tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Roope Korhonen (ralliautoilija)

Roope Korhonen (s. 18. syyskuuta 1998) on suomalainen ralliautoilija. Hän kilpailee kaudella 2025 WRC2-sarjassa. Korhosen kartanlukijana toimii Anssi Viinikka. Korhonen voitti rallin SM-sarjan mestaruuden SM3 (Rally3) -luokassa kaudella 2022.
Ura.
Korhonen aloitti autourheilun kartingissa ja ajoi ensimmäisen rallinsa vuonna 2015, jolloin kartanlukija ajoi siirtymäosuudet.
Korhonen voitti kaudella 2023 neljä ajamastaan neljästä kilpailusta WRC3-sarjassa Ford Fiesta Rally3 -autolla. WRC3-sarjassa lasketaan neljä parasta tulosta viidestä kilpailusta. Toisella kuljettajalla oli mahdollisuus nousta tasapisteisiin Korhosen kanssa kauden viimeisissä kilpailuissa. Chilen rallissa Diego Dominguezilla oli teknisiä ongelmia, jonka myötä hän ei voinut enää voittaa WRC3-luokan kilpailua. WRC3-sarjan mestaruus päätyi tämän myötä Korhoselle ja hänen kartanlukijalleen Anssi Viinikalle.
Vuonna 2023 Korhonen ajoi SM-sarjassa Rautio Motorsportin Volkswagen Polo GTI R5 -autolla SM1-luokassa. Korhonen osallistui vuoden 2023 Suomen ralliin WRC2-luokassa. Korhonen sijoittui luokkansa kolmanneksi ja yleiskilpailun neljänneksi Itävallan Herbst-rallissa lokakuussa 2023. Keski-Euroopan rallissa lokakuussa 2023 Korhonen joutui keskeyttämään rallin ensimmäisen päivän jälkeen siirtymätaipaleella paluumatkalla Tšekistä Saksaan, kun Saksan poliisi määräsi auton ajokieltoon. Saksan poliisin mukaan auton rekisteröinti päättyi, kun kilpailijat ajoivat sillä Saksasta Tšekkiin, jossa he ajoivat kaksi erikoiskoetta.
Kaudelle 2024 Korhosen suunnitelmana oli ajaa Toyota GR Yaris Rally2 -autolla täysi SM-sarja sekä seitsemän MM-rallia. Tammikuussa 2024 Rautio Motorsport vahvisti uuden auton käyttöönoton Arctic Lapland -rallissa. Lokakuussa 2024 Korhonen voitti SM-sarjan mestaruuden ajamalla toiseksi Kiteen rallissa.
Toukokuussa 2025 Korhonen voitti Unkarissa ajetun rallin EM-sarjan kilpailun. Ruotsissa ajetussa EM-sarjan kilpailussa Korhonen sijoittui toiseksi. Korhonen voitti Suomen rallissa WRC2-luokan kilpailun, joka on Korhosen ensimmäinen voitto WRC2-sarjassa.
Emma Johansson

Emma Johansson -nimisiä henkilöitä ovat:
Trøndelagin käräjäoikeus

Trøndelagin käräjäoikeus (norj. "Trøndelag tingrett") on yksi Norjan 23 käräjäoikeudesta ja se kuuluu Frostatingin laamanninoikeuden alaisuuteen. Se perustettiin vuonna 2021 yhdistämällä aiemmat Fosenin, Sisä-Trøndelagin, Namdalin ja Etelä-Trøndelagin käräjäoikeudet. Käräjäoikeuden toimipisteet sijaitsevat Brekstadissa, Namsosissa, Steinkjerissä ja Trondheimissa.
Tuomiopiiri.
Käräjäoikeuden tuomiopiirin muodostavat seuraavat kunnat:
Ana Laguna

Ana Laguna (s. 1955 Espanja) on espanjalais-ruotsalainen balettitanssija. Hän aloitti uransa vuonna 1974 ja jäi eläkkeelle 1996. Balettiuransa jälkeen hän on näytellyt teatterissa. Laguna sai professorin arvonimen vuonna 2000 ja vuonna 2006 hänet nimettiin hovitanssijaksi.
Qakare Ibi

Qakare Ibi oli muinaisen Egyptin 8.dynastian faarao. Hänet mainitaan sekä Abydoksen kuningasluettelossa että Torinon papyruksessa. Qakare Ibi hallitsi luultavasti 2-4 vuotta. Hänet on haudattu viimeiseen Sakkaraan rakennettuun pyramidiin, lähelle Pepi II:n pyramidia.
Neferkaure

Neferkaure ("Kauniit ovat Ren sielut") oli muinaisen Egyptin 8.dynastian faarao. Hänet mainitaan Abydoksen kuningasluettelossa. Hän hallitsi noin 2126–2113 eaa. välillä, mahdollisesti vuosina 2167–2163 eaa.
Neferkauhor

Neferkauhor ("Kaunis on Horuksen sielu") oli muinaisen Egyptin 8.dynastian faarao. Hän hallitsi noin 2163–2161 eaa. Neferkauhorin synnyinnimi Khuiuihepu tai Khuwihapi merkitsee ”Apis suojelee minua”. Neferkauhorin hallintokaudelle ajoittuvat Koptoksen asetukset, joissa mainitaan muun muassa faaraon vanhimman tyttären avioituminen Shemai-nimisen Ylä-Egyptin visiirin kanssa.
Neferirkare

Neferirkare ("Kaunis Ren muoto ja sielu") tai Neferirkare II oli muinaisen Egyptin 8.dynastian faarao. Hän hallitsi noin vuoden ajan 2161–2160 eaa. Neferirkare oli luultavasti 8. dynastian viimeinen hallitsija.
Haymenn Bah-Traoré

Haymenn Bah-Traoré (s. 12. kesäkuuta 1997) on togolais-saksalainen jalkapalloilija joka edustaa Liettuan A lygassa pelaavaa FK Kauno Žalgirista.
Jyväskylän Saukot

Jyväskylän Saukot on keväällä 1946 perustettu jyväskyläläinen vesipalloseura. Seura perustettiin, koska haluttiin edistää työväen uintiharrastusta. Ensimmäiset vuodet nimi oli Jyväskylän Työväen Uimarit ry, kunnes nimi muutettiin 1949 Jyväskylän Saukot ry:ksi.
Luvian baptistiseurakunta

Luvian baptistiseurakunta oli vuodesta 1871 aina 1920-luvulle toiminut baptistiseurakunta Luvialla, Satakunnassa. Luvian baptistiseurakunta oli ensimmäinen suomenkielinen baptistiseurakunta. Seurakunnan perusti merimies Hans Henrikkson Elmgren, joka oli tullut uskoon Englannin ja Amerikan matkoillaan. Palattuaan kotiin Luvian Viasvedelle hän ryhtyi saarnaajaksi, minkä seurauksena syntyi herätystä. Seurakunta perustettiin huhtikuussa 1871. Elmgren kuoli 35-vuotiaana vuonna 1874, minkä jälkeen seurakunnan johtajana toimi yli 50 vuoden ajan Esaias Lehtovuori (aik. Lundberg).
Pierre Delattre

Pierre C. Delattre (21. lokakuuta 1903 Roanne, Ranska – 11. heinäkuuta 1969 Santa Barbara, Kalifornia) oli ranskalaissyntyinen mutta Yhdysvalloissa uransa tehnyt foneetikko, joka tunnetaan kontrastiivisen fonetiikan, puhesynteesin ja ranskan ääntämisopetuksen kehittäjänä.
Delattre opiskeli Ranskassa musiikkia, ranskaa ja fonetiikkaa ja tutki ennen kaikkea puheen artikulaatiota ja fonetiikan soveltamista kielenopetukseen. Hän väitteli vuonna 1937 Michiganin yliopistossa ranskan tavukestoon vaikuttavista tekijöistä. Vuosina 1947–1953 hän toimi Pennsylvanian yliopistossa ja kiinnostui tuolloin nopeasti kehittyvästä puheanalyysitekniikasta. Hänen viimeinen virkansa oli Kalifornian yliopistossa Santa Barbarassa vuodesta 1964 aina kuolemaansa saakka.
Hänen kaksiosainen artikkelinsa (Delattre 1958) puheen akustisista vihjeistä vaikutti laajalti myöhempään puhesynteesitutkimukseen, jonka merkittävänä edistäjänä Delattrea yhdessä muiden Haskins Laboratoriesin kollegojensa kanssa 1950–60-luvuilla pidetään (ns. "Pattern-Playback-synteesi"). Synteesiä apunaan käyttäen Delattre ja muut osoittivat mm. ensimmäisten kahden tai kolmen vokaaliformantin riittävän eri syntetisoitujen vokaalien tunnistamiseen.
Nykyisin Delattre kuitenkin parhaiten tunnettaneen kontrastiivista fonetiikkaa käsitelleistä tutkimuksistaan (Delattre 1966), joissa hän tutki mm. perustaajuuden vaihtelua amerikanenglannissa, ranskassa, espanjassa ja saksassa. Yhdessä suomalaisen Kalevi Wiikin kanssa häntä voidaan pitää yhtenä nykyaikaisen, instrumentaaliseen kokeelliseen tutkimukseen perustuvan kontrastiivisen fonetiikan edelläkävijöistä.
Suomen Karateliitto

Suomen Karateliitto ry on karaten, hokutoryu ju-jutsun ja taidōn kattojärjestö Suomessa. Yhdistys perustettiin vuonna 1969. Suomen Karateliitto kuuluu Maailman karateliittoon (WKF) ja Euroopan karateliittoon (EKF).
Yhdistyksen toiminnanjohtaja on Pirkko Heinonen.
Talous.
Suomen Karateliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 531 260 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 245 000 euroa.
Tapparan SM-sarjakausi 1960–1961

Tappara pelasi kaudella 1960–61 jääkiekon SM-sarjassa. Tappara saavutti historiansa viidennen Suomen mestaruuden.
Mestarijoukkueen tehokas pelaaja oli Timo Ahlqvist, joka teki 26 maalia 18 ottelussa. Myös Jouni Seistamo teki keskimäärin maalin ottelua kohden. Molemmat keräsivät yhteensä 32 tehopistettä, ja he olivat myös koko sarjan pistepörssissä sijoilla yksi ja kaksi. Mestaruussarjan piste- ja maalipörssit voitti ensimmäistä kertaa Tapparan pelaaja. Lisäksi Kalevi Numminen keräsi 35 rangaistusminuuttia, mikä oli uusi yhden kauden ennätys.
Tapparan ottelut.
1.HJK-Tappara(4-5)
2.Tappara-TK-V(2-4)
3.Tappara-Lukko(8-1)
4.Tappara-SaiPa(13-1)
5.Ilves-Tappara(3-5)
6.Vesa-Tappara(1-3)
7.Tappara-HIFK(3-3)
8.Kärpät-Tappara(1-5)
9.Tappara-TPS(7-2)
10.Tappara-HJK(5-3)
11.TPS-Tappara(2-2)
12.HIFK-Tappara(2-6)
13.SaiPa-Tappara(1-6)
14.Tappara-Kärpät(10-0)
15.TK-V-Tappara(0-12)
16.Tappara-Vesa(8-2)
17.Tappara-Ilves(3-3)
18.Lukko-Tappara(4-3)
Laania

Laania Oy on suomalainen metsäalan yritys, joka keskittyy erityisesti energiapuuliiketoimintaan. Yritys perustettiin 2022, kun Lassila &amp; Tikanoja Oyj:n Biowatti Oy ja Neova Oy:n energiapuuliiketoiminnot yhdistettiin.
Laanialla on liiketoimintaa Suomessa ja Virossa. Yrityksen toimitusjohtaja on Tomi Vartiamäki.
Yrityksen pääkonttori on Vantaalla, ja sillä on aluetoimistot 20 paikkakunnalla. Laania toimii lähes valtakunnallisesti puunhankinnassa ja energiahakkeen myynnissä biovoimalaitoksille.
Yrityksen omistavat Lassila &amp; Tikanoja Oyj ja Neova Oy.
Laania on Bioenergia ry:n jäsen.
Ikkala (täsmennyssivu)

Ikkala voi tarkoittaa:
Tapparan SM-sarjakausi 1961–1962

Kaudella 1961–1962 Tappara voitti pronssia. Kausi oli Tamperelaisten säveltämä, sillä Ilves voitti mestaruuden neljän pisteen erolla Tapparaan ja TK-V (nyk. KooVee) voitti hopean itselleen maalierolla Tapparaan. Tapparan Timo Ahlqvist voitti toisena vuotena peräkkäin pistepörssin, tehtyään 20 tehopistettä.
Tapparan ottelut.
1. Lukko-Tappara2-4
2. Tappara-HJK6-5
3. HIFK-Tappara1-8
4. Tappara-Ilves1-5
5. Tappara-TPS6-2
6. Karhut-Tappara2-7
7. TK-V-Tappara4-4
8. KalPa-Tappara2-8
9. Tappara-SaiPa5-1
10. HJK-Tappara2-3
11. Tappara-KalPa6-3
12. Tappara-HIFK1-1
13. Tappara-Karhut7-2
14. SaiPa-Tappara4-4
15. Tappara-TK-V5-3
16. TPS-Tappara4-2
17. Ilves-Tappara2-3
18. Tappara-Lukko1-7
Tert-butyyliamiini

Tert-butyyliamiini (C4H11N) amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden valmistamiseen ja liuottimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa tert-butyyliamiini on väritöntä nestettä, jolla on pistävä haju. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja lisäksi useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten alkoholeihin ja dietyylieetteriin. Tert-butyyliamiini on emäs, ja sen pKa-arvo on 10,68.
Tert-butyyliamiinia valmistetaan 2-metyylipropeenin ja ammoniakin reaktiolla, jossa katalyyttinä käytetään zeoliitteja. Toisessa tavassa 2-metyylipropeeni reagoi happamissa oloissa vetysyanidin kanssa, ja reaktiotuote hydrolysoidaan emäksisissä oloissa tert-butyyliamiiniksi.
Tert-butyyliamiinia käytetään vulkanoinnin kiihdyttimien, maatalouskemikaalien ja lääkkeiden valmistukseen. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään emäksenä eliminaatioreaktioissa, steerisesti estyneiden imiinien synteesiin ja liuottimena.
Laghouatin maakunta

Laghouatin maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian keskiosassa. Sen keskus on Laghouatin kaupunki. Alueen pinta-ala on 25 052 neliökilometriä. Asukkaita on 674 700 henkeä (vuonna 2018, arvio).
Laghouatin maakunta rajoittuu pohjoisessa Tiaretin, idässä Djelfan, etelässä Ghardaïan ja lännessä El Bayadhin maakuntiin. Maisemaa leimaavat Saharan Atlas, ylätasangot ja Saharan ylängöt. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kalkkikivi, savi ja kipsi. Vuotuinen sademäärä vaihtelee etelän 50 millimetristä luoteisosan 300–400 millimetriin. Vesistöjä ovat muutamat vadit.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 24 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aflou, Aïn Madhi, Brida, El Ghicha, Gueltat Sidi Saâd, Hassi R’Mel, Ksar El Hirane, Laghouat, Oued Morra ja Sidi Makhlouf.
Laghouatin kautta kulkee etelään johtava maantie RN1. Suunnitteilla ovat rautatielinjat Laghouatiin ja Aflouhun. Laghouatin lähellä on lentoasema.
Maakunnassa harjoitetaan karjanhoitoa ja maanviljelyä. Hassi R’Melissä on Afrikan suurin maakaasuesiintymä ja se on tärkeä kaasuteollisuuden keskus. Lisäksi on muun muassa metalli-, rakennustarvike-, elintarviketeollisuutta. Laghouatissa toimii yliopisto.
Nähtävyyksiä ovat linnoitetut kylät, Maâdnan meteoriittikraatteri, Tadjmoutin pato, keitaat, Kourdanen palatsi, kalliopiirrokset ja tidjaniittien zawiya. Hotelleja on Laghouatissa ja Afloussa.
Tapparan SM-sarjakausi 1962–1963

Kauden mestaruus kamppailu oli erittäin tiukka Tapparan ja Rauman Lukon välillä. Mestaruus lopulta ratkesi Lukolle yhden pisteen erolla, kun kauden viimeisessä ottelussa Lukko voitti Tapparan lukemin 6-3. Kaudella tehtiin myös seura historiaa, sillä Tapparassa pelasi ensimmäisen kerran ulkomaalainen pelaaja, hän oli kanadalainen Henry Åkervall. Åkervall pelasi seitsemässä pelissä tehden tehot 7+3. Lokakuun puolessa välissä Tappara vietti 30-vuotisjuhlaansa.
Tapparan ottelut.
1 Tappara-HIFK(8-1)
2 Vesa-Tappara(4-5)
3 Tappara-TP-V(6-2)
4 Tappara-HJK(4-3)
5 TK-V-Tappara(1-3)
6 Tappara-Lukko(2-5)
7 SaiPa-Tappara(2-3)
8 Karhut-Tappara(1-2)
9 Ilves-Tappara(4-4)
10 Tappara-SaiPa(7-1)
11 HJK-Tappara(1-4)
12 Tappara-Ilves(3-3)
13 TP-V-Tappara(0-17)
14 Tappara-Karhut(6-2)
15 Tappara-Vesa(9-2)
16 Tappara-TK-V(4-4)
17 HIFK-Tappara(1-9)
18 Lukko-Tappara(6-3)
30-vuotisjuhlat.
30-vuotisjuhlaottelussaan Tappara kohtasi sveitsiläisen SC Riesserseen, joka kaatuikin kahdella viime minuuttien maalilla 3-1.
Tage Lindberg

Tage Lindberg (s. huhtikuu 1971 Loviisa) on suomalainen työmarkkina-asiantuntija ja Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) taustavaikuttaja. Hän työskenteli Suomen Ekonomien työmarkkina- ja yhteiskuntapolitiikan erityisasiantuntijana kesäkuuhun 2023. 
Ura.
Lindberg toimi vuosina 2011–2013 valtiovarainministeri Jutta Urpilaisen erityisavustajana. Lindberg tuli tuolloin tunnetuksi Urpilaisen ykkösavustajana ja kampanjapäällikkönä sekä SDP:n ministeriryhmän erityisavustajana. Muun muassa "Suomen Kuvalehti" kertoi Lindbergin omavaltaisista toimintatavoista SDP:n eduskuntaryhmän sisällä vuonna 2013.
Lindberg oli Jutta Urpilaisen keskeinen avustaja tämän pyrkiessä ja tullessa valituksi SDP:n puheenjohtajaksi. Lindberg kampanjoi myös Paavo Lipposen puheenjohtajakauden jatkon puolesta vuonna 2002. Lindberg on toiminut Tölö Unga Socialister -yhdistyksen sihteerinä ja puheenjohtajana. Lindberg on naimisissa Heta Välimäen kanssa.
Lindberg on opiskellut politiikan tutkimusta ja toiminut ainejärjestö P-Klubin hallituksessa 1995–1997 ja sen puheenjohtajana 1997. Opiskeluaikoina Lindberg lähti mukaan Sosialidemokraattisten Opiskelijoiden toimintaan ja toimi järjestön puheenjohtajana vuosina 2000–2002. Vuonna 2002 Lindberg toimi kansanedustaja Paavo Lipposen avustajana. Lipposen avustajapestin jälkeen Lindberg työllistyi Ekonomiliittoon työmarkkina- ja poliitiikkakysymysten asiantuntijaksi.
Lindberg on toiminut suomalaisen yhteiskunnallisen vaikuttamisen kouluttajana ja asiantuntijana poliittisten järjestöjen, ammattiyhdistys- sekä opiskelijajärjestöjen aktiiveille. Lindberg on muun muassa järjestänyt koulutusta verkostoitumisesta ja "junttaamisesta" neuvottelutaktiikkana. Lindberg on järjestänyt koulutuksia muun maussa kauppatieteiden opiskelijoille, Suomen ylioppilaskuntien liiton ja Suomen Yhteiskunta-alan Ylioppilaat SYY:n aktiiveille.
Käytös.
Kesäkuussa 2023 MTV Uutiset kertoi useiden nuorten demarinaisten Lindbergiltä saamista epäasiallisista mentorointiehdotuksista. SDP ilmoitti selvittävänsä asiaa. Lindgren jäi ensin sivuun ja lopulta irtisanoutui tehtävistään Suomen Ekonomeissa. Suomen Ekonomit selvittää tapahtunutta.
Tapparan SM-sarjakausi 1963–1964

Tampereen Tappara pelasi kaudella 1963–1964 jääkiekon SM-sarjassa ja voitti kuudennen Suomen mestaruutensa.
Tappara pelasi kaudella 1963-1964 18 ottelua, joista se voitti 14 ja hävisi neljä ottelua. Kauden päätteeksi kolme joukkuetta oli tasapisteissä. Tapparalla, TK-V:lla ja Ilveksellä oli kullakin 28 pistettä. Tällaisessa tilanteessa mestaruus ratkaistiin tehtyjen maalien perusteella. Tapparalla oli eniten tehtyjä maaleja, 99 kappaletta, joten mestaruus meni Tapparalle. Toiseksi tuli TK-V 95:llä tehdyllä maalilla ja kolmanneksi Ilves 81:llä tehdyllä maalilla.
Tapparan ottelussa TK-V:tä vastaan 6. maaliskuuta 1964 tehtiin suomalaista jääkiekkohistoriaa, kun yleisöä kertyi paikalle tuohon aikaan huimat 10 655 katsojaa. Se oli yleisöennätys Suomen miesten jääkiekon pääsarjassa peräti 49 vuotta, kunnes Tappara ja Ilves rikkoivat sen ulkoilmaottelussa Ratinan stadionilla 14.12.2013.
Sarjataulukko.
Lähde: 
Joukkue.
Lähde: 
Tapparan ottelut.
1. Lukko–Tappara (5-6)
2. Tappara–SaiPa (5-1)
3. HJK–Tappara (2-9)
4. Karhut–Tappara (4-3)
5. Tappara–WU (13-6)
6. Vesa–Tappara (4-2)
7. Tappara–TPS (2-1)
8. TK-V–Tappara (3-0)
9. Tappara–Ilves (0-4)
10. Ilves–Tappara (3-6)
11. WU-Tappara (2-10)
12. Tappara–HJK (7-1)
13. Tappara–TK-V (4-2)
14. Tappara–Karhut (7-3)
15. Tappara–Vesa (8-1)
16. TPS–Tappara (1-2)
17. SaiPa–Tappara (2-9)
18. Tappara–Lukko (6-1)
Henrik Haapajärvi

Henrik Haapajärvi (s. 1980) on suomalainen työmarkkina-asiantuntija ja poliittinen taustavaikuttaja. Haapajärvi on toiminut pääministeri Sanna Marinin poliittisena erityisavustajana ja SDP:n hallitusryhmän sihteerinä vuosina 2019–2020 ja valtiosihteerinä vuosina 2020–2023. Haapajärvi on aikaisemmin työskennellyt Marinin erityisavustajana liikenne- ja viestintäministeriössä sekä Ammattiliitto Pron elinkeino- ja ympäristöpoliittisena asiantuntijana. Haapajärvi on koulutukseltaan hallintotieteiden ylioppilas.
Haapajärveä on kuvattu pääministeri Marinin lähimmäksi poliittiseksi avustajaksi. Häntä pidetään ay-demarina, joka puolustaa yleissitovuutta ja työehtosopimusjärjestelmää. Haapajärvi ja Marin tapasivat hyttibileissä ja heitä yhdistää vasemmistodemarius.
Jukka Ihanus

Jukka Ihanus (s. 1977) on suomalainen järjestöjohtaja ja politiikan taustavaikuttaja. Ihanus on toiminut Elintarviketeollisuusliiton yhteiskuntasuhdejohtajana sekä liiton johtoryhmän jäsenenä syyskuusta 2022 lähtien. Ihanus on työskennellyt poliittisena avustajana usean eri vaalikauden aikana. Ihanus on toiminut mm. pääministeriden Matti Vanhanen ja Mari Kiviniemi poliittisena erityisavustajana vuosina 2006-2011, ministereiden Jari Leppä ja Mika Lintilä valtiosihteerinä maa- ja metsätalousministeriössä ja työ- ja elinkeinoministeriössä vuosina 2021-2022, Keskustan ministeriryhmän erityisavustajana vuodesta 2019 Annika Saarikon avustajana opetus- ja kulttuuriministeriöissä sekä Katri Kulmunin avustajana valtiovarainministeriössä 2019–2020. Ihanus on työskennellyt myös STTK:n yhteiskuntavaikuttamisesta ja elinkeinopolitiikasta vastaavana johtajana sekä Keskustan eduskuntaryhmän lainsäädäntösihteerinä.
Koulutukseltaan Ihanus on juristi. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta vuonna 2004. Ihanus on toiminut poliitikkona mm. Uudenmaan maakuntahallituksen jäsenenä 2017–2021 ja Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveyslautakunnan jäsenenä 2017.
Minna-Mari Kaila

Minna-Mari Kaila on suomalainen virkamies ja järjestöjohtaja. Kaila nimitettiin vuonna 2021 maa- ja metsätalousministeriön ruokaosaston osastopäälliköksi vuoteen 2026 asti. Kaila on toiminut määräaikaisena osastopäällikkönä vuodesta 2017 lähtien. Koulutukseltaan Kaila on maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Aikaisemmin Kaila on toiminut Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto MTK:n maatalousjohtajana vuosina 2013–2016 sekä maaseutuyrittäjyyslinjan johtajana vuosina 2011–2013. Kaila toimi vuosina 2008–2010 maa- ja metsätalousministeri Sirkka-Liisa Anttilan erityisavustajana ja vuosina 2010-2011 Anttilan valtiosihteerinä. Kaila on työskennellyt myös maatalouslomittajana, tutkijana ja ylitarkastajana.
Ann-Mari Kemell

Ann-Mari Kemell (s. 1977 Borlänge, Ruotsi) on suomalainen talousasiantuntija, järjestöjohtaja ja poliittinen taustavaikuttaja. Kemell on toimnut vuodesta 2022 lähtien elinkeinoministeri Mika Lintilän valtiosihteerinä. Tätä ennen Kemell on toiminut valtiovarainminsiteri Annika Saarikon talouspoliittisena erityisavustajana sekä useiden ministerin talous- ja veropoliittisena erityisavustajana.
Ennen työtään erityisavustajana Kemell on työskennellyt Keskuskauppakamarissa talous- ja elinkeinopolitiikasta vastaavana johtajana, valtiovarainministeriön vero-osaston erityisasiantuntijana sekä Verohallinnossa ylitarkastajana. Lisäksi hän on toiminut keskusverolautakunnan sekä verotuksen oikaisulautakunnan jäsenenä.
Kemell on syntynyt Ruotsissa ja viettänyt lapsuutensa Laukaassa. Lukion jälkeen Kemell opiskeli Tampereen yliopistossa kauppatieteitä.
Kemell on toiminut Espoon yhteisen kirkkovaltuuston jäsenenä.
Katja Tähjä

Katja Tähjä (s. 1976 Raahe) on suomalainen valokuvaaja.
Tähjä valmistui valokuvataiteen maisteriksi vuonna 2011. Tähjä sai vuonna 2012 Suomi-palkinnon työparinsa Kaisa Viitasen kanssa erityisesti "Paperittomat"-projektista, jossa kuvattiin paperittomien siirtolaisten elämää Euroopassa. Vuonna 2017 Tähjä ja Viitanen saivat Vuoden freelancer -palkinnon tietokirjasta "Karkotetut" (2016). Karkotetut-projekti sai myös ensimmäistä kertaa jaetun visuaalisen journalismin palkinnon 2017.
Tähjä asuu ja työskentelee Helsingissä.
United States Playing Card Company

United States Playing Card Company eli USPCC on yhdysvaltalainen pelikortteja valmistava yritys. Sen valmistamia korttipakkoja pidetään laadukkaina ja ne ovat myös korttipakkakeräilijöiden suosiossa. Se tunnetaan erityisesti Bicycle-korttipakkamallistostaan, jonka yritys loi sen alkuaikoina 1800-luvulla.
Nar-Anon

Nar-Anon on kansainvälinen narkomaanien läheisille suunnattu vertaistukiryhmien verkosto. Se toimii kahdentoista askeleen ohjelman pohjalta, kuten Anonyymit alkoholistit ja Nimettömät Narkomaanit. Nar-Anonin toiminta täydentää Nimettömiä Narkomaaneja, josta se kuitenkin on erillinen.
Ensimmäinen yritys Nar-Anonin muodostamiseksi epäonnistui, mutta ohjelma käynnisti toimintansa onnistuneesti vuonna 1968, ja järjestö rekisteröitiin vuonna 1971. Alle 21-vuotiaille läheisille on järjestetty myös Narateen-ryhmiä.
Nils Claus Ihlen

Nils Claus Ihlen (24. heinäkuuta 1855 Skedsmo – 22. maaliskuuta 1925 Skedsmo) oli norjalainen liikemies ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan työministerinä vuosina 1908–1910 ja ulkoministerinä 1913–1920. Ihlen omisti Strømmens Værkstad -konepajan kotipaikkakunnallaan Skedsmossa.
J. C. Catford

John Cunnison ”Ian” Catford (26. maaliskuuta 1917 Edinburgh, Skotlanti – 6. lokakuuta 2009 Shoreline, Washington, Yhdysvallat; julkaisi nimellä J. C. Catford) oli yhdysvaltalainen foneetikko sekä kieli- ja käännöstieteilijä, joka tunnetaan erityisesti fonetiikan oppikirjoistaan sekä fonetiikan inhimillisten mahdollisuuksien rajoja tarkastelleesta teoksestaan "Fundamental problems in phonetics" (1977), Kaukasian kielten tutkimuksestaan ja panoksestaan käännöstieteen alkuvaiheisiin.
Catford opiskeli Edinburghin (ranskaa ja romaanisia kieliä), Pariisin (fonetiikkaa) ja Lontoon (venäjää ja slaavilaisia kieliä sekä yleistä kielitiedettä) yliopistoissa. Hänen tutkimuskohteitaan olivat fonaatiotyypit, diakroninen fonetiikka, fonetiikan pedagogiikka, dialektologia, lauseopillinen ergatiivisuus, Kaukasian kielet ja käännösteoria. Hän perusti soveltavan kielitieteen laitoksen Edinburghin yliopistoon, missä hän vaikutti 1952–64. Tämän jälkeen hän toimi 1964–85 Michiganin yliopiston kielitieteen professorina. Yliopistoviroistaan hän jäi eläkkeelle vuonna 1988, mutta pysyi aktiivisena tutkimuksessa sen jälkeenkin.
Fonetiikan kiinnostuksensa Catford itse mainitsee alkaneen hänen luettuaan 14-vuotiaana George Bernard Shaw’n "Pygmalion"-näytelmän (joka tunnetaan paremmin elokuvaversiona "My fair lady"). Yksi näytelmän ja elokuvan päähenkilöistä, kielitieteen professori ”Henry Higgins” on yhdistetty vaihtoehtoisesti kahteenkin eri tosielämän brittifoneetikkoon, Henry Sweetiin ja Daniel Jonesiin. Uransa alkupuolella Catford opetti englantia ja sen ääntämystä ulkomailla British Councilin toimessa Kreikassa, Egyptissä ja Palestiinassa. 1946–52 hän toimi BBC:n ääninäyttelijänä ja erikoistui nimenomaan eksoottisiin englannin murteisiin.
Catfordin 1960-luvulla julkaisema pieni monografia kääntämisen kielellisestä teoriasta (Catford 1965) oli yksi varhaisista teksteistä kohti nykyaikaista käännöstiedettä. Catford itse tosin ei halunnut käännöstieteestä itsenäistä tieteenalaa, vaan näki sen nimenomaisesti kielitieteellisten teorioiden soveltamisen alueena. Catfordin teos liittyy myös kirjoitusjärjestelmien tutkimuksen alaan, koska teoksen luvun 9 käsittelemä ”grafologinen kääntäminen” käsittelee eri kirjoitusjärjestelmien käsinkirjoittamisen eroja mm. sen perusteella, millaisia viivoja ja missä järjestyksessä järjestelmä käyttää kirjainten (tai tarkemmin glyyfien) muodostamiseen.
Hans Vilhelm Keilhau

Hans Vilhelm Dopp Mandall Keilhau (18. elokuuta 1845 Bergen – 31. tammikuuta 1917) oli norjalainen upseeri, joka toimi Norjan puolustusministerinä vuosina 1913–1914.
Vuoden 2023 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2023 Atlantin hurrikaanikausi on Atlantin hurrikaanikausi, joka käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2023. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin. Nimet valitaan esiintymisjärjestyksessä etukäteen julkaistulta listalta, jossa nimet alkavat englanninkielisten aakkosten mukaisessa järjestyksessä A=Arlene, B=Bret, C=Cindy ...
Thin-le-Moutier

Thin-le-Moutier on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen.
Kunnan keskustassa on Saint Quentinin kirkko. Kirkon vieressä on ollut luostari 900-luvulta ja kirkkokin on ollut olemassa 1100-luvulta saakka. Luostari tuhoutui Ranskan uskonsodissa vuonna 1570. Luostarin omaisuuden otti Reimsin pappisseminaari ja seurakunta joutui talousvaikeuksiin. Vähitellen myös kirkko alkoi rapistua. Lopulta 1800-luvulla kunta päätti purkaa kirkon ja rakentaa uuden. Toisessa maailmansodassa kirkko kärsi vaurioita, mutta ne korjattiin. 
Kunnassa on kaksi vierekkäistä muistomerkkiä ensimmäisessä maailmansodassa 28. ja 29. elokuuta 1914 käydyn La Fosse à l'eaun -taistelun muistoksi. Toisen pystyttivät saksalaiset vuonna 1915 ja toisen ranskalaiset vuonna 1924.
Kartanonkosken liikuntapuisto

Kartanonkosken liikuntapuisto on urheilupuisto Kartanonkoskella, Pakkalan kaupunginosassa Vantaalla. Puistossa on muun muassa useita tekonurmikenttiä, kaksi tenniskenttää sekä koripallokenttä.
Sebastian Visa

Sebastian Visa (s. 26. toukokuuta) on suomalainen ammattitanssija, koreografi ja musiikinesittäjä. Hän on toiminut mm. laulaja Bessin koreografina ja taustatanssijana. Visa työskentelee tanssinopettajana tanssikoulu StepUpilla. Lisäksi hän esittää musiikkia artistinimellä Sebastian Visa..
Ura.
Visa aloitti tanssiharrastuksen 10-vuotiaana ja eteni siinä SM-tasolle.
Montgon

Montgon on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Vouziers’n kaupungista pohjoiseen.
Kunnan yksihuoneinen kyläkoulu suljettiin vuonna 1989. 20 vuotta myöhemmin, vuonna 2009, se vihittiin koulumuseoksi. Se on sisustettu 1950-luvun koululaitteilla ja -tarvikkeilla.
Kunnan kautta kulkee kanava Canal des Ardennes. Kanavan suluista 12 (sulut 5-16) sijaitsee Montgonissa. Sitä kutsutaankin sulkujen laaksoksi ("Vallée des écluses").
Voide

Voide on voitelua varten tehty emulsio, joka koostuu yleensä öljystä tai rasvasta, vedestä ja emulgaattorista. Voiteita käytetään tyypillisesti ihonhoidossa, kosmetiikkatuotteissa tai lääketieteellisessä hoidossa.
Käyttö.
Voiteesta riippuen käyttötapoja voi olla monia, mutta yleisesti voidetta levitetään iholle halutun lopputuloksen saamiseksi.
Esimerkkejä erilaisista voiteista ja niiden käytöstä.
Aurinkovoidetta käytetään suojaamaan auringon haitalliselta UV-säteilyltä. Sitä levitetään iholle kaikkiin niihin paikkoihin, jotka ovat päivän aikana auringon valaisemana. Aurinkorasvaa ei tarvitse levittää kohtiin, jotka ovat vaatteen peittämät.
Kosteusvoide ehkäisee ihon kuivumista ja hilseilyä. Sitä levitetään iholle kuiviin tai herkästi kuivuviin kohtiin. Esimerkiksi kämmenille, jalkaterille ja kasvoihin.
Lääkevoidetta käytetään pinnallisen kutinan ja ihon tulehduksien hoitoon. Sitä levitetään tulehtuneelle tai kutisevalle kohdalle iholle ja annetaan vaikuttaa. Lääkevoiteita myydään apteekeissa.
Antibioottivoidetta käytetään bakteerista aiheutuneen ihotulehduksen hoitoon. Sitä levitetään esimerkiksi haavojen ja naarmujen päälle.
Kurt Schwitters

Kurt Schwitters (20. kesäkuuta 1887 Hannover – 8. tammikuuta 1948 Kendal) oli saksalainen taidemaalari ja runoilija. Hän asui vuodesta 1933 Norjassa ja Englannissa.
Schwitters aloitti Der Blaue Reiterin ekspressionismilla, josta päätyi dadaismiin. Hän teki "Merz"-nimisiä kollaaseja narunpätkistä, etiketeistä ja muusta vastaavasta. Hän myös julkaisi samannimistä lehteä 1923–1932 ja teki asunnoistaan veistoksellisia rakennelmia (Merzbau).
Luettelo Jyväskylän seudun paikallisliikenteen linjoista

Tämä on luettelo Jyväskylän joukkoliikenteen linjoista.
Luettelossa on linjat vuoden 2024 linjastouudistuksen jälkeen.
Entiset linjat.
Vuosina 1997–2023.
Läheitä: 
Vuosina 1975–1990.
Lähteitä: 
Pienkalustolinjat.
Linkki-VIP.
Linkki VIP -autoilla on aikataulupisteitä, mutta niille on määrätty alueet, joiden sisällä ne voivat kutsusta poiketa haluttuun paikkaan.
Kyytiveikko.
Kyytiveikko oli Linkki VIP -palvelun edeltäjä. Aluksi autot kulkivat kiinteillä reiteillä omilla linjanumeroillaan, mutta sittemmin palvelu muuttui aluepohjaiseksi. Entisen maalaiskunnan alueella käytettiin nimitystä Poimuri.
Palveluliikenne.
Ennen Kyytiveikkoa Jyväskylän liikenteellä oli palvelulinjoja.
Korpilahti.
Entisen Korpilahden kunnan alueella on asiointireittejä, sekä yksi linja-autoliikenteeksi luokiteltu reitti.
Muurame.
Muuramen asiointireitit tunnetaan nimellä Monipalveluliikenne.
Laukaa.
Laukaan palveluliikenteeseen kuuluu kirkonkylän ja Lievestuoreen välinen Linkki-vuoro. Aiemmin kunta on järjestänyt myös asiointireittejä.
Bokovo-H’rustalne

Bokovo-H’rustalne (; vuoteen 2016 asti Vah’ruševe ( () on kaupunki Luhanskin alueen lounaisosassa Itä-Ukrainassa, kahden Miusjoen vesistöön kuuluvan sivujoen varrella, 70 kilometriä aluekeskus Luhanskista lounaaseen. Lähin rautatieasema on 9 kilometrin päässä idässä H’rustalnyissä (Krasnyi Lutš).
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 11 421 asukasta (2022). Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 14 773, joista suuri enemmistö oli etnisesti ukrainalaisia.
Paikkakunta sai alkunsa 1956, kun neljä kaivosyhteisöä yhdistettiin. Kaivostoiminta oli käynnistetty 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Kaupungin aseman hajanainen asutus sai vuonna 1963. 
Kaupunki on vuonna 2014 käynnistyneestä Itä-Ukrainan sodasta lähtien ollut Venäjän tai sen nukkevaltion (ns. Luhanskin kansantasavalta) miehittämää, Ukrainan laillisen hallinnon ja järjestyksen ulkopuolella olevaa aluetta. Osana kommunistiseen perinteeseen liittyvästä nimistöstä luopumista, Ukraina vaihtoi vuonna 2016 aiemmin neuvostosankari Vasil Vah’ruševin nimeä kantaneen kaupungin nimen virallisesti Bokovo-H’rustalneksi, mutta miehittäjän nukke- tai venäläishallinto ei tätä ole ottanut käyttöön. Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan kaupunki sijaitsee ainakin periaatteessa Rovenkyn piirissä.
Vaasan joukkoliikenne

Vaasan joukkoliikenne, Lifti on Vaasan seudulla linja-autoin liikennöitävää julkista liikennettä. Joukkuliikennettä operoi hämeenlinnalainen Vekka Group. Joukkoliikennejärjestelmä on mukana valtakunnallisessa Waltti-matkalippujärjestelmässä.
Historiaa.
Vaasan paikallisliikenteen voidaan katsoa alkaneen vuonna 1928, jolloin Majors-yhtiö aloitti matkustajaliikenteen Vaasassa. Yhtiömuotoinen paikallisliikenne sai alkunsa vuonna 1993, kun seitsemän vaasalaista liikennöitsijää perusti Vaasan paikallisliikenne Oy:n. Perustajayhtiöt olivat Oy Majors Ab, K. J. Lall, Syrenius &amp; Co, Velj. Seppelin, Östman &amp; Co, Oy Finne &amp; Beijar Ab ja Sjöholm &amp; Bergström. Vuonna 2017 Patric Wiik osti Vaasan Paikallisliikenne Oy:n liiketoiminnan ja toiminta alkoi Oy Wasa Citybus Ab:n nimellä..
Wasa Citybus menetti kilpailutuksessa kaikki linjansa 1.7.2022 alkaen ja vuoden 2021 lopussa se irtisanoi koko henkilökuntansa. Kaupungin sisäistä joukkoliikennettä liikennöi 1.7.2022 alkaen Vekka Group Oy. Samalla koko linjasto uusittiin, ja reittiverkostoa laajennettiin jopa 30 prosentilla lisäten liikennetarjontaa erityisesti iltaisin ja viikonlppuisin.
Linjat.
Erikoisvuorot (vain koulupäivisin)
Lauantaisin ja sunnuntaisin liikennöivät linjat 1, 2, 7 ja 9
Toiveet ja helyt

Toiveet ja helyt on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Lyytin 10. syyskuuta 2021 julkaistu toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Luova Records -levy-yhtiön kautta. Vuonna 2023 Lyyti siirtyi Universal Music Groupin omistaman Johanna Kustannuksen alle. 
Levy oli ehdolla vuoden 2022 Emma-gaalassa Kriitikoiden valinta -kategoriassa, mutta hävisi Yonan albumille Uni johon herään. Albumista on painettu kaksi vinyylipainosta sekä CD- ja kasettiversiot.
Apple Vision Pro

Apple Vision Pro on Applen kehittämä tehostetun todellisuuden virtuaalilasijärjestelmä. Se paljastettiin 5. kesäkuuta 2023 kyseisen vuoden Worldwide Developers Conference -tapahtumassa, ja julkaistiin Yhdysvalloissa 2. helmikuuta 2024. Se on Applen ensimmäinen uusi kuluttajatuotesarja sitten Apple Watchin vuonna 2015. Toisin kuin monissa muissa virtuaalitodellisuuslaseissa, Apple Vision Prossa on erillinen akkupaketti, joka sijoitetaan käyttäjän taskuun.
Applen mukaan Vision Pro on lisätyn todellisuuden teknologia, mikä tarkoittaa, että keinotekoisia kuvaelementtejä lisätään lasien kautta havaittuun luonnolliseen ympäristöön. Laseissa on kylläkin Apple Watchin Digital Crownia muistuttava toiminto, jolla immersiota voi säätää. Vision Pro siis yhdistää sekä lisätyn todellisuuden että virtuaalitodellisuuden teknologioita.
Vision Pro käyttää visionOS-käyttöjärjestelmää, joka perustuu iPadOS:ään.
Vision Pro on myynnissä vain Yhdysvalloissa, missä se maksaa 3500 dollaria. Se julkaistaan kesäkuussa 2024 Kiinassa Hongkongissa ja Singaporessa. Heinäkuussa se tulee tarjolle myös Ranskassa, Saksassa, Britanniassa, Kanadassa ja Australiassa.
Vision Prosta on tarkoitus julkaista myöhemmin myös halvempi malli. Se saattaa tulla myyntiin loppuvuonna 2025, ja sen hinta on mahdollisesti jotain väliltä 1500–2000 dollaria.
Vision Pron läpimurtosovellukseksi on ehdotettu virtuaalista työpöytää, jolle pöytäkoneella pyörivät ohjelmat voidaan levittää suuressa koossa.
Baranivka

Baranivka () on kaupunki Žytomyrin alueen Zvjahelin piirissä Ukrainan luoteisosassa, Dneprin sivujoki Pripetin vesistöön kuuluvan Slutšjoen vasemmalla rannalla, 78 kilometriä aluekeskus Žytomyristä länsilounaaseen.
Tammikuun keskilämpötila on -5,4 ja heinäkuun +18,1 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä 547 millimetriä.
Baranivka mainitaan kirjallisissa asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1565 Liettuan suuriruhtinaskunnan asuttuna paikkana. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1938 ja kaupungiksi se tuli 2001. Kaupunki oli Baranivkan piirin hallintokeskus 1923–1962 ja 1966-2020. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa tämä piiri ja Baranivkan kaupunki kuitenkin yhdistettiin osaksi Zvjahelin piiriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Baranivkan väkiluvuksi 11 161 asukasta (2022). Väestönlaskennassa 2001 asukkaita oli 12 584, joista etnisesti ukrainalaisia oli 93 prosenttia, puolalaisia 0,3 prosenttia ja venäläisiä 0,2 prosenttia.
Arimo Uusitalo

Hannu Arimo Uusitalo (s. 1. toukokuuta 1942 Kisko) on suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Uusitalo syntyi kunnallisneuvos Vieno Uusitalon ja Toini Ahlqvistin perheeseen. Hän avioitui 1966 emäntä, merkonomi Pirkko Raumanin kanssa. Uusitalo tuli ylioppilaaksi Salon yhteislyseosta 1963 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta 1969, jolloin hän suoritti opintoja myös Ruotsin maatalousyliopistossa Ultunassa. Uusitalo oli Maataloustuottajain Satakunnan liiton järjestökonsulentti 1969–1972 ja maanviljelijä Nalkin tilalla Kiikalassa 1972–2005. Kiikalan kunnanvaltuuston jäsen hän oli 1977–2000 ja puheenjohtaja 1985–2000. Uusitalolla on ollut useita merkittäviä osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa Raision Tehtaat Oy:n, vuodesta 1997 Raisio Yhtymä Oyj ja vuodesta 2005 Raisio Oyj, hallintoneuvoston jäsen 1987–1990, hallituksen jäsen 1991–2006 ja hallituksen puheenjohtaja 2001–2006. 
Metsäteollisuuden piirissä Uusitalo oli Osuuskunta Metsäliiton, vuodesta 1992 Metsäliitto Osuuskunta, edustajiston jäsen 1991–1992, hallintoneuvoston jäsen 1992 sekä hallituksen jäsen 1993–2007 ja puheenjohtaja 1994–2007. Metsä-Serla Oy:n, vuodesta 2001 M-real Oyj, hallituksen varapuheenjohtaja Uusitalo oli 1994–2007, Finnforest Oyj:n hallituksen varapuheenjohtaja 1994–2007, Oy Metsä-Botnia Ab:n hallituksen jäsen 1994–2007, Oy Metsä Timber Ltd:n hallituksen jäsen 1996–2000 ja Metsä Tissue Oyj:n hallituksen varapuheenjohtaja 1996–2007. Hän oli myös Vapo Oy:n hallintoneuvoston jäsen 2002–2005 ja hallituksen jäsen 2005–2008. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Uusitalo sai 1998.
Trønderbladet

Trønderbladet (vuosina 1979–1986 "Melhusbladet") on norjalainen vuonna 1979 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Melhus. Se kuuluu Polaris Media -konserniin.
Frostatingin laamanninoikeus

Frostatingin laamanninoikeus (norj. "Frostating lagmannsrett") on yksi Norjan kuudesta laamanninoikeudesta. Sen tuomiopiiri koostuu Møren ja Romsdalin sekä Trøndelagin lääneistä. Frostatingin laamanninoikeus toimii Trondheimissa.
Käräjäoikeudet.
Frostatingin laamanninoikeus toimii valitustuomioistuimena Møren ja Romsdalin sekä Trøndelagin käräjäoikeuksille.
El Bayadh

El Bayadh () on kaupunki ja El Bayadhin maakunnan hallinnollinen keskus Algerian länsiosassa. Se sijaitsee Saharan Atlakseen kuuluvilla Amourvuorilla 525 kilometriä Algerista lounaaseen. El Bayadhin kunnassa oli 91 600 asukasta vuonna 2008.
Kaupunki on saanut alkunsa ranskalaisten vuonna 1852 perustamasta vartioasemasta. Se sai nimen Géryville vuonna 1861. Vuonna 1890 siitä tuli sotilaspiirin keskus. Maailmansotien välisenä aikana Géryvillestä muodostui Pohjois-Afrikan tärkein espartohöyhenheinän tuotantopaikka. Kaupunki sai alkuperäisen nimensä takaisin Algerian itsenäistymisen jälkeen, ja vuonna 1985 siitä tuli samannimisen maakunnan keskus.
El Bayadhiin kautta kulkevat maantiet RN47, RN111 ja RN6A. Kaupunkiin on rakenteilla 130 kilometrin pituinen rautatie Mécheriasta. Sen koillispuolella on lentokenttä.
Keskustan kaupunkikuvaa leimaavat siirtomaa-ajan rakennukset. Algerian itsenäistyttyä El Bayadhiin on muuttanut paljon entisiä paimentolaisia. Alueella harjoitetaan karjanhoitoa, ja El Bayadhissa pidetään tärkeät lammasmarkkinat. Se on tunnettu myös matoistaan. Kaupungissa toimii Nour Bachirin yliopistokeskus. Siellä on muutamia hotelleja.
Alltime Group

Alltime Group on kiinteistöpalveluihin, siivouspalveluihin, alueurakoihin ja vesiväylien kunnossapitoon erikoistunut suomalainen palveluyritys. Yritys toimii Suomessa ja Ruotsissa, ja se työllistää yhteensä yli 1000 henkilöä.
Historia.
Alltimen juuret ovat vuodessa 1996, kun kempeleläinen yrittäjä Jussi Tuohino aloitti pienimuotoisen koneurakoinnin. JT Service -nimellä alkaneen toiminnan laajentuessa Alltime eriytettiin omaksi yrityksekseen vuonna 2006. Vuoden 2021 lopussa Tuohino myi pääomistuksen Alltimesta MB Rahastoille, jonka omistuksessa Alltime lähti tavoittelemaan nopeaa kasvua ja kansainvälistymistä. Elokuussa 2023 Alltime tiedotti ostaneensa ruotsalaisen Trienniumgruppenin tytäryhtiöineen. Kesällä 2024 se osti Arkea Oy:n kiinteistö- ja siivouspalveluliiketoiminnan sekä Tampereen Talopalvelut Oy:n.
Palvelut.
Alltime tarjoaa erilaisia rakennetun elinympäristön kunnossapidon palveluja. Näitä ovat esimerkiksi kiinteistöhuolto, siivous, kaupunkien ja kuntien katujen, viheralueiden ja liikuntapaikkojen kunnossapito sekä merenkulun turvalaitteiden asennus, kunnossapito, tarkastus ja tuotanto.
Yhtiörakenne.
Konserniyhtiö Alltime Group Oy:n alla toimivat sen maayhtiöt Alltime Suomi Oy ja Alltime Sverige AB.
Taivalkosken ensimmäinen kirkko

Taivalkosken ensimmäinen kirkko (alkuperäiseltä nimeltään Jokijärven kirkko) oli vuonna 1848 valmistunut ja vuonna 1925 tulipalossa tuhoutunut kirkko. 
Historia.
Suomen senaatti antoi 22. kesäkuuta 1843 päätöksen rakentaa rukoshuone Jokijärvelle, koska harvaan asutulla seudulla asukkaiden oli haastavaa matkata pakollisiin kirkollismenoihin kaukaiselle Pudasjärvelle. Pudasjärven papiksi nimetty katekeetta Johan Peter Lithovius saattoi nyt pitää jumalanpalveluksia rukoushuoneessa. Ensimmäinen jumalanpalvelus pidettiin lokakuussa 1843. Alkujaan väliaikainen "erämaatemppeliksi" kutsuttu rukoushuone oli kooltaan 10 X 10 metrin kokoinen. Varsinaista rukoushuonetta, josta muodostui lopulta kirkkorakennus alettiin suunnitella seuraavana vuonna. Kirkko valmistui kokonaan Kurjen maille syksyksi 1848. Kirkon piirrustukset teki arkkitehti Anders Fredrik Granstedt, joka toimi arkkitehti Carl Ludvig Engelin "oikeana kätenä". Jokijärven kirkon tyylisuunta edusti Engelin uusklassista tyylisuuntaa päätykolmioineen, pylväineen ja kupoleineen. Kirkkoon mahtui 600 ihmistä, joka oli yli puolet silloisen kylän asukasmäärästä. Jokijärven kappeliseurakunta perustettiin senaatin päätöksellä 16. tammikuuta 1858.
Sahan perustamisen jälkeen Taivalkosken kylästä alkoi kehittyä kasvava asutuskeskus, jonka seurauksena vaikutusvaltaiset taivalkoskelaiset alkoivat vaatia kirkon siirtämistä Taivalkoskelle. Monien neuvottelujen ja riitojenkin jälkeen senaatti antoi luvan kirkon siirtämisestä Jokijärveltä Taivalkoskelle 12. huhtikuuta 1877. Kirkon siirtämisen suhteen edelleenkään ei ole täyttä selvyyttä siitä kuljetettiinko kirkon hirret Jokijärveltä Taivalkoskelle Iijokea pitkin uittamalla vai talviaikaan hevosilla vetäen. Entisen, uuden "keskellä kylää" olevan kirkon vihkimisjuhla oli juhannuksena 1880.
Kirkko oli kauan ilman kirkonkelloa. Kellojen soitto tapahtui raudasta väännettyä triangelia lyömällä. Vuonna 1885 saatiin kello, joka halkesi, kun suntio Inget soitti hautaussoittoa Aleksanteri III:lle. Uusi kirkonkello saatiin vasta vuonna 1904.
Jääräpäiset seurakuntalaiset eivät suostuneet suurten kustannusten pelossa hankkimaan kirkkoon ukkosenjohdatinta kirkkoherran monista vaatimuksista huolimatta. Tämä laiminlyönti koitui kohtalokkaaksi, sillä pitkän hellejakson jälkeen rajun ukkosen takia salama sytytti kirkon palamaan 27. heinäkuuta 1925. Kirkko paloi puolessatoista tunnissa perustuksiaan myöten. Kirkosta onnistuttiin pelastamaan ainoastaan ehtoollisella käytettävät leipälautanen ja viinimalja (lehtiuutisen mukaan pelastettiin vain yksi vaatetavaroita sisältänyt kaappi). Kun kirkko sijaitsi yksinään korkealla kummulla, ei palosta ollut ympäristölle välitöntä vaaraa, mutta kekäleitä lenteli kuitenkin aina puolen kilometrin päähän.
Kauno Kallion suunnittelema uusi kirkko kirkonkylälle vihittiin käyttöön vuonna 1933. Vuonna 1959 Jokijärvellä paljastettiin vanhan kirkon muistomerkki, joka sijaitsee kylätalon pihalla. Muistomerkin on suunnitellut Sulo Noponen ja rakentanut Ville Karjalainen.
Rescue Me! – Koirien tarina

Rescue Me! – Koirien tarina on Ylen dokumenttisarja, joka kertoo kolmen kodittoman koiran Vienon, Naavan ja Harri-Tapion matkasta romanialaiselta koiratarhalta Suomeen ja sopeutumista uusiin koteihinsa. 
Sarja julkaistiin Yle Areenassa 18. kesäkuuta 2023 ja Yle TV1:llä 20. kesäkuuta 2023.
Ohjaus ja käsikirjoitus Tommi Ketonen, toimittaja-käsikirjoittajat Anu Järvinen ja Minna-Ella Aaltonen. Säveltäjä, Arttu Silvast. Tuottaja Maarit Lehtonen.
Citygate

Citygate on Göteborgissa Gårdan kaupunginosassa sijaitseva 36-kerroksinen pilvenpiirtäjä ja Pohjoismaiden korkein konttorirakennus. Se on 144 metriä korkea ja valmistui vuonna 2022.
Säiliö (abstrakti tietotyyppi)

Tietojenkäsittelytieteessä säiliö on luokka tai tietorakenne, jonka ilmentymät ovat muiden olioiden kokoelmia. Toisin sanoen ne tallentavat esineitä organisoidulla tavalla, joka noudattaa tiettyjä sääntöjä.
Säiliön koko riippuu sen sisältämien olioiden määrästä. Eri tyyppisten säiliöiden taustalla olevat (perityt) toteutukset voivat vaihdella koon, monimutkaisuuden ja ohjelmointikielen tyypin mukaan, mutta monissa tapauksissa ne tarjoavat joustavuutta oikean toteutuksen valinnassa kaikissa tapauksissa.
Säiliötietorakenteita käytetään erityistesti olio-ohjelmointikielissä.
Toiminto ja ominaisuudet.
Säiliöt voidaan luonnehtia seuraavilla kolmella ominaisuudella:
Säilöluokkien odotetaan toteuttavan CRUD:n kaltaisia menetelmiä tehdäkseen seuraavat:
Joskus säilöitä toteutetaan yhdessä iteraattorien kanssa.
Tyypit.
Säiliöt voidaan luokitella joko yksiarvoisiin säiliöihin tai assosiatiivisiin säiliöihin.
Yhden arvon säiliöt tallentavat jokaisen objektin itsenäisesti. Objekteihin voidaan päästä käsiksi suoraan esimerkiksi silmukalla tai iteraattorilla.
Assosiatiivinen säilö käyttää assosiatiivista taulukkoa, karttaa tai sanakirjaa, joka koostuu avain-arvo-pareista siten, että kukin avain esiintyy säilössä enintään kerran. Avainta käytetään olion etsimiseen, jos se on tallennettu säiliöön. Assosiatiivisia säiliöitä käytetään ohjelmointikielissä luokkamalleina.
Abstrakteja säiliö tietotyyppejä ovat:
Yleisiä tietorakenteita, joita käytetään näiden abstraktien tyyppien toteuttamiseen, ovat:
Petro Holota

Petro Holota, , oikea nimi: P. Melnyk, (12. heinäkuuta 1902 Balašivka (kuuluu nyk. Kropyvnytskyihin) – 8. marraskuuta 1949 Snjatyn, Stanyslavivin alue, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kirjailija.
Holota kuului kirjailijaryhmiin Molodnjak (1926–1927) ja Avanhard (1928–1929). Hänen ensimmäinen runokokoelmansa "Ternystyi šliakh do voli i osvity" ('Vaikea polku vapauteen ja oppiin') ilmestyi 1921 ja proosateos "V dorozi zmahan" ('Taistelujen tiellä') 1925. Niiden jälkeen ilmestyi muutamia proletaarirunouden kokoelmia, proosakokoelma "Brud" ('Tomua', 1929) ja kaksi pienoisromaania "Dni junosty" (1930 'Nuoruuden päivät') ja "Sh'odylo sontse" (1930, 'Aurinko nousi'). 1930-luvulla hän joutui vainon kohteeksi, mutta rehabilitoinnin jälkeen hän asettui 1945 Snjatyniin ja työskenteli paikallislehden päätoimittajana.
Tapio Kosunen

Tapio Juhani Kosunen (s. 22. joulukuuta 1956 Varkaus) on suomalainen virkamies ja tutkija. Kosunen toimi lokakuusta 2013 vuoteen 2020 opetus- ja kulttuuriministeriön korkeakoulu- ja tiedepolitiikan osaston ylijohtajana. Koulutukseltaan Kosunen on dosentti, kasvatustieteiden tohtori. Aikaisemmin Kosunen on toiminut Helsingin yliopiston Avoimen yliopiston johtajana 2004–2011, opetusministerin valtiosihteerinä ja erityisavustajana, opetusneuvoksena sekä neuvottelevana virkamiehenä koulutus- ja tiedepolitiikan osaston ammattikorkeakouluyksikössä.
Poliittiselta taustaltaan Kosunen on sosialidemokraatti. Kosunen on toiminut vuosina 2011–2013 opetusministeri Jukka Gustafssonin valtiosihteerinä ja 1999–2001 Maija Raskin erityisavustajana. Aikaisemmin Kosunen on työskennellyt yliopistossa, ammattikorkeakoulussa ja kunnan sivistystoimessa ja opettajana peruskoulussa.
Snjatyn

Snjatyn () on kaupunki Ukrainassa. Se oli juutalaisten asuttama kaupunki, "shtetl", 1500-luvulta 1940-luvulle. Se sijaitsee Prutjoen varrella lähellä Romanian rajaa. Siitä on ensimmäinen kirjallinen maininta vuodelta 1158, jolloin sen nimi oli Ksnjatyn komentaja Kostjantyn Stroslavitšin mukaan, joka oli kuningas Jaroslav Osmomyslin hovin jäsen.
Snjatynin väkiluku on 9 718 (2022 arvio).
Kaupungin juutalaisväestö alkoi vähentyä 1870-luvulta alkaen, jolloin heitä muutti Israeliin, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Toisen maailmansodan jälkeen kaikki vielä kaupungissa asuneet juutalaiset vietiin metsään ja ammuttiin tai vietiin Bełżecin tuhoamisleirille. Synagoga poltettiin.
Mikä mikä viidakkokirja

Mikä mikä viidakkokirja (vuosina 1989–1991 ohjelman nimi muodossa Mikä-mikä viidakkokirja) oli suomalainen Yleisradion tuottama vuosina 1989–1994 valmistunut ja esitetty luontoaiheinen visailuohjelma. Ohjelmaa esitettiin Yle TV1 -kanavalla alkuvuosina lauantai-iltaisin, ja myöhemmin perjantai-iltaisin. Ohjelmaa katsoi parhaimmillaan 1,6 miljoonaa katsojaa. 
Ohjelman juontajana toimi alkujaan työuransa optikkona aloittanut Paul Segersvärd. Hänet valittiin juontajaksi siten, että Segersvärdin tuttava freenlancertoimittaja Heikki Vasamies otti yhteyttä, ja ehdotti yhteistyötä ohjelman tekemiseen. Ohjelman tunnusmusiikkina oli brittiläisen Tight Fit -yhtyeen coverversio kappaleesta "The Lion Sleeps Tonight". 
Ohjelman kulku.
Ohjelmassa kilpailijoille esitettiin katkelmina luontoaiheisia videoita, jonka jälkeen kuva pysäytettiin ja kysyttiin videon jatkoon liittyvä kysymys, esimerkiksi mitä seuraavassa kohtauksessa tapahtuu tai mikä tietty erityspiirre videon aiheen eläimeltä löytyy. Ohjelmassa esitetyt luontoaiheiset videot olivat japanilaisen luontokuvauksiin erikoistuneen kuvausryhmän materiaalia.