tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Peltosalmen työväentalo

Peltosalmen työväentalo oli Iisalmen kaupungin (vuoteen 1970 Iisalmen maalaiskunnan) Peltosalmen kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Peltosalmen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja yhdistys liittyi samalla Suomen Työläisliittoon. Vuoden 1910 lopulla yhdistyksellä oli 23 jäsentä, ja samana vuonna valmistui myös talo, jonka rakennusrahastoon kerättiin rahaa muun muassa arpajaisilla. Vuonna 1916 jäseniä oli enää 10. Vuonna 1917 yhdistys keräsi jälleen rahaa rakennusrahastoon arpajaisilla, eli talon korjaamista, laajentamista tai uutta taloa suunniteltiin. Talolle ilmeisesti oli tapahtunut jotain, sillä vuoden 1919 SDP:n puoluetilastossa yhdistyksellä ei enää ole omaa taloa, ja vuonna 1922 työväenlehti Savon Kansassa kirjoitettiin, että ”taloa varten ostetut hirret mätänevät läjässä”. Jos talo takavarikoitiin sisällissodan aikana, yhdistys ei ehkä enää saanut sitä takaisin eikä onnistunut rakentamaan uutta.
Yhdistys liittyi ilmeisesti vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, mutta jo vuonna 1922 se päätti liittyä takaisin SDP:hen. Vuonna 1927 se luettiin ”pitemmän aikaa toimettomana olleiden, henkiin herätettyjen” sosialidemokraattisten yhdistysten joukkoon. Vuonna 1936 yhdistys oli taas ”jäänyt unholaan”. Vuonna 1939 sen uudelleen perustamista ainakin suunniteltiin ja perustavasta kokouksesta ilmoitettiin lehdessä. Yhdistys mahdollisesti oli lakkautettu tai toiminta muutoin vaikeutunut 1930-luvun alun kommunistilakien vuoksi. Talon tai yhdistyksen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Pörsänmäen työväentalo

Pörsänmäen työväentalo oli Iisalmen kaupungin (vuoteen 1970 Iisalmen maalaiskunnan) Pörsänmäen kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Pörsänmäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja se liittyi seuraavana vuonna Suomen Työläisliittoon. Talo valmistui vuonna 1911. Yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen ilmeisesti heti vuonna 1920, kun se perustettiin, mutta liittyi jo vuonna 1922 takaisin SDP:hen. Vielä vuoden 1931 SDP:n tilastoon yhdistys ilmoitti omistavansa talon, mutta yhden lähteen mukaan se hävisi ”aikain myrskyssä kommunistivainojen mukana”, mikä viittaa siihen, että talo takavarikoitiin 1930-luvun alussa kommunistilakien nojalla. 
Vuonna 1936 yhdistys kuitenkin järjesti 30-vuotisjuhlansa omalla talollaan, ja myös kesällä 1933 siellä pidettiin urheilukilpailut ja kesäjuhla, jossa oli paikalla noin 150 henkeä. Lisäksi yhdistystä kritisoitiin eräässä työväenlehdessä vuonna 1927 liiasta yhteistyöstä ”porvarien” kanssa: työväenyhdistyksellä ja nuorisoseuralla oli esimerkiksi yhteinen huvitoimikunta. Niinpä muun muassa vuonna 1934 kokoomuslainen "Salmetar"-lehti kehotti yleisöä menemään katsomaan Pörsänmäen työväentalolla esitettävää näytelmää. Tämä viittaa siihen, ettei työväentaloa ehkä suljettukaan 1930-luvulla, mikäli yhdistys oli hyvissä väleissä oikeiston kanssa. 
Yhdistyksen jäsenmäärä oli suurimmillaan vuoden 1928 puoluetilastossa, jolloin jäseniä oli 25. Vuoden 1931 loppuun mennessä lukumäärä oli pudonnut 15:een. Yhdistyksen tai talon vaiheista 1930-luvun jälkeen ei ole tietoa. 
Yhden lähteen mukaan Pörsänmäen sosialidemokraattinen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1940, hankki talon vuonna 1945 ja myi sen yksityiselle vuonna 1959. Sen niminen yhdistys oli kuitenkin olemassa jo vuonna 1933. Ei ole tietoa, onko kyseessä sama vai kaksi eri yhdistystä.
Toimintaa työväentalolla.
Vuonna 1916 yhdistys vietti 10-vuotisjuhliaan omalla talollaan. Tapaninpäivänä 1926 yhdistys järjesti talollaan kuusijuhlan ja tanssiaiset. Vuoden 1935 viimeisinä päivinä Kuopion sosialidemokraattinen piiritoimikunta järjesti talolla nelipäiväisen "ohjelmakulttuurikurssin". Myös yhdistyksen 30-vuotisjuhlat vuonna 1936 pidettiin työväentalolla. Ohjelmassa oli muun muassa puheita, lausuntaa, näytelmä ja tanssia.
Iisalmen alipiiri

Iisalmen alipiiri oli Kuopion suojeluskuntapiirin alainen Suojeluskuntajärjestön piiritason organisaatio Pohjois-Savossa. Aktiivinen komitea oli suunnitellut perustettavaksi erillistä Iisalmen suojeluskuntapiiriä, mutta tähän ei ollut edellytyksiä, vaan Iisalmen alipiiri oli Kuopion piirin itsenäinen alue. Iisalmen alipiiri on ainoa näin nimetty organisaatio yhteenvetotilastossa suojeluskuntapiireittäin. 
Alipiirille muodostetun toimikunnan avainhenkilöitä olivat Abel Lyytikäinen, Santeri Sahlström ja Fredrik A. Karvonen. Sahlströmistä tuli alipiirin ensimmäinen päällikkö. Alipiirin ensimmäisiksi jääkärikouluttajiksi tulivat jääkärit Yrjö Tenhunen ja Kaarlo Kaarlonen.
Niemisten työväentalo

Niemisten työväentalo oli Iisalmen kaupungin Niemisen (tai Niemisten) kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Yhden lähteen mukaan Niemisten työväenyhdistys perustettiin vuonna 1913, ja sen talo valmistui vuonna 1915. Tosin vuonna 1916 työväenlehti Sanantuoja kertoi, että Iisalmen Peltosalmen työväenyhdistyksen ”Niemisten alaosasto” oli päättänyt itsenäistyä ja jatkaa toimintaansa nimellä ”Iisalmen Niemisten Työväenyhdistys” sekä liittyä Suomen Työläisliittoon. Vuoden 1916 SDP:n puoluetilastossa yhdistyksellä mainitaan olleen 26 jäsentä, mutta ei taloa. Vuonna 1919 yhdistys maksoi puolueveronsa SDP:lle, mutta ei toimittanut tietoja toiminnastaan tilastoja varten. Vuodesta 1919 eteenpäin yhdistystä ei mainita puoluetilastoissa. On mahdollista, että yhdistyksen toiminta hiipui tai se liittyi vuonna 1920 perustettuun Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla ja talo myytiin.
Florin Tănase

Florin Tănase (s. 30. joulukuuta 1994) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaansa pääsarjassa ensin Viitorul Constanțaa ja kausina 2016–2022 FCSB:tä (aiemmalta nimeltään Steaua Bukarest). Tănase oli Romanian liigan paras maalintekijä kaudella 2020–2021 (24 maalia) ja kaudella 2021–2022 (20 maalia). Hän voitti Romanian liigamestaruuden vuonna 2017 ja Romanian cupin vuonna 2020. Hän siirtyi elokuussa 2022 Arabiemiraatteihin Al Jaziran joukkueeseen ja vuotta myöhemmin Saudi-Arabiaan Al-Okhdoodin joukkueeseen.
Tănase pelasi Romanian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhdeksän ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän on pelannut Romanian A-maajoukkueessa 18 ottelua toukokuusta 2014 alkaen. Hän teki maalin maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Pohjois-Makedoniaa vastaan, syyskuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Suomea vastaan ja maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Kolumbiaa vastaan.
Koukunjoen työväentalo

Koukunjoen työväentalo oli Iisalmen kaupungin (vuoteen 1970 Iisalmen maalaiskunnan) Koukunjoella sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Koukunjoen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1915, ja yhdistys liittyi samalla Suomen Työläisliittoon. Vuonna 1916 yhdistys rakensi tanssilavan Kilpisaaren kylään Pitkäkoskelle. Tuolloin sillä oli 25 jäsentä. Sisällissodan jälkeen yhdistys perustettiin uudelleen Koukunjoen sosialidemokraattisena työväenyhdistyksenä, ja vuonna 1920 se osti vuonna 1911 valmistuneen, aiemmin kauppana toimineen rakennuksen ja muutti sen työväentaloksi.
Kuitenkin jo vuonna 1917 Koukunjoen työväenyhdistys mainosti tansseja omalla talollaan. Mahdollisesti aiemmin mainittu lava oli sen verran tukevaa tekoa, että sitä on voitu kutsua myös taloksi. Vuonna 1920 hankittu talo joutui ilmeisesti joka tapauksessa 1930-luvun alun kommunistilakien myötä takavarikkoon ja uuteen omistukseen, sillä vuonna 1937 ilmoitettiin lehdessä Lotta Svärd -iltamista ”ent. Koukunjoen Työväenyhdistyksen talossa Pitkäkoskella”. 
Vuonna 1945 valmistui yhdistyksen toinen talo. Talo oli hirsirakenteinen, noin 4 metriä korkea, ja sen pinta-ala oli 80 neliömetriä, johon sisältyi 50-paikkainen juhlasali näyttämöineen ja keittiö. Vuonna 1950 talo myytiin Osuusliike Ylä-Savolle liiketiloiksi, ja vuonna 1969 Koukunjoen Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys purkautui. Sen jäljelle jääneet varat ja jäsenet siirtyivät Ulmalan Sosialidemokraattiseen Työväenyhdistykseen. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Cristian Manea

Cristian Marian Manea (s. 9. elokuuta 1997 Agigea) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja yleensä oikealla laidalla. Hän kuului kausina 2015–2020 kyproslaisen Apollon Limassolin omistukseen mutta pelasi lainalla Belgiassa ja Romaniassa. Syyskuussa 2020 hän siirtyi romanialaisen CFR Clujn omistukseen pelattuaan seurassa jo aiemmin lainasopimuksella. Hän on voittanut Clujssa viisi peräkkäistä liigamestaruutta vuosina 2018–2022.
Manea pelasi useissa Romanian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2019 välieriin yltäneen Romanian kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Hän pelasi Romanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Albaniaa vastaan. Hän on pelannut A-maajoukkueessa huhtikuun 2024 loppuun mennessä 26 ottelua, joissa 23 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kaksi maalia: kesäkuussa 2018 ystävyysottelussa Suomea vastaan ja syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan.
Blockbuster (videovuokraamoketju)

Blockbuster (virallisesti Blockbuster LLC, aiemmin Blockbuster Video) oli yhdysvaltalainen videovuokraamoketju. Se vuokrasi pääasiassa elokuvia sekä videopelejä ja myi sen lisäksi esimerkiksi makeisia ja naposteltavia. Alun perin ketjun toimialaan kuuluivat vain videovuokraaminen liikkeistä käsin, mutta laajeni myöhemmin mm. striimaamiseen ja DVD-elokuvien vuokraamiseen netistä.
Historia.
Alkuajat.
Yrityksen, jonka oli perustanut David Cook, ensimmäinen vuokraamo avattiin lokakuussa 1985 Teksasin Dallasissa. Sen nimi tuli englannin kielessä käytetystä termistä "blockbuster", jolla tarkoitetaan menestynyttä elokuvaa. Cook oli aiemmin toiminut perustamassaan Cook Data Services-yrityksessä, jonka liikeidea oli tarjota ohjelmistoja Teksasin öljy-ja kaasuyrityksille. Se ei kuitenkaan ollut kannattavaa, jonka seurauksena hän, vaimonsa kehotuksesta, siirtyi videoalalle.
Vuonna 1987 yrityksellä oli jo 19 toimipistettä. 
1990-luku.
Blockbusterista tuli 1990-luvulla miljardien dollareiden arvoinen yritys. Se osti kilpailijoitaan kuten Erol's:in ja muitakin yrityksiä kuten lasten leikkikeskusten omistaja Discovery Zonen.
Vuonna 1994 merkittävä mediayritys Viacom osti Blockbusterin 8.4 miljardilla dollarilla.
2000-luku ja yrityksen huippu.
Vuonna 2004 yritys erotettiin Viacomista.
Samana vuonna Blockbuster saavutti huippunsa, ja sillä olikin yli 9 000 liikettä maailmanlaajuisesti.
Helmikuussa 2008 yritys harkitsi huonossa taloustilanteessa olleen Circuit City-elektroniikkamyymäläketjun ostamista, joka kuitenkin peruttiin. Circuit City menikin konkurssiin muutamaa kuukautta myöhemmin ja sen toiminnot lakkautettiin.
Yrityksen laskukierre ja loppu.
Vuoden 2010 alussa Blockbusterilla oli maailmanlaajuisesti yli 6 500 myymälää. Tämä luku oli kuitenkin lähes puolittunut saman vuoden lopussa. 
Yrityksen laskuun vaikuttivat mm. huono johto sekä pääasiassa Netflixin kiristyvä kilpailu. 
Blockbuster kertoi konkurssin olevan mahdollinen maaliskuussa 2010 laskeneiden tulojen vaarannettua sen mahdollisuudet maksaa noin miljardin dollarin velat.
Saman vuoden kesällä se poistettiin New Yorkin pörssistä, kun sen osake oli pudonnut alle yhden dollarin.
Lopulta Blockbuster asetettiin konkurssiin 23. syyskuuta 2010.
Nykyään.
Tänä päivänä Blockbuster-nimellä toimii vain yksi vuokraamo maailmassa Oregonin Bendissä. Tämän seurauksena siitä on tullut varsin suosittu ja siitä on tehty jopa dokumenttielokuva. Toimipaikka ei tosin ole enää osa ketjua, vaan se toimii franchise-periaatteella.
Liiketoiminta.
Yrityksen merkittävin toimiala oli elokuvien ja sarjojen vuokraus, joista suurin osa DVD:nä ja VHS:änä. Sen lisäksi se vuokrasi myös pelejä Game Rush -nimen alla.
Falklandinsaarten kuvernööri

Falklandinsaarten kuvernööri () on Yhdistyneen kuningaskunnan monarkin edustaja Falklandinsaarilla. Hän toimii "de facto" valtionpäämiehenä ja hoitaa tähän liittyvät seremoniat. Lisäksi kuvernööri toimii yhteyshenkilönä Falklandinsaarten ja Ison-Britannian hallituksen kanssa.
Muiden Ison-Britannian merentakaisten alueiden tavoin myös Falklandinsaarten kuvernöörin virkakausi on virallisesti "hänen majesteettinsa tahdosta" eli toistaiseksi.
Nykyisenä kuvernöörinä toimii Alison Blake, joka on toiminut virassa heinäkuusta 2022 alkaen. Hän on myös ensimmäinen nainen, joka on nimitetty virkaan.
Carl von Wendt

Carl Victor Alexander von Wendt (16. helmikuuta 1881 Helsinki – 22. lokakuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja upseeri, joka toimi toimi vuonna 1918 Suomenlinnan vankileirin siviilikomendanttina.
Carl von Wendt kuului von Wendt -aatelissukuun. Hänen vanhempansa olivat eversti Fredrik Willehad von Wendt ja vapaaherratar Fanny Elisabeth von Born. Äidinisä oli senaattori Johan August von Born. Von Wendt kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska läroverketistä, suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1904 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1907. Ensimmäisen sortokauden aikana hän osallistui kiellettyjen lehtien painamiseen Emäsalossa. Hän työskenteli muutaman vuoden Turun hovioikeuden auskultanttina, minkä jälkeen hänestä tuli asianajotoimisto Dittmar &amp; Indreniuksen osaomistaja. Von Wendt toimi ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1916–1917 Venäjän kauppa- ja teollisuusministeriön polttoainekomitean juristina. Suomen itsenäistyttyä hän oli jonkin aikaa armeijan pääintendentuurin tutkijalautakunnan päällikkönä.
Von Wendt nimitettiin suureksi punavankileiriksi muutetun Viaporin siviilikomendantiksi 29. huhtikuuta 1918. Viaporilla oli myös sotilaskomendantti – toukokuusta alkaen Helsingin käskynhaltija Gösta Theslöf – minkä lisäksi vangit olivat periaatteessa Sotavankilaitoksen (SVL) alaisuudessa, mutta von Wendt sai epäselvistä käskyvaltasuhteista huolimatta viimeisen sanan vankileirin asioissa. Vankileirin johtajana häntä on luonnehdittu pelätyksi ja julmaksi. Hän kielsi omaisilta vangeille tulevat ruokalähetykset sen jälkeenkin, kun SVL luopui heinäkuussa valtakunnallisesta kiellosta suuren vankikuolleisuuden vuoksi. Hän myös teloitutti ilman oikeudenkäyntiä kurinpitorikkeistä kuten elintarpeiden varastamisesta syytettyjä vankeja, ensin omin päin kolme ja myöhemmin Theslöfin suullisilla käskyillä 14 lisää. Toisen tiedon mukaan von Wendt olisi ammuttanut Helsingissä toukokuussa 1918 ilman oikeudenkäyntiä ainakin 38 punaista. Hänet on yhdistetty myös kirjailija Algot Untolan ampumiseen. Parannukset vankien oloihin tulivat mahdollisiksi vasta, kun siviilikomendantin virka lakkautettiin 15. elokuuta ja von Wendt joutui väistymään. Hän sai reservissä toukokuussa vänrikin ja elokuun lopussa luutnantin arvon.
Von Wendt omisti vuodesta 1915 Linnaisten kartanon Helsingin maalaiskunnassa. Vuodesta 1922 hän piti Helsingissä asianajotoimistoa yhdessä A. Koirasen kanssa. Hän toimi kieltolain kumoamiseksi perustetussa yhdistyksessä ja eräiden yritysten hallituksissa. Hän kuoli sydänkohtaukseen 44-vuotiaana vuonna 1925, ja hänet haudattiin sukuhautaan.
Von Wendtin veljiä olivat kotieläinopin professori Georg von Wendt ja toimittaja-kirjailija Ernst von Wendt. Von Wendt oli kahdesti naimisissa ja hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta. Carl ja Georg von Wendt asuivat perheineen Helsingissä niin sanotussa Wendtin talossa, joka sai nimensä heidän mukaansa. Carl von Wendt oli talon isännöitsijä.
Erkki Astala

Erkki Astala (s. 1956) YTM, elokuva-alan vaikuttaja.
Erkki Astala oli 25 vuotta keskeinen elokuva-alan portinvartija toimiessaan Suomen elokuvasäätiön tuotantojohtajana 1996-2003 ja Yleisradion yhteistuotantojen päällikkönä vuosina 2003-2021.
Elokuvasäätiössä Astala oli päättämässä kotimaisten elokuvien julkisesta tukemisesta ja Yleisradiossa päättämässä, mihin kotimaisiin elokuvahankkeisiin Yleisradio lähtee mukaan. Molemmissa tehtävissä hän oli käytännössä päättämässä siitä, mitä elokuvia Suomessa tehdään ja mitä ei. 
Erkki Astala innostui elokuvista varhaisteininä ja Valkeakosken elokuvakerho toi hänet elokuva-alalle. Astala opiskeli Tampereen yliopistossa journalismia ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi 1981.
1980-luvulla hän Astala meni töihin Helsinkiin Mika ja Aki Kaurismäen Villealfa Filmproductions -yhtiöön, mistä hän siirtyi Aki Kaurismäen perustamaan Sputnik Oy:hyn. Astalalla on elokuva-alan työkokemusta myös Sodankylän elokuvajuhlien järjestämisestä ja Suomen elokuvakerhojen liiton (SEKL) toiminnasta.
Astala oli Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsen Irina Krohnin toimitusjohtajakaudella vuosina 2012-2015.
Astala jäi eläkkeelle Yleisradiosta 2021 ja työskentelee Astala Lehtola Mantila Oy:ssä, joka tarjoaa elokuvien ja TV-sarjojen sisältöjen kehittämispalveluja. Astala valittiin 2022 AVEK:in johtokunnan puheenjohtajaksi. Astala valittiin Suomen elokuvasäätiön hallituksen varajäseneksi 2025 alkaneelle hallituskaudelle.
Vuonna 2020 Astalalle myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkki.
Ib Stetter

Ib Gunnar Stetter (1. maaliskuuta 1917 – 16. maaliskuuta 1997) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1964–1987, toimi Tanskan teollisuusministerinä 1982–1986 ja oli Euroopan parlamentaarisen edustajakokouksen jäsen 1977–1979.
Pulskaluikeromonni

Pulskaluikeromonni ("Trichomycterus ramosus") on äärimmäisen uhanalainen monnikalojen heimoon kuuluva harvinainen kala. Sitä on tavattu vain yhdestä, Laguna Blancaan laskevasta purosta Argentiinan Catamarcan maakunnassa. 
Se kasvaa noin 6,7 cm pitkäksi ja on väriltään tummanruskea.
Herasym Smotrytskyi

Herasym Smotrytskyi (Smotrytš, Podilia (nyk. Hmelnytskyin alueella) – lokakuu 1594) oli ukrainalainen kirjailija ja opettaja. Hänen poikansa oli kielitieteilijä Meletius Smotrytskyi.
Smotrytskyi oli Kamjanets-Podilskyin piirikunnan sihteeri. Vuonna 1576 ruhtinas Konstanty Wasyl Ostrogski kutsui hänet Ostrohiin, missä hänestä tuli Ostrohin älymystön johtava aktivisti. Hänestä tuli 1580 Ostrohin akatemian ensimmäinen rehtori. Hän oli mukana julkaisemassa Ostrohin Raamattua, johon hän kirjoitti alkusanat ja omistusrunon ruhtinas Ostrogskille. Omistus on varhaisimpia esimerkkejä ukrainalaisesta runoudesta (ei-syllabisesta) ja muistuttaa jonkin verran ukrainalaista dumaa.
Smotrytskyin poleemiset teokset ortodoksisen uskon pettäneitä vastaan, ja pappeihin kohdistuvat satiirit ovat kadonneet. Katolinen kirkko oli tuolloin leviämässä Länsi-Ukrainaan, ja akatemia oli ortodoksisuuden linnake. Säilynyt on vain hänen kirjansa "Kljutš tsarstva nebesnoho" (1587, "’Avain taivasten valtakuntaan’"), joka on ensimmäinen painettu ukrainalainen poleeminen teos. Sen osassa "Kalendar rymskyi novyi" ("’Uusi roomalainen kalenteri’") Smotrytskyi vaatii ”Rusien uskon” riippumattomuutta, polemisoi jesuiitta Benedykt Herbestiä vastaan, arvostelee katolista opetusta paavin auktoriteetin jumalallisesta alkuperästä ja hylkää gregoriaanisen kalenterin. Hän ei aina käyttänyt perusteluissaan teologisia argumentteja vaan kansahuumorin anekdootteja ja sananlaskuja. Hänen käyttämänsä kieli oli lähellä kansankieltä, ja siksi teoksia saattoi kansakin lukea.
Sharm el-Sheikhin ilmastokokous 2022

 
Sharm el-Sheikhin ilmastokokous (COP27, "Conference of the parties") järjestettiin Egyptissä 6–20. marraskuuta 2022. Siinä allekirjoittajamaat kokoontuivat tarkastelemaan ilmastopolitiikkaansa.
Taustaa.
Egypti valittiin ilmastokokouksen järjestäjäksi edellisessä, vuoden 2021 Glasgow’n ilmastokokouksessa. Se oli ainoa ehdokas Afrikasta, jonka vuoro oli järjestää kokous.
Kokousta edeltävä SBSTA:n (Subsidiary Body for Scientific and Technological Advice, Tieteellinen ja tekninen avustava toimielin) konferenssi Bonnissa kesäkuussa 2022 päättyi riitaisana, kun rikkaat ja köyhät olivat eri mieltä siitä, keskustellaanko ilmastonmuutoksen vaikutusten rahallisesta korvaamisesta. Köyhät maat halusivat sen agendalle, EU ja Yhdysvallat kieltäytyivät.
Lokakuun lopulla 2022 Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma varoitti raportissaan, ettei ole enää mitään uskottavaa keinoa pitää maapallon lämpeneminen korkeintaan 1,5 asteessa. Raportin mukaan päästöjen odotetaan laskevan vuoteen 2030 mennessä alle prosentilla, kun 1,5 asteeseen pääseminen vaatisi niiden vähenemistä 45 prosentilla. Nykyisillä toimilla lämpötila nousisi vuosisadan loppuun mennessä 2,8 asteella, ja ehdotetuilla lisätoimilla 2,4 asteella.
Tavoitteet.
Kokouksessa päähuomio oli päästöjen vähentämisellä, ilmastonmuutokseen sopeutumisella ja köyhimpien maiden auttamisella. Lisäksi pyrittiin sopimaan ilmastonmuutoksen takia tuhoja kohdanneiden valtioiden rahallisesta tukemisesta ("loss and damage finance"), maailmanlaajuisesta päästöjen hinnoittelusta sekä hiilen käytön vähentämisestä.
Tulokset.
Osallistujamaat sitoutuivat aiemmin sovittuun 1,5 asteen lämpenemisrajaan ja päätösasiakirjassa kehotettiin ensimmäistä kertaa uusiutuvan energian käyttöön. Kokouksessa sovittiin myös kehittyviä maita auttavan vahinkorahaston perustamisesta. Muun muassa YK:n pääsihteeri António Guterres, EU:n pääneuvottelija Frans Timmermans sekä Suomen ympäristöministeri Maria Ohisalo pitivät kokouksen tuloksia riittämättöminä. 
Kritiikkiä.
Egyptiläiset kansalaisjärjestöt syyttivät Egyptiä siitä, että hallitusta arvostelevia tahoja oli estetty osallistumasta kokoukseen.
Reijo Lomperi

Reijo Kalervo Lomperi (5. joulukuuta 1930 Iitti – 3. helmikuuta 1990) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki valtaosan urastaan Kotkan kaupunginteatterissa.
Ura.
Lomperin vanhemmat olivat Lauri Lomperi ja Eeva Saarelainen. Lomperin ensimmäinen tutkinto oli merkonomi, minkä jälkeen hän suoritti puheilmaisun, laulun ja tanssin opintoja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Uransa varhaisvaiheessa Lomperilla oli kolme lyhyttä kiinnitystä: Savonlinnan Teatteri 1957–1958, Punainen Mylly 1958–1959 ja Oulun Teatteri 1959–1961. Sitä seurasi kiinnitys Kuopion Yhteisteatteriin 1961–1965. Vuodesta 1965 alkaen hän oli kiinnitettynä Kotkan kaupunginteatteriin.
Lomperin näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Jussin rooli näytelmässä "Papin perhe", Simeonin rooli näytelmässä "Seitsemän veljestä", tuomari Soratien rooli komediassa "Juurakon Hulda" ja Astrovin rooli tragikomediassa "Vanja-eno". Lomperilla oli niin ikään useita operetti- ja musikaalirooleja.
Marjatta Linna

Katri Marjatta Linna (s. 5. marraskuuta 1948 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli yli 40 vuotta Lappeenrannan kaupunginteatterissa.
Ura.
Marjatta Linnan vanhemmat olivat näyttelijä Veikko Linna ja tarpeistonhoitaja Katri Jaakkola. Hän opiskeli Suomen teatterikoulussa 1968–1971. Hänet kiinnitettiin näyttelijäksi Lappeenrannan kaupunginteatteriin 1971, ja hän toimi siellä aina vuoteen 2013, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Linnan näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Katri ("Tukkijoella"), Maiju Miehimys ("Viisas neitsyt"), Julia ("Tohvelisankarin rouva") ja Hilda Husso ("Kun on tunteet").
Markku Lukka (näyttelijä)

Markku Juhani Lukka (s. 17. huhtikuuta 1963 Oulu) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Rovaniemen kaupunginteatterissa vuodesta 1988.
Ura.
Markku Lukka syntyi Mauri ja Maire Lukan perheeseen. Hän aloitti uransa näyttelijäharjoittelijana Rovaniemen kaupunginteatterissa 1988–1991. Sen jälkeen hän on työskennellyt samassa teatterissa vakituisena näyttelijänä.
Lukan näyttämötaiteellisia tehtäviä ovat olleet muun muassa Pessi ("Pessi ja Illusia"), Esko ("Nummisuutarit"), Vuorimaa ("Lapualaisooppera") ja Nikolai Perä ("Kesäyön unelma").
Lukka on näytellyt kahdessa kokoillan elokuvassa. Hänellä oli Ukkolan rooli Rauni Mollbergin sotadraamassa "Tuntematon sotilas" (1985) ja työmiehen rooli Mika Kaurismäen draamakomediassa "Mestari Cheng" (2019).
Chélan

Chélan on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Gersjoen varrella, noin 28 kilometriä Miranden kaupungista kaakkoon.
Sainte-Gemmen kirkossa on keskiajan lopulla tehtyjä veistoksia. Kirkon kuori on viisikulmainen.
Viikinki (dokumenttielokuva)

Viikinki on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen dokumenttielokuva näyttelijänä, showpainijana ja poliitikkona toimineesta Tony Halmeesta, joka tunnettiin lempinimellä ”Viikinki”. Elokuvan ovat ohjanneet ja käsikirjoittaneet Lauri Anssi Moilanen ja Olli Vuokko. Elokuvan on tuottanut Danish Bear Productions ja sen levittää Pirkanmaan elokuvakeskus.
Savukoski (sukunimi)

Savukoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
GPS-viikon pyörähdys

GPS-viikon pyörähdys tarkoittaa GPS-järjestelmän antamassa ajassa tapahtuvaa virhettä. Tämä on ennakoitu tapahtuma, jonka tiedetään johtuvan järjestelmän suunnittelun aikana tehdyistä päätöksistä. Järjestelmässä viikolle on varattu 10 bittiä, mikä kattaa 1 024 viikkoa, ja tämän jälkeen luku pyörähtää ympäri eli palaa nollaan. 
GPS:n aika alkaa 6. tammikuuta 1980, ja ensimmäinen epookkihetki päättyi 21.-22. elokuuta 1999. Toinen päättyi 6. huhtikuuta 2019. Seuraava on 20. marraskuuta 2038.
Peter, Sue &amp; Marc

Peter, Sue &amp; Marc on sveitsiläinen trio. Trion muodostavat laulaja-pianisti-kitaristi Peter Reber (s. 1949), laulaja Sue Schell (s. 1950) ja laulaja-kitaristi Marc Dietrich (s. 1948).
Trio on edustanut Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa neljästi. Vuonna 1971 trio sijoittui 12:nneksi 18 kilpailijan joukosta kappaleella "Les illusions de nos vingt ans", vuonna 1976 neljänneksi 18 kilpailijan joukosta kappaleella "Djambo, Djambo", vuonna 1979 kymmenenneksi 19 kilpailijan joukosta kappaleella "Trödler und Co" ja vuonna 1981 neljänneksi 20 kilpailijan joukosta kappaleella "Io senza te".
Trio osallistui useita muitakin kertoja Sveitsin euroviisukarsintaan. Vuonna 1973 trio sijoittui karsinnassa kolmanneksi kappaleella "Es kommt ein Tag", vuonna 1974 toiseksi kappaleella "Frei" ja vuonna 1975 toiseksi kappaleella "Lève-toi soleil". Vuonna 1978 trio sijoittui kolmanneksi Saksan euroviisukarsinnassa kappaleella "Charlie Chaplin".
Zeki Müren

Zeki Müren (6. joulukuuta 1931, Bursa – 24. syyskuuta 1996, İzmir) oli turkkilainen laulaja, säveltäjä, kirjoittaja, näyttelijä ja runoilija. Müren oli turkkilaisen klassisen musiikin merkittävimpiä tekijöitä. Mieslaulajana Müren herätti huomiota uransa aikana feminiinisellä ulkomuodollaan. Hänet tunnettiin lempinimillä "Sanat Güneşi" ja "Paşa". Müren nimettiin kansantaiteilijaksi vuonna 1991.
Masseube

Masseube on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Gersjoen varrella, noin 20 kilometriä Miranden kaupungista kaakkoon.
Masseube on 1200-luvulla rakennettu bastide, mutta samalla paikalla on ollut asutusta jo roomalaisten vallan aikaan.
Bandyliigakausi 2022–2023

Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 2022–2023 ratkaistiin yhdeksän joukkueen runkosarjan ja jatkosarjojen jälkeen kuuden parhaan joukkueen kesken pelatuilla pudotuspeleillä. Suomen mestaruudesta pelattiin 113. kertaa. Bandyliigan järjestää Suomen Jääpalloliitto.
Porin Narukerä voitti Suomen-mestaruuden.
Televisiointi.
Yle TV2 televisioi loppuottelun. Ottelun selosti Henri Pitkänen ja kommentaattorina toimi Tomi Gröhn.
Runkosarja.
Runkosarja alkoi 12. marraskuuta ja päättyi 29. tammikuuta.
Ylempi loppusarja.
Ylemmässä loppusarjassa pelasivat runkosarjan neljä parasta joukkuetta. Loppusarjan kaksi parasta joukkuetta etenivät suoraan välieriin.
Alempi loppusarja.
Alemmassa loppusarjassa pelasivat runkosarjassa sijoille 5–9 sijoittuneet joukkueet. Loppusarjassa jaetaan lähtöpisteet runkosarjan sijoitusten perusteella (5. 3 p, 6. 2 p, 7. 1 p). Runkosarjan kaikki pisteet ja maalit nollataan. Alemman loppusarjan kaksi parasta joukkuetta etenivät puolivälieriin.
Puolivälierät.
Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -periaatteella.
Välierät.
Välierät pelattiin paras viidestä -periaatteella.
Suomen mestarit.
Porin Narukerän joukkue 2022–2023: Iiro Nurmi (mv), Santeri Rantanen (mv), Valtteri Sjöholm (mv), Eero Paavola, Kristian Paukkonen, Niko-Valtteri Koivula, Esa Oksanen, Ville Koskinen, Leevi Vihtalahti, Lauri Sirén, Joona Rajala, Veeti Kujansuu, Ville Aaltonen, Ville Raukko, Kasper Perdén, Ville Elonen, Rasmus Arponen, Jere-Henrik Koivula, Tomi Mustonen, Ville Särkkä, Vili Korhonen, valmentajat: Tuomas Erkkilä (päävalm.)
Vukan Savićević

Vukan Savićević (s. 29. tammikuuta 1994 Belgrad, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän on pelannut pääsarjatasolla Serbiassa, Slovakiassa, Puolassa ja Turkissa. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Giresunsporia, johon hän siirtyi elokuussa 2022 saman maan kakkostasolla pelaavasta Samsunsporista.
Savićević on pelannut Montenegron ja myös Serbian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Montenegron A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2017 ystävyysottelussa Irania vastaan. Hän on pelannut syyskuun 24. päivään 2022 mennessä 12 A-maaottelua, joissa kuusi kertaa avauskokoonpanossa.
Žarko Tomašević

Žarko Tomašević (s. 22. helmikuuta 1990 Pljevlja, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän on pelannut pääsarjatasolla Portugalissa, Serbiassa, Belgiassa ja vuodesta 2019 lähtien Kazakstanissa. Hän siirtyi tammikuussa 2022 FK Astanasta FK Toboliin.
Tomašević on pelannut Montenegron A-maajoukkueessa yli 50 ottelua.
Kadonnut media

Kadonnut media () on termi, jota käytetään mm. kadonneista elokuvista, tv-sarjojen jaksoista ja videopeleistä. Sitä käytetään, jos jotain sisältöä ei ole enää saatavilla joko fyysisesti tai esimerkiksi internetissä.
Eräs kadonneen median etsimiseen erikoistunut sivusto on vuonna 2012 perustettu "Lost Media Wiki."
Henning Grove

Henning Grove (7. huhtikuuta 1932 Svoldrup – 9. toukokuuta 2014) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1977–2001 ja toimi Tanskan kalastusministerinä 1982–1986. Hän oli koulutukseltaan eläinlääkäri.
Igor Vujačić

Igor Vujačić (s. 8. elokuuta 1994 Podgorica, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 189-senttimetrinen. Hän on pelannut pääsarjatasolla Montenegron lisäksi Serbiassa. Hän on edustanut kesästä 2019 alkaen serbialaista Partizania.
Vujačić on pelannut Montenegron A-maajoukkueessa 24 ottelua vuodesta 2019 alkaen.
Janne Hovi

Janne Matias Hovi (s. 1989 Ranska) on suomalainen arkkitehti.
Hovi voitti Sara Hildénin taidemuseosta järjestetyn kansainvälisen arkkitehtuurikilpailun vuonna 2021. Hänen ehdotuksensa "Lumen valo" valittiin voittajaksi 472 kilpailutyön joukosta. Hovin suunnittelemalle, vaalealle kaksikerroksiselle kivirakennukselle oli varattu paikka Tampereen keskustasta Finlaysonin- ja Kuninkaankadun risteyksestä. Ahdas tontti osoittautui kuitenkin jatkosuunnittelun kannalta niin hankalaksi, että hankkeesta luovuttiin. Tammikuussa 2024 uutisoitiin, että museo ei muuta Finlaysonille vaan pysyy vanhoissa tiloissa Särkänniemessä.
Anders Larsson (näyttelijä)

Lars Erik Anders Larsson (1. lokakuuta 1952 Västervik, Ruotsi – 20. syyskuuta 2021 Helsinki) oli ruotsalainen näyttelijä ja kirjailija, joka asui 1980-luvun taitteesta lähtien Suomessa ja teki siellä valtaosan työurastaan. Hän työskenteli usein Turun ruotsalaisessa teatterissa ja debytoi näytelmäkirjailijana vuonna 1982 teoksellaan "Flygsagan". Näyttelijänä Larsson tuli suurelle yleisölle Ruotsissa ja Suomessa tunnetuksi Malten roolista pitkäaikaisessa televisiosarjassa "Varustamo" (1992–2002).
Elämä ja ura.
Anders Larsson syntyi Smoolannin Västervikissä ja varttui ensin siellä ja sitten Tranåsissa. Tultuaan ylioppilaaksi hän pestautui ensin vuodeksi merille ja vietti sitten puolisen vuotta vapaaehtoistyössä Malesian pääkaupungissa Kuala Lumpurissa. Hän pääsi vuonna 1973 opiskelemaan teologiaa Uppsalan yliopistoon, mutta keskeytti nämä opinnot ja valmistui sen sijaan näyttelijäksi Göteborgin teatterikoulusta (Statens scenskola) vuonna 1979. Hän debytoi näyttelijänä Helsingissä Thomas Wulffin ja Markus Sandbergin kirjoittamassa ja teatteriryhmä Granatin tuottamassa musikaalissa "D.U.M.".
Larsson oli kiinnitettynä Åbo Svenska Teateriin 1979–1982, Malmön kaupunginteatteriin 1982–1983 ja Helsingin Svenska teaterniin 1987–1988, minkä jälkeen hän toimi vapaana näyttelijänä.
Anders Larsson oli naimisissa suomenruotsalaisen näyttelijä-kirjailija Susanne Ringellin kanssa.
Ibrahim (suura)

Ibrahim () eli Abrahamin suura on Koraanin 14. suura ja sisältää 52 jaetta. Ikäluokituksen mukaan suura on mekkalainen, paitsi jakeet 28-29, jotka ovat medinalaisia eli muita nuorempia. Suura on saanut nimensä jakeesta 35, jossa mainitaan Abraham. 
Sisältö.
Suura kertoo Jumalan kaikkivaltiudesta. Se kertoo, että jokainen profeetta tuo viestin oman kansansa kielellä. Suura esittää Mooseksen tarinan (5-8) ja kertoo profeetoista yleensä (9-18). Suura varoittaa tuomiopäivästä ja kuvaa Helvetissä odottavia rangaistuksia sekä kehottaa kiitollisuuteen Jumalaa kohtaan. Jakeet 35-41 sisältävät Abrahamin rukouksen. Suura varoittaa, että Jumala toteuttaa uhkauksensa. 
Abrahamin temppeli.
Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan Abrahamin rukous liittyy Kaaban temppelin perustamiseen. Jakeessa 37 todetaan:"Herra, minä olen asettanut eräitä jälkeläisiäni asumaan tähän laaksoon, jossa ei ole maanviljelystä, Sinun Pyhäkkösi läheisyyteen, Herra, jotta he saattaisivat suorittaa rukouksensa"Teksti ei kuitenkaan mainitse Mekkaa tai Kaabaa nimeltä. Hämeen-Anttilan mukaan suura kertoo myös Muhammedista, mutta hänenkään nimeään ei tekstissä esiinny.
Linjavaljasahven

Linjavaljasahven ("Telmatochromis vittatus") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä pidetään akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö.
Linjavaljasahven voi kasvaa enintään 8,5 senttimetrin mittaiseksi. Sukupuolet ovat melko samannäköisiä, mutta koiraat ovat yleensä naaraita kookkaampia ja hoikempia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Linjavaljasahventa tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä. Laji elää tavallisesti 5–10 metrin syvyisessä vedessä, mutta sitä ollaan tavattu jopa 20 metrin syvyydessä. Linjavaljasahven elää yleensä yksin ja käyttää ravinnokseen mikro-organismeja. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee linjavaljasahvenen elinvoimaiseksi lajiksi.
Ornézan

Ornézan on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Gersjoen varrella, noin 18 kilometriä Miranden kaupungista itään.
Kunnan keskustassa oleva Sainte-Catherinen kirkko on rakennettu vuonna 1265. Tuolloin se oli nimeltään Saint-Jeanin kirkko. Kirkko on ollut vuodesta 1544 lähtien Pyhän Katariinan suojeluksessa.
Gunther (showpainija)

Walter Hahn (s. 20. elokuuta 1987) on itävaltalainen showpainija ja työskentelee WWE:ssä nimellä Gunther. Hän on tällä hetkellä Raw brändissä ja hän on pisimpään (666 päivää) WWE Intercontinental Champion - mestaruutta hallinnut painija. 
Westside Xtreme Wrestling.
Walter teki debyyttinsa saksalaisessa Westside Xtreme Wrestling (wXw) painiorganisaatiossa vuonna 2007 Big Van Walter paininimellä. Walter otteli ja koulutti muita painijoita wXw:ssä aina vuoteen 2020 asti. Hän voitti mm. wXw:n Unified World Wrestling Championship mestaruuden kolme kertaa ja joukkue mestaruuden 4 kertaa. 
Lisäksi Walter on paininut wXw:n aikana myös mm. Pro Wrestling Guerrillassa (PWG), Progress Wrestlingissä, Evolvessa ja on kaiken kaikkiaan viisinkertainen maailmanmestari. 
World Wrestling Entertainment.
Tammikuussa 2019 Walter debytoi WWE:ssä brittiläisessä NXT UK brändissä. NXT TakeOver: New York - tapahtumassa huhtikuussa 2019 Walter voitti hallitsevan WWE NXT Championship-mertarin Pete Dunnen. Walter hallitsi mestaruutta yli kaksi vuotta ja kaiken kaikkiaan 870 päivää. Hän hävisi mestaruuden Ilja Dragunoville NXT TakeOver 36 - tapahtumassa elokuussa 2021. 
Siirtyessä vuoden 2022 alussa Englannista Yhdysvaltojen NXT:hen, vaihtoi hän paininimensä Guntheriksi. Huhtikuussa hän teki debyyttinsä Smackdown brändissä yhdessä Marcel Barthelin kanssa joka tunnetaan paremmin Ludwig Kaiserina. 10. kesäkuuta Gunther voitti Intercontinental mestaruuden Ricochetilta. Hänestä tuli ensimmäinen itävaltalainen, joka on voittanut kyseisen mestaruuden. Gunther piti mestaruutta hallussaan 666 päivää, mikä rikkoi Hoky Tonk Manin ennätyksen vuodelta 1987. Lisäksi Guntherin hallintakausi oli 11. pisin kaikkien mestaruuksien hallinnassa WWE:n historiassa. Toukokuussa 2024 Gunther voitti King of the Ring-turnauksen ja nimesi itsensä King Generaliksi. King of the Ringin palkintona oli myös ottelu mestaruudesta SummerSlamissä. Gunther onnistui voittamaan hallisevan mestarin Damian Priestin ja sai haltuunsa World Heavyweight Championship-mestaruuden.
Painijana Hahnia on jatkuvasti kehuttu ja pidetty yhtenä maailman parhaista painijoista sekä toimittajien että muiden painijoiden keskuudessa.
Pallosienet

Pallosienet (Geodiidae) on sarveispiisieniin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Pallosienet jaetaan kahteen alaheimoon ja yhteensä yhdeksään sukuun. Toisinaan Erylinae-alaheimo erotetaan omaksi heimokseen Erylidae, mutta se ei ole monofyleettinen. Lajien rakenne muodostuu proteiinisäikeistä, joita tukevat piidioksidista koostuvat piikit eli spikulit. Pallosienet ovat monimuotoisia, ja voivat olla levymäisiä, haarautuneita, pallomaisia, maljamaisia tai epämääräisiä. Väriltään pallosienet ovat harmaita tai ruskeita.
Sacramento Valley

Sacramento Valley on laakso Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Se sijaitsee Keskuslaakson pohjoisosassa ja käsittää sen pinta-alasta noin kaksi viidesosaa. Laaksoa reunustaa Kalifornian rannikkovuoristo lännessä, Klamathvuoret luoteessa, Kaskadit koillisessa ja Sierra Nevadan vuoristo idässä. San Joaquin Valleyn vastainen eteläraja kulkee Mokelumnejokea pitkin Jacksonista Suisun Bayhyn.
Laaksossa vallitsevat leudot talvet ja kuumat, kuivat kesät. Pellot, kaupungit ja hoidetut kosteikot muodostavat kirjavan mosaiikin, jossa risteilevät lukemattomat joet, kanavat ja salaojat. Merkittävin joki on Sacramento, jonka mutkitteleva uoma kulkee yli 400 kilometrin matkan laakson pohjalla. Siitä saadaan kasteluvettä viljelysmaille ja talousvettä asutusalueille, ja se muodostaa myös tärkeän elinympäristön monille alueen kala- ja villieläinlajeista. Laaksossa on yli 8 000 neliökilometriä viljelysmaita, joilla tuotetaan hedelmiä, pähkinöitä, tomaatteja, riisiä, viljaa, rehukasveja ja viiniä.
Sacramento Valleyssä elää arviolta 3 miljoonaa ihmistä, ja se ulottuu seuraavien piirikuntien alueelle (pohjoisesta etelään): Shasta, Tehama, Glenn, Butte, Yuba, Sutter, Colusa, Yolo, Placer ja Sacramento. Suurimpia kaupunkeja ovat Redding, Chico, Oroville, Marysville–Yuba City, Woodland, Davis ja Sacramento.
Marko Janković

Marko Janković (s. 9. heinäkuuta 1995 Cetinje, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän pelasi juniorina serbialaisessa Partizan Belgradissa ja on Serbian lisäksi pelannut Kreikan, Slovenian, Italian, Israelin ja kesästä 2022 alkaen Azerbaidžanin sarjoissa sekä Eurooppa-liigassa.
Janković pelasi Montenegron nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Montenegron A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2016 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Hän on pelannut 24. syyskuuta 2022 mennessä 36 A-maaottelua, joissa hän on ollut 25 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä yhden maalin, syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Liettuaa vastaan.
Aleksandar Šćekić

Aleksandar Šćekić (s. 12. joulukuuta 1991 Ivangrad, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän pelasi seuratasolla Montenegrossa kesään 2016 saakka ja on sen jälkeen pelannut Turkissa, Serbiassa, Puolassa ja kesästä 2022 alkaen Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa.
Šćekić pelasi Montenegron A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan. Hän on pelannut 24. syyskuuta 2022 mennessä 34 A-maaottelua, joissa hän on ollut 27 kertaa avauskokoonpanossa.
Janković

Janković on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Havaijin dollari

Havaijin dollari () oli Havaijin kuningaskunnan käyttämä valuutta, joka oli käytössä vuosina 1847–1893. Valuutan arvo oli kytketty Yhdysvaltain dollariin. Yhdysvaltain dollarin tavoin myös Havaijin dollari jaettiin 100 senttiin (). Kolikot lyötiin Philadelphiassa ja osittain tästä syystä niiden mittasuhteet olivat samat kuin Yhdysvaltain dollareilla.
Valuutta oli käytössä jonkin verran myös sen jälkeen, kun Yhdysvallat valtasi Havaijin vuonna 1898. Vuonna 1903 voimaan astunut laki teki Havaijin dollareista arvottomia, minkä seurauksena monet kolikot sulatettiin ja kierrätettiin tai niistä tehtiin koruja. Kolikoita yritettiin myös piilottaa tunkemalla niitä korviin, minkä vuoksi kolikoiden korviin tunkeminen on edelleen laitonta Havaijilla.
Viiankiaapa

Viiankiaapa on suuri suojeltu suoalue Sodankylässä Lapissa. Alueen pinta-ala on noin 66 neliökilometriä, ja se muodostaa Natura 2000 -hankkeen mukaisen luonnonsuojelualueen. Viiankiaavan alla on Sakatin malmiesiintymä, johon AA Sakatti Mining Oy suunnittelee kaivosta.
Luonto.
Viiankiaavan aapasuoalueesta yli puolet on avoimia nevoja ja vajaa neljännes puustoisia korpia ja rämeitä. Lisäksi alueella on lettoja, keidassoita, järviä ja lampia.
Viiankiaavan soidensuojelualue perustettiin vuonna 1988. Se kuuluu myös Natura 2000 -verkostoon koodilla FI1301706. Alueella on havaittu kymmeniä uhanalaisia tai silmälläpidettäviä kasvi- ja lintulajeja.
Retkeilypalvelut.
Viiankiaavalla on kaksi luontopolkua, jotka kulkevat pitkospuita pitkin. Kersilön kylän lähellä Viiankiaavan pohjoisosassa kulkee 4,3 kilometrin rengasmainen luontopolku. Siurunmaan kylän lähellä suoalueen eteläosassa on 1,7 kilometrin yhdensuuntainen luontopolku. Alueella on retkeilijöille tarkoitettu Viiankijärven kota, kuivakäymälä ja liiteri sekä lintutorni ja laavu. Viiankiaavan halki kulkee moottorikelkkailureitti.
Kaivossuunnitelma.
Suuri kansainvälinen kaivosyhtiö Anglo American löysi Viiankiaavan alta 350–1 250 metrin syvyydestä rikkaan malmiesiintymän vuonna 2009. Anglo Americanin tytäryhtiö AA Sakatti Mining Oy suunnittelee suon alle kaivosta, jonka päätuotteet olisivat nikkeli ja kupari. Kaivos tuottaisi myös platinaa, palladiumia, kobolttia, kultaa ja hopeaa. Kaivoksen rikastamo rakennettaisiin suojelualueen ulkopuolelle, ja siitä malmiesiintymään rakennettaisiin viiden kilometrin mittainen tunneli. Kaivosyhtiön mukaan kaivos voisi olla tuotannossa 2020-luvun lopulla.
Luonnonsuojelijat vastustavat kaivoshanketta. Heidän mukaansa veden vuotaminen suolta kaivostunneleihin vahingoittaisi alueen luontoa. Kaivosyhtiön mukaan vesivuodot voidaan estää tukkimalla kallionrakoja kivestä ja sementistä sekoitettavalla pastalla.
Faget-Abbatial

Faget-Abbatial on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 27 kilometriä Miranden kaupungista itään.
Kunnan alueella oleva entinen luostari juontaa juurensa 700-luvulle, ja ensimmäinen kirjallinen mainita siitä on vuodelta 817. Luostari hylättiin 1700-luvun puolivälissä. Luostarista on jäljellä muutama 1600-luvun rakennus sekä 1400-luvulla rakennettu torni.
Nea Kivelä

Nea Kivelä (s. 8. huhtikuuta 2001) on suomalainen kilpa-aerobikkaaja, vuoden 2022 MM-pronssimitalisti ja viisinkertainen Suomen mestari.
Urheilu-ura.
Turun Urheiluliittoa edustava Kivelä on ensimmäinen suomalainen FIG:n MM-mitalisti. Hän siirtyi kilpailemaan aikuisten sarjaan vuonna 2019. Kivelän uran isoimmat ongelmat ovat johtuneet vuonna 2019 sattuneesta selän rasitusmurtumasta, jonka vuoksi hän ei voinut osallistua syksyn 2019 ja syksyn 2020 kilpailuihin. 
Arvokilpailusaavutukset.
Aikaisemmin Kivelä on saavuttanut menestystä myös juniorisarjojen arvokilpailussa niin kokoonpanoissa kuin yksilönäkin.
Margarita Simonjan

Margarita Simonovna Simonjan (; s. 6. huhtikuuta 1980 Krasnodar) on venäläinen toimittaja.
Simonjan valmistui Kubanin valtionyliopistosta. Hän aloitti uransa Krasnodarissa ja Donin Rostovissa mutta muutti Moskovaan ja pääsi vuonna 2002 liittovaltiollisen televisiokanavan erikoiskirjeenvaihtajaksi. Vuonna 2005 hänestä tuli Russia Today -televisiokanavan päätoimittaja. 31. joulukuuta 2013 Simonjan pääsi myös Rossija segodnja -yhtiön ja 10. marraskuuta 2014 Sputnik-uutistoimiston päätoimittajaksi. 
Yhdysvaltain ulkoministeriö pitää Simonjania yhtenä Vladimir Putinin hallinnon propagandan ja disinformaation pääkasvoista Venäjällä ja kansainvälisesti. Simonjan on itse kuvannut osallistuvansa informaatiosotaan länsimaita vastaan. Hänen miehensä oli Tigran Keosajan (kuollut 2025). Syyskuussa 2022 Simonjan arvosteli Venäjän Ukrainan sodassa (2022-) toteuttaman liikekannallepanon toimeenpanokeinoja.
Simonjan on etnisesti armenialainen. Syyskuussa 2025 hän kertoi aloittaneensa kemoterapian saatuaan syöpädiagnoosin.
James F. Blinn

James (Jim) F. Blinn on tietokonegrafiikan kehitykseen merkittävästi vaikuttanut tietojenkäsittelytieteilijä ja animaattori. Blinn valmistui tohtoriksi Utahin yliopistosta vuonna 1978, jossa hänen väitöstyönsä ohjaaja oli Martin Newell. Newell toimi professorina ja Blinn avusti opettamisessa.
Blinnin työ kattaa komeettojen ja solujen esittämisen ja hän on työskennellyt Nasalle sekä tehnyt animaatiot "The Mechanical Universe" (1986) -sarjaan. Lisäksi Blinn työskenteli Carl Saganin "" -sarjaan. 1980-luvulla animaatioiden tekoon ei ollut valmista ohjelmistoa vaan kaikki tehtiin "kotikutoisella" ohjelmistolla.
Blinn on kirjoittanut IEEE:n lehteen "IEEE Computer Graphics and Applications" kolumnia, joka päätyi kolmen kirjan sarjaksi. 
Blinnin mukaan tunnettu Blinnin laki sanoo, että renderöintiajat pysyvät vakiona suorituskyvyn parantumisesta huolimatta perustuen oletukseen, että visuaaliseen ulkoasuun panostetaan jatkuvasti enemmän. 
Blinnin tunnettuja töitä ovat muun muassa parannukset Phong-varjostuksen laskentaan sekä bump mapping -tekniikan kehittäminen.
Blinnin väitöstyö "Computer display of curved surfaces" on julkaistu vuonna 1978. Väitöstyön yhteenvedossa Blinn mainitsee työtä varten tehdyn pyyhkäisyviivarenderöintialgoritmin ja parannukset teksturointiin (pinnan epätasaisuudet, "bump mapping"). Lisäksi tutkimusta tehtiin heijastukseen ja valaistukseen.
Asiala

Asiala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Durban (Gers)

Durban on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Miranden kaupungista itään.
Vuonna 2018 kaupungin aloitteesta rakennettiin tuulimylly 270 metriä korkean mäen laelle. Paikalliset käsityöläiset rakensivat sen paikallisista materiaaleista. Tuulimyllyn runko on kiveä ja 360 astetta pyörivä yläosa tehtiin puusta. Tuulimyllyssä jauhetaan viljaa, ja sen viereen on rakennettu myös leivinuuni ja leipomo, joissa voidaan valmistaa leipää tuulimyllyssä jauhetusta jauhosta.
Orbessan

Orbessan on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Gersjoen varrella, noin 22 kilometriä Miranden kaupungista itään.
Orbessanin linna "(Château d'Orbessan)" on 1600-luvulla rakennettu linna. Linna on nelikulmainen, jonka kahdessa vierekkäisessä kulmassa on torni. Linna on yksityisomistuksessa.
Iranin huivikapina

Iranin huivikapina on mielenosoitusten sarja, joka alkoi Iranin pääkaupunki Teheranissa 16. syyskuuta 2022. Protestit alkoivat reaktiona 22-vuotiaan Mahsa Aminin kuolemaan. Amini kuoli ollessaan poliisin pidättämänä. Häntä syytettiin hijab-ohjeen rikkomisesta eli islamilaisen huivin käyttämisestä väärin. 
Iranissa noudatetaan "šariaan" kuuluvaa määräystä, jonka mukaan naisen tulee peittää hiuksensa "hijabilla" eli islamilaisella huivilla ja pukeutua pitkään, väljään kaapuun, joka peittää hänen muotonsa. Väitetään, että osa Aminin hiuksista näkyi huivin alta, kun siveyspoliisi pidätti hänet Teheranissa 13. syyskuuta. Amin vaipui pidätyskeskuksessa koomaan ja kuoli kolmen päivän kuluttua sairaalassa. Viranomaiset kieltävät, että poliisit olivat lyöneet Aminia päähän pampulla ja hakanneet häntä poliisiautoa vasten.
Mielenosoituksiin on osallistunut tuhansia iranilaisia kymmenissä eri kaupungeissa. Osana protestia siveyspoliisin mielivaltaisen tiukkoja sääntöjä vastaan naiset polttivat huivejaan. Kansalliset turvallisuusjoukot vastasivat kovin ottein. Mielenosoituksissa kuoli kymmeniä, satoja loukkaantui ja satoja pidätettiin.
Mielenosoitusten jatkuttua äänesti ylivoimaisella enemmistöllä tiedonkeruututkimuksen käynnistämisestä ihmisoikeusloukkauksista Iranissa. Marraskuun 2022 loppuun mennessä mielenosoitukset olivat jatkuneet 10 viikon ajan. Siihen mennessä arviolta 300 ihmistä oli kuollut ja 14 000 pidätetty.