tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mia Audina

Mia Audina Tjiptawan (s. 22. elokuuta 1979 Jakarta) on indonesialainen sulkapalloilija, joka edusti huippu-uransa jälkipuolella Alankomaita. Hän saavutti kaksinpelissä olympiahopeaa Indonesian edustajana Atlantassa 1996 ja Alankomaiden edustajana Ateenassa 2004.
Audina kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa. Atlantassa 1996 hän saavutti kaksinpelissä olympiahopeaa hävittyään loppuottelussa Etelä-Korean Bang Soo-hyunille pistein 6–11, 7–11. Sydneyssä 2000 hän edusti jo Alankomaita ja putosi jatkosta hävittyään puolivälierissä Tanskan Camilla Martinille. Ateenassa 2004 Audina saavutti olympiahopeaa hävittyään loppuottelussa Kiinan Zhang Ningille pistein 11–8, 6–11, 7–11. Hän kilpaili Ateenassa myös nelinpelissä Lotte Jonathansin parina ja karsiutui puolivälierissä.
Audina oli Indonesian joukkueessa voittamassa Uber Cupia vuosina 1994 ja 1996. Alankomaiden edustajana hän saavutti kaksinpelissä MM-pronssia vuonna 2003 sekä voitti kaksin- ja nelinpelin Euroopan-mestaruuden vuonna 2004.
Audina lopetti uransa vuonna 2006.
Karl Lindberg (viulutaiteilija)

Karl (Carl) Johan Lindberg (8. maaliskuuta 1837 Askainen – 21. joulukuuta 1914 Tukholma) oli suomalainen viulutaiteilija. 
Lindbergin vanhemmat olivat puutarhuri Henrik Reinhold Lindberg ja Gustafva Lindström. Hän opiskeli viulunsoittoa Helsingissä Fredrik Paciuksen johdolla ja 1856–1861 Leipzigissa, Hannoverissa, Weimarissa ja Wienissä Davidin ja Joseph Joachimin oppilaana. Helsinkiin palattuaan hän toimi mm. konserttimestarina Helsingin uuden teatterin orkesterissa 1861–1864. Sittemmin hän siirtyi Tukholmaan hoviorkesterin viulistiksi vuosiksi 1869–1903. Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian 1. viulunsoiton opettaja hän oli 1873–1903.Lindberg sai professorin arvonimen vuonna 1897. Hän julkaisi musiikkipedagogisia teoksia etenkin viulunsoiton opetuksen alalta ja teki konserttimatkoja Ruotsista Suomeen, Saksaan ja Itävaltaan.
Lindbergin puoliso vuodesta 1867 oli Emilia Wiik (1867–1926). Hänen serkkunsa oli pianisti Alie Lindberg. Lindbergien tytär Elsa Lindberg-Dovlette (1872–1944) avioitui vuonna 1902 persialaisen prinssi Arfa Mirza Riza Khanin kanssa. Hän asettui asumaan Persiaan ja kirjoitti ruotsiksi useita teoksia, joita käännettiin myös suomeksi kuten "Naisia minareettien kaupungista: Lehtiä nuoren turkkilaisnaisen mietekirjasta", "Kaikissa sävellajeissa" ja "Viulutyttö" vuodelta 1926.
Mikko Alestalo

Mikko Alestalo (s. 1951) on suomalainen meteorologi. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi, ja on johtaja, professori Suomen Ilmatieteen laitoksella. Alestalo on ollut Suomessa julkisuudessa usein esillä ilmastonmuutosasioiden asiantuntijana. Hänen mukaansa on yksiselitteistä, että ilmastonmuutoksen aiheuttaa ihmisen toiminta.
Alestalo on saanut tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2009 toimituskunnan jäsenenä teoksesta "Muutamme ilmastoa".
Hubert Hahne

Hubert Hahne (28. maaliskuuta 1935, Moers, Nordrhein-Westfalen – 24. huhtikuuta 2019, Düsseldorf, Nordrhein-Westfalen) oli saksalainen Formula 1 -kuljettaja.
Ura.
Urheilu- ja vakioautosarjat.
Hahne kilpaili uransa alkuaikoina Euroopan Touring Car -mestaruussarjassa 1960-luvulla, jossa hän sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi. Lisäksi hän kilpaili myös BMW:n New Class 2000TI -sarjassa vuosina 1966 ja 1968-69, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 1966. Vuonna 1966 kuuden tunnin GroВer Preis der Tourenwagenissa hän ajoi Alfa Romeolla Nürburgringin kilpailussa silloisen uuden rataennätyksen 10:08,9 minuuttia. Saman vuoden Saksan GP:ssä, joka ei kuulunut MM-sarjaan, hän ajoi ensimmäisenä alle 10 minuuttia touring carilla, eli aikaan 9:58,5.
Formula 1 ja 2.
Vuonna 1966 Hahne siirtyi ajamaan Formula 2 -sarjaan, jossa hän sijoittui parhaimmillaan Eurooppa-sarjan toiseksi vuonna 1969. Hahne osallistui myös kausilla 1966–1970 viiteen F1-osakilpailuun, joista kahdessa hän ajoi F2-luokan autoa. Hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Saksan GP:ssä 1966. Hahne ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Muuta.
Kilpauransa jälkeen Hahne työskenteli toimittajana ja markkinointialalla sekä omisti korjaamon Essenissä.
Vatjalaisten lippu

Vatjalaisten lipun on suunnitellut Aleksander Gurinov. Se on suunniteltu Inkerinmaalla elävien vatjalaisten kansallissymboliksi, vaikkakin epäviralliseksi sellaiseksi. Siniset kolmiot symboloivat Peipsijärven ja Suomenlahden vesistöjä, V:n muotoinen valkoinen vesistöjen väliin kiilautuvaa rantaa ja vatjalaisten nimen alkukirjainta, punainen risti vatjalaisten uskoa ja vuosisatojen aikana nähtyjä koettelemuksia.
Vatjalaisten kansallisten symbolien, lipun ja vaakunan, päivää vietetään 15. joulukuuta, sillä ne julkistettiin tuolla päivämäärällä vuonna 2002. Kansallisten symbolien hankkeeseen osallistui Gurinovin lisäksi Tatjana ja Sergei Jefimovid Luutsasta ja Vladimir Zernov.
Uusiutuva energia Norjassa

Uusiutuva energia Norjassa kertoo uusiutuvan energiaan liittyvistä seikoista Norjassa. Norjan tavoite on 30 TWh uusiutuvaa lämpö- ja sähköenergiaa ja energiansäästöä vuoteen 2016 mennessä vuoden 2001 tasoon verrattuna.
Tuulivoima.
Norjassa on suuri tuulivoimapotentiaali. Toistaiseksi lisäys tuulivoimakapasiteettiin on vuosittain ollut pieni muihin Euroopan valtioihin verrattuna. Greenpeacen mukaan Norjan osuus Pohjanmeren tuulivoimaverkossa vuonna 2020 olisi 1,3 GW sähkönä 5 TWh.
Vesivoima.
Norjan sähköntuotannosta oli 99 % vesivoimaa vuonna 2001 (122 TWh). Norja on Euroopan suurin vesivoiman tuottaja ja maailmassa 6. suurin. Sähköä tuottaa 156 yritystä. Kapasiteetti on noin 28 GW 740 vesivoimalassa yli 1 MW. Suurin tuottaja on Norjan valtio, joka omistaa valtionyhtiön Statkraft (8,4 GW, 34.7 TWh) ja hallitsee osakeomistukset huomioiden 11,9 GW vesivoimaa ja tuottaa sähköä 49 TWh vuodessa. Statkraft omistaa 9 suurinta vesivoimalaa. Norjan vesivoiman ja Ruotsin ydinvoiman omistavat muutamat tuottajat yhdessä. Muutaman tuottajan ristiinomistuksessa on kaikki Ruotsin ydinvoimalat, ilmeisesti kaikki Suomen ydinvoimalat ja 30 % Norjan vesivoimasta. Yritykset voivat omistaa toistensa osakkeita ja lisäksi omistavat yhdessä voimalaitoksia. Norjan vesivoimaloista 80 ja 35 TWh vuosituotannosta on muutaman energiayhtiön hallussa. Norjan kilpailuviranomaiset estivät 2000-luvun alussa Statkraftin Trondheim Energiverk-yritysoston. Norjan sähkönkulutus henkeä kohti oli vuonna 2002 Pohjoismaiden suurin (MWh(asukas): Tanska 6,6, Suomi 15,7, Ruotsi 16,7 ja Norja 26,7, joka tuotettiin 99 % uusiutuvalla energialla.
Aurinkokennot.
Vuonna 2008 säädettiin tuki aurinkokennoille. Norjan aurinkoalan yrityksiin sisältyy: REC, Elkem Solar (2001) ja NorSun (2007).
Aurinkolämmitys.
Norja vaatii aurinkolämmitystä yli 500 neliön rakennuksiin.
Bioenergia.
Norjan tavoite on 14 TWh bioenergiaa vuoteen 2020 mennessä.
Kaupungit.
Oslo.
Oslon kasvihuonepäästöt ovat 2,4 t/asukas. Tavoite on 1,2 t/asukas vuoteen 2030 mennessä. Kotitalousjätteistä tehdään kaukolämpöä. Oslon kunnan rakennuksissa 341 talosta vaihdetaan öljylämmitys uusiutuviin lähteisiin vuoden 2012 loppuun mennessä.
Oslon oopperatalo on rakennettu satamaan. Suunnitelmaan sisältyi 300 neliötä aurinkokennoja, jotka tuottavat 20 MWh sähköä vuodessa. Oslon innovaatiokeskuksessa on 120 neliötä aurinkokennoja tuottaen 17 MWh sähköä vuodessa.
Sfakiá

Sfakiá ( eli Δήμος Σφακίων, "Dímos Sfakíon") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 467,589 neliökilometriä ja väkiluku 1 889 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Chóra Sfakíon.
Maantiede.
Sfakián kunta sijaitsee Lefká Óri -vuoristossa Kreetan saaren etelärannikolla. Etelässä kunta rajautuu Välimereen kuuluvaan Libyanmereen, idässä Réthymnon alueyksikköön ja muualla Chanián alueyksikköön kuuluviin kuntiin. Kunnan alueella sijaitsee paljon virtaavan veden jyrkkärinteisten ja korkeiden vuorten kalkkikiveen uurtamia rotkoja, kuten Ímproksen rotko ja Samarián rotko. Nimi Sfakiá tarkoittaakin suomeksi ”rotkojen maata”. Kuntaan kuuluu pieni Loutrón saari.
Historia.
Kreetan jouduttua osaksi Osmanien valtakuntaa, muutti vuoristoihin paljon ihmisiä. Vuoristoista he sitten kapinoivat osmaneita vastaan. Ensimmäinen suurempi kapina järjestettiin vuonna 1770 Sfakiássa laivanvarustaja Daskalogiánniksen johdolla. Daskalogiánniksen oli tarkoitus saada apua venäläisiltä, joiden oli tarkoitus harhauttaa osmaneita toisaalla. Apua ei tullut, joten osmanit kukistivat kapinan ja Daskalogiánnis tapettiin. Tämän seurauksena Sfakiá joutui joksikin aikaa osmanien vallan alle.
Vastarintajohtajat julistivat Kreetan itsenäiseksi Sfakiássa vuonna 1866. Egyptiläisjoukot kuitenkin murskasivat kansannousun, joka sittemmin päättyi Arkádin luostarin ruutivaraston räjäyttämiseen ja joukkoitsemurhaan.
Sfakián väkiluku on aikoinaan ollut kymmeniä tuhansia, mutta nykyään asukkaita on vajaa 2 500. Suuret luvut selittyvät Sfakián eristyneellä sijainnilla, joka toi turvaa levottomina aikoina.
Kunnan osat.
Sfakián kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Sfakiálaiset.
Sfakiálaiset sanovat olevansa suoraan doorilaisten jälkeläisiä. He ovatkin muista kreetalaisista poiketen useasti vaaleahiuksisia, pidempiä ja joillain on jopa siniset silmät. Sfakiálaiset tunnetaan koko Kreetalla vapautensa puolustajina.
Osa sfakiálaisista harjoitti aikoinaan merenkulkua, johon kuului myös merirosvousta. Loput sfakiálaiset puolestaan hoitivat lampaita ja ryöstelivät Kreetaa kulloinkin hallinneiden valloittajien viljavarastoja. Yhä nykyäänkin sfakiálaiset kokevat esivallan vastustajana. Esimerkiksi kunnassa on rekisteröimättömiä autoja ja poliisiasemat ovat pelkästään kulisseja.
Aikoinaan verikosto oli hyvin yleinen Sfakián alueella. Sen pelossa kokonaisia kyliä muuttui asumattomiksi 1900-luvun alkupuolella.
Kriittinen tieteellinen realismi

Kriittinen tieteellinen realismi on tieteellisen realismin muoto, joka soveltaa kriittistä realismia tieteenfilosofiaan. Sen mukaan on olemassa ulkoinen, ihmismielestä riippumaton todellisuus, josta on mahdollista saada tietoa. Saavuttamamme tieto on epätäydellistä, mutta tiede kuitenkin lähestyy totuutta: tieteen edistymisessä on kyse tieteellisten teorioiden totuudenkaltaisuuden kasvusta.
Kriittistä tieteellistä realismia ovat kannattaneet muun muassa Karl Popper, Wilfrid Sellars, Mario Bunge, Richard Boyd, Leszek Nowak, Ilkka Niiniluoto ja Raimo Tuomela.
Sisältö.
Niiniluodon mukaan kriittinen realismi muodostuu seuraavista teeseistä:
Duncan Hamilton

Duncan Hamilton (30. huhtikuuta 1920 Corkin kreivikunta, Irlanti – 13. toukokuuta 1994 Sherborne, Dorset) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui viiteen F1-osakilpailuun kausina 1951–1953 ja oli parhaimmillaan 7. Hollannin GP:ssä 1952. Hän osallistui myös 18 MM-sarjaan kuulumattomaan kilpailuun ollen parhaimmillaan 4. Zandvoortin GP:ssä 1948, 3. Richmond Trophylla 1951, 2. BRDC International Trophylla 51 ja 4. ADAC Internationales Eifelrennenissä 1952.
Duncan osallistui myös Le Mansin 24 tunnin kilpailuihin 9 kertaa voittaen vuoden 1953 Le Mansin kilpailun yhdessä Tony Roltin kanssa. Samassa kilpailussa lintu lensi Duncania kasvoihin 130 mailin tuntinopeudella, jolloin hänen nenänsä murtui. Duncan ja Tony ajoivat kilpailussa alkoholin vaikutuksen alaisina. Hänen tiiminsä yritti raitistaa häntä antamalla hänelle kahvia varikkokäynneillä, mutta Duncan kieltäytyi sanoen sen saavan hänen kätensä kutiamaan. Sen sijaan hänelle annettiin brandyä.
Duncan voitti vuoden 1956 Rheimsin 12 tunnin kilpailun Jaguarilla. Lopetettuaan kilpailemisen vuoden 1958 jälkeen hän keskittyi omaan autokorjaamoyritykseensä. Hänen poikansa Adrian Hamilton, klassinen automyyjä, johtaa nyt yritystä. Duncan Hamilton kirjoitti kirjan nimeltään "Touch Wood".
F1-tulokset.
NC = kuljettaja ei saanut sijoitusta.
Ascona

Ascona on kunta ja vanha kaupunki Sveitsissä Locarnon alueella Ticinon kantonissa. Sen väkiluku on 5 439 (31.12.2015). 
Maantiede.
Ascona sijaitsee Maggiorejärven pohjoisrannalla, Maggiajoen suistoalueella. Asconan rajanaapureita ovat etelässä Italia sekä Brissagon ja Ronco sopra Asconan kunnat, pohjoisessa Centovallin ja Losonen kunnat sekä idässä Locarnon kaupunki.
Matkailu.
Kaupunki on suosittu matkailukohde. Siellä on muun muassa modernin taiteen museo (). Asconassa on järjestetty JazzAscona-musiikkifestivaali vuodesta 1985 alkaen. .
Monte Verità.
Monte Verità ("totuuden vuori") on kulttuurihistoriallisesti merkittävä kukkula Asconassa. 1900-luvun alussa sinne perustettiin yhteisö, joka kannatti luontoon palaamisen ajatusta. Siirtokunta houkutteli seudulle taiteilijoita ja anarkisteja. Tunnettuja asukkaita olivat muun muassa Hermann Hesse, Carl Jung, Erich Maria Remarque, Else Lasker-Schüler, Stefan George, Isadora Duncan, Paul Klee, Rudolf Steiner, Ernst Toller, Rudolf Laban ja Gustav Stresemann.
Keltalapakka

Keltalapakka ("Spathularia flavida") on pieni kotelosieni. Sen malto on pehmeähköä, vaaleaa, hiukan haurastakin. Tuoksu on miellyttävä. Maku on hyvä ja sientä voidaan käyttää ruoan maustamiseen.
Keltalapakkaa on kutsuttu eri kielissä kuvailevilla nimillä, jotka viitaavat kieleen, airoon tai lapioon. Sienen entinen suomenkielinen nimi on "lapamörsky", , mutta sitä ei nykytiedon valossa pidetä korvasienten tai mörskyjen lähisukulaisena. 
Ekologialtaan keltalapakka kuuluu pääasiassa karikkeen lahottajiin. Se on sirkumpolaarinen eliölaji, tavataan niin Pohjois-Amerikassa kuin Europassakin.
Asha Haji Elmi

Asha Haji Elmi, ("Caasha Xaaji Cilmi") (s. 1962) on somalialainen rauhanaktivisti ja parlamentin jäsen. Asha on perustanut naisten liike Kuudennen klaanin, jonka tarkoitus on yhdistää somalialaiset naiset yli klaanirajojen. Erityisen tärkeä on ollut naisten osuus yritettäessä yhdistää sodan repimää Somaliaa ja diasporassa eläviä somalialaisia perheitä. Hän voitti vuonna 2008 Right Livelihood -palkinnon, joka tunnetaan 'vaihtoehto-Nobelina'.
Kuudes klaani.
Kun naisia ei hyväksytty rauhanneuvottelijoiksi Somalian rauhanneuvotteluissa 2002, jossa neuvotteluissa oli edustettuna viisi suurinta klaania, Asha perusti Kuudes klaani -liikkeen Eldoretissa Keniassa saadakseen naisille äänen neuvottelupöydässä. Hänet valittiin siirtymäkauden hallitukseen 29. elokuuta 2004. Kuudes klaani pohjaa Asha Haji Elmin perustamaan somalinaisten ja lasten pelastusliikkeeseen (Save Somali Women and Children, SSWC), joka kasvoi klaanien välisten perheitten naistenliikkeestä. Kansanliikkeen nimi viittaa siihen, että Somalian hallintomalli on perinteisesti perustunut viiden suurimman klaanin yhteistyöhön. 
Naisten ympärileikkaus.
Asha on kansainvälisesti tunnustettu myös työstään estää naisten ympärileikkaus (FGM) Afrikassa. Hän kiertää eri puolilla maailmaa yliopistoissa kertomassa Somalian tilanteesta ja valistamassa ihmisiä naisten sukuelinten silpomisesta.
Sally Martin

Sally Erana Martin (s. 14. toukokuuta 1985 Wellington, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Tori Hansonina televisiosarjassa "".
Ura.
Martin teki ensi esiintymisensä televisiossa vuonna 2001 vierailtuaan televisiosarjassa "Atlantis High". Sittemmin hän vieraili myös nuortensarjassa "Klaani" ja komediasarjassa "The Strip", ennen kuin sai ensimmäisen pääroolinsa televisiosarjassa "Power Rangers: Ninja Storm". Hän näytteli sarjassa Sinistä tuulirangeria, Tori Hansonia, jonka roolissa Martin oli myös sarjaan perustuvassa videopelissä "" sekä vierailevassa roolissa "Power Rangers Dino Thunderissa".
Power Rangersin jälkeen Martin esiintyi Disneyn tuottamassa elokuvassa "Wendy Wu" ja esitti pääosaa lyhyessä televisiosarjassa "Welcome to Paradise" vuonna 2007. Samana vuonna hän palasi Power Rangersin pariin vieraillessaan "ssa" Tori Hansonin roolissa. Martin esiintyy myös "Wendy Wun" jatko-osassa "" vuonna 2009.
Sari Jankelow

Sarah ”Sari” Jankelow (myös "Jankeloff"; 5. kesäkuuta 1896 Helsinki – 23. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija. Hän edusti pääosin vapaan tanssin tyylisuuntaa.
Jankelow syntyi kuopuksena seitsenlapsiseen juutalaisperheeseen Helsingissä vuonna 1896. Hänen isänsä oli Liettuan Kaunasissa 1840 syntynyt Moses Jankelow ja hänen äitinsä Venäjän Pihkovassa syntynyt Slate Radsevitsch. Hänen sisaruksinaan oli kaksi siskoa ja neljä veljeä, joista yksi tosin kuoli jo ennen Sarin syntymää. Veljistä Samuel Jankelow menestyi kauppiaana, ja hän oli muun muassa kauppaneuvoksena myöhemmin tunnetun Ruben Jaarin isä.
Jankelow kuului Maggie Gripenbergin oppilaisiin vuosina 1913–1917. Hän oli Gripenbergin ensimmäinen oppilas, joka järjesti oman tanssimatinean Helsingissä vuonna 1917. Muut oppilaat, kuten Taina Helve, Mary Hougberg, Marianne Pontán, Wini Laine, Ester Naparstok, Annsi Bergh ja Irja Hagfors, seurasivat hänen esimerkkiään 1920-luvulla. 
Työskenneltyään joitakin vuosia Suomen Kansallisoopperassa ja opiskeltuaan vuosina 1921–1922 Mihail Fokinin oppilaana Jankelow siirtyi Saksaan, jossa hän opiskeli vuonna 1923 Mary Wigmanin johdolla Dresdenissä. Hän työskenteli Saksassa sekä tanssijana että koreografina useissa eri balettiryhmissä, vuonna 1923 Schauspielhaus Dresdenissä, vuonna 1924 Berliinin Grosse Volksoper -näyttämöllä ja sen jälkeen muun muassa Saksan kansallisteatterissa Weimarissa. Jankelow kuitenkin palasi 1930-luvun alussa Suomeen ja ylläpiti omaa tanssikouluaan Helsingissä vuodesta 1931 lähtien. Jankelowille myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1956. Hänet on haudattu Helsingin juutalaiselle hautausmaalle.
Puolustuksen puheenvuoro

 
Puolustuksen puheenvuoro on suomalainen draamasarja, jota esitettiin Yle TV2:ssa kevättalvella 2009. Sarjan jokainen jakso on oma tarinansa, jossa selvitetään jonkinlaista oikeuskiistaa. Sarjan päähenkilöä, lakiasiaintoimiston omistaja Liisa Heinästä, näytteli Pirkko Hämäläinen.
Hawa Ahmed

Hawa Ahmed ("Xaawo Axmed", s. 1989 Somalia) on Ruotsissa asuva malli ja Ruotsin Huippumalli haussa -kilpailun voittaja.
Perhe.
Hawa syntyi Somaliassa vuonna 1989. Hänellä on neljä siskoa ja kolme veljeä. Ennen muuttoaan Ruotsiin 7-vuotiaana hän asui Mombasassa, Keniassa.
Hawa osallistui mallikisoihin saaden kokemusta ja luottamusta mallityöhön. Vuonna 2007 hän päätti osallistua Ruotsin tositv:n malliohjelmaan "Huippumalli haussa". Hän voitti koko kilpailun.
Ura.
Voitettuaan kilpailun Hawa on osallistunut useimpiin tarjottuihin työtilaisuuksiin. Hänen nuori uransa onkin selkeässä kasvussa.
Elämä.
Hawan esikuvina ja inspiraation lähteenä ovat uraa tehneet somalimallit Iman ja Waris Dirie. Hänen suosikkinsa vaatesuunnittelijoista on Roberto Cavalli, jolle hän haluaisi tehdä tulevaisuudessa töitä. Hawa harrastaa joogaa ja uskoo terveelliseen elämäntapaan.
Hän asuu nykyään Tukholmassa.
Grant McFarland

Grant McFarland (1946 tai 1947 – 20. marraskuuta 2018 Whangapoua, Coromandel, Uusi-Seelanti) oli uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Lothorin ja Kanoi Watanaben rooleissa televisiosarjassa "".
Ura.
McFarland esiintyi uransa alussa useimmiten independent-elokuvissa, kuten "The Footstep Man", "Jack Be Nimble" ja "Rapa Nui – Pääsiäissaaren salaisuus". Sittemmin 1990-luvun lopulta lähtien hän teki enemmän televisiorooleja vieraillessaan muun muassa televisiosarjoissa "Hercules", "" ja "Street Legal". McFarland vuonna 2004 televisiosarjassa "Power Rangers: Ninja Storm", jossa hän esitti kahta roolia: Power Rangers -akatemian senseitä Kanoi Watanabea ja sarjan päärikollista Lothoria. McFarland vieraili vuotta myöhemmin Lothorin roolissa myös sarjassa "Power Rangers Dino Thunder".
Asseco Prokom Gdynia

TREFL Sportowa Spółka Akcyjna SSA on puolalainen koripalloseura, joka sijaitsee Sopotissa. 
Historia.
Seura perustettiin vasta vuonna 1995 nimellä STK Trefl Sopot. Ensimmäisellä kaudellaan se voitti kolmannen divisioonan ja nousi toiseen divisioonaan.. Kaudella 1996–1997 seura jatkoi nousuaan nousten Dominet Bank Ekstraligaan Vuonna 2003 joukkue pääsi EuroCup Challengen finaaliin, jossa sillä oli vastassa Aris Thessaloniki BC. Finaalissa Aris voitti Asseco Prokomin kuitenkin 84-83. Kaudella 2003–2004 joukkue pääsi pelaamaan ensimmäistä kertaa historiansa aikana ULEB Cupia. Joukkue eteni aina karsintakierroksille asti, joissa sen tien katkaisi kauden voittanut Hapoel Jerusalem BC. Samana kautena joukkue voitti ensimmäisen Puolan mestaruutensa. Voitto tarkoitti myös tien avautumista Euroliigaan. Kaudella 2009–2010 Sopot voitti seitsemännen perättäisen mestaruutensa, kun se voitti finaaleissa Anwil Włocławekin.
Potenza

Potenza on kaupunki eteläisessä Italiassa Basilicatassa. Se on Potenzan maakunnan ja Basilicatan alueen pääkaupunki. Vuoden 2015 lopulla siellä oli 67 122 asukasta.
Potenzan uskotaan syntyneen antiikin Rooman aikoihin, noin 300-luvulla eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Potenzasta tuli municipium, jolloin se alkoi kehittymään hyvän maantieteellisen sijainnin johdosta. Alarikin gootit ryöstivät Potenzan vuonna 402. Ostrogootit hallitsivat Potenzaa vuodesta 496 vuoteen 535, minkä jälkeen sitä hallitsivat vähän aikaa bysanttilaiset. Bysantin jälkeen Potenzaa hallitsivat langobardit.
Potenza kärsi pommituksista toisessa maailmansodassa.
Tunnettuja henkilöitä.
Potenzan tunnetuimpia henkilöitä:
Ystävyyskaupungit.
Potenzan ystävyyskaupunkeja ovat:
Asti

–
Asti on kaupunki luoteisessa Italiassa Piemontessa. Se on Astin maakunnan pääkaupunki. Asti sijaitsee noin 55 kilometriä Torinosta itään. Astissa on vajaat 80 000 asukasta.
Tunnettuja henkilöitä.
Astin tunnetuimpia henkilöitä:
Ystävyyskaupungit.
Astin ystävyyskaupunkeja ovat:
Dieudonné M’bala M’bala

Dieudonné M’bala M’bala (s. 11. helmikuuta 1966) on ranskalainen koomikko, näyttelijä ja poliitikko, joka käyttää taiteilijanimenään etunimeään Dieudonné.
Hän on ollut toistuvasti poliittisena ehdokkaana. Hän oli ehdolla muun muassa vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän on puoliksi kamerunilainen.
Dieudonné M'bala M'balaa on syytetty antisemitismistä ja hän on saanut tuomion vihapuheesta kuten holokaustin kieltämisestä.. Vuonna 2013 Ranskan sisäministeri Manuel Valls antoi , että huolimatta vihapuheestaan saamasta tuomioista M'Bala ei kunnioita lakia ja, että he etsivänsä keinoja M'Balan esiintymisten kieltämiseen. Aiemmin hänen esiintymiskumppaninaan on ollut juutalainen Élie Semoun. M'bala M'bala on Jean-Marie Le Penin ystävä, ja Le Pen on hänen tyttärensä kummi. 
Näyttelijänä M'bala M'bala on esiintynyt muun muassa elokuvassa "" (2002).
UFC 2

UFC 2: No Way Out oli Ultimate Fighting Championshipin järjestämä vapaaottelu-tapahtuma. Se käytiin 11. maaliskuuta 1994 Denverissä, Coloradossa Mammoth Gardensissa. Tapahtuma myös lähetettiin suorana pay-per-view -lähetyksenä.
Tapahtuma.
UFC 2 perustui UFC 1:n tavoin turnaukseen eri kamppailulajien edustajien välillä. Uudessa tapahtumassa oli myös muutamia uudistuksia, turnaukseen osallistui kahdeksan sijasta 16 ottelijaa, ja palkintona voittajalle oli luvassa 60 tuhatta dollaria. Sääntömuutoksia ei käytännössä ensimmäiseen turnaukseen ollut.
Tapahtumassa teki myös ensiesiintymisensä UFC:n tuomariveteraani ""Big" John McCarthy".
Goúves

Goúves (; ) on Kreikan kylä sekä samanniminen Chersónisoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Γουβών, "Dimotikí Enótita Gouvón") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 10 731. Varsinaisen Goúvesin kylän väkiluku on 539 ja sen ranta-asutuksen nimeltä Káto Goúves väkiluku 2 153 (vuonna 2011).
Varsinainen Goúvesin kylä sijaitsee ylempänä sisämaassa. Káto Goúves sijaitsee merenrannassa Kreetan pohjoisrannikolla. Se on nykyisin turistikohde. Goúvesin kunnallisyksikön naapurit ovat Néa Alikarnassós lännessä, Chersónisos idässä sekä Kastélli ja Episkopí etelässä. Pohjoisessa Goúvesin alue rajautuu Välimereen kuuluvaan Egeanmereen. Goúvesin edustalla sijaitsee asumaton Dían saari. Saari on esimerkiksi harvinaisen "kri-krin" tärkeimpiä suojelualueita. Goúvesissa toimii meribiologiainstituutti.
Goúves oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chersónisoksen kuntaan yhdessä Episkopín ja Málian kanssa.
Kunnallisyksikön osat.
Goúvesin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Páchnes

Páchnes (; transl. myös "Pákhnes", "Páhnes") on vuori Lefká Óri -vuoristossa Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkeus on 2 453 metriä ja prominenssi 2 038 metriä. Páchnes on Kreetan toiseksi korkein vuori ja Kreikan kaikista vuorista kymmenenneksi korkein.
Páchnes sijaitsee Sfakián kunnan alueella Chanián alueyksikössä. ja kuuluu Lefká Óri -vuoristoon. Se on Lefká Órin eli ”Valkoisten vuorten” korkein huippu. Koko Kreetalla se häviää korkeudessa Ídavuoren eli Psiloreítiksen Tímios Stavróksen huipulle vain kolme metriä.
Vuoren huipulle on helppo kiivetä, eikä maasto ole jonkin verran patikointikokemusta omaavalle vaikeaa. Anópolin kylästä on noin kahdeksan tunnin kävelymatka huipulle. Tie yltää noin 1 950 metrin korkeuteen.
Australian Gutenberg-projekti

Australian Gutenberg-projekti on vuonna 2001 perustettu Gutenberg-projektin australialainen versio, vaikkakaan virallista yhteyttä näiden kahden projektin välillä ei ole. Sen perusti vuonna 2001 Colin Choat. Projekti sisältää sähköisiä kirjoja, jotka ovat vapaasti levitettäviä Australiassa. Kirjoja tuotetaan vapaaehtoisvoimin.
Nykyisin Australian Gutenberg-projekti sisältää enemmän sähköisiä kirjoja kuin alkuperäinen Gutenberg-projekti. Tämä johtui pääasiassa Australian tekijänoikeuslaista, joka aikaisemmin vapautti teosten tekijänoikeudet 50 vuotta tekijän kuoleman jälkeen. Euroopassa ja monissa muissa maissa suoja-aika on 70 vuotta. Australian tekijänoikeuslainsäädäntöä muutettiin vuonna 2005 siten, että materiaali, jonka tekijänoikeus oli rauennut ennen 1. tammikuuta 2005, on vapaassa levityksessä. Tuosta päivästä eteenpäin sovelletaan 70 vuoden aikaa. Eli esimerkiksi vuonna 1954 kuolleen teokset ovat vapaassa levityksessä jos ne julkaistiin tuona vuonna. Vuonna 1955 ja sen jälkeen kuolleiden julkaisut ovat sitä aikaisintaan 1. tammikuuta 2026.
Emil Pesonen

Emil Juhana Pesonen (16. syyskuuta 1883 Kerimäki – 30. huhtikuuta 1958 Savonlinna) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.
Pesonen toimi kansanedustajana lokakuusta 1930 elokuuhun 1933 ja hän oli jäsenenä eduskunnan kulkulaitosvaliokunnassa, lakivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Hänet valittiin eduskuntaan vaaleissa 1930 Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän vaikutti poliittisella urallaan myös Kerimäen kunnallispoliikassa. Hän toimi Kerimäen kunnanvaltuuston ja sitä edeltäneen kuntakokouksen jäsenenä ja puheenjohtajana sekä kunnan kunnallislautakunnan jäsenenä. Vuonna 1948 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt, kansakoulun, kansanopiston ja maamieskoulun käynyt Pesonen oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata Kerimäellä vuodesta 1904 alkaen. Hän toimi myös maallikkotuomarina, lautamiehenä, ja sai herastuomarin arvonimen. 
Pesonen oli naimisissa Lilli Emilia Kuosman kanssa. He avioituivat vuonna 1905. Pesonen kuoli huhtikuussa 1958, 74-vuotiaana.
Maggie Reilly

 
Maggie Reilly (s. 15. syyskuuta 1956 Glasgow) on skotlantilainen laulaja. Hänet tunnetaan yhteistyöstään Mike Oldfieldin kanssa 1980-luvulla sekä vuonna 1992 alkaneesta soolourastaan.
Elämä ja ura.
Maggie Reilly syntyi Glasgow’ssa vuonna 1956. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli paikallinen bluesyhtye nimeltä Joe Cool. Se vaihtoi nimekseen Cado Belle ja julkaisi yhden albumin ja EP:n ennen hajoamistaan vuonna 1977. Reilly toimi sen jälkeen sessiolaulajana ja lauloi Riotous Assembly -triossa.
Reilly tutustui muusikko Mike Oldfieldiin vuonna 1979 ja lauloi sen jälkeen Oldfieldin albumeilla "QE2", "Five Miles Out", "Crises", "Discovery" ja "Earth Moving". Reillyn ensimmäinen soololevy oli cover-single ”As Tears Go By” vuonna 1984. Sitä seuranneina vuosina hän kasvatti lapsiaan ja lauloi vain harvakseltaan. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "Echoes" julkaistiin vuonna 1992. Sen jälkeen hän on julkaissut lisää sooloalbumeja.
Silppuri

Silppuri on silppuamiseen käytettävä kone. Esimerkkejä silppureista ovat maataloudessa käytettävä niittosilppuri, joka silppuaa ruohoa karjan rehuksi, ja metsätaloudessa käytettävä haketin, jolla leikataan oksia ja muuta puuainesta polttoaineeksi. Muista maatalouskoneista myös leikkuupuimurissa on silppuri, joka silppuaa oljet peltoon silloin, kun niitä ei tarvita kuivikkeeksi tai muuhun käyttöön. Pienempiä oksasilppureita käytetään puutarhanhoidossa pienennettäessä oksia kompostiin. Toimistovälineisiin kuuluu asiakirjasilppuri, jolla tuhotaan hävitettävät asiakirjat.
Tarvasjoen kotiseutumuseo

Tarvasjoen kotiseutumuseo on Tarvasjoella sijaitseva museo. Museo sijaitsee vanhassa pitäjänmakasiinissa Tarvasjoen kirkon vierellä ja sitä ylläpitää Tarvasjoen kotiseutuyhdistys. Museo on avoinna ainoastaan kesäisin.
Museossa on esillä paikkakuntalaista esineistöä sekä joka kesä vaihtuva teemanäyttely.
Rio All Suite Hotel and Casino

Rio All Suite Hotel and Casino on Harrah's Entertainmentin omistama hotelli, kasino ja huvikeskus Las Vegasin Stripillä Paradisen alueella Yhdysvaltain Nevadan osavaltiossa. Se tunnetaan paremmin nimellä Rio. Hotellissa on 2 563 huoneistoa, kaikki sviittejä.
Riossa on pelattu World Series of Pokerin vuosittaiset turnaukset vuodesta 2005 alkaen. Rion vakio-ohjelmia on Penn &amp; Tellerin show (vuodesta 2001).
Fredrika Lovisa Lindqvist

Fredrika Lovisa Lindqvist (22. helmikuuta 1786 Turku – 14. huhtikuuta 1841 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria.
Lindqvist, jonka isä oli Turun akatemian professori Johan Henrik Lindqvist ja kummisetä Henrik Gabriel Porthan, oli jo nuorena kiinnostunut opiskelusta ja kirjoittamisesta. Hän muutti Turun palon 1827 jälkeen Ruotsiin jossa hän julkaisi 1838 neljän novellin kokoelman "Dikter i prosa".
Ragnhild Aamodt

Ragnhild Margrethe Aamodt (s. 9. syyskuuta 1980 Sarpsborg) on norjalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edustaa nykyisin tanskalaisseura FC Midtjylland Håndboldia.
Aamodt debytoi Norjan maajoukkueessa vuonna 2002. Päättäessään maajoukkueuransa maaliskuussa 2009 hän oli pelannut 133 ottelua, joissa oli tehnyt 314 maalia. Norjan joukkueessa Aamodt oli mukana voittamassa olympiakultaa Pekingissä 2008, MM-hopeaa Ranskassa 2007 ja EM-kultaa vuosina 2004, 2006 ja 2008.
Aamodt on 163 senttimetriä pitkä.
Ptolemaios XI

Ptolemaios XI Aleksandros II ("Ptolemaios XI Aleksanteri II", ) oli Ptolemaiosten hallitsijasukuun kuuluva kuningas, joka hallitsi Egyptiä muutaman päivän ajan vuonna 80 eaa.
Ptolemaios XI:n isä oli kuningas Ptolemaios X Aleksanteri, ja hänen äitinsä oli joko Kleopatra Selene I tai Berenike III. Ptolemaios IX Lathryos oli tullut Ptolemaios X:n jälkeen uudestaan kuninkaaksi. Hän kuoli vuonna 81 tai 80 eaa. ilman laillista peristä, minkä vuoksi hänen leskensä Berenike III (Kleopatra Berenike) hallitsi jonkin aikaa yksin. Kuitenkin roomalainen Lucius Cornelius Sulla vaati Egyptin hallitsijaksi jotakuta Roomalle myötämielistä henkilöä, ja sen vuoksi hän lähetti Ptolemaios X:n tuolloin Roomassa asuneen nuoren pojan Egyptiin pyrkien oikeuttamaan tämän selvän puuttumisen Egyptin asioihin tämän pojan tahdolla.
Ptolemaios XI meni myös naimisiin Kleopatra Bereniken kanssa, joka oli hänen äitipuolensa ja sisarpuolensa tai eräiden lähteiden mukaan hänen äitinsä. Kuitenkin 19 päivää häiden jälkeen Ptolemaiois murhasi puolisonsa tuntemattomista syistä, vaikka tämä oli hyvin suosittu. Välittömästi tämän jälkeen Aleksandrian asukkaat lynkkasivat Ptolemaioksen.
Ptolemaios XI:n seuraaja oli Ptolemaios XII.
Deniz Baykal

Deniz Baykal (20. heinäkuuta 1938 Antalya – 11. helmikuuta 2023) oli turkkilainen lakimies ja tasavaltalaisen kansanpuolueen poliitikko. Hän suoritti yliopisto-opintonsa Turkissa ja Yhdysvalloissa. Hän pääsi Turkin parlamenttiin vuonna 1973. Myöhemmällä urallaan hän toimi muun muassa maansa ulko- ja varapääministerinä. Hän oli puolueen johtaja 10. toukokuuta 2010 asti, kunnes joutui eroamaan seksiskandaalin vuoksi.
Kun taivas putoaa...

Kun taivas putoaa... on Risto Jarvan ohjaama, lehdistön maailmaan sijoittuva elokuva vuodelta 1972.
Filmin kuvitteellisen "keltaisen lehden" esikuvana on yleisesti pidetty "Hymy"-lehteä ja Erkki Pajalan esittämää sensaatioreportteria "Hymyn" tähtitoimittajan Veikko Ennalan alter egona. Sensaatiolehdessä sai kirjoittaa kenestä tahansa melkein mitä hyvänsä, kunnes vuonna 1974 Suomen rikoslakiin lisättiin ”Lex Hymynä” tunnettu pykälä yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä. "Hymyn" kustantaja Urpo Lahtinen yritti puhdistaa mainettaan antamalla ohjaaja Jarvalle rahapalkinnon ”hyvän asian puolesta tehdystä työstä”. Jarva lahjoitti rahat "Filmihullu"-lehdelle.
Mustavalkoinen elokuva kuvattiin tuolloin uudelle Super 16 -filmille, jonka kuva-ala oli tavallista 16 millimetrin filmiä isompi.
Vastaanotto.
Elokuva sai tuoreeltaan enemmän kielteisiä kuin myönteisiä arvioita suomalaiskriitikoilta. "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi kehui Jarvan uudenlaista elämänläheisyyttä ja aiheen ajankohtaisuutta, mutta piti tapausta muistelevan ”kvasirunollisen, älyllisen ja surkupateettisen” kertojanäänen käyttöä elokuvan muuhun tyyliin sopimattomana. Hänestä kerronta myös pysähtyy elokuvan puolivälissä ikävästi paikoilleen ja tekee elokuvan loppuosasta jopa pitkäveteisen. Kuvausta ja etenkin tuoreen elokuvakasvon Eeva-Maija Haukisen roolityötä hän arvosti.
"Kun taivas putoaa" esitettiin televisiossa vasta yhdeksän vuotta teatteriensi-iltansa jälkeen. Televisioesityksen alla vuonna 1981 "Helsingin Sanomien" Mikael Fränti ei lukenut elokuvaa Jarvan parhaisiin ohjaustöihin, mutta arvosti sen suoruutta ja rehellisyyttä: ”Kun taivas putoaa -elokuvassa Jarva ei säästele eikä hienostele, vaan vetää koko rekisterin alastomimmillaan valkokankaalle. Hän asettaa sensaation tekijän ja sen uhrin vastakkain, ja vasta riipaisevan ihmiskohtalon nähdessään [päähenkilö, toimittaja] Meri alkaa tiedostaa, tehdä tiliä teoistaan ja keinoistaan. Kaiken taustalla näkyy olevan yksityisen henkilön härski hyväksikäyttö kaupallisiin tarkoituksiin.”
Jon Robert Holden

Jon Robert ”J. R.” Holden (, s. 10. elokuuta 1976 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan takamies.
Ammattilaisura.
Holden pelasi vuodet 1994-1998 Bucknellin yliopistossa NCAA:n 1. divisioonassa. Hän pelasi myös Riian ASK/Broconi/CMT:ssä, Belgian Telindessä, Kreikan AEK Ateena BC:ssä ja TsSKA Moskova -seuroissa.
Saavutukset.
Holden voitti koripallon Euroopan mestaruuden Venäjän koripallomaajoukkueessa vuonna 2007. Hän heitti ratkaisevan korin loppuottelussa Espanjaa vastaan.
Robert Axelrod

Robert Axelrod (29. toukokuuta 1949 New York, New York – 7. syyskuuta 2019 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan paremmin useista äänirooleistaan. Kenties hänen tunnetuin ääniroolinsa on Lordi Zedd, jonka roolissa Axelrod ääninäytteli televisiosarjassa "Mighty Morphin Power Rangers".
Ura.
Axelrod aloitti televisiossa näyttelemisen varsin myöhään, 36-vuotiaana. Hän näytteli erityisesti independent-elokuvissa, kuten "Victims!", "Vaarojen rajamaa", "Terror on Alcatraz", "Jack Murphyn laki", "Väkivallan vihollinen 4", "Kielletty kohde" ja "Kunnes kuolema erottaa". 1990-luvulla Axelrodia kuultiin myös lukuisissa englanniksi dubatuissa animesarjoissa ja elokuvissa, kuten "Robotechissa", "Akirassa", "Digimon Zero Twossa", "Ghost in the Shell – aaveäänessä" ja "ssa". Samaan aikaan hän sai uransa merkittävimmän roolin toimiessaan yhden Power Rangersien pääpahiksien, Lordi Zeddin äänenä. Axelrod oli hahmona sarjoissa "Mighty Morphin Power Rangers", "Mighty Morphin Alien Rangers" ja "Power Rangers Zeo". Hahmo esiintyi myös hivenen pienemmissä rooleissa elokuvassa "Power Rangers" ja televisiosarjassa "Power Rangers in Space". Hän ääninäytteli Power Rangersin aikana myös muita hahmoja, kuten Finsteriä ensimmäisessä sarjassa, sekä muita sivuhahmoja "Power Rangers Lost Galaxyssa" ja "ssa"
Axelrodilla oli myös vieraileva rooli animaatiosarjassa "Hämähäkkimies" vuosina 1995 ja 1997 toimiessaan Microchipin äänenä.
Ella Bohlin

Ella Elin Nikolina Bohlin (s. 17. tammikuuta 1979) on ruotsalainen kristillisdemokraattien poliitikko. Hän toimi vuosina 2005–2008 kristillisdemokraattinuorten puheenjohtajana, jona häntä edelsi Erik Slottner. Vuonna 2009 hän oli ehdolla Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän on aiemmin ollut jäsenenä Elämän Sanassa.
Bohlin sanoi aiemmin olevansa kreationisti. Hän myös sanoi, että luomisnäkemystä tulisi opettaa kouluissa vaihtoehtona evoluution rinnalla. Myöhemmin hän on ottanut puheitaan takaisin. Hän on sanonut, ettei aiemmin tiennyt kreationisti-käsitteen merkitystä. Hän on myös sanonut, että Darwinin evoluutioteoria tulee olemaan jatkossakin biologianopetuksessa hallitsevassa asemassa ja että hänellä ei ole aikeita muuttaa asiaa.
Vuonna 2005 Bohlin sai Vetenskap och Folkbildningin huumorimielisen "Årets förvillare" -palkinnon "halustaan rinnastaa luomisusko ja tiede ruotsalaisissa kouluissa".
Nova Creu Alta

Estadi Municipal de la Nova Creu Alta on jalkapallostadion Sabadellissa Espanjan Kataloniassa. Se sijaitsee kaupungin keskustan länsipuolella Plaça Olímpian tuntumassa. Stadionin yleisökapasiteetti on 11 981.
Nova Creu Alta avattiin 20. elokuuta 1967, josta lähtien se on toiminut kaupungin seuran Centre d’Esports Sabadellin kotistadionina. Espanjan jalkapallon korkeimman sarjatason Primera Divisiónin otteluita stadionilla on pelattu vuosina 1967–1972 ja 1986–1988. Kaudella 1969–1970 stadionilla pelattiin myös Messukaupunkien cupia Sabadellin osallistuessa kilpailuun.
Nova Creu Alta oli yksi Barcelonan olympialaisten jalkapalloturnauksen ottelupaikoista, ja sillä pelattiin alkulohkojen B, C ja D otteluita.
Piirrä ja Arvaa

Piirrä ja Arvaa on lautapeli. Pelissä yritetään saada pelikavereita arvaamaan tietty sana piirtämällä se paperille. 
Piirrä ja arvaa -kuva-arvoituspelejä valmistaa suomalainen Tactic Games Oy Tactic-tuotemerkin alla.
Pelin kulku.
Ensimmäinen pelaaja heittää arpakuutiota ja ottaa pakasta kortin. Ruutu, johon arpakuution osoittamalla silmäluvulla liikutaan, määrää sen, mitä kortin sanaa käytetään. Vuorossa oleva pelaaja katsoo sanan mutta ei näytä sitä muille. Tämän jälkeen hän alkaa piirtää sitä paperille, tavoitteenaan saada muut arvaamaan kyseessä oleva sana. Aikaa piirtämiseen ja arvaamiseen on tiimalasin näyttämä aika. Oikein arvatusta sanasta saa pisteen ja pääsee liikkumaan pelilaudalla.
Piirrä ja Arvaa Junior.
Piirrä ja Arvaa Junior on lastenversio alkuperäisestä Piirrä ja Arvaa -lautapelistä. Jokaisessa kortissa on yksi kuva lukutaidottomia lapsia varten ja kolme sanaa jaettuna eri aihealueisiin, jotka ovat esineet, eläimet ja luonto sekä nimet ja hahmot. Sanat ovat helpompia kuin alkuperäisessä pelissä. Peliä suositellaan yli 5-vuotiaille.
Sou

Sou (vuoteen 1715 "sol" &lt; ) on vanha ranskalainen raha. Merovingiajalla ne lyötiin kullasta. Vuonna 1266 rahoja alettiin valmistaa hopeasta ja niistä käytettiin nimitystä "gros tournois." Tällöin oli 1 sou = 12 denier = 1/20 livre. "Sou parisis" oli 15 denieriä. 1700-luvulla sout valmistettiin kuparista ja Ranskan suuren vallankumouksen aikoihin kellometallista.
Vuonna 1795 Ranskassa otettiin käyttöön uusi rahayksikkö, Ranskan frangi, joka jakautui 100 centimeen. Viimeiset varsinaiset sout eli 1/20 livren rahat valmistettiin 1803.
Nimitystä sou käytettiin kuitenkin tämän jälkeenkin yleisesti viiden vanhan centimen kolikosta siihen saakka, kunnes ne vuonna 1940 jäivät pois käytöstä. Vuonna 1960 Ranskassa tuli käyttöön uusi frangi, joka vastasi 100 vanhaa frangia, mutta tämän jälkeen ei uudesta viiden centimen kolikosta juuri käytetty sou-nimitystä.
Salvador (elokuva)

Salvador on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Oliver Stonen ohjaama sotaelokuva, joka kertoo tositapahtumiin perustuen alkoholisoituneen ja kyynisen lehtikuvaajan työstä El Salvadorin sisällissodassa 1980–1981. Sen pääosia näyttelevät James Woods, James Belushi, Michael Murphy, John Savage, Elpidia Carrillo, Tony Plana, Cynthia Gibb, Juan Fernandez ja José Carlos Ruiz.
Tuotanto ja julkaisu.
Elokuvan toisena käsikirjoittajana toimi sotakuvaajana itse toiminut Richard Boyle. Hän lähti 23-vuotiaana vuonna 1965 Vietnamin sotaan yhtenä 20 kuvaajan ryhmästä. Heistä enää kaksi oli elossa vuonna 1986, kun elokuva sai ensi-iltansa. Vuonna 1969 Boyle joutui lähtemään Vietnamista kotiin osallistuttuaan rauhanmielenosoitukseen, mutta hän toimi sotakuvaajana myöhemmin kymmenillä kriisialueilla ympäri maailmaa.
Elokuvasta tehtiin kaksi käsikirjoitusversiota, joista kesympi annettiin luettavaksi tiedustelupalvelu CIA:lle, ja kuvaukset saatiin tehdä rauhassa rajumman version pohjalta. Elokuvan tuottaja vaati kuitenkin kuvausmateriaalin nähdessään elokuvasta poistettavaksi yli puoli tuntia poliittisesti arimpia kohtauksia erityisesti CIA:n toiminnasta maassa. Tuottaja myös jarrutti elokuvan teatterilevitystä ja sen käsikirjoituksen palkitsemista Oscarilla. Sen sijaan elokuvasta tuli suuri videomenestys sekä Yhdysvalloissa että El Salvadorissa, missä elokuva oli kokonaan kielletty. Suomessakin "Salvador" tuli videolevitykseen jo kolmen kuukauden kuluttua teatteriensi-illasta.
Arvioita.
Mikael Fränti kehui "Helsingin Sanomissa" uransa alussa olleen ohjaajan työtä: ”Stone järisyttää tilanteessa, jolloin elokuva on kääntynyt melkein kokonaan viihteen välikappaleeksi. Hän pelaa kyllä kovilla panoksilla, mutta räjäyttäã potin ja saa aikaan sellaisen poliittisen elokuvan, jota ei tarvitse hävetä perinteenkään valossa. Sitä paitsi hänen kerrontansa on loisteliasta, niin dokumentarismin kuin realismin hengessä.” Suitsutusta saivat Fräntiltä myös pääosien esittäjät: ”Jälleen kerran on kehuttava James Woodsia, joka hakeutuu edistyksellisiin projekteihin ja viittaa kintaallaan ns. tähteydelle. John Savage on myös erinomainen hiljaisen, itsetuhoa etsivän valokuvaajan osassa. Michae Murphy näyttelee USA:n lähettilästä uskottavasti, ja Gere-elokuvasta "Konsuli" [oik. "Kunniakonsuli"] tuttu Elpedia Carrillo on ihastuttava latinalaisena Mariana.”
Myös "VideoHound's Golden Movie Retriever" sanoo Woodsin ja Belushin näyttelevän erinomaisesti epämiellyttäviä hahmojaan. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo elokuvaa vihaiseksi ja imperialistista sotaa vastaan saarnaavaksi mutta silti hyväksi. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Oikaisu (oikeustiede)

Oikaisu on Suomessa käytössä oleva oikeudellinen toimenpide, jolla viranomainen tai muu julkista valtaa käyttävä taho voi korjata itse tekemänsä tai alemman viranomaisen tekemän asiallisesti tai muodollisesti virheellisen ratkaisun. Suomessa oman virheen korjaamista nimitetään itseoikaisuksi ja ylemmän tai valvovan viranomaisen tekemää oikaisua virallisoikaisuksi. Veroviranomaisen tekemää itseoikaisua nimitetään veronoikaisuksi. Päätöksentekijää (viranomaista tai julkista valtaa käyttävää muuta tahoa) voidaan pyytää tekemään itseoikaisu tekemällä oikaisuvaatimus. Vasta tämän jälkeen saa oikeussuojakeinonaan käyttää valitusta. Oikaisu voi olla esimerkiksi kirjoitus- tai laskuvirheen korjaaminen oikeudenkäynnissä, hallintomenettelyssä tai ulosotossa. "Oikaisuvaatimus" ja "valitus" ovat täten "muutoksenhaun" alakäsitteitä: edellinen tapahtuu tuomioistuimen ulkopuolella, jälkimmäinen tuomioistuimessa.
Oikaisuvaatimuksen sisällöllisistä ohjeista, sen tekemisen määräajasta, oikaisuvaatimukseen reagoimisesta, ja siitä, kenellä on ylipäänsä oikeus tehdä oikaisuvaatimus, säädetään hallintolaissa (434/2003). Laissa säädetään, että sen säännöksiä on noudatettava oikaisuvaatimusmenettelyssä, ellei muussa laissa toisin erikseen säädetä (49 a §). Esimerkkinä tästä on määräaika: hallintolain mukaan oikaisuvaatimus on tehtävä 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksisaannista, mutta esimerkiksi yliopistolain (558/2009) 82 §:n 1 mom:n mukaan hakija, joka ei ole saanut opiskelupaikkaa, voi vaatia yliopiston päätökseen oikaisua 14 päivän kuluessa tiedoksisaannista. Oikaisuvaatimus on käsiteltävänä kiireellisenä (hallintolain 49 e §), joskin säännös ei Suomessa välttämättä aina toteudu viranomaisten käytössä olevien resurssien vuoksi.
Härski juttu

Härski juttu (alkuperäiseltä nimeltä "Les Sales Blagues de l'Echo") on ranskalainen vuosina 1995–1998 valmistunut piirrossarja. Se käsitti yhteensä kaksi tuotantokautta ja 53 jaksoa. Sarja perustuu ranskalaisen Philippe Vuilleminin piirtämiin sarjakuviin. 
Lähinnä aikuisille suunnattu piirrossarja koostui muutaman minuutin mittaisista humoristista tarinoista. Sarja tunnetaan omatyylisestä piirrostyylistä ja provosoivista kohtauksista. Tarinan aiheista suurin osa on alatyylisiä. Yksi sarjassa toistuvista hahmoista on keski-ikäinen Roope-niminen mies.
Sarja Suomessa.
Suomen televisiossa on esitetty sarjan ensimmäinen tuotantokausi, joka käsittää 26 jaksoa. Se esitettiin Yle TV2-kanavalla vuonna 1996. Suomen kielelle jälkiäänitetyssä sarjassa ääninäyttelijöinä toimivat Ossi Ahlapuro, Tarja Keinänen ja Vesa Mäkelä.
Choco

Choco on pienille lapsille tarkoitettu muistipeli, jota valmistaa suomalainen Tactic Games Oy Tactic-tuotemerkin alla. Choco-pelissä käytetään Kimble-pelin tavoin Pop-o-Matic-noppaa, jonka lisäksi peli sisältää 16 muovista ruskeaa pelinappulaa, jotka esittävät suklaanappeja. Peliä suositellaan yli 3-vuotiaille. Choco-peli sai vuonna 2005 Dr.Toy ”2005 Smart Play/Smart Toy Award" -palkinnon, joka ei ole varsinainen pelivoitto, mutta sitä pidetään vahvistuksena tuotteen korkeasta laadusta. Choco on kuitenkin lisäksi voittanut monia varsinaisia pelikilpailuja.
Pelin kulku.
Nuorin pelaaja aloittaa. Pelaaja painaa Pop-O-Matic-noppaa ja arpakuutio näyttää joko maapähkinää tai kirsikkaa. Nyt pelaajan tulisi löytää suklaanappi, jossa on sama kuva kuin arpakuutiossa. Jos suklaanapin kuva on sama kuin arpakuutiossa, saa pelaaja pitää suklaa-napin. Jos kuva ei ole sama, asetetaan se takaisin laatikkoon/pöydälle. Tämän jälkeen on seuraavan pelaajan vuoro.
Pelaajien tulee näyttää nostamansa suklaanapin kuva kaikille pelaajille. Pelaajat saavat nostaa ainoastaan yhden suklaanapin kerralla. Peli jatkuu niin kauan kunnes vain yksi suklaanappi - se, jossa on toukka - on jäljellä laatikossa/pöydällä. Pelaaja, jolla on eniten suklaa-nappeja pelin loputtua, on voittaja.
Leonid Barbijer

Leonid Faifelevitš Barbijer (, 9. huhtikuuta 1937 Kiova – 15. tammikuuta 2023) oli venäläinen uimari ja Euroopan-mestari, joka edusti uintiurallaan Neuvostoliittoa. Barbijer edusti Neuvostoliittoa Rooman kesäolympialaisissa 1960. Siellä hän sijoittui viidenneksi sekä 100 metrin selkäuinnissa että 4×100 metrin sekauintiviestissä.
Barbijer saavutti uransa suurimman menestyksen pitkän radan EM-kilpailuista. Budapestissa 1958 Barbijer voitti kultaa 4×100 metrin sekauintiviestistä ja hopeaa 100 metrin selkäuinnista. Neljä vuotta myöhemmin Leipzigissa hän saavutti ainoan henkilökohtaisen arvokilpailukultamitalinsa voittamalla 200 metrin selkäuinnin. Barbijer teki uransa aikana yhteensä viisitoista Neuvostoliiton ennätystä.
Barbijer oli 180 cm pitkä ja painoi uintiurallaan 73 kg.