tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raimo Kanerva

Raimo Antti Olavi Kanerva (22. elokuuta 1941 Turku – 17. syyskuuta 1999) oli suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko, jonka tuotannon keskeisiä piirteitä olivat edistyksellinen graafisten menetelmien käyttö sekä huomattavan luja piirrostekniikka.
Kanervan vanhemmat olivat talonmies Väinö Kanerva (ent. Carenius) ja Suoma Kulonen. Kanerva oli naimisissa tekstiili-insinööri Kaisa Karttusen kanssa, perheen lapsia ovat Elisa (s. 1966), Noora (1973–1989).
Kanerva opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1958-61. Lisäksi hän oli Aukusti Tuhkan taidegrafiikan kurssilla 1961 ja Stanley W. Hayterin ateljeessa (Atelier 17) Pariisissa 1963. Hän debytoi Turussa 1963. Ennen taiteilijan uraansa Kanerva työskenteli opettajana, taideterapeuttina ja korusuunnittelijana. Hän oli Suomen ensimmäinen kuukausipalkkainen läänintaiteilija, toimipaikkanaan Hämeen lääni. Graafikkona Kanerva yhdisteli modernin grafiikan eri tekniikoita, mutta tuli tunnetuksi myös erilaisten kirjapainotekniikoiden kuten offsetpainon hyödyntäjänä. Monissa hänen teoksissaan on surrealistisia piirteitä.
Veli Ekroos

Veli Ekroos (s. 28. maaliskuuta 1945 Turku) on suomalainen taidegraafikko ja kuvataiteilija. Hän asuu Vaasan Vähässäkyrössä.
Ekroos valmistui Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulusta vuonna 1964. Taiteilijan debyytti oli Turussa 1966. Hänen vanhempansa olivat osastonhoitaja Veikko Ekroos ja kondiittori Aino Ekroos o.s. Hukkanen. Hänen puolisonsa on lastenhoitaja Virva Ekroos o.s. Mauria, jonka vanhemmat olivat merikapteeni Mauritz Gunnander Mauria ja Irja Mauria. Veli Ekroosilla on yksi lapsi Joona (s. 1971).
Svenska nu

Svenska nu on ruotsin kielen ja ruotsinkielisen kulttuurin verkosto Suomessa. Verkosto pitää ruotsin kielen opetusta rikastuttavana kulttuuriaineena.
Svenska nun visio on, että suomenkieliset nuoret uskaltavat käyttää ruotsin kieltä arkielämässään. Verkosto työskentelee paremman ja motivoivamman ruotsinopetuksen puolesta, välittää ruotsalaista nuorisokulttuuria ja kohtaamisia ruotsin kielen kanssa ja tukee nuorten usean kielen osaamista.
Verkoston rahoittajana toimivat muun muassa Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto, Ruotsin valtio, Suomen valtio, Svenska kulturfonden, Svenska litteratursällskapet, Svenska Folkskolans Vänner ja Helsingin Sanomain säätiö 
Verkoston puheenjohtajana toimii eduskunnan entinen puhemies Paavo Lipponen ja varapuheenjohtajina toimittaja Tuomas Enbuske, professori Kirsti Lonka ja ruotsalainen kansanedustaja Maria Wetterstrand. 
Järjestön toimintaa.
Svenska nu on rahoittanut muun muassa teatteritoimintaa, jossa suomenkielisiä kouluja kiertää kaksikielinen teatteri, tarkoituksena elävöittää suomenkielisten koulujen ruotsinkielen opetusta.
Järjestö on tuonut Suomeen myös ruotsalaisia kirjailijoita.
Svenska nu -verkoston aloittaessa toimintansa lähetettiin toisen, kolmannen ja neljännen asteen oppilaiden vanhemmille, 60 000 kotiin, kirje, jossa verkoston suojelijaksi ja puheenjohtajaksi tunnustautunut Paavo Lipponen kertoi kuinka hän oppi ymmärtämään ruotsin kielen tärkeyden. Kirje aiheutti keskustelua ruotsinkielen opetuksesta.
Valtuuskunta.
Valtuuskunnan jäseninä on 38 suomalaista suomen- ja ruotsinkielistä yhteiskuntaelämän vaikuttajaa eri aloilta. Valtuuskunnan jäseniä ovat muiden muassa professori Matti Klinge, toimitusjohtaja Irina Krohn, kansanedustaja Miapetra Kumpula-Natri, kirjailija Rosa Liksom, kaupunginjohtaja Markku Lumio, EK:n toimitusjohtaja Mikko Pukkinen, kansleri Kari Raivio, kansanedustaja Kimmo Sasi, apulaiskaupunginjohtaja Pekka Sauri, toimitusjohtaja Suvi-Anne Siimes, ministeri Pär Stenbäck ja Tampereen yliopiston rehtori Krista Varantola.
Kvanttoripronomini

Kvanttoripronominit ovat sellaisia pronomineja, jotka kvalifioivat eli ilmaisevat
jotain puheena olevan joukon suuruudesta. 
Esimerkiksi: 
Kvanttoripronominit.
Kvanttoripronomineihin luetaan seuraavat pronominit:
Kvanttoripronomineihin rinnastettavissa on myös osa epätyypillisiä komparoituvia ja adjektiiville tyypillisiä määritteitä kuten "yhä useammat" ja "aika moni"".
Kaiju Haanpää

Kaiju Haanpää (o.s. Järvilehto, s. 20. tammikuuta 1948 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija.
Haanpää opiskeli Turun Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa taidemaalariksi 1968–1971, Taideteollisessa korkeakoulussa kuvaamataidon opettajaksi 1972–1976, taiteen maisteriksi 1986–1987.
Hänen vanhempansa ovat kihlakunnan neuvos Niilo Ilmari Järvilehto ja Helvi Irene Järvilehto (o.s. Lammi). Ensimmäinen aviomies oli Hannu-Pekka Haanpää, joka on kuollut. Nykyinen avopuoliso vuodesta 1980 on professori, fil.tri Pekka Juhani Korhonen. Lapsia Haanpäällä on neljä.
Ulla Liuhala

Ulla Esteri Liuhala (s. 7. joulukuuta 1948 Huittinen) on vihtiläinen kuvataiteilija.
Liuhala opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1968–1971 ja Repin-instituutissa 1973–1974.
Erkki Mykrä

Erkki Kalervo Mykrä (s. 26. tammikuuta 1948 Heinola) on turkulainen kuvanveistäjä. Hän on myös tehnyt musiikkia.
Mykrä opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1969-1972. Hän myös toimi Turun Piirustuskoulun kuvanveiston opettajana 1977-1988. Mykrä on osallistunut kotimaisiin ja ulkomaisiin näyttelyihin vuodesta 1969. Hän on pitänyt yksityisnäyttelyjä vuodesta 1971. Mykrän töitä on Kuopion taidemuseon, Wäinö Aaltosen museon, Lahden taidemuseon ja Yrjö A. Jäntin kokoelmissa.
Mykrä on toiminut myös muusikkona ja tehnyt omaa musiikkia yhteistyössä muun muassa Pirjo ja Matti Bergströmin kanssa. Yleisradio lähetti Helsingin Vanhalta Ylioppilastalolta Mykrän konsertin vuonna 1979. Vuonna 1980 Yleisradio nimesi Mykrän "Viikon suomalaiseksi lauluntekijäksi". Mykrä julkaisi ensimmäisen LP-levynsä julkistamiskonsertissa Helsingin Tavastia-klubilla 1988.
Diskografia.
Singlet
Albumit
HMAS Hobart

HMAS Hobart on ollut kolmen Australian laivaston sotalaivan nimenä:
Hilok (joki)

Hilok () on Baikaliin laskevan Selengan sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä ja Burjatian tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 840 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 38 500 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus 22 kilometrin päässä joen suusta on 101 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Arahleijärvestä ja virtaa Šakšinskoje- ja Irgenjärvien kautta vuorten reunustamaan leveään laaksoon. Alajuoksulla se on liikennöintikelpoinen.
Hilokin laaksossa kulkee Siperian rata. Sen varrella sijaitsee Hilokin kaupunki sekä Mogzonin, Novopavlovkan ja Tarbagatain kaupunkimaiset taajamat.
Šilka

Šilka () on joki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Yhdessä Argunin kanssa se muodostaa Amurjoen. Šilkan pituus on 560 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 206 000 neliökilometriä. Sen virtaama vaihtelee voimakkaasti. 149 kilometrin päässä joen suusta virtaama on keskimäärin 521 kuutiometriä sekunnissa.
Joki syntyy Ononin ja Ingodan yhtyessä. Se virtaa syvässä laaksossa Šilkan ja Amazarin harjanteiden sekä Boršovotšnyiharjanteen välissä. Joki on liikennöintikelpoinen.
Šilkan laaksossa kulkee Siperian rata. Sen varrella sijaitsevat Šilkan ja Sretenskin kaupungit sekä Holbonin, Kokuin ja Ust-Karskin taajamat.
Onon

Onon () on Amurin vesistöön kuuluva joki Mongoliassa ja Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Yhdessä Ingodan kanssa se muodostaa Šilka-joen. Ononin pituus on 1 032 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 96 200 neliökilometriä. Sen virtaus vaihtelee voimakkaasti. 12 kilometrin päässä joen suusta virtaus on keskimäärin 191 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Hentei-ylängön keskiosasta. Yläjuoksulla se virtaa Hentein–Tšikoin ylängön kautta muodostaen saaria, alajuoksulla Mogoituin ja Borštšovskin harjanteiden välissä. Tärkeimmät sivujoet ovat Hurah-Gol, Borzja, Unda, Agutsa, Kyra ja Aga.
Ononin varrella sijaitsevat Akšan, Nižni Tsasutšein ja Olovjannajan piirikeskukset.
Historia.
Onon antoi nimensä Ononjoen taistelulle, jonka kiinalaiset ja mongolit kävivät sen rannalla 15. kesäkuuta 1410.
Ingoda

Ingoda () on Amurin vesistöön kuuluva joki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Yhdessä Ononin kanssa se muodostaa Šilkajoen. Ingodan pituus on 708 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 37 200 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaama joen suussa on 72,6 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Hentiivuoristosta. Yläjuoksulla se virtaa kapeassa rotkossa ja keskijuoksulla leveässä kattilalaaksossa Jablonovyivuoriston ja Tšerskin harjanteen välillä. Alempana Ingoda läpäisee Tšerskin ja joukon muita harjanteita, jolloin sen laakso kapenee.
Ingodan laaksossa kulkee Siperian rata. Sen varrella sijaitsee Tšitan kaupunki, Atamanovkan, Drovjanajan, Darasunin, Karymskojen ja Novokrutšininskin taajamat sekä Uljotyn piirikeskus.
Primadonna

Primadonna (, ensimmäinen nainen) on oopperan, operetin tai revyyn naispääosan esittäjä. Erityisesti nimitystä käytetään italialaisten oopperoiden yhteydessä. Nimitys on ollut käytössä 1600-luvulta lähtien. Ensimmäisenä primadonnana pidetään italialaista oopperalaulajaa Anna Renziä. Äänialaltaan primadonna on usein, muttei aina, sopraano. Laajemmin ymmärrettynä ja käytettynä primadonna tarkoittaa oopperatalon tunnetuinta naislaulajaa ja nimitystä on käytetty myös itserakkaasta, oikukkaasta naishenkilöstä.
Nimityksen juuret ovat italialaisessa commedia dell'artessa, jossa käytettiin vakiintuneita roolityyppejä. Esimerkiksi venetsialainen palkkalista 1600-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta luettelee komediaseurueen henkilöt "prima donna," "seconda donna" (toinen nainen) ja "terza donna" (kolmas nainen), joiden palkkio oli 300, 160 ja 70 dukaattia. Nimitystä alettiin 1700-luvun alkupuolella käyttää roolityypin lisäksi prima donna -roolin laulajasta. Naispääosan esittäjät olivat joskus omahyväisiä ja oikukkaita, joten heistä alettiin 1700-luvun alkupuolella tehdä pilapiirroksia ja satiireja. Primadonna-nimitys ei kuitenkaan vielä silloin ollut yleiskäsite, sillä esimerkiksi Mozartin "Der Schauspieldirektor" -oopperan ("Teatterinjohtaja" vuodelta 1786) satiirinen libretto käyttää saksankielistä nimitystä "Erste Sängerin".
Italialaisissa varhaisissa oopperoissa primadonnan miespuolinen vastine oli "primo uomo," joka yleensä oli kastraattilaulaja. 1700-luvulla tuli yleiseksi käytännöksi asettaa johtavan primadonnan ("primadonna assoluta e sola") vastanäyttelijäksi toinen primadonna ("altra primadonna"), jolloin heidän välisensä kilpailu oli librettojen tärkeä motiivi.
Emerik Olsoni

Emerik Olsoni (11. helmikuuta 1887 Kurkijoki – 20. elokuuta 1971 Falun, Ruotsi) oli suomalainen filosofian maisteri, kirjastonhoitaja, toimittaja ja kääntäjä.
Elämä.
Emerik Olsonin vanhemmat olivat kirkkoherra Carl Gustaf Olsoni ja Anna Eleonora Öhquist. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1904 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1910 ja filosofian maisteriksi 1919. Olsoni opiskeli lisäksi Uppsalan yliopistossa ruotsinkieltä ja kirjallisuutta sekä Saksassa filosofiaa, kasvatusoppia ja psykologiaa. 
Olsoni oli 1911–1912 Helsingin yliopiston kirjastossa amanuenssina ja sen jälkeen ruotsinkielen opettajana Kouvolan yhteiskoulussa 1912–1915, Itä-Karjalan kansanopiston rehtorina 1915–1916 ja kansalaisopiston ja kaupunginkirjaston johtajana Kuopiossa 1916–1919. Hän oli sitten Helsingin yliopiston kirjastossa assistenttina ja alikirjastonhoitajana vuodesta 1919 ja vuodesta 1938 vanhempana alikirjastonhoitajana aina vuoteen 1950 saakka. Olsoni toimi myös puolustusvoimain keskuskirjaston hoitajana. 
Olsoni toimi "Iltalehden" avustajana ja oli 1920-luvulla jonkin aikaa lehden päätoimittajana. Vuosina 1930–1931 hän oli "Ajan Sanan" päätoimittaja.
Olsoni oli keväällä 1949 Sveitsissä avustamassa marsalkka Mannerheimia muistelmien kirjoittamisessa. Vuodesta 1950 hän asui Ruotsissa.
Perhe.
Emerik Olsoni oli naimisissa 1910–1940 piirustuksenopettaja Laine Wilhelmina Särmän kanssa ja vuodesta 1941 ruotsalaisen filosofian maisteri Tora Signe Emelie Hammarskiöldin kanssa.
Australianpääsky

Australianpääsky ("Petrochelidon nigricans" syn. "Hirundo nigricans") on Australiassa, Timorissa ja Salomonsaarilla tavattava pääskyihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan australianpääsky on 12–13 cm. Australianpääskyn pää ja selkä ovat väritykseltään kiiltävän sinertävän mustat. Alaperä on vaalea ja siinä on mustia viiruja, yläperä on ruskean ja mustan kirjava. Pyrstö on haarapäinen. Rinta ja vatsa ovat väriltään kellertävän valkoiset ja niissä on heikkoa raidoitusta. Australianpääsky muistuttaa ulkonäöltään keijupääskyä ("Petrochelidon ariel")
Levinneisyys ja elinympäristö.
Australianpääsky pesii Australiassa, Timorissa ja Salomonsaarilla. Muuttoaikoina sitä tavataan myös Uudessa-Seelannissa ja Uudessa-Kaledoniassa. Lajin elinympäristöä ovat avoimet metsät ja aukiot metsissä sekä maatalousmaat, joilla kasvaa myös puita. Lajia tavataan usein vesialueiden lähettyviltä.
Elintavat.
Australianpääskyt muodostavat usein pieniä kolonioita suurten puiden läheisyyteen. Iltaisin linnut kokoontuvat suuremmiksi ryhmiksi ja menevät yöpymään puiden koloihin. Laji kerääntyy myös suuremmiksi ryhmiksi muuttoaikoina. Linnut saapuvat talvehtimisalueiltaan elo-syyskuussa ja lähtevät maalis-huhtikuussa.
Ravinnokseen australianpääsky saalistaa ilmassa lentäviä hyönteisiä. Laji on taitava lentäjä ja syöksyy hyönteisen havaitessaan sen kimppuun.
Australianpääskyn pesimäkausi kestää yleisimmin elokuusta joulukuulle. Pesä rakennetaan puunkoloon heinistä ja lehdistä ja samaa pesää voidaan käyttää useana vuonna. Naaras munii kolmesta viiteen munaa. Myös koiras osallistuu munien hautomiseen.
Akoluutti

Akoluutti on alempi kirkollinen virka katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa. Jumalanpalveluksessa hänen tehtävänään on toimia avustavana alttaripalvelijana.
Nimitys tulee kreikan kielen sanasta ακολουθος (akolouthos), joka tarkoittaa kumppania tai seuraajaa.
Akoluutti oli henkilö joka on saanut katolisen kirkon ylimmän vihkimyksen neljästä alimmasta vihkimyksestä ("ordines minores"). Näitä alemipia vihkimyksiä oli akoluutin ohella eksorkisti, lehtori ja ostiaari. Akoluutin tehtäviin kuului muun muassa alttarikynttilöiden sytyttäminen, viinin ja veden valmistelu messua varten sekä kynttilöiden kantaminen kulkueissa. Vuonna 1972 latinalaista riitusta seuraavissa hiippakunnissa lopetettiin akoluutiksi vihkiminen. Akoluutin tehtäviä hoitavat ministrantit, messupalvelijat, joita ei vihitä tehtävään.
Helge Hyrkkälä

Helge Johannes Hyrkkälä (sukunimi vuoteen 1943 "Hyrkstedt"; 19. toukokuuta 1887 Helsinki – 26. toukokuuta 1950 Pietarsaari) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Helge Hyrkstedt kävi Helsingin suomalaista reaalilyseota ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän sai myös yksityisopetusta taidemaalari Berndt Lagerstamilta ja hän opiskeli näyttämötaidetta Kaarlo Halmeen ohjauksessa. Hyrkstedt teki myöhemmin opintomatkoja Saksaan, Tanskaan ja Ruotsiin. 
Hyrkstedt meni valtionrautateiden palvelukseen 1908 ja oli muun muassa kirjurina liikennetirehtööriapulaisen konttorissa Vaasassa vuoteen 1917 saakka. Suomen sisällissodan aikana 1918 Hyrkstedt oli kulkulaitospäällikön alaisena ja toimi junanlähettäjänä valkoisten valtaamilla asemilla sekä oli etulinjan lennätinpalveluksessa. Sodan jälkeen hän oli virkavala- ja tutkijakomitean sihteerinä vuoteen 1919 saakka. 
Hyrkstedt erosi rautateiden palveluksesta 1921 ja meni tupakkatehdas Ab J. A. Holm &amp; Co Oy:n palvelukseen kuuluen myöhemmin myös yhtiön johtokuntaan. Myöhemmin Hyrkstedt oli työssä Oy Ph. U. Strengberg &amp; K:ni Ab:n myynti- ja mainososastolla ja hän hoiti myös yhtiön suomalaista kirjeenvaihtoa. 
Hyrkstedt toimi Pietarsaaren Työväen Näyttämön ohjaajana 1910–1915 ja Keski-Pohjanmaan Radioyhdistyksen ohjelmapäällikkönä 1930–1936. Hän oli myös Pietarsaaren Dramaattisen Yhdistyksen puheenjohtajana ja oli Pietarsaaren suojeluskunnan jäsenenä vuodesta 1918 ja suojeluskunnan esikunnan jäsenenä 1932–1936. 
Hyrkstedt toimi taidemaalarina ja piirtäjänä ja hän suunnitteli muun muassa jääkäriluutnantti Sten Holmin muistopatsaan Pietarsaaren hautausmaalle sekä useita suojeluskuntain ja yhdistysten lippuja. Hyrkstedt suomensi Gustaf af Geijerstamin ja Ernst Didringin teoksia, käänsi ruotsiksi Eino Leinon "Lalli"-näytelmän sekä kirjoitti 4-näytöksisen kansankomedian "Kylakohinaa", jota esitettiin syksyllä 1937 Kansallisteatterissa.
Aleksanteri Fränti

Aleksanteri Fränti (sukunimi aik. "Hippi"; 4. toukokuuta 1881 Lapua – 11. toukokuuta 1950 Kajaani) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toiminnanjohtaja ja nuorsuomalaisten sekä Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Fräntin vanhemmat olivat talollinen Jaakko Hippi ja Sofia Nyrhilä. Hän kävi kansakoulun ja valmistui opettajaksi 1904 Rauman seminaarista. Fränti toimi kansakoulunopettajana ja postitoimiston hoitajana Kittilässä 1904–1919 ja hän oli myös Lapin maatalousseuran sihteerinä 1906–1919. Fränti oli Kajaanin maanviljelysseuran sihteerinä 1919–1940, "Kajaanin suoviljelyn ystävien" sihteerinä 1922–1950 ja Kajaanin maanviljelysseuran toiminnanjohtajana 1940–1950. Hän omisti myös itse maatilan. Fränti sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1929.
Fränti oli nuorsuomalaisten kansanedustajana 1909–1914 ja 1917 edustaen Lapinmaan vaalipiiriä. Hän oli vielä Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana 1919–1922 (Lapinmaan vaalipiiri) ja 1933–1936 (Oulun läänin eteläinen vaalipiiri). Jälkimmäiselle kaudelleen hän tuli marraskuussa 1933 Mikkelin läänin maaherraksi siirtyneen edistyspuolueen Emil Jatkolan paikalle. Fränti kuului myös Suomen Pankin tilintarkastajiin ja valtiontilintarkastajiin.
Fränti oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Hän oli myös Suomen-Venäjän rajakomission puheenjohtajana ja Kajaanin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Fränti oli myös Lapin maatalousseuran puheenjohtajana ja Suomen hypoteekkiyhdistyksen valtuuskunnan varapuheenjohtajana.
Aleksanteri Fränti oli naimisissa vuodesta 1911 Maria Kustaava Kandelinin kanssa. Heillä oli kaksi lasta joista toinen oli Kainuun maatalouden kehittäjänä tunnettu agronomi ja maanviljelysneuvos Aslak Fränti.
OK Go

OK Go on rock-musiikkia soittava yhtye Chicagosta, Illinoisista, joka tunnetaan erityisesti kappaleidensa erikoisista musiikkivideoista. Tällä hetkellä yhtye asustaa Los Angelesissa, Kaliforniassa. Alkuperäiset jäsenet perustivat yhtyeen vuonna 1998, ja julkaisivat kaksi studioalbumia, ennen kuin Andy Duncan jätti yhtyeen vuonna 2005.
31. heinäkuuta 2006 yhtye julkaisi videon "Here It Goes Again"-kappaleesta. Videon on ohjannut ja suunnitellut Trish Sie. Kuuden ensimmäisen päivän aikana videota katsottiin YouTubessa yli miljoona kertaa. Elokuussa 2010 alkuperäistä videota kappaleesta oli katsottu jo yli 52 miljoonaa kertaa, sijoittuen 71:lle sijalle "katsotuimmat videot"-listalla YouTubessa. Tosin EMI on estänyt videon katsomisen monessa maassa (mukaan lukien Suomi) tekijänoikeuksien vuoksi, joten videon katsojamäärät eivät ole nousseet enää samaan tahtiin.
Vuonna 2006 video voitti YouTube Awardin "Most Creative" (luovin)-kategorian. 11. helmikuuta 2006 OK Go ja videon ohjannut Trish Sie voittivat Grammy-palkinnon "Best Short-Form Music Video" heidän musiikkivideostaan "Here It Goes Again".
Eino Pernu

Eino Pernu () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli Saksassa sotilasoppinsa saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella. Myöhemmin hän soti Suomen sisällissodassa joukkueenjohtajana Valkoisessa armeijassa.
Perhe ja koulutus.
Pernun vanhemmat olivat kauppias Jooseppi Pernu ja Ida Maria Ollila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aili Elina Kurthin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolan suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1915 ja liittyi Etelä-Pohjalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuonna 1915. Hän kävi aseseppäkurssin Vaasassa vuonna 1918 ja sotilaspedagogisen kurssin Hämeenlinnassa vuonna 1925 sekä taktiikan soveltamiskurssin Viipurissa vuonna 1926. 
Jääkärikausi.
Pernu liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 1. marraskuuta 1917 pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota.
Pernu astui Suomen armeijan palvelukseen luutnantiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa sekä Kämärällä.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Pernu määrättiin sisällissodan jälkeen suoritetun armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä komppanianpäälliköksi Valkoisen kaartin rykmentin II pataljoonaan, josta hänet siirrettiin 10. joulukuuta 1918 Vuoristoprikaatiin ja määrättiin Kaartin jääkäripataljoonan konekiväärikomppanian päälliköksi. Pernu erosi armeijasta 6. toukokuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen, jossa hänet sijoitettiin aluksi opettajaksi Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin alipäällystökursseille ja myöhemmin Kalvolan suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Hän oli taktiikan opettajana Suojeluskuntain päällystökoulussa Hämeenlinnassa 26. lokakuuta 1919 – 6. syyskuuta 1920 välisen ajan ja Keski-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin päällikkönä 5. lokakuuta 1920 – 1. helmikuuta 1923 välisen ajan. Pernu erosi suojeluskunnasta ja astui rajavartiolaitoksen palvelukseen 1. helmikuuta 1923 ja hänet sijoitettiin Joensuun rajavartiostoon komppanianpäälliköksi. Pernu kuoli helmikuun lopulla 1928 Lieksassa sydänkohtaukseen. Pernu on haudattu Kalajoelle.
Mary Jo Sanders

Mary Jo Sanders (13. tammikuuta 1974 Auburn Hills, Michigan) on välisarjan nyrkkeilijä. Välisarjassa Sanders on voittanut WBC- IBA- ja WIBA-liittojen mestaruudet. 
Ammattiura.
Sanders debytoi vuonna 2003. Vuonna 2004 Sanders voitti IBA-liiton ylemmän kevytsarjan mestaruuden yhdeksäneräisessä kamppailussa Lisa Holewyneltä. 
Vuonna 2006 Sanders kukisti Iva Westonin kolmieräisessä kamppailussa teknisellä tyrmäyksellä ja voitti WBC-liiton välisarjan mestaruuden. Samassa ottelussa Sanders myös voitti Ann Wolfen jäljiltä avoimeksi jääneen WIBA-liiton mestaruuden. 
Vuonna 2008 Sanders otteli kahdesti Holly Holmia vastaan. Molemmissa otteluissa oli panoksena Holmin IFBA-liiton mestaruus. Ensimmäisen kohtaamisen Sanders hävisi kahden tuomarin nähtyä ottelun päättyvän tasan ja yhden saatua Holm voittajaksi. Uusintaottelussa tuomarit näkivät ottelun päättyneen tasan.
Soissons

Soissons on Aisnejoen varrella Aisnen departementissa Ranskassa sijaitseva kaupunki. Vuonna 2017 siellä asui noin 28 500 asukasta. Kaupungin lähellä on sen pitkän historian aikana käyty useita huomattavia taisteluita.
Soissons mainitaan roomalaisissa lähteissä ensimmäisen kerran kelttiläisellä nimellään "Noviodunum", ”uusi mäkilinna”. Caesarin aikaan se oli svessionien asutuskeskus. Kaupunki oli 400-luvulla lyhytikäisen Soissons'n kuningaskunnan pääkaupunki. Frankkien kuningas Klodvig valloitti sen vuonna 486 Soissonsin taistelussa. Soissons kuului sittemmin frankkien hallitsemaan Neustriaan.
Napoleonin sotien aikana Preussin joukot ryöstivät Soissonsin kahdesti. Ranskan–Preussin sodassa vuonna 1870 kaupunkia piiritettiin, kunnes se antautui.
Nykyisin Soissons on tunnettu metalli-, kone-, lasi- ja kumiteollisuudestaan sekä 1100–1200-luvulla rakennetusta katedraalistaan.
Syagrius

Syagrius (k. 486) oli viimeinen Rooman käskynhaltija Gallian alueella aikana, jolloin Länsi-Rooma oli jo kukistunut.
Syagriuksen arvonimi oli magister militum ja hän hallitsi Novidunumin (nykyisen Soissonsin) ympärille muodostunutta aluetta Galliassa, nykyisessä Pohjois-Ranskassa. Hän oli Gallian edellisen magister militumin Aegidiuksen poika. Syagrius sai käskynhaltijan aseman isänsä kuoltua vuonna 464.
Frankkien kuningas Klodvig voitti Syagriuksen Soissonsin taistelussa 486 ja mestautti hänet. Samalla päättyi Rooman valta Galliassa.
Estádio 11 de Novembro

Estádio 11 de Novembro on monikäyttöinen stadion Luandassa, Angolassa. Se valmistui vuoden 2009 lopussa seuraavan vuoden jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuja varten ja toimi kisojen pääareenana, jolla käytiin muun muassa loppuottelu Ghanan ja Egyptin välillä.
Stadionin katsojakapasiteetti on 50 000, ja se on näin ollen Angolan suurin stadion. Stadionin rakentaminen maksoi 277 miljoonaa dollaria.
Shawn Marion

Shawn Dwayne Marion (s. 7. toukokuuta 1978 Waukegan, Illinois) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Vuodet 1999–2015 NBA:ssa pelannut Marion voitti urallaan olympiapronssia ja NBA:n mestaruuden. Hänet valittiin neljästi NBA:n tähdistöotteluun.
Ura.
Marion pelasi yliopistokoripalloa Nevadan yliopistossa kaudella 1998–1999, jolloin hän teki pisteitä 18,7 ottelua kohden. Hän osallistui , jossa Phoenix Suns varasi hänet ensimmäisenä pelaajana. Marion pelasikin seurassa aina vuoteen 2008 saakka, jolloin hän siirtyi Miami Heatiin. Marion pelasi joukkueessa vuoden ennen lähtöään Toronto Raptorsiin helmikuussa 2009. Kauden 2009–2010 alussa Marion siirtyi Mavericksiin jossa voitti NBA:n mestaruuden vuonna 2011.
Kauden 2014–2015 aikana Marion kertoi lopettavansa koripalloilijanuransa kauden päättyessä.
Maajoukkue.
Marion kuului Yhdysvaltain koripallomaajoukkueeseen, joka saavutti vuoden 2004 kesäolympialaisissa pronssia. Hänen paras pelinsä tilastojen valossa oli pronssiottelu, jossa hän teki 22 pistettä Liettuaa vastaan.
Old Harry’s Game

Old Harry's Game on brittiläinen BBC Radio 4:n esittämä radiokomediasarja, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Andy Hamilton, joka myös näyttelee sarjan pääosan. Sarja alkoi vuonna 1995. jonka jälkeen sitä on esitetty seitsemän tuotantokautta, joissa on yhteensä 42 jaksoa. Sarja on saanut Sony-palkinnon.
Juoni.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat Helvettiin, jota hallitsee Hamiltonin esittämä Paholainen. Yhtenä Helvetin asukkaana on James Groutin näyttelemä idealistinen professori Richard Whittingham, joka on kuollut liikenneonnettomuudessa, ja päätynyt Helvettiin ateisminsa takia. Professori on vakuuttunut ihmisten pohjimmaisesta hyvyydestä ja Paholainen yrittää todistaa hänen käsityksensä vääräksi. Tässä se käyttää usein esimerkkinä professorin kuolemaan johtaneen onnettomuuden aiheuttaneen Jimmy Mulvillen näyttelemän Thomasin elämää. Sarjan viidennellä tuotantokaudella Paholainen muuttaa maan päälle, tarkoituksenaan hillitä syntisten virtaa jo ahtaaksi muuttuneeseen Helvettiin.
Wrecking Crew

Wrecking Crew oli Nintendon kehittämä ensimmäinen alkuperäinen Famicomille julkaistu Mario-pelisarjan peli. Se julkaistiin Japanissa vuonna .
Peli tunnetaan myös nimellä Vs. Wrecking Crew.
Armas Saarinen

Johannes Armas Saarinen (4. tammikuuta 1899 Helsinki – 3. elokuuta 1987 Mikkeli) oli suomalainen opetusneuvos ja jääpalloilija.
Saarinen valmistui voimistelunopettajaksi vuonna 1926 ja työskenteli sen jälkeen liikunnanopettajana useassa eri koulussa Porvoossa ja Helsingissä. Hänet tunnettiin myös innokkaana musiikkimiehenä. Saarinen lauloi useissa kuoroissa ja toimi Sulasolin toiminnanjohtajana vuosina 1932–1970, Suomen Mieskuoroliiton toiminnanjohtajana 1945–1970 sekä Suomen Sekakuoroliiton toiminnanjohtajana 1957–1970. 
Saarinen pelasi jääpalloa maalivahtina Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa, jossa saavutti Suomen mestaruuden 1921, 1923, 1924 ja 1928 sekä hopean 1925. A-maaotteluja Saariselle kertyi kuusi, muun muassa 1922 ensimmäinen voitto Ruotsista. Pesäpallossa Saarinen oli voittamassa vuosien 1922 ja 1923 Suomen mestaruutta Helsingin Pallonlyöjien joukkueessa.
Thomas W. Lamont

Thomas William Lamont, Jr. (30. syyskuuta 1870 Claverack, New York, Yhdysvallat – 2. helmikuuta 1948) oli yhdysvaltalainen pankinjohtaja.
Lamont valmistui Phillips Exeter Academysta 1888 ja suoritti tutkinnon Harvardin yliopistossa 1892. Koottuaan omaisuutta hänestä tuli oppilaitoksensa antelias lahjoittaja. Hän rahoitti muun muassa Lamont Libraryn rakennuksen. Vuoden 1910 jälkeen hänestä tuli J. P. Morgan &amp; Co:n osakas hän toimi rahoitusalan neuvojana ulkomailla 1920- ja 1930-luvulla. Vuonna 1919 Pariisin rauhanneuvottelujen aikana, joiden seurauksena saatiin aikaan Versaillesin sopimus, Lamont valittiin Yhdysvaltojen delegaatioon Yhdysvaltojen valtiovarainministeriön edustajana.
Vuoden 1929 pörssiromahduksen aikana hän toimi tarmokkaasti palauttaakseen luottamuksen pörssiin. Benito Mussolini sai hänen takaamansa lainan.
Lamont oli puolivirallisissa tehtävissä vuonna 1920 Japanissa puolustamassa Yhdysvaltojen taloudellisia etuja Aasiassa. Hän ei kuitenkaan ottanut kovin voimakkaasti kantaa japanilaisten pyrkimyksiin laajentaa vaikutusvaltaansa Mantšuriassa.
Hän toimi presidenttien Woodrow Wilson ja Herbert Hoover neuvonantajana.
Hugo Rodallega

Hugo Rodallega (s. 25. heinäkuuta 1985 El Carmelo, Valle del Cauca, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaisseura Trabzonsporia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Rodallega edusti ammattilaisuransa alkuvaiheilla kotimaansa Deportes Quindíota ja Deportivo Calia. Vuonna 2006 hän siirtyi meksikolaiseen Monterreyhin, jota hän edusti vuoteen 2007 asti. Pelattuaan vuodet 2007–2009 Necaxassa, hän siirtyi tammikuussa 2009 englantilaiseen Wigan Athleticiin. Joukkueet olivat käynneet keskenäisiä neuvotteluja pelaajan siirrosta ja lopulliseksi siirtosummaksi muodostui lopulta 4,8 miljoonaa euroa.
Rodallega teki ensiesiintymisensä uudessa seurassaan 28. tammikuuta 2009 ottelussa Liverpoolia vastaan DW Stadiumilla. Hän oli lähellä maalintekoa samaisessa ottelussa lauottuaan pallon vapaapotkusta maalin ylärimaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 9. toukokuuta 2009 ottelussa West Bromwichia vastaan. Samalla viikolla hän teki myös toisen maalinsa Manchester Unitedia vastaan. Kauden viimeisessä ottelussa Portsmouthia vastaan hän teki kolmannen maalinsa, jolla Wigan voitti ottelun 1–0 ja sijoittui sarjassa lopulta sijalle 11.
Kauden 2009–2010 ensimmäisessä ottelussa Aston Villaa vastaan Rodallega teki joukkueensa kauden avausmaalin. 12. syyskuuta 2009 hän teki tärkeän osuman West Hamin verkkoon, joka toi Wiganille ottelusta täyden pistepotin. Kauden suurimman voittonsa joukkue otti 26. syyskuuta 2010 kotikentällä Chelseasta, joka kaatui numeroin 3–1. Rodallega onnistui myös ottelussa maalinteossa. Seuraavassa kuussa 24. lokakuuta 2009 hän teki kaksi maalia vierasottelussa Burnleytä vastaan, joka samalla katkaisi kotijoukkueen 10 ottelun tappiottoman putken kotikentällä. Kauden toisessa kohtaamisessa Burnleytä vastaan 23. maaliskuuta 2010 hän teki ottelun voittomaalin lisäajalla, ja toi näin tärkeät pisteet Wiganille sarjassa säilymisen kannalta. Hänen kauden maalisaldokseen pelaamassaan 38 pelissä muodostui lopulta 10.
Kaudella 2010–2011 hän teki ensimmäisen maalinsa 28. elokuuta 2010 vierasottelussa Tottenhamia vastaan.
Wiganista Rodallega siirtyi Fulhamiin ja myöhemmin hän on pelannut Turkissa.
Maajoukkueura.
Rodallega teki ensiesiintymisensä Kolumbian maajoukkueessa ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan. Vuoden 2007 Copa Américassa joukkueen viimeisessä ottelussa hän joutui toimimaan loppuminuutit maalivahtina ykkösvahti Róbinson Zapatan saatua punaisen kortin, eikä joukkueella ollut enää vaihtoja käytettävissään. Kolumbia onnistui voittamaan ottelun kuitenkin 1–0.
30. huhtikuuta 2008 pelatussa ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan Rodallega teki kaksi maalia ja antoi yhden syötön.
Suomen urheilun Hall of Fame

Suomen urheilun Hall of Fame on Suomen urheilun kunniagalleria. Sen jäsenet ovat ”henkilöitä, jotka ovat kuuluneet lajissaan maailman eliittiin tai heillä on ollut muuten poikkeuksellinen merkitys urheilun historiassa”.
Kunniagallerian jäsenet valitsee Suomen urheilumuseosäätiön raati, ja uudet jäsenet julkistetaan vuosittaisessa Suomen urheilugaalassa. Ensimmäiset 30 nimeä julkistettiin 11. tammikuuta 2010. Kaikki olivat jo edesmenneitä. Vuonna 2011 nimettiin ensimmäiset elävät henkilöt.
Lähde: Urheilun ja liikunnan kulttuurikeskus TAHTO, Yle, Suomen Urheiluliitto
Vaalearosella

Vaalearosella ("Platycercus adscitus") on itäaustralialainen korean värinen kaija. Lajin aiempi nimi on valjurosella, nimi vaihtui vaalearosellaksi vuonna 2006. 
Lajilla on kaksi alalajia: "P." "a. adscitus" ja "P. a. palliceps." 
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 30 cm ja paino 95–120 g. 
Sen höyhenpuku on selästä keltaisen ja mustan kirjava, pää on vaaleankeltainen, rinta keltainen, vatsa ja pyrstö vaaleansiniset, siivet tummansiniset ja mustat, sekä alaperä punainen. Nokka on vaaleanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. 
Sukupuolet ovat suunnilleen samanväriset, aikuisilla naarailla (mutta myös nuorilla molemmista sukupuolista) voi olla rivi pilkkuja siipisulkiensa sisäpinnalla. Naaraan värit voivat olla hieman hailakammat, mutta etenkin ilman vertailukohtaa erot ovat hyvin pienet.
Nuori lintu on haileamman värinen ja sillä voi olla punaista tai harmaata päässä, ja molemmilla sukupuolilla voi olla vaalea rivi pilkkuja siipisulkien sisäpinnalla.
Alalajien pääasiallinen ero on sinisen määrä: "P. a. palliceps" -alalajilla sininen nousee alavatsasta korkeammalle, jopa nokalle saakka. Kyseinen alalaji on myös nimilajia kookkaampi.
Esiintyminen.
Vaalearosella elää yleisenä Australian koillisosassa ja siitä tunnetaan kaksi alalajia, "adscitus" ja "palliceps". John Latham kuvaili lajin holotyypin Cooktownista Australiasta. Populaation koko on noin 100 000 yksilöä. Laji istutettiin Havaijille 1877 mutta sitä ei ole tavattu vuoden 1928 jälkeen.
Elinympäristö.
Vaalearosellat asuttavat alavien maiden valoisia metsiä, hakkuuaukeita ja metsäniittyjä.
Lisääntyminen.
Pesä on puun kolossa tai onkalossa, usein virran rannalla. Naaras munii kolmesta viiteen munaa, joita se hautoo kolmisen viikkoa. Poikaset jättävät pesän viisiviikkoisina ja pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä useita viikkoja. Aikuisen puvun nuori lintu saa vuoden ikäisenä.
Laji voi luonnossakin hybridisoitua esimerkiksi valkokurkkurosellan kanssa.
Ravinto.
Lajin ruokavalio koostuu siemenistä, viljasta, marjoista, hedelmistä sekä hyönteisistä ja niiden toukista. Paikoin ne ovat harmillisia puutarhatuholaisia.
Lemmikkinä.
Vaalearosellaa tavataan lemmikkinä Suomessakin, mutta se on lemmikkinä harvinainen.
Lajin hoito ei eroa juuri lemmikkilintujen perushoidosta. Voidakseen hyvin se tarvitsee omanlajisen tai vähintään samaa sukua olevan lintutoverin, runsaasti tilaa, lajityypillisiä tarpeita tyydyttävän ruokavalion, riittävästi virikkeitä, lintulähtöiset käsittely- ja koulutustavat sekä päivittäistä vapaanaoloa häkistä turvalliseksi tehdyssä sisätilassa. 
Laji kuuluu CITES II/B -liitteeseen, jolloin sillä tulee vankeudessa olla yksilöön yhdistettävissä oleva alkuperätodistus. Ilman alkuperätodistusta tai siihen verrattavia papereita linnun myyminen, pesittäminen ja kaupallinen esilläpito esim. kotieläinpihalla on kiellettyä.
Russel Mwafulirwa

Russel Mwafulirwa (s. 24. helmikuuta 1983 Zomba, Malawi) on malawilainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Mwafulirwa edustaa Allsvenskanissa pelaavaa IFK Norrköpingiä.
Maajoukkueura.
Mwafulirwa on edustanut Malawin maajoukkuetta vuodesta 2002 alkaen yhteensä 28 ottelun verran. Hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa, jossa Mwafulirwa teki maansa avausmaalin avausottelussa Algeriaa vastaan.
Elvis Kafoteka

Elvis Bryson Kafoteka (s. 17. tammikuuta 1978) on malawilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Ruandan pääsarjassa pelaavaa APR Kigalia.
Maajoukkueura.
Kafoteka on edustanut Malawin maajoukkuetta vuodesta 2005 alkaen yhteensä 20 ottelun verran. Hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa, jossa Kafoteka teki uransa toisen maajoukkuemaalinsa Algeriaa vastaan.
Suomurosella

Suomurosella ("Platycercus venustus") on pohjoisaustralialainen kaija. Lajin vanha suomenkielinen lajinimi on mustalakkirosella.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 28 cm ja paino 85–100 g. Sen höyhenpuku on selästä keltaisen ja mustan kirjava, päälaki on musta, poski valkoinen, rinta keltainen, alapuoli ja yläperä keltaiset, siivet ja pyrstö tummanvioleti, sekä alaperä punainen. Nokka on vaaleanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Sukupuolet ovat suunnilleen samanväriset. Nuori lintu on haileamman värinen ja sillä voi olla punaista rinnassa.
Esiintyminen.
Suomurosella elää Australian pohjoisosassa, lännessä Kimberleystä Queenslandin rajoille idässä. Heinrich Kuhl kuvaili lajin holotyypin Arnhem Baysta Australian Pohjoisterritoriosta. Siitä tunnetaan kaksi alalajia, "venustus" ja "hilli". Populaation koko on noin 50 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Suomurosellat elävät puustoisilla savanneillaa jokivarsilla, rannikon metsissä ja joskus mangrovessa.
Lisääntyminen.
Pesä on puun kolossa tai onkalossa, usein virran rannalla. Naaras munii kahdesta neljään munaa, joita se hautoo kolmisen viikkoa. Poikaset jättävät pesän viisiviikkoisina ja pysyttelevät vanhempiensa seurassa vielä useita viikkoja. Aikuisen puvun nuori lintu saa vuoden ikäisenä.
Ravinto.
Lajin ruokavalio koostuu siemenistä, marjoista, hedelmistä ja kukista.
Otmar Suitner

Otmar Suitner (16. toukokuuta 1922 Innsbruck, Itävalta – 8. tammikuuta 2010 Berliini, Saksa) oli itävaltalainen kapellimestari, joka työskenteli ensin Saksan länsipuolella, sitten vuodesta 1960 Itä-Saksassa, jossa hän toimi Itä-Berliinissä Valtionoopperan ylikapellimestarina. Hän johti myös Bayreuthin musiikkijuhlilla 1960-luvulla.
Suitner opiskeli Salzburgin Mozarteumissa orkesterinjohtoa Clemens Kraussin johdolla ja lied-säestystä. Hän sairasti Parkinsonin tautia ja vetäytyi musiikkielämästä vuonna 1994.
Pardee Home

Pardee Home on Oaklandissa Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa sijaitseva talo, joka on myöhemmin museoitu. Talossa esitellään merkittävän kalifornialaisen perheen elämää yli sadan vuoden ajalta. Sen rakensi Kalifornian osavaltion senaattori Enoch H. Pardee vuonna 1869. Enochin kuoltua talo periytyi hänen pojalleen George Pardeelle, joka oli Kalifornian kuverööri. Kun Georgekin kuoli vuonna 1941, talon omistus siirtyi hänen tyttärilleen Madelinelle ja Helenille, jotka asuivat talossa kunnes kuolivat vuosina 1980 ja 1981. 
Museon tärkeimpiin osiin lukeutuu talon sisustus. Georgen vaimo Helen keräsi taloon tavaroita, kuten hirvenpään ja tupakkapiipun Filippiineiltä. Talo aiottiin alun perin purkaa Interstate 980:n rakennustöiden takia, mutta reittiä muutettiin luonnonsuojelijoiden vastustuksesta. Rakennus avattiin museona vuonna 1991.
Davi Banda

Davi John Banda (s. 29. joulukuuta 1983) on malawilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi lähes koko uransa kotimaassaan Malawissa, mutta käväisi pelaamassa yhden kauden myös Black Leopardissa Etelä-Afrikan Valioliigassa. Banda oli voittamassa vuonna 2003 ja 2016 Malawin-mestaruutta.
Maajoukkueura.
Banda pelasi vuosina 2006–2017 Malawin maajoukkueessa 72 ottelua. Hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuoden 2010 Afrikan-kisoissa, jossa Banda teki myös uransa ensimmäisen maajoukkuemaalin Algeriaa vastaan. Kaikkiaan hän teki maajoukkueessa viisi maalia.
B. J. Armstrong

Benjamin Roy ”B. J.” Armstrong jr. (s. 9. syyskuuta 1967 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura.
Armstrong pelasi yliopistokoripalloa Iowan yliopiston paidassa, jossa hän teki viimeisenä kautenaan 18,6 pistettä ottelua kohden. Hän ilmoittautui , jossa hän oli Chicago Bullsin 18:s varaus. Armstrong pelasi Chicago Bullsissa aina vuoteen 1995 saakka, jolloin Toronto Raptors varasi hänet laajentumisvaraustilaisuudessa. Hän ei kuitenkaan siirtynyt seuraan, vaan liittyi Golden State Warriorsiin. Kahden kauden jälkeen Armstrong lähti seurasta ja liittyi Charlotte Hornetsiin. Hän pelasi seurassa maaliskuuhun 1999 saakka, jolloin Hornets vaihtoi hänet Los Angeles Lakersin kanssa. Vielä saman päivän aikana Lakers luopui hänen oikeuksistaan. Uuden sopimuksen Armstrong teki Orlando Magicin kanssa muutamaa päivää myöhemmin ja pelasi kauden loppuun seurassa. Armstrong lopetti ammattilaisuransa Bullsin paidassa kaudella 1999–2000.
Ihmisoikeudet Algeriassa

Ihmisoikeudet Algeriassa ovat kansainvälisten sopimusten ja kansallisen lainsäädännön määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat vapaudet ja oikeudet. jotka pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ihmisoikeudet voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) mukaan ihmisoikeuksiin sisältyy muun muassa sananvapaus, liikkumisoikeus, uskonnonvapaus ja poliittinen vapaus. YK:n mukaan Algerian inhimillisen kehityksen indeksi oli keskitasoa vuonna 2004. Arviossa Algeria oli sijalla 102 arvioidusta 177:stä maasta. Amnesty Internationalin arvion mukaan Algerian turvallisuusjoukot ja poliisi ovat tappanut aseellisissa jupakoissa 200 000 ihmistä vuosina 1990-2008.
Algeriassa kuoli vuonna 2008 pommi-iskuissa 60-90 siviiliä. Kahakoissa kuoli tusinoittain aseistautuneita henkilöitä. Ihmisiä on saatettu tappaa ilman oikeudenkäyntejä. YK kehotti toukokuussa 2009 Algeriaa tutkimaan entiset ja tulevat kidutusepäilyt, katoamiset ja raiskausepäilyt. Algeria ei kuitenkaan ryhtynyt selvityksiin. Amnesty Internationalin mukaan hallitukset käyttävät heikkoja terroristinvastaisia lakeja poliittista oppositiota vastaan joissain maissa, kuten Algeriassa.
Vapausoikeudet.
Tärkein vapaus on oikeus elämään. Kuolemanrangaistus on edelleen voimassa. Algeriassa oli satoja terroristeiksi väitettyjä kuolemaan tuomittuja vuonna 2008, mutta käytännössä kuolemantuomioita ei ole toimeenpantu ainakaan vuonna 2008. Algeria kannatti YK:n kuolemantuomion lakkautustavoitetta joulukuussa 2008.
Pakolaiset.
Algeriasta lähti pakolaisia Eurooppaan meritse vuonna 2008. Satoja ihmisiä otettiin kiinni merellä.
Poliittiset oikeudet.
Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Vaalit.
Lokakuussa 2008 säädettiin laki, joka voisi sallia kolmannen presidenttikauden Abdelaziz Bouteflika huhtikuusta 2009.
Sananvapaus.
Vuonna 2024 Toimittajat ilman rajoja -järjestö arvioi lehdistönvapauden olevan maassa 139. tilalla arvioidun 180 maan joukossa. Jo maininta korruptiosta tai mielenosoitusten murskaamisesta voi johtaa uhkauksiin tai poliisikuulusteluihin.
Amnesty Internationalin mukaan (2009) Algeriaissa toimittajia ja ihmisoikeuksien puolustajia ahdisteltiin. Osa sai syytteitä kritisoidessaan viranomaisia tai järjestöjä.
Uskonnonvapaus.
Perustuslaki takaa uskonnonvapauden. Vuonna 2008 kristittyjä kirkkoja suljettiin.
Oikeus tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Seitsemän algerialaista vapautettiin Guantanamo Baystä vuonna 2008 ja palautettiin kotimaahansa jonka jälkeen heitä syytettiin kuulumisesta terroristijärjestöön ulkomailla. Oikeudenkäynnit Algeriassa eivät olleet reiluja ja niissä hyväksyttiin muun muassa kiduttamalla tai pakottamalla saatuja tunnustuksia.
Aino Niskanen

Aino Elina Niskanen (s. 31. maaliskuuta 1950 Turku) on suomalainen arkkitehti. Niskanen on arkkitehtuurin historian professori Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun arkkitehtuurin laitoksella. 
Niskanen väitteli TKK:ssa tekniikan tohtoriksi arkkitehtuurista vuonna 2005 tutkimusaiheenaan Väinö Vähäkallion elämäntyö. Väitöskirja sai Oskari Vilamon säätion palkinnon. Vuonna 2008 Niskanen kirjoitti Arkkitehti-lehteen lehden koko historian laajimman artikkelin, "Kaunista elämää – Näkymiä arkkitehtikoteihin".
Työssään arkkitehtuurin historian professorina Niskanen keskittyy erityisesti modernismin tutkimukseen.
José Aurelio Gay

José Aurelio Gay López (s. 10. joulukuuta 1965 Madrid, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. 
Gay kerkesi valmentamaan Real Zaragozan reservijoukkuetta muutaman kuukauden ajan, kunnes sai kutsun edustusjoukkueen päävalmentajaksi erotetun Marcelino García Toralin tilalle. Aluksi hänen piti toimia vain väliaikasena valmentajana, sillä aikaa kun seura etsii uutta päävalmentajaa. Lopulta seura päätti kuitenkin tehdä Gayn kanssa loppukauden kestävän sopimuksen. Gay pelasti seuran putoamiselta ja johdatti sen sijalle 14. Kausi 2010/11 lähti kuitenkin liikkeelle surkeasti ja Gay sai potkut marraskuun puolivälissä Zaragozan majaillessa sarjan viimeisenä.
Rantavahdit

Rantavahdit ("Bondi Rescue") on australialainen tosi-tv-sarja, jota sarjan alkuperämaassa Australiassa esittää Network Ten. Suomessa sarjaa on esittänyt JIM vuodesta 2009 ja sittemmin Nelonen ja Hero. Sarja seuraa rantavahtien työtä Bondi Beachilla Andrew Günsbergin kertomana.
Bondi Rescueta on esitetty vuodesta 2006 lähtien ja se onkin saanut spin-off-sarjan, joka sijoittuu Balille, Indonesiaan (vuonna 2008). "Bondi Rescue"ta esitetään Isossa-Britanniassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Suomessa, Tanskassa, Ruotsissa, Norjassa, Saksassa, Turkissa, Italiassa, Belgiassa sekä maailmanlaajuisesti National Geographic Adventure-kanavalla.
Yleistä.
Bondin hengenpelastajat suorittavat noin 2 500 pelastusta pelkästään kesäkauden aikana, käsitellen muun muassa kadonneiden lapsien etsintää, haivaaraa sekä taskuvarkaita. Ohjelmassa nähdään myös paljon rannalla käyviä julkisuuden henkilöitä, kuten Snoop Dogg, Paris Hilton, Steve Irwin, Richard Branson ja Intian krikettimaajoukkue.
Bondilla järjestetään vuosittain myös hengenpelastajien välinen "Iron Man" -kilpailu, joka koostuu kahden kilometrin juoksusta Bondilta läheiseen Tamaramaan, yhtä pitkästä uinnista Bronteen, ja niiden jälkeisestä surffilaudalla melonnasta takaisin Bondille.
Sarjan materiaali kuvataan Australian kesän aikana (yleensä marraskuun ja helmikuun välillä), ja jokaisella tuotantokaudella on erilliset jaksot uudenvuodenpäivälle ja Australian kansallispäivälle. Myöhemmät tuotantokaudet ovat myös sisältäneet materiaalia talvella järjestettävistä hakutilaisuuksista.
Hengenpelastajat.
Bondilla työskentelee 35 hengenpelastajaa, jotka pukeutuvat siniseen. Viikonloppuisin ja juhlapyhinä rannalla on myös vapaaehtoispelastajia, joiden vaatetus on punakeltainen. Alla oleva lista sisältää suurimman osan sarjassa esiintyvistä hengenpelastajista.
Bondi Rescue: Bali.
Kahdeksan-osainen spin-off-sarja nimeltä "Bondi Rescue: Bali", joka sijoittuu Balille Indonesiaan esitettiin ensimmäisen kerran Ten-kanavalla 10. syyskuuta 2008. Spin-off seurasi useita Bondin rantavahteja kun heidät määrättiin kahdeksi kuukaudeksi Kuta-rannalle.
Spin-off ei saanut erityisen hyviä katsojalukuja ja lopetettiin neljän jakson jälkeen.
Vastaanotto.
"Bondi Rescue" on ollut Ten-kanavalle suurmenestys sen saatua kolmannella tuotantokaudellaan keskimäärin 1,31 miljoonaa katsojaa jaksoa kohden ja voittaen Logie-palkinnon vuosina 2008 ja 2009. Sarjan menestys toi muille kanaville (kuten Seven Networkille ja Nine Networkille) samankaltaisia ohjelmia, esimerkiksi "Surf Patrol" ja "Deadly Surf".
Neil Youngin diskografia

Tämä on rock-muusikko Neil Youngin diskografia.
Albumit.
Livealbumit.
Neil Youngin moniin albumeihin sisältyy livenä äänitettyjä kappaleita, ja hän on julkaissut ennen julkaisemattomia kappaleita sisältäviä albumeita äänitettynä kokonaan tai lähes kokonaan livenä, kuten "Time Fades Away" ja "Rust Never Sleeps". 
Archives-sarja:
Satoshi Kon

Satoshi Kon (, 12. lokakuuta 1963 – 24. elokuuta 2010) oli japanilainen anime-ohjaaja.
Kon aloitti uransa mangapiirtäjänä ja toimittajana "Young Magazine" -lehdessä ja sitten teki ensimmäisen työnsä käsikirjoittajana yhdessä "Magnetic Rosen" kanssa osaan antologiaelokuva "Memoriesia". Konin ensimmäinen työ ohjaajana oli "Perfect Blue" vuonna 1997, jonka jälkeen hän ohjasi elokuvat "Millennium Actress", "Tokyo Godfathers" ja "Paprika" sekä televisiosarja "Paranoia Agentin". Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi "Dreaming Machine". Hän teki kaikki ohjaajantyönsä yhteistyössä Studio Madhousen kanssa, jossa hän toimi ohjaajana yhdessä Rintaron ja Yoshiaki Kawajirin kanssa. Hän oli 15-jäsenisen johtoryhmän perustajajäsen Japan Animation Creators Association (JAniCa)-työvoimaryhmässä.
Kon kuoli haimasyöpään 46-vuotiaana 24. elokuuta 2010.