tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Malminkartanon Peto

Malminkartanon Peto on vuonna 1960 perustettu helsinkiläinen jalkapalloseura. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2025 Vitosessa.
Historia.
1960–1969.
Seuran historia juontaa juurensa jo 1950-luvulle, jolloin seurasta käytettiin nimeä SOK:n Pallo. Järjestäytynyt seuratoiminta alkoi kuitenkin nimellä Peli-Toverit ry (PeTo) marras-joulukuussa 1960. Toiminta sijaitsi alussa Töölössä, josta painopiste siirtyi hiljalleen Kallion suuntaan. Toiminta hiljeni hetkeksi heti 1960-luvun alussa, mutta aktivoitui uudelleen 1960-luvun puolessa välissä.
1970–1979.
1970-luvulle tultaessa seura alkoi kasvaa, kun useamman aikuisten joukkueen lisäksi toiminta laajeni junioreihin. Junioritoiminta alkoi, kun Peli-Toverit perusti ensimmäiset C- ja D-juniorien joukkueet. Historian ensimmäiset harjoitukset pidettiin Taivallahden hiekkakentällä C-pojille vuonna 1970.
Seuran joukkuemäärä vaihteli läpi vuosikymmenen 4–10 joukkueen välillä. Suurimmillaan toiminta oli vuonna 1976, kun joukkueita oli 10, (3 miesten joukkuetta ja 7 juniorijoukkuetta) ja seuran jäsenmäärä reilusti yli 200.
Miesten edustusjoukkue pelasi suurimman osan ajasta IV-divisioonassa, välillä tippuen sarjaporrasta alemmas vain noustakseen sieltä takaisin. Vuosikymmenen alkupuolella myös naisille oli oma joukkueensa, joka pelasi parhaimmillaan SM-sarjaa, mutta naisjoukkueen toiminta loppui kesken kauden 1973.
Vuonna 1974 Peli-Toverit, HPS ja Ponnistus perustivat yhteisesti Vallilan Nappulaliigan (VNL), jonka tarkoituksena oli ""jäsenseurojensa keskuselimenä toimien edistää poikien fyysisen ja henkisen kunnon ylläpitämistä sekä tukea ja edistää yhteisiä pyrkimyksiä nappulajalkapalloilun piirissä”." VNL toimi eri muodoissa perustamisesta alkaen aina 2000-luvulle saakka.
1980–1989.
80-luvulla seuran junioritoiminta alkoi yhä vahvemmin keskittyä Kannelmäkeen ja Malminkartanoon, jossa pääosa seuran junioreista asui. Tästä syystä myös juniorien kotikenttänä toimi Kannelmäki. Edustusjoukkue jatkoi edelleen yleishelsinkiläisenä joukkueena, pelaten kotiottelunsa Käpylän urheilupuistossa.
Seuran jäsen- ja joukkuemäärä vaihteli läpi vuosikymmenen, niin että joukkuemäärä pysyi alle kymmenessä ja jäsenmäärä välillä 100–200. Edustusjoukkue jatkoi liikettä IV- ja V-divisioonien välillä. Vuoden 1980 vuosikokouksessa päätettiin seuran nimenvaihdoksesta Malminkartanon Petoksi, jolla tavoiteltiin vahvempaa identifioitumista sekä keskittymistä alueelle, jossa seuran junioripelaajat asuvat.
2000–2009.
Vuosituhannen vaihteen jälkeen seuran toiminta alkoi supistua. Kun vielä edellisellä vuosikymmenellä joukkueita oli kymmenkunta, oli niitä vuonna 2009 enää kolme, miesten edustusjoukkue ja kaksi juniorijoukkuetta. Seuran jäsenmäärä pieneni alle sadan. Edustusjoukkue pelasi vielä vuosituhannen alussa Nelosta, mutta kahden putoamisen jälkeen vuosikymmenen lopussa sarjana oli Kutonen.
Tunnettuja entisiä pelaajia.
Sakari Mattila, jalkapalloilija
Heikki Kuula, muusikko
Roni Peiponen, jalkapalloilija
Roni Bäck, tubettaja
Susanne Sundfør

Susanne Sundfør (s. 19. maaliskuuta 1986) on norjalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on kotoisin Haugesundista. Sundførin esikoissingle "Walls" ja esikoisalbumi "Susanne Sundfør" ilmestyivät vuonna 2007, ja molemmat nousivat VG-listan kolmannelle sijalle. Hänet palkittiin tuona vuonna parhaan naisartistin Spellemannprisen-palkinnolla. Vuonna 2010 hän sai saman palkinnon parhaana populäärimusiikin säveltäjänä, ja 2015 Sundfør voitti peräti kolmessa kategoriassa. Sundfør teki vuoden 2020 "Atlantic Crossing" -televisiosarjan tunnusmusiikin.
Meksikonsirkku

Meksikonsirkku ("Oriturus superciliosus") on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Meksikossa.
Koko ja ulkonäkö.
Meksikonsirkku kasvaa 15–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaki on punaruskea, naama musta ja leveät silmäkulmajuovat ovat valkoiset. Meksikonsirkun selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat ja niissä on runsaasti mustia juovia. Linnun rinta ja vatsa ovat vaalean harmaat ja kyljet kellertävät. Alalaji "O. s. superciliosus" on värisävyiltään tummempi kuin alalaji "O. s. palliatus".
Levinneisyys ja elintavat.
Meksikonsirkku elää Meksikossa Sonoran osavaltiosta Veracruzin osavaltioon. Lajin elinympäristöä ovat pöytävuorten niityt ja muut ruohomaat sekä avoimet mäntymetsät. Se liikkuu vajaan kymmenen linnun ryhminä.
Kauhavan työväentalo

Kauhavan Työväentalo on vuonna 1919 valmistunut Kauhavan kaupungissa sijaitseva työväentalo.
Rakennus.
Kaksikerroksinen rakennus valmistui vuonna 1919.
Ilya Kaminsky

Ilya Kaminsky (s. 18. huhtikuuta 1977 Odessa, Ukrainan SNT) on yhdysvaltalainen runoilija, taustaltaan ukrainanjuutalainen, venäjänkielinen ja kuuro.
Kaminsky muutti 16-vuotiaana perheensä kanssa Yhdysvaltoihin. Hän kuuroutui neljävuotiaana sairastettuaan sikotaudin mutta sai kuulolaitteen Yhdysvalloissa.
Kaminskyn englanninkielinen esikoisteos "Dancing in Odessa" ilmestyi 2004, Christina Sandun suomennos "Me tanssimme Odessassa" vuonna 2023. Toinen runokokoelma "Deaf Republic" ilmestyi 2019.
Hyperolius argus

Hyperolius argus on ruokosammakoiden heimoon kuuluva sammakkolaji.
Kuvaus.
Koiraan tunnistaa vihreästä ohuesta dorsolateraalisesta juovasta, naaraan taas suurista pyöreistä laikuista. Sukupuolten välinen värin eroavaisuus on selvä: koiraat ovat nurmenvihreitä tai kellertäviä, naaraat ovat vaalean- tai tummanruskeita, joilla on vaaleita, mustareunaisia juovia ja pyöreitä selkäläiskiä. Vatsapuoli on oranssi, raajat ja jalat punaiset. Pupilli on vaakasuora. 
Elinympäristö ja elintavat.
Hyperolius argus elää veden lähellä matalalla, tiheällä, kostealla savannilla ja niityillä. Pesiminen tapahtuu matalissa aavikkojärvissä, pienissä järvissä ja soissa. 
Ravinto.
Mölysammakko syö samaa kuin muutkin sammakot: matoja, hyönteisiä, toukkia, kotiloita ja muita selkärangattomia. Suurikokoisimmat yksilöt voivat syödä herhiläisiä, kalanpoikasia, muita sammakoita ja jopa pieniä lintuja.
Levinneisyys.
Hyperolius argus on levinnyt Etelä-Somalian rannikon alamailta eteläiseen Keniaan, Tansaniaan, Malawiin, Itä-Zimbabween ja Mosambikiin.
Our Song (Taylor Swiftin kappale)

Our Song on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2006. Kappale on mukana Swiftin esikoisalbumilla "Taylor Swift", joka julkaistiin 24. lokakuuta 2006 Swiftin ollessa 16-vuotias. Kappaleen on säveltänyt Swift ja tuottanut Nathan Chapman. ”Our Song” julkaistiin albumin kolmantena singlenä 10. syyskuuta 2007. Se nousi Yhdysvalloissa countrykappaleiden listan kärkeen ja singlelistan sijalle 16. Uusi versio kappaleesta lisättiin myöhemmin Swiftin seuraavan albumin "Fearless" kansainväliselle painokselle vuonna 2009.
Taustaa.
”Our Song” on Swiftin oma sävellys. Kappaleen sanat kertovat teini-ikäisestä pariskunnasta ja heidän jokapäiväisestä elämästään. Kappale on omaelämäkerrallinen. Swift on sanonut, että hänellä ja hänen poikaystävällään ei ollut ”omaa laulua”, joten hän sävelsi sellaisen. Swift kirjoitti kappaleen alunperin koulunsa kykykilpailua varten ollessaan 9. luokalla. Kappaleesta tuli suosittu koulun oppilaiden keskuudessa. 
Swift levytti ”Our Song” -kappaleen ja muita kappaleita country-tuottaja Nathan Chapmanin kanssa vuonna 2005. Kappaleen saatua suosiota koulussa hän sanoi levy-yhtiölle, että se kannattaisi lisätä albumille.
Julkaisu ja kaupallinen menestys.
Kappale julkaistiin albumilla "Taylor Swift" 24. lokakuuta 2006. Se on albumin standardipainoksen viimeinen kappale. Kappaleesta tuli albumin kolmas single 10. syyskuuta 2007. Sille kuvattiin musiikkivideo, jonka ohjasi Trey Fanjoy.
"Our Song" nousi Yhdysvalloissa countrykappaleiden listan kärkeen ja singlelistan sijalle 16. Single on myynyt Yhdysvalloissa nelinkertaista platinaa. Kanadassa kappale nousi countrylistan ykköseksi ja singlelistan sijalle 30.
Uusi versio kappaleesta lisättiin Swiftin seuraavan albumin "Fearless" (2008) kansainväliselle painokselle, joka julkaistiin maaliskuussa 2009. Alkuperäinen single julkaistiin vinyylinä vuonna 2019.
Live-esitykset.
Swift esitti kappaletta ollessaan lämmittelijänä muun muassa Brad Paisleyn ja Rascal Flattsin kiertueilla vuosina 2007–2008. Kappale oli osa hänen myöhempien kiertueidensa "Fearless Tour" (2009–2010) ja "Speak Now World Tour" (2011–2012) ohjelmistoa. Speak Now World Tourilla hän esitti sen banjolla. Hän on esittänyt kappaletta myös tapahtumissa, televisio-ohjelmissa ja tietyissä myöhempien kiertueiden konserteissa. Kappale on mukana konserttielokuvissa "Speak Now World Tour – Live" (2011) ja "" (2023).
Osore

Osore () on 879 metriä korkea tulivuori Shimokitan niemimaalla Aomorin prefektuurissa Japanissa. Vuorta on pitkään pidetty yhtenä Japanin pyhimmistä paikoista.
Nimi tarkoittaa "Pelon vuorta", ja japanilaisen mytologian mukaan Osore on portti kuolleiden valtakuntaan. Bodai-ji-temppeli järjestää alueen tärkeimmän tapahtuman, Itako Taisai -festivaalin, joka pidetään kahdesti vuodessa. Suurin festivaali kestää viisi päivää ja alkaa 20. heinäkuuta. Toinen festivaali pidetään lokakuussa. Temppeli ylläpitää myös kuumia lähteitä pyhiinvaeltajien ja turistien käyttöön.
Jens Erik Carl Rasmussen

Jens Erik Carl Rasmussen (1841–1893) oli tanskalainen taiteilija, joka maalasi erityisesti Grönlanti-aiheisia töitä.
Rasmussen oli opiskellut Kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa ja hän matkusti Grönlantiin ensimmäisen kerran 1870–1871. Rasmussen vietti aikaa etenkin Nuukin ympäristössä ja oleskelu Grönlannissa vaikutti suuresti häneen sekä hänen taiteeseensa. Grönlanti näkyikin hyvin vahvasti hänen teoksissaan koko hänen loppuelämänsä ajan.
Rasmussen käytti töissään uudestaan ja uudestaan sitä inspiraatiota, jota oli saanut, ja niitä asioita, joita oli nähnyt ensimmäisellä Grönlannin-matkallaan. Ajan myötä hän maalasi ihmiset kuitenkin yhä kauemmaksi toisistaan näyttämään ikään kuin yhä yksinäisemmiltä.
Rasmussen esitteli Tanskaa useissa maailmannäyttelyissä Grönlanti-aiheisilla maalauksillaan. Teokset eivät kuitenkaan saaneet kovin hyvää vastaanottoa, vaan jäivät yleiseurooppalaisten trendien varjoon.
Rasmussen matkusti toisen kerran Grönlantiin vuonna 1893, mutta tuolla reissulla hän putosi laidan yli mereen Peru-nimisestä laivasta, eikä häntä enää sen jälkeen löydetty.
Pōhiva Tuʻiʻonetoa

Pōhiva Tuʻiʻonetoa (1951 tai 1952 – 18. maaliskuuta 2023 Yhdysvallat) oli Tongan pääministeri vuosina 2019–2021. Hän oli koulutukseltaan kirjanpitäjä ja toimi Tongan valtiontilintarkastajana vuosina 1983–2014 ennen kuin tuli valituksi parlamenttiin. Tuʻiʻonetoa nousi pääministeriksi edeltäjänsä ʻAkilisi Pōhivan kuoltua äkisti. Hän oli toiminut Pōhivan hallituksessa valtiovarainministerinä. Pääministerikaudellaan Tuʻiʻonetoaa syytettiin korruptiosta ja nepotismista sekä arvosteltiin uskonnon sekoittamisesta politiikkaan. Hän tuli kuitenkin uudelleenvalituksi parlamenttiin vuoden 2021 vaaleissa. Suosion taustalla olivat muun muassa hänen aloittamansa infrastruktuurihankkeet, joilla pyrittiin parantamaan maan tiestöä ja asuntokantaa. Tuʻiʻonetoa oli pääministerinä koronavirusepidemian puhjetessa ja onnistui rajat sulkemalla pitkään estämään taudin leviämisen maahan. Tongan ensimmäinen koronatapaus todettiin lokakuussa 2021.
Tuʻiʻonetoa kuoli 18. maaliskuuta 2023 Yhdysvalloissa, jossa hän oli hoidattamassa terveyttään.
Yi Seong-gye

Yi Seong-gye () eli Taejo (; 4. marraskuuta 1335 Etelä-Hamgyeong – 27. kesäkuuta 1408 Changdeokgung, Soul) oli Koreaa hallinneen Joseon-dynastian ensimmäinen kuningas vuosina 1392–1398. 
Goryeo-dynastian kaaduttua Taejo nousi valtaistuimelle vuonna 1392 ja luopui siitä kuusi vuotta myöhemmin valtataistelun ollessa käynnissä hänen poikiensa välillä. Taejo korosti jatkuvuutta muutoksen sijaan. Uusia instituutioita ei luotu. Hänen uusi dynastiansa oli suurelta osin samojen hallitsevien perheiden ja virkamiesten hallitsema kuin edellinenkin hallinto. Hän palautti ystävälliset suhteet Japaniin ja paransi suhteita Ming-dynastian Kiinaan. 
Taejo kuoli kymmenen vuotta kruunusta luopumisensa jälkeen, 27. kesäkuuta 1408 Changdeokgungin palatsissa.
Yi Sun-sin

Yi Sun-sin (; s. 28. huhtikuuta 1545 - 16. joulukuuta 1598) oli korealainen amiraali ja sotilaskenraali, joka oli kuuluisa voitoistaan Japanin laivastoa vastaan Japanin hyökkäyksen aikana. 
Elämäkerta.
Varhainen elämä.
Yi Sun-sin syntyi Soulissa 28. huhtikuuta 1545. Hänen perheensä piti pian muuttaa Asaniin Etelä-Chungcheongin maakuntaan. Vuonna 1576 sotilastutkintojen suorittamisen jälkeen Yi palveli eri armeija- ja laivastoasemilla tullakseen sotilasupseeriksi. Vaikka hänet erotettiin kahdesti väärin syytettynä kateellisten kollegoiden toimesta, vuonna 1591 hänet nimitettiin laivaston komentajaksi Jeollan maakuntaan. 
Laivaston komentajana hän keskittyi miehistönsä kouluttamiseen, varusteiden ja tarvikkeiden hankkimiseen sekä kuuluisan "geobukseonin" ("kilpikonnalaiva") kehittämiseen. Kilpikonnalaivaa pidetään historian ensimmäisenä panssarilaivana. Sen yläkansi oli peitetty panssarilevyillä suojaamaan miehistöä, ja levyihin kiinnitettiin piikkejä estämään vihollisia nousemasta laivaan. 
Yin valmistelujen tuloksena hänen joukkonsa, toisin kuin suurin osa Korean armeijasta, olivat valmiita taistelemaan, kun japanilaiset hyökkäsivät vuonna 1592.
Taisteluvoitot.
Yin valmistelujen seurauksena hänen joukkonsa olivat valmiina taistelemaan kun japanilaiset hyökkäsivät vuonna 1592. Yin voitot Korean rannikolla katkaisivat tehokkaasti japanilaisten joukkojen yhteydet tarvikkeisiin ja vahvistuksiin. Vuonna 1593 Yi sai komennon koko Korean laivastosta, mutta rauhanneuvotteluiden jälkeen vuonna 1597 häntä syytettiin jälleen petollisuudesta ja hänet alennettiin yksinkertaiseksi sotilaaksi. Japanilaiset aloittivat sitten toisen hyökkäyksen ja onnistuivat tuhoamaan lähes koko Korean laivaston. Yi palautettiin komentajaksi jäljellä oleville aluksille ja voitti pian Japanin laivaston, palauttaen pian Korean ylivoiman merillä. 
Yi Sun-sin kuoli kun hän ajoi jahtaamaan perääntyviä japanilaisia joukkoja sodan lopuilla. Ilmeisesti häntä oltiin ammuttu hakapyssyllä.
Mean (kappale)

Mean on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2010. Swift on säveltänyt kappaleen yksin. Kappaleen tuottajia ovat Nathan Chapman ja Swift. ”Mean” on kolmas single Swiftin albumilta "Speak Now".
Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 11 ja countrylistan sijalle 2. Kappale on voittanut kaksi Grammy-palkintoa.
Swift levytti kappaleen uudelleen nimellä ”Mean (Taylor's Version)” "Speak Now" -albumin uudelle versiolle "Speak Now (Taylor’s Version)" vuonna 2023. Live-versio kappaleesta löytyy hänen konserttijulkaisultaan "Speak Now World Tour – Live" (2011).
Sisältö.
”Mean” on tyyliltään countrya ja bluegrassia. Kappaleen sanoitukset kertovat kiusaamisesta. Swift kirjoitti kappaleen vastauksena musiikkikriitikolle, jonka antamaa arvostelua hän piti poikkeuksellisen ilkeänä.
Julkaisu ja vastaanotto.
Kappale julkaistiin promosinglenä latauksena 19. lokakuuta 2010 muutama päivä ennen "Speak Now" -albumin julkaisua. Se julkaistiin virallisena radio- ja CD-singlenä 13. maaliskuuta 2011. Kappaleelle julkaistiin musiikkivideo, jossa esiintyvät Swiftin lisäksi näyttelijät Joey King ja Presley Cash. Videon ohjasi Declan Whiteboom. 
Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 11 ja countrylistan sijalle 2. Kanadassa se nousi listasijalle 10. Kappale voitti parhaan country-kappaleen ja parhaan country-sooloesityksen Grammy-palkinnot vuoden 2012 Grammy gaalassa.
Rigische Novellen

Rigische Novellen oli Ruotsiin kuuluneessa Riiassa vuosina 1681–1710 ilmestynyt saksankielinen sanomalehti.
Baltian maiden ensimmäinen tunnettu sanomalehti "Rigische Montags (Donnerstags) Ordinari Post Zeitung" perustettiin Riikaan syksyllä 1680, kun Ruotsin kuningas Kaarle XI oli kieltänyt ulkomailla ja paikallisesti julkaistujen sanomalehtien ja uutiskirjeiden levittämisen. Syynä tähän olivat Brandenburg-Preussiin kuuluneessa Königsbergissä julkaistun "Königsbergs Donnerstags (Sonntags) Ordinari Post-Zeitungin" leviäminen Riikaan, Skoonen sodan uutisoinnista saadut kokemukset ja itsevaltiuden aikakauteen siirtyminen. Privilegio uutisten vastaanottamiseen ja levittämiseen myönnettiin kenraalikuvernöörin sihteerille Christoph Prescherille, ja hänen toimittamansa lehden sensuroinnista vastasi kenraalikuvernöörin kanslia.
Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden sisältö ja ulkoasu muuttuivat maaliskuussa 1681, ja samalla se sai nimen "Rigische Novellen". Vuosina 1684–1710 sen julkaisijana toimi Riian kaupunginoikeuden asessori Georg Ruvius. Lehden aineistoon perustuivat Vironmaan pääkaupungin Tallinnan sanomalehti "Revalsche Post-Zeitung" ja ilmeisesti myös Inkerinmaan hallintokaupungissa Narvassa ilmestynyt lehti. "Rigische Novellenia" voidaan näin pitää Ruotsin viranomaisten Baltiaa varten perustamana virallisena lehtenä, ja Tallinnan ja Narvan lehtiä sen lisensoituina jälkipainoksina. Tukholmassa sen vastine oli kerran viikossa ilmestynyt "Ordinari Post-Tijdender".
Nelisivuinen ja kaksipalstainen "Rigische Novellen" sisälsi tuon ajan sanomalehtien tapaan lähinnä ulkomaiden sotilaspoliittisia uutisia. Sen tärkeimpiä uutislähteitä olivat Hampurin ja Altonan lehdet, joiden tulo Riikaan kahdesti viikossa kesti yleensä 12–15 päivää. Lehden lukijoihin kuului riikalaisten lisäksi Liivinmaan, Vironmaan ja Narvan viranomaisia, sotilaita, pappeja, opettajia ja johtavia porvareita.
Selowin katekismus

Selowin katekismus (tai "Selovin katekismus", "van Selowin katekismus") viittaa vuonna 1644 julkaistuun suomenkieliseen katekismukseen, joka on kirjoitettu kyrillisillä kirjaimilla. Katekismuksen alkuperäinen otsikko on "катехис͛мꙋсъ э҆́ли се христилинень опьпи меиденъ ꙋскомъ пѧе кап͛палегиста нꙋорелъ ꙗ ѷѯикєр͛таисеⷧ҇ кан͛саль сан͛генъ тар͛пелиненъ." ("katechismus, eli se : christillinen oppi meiden uskom päe kappalegista nuorel ja yxikertaisel kansal sangen tarpellinen.") Katekismuksen teksti on peräisin Petrus Bjuggin toimeenpanemasta katekismuksesta (joka taas pohjautuu Lutherin Vähään katekismukseen), ja kyrillisestä versiosta vastasi ilmeisesti tulkki Johannes Roselin. "Selow" viittaa teoksen painajaan, ruotsalaiseen (saksalaista alkuperää olevaan, vaikka myös hollantilaista alkuperää on vanhastaan esitetty) Peter van Selowiin (Peter Vanselow). Kyrillisen katekismuksen tarkoituksena oli toimia opetusmateriaalina Ruotsiin Stolbovan rauhassa vuonna 1617 liitettyjen alueiden suomenkielisille (oikeammin karjalankielisille) ortodokseille, joita pyrittiin luterilaistamaan 1600-luvulla.
Jørgen Reenberg

Jørgen Reenberg (8. marraskuuta 1927 – 9. marraskuuta 2023) oli tanskalainen näyttelijä. Hän debytoi vuonna 1947 Kuninkaallisessa teatterissa, jossa hän pääosin teki uransa. Lisäksi Reenberg näytteli radiokuunnelmissa, televisiossa ja elokuvissa. Reenberg lopetti yli kuusikymmentä vuotta kestäneen uransa vuonna 2008.
Yksityiselämä.
Reenbergin vanhemmat olivat näyttelijät Holger Reenberg ja Ellen Carstensen Reenberg. Hän oli vuosina 1970–1978 naimisissa näyttelijä Ghita Nørbyn kanssa.
Hasegawa Yoshimichi

Hasegawa Yoshimichi (1. lokakuuta 1850 Iwakuni – 27. tammikuuta 1924 Tokio) oli japanilainen sotamarsalkka ja poliitikko.
Hasegawa syntyi 1. lokakuuta 1850 Iwakunissa. Hänen isänsä oli kenjutsumestari. Hasegawa palveli Chōshū-joukkojen alaisuudessa Boshin-sodan aikana tammikuusta maaliskuuhun 1868. Japanin keisarillisen armeijan muodostuessa vuonna 1871 Hasegawa määrättiin kapteeniksi. Vuonna 1877 hän oli mukana kukistamassa Satsuman kapinaa. Hän matkusti Ranskaan sotilasavustajana vuonna 1885 opiskelemaan sodankäynnin strategiaa, taktiikkaa ja varusteita. Palattuaan Japaniin seuraavana vuonna Hasegawa ylennettiin kenraalimajuriksi.
Kiinan ja Japanin sodan aikana 1904-1905 Hasegawa johti joukkoja muun muassa Pjongjangin taistelussa 15. syyskuuta 1894. Venäjän ja Japanin sodan aikana Hasegawa taisteli ansioituneesti Jalujoen taistelussa ja hänet ylennettiin pian kenraaliksi kesäkuussa 1904. Hän oli Korean varuskunta-armeijan komentaja syyskuusta 1904 joulukuuhun 1908. Hasegawa nimitettiin Japanin keisarillisen armeijan esikunnan päälliköksi vuonna 1912.
Vuonna 1915 Hasegawalle myönnettiin sotamarsalkan arvo. Lokakuusta 1916 lähtien hän toimi toisena Korean kenraalikuvernöörinä ja sai myöhemmin arvostelua sotilaallisesta lähestymistavastaan Maaliskuun 1. päivän liikeesseen. Hasegawa kuoli vuonna 1924. Hänen hautansa on Tokiossa.
Aasivissuit–Nipisat

Aasivissuit–Nipisat on kulttuurimaisema Grönlannin länsirannikon keskiosassa. Se on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2018.
Alue sijaitsee avomeren reunalla. Se on noin 235 km pitkä ja 20 km leveä. Se ulottuu jäätiköltä merenrantaan ja on osa yhtä Grönlannin laajimmasta paljaan maan alueesta. Se on houkuttanut asukkaita tuhansien vuosien ajan, ja siellä on metsästetty sekä maalla että meressä eläviä nisäkkäitä.
Arkeologisten löytöjen mukaan alueella on metsästetty 2500-luvulta eaa. nykypäivään asti. Alueella asuneet ja metsästäneet ihmiset ovat jättäneet sinne jälkiä asutuksesta, hautoja, varastoja ja rantapolkuja, ja sisämaan metsästysleirejä. Rauniot ja reitit kertovat elämäntavasta, jossa siirrytään saaliseläinten mukana vuodenaikojen vaihtuessa sisämaasta rannikolle ja takaisin. Nykyisin metsästysmaita käyttävät metsästäjät ja kalastajat Sarfannquitin kylästä, Kangeelussuaitista ja Sisimiutista.
Ganghwan välikohtaus

Ganghwan välikohtaus () oli aseellinen yhteenotto Joseon-dynastian ja Japanin välillä lähellä Ganghwan saarta 20. syyskuuta 1875.
Tausta.
Ganghwan saari oli toiminut näyttämönä väkivaltaisille yhteenotoille korealaisvoimien ja ulkomaisten voimien välillä edellisen vuosikymmenen aikana. Vuonna 1866 saari joutui lyhytaikaiseen miehitykseen Ranskan retkikunnan toimesta, ja vuonna 1871 se oli amerikkalaisten retkikunnan hallussa.
Tapahtumat.
Syyskuun 20. päivänä 1875 japanilaislaiva "Unyō", jota komensi Inoue Yoshika, lähetettiin tutkimaan Korean rannikkoalueita. Japanin hallitus pyrki luomaan diplomaattiset suhteet Koreaan. Tutkiessaan Korean länsirannikkoa japanilaiset saapuivat maihin Ganghwa-saarella. Kun Korean linnoitus avasi tulen Unyōa kohtaan, japanilainen vastaus oli nopea. Pommitettuaan Korean linnoituksia japanilaiset sytyttivät tuleen useita taloja saarella sekä ottivat yhteen Korean joukkojen kanssa. Varustettuina moderneilla kivääreillä he voittivat nopeasti korealaiset, joilla oli vanhanaikaiset piippukiväärit, ja seurauksena oli, että 35 korealaissotilasta kuoli. Tieto tapahtumasta saavutti Tokion vasta 28. syyskuuta, mutta jo seuraavana päivänä Dajōkan päätti lähettää tykkihöyrylaivoja Busaniin suojellakseen siellä olevia japanilaisia asukkaita. Se myös aloitti harkinnan siitä, pitäisikö lähettää retkikunta Koreaan selvittämään tapahtunutta.
Tapahtuman uhrien määrä Joseon-dynastiassa kirjattiin 35:ksi. Lisäksi 16 korealaista merivoimien sotilasta vangittiin Japanin toimesta. Tapahtuman jälkeen Japanin keisarillinen laivasto asetti saarron ja vaati virallista anteeksipyyntöä Joseonin hallitukselta. Asia ratkaistiin Ganghwan sopimuksen allekirjoituksella 27. helmikuuta 1876, mikä avasi Korean niemimaan japanilaiselle ja ulkomaiselle kaupalle.
Hasegawa (täsmennyssivu)

Hasegawa on ainakin seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:
Se voi tarkoittaa myös seuraavia:
Islam Venäjällä

Islam Venäjällä on vähemmistön harjoittama, mutta myös suuri ja kasvava uskonto, jonka historia sen alueella on yli tuhat vuotta vanha. Venäjän päämufti, šeikki Ravil Gainutdin arvioi muslimiväestön olevan 25 miljoonaa vuonna 2018. 
Enemmistö muslimeista Venäjällä on hanafi-sunnalaisia. Iso osa Venäjän muslimeista asuu Moskovassa ja muilla suurkaupunkialueilla, kuten Pietarissa. Heitä löytyy myös paljon alueilta, jossa historiallisesti on asunut islamilaista väestöä, kuten Volga ja Pohjois-Kaukasia.
Islam on valtion tukema uskonto Venäjällä. Vuosien 2005–2020 välillä Venäjän valtio käytti yli neljä miljoonaa ruplaa islamilaisen koulutuksen kehittämiseen. 
Vaikka presidentti Vladimir Putin on useasti puheissaan painottanut maan kristillisiä arvoja, on hän noteerannut myös "muut perinteiset uskonnot, jotka ovat keskeinen osa Venäjän identiteettiä". Ruotsissa tapahtuneiden islaminvastaisten mielenosoitusten jälkeen Putin alleviivasi "Koraanin häpäisyn rangaistavaksi teoksi Venäjällä, niin perustuslain kuin rikoslain mukaan". Putin on todennut ortodoksisuuden olevan "lähempänä islamia kuin katolilaisuuden". The Washington Post -lehden mukaan Venäjän islamilaiset johtajat olivat erimielisiä Venäjän Syyrian miehityksestä, mutta suurin osa tuki tätä. Venäjän päämufti Talgat Tadžuddin sekä muut vaikutusvaltaiset muslimit Venäjällä tukivat Ukrainan hyökkäystä.
Islamin asema merkittävänä venäläisenä uskontona ortodoksisen kristinuskon rinnalla juontaa juurensa Katariina Suuren aikakaudelle. Ensimmäinen sittemmin Venäjän maille perustettu islamilainen valtio oli Volgan Bulgaria, joka omaksui islamin vuonna 922. Alkujaan islam tuli Kaukasian alueelle Persian muslimivalloituksen aikaan 600-luvulla.
Asenteet muslimeja kohtaan.
Pew Research Centerin vuonna 2019 tekemän tutkimuksen mukaan 76 % venäläisistä omasi positiivisen näkemyksen muslimeista.
Raskaudenajan tupakointi

Raskauden aikana tupakoinnin haitat voivat olla vakavia sekä äidille että kehittyvälle sikiölle. Tupakointi altistaa äidin ja sikiön monille haitallisille kemikaaleille, jotka voivat vaikuttaa sikiön kehitykseen ja terveyteen. Lapset, joiden äiti on tupakoinut raskauden aikana, voivat kohdata terveysongelmia varhaislapsuudesta aina aikuisuuteen saakka. Raskaana olevien naisten tulisi välttää tupakointia ja altistumista tupakansavulle raskauden aikana. 
Tupakointi aiheuttaa ongelmia istukan verenkierrossa, mikä vaikuttaa sikiön ravinnonsaantiin ja kasvuun, tupakointi on liitetty korkeampaan keskenmenoriskiin. Tupakointi kasvattaa etisen istukan (placenta praevia) riskiä joka tarkoittaa, että kohdun alaosassa oleva istukka peittää osittain tai kokonaan kohdun kaulakanavan sisäsuun.
Tupakoivilla äideillä on havaittu ennenaikaiseen synnytyksen riskiä, jolloin lapset ovat alttiimpia alhaiselle syntymäpainolle, mikä voi liittyä moniin terveysongelmiin vastasyntyneillä. Tupakointi voi myös aiheuttaa vastasyntyneellä hengitysvaikeuksia 
Tupakoinnilla voi olla haitallisia vaikutuksia sikiön aivojen kehitykseen, mikä voi johtaa oppimisvaikeuksiin ja käyttäytymisongelmiin myöhemmin elämässä.
Armas Aavikko

Viktor Armas Aavikko, sukunimi vuoteen 1906 "Åstberg" (28. huhtikuuta 1885 Suomusjärvi – 24. kesäkuuta 1965 Turku) oli suomalainen kirkkoherra.
Armas Aavikon vanhemmat olivat siltavouti Vihtori Suominen (Yli-Anttila) ja Olga Amanda Fingerroos. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 Turun suomalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologisen erotutkinnon 1913 ja pastoraalitutkinnon 1925. Aavikko vihittiin papiksi Turussa 1913. Hän suoritti välskärintutkinnon Venäjällä 1919.
Aavikko oli Inkerissä Kattilan, Soikkolan ja Novasolkan vt. kirkkoherrana 1910–1911. Hän oli Porin kirkkoherran apulaisena 1913, Ulvilan vt. kappalaisena 1913 ja Naantalin vt. kirkkoherrana ja kirkkoherran apulaisena 1913. Aavikko siirtyi Pietarin hiippakuntaan marraskuussa 1913. Hän oli sitten Inkerissä Serepetan vt. kirkkoherrana ja samalla Kaprion, Kattilan, Soikkolan, Novasolkan ja Kronstadtin Pyhän Nikolain seurakunnan vt. kirkkoherrana. Kelton vt. kirkkoherrana Aavikko oli 1916–1917, Skuoritsan kirkkoherran apulaisena 1917–1919, Kaprion ja Serepetan vt. kirkkoherrana 1919 ja Venjoen vt. kirkkoherrana 1919. 
Aavikko palasi Inkeristä Suomeen marraskuussa 1919. Suomessa Aavikko oli Petsamon vt. kirkkoherrana 1922–1923, Velkuan vt. kirkkoherrana 1923–1925, Kihniön vt. kirkkoherrana 1925–1928, Ilomantsin vt. kappalaisena 1928–1929 ja kappalaisena 1929–1932. Turun tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherran apulaisena hän oli 1932, Rymättylän vt. kappalaisena 1932–1933, Parkanon virallisena apulaisena 1933 ja Jalasjärven kirkkoherran apulaisena 1933–1934. Viimeksi Aavikko toimi Merimaskun kirkkoherrana vuodesta 1934 alkaen. Hän jäi virkavapaalle terveydellisistä syistä 1945 ja siirtyi eläkkeelle 1951.
Aavikko toimi lisäksi uskonnon opettajana Inkerin kansakouluissa, Kolppanan opettajaseminaarin uskonnon opettajana 1917–1918, Pavlovskin lääninsairaalan välskärinä Pietarissa 1919 ja Suomen konsuliagenttina Virossa 1919–1921, vt. attaseana ja lähetystöpappina Suomen lähetystössä Tallinnassa 1921–1922 sekä oman virkansa ohessa Petsamon kansakouluntarkastajana 1922–1923.
Armas Aavikko oli naimisissa 1914–1916 Ida Maria Strömdahlin (1874–1916) kanssa.
Aiheesta muualla.
Armas Aavikon lehtiartikkeleita:
Benthochromis

Benthochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä.
Rina Sawayama

Rina Sawayama (s. 16. elokuuta 1990) on japanilais-brittiläinen laulaja, näyttelijä ja malli. Sawayama syntyi Niigatassa ja muutti Lontooseen viisivuotiaana. Hän on julkaissut kaksi albumia: "Sawayaman" vuonna 2020 ja albumin "Hold the Girl" vuonna 2022. Hän on myös esiintynyt elokuvassa (2023).
Bahai-usko Suomessa

Bahai-usko on vähemmistöuskonto Suomessa, johon se saapui 1900-luvulla.
Historia.
Bahai-usko tuli Suomeen eri lähteiden mukaan 1920-luvulla tai 1930-luvun lopulla amerikansuomalaisten mukana. Säännöllinen toiminta aloitettiin vuonna 1938, mutta ensimmäinen järjestö, "Helsingin Bahai Seura ry", perustettiin vuonna 1952. Vielä tässä vaiheessa useimmat jäsenet eivät ajatelleet järjestöä erillisenä uskontona.
1960-luvun alussa perustettiin paikallishallinnot Tampereelle, Lahteen ja Turkuun, ja valtakunnallinen seura rekisteröitiin uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 1963 nimellä "Suomen Bahai-yhdyskunta". 1970-luvulla yhdyskunta aloitti aktiivisen lähetystyön muun muassa lentolehtisin ja musiikkiryhmien esityksillä, ja yhdyskunnan jäsenmäärä kaksinkertaistui vuosien 1972 ja 1973 aikana.
Nykyään.
Vuonna 2020 yhteiskunnalla oli 653 jäsentä. Suomen Bahai-yhdyskunnan ei-uskonnollisia yhteistyökumppaneita ovat olleet mm. Mannerheimin Lastensuojeluliitto, Suomen YK-liitto, Suomen Punainen Risti ja Unicef.
Tunnettuja suomalaisia bahaita:
Otto (Itävallan arkkiherttua)

Otto ("Otto Franz Joseph"; 21. huhtikuuta 1865 Graz – 1. marraskuuta 1906 Wien) oli Itävallan arkkiherttua ja Itävalta-Unkarin viimeisen keisarin Kaarle I:n isä.
Suku ja avioliitto.
Oton vanhemmat olivat arkkiherttua Kaarle Ludvig ja tämän toinen vaimo, Molempain Sisiliain prinsessa Maria Annunziata. Keisari Frans Joosef oli Oton setä. Frans Joosefin ainoan pojan Rudolfin tehtyä itsemurhan vuonna 1889 kruununperijäksi tuli ensin Kaarle Ludvig ja tämän kuoltua Oton vanhempi veli Frans Ferdinand. Oton muita sisaruksia olivat olivat arkkiherttua Ferdinand Kaarle, Württembergin herttuatar Margarethe Sofie ja Liechtensteinin ruhtinatar Elisabet Amalie.
Otto nai vuonna 1886 Saksin prinsessa Maria Josefan, kuningas Yrjön tyttären. Heille syntyi kaksi poikaa: tuleva keisari Kaarle ("Karl Franz Joseph", 1887–1922) ja arkkiherttua Maximilian Eugen Ludwig (1895–1952). Kruunun odotettiin ennen pitkää periytyvän Otolle tai hänen lapsilleen, sillä Frans Ferdinand oli nuorena sairaalloinen ja myöhemmin morganaattisessa avioliitossa, joten tämän lapset eivät voineet periä kruunua.
Sotilasura, maine ja kuolema.
Otto palveli vuodesta 1880 upseerina Itävalta-Unkarin ratsuväessä ja oli vuodesta 1896 10. ratsuväkiprikaatin komentaja. Hän sai vuonna 1894 everstin, vuonna 1896 kenraalimajurin, vuonna 1899 sotamarsalkkaluutnantin ja vuonna 1905 ratsuväenkenraalin sotilasarvon. Vuonna 1904 Otto nimitettiin ratsuväen ylitarkastajaksi, mutta hän ei sairauden vuoksi hoitanut virkaa.
Otto tunnettiin lempinimellä ”komea arkkiherttua”. Hänen elostelunsa ja avioliiton ulkopuoliset suhteensa nostattivat useita skandaaleja ja hänen holtiton käytöksensä eräissä hautajaisissa johti jopa parlamenttikyselyyn. Hänellä oli useita aviottomia lapsia, joista osan hän tunnusti. Hänellä oli esimerkiksi poika balettitanssija Marie Schleinzerin ja tytär laulaja Louise Robinsonin kanssa. Kuppaa sairastanut Otto vietti viimeiset vuotensa rakastajattarensa Robinsonin kanssa syrjässä julkisuudesta Wienin esikaupungissa Döblingissä. Otto kuoli vain 41-vuotiaana. 
Frans Ferdinandin kuoltua Oton pojasta Kaarlesta tuli vuonna 1914 kruununprinssi ja vuonna 1916 keisari Kaarle I.
Walter Rauschenbusch

Walter Rauschenbusch (4. lokakuuta 1861 Rochester, New York – 25. heinäkuuta 1918 Rochester, New York) oli yhdysvaltalainen pappi ja teologian professori. Rauschenbusch tunnetaan sosiaalisen evankeliumin liikkeen Yhdysvaltalaisena johtajana. Rauschenbuschin kirja "Christianity and the Social Crisis" oli myydyin uskonnollinen kirja vuonna 1907 ja sitä myytiin kaikkiaan 50 000 kappaletta.
Henkilöhistoria.
Rauschenbusch syntyi Rochesterissa luterilaisuuteen kääntyneeseen saksalaiseen baptistiperheeseen. Rauschenbusch opiskeli ensin Saksassa ja myöhemmin Yhydsvalloissa. Vuonna 1885 hänestä tuli saksalaisen Second Baptist Church of New Yorkin pastori. Nuori pietistinen kohtasi Hell's Kitchenin alueella paljon sosiaalisia ongelmia. Tästä sai alkunsa sosiaalisen evankeliumin muotoutuminen ja hän uskoi sosiaalisen työn olevan myös Kristuksen työtä.
Sosiaalinen evankeliumi.
Rauschenbusch pyrki yhdistämään evankelisen intohimon sosiaaliseen tietoisuuteen. Rauschenbusch omaksui kriittisen lähestymistavan Raamattuun ja samaistui liberaaleihin teologeihin, kuten Albrecht Ritschliin ja Adolf Harnackiin. Rauschenbusch kokosi näkemyksensä uskonnosta ja tieteestä, vanhurskaudesta ja sosiaalisesta työstä, kristinuskosta ja kulttuurista Jumalan valtakunta-käsitteen alle. Rauschen busch oli optimisti. Hän ei uskonut, että yhteiskunta voisi tulla täydelliseksi, mutta näki ihmiskunnan edistyvän kohti valtakuntaa. Rauschenbusch hyväksyi sosialismin pitäen sosialistien vastauksia käytännöllisimpinä aikansa kysymyksiin.
Rauschenbusch työskenteli uuden ajattelun sovellutuksien parissa yhdessä muiden nuorten baptistipappien kanssa, jotka tunnettiin "Brotherhood of the Kingdomina". Vuonna 1897 hän aloitti luennoimisen Rochesterin teologisessa seminaarissa sosiaalisista teemoista. "Christianity and the Social Crisis" (1907) toi hänen ajattelulleen suuremman yleisön. Viimeisen kymmenen vuoden aikana Rauschenbusch kirjoitti lisää ja kävi jatkuvaa vuoropuhelua.
Yhteiskunnallinen vaikutus.
Rauschenbuschilla ja muilla sosiaalisen evankeliumin papeilla oli merkittävä vaikutus vuonna 1901 perustetussa Yhdysvaltain sosialistipuolueessa. Raushcenbusch ei tosin liittynyt puolueen jäseneksi.
Crystal Bay Township

Crystal Bay Township on kunta ("township") Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 435 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Laken piirikunnassa. Crystal Bay Township perustettiin vuonna 1904 ja nimettiin Crystal Bayn mukaan.
Finland sijaitsee Crystal Bay Townshipissä.
Väestö.
Vuonna 2020 Crystal Bay Townshipin 435 asukkaasta valkoisia oli 94,3 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Asukkaista 1,4 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 3,9 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 0,9 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 6,8 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia.
Rahkamo

Rahkamo on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Roll Away the Stone

Roll Away the Stone on brittiläisen Mott the Hoople -yhtyeen vuonna 1973 singlenä julkaistu musiikkikappale, jonka kirjoitti Ian Hunter. Seuraavana vuonna se julkaistiin myös yhtyeen studioalbumilla "The Hoople". Kappaleessa on vaikutteita The Ronettes -yhtyeeltä ja Phil Spectorin tuotantotyylistä. 
Kappale nousi Britanniassa listasijalle kahdeksan. Sitä myytiin enemmän kuin yhtyeen aiempaa menestyssingleä ”All the Young Dudes”, ja siitä myönnettiin yhtyeelle hopealevy. Saksan liittotasavallassa ”Roll Away the Stone” ylsi sijalle 25.
Albumilla julkaistu versio eroaa hieman alkuperäisestä singleversiosta, jossa soolokitaraa soitti Mick Ralphs. Uusi kitaristi Ariel Bender soitti alkuperäisen pohjaraidan päälle uuden soolokitaraosuuden.&lt;ref name="Devine/207"&gt;Devine 1998, s. 207.&lt;/ref&gt; Ralphsin soittama alkuperäinen rytmikitaraosuus jätettiin kuitenkin paikalleen. Lisäksi Lynsey de Paul lausui uuden puheosuuden.
Singlen B-puolen kappale on ”Where Do You All Come From”, jonka Hunter oli kirjoittanut jo vuonna 1971. Nyt se merkittiin koko yhtyeen tekemäksi ja äänitettiin studiolivenä.
117 (luku)

117 (sataseitsemäntoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 116 ja seuraa luku 118.
Utsjoen kirkonkylä

Utsjoen kirkonkylä () eli Utsjoki () on Utsjoen kunnan taajama ja kuntakeskus, joka sijaitsee Suomen ja Norjan rajalla virtaavan Tenojoen varrella. Vuoden 2015 lopussa taajamassa oli 319 asukasta.
Kirkonkylän palveluihin lukeutuu muun muassa Postin ja Osuuspankin konttorit sekä Lapin pelastuslaitoksen paloasema. Kylästä löytyy myös Uulan Säästö -tavaratalo, kahvilana ja matkailuinfona toimiva Kylätalo Giisá, Pub Rastigaisa -ravintola ja Hotelli Utsjoki.
Union Nationale Monégasque

Union Nationale Monégasque (lyh. UNM) on monacolainen liberaalikonservatiivinen ja euroskeptinen puolue. Se perustettiin 17. lokakuuta 2022, kun kolme monacolaista puoluetta (Primo!, Horizon Monaco ja Union Monégasque) perustivat yhteisen listan tuleviin parlamenttivaaleihin. Nämä edustivat 23 edustajaa maan 24-paikkaisessa parlamentissa.
Puolue osallistui vuoden 2023 vaaleihin ja voitti kaikki paikat kansallisneuvostossa. Puolueen johtajana toimii Brigitte Boccone-Pagès.
Corpo della Gendarmeria

Corpo della Gendarmeria on Vatikaanivaltion santarmilaitos, joka vastaa turvallisuudesta ja järjestyksenpidosta. 
Corpo della Gendarmeria perustettiin vuonna 1816, ja se koostuu noin 130 poliisista, jotka ovat päteviä suorittamaan erilaisia turvallisuustehtäviä. Poliisien vastuualueisiin kuuluvat muun muassa liikenteenvalvonta, rajavalvonta, rikostutkinta, yleinen järjestyksenpito ja kiinteistöjen turvallisuus. Corpo della Gendarmeria osallistuu myös erilaisiin turvallisuustapahtumiin ja seremonioihin. Vaikka paavin henkilökohtaisesta suojelusta vastaa ensisijaisesti Sveitsiläiskaarti, huolehtii Corpo della Gendarmeria järjestyksestä niissä tilaisuuksissa, kokouksissa ja seremonioissa, joissa paavi on läsnä. Italiassa ja muissa maissa tämä tapahtuu yhteistyössä paikallisten poliisiviranomaisten kanssa. Poliisivoimiin voivat pyrkiä vähintään 178 cm pitkät, naimattomat katoliset miehet, joilla on oman seurakunnan suosituskirje.
Corpo della Gendarmeriassa on kaksi erikoisyksikköä, nopean toiminnan ryhmä (Gruppo Intervento Rapido; G.I.R.) ja sabotaasin torjuntayksikkö (Unità Antisabotaggio). Corpo della Gendarmerian osana toimii myös Interpolin Vatikaanin kaupungin kansallinen keskustoimisto. Sen tehtävänä on kerätä ja jakaa asiaankuuluvaa tietoa rikollisuudesta ja turvallisuudesta Interpolin kanssa, jonka täysjäsen Vatikaani on ollut vuodesta 2008 lähtien.
Corpo della Gendarmerian suojeluspyhimys on arkkienkeli Mikael.
Pekka Aalto

Pekka Aalto -nimisiä henkilöitä ovat:
Veli-Mikko Niemi

Veli-Mikko Niemi (s. 1961 Helsinki) on suomalainen virkamies. Niemi on toiminut elokuusta 2022 lähtien Sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkönä. Hänen virkakautensa kestää viisi vuotta. Koulutukseltaan Niemi on eläinlääketieteen lisensiaatti. Aikaisemmin Niemi on toiminut STM:n osastopäällikkönä, ylijohtajana ja kansainvälisten asioiden yksikön päällikkönä sekä hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen osaston osastopäällikkönä.
Niemi on toiminut maa- ja metsätalousministeriössä elintarviketurvallisuusjohtajana ja apulaisosastopäällikkönä sekä ministeriöiden ja Euroopan komission asiantuntijatehtävissä.
Telia Cygate

Telia Cygate Oy on Telia Company -konserniin kuuluva IT-yritys, jolla on Suomessa noin 550 työntekijää. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Helsingin Pasilassa Mall of Triplan yhteydessä. Yritys on perustettu vuonna 1989 nimellä Cygate Oy, ja ennen nykyistä sijaintiaan se toimi pitkään Helsingin Oulunkylässä Perkiöntiellä. Yrityksellä on useita toimipisteitä ympäri Suomea, mm. Turussa, Tampereella, Jyväskylässä ja Oulussa. Yrityksen asiakkaina on mm. yksityisiä yrityksiä sekä julkishallinnon toimijoita. Telia Cygate toimittaa asiakkailleen IT-palveluita sekä -laitteita. Vuonna 2022 yrityksen liikevaihto oli noin 113 miljoonaa euroa ja yrityksen toimitusjohtajana toimii Matti Eloholma 
Vuonna 2023 Telia Inmics-Nebulan liiketoiminta sulautettiin Telia Cygate Oy:öön.
Teardrops on My Guitar

Teardrops on My Guitar on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2006. Kappale on mukana Swiftin esikoisalbumilla "Taylor Swift", joka julkaistiin 24. lokakuuta 2006 Swiftin ollessa 16-vuotias. Swift sävelsi kappaleen lauluntekijä Liz Rosen kanssa. Sen on tuottanut Nathan Chapman. ”Teardrops on My Guitar” julkaistiin albumin toisena singlenä 27. helmikuuta 2007.
Kappaleesta tuli Swiftin ensimmäinen crossover-hitti, joka sai radiosoittoa sekä country- että popkanavilla. Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 13 ja countrykappaleiden listan sijalle 2. Single on myynyt Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa. 
Singleversio kappaleesta lisättiin myös Swiftin toisen albumin "Fearless" kansainväliselle painokselle vuonna 2009. Akustinen versio kappaleesta on mukana Swiftin vuoden 2008 EP:llä "Beautiful Eyes".
Tyyli ja sanoitukset.
”Teardrops on My Guitar” on countryballadi, jossa on vaikutteita myös popmusiikista. Kappale kertoo yksipuolisesta ihastuksesta ja sydänsurusta. Swift kirjoitti sanoitukset omista kokemuksistaan. Sanoituksissa mainitaan Drew, joka oli Swiftin koulukaveri.
Kappaleen alkuperäinen versio korvattiin radiosoitossa olleella versiolla albumin vuoden 2007 painoksella ja muilla myöhemmillä painoksilla. Sanoituksissa on pieni ero alkuperäiseen.
Terfenyyli

Terfenyyli (C18H14) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on kolme ominaisuuksiltaan muistuttavaa isomeeriä, jotka ovat o-terfenyyli, m-terfenyyli ja p-terfenyyli. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa seoksena lämmönsiirtonesteinä ja lämmönsiirtonesteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Terfenyylin isomeerit ovat huoneenlämpötilassa värittömiä kiteisiä aineita. Epäpuhtauksien vuoksi ne ovat usein kellertäviä. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin tai dietyylieetteriin. Liukoisuus orgaanisiin liuottimiin riippuu kuitenkin isomeerista. Terfenyylin isomeerit reagoivat elektrofiilisilla aromaattisilla substituutioilla kuten halogenointi- tai nitrausreaktioilla. Substituutioreaktio voi tapahtua isomeerista riippuen yhteen, kahteen, kolmeen tai neljään asemaan. Terfenyyli on ärsyttävää ja siheuttaa kurkkukipua, yskää ja ihon punoitusta.
Valmistus ja käyttö.
Terfenyyliä valmistetaan bifenyylin tavoin kuumentamalla bentseeniä noin 500 °C:n lämpötilaan. Pienet määrät metanolia, etanolia tai asetonia edistävät reaktiota. Reaktiossa muodostuu isomeerien seos, jossa on usein noin 49 % m-terfenyyliä, 23 % p-terfenyyliä ja 8 % o-terfenyyliä. Riittävästi muista eroavan kiehumispisteensä vuoksi o-terfenyyli voidaan erottaa tislaamalla. Kaksi muuta isomeeria erotetaan toisistaan kiteyttämällä. Useimmiten erotusta ei tehdä.
Terfenyylin isomeerien seosta käytetään lämmönsiirtonesteinä esimerkiksi ydinreaktoreissa. Terfenyyleistä vlmistetaan vedytettyjä tai kloorattuja johdannaisia, joita käytetään myös lämmönsiirtonesteinä. Terfenyyleistä tehdään myös voiteluaineita. Puhtaista isomeereista m-terfenyyliä käytetään painovärien valmistamiseen ja p-terfenyyliä lasereissa.
Siltaveljet

Siltaveljet () oli Etelä-Ranskassa uskonnollinen veljeskunta, joka harrasti siltojen, lauttojen, vierasmajojen rakentamista. Veljeskunnan säännöt vahvistettiin 1189. Se hajotettiin 1460.
Dansk Melodi Grand Prix 2004

Dansk Melodi Grand Prix 2004 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2004. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 315 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia. Finaalikappaleiden nimet ja tekijät julkaistiin 22. joulukuuta ja esittäjät 8. tammikuuta.
Finaali pidettiin 7. helmikuuta Atletion-areenalla Aarhusissa. Finaali pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät äänestivät viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittaja valittiin puhelinäänestyksellä siten, että neljän Tanskan alueen puhelinäänten ja koko maan tekstiviestiäänten tulokset muutettiin pisteiksi kaavalla 12-10-8-6-4. Kilpailun voitti Tomas Thordarson kappaleella "Sig det' løgn", joka käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten englanniksi nimellä "Shame on You". Finaalia seurasi 1 779 000 katsojaa.
Panimoyhtiö Tuju

Panimoyhtiö Tuju oy on lappeenrantalainen, vuonna 2015 perustettu pienpanimo. Varsinaisen kaupallinen oma tuotanto käynnistyi vanhalla meijerillä Lappeerannan Harapaisissa syksyllä 2016. 
Tuju valmistaa oluita laajalla skaalalla ja valikoimaan tuotetaan modernien tyylien lisäksi perinteisiä oluita, kuin myös kokeellisempia villihiivaoluita. Vuonna 2022 panimon tuotantomäärä oli 100 000 litraa.
Historiaa.
Panimoyhtiö Tuju oy:n perustivat kaksi olutharrastajaa, Tuomas Mäkiniemi ja Jukka Mononen. Perustajien nimikirjainten mukaan nimetyn panimon missiona oli tuoda panimotoiminta takaisin kaupunkiin ja valmistaa olutta perinteisin tekniikoin käsityönä.
2019 mukaan liittynyt, nykyisin osakeyhtiön toimitusjohtajana toimiva Samu Koskinen vastaa mm. panimon brändistä ja ulkonäöstä. Tuotteiden ulkoinen ilme on luonut yleisempääkin kiinnostusta ja Panimoyhtiö Tujulla on ollut taidenäyttely lokakuussa 2021 Kulttuuritila Nuijamiehessä nimeltään "Vähän tuonelaa, ripaus rakuunaa ja kasa mustaa huumoria".
Panimoyhtiö Tuju avasi Lappeenrannan Rakuunmäelle hanahuoneen ja pizzerian nimeltä Tuju Taproom kesällä 2023. Vanhalla varuskunta-alueella, entisessä varuskunnan hevostallissa sijaitsevassa hanahuoneessa on 16 hanaa ja useita jääkaappeja. Pizzerian puolella valmistetaan hapanjuureen leivottuja napolilaistyylisiä pizzoja. Keväällä 2024 panimotoiminta muuttaa kokonaisuudessaan samaan kiinteistöön. Syksyllä 2023 pizzerian yhteistyökumppani Sourdough Pizza Crew ajautui yllättäen konkurssiin ja Tuju otti pizzeriapuolen liiketoiminnan haltuunsa.
Ukrainan itäinen rintama (2022–)

Venäjän Ukrainan hyökkäyksen itäinen rintama on sotatoimialue Venäjän hyökkäyssodassa Ukrainaan maan itäosassa, johon kuuluu Donbasin alueen lisäksi Harkovan alue. Heinäkuuhun 2022 mennessä venäläisjoukot olivat valloittaneet Sjevjerodonetskin, Lysytšanskin, Rubižnen ja Izjumin kaupungit. Ukraina vapautti Izjumin, Balaklijan, Kupjanskin, Svjatohirskin ja Lymanin kaupungit vastahyökkäyksessään saman vuoden syksyllä.
Ennen nykyistä sotaa, Itä-Ukrainassa oltiin kahdeksan vuoden ajan käyty taisteluja, joissa oli kuollut noin 14 000 ihmistä.
Sodan alkuvaihe (Helmi–maaliskuu 2022).
Presidentti Vladimir Putinin ilmoitettua erikoisoperaation alkamisesta, Venäjän joukot tunkeutuivat Ukrainaan yrittäen edetä Harkovan kaupunkiin, jolloin alkoi Ukrainan voittoon päätynyt Harkovan taistelu. Ukrainan mukaan venäläisjoukot räjäyttivät maakaasulinjan kaupungissa 27. helmikuuta.
Mariupolin suunnalla Ukrainan 36. merijalkaväkiprikaati ja Azov-rykmentti torjuivat panssariosaston hyökkäyksen 27. helmikuuta.
Huhti–syyskuu 2022.
Itärintamalla Venäjän suurhyökkäys alkoi huhtikuun puolivälissä. Popasnan valtauksen jälkeen alkoi Sjevjerodonetskin saarto. Kesäkuun alussa Luhanskin alueen kuvernööri Serhi Haidai arvioi venäläisten hallitsevan suurinta osaa kaupungista, minkä lisäksi nämä tulittivat naapurikaupunki Lysytšanskia aiheuttaen suurta vahinkoa. Ukrainalaisjoukot eivät kuitenkaan olleet vaarassa joutua saarretuiksi.
Vastahyökkäys Harkovan ja Donetskin alueen pohjoisosissa.
Noin 5 000 Lymaniin mottiin jäänyttä sotilasta oli pyytänyt lupaa paeta, minkä miehittäjien sodanjohto oli kieltänyt. Venäläiset vetäytyivät kaupungista vain päivä sen jälkeen kun Venäjä oli väittänyt liittäneensä vasta osittain miehitetyt alueet itseensä syys-lokakuun taitteessa 2022.
Maaliskuussa 2023 Avdijivkan kaupungin pelättiin joutuvan Bah’mutin tavoin saarrostuksen kohteeksi. Se on ollut rintamalinjan välittömässä läheisyydessä Itä-Ukrainan sodan alkamisesta vuonna 2014 asti.
Vastahyökkäys 2023.
Jouduttuaan perääntymään Venäjän hyökkäyksen edeltä, Ukraina aloitti vastahyökkäyksen Bah’mutin suunnalla