Magnus Minniskiöld

Magnus Minniskiöld (myös kirjoitettu Minnisköld tai Minnesköld, noin 1175-1208) oli keskiaikainen ruotsalainen magnaatti Bjelbon talosta. Hän oli ruotsalaisen valtiomiehen Birger-jaarlin isä ja siten myöhempien Ruotsin kuninkaiden esi-isä. Hänen uskotaan kuolleen Lenan taistelussa vuonna 1208, joskin todisteet eivät ole vakuuttavia.
Perhe.
Minniskiöldin varhaisin tunnettu esi-isä on tiettävästi ollut Folke Paksu, vaikutusvaltainen ruotsalainen 1100-luvun alun johtaja, joka meni naimisiin Ingegerd Knudsdatterin kanssa. Ingegerd oli Tanskan kuninkaan Knuut Pyhän ja Adele de Flanders tytär. Adele oli Kaarle Suuren jälkeläinen. Ingegerd ja hänen sisarensa Cecilia muuttivat molemmat Ruotsiin äitinsä Adelan kuoleman jälkeen ja menivät siellä naimisiin. Folke ja hänen sukulaisensa olivat siksi lähellä Tanskan kuningaskuntaa.
Keskiaikaisen ruotsalaisen sukututkimuksen mukaan "Folke Paksu oli Benedictus (Bengt) Snivilin isä ja että Benedictus syntyi jarl Birgerin, jarl Charlesin ja Magnuksen isänä, jota kutsuttiin Minniskiöldiksi". Kun hänen vanhempi veljensä Birger Brosa toimi Riksjarlin virassa vuosina 1174–1202, nuorempi Magnus asui Bjälbon perhetilalla nykyisessä Mjölbyn kunnassa, Östergötlandissa, Ruotsissa. Hänen on oletettu olleen Itä-Götanmaan lainpuhuja, joskaan tietoa ei ole dokumentoitu. Hän meni mahdollisesti naimisiin kuninkaallista syntyperää olevan aatelisnaisen Ingrid Ylvan kanssa, joka synnytti useita poikia, jotka vaikuttivat Ruotsin varhaiseen historiaan, erityisesti Birger-jaarlin. Hänet mainitaan kahdessa nykyaikaisessa tutkintotodistuksessa (DS 70, 116) Birger Brosan veljenä sekä kuningas Magnus Birgerssonin toimesta, joka kutsui häntä kirjeessään vuonna 1280 "isoisäksi".
Lapset.
Ensimmäisestä avioliitosta:
Jommankumman vaimonsa kanssa
Toisesta avioliitosta:
Taistelu kruunusta.
Jälkeläistensä kiinteistöistä päätellen Magnus Minniskiöld omisti useita maita Itä-Götanmaalla ja on luultavasti vastuussa Bjälbon kirkon rakentamisesta. Vaikka Magnus ei Birger Brosan nuorempana veljenä ollutkaan vaikutusvaltaisen perheen pää, hänen keskeinen asemansa hallitsevassa eliitissä viittaa siihen, että hän oli aktiivisesti mukana taistelussa Sverker - talon ruotsalaisen Sverker II:n ja Erik Knutssonin välillä. Ericin talosta Ruotsin kruunusta, josta käytiin kolme päätaistelua. Ensimmäinen oli Älgaråsin taistelu (nykyinen paikka ruotsalaisessa Töreboda -yhteisössä Västergötlandissa ) marraskuussa 1205, jossa kuningas Sverker II voitti Erik Knutssonin. Toinen oli Lenan taistelu (nykyinen Kungslena Västergötlandissa) 31. tammikuuta 1208, jossa Erik Knutsson ruotsalaisen (ja norjan?) armeijan kanssa voitti tuhoisan voiton kuningas Sverker II:sta ja hänen Tanskan armeijansa ajoissa hänet. valtaistuimelta ja asettui valtaistuimelle Erik X:nä, Ruotsin kuninkaana vuosina 1208–1216. Viimeinen oli Gestilrenin taistelu (ehkä Enköpingissä Upplandissa ) 17. heinäkuuta 1210, jossa syrjäytynyt kuningas Sverker II tanskalaisen armeijan kanssa yritti saada takaisin valtaistuimensa, mutta hävisi ja kuoli taistelussa.
Keskiaikainen "Liber Daticus" (lahjoituskirja) Lundista kertoo, että Magnus-niminen aristokraatti kaatui Lenan taistelussa ("II Kal. helmikuuta. obiit Magnus, qui occisus est in Gocia apud Lene, Anno Dominice incarnationis MCCVIII"). Tämän Magnuksen yhtälö Magnus Minniskiöldin kanssa ei kuitenkaan ole varma. Hänen poikansa Birger Jarlin jäännökset on tutkittu, ja ne osoittavat, että hän oli kuollessaan 50–55-vuotias ja Magnus oli siis luultavasti elossa vielä muutama vuosi Lena-taistelun jälkeen.