tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mari Lehtonen

Mari Lehtonen (s. 23. toukokuuta 1975) on suomalainen näyttelijä. Lehtonen on valmistunut vuonna 1999 Teatterikorkeakoulusta. Hän on naimisissa ohjaaja-käsikirjoittaja Juha Jokelan kanssa, ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
The Last Kind Words

The Last Kind Words on DevilDriverin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 19. kesäkuuta 2007 Isossa-Britanniassa ja 31. heinäkuuta 2007 Yhdysvalloissa.
Albumi debytoi Billboard 200 -listan sijalla 48, ja se myi noin 14 000 kopiota ensimmäisellä viikolla.
Abderraouf Ratouli

Abderraouf Ratouli (s. 15. toukokuuta 1981) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän on pelannut urallaan myös Espérancessa ja Jendouba Sportissa. Ratouli on pelanut myös Tunisian nuorten maajoukkueessa vuosina 1998–2000.
Vuoden kokki

Vuoden Kokki oli vuoteen 2020 asti Elo-säätiön vuosittain järjestämä alan ammattilaisten suomenmestaruuskilpailu, jossa tuomaristo arvioi kokkien valmistamia ruokia. Vuodesta 2021 eteenpäin päävastuun järjestämisestä otti Wihurin Metro-tukku yhteistyössä Vuoden Kokki Akatemian sekä yhteistyötahojen kanssa. Kilpailua on järjestetty vuodesta 1995. Ensimmäisen voiton vei Pekka Terävä. Vuonna 2022 kilpailun voitti Jonathan Slotte.
Vuodesta 2013 Vuoden Kokki -kilpailun rinnalla on järjestetty samanaikaisesti Vuoden Tarjoilija -kilpailua, jonka tarkoituksena on lisätä alan arvostusta ja ammattitaitoa.
Kilpailun kulku.
Kilpailukausi kestää vuoden. Kilpailua tuomaroivat alan tunnustetut osaajat. Pisteitä saa muun muassa annosten mausta ja herkullisuudesta sekä raaka-aineiden oikeaoppisesta käytöstä ja luovuudesta. Keittiötyöskentelyä valvovat erikseen keittiötuomarit, jotka huomioivat muun muassa hygieniaa, huolellisuutta, taloudellisuutta sekä kilpailun sääntöjen noudattamista esimerkiksi välineiden suhteen.
Vuoden Kokki -kilpailun voittajat.
Toistaiseksi kilpailu on ollut miesvaltainen: ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa naisvoittaja on Peppi Aralehto vuodelta 2000. 
Vuoden Kokki -kilpailun ovat voittaneet:
Kilpailun historia.
Ensimmäiset Vuoden Kokki -nimellä käydyt kilpailut järjesti Hotelli- ja Ravitsemisalan Yrittäjäliitto ry (HRY). Turussa vuonna 1980 käydyn kilpailun voitti Tapio Tolvanen Lahdesta. Muut voittajat olivat Matti Muuronen (1982), Jens Sandström (1984), Helena Ollila (1986), Arto Johansson (1988) ja Mika Repo (1990). HRY:n järjestämän kilpailun yhtenä tavoitteena oli saada reseptejä jäsenyritysten käyttöön. Osallistumisoikeus oli yrittäjäliiton jäsenillä ja jäsenyritysten henkilökunnalla. 
Suomen Keittiömestarit ry järjesti Jyväskylässä "Kokki -95" -nimisen kilpailun, joka toimi tulevien kilpailujen mallina. Tästä tapahtumasta on myöhemmin käytetty myös Vuoden Kokki -nimeä. Kilpailutoimintaa varten perustettu Vuoden Kokki ry käynnisti nykymuotoisen kilpailun ja järjesti sen vuosina 1996–2005.
Välivuosien (2006–2009) jälkeen ELO – Suomalaisen ruokakulttuurin edistämissäätiö (aikaisemmalta nimeltään Gastronomie Finlande -säätiö) on järjestänyt kilpailuja.
Euroliiga-kausi 2008–2009

Euroliigakausi 2008-2009 oli yhdeksäs ULEB-liiton järjestämä kansainvälinen koripalloturnaus. Edellisvuoden mestari oli CSKA Moskova ja Final Four pelattiin O2 World -areenassa Berliinissä. Kauden voitti Panathinaikos BC.
Runkosarja.
Alkoi 20. lokakuuta 2008 ja päättyi 15. tammikuuta 2009. Poiketen viime kaudesta joukkueet jaettiin kuuden joukkueen kesken neljän joukkueen lohkoihin. Ennen oli ollut kahdeksan joukkueen lohkoja kolme. Lohkojen neljä parasta pääsivät jatkoon.
Top 16.
16 jäljellä olevaa joukkuetta jaettiin neljän joukkueen lohkoihin, joista kaksi pääsi kahdeksan parhaan joukkoon. Pelattiin 28. tammikuuta - 12. maaliskuuta 2009
Pudotuspelit.
Pelit pelataan paras viidestä –menetelmällä ja parien voittajat pääsevät Final Fouriin. Top-16 lohkojen voittajat pelaavat lohkokakkosia vastaan ja lohkoykkösillä on kotietu. Kaksi ensimmäistä peliä pelataan voittajan kotikentällä ja kaksi seuraavaa pelataan vieraiden kotikentällä. Mahdollinen viides peli pelataan lohkoykkösen kotikentällä. Pelattiin 24. maaliskuuta – 9. huhtikuuta 2009
Final Four.
Parit pelaavat kerran toisiaan vastaan ja parien voittajat etenevät finaaliin. Parien häviäjät pelaavat pronssipelin toisiaan vastaan. Pelit pelataan 1. toukokuuta - 3. toukokuuta Berliinissä O2 Worldissa.
Rakennustehokkuus

Rakennustehokkuus tai tehokkuusluku (e) kuvaa alueella olevien rakennusten pinta-alaa suhteessa alueen pinta-alaan. Tehokkuusluku lasketaan kerrosten yhteenlasketun pinta-alan suhteena tontin (et), korttelin (ek) tai alueen (ea) pinta-alaan.
Vaellusnopeus

Vaellusnopeus on keskimääräinen nopeus, jolla hiukkanen (yleensä elektroni) liikkuu sähkökentän vaikutuksesta sähkövirrassa.
Vaellusnopeus voidaan laskea seuraavasta kaavasta:
formula_1
jossa
"I" on sähkövirta
"n" on kohdan läpi siirtyneiden varattujen hiukkasten (esim. elektronien) määrä tilavuusyksikköä kohti
"A" on kohdan poikkipinta-ala
"q" on yksittäisen hiukkasen (esim. elektronin) varaus
Johtaminen.
Aloitamme sähkövirran määrittelevästä kaavasta:
formula_2
jossa
"ΔQ" on kohdan läpi kulkeva varaus tietyssä ajassa ("Δt").
Varaus "ΔQ" voidaan esittää hiukkasten lukumäärän ja yksittäisen hiukkasen varauksen tulona. Hiukkasten lukumäärä saadaan kertomalla elektronitiheys ("n") tarkasteltavan johtimen tilavuudella ("V"). Edelleen johtimen tilavuus ("V") on sama kuin sen poikkipinta-alan ("A") ja pituuden (Δx) tulo. Johtimen pituus eli hiukkasten kulkema matka taas voidaan ilmoittaa niiden nopeuden ja ajan avulla:
formula_3
Sijoitetaan tämä alkuperäiseen sähkövirran kaavaan ja ratkaistaan nopeus:
formula_1
Esimerkki.
Tavallisimmin sähkönjohtimet tehdään kuparilangasta. Koska kuparin tiheys on 8,94 g/cm³ = 8940 kg/m³ ja atomipaino on 63,546 g/mol, kuutiosenttimetrissä kuparia on 8,94 / 63,546 = 0,1406855 moolia. Koska yhdessä moolissa kuparia on 6,022·1023 atomia (Avogadron vakio), on kuutiosenttimetrissä kuparia 6,022×1023 × 0,1406855 = 8,5·1022 ja kuutiometrissä 8,5·1028 atomia. Koska kuparissa on yksi johtavuuselektroni atomia kohti, on kuparin elektronitiheys "n" = 8,5·1028/m³ eli kuparissa on 8,5·1028 johtavuuselektronia kuutiometriä kohti.
Alla olevaan taulukkoon on laskettu eri metallien elektronitiheyksiä.
Oletetaan, että kuparijohtimessa kulkee kolmen ampeerin virta ja että poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisen johtimen paksuus on 1 mm, jolloin ympyrän säteeksi saadaan 0,0005 m. Silloin sen poikkipinta-ala on 7,85·10−7 m2. Elektronin varaus on -1,602·10-19 C. Niiden vaellusnopeus voidaan siis laskea seuraavasti:
formula_5
formula_6
formula_7
Niinpä elektronien vaellusnopeus tässä johtimessa on noin 0,00029 m/s tai suunnilleen yksi metri tunnissa.
Vertailun vuoksi voidaan todeta, että huoneenlämmössä elektronien Fermi-nopeus, jota voidaan pitää niiden keskimääräisenä nopeutena satunnaiseen suuntaan, kun sähkövirtaa ei ole, on noin 1570 km/s
Jos johtimessa kulkee vaihtovirta, elektronin vaellusnopeuden suunta muuttuu joka kerta kun virran suuntakin vaihtuu. Jos yllä olevassa esimerkissä onkin kyseessä vaihtovirta, jonka taajuus on 50 Hz, myös vaellusnopeus ajan funktiona on sinikäyrän muotoinen, ja elektornit liikkuvat edestakaisin alkuperäisen paikkansa molemmin puolin amplitudilla:
formula_8
Abašan piirikunta

Abašan piirikunta () on piirikunta Samegrelo ja Zemo Svanetin alueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 22 341 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 322.5 neliökilometriä. Sen hallinnollinen keskus on Abašan kaupunki.
Piirikunta sijaitsee Samegrelon alueen kaakkoisosassa Rioni-joen pohjoispuolella. Tbilisin ja Suhumin välinen rautatie kulkee piirikunnan läpi.
Waka/Jawaka

Waka/Jawaka on Frank Zappan albumi vuodelta 1972. Zappan päästudioalbumien kronologiassa se on kaikkiaan neljästoista. Albumi on voimakkaasti jazzvaikutteinen, ja sitä voidaan tyylillisesti pitää jatkumona vuoden 1969 "Hot Ratsille" sekä edeltäjänä samana vuonna 1972 julkaistulle eräänlaiselle sisaralbumilleen, "The Grand Wazoolle". "Hot Rats" -albumin nimi esiintyy myös "Waka/Jawakan" kansikuvassa kuvattuna pesualtaan kahteen hanaan. "Waka/Jawaka" -nimi viittaa onomatopoeettisesti vahvasti tuona aika valtavaan suosioon nousussa olleeseen wahwah-pedaalin avulla luotuun kitaran komppaussoundiin.
Albumista julkaistiin uudelleenremasteroidut digitaaliset CD-versiot Rykodisc-levy-yhtiön kautta vuosina 1989 ja 1995.
Septentrio

Septentrio N.V. on belgialainen vuonna 2000 perustettu satelliittipaikannuslaitteden suunnittelija ja valmistaja. Sen tuotteet ovat monitaajuusvastaanottimia mm. ilmakuvauksen tarpeisiin. Se syntyi belgialaisen Interuniversity Micro Electronics Center-tutkimuslaitoksen tietotaidon kaupallisen hyödyntämiseen. Yhtiössä on 50 työntekijää.
Kaunotar ja kulkuri (Saara Suvannon albumi)

Kaunotar ja kulkuri on Saara Suvannon kolmas ja viimeinen, vuonna 1992 julkaistu albumi. Se äänitettiin Turun Riverside-studiolla, pois lukien osa lauluosuuksista, jotka äänitettiin Music Makers -studiossa Helsingissä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Ilpo Murtojärvi.
Siperianrastas

Siperianrastas ("Geokichla sibirica") on aasialainen rastaslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 22 cm, siipien kärkiväli 34–36 cm ja paino keskimäärin noin 70 g. Siperianrastas on kooltaan kuin laulurastas. Juhlapukuinen koiras on päästä ja yläpuolelta musta tai tumman sinertävän harmaa, alapuolella erottuu muuten tummanharmaasta valkoinen takavatsa, pyrstön kärki, siipien kaksi leveää juovaa ja silmäkulmajuova. Naaras on selkäpuolelta oliivinruskea ja alapuolelta valkoinen suttuisin ruskein täplin. Myös sen pyrstön kärki on valkoinen, samoin silmäkulmajuova.
Esiintyminen.
Lajin esiintymisaluetta on Siperia aina Ohotanmerelle, Japaninmerelle ja Pohjois-Kiinaan saakka. Japanissa ja Sahalinilla pesii alalaji "davisoni". Laji on muuttolintu, joka talvehtii Etelä-Aasiassa muun muassa Intiassa ja Malesiassa. Lajia tavataan hyvin harvoin Euroopassa. Suomessa sitä ei ole tavattu.
Elinympäristö.
Siperianrastaan pesimäaikainen elinympäristö on havumetsä eli taiga. Laji esiintyy pääasiassa alavilla mailla, paikoin myös vuoristossa.
Ravinto.
Lintu on kaikkiruokainen.
Nokia E71

Nokia E71 on Nokian valmistama älypuhelin, joka kuuluu Eseries-sarjaan. Se tuli markkinoille heinäkuussa 2008. E71 on pärjännyt hyvin kansainvälisessä vertailussa, muun muassa "Mobile Choice" -lehti valitsisi sen vuoden älypuhelimeksi.
E71:ssä on QWERTY-näppäimistö tavallisen numeronäppäimistön sijaan.
Akhalkalakin piirikunta

Akhalkalakin piirikunta () on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 45 070 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1 235 neliökilometriä. Valtaosa alueen asukkaista on armenialaisia. Piirikunnan keskus on Akhalkalakin kaupunki.
Akhaltsikhen piirikunta

Akhaltsikhen piirikunta () on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 20 992 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1 010 neliökilometriä. 
Noin 34,52 prosenttia Akhaltsikhen alueen asukkaista on armenialaisia ja valtaosa lopuista georgialaisia (vuonna 2014). Piirikunnan hallinnollisena keskuksena toimii Akhaltsikhen kaupunki. Piirikunnassa on myös toinen kaupunki, Vale.
Raakakypsytys

Raakakypsytys on lihan kypsentämistä raakana. Tällöin sen omat entsyymit hajottavat lihan sidekudosta, mikä mureuttaa lihaa.
Raakakypsytys voidaan tehdä riiputtamalla ruhoja muutaman vuorokauden ajan jäähdyttämössä 0 °C:ssa. Toinen tapa kypsentää on paloiteltuna tyhjiö­pakkauksissa tai astioissa. Luisia ruhonosia tai sianlihaa ei aina raakakypsytetä. Kolmas raakakypsytys­tapa on dry aged . 
Dry aged -menetelmä.
Dry aged lihaa raakakypsytetään säilyttämällä sitä tarkkaan säädellyssä kaapissa vähintään kolmen viikon ajan, joskus jopa 100 vuorokautta. Dry aged tapahtui ennen kellareissa tai luolissa, joiden luontainen ilmankosteus esti lihaa pilaantumasta. Sen alkuperäisenä tarkoituksena oli pidentää lihan säilytysaikaa, mutta nykyisin sitä käytetään parantamaan lihan makua. Dry aged lihan maku muuttuu miedosti pähkinäiseksi kypsennysajan ollessa 21–35 päivää, enemmän sientä muistuttavaksi 35–55 päivän kypsennyksessä ja sinihomejuustoa muistuttavaksi yli 65 päivän kypsennysajalla. Myös lihan oma maku voimistuu, mikä johtuu siitä, että lihasta haihtuu raakakypsennyksen aikana jopa kolmannes sen sisältämästä vedestä. Dry aged on myös tavallista mureampaa, koska lihan luontaisesti sisältämät entsyymit ehtivät pilkkoa kauemmin siinä olevaa sidekudosta.
Avtomobilist Jekaterinburg

HK Avtomobilist () on venäläinen jääkiekkoseura Jekaterinburgista Keski-Uralilta. Se pelaa Venäjän korkeimmalla sarjatasolla, KHL-liigan itäisen konferenssin Harlamov-divisioonassa.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 2006 Dinamo-Energija Jekaterinburgin raunioille. Seuran nimi Avtomobilist viittaa Dinamo-Energijan aiemmin käyttämään nimeen "Sverdlovsk Avtomobilist". Seuran oli määrä osallistua jo syksyllä 2008 silloin alkaneeseen KHL:ään, mutta taloudellisten syiden vuoksi se joutui tuolloin jatkamaan Vysšaja Ligassa. HK Himik Voskresensk otti Avtomobilistin paikan KHL:ssä. Kaudeksi 2009–2010 Avtomobilist siirtyi KHL:ään, jossa se on kuitenkin menestynyt liigan keskitasoa heikommin.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Sidecar

Sidecar on klassinen drinkki, joka perinteisestii tehdään konjakista, appelsiinilikööristä (Cointreau, Grand Marnier tai jokin muu triple sec -likööri) sekä sitruunamehusta. Koristeena käytetään usein sitruunanpalaa.
Ainesosiltaan drinkki on läheistä sukua vanhan tekotavan Brandy Daisylle, joka eroaa usein vain drinkin rakentamisen ja ainesosien suhteen Sidecarista.
Männyn siemen

Männyn siemen on Välimeren alueella, osissa Aasiaa sekä Pohjois-Amerikan länsi- ja eteläosissa tärkeä osa perinteistä ruokavaliota. Syötävistä männyn siemenistä tunnetuimpia on pinjansiemen. Tärkeitä syötäviä siemeniä tuottavia mäntylajeja ovat Välimeren alueella pinja ("Pinus pinea"), Aasiassa himalajanpähkinämänty ("Pinus gerardiana") ja siperiansembra ("Pinus sibirica") sekä Pohjois-Amerikassa coloradonpähkinämänty ("Pinus edulis"), bajanmänty ("Pinus monophylla") ja valkorunkosembra ("Pinus albicaulis").
Erityisesti pinjan siemeniä on käytetty Välimeren alueella ihmisravintona kauan, ja pinjoja on myös tarkoituksellisesti kasvatettu ja tuotu lajin luonnonvaraisilta esiintymisalueilta Espanjasta Israeliin ja Georgiaan asti jo esihistoriallisella ajalla. Pinjansiemenillä oli suuri kulttuurinen merkitys antiikin ajan kreikkalaiselle ja roomalaiselle kulttuurille, ja ne ovat nykyäänkin olennainen osa portugalilaista, espanjalaista ja italialaista keittiötä. Coloradonpähkinämännyn ja bajanmännyn siemenet ovat perinteisesti olleet tärkeä osa useiden Yhdysvaltain lounaisosien alkuperäiskansojen ruokavaliota. Yhdysvaltain luoteisosien sisämaan Salish-kansat keräsivät perinteisesti valkorunkosembran siemeniä ja jauhoivat niistä jauhoa. Himalajanpähkinämäntyä viljellään lähinnä Afganistanissa. Sen siemeniä kerätään myös luonnosta, ja siementen kerääminen on tärkeä tulonlähde tuhansille Pakistanin vuoristoissa eläville ihmisille.
Siemeniä on käytetty runsaan ravintopitoisuutensa ja hyvän makunsa vuoksi paitsi ravinnoksi sellaisenaan, myös lääkinnällisiin tarkoituksiin jauhettuna. Muun muassa spriihin uutettuna siperiansembran siemenistä on valmistettu giniin verrattavaa väkevää alkoholijuomaa, jonka tarkoitus on kuitenkin alun perin ollut lääkinnällinen. Siemenöljystä tehdään myös luonnonlääkintävoiteita esimerkiksi ihottumiin. Siemenissä on proteiineja, rasvahappoja, A- ja E- sekä liukoisia B-ryhmän vitamiineja.
Siperiansembran siemeniä syövät ihmisen lisäksi monet muut eläimet, erityisesti pähkinähakki. Sembransiementen käytöstä ruoaksi kerrotaan myös muun muassa Vasili Peskovin romaanissa "Taigan erakot".
Tiedetään myös, että obinugrilaisista kansoista ainakin hanteilla on eräänlainen pyhä suhde sembraan liittyvään "seetrinkäpyyn". Sitä ja sen siemeniä pidetään elämän ja jatkuvuuden symbolina sikäli, että se tuottaa jatkuvuutta, elämän alkua, naisten raskautta sekä pähkinähakin taipumusta piilottaa myöhemmin itäviä siemeniä maahan pidetään uusiutumisen symbolina. Seetri lienee suomennettu tähän tietoon hantin kielestä venäjän, unkarin ja viron kautta, joten kysymys ei voine olla muusta kuin siperiansembrasta siemenineen. 
Makuaistin häiriö.
Erityisesti Kiinasta peräisin olevista männyn siemenistä voi saada ohimenevän makuaistin häiriön: Pari päivää nauttimisen jälkeen on tullut karvas tai metallinen maku suuhun, vaikka siemenissä ei ole todettu torjunta-aine- tai raskasmetallijäämiä. Kiusallinen oire katoaa noin viikossa. On epäilty, että makuaistin häiriön aiheuttaisivatkin jonkin muun lajin kuin siperiansembran, kenties koreansembran ("Pinus koraiensis") siemenet. Dysgeusian varsinainen syy on edelleen tuntematon.
K13V

K13V on Stam1na-yhtyeen DVD-julkaisu, joka ilmestyi Sakara Recordsin kautta 6. toukokuuta 2009.
Tupla-DVD:n kesto on 313 minuuttia. Se sisältää konserttitaltioinnit neljästä yhtyeen esiintymisestä vuosilta 2005–2008, yhtyeen kaikki musiikkivideot, musiikkivideoiden näin tehtiin -dokumentit sekä historiikin "Stam1nan kadonneet 13 vuotta". Historiikin on ohjannut, käsikirjoittanut ja leikannut laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen.
"K13V" nousi ilmestymisviikollaan Suomen musiikki-DVD-listan ensimmäiseksi.
Nokitiainen

Nokitiainen ("Melaniparus niger") on eteläafrikkalainen tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 16 cm ja paino noin 21 g. Nokitiainen on musta, vain siivillä ja pyrstössä on valkoista kuviointia.
Esiintyminen.
Nokitiainen elää eteläisessä Afrikassa Angolassa, Botswanassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen elinympäristön ala on 2,2 miljoonaa neliökilometriä.
Elinympäristö.
Lehtimetsät, joissa esiintyy hopeaketapania ("Terminalia sericea") ja "Burkea africana"-seringapuuta sekä "Combretum"-suvun puita ja pensaita. Harvalukuisena lajia tavataan myös puutarhoissa, puistoissa, akaasiametsiköissä ja istutusmetsiköissä.
Lisääntyminen.
Naaras rakentaa pesän puun koloon, joskus linnunpönttöön. Naaras munii 1–6 munaa, joita se hautoo noin kaksi viikkoa. Molemmat emot ja usein myös vieraat linnut ruokkivat poikasia, jotka lähtevät pesästä noin 24 päivää vanhoina. Poikaset itsenäistyvät 2,5 kuukauden ikäisinä.
Ravinto.
Laji on pääasiassa hyönteissyöjä.
Vaeltava kuva

Vaeltava kuva ("Das Wandernde Bild") on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkäelokuva vuodelta 1920. Elokuvan käsikirjoitti Thea von Harbou ja sen tuotti Joe Mayn May-Film-yhtiö.
"Vaeltava kuva" oli ensimmäinen elokuva, joka syntyi Harboun ja Langin yhteistyönä. Sitä kuvattiin vuoristoisella alueella Baijerin Alpeilla Königsseen rannalla lähellä Berchtesgadenin kaupunkia. Elokuva oli viimeinen, jonka Lang ohjasi Joe Maylle. Lang jätti Mayn yhtiön, kun hän koki itsensä petetyksi, kun ei ollut saanut ohjata "Unelmien temppeliä".
"Vaeltavaa kuvaa" pidettiin pitkään kadonneena elokuvana. Se löydettiin kuinkin São Paulosta 1986. Restauroidusta versiosta puuttuu kuitenkin osa elokuvasta, eikä juonesta saa aivan täyttä selvyyttä.
Abdelkarim Nafti

Abdelkarim "Karim" Nafti (, s. 3. elokuuta 1981) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Club Africainia.
Ura.
Nafti aloitti ammattilaisuransa CS Sfaxienissa, jossa hän voitti Tunisian mestaruuden kaudella 2004–2005. Hän pelasi 6 kuukautta lainalla saudiarabialaisessa Al-Nasrissa.
Tammikuussa 2010 Nafti siirtyi sudanilaiseen Al-Merreikh joukkueeseen. Hän saavutti joukkueessa Sudanin cupin vuonna 2010 ja Sudanin mestaruuden 2011.
Marraskuussa 2011 Nafti allekirjoitti kahden ja puolen vuoden sopimuksen tunisialaisen Club Africainin kanssa.
San Joaquín (Bolivia)

San Joaquín on pieni maaseutukaupunki Benin departementissä ja Mamorén provinssissa Bolivian tasangolla maan koilliskolkassa.
Kaupungin väkiluku väheni nopeasti vuoden 1963 paikkeilla, kun kaupungissa raivosi Machupo-verenvuotokuume ja väkiluku laski 2 500:sta 1 500:aan.
Sienisääsket

Sienisääsket eli aitosienisääsket (Mycetophilidae) on kaksisiipisten heimo. Ne ovat metsälajeja, joita tavataan yleisesti boreaalisen vyöhykkeen metsissä. Nimensä mukaisesti monien sienisääskilajien toukat käyttävät ravinnokseen sieniä. Heimon lajeja tavataan sienten itiöemien lisäksi lahopuussa ja sienettyneissä karikkeissa sekä vähäisissä määrin myös esimerkiksi limasienissä ja maksasammalissa. Noin puolet lajeista on riippuvaisia lahopuusta. 
Sienisääskillä voidaan jossain tapauksissa tarkoittaa myös muutamien Sciaroidea-yläheimon heimojen muodostamaa parafyleettista joukkoa, johon kuuluvat seuraavat heimot:
Suomesta näiden heimojen lajeja tunnetaan yhteensä 741 kappaletta, kun taas maailmanlaajuisesti pelkästään sienisääskien (Mycetophilidae) heimon lajeja tunnetaan yli 3 000 kappaletta 150 suvussa ja tieteelle tuntemattomia lajeja uskotaan olevan ainakin kaksinkertainen määrä.
Terrorizer (lehti)

Terrorizer on metallimusiikkiin keskittynyt lehti, jota julkaistaan 13 numeroa vuodessa joka neljäs viikko. Sen päätoimisto sijaitsee Lontoossa. Lehti on englanninkielinen ja sen levikki on maailmanlaajuinen. Julkaisija on Dark Arts Ltd.
Terrorizer Online -verkkolehteä on julkaistu vuodesta 2007 alkaen.
Terrorizer Online.
'Terrorizer Online' on syksystä 2007 lähtien ilmestynyt viikoittainen verkkolehti. Sen sisältö vaihtelee yhtyeiden, kuten Apocalyptica, Today Is The Day, Testament, Cannibal Corpse, Pestilence, yleiskatsauksista kokonaisiin haastatteluihin, joita on tehty esimerkiksi Massacren, Finntrollin, Sepulturan, Bad Brainsin, Wintersunin ja Iced Earthin kanssa.
Väsynyt kuolema

Väsynyt kuolema () on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkäelokuva vuodelta 1921. Elokuvan käsikirjoitti Thea von Harbou. "Väsynyt kuolema" oli Langin ensimmäinen merkittävä teos ja nosti hänet Saksan eturivin ohjaajien joukkoon.
Elokuvassa nuori nainen kohtaa Kuoleman yrittäessään palauttaa kuolleen rakkaansa takaisin henkiin. Kuolema kertoo naiselle kolme tarinaa. Naisen tulee pelastaa yksi henkilö jostakin tarinasta, jotta saisi miehensä takaisin.
Levitys.
"Väsyneen kuoleman" ensi-ilta oli 7. lokakuuta 1921 kahdessa merkittävässä teatterissa Berliinissä. Elokuva sai huonon vastaanoton ja "B.Z."-lehden kriitikko kutsui sitä ”väsyttäväksi kuolemaksi”. Elokuvaa esitettiin Berliinissä vain kaksi viikkoa, minkä jälkeen sitä alettiin esittää myös ulkomailla. Saksan ulkopuolella "Väsynyttä kuolemaa" ylistettiin. Lontoossa sitä kutsuttiin ”yhdeksi kaikkien aikojen vaikuttavimmista elokuvista”. Pariisissakin elokuvaa kehuttiin. Se pääsi uudelle kierrokselle Saksaan, jossa myös saksalaiset kriitikot alkoivat uusintanäytösten myötä ylistää elokuvaa.
Yhdysvalloissa "Väsynyt kuolema" julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1922. Douglas Fairbanks osti kuitenkin elokuvan oikeudet ja viivytti elokuvan laajaa levitystä. Hän halusi kopioida joitakin erikoistehoista elokuvaansa "Bagdadin varas".
Alpine (sähköpostiohjelma)

Alpine on ilmainen sähköpostiohjelma, jota kehittää Washingtonin yliopisto. Alpine 1.0 julkaistiin 20. joulukuuta 2007 seuraamaan jo vanhaksi käynyttä Pineä.
Alpineen on lisätty Pinestä puuttuva tuki Unicode-merkistöön. Alpine on tarkoitettu sekä kokemattomille että vaativille sähköpostinkäyttäjille.
Weligton

Weligton Robson Pena de Oliveira, yleensä vain Weligton (s. 26. elokuuta 1979 Fernandópolis, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura.
Weligton aloitti ammattilaisuransa brasilialaisesta Paraná Clubesta ja edusti sitä vuoteen 2003 asti, kunnes hän siirtyi portugalilaiseen Penafieliin. Ensimmäisen kautensa jälkeen, hän nousi joukkueensa luottopelaajaksi. Kun Penafiel putosi kauden 2005–2006 jälkeen Portugalin pääsarjasta, Weligton lähti joukkueesta ja siirtyi Grasshopperiin.
Weligton pelasi kuitenkin vain yhden kauden sveitsiläisten riveissä, kunnes hänet seuraavaksi kaudeksi lainattiin Málagaan. Hyvin sujuneen kauden jälkeen siirrosta tehtiin pysyvä ja uusi sopimus oli pituudeltaan nelivuotinen. Weligton jatkoi kaudella 2008–2009 joukkueen avauskokoonpanossa. Weligton teki ensimmäisen maalinsa ottelussa Sportingia vastaan, jonka Málaga hävisi 2–1
Nightrage

Nightrage on kreikkalais-ruotsalainen melodinen death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2000. Yhtyeen perustivat aiemmin Exhumationissa soittanut kitaristi Marios Iliopoulos ja hänen läheinen ystävänsä Gus G. Yhtye muutti myöhemmin Göteborgiin, Ruotsiin.
Vetoraha

Vetoraha () oli 1734–1965 Suomessa käytössä ollut rahasumma, joka maksettiin alioikeuden tuomarille haluttaessa hakea muutosta alioikeuden riita-asiassa antamaan lopulliseen päätökseen hovioikeudesta. Veto oli määrämuotoinen tyytymättömyyden ilmoittamistapa ja muutoksenhakukeino. 
Vetorahan suuruus oli aluksi 3 taaleria, vuodesta 1926 lähtien 50 markkaa ja vuodesta 1963 lähtien 50 penniä vuoteen 1965 saakka, jolloin vetoraha kokonaan poistettiin.
Vetorahasta säädettiin oikeudenkäymiskaaren 25 luvussa. Vetorahan maksamisesta saattoi saada vapautuksen varattomuuden perusteella ja vuodesta 1956 lähtien silloin, kun asianosaiselle myönnettiin maksuton oikeudenkäynti.
Juhani Kontiovaara

Juhani Kontiovaara on suomalaisessa animaatiosarjassa "Pasila" esiintyvä fiktiivinen hahmo. Hän on "Huomenta ihmiset" -nimisen aamu-tv-ohjelman juontaja. Hänen nimensä on väännös MTV3:n "Huomenta Suomi" -ohjelman juontajasta Lauri Karhuvaarasta, mutta hahmo parodioi laajemmin TV-juontajia eikä ainoastaan Karhuvaaraa. Kontiovaaran alkuperäinen ääninäyttelijä on Jani Volanen ja jatkosarjassa "Pasila 2.5 – The Spin-Off" Tero Koponen.
Hahmon kuvaus.
Kontiovaara arvostaa poliiseja ja kuvittelee olevansa komisario Kyösti Pöystin hyvä kaveri, vaikka Pöysti vihaakin häntä ja hänen ohjelmaansa. Kontiovaara on käynyt lukiota ja soittanut siellä muun muassa rumpuja. Hän on sanonut harrastavansa viikonloppuisin vapaa-ajallaan suunnistusta ja on perso munkeille. Jaksosta "Eestinlaiva" lähtien hän lavastaa poliiseja syyllisiksi omiin virheisiinsä ja ottaa näiden työstä kaiken kunnian. Kontiovaara menetti tilapäisesti työnsä jaksossa "Perikato". Tämän jakson mukaan hän asuu Espoossa.
Kontiovaara esiintyy kaikissa muissa "Pasilan" jaksoissa kuin jaksoissa "Puolesta ja vastaan", "Julma pila", "Solutus", "Routalemmen potkut", "Neposen polttarit", "Anonyymit kyynikot" ja "Naapuri".
Kontiovaaralla on vaimo, jota ei ole koskaan näytetty eikä tämän nimeä ole kerrottu. "Pasila 2.5 – The Spin-Offin" jakson "Bemaripelle" mukaan heillä on Antero-niminen poika.
Norjan puolustusvoimat

Norjan puolustusvoimat () muodostuu viidestä puolustushaarasta maavoimat, merivoimat ja ilmavoimat sekä kodinturvajoukoista ja kybervoimista.
Puolustushaarojen lisäksi asevoimiin kuuluu joukko erilaisia yksiköitä, jotka tukevat asevoimien operatiivisia valmiuksia. Operatiivisista asioista ja maan rajojen ulkopuolella toimivista joukoista vastaa Kansallinen yhteisesikunta. 
Rauhan aikana asevoimissa palvelee yhteensä noin 17 000 palkattua sotilasta ja siviiliä. Norjassa on asevelvollisuus, mutta se on melko valikoiva. Norjan asevoimat kouluttaa vuosittain noin 10 000 varusmiestä, kun vastaava luku Suomessa on lähes kolminkertainen. Varusmiespalvelus kestää 6–12 kuukautta. Asevoimien suunniteltu sodanaikainen vahvuus on noin 83 000 sotilasta. 
Lokakuussa 2014 Norja päätti ottaa käyttöön sukupuolineutraalin asevelvollisuuden. Se koskee vuonna 1997 ja sen jälkeen syntyneitä miehiä ja naisia. Norjassa syntyi kyseisenä vuonna noin 60 000 henkeä, joista 10 000 päätettiin valita aikanaan asepalvelukseen. Ensimmäiset asevelvolliset naiset aloittivat palveluksensa heinäkuussa 2016. Jo aiemmin naisten oli mahdollista suorittaa palvelus vapaaehtoisena.
Norjan vuosittainen puolustusbudjetti on 5,2 miljardia euroa.
Nick Shenck

Nick Schenk (s. 12. marraskuuta 1965 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva-alan käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänen käsikirjoituksensa elokuvaan "Gran Torino" sai vuonna 2008 NBR:n parhaan käsikirjoituksen palkinnon.
Elämä ja ura.
Shenck näytteli 1990-luvulla televisiosarjassa "Let's Bowl", mutta ryhtyi myöhemmin sen käsikirjoittajaksi. Samaan aikaan hän näytteli muutamissa pienissä rooleissa.
Vuonna 2007 Schenk käsikirjoitti ja tuotti televisiolle kamppailulajien kilpailuohjelman "Bodog Fight". Hän oli tehnyt käsikirjoituksen "Gran Torino", jonka Clint Eastwood luki ja päätti ohjata. Poikkeuksellisesti käsikirjoitukseen ei tehty muutoksia, vaan se noudatti sanatarkasti Schenkin tekstiä. Ainoastaan kuvauspaikaksi tuli Michigan käsikirjoituksen Minnesotan sijasta. Elokuva oli Schenckin läpimurto käsikirjoittajana. Hän on aiemmin, 15 vuotta sitten, myynyt käsikirjoituksen Disneylle, mutta elokuva jäi tekemättä, vaikka ohjaaja ja näyttelijät oli jo valittu. Minnesotalaissyntyisen Schenckin käly on suomalaisjuurinen, sukunimeltään Kaukinen, ja hänen parhaita ystäviään on Brad Koski. Näin hän perustelee "Gran Torinon" eräässä kohtauksessa esiintyvää nimeä Koski.
Helga (Pasila)

Helga on suomalaisessa animaatiosarjassa "Pasilassa" esiintyvä hahmo. Konstaapeli Helga on Pasilan poliisiaseman ainut naispuolinen poliisi. Hahmon ääninäyttelijä on Mari Lehtonen.
Helga on väkivaltainen ja aggressiivinen poliisi, jolla on pakkomielteitä aseisiin. Hänellä on huonot suhteet isäänsä, sillä isä olisi halunnut pojan eikä edes tervehdi tytärtään kadulla. Helga syyttää äitiään siitä, että on tyttö. Helga käy usein punttisalilla. Rauno Repomies on kuvaillut Helgaa ”väkivaltaiseksi ja sulkeutuneeksi ihmiseksi, joka ei anna tunteidensa koskaan näkyä”, mikä oli tarkoitettu kehuksi. Helgan sukunimeä ei ole kerrottu koko sarjan aikana.
Eugen Terttula

Eugen Johannes Terttula (vuoteen 1936 Teder; 5. kesäkuuta 1926 Uusikirkko – 25. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja, dramaturgi sekä teatteri- ja elokuvakriitikko. Terttula ohjasi uransa aikana 79 näytelmää, ja hänet tunnettiin erityisesti Bertolt Brechtin näytelmien ohjaajana.
Terttula oli Tampereen Työväen Teatterin johtajana 1964–1968. Hänen aikanaan perustettiin teatterin yhteyteen Kellariteatteri 1965. Tampereen kauden jälkeen Terttula oli Helsingin kaupunginteatterin teatterinjohtajana 1968–1970 ja taiteellisena johtajana 1970–1974.
Terttula toimi "Suomen Sosialidemokraatin" teatteri- ja elokuvakriitikkona. Vuonna 1951 hän teilasi "Rovaniemen markkinoilla" -elokuvan tunnetulla arvostelullaan ”Törky on törkyä”. 
Tunnustuksia.
Terttula sai Pro Finlandia -mitalin 1973.
Viikunansyöjä

Viikunansyöjä ("Sphecotheres viridis") on Indonesiassa, Itä-Timorissa ja Australiassa elävä, kuhankeittäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan viikunansyöjä on noin 28–29 cm. Koiraan pää on musta ja niska sekä kaula harmaat. Silmän ympärystä on paljaalla punaisella nahalla. Selkä ja siivet ovat väriltään oliivinvihreät. Vatsa on oliivinvihreä ja pyrstön alus on valkoinen. Naaraiden selkä, siivet ja yläpyrstö ovat ruskeat. Paljas silmänympärys on naaraalla harmaa. Vatsa on ruskehtavan valkea ja siinä on ruskeita raitoja. Viikunansyöjän nokka on mustahko. Nokka erottaakin viikunansyöjän muuten hyvin samannäköisestä oliivikuhankeittäjästä ("Oriolus sagittatus"), jonka nokka on punainen. Lajin ääni on metallinen vihellys.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Viikunansyöjät elävät Indonesiassa, Itä-Timorissa sekä läheisillä Roten ja Semaun saarilla. Australiassa viikunansyöjän levinneisyys ulottuu Kimberleyn alueelta Uuden Etelä-Walesin ja Victorian osavaltioihin. Viikunansyöjät elävät sademetsissä ja muissa kosteissa metsissä, mutta niitä voi nähdä myös kaupunkien puutarhoissa, joissa kasvaa viikunoita ja muita hedelmäpuita. Laji elää pääasiassa alankomailla, jotka ovat yleensä alle 200 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat ja ravinto.
Toisin kuin monet muut kuhankeittäjät, viikunansyöjät elävät noin 20 yksilön parvissa. Linnut liikkuvat tyypillisesti korkeiden puiden latvuksissa ja ovat helposti havainnoitavissa.
Viikunansyöjien pesimäaika kestää syyskuusta joulukuuhun. Pesä rakennetaan puuhun kasvien kärhistä ja oksanpätkistä. Sekä koiras että naaras hautovat munia ja haudonta kestää vajaat kolme viikkoa. Poikaset poistuvat pesästä noin kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan.
Viikunansyöjät käyttävät ravintonaan erityisesti viikunalajien, kuten tyyliviikunan ("Ficus macrophylla") ja ruskoviikunan ("Ficus rubiginosa"), hedelmiä, mutta myös muita pehmeitä hedelmiä ja marjoja. Myös hyönteiset ovat tärkeä osa viikunansyöjien ruokavaliota.
Kolmimuunteisuus

Kolmimuunteisuus on musiikin teorian käsite. Siitä käytetään myös termiä inegalisaatio. 
Usein kolmimuunteisuus tulkitaan niin, että edellinen kahdeksasosanuotti on kaksi kertaa jälkimmäistä pitempi kestoltaan. Suhde on siis 67/33, tasajaon 50/50 sijaan. Kestojen välinen suhde riippuu monista tekijöistä, esimerkiksi temposta. Periaatteessa suhteen yläraja on 75/25, jolloin etummainen kahdeksasosa on pisteellinen eli siihen yhdistetty kuudestoistaosanuotti. Jälkimmäinen kahdeksasosa on painokkaampi.
Jazzmusiikissa on oma vakiintunut notaatiotapa.
MiTAC

MiTAC Intrenational Corporation (神達) on taiwanilainen elektroniikka-alan konserni, joka perustettiin 8. joulukuuta 1982. Yhtiön omistaa Mio Technology- ja Tyan-yhtiöt. 
MiTACin päätuoteperheet ovat henkilökohtaiset tietokoneet, palvelimet ja matkapuhelimet. Näiden toteutuksessa työskentelee MiTACin palveluksessa noin 25 000 ihmistä eri puolilla maailmaa. 
Yhtymän pääkonttori on Taiwanissa ja kokoonpanotehtaita sijaitsee Yhdysvalloissa, Japanissa, Kiinassa ja Euroopan unionin alueella. 
22. helmikuuta 2007 MiTAC osti paikannuslaiteliiketoiminnan Navman-yrityksen omistajalta.
HMS Kent (54)

HMS Kent oli Britannian kuninkaallisen laivaston Kent-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1924. Alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1926 ja otettiin palvelukseen 25. kesäkuuta 1928.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kiinan asemalle 5. risteilijäviirikköön, mistä se palasi 1937 Englantiin modernisoitavaksi. Aluksen modernisointi jäi vähäisemmäksi kuin luokkansa muiden alusten. Siihen ei esimerkiksi asennettu katapulttia ja sen sillan rakenteita ei muutettu. Alus palasi telakalta palvelukseen heinäkuussa 1938 ja liitettiin uudelleen Kiinan asemalle. Toisen maailmansodan alettua se etsi saksalaisia saarronmurtajia Itä-Intian vesiltä ennen siirtoa saattuepalvelukseen 1940 Intian valtamerelle.
Kesän 1940 alus oli Välimeren laivaston 3. risteilijäviirikössä, jonka mukana se osallistui Bardian pommitukseen 17. elokuuta (operaatio MB2) ja 17. syyskuuta. 
Välimeren laivaston kevyiden osastojen komentaja () vara-amiraali John Tovey irrotti 17. syyskuuta illan pimettyä "Kentin" 3. risteilijäviiriköstä suojanaan kaksi hävittäjää tulittamaan Bardiaa. Alusten ollessa noin 40 mailin päässä määrätystä tulituspisteestä kaksi Italian ilmavoimien torpedokonetta sekä muutama pommikone hyökkäsi kirkkaassa kuutamossa osastoa vastaan. Koneet laukaisivat kaksi torpedoa noin 150-200 jalan korkeudesta ja 500 jaardin etäisyydeltä vasemmalta puolelta alusta. Toinen torpedoista osui Y-tornin alle aiheuttaen suurta tuhoa sytyttäen tulipalon ja surmaten kaksi upseeria ja 30 muuta miehistönjäsentä.
Hävittäjä "HMS Nubian" otti vaurioituneen risteilijän hinaukseen. Myöhemmin saatiin kolme risteilijän moottoreista toimimaan ja tuottamaan alukselle 11 solmun nopeuden. Sen suojaksi oli lähetetty lentokoneita suojaamaan 250 mailin matkalla ja ilmavoimien yksiköt hyökkäsivät italian ilmavoimien lentokentille Dernaan, El Tmimiin, Tobruk läntiselle ja Gazalaan. Rampautunut osasto palasi Aleksandriaan 19. syyskuuta aamupäivällä. 
Alukselle tehtiin tilapäiskorjaukset Aleksandriassa ja varsinaiset korjaukset tehtiin vasta marraskuussa 1940 Englannissa. Alukselle asennettiin 1941 kuusi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä tyyppien 281, 284 ja 285 tutkat. Alukselta poistettiin 1942 lentokoneen vaatimat laitteet sekä neliputkiset kahden naulan tykit korvattiin kuudella yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä.
Telakalta palattuaan alus liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita 1942. Aluksen kuusi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä korvattiin 1943 kolmella kaksiputkisella. Alus oli 1944 suojaamassa lentotukialusrynnäköitä Norjan rannikolle. Aluksen kevyenä ilmatorjunta-aseistuksena oli 1944 kahdeksanputkinen kahden naulan tykki, kolme kaksiputkista sähkötoimista ja kuusi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
"Kent" poistettiin tammikuussa 1945 palveluksesta ja siirrettiin reserviin, josta alus siirrettiin maalilaivaksi. Alus myytiin romutettavaksi BISCOlle 22. tammikuuta 1948 ja se saapui 31. tammikuuta West of Scotland Shipbreakersille Trooniin.
Bordon (Njurban piiri)

Bordon () eli Bordoon () on maalaiskunta ("nasleg") Njurban piirissä Sahan tasavallassa Venäjällä. Bordonin kunta sijaitsee piirin länsiosassa Marhajoen varrella. Kunnan keskuskylä Malykai sijaitsee Marhan rannalla, 98 kilometriä piirikeskuksesta Njurban kaupungista länteen. 
Kunnan keskuskylässä on jokisatama, ja kylästä on tieyhteys Njurbaan. Keskuskylässä on peruskoulu, musiikkikoulu, kulttuurikeskus, terveyskeskus, kauppa ja hevossiittola. 
Asukasluvun kehitys:
Keskuskylä Malykai perustettiin vuonna 1939.
Žarkan

Žarkan tai Djaarxan (, ) on maalaiskunta ("nasleg") ja sen keskuskylä Njurban piirissä Sahan tasavallassa Venäjällä. Žarkanin kunta sijaitsee piirin eteläosassa Marhajoen varrella. Kunnan keskuskylä sijaitsee 39 kilometriä piirikeskuksesta Njurban kaupungista koilliseen. 
Kunnan keskuskylä sijaitsee Njurbasta tasavallan pääkaupunkiin Jakutskiin johtavan maantien varrella. Keskuskylässä on peruskoulu, kulttuurikeskus, terveyskeskus ja kauppa. 
Asukasluvun kehitys:
Kunnan keskuskylä perustettiin vuonna 1941.
Eero A. Berg

Erik (Eero) Anders Berg (29. syyskuuta 1892 Sortavala – 9. maaliskuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja Suomen Tietotoimiston (STT) pitkäaikainen toimitusjohtaja.
Bergin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Karl Gustaf Berg ja Maria Natalia Crohns. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917, maisteriksi 1919 sekä väitteli tohtoriksi 1934.
Berg tuli vuonna 1915 perustetun Suomen Tietotoimiston johtoon 1927 Lennätinhallituksen ulkomaantoimiston johdosta. Berg johti STT:tä aina vuoteen 1960 saakka jolloin hän siirtyi eläkkeelle. Berg oli ennen kaikkea talous- ja hallintomies eikä hänellä ollut paljoa kiinnostusta toimituksellisiin asioihin. Berg pyrki kaiken aikaa pitämään hyvät suhteet valtiojohtoon ja STT:n johtokunnan puheenjohtajaan Eljas Erkkoon.
Berg tuomittiin keväällä 1940 kahdeksi kuukaudeksi vankeuteen maanpetoksesta. STT oli välittänyt maaliskuussa 1940 talvisodan loppupäivinä ennenaikaisen uutisen jonka mukaan eduskunnan ulkoasiainvaliokunta olisi hyväksynyt Neuvostoliiton asettamat rauhanehdot. Tämän uutisen julkaisun väitettiin aiheuttaneen sen että Suomen Moskovassa olleiden rauhanneuvottelijoiden viime hetkillä tekemät muutosesitykset rauhanehtoihin hylättiin neuvostoliittolaisten puolelta oikopäätä koska he tiesivät STT:n uutisen perusteella jo Suomen tulevan joka tapauksessa rauhanehdot hyväksymään. Berg sai pitää paikkansa tuomiosta huolimatta mutta hän katkeroitui tuomion vuoksi erityisesti Väinö Tannerille ja Risto Rytille joiden hän katsoi vaikuttaneen tuomion langettamiseen.
Ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä talvisodan aikana toiminut Aaro Pakaslahti on kertonut muistelmissaan, että Berg anoi armahdusta presidentti Kyösti Kalliolta, joka olisi ollut valmis hyväksymään anomuksen. Bergin asian ollessa esillä presidentin esittelyssä valtioneuvostossa ulkoministeri Väinö Tanner, joka oli alun perin vaatinut Bergin saattamista rangaistukseen, vastusti kuitenkin jyrkästi anomukseen suostumista.
Berg oli koulutukseltaan kansantaloustieteilijä ja hän julkaisi myös tähän aihepiiriin liittyviä teoksia. Hän toimi vt. kansantalouden opettajana Kauppakorkeakoulussa 1949 ja sanomalehtiopin vt. professorina yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1951–1952.
Berg oli naimisissa vuodesta 1919 Elinor Margareta Dordettin kanssa.
HMS Cornwall (56)

HMS Cornwall oli Britannian kuninkaallisen laivaston Kent-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1924. Alus laskettiin vesille 11. maaliskuuta 1926 ja otettiin palvelukseen 8. toukokuuta 1928.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kiinan asemalle, mistä se palasi heinäkuussa 1936 Englantiin modernisoitavaksi. Telakalla aluksen panssarointia lisättiin, yksiputkiset neljän tuuman tykit vaihdettiin kaksiputkisiin Mk XIX asennuksiin, kaksi kahdeksanputkista kahden naulan neliputkisiin sekä etummainen tulenjohtopaikka uudistettiin. Aluksen siltarakennetta myös mataloitettiin.. Joulukuussa 1937 palvelukseen palatessa alus liitettiin 2. risteilijäviirikköön, kunnes se palasi 1939 Kiinan asemalle 5. risteilijäviirikköön. Alus liitettiin Ceylonilla Force I:hin metsästämään saksalaisia kaappareita Intian valtamereltä. Osaston mukana alus osallistui vuoden lopulla Saksan laivaston "Admiral Graf Speen" etsintään ja upottamiseen Etelä-Atlantilla.
"Cornwall" liitettiin Etelä-Atlantin osastoon, jonka mukana alus osallistui Vichyn Ranskan joukkoja vastaan suoritettuun operaatioon elokuussa 1940 Dakarissa (operaatio Menace). Alus pysäytti yhdessä "HMS Delhin" kanssa Primaguetin johtaman osaston ja pakotti sen purjehtimaan Casablancaan.
Alus palasi Intian valtamerelle, missä alus pysäytti ja upotti 8. toukokuuta 1941 Seychellien edustalla saksalaisen kaapparin "Pinguinin". Japanin liityttyä akselivaltojen liittolaisena sotaan alus suojasi Intian valtamereltä Sunda salmeen kulkevia saattueita, kunnes vuoden 1942 alussa siirrettiin Colomboon.
Alus liitettiin Itäisen laivaston nopeaan ryhmään. Alus joutui japanilaisten lentokoneiden yllättämäksi 5. huhtikuuta 1942 Malediivien lounaispuolella ja se upposi yhteenoton seurauksena.
Asteroidien louhinta

Asteroidien louhinta on mineraalien ja raaka-aineiden louhimista asteroideilta. Joissain asteroideissa on suuria määriä metalleja, muun muassa rautaa. Tulevaisuudessa asteroideilla voitaisiin harjoittaa kaivostoimintaa. Jos ihminen asuttaa aurinkokunnan, asteroidien metallien hyödyntäminen saattaa muuttua taloudellisesti kannattavaksi.
Asteroidien louhinta.
Asteroideja aletaan ilmeisesti vallata ja kuljettaa maapallon luokse 2010-luvulla. Asteroidissa voi olla tonnikaupalla, satojen miljardien eurojen arvosta kalliita metalleja kuten platinaa. Vuonna 2013 perustettiin yksityiset Deep Space Industries ja Planetary Resources louhimaan asteroidien mineraaleja. Yksityinen luotain lähtee matkaan ehkä vuonna 2016. Toisaalta Nasa alkanee 2010-luvulla kuljettaa arvokasta asteroidia, joka saavuttaisi stationaarisen Lagrangen pisteen 2020-luvulla, esimerkiksi kuun takana olevan L 2:n. 
Suomalaiset ovat kehittämässä aurinkotuulipurjetta, jolla voisi hyvin halvalla kuljettaa rajattomasti rahtia avaruudessa ilman polttoainetta sekä kiertää asteroidilta toiselle. Asteroidien materiaaleista voisi myös tuottaa laitteita ja tavaroita kuun tai muun avaruuden asuttamiseen esimerkiksi 3D-tulostimilla. 
Deep Space Industries on patentoinut 3D-tulostimen, joka yhtiön mukaan "luo erittäin tiheitä ja kestäviä metalliosia jopa nollapainovoimassa". 
Myös itseään kopioivat tai uusia robotteja tai laitteita rakentavat koneet voisivat tuottaa pienellä lastilla suuren konearmeijan halutulle planeetalle tai asteroidille.
Noise.fi

Noise.fi on internetissä toimiva musiikkilehti, joka on pääosin keskittynyt suurelle yleisölle tuntemattomampien ja pienien yhtyeiden tekemisiin. Genrerajoja ei juurikaan ole asetettu, kaikki poprockista rytmimusiikin kautta black metaliin on edustettuna sivustolla. Ainoa rajaus on se, ettei kultalevyartisteista tehdä haastatteluja. Uusien artistien esittely on sivuston tärkein tavoite. Uutiset ja levyarvostelut ovat suosituimmat ja tärkeimmät sivuston osiot, mutta myös muun muassa haastattelut ja keikka-arviot ovat merkittävässä roolissa. Sivusto ylläpitää myös nettiradiota nimeltä "Radio Noise".
Historia.
Ensimmäinen versio Noise.fi:stä avattiin syyskuussa 2001. Tuolloin nimenä oli LetsMakeSomeNoise.com. Tavoitteena oli päästä joskus kymmeneen tuhanteen kuukausittaiseen kävijään. Ensimmäinen versio oli hyvinkin alkeellinen, mutta ilmeisesti kuitenkin sisältö jo silloin kiinnosti ihmisiä, sillä tuo raja ylitettiin vajaan vuoden kuluttua aloittamisesta. Alkuun tämän verkkolehden sisällöstä vastasi Tero Kallio kokonaisuudessaan, mutta pikkuhiljaa alkoi myös muita kiinnostuneita ilmaantua mukaan toimintaan.
Versio 2 valmistui vuoden 2002 lopulla, kun sivustolla oli jo yli 15 000 kuukausittaista kävijää. Tuolloin siirryttiin tietokantapohjaiseen järjestelmään, mikä helpotti sivuston ylläpitoa ja kehittämistä. Seuraavien kahden vuoden aikana sivusto vakiinnutti nimeään kotimaisen musiikkimedian kentässä tasaisella vauhdilla. Syyskuussa 2004, kun versio 3 julkaistiin, oli kävijämäärä jo noin 70 000 kuukaudessa. Uusi Noise.fi-domain otettiin tuolloin käyttöön.
Noise.fi päivitettiin neljänteen versioonsa 21. syyskuuta 2009.
Kävijämäärät.
Noise.fi kerää viikoittain reilut 30 000 kävijää (tilanne huhtikuu/2009, lähde: sivuston Google Analytics -tilastot).
Henric Schartau

Henric Schartau (27. syyskuuta 1757 Malmö – 3. helmikuuta 1825 Lund) oli ruotsalainen pappi ja saarnaaja.
Schartau toimi Lundissa, Lundin tuomiokirkossa lähes 20 vuotta, ja hänen näkemystään leimasi puhdasoppisuuden sävyttämä pietismi. Hänen oppinsa, "schartauanismi", pysyi kirkon sisäisenä herätysliikkeenä, eikä ollut vapaakirkollinen ilmiö. Hänen saarnojensa perusaineksen muodosti oppi Pyhän Hengen työstä ihmisessä ja oppi armonjärjestyksestä. 
Hänen vaikutuksensa oli uskonnollista ja hengellistä. Hänen uskonkäsityksensä perustui vanhaan luterilaiseen hurskauteen, josta hänen julistuksessaan ja opetuksessaan keskeinen armonjärjestysoppi oli kotoisin. Hänen teologiansa keskeisiä ajatuksia olivat sana, kirkon viran, pappisviran arvovaltaisuus ja kutsumususkollisuus. Schartau ja hänen seuraajansa pitäytyivät kirkon yleiseen jumalanpalvelukseen, eivätkä he hyväksyneet minkäänlaisia yksityisiä hartauskokouksia (seuroja). 
Schartaun opit saivat kannatusta etenkin Länsi-Ruotsista kotoisin olleiden teologian opiskelijoiden parissa ja heidän kauttaan Schartaun sanoma levisi erityisesti Göteborgin hiippakunnassa. Yhä vieläkin schartaulaisuus sävyttää suurta osaa Länsi-Ruotsia. Monet Ruotsin kirkon johtavista henkilöistä 1900-luvun loppupuoliskolla olivat saaneet vaikutteita Schartaun opista, ja hänen ajatuksensa ovat vaikuttaneet erityisesti Lundin yliopistossa toimineiden ja sieltä papiksi valmistuneiden parissa.
Schartaulaisuus on muovaillut hartauselämää ja jopa mentaliteettia sekä kulttuuria Länsi-Ruotsissa.
Patricia Richardson

Patricia Castle Richardson (s. 23. helmikuuta 1951 Bethesda, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Koti kuntoon", jossa hän näytteli Jill Tayloria vuosina 1991–1999 ja "West Wing", "Strong Medicine – kovaa lääkettä", "", "Eisenhower&amp;Lutz" ja "Double Trouble" sekä elokuvassa "Uleen kulta" (1997).
Patricia Richardson oli naimisissa näyttelijä Ray Bakerin kanssa vuosina 1982–1995. Heillä on kolme lasta.
Atte Järvinen

Atte Järvinen (s. 1975) on suomalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Järvinen on käsikirjoittanut ja ohjannut muun muassa tv-sarjat "Pasila", "Ihmisten puolue" ja "Sunnuntailounas".
Järvisen isä on ohjaaja ja käsikirjoittaja Pentti Järvinen.