Psilocybe pelliculosa

Psilocybe pelliculosa on madonlakkeihin ("Psilocybe") kuuluva sienilaji, jota tavataan Pohjois-Amerikassa ja mahdollisesti Euroopassa. Se on psilosybiinisieni.
Kuvaus.
Lakin leveys on 0,5–3 senttimetriä. Nuori lakki on tylppäkärkisen kartiomainen, mutta ajan myötä se muuttuu enemmän kellomaiseksi. Lakin reunat eivät yleensä ole sisäänpäin kääntyneet. Heltat kuultavat lakin reunojen läpi, ja lakin reunaa kiertää usein haalea raita. Sieni on kosteusmuuntuva: kostea lakki on kastanjanruskea, mutta kuivuessa se vaalenee keltaiseksi. Heltat vaihtelevat tasatyvisestä miltei irtotyviseen. Helttojen väri on himmeän kanelinruskea ja tummuu vanhemmiten itiöiden takia. Jalka on 40–80 millimetriä pitkä ja 1–2,5 millimetriä leveä. Jalan väritys vaihtelee valkeahkosta harmahtavaan ja ruskehtavaan. Vanhemmiten ja koskettaessa sieni saattaa sinertyä hieman. Itiölaskeuma on violettimainen.
"Psilocybe pelliculosan" voi sekoittaa muun muassa myrkkynääpikkään ("Galerina marginata"), jolla kuitenkin on yleensä rengas jalassa. Toinen samankaltainen sieni on "Hypholoma dispersum". Madonlakeista "Psilocybe pelliculosa" -lajia muistuttavat ainakin "Psilocybe silvatica" ja suippumadonlakki ("Psilocybe semilanceata"). "Psilocybe pelliculosa" ja "Psilocybe silvatica" ovat ulkonäöltään lähes identtiset, mutta ne erottaa toisistaan itiöiden pituuden perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"Psilocybe pelliculosaa" tavataan Yhdysvalloissa (Kalifornian pohjoisosissa, Oregonissa, Washingtonissa ja Idahossa) ja Kanadassa (Brittiläisessä Kolumbiassa), mutta havaintoja on myös Euroopasta. Pitkäkosken alueelta Helsingistä on kirjattu havainto, ja vuonna 2019 lajia löydettiin Bærumin kunnasta Norjasta.
"Psilocybe pelliculosa" kasvaa pitkälle lahonneella havupuulla, karikkeessa ja ligniinipitoisessa mullassa. Sitä tavataan muun muassa polkujen ja umpeen kasvavien metsäteiden varsilla. "Psilocybe pelliculosa" kasvaa Pohjois-Amerikan luoteisosien ikimetsissä, mutta se on samalla hyvin yleinen avohakkuiden laji. Se voi muodostaa kymmenien tuhansien itiöemien esiintymiä muutaman vuoden ikäisille hakkuualueille.
Taksonomia.
Alexander Hanchett Smith kuvasi "Psathyra pelliculosa" -lajin vuonna 1937, ja yhdessä Rolf Singerin kanssa hän siirsi sen madonlakkeihin ("Psilocybe") vuonna 1958. "Psilocybe pelliculosa" on hyvin samannäköinen kuin "Psilocybe silvatica", ja niitä on pidetty toistensa lähimpinä sukulaisina tai jopa synonyymeinä. DNA-tutkimusten perusteella "Psilocybe pelliculosa" on kuitenkin läheisempää sukua suippumadonlakille kuin "Psilocybe silvaticalle".
Psykoaktiivisuus.
"Psilocybe pelliculosa" on psilosybiinisieni, joka sisältää psilosybiiniä ja baeokystiiniä. Paul Stametsin mukaan sieni on psykoaktiivisuudeltaan heikko tai keskinkertainen. Sienen psilosybiinipitoisuus vaihtelee: analysoitujen sienien kuivapainosta ainetta on ollut 0,08–0,71 prosenttia. Kuivatun sienen baeokystiinipitoisuudeksi on mitattu korkeintaan 0,05 prosenttia. Psilosiinia sienestä on havaittu vain pieniä määriä. "Psilocybe pelliculosalla" on suippumadonlakin tapaan havaittavissa vain hienoista sinertymisreaktiota. Tämä johtuu siitä, että myös suippumadonlakki sisältää vain vähän psilosiinia, joka hapettuessaan aiheuttaa sienien sinertymistä.