tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Erna Wallisch

Erna Wallisch (o.s. "Pfannenstiel"; 1922 – 16. helmikuuta 2008 Wien) oli saksalaissyntyinen keskitysleirivartija ja murhaepäilty, jonka epäillyn rikoksen tutkinta keskeytettiin hänen kuollessaan.
Wallisch liittyi kansallissosialisteihin teini-ikäisenä ja oli ensin vartijana Ravensbrückin keskitysleirillä. Lokakuusta 1942 tammikuuhun 1944 hän työskenteli Majdanekin keskitysleirillä Puolassa. Hän meni maaliskuussa 1944 naimisiin vartija Georg Wallischin kanssa. Wallischia tutkittiin Itävallassa rikoksista epäiltynä jo 1970-luvulla, mutta tutkinta keskeytettiin, koska todistusaineisto ei riittänyt murhasyytteisiin. Kertomansa mukaan Wallisch valvoi vankien työntekoa, mutta ei osallistunut väkivaltaan eikä nähnyt murhia.
Vuonna 2007 Wallisch oli seitsemäntenä Simon Wiesenthal -keskuksen listalla syytteiltä välttyneistä oletetuista natsisotarikollisista. Itävallan oikeusministeriö kertoi Efraim Zuroffille, etteivät vanhenemissäädökset mahdollistaisi syyttämistä. Tämä vahvisti natsinmetsästäjien piirissä vallinnutta käsitystä siitä, että Itävalta oli turvallinen paikka sinne asettuneille entisille natseille, joiden vastuuseen joutumisen riskin natsinmetsästäjät katsoivat vähäiseksi. Oikeusministeri Karin Gastingerin kanssa pidetyssä tapaamisessa Zuroff väitti Wallischin tunnustaneen osallistumisen Majdanekin keskitysleirin vankien joukkomurhaamiseen. Tämän jälkeen Zuroff vetosi Puolan viranomaisiin. Puolasta saatiin uutta todistusaineistoa Wallischia vastaan. Muun muassa vankina ollut Jadwiga Landowska väitti Wallischin raskaana ollessaan hakanneen ihmisiä hengiltä. Tutkinta avattiin Itävallassa uudelleen. Wallisch ei enää juuri poistunut kotoaan, jossa oli läheistensä huolehdittavana Wienissä.
Wallisch kuoli helmikuussa 2008 sairaalassa Wienissä, jolloin häntä vastaan käynnistetty rikostutkinta raukesi.
Anita Lasker-Wallfisch

Anita Lasker-Wallfisch MBE (s. 17. heinäkuuta 1925 Breslau) on saksalaiseen juutalaisperheeseen syntynyt brittiläistynyt sellisti.
Lasker-Wallfischin isä oli juristi ja äiti viulisti. Hänen vanhempi sisarensa Marianne pääsi turvaan Englantiin loppuvuodesta 1939. Lasker-Wallfischin vanhemmat vietiin leireille vuonna 1942 eikä tytär enää nähnyt heitä. Hän joutui Renate-siskonsa kanssa orpokotiin. Siskokset työskentelivät paperitehtaalla ja väärensivät asiakirjoja mahdollistaakseen Ranskasta pakkotyöhön tuoduille paluun Ranskaan. Sisarukset itse yrittivät lähteä Ranskaan väärennetyillä asiakirjoilla kesäkuussa 1943, mutta heidät pidätettiin juna-asemalla. Molemmat selviytyivät holokaustista, mitä edesauttoi se, että heidät vangittiin tavallisina rikollisina eikä juutalaisuuden perusteella. Lasker-Wallfisch otettiin sellistiksi Alma Rosén johtamaan Auschwitzin naisten orkesteriin. Neuvostojoukkojen lähestyessä Auschwitzia marraskuussa 1944 Lasker-Wallfisch siirrettiin siskonsa kanssa Bergen-Belsenin keskitysleirille. Monet kuolivat siellä aliravitsemukseen, ja sanojensa mukaan Lasker-Wallfisch todisti leirillä kannibalismia. Hän kuitenkin soitti selloa Auschwitzin orkesteriin kuuluneiden yhdentoista naismuusikon ryhmässä. Brittijoukot vapauttivat Bergen-Belsenin leirin 15. huhtikuuta 1945. Lasker-Wallfisch oli todistajana Bergen-Belsenin tapahtumien oikeudenkäynnissä.
Lasker-Wallfisch lähti ensin Belgiaan ja asettui vuonna 1946 Isoon-Britanniaan. Hän oli Lontoossa yksi English Chamber Orchestran perustajajäsenistä ja toimi siinä sellistinä vuosituhannen vaihteeseen saakka. Hän meni naimisiin pianisti Peter Wallfischin kanssa ja sai kaksi lasta. Lasker-Wallfisch kieltäytyi vuosikymmenten ajan puhumasta edes lapsilleen omista kokemuksistaan. Hän teki ensimmäisen matkansa Saksaan toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1994 ja julkaisi muistelmateoksen "Inherit the Truth" vuonna 1996. Lasker-Wallfisch palasi jatkossa useita kertoja Saksaan ja piti luentoja kouluissa. Kesäkuussa 2015 hän oli yksi Elisabet II:n entiseen Bergen-Belsenin keskitysleiriin tekemään vierailuun mukaan kutsutuista. Vuonna 2016 Lasker-Wallfisch sai Berliinin juutalaismuseon palkinnon ymmärryksestä ja suvaitsevaisuudesta. Vuonna 2018 hän piti Saksan liittopäivillä Auschwitzin vapautuksen muistopuheen, jossa varoitti antisemitismin uudesta noususta. Syyskuussa 2019 hänelle myönnettiin Saksan kansallispalkinto omistautumisesta humanistisille arvoille ja suvaitsevaisuudelle. Vuonna 2020 Lasker-Wallfischille myönnettiin ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreuz. Lasker-Wallfisch oli liittopresidentti Frank-Walter Steinmeierin mukaan ollut vuosikymmenten ajan yksi johtavista puhujista antisemitismiä, äärioikeistoa ja rasismia vastaan.
Gayle Rankin

Gayle Louise Rankin (s. 1. elokuuta 1989 Paisley, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä.
Zanj-kapina

Zanj-kapina oli laaja ja pitkäkestoinen orjakapina 800-luvulla Abbasidikalifaatin alueella.
Nykyisen Irakin alueelle kerääntyi 700-luvulta lähtien kymmeniätuhansia itäafrikkalaisia orjatyöläisiä, joita kutsuttiin zanjiksi. He työskentelivät kosteilla suolamailla äärimmäisen kurjissa oloissa. Zanjit eivät tyytyneet kehnoihin oloihinsa, vaan nousivat kapinaan ainakin kolme kertaa 700- ja 800-luvuilla. Merkittävin näistä kapinoista oli vuosien 868–883 Zanj-kapina. Sen aikana zanjit aiheuttivat useita tappioita kapinaa tukahduttamaan lähetetyille arabien armeijoille, ja zanjien joukkoon liittyi suuria määriä Abbassidien kalifaatin palveluksessa olleita mustia sotilaita. 
Zanj-kapina laajeni nopeasti ja eteni seitsemänkymmenen kilometrin päähän Bagdadista. Zanjit rakensivat jopa oman pääkaupunkinsa, jota kutsuttiin Moktaraksi (Valittu kaupunki). Lopulta Zanj-kapina tukahdutettiin, kun arabit kokosivat suuren armeijan sekä lupasivat armahduksen ja rahapalkkion kaikille kapinallisille, jotka suostuisivat antautumaan.
Armenialaisten aakkosten puisto

Armenialaisten aakkosten puisto () on Artašavanin kylässä sijaitseva puisto, joka on omistettu armenialaisille aakkosille. Puiston alueelta löytyy myös patsaita, jotka esittävät aakkosten kehittäjää Mesrop Maštotsia ja muita tunnettuja armenialaisia älymystön edustajia. Kaikki patsaat on valmistettu kalkkikivestä.
Puiston on suunnitellut arkkitehti Jim Torosjan. Puisto avattiin vuonna 2005 armenialaisten aakkosten 1600-juhlavuoden kunniaksi.
Puisto ei peri kävijöiltä pääsymaksua.
Oma kirjoitusjärjestelmä on kansallinen ylpeydenaihe armenialaisille, mikä oli yksi syy puiston rakentamiseen.
Matti Ylänne

Matti Ylänne, sukunimi vuoteen 1919 "Ylärakkola" (11. elokuuta 1884 – 18. heinäkuuta 1943) oli suomalainen taidemaalari.
Matti Ylänne opiskeli maalaustaidetta Pratt-instituutissa New Yorkissa vuosina 1916–1920. Palattuaan 1920 takaisin Suomeen hän asettui asumaan kotikyläänsä Vahvialan Rakkolaan. Ylänteellä oli taidenäyttelyjä useilla eri paikkakunnilla Suomessa. Hän otti osaa Vahvialan sivistysrientoihin ja suojeluskuntatyöhön. Hänellä oli myös kunnallisia ja seurakunnallisia luottamustoimia Vahvialassa.
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Armeniassa

Armenian seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvat henkilöt kohtaavat melko suuren määrän laillisia ja yhteiskunnallaisia ongelmia kotimaassaan.
Homoseksuaalisuus dekriminalisoitiin vuonna 2003. Homoseksuaalisuus on kuitenkin määritelty mielenterveysongelmaksi, joka lasketaan esteeksi mm. asepalvelukseksi.
Vuonna 2019 Armenian kansalliskokous kieltäytyi käsittelemästä lakialoitetta, joka olisi eksplisiittisesti kieltänyt samaa sukupuolta olevien avioliiton maassa. Perusteluna oli se, että laki olisi hyödytön, sillä maan perustuslaissa avioliitto on jo määritelty yhden miehen ja yhden naisen väliseksi liitoksi.
Sam Firstenberg

Sam Firstenberg (s. 13. maaliskuuta 1950 Wałbrzych, Puola) on israelilais-yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Elämä.
Firstenberg syntyi Puolassa juutalaiseen perheeseen. Hän kasvoi Jerusalemissa ja opiskeli Los Angelesissa.
Ajoneuvon runko

Ajoneuvon runko on ajoneuvon kantava rakenne, johon eri osat liitetään. Rakenteen on säilytettävä muotonsa ja vahvuutensa erilaisten kuormitusten alla, joita aiheuttavat muun muassa jousitus ja voimansiirto. Rakenne ei saa notkahtaa eikä kiertyä. Rakenteen on myös oltava riittävän jäykkä.
Autot käyttivät pitkään niin sanottua tikapuurunkoa, jonka päälle asetettiin kori (). Pituussuuntaiset osat ovat pääasiallinen kantava osa, jotka ottavat vastaan kuormituksen kiihdytyksissä ja jarrutuksissa. Joissakin tapauksissa tikapuurunko on edelleen käytössä. Erillistä koria käytettiin yleisesti 20. vuosisadan puoliväliin ja käytetään nykyisin raskaaseen käyttöön suunnitelluissa autoissa. Muunnos tikapuurungosta on "reunusrunko" (), jota käytettiin Yhdysvalloissa.
Kolmiulotteinen putkirunko eli avaruusrakenne kehitettiin moottoriurheilussa. Rakenne käyttää useita toisiinsa kytkeytyviä putkia, jotka ottavat vastaan mekaanisen kuormituksen mistä tahansa suunnasta. Rakenne otettiin käyttöön urheiluautoissa, joissa haluttiin parantaa jäykkyydeen ja painon suhdetta. Jotkin autot yhdistävät monokokkirakenteen etu- ja takaosissa käytettyyn avaruusrakenteeseen kustannuksien säästämiseksi. Avaruusrakenteessa sisäinen putkirakenne kantaa kuorman ja auton päällyspinta eli koripaneelit eivät kanna kuormaa lainkaan.
Unibody tarkoittaa rakennetta, jossa kori, lattia ja merkittävät rungon osat liitetään yhteen yhdeksi rakenteelliseksi osaksi. Unibody-rakennetta on käytetty 1920-luvulta lähtien, jolloin Lancia käytti sitä ensimmäisenä. Ratkaisu alkoi yleistyä 1900-luvun puolivälistä lähtien. Etuina ovat parempi rakenteellinen jäykkyys ja pienempi paino.
Monokokki eli itsekantava kori on moderneissa autoissa yleisin ratkaisu alhaisen kustannuksen ja automatisoidun tuotannon myötä. Rakenteessa kori ja runko ovat samaa rakennetta. Monokokissa "kuori" on osa kantavaa rakennetta ja se on ollut suosittu lentokoneiden rakenteessa, mutta nykyisissä lentokoneissa on jokin sisäinen rakenne. Puhdasoppinen monokokki on harvinainen ja yleisemmin käytetään erityisen vahvaa pohjalevyrakennetta. Ovipilarit ja kattoreunat ovat erityisen vahvoja ja koripaneelit eivät ole kuormitusta kantavia osia vaan ne voidaan helposti irrottaa korjaamista varten.
Joissa autoissa Yhdysvalloissa oli 1950-luvulla käytössä X-runko, jossa rakenteelliset osat yhdistyvät keskellä. Tämä rakenne ei tarjoa sivutörmäyssuojaa. "Selkärankarunko" ( on tikapuurungosta yksinkertaistettu muoto, jossa kahden pitkittäistuen sijaan rungossa on vain yksi auton keskellä sijaitseva kantava rakenne. Rakenne ei ole riittävän vahva muihin kuin hyvin pieniin urheiluautoihin koska se pääsee taipumaan.
Formula 1 -autoissa moottori on osa kantavaa rakennetta, johon takapään jousitus kiinnittyy suoraan.
Bartella

Bartella on pikkukaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin kaupungin koillispuolella. Vuonna 2020 Bartellan asukasluku oli arviolta 3 000. Sen asukkaat ovat pääosin kristittyjä syyrialais-ortodokseja. Vähemmistö on kaldealaiskatolisia ja šabakeja. 
Maantiede.
Bartella sijaitsee Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa noin 20 kilometriä Mosulista itään ja 60 kilometriä Arbilista länteen. Tigris virtaa kaupungista länteen ja Khazir sen itäpuolella. Naapuripaikkakuntia ovat esimerkiksi Karamles ja Bagdida. Lähialue tunnetaan Niniven tasankona.
Historia.
Bartellan nimi lienee johdettu muodosta "Bet Bar Telli" tai "Bet Tarlai", joka viittaa "tunnettuun kylään vuoren juurella". Paikalla sijaitsee rauniokumpu, joka on peräisin Aleksanteri Suuren ajoilta. Paikka tunnetaan nimeltä historiallisista lähteistä 500–600-luvuilta. Paikalliset harjoittivat 600-luvulta alkaen nestoriolaista kristinuskoa. Etenkin viereisen Mar Mattan luostarin vaikutuksesta paikalliset kuitenkin alkoivat ajan kanssa liittyä syyrialais-ortodoksiseen kirkkoon. Bartellasta tuli kirkon tärkeä keskus Niniven tasangon alueella ja monista paikallisista tuli kirkon piispoja ja patriarkkoja.
Bartella on kärsinyt historiansa aikana useista hävityksistä. Nadir Šahin johtamat persialaiset hävittivät sen sotaretkellä vuonna 1743 ja beduiinit iskivät vuosina 1756-1758. Jesidiemiiri Tšōlō Be iski kaupunkiin joukkoineen vuonna 1789 ja vuonna 1791 aluetta koetteli nälänhätä.
Äärijärjestö Isisin joukot valtasivat Bartellan elokuussa 2014 ja paikallinen väestö pakeni. Irakin armeijan joukot valtasivat kaupungin takaisin lokakuussa 2016.
Väestö.
Bartellan asukasluku vuonna 2020 oli arviolta 3 000. Ennen Isisin saapumista asukasluku oli ollut noin 10 000. Valtaosa asukkaista on kristittyjä ja heistä noin 2/3 kuuluu syyrialais-ortodoksiseen ja 1/3 kaldealaiskatoliseen kirkkoon. Kaupungissa asuu myös vähemmistö šabakeja, joita ennen vuotta 2003 oli noin 5 %. Heidän suhteellisen osuutensa on arvioitu kasvaneen myöhemmin huomattavasti.
Enghave Bryggen metroasema

Enghave Bryggen metroasema on Kööpenhaminan metron asema samannimisellä alueella Kööpenhaminassa, Tanskassa. Asema sijaitsee M4-linjalla Havneholmenin ja Sluseholmenin asemien välillä. 
Asema avattiin 22. kesäkuuta 2024 osana linjan eteläistä laajennusta Kööpenhaminan keskustasta København Sydiin.
Havneholmenin metroasema

Havneholmenin metroasema on Kööpenhaminan metron asema samannimisellä alueella Kööpenhaminassa, Tanskassa. Asema sijaitsee M4-linjalla Enghave Bryggen ja Kööpenhaminan päärautatieaseman asemien välillä.
Asema avattiin 22. kesäkuuta 2024 osana linjan eteläistä laajennusta Kööpenhaminan keskustasta København Sydiin.
Auroran kappeli

Auroran kappeli on Espoon Lippajärvellä sijaitseva kappeli. Auroran kappeli on yksi Espoon tuomiokirkkoseurakunnan toimitiloista.Rakennus on valmistunut vuonna 2000 korvaamaan vanhan Auroran seurakuntatalon. Auroran kappelin on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Kirsti Sivén Ky.
Auroran kappeli sijaitsee Aurora Karamzinin elämäntyöhön liittyvässä kulttuuriympäristössä. Samassa rakennuksessa toimii myös Espoon kaupungin päiväkoti.
Tilat.
Auroran kappelin kappelisalissa on 100 istumapaikkaa, tilaa saadaan tarvittaessa lisää kahviosta. Kappelisali, pääaula ja kahvio muodostavat muunneltavan kokonaisuuden erilaisia ja erikokoisia tilaisuuksia varten.
Kahviossa on 50 pöytäpaikkaa. Pääaula liittyy avattavalla lasiseinällä suojaisaan pihaan, jossa voidaan kesäaikaan järjestää tilaisuuksia.
Arkkitehtuuri.
Rakennuksen suunnitteluun vaikutti suuresti sijainti kolmen tien risteyksessä. Talon teologinen teema on valo, kirkkaus ja aurinko. Seurakuntasalin kadun puoleinen osa on jäsennelty ylä- ja sivuvalolla ja loivasti kaartuvalla rapatulla seinämuurilla kuorin tyyppiseksi tilaksi.
Salin lattia on vuolukiveä, katossa näkyvät liimapuupalkit ja katto on verhottu vaahteralaudoin. Materiaalivalinnoilla on haluttu korostaa tilan sakraaliluonnetta. Pihan kulmauksessa on risti-ikkuna ja aulassa sen takana on sininen, valaistu kuparirappausseinä, jotka yhdessä muodostavat pihalle hiljentymisnurkkauksen.
Gyllenflög

__notoc__
Gyllenflög on ruotsalainen aatelissuku, jolla on juuret Ahvenanmaalla. Se polveutui meriupseeri Johan Hanssonista, joka aateloitiin vuonna 1648 nimellä Gyllenflög. Suku sammui 1700-luvun alussa.
Batnaya

Batnaya (, ) on pikkukaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin kaupungin pohjoispuolella. Vuonna 2020 paikalla asui vain noin 50 henkilöä. Alkuperäiset noin 6 000 asukasta pakenivat Isis-järjestöä vuonna 2014. Batnayan asukkaat ovat kaldealaiskatolisia kristittyjä.
Maantiede.
Batnaya sijaitsee Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa Tigrisjoen itäpuolella noin 25 kilometriä Mosulista ja 5 kilometriä Tel Kaifista pohjoiseen, sekä 9 kilometriä Tesqopasta etelään. Kaupungin kautta kulkee Mosulin ja Alqošin yhdistävä tie. Ympäröivä seutu on Niniven tasankoa.
Historia.
Batnaya esiintyy historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran nimellä Bet Madaye 600-luvulla. Nimi Bet Madaye saattaa viitata meedialaisiin, mutta vaihtoehtoiset teoriat liittävät sen eri syyriankielisiin merkityksiin. Varmuudella nimen merkitystä ei tunneta. Historiallisissa lähteissä sen alkuperää ei selitetä. Myöskään tarkkaa perustamisajankohtaa ei tunneta. Paikkakunta kääntyi joka tapauksessa kristinuskoon 600-luvulla. Munkki Oraha eli Abraham asettui paikalle vuoden 612 paikkeilla ja perusti Mar Orahan luostarin. Paikalliset olivat nestoriolaisia, kunnes he alkoivat kääntyä katolilaisuuteen 1700-luvun aikana.
Nadir Šahin armeija ryösti Batnayan vuonna 1743. Paikallinen kirkko tuhottiin ja jälleenrakennettiin seuraavana vuonna. Vuonna 1867 paikalla sanotaan asuneen 900 asukasta ja vuonna 1891 1 000. Vuonna 1961 vastaava lukema oli 3 104 ja vuonna 1997 3 331. Kaupungin asukasluku tuplaantui Irakin sodan puhjettua vuonna 2003. Kaupunkiin saapui suuri joukko kristittyjä pakolaisia Irakin etelä- ja keskiosista.
Äärijärjestö Isisin joukot valtasivat Batnayan 6. elokuuta 2014 ja sen asukkaat pakenivat etenkin Dohukin ja Arbilin kaupunkeihin. Pešmerga vapautti kaupungin 6. lokakuuta 2016. Kaupunki oli sijainnut kauan Isisin vastaisella eturintamalla ja se tuhoutui lähes tyystin taistelujen aikana. Vain pieni osa sen entisistä asukkaista on palannut koteihinsa.
Väestö.
Batnayan asukasluku oli vuonna 2020 arviolta vain 50. Ennen Isisin toimintaa alueella kaupungissa asui noin 6 000 henkilöä. Asukkaat ovat kristittyjä ja kaldealaiskatolisen kirkon jäseniä. Paikallisten äidinkieli on syyria.
David L. Hoggan

David Leslie Hoggan III (23. maaliskuuta 1923 – 7. elokuuta 1988) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka keskittyi historialliseen revisionismiin.
Hoggan opiskeli historiaa Harvardin yliopistossa. Hän kiinnostui Saksasta hyvin varhaisella iällä ja erosi vuonna 1943 tehtävistään kouluttajana armeijassa protestina Franklin D. Rooseveltin vaatimukselle natsi-Saksan ehdottomasta antautumisesta. Hoggan väitteli Harvardin yliopistosta filosofian tohtoriksi vuonna 1948 väitöskirjalla, joka käsitteli ”Saksan ja Puolan suhteiden romahdusta vuonna 1939”. Väitöstyön ohjaaja oli William L. Langer. Vuosina 1949–1952 Hoggan työskenteli Münchenin yliopiston Amerikkalaisessa instituutissa. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän työskenteli Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssa. Vuonna 1955 työtoverit vaativat häntä eroamaan yliopiston palveluksesta erimielisyyksien johdosta. Sittemmin Hoggan opetti San Francisco State Universityssa, josta hän lähti vuonna 1961.
Vuonna 1961 Hoggan julkaisi saksaksi teoksensa "Der erzungene Krieg". Englanniksi häneltä ilmestyi "The Myth of the "New History"" (1965). Hoggan oli alkanut nähdä Edward Wood Halifaxin pääsyyllisenä toiseen maailmansotaan. Natsi-Saksa syöstiin hänen mukaansa sotaan tavalla, joka sai sen näyttämään syylliseltä. Hogganin mukaan Halifax oli vakuuttunut siitä, että natsi-Saksan mahti ja loisto eivät saisi jättää varjoonsa Ison-Britannian asemaa Länsi-Euroopassa. Väitöstyössään Hoggan oli vielä myöntänyt Saksan erittäin kansallismielisen hallinnon ja uhman muita maita kohtaan olleen vaikuttavana tekijänä sotaan, vaikka näki syytä olevan myös länsiliittoutuneissa, jotka eivät halunneet ottaa Versailles’n rauhanehtoja uuteen tarkasteluun. Tutkija Gary Northin mukaan Hoggan itse oli katsonut myöhemmin vain vahvistaneensa väitöskirjansa näkökulmia, vaikka johtopäätökset olivat erilaisia. Northin mukaan Hogganin kirjoissa myös usein oli viitteettömiä väitteitä tapahtumista, jotka muille olivat tuntemattomia. Valtavirrassa Hoggan ajautuikin marginaaliseen asemaan.
Willis Carton perustaman Noontide Pressin kautta julkaistiin anonyymisti vuonna 1969 kirja "The Myth of the Six Million". Kirjassa oli huomattavia vastaavuuksia Hogganin teoksen "The Myth of the "New History"" kanssa, ja myöhemmin kirja attribuoitiinkin hänelle. Holokaustia tutkineen historioitsija Lucy Dawidowiczin mukaan kirjassa oli käytetty johtopäätösten tueksi vääristeltyjä lainauksia. Hogganin kuollessa hän oli akateemisen yhteisön pitkälti unohtama, mutta hänet tunnettiin holokaustirevisionismista kiinnostuneiden harrastelijoiden parissa.
Maia Tskhitišvili

Maia Tskhitišvili (; s. 2. kesäkuuta 1974) on georgialainen ekonomi ja poliitikko, joka toimi maansa varapääministerinä ja alueellisen kehityksen ministerinä 2018–2021 ja muutaman päivän ajan virkaatekevänä pääministerinä.
Ennen poliittista uraansa hän ehti hankkia 20 vuoden kokemuksen johtotehtävistä rakennusalalla, logistiikan, kiinteistöjen ja ilmailun parissa yksityisellä sektorilla.
Giorgi Kvirikašvili

Giorgi Kvirikašvili (; s. 20. heinäkuuta 1967) on georgialainen ekonomi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2015–2018.
Kvirikašvili on opiskellut ensin lääketiedettä, myöhemmin taloustiedettä Tbilisin ja Illinoisin yliopistoissa. Ennen poliittista uraa hän työskenteli pankkialalla. Vuonna 2012 hänestä tuli valtiovarainministeri, 2013 varapääministeri ja syyskuussa 2015 ulkoministeri ja vuoden 2015 lopulla pääministeri.
Hän erosi pääministerin tehtävästä kesäkuussa 2018 jouduttuaan erimielisyyksiin Georgialainen unelma –puolueensa johtohahmon Bidzina Ivanišvilin kanssa. Myös eronsa jälkeen Kvirikašvili on jatkanut puolueen joidenkin toimien kritisoimista, vaikka samalla sanonnut olevansa pääpiirteissään puoolueen linjalla. Vuonna 2024 hän tuomitsi erityisesti ulkomaisten agenttien lakia vastaan järjestetyn mielenosoituksen julman hajottamisen, mikä sai GU-puolueen näyttämään vähemmän länsimieliseltä kuin opposition.
Paatsivuonon kirkko

Paatsivuonon kirkko () on Paatsivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1856.
Malankivuonon kirkko

Malankivuonon kirkko () on Paatsivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853.
Bamblen kirkko

Bamblen kirkko () on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1845.
Herren kirkko

Herren kirkko () on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1905.
Stathellen kirkko

Stathellen kirkko () on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1905.
Langesundin kirkko

Langesundin kirkko () on Bamblen kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1992.
Bo Bedre

Bo Bedre on tanskalainen sisustamiseen ja puutarhanhoitoon erikoistunut aikakauslehti, joka on perustettu vuonna 1961. Se ilmestyy kerran kuussa ja kuuluu Bonnier-konserniin.
Tuomiopäivän saarnaajat

Tuomiopäivän saarnaajat () on Tonje Hessen Schein ohjaama norjalainen dokumenttielokuva vuodelta 2023. Se julkaistiin kansainvälisesti 20. maaliskuuta 2023. Aihepiirinä on Yhdysvaltain uskonnollisen oikeiston vaikutus maalliseen politiikkaan. Evankelikaalien toiminta esitetään dokumentissa Israelin ja Palestiinan välejä kärjistävänä sekä laajemmin Lähi-itää epävakauttavana.
Dokumentissa esiintyy muun muassa sellaisia Ilmestyskirjan merkitystä painottavia evankelikaaleja, jotka uskovat Jeesuksen palaavan raskaasti aseistautuneena Israelin hallitessa koko Jerusalemia. Osa dokumentissa esiintyvistä henkilöistä peräänkuuluttaa väitetysti Jeesuksen toiseen tulemiseen johtavaa lopun aikojen taistelua. Dokumentti välittää kuvan profeetallisten näkyjen vaikutuksesta Yhdysvaltain ulkopolitiikkaan. Elokuvassa esitellään muun muassa John Hageen johtamaa uskonnollista toimintaa ja haastatellaan Donald Trumpin hengelliseksi neuvonantajaksi kutsuttua baptisti Robert Jeffressiä.
"Tuomiopäivän saarnaajat" julkaissut tuotantoyhtiö on UpNorth Film. Tuotannossa yhteistyötä on ollut norjalaisten kanssa tekemässä henkilöitä Ruotsista, Saksasta ja Suomesta.
Stockholms-Tidningen

Stockholms-Tidningen oli vuosina 1889–1966 ja 1981–1984 ilmestynyt ruotsalainen sanomalehti. Se oli alun perin poliittiselta kannaltaan liberaali, mutta muuttui myöhemmin sosiaalidemokraattiseksi. Vuosina 1993–2017 lehti ilmestyi kerran viikossa. 
Historia.
Lehden perustaja Anders Jeurling asetti lehden hinnan puoleen, maaseudulla jopa neljäsosaan "Dagens Nyheterin" hinnasta. Lehti saavutti suuren levikin, vuosisadan vaihteessa jo 100 000. "Stockholms-Tidningen" alkoi vuonna 1913 ilmestyä seitsemänä päivänä viikossa. Vuonna 1956 lehden osti Landsorganisationen, ja siihen asti Kansanpuolueen äänenkannattajana toiminut lehti muuttui sitoutumattomaksi, ennen kuin se vuonna 1962 julistautui sosiaalidemokraattiseksi. Lehti muuttui tabloid-kokoiseksi 1964. Talousvaikeuksiin ajautunut "Stockholms-Tidningen" lakkautettiin vuonna 1966, mutta toiminta käynnistettiin uudelleen 1981, edelleen sosiaalidemokraattisena. Vähäisten mainostulojen vuoksi lehti jouduttiin jälleen lakkauttamaan 1984. Viimeisen kerran "Stockholms-Tidningen" ilmestyi sosiaalidemokraattisena viikkolehtenä vuosina 1993–2017.
Tunnettuja lehden toimittajina työskennelleitä henkilöitä ovat muun muassa Anna Branting, Axel Wallengren ja Bertil Ohlin.
Voepass Linhas Aéreasin lento 2283

Voepass Linhas Aéreasin lento 2283 oli Voepass Linhas Aéreasin Brasilian sisäinen reittilento Cascavelista São Pauloon. Reittiä 9. elokuuta 2024 lentänyt ATR 72-500 -kone syöksyi lähestymisen aloitettua maahan lähellä Vinhedon kaupunkia. Kaikki 58 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä saivat surmansa.
Onnettomuudesta kuvattiin ainakin yksi video, jossa lentokone näyttää syöksyvän maahan lattakierteessä. Alueella oli voimassa vakava säävaroitus jäätävästä lentokelistä.
Axel Federley (pankinjohtaja)

Axel Federley (10. kesäkuuta 1798 Ytterby, Jomala, Åland – 11. elokuuta 1854 Helsinki) oli Akatemian kamreeri, Suomen pankin pääjohtaja.
Perhe: Vanhemmat: Anton Christoffer Federley ja Helena Elisabeth Hjort, Puoliso: Mina Armfelt, Lapset: Hedvig Ulrika Wilhelmina Federley; Axel Thiodolf Federley; Gustaf Alfons Federley; Alexandra Emilia Federley, Sanny; Elfrida Axela Gustava "Elly" Procopé (Federley); Aurora Idalie Federley; Mauritz Fredrik Anton Federley ja Louise Aspasie "Lisen" von Cederwald (Federley).
Tomislav Sunić

Tomislav Sunić (s. 1953 Zagreb) on kroatialais-yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja diplomaatti, joka on tullut tunnetuksi valkoista nationalismia kannattavana kirjoittajana, radiojuontajana ja puhujana.
Sunić väitteli politiikan tutkimuksessa tohtoriksi Kalifornian yliopistosta, Santa Barbarasta. Hän opetti Pennsylvanian Juniata Collegessa ja Kalifornian osavaltionyliopistossa, Fullertonissa. Lisäksi Sunić työskenteli diplomaattina Kööpenhaminassa ja Brysselissä sekä Kroatian ulkoministeriön lehdistöryhmässä. Hän on juontanut omaa radio-ohjelmaansa, jossa hän on haastatellut muun muassa David Dukea, Jamie Kelsoa, Michael Hilliä (League of the South), Thomas Robbia, Kevin B. MacDonaldia, Mark Weberiä ja Harold Covingtonia. Sunić on esiintynyt puhujana muun muassa Saksan kansallisdemokraattinen puolueen rahoittamassa konferenssissa Horst Mahlerin ollessa yleisössä, Council of Conservative Citizensille ja Ku Klux Klanille.
Sunićin kirjoituksia on usein julkaistu lehdessä "American Renaissance". Hän on ollut mukana johtamassa American Freedom Partya. Sunić on pitkäaikainen Nouvelle Droite -liikkeen yhteistyökumppani ja on kirjoittanut myös völkistisiin sekä identitaarisiin julkaisuihin. Hänen lukuisten kirjojensa joukossa ovat "Against Democracy and Equality: The European New Right", "Homo Americanus: Child of the Postmodern Age" ja "Postmortem Report: Cultural Examinations of Postmodernity". Kustantajiin on kuulunut Arktos Media.
Ernst Alm

Ernst Alm (1. maaliskuuta 1900 Hemmingen, Norsjö –1980) oli ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän voitti ensimmäisen Vaasahiihdon vuonna 1922 sekä Ruotsin mestaruuden 60 kilometrin hiihdossa 1924 ja 20 kilometrin hiihdossa 1925. Vuoden 1924 talviolympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi 50 kilometrin hiihdossa.
Ismail al-Ghoul

Ismail al-Ghoul (; 1997 – 31. heinäkuuta 2024) oli palestiinalainen toimittaja ja sotakirjeenvaihtaja.
Al-Ghoul syntyi ja varttui Al-Šatin pakolaisleirillä. Hän valmistui Gazan islamilaisen yliopiston journalismin tiedekunnasta. Hän aloitti marraskuussa 2023 työskentelyn "Al Jazeeran" kirjeenvaihtajana. Al-Ghoul menetti vuonna 2023 alkaneen Gazan sodan aikana veljensä ja isänsä. Isä matkusti syövän takia sairaalahoitoon Qatariin ja kuoli siellä. Maaliskuussa 2024 al-Ghoul käsitteli Israelin tekemää Al-Shifan sairaalan piiritystä ja joutui armeijan pidättämäksi paikan päällä. Hänet vapautettiin kaksitoista tuntia myöhemmin ilman syytteitä. Toukokuussa 2024 Israel kielsi "Al Jazeeran" kansallista etua vahingoittavana.
31. heinäkuuta 2024 al-Ghoul oli kuvaamassa reaktioita uutisiin Isma’il Haniyyan kuolemasta. Hän ilmoitti toimitukseen iskusta lähellä olinpaikkaa, jolloin häntä kehotettiin poistumaan välittömästi. Al-Ghoul lähti matkustamaan kuvaajansa Rami al-Rifin kanssa kohti Al-Ahlin arabisairaalaa, mutta sai surmansa matkalla uudessa ilmaiskussa. Myös kuvaaja ja ohi pyöräilemässä ollut poika kuolivat iskussa. Israelin armeija väitti al-Ghoulin olleen Hamas-operatiivi ja osallistuneen sodan käynnistäneeseen Hamasin terrori-iskuun 7. lokakuuta 2023. "Al Jazeeran" sanojen mukaan väite korosti Israelin vääristelyn historiaa ja rikosten peittelyä väärillä todisteilla. Al-Ghoulin veli ilmoitti BBC:lle tämän olleen siviili. YK vaati iskun tarkkaa tutkimista ja toimittajien suojelemista kaikkialla. Al-Ghoulilla oli vaimo ja tytär.
Katowicen rautatieasema

Katowicen rautatieasema () on Puolan eteläosassa, Sleesiassa toimiva vilkas rautatieasema. Asema sijaitsee Katowicen kantakaupungissa. Vuonna 2023 aseman kautta kulki päivittäin keskimäärin 48 500 matkustajaa (eli 17,7 milj. matkustajaa vuodessa). Asema oli Puolan 4. vilkkain rautatieasema Wrocławin, Poznańin ja Krakovan päärautatieasemien jälkeen.
Rautatieasemaa täydennysrakennettiin ja sen naapuriin rakennettiin suuri liikekeskus SUD Architectes -arkkitehtitoimiston suunnitelmien mukaisesti vuosina 2010-2013. Nykyisin alakerrassa toimii Katowicen kaukoliikenteen linja-autoasema ja rautatieaseman kytkeytyy suuri Galeria Katowicka -kauppakeskus.
Carl Isak Björkman

Carl Isak Björkman (1. huhtikuuta 1805 Pori – 30. kesäkuuta 1866 Vihti) oli senaatin esittelijäsihteeri, Suomen Pankin pääjohtaja ja valtioneuvos.
Björkman oli Suomen Pankin pääjohtajana 8. tammikuuta 1862 alkaen kuolemaansa saakka 30. kesäkuuta 1866.
Valtioneuvos Isak Björkman on haudattu Vihdin kirkon hautausmaalle.
Carl Björkman

Carl Björkman -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Zendan vanki (vuoden 1979 elokuva)

Zendan vanki (tai Peter Sellers &amp; Peter Sellers Zendan vanki, ) on Richard Quinen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1979. Se perustuu väljästi moneen kertaan filmattuun Anthony Hopen seikkailuromaaniin "Zendan vanki" vuodelta 1894. Peter Sellers esittää siinä lontoolaista vossikankuljettajaa, joka värvätään yhdennäköisyytensä vuoksi kaksoisolennoksi kuvitteellisen Ruritanian kuningaskunnan hallitsijalle tämän turvallisuuden takaamiseksi. Muissa pääosissa näyttelevät Lynne Frederick, Lionel Jeffries, Elke Sommer ja Gregory Sierra.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja valitteli, ettei seikkailuelokuvina neljästi aiemmin filmatisoitu tarina oikein sovellu komediaksi varsinkaan, kun komiikka perustuu lähinnä Peter Sellersin maneereihin kaksoisroolissa. "Helsingin Sanomien" Helena Ylänen piti puolestaan Sellersin roolitöitä pitkästä aikaa hauskoina ja inhimillisinä eikä pelkkään irvailuun sortuvina.
Tengiz Sigua

Tengiz Sigua (; 9. marraskuuta 1934 – 21. tammikuuta 2020) oli georgialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1990–1991 ja 1992–1993.
Zviad Gamsakhurdian presidenttikaudella hän oli pääministerin tehtävää vastaava ministerineuvoston puheenjohtaja. Syksyllä 1991 hän siirtyi oppositiojohtajaksi ja oli joulukuussa yksi Gamsakhurdian vastaisten mellakoiden johtajista. Mellakat johtivat sisällissotaan ja Gamsakhurdian syrjäyttämiseen. Sigua oli yksi kolmikosta, joka johti maata kahden kuukauden ajan, kunnes Eduard Ševardnadze palasi Georgiaan Moskovasta maaliskuussa 1992.
Sigua erosi elokuuussa 1993, kun parlamentti ei hyväksynyt budjettiehdotusta.
Lab Girl

Lab Girl on yhdysvaltalaisen geobiologin Hope Jahrenin vuonna 2016 julkaistu muistelmateos. Teoksessa käsitellään Jahrenin uraa tutkijana, odottamattomia ystävyyssuhteita ja hänen elämäänsä kaksisuuntaisen mielialahäiriön kanssa. Kirjaa ei ole suomennettu.
Vastaanotto.
"Lab Girl" sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Muun muassa "Entertainment Weekly", "Elle", "Time" ja NPR kutsuivat sitä yhdeksi vuoden parhaista kirjoista. "The New York Timesin" arvostelussa kirjan uskottiin vaikuttavan kasvitieteeseen samoin kuin neurologi Oliver Sacksin ja paleontologi Stephen Jay Gouldin teokset ovat vaikuttaneet omilla aloillaan.
Jahrenin kirja nousi "The New York Timesin" julkaisemalle myydyimpien kirjojen listalle ja voitti National Book Critics Circlen jakaman palkinnon parhaasta omaelämäkerrasta. Se oli vuoden 2016 Goodreads Choice Awardseissa ehdolla parhaaksi muistelmateokseksi tai omaelämäkerraksi, mutta kategorian voitti neurokirurgi Paul Kalanithin kirja "Henkäys on ilmaa vain".
Bredis

Bredis on retail park -tyyppinen ostoskeskus Espoon Laajalahdessa. Se sijaitsee Tapiolan Golfkentän pohjoispuolella ja Turunväylän eteläpuolella.
Bredis rakennettiin kahdessa vaiheessa. Ensimmäinen vaihe valmistui 2019 ja toinen 2021. Toinen vaihe kattaa noin kolmasosan kauppakeskuksen myyntipinta-alasta. Ensimmäisen vaiheen rakennuksissa sijaitsee muun muassa sisustusliike, elektroniikkaliike ja urheilutarvikkeita myyvä outlet-liike. Toisen vaiheen rakennuksissa sijaitsee muun muassa pizzeria, kuntosali ja eläintarvikkeita myyvä liike. Kokonaisuuteen kuuluu myös päivittäistavaraliike.
Brediksen maanpäällinen pysäköintialue sijaitsee liikkeiden välissä.
Toisen rakennusvaiheen kattorakenteet toteutettiin Lehto Oy:n suurkattoelementein, jotka on nopea asentaa. Tapiolan Golfkenttä ei sijaitse Tapiolassa, vaan Laajalahden läntisimmässä osassa Tapiolan luoteispuolella.
Rougnat

Rougnat (oksitaaniksi: "Runhac") on kunta keskisessä Ranskassa Creusen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Aubussonin kaupungista itään.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Laurentin kirkko on peräisin 1200-luvulta. Se lisättiin historiallisten monumenttien luetteloon vuonna 1935. Château Bodeau on peräisin 1400-luvulta. Se toimi tapahtumapaikkana vuonna 1991 valmistuneelle Alain Corneaun elokuvalle Kaikki elämän aamut.
Auzances

Auzances (oksitaaniksi: "Auzansa") on kunta keskisessä Ranskassa Creusen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 32 kilometriä Aubussonin kaupungista itään.
Kunnan alueelta on löydetty n. 300-luvulla hylättyjen roomalaisten huviloiden jäänteitä. 1300-luvulla satavuotisen sodan aikana kaupunki kärsi Mustan prinssin johtamien englantilaisjoukkojen hyökkäyksistä ja linna nykyisellä kauppatorilla tuhoutui. Bourbonin herttua Ludvig II Bourbonilainen rakensi sen uudelleen muutamaa vuotta myöhemmin noin vuonna 1396. Linna oli 1800-luvun alussa pitkälle rapistuneessa tilassa ja hävitettiin kokonaan vuonna 1956.
Kaupungin keskustassa oleva Saint-Jacquesin kirkko on peräisin 1100-luvun alusta. Kirkossa on kopio 1500-luvulla eläneen Daniele da Volterran maalauksesta pietà, joka on kunnostettu vuonna 2012. Kirkossa on myös nykyaikaiset vuonna 1965 Nicolas Greshnyn maalaamat freskot.
Laura Leroux-Revault

Maria Laura Desiderata Le Roux (1872 – 1936) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen isänsä oli taidemaalari Louis Hector Leroux, joka antoi tyttärelleen tämän taiteellisen alkuopetuksen. Leroux-Ravaultin töitä oli näytteillä Salon des Artistes Français’ssa vuosina 1892– 1895.
Isän ja perheystävän, Jean-Jaques Hennerin, antaman alkuopetuksen jälkeen Leroux pääsi opiskelemaan Académie Julianiin, joka yksityisenä oppilaitoksena otti myös naisia opiskelijoiksi.
Leroux avioitui vuonna 1898 teollisuusyrittäjä Louis Revault’n kanssa. Tämän jälkeen hän otti käyttöön nimen Leroux-Revault. Miehestä tuli myöhemmin Pariisin alueen kansanedustaja.
Uransa varrella Leroux-Revault maalasi useita muotokuvia. Hänen teoksensa palkittiin vuonna 1893 Marie Bashkirtseff -palkinnolla ja kolmannen luokan mitalilla vuonna 1896.
Leroux-Revault’n teoksia on Nancyn ja Verdunin museoissa. Hänen teoksensa "Fille de Roy" varastettiin vuonna 1985 Bar-le-Ducin museosta. Ei ole tiedossa, mitä teokselle on sen jälkeen tapahtunut.
Zendan vanki (televisiosarja)

Zendan vanki ("The Prisoner of Zenda") on BBC:n tuottama kuusiosainen minisarja vuodelta 1984. Se perustuu moneen kertaan filmatisoituun Anthony Hopen seikkailuromaaniin "Zendan vanki" vuodelta 1894. Kaksoisroolia, pienen eurooppalaisvaltion kuningasta ja tämän kaksoisolentoa, näyttelee Malcolm Sinclair.
Juoni.
Englantilainen aatelismies Rudolf Rassendyll päättää vierailla kuvitteellisessa ”Ruritaniassa” osallistuakseen kuninkaan kruunajaisjuhliin. Perillä Rudolfille paljastuu yllättävä seikka, joka yhdistää hänet kuninkaaseen, mullistaa heidän molempien elämän ja vie heidät yhteisiin seikkailuihin.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avolan mielestä sarja on tasapaksua ja innotonta työtä: ”Suoranaista hutilointia ei näy, mutta melkoisen pahvista touhu on.” Näyttelijät ovat hänestä ammattitaitoisia, mutta pääosan esittäjä Malcolm Sinclair ei vedä vertoja aiemmissa filmatisoinneissa näytelleisiin Douglas Fairbanksiin ja Ronald Colmaniin vuoden 1937 versiossa tai Stewart Grangeriin vuoden 1952 versiossa.
Surət Hüseynov

Surət Hüseynov (12. helmikuuta 1959 – 31. heinäkuuta 2023) oli sotilas ja liikemies,joka oli Azerbaidžanin pääministeri 1993–1994.
Neuvostoliiton hajotessa Hüseynov toimi mustan pörssin kauppiaana läheisissä suhteissa venäläisten kanssa, vaurastui ja varusti oman sotajoukkonsa maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Gəncəssa. Venäjä-yhteyksien lisäksi hän vaurastui huumeiden salakuljetuksella Afganistanista Azerbaidžanin läpi länteen.
Vuonna 1993 Hüseynov johti sotilaskapinaa Gəncəssa, ja marssi joukkoineen sieltä pääkaupunkiin. Presidentti Əbülfəz Elçibəy pakeni kotiseudulleen ja pyysi Heydər Əliyevia ottamaan tilapäisesti vallan. Əliyev lupasi Hüseynoville pääministerin paikan, ja järjesti uudet vaalit jotka he voittivat ylivoimaisesti. Jo seuraavana vuonna Əliyev järjesti puhdistuksen hallinnossaan ja erotti Hüseynovin, joka joutui pakenemaan Venäjälle.
Vuonna 1997 hänet karkoitettiin Venäjältä, ja tuomittiin pitkän oikeusprosessin jälkeen elinkautiseen vankeusrangaistukseen Azerbaidžanissa.
İlham Əliyev armahti Hüseynovin vuonna 2004. Hän suunnitteli paluuta kotimaan politiikkaan, ja kun hän kuoli vuonna 2023, hänen kannattajansa epäilivät myrkytystä.
Jevgeni Poddubnyi

Jevgeni Jevgenevitš Poddubnyi (; s. 22. elokuuta 1983 Belgorod) on venäläinen sotakirjeenvaihtaja ja sotabloggari.
Poddubnyi opiskeli Belgorodin valtionyliopistossa. Hänestä tuli yksi Venäjän suosituimmista sotabloggareista ja Yleisvenäläisen valtion televisio- ja radioyhtiön sotakirjeenvaihtaja. 7. elokuuta 2024 Poddubnyi haavoittui vakavasti Kurskin alueella, jossa Ukrainan drooni osui hänen ajoneuvoonsa. Hän oli kuvaamassa Ukrainan yllätyshyökkäystä Kurskin alueelle. Valtioduuman jäsen Mihail Deljagin ilmoitti Poddubnyin kuolleen, mutta tieto korjattiin myöhemmin. Poddubnyi kuljetettiin tehohoitoon.
Yhdistynyt kuningaskunta asetti pakotteita Poddubnyitä vastaan 4. toukokuuta 2022. Sen hallitus katsoi Poddubnyin olevan Venäjän Ukrainaan hyökänneiden joukkojen kanssa yhteistyötä tekevä sotakirjeenvaihtaja. Kanadan hallinto asetti pakotteita häntä vastaan 2. helmikuuta 2023 luonnehtien häntä Venäjän disinformaatio- ja propaganda-agentiksi.
Novruz Məmmədov

Novruz Məmmədov (s. 15. heinäkuuta 1947) on azerbaidžanilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuodesta 2018. Sitä ennen hänellä oli erilaisia tehtäviä maansa ulkoasiainhallinnossa.
Lokakuussa 2019 Məmmədov jätti eronpyyntönsä ilmoittamatta syytä, ja presidentti İlham Əliyev nimitti hänen tilalleen Əli Əsədovin.
Oranssi G

Oranssi G (C16H10S2N2O7Na2) on atsoväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena esimerkiksi solubiologisissa tutkimuksissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa oranssi G on oranssia tai punaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja lisäksi etanoliin ja 2-metoksietanoliin. Aine on pH-indikaattori. Sen väri muuttuu oranssista punertavaksi pH-alueella 11,4–14. 
Oranssi G:tä valmistetaan aniliinin diatsoniumsuolan ja G-hapon välisellä atsokytkentäreaktiolla natriumhydroksidin läsnä ollessa.
Oranssi G värjää erityisesti keratiinia oranssiksi. Sitä käytetään yhtenä väriaineista esimerkiksi Papanicolaou-värjäyksessä (Pap-värjäys) ja trikromivärjäyksissä. Yhdistettä voidaan käyttää myös nahan, paperin ja tekstiilien, kuten silkin värjäämiseen.
Kehitys (lehti)

Kehitys (, vuosina 1969–1989 Kehitysyhteistyö) oli vuonna 1969 perustettu aikakauslehti, jota julkaisi Suomen ulkoministeriö. Se käsitteli laajasti kehitysyhteistyötä ja kehitysmaita.
Lehti ilmestyi neljästi vuodessa ja se oli mahdollista tilata maksutta. Painetun lehden tilaajamäärä oli lehden lakkautushetkellä noin 15 800. Viestintäalan ammattijärjestö ProCom palkitsi julkaisun vuosina 2021 ja 2023 parhaana organisaatiomediana. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Erja-Outi Heino.
Ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Ville Tavio päätti lehden lakkauttamisesta vuonna 2024 osana laajoja Suomen valtiontalouteen kohdistuvia säästöjä.
Kehitys

Kehitys tarkoittaa asioiden muuttumista ajan myötä, kehittymistä, usein nimenomaan parempaan suuntaan. Se voi viitata myös seuraaviin asioihin:
Medauroidea extradentata

Medauroidea extradentata on kummitussirkkalaji Vietnamista.
Levinneisyys ja elinalue.
"Medauroidea extradentata" on kotoisin Vietnamista, mutta se on sopeutunut elämään alueilla myöskin Yhdysvalloissa, Azoreilla ja Etelä-Afrikassa. 
Anatomia.
"Medauroidea extradentata"-lajilla on pitkä siivetön keho, jota peittävät pienet piikit. Varsinkin koiraan ruumis on hyvin laiha. Koirailla on pidemmät tuntosarvet kuin naarailla, ja naarailla on pienet sarvet ja lyhyemmät tuntosarvet kuin koirailla. 
"Medauroidea extradentata"-naaraat kasvavat n. 10 senttimetrin pituisiksi, ja koiraat n. 7 senttimetrin pituisiksi. 
Käyttäytyminen.
"Medauroidea extradentata" on yöaktiivinen. Se on lauhkea ihmisiä ja toisiaan kohtaan, ja uhattuna esittää kuollutta. 
Ruokavalio.
"Medauroidea extradentata" on kasvinsyöjä. Lajin luontainen ruokavalio on huonosti ymmärretty, mutta laboratoriossa "Medauroidea extradentata" on selvinnyt syömällä luomu lehtisalaattia ja porkkanaa. Porkkanaa syöneet nymfit ovat kuitenkin kasvaneet steriileiksi. 
Harrastajat suosittelevat lajille ruoaksi jalavakarhunvatukanlehtiä, tammenlehtiä, hasselpähkinänlehtiä, ruusunlehtiä ja vadelmanlehtiä silloin kun sitä kasvatetaan vankeudessa. 
Nälkääntyneenä "Medauroidea extradentata" saattaa kääntyä kannibalismiin. 
Lisääntyminen &amp; elinkaari.
"Medauroidea extradentata" voi lisääntyä anisogamisesti ja partenogeneettisesti. Munat ovat pieniä ja harmaita, jotka kuoriutuvat 5–8 viikon jälkeen naaraan munimisesta. Melkeinpä kaikki munitut munat kehittyvät kuoriutumiseen asti.
Lancia Lambda

Lancia Lambda on Lancian valmistama auto, joka esiteltiin vuoden 1922 Pariisin autonäyttelyssä. Auton suunnitteli Battista Falchetto ja Vincenzo Lancia testasi autoa itse. Auton alku jäljitetään 7. joulukuuta 1918 jätettyyn patenttihakemukseen. Auton rakenne ei käyttänyt perinteistä tikapuurakennetta runkona, ja vaihteistotunneli sijaitsi istuimien välissä, joiden myötä auton painopiste oli matalammalla ja auto näytti urheilullisemmalta. Auto oli ensimmäinen, joka ei käyttänyt hevosten vetämistä vaunuista periytyvää runkorakennetta. Uuden rakenteen inspiraation sanotaan tulleen laivojen runkorakenteista. Auto oli myös ensimmäinen, joka käytti erillisjousitusta edessä ja siten vähensi jousittamattoman massan määrää. Auton kehitysaikana Italian tiet aiheuttivat lehtijousituksen hajoamisia, jonka vuoksi Lancia pyysi Falchettoa suunnittelemaan auton ilman jäykkää etuakselia. Falchetto ehdotti jarrujen käyttöä etupyörissä ja koeajojen myötä Lancia otti ne käyttöön. Tavaratila yhdistettiin auton unibody-rakenteeseen, ja auton palomuurin kanssa se toimi myös koria jäykistävänä rakenteena.
Sua kaipaan

Sua kaipaan on suomalaislaulaja Leena Vanamon ainoaksi jäänyt esikoisalbumi vuodelta 1984. Aikakaudelle tyypilliseen tapaan levyn materiaalista suurin osa on käännöksiä ulkomaalaisista hittikappaleista. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat ”Viet itsekontrollin”, nimikappale ”Sua kaipaan” sekä Frederikin kanssa laulettu duetto ”Haluan sun”.
Albumi julkaistiin CBS-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Levy ei saavuttanut kovin suurta menestystä eikä kohonnut albumilistoille.
Kappaleet.
B-puoli.
Lähde: 
Tekijät.
Muusikot.
Peruskokoonpano.
Lähde: 
Vierailevat muusikot.
Lähde: 
Tuotanto.
Lähde:
Anisogamia

Anisogamia eli heterogamia on kahden erikokoisen sukusolun eli gameetin, jotka ovat naaras- ja urospuolinen, yhdistymistä suvullisen lisääntymisen saavuttamiseksi. Anisogamiassa naaraan suurikokoisempi sukusolu eli munasolu, ja uroksen pienikokoisempi sukusolu eli siittiö. Anisogamiaa esiintyy sienissä, selkärankaisissa ja selkärangattomissa. 
Anisogamia kehittyi Isogamiasta, ja on tällöin toinen askel suvullisen lisääntymisen kehittymisessä. Anisogamiasta kehittyi oogamia, jota kaikki selkärankaiset, kasvit ja osa sienistä käyttävät lisääntymiseen.
Uros ja naaraspuolinen anisogaminen solu voi olla siimainen että siimaton riippuen solun lajista.
Bardun kirkko

Bardun kirkko () on Bardun kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1829.
Beiarnin kirkko

Beiarnin kirkko () on Beiarnin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873.
Semjon Pegov

Semjon Vladimirovitš Pegov (; s. 9. syyskuuta 1985 Smolensk) on venäläinen toimittaja, sotakirjeenvaihtaja ja sotabloggari. Hän tuli verkossa tunnetuksi WarGonzo-pseudonyymillä.
Pegov valmistui Smolenskin valtionyliopistosta vuonna 2007 ja aloitti samana vuonna uransa Smolenskin valtiollisen televisio- ja radioyhtiön palveluksessa. Hän toimitti vuosina 2007–2009 BIGmag-taidelehteä. Sotien käsittelyn hän aloitti ollessaan vuosina 2009–2013 Abaza TV:n kirjeenvaihtajana Abhasian Suhumissa. Pegov pääsi vuonna 2013 Life.run erikoiskirjeenvaihtajaksi. Hän tuli suuren yleisön tietoon Venäjän näkökulman edustajana vuonna 2014. Hänelle myönnettiin Venäjällä mitali ansioista isänmaalle, mitä perusteltiin Krimin miehityksen ”objektiivisella käsittelyllä”. Vuonna 2017 Pegov perusti WarGonzo-nimisen Youtube-kanavan, jossa käsiteltiin sotiin ja aseisiin liittyneitä aiheita. Elokuussa 2020 Valko-Venäjän poliisi pidätti Pegovin Svjatlana Tsih’anouskajan tukimielenosoituksen yhteydessä. Hänet vapautettiin päivän kuluttua Venäjän suurlähetystön, Vladimir Solovjovin, Roman Babajanin ja Margarita Simonjanin vedottua hänen puolestaan. Syksyllä 2020 Pegov matkusti kuvaamaan konfliktia Vuoristo-Karabahissa. Azerbaidžanin syyttäjänvirasto avasi rikostutkinnan laittomasta maahantulosta ja yllytyksestä alueellisen koskemattomuuden loukkaukseen. Joulukuussa 2021 Pegov joutui pidätetyksi Chișinăun kansainvälisellä lentoasemalla Moldovassa. Hänet vapautettiin kuulustelujen jälkeen. Toukokuussa 2022 Youtube sulki Pegovin kanavan käyttöehtojen vastaisena.
Syyskuussa 2022 Pegov pidätettiin oletetusta hotellin johtajan uhkailusta humalassa. Institute for the Study of War epäili asian johtuneen Venäjän hallinnon kampanjasta mahdollisesti liian vaikutusvaltaisiksi koettuja sotakirjeenvaihtajia vastaan. Pegov haavoittui ollessaan Somalia-pataljoonan seurassa lokakuussa 2022. Tassin mukaan hän joutui leikkaushoitoon. Marraskuussa 2022 Vladimir Putin myönsi Pegoville Rohkeuden kunniamerkin. Pegov kutsuttiin tapaamiseen Putinin kanssa kesäkuussa 2023. Tuolloin hänellä oli 1,3 miljoonaa Telegram-seuraajaa kanavallaan, jolla käsiteltiin Ukrainan sodan rintamatilannetta. Vuoden 2023 päättyessä Telegram-seuraajia oli 1,1 miljoonaa.
Pegov on julkaissut muun muassa kirjan Arsen Pavlovista ja dokumentin Aleksandr Zahartšenkosta. Hän on osallistunut Odessan vapaa kaupunki -informaatiohankkeeseen. Pegov väitti toukokuussa 2022 Mariupolissa olevan Naton käyttämän salaisen laboratorion. StopFake-hanke kumosi väitteen. Heinäkuussa 2022 Pegov väitti Turkin ja Yhdysvaltain lähettävän Ukrainaan Isis-taistelijoita. Pegov on naimisissa ja hänellä on lapsi.
Solheimin kirkko (Bergen)

Solheimin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1956.
Fanan kirkko

Fanan kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.