tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Liberian kansalaisuus

Liberian kansalaisuus on laillinen suhde Liberian tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius soli -periaatetta. Laki kuitenkin rajoittaa tiettyjen etnistä taustaa edustavien ihmisten mahdollisuuksia saada Liberian kansalaisuus.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä liberialaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden isä on Liberian kansalainen lapsen syntyessä. Perustuslain mukaan Liberian maaperällä syntyneiden henkilöiden tulee olla "neekeri tai neekeritaustainen" () saadakseen Liberian kansalaisuuden syntymänsä perusteella. Tämän rajoituksena on suojella maan kulttuuria. 
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella kansalaisuuden voi saada sellainen neekeri tai neekeritaustainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot:
Kaksoiskansalaisuus ja viimeaikaiset lakimuutokset.
Heinäkuussa 2022 presidentti George Weah allekirjoitti lain, jonka nojalla maa sallii kaksoiskansalaisuuden. Kaksoiskansalaisuus oli kielletty vuodesta 1973 lähtien. Vuonna 2019 Liberian korkein oikeus kuitenkin linjasi, että kansalaisuus on asia, jota ei voi viedä henkilöltä ilman oikeudenkäyntiä, eli kaksoiskansalaisuuden katsottiin olevan lähtökohtaisesti hyväksyttävä.
Uuden kansalaisuuslain mukaan kaksoiskansalaiset eivät voi toimia poliittisissa luottamustehtävissä. Syntyperäisiksi liberialaisiksi laskettaisiin jatkossa myös sellaiset lapset, jotka adoptoidaan liberialaisiin perheisiin. Adoptoitavan lapsen tulee edelleen olla neekeri tai neekeritaustainen. Lisäksi tulevaisuudessa kansalaisuuden voi saada myös äidin kautta. 
Kansalaisuuslakien muuttamisesta järjestettiin vuonna 2020 kansanäänestys, jossa 51,5 % äänesti muutoksien puolesta, mutta niiden läpi menemiseen olisi vaadittu 2/3 enemmistön tuki.
Laurila Osakeyhtiö

Laurila Osakeyhtiö oli Laukon torpparihäätöjen kodittomiksi jättämien torpparien ja heidän perheideen tukemiseksi vuonna 1907 perustettu osakeyhtiö. Se hankki omistukseensa Tottijärven Pajulahdessa sijaitsevan Laurila-nimisen tilan, jonka maille Laukon kartanon entiset torpparit alkoivat rakentaa asumuksiaan ja viljelemään pieniä palstojaan. Alueelle kasvoi nopeasti työväenyhteisö, joka käsitti myös osuuskaupan ja työväentalon.
Historia.
Toukokuussa 1906 käynnistyneen torpparilakon seurauksena häädettyjen kymmenien vuokraviljelijöiden ahdinko herätti valtakunnallista huomiota, jolloin joukko Ylioppilaiden Sosialidemokraattissa Yhdistyksessä vaikuttaneita SDP:n johtomiehiä ryhtyi toimiin heidän tukemisekseen. Hankkeen alullepanijoina toimivat kansanedustajat Sulo ja Wäinö Wuolijoki. Sulo Wuolijoki oli jo aikaisemmin liikkunut Tottijärvellä ja tutustunut Laukon yli 140 vuokraviljelijän elinoloihin. 
Kesällä 1907 Wäinö Wuolijoki ja Yrjö Sirola ostivat Tottijärven Pajulahdessa sijaitsevan 1600-luvulta periytyvän Laurilan perintötilan helsinkiläisen toveripiirin nimiin. Kolmannesmanttaalin suuruisen tilan ostohinta oli 20 000 markkaa. Projektia varten perustettiin osakeyhtiö, johon Wuolijoen veljesten ja Sirolan ohella tulivat mukaan Emil Perttilä, Eero Haapalainen, Erland Aarnio, Antti Komonen, Edvard Gylling, Lauri af Heurlin ja Väinö Hakkila. Senaatin hyväksyttyä Laurila Oy:n säännöt sen toimitusjohtajaksi valittiin Väinö Hakkila. Laurilan talon tupaantulijaisia vietetiin 11. elokuuta 1907, jolloin paikalle saapui Tampereelta kaksi laivalastillista juhlavieraita. Myöhemmin Laurilan osakkeita myytiin myös työväenyhdistyksille ja ammattiosastoille.
Laurilan maille muodostettujen tilojen yhteispinta-ala oli lähes 87 hehtaaria. Pajulahteen syntyi nopeasti entisten torppareiden muodostama yhteisö, johon kuuluivat myös Tottijärven Työväen Osuuskauppa sekä vuonna 1905 perustetun Tottijärven työväenyhdistyksen rakentama työväentalo. Osuuskaupan hoitajaksi palkattiin torpparilakon johtajiin kuulunut Nestori Telkkä, josta vuonna 1908 tuli myös kansanedustaja. Vuonna 1911 Laurila Osakeyhtiöstä erotettiin lohko- ja palstatiloja, jotka huutokaupattiin lakkoon osallistuneille torppareille. Kaupaksi meni kahdeksan lohkotilaa ja parikymmentä pienempää palstatilaa osan jäädessä vielä osakeyhtiön omistukseen. Laurilan päätilan osti Nestori Telkkä. Vuonna 1925 Laurila Oy luovutti Ruskeapään niemen Tampereen sosiaalidemokraattiselle naisyhdistykselle, joka rakensi paikalle työläisille tarkoitetun kesäsiirtolan.
The Mercy of the Jungle

The Mercy of the Jungle () on vuonna 2018 Toronton elokuvajuhlilla ensi-iltansa saanut ruandalaisen Joël Karekezin ohjaama elokuva. Se palkittiin Yennengan kultaisella oriilla FESPACO:n elokuvajuhlilla vuonna 2019.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijouttuvat Kongon ja Ruandan rajalle Kivun alueelle toiseen Kongon sotaan vuonna 1989. Kaksi sotilasta, kokenut ruandalainen kersantti Xavier (Marc Zinga) ja nuori sotilas Faustin (Stéphane Bak) joutuvat eroon yksiköstään, kun se lähtee yllättäen yöllä etenemään. He yrittävät löytää yksikkönsä lähtemällä länteen läpi viidakon, jossa he kohtaavaat ruuan ja vedenpuutetta, malariaa ja vaarallisia villieläimiä, mutta heidän pitää myös olla varovaisia paikallisten suhteen, koska he saattavat suhtautua vihamielisesti Ruandan armeijan sotilaisiin.
Näyttelijät.
Lähde:
Togon kielet

Togo on monikielinen maa, ja siellä puhutaan arviolta 44 eri kieltä, joista osan puhujayhteisöt ovat alle 100 000 hengen suuruisia. Ainoa virallinen kieli on ranska, jota ei kuitenkaan puhuta laajalti liike-elämän ja hallinnon ulkopuolella. Vuonna 1975 Togon kansalliskieliksi nimettiin kaksi puhuttua alkuperäiskieltä, ewe ja kabiye, minkä vuoksi niiden käyttöä muodollisessa koulutuksessa ja tiedotusvälineissä edistetään. Alueellisesti eweä puhutaan etelässä Lomésta Blittaan ulottuvalla alueella ja kabiyea siitä pohjoiseen Dapaongiin saakka.
Siirtomaa-ajalta periytyvä ranska on Togossa muodollisen koulutuksen, lainsäädännön, tiedotusvälineiden, hallinnon ja kaupan kieli. Eweä käytetään laajemmin viestintään etelässä, kun taas tem toimii rajoitetusti kauppakielenä joissain pohjoisen kaupungeissa. Vaikka Togolla ei ole historiaa Ison-Britannian siirtomaana, se liittyi Kansainyhteisöön heinäkuussa 2022, mikä kertoo pyrkimyksestä integroitua paremmin englanninkieliseen maailmaan.
Muita Togossa käytettäviä kieliä ovat muun muassa adele, akan, fon, fulani, ga, mina ja gourmanché. Kuurojen opetuksessa käytetään ranskankielisen Afrikan viittomakielen paikallista muunnosta, jota kuurot itse kutsuvat amerikkalaiseksi viittomakieleksi, vaikka sillä ei ole keskinäistä ymmärrettävyyttä aidon amerikkalaisen viittomakielen kanssa.
Ifèn kieli

Ifè eli ifɛ on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhuu noin 180 000 ihmistä Togossa, Beninissä ja Ghanassa. Kielestä käytetään myös nimityksiä "Ana", "Ana-Ifé", "Anago", "Baate" ja "Ede Ife", ja sillä on 87–91 prosentin leksikaalinen samankaltaisuus Ede Nago -kielen kanssa.
Ensimmäiset kirjoitukset kielellä ovat 1980-luvulta, ja ne julkaisivat Comité Provisoire de Langue Ifɛ̀ ja SIL International. Vuonna 2000 julkaistiin Mary Gardnerin ja Elizabeth Gravelingin toimittama ifè–ranska-sanakirja.
Tammarin kieli

Tammari eli ditammari on kieli, jota puhuvat Beninin ja Togon tammarit. Kielen noin 47 000 puhujasta noin puolet asuu Togossa ja puolet Beninissä. Tammari kuuluu nigeriläis-kongolaisten kielten gurilaiseen alaryhmään.
Kielellä on kaksi muunnosta, itätammari ja länsitammari. Länsitammaria kutsutaan myös nimellä "Tamberma tai Taberma".
Aakkoset.
Toonit merkitään vokaalin tai nasaalikonsonantin päällä olevalla akuutti- tai gravistarkkeella (á é ɛ́ í ó ɔ́ ú à è ɛ̀ ì ò ɔ̀ ù, ḿ ń m̀ ǹ) Nasalisoituminen osoitetaan vokaalin päällä olevalla aaltoviivalla (ã ɛ̃ ĩ ɔ̃ ũ), jonka päälle toonia ilmaiseva tarke voidaan tarvittaessa laittaa.
Dagbanin kieli

Dagbani on Ghanassa ja Pohjois-Togossa puhuttava gurilainen kieli. Kieltä äidinkielenään puhuvia on arvioitu olevan noin 3 160 000, ja se on pakollinen oppiaine Pohjois-Ghanan Dagbonin kuningaskunnassa. Dagbani on Pohjois-Ghanan laajimmin puhuttu kieli.
Dagbani on läheistä sukua myös Northern Ghanan alueella puhuttavalle mamprulin kielelle ja on sen kanssa keskinäisesti ymmärrettävä. Dagbani muistuttaa myös muita lähialueiden gurilaisia kieliä, kuten Upper West Ghanan dagaarea ja walia ja Upper East Ghanan frafraa.
Morri

Morri on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Bleem!

Bleem! (tyyliteltynä bleem!) oli kaupallinen emulaattori, joka tuli tunnetuksi useista oikeudenkäynneistä. Bleem! oli PlayStation-konsolin emulaattori henkilökohtaisille tietokoneille, jonka aloittivat Randy Linden ja David Herpolsheimer. Linden ja Herpolsheimer työskentelivät aluksi kahdestaan ilman rahoitusta tai muita työntekijöitä, mutta saivat vapaaehtoisia henkilöitä beta-testaamiseen.
Ensimmäinen beta-versio julkaistiin verkossa maaliskuussa 1999 ja muutamaa kuukautta myöhemmin CD-ROMilla. Samoihin aikoihin Sony kävi oikeudenkäyntiä Connectixiä vastaan tämä Virtual Game Station (VGS) -ohjelmasta, joka käytti eri tekniikkaa. VGS perustui virtuaalikoneeseen, kun taas Bleem! käytti ajonaikaista uudelleenkääntämistä. 2. huhtikuuta 1999 Bleemin saivat haasteen oikeuteen tekijänoikeuden ja tavaramerkin rikkomisesta. Jonathan Hangartner avusti Bleemin kehittäjiä oikeudessa, ja heille selvisi, että Sony oli lähettänyt heille saman kanteen kuin Connectixille ilman perehtymistä teknisiin eroavaisuuksiin vaan ainoastaan nimet oli muutettu. Useimmat kanteen kohdat hylättiin suoraan lukuun ottamatta kohtaa kuvakaappauksien käytöstä myyntipaketissa, mutta vertaileva esittäminen todettiin sallituksi käytöksi.
Syyskuussa 1999 Sega julkaisi Dreamcastin, jolle siirrettiin prototyyppiversio Bleemistä. Sega kuitenkaan ei halunnut julkaista ilman Sonyn lupaa ja tammikuussa 2001 Sega lopetti laitteiden valmistamisen kokonaan keskittyen vain ohjelmistoihin. Bleem julkaistiin Segasta riippumatta Dreamcastille (tunnettu nimellä "bleemcast!"). Microsoft oli myös kiinnostunut Bleemistä ja teki 7,5 miljoonan dollarin tarjouksen, mutta kehittäjät kieltäytyivät koska oli tekniikka-kuplan aika ja arviot yrityksen arvosta olivat huomattavasti korkeampia. 
Muutamia viikoja Dreamcast-version julkaisun jälkeen Sony haastoi Bleemin kehittäjät oikeuteen patenttien rikkomisesta. Osa väitetyistä patenteista eivät olleet Sonyn omistuksessa eivätkä liittyneet videopeleihin lainkaan, jolloin Bleemin kehittäjät nostivat vastakanteen kilpailun häirinnästä. Puolustautuminen oli kallista (kustannukseksi arvioitiin miljoona dollaria per patentti) ja yritys lopetti toimintansa marraskuussa 2001. Sonyn seuraava konsoli PlayStation 2 sisälsi taaksepäin yhteensopivuuden ensimmäisen PlayStationin kanssa.
Bleemin tekijöiden mukaan Sony myi konsoliaan tappiolla ja teki voittoa pelien myynnillä, jolloin olisi kaikille hyödyllistä, että pelit olisivat pelattavissa myös muilla alustoilla.
Martti Rantavuori

Martti Rantavuori on entinen suomalainen vammaisurheilija, jonka laji oli jousiammunta. Martti Rantavuori saavutti uransa aikana kaksi paralympiakultaa, Soulin ja Barcelonan kisoista. Lisäksi hän voitti MM-kultaa vuonna 1987 ja MM-hopeaa vuonna 1990. EM-kisoista Rantavuori saavutti yhden EM-kullan, yhden hopean ja yhden pronssin. Suomen parhaaksi vammaisurheilijaksi Rantavuori valittiin 1996.
Banjul (alue)

Banjul on yksi Gambian kuudesta alueesta. Se käsittää maan pääkaupungin Banjulin sekä sen länsipuolella olevaa asutusaluetta eli osan Serekundasta. Banjulin alueen pinta-ala on noin 90 km² eli vajaat 1% koko Gambian maapinta-alasta.
Banjulin alueen väkiluku oli vuonna 2003 noin 350 000 ja vuonna 2013 reilut 400000. Valtaosa Banjulin alueen väestöstä asuu varsinaisen Banjulin kaupungin ulkopuolella ja ympäristön väkiluku on kasvanut Gambian itsenäistymisen jälkeen roimasti. Vuonna 1963 Banjulin ympäristön väkiluku oli alle 12 000, mutta vuonna 2003 jo reilut 320 000.
Nyala (Sudan)

Nyala on kaupunki Sudanissa, Etelä-Darfurin osavaltion hallinnollinen keskus. Vuonna 2008 Nyalassa oli vajaat puoli miljoonaa asukasta.
Nyala on rautatien ja maantien pääteasema, jossa toimii myös lentokenttä. Darfurin konfliktin seurauksena sinne tuli runsaasti pakolaisia.
Nyalan yliopisto on perustettu vuonna 1994.
Boeing KC-46 Pegasus

Boeing KC-46 Pegasus on yhdysvaltalainen ilmatankkaus- ja kuljetuslentokone, joka perustuu Boeing 767 -koneeseen. Se valittiin helmikuussa 2011 Yhdysvaltain ilmavoimille korvaamaan vanhat KC-135 Stratotankerit. Ensimmäinen yksilö toimitettiin käyttöön vuonna 2019.
This Is Why

This Is Why on yhdysvaltalaisyhtye Paramoren kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 10. helmikuuta 2023. Se nousi toiselle sijalle yhdysvaltalaisella Billboard 200 -albumilistalla. Albumilta on julkaistu singlet ”This Is Why”, ”The News”, ”C’est Comme Ça” ja ”Running Out of Time”.
Vuoden 2024 Grammy-gaalassa albumi palkittiin vuoden parhaana rock-albumina ja sen nimikkokappale parhaana vaihtoehtomusiikkiesityksenä. Palkinnot olivat koko yhtyeen ensimmäiset, vaikka sen jäsenistä Hayley Williams ja Taylor York olivat jo aiemmin voittaneet Grammy-palkinnot kappaleella ”Ain’t It Fun”. "This Is Why" on ensimmäinen naisjohtoisen yhtyeen teos, joka on voittanut parhaan rock-albumin kategorian.
Re: This Is Why.
Paramore julkaisi 6. lokakuuta 2023 remix-albumin "Re: This Is Why". Se sisältää 12 kappaletta, jotka ovat suurimmaksi osaksi muiden artistien remixejä, uudelleentulkintoja tai uudelleenkirjoitettuja versioita alkuperäisen albumin kappaleista. Sillä vierailevat muun muassa Julien Baker, Animal Collective -yhtyeen Panda Bear ja The xx -yhtyeen Romy. Albumille kuuluu myös demoversio kappaleesta ”Sanity”.
Juho Räihä

Juho Räihä (24. marraskuuta 1864 Ii – kesällä 1918 Helsinki) oli suomalainen pientilallinen ja maastohiihtäjä.
Iin Jakkukylästä kotoisin ollut Juho Räihä osallistui Oulun hiihtoon vuonna 1891 sijoittuen silloin toiseksi. Tukholmassa vuonna 1892 pidetyissä kansainvälisissä hiihtokisoissa Suomea edustaneet Juho Ritola, Juho Räihä ja Fredrik Liljeberg ottivat 30 kilometrin hiihdossa kolmoisvoiton. Kyseessä oli Suomen hiihtäjien ensimmäinen osanotto ulkomailla pidettyihin kilpailuihin. Ritola voitti hiihdon ajalla 2.23.13,4, Juho Räihä oli toisena ajalla 2.28.12.3 ja Fredrik Liljeberg kolmantena ajalla 2.35.16.6. Räihä osallistui kisoihin yllättäen sairastuneen Aappo Luomajoen sijaisena. Räihä sai palkinnoksi prinssi Oscar Gustav Adolfin jakaman ja Länsi-Götanmaan herttuan, prinssi Carlin lahjoittaman pokaalin, jona hän vaihtoi asuntoon. Pokaali palasi Räihän suvun haltuun vuonna 1996. 
Juho Räihä osallistui Oulun 30 kilometrin hiihtoon vielä 1893 ja viimeisen kerran vuonna 1903 mutta ei enää päässyt palkintosijoille.
Juho Räihä meni naimisiin samasta kylästä kotoisin olleen Marja-Liisa Kukkolan kanssa. He muuttivat Kiiminkiin vuonna 1899 ja palasivat takaisin Iihin vuonna 1902. Juho Räihä hankki tällöin oman pientilan Iistä ja hän muutti sukunimensä Alaräihäksi. Vuonna 1918 Juho Räihän vaimo kuoli tammikuussa keuhkokuumeeseen ja hänen Suomen sisällissodassa valkoisten puolella taistellut poikansa kaatui sodan aikana. Räihä matkusti kesällä 1918 Helsinkiin. Hän kuoli siellä ja hänet myös haudattiin Helsinkiin.
Anja Ignatius -viulukilpailu

Anja Ignatius -viulukilpailu on Taideyliopiston Sibelius-Akatemian järjestämä viulukilpailu.
Anja Ignatius -viulukilpailun tarkoitus on parantaa viulukilpailuihin osallistumisen mahdollisuuksia samanaikaisesti opintojen suorittamisen aikana. Kilpailu on nimetty Jean Sibeliuksen ystävänä ja tulkitsijana tunnetuksi tulleen, vuosina 1955–1978 Sibelius-Akatemian professorina toimineen Anja Ignatiuksen mukaan.
Ensimmäinen Anja Ignatius -viulukilpailu.
Ensimmäinen Anja Ignatius -viulukilpailu järjestettiin maaliskuussa 2013. Sen viisi ilman keskinäistä paremmuusjärjestystä palkittua kilpailijaa olivat Yuki Fujita, Adriana Iacovache-Pana, Tami Pohjola, Eva Unterweger ja Kasmir Uusitupa. Ylimääräisenä tunnustuspalkintona pääsy esiintymään Lohjan kesän vuoden 2013 kartanokonserttisarjaan myönnettiin Eva Unterwegerille ja Kasmir Uusituvalle.
Toinen Anja Ignatius -viulukilpailu.
Toinen Anja Ignatius -viulukilpailu järjestetään tammikuussa 2023. Osallistujia kilpailuun ilmoittautui 44. Pääsy oli avoin kaikille Sibelius-Akatemiassa viulunsoittoa nuoriso-, perus- ja tohtorikoulutuksissa opiskeleville sekä vaihto-opiskelijoille. Arvostelijoiksi valittiin asiantuntijoita Sibelius-Akatemian ulkopuolelta. Tuomariston puheenjohtajana on Seppo Kimanen sekä muina jäseninä Terhi Paldanius ja Carolin Widmann.
Operaatio Wikinger

Operaatio Wikinger () oli Saksan laivaston koodinimi Pohjanmeren operaatiolle toisessa maailmansodassa helmikuussa 1940. Heikon puolustushaarojen välisen kommunikaation ja yhteistoiminnan vuoksi tuhoutui ilmavoimien pommituksessa kaksi hävittäjää ja vaurioitui yksi omien tulessa ja miinoituksissa. Miehitötappioina menetettiin 578 merimiestä.
Ilmavoimat.
Neuburgiin sijoitettu pommituslentorykmentti 26:n II lennoston 4. laivue sai illalla 21. helmikuuta käskyn tehdä pommituslennon Thamesin ja Humberin estuaarien välisen alueen laivaliikennettä vastaan. Seuraavana aamuna miehistöt olivat lähtövalmiina ja ensimmäinen Heinkel He 111 nousi ilmaan kello 16. Näkyvyys Pohjanmerellä oli noin 30 mailia kuun paistaessa täytenä kaakosta. Laivueen koneet seurasivat toisiaan suunnaten Syltin eteläkärkeen, mistä jatkoivat 1000 metrin korkeudessa kohti Humberia.
Kellon lähestyessä 1900 ampuja ilmoitti havainneensa perävanasta vedessä. Lentäjä käänsi lentokoneen tutkiakseen asiaa. Hän havaitsi alapuolella nopeasti luoteeseen matkaavan aluksen.
Laivasto.
Saksan laivaston esikunta oletti, että Doggerbankin pohjoispuolella olevat brittiläiset kalastusalukset olisivat todellisuudessa vakoilemassa. Saksan laivaston 1. hävittäjälaivueen komentaja Berger lähti 22. helmikuuta 1940 laivueensa alusten kanssa merelle. Laivueen lippulaivana oli "Z1 Leberecht Maass" ja muina aluksina "Z16 Friedrich Eckoldt, "Z4 Richard Beitzen", "Z13 Erich Koellner", "Z6 Theodor Riedel" ja "Z3 Max Schultz". Alusten miehistöjä täydennettiin joukolla valtausmiehistöjä.
Koska Saksan länsivallin miinoitukset sulkivat tien alukset joutuivat navigoimaan tiedossa olevaa kapeaa reittiä pitkin. Illalla alukset suuntasivat luoteeseen kohtalaisella nopeudella.
Tuho.
Pommikoneen lentäjä nosti koneensa 1500 metriin aloittaen hyökkäyksen. Lentokoneesta pudotettiin neljä pommia ja miehistö raportoi ilmatorjuntatulesta. Pommeista kaksi putosi veteen ja kolmas osui keskilaivaan aiheuttaen suuren räjähdyksen. Neljännestä ei saatu havaintoa. Hyökkäys tapahtui kello 1945. Osuman saanut alus ei uponnut vaikka vauhti hidastui. Toinen hyökkäys upotti "Leberecht Maassin". Myöhemmin katkesi ja upposi räjähdyksessä "Max Schultz".
Yhdystie 6651

Yhdystie 6651 on tie, joka johtaa Kristiinankaupungista saman kaupungin Tiukkaan. Tien pituus on noin 5 kilometriä. 
Tie alkaa Kristiinankaupungin keskustan itäpuolella, missä se erkanee seututiestä 663. Tie kulkee 5 kilometrin matkansa osittain asutun alueen läpi, kunnes se päättyy Tiukassa yhtyen valtatiehen 8 ja eurooppatiehen E8 liittymässä. Tie on koko matkallaan päällystetty ja kaksikaistainen. Tien osoitenimi on koko matkalla Tiukantie. 
Vuonna 2021 tien liikennemäärät olivat koko tiellä noin 650 autoa vuorokautta kohden.
Fredrik Liljeberg

Fredrik Abraham Liljeberg (18. heinäkuuta 1857 Pirttisaari – 25. syyskuuta 1944 Espoo) oli suomalainen kalastaja, pikaluistelija ja maastohiihtäjä.
Liljeberg työskenteli nuorena kalastajana ja hylkeenmetsästäjänä. Hän oli tunnettu hyvästä ampuma- ja purjehdustaidostaan ja niinpä kauppaneuvos Paul Sinebrychoff palkkasi hänet matruusiksi Naja-huvijahdilleen. Liljeberg osallistui sitten useisiin purjehdus-, luistelu- ja hiihtokilpailuihin. Vuonna 1883 hän voitti ensimmäisen Helsingissä pidetyn pikaluistelukilpailun.
Tukholmassa vuonna 1892 pidetyissä kansainvälisissä hiihtokisoissa Suomea edustaneet Juho Ritola, Juho Räihä ja Fredrik Liljeberg ottivat 30 kilometrin hiihdossa kolmoisvoiton. Kyseessä oli Suomen hiihtäjien ensimmäinen osanotto ulkomailla pidettyihin kilpailuihin. Ritola voitti hiihdon ajalla 2.23.13,4, Juho Räihä oli toisena ajalla 2.28.12.3 ja Fredrik Liljeberg kolmantena ajalla 2.35.16.6. 
Liljeberg osallistui veljensä Johan Ferdinand Liljebergin (1845–1941) kanssa Helsingissä Pohjois-sataman jäällä järjestettyyn ensimmäiseen julkiseen hiihtokilpailuun talvella 1888. He hiihtivät omatekoisilla suksillaan. Kilpailun voitti evolainen Antti Väyrynen Fredrik Liljebergin tullessa toiseksi ja Ferdinandin kolmanneksi. Seuraavana talvena Ferdinand Liljeberg voitti. Fredrik Liljeberg harrasti veljensä tavoin purjehdusta ja ampumista vielä vanhalla iällään. 
Liljeberg oli puolen vuosisadan ajan Sinebrychoffin perheen palveluksessa ensin matruusina ja sittemmin huvilavahtina. Hän vietti 80-vuotispäiviään vuonna 1937 asuen silloin Espoon Karhusaaressa.
Musa Ngum

Musa Afia Ngum (1953 Fatoto, Upper Riverin alue, Gambia – 11. lokakuuta 2015 Dakar, Senegal) oli gambialainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja.
Ngum oli Pa Antouman Ngumin ja Ya Ramou Nyangin poika. Hänen isänsä oli kauppias, jonka täytyi matkustaa paljon. Tällöin hänestä huolehti henkilö, joka soitti yksikielistä soitinta, johon Ngum varhain mieltyi. Ngum aloittikin uransa laulajana jo lapsena. 1960-luvun loppupuolella hän liittyi Sangamarr-yhtyeeseen, jonka päälaulajana hän toimi. Yhtye erikoistui tunnettujen perinteisten laulujen esittämiseen länsimaisin soittimin. Sitten Ngum sai vanhemmalta veljeltään Lie Ngumilta pyynnön liittyä päälaulajaksi Gelewarr-yhtyeeseen. Gelewarr äänitti muiden muassa laulut "Tesito", "Bala Jigi Musa" ja "Xaleli Ndakaru", jotka toivat Ngumille suosiota Senegalin ja Gambian alueella. Hän kiersi myös Mauritaniassa ja muissa Länsi-Afrikan maissa.
Ngum muutti Senegaliin vuonna 1981 ja liittyi Super Diamono -yhtyeeseen vuonna 1985. Yksi menestyneimmistä kappaleista Ngumin Super Diamonossa viettäminä aikoina oli Ngumin Omar Penen kanssa tekemä laulu "Omaro, Bamba sa mam la". Super Diamonon hajottua Ngum liittyi lyhytikäiseen Ndaply-yhtyeeseen, josta hän kuitenkin suuntautui soolouralle "Banjul Banjul" -julkaisunsa myötä. Sittemmin hän julkaisi monia albumeita. Tässä vaiheessa Ngum käytti musiikissaan vain perinteisiä senegalilaisia ja gambialaisia soittimia. Hän oli panafrikkalaisuuden kannattaja sekä Senegalin ja Gambian yhdistymisen puolestapuhuja, joka puolusti myös musiikkinsa välityksellä maiden integroimista. Senegalin presidentti Abdou Diouf myönsi Ngumille Leijonan kansallisen ritarikunnan arvon "Chevalier". Ngum oli naimisissa Sohna Joben kanssa. Pariskunnalla oli yhdeksän lasta: kaksi tytärtä ja seitsemän poikaa. 
Ngum lähti musiikkimatkalle Isoon-Britanniaan vuonna 2015; hänen väitettiin virheellisesti kuolleen jo hänen ollessaan valmistautumassa Lontooseen matkustamiseen. 10. lokakuuta 2015 Ngum esiintyi 40-vuotisen viihdemaailmassa luomansa uran juhlistamiseksi poikansa Yusupha Ngumin ja Omar Penen kanssa Dakarin Just 4 You -yökerhossa Senegalissa. Hän sairastui tunteja esityksen jälkeen, ja hänet vietiin Dakar-Plateaun Le Dantec -sairaalaan, jossa hän kuoli aamulla 11. lokakuuta 2015. Ngum haudattiin Toubaan Senegaliin 12. lokakuuta. Hautajaisiin osallistui huomattavia henkilöitä, kuten Youssou N'Dour. Kolme vuotta Ngumin kuoleman jälkeen Ziguinchorin kunnalliset päättäjät nimesivät tien Ziguinchorissa hänen mukaansa.
Seututie 682

Seututie 682 on tie, joka kulkee Teuvasta Närpiön Ylimarkkuun. Tien pituus on 19 kilometriä. 
Tie alkaa Teuvassa, missä se erkanee seututiestä 687. Tie kulkee suurimman osan matkastaan Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, mutta Horonkylän jälkeen tie ohittaa Pohjanmaan maakunnanrajan. Tie päättyy Ylimarkun Brännbackenissa, missä tie yhtyy valtatiehen 8 ja eurooppatiehen E8. Tie on koko matkallaan päällystetty, mutta keskiviivoja ei pääosin ole tieosuudella. Tien osoitenimi on Etelä-Pohjanmaan puolella Horontie ja Pohjanmaan puolella Svarvarvägen. 
Vuonna 2021 tiellä kulki tieosuudesta riippuen noin 380-430 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Lara Jean

Lara Jean on yhdysvaltalaisen Jenny Hanin kirjoittama kolmiosainen nuortenkirjasarja, jota julkaistiin vuosina 2014–2017. Sarjaan kuuluvat teokset "Pojille, joita joskus rakastin", "P.S. Rakastan sinua yhä" ja "Aina ja ikuisesti, Lara Jean".
Sanoma Media Finland ja WSOY julkaisivat sarjan romaanit suomeksi vuosina 2018–2021. Teokset on suomentanut Antti Hulkkonen.
Elokuvasarja.
Kirjasarjan pohjalta tehtiin Netflix-elokuvatrilogia, johon kuuluvat elokuvat "To All the Boys I’ve Loved Before" (2018), ' (2020) ja ' (2021). Niiden pääosia esittävät Lana Condor ja Noah Centineo. Elokuvasarjan ensimmäinen osa oli yksi Netflixin katsotuimmista elokuvista.
XO, Kitty.
Elokuvasarjan päätyttyä Netflix alkoi julkaista spin-off-sarjaa "XO, Kitty", joka kertoo Hanin teoksista tutun Katherine Song Coveyn eli Kittyn high school -opinnoista Soulissa, Etelä-Koreassa. Sarjan pääosaa esittää Anna Cathcart. Sen ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin vuonna 2023.
Korson uimahalli

Korson uimahalli on Vantaan Korson kaupunginosassa Korson koulun yhteydessä toimiva uimahalli. Se poistuu käytöstä, kun Elmon uimahalli valmistuu vuonna 2025. Korson uimahalli valmistui vuonna 1970.
Korson uimahallissa on 25 metrin allas, jossa on neljä rataa.
Boeing P-8 Poseidon

Boeing P-8 Poseidon on yhdysvaltalainen merivalvontalentokone, joka perustuu Boeing 737-800 -koneeseen. 
Suunnittelu.
P-8 on suunniteltu sukellusveneentorjuntaan, pinta-alusten torjuntaan, valvontaan ja tiedusteluun sekä etsintä- ja pelastustoimintaan. Kone voidaan aseistetaa esimerkiksi torpedoilla ja Harpoon -ohjuksilla.
P-8:sta on kaksi versiota: P-8I Intian laivastolle ja P-8A Poseidon Yhdysvaltain, Yhdistyneen kuningaskunnan, Australian, Norjan ja Uuden-Seelannin ilmavoimille. Myös Korean, Saksan ja Kanadan asevoimat ovat valinneet P-8:n. P-8 yhdistää kehittyneen asejärjestelmän ja Boeing 737NG -lentokoneen kustannusedut, sillä 86 % sen osista on yhteisiä 737NG:n kanssa, mikä parantaa toimitusketjua ja vähentää käyttökustannuksia. P-8 on suunniteltu kestämään 25 vuotta ja 25 000 lentotuntia vaativissa merilento-olosuhteissa.
Kustaa Rantanen

Gustaf (Kustaa) Rikhard Rantanen (6. kesäkuuta 1878 Keuruu – 5. tammikuuta 1953 Multia) oli suomalainen maanviljelijä ja maastohiihtäjä. 
Keuruulta kotoisin ollut Kustaa Rantasen kilpailu-ura alkoi vuonna 1902 kun hän lähti keuruulaisen Asarias Aution kanssa Viipurissa pidettyihin 30 kilometrin hiihtokilpailuun, jossa Autio sijoittui kolmanneksi ja Rantanen neljänneksi. Rantanen kamppaili vuonna 1903 Oulun hiihtojen 30 kilometrin hiihdon voitosta teiskolaisen Kalle Eklundin kanssa ja hävisi tälle vain puolella suksenmitalla. Vuonna 1905 Rantanen voitti Oulun hiihtojen 30 kilometrin hiihdon Matti Koskenkorvan tullessa toiseksi ja Kalle Jussilan kolmanneksi. Vuonna 1906 Rantanen hävisi samalla matkalla Oulussa voittajalle Konsta Vesalle vain puolella sekunnilla. Rantasen kilpailu-ura kesti kaikkiaan 12 vuotta. Tämän jälkeen hän oli maanviljelijänä Multian Sydänmaalla.
Al-Ankabut

Al-Ankabut () eli Hämähäkin suura on Koraanin 29. suura ja sisältää 88 jaetta. Nöldeken ikäluokituksessa suura on "mekkalainen", paitsi jakeet 1-11, jotka ovat "medinalaisia". Suuran nimi tulee jakeesta 41, missä vääriä uskontoja verrataan hämähäkinverkon haurauteen. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan suura tuntuu liittyvän Muhammedin kannattajien vainoihin Mekassa. Suurassa puhutellaan profeettaa ("sinä"), mutta siinä ei esiinny Muhammedin nimeä. Jakeessa 67 mainitaan "pyhäkkö" suojeltuna alueena. Hämeen-Anttilan mukaan se tarkoittaa Mekkaa. 
Sisältö.
Jumala koettelee ihmisiä.
Suura alkaa "mystisillä kirjaimilla" ja kertoo jakeissa 2–13 siitä, että Jumala koettelee ihmisiä:
Nooan tarina.
Jakeissa 14–15 kerrotaan Nooasta. Profeettaa ei uskottu, mistä kansa sai kärsiä vedenpaisumuksessa.
Abrahamin tarina.
Jakeissa 16–25 on vuorossa Abrahamin tarina. Profeetta puhui ihmisille, mutta häntä ei uskottu. Heidän kohtalonsa on joutua tuleen.
Lootin tarina.
Jakeissa 26–34 on Lootin tarina. Häntäkään ei uskota. Loot pelastuu, mutta kaupungille lähetetään onnettomuus taivaasta.
Shuaibin tarina.
Jakeissa 36–40 mainitaan Shuaibi ja Mooses profeettoina ja luetellaan tuhottuja kansoja.
Hämähäkkivertaus.
Jakeissa 41–43 on hämähäkkivertaus:"41. Niiden, jotka ovat ottaneet muita suojelijoita kuin Jumalan, käy kuin hämäkin: se valmistaa asumuksensa, ja totisesti, hämähäkin talo on kaikista taloista hatarin. Jospa he sen vain tietäisivät."
Kehotuksia profeetalle ja polemiikkia.
Jakeet 44–55 sisältävät kehotuksia nimettömälle profeetalle, joka Hämeen-Anttilan mukaan on Muhammed. Lisäksi väärämielisiä uhkaillaan Helvetillä.
Puhetta "palvelijoille".
Jakeissa 56–59 puhutaan uskoville, joita kutsutaan "palvelijoiksi":"56. Palvelijani, jotka uskotte! Maani on avara, palvelkaa siis Minua ja yksin Minua."
Jumalan tunnusmerkit.
Jakeissa 60–69 esitellään Jumalan tunnusmerkkejä luonnossa ja polemisoidaan uskottomia vastaan.
Umbelliferoni

Umbelliferoni (C9H6O3) eli 7-hydroksikumariini on kumariinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa aurinkovoiteissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa umbelliferoni on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta liukenee paremmin emäksiin, etanoliin ja kloroformiin. Umbelliferoni absorboi UV-säteilyä erityisesti emäksisissä oloissa ja sillä on sininen fluoresenssi. Ainetta esiintyy useissa sarjakukkaiskasveissa. Kasvit muodostavat umbelliferonia p-kumaarihaposta ja umbelliferonista muodostetaan edelleen muita kumariinijohdannaisia.
Umbelliferonia valmistetaan resorsinolin ja omenahapon, maleiinihapon tai fumaarihapon reaktiolla.
Umbelliferonia käytetään aurinkovoiteissa ja optisissa kirkasteissa.
Boeing OC-135B Open Skies

Boeing OC-135B Open Skies on Yhdysvaltain ilmavoimien valvontalentokone, jonka tehtävänä on tukea ja valvoa Avoin taivas -sopimusta. Kaikki kolme rakennettua konetta ovat modifioituja Boeing WC-135B Constant Phoenixeja.
Tuhkapuumuura

Tuhkapuumuura ("Thamnophilus unicolor") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuhkapuumuuraa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 370 000 km2. Vuonna 1996 lajia kuvailtiin melko yleiseksi. Se on kuitenkin vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Koukkunokkamuura

Koukkunokkamuura ("Thamnophilus aethiops") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Koukkunokkamuuraa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoispuoliskolla. Sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 8 180 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ylänköpuumuura

Ylänköpuumuura ("Thamnophilus aroyae") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ylänköpuumuuraa tavataan Boliviassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 77 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lafia

Lafia, aiemmalta nimeltään Lafia Beri-Beri, on Nigerian Nasarawan osavaltion pääkaupunki ja yksi osavaltion paikallishallintoalueista (LGA). Se sijaitsee Nigerian keskiosassa, Lafiaan saapuu rautatielinja Port Harcourtista ja Lafia on Makurdista Josiin johtavan valtatien varrella. Lafia sijaitsee linnuntietä 128 kilometriä pääkaupunki Abujasta itäkaakkoon. Vuonna 2006 Lafian väkiluku oli 330 712. 
Alkujaan paikalla sijaitsi aragojen pieni kaupunki (Anane). Lafiasta tuli merkittävä paikallinen päällikkökunta 1800-luvun alussa. Mohamman Agwen hallinnon aikana (1881–1903) Lafian markkinoista tuli eräs tärkeimmistä Benuen laaksossa ja sieltä avattiin kauppareitti 90 kilometriä lounaaseen sijaitsevaan Lokoon, Benuejoen jokisatamaan.
Vuonna 1903 pohjoista Nigeriaa kontrolloineet britit tunnustivat päällikkö Musan Lafian ensimmäiseksi emiiriksi. Emiraatti muodosti valtaosan Benuen provinssin Lafian seudusta. Vuonna 1967 kaupungista tuli osa Benue-Plateaun osavaltiota, ja 1976 se liitettiin Plateaun osavaltioon. Vuonna 1996 Lafiasta tuli uuden Nasarawan osavaltion pääkaupunki.
Nykyään Lafia on seesaminsiementen ja soijapapujen keräilypiste ja kaupankäynnin keskus jamssille, durralle, hirssiille ja puuvillalle. Maanviljelyn ohella puuvillan kutominen ja värjäys ovat olleet vakituisen väestön perinteistä toimintaa. Lähistöltä louhitaan tinaa ja kolumbiittia ja kaupungin kaakkoispuolella on kivihiliesiintymä.
Kaupungissa sijaitsee esimerkiksi emiirin palatsi, Lafian keskusmoskeija ja Lafian federaatioyliopisto (2010).
Karibianmuura

Karibianmuura ("Thamnophilus melanonotus") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Karibianmuuraa tavataan Karibianmeren rannikon läheisyydessä Kolumbiassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 328 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustakurkkumuura

Mustakurkkumuura ("Thamnophilus melanothorax") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Mustakurkkumuuraa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa ja Surinamessa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 713 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ole Knapp

Ole Knapp (8. marraskuuta 1931 Gjøvik – 4. marraskuuta 2015) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja ammattiyhdistystoimija. Hän toimi Landsorganisasjonenin varapuheenjohtajana 1987–1990 sekä Norjan elinkeinoministerinä 1990–1992. Hän oli koulutukseltaan mekaanikko.
Amazonianpuumuura

Amazonianpuumuura ("Thamnophilus amazonicus") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Amazonianpuumuuraa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoispuoliskolla. Sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 7 120 000 km2. Vuonna 1996 lajia pidettiin melko yleisenä. Vuoden 2016 uhanalaisuusarvioinnissa se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Finn Kristensen

Finn Kristensen (s. 24. heinäkuuta 1936 Brevik) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 1965–1985 sekä toiminut Norjan teollisuusministerinä 1981, elinkeinoministerinä 1986–1989 ja 1992–1993 sekä öljy- ja energiaministerinä 1990–1993. Vuosina 1989–1990 hän johti Statoilia.
Brock Purdy

Brock Purdy (s. 27. joulukuuta 1999) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Purdy edustaa NFL-liigassa pelaavaa San Francisco 49ersia.
San Francisco 49ers varasi Purdyn seitsemännellä kierroksella 262. varausvuorolla vuoden 2022 varaustilaisuudessa. Ennen NFL-varausta hän pelasi Iowan osavaltionyliopiston joukkueessa. Purdy on pelannut yhdeksässä NFL:n runkosarjan ottelussa. Näistä hän on aloittanut viisi ottelua. Pelaamissaan otteluissa Purdylla on 170 heittoyritystä. Näistä 114 eli 67,1% on onnistunut ja hänellä on 1 374 heitettyä jaardia. Hän on heittänyt 13 touchdownia ja neljä syötönkatkoa. Hänet on säkitety 11 kertaa. Tilastot päivitetty kauden 2022 runkosarjan jälkeen. NFL valitsi Purdyn NFC-konferenssin kuukauden tulokkaaksi joulukuussa 2022 ja tammikuussa 2023.
Tepuipuumuura

Tepuipuumuura eli tepuinpuumuura ("Thamnophilus insignis") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tepuipuumuuraa tavataan Brasiliassa, Guyanassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 278 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, mutta laajan levinneisyysalueen ansiosta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Acrenpuumuura

Acrenpuumuura ("Thamnophilus divisorius") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Acrenpuumuuraa tavataan Brasilian ja Perun rajan läheisyydessä, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 000 km2. Lajin kanta on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi pienestä levinneisyysalueesta huolimatta. .
Arbeidernes Opplysningsforbund

Arbeidernes Opplysningsforbund (lyh. AOF; suom. "Työväen sivistysliitto") on norjalainen sivistystyön järjestö. Sen perusti Haakon Lie vuonna 1931 ja se tekee läheistä yhteistyötä Työväenpuolueen sekä Landsorganisasjonenin kanssa.
Afrikan vapahduksen inhimillinen ritarikunta

Afrikan vapahduksen inhimillinen ritarikunta () on liberialainen ritarikunta, joka perustettiin 13. tammikuuta 1879 presidentti Anthony W. Gardinerin kaudella. Alkujaan ritarikunnan nimi oli Afrikan vapautuksen ritarikunta, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1897. Maan hallitus myöntää sitä tunnustuksena sellaisille henkilöille, jotka ovat ansioituneet humanitaarisen työn, kansakunnan hyödyksi tehdyn työn ja afroamerikkalaisten tasa-arvon parantamisen saralla Liberiassa.
Liberian presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina. Presidentti nimittää 5-jäsenisen neuvoston, joka hallinnoi ritarikunnan toimintaa.
Kunnianosoitusta jaetaan kolmessa (1–3) luokassa ja ritarikunnan nauha on punainen kuudella valkoisella ja kahdella sinisellä raidalla:
Arado Ar 231

Arado Ar 231 oli toisen maailmansodan aikainen Saksan laivastolle kehitetty sukellusveneiden käyttöön tarkoitettu teidustelulentokone. Sen suunnitteli Arado, ja konetyyppiä valmistettiin kuusi kappaletta. 
Suunnittelu ja kehitys.
Projekti sai alkunsa vuonna 1940, kun Saksan laivasto ilmoitti tarvitsevansa suurempiin sukellusveneihinsä tiedustelulentokoneen, joilla sukellusveneiden näkökantama vedenpinnalla saataisiin suuremmaksi. Tehtävä kevyen vesitasolentokoneen suunnittelemisesta myönnettiin Aradolle. 
Aradon ratkaisuna tehtävään oli niin kokoontaitettava lentokone, että se voitiin säilöä osissa vain 2 metriä leveässä sukellusveneen osastossa. Tämän mahdollistamiseksi olivat lentokoneen osat hyvin yksinkertaisia ja siiven muotoilu tehty siten, että vasen puoli oli ylempänä kuin oikea puoli ja keskiosa oli viistossa. Tämän ansiosta siivet voitiin taittaa päällekkäin pienemmän säilytystilan takaamiseksi. Koulutettu henkilökunta pystyi kasaamaan tai purkamaan lentokoneen parhaimmillaan vain kuudessa minuutissa ilman minkäänlaisia mekaanisia apuvälineitä.
Lentokoneessa ei ollut ollenkaan aseistusta, sillä sitä ei ollut suunniteltu taistelukäyttöön. Moottorina siinä toimi ilmajäähdytteinen, 6-sylinterinen, 160-hevosvoimainen mutta alitehoinen Hirth HM 501 moottori. Koneen kantama oli 500 km, mutta hätätilassa jos sukellusveneen oli sukellettava oli lentokoneen mahdollista pysyä ilmassa neljän tunnin ajan. Koneen runko oli myös valmistettu metallista, vain sen potkurin ollen puusta valmistettu.
Koneesta valmistettiin kuusi prototyyppiä jotka nimettiin V-1 – V-6. Koelentoja suoritettiin apuristeilijä KMS Stierillä, mutta vain kaksi konetta koskaan pääsi matkalle. Konetyypissä ilmi tulleiden heikkouksien ja surkeiden lento-ominaisuuksien vuoksi projekti päätettiin lakkauttaa vuoden 1942 aikana, eikä se koskaan edennyt prototyyppivaihetta pidemmälle.
Käyttö.
Arado Ar 231:n kuudesta prototyypistä vain kaksi päätyivät operatiiviseen käyttöön lentokoneen ominaisuuksien ja suorituskyvyn testaamiseksi. Emäaluksena toimi apuristeilijä KMS Stier koelentojen aikana.
Pian huomattiin että kyseinen lentokonemalli oli erittäin heikko rakenteiltaan eikä se kyennyt nousta turvallisesti ilmaan pienimmissäkään tuulissa tai rauhallisissa meriolosuhteissa. Koneen hallittavuus oli erittäin vaikeaa etenkin vedessä sen heikon rakenteen vuoksi. Välillä myös painoa jouduttiin pudottamaan poistamalla radiolaitteisto tai polttoainetta vähentämällä, jotta koneella olisi mahdollista nousta ilmaan. Lopuksi todettiin että lentokone oli lento-ominaisuuksiltaan niin heikko että projekti lakkautettiin vuonna 1942. Monet suosivatkin enemmän samaan käyttötarkoitukseen suunniteltua Focke Achgelis Fa 330 pienkopteria Ar 231:n sijasta.
Tekniset Tiedot.
"Lähde:"
Mohamed Khalil Jendoubi

Mohamed Khalil Jendoubi (, s. 1. kesäkuuta 2002 Tebourba) on tunisialainen taekwondoin ja olympiamitalisti. 
Jendoubi osallistui Tokion olympialaisissa 2020 58 kg sarjaan. Hän voitti avauskierroksella Mihail Artamonovin 25–18 ja puolivälierissä etiopialaisen Solomon Demsen 32–9. Välierissä Jendoubi voitti eteläkorealaisen Jang Junin 25–19, mutta hävisi loppuottelussa italialaiselle Vito Dell'Aquilalle 16–12. Jendoubilla on myös yksi mm-pronssi vuodelta 2022 ja kaksi Afrikan mestaruutta vuosilta 2022 ja 2021.
Boeing E-6 Mercury

Boeing E-6 Mercury on yhdysvaltalainen johtokeskus- ja kommunikaatiolentokone, joka perustuu Boeing 707 -koneeseen. Ensimmäinen malli otettiin käyttöön Yhdysvaltain laivastossa vuonna 1989 korvaamaan Lockheed EC-130Q -koneet. Uudempien E-6B -koneiden tehtävä on välittää hallinnon käskyt laivaston ydinsukellusveneille (nk. TACAMO), ja ne voivat ohjata Minuteman -ydinohjuksia.
E-6B korvasi Yhdysvaltain ilmavoimien EC-135C:t Looking Glass-operaatiossa. E-6 -koneet ovat sijoitettuna Oklahomassa, Tinker Air Force Basessa.
Sultan Al Jaber

Sultan Al Jaber () on arabiemiraattilainen liikemies ja poliitikko.
Al Jaber on suorittanut taloustieteen tohtorin tutkinnon Britanniassa Coventryn yliopistossa, MBA:n California State Universityssä, ja kemian insinöörin kanditutkinnon University of Southern Californiassa Yhdysvalloissa.
Al Jaber toimii Arabiemiraattien teollisuus- ja teknologiaministerinä sekä maan ilmastolähettiläänä. Hän on edustanut maataan useissa ilmastokokouksissa. Hän on valtiollisen öljy-yhtiön Abu Dhabi National Oil Companyn (ADNOC) johtaja. Al Jaber on myös Masdar-nimisen uusiutuvan energian yrityksen perustaja ja toimitusjohtaja.
Tammikuussa 2023 Arabiemiraatit nimitti Al Jaberin Dubain ilmastokokouksen (COP28) puheenjohtajaksi. Monet ilmastoaktivistit kyseenalaistivat nimityksen ja Al Jaberin sitoutuneisuuden kokouksen tavoitteisiin, sillä hän oli vain muutamia kuukausia aikaisemmin kertonut yrityksensä pyrkivän lisäämään öljyntuotantoa rajusti. Al Jaber puolustautui sanomalla, että maailma tarvitsee nyt mahdollisimman paljon energiaa mahdollisimman vähäisillä päästöillä, ja yhdistelmä on mahdollinen vain kun yhdistetään sekä fossiilisia että uusiutuvia energianlähteitä.
Pekanpää

Pekanpää on kylä Ylitornion kunnassa Tornionjoen varrella, noin 17 km etelään Ylitornion kuntakeskuksesta ja 46 km pohjoiseen Tornion keskustasta. Pekanpään eteläosassa sijaitsee yksi Tornionjoen lukuisista koskista Vuennonkoski. Nykypäivänä Pekanpäässä asuu ympärivuotisesti noin 15 henkilöä, mutta loma-aikoina väkiluku kasvaa mökeillä vierailevien henkilöiden vuoksi.
Historia.
Tornionlaakson keskiaikaisen asutuksen ydinaluetta on ollut Kainuunkylän alue. Pekanpään alueella suoritettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1975. Tämä Kannalan kaivausten tulos osoitti, että lähes tuhat vuotta sitten Pekanpään alueella on ollut asutusta. Arvokkain kaivauksista löytynyt esine on harava, joka todistaa maanviljelyä harjoitetun jo siihen aikaan. Kaivausten kohteena on ollut myös Poikkilahdella sijaitseva Lassheikin pahta. Tutkijat arvelivat, että paikalla olevat kivet ovat muinaiset käräjäkivet. Esihistoriallisena aikana oli Tornionlaakso meren peitossa. Rousuvaaran kalliot ovat muodostuneet jääkausien seurauksena.
Suomen sodan päättyessä vuonna 1809 Suomi oli Ruotsin vallan alainen. Rajaneuvottelut kestivät pitkään, sillä ruotsalaiset olisivat halunneet rajaksi Kemijoen ja silloinen Venäjän keisari Aleksanteri I Kainuunjoen. Kerrotaan, että keisarilla oli syntymäpäivä ja siksi hän heltyi perääntymään alkuperäisestä vaatimuksestaan. Riita pantiin kahtia ja rajaksi tuli Tornionjoki.
Luontopolku.
Pekanpäässä sijaitsee luontopolku, joka on tehty Rousuvaaraan. Sen korkeimmalta kohdalta on näköalat Ruotsin puolelle. Ylhäällä on myös laavu. Polun pituus on n. 1,5 km. Matkan varrella on 13 opastetaulua, joissa on sanoin ja kuvin tietoa Pekanpään historiasta sekä vaaran luonnosta. Luontopolku tehtiin vuosina 1999–2000 Pekanpään kylätoimikunnan aloitteesta. Työn suoritti Lapin ympäristökeskus. Rousuvaara on luokiteltu luonnonsuojelualueeksi Ylitornion kunnan päätöksellä.
Pekanpään laiturivaihde.
Pekanpäässä sijaitsi vuonna 1926 rakennettu rautatieliikennepaikka, jonka kautta kulki sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Seisakkeella sijaitsi asemarakennus, joka purettiin samoihin aikoihin kuin henkilöliikenteen (1967) ja tavaraliikenteen (1968) lakkauttaminen tapahtui. Asemarakennuksen vieressä sijaitsi vesitorni, jonne pumpattiin vettä Lampisenjärvestä. Asemarakennuksen kautta pystyttiin tarvittaessa pumppaamaan vettä junien käyttöön.
Leo Hjelde

Leo Fuhr Hjelde (s. 26. elokuuta 2003 Nottingham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sunderlandia. Hän on pelannut Norjan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin.
Hjelde siirtyi Norjasta skotlantilaisseura Celticin junioreihin kesällä 2019. Hän pelasi Skotlannin Valioliigassa 11 ottelua lainasopimuksella Ross Countyn joukkueessa tammi-toukokuussa 2021. Hän teki maaliskuussa 2021 maalin Kilmarnockia vastaan. Hän siirtyi kesällä 2021 englantilaisseura Leeds Unitediin ja pelasi kaksi Englannin Valioliigan ottelua tammi-helmikuussa 2022. Hjelde siirtyi tammikuussa 2023 lainalle Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Rotherham Unitediin, jossa hän pelasi 13 liigaottelua. Hän pelasi elokuussa 2023 yhden mestaruussarjaottelun Leedsissä. Tammikuussa 2024 hän siirtyi mestaruussarjassa pelanneeseen Sunderlandiin, jossa hän pelasi kevään aikana 11 sarjaottelua. Kaudella 2024–2025 Hjelde pelasi Sunderlandissa 15 mestaruussarjaottelua ja kaksi nousukarsintaottelua, joiden tuloksena joukkue nousi Valioliigaan.
Hjelde pelasi yhden ottelun alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023.
Ann Jäderlund

Ann Jäderlund (s. 1955) on ruotsalainen runoilija.
Jäderlundin ensimmäinen suomennettu teos "syvä rakkaus ei ketään" (suom. Jyrki Kiiskinen) oli Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaana. Teos koostuu kahdestatoista runosarjasta, jotka muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden. Teos sisältää suuren osan runoilijan urasta ja erilaisia tyyliperiodeja. Kokoelmasta kirjoittanut Tomi Sirviö pitää Jäderlundin runoutta hallitsemattoman oloisena, ja käsittääkseen ja löytääkseen merkityksiä hän etsii suuria linjoja. Runojen viimeinen säe auttaa avaamaan tulkintaa.
Teoksessa ei ole näytteitä Jäderlundin kohutusta kokoelmasta "Som en gång varit äng" (1988), josta sai alkunsa Ruotsin 1980-luvun kiivaimpiin kuuluva sanasota, josta käytetään nimitystä Jäderlunddebatten. Vesa Rantaman mukaan sanasota paljasti, että joidenkin mieskriitikoiden mielestä naisen kirjoittama kokeellinen runous on käsittämätöntä. Jäderlund ja Katarina Frostenson vaikuttivat osaltaan siihen, että naiset johtivat ensimmäisen kerran 1980-luvulla ruotsalaista runoutta. 
Suomennetut teokset.
Jäderlundin runojen suomennoksia kokoelmasta "Blomman och människobenet" (2003) on julkaisussa "Tuli &amp; Savu" 2005 ; nro 1. Suomentaja Annemari Heino.
Arnold Houbraken

Arnold Houbraken (1660–1719) oli alankomaalainen taidekirjailija, taidemaalari ja etsaaja. Hänen teoksiinsa kuuluu 1600-luvun hollantilaisia maalareita käsittelevä teos. Hänen poikansa ja oppilaansa Jacobus Houbraken oli kuparipiirtäjä.
Omphalinaceae

Omphalinaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Se sisältää ainakin kaksi sukua: napalakit ("Omphalina") suppeassa merkityksessä sekä malikkamaisten sienten "Infundibulicybe"-suvun. Mahdollisesti myös ripukat ("Rimbachia") kuuluvat samaan heimoon.
Omphalinaceae-sienillä on kuiva, yleensä kuoppakeskustainen lakki. Heltat ovat johteiset. Itiöpöly vaihtelee valkoisesta kermanväriseen. Itiöt ovat läpikuultavat, sileät ja inamyloidit. Basidiot ovat nuijamaiset ja yleensä 4-itiöiset.
Omphalinaceae-heimoa tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla. Lajit ovat tyypillisesti lahottajasieniä. "Omphalina licheniformis" on kuitenkin jäkälän sieniosakas.
Lise Nørgaard

Lise Nørgaard (synt. "Elise Jensen"; 14. kesäkuuta 1917 Roskilde – 1. tammikuuta 2023 Humlebæk) oli tanskalainen toimittaja ja kirjailija. Hänet tunnettiin erityisesti "Matador"-televisiosarjan käsikirjoittajana.
Nørgaard työskenteli vuosina 1935–1949 "Roskilde Dagbladissa" ja siirtyi sitten "Politiken"-lehteen. Vuosina 1968–1977 hän työskenteli "Hjemmet"-viikkolehdessä, kaksi viimeistä vuotta päätoimittajana.
Nørgaardin kirjallinen tuotanto käsitti humoristisia arjen kuvauksia sekä muistelmateoksia, joista tunnetuimmat ovat "Kun en pige" ja "De sendte en dame". Kaikkiaan häneltä ilmestyi 13 kirjaa.
Nørgaard siunattiin Kööpenhaminan Pyhän Paavalin kirkossa 14. tammikuuta 2023. Tilaisuuteen osallistui muiden muassa varapääministeri Jakob Ellemann-Jensen. Nørgaard haudataan perhehautaan Roskildeen.