tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kiinan erityishallintoalueet

Erityishallintoalueet (, , ) ovat yksi neljästä maakuntatason alueiden tyypistä Kiinan kansantasavallassa. Nämä hallinnolliset alueet ovat Kiinan kansantasavallan valtioneuvoston suorassa alaisuudessa, ja niillä on maan korkein itsehallinnon taso keskushallinnosta. Erityishallintoalueita on nykyisellään kaksi: Hongkong ja Macao.
Historia.
Erityishallintoalueiden laillinen pohja on Kiinan perustuslain artiklasta 31, vuodelta 1982, jossa todetaan maan voivan perustaa erilaista järjestelmää noudattavia alueita. Tällaisia alueita on kaksi: vuonna 1997 Kiinan ja Britannian sopimuksella saatu Hongkong ja vuonna 1999 Kiinan ja Portugalin sopimuksella saatu Macao. Pitkän siirtomaahallinnon takia alueille päätettiin antaa erityishallintoalueen asema eli korkea itsehallinto, jotta alueilla voitaisiin jatkaa tuttuja toimintatapoja.
Järjestelmä.
Erityishallintoalueet noudattavat ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaatetta, eli ne vastaavat itse kaikista muista asioista paitsi ulkopolitiikasta ja puolustuksesta, joita hoitaa Kiina. Niillä on omat niin kutsutut peruslait (Hongkongin peruslaki ja Macaon peruslaki). Alueilla on omat poliittiset ja oikeusjärjestelmänsä. Valuuttoina ovat Kiinan renminbin sijaan Hongkongin dollari ja Macaon pataca.
Kiinan kansankongressilla on kuitenkin oikeus hallinnoida erityishallintoalueiden lakeja. Vuonna 2020 säädettiin Hongkongiin uusi turvallisuuslaki valtaviin mielenosoitusten jälkeen. Kiinan on muutenkin epäilty kaventavan erityishallintoalueiden oikeuksia.
Taiwan.
Kiinan kansantasavalta on tarjonnut erityishallintoalueen statusta useamman kerran Kiinan tasavallalle eli Taiwanille, jota se pitää kapinoivana maakuntanaan. Taiwan on kuitenkin käytännössä itsenäinen valtio, eikä halua liittyä Kiinaan. 
Vuonna 1979 Kiinan kansantasavallan linja muuttui, kun Kiinojen yhdistyminen luvattiin tehdä rauhanomaisesti eikä Taiwania väkivaltaisesti liittämällä. Ensimmäisen kerran Kiina ehdotti erityishallintoalueen asemaa Taiwanille ja sen hallinnoimille alueille vuonna 1981. Sittemmin erilaisia ehdotuksia on annettu useita.
Kiinan kansantasavalta on uhannut liittää Taiwanin Pekingin keskushallinnon alaisuuteen tulevaisuudessa, mutta ilman selkeää aikataulua. Vuoden 1979 lausunnon 40-vuotisjuhlapuheessa tammikuussa 2019 Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeri Xi Jinping kertoi, kuinka ”yksi maa, kaksi järjestelmää” -periaate tullaan soveltamaan Taiwaniin. Xi muun muassa sanoi, että Kiinan tasavallan hallinto lopetettaisiin, mutta Taiwanin yhteiskuntaa ja taloudellista elämäntapaa kunnioitettaisiin, kuten muilla erityishallintoalueilla.
Ruskonyytikkä

Ruskonyytikkä eli ruskosulkio ("Diplachne fusca", syn. "Leptochloa fusca") on yksi- tai monivuotinen laajasti levinnyt heinälaji. Laji kuuluu kaksilajiseen sukuun nyytiköihin ("Diplachne"), aiemmassa luokituksessa vaihtoehtoisesti sulkioiden eli sulkaheinien ("Leptochloa") sukuun.
Alalajit.
Ruskonyytikkä on jaettu neljään alalajiin:
Levinneisyys.
Ruskonyytikkää esiintyy tropiikissa ja subtropiikissa Etelä- ja Keski-Amerikassa, Etelä- ja Itä-Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa laji esiintyy myös pohjoisempana. Heinä on myös vakiintunut tulokaslaji monessa Euroopan maassa. Suomessa ruskonyytikästä on yksi vanha havainto satunnaistulokkaana.
Onibaba – tappajat

Onibaba – tappajat () on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut japanilainen historiallinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Kaneto Shindō. Pääosia esittävät Nobuko Otowa, Jitsuko Yoshimura ja Kei Satō.
Elokuva sijoittuu keskiaikaisen Japanin sisällissotaan, ja kertoo kahdesta naisesta (Otowa ja Yoshimura), jotka väijyvät eksyneitä sotilaita ja varastavat heiltä omaisuutta. Elokuva sekoittaa taide-elokuvaa, eroottista draamaa sekä kauhua keskenään.
"Onibaba – tappajat" sai ensi-iltansa Japanissa 21. marraskuuta 1964. Yhdysvalloissa se sai ensi-iltansa seuraavan vuoden helmikuussa. Näyttelijä Willem Dafoe on tunnustautunut elokuvan ihailijaksi, ja Dafoe on kertonut halunneensa tehdä elokuvasta uudelleenfilmatisoinnin. Hän ei ole kuitenkaan uskaltautunut viemään ideaa sen pidemmälle, koska pelkää ”häpäisevänsä” alkuperäisteoksen uudella tulkinnallaan.
Akupainanta

Akupainanta tai akupainallus () on perinteisen kiinalaisen lääketieteen menetelmä, jossa lääkäri pyrkii tasapainottamaan potilaan qi-energiaa hieromalla tämän akupisteitä. Qin tasapainottamisen on tarkoitus helpottaa potilaan terveysongelmia, ja akupainantaa käytetäänkin ainakin kipujen ja särkyjen lievittämiseen. Samaan periaatteeseen perustuu japanilainen shiatsu. Myös refleksologia eli vyöhyketerapia muistuttaa akupainantaa.
Akupainanta saattaa parantaa potilaan verenkiertoa ja rentouttaa lihaksia. Se myös saattaa tietyillä kehon alueilla vaikuttaa hermoihin, mikä saattaa puolestaan vähentää kivun tunnetta. Toisaalta se vähentää kortisolin ja nostaa endorfiinien määrää kehossa, mikä saattaa yhtä lailla vaikuttaa kipua lieventävästi. Joidenkin tutkimusten mukaan akupainannasta saattaa olla apuakin joihinkin terveysongelmiin, kuten pahoinvointiin, kipuihin ja aivohalvaukseen liittyvään heikkouteen.
Kuluttajille on kaupallisesti saatavana akupunktioon perustuvia tuotteita, kuten piikkimattoja, hierovia kenkiä ja nauhoja, jotka voi sitoa esimerkiksi pään tai ranteiden ympärille. Tuotteiden tarkoitus on, että käyttäjä painelee tai hieroo niillä akupisteitä.
L’Européen

L’Européen oli Pariisissa vuosina 1901–1906 ilmestynyt ranskankielinen viikkolehti, jonka pääomistajat olivat suomalaisia. Lehti edusti nimensä mukaisesti ”eurooppalaista” näkökulmaa, mutta sillä oli myös epävirallinen tarkoitus toimia Suomen ja suomalaisten tiedotuskanavana Länsi-Euroopassa sortokauden aikana.
Historia.
Aloitteentekijä lehden perustamisessa oli ranskalainen runoilija ja taidekriitikko Julien Leclercq, jolla oli yhteyksiä Suomeen ja jonka puoliso oli suomalainen pianisti Fanny Flodin. Yhteistyökumppanikseen Leclercq löysi Suomen Taideyhdistyksen puheenjohtajan Leo Mechelinin, joka oli myös Suomen perustuslaillisten johtohahmo. Eurooppa-aatetta kannattanut Leclercq halusi yleiseurooppalaisen sanomalehden, Mechelin kansainvälistä näkyvyyttä Suomen kysymykselle. Lehden perustamisesta olivat heidän ohellaan päättämässä "Mercure de France" -kirjallisuuslehden päätoimittaja Alfred Vallette, taidemaalari Albert Edelfelt ja juristi Erik Ehrström. Leclercq kokosi toimituskunnan, Vallette perusti yhtiön ja Mechelin etsi rahoittajat pääosin Suomesta sekä Sven Palmen avulla Ruotsista. Osakkaiksi tulivat muun muassa suomalaiset liikemiehet Julius Hackman, Fredric von Rettig ja Julius Tallberg.
"L’Européen" alkoi ilmestyä 7. joulukuuta 1901. Leclercq ehti kuolla hieman aiemmin, joten päätoimittajaksi valittiin aluksi André-Ferdinand Hérold, jota seurasi vuonna 1903 aiempi toimitussihteeri Louis Dumur. Tunnettu vasemmistoälykkö Lucien Herr sai valita poliittisen toimittajan, joten lehden poliittisesta linjasta tuli radikaali ja sosialistinen. Lehti puolusti heikompien kansojen oikeuksia, ja sen artikkeleissa käsiteltiin siirtomaakysymyksiä sekä tuettiin Norjan itsenäistymistä Ruotsista. Suomen tapahtumista uutisoitiin tarkasti, mutta lehden suomalaisyhteydet pidettiin salassa. Hallintoneuvoston puheenjohtajaksi valittiin Ehrström, mutta hänenkään nimeään ei mainittu itse lehdessä. Mechelin kirjoitti lehteen rauhankysymyksestä salanimellä "Aristide".
Lehden johtokunnassa olivat historioitsija Charles Seignobos ja alkuvaiheessa hollantilainen oikeusfilosofi Willem van der Vlugt sekä vuodesta 1903 norjalainen kirjailija Bjørnstjerne Bjørnson, venäläissyntyinen sosiologi Jacques Novicow ja entinen Espanjan presidentti Nicolás Salmerón. Loppuvaiheessa johtoon tuli kirjallisuuskriitikko Pierre Georget La Chesnais. Artikkelien kirjoittajien joukossa oli muun muassa sosialistipoliitikko Jean Jaurès.
"L’Européen" ei menestynyt taloudellisesti, mutta Mechelin ei myöskään suostunut laajentamaan omistuspohjaa sellaisella tavalla, jossa suomalaiset olisivat menettäneet määräysvaltansa. Vuonna 1904 melkein koko toimitus erosi päätoimittaja Dumurin johdolla ja perusti kilpailevan lehden "Le Courrier européenin". Suhtautuminen Venäjän oppositioliikkeisiin oli herättänyt erimielisyyksiä toimituskunnan sisällä ja myös Mechelinin ja Ehrströmin välillä. Sortokauden päättyminen siirsi pian Mechelinin ja suomalaisten mielenkiinnon pois lehdestä. Viimeinen numero ilmestyi 10. helmikuuta 1906.
Nemyšljan piiri

Nemyšljan piiri () on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piiri käsittää Harkovan itäosassa sijaitsevan alueen. Piirin pinta-ala on 31,07 neliökilometriä ja siellä asuu noin 146 300 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 167 962.
Piiri rajoittuu kaakossa Teollisuuspiiriin, lännessä Slobodan piiriin ja pohjoisessa Saltivkan piiriin. Idässä Harkovan kaupungin ulkorajan takana on Harkovan piirin aluetta; koko Harkovan kaupunki on kesän 2020 alueuudistuksesta lähtien ollut osa Harkovan piiriä.
Piiri perustettiin vuonna 1973 nimellä Frunzen piiri (Фрунзенський район) osista silloisia Moskovan, Ordžonikidzen ja Komiterenin piirejä. Vuonna 2016 piiri sai uuden nimen Nemyšljan asuinalueen (tai joen) mukaan. Nimenmuutos oli osa Ukrainan tavoitetta vapautua Neuvostoliittoon viittaavasta paikannimistöstä. Aiempi piirin nimi liittyi bolševikkijohtaja Mihail Frunzeen. 
Piirin alueella sijaitsevat muun muassa:
Kreteeraus

Kreteeraus eli kredeeraus ( &lt; , liitu) on liidun ja liiman seos, jota levitetään ohut ja tasainen kerros puun pinnalle pohjustettaessa sitä kultausta tai maalausta varten.
Rapatun seinäpinnan käsittelynä kreteeraus tarkoittaa, että ennen tapetointia rappauksen huokosiin hangataan joko liitujauhon ja liimaveden seosta tai liimamaalia karkean pinnan silottamiseksi. Käsittely tekee tarpeettomaksi makulatuuripaperin käytön tapetin alla.
Ketotähkiö

Ketotähkiö eli ketonurmitähkiö ("Phleum nodosum") on nurmitähkiön eli timotein ("Phleum pratense") lähisukuinen heinälaji. Laji on luokiteltu myös nurmitähkiön alalajiksi (subsp. "bertolonii" tai subsp. "serotinum").
Ketotähkiö on monivuotinen heinä, joka kasvaa 20–40 senttimetriä korkeaksi, nurmitähkiötä matalammaksi. Lehtilavat ja kukinnot ovat lyhyemmät kuin nurmitähkiöllä. Ketotähkiön kukinto on 2–4 cm pitkä ja 3–5 millimetriä paksu, lieriömäinen, tiheä, tähkää muistuttava röyhy. Pohjantähkiöstä, joka on myös nurmitähkiötä matalampi ja lyhytkukintoisempi, ketotähkiö eroaa kaleiden otien pituudessa.
Suomessa ketotähkiötä esiintyy melko harvinaisena. Laji kasvaa Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa muinaistulokkaana kuivahkoilla rinneniityillä. Muualla Etelä- ja Keski-Suomessa ketotähkiötä esiintyy harvoin uustulokkaana. Lajin uhanalaisuus Suomessa on silmälläpidettävä (NT).
Fairchild C-82 Packet

Fairchild C-82 Packet on yhdysvaltalainen Fairchild Aircraftin vuosina 1944-1948 sotilaskäyttöön valmistama kaksimoottorinen kuljetuslentokone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1944. 
Konetta vuosina 1945 – 1954 käyttäneen Yhdysvaltain ilmavoimien ja siviiliyhtiöiden lisäksi se oli sotilas– ja siviilikäytössä eräissä Etelä–Amerikan maissa.
Koivuöljy

Koivuöljy () on väritöntä tai kellertävää, voimakkaan hajuista öljyä, jota on käytetty hajusteena ja ainesosana likööreissä. Sitä on valmistettu Pohjois-Amerikassa kasvavan sokerikoivun, ("Betula lenta"), kuoresta. Koivuöljystä noin 99 prosenttia on salisyylihapon metyyliesteriä.
"Koivunsilmuöljy" on hieskoivun ja rauduskoivun lehtisilmuista vesihöyrytislattu öljy. Sitä on käytetty hiusvesissä.
Tappaja (vuoden 2023 elokuva)

Tappaja () on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut David Fincher. Se perustuu Alexis ”Matz” Nolentin ja Luc Jacamonin samannimiseen sarjakuvaan, jonka on sovittanut käsikirjoitukseksi Andrew Kevin Walker. Pääosia esittävät Michael Fassbender, Arliss Howard, Charles Parnell, Kerry O’Malley, Sala Baker, Sophie Charlotte ja Tilda Swinton.
Elokuva seuraa nimetöntä ammattitappajaa (Fassbender), joka lähtee suorittamaan kansainvälistä vendettaa epäonnistuneen keikan jälkeen.
"Tappaja" sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 3. syyskuuta 2023. Se julkaistiin Netflixissä 10. marraskuuta 2023. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta. Sitä on myös verrattu Jean-Pierre Melvillen elokuvaan "Ajojahti" (1967).
Sirkka Heinonen

Sirkka Heinonen (s. 1953) on suomalainen tulevaisuudentutkimuksen emeritaprofessori. Heinonen siirtyi vuonna 2020 eläkkeelle virastaan professorina Turun Yliopiston Tulevaisuuden tutkimuskeskuksessa sekä keskuksen Helsingin toimiston johtajana. Hän toimii edelleen keskuksen erityisasiantuntijana. Heinonen on toiminut tulevaisuuden tutkimuksen alueella 1980-alkaen ja häntä on kuvailtu yhdeksi suomalaisen tulevaisuudentutkimuksen keskeisistä henkilöistä sekä edelläkävijäksi ja keskeiseksi kehittäjäksi. Hän on muun muassa kehittänyt tulevaisuusklinikka-metodia. 
Heinosen tutkimusalueita ovat olleet teknologian ennakointi, kestävän kehityksen ja osaamisen yhteiskunta, slow life, kaupunkien ja rakentamisen sekä liikenteen tulevaisuus, sosiaalinen media ja työn tulevaisuus. Heinonen on muun muassa tutkinut etätyötä jo 1980-luvulta lähtien. 
Heinonen on myös vaikuttanut suomalaisen tulevaisuuspolitiikkaan muun muassa valtioneuvoston tulevaisuusselontekojen muodossa. 
Koulutus ja ura.
Heinonen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999. Hänen väitöskirjansa titteli oli "Prometheus Revisited – Human Interaction with nature through Technology in Seneca." 
Heinonen työskenteli vuosina 1979-2007 Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa VTT:ssä, jonne hänen rekrytoitiin maisteriksi valmistumisensa jälkeen. Heinosen tehtävänä oli muun muassa selvittää, miten tulevaisuudentutkimuksen tutkimusala voitaisiin tuoda Suomeen ja missä ja miten tulevaisuudentutkimusta tehtiin. Heinosen tekemien selvitysten pohjalta Suomeen muodostui alan ensimmäiset rakenteet. Hän työskenteli johtavana tutkijana VTT:llä siirtyessään tulevaisuuden tutkimuksen keskuksen palvelukseen vuonna 2007. 
Heinonen on ollut mukana kansallisen ennakointiverkoston toiminnassa alusta alkaen ja toiminut aktiivisesti Tulevaisuuden tutkimuksen seurassa 1980-luvusta lähtien. Hän oli seuran puheenjohtaja 2012-2016 ja vuoden 2016 jälkeen varapuheenjohtaja, ja vuonna 2021 hänet valittiin seuran kunniajäseneksi. 
Vuonna 2005 Heinonen valittiin ensimmäisenä suomalaisena naisena Rooman klubin jäseneksi. Hän on myös globaalin globaalin Millennium-projektin Helsingin noodin eli yhteistyöorganisaation, puheenjohtaja. 
Teoksia ja julkaisuja.
"Luettelossa on valikoima Heinosen julkaisuja"
Aiheesta muualla.
Sirkka Heinosen profiili Turun yliopiston sivuilla
Hearst Communications

Hearst Communications on yhdysvaltalainen mediayhtiö, joka omistaa useita sanomalehtiä, yli 300 aikakausilehteä ja televisiokanavia.
Hearstin merkittävimpiin omistuksiin kuuluvat TV-kanava ESPN, sijoitustietoa toimittava Fitch Group ja lehdet "Cosmopolitan" ja "Elle".
Historia.
Yhtiön perusti William Randolph Hearst, josta tuli "The San Francisco Examiner" -lehden omistaja 24-vuotiaana vuonna 1887. Varat olivat peräisin kultakaivoksella rikastuneelta isältä George Hearstilta. Molemmat Hearstit olivat myös Yhdysvaltain kongressissa. Hän hankki muita sanomalehtiä ennen siirtymistään radio- ja televisiobisnekseen. Hearstin pojasta William Randolph Hearst juniorista tuli Pulitzer-palkittu lehtimies. Pojanpoika William R. Hearst III johtaa nykyisin puhemiehenä Hearst Corporationia, joka omistaa yli 360 yritystä.
Painetut aikakauslehdet.
Hearst Magazines on maailman suurin lifestyle-julkaisija, jolla on 25 brändiä, 200 lehteä ja 175 verkkosivustoa.
Hearst Magazine Median suurimmat painetut aikakauslehdet levikkeineen vuoden 2021 lopussa:
Sanomalehdet.
Sanomalehtiä julkaise Hearst Newspapers -ryhmä. Siihen kuuluu 24 päivittäistä lehteä ja 52 viikkolehteä.
Televisio.
Hearstin tv-mediaan kuuluvat ESPN ja A+E Networks. Disney omistaa ESPN:stä 80 % ja Hearst loput 20 %. Toinen Hearstin merkittävä televisio-omistus on A+E Networks, jonka Hearst ja Disney omistavat puoliksi. Lifetime on osa A&amp;E:tä
Hearst Television tavoittaa noin 20 % Yhdysvaltain kotitalouksista.
Muu liiketoiminta.
Hearst Real Estate &amp; Operations omistaa kiinteistöjä ja maatalousmaata.
Hearst Transportation myy järjestelmiä lentokoneiden huollon seuraamista varten ja dataa ja analytiikkaa autoteollisuudelle sekä autojen korjaustietoja.
Hearst Ventures on riskisijoitusyhtiö. Sillä on sijoituksia esim. tekoälyyn, verkkokauppaan, logistiikkaan, laitteiden kunnon tarkkailuun, mobiilipeleihin, tapahtumanjärjestämiseen (Luna Park) ja BuzzFeed-julkaisuun.
Kun jälleensynnyin hirviönä

Kun jälleensynnyin hirviönä () on Fusen kirjoittama light novel -sarja, joka on sovitettu manga- ja animeversioksi. Light novel -version julkaisu alkoi vuonna 2014. Sarjasta on myös tehty useita spinoff-sarjoja. Mangaversion on piirtänyt Taiki Kawakami ja sarjaa on julkaistu vuodesta 2015 lähtien.
Mangaa julkaisee suomeksi Sangatsu Manga vuodesta 2020 alkaen. Yasuhito Kikuchin ohjaaman animesarjan esittäminen alkoi vuonna 2018.
Juoni.
37-vuotias Satoru Mikami asuu yksin ilman tyttöystävää ja on tyytymätön elämäänsä. Eräänä päivänä hän kuolee ryöstäjän käsissä ja herää uudestaan toisessa maailmassa limahirviönä.
Fairchild C-123 Provider

Fairchild C-123 Provider on yhdysvaltalainen Chase Aircraft Companyn ja Fairchild Aircraftin vuosina 1949-1970 sotilaskäyttöön valmistama kaksimoottorinen kuljetuslentokone, jonka ensilento tapahtui vuonna 1949.&lt;ref name="https://amcmuseum.org/at-the-museum/aircraft/c-123k-provider/"&gt;https://amcmuseum.org/at-the-museum/aircraft/c-123k-provider/ AMC Museum Foundation&lt;/ref&gt;
Loisteliaan lohikäärmeen ritarikunta

Loisteliaan lohikäärmeen ritarikunta () oli mantšukuolainen ritarikunta, joka perustettiin keisari Pu Yin käskystä 19. huhtikuuta 1934. Se vastasi kutakuinkin Japanissa jaettavaa Nousevan auringon ritarikuntaa. Vuosina 1934–1940 kunniamerkkiä jaettiin vain 33 kappaletta. Ritarikuntaan nimitettävien henkilöiden tuli olla jo aiemmin nimitetty Otollisten pilvien sekä Valtion tukipylväiden ritarikuntaan.
Ritarikunnassa oli vain yksi luokka:
Seaborgiumheksakarbonyyli

Seaborgiumheksakarbonyyli (Sg(CO)6) on seaborgiumin ja hiilimonoksidiyksiköiden muodostama organometalliyhdiste. Sen valmistamisen onnistumista pidetään merkittävänä edistysaskeleena raskaita alkuaineita sisältävien uusien organometalliyhdisteiden syntetisoinnille. Seaborgiumheksakarbonyyli on ensimmäinen transaktinoidiatomin sisältävä karbonyylikompleksi, joka on onnistuttu valmistamaan.
Seaborgiumheksakarbonyyliä on onnistuttu valmistamaan laitteistolla, joka tuottaa suunnilleen yhden 265Sg-atomin tunnissa, ja kompleksin muodostuminen on todennettu atomeja tuottavaan laitteistoon yhdistetyllä kromatografiadetektorilla. Seaborgiumheksakarbonyylin adsorboitumislämpötila kultapinnalle on samaa suuruusluokkaa kuin volframiheksakarbonyylilläkin (W(CO)6).
Nasreddin Murat-Khan

Nasreddin Murat-Khan (ven.Насреддин Муратханов, urd.نصر الدین مراد خان, kumk. "Nasruddin Muratxan" (1904, Buinaksk – 1970, Lahore) oli venäläissyntyinen pakistanilainen arkkitehti, jonka tunnetuin teos on minareetti "Minar-e-Pakistan". Hän suunnitteli myös muun muassa Gaddafi -stadiumin. Kumykkitaustainen Murat-Khan oli alkujaan kotoisin Pohjois-Kaukasiasta, Venäjän keisarikunnasta.
Justine Triet

Justine Triet (s. 17. heinäkuuta 1978 Fécamp, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän ohjasi ja käsikirjoitti elokuvan "Putoamisen anatomia" (2023), josta hänelle myönnettiin Kultainen palmu, parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinto ja parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Bafta-palkinto.
Esko Mäkelä (teollisuusneuvos)

Esko Juhani Mäkelä (s. 20. lokakuuta 1943 Vähäkyrö) on suomalainen diplomi-insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Esko Mäkelän vanhemmat olivat Eino Emil Mäkelä ja Elma Lemmikki Hautaniemi. Hän avioitui 1970 Maija-Liisa Soltinin kanssa. Mäkelä tuli ylioppilaaksi Nurmijärven yhteiskoulusta 1962 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta 1967. Hän oli Oy Yleisen Insinööritoimiston palveluksessa vuodesta 1965, kehitystoimen päällikkö vuodesta 1970, apulaisjohtaja vuodesta 1972 ja aluejohtaja Saudi-Arabiassa 1977–1980. 
Perusyhtymä-yhtiön konsernisuunnittelun apulaisjohtaja Mäkelä oli vuodesta 1981 ja konsernihallinnon johtaja 1982–1986. Mäkelä oli Vesto Oy:n toimitusjohtaja 1986–1989 ja YIT Oy Yleinen Insinööritoimiston toimitusjohtaja 1986–1987 sekä YIT-Yhtymä Oy:n, vuodesta 1998 YIT-Yhtymä Oyj ja vuodesta 2006 YIT Oyj, varatoimitusjohtaja 1987–2006. Hän oli myös yhtiön hallintoelinten jäsen ja osakas. Mäkelällä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2006.
Tønjumin kirkko

Tønjumin kirkko () on Lærdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1832.
Haugen kirkko

Haugen kirkko () on Lærdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1869.
Christian Christie

Eilert Christian Brodtkorb Christie (24. joulukuuta 1832 Bergen – 13. syyskuuta 1906 Trondheim) oli norjalainen arkkitehti. Hän johti Nidarosin tuomiokirkon kunnostustöitä vuodesta 1872. Christien setä oli suurkäräjien puhemies Wilhelm Frimann Koren Christie.
Årstadin kirkko

Årstadin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko vuodelta 1890.
Borgundin kirkko (Lærdal)

Borgundin kirkko () on Lærdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 175.
Hermann Starheimsæter

Hermann Starheimsæter (s. 2. elokuuta 1950) on norjalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma "Lungeblæretre", ilmestyi vuonna 1980. Lisäksi hän on julkaissut romaaneja, lastenkirjoja ja novellikokoelman.
Ystävyysseurojen liitto

Ystävyysseurojen liitto on Suomessa toimivien kansainvälisten ystävyysseurojen liitto, jonka tehtävänä on edistää jäsenyhdistystensä toimintaedellytyksiä ja ylläpitää suhteita niihin yhteisöihin, jotka toimivat maailman eri kansojen välisen ymmärtämyksen ja yhteistyön hyväksi. Yhdistys pyrkii toiminnallaan myös kiinnittämään viranomaisten ja suuren yleisön huomiota kansainvälisen ystävyysseuratoimintaan. Yhdistys on järjestänyt jäsenyhdistystensä yhteisesiintymisiä, joiden avulla ulkomaan yhdistysten toimintaa on tehty tunnetuksi. 
Suomessa toimii yli sata ystävyysseuraa, jotka kukin hoitavat ystävyys- ja kulttuurisuhteita ystävyysmaansa kanssa. Näistä yhdistyksistä valtaosa kuuluu Ystävyysseurojen liittoon. Aika ajoin poliittista keskustelua on herättänyt se, että Suomi–Venäjä-seura ei kuulu Ystävyysseurojen liittoon, mutta se sai siitä huolimatta pitkään liiton jäseniä suurempia avustuksia valtiolta.
Jäsenet.
Oseania.
Suomi-Australia -yhdistysten Liitto ry
Dikumyyliperoksidi

Dikumyyliperoksidi (C18H22O2) on orgaanisiin peroksideihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi radikaali-initiaattorina polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistuksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa dikumyyliperoksidi on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Kuumennettaessa aine hajoaa 130 °C:n lämpötilassa. Dikumyyliperoksidi on voimakas hapetin.
Dikumyyliperoksidia valmistetaan hapettamalla metyylistyreeniä vetyperoksidilla. Toinen tapa on kumeenihydroperoksidin ja kumyylialkoholin tai kumyylikloridin reaktio, jota katalysoivat esimerkiksi trietyylifosfaatti tai sinkkikloridi. Tuote puhdistetaan kiteyttämällä tai alipainetislauksella.
Dikumyyliperoksidia käytetään radikaali-initiaattorina polyeteenin, polypropeenin ja polystyreenin valmistuksessa ja polyesterihartsien, luonnonkumin ja silikonikumien ristiinsilloittajana. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään radikaali-initiaattorina muun muassa syklisonti- ja metylointireaktioissa sekä aromaattisten nitroyhdisteiden ja alkaanien välisessä amiineja muodostavassa reaktiossa.
Mun kaupunki

Mun kaupunki on suomalainen rikoselokuva, joka tuli ensi-iltaan tammikuussa 2024.
Joonas Pirttikankaan ohjaama elokuva kertoo nuoresta Eddiestä, joka haluaa rikoksillaan kunniaa ja paikan yhteiskunnasta.
Noin 20 000 euron budjetilla tehdyn elokuvan on tuottanut kemiläinen Hepola Films Studio, joka myös levitti elokuvan elokuvateattereihin.
Arvosteluja.
 Tero Kartastenpää, "Aamulehti"
 Maija Kääntä, "Kulttuuritoimitus"
Päivät kuin unta (vuoden 2024 elokuva)

Päivät kuin unta on suomalainen draamakomediaelokuva, joka tuotiin ensi-iltaan 30. elokuuta 2024.
Mika Kiiskisen ohjaama "Päivät kuin unta" kertoo parikymppisestä Eskosta, joka lähtee 1974 kolmen kaverinsa kanssa etsimään pappansa jättämää perintöä.
Pitkälti Paimiossa ja muualla Varsinais-Suomessa kuvatun elokuvan ovat käsikirjoittaneet Mika Kiiskinen, Kirsi Helin ja Jesse Kiiskinen. Elokuvan pääosissa ovat Risto Tuorila, Mari Perankoski, Raimo Karppinen, Tino Nummela, Eetu Nevala, Joonas Pietilä, Juho Piispanen, Martta Entonen, Ansa Timonen ja Elmeri Töyry.
Elokuvan on tuottanut Mowowfilm, joka myös levittää elokuvan elokuvateattereihin.
Elokuva ei saanut Elokuvasäätiön tukia. 
Arvosteluja.
"Helsingin Sanomien" kriitikon mukaan "Päivät kuin unta" ei ole millään mittatikulla ammattimainen työ. Sen kuvaus, kuvakoot ja leikkaus ovat kömpelöitä ja epäjohdonmukaisia, äänitys suttua, tyylilaji poukkoilee ja juoni ei etene.
FilmiFINin mukaan se on ylipitkä, dramaturgialtaan alkeellinen ja teknisesti vaatimaton tee-se-itse-elokuva, joka ei jäsenny toimivaksi kokonaisuudeksi. Näyttelijäntyö saa kuitenkin kiitosta.
 Leena Virtanen, "Helsingin Sanomat"
 Henri Waltter Rehnström, "Turun Sanomat"
 Jussi U. Pellonpää, "FilmiFIN"
 Emmi Koivumäki, "Film-o-Holic"
 Maija Kääntä, "Kulttuuritoimitus"
.338 Norma Magnum

.338 Norma Magnum on ruotsalaisen Norman kehittämä pitkänmatkan tarkkuuspatruuna (8,6×64 mm).
.338 Norma Magnum luotiin uudemmaksi vaihtoehdoksi .338 Lapua Magnumille. Lapua Magnumiin verrattuna Norma Magnum esimerkiksi putoaa hitaammin ja potkaisee vähemmän ammuttaessa.
Yhdistyneiden kansankuntien alueidenvälinen rikos- ja oikeustutkimuslaitos

Yhdistyneiden kansankuntien alueidenvälinen rikos- ja oikeustutkimuslaitos (UNICRI) on Yhdistyneiden kansakuntien tutkimuslaitos, joka toimii rikollisuuden ehkäisemiseksi rikosoikeuden alalla. UNICRI on perustettu vuonna 1968. Tutkimuslaitos on itsenäinen ja sen toimintaa johtaa johtokunta.
Olen Zellweger

Olen Zellweger (s. 10. syyskuuta 2003 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Zellweger pelaa NHL-joukkue Anaheim Ducksin organisaatiossa.
Ennen NHL-uraansa Zellweger pelasi WHL-juniorisarjassa Everett Silvertipsin ja Kamloops Blazersin joukkueissa. Ducks varasi hänet toisella kierroksella 34. varausvuorolla . Zellweger kuului Kanadan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2022 ja 2023.
Zheng Qinwen

Zheng Qinwen (; s. 8. lokakuuta 2002) on kiinalainen tennispelaaja ja olympiavoittaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 7 tammikuussa 2024. Hän on voittanut urallaan neljä WTA-turnausta kaksinpelissä.
Zheng pelasi WTA-kiertueella ensimmäisen kerran vuonna 2021 Palermo Ladies Openissa, jossa hän saavutti myös ensimmäisen voittonsa kukistamalla ensimmäisellä kierroksella Ljudmila Samsonovan. Vuoden 2022 Australian avoimissa Zheng teki grand slam -debyyttinsä voittaen ensimmäisellä kierroksella Aljaksandra Sasnovitšin. Toisella kierroksella hän hävisi viidenneksi sijoitetulle María Sákkarille. Turnauksen jälkeen hän nousi maailmanlistalla 100 parhaan joukkoon sijalle 80.
Vuonna 2023 Zheng voitti uransa ensimmäisen WTA-turnauksen Palermo Ladies Openissa, jossa hän voitti finaalissa Jasmine Paolinin erin 2–1 (6–4, 1–6, 6–1). Samana vuonna Zheng voitti toisen turnauksensa Zhengzhou Openissa kukistaen finaalissa Barbora Krejčíkován. Vuoden 2024 Australian avoimissa Zheng eteni urallaan ensimmäistä kertaa grand slam -turnauksen loppuotteluun. Zheng hävisi loppuottelun Aryna Sabalenkalle. Pariisin olympialaisissa Zheng eteni naisten kaksinpelissä loppuotteluun, jossa hän onnistui kaatamaan välierissä Iga Świątekin. Loppuottelussa Zheng voitti olympiakultaa kukistaen suoraan kahdessa erässä Donna Vekićin. Zhengistä tuli ensimmäinen kiinalainen, joka on voittanut tenniksen kaksinpelissä olympiakultaa.
6.5 mm Creedmoor

6.5 mm Creedmoor (6,5 × 48 mm) on keskikokoinen Hornadyn kehittämä patruuna. Se kehitettiin alun perin pitkänmatkan tarkkuusammuntaan, mutta sitä on alettu myös käyttää metsästyksessä. 6.5 mm Creedmoor on myös menestynyt asevoimien tarkka-ampumiskäytössä.
Päivät kuin unta

Päivät kuin unta on seuraavien teosten nimi:
Pyhän Paavalin luterilainen katedraali

Pyhän Paavalin luterilainen katedraali () tai () on Ukrainan Odessassa sijaitseva evankelis-luterilainen kirkkorakennus. Se sijaitsee Odessan Prymorskyin piirissä, kaupungin historiallisen keskustan alueella. 
Alkujaan vuonna 1827 valmistuneen kirkkorakennuksen ulkonäkö ja koko ovat muuttuneet vuosien kuluessa. Rakennuksen perustukset tehtiin vuonna 1824, mutta jo kesäkuussa keskeneräinen rakennus romahti. Kirkkorakennus valmistui vuonna 1827. Vuonna 1838 voimakas maanjäristys vaurioitti kirkkoa. 1800-luvun lopulla kirkko päätettiin rakentaa uudelleen, että sinne mahtuisi yli 1 000 ihmistä. 
Venäjän vallankumouksen seurauksena kirkko otettiin haltuun ja suljettiin. Sodan jälkeen siitä tehtiin Neuvostoliitossa voimistelusali. Rakennuksen kunto rapistui. Vuonna 1976 rakennus paloi. Tapahtuman arveltiin olleen tuhopoltto, mutta tekijöitä ei tavoitettu. Palon jälkeen rakennusta ei korjattu, vaan siitä muodostui asunnottomien suoja. Lopulta, vuosina 2005–2010 rakennus kunnostettiin uudelleen. Yli seitsemän miljoonaa euroa maksaneiden korjausten päärahoittaja oli Baijerin luterilainen kirkko Saksasta.
Mania (kappale)

Mania (tyyliteltynä MANIA) on suomalaisen rap-artistin Sexmanen 11. tammikuuta 2024 julkaistu musiikkikappale, jolla hän osallistui samanvuotiseen Uuden Musiikin Kilpailuun. Kappale sai kilpailussa yhteensä 108 pistettä ja jäi kuudenneksi eli toiseksi viimeiselle sijalle.
Cole Schwindt

Cole Schwindt (s. 25. huhtikuuta 2001 Kitchener, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Schwindtin pelipaikka on oikea laitahyökkääjä ja hän laukoo oikealta.
Ennen NHL-uraansa Schwindt pelasi kolmen kauden ajan OHL-joukkue Mississauga Steelheadsissa. Florida Panthers varasi hänet kolmannella kierroksella 81. varausvuorolla . Heinäkuussa 2022 Panthers kauppasi Schwindtin, Jonathan Huberdeaun, MacKenzie Weegarin ja ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Flamesiin vaihdossa Matthew Tkachukiin ja ehdolliseen neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. Schwindt on pelannut neljä NHL:n runkosarjan ottelua ilman tehopisteitä. Uran tilastot päivitetty 24. tammikuuta 2024. Lokakuussa 2024 Flames asetti Schwindtin siirtolistalle, josta Vegas Golden Knights poimi hänet joukkueeseensa.
Hainanin sademetsän kansallispuisto

Hainanin sademetsän kansallispuisto on luonnonsuojelualue Kiinassa Hainanin saarella. Puisto sijaitsee saaren keskisessä eteläosassa. Sen pinta-ala on noin 4270 km2.
Puisto koostuu viidestä osa-alueesta. Bawangling on ainoa paikka, jossa elää äärimmäisen uhanalainen gibbonilaji "Nomascus hainanus". Siellä tavataan myös kotoperäisiä lintulajeja kuten hainaninuunilintu, hainanintäpläfasaani ja hainaninpyy. Muut alueet ovat Wuzhishan, Yinggeling, Jianfengling ja Datian. 
Kiina on ehdottanut puistoa Unescon maailmanperintöluetteloon.
Alex de Minaur

Alex de Minaur (s. 17. helmikuuta 1999) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 9 helmikuussa 2024. Hän on voittanut urallaan seitsemän ATP-turnausta kaksinpelissä.
De Minaur teki Grand Slam -debyyttinsä Australian avoimissa saatuaan turnaukseen villin kortin. Hän kohtasi Gerald Melzerin ensimmäisellä kierroksella ja voitti viidessä erässä pelastettuaan ottelupisteen neljännessä erässä. Toisella kierroksella hän hävisi Sam Querreylle.
Vuonna 2019 de Minaur voitti Sydney Internationalissa uransa ensimmäisen ATP-mestaruuden kukistaen finaalissa Andreas Sepin erin 2-0 (7–5, 7–6(7–5)). Kesäkuussa hän voitti toisen mestaruuden Atlanta Openissa ja kolmannen Zhuhai Championships -turnauksessa. De Minaur osallistui vuoden 2019 Next Generation ATP Finals turnaukseen, jossa hän voitti lohkovaiheessa Alejandro Davidovich Fokinan, Miomir Kecmanovićin ja Casper Ruudin. De Minaur voitti Frances Tiafoen välierissä, mutta finaalissa hän hävisi italialaiselle Jannik Sinnerille.
Maaliskuussa 2023 de Minaur voitti seitsemännen ATP-mestaruuden ja uransa ensimmäisen ATP 500 -tittelinsä Meksikon avoimissa kukistamalla Tommy Paulin finaalissa. Hän palasi turnauksen jälkeen rankingin 20 parhaan joukkoon maaliskuussa 2023. Elokuussa Kanadan avoimissa de Minaur pääsi ensimmäistä kertaa ATP 1000 luokan loppuotteluun, jossa hän kohtasi Jannik Sinnerin. De Minaur hävisi erin 2-0 (6–4, 6–1).
Károly Aggházy

Károly Aggházy (30. lokakuuta 1855 Pest – 8. lokakuuta 1918 Budapest) oli unkarilainen säveltäjä ja pianisti.
Aggházy opiskeli Franz Lisztin johdolla ja tuli Euroopassa tunnetuksi ensisijaisesti kamarimusiikin esittäjänä yhteistyössä viulisti Jenő Hubayn kanssa. Aggházy opetti pianonsoittoa konservatorioissa Berliinissä ja Budapestissa. Hänen sävellyksiään julkaistiin Budapestissa, Berliinissä, Leipzigissa ja St. Louisissa Missourissa. Aggházyn teosten joukossa ovat muiden muassa ooppera "Maritta" (kantaesitetty 1897) ja kantaatti "Rákóczi" (1905).
Luzoninsalmi

Luzoninsalmi on salmi Taiwanin ja Filippiinien Luzonin saaren välissä. Se yhdistää Etelä-Kiinan meren Filippiinienmereen. Salmi on noin 360 kilometriä leveä, ja sen keskisyvyys on 1 400 metriä.
Salmessa on useita saaria, ja sen eteläosissa on Batanes- ja Babuyansaaret. Saaret jakavat salmen useaan kanaaliin, joista merkittävimmät ovat Babuyanin kanaali, Balintangin kanaali ja Bashin kanaali.
Koska Luzoninsalmi yhdistää Etelä-Kiinan meren Tyynenmeren länsiosiin, se on merkittävä laivaväylä. Lisäksi sitä pitkin kulkee tietoliikennekaapeleita, jotka yhdistävät Japania, Etelä-Koreaa ja Kaakkois-Aasiaa.
Karnali (joki)

Karnali (, Intiassa Ghaghara, , Tiibetissä Mapcha Tsangpo, , ) on Tiibetistä alkunsa saava Gangesin vasemmanpuoleinen sivujoki. Karnali on Nepalin pisin joki (507 km), virtaamaltaan Gangesin suurin sivujoki, ja Jamunan jälkeen Gangesin pisin sivujoki.
Karnalin lähteet ovat Tiibetin ylängöllä Himalajan pohjoispuolellaa, ja se laskee Nepalin halki Intiaan, missä se yhtyy Shardajokeen Brahmaghatissa Uttar Pradeshin osavaltiossa. Tämän jälkeen joki tunnetaan Ghagharana, ja se laskee Gangesiin Revelganjissa Biharin osavaltiossa. Joenvarren kaupungeista tärkein on Ayodhya Intiassa.
Reitti.
Karnali saa alkunsa Mapchachungon jäätiköiltä Tiibetistä, läheltä Manasarowarjärveä. Se virtaa etelään halki eräiden Nepalin syrjäisimpien seutujen lävitse. 202 km pituinen Seti yhtyy Karnaliin Dotin piirikunnassa. Toinen sivujoki, 264 km pituinen Bheri, joka saa alkunsa Dhaulagirin seudulta, yhtyy Karnaliin Kuineghatin lähellä Surkhetin piirikunnassa.
Kulkiessaan etelään halki Siwalikvuorten, joki jakautuu kahtia itäiseen Geruwa- ja läntiseen Kaurialajokeen, jotka yhtyvät Intian rajan eteläpuolella lähellä Chisapania. Se virtaa kaakkoon Uttar Pradeshin ja Biharin läpi kunnes se kohtaa Gangesin Revelganjissa, Chapran lounaispuolella.
Valuma-alue.
Karnalin laakso on Dhaulagirin ja Nanda Devin vuoristojen välissä. Sen valuma-alue on 127 950 km2, josta 55 % on Nepalin ja 45 % Intian puolella. Karnalin kokonaisvirtaama on 94 400 miljoonaa m3/a. 
Luonto.
Bardian kansallispuisto sijaitsee Karnalin jokilaaksossa Nepalissa. Puistossa on kaksi intiannorsujen laumaa, ja siellä on myös useita kaurislajeja, gaureja, nilgauantilooppeja ja himalajantareja. 
Karnalijoessa elää myös uhanalaisia suokrokotiileja, gaviaaleja ja harvinaisia gangesindelfiinejä.
Germaniitti

Germaniitti on harvinainen mineraali, joka esiintyy pieninä pitoisuuksina muiden mineraalien yhteydessä. Mineraali löydettiin vuonna 1920 Tsumebin malmiesiintymästä nykyisen Namibian alueelta ja myöhemmin mineraalia on löydetty muun muassa Ranskasta ja Bulgariasta.
Mineraalin koostumus vaihtelee jonkin verran. Noin puolet sen painosta on kuparia ja kolmasosa rikkiä. Lisäksi mineraali sisältää germaniumia ja siinä voi olla myös noin 0–10 painoprosenttia rautaa ja noin 0–5 painoprosenttia sinkkiä. Näiden alkuaineiden lisäksi germaniitissä voi olla pieniä määriä arseenia, vanadiinia, galliumia, tinaa, antimonia, volframia, molybdeeniä, lyijyä tai hopeaa. Germaniitin kiderakenne on lähes samanlainen kuin stanniinilla ja kolusiitilla.
Lop Nurin kansallinen villikamelien rauhoitusalue

Lop Nurin kansallinen villikamelien rauhoitusalue () on vuonna 1986 perustettu luonnonsuojelualue Xinjiangin alueella Kiinassa. Se on yksi viimeisistä villikamelien esiintymisalueista.
Lop Nurin kansallinen villikamelien rauhoitusalue sijaitsee aavikkoisella seudulla, jossa Kiina teki aikoinaan ydinkokeita. Alueella on suolaisia ja kausittain kuivuvia järviä sekä soita. Lop Nurin pitkälti kuivunut järvi sijaitsee keskellä aluetta. Alueen keskimääräinen vuosittainen sademäärä on alle 100 millimetriä. Rauhoitusalueen pinta-ala on 61 200 neliökilometriä. Siellä vallitsevat äärimmäiset olosuhteet, sillä talvet ovat hyvin kylmiä (jopa alle -40 celsiusta) ja kesät lyhyitä, mutta kuumia (jopa yli 55 celsiusta). Villikameleita elää alueen vuorten laaksoissa. Villikamelien alueella juomavesi on merivettä suolaisempaa ja niiden ravintoa ovat piikikkäät, sitkeät aavikkokasvit. Villikamelien lisäksi alueella elää gobinkarhuja, argaaleja, aasianvilliaaseja ja kuhertajagaselleja.
Lop Nurin kansallista villikamelien rauhoitusaluetta valvoo Xinjiangin ympäristönsuojelun laitos.
Cheng Wen-tsan

Cheng Wen-tsan (; s. 6. heinäkuuta 1967) on taiwanilainen Demokraattista edistyspuoluetta edustava poliitikko, joka on toiminut Kiinan tasavallan varapääministerinä vuodesta 2023 lähtien. Aiemmin hän on toiminut Taoyuanin kaupunginjohtajana sekä maan informaatioministerinä.
Cheng valmistui vuonna 1990 sosiologian kandidaatiksi Taiwanin kansallisesta yliopistosta. Vuosina 1998–2002 hän istui Taoyuanin piirikunnanvaltuustossa. Vuosina 2006–2007 hän toimi informaatioministerinä. Hän joutui eroamaan vuonna 2007, koska hänen syytettiin yrittäneen suostutella japanilaista televisioyritystä myymään osuutensa taiwanilaisessa televisioyrityksessä. Vuonna 2009 hän oli ehdolla Taoyuanin piirikunnanjohtajaksi; hän sai vaalissa 45,69 prosenttia äänistä ja hävisi Kuomintangin John Wulle. Vuonna 2012 hän pyrki Kiinan tasavallan parlamenttiin Taoyuanin piirikunnan 1. vaalipiiristä; hän sai vaalissa 44,65 prosenttia äänistä ja hävisi Kuomintangin Chen Ken-telle. Vuoden 2014 paikallisvaaleissa hänet valittiin kaupungiksi vastikään muutetun Taoyuanin ensimmäiseksi kaupunginjohtajaksi. Hän sai vaalissa 51 prosenttia äänistä ja voitti 47,97 prosenttia äänistä saaneen Taoyuanin viimeisen piirikunnanjohtajan, Kuomintangin John Wun. Vuonna 2018 hänet valittiin jatkokaudelle 53,46 prosentin ääniosuudella. Hän toimi kaupunginjohtajana vuoteen 2022 asti.
Vuonna 2022 paljastui, että Chengin Taiwanin kansallisessa yliopistossa tekemässä maisterintutkielmassa oli plagiarismia, minkä myötä hänen maisterintutkintonsa peruutettiin. Samana vuonna hänet nimitettiin Kiinan tasavallan jalkapalloliiton eli Kiinalaisen Taipein jalkapalloliiton puheenjohtajaksi, josta virasta hän erosi tammikuussa 2023.
31. tammikuuta 2023 Cheng nimitettiin Kiinan tasavallan varapääministeriksi.
Kirkastumisen katedraali

Kirkastumisen katedraali () on Ukrainan Odessassa sijaitseva Ukrainan ortodoksisen kirkon kirkkorakennus. Se on ortodoksisen kirkon pääpyhäkkö Odessassa. Se sijaitsee Unescon maailmanperintökohteeksi hyväksytyn Odessan historiallisen keskustan alueella Prymorskyin piirissä. Kirkon nimi viittaa Jeesuksen kirkastumiseen. 
Kirkon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1795, ja kirkko vihittiin käyttöön toukokuussa 1809. Täydennysrakentamista jatkettiin 1800-luvulla. Arkkitehti D. Frapollin suunnittelema kellotorni valmistui 1837. Vuoden 1841 jälkeen kellotorni päätettiin liittää silloiseen kirkkoon. Laajennukset jatkuivat, ja vuonna 1903 kirkko oli kooltaan eräs Venäjän keisarikunnan suurimmista; sinne sopi tuolloisten ohjeiden mukaan 9 000 ihmistä. Kirkon pinta-ala oli 90x45 metriä, kellotornin korkeus 72 metriä. 
Kirkko tuhottiin Neuvostoliitossa vuonna 1936 perusteellisesti, rakennus purettiin ja sen kalleudet varastettiin. 1940 sen paikalle rakennettiin suihkulähde. 
Ukrainassa kirkko rakennettiin uudelleen vuodesta 1999 lähtien, ja valmistui vaiheittain vuoteen 2010 mennessä. Alkuperäisistä esineistä kirkkoon on pystytty palauttamaan kaksi ihmeitätekeväksi luokiteltua ikonia: Iverskajan Jumalanäidin ja Nikolaos Ihmeidentekijän ikonit. 
Venäjän hyökkäyssodassaan tekemä ilmaisku Odessaan 23. heinäkuuta 2023 vaurioitti kirkkoa. Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö Unesco tuomitsi voimakkaasti Venäjän toistuvat kulttuuriperintöä tuhoavat ohjusiskut.
Zach Benson

Zach Benson (s. 12. toukokuuta 2005 Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Benson edustaa NHL-joukkue Buffalo Sabresia.
Ennen NHL-uraansa Benson pelasi kolmen kauden ajan WHL-juniorisarjassa Winnipeg Icen joukkueessa. Buffalo Sabres varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 13. varausvuorolla . Benson on pelannut 37 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt neljä maalia ja kymmenen syöttöä eli 14 tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 25. tammikuuta 2024.
Leonardo AW609

Leonardo AW609 on kehitteillä oleva kääntyväroottorinen VTOL-lentokone, jota valmistaa italialainen Leonardo. Koneen suunniteltu asiakaskunta ovat VIP-käyttäjät, energiayhtiöt ja pelastus- ja etsintäviranomaiset. Leonardon mukaan AW609 kykenee autorotaatioon ja lentämään yhdellä moottorilla. Koneen sertifiointiprosessi Euroopan unionin ilmailuviranomaisen EASA:n ja Yhdysvaltain FAA:n kanssa oli vuonna 2023 meneillään ja Leonardo toivoi saavansa molemmilta tyyppihyväksynnän vuonna 2024. Ensimmäiset asiakkaat olivat myös jo tilanneet konetta. Maaliskuussa 2023 malesialainen Weststar Aviation -yhtiö toivoi saavansa koneita käyttöönsä jo vuoden 2024 puolivälissä.
Myyntihinnan Leonardo arvioi tulevan olemaan 20–30 miljoonaa dollaria. Koneiden valmistus tapahtuu valmistajan Yhdysvaltain Philadelphiassa sijaitsevassa yksikössä, jossa on myös AW609-lentokoulutussimulaattori.
Historia.
Vuonna 1998 italialaisen Finmeccanican tytäryritys Agusta ja yhdysvaltalainen helikopterivalmistaja Bell alkoivat yhteistyössä suunnitella kääntyväroottorista lentokonetta. Ensimmäinen prototyyppi lensi vuonna 2003. Silloinen AgustaWestland, vuodesta 2004 täysin Finmeccanican omistuksessa osti Bellin osuuden projektista vuonna 2011, jatkaen koneen kehittämistä yksin. Vuonna 2017 Finmeccanica vaihtoi nimensä Leonardoksi.
Susikoira Roi (kirja)

Susikoira Roi on Jorma Kurvisen vuonna 1976 kirjoittama nuortenkirja. Kirja on Kurvisen kirjoittaman Susikoira Roi -kirjasarjan ensimmäinen osa. Kirja voitti vuonna 1977 Pirkanmaan Plättä -palkinnon.
Susikoira Roi on ensipainoksen jälkeen julkaistu uudelleen useaan otteeseen: muun muassa vuosina 1977, 1979, 1983, 2004 ja 2022. Kirja on käännetty myös monelle eri kielelle: esimerkiksi vuonna 1988 kirja käännettiin viroksi nimellä "Hundikoer Roi", jonka 52 000 kappaleen painos myytiin loppuun. 
Yleisradio teki vuonna 1987 kirjaan perustuen televisiosarjan. Sarjan pääosissa näyttelivät Paavo Westerberg ja Poliisikoira Jami.
Lødingenin kirkko

Lødingenin kirkko () on Lødingenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1897.
Mikko O. Rysä

Mikko Olavi Rysä (s. 17. tammikuuta 1947 Kotka) on suomalainen ekonomi, metsänhoitaja ja eläköitynyt metsäkonelan yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Rysä syntyi Markus Olavi Rysän ja Saara Mirjam Kalajan perheeseen. Hänen puolisonsa 1966–1998 oli Maija Riitta Pasanen, vuonna 2000 Rysä avioitui uudelleen Anna Outi Johanna Holman kanssa. Rysä tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteislyseosta 1965 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1969 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1972. Hän oli Metsätehon tutkija 1970–1972, Tehdaspuu Oy:n kehittämismetsänhoitaja ja korjuumetsänhoitaja Kouvolassa 1972–1975 ja Oy Kockums lndustri Ab:n myyntipäällikkö 1975–1979, osastopäällikkö 1979–1983 ja toimitusjohtaja 1983–1984. 
Lokomon omistaman Lokomo Forest Oy:n, vuodesta 1989 FMG Lokomo Forest Oy, toimitusjohtaja Tampereella Rysä oli 1985–1989 ja sitten Rauma-Repolan, vuodesta 1991 Rauma Oy, Timberjack-ryhmän toimialajohtaja. Vuonna 1999 hän oli Metso Oyj:n metsäkoneryhmän eli Timberjack Group Oy:n toimitusjohtaja, 2000–2001 Timberjack Corporation A John Deere Companyn toimitusjohtaja Atlantassa Georgiassa ja 2001–2005 Deere &amp; Companyn varatoimitusjohtaja Molinessa Illinoisissa. Rysällä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2006.
Mielenvalta

Mielenvalta on suomalaisen death metal -yhtye Kauniin Kuolemattoman neljäs albumi. Levy julkaistiin 13. lokakuuta 2023 Noble Demon-levymerkin toimesta.
Vestbygdin kirkko

Vestbygdin kirkko () on Lødingenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1885.
Hromadskyi druh

Hromadskyi druh oli radikaali poliittinen ja kirjallisuuslehti. Sen päätoimittajina olivat Myh’ailo Pavlyk ja Ivan Franko, ja heitä avusti Myh’ailo Drahomanov. Lehti ilmestyi Lvivissä, ja se painettiin Drahomanovin aakkosilla. Lehteä ilmestyi vain kaksi numeroa (1878), ja molemmat Itävallan viranomaiset takavarikoivat. Lehden lakkauttamisen jälkeen Franko ja Pavlyk julkaisivat artikkelikokoelmat "Dzvin" ja "Molot".
"Hromadskyi druhia" jatkoi "Dzvin" (’Kello’), joka oli kokoelma Frankon Lvivissä 1878 julkaisemia kirjallisia ja tieteellisiä artikkeleita. Kun se kiellettiin, se ilmestyi nimellä "Molot" (1878, ’Moukari’), joka oli erilaisia kirjaillisia ja poliittisia artikkeleita sisältävä julkaisu. Pavlyk painatti sen Drahomanovin aakkosilla Lvivissä 1878. Itävallan viranomaiset takavarikoivat sen, kuten sen edeltäjätkin.