Athene Pronaian temppeli (arkaainen)

Athene Pronaian temppeli oli antiikin aikainen Athene Pronaialle omistettu kreikkalainen temppeli Delfoissa Kreikassa. Se oli toinen ja vanhempi alueen kahdesta samalle jumalattarelle omistetusta temppelistä. Sen rauniot sijaitsevat Athene Pronaian pyhäkköalueella, joka on osa Delfoin arkeologista aluetta ja Unescon maailmanperintökohdetta.
Historia.
Temppeli oli Delfoin vanhempi Athene Pronaialle omistettu temppeli. Siinä oli kaksi rakennusvaihetta, joista käytetään tutkimuksessa kirjaimia A ja B. Temppeli A rakennettiin varhaisella arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Se oli Athene Pronaian pyhäkköalueen vanhin ja myös koko Delfoin vanhimpia rakennuksia. Temppeli tuhoutui 500-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla.
Temppeli B rakennettiin myöhemmällä arkaaisella kaudella noin vuonna 510–500 eaa. Sen rakennutti mahdollisesti alkmaionidien suku. Temppeli vaurioitui persialaissotien aikana vuonna 480 eaa., kun sen päälle putosi kiviä, jotka pysäyttivät myös persialaisten etenemisen pyhäkköalueelle. Se kärsi vaurioita myös maanjäristyksessä myöhemmällä klassisella kaudella vuonna 373 eaa. Tämän jälkeen se korvattiin uudella Athene Pronaian temppelillä, joka rakennettiin pyhäkköalueen länsipäähän. Uusi temppeli edustaa näin tavallaan saman temppelin kolmatta rakennusvaihetta (”Temppeli C”). Kuitenkin myös vanhan temppelin uskotaan säilyneen käytössä tämänkin jälkeen, sillä siinä on joitakin merkkejä kunnostamisesta.
Vuosina 1898–1902 suoritettujen temppelin arkeologisten kaivausten jälkeen sen pylväistä viidentoista alaosaa oli vielä pystyssä. Ne kuitenkin romahtivat maanvyörymän seurauksena vuonna 1905.
Rakennukset ja löydökset.
Temppeli sijaitsi Athene Pronaian pyhäkköalueen itäosassa Massalialaisten aarrekammion ja Doorilaisen aarrekammion itäpuolella. Se oli pyhäkköalueen suurin rakennus ja antiikin aikana ensimmäinen vastaantullut Delfoin rakennuksista idästä päin saavuttaessa ennen Apollonin temppelin aluetta. Tähän viittaa myös paikan Athenen epiteetti Pronaia, ”Temppelin edessä”.
Sekä temppeli A että B oli tehty huokoisesta poros-kivestä. Varhaisemmasta temppelivaiheesta A tiedetään vähemmän. Se edusti doorilaista tyyliä, ja joitakin sen pylväiden osia on säilynyt. Temppelin krepidoma oli kaksiportainen.
Myöhemmän vaiheen temppeli B oli peripteraalitemppeli ja edusti myös doorilaista tyyliä. Temppelin perustusten koko oli noin 28,5 × 14,3 metriä. Siinä oli lyhyillä sivuilla 6 (heksastyyli) ja pitkillä sivuilla 12 pylvästä, ja pylväiden korkeus oli noin 4,6 metriä. Sisällä temppelissä oli cella ja pronaos, jonka etuosassa oli kaksi pylvästä ("distylos in antis"), mutta ei opisthodomosta. Cella avautui etelään päin. Temppeli oli koristeltu terrakotasta tehdyillä veistoksilla, joita oli metoopeissa, päätykolmioissa ja akroterion-koristeina. Päätykolmioveistoksista on säilynyt Athenen pää. Akroterionit olivat Nike-jumalattaria. Sisällä temppelin cellassa oli marmorista tehty Athenen kulttikuva, josta on myös säilynyt sen pää. Veistosten säilyneet osat ovat Delfoin arkeologisessa museossa.
Temppelin alttari sijaitsi tavan mukaan sen itäpuolella, mutta koska temppeli oli poikkeuksellisesti rakennettu pohjois-eteläsuunnassa, se ei ollut temppelin sisäänkäynnin edustalla.