tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Venäjän keisarikunnan vuoden 1897 väestönlaskenta

Venäjän keisarikunnan vuoden 1897 väestönlaskenta () oli Venäjän keisarikunnan ainoa valtakunnallinen väestönlaskenta. Suomen suuriruhtinaskuntaa ei otettu mukaan väestönlaskentaan.
Kyselylomake.
Kyselyssä kaikilta vastaajilta kerättiin ainakin seuraavat tiedot:
Tulokset.
Väestönlaskennan mukaan Venäjän keisarikunnassa asui 125 640 021 ihmistä: 62 477 348 miestä ja 63 162 673 naista.
VK-Kustannus

VK-Kustannus (aik. Valmennuskolmio) on urheiluvalmennuksen, liikunnan ja kuntoutuksen oppi- ja ammattikirjoja kustantava yritys. Kustantamo on perustettu vuonna 1978. Suomen Valmentajat on ollut yrityksen osa-omistaja vuodesta 2007 lähtien. Yrityksen toimitusjohtaja on Pasi Kokkonen. Vuonna 1999 Suomen Urheilumuseosäätiön kirjastotoimikunta palkitsi yrityksen liikunta, lihashuolto ja terveys-kirjasarjan vuoden kirjasarjana.
Billy Gonsalves

Adelino William Gonsalves (10. elokuuta 1908 Portsmouth, Rhode Island, Yhdysvallat – 17. heinäkuuta 1977) oli yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 188-senttimetrinen ja edusti Yhdysvaltain A-maajoukkuetta MM-kilpailuissa 1930 ja 1934.
2-aminobutanoli

2-aminobutanoli (C4H11NO) eli 2-amino-1-butanoli on alkanoliamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa emulgaattorina, korroosionestoaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 2-aminobutanoli on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin sekä hieman kloroformiin. Yhdiste on kiraalista ja sillä on R- ja S-enantiomeerit. Aine on emäs ja sen pKa-arvo on 9,52. 
2-aminobutanolin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa nitropropaani reagoi formaldehydin kanssa. Muodostuva nitroalkoholi pelkistetään vedyttämällä 2-aminobutanoliksi. Katalyyttinä käytetään nikkeliä.
2-aminobutanolia käytetään emulgointiaineena muun muassa vahoissa ja kosmetiikkatuotteissa. Lisäksi sitä käytetään happamuudensäätö- tai korroosionestoaineena. 2-aminobutanolista valmistetaan etambutolia, pinta-aktiivisia aineita ja vulkanoinninkiihdyttimiä. Ainetta käytetään myös erottamaan enantiomeereja resoluutiolla.
International Society of Motor Control

International Society of Motor Control (lyh. ISMC) on kansainvälinen liikehallinnan koulutusta, perustutkimusta ja soveltavaa tutkimusta edistävä tiedejärjestö. Järjestö julkaisee neljännesvuosittain "Motor Control"-julkaisua. Järjestö on perustettu vuonna 2002 ja sen kotipaikka on Delawaren osavaltiossa, Yhdysvalloissa.
Bernstein-palkinto.
Järjestö jakaa joka toinen vuosi Nikolai Bernsteinin mukaan nimetyn palkinnon henkilölle, joka on poikkeuksellisen panoksen motoristen toimintojen ohjaamisen kehittämiseen.
Pohjois-Carolinan yliopisto Greensborossa

Pohjois-Carolinan yliopisto Greensborossa (, lyh. UNCG) on Yhdysvaltain Pohjois-Carolinassa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1890, ja se sijaitsee Greensboron kaupungissa. 
Colleget ja koulut.
Pohjois-Carolinan yliopistossa Greensborossa toimivat seuraavat colleget ja koulut:
Lomén satama

Lomén satama ( tai ; UN/LOCODE: TG LFW) on kauppasatama länsiafrikkalaisen Togon pääkaupungissa Loméssa. Se on Togon pääsatama ja palvelee myös naapurimaita. 
Pääosa sataman vuotuisesta noin 30 miljoonan tonnin rahtimäärästä on naapurimaiden kauttakulkurahtia. Satama on Länsi-Afrikan suurimpia konttisatamia sijoittuen 2023 Afrikan maiden kärkikymmenikköön.
Lê Duẩn

Lê Duẩn (7. huhtikuuta 1907 – 10. heinäkuuta 1986 Hanoi) oli vietnamilainen poliitikko, joka toimi Vietnamin kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1960–86.
Lê (syntymänimi Lê Văn Nhuận) syntyi köyhään perheeseen ja tutustui marxilaisuuteen 1920-luvulla. Hän oli kommunistisen toimintansa vuoksi vankeudessa 1931–1937 ja 1940–1945; pian toisen vapautumisensa jälkeen hänestä tuli Ho Tši Minhin lähimpiä luottomiehiä. 1950-luvun alussa Lê Duẩn toimi puolueen Etelä-Vietnamin aluesihteerinä, mutta hänet evakuoitiin Pohjois-Vietnamiin vuonna 1953. Kun Vietnam jaettiin virallisesti Geneven konferenssin seurauksena, Lê alkoi kiihkeästi ajaa maan jälleenyhdistymistä kommunistisen hallinnon alle. Hänet valittiin puolueen pääsihteeriksi vuonna 1960.
Hon terveyden alkaessa pettää Lê nousi entistä vaikutusvaltaisemmaksi, ja viimeistään hänen kuoltuaan, maan vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi. Lê uskoi, että Etelä-Vietnamiin olisi saatava vallankumous, jotta maa saataisiin yhdistymään. Kun Yhdysvallat puuttui Vietnamin sotaan, hänestä tuli sotaisampi. Lê kannatti strategiaa, jossa kommunistijoukot eivät tekisi suuria hyökkäyksiä, vaan mieluummin useamman pienen hyökkäyksen vihollisjoukkoja vastaan. Kun Yhdysvallat lopetti Etelä-Vietnamin tukemisen, Pohjois-Vietnamin joukot valtasivat Etelä-Vietnamin vuonna 1975, yhdistivät maan ja päättivät sodan.
Lên johtokaudella Vietnam läheni merkittävästi Neuvostoliittoa, siinä missä suhteet Kiinaan kariutuivat, etenkin kun Kiina alkoi lähetä Yhdysvaltoja Vietnamin sodan vielä ollessa käynnissä. Vietnam ajautui myös rajakiistoihin länsinaapurinsa Kambodžan kanssa, kun punakhmerit olivat nousseet sen johtoon, mikä johti lopulta Vietnamin hyökkäykseen Kambodžaan joulukuussa 1978. Vastineeksi Kambodžaa tukenut Kiina hyökkäsi Pohjois-Vietnamiin alkuvuodesta 1979.
Maiden jälleenyhdistyttyä Lê johti toisen viisivuotissuunnitelman (1976–1980) laadintaa ja oli toiveikas sen tavoitteista. Suunnitelma kuitenkin paljolti epäonnistui, ja maan talous oli vielä hänen kuoltuaan sangen huonolla tolalla. Joitain talousuudistuksia aloitettiin jo hänen viimeisinä vuosinaan, mutta ne pääsivät vauhtiin vasta myöhemmin.
Lammasjärvi (täsmennyssivu)

Lammasjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Al-Ma’arij

Al-Maʻārij (, ) on Koraanin 70. suura ja luokitellaan mekkalaiseksi. Se sisältää 44 jaetta. Suura on saanut nimensä kolmannessa jakeessa olevasta sanasta.
Islamilaisen tulkinnan mukaan suura varoittaa ja arvostelee uskottomia, jotka pilkkasivat ylösnousemuksesta, tuonpuoleisesta, Helvetistä ja Paratiisista kertovia uutisia ja haastoivat Muhammedin toteuttamaan ylösnousemuksen, jos hänen sanansa olivat totta. 
Sisältö.
Suura kertoo uskottomia odottavasta rangaistuksesta. Suuran keskiosa kuvailee "rukoilijoita"
Pohjois-Haitin kristillinen yliopisto

Pohjois-Haitin kristillinen yliopisto () on haitilainen yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1947 ja se sijaitsee Limbén kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen ja edustaa amerikkalaista baptismia.
Queenslandin yliopisto (Haiti)

Queenslandin yliopisto (, lyh. UQ) on haitilainen yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1996 ja se sijaitsee Port-au-Princen kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen.
Ugandan kristillinen yliopisto

Ugandan kristillinen yliopisto (, lyh. UCU) on ugandalainen yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1913 ja se sijaitsee Mukonon kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen.
Afrikan kansainvälinen yliopisto

Afrikan kansainvälinen yliopisto (, lyh. AIU) on kenialainen yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 2011 ja se sijaitsee Nairobin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen.
Afrikan Nazarene-yliopisto

Afrikan Nazarene-yliopisto (, lyh. ANU) on kenialainen yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1993 ja se sijaitsee Nairobin kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen ja toimii pyhityskristillisen Church of the Nazarene -kirkkokunnan työyhteydessä.
Daystar-yliopisto

Daystar-yliopisto (, lyh. DU) on kenialainen, Nairobin kaupungissa toimiva yksityinen yliopisto. Englantia opetuskielenään käyttävä oppilaitos sai yliopistoaseman vuonna 1992, aiemmin (1974-1992) opetusta annettiin Daystar Communications -yrityksen ja Daystar University Collegen nimellä. Kooltaan yliopisto on pieni, esimerkiksi lukuvuonna 2015-2016 kirjattiin 1 500 opiskelijaa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen.
Hallitsijatar

Hallitsijatar on tarot-pakan ison arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakassa Hallitsijatar istuu valtaistuimellaan metsän keskellä, nojaten rennosti taaksepäin ilman huolen häivää.
Hallitsijattaren valkoinen asu koristeltuna granaattiomenoilla symboloi puhtautta, viattomuutta ja hedelmällisyyttä. Granaattiomenat tunnetaan useissa muinaiskulttuureissa hedelmällisyyden symboleina, ja ne kuvaavat myös kuolemaa ja uudelleensyntymää. Hänen päässään oleva kruunu, jota koristaa 12 tähteä, muistuttaa monissa maalauksissa Neitsyt Marian pään ympärille maalattuja tähtiä, jotka toisinaan tulkitaan kuvastavan Israelin 12:ta heimoa. Kruunun alla oleva laakeriseppele kuvastaa rauhaa ja menestystä. Kaulassaan naisella on helmikaulakoru, jossa on seitsemän helmeä. Nämä kuvastavat viisautta ja kehon seitsemää suurta chakraa sekä niiden harmoniaa.
Hallitsijattaren valtaistuimen vieressä maassa lepää sydämen muotoinen kilpi, jossa on Venuksen symboli. Tämä merkki edustaa feminiinisyyttä, kauneutta, rakkautta ja luovuutta. Hallitsijatarta ympäröi vaurautta huokuva vehreä metsä ja vuolaana virtaava joki. Metsä symboloi maadottumista, paranemista ja turvan tunnetta. Vesi symboloi elinvoimaa ja tunteita sekä jatkuvaa muutosta.
Central-yliopisto (Ghana)

Central-yliopisto (, lyh. CUC) on ghanalainen yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1997 ja se sijaitsee Accran kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen ja se toimii International Central Gospel Church -kirkkokunnan työyhteydessä.
Onni Kalto

Onni Kalto (s. 14. joulukuuta 2006 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa OHL-joukkue Oshawa Generalsissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Kalto on Helsingin IFK:n kasvatti. Hän voitti kaudella 2021–2022 U16 SM-hopeaa. Kaudeksi 2022–2023 Kalto siirtyi Turun Palloseuran U18-joukkueeseen. Kaudella 2023–2024 hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 12+15=27 ja Kalto jakoi sisäisen maalipörssin voiton Waltteri Koivusen kanssa.
Kaudella 2024–2025 Kalto oli 14 osumallaan TPS:n U20-joukkueen toiseksi paras maalintekijä Eetu Tervon jälkeen. Hän debytoi samala kaudella myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa Kalto pelasi kolme runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 15. helmikuuta 2025 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Kalto merkittiin TPS:n nelosketjun vasempaan laitaan Aarne Talvitien ja Maximilian Eisenmengerin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.34 minuuttia.
OHL-joukkue Oshawa Generals varasi Kalton 41. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2025–2026.
Maajoukkueura.
Kalto on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.
Pelityyli.
Kalto on kuvaillut itseään hyväksi kahden suunnan hyökkääjäksi, joka tuo peliin luisteluvoimaa ja nopeutta sekä tykkää ajaa vastustajan maalille.
Muuta.
Kalton isä Kari pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 557 SM-liigaottelua HIFK:ssa ja Espoo Bluesissa. Hän kuului HIFK:n vuoden 1998 Suomen-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Kari Kalto toimii nykyään SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen apuvalmentajana. Onnin serkku Uche Udeh pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä yli 300 Naisten SM-sarjan ottelua Bluesissa, Espoo Unitedissa ja TPS:ssä. Hän voitti Bluesissa kaksi Suomen-mestaruutta.
Ryan Searle

Ryan Searle (s. 21. lokakuuta 1987), lempinimeltään ”Heavy Metal”, on englantilainen dartsinpelaaja. Hän on lokakuussa 2025 PDC:n maailmanlistalla sijalla 19. Searlella on ollut PDC:n kiertuekortti vuodesta 2017.
Searle eteni vuoden 2021 Players Championship Finalsin loppuotteluun, jossa hän hävisi Peter Wrightille. Hän on voittanut seitsemän Players Championship -turnausta.
Uskonto Kambodžassa

Tämä artikkeli käsittelee Kambodžan uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Kambodžan suurin uskonto on buddhalaisuus. Lähes koko väestö on buddhalaisia. Ainoastaan 2 prosenttia väestöstä kuuluu islamiin, 0,3 prosenttia kristittyihin ja 0,5 prosenttia muihin uskontoihin.
Buddhalaisuus.
Buddhalaisuus on Kambodžan suurin uskonto. Suurin buddhalaisuuden suuntaus theravada-buddhalaisuus, joka on levinnyt laajalle ja vahva kaikissa maakunnissa. Kambodžassa on arviolta noin 4 100 pagodia. Valtaosa khmereistä on buddhalaisia ja khmerin kulttuuri ja buddhalaisuus ovat läheisessä yhteydessä toisiinsa. Buddhalaisuutta pidetään yleisesti Kambodžan etniseen ja kulttuuriseen identiteettiin kuuluvana. Mahajana-buddhlaisuudella on arviolta noin 150 000 kannattajaa ja 63 temppeliä.
Islam.
Islam on suurin uskonnollinen vähemmistö Kambodžassa. Maassa on arviolta noin 500 000–700 000 muslimia, jotka ovat pääsoin chameja. Cham-muslimit asuvat yleensä Tonle Sap- ja Mekong-jokien rannoilla sijaitsevissa kaupungeissa ja kalastajakylissä sekä Kâmpôtin maakunnassa. Kambodžassa vaikuttaa neljä islamin haaraa: shafi’it, wahhabismi, Iman-san ja kadiani-suuntaukset.
Kristinusko.
Kristillinen yhteisö kattaaa eri arvioiden mukaan noin 0,3–2 prosenttia väestöstä. Arviolta noin 100 kristillistä järjestöä tai kirkkokuntaa toimii eri puolilla maata. Virallisesti rekisteröityjä kirkkoja on noin 900. Muiden arvioiden mukaan kirkkoja on kuitenkin yli 1 600.
Uskonto Keski-Afrikan tasavallassa

Tämä artikkeli käsittelee Keski-Afrikan tasavallan uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Keski-Afrikan tasavallan suurin uskonto on kristinusko. 73,2 prosenttia väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkokuntiin. Suurimmat uskonnolliset vähemmistöt ovat islam ja alkuperäisuskonnot.
Kristinusko.
Suurin osa väestöstä on kristittyjä, ja heistä roomalaiskatoliset ovat suurin uskonnollinen ryhmä. Väestöstä arviolta 34,6 prosenttia kuuluu katoliseen kirkkoon, protestantteihin 15,7 prosenttia ja muihin kristillisiin kirkkoihin 22,9 prosenttia.
Muut uskonnot.
Muslimeihin kuuluu väestöstä noin 10-14 prosenttia. Loput harjoittavat alkuperäisuskontoja, erityisesti animismia. Monet alkuperäisuskontoja harjoittavista voivat kuulua myös kristillisiin tai muslimiyhteisöihin.
Pikku Siperia

Pikku Siperia on Dome Karukosken ohjaama suomalainen elokuva. Se on ensimmäinen suomalainen elokuva, joka sai ensiesityksensä Netflixissä.
Elokuva perustuu Antti Tuomaisen romaaniin "Pikku Siperia" (2018). Romaani kertoo itäsuomalaisesta papista, joka ryhtyy vartioimaan pieneen kylään pudonnutta arvokasta meteoriittia. Tuomainen on kansainvälisesti menestyneimpiä suomalaisia nykykirjailijoita.
"Pikku Siperiaa" kuvattiin Pohjois-Karjalassa talvella 2024. Pakkanen laski pahimmillaan 35 asteeseen, minkä takia työtahtia jouduttiin nopeuttamaan ja palkkaamaan tuotannolle mekaanikko kymmenien autojen hyydyttyä vuoron perään.
SF Studiosin ja Bufon tuottaman "Pikku Siperian" pääosissa näyttelevät muun muassa Eero Ritala, Malla Malmivaara, Tommi Korpela ja Martti Suosalo.
Elokuvan levitysoikeudet omistaa Netflix, ja elokuva tuli Netflixin maailmanlaajuiseen ohjelmistoon 21. maaliskuuta 2025.
Otto Hannikainen

Otto Hannikainen (s. 29. kesäkuuta 2006 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä.
Ura.
Seuraura.
Hannikainen on Diskoksen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Hannikainen palkittiin kaudella 2022–2023 U18 SM-sarjan parhaana maalivahtina Jarmo Myllys -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2023–2024 hän pelasi suurimman osan JYPin U20-joukkueen otteluista, mutta loppukaudella Hannikainen toimi kuitenkin joukkueen kakkosmaalivahtina niin ikään SM-liigasta palanneelle Topias Leinoselle. Hän itse puki kauden aikana kuuteen SM-liigaotteluun, mutta Hannikainen jäi kuitenkin ilman peliaikaa.
Huhtikuussa 2024 Hannikainen teki JYPin kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Kauden 2024–2025 hän aloitti seuran U20-joukkueessa. Joulukuussa 2024 JYP lainasi Hannikaisen yhteistyöseuraansa, Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Seuran kannattajat äänestivät hänet tammikuun kuukauden pelaajaksi. Hannikainen pelasi KeuPassa seitsemän ottelua, kunnes hän palasi helmikuussa JYPiin. Hannikainen teki SM-liigadebyyttinsä 19. helmikuuta 2025 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Hän lähti otteluun JYPin kakkosmaalivahtina Oskari Salmiselle, kunnes Hannikainen vaihdettiin joukkueen maalinsuulle ajassa 14.24, kun TPS siirtyi ottelussa 5–1-johtoon. Hän torjui 45.36 minuutin aikana 14 kertaa ja päästi yhden maalin, kun JYP hävisi ottelun lopulta lukemin 6–3.
Kauteen 2025–2026 Hannikainen lähti JYPin toisena maalivahtina Oskari Salmisen parina. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa aloittavana maalivahtina runkosarjan viidennellä kierroksella 24. syyskuuta 2025 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hannikainen torjui JYPin 1–5-voittoon päättyneessä ottelussa 24 kertaa.
Maajoukkueura.
Hannikainen on pelannut kolme nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Hongkongin julistetut monumentit

Julistetut monumentit (, ) ovat paikkoja, rakennuksia tai rakennelmia, jotka Hongkongin muinaismuistoviranomainen ("Antiquities Authority") on julistanut monumenteiksi. Ennen monumentiksi julistamista viranomaisen on konsultoitava neuvoa-antavaa muinaismuistolautakuntaa ("Antiques Advisory Board"), saatava hyväksyntä hallintojohtajalta ja ilmoitettava asiasta hallinnon tiedotusjulkaisu "Hong Kong Government Gazettessa". Muinaismuistoviranomaisena toimii Hongkongin kehitysministeri.
Muinaismuistoviranomainen voi julistettuja monumentteja suojellakseen estää niihin tehtäviä muutoksia tai asettaa tehtäville muutoksille ehtoja. Jos yksityisellä maalla sijaitseva historiallinen rakennus on purku-uhan alla, viranomainen voi muinaismuistolautakuntaa konsultoituaan julistaa sen ehdotetuksi monumentiksi. Ehdotetun monumentin status on voimassa vuoden, jonka aikana viranomainen harkitsee, tuleeko kohde julistaa varsinaiseksi monumentiksi.
Monumentiksi julistamisen mahdollistanut muinaismuisto- ja monumenttiasetus tuli voimaan vuonna 1976. Ensimmäisenä monumentiksi julistettiin Big Wave Bayn kalliopiirros 13. lokakuuta 1978. Maaliskuuhun 2025 mennessä monumentiksi oli julistettu 136 kohdetta.
Väliaikainen presidenttineuvosto (Haiti)

Väliaikainen presidenttineuvosto (, ) on toimielin, joka hoitaa Haitin presidentin tehtäviä, kun presidentin virka on täyttämättä. Neuvosto aloitti toimintansa 12. huhtikuuta 2024 ja sen on määrä toimia seuraaviin presidentinvaaleihin, jotka on tarkoitus pitää viimeistään 6. helmikuuta 2026, asti. 
Caribbean Community (Caricom) ja haitilaiset sidosryhmät sopivat neuvoston muodostamisesta maaliskuussa 2024, mutta neuvoston täytäntöönpano viivästyi sisäisten konfliktien, eri ryhmittymien vastustuksen ja Port-au-Princessa vaikuttavien väkivaltaisten jengien vaikutusvallan takia.
Kiran Chemjong

Kiran Kumar Chemjong Limbu (; s. 20. maaliskuuta 1990 Dhankuta) on nepalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut seuraurallaan kotimaansa lisäksi Intiassa ja Malediiveillä. Hän on pelannut eniten maaotteluita Nepalin A-maajoukkueessa, 104 ottelua.
Chemjong on voittanut Intian liigamestaruuden Minerva Punjabin joukkueessa vuonna 2018 ja Punjab FC:n joukkueessa vuonna 2023.
Chemjong pelasi Nepalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2008. Hän pelasi ensimmäisenä nepalilaisena sadannen A-maaottelun maaliskuussa 2024 MM-karsintaottelussa Bahrainia vastaan.
Porta Nomentana

Porta Nomentana on antiikin aikainen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee muurin koillissivulla.
Porta Nomentana rakennettiin Aurelianuksen muurin rakentamisen yhteydessä keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Portti sai nimensä siitä, että sen kautta kulki Via Nomentana. Porta Nomentana sijaitsi sata metriä kaakkoon nykyisestä Porta Piasta, jonka Pius IV rakennutti vuonna 1564. Portti säilytti muinaisen nimensä 1200-luvulle asti. "De mirabilibus urbis Romaessa" sen nimi esiintyy muodossa "Porta Numantia".
Portissa oli yksi kaarellinen porttiaukko, joka on nykyisin muurattu umpeen, ja kaksi puoliympyrän muotoista tornia. Vasemmanpuoleinen torni, joka on alkuperäistä Aurelianuksen aikakauden tiilirakennetta, seisoo neliömäisen tiilistä rakennetun haudan päällä, kun taas oikeanpuoleinen torni, joka purettiin vuonna 1827, sijaitsi Quintus Hateriuksen haudan päällä. Portin julkisivussa oli todennäköisesti kolme suurta ikkunaa porttikaaren yläpuolella samoin kuin Porta Salariassa. Porta Nomentana on ainoa esimerkki Aurelianuksen alkuperäisistä porteista, jota ei ole päällystetty uudelleen.
Porta Nomentanasta itään ja kaakkoon sijaitsivat Porta praetoriana ja Porta Chiusa, ja luoteeseen Porta Salaria. Välittömästi Porta Nomentanan kaakkoispuolella on pieni sivuportti.
Porta Pia

Porta Pia on portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee kaupungin koillisosassa kohdassa, jossa Via Venti Settembre vaihtuu Via Nomentanaksi. Portin edustalla sijaitsee Piazzale di Porta Pia -aukio.
Porta Pian rakennutti paavi Pius IV vuonna 1564, ja se sai nimensä hänen mukaansa. Sen suunnitteli Michelangelo. Portin ulompi julkisivu rakennettiin vuonna 1868 paavi Pius IX:n aikana. Sen suunnitteli Virginio Vespignani, ja se korvasi varhaisemman portin yksinkertaisen porttiaukon tuolla puolella. Portin paikka on noin 100 metriä luoteeseen antiikin aikaisesta Porta Nomentanasta, jonka sen voi nähdä korvanneen.
Porta Pia on poikkeus Rooman kaupunginporttien joukossa siinä, että kaikissa muissa porteissa ulompi puoli on näyttävämpi. Porta Piassa portin sisempi puoli on näyttävämpi ja se on muun muassa varustettu tornilla. Portin oli tarkoitus muodostaa komea päätepiste Pius IV:n rakennuttamalle uudelle kadulle, nykyiselle Via Venti Settembrelle.
Porta Pinciana

Porta Pinciana on antiikin aikainen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee muurin pohjoissivulla.
Porta Pinciana rakennettiin Aurelianuksen muurin rakentamisen yhteydessä keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Se oli alun perin kuitenkin vain pieni sivuportti, ja Honorius muutti sen varsinaiseksi portiksi 400-luvulla. Portti sai Pincius-kukkulan tavoin nimensä alueen maat omistaneesta Pinciusten suvusta.
Portti on historiassa kuuluisa Belisariuksen puolustustoimista sen luona. Prokopios mainitsee portin usein. Portti oli yhä avoinna 700-luvulla, mutta se suljettiin 800-luvulla. Portin nimi oli alkanut korruptoitua jo 600-luvulla esimerkiksi muotoon "Porta Porciniana". Portti suljettiin uudelleen vuonna 1808 ja avattiin jälleen vuonna 1887.
Honorius muun muassa muutti oikeanpuoleisen neliömäisen tornin puoliympyrän muotoiseksi ja lisäsi vasemmalle pyöreän tornin. Portilla oli aiemmin kolme kerrosta, kuten vanhemmista kuvista voidaan nähdä. Portin kaari on travertiiniä, samoin kynnys, josta yhdestä kivilevystä on löydetty katkelmallinen hautakirjoituksen. Portin holvauksen lakikiveen on kaiverrettu kreikkalainen risti.
Porta Pincianasta itään sijaitsi Porta Salaria ja länteen Porta Flaminia (nyk. Porta del Popolo).
Porta Portese

Porta Portese on portti Gianicolon muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee Trasteveressä Tiberin länsipuolella pienen matkan päässä joesta.
Porta Portesen rakennutti paavi Innocentius X vuonna 1644. Sen voi nähdä korvanneen aiemmin puretun, Aurelianuksen muuriin kuuluneen antiikin aikaisen Porta Portuensiksen. Uusi portti rakennettiin 453 metriä vanhasta koilliseen eli lähemmäksi kaupunkia. Portin suunnitteli Marcantonio de Rossi.
Portissa on yksi kaarellinen porttiaukko. Ulkosivussa porttiaukon kummallakin puolella on syvennys patsaalle ja yläpuolella Innocentiuksen vaakuna. Porttia ei koskaan saatettu täysin valmiiksi, sillä patsaita ei koskaan tehty, eikä porttia rakennettu tornimaiseksi Porta San Pancrazion tavoin. Nykyisin portti on autoliikenteen käytössä yksisuuntaisena.
Porta Portuensis

Porta Portuensis oli antiikin aikainen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi muurin lounaissivulla lähellä Tiberin länsirantaa.
Porta Portuensis rakennettiin Aurelianuksen muurin rakentamisen yhteydessä keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Honorius rakennutti sen uudelleen vuonna 403. Portti sai nimensä siitä, että sen kautta kulki Roomasta Portukseen johtanut Via Portuensis. Porta Portuensiksesta sai nimensä San Lorenzo de Porta -kirkko, josta ei tiedetä mitään tarkempaa. Portti tuhottiin Urbanus VIII:n aikana, ja hänen seuraajansa Innocentius X rakensi uuden portin, Porta Portesen, 453 metriä lähemmäksi kaupunkia.
Portissa oli kaksi kaariholvattua porttiaukkoa ja puoliympyrän muotoiset tiilitornit, minkä vuoksi se muistutti Aurelianuksen aikaisia alkuperäisiä Porta Appiaa, Porta Flaminiaa ja Porta Ostiensista. Tästä syystä on vaikea nähdä, mitä Honoriuksen restauroinnit tarkalleen ottaen käsittivät.
Porta Portuensisiksesta luoteeseen sijaitsi Porta Aurelia (nyk. Porta San Pancrazio) ja kaakkoon Tiberin toisella puolella Porta Ostiensis (nyk. Porta San Paolo).
Porta praetoriana

Porta praetoriana oli antiikin aikainen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi muurin koillissivulla sille nimensä antaneen Castra praetorian pohjoissivulla. Porta praetorianan vaiheista tiedetään vain vähän. Se oli Castra praetorian pohjois-eteläsuuntaisen "cardo maximuksen" pohjoisportti, ja se on ainoa Castran porteista, joka on säilynyt nykyaikaan. Portti muurattiin kuitenkin umpeen jo varhain, ja sen arvellaan olleen ensimmäinen muurin porteista, jolle tehtiin näin. Portissa oli kolme ikkunaa porttiaukon yläpuolella.
Porta Salaria

Porta Salaria oli antiikin aikainen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi muurin pohjoissivulla.
Porta Salaria rakennettiin Aurelianuksen muurin rakentamisen yhteydessä keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Portti sai nimensä siitä, että sen kautta kulki Via Salaria. Keskiajalla portti tunnettiin myös nimellä "Porta Sancti Silvestri", koska sen kautta päästiin Priscillan katakombeihin, joihin Pyhä Sylvester haudattiin. "De mirabilibus urbis Romae" mainitsee portin kuitenkin sen oikealla nimellä.
Portissa oli yksi holviaukko, jonka holvaus oli tehty kivestä, ja sen yläpuolella oli tiilirakenteinen kaari, joka oli korjattu "opus mixtum" -tekniikalla. Porttia reunusti kaksi puoliympyrän muotoista tiilitornia, joista länsitorni saattoi olla Aurelianuksen aikaista alkuperäistä työtä. Tornien alle jäi varhaisempia hautoja. Itäisen tornin alta on löydetty Quintus Sulpicius Maximuksen hauta ja länsitornin alta Cornelia L. Scipionis f. Vatienin pyöreä hauta.
Portti kärsi suuria vaurioita Rooman valtauksen yhteydessä vuonna 1870, jonka jälkeen sen jäänteet purettiin ja paikalle rakennettiin uusi portti vuonna 1873. Se purettiin vuonna 1921.
Porta Salariasta kaakkoon sijaitsi Porta Nomentana ja länteen Porta Pinciana.
Porta San Giovanni

Porta San Giovanni on portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa Lateraanikirkon itäpuolella.
Porta San Giovanni, suomeksi Pyhän Johanneksen portti, rakennettiin paavi Gregorius XIII:n toimeksiannosta vuonna 1574. Sen suunnitteli Giacomo del Duca. Portti korvasi antiikin aikaisen Porta Asinarian ja sijaitsee heti sen länsipuolella. Portin nimi tulee Lateraanikirkosta, jonka virallinen nimi on San Giovanni in Laterano eli Lateraanin Pyhän Johanneksen kirkko.
Portissa oli alun perin yksi koristeellinen keskusaukko. Myöhemmin sen kummallekin puolelle on avattu kolme kaariaukkoa nykyistä Via Appia Nuovaa varten ja vielä aukot jalankulkijoille.
Porta San Pancrazio

Porta San Pancrazio, antiikin Porta Aurelia, on historiallinen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee portin länsisivulla Gianicolo-kukkulan huipulla.
Porta Aurelia rakennettiin alun perin Aurelianuksen muurin rakentamisen yhteydessä keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Portti sai nimensä siitä, että sen kautta kulki Via Aurelia. Portin alkuperäinen nimi esiintyy monissa antiikin ja keskiajan lähteissä, mutta 500-luvulla sitä kutsuttiin myös nimellä "Porta Pancratiana" läheisen San Pancrazion (Pyhä Pancratiuksen) kirkon mukaan, sekä nimellä "Porta Transtiberina".
Portin alkuperäiset rakenteet korvattiin paavi Urbanus VIII:n toimeksiannosta vuonna 1644. Tämä portti vahingoittui vuoden 1849 piirityksessä ja purettiin, ja sen tilalle rakennettiin nykyinen portti. Alkuperäisestä antiikin aikaisesta portista ei tunneta yksityiskohtaista piirrosta.
Porta San Sebastiano

Porta San Sebastiano, antiikin Porta Appia, on antiikin aikainen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee muurin eteläsivulla, ja sen kautta kulki Via Appia.
Historia.
Porta Appia rakennettiin Aurelianuksen muurin rakentamisen yhteydessä keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Portti sai nimensä siitä, että sen kautta kulki Via Appia. Portin nykyinen rakenne on suurimmaksi osaksi Honoriuksen aikaisten rakennustöiden tulosta, ja siihen on tehty myöhemmin erilaisia lisäyksiä. Portin alkuperäinen nimi esiintyy vielä "De mirabilibus urbis Romaessa" 1100-luvulla. Keskiajalla portti mainitaan monilla eri nimillä, jotka ovat Appia-nimen muunnoksia.
Nykyisin porttirakennuksessa toimii Museo delle Mura eli Rooman muurien museo. Se avattiin vuonna 1970.
Rakennelma.
Portin alin osa koostuu kaariholvatusta porttiaukosta, jota reunustavat tornien suorakulmaiset bastionimaiset alaosat. Alun perin Porta Appiassa, kuten myös Porta Flaminiassa, oli travertiinilohkareista tehdyt kaksoiskaaret, joita erotti keskellä oleva pilari, kuten Porta Portuensiksessa; jälkiä tästä rakenteesta voi nähdä portin oikealla puolella ulospäin mentäessä. Porttiaukon lakikiveen on kaiverrettu Kristus-monogrammi sekä kreikankielinen piirtokirjoitus .
Porttia reunustivat alun perin puolikaaren muotoiset tiilirakenteiset tornit. Myöhemmin ne korvattiin lähes puolikaaren muotoisilla torneilla. Myöhemmin, todennäköisesti Honoriuksen aikana, tornien alaosat rakennettiin suorakulmaisiksi bastioneiksi. Koko portin alaosa on päällystetty valkoisilla marmorilohkareilla ja sen yläosaa kiertää listoitus. Marmorit on ilmeisesti otettu muista rakennuksista, mahdollisesti osittain läheisestä Marsin temppelistä. Portin rakentamisessa käytettiin todennäköisesti myös Via Appian varrella olleiden hautojen kiviä.
Marmorirakenteen yläpuolella on toinen kerros, joka koostuu tiilillä ja tuffikivillä päällystetystä "opus caementiciumista". Tämä kerros jatkaa alempien suorakulmaisten tornien linjaa, ja se, kuten alempi osa, on rakennettu uudelleen tai päällystetty ainakin kerran. Porttiaukon yläpuolisessa kurtiinissa on kaksi viiden ikkunan riviä.
Näiden osien yläpuolella nousevat tornit lähes pyöreinä kahden kerroksen korkeuteen. Jokaisessa kerroksessa on viiden ikkunan rivi. Tornien korkeus on noin 28 metriä, ja sekä tornien että keskiosan päällä on hammastetut rintavarustukset.
Portin pohjois- eli sisäpuolella sijaitsee Drusuksen riemukaareksi virheellisesti kutsuttu kaari. Yhdessä portin myöhemmistä kunnostusvaiheista kaari otettiin käyttöön osana portin pohjoispuolelle muodostettua suojapihaa. Porta Appiasta pohjoiseen sijaitsi Porta Latina ja länteen Porta Ardeatina.
Porta Settimiana

Porta Settimiana, antiikin Porta Septimiana, on historiallinen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee muurin länsisivulla Tiberin länsipuolella ja heti Palazzo Corsinin eteläpuolella.
Porta Septimiana rakennettiin ilmeisesti jo Septimius Severuksen aikana, sillä sen kaaressa sanotaan alun perin olleen häneen liittynyt piirtokirjoitus. On todennäköistä, että tämä oli se portti, johon Severuksen elämäkerran kirjoittaja viittaa, eli portti, joka avautui alueelle, jossa sijaitsi paljon Severuksen rakennuttamia rakennuksia. Alue sai tästä nimen Septimianum.
Portti rakennettiin osaksi Aurelianuksen muureja keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Ensimmäinen maininta portista on "De mirabilibus urbis Romaessa" 1100-luvulla. Siinä esitetään portin nimelle mielikuvituksellinen etymologia – "septem Najades junctae Jano" (”seitsemän najadia yhdistyneenä Janukseen”) – joka johti myöhemmin vieläkin mielikuvituksellisempiin tulkintoihin. Portti rakennettiin uudelleen perustuksia myöten vuonna 1498 paavi Aleksanteri VI:n toimeksiannosta. Nykyisen muotonsa se sai vuonna 1798.
Portin lähellä sijaitsi kaksi siitä nimensä saanutta kirkkoa, S. Johannes de Porta ja S. Silvester juxta Portam Septimianam. Portista lounaaseen sijaitsi Porta Aurelia (nyk. Porta San Pancrazio) ja pohjoiseen Tiberin toisella puolella Porta Aurelia nova eli Porta Cornelia.
Porta Tiburtina

Porta Tiburtina, nykyisin myös "Porta San Lorenzo", on antiikin aikainen portti Aurelianuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi muurin itäsivulla.
Porta Tiburtina oli alun perin ilmeisesti vain kaari, jonka kautta Aqua Marcia, Aqua Tepula ja Aqua Julia -akveduktit ylittivät Via Tiburtinan. Augustus rakensi sen uudelleen vuonna 5 eaa., ja siinä on myös Vespasianukseen ja Septimius Severukseen viittaavia piirtokirjoituksia, jotka liittyvät vesijohtoihin. Kaari rakennettiin osaksi Aurelianuksen muuria keisari Aurelianuksen aikana noin vuonna 271. Nykyisestä portista ei näytä löytyvän mitään jälkiä Aurelianuksen aikaisesta työstä; arvellaan, että hän olisi vain lisännyt kaksi tornia kaaren molemmin puolin. Portti sai nimensä Via Tiburtinasta.
Portti kunnostettiin Honoriuksen aikana, kuten portin ulkopuolella oleva piirtokirjoitus kertoo. Hänen aikaansa kuuluvat todennäköisesti portin ulkopuolella olevat suuret suorakulmaiset tornit, jotka, kuten muuallakin, saattoivat korvata alkuperäiset Aurelianuksen aikaiset puolipyöreät tornit. Hän rakensi myös sisemmän kivikaaren, joka muodosti sisemmän suojapihan, kuten Porta Appiassa ja muualla. Suurin osa siitä poistettiin paavi Pius IX:n aikana vuonna 1869.
Portissa on yksi kaariholvattu porttiaukko. Sen lakikivessä olevan häränpään vuoksi portista käytettiin myös nimeä "Porta Taurina", joka esiintyy "Liber pontificalis" -teoksessa Aleksanteri I:n ja Anastasius I:n elämäkerroissa sekä "Mirabilia urbis Romaessa". 700-luvulla portti tunnettiin nimellä "Porta Sancti Laurentii", koska se johti samannimiselle kirkolle. "De mirabilibus urbis Romae" mainitsee sekä ”Porta Tiburtinan” että ”Porta Aquileian”, joka ”tunnetaan nykyään nimellä Sancti Laurentii” ("porta Aquileia, que nunc Sancti Laurentii dicitur").
Porta Tiburtinasta pohjoiseen sijaitsivat Porta Chiusa ja Porta praetoriana ja eteläkaakkoon Porta Praenestina (nyk. Porta Maggiore).
Barry McCaffrey

Barry Richard McCaffrey (s. 17. marraskuuta 1942 Taunton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen kenraali.
McCaffrey valmistui West Pointista vuonna 1964. Hän palveli Vietnamin sodassa ja sai muun muassa kaksi Distinguished Service Crossia, kaksi Silver Staria sekä kolme Purple Heartia. McCaffrey jäi vakituisesta palveluksesta vuonna 1996 neljän tähden kenraalina. Hän johti Office of National Drug Control Policya vuosina 1996–2001. McCaffrey on toiminut NBC Newsin sotilasanalyytikkona ja konsultointiyhtiö BR McCaffrey Associatesin johtajana.
McCaffrey totesi vuonna 2018, että presidentti Donald Trump kieltäytyi suojaamasta Yhdysvaltain elintärkeitä intressejä Venäjän hyökkäyksiltä. Hän katsoi Trumpin aiheuttavan vakavan kansallisen turvallisuusuhan. Hänen mukaansa oli ilmeistä, että Trump tuntemattomasta syystä oli Vladimir Putinin vaikutuspiirissä.
Siuntion veistämö

Siuntion veistämö (ruots. "Sjundeå skeppsvarv") oli keskiajalla Siuntion Kalvön saaressa sijainnut laivaveistämö. Veistämö oli toiminnassa noin vuodesta 1572 vuoteen 1585. Siuntion veistämön päällikkönä toimi laivuri Sven Birgersson ja töitä valvoi itse yliamiraali Klaus Fleming, joka asui Suitian linnassa Siuntiossa.
Usein pienemmät veneveistämöt valmistivat pienempiä aluksia, kuten kaleereja. Tiedetään kuitenkin, että Klaus Fleming valvoi sotalaivan rakentamista kuningas Juhana III:lle Siuntion veistämöllä. Alus lykättiin vesille vuonna 1574, mutta vasta vuonna 1585 se oli valmistunut lähetettäväksi Tukholmaan.
Sosiaalityöntekijäin liitto

Sosiaalityöntekijäin liitto ry on suomalainen ammattijärjestö. Se on perustettu joulukuussa 2024 vastaamaan sosiaalityöntekijöiden ammatillisen edunvalvonnan tarpeeseen. Liitto valvoo jäsentensä ammatillisia etuja. Se pyrkii parantamaan sosiaalityöntekijöiden työoloja, työhyvinvointia, palkkausta sekä alan yleisiä toimintaedellytyksiä. 
Liiton tarkoituksena on ajaa sosiaalityön arvostusta Suomessa. Liitto pyrkii edistämään sosiaalityön tutkimuksen ja sosiaalityön käytännön tuottaman tiedon käyttöä Suomen yhteiskuntapolitiikassa.
Moronin kansainvälinen lentoasema

Moronin kansainvälinen lentoasema tai täsmällisemmin Moronin prinssi Saïd Ibrahimin kansainvälinen lentoasema (, ; lyh. AIMPSI, ) on Komorien pääkaupunki Moronia palveleva kansainvälinen lentoasema Iso-Komorin saarella. Lentoasema sijaitsee Hahayan kylän lähistöllä, noin 20 kilometriä Moronista pohjoiseen. Myös nimitystä Hahayan lentoasema on käytetty. 
Moronin kansainvälinen lentoasema on Komorien suurin lentoasema ja ainoa, jonne on säännöllisiä kansainvälisiä reittilentoja. Lentoaseman toimintaa ohjaa pörssiyhtiö ADC (Aéroports Des Comores). 
Lentoasemalta on päivittäin lentoja Komorien kahdelle muulle saarelle (Anjouan ja Mohéli) sekä Mayottelle. Lisäksi on ainakin toisinaan kansainvälisiä lentoja Egyptiin, Etiopiaan, Madagaskarille, Etelä-Afrikkaan, Keniaan, Reunionille, Seychelleille, Tansaniaan ja Turkkiin. Vuonna 2018 lentoaseman kautta kulki runsas 160 000 kansainvälisten lentojen matkustajaa.
&lt;br clear=left&gt;
Uskonto Komoreilla

Tämä artikkeli käsittelee Komorien uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Komorien suurin uskonto on islam, johon kuuluu lähes koko väestö. Ainoastaan 1,9 prosenttia väestöstä edustaa alkuperäisuskontoja tai kristinuskoa.
Islam.
Suurin osa väestöstä on muslimeja, ja heistä lähes kaikki ovat sunnalaisia. Sunnien ja šiiojen välillä ei ole jyrkkää jakolinjaa, ja useimmat muslimit kunnioittavat näiden suuntauksien välisiä opillisia eroja.
Muut uskonnot.
Komoreilla asuu satoja ulkomaalaisia, jotka muodostavat pääosan muihin uskontoihin kuuluvasta väestöstä. Näihin ryhmiin lukeutuvat hindut, Jehovan todistajat sekä kristillisten kirkkojen (roomalaiskatolisten ja protestanttisten) jäsenet. Muutamat ulkomaalaiset uskontotaustaiset toimijat ovat toteuttaneet Komoreilla humanitaarisia ohjelmia, mutta hallituksen kanssa tehdyn sopimuksen mukaan ne eivät harjoita käännytystyötä.
Långsele

Långsele on taajama Sollefteån kunnassa Västernorrlandin läänissä Ångermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 523 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ramsele

Ramsele on taajama Sollefteån kunnassa Västernorrlandin läänissä Ångermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 768 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Junsele

Junsele on taajama Sollefteån kunnassa Västernorrlandin läänissä Ångermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 729 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Junselessa sijaitsee eläintarha, jossa on edustettuna noin 25 eri lajia. Eläintarhan yhteydessä toimivat sirkus ja pienille lapsille suunnattu leikkipuisto.
Näsåker

Näsåker on taajama Sollefteån kunnassa Västernorrlandin läänissä Ångermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 500 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Näsåkerin lähellä sijaitsee Nämforsenin kalliopiirrosalue.
Ivar Sundvik

Ivar Sundvik (1909–1986) oli ruotsalainen toimittaja ja virkamies. Hän toimi "Aftontidningenin" päätoimittajana vuosina 1952–1956, "Stockholms-Tidningenin" politiikan toimituksen päällikkönä 1959–1965 ja myöhemmin pääministerin kanslian lehdistösihteerinä. Vuosina 1970–1975 Sundvik oli Ruotsin pääkonsuli Ahvenanmaalla.
143 (luku)

143 (sataneljäkymmentäkolme) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 142 ja seuraa luku 144.
Fabrice Gatambiye

Fabrice Gatambiye Ngarura (s. 19. tammikuuta 2000 Kongon demokraattinen tasavalta) on kongolaislaissyntyinen suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Vasa IFK:ta.
Seuraura.
Gatambiye on Vaasan Palloseuran kasvatti. Gatambiye pääsi osaksi edustusjoukkueen harjoituksia jo 15-vuotiaana hänen saatuaan kutsun alle 16-vuotiaiden Ruotsi-maaotteluihin. Seuraavana kautena 2016 Gatambiye allekirjoitti Vepsun kanssa nelivuotisen sopimuksen vuoteen 2019 saakka, johon sisältyi kolmen vuoden optio joka kattaisi kauden 2022.
Gatambiye pelasi ensimmäisen ammattiottelunsa VPS Akatemiassa Kolmosessa 15.6.2017 Esse IK:ta vastaan. Gatambiye sai enemmän vastuuta kaudella 2018 ja pääsi ensimmäistä kertaa kentälle vaihtopenkiltä Veikkausliiga-ottelussa 7.4.2018 FC Interiä vastaan pelatussa pelissä ja samoin 22.4 IFK Marienhaminaa vastaan. Gatambiye pääsi jo kahden Veikkausliiga ottelun jälkeen Vepsun avauskokoonpanoon, kun VPS kohtasi PS Kemin kotikentällään. Gatambiye teki vaikutuksen kyseisessä pelissä tekemällä voittomaalin.
Gatambiye sai tasaisesti peliaikaa akatemiasta ja edustuksesta seuraavina kausina vakiinnuttaen itsensä osaksi vaihtopenkkiä. Gatambiye koki loukkaantumisia kaudella 2019 ja allekirjoitti Vepsun kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen, jossa oli yhden vuoden jatkomahdollisuus. Gatambiye jätti Vepsun 2021 kauden jälkeen. Hän pelasi Palloseurassa 17 Veikkausliiga ottelua ja 40 Ykkösen ottelua.
Gatambiye liittyi Gnistaniin vahvistuksena yksivuotisella sopimuksella, kun seura alkoi suunnitella nousua Veikkausliigaan. Gatambiye pelasi Gnistanin 27:stä pelistä 21:ssä ja avasi näistä 12:ssa. Hän siirtyi Gnistanin sopimuksen loputtua Vasa IFK:hon.
Maajoukkue.
Gatambiye nimettiin Kimmo Lipposen toimesta 27 henkiseen ryhmään maajoukkue-ehdokasleirille vuonna 2015. Gatambiye on myös pelannut U-16 maajoukkueen kanssa kaksi harjoitusottelua Ruotsia vastaan.
Yksityiselämä.
Gatambiye on syntynyt Kongon demokraattisessa tasavallassa. Gatambiye pakeni Kongon sisällissotaa perheineen Ruandaan 2001 ja myöhemmin 2009 Suomeen. Gatambiye opiskelee Vaasan Yliopistossa automaatio- ja tietotekniikan Diplomi-insinööriksi.
Gatambiye on myös Vaasan Kristillisdemokraattien johtokunnan jäsen.
Uskonto Nigeriassa

Tämä artikkeli käsittelee Nigerian uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Nigerian suurin uskonto on islam, johon kuuluu hieman yli puolet väestöstä eli 53,5 prosenttia. Suurin osa lopusta väestöstä tunnustaa kristinuskoa.
Islam.
Nigerian suurin uskonto on islam, jonka vallitseva muoto on sunnalaisuus. Ahmadiyya-liike vaikuttaa Lagosissa ja Abujassa. Hausa-Fulani- ja Kanuri-kansanryhmien hallitsema pohjoinen alue on pääosin muslimien hallitsemaa.
Kristinusko.
Nigerian kristittyihin kuuluvat roomalaiskatoliset, anglikaanit, baptistit, metodistit, presbyteerilaiset ja kasvava määrä evankelisia ja helluntailaisia sekä mormoneja. Pohjoisessa on kuitenkin asunut merkittävästä muslimiväestöstä huolimatta kristittyjä yhteisöjä, jotka ovat solmineet avioliittoja muslimien kanssa jo yli 50 vuoden ajan. Eteläosien etniset ryhmät ovat pääasiassa kristittyjä.
Muut uskonnot.
Lounaisosassa asuva joruba-kansa on suurelta osin joko kristittyä tai islaminuskoista. Jorubat harjoittavat kuitenkin edelleen kansan perinteisiä uskontoja.
Publicistklubben

Publicistklubben (lyh. PK) on ruotsalainen vuonna 1874 perustettu toimittajajärjestö. Siihen kuuluu myös kirjailijoita, opettajia ja tutkijoita. Publicistklubbenin tavoite on puolustaa lehdistön- ja sananvapautta sekä käydä journalismia koskevaa keskustelua. Lisäksi se jakaa erilaisia stipendejä ja muun muassa Anna Politkovskajan mukaan nimettyä palkintoa, jonka sai ensimmäisenä Dawit Isaak vuonna 2007.
Robert Aschberg

Robert Aschberg (s. 19. maaliskuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen toimittaja ja televisiojuontaja. Hän aloitti uransa "Expressenissä" 1980-luvulla ja tuli tunnetuksi räväkästä tyylistään TV3:n "Diskutabelt" -keskusteluohjelman juontajana. Aschberg on tuotantoyhtiö Strix Televisionin osaomistaja ja oli sen toimitusjohtaja 2005–2008. Vuodesta 2019 hän on johtanut Publicistklubben-toimittajajärjestöä. Aschberg on julkaissut kirjoja salanimellä Otto Ruben Svensson.
Yksityiselämä.
Ashberg on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hänen isoisänsä oli Olof Aschberg.
Aschberg

Aschberg on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Soiva Siili

Soiva Siili on oululainen lastenmusiikkiyhtye, joka perustettiin vuonna 1995.
Yhtyeen perustajat, Markus Lampela ja Kyösti Salmijärvi, aloittivat yhteistyönsä päiväkodissa, jossa he sävelsivät lauluja varhaiskasvatuksen tarpeisiin. Vuosien myötä Soiva Siili on vakiinnuttanut asemansa merkittävänä lastenmusiikin toimijana, ja sen perusajatus on säilynyt muuttumattomana: musiikki toimii kasvatuksen ja oppimisen välineenä. Soiva Siili esittää pääosin Salmijärven ja Lampelan säveltämää ja sanoittamaa musiikkia. Duon soitinvalikoima on laaja ja monipuolinen: Salmijärvi vastaa laulusta ja kitarasta, kun taas Lampela laulaa sekä soittaa erilaisia pillejä, huuliharppuja ja etnisiä puhallinsoittimia.
Vuodesta 2005 lähtien Salmijärvi ja Lampela ovat työskennelleet päätoimisesti lastenmusiikin parissa. Soiva Siili esiintyy aktiivisesti päiväkodeissa, kouluissa sekä lasten- ja perhetapahtumissa, tehden vuosittain noin 170 keikkaa. Konserttien lisäksi duo järjestää lauluntekotyöpajoja. Yhtye toimii joustavasti eri kokoonpanoilla, esiintyen sekä duona että viisihenkisenä orkesterina. Lisäksi Soiva Siili on mukana poikkitaiteellisissa projekteissa, joissa yhdistyvät teatteri, tanssi ja kuvataide. Esitykset voivat olla suunnattuja myös nuorille, aikuisille tai senioreille.
Lampela ja Salmijärvi ovat tuoneet esiin huolensa lastenmusiikin asemasta, sillä sen näkyvyys esimerkiksi radiossa ja palkintogaaloissa on vähentynyt. He korostavat aikuisten vastuuta tarjota lapsille heidän omaan ikäryhmäänsä suunnattua musiikkia. Musiikkialan muutoksista huolimatta Soiva Siili jatkaa aktiivista toimintaansa muun muassa musiikkityöpajojen kautta.
Soiva Siili on esiintynyt kansainvälisesti muun muassa Kiinassa, Englannissa, Norjassa, Ruotsissa, Virossa, Luxemburgissa, Unkarissa, Italiassa ja Venäjällä. Yhtye on julkaissut viisi CD-levyä, ja Oulun kaupunki nimesi sen vuoden 2012 Oulun Vuoden Taiteilijaksi. Vuonna 2014 Soiva Siili palkittiin Lastenkulttuurin valtionpalkinnolla.
The Age

The Age on australialainen Melbournessa päivittäin ilmestyvä sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1854. Se on maansa arvostetuimpia. Painetulla lehdellä oli vuonna 2024 arkisin keskimäärin 240 000 lukijaa ja lauantaisin 389 000. Kuukausitasolla "The Age" tavoittaa painetun lehden ja verkkouutistensa kautta noin joka viidennen australialaisen. Sitä luetumpi on vain "The Sydney Morning Herald".
Eduard Profittlich

Eduard Profittlich SJ (1890–1942) oli saksalaissyntyinen jesuiitta ja katolinen pappi Virossa, sittemmin katolisen kirkon apostolinen asiainhoitaja vuodesta 1931 ja myöhemmin Hadrianopoliksen titulaariarkkipiispa vuodesta 1936.
Hän kuoli neuvostoliittolaisessa vankilassa vuonna 1942. Vuonna 1990, Viron itsenäisyyden palauttamisen jälkeen, maan korkein neuvosto rehabilitoi hänet ja tunnusti hänen marttyyriutensa.
Lokakuussa 2017 hiippakunnan postulaattori tohtori Marge Paas jätti pyynnön aloittaa virallinen tutkimus Jumalan palvelijan, arkkipiispa Eduard Profittlichin SJ:n, elämästä, työstä, hyveistä ja marttyyriudesta.
Paavi Franciscus hyväksyi hänen autuaaksijulistamisensa, ja se on määrä toteuttaa vuonna 2025. 
Paavi Franciscuksen Tallinnan-vierailun aikana 24. syyskuuta 2018 hän kysyi arkkipiispa Profittlichista ja lausui italiaksi “Santo Subito” (“tulkoon hän heti pyhäksi”).
Virallinen lupa annettiin 18. joulukuuta 2024, ja autuaaksijulistaminen järjestetään 6. syyskuuta 2025. 
Autuaaksijulistaminen toteutettiin Tallinnassa 6. syyskuuta 2025. Tilaisuuden toimitti paavin edustajana Wienin kardinaali Christoph Schönborn. Messuun osallistuivat myös Krakovan kardinaali Stanisław Dziwisz, arkkipiispa Georg Gänswein, apostolinen nuntius Baltian maissa Philippe Jourdan (Tallinnan piispa) sekä Trierin piispa Stephan Ackermann. Messun aikana soitti ja lauloi Tallinnan Pyhän Pietarin ja Paavalin katedraalin kuoro, jota johti Pille Raitmaa ja säesti Mari Järvi. 
Profittlich aloitti myös Viron ensimmäisen katolisen kirkollisen viikkolehden, "Kiriku Elu" ("Kirkon elämä"), julkaisemisen.