tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bernard Casoni

Bernard Casoni (s. 4. syyskuuta 1961 Cannes) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana.
Casoni aloitti pelaajauransa kotikaupunkinsa ykkösseurassa AS Cannes'ssa 1970-luvulla. Uransa menestyksekkäimmät vuodet puolustajana urakoinut Casoni edusti Olympique de Marseillea. Hän todisti pelaajana seuran nousun ja tuhon 1990-luvun alussa. Casoni oli voittamassa liigamestaruuksia kausilla 1990–91 ja 1991–92 sekä Mestarien liigan voittoa keväällä 1993. Casoni oli myös todistamassa joukkueen putoamista pääsarjasta puheenjohtajaja Bernard Tapien sopupelisotkujen seurauksena ja paluuta kauden 1994–95 jälkeen. Hän lopetti uransa Marseillessa vuonna 1996.
Ura valmentajana.
Casoni on urallaan valmentanut Ranskassa, Tunisiassa sekä Armeniassa. Casoni valmensi Armenian A-maajoukkuetta 2004–2005 mm. samassa MM-karsintalohkossa Suomen kanssa. Vuonna 2005 Casoni siirtyi korsikalaisseura SC Bastiaan peräsimeen. Hän luotsasi seuraa neljä vuotta Ligue 2:den keskikastissa. Kauden 2008/09 jälkeen yhteistyö seuran kanssa päättyi. 
Tammikuussa 2010 Casoni palasi valmennustehtäviin Nationalissa pelanneen Évian FC:n päävalmentajana. Hän nosti seuran kauden päätteeksi ensimmäistä kertaa Ligue 2:een ja sai jatkaa tehtävissään. Ensimmäinen täysi kausi oli edellistäkin menestyksekkäämpi ja Évian varmisti historiansa ensimmäisen nousun Ligue 1:een kierros ennen kauden 2010/11 päätöstä. Joulun jälkeen 2011 Casoni ilmoitti, ettei jatka Évianin päävalmentajana kauden 2011/12 jälkeen. Seurajohto veti omat johtopäätöksensä Casonin ilmoituksesta ja erotti hänet 1. tammikuuta 2012. 
Heinäkuussa 2012 Casoni allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen tunisialaisseura Club Africainin kanssa. Pesti päättyi potkuihin jo lokakuun alussa. Joulukuun alussa Casoni palasi valmentajaksi kotimaahansa, kun Ligue 2:ssa sijalle 16 juuttunut AJ Auxerre palkkasi hänet nostamaan seuran pois putoamiskamppailusta. Casoni onnistui tavoitteessaan hyvin ja hänen johdollaan Auxerre nousi sarjassa lopulta yhdeksänneksi. Kauteen 2013/14 joukkue lähti tavoittelemaan nousua takaisin Ligue 1:een, mutta tulokset jäivät odotuksia heikommiksi. Lopulta seurajohto erotti Casonin maaliskuun puolivälissä 2014, kun Auxerre majaili sarjassa sijalle 16 vain pisteen putoamisviivan yläpuolella. 
Heinäkuussa 2014 Casonista tuli Valenciennes'n päävalmentaja mutta helmikuussa 2015 hän sai tästä tehtävästä potkut. Kesä-elokuussa 2015 hän toimi unkarilaisen Videotonin päävalmentajana mutta sai alkukauden heikon menestyksen seurauksena nopeasti potkut.
Marraskuun alussa 2016 Casoni palasi valmennustehtäviin Ligue 1:ssä häntäpäähän vajonneen FC Lorientin peräsimessä. Casoni ei saanut Lorientin peliä kulkemaan juurikaan edeltäjäänsä paremmin, ja joukkue voitti hänen johdollaan vain kuusi liigaottelua. Heikkojen tulosten myötä Lorient joutui karsimaan sarjapaikastaan ja hävisi karsinnoissa ESTAC Troyes'lle yhteismaalein 2–1. Tappion myötä Lorientin 11-vuotinen taival pääsarjatasolla päättyi. Kauden jälkeen Casoni jätti tehtävänsä.
Meteli Seis.

Meteli seis. ry on paltamolainen kulttuuriyhdistys, joka järjestää taidenäyttelyjä ja kulttuuritilaisuuksia. Yhdistys on perustettu vuonna 2002 vaalimaan paltamolaisia perinteitä ja edistämään alueen matkailua.
Yhdistyksen toimitilat sijaitsevat Metelinniemen golfkentän läheisyydessä Kanervan talossa. 1910-luvulla rakennetussa virkamiesjugend-tyylisessä Kanervan talossa järjestettiin 1970-luvulla "Meteli Seis" -nimisiä taidenäyttelyitä.
Taidenäyttelyt ja kulttuuriyhdistys on nimetty aikaisemmin Paltamossa toimineelle Metelin seisakkeelle osoittaneen tienviitan, jossa luki "Meteli, seis.", mukaan.
Marja-Liisa Swantz

Marja-Liisa Swantz (o.s. Aro; 22. helmikuuta 1926 Kuopio – 19. toukokuuta 2025 Lahti) oli suomalainen teologian tohtori ja professori. Swantz oli Helsingin yliopiston kehitysmaatutkimuksen laitoksen ensimmäinen johtaja. Professori Marja-Liisa Swantz toimi opettajana Helsingin yliopiston kansatieteen, uskontotieteen, sosiaaliantropologian, kulttuuriantropologian ja kehitysmaatutkimuksen laitoksilla. Hänen puolisonsa oli pastori Lloyd Swantz.
Marja-Liisa Swantzin tytär on politiikan- ja sukupuolentutkija, suomalais-amerikkalainen professori Aili M. Tripp.
Tuotantoa.
Muistelmat:
Muita:
Elämä idiootin kanssa

Elämä idiootin kanssa op. 219 () on Alfred Schnittken säveltämä kaksinäytöksinen ooppera, jonka libreton kirjoitti Viktor Jerofejev samannimiseen novellinsa pohjalta. Ooppera valmistui vuonna 1991 ja sai ensi-iltansa Amsterdamin "Het Muziektheaterissa" 14. huhtikuuta 1992.
Oopperan tapahtumat sijoittuvat Neuvostoliittoon, jossa päähenkilö ja hänen vaimonsa kutsuvat kotiinsa asumaan mielisairaalasta tulleen "idiootin". Tarina kuvaa neuvostoelämää satiirisesti.
Jouni Ampuja

Jouni Ampuja (s. 18. kesäkuuta 1975) on suomalainen ralliautoilija. Hän saavutti urallaan hopeaa nuorten SM-sarjassa vuonna 1997, aikuisten SM-pronssia alle 2000-kuutioisten N2-luokassa kaudella 1998, SM-hopeaa N-ryhmässä kaudella 2001 ja kaksi kertaa SM-hopeaa A-ryhmässä kausilla 2004 ja 2005. Ampuja osallistui viiteen rallin MM-sarjan osakilpailuun, joista kaikki olivat Suomen ralleja. Toistaiseksi viimeisen rallinsa Ampuja ajoi vuonna 2010 Virossa.
Ralliuransa jälkeen Ampuja on toiminut Toyota Gazoo Racingin nuorten japanilaiskuljettajien haastajaryhmän vetäjänä.
Ralliautoilun lisäksi hän on intohimoinen jääkiekon harrastaja.
Juha Salo (ralliautoilija)

Juha Salo (s. 28. helmikuuta 1976) on suomalainen ralliautoilija.
Salo on kymmenkertainen rallin Suomen-mestari. Arctic Lapland Rallyn eli Tunturirallin Salo on voittanut kuusi kertaa. Salon kartanlukijana ovat toimineet muun muassa Marko Mikkola, Petri Keto, Mika Stenberg, Tomi Tuominen ja Marko Salminen sekä Kristian Temonen. Juha Salon ensimmäinen kilpailu oli Black Rocket -ralli Janakkalassa vuonna 1994. Juha Salo edustaa Karkkilan urheiluautoilijoita ja asuu Karkkilassa.
Syyskuussa 2023 Salo kertoi lopettavansa ajamisen SM-sarjassa. Hän on saavuttanut urallaan 10 kertaa SM-kultaa, seitsemän SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Michael Graves

Michael Graves (9. heinäkuuta 1934 Indianapolis, Indiana – 12. maaliskuuta 2015 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Leikkisästä post­modernis­mistaan tunnettu Graves luettiin uransa alussa mukaan New York Five -ryhmään ja 1980-luvulla Memphis-ryhmään.
Elämäkerta.
Graves syntyi Indianapolisissa. Hän opiskeli Cincinnatin ja Harvardin yliopistoissa. Uransa alkuvaiheessa hän suunnitteli kotiosavaltioonsa Indianaan kaksi merkittävää pientaloa, Hanselmann Housen (1967) ja Snyderman Housen (1972), molemmat vielä modernismin tyylillä. 1970-luvun lopulla hän vaihtoi tyyliä kiinnostuttuaan Välimeren vanhojen kulttuurien tuotoksista antiikin Kreikasta renessanssin Italiaan. Syntyi muun muassa kaksi palatsimaista miljonäärihuvilaa New Jerseyn osavaltioon. Vuonna 1977 valmistui Fargo-Moorheadin ”kulttuurisilta”, joka yhdistää kaksi pikkukaupunkia Pohjois-Dakotan ja Minnesotan rajalla ja tarjoaa samalla tilat niiden yhteiselle taidemuseolle ja kulttuurikeskukselle. Gravesin läpimurto uuden tyylin edustajana oli vuonna 1982 Oregonin Portlandiin valmistunut virastotalo. Myös Gravesin Lousvilleen suunnittelema ja vuonna 1985 valmistunut Humana-yhtiön pääkonttori on merkittävä postmodernistisen arkkitehtuurin esimerkki.
Graves suunnitteli muun muassa huonekaluja Target-tavarataloketjulle sekä useita rakennuksia niin Yhdysvaltoihin kuin ulkomaillekin.
Graves oli professori Princetonin yliopistossa. Hän oli viimeisinä vuosinaan halvaantunut vyötäröstä alaspäin. Vamma oli seurausta vuonna 2003 sairastetusta infektiosta, joka oli mahdollinen bakteerimeningiitti.
Graves sai vuonna 1999 kansallisen taidepalkinnon ja vuonna 2001 Yhdysvaltain arkkitehti-instituutin kultamitalin.
Graves kuoli 80-vuotiaana kotonaan New Jerseyn Princetonissa 12. maaliskuuta 2015.
Provisual

Provisual Oy on vuonna 1994 perustettu suomalainen viestintä- ja markkinointitoimisto sekä tuotantoyhtiö. Nykyisin yhtiö keskittyy e-lehti-ja e-manuaalipalveluiden Ezette tuottamiseen. 
Ennen yhtiö on toiminut lähinnä populaarikulttuuria käsittelevien sisältöjen tuottajana ja keskittynyt HoReCa- ja kulttuurialan palvelemiseen. Provisual paneutuu imagon rakentamiseen, markkinointistrategioiden kehittämiseen ja tuotteiden lanseeraukseen sekä digitaalisten että perinteisten viestintäratkaisujen kehittämiseen. Provisualin asiakkaita ovat esimerkiksi Extreme Duudsonit, Yle, MTV, Live Nation ja Sony Music. 
Provisualin toimisto sijaitsee Helsingissä Pasilassa Rahakamarinportti 3B:ssä.
Ljungby

Ljungby on Etelä-Ruotsissa sijaitsevan Ljungbyn kunnan keskustaajama. Se kuuluu Kronobergin lääniin ja Smålandin maakuntaan. Taajamassa oli vuoden 2010 lopussa 15 205 asukasta.
Ljungbyn pitäjään perustettiin Ljungbyn epäitsenäinen kauppala (ruots. "municipalköping") vuonna 1829. Vuonna 1900 epäitsenäisestä kauppalasta tehtiin taajaväkinen yhdyskunta Ljungbyn maalaiskunnan sisälle. Taajaväkinen yhdyskunta sai verotusoikeuden ja oman tuomioistuimen. Vuonna 1936 koko maalaiskunta muutettiin Ljungbyn kaupungiksi. Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut Ljungbyn kaupunkiin, mutta vuoden 1971 kuntauudistuksessa kaupungista ja useasta lähikunnasta muodostettiin nykyinen Ljungbyn kunta.
Ljungbyn kaupungin entinen vaakuna on nykyään Ljungbyn kunnan käytössä.
Ljungbyssä on Smålänningen-lehden toimitus.
George Cukor

George Dewey Cukor (7. heinäkuuta 1899 New York City, New York, Yhdysvallat – 24. tammikuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka tunnetuin ohjaustyö lienee "My Fair Lady" vuodelta 1964. Hänet palkittiin ohjauksesta Oscarilla.
Elämä ja ura.
Cukor syntyi 7. heinäkuuta vuonna 1899 New York Cityssä. Hänen vanhempansa olivat unkarilaisia siirtolaisia. Cukor kiinnostui jo varhain teatterista, ja vuonna 1917 hän haki ja pääsi töihin chicagolaiseen teatteriin. Kolmen vuoden ajan hän keräsi kokemusta alalta, ja työskenteli sitten seitsemän vuotta omassa yhtiössään New Yorkissa. Hän oli mukana myös muutamassa Broadway-tuotannossa. 
Vuonna 1929 Cukor lähti Hollywoodiin työskennelläkseen uuden elokuvatrendin, äänielokuvan, parissa. Ensimmäiset vuodet hän työskenteli lähinnä apuohjaajana Paramountilla. Ensimmäisen kokonaan oman ohjaustyönsä hän teki elokuvassa "Hänen vaimonsa moraali" vuonna 1931. Elokuvan pääosassa oli Tallulah Bankhead.
Vuonna 1932 Cukor sai sopimuksen RKO Studios -elokuvayhtiöön, jossa hänen uransa alkoi kukoistaa. Hän ohjasi muun muassa elokuvat "What Price Hollywood?" (1932) ja "Romeo ja Julia" (1936), ja työskenteli yhteistyössä Katharine Hepburnin kanssa elokuvissa "Erokirja" (1932) ja "Pikku naisia" (1933). Greta Garbon kanssa hän työskenteli vuonna 1936 valmistuneen elokuvan "Kamelianainen" merkeissä.
Cukor palkattiin myös ohjaamaan elokuva "Tuulen viemää" vuonna 1937 ja hän työskenteli elokuvan esivalmistelujen parissa lähes kaksi vuotta. Kolme viikkoa ennen kuvausten alkua hänet korvattiin toisella ohjaajalla. Cukor kuitenkin jatkoi elokuvan parissa ja valmensi elokuvan päätähteä Vivien Leightä kuvausten ulkopuolella.
Vuonna 1939 Cukor teki elokuvan "Naiset", joka on kuuluisa siitä, että siinä esiintyy ainoastaan naisia. Mukana olivat muun muassa Joan Crawford ja Norma Shearer. Crawfordin kanssa Cukor teki yhteistyötä vielä kahden elokuvan verran. 
Vuonna 1964 Cukor voitti parhaan ohjauksen Oscarin elokuvasta "My Fair Lady". Sen pääosassa nähtiin Audrey Hepburn. Cukorin viimeiseksi elokuvaksi jäi vuonna 1981 valmistunut "Rikas ja kuuluisa". Hän kuoli kaksi vuotta myöhemmin 24. tammikuuta 1983.
Ruijanpallas

Ruijanpallas ("Hippoglossus hippoglossus") on kampelakala, joka elää pohjoisella Atlantilla. Ruijanpallas on yksi suurimmista kampelakaloista, ja se voi kasvaa jopa kolme metriä pitkäksi ja 320-kiloiseksi. 
Levinneisyys.
Ruijanpallas esiintyy Euroopassa Biskajanlahdelta Huippuvuorille ja Islantiin, Pohjois-Amerikassa Virginiasta Labradoriin ja Keski-Grönlantiin. Se elää rannikoiden läheisyydessä ja mannerjalustan reunan tuntumassa aina kahden kilometrin syvyyteen. Ruijanpallasta tavataan satunnaisesti myös Kattegatissa ja Juutinraumassa.
Ravinto ja elintavat.
Ruijanpallas käyttää ravintonaan pääasiassa muita kaloja, mutta syö myös äyriäisiä ja mustekaloja.
Päivät ruijanpallas viettää pohjalla, mutta liikkuu yöaikaan uiden ja saalistaen ravintoa. Se voi myös vaeltaa pitkiäkin matkoja paikalta toiselle.
Ruijanpallas tulee sukukypsäksi 5–7 vuoden iässä, koiraat noin 55 senttimetrin ja naaraat yli metrin pituisina. Kutu tapahtuu talviaikaan syvässä (300–700 m) vedessä, mutta nuoret kalat kasvavat lähempänä rannikkoa 20–60 metrin syvyydellä.
Kanta ja kalastus.
Aikaisemmin ruijanpallas oli tärkeä ruokakala. Se on myös urheilukalastuksen himoittu kohde. Ennen 1960-luvun puoliväliä vuotuiset saaliit olivat 10 000–15 000 tonnin luokkaa. Liikakalastuksen ja hitaan lisääntymisen takia kanta on romahtanut ja laji on erittäin uhanalainen koko levinneisyysalueellaan. 2000-luvun alussa saaliit ovat olleet alle 2 000 vuositonnin, josta yli puolet Norjan pyyntiä.
Rexi (albumi)

Rexi on Rexin vuonna 1995 julkaistu albumi. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Raimo Kero sekä sovittanut Kari Salli, ellei toisin mainittu.
Vasankari

Vasankari on kylä Kalajoen kaupungissa Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa, valtatien 8 varrella noin 10 kilometriä Kalajoen kaupungista pohjoiseen. Vasankari kuului aluksi Pohjankylään, mutta erotettiin omaksi kyläkseen 1870-luvulla ja ensimmäiset asukkaat Vasankariin ovat saapuneet jo 1500-luvulla. Vuonna 2003 Vasankarissa oli noin 65 taloutta ja 180 asukasta, joista alle 18-vuotiaita oli noin neljäsosa.
Elinkeinot.
Vasankarin perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljelys, karjanhoito ja kalastus. Maatalousyrittäjät ovat vähentyneet, mutta tilakoot suurenneet - viljelysmaat ovat nykyään muutamien isäntien viljeltävinä. Turkistarhausta on Vasankarissa jonkin verran.
Harrastukset.
Vasankarissa on paljon harrastusmahdollisuuksia monille eri ikäluokille. Nuoret voivat käydä pelaamassa kesällä jalkapalloa ja talvella jääkiekkoa kyläkoulun jalkapallokentällä ja kaukalossa. Vasankarin nuorisoseuralla voi myös pelata salibandyä, koripalloa tai lentopalloa, vuodenajasta riippumatta. Nuorisoseuralla järjestetään joka viikko naisten ja miesten jumpat (ei kesäisin). Vasankarissa on myös kaksi satamaa, toinen eteläosassa ja toinen pohjoisosassa. Merellä voi kalastaa, veneillä, uida ja kevättalvella hiihtää. Metsissä voi metsästää, marjastaa ja sienestää. Pyöräilyä voi harrastaa pyöräteillä, metsäautoteillä, kyläteillä ja rantateillä. Kesäisin voi myös käydä uimassa, kylästä löytyykin paljon hiekkarantoja.
Luonto.
Vasankarin luonnon keskeisenä osana on meri sekä sen hiekka- ja kalliorannat ja muutamat kalliosaaret. Jonkin verran on säilynyt vanhoja kalamajoja muistona menneestä kalastuskulttuurista. Yhteisiä uimarantoja on Puskarannassa, Hirsikarilla, Mannikarilla ja Vasankarin Lipissä.
Taleggio (juusto)

Taleggio on italialainen lehmän täysmaidosta valmistettu runsasrasvainen juusto. Juusto on saanut nimensä Lombardiassa Italian Alpeilla sijaitsevan Taleggion laakson mukaan.
Ominaisuudet.
Taleggio painaa 1,7–2,2 kg. Se on neliön muotoinen ja litteähkö. Rakenne on tiivis ja tasainen. Sisus pehmenee kypsyessään. Ohut, pehmeä kuori saa puna-oranssin värinsä pinnalla kasvavien mikrobien ansiosta. Juuston pinnalla on usein myös harmaanvihreää homekasvustoa. Oikein kypsyneessä juustossa home on levittäytynyt epätasaisesti, juustomuotissa olleiden kuvioiden mukaisesti.
Taleggiossa on rasvaa vähintään 48 % kuiva-aineesta (noin 25 % kokonaispainosta).
Alkuperä.
Taleggio-juusto mainitaan 1200-luvulta peräisin olevissa teksteissä, mutta alueella on valmistettu juustoa jo paljon varhaisemmassa vaiheessa.
Taleggiolla on ollut EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN) vuodesta 1996 lähtien. Kasvaneen kysynnän vuoksi juustoa valmistetaan nykyisin myös Taleggion laakson ulkopuolella. Lain mukaan Taleggio-nimeä saa käyttää juustosta, joka on valmistettu seuraavissa maakunnissa: Bergamo, Brescia, Como, Cremona, Lecco, Lodi, Milano, Pavia, Novara ja Treviso. Myös maidon on oltava peräisin näiltä alueilta.
Termi (matematiikka)

Termi voi matematiikassa olla jokin luku, muuttuja, funktio tai jokin edellä mainittujen tulo, joka on osa summalauseketta. 
Polynomi koostuu termien summasta. Monomi koostuu yhdestä, binomi kahdesta ja trinomi kolmesta termistä. 
Esimerkkinä trinomin
formula_1
kolme termiä ovat 2, 5"x" ja −12"x"3.
Esimerkki lausekkeesta, jossa on kaksi termiä ja joka ei ole polynomi, on
formula_2.
SDTV

SDTV eli vakiopiirtotelevisio (standardipiirto, englanniksi Standard-definition television), tarkoittaa television kuvan siirto- ja esitystekniikkaa, joka käyttää PAL-, NTSC- ja SECAM-tekniikan kuvatarkkuutta, mutta ei pysty esittämään HDTV:tä eli teräväpiirtosignaalia. Käsite tarkoittaa digitaalisen television lähetyksiä, joiden kuvatarkkuus on sama kuin analogisissa TV-lähetyksissä.
SDTV Suomessa.
Suomessa olevat maanpäälliset digitaaliset lähetykset käyttävät pääosin HDTV-tekniikkaa ja SD-tekniikka tulee jäämään pois vuosien 2024-2025 aikana. Digita vastaa kuvan lähettämisestä maanpäällisesti DVB-T:nä. SD-tekniikassa kuvasignaali vastaanotetaan vastaanottajan digitaalisovittimessa ja muunnetaan PAL-standardin kuvaksi, joka siirretään yleensä scart-johdon kautta televisioon. Lähetyksen kuvasuhde on yleensä 4:3, mutta sama kuva voidaan myös TV:n näytöllä skaalata 16:9-kuvasuhteeseen, jos lähetys käyttää 16:9-kuvasuhdetta. Euroopassa digitaalinen SDTV käyttää DVB-standardia.
SDTV:n ominaisuuksia.
Digi-SDTV:n kuvanlaatu saattaa olla DVD:n kuvanlaatua hieman heikompi. Kuvan pakkausmenetelmä on sama, mutta DVD:llä kuvan bittivirta voi olla 9,8 Mbit/s, kun taas SDTV-multipleksissä sen bittivirta on asetettu vaihtelevasti 2–6 Mbit/s. Molemmat käyttävät MPEG-2-pakkausalgoritmia.
SDTV:n (vakiopiirron) ja HDTV:n (teräväpiirron) erona on se, että SDTV:n kuvan kuvatarkkuus on pienempi, ja siksi se vie vähemmän tilaa. Digitaalisen signaalin pakkauksen ansiosta lähetysasemat voivat lähettää useaa SDTV-ohjelmaa samanaikaisesti yhden HDTV-ohjelman sijaan. Tulevaisuudessa voidaan sisältöä mahdollisesti jakaa tietoverkkojen avulla; silloin ryhmälähetyksen avulla käyttäjille voidaan tarjota heidän haluamaansa sisältöä tilauksesta.
Nam Le

Nam Thien Le (s. 10. syyskuuta 1980 Irvine, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. WPT-voittaja Tuan Le opetti Namille pokerinpeluun. He eivät samasta sukunimestään huolimatta ole sukua.
Nam Len suurin turnausvoitto on World Poker Tourin neljännen kauden Bay 101 Shooting Star -turnauksen voitto 3. maaliskuuta 2006. Sen ykköspalkinto oli 1 198 300 dollaria. WSOP:ssä Len toistaiseksi paras sijoitus on 2000 dollarin no limit hold'em -turnauksen 401 647 dollarin arvoinen kakkostila vuodelta 2006. Vuonna 2007 hän oli WSOP:n 1 500 dollarin no limit -turnauksen 2 541 osallistujan joukossa kolmas ansaiten 239 230 dollaria.
Marraskuussa 2007 Nam Le voitti World Poker Finalsin 910 dollarin turnauksen ja 145427 dollaria. Vuonna 2008 hän oli WPT-kiertueella rahasijoilla kuusi kertaa ollen neljäs L.A. Poker Classicissa (palkintosumma 411 470 dollaria) ja toinen 6th Annual Festa Al Lago Classicissa (943 215 dollaria). Samana vuonna hän myös voitti APPT Macaun high rollers eventin ansaiten 3,7 miljoonaa Hongkongin dollaria. Seuraavana vuonna hän oli vastaavassa turnauksessa kakkosena.
Syyskuussa 2010 Nam Len pokeriuran turnausansiot ylittivät 6,0 miljoonaa dollaria. Hän asuu Huntington Beachilla, Kaliforniassa.
Japaninmarjakuusi

Japaninmarjakuusi ("Taxus cuspidata") on marjakuusiin kuuluva havupensas. Se kasvaa neljän metrin korkuiseksi ja on muodoltaan leveän kartiomainen. Neulaset ovat kiiltävän tummanvihreitä ja lyhyitä. Ne ovat myös litteitä ja alapuolelta vaaleampia. Kasvi on kokonaan myrkyllinen, lukuun ottamatta emikasvin punaista siemenvaippaa .
Kasvupaikka ja levinneisyys.
Japaninmarjakuusi viihtyy varjoisilla ja puolivarjoisilla paikoilla. Aurinkoisemmilla paikoilla sen neulaset muuttuvat ruskeiksi. Kasvupaikan tulisi olla myös tuulilta suojattu. Vanhempana se pärjää kuitenkin avoimemmillakin paikoilla. Maaperän pitäisi olla kalkittu ja läpäisevä multamaa. Alun perin laji on kotoisin nimensä mukaisesti Japanista. Se kasvaa myös Sahalinilla, Kiinassa Amurin alueella ja Mantšuriassa, mutta ei Koreassa. Suomessa laji menestyy Oulun seudulla asti.
Laji on vähemmän mereisen ilmaston puu kuin vaikkapa euroopanmarjakuusi. Nämä kaksi marjakuusilajia on vaikea erottaa toisistaan, mutta käytännössä Suomessa ei paljoakaan euroopanmarjakuusia kasvateta.
Käyttö.
Japaninmarjakuusi soveltuu hyvin viherrakentamiseen sekä yksittäis- että ryhmäpensaaksi. leikattuihin pensasaitoihin. Toisin kuin monet muut havukasvit, se kestää leikkaamista hyvin. Pensasaidan vaarana ovat kuitenkin hyvin kylmät talvet, jotka palelluttavat osan taimista. Erityisesti kovat pakkastalvet saavat aikaan vahinkoja, mutta marjakuuset kelpaavat myös hirville.
Viherkuultomonni

Viherkuultomonni ("Schilbe mystus") on n. 35 cm:n pituinen kala, jonka toinen selkäevä puuttuu. Se on sukua sundanlasimonnille ("Kryptopterus bicirrhis") ja on nuorena läpinäkyvä, mutta muuttuu vanhemmiten hopeanhohtoiseksi ja läpinäkymättömäksi. Sitä pyydetään kotiseudullaan ruokakalaksi, mutta pidetään varsinkin nuorena myös akvaariossa.
Levinneisyys.
Viherkuultomonnin luontainen esiintymisalue kattaa Afrikan itä-, keski- ja länsiosan joet ja järvet.
Ravinto.
Viherkuultomonni on lihansyöjä, joka saalistaa pikkukaloja ja selkärangattomia, esimerkiksi hyttysten toukkia.
Traumatologia

 
Traumatologia on lääketieteen ala, joka käsittelee tapaturmien seurauksena syntyneiden vammojen tutkimusta ja hoitoa kirurgisesta näkökulmasta. Traumatologia on usein päivystysluonteista työtä. Potilailla on yleensä onnettomuuden tai muun tapaturman johdosta syntyneitä vammoja tai niihin liittyviä tulehduksia. Tavallisia traumatologian alalla hoidettavia tapauksia ovat lonkan, nilkan, ranteen ja säären alueen murtumavammat, sekä muista esimerkiksi selkävammat, palovammat, monivammapotilaat ja nivel- ja luutulehdukset.
Alan nimi tulee kreikan kielen vammaa tai haavaa tarkoittavasta sanasta "trauma".
Suomessa lääkäri voi erikoistua traumatologiaan ortopedian ja traumatologian erikoisalalla. Erikoistuminen kestää kuusi vuotta.
Inversio-ongelma

Inversio-ongelma eli käänteisongelma tarkoittaa matematiikassa ja luonnontieteissä ongelmaa, jossa tavoitteena on päätellä epäsuoran mittauksen perusteella joitakin ominaisuuksia tutkittavasta kappaleesta. Sana inversio tarkoittaa suomeksi päinvastaista, peilikuvaa tai käänteistä. Inversio-ongelma tarkoittaakin ongelmaa, joka on vaikeampi ratkaista ”takaperin” kuin ”etuperin”. Hyvä esimerkki inversio-ongelmasta on kameralla kuvan ottaminen: Ennen kuvan ottoa on helppo nähdyn maiseman avulla ennustaa millainen kuvasta tulee, mutta jälkeenpäin kuvaa katsomalla ei voi suoraan kertoa maiseman kaikkia yksityiskohtia, varsinkaan kappaleiden kolmiulotteisia muotoja ja etäisyyksiä. Osa tiedosta on siis hävinnyt. Inversio-ongelmien terminologiassa tavallista ”etuperin” laskettua ongelmaa kutsutaan "suoraksi ongelmaksi."
Esimerkkejä inversio-ongelmista.
Inversio-ongelmia tavataan monenlaisten mittausten yhteydessä. Lääketieteessä tomografisten kuvausmenetelmien käyttö vaatii käänteisongelman ratkaisemista. Tällaisia menetelmiä ovat esimerkiksi tietokonetomografia tai impedanssitomografia. Seismologiassa maapallon rakennetta voidaan selvittää mittaamalla seismisten aaltojen kulkuaikoja maapallon läpi. Tässäkin on kyse käänteisongelmasta."" Myös ilmakehätieteissä erilaisiin mittauksiin liittyy paljon käänteisongelmia. Esimerkiksi hiilinielujen ja -lähteiden mittaaminen satelliitin avulla sisältää käänteisongelmien ratkaisemista. 
Huonosti asetettu ongelma.
Tyypillisesti matematiikassa ongelmat ovat hyvin asetettuja. Matemaatikko Jacques Hadamardin kehittämien ehtojen mukaan ongelma on hyvin asetettu, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:
Inversio-ongelma on kuitenkin tyypillisesti huonosti asetettu, eli se ei toteuta jotakin yllä olevista ehdoista. Inversio-ongelmalla voi esimerkiksi olla useita ratkaisuja, eli sillä on ratkaisujoukko. Tämä sotii ratkaisun yksiselitteisyyttä vastaan. Esimerkiksi derivaatan inversio-ongelma on integraali, joka tarvitsee annetun informaation ulkopuolelta vakion ollakseen täysin määritelty. Lisäksi ehdoista viimeinen rikkoutuu usein inversio-ongelmissa. Jos inversio-ongelman ratkaisu ei riipu jatkuvasti mittaustuloksesta, se tarkoittaa, että kaksi lähes samaa mittaustulosta voikin vastata hyvin erilaisia mitattavia kappaleita. Tämä on vaikeaa, sillä käytännön mittauksissa on aina virhettä, eli mittaustulos ei ole täysin tarkka. Yllä olevien syiden vuoksi inversio-ongelman ratkaisuun pitääkin usein sisällyttää ennakkotietoja etsityn ratkaisun luonteesta, jotta päästään haluttuun tulokseen. Tätä kutsutaan regularisaatioksi.
Kinderlandverschickung

Kinderlandverschickung (lyh. KLV) eli lasten maaseutuevakuointi oli toiseen maailmansotaan liittyvä väestönsuojelutoimi, jossa Saksan suurkaupungeissa asuvat lapset ja imettävät äidit lähetettiin maaseudulle turvaan ilmasodalta ja pommitusuhalta. Prosessi kosketti yhteensä noin kahta ja puolta miljoonaa lasta.
Yleensä siirrot pyrittiin järjestämään siten, että kokonaiset koululuokat ja opettajat siirrettiin samaan leiriin, jotta kouluopetus olisi voinut jatkua. Leirien päiväohjelmaan kuului aamupäivisin tavallista kouluopetusta ja iltapäivisin ulkoleikkejä ja urheilua. Aamupäivisin toimintaa johtivat lasten omat opettajat ja iltapäivisin erilliset, poliittiset joukkueenjohtajat. Tämän lisäksi lapset auttoivat maataloustöissä. Lapset palvelivat myös sijoituspaikkakuntiensa Hitler-Jugendissa ikäluokkiin jaoteltuina.
Samankaltaisia valtion järjestämiä lasten evakuointiohjelmia järjestettiin myös esimerkiksi Japanissa ja Isossa-Britanniassa. Myös Suomesta lähetettiin lapsia muualle (sotalapset).
Marja-aronia

Marja-aronia ("Aronia mitschurinii") on yksi aronioiden sukuun kuuluvista pensaista, jota viljellään syötävien marjojensa takia. Marja-aronian tieteellinen nimi tulee venäläiseltä kasvitieteilijältä Ivan Mitšurinilta, joka teki 1900-luvun alussa laajoja risteytyskokeita kehittääkseen uusia hyötykasveja. Sen jalostustyön pohjana olivat Pohjois-Amerikasta tuodut musta-aronian ("Aronia melanocarpa") taimet. Ilmeisesti marja-aronia on hybridi, joka syntyi sukujenvälisessä risteytyksessä kotipihlajan kanssa. Siitä käytetään myös risteymään viittaavaa nimeä marjapihlonia (×"Sorbaronia mitschurinii").
Ulkonäkö ja koko.
Marja-aronia kasvaa 1–3 metrin korkuiseksi. Pensas kukkii keväällä, ja kukat ovat valkoiset. Ne muistuttavat pihlajan kukkia, kasvavat 1,5–6 senttimetriä leveässä kertohuiskilossa, jossa on 2–25 kukkaa. Aronian lehdet ovat sahalaitaiset ja kiiltävät. Ne saavat syksyllä punaisen värin. Marjat ovat kiiltäviä ja tumman sinivioletteja tai lähes mustia. 
Laji voi olla vaikeaa erottaa koristearoniasta, mutta koska jälkimmäinen on nimensä mukaisesti ensisijaisesti koristepensas, niin sen marjat ovat pienempiä, eivätkä aivan yhtä hyviä.
Viljely.
Kasvupaikan suhteen lajilla ei ole suuria vaatimuksia. Parhaiten se kuitenkin tuottaa marjoja aurinkoisella paikalla runsasmultaisessa ja hyvin vettä läpäisevässä maassa. Savimaa sekä kuiva ja hiekkainen maa eivät ole hyviä paikkoja. Yhdestä pensaasta voi marjoja tulla jopa 8–10 kiloa. Marjasatoa lisää myös oksien leikkaus 5–7 vuoden välein, mutta leikkuuvuonna satoa ei tietenkään tule. Eniten satoa tulee 4–7-vuotiaista oksista.
Suomessa on kokeiltu marja-aronian kaupallista viljelyä, mutta kysyntä oli heikkoa. Vuonna 2013 aroniaa viljeltiin 56 tilalla. Vuonna 2021 tiloja oli 52 kpl.
Aronialle suotuisin kasvuilmasto vallitsee viileällä vyöhykkeellä, johon kuuluvat Pohjois-Eurooppa, Pohjois-Amerikka ja entiset Neuvostoliiton alueet. Se kestää koviakin pakkasia, mutta lumituhot voivat repiä oksia.
Marjojen käyttö.
Marjat soveltuvat hyvin esimerkiksi hilloihin ja hyytelöihin. Marja-aronian kanssa kannattaa käyttää myös muita marjoja. Aronia sisältääkin runsaasti voimakkaasti värjääviä antosyaniineja. Raa'an marjan maku on yleensä karvas ja makea tai hapan, mutta keittäminen tai pakastaminen vähentää marjan karvautta. Mehua ja mehunnpuristusjätettä käytetään elintarvikevärinä ja tekstiilien värjäämiseen.
Marjoissa on paljon C-vitamiinia (yhtä paljon kuin mustikassa) ja kaliumia. Siinä on myös paljon kuitua.
Leptis Magna

Leptis Magna tai Lepcis Magna oli antiikin aikainen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisen Libyan alueella, noin 130 kilometrin päässä itään Tripolista. Foinikialaiset perustivat kaupungin noin vuonna 1100 eaa., ja se kuului Karthagolle vuoteen 146 eaa., kolmanteen puunilaissotaan asti. Kaupungista tuli virallisesti osa Rooman valtakuntaa vasta keisari Tiberiuksen aikana, kun siitä tuli osa African provinssia.
Leptis Magnasta kotoisin olevasta Septimius Severuksesta tuli vuonna 193 Rooman keisari. Uusi keisari suosi vanhaa kotikaupunkiansa, ja pian siitä tuli yksi Afrikan tärkeimmistä kaupungeista, heti Karthagon ja Aleksandrian jälkeen. 200-luvun kriisin aikana kaupunki pääsi rappeutumaan, mutta koki lyhytaikaisen loistokauden Theodosius I:n aikana. Vandaalit valloittivat kaupungin 439 ja purkivat kaupungin muurit. Berberit ryöstivät vuonna 523 puolustuskyvyttömän kaupungin, ja Belisarius valtasi kaupungin Itä-Roomalle vuonna 534. Kaupungista tuli provinssin uusi pääkaupunki, mutta se ei koskaan toipunut berberien hyökkäyksestä. Bysanttilaiset luopuivat kaupungista 650-luvulla arabien hyökätessä, ja se hylättiin kokonaan asumattomaksi.
Maailmanperintökohde.
Leptis Magnan rauniot ovat Unescon maailmanperintökohde.
Kaupungissa on vanhoja piirtokirjoituksia sekä arkeologisia raunioita, jotka ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Niitä ovat teatteri sekä kylpylä, jonka metsästysfreskot ovat upeita. Kaupunkia on arkeologiselta arvoltaan verrattu Pompeijiin.
Hakasalmen huvila

Hakasalmen huvila on Helsingissä Etu-Töölössä sijaitseva rakennushistoriallisesti arvokas rakennus. Se rakennettiin vuosina 1843–1846 prokuraattori, maaherra ja salaneuvos Carl Johan Walleenin perheelle kesäpaikaksi. Suunnittelijana toimi saksalaissyntyinen arkkitehti Ernst Lohrmann, joka suunnitteli rakennukselle sen uusklassisen tyylin. Englantilaisen puutarhan ympäröimän päärakennuksen vierustoille valmistui vuonna 1847 myös siipirakennukset.
Huvila sijaitsee Mannerheimintien varrella Kansallismuseota vastapäätä, Finlandia-talon vieressä. Alkujaan se sijaitsi jonkin matkaa kaupungin ulkopuolella, Töölönlahden rannalla, mutta 1800-luvun lopulla sen kohdalla ollut Töölönlahden eteläosa eli Kluuvinlahti vähitellen täytettiin, kun Töölön ratapihaa laajennettiin.
Vuonna 1896 Helsingin kaupunki osti huvilan Aurora Karamzinilta, Walleenin tytärpuolelta. Kaupunki kuitenkin salli Karamzinin asua huvilassa hänen kuolemaansa vuoteen 1902 asti. Vuosina 1906–1911 huvilan alakertaa asutti Valtion historiallinen museo, joka piti sitä näyttelytilana. Vuonna 1911 huvilaan muutti Helsingin kaupunginmuseo, joka toimii siellä edelleenkin, joskin sillä on nykyisin myös muita toimipaikkoja. Museo järjestää huvilassa vaihtuvia näyttelyitä. Vuoteen 1929 saakka huvilan ylimmässä kerroksessa oli myös Taideteollisuusyhdistyksen museon tiloja.
Rakennuksen edustamaa empire-ajan huvila-arkkitehtuuria on säilynyt Helsingissä vain muutamia harvoja esimerkkejä.
Helios

Helios (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa auringon henkilöitymä. Homeros kutsui Heliosta usein epiteeteillä ”titaani” ja ”"hyperion"”. Helios oli titaanien Hyperionin ja Theian poika sekä kuun jumalattaren Selenen ja aamuruskon jumalattaren Eoksen veli. Kreikan kielessä Helios, Selene ja Eos merkitsevät yksinkertaisesti aurinkoa, kuuta ja aamuruskoa.
Helios oli kuviteltu komeaksi jumalaksi, jolla oli auringon korona kruununa, ajamassa vaunuilla yli taivaan. Homeros kuvaili niitä aurinkohärkien vetämiksi; myöhemmin Pindaros näki sen ”tulta rynnistävien ratsujen” vetämänä. Rhodoksen kaupunkiin rakennettiin vuoden 305 eaa. taistelussa saadun puolustusvoiton kunniaksi valtava Heliosta esittävä pronssipatsas, Rhodoksen kolossi. 
Ajan kuluessa yhä useammat samaistivat hänet valonjumala Apolloniin. Vastine Heliokselle roomalaisessa mytologiassa oli Sol, jonka nimi yksinkertaisesti tarkoittaa aurinkoa latinaksi.
Tarun mukaan Herakles, vihoissaan auringon polttavalle kuumuudelle, ampui nuolen kohti vaunuillaan ajavaa Heliosta. Hänen onnekseen Helios oli kuitenkin hyvällä tuulella ja ihasteli sankarin rohkeutta ja jopa lainasi tälle suuren kultaisen juomakulhonsa; kulho ei kuitenkaan ollut juomista varten, vaan sillä auringon jumala purjehti öisin meren yli itään valjakkonsa kanssa voidakseen taas aamulla nousta ajamaan vaunuillansa taivaalle kohti länttä.
Samoihin vaunuihin liittyy myös tarina hänen pojastaan Faethonista, joka pyysi isältään auringonvaunuja ajettavakseen voidakseen todistaa olevansa auringon poika. Vaunut saatuaan hän ei kuitenkaan kyennyt ohjaamaan niitä, jolloin vaunut syöksyivät lähelle maata ja olivat polttaa kaiken tuhkaksi. Kertomuksen mukaan Faethonin syöksyessä maahan suurin osa Afrikasta muuttui autiomaaksi ja etiopialaisten iho paloi mustaksi. Jumalien kuninkaana toimiva Zeus pelasti maailman syöksemällä Fathonin salamaniskulla Eridanosjokeen. Fathonin sisaret, heliadit, muuttuivat häntä itkiessään poppeleiksi ja heidän kyyneleensä meripihkaksi.
Helioksella oli myös jumalaista karjaa, jota hänen tyttärensä Faethusa ja Lampetia paimensivat Thrinakian saarella. Odysseus poikkesi kotimatkallaan saarelle, ja kun miehistö varoituksista huolimatta teurasti pyhiä eläimiä, vaati Helios Zeusta kostamaan tämän tai hän menisi Haadekseen loistamaan kuolleille. Zeuksen oli pakko suostua vaatimukseen ja hän upotti Odysseuksen laivan salamallaan.
Puerto Varas

Puerto Varas on noin 30 000 asukkaan kaupunki eteläisessä Chilessä. Kaupunki on tunnettu saksalaisista perinteistään ja järvi- ja vuorinäköaloistaan.
Kaupunki perustettiin Llanquihue-järven rannalle vuonna 1854 Sinne saapui saksalaisia maahanmuuttajia 1800-luvun puolivälissä, monet heistä pakenivat vuoden 1848 vallankumousten seurauksia.
Puerto Varasin rannalta on näköalat Llanquihue-järvelle ja Osorno-tulivuorelle, sekä muille vuorille. Kaupunki sijaitsee vain kahdenkymmenen kilometrin päässä Puerto Monttista, suuresta satamakaupungista.
Lisa Lopes

Lisa Nicole Lopes (taiteilijanimeltään ”Left Eye”; 27. toukokuuta 1971 Philadelphia, Pennsylvania – 25. huhtikuuta 2002 La Ceiba, Honduras) oli yhdysvaltalainen rap- ja R&amp;B-artisti, jonka sukujuuret olivat Kap Verdeltä. 
Lopes tuli tunnetuksi R&amp;B/rap-yhtyeestä TLC, jonka perustajajäseniin hän kuului vuonna 1991. Hän ehti esiintyä seuraavilla studioalbumeilla:
Kaikki näistä ovat yltäneet platinaan. Lopes esiintyi myös joillakin kappaleilla levyllä "3D", joka julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. 
Lopesilla oli myös TLC:n ulkopuolista musiikkiuraa. Hän muun muassa esiintyi Spice Girlsistä tutuksi tulleen Melanie C:n ”Never Be the Same Again” -kappaleella sekä siitä julkaistulla musiikkivideolla. Single nousi listaykköseksi 35 maassa, ja se myös esitettiin "Top of the Popsissa". Lopes työskenteli lukuisten rap-artistien kanssa, kuten 2Pac, Method Man, Pras ja Missy Elliott. 
Lopesin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt sooloalbumi "Supernova" ilmestyi vuonna 2001.
Lisa Lopes sai surmansa auto-onnettomuudessa Hondurasissa huhtikuussa 2002. Mitsubishi Pajerossa oli turmahetkellä seitsemän matkustajaa, joista Lopes oli ainoa kuolonuhri. Hän syöksyi ulos auton ikkunasta kolarin seurauksena ja kuoli niskaan ja päähän saamiinsa vammoihin.
Kaksi jäljelle jäänyttä TLC:n jäsentä tekivät Lopesin muistolle kappaleen ”Turntable”. Myös kappaleen ”Girl Talk” musiikkivideo on omistettu hänelle.
Piccolo (Dragon Ball)

Piccolo (Piccolo Jr., "Pikkoro Jr." ) on kuvitteellinen hahmo "Dragon Ball"-, "Dragon Ball Z"-, "Dragon Ball GT"- ja "Dragon Ball Super" -sarjoissa. Piccolo on Namek-planeetalta ja hänellä on namekien kykyjä, sekä "taikoja", kuten kyky regeneroitua eli korjata itseään. Lisäksi hän pystyy pidentämään raajojaan sekä kasvattamaan kokonsa jopa 50-metriseksi uhraamatta nopeuttaan, ja hän voi taikoa vaatteita ja elottomia esineitä. Piccolon kykyihin lukeutuvat myös voimakkaat Ki-hyökkäykset, ja hän pystyy jakautumaan kahdeksi tai neljäksi entiteetiksi. Piccoloa pidetään yleensä koko sarjan vakavimpana hahmona.
Hahmon historia.
Saiyalaisten tultua Maahan Piccolo alkaa taistella Son Gokun puolella ja he taistelevat muun muassa Nappaa, Raditzia, Vegetaa ja Turlesia vastaan. Piccolo on King Piccolon poika ja oli aluksi Gokun verivihollinen, koska Goku tappoi King Piccolon. Piccolo on kuollut monta kertaa, mutta vain puolustaakseen Gokua tai Gokun poikaa Son Gohania (esimerkiksi Nappaa ja Freezaa vastaan). Piccolo on toiminut Son Gohanin opettajana. Opettaessaan Gohania Piccolo kiintyi vähitellen poikaan. Kun Nappa yritti tappaa Gohanin kuolettavalla säteellä, syöksyi Piccolo säteen tielle suojellakseen Gohania. Toinen esimerkki hänen kiintymyksestään Gohaniin on, kun eräs myrkky käänsi hänen tunteensa päinvastaisiksi. Piccoloa ei saatu irti Gohanista, vaan hän yritti tappaa tämän kaikilla keinoilla. Myöhemmin kävi ilmi, että Piccolo vain teeskenteli. Sarjan aikana Piccolo yhdistyy Nailin ja hyvän puoliskonsa, Maa-planeettaa vartioivan Kamin kanssa.
Howard Gardner

Howard Gardner (s. 11. heinäkuuta 1943 Scranton, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen psykologi ja yleisen älykkyyden ja älykkyysosamäärän kriitikko. 
Gardner on kehittänyt moniälykkyysteorian, jossa älykkyyttä pidetään seitsemänä erilaisena itsenäisenä kykynä (1. kielellinen, 2. matemaattis-looginen, 3. musiikillinen, 4. avaruudellinen ja visuaalinen, 5. liikunnallinen, 6. intrapsyykkinen sekä 7. interpsyykkinen älykkyys), joihin kulttuuri vaikuttaa. Tärkeiksi nousevat ne kyvyt, jotka kulloisessakin kulttuurissa ovat tärkeitä ja hyödyllisiä. Myöhemmin Gardner lisäsi kyseiseen listaan vielä kahdeksannen älykkyyden lajin.
Gardnerin juutalaiset vanhemmat pakenivat Saksasta 1938 Yhdysvaltoihin. Gardner aloitti opintonsa Harvard Collegessa 1961. Hän opiskeli historiaa, sosiologiaa ja psykologiaa sekä työskenteli opiskeluaikana kehityspsykologiaa tutkivan psykologi Erik H. Eriksonin kanssa. Hän sai jatko-opiskelustipendin Britanniaan London School of Economicsiin, jossa hän vietti vuoden. Hän on työskennellyt pääosan urastaan Harvardin yliopistossa Cambridgessa lähellä Bostonia Massachusettsin osavaltiossa vaikkakin on kiertänyt ja opettanut laajalti maailmalla.
Teoksessaan "Truth, Beauty, and Goodness Reframed" (2011) Gardner käsittelee 2000-luvun keskustelukulttuuria, jonka rapistumisen syynä hän pitää postmodernismin ja internetin yhteisvaikutusta. Hänen mukaansa digitaaliset viestimet ovat muuttaneet ihmisten keskinäistä kanssakäymistä poistaessaan rajan ”naapurietiikan” ja ”roolietiikan” väliltä sekä luonut ”kaikki käy” -etiikan, jonka ainoa vastapooli on fanaattinen usko oman näkemyksen oikeutukseen.
David Blunkett

David Blunkett (s. 6. kesäkuuta 1947) on brittiläinen työväenpuolueen poliitikko. Hän on ollut maansa parlamentin jäsen Sheffield Brightsiden vaalipiirin edustajana vuodesta 1987.
Blunkett on ollut syntymästään sokea. Hän kävi sokeiden kouluja ja sai myöhemmin opiskelupaikan Sheffieldin yliopistosta. Hänet valittiin vuonna 1970 Sheffieldin kaupunginvaltuustoon. 
Blunkett eteni poliittisella urallaan ja tuli vuoden 1987 vaaleilla valituksi parlamenttiin. Hänestä tuli Britannian historian ensimmäinen sokea ministeri vuonna 1997, jolloin hän nousi maansa opetusministeriksi. Blunkettilla on sittemmin ollut kaksi ministeriyttä, mutta hän on joutunut eroamaan kummastakin. 
Blunkettilla oli kolme poikaa vaimonsa kanssa, josta hän erosi 1990. Vuonna 2004 nousi kohu, kun Blunkett väitti olevansa Kimberly Quinnin 2-vuotiaan William-pojan isä. DNA-testi vahvisti väitteen. Quinnin toisen pojan Lorcanin isä ei kuitenkaan ollut Blunkett. 
Blunkett joutuu käyttämään opaskoiria, joita hänellä ovat "Ruby", "Teddy", "Offa", "Lucy" ja "Sadie".
Keuhkokuume eläimillä

Keuhkokuume eli pneumonia on keuhkokudoksen tulehdus. Keuhkokuume voi esiintyä ihmisen lisäksi kaikilla muillakin keuhkollisilla eläimillä, kuten nisäkkäillä, linnuilla ja matelijoilla. Keuhkokuumeen voi aiheuttaa bakteeri, virus, sieni tai parasiitti.
Keuhkojen anatomia ja toiminta vaihtelee eläinlajista riippuen, joten keuhkokuume vaikuttaa eri lajeihin erilaisin tavoin. Keuhkokuumeen oireina voivat olla muun muassa kuume, nopea tai työläs hengitys, vuoto sieraimista ja vähentynyt aktiivisuus. Keuhkokuumeen aiheuttajamikrobit vaihtelevat myös hyvin paljon eläinlajista riippuen. Keuhkokuumeen diagnoosi tehdään oireiden, röntgenkuvan ja laboratoriokokeiden perusteella. Hoito riippuu taudin aiheuttajasta: esimerkiksi bakteerikeuhkokuume hoidetaan antibiooteilla. 
Klamydiakeuhkokuume.
Klamydiakeuhkokuume on "Chlamydia psittaci -"bakteerin (tunnetaan myös nimellä "Chlamydophila psittaci") aiheuttama tartuntatauti. Sitä esiintyy ympäri maailman muun muassa kissoilla, lampailla, hiirillä, vuohilla, varsoilla, possuilla ja vasikoilla. Oireina ovat yleensä kuume, hengitysvaikeudet, voimattomuus, kuiva yskä ja limaneritys sieraimista.
"Chlamydia psittaci" voi siirtyä ihmiseen ja aiheuttaa zoonoottisen keuhkokuumeen. Tartunta saadaan yleensä kotieläiminä pidettävistä linnuista.
Keuhkokuume hevosilla.
Virusten aiheuttamat hengitystieinfektiot ovat hevosilla yleisiä. Tavallisimmat taudit ovat hevosinfluenssa, hevosen virusarteriitti ja hevosen herpesvirus 4:n (EHV-4) aiheuttama rinopneumoniitti. Oireina ovat kuume, limaneritys sieraimista, suurentuneet leuanalusimurauhaset, ruokahaluttomuus ja yskä. Muita taudinaiheuttajia hevosilla ovat EHV-2, reovirus, adenovirus ja hendravirus.
Virusinfektio voi heikentää hevosen hengityselinten immuunipuolustusjärjestelmää ja altistaa bakteeri-infektioille. Bakteerikeuhkokuumeen aiheuttaja on useimmiten eläimen ylähengitysteissä asuva opportunistinen bakteeri, joista yleisimpiä ovat "Streptococcus equi zooepidemicus", "Actinobacillus equuli", "Bordetella bronchiseptica", "Escherichia coli", "Pasteurella spp" ja "Pseudomonas aeruginosa". "Streptococcus equi equi" aiheuttaa hevosten pääntautia, joka voi ilmetä ilman aikaisempaa virusinfektiota. Varsoilla yleinen taudinaiheuttaja on "Rhodococcus equi", joka aiheuttaa paiseista keuhkotulehdusta. Bakteerikeuhkokuumeen oireita ovat purulentin liman eritys sieraimista, sitkeä kuume ja normaalista poikkeavat hengitysäänet.
Villi tusina

Villi tusina (Cheaper by the Dozen) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut amerikkalainen komediaelokuva, joka kertoo perheestä, jossa on kaksitoista lasta (seitsemän poikaa ja viisi tyttöä). Käsikirjoitus oli Craig Titleyn, Sam Harperin, Joel Cohenin ja Alec Sokolowin kirjoittama. Elokuvan nimi oli lainattu Frank Bunker Gilbrethin ja Lillian Moller Gilbrethin elämäkerrasta "Cheaper by the Dozen" (suom. Tusinoittain halvemmalla), mutta mikään muu kuin elokuvan nimi ja käsite 12-lapsisesta perheestä ei ollut kirjasta. Elokuvan on ohjannut Shawn Levy, joka auttoi tuottamaan elokuvan jatko-osan "Villi tusina 2" "(Cheaper by the Dozen 2)".
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä konservatiivisen komedian arvot ja ajatusmaailma ovat umpiluutuneita ja ”siirapilla sivelty elokuva heristelee perhearvojen puolesta pahemmin kuin [Suomen tuolloinen] pääministeri [Matti Vanhanen]”.
Keski-Reinin laakson yläosa

Keski-Reinin laakson yläosa () on Saksassa sijaitseva Reinin osa Bingenistä Koblenziin. Tällä osuudella Rein kulkee läpi rotkolaakson, joka on muodostunut eroosion vaikutuksesta. Rotko on syvimmillään noin 130-metrinen.
Keski-Reinin laakson yläosa on ollut Unescon maailmanperintöluettelossa vuodesta 2002. Tällä 65 kilometrin matkalla on linnoja ja linnoituksia sekä monia viinintuotannon ympärille kehittyneitä kaupunkeja.
Michael Ende

Michael Andreas Helmuth Ende (12. marraskuuta 1929 – 28. elokuuta 1995) oli saksalainen kirjailija ja antroposofi. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat "Momo" ja "Tarina vailla loppua". Hänen teoksiaan on käännetty yli 40 eri kielelle ja niitä on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta.
Elämänvaiheet.
Michael Ende syntyi Garmisch-Partenkirchenissä Etelä-Saksassa, Baijerin osavaltiossa. Hänen isänsä Edgar Ende oli merkittävä surrealistinen taidemaalari. Enden äidin nimi oli Luise Bartholomä.
Ende ehti käydä Münchenissä humanistisiin aineisiin painottunutta Maximiliansgymnasiumia kolme vuotta, kunnes koulu suljettiin vuonna 1943 ja lapset evakuoitiin maalle. Hieman ennen toisen maailmansodan loppua Ende liittyi paikalliseen natseja vastustavaan "Freiheitsaktion Bayern" -liikkeeseen, ja sen vuoksi hänen opiskelunsa hidastui. Myöhemmin hän opiskeli Stuttgartissa Waldorf-koulussa ja Münchenissä Otto Falkenberg -teatterikoulussa, josta hän valmistui vuonna 1953.
Valmistumisensa jälkeen Ende työskenteli useissa eri teattereissa ja toimi myös elokuva-arvostelijana. Hänen kirjoittamansa näytelmät eivät saavuttaneet juurikaan menestystä ennen hänen ensimmäisen käsikirjoituksensa "Jim Knopf und Lukas der Lokomotivführer" julkaisua vuonna 1960. Vaikka teos oli menestys ja voitti arvostetun Hans Christian Andersenin kirjallisuuspalkinnon, kriitikot syyttivät teosta todellisuudentajun puuttumisesta. Ende muutti Italiaan vaimonsa Ingeborg Hoffmannin kanssa ja 13 vuotta esikoisteoksensa ilmestymisen jälkeen hän julkaisi romaanin "Momo". Vuonna 1979 julkaistusta romaanista "Tarina vailla loppua" ("Die unendliche Geschichte") tuli suuri menestys, mistä aiheutunut julkisuus rasitti ujoa ja syrjäänvetäytyvää kirjailijaa.
Vuonna 1985 Enden ensimmäinen vaimo Ingeborg Hoffman kuoli keuhkosyöpään. Ende meni vuonna 1989 uusiin naimisiin kääntäjä Mariko Satōn kanssa, joka myös käänsi joitakin hänen teoksiaan japaniksi. 
Ende kuoli mahasyöpään 66-vuotiaana 28. elokuuta 1995 Filderstadt-Bonlandenissa, Stuttgartin lähellä. Ende on haudattu Waldfriedhof-hautausmaan vanhaan osaan Münchenissä. Hänen hautamuistomerkkinsä esittää suurta pronssista kirjaa, johon on reliefeinä kuvattu hänen teostensa henkilöhahmoja.
Arena football

Arena football on Jim Fosterin keksimä urheilulaji. Foster oli United States Football Leaguen ja National Football Leaguen entinen johtaja. Otettuaan osaa sisäjalkapallo-otteluun vuonna 1981 Madison Square Gardenilla, hän kehitti lajin perussäännöt. Seuraavien viiden vuoden aikana hän jatkoi sääntöjen kehittämistä, kunnes vuonna 1987 hän perusti Arena Football League -liigan. Tästä irtautui alasarja af2 vuonna 2000. Lisäksi myös muut henkilöt ovat aloittaneet omia sisäjalkapalloliigojaan, mutta nämä eivät teknisesti ole arena football -yhteneviä, koska sääntöjen patentti (erityisesti kimmokeverkkojen ) on kuulunut vuodesta 1990 lähtien Fosterille (patentti on itse asiassa Gridiron Enterprisesin omistuksessa).
Pelin säännöt.
Arena football on hyvin samankaltainen kuin amerikkalainen jalkapallo. Ainoa tärkeä ero National Football Leaguen asettamiin sääntöihin on eroteltu tarkemmin englanninkielisen Wikipedian artikkelissa. Lisäksi eroja ovat kentän pienempi koko sekä pelin ja pisteiden keruun nopeuttamisen parannus.
Kenttä.
Arena football on pelkästään sisäpeli, ja kenttä on usein suunniteltu joko koripallolle tai jääkiekolle. Kokonaiskentän pituus on 85 jaardia (sama kuin standardi NHL jääkiekkokenttä). Pelikenttä on 50 jaardia pitkä sisältäen 8 jaardia pitkät päätyosiot. Riippuen pelikentän muodosta voivat päädyt olla joko suorat (koripallo) tai kaarevat (jääkiekko). Kentän seinustat on vahvasti paneloitu pehmusteilla, jotka jääkiekkoareenalla on asennettu kaukalon seinustan päälle.