tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paprika

Paprika ("Capsicum annuum"), myös ruokapaprika tai vihannespaprika, on yleinen koisokasveihin kuuluva viljelykasvi, jonka marjoja käytetään lajikkeen tulisuudesta riippuen sekä mausteena (chili) että vihanneksena (paprika). Lajista on myös koristelajikkeita. Paprika on peräisin Meksikosta. Tieteellisestä nimestään ("annuum" ’yksivuotinen’) huolimatta laji on monivuotinen, joskin viljelyssä usein yksivuotisena kasvatettava. Vihanneksena käytettävästä suurimarjaisesta vihannespaprikasta puuttuu kokonaan kapsaisiini, ja se on chilien tulisuuden mittauksessa käytettävän Scovillen asteikon nollapiste.
Viljely.
Paprika valittiin Suomessa vuonna 2005 ja 2020 vuoden vihannekseksi. Unkarin pustalla viljellään paljon paprikaa, sillä se on unkarilaisen keittiön tärkein mauste ja Unkarin kansallismauste.
Ruokapaprikat eli vihannespaprikat ovat "Capsicum annuum" -lajin lajikkeita, joiden kapsaisiinipitoisuus on jalostettu niin alhaiseksi, että sitä voidaan käyttää vihanneksena. Kapsaisiinin puuttumisen on saanut aikaan vain yhden geenin mutaatio. Lisäksi vihannespaprikat ovat yleensä paljon suurempikokoisia kuin mausteena käytetyt.
Viljelyssä on runsaasti erilaisia lajikkeita, jotka voivat olla väriltään punaisia, oransseja tai keltaisia. Jopa ruskeita ja mustia lajikkeita on jalostettu. Vihreät paprikat ovat raakoja. Kaikki kypsymisvaiheet kuitenkin sopivat ruokakäyttöön. Paprikan C-vitamiinipitoisuus on kaikista kasviksista suurimpia: 100 grammaa punaista paprikaa sisältää noin 180 mg ja sama määrä keltaista paprikaa yli 200 mg C-vitamiinia. Lähinnä koristekäyttöön mutta myös mausteeksi kasvatetaan lajikkeita, joilla on pienet värikkäät marjat. Eräs tunnettu koristeellinen lajike on 'Bolivian Rainbow', jonka marjat vaihtavat kypsyessään väriä useita kertoja.
Spectrum-X-Gamma

Spectrum-X-Gamma (lyhenne SRG) on venäläis-saksalainen suurenergia-astrofysiikan tutkimusasema, joka laukaistiin avaruuteen heinäkuussa 2019. Tutkimusasemalla on kaksi röntgenteleskooppia: saksalainen eROSITA, joka havainnoi 0,5–10 kiloelektronivoltin suuruisia röntgenkvantteja, ja venäläinen ART-XC, joka havainnoi korkeampienergisiä, jopa 30 keV:n kvantteja.
Hanke alkoi Neuvostoliitossa 1980-luvulla. Vuodesta 1988 lähtien Suomi toteutti siihen SIXA-nimistä röntgenspektrometriä. Suomalainen hanke keskeytettiin vuonna 2003, jolloin oli selvää, ettei SGR-satelliitti toteudu alkuperäisessä muodossaan. Tässä missiossa osallistujia olivat Tanska, Saksa, Italia, Yhdysvallat, Israel ja Englanti.
Uusiutunut hanke on edennyt 2000-luvulla Venäjällä. Hankkeen johto on edelleen IKIssä. Jonkin aikaa missio tunnettiin myös nimellä Spectrum-RG/eRosita/Lobster. Hankkeen osallistujat ovat Venäjä, Italia, Turkki, Saksa ja Englanti. Saksan rooli on 2010-luvulla suuri tämän mission toteutuksessa. Satelliitti piti laukaista toukokuussa 2011. Sen laukaisu oli kytkeytynyt Elektro L1- sääsatelliitin, jossa on sama satelliittirunko kuin SRG:ssä.
Asema laukaistiin lopulta avaruuteen 13. heinäkuuta 2019 Baikonurista Proton-kantoraketilla ja ohjattiin kiertämään Lagrangen pistettä 2, joka sijaitsee Auringon ja Maan muodostamalla akselilla, 1,5 miljoonan kilometrin päässä Maasta. Kuuden kuukauden jälkeen eROSITA oli kuvannut koko maailmankaikkeuden kertaalleen ja löytänyt yli miljoona röntgensäteilyn lähdettä, kaksi kertaa niin paljon kuin tunnettiin ennen sen tekemää kartoitusta. Suurin osa kohteista oli aktiivisia galaksiytimiä.
Taistelunhallintajärjestelmä

Taistelunhallintajärjestelmä (, BMS) on tietojärjestelmä, jonka tarkoituksena on mahdollistaa taistelun johtaminen. Yleensä taisteluhallintajärjestelmiin viitataan, kun tarkoitetaan prikaatin tai divisioonan yhdistämistä tietojärjestelmällisesti pataljooniin. Järjestelmiin voi kuulua kaikkeen johtamiseen tarvittavat asiakirjan hallinnat sekä erityistoimintojen, kuten tiedustelun, huollon ja viestin tuki.
Taistelunhallintajärjestelmiä tai niiden kehittämisprojekteja.
Viestitoiminnan digitalisoiminen maailmanlaajuisesti perustuu paljolti Yhdysvaltain asevoimien Force XXI- ja Advanced Warfighting Experiment (AWE) -ohjelmiin.
Eero Salola

Eero Salola (vuoteen 1906 "Boman"; 1. kesäkuuta 1902 Perniö – 23. tammikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija, esitystaidon opettaja, kirjailija ja opetusneuvos. 
Eero Salola syntyi Perniössä opettajaperheeseen 1902. Hänen molemmat vanhempansa Fridolf Aleksander Salola ja Hilja Hedvig Regina o.s. Häkli olivat kansakoulunopettajia. 
Eero Salola pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1923. Sieltä hän jatkoi Jyväskylän seminaariin, josta valmistui kansakoulunopettajaksi 1924. Samaan aikaan lyseo-opintojen kanssa hän opiskeli myös Helsingin musiikkiopistossa 1921–1923. Heti valmistuttuaan Salola aloitti opettajana Helsingin maalaiskunnan Malmin kansakoulussa. Sieltä Salola siirtyi vuonna 1931 kansakoulunopettajaksi Helsinkiin, missä hän toimi vuoteen 1945 asti.
Helsingin yliopistossa Salola opetti suullista esitystaitoa vuosina 1939–1957. Suomen Puheopiston puheenopetusopin yliopettajana Salola toimi 1947–1959. Samaan aikaan – vuodesta 1947 – Salolalla oli lehtoraatti Helsingin opettajakorkeakoulussa. Tästä työstä Eero Salola jäi eläkkeelle 1960. Salola sai opetusneuvoksen arvonimen 1962. Näiden töiden lisäksi Salola toimi lyhyempiä aikoja opettajana muun muassa Helsingin työväenopistossa, Suomen teatterikoulussa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa.
Salola toimi jatkosodan aikana 1941–1944 päämajan viihdytystoimiston ohjelmatoimiston päällikkönä ja vuonna 1952 Helsingin olympialaisten viihdytystoimikunnan puheenjohtajana. Lukuisten työtehtävien lisäksi Salolalla oli useita luottamustoimia muun muassa Suomen Lausujain Liitossa, Nuorten kirja ry:ssä ja kustannusyhtiö Valistuksen johtokunnassa.
Lausuntataiteilijana hän esitti mm. Tulenkantajat-ryhmän lyriikkaa.
Eero Salolan kirjallinen tuotanto sisältää useita suullisen esitystaidon oppi- ja harjoituskirjoja. Toisaalta hänen tuotantoonsa kuuluu useita runo- ja näytelmäkokoelmia, jotka on suunnattu lapsille ja nuorille. Näitä ovat muun muassa lapsille suunnattu "Kalevala"-lyhennelmä ja ehkä tunnetuimpana kansansatuvalikoima "Hölmölän kylä" (1960, 8. painos 2000).
Veijo Vanamo

Veijo Olavi Vanamo (14. elokuuta 1927 Mäntsälä – 25. lokakuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen keittiömestari ja ruokakulttuurin uranuurtaja. Erityisesti hänet tunnettiin lukuisista ruoka-aiheisista televisio-ohjelmista. Vanamo toimi muun muassa keittiömestari Jaakko Kolmosen aisaparina TV 2:n ohjelmassa "Patakakkonen".
Kokinuransa Vanamo aloitti valmistuttuaan helsinkiläisestä Ravintolakoulu Perhosta 1950-luvulla. Valmistuttuaan hän työskenteli tunnetussa ravintola Savoyssa sekä myöhemmin ulkomailla Norjassa sekä Ranskassa. Suomeen palattuaan hän siirtyi ravintolatyöstä opettajaksi ravintolakouluun. Opettajantehtävistä hänet löydettiin koekuvausten kautta televisiotyön pariin. Televisiossa hän juonsi aisaparinsa Jaakko Kolmosen kanssa ensin ruokaohjelmaa "Asia on pihvi" ja myöhemmin suosittua "Patakakkosta". Vanamo esiintyi kaikkiaan 51:ssä "Patakakkosen" jaksossa, minkä jälkeen hän siirtyi tekemään mainoksia ja neuvontahankkeita.
Braslau

Braslau (, , , , ) on pieni kaupunki ja piirin (rajon) keskus Vitsebskin alueella Valko-Venäjän pohjoisosissa. Vuoden 2007 alussa kaupungin asukasluku oli arviolta 9 800. Kaupunki on suosittu lomailukohde ja siellä toimii Braslaun järvien kansallispuiston hallinto. 
Kanssakäyminen Baltian eteläisimpiin maihin on kohtalaisen vilkasta; kaupunki sijaitsee maanteitse vain 15 kilometrin päässä Latvian ja 47 kilometrin päässä Liettuan virallisesta rajanylityspaikasta. Esimerkiksi Latvian toiseksi suurimpaan kaupunkiin Daugavpilsiin on vain 44 kilometrin matka. Valko-Venäjän omaan pääkaupunkiin Minskiin on linnuntietä lähes 200 kilometrin etäisyys.
Historia.
Braslau kuului Polatskin ruhtinaskuntaan ja myöhemmin Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Vuonna 1795 Braslau liitettiin Puolan kolmannen jaon seurauksena osaksi Venäjän keisarikuntaa, jonka puitteissa se kuului ensin Vilnan, vuodesta 1843 alkaen Kaunasin kuvernementtiin. Neuvostovallan aika alkoi Braslaussa marraskuussa 1917. Alkuvuodesta 1918 saman vuoden loppupuolelle kaupunki oli Saksan armeijan miehittämä. Vuosien 1921 ja 1939 välillä Braslau kuului Puolaan. Vuonna 1939 kaupunki liitettiin Neuvostoliittoon osana Valko-Venäjän SNT:tä. Toisen maailmansodan aikana Braslau oli Saksan miehittämä 27. kesäkuuta 1941 ja 6. heinäkuuta 1944 välisenä aikana.
Aimo Pekkarinen

Aimo Ilmari Pekkarinen (2. lokakuuta 1921 Rääkkylä – 8. tammikuuta 1990 Teneriffa, Espanja) oli suomalainen farmakologian professori Turun yliopistossa.
Pekkarisen vanhemmat olivat opettaja Pekka Vilho Pekkarinen ja Eliisa Hirvonen ja puoliso vuodesta 1948 lääketieteen lisensiaatti Anna-Liisa Talvikki Kärki. Ylioppilaaksi Pekkarinen tuli Savonlinnan lyseosta 1940, lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1950 ja väitteli samana vuonna tohtoriksi. Seuraavana vuonna hän sai Helsingin yliopistosta lääketieteellisen kemian dosentuurin ja jo 1952 hänestä tuli ensimmäinen Turun yliopiston farmakologian professori. Tätä virkaa hän hoiti 32 vuotta eläkkeelle siirtymiseensä asti. Pekkarinen ei kunnostautunut varsinaisessa kliinisessä lääkärintoimessa, vaan hän tutki lisämunuaisia ja autonomista hermostoa, psykofarmakologiaa, biologista standardointia, verenpainetta ja lääkeaineiden farmakokinetiikkaa. 
Pekkariseen liittyvistä kommelluksista ovat hänen lähimmät työtoverinsa apulaisprofessori Esko Iisalon johdolla tehneet hänen muistokseen kaskukirjan, jolla on haluttu kunnioittaa hänen elämäntyötään. Pekkarinen tunnettiin perusteellisesta työstä: hänen muuan Tampereen yliopiston viran täyttöä koskeva arvionsa käsitti 183 sivua. Pekkarisen perusteellisuutta kuvaa hänen sampootutkimuksensa, jonka piti vaatiman 3 500 kaniinia.
Pekkarinen osallistui jatkosotaan muun muassa lähettiupseerina ja hänelle myönnettiin Vapaudenristi jo sodan aikana. Myöhemmin hän sai myös Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin.
Kihokkikasvit

Kihokkikasvit (Droseraceae) on aitokaksisirkkaisten Caryophyllales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Heimoon kuuluu kolme nykyisin elävää sukua ja noin 250 lajia.
Kaikki heimon lajit ovat lihansyöjäkasveja. Useimmat heimon lajit kasvavat lauhkean ja subtrooppisen vyöhykkeen vähätyppisillä kosteikoilla. Lisäravintoa lajit hankkivat pyydystämällä pieneläimia erittämänsä liman avulla. Lima sisältää muurahaishappoa ja hajottavia entsyymejä.
Heimon kasveista Suomen luonnossa esiintyy vain kolmea kihokkilajia: pikku-, pitkälehti- ja pyöreälehtikihokki. Myös kolmea lajien välistä risteymää esiintyy.
Suvut.
Nykyisin elävät suvut:
Sukupuuttoon kuolleita sukuja:
Eräs rakkaustarina

Eräs rakkaustarina ("En kärlekshistoria") on Roy Anderssonin ohjaama ruotsalainen romanttinen nuorisoelokuva vuodelta 1970. Päärooleissa Ann-Sofie Kylin ja Rolf Sohlman esittävät kahta nuorta, melkein lasta, jotka ovat toistensa ensimmäinen tyttö- ja poikaystävä. Tšekkoslovakian uuden aallon inspiroima elokuva merkitsi Anderssonille taiteellista läpimurtoa ja muodostui melkoiseksi menestykseksi niin Ruotsissa kuin ulkomaillakin. Nyttemmin se on saavuttanut klassikkoaseman teinirakkauden kuvausten joukossa.
Elokuva oli Ruotsin ehdokas 43. Oscar-gaalaan parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi, mutta ei tullut nimetyksi kisaan.
Tuotanto.
Roy Andersson oli juuri valmistunut elokuvakoulusta ja tehnyt kaksi lupaavaa lyhytelokuvaa ja 48-minuuttisen lopputyön, kun hänelle annettiin tilaisuus ohjata "Eräs rakkaustarina". Oli poikkeuksellista uskoa näin suuri hanke niin kokemattomalle tekijälle. Kuvaukset kestivät 16:nnesta kesäkuuta 26:nteen elokuuta vuonna 1969.
Kuvauspaikkoina olivat muun muassa Svartsjön linna Ekerössä, Bellevueparken ja Norrbackagatan Tukholmassa sekä Stora Essingen.
Vastaanotto.
Kriitikko Helena Yläsen mukaan ohjaaja sijoittaa hyvin taitavasti valaistuksen, kuvakoon ja muiden teknisten keinojen avulla lapset ja heidän vanhempansa aivan kuin samanaikaisiin ja jopa sisäkkäisiin maailmoihin, joissa vallitsee erilainen ajantaju ja erilaiset säännöt. Siinä missä lasten maailmassa vallitsee vapaus ja luottamus, tuntuu aikuisten maailmassa aina olevan seinä vastassa.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula muisteli elokuvan uusintakierroksen yhteydessä 2004, miten vuonna 1971 yritti haastatella ruotsinlaivalla saapunutta elokuvan teiniparia saamatta juuri yhtä sanaa pidempiä vastauksia: ”Tuo sama varhaisnuorten varautunut asenne kyynisiin aikuisiin välittyy edelleenkin vahvana Roy Anderssonin elokuvasta. "Eräs rakkaustarina" ei ehkä kuulu maailman parhaiden mestariluomusten joukkoon, mutta vain harvaan filmiin orastavaa seksuaalisuutta ja viatonta erotiikkaa on vangittu yhtä haavoittuvan kauniina.”
Mika Honkalinna

Mika Honkalinna (s. 8. elokuuta 1964 Anjala) on suomalainen luonnonvalokuvaaja ja kirjoittaja. 
Honkalinna aloitti luontokuvaharrastuksen jo 14-vuotiaana, ammatikseen hän on kuvannut ja kirjoittanut vuodesta 1998 lähtien. Hän valokuvaa pohjoisen metsäluontoa ja kirjoittaa esseitä ihmisen ja luonnon välisestä vuorovaikutuksesta. Työssään Honkalinna pyrkii huolelliseen ja teknisesti tinkimättömään ilmaisuun. Hän on kirjoittanut satoja sanomalehtikirjoituksia, sekä julkaissut viisi kirjaa.
Eräs Honkalinnan viime aikojen tärkeimmistä kuvauskohteista on huuhkaja. Honkalinna on kuvannut petolinnun ja ihmisen rinnakkaiseloa, muun muassa Foorumin kaupunkihuuhkajaa Helsingin keskustassa.
Vuonna 2009 Honkalinna sai Valtion valokuvataidetoimikunnan puolivuotisen työskentelyapurahan. Hänen teoksensa "Korppiretki" valittiin vuoden luontokirjaksi 2015.
Qikiqtarjuaq

Qikiqtarjuaq (tavumerkeillä: ᕿᑭᖅᑕᕐᔪᐊᖅ) (1. marraskuuta 1998 saakka tunnettiin nimellä "Broughton Island") on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylä sijaitsee Davisinsalmessa pienellä saarella, Baffininsaaren itäpuolella. Kylän nimi Qikiqtarjuaq tarkoittaa suurta saarta. Qikiqtarjuaqin väkiluku on 473 (2006). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Qikiqtarjuaqin lentoasema.
Historia.
1800-luvun alkupuolella eurooppalaiset valaanpyytäjät tekivät retkiä Davisinsalmen kautta ja tekivät kauppaa kesäisin alueella leirityineiden inuiittien kanssa. Kivitoo 64 km pohjoiseen ja Padloping Island 96 km etelään nykyisen kylän sijainnista olivat pääasialliset kaupankäyntipaikat. Nykyinen kylä perustettiin, kun Kanadan valtio rakensi kiitotien ja tutkavartioaseman 1950-luvun puolivälissä. Vuonna 1963 Kivitoon kylä autioitui, kun asukkaat muuttivat työn perässä nykyiseen kylään. Vuosien 1964 ja 1968 välillä myös Padlopingin kylä autioitui asukkaiden keskittyessä Qikiqtarjuaqiin.
Pihlajaperhonen

Pihlajaperhonen ("Aporia crataegi") on kaaliperhosten heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella.
Levinneisyys.
Pihlajaperhonen esiintyy Pohjois-Afrikasta ja Länsi-Euroopasta Aasian lauhkeiden osien kautta Koreaan ja Japaniin. Laji puuttuu Euroopassa pohjoisimmista osista, Britteinsaarilta sekä Korsikasta ja Sardiniasta.
Suomessa levinneisyys ulottuu suunnilleen Oulun ja Kuhmon seuduille. Esiintyminen on kuitenkin paikoittaista, voimakkaimmat kannat ovat Kaakkois-Suomessa.
Koko ja ulkonäkö.
Pihlajaperhosen etusiiven pituus on yleensä 28–37 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 51–67,5 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpuolen pohjaväri on valkoinen. Siipisuonet ovat koirailla tummanruskeat tai mustat, naarailla ruskeat. Etusiiven yläpuolella on koirailla kapea tumma diskoidaalitäplä, joka naarailta yleensä puuttuu. Siipien alapinnalla on koirailla varsinkin takasiivissä hajanaisia mustia suomuja. Naaraan siivet ovat hyvin ohutsuomuiset.
Elinympäristö.
Pihlajaperhosen elinympäristöä ovat niityt, puutarhat, pientareet, metsänreunat ja metsänaukiot, merenpinnan tasolta noin 2 000 metrin korkeuteen asti.
Lentoaika ja elintavat.
Lentoaika on yhtenä sukupolvena yleensä toukokuusta heinäkuuhun riippuen esiintymisalueesta. Suomessa paras lentoaika on keskimäärin kesäkuun loppupuolella ja heinäkuun alkupuolella. Pihlajaperhonen on kyvykäs lentäjä, joka liitelee paljon. Perhoset ovat kuitenkin paikkauskollisia. Pihlajaperhoset parveilevat ja kerääntyvät toisinaan rykelmiksi maahan imemään kosteutta.
Toukat kutovat puiden ja pensaiden lehdille seittiverkkoja, jonka suojassa ne elävät suurina ryhminä. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana. Koteloituminen tapahtuu mataliin oksiin ja ruohonkorsiin.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasveja ovat monet ruusukasvien ("Rosaceae") heimon lajit, kuten kotipihlaja ("Sorbus aucuparia"), ruotsinpihlaja ("Sorbus intermedia"), suomenpihlaja ("Sorbus hybrida"), tuomi ("Prunus padus"), oratuomi ("Prunus spinosa"), orapihlajat ("Crataegus"), tarhaomenapuu ("Malus domestica") ja pensasangervot ("Spiraea") sekä joskus myös koivut ("Betula").
Aleksandr Nikolski

Aleksandr Sergejevitš Nikolski (, 1. huhtikuuta 1884 Saratov – 16. heinäkuuta 1953 Leningrad) oli neuvostoliittolainen arkkitehti.
Aleksandr Nikolski valmistui Pietarin siviili-insinööri-instituutista (IGI) vuonna 1912. Hän työskenteli opettajana IGI:ssä vuosina 1927–1932 (vuodesta 1928 lähtien professorina) ja taideakatemiassa vuosina 1933–1953. Vuosina 1925–1932 hän toimi Neuvostoarkkitehtien yhdistyksen Leningradin osaston johtajana.
Nikolskin tuotanto edustaa etupäässä 1920–1930-lukujen neuvostoliittolaista konstruktivismia. Hän osallistui mm. Leningradin Traktorikadun asuinalueen suunnitteluun (1925–1927). Tärkeimpiä itsenäisiä töitä ovat Statšek-prospektin koulurakennus (1927), Politehnitšeskaja-kadun koulu Lesnoissa (1930–1932) ja Mužestva-aukion pyöreä julkinen sauna (1927–1929). Nikolski johti Kirovin stadionin suunnittelua, josta hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Leningradin piirityksen aikana arkkitehti kuvasi kaupungin elämää päiväkirjassaan ja piirustuksissaan. Hänet on haudattu Volkovon kirjailijahautausmaalle.
Apuvelvoite

Apuvelvoite eli sivuvelvoite on sopimuksen aikaansaama velvollisuus, jonka tarkoituksena on edistää päävelvoitteena olevaa suoritusta. Pohjoismaissa apuvelvoitteita ei säännellä eikä niillä ole oikeusseuraamuksia. Apuvelvoitteen rikkomisesta voi seurata vain vahingonkorvaus tai sopimuksen purku. Apuvelvoitteen noudattamatta jättämistä ei useinkaan pidetä olennaisena sopimusrikkomuksena. Apuvelvoitteita ovat
Apuvelvoite voi olla sopimuksen purkuperusteena esimerkiksi silloin, kun puretaan työsopimus tai koneenvuokrasopimus. Työsopimus voidaan purkaa muun muassa työvelvoitteen laiminlyönnin, työntekijän päihtymyksen tai törkeän käytöksen vuoksi (työsopimuslaki, 55/2001, 7:2). Huoneenvuokrasopimus voidaan purkaa vaikkapa maksamattomuuden, häiritsevän elämän tai huoneiston huonon hoidon vuoksi (laki asuinhuoneiston vuokrauksesta, 481/1995, 61 § ja laki liikehuoneiston vuokrauksesta, 482/1995, 48 §). Sopimuksen purkamista ei yleensä voi estää diskulpaatiolla eli todistamalla, ettei sopimuksen noudattamatta jääminen ole johtunut velallisen tahallisuudesta tai tuottamuksesta.
Ilmari Kelo

Uuno Matti Jore (synt. Jussilainen, 27. helmikuuta 1904 Kurkijoki – 23. heinäkuuta 1982 Tampere) oli suomalainen kirjailija, joka käytti kirjailijanimeä Ilmari Kelo.
Kelon 30-luvulle sijoittuvassa seikkailuromaanissa "Tulta ja tuulta" venäläiset sissit hyökkäävät Suomen puolelle yrittaen siepata maassa vierailevan unkarilaisen paronittaren Zitan. Suomalainen luutnantti Routa estää kuitenkin tämän ja palkinnoksi onnistuneesta toiminnastaan hänet siirretään yleisesikunnan palvelukseen Helsinkiin.
Veronkierto

Veronkierto on lakeja ja verojärjestelmän sääntöjä periaatteessa noudattavaa mutta kuitenkin lakien tarkoituksesta poikkeavaa toimintaa omien verojen pienentämiseksi tai välttämiseksi kokonaan. Veronkierto voi tapahtua esimerkiksi lainsäädännön aukkoja (ns. "porsaanreikiä") tai erilaisia keinotekoisia järjestelyitä hyödyntämällä. Yleiskielessä kutsutaan veronkierroksi usein myös veropetosta, joka on eräs rikostyyppi. Veronkiertoa ei pidä sekoittaa (lain tarkoituksen mukaiseen) verosuunnitteluun, vaikka niiden välillä ei olekaan tarkkaa rajaa.
Veronkierron erään pääryhmän muodostavat tapaukset, joissa oikeudellisen muodon ja taloudellisen sisällön välillä on ristiriita. Tällöin väärinkäytetään sinänsä laillisia verotusmuotoja. Toinen ryhmä on sarjatoimet, joissa oikeustoimi jaetaan keinotekoisesti useaan osaan, jotta niiden yhteinen veroseuraamus olisi vähäisempi kuin yhden kokonaisuuden veroseuraamus. Intressinpuutetilanteeksi nimitetään sopimustilannetta, jossa toisella sopijapuolella on olennainen verotuksellinen päämäärä määrittää sopimusehdot mieleisekseen. Toisella sopijapuolella tällaista intressiä ei ole. Ostaja saattaa esimerkiksi maksaa myyjän eri aikoina hankkimista osakkeista eri hinnan.
Useaa veromuotoa varten verolakeihin on säädetty veron kiertämistä ehkäisevä yleislauseke. Näistä tärkein on verotusmenettelylakiin sisältyvä yleislauseke, joka koskee tulo- ja varallisuusverotusta. Arvonlisäverolaissa on vastaava säännös, samoin laissa elinkeinotulon verottamisesta. Siirrettäessä etuja osakeyhtiöltä osakkeenomistajalle saatetaan syyllistyä peiteltyyn osingonjakoon. Myös väliyhteisöjen käytössä voidaan syyllistyä rikolliseen menettelyyn.
Veronkierron laajuus.
Aalto-yliopiston professori Tomi Viitalan mukaan ei ole olemassa luotettavia arvioita veronkierron aiheuttamista tulonmenetyksistä Suomessa tai juuri muuallakaan.
András Herczeg

András Herczeg (s. 11. heinäkuuta 1956) on unkarilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Toukokuusta 2017 lähtien hän on toiminut Debrecenin päävalmentajana.
Ura.
Herczeg pelasi urallaan useissa eri unkarilaisseuroissa alemmilla sarjatasoilla. 1979 hän oli voittamassa Unkarin 1.divisioonaa Debreceni VSC:n kanssa.
1988 Herczeg lopetti pelaajana ja siirtyi valmentajaksi. Hän aloitti uransa junioriseura Debreceni SI:n päävalmentajana. Hän nousi tietoisuuteen 1995, kun hänet valittiin vuoden juniorivalmentajaksi. Menestys poiki hänelle paikan Debreceni VSC:n apulaisvalmentajana ja kaudella 1997/98 seuran päävalmentajana.
1998–99 Herczeg valmensi Unkarin olympiamaajoukkuetta palaten Debreceni VSC:n organisaatioon juniorivalmentajaksi. Kauden 2000/01 hän vietti Tiszaújvárosin päävalmentajana kunnes palasi Debrecenin apulaisvalmentajaksi. Hän oli apulaisvalmentajana voittamassa yhdessä Attila Supkan kanssa kolmea Unkarin mestaruutta ja yhtä cup-mestaruutta.
Kun tšekkiläinen Miroslav Beránek jätti seuran mestaruuskauden 2006/07 jälkeen Herczeg nousi seuran päävalmentajaksi. Hän on jatkanut seuran menestyskulkua Unkarissa. Debyyttikaudella tuli cupmestaruus ja 2008/09 tuloksena oli päävalmentajauran ensimmäinen liigmestaruus. Kaudella 2009/10 menestystä tuli myös eurokentillä, kun Debreceni VSC eteni Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Viimeisellä karsintakierroksella se pudotti Levski Sofian yhteismaalein 4–1.
Menestys jatkui myös kaudella 2009/10, kun Debreceni vei toisen perättäisen Unkarin mestaruuden. Kaudella 2010/11 meno kuitenkin tökki ja Herczeg sai potkut joulukuussa 2010.
Toukokuussa 2017 Herczeg palasi Debrecenin päävalmentajaksi.
Climate Pledge Arena

Climate Pledge Arena (aikaisemmin tunnettiin nimellä KeyArena) on jääkiekko- ja koripallostadion Seattlessa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Seattlen keskustasta pohjoiseen, Seattle Center -huvialueella. Stadionia remontoidaan 2018–2021 välisenä aikana Seattlen tulevaa Seattle Kraken-laajennusjoukkuetta varten, joka liittyy sarjaan kaudeksi 2021–2022.
Aki Salmela

Aki Salmela (s. 19. maaliskuuta 1976 Vantaa) on suomalainen runoilija ja suomentaja.
Salmelan esikoiskokoelma "Sanomattomia lehtiä" ilmestyi vuonna 2004 ja sai Kalevi Jäntin palkinnon. Runokokoelmasta "Tyhjyyden ympärillä" (2008) Salmela sai Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnon.
Salmela on opiskellut muun muassa Kriittisessä korkeakoulussa ja Helsingin yliopiston avoimessa yliopistossa.
Salmelan vapaamittainen Giacomo Leopardi -suomennos "Aasialaisen paimentolaisen öinen laulu" (Salmelan teoksessa: "Eläimen varjo") sai Silvia Hosseinilta kiittävän arvion: "Upea suomennos – – teksti soi kauniisti". Virpi Alanen arvioi Salmelan "Eläimen varjoa" "Parnassossa" kiittävin sanoin ja toteaa, että Salmela "kulkee jälleen tyhjyyden ympärillä, kuten usein aiemmissakin teoksissaan". Hän näkee, että Salmelan ajattelulla on ilmeinen yhteys buddhalaiseen mietiskelyyn. Sana tyhjyys toistuu Alasen arviossa useita kertoja, ja hän löytää siitä beckettiläistä ikävystyneisyyttä mutta kokee lopulta, että kaipaisi muitakin tunnetiloja. Tosin hänkin kiinnittää huomionsa Leopardi-suomennokseen: "se tuo kokoelmaan tarpeellista surumielistä lämpöä, jota Salmelan omien runojen viileäsävyinen vieraantuneisuuspohdinta ei juuri tarjoa".
Salmelan runoja ja käännöksiä on julkaistu muun muassa "Tuli &amp; Savu" -lehdessä, "Parnassossa" ja "Nuoressa Voimassa" (suomennoksia muun muassa runoilijoilta James Tate, Charles Simic, John Ashbery, Russell Edson, Paul Celan, Aloysius Bertrand, Kenneth Koch, Gertrude Stein ja Frank O'Hara).
Viestikoulu (2009)

Viestikoulu on Maasotakoulun Koulutuskeskukseen hallinnollisesti kuuluva Riihimäen varuskunnassa toimiva puolustusvoimien viestialan aselajikoulu, joka järjestää kadettien kolmannen vuosikurssin noin kymmenen kuukautta kestävän viestialan aselajiteknisen kurssin, sotilasammattihenkilöiden viiden ja puolen kuukauden mittaiset viestialan kurssit, reserviupseerien kertausharjoituskurssin tai -kurssit tilauksesta joukkotuotannon periaatteiden mukaisesti sekä lukuisia lyhyitä luentoja ja kursseja.
Tehtäviä.
Nykyisen Viestikoulun toiminta sisältää entisen Viestikoulun ja Sähköteknillisen Koulun tehtävät niiden varusmieskoulutusta lukuun ottamatta. Viestikoulun aikaisempi nimi oli Viesti- ja Sähkötekninen Koulu 1. kesäkuuta 2009 saakka, jolloin sotilasopetuslaitos nimettiin Viestikouluksi. Varusmiehiin liittyvät koulutustehtävät kuuluivat vuoden 2014 loppuun asti Viestirykmentin joukkoyksiköille, mihin Riihimäellä sisältyi alueellisten viestiverkkojen toiminta. Viestikoulu liitettiin vuoden 2015 alusta Maasotakouluun.
Johto.
Viestikoulun johtajina Riihimäen aikana ovat toimineet seuraavat upseerit:
Yinghuo-1

Yinghuo-1 (萤火|t=螢火) eli Tulikärpänen oli Kiinan mikrosatelliitin kokoinen Mars-luotain, jonka tarkoitus oli siirtyä Marsin kiertoradalle venäläisen Phobos-Grunt-luotaimen kyydissä. Aluksen nimi liittyi Marsin muinaiseen kiinalaiseen nimeen 荧惑|t=熒惑. Se oli Kiinan ensimmäinen Mars-luotain. Phobos-Grunt ja Yinghuo-1 saapuivat Baikonuriin 17. lokakuuta 2011. Phobos-Gruntin epäonnistuessa lähteä Maan kiertoradalta kohti Marsia, luotain tuhoutui Maan ilmakehässä Phobos-Gruntin mukana tammikuussa 2012.
Aluksen massa oli 110 kg, sen sähköteho oli 90–180 W. Sen radioantennin halkaisija oli 950 mm ja se toimi S-kaistalla 12 W lähetysteholla. Alus oli kolmiakselistabiloitu. Sen oli määrä käyttää ESAn ja Venäjän suuria radioantenneja. 
Aluksen suunniteltiin saapuvan Marsin luo lokakuussa 2012. Yinghuo-1 olisi jäänyt kiertämään Marsia radalle, jonka koko olisi ollut 800 × 80,000 km ja inklinaatio 5°. Alus toimisi yhden Marsin vuoden eli kaksi maan vuotta. 
Aluksen tarkoituksena oli tutkia Marsin kaasukehää, plasmaa ja magneettikenttää. Aluksessa oli viisi tiedeinstrumenttia, mm. kaksi kameraa.
Seine-et-Oise

Seine-et-Oise on entinen Ranskan departementti numero 78, joka sijaitsi Île-de-Francen alueella Seine- ja Oise-jokien varsilla. Se ympäröi joka puolelta Seinen departementtia, joka käsitti Pariisin lähimpine esikaupunkeineen. 
Seine-et-Oise luotiin yhtenä kaikkiaan 83 departementista Ranskan vallankumouksen jälkeen 4. maaliskuuta 1790, ja sen hallinnon keskus oli Versailles. Departementin alueeseen kuului lopulta lähes 700 kuntaa, yhteensä noin 5 600 km² Seinen departementin ympärillä. Molemmat departementit lakkautettiin Pariisin seudun aluehallinnon uudistuksen yhteydessä 1. tammikuuta 1968. 
Seine-et-Oisen alueet liitettiin pääosin seuraaviin hallintoalueisiin: Essonne, Val-d’Oise ja Yvelines. Joitakin sen kuntia liitettiin myös seuraaviin: Hauts-de-Seine (9 kuntaa), Seine-Saint-Denis (16 kuntaa) ja Val-de-Marne (18 kuntaa).
Manuel Sánchez

Manuel Sánchez Delgado eli Manolo (s. 17. tammikuuta 1965 Cáceres, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja edusti urallaan Espanjan pääsarjassa Atlético Madridia ja Real Murciaa.
Manolo teki liigadebyyttinsä kaudella 1986–1987 Real Murcian riveissä. Nousu tähteyteen tapahtui Atlético Madridissa, jonne hän siirtyi vuonna 1988. Atléticossa Manolo voitti Espanjan Cupin kahdesti kausilla 1990–1991 ja 1991–1992. Jälkimmäisellä kaudella hän voitti myös liigan maalikuninkuuden 27 tehdyllä maalilla. Manolo muodosti yhdessä brasilialaisen kärkiparinsa Baltazarin ja portugalilaisen laitahyökkääjä Paulo Futren kanssa yhden 1980- ja 1990-luvun taitteen tehokkaimmista hyökkäyskokoonpanoista Espanjan liigassa.
Manolo pelasi Espanjan maajoukkueessa kaikkiaan 28 kertaa tehden yhdeksän maalia. Hän edusti Espanjaa vuoden 1990 maailmanmestaruuskisoissa Italiassa.
Peliuransa päätettyä vuonna 1998 Manolo on toiminut valmentajana. Tätä nykyä hän valmentaa Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Rayo Majadahondaa. Hän toimii myös television jalkapallokommentaattorina.
Hakas tširi

Hakas tširi (Хакас чирі, ”Hakassien maa”) on Venäjällä Hakassian pääkaupungissa Abakanissa ilmestyvä hakassinkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin NKP(b):n Ust-Abakanskojen (myöhemmin Hakassian) piirikuntakomitean äänenkannattajaksi vuonna 1927 nimellä "Hyzyl aal" (”Punainen kylä”). Kerran viikossa ilmestynyt kaksisivuinen lehti oli aluksi minusinskiläisen "Vlast trudan" maksuton liite. Vuonna 1930 sen painos oli 770 kappaletta.
Hakassian autonomisen alueen perustamisen jälkeen vuonna 1930 (tai 1932) Ust-Abakanskojen kylään saatiin ensimmäinen kirjapaino, ja "Hyzyl aalista" tuli itsenäinen sanomalehti. Se ilmestyi vuoteen 1929 saakka kyrillisellä, sen jälkeen latinalaisella ns. ”uudella kirjaimistolla” ja vuodesta 1939 jälleen kyrillisellä kirjaimistolla. Vuonna 1959 lehti sai nimen "Lenin tšoly" (”Leninin tie”). Sen pitkäaikaisena päätoimittajana työskenteli Hakassian ensimmäinen ammattitoimittaja Semjon Dobrov.
"Lenin tšoly" oli NKP:n Hakassian aluekomitean ja alueneuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolessavälissä 7 000 kappaletta. Sen rinnalla ilmestyi kuudesti viikossa vuonna 1930 perustettu venäjänkielinen "Sovetskaja Hakasija", jonka painos oli 30 000 kappaletta.
Vuonna 1991 lehti sai nimen "Hakas tširi", ja siitä tuli Hakassian tasavallan korkeimman neuvoston ja hallituksen julkaisu. Vuonna 2008 nimeksi tuli "Habar" (”Uutiset”), josta palattiin lukijaäänestyksen jälkeen aikaisempaan nimeen vuonna 2020. Kahdesti viikossa ilmestyvän "Hakas tširin" painosmäärä oli 1 300–1 500 kappaletta heinäkuussa 2023. Lehden Internet-sivusto avattiin vuonna 2015.
Marita Duncker

Marita Wilhelmina Honkanen, o.s. "Duncker", (26. toukokuuta 1903 Ähtäri – 16. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi kirjansa Marita Dunckerin nimellä.
Marita Dunckerin vanhemmat olivat Tikkurilan asemapäällikkö Henrik Gustaf Duncker ja Martha Charlotta Karolina Widbom. Hän oli naimisissa vuodesta 1947 August Honkasen kanssa.
Tuomas Tuokkola

Tuomas Ilari Tuokkola (s. 20. tammikuuta 1976) on Alavudelta kotoisin oleva suomalainen jääkiekkovalmentaja. Hän aloitti SM-liigassa pelaavan Tampereen Ilveksen päävalmentajana kesken kauden 2012–2013 ja tuli erotetuksi kesken kauden 2015–2016. Syksyllä 2016 Tuokkola aloitti SM-liigaseura KooKoon päävalmentajana, mutta kertoi syksyllä 2018 jättävänsä seuran kauden 2018–2019 jälkeen. Hän sai kuitenkin potkut tammikuussa 2019. Kaudesta 2020–2021 Tuokkola on kuulunut Tapparan valmennustiimiin. Aiemmin Tuokkola on valmentanut muun muassa KalPaa SM-liigakaudella 2011–2012, JYPin A- ja B-junioreita sekä KalPan A-junioreita.
Tuokkola on itse pelannut APV:ssä puolustajana 18-vuotiaaksi asti. Sen jälkeen hän pelasi II-divisioonassa S-Kiekossa. S-Kiekon lopettaessa hän siirtyi KieHaan. Joukkueessa pelatessaan hän loukkasi polvensa pahasti ja joutui lopettamaan peliuransa. Hän on käynyt suorittamassa Kuortaneella liikuntaohjaajan kurssin, jonka jälkeen hän aloitti APV:n C-junioreiden valmentamisen. Seuraavaksi hän valmensi JYPissä A- ja B-junioreita, kunnes siirtyi Kuopioon Pekka Virran valmentamaan KalPaan. Hän toimi joukkueen apuvalmentajana kolmen kauden ajan, vuodesta 2007 vuoteen 2010. Kaudella 2010–2011 Tuokkola valmensi KalPan A-junioreita. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 KalPan edustusjoukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. 
KalPa voitti kaudella 2011–2012 SM-liigan runkosarjan, mutta jäi mitalipelien ulkopuolelle hävittyään puolivälierissä Espoo Bluesille otteluvoitoin 3–4. Tuokkola joutui jättämään paikkansa seuran päävalmentajana elokuussa 2012, ennen kauden 2012–2013 alkua. Joulukuussa 2012 julkistettiin, että hänestä tulisi SM-liigaseura Tampereen Ilveksen päävalmentaja kaudella 2013–2014. Hän aloitti tehtävässä kuitenkin jo tammikuussa 2013, kesken kauden, edellisen päävalmentajan Raimo Helmisen irtisanomisen jälkeen. Tuokkola valmensi Ilvestä tammikuuhun 2016 asti, jolloin hänen tilalleen tuli kesken kauden Kari Heikkilä.
Hänen veljensä on jääkiekkomaalivahti Pekka Tuokkola. Ruotsalainen NHL-pelaaja Sebastian Aho on Tuokkolan serkku.
Joulukuussa 2019 Tuokkola toimi Yle Urheilun jääkiekkoasiantuntijana.
Talib Kweli

Talib Kweli Greene (s. 3. lokakuuta 1975 Brooklyn, New York, New York, Yhdysvallat), taiteilijanimi Talib Kweli, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänen ensimmäinen nimensä "Talib" on arabiaa ja tarkoittaa "opiskelijaa". Toinen etunimi on swahilia ja tarkoittaa "totuutta".
Elämäkerta.
Alku.
Talib Kweli syntyi New Yorkin Brooklynin Park Slopen asuinalueelle. Hänen äitinsä Brenda Greene oli englannin kielen professori Medgar Evers Collegessa ja hänen isänsä sosiologian professori. Talibin veli Jamal Greene on oikeustieteen professori Columbia Law Schoolissa. Nuorena Talib tunsi vetoa mustiin rap-artisteihin, kuten De La Souliin ja Native Tonguesiin. Talib Kweli itse opiskeli Cheshire Academyssä Connecticutissa. Tätä ennen hän opiskeli Brooklyn Technical High Schoolissa, mutta hänet erotettiin sieltä. Myöhemmin hän opiskeli teatterialaa New Yorkin yliopistossa.
Alku-ura (1997–2001).
Talib teki debyyttinsä musiikkialalla cincinnatilaisen hip hop -yhtye Moodin albumilla "Doom". Cincinnatissa Talib tapasi myös hip hop -tuottaja Hi-Tekin. He perustivat myöhemmin Reflection Eternal -nimisen hip hop -duon. Hän perusti räppäri Mos Defin Black Star -nimisen hip hop -duon. Vuonna 1998 julkaistiin Black Starin "Mos Def &amp; Talib Kweli Are Black Star" -debyyttialbumi. Albumin tuotannosta vastasi Hi-Tek. Vuonna 2000 Talib ja Hi-Tek jatkoivat yhteistyötä albumilla "Train of Thought".
Tyttö ja helmikorvakoru (elokuva)

Tyttö ja helmikorvakoru on Peter Webberin ohjaama vuonna 2003 ilmestynyt historiallinen draamaelokuva, joka perustuu Tracy Chevalierin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosissa ovat Scarlett Johansson ja Colin Firth. Se kertoo taidemaalari Jan Vermeeristä ja tämän kuvitteellisesta suhteesta tyttöön, joka esiintyy taiteilijan kuuluisimmassa maalauksessa "Turbaanipäinen tyttö".
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mukaan "Tyttö ja helmikorvakoru" hipoo täydellisyyttä visuaalisuudessaan. Filmin roolihahmot eivät hänestä ole yhtä onnistuneita, varsinkaan Grietin alistuneet poseeraukset eivät vastaa alkuperäismaalauksessa aistittavaa viatonta arkuutta. Maskulasta tarina olisi kannattanut kertoa pikemminkin Vermeerin kuin Grietin näkökulmasta.
HMS Warrior (1905)

HMS Warrior oli Britannian kuninkaallisen laivaston Warrior-luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 5. marraskuuta 1903. Alus laskettiin vesille 1905 ja valmistui 12. joulukuuta 1906.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, kunnes se siirrettiin 1913 Välimeren laivastoon. Alus otti osaa Saksan keisarikunnan laivaston risteilijöiden "SMS Goebenin" ja "SMS Breslaun" etsimiseen Välimereltä.
Joulukuussa 1914 alus liitettiin Suureen laivastoon (). Alus kuului Skagerrakin taistelussa kontra-amiraali Sir Robert Keith Arbuthnotin komentamaan 1. risteilijäviirikköön, jonka neljästä aluksesta kolme upposi. Alukseen osui taistelun aikana Saksan keisarikunnan laivaston taisteluristeilijöiden tykkien kranaatteja sen pyrkiessä taisteluun risteilijöiden kanssa. Alus kärsi vakavia vaurioita muun muassa konehuone tuhoutui ja täyttyi vedellä.
Vesilentokoneiden emälaiva "HMS Engadine" otti aluksen hinaukseen. Uppoava alus jouduttiin kuitenkin hylkäämään ja touvi irrotettiin, kun "Engadine" oli pelastanut "Warriorilta" elossa olleet 743 miehistönjäsentä.
Natacha Gachnang

Natacha Gachnang (s. 27. lokakuuta 1987 Vevey) on sveitsiläinen autourheilija. Hän on Formula 1 -kuljettaja Sébastien Buemin serkku.
Ura.
17. joulukuuta 2008 ilmoitettiin että hänestä tulisi Formula 2-luokan ensimmäinen naiskuljettaja. Kaudella 2009 hänen sijoitus sarjassa oli 23. pistesaldon ollessa 2 pistettä. 
Kaudeksi 2010 hän siirtyi Cyndie Allemannin tallikaveriksi Matech Conceptsille GT1 World Championship-sarjaan. Ensimmäisen osakilpailun aika-ajoissa hän ajoi pahan kolarin ja mursi oikean sääriluunsa. Hän teki paluun kilpailuihin Le Mansin 24 tunnin ajossa, missä heidän tallinsa kolmanneksi kuskiksi liittyi Rahel Frey. Tämä oli ensimmäinen kerta vuoden 1991 jälkeen kun kilpailussa oli mukana pelkkiä naiskuskeja sisältävä talli.
Eläinten seksuaalisuus

Seksuaalinen käyttäytyminen eläimillä erotuksena ihmisestä ilmenee monissa eri muodoissa jopa saman lajin sisällä. Vaikka seksuaalisuus eläimillä toisin kuin ihmisen seksuaalisuudessa onkin yleensä automaattista ja pääosin synnynnäisesti ohjautuvaa, seksuaalisen halun tyydyttäminen tuottaa eläimelle nautintoa.
Eläimillä sukupuolista käyttäytymistä esiintyy ennen kaikkea silloin kun hedelmöitys on mahdollista, ja eläinten kosiskelu- ja parittelutoiminnot ovat vaistonvaraisia ja kiinteästi lajisidonnaisia. Ihmisen lisäksi lähin ihmisen sukulainen bonobo sekä delfiini harrastavat seksiä sen nautinnollisuuden vuoksi. Myös homoseksuaalista käyttäytymistä on havaittu 1 500 eri eläinlajin keskuudessa, ja moni laji kykenee masturboimaan ja käyttämään masturbointiin erilaisia apuvälineitä.
Monilla eläinlajeilla on erityisiä aikoja, jolloin ne parittelevat. Tätä kutsutaan kiimaksi. Kiima voi olla eläimillä vuosittain (esim. sudet ja koirat kaksi kertaa vuodessa) tai useammin (esim. hevoset). Näinä aikoina naaraat ovat eniten halukkaita parittelemaan urosten kanssa.
Pesäpallon SM-sarja 1937

Pesäpallon SM-sarja 1937, 16. SM-sarja kausi, oli kerrassaan mielenkiintoinen. Itälohkossa positiivisesti yllätti pohjoiskarjalaisseura Pankakoski, jonka hurmos katkesi vasta Kotkalle ja Kuusankoskelle kärsittyihin murskatappioihin sarjan syyspuolella.
Länsilohkossa puolestaan kahdeksan pelikierroksen jälkeen kaikki joukkueet olivat tasapisteissä ja niinpä sekä loppuottelija että sarjasta putoajat ratkaistiin aivan viimeisissä peleissä. Edellisvuoden tähdenlento, Hämeenlinna, sai kohtalokseen pudota Suursarjasta.
Mestariksi pelasi toisen kerran historiassaan Kuusankoski.
Suursarja.
Länsilohko.
Uuteen Välisarjaan putosivat Kiri, Lahti, Tampere ja Hämeenlinna. B-sarjasta nousivat Katajanokan Haukat (B-mestari), Myllykosken Kilpaveikot, Enson Kisailijat ja Vimpelin suojeluskunta.
Naisten SM.
Mestarit: Irma Jokinen, 
S. Kaipola, 
Valtonen, 
Salmi, 
Helvi Kaipola, 
Seidi Honkasalo, 
Villberg, 
Valma Hakala, 
Anna-Liisa Tuominen.
Majlis Arasalo (Ahlfors)
HMS Black Prince (1904)

HMS Black Prince oli Britannian kuninkaallisen laivaston Duke of Edinburgh -luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1902-1903 laivasto-ohjelmaa Lontoosta Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Blackwallista, missä köli laskettiin 3. kesäkuuta 1903. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1904 ja otettiin palvelukseen 17. maaliskuuta 1906.
Palvelus.
"Black Prince" päällikkönään Frederick Dundas Gilpin-Brown kuului kontra-amiraali Ernest Charles Thomas Troubridgen komentamaan Välimeren laivaston 1. risteilijäviirikköön kolmen muun risteilijän kanssa. Alus otti osaa Saksan keisarikunnan laivaston "SMS Goebenin" ja "SMS Breslaun" etsintään Välimereltä.
Tammikuussa 1915 aluksen päälliköksi määrättiin James Douglas Dick, jota seurasi Thomas Parry Bonham. Alus kuului Skagerrakin taistelussa kovia kokevaan kontra-amiraali Sir Robert Keith Arbutnotin 1. risteilijäviirikköön, jonka neljästä aluksesta kolme upposi. Aluksen uppoamisen yksityiskohdat jäivät sodan aikana epäselviksi, mutta sodan jälkeen tutkittaessa Saksan laivaston sotapäiväkirjoja asia on selvinnyt. Taistelussa "Black Prince" kadotti yhteyden viirikkönsä aluksiin, minkä vuoksi se lähetti radioviestin kello 08.48, missä se ilmoitti sukellusvenehavainnosta. Viestin johdosta pidettiin varmana aluksen joutuneen sukellusveneen uhriksi. Saksalaisten lähteiden mukaan alus joutui lähelle raskaita saksalaisia yksiköitä, jotka avasivat tulen lähietäisyydeltä tuhoten aluksen. Alus upposi 15 minuutissa.
Grankulla IFK Hockey

Grankulla IFK Hockey on Kauniaisista kotoisin oleva vuonna 1947 perustettu jääkiekkoseura, jonka edustusmiehistö pelaa Suomen Jääkiekkoliiton Miesten II-divisioonassa. GrIFK:n kilpajuniorijoukkueet pelaavat valtakunnallisessa junioreiden SM- tai Mestis sarjatasoilla. GrIFK on HIFK:n yhteistyöseura, seuroilla on yhteiden pelaajapolku U15-ikäluokasta eteenpäin. Grankulla IFK on pelikaudella 2022–23 Suomen kymmenenneksi suurin jääkiekkoseura 808:llä pelipassilla. 
Historia.
Vuonna 1947 jääkiekkoa pelattiin Kauniaisten Oravien nimellä piirisarjaa ulkokentällä. Jo aikaisessa vaiheessa Oravat sulautuivat mukaan Kauniaisten lippulaivaan IFK:hon.
Saharan tekojää oli vahva panostus Kauniaisten kaupungilta pelaamisolosuhteiden parantamiseen. Jääkiekkoliiton nimettyä sarjat divisiooniksi 70-luvulla, on edustusjoukkue pelannut enimmäkseen II-divisioonassa. Jäähalliaikaan päästiin siirtymään 1986 ja silloin luotiin myös GrIFK:n nykyisen toiminnan perusta. Jäähallibuumin siivittämänä kaudella 1990–91 nähtiin joukkue myös I-divisioonassa.
AC3Filter

AC3Filter on avoimeen lähdekoodiin perustuva Dolby Digital -purkaja, jonka avulla voi katsella esim. AC3-äänillä varustettuja DivX-elokuvia. Suodattimen asennuksen jälkeen kaikki DirectShow-rajapintaa käyttävät video-ohjelmat, kuten Windowsin oma Media Player, osaavat toistaa AC3/Dolby Digital -äänet oikein. Suodatin tukee lisäksi myös ProLogicII -ääniä.
That Was the Week That Was

That Was the Week That Was on brittiläinen satiirinen viihdeohjelma, jota BBC esitti 1962–1963. Se oli ensimmäinen ohjelma lajityypissään kotimaassaan. BBC oli hyllyttämässä sarjaa pilottijakson jälkeen, mutta tieto siitä, että ITV:lle ohjelmia tekevä Associated-Rediffusion oli suunnittelemassa vastaavaa ohjelmaa, sai BBC:n muuttamaan mielensä.
Useimmat sarjan tekijöistä olivat ensikertalaisia televisiossa, ja ainoastaan ohjelman juontajalla David Frostilla ja yhtenä esiintyjänä olleella, "Private Eye" -lehden perustajalla, William Rushtonilla oli aikaisempia yhteyksiä satiiriin. Sarjalla oli useita käsikirjoittajia, joiden joukossa olivat muun muassa Keith Waterhouse ja tuolloinen Työväenpuolueen parlamenttiedustaja Gerald Kaufman.
Alkuvaiheessa satiirin kohteiksi joutuivat muun muassa pääministeri Harold Macmillan, sisäministeri Henry Brooke ja Britannian kansainvälisen aseman heikkeneminen. Erityisen ristiriitaisena pidettiin "kuluttajien uskonto-opasta", jossa eri uskontojen etuja vertailtiin Which?-kuluttajavalistuslehden tyyliin.
Ministeri Edward Heath sanoi ohjelman merkitsevän "kunnioituksen kuolemaa". Macmillan taas piti parempana olla pilkan kohteena, kuin jäämisen kokonaan ilman huomiota, eikä lähtenyt vastatoimiin BBC:tä vastaan. BBC kuitenkin lakkautti sarjan paineen alaisena vuoden 1963 lopussa, virallisena syynä lähestyvät parlamenttivaalit.
Latuskamonarkit

Latuskamonarkit (Machaerirhynchidae) on Australaasiassa elävä varpuslintuheimo. Heimon taksonomia on osittain epäselvä, sillä osa tutkijoista sijoittaa sen monarkkien (Monarchidae) heimoon.
Latuskamonarkit ovat pienikokoisia hyönteissyöjiä, joiden nokka on leveä ja sopeutunut lentävien hyönteisten sieppaamiseen. Niitä tavataan Australian pohjoisosissa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Indonesian itäisessä saaristossa.
Heimossa on vain yksi suku, jossa on kaksi lajia:
Pesäpallon SM-sarja 1938

Pesäpallon Suursarja 1938 oli SM-sarjan 17. kausi. Helsingin Pallonlyöjät voitti mestaruuden. Putoamisesta käytiin molemmissa lohkoissa kireä kamppailu. Viipurilaisen pesäpalloilun lippulaiva, VPL putosi sarjasta ja samalla seura lopetti pesäpallotoimintansa jättäen osallistumatta 1939 Välisarjaan.
Suursarja.
Länsilohko.
Sarjasta putosivat Viipurin Pallonlyöjät, Pankakoski, Katajanokan Haukat ja Vimpelin suojeluskunta. Vasta perustetun Välisarjan kautta Suursarjaan nousivat Tampereen Poliisi-Urheilijat, Viipurin Kisa-Veikot, Toijalan Pallo-Veikot ja Haminan Palloilijat.
Naisten SM.
Naiset pelasivat mestaruudesta pudotuspelein, kunnes jäljellä oli kolme joukkuetta, jotka kokoontuivat lopputurnaukseen Lahteen.
Lopputurnaus Lahdessa 18. syyskuuta
Haukkojen joukkue: Kaarina Koskinen, 
Suoma Kutila, 
Liisa Tiusanen, 
Henny Sund, 
Helga Vento (Pyykölä), 
Ann-Mari Sundström, 
Armi Heimo (Tamminen), 
Ilmi Salminen (Kalso), 
Greta Westerling.
Päivikkikasvit

Päivikkikasvit eli jääruohokasvit (Aizoaceae, synonyymi Ficoidaceae, joskus myös Mesembryanthemaceae) on Caryophyllales-kaksisirkkaislahkoon kuuluva kasviheimo. Heimoon kuuluu 122 sukua ja noin 1 100 lajia.
Lähes kaikki lajit (noin 96 %) ovat kotoisin eteläisen Afrikan kuivista osista. Loput lajeista kasvavat Australiassa ja Tyynenmeren saarilla sekä Kaliforniassa ja Etelä-Amerikassa. Suurin osa lajeista on mehikasveja ja kuuluvat alaheimoihin Mesembryanthemoideae ja Ruschioideae. Jotkin lajit kasvavat lähes kokonaan maan alla, maan pinnalle näistä kohoavat vain läpikuultavat lehtien kärjet.
Päivikkikasvit ovat hyönteispölytteisiä, ja niiden kukat muistuttavat mykerökukkaisten kukintoja.
Rastasviheltäjät

Rastasviheltäjät ("Colluricincla") on Australaasiassa tavattava varpuslintusuku, jonka taksonomia on epäselvä. Osa tutkijoista sijoittaa sen omaksi heimokseen osa osaksi viheltäjiä. Sukuun kuuluu 5 lajia.
Rastasviheltäjät ovat rastaiden kokoisia, melko huonosti tunnettuja varpuslintuja. Ne elävät Australiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Indonesiassa.