tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Äänekosken paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Äänekosken paloasema sijaitsee Äänekoskella osoitteessa Akselinkatu 7. Paloasema otettiin käyttöön 9. syyskuuta 2019. Paloaseman on suunnitellut arkkitehtitoimisto Arkkitehtipalvelu Oy. Rakennuksen bruttopinta-ala on 2 700 m2. Rakennuksen omistaa Äänekosken kaupunki. Paloasemalla työskentelee ympärivuorokautisesti seitsemän pelastajaa. Hallinnossa työskentelee päivävuorossa muutamia työntekijöitä. Keski-Suomen hyvinvointialueen ensihoito ylläpitää yhtä hoitotason ensihoitoyksikköä ja yhtä perustason ensihoitoyksikköä Äänekoskella ympärivuorokautisesti.
Paloaseman naapurissa toimii Sisä-Suomen poliisilaitoksen Äänekosken poliisiasema, osoitteessa Akselinkatu 6.
Äänekoskella on useita paloasemia Äänekosken paloaseman lisäksi. Yksi paloasema on Konginkankaalla, yksi Sumiaisissa, yksi Suolahdessa sekä Äänekosken VPK:lla on oma Äänekoskella.
Eigil Nielsen

Eigil Louis Marinus Ferdinand Nielsen (15. syyskuuta 1918 Esbjerg – 7. syyskuuta 2000 Frederiksberg) oli tanskalainen jalkapallomaalivahti ja olympiamitalisti.
Nielsen voitti Tanskan miesten maajoukkueessa olympiapronssia Lontoossa 1948. Hän kehitti pelipalloa ja perusti Select Sport -yrityksen, joka on maailman suurimpia jalkapallojen valmistajia. Nielsen oli myös luomassa ikonista musta–valkoista jalkapalloa: design on ollut käytössä muun muassa Adidas Telstarissa.
Vaajakosken paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Vaajakosken paloasema sijaitsee Jyväskylässä Vaajakoskella Sulunperän kaupunginosassa osoitteessa Asmalammentie 26. Se on otettu käyttöön joulukuussa 2011. Paloaseman on suunnitellut arkkitehtitoimisto Lehto Peltonen Valkama Oy. Rakennuksen pinta-ala on 1 762 brm². Rakennuksen omistaa erikoissijoitusrahasto eQ ja pelastuslaitos on siinä vuokralla. 
Vapaaehtoinen palokunta, Vaajakosken VPK toimii Vaajakosken paloaseman tiloissa yhdessä päätoimisen henkilöstön kanssa. Keski-Suomen hyvinvointialueen ensihoito ylläpitää yhtä hoitotason ensihoitoyksikköä Vaajakoskella ympärivuorokautisesti. 
Keski-Suomen pelastuslaitoksen palvelutasopäätöksen uudistamisen yhteydessä uutisoitiin marraskuussa 2023, että pelastuslaitos selvittää Vaajakosken paloaseman siirtoa Kanavuoren alueelle, jotta Vaajakoski ja Lievestuore sekä suuret liikenneväylät pystytän tavoittamaan paremmin.
Säynätsalon paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Säynätsalon paloasema sijaitsee Jyväskylässä Säynätsalossa osoitteessa Saunatie 13. Paloasema on otettu käyttöön vuonna 1992 ja sen on suunnitellut Arkkitehtisuunnittelu MV-konsultit. 
Säynätsalossa toimii osa-aikaispalokunta Säynätsalon PVPK. 
Paloaseman tiloissa toimii myös Kespe Oy, joka on Keski-Suomen Pelastusliitto ry:n omistama yhtiö. Se järjestää mm. turvallisuus- ja pelastuskoulutusta sekä tekee pelastussuunnittelua.
Laukaan paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Laukaan paloasema sijaitsee Laukaassa osoitteessa Jyväskyläntie 141. Se on otettu käyttöön elokuussa 2015. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Pekka Lukkaroinen Oy. Rakennuksen pinta-ala on 1789,0 brm2 (sis. piharakennus). Rakennus maksoi 3,8 miljoonaa euroa. Rakennuksen omistaaa Laukaan kunta ja pelastuslaitos on siinä vuokralla.
Paloasemalla on ympäirvuorokautinen lähtövalmius. Keski-Suomen hyvinvointialueen ensihoito ylläpitää yhtä hoitotason ensihoitoyksikköä Laukaassa ympärivuorokautisesti. 
Asemalla työskentelee myös sopimuspalomiehiä oman toimensa ohessa. Laukaassa toimii osa-aikaispalokunta Laukaan PVPK, Laukaan Palomiehet r.y.
Max Wikström

Max Wikström (s. 1971 Amsterdam) on lavastaja, valosuunnittelija ja pelisuunnittelija.
Opinnot.
Wikström opiskeli kuvaamataitopainoitteissa Kaitaan lukiossa ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1991. Valo- ja äänisuunnittelua hän on opiskellut Teatterikorkeakoulussa, valo- ja äänisuunnittelun laitoksella 1992-1998. 
Tämän lisäksi hän on opiskellut Kuvataideakatemiassa (1995), Wimbeldon School of Artissa (1997) sekä Taideteollisen korkeakoulun Lavastustaiteen laitoksella (2000-2001)..
Työura teatterissa.
Wikström on työskennellyt valosuunnittelijana sekä lavastajana kymmenissä teatteri- sekä tanssiproduktioissa Suomessa ja Saksassa mm. Kansallisteatteri, Tampereen Teatteri, Espoon teatteri, Helsingin kaupunginteatteri, Ryhmäteatteri, KOM-teatteri, Q-teatteri, Staatstheater (Rostock) Academie der Kunst (Berlin), Ballhaus Ost (Berlin), Volksbuhne (Berlin), Dock 11 (Berlin)...
Pitkän ja runsaan teatteriuran aikana hänet on palkittu sädepalkinnolla. Palkinto myönnettiin valosuunnittelusta Janne Reinikaisen ohjaamaan Pohjalla-näytelmään Kansallisteatterissa vuonna 2014.
Pelisuunnittelu.
Vuonna 2015 Wikström oli perustamassa Toad Kings oy:tä, jonka toimitusjohtajana hän on toiminut perustamisesta saakka.
Wikström on ollut pääsuunnittelijana neljässä lautapelissä: Agemonia, Realm of Wonder, Space Freaks ja Astro Drive. Lisäksi hän on ollut mukana kehittämässä Dokmus ja Allies lautapelejä sekä monia muita pelialan projekteja.
Yksityiselämä.
Max Wikström on naimisissa näyttelijä Leena Pöystin kanssa. He asuvat Espoossa yhdessä pariskunnan vuonna 2013 syntyneen pojan ja Leenan pojan kanssa.
Wikström on monipuolinen ja intohimoinen lauta- sekä roolipelaaja.
Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2020 loppuottelu

Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2020 loppuottelu pelattiin 11. heinäkuuta 2021 Wembley Stadiumilla Lontoossa, Englannissa. Ottelussa ratkaistiin jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2020 voittaja. Loppuottelussa kohtasivat Italia ja Englanti.
Italia voitti ottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen saavuttaen maan toisen Euroopan-mestaruuskilpailujen mestaruuden. Se ei hävinnyt turnauksessa yhtään ottelua.
Ottelu.
Tiedot.
&lt;section begin=finaali/&gt;
&lt;section end=finaali/&gt;
Arirang TV

Arirang TV (koreaksi 아리랑 TV) on eteläkorealainen englanninkielinen TV-kanava, joka on perustettu vuonna 1996. Kanavan perustaja ja omistaja on eteläkorealainen Korea International Broadcasting Foundation -säätiö. Ympärivuorokautiset lähetykset aloitettiin vuonna 2018.
Arirangin on tehnyt yhteistyötä myös muiden eteläkorealaisten englanninkielisten medioiden kanssa. Yksi näistä on "The Korea Times", ja nämä kaksi yhtiötä allekirjoittivat yhteisymmärrysmuistion toukokuussa 2020.
Kanavan tehtävä on ylläpitää maailmalla positiivista kuvaa Etelä-Koreasta ja korealaisesta kulttuurista. Vuonna 2019 arvioitiin, että Arirang TV tavoittaa 140 miljoonaa seuraajaa hieman yli sadassa maassa.
Korpilahden paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Korpilahden paloasema sijaitsee Jyväskylässä Korpilahdella osoitteessa Virastokuja 2. Talo on rakennettu vuonna 1979 ja sen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Raimo Halonen. 
Korpilahdella toimii vapaaehtoinen palokunta, Korpilahden kirkonkylän vapaaehtoinen palokunta ry.
Samassa rakennuksessa toimii myös mm. Korpilahden hammashoitola, lähikirjasto ja terveysasema.
Johan Fredrik Aminoff (1847–1892)

Johan Fredrik Aminoff (29. joulukuuta 1847 Helsinki – 19. helmikuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen kreivi, juristi ja virka- ja valtiopäivämies.
Perhe.
Aminoffin vanhemmat olivat tilanomistaja, vapaaherra Fredrik Aminoff ja Elisabet Juliana Emma Fredrika Schade ja puoliso vuodesta 1884 Anna Emilia Hagelstam, tilanomistaja Jarl August Hagelstamin tytär. Aminoffin poika oli kreivi Johan Fredrik Adolf Aminoff.
Ura.
Helsingissä ylioppilaaksi tullut Aminoff valmistui filosofian maisteriksi 1873 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1876, varatuomarin arvon hän sai 1878. Aminoff oli senaatin oikeusosaston palveluksessa vuodesta 1879, toimien reistraattorina vuodesta 1889. Aminoff peri kreivin arvon sedältään jalkaväenkenraali Adolf Aminoffilta vuonna 1884. Kamarijunkkarin arvon hän sai 1885. Aminoff oli myös ritarihuoneen sihteeri vuodesta 1888.
Valtiopäivätoiminta.
Aminoff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882 ja 1891.
Carl Eugen Armfelt

Carl Eugen (Eugéne) Armfelt (11. helmikuuta 1863 Karjaa – 29. helmikuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen kreivi, arkkitehti ja valtiopäivämies. 
Armfeltin vanhemmat olivat kreivi Carl Magnus Mauritz Armfelt ja Eugenia Palmfelt ja puoliso vuodesta 1890 Katarina Amalia Dorotea Schmidt. Armfelt tuli ylioppilaaksi Turussa 1883 ja suoritti arkkitehdin tutkinnon Dresdenissä 1888. Armfelt toimi ensin yleisten rakennusten ylihallituksessa ja sitten vuodesta 1892 Turun lääninrakennuskonttorin apulaisarkkitehtina. Turkuun hän suunnitteli muun muassa koulurakennuksen kuuromykille.
Armfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891.
Robert Severin af Björksten

Robert Severin af Björksten (27. joulukuuta 1852 Turku – 3. helmikuuta 1904 Tammisaari) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies. 
Af Björkstenin vanhemmat olivat Johan Alfred af Björksten ja Vivika Lovisa Fransiska de Geer till Tervik ja puoliso Ceres Ellen Ramsay. Axel Waldemar af Björksten oli hänen veljensä. Robert Severin af Björksten oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1891.
Oswald Mbuyiseni Mtshali

Oswald (Joseph) Mbuyiseni Mtshali (s. 1940 Vryheid, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen runoilija. Esikoisrunokokoelma "Sounds of a Cowhide Drum" ilmestyi 1971. Siihen oli koottu hänen aiemmat runonsa. Se menestyi kotimaassa, ja se julkaistiin myös Yhdysvalloissa ja Englannissa. Menestys poiki myös kritiikkiä, sillä kielellisesti tekstit eivät olleet täydellisiä, mutta musta väestönosa otti kokoelman omakseen. Toinen kokoelma "Fireflames" ilmestyi 1980, mutta se kiellettiin poliittisista syistä.
Suomennettuja runoja.
Julkaisussa: "Kiiltomadon testamentti : sodan ja rauhan tekstejä", toim. Anneli Kajanto, Helsinki: Maaseudun sivistysliitto 1984 (runojen suomentajaa ei mainita)
Julkaisussa: "Kulttuurivihkot" 1985; nro 4 suom. Ella Karhu
FRET

FRET eli Försterin resonanssienergiansiirto eli fluoresenssi-resonanssi-energiansiirto (engl. "Förster resonance energy transfer" tai "fluorescent resonance energy transfer") on valokemiallinen ilmiö, jossa virittynyt molekyyli siirtää energiansa toiselle, riittävän lähellä olevalle molekyylille.
Nimi.
FRET on saanut nimensä saksalaisen fyysikon Theodor Försterin mukaan. Muotoa "fluoresenssi-resonanssi-energiansiirto" käytetään runsaasti tieteellisessä kirjallisuudessa, mutta tarkkaan ottaen se kuvaa vain FRET:in erikoistapausta, jossa sekä energiaa luovuttava ("donori") että vastaanottava ("akseptori") molekyyli ovat fluoresoivia. FRET esiintyy myös muissa yhteyksissä, esim. fosforesenssissa.
Energiansiirto.
Virittynyt molekyyli voi siirtää energiansa toiselle molekyylille, jos ne ovat riittävän lähellä toisiaan (~30-60 Å). Kyseessä on säteilemätön (ei-radiatiivinen) siirtymä, jossa ei emittoidu fotonia, vaan energia siirtyy dipoli-dipoli-vuorovaikutuksen kautta. Se voi tapahtua, jos donorin emissiospektri osuu osittain päällekkäin akseptorin absorptiospektrin kanssa. Tällöin kummankin molekyylin vibraatiotilojen väliset energiat ovat käytännössä samat, eli ne ovat resonanssissa.
Energiansiirron nopeutta kuvaa seuraava yhtälö:
 formula_1
missä "τD" on donorin fluoresenssin elinaika, "R"0 on Försterin säde eli etäisyys, missä energiansiirron tehokkuus on 50%, ja "r" on etäisyys donorin ja akseptorin välillä.
Tästä voidaan johtaa yhtälö energiansiirron tehokkuudelle, eli sen kvanttisuhteelle "E":
 formula_2
Nähdään, että siirron tehokkuus on kääntäen riippuvainen molekyylien välisen etäisyyden kuudenteen potenssiin, eli se heikkenee erittäin nopeasti etäisyyden kasvaessa.
Merkitys.
FRET:illä on monia käyttökohteita solubiologiassa, biokemiassa ja biofysiikassa. 
Sitä käytetään usein proteiinien vuorovaikutusten seuraamiseen. FRET soveltuu myös proteiinin rakenneosien välisten etäisyyksien määrittämiseen: proteiinin eri osat leimataan fluoresoivilla molekyyleillä, ja niiden emissioista voidaan määrittää etäisyys. Tätä voidaan käyttää proteiinin konformaation määrittämiseen ja funktionaalisten muutoksien seuraamiseen proteiinin rakenteessa.
FRET soveltuu myös DNA:n ja RNA:n analysoinnissa; solukalvojen ja muiden membraanien tutkimiseen; sitä voidaan käyttää kemosensoreissa joilla tarkastellaan solunsisäisiä molekyylejä ja reaktioita sekä tutkia biokemiallisten reaktioiden kinetiikkaa.
Hintsholma

Hintsholma () on kylä ja saari Karunassa Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa.
Hintsholman saari sijaitsee Karunan eteläosassa lähellä nykyään Kemiönsaaren kuntaan kuuluvaa Sandöä. Sen itäpuolella sijaitsee Österön saari. Hintsholman tiet ovat pääosin kasvaneet umpeen ja saareen kuljetaan ainoastaan veneillä. Saaren pellot ja niityt ovat kasvaneet umpeen ja metsät ovat luonnontilassa. Saaressa ei ole enää vakituista asutusta, vaan ainoastaan lomakäytössä olevia rakennuksia, jotka sijaitsevat eri puolilla saarta enemmän tai vähemmän rannan tuntumassa. Suurin osa niistä sijaitsee saaren länsipuolella.
Historia.
Hintsholman asutus juontaa keskiajalle saakka, ja siellä on ollut vakituista asutusta ainakin vuodesta 1430 lähtien. Hintsholman yksinäistila oli vanhaa rälssiä ja kuului 1500-luvun lopulla Kärkkisten kartanon omistajille. Allodiaalirälssinä sen maanluonto pysyi samana koko Ruotsin vallan ajan. Sen päätyttyä tila kuului kauppias Sjöstedtille.
Gustaf Munch-Petersen

Gustaf (Gustav) Munch-Petersen (1912 Kööpenhamina, Tanska – 1938 Espanja) oli modernistinen tanskalainen runoilija ja myös taidemaalari.
Munch-Petersen asui 1932–1934 Grönlannissa, sittemmin kalastajana Bornholmissa. Hän osallistui Espanjan sisällissotaan tasavaltalaisten puolella. Hän kaatui Aragoniassa, mutta tarkkaa kuolinpäivää ei tiedetä. Tuotantoonsa hän on saanut vaikutteita surrealismista; toisaalta hän käyttää myös realistisia luontokuvia.
Mutahierakka

Mutahierakka ("Rumex palustris") on tatarkasvien (Polygonaceae) heimoon, hierakoiden ("Rumex") sukuun kuuluva kasvilaji. Mutahierakka muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran keltahierakkaa ("Rumex maritimus"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan muun muassa kukinnon sekä lehtien ulkonäön perusteella.
Mutahierakka on yksi- tai kaksivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Mutahierakan varret ovat monihaaraisia ja kasvutavaltaan pystyjä. Hedelmäasteella koko kasvi tulee väritykseltään kellanvihreäksi tai -ruskeaksi. Lehdet ovat noin 10 cm pitkiä, noin 3 cm leveitä ja muodoltaan suikeita. Mutahierakan kukintona on lehtihangoista lähtevistä tähkämäisistä viuhkoista muodostuva kokonaisuus. Mutahierakka kukkii heinä–elokuussa. Mutahierakan heteiden ponnet ovat noin 1 mm pitkiä. Hedelmänä on kolmikulmainen, noin 2 mm pitkä pähkylä.
Mutahierakka kasvaa ojissa ja järvissä sekä ajoittain tulvivilla savimailla. Mutahierakkaa tavataan lähes koko Euroopassa, eniten Keski- ja Kaakkois-Euroopassa Ranskasta Puolaan ja Balkanille ulottuvalla alueella. Suomessa mutahierakkaa ei kasva luonnonvaraisena, joskin lajista on pari yksittäistä havaintoa. Suomea lähinnä mutahierakkaa tavataan Ruotsin eteläosissa Skånessa ja Tanskassa.
Ishmael Toroama

Ishmael Toroama (s. 28. helmikuuta 1968) on bougainvilleläinen poliitikko ja entinen Bougainvillen vallankumousarmeijan johtohahmoja. Vuonna 2020 hänet valittiin Bougainvillen autonomisen alueen presidentiksi.
Tausta ja yksityiselämä.
Toroama syntyi vuonna 1969 Roreinangin kylässä. Hänen isänsä oli lähetyssaarnaaja ja perhe muutti jonkin verran. Vuonna 1976 perhe palasi Bougainvilleen, jossa Toroama alkoi käydä siellä kouluaan loppuun. Hän keskeytti lukion ja päätti alkaa tekemään töitä..
Toroama on naimisissa Betty Toroaman kanssa vuodesta 2000 lähtien. Parilla on kolme lasta. Lisäksi hänellä on viisi lastenlasta..
Bougainvillen sisällissota.
Toroama työskenteli kehitystyön parissa vuonna 1988, kun Bougainvillen sisällissota alkoi. Tämä sai Toroaman liittymään paikalliseen militanttiryhmään..
Sisällissodan aikana Toroamaa kuvattiin "Ramboksi", ja hän nousi nopeasti vastuullisiin tehtäviin Bougainvillen vallankumousarmeijassa. Hän myös loukkaantui Papua-Uuden-Guinean joukkojen kranaatti-iskussa. Vuonna 2001 rauhanneuvotteluiden aikana Toroama oli yksi rauhansopimuksen allekirjoittajista.. 
Sisällissodan jälkeen Toroama alkoi viljellä kaakaota.
Poliittinen ura.
Bougainvillen autonominen alue perustettiin sisällissodan jälkeen ja Toroama pyrki saman tien mukaan paikalliseen politiikkaan, mutta tuloksetta. Aluksi hän oli ehdokkaana vuoden 2012 paikallisparlamentin vaaleissa, muttei tullut valituksi. Vuonna 2015 pyrki Bougainvillen presidentiksi, mutta ei tullut valituksi.
Vuonna 2019 Toroama ilmoitti pyrkivänsä jälleen autonomisen alueen presidentiksi. Myöhemmin hän ilmoitti perustavansa Bougainvillen kansan allianssi -nimisen puolueen, joka osallistuisi vuoden 2020 paikallisparlamentin vaaleihin. Syyskuussa 2020 Toroama voitti viimein presidentinvaalit saatuaan 48 766 ääntä, ja astui virkaansa 25. syyskuuta.
Salaam-e-Ishq

Salaam-e-Ishq on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva. Sen on ohjannut Nikhil Advani ja päärooleja näyttelevät Salman Khan, Anil Kapoor, Govinda, Priyanka Chopra, Juhi Chawla, Akshaye Khanna, Ayesha Takia, John Abraham, Vidya Balan, Shannon Esra, Sohail Khan ja Isha Koppikar. Elokuva sitoo yhteen kuusi rakkaustarinaa. Nimekkäästä näyttelijäkokoonpanosta huolimatta elokuva oli kriittinen ja kaupallinen pettymys.
Italian ympäriajo 2020

Italian ympäriajo 2020 oli järjestyksessään 103. Italian ympäriajo. Se alkoi Monrealesta 3. lokakuuta ja päättyi Milanoon 25. lokakuuta 2020. COVID-19-pandemian vuoksi kilpailua ei voitu järjestää sen tavallisena ajankohtana keväällä. Kokonaiskilpailun voitti Tao Geoghegan Hart 39 sekunnin erolla toiseen tulleeseen Jai Hindleyhin ja minuutin ja 29 sekunnin erolla kolmantena tulleeseen Wilco Keldermaniin. Tao Geoghegan Hart voitti myös nuorten kilpailun. Pistekilpailun voitti Arnaud Demare. Mäkikirikilpailun voitti Ruben Guerreiro. Joukkuekilpailun voitti Ineos Grenadiers. 
AG2R-tallia edustanut Jaakko Hänninen oli kilpailun ainoa suomalainen ja näin ollen ensimmäinen suomalaispyöräilijä viiteen vuoteen pyöräilyn suuressa ympäriajossa.
Kaj Munk

Kaj Munk (13. tammikuuta 1898 Maribo, Lolland, Tanska – 4. tammikuuta 1944 Silkeborgin lähellä, Tanska) oli tanskalainen näytelmäkirjailija ja pappi. Hän oli pappina Vedersøssä vuodesta 1924.
Munk ohjasi tanskalaisen näytelmäkirjallisuuden pois naturalismista. Hän ihaili tuotannossaan mahtihahmoja ja historiallisia suurmiehiä ja oli siten lähellä fasismia, mutta toisen maailmansodan aikana saksalaisten miehittäessä Tanskaa hän oli mukana vastarinnassa. Hän kuoli saksalaisen miehittäjäsotilaan ampumana. Osassa tuotantoa ilmenee kiinnittyminen kristinuskoon ja ihmeisiin.
Suomennetut teokset.
Suomennettuja novelleja.
Kaksi novellia antologiassa "Kaukomaiden riistapoluilta", Otava 1961, novellit suomentanut Kyllikki Villa,
Roomalaisten kuningas

Roomalaisten kuningas () oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa käytössä ollut kuninkaallinen arvonimi.
Roomalaisten kuninkaaksi kutsuttiin 1000-luvulta alkaen henkilöä, joka oli jo valittu keisarinvaalissa Saksan kuninkaaksi ("rex theutonicorum"), mutta jota paavi ei ollut vielä kruunannut Roomassa valtakunnan keisariksi. Keisari-nimitystä ei saanut käyttää ennen paavin suorittamaa kruunausta. Kaikkia Saksan kuninkaaksi valittuja ei lopulta kruunattu keisareiksi, mutta keisariksi saattoi tulla vain olemalla ensin Saksan kuningas. Keisariksi kruunaamisen jälkeen hallitsijan viralliseksi arvonimeksi vaihtui ”roomalaisten keisari” ("imperator romanorum"). Alun perin keisari Otto I ja muut saksilaisen suvun hallitsijat käyttivät ”roomalaisten kuningasta” yhtenä arvonimistään sen merkiksi, että Rooma oli vuonna 962 liitetty osaksi valtakuntaa.
Vuonna 1508 keisari Maksimilian I alkoi käyttää nimikettä ”valittu roomalaisten keisari”, vaikka paavi ei ollut kruunannut häntä Roomassa. Tästä alkaen aina vuonna 1806 tapahtuneeseen valtakunnan hajoamiseen saakka keisarit alkoivat käyttää keisarin arvonimeä heti keisarinvaalin jälkeen, jolloin roomalaisten kuninkaan arvo sulautui yhteen sen kanssa. Maksimilian I:n seuraajista ainoastaan Kaarle V kruunattiin Roomassa vuonna 1530. Roomalaisten kuninkaaksi alettiin tämän jälkeen kutsua henkilöä, joka oli valittu istuvan keisarin seuraajaksi, siis eräänlaista keisarikunnan kruununprinssiä.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan lakkauttamisen jälkeen Ranskan keisari Napoleon I antoi vuonna 1811 vastasyntyneelle pojalleen Napoleon II:lle arvonimen Rooman kuningas.
Kaukomaiden riistapoluilta

Kaukomaiden riistapoluilta on Yrjö Ylänteen toimittama metsästysaiheinen novellikokoelma. Teoksen on julkaissut Otava vuonna 1961. Johdannon on kirjoittanut Ylänne
Bougainvillen edustajainhuone

Bougainvillen edustajainhuone () on Bougainvillen autonomisen alueen paikallisparlamentti. Bougainvillen perustuslain mukaan edustajainhuoneessa on 28–38 edustajaa.
Parlamentti koostuu tällä hetkellä 42 edustajasta, joista:
Papua-Uuden-Guinean parlamentin neljä bougainvillelaista edustajaa saavat osallistua väittelyihin, mutta eivät äänestää.
Italian ympäriajo 2021

Italian ympäriajo 2021 oli järjestyksessään 104. Italian ympäriajo. Se alkoi Torinosta 8. toukokuuta ja päättyi Milanoon 30. toukokuuta 2021. Kokonaiskilpailun voitti Egan Bernal minuutin ja 29 sekunnin erolla toiseen tulleeseen Damiano Carusoon ja neljän minuutin ja 15 sekunnin erolla kolmantena tulleeseen Simon Yatesiin. Egan Bernal voitti myös nuorten kilpailun. Pistekilpailun voitti Peter Sagan. Mäkikirikilpailun voitti Geoffrey Bouchard. Joukkuekilpailun voitti Ineos Grenadiers.
J. S. Valli

Jukka Sakari Valli (s. 1970) on rikoskirjailija ja opettaja. Hän on syntynyt Tampereella, missä hän myös asuu.
Hänen esikoisromaaninsa "Armo ei asu täällä" (Warelia) ilmestyi keväällä 2021. Se sijoittuu Lounais-Pirkanmaalle kuvitteelliseen Vuohvesi-nimiseen pikkukaupunkiin, jonka esikuvana on Vammala.
Suomen dekkariseuran ry:n julkaisemassa "Ruumiin kulttuuri" -lehdessä kirja sai kiittävät arviot, joiden loppuyhteenvetona todettiin:
”Armo ei asu täällä onnistuu rikosten ratkonnan suhteen yllättämään ja paljastamaan henkilöiden pimeitä puolia. Romaanissa ihmissuhteiden ja rikosten välinen yhteys on herkullisesti lukijan pääteltävissä. Teos onkin viihdyttävän rikosvyyhtitarinoinnin lisäksi oiva kuvaus vanhoista kaunoista, ylisukupolvisesta katkeruudesta ja rikkinäisistä avioliitoista.” 
Vallin toinen romaani Punatukkainen (Warelia 2022) ilmestyi elokuun lopulla 2022. Se edustaa esikoisromaanin tapaan dekkarigenreä. Kirjan tapahtumat sijoittuvat pääosin Tampereelle 1990-luvun alkuvuosiin sekä vuoteen 2019.
Vuonna 2016 Valli voitti CrimeTimen, Tampereen kaupungin ja Hotelli Torni Tampereen järjestämän rikosnovellikilpailun novellilla "Neiti Vaahtera", joka alkaa koulupoikien arvoituksellisella kuolemalla. Voittonovelli on julkaistu CrimeTimen kokoelmassa "Rikospaikka Tampere".
Hän on piirtänyt myös sarjakuvaa "Muukalainen Tyrväällä" "Tyrvään Sanomiin" vuosina 2005–2012. Hänen opettaja-aiheinen sarjakuvansa "Neiti A" oli Ilta-Sanomien kuukauden sarjakuvana kesäkuussa 2007. 
Valli työskentelee historian ja yhteiskuntaopin sekä suomen kielen ja kirjallisuuden opettajana Sylvään yläkoulussa Sastamalassa.
Ranskan ympäriajo 2021

Ranskan ympäriajo 2021 on järjestyksessään 108. Ranskan ympäriajo. Se alkoi Brestistä 26. kesäkuuta ja päättyi Pariisiin 18. heinäkuuta 2021. Kilpailun avausetappi oli tarkoitus ajaa ensimmäistä kertaa Tanskassa Kööpenhaminassa, mutta koronaviruspandemian vuoksi etappi jouduttiin siirtämään Brestiin. Kilpailun oli myös tarkoitus sijoittua aikavälille 2.–25. heinäkuuta, mutta 23. heinäkuuta alkavien Tokion olympialaisten takia kilpailun alkua aikaistettiin kesäkuulle.
Kilpailun voitti slovenialainen Tadej Pogacar joukkueenaan UAE Team Emirates. Kyseessä oli hänen uransa toinen Ranskan ympäriajon voitto. Hän voitti toistamiseen myös nuorten kilpailun ja mäkikirikilpailun. Kilpailussa toiseksi sijoittui tanskalainen Jonas Vingegaard (Team Jumbo-Visma) 5m ja 20s kärjestä, ja kolmanneksi ecuadorilainen Richard Carapaz (Ineos Grenadiers) 7m 3s kärjestä.
Pistekirikilpailun voitti isobritannialainen Mark Cavendish (Deceuninck–Quick-Step). Hän voitti kilpailussa neljä etappia ja saavutti 34:nnen Ranskan ympäriajon etappivoittonsa sivuten Belgian Eddy Merckxin ennätystä.
PFK Lokomotiv Sofia

Profesionalei Futbolei Klub Lokomotiv Sofia () on jalkapalloseura Sofian kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–22 maansa korkeimmalla sarjatasolla Efbet ligassa. Se on perustettu vuonna 1929. Lokomotiv Sofialla on voitettuna neljä Bulgarian mestaruutta vuosilta 1940, 1945, 1964 ja 1978. Bulgarian cupin se on voittanut 1948, 1953, 1982 ja 1995.
Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 (2021)

Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 oli Petropavlovsk-Kamchatsky Air Enterprisen reittilento Venäjän Kamtšatkan niemimaalla sijaitsevien Petropavlovsk-Kamtšatskin ja Palanan välillä. Lennolla 6. heinäkuuta 2021 käytetty Antonov An-26B-100 törmäsi kallioon lähestyessään Palanaa. Onnettomuuslennolla oli 22 matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa.
Tapahtumat.
Lento 251 lähti Petropavlovsk-Kamtšatskista kello 12.57 paikallista aikaa, ja lennon alku sujui normaalisti. Kone siirtyi Palanan lennonjohdon alaisuuteen kello 14.39, ja miehistö sai lähestymisohjeet 14.50. Sen jälkeen lennonjohto ei enää saanut yhteyttä koneeseen, ja kadonneen koneen etsinnät aloitettiin. Sää koneen katoamisen aikaan oli pilvinen.
Koneen jäänteet löytyivät kallion rinteeltä rannikolta lähellä Palanaa yhdeksän jälkeen onnettomuuspäivän iltana. Osa hylyn kappaleista oli pudonnut kallion rinnettä alas ja päätynyt mereen.
Venezia FC

Venezia Football Club on jalkapalloseura Venetsian kaupungista, Italiasta. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2024–2025 Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa ansaittuaan sarjanousun voittamalla Serie B:n nousukarsinnan kaudella 2023–2024. Joukkue nousi kaudeksi 2021–2022 Italian pääsarjaan ensimmäisen kerran 19 vuoteen, mutta putosi kuitenkin kyseisen kauden päätteeksi takaisin toiselle sarjatasolle sijoituttuaan sarjassa viimeiseksi. Putoamisen jälkeen toinen kausi Serie B:ssä päättyi nousujuhliin, kun Venezia varmisti nousukarsinnan kautta nousun takaisin Serie A:han kaudeksi 2024–2025. Venezia on historiansa aikana voittanut kertaalleen Italian cupin, tämä tapahtui vuonna 1941.
Historia.
Venezia FC on italialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1907 Venetsiassa, Italiassa. Seura tunnetaan erityisesti ikonisen kaupungin kulttuurillisesta yhteydestä sekä sen värikkäästä historiasta Italian jalkapallossa.
Venezia FC syntyi vuonna 1907 nimellä "Venezia Foot Ball Club", ja se yhdistyi myöhemmin paikallisen yhdistyksen kanssa muodostaen "Società Sportiva Serenissima". Seuran alkuaikoina se kilpaili paikallisilla tasoilla, mutta 1930-luvulla se alkoi nousta kohti Italian pääsarjaa, Serie A:ta.
Venezia FC saavutti suurimman menestyksensä 1940-luvulla, kun seura voitti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan Coppa Italian mestaruutensa vuonna 1941. Tämän jälkeen seura koki useita nousuja ja laskuja Italian jalkapallojärjestelmässä, pelaten vuorotellen Serie A:ssa, Serie B:ssä ja alemmilla tasoilla.
1990-luvulla Venezia nousi jälleen Serie A:han ja saavutti lyhytaikaisen menestyskauden. 2000-luvun alussa seura ajautui talousvaikeuksiin, mikä johti sen konkurssiin vuonna 2005. Seura perustettiin uudelleen nimellä "S.S.C. Venezia" ja aloitti uudelleen alemmilta sarjatasoilta.
Venezia FC on viime vuosina kokenut uuden nousun, palaten Serie A:han kaudella 2021–2022 pitkän poissaolon jälkeen. Seura tunnetaan erityisesti omaleimaisista peliasuistaan, jotka heijastavat Venetsian kulttuuria ja historiaa.
Stadion ja kannattajat.
Venezia FC pelaa kotiottelunsa Stadio Pier Luigi Penzo -stadionilla, joka on yksi Italian vanhimmista jalkapallostadioneista ja sijaitsee ainutlaatuisesti Venetsian laguunin saarella. Seuran intohimoiset kannattajat, tunnettuina "ArancioNeroVerdi" (oranssi-musta-vihreä) väreistään, tukevat joukkuetta vahvasti niin kotona kuin vierasotteluissa.
Venezia FC on vakiinnuttanut paikkansa italialaisen jalkapallon historiassa, ja seura pyrkii jatkuvasti vahvistamaan asemansa maan korkeimmalla sarjatasolla.
 "Päivitetty 5. helmikuuta 2025."
Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 (2012)

Petropavlovsk-Kamchatsky Airin lento 251 oli Petropavlovsk-Kamchatsky Air Enterprisen reittilento Venäjän Kamtšatkan niemimaalla sijaitsevien Petropavlovsk-Kamtšatskin ja Palanan välillä. Lennolla 12. syyskuuta 2012 käytetty Antonov An-28 ajautui sivuun reitiltä lähestyessään Palanaa, osui metsäiseen rinteeseen ja syöksyi maahan. Onnettomuuslennolla oli 12 matkustajaa ja kaksi lentäjää. Koneessa olleista kymmenen kuoli onnettomuudessa, ja neljä matkustajaa selvisi elossa.
Lähestymisreitti Palanaan alkaa NDB-radiomajakalta, jolle koneiden tulee saapua vähintään 2 150 metrin korkeudessa. Sieltä reitti jatkuu odotuskuvioon, jossa lähestyvä kone laskeutuu alemmas ennen suuntaamista kohti lentoasemaa. Lennon 251 oli myös määrä lentää kyseistä reittiä, mutta miehistön ilmoittaessa lennonjohdolle olevansa NDB-majakalla kone oli tosiasiassa 22 kilometrin päässä siitä. Väärästä paikasta huolimatta miehistö aloitti laskeutumisen, joka jatkui, kunnes kone osui metsäiseen rinteeseen ja syöksyi maahan.
Onnettomuustutkinnassa onnettomuuden pääasialliseksi syyksi todettiin miehistön virhe. Lentäjät eivät noudattaneet lähestymisreittiä, vaan aloittivat laskeutumisen vaarallisella alueella, mikä johti maastoon törmäämiseen. Molempien lentäjien verestä löytyi onnettomuuden jälkeen alkoholia, ja heidän todettiin toimineen huolimattomasti lennon ja sen valmistelujen aikana. He eivät myöskään reagoineet matalasta lentokorkeudesta varoittaneeseen ilmoitukseen. Tutkintalautakunta totesi myös, että maanpinnan läheisyydestä varoittava GPWS-järjestelmä olisi mahdollisesti estänyt onnettomuuden synnyn, mikäli An-28-koneessa sellainen olisi ollut.
Niko Ranta-aho

Niko Aleksi Matias Ranta-aho (s. 1987) on huumekauppaan liittyvän niin sanotun Katiska-vyyhdin yksi päätekijä. Ranta-aho on kotoisin Porista ja viettänyt lapsuuttaan myös Pirkkalassa, Espanjan Aurinkorannikolla ja Tampereella. 
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi huhtikuussa 2021 Ranta-ahon 11 vuoden vankeusrangaistukseen Katiska-vyyhdistä. Saman vuoden heinäkuussa Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Ranta-aholle kahden vuoden vankeusrangaistuksen Katiska 2 -vyyhdistä. Syyttäjät olivat vaatineet Ranta-aholle kakkosvyyhdistä 13 vuoden vankeutta, mutta oikeuden mukaan ykkösvyyhdistä annettu 11 vuoden vankeusrangaistus esti tämän, sillä 13 vuotta on enimmäisrangaistus samaan aikaan tuomittavista eri rikoksista. Huhtikuussa 2023 annetulla päätöksellä Helsingin hovioikeus piti Ranta-ahon 11 vuoden tuomion ennallaan.
Kesäkuussa 2021 Ranta-ahoa alettiin epäillä satojen tuhansien eurojen veronkierrosta. Keskusrikospoliisi tutkii juttua epäiltyinä törkeinä veropetoksina.
Karl Gustaf Brakel

Karl (Carl) Gustaf Brakel (11. joulukuuta 1823 Pirkkala – 15. tammikuuta 1906 Pirkkala) oli suomalainen meriupseeri, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Brakelin vanhemmat olivat Carl Adolf Brakel ja Johanna Gustava Gripenberg ja puoliso vuodesta 1853 Alexandrine Emelie Federley. Thorsten Brakel oli heidän poikansa. Federley kävi merikadettikoulun Pietarissa ja palveli sitten meriupseerina useissa eri joukko-osastoissa. Luutnantiksi hän yleni 1846 ja kapteeniluutnantiksi 1858, palveluksesta hän erosi 2. luokan kapteenina 1868. Brakel osallistui Itämaiseen sotaan patterin päällikkönä Santahaminassa, saaden toiminnastaan Stanislavin ritarikunnan 3. luokan mitalin miekkojen kera. Brakel omisti vuodesta 1861 Viikin kartanon Pirkkalassa. 
Brakel oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1891.
Edvard Waldemar von Christierson

Edvard Waldemar von Christierson (13. maaliskuuta 1845 Helsinki – 2. maaliskuuta 1915 San José, Yhdysvallat) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Christiersonin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Karl Ulrik von Christierson ja Wilhelmina Charlotta Sofia Conradi ja puoliso vuodesta 1891 Wilhelmina Ottilia Ascholin, o.s. Heyno. Georg Mauritz von Christierson, Axel Fredrik Adolf von Christierson ja Carl Gustaf Wilhelm von Christierson olivat hänen veljiään. Edvard Waldemar von Christierson tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja suoritti tuomarintutkinnon 1871 ja kameraalitutkinnon 1873, varatuomarin arvon hän sai 1875. Von Christierson oli tullinhoitaja Loviisassa vuodesta 1889, mutta muutti 1903 Yhdysvaltoihin ja toimi maanviljelijänä Kaliforniassa.
Von Christierson oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1888 ja 1891.
Adolf Muschg

Adolf Muschg (s. 1934 Zollikon, Sveitsi) on sveitsiläinen kirjailija.
Muschg oli vuodesta 1970 kirjallisuuden professori Zürichissä teknillisessä korkakoulussa. Hän opetti sitä ennen Japanissa, Göttingenissä, Ithacassa ja Genevessä. Romaanissaan "Im Sommer des Hasen" hän hyödyntää Japanin-kokemuksiaan.
Alexander Etholén

Alexander Etholén (15. tammikuuta 1873 Pietari – 14. joulukuuta 1916) oli suomalainen yritysjohtaja, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Etholénin vanhemmat olivat eversti Alexander Etholén, amiraali Arvid Adolf Etholénin poika, ja Katarina Henley Selfridge ja puoliso vuodesta 1906 Tyra Johanna Winterbäck. Helsingissä ylioppilaaksi tullut Etholén opiskeli ensin oikeustieteitä, mutta suoritti sitten agronomin tutkinnon Mustialassa 1895. Hän toimi Varkauden tehtaan ja sittemmin Tornator Ab:n isännöitsijänä vuoteen 1909 ja oli sen jälkeen Peippolan kartanon omistaja Elimäellä vuodesta 1910, joskin oli myös Valfrid Alfthanin autoliikkeen johtaja 1916. Etholén hankki omistukseensa myös Wärälän kartanon Elimäeltä. Hän hukkui vaimoineen joulukuussa 1916 laivan ajettua miinaan Maarianhaminan ja Turun välillä.
Etholén oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1891.
Contra (pelisarja)

Contra on Konamin kehittämä shoot ’em up-pelien sarja.
Sarjan pelejä on julkaistu Euroopassa myös nimillä "Gryzor" ja "Probotector".
Firth of Tay

Firth of Tay eli Tayvuono on Tay-joen estuaari ja Pohjanmeren lahti Skotlannin itärannikolla. Dundeen kaupunki sijaitsee vuonon pohjoisrannalla.
Vuonon yli kulkee kaksi siltaa, joista toinen on maantie- ja toinen rautatiesilta.
Se on n. 37 km pitkä ja leveimmillään n. 5 km Invergowrien kaupungin kohdalla, Dundeesta länteen. Ainoa merkittävä saari on matala Mudgrum Island lähellä vuonon pohjukkaa.
Luontoarvot.
Tayvuono ja Edenjoen estuaari (n. 13 km etelään) on nimetty EU:n erityissuojelualueiksi ja osaksi Natura 2000-verkostoa sekä Ramsarin sopimuksen mukaisiksi suojelluiksi vesialueiksi. 
Vuonon huomattavia erityispiirteitä ovat sen laajat hiekka- ja mutasärkät, sen kirjohyljepopulaatio, ja alueella talvehtivat merilinnut (kuten meriharakat, punakuirit, ristisorsat ja pilkkasiivet).
Vuonon sisäosan pohjoisrannikolla on noin 15 km:n mittainen ruovikkoalue, jota arvellaan Ison-Britannian suurimmaksi.
Enock Mwepu

Enock Mwepu (s. 1. tammikuuta 1998 Lusaka) on uransa vuonna 2022 lopettanut sambialainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti neljä kautta itävaltalaista Red Bull Salzburgia sekä kauden 2021–2022 ja alkusyksyn 2022–2023 ajan Englannin Valioliigan Brighton &amp; Hove Albionia.
Mwepu edusti kotimaassaan Napsa Starsia ja Kafue Celticiä. Hän siirtyi kesällä 2017 Itävaltaan, jossa hän edusti Bundesliigassa Red Bull Salzburgia ja toisella sarjatasolla Lieferingiä. Hän pelasi Bundesliigassa 81 ottelua, joista 51 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä 11 maalia. Hän voitti jokaisella neljällä kaudella Itävallan liigamestaruuden ja kolmella viimeisellä kaudella Itävallan cupin. Kauden 2020–2021 kuudessa cup-ottelussaan hän teki viisi maalia, joista kaksi välierässä ja yhden loppuottelussa. Hän pelasi Mestarien liigassa 11 ja Eurooppa-liigassa yhdeksän ottelua.
Mwepu siirtyi heinäkuussa 2021 englantilaisseura Brighton &amp; Hove Albioniin. Hän pelasi avauskaudellaan Englannissa 18 valioliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia, lokakuussa Liverpoolia ja huhtikuussa Arsenalia vastaan. Liigacupissa hän teki maalin rangaistuspotkukilpailuun päättyneessä ja tappiollisessa neljännen kierroksen ottelussa Leicesteriä vastaan. Kauden 2022–2023 alussa Mwepu pelasi kuusi valioliigaottelua.
Mwepu voitti alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuden 2017. Hän pelasi lopputurnauksen viidessä ottelussa täydet minuutit ja teki maalin alkulohko-ottelussa Malia vastaan. Myöhemmin samana vuonna hän pelasi saman ikäluokan MM-kilpailuissa avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki viisi ottelua mutta jätti loukkaantumisen vuoksi puolivälierän kesken 28. minuutilla. Sambia hävisi puolivälierän Italialle jatkoajalla. Mwepu teki maalin alkulohko-ottelussa Irania ja neljännesvälierässä Saksaa vastaan.
Mwepu pelasi ensimmäisen kerran Sambian A-maajoukkueessa syys-marraskuussa 2017 neljässä MM-karsintaottelussa, joista ensimmäisessä Algeriaa vastaan hän teki maalin. Hän pelasi 23 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia: debyyttiottelun lisäksi kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Marokkoa, marraskuussa 2020 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Botswanaa, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Mauritaniaa, maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Kongon tasavaltaa ja kesäkuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Komoreita vastaan.
Mwepu joutui lopettamaan uransa jo 24-vuotiaana vuonna 2022 perinnöllisen sydänsairauden vuoksi.
Propiolihappo

Propiolihappo (C3H2O2) eli propyynihappo on tyydyttymättömiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa propiolihappo on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Propiolihappo on happona keskivahva ja sen pKa-arvo on 1,8. Hapon poikkeuksellinen vahvuus johtuu induktiivisesta efektistä.
Propiolihappoa voidaan valmistaa natriumasetylidin ja hiilidioksidin reaktiolla. Teollisesti sitä tuotetaan hapettamalla propargyylialkoholia sähkökemiallisesti lyijydioksidielektrodeilla.
Propiolihappoa käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä.
Misao Fujimura

Misao Fujimura (; 20. heinäkuuta 1886 – 22. toukokuuta 1903) oli japanilainen filosofian opiskelija ja runoilija, joka muistetaan pääasiassa jäähyväisrunostaan.
Elämäkerta.
Fujimura syntyi Hokkaidōlla. Hänen isoisänsä oli entinen samurai, ja hänen isänsä muutti Hokkaidōlle Meiji-restauraation aikaan. Fujimura kävi yläkoulua Sapporossa ja muutti sitten Tokioon, missä hän otti osaa Tokion yliopistoa varten valmistavaan koulutukseen.
Myöhemmin Fujimura matkusti Kegon-putouksille. Paikka on kuuluisa näköalastaan, ja siellä Fujimura kirjoitti jäähyväisrunonsa suoraan puunrunkoon ennen kuin teki itsemurhan. Hänen hautansa on Aoyaman hautausmaalla Tokiossa.
Fujimuran tarinasta tuli nopeasti sensaatio, ja sitä kommentoi jopa kuuluisa kirjailija Sōseki Natsume.
Ben White

Ben White (s. 8. lokakuuta 1997 Poole) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia.
White siirtyi Southamptonin junioreista Brighton &amp; Hove Albioniin vuonna 2014 ja pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran cup-otteluissa kaudella 2016–2017. Seuraavina kausina hän pelasi lainalla kakkosliigan Newport Countyssa, ykkösliigan Peterborough Unitedissa ja mestaruussarjan Leeds Unitedissa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Brightonin edustusjoukkueessa 36 valioliigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kesällä 2021 hän siirtyi Arsenaliin, jossa hän pelasi avauskaudellaan 32 valioliigaottelua ja kaikissa niissä täyden peliajan. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaikissa 38 liigaottelussa, ja oli kahta vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Maaleja hän teki kaksi. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 37 liigaottelua ja oli avauskokoonpanossa 35:ssa. Hän teki neljä maalia, joista kaksi Chelseaa vastaan huhtikuussa. Mestarien liigassa hän pelasi kaikissa kymmenessä ottelussa. Kauden alussa hän voitti FA Community Shieldin. Kaudella 2024–2025 hän kärsi polvivammasta ja pelasi kaikkiaan 17 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 13. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua.
White pelasi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa kesäkuussa 2021 ystävyysotteluissa Itävaltaa ja Romaniaa vastaan. Hän pääsi Englannin joukkueeseen kesän 2021 EM-kilpailuihin loukkaantuneen Trent Alexander-Arnoldin tilalle, mutta ei saanut turnauksessa peliaikaa Englannin hopeajoukkueessa. Maaliskuussa 2022 hän pelasi ystävyysottelut Sveitsiä ja Norsunluurannikkoa vastaan. Hän kuului Englannin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022 mutta ei tälläkään kertaa saanut peliaikaa.
August von Nandelstadh

August von Nandelstadh (7. heinäkuuta 1832 Rantasalmi – 31. joulukuuta 1896 Oulu) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Nandelstadhin vanhemmat olivat majuri Johan Vilhelm von Nandelstadh ja Helena Gustava Järnefelt ja puolisot vuodesta 1856 Olga Natalia Lindberg (k. 1865) ja vuodesta 1866 Matilda Eleonora Margareta Aminoff, eversti Berndt Adolf Carl Gregori Aminoffin tytär. Von Nandelstadh kävi Haminan kadettikoulun ja valmistui sieltä vänrikkinä 1852. Hän palveli sotilaana useissa eri joukko-osastoissa, mukaan lukien 3. Oulun ruotujakoinen tarkk'ampujapataljoona. Aliluutnantti von Nandelstadhista tuli luutnantti 1856, alikapteeni 1862 ja kapteeni 1866, sotapalveluksesta hän erosi kesällä 1868. Sotilasuransa jälkeen von Nandelstadh oli tullin palveluksessa Haminassa, Kotkassa ja Oulussa vuoteen 1891, jolloin hän siirtyi tullihallituksen asessoriksi aina eläkkeelle jäämiseensä asti.
Von Nandelstadh oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1891.
Marcos Paulo Costa do Nascimento

Marcos Paulo Costa do Nascimento eli Marcos Paulo (s. 1. helmikuuta 2001 São Gonçalo, Brasilia) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa São Pauloa lainasopimuksella Atlético Madridista. Marcos Paulo on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Marcos Paulo aloitti ammattilaisuransa vuonna 2018 Brasilian korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa Fluminensessa. Hän siirtyi espanjalaiseen Atlético Madridiin heinäkuussa 2021 viisivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Marcos Paulolla on Brasilian ja Portugalin kaksoiskansalaisuus. Hän on edustanut Portugalia alle 18- ja 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Ylen radiouudistus 1990

Ylen radiouudistus 1990 oli Yleisradion suomenkielisen radiotoiminnan uudelleenjärjestely kesäkuun alussa 1990. Siinä Yle luopui perinteisistä radiokanavistaan "1-verkko" (ent. yleisohjelma) ja "2-verkko" (ent. rinnakkaisohjelma) ja toi tilalle kolme uutta kanavaa Ylen Ykkönen, Radiomafia ja Radio Suomi. Ylen Ykkönen ja Radiomafia toimivat silloisen radioyksikön alaisuudessa ja Radio Suomi alue- ja uutisyksikön alaisuudessa. Uudistusta johti radiojohtaja Olli Alho.
Uusi Ylen Ykkönen jatkoi yleisohjelman perinteitä tarjoten klassista musiikkia ja muuta ”korkeakulttuuria”. Radiomafia keskittyi populaarikulttuuriin ja nuorisomusiikkiin, Radio Suomi uutis- ja aluetoimintaan sekä urheiluun ja varttuneemman väen kevyeen musiikkiin.
Ylen ruotsinkielinen radiotoiminta uudistettiin vastaavasti vuoden 1997 lokakuussa, jolloin ainoa ruotsinkielinen kanava "Riksradion" korvattiin kanavilla Radio Vega ja Radio Extrem.
Pakettimatkailu

Pakettimatka tai valmismatka tarkoittaa matkatoimiston tarjoamaa matkaa, jossa lennot, hotellit ja mahdollisesti muutkin palvelut, kuten bussimatkat ja vuokra-autot myydään yhteen hintaan. Tällöin kaikkia matkan osia ei tarvitse ostaa erikseen ja usein matka tulee edullisemmaksi kuin erikseen ostettuna. 
Suomessa pakettimatkoja myyvät muun muassa Aurinkomatkat, Tjäreborg ja TUI.
Georg Kristian Oker-Blom

Georg Kristian (Christian) Oker-Blom (12. heinäkuuta 1859 Pietari – 4. marraskuuta 1892 Viipuri) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 
Oker-Blomin vanhemmat olivat jalkaväenkenraali, senaattori Christian Theodor Oker-Blom ja Julia Maria Lovisa Böckelman. Oker-Blom tuli ylioppilaaksi Viipurissa ja suoritti tuomarintutkinnon 1887. Hän oli hovioikeudenauskultantti, joka teki itsemurhan Viipurissa syksyllä 1892. Oker-Blom oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891.
Max Oker-Blom ja Hjalmar Oker-Blom olivat Georg Kristian Oker-Blomin veljiä.
Hjalmar Filip Palmén

Hjalmar Filip Palmén (30. marraskuuta 1858 Helsinki – 12. marraskuuta 1901 Ruokolahti) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja virka- ja valtiopäivämies. 
Palménin vanhemmat olivat sijaiskansleri, senaatin oikeusosaston varapuheenjohtaja, vapaaherra Johan Philip Palmén ja Adolfina Fredrika Emilia Sallmén ja puoliso vuodesta 1892 Maria (Mary) Ida Lindes. Palmén tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1877 ja suoritti oikeustutkinnon 1884. Auskultoituaan Viipurin hovioikeudessa 1884 Palmén tuli seuraavana vuonna ylimääräiseksi virkamieheksi ministerivaltiosihteerin virastoon, apulaistoimitussihteeriksi 1888, toiseksi toimitussihteeriksi 1889 ja toimitussihteeriksi 1892. Hän sai valtioneuvoksen arvon. Palmén löydettiin syksyllä 1901 hukkuneena Imatrankoskesta. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1891.
Palménin sisaruksia olivat yhteiskunnallinen vaikuttaja Fanny Palmén, eläintieteilijä J. A. Palmén, historiantutkija ja poliitikko E. G. Palmén ja Forssa-yhtiön pääjohtaja K. E. Palmén.
Netta Muskett

Netta Rachel Muskett o.s. Hill, kirjailijanimi myös Anne Hill; (lokakuu 1887 Sevenoaks, Kent, Englanti – 29. toukokuuta 1963 Putney, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen viihdekirjailija. Hänen romaaninsa ovat olleet erittäin suosittuja Suomessa.
Elämä.
Hän opiskeli Kent College yksityiskoulussa Folkestonessa, jonka jälkeen hän toimi matematiikan opettajana. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän liittyi vapaaehtoiseen avustusyksikköön (Voluntary Aid Detachment, VAD) ja ajoi ambulanssia Ranskassa. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana sotasairaalan työntekijä. Vuonna 1916 hänen toiseksi nuorin veljensä John Newton Hill, joka kuului Imperial Camel Corpin miehistöön, kaatui 25-vuotiaana Egyptissä.
Sodan jälkeen hän työskenteli lordi George Riddellin, News of the Worldin omistajan ja toimitusjohtajan sihteerinä. Vuonna 1925 hän meni 37-vuotiaana naimisiin ikäisensä leskimies Henry Wallace Muskettin (1886–1953) kanssa, jolla oli kolme lasta ensimmäisestä avioliitostaan. Kaksi vuotta myöhemmin hän kirjoitti esikoisromaaninsa "The Jade Spider" (suom. "Viheriä hämähäkki"/"Myrskyn mentyä"). Tätä seurasi yli 37 vuotta kestänyt kirjoittajanura.
Heille syntyi lapsi Peter Muskett, joka meni naimisiin Judith -nimisen naisen kanssa. Näille syntyi kaksi lasta: Sarah-Jane ja Jamie. Toisen maailmansodan aikana hän palveli jälleen V.A.D:ssä, jossa hän opetti käsitöitä brittiläisissä ja amerikkalaisissa sairaaloissa.
Jäätyään leskeksi vuonna 1953 hän aloitti päätoimisen kirjailijanuran elättääkseen neljää lastaan. 
Kirjailijan ura.
Muskettin vuosina 1927–1963 kirjoittamat yli 60 romaania kuuluvat perinteiseen romanttiseen viihteeseen, jossa nainen toipuu epäonnistuneesta suhteesta ja tavoittelee uutta onnea. Kirjat olivat aikanaan hyvin suosittuja, ja niitä käännettiin espanjaksi, ranskaksi, portugaliksi, ruotsiksi ja tanskaksi. Suurin osa niistä on myös suomennettu.
Netta Muskett oli Romantic Novelists' Association yhdistyksen perustajajäsen ja varapuheenjohtaja. Yhdistys perusti hänen kunniakseen uusille kirjailijoille tarkoitetun Netta Muskett -palkinnon, jota nykyään kutsutaan nimellä RNA New Writers Scheme. 
Hän aloitti julkaisemisen vuonna 1927 ja jatkoi kirjoittamista kuolemaansa asti, ja hänen viimeinen romaaninsa "Cloudbreak" julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen postuumisti. Vuonna 2013 hänen kuolemansa 50-vuotispäivän kunniaksi, hänen perheensä alkoi julkaista hänen romaanejaan e-kirjoina Amazon Kindlen kautta.
Muskettin julkaistu tuotanto Suomessa.
Muskettin kirjoja ovat julkaisseet Otava ja Tammi. Ensimmäinen suomennettu teos "Olet minun" ("Nor Any Dawn") ilmestyi vuonna 1936 Otavan kustantamana, ja sen on suomentanut Rob. Lehtonen. Teoksen on myöhemmin suomentanut uudestaan Terttu Järvilehto, ja sen on julkaissut vuonna 1959 Tammi nimellä "Aamu sarastaa". Viimeinen teos "Päivänkoitto" ("Cloudbreak") ilmestyi Muskettin kuoleman jälkeen vuonna 1963. Sen suomennos on julkaistu vuonna 1964 suomentajanimellä Lea Karvonen, julkaisijana Tammi. Muskett käytti kirjailijana myös nimeä Anne Hill, mutta suomeksi teokset on julkaistu tekijänimellä Netta Muskett.
Suomennetut teokset.
Lähde: Finna.fi