tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jämsän ravirata

Jämsän ravirata (myös nimellä Kilpakorven ravirata) on ravirata, joka sijaitsee Jämsän Kilpakorvessa noin neljä kilometriä Jämsän keskustasta. Jämsän ravirata kuuluu kesäratoihin, joten siellä ei ole ympärivuotista kilpailutoimintaa. Jämsän Ravi ry järjestää raviradalla joka vuosi Jämsän kaksipäiväiset kesäravit, jotka ajetaan heinäkuussa. Ravit järjestetään lähes kokonaan talkootyönä. Seura pitää myös harjoitusalueita kunnossa ympärivuotisesti talkoovoimin.
Jämsän raviradalla kilpaillaan vuosittain Jämsän Äijän Ajot, jotka ajettiin suurkilpailustatuksella vuosina 1974–1983. Kilpailu herätettiin henkiin lämminverisille hevosille vuonna 2011 ja suomenhevosille vuonna 2016. Vuodesta 2017 lähtien on kilpailtu myös suomenhevostammoille tarkoitettu Jämsän Ämmän Ajo. Vuonna 2022 Jämsä sai myös oman ensimmäisen suurkilpailunsa, kun A-ponit kilpailivat Mini Äijän Ajon voitosta.
Jämsän Ravien lisäksi Jämsän Ravi ry tarjoaa ympärivuotiset mahdollisuudet alueen harrastajille ja tekee yhteistyötä muun muassa Jämsän seudun urheiluratsastajien, Jämsän 4H-yhdistyksen, Suomen Hippoksen, Etelä-Suomen hevosjalostusliiton ja muiden seurojen kanssa. Alueella järjestetään myös muita tapahtumia kuten koiranäyttely, tamma- ja varsanäyttely, ratsastuskilpailuja, hevosaiheisia lasten ja nuorten teemapäiviä.
Berezna

Berezna () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Berezna on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Bereznan taajamassa arvioitiin asuvan 4 405 henkeä.
Berezna sijaitsee Desnan sivuhaaran Krasilovkajoen rannalla. Ensimmäiset tunnetut merkinnät Bereznan kaupungista ovat vuodelta 1152. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Berezna tunnettiin erityisesti suutareista, joita kaupungissa oli lähes 1 000. Nykyisin Berezna on maanviljelysaluetta. Bereznan tunnetuin nähtävyys on Ylösnousemuksen kirkko (1759).
Université Clermont-Auvergne

Université Clermont-Auvergne on ranskalainen yliopisto, joka sijaitsee Clermont-Ferrandissa, Auvergnen alueella (Auvergne-Rhône-Alpes). Se perustettiin 1. tammikuuta 2017, kun Auvergnen kaksi aiempaa yliopistoa, Auvergnen yliopistot (Clermont-I) ja Blaise-Pascal (Clermont-II), yhdistyivät. Sille myönnettiin "Label I-Site" -osaamismerkki vuonna 2017.
Läntinen maakunta (Sambia)

Läntinen maakunta (Western Province) on yksi Sambian maakunnista. Sen pinta-ala on 126386 km2 ja se on pinta-alaltaan Sambian maakunnista suurin. Maakunta rajautuu pohjoisessa Luoteiseen maakuntaan, idässä Keskiseen maakuntaan ja kaakossa Eteläiseen maakuntaan. Lännessä Läntinen maakunta rajautuu Angolan rajaan ja etelässä Namibian rajaan. Läntisen maakunnan hallinnollinen keskus on Mongu, joka sijaitsee noin 600 kilometrin päässä valtion pääkaupungista Lusakasta. Vuoden 2010 väestötietojen mukaan maakunnan väkiluku oli 902974, mikä oli 6,72 % koko Sambian väkiluvusta.
Läntinen maakunta kuuluu Sambesi-, Lungwebungu- ja Kabompo-jokien tulvatasankoalueeseen ja tulvat peittävät aluetta joulukuulta kesäkuulle. Tulvat saavat myös muut alueen joet tulvimaan luoden näin alueelle laajan vesivarannon. Tulvat ovat erityisen tärkeitä alueen maataloudelle ja toimivat alueen luonnollisena kastelujärjestelmänä.
Hontšarivske

Hontšarivske () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Hontšarivske on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Hontšarivsken taajamassa arvioitiin asuvan 3 368 henkeä. Hontšarivskeen on sijoitettu Ukrainan armeijan 1. panssariprikaati.
Dobrjanka (Ukraina)

Dobrjanka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Dobrjanka on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Dobrjankan taajamassa arvioitiin asuvan 2 654 henkeä.
Taras-veljeskunta

Taras-veljeskunta () oli ukrainalainen salaseura, joka perustettiin 1891 (joissakin lähteissä 1892). Sen perustajina oli harkovalaisia ja kiovalaisia opiskelijoita ja kansalaisvaikuttajia.
Perustamisen yhteydessä seuran perustajat kokoontuivat Taras Ševtšenkon haudalle. Joukossa oli tunnettuja kulttuurihenkilöitä, kuten Borys Hrintšenko, Ivan Lypa, Mykola Mih’novskyi ja Myh’ailo Kotsjubynskyi. Veljeskunnalla oli kulttuuristen tavoitteiden lisäksi myös poliittisia tavoitteita, kuten Ukrainan vapauttaminen Venäjän vallasta. Seuran pääpaikka oli aluksi Harkovassa ja sittemmin Kiovassa, mutta toimintaa oli myös muissa kaupungeissa.
Seuran ohjelma julkaistiin 1893 nimettömästi Pravdassa. Seuran toiminta päättyi 1898, mutta sen vaikutuksesta syntyi muun muassa 1900 Ukrainan vallankumouspuolue ().
Zamhlai

Zamhlai () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Zamhlai on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Zamhlain taajamassa arvioitiin asuvan 1 755 henkeä.
Kulykivka

Kulykivka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Kulykivka on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Kulykivkan taajamassa arvioitiin asuvan 5 038 henkeä.
Viviz

Viviz () on eteläkorealainen poptrio, jonka levy-yhtiönä toimii BPM Entertainment. Yhtye koostuu GFriendin kolmesta entisestä jäsenestä, jotka ovat Eunha, SinB ja Umji. Viviz julkaisi ensimmäisen EP:nsä "Beam of Prism" helmikuussa 2022.
Historia.
Lokakuussa 2021 uutisoitiin, että GFriendin entiset jäsenet Eunha, SinB ja Umji olivat solmineet levytyssopimuksen BPM Entertainmentin kanssa. Samassa kuussa poptrion nimi Viviz julkistettiin.
Tammikuussa 2022 BPM kertoi, että Viviz tulisi debytoimaan helmikuussa EP:llä "Beam of Prism". "Beam of Prism" ja sen nimikkosingle ”Bop! Bop!” julkaistiin suunnitelmien mukaan 9. helmikuuta. Trio esiintyi heti seuraavana päivänä Mnetin musiikkiohjelmassa "M Countdown". Viviz voitti ensimmäisen musiikkiohjelmapalkintonsa 16. helmikuuta musiikkiohjelmassa "Show Champion".
Helmikuun lopussa uutisoitiin, että Viviz osallistuu Mnetin "Queendom" -musiikkikilpailuohjelman toiselle kaudelle, joka alkoi maaliskuussa.
Viviz julkaisi toisen EP:nsä "Summer Vibe" 6. heinäkuuta.
Ljubetš

Ljubetš () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella Dneprjoen rannalla. Ljubetš on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Ljubetšin taajamassa arvioitiin asuvan 1 939 henkeä.
Historia.
Ljubetš on Ukrainan vanhimpia kaupunkeja. Alueelta on löydetty runsaasti asuinpaikkoja rauta- ja pronssikausilta lähtien. Ensimmäinen tunnettu maininta kaupungista on vuodelta 882. Alueella käytiin Ljubetšin taistelu vuonna 1015. 1356 kaupungista tuli osa Liettuan suuriruhtinaskuntaa. Vuonna 1569 Lublinin unionin solmimisen yhteydessä kaupungista tuli osa Puolaa, jota johti kuningas Sigismund II. Ruotsalaisen Juhana III:n ja puolalaisen ruhtinatar Katariina Jagellonican poika Sigismund myönsi Ljubetšille kaupunkioikeudet 1632. Kaupunki oli H’melnytskyin kansannousun (1648–1657) keskeisiä tapahtumapaikkoja. Kansannousun jälkeen Ljubetš jäi Moskovan Venäjän hallintaan ja sen merkitys väheni.
Ivan Dratš

Ivan Fedorovytš Dratš (), (17. lokakuuta 1936 Telišyts, Kiovan alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 19. kesäkuuta 2018 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen runoilija, käsikirjoittaja ja poliittinen johtaja.
Dratš opiskeli Kiovan yliopistossa ja täydensi opintoja käsikirjoittamisen alalla Moskovan yliopistossa. Hän työskenteli Kiovan elokuvastudiolla ja toimittajana "Literaturna Ukrainassa" ja "Vitšyznassa". Ensimmäiset teoksensa hän julkaisi 1959 ja ensimmäisen runokokoelman 1962. Hänen runonsa ovat arvostettuja. Hän irtautui runoissaan sosialistisesta realismista mistä hän sai voimakasta arvostelua. 1960-luvun lopulla hän myöntyi hallinnon vaatimuksiin, mutta se vaikutti heikentävästi hänen tuotantoonsa. Hän kiersi 1970–1980-luvulla ulkomailla virallisena kulttuurilähettiläänä. 1980-luvun lopulla hän alkoi esiintyä poliittisena aktivistina ja oli Ukrainan kansanliikkeen johdossa sen alkuaikoina.
Suomennettuja runoja.
Runoja "Parnasson" julkaisussa vuonna 1996 numerossa yksi. Runot on suomentanut Aulis Kallio Marco Carynnukin englanninkielisestä käännöksestä. Alkuperäiset runot ovat vuodelta 1988. Runojen yhteydessä on Kallion artikkeli Tšernobylin ydinturman vaikutuksista ukrainalaiseen kulttuuri-identiteettiin.
Unelma kommunistisesta Suomesta 1944–1953

Unelma kommunistisesta Suomesta 1944–1953 on Mikko Uolan kirjoittama ja Minervan vuonna 2013 julkaisema tutkimus jatkosodan tuloksen ja vuoden 1944 välirauhansopimuksen yhteiskunnallisista vaikutuksista Suomessa, tilanteesta, jota äärivasemmisto pyrki hyödyntämään johtaakseen Suomen sosialismiin. 
Otsikossa mainitut vuosiluvut liittyvät jatkosodan päättymiseen ja Josif Stalinin kuolemaan, jota seurasi tämän tekojen uudelleenarviointi. Jälkimmäistä rajausta perustellaan Suojelupoliisin arkistojen käyttömahdollisuuden ulottumisella tutkimuksen tekoajankohtana kyseiseen vuoteen saakka.
Kokonaisuutta kehystävät alun ja lopun viittaukset "aurinkoon", alussa idästä tulevaan valoon, mahdollisuuteen vakiinnuttaa uusi yhteiskuntajärjestelmä ja lopussa tietoon Stalinin eli "Isä Aurinkoisen" kuolemasta. Lempinimeä on nimittäin pidetty erityisesti suomalaisten käyttämänä.
Kirjan rakenne.
Kirja jakautuu neljään osaan:
Kymmenen välivuotta

Kymmenen välivuotta on Ydinperheen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2022.
Zelenikovo

Zelenikovo (, ) on kunta Pohjois-Makedonian Skopjen alueella. Kunnassa asui vuoden 2020 arvion mukaan 4 953 asukasta, ja sen pinta-ala on 176,9 neliökilometriä. Kunnan väkiluku kasvaa. Zelenikovon pääpaikka on samanniminen kylä.
Väestö.
Zelenikovon kunnassa asui vuonna 2002 4 077 asukasta, ja vuonna 2020 arvion mukaan 4 953 asukasta. Suurin väestöryhmä on 30-39-vuotiaat, ja vanhempia väestöryhmiä (yli 60-vuotiaat) on muita vähemmän. Yli 80-vuotiaita asukkaita on kunnassa 67.
Kunnan väkiluku jakautuu eri etnisiin ryhmiin seuraavasti:
Jatsin uusin olemus

Jatsin uusin olemus on Kari Peitsamon ja hänen Rankkurit-yhtyeensä albumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2020.
Rough and Rowdy Ways

Rough and Rowdy Ways on laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin studioalbumi, jonka julkaisi Columbia Records 19. kesäkuuta 2020.
Jacob Thimoteus Jacobsson

Jacob Timotheus Jacobsson (6. toukokuuta 1840 Sproge, Gotlanti, Ruotsi – 4. lokakuuta 1912 Danderyd) oli ruotsalainen kauppias, metodistikirkon saarnaaja ja virsirunoilija.
Jacobsson aloitti jo nuorena toimintansa liikealalla, kuten rautakauppiaana Kalmarissa, jossa hän työnsä ohella opiskeli. Vuonna 1872 hän liittyi metodistikirkkoon ja hänet kutsuttiin pian saarnaajaksi Göteborgiin. Siellä hän hoiti metodistikirkon kirjanpitoa.Vuonna 1877 hän muutti Tukholmaan, jossa hän toimi liikealalla, pidettynä saarnaajana ja oli raittiusliikkeen puolestapuhuja. Hän oli ruotsalaisen vapaakirkollisuuden keskeisiä virsirunoilijoita. Useat hänen laulunsa oli kirjoitettu vanhojen, tuttujen virsien sävelmiin. Hän on myös osallistunut muun muassa Ira D. Sankeyn laulujen ruotsintamiseen.
Ruotsin kirkon virsikirjassa, sen ekumeenisessa osassa on yksi Jacobssonin kirjoittama virsi 20 "Helige Fader, kom och var oss nära" vuodelta 1888. Virren tekijä on kirjoittanut sen laulettavaksi ennen saarnaa. 
Jacobssonin kirjoittamia lauluja on myös suomennoksina:
Ruotsin kirkon virsikirja
Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
Hengellisiä lauluja ja virsiä/ Laula, kaikki maa
Siionin kannel
Zvenyhorodkan piiri

Zvenyhorodkan piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosissa Tšerkasyn alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923 ja sitä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Zvenyhorodkan piiri rajautuu idässä Tšerkasyn piiriin, etelässä Kirovohradin alueeseen (Novoukrajinkan ja Holovanivskin piirit), lännessä Umanin piiriin ja pohjoisessa Kiovan alueen Bila Tserkvan piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Zvenyhorodka (16 490 as., 2021).
Zvenyhorodkan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Volynian alueen piirien lukumäärän neljään. Aiempaa laajemman Zvenyhorodkan piirin pinta-alaksi tuli 5 271,5 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Zvenyhorodkan piirin väkiluvuksi 197 509 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvaltainen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 43,2 prosenttia piirin asukkaista (85 275 as.), eli neljän kaupungin (Vatutine, Zvenyhorodka, Talne ja Špola) sekä viiden kaupunkityyppisen taajaman väestö.
Oscar Ahlén

Oscar Emrik Natanel Ahlén (14. huhtikuuta 1906 Yli-Kainuu, Överkalix, Ruotsi – 23. elokuuta 1995 Norrköping) oli ruotsalainen luterilainen pappi, runoilija ja virsirunoilija.
Ahlén valmistui ylioppilaaksi Linköpingissä vuonna 1924, filosofian kandidaatiksi 1929, teologian kandidaatiksi 1934 ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Hän toimi pappina Ekebyssä, Itä-Götanmaalla, komministerina Västra Enebyssä sekä kirkkoherrana Kvillingessä ja Simonstorpissa. Hän kirjoitti jo nuorena virsiä, jotka nostivat esille työn tekemisen, työelämän ehdot ja niiden merkityksen ihmisen elämälle.
Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen kirjoittamansa virsi, virsi 291 ”Sänd av himlens stol en strimma”, vuodelta 1934. Virsi tuli vuoden 1937 virsikirjaan, ja on vuoden 1986 kirjassa Britt G. Hallqvistin muokkaamana. Suomenkielisessä virsikirjassa se on Anna-Maija Raittilan vuonna 1997 suomennoksena ”Anna häivä auringosta, Herra, arjen tehtäviin”.
Britt G. Hallqvistin kirjoittamassa virressä 172 ”De skall gå till den heliga staden”, joka alkuaan oli kolmesäkeistöinen, on Ahlénin vuonna 1986 kirjoittama neljäs säkeistö ”De skall möta den levande Herren”. Virsi on Ruotsin suomenkielisessä virsikirjassa Anna-Maija Raittilan vuonna 1994 tekemänä käännöksenä ”Pyhän kaupungin porteista saavat”. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on virsi 977, Anna-Maija Raittilan vuonna 1992 tekemänä käännöksenä.
Barjon

Barjon on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Tillejoen varrella, noin 44 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan keskustassa oleva goottilainen Saint-Frodulphen kirkko on peräisin 1300-luvulta. Kirkon portaali on tuolta ajalta. Muuten kirkko on kokenut useita muutoksia vuosisatojen aikana. Kirkon vieressä olevalla hautausmaalla on Saint-Frodulphen kappeli, joka on osittain maan pinnan alapuolella. Kunnan keskustassa on myös jäänteet keskiaikaisesta "Château de Barjon"in linnasta. Linnasta on jäljellä kaksi tornia, joiden yhteyteen on rakennettu 1700-luvulla asuinrakennus.
Umanin piiri

Umanin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosissa Tšerkasyn alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Piiriä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Umanin piiri rajautuu idässä Zvenyhorodkan piiriin. Etelässä naapurina on Kirovohradin alueen Holovanivskin piiri, lännessä Vinnytsjan alue (Haisynin ja Vinnytsjan piirit) sekä pohjoisessa Kiovan alueen Bila Tserkvan piiri. Piirin hallinnollinen keskus on Uman (82 154 as., 2021).
Umanin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Volynian alueen piirien lukumäärän neljään. Aiempaa laajemman Umanin piirin pinta-alaksi tuli 4 511,6 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Umanin piirin väkiluvuksi 251 408 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 52,7 prosenttia piirin asukkaista (132 478 as.), eli piirin neljän kaupungin (Žaškiv, Monastyryštše, Uman, H’rystynivka) sekä viiden kaupunkityyppisen taajaman väestö.
Myh’ailo-Kotsjubynske

Myh’ailo-Kotsjubynske () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Myh’ailo-Kotsjubynske on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Myh’ailo-Kotsjubynsken taajamassa arvioitiin asuvan 2 851 henkeä.
Olyšivka

Olyšivka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Olyšivka on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Olyšivkan taajamassa arvioitiin asuvan 1 819 henkeä.
Radul

Radul () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Radul on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Radulin taajamassa arvioitiin asuvan 464 henkeä.
Sedniv

Sedniv () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella Snovjoen varrella. Sedniv kuuluu Tšernihivin piiriin. Vuoden 2022 alussa Sednivin taajamassa arvioitiin asuvan 1 603 henkeä.
Sedniv oli nimellä Snovsk Kiovan Rusin linnoituskaupunki. Säilyneiden kronikoiden mukaan prinssi Svjatoslav II voitti kaupungin luona taistelussa vuonna 1068 kumanien armeijan. 1239 mongolit tuhosivat Snovskin. 1300-luvulla kaupunki liitettiin Liettuan suurruhtinaskuntaan. 1500-luvulla Sedniviksi nimetty kaupunki kuului Puolan kuningaskuntaan. Kasakkahetmanaatin (1649–1764) aikana Sedniv oli Tšernihivin rykmentin sijoituspaikka.
Nykyisin Sedniv on pieni maalaiskaupunki, jossa sijaitsevat vesivoimala, perunan tutkimuskeskus ja Ukrainan taiteilijaliiton residenssi. Sednivissä on useita 1600- ja 1700-luvuilta peräisin olevia rakennuksia, jotka ovat paikallisesti tunnettuja vierailukohteita.
Pelagonian alue

Pelagonian alue () on Pohjois-Makedonian eteläosassa oleva alue. Sillä on rajaa Vardarin alueen ja Lounaisalueen kanssa. Alueen väkiluku on 224 670 asukasta, ja väkiluku on laskussa. Alueen HDI oli vuonna 2019 0,772.
Väestö.
Väestönkehitys.
Lähde: 
Etniset ryhmät.
Pelagonian alueella etnisien ryhmien edustajia asuu seuraavasti:
Kunnat.
Pelagonian alueella sijaitsee seuraavat kunnat:
Valentin Thilo, nuor.

Valentin Thilo nuorempi (19. huhtikuuta 1607, Köningsberg - 29. heinäkuuta 1662 Köningsberg) oli saksalainen, evankelinen latinan ja retoriikan professori Köningsbergin yliopistossa sekä virsirunoilija.
Thilo toimi aluksi diakonina Königsbergissä. Hän aloitti teologian opinnot 1624 Köningsbergin yliopistossa, mutta oli kiinnostunut myös retoriikasta. Hän jatkoi opintojaan Leidenin yliopistossa 1632 -1634 ja palattuaan Köningsbergiin nimitettiin retoriikan professoriksi 1634. Hän oli viiteen otteeseen filosofisen tiedekunnan dekaani ja kahteen otteeseen yliopiston professori. 
Thilo oli Heinrich Albertin ja Simon Dachin ystävä ja oli heidän kanssaan Königsbergin runoliiton (Kürbishütte) jäsen. Hän oli kirjoittanut kaksi retoriikkaa käsittelevää oppikirjaa, jotka julkaistiin vuosina 1635 ja 1647. Hänen kirjoittamansa virret olivat pääasiassa kirkkovuoden juhla-aikojen virsiä. Useimmat niistä julkaistu kokoelmissa "Preussische Fest-Lieder" (Elbing 1642-44) ja "New Preussisches vollständiges Gesang-Buch" (Kö­nigs­berg 1650). Hänen kirjoittamistaan virsistä tunnetaan vain adventtivirsi "Mit Ernst, o Menschenkinder vuodelta" 1642. 
Thilon virren on suomentanut Elias Lännrot 1874. Se on virsi 7 "Valmistu, Herran kansa" Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa ja virsi 712 Ruotsin kirkon virsikirjassa. Se on Hengellinen laulukirja -kirjan laulu 611, Seurakunta laulaa - kirjan laulu 502 ja Helsingin katolisen hiippakuinnan laulukirjassa Cantemus laulu 37 sekä Suomen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa virsi 5 "Nu må vi oss bereda att möta med stor fröjd".
Trond Giske

Trond Giske (s. 7. marraskuuta 1966 Trondheim) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1997–2021, toimi Norjan kirkko-, koulutus- ja tutkimusministerinä 2000–2001, kulttuuriministerinä 2005–2009 sekä elinkeinoministerinä 2009–2013 ja oli puolueensa varapuheenjohtaja 2015–2018. Hän erosi varapuheenjohtajan tehtävästä, kun häntä syytettiin seksuaalisesta häirinnästä, ja vetäytyi myöhemmin valtakunnanpolitiikasta kokonaan.
Oleksandr Lapko

 
Oleksandr Lapko (s. 1973) on ukrainalainen karateka. Hän on Kyokushinin kaksinkertainen Euroopan-mestari.
Kilpaura.
Lapko aloitti karaten nuorena ja kuului Ukrainan maajoukkueeseen, jossa häntä valmensi Sergei Vsevolodov. Valmistumisensa jälkeen Lapko työskenteli Komblis Sports Clubissa.
Lapko saavutti 1995 raskaansarjan EM-pronssia Romaniassa.
Sittemmin 1997 Lapko eteni superraskaansarjan loppuotteluun Puolassa. Hän kohtasi isäntämaan Rafal Czerniakowskin, jonka Lapko voitti ja saavutti uransa ensimmäisen Euroopan mestaruuden.
Lapko oli mukana 1998 Norjassa järjestetyssä Euroopan Cupissa, johon oli kutsuttu edellisvuoden menestyneimmät Kyokushin-ottelijat. Lapko voitti loppuottelussa Pavel Mandokin, joka voitti sittemmin kaksikuukautta myöhemmin Euroopan superraskaansarjan mestaruuden.
Lapko saavutti uransa toisen Euroopan mestaruuden 1999 kotimaassaan Ukrainassa voitettuaan loppuottelussa Mihai Gorgoiun.
Andri Kalašnikov

Andri Mykolaiovytš Kalašnikov (, s. 20. marraskuuta 1964 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Arvokisamitalinsa 52 kilogramman painoluokassa saavuttanut Kalašnikov voitti olympiapronssia Atlantassa 1996, MM-pronssia Tampereella 1994 ja neljä EM-mitalia joista yhden Neuvostoliiton trikoissa. EM-mitaleista kirkkain oli Budapestin 1996 kulta. 54 kilogramman painoluokassa Kalašnikov sijoittui Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja vuoden 1998 EM-kilpailuissa neljänneksi.
Senja Soitso

Senja Soitso (31. joulukuuta 1913 – 7. marraskuuta 2003) oli suomalainen näyttelijä, maskeeraaja ja kampaaja. Hän työskenteli valtaosan urastaan Suomen Filmiteollisuuden palveluksessa. Soitso teki lukuisia avustajanrooleja elokuvissa, joissa hänen päätyönään oli naamiointi.
Ura.
Soitso aloitti elokuvauransa kampaajana Teuvo Tulion melodraamassa "Taistelu Heikkilän talosta" vuonna 1936. Hän toimi kymmenissä elokuvatuotannoissa naamioijana, viimeisen kerran 1963 Valentin Vaalan rikoselokuvassa "Totuus on armoton".
Soitso teki avustajan rooleja yli 20 elokuvassa vuosina 1938–1946 ja viimeisen kerran vuonna 1968 Edvin Laineen elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla". Yksi huomattavimmista Soitson elokuvarooleista on Maijan osa Tulion melodraamassa "Rakkauden risti" (1946).
Baturyn

Baturyn () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella Seimjoen varrella. Baturyn on historiallinen kaupunki ja entinen Kasakkahetmanaatin (1649–1764) pääkaupunki. Nimi tulee ukrainankielisestä sanasta "batura" (), joka tarkoittaa tornia, linnoitusta tai pientä varuskuntaa. Baturyn onkin ollut historiansa aikana merkittävässä asemassa rajavartiopaikkana ja sotilaallisena keskuksena. Baturyn on osa Nižynin piiriä. Vuoden 2021 alussa Baturynin taajamassa arvioitiin asuvan 2 458 henkeä.
Historia.
Varhaishistoria.
1000-luvulla paikalla sijaitsi pieni rajavartiovaruskunta. Vuonna 1275 mongolit valloittivat ja tuhosivat varustukset hyökätessään Kiovan Rusiin. Paikalle rakennettiin uusi varuskunta 1500-luvulla. Se liitettiin 1620-luvulla Puola-Liettuaan, ja entisen varustuksen paikalle rakennettiin linna. Venäjän armeija valloitti linnan väliaikaisesti ja hävitti sen Smolenskin sodassa (1632–1634). Puolalaiset rakensivat paikalle vanhan linnan ympärille kuitenkin entistä suuremman linnoitusvarustuksen.
Kasakkahetmanaatti.
Vuonna 1648 ukrainalaiset kasakat valloittivat linnan puolalaisilta. Siitä tuli paikallisen kasakkakomppanian keskus ja myöhemmin koko Kasakkahetmanaatin pääkaupunki. Aseman oli tarkoitus olla vain väliaikainen, mutta Baturyn oli hetmanaatin pääkaupunki kymmeniä vuosia. Varsinkin Ivan Mazepan valtakaudella (1687–1708) Baturynista tuli yksi varhaismodernin nykyisen Ukrainan alueen tärkeimmistä ja rikkaimmista keskuksista. Kaupunki oli merkittävä esiteollinen keskus, jossa työskenteli seppiä, metallinvalajia, kultaseppiä, lasimestareita ja aseseppiä.
Mazepa rakennutti kaupunkiin Pyhän kolminaisuuden katedraalin (1692), Pyhän Nikolain kirkon (1696–1698) ja neljä puukirkkoa. Lisäksi kaupunkiin kohosivat esimerkiksi diplomaattien ja lakimiesten kouluttamiseen tarkoitettu oppilaitos ja Mazepan oma barokkityyliä jäljitellyt palatsi.
Baturynista tuli merkittävä Moskovan valtaa kyseenalaistanut sotilaallinen kapinakeskus. Kasakat liittoutuivat venäläisiä vastaan taistelleen Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n kanssa, ja 29. lokakuuta 1708 tsaari Pietari I Suuri määräsi armeijansa tuhoamaan Baturynin. Sotamarsalkka Aleksandr Menšikovin johtama 10 000 miehen armeija onnistui murtamaan kasakoiden puolustuksen. Kaikki linnoituksen puolustajat, noin 6 000 – 7 000 miestä, mutta myös naiset ja lapset tapettiin, ilmeisesti varoituksena ja opetuksena muille hetmanaatin kaupungeille ja linnoituksille. Hyökkääjät ryöstivät linnoituksen ja kaupungin kirkot. Uhreja on myöhemmin arvioitu olleen kaikkiaan 11 000 – 14 000.
Myöhemmät vaiheet.
Hetmanaatti taipui hyökkäyksen jälkeen osaksi Venäjän keisarikuntaa, mutta hetmanaattikasakka Kyrylo Rozumovsky rakensi kaupungin vielä uudestaan (1750–1764). Sen merkitys kuitenkin taantui 1800- ja 1900-luvuilla. Neuvostoliiton (1922–1991) aikana osa jäljelle jääneistä historiallisista rakennuksista ja kirkoista tuhottiin.
Ukrainan itsenäistyttyä 1991 Baturynista tuli tärkeä tutkimuskohde. Kaupunkiin avattiin hetmanaattipääkaupungin kansallinen tutkimuskeskus ja museo vuonna 1994. Historiallisia rakennuksia entistettiin, ja paikalle rakennettiin uusi kirkko kansainvälisellä tuella.
Haisynin piiri

Haisynin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan keskiosissa Vinnytsjan alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Piiriä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Haisynin piiri rajautuu lännessä Tultšynin piiriin ja pohjoisessa Vinnytsjan piiriin. Idässä naapurina on Tšerkasyn alueen Zvenyhorodkan piiri ja etelässä Odessan alueen Podilskin piiri. Piirin hallinnollinen keskus on Haisyn (25 883 as., 2021).
Haisynin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Vinnytsjan alueen piirien lukumäärän kuuteen. Aiempaa laajemman Haisynin piirin pinta-alaksi tuli 5 681,2 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Haisynin piirin väkiluvuksi 236 803 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvoittoinen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin prosenttia piirin asukkaista (85 334 as.), eli piirin kolmen kaupungin (Beršad, Haisyn ja Ladyžyn) sekä viiden kaupunkityyppisen taajaman väestö.
La Rochepot

La Rochepot on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.
Kunnan keskustassa oleva romaaninen Notre Dame de la Nativitén kirkko on peräisin 1100-luvulta, ja oli alkujaan luostarikirkko. Kirkon kellotorni on 1400-luvulta. Kirkkoa kunnostettiin ja uudelleen rakannettiin 1800-luvulla. Kunta on kasvanut keskiaikainen linnoituksen Château de La Rochepotin ympärille. Linna oli Potin aatelissuvun ja Burgundin herttuoiden neuvonantajien asuinpaikka. Linnassa on 1100-luvulta peräisin oleva kappeli sekä 1200- ja 1400-luvuilta peräisin olevat lasitetut kattotiilet.
Ben Miles

Ben Miles (s. 1966 Wimbledon, Lontoo) on englantilainen teatteri-, televisio- ja elokuvanäyttelijä. 
Miles tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Paritellen" ja "The Crown" (2016–2023). Edellisessä hän esitti Patrick Maitlandia, jälkimmäisessä Peter Townsendia. Muita televisiorooleja hänellä on ollut esimerkiksi sarjoissa "Black Mirror", "Candlefordin postineiti", "Epäilyksen polttopiste", "Ontto kruunu", "Rimakauhua ja rakkautta" ja "The Romanoffs".
Miles on näytellyt myös elokuvissa "V niin kuin verikosto" (2005), "Ninja Assassin" (2009), "Kultainen nainen" (2015) ja "Red Joan" (2018). Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa National Theatren, Old Vicin ja Royal Shakespeare Companyn näytelmissä.
Loi-monikko

Loi-monikko on suomen itämurteille sekä karjalan ja inkeroisen kielille ominainen kieliopillinen piirre, jossa sanan tiettyihin taivutusmuotoihin lisätään ylimääräinen -lOi-tavu. Alkujaan muoto on kehittynyt selventämään yksikön eroa monikosta ja sitä käytetään sanoissa, joiden vartalo loppuu vokaaliin i, u, y, o tai ö. Loi-monikko esiintyy myös osassa länsimurteita Ruoveden ja Virtain ympäristössä, mutta puuttuu läntisimmistä kaakkois- ja savolaismurteista sekä Pihtiputaan-Lapinlahden-Lieksan linjan pohjoispuoliselta alueelta. Monikko on syntynyt todennäköisesti jo muinaiskarjalassa. Loi-monikon asema käyttöalueellaan on vahva eikä sitä voida pitää vielä ainakaan täysin väistyvänä murrepiirteenä, mistä kertovat sellaiset 1970-luvulla Jyväskylässä todetut muodot kuin "muoviloista", "pomoloille" ja "desipelilöitä".
Iryna Heraštšenko

Iryna Ihorivna Heraštšenko (, s. 10. maaliskuuta 1995 Kiova) on ukrainalainen korkeushyppääjä. Hän on pituudeltaan 181 cm.
Heraštšenko saavutti Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 hopeaa tuloksella 187 cm. Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän oli seitsemäs. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Göteborgin EM-hallikilpailuissa ja saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rietissä tuloksella 184.
Heraštšenko voitti 2014 sisäratojen Ukrainan-mestaruuden, mutta karsiutui loppukilpailusta Sopotin MM-hallikilpailuissa. Saman vuoden Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Zûrichin EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta, samoin Prahan EM-hallikilpailuissa 2015. Hän saavutti pronssia Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 tuloksella 187. Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Saman vuoden Mungyeongin sotilaiden maailmankisoissa hän saavutti hopeaa.
Heraštšenko karsiutui loppukilpailusta Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui kymmenenneksi. Seuraavana vuonna hän oli toinen Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja Taipein universiadeissa, mutta karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui seitsemänneksi.
Heraštšenko sijoittui 2019 Glasgow'n EM-hallikilpailuissa viidenneksi, Napolin universiadeissa toiseksi, sotilaiden maailmankisoissa kolmanneksi sekä karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Hän saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hopeaa sisäratojen ennätyksellään 198 cm. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi niin ikään tuloksella 198. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli viides ja myöhemmin samana vuonna Eugenen MM-kilpailuissa ennätystuloksellaan 200 cm neljäs sekä Münchenin EM-kilpailuissa viides. Hän oli viides myös Budapestin MM-kilpailuissa 2023. Hän sai EM-pronssia Roomassa 2024 tuloksella 195. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti niin ikään pronssia tuloksella 195.
Heraštšenko ylitti 190 cm ensimmäisen kerran vuonna 2012. Rehlingenissä 9. kesäkuuta 2019 hän hyppäsi 199 cm, ja Eugenen MM-kilpailuissa 19. heinäkuuta 2022 hän ylitti ensi kerran kaksi metriä. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on vuoden 2021 EM-hopeamitalitulos 198 cm.
Gaplus

Gaplus on Namcon vuonna 1984 julkaisema räiskintäpeli. Pelin erikoisuuksina pelissä voi imeä vihollisia (Tractor Beam), jolloin tulivoima paranee sekä bonuskentissä vihollisista muodostuva teksti. Pelissä voi Galagasta poiketen liikkua myös ylöspäin. Peli tunnetaan Yhdysvalloissa myös nimellä Galaga 3. Dennis Gori hallussapitää pelin maailmanennätystä 1 393 200 pisteellään. Pelin kolikkopeliversio käyttää Motorola M6809-suoritinta, jonka kellotaajuus on 1,536 Mhz.
Aiheesta muualla.
https://www.arcade-history.com/?n=gaplus&amp;page=detail&amp;id=930
Trấn Thành

Huỳnh Trấn Thành (s. 5. helmikuuta 1987 Hồ Chí Minhin kaupunki), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Trấn Thành, on vietnamilainen juontaja, koomikko, elokuvanäyttelijä ja elokuvantekijä.
Nuoruus.
Trấn Thành syntyi ja kasvoi Hồ Chí Minhin kaupungissa kiinalaiselle isälle Guangdongista ja äidille Tiền Giangista. Vietnamin lisäksi hän osaa myös englantia.
Yksityiselämä.
Trấn Thànhilla oli kerran rakkaussuhde Mai Hồn kanssa. 25. joulukuuta 2016 Trấn Thành meni naimisiin vietnamlais-korealaisen laulajan Hari Wonin kanssa Gem Center Convention Centerissä Hồ Chí Minhin kaupungissa.
Bouea macrophylla

"Bouea macrophylla" on Indonesiassa ja Thaimaassa kasvava hedelmä. Puu kasvaa 4...6 metriä korkeaksi. Lehdet ovat suipot. Hedelmä kypsänä on oranssin värinen, ohut kuori on sileä ja pinnaltaan kova. Sisällä on suurikokoinen kivi. Suippo tai munanmuotoinen hedelmä on kooltaan noin 5.. 7 cm. Thaimaassa korjuu­aika on tyypillisesti helmi-huhtikuussa. Kypsät hedelmät ovat syötäviä sellaisenaan, mutta niistä voidaan tehdä myös hilloa. Myös raakoina, vihreinä, niitä käytetään salaatteihin tai niitä dipataan sokeri-, suola- ja chiliseokseen. Hedelmä on hyvin C-vitamiinipitoinen.
HMAS Success (H02)

HMAS Success (viirinumero H02) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama amiraliteetin S-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus.
Alus tilattiin Sunderlandista William Doxford and Sons Limitediltä. Se laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1918 ja otettiin palvelukseen Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimissa huhtikuussa 1920.
Palvelus.
Alus siirrettiin Australian laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 27. tammikuuta 1920 Devonportissa nimellä "HMAS Success" ensimmäisenä päällikkönään luutnantti O. R. Wace. Se lähti "HMAS Swordsmanin", "HMAS Tasmanian ja "HMAS Tattoon kanssa 20. helmikuuta Australiaan. Osasto kulki Gibraltarin, Maltan, Port Saidin, Suezin, Adenin, Bombayn, Colombon, Singaporen, Surabayan ja Torstaisaaren kautta Australiaan ja saapui 29. huhtikuuta Sydneyyn. Alus poistettiin 6. lokakuuta 1921 palveluksesta Sydneyssä ja siirrettiin reserviin. 
Alus palautettiin palvelukseen 1. joulukuuta 1925. Se vieraili toukokuussa 1926 Port Moresbyssä. Alus poistettiin palveluksesta 21. toukokuuta 1930 ja sijoitettiin reserviin. Alus myytiin 4. kesäkuuta 1937 romutettavaksi.
HMAS Swordsman

HMAS Swordsman (viirinumero F3A ja H11) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama amiraliteetin S-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus.
Alus tilattiin Greenockista Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä. Se laskettiin vesille 28. joulukuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 27. tammikuuta 1920 Devonportissa Australian laivastossa ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti C. E. Hughes-White.
Palvelus.
Alus lähti "HMAS Successin", "HMAS Tasmanian ja "HMAS Tattoon kanssa 20. helmikuuta Australiaan. Osasto kulki Gibraltarin, Maltan, Port Saidin, Suezin, Adenin, Bombayn, Colombon, Singaporen, Surabayan ja Torstaisaaren kautta Australiaan ja saapui 29. huhtikuuta Sydneyyn.
Syyskuussa osallistui Newcastlen ja Hobartin välillä elokuussa kadonneen kuunari "Amelia J:n" etsintöihin. Kuunari oli viimeksi havaittu 5. syyskuuta Jervis Bayn edustalla. Etsintöihin lisättiin prikanteeni "Southern Cross", joka oli kadonnut 10. syyskuuta Williamstownista Hobartiin lähdettyään. Etsinnöissä katosi lisäksi De Havilland 9A -lentokone. Etsinnät olivat kuitenkin tuloksettomia.
Alus poistettiin palveluksesta 6. syyskuuta 1922 Sydneyssä ja sijoitettiin reserviin. Se palautettiin palvelukseen 4. elokuuta 1926 laivueenjohtajana. Alus poistettiin palveluksesta 21. joulukuuta 1929 ja sijoitettiin reserviin. Alus myytiin romutettavaksi 4. kesäkuuta 1937.
Borzna

Borzna () on historiallinen kaupunki Ukrainan Tšernihivin alueella Borznajoen varrella. Borzna on osa Nižynin piiriä. Vuoden 2021 alussa Borznassa arvioitiin asuvan 9 632 henkeä.
A Heartless Portrait (The Orphean Testament)

 A Heartless Portrait (The Orphean Testament) on ruotsalaisen progressiivista metallia soittavan yhtyeen Evergreyn studioalbumi, joka julkaistiin 20. toukokuuta 2022.
Albumi on nauhoitettu ja tuotettu Göteborgissa. Tom S. Englund nauhoitti vokaalit omassa kotistudiossaan. "Save Us" -singlellä kuullaan fanien lähettämiä äänitiedostoja, joissa lauletaan kappaleen nimeä. Kappale "Midwinter Calls" sisältää yleisön huudatusta kahdelta Ruotsin-keikalta.
Lungwebungu

Lungwebungu on Afrikassa virtaava joki ja suurin Sambesin latvajoista. Lungwebungulla on pituutta noin 645 km. Angolan puolella joki tunnetaan nimellä Lungué-Bungo. Joki virtaa Angolasta itään ja kaakkoon Sambian puolelle, jossa se yhtyy Sambesiin 105 km Mongun kaupungin pohjoispuolella.
Rempsetti

Rempsetti on suomalainen huumoripitoista musiikkia soittava puhallinorkesteri. Sen perustivat Retuperän WBK:ssa soittaneet muusikot vuonna 1971.
Kahdeksan hengen kokoonpanolla soittavan Rempsetin useimmat jäsenet ovat insinöörikoulutettuja harrastelijoita, mutta yhtyeessä ovat soittaneet myös muun muassa Arto Alaspää ja Matti Oiling. Jäsenet esiintyvät teekkarihumorististilla salanimillä kuten Max Pinta-Ala ja Koto-Tuomas. 
Rempsetti esiintyi Pori Jazz -festivaaleilla 1978 samassa sunnuntain piknik-konsertissa kuin Carla Bley ja Frank Foster, ja "Helsingin Sanomien" Julius Heikkilä arvioi esiintymistä suopeasti. Yhtye on tehnyt kolme musiikkialbumia. Vuonna 1998 sen kappaleista julkaistiin kokoelmalevy Fazerin 20 suosikkia -sarjassa.
DAK

DAK on ukrainalainen runoilijaryhmä, joka muodostui 1980-luvulla Bah’matšissa. Sen jäseninä mainitaan kolme bah’matšilaista runoilijaa Volodymyr Kaška, Mykola Tuz ja Kostjantyn Moskalets ja neljäntenä Andri Derkatš, joka asuu Tšernihivissä.
Ryhmän nimi DAK voi olla moskovalaisen Gorki-instituutin tutkintolautakunnan Gosudarstvennaja attestatsionnaja komissijan ukrainankielisen nimen "Deržavna atestatsiina komisija" lyhenne. He kaikki tutustuivat lautakuntaan 1980-luvulla instituutissa. Ryhmällä ei ole yhteistä estetiikkaa, vaan heitä yhdistää "teerituaali", joka tarkoittaa lähinnä vapaamuotoista kokoontumista teenjuonnin ympärillä. Kaikilta runoilijoilta on ilmestynyt kokoelmia, ja runojen suomennoksia on julkaistu "Tuli &amp; Savu" -lehdessä (2001: 1) Eero Balkin suomentamina.
Mongu

Mongu on pienehkö kaupunki läntisessä Sambiassa. Mongu sijaitsee Sambesi-joen tulvatasangon laitamilla ja on asukasluvultaan alueen suurin asutuskeskus. Vuonna 2000 siellä oli 44310 asukasta ja vuonna 2010 asukasmäärän arvioitiin kohoavan lähes 50000:een.
Mongussa on lentokenttä sekä sähkövoimalaitos. Mongusta johtaa myös valtatie valtion pääkaupunkiin Lusakaan, joka on noin 620 kilometrin päässä idässä.
Mongu on lozien vanha kuninkaallinen kylä.
Samuel John Stone

Samuel John Stone (25. huhtikuuta 1830 Whitmore, Staffordshire, Englanti - 19. marraskuuta 1900 Charterhouse, Englanti) oli englantilainen anglikaanisen kirkon pappi, runoilija ja hymnologi.
Stone kävi koulua Charterhousessa ja opiskeli Oxfordissa Pembroke Collegessa. Hänet vihittiin papiksi 1862. Hän seurasi isäänsä Haggerststonin St. Paul -seurakunnassa 1870 ja toimi vuodesta 1890 Lontoossa All Hallows' London Wall -seurakunnassa.
Stone kirjoitti virsiä ja runoja, joita hän julkaisi eri kokoelmissa, esim. "Lyra Fidelium", 1866, "The Knight of Intercession and Other Poems", 1872, "Sonnets of the Christian Year 1875", "Hymns", 1886. sekä "Order of The Consecutive Church Service for Children, with Original Hymns",1886. Hän julkaisi myös joitakin runokirjoja.
Hänen kirjoittamistaan virsistä tunnetuin ja eniten käytetty on Apostolisen uskontunnustuksen lauseeeen ”uskon pyhän, yhteisen seurakunnan” pohjautuva virsi “The church’s one foundation”. Se oli yksi kahdentoista virren sarjasta kokoelmassa ”Lyra fidelium, "Twelve Hymns on the Twelve Articles of the Apostles' Creed"". Virsi julkaistiin vuonna 1866 7-säkeistöisenä. Viisisäkeistöisenä ja muokattuna se ilmestyi 1868 kokoelman ”"Hymns Ancient and Modern"” lisäyksessä. Stone osallistui tämän klassiseksi muodostuneen kirjan luomiseen.
Virsi on suomennettu 1896 Suomen Vapaakirkon ”Harpunsäveliä”-kokoelmaan. Suomen evankeis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on virsi 164 "On Kristus kirkon Herra" Anna-Maija Raittilan kääntämänä vuodelta 1960. Ruotsin kirkon virsikirjassa virrestä on hieman erilainen Anna-Maija Raittilan 1998 ruotsinkielisen tekstin pohjalta tekemä käännös "On Kristus kirkon Herra".
Université de Nantes

Université de Nantes on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Nantesin kaupungissa Ranskassa. Yliopisto sijoittui 401-500. sijalle Times Higher Educationin vuoden 2016 rankingissa.
Kansallisella tasolla ja valmistumisen jälkeisen ammatillisen sijoittumisen osalta Nantesin yliopisto vaihtelee opintoalasta riippuen 3.-4. sijan välillä 69 yliopistosta. Tällä hetkellä yliopistossa opiskelee noin 34 500 opiskelijaa. Heistä yli 10 % on kansainvälisiä opiskelijoita, jotka tulevat 110 maasta.
Merkittäviä alumneja ovat muun muassa entinen pääministeri Jean-Marc Ayrault, entinen maatalousministeri Stéphane Le Foll ja YK:n virkamies Clément Nyaletsossi Voule.
Heikki Parviainen

Heikki Parviainen (s. 18. helmikuuta 1945) on suomalainen hevoskasvattaja ja ravivalmentaja, joka on merkittävimpiä suomenhevosten kasvattajia. Parviaisen kasvatit ovat saavuttaneet muun muassa kuusi ravikuningattaren titteliä. 
Parviainen on vuodesta 1976 lähtien hoitanut Kajaanin Kuluntalahdessa sijaitsevaa Sivolan tilaa, jonka toiminnasta nykyään on päävastuussa hänen poikansa Antti Parviainen. Parviaisen kasvatit tunnetaan etuliitteestä I.P., joka viittaa niiden kantaemään Ilta-Postiin. Hänen tunnetuimmat kasvattinsa ovat I.P. Sukkula ja I.P. Vipotiina, jotka molemmat voittivat ravinkuningattaruuden kolmasti. Heikki Parviaisen isoisä Pekka Parviainen voitti Kuninkuusravien edeltäjänä pidetyn Suuren orikilpailun jo vuonna 1895 oriilla Vilkas.
Parviainen oli vuoteen 1993 saakka toimiupseeri Kainuun Prikaatin tallimestarina. Hänen alaisenaan on suorittanut varusmiespalvelustaan muun muassa Kaarlo Ahokas.
HMAS Tasmania

HMAS Tasmania (viirinumero H25) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama amiraliteetin S-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus.
Alus tilattiin Dalmuirista William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1917. Se laskettiin vesille 22. marraskuuta 1918 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1919.
Palvelus.
Alus luovutettiin Australialle, jonka laivastossa se otettiin palvelukseen 27. tammikuuta 1920 Devonportissa nimellä "HMAS Tasmania" ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti H. O. Joyce. Alus lähti "HMAS Successin", "HMAS Swordsmanin ja "HMAS Tattoon kanssa 20. helmikuuta Australiaan. Osasto kulki Gibraltarin, Maltan, Port Saidin, Suezin, Adenin, Bombayn, Colombon, Singaporen, Surabayan ja Torstaisaaren kautta Australiaan ja saapui 29. huhtikuuta Sydneyyn.
Alus poistettiin palveluksesta 6. lokakuuta 1921 Sydneyssä ja sijoitettiin reserviin. Se palautettiin palvelukseen syyskuussa 1922. Alus oli Australian itä ja etelä rannikolla lukuun ottamatta vierailua Uuteen-Guineaan kesä-heinäkuussa 1924. Alus poistettiin palveluksesta 9. tammikuuta 1928 ja sijoitettiin reserviin. Alus myytiin romutettavaksi 4. kesäkuuta 1937.
Larysa Denysenko

Larysa Volodymyrivna Denysenko (; s. 17. kesäkuuta 1973) on ukrainalainen kirjailija, juristi ja yhteiskunnallinen aktivisti.
Denysenko on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Kiovan kansallisessa yliopistossa. Hän on ihmisoikeuksien puolustaja ja feministi ja kampanjoi syrjintää vastaan. Hän on Yhdistyneiden kansakuntien hyvän tahdon lähettiläs suvaitsevaisuuden lisäämiseksi Ukrainassa, ja hän toimi vuonna 2018 ukrainalaisen lastenelokuvajuhlan Children KinoFestin lähettiläänä. Hän on Ukrainan PEN:in johtoryhmän jäsen.
Bibliografia.
Lähde
HMAS Tattoo

HMAS Tattoo (viirinumero H26) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Australian laivastolle luovuttama amiraliteetin S-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus.
Alus tilattiin Dalmuirista William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 21. joulukuuta 1917. Se laskettiin vesille 28. joulukuuta 1918 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1919.
Palvelus.
Alus luovutettiin Australialle, jonka laivastossa se otettiin palvelukseen 27. tammikuuta 1920 Devonportissa nimellä "HMAS Tattoo" ensimmäisenä päällikkönään kapteeniluutnantti A. M. Roberts. Alus lähti "HMAS Successin", "HMAS Swordsmanin ja "HMAS Tasmanian kanssa 20. helmikuuta Australiaan. Osasto kulki Gibraltarin, Maltan, Port Saidin, Suezin, Adenin, Bombayn, Colombon, Singaporen, Surabayan ja Torstaisaaren kautta Australiaan ja saapui 29. huhtikuuta Sydneyyn.
Alus poistettiin palveluksesta 6. lokakuuta 1921 Sydneyssä ja sijoitettiin reserviin. Se palautettiin palvelukseen 12. maaliskuuta 1926, mutta poistettiin uudelleen palveluksesta 27. huhtikuuta. Alus palautettiin palvelukseen 13. heinäkuuta 1931. Se vieraili Uudessa-Guineassa ja Salomoninsaarilla syyskuussa 1932. Alus poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta 1933, mistä se palautettiin ajoittain koululaivaksi. Se poistettiin 19. kesäkuuta 1936 palveluksesta ja myytiin romutettavaksi 4. kesäkuuta 1937.
Maja ja ystävät

 
Maja ja ystävät () on ukrainalaisen kirjailijan ja ihmisoikeusaktivistin Larysa Denysenkon kirjoittama lasten kuvakirja, joka ilmestyi Ukrainassa 2017. Sen on kuvittanut Masha Foya. Kirja kertoo 17 ukrainalaisesta perheestä, joista yksi on paennut Krimiltä. Se ilmestyy Eero Balkin suomentamana huhtikuussa 2022. Suomennoksen koko tuotto menee Ukrainan lasten hyväksi.
Nodiko Tatišvili

Nodiko "Nodi" Tatišvili (, s. 5. marraskuuta 1986) on georgialainen laulaja. Tatišvili esiintyi ensimmäistä kertaa kuusivuotiaana Tbilisin konserttisalissa lapsikuoron solistina. Tatišvili valmistui Tbilisin musiikkikoulusta sekä Georgian teknillisestä yliopistosta julkishallinnon puolelta. Vuonna 2011 Tatišvili valmistui Lontoon Burlingtonin musiikki-instituutista nykymusiikin esittämisestä.
Vuonna 2009 Tatišvili voitti Georgian paikallisena Idols-kilpailuna toimineen "Geostar".kykykilpailun. Tatišvilin debyyttialbumi "I Am Georgian" julkaistiin vuonna 2011.
Tatišvili edusti Georgiaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa yhdessä Sophie Gelovanin kanssa kappaleella "Waterfall". Duo kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 16. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 18. toukokuuta pidetyssä finaalissa duo sijoittui 15:nneksi.
Stephen Boxer

Stephen Boxer (s. 19. toukokuuta 1950 Sidcup, Kent) on brittiläinen näyttelijä.
Boxer esitti Gillian Andersonin kanssa pääministeripari Margaret ja Denis Thatcheria draamasarja "The Crownin" neljännellä tuotantokaudella (2020). Boxer on suurelle yleisölle tuttu myös BBC One -kanavan saippuasarjasta "Tohtorit", jossa hän näytteli vuosina 2006–2010 lääkäri Joe Fentonia yhteensä 378 jaksossa.
Muita televisiorooleja Boxerilla on ollut esimerkiksi sarjoissa "Casualty", "Epäilyksen polttopiste", "Hiljainen todistaja", "Luther", "Midsomerin murhat" ja "Yorkshiren etsivät". Lisäksi hän on ollut mukana elokuvissa "Rautarouva" (2011) ja "Misbehaviour" (2020).
Boxer on työskennellyt myös National Theatressa, Royal Shakespeare Companyssa ja muissa teattereissa. Hän on esiintynyt muun muassa Shakespeare-näytelmissä "Kuinka äkäpussi kesytetään", "Kuningas Lear", "Macbeth" ja "Titus Andronicus".
Topparoikka (työkunta)

Topparoikka on arkikielinen rautatienrakentajien työryhmästä tai työkunnasta käytetty nimitys. 
Työt.
Topparoikan työhön kuuluivat muun muassa:
C’mon You Know

C'Mon You Know on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Liam Gallagherin kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 27. toukokuuta 2022.
Arnulf Louvainilainen

Arnulf Louvainilainen (n. 1200–1250) oli belgialainen sisterssiläisluostarin apotti ja kirjailija. 
Hän eli ja toimi Louvainin Villersin sisterssiläisluostarissa, jossa hänet valittiin apotiksi noin 1240. Oltuaan tehtävässä kymmenen vuotta hän luopui siitä toivoen voivansa elää opiskelulle ja askeettisuudelle omistettua elämää, mutta hän kuoli vuoden sisällä.
Hänet tunnetaan tyypillisenä oman aikakautensa edustajana, jolloin eri taiteet kuten maalaustaide, veistotaide ja runous sekä jumalanpalveluselämä painottivat kärsivän Kristuksen orjantappurakruunulla kruunattua ja ristiinnaulittua olemusta.
Arnulf Louvainilainen on kirjoittanut pitkän seitsemän osaa käsittävän hymnisarjan "Salve Mundi salutare" ("Rhythmica oratio)" jonka eri osat kuvaavat ja ylistävät kärsivän Jeesuksen jalkoja ("Salve meum salutare / Ad Pede"s), polvia ("Salve, salve rex sanctorum / Ad Genua"), käsiä ("Salve, salve Iesu bone / Ad Manus"), kylkeä ("Salve, salve summe bonus / Ad Latu"s), rintaa ("Salve mea salus Deus / Ad Pectus)", sydäntä ("Salve regis cor aveto / Ad Cor)", sekä kasvoja ja päätä ("Salve Iesu reverende/ Ad Vultum, Ad Faciam, Ad caput: Salve caput cruentatun)". Hymnisarjaa pidettiin kauan Bernhard Clairvaux'laisen kirjoittamana, kunnes 1882 voitiin osoittaa toisin. Myöhemmin löydettiin Brysselissä käsikirjoitus vuodelta 1320, jonka mukaan Arnulf on kirjoittanut hymnisarjan. 
Hänen runojensa pohjalta saksalainen virsirunoilja Paul Gerhardt kirjoitti 1656 kustakin runosta virren. Käytössä niistä on säilynyt viimeinen virsi, joka kuvaa Kristuksen päätä, ”An das Angeschit; O Haupt voll But und Wunden”. Suomeksi tämä virsi on käännetty alkusanoin "Oi rakkain Jeesukseni" (suom. Julius Krohn 1880, Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 63). 
Arnulf Louvainilaisen runoelman pohjalta on tanskalainen Nikolai Frederik Severin Grundtvig kirjoittanut virren "Hil dig, Frelser og Forsoner", joka seuraa myös Louvainilaisen käyttämää runomittaa. Virsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 73 "Sinulle, oi Vapahtaja" Lauri Pohjanpään 1923 tekemänä suomennoksena.
All Christianity Ends

All Christianity Ends on Archgoatin EP-levy. Se julkaistiin 22. huhtikuuta 2022