tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nathan Law

Nathan Law Kwun-chung (, s. 13. heinäkuuta 1993) on hongkongilainen demokratia-aktivisti, poliitikko ja opiskelijaliikkeen entinen johtaja.
Tausta ja yksityiselämä.
Law syntyi Manner-Kiinan puolella Shenzhenissä ja muutti Hongkongiin ollessaan 6-vuotias. Law’n isä pakeni Hongkongiin jo 1970-luvulla ja teki töitä mm. rakennusalalla kun taas äiti hoiti kolmilapsista perhettä, joka eli pienillä tuloilla.
Law on opiskellut kulttuurintutkimusta hongkongilaisessa Lingnan-yliopistossa. Vuonna 2020 hän valmistui Yalesta ja palasi Hongkongiin.
Vuoteen 2019 asti Law oli parisuhteessa toisen hongkongilaisen aktivistin, Tiffany Yuenin, kanssa. Erosta huolimatta entinen pari on pysynyt ystävinä. 
Ura aktivistina ja poliitikkona.
Syyskuussa 2014 Law osallistui mielenosoitukseen, jossa vastustettiin Manner-Kiinan sanelemaa lakia, jolla estettiin yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden käyttöönotto kaupungissa. Tämän jälkeen mielenosoittajat valtasivat Kansalaistorin ja hallintorakennuksen 79 päivän ajaksi, mikä johti yhteydenottoihin poliisin kanssa. Law pidätettiin osallisuudestaan mielenosoituksiin.
Maaliskuussa 2015 Law valittiin Hongkongin opiskelijaliiton pääsihteeriksi. Yksi merkittävimmästä haasteista, joita Law kohtasi kaudellaan, oli joukko yliopistoja, jotka pyrkivät irtautumaan liitosta..
Poliittinen ura.
Law on sitä mieltä, että Hongkongin työssäkäyvän väestön asema on huonontunut oleellisesti sen jälkeen kun kaupunki siirtyi Kiinalle vuonna 1997, mikä kannusti häntä vaikuttamaan asioihin.
Vuonna 2016 asettui ehdolle Hongkongin lainsäädäntöneuvostonvaaleissa. Law sai vaaleissa 50 818 ääntä ja hänestä tuli Hongkongin historian nuorin parlamentaarikko, mitä Law itse kutsui ”ihmeeksi”. Vaaleja varten Law oli mukana perustamassa uutta puoluetta nimeltä Demosistō, joka kannatti laajaa itsehallintoa Hongkongille sekä kansanäänestyksen järjestämistä kaupungin tulevaisuudesta vuoden 2047 jälkeen, kun yksi maa, kaksi järjestelmää -sopimuksen on määrä päättyä. Edustajien valatilaisuudessa Law korotti äänenkorkeuttaan, minkä johdosta hänen vannomansa vala muuttui kysymykseksi. Tämä johti lopulta siihen, että Law ei voinut ottaa edustajanpaikkaansa vastaan.
Pako Hongkongista.
Hongkongin kansallisen turvallisuuden lain tultua voimaan Law’n toiminnasta tuli demokratia-aktivistina tuli suurimmilta osin laitonta. Varotoimena Demosistō, jonka johtohahmoihin Law kuului, lakkautti toimintansa. Päivä lain voimaan tulon jälkeen, 1. heinäkuuta 2020, Law pakeni Hongkongista ja muutti Lontooseen..
Huhtikuussa 2021 Law’lle myönnettiin turvapaikka Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Samassa yhteydessä ulkoministeri Dominic Raab lupasi 43 miljoonaa puntaa auttaakseen hongkongilaisia asettumaan Britanniaan. Päätöksen tultua julki Kiinan ulkoministeriön tiedottaja Zhao Lijian syytti Britanniaa rikollisten suojelemisesta.
Syväkankaan koulu

Syväkankaan koulu on Kemissä Syväkankaalla sijaitseva peruskoulu.
Koulussa on luokka-asteita 1–9, pienryhmä, maahanmuuttajien valmistava opetus sekä esiopetus. Koulussa opiskelee noin 600 oppilasta. Koulun rehtorina toimii Mika Timonen.
Oppilaat asuvat pääasiassa keskustassa, Haukkarissa, Syväkankaalla ja Takajärvellä.
Syväkankaan koulu on peruskorjattu ja laajennettu vuonna 2011.
Koomikko Jope Ruonansuu kävi lapsuutensa Syväkankaan koulussa. Ruonansuu teki aikuisiällään paljon kiusaamisenvastaista työtä, josta esimerkkinä on Syväkankaan koulun auditoriossa olevat Jopen soittimet, kuvat ja muistelmat. Tasavallan presidentti Sauli Niinistö lupasi Ruonansuulle käyvänsä puhumassa Syväkankaan koulun oppilaille kiusaamisesta. Presidentti vieraili koulussa 6. huhtikuuta 2022. Presidentin vierailun johdosta Syväkankaan koululla oli useita toimittajia ja osaa koulun oppilaista haastateltiin muun muassa kiusaamisesta.
Sotilaskuljetushelikopteri

Sotilaskuljetushelikopteri on helikopteri, joka on armeijan käytössä. Sillä kuljetetaan sotilaita. Lähes jokainen sotilaskuljetushelikopteri on jossain määrin panssaroitu. Vahvin panssari on ohjaamon, moottoreiden, vaihteiston ja polttoainesäiliöiden päällä.
Karl Viktor Hjalmar af Forselles

Karl Viktor Hjalmar af Forselles (28. elokuuta 1830 Elimäki – 11. tammikuuta 1881 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 
Af Forsellesin vanhemmat olivat tilanomistaja, majuri Fredrik Johan Ulrik af Forselles ja Ulrika Charlotta Möllersvärd. Hän oli kadetti Haminan kadettikoulussa 1841–1845, tuli ylioppilaaksi 1848 ja suoritti tuomarintutkinnon 1854. Varatuomarin arvon af Forselles sai 1858. Valmistuttuaan hänestä tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1854 ja sitten senaatin oikeusosaston ylimääräinen kopisti 1855, senaatin prokuraattorintoimituskunnan kopisti 1860 ja kanslisti 1861–1879. Af Forselles oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878. 
Kenraali, senaattori Edvard Gustaf af Forselles ja everstiluutnantti, metsähallituksen pääjohtaja Alexander af Forselles olivat Karl Viktor Hjalmar af Forsellesin veljiä.
Baraki Barak

Baraki Barak () on kylä Afganistanissa Logarin maakunnassa. Se tunnetaan lähinnä iranilaisen ormurin kielen viimeisenä puhumapaikkana Afganistanissa. Omurinkielinen paikannimi kylälle on Grām, eli suomeksi yksinkertaisesti kylä.
Baraki Barak sijaitsee Afganistanin Logarin maakunnassa noin 80 kilometriä Kabulista etelään. Baraki Barak on myös nimi suuremmalle piirikunnalle, joka käsittää myös Baraki Barakin kylän.
Kylän vierestä kulkee tie, joka yhdistyy suurempaan Kabulin ja Ghaznin, sekä Kabulin ja Gardizin väliseen tiehen. Itse kylä on rakennettu ajatellen sen puolustusta. Alue tunnetaan levottomuudestaan. Se voidaan jakaa kolmeen osaan. tadžikkityyliseen kapeiden kujien limittämään suurempaan osaan, viereiseen pienempään paštutyyliseen osaan, joka käsittää muurein ympäröityjä maataloja ja basaariin kylän vieressä.
Kylää ei ole merkitty vanhempiin 1800-luvun brittien valmistamiin karttoihin. Sen sijaan niissä mainitaan viereinen Baraki Rajan kylä.
Kylän asukkaat ovat ormureja. Osa heistä puhuu edelleen iranilaista ormurin kieltä, mutta suurin osa on sulautunut persiankielisiin tadžikkeihin. Baraki Barakin omurin puhujat ovat afganistanin viimeisiä. Pientä kieltä puhutaan myös Kanigramissa Pakistanin Waziristanissa.
Karl Gustaf Johan Mellin

Karl Gustaf Johan Mellin (25. huhtikuuta 1831 – 9. heinäkuuta 1865 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja valtiopäivämies. 
Mellinin vanhemmat olivat tullinhoitaja, vapaaherra Berndt Gustaf Mellin ja Fredrika Gustava Lilljebrunn. Hän tuli ylioppilaaksi 1848 ja suoritti tuomarintutkinnon 1855, varatuomarin arvon hän sai 1858. Mellinillä oli opiskeluaikana matkastipendi Moskovaan 1850–1853. Valmistuttuaan hänestä tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1855 ja vielä samana vuonna senaatin prokuraattorintoimituskunnan kopisti ja kanslisti 1860, sitten senaatin oikeusosaston kopisti 1861 ja kanslisti 1863. Mellin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864.
Justus Friedrich Wilhelm Zachariae

Just(us) Friedrich Wilhelm Zachariae (Zachariä) (1726–1777) oli saksalainen runoilija. Zachariae opiskeli lakia Göttingenissä, mutta harrastukset veivät hänet pian runouden pariin. Tunnetuin on "Der Renommist" (1744), koominen eepos ylioppilaselämästä. Koomisia sankarirunoelmia ovat "Phaeton", "Das Schnupftuch", "Lagosiade" ja "Murner in Hölle". Zachariae nimitettiin 1761 kaunotaiteiden professoriksi Carolinumiin Braunschweigissa. Hänen kääntämäänsä John Miltonin teosta "Kadotettu paratiisi" ei ole pidetty kovin onnistuneena.
Zachariae opiskeli Leipzigissa ja Göttingenissä, oli vuodesta 1748 opettajana Braunschweigin Collegium Carolinumissa ja vuodesta 1761 kirjallisuuden professori. Hänet ylennettiin 1775 kanonikukseksi Braunschweigin Cyriak-hiippakuntaan.
Kirjailijana Zachariae aloitti Gottschedin suuntauksen linjalla, mutta liittyi pian leipzigilaisiin kirjailijoihin, joiden äänitorvena oli "Bremer Beiträge". Hän sai nimeä Boileaun ja Popen tyylisillä koomisilla eepoksilla. Popen tavoin hän liitti niihin henkiolentoja ja allegorioita, mutta vähemmän onnistuneesti. Zachariaen ensimmäinen ja aiheeltaan paras eepos, aleksandriinimittaan kirjoitettu "Der Renommist" (1744), kuvaa havainnollisesti silloista opiskelijaelämää. "Das Schnupftuch" (1761) kuvaa ylhäisöelämää, kuten myös "Phaeton" (1754), joka on heksametriä, samoin kuin "Murner in der Hölle" (1757). Heksametrillä kirjoitettu "Die Tageszeiten" (neljä laulua, 1755) noudattaa James Thomsonin "The Seasonsia". Kansantarinoita muistuttavat "Fabeln und Erzählungen in Burkhard Waldis Manier" (1771) ja pari satua (1772). Zachariaen "Poetische Schriften" ilmestyivät 1763–1765.
Tufanbeyli

Tufanbeyli on pieni kaupunki ja piirikunta Adanan maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 Tufanbeylin väkiluku oli 17 102. Tufanbeylistä on 196 kilometriä kaupunkiin Adanaan. Tufanbeylin naapureita ovat Sariz pohjoisesta, Göksun idästä, Saimbeyli etelästä, Develi lounaasta ja Tomarza lännestä. Tufanbeylin kesät ovat kuivia ja lämpimiä, talvet pakkasia ja pilvisiä.
Misawa

Misawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Aomorin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin itäosassa. Lännessä kaupungin alue rajautuu Ogawarajärveen. Misawassa on 39 273 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 119,87 neliökilometriä.
Vielä Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla nykyisen kaupungin aluetta käytettiin hevosten laidunmaana. Toisen maailmansodan aikaan vuonna 1941 sinne perustettiin lentotukikohta, joka siirtyi sodan jälkeen Yhdysvaltain ilmavoimien käyttöön. 1950-luvun lopulta lähtien Misawan lentotukikohtaa on käyttänyt myös Japanin itsepuolustusilmavoimat. Kaupunkioikeudet Misawa sai vuonna 1958. 1960-luvulla sinne alkoi sijoittua teollisuutta. Maanviljelyä alueella on historiallisesti vaikeuttanut kylmä "yamase"-tuuli.
Misawalla on pitkä, jo lentotukikohtaa edeltävä kytkös ilmailun historiaan: vuonna 1931 kaupungin rannikolta lennettiin "Miss Veedol" -koneella ensimmäinen välilaskuton Tyynenmeren ylittänyt lento. Kaupungissa toimiikin Misawan ilmailu- ja tiedemuseo. Muita nähtävyyksiä ovat esimerkiksi taiteilija Shūji Terayaman muistomuseo ja kaupungin rajalla sijaitseva Komaki-onsenin kuuma lähde. Misawaa palvee Aoimori-rautatien Aoimori-rautatielinja. Kaupungista on säännöllisiä lentoyhteyksiä Tokioon, Osakaan ja Sapporoon.
Ingolf Wunder

Ingolf Wunder (s. 8. syyskuuta 1985 Klagenfurt) on itävaltalainen pianisti.
Wunder aloitti 4-vuotiaana viulunsoiton, mutta siirtyi sitten pianoon. Käytyään konservatorioissa Klagenfurtissa ja Linzissä hän aloitti opiskelun Wienin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa. Wunder debytoi 14-vuotiaana Wiener Konzerthausissa ja esitti kaksi vuotta myöhemmin Sergei Prokofjevin kolmannen pianokonserton Théâtre des Champs-Élyséesissä. Vuonna 2010 Wunder sai toisen palkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa, jossa sai myös palkinnot parhaasta konserttoesityksestä ja parhaasta poloneesifantasian esityksestä. 
Tammikuussa 2011 Wunder solmi eksklusiivisen levytyssopimuksen Deutsche Grammophonin kanssa. Samana vuonna hän kiersi Japanissa Antoni Witin johtaman Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt myös eri Euroopan maissa, Israelissa, Kiinassa, Koreassa, Taiwanilla, Yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikassa.
Avalokiteshvara

Avalokiteshvara (), tai Avalokiteśvara, on varsinkin tiibetinbuddhalaisuudessa tunnettu bodhisattva, joka on Buddhan myötätunnon ruumiillistuma.
Mahayana-traditiossa Avalokiteshvaran katsotaan antaneen lupauksen kuunnella kaikkien tuntevien olentojen rukouksia ja huolia. Avalokiteshvara myös on päättänyt siirtää omaa buddhaksi tulemistaan tästä syystä auttaakseen kaikkia olentoja saavuttamaan nirvanan. Vajrayanassa Avalokiteshvara on joko aikaisemman maailman myötätuntoinen munkki tai sitten itse myötätunnon ruumillistuma. Theravadabuddhalaisuudessa Avalokiteshvaralle ei anneta juurikaan tilaa. Tiibetinbuddhalaisuuden mukaan Avalokiteshvara edustaa myötätuntoa samalla tavalla kuin vajrayanassakin. Padmasambhavan väitetään ennustaneen Avalokiteshvaran ruumillistumisen hengellisen johtajan ja suuren opettajan, eli laman, muodossa. Dalai-lamaa pidetään tiibetinbuddhalaisuudessa Avalokiteshvaran ruumiillistumana.
Nimet.
Nimitys Avalokiteshvara on sanskritia ja tarkoittaa kutakuinkin "herra, joka valvoo" tai "herra, joka katsoo perään".
Avalokiteshvara tunnetaan muutamalla muullakin nimellä. Näistä tyypillisimmät ovat:
Ikonografia.
Avalokiteshvaran kuvaukseen kuuluvat joko tuhat kättä tai yhdettoista kasvot, tai molemmat.
Legendan mukaan yksitoista kasvoa saivat alkunsa siitä, kun Avalokiteshvara suri kaikkia maailman olentoja, jotka tarvitsisivat apua valaistumiseensa. Suru sai hänen päänsä halkeamaan, jolloin toinen bodhisattva, Amitabha, loi jokaisesta haljenneesta pään kappaleesta Avalokiteshvaralle uudet kasvot.
Tuhat kättä tulivat legendan mukaan myös Amitabhalta, jotta Avalokiteshvaralla olisi tarpeeksi käsipareja auttaakseen kaikkia olentoja. Joissain kuvauksissa jokaisessa kädessä on myös silmä..
Goleniówin piirikunta

Goleniówin piirikunta () on Puolan piirikunta Länsi-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 82 421. Piirikunta jakautuu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Goleniów, Maszewo, Nowogard, Osina, Przybiernów sekä Stepnica. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Goleniówin kaupunki.
Goleniówin piirikunnan pinta-alasta arviolta 37,1 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Goleniówin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 5,2 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa Goleniówin piirikunnassa oli 82 421 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 81 722 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 80 453 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,6 prosenttia, työikäisten 61,3 prosenttia ja eläkeikäisten 20,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 757 lasta.
Hamish MacInnes

Hamish MacInnes (7. heinäkuuta 1930 – 22. marraskuuta 2020) oli skotlantilainen vuorikiipeilijä, kirjailija ja elokuvatuotannon avustaja.
MacInnes syntyi Gatehouse of Fleetissä Skotlannissa. Hän aloitti vuorikiipeilyn jo nuorena ja kiipesi Matterhornin huipulle 16-vuotiaana. 1940-luvun lopulla hän suunnitteli uuden kokometallisen vuorikiipeilyhakun, jonka tuotanto tosin alkoi vasta 1960-luvulla. 1950-luvulla hän osallistui useaan Mount Everestille nousevaan retkikuntaan ja tapasi myös Edmund Hillaryn, josta myöhemmin tuli ensimmäinen kyseisen vuoren huipun saavuttanut.
1970- ja 1980-luvulla MacInnes toimi avustajana muun muassa elokuvien "The Eiger Station" ja "Linnake" tuotannossa. Vuonna 1975 organisoitiin ensimmäinen kokonaan brittiläinen retkikunta Mount Everestille nousemaan, ja MacInnes toimi sen varajohtajana. Hän oli vähällä saada surmansa lumivyöryssä retken aikana.
Viimeisinä vuosinaan MacInnes alkoi kärsiä akuutin virtsatiesairauden aiheuttamista harhoista ja joutui joksikin aikaa psykiatriseen sairaalaan. Hänen viimeisistä vaiheistaan julkaistiin vuonna 2018 elokuva "Final Ascent".
MacInnes kuoli 90-vuotiaana 22. marraskuuta 2020.
Henkilökohtainen elämä.
Näyttelijä Michael Palin oli eräs MacInnesin läheisistä ystävistä. MacInnes ja Palin tapasivat ensimmäisen kerran elokuvan "Monty Pythonin hullu maailma" kuvauksissa.
Timokrates

Timokrates (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Yumurtalık

Yumurtalık on piirikunta Adanan maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 piirikunnan väkiluku oli 18 026. Piirikunta sijaitsee noin 40 kilometrin päässä Adanan kaupungista. Monilla Adanan asukkailla on Yumurtalıkissa kesäasuntoja.
Ritva Hellsten

Ritva Hellsten (s. 1951 Kotka) on suomalainen kirjailija, runoilija, kirjallisuuden kääntäjä, kieltenopettaja ja kirjallisuuskriitikko. 
Hänen esikoisteoksensa on vuonna 2014 ilmestynyt "Orvot". Toisessa romaanissaan "Lea" (2018) hän käsittelee suhdettaan kuolemansairaaseen äitiinsä. Hänen kolmas romaani "Raija" (2020) kertoo hänen kirjailijasisarensa Raija Siekkisen elämästä. Raija oli vuoden 2020 Finlandia-palkintoehdokkaana.
Hellstenin neljäs romaani "Sydänpuolet" ilmestyi syksyllä 2025. Se on kertomus äidin ja lapsen siteestä, vapauden kaipuusta, syyllisyyden tunteesta ja pyrkimyksestä lähelle.
Anne Vuori-Kemilä

Anne Vuori-Kemilä (s. 1958) on suomalainen kirjailija ja entinen mielenterveysalan ammattilainen, jonka esikoisteos"Taivas ilman reunoja". ilmestyi vuonna 2018. Hänen toinen teoksensa "Mustaa jäätä" oli vuoden 2020 Finlandia-palkintoehdokkaana. Kolmas, tosipohjainen romaani "Maahan viilletty raja" ilmestyi 2023.
Thangka

Thangka (tiibetiksi ཐང་ཀ་, nepaliksi पौभा, "paubha") on tiibetiläinen kankaalle maalattava uskonnollinen maalaus, joita käytetään paljon meditaatioissa. Sana "thangka" tarkoittaa kutakuinkin "tallennettua viestiä".
Buddhalaiset opettajat ja munkit käärivät thangkoja yleensä rullalle, jotta niitä olisi helpompi kuljettaa mukana. Maalauksia käytetään buddhalaisuuden opettamiseen Tiibetissä, jossa väestö on perinteisesti elänyt paimentolaiselämää. Maalaustekniikka opetetaan mestari–kisälli-periaatteella.
Tiibetin lisäksi thangka-maalaukset ovat tyypillisiä myös Nepalissa, jossa maalauksista käytetään nimeä "paubha". Kuva-aiheita ovat buddhalaisuuden lisäksi muun muassa hindulaiset jumalat. Ensimmäiset maalaukset ovat peräisin 1000-luvulta.
Maalauksen pohja on yleensä puuvillaa tai silkkiä. Maalit valmistetaan perinteisesti kristalleista, korallista ja koristekivistä. Eri väreillä viestitään eri asioita: esimerkiksi valkoisella rauhallisuutta ja vihreällä aktiivisuutta. Thangkan kulmat voidaan tehdä nahasta ja ylä- ja alaosiin kiinnitetään usein puinen tai metallinen tanko käärimisen helpottamiseksi.
Geely Xingyue

Geely Xingyue on Geelyn vuodesta 2019 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Kiinan ulkopuolisilla markkina-alueilla mallia myydään nimellä Geely Tugella.
Xingyue esiteltiin keväällä 2019. Malli perustuu samalle CMA-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volvo XC40. Moottoreina ovat niin ikään Volvolta peräisin olevat kolmesylinterinen 1,5-litrainen ja nelisylinterinen 2,0-litrainen bensiinimoottori. Pienemmän moottorin yhteydessä voimansiirtona on seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto, suuremmassa kahdeksanportainen automaattivaihteisto. 2,0-litrainen on saatavana myös nelivetoisena.
Arcotin luterilainen kirkko

Arcotin luterilainen kirkko on luterilainen kirkkokunta Intiassa. Sillä on noin 40 000 jäsentä. Se on Luterilaisen maailmanliiton jäsen.
Soni Sori

Soni Sori on intialainen adivasi-aktivisti ja Aam Aadmi Partya (AAP) edustava poliitikko. Hän työskenteli opettajana Chhattisgarhissa vuonna 2011, jolloin hänet pidätettiin väitetystä maolaisten naxaliittikapinallisten avustamisesta. Hänen aviomiehensä Anil Futani pidätettiin vuotta aikaisemmin, kun naxaliitit hyökkäsivät kongressipuolueen paikallisen johtajan Avdesh Gautamin taloon, Sori oli myös epäiltynä tapauksessa, mutta häntä ei pidätetty tuolloin. Vankeutensa aikana Sori koki seksuaalista häirintää ja -kidutusta. Hän kirjoitti kirjeen delhiläiselle ihmisoikeusaktivistille saamastaan kohtelusta, jonka seurauksena kirje julkaistiin ja Intian korkein oikeus selvitti, että seksuaalista kidutusta oli tapahtunut. Hänen aviomiehensä vapautui vuonna 2013 halvaantuneena lantiosta alaspäin, mahdollisen kidutuksen seurauksena, ja kuoli kuukautta myöhemmin. Sori vapautettiin vuonna 2014 takuita vastaan, jolloin hän liittyi AAP:n jäseneksi. Omien sanojensa mukaan hän liittyi AAP:n jäseneksi, kun Prashant Bhushan tarjosi hänelle tilaisuuden osallistua parlamenttivaaleihin Bastarin vaalipiiristä puolueen edustajana. Hän kertoi India Today -lehdelle halunneensa taistella niiden syyttömien puolesta, jotka Raman Singhin osavaltiohallitus pidätti.
Sori hävisi vuoden 2014 parlamenttivaaleissa, mutta hän jatkoi julkista toimintaansa osallistumalla useisiin Bastarin adivasimielenosoituksiin. Marraskuussa 2014 hän johti kolmepäiväistä mielenosoitusta, jonka ansiosta poliisin pidättämä adivasinainen vapautettiin. Nainen pidätettiin sen jälkeen, kun poliisi arvioi hänen miehensä olleen naxaliitti. Tammikuussa 2015 hänen johtamansa aktivistijoukko onnistui saamaan Dantewadan piirikunnan hallinnon maksamaan korvauksia ja selvittämään tapausta, jossa turvallisuusjoukot olivat ampuneet adivasi Bhima Nupon. Vuonna 2016 hänen kimppuunsa hyökättiin ja hänen kasvoilleen heitettiin nestettä, joka sai hänen kasvonsa turpoamaan. Omien sanojensa mukaan häntä uhkaa sekä Chattisgarhin poliisi että maolaiskapinalliset, jotka pelkäävät Sorin rauhallisten mielenosoitusten tekevän heidän kapinansa tarpeettomaksi. Jäsenyys poliittisessa puolueessa on hänen mukaansa tuonut hänelle jonkin verran suojaa poliisilta.
OpenWebRX

OpenWebRX on alun perin unkarilainen verkko-ohjelmistoradiovastaanotinjärjestelmä. Se mahdollistaa kaikkein kuunneltavien radiovastaanottimien käytön internetissä. Suomessa 2020 mennessä on 12 OpenWebRX-vastaanottoasemaa. Vuonna 2020 Suomen DX-Liitto rahoitti kuutta OpenWebRX-radiovastaanottoasemaa.
Voúlgari

Voúlgari () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
2A36 Giatsint-B

2A36 Giatsint-B (, ”hyasintti”) on neuvostoliittolainen/venäläinen vedettävä 152 mm:n kenttätykki. Tykki tuli palvelukseen vuonna 1975, kun Neuvostoliitto uudisti kenttätykistöään. Tykistä suunniteltiin kaksi versiota. Toinen on tela-alustainen itseliikkuva 2A37 eli myöhemmin 2S5 Giatsint-S ja toinen vedettävä 2A36. Jälkimmäinen sai kutsumanimekseen Giasint-B (Гиацинт-Б) eli suomeksi hyasintti.
Tykki on käytössä Venäjällä, eräissä IVY-maissa, Suomessa ja Irakissa. Suomalaisen 2A36-tykin kotimainen nimi on 152 K 89. Myös Libanonin armeija on käyttänyt tykkiä. Niitä laivattiin tiettävästi Irakista Libanoniin joitakin kappaleita ennen Libanonin sisällissodan päättymistä.
Kalpa (ajanjakso)

Kalpa on hindulainen pitkä aikayksikkö. Tirukkanda Pantshangan, Etelä-Intian tamilinkielisen kalenterin mukaan yksi kalpa on yhtä kuin Brahmān päivä, joka on yhtä kuin 1000 Mahā Yugaa. Kalpan eli Bhrahmān päivän pituus on 4 320 000 000 aurinkovuottamme.
Brahmān päivän lisäksi on myös Brahmān yö ja Brahmān päivä ja yö yhteensä on 8 640 000 000 aurinkovuottamme. 360 Brahmān vuorokautta on Brahmān vuosi eli 3 110 400 000 000 aurinkovuottamme. 100 tällaista vuotta muodostaan Brahmān iän eli Mahā Kalpan, joka kestää 311 040 000 000 000 aurinkovuottamme.
Asha Parekh

Asha Parekh (s. 2. lokakuuta 1942 Bombay, Brittiläinen Intia) on intialainen elokuvanäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten työstään hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Parekh sai parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon elokuvasta "Kati Patang" vuonna 1972 ja elämäntyöpalkinnon vuonna 2002. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1992.
Geely Xingrui

Geely Xingrui on Geelyn vuodesta 2020 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan automalli. 
Malli esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä syyskuussa 2020. Se perustuu samalle CMA-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volvo XC40. Moottorina on turboahdettu 2,0-litrainen bensiinimoottori ja voimansiirtona seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto.
Voitee

Voitee (tiibetiksi བོད་ཇ་, "bod ja"), tai Tiibetin tee, on Intian niemimaalla juotava tee. Perinteisestä teestä poiketen voitee on suolaista. Juoma on keskeinen osa etenkin tiibetiläistä ruokakulttuuria. Sitä on juotu Tiibetissä joidenkin arvioiden mukaan 900-luvulta alkaen.
Teetä valmistetaan kirnuamalla jakin maidosta tehtyä voita ja suolaa yhdessä teen kanssa. Tämän jälkeen tee lämmitetään uudelleen teekannussa, mutta ei kuitenkaan kiehuvaksi..
Voiteetä juodaan Tiibetin kylmässä ja tuulisessa ilmastossa myös pakon edestä: voin ansiosta teessä on paljon kaloreita, jotka auttavat perinteisesti paimentolaiselämää viettäviä tiibetiläisiä pysymään lämpimänä. Lisäksi voiteen juominen rasvaa huulet.
Sven Wunder

Sven Wunder (s. 1963, Saksa) on tanskalainen taloustieteen ja metsätieteen kaksoistohtori, joka työskentelee Euroopan metsäinstituutin Barcelonan toimipisteessä johtavana tutkijana ekosysteemipalvelujen taloudellista arvoa koskevissa kysymyksissä.
Wunder on suorittanut maisteritutkinnon taloustieteistä (M.A., 1988) ja valmistunut sittemmin saman alan tohtoriksi Kööpenhaminan yliopistosta (1992) sekä metsätieteen tohtoriksi Tanskan kuninkaallisesta eläinlääketiede- ja maatalousyliopistosta (2001). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1992) oli otsikoitu "Dutch Disease theory and the case of Colombia". Tutkimustyötä hän on urallaan tehnyt Tanskan ja Espanjan ohella myös Brasiliassa, Indonesiassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Isossa-Britanniassa.
Wunder on julkaissut yhdessä työtovereittensa kanssa runsaasti tieteellisiä artikkeleita ja useita kirjoja ympäristötalouden alalta. Hänen erikoisalansa on ympäristöpalveluista maksettavat maksut. Hän on käsitellyt tuotannossaan myös aavikoitumista, köyhyyttä, ekoturismia, ei-puisia metsätuotteita, makrotaloutta, kauppaa, tulonjakoa, kehitysapua ja taloushistoriaa.
Wunder on kuulunut maailman viitatuimpien tutkijoiden joukkoon useana peräkkäisenä vuonna saaden vuoden 2020 tunnustuksen poikkitieteellisen tutkimuksen alalta (Highly Cited Researchers, 2014-2020; vuonna 2020 luokasta Cross-Field). Koska kansainvälisenä järjestönä toimivan Euroopan metsäinstituutin päätoimipiste sijaitsee Joensuussa, oli luokittelun tehnyt analytiikkayritys pisteyttänyt tieteilijän vuonna 2020 tutkimuslaitoksen päätoimipaikan mukaan Suomen tieteentekijöiden ryhmään. Wunderin saama tunnustus pohjautuu analyytikkayritys Clarivaten ylläpitämään Web of Science -julkaisutietokantaan. Marraskuussa 2020 julkaistuun luetteloon oli valittu yhteensä noin 6 400 tutkijaa, joista 3 900 oli ryhmitelty johonkin 21:stä selvityksessä mukana oleesta tieteenalaryhmästä ja 2 500 oli poikkitieteellisten aihepiirien tutkijoita. Heistä kukin lukeutuu tieteenalaryhmässään viitatuimman prosentin joukkoon kaikista julkaisutietokannassa mukana olevista alan tutkijoista.
Tales of Berseria

Tales of Berseria on Bandai Namcon kehittämä ja julkaisema roolipeli, joka on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja PlayStation 4:lle sekä seuraavana vuonna Microsoft Windowsille.
Peli kuuluu "Tales of" -sarjaan ja sijoittuu 1000 vuotta ennen "Tales of Zestirian tapahtumia.
Tarina.
Peliä on kuvattu synkemmäksi kuin aiempia sarjan pelejä. Pelin päähenkilö on antisankari Velvet Crowe, joka janoaa kostoa.
Ääniraita.
Pelin tunnuskappaleen "BURN" esittää rock-yhtye Flow.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.8/10.
Peli on saanut V2.fi:n arvostelussa kolme tähteä viidestä.
Robert von Lieben

Robert von Lieben (1878–1913) oli itävaltalainen keksijä. Von Lieben kehitti putkitriodia. Lieben oli saanut saksalaisen patentin diodiputkelle vuonna 1907 ja jatkoi triodin kehittämistä. Liebenin triodi oli valmis vuonna 1910 ja sen patentti siirtyi saksalaisten yhtiöitten muodostamalle Lieben Consortium -yhtymälle vuonna 1912.
Mutt

Mutt on sähköpostin asiakasohjelma, jota käytetään komentoriviltä.
Ohjelma on julkaistu useille Unixin kaltaisille järjestelmille.
Ohjelman alkuperäinen kehittäjä on Michael Elkins.
Ohjelmassa on tuki muun muassa liitetiedostoille ja POP- sekä IMAP-protokollille. Lisäksi ohjelma tukee SSL-suojattuja yhteyksiä sekä PGP/GPG-integraatiota.
Ohjelman käyttöliittymä perustui elm-ohjelman käyttämään ja lisäsi ominaisuuksia muista suosituista asiakasohjelmista. Ohjelma on korvannut elmin käytön.
Ohjelman mottona on "kaikki sähköpostiohjelmat ovat surkeita, tämä on vähemmän surkea" (). Se on useiden tietoturva-asiantuntijoiden suosittelema. Eräät ohjelman käyttäjät ovat sanoneet toivovansa parempaa, mutta eivät ole löytäneet sellaista vielä. Ohjelman eduksi on sanottu sen yksinkertaisuus, josta johtuen hyväksikäytettäviä hyökkäystapoja on vähemmän.
Versiossa 2.0 on eräitä muutoksia, jotka eivät ole taaksenpäin yhteensopivia.
Józef Bohdan Zaleski

Józef Bohdan Zaleski (14. helmikuuta 1802 Bahatyrka, Taraštšan piiri, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 31. maaliskuuta 1886 Villepreux, Ranska) oli ukrainalais-puolalainen runoilija. Hän asui lapsuutensa talonpoikaisessa ympäristössä, opiskeli Varsovan yliopistossa ja kirjoitti opiskeluaikana runoja, jotka julkaistiin 1822. Runot toivat hänelle elinikäisen suosion.
Zaleski opiskeli vuodesta 1812 Umanissa Vasilin munkkikunnan koulussa, jossa hän tutustui Seweryn Goszczyńskiin ja Michał Grabowskiin, ja he muodostivat ryhmän Za-Go-Gra. Hän muutti 1820 Varsovaan. Hän osallistui 1830–1831 marraskuun kansannousuun, ja hänet valittiin valtiopäiville, mutta hän pakeni sitten Ranskaan ja oli Adam Mickiewiczin ohella perustamassa sinne puolalaisia järjestöjä. Hän vietti kiertelevää elämää, kunnes valitsi asuinpaikakseen 1871 Villepreux'n.
Zaleski oli romanttisen tyylin runoilija ja varhainen Puolan kirjallisuuden ukrainalaisen koulukunnan merkittävä edustaja. Värikkäissä runoissaan Zaleski kuvailee Ukrainan kansaa ja luontoa. Zaleskin byronilainen lyyrinen runous, historialliset elegiat ja kertovat runot ja balladit heijastelevat yleensä ihannoitua rakkautta ja kaipuuta idylliseen ukrainalaiseen maahan. Runoissa on usein taustalla ukrainalaisia kansanlauluja, joita hän on tyylitellyt ja muokannut. Hän omisti 1866 julkaisemansa runon vastikään kuolleen Taras Ševtšenkon muistolle. Hän kirjoitti runoja jossain määrin myös ukrainaksi, ja niitä julkaistiin 1890 Krakovassa hänen teostensa eräässä laitoksessa. Kriittisen elämäkerran hänestä on julkaissut Józef Tretiak (1911–1914). Neliosainen kootut teokset ilmestyi 1877.
Kolme yötä jouluun

Kolme yötä jouluun on Petter Ohlsin vuonna 1974 säveltämä ja sanoittama joululaulu. 
Laulu ilmestyi ensi kerran levyllä "Anni tannin joululaulut" 8-vuotiaan Eevamaija Kankaan esittämänä vuonna 1990. Arja Korisevan joululevyllä "Saa joulu aikaan sen" se ilmestyi vuonna 1991 Korisevan tulkitsemana ja Markku Johanssonin sovittamana. Laulun ovat levyttäneet myös muun muassa Espoonlahden Kamarikuoro (1993) ja Lauluyhtye A-Men (2016).
Laulun sanat kertovat minä-muodossa joulun odotuksesta ja jouluvalmisteluista lapsen kertomana. Laulu alkaa sanoilla: "Kolme yötä jouluun on, laskin aivan itse eilen, kun näin silmät tonttusen." Laulu päättyy sanoihin: ”Leivotaan ja siivotaan, kuusikin jo sulaa saa, kun kolme yötä enää on!".
Sävellys on melodialtaan kaunis ja herkkä, siinä on käännöksiä ja tarkka bassonkulku. Laulu on ollut mukana koulujen laulukirjoissa syntymästään alkaen. Suosituksi joululauluksi se muodostui Arja Korisevan esityksen myötä.
Benjamin Frankel

Benjamin Frankel (31. tammikuuta 1906 Lontoo – 12. helmikuuta 1973 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä ja kapellimestari. 
Frankel opiskeli Victor Benhamin johdolla. Hän aloitti uransa vuonna 1923 viulistina ja sovittajana eri yhtyeille Lontoon jazzpiireissä samalla kun suoritti opintoja Guildhall School of Musicissa. Myöhemmin hän liittyi BBC Dance Orchestraan ja pääsi johtajan Henry Hallin avustajaksi. Frankel alkoi sitten sovittaa musiikkia Noël Cowardin ja Charles B. Cochranin tuotantoihin. Vuonna 1934 hän liittyi kapellimestarina ja sovittajana brittiläisen elokuvateollisuuden palvelukseen. Toisen maailmansodan aikana hän alkoi säveltää konserttimusiikkia, kuten sooloviulusonaatin, trion klarinetille, sellolle ja pianolle, "The Aftermath" -laulusarjan ja "May Day" -alkusoiton. 1940-luvun puoleenväliin saakka Frankel työskenteli elokuvissa pääasiassa kapellimestarina, mutta myöhemmin hän sävelsi musiikin muiden muassa elokuviin "The Seventh Veil", "Mine Own Executioner", "Suurkaupungin laki" (Yhdysvalloissa julkaistun version säveltäjä: Franz Waxman), "Keltainen perhonen", "Mies valkoisessa puvussa" ja "The Importance of Being Earnest". 
Vuonna 1952 Frankel sai jälleen huomiota konserttiyleisöiltä holokaustin juutalaisuhrien muistoksi säveltämällään viulukonsertolla. 1950-luvun puolestavälistä alkaen hän sävelsi aiempaa vähemmän elokuviin ja keskittyi kasvavissa määrin konserttiohjelmiston luomiseen. Frankel sävelsi muun muassa kahdeksan sinfoniaa ja oopperan "Marching Song". Vuonna 1965 hän teki musiikin toista maailmansotaa koskevaan "Taistelu Ardenneilla" -draamaan. Frankelin elokuvamusiikki on melodista, mutta koettelee usein tonaalisuuden rajoja. 1950-luvun loppupuolelta alkaen Frankelin konserttimusiikki perustuu yksilölliseen kaksitoistasäveljärjestelmän soveltamistapaan.
Luettelo vuonna 1915 kuolleista henkilöistä

 
 * Kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. ** Ensimmäisen maailmansodan siviiliuhri.
Peipsin alanko

Peipsin alanko () on maisema-alue, joka on Peipsijärven pohjoisosan länsirannikolla Emajoen joensuun ympäristössä, pohjoisosan eteläisillä saarilla ja sen kaakkois- ja itäpuolella sijaitseva tasainen, herkästi tulviva ja siksi soistunut kosteikkoalue. Se on toisaalta vironkielinen nimitys yhdelle Viron maisema-alueelle ja toisaalta sitä voidaan pitää Peipsijärven alavan rannikkoseudun yleisnimityksenä. Alangon pinta-ala on Viron puolella 807 neliökilometriä. Peipsijärven pinta-ala on 3 572 neliökilometriä.
Maantiede.
Rajaus.
Alankoa reunustaa länsipuolella Ugandin tasanko, jossa maanpinta on 40 metrin korkeudella mpy. eli noin 10 metriä Peipsijärveä korkeammalla. Alankoalueet jakautuvat Põlvamaan ja Võrumaan maakuntiin sekä aivan eteläosassa Venäjän Pihkovan alueella Petserin piiriin. Alankoalueeseen luetaan virolaisissa lähteissä myös Virolle kuuluvat Piirisaar, Salosaar ja Pisisaaret. Etelässä alue jatkuu Petserin piirin puolelle Piusa jõen ympäristöön sisältäen myös Kolpinon saaren.
Se, jatkuuko Peipsin alanko Venäjän puolella Remdan niemimaalle (), ei kerrota käytetyissä lähteissä . Se olisi luonteva suunta saarien jatkeeksi, mutta silloin on alangon määritelmä irroitettu virolaisista maantieteellisistä maisema-alueista ja alanko käsitetään yleismaantieteellisenä Peipsijärveen liittyvänä maisema-alueena. Remdan niemimaa on luonnoltaan samanlaista kuin Emajoen suualueen suoalue (). Venäjällä alueen alangosta käytetään nimitystä ”Peipsijärven rannikkoseudun matalikko” ().
Luonto.
Peipsijärvi on muodostunut maaston laajaan viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneeseen painaumaan, joka on pohjaltaan tasainen ja loivapiirteinen. Vaikka järvi on leveä ja pitkä, ei sen syvimmät kohdat yllä 15 metriin kuin muutamassa kohdassa ja järven keskisyvyys on noin 8 metriä. Maapinnan muoto on loivapiirteinen myös rannoilla, sillä järveä kiertää soiden valtaama matala rantavyöhyke, joka ei kohoa järvestä metriä korkeammalle. Järven pohjoispuolella sitä kutsutaan Alutagusen alangoksi. Peipsijärven vesi on yleensä noin 30 metriä mpy., mutta vedenpinta vaihtelee vuosittain -0,5 metristä +1,0 metriin. Korkeanveden aikana vesi tulvii matalikoille peittäen tai kosteuttaen ne järven vedellä. Silloin järven pinta-alakin kasvaa väliaikaisesti suuresti. Viron puolella veden alle jää 180 neliökilometriä ja Venäjän puolella 130 neliökilometriä.
Luettelo vuonna 1916 kuolleista henkilöistä

 
 * Kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. ** Ensimmäisen maailmansodan siviiliuhri.
Kuninkaankylä

Kuninkaankylä () on entisen Ruotsinpyhtään kunnan kylä, nykyisen Loviisan kaupungin taajama. Kuninkaankylässä on Ruotsinpyhtään seurakunnan lakkauttamisen jälkeen Agricolan suomalaisen seurakunnan Kuninkaankylän vanha hautausmaa. Kuninkaankylä Viirilässä toimi K-kauppa vuosina 1958–2020.
Kuninkaankylän Viirilässä on Viirilän kotiseutumuseo, jonka kokonaisuuteen kuuluvat päärakennus, liiteri, savusauna ja luhtiaitta. Vuonna 2020 kotiseutumuseolla pidettiin pelimannikonsertti. Museo perustettiin Gräggas-nimisen tilan tontille, jonka sisarukset Else ja Florence Henriksson lahjoittivat kunnalle 1960-luvulla. Nykyisen museon päärakennuksen pikkutuvassa oli asuttu vielä 1950-luvulla. Se oli alun perin 1700-luvulta, ja siirretty nykyiselle paikalleen 1880-luvulla. Viirilän kotiseutumuseolla on kolmetuhatta esinettä, jotka liittyvät maatalouselinkeinoon ja maalaiselämään.
Eräs tunnettu kuninkaankyläläinen henkilö on suomalainen eversti ja Suomen sodan sankari Ernst Gustav von Hertzen.
Ola Källenius

Ola Källenius (s. 11. kesäkuuta 1969 Västevik, Ruotsi) on ruotsalainen yritysjohtaja, joka on toiminut saksalaisen Mercedes-Benz Groupin (aik. Daimler AG) toimitusjohtajana vuodesta 2019 lähtien.
Ura.
Källenius aloitti uransa vuonna 1993 silloisessa Daimler-Benz AG:ssä, missä hän työskenteli kansainvälisessä nuorten tutkimusryhmässä.
Yksityiselämä.
Källenius on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Luettelo vuonna 1917 kuolleista henkilöistä

 
 * Kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. ** Ensimmäisen maailmansodan siviiliuhri.
Kastanjatanssija

Kastanjatanssija ("Heterocercus flavivertex") on tanssijoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Kastanjatanssija on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin ulkonäöltä toisiaan. Kastanjatanssijakoiraan pää ja selkä ovat väriltään oliivinvihreät. Päälaella on keltainen juova ja posket ovat harmahtavat. Siivet ja pyrstö ovat harmahtavat. Linnun kurkku on valkoinen ja rinta punaruskea. Vatsa on vaaleamman punaruskea. Kastanjatanssijanaaras muistuttaa muuten koirasta, mutta on harmahtavampi ja päälaen juova puuttuu.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kastanjatanssijan levinneisyysalue ulottuu Venezuelasta Kolumbiaan ja Brasilian keskiosiin. Lajin elinympäristöä ovat hiekkamaiden metsät ja pensaikot. Lintu liikkuu yleensä yksin ja voi liittyä sekaparviin.
Ylä-Guinea

Ylä-Guinea on luonnonalue Afrikassa. Se käsittää Atlantin valtameren rannikon Cabo Roxosta Biafranlahteen.
Ylä-Guinean rannikko on alankoa, joka muuttuu 50–200 kilometrin päässä Pohjois-Guinean ylängöksi. Sen pohjoisrinteet laskeutuvat Länsi-Sudanin tasangolle. Ilmasto on trooppinen ja sademäärä korkea. Rannikon sademetsät on suurelta osin hakattu. Pohjois-Guinean ylängöllä on korkeaa heinäsavannia ja jokilaaksoissa galleriametsiä. Ylä-Guinea käsittää kokonaan tai osittain Guinea-Bissaun, Guinean, Sierra Leonen, Liberian, Norsunluurannikon, Ghanan, Togon, Beninin ja Nigerian valtioiden alueet.
Ylä-Guineaksi () kutsutaan myös yhtä Guinean tasavallan luonnonalueista.
Ala-Guinea

Ala-Guinea on luonnonalue Afrikassa. Se käsittää Atlantin valtameren rannikon Biafranlahdesta Cuanzajoen suuhun.
Ala-Guinean rannikko on alankoa, joka kohoaa 50–100 kilometrin päässä jyrkästi Etelä-Guinean ylängöksi. Kamerunvuoren rinteet pohjoisessa ovat Afrikan sateisinta seutua, mutta etelässä kylmä Benguelanvirta pitää sademäärän alhaisena. Pohjoisessa on sademetsää, joka muuttuu Kongojoen eteläpuolella puistosavanniksi. Ala-Guinea käsittää kokonaan tai osittain Kamerunin, Päiväntasaajan Guinean, Gabonin, Kongon tasavallan, Kongon demokraattisen tasavallan ja Angolan alueet.
Ala-Guineaksi () kutsutaan myös yhtä Guinean tasavallan luonnonalueista.
Luettelo vuonna 1918 kuolleista henkilöistä

 
 * Kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. ** Ensimmäisen maailmansodan siviiliuhri.
Choctaw’n piirikunta (Alabama)

Choctaw’n piirikunta on piirikunta, joka sijaitsee Yhdysvaltain Alabaman osavaltiossa. Heinäkuussa 2019 asukkaita oli piirikunnassa 12 589 asukasta, joka olisi laskenut 9,2 prosentilla vuoden 2010 väestönlaskennan 13 859 asukkaasta. Piirikunta perustettiin 29. joulukuuta 1847.
Väestö.
Piirikunnassa asui vuoden 2019 heinäkuussa 12 589 asukasta, ja väkiluku on laskenut vuodesta 1990 ja vuodesta 1930, ellei vuotta 1980 oteta huomioon. Väestöstä 19,7% on alle 18-vuotiaita ja yli 65-vuotiaita väestöstä on 23,6%. Naisia on enemmän kuin miehiä (naisia 52,8%). Ulkomailla väestöstä on syntynyt 0,5%. Veteraaneja on piirikunnassa 771.
Kotitalouksia piirikunnassa on 5 350, joista 74,1 prosentissa on tietokone. Keskimäärin yhdessä kotitaloudessa asuu 2,41 ihmistä. 87,6% piirikunnan yli 1-vuotiaista asuu samassa talossa nyt kuin vuosi sitten.
Kanadanhevonen

Kanadanhevonen (, ) on kanadalainen hevosrotu, jonka säkäkorkeus on 150−180 cm. Niillä on suora selkä ja lyhyet sääret. Ulkonäöltään kanadanhevonen muistuttaa morganinhevosta.
Kandanhevonen polveutuu Ranskasta tuoduista hevosista. Hevosten tuonti alkoi vuonna 1665 12 hevosella, jotka Ludvig XIV lähetti Kanadan ranskalaisille. Ensimmäisten jälkeen niitä tuli lisää säännöllisin väliajoin niin, että niitä oli vuonna 1793 jo 14 000. Rotua ovat jalostaneet pääasiassa maanviljelijät. 1800-luvulla tuhansia kanadanhevosia vietiin Yhdysvaltoihin.
Kanadanhevonen on ollut historiansa aikana useasti häviämisuhan alla: alimmillaan niitä oli vuonna 1970 vain 400. Nykyään niiden määrä on noin 6 000 ja uusia rekisteröintejä tapahtuu vuodessa 450−500.
Kanadanhevonen on yksi Kanadan kansallissymboleista kanadanmajavan ja ratsupoliisin ohella.
Henry Vane

Henry Vane eli Henry Vane nuorempi (kastettu 26. toukokuuta 1613 – 14. kesäkuuta 1662) oli englantilainen poliitikko ja Massachusettsin lahden siirtokunnan kuudes kuvernööri. Hän oli Jaakko I:n aateloiman hovivirkamiehen poika, joka omaksui nuoruudessaan syvän uskonnollisen vakaumuksen. Vane ajautui konfliktiin arkkipiispa William Laudin johtaman Englannin kirkon kanssa eikä suostunut polvistumaan ehtoolliselle. Hän matkusti Massachusettsiin vuonna 1635 voidakseen harjoittaa uskontoaan vapaammin.
Vane valittiin Massachusettsin lahden siirtokunnan kuvernööriksi vuonna 1636. Samana vuonna alkoi Pequot-sota, jonka aikana Vane tuki Roger Williamsia, jolla oli ystävälliset välit narragansettien kanssa. Vapaata armoa julistaneen Anne Hutchinsonin ja siirtokunnan pappien välisessä kiistassa Vane asettui Hutchinsonin puolelle. Hän hävisi kuvernöörinvaalit vuonna 1637 ja lähti takaisin Englantiin.
Englannissa Vane valittiin pitkään parlamenttiin ja hänet lähetettiin Edinburghiin neuvottelemaan liitto skottien ja parlamentin välille ("Solemn League and Covenant"). Skotit asettivat liittoutumisen ehdoksi Englannin kirkon muuttamisen presbyteeriseksi. Vane muotoili asiaa koskevan sopimuskohdan siten, että kirkko uudistettaisiin ”Jumalan sanan ja parhaiden reformoitujen kirkkokuntien esikuvan mukaiseksi”, mikä jätti tulkinnanvaraa englantilaisille.
Englannin sisällissodan ensimmäisessä vaiheessa Vane johti parlamentin ”sotapuoluetta” kollegansa Oliver St Johnin kanssa. Parlamentissa toimi ”sotapuolueen” lisäksi ”rauhan puolue” ja ”keskipuolue”. Vanen toiminnan ansiosta parlamentin armeija uudistettiin aiempaa tehokkaammaksi, millä oli suuri vaikutus siihen, että parlamentti voitti sisällissodan. Joulukuussa 1648 niin sanotussa Priden puhdistuksessa eversti Thomas Priden johtamat joukot estivät eräitä parlamentin jäseniä pääsemästä alahuoneeseen. Vane ei ollut estettyjen listalla, mutta hän jätti paikkansa parlamentissa vastalauseena puhdistukselle. Lisäksi hän kieltäytyi toimimasta tuomarina oikeudenkäynnissä, jossa Kaarle I tuomittiin kuolemaan.
Vane kannatti uskonnonvapautta sekä kirkon ja valtion erottamista toisistaan. Hän hahmotteli Englannille tasavaltaista perustuslakia. Sitä ei otettu käyttöön hänen kotimaassaan, mutta Yhdysvaltain perustuslaki vuodelta 1787 kuvastaa eräiltä osin Vanen ajatuksia. Englannin restauraation alettua Vane tuomittiin maanpetoksesta ja teloitettiin vuonna 1662. Hän yritti pitää puheen mestauslavalla, mutta se estettiin.
Rea Tallgren

Rea Tallgren (o.s. Haverinen, s. 1986) on suomalainen toimittaja, radiojuontaja ja vaikuttaja. Hän juontaa Ysärin aamua. Toimittajana Tallgren on kirjoittanut verkkoartikkeleita ja Suhteettomuusteoria-kolumnia. Aikaisemmin hän on työskennellyt Radio SuomiRockin juontajana. 
Tallgren on alun perin kotoisin Jyväskylästä, ja hän asuu Helsingissä. Radiojuontajan työn lisäksi Tallgren on esiintynyt suomalaisissa televisiosarjoissa, kuten "Olet mitä syöt".
Johannes Fabricius

Johannes Fabricius (1587–n. 1615) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän oli David Fabriciuksen poika. Fabricius oli mahdollisesti ensimmäinen, joka havaitsi auringonpilkut ja niiden liikkeen auringon pyöriessä. Ainakin hän julkaisi havaintonsa ensimmäisenä vuonna 1611.
Adamou Idé

Adamou Idé (s. 22. marraskuuta 1951 Niamey) on nigeriläinen kirjailija.
Adamou on opiskellut Pariisin yliopistossa ja ranskankielisten maiden hallintokorkeakoulussa. Hän on työskennellyt virkamiehenä kotimaassaan ja Ranskassa.
Adamou kirjoittaa ranskaksi ja äidinkielellään djermaksi. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa "Cri inachevé" ilmestyi vuonna 1984. Romaanit "La camisole de paille" (1987) ja "Talibo, un enfant du quartier" (1996) kuvaavat perinteisten ja modernien arvojen yhteentörmäystä.
Adamou on Société des Gens de Lettres du Niger -kirjailijayhdistyksen puheenjohtaja. Hän on osallistunut myös kansainväliseen kirjailijatoimintaan.
Claes Robert Stenroth

Claes Robert Stenroth (7. elokuuta 1827 Alavieska – 30. kesäkuuta 1889 Kemiö) oli suomalainen opettaja, tehtailija ja valtiopäivämies. 
Stenrothin vanhemmat olivat maanmittari Karl Erik Stenroth ja Maria Kristina Simelius ja puoliso Johanna Charlotta Sofia Gadelli (k. 1903). Stenroth tuli ylioppilaaksi 1848 ja toimi Västankärrin maanviljelyskoulun opettajana Kemiössä. Hän omisti Dragsfjärdissä Skinnarvikin tilan 1876–1885 ja oli sinne 1876 perustetun lasitehtaan osakas. Stenroth edusti Piikkiön ja Halikon alista tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä pankkivaliokunnan ja säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. Myös Stenrothin poika Claes Johan Stenroth oli valtiopäivämies.
John Dollond

John Dollond (1706–1761) oli englantilainen optikko. Dolland aloitti silkinpainajana, mutta sen ohella alkoi harrastaa optiikkaa. Poikansa Peterin kehotuksesta Dollond patentoi akromaattilinssin, vaikka se ei ollutkaan hänen keksimänsä.
Peter Dollond

Peter Dollond (1731–1820) oli englantilainen optikko. Peter oli John Dollondin poika. Hän kehitti optiikkaa edelleen ja keksi kolmilinssisen akromaattiobjektiivin.
Judwaa

Judwaa (televisioesityksessä "Currykaksoset") on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen masalaelokuva, jonka ohjasi David Dhawan. Pääosia näyttelivät Salman Khan, Karisma Kapoor ja Rambha. Elokuva esitettiin Suomen televisiossa Yle Teema -kanavalla.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Judwaan" ”hitiksi”.
Ala-Honkola

Ala-Honkola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Arghandab

Arghandab on Helmandjoen sivujoki Afganistanissa. Joki alkaa Kuh-e Safidin vuorilta ja se laskee 562:n kilometrin jälkeen Helmandjokeen lähellä Laškar Gahin kaupunkia. Joen varrella sijaitsee Dahlan pato ja huomattava osa sen vedestä käytetään maatalouden tarpeisiin.
Nimi.
Arghandabin nykyinen nimi mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 1200-luvulla muodossa Ab-e Argand. Vanhemmissa lähteissä jokeen viitataan muilla nimillä. Avestassa jokea kutsutaan nimellä Haraxaiti ja Ptolemaios viittasi siihen nimellä Arachos.
Maantiede.
Arghandab alkaa Koh-e Safid-vuorilta noin 3 900 metrin korkeudelta, josta se virtaa 562 kilometrin matkan länteen laskien viimein Helmandjokeen lähellä Laškar Gahin kaupunkia. Arghandab on suurin Helmandjoen sivujoista. Arghandabin suurin sivujoki on Dori. Arghandabin valuma-alueen koko on Afganistanissa 52 955 km², minkä lisäksi se käsittää pienen osan Pakistania Spin Bolakin itäpuolelta.
Joessa virtaavan veden määrä vaihtelee huomattavasti vuosittain. 25-vuoden pituisen mittausjakson aikana Arghandabjoen keskimääräinen vuotuinen veden määrä oli 1 251,3 megalitraa. Ylävirralla suurin veden määrään vaikuttava tekijä on sulavan lumen määrä. Alavirtaan päin korostuu sadeveden merkitys. Alavirrassa virtaus on suurimmillaan maaliskuun ja huhtikuun välillä.
Noin 34 kilometriä Kandaharista koilliseen sijaitsee Dahlan pato. 1950-luvun alussa rakennettu pato on tehty joen veden määrän hallitsemiseksi ja maatalouden keinokasteluun. Sähköä sillä ei tuoteta. Padolla ja sen mahdollistamalla keinokastelulla on ollut huomattava vaikutus esimerkiksi Kandaharin keitaan alueella. Ongelmaksi on muodostunut joen kuljettaman maa-aineksen kerääntyminen padon tekojärveen, joka pienentää jatkuvasti sen tilavuutta vuosien kuluessa.
Anne-Marie Adiaffi

Anne-Marie Adiaffi (21. maaliskuuta 1951 Abengourou – 1994 Abidjan) oli norsunluurannikkolainen kirjailija.
Adiaffi kävi koulunsa Norsunluurannikolla ja Marseillessa ja suoritti sihteerin tutkinnon Dakarissa. Palattuaan kotimaahansa hän työskenteli pankissa ja siirtyi vuonna 1983 Nouvelles éditions africaines -kirjakustantamoon.
Adiaffi julkaisi kaksi romaania. "Une vie hypotéqué" (1983) on satiiri nuoresta tytöstä, joka pakenee iäkkään ”hyväntekijänsä” luota. "La ligne brisée" (1989) kertoo miehestä, joka on karkotettu kotikylästään huonon onnensa takia.