tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Peder Gram

Peder Gram (1881–1956) oli tanskalainen säveltäjä ja kapellimestari, jota pidettiin keskeisenä henkilönä Tanskan musiikkielämässä. Hän toimi muun muassa Tanskan konserttiyhdistyksen johtajana 1918–1932 ja Tanskan radion musiikkipäällikkönä 1937–1951 sekä monen musiikkijärjestön puheenjohtajana. Hän johti puhetta Dansk Tonekunstföreningissä ja Dansk Komponistföreningissä sekä Pohjoismaisessa säveltäjäinoikeusliitossa. Gram toimi puheenjohtajana myös tanskalais-suomalaisessa yhdistyksessä sekä oli Tukholman musiikillisen akatemian jäsen. Kapellimestarina toimiessaan hän johti paljon nykymusiikkia.
Gram sävelsi sinfoniaorkestereja varten kolme sinfoniaa, alkusoittoja ja viulukonserton sekä pienemmille kokoonpanoille kamarimusiikkia. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluvat teokset "Moderne Musik" (1934) ja "Analytisk Harmonilære" (1947). Gram vieraili Suomessa kapellimestarina. Hän kuoli 74-vuotiaana sydänhalvaukseen tennisottelussa.
Ryan Jack

Ryan Jack (s. 27. helmikuuta 1992 Aberdeen, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Skotlannin Valioliigassa Aberdeenia kausina 2010–2017 ja Rangersia kausina 2017–2024.
Jack on pelannut Skotlannin Valioliigassa 14 kauden aikana yhteensä 330 ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. Hän on voittanut Rangersin joukkueessa liigamestaruuden vuonna 2021 ja Skotlannin cupin vuonna 2022. Hän on pelannut Mestarien liigassa neljä ja Eurooppa-liigassa 27 ottelua.
Jack pelasi Skotlannin alle 16-, alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Hän kuuluu Skotlannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on pelannut kesäkuun 2024 puoliväliin mennessä 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 11 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt A-maaotteluissaan maaleja.
Lewis Morgan

Lewis Morgan (s. 30. syyskuuta 1996) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pelannut tammikuusta 2020 alkaen Pohjois-Amerikan Major League Soccerissa, jossa hän on edustanut ensin kaksi vuotta Inter Miamia ja vuodesta 2022 New York Red Bullsia.
Morgan on edustanut Skotlannin Valioliigassa ja mestaruussarjassa St. Mirreniä sekä Valioliigassa Celticiä. Kevätkauden 2019 hän pelasi Englannin ykkösliigassa Sunderlandin joukkueessa. Celticin voittaessa liigamestaruuden kaudella 2019–2020 Morgan pelasi viisi valioliigaottelua. Hän on pelannut Skotlannin Valioliigassa kaikkiaan 22 ottelua. Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan tammikuussa 2020. Hän on pelannut kesäkuun 2024 puoliväliin mennessä MLS:ssä 110 ottelua ja tehnyt niissä 30 maalia.
Morgan pelasi Skotlannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa kaksi ystävyysottelua touko-kesäkuussa 2018 Perua ja Meksikoa vastaan sekä kolmannen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Suomea vastaan. Hän kuuluu Skotlannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024.
Greg Taylor

Greg Taylor (s. 5. marraskuuta 1997 Greenock, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 171-senttimetrinen. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Celticiä.
Taylor siirtyi Rangersin junioreista Kilmarnockiin vuonna 2014. Hän pelasi Kilmarnockissa 111 valioliigaottelua vuosina 2016–2019 ja teki niissä yhden maalin. Hän siirtyi Celticiin syyskuussa 2019. Hän on pelannut Celticissä 128 valioliigaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden vuosina 2020, 2022, 2023 ja 2024 sekä Skotlannin cupin vuosina 2020, 2023 ja 2024. Hän on pelannut Mestarien liigassa 12 ottelua, Eurooppa-liigassa kolme ottelua ja Konferenssiliigassa yhden ottelun.
Taylor pelasi Skotlannin alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Skotlannin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Belgiaa vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 2024 puoliväliin mennessä 14 A-maaottelua, joissa hän on ollut avauskokoonpanossa kymmenen kertaa. Hän kuuluu Skotlannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024.
Venäjänsaksalaiset

Venäjänsaksalaiset (, ) on nimitys etnisille saksalaisille, jotka ovat syntyneet ja asuvat eri puolilla Venäjällä tai entisen Neuvostoliiton aluetta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 394 138.
Terminologia.
Termiä "venäjänsaksalaiset" on alettu käyttää yleisesti vasta 1900-luvulla, ja se viittaa kollektiivisesti kaikkiin sellaisiin saksalaistaustaisiin ryhmiin, jotka asuttavat Venäjää. Ennen tätä tehtiin jako eri saksalaisryhmien maantieteellisen sijoittumisen perusteella. Tällaisia alaryhmiä ovat mm.:
Ajatus yhdestä ryhmästä nimeltä "venäjänsaksalaiset" syntyi alkujaan Neuvostoliitossa, joka vainosi etnisiä saksalaisia leimattuaan nämä Natsi-Saksan kanssa veljeilijöiksi. Tämä trauma myös yhdisti maantieteellisesti erillään olevia saksalaisia, ja tunne venäjänsaksalaisuudesta vahvistui Neuvostoliiton loppuaikana, kun nämä alkoivat muuttaa sankoin joukoin Saksaan.
Historia.
Venäjänsaksalaisia alkoi saapua suuremmissa määrin Venäjälle Katariina II:n, joka oli itsekin saksalainen, aikana, joka kutsui näitä asuttamaan erityisesti sellaisia alueita, joiden paikallisväestöön Venäjän hallitsijat eivät luottaneet.
Vuodesta 1989 lähtien venäjänsaksalaisten määrä alkoi laskea huomattavasti, koska nämä muuttivat suurimmaksi osaksi Saksaan, joka tarjosi maan kansalaisuutta kaikille etnisille saksalaisille, jotka olivat todistettavasti joutuneet pakolaisiksi tai vainojen kohteeksi sekä näiden puolisoille ja jälkeläisille.
Kun Venäjä miehitti Krimin vuonna 2014 ja Eurooppaa kohtasi vuosien 2015–2016 siirtolaiskriisi, myös venäjänsaksalaiset joutuivat negatiivisten ennakkoluulojen kohteeksi. Venäjän valtiollinen media, jota merkittävä osa venäjänsaksalaisista seuraa, käytti tätä hyödykseen omassa propagandassaan mustamaalaten Saksaa ja Merkelin hallitusta uusnatsistiseksi.
Kulttuuri.
Suurin osa venäjänsaksalaisista on uskonnoltaan luterilaisia tai menoniitteja.
Huolimatta siitä, että venäjänsaksalaiset muodostavat melko suuren yksittäisen väestöryhmän Saksassa, heidän kulttuuriansa tunnetaan melko huonosti. Tähän vaikutti Stalinin vainojen aikaiset teloitukset, jotka kohdistuivat erityisesti sellaisiin henkilöihin, joilla oli valmius säilyttää ja edistää kulttuuria (esim. papit, professorit ja opettajat).
Osa venäjänsaksalaisista ei osaa saksaa tai tiedot ovat vain auttavalla. Tästä syystä Saksan vaaliviranomaiset julkaisivat vuoden 2017 parlamenttivaaleista kertovat tiedotteen myös venäjäksi. Syynä tähän oli se, että toisen maailmansodan jälkeen monet venäjänsaksalaiset eivät puhuneet saksaa, koska pelkäsivät syrjintää ja osa jäi pelkästään venäjänkielisen median armoille.
Käsityöperinne

Käsityöperinne on käsitöiden tekemisen perinnettä, joka on peräisin vuosisatojen takaa ja joka on siirtynyt sukupolvelta toiselle. Tälläinen sukupulvelta toiselle siirtynyt käsityötaito on aineetonta kulttuuriperintöä. Käsityöperinne saa ajoittain uusia piirteitä. Se vaihtelee maailman eri alueilla ja jotkut käsityöperinteen piirteet ovat paikallisia. Käsityöt ovat entisaikoina olleet sidonnaisia sukupuoleen ja miesten käsitöinä on pidetty teknisiä töitä, kun taas tekstiilitöitä on pidetty naisten töinä.
Tekstiilitöiden perinteet.
Tilkkutöiden ja päällikeompelun historia alkoi Egyptissä noin 1000 ekr. Vanhin tilkkutyötekniikka mitä tiedetään on applikointi. Kirjontaa on tehty Kiinassa varhaisimpien tietojen mukaan 3500-4000 vuotta sitten. Vanhaa kirjontaperinnettä löytyy myös Perusta, missä on varhaisista ajoista saakka kirjottu viittoja villalangalla. Tekstiilikäsitöiden perinteisiin kuuluu kansallispukujen perinne, joka on jatkunut harrastustoimintna sekä kansanpukujen ja kansanomaisten pukujen perinteenä.
Teknisten käsitöiden perinteet.
Teknisissä käsitöissä perinteikkäimmät seikat näkyvät puukoristeiden tekemisessä ja kynttilänjalkojen tekemisessä. Puusta on tehty esineitä kivikaudelta asti. Tasakantisia kaappeja ja arkkuja on tehty renessanssin ajoista lähtien. Kivestä on tehty koruja kivikaudelta saakka. Metallisia koruja on valmistettu esihistorialliselta ajalta saakka, mutta jalometallikorujen valmistus on yleistynyt uudella ajalla.
Käsityöperinteet etnisten ryhmien keskuudessa.
Joillakin etnisillä ryhmillä on omia käsityöperinteitä, jotka ovat osa kansanperinnettä. Tälläisiä ovat saamelaisten saamenpukujen perinteet, jotka vaihtelevat kylittäin ja suvuittain. Myös romaninaisten keskuudessa on vanhoja perinteitä käsitöiden tekemisessä, erityisesti pitsien tekemisessä.
Käsityöperinteet maailmalla.
Unkarilaisessa kirjontatöiden perinteessä on tapana käyttää kirkkaita värejä eläimiä ja kukkia esittävissä kuvioissa. Unkarin merkittävimpiä alueita kirjontakäsitöiden kannalta ovat Paloc, Turan, Alfld, Transylvania, Matyo ja Kalocsa.
Japanissa on vanhoja perinteitä kimonojen, posliinin ja keramiikan tekemisessä. Materiaaleja kerätään paljon luonnosta.
Pekka Kautovaara

Pekka Tapio Kautovaara (8. syyskuuta 1945 Varkaus – 15. helmikuuta 2010 Mikkeli) oli suomalainen historian, yhteiskuntaopin ja taloustiedon lehtori ja valokuvaaja Pieksämäellä. Kautovaara syntyi Varkaudessa ja lähti opiskelemaan yleistä historiaa Turun yliopistoon, mistä valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1972. Hän toimi Pieksämäen lukion lehtorina vuosina 1974–2007.
Kautovaara aloitti valokuvaamisen jo nuorena, mutta harrastus syveni myös perinteen tallentamiseen vuonna 1975 Haapakosken rautaruukin kuvaamisella. Opetustyön ja monipuolisen valokuvauksen lisäksi Kautovaara kuvasi ja kirjoitti kuvakirjoja, opetti valokuvausta lukion kamerakerhoissa ja ohjasi lukuisien kyläkirjojen tekoprosessissa, enimmäkseen Pieksämäen alueella. Hän oli aktiivijäsen Pieksämäen kameraseurassa.
Pääteoksissaan Kautovaara keskittyi perinteenkeräämiseen kuvin ja sanoin. Kunnianosoituksena menneiden sukupolvien kädentaitotyölle syntyivät kirjat "Kädentaidot" (1984) ja sen uudistettu versio "Kättentöitä" (2002). Haapakosken ruukki innoitti kuvaamaan ja tutkimaan muitakin ruukkeja Suomessa ja Ruotsissa, ja lopulta tämä aineisto johti kirjaan "Ruukin töissä" (1986). Lisäksi Kautovaara kuvasi runsaasti Pieksämäkeä, minkä pohjalta syntyivät kuvateokset "Pieksämäki" (1979 ja 1989).
Pekka Kautovaaran valokuvista on ollut lukuisia näyttelyitä, esimerkiksi "Circus Europe" -näyttely Pieksämäen Kulttuurikeskus Poleenissa vuonna 1993 ja hänen muistonäyttelynsä Kulttuuripappila Sylvissä (Pieksämäen Iso-Pappila) vuonna 2011. Hänen valokuviaan on esillä Mikkelin valokuvakeskuksen kesänäyttelyssä "Neljä eteläsavolaista valokuvaajaklassikkoa" 27.6.–8.9.2024.
Fiat Grande Panda

Fiat Grande Panda on Fiatin vuodesta 2024 lähtien valmistama B-segmentin automalli. Se korvasi Fiat Pandan, joka jää vielä mallistoon uuden rinnalle. Auto perustuu samalle pohjalevylle kuin neljännen sukupolven Citroën C3 ja Opel Frontera.
Chéreng

Chéreng on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Lillen kaupungista itään.
Marquejoki kulkee kunnan länsirajana. Joen ylittävä silta "Pont à Tressin" oli tärkeä kulkuväylä Lillen ja Tournain välisellä tiellä. Silta on ollut strategisesti tärkeä, ja sen kautta on yritetty tehdä lukuisia hyökkäyksiä, kuten Ranskan kuningas Frans I:n ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijan Kaarle V:n välisissä taisteluissa 1500-luvulla.
Kunnan pääkadulla on "Hamaïde"-niminen talo, joka on listattu historialliseksi muistomerkiksi. Nimensä tämä noin vuonna 1650 rakennettu talo on saanut Hamaïde-suvusta, joka vuosina 1415–1694 hallitsi Chérengin kuntaa. Talo oli pitkään kuninkaallinen postitalo. Sen talliin mahtui noin viisitoista hevosta, jolloin ratsain kulkevat kuninkaallisen postin välittäjät saattoivat vaihtaa levänneeseen ratsuun.
Dale (taajama)

Dale on taajama Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 1 144 vuonna 2023.
Dalessa ilmestyy paikallislehti "Vaksdalposten".
Müritzin kansallispuisto

Müritzin kansallispuisto () on Saksassa, Berliinin ja Rostockin välissä sijaitseva kansallispuisto. Se on pinta-alaltaan 318 neliökilometriä. Müritzin kansallispuisto on perustettu vuonna 1990, ja sen alueella on yli 130 järveä, joista 107 on pinta-alaltaan yli 10 000 neliömetriä. Alueesta 65 prosenttia on metsää, 12 järviä ja loput muun muassa soita ja niittyjä.
Stanghelle

Stanghelle on taajama Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 756 vuonna 2023.
Opel Frontera (2024)

Opel Frontera on Opelin vuodesta 2024 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli. Auto perustuu samalle pohjalevylle kuin neljännen sukupolven Citroën C3 ja Fiat Grande Panda. Isossa-Britanniassa mallia myydään Vauxhall-merkkisenä.
Vaksdal (taajama)

Vaksdal on taajama Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 959 vuonna 2023.
Bergsdalenin kirkko

Bergsdalenin kirkko () on Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1955.
Stamnesin kirkko

Stamnesin kirkko () on Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1861.
Vaksdalin kirkko

Vaksdalin kirkko () on Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1933.
Dalen kirkko (Vaksdal)

Dalen kirkko () on Vaksdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1956.
Ursula Haverbeck

Ursula Haverbeck (1928 – 20. marraskuuta 2024) oli saksalainen uusnatsi.
Haverbeck perusti miehensä, natsipuolueessa toimineen Werner Georg Haverbeckin kanssa vuonna 1963 Collegium Humanumin Vlothon kaupunkiin. Collegium Humanum perustettiin entisen aikuisopetuskeskuksen tiloihin, ja siitä kehitettiin uusnatsien opetustila. Miehensä kuoltua Haverbeck alkoi johtaa sitä vuonna 1999. Horst Mahler oli yksi säännöllisistä puhujista Collegium Humanumissa, kunnes sen toiminta Wolfgang Schäublen johdolla kiellettiin vuonna 2008. Haverbeck toimi monien järjestöjen johdossa. Saksan lehdistössä häneen viitattiin "natsimummona". Haverbeckistä tuli suosittu hahmo äärioikeistolaisissa piireissä, sillä hän muun muassa väitti holokaustia ”historian suurimmaksi valheeksi”. Hän esitteli näkemyksiään sekä omissa julkaisuissaan että televisiohaastatteluissa. Haverbeckiä on luonnehdittu jopa oikeistoekstremistien esikuvaksi.
Julkisuus ja oikeustapaukset.
Marraskuussa 2014 Haverbeck teki poliisille valituksen Zentralrat der Juden in Deutschlandista, jota hän syytti viattomien ihmisten vainoamisesta.
Haverbeck tuli tunnetuksi monista oikeustapauksista, joissa hän vastasi syytteisiin ja sai tuomioita holokaustin kiistämisestä sekä vihanlietsonnasta. Kesäkuussa 2004 Haverbeck sai sakot kirjoituksistaan. Seuraavat sakkotuomiot vihanlietsonnasta langetettiin vuosina 2007 ja 2008. Vuonna 2009 Haverbeck sai Bad Oeynhausenissa 1 500 euron sakot viestistään Zentralrat der Juden in Deutschlandin silloiselle johtaja Charlotte Knoblochille. Haverbeck oli viitannut uuteen pogromiin, mutta piti itse omaa viestiään vain "hyväntahtoisena varoituksena".
Vuodesta 2015 lähtien Haverbeck sai lukuisia vankeustuomioita toiminnastaan. Vuonna 2015 hän levitti sanomaansa Oskar Gröningin oikeudenkäynnissä ja julkaisi oikeudenkäynnin tuominneen videon Youtubessa. Marraskuussa 2015 Haverbeck tuomittiin Hampurissa kymmeneksi kuukaudeksi vankeuteen, mutta hän vältti vankeuden valituksella. Vuonna 2017 hän sai kuuden kuukauden vankeustuomion holokaustin kiistämisestä tapahtumassa Berliinissä. Elokuussa 2017 Haverbeck sai myös kahden vuoden vankeustuomion. Oikeudenkäynnissä Detmoldissa hän jakeli pamfletteja tuomarille, syyttäjille ja toimittajille. Hän myös kirjoitti Detmoldin pormestarille Rainer Hellerille kirjeen, jossa väitti Auschwitzin olleen "ilmiselvästi pelkkä työleiri". Haverbeck valitti tuomiosta. Vuonna 2020 hänelle langetettiin uusi kahdentoista kuukauden vankeustuomio holokaustin kiistämisestä nettihaastattelussa. Oikeus hylkäsi valitukset vuosien 2017 ja 2020 tuomioista vuonna 2022. Lainvoimaiseksi tuomioksi jäi vuoden vankeusrangaistus. Haverbeck ei kuitenkaan ehtinyt aloittaa vuonna 2022 lainvoiman saaneen tuomion suorittamista ennen uuden oikeudenkäynnin alkua Hampurissa kesäkuussa 2024.
Dale of Norway

Dale of Norway AS on norjalainen vuonna 1879 perustettu tekstiiliyritys, jonka kotipaikka on Vaksdal. Se valmistaa muun muassa Norjan maajoukkuehiihtäjien edustusvillapaidat.
Opel Frontera

Opel Frontera viittaa seuraaviin Opel-automalleihin:
Moritz Wilhelm Drobisch

Moritz Wilhelm Drobisch (1802–1896) oli saksalainen matemaatikko ja filosofi. Hän oli aikansa huomattavimpia loogikkoja. Hän oli tuottelias myös musiikkiakustiikan alalla. Viimeisessä sitä koskevassa teoksessaan hän puolustaa puhdasta viritystä. Hän oli vuodesta 1824 matematiikan dosentti ja vuodesta 1826 vakinainen matematiikan professori Leipzigin yliopistossa. Hän oli ensimmäinen huomattava tieteilijä, joka 1827–1828 julkaisemillaan kirjoituksilla kannatti Johann Friedrich Herbartin psykologisia ja filosofisia perusaatteita. Hän oli jo vuodesta 1826 myös ylimääräinen filosofian professori ja 1842–1868 vakinainen matematiikan ja filosofian professori. Hän toimi sittemmin pitkään yksinomaan filosofian opettajana.
Charlotte Knobloch

Charlotte Knobloch (o.s. "Neuland"; s. 29. lokakuuta 1932 München) on saksalainen juutalainen vaikuttaja, joka toimi Zentralrat der Juden in Deutschlandin puheenjohtajana vuosina 2006–2010.
Knoblochin isä oli juristi, senaattori Fritz Neuland. Hänen äitinsä Margarethe syntyi kristittyyn perheeseen, mutta kääntyi avioliiton myötä juutalaisuuteen. Vanhempien erottua vuonna 1936 Knobloch sai kasvatusta isoäidiltään. Toisen maailmansodan aikana hän asui Kreszentia Hummelin katolisen perheen maatilalla Arbergissä tekeytyen pariskunnan avioliiton ulkopuoliseksi lapseksi. Hummel sai postuumisti Vanhurskaat kansakuntien joukossa -tunnustuksen vuonna 2017. Knoblochin isä selviytyi toisesta maailmansodasta, mutta hänen isoäitinsä kuoli Theresienstadtissa tammikuussa 1944. Knobloch suunnitteli Yhdysvaltoihin muuttamista, mutta hän meni vuona 1951 naimisiin Samuel Knoblochin kanssa ja jäi Müncheniin. Pariskunnalle syntyi kolme lasta.
Vuonna 1985 Knoblochista tuli Israelitische Kultusgemeinde München und Oberbayernin puehenjohtaja. Hän sai Münchenin kunniakaupunkilaisen arvon vuonna 2005. Knobloch toimi Zentralrat der Juden in Deutschlandin varapuheenjohtajana vuosina 1997–2006 ja tämän jälkeen puheenjohtajana vuoteen 2010. Hän on työskennellyt muun muassa Münchenin juutalaisen keskuksen organisoinnissa.
Vauxhall Frontera

Vauxhall Frontera viittaa seuraaviin Vauxhall-automalleihin:
Saksin Sveitsin kansallispuisto

Saksin Sveitsin kansallispuisto () on Saksin Sveitsissä, Saksin osavaltiossa Saksassa sijaitseva kansallispuisto, joka on perustettu vuonna 1990. Se on jaettu kahteen osaan: läntiseen, johon kuuluu esimerkiksi Lilienstein-vuori, ja Tšekin rajan lähellä sijaitsevaan itäiseen osaan. Kansallispuisto on muun muassa vaeltajien ja vuorikiipeilijöiden suosiossa. Kansallispuiston kokonaispinta-ala on noin 93,5 neliökilometriä, ja koostuu lähinnä metsäalueista. Siellä on myös kivimaastoja ja kanjoneita, sekä niittyjä ja nummeja. Sen alueella on noin 400 kilometriä vaellusreittiä.
Harzin kansallispuisto

Harzin kansallispuisto on vuonna 2006 perustettu Saksi-Anhaltissa ja Ala-Saksissa Saksassa sijaitseva kansallispuisto. Sen kokonaispinta-ala on 247 neliökilometriä, ja sen korkein kohta on 1 141 metrissä Brocken-vuorella.
Harzin kansallispuisto ulottuu matalasta vuoristosta lähellä Herzbergiä Etelä-Harzissa Brockenin pohjoisrinteille Bad Harzburgin ja Ilsenburgin lähistöllä. Alueella on monipuolinen ekologinen järjestelmä, vaihtelevat korkeudet ja kallioiset rinteet. Puisto on lähes asumatonta ja lähes kaikki sen maa-alueet ovat metsän peitossa. Tieteellinen tutkimus on tunnistanut luonnontilaista lähellä olevia elinympäristöjä, kuten metsäisiä alueita ja kallioisia biotooppeja. Puiston tulevaisuuden tavoitteisiin kuuluu ympäristökasvatuksen edistäminen.
Harzin kansallispuistossa virtaa useita jokia, kuten Ecker, Oder, Ilse ja Bode. Lisäksi siellä sijaitsee kaksi merkittävää vesistöä, Oderteich ja Edersee. Viimeksi mainittu on Eckertalsperren padon luoma tekojärvi, joka kattaa 11,8 neliökilometrin alueen.
Spes Patriae

Spes Patriae (latinaa, suom. ”isänmaan toivot”) oli Suomessa vuosina 1958–2017 ilmestynyt ylioppilaskuvasto ja henkilömatrikkeli. Kuvastoa kustansi Akateeminen Kustannusliike ja se sisälsi kasvokuvat kaikista uusista ylioppilaista, jotka olivat lähettäneet valokuvansa kirjaan, sekä nimilistan uusista ylioppilaista. Kirja ilmestyi kerran vuodessa.
MM-rallikausi 2025

MM-rallikausi 2025 on rallin maailmanmestaruussarjan 53. kausi.
Sääntömuutokset.
Kaudella 2025 etähuollot palaavat tietyissä kilpailuissa. Etähuollot mahdollistavat 20 minuutin huoltoja, joita ei suoriteta varsinaisella huoltoalueella, mutta tallit voivat käyttää etähuolloissa vain autossa mukana kuljetettuja osia ja eräitä rajattuja työkaluja. Kolme mekaanikkoa voi työskennellä auton parissa itse autokunnan kanssa etähuollossa. Lisäksi mukana on uusi sääntö, jonka myötä samassa tallissa ajavat voivat auttaa toisiaan siirtymillä erikoiskokeiden välillä mikäli molemmat autokunnat on nimetty valmistajien pisteille.
Kilpailukalenteri.
Kaudella 2025 uusina kilpailupaikkoina mukaan tulevat Saudi-Arabia ja Paraguay. Kanariansaarten ralli tulee mukaan MM-sarjaan.
Kalenteriin kuuluu 14 kilpailua.
Kilpailijat.
Hankook aloitti sarjan rengastoimittajana kaudella 2025.
Päätasolla käytössä ovat Rally1-autot, jotka ovat käytössä vuoden 2026 loppuun saakka. Kaudella 2025 autoissa ei ole enää hybridiyksiköitä johtuen Compact Dynamicsin muuttuneista korjaussäännöistä. Aiempien tietojen mukaan Compact Dynamicsilla oli sopimus homologaatiokauden loppuun vuoteen 2026 saakka. Hybridiyksiköiden säilyttämisestä käytiin keskustelua kaudella 2024 useaan otteeseen. Maaliskuussa 2025 kerrottiin, että polttoaineet toimittava P1 Performance Fuels on asetettu selvitystilaan ja FIA maksoi tullit polttoaineiden saamiseksi Keniassa ajettavaan kilpailuun. P1 on toimittanut synteettistä fosiilivapaata polttoainetta myös muihin sarjoihin, joissa on löydetty korvaava toimittaja polttoaineelle. Loppukaudella polttoaineet toimittaa TotalEnergies.
Hallitsevana mestarina Thierry Neuville aikoo ajaa kauden numerolla 1, joka on varattu hallitsevan mestarin käyttöön. Aiemmin Kalle Rovanperä ei vaihtanut auton numeroa, mutta Sébastien Ogier käytti numeroa 1 vuonna 2022.
Ott Tänak ei kilpaile valmistajan pisteistä kauden viimeisissä kolmessa kilpailussa.
Pistejärjestelmä.
Kaudella 2025 palataan kokonaiskilpailun pisteisiin kuten oli ennen kautta 2024. Lauantailta ei saa pisteitä, mutta sunnuntain nopeimmat viisi autokuntaa voivat saada lisäpisteitä. Lisäksi Power Stage -pisteet jaetaan kuten ennenkin. Muutoksien myötä kokonaispistemäärä jonka voi saada kilpailusta kasvaa viidellä pisteellä mikäli voittaa yleiskilpailun, supersunnuntain ja Power Stage -erikoiskokeen.
Yleiskilpailun tuloksien mukaan jaettavat pisteet:
Sunnuntain lisäpisteet (supersunnuntai):
Power Stage -erikoiskokeen lisäpisteet:
Irti kuvasta

Irti kuvasta on suomalainen TV-sarja, jossa taiteilija Meeri Koutaniemi esittelee ja haastattelee suomalaisia taiteilijoita.Jokaisessa jaksossa Koutaniemi myös ottaa haastateltavasta muotokuvan. Sarjan on kirjoittanut Otso Tiainen ja Meeri koutaniemi.
Emm Gryner

Emm Gryner (s. 1975 Sarnia, Ontario) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. 
Grynerin ensimmäinen albumi oli omakustanteena julkaistu "And Distrust It" (1995). Seuraavana vuonna ilmestyi "The Original Leap Year", ja 1997 Gryner allekirjoitti levytyssopimuksen Mercury Recordsin kanssa. Ainoa sen julkaisema albumi oli "Public", jonka jälkeen hän jatkoi albumien julkaisemista omakustanteina. Vuonna 2005 hän perusti Nathan Larsonin kanssa poliittisen glam rock -yhtyeen Hot One.
Alberts Bels

Alberts Bels, oik. Jānis Cīrulis (6. lokakuuta 1938 Ropaži, Latvia – 11. kesäkuuta 2024 Riika, Latvia) oli latvialainen kirjailija. Bels oli suuntautumassa sirkusuralle, mutta putoaminen trapetsilta muutti suunnan. Hän alkoi kirjoittaa sairaalassa. Häntä on luonnehdittu Latvian ensimmäiseksi modernistiksi ja eksistentialistiksi.
Belsin teoksista on kaksi suomennettu, ja lisäksi on suomeksi julkaistu yksi novelli. Jukka Rislakin mukaan merkittävin niistä on "Ihmisiä veneissä" (suom. Eva Gottberg-Talve), joka on vertauskuvallinen kertomus kuurilaisesta heimosta ja sen hajoamisesta. Antti Majanderin mukaan "Ihmiset veneissä" on romaanina vaisu mutta kansatieteellisesti kirja on antoisa avaamalla uuden näkökulman Baltian ja Itämeren piirin menneisyyteen. "Häkki" kertoo keskelle metsää häkkiin suljetusta miehestä ja on vertauskuva totalitaristisesta yhteiskunnasta. Teos on psykologinen trilleri.
Belsin kirja "Bezmiegs" ('Unettomuus') joutui sensuurin kohteeksi ja leimatuksi neuvostovastaiseksi. Kokonaisuudessaan se julkaistiin vasta 2003. Hän oli maan uudelleenitsenäistymispäätöksen 1990 tehneen Latvian uuden parlamentin jäsen.
Locksmith Animation

Locksmith Animation oli vuonna 2014 perustettu brittiäis-yhdysvaltalainen elokuva- ja tietokoneanimaatiostudio. Yhtiön omia tuotantoja ovat animaatioelokuvat "Roni on rikki", "Mikä joulu" ja Pahat keijut.
Yksisarvinen Thelma

Yksisarvinen Thelma () on vuonna 2024 tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Jared Hess ja Lynn Wang. Elokuvan pääosissa ovat Brittany Howard, Will Forte, Jemaine Clement, Edi Patterson, Fred Armisen, Zach Galifianakis, Jon Heder ja Shondrella Avery.
Matti Rautaniemi

Matti Rautaniemi on suomalainen joogatutkija ja luennoitsija. Rautaniemi valmistelee myös uskontotieteen väitöskirjaa.
Qazim Laçi

Qazim Laçi (s. 19. tammikuuta 1996 Peshkopi) on albanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin liigassa pelaavaa Sparta Prahaa. Hän on aiemmin pelannut Kreikassa ja Ranskassa. Hän on pelannut Albanian A-maajoukkueessa vuodesta 2020.
Laçi pelasi kreikkalaisseura Olympiakosin junioreissa mutta pääsi edustusjoukkueessa kentälle vain yhdessä cup-ottelussa. Hän ei päässyt pelaamaan myöskään puolen vuoden lainalla kyproslaisessa APOEL:ssa. Alkuvuoden 2017 hän oli lainalla kreikkalaisseura Levadiakosissa, jossa hän pelasi kymmenen Kreikan Superliigan ottelua. Kesällä 2017 hän siirtyi ranskalaisseura Ajaccioon, aluksi lainalle. Hän pelasi Ranskan Ligue 2:ssa viiden kauden aikana 137 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Kaudella 2022–2023 Ajaccio pelasi Ligue 1:ssä, jossa Laçi osallistui yhdeksään otteluun.
Laçi siirtyi vuoden 2023 alussa tšekkiläisseura Sparta Prahaan. Ensimmäisellä kausipuolikkaallaan hän pelasi 17 pääsarjaottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Tšekin liigassa 27 ottelua ja teki maalin syyskuussa Viktoria Plzeňiä vastaan. Hän voitti molempina kausina Tšekin liigamestaruuden ja jälkimmäisellä kaudella myös Tšekin Cupin, jonka loppuottelussa Viktoria Plzeňiä vastaan hän pelasi täydet minuutit. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Eurooppa-liigassa kymmenen ottelua.
Laçi pelasi Albanian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Albanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Liettuaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Italiaa vastaan vaihdosta kentälle. Toisessa, tasapeliin päättyneessä alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan hän teki avauskokoonpanon pelaajana joukkueensa ensimmäisen maalin ottelun 11. minuutilla. Laçi on pelannut kesäkuun 23. päivään 2024 mennessä 29 A-maaottelua, joissa hän on ollut 14 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt neljä A-maaottelumaalia: syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa San Marinoa, lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Bulgariaa, kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Azerbaidžania ja kesäkuussa 2024 EM-kisoissa Kroatiaa vastaan.
Gernot Trauner

Gernot Trauner (s. 25. maaliskuuta 1992 Linz) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2018.
Trauner aloitti pääsarjauransa kotimaassaan LASK Linzin joukkueessa kaudella 2010–2011. Hän edusti kaudet 2012–2017 SV Riediä mutta palasi sitten LASK:iin. Hän on pelannut Itävallan Bundesliigassa 233 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Hän siirtyi heinäkuussa 2021 alankomaalaisseura Feyenoordiin, jossa hän on kolmen kauden aikana pelannut 68 Eredivisie-ottelua ja tehnyt yhden maalin toukokuussa 2024 Excelsior Rotterdamia vastaan. Hän voitti liigamestaruuden vuonna 2023 ja Alankomaiden cupin vuonna 2024.
Trauner on pelannut Mestarien liigassa neljä ottelua kaudella 2023–2024, Eurooppa-liigassa 23 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 11 ottelua.
Trauner pelasi Itävallan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen marraskuussa 2020. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan. Toisessa alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa ja teki ottelun ensimmäisen maalin 9. minuutilla mutta jätti kentän 59. minuutilla loukkaantumisen vuoksi. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 15 A-maaottelua, joissa hän on ollut 12 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan ja toisen kesäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Puolaa vastaan.
Patrick Pentz

Patrick Pentz (s. 2. tammikuuta 1997 Salzburg) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa Brøndbytä, jossa hän pelasi jo kauden 2023–2024 lainalla. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Pentz siirtyi Salzburgista Austria Wienin junioreihin vuonna 2013. Hän pelasi Austria Wienin edustusjoukkueessa ensimmäisen bundesliigaottelunsa toukokuussa 2016. Hän pelasi Bundesliigassa kaikkiaan 129 ottelua ja kaudella 2017–2018 Eurooppa-liigassa viisi ottelua. Hänet valittiin kausien 2020–2021 ja 2021–2022 parhaaksi maalivahdiksi. Kauden 2022–2023 alkupuoliskolla hän pelasi ranskalaisseura Stade de Reimsissä seitsemän Ligue 1 -ottelua. Tammikuussa 2023 hän siirtyi Saksan Bundesliigan Bayer Leverkuseniin mutta jäi joukkueessa varamaalivahdiksi. Kaudella 2023–2024 hän pelasi lainasopimuksella tanskalaisseura Brøndbyssä 27 Superliigan ottelua.
Pentz pelasi Itävallan eri nuorisomaajoukkueissa vuosina 2013–2019. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Skotlantia vastaan, tosin vain muutaman minuutin ottelun lopussa. Kesäkuussa 2022 hän pelasi ensimmäiset täydet A-maaottelunsa Kansojen liigassa Tanskaa ja Ranskaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän oli Itävallan ykkösmaalivahti ja pelasi kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 14 A-maaottelua.
Philipp Mwene

Philipp Mwene (s. 29. tammikuuta 1994 Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Mainzia. Hän on Saksan lisäksi pelannut kaksi kautta Alankomaiden pääsarjassa. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Mwene pelasi kotimaassaan Austria Wienin junioreissa mutta siirtyi vuonna 2010 saksalaisseura Stuttgartiin. Hän edusti kaudet 2016–2018 Kaiserslauternia ja pelasi 2. Bundesliigassa 65 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän siirtyi kesällä 2018 Mainziin, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana Bundesliigassa 30 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Marraskuussa 2018 alkaneet polviongelmat pitivät hänet poissa kentiltä koko vuoden 2019. Hän siirtyi kesällä 2021 alankomaalaisseura PSV Eindhoveniin. Hän pelasi kahden kauden aikana 44 Eredivisie-ottelua, joissa hän teki kolme maalia, 13 Eurooppa-liigan ottelua ja yhden Konferenssiliigan ottelun. Hän voitti Alankomaiden cupin vuosina 2022 ja 2023. Hän palasi elokuussa 2023 Mainziin ja pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 23 ottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Mwene pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa vuosina 2009–2016. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Israelia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa kolme ottelua ja syötti alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan Itävallan ensimmäisen maalin. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 20 A-maaottelua, joissa hän on ollut 17 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt maaotteluissaan maaleja.
Scooby-Doo!

Scooby-Doo! () on vuonna 2020 tietokoneanimaatioelokuva, jonka on ohjannut Tony Cervone. Se on teatteriteatterin Scooby-Doo-elokuvasarjan uusintakäynnistys ja kolmas hahmoihin perustuva teatterielokuva Scooby-Doo (2002) ja (2004) jälkeen."
Koʻhitangvuoret

Koʻhitangvuoret (, myös "Koʻhitangtogʻ", turkmeeniksi Köýtendag, ) on Pamir–Alaivuoristoon kuuluva vuorijono Uzbekistanin ja Turkmenistanin rajalla. Se on Boysuntogʻvuorten eteläinen jatke.
Vuorijono ulottuu Sheroboddaryon rotkosta Amudarjan laaksoon. Sen pituus on noin 100 kilometriä. Korkein kohta on Ayribobo (turkmeeniksi Aýrybaba, 3 139 metriä), joka on myös Turkmenistanin korkein vuori. Se nimettiin Turkmenistanissa vuonna 2004 ”Suuren Türkmenbaşyn huipuksi” ("Beýik Saparmyrat Türkmenbaşy belentligi") maan presidentin Saparmyrat Nyýazowin mukaan.
Koʻhitangvuoret koostuvat kalkkikivestä, kipsikivestä ja muista sedimenttikivilajeista. Niillä esiintyy paljon karsti-ilmiöitä. Vuorten juurella on puoliaavikkokasvillisuutta ja ylempänä subtrooppista aroa ja katajametsiä. Uzbekistanin puolella sijaitsee Surxonin luonnonpuisto ja Turkmenistanissa Köýtendagin luonnonpuisto.
Lähteet.
Korutaide

Korutaide on joko taiteellisten korujen tekemistä tai korujen ja koristeellisten esineiden esittämistä taiteessa, erityisesti tilataiteessa. Myös valokuvauksessa voidaan esittää korutaidetta. Korutaiteen esittämistapoihin kuuluu ornamenttityyli. Taiteellisten korujen tekeminen on kultaseppien ja korujen kaivertajien taidonnäytettä, josta järjestetään joskus kilpailuja.
Annapurna Animation

Annapurna Animation on yhdysvaltalainen animaatiostudio ja Annapurna Picturesin osasto, jonka perustivat Blue Sky Studiosin entiset johtajat Robert L. Baird ja Andrew Millstein 1. joulukuuta 2022 ja jonka kotipaikka on North Stamford, Connecticut. Studion ensimmäinen elokuva Nimona julkaistiin Netflixissä 30.6.2023.
Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti

Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti (C24H38O4) eli bis(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti, myös dioktyylitereftalaatti, on aromaattisiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muovinpehmentimenä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa di(2-etyyliheksyyli)tereftalaatti on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta.
Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaattia valmistetaan esteröimällä 2-etyyliheksanolia ja tereftaalihappoa. Toinen tapa on dimetyylitereftalaatin ja 2-etyyliheksanolin vaihtoesteröintireaktio.
Di(2-etyyliheksyyli)tereftalaattia käytetään erityisesti polyvinyylikloridin pehmentimenä. Sillä voidaan korvata ftalaattien käyttöä esimerkiksi elintarvikesovellutuksissa, leluissa ja lääketieteellisissä sovellutuksissa.
Hampshire Downs

Hampshire Downs on mäkinen alue Etelä-Englannin sisämaassa, suurimmaksi osaksi Hampshiren kreivikunnassa mutta pieniltä osin myös Wiltshiren ja Berkshiren kreivikunnissa. Se on syntynyt liitukaudella osana leveää liitukiviharjannetta, joka ulottuu Etelä-Englannin poikki Dorsetin kreivikunnasta lännessä East Sussexin kreivikuntaan idässä. Maasto on korkeimmillaan luoteessa, jossa se vaihtuu lähes huomaamatta Berkshire ja Marlborough Downsiksi. Korkein huippu on Walbury Hill (297 m), joka sijaitsee Berkshiren puolella lähellä Inkpenin kylää. Sieltä maasto viettää loivasti kohti etelää, jossa sen korkeus on enää 100–150 metriä merenpinnan yläpuolella.
Hampshire Downsin pohjoisrinteet laskeutuvat jyrkkinä kohti Thamesin jokilaaksoa Inkpenin ja Kingscleren kylien välillä. Itäisimpiä kukkuloita peittää tiheä pyökkimetsä, ja ne tunnetaan nimellä East Hampshire Hangers. Ne muodostavat alueelle selvän itärajan, jonka takana levittäytyy Wealdiin kuuluva Greensand Ridge. Kaakossa Hampshire Downs vaihtuu South Downsin harjanteeksi, joka jatkuu rannikon myötäisenä Sussexin poikki ja päättyy Englannin kanaalia reunustaviin rantakallioihin. Etelässä maasto viettää loivasti kohti Etelä-Hampshiren alankoa ja Etelä-Englannin rannikkotasankoa, ja lännessä se sulautuu vähitellen Salisbury Plainin ja West Wiltshire Downsin liitukivialueisiin.
Hampshire Downs toimii tärkeänä pohjavesivarantona, jonka vedet päätyvät kolmelle eri vesistöalueelle. Loddon, Lyde, Wey ja Whitewater virtaavat sen alueelta kohti pohjoista tai itää ja yhtyvät lopulta Thamesiin; Rother saa alkunsa Hangersin juurelta ja yhtyy idässä Arunjokeen; Test ja Itchen virtaavat alueen halki pitkissä kapeissa laaksoissa ja laskevat vetensä Southampton Wateriin keskellä Hampshiren allasta.
Test ja Itchen ovat Hampshire Downsin merkittävimmät joet sekä luonnon että väestön näkökulmasta. Ne tarjoavat elinympäristön monille vesistö- ja kosteikkolajeille, ja Southamptonin ja Portsmouthin kaupungit saavat niistä talousvetensä. Ne ovat myös kansainvälisesti tunnettuja perhokalastuskohteita.
Hampshire Downsin alueella on paljon maataloutta, lähinnä viljan- ja rehunviljelyä ja sikojen ja nautojen kasvatusta. Alue tunnetaan myös Hampshire Down -lammasrodusta. Suurimpia asutuskeskuksia ovat Basingstoke, Andover ja Winchester. Alueen läpi kulkee useita tärkeitä liikenneväyliä Lontoosta Hampshireen ja Lounais-Englantiin, kuten M3-, A31- ja A303-tiet sekä päärata Waterloon rautatieasemalta Salisburyyn, Southamptoniin, Bournemouthiin, Pooleen ja Weymouthiin. Aluetta halkoo myös etelä-pohjoissuuntainen A34-tie, joka yhdistää Southamptonin sataman Midlandsiin.
Hampshire Downsin maisemat ovat innoittanut monia englantilaisia taiteilijoita ja kirjailijoita, muun muassa Izaak Waltonia, Gilbert Whitea, Jane Austenia ja Richard Adamsia.
Manoj Kumar

Manoj Kumar (, oik. Harikrishan Goswami, ; 24. heinäkuuta 1937 Abbottabad, Luoteisprovinssi, Brittiläinen Intia – 4. huhtikuuta 2025) oli intialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja leikkaaja, joka työskenteli hindinkielisissä elokuvissa. Hänet tunnetaan työstään isänmaallisten elokuvien parissa, ja hänelle on annettu lempinimi Bharat Kumar. Hänen voittamiinsa palkintoihin kuuluvat kahdeksan Filmfare Awards -palkintoa, mukaan lukien elämäntyöpalkinto. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shrin vuonna 1992 ja Dadasaheb Phalke Awardin vuonna 2016.
Banaanileipä

Banaanileipä on yhdysvaltalainen makea leivonnainen, jonka pääainesosa on soseutettu banaani. Banaanileipä leivotaan usein silloin, kun banaani on ylikypsynyt ja tummunut eikä sitä haluta syödä. Resepti on nopeampi, kun se kohotetaan hiivan sijaan kemiallisella kohotusaineella, kuten leivinjauheella.
Banaanileipä kehitettiin Yhdysvalloissa 1900-luvun alussa, jolloin oletettavasti elintarvikeyhtiö Pillsbury julkaisi ensimmäisen tunnetun reseptin. Resepti ilmestyi kemiallisten kohotusaineiden suosion nousun aikaan, ja niiden ansiosta reseptistä saatiin mahdollisimman nopeatekoinen. Banaanileivästä tuli suosittu leivonnainen 1930-luvun laman aikana, jolloin ylikypsiä banaaneja ei kannattanut heittää pois. Leivonnaisen suosio jatkoi 1900-luvulla kasvuaan uusien muunnelmien, kuten suklaahippubanaanileivän, siivittämänä ja nousi pinnalle uudelleen 2020-luvulla koronapandemian aikaan.
Muunnelmat.
Filippiineillä banaanileipä, joka kutsutaan siellä myös banaanikakuksi, tunnetaan Yhdysvaltojen hallinnon jäljiltä, jolloin banaania vietiin merkittävissä määrin Yhdysvaltoihin. Se eroaa tavallisesta banaanileivästä siten, että se sisältää usein kookosmaitoa ja sen ohella tai sijasta macapunoa. 
Banaanileipää voidaan mukauttaa lisäämällä sekaan esimerkiksi suklaata, rommia, inkivääriä, juustoa tai erilaisia pähkinöitä.
Juppo Paavola

Jussipekka ”Juppo” Paavola (1974 – 26. tammikuuta 2024 Tampere) oli suomalainen rumpali.
Paavola soitti rumpuja Pauli Hanhiniemen yhtyeissä Pauli Hanhiniemen Perunateatteri, Hehkumo ja Pauli Hanhiniemen Retkue. Jahnukaisten rumpalina hän toimi 2000-luvun alusta alkaen. Hän on soittanut myös muun muassa Juice Leskisen, Mikko Alatalon ja Dave Lindholmin levyillä. Suomalaisten muusikkojen lisäksi Paavola keikkaili myös ulkomaisten juurimuusikkojen kuten Tad Robinsonin, Junior Watsonin ja Diz Watsonin kanssa.
Paavolalla oli puoliso ja lapsi. Hän kuoli 49-vuotiaana vakavaan sairauteen. Hänet on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle.
Turkestanvuoret

Turkestanvuoret (, , , ) on Hisor–Alaivuoristoon kuuluva vuorijono Tadžikistanissa, Uzbekistanissa ja Kirgisiassa.
Itä-länsisuuntainen vuorijono erottaa toisistaan Syrdarja- ja Zarafšonjokien vesistöalueet. Sen pohjoispuolella ovat Ferganan laakso idässä ja Nälkäaro lännessä. Turkestanvuoret liittyvät idässä Alaivuoriin. Niiden jatkeita ovat luoteessa Molguzar- ja Nurotavuoret. Eteläpuolella on kapea Zarafšonin laakso.
Vuorijonon pituus on 350 kilometriä. Sen 5 000–5 400 metriä korkeaa itäosaa peittävät lumi ja jäätiköt. Länsiosan korkeus on 2 600–3 400 metriä. Korkein huippu on Askaluu (5 621 metriä) tai toisen tiedon mukaan Piramida (5 680 metriä). Vuoret koostuvat etupäässä hiekkakivestä, liuskeesta, graniitista ja dioriitista. Pohjoisrinteet ovat loivat ja etelärinteet jyrkät.
Vuorten vuotuinen sademäärä on 600–700 millimetriä. Osa sateista saadaan lumena, joka sulaa maalis-toukokuussa. Pohjoisrinteiltä virtaa jokia ja puroja, joiden vesi käytetään maatalouden keinokasteluun. Länsiosan pohjoisrinteillä 1 800–3 000 metrin korkeudessa kasvaa metsää, ja ylempänä on laitumena käytettyjä alppiniittyjä.
Alueella sijaitsevat Zominin kansallispuisto ja metsänsuojelualue. Šahristonin solan kautta kulkee Dušanben ja Hudžandin välinen maantie.
Kosti Heiskanen

Kosti Mikael Heiskanen (alkujaan "Konstantin Mihailovitš Lebedev", ; s. huhtikuu 1978 Leningrad) on venäläinen propagandisti, joka on esiintynyt venäläisissä ja venäläismielisissä tiedotusvälineissä suomalaisena toimittajana. Hänen esivanhempansa olivat Neuvostoliittoon 1930-luvulla loikanneita stalinisteja.
Ura.
Heiskanen aloitti mediauransa vuonna 2004, jolloin hän perusti "Focus Magazinen". Hän julkaisi varsinkin artikkeleita venäläisten väitetyistä vastoinkäymisistä Suomessa. Hän sai tällöin ainoaksi jääneen lehdistökorttinsa sittemmin lakkautetulta liitolta.
Heiskasesta on tullut Ukrainan sodan (2022) aikana keskeinen venäläismielisen propagandan tekijä, joka on suunnannut viestintänsä sekä Suomen harvalukuiselle venäläismieliselle yleisölle että ennen kaikkea Venäjän sisäiseen käyttöön. Hän on esiintynyt monissa venäläismielisissä tiedotusvälineissä ja esimerkiksi kritisoinut Alexander Stubbin valintaa Suomen presidentiksi Marija Butinan televisio-ohjelmassa. Suomalaiselle yleisölle Heiskanen on tuonut esiin näkemyksiään Venäjän elämänmenon hienoudesta. Venäläiselle yleisölle hän on väittänyt Suomessa elintason romahtaneen, kauppojen ja koulujen tulleen suljetuiksi sekä fasismin ja russofobian levittäytyneen kaikkialle. Heiskanen on syyttänyt Suomen väitetyistä vaikeuksista osaltaan ukrainalaisia pakolaisia ja on tuonut esiin näkemystä, että vain Vladimir Putin voisi tehdä lopun Euroopan hulluudesta. Venäjällä Heiskanen on esitelty Suomen ja Naton asiantuntijana, jota on väitetty Suomen vapaiden toimittajien liiton kunniajäseneksi. Todellisuudessa "Suomen vapaiden toimittajien liitolla" on viitattu Johan Bäckmanin perustamaan Toimittajaliitto-nimiseen valeversioon Suomen Journalistiliitosta. Heiskanen on tehnyt yhteistyötä Jevgeni Prigožiniin kytkeytyneen Patriot Media Groupin kanssa. Hän on työskennellyt myös Janus Putkoseen, Johan Bäckmaniin ja Ilja Janitskiniin kytkeytyvissä vastamedioissa, kuten uudessa MV-lehdessä (UMV).
Heiskanen vaikutti Janus Putkosen Fennomatkat- ja Fennomaa-projekteissa järjestäen tämän kanssa suomalaisille ystävyysmatkoja Venäjälle. Sittemmin Heiskanen on julkisesti riitaantunut Putkosen kanssa. Hän on Ukrainan sodan aikana raportoinut myös Venäjän miehittämiltä Ukrainan alueilta käsin. "The Insider" paljasti Heiskasen taustat kesäkuussa 2024 ja kertoi tämän painostaneen Suomen-vierailuillaan Li Anderssonia sekä Sanna Marinia harkitsemaan matkoja Donbassiin. Heiskanen on myös osallistunut toimituksia Ukrainaan tehneeseen näennäiseen "suomalaiseen humanitaariseen aloitteeseen", joka todellisuudessa on venäläinen ja kytköksissä Venäjän asevoimiin.
Anton Salosen lapsikaappausjutun jutun yhteydessä Heiskasen esitettiin auttaneen Paavo Salosta tämän Venäjälle kaapatun lapsen etsinnässä. Heiskasen kertoman mukaan häntä olisi sen takia syytetty Venäjän rajavalvonnassa petturiksi. Tapauksesta vuonna 2011 kertonut "Helsingin Sanomat" mainitsi Heiskasen Venäjältä Suomeen muuttaneeksi molempien maiden kansalaiseksi.
Mattia Zaccagni

Mattia Zaccagni (s. 16. kesäkuuta 1995 Cesena) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Laziota.
Zaccagni pelasi Bellaria Igean junioreissa, joista hän siirtyi Hellas Veronaan. Hän pelasi lainalla alemmilla sarjatasoilla Veneziassa kaudella 2014–2015 ja Cittadellassa vuoden 2016 alkupuoliskon. Hän pelasi Hellas Veronassa ensimmäisen Serie A -ottelunsa syyskuussa 2015. Hän pelasi joukkueessa kaikkiaan 81 Serie A -ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia, ja 55 Serie B -ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän siirtyi elokuussa 2021 lainalle Lazioon, ja seuraavana kesänä hän jäi pysyvästi Lazion pelaajaksi. Hän on kolmen kauden aikana pelannut Laziossa 92 Serie A -ottelua ja tehnyt niissä 20 maalia. Hän on pelannut Laziossa kuusi Mestarien liigan, kymmenen Eurooppa-liigan ja kolme Konferenssiliigan ottelua. Hän teki maalin helmikuussa 2022 Eurooppa-liigan ottelussa Portoa vastaan.
Zaccagni ei pelannut nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Espanjaa vastaan, kolmannessa alkulohko-ottelussa Kroatiaa ja tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Sveitsiä vastaan. Hän teki Kroatiaa vastaan lisäajan viime hetkillä 1–1-tasoitusmaalin, jolla Italia varmisti paikan neljännesvälieriin. Zaccagni on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä yhdeksän maaottelua ja ollut niissä kahdesti avauskokoonpanossa.
G2 Esports

G2 Esports (tunnettu ennen nimellä Gamers2) on saksalainen elektronisen urheilun organisaatio, joka perustettiin vuonna 2013. Sillä on joukkueet peleissä "League of Legends", "Counter-Strike 2", ', "Valorant", "Rocket League", "Sim racing", ' ja "Dota 2".
G2:n "Counter-Strike"-joukkue on saanut hopeaa yhdestä major-turnauksesta, PGL Major Stockholm 2021:sta. Lisäksi se voitti vuonna 2023 sekä IEM Katowicen että IEM Colognen.
G2:n "League of Legends" -joukkue on yksi maailman menestyneimpiä. Se on muun muassa voittanut 14 LEC-turnausta.
G2:n Counter-Strike 2 joukkueen valmentaja on toiminut kesästä 2025 lähtien Eetu”sAW”Saha. Sahan ensimmäinen turnaus G2:n kanssa oli IEM Cologne 2025. Turnaus pidettiin heinäkuussa 2025. Seuran matka turnauksessa päättyi toisen vaiheen lohkovaiheeseen.
OG Esports

OG Esports on kansainvälinen elektronisen urheilun seura, jonka perusti kaikkien aikojen parhaana "Dota 2" -pelajaana pidetty Johan ”N0tail” Sundstein vuonna 2015. Seuralla on joukkueet peleissä "Dota 2", "Counter-Strike 2" ja "Rocket League".
OG:n "Dota 2" -joukkue on maailman menestyneimpiä. Joukkue voitti vuosina 2018 ja 2019 The International -turnauksen. Näin ollen se oli ensimmäinen ja ainoa joukkue, joka sen on voittanut kahdesti peräkkäin.