tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hääpäivien nimitykset

Hääpäiville eli avioliiton solmimisen vuosipäiville on omat nimityksensä avioliitossa vietettyjen vuosien määrän mukaan. Yleensä tasalukuhääpäiviä juhlitaan tavallista juhlavammin. Nimitykset vaihtelevat alueittain ja maittain. Suomessa nimitykset eivät ole vakiintuneita. 
Historiaa.
Suomessa kulta- ja hopeahäitä on alettu viettää kaikissa yhteiskuntaluokissa vasta 1900-luvun alkupuolella. Vanhin tunnettu tieto kultahäitään viettäneestä pariskunnasta on Saksasta vuodelta 1547, jolloin eteläsaksalainen pariskunta vietti 50-vuotishääjuhlaansa Wineden-nimisessä pikkukaupungissa. He olivat pormestari Erasmus Grunninger ja hänen vaimonsa, jonka nimeä ei ole kerrottu. Malli tulee luultavasti katolisen kirkon jo 1300-luvulta alkaen viettämästä tavasta juhlia jokaista 50. vuotta riemuvuotena Raamatun kehotuksen mukaan (3. Moos. 25:9–). Paitsi riemuvuosiksi Saksassa alettiin 1600-luvulla kutsua näitä vuosia myös kultaisiksi vuosiksi, ja 1600-luvun puolivälissä riemuhäitä alettiin nimittää kultahäiksi. Hopeahäistä, häiden 25. vuosipäivästä, ensimmäinen tunnettu tieto on Hollannista vuodelta 1680.
1800-luvulla kulta- ja hopeahääpäivien viettoperinne oli levinnyt Saksasta koko Eurooppaan ja myös Pohjois-Amerikkaan. Saksassa tapa levisi myös maaseudulle, kun hääpäivät muualla olivat yleensä vain säätyläisten ja kaupunkilaisten juhlia. Pohjoismaissa tapa yleistyi 1700-luvulla. Ensimmäiset tiedossa olevat Ruotsissa vietetyt kultahäät olivat vuonna 1737 Göteborgissa. Varhaisimmat tiedot Suomessa vietetyistä kultahäistä ovat 1750-luvulta: Helsingissä hääpäiväänsä juhlivat 7. tammikuuta 1755 kämnerioikeuden esimies ja varapormestari Lorents Strång ja hänen vaimonsa Maria Burtz ja Turussa 10. tammikuuta 1758 rykmentinmuonittaja Grundström vaimoineen. Hopeahäistä Suomessa varhaisin tieto on Turusta vuodelta 1849.
Pukeutuminen häävuosijuhlissa.
Kulta- ja hopeahäihin pukeuduttiin juhlavaatteisiin. Suomalaiset tapaoppaat neuvoivat 1940- ja 1950-luvulla hopeamorsianta pukeutumaan hopeahääpäivänään hopeaharmaaseen silkki- tai samettiasuun. Pöydässä tuli myös olla hopeaesineitä. Hopeasulhasen tuli lahjoittaa vaimolleen koru. Juhlan tuli kaikessa muistuttaa alkuperäisiä häitä mahdollisimman paljon aina istumajärjestystä myöten. Nykyisin näitä tapoja ei enää noudateta, mutta aviomiehen odotetaan lahjoittavan vaimolleen koruja ja arvoesineitä ja myös lapset muistavat vanhempiaan usein yhteisellä lahjalla. Hopeahääkulut maksaa pari itse, kultahäät kustantavat lapset.
Kulta- ja hopeahääpäivän merkitys on sama kaikissa maissa, joissa hääpäiviä vietetään. Muitten hääpäivien nimitykset ovat syntyneet vasta 1800- ja 1900-luvulla ja niissä on paljon eroja. Levinnein nimitys lienee timanttihäillä, mutta se tarkoittaa kahta eri merkkipäivää: useimmissa maissa 60-vuotishääpäivää, mutta Englannissa, Hollannissa, Yhdysvalloissa ja Ranskassa myös 75-vuotishääpäivää. Nimitykset viittaavat liiton kestoon ja materiaaliin, josta tehtyjä lahjoja aviomiehen sopii tuona päivänä lahjoittaa vaimolleen.
Ford Aerospace

Ford Aerospace &amp; Communications Corporation oli Fordin satelliittitehdas vuosina 1976–1990.
Toiminta.
Ford Aerospace sai nimensä vuonna 1976, mutta tehtaan historia alkaa jo vuodesta 1956. Tuolloin Aeronutronic-yhtiöstä tuli Ford Motor Companyn yksikkö. Vuonna 1961 Ford Motor Company osti Philcon ja yhdisti sen vuonna 1963 Aeronutronic-yksikköön. Uusi yksikkö sai nimekseen Philco-Ford. Lopulta 1970-luvulla toisen nimenmuutoksen jälkeen yksikkö sai nimen Ford Aerospace &amp; Communications Corporation. 
Vuonna 1981 Ford Aerospace alkoi kehittää IT-tykkiä ja aloitti sitä varten uuden osaston nimeltä DIVAD (Division Air Defense). Osasto kuitenkin lakkautettiin vuonna 1984, kun tilaus peruutettiin.
Vuonna 1988 Ford Aerospacen Milpitas-osasto sai työkseen NATOn lentotukikohtien tietoliikennesatelliittien komentokeskuksen operoinnin. Lopulta vuonna 1990 Ford Aerospace myytiin Loral Corporationille. Muu kuin satelliittitoiminta oli myyty jo aiemmin hollantilaiselle Phillipsille.
Josip Skoko

Josip Skoko (s. 10. joulukuuta 1975 Mount Gambier, Australia) on australialainen jalkapalloilija, jolla on kroatialaiset sukujuuret. 180 senttimetriä pitkän Skokon pelipaikka on keskikentän keskellä. Hän edustaa A-Leaguen Melbourne Heartia.
Skoko on edustanut ammattilaisuransa aikana myös kroatialaista Hajduk Splitiä, belgialaista Genkiä, turkkilaista Gençlerbirliğiä sekä englantilaisia Wigania ja Stokea, jossa hän pelasi lainalla Wiganista. Nykyiseen seuraansa Skoko siirtyi vuonna 2010.
Skoko pelasi Australian maajoukkueessa vuosina 1997–2007 51 A-maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Hän oli mukana muun muassa Maanosaliittojen cupissa 1997, 2001 ja 2005, olympialaisissa 2000 ja MM-kisoissa 2006.
Edistyksellinen tiedeliitto

Edistyksellinen tiedeliitto on suomalainen valtakunnallinen asiantuntijajärjestö, joka edistää tieteestä sekä tiede- ja korkeakoulupolitiikasta käytävää yhteiskunnallista keskustelua. Liitto julkaisee "Tiedepolitiikka-lehteä", toimii "Edistyksen Päivien" pääjärjestäjänä, järjestää keskustelutilaisuuksia ja seminaareja sekä antaa kannanottoja ja lausuntoja.
Tiedeliiton toiminnan tavoitteet:
Edistyksellisen tiedeliiton toiminta on avointa kaikille kiinnostuneille. Jäsenistöön kuuluu eri tieteenaloilla toimivia tutkijoita, opettajia, opiskelijoita, poliittisia päätöksentekijöitä ja tiedehallinnossa työskenteleviä henkilöitä.
Liiton jäseneksi voivat liittyä kaikki liiton toiminnasta kiinnostuneet ja toimintaperiaatteet hyväksyvät yksityishenkilöt.
Tiedeliitto on Tiedekustantajien liiton ja Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton (Kultti) jäsen.
Liitolla on 12 jäsenestä koostuva hallitus ja tämän valvoma pääsihteeri.
Tiedepolitiikka-lehti.
Tiedepolitiikka-lehti on foorumi tiede- ja korkeakoulupoliittiselle keskustelulle. Lehden tavoitteena on tutkimuspohjaisesti tuoda esiin tieteeseen, korkeakoulutukseen, tutkimukseen ja teknologiaan sekä yhteiskunnallisiin ulottuvuuksiin liittyviä ajankohtaisia kansallisia ja kansainvälisiä kysymyksiä. Lehti pyrkii edistämään tieteidenvälistä ymmärrystä ja luomaan edellytyksiä aiempaa syvemmälle yhteistyölle sekä eri tieteenalojen että tieteellisen tiedon tuottajien ja käyttäjien välillä. Lehdessä julkaistaan tutkimuspohjaisia artikkeleita, ajankohtaisia keskustelupuheenvuoroja, katsauksia ja kirja-arvioita.
Edistyksen Päivät.
Edistyksen Päivät on liiton vuosittain järjestämä seminaaritoiminnan päätapahtuma, johon kokoonnutaan kuuntelemaan ja keskustelemaan tieteen ja sitä ympäröivän yhteiskunnan näkemyksistä kulloinkin valitusta teemasta. Päivät ovat monimuotoinen tieteen, kulttuurin sekä sivistys-, yhteiskunta- ja elinkeinoelämän kohtauspaikka. Päivien teemat käsittelevät yhteiskunnallisen kehityksen kannalta keskeisiä kysymyksiä.
Zacharias Cajander

Zacharias (Sakari) Cajander (6. huhtikuuta 1818 Rantasalmi – 9. toukokuuta 1895 Porvoo) oli suomalainen agronomi ja maatalousaiheista kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria.
Cajanderin vanhemmat olivat Savon alisen kihlakunnan kruununvouti Zachris Johan Cajander ja Gustava Karolina Neiglick. Hän kävi Kuopion triviaalikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi 1843. Cajander valmistui agronomiksi 1846. Hän oli maanviljelijänä Tohmajärvellä 1851-1857 mutta pääasiassa Cajander asui Ruotsissa josta käsin hän teki opintomatkoja muun muassa Tanskaan ja Englantiin. 
Ylioppilasvuosinaan 1840-luvulla Cajander oli innokas suomalaisuusaatteen kannattaja ja kansanrunouden harrastaja. Hän opetti muille ylioppilaille suomen kieltä ja tutustutti heidät Kalevalaan ja Kantelettareen. Cajanderin kutsusta tulivat suomalaiset kansanrunoilijat Pietari Makkonen, Olli Kymäläinen ja Antti Puhakka vuonna 1845 vierailulle Helsinkiin. Cajander asui viimeisen elinvuotensa Suomessa ensin Helsingissä ja sitten Porvoossa, jossa hän kuoli toukokuussa 1895.
Zacharias Cajanderin veli oli tuomari, valtiopäivämies Anders Israel Cajander.
Kirjallinen tuotanto.
Cajander julkaisi Ruotsissa asuessaan useita maatalousaiheisia teoksia joista merkittävin oli 1880-luvulla ilmestynyt "Svenska jordbruket". Muita Cajanderin maatalousaiheisia teoksia oliva muun muassa "Den praktiska landthushållaren i Norrland" (1876), "Hufvudgrunderna för åkerbruksläran" (1871), "Lärobok i afvägning" (1879) ja "Svenska rationella landthushållaren" (1882).
Nimimerkillä "Sakari Sakarinpoika":
Nimimerkillä "En finsk flicka":
Teresa Dobija

Teresa Dobija (s. 9. lokakuuta 1982) on puolalainen pituushyppääjä.
Hän sijoittui yhdeksänneksi Berliinin MM-kilpailuissa 2009 tuloksella 658 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 652 cm.
Hänen ennätyksensä on 678 cm, jonka hän hyppäsi Bialogardissa 3. elokuuta 2011. Sisäradoilla hän on hypännyt 668 cm Bydgoszczissa 31. tammikuuta 2014. Kolmiloikassa hänen ennätyksensä ulkoradoilla on Krakovassa 8. syyskuuta 2012 hypätty 13,15 m ja sisäradoilla Toruńissa 6. maaliskuuta 2016 hypätty 13,28 m.
Musiikkia koirille

Musiikkia koirille on yhdysvaltalaisen Laurie Andersonin säveltämä 20-minuuttinen musiikkikappale koirille. Musiikissa käytetään ihmisen kuuloalueen ulkopuolella olevia taajuuksia, jotka koira kuitenkin kuulee. Se sai maailmanensiesityksen Sydneyssä Australiassa 5. kesäkuuta 2010. Sydneyn oopperatalon portaille kokoontui noin tuhat koiraa omistajineen kuulemaan konserttia. Tilaisuus oli maailman ensimmäinen vain koirille tarkoitettu konsertti. Säveltäjä Anderson kuvasi tapahtumaa "lajienväliseksi sosiaaliseksi kokoontumiseksi, jonka kokoista ei ole koskaan ennen nähty Australiassa". 
Laurie Anderson oli rockmuusikko Lou Reedin puoliso.
Upcider

Upcider on suomalainen Hartwallin valmistama siiderimerkki. Siiderimaut ovat nykyisin Dry Apple, Extra Dry Apple, Pear, Wild Berry Light, Pear Light, ja Dry Pomegranate. Upcideria myydään 0,43 l kierrätysmuovipulloissa. Siidereissä käytetään ainoastaan luontaisia aromeja.
Hartwall toi Upciderin markkinoille joulukuussa 1999. Yritys lanseerasi uuden siiderimerkin, koska yhtiön maahantuoma Woodpecker ei myynyt kunnolla. Upciderin markkinaosuus nousi heti lanseerausta seuraavana vuonna lähes 30 prosenttiin, ja Upcider valittiinkin vuoden 2000 parhaaksi päivittäistavaralanseeraukseksi. Upciderin markkinaosuus Suomessa myydyistä siidereistä vuonna 2007 oli 20,1 %.
Artur Kohutek

Artur Kohutek (s. 1. toukokuuta 1971) on puolalainen pika-aitajuoksija.
Hänen paras saavutuksensa on Münchenin EM-kilpailuiden 2002 pronssi ajalla 13,32 s. Vuosien 1997 ja 2001 MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä.
Hänen 110 metrin aitojen ennätyksensä on 13,27 s, jonka hän juoksi kahteen otteeseen: Ateenassa 5. elokuuta 1997 ja Leverkusenissa 9. elokuuta 1998. Aika oli myös Puolan ennätys vuoteen 2013 saakka, jolloin Artur Noga alitti sen ajalla 13,26 s. 60 metrin aidoissa hänen ennätyksensä on Spalassa 6. helmikuuta 2000 juostu 7,69 s.
Bernie Shaw

Bernie Shaw (s. 15. kesäkuuta 1956) on kanadalainen laulaja, joka on ollut vuodesta 1986 lähtien brittiläisen hard rock -yhtye Uriah Heepin laulaja. Shaw syntyi Victorian kaupungissa Brittiläisessä Kolumbiassa.
Shaw on ollut myös yhtyeissä nimeltä "Grand Prix" ja Praying Mantis, joskin jälkimmäisenä mainitussa vain lyhyen aikaa.
Shaw laulaa suomalaisen Lazy Bonez yhtyeen vuonna 2015 julkaistulla toisella albumilla "Alive" kappaleessa "Devil's Dice".
Artur Noga

Artur Noga (s. 2. toukokuuta 1988 Racibórz) on puolalainen pika-aitajuoksija.
Noga voitti kultaa sekä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 että alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007. Hän oli viides Pekingin olympialaisissa 2008 ajalla 13,36 s. Vuonna 2009 Noga voitti kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa, mutta karsiutui välierissä Berliinin MM-kilpailuissa 2009. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli viides ajalla 13,44 s. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Noga oli kahdeksas 60 metrin aidoissa ajalla 7,74. Helsingin EM-kilpailuista 2012 Noga voitti pronssia ajalla 13,27, joka sivusi Puolan ennätystä 110 metrin aidoissa. Lontoon olympialaisissa hän keskeytti alkueräjuoksunsa. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui välierissä. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui kuudenneksi. Hän karsiutui välierissä Lontoon MM-kilpailuissa 2017, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021.
Nogan 110 metrin aitojen ennätys on 13,26, jonka hän juoksi 25.8.2013 Varsovassa. Aika oli myös Puolan ennätys kesäkuuhun 2022 asti, jolloin sen alitti Damian Czykier. 60 metrin aidoissa Nogan ennätys on Varsovassa 10. helmikuuta 2008 juostu 7,64 s.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1949

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1949 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 18. kausi. Kaudella 1949 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Joukkuemäärää vähennettiin kaudelle 1949 neljällä, kun Palloliitto oli päättänyt 1948 aloittaa siirtymisen vaiheittain 16 joukkueen sarjasta (1948) kymmenen joukkueen sarjaan (1950).
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti TPS, joka varmisti neljännen mestaruutensa viimeisessä ottelussa 23. lokakuuta, kun se voitti HPS:n Erkki Norelman ja Mauno Lehtisen maaleilla 2–0. Viimeiseksi sijoittuneet HIFK, HJK, HPS ja TuTo putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1949 jakoivat I-Kissojen Yrjö Asikainen ja VPS:n Kaimo Lintamo 20 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1949 oli yhteensä 225 387 henkeä eli keskimäärin 1 707 katsojaa ottelua kohti. Kokonaisyleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 21. kesäkuuta Vaasassa Hietalahden urheilukentällä pelatussa paikallisottelussa VIFK−VPS, kun ottelua saapui seuraamaan 3 754 katsojaa.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1948 ja kaksi nousijaa kauden 1948 Suomensarjasta. Suomensarjan Etelälohkon voittaja I-Kissat ja Pohjoislohkon voittaja KuPS nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet RTU:n, Sudet, Kullervon, TuKV:n, Kirin ja Ponnistuksen.
Tulokset.
Przemysław Czerwiński

Przemysław Czerwiński (s. 28. heinäkuuta 1983) on puolalainen seiväshyppääjä.
Vuonna 2006 hän karsiutui Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa, mutta oli viides Göteborgin EM-kilpailuissa. Hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 2007. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 11:nneksi . Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 575 cm. 
Hänen ulkorataennätyksensä on 580 cm, jonka hän hyppäsi Žukovskissa 24. kesäkuuta 2006. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on Donetskissa 6. maaliskuuta 2010 hypätty 582 cm.
Vector Prime

Vector Prime on fiktiivinen hahmo "Transformers"-universumissa. Hän on Tilan ja Ajan Vartija sekä yksi 13 alkuperäisestä Primesta.
Transformers: Cybertron.
Hän ilmaantui Cybertronille miljoonien vuosien jälkeen, kun Unicronin kipinästä syntynyt musta aukko uhkasi Cybertronia. Tavattuaan Optimus Primen, hänestä tuli oitis tämän oikeankädenmies. Vector Primen mukana kulki neljä Mini-Conia: Jolt, Six-Speed, Reverb ja Safeguard (Vector Primen henkilökohtainen apuri). Lisäksi Vector Prime kantaa aina mukanaan miekkaa nimeltä Rhisling, jonka avulla hän kykeni hallitsemaan aika-avaruutta.
Vector Primella kyky muuttaa ajan virran suuntaa. Kun Galvatron oli saanut käsiinsä Omegalukon sekä kaikki neljä Cyberplaneetta-avainta ja palasi takaisin oikeaan ulottuvuuteen, Optimus Prime, Vector Prime ja muut Autobotit yrittävät tehdä avaruussiltaa, koska oikea silta sulkeutui. Sitten päätettiin, että Vector Prime kääntää ajan virran, mutta siinä oli yksi huono juttu, että se maksaa hänen henkensä, mutta niin tehtiin. Tehdessään sen Vector Prime hajosi ja meni ajan toiselle puolle. Mutta hän ilmestyy myöhemmin kolmesti Optimus Primelle. Ensin hän ilmestyy auttaakseen Optimusta estämään Omegalukkoa ajautumasta mustaan aukkoon. Toisen kerran hän ilmestyy pelastaakseen Optimuksen Galvatronilta sekä lähettääkseen Rhislingin hänelle. Johtajuuden Matrixin voiman vahvistamana, Optimus iskee Rhislingin Galvatronin läpi ja tuhoaa hänet. Kolmannen kerran hän ilmestyy sarjan lopussa, kun Optimus valmistautuu lähtemään Cybertronilta aloittamaan uuden tehokkaan avaruussiltajärjestelmän rakentamista.
Aligned-jatkumo.
Vector Prime esiintyi Aligned-jatkumoon sijoittuvissa kirjoissa ' ja '. Hän kantoi aseinaan Solus Primen takomia Ajan teriä (). Liege Maximon petoksen jälkeen hän päätti vetäytyä itse luomaansa tasku-ulottuvuuteen. Hän jätti Ajan terät sitä ennen Nexus Primen käsiin. Kun Optimus löysi Ajan terät, hän tapasi Vector Primen, joka suostui auttamaan Autobotteja. Vector Prime puolestaan yllättyi kuullessaan Alpha Trionin elävän yhä.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1950

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1950 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 19. kausi. Kaudella 1950 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Joukkuemäärää vähennettiin kaudelle 1950 kahdella, kun Palloliitto oli päättänyt 1948 aloittaa siirtymisen vaiheittain 16 joukkueen sarjasta (1948) kymmenen joukkueen sarjaan.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti I-Kissat, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa toiseksi viimeisessä ottelussa 15. lokakuuta, vaikka se hävisi KIF:lle maalein 2–3. Viimeiseksi sijoittuneet TuVe ja Kullervo putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1950 jakoivat I-Kissojen Yrjö Asikainen ja VPS:n Jorma Saarinen 15 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1950 oli yhteensä 187 025 henkeä eli keskimäärin 2 078 katsojaa ottelua kohti. Yleisökeskiarvo oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 1. lokakuuta Kuopion Keskuskentällä pelatussa ottelussa KuPS−I-Kissat, kun ottelua saapui seuraamaan 4 764 katsojaa.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1949 ja kaksi nousijaa kauden 1949 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja Haka ja Itälohkon voittaja Kullervo nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet HIFK:n, HJK:n, HPS:n ja TuTo:n.
Tulokset.
Lordi Mortonin tamma

Lordi Mortonin tamma oli eräs usein viitattu esimerkki evoluutioteorian historiassa. 
Vuonna 1820 Mortonin kuudestoista jaarli George Douglas ilmoitti Royal Society-tiedeakatemian puheenjohtajalle, että oli astuttanut rautiaan arabianhevostammansa kvaggaoriilla aikeenaan luoda kesykvagga, ja että sama tamma oli myöhemmin varsonut valkoisesta oriista varsan, jolla oli kvaggan tavoin omituisia raitoja koivissaan. Royal Society julkaisi lordi Mortonin kirjeen julkaisussaan "Philosophical Transactions" vuonna 1821. Saman niteen osio "Erään tapauksen yksityiskohtia, miltei lordi Mortonin tapausta vastaavia, kuten ilmoitettu puheenjohtajalle kirjeessä herra Daniel Gilesiltä" ("Particulars of a Fact, nearly similar to that related by Lord Morton, communicated to the President, in a letter from Daniel Giles, Esq.") raportoi, että villinrotuisen karjun siittämissä ja mustavalkoisen emakon kantamissa porsaissa "karjun ruskea väri kovasti vallitsi" jopa kolmanteen seuraavaan pahnueeseen.
Nämä tapaukset vaikuttivat todistavan vanhan ajatuksen telegoniasta periytymisessä; Charles Darwin viittasi esimerkkiin teoksessaan "The Variation of Animals and Plants under Domestication" (1868). Ajatus telegoniasta eli aiemmin naaraan kanssa lisääntyneen uroksen vaikutuksesta naaraan myöhempiin jälkeläisiin on peräisin Aristoteleelta, ja se säilyi hyväksyttynä teoriana aina 1890-luvulle asti, jolloin Mendeliläinen periytyminen todistettiin kokein. Nykybiologia selittää lordi Mortonin tamman tapauksen alleelien dominoivuudella ja resessiivisyydellä.
Andrei Voznesenski

Andrei Andrejevitš Voznesenski (, 12. toukokuuta 1933 Moskova, Neuvostoliitto – 1. kesäkuuta 2010 Moskova, Venäjä) oli venäläinen runoilija ja arkkitehti.
Andrei Voznesenski lasketaan kuuluvan "1960-luvun lapsiin", eli intellektuelleihin uuteen aaltoon jotka toimivat Neuvostoliiton suojasään aikana. Andrei Voznesenskia pidetään nykyjään yhtenä nyky-Venäjän tärkeimmistä runoilijoista ja kuollessaan hänen muistoaan kunnioittivat niin Venäjän presidentti Dmitri Medvedev kuin pääministeri Vladimir Putinkin. Runojen lisäksi hän sanoitti myös lauluja. Hänen tunnetuin sanoituksensa on luultavasti Alla Pugatšovan tunnetuksi tekemä kappale ”Million alyh roz”, joka on laulettu suomeksi nimellä ”Miljoona ruusua”.
Suomennettu tuotanto.
Voznesenskin runoja on julkaistu suomeksi muun muassa antologiassa "Idän ja lännen runot" (suom. ja toim. Markku Lahtela ja Anselm Hollo, Weilin + Göös 1963)
Sebastian Chmara

Sebastian Chmara (s. 21. marraskuuta 1971 Bydgoszcz) on entinen puolalainen kymmenottelija.
Hän voitti seitsenottelun kultaa sekä Valencian sisäratojen EM-kilpailuissa 1998 että Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa 1999.
Kymmenottelussa hänen ennätyksensä on 8 566 pistettä vuodelta 1998 ja seitsenottelussa 6 415 pistettä samalta vuodelta. Kummatkin tulokset ovat myös Puolan ennätyksiä.
Dariusz Trafas

Dariusz Trafas (s. 16. toukokuuta 1972 Kołobrzeg) on puolalainen keihäänheittäjä.
Hän karsiutui sekä Sevillan 1999 että Edmontonin 2001 MM-kilpailuissa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli kymmenes ja Münchenin EM-kilpailuissa 2002 seitsemäs.
Trafasin ennätys on 87,17 m, jonka hän heitti Gold Coastilla 17. syyskuuta 2000. Tulos olisi ollut Puolan ennätys, mutta sitä ei hyväksytty, koska kilpailussa oli vain kaksi osanottajaa. Hänen vuonna 2002 heittämänsä 86,77 m oli Puolan ennätys vuoteen 2017 asti, jolloin Marcin Krukowski heitti 88,09 m.
Zezenia Online

Zezenia Online on Saucer Softwaren kehittämä keskiaikaan sijoittuva verkkopeli, MMORPG, joka kohdistuu pelaajille kaikilta puolin maailmaa. Peli julkaistiin vuonna 2008.
Pelaaja saa luoda oman pelihahmonsa virtuaalimaailmaan, jossa hän tutkii kehittäjien fantasiaan perustuvaa sisältöä. Peli on tavanomainen hack-and-slash moninpeli, jossa lahdataan vihollisia ja kerätään tavaroita, kuten miekkoja ja kilpiä, ympäri vapaasti tutkittavissa olevaa karttaa. 
Historia.
Pelin ensimmäinen versio julkaistiin syksyllä 2008. Aluksi peli oli hyvin yksinkertainen, sisältäen vain yhden pienen saaren parilla rakennuksellaan, sekä muutaman luolaston metsästämistä varten. Verkkotunnus "www.zezeniaonline.com" pelille rekisteröitiin samana vuonna, 14. syyskuuta.
Toukokuussa 2010 pelissä oli rekisteröityneenä noin 40 000 pelaajaa. Viralliselle sivustolle kertyi lähes 300 000 näyttökertaa. 
Hahmoluokat.
Sotilaat.
Sotilaat (Warrior) ovat ehkäpä pelin suosituin hahmoluokka. He ovat kestäviä taistelussa, mutta eivät niin hyviä taioissa ja etätaistelussa. Usein sotilaan tehtävä ryhmämetsästyksissä on hirviöiden estäminen hyökkäämästä muiden, etäältä hyökkäävien kavereiden kimppuun. Sotilaan sanotaan myös olevan pelin helpoimmin pelattava hahmoluokka, joka on hyvä vasta-alkajille.
Jousimiehet.
Jousimiehelle (Ranger) soveltuu etäisyydestä jatkuva ampuminen. He ovat kestävyydeltään heikompia kuin sotilaat, mutta voimakkaampia kuin velhot. Jousimiehet pystyvät perustaikoihin, mutteivät samalla tasolla kuin velhot. Jousimiehet joutuvat hankkimaan aseellensa soveltuvat ammukset, yleensä nuolia.
Velhot.
Velhot (Mage) ovat kovimpia taikureita ja tappavat vihollisensa helposti eri taioillansa. Heillä on käytössään aseena taikasauva ja hahmoluokista suurin määrä eri loitsuja. Vastapuolena he eivät ole kovin kestäviä, joten heidän täytyy pyrkiä, kuten jousimiesten, pysymään sopivalla etäisyydellä vihollisistaan välttääkseen vahingoittumisen.
Aliluokkajärjestelmä.
Tammikuussa 2009 julkaistu päivitys versioon 4.0.0 toi mukanaan uuden subclass-järjestelmän, joka mahdollistaa aliluokan hankkimisen yli 30-tasoisille hahmoille. Esimerkiksi Sotilas-hahmoluokkaan kuuluvat pelaajat voivat valita aliluokaksi Paladinin tai Barbaarin. 
Alueet.
Zezenia Onlinen maailmaan kuuluu viisi kaupunkia neljällä eri mantereella. Pelaaja voi itse päättää pelin edetessä kotikaupunkinsa, jonka temppeliin palautuu hahmon kuoltua.
Suurin kaupunki ja kauppakeskus on Culthan, joka on myös aloituskaupunki uusille pelaajille, jotka ovat läpäisseet "aloittelijan ohjeen" (Beginner Tutorial). Ympäristö on hyvin tavanomainen, mutta sisältää eniten tehtäviä ja tapahtumia. 
Etelästä löytyy hiekkasaari Ben Qarassih, joka on hiekkaan peittynyt aavikkosaari. Vain Premium-pelaajat voivat matkustaa saarelle laivatse. Saarelta löytyy maksaville pelaajille suunnattuja erikoisuuksia, kuten tavaraa ostava NPC sekä korkeampitasoisia vihollishirviöitä. Muita paikkoja ovat muun muassa Suomi-teemalla tehty Karkkila sekä lumikaupunki Bersund. 
Idästä löytyy myös vuoristokaupunki Caerfa.
Leknesin lentoasema

Leknesin lentoasema on Leknesissä Vestvågøyn kunnassa, Lofooteilla Pohjois-Norjassa sijaitseva lentokenttä. Lentoasemalta on Widerøen tekemiä lentoja Bodøn, Røstiin ja Svolværiin sekä Bodøn kautta Osloon.
Historia.
Leknesin lentoasema avattiin 30. kesäkuuta 1972, ja sen omistajana oli Vestvågøyn kunta. Virallisista avajaisista vastasi silloinen liikenne- ja viestintäministeri Reiulf Steen, ja paikalla oli 5 000–6 000 katsojaa. Avajaisia seuraavana päivänä Widerøe aloitti lennot lentoasemalle ja lentoasemalta Twin Otterilla. Sittemmin myös Dash 7 -lentokone on liikennöinyt Leknesiin, ja viime vuosina Widerøe on käyttänyt Dash 8 -lentokonetta lentoasemalla. Avinor otti lentoaseman haltuunsa kunnalta vuonna 1996. Avinor on harkinnut lentoaseman kiitotien laajentamista, jotta lentoasemalla voitaisiin laskeutua suurempia konetyyppejä, mutta ei ole tarkemmin tiedossa, tapahtuuko tämä ja milloin.
Marcin Urbaś

Marcin Krzysztof Urbaś (s. 17. syyskuuta 1976) on puolalainen pikajuoksija, joka on erikoistunut 200 metrille.
Vuonna 1999 hän karsiutui välierävaiheessa Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa ja sijoittui viidenneksi Sevillan MM-kilpailuissa. Hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 (alkuerät) ja Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 (välierät). Vuonna 2002 hän voitti kultaa Wienin sisäratojen EM-kilpailuissa, mutta karsiutui välierävaiheessa Münchenin EM-kilpailuissa. Hän sai kuitenkin hopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa.
Pariisin MM-kilpailuissa 2003 hän karsiutui puolivälierissä. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa, mutta karsiutui jo alkuerissä Ateenan olympialaisissa. Hän voitti pronssia Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa 2005. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän karsiutui puolivälierissä.
Hänen 200 metrin ennätyksensä on 19,98 s, jonka hän juoksi Sevillassa 25. elokuuta 1999. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on Wienissä 1. maaliskuuta 2002 juostu 20,55 s. Kummatkin ajat ovat myös Puolan ennätyksiä. 60 metriä hän on juossut aikaan 6,70 s, 100 metriä 10,30 s, 150 metriä 15,16 s ja 400 metriä 47,08 s.
Musiikki.
Urbas on toiminut myös death metal -yhtyeessä Sceptic.
Antonio Rukavina

Antonio Rukavina (; s. 26. tammikuuta 1984 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kazakstanilaista Astanaa ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Ura.
Seurajoukkue.
Rukavina siirtyi tammikuussa 2007 Partizaniin edustettuaan aiemmin viisi vuotta Bežanijania. Hän nousi Partizanissa heti tulonsa myötä joukkueen kapteeniksi. 5. tammikuuta 2008 hän siirtyi saksalaiseen Borussia Dortmundiin 2,5 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Pelattuaan vuoden Dortmundissa, hän siirtyi 2. helmikuuta 2009 loppukauden kestävällä lainasopimuksella 1860 Müncheniin. Heinäkuussa 2009 müncheniläisseura teki siirrosta pysyvän ja niin Rukavina jäi joukkueeseen. Osana kauppaa Sven Bender matkasi Dortmundiin.
Maajoukkue.
Rukavina teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2007 pelatussa vuoden 2008 EM-kilpailujen karsintaottelussa Suomea vastaan. MM-kilpailuissa 2010 hän kuului Serbian joukkueeseen mutta jäi vaihtopelaajaksi. MM-kilpailuissa 2018 hän pääsi ensimmäisen alkulohko-ottelun lopussa vaihdosta kentälle ja pelasi kolmannen alkulohko-ottelun kokonaan.
Isän kanssa maailmalla

Isän kanssa maailmalla ("The Shiralee") on australialaisen kirjailijan D’Arcy Nilandin samannimiseen romaaniin perustuva televisioon tehty kaksiosainen minisarja vuodelta 1987. Sen ohjannut George Ogilvie ja tuottanut Bruce Moir, ja romaanin muokkasi käsikirjoitukseksi Tony Morphett. Elokuvan pääosia esittävät näyttelevät Bryan Brown, Noni Hazlehurst ja Rebecca Smart. Sen ensi-ilta televisiossa oli marraskuussa 1987.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1940-luvun Australiaan. Macauley (Bryan Brown) on kiertelevä maatyöläinen joka ottaa tyttärensä Busterin (Rebecca Smart) mukaansa, sen jälkeen kun hän saa Adelaidessa humalaisen vaimonsa kiinni uskottomuudesta. He kävelevät yhdessä maatilalta toiselle etsien töitä. Hänen kaupungissa kasvanut tyttärensä ei ole tottunut maalaiselämään, ja on järkyttynyt siitä miten eläimiä siellä kohdellaan, ja kun hän yrittää eräällä maatilalla estää mullin polttomerkitsemisen hänen isänsä saa lopputilin.
Näyttelijät.
Lähde:
Makarapa

Makarapa on kypärä, jota jalkapallofanit käyttivät Etelä-Afrikassa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen lopputurnauksen aikana. Päähineet on valmistettu työmaakypäristä ja koristeltu persoonallisin lisäkkein. Kypärän keksi Alfred Baloyi, joka sai ystävältään vuonna 1979 kypärän suojaksi lähtiessään jalkapallo-otteluun. Otteluissa sattui usein väkivallantekoja. 
Isä Alfred Baloy ja hänen poikansa Lovemore ovat laajentaneet aiemman tienvarsikaupan suurimuotoisemmaksi yritystoiminnaksi, ja kypäriä syntyy 80 kypärän päivävauhdilla. Kypärässä ei ole MM-lopputurnauslogoa, koska Fifa ei ole myöntänyt lupaa sen käyttöön.
Makarapa tarkoittaa 'kuljeskelevaa työläistä' Witwatersrandin kaivoksissa Gautengissa 1970–1980-luvulla työskentelleiden kaivostyöläisten mukaan.
Régie Autonome des Transports Parisiens

Régie Autonome des Transports Parisiens ("lyhenne" RATP) on Suur-Pariisissa toimiva valtion omistama liikennelaitos, joka liikennöi Pariisin metroa, kahta RER-linjaa A ja B, raitiovaunuja, busseja sekä Montmartren funikulaaria.
RATP perustettiin 19. heinäkuuta vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyä varten. RATPin metro koostuu kaiken kaikkiaan kuudestatoista linjasta. Linjat on merkitty numeroin 1–14 nimettyjen päälinjojen lisäksi on olemassa lyhyet linjat 3bis ja 7bis, jotka lähtevät eräitä linjojen 3 ja 7 väliasemilta. Linja 7 haarautuu eteläpäässä ja 13 pohjoispäässä kahteen suuntaan.
Junien kulkuajat.
Junat kulkevat yleensä noin kello 05.00–01.00 joka päivä. Viimeinen juna saapuu pääteasemalle aina aikataulujen mukaisesti klo 01.15. Kuitenkin perjantai, lauantai, sunnuntai ja muina pyhäpäivinä liikenne jatkuu vielä tunnin pidempään, jolloin viimeinen juna saapuu pääteasemalle kello 02.15. Yleensä uudenvuodenyönä ja monien muiden juhlapäivien aikana liikenne jatkuu läpi yön.
Vastatuuleen

Vastatuuleen () oli vuonna 1978 esitetty australialainen television minisarja. Se oli historiallinen draama, joka käsitteli sekä brittien Irlannin-valloitusta että Uuden Etelä-Walesin ja Australian kehitystä. Sarjaa kuvattiin Old Sydney Townissa lähellä Sydneytä, Belgrave Heightsissä, Warrandytessä, Colacissa sekä Geelongissa. Suomessa sarja esitettiin Yleisradion TV1-kanavalla vuonna 1981.
Ohjelman tuottivat Bronwyn Binns, Ian Jones ja Hector Crawford. Sen ohjasivat George T. Miller ja Simon Wincer. Sarjaa käsikirjoittivat Bronwyn Binns, Ian Jones, Peter Kinlock, Tony Morphett, Paul Davies ja Cliff Green.
Jon English voitti Logie-palkinnon vuonna 1979 ”parhaasta uudesta kyvystä” roolistaan sarjassa Jonathan Garrettina.
Sarjan tunnusmusiikki "Six Ribbons" oli hitti Suomessakin, ja sen levyttivät suomeksi Tapio Heinonen ja Danny.
Koko sarja on saatavilla DVD:llä Australiassa, Norjassa, Suomessa ja Ruotsissa.
Bitch

Bitch on Meredith Brooksin vuonna 1997 julkaistu debyyttisingle hänen albumiltaan "Blurring the Edges". Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Brooks ja Shelly Peiken.
Kappale nousi Billboard Hot 100 -listalla sijalle kaksi ja Britannian singlelistalla sijalle kuusi. "VH1's 100 Greatest Songs of the 90s" -listalla se ylsi sijalle 79.
Brooks oli kappaleellaan ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi kategorioissa "Best Female Rock Vocal Performance" ja "Best Rock Song", ja MTV Video Music Awards'ssa kategorioissa "Best Female Video" ja "Best New Artist".
Grega Bole

Grega Bole (s. 13. elokuuta 1985 Jesenice, Jugoslavia) on slovenialainen maantiepyöräilijä, joka edustaa Shabab Al Ahli Cycling Teamia.
Bole aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa Radenska Rog -joukkueessa 2005. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Sava-talliin, jota edusti vuoden 2007 loppuun. Seuraavalla kaudella hän edusti kolmatta slovenialaisjoukkuetta Adria Mobilia. Vuoden 2009 hän aloitti sanmarinolaisessa Amica Chips - Knauff -tallissa, mutta palasi heinäkuun alussa Adria Mobiliin. Kausilla 2010–2012 hän edusti Lampre-tallia, vuonna 2013 Vacansoleil-DCM:ää, 2014 Vini Fantini - Nippoa, 2015 CCC-Sprandi-Polkowiceä, 2016 Nippo - Vini Fantinia, vuosina 2017–2020 Bahrain-Merida / Bahrain-McLarenia ja vuodesta 2022 Shabab Al Ahli Cycling Teamia. Hän voitti UCI World Tour -sarjaan kuuluvan GP Ouest-France -kilpailun 2011.
Saavutukset.
Lähde: Cycling Achives, Pro Cycling Stats
Paths of King Nikola, etapin 1 voitto
Maantieajon alle 23-v. Slovenian-mestaruus
Slovakian ympäriajo, etapin 2 voitto
Jadranska Magistrala, etapin 1 voitto
Liège–Bastogne–Liège, alle 23-v. kilpailun voitto
Giro del Friuli Venezia Giulia, etapin 1 voitto
GP Kranj, voitto
GP Nobili Rubinetterie, voitto
Vuelta Asturias, etapin 3 voitto
Tour of Hainan, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 7 voitto
Critérium du Dauphiné, 1. etapin voitto
Slovenian ympäriajo, 1. ja 2. etapin voitto
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Espanjan ympäriajo, 6. etapilla kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa 11.
Maantieajon Slovenian-mestaruus
GP Ouest-France, voitto
Roma Maxima, kolmas
Tour de L'Ain, etapin 2 voitto
Circuit des Ardennes, pistekilpailun ja etapin 3 voitto
Szlakiem Grodow Piastowskich, etapin 1 voitto
Japanin ympäriajo, pistekilpailun voitto
Etelä-Korean ympäriajo, pistekilpailun ja etapin 1 voitto
Giro dell'Appennino, toinen
Tour of Qinghai Lake, etapin 6 voitto
Coppa Agostoni, toinen
Memorial Marco Pantani, toinen
Japan Cup, kolmas
Kroatian ympäriajo, etapin 1 voitto
GP Ouest-France, neljäs
Gran Premio Costa degli Etruschi, voitto
Trofeo Laigueglia, kolmas
Etelä-Korean ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Tour of Japan, pistekilpailun sekä etappien 3 ja 7 voitto
Presidential Cycling Tour of Turkey, mäkikirikilpailun voitto
Tour of Sharjah, kokonais- ja pistekilpailun sekä etapin 3 voitto
Tour of Salalah, kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto
Aleksandar Luković

Aleksandar Luković (; s. 23. lokakuuta 1982 Kraljevo, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Belgradin Punaista tähteä ja on pelipaikaltaan joko vasen laitapuolustaja tai keskuspuolustaja.
Ura.
Seurajoukkue.
Luković aloitti uransa kotikaupunkinsa Sloga Kraljevosta. Vuonna 2002 hän siirtyi Crvena zvezdaan. Hän pelasi ensimmäisen eurocupin ottelunsa 15. elokuuta 2002 UEFA Cupissa Kairat Almatya vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle ottelun toisella puoliajalla.
Kesällä 2006 Luković siirtyi lainasopimuksella Ascoliin, mutta pelattuaan vain 10 ottelua joukkueessa hän siirtyi Udineseen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Italian pääsarjassa 27. tammikuuta 2007 Torinoa vastaan.
Lainan jälkeen kesällä 2007 Udinese teki siirrosta pysyvän.
Maajoukkue.
Luković teki ensiesiintymisensä Serbian maajoukkueessa 15. elokuuta 2005 maaottelussa Puolaa vastaan. Hän pelasi vuoden 2010 MM-kilpailujen karsinnoissa lähinnä puolustuksen keskustassa yhdessä Nemanja Vidićin kanssa, kun vasemman laitapuolustajan paikalla pelasi Aleksandar Kolarov.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1951

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1951 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 20. kausi. Kaudella 1951 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti KTP, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa viimeisessä ottelussa 14. lokakuuta, kun se voitti I-Kissat Kalle Lahden ja Mauri Vanhasen maaleilla 2–1. Viimeiseksi sijoittuneet Sudet ja I-Kissat putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1951 voitti KIF:n Åke Forsberg 16 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1951 oli keskimäärin 1 806 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 23. syyskuuta Turun Urheilupuistossa pelatussa ottelussa TPK−KTP, kun ottelua saapui seuraamaan 4 027 katsojaa.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1950 ja kaksi nousijaa kauden 1950 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja TPK ja Itälohkon voittaja Sudet nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet TuVe:n ja Kullervon.
Tulokset.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1952

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1952 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 21. kausi. Kaudella 1952 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti KTP, joka varmisti toisen mestaruutensa kolmanneksi viimeisessä ottelussa 12. lokakuuta, kun se otti ratkaisevan pisteen Aimo Sommarbergin maalilla 1–1-tasapelissä VIFK:a vastaan. Viimeiseksi sijoittuneet TPK ja TPS putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1952 voitti KTP:n Mauri Vanhanen 16 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1952 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen KuPS:in hyökkääjä Aulis Rytkösen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1952 oli yhteensä 164 043 eli keskimäärin 1 823 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 17. kesäkuuta Kotkassa pelatussa paikallisottelussa Jäntevä−KTP, kun ottelua saapui seuraamaan 4 896 katsojaa. Yleisömäärä oli sotien jälkeen toiseksi suurin Mestaruussarjassa.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1951 ja kaksi nousijaa kauden 1951 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja Pyrkivä ja Itälohkon voittaja Jäntevä nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet Sudet ja I-Kissat.
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Tilastot.
Yleisömäärät.
&lt;/small&gt;
Lammin vaakuna

Lammin vaakuna oli Lammin kunnan tunnus. Sen kukka-aihe viittaa pellavanviljelyyn ja -jalostukseen ja kolmoisvuori kumpuilevaan maastoon.
Vaakunan selitys on: ”punaisessa kentässä hopeisen kolmoisvuoren yläpuolella viisilehtinen, hopeinen, kultaemiöinen pellavankukka.” Vaakunan on suunnitellut Taimi Nyberg, ja Lammin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 30. marraskuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. helmikuuta 1958.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Lammin kunta yhdessä Hauhon, Kalvolan, Rengon ja Tuuloksen kanssa liittyivät osaksi Hämeenlinnan kaupunkia.
Pilvikallion vauhtikisat

Pilvikallion vauhtikisat (alkuperäiseltä nimeltä "Flåklypa Grand Prix") on norjalainen vuonna 1975 valmistunut nukkeanimaatioelokuva. Sen on ohjannut Ivo Caprino. "Pilvikallion vauhtikisat" on kaikkien aikojen katsotuin norjalainen elokuva.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi pitää elokuvan nukkeanimaatiota taitavana ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Svolværin lentoasema

Svolværin lentoasema on Svolværissa Pohjois-Norjassa sijaitseva lentoasema. Svolværin lentoasemalta on Widerøen tekemiä lentoja joihinkin Nordlandin läänin kuntiin ja kaupunkeihin, kuten Bodøön.
Antwerpenin taideakatemia

Antwerpenin taideakatemia () on David Teniers nuoremman vuonna 1663 Filip IV:n pyynnöstä perustama taideakatemia. Teniers oli Pyhän Luukkaan killan mestari.
Antwerpenin taideakatemia kehittyi 1800-luvulla kansainvälisesti tunnustetuksi taideakatemiaksi, joka houkutteli nuoria taiteilijoita myös ulkomailta, muun muassa Irlannista, Saksasta, Hollannista ja Puolasta. Myös suomalainen kultakauden maalari Albert Edelfelt opiskeli Antwerpenissä historiamaalausta.
Taideakatemian huomattava taidekokoelma oli näytteillä omassa galleriassatilassaan. Vuoteen 1890 mennessä galleriasta kehittyi Kuninkaallinen taidemuseo (Koninklijk Museum voor Schone Kunsten), ja se siirtyi uusiin tiloihin.
Vuonna 1995 Antwerpenin taideakatemia yhdistettiin osaksi suurempaa kokonaisuutta, Antwerpenin yliopistoa ("Hogeschool Antwerpen"). Nykyisin taideakatemiassa on kolme erillistä koulutusohjelmaa, kuvataiteet ja design, konservointi ja vuoden kestävät opettajan opinnot. Koulun 540 opiskelijasta 230 on ulkomaalaisia.
Elektroninen rock

Elektroninen rock, usein kutsuttu myös nimillä Synthrock, Digitaalinen rock ja ERM ("Electronic Rock Music") on yhdistelmä elektronista musiikkia ja perinteistä rock-musiikkia. Tämän suhteellisen nuoren musiikkilajin syntyminen alkoi 1960-luvulla. 
Yksiä tunnetuimpia elektronisia rockyhtyeitä ovat muun muassa australialainen Pendulum, israelilainen Infected Mushroom, brittiläiset The Prodigy, Depeche Mode, Modestep ja Hadouken! sekä yhdysvaltalaiset Imagine Dragons, Phuture Doom, Celldweller ja Linkin Parkin uusin tuotanto.
Skutvik

Skutvik (tai Skutvika) on Hamarøyn kunnassa, Pohjois-Norjassa sijaitseva kylä. Autolauttayhteys mantereelta Svolværiin Austvågøyn saarelle Lofooteille kulkee Skutvikin kautta.
Olen suomalainen (kappale)

Olen suomalainen on iskelmälaulaja Kari Tapion esittämä musiikkikappale, joka julkaistiin hänen samannimisellä albumillaan vuonna 1983. Kappale on Raul Reimanin sanoittama suomalainen versio italiankielisestä kappaleesta ”L'italiano”, jonka alkuperäinen esittäjä on Salvatore ”Toto” Cutugno.
Charles Howard

Charles Howard, Nottinghamin 1. jaarli (s. 1536, k. 14. joulukuuta 1624) oli englantilainen valtiomies, poliitikko, diplomaatti ja Englannin merivoimien amiraali Elisabet I:n ja Jaakko I:n hallituskaudella. Hän oli kuningatar Elisabet I:n serkku.
Howard oli vuodesta 1563 vuoteen 1572 parlamentin jäsen Surreystä.
Vuonna 1588 Englanti voitti Charles Howardin, John Hawkinsin ja Francis Draken johdolla Espanjan Voittamattoman armadan. Howard johti myöhemmin vuonna 1596 laivaston sotaretkeä Espanjan Cádiziin yhdessä Robert Devereux'n kanssa.
Howard oli naimisissa kahdesti, ensin vuodet 1563–1603 Henry Careyn tyttären Katharinen kanssa ja tämän kuoltua 1603 Morayn jaarlin tyttären Margaretin kanssa. Nottinghamin jaarlina häntä seurasi hänen poikansa Charles hänen ensimmäisestä avioliitostaan.
Rhythmeen

Rhythmeen on hard rock/blues rock yhtye ZZ Topin vuonna 1996 julkaisema kahdestoista studioalbumi.
Basisti Dusty Hill laulaa päävokaalit kappaleessa "Loaded".
"She's Just Killing Me" on kuultavissa Quentin Tarantinon vuonna 1996 käsikirjoittamassa elokuvassa Hämärästä aamunkoittoon. Saman elokuvan soundtrackilla on myös toinen ZZ Top kappale, "Mexican Blackbird".
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1960

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1960 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 29. kausi. Kaudella 1960 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Joukkuemäärää lisättiin kaudelle 1960 kahdella, kun Palloliitto oli päättänyt siirtyä 12 joukkueen sarjaan vuonna 1959.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Haka, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa jo viisi ottelua ennen sarjan päätöstä 9. syyskuuta, kun muilla joukkueilla ei ollut enää mahdollisuutta tavoittaa Hakan sarjajohtoa. Haka oli sarjassa ylivoimainen, kun se menetti kauden aikana vain kolme pistettä. Suomen mestaruuden lisäksi Haka voitti kaudella 1960 Suomen Cupin ja siitä tuli ensimmäinen joukkue, joka voitti tuplamestaruuden. Viimeisiksi sijoittuneet RU-38, TKT ja IF Drott putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1960 voitti TPS:n Matti Sundelin 30 maalilla. Maalimäärä on Mestaruussarjan ja pääsarjahistorian yhden kauden ennätys. Sundelin teki kaudella 1960 myös yhden ottelun maaliennätyksen, kun hän iski 9. lokakuuta IF Drottia vastaan seitsemän maalia. Palloliitto valitsi vuoden 1960 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Hakan hyökkääjä Juhani Peltosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1960 oli yhteensä 262 946 henkeä eli keskimäärin 1 992 katsojaa ottelua kohti. Kokonaisyleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 12. kesäkuuta Turussa Kupittaan jalkapallostadionilla pelatussa ottelussa TPS–Haka, kun ottelua saapui seuraamaan 8 322 katsojaa. Yleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ottelukohtainen yleisöennätys.
HIFK hävisi kaudella 1960–61 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa ruotsalaiselle IFK Malmölle yhteismaalein 2–5.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1959 ja kolme nousijaa kauden 1959 Suomensarjasta. Suomensarjan Etelälohkon voittaja KIF, Länsilohkon voittaja TKT ja Pohjoislohkon voittaja IF Drott nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneen GBK:n.
Sarjataulukko.
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Euroopan Cup.
Karsintakierros
"IFK Malmö voitti yhteismaalein 5–2."
İbrahim Kaş

İbrahim Kaş (s. 20. syyskuuta 1986 Karabük, Turkki) on turkkilainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Bursasporia. Hän kykenee pelaamaan sekä keskuspuolustajana että oikeana laitapuolustajana.
Kaş teki ammattilaisdebyyttinsä Beşiktaşissa toukokuussa 2005 ja nousi joukkueen avauskokoonpanon pelaajaksi kauden 2007–2008 aikana käytyään sitä ennen lainalla alemman sarjatason Kocaelisporissa. Kesällä 2008 hän siirtyi vapaalla siirrolla Getafeen.
Kaş on pelannut myös Turkin maajoukkueessa. Hän debytoi joukkueessa 17. marraskuuta 2007 vuoden 2008 EM-kilpailuiden karsintaottelussa Norjaa vastaan, mutta ei mahtunut lopputurnaukseen valittuun joukkueeseen. Hän oli mukana myös vuoden 2010 MM-kilpailuiden karsinnoissa.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1961

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1961 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 30. kausi. Kaudella 1961 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti HIFK, joka varmisti seitsemännen mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella 1. lokakuuta, kun muilla joukkueilla ei ollut enää mahdollisuutta tavoittaa HIFK:n sarjajohtoa. Viimeisiksi sijoittuneet VIFK, P-Pojat ja TuTo putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1961 voitti HPS:n Kai Pahlman 20 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1961 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Reippaan Olli Heinosen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1961 oli yhteensä 347 059 henkeä eli keskimäärin 2 629 katsojaa ottelua kohti. Yleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 22. toukokuuta Turussa Kupittaan jalkapallostadionilla pelatussa ottelussa TPS–HIFK, kun ottelua saapui seuraamaan 7 864 katsojaa. Mestaruussarjan otteluita televisioitiin ensimmäistä kertaa, kun Yleisradio lähetti kahdesta kauden 1961 ottelusta toisen puoliajan jälkilähetyksenä Suomen Televisiossa.
Haka arvottiin kaudella 1961–62 suoraan Euroopan Cupin ensimmäiselle kierrokselle, jossa se hävisi otteluparinsa belgialaiselle Standard Liègelle yhteismaalein 1–7.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1960 ja kolme nousijaa kauden 1960 Suomensarjasta. Suomensarjan Etelälohkon voittaja TuTo, Itälohkon voittaja Reipas ja Pohjoislohkon voittaja TaPa nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet RU-38:n, TKT:n ja IF Drottin.
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Euroopan Cup.
Karsintakierros
"Haka arvottiin suoraan ensimmäiselle kierrokselle."
1. kierros
"Standard Liège voitti yhteismaalein 7–1."