tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ines Uusmann

Ines Uusmann (s. 1948) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1990–1998 ja toiminut Ruotsin liikenne- ja viestintäministerinä 1994–1998.
Uusmann muistetaan "Svenska Dagbladetin" haastattelussa vuonna 1996 lausumastaan kommentista, joka mukaan internet on ohimenevä ilmiö ("internet är en fluga"). Hän on myöhemmin tarkentanut tarkoittaneensa tietynlaista päämäärätöntä selailua ("det planlösa surfandet").
Angourie Rice

Angourie Isabel Teresa Rice (s. 1. tammikuuta 2001 Sydney) on australialainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä ja tuli tunnetuksi rooleistaan elokuvissa "These Final Hours" (2013) ja "The Nice Guys" (2016). Sitemmin hän on näytellyt muun muassa Betty Brantia Marvel Cinematic Universen elokuvissa ' (2017), ' (2019) ja "" (2021) sekä päärooleja elokuvissa "Ladies in Black" (2018) ja "Mean Girls" (2024). Roolistaan "Ladies in Blackissä" hänet palkittiin parhaan naispääosan AACTA-palkinnolla.
Rice on myös näytellyt elokuvassa "The Beguiled" (2017) sekä televisiosarjoissa "Black Mirror" (2017), "Mare of Easttown" (2021) ja "The Last Thing He Told Me" (2023).
Ingegerd Wärnersson

Ingegerd Wärnersson (s. 1947) on ruotsalainen opettaja, rehtori ja sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1988–1991 ja 1994–2002 sekä toiminut kouluministerinä Göran Perssonin hallituksessa 1998–2002. Vuosina 2002–2008 hän oli Blekingen läänin maaherra.
Annika Åhnberg

Annika Åhnberg (o.s. Brandt; 1949 – 18. kesäkuuta 2025) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1988–1994 ja toimi Ruotsin maatalousministerinä Göran Perssonin hallituksessa 1996–1998. Vuosina 2001–2005 hän oli Ruotsin Pelastakaa Lapset -järjestön puheenjohtaja.
Åhnberg kuoli aivokasvaimen aiheuttamiin komplikaatioihin 75-vuotiaana kesäkuussa 2025.
Pauliina Lindholm

Pauliina Lindholm (s. 1962) on suomalainen kirjailija ja graafikko.
Lindholm voitti teoksella "Komendantti" Otavan järjestämän Suomi 2017 -romaanikilpailun, johon haettiin Suomen historiaan liittyviä käsikirjoituksia kirjoittajilta, joiden teoksia ei ollut aiemmin julkaistu. Otava julkaisi Augustin Ehrensvärdiä käsittelevän "Komendantin" vuonna 2017. Lindholm oli ennen kilpailun voittamista harrastanut kirjoittamista joidenkin vuosien ajan.
Miia Niittynen

Miia Niittynen (s. 17. lokakuuta 1990) on suomalainen suunnistaja. 
Niittynen edustaa joensuulaista Kalevan Rastia.
MM-kilpailuissa Sveitsissä 2023 Niittynen oli pitkällä matkalla 19. ja oli mukana Suomen neljänneksi tulleessa viestijoukkueessa. Vuoden 2022 EM-kilpailuissa Virossa hän oli pitkällä matkalla 18. ja keskimatkalla 11. Vuoden 2024 EM-kilpailussa Unkarissa hän sijoittui keskimatkalla sijalle 14 ja pitkällä matkalla sijalle 10 ja oli mukana Suomen viidenneksi tulleessa viestijoukkueessa.
Niittynen jakoi keskimatkan Suomen mestaruuden Veera Klemettisen kanssa vuonna 2023. 
Vuoden 2024 Venlojen viestissä Niittynen suunnisti ankkuriosuuden Kalevan Rastin kilpailussa toiseksi sijoittuneessa joukkueessa. Vuoden 2023 Venlojen viestissä Niittynen ankkuroi Kalevan Rastin joukkueen kolmanneksi.
Pokharan kansainvälinen lentoasema

Pokharan kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema Pokharassa Nepalissa. Lentoasema aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2023. Se korvaa vanhan Pokharan lentoaseman, joka sijaitsee uudesta noin kolme kilometriä itään.
Historia.
Uuden lentoaseman rakentamisesta Pokharaan keskusteltiin pitkään, sillä vanha lentoasema on hyvin pieni ja kiitotie on lyhyt, eikä sinne voi laskeutua isommilla koneilla. Uutta lentoasemaa ehdotettiin jo 1970-luvulla. Neuvotteluita käytiin useiden eri maiden tahojen kanssa. Projekti oli välillä jumissa, mutta vuonna 2013 Nepalin ilmailuvirasto teki sopimuksen kiinalaisen China CAMC Engineeringin kanssa rakennustöiden aloittamisesta. Lentoaseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 2016. Rakennustöihin lainoja antoivatkin nimenomaan pääosin Kiina ja pienimuotoisemmin esimerkiksi Aasian kehityspankki.
Lentoaseman oli alun perin tarkoitus valmistua vuonna 2021, mutta avajaiset viivästyivät useaan kertaan koronaviruspandemian ja muiden ongelmien takia. Yhdessä kohtaa lentoaseman avajaisia suunniteltiin samaksi päiväksi kuin Siddharthanagarin Gautam Buddhan kansainvälisen lentoaseman. Lentoasema avattiin viimein 1. tammikuuta 2023. Ensimmäinen lento oli Buddha Airin lento 609, joka kuljetti Nepalin pääministerin ja muuta edustustoa. Lentoaseman kehitystä jatkettiin heti avajaisten jälkeen, sillä sieltä puuttui esimerkiksi polttoainevarasto. Myöskään mittarilentämistä asemalle ei oltu vielä saatu sertifioitua käyttöön, mikä oli yksi Yeti Airlinesin lennon 691 onnettomuuden osasyistä.
"The New York Timesin" tutkinnassa lentoasemalta löytyi lukuisia puutteita. Kiinan antamien lainojen takaisinmaksu voi myös muodostua ongelmaksi Nepalille. Tämä on ollut ongelma useissa Kiinan Vyö ja tie -ohjelman rakennushankkeissa ympäri maailman.
Lentoasema.
Lentoaseman kiitotie on 2 500 metriä pitkä, 45 metriä leveä ja betonipäällysteinen. Siltä voi operoida suurimmillaan Airbus A320/Boeing 737 -kokoluokan kapearunkokoneella. Suurempien koneiden operoinnin estää ympäröivä vuoristoinen maasto. Asematasolla voi olla parkkeerattuna kolme kapearunkokonetta, joista kahdelle johtaa matkustajasilta terminaalista. Näiden lisäksi kentälle mahtuu pienempiä koneita.
SOKO Wismar

SOKO Wismar on saksalainen rikossarja. Sitä on esitetty ZDF:llä vuodesta 2004 alkaen. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Wismariin. SOKO Wismar on osa ZDF:n ja ORF:n SOKO-sarjaa, jossa seurataan poliisin erikoisryhmien työskentelyä saksalaisissa ja itävaltalaisissa kaupungeissa.
SOKO Wismarissa poliisin erikoisryhmä selvittää rikoksia pienessä Wismarin hansakaupungissa Itämeren rannalla. Noin kymmenhenkisessä ryhmässä työskentelee myös vuorollaan yksi ulkomaanvaihdossa oleva poliisi. Näistä pisimpään mukana oli Kemistä lähtöisin oleva nuorempi konstaapeli Leena Virtanen (Li Hagman), joka työskenteli Wismarissa kausina 1-12. Muut ulkomaalaispoliisit ovat tulleet Alankomaista, Tanskasta ja Latviasta.
Ann-Christin Nykvist

Ann-Christin Nykvist (s. 1948) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Ruotsin maatalousministerinä vuosina 2002–2006.
Le Mans Hypercar

Le Mans Hypercar (LMH) on eräänlainen urheilullinen prototyyppikilpa-auto, joka kilpailee LMDh:n rinnalla FIA World Endurance Championship -sarjan Hypercar-luokassa. Vuodesta 2023 lähtien se kilpailee myös IMSA SportsCar Championship -sarjassa Grand Touring Prototype (GTP) -luokassa.
Automobile Club de l'Ouest (ACO) ja Fédération Internationale de l'Automobile (FIA) loivat yhdessä Le Mans Hypercar -säännöt Le Mans Prototype 1:n (LMP1) seuraajaksi kaudesta 2021 alkaen.
Taustaa.
Sen jälkeen kun Audi ja Porsche vetäytyivät FIA World Endurance Championship -sarjasta Volkswagenin päästöhuijausskandaalin vuoksi, minkä seurauksena osallistuvien valmistajien määrä väheni vain Toyotaan, ja LMP1:n hybridi-alaluokan kustannukset kasvoivat eksponentiaalisesti. ACO aloitti keskustelusarjan, jonka tarkoituksena oli vähentää kilpailun kustannuksia seuraavan sukupolven LMP1-säännöissä.
Kesäkuussa 2018 FIA ilmoitti ensimmäisen kerran uuden prototyyppiluokan "hyperauton" luomisesta, joka olisi kaupallisesti houkuttelevampi valmistajille ja jolla olisi rajoitettu budjetti.
Aston Martin ilmoitti 19. helmikuuta 2020, että he lykkäävät Le Mans Hypercar -projektiaan, koska ACO-IMSA:n yhteisten Le Mans Daytona h (LMDh) -sääntöjen julkistaminen sai yrityksen harkitsemaan uudelleen hankesuunnitelmiaan. FIA ilmoitti 11. toukokuuta 2020 hyväksyneensä LMH:n teknisiin määräyksiin ehdotetut muutokset, joiden mukaan enimmäistehoa laskettaisiin 585 kW:sta (784 hv) 500 kW:iin (670 hv) ja autojen vähimmäispainoa vähennettäisiin 1 100 kg (2 400 lb) - 1 030 kg (2 270 lb).
Vuonna 2021, vain muutama päivä sen jälkeen, kun Peugeot esitteli 9X8 autonsa, IMSA ja ACO ilmoittivat yhdistävänsä urheiluprototyyppinsä sääntösarjansa yhteen luokkaan. Tämä yhtenäinen prototyyppiluokka on nimetty eri tavalla FIA World Endurance Championship- ja IMSA SportsCar Championship -sarjassa (Hypercar ja Grand Touring Prototype (GTP), vastaavasti). Tämän lähentymisen ansiosta Le Mans Hypercar -autot voivat kilpailla IMSA SportsCar Championship -sarjassa yhdessä LMDh-autojen kanssa vuodesta 2023 alkaen.
Ulrica Messing

Ulrica Messing (s. 31. tammikuuta 1968) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1991–1997 ja toiminut Ruotsin apulaistyömarkkinaministerinä 1996–1998, kotouttamis- ja nuorisoministerinä 1998–2000, aluekehitys- ja matkailuministerinä 2000–2006 sekä liikenne- ja viestintäministerinä 2002–2006. Vuodesta 2021 Messing on ollut Blekingen läänin maaherra.
Marita Ulvskog

Marita Ulvskog (s. 4. syyskuuta 1951 Luulaja) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 1998–2009, Ruotsin siviiliministeri 1994–1996, kulttuuriministeri 1996–2004 ja Euroopan parlamentin jäsen 2009–2019. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli toimittajana ja oli vuosina 1990–1994 "Dala-Demokratenin" päätoimittaja.
Lena Sommestad

Lena Sommestad (s. 1957) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitiko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 2012–2014 ja toiminut Ruotsin ympäristöministerinä Göran Perssonin hallituksessa 2002–2006. Vuosina 2014–2020 hän oli Hallandin läänin maaherra. Sommestad on toiminut myös taloushistorian professorina Uppsalan yliopistossa.
Paula Green

Paula Green MNZM (s. 1955) on uusiseelantilainen runoilija ja lastenkirjailija.
Elämä ja ura.
Green sai filosofian tohtorin oppiarvon italian kielessä Aucklandin yliopistosta. Hänen ensimmäisenä runokokoelmanaan ilmestyi vuonna 1997 "Cookhouse". Osa Greenin runoista on lapsille suunnattuja, minkä lisäksi hän on julkaissut lapsille suunnattua proosaa. Green on myös toimittanut lukuisia antologioita. Vuonna 2005 hänestä tehtiin Aucklandin yliopiston kirjallisuusfellow. Greenin ensimmäinen lapsille suunnattu teos oli "Flamingo Bendalingo: Poems from the Zoo" (2006), jonka kirjoittamiseen pääsi osallistumaan myös viisikymmentä lasta.
Green on toiminut tuomarina muun muassa Ockham New Zealand Book Awardsissa ja vuonna 2014 ensimmäisessä Sarah Broom Poetry Prizen jakotilaisuudessa. Vuonna 2017 hänelle myönnettiin Pääministerin palkinto kirjallisista saavutuksista ja Uuden-Seelannin ansioritarikunnan jäsenyys. Green on muiden toimiensa ohella ylläpitänyt kahta suosittua runousaiheista blogia, joista NZ Poetry Box on suunnattu lapsille ja NZ Poetry Shelf aikuisille.
Yksityiselämä.
Greenin elämänkumppani on kuvataiteilija Michael Hight. Green on toipunut rintasyövästä.
Anna Maria Corazza Bildt

Anna Maria Corazza Bildt (s. 10. maaliskuuta 1963 Rooma, Italia) on ruotsalainen entinen maltillisen kokoomuksen ja nykyinen liberaalien poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2009–2019. Häntä ei valittu maltillisen kokoomuksen ehdokkaaksi vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa. Vuoden 2024 vaaleissa hän on liberaalien ehdokas. Corazza Bildt on työskennellyt myös virkamiehenä muun muassa Italian ulkoministeriössä, OECD:ssa ja YK:ssa.
Anna Maria Corazza Bildt on ollut vuodesta 1998 naimisissa Carl Bildtin kanssa.
Malin Björk

Malin Björk (s. 22. toukokuuta 1972 Göteborg) on ruotsalainen vasemmistopuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2014–2024 meppinä Euroopan parlamentissa, jossa hän kuului GUE/NGL-ryhmään. Björk on feministi, jolle tärkeitä ovat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet.
Kristillisten koulujen ja päiväkotien liitto

Kristillisten koulujen ja päiväkotien liitto on suomalainen kristillisten koulujen ja päiväkotien yhteistyöjärjestö, jonka pyrkimyksenä on kristillisten koulujen ja päiväkotien toimintaedellytysten edistäminen. Liiton tehtäviin kuuluvat perustamisneuvonta, kehittämishankkeet, koulutusten järjestäminen sekä koulujen ja päiväkotien asemasta neuvotteleminen. Liiton pyrkimyksenä on, että Suomessa toimii kattava kristilliseen maailmankatsomukseen perustuva päiväkotien, peruskoulujen ja oppilaitosten verkosto. Liiton puheenjohtajana toimii Jukka Sipilä.
Jäsenet.
Koulut.
Liiton jäseniä ovat seuraavat koulut:
Luterilainen Siilas-seurakunta

Luterilainen Siilas-seurakunta on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan seurakunta Kotkassa. Seurakunta perustettiin vuonna 2019. Seurakunnan taustalla oli Lähetyshiippakunnan vuodesta 2013 Kotkassa aloittama toiminta. Seurakunnan järjestäytyminen tapahtui 31. maaliskuuta 2019. Messujen lisäksi seurakunta järjestää raamattupiirejä ja raamattuluentoja.
Kristina Winberg

Kristina Winberg (s. 27. toukokuuta 1965) on ruotsalainen ruotsidemokraattien poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2014–2019.
Winberg oli ruotsidemokraattien ehdokkaana myös vuoden 2019 vaaleissa, mutta puolue perui hänen ehdokkuutensa vain viikkoa ennen vaalipäivää. Syyksi ilmoitettiin epälojaalisuus ja huono käytös puoluetta kohtaan. Mediaan oli hieman aiemmin vuotanut Winbergin puolitoista vuotta aiemmin nauhoittama keskustelu, jolla hänen kanssaan keskusteleva nainen kertoi puolueen kärkiehdokkaan Peter Lundgrenin kourineen häntä hotellihuoneessa puoluetapahtuman yhteydessä. Winberg kielsi antaneensa nauhoitetta medialle ja kertoi sen kadonneen edellisenä vuonna varastetun kännykän mukana.
Ryöstöelokuva

 
Ryöstöelokuva on rikoselokuvan alalaji, joka keskittyy merkittävän ryöstön suunnitteluun, toteutukseen ja jälkiseurauksiin.
Trident Studios

Trident Studios oli Lontoon Sohossa sijainnut äänitysstudio, joka avattiin vuonna 1968. Studiossa levyttivät muun muassa The Beatles, David Bowie, Elton John, Queen, Genesis, Black Sabbath ja Marc Bolan. 
Ensimmäinen Trident-studiossa äänitetty menestyskappale oli maaliskuussa 1968 nauhoitettu Manfred Mann -yhtyeen ”My Name Is Jack”. Trident oli Britannian ensimmäinen studio, jossa oli 8-raitanauhuri, minkä vuoksi Beatles äänitti siellä samana vuonna singlensä ”Hey Jude”. Myös moni David Bowien albumi nauhoitettiin Tridentissä, muun muassa "The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars".
Musiikin äänittäminen studiossa päättyi 1980-luvun puolivälissä.
Nepal paralympialaisissa

Nepal on osallistunut vuodesta 2004 lähtien kesäparalympialaisiin. Mitalisijoja maa ei ole vielä saavuttanut. Talviparalympialaisissa ei ole ollut yhtään urheilijaa Nepalista. 
Nepalin ensimmäinen urheilija kesäparalympialaisissa oli Nirmala Gyawali, joka osallistui naisten F12-luokassa kuulantyöntöön.
LMDh

LMDh (Le Mans Daytona h) on urheilullinen prototyyppikilpa-auto, joka kilpailee Le Mans Hypercar -kilpailijoiden kanssa IMSA SportsCar Championshipin Grand Touring Prototype (GTP) -luokassa vuodesta 2023. Se kilpailee myös FIA World Endurance Championshipin Hypercar-luokassa.
Kansainvälinen moottoriurheiluliitto (IMSA) ja Automobile Club de l'Ouest (ACO) loivat LMDh-säännöt yhdessä. Autot toimivat Daytona Prototype International (DPi) -luokan seuraajina hyödyntäen säännöksiä, joista oli tarkoitus tulla seuraavan sukupolven Daytona Prototype International -sääntö, joka on lähentynyt Le Mans Hypercar -sääntöihin.
FIA:n maailman moottoriurheiluneuvosto oli sallinut LMDh-autojen osallistua vuoden 2022 WEC-kauteen kisakohtaisesti, "varmistaakseen saumattoman käyttöönoton" vuonna 2023, mutta yksikään LMDh-auto ei osallistunut kilpailuihin kaudella 2022, ja he itse asiassa aloittaisivat kilpailun kaudella 2023.
Yksityistallin kertomuksen mukaan LMDh auto (Porsche LMDh) maksaa noin 2,5 miljoonaa euroa, jonka päälle tulevat käyttökustannukset ovat noin 6-8 miljoonaa euroa vuodessa. Vuonna 2021 ennakkoarvio yhden auton hinnasta oli 1,5 miljoonaa dollaria, josta hybridijärjestelmä olisi 300 tuhatta euroa ja runko 345 tuhatta euroa.
Joan Steitz

Joan Steitz (os. Argertsinger, s. 26. tammikuuta 1941 Minneapolis) on Yalen yliopiston professori molekylaarisessa biofysiikassa ja biokemiassa. Hän on tunnettu uraauurtavasta työstä RNA-tutkimuksessa. Hän on saanut muun muassa Lasker–Koshlandin palkinnon ja Wolfin palkinnon RNA-tutkimuksesta.
Tes Schouten

 
Tes Schouten (s. 31. joulukuuta 2000) on alankomaalainen uimari. Hän on 200 metrin rintauinnin maailmanmestari ja olympiamitalisti vuodelta 2024.
Schouten saavutti nuorten Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä vuonna 2015 ja 100 metrin rintauinnissa vuonna 2017. Hän osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Glasgow'n pitkän radan EM-kilpailuissa 2018 ja sijoittui 4 × 100 metrin sekauintiviestissä viidenneksi mutta ei vielä päässyt henkilökohtaisilla matkoilla alkueristä jatkoon. Gwangjun pitkän radan MM-kilpailuissa 2019 hän ylsi 50 metrin rintauinnissa välieriin. Vuonna 2021 hän sijoittui Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa sekauintiviestissä viidenneksi ja pääsi 100 metrin rintauinnissa välieriin saakka. Tokion olympialaisissa tuloksena oli sekauintiviestin alkuerien kymmenes sija ja 100 metrin rintauinnin alkuerien 25. sija. Myöskään vuoden lopulla Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa Schouten ei päässyt alkueristä jatkoon yhdelläkään matkalla.
Schouten sijoittui Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 sekauintiviestissä viidenneksi sekä ui välierissä sadan ja 200 metrin rintauinnissa. Vajaat kaksi kuukautta myöhemmin Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti sekauintiviestissä pronssia, sijoittui 100 metrin rintauinnin loppukilpailussa seitsemänneksi ja jäi niukasti 200 metrin loppukilpailun ulkopuolelle välierien yhdeksännellä sijallaan. Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja pronssia 200 metrillä sekä sijoittui neljänneksi pidemmässä ja viidenneksi lyhyemmässä sekauintiviestissä. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia 200 metrin rintauinnissa sekä sijoittui seitsemänneksi sekauintiviestissä ja kymmenenneksi 100 metrin rintauinnin välierissä. Joulukuussa 2023 Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa Schouten voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa ja saavutti pronssia 100 metrillä sekä sijoittui neljänneksi 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa ja saavutti hopeaa 100 metrillä sekä sijoittui viidenneksi 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti 200 metrin rintauinnissa pronssia ajalla 2.21,05. Naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä hän sijoittui viidenneksi ja oli 100 metrin rintauinnin välierissä kymmenes.
Paula Roomalainen

Pyhä Paula Roomalainen (347 Rooma – 26. tammikuuta 404 Betlehem) oli kristillinen askeetikko, joka julistettiin kuoltuaan pyhimykseksi. Hän kuului aavikkoäideiksi kutsuttuun naispuolisten askeetikkojen joukkoon.
Paula Roomalainen syntyi vaikutusvaltaiseen roomalaiseen sukuun ja meni 16-vuotiaana naimisiin patriisi Toxotiuksen kanssa. Avioliitosta syntyivät tyttäret Blesilla (pyhimys, k. 384), Eustochium (pyhimys), Paulina (senaattori Pammachiuksen vaimo, k. 395) ja Rufina (k. 386) sekä poika Toxotius. Paula Roomalainen jäi leskeksi vuonna 379. Hän tapasi vuonna 382 Hieronymuksen, joka oli tullut Roomaan Epifanioksen ja Antiokian Paulinos II:n kanssa. Paula Roomalainen kiinnostui miesten kertomuksista erakkoelämästä Egyptissä ja Palestiinassa. Syyskuussa 385 hän lähti tyttärensä Eustochiumin kanssa kohti Lähi-itää. Äiti ja tytär opiskelivat heprean kielen päätettyään omistautua uskonnolliselle elämälle. Hieronymus liittyi naisten seuraan Antiokiassa. Paula Roomalainen vieraili Lähi-idän pyhiinvaelluskohteissa, kävi sitten Egyptissä ja asettui Hieronymuksen tavoin Betlehemiin.
Paula Roomalainen piti esikuvanaan Marcella Roomalaista. Hän perusti Hieronymuksen kanssa kaksi luostaria – yhden miehille ja toisen naisille. Paula Roomalainen joutui Origeneen kannattajien taholta vihanpidon kohteeksi, mikä johtui hänen ystävyydestään näiden vihollisenaan pitämän Hieronymuksen kanssa. Lastensa Paulinan ja Toxotiuksen kuoltua Paula Roomalainen kärsi heikosta terveydestä, kunnes kuoli tammikuussa 404. Vuoden kuluttua kuolemastaan hänet julistettiin pyhimykseksi. Häntä alettiin pitää leskien suojelupyhimyksenä. Pääasiallinen alkuperäislähde tiedoille Paula Roomalaisen elämästä on hänen kirjeenvaihtonsa Hieronymuksen kanssa.
Paula Roomalaisen poika Toxotius otti kasteen vuonna 385 ja meni vuonna 389 naimisiin pakanapappi Albinuksen tyttären Laetan kanssa. Tästä avioliitosta syntyi Paula Nuorempi, joka vuonna 404 suuntasi Eustochiumin luo Lähi-itään.
Samantha Riley

Samantha Linette "Sam" Riley (s. 13. marraskuuta 1972 Brisbane) on australialainen uimari. Hän on kolminkertainen olympiamitalisti ja viisinkertainen maailmanmestari 1990-luvulta. Hän on menestynyt parhaiten rintauimarina.
Riley kilpaili kaksissa olympialaisissa. Barcelonassa 1992 hän saavutti pronssia 100 metrin rintauinnissa sekä sijoittui viidenneksi 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja 12:nneksi 200 metrin rintauinnissa. Atlantassa 1996 hän saavutti hopeaa sekauintiviestissä ja pronssia 100 metrin rintauinnissa sekä sijoittui neljänneksi 200 metrin rintauinnissa.
Riley voitti pitkän radan MM-kilpailuissa kultaa sadan ja 200 metrin rintauinnissa Roomassa 1994. Hän voitti lyhyen radan MM-kilpailuissa kolme kultaa, joista yhden viestissä, Rio de Janeirossa 1995.
Koko Kiinan naisliitto

Koko Kiinan naisliitto () on Kiinan kansantasavallassa toimiva naisjärjestö. Virallisesti järjestö on itsenäinen, mutta käytännössä se on kommunistisen puolueen alainen naisjärjestö.
Historia.
Naisliitto perustettiin 3. huhtikuuta 1949 edistämään naisten oikeuksia ja tasa-arvoa. Järjestön alkuperäinen nimi oli koko Kiinan demokraattinen naisliitto (), mutta nimi vaihdettiin nykyiseen muotoonsa järjestön kolmannessa yleiskokouksessa vuonna 1957.
Naisliiton kasvaessa sen oli yhä vaikeampi järjestää toimintaa ympäri maata, minkä vuoksi toiminnan ulottaminen kaikkialle perinteisiä kanavia pitkin. Tämän vuoksi ympäri maata perustettiin kilpailevia yhdistyksiä. 1990-luvulla Kiinassa toimi 6386 erilaista naisten asioita tarkoitettua järjestöä. Osa näistä liittyi naisliiton alaisuuteen saadakseen laillisen statuksen toiminnalleen. Vuonna 1994 liitolla oli yli 68 000 haaraosastoa ympäri Kiinaa. 
Toiminta.
Kommunistinen puolue on hyödyntänyt naisliittoa kannustaakseen kiinalaisia naisia hankkimaan enemmän lapsia. Vuonna 2023 Xi Jinping piti naisliitolle puheen, jossa hän kehotti liittoa "luomaan oikeaa käsitystä avioliitosta ja rakkaudesta, lasten hankkimisesta ja perheestä". Samana vuonna puheenjohtajaksi valittu Shen Yiqin sanoi, että hän aikoo puheenjohtajana ohjata nuorten seurustelua ja perheen perustamista koskevia arvoja kommunistisen puolueen laatimaan suuntaan.
Järjestö on käyttänyt suuria summia rahaa, jopa suurempia kuin mitä se on budjetoinut tasa-arvon edistämistyöhön, sosiaalisen median kommenttien valvontaan. Tavoitteena oli estää keskustelu sukupuolikysymyksistä ja sinkkuelämän hyvistä puolista.
Naisliitto on myös popularisoinut termin jämänaiset. Liitto käytti termiä mm. kotisivuillaan, kunnes negatiivinen palaute johti sen poistamiseen.
Kysymys riippumattomuudesta.
Vuodesta 1995 lähtien Kiinan viranomaiset ovat määritelleet naisliiton virallisesti kansalaisjärjestöksi. Tämä on kuitenkin kyseenalaistettu, koska järjestöllä on pitkä ja dokumentoitu historiallinen suhde kommunistiseen puolueeseen. Naisliitto on myös itse ollut haluton kutsumaan itseään kansalaisjärjestöksi, koska termillä viitataan Kiinassa valtionvastaisiin ryhmittymiin. Kansainvälisellä kentällä sen sijaan naisliitto on puhunut itsestään kansalaisjärjestönä. Tämän on tosin katsottu olevan pelkkä silmänkääntötemppu, jolla naisliitolle haetaan legitimiteettiä ja kansainvälistä rahoitusta.
Naisliitto on myös itse myöntänyt toimivansa kommunistipuolueen johdon alla luoden siltoja puoleen, hallituksen ja naisten välillä. Kommunistipuolueen paikallisosastot myös valvovat samantasoisia naisliiton paikallisosastoja kunta, piirikunta, prefektuuri, provinssi ja koko maan tasolla.
Hayley Lewis

Hayley Jane Lewis (s. 2. maaliskuuta 1974 Brisbane) on australialainen uimari. Hän on kaksinkertainen olympiamitalisti ja on voittanut yhden maailmanmestaruuden. Hän on menestynyt parhaiten vapaauimarina.
Lewis kilpaili kolmissa olympialaisissa. Barcelonassa 1992 hän saavutti hopeaa 800 metrin vapaauinnissa ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa sekä sijoittui neljänneksi 400 metrin sekauinnissa ja yhdeksänneksi 200 metrin perhosuinnissa. Atlantassa 1996 ja Sydneyssä 2000 hän ei yltänyt vapaauintikilpailuissaan kymmenen parhaan joukkoon.
Lewis sai pitkän radan MM-kilpailuissa kaikkiaan kuusi mitalia. Hän voitti kultaa 200 metrin vapaauinnissa Perthissä 1991. Hän voitti seitsemän kultamitalia Kansainyhteisön kisoissa.
Zoe Perry

Zoe Perry (s. 26. syyskuuta 1983) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tunnettu roolistaan Mary Cooperina televisiosarjassa "Young Sheldon". Hän on lisäksi näytellyt esimerkiksi televisiosarjoissa "NCIS Rikostutkijat", "Greyn anatomia", "Rakkauden anatomia" ja "".
Perry syntyi vuonna 1983 Chicagossa. Hänen vanhempansa ovat näyttelijät Jeff Perry ja Laurie Metcalf. Hän on perheensä neljästä lapsesta vanhin. Perry opiskeli ensin Bostonin yliopistossa, ja sitten Northwestern-yliopistossa, minkä jälkeen hän muutti New Yorkiin näyttelijäntöiden perässä. Hän on naimisissa tuottaja Gab Taraboulsyn kanssa.
Lokalismi

Lokalismi on paikallisuutta painottava poliittinen ideologia, jossa suositaan vallan, tehtävien tai resurssien hajauttamista keskusohjauksesta paikallisille johtajille, paikallisille demokraattisille rakenteille, paikallisille instituutioille ja paikallisyhteisöille, sovitun vähimmäisvaatimusten kehyksen puitteissa.
Hildreth (2011) jakaa lokalismin kolmeen strategiaan. "Johtamislokalismissa" päätöksentekoa hajautetaan keskuksesta paikallisille tasoille. Politiikasta päätetään keskuksessa, mutta menettelytavoista päätetään paikallisesti. "Edustuksellisessa lokalismissa" valta ja vastuu tietyistä hallinnollisista toiminnoista hajautetaan vaaleissa valituille paikallishallinnoille. "Yhteisölokalismissa" oikeudet ja tuki hajautetaan suoraan yhteisöjen jäsenille, jotta he voivat osallistua päätöksentekoon ja toimintaan. Johtamislokalismissa onnistuminen mitataan tulosten vertaamisella keskusjohdon määrittelemiin tavoitteisiin, edustuksellisessa lokalismissa onnistuminen mitataan vaaleilla, yhteisölokalismissa onnistuminen mitataan verkostojen yhtenäisyydellä ja kapasiteetilla sekä tavoitteiden onnistumisella ja prosessien reiluudella.
Silloinen Suomen pääministeri Alexander Stubb (kok.) sanoi vuonna 2014, että politiikan jakolinja on nykyisin lokalistien ja globalistien välissä, eikä enää vasemmiston ja oikeiston välissä.
Alison Jackson

Alison Jackson (s. 14. joulukuuta 1988 Vermilion, Alberta) on kanadalainen maantiepyöräilijä, Pariisi–Roubaix'n voittaja. Hän edusti Twenty16-joukkuetta vuosina 2015–2016, Bepink-Cogeas-tallia 2017, Tibco–Silicon Valley Bank -joukkuetta vuosina 2018–2019, Team Sunwebia 2020, Liv Racing -joukkuetta 2021–2022, EF Education–Tibco–SVB -tallia vuonna 2023 ja EF Education–Cannondale / EF-Oatly-Cannondalea vuodesta 2024 lähtien.
Jackson voitti vuoden 2023 Pariisi–Roubaix'n oltuaan loppukirissä nopein kuuden ajajan kärkiryhmästä.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Tour of the Gila, pistekilpailun voitto
Trophée d'Or Féminin, 3. etapin voitto
Tour Cycliste Féminin International de l'Ardèche, 6. etapin voitto
Grand Prix Cycliste de Gatineau, toinen
GP de Plouay, kuudes
White Spot / Delta Road Race, voitto
Women's Tour of Scotland, kokonaiskilpailussa toinen, 2. etapin voitto
Tour of Guangxi, toinen
Ladies Tour of Norway, pistekilpailun voitto
Simac Ladies Tour, 1. etapin voitto
Maantieajon ja aika-ajon Kanadan-mestaruus
MM-kilpailut, maantieajossa kuudes
Tour of Scandinavia, pistekilpailun voitto
Clásica de Almería, toinen
Pariisi–Roubaix, voitto
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, maantieajossa hopeaa, aika-ajossa pronssia
Maantieajon Kanadan-mestaruus
Tour de Gatineau, toinen
La Vuelta Femenina, 2. etapin voitto
Pariisi–Roubaix, viides
Gracia, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto^
Maantieajon Kanadan-mestaruus
Maryland Cycling Classic, toinen
Linda Jildmalm

Linda Jildmalm (s. 1984 Göteborg) on ruotsalainen elokuvaleikkaaja.
Jildmalm pääsi Tukholman draamakorkeakouluun vuonna 2009, mutta päättikin lähteä Los Angelesiin American Film Institute Conservatoryyn. Sieltä hän valmistui vuonna 2012 "Master of Fine Arts" -oppiarvolla. Hänen opettajiaan olivat muiden muassa Lynzee Klingman ja Donn Cambern. Jildmalm aloitti uransa elokuvissa vuonna 2008 ja työskenteli myös lyhytelokuvissa Yhdysvalloissa. Hän on tehnyt toistuvasti yhteistyötä esimerkiksi Beata Gårdelerin kanssa. Jildmalm on naimisissa elokuvaohjaaja Daniel di Gradon kanssa.
Jildmalm on työskennellyt myös televisiosarjoissa. Vuonna 2019 hän sai elokuvaleikkaajien Edithprisetin työstään televisiosarjassa "Aika on meidän". Vuonna 2023 Jildmalm oli ehdolla parhaan leikkauksen Jussin saajaksi Hanna Bergholmin elokuvasta "Pahanhautoja".
Kozatša Lopan

Kozatša Lopan () on kylä ja aiempi kaupunkityyppinen taajama (1938–2024) Ukrainan Harkovan alueen pohjoisosassa Harkovan piirissä. Kylä sijaitsee Donetsjoen vesistöön kuuluvan Lopanjoen varrella, 43 kilometriä aluekeskus Harkovasta pohjoiseen ja 3 kilometriä Venäjän rajasta etelään. Kylässä on Belgorodista Harkovaan johtavan rataosuuden rautatieasema.
Tammikuun keskilämpötila on −7,5 °C ja heinäkuun +20,0 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 478 millimetriä.
Väkiluvuksi arvioitiin 4 935 (1.1.2022). Väki on vähentynyt jo 1970-luvulta lähtien. Vuoden 2001 väestönlaskennassa taajamassa oli 5 870 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Vuonna 1989 taajamaan kirjattiin 7 235 asukasta. vuonna 1979 heitä oli noin 8 800, vuonna 1970 noin 9 600, ja vuonna 1959 noin 9 400.
Historia.
Kozatša Lopanin alueelta on löydetty kolmen pronssikautisen ja kahden skyyttien asutuksen jäänteitä. Kirjallisissa lähteissä paikkakunta on tunnettu vuodesta 1660. Rautatien rakentaminen 1880-luvulla johti Kozatša Lopanin muuntumisen läheisten seutujen kaupalliseksi keskukseksi. Kylä oli Natsi-Saksan miehittämänä lokakuusta 1941 elokuulle 1943.
Kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli vuosina 1938–2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppisiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista. Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä Kozatša Lopanista tuli osa Harkovan piiriä; tätä ennen se kuului Derhatšin piiriin.
Venäjän hyökkäyssodan 2022– aika.
Venäjä miehitti taajaman maaliskuussa 2022 osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–). Valtaosa väestöstä pakeni tätä ennen muualle Ukrainaan, tai Venäjälle. Miehitys jatkui syyskuuhun 2022 saakka, jona aikana miehittäjät muun muassa kiduttivat osaa taajamaan jääneistä. Ainakin kaksi Harkovan alueelta löytyneistä venäläisjoukkojen kidutuskeskuksista sijaitsi taajamassa. Ukrainan joukot palasivat syyskuun 11. päivänä 2022. Sodan jatkuessa taajamaan ja sen siviiliväestöön on kohdistettu useasti pommituksia, tykistö- ja kranaattitulitusta, myös keväällä 2024. Tämän seurauksena asukkaita on kuollut ja haavoittunut, rakennuksia ja yhteiskunnallista infraa rikkoutunut. Viitteitä vain osasta iskuja:
Kaia Gerber

Kaia Jordan Gerber (s. 3. syyskuuta 2001 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. Hän on supermalli Cindy Crawfordin ja liikemies Rande Gerberin tytär. Hän aloitti mallinuransa 10-vuotiaana esiintymällä Versacen kampanjassa. Vuonna 2015 hän solmi mallisopimuksen IMG Modelsin kanssa. Vuonna 2018 hänet valittiin vuoden malliksi British Fashion Awards -gaalassa.
Gerber on toiminut mallina muun muassa Pradalle, Chanelille, Miu Miulle, Givenchylle, Monclerille, Tom Fordille, Saint Laurentille, Valentinolle, Karl Lagerfeldille, Calvin Kleinille ja Versacelle. Hän on esiintynyt yhteensä kuudessatoista "Voguen" kannessa.
Gerber teki näyttelydebyyttinsä vuonna 2016 televisioelokuvassa "Sister Cities". Sitemmin hän on esiintynyt muun muassa kauhusarjassa "American Horror Story" (2021) sekä elokuvissa "Babylon" (2022) ja "Bottoms" (2023).
Vuosina 2019–2020 Gerber seurusteli lyhyesti koomikko Pete Davidsonin kanssa. Joulukuusta 2021 hän on ollut parisuhteessa näyttelijä Austin Butlerin kanssa.
Anna Hedh

Anna Hedh (s. 18. maaliskuuta 1967 Uppsala) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2019.
Jessica Stegrud

Jessica Stegrud (s. 27. syyskuuta 1970 Bromma) on ruotsalainen ruotsidemokraattien poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 2019, mutta hän jätti tehtävänsä vuonna 2022, jolloin hän siirtyi kansanedustajaksi Ruotsin valtiopäiville. Koulutukseltaan hän on ekonomisti.
Arba Kokalari

Arba Kokalari (s. 27. marraskuuta 1986 Tukholma) on albanialaistaustainen ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2019. Hänellä on valtiotieteen tutkinto Tukholman yliopistosta.
Lead-kiipeilyn maailmancup 2022 – naisten sarja

IFSC:n lead-kiipeilyn maailmancupin vuoden 2022 kausi koostui seitsemästä osakilpailusta. Ensimmäinen osakilpailu oli Innsbruckissa Itävallassa 22.–26. kesäkuuta. Toinen osakilpailu oli Villars-sur-Ollonissa Sveitsissä 30. kesäkuuta – 2. heinäkuuta. Kolmas ja neljäs osakilpailu kisattin Ranskassa: ensin 8.–10. heinäkuuta Chamonix’ssa ja sitten 22.–23. heinäkuuta Briançonissa. Viides osakilpailu oli Sloveniassa Koperissa 2.–3. syyskuuta ja kuudes osakilpailu oli Isossa-Britanniassa Edinburghissa 9.–11. syyskuuta. Viimeinen osakilpailu oli Jakartassa Indonesiassa 24.–26. syyskuuta.
Kauden kokonaistuloksissa kultaa voitti Slovenian Janja Garnbret voitettuaan viisi seitsemästä osakilpailusta. Toiseksi sijoittui eteläkorealainen Seo Chae-hyun ja kolmanneksi yhdysvaltalainen Natalia Grossman.
Osakilpailujen tulokset.
Lead-kiipeilyssä jokaisella kiipeilijällä on kuusi minuuttia aikaa kiivetä reittiä niin pitkälle, kuin tippumatta pääsee. Muiden yrityksiä ei saa katsoa ennen omaa suoritustaan. Tuloksissa pisteet riippuvat siitä, kuinka monennelle otteelle on onnistunut kiipeämään. Plussan tulokseen saa, jos on liikkunut seuraavaa otetta kohti saamatta kuitenkaan pidettyä siitä kiinni. Paras mahdollinen tulos on "Top", joka tarkoittaa, että reitti on kiivetty loppuun asti ja viimeinen jatko on klipattu.
FN Browning M1906

FN Browning M1906, FN Browning M1905 patentointivuoden mukaan, tai valmistajan mukaan Pistolet Browning 6.35mm, on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema 6,35 mm Browning kaliiperinen, massasulkuinen itselataava pistooli. Pistoolia valmisti belgialainen Fabrique Nationale de Herstal (FN) vuosina 1905–1959. 
Aseesta on kolme eri valmistusversiota, jotka eroavat toisistaan lähinnä varmistimiltaan.
Ingegerd Birgersdotter

Ingegerd Birgersdotter (syntynyt noin 1180, kuollut 7 huhtikuuta mahdollisesti 1230) oli Ruotsin kuningatar vuosina 1200-1208. Ingegerd kuului mahtavaan Bjälbo-sukuun.
Elämäkerta.
Ingegerd Birgersdotterin vanhemmat olivat ruotsalaisen jaarli Birger Brosa ja norjalaisen kuninkaan Harald Gillen tytär Birgitta. Ingegerd meni naimisiin kuningas Sverker II Kaarlenpojan kanssa tämän ensimmäisen vaimon Benedicta Hviden kuoltua vuonna 1200. Avioliiton seurauksena Ingegerdista tuli Ruotsin kuningatar.
Vuonna 1202 Ingegerdin isä kuoli ja yhdessä kuningas Sverkerin kanssa he julistivat vain vuoden vanhan poikansa prinssi Juhanan Bjälbo-suvun päämieheksi antaen tälle jaarlin arvon. Tämä huononsi merkittävästi Ingegerdin suvun ja kuninkaan välejä johtaen lopulta Älgaråsin taisteluun, jossa vuonna 1205 hän löi entisen kuninkaan Knut Erikssonin pojat. Ingegerd toimi sovittelijana sukunsa, sekä kuninkaan väillä mutta epäonnistui. Epäonnistuminen kulminoitui vuonna 1208 kuningas Sverkerin syrjäyttämiseen vallasta Lenan taistelussa. Tämän jälkeen Ingegerd vietti elämäänsä veljensä Mangusin luona Skånessa tai Tanskassa. Ingegerd Birgersdotterin kuolinvuosi on tuntematon, mutta vuotta 1230 on ehdotettu hänen kuolinvuodekseen.
Lead-kiipeilyn maailmancup 2021 – naisten sarja

IFSC:n lead-kiipeilyn maailmancupin vuoden 2021 kausi koostui viidestä osakilpailusta. Ensimmäinen osakilpailu oli Innsbruckissa Itävallassa 23.–26. kesäkuuta. Toinen osakilpailu oli Villars-sur-Ollonissa Sveitsissä 1. – 3. heinäkuuta. Kolmas ja neljäs osakilpailu kisattin Ranskassa: ensin 12.–13. heinäkuuta Chamonix’ssa ja sitten 17.–18. heinäkuuta Briançonissa. Viimeinen osakilpailu oli Sloveniassa Kranjissa 3.–4. syyskuuta.
Kauden kokonaistuloksissa kultaa voitti Slovenian Janja Garnbret. Toiseksi sijoittui yhdysvaltalainen Natalia Grossman ja kolmanneksi italialainen Laura Rogora.
Osakilpailujen tulokset.
Lead-kiipeilyssä jokaisella kiipeilijällä on kuusi minuuttia aikaa kiivetä reittiä niin pitkälle, kuin tippumatta pääsee. Muiden yrityksiä ei saa katsoa ennen omaa suoritustaan. Tuloksissa pisteet riippuvat siitä, kuinka monennelle otteelle on onnistunut kiipeämään. Plussan tulokseen saa, jos on liikkunut seuraavaa otetta kohti saamatta kuitenkaan pidettyä siitä kiinni. Paras mahdollinen tulos on "Top", joka tarkoittaa, että reitti on kiivetty loppuun asti ja viimeinen jatko on klipattu.
Benedicta Hvide

Benedicta Ebbesdotter Hvide (syntynyt vuosien 1165 ja 1170 välillä, kuollut 1199 tai 1200) oli Ruotsin kuningatar vuodesta 1196 kuolemaansa asti. Benedicta Hvide nai Sverker II Kaarlenpojan, joka valittiin Ruotsin kuninkaaksi vuonna 1196. Benedicta kuului aateliseen Hvide-sukuun.
Elämäkerta.
Benedicta Hvide syntyi vuosien 1165 ja 1170 välillä Tanskan Knardrupissa Pohjois-Själlandissa. Hänen isänsä oli Ebbe Sunesson Hvide. Benedicta tunnetaan pääasiassa Hvide-suvun sukuluettelosta, joka todennäköisesti laadittiin 1300-luvulla mutta säilyi vuoden 1524 kopiosta, niin kutsutusta "Tabula soranasta", joka ripustettiin Sorøn luostarin seinälle. Sorøn luostarista tanskalainen historiankirjoittaja Arild Huitfeldt todennäköisesti keräsi tiedot, koska ne esiintyvät hänen työssään Absalomin ja Esbern Snares suvusta vuodelta 1589. Huitfeldtin kautta tiedot levisivät Johannes Messeniukselle, joka oli ensimmäinen ruotsalainen historioitsija, joka dokumentoi Benedictan olemassaolon.
Vuonna 1195 Benedictan setä, Andreas Sunesson, saapui Ranskasta takaisin Ruotsiin. Hänestä tuli Ruotsin arkkihiippakunnan johtava prelaatti piispa Absalon Hviden alaisuudessa. Absalon oli sukua Benedictalle, ja kuningatar Benedictaa kuvattiinkin uskonnolliseksi. Hän tuki kirkon valta-asemaa ja Vanhan Uppsalan arkkipiispaa Olof Lambatungaa.
Kuningatar Benedicta kuoli luultavimmin vuonna 1199 tai 1200. Hänen on arveltu kuolleen synnytykseen. Kuningatar Benedicta haudattiin Alvastaran luostariin.
Nikki Hiltz

Nikki Hiltz (s. 23. lokakuuta 1994) on yhdysvaltalainen juoksija. Hän rikkoi Yhdysvaltojen mailin ennätyksen Monacon Timanttiliigassa vuonna 2023 ajalla 4:16:35. Vuonna 2024 hän voitti sisäratojen Yhdysvaltojenmestaruus kultaa ja maailmanmestaruus hopeaa 1500 metrillä. Hän voitti 1500 metrillä Yhdysvaltojen mestaruuden vuonna 2023. Hän on ensimmäinen muunsukupuolinen yleisurheilussa Yhdysvaltojen mestaruuden voittanut urheilija.
Voitettuaan Kalifornian osavaltion 1600 m mestaruuden vuonna 2012, Hiltz sai stipendin Oregonin yliopistoon. Pian opiskelun aloittamisensa jälkeen hän kuitenkin loukkaantui ja joutui pitämään taukoa. Kahden vuoden kuluttua hän siirtyi Arkansasin yliopistoon ja alkoi kisata tavoitellen ammattiuraa. Vuonna 2018 hän teki yhteistyösopimuksen Adidaksen kanssa ja alkoi juosta ammatikseen.
Hiltz on perustanut Pride 5k-tapahtuman. Hän seurustelee niin ikään juoksija Emma Geen kanssa.
Lucka Rakovec

Lucka Rakovec (s. 2001) on slovenialainen kiipeilijä. Hän voitti nuorten Euroopanmestaruuden lead-kiipeilyssä vuonna 2019 ja boulderoinnissa vuonna 2018. Vuonna 2018 hän oli myös boulderoinnin nuorten maailmanmestaruuskisoissa toinen. Lead-kiipeilyn maailmancupin osakilpailuissa hänen paras tuloksensa on kuudes sija, jolle hän ylsi kaksi kertaa vuonna 2021.
Kira Hilli

Kira Hilli (1999, Helsinki) on suomalainen balettitanssija ja malli. Vuodesta 2018 hän on työskennellyt Hollannin Kansallisbaletissa jossa hän on toiminut vuodesta 2022 Grand Sujet -tanssijana. Hilli on opiskellut balettia Helsingin tanssiopistossa 2003 – 2015 ja on valmistunut Münchenin musiikin ja näyttämötaiteen yliopiston balettiakatemiasta humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 2018. Vuonna 2023 hän pätevöityi balettitanssinopettajaksi.
Aleksandra Totkova

Aleksandra Totkova (s. 30. tammikuuta 2005) on bulgarialainen kiipeilijä, joka on erikoistunut lead-kiipeilyyn. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden lead-kiipeilyssä vuonna 2022, jolloin hänestä tuli ensimmäinen kiipeilyn maailmanmestaruuden voittanut bulgarialainen urheilija. Maailmancupin osakilpailuista hänen paras sijoituksensa on kolmas sija vuonna 2021 Chamonixissa.
Hän on kiivennyt 9a vaikeustasoisen "Victims del futur" -reitin Espanjassa.
Totkova aloitti kiipeilyn seitsemänvuotiaana. Hänen kotikaupungissaan ei ole kiipeilysalia, joten hänen treenimatkansa kestivät välillä neljä tuntia.
Chloé Caulier

Chloé Caulier (s. 18. marraskuuta 1996) on belgialainen kiipeilijä. Hän on voittanut Belgianmestaruuden joka vuosi vuodesta 2014 lähtien. 18-vuotiaana hänestä tuli nuorin belgialainen 8A vaikeustasoisen reitin kiivennyt nainen. Vuonna 2021 hän oli Euroopanmestaruuskisoissa boulderoinnissa toinen.
Caulier aloitti kiipeilyn kahdeksanvuotiaana. Belgian maajoukkueessa hän on ollut vuodesta 2010 lähtien. Hän on voittanut kolme pronssia Euroopan Youth Cupeista boulderoinnissa. Boulderoinnin maailmancupin finaaliin hän pääsi ensimmäisen kerran vuonna 2016 ja vuonna 2017 hän oli maailman rankingissä kymmenen parhaan joukossa.
Sirkka-Liisa Forslund

Sirkka-Liisa Forslund (1949 Helsinki – 2011 Mora) oli ruotsinsuomalainen tanssija. Hän toimi Taalainmaan läänin tanssipedagogina ja Stora Daldansen -tanssitapahtuman, nykyisin "Prix du nord", perustajana ja taiteellisena johtajana. Forsulundin saavutuksena pidetään Falunin konservatorion tanssikoulutuksen kehittämistä. Forslund aloitti Stora Daldansen -tapahtuman vuonna 1988 ja kehitti tanssitapahtumasta ensin valtakunnallisen, sitten pohjoismaisen ja edelleen yhteistyössä Grassen balettikilpailun kanssa vuodesta 2003 kansainvälisen kilpailun. 
Yksityiselämä.
Forslund opiskeli balettia Suomessa, muutti 18-vuotiaana ulkomaille. Hän työskenteli ja opiskeli Kööpenhaminassa, Pariisissa ja Genevessä kunnes asettui Ruotsiin. Ruotsissa hän eli puolisonsa eläinlääkäri Jan Forslundin kanssa Morassa Taalainmaalla ja he saivat kaksi lasta.
Bethany Firth

Bethany Firth (s. 14. helmikuuta 1996) on pohjoisirlantilainen paraurheilija, jonka laji on uinti. Hän voitti paralympiakultaa 100 metrin selkäuinnissa vuonna 2012 edustaen Irlantia. Vuoden 2016 paralympialaissa hän edusti Isoa-Britanniaa. Firth on voittanut yhteensä kuusi paralympiamitalia. Hän kilpailee S14-luokassa.
Kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa Firth on voittanut yhteensä 33 kultaa, 20 hopeaa ja 4 pronssia.
Vuonna 2019 BBC valitsi Firthin "100 Women" -listalleen.
Yksityiselämä.
Firthillä on lähimuistin muistinmenetystä aiheuttava oppimisvaikeus.
Ennen uinnin aloittamista Firth pelkäsi vettä.
Vuonna 2022 hän meni naimisiin Andrew Fullerin kanssa.
Uintiura.
Vuoden 2012 paralympialaissa Firth edusti Irlantia. Hän voitti S14-luokassa 100 metrin selkäuinnissa kultaa.
Vuonna 2013 hän voitti kolme maailmanmestaruushopeaa. Samana vuonna hän ilmoitti siirtyvänsä edustamaan Isoa-Britanniaa.
Vuonna 2014 Firth osallistui Commonwealth Gamesin yleiseen sarjaan. Vuonna 2015 hän rikkoi S14-luokan 100 metrin rintauinnin maailmanennätyksen. Vuonna 2016 hän rikkoi S14-luokan 200 metrin vapaauinnin maailmanennätyksen. Euroopan mestaruuskisoissa vuonna 2016 hän voitti kaksi hopeaa.
Vuonna 2016 Rion paralympialaisissa hän voitti kolme kultaa: 100 metrin selkäuinnissa, 200 metrin vapaauinnissa ja 200 metrin sekauinnissa. 100 metrin rintauinnissa hän voitti hopeaa.
Vuonna 2019 hän voitti parauinnin maailmanmestaruuskisoissa kultaa 100 metrin selkäuinnista ja 4x100 metrin sekaviestistä. Lisäksi hän voitti hopeaa 200 metrin sekauinnista ja 200 metrin vapaauinnista.
Tokion paralympialaisissa Firth oli yksi parhaiten menestyneistä brittiuimaireista. Hän voitti neljä mitalia: kultaa 100 metrin selkäuinnista, kultaa 4x100 metrin sekaviestistä, hopeaa 200 metrin vapaauinnista ja hopeaa 200 metrin sekauinnista.
Lead-kiipeilyn maailmancup 2020 – naisten sarja

IFSC:n lead-kiipeilyn maailmancupin vuoden 2021 kausi koostui yhdestä osakilpailusta. Osakilpailuja piti olla kuusi, mutta yhtä lukuun ottamatta ne jouduttiin COVID-19 pandemian takia perumaan. Ainoa osakilpailu oli Briançonissa 21.-22. elokuuta.
Briançonin osakilpailun tulokset.
Lead-kiipeilyssä jokaisella kiipeilijällä on kuusi minuuttia aikaa kiivetä reittiä niin pitkälle, kuin tippumatta pääsee. Muiden yrityksiä ei saa katsoa ennen omaa suoritustaan. Tuloksissa pisteet riippuvat siitä, kuinka monennelle otteelle on onnistunut kiipeämään. Plussan tulokseen saa, jos on liikkunut seuraavaa otetta kohti saamatta kuitenkaan pidettyä siitä kiinni. Paras mahdollinen tulos on "Top", joka tarkoittaa, että reitti on kiivetty loppuun asti ja viimeinen jatko on klipattu.
Lead-kiipeilyn maailmancup 2019 – naisten sarja

IFSC:n lead-kiipeilyn maailmancupin vuoden 2021 kausi koostui kuudesta osakilpailusta. Ensimmäinen osakilpailu oli Villars-sur-Ollonissa Sveitsissä 4. – 6. heinäkuuta. Toinen ja kolmas osakilpailu kisattin Ranskassa: ensin 11.–13. heinäkuuta Chamonix’ssa ja sitten 19.–20. heinäkuuta Briançonissa. Neljäs osakilpailu oli Sloveniassa Kranjissa 28.–29. syyskuuta ja viides Xiamenissa Kiinassa 18.–20. lokakuuta. Viimeinen osakilpailu oli Inzaissa Japanissa 26.–27. lokakuuta.
Kauden kokonaistuloksissa kultaa voitti eteläkorealainen Seo Chae-hyun. Toiseksi sijoittui slovenialainen Janja Garnbret ja kolmanneksi japanilainen Natsuki Tanii.
Osakilpailujen tulokset.
Lead-kiipeilyssä jokaisella kiipeilijällä on kuusi minuuttia aikaa kiivetä reittiä niin pitkälle, kuin tippumatta pääsee. Muiden yrityksiä ei saa katsoa ennen omaa suoritustaan. Tuloksissa pisteet riippuvat siitä, kuinka monennelle otteelle on onnistunut kiipeämään. Plussan tulokseen saa, jos on liikkunut seuraavaa otetta kohti saamatta kuitenkaan pidettyä siitä kiinni. Paras mahdollinen tulos on "Top", joka tarkoittaa, että reitti on kiivetty loppuun asti ja viimeinen jatko on klipattu.
Bienfaisant (1754)

Bienfaisant oli Ranskan laivaston vuonna 1754 vesille laskettu 64-tykkinen kaksikantinen linjalaiva.
Valmistus.
Mathurin-Louis Geoffreyn suunnittelema alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuoden 1752 lopulla. Alus laskettiin vesille 13. lokakuuta 1754 ja valmistui helmikuussa 1756.
Palvelus.
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 26. heinäkuuta 1758 aluksen Louisbourgin piirityksen aikana toteutetussa väkivenein suoritetussa ylläkössä, jolloin pääosa aluksen miehistöstä oli taistelemassa maissa. Vallattu alus liitettiin Kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Bienfaisant". Aluksesta tehtiin Plymouthiin varastoproomu, kunnes se myytiin romutettavaksi marraskuussa 1814.
Marin Hinkle

Marin Elizabeth Hinkle (s. 23. maaliskuuta 1966) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tunnettu Judith Harperin roolista televisiosarjassa "Miehen puolikkaat".
Hinkle on sen lisäksi näytellyt teatterissa useissa näytelmissä, joihin kuuluvat esimerkiksi "Circle Mirror Transformation", "Electra", "A Thousand Clowns" ja "Miss Julie". Hänen elokuvarooleihin lukeutuvat esimerkiksi "Rakkaat rikkaat ystävät", "Minä olen Sam", ja "Karanteeni". Televisiossa hän on ollut esimerkiksi sarjoissa "The Marvelous Mrs. Maisel", "Once and Again", "Rakkauden anatomia", "Kova laki" ja "House".
Hinkle syntyi vuonna 1966 Tansanian suurimmassa kaupungissa Dar es Salaamissa. Hän muutti perheensä kanssa Bostoniin ollessaan nelivuotias. Hän aikoi ryhtyä balettitanssijaksi, mutta loukkasi nilkkansa 16-vuotiaana. Hän opiskeli New Yorkin yliopistossa sekä Brownin yliopistossa ja valmistui vuonna 1991. Hinkle oli naimisissa Randall Sommerin kanssa vuodesta 1997 eteenpäin, kunnes päätyivät hakemaan avioeroa syyskuussa 2023.
Ave de Gracia (1742)

Ave de Gracia oli Espanjan laivaston vuonna 1742 ostettu kaksikantinen 54-tykkinen linjalaiva.
Hankinta.
Alus ostettiin 1742 Ranskasta yksityiseltä laivanvarustajalta ja liitettiin laivastoon linjalaivana.
Palvelus.
Alus joko myytiin 1744 heikon kunnon vuoksi tai sitten se palautettiin alkuperäiselle omistajalleen vuonna 1748.