tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Emily Ruete

Emily Ruete, syntyjään Sayyida Salma bint Said Al Said (30. elokuuta 1844 Sansibar (nyk. osa Tansaniaa) – 29. helmikuuta 1924 Jena, Weimarin tasavalta) oli sansibarilainen prinsessa, joka tuli tunnetuksi pakonsa ja myöhemmän elämänsä kautta Saksassa. 
Hän oli Sansibarin sulttaani Sayyid Said bin Sultan Al-Busaidin tytär ja kirjoitti omaelämäkerran, jota pidetään ensimmäisenä itäafrikkalaisen naisen kirjoittamana omaelämäkerrallisena teoksena.
Elämä.
Sayyida Salme oli sulttaani Said Ibn Sultan Al Bu-Saidin ja tšerkessiläisen hovineito Jilfidanin tytär. Sulttaanilla oli yhteensä 36 lasta. Salme opetti itsensä kirjoittamaan kopioimalla arabialaisia kirjaimia kamelinluihin.
Kun Salmen isä kuoli vuonna 1856, valtaistuimen peri hänen veljensä Majid. Tämä johti valtataisteluun Majidin ja toisen veljen, Barghashin välillä. Salme asettui 15-vuotiaana Barghashin puolelle ja toimi hänen sihteerinään. Kapina kuitenkin kukistettiin nopeasti, minkä jälkeen Salme joutui eristyksiin perheestään.
Yksinäisyydessään Salme alkoi seurustella Sansibarissa asuvien eurooppalaisten kanssa ja rakastui saksalaiseen kauppias Rudolph Heinrich Rueteen. Heidän suhteensa aiheutti skandaalin, ja kun Salme tuli vielä raskaaksi avioliiton ulkopuolella, hän pakeni Jemeniin pelätessään henkensä puolesta. Jemenissä hän synnytti lapsen, joka kuitenkin menehtyi. Myöhemmin Rudolph liittyi hänen seuraansa, he menivät naimisiin ja muuttivat Saksaan, missä Salme otti nimekseen Emily Ruete.
Pariskunnalle syntyi kolme lasta, mutta tragedia iski, kun Rudolph kuoli raitiovaunuonnettomuudessa. Emily jäi rahattomana vieraaseen maahan kolmen pienen lapsen kanssa. Vaikeassa tilanteessa hän kirjoitti kirjan elämästään. Ruete oli monikielinen ja puhui swahilia, arabiaa, turkkia ja saksaa.
Emily Ruete kuoli vuonna 1924 Jenassa. Hänet haudattiin pienen hiekkapussin kanssa, jonka hän oli tuonut mukanaan Sansibarin rannalta ja jota hän oli kantanut aina mukanaan.
Suzana Herculano-Houzel

Suzana Herculano-Houzel (syntyjään Suzana Carvalho Herculano, s. 1972 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen neurotieteilijä ja Vanderbiltin yliopiston psykologian apulaisprofessori. Hän tunnetaan erityisesti työstään aivojen solujen lukumäärän laskemisessa eri lajeilla ja näiden vertailevasta tutkimuksesta.
Koulutus ja ura.
Herculano-Houzel suoritti kandidaatin tutkintonsa Rio de Janeiron liittovaltion yliopistossa vuonna 1992. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Case Western Reserve Universityssä, josta valmistui maisteriksi vuonna 1995. Tohtorin tutkintonsa neurotieteiden alalta hän suoritti Ranskassa Pierre ja Marie Curien yliopistossa vuonna 1999.
Nykyisin Herculano-Houzel toimii psykologian apulaisprofessorina Vanderbiltin yliopistossa. Hänen tutkimuksensa keskittyy vertailevaan neuroanatomiaan, aivojen solukoostumukseen, aivojen morfologiaan, aivojen evoluutioon sekä kehon ja aivojen metabolisiin kustannuksiin.
Hänen merkittävimpiin löydöksiinsä kuuluu havainto, että ihmisen aivot sisältävät noin 86 miljardia neuronia, mikä kumosi aiemman käsityksen 100 miljardista neuronista. Lisäksi hän on osoittanut, että lintujen aivot sisältävät suhteellisesti enemmän hermosoluja kuin samankokoisten nisäkkäiden aivot, mikä selittää lintujen kognitiivisia kykyjä.
Herculano-Houzel on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita ja kirjoja, mukaan lukien "The Human Advantage: A New Understanding of How Our Brain Became Remarkable" (MIT Press, 2016). Hän on myös pitänyt kaksi TED-esitelmää aivotieteen löydöksistään.
Rachel Baes

Rachel Baes (1. elokuuta 1912 – 8. kesäkuuta 1983) oli belgialainen surrealistinen taidemaalari. Hänen onnistui vapauttaa ilmaisunsa tiukasta klassisuudesta ja tuoda siihen omaleimaista ilmaisua. Aikanaan melko paljonkin tunnettu taiteilija on nykyään lähes unohdettu.
Elämänvaiheita.
Rachel Baesin isä oli taidemaalari ja -historioitsija Émile Baes. Perheellä oli mahdollisuus antaa tyttärelleen paras mahdollinen koulutus. Ensimmäiset maalauksensa Baes teki 13-vuotiaana, jolloin hän maalasi asetelmia, kukkia ja maisemia. 
Isän ja tyttären välinen suhde oli täynnä ongelmia, ja he vieraantuivat toisistaan. Rachel päätti kirjoittaa loppuelämänsä ajan kirjoittaa sukunimensä pienellä alkukirjaimella. Baes oli mukana Brysselin surrealistien ryhmässä mutta piti ryhmään jonkin verran etäisyyttä. Hän piti ensimmäisen näyttelynsä Pariisissa vuonna 1929. Tuolloin hänen maalauksensa olivat vielä melko perinteisiä kukka-asetelmia. Hän kutsui myöhemmin niitä kukkakaalikauden tuotoksiksi. 
Surrealismi astui esiin Baesiin taiteessa hänen tultua lähelle 40 vuoden ikää. Maalaustyylistä tuli henkilökohtainen. Hän halusi laittaa niihin syviä henkilökohtaisia tuntemuksiaan. 
Toisen maailmansodan jälkeen Baes tapasi Paul Eluardin, joka kirjoitti hänen näyttelyesitteeseensä runon. Vähän myöhemmin hän tutustui myös René Magritteen. Vähän tämän jälkeen hänen tuttavuuksiinsa kuuluivat Pablo Picasso, Jean Cocteau ja Paul Léautaud. Näyttelyt Baesilla oli vuosina 1953 ja 1956. Hänen työnsä muistuttavat yhdysvaltalaisen Gertrude Abercrombien töitä, mutta on epätodennäköistä tapasivatko taiteilijat koskaan ja saivatko tietää toistensa töistä.
Vuonna 1962 Baes luopui julkisuudesta ja muutti Bruggeen. Siellä hän maalasi kuvia paikallisista näkymistä. 
Baes ei solminut avioliittoa, eikä hänellä ollut lapsia. Rakastajansa kuoltua hän päätti elää yksin.
Scaleway

Scaleway (aiemmin nimellä Online SAS) on ranskalainen pilvipalveluita tarjoava yritys. Yritys on perustettu vuonna 1999. Vuonna 2015 yritys oli Ranskan toiseksi suurin pilvipalveluita tarjoava yritys OVH.comin jälkeen. Scaleway kuuluu ranskalaiseen Iliad-ryhmään.
Ulla Onerva

Ulla Onerva Lehtinen (s. 26. helmikuuta 1995), joka käyttää kirjailijanimeä Ulla Onerva, on suomalainen somevaikuttaja ja kirjailija. Hän ylläpitää Tarinannuppuja-nimistä Tiktok-tiliä, joka on yksi suurimmista suomalaisista kirjatoktileistä. Lehtinen on saanut tunnustusta nuorten lukemaan innostamisesta ja nuortenkirjallisuuden esiin nostamisesta. Hän voitti Lastenkirjainstituutin myöntämän Onnimanni-palkinnon vuonna 2023. Lehtisen esikoisteos, "Oikukkaiden romantikkojen piiri" -kirjasarjan aloittanut rakkausromaani "Hattaradilemma", julkaistiin vuonna 2025.
Hetzner

Hetzner (myös Hetzner Online AG) on saksalainen datakeskuksia operoiva yritys, joka tajoaa web-isännöintipalveluita yrityksille ja yksityisasiakkaille. Yritys on perustettu vuonna 1997. Hetzner on investoinut yhdessä Cinian kanssa C-Lion1 -merikaapeliin.
Suriyothai

Suriyothai (, , "Suriyodaya", ; 1511 – joulukuu 1548) oli Thaimaan Ayutthayan kuningaskunnan kuningatar. Hänet tunnetaan erityisesti väitetystä uhrautumisestaan Myanmarin armeijaa vastaan käydyssä taistelussa vuonna 1548, jossa hänen kerrotaan pukeutuneen miessotilaaksi ja kuolleen suojellessaan aviomiestään.
Historia.
Suriyothai avioitui prinssi Tienin kanssa, josta myöhemmin tuli kuningas Maha Chakkraphat. Pariskannalla oli viisi lasta. Tien kruunattiin Ayutthayan kuningaskunnan kuninkaaksi vuonna 1548.
Alueen dynastioiden välillä oli kilpailua vallasta, mikä johti jännitteisiin. Vuonna 1549 Myanmarin armeija hyökkäsi Siamiin, mikä aloitti sotien sarjan alueiden välillä, joka jatkui 1800-luvun puoliväliin asti.
Kuningas Chakkraphat johti armeijaansa norsun selässä taisteluun, ja kaksi heidän poikaansa osallistui myös. Kuningatar Suriyothai pukeutui miessotilaaksi ja ratsasti myös taisteluun norsun selässä. Kun kuninkaan norsu kompastui asettaen hänet vaaraan, Suriyothai kiirehti pelastamaan miestään ja uhrasi itsensä saaden kuolettavan iskun terästä. Tämä mahdollisti kuninkaan pakenemisen. Myös heidän taisteluun osallistunut tyttärensä haavoittui kuolettavasti.
Perintö.
Kuninkaan kerrotaan rakennuttaneen Chedi Sri Suriyothain vaimonsa muistoksi, jonne kuningattaren tuhkat haudattiin. Nykyään Thaimaassa on kuningatar Suriyothain muistomerkki, jonka uskotaan sijaitsevan paikalla, jossa hän sai surmansa taistelussa.
Tutkijat ovat kyseenalaistaneet tarinan tarkkuuden sekä Chedi Sri Suriyothain rakentamisajankohdan. Tarinan todenperäisyydestä riippumatta Suriyothai on yksi Thaimaan arvostetuista historiallisista naishahmoista. Vuonna 2001 julkaistiin elokuva "Suriyothai", jonka tuotti Thaimaan kuningatar Sirikit.
Hostinger

Hostinger on liettualainen web-isännöintiä tarjoava yritys. Yritys on perustettu vuonna 2004.
Ansarikolmikki

Ansarikolmikki ("Uloborus plumipes") on pykäverkkohämähäkkien
heimoon kuuluva hämähäkkilaji.
Ansarikolmikki on levinnyt viljelykasvien mukana ympäri Eurooppaa. Se pystyy selviytymään kasvihuoneissa, joissa talven lämpötila pidetään selvästi pakkasen yläpuolella. Tässä elinympäristössä sillä näyttää olevan tehokas rooli jauhiaisten torjunnassa. Levossa hämähäkki muistuttaa pientä kuivaa kasvinpalaa. Se kutoo pieniä vaakasuoria, jopa 30 cm:n pituisia verkkoja, joita voidaan nähdä esimerkiksi ruukkujen suulla. Usein helpoin tapa varmistaa lajin läsnäolo ovat ruskehtavat, tähdenmuotoiset munapussit.
Equinix

Equinix on yhdysvaltalainen Kaliforniassa sijaitseva yritys, joka tarjoaa datakeskuspalveluita. Yritys on perustettu vuonna 1998. Yritys on alkujaan markkinoinut itseään neutraalina paikkana eri yrityksien väliselle toiminnalle ja muun muassa Yahoo on käyttänyt Equinixin järjestelmiä. Equinixin toimintaa on verrattu puhelinkeskuksiin ja se toimii kymmenissä maissa.
OVHcloud

OVHcloud on ranskalainen vuonna 1999 perustettu pilvipalveluita tarjoava yritys. Vuoteen 2019 asti yritys tunnettiin nimellä OVH. Vuonna 2016 yritys avasi yhden maailman suurimmista datakeskuksista. W3Techs-sivuston mukaan OVH:ta käyttää 3,3 prosenttia maailman kaikista verkkosivuista.
15 pelastustyöntekijän tappaminen Rafahissa

15 pelastustyöntekijän tappaminen Rafahissa tapahtui 23. maaliskuuta 2025 Rafahissa, Gazan eteläosassa Gazan sodan aikana. 5. huhtikuuta julkaistiin matkapuhelimella kuvattu video, joka näytti pelastustyöntekijöiden kuoleman ennen Israelin sotilaiden tekemää surmaa. Videossa avustusjärjestö Palestiinan Punainen Puolikuun pelastustyöntekijät ajavat paikalle ambulansseilla hälytysvalot päällä. He pysähtyvät paikalle, jossa auto näyttää ajaneen ulos tieltä. Tämän jälkeen alkaa tulitus. YK löysi pelastustyöntekijöiden ruumiit joukkohaudasta viikkoa myöhemmin.
Kuolleista kahdeksan oli Palestiinan Punaisen Ristin henkilökuntaa, kuusi Gazan siviilipuolustusviraston henkilökuntaa ja yksi YK:n palestiinalaispakolaisjärjestön UNRWA:n henkilökuntaa. Gazan Punaisen puolikuun mukaan yksi ruumiista olisi löytynyt haudasta kädet ja jalat sidottuna. Palestiinalaislähteen mukaan osaa ruumiista oli ammuttu takaapäin päähän. Yksi saattueen pelastustyöntekijöistä oli vielä 6. huhtikuuta kateissa. Hänen epäillään olevan pidätettynä.
Video.
Yli kuusiminuuttisen videon on kuvannut auton sisältä palestiinalainen pelastustyöntekijä Rifat Radwan. YK:n mukaan työntekijät olivat matkalla pelastamaan kollegoita, joita oli aiemmin ammuttu. Videossa avustusjärjestö Palestiinan Punainen Puolikuun työntekijät ajavat paikalle merkityillä ambulansseilla ja punaisella paloautolla hälytysvalot päällä. He pysähtyvät paikalle, jossa auto näyttää ajaneen ulos tieltä. Kaksi työntekijää astuu ulos autosta tutkimaan ajoneuvoa.
Kun Radwan astuu ulos autosta, alkavat tulituksen äänet. Kameran näkymä peittyy. Radwan alkaa toistaa arabiaksi islamin uskontunnustusta. Uutistoimisto AFP:n mukaan hän sanoo: ”Anna anteeksi, äiti, että valitsin tämän tien, ihmisten auttamisen tien”. Videon lopussa hän sanoo, että ”juutalaiset tulevat, juutalaiset tulevat”. Sen jälkeen miesääni sanoo hepreaksi: ”Odottakaa, olemme tulossa. Me emme ole vastuussa, te olette vastuussa.” Sanomalehti "The New York Timesin" tietojen mukaan Radwan löytyi joukkohaudasta päähän ammuttuna. 
Israelin asevoimien viranomainen sanoi toimittajille 5. huhtikuuta, että ambulansseissa ei ollut valoja päällä, että pelastusajoneuvoista olisi ammuttu kaukaa Israelin sotilaita kohti ja että tämä näkyy valvontatallenteista. Video kyseenalaistaa nämä väitteet.
Joukkohauta.
Haudasta löytyivät 15 ihmisen ruumiit ja heidän ajoneuvonsa, jotka oli YK:n mukaan haudattu Israelin kaivurilla. Gazan Punaisen puolikuun mukaan yksi ruumiista olisi löytynyt haudasta kädet ja jalat sidottuna. Palestiinalaislähteen mukaan osaa ruumiista oli ammuttu takaapäin päähän.
Humanitaarisen avun työntekijöiden tilannetta seuraavan Aid Worker Security Database -hankkeen mukaan palestiinalaisalueilla kuoli 207 avustustyöntekijää vuonna 2024. OCHA:n Gazan tiedottaja Olga Cherevko kommentoi uutista joukkohaudasta "Helsingin Sanomille" 2. huhtikuuta: ”Olemme pyytäneet kansainvälistä yhteisöä puuttumaan tilanteeseen ensimmäisestä päivästä alkaen. Hiljaisuus on korvia huumaavaa.”
Reilyn Turner

Reilyn Turner (s. 18. lokakuuta 2002) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja on edustanut seuratasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Portland Thornsia.
Turner on pelannut Portland Thornsissa huhtikuulle 2025 mennessä kymmenen sarjaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Hän edusti ennen seuraa saman sarjan Racing Louisvilleä vuonna 2024. Maajoukkuetasolla Turner on edustanut useita Yhdysvaltain nuorisomaajoukkueita.
Alexa Spaanstra

Alexa Christine Spaanstra (s. 1. helmikuuta 2000 Brighton, Livingstonin piirikunta, Michigan) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 165-senttimetrinen ja on edustanut seurajoukkuetasolla vuodesta 2024 NWSL-sarjassa pelaavaa Portland Thornsia.
Spaanstra on pelannut Portland Thornsissa huhtikuulle 2025 mennessä 12 sarjaottelua. Hän edusti ennen nykyistä joukkuettaan saman sarjan Kansas City Currentia. Spaanstra on edustanut useita Yhdysvaltain naisten nuorisomaajoukkueita.
Orvokki (artisti)

Orvokki Oittila (s. 2000 Helsinki) on suomalainen elektronista musiikkia tekevä indieartisti, joka esiintyy taiteilijanimellä Orvokki. Hän nousi esiin 2020-luvun alussa omintakeisella elektronisen musiikin, indiepoppia ja kokeellisia elementtejä yhdistelevällä tyylillään. Oittila tuottaa, säveltää, sanoittaa ja miksaa musiikkinsa pääosin itse. Hänen esikoisalbuminsa "Kasvotusten" julkaistiin vuonna 2023 Luova Records -levy-yhtiön kautta. Orvokki oli ehdolla albumillaan vuoden 2024 Teosto-palkinnon saajaksi.
Ura ja tuotanto.
Oittila aloitti musiikillisen uransa 15-vuotiaana julkaisemalla Soundcloud-palvelussa omia versioitaan muiden artistien kappaleista. Ensimmäinen julkaisu oli pianoversio Radioheadin kappaleesta "Creep". Parin vuoden kuluttua hän alkoi tehdä omia kappaleitaan, jotka vähitellen saivat enemmän kuulijoita.
Vuonna 2021 Oittila muutti Berliiniin opiskelemaan musiikin tuottamista ja äänittämistä Catalyst-instituuttiin. Puolentoista vuoden opiskelun jälkeen hän palasi Helsinkiin. Luova Records julkaisi helmikuussa 2022 Orvokin singlen "Oletko kokeillut joogaa tai meditointia?" ja toukokuussa EP:n verran kappaleita.
Oittilan esikoisalbumi "Kasvotusten" julkaistiin vuonna 2023. Hän sävelsi sanoitti, soitti, ohjelmoi ja miksasi albumin lähes kokonaan itse. Albumi sai kiittäviä arvosteluja musiikkimediassa. Helsingin Sanomat antoi levylle täydet viisi tähteä ja kuvaili sitä "samaan aikaan karhean kotikutoiseksi, ajatuksella rakennetuksi ja taiteellisilta ratkaisuiltaan rohkeaksi". Soundi-lehti kehui levyn sommittelua "huippuluokaksi" ja "täysin valmiiksi taidonnäytteeksi", mutta jäi kaipaamaan enemmän tunteen välittämistä.
Oittilan musiikillinen tyyli on yhdistelmä elektronista musiikkia, indiepoppia ja lo-fi-estetiikkaa. Hänen kappaleensa eivät tyypillisesti noudata perinteisiä poplaulujen rakenteita, ja niissä yhdistellään useita eri tyylejä ja sointeja. Oittila on kertonut pitävänsä musiikin tekemisessä tärkeänä leikkimisen ja kokeilun ilmapiiriä. Haastatteluissa hän on todennut, ettei tavoittele musiikillaan elantonsa ansaitsemista, koska se toisi liikaa paineita luovaan prosessiin.
Shelby Hogan

Shelby Ann Hogan (s. 10. toukokuuta 1998 Franklin, Norfolkin piirikunta, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti, joka on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän on edustanut vuodesta 2025 NWSL-sarjassa pelaavaa NJ/NY Gothamia, jota ennen hän edusti vuodet 2021–2024 saman sarjan Portland Thornsia. Hogan oli mukana voittamassa sarjamestaruutta kaudella 2022 ja vuoden 2021 NWSL Challenge Cupia.
Satu Laine

 
Satu Laine (o.s. "Hakala", s. 21. tammikuuta 1964) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Laine pelasi pesäpallon SM-sarjassa ja Naisten Superpesiksessä vuosien 1977–1997 aikana yhteensä 274 ottelua Riihimäen Pallonlyöjien, Keravan Pallokerhon ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Sarah Yorke Jackson

Sarah Yorke Jackson (1803 tai 1805, Philadelphia, Pennsylvania – 23. elokuuta 1887, Nashville, Tennessee) oli Yhdysvaltain 7. presidentin Andrew Jacksonin miniä, joka hoiti Yhdysvaltain ensimmäisen naisen tehtäviä vuosina 1834–1837.
Yorke syntyi vuonna 1803 tai 1805 Pennsylvanian Philadelphiassa Peter-isälleen ja Mary-äidilleen. Syntymävuosi on epäselvä. Yorke Jacksonin hautakiveen on merkitty vuosi 1803. Hän joutui lapsena orvoksi, minkä jälkeen sukulaiset kasvattivat hänet.
Vuonna 1831 Yorke meni naimisiin presidentti Andrew Jacksonin ottopojan Andrew Jackson nuoremman kanssa. Vuoteen 1834 asti Yorke Jackson johti kotitaloutta Jacksonin Hermitage-plantaasilla Tennesseessä. Plantaasilla oli myös orjia, joiden työntekoa Yorke Jackson valvoi. Kun rakennus vahingoittui tulipalossa vuonna 1834, Yorke Jacksonin perhe muutti Valkoiseen taloon. Siellä Yorke Jackson avusti Emily Donelsonia emännöinnissä kahden vuoden ajan, kunnes Donelson muutti Valkoisesta talosta pois. Sen jälkeen Yorke Jackson hoiti emännän tehtävät yksin.
Kun Andrew Jacksonin toinen presidenttikausi päättyi, Yorke Jacksonin perhe muutti takaisin Hermitageen. Yorke Jackson toimi Andew Jacksonin omaishoitajana siihen asti, kunnes hän kuoli vuonna 1845.
Sarah Yorke Jackson sai miehensä kanssa viisi lasta. Aviomies myi Hermitagen vuonna 1856 maksaakseen omia velkojaan. Yorke Jackson asui plantaasilla kuitenkin elämänsä loppuun asti. Sarah Yorke Jackson kuoli 23. elokuuta 1887. Hänet on haudattu plantaasille.
Pirjo Haukkamaa

 
Pirjo Haukkamaa (s. 13. maaliskuuta 1972) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Haukkamaa pelasi pesäpallon SM-sarjassa ja Naisten Superpesiksessä vuosien 1986–2001 aikana yhteensä 271 ottelua Keravan Pallokerhon, Hyvinkään Tahkon ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Lotta Vuorio

Lotta Vuorio on salolainen jalkapalloerotuomari. Hän on Uefan ensimmäisen kategorian naispuolinen erotuomari.
Vuodesta 2019 lähtien hän on ollut Fifan erotuomareiden listalla ja toiminut kansainvälisten jalkapallo-otteluiden tuomarina. Hän kuuluu Uefan ensimmäisen luokan erotuomareiden ryhmään. Vuoden 2024 alle 17-vuotiaiden EM-kisoissa Ruotsissa Vuorio tuomitsi kaksi lohko-ottelua. Lisäksi Vuorio toimii tuomarina naisten Kansojen liigan otteluissa sekä ystävyysotteluissa.
Hän julkaisee "Menneisyyden jäljillä" -podcastia. Jaksoja 6. huhtikuuta 2025 mennessä on kertynyt 123 kpl.
Heli Ruoho-Mäkelä

 
Heli Ruoho-Mäkelä (o.s. "Ruoho", s. 24. toukokuuta 1969) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Ruoho-Mäkelä pelasi Naisten Superpesiksessä vuosien 1990–2003 aikana yhteensä 293 ottelua Vihdin Pallon ja Pesäkarhujen joukkueissa.
Jaana Pulliainen

 
Jaana Pulliainen (o.s. "Majuri", s. 31. tammikuuta 1964) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Pulliainen pelasi pesäpallon SM-sarjassa ja Naisten Superpesiksessä vuosien 1980–1993 aikana yhteensä 239 ottelua Hyvinkään Tahkon ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Oskari Kostiainen

Oskar (Oskari) Kostiainen (26. marraskuuta 1880 Pietari – 21. toukokuuta 1966) oli suomalainen toimittaja, suomentaja ja virkamies.
Oskari Kostiaisen vanhemmat olivat kauppias Wilhelm Juho Kostiainen ja Maria Pukk. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Viipurin klassillisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosfian kandidaatiksi 1907. Kostiainen suoritti myös lainopin jatko-opintoja.
Kostiainen ryhtyi 1901 sanomalehtimieheksi aluksi Helsingin Sanomain palvelukseen ja opiskeli samalla yliopistossa, suorittaen filosofian kandidaattitutkinnon. Helsingin Sanomista hän siirtyi toimittajaksi Suomalainen Kansa-lehteen ja sitten Uuteen Suomeen, jossa hän oli työssä pariin otteeseen, viimeksi 1914–1917. Välillä hän oli Werner Söderström Oy:n palveluksessa Porvoossa. Kostiainen jatkoi lainopillisia opintoja yliopistossa muun muassa seuraten tuomaria Äyräpään tuomiokunnassa 1913–1914. Sanomalehtialan jätettyään hän siirtyi virkamieheksi ja oli rajamaan komendanttiviraston lainopillisena avustajana ja osaston päällikkönä 1918–1919. Vuodesta 1919 alkaen hän oli virkamiehenä yleisesikunnassa.
Vuonna 1966 kuollut Oskari Kostiainen on haudattu Malmin hautausmaalle.
Taina Kölhi

 
Taina Kölhi (o.s. "Iso-Kungas", s. 8. kesäkuuta 1971) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Kölhi pelasi pesäpallon SM-sarjassa ja Naisten Superpesiksessä vuosien 1988–1999 aikana yhteensä 218 ottelua Keravan Pallokerhon ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Minna Niemelä

 
Minna Niemelä (s. 22. maaliskuuta 1970) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Niemelä pelasi Naisten Superpesiksessä vuosien 1992–1997 aikana yhteensä 136 ottelua Vihdin Pallon, Turku-Pesiksen ja Aurajoen Mailan joukkueissa.
Mirkka Tschesmenski

 
Mirkka Tschesmenski (o.s. "Oinonen", s. 11. toukokuuta 1976) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Tschesmenski pelasi Naisten Superpesiksessä vuosien 1990–2003 aikana yhteensä 309 ottelua Hyvinkään Tahkon, Vihdin Pallon, Peräseinäjoen Toiveen ja Hämeenlinnan Paukun joukkueissa.
Priscilla Cooper Tyler

Priscilla Cooper Tyler (synt. Elizabeth Priscilla Cooper, 14. kesäkuuta 1816, New York City, Yhdysvallat – 29. joulukuuta 1889) oli Yhdysvaltain 10. presidentti John Tylerin miniä, joka hoiti Yhdysvaltain ensimmäisen naisen tehtäviä vuosina 1841–1844. 
Elizabeth Priscilla Cooper syntyi 14. kesäkuuta 1816 New Yorkissa Thomas ja Mary Cooperille. Hän teki nuorena naisena näyttelijän työtä, jonka myötä hän esiintyi ympäri Yhdysvaltoja. Erään esityksen katsomossa oli asianajaja Robert Tyler, joka ihastui Cooperiin. Cooper ja Tyler menivät naimisiin 12. syyskuuta 1839 ja saivat liiton aikana yhdeksän lasta, joista kuusi selvisi elossa aikuisikään asti. 
Robert Tylerin isä John Tyler nousi yllättäen presidentiksi vuonna 1841. Sitä ennen hän oli toiminut varapresidenttinä. Tylerin oman vaimon Letitia Tylerin terveydentila oli niin huono, että hän jättäytyi pois edustustehtävistä. Letitia Tyler kuoli vuonna 1842. Priscilla Cooper Tyler hoitikin Yhdysvaltain ensimmäisen naisen tehtäviä pääasiallisesti vuosina 1841–1844 aina siihen asti, kunnes John Tyler meni uudelleen naimisiin Julia Gardinerin kanssa 26. kesäkuuta 1844. 
Priscilla ja Robert Tyler muuttivat pois Valkoisesta talosta ja asuivat sen jälkeen eri paikkakunnilla. Pariskunta asui muun muassa Philadelphiassa ja Alabaman Montgomeryssa. Cooper Tyler kuoli 29. joulukuuta 1889. Hänet on haudattu Montgomeryyn.
Tiina Paananen

 
Tiina Paananen (s. 5. heinäkuuta 1972) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Paananen pelasi pesäpallon SM-sarjassa ja Naisten Superpesiksessä vuosien 1988-1996 aikana yhteensä 172 ottelua Jyväskylän Kirin Vähänkyrön Viestin, Siilinjärven Pesiksen ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Kaisu Eronen

 
Kaisu Eronen (s. 6. elokuuta 1973) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Eronen pelasi pesäpallon SM-sarjassa ja Naisten Superpesiksessä vuosien 1988-1996 aikana yhteensä 193 ottelua Hyvinkään Tahkon ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Marika Nurminen

 
Marika Nurminen (s. 5. huhtikuuta 1973) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Nurminen pelasi Naisten Superpesiksessä vuosien 1990–1993 aikana yhteensä 202 ottelua Ikaalisten Tarmon ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Eevamari Polvi

 
Eevamari Polvi (s. 15. toukokuuta 1972) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Polvi pelasi Naisten Superpesiksessä vuosien 1992–2000 aikana yhteensä 199 ottelua Ylihärmän Junkkareiden ja Vihdin Pallon joukkueissa.
Nina Jakonen

 
Nina Jakonen (s. 28. huhtikuuta 1971) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Jakonen pelasi pesäpallon SM-sarjassa ja Naisten Superpesiksessä vuosien 1988–2009 aikana yhteensä 218 ottelua Kokemäen Kova-Väen, Ikaalisten Tarmon Vihdin Pallon, Peräseinäjoen Toiveen, Feran ja Lapuan Virkiän joukkueissa.
Päivi Väistö

 
Päivi Väistö (o.s. "Huhta", s. 27. kesäkuuta 1972) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Väistö pelasi Naisten Superpesiksessä vuosien 1992–2012 aikana yhteensä 238 ottelua Vihdin Pallon joukkueessa.
Aurora Frantsila

Aurora Frantsila (s. 10. helmikuuta 2004) on suomalainen pesäpalloilija. Frantsila edustaa Superpesiksessä pelaavaa Rauman Feraa. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Manse PP:tä ja Pöytyän Urheilijoita. Hänen kasvattajaseuransa on Hämeenkyrön Räpsä. Frantsila on saavuttanut yhden SM-hopean kaudella 2020 ja yhden SM-pronssin kaudella 2021. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa. 
Frantsila on pelannut 71 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kolme kunnaria ja 56 tavallista juoksua, tuonut 25 juoksua, ja kerännyt 219 kärkilyöntipistettä. Frantsila on pelannut 12 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kolme tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 15 kärkilyöntipistettä. Frantsila on pelannut seitsemän Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kymmenen tavallista juoksua, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 30 kärkilyöntipistettä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Kirjokäärmeklini

Kirjokäärmeklini ("Ophiclinus ningulus") on klineihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australian rannikolta.
Koko ja ulkonäkö.
Kirjokäärmeklini kasvaa suurimmillaan 7–7,5 cm pitkäksi. Laji on ruumiinmuodoltaan ankeriasmaisen pitkänomainen ja pyrstöä kohden suippeneva. Kalan selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyvät pyöreähköön pyrsöevään. Vatsaevät ovat pienikokoiset. Väriltään kirjokäärmeklini on kellertvävänruskea tai tummanruskea. Päästä selkäevän kärkeen kulkee valkoinen juova ja ruumiissa on ruskeita tai valkoisia pilkkuja. Selkäevä on tummanruskea ja yläreunastaa valkoinen tai punertava.
Levinneisyys ja elintavat.
Kirjokäärmekliniä esiintyy Länsi-Australian eteläosista Victoriaan ja Tasmaniaan. Lajin elinympäristöä ovat kivikkoiset leviä ja sienieläimiä kasvavat riutat. Se piileskelee usein kivien alla. Kala synnyttää eläviä poikasia.
Fusionaalinen kieli

Fusionaaliset kielet (myös fuusiokielet, fleksiokielet, flekteeraavat kielet) ovat 1800-luvulla syntyneessä morfologisessa typologiassa yksi maailman kielten rakennetyypeistä.
Klassinen morfologinen typologia jakoi kielet alun perin kolmeen perus­tyyppiin: isoloiviin (analyyttisiin) kieliin, joissa ei ole sidonnaista morfologiaa lainkaan (so. sanoja ei taivuteta) eli kukin sana koostuu yhdestä morfeemista, sekä agglutinoiviin ja fu­sionaalisiin kieliin, joissa molemmissa sanat sisältävät affikseja. Agglutinoivissa kielissä vartalot ja affiksit ”liimataan” peräkkäin, mutta niiden muoto ei vaihtele. Fusionaalisissa kielissä taas vartaloiden ja affiksien muoto voi vaihdella eivätkä niiden rajat ole aina selviä. Affiksien ja taivutusmuotojen vaihtelusta seuraa, että fusionaalisten kielten sanojen taivutusta kuvataan usein taivutusluokkien (deklinaatioiden ja konjugaatioiden) avulla.
Tunnettuja esimerkkejä fusionaalisuudesta ovat germaanisten kielten umlaut-monikot (esim. englannin ja ruotsin "man" ’mies’, monikossa "men / män" ’miehet’), joissa monikkoa ilmaisee pelkkä vartalonsisäisen vokaalin vaihtelu eikä mitään erillistä monikon päätettä voi erottaa. Suomen ja viron kielen vertailussa viro (samoin kuin liivi) näyttäytyy usein fusionaalisempana: suomen monikon partitiivissa "kalo-j-a" erottuvat vielä monikon tunnus "-j-" ja partitiivin "-a" (tosin vartalonloppuisen vokaalin vaihtuminen "a":sta "o":ksi on jo tavallaan fusionaalinen piirre), viron vastaavassa muodossa "kalu" ei monikon ja partitiivin suffikseja enää voi erotella. Samoin saamelaiskielet ovat selkeästi suomea fusionaalisempia: suomen genetiivimuodossa "kala-n" on genetiivin pääte "n" liitetty sanavartalon perään, pohjoissaamen "guolli"-sanan genetiivimuodon "guoli" tunnistaa vain vartalonsisäisen konsonantiston astevaihtelusta.
1800-luvun kielifilosofit ajattelivat kielen morfologisen tyypin luonnehtivan ei vain kielen taivutusopin rakennetta vaan koko kieltä yleisellä tasolla. Tuon ajan kielitypologiaan liittyi etnopsykologinen ote, jossa kielen tyypin uskottiin heijastelevan puhujayhteisön kulttuurista kehitysastetta ja ajattelutapaa. Fusionaalisten kielten ajateltiin edustavan korkeampaa kehitystasoa kuin agglutinoivien. Wilhelm von Humboldtin mukaan tällä kehitystasolla ”materiaalinen merkitys” väistyy ”muodollisen” tieltä, eli muoto merkitään vain silloin, kun sitä tarvitaan ajatusten yhteyden ilmaisemiseen: esimerkiksi verbi ja nomini voivat näyttää samalta silloin, kun verbin persoonaa ja aikamuotoa ei tarvitse ilmaista. Sittemmin on kuitenkin ymmärretty, että morfologiset tyypit eivät ole puhtaita luokkia vaan useamman rakennetyypin piirteitä voi esiintyä eri kielissä eriasteisina sekoituksina, eikä kehitys vie pelkästään esimerkiksi agglutinoivasta tyypistä fusionaaliseen, vaan ”typologiset akanvirrat” ovat palauttaneet esimerkiksi viroon agglutinoivia rakenteita.
Margaret Mackall Smith Taylor

Margaret “Peggy” Mackall Smith Taylor (21. syyskuuta 1788, Calvertin piirikunta, Maryland, Yhdysvallat – 14. elokuuta 1852) oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen vuosina 1849–1850 Zachary Taylorin kaudella. Käytännössä hänen viralliset tehtävänsä hoiti kuitenkin hänen nuorin tyttärensä Mary Elizabeth Bliss.
Mackall Smith syntyi 21. syyskuuta 1788 Marylandin Calvertin piirikunnassa Ann Mackalille ja Walter Smithille. Nuoren Margaretin isä oli varakas tupakkaplantaasin omistaja ja palveli majurina Yhdysvaltain vapaussodassa.
Vuonna 1809 Mackall Smith tapasi luutnantti Zachary Taylorin Kentuckyssa vieraillessaan. He menivät naimisiin 21. kesäkuuta 1810. Pariskunta sai häälahjaksi maatilan, ja Margaret Taylor vietti avioliiton alussa jonkin aikaa siellä. Tilalla syntyi myös heidän esikoislapsensa. Sen jälkeen Taylor asui miehensä kanssa Länsi-Yhdysvalloissa erinäisissä syrjäisissä varuskunnissa.
Margaret ja Zachary Taylor saivat suhteen aikana pojan ja viisi tytärtä. Kaksi tyttäristä kuoli vuonna 1820 Margaretin mukaan vaikeaan sappikuumeeseen. Margaret Taylor sairasti itse saman taudin, eikä hänen terveydentilansa ollut enää sen jälkeen koskaan ennallaan.
Miehensä presidenttikauden aikana Taylor hoiti tiettyjä edustus- ja emännöintitehtäviä, mutta jätti viralliset edustustehtävät nuorimman tyttärensä hoidettavaksi. Taylor esimerkiksi emännöi sukulaisia ja ystäviä, edusti jossain määrin miehensä kanssa ja valvoi perheen Valkoiseen taloon tuomien orjien työntekoa.
9. heinäkuuta 1950 Zachary Taylor kuoli. Aviomiehen kuolema oli Margaret Taylorille niin vaikeaa, että hän ei sen jälkeen puhunut Valkoisesta talosta enää koskaan. Hän muutti asumaan nuorimman tyttärensä perheen luokse ja asui siellä kuolemaansa asti 14. elokuuta 1852.
Pauliina Nyman

Pauliina Nyman (s. 1994 tai 1995 Sastamala) on suomalainen muusikko, laulaja ja viulisti, joka tunnetaan Pambikallio-yhtyeen toisena jäsenenä Lauri Kallion ohella.
Elämä ja ura.
Pauliina Nyman on kotoisin Sastamalasta. Hän kasvoi musiikkiopiston sekä klassisen ja kirkkomusiikin parissa. Nyman opiskeli viulunsoittoa Göteborgin yliopiston taidekoulussa, jossa hän tapasi tulevan puolisonsa ja bändikumppaninsa Lauri Kallion vuonna 2016. Pariskunnan ensikohtaaminen tapahtui yliopiston vakiokapakka Stage Doorissa, jossa Nyman kuuli Kallion puhuvan "Mansen murretta" ja meni esittäytymään.
Yhteinen musiikkiura alkoi, kun Nyman kävi antamassa Kalliolle kritiikkiä hänen soittokeikkansa jälkeen. Pariskunta alkoi seurustella ja muutti yhteen opiskellessaan Ruotsissa vuonna 2019.
Nymanin musiikillisiin vaikuttajiin kuuluu 1970-luvun folk-artisti Linda Perhacs. Opiskelujensa jälkeen Nyman on soittanut kamarimusiikkiyhtyeissä ja laatinut jousisovituksia Lyytin albumille. Hän ansaitsee elantoa viulunsoitonopettajan sijaisuuksilla.
Pambikallio.
Pauliina Nyman ja Lauri Kallio perustivat Pambikallio-yhtyeen opiskeltuaan ensin Göteborgissa. Pariskunnalta varastettiin auto Suvilahdesta vuonna 2019, minkä jälkeen he hankkivat vakuutusrahoilla rumpukoneita ja syntetisoijia, mikä edisti heidän yhteistä musiikkiaan. Yhtyeen nimi syntyi samana päivänä, kun heidän ensimmäinen singlensä "Häntä" lähti jakelijalle. Nimi viittaa Nymanin lapsuuden lempinimeen "Pambi", joka on syntynyt Nymanin mukaan, kun hän "on ehkä yrittänyt kirjoittaa 'bambi', mutta se ei ole ihan onnistunut".
Yhtyeen musiikissa Nyman laulaa ja soittaa myös viulua, Omnichord-instrumenttia sekä harppua. Kappaleet perustuvat usein Nymanin puhelimella äänittämiin, viulua ja laulua sisältäviin hahmotelmiin, kun Kallio huolehtii teknisestä tuotannosta.
V. E. Schwab

Victoria Schwab, joka kirjoittaa myös nimellä V. E. Schwab, on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Hänen tuotantoonsa kuuluvat muun muassa kirjasarjat "Shades of Magic" ja "Cassidy Blake" sekä romaani "Addie LaRuen näkymätön elämä". Televisiosarja "First Kill" perustuu Schwabin samannimiseen novelliin.
Noah Östlund

Noah Östlund (s. 11. maaliskuuta 2004 Nykvarn, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan sekä keskus- että laitahyökkääjä. Östlund edustaa NHL-joukkue Buffalo Sabresia. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2026–2027 loppuun saakka.
Östlundin kasvattajaseura on Södertälje SK. Ennen NHL-uraansa hän pelasi SHL:ssä Djurgårdens IF Hockeyn ja Växjö Lakers HC:n joukkueissa. Sabres varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 16. varausvuorolla . Östlund on pelannut yhden NHL:n runkosarjan ottelun ilman tehopisteitä. Östlund on pelannut 49 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 12 maalia ja 11 syöttöä eli yhteensä 33 tehopistettä. Östlund on pelannut seitsemän SHL:n ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli yhteensä kaksi tehopistettä. Kaikki uran tilastot päivitetty 6. huhtikuuta 2025.
Askanmäen Kaunis-Kaija

Kaija Keränen (eli 1700-luvulla) oli kainuulainen piika, josta kertova kansantarina on levinnyt laajalle Kainuussa, Kuusamossa ja Pohjois-Karjalassa. Kauniin Kaijan tarina luokitellaan vainolaistarinaksi, ja se on säilynyt kansanperinteessä 1900-luvulle asti. Tarina on toiminut inspiraationa useille taiteilijoille, tunnetuimpana Juhani Aholle romaanissaan "Juha".
Tarina.
Kansantarinan mukaan Kaunis Kaija tuli piiaksi Askanmäen taloon Puolangalla 1700-luvulla. Talon nuori isäntä Antti rakastui Kaijaan ja otti hänet vaimokseen, vaikka naapuritalon Marketta oli jo odottanut pääsevänsä Askanmäen emännäksi. Kaijan ja Antin avioliitto ei kuitenkaan ollut onnellinen.
Tarinan kulusta on olemassa kaksi versiota. Toisen mukaan itäinen kauppias, shemeikka, ryösti Kaijan mukaansa Karjalaan. Toisen version mukaan tyytymätön Kaija lähti vapaaehtoisesti kauppiaan matkaan. Myöhemmin Kaija palasi Puolangalle, mutta silloin Antti oli jo naimisissa Marketan kanssa.
Paikallisen historiantutkijan Mikko Moilasen tutkimukset ovat tarkentaneet tarinan yksityiskohtia ja historiallista taustaa.
Vaikutus kulttuuriin.
Kauniin Kaijan tarina on innoittanut useita taiteilijoita:
Askanmäellä on järjestetty kesäteatteriesityksiä Kauniin Kaijan tarinasta. Nämä esitykset ovat toimineet osana paikallista kulttuuriperintöä ja matkailun edistämistä. Askanmäen pihapiiri, johon tapahtumat sijoittuvat, on ollut olemassa 1500-luvulta lähtien.
Askanmäen kylässä valmistetaan myös Kaija-nukkeja ja "Kauniin Kaijan lakkaviiniä" tarinan muistoksi.
Klara Grön

Klara Grön (k. 1809 jälkeen) oli Ruotsinsalmen venäläisessä merilinnoituksessa (nykyisessä Kotkan kaupungissa) asunut nainen, joka tunnetaan prostituoituna ja myöhemmin upseerin vaimona.
Elämä.
Klara Grön eli Ruotsinsalmen venäläisessä merilinnoituksessa 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa. Grön synnytti useita aviottomia lapsia, mikä oli ajan yhteiskunnassa vaikea asema. Poikkeuksellista Klara Grönin tapauksessa oli, että hän onnistui myöhemmin solmimaan avioliiton venäläisen upseerin kanssa.
Jääkajo

Jääkajo tai jäänkajo on valkoinen valo, joka syntyy valon heijastuessa välittömästi horisontin takana olevasta jääkentästä. Jääkajo näkyy erityisesti taivaan ollessa matalien pilvien peitossa.
Sekä inuitit että Luoteisväylää etsivät tutkimusmatkailijat käyttivät jääkajoa navigoinnin apuna, sillä se osoittaa jäistä merialuetta horisontin takana. Jääkajon käänteinen ilmiö on vesitaivas. Jääkajo on havaittavissa molemmilla napa-alueilla, ja sen ovat havainneet inuiitit arktisella alueella ja monet Etelämantereelle suuntautuneet tutkimusretkikunnat, mukaan lukien sekä James Rossin että Terra Novan retkikunnat. Ilmiön voi havaita sopivissa sääolosuhteissa myös Itämerellä aluksen lähestyessä merijään peittämää aluetta esim. Perämerellä.
Merenkulkijat ovat tulkinneet jääkajon väärin vuoriksi. John Ross teki tämän virheen etsiessään Luoteisväylää vuonna 1818. Lancaster Soundissa ollessaan hän tulkitsi jääkajon virheellisesti uudeksi ”vuorijonoksi”, jonka hän nimesi Croker-vuoriksi.
Heta Antintytär

Heta Antintytär (1783 Sääksmäki – 11. heinäkuuta 1805 Turenki) oli suomalainen piika ja murhaaja, joka teloitettiin ja poltettiin roviolla Janakkalan Turengin mestauspaikalla. Hän oli yksi viimeisistä Suomessa rikoksestaan polttamisrangaistukseen tuomituista naisista.
Elämä.
Heta Antintytär syntyi Sääksmäellä vuonna 1783. Hän muutti myöhemmin Hausjärvelle palvelemaan piikana Karan kartanossa, jossa erään vänrikki V. K.:n kerrotaan vietelleen hänet. Myöhemmin Antintytär siirtyi palvelukseen Leppäkosken kartanoon, jossa hänelle syntyi tyttölapsi, joka kuitenkin menehtyi pian syntymänsä jälkeen. Tästä Antintytär kävi läpi yksityisen ripin.
Seuraavana kesänä Antintytär tuli uudelleen raskaaksi. Kerrottiin, että kartanon herrojen hylättyä hänet, katkeroitui hän elämäänsä ja mustasukkaisuuden vallassa murhasi 16. heinäkuuta 1804 mamselli Maria Friskin Leppäkosken kartanosta. Tekonsa seurauksena Antintytär vangittiin Hämeenlinnan linnaan, jossa hänelle syntyi tammikuussa 1805 lapsi.
Heta Antintytär mestattiin ja hänen ruumiinsa poltettiin roviolla 11. heinäkuuta 1805 Turengin mestauspaikalla, lähellä silloisen Turengin ja Kuumotan teiden risteystä. Teloitushetkellä hän oli 22-vuotias.
Carolyn Maloney

Carolyn Bosher Maloney (s. 19. helmikuuta 1946 Greensboro, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Maloney sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Greensboro Collegesta vuonna 1968. Tämän jälkeen hän työskenteli monissa hallinnollisissa tehtävissä New Yorkissa ja istui vuosina 1982–1992 New Yorkin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Maloney edusti New Yorkin osavaltiota Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1993–2023. Hän oli 111. kongressissa Joint Economic Committeen puheenjohtaja sekä 116. ja 117. kongresseissa Committee on Oversight and Government Reformin puheenjohtaja. Lokakuussa 2001 Maloney esiintyi kongressissa burkhaan pukeutuneena protestoidakseen naisten oikeuksien tilaa Afganistanissa ja puolustaakseen Yhdysvaltain väliintuloa Talibania vastaan. Vuonna 2012 Maloney väitti lasten rokottamisen aiheuttavan autismia, mutta hän perääntyi lausunnostaan vuonna 2018. Maloney on esittänyt olettamuksen, että bitcoinin valkoisen paperin laatineen pseudonyymi Satoshi Nakamoton taustalla oleva henkilö on nainen.
Maloneyn puoliso, 71-vuotias liikemies Clifton Maloney kuoli vuonna 2009 ollessaan vuorikiipeilemässä Tiibetissä ja saavutettuaan Cho Oyun huipun.
Kerttu Nätyri

Kerttu Nätyri oli 1600-luvulla elänyt suomalainen tietäjävaimo ja kansanparantaja. Häntä syytettiin loitsimisesta vuosina 1657–1658. Vaikka hänen loitsunsa olivat luonteeltaan kristillisiä eikä niillä väitetty vahingoitetun ketään, hänet tuomittiin ankaraan rangaistukseen, jonka hovioikeus myöhemmin lievensi.
Elämä ja oikeudenkäynti.
Kalajoella syntynyt Nätyri asui itsellisenä Vähänkyrön Ojaniemessä. Hänen nimensä nousi esiin elokuussa 1657, kun Vaasan raastuvanoikeudessa noituudesta syytetty Marketta Pietarintytär Parkkonen kertoi saaneensa parantamisessa käytettyä suolaa Nätyriltä. Toimiessaan todistajana Parkkosen tapauksessa Nätyri avoimesti paljasti käyttämiään suomenkielisiä loitsuja, joita hän hyödynsi kansanparannuksessa. Hän kertoi loitsuista, joilla paransi palovammoja, maan ja raudan vihoja sekä kirouksia. Nätyrin loitsuissa oli vahva kristillinen sävy: jokainen alkoi Pyhän kolminaisuuden nimeen ja päättyi Isä meidän -rukoukseen.
Nätyrin tapaus siirrettiin vuoden 1658 Kyrön kesäkäräjille, jossa häntä tutkittiin noituudesta. Nätyri ilmiantoi myös sotamiehen vaimon Valpuri Pietarintytär Kokkoisen ja pari muuta naista. Oikeudenkäynnissä kävi ilmi, että Nätyrin ohella muutkin syytetyt olivat lukeneet loitsuja eri vammoja vastaan, mutta eivät olleet vahingoittaneet ketään. Käräjillä Nätyri kertoi oppineensa loitsunsa vanhemmiltaan ja käyttäneensä niitä monien apua pyytäneiden parantamiseen, eikä kukaan paikkakuntalainen syyttänyt häntä noituudesta. Puhdasoppisuuden ajan yhteiskunnassa Nätyrin toiminta katsottiin kuitenkin rikkovan toista käskyä ja vuoden 1614 asetusta. Kihlakunnanoikeus tuomitsi hänet ja muut syytetyt kuukauden vankeuteen vedelle ja leivälle sekä puolen vuoden pakkotyöhön kaularaudoissa, mutta hovioikeus lievensi rangaistuksen raippa- ja kirkkorangaistuksiksi.
Nätyri on merkittävä 1600-luvun noitaoikeudenkäyntien historiassa, sillä hänen suomenkielisiä loitsujaan tallennettiin poikkeuksellisesti ruotsinkieliseen tuomiokirjaan. Hänen yhteiskunnallinen asemansa romahti oikeudenkäyntien aikana; kesällä 1658 hänet määriteltiin jo irtolaiseksi. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole tietoja säilyneissä asiakirjoissa.
Loitsut.
Kerttu Nätyri paljasti oikeudelle useita käyttämiään loitsuja. Näistä ensimmäinen oli palohaavan eli "tulen vihan" parantamiseen tarkoitettu loitsu, joka lausuttiin luonnonyrteistä valmistetun voidehoidon yhteydessä:
Raudanvihoihin Nätyri käytti pidempää loitsua, jossa kuvattiin raudan syntyä. Loitsussa kerrotaan, kuinka rauta ei alun perin ollut kovaa, vaan pehmeää. Loitsussa neljä neitoa lypsivät rintojensa maitoa, josta syntyi rauta, raudan kovuus, teräs ja kupari:
Kirouksista kärsivän ihmisen rauhoittamiseen hänellä oli oma loitsunsa, jossa pyydettiin Jeesusta luomaan suojaava aita turvattoman ympärille pahoja voimia vastaan:
Jokaisen loitsun Nätyri aloitti Pyhän kolminaisuuden nimeen ja päätti Isä meidän -rukoukseen.
Heikki Hasun patsas

Heikki Hasun patsas on kuvanveistäjä Juhani Honkasen suunnittelema yhdistetyn hiihton maailmanmestarin ja kaksinkertaisen olympiavoittajan Heikki Hasun kunniaksi pystytetty patsas Kouvolan Keltakankaalla. Veistos paljastettiin 2 helmikuuta 2003. Patsaan paljastamisen aikaan Keltakangas oli Anjalankosken kaupungin hallinnollinen keskus. 
Veistos on kokonaiskorkeudeltaan viisi ja puoli metriä. Korkea paasi ja patsaan jalusta ovat Kurun harmaata graniittia. Graniittipaateen on kiinnitetty kaksi luonnollista kokoa olevaa pronssista Hasun hahmoa. Patsaan jalustassa on kullatuin kirjaimin tiedot olympiavoitoista ja maailmanmestaruudesta: yhdistetyn olympiakulta Sankt Moritzista 1948, miesten 4x10 km viestihiihdon olympiakulta Oslosta 1952 ja yhdistetyn maailmanmestaruus Lake Placidista 1950. Patsaan paljastuspäivänä tuli kuluneeksi 55 vuotta Sankt Moritzin kultamitalista.
Patsaan suunnittelussa otettiin huomioon sen sijoituspaikka, joka vaikutti käytettävään kivilajiin ja myös patsaan kokoon. Patsas on nurmialueella, ja sen taustana arkkitehti Seppo Kasasen suunnittelema, vuonna 1966 alun perin Sippolan kunnantaloksi valmistunut vaalea Anjalankosken kaupungintalo. Samalla nurmikolla on myös maanpuolustajien työtä kunnioittava "Punnuksen kivi" vuodelta 1992. Kivi on tuotu Mannerheim-linjan Punnuksen lohkolta.
Aloitteen patsaan hankkimisesta teki Myllykosken seudun kotiseutuyhdistys. Rajoitukseen osallistuivat Anjalankosken kaupungin lisäksi pankit ja muut liike-elämän edustajat. Rahaa saatiin myös kansalaiskeräyksellä ja pienoispatsaiden myynnistä. Patsaan hankinta maksoi kaikkiaan noin 100 000 euroa. Anjalankosken kaupungintalo on sittemmin myyty yksityiselle, mutta osa tontista ja patsas jäivät Kouvolan kaupungin omistukseen.
Roope Paunio

Roope Paunio (s. 14. joulukuuta 2002 Espoo, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.
Hemmo Riihimäki

Hemmo Riihimäki (s. 3. kesäkuuta 2003 Salo, Suomi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.
Miguel Rodríguez

Miguel Rodríguez (s. 13. kesäkuuta 2003 Ocotal, Nicaragua) on nicaragualainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on maalivahti.
Babacar Fati

Babacar Fati (s. 1. helmikuuta 2000) on guineabissaulais-portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Kelvin Pires

Kelvin Pires (s. 5. kesäkuuta 2000) on kapverdeläinen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Runkoseeprahypykki

Runkoseeprahypykki ("Salticus cingulatus") on hyppyhämähäkkien heimoon kuuluva hämähäkkilaji.
Runkoseeprahypykkikoiraan ruumiin pituus on 3,5–5 millimetriä ja naaraan 4–7 mm. Lajin takaruumissa on mustasta ja valkoisesta muodostuva kuviointi. Koiras ja naaras muistuttavat toisiaan, mutta koiraalla on pitkät kelikeerit eli leukakoukut, joita naaraalla ei ole. Runkoseeprahypykki muistuttaa kiviseeprahypykkiä, jonka takaruumiissa on selvemmät ja kapeammat valkoiset raidat.
Runkoseeprahypykkiä tavataan Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa se on hyvin yleinen ja sitä tavataan koko maassa.
Runkoseeprahypykki elää lehti- ja havupuiden rungoilla ja oksilla, mutta sitä tavataan myös kallioilla, kivikoissa ja rakennusten seinillä.
Samuel Chukwudi

Samuel Chukwudi (s. 25. kesäkuuta 2003) on färsaarelainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Valentín Gasc

Valentín Gasc (s. 9. lokakuuta 2000 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Salim Yussif

Salim Yussif (s. 6. kesäkuuta 2002 ) on ghanalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Alenis Vargas

Waldir Alenis Vargas Valentin (s. 4. joulukuuta 2003 ) on hondurasilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Momodou Bojang

Momodou Bojang (s. 19. kesäkuuta 2001) on gambialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.