tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Unkarinvizsla

Unkarinvizsla () on Unkarista lähtöisin oleva koirarotu, joka kuuluu FCI-ryhmään 7.
Ulkonäkö.
Unkarinvizsloja on lyhyt- ("rövidszörü") ja karkeakarvaisia ("drötzörü"). 
Luonne.
Vizslat ovat lempeitä, ystävällisiä ja tarmokkaita metsästyskoiria. Unkarinvizslalla on kotimaassaan Unkarissa erinomainen maine työkoirana. Se nauttii suunnattomasti päästessään veteen noutamaan ammutun linnun. Kumppanina se on hyvä ja lempeä perheenjäsen, mutta saattaa olla melko suojeleva, joten se vaatii määrätietoisen käsittelyn. Asiaan perehtyvälle se on suhteellisen helppo koulutettava, oikea monitoimikoira. Uros saattaa olla aggressii­visempi kuin narttu, mutta kumpikaan ei sovi vahtikoiraksi. Ne ovat uskollisia ja toimeliaita metsästys­koiria. Vizsla on sin­nikäs, voimakas ja tyylikäs seisoja. Rotu on jalostettu kotimaassaan monipuoliseksi metsästyskoiraksi ja loistavan hajuaistinsa ja oppivan luonteensa on helposti koulutettavissa tehtävään. Suomessa rotu kuuluu Saksanseisojakerho Ry:n alaisuuteen. Rotu on hyvin energinen ja vaatii paljon liikuntaa, joten pelkäksi kotikoiraksi se ei sovellu. Vizsloilla on voimakas riistavietti ja jo tämänkin vuoksi rotu ei ole seurakoirarotu.
Alkuperä.
Unkarinvizslan sanotaan polveutuvan unkarilaisten valloittajien mukanaan tuomista koirista, joita kutsuttiin myös turkkilaisiksi keltaisiksi koiriksi ("Turkish Yellow Dog"). Nykykäsityksen mukaan rotu ei kuiten­kaan ole todennäköisesti 150 vuotta vanhempi ja se on pointterin, saksanseisojan, unkarinajokoiran ja württemberginseisojan risteytyksen tulos. Desmond Morriksen mukaan myös unkarilainen pannonianajokoira olisi vaikuttanut rodun perimään.
Vizslasta tuli nopeasti suosittu, mutta rotu lähes hävisi maailmansotien aika­na. Toisen maailmansodan jälkeen tehdyissä risteytyksissä vizslaan mahdollisesti risteytettiin italianajokoiraa. Unkarinvizsla kuuluu FCI:n roturyhmään 7. Suomessa unkarinvizslan rodunomaisia käyttöominaisuuksia mitataan kanakoirien erikoiskokeella (KAER), ja sen rotujärjestö on Saksanseisojakerho ry.
Rotumääritelmä.
Unkarinvizsla on monipuolinen ja monikäyttöinen metsästyskoira, jonka tulee toimia niin aukealla, metsässä kuin vedessäkin. Niiden tyypilliset ominaisuudet ovat: erinomainen hajuaisti, kiinteä seisonta, erinomainen nouto sekä määrätietoinen ja innokas riistan seuraaminen uidessa.
Suomeen on tuotu paljon hyviä unkarinvizsloja sekä rodun kotimaasta että muualta Euroopasta. Lyhytkarvainen unkarinvizsla on kuitenkin melko harvinainen Suomessa. Vizslojen kasvattajia löytyy Suomesta noin 10 kappaletta.
Vizslasta on olemassa myös karkeakarvainen muunnos, mikä on oma rotunsa ja vielä harvalukuisempi.
Tampereen kaupunginjohtaja

Tampereen kaupunginjohtajan virka perustettiin vuonna 1929. Kaupunginjohtajan tehtävänä oli johtaa kaupungin toimintaa sekä vuoteen 1976 asti myös toimia kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Ensimmäisenä viranhaltijana toimi Kaarle Nordlund. Tampereen viimeinen kaupunginjohtaja Jarmo Rantanen oli virassa vuoteen 2007. Ennen vuotta 1929 sekä vuodesta 2007 eteenpäin Tampereen johdossa on toiminut kaupunginjohtajan sijaan pormestari. 1.1.2007 Tampereen kaupungin johtoon astui pormestari Timo P. Nieminen, jolloin Tampereesta tuli Suomen ensimmäinen pormestarimallin jälleen käyttöön ottanut kaupunki.
UE Sant Julià

UE Sant Julià on andorralainen jalkapalloseura, jonka kotikunta on Sant Julià de Lòria. Vuonna 1982 perustettu seura on voittanut Andorran-mestaruuden kahdesti.
Sant Julià sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 424.
Darkspace

Darkspace on sveitsiläinen ambient/black metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1999 ja on vuoteen 2014 mennessä julkaissut yhden demon ja neljä pitkää albumia. Yhtye tunnetaan yleensä Tobias Möcklin kautta, joka on Paysage d'Hiverin ainoa jäsen.
Yhtyeen viimeisin albumi "Dark Space III I" julkaistiin 7. syyskuuta 2014.
Diskografia.
Vuoden 2002 demo on saatavilla ilmaiseksi yhtyeen kotisivuilta. Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia on alun perin julkaistu pahvikansissa ja rajoitettu 500 kappaleeseen, mutta Avantgarde Music on julkaissut ne uudelleen vuonna 2006.
Rami Hakanpää

Rami Hakanpää (s. 9. lokakuuta 1978 Pori) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka toimii Nurmijärven Jalkapalloseuran päävalmentajana. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Hakanpää pelasi Veikkausliigassa FC Jazzissa, Helsingin Jalkapalloklubissa, FC Hongassa sekä Kuopion Palloseurassa yhteensä 318 sarjaottelua ja teki niissä 22 maalia. Hän voitti Suomen mestaruuden Jazzissa vuonna sekä HJK:ssa 2002 ja 2003. Suomen Cupin hän voitti HJK:ssa vuosina 2000 ja 2003. 
A-maajoukkueessa Hakanpää pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin 2003–2004.
Komendant Piłsudski

ORP Komendant Piłsudski oli vuosina 1921–1939 Puolan merivoimien ja myöhemmin Saksan laivaston tykkivene. 
Valmistus.
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Filin-luokan vartiolaivan Turusta ja se sai nimen "Lun". Se laskettiin vesille 24. tammikuuta 1917.
Palvelus.
Alus myytiin 1921 Puolalle, joka liitti sen merivoimiinsa Puolan-Venäjän sodan sankarin mukaan "ORP Komendant Piłsudskina". Aluksen aseistukseksi vaihdettiin 1925 kaksi 75 millimetrin tykkiä, kaksi 13,2 millimetrin raskasta konekivääriä, neljä muuta konekivääriä sekä 30 miinaa.
Alus upotettiin 1. lokakuuta 1939, mutta saksalaiset nostivat hylyn ja nimesivät sen "Heisternestiksi" ja myöhemmin muuttivat sen nimeksi "M 3109". Yhdysvaltain ilmavoimien pommikoneet upottivat aluksen 16. syyskuuta 1944 Nantesissa Ranskassa.
Intianpystykorva

Intianpystykorva on intialainen pystykorva. Se on Intian kennelliiton hyväksymä, mutta FCI ei tunnusta sitä eikä se siksi saa osallistua kansainvälisiin koiranäyttelyihin.
Intianpystykorvat olivat 1980- ja 1990-luvun suosituimpia intialaisia tuontikoiria.
Ulkonäkö.
Intianpystykorva muistuttaa paljon saksanpystykorvia vähemmän tuuheaa karvapeitettään lukuun ottamatta, ja sitä kutsutaan toisinaan harhaanjohtavasti pomeranianiksi. Se on kuitenkin viimeksi mainittua kookkaampi (jopa sen pienempi muunnos), sen korvat ovat teräväkärkisemmät ja sen pää on kartiomaisempi eikä yhtä litteä, joten käytännössä se on hieman enemmän mittelspitzin tai grosspitzin kaltainen. Näyttelyissä se on tarkkaan siistittyine turkkeineen vaikuttavan näköinen.
Rodusta on olemassa kaksi kokomuunnosta, pieni ja iso. Pieni painaa noin 5–7 kg ja on 22–25 cm korkea, isommalla vastaavat mitat ovat 12–20 kg ja 35–45 cm. Yleisin väri on maidonvalkoinen, mutta myös tummanruskeita ja mustia yksilöitä tavataan. Harvinaisin väritys on dalmatialaista muistuttava valkoinen mustin pilkuin.
Käyttäytyminen ja luonne.
Intianpystykorva on erittäin aktiivinen, mutta samalla myös äärimmäisen uskollinen ja sopeutuvainen rotu. Se voi elää yhtä hyvin pienessä kaupunkihuoneistossa kuin suuressa maalaistalossakin. Se on hyvin älykäs ja ne voi oppia uusia temppuja muutamissa minuuteissa, jos sitä opetetaan oikealla tavalla. Se on näppärä ja osaa helposti lukea ihmisten elekieltä ja käytöstä, tajuten nopeasti mitä siltä vaaditaan. Rotua käytettiin Intiassa paljon sirkuskoirana 1970- ja 1980-luvulla, mutta nykyisin se on ennen kaikkea seura- ja vahtikoira. Tunkeilijoiden saapuessa pihalle se antaa hälyttävän vahtihaukun. Se tulee kuitenkin hyvin toimeen muiden koirien kanssa. Sillä on voimakas riistavietti, ja sillä on taipumus jahdata kyyhkysiä ja jyrsijöitä. Se on kaikkiruokainen, ja sitä voikin ruokkia yhtä hyvin maidolla, riisillä ja jogurtilla kuin kanalla ja riisillä.
Alkuperä.
Rodun historia juontaa juurensa brittiläisten siirtolaisten mukanaan tuomiin saksanpystykorviin, joita he alkoivat uudessa maassa jalostaa eteenpäin. Vuosien saatossa koirat sopeutuivat paikalliseen ympäristöön ja sen ilmastoon, ja niistä kehittyi kantarotuaan pienikokoisempia ja lyhytkarvaisempia. Intianpystykorvaa käytettiin Intiassa sittemmin maatilojen työkoirana. Pomeranianin saavuttua Intiaan intianpystykorvan suosio alkoi kuitenkin vähentyä.
Terveys.
Intianpystykorvat elävät yleensä keskimäärin on 10–14 vuotta. Jotkut elävät jopa 16-vuotiaiksi. Vanhimmaksi elänyt intianpystykorva oli 18-vuotias. Toiseksi vanhin oli 17-vuotias. Intianpystykorvat ovat yleensä pitkäikäisempiä, kuin useat muut rodut.
Populäärikulttuurissa.
6-vuotias intianpystykorva Redo esitti "Tuffy"-koiran roolin yhdessä kaikkien aikojen menestyneimmistä intialaisista elokuvista Hum Aapke Hain Koun…! Koiralla oli merkittävä rooli kyseisen elokuvan juonessa. Yksi näyttelijöistä, Madhuri Dixit, adoptoi Redon elokuvan jälkeen ja se kuoli vuonna 2000.
Jouko Mäki-Lohiluoma

Jouko Eino Antero Mäki-Lohiluoma (s. 15. tammikuuta 1960 Seinäjoki) on suomalainen muusikko. Hän asuu perheineen Tampereen Pispalassa. 
Monipuolinen muusikko.
Jouko Mäki-Lohiluoma tunnetaan muusikkona, joka esiintyy useita soittimia samanaikaisesti soittavana yhdenmiehen yhtyeenä. Hänen kappalemateriaalinsa koostuu omista, usein hengellisistä, kappaleista, ja hän esittää myös omia versioitaan tunnetuista rock/pop-kappaleista.
Mäki-Lohiluoma soittaa jaloillaan rumpuja (bassorumpu, aksenttipelti ja virveli), hänellä on Esa Hokkasen varta vasten tilauksesta tekemä kitarabasso, jossa on yksi bassokieli (viritettynä G:hen, ja kitaran neljä kieltä ovat D, G, H ja E). Kitaran rungon alareunaan on lisäksi kiinnitetty purkki, joka toimii rumpusetin hi-hatina (purkkia voi iskeä oikean käden nimettömään kiinnitetyllä tikulla). Tämän lisäksi Mäki-Lohiluoma soittaa huuliharppua ja laulaa. Tämän 1990-luvun alussa muodostetun "kokoonpanon" nimi on Yhden Joukon Yhtye.
Mäki-Lohiluoman tunnetuimmat kappaleet ovat lapsille suunnattua rockia, jossa on joskus hengelliset sanoitukset. Tarve tällaiselle materiaalille syntyi, kun Mäki-Lohiluoma oli tekemisissä varhaisnuorten kanssa, joille lastenlaulut eivät enää sopineet. Hänen tunnetuin kappaleensa on "Transitmies".
Lainakappaleina Mäki-Lohiluoma on esittänyt esimerkiksi Hurriganesin "Get Onia" ja J.Karjalaisen "Sankareita".
Seiväshyppääjä ja liikunnanopettaja.
Mäki-Lohiluoma oli 1980-luvulle asti kansallisen tason seiväshyppääjä (ennätys 520 cm vuonna 1981). Hän on esiintynyt usein jokakesäisillä seiväskarnevaaleilla. Hän on tehnyt laulun vuoden 1978 Prahan EM-kisojen Rauli Pudaksen pronssihypystä, jossa Pudas putosi riman päälle, rima pomppasi reilusti ilmaan ja siitä takaisin kannattimilleen. 
Koulutukseltaan Mäki-Lohiluoma on liikunnanopettaja. Opiskeluaika venyi keikkailun takia yhteentoista vuoteen.
Yhtyeitä.
Yhtyeitä, joissa Jouko Mäki-Lohiluoma on soittanut
Piirikaavio

Piirikaavio, "kytkentäkaavio" on piirustus, joka kuvaa komponenttien kytkennän toisiinsa. 
Piirikaavio voi esittää järjestelmää, osajärjestelmää, laitetta tai asennusta. Piirikaavioita käytetään yleisesti elektroniikassa ja sähkötekniikassa sekä muilla tekniikan alueilla.
Piirikaavion avulla voidaan kuvata ja ymmärtää laitteen toiminta komponenttitasolla. Piirikaavio ei kuitenkaan välttämättä kuvaa, miten komponenttien kytkentä on toteutettu käytännössä. Tällöin kyseessä on sijaiskytkentä. Sijaiskytkentöjä käytetään esimerkiksi havainnollistamaan komponenttien sähköisiä ominaisuuksia tai yksinkertaistamaan monimutkaisia kytkentöjä.
Piirikaavioissa käytettyjä symboleja.
Muita komponenttien kirjaintunnuksia:
Digitaalipiirien suunnittelussa käytetään loogisia portteja osana piirikaaviota.
Alla olevassa taulukossa on esitetty loogisten porttien piirrosmerkkejä.
Piirikaavion piirtäminen.
Yleensä signaalin kulkusuunta on kaaviossa vasemmalta oikealle tai ylhäältä alas. Viivat kuvaavat yhteyttä tai johtimia komponenttien välillä. Viivojen välisessä risteyskohdassa oleva pieni musta piste tarkoittaa, että ne on kytketty toisiinsa. Vaihtoehtoisessa merkintätavassa risteyskohdassa olevaa yhteyttä ei merkitä pisteellä, vaan risteyskohdat on aina kytketty toisiinsa. Risteäviä johtimia tai viivoja, jotka eivät ole yhteydessä, merkitään kohoumalla viivassa.
Piirikaavion tulkitsemisen osalta on tärkeää, että elementit on sijoitettu selkeästi ja tarkoituksenmukaisesti.
Piirikaaviossa voidaan myös ilmaista piirin ohjaus esimerkiksi valaistuksessa. Tällöin pääpiirikaavio sijaitsee piirustuksissa vasemmalla puolella ja katkoviivan oikealla puolella on ohjauspiirikaavio. 
Komponenttien viereen merkitään yleensä komponenttia kuvaava tunnus (kirjain) ja osanumero tai nimellisarvo. Esimerkiksi R8: vastus numero 8.
Piirikaavion suunnittelu.
Nykyisin suurin osa piirikaavioista, piirilevyistä ja mikropiireistä suunnitellaan tietokoneavusteisesti nk. EDA-ohjelmistoilla (Electronic Design Automation). Valmis piirikaavio voidaan kääntää nk. layout-ohjelmistolle piirilevyn suunnittelua varten. Piirikaavioon liitettyjen simulointimallien avulla voidaan myös simuloida eli jäljitellä piirin toimintaa ennen sen valmistamista. EDA-ohjelmisto siirtää tarvittaessa komponenttien sijaintia poiketen piirroksesta ja ilmaisee niiden väliset kytkennät. Tämän avulla voidaan valmistaa piirilevy tai mikropiiri kytkentää varten.
Javier Noriega

Javier Noriega Sanz (s. 23. heinäkuuta 1980 Toledo, Espanja) on espanjalainen uimari, joka edusti kotimaataan vuoden 2004 ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa. Vuonna 2004 hän sijoittui kolmanneksitoista 50 metrin vapaauinnissa ajalla 22,36. Vuonna 2008 hän sijoittui samalla matkalla 22:nneksi ajalla 22,33. Pitkän radan EM-kilpailuissa 2002 Noriega oli kuudes 50 metrin matkalla. Silloin hänen aikansa oli 24,11.
Allu Kosonen

Vilho Alvar Kosunen (taiteilijanimi Allu Kosonen; 17. heinäkuuta 1908 Kuopio – 17. huhtikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen muusikko, sovittaja, orkesterinjohtaja, säveltäjä, sanoittaja ja pedagogi. Kososen pääsoitin oli trumpetti, mutta hän soitti myös harmonikkaa. Ennen toista maailmansotaa hän oli mukana Zambassa, Ramblersissa, Dallapéssa ja Rytmi-Pojissa. Sodan jälkeen hän toimi Iloisen teatterin orkesterin johtajana. Kauko Käyhkö kertoi Kososella olevan ”savolaisen luonnonväärät leuat”; Kosusen tunteet vaihtelivat ja ailahtelivat herkästi. 
Kososen tunnetuin sävellys on foksi ”Muistan sua Elaine”. Sen levytti ensi kerran Ramblers-orkesteri solistinaan Leo Adamson vuonna 1931. Kappale nousi 1980-luvulla uuteen suosioon "Velipuolikuu"-televisiosarjassa Pirkka-Pekka Peteliuksen esittämänä. Hieman ennen kuolemaansa Kosonen sovitti Martti Jäppilän valssin ”Iltatuulen viesti” Aikamiehet-kuoron levytettäväksi.
Generał Haller

ORP Generał Haller oli Puolan merivoimien tykkivene vuosina 1921–1939.
Valmistus.
Venäjän keisarikunnan laivasto tilasi Filin-luokan vartiolaiva "Vodorezin" Turusta. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1916.
Palvelus.
Alus myytiin Puolalle, joka liitti sen merivoimiinsa 1921. Alus nimettiin Puolalaisen legioonan perustajan kenraali Hallerin mukaan. Aluksen aseistukseksi vaihdettiin 1925 kaksi 75 millimetrin tykkiä, kaksi 13,2 millimetrin raskasta konekivääriä, neljä muuta konekivääriä sekä 30 miinaa.
Toisen maailmansodan alettua alus upposi 3. syyskuuta 1939 Helin satamassa Saksan ilmavoimien pommituksessa.
Lohkokaavio

Lohkokaavio on piirustus, jolla pyritään kuvaamaan esimerkiksi laitteen toimintaa yleisellä tasolla lohkojen ja niiden välisten viivojen avulla.
Lohkokaavion avulla voidaan kuvata ja ymmärtää laitteen toiminta yleisemmällä tasolla. Lohkot sisältävät komponentteja, joiden kytkentä kuvataan piirikaaviolla. Lohkokaavio helpottaa varsinkin monimutkaisempien laitteiden toiminnan ymmärtämistä. Lohkokaaviota käytetään yleisesti sähkötekniikassa ja elektroniikassa, mutta niitä voidaan periaatteessa käyttää minkä tahansa asian toiminnan kuvaamiseen.
Käyttö.
Lohkokaavioiden keskeinen hyöty on että niistä selviää oleellisimmat asiat nopealla silmäyksellä. Lohkokaaviot eivät siis välttämättä esitä jokaista yksityiskohtaa, vaan antavat yleiskatsauksen laitteen rakenteeseen ja toimintaan. Tämä selkeyttää esimerkiksi vianetsintää toimintahäiriöiden ilmetessä.
Sähkötekniikassa lohkokaavioiden lohkot esitetään yleensä ensin yksinkertaisesti ja loppua kohden entistä yksityiskohtaisemmin. Viimeinen lohko esittää laitteen rakennetta niin tarkasti, että sen perusteella voidaan toistaa laitteen rakentaminen. Lohko on yleensä jokin fyysinen järjestelmän osa, mutta se voi olla myös esimerkiksi konetta ohjaava ihminen. Nuolia vastaa jokin fysiikan suure tai muu informaatio. Lohkoon tulevia informaationuolia kutsutaan herätteiksi tai tulosuureiksi ja lohkoista lähteviä nuolia kutsutaan vasteiksi tai lähtösuureiksi.
Lohkokaavioissa käytetään geometrisiä muotoja tulkinnan helpottamiseksi ja mallin merkityksen selvittämiseksi. Geometriset muodot on liitetty toisiinsa viivoilla osoittamaan liitoksien suuntaa ja järjestystä. Jokaisella tekniikan alalla on omat määritelmänsä kullekin muodolle. Lohkokaavioiden konseptia voidaan hyödyntää myös tekniikan ulkopuolisilla aloilla, sillä niiden esitystapa sopii laitteisto- ja ohjelmistojärjestelmien lisäksi esimerkiksi liiketoimintaprosessien esittämiseen.
Parabolinen osittaisdifferentiaaliyhtälö

Parabolinen osittaisdifferentiaaliyhtälö on muotoa 
 formula_1
oleva toisen kertaluvun osittaisdifferentiaaliyhtälö, jossa matriisin formula_2 determinantin arvo on 0.
Schrödingerin yhtälö ja lämmön johtumisen yhtälö ovat tätä tyyppiä.
Rafael Ramstedt

Rafael "Rafu" Gustaf Johan Ramstedt, joskus myös Raf. Ramstedt, (14. kesäkuuta 1888 Turku – 26. tammikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen laulaja, säveltäjä, sanoittaja ja näyttelijä. Ramstedt oli J. Alfred Tannerin rinnalla Suomen tunnetuimpia kuplettilaulajia 1910- ja 1920-luvuin vaiheissa.
Ramstedtin vanhemmat olivat konetyömies Gustaf Adolf Ramstedt ja Edla Mathilda o.s. Holmberg. Perheessä oli yksitoista lasta, joista tunnettuja olivat myös kielentutkija, tutkimusmatkailija ja kirjailija Gustaf John Ramstedt sekä kansanedustaja Emanuel "Manu" Ramstedt.
Ramstedt oli alunperin koneenpiirtäjä ja opiskeli sitten laulua Naemi Fribergin johdolla Turussa. Hän oli kiinnitetty mm. Helikon-elokuvateatteriin 1910–1911 ja Turun teatteriin 1923–1924. Vuosina 1921–1923 hän toimi Forssan Työväen Teatterin johtajana. Hän kuului J. Alfred Tannerin ystäväpiiriin Tettu Weissmanin ja Felix Jungellin ohella. "Mouku, Fransi ja Liljepekin Kalle" -nimisestä käsikirjoituksestansa tehtiin elokuvan "Helsingin kuuluisin liikemies" (1934).
Hänen kupleteista kuuluisin lienee "Balladi Rosvo-Roopesta", jonka ovat Ramstedtin itsensä (1931) lisäksi levyttäneet muiden muassa Kauko Käyhkö (1956), Tapio Rautavaara (1963) sekä Tauno Palo (1968 yksin ja 1974 yhdessä Ansa Ikosen kanssa). Tapio Rautavaara käytti sävelmää sanoittaessaan ja levyttäessään laulelman "Isoisän olkihattu" (1951).
Suomen ensimmäinen äänielokuva tuotettiin playback-tekniikalla vuonna 1929, jolloin Lahyn-Filmi teki lyhytelokuvan, jossa Theodor Weissman ja kaksi tanssijia esiintyivät. Sensuurin vuoksi siitä ei kuitenkaan tullut menestystä. Lahyn-Filmi koetti uudelleen ja myöhemmin samana vuonna Ramstedt kutsuttiin laulamaan merimieslaulun. Elokuva valmistettiin lokakuussa 1929.
Vuosina 1928–1931 hän teki kaikkiaan 54 levytystä. Säestäjinä toimivat mm. Suomi Jazz Orkesteri ja Viljo Vesterinen. Ramstedt kuoli aivoverenvuotoon Lapinlahden sairaalassa. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Manninen (tiikeri)

Manninen (myös Manne, 1993 Leipzig, Saksa – 11. marraskuuta 2006 Helsinki) oli Leipzigin eläintarhassa syntynyt siperiantiikeriuros, joka muutti Helsingin Korkeasaaren eläintarhaan vuonna 1995. Se sai elinaikanaan viisi pentua ja se oli usean syksyn ajan "Kissojen yö" -tapahtuman keskeisessä osassa.
Manninen lopetettiin 13-vuotiaana marraskuussa 2006. Syynä Mannisen lopettamiseen oli se, että Mannisen terveys oli alkanut heiketä, sillä se ontui ja sen selkä oli viallinen. Tarhassa ei olisi myöskään ollut tilaa kolmelle tiikerille, sillä Korkeasaari oli aiemmin tehnyt sopimuksen englantilaisen eläintarhan kanssa siitä, että keväällä 2006 muuttanut Lara-naaras saisi seurakseen nuoren uroksen Britanniasta.
Tomo Šokota

Tomo Šokota (s. 8. huhtikuuta 1977 Zagreb, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, joka pelaa FC Porton riveissä. Hän pelaa hyökkääjänä seurajoukkueessaan. Hänet hankittiin vapaalla siirrolla FC Portoon Benficasta, jossa hän pelasi vuodesta 2001 vuoteen 2005. Tätä ennen hän oli pelannut Zagrebin Dynamossa, jonka kanssa hän oli tehnyt ensimmäisen ammattilaissopimuksensa vuonna 1997.
Šokota debytoi maajoukkueessa vuonna 2004 Sloveniaa vastaan. Hän pelasi myös 3 ottelua EM-kisoissa myöhemmin samana vuonna. Hän on pelannut kahdeksan ottelua Kroatian paidassa, mutta häntä ei ole kutsuttu maajoukkueeseen vuoden 2004 jälkeen.
Lotec C1000

Lotec C1000 on saksalaisen autonvalmistaja Lotecin superauto, joka suunniteltiin ja valmistettiin ainutkertaisena tilaustyönä nimettömälle Arabiemiraattien kansalaiselle vuonna 1995. Auton kokonaisvalmistuskustannukset ylittivät 2,2 miljoonaa dollaria.
Kyseinen arabimiljardööri tilasi Mercedekseltä auton, jonka oli määrä olla nopein kenelläkään yksityisellä henkilöllä omistuksessaan oleva tieliikennekelpoinen auto. Mercedes puolestaan sopi Lotec-yhtiön kanssa auton korin suunnittelusta ja valmistuksesta. Tyyppimerkinnän kirjain C tulee hiilikuitua tarkoittavasta englanninkielisestä sanasta (Carbon fiber) ja luku 1000 kertoo Mercedeksen valmistaman moottorin teholukeman hevosvoimissa. Tosiasiallisesti moottoriteho jäi 634 kilowattiin eli karkeasti 850 hevosvoimaan.
Auton voimanlähteenä on Mercedeksen 5.5-litrainen V8 moottori varustettuna kahdella Garrett-turboahtimella. Polttoaineena on normaalin lyijyttömän moottoribensiinin ja lentobensiinin seos, jonka tarkka seossuhde ei ole julkinen tieto. Ohjaamon takana sijaitsevan moottorin jatkeena on Hewlandin valmistama viisiportainen kisakäyttöön suunniteltu vaihdelaatikko. Pysäyttämisestä vastaavat nelimäntäiset AP:n IMSA-kilpa-autoihin valmistamat jarrusatulat. Auton renkaat ovat 17-tuumaiset, edessä 265/45 ja takana 335/35.
Auton runko on valmistettu hiilikuidusta ja korin muodot lähinnä lentokoneteollisuudessa käytetystä erityisestä kevytmetalliseoksesta.
Pamjat

 
Pamjat (, suomeksi "Muisto") on jo neuvostoaikoina toiminut äärikansallismielinen, juutalaisvastainen liike, joka esiintyy "Kansan kansallis-isänmaallisena ortodoksisena järjestönä". Liike aloitti kirkkojen, muun perinteisen venäläisen arkkitehtuurin ja kulttuurin suojelua korostavana liikkeenä, mutta muuttui 1980-luvulla ideologialtaan äärinationalistiseksi. Pamjatista on eronnut sen elinajan aikana monia järjestöjä, mm. Aleksandr Barkašovin johtama 
Venäjän kansallinen yhtenäisyys-liike.
1970-luvulta juurensa juontava Pamjat katosi käytännössä kokonaan 1990-luvun loppuun mennessä.
Venäjän federaation kommunistinen puolue

Venäjän federaation kommunistinen puolue (, lyh. КПРФ; "Kommunistitšeskaja partija Rossijskoi Federatsii", KPRF) on venäläinen puolue, jonka perusti helmikuussa 1993 kielletyn Neuvostoliiton kommunistisen puolueen vahvin ryhmä. Puolue korostaa ainutlaatuista venäläistä erikoisluonnettaan painottaessaan isänmaallisuuden ja nationalismin merkitystä marxismi-leninismin lisäksi. KPRF:n johtaja (1. sihteeri) on Gennadi Zjuganov.
Puolueen ilmoittama tavoite on perustaa uusi modernisoitu versio sosialismista Venäjällä. Välittömiä tavoitteita ovat olleet luonnonvarojen, maatalouden ja suurteollisuuden kansallistaminen sekatalouden kehyksessä niin, että pienten ja keskikokoisten yritysten kasvu on mahdollista yksityisellä sektorilla.
KPRF:n suurin kannattajakunta on vanhukset ja puolue menettää tämän kautta kannattajia.
Neuvostonostalgia on vaikuttanut sen kannatukseen.
Vaalimenestys.
KPRF kasvatti kannatustaan tasaisesti perustamisestaan lähtien, mutta hävisi pahasti vuoden 2003 vaaleissa ja sai vain 51 paikkaa 450:stä duumassa. Pahimmin sen kanssa kannatuksesta kilpailee Oikeudenmukainen Venäjä. Vahvinta KPRF:n tukialuetta ovat Etelä-Venäjän maaseutu, ns. punavyö, ja pienet kaupungit Moskovan ympärillä.
Duuman vaalit
Presidentinvaalit
DC-animaatiouniversumi

DC-animaatiouniversumi () on useista DC Comicsin animoiduista supersankari-televisiosarjoista koostuva jatkumo, jonka on tuottanut Warner Bros. Animation. Suurimmaksi osaksi tätä universumia ovat olleet mukana tekemässä Bruce Timm ja Paul Dini.
Kaikki hahmot, jotka ovat mukana DC-animaatiouniversumissa perustuvat DC-sarjakuvien sankareihin. Tämä universumi on lähtöisin Batman: The Animated Series -sarjasta, jonka jälkeen on tuotettu lisää spin-off DC-sarjoja, kuten Teräsmies ja Justice League. DC-animaatiouniversumi kesti vuodesta 1992 aina vuoteen 2006 asti.
Viimeisen sarjan päätyttyä DC-animaatiouniversumista oli suunnitteilla vielä yksi elokuva "Justice League: Worlds Collide", joka ei kuitenkaan päässyt tuotantoon. Kesällä 2008 Timm ilmoitti keskittyvänsä tuottamaan DC:n animaatioelokuvia, jonka myötä on mahdollista nähdä Worlds Collide elokuvan saavan ensi-iltansa. Elokuvan tuotanto peruttiin, mutta sen muokattua käsikirjoitusta käytettiin elokuvassa .
Vuonna 2017 julkaistu Batman and Harley Quinn ja vuonna 2018 julkaistu Justice League vs. the Fatal Five eivät virallisesti kuulu DC-animaatiouniversumiin, mutta Bruce Timm on kommentoinut, että elokuvat on toteutettu sopivaksi osaksi varsinaista sarjaa. Tästä huolimatta hän pitää niitä myös itsenäisinä elokuvinaan, jotka ovat riippumattomia aiemmista tapahtumista.
Televisiosarjat.
DC-animaatiouniversumi koostuu seuraavista animaatiosarjoista:
Mustat sotniat

Mustat sotniat tai mustat sotnjat (, kirjaimellisesti ”Mustat sadat” &lt; "sotnja"='sadan miehen joukko') oli Venäjän keisarikunnassa 1900-luvun alussa toiminut äärikansallismielinen ja antisemitistinen liike, joka tuki tsaarin valtaa reaktiona vallankumouksellista kuohuntaa vastaan. Mustien sotnioiden ajamat asiat olivat Venäjän jakamattomuus, ortodoksinen usko ja itsevaltius. Mustat sotniat olivat lähinnä aatelia, maanomistajia, papistoa, porvaristoa, kauppiaita ja käsityöläisiä, mutta myös työläisiä oli mukana.
Mustat sotniat.
Ensimmäiset mustien sotnioiden edeltäjät syntyivät vuonna 1900 Pietarissa. Tällöin perustettiin ”Pyhä prikaati” ("Svjaštšennaja družina", Священная дружинa) ja ”Venäjän kokous” ("Russkoje sobranije", Русское собрание). Varsinaiset mustat sotniat syntyivät vastareaktiona vuoden 1905 vallankumoukselle sen aikana ja jälkeen. Mustat sotniat olivat vaikutusvaltansa huipulla vuosina 1905–1907, jolloin niillä oli monia järjestöjä ja ne julkaisivat omia sanomalehtiään. Merkittävimpiä Mustien sotnioiden järjestöjä olivat muun muassa Venäjän kansan liitto (Союз русского народа, "Sojuz russkogo naroda") Pietarissa, Arkkienkeli Mikaelin liitto ("Sojuz Mihaila Arhangela"), Yhtyneiden aatelisten neuvosto ("Soviet obedinennogo dvorjanstva"), Venäläisten liitto, Venäläinen monarkistinen puolue, Aktiivinen kamppailu vallankumousta vastaan Moskovassa ja Valkoinen kaksipäinen kotka Odessassa.
Mustien sotnioiden merkittävimpiä johtajia olivat muun muassa Aleksander Dubrovin, Vladimir Puriškevitš, Nikolai Markov, Pavel Bulatzel, Ivan Vostorgov, A. I. Tristšati, munkki Iliodor, M. K. Šahovskoy ja muita. Mustat sotniat järjestivät neljä koko Venäjän kattavaa kokousta yhdistääkseen voimansa. Lokakuussa he valitsivat yhteisen johtajien neuvoston nimeltä "Glavnaja uprava".
Mustasotnialaisten aseistettu siipi, keltapaidat, järjesti sekä iskuja vallankumouksellisiksi epäiltyjä vastaan että juutalaisten vastaisia pogromeja. Suomen suuriruhtinaskunnassa järjestö tuli tunnetuksi heinäkuussa 1906, jolloin se murhasi Terijoella venäjänjuutalaisen poliitikon Mihail Herzensteinin.
Mustien sotnioiden keskusneuvosto hajosi vuoden 1907 jälkeen. Muutenkin heidän merkityksensä alkoi hiipua ja jäsenmäärä huveta. Mustien sotnioiden järjestöt lakkautettiin virallisesti vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen. Vallankumouksen jälkeen sotnioiden kannattajat muodostivat valkoisen liikkeen oikeistosiiven, joka arvosteli muita monarkismin hylkäämisestä ja väitti valkoisia liberaalien ja vapaamuurarien soluttamaksi.
Sulo Saarits

Sulo Taavetti Saarits (22. helmikuuta 1911 Luumäki – 25. toukokuuta 1990 Luumäki) oli suomalainen laulaja. 
Ura.
Sulo Saarits opiskeli laulua Viipurin kirkkomusiikkiopistossa Oiva Soinin johdolla vuosina 1931–1934 sekä samaan aikaan yksityisesti Heikki Klemetin johdolla. Vuosina 1935–1938 hän lauloi Suomalaisen Oopperan kuorossa. 
Saarits oli Suomen tunnetuimpia kirkkolaulajia. Hän toimi kanttorina Merikarvialla vuosina 1938–1942, Forssassa vuosina 1942–1947, Tampereella vuosina 1947–1951 ja Helsingissä vuosina 1951–1974. Vuosina 1955–1979 hän toimi päätyönsä ohella laulunopettajana Sibelius-Akatemiassa. Saarits lauloi useana vuonna Jeesuksen osan Johann Sebastian Bachin "Matteus-passion" esityksissä ja oli solistina Ylioppilaskunnan Laulajien Yhdysvaltain-matkalla vuonna 1953. Saaritsin laulama ja Tauno Äikään säestämä "Taas kaikki kauniit muistot" on vuodesta 1955 perinteisesti soinut Yleisradiossa Joulurauhan julistuksen radioinnin jälkeen.
Sulo Saarits sai director cantus -arvonimen sekä vuonna 1986 musiikkineuvoksen arvonimen.
Vuonna 1935 Saarits levytti salanimellä S. Saarimo Dallapé-orkesterin solistina kappaleet "Hyvänyön suukko mulle anna" ja "Älä usko".
Isdera Commendatore 112i

Isdera Commendatore 112i on vuonna 1993 Frankfurtin autonäyttelyssä esitelty saksalainen urheiluautokonsepti. Auton suunnittelusta vastasivat entinen Porschen suunnittelija Eberhard Schulz ja hänen kaksi poikaansa. Alkuperäinen tarkoitus oli rakentaa rajoitettu sarja identtisiä autoja, jotka oli tarkoitus myydä halukkaille ostajille noin 450 000 dollarilla, mutta ennen kuin sarjavalmistus saatiin aloitettua, yhtiö ajautui konkurssiin ja pesä myytiin sveitsiläisille velkojille.
1960-luvun lopussa Schulz toimi Mercedeksen palveluksessa ja oli pääsuunnittelijana muun muassa yhtiön C111-projektissa. Projektin piti tuottaa seuraaja legendaariselle 300 SL "Gullwing" -mallille, mutta muutamien erilaisten tutkielmien ja uudistusten myötä Mercedes lopulta hyllytti koko projektin. Tämä projekti kuitenkin poiki Schulzin oman Isdera-projektin, jonka seurauksena ja Mercedeksen tuella vuonna 1984 valmistui katuauto Isdera Imperator 108i, jonka kokonaisvalmistusmäärä oli 30 kappaletta.
Imperator-projektinsa rohkaisemana Schulz halusi viedä Isderan konseptin pykälää korkeammalle tasolle, jolloin syntyi Commendatore 112i. Kuten 1960-luvun Mercedes-projektissakin, Isdera Commendatore 112i ladattiin täyteen uusia ja innovatiivisia teknisiä ratkaisuja, joihin kukaan muu ei vielä uskaltanut sitoutua. Commendatoren pelkät suunnittelukustannukset nousivat lähes neljään miljoonaan euroon. Valtaosa rahoista paloi edistyksellisiin innovaatioihin kuten aktiivinen ilmajarru, jonka tehtävänä oli automaattisesti täydentää auton jarrutusvoimaa suurissa nopeuksissa, tai automaattisesti säätyvään maavaraan. Edelleen auto rakennettiin suurimman tarjolla olevan Mercedes V12-moottorin ympärille ja sen jämäkkyydestä vastaamaan rakennettiin erittäin monimutkainen putkirunko.
Auton ulkokuoressa puolestaan on selviä vaikutteita ja paikoin jopa lainattuja osia Porschen mallistosta. Esimerkiksi auton ajovalot ovat suora laina saman aikakauden Porsche 968 -mallista.
Isdera Commendatore 112i on ajettavana Electronic Artsin vuonna 1997 julkaisemassa "Need for Speed II" -videopelissä.
Vibrato

Vibrato [vibraato t. vibˈraato] on soittimella tai ihmisäänellä muodostettu tehokeino ja koriste, joka saadaan aikaan vaihtelemalla sävelkorkeutta nopeasti vähäisellä alueella. Esimerkiksi jousisoittimella tämän voi suorittaa ainakin kolmella eri tavalla: ranteella, sormella tai koko käden liikkeellä. 
Vibraton luonne vaihtelee sen nopeuden ja laajuuden mukaan, ja soittaja voi omien mieltymystensä mukaan viljellä sitä niissä kohdissa, jotka kaipaavat hänen mielestään ylimääräistä ehostusta. Liiallinen vibraton käyttäminen koetaan kuitenkin usein häiritsevänä. Lisäksi soittajan tulee ottaa huomioon kappaleen aikakausi, tyyli ja muut seikat, jotka ohjaavat tulkintaa ja sen myötä myös tietynlaisen vibraton valintaa tai sen pois jättämistä.
Vibrato voidaan toteuttaa myös digitaalisella tai analogisella efektoinnilla, ja se onkin useiden sähköisten kosketinsoittimien ominaisuus.
Futismaailma

Futismaailma oli suomalainen jalkapalloon erikoistunut verkkosivusto, jonka sisältö tuotettiin vapaaehtoisvoimin. Viikoittain Futismaailmassa kävi parhaimpina aikoina noin 6 000–7 000 eri kävijää, jotka tekivät 14 000–15 000 vierailua. Sittemmin kävijämäärät romahtivat. Sivusto suljettiin marraskuussa 2014. 
Aihealueet.
Futismaailman toimitus kattoi muun muassa seuraavat jalkapallosarjat:
Lisäksi Futismaailma seurasi Suomen maajoukkueen otteluita ja suurimpia kansainvälisiä arvoturnauksia kuten MM-kilpailuja, EM-kilpailuja sekä Copa Américaa.
Valkaise Stadion -kampanja.
Kesäkuussa 2007 Futismaailma lanseerasi Belgiaa vastaan pelattuun EM-karsintaotteluun "Valkaise Stadion!" -kampanjan, jossa otteluun saapuvia katsojia kehotettiin pukemaan ylleen valkoista.
Finnair Plus

Finnair Plus on Finnairin kanta-asiakasohjelma. Pistejärjestelmä on viisitasoinen ja kertyvien pisteiden määrä riippuu Finnairin omilla lennoilla lennon hinnasta. Muiden yhtiöiden lennoilla pisteiden määrä riippuu lennon pituudesta, varausluokasta ja lennon tyypistä (reitti- vai lomalento). Pisteitä voi kartuttaa Finnairin ja muiden Oneworld-allianssiin kuuluvien lentoyhtiöiden lisäksi Nordic Regional Airlinesin lennoilla. Kerätyistä pisteitä saa tason mukaisia etuja, mm. palkintolentoja Oneworld-allianssiin kuuluvien yhtiöiden reiteille, jäsentarjouksia, lounge-palveluita ym.
Tätä kanta-asiakasohjelmaa käyttävät lentoyhtiöt.
Lihavoidut ovat pääkäyttäjiä. Tähdellä merkityt kuuluvat tai liittyvät tulevaisuudessa lentoyhtiöallianssi Oneworldiin.
Muut yhteistyökumppanit.
Finnair Plus -pisteitä voi myös kerätä hotelli-, autonvuokraus- ja palvelualojen yhteistyökumppaneiden kautta.
Zapadnikit

Zapadnikit (, "zapadnik") olivat 1800-luvun venäläisiä kirjailijoita ja ajattelijoita, jotka vastustivat venäläisen perinteisen ortodoksisen kulttuurin romantisoivaa ihailua eli slavofiliaa. Zapadnikit eivät olleet yhtenäinen ryhmä. He pitivät Venäjän kulttuuria takapajuisena ja kannattivat läntisten vaikutteiden omaksumista maahan sen kehittämiseksi. 
Venäjän aatehistorialle on jatkuvasti ollut ominaista läntisten ja perinteisten venäläisten kulttuurielementtien taistelu. Zapadnikit muodostivat epäyhtenäisen ryhmän, joiden keskeinen idea oli tsaari Pietari Suuren aloittaman maan modernisoimisen vaaliminen. Heillä oli aluksi enemmän vaikutusvaltaa senaatissa, Pyhässä synodissa ja paikallishallintoa edustavissa semstvoissa kuin kilpailijoillaan slavofiileilla.
Zapadnikit pyrkivät myös kirkkojen yhdistämiseen tai ainakin ortodoksisuuden ja roomalaiskatolisuuden lähentämiseen, mikä oli slavofiileille kauhistus: heidän mielestään Länsi-Eurooppa saattoi pelastua vain idän avulla. Valtion suhteen zapadnikit halusivat alhaalta tapahtuvaa uudistamista esimerkiksi semstvojen avulla, kun taas slavofiilien mielestä uudistusten piti tulla ylhäältä annettuina. Zapadnikien ihanteena oli parlamentarismi ranskalaisessa tai brittiläisessä merkityksessä. 
Zapadnikkeihin luetaan enemmän tai vähemmän sitoutuneina sellaisia nimiä kuin historian professori Timofei Granovski, oikeustieteen professori Konstantin Kavelin, kirjailija Alexandr Herzen, liberaalit filosofit Vladimir Solovjov ja Boris Tšitšerin, lehtimiehet Vissarion Belinski, Jevgeni Korf ja Pjotr Tšaadajev, sosialistit Nikolai Tšernyševski ja Pavel Annenkov sekä joukoittain taiteilijoita.
Zapadnikkien vaikutusvallan väheneminen.
Slavofiilit pääsivät hallitsevaan asemaan Aleksanteri II:n aikana, jolloin "Moskovskije vedomosti" -lehti ja sen päätoimittaja Mihail Katkov käyttivät Puolan kapinaa 1863 hyväkseen slavofiilisten henkilöiden nimittämisessä ministeriöiden johtoon. Samalla heräsi heimoaate, jonka perusteella veljeskansat kuten bulgaarit ja serbit tuli vapauttaa Osmanien ikeestä, mikä johti sittemmin muun muassa Balkanin sotaan ja mahdollisesti osasyynä jopa tsaarinvallan kukistumiseen.
Sanan myöhempi merkitys.
Zapadnikeiksi on myöhemmin Venäjällä kutsuttu länsimielisiä poliitikkoja tai länsimielisyyttä ylipäänsä.
Lahja Linko

Elli Lahja Maria Linko (o.s. Helén, 24. maaliskuuta 1890 Luumäki – 31. toukokuuta 1966) oli suomalainen oopperalaulaja. Äänialaltaan hän oli mezzosopraano.
Lahja Linko opiskeli laulua Helsingin musiikkiopistossa Abraham Ojanperän johdolla vuosina 1910–1911 ja Pietarin keisarillisessa konservatoriossa vuosina 1911–1915 sekä teki opintomatkoja Keski- ja Etelä-Eurooppaan. Hän oli kiinnitettynä Suomalaiseen Oopperaan vuosina 1919–1939 ja tänä aikana hänellä oli useita huomattavia rooleja mm. Richard Wagnerin ja Giuseppe Verdin sekä kotimaisissa oopperoissa. Hän esiintyi myös Georges Bizet'n oopperan "Carmen" pääroolissa.
Lahja Linko toimi laulunopettajana Sibelius-Akatemiassa vuosina 1932–1959 ja lehtorina vuosina 1950–1959. Hänen lauluoppilainaan olivat monet myöhemmin tunnetut laulajat, mm. Anna Mutanen, Sylvelin Långholm ja Maiju Kuusoja. Lahja Linko sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1948.
Lahja Lingon puoliso vuodesta 1916 oli säveltäjä ja pianisti Ernst Linko. Heidän tyttärensä oli oopperalaulaja Liisa Linko-Malmio.
Hohenstaufen

Hohenstaufen oli keskiaikainen dynastia Saksan kuninkaita, joista muutamat olivat myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisareita. Hohenstaufenit hallitsivat alun perin Svaabian herttuan titteliä ja vuonna 1194 heistä tuli myös Sisilian kuninkaita. Suvun kuuluisimmat hallitsijat olivat sen ensimmäinen Saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik I Barbarossa (eli 1122–1190) sekä sen viimeinen keisari Fredrik II (k. 1250). Dynastia sammui Konrad IV:n pojan, viimeisen Svaabian herttuan Konradinin, tultua teloitetuksi vuonna 1268 yritettyään valloittaa Sisiliaa takaisin.
Kymin kirkko

Kymin kirkko on Kotkan Helilän kaupunginosassa sijaitseva kirkko, joka valmistui vuonna 1850. Se on vihitty Pyhän Johanneksen kirkoksi vuonna 1851. Kirkko kuuluu Kotka–Kymin seurakunnan tiloihin.
Historia.
Nykyinen Kymin kirkko on kolmas Helilään rakennettu kirkko, kahden edellisen puukirkon tuhouduttua tulipaloissa vuosina 1837 ja 1843. Kymin pitäjän ensimmäinen kirkko rakennettiin Kyminkartanon kappelin paikalle. Tämä puukirkko oli 1720-luvulle tultaessa huonokuntoinen ja uusi puukirkko päätettiin rakentaa Helilään Kyminkartanon alueen sijasta. Helilään rakennettu puukirkko tuhoutui tulipalossa helmikuussa 1837. Lähes valmistunut uusi puukirkko tuhoutui tuhopoltossa 21. marraskuuta 1843. Keväällä 1847 senaatti hyväksyi intendentinkonttorin piirustukset, joiden mukaan uusi kirkko oli rakennettava kivestä.
Arkkitehtuuri ja esineistö.
Kymin kirkko edustaa tyyliltään uusklassista arkkitehtuuria. Kirkko rakennettiin Carl Ludvig Engelin johtaman Suomen intendenttikonttorin tyyppipiirustusten mukaan. Kirkkosalin korkeus on 14 metriä ja istumapaikkoja on lähes 800 hengelle.
Edellisistä kirkoista on säilynyt esineistöä nykypäiviin saakka, joista vanhimmat ovat Karl Henrik Wrangellin vuonna 1731 lahjoittama ehtoolliskalkki ja öylättilautanen. Kattokruunut ovat böömiläistä kristallia, joista vanhin on vuodelta 1790. Kirkonkellot on alun perin valmistettu Forsbyn ruukin kirkkoon Pernajassa vuonna 1736. Alttaritaulu "Jeesus Getsemanessa" on Berndt Godenhjelmin maalaama vuodelta 1865. Kirkon lasimaalaukset on tehnyt Tapani Lemminkäinen 1964.
Kirkon nykyiset urut ovat tanskalaisen urkurakentamon Bruno Christensen &amp; Sønner rakentamat ja ne otettiin käyttöön vuonna 1991. Uruissa on 43 äänikertaa. Aikaisemmat urut olivat Jens Zachariassenin vuodelta 1894 ja E. F. Walkerin vuodelta 1951.
Sankarihautausmaa.
Sankarihautausmaa sijaitsee Vanhan hautausmaan vieressä kirkon länsipuolella. Alueen suunnitteli arkkitehti Hilding Ekelund, joka suunnitteli myös muistokiven, johon kuvanveistäjä Viktor Jansson veisti reliefin.
Jayapura

Jayapura on Papuan provinssin pääkaupunki Indonesiassa, Uuden-Guinean saarella. Vuonna 2010 kaupungissa arvioitiin olevan noin 234 000 asukasta, joista noin 80 prosenttia on muuttanut muualta Indonesiasta, ja alle 20 prosenttia on alkuperäisiä papualaisia. 
Kaupungin nimi oli siirtomaa-aikana "Hollandia", ja Indonesian itsenäisyyden alkuvuosina "Sukarnoputra". Nykyisen, voiton kaupunkia merkitsevän nimensä se sai vuonna 1968. Toisen maailmansodan aikana japanilaiset valloittivat alueen vuonna 1942, ja Yhdysvaltain joukot 1944. Douglas MacArthurin johtamat amerikkalaiset pitivät siellä tukikohtaa ja päämajaansa Filippiinien valloittamiseen, vuoteen 1945 asti. 
Jayapura sijaitsee saaren pohjoisrannalla lähellä Papua-Uuden-Guinean rajaa. Se on tärkeä kauttakulkupaikka, jossa on satama ja lentokenttä. Kaupungissa on myös ollut yliopisto vuodesta 1962 alkaen.
Khulna

Khulna () on kaupunki Bangladeshin lounaisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 664 728.
Maantiede.
Khulna sijaitsee Bangladeshin lounaisosassa Bhairabjoen varrella Gangesin sivujoki Padman ja Brahmaputran suistoalueella. Ympäröivä seutu on alluviaalitasankoa. Lähellä sijaitsee Sundarbansin suo- ja metsäalue.
Historia.
Historiallisesti nykyinen Khulna oli osa Vangaa tai Samatataa. Kansanperinteessä Khulna on yhdistetty Khan Jahan Aliin, 1400-luvulla eläneeseen zamindar-hallitsijaan. Tuolloin aluetta hallittiin Gaurin kaupungista käsin. Myöhemmin Khulna tunnettiin suurmoguleja vastaan 1500-luvun lopulla kapinoineen Pratapadityan kotipiirikuntana. Khulnan kunta muodostettiin vuonna 1884. 
Talous.
Khulna on huomattava jokisatama. Sen lisäksi lähellä sijaitsee Chittagongin jälkeen maan toiseksi merkittävin satama Mangla. Khulnan teollisuuden tuotteisiin lukeutuvat esimerkiksi teräs, kaapelit, riisijauhot ja viljajauhot. Sundarbansilta saadaan metsäteollisuuden raaka-aineita esimerkiksi paperi- ja tulitikkutehtaille.
Väestö.
Khulnan asukasluku oli Bangladeshin vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 664 728. Vuonna 2001 vastaava lukema oli 1 172 831. Kaupungin käsittävästä hallinnollisesta alueesta oli tehty näiden vuosien välillä pienempi.
Kaupungissa sijaitsevat esimerkiksi Khulnan yliopisto ja Khulnan teknologiayliopisto.
Leksands IF

Leksands IF on ruotsalainen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla SHL:ssä. Sen kotihallina toimii Tegera Arena, jonne mahtuu 7 650 katsojaa. Halli on valmistunut vuonna 2005 ja sen omistaa Leksands IF Fastighets AB, joka on Leksands IF:n tytäryhtiö. Pääasiassa seura pelaa jääkiekkoa, mutta sillä on joukkueita muissakin lajeissa. Leksands IF perustettiin vuonna 1919, mutta se aloitti jääkiekon vasta vuonna 1938. Se on voittanut Ruotsin mestaruuden neljä kertaa. Kaikkiaan joukkue on pelannut 54 kautta korkeimmalla sarjatasolla.
Muita kuuluisia pelaajia.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Q.Stone

Q.Stone on suomalainen bluesrockia soittava yhtye. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluvat muun muassa "Kummeli"-sketseistä tuttu Heikki Silvennoinen, Löytyn veljekset Mikko ja Sakari sekä Mikko Kuustonen. Kuustonen oli aiemmin toiminut Pro Fide -gospelyhtyeessä vokalistina. Yhtyeeseen liittyi myös kosketinsoittaja Harri Taittonen jonka korvasi myöhemmin Markku "Max" Tabell.
Q.Stonen toimintaan tuli tauko Kuustosen ryhdyttyä panostamaan enenevässä määrin omaan soolouraansa ja Silvennoisen "Kummeli"-sketsisarjaan. Ariel Neulaniemi sai yhtyeen kuitenkin esiintymään järjestämässään Larry Norman -muistoillassa Tavastia-klubilla 27. toukokuuta 2008. Yhtye esiintyi alkuperäiskokoonpanossaan lisättynä kitaristi Marzi Nymanilla. Kristillisen rockin isäksi kutsuttu helmikuussa 2008 kuollut Norman oli tuottanut Q.Stonen ensimmäisen levyn. Q.Stone soittaa myös Larry Normanin vuonna 1990 julkaistulla live-albumilla "Live at Flevo".
Kesällä 2013 Q.Stone teki sarjan konsertteja Suomen eri festivaaleilla kokoonpanolla Mikko Kuustonen, Heikki Silvennoinen, Mikko Löytty, Sakari Löytty ja Max Tabell. Lisäksi Q.Stonen tuotannosta julkaistiin kokoelmalevy "The Thrill Is Back" (2013).
Rossinin crescendo

Rossinin crescendo tai Rossini-crescendo on erityisesti Gioacchino Rossinin teoksille ominainen musiikillinen elementti, jossa samaa teemaa toistetaan yhä uudelleen ja uudelleen aina kovempaa ja korkeammalta. Ensimmäisenä tätä tekniikkaa käytti tiettävästi säveltäjä Simon Mayr, jolta Rossini sai paljon musiikillisia vaikutteita. Rossinin aikalaisista myös 
Giuseppe Mosca väitti tekniikkaa omaksi keksinnökseen ja syytti Rossiinia sen plagioimisesta. 
Rossinin crescendon tarkoituksena on toiston avulla luoda jännitystä oopperan kohtaukseen. Usein Rossini crescendon lisäksi myös nopeutti teemaa pikkuhiljaa ja samalla lisäsi orkestroinnissa soittimia.
Shanghain maglev-juna

Shanghain Maglev-juna () on maailman ensimmäinen kaupalliseen käyttöön otettu suurinopeuksinen maglev-junayhteys Shanghaissa, Kiinassa. Sitä alettiin rakentaa maaliskuussa 2001, ja käyttöön se otettiin 1. tammikuuta 2004. Nykyinen linja on 30 kilometrin pituinen.
Maglev-junat kulkevat Longyang lun asemalta Shanghai-Pudongin kansainväliselle lentoasemalle. Kokonaispituus on noin 30 kilometriä. Matka kestää 7 minuuttia ja 20 sekuntia. Huippunopeus on 431 km/h.
Juna- ja raidejärjestelmä perustuu saksalaiseen Transrapid-tekniikkaan.
Laajennus.
Vuonna 2006 linjalle ehdotettiin 175 kilometrin pituista laajennusta Shanghaista Hangzhoun kaupunkiin. Laajennus suunniteltiin avattavan liikenteelle vuonna 2010 ennen Shanghain maailmannäyttelyn avajaisia. Suunnittelu keskeytettiin vuonna 2007, kun alueen väestö protestoi hanketta vastaan pelätessään sähkömagneettista säteilyä. Viranomaiset julkaisivat arvion, jonka mukaan projekti on kuitenkin turvallinen. 
Laajennus hyväksyttiin maaliskuussa 2010, rakentamisen ilmoitettiin alkavan samana vuonna. Uusi linjaus on 199,5 kilometriä pitkä, siis 24 kilometriä pidempi kuin alkuperäinen linjaus. Huippunopeus tulee olemaan 450 km/h, kaupunkialueilla nopeus rajoitetaan kuitenkin 200 km/h:iin. Linja tulee myös yhdistämään Shanghain kaksi kansainvälistä lentoasemaa, Pudongin ja Hongqiaon. Shanghai-Hangzhou-maglev näyttää kuitenkin epätodennäköiseltä sillä 2010 rakennettu luotijunayhteys kahden kaupungin välillä supisti matka-ajan 45 minuuttiin.
Mora IK

Mora IK on ruotsalainen maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaava jääkiekkojoukkue. Sen kotihallina toimii 1967 rakennettu Smidjegrav Arena, jonne mahtuu 4 500 katsojaa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Kari Vahtiala

Kari Vahtiala (s. 13. toukokuuta 1957, Kokkola) on suomalainen kosketinsoittaja ja pianisti.
Vahtiala alkoi ottaa pianotunteja ollessaan kansakoulun ensimmäisellä luokalla jatkaen myöhemmin Keski-Pohjanmaan Musiikkiopistossa sekä Oulunkylän Pop/Jazz-opistossa. 
Vahtiala osallistui Syksyn Säveleen vuonna 1984 kappaleellaan ”Annikan uni”, joka sijoittui kolmanneksi. Toisen kerran Vahtiala osallistui Syksyn Säveleen vuonna 1987. Hänen kilpailukappaleensa oli ”Mainingit”, joka sijoittui toiseksi. Vahtiala sai siihen inspiraation mereltä, koska hän oli erittäin innokas purjehtija. 
Säveltämisessä Vahtiala käytti Commodore 64 -tietokonetta, joka jo 1980-luvulla mahdollisti midi-tekniikan avulla musiikin tuottamisen. Ohjelmana siinä oli C-Labin Scoretrack. Vahtiala on ollut mukana eri rock-yhtyeissä, jolla saralla ura alkoi 11-vuotiaana kokkolalaisessa Grafit-yhtyeessä. Hänellä on ollut kiinnityksiä myös Kalevalassa ja Funky Presidentissä. Musisoinnin ohella Vahtiala on toiminut Musiikki Fazerin ja Kaukomarkkinoiden soitinedustajana. Nykyisinkin musiikin tekemisellä on hänen elämässään merkittävä osa.
Nokia N91

Nokia N91 on Nokian vuonna 2006 julkaisema älypuhelin. Puhelimessa on kahden megapikselin kamera ja 4Gt kiintolevy. N91 tukee monia musiikkiformaatteja, kuten AAC, AAC+, eAAC+, MP3, mp3PRO, WAV, MIDI sekä Microsoftin WMA. Puhelin toimii 3G-verkoissa sekä langattomissa lähiverkoissa (WLAN). Näytön tarkkuus on 176 × 208 pikseliä ja puhelimessa on erillinen näppäimistö musiikille. Tämän näppäimistön alla on tavalliset puhelimen numeronäppäimet. Akun käyttöaika musiikkia kuunnellessa on noin 10 tuntia. Puhelimesta on myös 8 gigatavun muistilla varustettu musiikkiversio Nokia N91 8GB.