Ylistysmusiikki

Ylistysmusiikki () on kristillisen nykymusiikin yhteislaulullinen alalaji, jossa jumalanpalveluksissa tai muissa tilaisuuksissa esitettävä musiikki yhdistetään useimmiten pop- ja rock-tyylipiirteillä Jumalaa ylistävään tekstiin. Ylistysmusiikki on ollut 1990-luvulta lähtien kasvava maailmanlaajuinen trendi, jonka juuret on amerikkalaisessa Jeesus-liikkeessä.
Nykyaikainen ylistysmusiikki on saanut merkittäviä vaikutteita nykyaikaisesta populäärimusiikista. Ylistysmusiikkia lauletaan pääasiassa yksi- tai kaksiäänisesti. Ylistysmusiikin säestykseen kuuluvat perinteisten yhtyesoittimien lisäksi myös kuorot sekä jousi- ja vaskisoittimet. Monissa ylistysmusiikin sanoituksissa on käytetty tukena Vanhasta testamentista tuttuja psalmeja.
Historia.
Ylistysmusiikki sai alkunsa vastakulttuurisessa Jeesus-liikkeessä 1960-luvulla. Jeesus-liike antoi hippikulttuurille kristillisen ilmaisun ja liikkeen yksinkertaiset kitarapohjaiset laulut loivat uuden perinteen kristilliseen musiikkiin. Ylistysmusiikki levisi vähitellen laajalle. Musiiikin yhteiskristilliset mahdollisuudet tulivat näkyväksi mm. ajatuksessa Jeesus-marsseista.
1970-luvulla ylistysmusiikki oli hallitseva tyylilaji lähinnä liikkeen myötä syntyneissä seurakunnissa. Ylistysmusiikin levy-yhtiöitä olivat tuolloin "Maranatha! Music", "Vineyard Music" ja "Hosanna! Music". Ylistysmusiikki rantautui Pohjoismaihin 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. 
Ylistysmusiikin valtavirtaistuminen alalajiksi.
Ylistysmusiikki nousi 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa kristillisen nykymusiikin merkittäväksi alalajiksi. Samoihin aikoihin ylistysmusiikki valtavirtaistui amerikkalaisissa seurakunnissa. Merkittävä vaikutus ylistysmusiikin leviämiseen oli Christian Copyright Licensing-lisensoinnilla, mikä mahdollisti musiikin käyttämisen sekä muusikoiden toimeentulon. 
1990-luvun aikana monet merkittävät kirkot ja kirkkoliikkeet ovat nousseet ylistymusiikin trendien asettajiksi. Merkittäviä ylistysmusiikista kansainvälisesti tunnettuja kirkkoja ovat mm. Hillsong Church, Vineyard sekä kalifornialainen Bethel Church. Vaihtoehtoiset trendit ovat pyrkineet eroon tuotannollisuudesta ja korostavat musiikin painottamista lähiyhteisöihin.
Pohjoismaissa ylistysmusiikki on ottanut yhteiskristillisen muodon ja perinnettä on nähtävillä sekä luterilaisisten kirkkojen piirissä, herätysliikkeissä sekä helluntai- ja vapaaseurakunnissa. Suomessa ylistysmusiikki vakiinnutti asemansa seurakunnissa 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. 2010-luvulla ylistysmusiikki monipuolistui ja alkoi muistuttaa musiikillisesti yhä enemmän kristillistä pop-musiikkia.
Ominaisuudet.
Musiikki.
Nykyaikainen ylistysmusiikki on saanut merkittäviä vaikutteita nykyaikaisesta populäärimusiikista. Ylistysmusiikkia lauletaan pääasiassa yksi- tai kaksiäänisesti ja perinteisesti sitä on säestetty esimerkiksi pianolla, kitaralla ja rytmisoittimilla. Vähitellen musiikillinen tyyli on kehittynyt voimakkaammaksi ja ylistysmusiikkia on ilmaistu mm. orkesterielementtejä, kuten kuoroja sekä jousi- ja vaskisoittimia käyttämällä. Ylistysmusiikille ominaista on säkeistöjen toistaminen, instrumentointi ja dynamiikan vaihtelu. 1990-luvulla hallitseva tyylisuunta oli ns. ”Stadion-sound”. Nykyaikaiselle ylistysmusiikille on ominaista myös "Hillsongista" tuttu ”Wall of Sound”-estetiikka.
Sanoitukset.
Ylistysmusiikkille on ominaista nykyaikaisten sanoitusten ja ilmausten käyttö. Monissa ylistysmusiikin sanoituksissa on käytetty tukena Vanhasta testamentista tuttuja psalmeja.
Rooli tilaisuuksissa.
Ylistysmusiikilla on perinteisesti ollut suuri rooli erityisesti nykyaikaisessa länsimaisessa kristillisessä kulttuurissa. Musiikilla on ollut keskeinen rooli mm. kirkkojen tilaisuuksissa, mikä perustuu pidempään kulttuuriin jo Pelastusarmeijan alkuvuosista lähtien. Musiikilla on joissain yhteyksissä ollut myös sakramentaalinen rooli: musiikin avulla on muun muassa kiitetty Jumalaa. 
Ylistysmusiikki populaarikulttuurissa.
Ylistysmusiikki on tullut tutuksi maailmanlaajuisena trendinä mm. kevään 2020 koronasulkujen aikana. Tuolloin "The UK Blessing"-nimellä tunnettu ilmiö levisi viraalina sosiaalisen median ilmiönä. Ilmiössä useat eri kirkkojen edustajat lauloivat Aaronin siunauksena tunnettua "The Blessing"-kappaletta eri puolilla Isoa-Britanniaa. Ilmiöön osallistui edustajia mm. anglikaanisesta kirkosta, baptistikirkosta, Pelastusarmeijasta, uusista vapaakirkoista, katolisesta kirkosta ja muutamia koptikirkon jäseniä. The UK Blessing tuotti vastaavia ilmiöitä ympäri maailmaa: esimerkiksi Tanskassa tehtiin vastaava ylistysmusiikin versiointi Grundtvigin "Min Jesus lad mit hjetre få"-kappaleesta.