Vrelo Bosne

Vrelo Bosne () on julkinen luonnonpuisto Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupungin Sarajevon laitamilla. Puisto sijaitsee Ilidžan kunnassa Bosnajoen alkukohdan lähimailla Igmanvuoren juurella.
Vrelo Bosne -puisto on perustettu Itävalta-Unkarin monarkian vuosina ja on ollut Sarajevon suosittu retki- ja kesälomakohde viimeisen 100 vuoden aikana. Vrelo Bosne on luonnonsuojelualue alkaen vuodesta 1954. Vuonna 2006 Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) julisti tämän elollisen, melko pienen luonto- ja vetovoimaisen käyntikohteen luonnonmuistomerkiksi.
Puiston sijainti.
Vrelo Bosne sijaitsee Bosnia-Hertsegovinan keskiosassa ja noin kymmenen, 12 tai 15 kilometrin päässä pääkaupungin Sarajevon keskustasta lounaaseen maan kolmanneksi suurimman, n. 271 kilometrin pituisen Bosna-joen alkulähteellä Igmanin ja Bjelašnican vuoren rinteiden alapuolella Ilidžan kunnan alueella. Sarajevosta pääsee puistoon autolla pitkin Sarajevo–Modriča välistä M–17-valtatietä, jolta vanhan ortodoksisen kirkon kohdalla kääntyy tie vasemmalle Vrelo Bosneen. Toinen vaihtoehto on saapua autolla Ilidžan suunnasta moottoriajoneuvoille suljetun puistokadun Velika Alejan alkuun. Julkisista liikennevälineistä puistoon kulkee raitiovaunu viimeiselle pysäkille saakka Ilidžassa, josta on noin 10 minuutin verran kävelymatkaa 3,5 kilometrin pituisen puistokadun alkuun. 
Sarajevon kansainväliseltä lentoasemalta on puistoon 7,1  ja linja-autoasemalta 12,9 kilometrin matka. 
Puiston nimi.
Alueella virtaavat sekä Bosna-joen että Igman-vuoren lähteet, joiden mukaan nimeen liitetty bosniankielinen sana ”"Vrelo"” tarkoittaa "luonnonlähdettä" tai "ulosvirtausta". Bosna-joki virtaa halki puiston muokatessa sitä vesiputouksillaan ja luotoillaan ja antamalla sille nimen, joka suomennettuna on ”Bosnan lähde”.
Puiston kuvaus.
Vrelo Bosnen puisto on levittäytynyt yli 603 hehtaarin kokoiselle alueelle kylpylöistään ja kuumista lähteistään tunnetussa Ilidžassa. Muinaiset roomalaiset ja ottomaanit rakensivat kuumien lähteiden luo kylpylöitä aikoina, jolloin Ilidža terveydellisistä syistä houkutteli Rooman armeijaa. Ilidžan arkeologisissa kaivauksissa löydöt ovat ajautuneet noin 2400–2000 eKr. tienoille. Ottomaanien mielestä Sarajevo oli kaunein kaupunki Euroopassa Konstantinopolin jälkeen, joten Omar pašša lopulta miehitti alueen. Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan välisen sodan jälkeen vuonna 1878 Berliinin kongressi siirsi Bosnia-Hertsegovinan Itävalta-Unkarin hallintaan ja siihen aikaan tästä kehittyi Sarajevon suosittu lomakeskus. Nykyisin voidaan nähdä sekä Rooman siirtomaajäännöksiä ja senaikaisia kivisiltoja että Itä-Unkarin valtakunnan rakennuksia. 
Puisto itsestään on teiden, siltojen ja risteysten verkosto yli nopeiden vesivirtausten ja -putousten. Itse Bosna-joki saa alkunsa useista karstilähteistä 492 metrin korkeudessa ja niiden lähteiden ansiosta puistossa on kalaisia järviä, joissa on niin joutsenia kuin pieniä vihreitä luotoja ja saaria. Vrelo Bosne on yksi suurimmista juomaveden lähteistä Euroopassa ja kansainvälisten kriteerien mukaisesti puisto on jaettu kahteen vyöhykkeeseen. Ensimmäinen eli ydinvyöhyke, jonka pinta-ala on 54,5 hehtaaria, sisältää Bosnan lähteen. Noin 548,50 hehtaarinen vyöhyke II eli puskurialue käsittää Igman-vuoren juurella olevan lähteiden valuma-alueen, jolla on suuri hydrologinen monimuotoisuus ja johon kuuluvat Stojčevac-lähde, Borin-lähde, Bosna-joki ja Ilidžan maanalaiset kuumat lähteet ja lämpömineraalivedet, Sarajevon kentän pohjavedet, puistotilat, mukaan lukien puistokatu Velika Aleja ja senviereiset itävaltalais-unkarilaiset huvilat, Ilidžan ja Stojčevacin kylpylöiden ympärillä olevat puistoalueet, arkeologinen alue ja nekropoli Vrutcin kylässä, roomalainen silta Plandištessa, hotellit Ilidžassa ja metsäalan oppilaitoksen rakennus. Vrelo Bosnen alue tärkeänä hydrologisena keräilijänä sisältää Sarajevon Bačevon alueen juomaveden päälähteen.
Vaikka kesän lämpötilat ovat täällä useita asteita matalampia kuin Sarajevossa, tämä alue toimii elinympäristönä erilaisille ekologisille kasvi- ja eläinlajeille, joista osa ovat kotoperäisiä. Täällä kasvaa lehtipuita ja on avaria niittyjä. Niin kasvisto kuin eläimistö lähempänä lähteitä on monimuotoisempi ja lajirikkaampaa. Kuusi lähdettä Vrelo Bosnen alueelta jatkaa virtaamista Mala Bosnan vesistöön, jossa asuu alkuperäisiä taimenen lajikkeita. Vrelo Bosne on aidattu ja sen keskustassa on penkkejä, katettuja lepopaikkoja, lasten leikkialueita ja ravintola. Yksi kentistä on täysimittainen jalkapallokenttä, jossa usein järjestetään harjoitteluja. Alueella on paikallinen spa-keskus, johon kuuluu kuuma- ja mineraalivesilähteitä. 
Velika Aleja.
Velika Aleja on 3,5 kilometriä pitkä puistotie, joka perustettiin vuosina 1888–1892. Tie kulkee Ilidžan kuumavesikylpyläkompleksista Vrelo Bosneen ja siinä moottorikäyttöisten ajoneuvojen liikenne ei ole sallittu. Vuonna 1894 istutettiin tien viereen 726 kastanja- ja ym. puuta. Tietä reunusti yhteensä noin 3 000 kastanjaa ja plataania, jotka olivat yli 100 vuotta vanhoja.
Puiston kunto romahti vuonna 1992, kun alkoi Bosnian konflikti ja asukkaat joutuivat kaatamaan vuosisatoja vanhoja puita talojensa lämmittämiseen. 
Sarajevon kansainväliseltä lentoasemalta Velika Alejalle on 4,8, Sarajevon keskustasta 11 ja linja-autoasemalta 10,7 kilometrin verran matkaa. Lähin julkisen liikenteen eli raitiovaunupysäkki ”Ilidža” on 1 km päässä.