäen suhteellista vaalitapaa.
Alahuoneen eli Lok Sabhan (kansan neuvosto) jäsenet valitaan suoralla kansanvaalilla. Lok Sabhan suurin jäsenmäärä on 552, joista 530 edustaa osavaltioita ja 20 territorioita niiden väkilukujen suhteessa, ja presidentti nimittää kaksi edustamaan englantilaisperäisiä kansalaisia, jos he eivät muuten saa riittävää edustusta. Osa paikoista on varattu eri kasteille ja heimoille. Lok Sabha valitaan viiden vuoden välein. Se kokoontuu kolme kertaa vuodessa budjetti-istuntoon helmikuusta toukokuuhun, monsuuni-istuntoon heinäkuusta syyskuuhun ja talvi-istuntoon marraskuusta joulukuuhun.
Jack Off Jill

Jack Off Jill on 1992 perustettu yhdysvaltalainen goottirockyhtye. Yhtye julkaisi kaksi albumia ennen kuin lopetti toimintansa vuonna 2000. "Sexless Demons and Scars" ilmestyi 1997 ja "Clear Hearts Grey Flowers" julkaistiin 2000. Yhtyeen laulaja Jessicka perusti myöhemmin uuden yhtyeen nimeltään Scarling.
Vuonna 2015 yhtye ilmoitti palaavansa yhteen yhden keikan ajaksi.
HMS Hermione (1893)

HMS Hermione oli Britannian kuninkaallisen laivaston Astraea-luokan panssarikansiristeilijä. Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus nimettiin uudelleen vuonna 1922 TS "Warspiteksi" ja se romutettiin vuonna 1940.
Valmistus.
Alus tilattiin Devonportin telakalta ja sen köli laskettiin joulukuussa 1891. Alus laskettiin vesille 7. marraskuuta 1893 ja se otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1896.
Palvelus.
Alus oli vuonna 1906 palveluksessa olevassa reservissä Portsmouthissa, josta se siirrettiin seuraavana vuonna huollettavaksi. Huollon jälkeen alus siirrettiin huhtikuussa täydellä miehistöllä varustettuna Kapkaupungin asemalle. Alus ajoi 14. helmikuuta 1909 matalikolle Zanzibarin edustalla, mutta alus saatiin uudelleen kelluvaksi. Se ei kärsinyt onnettomuudessa pahoja vaurioita.
Kesäkuussa 1909 alus palasi Portsmouthiin ja se liitettiin heinäkuussa Kotilaivaston 3. viirikköön. Alus ajoi 6. elokuuta matalikolle Killingholmenin edustalla Humberissa, mutta se kellui kahdeksan tuntia myöhemmin. Alus palasi palvelukseen kesäkuussa 1910 ja se varustettiin syyskuussa jälleen täydellä miehistöllä lentokoneiden kokeilemiseksi sotalaivoilla Barrowissa. Testien päätyttyä tammikuussa 1912 alus siirrettiin 4. Viirikköön.
Alus palasi huollosta palvelukseen heinäkuussa 1913 ja se siirrettiin Länsi-Atlantille vapauttamaan "HMS Melpomene". "HMS Bristol" vapautti heinäkuussa 1914 aluksen, minkä jälkeen se poistettiin palveluksesta. Elokuussa 1914 alus siirrettiin Southamptonin vartioalukseksi, mistä tehtävästä se siirrettiin joulukuussa 1916 moottoritorpedoveneiden lippulaivaksi. Uudessa tehtävässään alus palveli aina vuoteen 1919.
Alus myytiin romutettavaksi 25. lokakuuta 1921, mutta se myytiin vuonna 1922 uudelleen Marine Societylle, joka nimesi joulukuussa 1922 aluksen TS "Warspiteksi". Alus myytiin lopullisesti romutettavaksi syyskuussa 1940.
Arvi Kemppi

Arvi Kemppi (1931 Himakkala, Toksova, Neuvostoliitto – 2. lokakuuta 2008 Espoo) oli Inkerin kansallislaulaja ja inkeriläissyntyinen suomalainen laulutaiteilija. Kemppi levytti ennen kuolemaansa albumillisen inkeriläisiä kansanlauluja, joita hän oli esittänyt vuosien mittaan eri kulttuuritapahtumissa, mutta myös metroasemilla ja kauppakeskuksissa. Hän oli Suomessa usean kuoron jäsen ja kuului Neuvostoliitossa asuessaan lähes 30 vuotta Puna-armeijan kuoroon. Helsingissä hän toimi Suomen ainoan inkeriläisen Tuulistullaa-kansanperinneryhmän taiteellisena johtajana 2000-luvulla. 
Syntyjään inkeriläinen Kemppi joutui 1942 lapsena perheensä kanssa karkotetuksi Siperiaan. Eläkkeelle jäätyään hän muutti 1990-luvulla Suomeen. Levyn tuottajat Roope Ahola ja Antero Priha löysivät Kempin sattumalta Helsingistä Hakaniemen torilta, jossa hän esitti lauluja nauhalta tulleen haitarimusiikin säestyksellä.
Arvi Kemppi esiintyi myös Parhaan dokumentin Jussin voittaneessa dokumenttielokuvassa "Kansakunnan olohuone".
Jobly.fi

Jobly (vuoteen 2004 Jobline.fi, vuosina 2004–2022 Monster.fi) on Internetissä toimiva työnhakupalvelu, jonka omistaa Alma Media Oyj. Se on Suomen ainoa kotimaisen mediatalon omistama työnhakupalvelu.
Käyttäjät voivat hakea sivustolta ilmaiseksi eri alojen työpaikkoja, luoda työpaikkavahteja ja laatia oman CV:n, jonka voi avata työnantajien nähtäväksi. 
Jobly on maailman ensimmäinen työnhakupalvelu, joka näyttää riippumatonta vaikuttavuusdataa työnantajista. Suomalaisen teknologiayhtiö Uprightin vaikuttavuusdata kertoo, miten työnantajat vaikuttavat ympäristöön, yhteiskuntaan, tietoon ja terveyteen. Data perustuu tieteellisiin julkaisuihin, suurten tutkimusorganisaatioiden dataan ja yritysten itse raportoimaan tietoon, joita syntetisoidaan koneoppimiseen pohjautuvalla matemaattisella mallilla.
Vaikuttavuusdata on näkyvissä työpaikkailmoituksissa ja hakulistauksessa. Lisäksi hakua voi suodattaa työnantajien positiivisten vaikutusten perusteella.
Palvelut.
Työnhakijat voivat selata ja hakea ilmaiseksi kymmeniätuhansia avoimia työpaikkoja eri aloilta ja lukea työelämäartikkeleita, uratarinoita sekä työnhakuvinkkejä.
Rekisteröitymällä voi luoda oman profiilin, johon voi lisätä CV:n lisäksi erilaisia tietoon perustuvia taitoja sekä pehmeitä taitoja ja vahvuuksia. Joblya käyttävät yritykset voivat tarkastella sopivien kandidaattien profiileja ja ottaa heihin yhteyttä avoimiin rekrytointeihin liittyen. Henkilötietoja ei kuitenkaan näytetä ennen kuin työnhakija on hyväksynyt yhteydenottopyynnön.
Joblyn sivustolla työnhakija voi luoda työpaikkojen hakuvahteja. Hakuvahti lähettää hakukriteereitä vastaavia, työnhakijalle sopivia avoimia työpaikkoja suoraan työnhakijan sähköpostiin. Hakua voi tarkentaa tehtävänimikkeen, toimialan ja sijainnin sekä yrityksen vaikuttavuuden mukaan.
Työnantajille Jobly tarjoaa rekrytointimarkkinointia ja -kampanjoita. Lisäksi Jobly tarjoaa sisältömarkkinoinnin ratkaisuja työnantajabrändin kehittämiseen. Avoimia työpaikkoja markkinoidaan digitaalisesti sosiaalisessa mediassa, hakukoneissa sekä Alma Median mediaverkostossa, johon kuuluvat muun muassa Iltalehti, Kauppalehti, Talouselämä, Tivi ja Tekniikka&amp;Talous.
Historia.
Vuosina 2004-2022 työnhakupalvelu tunnettiin Suomessa nimellä Monster.fi. Sitä ennen se tunnettiin nimellä Jobline.fi, joka oli Suomen ensimmäinen internetissä toimiva työnhakupalvelu. Vuonna 2021 Alma Media hankki Monsterin Suomen liiketoiminnan kokonaan omistukseensa ja samana vuonna työnhakupalvelun alusta ja sivusto uudistettiin teknisesti kokonaan. Vuoden 2022 lokakuussa toteutetun brändiuudistuksen myötä palvelusta tuli Jobly.
Sääksjärvi (Jyväskylä)

Sääksjärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä ja Muuramessa Keljonkankaan eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 60 hehtaaria, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 850 metriä leveä. Se sijaitsee Sarvivuoren, Haapavuoren, Kinkovuoren ja Partastenmäkien välisessä laaksossa. Laaksoon järven lähiympäristöön on rakennettu Sääksvuoren ja Sarvivuoren asuinalueet.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 3,35 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00335 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 16,1 metriä. Järven rannat ovat matalia, ja sen syvin kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa, joka on sen kymmenmetrinen syvänne. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.
Järven rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Etelä- ja kaakkoisrantaan on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa. Koillisrannassa on yhdeksän kiinteistöä ja pohjoispäässä sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa sekä uimaranta. Rantaa seuraavan yhdystien 6110 takana ovat laajat asuinalueet. Tien alittava Orivesi–Jyväskylä-rautatie kulkee järven rantaviivaa seuraten Paasivuoren tunnelin ja Keljonkankaan pidemmän tunnelin välissä.
Suurin osa järvestä kuuluu Jyväskylään, mutta kun Muuramen vastainen kuntaraja saapuu laskupuron luusuaan, kääntyy se pohjois-koillisen suuntaan ja leikkaa järvestä osan Muuramelle.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,7 metriä mpy. Siihen laskee Sääksvuoren asuinalueen läpi rinnepuro ja Partastenmäkien välistä toinen rinnepuro. Sääksjärvi laskee Hinkanlammen sekä Ahvenlammen kautta Päijänteen Säynätsalon viereen.
Historiaa.
Ennen kuin Keski-Suomen lääni aloitti toimintansa 1960, Sääksjärvi sijaitsi lääninrajalla, sillä Jyväskylän maalaiskunta, johon Sääksjärven nykyään Jyväskylään kuuluva osa kuului ennen vuotta 1965, kuului Vaasan lääniin, mutta Muurame Hämeen lääniin.
Vuoden 1963 peruskartassa kulki järven itäpuolella Keljonkankaalta Säynätsaloon johtava maantie, jonka varteen oli järven kohdalle rantaan rakennettu kesämökkejä ja omakotitaloja. Tontit oli ostettu järven neljältä maatilalta, joiden pieniä peltoja sijaitsi rannassa asti. Kun rautatie Orivedeltä valmistui Jyväskylään asti vuonna 1977, oli se katkaissut järven luoteispäässä olleesta lahdesta 350 metriä leveä ja 130 metriä syvän osan, josta on muistona enää rantaviivaa seuraava oja. Uusia asuinalueita alettiin rakentamaan 1990-luvun alussa Sarvivuori enimmäisenä.
Reston

Reston on väestönlaskennallinen asuinpaikka Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Reston sijaitsee Yhdysvaltojen pääkaupungin Washington DC:n metropolialueella, Fairfaxin piirikunnassa Washingtonin länsipuolella.
Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Restonissa oli 56 407 asukasta. Restonin keskustassa oleva Reston Town Center on liike-elämän keskus, jossa on runsaasti ravintoloita, toimistoja sekä myymälöitä.
2010-luvulla Movoto-kiinteistövälitysyhtiö valitsi Restonin Washingtonin pääkaupunkiseudun 14. parhaaksi asuinalueeksi.
Benga (artisti)

Benga (oikealta nimeltään Adegbenga Adejumo, s. 28. marraskuuta 1986 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen dubstep-tuottaja. Benga oli ensimmäisiä tuottajia, jotka levyttivät dubstepia 2000-luvun alussa. Benga levyttää Tempalle ja Big Apple Recordsille. Benga muodostaa Skreamin ja Artworkin kanssa Magnetic Man -nimisen dubstep-tuotantoryhmän.
Vavožin piiri

Vavožin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 679 neliökilometriä. Vuonna 2010 asukkaita oli 16 351 henkeä. Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa. Hallinnollinen keskus on Vavožin kylä.
Piiri sijaitsee Udmurtian länsiosassa. Seudun läpi virtaa Vala-joki. Luoteessa se rajoittuu Sjumsin, koillisessa Uvan, kaakossa Možgan ja lounaassa Kiznerin piireihin sekä lännessä Kirovin alueeseen.
Pinta-alasta 56 % on metsää ja 41 % on maatalousmaata. Hyötykaivannaisista taloudellista merkitystä on turpeella. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin Iževskiin 133 kilometriä.
Väestöstä 56,6 % on udmurtteja ja 39,4 % venäläisiä.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan viljelyyn. Teollisuus tuottaa puu- ja sahatavaraa sekä turvetta.
Nurmijärven Jalkapalloseura

Nurmijärven Jalkapalloseura eli NJS on vuonna 2004 perustettu nurmijärveläinen jalkapalloseura. Seura syntyi vuonna 2004 Nurmijärven Natevan ja FC Nurmijärven (ent. Nurmijärven Nappulaliiga NNL) yhdistyessä. NJS Naiset pelaavat kaudella 2022 Kansallista Liigaa. NJS Miehet on pelannut vuodesta 2018 Kakkosta. Edellisen kerran ennen 2018 nousua NJS oli pelannut Kakkosessa kaudella 2015. 
NJS:n edeltäjä Nateva pelasi korkeimmillaan Kakkosessa kaudella 2001.
Nurmijärven Jalkapalloseura toimii muun muassa Klaukkalan urheilualueella sekä Rajamäen urheilupuistossa.
Nykypäivää.
NJS pyrkii profiloitumaan kasvattajaseuraksi ja sillä onkin runsaasti joukkueita eri ikäluokissa. NJS valittiin vuonna 2011 yhdeksi Osoitteena Futis - tyttöjalkapallon seurakehityshankkeen seuraksi. NJS:lle myönnettiin elokuussa 2016 Valon ja Palloliiton Sinettiseura-tunnus laadukkaasta lasten ja nuorten jalkapalloharrastuksen tuottamisesta. Joitakin NJS:n pelaajia on viime vuosien aikana päässyt pelaamaan nuorisomaajoukkueissakin.
Alicia Sacramone

Alicia Marie Sacramone (s. 3. joulukuuta 1987 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija, olympiamitalisti ja maailmanmestari. 
Sacramone saavutti Yhdysvaltain joukkueessa joukkuekilpailun olympiahopeaa Pekingistä 2008. Lisäksi hän oli hypyssä neljäs ja sijoittui puomin karsinnassa neljänneksi, mutta putosi loppukilpailusta maakiintiön vuoksi. Maailmanmestaruuskilpailuista Sacramone on voittanut kymmenen mitalia, joista neljä kultaista.
Bostonissa syntynyt Sacramone valmistui Winchester High Schoolista. Hän pitää telinevoimistelun lisäksi tanssista.
Seinäjärvi

Seinäjärvi on kylä Alavuden kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla. Seinäjärvi kuuluu virallisesti Sulkavankylään.
Seinäjärven kylä sijaitsee Alavuden etelälaidalla Etelä-Pohjanmaan ja Pirkanmaan rajalla. Paikka on keskeinen, kun noin 30 kilometrin säteellä ovat Alavus, Virrat, Seinäjoki (aiemmin Peräseinäjoki) ja Kihniö. Palveluita ovat ulkoilureitistö, kota, uimaranta ja kylätalo urheilukenttineen. Kylässä on käytössä verkko-osuuskunta Kuuskaistan valokuidulla toimiva monipalveluverkko.
Stefanus

Stefanus tai "Stephanus" on latinalainen miehen nimi, kreikkalaisperäisen Stefanos (Στέφανος) -nimen latinalainen muoto. Nimen vastineita eri kielissä ovat esimerkiksi suomalaiset Tapani, Tahvo ja Teppo, ruotsalaiset "Stefan" ja "Staffan", englantilaiset "Steven", "Stephen" ja "Stephan" sekä ranskalainen "Étienne".
Tampereen Taiteilijaseura

Tampereen Taiteilijaseura on kuvataiteilijoiden etujärjestö, joka edistää pirkanmaalaista kuvataidetta ja järjestää galleria-, taidelainaamo- ja työpajatoimintaa. Yhdistys on perustettu vuonna 1920.
Taiteilijaseura järjestää vaihtuvia näyttelyitä Taidekeskus Mältinrannassa ja muuta näyttelytoimintaa. Seuralla on myös ateljeetiloja kuten Tampereen ateljeetalo ja Ateljeetalo Pesula sekä yhteistyötiloja Mältinrannan taidekeskuksessa. Toimintaan kuuluu myös kurssitoimintaa, työpajoja ja näyttelyopastuksia. Lisäksi seura jakaa stipendejä jäsenilleen Alli ja Allan Salon rahastosta.
Historia.
Tampereen Taiteilijaseuran perustava kokous pidettiin Tampereen Teatterin lämpiössä 1920. Kokoukseen tuli runsaat neljäkymmentä henkilöä, jotka muodostivat uuden seuran kantajäsenistön. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin taidemaalari Gabriel Engberg, joka toimi tehtävässä parinkymmentä vuotta.
Varhaisvaiheissaan Taiteilijaseuran jäsenet edustivat kaikkia taiteen alueita. Lisäksi seuraan kuului muita kulttuurista kiinnostuneita henkilöitä. Puhtaasti kuvataiteilijoiden yhdistykseksi seura muuttui vuonna 1943. Toimintansa alkuvaiheissa seura keskittyi ohjelmallisten kokousiltojen ja juhlien järjestämiseen. Varsinaista taidenäyttelypaikkaa ei ollut, joten seuran näyttelyitä järjestettiin Tampereen Raatihuoneen juhlasalissa ja Näsinlinnassa, joskus myös Tampereen Teatterin lämpiössä. Ensimmäinen taidenäyttelyille suunniteltu tila valmistui vuonna 1925 Vanhan kirjastotalon yhteyteen. Tästä tilasta muodostui näyttelykeskus, jossa pidettiin muun muassa Taiteilijaseuran vuosinäyttelyt. Kirjasto otti näyttelytilan omaan käyttöönsä 1970-luvulla. Tilanne koheni näyttelyiden kannalta, kun Tampereen kaupunki kunnosti Mältinrannan entisen vedenpuhdistuslaitoksen Taiteilijaseuran ja Pirkkalaiskirjailijoiden käyttöön. Taidekeskuksen avajaiset pidettiin vuonna 1983.
Keinohorisontti

Keinohorisontti on lentokoneissa oleva mittalaite, joka näyttää, missä suunnassa maan pinnan suuntainen horisontti on. Tätä voidaan käyttää apuna liikennelennossa, mutta erityisesti hävittäjissä ja pienissä temppukoneissa, joissa ei aina tiedetä, miten päin lennetään.
Toiminta.
Keinohorisontin sisällä on gyroskooppi, joka vakauttaa ja pitää horisontin oikeassa asennossa.
Filmiaura

Filmiaura ry on vuonna 1962 perustettu elokuva-alan järjestö. Sen edeltäjänä toimi Elokuvajournalistit-yhdistys. Filmiaura on jakanut vuodesta 1963 lähtien vuosittaista elokuva-alan Jussi-palkintoa ja vuodesta 2013 Vuoden uroteko -palkintoa.
Filmiauran yli 500-henkinen jäsenistö koostuu elokuvantekijöistä, elokuvalevittäjistä, -toimittajista, -teatterinpitäjistä ja muista valkokangaslevityksen saaneiden kotimaisten elokuvien parissa työskentelevistä ammattilaisista. 
Historia.
Filmiaura perustettiin elokuvatoimittaja Paula Talaskiven aloitteesta 17. marraskuuta 1962. Yhdistyksen perustivat 21 helsinkiläistä elokuvan ystävää. Vuonna 1963 yhdistys otti tehtäväkseen jakaa vuosittaiset Jussi-palkinnot. Aikaisemmin niitä oli jakanut elokuvatoimittajista koostunut Elokuvajournalistit-yhdistys.
Filmiauran ensimmäisenä puheenjohtaja toimi Ahti Sonninen ja sihteerinä Glory Leppänen. 
Tällä hetkellä yhdistyksen puheenjohtaja on Emma Ilves.
DJ Orion

DJ Orion (oik. Juska Wendland, s. 23. helmikuuta 1980 Nokia) on suomalainen DJ ja teknomusiikkituottaja.
Orion on syntynyt Nokialla mutta on kasvanut Tampereella. Hänellä oli suuri vaikutus Pohjois-Suomen ja erityisesti Rovaniemen klubimusiikki-kulttuuriin 2000-luvun alussa. Hän on valmistunut kasvatustieteiden maisteriksi Lapin yliopistosta vuonna 2006.
DJ Orion on työskennellyt Ylellä vuodesta 2008, ja hän toimittaa kahta tanssimusiikkiin keskittynyttä radio-ohjelmaa YleX:llä. Hän on tehnyt DJ-keikkaa 1990-luvulta lähtien ja julkaissut omaa musiikkia vuodesta 2009 lähtien.
Orion työskentelee myös Misc. Managementissa, Suomen vanhimmassa klubimusiikkiin erikoistuneessa DJ:den varaustoimistossa. Hän julkaisi debyyttisinglensä "One Sunday" brittiläisen Solarstonen omistamalla Solaris-levymerkillä 30. maaliskuuta 2009. "Chill-out"-kappale oli tuotettu yhdessä hänen veljensä Joonas Mikkilän kanssa.
Lawrence Smith

Lawrence Smith (s. 16. maaliskuuta 1985) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän pelaa kakkosdivaria GBKssa. KPV:n riveissä hän pelasi kaudet 2007 ja 2008. Vaasaan hän siirtyi kaudeksi 2009 ja sieltä GBK:n riveihin vuonna 2010. Smith on pelannut urallaan myös Jamaikalla. 
Smith on isokokoinen ja nopea target-hyökkääjä. Pystyy myös pelaamaan topparina sekä tarvittaessa box-to-box pelaajana.
Taidekeskus Mältinranta

Taidekeskus Mältinranta on Tampereen Taiteilijaseuran toimintakeskus, joka sijaitsee Tampereen Finlaysonilla osoitteessa Kuninkaankatu 2. Taidekeskuksessa on taidelainaamo, näyttelytilaa sekä työtiloja kuvataiteilijoille. 
Taidekeskuksen näyttelytilat, Gallerian 190 m² ja Studion 70 m², ovat päivittäin avoinna yleisölle. Näyttelyt vaihtuvat noin kolmen viikon välein. Tiloissa toimii Tampereen Taiteilijaseuran taidelainaamo, josta voi vuokrata tai ostaa grafiikkaa, maalauksia, piirustuksia, valokuvia ja veistoksia.
Vuonna 2008 entiseen vedenpuhdistamon allasosastoon valmistui eri työskentelytavoille suunniteltuja työtiloja.
Historia.
Taidekeskuksen punatiilinen rakennus valmistui alun perin vedenpuhdistuslaitokseksi. Sen suunnitteli Eetu Murros Tampereen kaupungin rakennustoimistossa vuonna 1929. 
Vedenpuhdistamotoiminnan loputtua Tampereen kaupunki kunnosti tilat vuonna 1983 ja vuokrasi ne Tampereen Taiteilijaseuralle sekä Pirkkalaiskirjailijoille. Tuolloin remontoitiin tilat molempien järjestöjen toimistolle sekä Taiteilijaseuran gallerioille sekä grafiikanpajalle. Rakennuksen takaosassa sijaitsevaan entiseen allasosastoon suunniteltiin silloin työtiloja, jotka rakennettiin 25 vuotta myöhemmin. Syyskuussa 2008 päättyneessä remontissa Taidekeskus Mältinranta sai uutta tilaa noin 700 neliötä.
Nokia 5000

Nokia 5000 on matkapuhelinyhtiö Nokian kehittämä matkapuhelin, joka julkaistiin kesäkuussa 2008.
Wilhelm Wirtinger

Wilhelm Wirtinger (15. heinäkuuta 1865 – 15. tammikuuta 1945) oli itävaltalainen matemaatikko.
Wirtinger syntyi Ybbsin pikkukaupungissa, Itävallassa. Hän opiskeli Wienin yliopistossa, jossa hän vastaanotti tohtorinarvonsa 1887. Wirtinger sai suuria vaikutteita Felix Kleiniltä, jonka kanssa hän opiskeli Berliinin yliopistossa ja Göttingenin yliopistossa.
Wirtinger työskenteli matematiikan monilla alueilla. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä käsitteli theta-funktioita (vuonna 1896). Wirtinger myös kirjoitti tutkielmissaan funktioteoriasta, geometriasta, algebrasta, lukuteoriasta ja Lien ryhmästa. Hän auttoi Kurt Reidemeisteriä solmuteorian kanssa näyttäen 1905 kuinka solmuryhmä lasketaan
Vuonna 1907 Royal Society palkitsi Wirtingerin Sylvester-mitalilla hänen ansioistaan funktioiden yleisen teorian kehittämisessä.
Wirtinger oli yksi "Encyclopédie des sciences mathématiques pures et appliquées" toimittajista vuosina 1913–1916. Hänen oppilaitaan olivat Wilhelm Blaschke, Leopold Vietoris, Erwin Schrödinger, ja Kurt Gödel.
Kuviteltu yhteisö

Kuviteltu yhteisö () on ihmisryhmä, jota pitää koossa usko yhteisön olemassaoloon. Yhteisö ei perustu ihmisten päivittäiseen kanssakäymiseen tai henkilökohtaisiin siteisiin ja se on olemassa vain jos jäsenet samaistavat itsensä siihen niin tunnetasolla kuin henkisesti.
Käsitteen on esittänyt yhdysvaltalainen politiikantutkija Benedict Anderson "Kuvitellut yhteisöt. Nationalismin alkuperän ja leviämisen tarkastelua" (suomennettu 2006), alun perin "Imagined Communities. Reflections on the Origin and Spread of Nationalism" (1983).
Kuvitteellisessa yhteisössä on keskeistä jäsenten suuri määrä, mikä tekee hankalaksi tavata henkilöitä kasvokkain, keskustella heidän kanssaan tai muutenkaan kommunikoida tehokkaasti. Esimerkiksi kansakunnat, etniset ryhmät ja osa suurista organisaatioista ovat kuviteltuja yhteisöjä. Olennaista on tällöin, että henkilö ei voi tuntea suurta määrää jäsenistä edes tuttuina.
Yhteisön sisällä tuttujen henkilöiden suurinta mahdollista määrää on tutkinut mm. Robin Dunbar, jonka mukaan nimetty ns. Dunbarin luku arvioi aivojen suorituskapasiteetin määräämää ihmisryhmien suurinta kokoa. Ihmisillä tämä luku on noin 150.
Keksityt perinteet.
Kuvitteellinen yhteisö synnytetään keksimällä sille perinteet, joilla voidaan yhdistää yhteisön jäsenet yhteisten päämäärien taakse. Kirjassa "The Invention of Tradition" (Keksityt perinteet) Eric Hobsbawm kohdistaa mielenkiintonsa erityisesti vuosien 1870 ja 1914 väliseen ajanjaksoon. Hänen mukaansa ajankohdan traditioiden keksimisessä kolme innovaatiota olivat keskeisiä: perusopetuksen järjestäminen, julkisten seremonioiden organisoiminen ja julkisten monumenttien massatuottaminen. Näistä viimeistä on lähestytty statuomanian käsitteen avulla. Varsinkin kouluopetus, julkiset seremoniat ja monumenttien pystyttämiset edistivät tehokkaasti yhteisöllisyyttä ja ryhmäidentiteettiä, sekä tuottivat ja siirsivät traditioita.
Nubianvilliaasi

Nubianvilliaasi ("Equus asinus africanus") on afrikanvilliaasin alalaji, joka elää Nubian vuoristoisilla aavikkoaroilla Sudanin itäosissa. Se on säkäkorkeudeltaan n. 120 cm, ja se muistuttaa kesyaasia. Hartioiden tumma ristikuvio on erittäin selvä, mutta jalkojen raidat puuttuvat usein kokonaan. Kesyaasit polveutuvat nubianvilliaasista ja atlasvilliaasista.
Nubianvilliaasi on uhanalainen. Vuonna 1970 sen kannaksi arvioitiin 1 500 yksilöä, mutta vuonna 1979 niitä tavattiin luonnossa enää vain noin 200–300 yksilöä.
Erik Karma

Erik Juhani Karma (alk. Gustavsson; 20. tammikuuta 1909 Kuopio – 25. maaliskuuta 1982) oli suomalainen alttoviulua soittanut muusikko. Hän opiskeli Helsingin Konservatoriossa (nyk. Sibelius-Akatemia) vuosina 1927–1934, josta hän jatkoi opintojaan ranskalaisen viulistin Léon Nauwinckin johdolla Helsingissä. Nauwinckin opetuksen jälkeen hän siirtyi stipendiaattina Maurice Vieux’n oppilaaksi Pariisiin. 
Karmalle myönnettiin vuonna 1959 Suomen kulttuurirahaston stipendi ja vuotta myöhemmin Pro Finlandia -mitali.
Karma muodosti yhdessä Erik Cronvallin, Hugo Huttusen ja Artto Granrothin kanssa Sibelius-kvartetin. Hän oli lisäksi Radiosekstetin ja Pro Musica -kamariyhtyeen jäsen. Hän sävelsi kaksi jousikvartettoa.
Erik Karman poika on musiikkikasvatuksen professori Kai Karma.