tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kristinusko Belgiassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Belgiassa. Belgian väestöstä valtaosa, 57,1 prosenttia, kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Muita merkittäviä kristittyjä kirkkokuntia ovat protestantit (2,3 % väestöstä) sekä muut kristityt (2,8 % väestöstä). 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Belgiassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 7,8 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 75,5 prosenttia väestöstä. Belgiassa toimii yksi arkkihiippakunta, jonka alaisuudessa on seitsemän hiippakuntaa. Lisäksi Belgiassa toimii sotilasordinaatti.
Protestantismi.
Baptistista liikettä Belgiassa edustaa Belgian baptistiliitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 29 seurakuntaa ja sillä on 1 333 jäsentä.
Historia.
Belgia on ollut perustuslaillinen monarkia vuodesta 1830, joka on jakautunut kielialueittain federalisoituun hallintojärjestelmään. Belgia on yksi Euroopan unionin perustajajäsenistä ja Euroopan komission sekä neuvostojen kotipaikka. Monet eurooppalaiset kirkot ja ekumeeniset järjestöt ovat perustaneet toimistojaan Brysseliin.
Katolinen kirkko on Belgian enemmistökirkko. Uskonpuhdistuksella oli historiallisesti vahva vaikutusalueella. Alankomaiden itsenäisyystaistelu ja vastauskonpuhdistus johtivat kuitenkin katolisen kirkon uudelleenperustamiseen.
Protestanttisten ryhmien ja muiden pienten kirkkojen suhteet katoliseen kirkkoon ovat pitkään olleet vaikeat. Protestanteista noin 50 prosenttia koostuu evankelikaalisista ja helluntailaisista ryhmistä. Yhdessä karismaattisten yhteisöjen kanssa ryhmät muodostavat noin 3 prosenttia Belgian kristityistä. Ortodoksien määrä Belgiassa on pieni.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Belgiassa anglikaanista, katolista, ortodoksista ja yhdistynyttä protestanttikirkkoa yhdistää neuvoa-antava elin. Belgiassa toimii kaksi MEA:n alaisuuteen kuuluvaa liittoa: flanderin ja ranskankielisen alueen mukaisesti.
Kristinusko Kroatiassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Kroatiassa. Kroatian väestöstä valtaosa, 86,3 prosenttia, kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Muita merkittäviä kristittyjä kirkkokuntia ovat ortodoksit (4,4 % väestöstä). 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Kroatiassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 3,9 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 73,5 prosenttia maan väestöstä. Kroatiassa toimii viisi katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on yhteensä 12 hiippakuntaa. Lisäksi Kroatiasa toimii sotilasordinaatti.
Protestantismi.
Luterilaisuutta Italiassa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Kroatian evankelis-luterilainen kirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä 3 300 jäsentä.
Baptistista liikettä Kroatiassa edustaa Kroatian baptistiliitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 48 seurakuntaa ja sillä on 2 000 jäsentä.
Historia.
Nykyinen Kroatia kuului ensimmäisen maailmansodan loppuun saakka Itävalta-Unkarin valtakuntaan. Kroatia liittyi kungiaskuntaan, josta tuli vuonna 1929 Jugoslavia. Kroatia julistautui itsenäiseksi vuonna 1991 ja maa joutui lähes välittömästi sisällissotaan serbivähemmistön taistellessa itsenäisyydestä vuoteen 1995 saakka.
Roomalaiskatolisella kirkolla on Kroatiassa pitkä historia. Vuonna 1945 alkoi verinen vainon kausi, joka jatkui 1950-luvun alkuun asti. Monia pappeja vangittiin, kidutettiin ja teloitettiin. Vuonna 1990 uskonnonnopetus tuli uudelleen pakolliseksi osaksi julkista opetusta.
Kartverket

Kartverket (vuoteen 2012 "Statens kartverk") on norjalainen valtionvirasto, joka tuottaa paikkatietoa. Se perustettiin vuonna 1773 nimellä Norges Grændsers Opmaaling.
Pezinok

Pezinok (, ) on kaupunki Slovakian lounaisosassa Bratislavan alueella. Vuonna 2021 kaupungissa asui vajaa 25 000 asukasta.
Historia.
Ensimmäinen maininta Pezinokin alueesta on vuodelta 1208 nimellä "Terra Bozin". Seuraavat vuosisadat siellä harjoitettiin erityisesti kaivostoimintaa, mutta 1500-luvulla viininviljelys tuli yhä suositummaksi. Pezinok sai vapaan kuninkaallisen kaupungin aseman vuonna 1647.
Pezinok alkoi teollistua 1800-luvun kuluessa. Kaupunkiin perustettiin muun muassa rikkihappo-, naula- sekä tiilitehtaat. Siitä muodostui myös tärkeä liikenteen solmukohta Pienkarpaattien alueella uuden rautatien rakentamisen jälkeen.
2000-luvulla Pezinok on ollut uutisissa uuden kaatopaikan rakentamiseen liittyneiden epäselvyyksien vuoksi. Kaatopaikkaa vastustamaan syntyi laaja kansalaisliike, johon osallistui muun muassa Slovakian tuleva presidentti Zuzana Čaputová.
Teollisuus.
Nykyään Pezinok on tunnettu erityisesti viinintuotannostaan.
Nähtävyyksiä.
Kaupungin vanha keskusta on tehty ruutukaavan mukaan ja siellä sijaitsee vanhoja porvaritaloja. Muita nähtävyyksiä ovat 1200-luvulla rakennettu linna sekä vanha renessanssityylinen kaupungintalo.
Urheilu.
Kaupungin koripalloseura MBK Pezinok ei ole pelannut aikuisten sarjassa sitten vuoden 2011. Se on silti yhä Slovakian koripalloliigan menestynein joukkue.
Ystävyyskaupungit.
"Lähde"
Gustav Magnusson

Gustav "s4" Magnusson (s. 1. huhtikuuta 1992) on ruotsalainen ammattilaistason "Dota 2" -pelaaja. Hän edustaa nykyään Alliancea. Hänen uransa kohokohtia ovat olleet muun muuassa voitot turnauksista The Boston Major 2016 ja The Kiev Major 2017. Magnussonia pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista Dota 2 -pelaajista. 
Magnusson on saavuttanut rahaa pelaamisesta yli 2 miljoonaa dollaria.
Freedesktop.org

freedesktop.org on projekti, jonka tavoitteena on vapaiden ohjelmistojen työpöytäympäristöjen kehittäminen ja standardointi. 
Projektin aloitti GNOMEa Red Hatilla kehittänyt Havoc Pennington maaliskuussa 2000.
Freedesktop.org on löyhästi organisoitunut. Se ei itsessään kehitä ohjelmistoja, vaan tarjoaa niille palvelintilaa ja tietojärjestelmäpalveluita. Osa projekteista on jossain vaiheessa lähtenyt, tai siirretty freedesktop.orgin palvelimille.
Alkuperäinen nimi oli X Desktop Group, josta tulee eräissä standardeissa ja tekniikoissa käytettävä XDG-lyhenne (nykyisin virallisesti "Cross-Desktop Group").
Artour Babaev

Artour ”Arteezy” Babaev (s. 1. heinäkuuta 1996) on kanadalais-uzbekistanilainen "Dota 2" -ammattilainen, jota pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Babaev saavutti 11 000 MMR:n rajan 18. lokakuuta 2020.
Babaev syntyi Uzbekistanissa, jossa hän myös kasvoi veljensä ja sisarensa kanssa. Myöhemmin hän muutti Vancouveriin, Kanadaan.
Kristinusko Virossa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Virossa. Viron väestöstä 28,3 prosenttia kuuluu kristillisiin kirkkokuntiin. Viron suurimmat kirkkokunnat ovat ortodoksinen kirkko, johon kuluu 16,2 prosenttia väestöstä ja luterilainen kirkko, johon kuuluu 9,9 prosenttia väestöstä. Muihin kristillisiin kirkkokuntiin, kuten metodisteihin, adventisteihin, roomalaiskatolisiin ja helluntailaisiin kuuluu 2,2 prosenttia väestöstä. Viro on yksi Euroopan vähiten uskonnollisista maista.
Historia.
Kristinusko saapui Viroon ensimmäisen kerran Tanskasta ja Saksasta 1200-luvulla. Viro omaksui luterilaisen uskonpuhdistuksen 1500-luvulla. Ortodoksisuus tuli Viroon Venäjän vaikutuksen kautta. Ortodoksisessa kirkossa syntyi 1990-luvun lopussa konfliktitilanne, joka ratkaistiin luomalla kaksi erillistä lainkäyttöaluetta Moskovan patriarkaatin ja Konstantinopolin patriarkaatin välille.
Itsenäisessä Virossa.
Kommunistinen järjestelmä murentui vuodesta 1989 alkaen. 1990-luvun alku oli Virossa voimakkaan uskonnollistumisen aikaa. Vuonna 1990 vapaaehtoisen jäsenmaksun luterilaiselle kirkolle maksoi 76 000 virolaista ja kastettuja oli 18 600. Tämän jälkeen kastettujen ja veroa maksavien osuus on vähentynyt. Vuoden 1990 luvut olivat erityisesti vastareaktio neuvostoajalle.
Tunnustuskunnat.
Viron suurin tunnustuskunta on ortodoksiset kristityt. Moskovan patriarkaatin alaiseen ortodoksiseen kirkkoon kuuluu pääaisassa venäläisväestöä. Konstantinopolin patriarkaatin alaiseen ortodoksikirkkoon kuuluu enimmäkseen etnisiä virolaisia. Vuonna 2009 Konstantinopolin alaisella kirkolla oli 27 000 jäsentä. Lisäksi Itä-Virossa Peipsijärven rannalla asuu vanhauskoisia.
Protestantismi.
Luterilaisuutta Virossa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Viron evankelis-luterilainen kirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä 160 000 jäsentä.
Baptistista liikettä Virossa edustaa Viron evankelisten kristittyjen ja baptistien liitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 85 seurakuntaa ja sillä on 6 465 jäsentä.
Katolinen kirkko.
Virossa oli vuonna 2022 yhteensä noin 6 700 katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 0,5 prosenttia maan väestöstä. Virossa toimii yksi katolinen hiippakunta: Tallinnan roomalaiskatolinen hiippakunta. Hiippakunnan piispana on toiminut vuodesta 2005 lähtien Philippe Jourdan.
DM1-tauti

DM1-tauti eli synnynnäinen myotoninen dystrofia tai Steinertin tauti on perinnöllinen lihasdystrofia, joka vahingoittaa useita elimiä. Se aiheuttaa muun muassa myotoniaa eli lisääntynyttä lihasjänteyttä. DM1-taudin vaikeusasteessa on huomattavia yksilöllisiä eroja, mutta sille tyypillistä on aikuisiällä puhkeavaa DM2-tautia vaikeampi oirekuva.
DM1-tautiin ei yleensä kuulu havaittavaa myotoniaa alle kymmenen vuoden iässä. Hyvin varhaisia merkkejä taudista voivat olla runsas lapsivesi, sikiön vähäinen liikkuvuus ja vastasyntyneellä ilmenevät hengitysvaikeudet. Tyypillisimpiä lapsuusiän oireita DM1-taudissa ovat hypotonia, ilmeettömyyttä aiheuttava kasvolihasten heikkous, motoriset ja kognitiiviset kehitysviiveet, kampurajalkaisuus sekä vaikeudet hengittämisessä, imemisessä ja nielemisessä. Näiden lisäksi esiintyy kävelyvaikeuksia. Hypotonia vähenee kasvun myötä. Hypotonia on DM1-tautia sairastavilla lapsilla selkeintä niissä lihaksissa, jotka sijaitsevat etäällä vartalosta. DM1-tautiin liittyy myös endokrinologisia ongelmia, ruoansulatuselimistön ongelmia, rytmihäiriöalttiutta, harmaakaihia ja hengityslihaslaman riski nukutuksessa. 
DM1-taudin taustalta löydettiin vuonna 1992 kromosomin 19 DMPK-geenissä sijaitseva CTG-toistojaksolaajentuma. Toistojaksojen suurempi lukumäärä korreloi sairauden vaikeusasteen kanssa ja kasvaa taudin siirtyessä sukupolvelta toiselle (antisipaatio). Periytymistapa on autosomaalinen ja vallitseva. Jostain syystä tauti periytyy äidiltä, mutta ei isältä. Varmuus diagnoosista saadaan perimätutkimuksella. Hoito on oireenmukainen.
DM1-tauti on aikuisilla yleisin lihasdystrofia. 1980-luvulla ilmaantuvuudeksi arvioitiin noin 1/8 000. Myöhemmässä tutkimuksessa on havaittu DM1-taudista kärsivän jopa yhden ihmisen 2 100:sta, mikä viittaa siihen, että alidiagnosointia on esiintynyt.
Safari-ralli 1992

Safari-ralli 1992 (viralliselta nimeltään "40. Safari Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 27. maaliskuuta–1. huhtikuuta 1992. Kilpailu oli kauden neljäs ja se järjestettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 105 tarkastuspistettä. Kilpailussa ajanotto oli matkalla ja kilpailun kokonaispituus oli .
Georg Stang

Hans Georg Jacob Stang (17. helmikuuta 1858 Kristiania – 11. syyskuuta 1907 Kristiania) oli norjalainen upseeri, joka toimi maan puolustusministerinä vuosina 1900–1903. Vuodesta 1903 hän toimi Oscarsborgin linnoituksen komentajana. Sotilasarvoltaan hän oli eversti.
Stangin isä oli poliitikko Jacob Stang.
Vår Frelsers gravlund

Vår Frelsers gravlund on Oslossa St. Hanshaugenin kaupunginosassa Gamle Akerin kirkon vieressä sijaitseva hautausmaa. Se perustettiin vuonna 1808 ja sen pinta-ala on nykyisin 8,6 hehtaaria. Vuonna 1969 uusien hautojen perustaminen kiellettiin, mutta uurnahautaus sallittiin 2009.
Morningside Heights

Morningside Heights on New York Cityn kaupunginosa Manhattanin alueella, joka kuuluu Communition District 9:ään. Alue on tunnettu useista opiskelulaitoksistaan, joista yksi on esimerkiksi Columbian yliopisto. 
Alue sijaitsee Manhattanin saaren länsilaidalla, lähialueinaan Upper West Side etelässä, Manhattanville pohjoisessa ja Harlem idässä. Morningside Heights ulottuu 110. Streetiltä 125. Streetille, eli Riverside Drivelle ja Morningside Parkin välille.
Morningside Heightsin alueella asuivat alun perin Amerikan alkuperäisasukkaat, kunnes sinne muutti hollantilaisia uudisasukkaita 1600-luvulla. 1800-luvun loppupuolella alueelle siirtyi Columbian yliopisto sekä muita opiskelulaitoksia, mikä houkutteli paikalle opiskelijoita. Alueelle rakennettiin myös kirkkoja 1900-luvun alkupuolella, jolloin alueelle muutti myös uskonnollisia yhdyskuntia.
Aitolammen kaivos

Aitolammen kaivos on Heinävedelle suunnitteilla oleva grafiittikaivos. Brittiläis-ruotsalaisomisteisen Beowulf Mining Ltd:n suomalainen tytäryhtiö Oy Fennoscandian Resources Ab (vuodesta 2021 alkaen Grafintec Oy) sai vuonna 2016 malminetsintäluvan 1 000 hehtaarin suuruiselle Pitkäjärven malminetsintäalueelle, joka sijaitsee Heinäveden ja Leppävirran alueella. Yhtiö teki vuosina 2017-2018 timanttisyväkairauksia Pitkäjärven etsintäalueeseen kuuluvalla Aitolammen alueella. Kairausten perusteella alueella on hyödynnettävää malmia 19,3 miljonaa tonnia, josta grafiittia 848 000 tonnia. Malmin grafiittipitoisuus on keskimäärin 4,5 % ja rikkipitoisuus 4,8 %. Kaivos tulisi tuottamaan vaahdottamalla rikastettua grafiittikonsentraattia, jonka grafiittipitoisuus on 94-98 %. Kaivos olisi avolouhos ja malmin rikastus tapahtuisi kaivoksen yhteydessä.
Vuonna 2019 Beowulf Mining ilmoitti päättäneensä siirtää kaivoksen hankekartoituksen tekemistä muutamia vuosia eteenpäin tehdäkseen ensin selvitykset kaivoksen vaikutuksista ympäristöön. Lisäksi yhtiö halusi testata grafiittimalmin soveltuvuutta litiumioniakkujen valmistamiseen. Joulukuussa 2020 perustettu yksityinen 9 hehtaarin kokoinen Aitoniemen yksityinen luonnonsuojelualue sijoittuu osittain Pitkäjärven malminetsintäalueelle. Grafintec Oy valitti asiasta Itä-Suomen hallinto-oikeudelle, koska sen mielestä luonnonsuojelualue perustettiin estämään malminetsintä ja mahdollisen kaivostoiminta alueella.
Kaivoshanketta vastustamaan on perustettu Heinävedellä Pro Heinävesi-kansanliike. Kaivoshankkeen ongelmina ovat malmin alhainen grafiittipitoisuus, suuri rikkipitoisuus ja rikastamisessa tarvittavan veden laskeminen alueen vesistöihin. Heinävedellä enemmistö kunnanvaltuutetuista kannattaa suojavyöhykkeiden kaavoittamista Valamon ja Lintulan luostarien ympärille niiden suojelemiseksi mahdollisen kaivoksen aiheuttamilta melu- ja pölyhaitoilta. Aitolammen kaivos ja Pitkäjärven malminetsintäalue sisältyisi Lintulan luostarin suoja-alueeseen. 
Heinäveden alueella on toiminut aiemmin grafiittikaivoksia Suurenkahanvuorella 15 kilometriä Aitolammelta itään sekä Haapamäen alueella Käärmerinteellä (kokonaislouhinta 1200 t) ja Kultakalliolla (60t). Suurenkahanvuorella grafiittimalmia kaivettiin 1860- ja 1870-luvuilla sekä 1900-luvun alussa yhteensä 1 000 tonnia, josta grafiittia saatiin 200 tonnia. Käärmerinteellä malmia louhittiin 1 200 tonnia ja Kultakalliolla 60 tonnia.
Kirakkajuppuran koelouhos

Kirakkajuppuran koelouhos sijaitsee 23 kilometriä Tervolasta kaakkoon. Lapin Malmi Oy louhi täältä avolouhoksesta 1987-1988 platinaa ja palladiumia. Kaikkiaan Kirakkajuppurasta louhittiin 55 620 tonnia kiveä, josta malmia oli 2 165 tonnia. Malmin murskaus tapahtui 9 kilomatrin päässä Keminmaalla Partekin Sompujärven gabrolouhoksella, murske rikastettiin Rautuvaaran kaivoksella ja rikaste myytiin Saksan liittotasavaltaan. Kirakkajuppuran 11 000 tonnin suuruiseksi arvioitu malmio sisälsi 0.00235 % palladiumia, 0.00107 % platinaa ja 0.0001 % rodiumia. Koelouhos tuotti kaikkiaan 21.65 kiloa platinaa ja 43.3 kiloa palladiumia.
Kirakkajuppuran avolouhos on nykyisin täyttynyt vedellä ja ympäröity aidalla. Louhosen vieressä oleva sivukivialue on metsittymässä. Kirakkajuppuran alue kuului vuonna 2022 Suhanko Arctic Platinum Oy:n malminetsintäalueeseen.
Isokaunokainen

Isokaunokainen ("Bellis sylvestris") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on luokiteltu myös nurmikaunokaisen alalajiksi ("Bellis perennis" ssp. "sylvestris").
Isokaunokainen on monivuotinen kasvilaji, jolla on mehevät juuret. Se muodostaa maanrajaan lehtiruusukkeen, jonka keskeltä kohoaa tavallisesti lehdetön varsi. Varren päähän kehittyy halkaisijaltaan 2–4 cm oleva, keltakehräinen mykerökukinto. Ruusukkeena kasvavat lehdet ovat 1,5–18 cm pitkät ja 0,5–2,5 cm leveät, muodoltaan pitkänsoikeita tai hieman vastapuikeita, kolmisuonisia ja vihreitä. Lehdet kapenevat tyveään kohti, mutta niissä ei ole selvästi erottuvaa lehtiruotia. Isokaunokaisen hedelmät ovat karvaisia pähkylöitä, joissa voi joskus olla jäljellä surkastunut ja lyhythaiveninen pappus.
Isokaunokainen kasvaa kosteilla niityillä, puutarhoissa ja kausivihannilla pensastomailla usein hieman varjossa. Lajia tavataan merenpinnan tasosta aina 1400 metrin korkeuteen saakka. Isokaunokaista tavataan luonnossa laajalti Välimeren ympäristössä.
Kaliumdisyanoauraatti

Kaliumdisyanoauraatti (K[Au(CN)2]) on kalium- ja disyanoauraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kullan metallurgiassa ja metallien pinnoituksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kaliumdisyanoauraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, erityisesti kuumaan veteen. Kaliumdisyanoauraatti liukenee myös hieman etanoliin. Hapot reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen kultasyanidia.
Kaliumdisyanoauraattia muodostuu liuotettaessa kultamalmia kaliumsyanidiliuokseen. Yhdistettä valmistetaan myös kultahydroksidin tai räjähdyskullan ja kaliumsyanidin reaktiolla tai elektrolyysillä.
4 Au + 8 KCN + O2 + 2 H2O → 4 K[Au(CN)2] + 4 KOH
Kaliumdisyanoauraatti on välivaihe kullan puhdistuksessa malmistaan. Yhdistettä käytetään pinnoitettaessa metalliesineitä, esimerkiksi koruja, kullalla elektrolyyttisesti ja elektroniikkateollisuudessa.
Kaustisen litiumkaivos

Kaustisen litiumkaivos on Keliber Technology Oy:n valmisteilla oleva litiumkaivoshanke Kaustisella. Kaustisen alueen litiumia sisältävät spodumeeniesiintymät löydettiin jo 1960-luvulla. Litiumia on tarkoitus louhia Syväjärven, Rapasaaren, Läntän, Emmeksen ja Outoveden esiintymistä. Syväjärvi ja Outovesi toteutetaan avolouhoksina, Rapasaari ja Länttä avolouhoksina ja maanalaisena kaivoksena sekä Emmes maanlaisena kaivoksena. Tunnetut malmivarat mahdollistavat 13 vuotta kestävän louhinnan. Kaivoksen rakentaminen alkaa Syväjärven kaivoksen ja Päivänevan rikastamoalueen rakentamisella vuosina 2022-2024. Malmin louhinta Syväjärvellä on määrä aloittaa loppuvuodesta 2024. Kaivostoiminnan painopiste on aluksi Syväjärven ja Rapasaaren alueella, ja Läntän kaivos on tarkoitus avata vasta 2034. Kaivoshankkeen kokonaiskustannukset ovat arviolta 500–600 miljoonaa euroa. Kaivoksien ja rikastamon lisäksi rakennetaan litiumkemiantehdas Kokkolaan. 
Vuonna 2022 eteläafrikkalainen kaivosyhtiö Sibanye-Stillwater tuli Keliber Technology Oy:n enemmistöosakkaaksi ja sen osuuden yhtiöstä on tarkoitus kasvaa 80 prosenttiin.
Arbogan säädökset

Arbogan säädökset ("Arboga artiklar") tarkoittaa niitä herttuoiden vallan supistamista ja kuninkaanvallan vahvistamista sisältäviä määräyksiä, jotka Eerik XIV kuninkaaksi tultuaan hyväksytti Arbogan valtiopäivillä 1561. Arbogan säädöksillä mitätöitiin Eerik XIV:n isän Kustaa Vaasan poliittinen testamentti. Vaikka säädöksissä puhuttiin herttuoista monikossa, Eerik XIV tavoitteli niillä nimenomaan veljensä Suomen herttua Juhanan valta-aseman murtamista.
AH Haapasalo

AH Haapasalo (oikealta nimeltään Mika Haapasalo) on suomalaisen Happoradio-yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2003 korvaten Miki Piin.
Yksityiselämä.
Haapasalo on seurustellut Mira Luodin kanssa, pari erosi vuonna 2021. Heillä on yksi lapsi.
Junkers G 24

Junkers G 24 oli saksalainen kolmimoottorinen, täysmetallinen matalasiipinen yksitasoinen matkustajalentokone, jota Junkers valmisti vuodesta 1925 alkaen. Junkers F 24 oli saman lentokoneen yksimoottoristen versioiden nimitys.
Lisääntynyt lentoliikenne 1920-luvun Saksassa johti siihen, että tarvittiin suurempia matkustajakuljetuskoneita. G 24 oli Junkers F 13:n suurennettu kehitysversio. Ernst Zindel suunnitteli sen alun perin yksimoottoriseksi koneeksi. Versaillesin sopimuksen Saksassa lentokoneille asettamien rajoitusten mukaan vain pienitehoiset moottorit olivat sallittuja. Niinpä Junkers-yhtiö suunnitteli suuren G24-matkustajakoneensa yksimoottoriseksi, mutta rakensi sen kolmimoottorisena. Kolmella pienitehoisella moottorilla G24 pystyi lentämään, mutta se ei ollut käyttökelpoinen matkustajakone. Suunnitelmana oli myydä kolmimoottoriset koneet Saksan ulkopuolisille lentoyhtiöille, jotka asentaisivat nokkaan yhden suuritehoisen moottorin (esim. 450 hv Napier Lion) ja poistaisivat yksinkertaisesti siiven keskiosassa olevat tulpat, joissa oli kaksi muuta moottoria. Liittoutuneiden välinen sotilasvalvontakomissio julisti kuitenkin G24-mallin sotilaslentokoneeksi ja kielsi sen käytön.
Junkers esitti sitten uudelleen periaatteessa saman mallin, mutta uudella nimityksellä: Junkers G23. Liittoutuneiden komissio antoi lopulta Junkersille luvan rakentaa G23:n, jopa yksimoottorisena versiona, koska se oli selvästi lentoyhtiötyyppi. Konetta markkinoitiin aina nimellä G24.
Käyttö Suomessa.
Vuonna 1926 Aero O/Y hankki Junkers G 24W -koneen, joka aloitti liikennöinnin Tukholman reitillä. Koneessa oli kellukkeet, mutta ei suksia, joten sitä voitiin käyttää vain kesäisin. Kone sai käytön aikana uuden rekisteritunnuksen OH-ALC ja poistui yhtiön käytöstä joulukuussa 1934. Kone myytiin Junkersille kesäkuussa 1935.
Noisetti

Noisetti eli paistike (, oik. hasselpähkinä &lt; "noix", pähkinä) on pienikokoinen sisäfileestä leikattu, paistettu lihaviipale, jota ympäröi silavarengas. Viipaleisiin käytetään yleensä lampaan tai vasikan lihaa, mutta ne voidaan leikata myös peuran, poron tai porsaan ruhosta. Lihan alkuperän mukaan käytetään nimityksiä poronnoisetti, porsaannoisetti, vasikannoisetti jne.
Eurovision Young Musicians

Eurovision Young Musicians () on klassisen musiikin kilpailu, joka on suunnattu 12–21-vuotiaille nuorille muusikoille. Se on Euroopan yleisradiounionin eli EBU:n järjestämä kilpailu, joka järjestetään joka toinen vuosi.
Historia.
Ajatus nuorille muusikoille suunnatun tapahtuman järjestämisestä esitettiin EBU:n jäsenten kokouksessa Genevessä maaliskuussa 1980. BBC Young Musician of the Year -palkinnon menestyksen innoittamana EBU päätti järjestää kilpailun vuonna 1982. Ensimmäisen kilpailu järjestettiin Manchesterissa ja se kokosi kuusi ensimmäistä osallistujamaata: Itävalta, Ranska, Länsi-Saksa, Norja, Iso-Britannia ja Sveitsi. Kilpailun voitti Länsi-Saksan Markus Pawlik.
Suomi on osallistunut kilpailuun 13 kertaa, ensimmäistä kertaa vuonna 1984. Maa vetäytyi kilpailusta vuoden 2008 kilpailun jälkeen. Suomen paras sijoitus on kolme kakkossijaa: Olli Mustonen vuonna 1986, Timo-Veikko Valve vuonna 2000 ja Roope Gröndahl vuonna 2008.
Voittajat.
Itävalta on menestynein maa kilpailussa, sillä se on voittanut kilpailun kuusi kertaa vuosina 1988, 1998, 2002, 2004, 2014 ja 2024.
Mark Friedman

Mark Friedman (s. 25. joulukuuta 1995 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa Ruotsin SHL-liigan Röglessä.
Friedman varattiin NHL:ään Philadelphia Flyersiin kolmannella kierroksella vuonna . Hän pelasi vuosina 2018–2025 yhteensä 93 NHL:n runkosarjan ottelua tehden neljä maalia ja yhteensä 13 tehopistettä. Hän vietti tuon ajan lähinnä farmiliiga AHL:ssä, jossa hän pelasi 259 runkosarjaottelua tehden 90 tehopistettä. 
Friedman siirtyi vuonna 2021 Flyersista Pittsburgh Penguinsiin. Lokakuussa 2023 Penguins kauppasi Friedmanin ja Ty Gloverin Vancouver Canucksiin vaihdossa Jack Rathboneen ja Karel Plasekiin. Helmikuussa 2025 Friedman siirtyi Nashville Predatorsiin. Kaudeksi 2025–2026 Friedman siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Rögleen.
Kärntenin herttuakunta

Kärntenin herttuakunta () oli herttuakunta, joka sijaitsi suurin piirtein nykyisen Itävallan osavaltion Kärntenin alueella. Pyhä saksalais-roomalainen keisari Otto II perusti herttuakunnan vuonna 976. Se lakkautettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1918, samaan aikaan kun Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia lakkautettiin.
Kärntenin herttuat.
Luitpoldingin suku
Saalilainen suku
Luitpoldingin suku
Saksilainen suku
Saalilainen suku
Eppensteinin suku
Saalilainen suku
Welfin suku
Ezzon suku
Zähringenin suku
Eppensteinin suku
Spanheimin suku
Görz-Tirolin suku
Vuonna 1335 Habsburgin sukuun kuuluneet Itävallan herttuat Albert II ja Otto II perivät Kärntenin herttuakunnan. Tämän jälkeen Kärnten lakkasi olemasta itsenäinen herttuakunta ja liitettiin osaksi Habsburgien maita.
Nylænde

Nylænde oli norjalainen feministinen aikakauslehti, joka ilmestyi vuosina 1887–1927. Alkuvuodet sitä julkaisi Norjan naisasialiitto, mutta vuonna 1893 lehti siirtyi kokonaan päätoimittajansa Gina Krogin vastuulle. Lehti toimi keskustelualustana sekä naisasiajärjestöjen tiedotusvälineenä. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1910-luvulla ja lakkautettiin vuonna 1927.
Kristinusko Islannissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Islannissa. Islannin suurin ja virallinen kirkkokunta on luterilainen Islannin kansalliskirkko, johon kuuluu 62,3 prosenttia Islannin väestöstä. Muita kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 4 prosenttia väestöstä sekä Reykjavíkin ja Hafnarfjörðurin itsenäiset seurakunnat 4,7 prosentin väestöosuudella. 
Tunnustuskunnat.
Protestantismi.
Luterilaista liikettä Islannissa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Islannin kansalliskirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä yli 227 000 jäsentä.
Katolinen kirkko.
Islannissa oli vuonna 2023 yhteensä 14 942 katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 3,9 prosenttia maan väestöstä. Islannissa toimii yksi katolinen hiippakunta: Reykjavíkin roomalaiskatolinen hiippakunta. Hiippakunnan piispana on toiminut vuodesta 2015 lähtien David Tencer.
Historia.
Islannin väestö polveutuu skandinaavisista viikingeistä sekä kelttiläisten maahanmuuttajien jälkeläisistä. Islannista tuli kristityksi valtioksi kansankokouksen päätöksellä vuonna 1000. Maassa toteutui myös luterilainen uskonpuhdistus 1500-luvulla. Evankelis-luterilainen kirkko on Islannin kansalliskirkko sekä olennainen osa Islannin historiaa ja kulttuuria. Islannissa toimii myös pieni luterilainen vapaakirkko sekä helluntaikirkko.
Van der Wouden oireyhtymä

Van der Wouden oireyhtymä on autosomissa vallitsevasti periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa keskeisimpänä piirteenään tois- tai molemminpuoleisen huuli- ja/tai suulakihalkion. Se erottuu tavallisemmista halkioista alahuulen keskilinjan molemmin puolin sijaitsevilla pienillä nystyillä tai kuopilla, joista useimmiten erittyy sylkeä tai limaa.
Van der Wouden oireyhtymä ilmenee joskus suulaen piilohalkiona, jota peittää ehjä limakalvo ja joka on siten vaikea havaita. Joissain tapauksissa ainoana halkio-oireena suulaen pehmeässä takaosassa ilmenee kaksiosainen kitakieleke. Van der Wouden oireyhtymään voi liittyä hampaiden puuttumista. Harvinaisissa tapauksissa halkiota ei lainkaan esiinny vaan hampaiden puuttuminen on ainoa oire. On myös mahdollista, että alahuulen pienet kuopat esiintyvät ainoina poikkeavuuksina.
Noin 70 %:ssa tapauksista Van der Wouden oireyhtymä johtuu IRF6-geenin mutaatiosta. Saman geenin mutaatioista aiheutuu polvitaipeen pterygiumoireyhtymä. Joskus Van der Wouden oireyhtymä johtuu GRHL3-geenin mutaatiosta. Van der Wouden oireyhtymä saattaa johtua joskus sporadisista uusista mutaatioista. Osassa tapauksista geenivirhe jää tunnistamatta. Van der Wouden oireyhtymän katsotaan olevan taustalla muutamassa prosentissa kaikista huuli-/suulakihalkioista. Oireiston esiintyvyydeksi on arvioitu 1/35 000–1/100 000. Sen aiheuttavan mutaation penetranssi ei ole täydellinen eli kaikilla oireita ei välttämättä ilmene tai ne voivat ilmetä vain minimaalisina muutoksina.
Van der Wouden oireyhtymän merkittävin piirre eli huuli-/suulakihalkio on korjattavissa leikkauksilla. Hoitomuotoihin kuuluu myös puheterapia. Lisäksi puheen ongelmia saatetaan pyrkiä korjaamaan kirurgisesti.
Fredrikke Marie Qvam

Fredrikke Marie Gram Qvam (31. toukokuuta 1843 Trondheim – 10. syyskuuta 1938 Steinkjer) oli norjalainen naisasianainen. Hän ajoi 1880-luvulta alkaen naisille äänioikeutta ja oli mukana perustamassa useita naisten asiaa ajaneita järjestöjä, kuten Norjan naisasialiittoa.
Elämä ja ura.
Qvam syntyi Trondheimissä ja varttui Steinkjerissä. Vuonna 1865 hän meni naimisiin juristi Ole Anton Qvamin kanssa. He saivat viisi lasta, joista kaksi kuoli hyvin pieninä ja vain yksi oli elossa vanhempien kuollessa.
Vuonna 1893 Qvamit muuttivat Kristianiaan (nyk. Oslo), jossa Fredrikke aloitti naisasialiikkeen parissa toimimisen. Hänestä tuli yksi liikkeen keskeisimmistä johtohahmoista vuosikymmenten ajaksi. Qvam kuoli 95-vuotiaana vuonna 1938.
Kristinusko Irlannissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Irlannissa. Irlannin suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 78,3 prosenttia väestöstä. Anglikaaniseen Irlannin kirkkoon kuuluu 2,7 prosenttia väestöstä ja ortodoksiseen kirkkoon 1,3 prosenttia väestöstä. Muihin kristillisiin kirkkokuntiin kuuluu 1,6 prosenttia väestöstä. 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Irlannissa oli vuonna 2004 yhteensä noin 4,2 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 76 prosenttia maan väestöstä. Irlannissa toimii neljä katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on yhteensä 22 hiippakuntaa.
Historia.
Kelttiläinen asutus saapui Irlantiin noin vuosina 800–100 eKr. Kristinusko saapui Irlantiin 200-luvulla. Lähetyssaarnaaja Patrick saarnasi Irlannissa vuosien 430 ja 460 välisenä aikana ja toi kelttiläisvaikutteisen kristinuskon saarelle. Irlanti kuului 400-luvun puolivälissä länsimaisen munkkilaisuuden vilkkaimpiin keskuksiin. Pohjois-Euroopan lähetystyö sai alkunsa Irlannin kirkosta. Luostarilaitokset olivat kehittyneet kristinuskon keskuksiksi. Munkit lähtivät kotiseuduiltaan ja luostareistaan pitkille matkoille uskonnollisten ihanteiden saattelemana. Irlantilaiset lähetyssaarnaajat osallistuivat kristillisen uskon levittämiseen manner-Eurooppaan. Kuuluisin irlantilaisista munkeista oli Columbanus.
1100-luvulta 1700-luvulle asti alue oli asteittain Englannin hallitsema. Uskonpuhdistuksen aikaan Irlanti säilyi pääosin roomalaiskatolisena ja kirkko on edelleen enemmistössä Irlannissa.
Vuonna 1801 muodostettiin Irlannin ja Ison-Britannian liitto. Useat miljoonat irlantilaiset muuttivat pois 1840-luvun suurien nälänhätien yhteydessä.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Kaikki Irlannin kirkot, samoin kuin Irlannin kirkkojen neuvosto kattavat Irlannin tasavallan sekä Pohjois-Irlannin. Irlannin kirkkojen välinen kokous kokoaa yhteyteen neuvoston sekä katolisen kirkon. Irlannin kirkot ovat toimineet aktiivisesti rauhan puolesta Pohjois-Irlannissa.
Kristillinen kulttuuri.
Kristinusko syntyi Irlannissa ilman roomalaistunutta kulttuuria. Irlannin kirkon organisaation keskuksena oli Patrickin lähetystyön jälkeen erityisesti luostarit ja apotit kaupunkien ja piispojen sijasta. Kristinuskon ja kelttiläisen perinteen yhteisvaikutuksena Irlannissa syntyi oma kulttuuri, johon olennaisena osana kuului käsitys maallisesta elämästä matkana taivaaseen. 
Irlannin kirkko erottautui muista elinvoimaisuutensa vuoksi ja levitti kristinusko myös Englantiin ja Euroopan mantereelle perustaen lukuisia luostareita, joissa harjoitettiin ankaraa askeesia, ahkeraa paastoamista ja muita kieltäymyksiä.
M2010 ESR

M2010 ESR (lyhenne engl. sanoista "Enhanced Sniper Rifle") on yhdysvaltalainen armeijakäyttöön tehty tarkkuuskivääri. M2010 ESR on M24 SWS:n seuraaja, joka taas on kehitetty Remington 700:n pohjalta. Ase suunniteltiin helpottamaan tarkka-ampumista Afganistanin sodan pitkän välimatkan avoimilla alueilla. Ase käyttää .300 Win Mag -kaliiperin patruunoita. Aseen mukana tulee irrotettava äänenvaimennin.
Operaatio Tonava

Operaatio Tonava oli 20. elokuuta 1968 noin kello 22 alkaen tapahtuneen Varsovan liiton jäsenvaltioiden suorittama Tšekkoslovakia miehitys. Sillä pysäytettiin keväällä 1968 alkanut aikaisempaa vapaampi sosialismikokeilu. Varsovan liiton jäsenvaltioista operaatio Tonavaan osallistuivat vain Bulgarian kansantasavalta, Neuvostoliitto, Puolan kansantasavalta, Saksan demokraattinen tasavalta ja Unkarin kansantasavalta. Saksan demokraattisen tasavallan osuus jäi pääasiassa huollon logistiikkatukeen. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Neuvostoliitto toimeenpani laajan maahanlaskun yllätyshyökkäykseksi.
Tšekkoslovakian puolustusministeri, slovakialainen Martin Dzúr, oli saanut vihjeen 19. elokuuta alkavasta miehityksestä, salannut asian presidentti Ludvik Svobodalta ja kieltänyt Tšekkoslovakian kansanarmeijalta vastarinnan. Varmistuksen miehitysepäilyyn puolustusministeri oli saanut 
Samankaltainen operaatio tapahtui Neuvostoliiton Afganistanin miehityksen aluksi 1979 onnistuen. Venäjän federaatio yritti 24. helmikuuta 2022 samaa Kiovan pohjoispuolella, mutta epäonnistui ukrainalaisten vastarinnan vuoksi.
Operaatio alkoi erikoisjoukkojen suorittamalla Praha- Ruzynen kansainvälisen lentoaseman haltuunotolla. Lentoasemalla laskeutui neuvostoliittolainen Antonov An-24 -lentokone ilmaoperaatioiden johtolentokoneeksi siltä varalta, että lentoaseman haltuunotossa lentoaseman lennonjohtotorni olisi vahingoittunut. Samoihin aikoihin lentoasemalle saapui toinenkin lentokone, missä oli Aeroflotin Prahan toimiston johtaja, KGB:n eversti Makarov 24 muun neuvostoliittolaisen kanssa ottaen haltuunsa mm. lentoaseman lennonjohtotornin. Tämän jälkeen lentoasemalle tunnin aikana alkoi laskeutua sotilaskuljetuslentokoneita, ja kello 23 mennessä noin rykmentinvahvuinen joukko-osasto oli ennätetty saada lentoasemalle.
Sotilaskuljetuslentokoneita laskeutui myös muille Tšekkoslovakian lentoasemille. Yhdellä sellaisella ilmoitettiin hätälaskusta, minkä jälkeen lentoaseman henkilökunta otettiin kiinni. 21. elokuuta 1968 kello 2:30 :een mennessä miehittäjät olivat tavoittaneet keskeisiä tavoitteitaan. He olivat ottaneet haltuunsa Tšekkoslovakian presidentin virka-asunnon, televisiokeskuksen, esikuntia, varuskuntia ja tärkeimpiä ministeriöitä.
Keskushallinnon lamauttamisen ohella päähyökkäys tuli Tšekkoslovakian rajoilta jalkaväkijoukoin ja moottoroidun jalkaväkijoukoin. Yhdysvallat arvioivat miehitysjoukon vahvuudeksi yhteensä 19 divisioonasta - 20 divisioonaan. Venäläisten myöhemin ilmoitus oli 26 divisioonaa, mitkä vahvuudeltaan olisivat vastanneet kuutta armeijaryhmää tai kolmea armeijaa.
Uuden-Seelannin ralli 1992

Uuden-Seelannin ralli 1992 (viralliselta nimeltään "22. Rothmans Rally of New Zealand") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 25. –28. kesäkuuta 1992. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Søren Tobias Årstad

Søren Tobias Årstad (2. kesäkuuta 1861 Stavanger – 11. tammikuuta 1928) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan valtiovarainministerinä vuosina 1900–1901 ja oikeusministerinä 1902–1903.
Eidsvolls plass

Eidsvolls plass on aukio Oslon keskustassa suurkäräjärakennuksen edessä. Sitä reunustavat pohjoisessa Karl Johans gate, etelässä Stortingsgata ja lännessä Roald Amundsens gate. Aukion läpi kulkee Rosenkrantz’ gate. Aukion nimi viittaa vuoden 1814 Eidsvollin kansalliskokoukseen.
Allmänna reklamationsnämnden

Allmänna reklamationsnämnden (lyh. "ARN") on ruotsalainen valtiollinen kuluttajansuojaa valvova lautakunta. Se perustettiin vuonna 1967. Lautakunnan päätökset eivät ole laillisesti sitovia, mutta yritykset yleensä noudattavat niitä.
Punahelmilevä

Punahelmilevä ("Ceramium tenuicorne") on punaleviin kuuluva laji. Sen haarat ovat punertavia tai kellertävän vaaleita, ne muodostavat tupsuja ja ne ovat pituudeltaan pisimmillään 12 cm mittaisia. Sekovarressa on paljon Y:n muotoisia haaroja ja kärjet ovat haarukkamaisia ja käyriä. Punalevä on ulkonäöltään pilvimäinen. Runsaassa auringonvalossa kasvavat punahelmilevät sisältävät vähemmän punaista väriä kuin syvemmällä kasvavat. Punahelmilevää kasvaa toisten levien pinnoilla ja sitä esiintyy 10 metrin syvyyteen saakka. Eniten sitä esiintyy 2–4 metrin syvyydessä ja syksyisin sitä on runsaasti matalissa vesissä. Punahelmilevä on Suomen merenrannoilla punalevistä yleisin. Sitä esiintyy suurin piirtein samoissa paikoissa kuin tummahelmilevää ("Ceramium virgatum").
Rosenstein

Rosenstein on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kristinusko Latviassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Latviassa. Latvian kirkkokunnista suurin on luterilainen kirkko, johon kuuluu 36,2 prosenttia latvialaisista. Muita suuria kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko 19,5 prosentilla sekä ortodoksinen kirkko 19,1 prosentilla. Muihin kristillisiin ryhmiin kuuluu 1,6 prosenttia väestöstä. 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Latviassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 430 000 katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 18 prosenttia maan väestöstä. Latviassa toimii yksi katolinen arkkihiippakuntaa, jonka alaisuudessa on kolme hiippakuntaa.
Protestantismi.
Luterilaisuutta Latviassa edustavat Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluvat Latvian evankelis-luterilainen kirkko sekä Latvian maailmanlaajuinen evankelis-luterilainen kirkko. Luterilaisilla kirkoilla oli vuonna 2023 yhteensä 254 800 jäsentä.
Baptistista liikettä Latviassa edustaa Latvian baptistiliitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 90 seurakuntaa ja sillä on 6 077 jäsentä.
Historia.
Latviasta tuli kristillinen valtio 1100- ja 1200-luvun aikana. Latviassa vaikutti yhtaikaa idästä tullut ortodoksinen kristilisyys sekä lännestä tullut katolinen vaikutus. Osa Latvian katolisesta kirkosta omaksui 1500-luvun alussa luterilaisen uskonpuhdistuksen.
Neuvostomiehityksen aikana ateismia edistettiin aktiivisesti Latviassa. Samoihin aikoihin useissa kirkoissa on tapahtunut herätystä ja useita uusia kristillisiä yhteisöjä on juurtunut maahan. Evankelis-luterilaisen kirkon lisäksi keskeisiä protestanttisia suuntauksia ovat mm. baptistit ja helluntailaiset. Venäjän ortodoksinen kirkko Latviassa kuului Moskovan patriarkaatin alaisuuteen syksyyn 2022 asti, jolloin maan parlamentti Saeima määräsi sen autokefaliseksi. Sen yhteydessä toimii myös vanhauskoisten itsenäinen kirkko.
Kristinusko Liettuassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Liettuassa. Valtaosa Liettuan väestöstä kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolisen kirkon osuus väestöstä on 74,2 prosenttia. Muita Liettuassa toimivia kristillisiä yhteisöjä ovat Venäjän ortodoksinen kirkko 3,7 prosentin osuudella, vanhauskoiset 0,6 prosentin osuudella, evankelis-luterilaiset 0,6 prosentilla osuudella sekä evankeliset reformistit 0,2 prosentin osuudella väestöstä. 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Liettuassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 2,8 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 80 prosenttia maan väestöstä. Liettuassa toimii kaksi katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on viisi hiippakuntaa. Lisäksi Liettuassa toimii sotilasordinaatti.
Protestantismi.
Luterilaisuutta Liettuassa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Liettuan evankelis-luterilainen kirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä 18 100 jäsentä.
Baptistista liikettä Liettuassa edustaa Liettuan baptistiliitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä kahdeksan seurakuntaa ja sillä on 202 jäsentä.
Historia.
Roomalaiskatolisella kirkolla on aina ollut vahva asema Liettuassa. Katolisella kirkolla on edelleen suuri läsnäolo maassa. Neuvostomiehityksen aikana Liettuan kirkot kokivat ankaraa sortoa ja vainoa. Roomalaiskatolisella kirkolla oli vahva rooli Liettuan itsenäisyystaistelussa.
Henri Verneuil

Henri Verneuil (alk. Ashot Malakian; 15. lokakuuta 1920 Rodosto, Turkki – 11. tammikuuta 2002 Pariisi, Ranska) oli turkinarmenialaista syntyperää ollut ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Elämä.
Malakian syntyi Turkissa armenialaiseen perheeseen. Vuonna 1924 hän pakeni perheensä kanssa armenialaisiin kohdistuneita vainoja Turkista Ranskan Marseilleen. Nuoruudessaan hän työskenteli toimittajana ja radiojuontajana.
Verneuilin ensimmäinen suuri menestys elokuvien maailmassa oli elokuva "Kielletty hedelmä" (1952), jossa hän ohjasi Fernandelia ja Françoise Arnoulia. Myöhemmin hän ohjasi myös Jean Gabinia, Jean-Paul Belmondoa ja Alain Delonia. Yksi hänen viimeisistä elokuvistaan oli "Mayrig" (1992), jossa hän ohjasi Omar Sharifia ja Claudia Cardinalea ja käsitteli itselleen läheistä aihetta, armenialaisten kansanmurhaa.
Verneuil oli suhteellisen kaupallinen elokuvantekijä, minkä vuoksi monet uuden aallon elokuvantekijät arvostelivat häntä. Vuonna 1996 Verneuil sai kuitenkin César-palkinnon tunnustukseksi elämäntyöstään elokuvan parissa. Hän sai myös parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-ehdokkuuden elokuvasta "Lampaalla on 5 jalkaa" (1955).
Kristinusko Maltalla

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Maltalla. Valtaosa Maltan väestöstä kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolisen kirkon osuus väestöstä oli vuonna 2006 yli 90 prosenttia. 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Maltalla oli vuonna 2004 yhteensä noin 368 000 katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 95,3 prosenttia maan väestöstä. Maltalla toimii yksi katolinen arkkihiippakunta, jonka alaisuudessa on yksi hiippakunta.
Historia.
Maltalla on historian saatossa ollut monia erilaisia sivilisaatioita. Ristiretkien aikana Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V luovutti Maltalle Johanniittain ritarikunnan, jotka olivat saaren hallinnassa 1800-luvulle saakka. Tuolloin Iso-Britannia asutti saaren, joka antoi Maltalle itsehallinnon ja perustuslain vuonna 1921.
Käytännössä kaikki Maltan kansalaiset kastetaan roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolinen kirkko on valtionkirkko ja hallitsee Maltan sosiaalista ja kulttuurista elämää. Roomalaiskatolinen kirkko omistaa myös yli kuudesosan kaikesta saaren omaisuudesta ja julkaisee omaa päivälehteään. Roomalaiskatolisella kirkolla on vaikutusta myös saaren koulutukseen ja terveydenhuoltoon.
Kristinusko Alankomaissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Alankomaissa. Merkittäviä kirkkokuntia Alankomaissa ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 20,1 prosenttia väestöstä sekä protestanttiset kirkot, joihin kuuluu 14,8 prosenttia väestöstä. Merkittäviä protestanttisia kirkkokuntia ovat mm. reformoitu kirkko, protestanttinen kirkko sekä kalvinistinen kirkko. 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Katolisten määrä Alankomaissa on laskenut vuoden 2004 noin 5 miljoonasta ja 31,3 prosentista vuoteen 2017 mennessä noin 3,8 miljoonaan, mikä oli 21,9 prosenttia maan väestöstä. Katolinen kirkko Alankomaissa on jakautunut seitsemään hiippakuntaan sekä yhteen sotilasordinariaattiin, joka toimii asevoimissa palvelevien katolisten keskuudessa.
Protestantismi.
Reformoitua ja luterilaista liikettä Alankomaissa edustaa Hollannin protestanttikirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä yli 1,4 miljoonaa jäsentä.
Baptistista liikettä Alankomaissa edustaa baptististen ja lähetyskirkkojen liitto Unie-ABC. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 130 seurakuntaa ja sillä on 20 000 jäsentä.
Historia.
Irlantilaiset lähetyssaarnaajat kristillistivät alankomaiden alueet 800-luvulla.
Uskonpuhdistuksen aika.
Uskonpuhdistuksen aikana Alankomaissa katolilaisten ja protestanttien välistä uskonsotaa tärkeämmäksi muodostui kysymys kansallisesta itsenäisyydestä. Kalvinilaisuus levisi maassa Vilhelm Oranialaisen tukemana. Alankomaista tuli itsenäinen valtio 1500-luvulla ja nuori tasavalta omaksui kalvinistisen uskonpuhdistuksen. Alankomaissa protestanttinen etiikka yhdistyi perinteiseeen uutteruuteen, mikä johti ensimmäiseen nykyaikaisen porvarillisen valtion syntyyn. Alankomaista tuli reformoitujen kirkkojen tukipylväs ja yksi johtavista merenkulku- ja talousvaltioista 1600-luvulla.
Toisen maailmansodan jälkeen.
Sotien jälkeen Alankomaat luopuivat suurista siirtomaistaan. Samaan aikaan Alankomaista tuli yksi ekumeenisen liikkeen tukikohdista. Ensimmäinen Kirkkojen maailmanneuvoston kokoontumisista pidettiin Amsterdamissa vuonna 1948. Kirkkoon kuuluminen ja kirkossakäynti on vähentynyt jyrkästi 1960-luvulta lähtien. Kaksi suurta reformoitua kirkkoa ja luterilainen kirkko muodostivat vuonna 2004 uuden protestanttisen kirkon Alankomaissa. Lisääntynyt maahanmuutto Afrikasta, Aasiasta ja latinalaisesta amerikasta on synnyttänyt maahan useita siirtolaiskirkkoja.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Suuri osa Alankomaiden prostestanttisista kirkoista ja katolinen kirkko ovat toimineet yhdessä kirkkojen neuvostossa vuodesta 1968. Maahanmuuton myötä syntyneet siirtolaiskirkot ja Indonesiasta Alankomaihin muuttaneet kristityt ovat muodostaneet oman kirkkokuntien yhteisen neuvoston. Alankomaissa toimii myös vahva Evankelinen allianssi, joka on kytköksissä MEA:an.
Viherlörppötangara

Viherlörppötangara ("Orthogonys chloricterus") on valetangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Brasiliassa.
Koko ja ulkonäkö.
Viherlörppötangara kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat vihreät. Kurkku ja vatsa ovat keltaiset ja kyljet vihertävän keltaiset. Viherlörppötangaran nokka on pitkähkö.
Levinneisyys ja elintavat.
Viherlörppötangaraa esiintyy Brasilian kaakkoisrannikolla. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Viherlörppötangara liikkuu hieman yli kymmenen linnun parvissa.
Kristinusko Puolassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Puolassa. Puolan merkittävin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 84,8 prosenttia väestöstä. Muita Puolassa toimivia kristillisiä kirkkokuntia ovat ortodoksinen kirkko, johon kuuluu 1,3 prosenttia väestöstä sekä protestanttiset kirkot, joihin kuuluu 0,4 prosenttia väestöstä. Protestanttiset yhteisöt ovat pääosin Augsburgin evankelisia sekä helluntailaisia. 
Tunnustuskunnat.
Katolinen kirkko.
Puolassa oli vuonna 2004 yhteensä noin 35 miljoonaa katolisen kirkon jäsentä, mikä oli noin 94,3 prosenttia maan väestöstä. Puolassa toimii 15 katolista arkkihiippakuntaa, joiden alaisuudessa on 29 hiippakuntaa. Lisäksi Puolassa toimii sotilasordinaatti.
Ortodoksinen kirkko.
Puolan suurin ortodoksinen kirkko on autokefaalinen Puolan ortodoksinen kirkko, jonka johtaja on Varsovan ja koko Puolan metropoliitta. Vuodesta 1998 lähtien johtajana on toiminut metropoliitta Sawa. Puolan ortodoksisen kirkon keskus sijaitsee Varsovassa ja kirkkoon kuuluu noin 600 000 jäsentä.
Protestantismi.
Luterilaisuutta Puolassa edustaa Luterilaiseen maailmanliittoon kuuluva Puolan Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko. Kirkolla oli vuonna 2023 yhteensä 60 244 jäsentä.
Baptistista liikettä Puolassa edustaa Puolan baptistiliitto. Baptistiliittoon kuului vuonna 2025 yhteensä 114 seurakuntaa ja sillä on 5 760 jäsentä.
Historia.
Puolalainen yhteiskunta, kulttuuri ja julkinen elämä on syvästi roomalaiskatolisen kirkon vaikutuksen alaista ja sävyttämää. Myös vähemmistöortodoksisilla kirkoilla, luterilaisella kirkolla ja vanhakatolisella kirkolla on merkittävä osa Puolan historiassa.
Kommunistisen hallinnon alla.
Kommunistihallitusten painostus suuntautui voimakkaasti Puolan roomalaiskatolista kirkkoa vastaan. Puolan hallitus osoitti välittömästi sodan jälkeen taktista pidättyväisyyttä, joka muuttui 1940-luvun lopulla kielteiseksi. Hallitus syytti katolisia piispoja siitä, että ne asennoituivat vihamielisesti kansantasavaltaan. Tämän vuoksi monet katoliset järjestöt julistettiin laittomiksi ja uskonnonopetus kouluissa kiellettiin.
Katolinen kirkko osoitti peräänantamattomuutta ja tämä johti 1950-luvulla suoranaisiin uskonvainoihin. 1950-luvun puolivälistä on esitetty arvioita, joiden mukaan lähes pari tuhatta piispaa, pappia ja katolista maallikkoa oli vangittuna.
Kun kommunistisen hallituksen hallinnoliset voimatoimet ja ateistinen propaganda eivät johtaneet toivottuun tulokseen kansan luopumiseksi uskonnosta, aggressiivisesta kirkon- ja uskonnonvastaisesta politiikasta päätettiin 1950-luvun puolivälin jälkeen luopua.
Puolan hallituksen ja kirkon edustajien välillä vuonna 1956 käydyissä keskusteluissa päädyttiin eräänlaiseen "linnarauhaan", jonka myötä hallitus korosti valmiutta purkaa vapaan uskonnoharjoituksen esteitä. Kirkon edustajat puolestaan ilmoittivat tukevansa hallituksen työtä.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Vanhat vähemmistökirkot yhdessä metodistien, reformoitujen ja baptistien kanssa muodostavat Puolan ekumeenisen neuvoston. Helluntailainen Assemblies of God-kirkkokunta on osana ekumeenista neuvostoa tarkkailijajäsenenä. Puolassa toimii myös Evankelinen allianssi.