Haploryhmä

Haploryhmä on geneettisesti määritelty ihmispopulaatio, jolla on yhteinen esi-isä isälinjansa kautta tai esiäiti äitilinjansa kautta. Haploryhmät kuvataan kirjaimina, joita on tarkennettu numeroiden ja kirjainten sarjoilla.
Tarkemmin haploryhmä on keskenään lähisukuisten DNA:n haplotyyppien joukko tai tietyn geenin tai genominosan kehityslinja tietyn lajin sisällä. Haploryhmien taajuudet usein vaihtelevat maantieteellisesti lajin esiintymisalueen eri osissa. Erityisesti ihmisillä eri mantereiden ja eri etnisten ryhmien haplotyyppikoostumus vaihtelee, ja tämä vaihtelu on syntynyt ihmisen levittäytyessä maapallolle alkukodistaan. Haplotyyppien esiintymisestä ja jakaumasta voidaan jäljittää yksilöiden etnistä alkuperää ja populaatioiden tai kansojen historiaa. Tähän perustuu paljolti geneettinen sukututkimus.
Käsite haplotyyppi ja haploryhmä voi periaatteessa viitata mihin tahansa DNA- tai kromosomialueeseen. Käytännössä haploryhmiä on ihmisellä tutkittu lähinnä mitokondrion DNA:sta ja Y-kromosomista, jotka molemmat periytyvät vain toiselta vanhemmalta jälkeläisille haploidina, niin ettei niissä tapahdu rekombinaatiota. Siksi niiden polveutumishistoria on varsin helppo määrittää.
Mitokondrio-DNA periytyy maternaalisesti, äidiltä lapsille, ja se sisältää tietoa vain äitilinjan historiasta. Y-kromosomi puolestaan periytyy isältä pojalle, ja kertoo paternaalisesta historiasta. Kaikkien ihmisen mitokondrioiden kantamuotoon on kirjallisuudessa yleensä viitattu raamatullisella nimellä Eeva ja Y-kromosomien kantamuotoon nimellä Aatami.
Y-kromosomin haploryhmät.
Varhaisin miesten Y-kromosomin haploryhmä oli haploryhmä A. Tätä esiintyy yhä Afrikan khoisaneilla, etiopialaisilla ja nilooteilla. Haploryhmä A:ta pidetään yli 50 000 vuotta vanhana. Euroopan väestössä on melko nuoria haploryhmiä, jotka ovat kehittyneet Afrikan ulkopuolella. Theodore Scurrin mukaan Y-kromosomin C- ja D-ryhmät syntyivät 50 000 vuotta sitten, K ja P 40000 vuotta sitten, ja Q 20 000-15 000 vuotta sitten.
Mitokondrio-DNA-haploryhmät.
Eri kansoilla on tyypilliset ja toisistaan poikkeavat haploryhmien osuudet. Eurooppalaisessa väestössä tyypillisiä mtDNA-haploryhmiä on kymmenkunta.
Eri mitokondrio-DNA-haploryhmien nykyisiä tyypillisimpiä esiintymisalueita ja kansoja:
Theodore Scurrin mukaan ihmisen mitokondrio-dna:n tyypit A, B, C ja D ovat iältään 60 000-50 000 vuotta, ja X noin 35 000 vuotta.
Suomalaisten haploryhmät.
Y-kromosomi.
Suomen väestön isälinjan Y-kromosomin yleisimmät haploryhmät ovat N1c, I1, R1a ja R2b, R1b. Näistä miesten klaani N1c on tyypillisesti suomalais-ugrilainen ja R:t skandinaavisia ja muita indoeurooppalaisia. I on Skandinavialle ja Balkanille tyypillinen..
I1-klaani on Länsi-Suomessa yleisempi kuin Itä-Suomessa, jossa N1c-klaani on erittäin yleinen. R:ää tavataan eniten Etelä-Pohjanmaalla.
N1-klaani on syntynyt jossain Etelä-Siperiassa.
MtDNA.
Suomen väestön mitokondrio-DNA:n yleisimmät haploryhmät ovat yleisyysjärjestyksessä H, U, W, HV0+V, J. Lisäksi K:n, K:n ja X:n yleisyys on yli 1%.. Näistä H on yleinen koko Euroopassa. U on tyypillinen Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa.
H:stä yleisimmät ovat H1f, H5 ja H1-3. U:sta yleisin on U5b (U5b1b), seuraavaksi U5a ja 4%:lla U4. 
U5 on yleisin Pohjois-Suomessa.