Amadou-Mahtar M’Bow

Amadou-Mahtar M’Bow (20. maaliskuuta 1921 Dakar – 24. syyskuuta 2024 Dakar) oli senegalilainen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Unescon pääsihteerinä 1974–1987. Hänen kaudellaan Unesco perusti muun muassa Maailmanperintökomitean ja Tiedonvälityksen kansainvälinen kehitysohjelman. M’Bow sai kaudellaan paljon kritiikkiä taloudellisista epäselvyyksistä, ja muun muassa Yhdysvallat vetäytyi järjestön toiminnasta. M’Bow toimi kotimaassaan Senegalissa opetusministerinä sekä kulttuuri- ja nuorisoministerinä.
Nuoruus ja opiskelu.
Amadou-Mahtar M’Bow syntyi Dakarissa 1921 ja kasvoi pienellä paikkakunnalla. Hän oppi perinteisiä maanviljely- ja eläintenhoitotaitoja. Hän osallistui vapaaehtoisena toiseen maailmansotaan Ranskan maavoimissa.
M’Bow opiskeli sodan jälkeen historiaa Pariisin yliopistoossa ja palasi vuonna 1951 Senegaliin. Hän toimi opetustehtävissä kahden vuoden ajan ja sitten johti Senegalin ja Mauritanian perusopetusjärjestelmän luomista.
Ura.
Ministerinä ja itsenäisyystaistelijana.
M’Bow toimi vuosina 1957–1958 Senegalian itsehallinnollisen ajan hallituksessa opetus- ja kulttuuriministerinä. M’Bow riitautui Senegalin tulevan presidentin Léopold Sédar Senghorin kanssa. Tämä kannatti monien muiden kansallismielisten johtajien kanssa pidempää yhteyttä Ranskaa, kun taas M’Bow kannatti nopeaa ja täydellistä itsenäistymistä. M’Bow erosi ministerin tehtävistä osallistuakseen taisteluun itsenäisyydestä.
Senegalin itsenäistymisen jälkeen M'Bow toimi vuosina 1966–1968 opetusministerinä ja 1968–1970 kulttuuri- ja nuorisoministerinä sekä istui samaan aikaan kansalliskokouksessa. Hän oli myös Senegalin Unesco-delegaation johdossa.
Unescossa.
M’Bow valittiin 1970 Unescon apulaispääsihteeriksi ja vuonna 1974 pääsihteeriksi. Hänet valittiin René Maheun seuraajaksi, ja hänestä tuli ensimmäinen mustan Afrikan edustaja merkittävän kansainvälisen järjestön johdossa. Hän toimi pääsihteerinä kaksi kautta, sillä hänet valittiin toiselle kaudella 1980. Hän keskittyi pääsihteerikaudellaan edistämään konsesusta Unescon päätöksentekoprosessissa ja puolustamaan virkamiesten itsenäisyyttä.
M’Bowin aikana Unesco loi useita pitkäaikaisia projekteja ja ohjelmia. Maailmanperintökomitea perustettiin 1976 neljä vuotta aiemmin solmitun maailmanperintösopimuksen pohjalta. Tiedonvälityksen kansainvälinen kehitysohjelma puolestaan luotiin 1981.
M’Bow sai paljon kritiikkiä varsinkin toisen virkakautensa aikana. Hän perusti 1980 viestinnän haasteita käsittelevän komission, jota johti irlantilainen Seán MacBride. MacBriden reportin mukaan kehitysmaiden valtioiden tulisi päästä helpommin käsiksi uuteen mediatekniikkaan. Komission raportin ongelmallisin kohta koski hallitusten mahdollisuuksia epäreiluina pidettyinä juttujen kiistämiseen. Monet valtiot syyttivät MacBridea ja M’Bowia sensuurin edistämisestä. Unescon ohjelma lakkautettiin 1983.
M’Bow keskitti Unescon toiminnan Pariisin päämajaan ja käytti 80 prosenttia budjetista siellä. Häntä syytettiin myös nepotismista ja taloudellisista epäselvyyksistä. Hänellä oli kuusi virallista autoa ja suurempi henkilöstö kuin YK:n pääshteerillä. Hän myös otti vastaan erilaisia kunnianosoituksia, vaikka Unescon säännöt kielsivät ne. Yhdysvallat vetäytyi Unescosta 1984. Britannia ja Singapore seurasivat seuraavana vuonna. M'Bowin puolustajat sanoivat hänen antaneen äänen kehitysmaille.
M’Bow kampanjoi kolmannen kauden puolesta Sambian presidentin Kenneth Kaundan tuella. Uneon 50-jäseninen johtoryhmä äänesti syyskuussa 1987 uudesta pääsihteeristä. M’Bow sai ensimmäisellä kierroksella vain kolmen äänen päähän jatkokaudesta. Hän vetäytyi kuitenkin kisasta neljän äänestyskierroksen jälkeen. Neuvostoliiton johtamat maat todennäköisesti pelkäsivät jäävänsä ainoina maina maksamaan Unescon kustannuksia muiden maiden vetäytyessä, jos M’Bow valittaisiin uudestaan pääsihteeriksi. Espanjalainen Federico Mayor Zaragoza valittiin hänen seuraajakseen.
M’Bow vetäytyi Unescon pääsihteerikausiensa jälkeen kotimaahansa Senegaliin. Hän kuoli 103-vuotiaana vuonna 2024.