Henrik Gabriel Porthanin patsas

Henrik Gabriel Porthanin patsas on Carl Eneas Sjöstrandin suunnittelema, 9. syyskuuta 1864 paljastettu patsas. Se sijaitsee Turussa Porthaninpuistossa. H. G. Porthania esittävä patsas on Suomen vanhin henkilömonumentti.
Mietteissään istuvan Porthanin representaatio viittaa henkisen mahdin käyttäjien, ajattelijoiden ja filosofien kuvalliseen traditioon.
Sjöstrand muotoili Porthanin patsaan Roomassa ja se valettiin Münchenissä. Pronssisen patsaan korkeus on 2,5 metriä. Patsaan jalusta on harmaata graniittia ja se on korkeudeltaan 2,2 metriä.
Patsaan ympärillä oli alun perin korkea rauta-aita ja sen alla kivijalka. Nämä poistettiin 1800–1900-luvun vaihteessa, ja patsaan juurelle tehtiin laajemmat kukkaistutukset.
Toinen Porthania kuvaava patsas on Viitasaarella Porthanin synnyinkodin paikalla. Siellä on myös vuonna 1884 pystytetty muistokivi.
Osat.
Patsas koostuu istuvasta henkilöstä, ja graniittijalustasta, jossa on Porthanin elämänhistoriasta kertova kuvaohjelma ja kirjoituksia, joissa kunnioitetaan hänen saavutuksiaan.
Edessä on kulmistaan viistottu suorakaiteen muotoinen pronssilaatta, johon on kuvattu Suomen vaakuna. Sitä kannattelee kaksi enkelihahmoa, joilla on soihdut käsissään. Enkelit tai putot voidaan tulkita Porthanin patsaan yhteydessä valistuksen tai tieteen geniuksiksi.
Jalustan taakse on kirjoitettu Porthanin nimi ja elinvuodet sekä teksti latinaksi ja suomeksi:
Jalustan oikealla ja vasemmalla puolen on upotettu pyöreät pronssireliefit tai medaljonkit. Porthanin vasemmalla puolella on professori Johan Jakob Tengströmin (1787–1858) ja runoilija, professori Franz Mikael Franzénin (1772–1847) profiilimuotokuvat. Molemmat miehet edistivät suomalaisen kansanrunouden tutkimusta Porthanin jalanjäljissä.
Porthanin oikealla puolella olevissa reliefeissä ovat "Tiede" ja "Historia" allegorisina hahmoina. Vasemmanpuoleisessa kuvassa on tieteen henki Genius, joka valaisee soihdullaan maahan polvistunutta Tiedettä. Hänen edessään on Suomi-neito suremassa Porthanin uurnan vieressä. Tieteen takana on "Rauha" kädessään palmunoksa. Toisessa kuvassa istuu "Historia", joka kirjaa Porthanin elämäntyön ja saavutukset ylös siivekkään "Tieteen" geniuksen valaistessa soihdullaan työskentelyä. Takana näkyy kirjoja ja maapallo Porthanin laajan sivistyksen merkkinä. Etualalla on Minervan pöllö.
Paljastusjuhlat.
Taustaa.
Kansallissankareiden patsaiden paljastuksista tuli 1800-luvun lopulla näyttäviä juhlatilaisuuksia. Niiden ilmoituksissa ja lehdistön uutisoinneissa mainittiin tarkasti, millä kielellä puhe tai runo lausuttiin tai soitettiinko musiikkia vai laulettiinko laulu ja missä järjestyksessä. Paljastustilaisuutta seurasi usein juhlapäivällinen seurahuoneella ja muitakin erikoistilaisuuksia.
Kouluissa tapahtumaa juhlistettiin vapaapäivällä. Porthanin patsaan paljastuksessa olivat kutsuvieraina muun muassa Lönnrot, Snellman ja Cygnaeus. Patsasta ympäröivä alue oli koristeltu ja kaupunki oli koristeltu 6 000 lyhdyllä. Turun teatterissa esitettiin elävä sommitelma Porthanin patsaasta kalevalaisten hahmojen ympäröimänä.
"Juhlamenoin osotus".
Porthanin patsaan kaksipäiväinen paljastusjuhla alkoi lauantaina 9.9.1864. Edellisenä päivänä Åbo Underrättelserissä oli suomenkielinen ilmoitus, jossa ilmoitettiin paljastuspäivän yhdeksänosainen ohjelma. 
Seuraavana päivänä pidettiin kokous Juhlasalissa ja paljastettiin H. G. Porthanin hautakivi kirkkotarhassa lyhyine puheineen, virren laulamisineen ja Tuomiokirkon urkusoittoineen. Lauantaina Turun linna, Tuomiokirkko, Lukion kalustot ja Merikoulu olivat avoinna ja yleisön katseltavina.
Ensimmäisenä kansallismuistomerkkinä Porthanin patsas oli malli myöhemmille hankkeille myös yleisen rahainkeräyksen, lehdistökampanjoinnin ja työn edistymisen seurannan osalta.