tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Zooland Records

Zooland Records on saksalainen tanssimusiikkiin erikoistunut levy-yhtiö, jonka omistavat Manuel Reuter (DJ Manian) ja Yann Peifer (Yanou). Se perustettiin vuonna 2005. Zooland Recordsin artisteja ovat muun muassa Cascada, DJ Manian, Yanou, ItaloBrothers ja Rob Mayth. Levymerkillä on viisi alalevy-yhtiötä: ZooGroove, Zoo Digital, Zoopreme, Global Airbeatz ja Bazooka. Yhtiön Punch-alalevy-yhtiö on lakkautettu 2011, koska sen on korvannut Cuepoint Recordsin alla toiminut ja DJ Gollumin pyörittämä Global Airbeatz, Zooland Recordsin alle siirtyneenä.
ZooGroove on levy-yhtiö, joka keskittyy House-musiikkiin ja on perustettu vuonna 2007. Zoo Digital / Zebralution on perustettu vuonna 2008 ja on tarkoitettu digitaalisen musiikin levitykseen, esimerkiksi uusille artisteille. Zoopreme julkaisee lähinnä Zooland Recordsin parhaimmat sävelet kokoelmalevyinä. Bazooka julkaisee pääasiassa Electro-, Progressive House-, Techno- ja Minimal-musiikkia. DJ Gollumin luotsaama Global Airbeatz julkaisee kaikenlaista elektronista tanssimusiikkia, esimerkiksi teknoa, dancecorea, handsuppia ja electrohousea.
Annamária Tóth

Annamária Tóth (o.s. Kovács, 14. syyskuuta 1945 Budapest, Unkari – 16. heinäkuuta 2023) oli unkarilainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli viisiottelu.
Tóth sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 viisiottelussa viidenneksi 4 704 pisteellä. Hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun ja saavutti neljännen sijan ajalla 45,1 s. Méxicon 1968 olympialaisten viisiottelussa hän saavutti pronssia 4 959 pisteellä. Ottelun osalajeissa hänen tuloksensa olivat: 10,9 s 80 metrin aitajuoksussa, 12,69 m kuulantyönnössä, 159 cm korkeushypyssä, 612 cm pituushypyssä sekä 23,8 s 200 metrin juoksussa. Viestijuoksussa hän karsiutui alkuerissä. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui viisiottelussa kymmenenneksi 4 587 pisteellä.
Hello, Dolly! (elokuva)

Hello, Dolly! ("Hello, Dolly!") on Gene Kellyn ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1969. Elokuva perustuu samannimiseen Broadway-musikaaliin vuodelta 1964, johon käsikirjoituksen teki Michael Stewart ja musiikin Jerry Herman. Musikaali puolestaan perustuu Thornton Wilderin romaanin "The Matchmaker" (1955); Wilderin romaani puolestaan perustuu Johann Nestroyn huvinäytelmään "Einen Jux will er sich machen" (1842). Elokuvan koreografian teki Michael Kidd.
Elokuvan pääosissa ovat Barbra Streisand ja Walter Matthau. Louis Armstrongilla on pieni rooli orkesterinjohtajana ja hän myös laulaa elokuvan nimikkokappaleen yhdessä Streisandin kanssa.
Palkinnot.
Voitetut Oscar-palkinnot:
Oscar-ehdokkuudet:
Eino Leppänen

Eino Ilmari Leppänen (18. lokakuuta 1916 Äänekoski – 20. tammikuuta 1974 Jyväskylä) oli suomalainen keihäänheittäjä.
Leppänen sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten keihäänheitossa 16:nneksi tuloksella 62,61 metriä. Karsinnassa hän heitti tuloksen 64,47 m. Hän voitti keihäänheiton vuoden 1952 Ranska-maaottelussa.
Seuratasolla Leppänen edusti Jyväskylän Kenttäurheilijoita, Jyväskylän Veikkoja, Äänekosken Huimaa ja Helsingin Kisa-Tovereita. Hän sijoittui Kalevan kisoissa neljänneksi vuonna 1952 sekä kuudenneksi vuosina 1950 ja 1951. Hänen ennätyksensä oli 74,58 m vuodelta 1954.
Punajalohaukka

Punajalohaukka ("Falco deiroleucus") on neotrooppisen alueen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 35 cm. Se on kuin isokokoinen pikkujalohaukka, sillä on musta pää ja selkä, valkoinen kurkku ja oranssi rinta, alaperä ja "housut". Koivet ja vahanahka ovat keltaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Punajalohaukoilla erotetaan kaksi eri populaatiota, joista pohjoisempi asuu Meksikon eteläosista läpi Keski-Amerikan Panaman länsiosiin, ja eteläisempi Panaman itäosista Kolumbiaan ja Guyanaan ja sieltä Andien itäreunaa aina Argentiinan pohjoisosiin saakka. Lajin elinympäristön ala on noin 3,3 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaatio on kooltaan vähintään 10 000 aikuista yksilöä. 
Elinympäristö.
Punajalohaukat asuvat trooppisissa sademetsissä ja muissa luonnontilaisissa metsissä. Paikoin ne asuvat myös avohakkuiden reunametsiköissä ja puustoisilla savanneilla.
Lisääntyminen.
Pesä on usein kalliojyrkänteen ulkonemalla, suuren puun päällyskasvin tai itse puun kolossa, palmun latvassa tai vanhassa Mayatemppelissä. Naaras munii 2–4, tavallisesti kolme munaa, joita se hautoo noin kuukauden. Koiras hankkii naaraalle ja poikasille ravinnon pesinnän aikana. Poikaset jättävät pesän noin 40 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Punajalohaukan koivet ja nokka ovat suhteellisesti suurimmat kaikista jalohaukoista. Niiden ansiosta laji voi saalistaa keskikokoisia ja isoja lintuja, kuten kyyhkyjä, papukaijoja ja kiitäjiä, sekä myös lepakoita ja isokokoisia lentäviä hyönteisiä. Saalistustapa on samantapainen kuin muuttohaukan.
BMW F 800 GS

BMW F 800 GS tai BMW F800GS on BMW:n valmistama matkaenduromallinen moottoripyörämalli. Malli tuli markkinoille vuonna 2008.
Tekniikka.
Sen moottori on sama kuin mallissa F 800 S. F 800 GS:ssä on paljon yhtäläisyyksiä mallin F 650 GS (samana vuonna valmistetun) kanssa, esim. runko ja moottori, F 800 GS:n moottorin ollessa kuitenkin 14 hv tehokkaampi.
F 800 GS:ssä käytetään saman tyyppistä takaiskunvaimentajaa kuin mallissa R 1200 GS. Niissä on WAD-mallinen takaiskunvaimentaja, joka mukautuu tienpinnan mukaan tunnistimen avulla.
F 800 GS:ssä on pinnavanteet. Sen rengaskoot ovat: edessä 90/90-21 ja takana 150/70-17.
F 800 GS painaa 185 kg kuivana, ja tankattuna 223,0 kg. Sen painojakauma on 45,9% edessä ja 54,1% takana.
Shlomo Benizri

Shlomo Benizri (; s. 7. helmikuuta 1961 Haifa, Israel) on israelilainen ääriuskonnollisen Shas-puolueen poliitikko ja juutalainen rabbi. Hän tuli valituksi knessetiin ensimmäistä kertaa vuonna 1992 ja istui siellä vuoteen 2008. Hän toimi maansa terveysministerinä vuosina 1999–2000 oltuaan sitä aiemmin vuodesta 1996 varaterveysministerinä. Vuosina 2001–2002 ja 2002–2003 hän toimi työ- ja sosiaalihuoltoministerinä. 
Benizri on saanut osakseen julkisuutta kielteisestä suhtautumisestaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä kohtaan. Benizrin mukaan vuosina 2007–2008 Israelissa sattuneet maanjäristykset johtuivat knessetin osoittamasta suvaitsevaisuudesta homoseksuaalisuutta kohtaan. Hän on myös vaatinut transsukupuoliselle Dana Internationalille kieltoa esiintyä Euroviisuissa. Juutalaisia leimaavaksi pelätyn "The Passion of the Christ" -elokuvan (2004) nostattamaa kohua hän kommentoi toteamalla, ettei ollut syytä kieltää juutalaisten tappaneen Jeesusta.
Benizri joutui lähtemään knessetistä saatuaan vuonna 2008 puolentoista vuoden vankeustuomion korruptioon liittyvistä syytteistä. Hänen kyseenalaiset toimensa olivat jatkuneet useita vuosia. Rangaistus oli melko lievä, koska Benizrille oli vaadittu jopa seitsemän vuoden vankeutta. Benizri väitti tuomion saatuaan, ettei valtakunnansyyttäjänvirasto ollut sallinut hänelle oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä. Hän uskoi itse olevansa täysin syytön.
Vuonna 2009 Benizrin rangaistus koveni neljäksi vuodeksi vankeutta. Samaan juttuun liittyen rabbi Reuven Elbaz tuomittiin sakkoon. Benizri väitti yhä joutuneensa vainon kohteeksi.
Haifassa syntynyt Benizri palveli Israelin armeijassa ja sai vihkimyksen rabbiksi Jerusalemin "Or Hachaim" -Talmud-opistossa. Hän on myös luennoinut juutalaisuudesta, toiminut Talmud-opiston rehtorina ja kirjoittanut kaksi kirjaa.
Markku Heikkilä

Markku Kalervo Heikkilä (s. 23. kesäkuuta 1953 Hauho) on suomalainen radiotoimittaja, pakinoitsija ja ravintoloitsija. Hän on toiminut Radio Auran Aaltojen ja Radio Sadan päätoimittajana. Hänet tunnetaan muun muassa Turku-aiheisista pakinajulkaisuistaan. Vuosina 1997–2007 hän toimi ravintoloitsijana Turussa ravintola Puutorin Vessassa. 
Heikkilä toimi Auran Aaltojen ensimmäisenä päätoimittajana vuosina 1985–1989 ja vuosina 1989–1994 Radio Sadan päätoimittajana. Vuonna 1989 Heikkilä sai parhaan paikallisradioesiintyjän Telvis-palkinnon.
Heikkilä on tehnyt vuodesta 1995 Radio Sataan humoristisia ”Uutissi Turust” -murreuutisia. Vuodesta 2013 niitä on kuultu Iskelmä-radiokanavalla. Uutisia on vuosittain julkaistu kirjoina, ja Facebookissa niillä oli vuoden 2018 alussa noin 44 000 seuraajaa.
Kolmilammit (Hausjärvi)

Kolmilammit ovat Kanta-Hämeessä Hausjärvellä Rankinkulman kylän lähellä sijaitsevat kolme lampea.
Maantietoa.
Lammet sijaitsevat Someronvuorella, joka on osa Kaplalinnasta Hikiälle jatkuvaa harjujaksoa. Someronvuoren eteläpää on nimeltään Kolmilamminmäki. Ryttylän taajama sijaitsee 1,6 kilometrin päässä. Lampia on kolme, joista yksi sijaitsee lounaassa, toinen pohjoisessa ja kolmas kaakossa muihin nähden. Lounaassa olevaa kutsutaan usein eteläiseksi lammeksi. Lammet sijaitsevat alueella, joka on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä.
Lounaislammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,1 metriä mpy, joten se on lammista matalimmalla oleva. Siitä ei lähde laskuojaa eikä siihen tule ojia. Aivan lammen länsipuolella mäen rinteessä sijaitsee talo, jonka sauna on länsirannassa. Vastarannassa sijaitsee Kolmilammin tanssilava ja sen yhteydessä uimaranta.
Pohjoislammen pinta-ala on 1,2 ha ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,3 metriä mpy. ja se on yhteydessä kaakkoiseen lampeen kaivetun ojan välityksellä. Lammen ympäri kulkee polku, jota pitkin voi nousta korkeammalle harjulle. .
Kaakkoislampi on 90 metriä pitkä ja 70 metriä leveä. Se on yhteydessä pohjoislampeen ojan välituksellä ja siksi sen vedenpinnan korkeus on sama 85, 3 metriä mpy. Sen ohi lampien välist kulkee tie, joka yhtyy alempana seututiehen 290. Lammen koillispuolella on vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet.
Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Puujoen alaosan alueeseen, johon lampi kuuluu. Lampiin ei tule ojia eikä niistä laske ojia. Ne sijoitetaan Puujoen alueelle, koska lampien vesi suotuu pohjaveteen, joka kulkeutuu Puujokeen ja joka sitten laskee Kernaalanjärveen. Kernaalanjärvi laskee Hiidenjokea myöten Vanajaveteen.
Historiaa.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammet oli kyllä merkitty karttaan, mutta ne olivat nimettömiä. Ohi virtaava Puujoki oli tuolloin nimeltään ”Vittamonjoki”.
Vuonna 1964 julkaistussa peruskartassa lampien välissä nykyisen lavan kohdalla oli kaksi rakennusta ja tanssilava. Seuraavassa vuoden 1979 kartassa lavan ympärille on piirretty aita. Pienimmän lammin mökki näkyy vasta vuoden 1988 kartassa.
Tom Pillibi

Tom Pillibi oli vuoden 1960 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Jacqueline Boyer ranskaksi ja se toi Ranskalle toisen sen viidestä voitosta. Kappale sai peräti 32 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Ison-Britannian seitsemällä pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli kolmastoista. Kappale menestyi Euroopan listoilla ja Julie Andrews lauloi sen englanniksi.
Laila Kinnunen levytti kappaleesta Reino Helismaan sanoittaman samannimisen suomenkielisen version.
Jim Hurtubise

James "Jim" Hurtubise (5. joulukuuta 1932 North Tonawanda, New York, Yhdysvallat – 6. tammikuuta 1989 Port Arthur, Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui peräti 22 Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1960–1981. Hurtubise karsiutui 12 kertaa ja oli parhaimmillaan 13. vuoden 1962 kilpailussa, jossa hän ajoi Watson-autolla. Hän kilpaili myös pääosin Kurtis Kraftilla ja Mallardilla. Vuoden 1960 osakilpailu kuului Formula 1 -sarjaan, mistä tuloksena oli Christensenin autolla keskeytys. 
Hurtubise kilpaili myös NASCAR-sarjassa vuosina 1957–1977 voittaen kerran Atlantassa vuonna 1966. Hän oli kymmenen parhaan joukossa 11 kertaa. 
Hurtubise kärsi useasti epäonnesta kilpauransa aikana. Vuonna 1959 hänen kätensä saivat vakavia palovammoja, mutta hän pystyi jatkamaan kilpa-ajamista. Vuoden 1972 Indianapolis 500 -kilpailussa hänen autonsa moottorin tilalla oli sponsorin olutkanistereita ja vuoden 1978 kilpailussa hänet jouduttiin pidättämään aiheutettuaan sekaannusta radalla.
Hurtubise valittiin National Sprint Car Hall of Fameen vuonna 1993. 
Kilpauransa jälkeen Hurtubise ryhtyi metsästäjäksi, kunnes hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1989. Hän oli 56-vuotias.
Nous les amoureux

Nous les amoureux (suom. "me rakastavaiset") oli vuoden 1961 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Jean-Claude Pascal ranskaksi ja se toi Luxemburgille sen ensimmäisen viidestä voitosta. Kappale sai 31 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Ison-Britannian seitsemällä pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 14.
Leif Wager levytti kappaleesta Reino Helismaan sanoittaman suomenkielisen version "Me rakastavaiset".
Sattumuksia Brooklynissa

Sattumuksia Brooklynissa on vuonna 2005 ilmestynyt Paul Austerin kirjoittama romaani. Romaania on luonnehdittu Austerin uudeksi aluevaltaukseksi, koska se ei kepeänä komediana ihmisyydestä rakennu "New York -trilogian" tai edellisen "Oraakkeliyön" tapaan sisäkkäisten juonirakenteiden monimutkaisille suhteille.
Teoksen on suomentanut Erkki Jukarainen, ja suomennoksen on kustantanut Tammi vuonna 2008.
Kaaos / Cadgers split

Kaaos/Cadgers split on Kaaoksen ja Cadgersin (myöhemmin Riistetyt) split ep vuodelta 1981. Kaaoksen puoli on nimeltään Kytät on natsisikoja ja Cadgersin puoli Kaaosta tää maa kaipaa. Splitin julkaisi alun perin jyväskyläläinen P.Tuotanto, splitistä on otettu kuusi painosta, joista viimeisimmän otti saksalainen Assel Records vuonna 2006.
Mustaa valkoisella (albumi)

Mustaa valkoisella on Pave Maijasen vuonna 2000 levyttämä yhdeksäs studioalbumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Pave Maijanen, ellei toisin mainittu.
Kokoonpano.
Tuotanto.
CD-levyn mukana on 12-sivuinen vihkonen, jossa on laulujen sanat ja valokuvia.
Kiitoksissa on mainittu muun muassa Antti Murto (Crystal Sound), Seppo Pietikäinen sekä Mirko Ekberg (Gibson-kitarat).
Ihmisoikeudet Uzbekistanissa

Ihmisoikeudet Uzbekistanissa ovat kansainvälisten sopimusten määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat oikeudet.Uzbekistan on sitoutunut turvaamaan nämä oikeudet ratifioimalla tiettyjä sopimuksia. 
Ihmisoikeudet pohjautuvat käsitykseen ihmisarvon yleismaailmallisesta yhtäläisyydestä ja loukkaamattomuudesta. Ne voidaan jakaa vapausoikeuksiin, poliittisiin, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin sekä oikeuteen tasapuoliseen kohteluun oikeudenkäynnissä.
Uzbekistanissa on merkittäviä kansainvälisesti hyväksyttyjen ihmisoikeuksien rikkomuksia ja parantamisen varaa ainakin sananvapaudessa, lehdistövapaudessa, toisinajattelijoiden vapaudessa, kidutuksessa ja vankien kohtelussa. EU:lla on sanktioita Uzbekistaniin perustuen ihmisoikeuksiin.
Vapausoikeudet.
Tärkein vapaus on oikeus elämään. Kuolemanrangaistus lakkautettiin Uzbekistanissa 1. tammikuuta 2008. Ainakin 17 kuolemanrangaistusta on muutettu 20–25 vuoden vankeudeksi.
Lapsityövoima.
Uzbekistanin kansalaisjärjestöt ovat onnistuneesti vedonneet kansainvälisiin yrityksiin lapsityövoiman vähentämiseksi puuvillateollisuudessa. Uzbekistan allekirjoitti ILOn lapsityövoimasopimuksen kesällä 2008. Raaka puuvilla on 60 % Uzbekistanin viennistä. Lapsityövoima on joutunut raskaisiin töihin kehnoilla korvauksilla ja koulunkäynnin kustannuksella.
Pakolaiset.
Uzbekistanilaisia on yrittänyt pakolaisiksi Amnesty Internationalin mukaan (2009) ainakin Kazakstaniin, Kirgisiaan, Venäjälle ja Turkkiin.
Poliittiset oikeudet.
Poliittisia oikeuksia ovat muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Kokoontumisvapautta rikottiin, kun Uzbekistanin turvallisuusjoukot tappoivat satoja rauhallisia mielenosoittajia vuonna 2005 Andižanissa. Riippumattomien tarkkailijoiden pääsyn esto alueelle johti EU:n sanktioihin Uzbekistania vastaan.
Sananvapaus.
Toimittajat ilman rajoja -järjestö arvioi vuonna 2024 Uzbekistanin lehdistönvapauden olevan maailman 180 maan joukossa sijalla 148. Presidentti Islam Karimovin 2016 kuoleman jälkeen tiedotusvälineiden olosuhteet ovat parantuneet vain hivenen, ja vallanpitäjien kritisoiminen on edelleen erittäin monimutkaista. Uzbekistanilla ei ole yksityistä televisioverkkoa. Valtion radio välittää virallista propagandaa, yksityiset radioasemat pidättäytyvät kaikesta kritiikistä peläten että ne suljetaan ja lehdistö palvelee valtion etuja. Vain noin 15 verkkomediaa, joista osa ulkomailla, julkaisee laadukasta sisältöä.
Human Rights Watch ei saanut työlupaa maahan toukokuussa 2008.
Uskonnonvapaus.
Ihmisoikeusryhmät ovat huolissaan kristityiden, muslimien ja Jehovan todistajien uskonnonvapaudesta Uzbekistanissa.
Un premier amour

Un premier amour (suom. ensirakkaus) oli vuoden 1962 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Isabelle Aubret ranskaksi ja se toi Ranskalle sen kolmannen viidestä voitosta. Kappale sai 26 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Monacon peräti 13 pisteellä. Tyylilajiltaan kappale on balladi. Kappaleen esiintymisnumero oli yhdeksäs.
Vieno Kekkonen levytti kappaleesta Sauvo Puhtilan sanoittaman suomenkielisen version "Ensimmäinen rakkaus".
Afrikannuolihaukka

Afrikannuolihaukka ("Falco cuvierii"), myös "Falco cuvieri", on afrikkalainen jalohaukka, joka on nimetty Georges Cuvierin mukaan.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 28–30 cm, naaraan paino 186–224 g ja koiraan 125–178 g. Afrikannuolihaukka on pieni, tumma haukka, jolla on pitkät siivet ja oranssinruskea alapuoli. Sukupuolet ovat samannäköisiä, naaras on kookkaampi.
Esiintyminen.
Afrikannuolihaukka elää lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Länsi-Afrikassa se on paikoin muuttolintu, muualla paikkalintu. Lajin elinympäristön ala on noin 7,9 miljoonaa neliökilometriä ja sen maailman populaatio on kooltaan 10 000–100 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Laji asuu sademetsissä, kostealla puustoisella savannilla, metsänreunoissa ja laajoilla aukeilla, vuoristossa 2,5–3 kilometrin korkeudelle.
Lisääntyminen.
Laji ei rakenna omaa pesää, vaan pesii toisen lintulajin vanhassa pesässä, joskus häätäen pesän omistajan. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 30 päivää. Koiras hankkii ravinnon pesinnän aikana. Poikaset lentävät pesästä kuukauden ikäisinä.
Ravinto.
Haukka saalistaa aamu- ja iltahämärissä lentäviä hyönteisiä, etenkin termiittejä, jotka se syö ilmassa. Ruokavalioon kuuluu myös pikkulintuja ja joskus jokin pikkunisäkäs.
Dansevise

Dansevise (suom. tanssiviisu) oli vuoden 1963 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esittivät Grethe &amp; Jørgen Ingmann tanskaksi ja se toi Tanskalle sen ensimmäisen kolmesta voitosta. Kappale sai peräti 42 pistettä, voittaen vain kahdella pisteellä seuraavaksi tulleen Sveitsin. Kappaleen esiintymisnumero oli kahdeksan. Kappale oli ensimmäinen pohjoismainen voittajakappale ja se oli viisuhistorian ensimmäinen voittajakappale, jota ei laulettu ranskan tai hollannin kielellä.
Laila Kinnunen levytti kappaleesta Sauvo Puhtilan sanoittaman suomenkielisen version "Tanssilaulu".
Karamellitokko

Karamellitokko ("Koumansetta rainfordi", monissa lähteissä vielä "Amblygobius rainfordi") on tokkoihin kuuluva kala. 
Koko ja ulkonäkö.
Karamellitokko kasvaa noin 7 cm pitkäksi. Sen puikkomainen vartalo on pohjaväriltään vihertävänruskea, ja sitä kirjovat ohuet oranssit vaakajuovat. Evissä on viisi valkeaa pistettä, ja selkäevän keskellä musta silmäkuvio.
Alkuperä.
Karamellitokko elää luonnossa Tyynenmeren länsiosissa. Sitä tavataan yleensä 3–20 m:n syvyydestä, hiekka- tai mutapohjaisilta alueilta läheltä rannikoiden koralliriuttoja. Se pysyttelee tyypillisesti alle puolen metrin etäisyydellä pohjasta.
Käyttäytyminen.
Karamellitokot elävät luonnossa yksikseen, eivät pareina. Akvaariossa se on harvoin aggressiivinen muita kaloja kuin lähisukulaisiaan kohtaan. 
Vesiolot ja ravinto.
Karamellitokot syövät levää, etenkin akvaarioharrastajien vihaamaa kuitumaista "Bryopsis"-levää. Luonnossa ne saavat levän joukossa eläinplanktonia, akvaariossa voi onnistua opettamaan ne syömään myös pakasteruokaa, mutta elävä levä on useimmille lähes elinehto.
Non ho l’età

Non ho l’età () oli vuoden 1964 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Gigliola Cinquetti italiaksi ja se toi Italialle sen ensimmäisen sen kolmesta voitosta. Kappale sai 49 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Ison-Britannian ylivoimaisesti peräti 32 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 12.
Gigliola Cinquetti teki kappaleesta myös espanjan-, saksan-, japanin- ja ranskankieliset versiot ja se menestyi eurooppalaisilla listoilla varsin hyvin.
Anneli Sari levytti kappaleesta Helena Korpelan sanoittaman suomenkielisen version "Liian nuori rakkauteen".
Idännuolihaukka

Idännuolihaukka ("Falco severus") on aasialainen tropiikissa elävä jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 27–30 cm. Aikuinen lintu on selkäpuolelta siniharmaa ja vatsapuolelta pähkinänruskea ja sillä on vaalea kurkku. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Idännuolihaukat elävät Aasiassa Himalajalta itään Koillis-Intiasta Kiinan eteläosiin, Kaakkois-Aasiaan, Filippiineille, Indonesiaan ja Papua-Uusi-Guineaan. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation kooksi arvioidaan joko alle tai yli 10 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Laji asuu pääasiassa alavien maiden metsissä ja sademetsissä.
Lisääntyminen.
Haukka pesii joko toisen lintulajin vanhassa pesässä, rakennuksessa tai kalliojyrkänteen ulkonemalla.
Ravinto.
Ruokavalio koostuu lähes yksinomaan lentävistä hyönteisistä.
Molot Perm

Molot Perm () on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Permistä. Seura pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssä.
Historia.
Seura perustettiin nimellä "SK Sverdlova" vuonna 1948 Molotovissa. Vuodet 1953–1957 SK Sverdlova pelasi kolmannella sarjatasolla Vtoraja Ligassa, kunnes se nostettiin Neuvostoliiton mestaruussarjaan samana vuonna kun kotikaupungin nimeksi tuli Perm. SK Sverdlova kuitenkin putosi heti ensimmäisen kauden jälkeen toiselle sarjatasolle Pervaja Ligaan, jossa se muutti nimensä "Molot Perm"iksi.
Molot Perm nousi seuraavana vuonna takaisin pääsarjaan, jossa se pysyi, lukuun ottamatta 1964–1968 Pervaja Liga vierailua, koko Neuvostoliiton olemassaolon ajan. Maan kaaduttua Molot Perm jatkoi uuteen an ja edelleen Kansainväliseen liigaan ja sieltä 1996 perustettuun kansalliseen Venäjän pääsarjaan.
Vuonna 1997 seuran nimeksi tuli "Molot-Prikamje Perm". Seura putosi Venäjän toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan ensimmäisen kerran 2003. Molot-Prikamje voitti 2003–2004 sarjatason mestaruuden ja kohosi takaisin pääsarjaan kahdeksi kaudeksi. Vuodesta 2006 lähtien seura on pelannut Vysšaja Ligassa (vuodesta 2010 VHL). Vuonna 2021 seura palasi vanhaan nimeensä "Molot Perm".
Joukkue kaudella 2025–2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Know Nothing

Know Nothing oli Yhdysvalloissa vuosina 1844–1860 toiminut puolue, joka pyrki vastustamaan maahanmuuttoa, etenkin Irlannista ja Saksasta suuntautunutta katolilaista siirtolaisuutta. 
Katolilaisia Irlantilaissiirtolaisia pidettiin amerikkalaisvastaisina ja paavin käskyvallan alaisina. Puolueen toiminta oli aktiivisimmillaan vuodesta 1854 vuoteen 1856. Puolueen merkitys jäi kuitenkin vähäiseksi, sillä ei ollut vahvaa johtajaa ja sen kannattajat olivat jakautuneet orjuuden lopettamisen suhteen.
Puolueen sai alkunsa New Yorkissa 1843, ja se levisi muihin osavaltioihin nimellä "Native American Party". Siitä tuli kansallinen puolue vuonna 1845. Vuonna 1855 se vaihtoi nimekseen American Party. Nimitys "Know Nothing" juontaa juurensa puolueen puolisalaisesta organisaatiosta. Jäsenen tuli puolueen toimintaa koskeviin kysymyksiin vastata "I know nothing" eli ’en tiedä mitään’. Sen ohjelmassa vaadittiin, että amerikkalaisten tulee hallita Amerikkaa. Sen päätarkoituksena oli estää äskettäin maahan muuttaneita, varsinkin katolilaisia, saavuttamasta vaikutusvaltaa yleisissä asioissa, minkä vuoksi se vaati, että maahan muuttaneille oli annettava kansalaisoikeus vasta 15–21 vuoden maassa oleskelun jälkeen. Puolueella oli alussa jonkin verran merkitystä, mutta 1855 se hajosi kahtia orjakysymyksen vuoksi ja hävisi kokonaan sisällissodan aikana (1861–1865).
Vaalimenestys.
Know Nothingien kannatus oli suurimmillaan vuoden 1854 edustajainhuoneen vaaleissa, jolloin he saivat 52 paikkaa 234:stä. Vuoden 1856 presidentinvaaleissa he saivat 21,5 prosenttia äänistä, mikä riitti kolmanteen sijaan. Se on Yhdysvaltain historian toiseksi suurin kolmannen puolueen ääniosuus presidentinvaaleissa.
Väkivaltaisuudet.
Know Nothingien kannattajat syyllistyivät useisiin väkivallantekoihin, joista tunnetuin on Louisvillen mellakka vuodelta 1855. Siinä kuoli 22 ihmistä ja useita loukkaantui. Samoihin aikoihin eri puolilla Yhdysvaltoja poltettiin katolisia kirkkoja, ja ainakin yhdessä tapauksessa pyöriteltiin pappia tervassa ja höyhenissä. Myös Baltimoressa oli verisiä mellakoita, joissa käytettiin aseistuksena jopa kanuunoita.
Termin myöhempi käyttö.
Know Nothing -termi on ollut käytössä Yhdysvaltojen politiikassa nykyaikaan asti. Sillä on yleensä haluttu korostaa poliittisen vastustajan fanaattisuutta, tietämättömyyttä tai esimerkiksi uskonnollisten ja etnisten ryhmien vastaista ennakkoluuloisuutta. Vuonna 2010 nimityksellä viitattiin kampanjaan, joka kyseenalaisti Yhdysvaltojen 44. presidentin Barack Obaman syntyperäiseksi Yhdysvaltain kansalaiseksi. 
Vuonna 2016 nimityksellä on viitattu erityisesti Donald Trumpin etenkin meksikolaisia ja muslimimaahanmuuttajia koskeviin maahanmuuttovastaisiin kommentteihin.
Emilie Autumn

Emilie Autumn (s. 22. syyskuuta 1979 Malibu, Kalifornia) eli Emilie Autumn Liddell on yhdysvaltalainen viulisti, kirjailija–runoilija ja laulaja–lauluntekijä.
Emilie Autumn Suomessa.
Emilie Autumn on esiintynyt Suomessa seuraavasti:
Poupée de cire, poupée de son

Poupée de cire, poupée de son (suom. vahanukke, sahanpurunukke) oli vuoden 1965 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti ranskalainen laulaja France Gall, joka edusti Luxemburgia. Kappaleen sävelsi ja sanoitti ranskalainen lauluntekijä Serge Gainsbourg. Kappale sai 32 pistettä ja voitti toiseksi tulleen Ison-Britannian kappaleen kuudella pisteellä. Se oli ensimmäinen voittajakappale, joka ei ollut balladi.
Provokatiivisista ja sanaleikkejä sisältävistä sanoituksistaan tunnettu Gainsbourg irvaili laulun sanoituksella sen edustamalle musiikkigenrelle, jossa nuoret esiintyjät laulavat asioista, joista eivät tiedä mitään. Kappaleessa Gall laulaa olevansa vahanukke, joka on tullut kuuluisaksi laulamalla rakkaudesta, jota ei ole vielä kokenut. Gainsbourg kirjoitti Gallille myös kappaleen ”Les Sucettes” (Tikkukaramellit), jonka päällisin puolin viattomat sanat viittaavat suuseksiin. Jälkeenpäin Gall koki tulleensa Gainsbourgin hyväksikäyttämäksi ja lopetti yhteistyön tämän kanssa.
”Poupée de cire, poupée de son” nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan. Ensimmäisen neljän kuukauden aikana sitä myytiin Ranskassa yli puoli miljoonaa kappaletta. Se oli yksi neljästätoista kappaleesta, jotka olivat ehdokkaina kaikkien aikojen euroviisuksi vuonna 2005 Euroviisujen viisikymmenvuotista taivalta juhlistavassa -tapahtumassa. Kappale tuli sijalle 14.
Suomeksi kappaleen on laulanut Ritva Palukka nimellä ”Vahanukke, laulava nukke”. Ylen TV2:ssa vuonna 1965 esitetyssä "Kuukauden suositut" -ohjelmassa sen esitti Katri Helena. Käännösteksti on Sauvo Puhtilan tekemä.
Mitä kuuluu, Marja-Leena?

Mitä kuuluu, Marja-Leena? on Leevi and the Leavingsin ensimmäinen single vuodelta 1978. Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista. Singlen b-puolella on kappale ”Rakas Annika…”.
Luomistyö.
Pääkaupunkiseudulla asuvien nuorten ryhmä soitteli Iittalassa harrastemielessä useilla kokoonpanoilla. Rumpali Reijo Inna päätti muilta salaa lähettää kappaleen ”Mitä kuuluu, Marja-Leena?” Love Recordsiin kuunneltavaksi. Yhtye pääsi kesäkuussa 1978 levyttämään Helsinkiin.
Jo tuossa vaiheessa musiikki oli Gösta Sundqvistin tekemää. Singlellä Sundqvist laulaa ja soittaa kitaraa, Risto Paananen bassoa, Jari Malinen koskettimia ja Reijo Inna rumpuja. Sundqvist soittaa kappaleella lisäksi soolokitaraa. Singlen b-puolena on vähemmän tunnettu kappale ”Rakas Annika…”, jonka tulkitsee Reijo Inna. Singlen musiikkia voisi luonnehtia vanhaa tanssi-iskelmää muistuttavaksi popmusiikiksi, kuten yhtyeen muutakin alkuaikojen tuotantoa.
Juha Partasen "Cyrano ja hullu koira" -kirjassa kerrotaan, että kappaleen muusana olisi toiminut Gösta Sundqvistin rinnakkaisluokalla Etelä-Espoon yhteiskoulussa ollut Marja-Leena-niminen tyttö, johon Sundqvist oli ihastunut. Hän ei kuitenkaan saanut tunteilleen vastakaikua.
Julkaisu.
Koska yhtye ei alun perinkään keikkaillut ja vielä tuossa vaiheessa oli hyvinkin anonyymi, singleä arveltiin muun muassa Juice Leskisen tai Hectorin julkaisemaksi puolivitsiksi. Tämän ensimmäisen singlen julkaisi vielä pian konkurssiin mennyt Love Records. Myöhemmin yhtyeen tuotantoa julkaisivat samojen henkilöiden johtamat Johanna, Pyramid Musiikki ja Johanna Kustannus.
Kannessa mainitaan esiintyjänä vain The Leavings, ja ”Leevi-mytologia” luotiin vasta tekoprosessin aikana. Kannelle on jo tuolloin ominaista Göstan laatima mielenkiintoinen levynkansityyli mainoskirjeineen. Levypomo Atte Blom on levyllä ”Leevi L” eli hoitaa puheosuudet.
Vastaanotto.
Pertti Ström nimitti kappaleen ”kuukauden kotimaiseksi a-puoleksi” "Soundin" 7. numerossa 1978. Hänen mukaansa kappale kuulosti aluksi ”teatterikoululaisten Juice-imitaatiolta” ja myöhemmin ”Hector-imitoinnilta”; ”Jos joku ei tahallaan ole pihistänyt Harman juttuja, niin sitten Heikki on itse kyhäillyt nämä ruokatunnillaan”. Joka tapauksessa hän piti kappaletta mukavana, ”puolinostalgisena poppina”.
Kappale sijoittui 55. sijalle "Rumban" Suomirockin parhaat biisit -kriitikkoäänestyksessä vuonna 1998.
Versiot.
Lauluyhtye Jokerit versioi kappaletta vuonna 1978 albumilla "Ykköshitit 1".
Sadan vuoden yksinäisyys (Leevi and the Leavingsin single)

Sadan vuoden yksinäisyys on Leevi and the Leavingsin ensimmäinen kaksoissingle vuodelta 1978. Se sisältää kappaleet ”Elämänmeno”, ”Kissanpentu”, ”1963 – viisitoista vuotta myöhemmin” ja ”Illan viimeinen tango”.
Vastaanotto.
"Nuorgam"-verkkomedian Leevi and the Leavings top 40 -listauksessa kaksoissinglen kappale ”Elämänmeno” pääsi 29. sijalle. Toimittaja Santtu Reinikaisen mukaan kaksoissinglen kappaleiden tyylissä oli vielä ”rock’n’roll-pastissia, hakua ja tyhjäkäyntiä”, mitä hän piti kummallisena, sillä aiemmin samana vuonna julkaistu ”Mitä kuuluu, Marja-Leena?” oli Reinikaisen mukaan ”täyteläisen leevistinen”. Kaksoissinglen ”Elämänmeno”-kappale on hänen mukaansa ”siitä erikoinen Leevi-kappale, että siinä keinahdetaan normaalia vahvemmin suomalaisen huoltiskasettimusiikin puolelle”.
Yhdistyneen kuningaskunnan koripallomaajoukkue

Yhdistyneen kuningaskunnan koripallomaajoukkue edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa koripallon arvokisoissa.
Historia.
Maa liittyi FIBAan vuonna 2005. Sitä ennen se oli päässyt olympialaisiin ainoastaan kerran historiansa aikana. Tämä tapahtui Lontoon olympialaisissa 1948. Yhdistynyt kuningaskunta hävisi kisoissa kaikki alkusarjan pelinsä, mutta voitti sijoitusottelussa Irlannin ja pääsi pelaamaan sijoista 17–20. Toisessa sijoituspelissä vastaan asettui Kiina, joka voitti maan selvästi. Viimeisessä pelissä joukkue hävisi vielä Egyptille ja sijoittui kahdenneksikymmenenneksi.
Iso-Britannia osallistui kesäolympialaisten 2012 isäntämaana automaattisesti kisojen koripalloturnaukseen. Alkulohkossaan se voitti ainoastaan Kiinan ja hävisi muut neljä otteluaan eikä selviytynyt puolivälieriin.
Maa ei ollut päässyt Euroopan-mestaruuskilpailuihin ennen 2000-lukua, mutta Englanti osallistui vuoden 1981 EM-kisoihin, joissa se onnistui voittamaan yhden ottelun. 
Iso-Britannia selviytyi karsintojen kautta vuoden 2009 EM-kisoihin, joka oli sen historian ensimmäinen esiintyminen EM-kisoissa. Kisoissa maa jäi lohkonsa viimeiseksi hävittyään kaikki kolme otteluaan Espanjalle, Serbialle ja Slovenialle. Vuoden 2011 EM-kisoissa joukkue voitti kaksi viidestä alkulohko-ottelustaan eikä selviytynyt jatkoon, ja täsmälleen sama oli sen saldo vuoden 2013 EM-kisoissa.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Euroopan-mestaruuskilpailut
Nuoret miljonäärit

Nuoret miljonäärit on Leevi and the Leavingsin toinen kaksoissingle. Se julkaistiin vuonna 1979.
Merci, Chérie

Merci, Chérie (suom. Kiitos, rakas) oli vuoden 1966 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Udo Jürgens saksaksi, ja se toi Itävallalle sen ensimmäisen euroviisuvoiton. Kappale oli ensimmäinen saksankielinen voittokappale. Kappale sai 31 pistettä. Se voitti seuraavaksi tulleen Ruotsin 15 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 9. 
Kappale nousi voiton jälkeen listoille monessa Euroopan maassa.
Puppet on a String

Puppet on a String oli vuoden 1967 eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Sandie Shaw englanniksi ja se toi Isolle-Britannialle ensimmäisen sen viidestä voitosta. Kappale sai 47 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Irlannin 25 pisteellä. Kappale oli ensimmäinen englanninkielinen voittajakappale viisujen historiassa. Kappaleen esiintymisnumero oli 11. 
Kappale nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan ja se oli muun muassa Saksassa ja Isossa-Britanniassa vuoden myydyin single ja Shaw lauloi siitä myös saksan-, ranskan-, italian- ja espanjankieliset versiot. Sandie Shaw kertoi kumminkin itse vihaavansa kappaletta. Suomeksi kappale on laulettu nimellä "Sätkynukke".
Luettelo kiekonheiton Suomen mestareista

Tämä on luettelo kiekonheiton Suomen mestareista. Kiekonheiton Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1924 asti kilpailtiin yhteistuloskilpailut. Vuodesta 1909 lähtien on kilpailtu yhden käden mestaruuksista, vuoteen 1913 asti antiikin tyylillä. Vuosina 1909–1924 kilpailtiin siis sekä yhden käden että molempien käsien kilpailut. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1945 lähtien.
Mestaruudet.
Miehet ("* = Molempien käsien yhteistuloskilpailu", "** = Antiikin tyylin kilpailut") 
Naiset
La, la, la

La, la, la oli vuoden 1968 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Massiel espanjaksi ja se toi Espanjalle ensimmäisen sen kahdesta voitosta. Kappale sai 29 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Ison-Britannian vain pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 15.
Kappaleesta ei kuitenkaan tullut sen vuoden Euroviisujen menestyneintä kappaletta. Toiseksi tulleen Cliff Richardin kappaleesta "Congratulations" tuli hitti monissa maissa ja sen levyä myytiin pari miljoonaa kappaletta. "La, la, la" -kappaleen lauloi suomeksi Carola.
Vivo cantando

Vivo cantando (suom. "elän laulaen") oli yksi vuoden 1969 Eurovision laulukilpailun neljästä voittajakappaleesta. Sen esitti Salomé espanjaksi ja se toi Espanjalle sen toisen ja tähän asti viimeisimmän voiton. Kappale sai 18 pistettä, jakaen saman pistemäärän Alankomaiden, Ison-Britannian ja Ranskan kanssa. Kappaleen esiintymisnumero oli 3. 
Kappale nousi voiton jälkeen listoille Espanjassa, muttei menestynyt muuten.
Aiheesta muualla.
Boom Bang-a-Bang

Boom Bang-a-Bang oli yksi vuoden 1969 Eurovision laulukilpailun neljästä voittajakappaleesta. Sen esitti Lulu englanniksi ja se toi Isolle-Britannialle sen toisen ja sen viidestä voitosta. Kappale sai 18 pistettä, jakaen saman pistemäärän Alankomaiden, Espanjan ja Ranskan kanssa. Kappaleen esiintymisnumero oli 7. 
Lulu levytti kappaleensa viidellä eri kielellä nousten listoille ympäri Euroopan.
De troubadour

De troubadour (suom. "trubaduuri") oli yksi vuoden 1969 Eurovision laulukilpailun neljästä voittajakappaleesta. Sen esitti Lenny Kuhr hollanniksi ja se toi Alankomaille sen kolmannen neljästä voitosta. Kappale sai 18 pistettä, jakaen saman pistemäärän Ison-Britannian, Espanjan ja Ranskan kanssa. Kappaleen esiintymisnumero oli 8. 
Lenny Kuhr teki peräti kuusi eri versiota kappaleesta ja nousi kappaleella Alankomaiden listoille.
Un jour, un enfant

Un jour, un enfant () oli yksi vuoden 1969 Eurovision laulukilpailun neljästä voittajakappaleesta. Sen esitti Frida Boccara ranskaksi, ja se toi Ranskalle sen neljännen viidestä voitosta. Kappale sai 18 pistettä, jakaen saman pistemäärän Ison-Britannian, Espanjan ja Alankomaiden kanssa. Kappaleen esiintymisnumero oli 14. 
Frida Boccara teki peräti viisi erikielistä versiota kappaleesta, ja Agnetha Fältskog levytti sen ruotsiksi.
Luettelo moukarinheiton Suomen mestareista

Tämä on luettelo moukarinheiton Suomen mestareista. Moukarinheiton Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1910 lähtien. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1994 lähtien.
Mestaruudet.
Miehet 
Naiset
Köysi (elokuva)

Köysi ("Rope") on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1948. Elokuva pohjautuu Patrick Hamiltonin samannimiseen näytelmään vuodelta 1929, joka puolestaan perustuu löyhästi Leopoldin ja Loebin 1924 tekemään murhaan, jota on käytetty aiheena monissa dramatisoinneissa.
"Köysi" oli Hitchcockin uran käännekohta: ensimmäinen värielokuva (Technicolor), ensimmäinen itsenäisenä tuottajana, ensimmäinen Warnerille ja ensimmäinen James Stewartin kanssa. Lisäksi se oli tekninen haaste, jollaisista Hitchcock oli aina pitänyt.
"Köyden" pohjalla oleva näytelmä tapahtui reaaliajassa, ja Hitchcock päätti noudattaa samaa periaatetta myös elokuvassa. Koska filmikelan pituus oli tuolloin 10 minuuttia, Hitchcock leikkasi elokuvan etukäteen siten, että kelan vaihdon kohdalla olisi niin suuri lähikuva näyttelijästä tai esineestä, että kelan vaihto sujuisi mahdollisimman huomaamatta. Katsomiskokemuksena "Köysi" on siis yhden ainoan otoksen elokuva.
Tarina.
Elokuva alkaa kohtauksella, jossa Brandon (John Dall) ja Phillip (Farley Granger) kuristavat köydellä hengiltä vierailemaan saapuneen entisen Harvardin luokkatoverinsa Davidin (Dick Hogan) Manhattanin asunnossa. Juhlien muut vieraat ovat saapumaisillaan, ja David piilotetaan olohuoneessa olevaan arkkuun. Tarjoilut kynttilöineen siirretään arkun päälle. Brandon ja Phillip uskovat tehneensä täydellisen murhan.
Muut vieraat alkavat ihmetellä aina täsmällisen Davidin puuttumista, ja Phillip vaikuttaa hermostuneelta. Yksi vieraista, Rupert (James Stewart), saa vihiä kaksikon tekosista ja lopulta muiden vieraiden poistuttua löytää arkkuun piilotetun ruumiin.
All Kinds of Everything

All Kinds of Everything oli vuoden 1970 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Dana englanniksi ja se toi Irlannille ensimmäisen sen seitsemästä voitosta. Kappale sai 32 pistettä voittaen seuraavaksi tulleen Ison-Britannian kuudella pisteellä. Sen esiintymisnumero oli 12. Kappale oli tyylilajiltaan balladi.
Kappale nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan, ja siitä on tullut ikivihreä euroviisukappale.
Uuno Nokelainen

Uuno Nokelainen (27. kesäkuuta 1921 Kirvu – 30. kesäkuuta 2009 Tuusula) oli suomalainen poliitikko. Nokelainen oli Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen Liiton puheenjohtaja vuosina 1970–1973.
Nokelainen osallistui sotiin, mutta siirtyi kannattamaan pasifismia. Nokelainen meni mukaan työväenliikkeen toimintaan jo nuorena. Hän oli aktiivinen muun muassa Työväen Urheiluliitossa ja Sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa. Hän valmistui Tampereen Yhteiskunnallisessa korkeakoulusta sosionomiksi vuonna 1952. Hän toimi johto- ja opetustehtävissä Voionmaa-opistossa sekä Kiljavan Ammattiyhdistysopistossa. Hän toimi myös SAK:n opintosihteerinä. Vuodesta 1964 alkaen Nokelainen työskenteli Kansaneläkelaitoksessa. Hän jäi eläkkeelle Kelan hankinta- ja toimistopalveluosaston päällikön paikalta vuonna 1984.
Nokelainen oli televisioajan poliitikko ja näkyvästi esillä puolueensa Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen liiton edustajana vaalikeskusteluissa. Hänestä tuli puolueen puheenjohtaja vuonna 1970, jolloin puolue menetti kaikki eduskuntapaikkansa. Häntä oli kaavailtu ministeriksi jo 1968 Koiviston hallitukseen, mutta ministeriä hänestä ei tullut, kuten ei kansanedustajaakaan.
Nokelainen ja Kalevi Sorsa olivat pääsopijat TPSL:n paluussa SDP:n yhteyteen vuonna 1973. Tämän jälkeen Nokelainen vaikutti vielä Tuusulan kunnallispolitiikan eri tehtävissä 1990-luvun alkuun asti. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1987. Nokelainen on saanut myös TUL:n kultaisen ansiomitalin ja Suomen urheilun kultaisen ansioristin.
Nokelaisella on lapsi nimeltä Martti Nokelainen.
Un banc, un arbre, une rue

Un banc, un arbre, une rue () oli vuoden 1971 Eurovision laulukilpailun voittokappale. Sen esitti Séverine ranskaksi ja se toi Monacolle sen tähän mennessä ainoan viisuvoiton. Kappale sai 129 pistettä, 13 pistettä enemmän kuin seuraavaksi tullut Espanja. Kappale esitettiin järjestyksessä kolmantena. 
Kappale nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan. Suomeksi kappaleen levytti Carola nimellä "Penkki, puu ja puistotie". Carola levytti laulun myös ranskaksi.
Balladityylisen laulun sanoitus kertoo lapsuuden nostalgiasta: ”Meillä kaikilla on penkki, puu tai katu, jonka luona lapsena unelmoimme tulevaisuudesta.”
Shawn Hatosy

Shawn Wayne Hatosy (s. 29. joulukuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Kovan onnen kundi", "CSI", "Num3rot" ja "Southland".
Hatosy on kotoisin Frederickin liepeillä sijaitsevasta Ijamsvillestä Marylandin osavaltiossa. Hän innostui näyttelemisestä jo nuorena ja esiintyi teini-iässä pienessä roolissa Baltimoressa kuvatussa "Homicide – pelon kadut" -televisiosarjassa. High schoolista valmistuttuaan Hatosy lähti vuonna 1995 New Yorkiin. "Homicide"-sarjan roolittajan avustuksella Hatosy sai ensimmäisen elokuvaroolinsa Jodie Fosterin ohjaamasta elokuvasta "Joululoma" (1995).
Après toi

Après toi (; suom. "Sinun jälkeesi") oli vuoden 1972 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti kreikkalaissaksalainen Vicky Leandros ranskaksi ja se toi Luxemburgille kolmannen sen viidestä voitosta. Kappale sai 128 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Ison-Britannian 14 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 17. 
Kappaleesta tuli viisuhistorian suosituimpia viisukappaleita, se nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan ja siitä tuli listaykkönen Saksassa, Alankomaissa ja Norjassa. Leandros lauloi siitä ranskan lisäksi, myös englannin-, saksan-, espanjan-, kreikan-, italian- ja japaninkielisen version. Siitä onkin tullut ikivihreä euroviisuklassikko. Suomeksi kappale on laulettu nimellä "Rakastan, saavuthan".
Barcelonan metron linja 1

Barcelonan metron linja 1 on Transports Metropolitans de Barcelonan liikennöimä Barcelonan metron vilkkain linja. Se otettiin käyttöön vuonna 1926 Plaça de Catalunyan ja Mercat Noun välillä, ja on siten linjoista toiseksi vanhin. Linjaa merkitään metrokartoissa punaisella värillä. 
Linja 1 koostuu tällä hetkellä (elokuu 2009) 30 asemasta, mutta laajennuksia on suunnitteilla El Prat de Llobregatin ja Badalonan suuntiin. Nykyiset pääteasemat ovat Hospital de Bellvitge ja Fondo. Linjan asemat ovat arkkitehtonisesti lähes identtisiä, eikä niitä ole erityisemmin somistettu.
Asemat.
Asemien yhteydessä näkyvät vaihtomahdollisuudet muihin metrolinjoihin, Trambesòs-pikaraitiotiehen ja Renfen juniin. Myös rakennusvaiheessa olevat metrolinjat 9 ja 10 on merkitty.
Tu te reconnaîtras

Tu te reconnaîtras () oli vuoden 1973 Eurovision laulukilpailun voittokappale. Sen esitti Anne-Marie David ranskaksi, ja se toi Luxemburgille neljännen sen nykyisestä viidestä voitosta. Kappale sai 129 pistettä voittaen seuraavaksi tulleen Espanjan neljällä pisteellä ja kolmanneksi tulleen Ison-Britannian kuudella pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 11. 
Voiton jälkeen kappale nousi listoille monessa Euroopan maassa ja Anne-Marie David levytti sen usealle eri kielelle. Suomeksi kappaleen on laulanut Katri Helena nimellä ”Nuoruus on seikkailu”.
Llobregat

Llobregat on yli 170 kilometriä pitkä joki Katalonian itsehallintoalueella Espanjassa. Se saa alkunsa Berguedàn alueelta noin 1300 metrin korkeudesta Pyreneiden vuoristossa, virtaa aluksi etelään ja myöhemmin kaakkoon, ja laskee Välimereen El Prat de Llobregatissa, juuri Barcelonan eteläpuolella.
Valkosaumavälskäri

Valkosaumavälskäri ("Acanthurus tennentii") on välskärikalojen heimoon kuuluva koralliriuttojen kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Valkosaumavälskäri kasvaa 30–50 cm pitkäksi. Sen yleisväri on vaaleanruskea. Nuorilla yksilöillä on olkapäässään hevosenkenkäkuvio, vanhemmilla kuvio katkeaa kahdeksi juovaksi. Evissä on musta ja sinertävänvalkea reuna.
Alkuperä.
Valkosaumavälskäri elää koralliriutoilla Intian valtamerellä 1–25 metrin syvyydessä.
Suuren kokonsa takia valkosaumavälskäri sopii vain erittäin suuriin akvaarioihin. Se on vähemmän aggressiivinen kuin esimerkiksi sukulaisensa juovavälskäri.
Vesiolot ja ravinto.
Valkosaumavälskärit syövät pääasiassa levää.
Ding-a-dong

Ding-a-dong on vuoden 1975 Eurovision laulukilpailun voittokappale. Sen esitti yhtye nimeltä Teach-In englanniksi ja se toi Alankomaille neljännen voiton. Kappale sai 152 pistettä voittaen seuraavaksi tulleen Ison-Britannian 14 pisteellä. Se esiintyi kilpailuissa ensimmäisenä. 
Kappaleen levymyynti ja listasijoitukset jäivät laimeiksi, eikä sitä nykyään pidetä Euroviisujen parhaimmistoon kuuluvana voittokappaleena, lähinnä älyttömäksi kritisoidun sanoituksensa takia. Hanne lauloi sen suomeksi. Saksalaisyhtye BeFour teki kappaleesta oman version vuonna 2009.
Save Your Kisses for Me

Save Your Kisses for Me oli vuoden 1976 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Brotherhood of Man englanniksi, ja se toi Isolle-Britannialle kolmannen sen viidestä voitosta. Kappale sai 164 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Ranskan 17 pisteellä. Kappale esiintyi kilpailussa ensimmäisenä. 
Kappale nousi voiton jälkeen listojen kärkeen lähes kaikissa Euroopan maissa, ja kappaleen single on edelleen viisuhistorian myydyin. Kappaleesta onkin tullut ikivihreä euroviisuklassikko. Se oli yksi neljästätoista kappaleesta, jotka valittiin vuonna 2005 Eurovision viisikymmenvuotista taivalta juhlistavaan -tapahtumaan ehdokkaaksi kaikkien aikojen euroviisuksi, ja se sijoittui siinä viidenneksi. Suomeksi kappale on laulettu nimellä ”Säästä suukkosi vain”.
Gershgorinin ympyrälause

Määritelmä: Olkoon formula_1 kompleksinen neliömatriisi. Jokaisella "i" ∈ {1, …, "n"} kirjoitetaan formula_2. Olkoon "D"("a""ii", "R""i") suljettu kiekko, jonka keskipiste on "a""ii" ja säde "R""i". Näitä ympyröitä kutsutaan Gershgorinin kiekoiksi.
Lause (Gershgorin): Jokainen formula_1:n ominaisarvo sijaitsee jossakin Gershgorinin kiekossa.
Havaijinvälskäri

Havaijinvälskäri ("Acanthurus dussumieri") on koralliriuttojen isokokoinen välskärikala.
Koko ja ulkonäkö.
Havaijinvälskäri kasvaa jopa yli 50 cm pitkäksi. Sen yleisväri vaihtelee harmaasta siniviolettiin, vartalossa on ohutta aaltokuviota, selkäevä on keltainen ja silmän yli kulkee kullankeltainen juova.
Alkuperä.
Havaijinvälskäri elää koralliriutoilla Indopasifisella merialueella. Sitä tavataan yleensä riuttojen ulkorinteillä yli 10 metrin syvyydessä.
Käyttäytyminen.
Muihin "Acanthurus"-suvun välskäreihin verrattuna havaijinvälskäri on varsin rauhallinen. Sitä pidetään joskus suurissa meriakvaarioissa, missä sille syötetään runsaasti levää, minkä lisäksi se syö myös lihapitoisempia ruokia.
L’oiseau et l’enfant

L’oiseau et l’enfant () oli vuoden 1977 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Marie Myriam ranskaksi, ja se toi Ranskalle sen viidennen ja viimeisimmän voiton. Kappale sai 136 pistettä voittaen toiseksi tulleen Ison-Britannian 15 pisteellä. Kappaleen esitettiin kilpailussa viimeisenä, numerolla 18. 
Kappale nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan ja Marie Myriam lauloi kappaleen ranskan lisäksi saksaksi, englanniksi, espanjaksi, portugaliksi ja italiaksi. Kappaleesta on tullut Ranskassa ikivihreä iskelmä. Suomeksi kappaleen on laulanut Katri-Helena nimellä "Lintu ja lapsi".
A-Ba-Ni-Bi

A-Ba-Ni-Bi oli vuoden 1978 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esitti Izhar Cohen &amp; Alphabeta hepreaksi ja se toi Israelille ensimmäisen sen neljästä voitosta. Kappale sai 157 pistettä, voittaen seuraavaksi tullen Belgian 32 pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 18. Kappaleesta tehtiin myös englanninkielinen versio. Kappaleen on laulanut suomeksi Frederik.
Hallelujah (Gali Atarin ja Milk &amp; Honeyn kappale)

Hallelujah oli vuoden 1979 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esittivät Gali Atari ja Milk &amp; Honey hepreaksi ja se toi Israelille toisen sen neljästä voitosta. Kappale sai 125 pistettä, voittaen seuraavaksi tulleen Espanjan yhdeksällä pisteellä. Kappaleen esiintymisnumero oli 10.
Kappale nousi voiton jälkeen listoille ympäri Euroopan ja siitä on tullut ikivihreä euroviisuklassikko. Kappaleesta tehtiin myös englannin-, ranskan- ja saksankieliset versiot. Suomeksi sen lauloivat Anna, Kirka ja Muska.