tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rivinletto

Rivinletto eli Kaasamatala on pieni kivikkoinen saari ja merilintujen pesimäalue Kiiminkijoen suistossa Rivinnokan niemen länsipäässä Oulun Haukiputaalla Perämeren rannikolla. Saari on asumaton, eikä sillä ole lainkaan kasvistoa. Saari sijaitsee Kiiminkijoen pääuoman eteläreunalla Laitakarin sataman eteläpuolella. 
Rivinleton loisto.
Saarella on nimellä "Rivinletto" tai "Rivinleton loisto" tunnettu sektoriloistotorni, joka on osa Martinniemeen ja Kiiminkijoelle johtavan väylän väyläohjausta. Loisto on niin kutsuttu apuloisto, joka sytytetään tarvittaessa. Sen valotunnuksena on valkoinen valonvälähdys joka kolmas sekunti. Valo näkyy sektorissa, jonka rajat mereltä loistoa kohti nähtynä ovat 016°—284°. Valon korkeus merenpinnasta on 7,6 metriä ja valon kantomatka on 3,5 meripeninkulmaa eli noin 6,5 kilometriä. Betoninen, vuonna 1939 rakennettu loistotorni on pyöreä, yläosaltaan musta ja alaosaltaan valkoinen, ja sen huipulla on valkoinen lyhtykoju. Loistokojua kiertää kävelytasanne.
Ulkokallan majakka

Ulkokallan majakka on parinkymmenen kilometrin päässä Kalajoen kaupungista, Kallankareihin kuuluvalla Ulkokallan saarella Perämerellä sijaitseva majakka. Saarella on ollut majakka jo vuodesta 1856, jolloin rannikkopitäjien kalastajille annettiin lupa pitää saaressa merkkitulta. Saari on noin 400 metriä pitkä, ja noin 200 metriä leveä. Sen korkein kohta on vain noin neljä metriä merenpinnasta. Nykyisen, vuonna 1871 valmistuneen tiilisen majakkatornin on suunnitellut Axel Hampus Dahlström. Majakan yhteydessä on majakanvartijoiden rakennus.
Ulkokallan majakan rakentaminen on osa Luotsilaitoksen Pohjanlahden majakanrakennusohjelmaa. Ensin majakka aiottiin rakentaa läheiselle Maakallan saarelle, mutta monien vastustuksesta johtuen se lopulta päätettiin rakentaa Ulkokallaan, joka oli lähempänä laivareittejä. Majakkaan asennettiin Fresnellin järjestelmän mukainen linssilaitteisto, jonka valonlähteenä oli petroliliekki. Majakan valo sytytettiin ensimmäisen kerran 1872. Sähköinen valolaite asennettiin 1961 ja samalla majakkaan asennettiin suuntaamaton radiomajakka.
Majakan henkilökuntaan kuului majakkamestari ja kolme majakanvartijaa. Heidän asuinpaikkanaan olivat hirsiset virkatalot. Saarella oli jo ennestään rakennuksia, sillä kalastajat olivat rakentaneet sinne pieniä harmaita mökkejä. Asukkaat joutuivat keräämään sadevettä, sillä Ulkokallalle ei voinut rakentaa kaivoa. Keväällä ja syksyllä henkilökunta saattoi joutua olemaan jopa yli kolme kuukautta eristyksissä ulkomaailmasta. Kesällä taas saarella oli jopa ruuhkaakin, sillä joskus 1800-luvulla saarella ja sen mökeissä saattoi yöpyä jopa yli sata kalastajaa.
Ulkokallan majakka oli miehitetty vielä 1970-luvun alussa. Tuolloin saarella asui neljä majakanvartijaa, jotka työskentelivät pareittain kahden viikon vuoroissa. Miehitys lopetettiin 1974, kun majakka automatisoitiin viimeisenä Perämeren majakoista. Sumusireeni ja radiomajakka poistettiin 1976 ja majakka varustettiin tutkamajakalla 1979.
Vuoden 1944 tulipalo.
Tammikuussa vuonna 1944 saarella syttyi majakkamiesten asuintalossa tulipalo. Luoto oli silloin tyhjillään, ja voimistunut tuuli voimisti tulipaloa. Kun viimein jäiltä tullut palokunta pääsi paikalle, rakennus oli palanut jo maan tasalle. Sinä talvena koko saari oli tyhjillään, ja vielä monta seuraavaakin vuotta majakkaväki joutui asumaan sijaisrakennuksissa. Vasta vuonna 1958 rakennettiin uusi asuinrakennus, joka oli selvästi edellistä parempi ja mukavampi.
Santiago de Cuba (provinssi)

Santiago de Cuba on yksi Kuuban provinsseista. Se on Kuuban asukasluvultaan toiseksi suurin provinssi 1,05 miljoonalla asukkaallaan. Sen suurin kaupunki on Santiago de Cuba, joka on myös provinssin pääkaupunki.
Provinssi on luonnonvaroiltaan rikas ja sen alueelta löytyy muun muassa rautaa ja nikkeliä. Sen talous kuitenkin painottuu pääasiassa maatalouteen, mutta teollisuus on alkanut kehittyä pääkaupungin ympärillä turismin kasvaessa. Alueen kaunis luonto houkuttelee turisteja sekä Kuubasta että ulkomailta.
Relativismi

Relativismi (&lt; , ”suhteellinen”) eli suhteellisuusajattelu tarkoittaa käsityksiä, joita yhdistää näkemys siitä, että jokin asia on suhteellinen johonkin toiseen seikkaan nähden tai tällaisesta riippuvainen. Esimerkiksi jotkut relativistit katsovat, että ihmiset voivat ymmärtää ja arvioida käyttäytymistä tai uskomuksia ainoastaan omassa historiallisessa tai kulttuurisessa kontekstissaan.
Usein relativismilla tarkoitetaan totuusrelativismia, jonka mukaan ei ole olemassa mitään universaaleja, absoluuttisia totuuksia, vaan totuus on aina suhteessa johonkin viitekehykseen, kuten kieleen tai kulttuuriin. Antiikin aikana tällainen relativismi yhdistettiin usein sofisteihin, muun muassa sofisti Protagoraan on katsottu opettaneen relativismia, jossa asioiden totuudenmukaisuus tai eettisyys riippuu tilanteesta, opettaessaan: ”Kaikkien arjen asioiden tarpeen mitta on ihminen, sellaisina kuin asiat ollessaan ovat, ja kun niitä ei ole, myös silloin”.
Jacky Duguépéroux

Jacky Duguépéroux (s. 2. tammikuuta 1948 Saint-Malo) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustava keskikenttäpelaaja. 
Hän toimi viimeksi RC Strasbourgin päävalmentajana ja nosti seuran takaisin Ligue 2:een kaudella 2015/16.
Seurat pelaajana.
Saavutukset pelaajana
Seurat valmentajana.
Saavutukset valmentajana
Pierre Mankowski

Pierre Mankowski (s. 5. marraskuuta 1951 Amiens) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän toimi vuosina 2014–2016 Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. 
Hän toimi vuosina 2002–2010 Ranskan maajoukkueen apulaisvalmentajana voittaen MM-hopeaa 2006. Hän toimi myös Kamerunin maajoukkueen kakkosvalmentajana 1998 MM-kilpailuissa. 
Ura pelaajana.
Saavutukset pelaajana
Ura valmentajana.
Saavutukset valmentajana
Felix II

Felix II oli "vastapaaviksi" nimetty paavi vuosina 355–365. Aikoinaan häntä kuitenkin pidettiin varsinaisena paavina, joskin vasta Sylvester I aikana (paavina 314–335) vakiintui Rooman piispojen kutsuminen paaviksi. 
Hän sijoittuu paavillisessa järjestyksessä paavi Liberiuksen, joka oli paavina 352–366 vallassaolon loppuaikaan sekä paavi pyhä Damasus I:n, joka oli paavina 366–383, vallassaoloajan alkamisen välillä. Liberiuksen maanpaon jälkeen, joulukuussa 355, keisari Constantius II, keisarina 337–361, Rooman papisto, joukossa myös arkkidiakoni Felix, vannoi, että he eivät tunnusta muuta piispaa kuin Liberius niin kauan kuin tämä elää. Mutta keisarin painostuksen alaisena Felix muutti mielensä ja kolme areiolaista piispaa pyhitti hänet virkaansa. Rooman papisto liittyi uuden piispansa tukijoihin, mutta kansa pysyi uskollisena Liberiukselle.
Kun Liberius vapautettiin vuonna 357, kokosi Rooman papisto roomalaiset suurelle sirkukselle ja ilmoittivat, että vastedes kirkkoa hallitsee kaksi piispaa. Tilanteessa syntyi vastalauseiden myrsky ja kun Liberius palasi Roomaan niin mellakat pakottivat Felix II lähtemään pakoon kaupungista. Hän yritti väkivalloin paluuta useita kertoja, mutta aina hän epäonnistui ja lopulta hän vetäytyi maatilalleen Rooman läheisyyteen, ja siellä hän kuoli 22. marraskuuta 365.
Myöhemmin keskiajan aikana useiden väärinkäsitysten kautta Felix II:tä pidettiin varsinaisena piispana ja usein hänet esitettiin myös marttyyrina.
Daniel Jeandupeux

Daniel Jeandupeux (s. 7. helmikuuta 1949 Saint-Imier) on sveitsiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 
Ura pelaajana.
Jeandupeux aloitti peliuransa FC La Chaux-de-Fondsin joukkueessa, josta siirtyi 1972 FC Zürichiin. Zürichissä Jeandupeux pelasi kolme vuotta ja voitti kahdesti Sveitsin mestaruuden ja cupin. 1975 hän siirtyi Ranskaan ja Girondins de Bordeaux’n riveihin. Jeandupeux lopetti peliuransa Bordeaux’ssa 30-vuotiaana ja ryhtyi valmentajaksi.
Sveitsin maajoukkueessa Jeandupeux pelasi 34 ottelua.
Saavutukset pelaajana
Ura valmentajana.
Jeandupeux aloitti valmennusuransa FC Sionissa 1979, josta siirtyi 1980 entisen seuransa FC Zürichin päävalmentajaksi. Jeandupeux johdatti FC Zürichin Sveitsin mestaruuteen 1981 ja jätti seuran 1983 ja siirtyi Ranskaan ja Toulouse FC:n päävalmentajaksi. 1986 Jeandupeux nimitettiin Sveitsin maajoukkueen päävalmentajaksi. Jätettyään maajoukkueen 1989 Jeandupeux on valmentanut SM Caenia, RC Strasbourgia sekä Le Mansia joulukuuhun 2004 saakka. Tämän jälkeen hän siirtyi Le Mansin seurajohtaja Henri Legardan erityisavustajaksi. 
Jeandupeux palasi valmennustehtäviin helmikuussa 2009, kun hän korvasi Yves Bertuccin Ranskan liigassa vaikeuksiin ajautuneen Le Mans UC:n päävalmentajana. Jeandupeux'n johdolla Le Mans on parantanut otteitaan Liguessä ja noussut pois putoamiskamppailusta. Monien pettymykseksi Jeandupeux ilmoitti huhtikuussa 2009, ettei hän jatka seurassa enää kauden jälkeen. Hän jatkoi kuitenkin seuran palveluksessa Legardan erityisavustajana. Kesäkuun lopussa 2012 Jeandupeux jättitehtävänsä Le Mansin organisaatiossa.
Subjektiivisuus

Subjektiivisuudella () tarkoitetaan ihmisen omakohtaisesta tulkinnasta tai käsityksestä johtuvaa ja usein myös puolueellista näkemystä, viitaten subjektin näkökulmaan. Subjektiivisuuden vastakohta on objektiivisuus.
Filosofiassa subjektiivisuus viittaa tulkintoihin, jotka liittyvät kunkin henkilön omiin, ainutkertaisiin kokemuksiin ja ovat läsnä vain hänen omassa tietoisuudessaan. Vaikka kokemusten syyt ovat objektiivisia ja kaikkien saatavilla, kokemukset itsessään ovat vain ne kokevan henkilön saatavilla kuten aistittu väri, ääni, tai lämpö.
Brahmi-kirjoitus

Brahmi on muinainen intialainen aakkoskirjoitusjärjestelmä. Brahmi on useimpien nykyisin Etelä-Aasiassa, Tiibetissä ja Mongoliassa käytettyjen aakkostojen esi-isä. Brahmin numeromerkit puolestaan ovat arabialaisten numeroiden edeltäjiä. Yhdessä samoihin aikoihin syntyneen, sittemmin käytöstä poistuneen kharoshthi-kirjoituksen kanssa brahmi oli ensimmäinen Intiassa käytetty kirjoitusjärjestelmä induskulttuurin käyttämän kirjoituksen jälkeen. Parhaiten tunnettu esimerkki brahmiteksteistä ovat Ašokan kiveenhakkaamat lait, jotka on ajoitettu 200-luvulle eaa. Näitä pidettiin pitkään vanhimpana esimerkkinä brahmista, mutta äskettäiset löydöt viittaavat sitä käytetyn jo 500-luvulla eaa. 
Brahmin ja kharoshthin uskotaan yleisesti periytyneen seemiläisistä aakkostoista kuten läntisempienkin aakkoskirjoitusten, todennäköisesti aramealaisesta kirjoituksesta. Brahmi on voinut saada vaikutteensa kauppiaiden tai akemenidien 500-luvun eaa. valloituksen kautta. Joidenkin mielestä brahmi oli kuitenkin omaperäinen keksintö tai jopa periytynyt induskulttuurin kirjoituksesta yli 1000 vuoden takaa. Etenkin jälkimmäistä pidetään kuitenkin epätodennäköisenä. Brahmi on nk. abugida-aakkosto, eli sen konsonanttimerkki sisältää myös a-vokaalin. Muut vokaalit esitetään muuntelemalla kirjoitusmerkkiä. Brahmi kytkeytyi buddhalaisuuteen samaan tapaan kuin arabian kieli islamiin ja levisi buddhalaisuuden mukana laajalle alueelle Aasiassa, joskin muotoaan muunnellen.
Teleologinen todistus

Teleologinen todistus (myös "luonnon järjestyksen todistus", "suunnittelutodistus", "fysikaalis-teologinen" tai "tarkoitusperäisyyden todistus", "jumalatodistus", -"väite" tai "argumentti") on yritys todistaa jumalan olemassaolo vetoamalla väitettyyn kaiken tarkoituksenmukaisuuteen. Todistuksen mukaan mikään tuntemamme ei näytä suunnitellulta, ellei se ole suunniteltu. Niinpä on ollut suunnittelija, joka on Jumala.
Arvostelua.
Richard Dawkinsin mukaan luonnonvalintaan perustuva evoluutio tuottaa valekuvan monimutkaisesta suunnittelusta. Näiden valesuunniteltujen rakenteiden joukossa on myös hermojärjestelmiä, jotka ilmentävät tavoitehakuista käyttäytymistä. Jo pienen hyttysen lento muistuttaa enemmän maaliinsa hakeutuvaa ohjusta, kuin maaliinsa lentävää nuolta.
Sarasirkkalintu

Sarasirkkalintu ("Locustella certhiola") on sirkkalintujen heimoon lukeutuva pieni varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 13–14 cm, siipien kärkiväli 16–19 cm ja paino noin 15 g. Olemukseltaan ja kooltaan se muistuttaa pensassirkkalintua. Väritykseltään se puolestaan muistuttaa tuttua ruokokerttusta vaaleine silmäkulmajuovineen ja punaruskeine yläperineen. Pyrstön kärki on sirkkalinnuille tyypillisesti pyöreä ja pyrstösulkien kärjet ovat valkoiset. Nuoret linnut ovat kellertäviä ja vaikeammin tunnistettavissa. Laulu muistuttaa enemmän kerttusten kuin sirkkalintujen laulua.
Vanhoilla linnuilla on täydellinen sulkasato talvehtimisaluilla ennen kevätmuuton alkamista, ja ainakin osalla myös loppukesällä pesinnän päätyttyä. Myös nuorilla linnuilla on täydellinen sulkasato talvehtimisalueilla.
Lajista tunnetaan neljä alalajia: "rubescens" Länsi-Siperiassa, "sparsimstriata" Etelä-Siperiassa ja Mongoliassa, "certhiola" Kaakkois-Baikalilta Amurjoelle ja "centralasiae" Keski-Aasiassa.
Esiintyminen.
Siperia ja Keski-Aasia Mongoliaa ja Kiinaa myöten. Muuttolintu, joka talvehtii Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Sarasirkkalintu on tavattu Suomessa kerran Siikajoella 6.9.2013.
Elinympäristö.
Pensaikkoiset vetiset heinämaat ja jokivarsien tiheät kasvustot.
Lisääntyminen.
Pesä on maassa heinikon suojassa. Munia on 4–7.
Ravinto.
Laji on hyönteissyöjä.
Lasse (kirjasarja)

Lasse-kirjasarja on Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin tekemä lastenkirjasarja, jonka päähenkilö on Kalle ”Lasse” Rudolf Andersson ( eli "Sune"). Hän on tarinoissa 7–12-vuotias, ja myös kirjat on suunnattu 7–12-vuotiaille. Lasse-sarja alkaa kirjasta "Lasse, ekaluokkalainen" (Sagan om Sune, 1984). Kirjoja on ilmestynyt Ruotsissa viitisenkymmentä, joista on suomennettu parikymmentä. Lasse-kirjoja kustantaa Suomessa Otava. Sarjan ensimmäisen osan on suomentanut Lisa Berg ja muut osat Tuula Kallioniemi. 
Kirjasarjan pohjalta on tehty elokuvat "Lassen kesäloma" (Sunes sommar, 1993), "Sunen perhe" (Sunes familj, 1997), "Lasse Kreikassa" (Sune i Grekland – all inclusive, 2012), "Lasse autolomalla" (Sune på bilsemester, 2013), "Sune i fjällen" (2014) ja "Lasse vs Lasse" (Sune vs Sune, 2018) sekä televisiosarjat "Sune" (1987–1988), "Sunes jul" (1991) ja "Sune och hans värld" (animaatio, 2002–2003). Kirjoista on syntynyt myös keittokirjoja, tietokonepeli ja koko perheen musikaali.
Vuonna 2009 kirjasarjan ensimmäinen osa "Lasse, ekaluokkalainen" pääsi mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Lassen pikkuveljestä Håkanista on oma noin 30-osainen kirjasarjansa, jota ei ole suomennettu. Hänestä kertoo myös elokuva "Poika ja kilpikonna" (Håkan Bråkan &amp; Josef, 2004).
Lassen elämä.
Koti ja perhe.
Lasse asuu Glimmerdaggissa, joka on kuvitteellinen ruotsalainen pikkukaupunki. Yhdeksänvuotiaana hän muuttaa vähäksi aikaa pois sieltä, mutta palaa pian vanhaan kotikaupunkiinsa.
Lassen perheeseen kuuluvat vanhemmat Rudolf ja Karin Andersson sekä muut lapset: vanhempi sisar Anna, ärsyttävä nuorempi veli Håkan sekä kirjassa "Selvä peli, Lasse" syntynyt nuorempi sisar Isabelle. Lasse käy Eteläistä koulua. Lassella on vaaleat hiukset ja siniset silmät.
Luonne.
Lasse on melko avoin ja sosiaalinen ”naistenmies”, ja hänet mainitaan monessa kirjassa parantumattomana likkojenhurmaajana. Hänen paras ystävänsä on naapuriperheen tyttö Sophie Blixt, jonka kanssa hän tekee mielellään kaikkea romanttista (muun muassa pussailee). Lassella on muitakin ihastuksia, kuten Jennifer Blomberg, Maria Perez, Åsa Leipänen, norjalainen Sissel, Cornelia jne. Lasse pitää Håkanin ärsyttämisestä sekä Annan poikaystäväasioiden urkkimisesta.
Gerald Bales

Gerald Bales CM (12. toukokuuta 1919 – 4. heinäkuuta 2002) oli kanadalainen urkuri ja säveltäjä. Hän oppi musiikin alkeet äidiltään ja piti pianoresitaalin seitsemänvuotiaana.
Bales syntyi Torontossa, jossa hän opiskeli vuosina 1936–1940 pianon- ja urkujensoittoa, sävellystä ja orkesterinjohtoa. Suuri osa hänen ammattiurastaan meni toimiessa urkurina ja kuoromestarina Torontossa, Calgaryssä ja Minneapolisissa. Vuosina 1971–1984 hän opetti urkujensoittoa, kuoronjohtoa ja orkestraatiota Ottawan yliopistossa. Bales sävelsi uransa aikana yli 120 teosta pianolle, uruille, lauluäänelle, orkesterille ja kamariorkesterille. 
Bales oli Royal Canadian College of Organistsin jäsen ja toimi sen puheenjohtajana 1980–1982. Vuonna 1996 hänelle myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki. Hän eli 83-vuotiaaksi.
Saaranpaskantamasaari

Saaranpaskantamasaari on pieni asumaton saari Sallan kunnassa Onkamojärven koillispäässä. Se sijaitsee Suomen ja Venäjän välisellä rajavyöhykkeellä alle 200 metrin päässä valtakunnanrajasta. Saaren pituus on 35 metriä ja leveys 25 metriä. Pinta-ala on noin 800 neliömetriä ja rantaviivaa on 100 metriä. Saari on tunnettu erikoisen nimensä takia.
Vilho Koljonen

Vilho Koljonen (18. elokuuta 1910 Kiihtelysvaara – 1. syyskuuta 2000) oli suomalainen kirjailija, valokuvaaja ja musiikintekijä.
Henkilöhistoria.
Koljonen toimi vuodesta 1955 lähtien Muonion Särkijärven koulun opettajana. Vuosina 1936–1944 hän työskenteli mainostoimisto Erva-Latvalan tekstisuunnittelijana. Koljonen sanoitti muun muassa Kauko Käyhkön ja Kipparikvartetin lauluja. 
Vilho Koljosen poika Veli Koljonen (s. 1951) on taidemaalari.
Kirjallinen tuotanto.
Koljonen käytti oman nimensä ohella useita nimimerkkejä, kuten "Kaj Duuri", "Ville", "Vilcol" ja "K. A. Mera".
Luettelo Aku Ankan ammateista

Tämä on luettelo Aku Ankan ammateista.
Aku on toiminut lukuisissa työpaikoissa. "Roope-setä"-lehden elokuun 2004 numerossa selvitettiin Akun ammatteja. Siinä mainittiin Akun olleen töissä Kattivaaran margariinitehtaalla, Roope Ankalla kolikonkiillottajana ”ja kymmenissä muissakin paikoissa”. Tietotoimiston selvityksen mukaan Aku ”saa luonteensa vuoksi potkut aina säännöllisin väliajoin” ja on tämän takia työskennellyt niin monessa paikassa. Ensimmäisessä suomenkielisessä "Aku Ankka &amp; kumppanit" -lehdessä joulukuussa 1951 Aku toimi koulusalapoliisina (Carl Barksin tarinassa "Aku Ankka koulusalapoliisina") ja yritti saada kiinni koulusta lintsaavia sisarenpoikiaan.
Nick Lowe

Nicholas Drain ”Nick” Lowe (s. 24. maaliskuuta 1949, Walton-on-Thames, Englanti) on laulaja-lauluntekijä ja tuottaja, joka tuottaa ja esittää useita eri musiikin tyylejä.
Lowe aloitti uransa vuonna 1966 yhtyeessä nimeltä Kippington Lodge, jonka hän oli perustanut ystävänsä Brinsley Schwarzin kanssa. Soolouran lisäksi hän on ollut jäsenenä myös kokoonpanoissa Brinsley Schwarz (1969–1975), Rockpile (1976–1981) ja Little Village (1992).
Boney M.

Boney M. oli saksalainen diskoyhtye, joka saavutti listamenestystä 1970-luvun lopulla Euroopassa ja Britanniassa. Yhtyeen perusti saksalainen levytuottaja Frank Farian, ja alkuperäisen kokoonpanon jäsenet olivat karibialaisia.
Historia.
Kun saksalainen levytuottaja Frank Farian oli äänittänyt singlensä ”Baby Do You Wanna Bump?”, hän perusti Boney M.:n promotoimaan kappaletta. Yhtyeeseen otettiin esiintymään neljä Saksassa sessiolaulajina työskennellyttä karibialaista: Marcia Barrett (s. 1948), Liz Mitchell (s. 1952), Maizie Williams (s. 1951) ja Bobby Farrell (1949–2010). Liz Mitchell ja Marcia Barrett lauloivat yhtyeen levyillä naisäänet, ja miesäänen lauloi Frank Farian. Livetilanteissa Bobby Farrell lauloi itse miesäänen.
Boney M. julkaisi vuosien 1977–1979 aikana useita singlehittejä, kuten ”Daddy Cool”, ”Sunny”, ”Ma Baker”, ”Belfast”, ”Rasputin”, ”Mary’s Boy Child” / ”Oh My Lord”, ”Painter Man” ja ”Hooray! Hooray! It’s a Holi-Holiday”. Yhtyeen suurin menestyssingle oli ”Rivers of Babylon” / ”Brown Girl in the Ring” (1978), joka nousi Britanniassa kaikkien aikojen toiseksi myydyimmäksi singleksi ja oli myös yhtyeen ainoa hitti Yhdysvalloissa. Myös yhtyeen albumit "Nightflight to Venus" ja "Oceans of Fantasy" nousivat Britannian listaykköseksi. Yhtye oli ensimmäinen Neuvostoliitossa ennen perestroikaa esiintynyt pop-yhtye syyskuussa 1978. Hittiä ”Rasputin” ei saatu esittää sen sanoituksen vuoksi. 1980-luvulle tultaessa suurin diskobuumi oli kuitenkin ohi, ja samalla myös Boney M:n suosio alkoi laskea.
Farrell erotettiin yhtyeestä vuonna 1981 ja hänen tilalleen tuli Reggie Tsiboe. Farrell palasi yhtyeeseen vuonna 1985, mutta yhtye hajosi jo seuraavana vuonna. Yhtye palasi sen jälkeen vuonna 1988 väliaikaisesti yhteen promotoidakseen remix-kokoelma-albumia, mutta Mitchell siirtyi Farianin perustamaan kilpailevaan versioon, jossa Tsiboe jo lauloi. Tästä seuranneen oikeuden päätöksen mukaan kaikki neljä alkuperäistä jäsentä saivat esiintyä Boney M.:n nimellä, mutta nimen yhteydessä oli käytettävä selkeää lisäystä, joka identifioi mistä tai kenen kokoonpanosta on kyse, esimerkiksi ”Boney M. – Featuring Liz Mitchell”, ”Boney M. – Featuring Maizie Williams”, ”Boney M. – Featuring Bobby Farrell”. Pelkän ”Boney M”. -nimen oikeudet ovat tuottaja Frank Farianilla. Vuonna 1990 Farian tunnusti Mitchellin ”Boney M. – Featuring Liz Mitchell.” -kokoonpanon ”viralliseksi” versioksi.
Vuonna 1994 Boney M.:n nimellä esiintyi kolme yhtyettä. Farian ja Liz Mitchell julkaisivat vuonna 2017 Boney M.:n nimellä joulualbumin "World Music for Christmas".
Erilaisia Boney M. -kokoonpanoja on esiintynyt Suomessa, muun muassa 26. kesäkuuta 2009 Kuopion viinijuhlilla ja 10. heinäkuuta 2010 Lahden Yöt -festivaalilla. Alkuperäinen kokoonpano on esiintynyt Suomessa vain kahdesti. Molemmat esiintymiset tapahtuivat vuonna 1989, ja ne olivat osa "Greatest Hits of All Times Vol. 1"- ja "Vol. 2" -kokoelmien promootiokiertuetta.
Onkamojärvi

Onkamojärvi () on Onkamon kylän pohjoispuolella Sallan kunnassa Lapissa sijaitseva järvi. Järvi on Suomen ja Venäjän rajalla, mutta suurin osa siitä on Suomen puolella. Onkamojärven pinta-ala on 19,05 neliökilometriä, pituus noin 7,7 kilometriä ja leveys 3–4 kilometriä. Rantaviivaa järvellä on 44,1 kilometriä. Onkamojärvi on matala, ja sen keskisyvyys on 1,85 metriä. Järven syvin kohta sijaitsee järven keskiosassa ja on syvyydeltään viisi metriä. Onkamojärven rannat ovat soisia ja metsäisiä. Etelärannalla on vapaa-ajan kiinteistöjä.
Järvessä on 32 saarta, joista suurimmat ovat Kallunkisaari, Nilisaari ja Oravasaari. Muita saaria ovat muun muassa Karvastekemäsaari, Kätkänsuusaari, Lujesaaret, Majavasaari, Markuksen Aittasaari, Peurasaari, Saaranpaskantamasaari, Talvitiensuusaari, Tossonsaari ja Vitsinsaari.
Arsenal (suomalainen urheiluseura)

Arsenal rf oli vuonna 1935 perustettu helsinkiläinen urheiluseura, jolla oli toimintaa jääkiekossa sekä jalka- ja käsipallossa.
Seura lopetti toimintansa vuonna 2014. 
Jalkapallo.
Parhaimmillaan Arsenal pelasi jalkapalloa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa kolme kautta vuosina 1945, 1946–1947 ja 1949.
Vuonna 2008 Arsenalin jalkapallon miesten edustusjoukkue pelasi Helsingin piirin Nelosessa. 
Jääkiekko.
Jääkiekossa Arsenal pelasi korkeimmillaan SM-sarjassa kaudella 1948–1949. Se keräsi kahdeksan joukkueen yksinkertaisessa sarjassa yhden pisteen, jolla se sijoittui seitsemänneksi. Tuolla kaudella sarjassa pelasivat Helsingistä myös HJK, HSK ja K-Kissat. Vuosina 1945–1949 joukkueen pelaaja-valmentajana toimi sittemmin jääkiekkoleijonaksi nimetty Carl-Magnus Brander.
Käsipallo.
Arsenal oli yksi Suomen perinteikkäimmistä käsipalloseuroista, sillä se pelasi SM-sarjassa 47 kautta. Pidempään käsipallon korkeimmalla tasolla ovat olleet vain HIFK ja BK-46. Arsenal voitti yhteensä 16 SM-mitalia: kolme kultaa, viisi hopeaa ja kahdeksan pronssia. Kultamitalit tulivat peräkkäin vuosina 1961, 1962 ja 1963.
Arsenalin käsipallon miesten edustusjoukkue pelasi vuonna 2008 1. divisioonassa.
Erica Terpstra

Erica Georgine Terpstra (26. toukokuuta 1943 Haag) on alankomaalainen uimari, joka saavutti kaksi mitalia kesäolympialaisissa 1964; pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Ainoalla henkilökohtaisella matkallaan, 100 metrin vapaauinnissa, Tersptra oli neljäs. Neljä vuotta aikaisemmin, vuoden 1960 kesäolympialaisissa, Terpstra oli kuudes 100 metrin vapaauinnissa ja neljäs 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi Terpstra voitti vuonna 1962 4 × 100 metrin vapaauintiviestin EM-kultaa.
Uintiuransa jälkeen Terpstra kiinnostui politiikasta, ja hänet valittiin parlamentin toiseen kamariin "Volkspartij voor Vrijheid en Democratie"-puolueen riveistä (ensin 1994-98, uudelleen 2003). Lisäksi hän on toiminut parlamentin terveys- ja hyvinvointivaliokunnan sekä urheiluvaliokunnan jäsenenä. Terpstra valittiin Alankomaiden olympiakomitean puhemieheksi 2003.
SS Norge

SS Norge oli tanskalainen matkustajahöyrylaiva, joka enimmäkseen kuljetti siirtolaisia Kööpenhaminasta, Oslosta ja Kristiansandista New Yorkiin. Laiva upposi Rockallin vesillä pohjoisella Atlantilla vuonna 1904. Kyseinen haveri oli pahin rauhan ajan merionnettomuus aina "Titanicin" uppoamiseen asti.
SS "Norge" oli rakennettu vuonna 1881 Glasgow'ssa, Skotlannissa belgialaiselle Theodore C. Engels &amp; Co -varustamolle. Laivan alkuperäinen nimi oli "Pieter de Coninck". Laivan uppouma oli 3 359 rekisteritonnia ja sen 1 400 hevosvoiman höyrykone antoi sille 10 solmun nopeuden. Alus saattoi kuljettaa 800 matkustajaa.
Vuonna 1889 alus myytiin Tanskaan A/S Dampskibs-selskabet Thingvalla -varustamolle (myöhemmin Skandinavien-Amerika Linien tai englantilaisittain Scandinavian-America Line) ja uudelleen kastettiin SS "Norgeksi".
Tiistaina 28. kesäkuuta 1904 SS "Norge" ajoi tiheässä sumussa karille St. Helensin riutalla lähellä Rockallia, 400 mailia Orkneystä ja 140 mailia lähimmästä saaresta, St. Kildasta. Laiva upposi pohjakosketuksen jälkeen 20 minuutissa. Onnettomuudessa menehtyi 582 matkustajaa ja 45 miehistön jäsentä, joista 225 oli norjalaisia. 160 pelastunutta joutuivat odottelemaan pelastusaluksia jopa kahdeksan vuorokautta avoinaisissa pelastusveneissä.
Aluksen hylky löydettiin vasta heinäkuussa 2003.
Rivinnokka

Rivinnokka on Perämereen työntyvä niemi Oulun Haukiputaan kaupunginosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Kiiminkijoen etelärannalla, ja erottaa jokisuiston Mustaniemenlahdesta ja Seipiperän lahdesta. Niemen läntisin kärki muodostuu Rivinnokan lisäksi Tupurinnokan ja Ulkonokan niemistä. Alue on suurelta osin luonnontilaista sekametsää sekä merenrantametsikköä. 
Rivinnokalla on useita kesäasuntoja sekä omakotitaloja. Niemen läntisimmässä kärjessä on ulkoilijoita varten laavu nuotiopaikkoineen sekä venepoukama. Rivinnokalle pääsee paitsi kapeaa metsätietä, myös Virpiniemestä ja Kirkonkylältä lähteviä hiihtolatuja ja ulkoilureittejä pitkin. Rivinnokalle ei ole pääsyä moottoriajoneuvoilla. Liikennemerkit Rivinnokan tien alussa kieltävät liikennöinnin moottoriajoneuvoilla.
Rivinleton ja Ykskiven saaret sijaitsevat Rivinnokan edustalla. Niemen länsikärjessä sijaitsevat Kiiminkijoelle ja Martinniemeen johtavan veneväylän linjataulut.
Viita-akatemia

Viita-akatemia on Tampereen työväenopiston ja Pirkkalaiskirjailijoiden luovan kirjoittamisen koulutusohjelma. Se on perustettu vuonna 1989 ja sen toimitilat sijaitsevat Sampolan koulun sivurakennuksessa Tampereen Liisankalliolla, osoitteessa Sammonkatu 2. 
Kolmivuotisen kirjoittajakoulun ohjaajana on vuodesta 2006 lähtien toiminut kirjailija, FM Niina Hakalahti. Häntä ennen tehtävää ovat hoitaneet muun muassa runoilija Kullervo Järvinen ja kirjailija Vuokko Tolonen (2001–2006). 
Viita-akatemian käyneistä moni on menestynyt kirjoituskilpailuissa tai julkaissut kirjan.
Aiheesta muualla.
Viita-akatemian sivut
Tokio Hotel

Tokio Hotel on saksalainen poprock-yhtye, joka on perustettu vuonna 2001 Magdeburgissa Saksassa. Yhtyeen nimi oli aluksi "Devilish", mutta se vaihdettiin Tokio Hoteliksi levytyssopimuksen myötä.
Historiaa.
Kaksoset Bill Kaulitz (s. 1. syyskuuta 1989) ja Tom Kaulitz ovat esiintyneet yhdeksänvuotiaista asti. Esiinnyttyään kotikaupungissaan Magdeburgissa vuonna 2001 he tapasivat rumpali Gustav Schäferin (s. 8. syyskuuta 1988) ja basisti Georg Listingin (s. 31. maaliskuuta 1987). Kiinnostus samanlaiseen musiikkiin johti "Devilish"-yhtyeen perustamiseen. 
Vuonna 2003 laulaja Bill Kaulitz osallistui laulukilpailuun nimeltään Star Search. Bill ei voittanut kisaa, mutta ohjelmaa tuottanut Peter Hoffman kiinnitti huomionsa häneen. Tuottaja kävi katsomassa Devilishin keikan ja piti näkemästään. Lopulta yhtye solmi levytyssopimuksen Sony BMG:n kanssa, mutta ennen kuin levy ehti tulla ulos, Sony BMG purki sopimuksensa. Kuitenkin Universal Music huomasi yhtyeen ja otti pojat hoiviinsa. Silloin he muuttivat nimensä Devilishistä Tokio Hoteliksi. Nimi kuvaa heidän elämäänsä: kaikkien neljän mielestä Tokio on hieno kaupunki ja he yöpyvät kiertueillaan monissa hotelleissa. Bändille varattiin kerran konsertti Tokiosta, mutta se jouduttiin perumaan. (15.12.2010 bändi kuitenkin pääsi viimein vetämään ensimmäisen keikkansa Tokiossa.) Ensimmäinen single "Durch den Monsun" oli Saksassa menestys, mutta vasta "Schrei" nousi muidenkin maiden listaykköseksi.
Tokio Hotel Suomessa.
Suomessa yhtye esiintyi ensimmäisen kerran 12. syyskuuta 2007 vuosittaisessa Elämä Lapselle -konsertissa ja soitti Übers Ende der Welt -kappaleen playbackinä. Yhtyeen piti tulla taas Suomeen 5. huhtikuuta 2008, mutta laulaja Bill Kaulitzin sairastumisen takia kaikki Euroopan konsertit jouduttiin perumaan. Bill Kaulitzilla havaittiin kysta äänihuulessa, mutta se saatiin leikattua onnistuneesti. Tokio Hotel käväisi 9. syyskuuta 2009 Elämä Lapselle -konsertissa, joka oli yhtyeen toinen esiintyminen Suomessa. Yhtye esitti kappaleet ”Automatisch” ja ”Break Away”. Yhtye piti oman konsertin 7. maaliskuuta 2010 Helsingin jäähallissa.
Jäsenet.
Bill ja Tom Kaulitz syntyivät 1. syyskuuta 1989 Leipzigissa silloisessa Itä-Saksassa. Tom syntyi kymmenisen minuuttia ennen veljeään. Heidän vanhempansa erosivat veljesten ollessa 7-vuotiaita, ja heidän äitinsä meni uudelleen naimisiin kitaristi Gordon Trümperin kanssa. Trümper innoitti veljeksiä myöhemmin musiikin saralla. 
Georg Listing syntyi 31. maaliskuuta 1987 Hallessa, Saksassa. Hän aloitti basson soittamisen ollessaan 12-vuotias.
Gustav Schäfer syntyi 8. syyskuuta 1988 Magdeburgin kaupungissa, Saksassa. Rumpujen soiton hän aloitti 5-vuotiaana.
Sheffield United FC

Sheffield United FC on Englannin mestaruussarjassa pelaava jalkapalloseura Etelä-Yorkshiressa sijaitsevasta Sheffieldin kaupungista. Joukkueen paikallisvastustaja on Sheffield Wednesday. Joukkueen lempinimi on "The Blades", joka juontaa juurensa Sheffieldin kaupungin terästeollisuuteen. Joukkue pelaa kotiottelunsa Bramall Lane -stadionilla, johon mahtuu 33 000 katsojaa.
Englannin 1. divisioonan (nykyisen Valioliigan) Sheffield United on voittanut 1898 sekä FA Cupin vuosina 1899, 1902, 1915 ja 1925. Englannin Liigacupissa joukkueen paras esitys on välieräpaikka vuodelta 2003. Keväällä 2011 joukkue putosi mestaruussarjasta Ykkösliigaan. Keväällä 2017 se nousi takaisin mestaruussarjaan ja keväällä 2019 Valioliigaan sijoituttuaan sarjassa toiseksi Norwich Cityn jälkeen.. Joukkue pelasi kaksi kautta Valioliigassa ja sitten kaksi kautta mestaruussarjassa. Vuonna 2023 se palasi Valioliigaan mutta putosi sieltä yhden kauden jälkeen.
Historia.
Sheffield United sijoittui kaudella 1896–1897 Englannin 1. divisioonan toiseksi 36 sarjapisteellä. Mestaruuden voittanut Aston Villa keräsi 47 pistettä ja voitti mestaruuden 11 pisteen marginaalilla. Seuraavalla kaudella Sheffield United keräsi 42 pistettä, joka riitti mestaruuteen, sillä toiseksi sijoittunut Sunderland AFC jäi 37 pisteeseen. Vuonna 1899 seura voitti FA Cupin. Loppuottelussa se kaatoi Derby Countyn maalein 4–1. 1. divisioonan kaudella 1899–1900 Sheffield United oli toinen. Se sai 48 pistettä ja jäi mestaruuden voittaneesta Aston Villasta kahden pisteen päähän. Vuonna 1901 seura pääsi FA Cupin loppuotteluun, jonka se hävisi Tottenham Hotspurille uusintaottelussa 1–3. Ensimmäinen loppuottelu oli päättynyt 2–2-tasatulokseen. Sheffield Wednesday selvisi FA Cupin finaaliin myös seuraavana vuonna. Se voitti loppuottelussa Southampton FC:n uusintaottelussa 2–1, kun alkuperäinen loppuottelu oli päättynyt 1–1-tasapeliin.
Seuraavan FA Cupin voittonsa seura voitti vuonna 1915, jolloin se päihitti loppuottelussa Chelsea FC:n maalein 3–0.
Grand Prix (elokuva)

Grand Prix on John Frankenheimerin ohjaama elokuva vuodelta 1966. Elokuva kuvaa Formula 1 -kautta 1966. Pääosissa elokuvassa ovat James Garner, Eva Marie Saint, Yves Montand, Brian Bedford ja Antonio Sabàto. Myös Toshirō Mifunella on merkittävä rooli talliomistajana. Näyttelijöiden lisäksi elokuvassa esiintyy myös oikeita F1-kuljettajia, kuten Jack Brabham ja Phil Hill, ja oikeita F1-talleja, kuten Ferrari. Elokuva keskittyy pääosin kilpailuihin, mutta siinä sivussa kuvataan naisia, jotka yrittävät elää vaarallista elämäntyyliä viettävien kuljettajien kanssa. Formula 1-sarjan ensimmäinen maailmanmestari vuonna 1950, Nino Farina, kuoli ulosajossa Savoien Alpeilla automatkalla elokuvan kuvauksiin, joissa hänen piti toimia avustajana ja Montandin sijaiskuljettajana.
Elokuva sai kolme Oscaria: paras leikkaus, äänitys ja parhaat äänitehosteet 
Elokuvasta julkaistiin kahden DVD:n juhlajulkaisu 11. heinäkuuta 2006.
Elokuvan tekeminen.
Elokuvan Formula 1 -autot ovat pääosin Formula 3 -autoja, joita on muokattu F1-autojen näköisiksi. Elokuvassa nähdään toki myös oikeita F1-autoja, sillä silloin tällöin näytetään pätkiä oikeista kilpailuista. Entinen F1-maailmanmestari Phil Hill ajoi Monacon ja Belgian Grand Prix'ssa autoa, johon oli kiinnitetty kamera, kuvatakseen kilpa-ajoa lähietäisyydeltä. Näyttelijät itsekin ajoivat autoja, lukuun ottamatta Bedfordia.
Todellisten asioiden vaikutukset.
Elokuvassa on monia asioita, jotka ovat saaneet vaikutteita todellisista tilanteista:
Vohvelirauta

Vohvelirauta on kodinkone, jolla voidaan valmistaa vohveleita vohvelitaikinasta. Vohvelirauta muodostuu yleensä kahdesta saranalla yhteenliitetystä metallilevystä, joissa on omanlaisensa muotti, jotta vohveleihin saadaan kuviointi. Taikina kaadetaan levyjen väliin. Tämän jälkeen nämä suljetaan vohvelin valmistamiseksi.
Nykyään vohveliraudat toimivat sähköllä. Näissä on sisäinen sähköllä toimiva lämpöelementti. Perinteisiin vohvelirautoihin on kiinnitetty kädenpidikkeet, joiden avulla niitä on pystytty pitämään avotulen päällä, tai ne laskettiin lieden päälle. Vohveliraudan muoto ja kuviointi vaihtelevat paljon.
Vaikka jo antiikin Kreikassa tehtiin vohvelien tapaisia pannukakkuja, niin ensimmäiset vohveliraudat ovat luultavasti Alankomaista tai Saksasta 1300-luvun ensimmäiseltä vuosikymmeneltä. Tuolloin vohveliraudat tehtiin kahdesta rautaisesta levystä, joissa oli pitkä puinen kädensija.
General Electric valmisti ensimmäiset sähköllä toimivat vohveliraudat vuonna 1911.
Puukkoletto (Oulu)

Puukkoletto on pieni, matala ja kesäasuntoa lukuun ottamatta asumaton saari Oulun kaupungin (entisen Haukiputaan kunnan) vesialueella Virpiniemen edustalla Perämerellä. Se sijaitsee Hietakarin ja Hiukeen saarten välisellä alueella noin neljän kilometrin päässä Virpiniemen merivartioasemalta länteen. Muut läheiset saaret ovat Lemmonletto ja Kaasamatala.
Ulko-Klaama

Ulko-Klaama on saari Iin kunnassa Perämerellä. Se sijaitsee Iijoen suiston lounaispuolella Praavanlahden edustalla noin kahden kilometrin päässä rannikolta ja noin kolmen kilometrin päässä Iin Röyttän pohjoispuolella. Lehtimetsävaltaisen saaren korkein kohta kohoaa noin viiteen metriin merenpinnan yläpuolelle. Maannousun vuoksi Ulko-Klaaman eteläpuolella sijainnut Haudanletto muodostaa nykyisin niemen. Myös saaren lounaispuolella sijainnut Piikki-niminen saari, vanhalta nimeltään Klaaman Piikki, on maannousun vaikutuksesta kasvanut yhteen Ulko-Klaaman kanssa.
Ulko-Klaaman korkeimmat kohdat sijaitsevat saaren koillisrannalla, missä maa kohoaa yli viiteen metriin vedenpinnan yläpuolelle. Saarella on useita vapaa-ajan asuntoja
Poika ja ilves

Poika ja ilves on suomalainen elokuva vuodelta 1998. Sen ohjasi Raimo O. Niemi. Elokuva kertoo ihmisen ja eläimen suhteesta toisiinsa.
"Pojan ja ilveksen" pääosan näyttelee Konsta Hietanen. Muita näyttelijöitä ovat muun muassa Jarmo Mäkinen, Risto Tuorila ja Antti Virmavirta. 
Elokuva kuvattiin sekä suomeksi että englanniksi. Lopullinen englanninkielinen dialogi on jälkiäänitetty englanniksi näytellyn version päälle. Näin saatiin hahmot puhumaan sujuvaa englantia.
Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 18. joulukuuta 1998. Se keräsi yhteensä 400 000 katsojaa Suomessa, ja vuonna 2003 elokuva oli myyty jo 41 maahan. Elokuussa 2019 elokuva julkaistiin elokuvateattereissa uudestaan restauroituna versiona. 
Elokuvassa Leevi-ilvestä esittää Ranuan eläinpuiston Väinö-ilves. Väinö syntyi 1996 ja kuoli toukokuussa 1998. Sen oletetaan kiivenneen verkkoaitaa ylös ja pudonneen terävään kiveen. Väinö oli pennusta tottunut ihmisiin, kun se oli emon hylättyä kasvanut kotihoidossa. Väinön stuntti-ilveksinä toimivat ruotsalaisen Parken Zoo -eläinpuiston ilvekset Isa ja Bella.
Tippurikvartetti

Tippurikvartetti (KRÅCD 16) on Klamydian vuonna 1994 julkaistu albumi, joka myi kultaa.
Alaranta (Ii)

Alaranta on kylä Perämeren rannalla Iijoen suistossa Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Iijoen etelärannalla, noin kolme kilometriä Iin Haminan länsipuolella. Kylällä on oma 150 oppilaan kahdeksanopettajainen koulu, jossa on esikoulun lisäksi luokka-asteet 1.–6. Kyläläisten käytössä on myös 200 m²:n liikuntasali, luistelualue sekä jalkapallokenttä.
Kylä levittäytyy noin kolmen kilometrin matkalle Iijoen etelärannalle, ja käsittää Alarannan, Rantakestilän (Kestilän), Valassaaren ja Tupakkaperän alueet. Kestilässä sijaitsi Kestilän saha, joka oli Suomen ensimmäinen höyrysaha.
Vesa Lattunen

Vesa Antero Lattunen (31. joulukuuta 1949 Oulu – 3. maaliskuuta 2005 Lahti) oli suomalainen säveltäjä, sovittaja, laulaja, kitaristi ja kosketinsoittaja. Hän oli Haikara-yhtyeen kantava hahmo ja toimi muun muassa Keski-Suomen läänintaiteilijana. Lattunen toimi Lahdessa peruskoulun musiikinopettajana ja bändikoulun vetäjänä.
Arthur H. Compton

Arthur Holly Compton (10. syyskuuta 1892 – 15. maaliskuuta 1962) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka tunnetaan Comptonin ilmiön löytäjänä. Hänet palkittiin vuonna 1927 Nobelin fysiikanpalkinnolla ilmiön löytämisestä.
Nuoruus ja perhe.
Arthur H. Comptonin lähtökohdat akateemiseen maailmaan olivat erinomaiset. Hänen isänsä Elias Compton oli professori ja Woosterin yliopiston dekaani. Arthurin vanhin veli Karl Taylor Compton opiskeli fysiikkaa ja päätyi myöhemmin MIT:n johtajaksi.
Compton opiskeli fysiikkaa Woosterin yliopistossa, mistä hän valmistui 1913. Opiskeltuaan Princetonin yliopistossa hän sai tohtorin tutkinnon valmiiksi 1916. Princetonissa Compton keksi elegantin menetelmän Maan pyörimisen havainnointiin, mutta ryhtyi pian tutkimaan röntgensäteilyä.
Merkittävimmän tieteelliset löydöt.
Vuonna 1918 Compton alkoi tutkia röntgensäteilyn sirontaa ja huomasi 1922, että röntgensäteilyn aallonpituus kasvoi, kun se sirosi vapaista elektroneista. Ilmiö nimettiin löytäjänsä mukaan Comptonin ilmiöksi. Säteilyn epäelastinen sironta osoitti, että valolla on aaltoluonteen lisäksi myös hiukkasluonne. Myöhemmin C. T. R. Wilsonin rakentamalla sumukammiolla pystyttiin näkemään sironnassa energiaa saaneiden elektronien radat. Wilson palkittiin Comptonin kanssa Nobelin palkinnolla samana vuonna. Ilmiön todensivat tarkemmin myöhemmin vielä koinsidenssimenetelmällä Compton ja A. W. Simon. Menetelmän avulla yksittäisen sirontatapahtuman sironnut säteilykvantti ja elektroni pystyttiin havaitsemaan yhtä aikaa. Samaan aikaan Saksassa Walther Bothe ja Hans Geiger olivat keksineet samantyyppisen koinsidenssimenetelmän.
Tangonsaari

Tangonsaari on Iijoen suiston Natura-alueeseen kuuluva ja alueen suurin saari Iijoen etelärannalla Iin kunnassa Perämerellä. Saarella sijaitsevat Alarannan kylään kuuluvat Maa-Klaaman ja Tupakkaperän kulmakunnat.
Tangonsaaren erottaa mantereesta Tangonhaara-niminen Iijoen sivuhaara ja luoteispuolella olevasta Karhun saaresta sen erottaa Sarrionhaara. Saarelle on kiinteä tieyhteys Alarannan Valassaaren alueelta. Maa-Klaaman alue muodostaa pienen niemen saaren lounaisosaan.
Saaren pohjoisosat ovat pääosin metsän peitossa, kun eteläosat ovat seka- ja lehtimetsän peittämät. Saaren etelärannalla Sorsaletonsäikässä on merenrantaniittyjä.
Holden Cruze (2002)

Holden Cruze, Japanissa nimeltään Chevrolet Cruze, on pieni crossover-tyyppinen automalli, joka perustuu Suzuki Ignisin nelivetoiseen versioon. Se esiteltiin Australiassa vuonna 2002. Cruzen moottori on 1,5-litrainen (75 kW).
Envaatnags Eflos Solf Esgantaavne

Envaatnags Eflos Solf Esgantaavne on suomalaisen black metal -yhtyeen Hornan viides studioalbumi. Levyn tupla-LP-version kappalelista on täysin erilainen ja on noin 84 minuutin kestoinen. Albumin rummut soittivat Ravenum (Hammer) ja Lord Sargofagian (Baptism).
Albumin nimi on sanaleikki englannin kielen sanoista "Evangels of Satan".
Kaarlo Castrénin hallitus

Kaarlo Castrénin hallitus oli Suomen tasavallan neljäs hallitus, joka työskenteli 17. huhtikuuta 1919 – 15. elokuuta 1919 eli vain 121 päivää. Se oli vähemmistöhallitus, joka syntyi maaliskuun 1919 eduskuntavaalien tuloksena. Maalaisliittolaisen salkuttoman ministerin Mikko Luopajärven tehtävänä hallituksessa oli hoitaa Itä-Karjalaan liittyviä asioita, koska suomalaisia sotilaita oli Aunuksen Karjalassa tukemassa alueen pyrkimyksiä irtautua Venäjästä.
Hallituksen muodostaminen ei ollut helppoa. Edistyspuolue asetti pääministeriehdokkaaksi kouluhallituksen pääjohtajan Mikael Soinisen, jonka kanssa Maalaisliitto oli valmis yhteistyöhön. Tämä ei kuitenkaan kelvannut valtionhoitaja Gustaf Mannerheimille, joka tiedusteli professori K. J. Ståhlbergin suostumusta tehtävään. Ståhlberg kuitenkin kieltäytyi yksityisiin ja yleisiin syihin vedoten, jolloin Mannerheim päätyi edellisen hallituksen valtiovarainministeriin, Edistyspuolueen oikeaan laitaan lukeutuneeseen Kaarlo Castréniin. Maalaisliiton puheenjohtaja Santeri Alkio suostui tulemaan hallitukseen varmistaakseen kieltolain läpimenon. Hallituksella oli eduskunnassa takanaan 90 kansanedustajan tuki, mutta se laski saavansa kannatusta myös sosialidemokraateilta. Ohjelmajulistuksessaan Castrénin hallitus korosti muun muassa tasavaltaisen hallitusmuodon laatimista.
Jatkuvat välikohtaukset Suomen ja Venäjän rajaseudulla kiristivät maiden välejä. RKP:n Apulaisulkoministeri Leo Ehrnrooth lähetti Neuvosto-Venäjän ulkoministeri Georgi Tšitšerinille 7. kesäkuuta 1919 erittäin jyrkkäsanaisen nootin, jossa hän haukkui bolševikkeja "inhottavinta sortovaltaa edustaviksi sanansa syöjiksi". Ehrnrooth uhkasi, että "suomalaisten kärsivällisyys saattaa loppua" ja että Suomen hallitus "katsoo olevansa oikeutettu ryhtymään ilman edelläkäypää ilmoitusta tarpeellisiin toimenpiteisiin Venäjän neuvostohallituksen saattamiseksi järkiinsä".
Castrénin hallitus antoi eduskunnalle tasavaltaisen hallitusmuotoesityksen. Eduskunta hyväksyi hallitusmuodon 12. kesäkuuta.
NHL 07

NHL 07 on EA Sportsin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema urheilupeli, joka on julkaistu vuonna . 
Pelaaminen.
Peli on jääkiekkoaiheinen peli, jossa voi pelata kauden Ruotsin Elitserien-liigassa, Saksan DEL-liigassa, Tšekin Extraliga:ssa, NHL:ssä, maajoukkueilla tai SM-liigassa. SM-liigan joukkueista on mukana myös liigaan noussut KalPa. Lisäksi mukana on Nationalliga A:n joukkue HC Davos. Pelin kannessa on Pohjois-Amerikan versiossa Aleksandr Ovetškin, Suomen versiossa Teemu Selänne ja Ruotsin versiossa Henrik Lundqvist.
Pelissä on "Dynasty mode", jossa pelaaja voi toimia joukkueen managerina. "NHL 06:sta" maalivahtien tekoälyä on parannettu ja selostukseksi voi pelialustasta riippuen valita englannin- ja suomenkielisen. Xbox 360 -versiossa ei ole SM-liigaa, mutta sillä on uudenlainen SkillStick-menetelmä, jossa ohjataan pelaajia peliohjaimen tattien avulla. 
"NHL 07:n" Xbox-versiossa esiintyy "Skill Stick"-menetelmä. PlayStation 2 ja Windows-versiot ovat lähempänä toimintapeliä. Suomenkielisen version selostajina toimivat Mika Saukkonen ja Timo Jutila.
Pelin PlayStation 2 ja Windows~versiot tehtiin Montrealissa Vancouverin sijaan. Pelissä oli kokoonpanovirheitä ja vapaat pelaajat~kohta oli täytetty EA Montrealin työntekijöillä.
S/S Lauri

S/S Lauri on Saimaalla yksityiskäytössä oleva höyryhinaaja. Se on viimeisiä A. Ahlströmin 
Varkauden konepajalla rakennettuja höyrylaivoja. Rautatiehallitus tilasi aluksen VR:n puutavaratoimiston esityksestä parantamaan VR:n Saimaan hinauskapasiteettia. Laivan hinta oli 750 000 mk ja se luovutettiin tilaajalleen lokakuussa 1931. Laivasta tehtiin tehokas, mutta kansirakenteiltaan se on hyvin pieni. Laurissa on ns. skottilainen laivakattila, jonka tilavuus on n. 8 m³ ja tulipinta 59 m² ja sen käyttöpaine on nykyisin vajaa 10 bar. Laivan keulassa kannen alla on salonki, jollaisia ei hinaajissa yleensä ollut. Tässä salongissa oli VR:n työntekijöillä oikeus matkustaa ja yöpyä.
Laiva toimi vuosina 1931–1968 VR/Vapon lotjahinaajana Saimaalla, hinaten lähinnä halkolotjia Lappeenrantaan Oriveden reitiltä. Lauri hinasi yleensä perässään 4–5 täyttä halkolotjaa, joskus jopa seitsemää. Lotjat purettiin useimmiten Lappeenrannan Rapasaaressa, jossa ne siirrettiin rautatievaunuihin. Laurin viimeiset työajot olivat marraskuussa 1968, jonka jälkeen laiva nostettiin seisomaan Vapon Luukkaan telakalle. Vuonna 1971 Vapo päätti myydä laivan tarjouskilpailun perusteella.
Vuodesta 1971 lähtien S/S Lauri on höyrynnyt yksityiskäytössä Saimaalla, käyden kaksi kertaa Viipurissa. Laivan kotisatamana on Luukkaan telakan jälkeen ollut Savonlinnan Laitaatsilta. Lauri on telakoitu viimeksi keväällä 2008, jolloin sen pohja hiekkapuhallettiin ja lauhduttimen jääkaivo uusittiin. 
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Karl-Birger Blomdahl

Karl-Birger Blomdahl (19. lokakuuta 1916 Växjö – 14. kesäkuuta 1968 Kungsängen) oli ruotsalainen säveltäjä ja kapellimestari, joka sai musiikinopetusta muun muassa Hilding Rosenbergiltä. Hän opiskeli myös biokemiaa ja tuli säveltäjänä tunnetuksi ruotsalaisesta modernismista.
Blomdahl oli Tukholman kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun sävellyksen professori 1960–1964 ja Sveriges Radion musiikkipäällikkö vuodesta 1965.
Blomdahlin tuotantoon kuuluu esimerkiksi sinfonioita, konserttoja, useita kamarimusiikkiteoksia sekä ooppera "Aniara: Katsaus ihmiseen ajassa ja tilassa", joka pohjautuu Harry Martinsonin samannimiseen runoelmaan.
Nuokkuhelmikkä

Nuokkuhelmikkä ("Melica nutans") on Euraasiassa tavattava, rehevien metsien heinäkasvi. Suomessa laji on yleinen.
Ulkonäkö ja koko.
Nuokkuhelmikkä kasvaa 35–50 cm korkeaksi. Kasvi on pitkärönsyinen ja kasvutavaltaan pysty tai koheneva. Varren tyviosa on väriltään violetti. Lehtitupet ovat litteitä ja varsinkin selkäsuoneltaan karheita. Nuokkuvat lehdet ovat 2–3 mm leveitä, tasasoukkia, suippoja ja kiiltäviä. Lehden kieleke on enintään 1 mm pitkä, ruskehtava ja tylppä. Kukinto on 7–10 cm pitkä, toispuoleisesti nuokkuva terttumainen röyhy. Tähkylät ovat 5–10 mm pitkiä, lyhytperäisiä ja nuokkuvia. Kaleet ovat väriltään sinipunertavia. Nuokkuhelmikkä kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa.
Nuokkuhelmikkä muistuttaa läheisesti Suomessa harvinaisia mätäshelmikkää ("M. picta") ja röyhyhelmikkää ("M. uniflora").
Levinneisyys.
Nuokkuhelmikkää tavataan lähes koko Euroopassa Isosta-Britanniasta, Saksasta ja Pohjois-Italiasta itään Keski-Venäjälle saakka. Pohjoisessa lajia tavataan koko Fennoskandiassa ja paikoitellen Pohjois-Venäjällä. Lisäksi lajia tavataan paikoitellen havumetsävyöhykkeellä Keski- ja Itä-Siperiassa, Pohjois-Kiinassa ja Japanissa.
Nuokkuhelmikkä kasvaa yleisenä koko Suomessa Pohjois-Lappia lukuun ottamatta, jossa se on harvinaisempi. Erityisen yleinen nuokkuhelmikkä on Etelä-, Keski- ja Itä-Suomessa.
Elinympäristö.
Nuokkuhelmikkä viihtyy rehevänpuoleisissa ja rehevissä metsissä ja lehtoniityillä. Pohjoisessa lajia tavataan myös erityyppisissä korvissa.
Hilding Rosenberg

Hilding Constantin Rosenberg (21. kesäkuuta 1892 Bosjökloster, Skåne – 19. toukokuuta 1985 Bromma, Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja urkuri. 
Rosenberg syntyi Bosjöklosterissa, Skånessa ja opiskeli Tukholmassa sävellystä muun muassa Ernst Ellbergin johdolla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän kierteli Eurooppaa ja sai mainetta kapellimestarina. Vuonna 1932 hänet nimitettiin Ruotsin kuninkaallisen oopperan musiikilliseksi johtajaksi. Rosenberg opetti musiikkia uransa aikana muun muassa Karl-Birger Blomdahlille. Vuonna 1978 julkaistiin ruotsiksi säveltäjän muistelmateos "Toner från min örtagård".
Rosenberg vietti viimeiset vuotensa sokeana eikä kyennyt enää säveltämään. Säveltäjä kuoli 92 vuoden iässä 1985 Tukholmassa. Hänen vaimonsa Vera kuoli 11. maaliskuuta 1986. Pari oli avioitunut 30. elokuuta 1921, ja heillä oli muutamia lapsia.
Rosenbergin tuotantoon kuuluu muun muassa 14 jousikvartettoa (1920–1972) ja kahdeksan sinfoniaa (1917–1974).