tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mauritiuksenviistäjä

Mauritiuksenviistäjä ("Pterodroma arminjoniana") on harvinainen valtamerilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 35–39 cm ja siipien kärkiväli 88–102 cm. Lajista tunnetaan kaksi värimuotoa, tumma ja vaalea. Tumma muoto on lähes kokonaan tummanruskea, vain siiven alapinnalla on valkoinen laikku ja juova. Vaalealla muodolla on valkoinen alapuoli. Myös välimuotoja esiintyy. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Mauritiuksenviistäjät pesivät ilmeisesti vain Brasiliaan kuuluvalla Trindade ja Martin Vasilla. Se on mahdollisesti pesinyt Mauritiuksella ja Australian North Keeling Islandilla. Ainoa läntisellä palearktisella alueella tehty havainto on Azoreilla 18.7.1997. Arviot lajin populaation koosta vaihtelevat 1 130:n ja 15 000 yksilön rajoissa. Lajin kanta on voimakkaasti taantunut ihmisen saarille tuomien sikojen, kissojen ja vuohien aiheuttamien pesätappioiden takia.
Elinympäristö.
Lisääntymisaikaan sen elinympäristöä ovat Trindaden korkeimmat rinteet. Se pesii harvoin alempana lähellä rantaa. Muun osan vuotta laji elää avomerellä.
Matti Mikkola (muusikko)

Matti Mikkola (s. 1976) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan Tehosekoitin-yhtyeen alkuperäisjäsenenä ja Saimaa-yhtyeen perustajana.
Tehosekoitin.
Mikkola tuli tunnetuksi Tehosekoitin-yhtyeestä, jonka perustajajäsen hän on. Mikkola oli Tehosekoittimen rumpali vuosina 1991–1998 ja kitaristi vuodesta 1998 bändin hajoamiseen vuoteen 2004 saakka. Mikkola tuotti kaikki Tehosekoittimen levyt ja sävelsi suurimman osan yhtyeen tuotannosta sekä sanoitti joitain sen kappaleita.
Saimaa.
Tehosekoittimen jälkeen Mikkola perusti Saimaa-yhtyeen vuonna 2004. Yhtye teki joitakin keikkoja ja valmisteli pitkään levyä. Pepe &amp; Saimaa -albumi ilmestyi 2014, jolloin Saimaa myös esiintyi levyn laulusolistin Pepe Willbergin kanssa Huvila-teltassa ja Ruisrockissa. Helsingin Sanomat kutsui Ruisrockin esiintymistä "suurteoksi" ja kiitteli Willbergin laulua sekä Mikkolan sovituksia.
Mikkola voitti vuoden 2014 parhaan tuottajan Emma-palkinnon tuottamastaan Pepe &amp; Saimaa -albumista helmikuussa 2015 järjestetyssä Emma-gaalassa. Levy palkittiin Vuoden rockalbumi- ja Kriitikoiden valinta -Emmoilla. 
Saimaan tuoreimmat studioalbumit ovat "Matka mielen ytimeen" (2015), "Urheilu-Suomi" (2017), "Vol. 6". (2024) ja "Vol. 7." (2024). Lisäksi yhtye on julkaissut livealbumin "Loputon Sutkutus Live! Vol 1 '17" (2019) ja "Olisinpa Täällä" -studioalbumin (2019) yhdessä rap-artisti Pyhimyksen kanssa. 
HS:n kriitikko Ilkka Mattila antoi sekä "Matka mielen ytimeen" että "Urheilu-Suomi"-albumeille neljä tähteä.
Ura säveltäjänä ja tuottajana.
Vuodesta 2001 lähtien Mikkola on säveltänyt musiikkia lukuisille Warnerin, Universalin, Sonyn ja EMI Capitolin artisteille, kuten Paula Vesalalle, Kaija Koolle, Lauri Tähkälle, Teflon Brothersille, Jari Sillanpäälle, Vesa-Matti Loirille, Tiktakille ja Paula Koivuniemelle, sekä tuottanut muun muassa Laura Närhen ja Stigin albumeita.
Mikkola on ollut säveltäjänä, tuottajana tai soittajana yli 30 kulta- tai platinalevyllä.
Mikkola on tehnyt myös seuraavat tv- ja elokuvamusiikit:
The Sports Network

The Sports Network, joka lyhennetään usein TSN, on kanadalainen englanninkielinen televisiokanava. Se on kaapeliverkossa jaettava maksullinen urheilukanava. Kanava aloitti toimintansa vuonna 1984. Se oli Kanadan ensimmäinen maksullinen 24 tuntia vuorokaudessa pyörivä urheilukanava. Sen perusti John Labattin panimo, joka kuului myös Toronto Blue Jays -baseballjoukkueen omistajiin.
TSN:n lähetyksiin kuuluu mm. NHL, MLB ja muita urheilulajeja.
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Uusimaa sekä liikenne- ja infrastruktuuriasioiden osalta myös Kanta-Häme ja Päijät-Häme. Päätoimipaikkana on Helsinki sekä muut toimipaikat Lahdessa ja Hämeenlinnassa (liikenne- ja infrastruktuuriasiat).
Uudenmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (ELY) aloitti toimintansa vuonna 2010. ELY-keskuksen tehtävät muodostuvat entisten Uudenmaan TE-keskuksen, Tiehallinnon Uudenmaan tiepiirin (Kanta-Häme ja Päijät-Häme kuuluivat Hämeen tiepiiriin) ja Uudenmaan ympäristökeskuksen tehtävistä.
Viraston ylijohtajana vuonna 2018 on Petri Knaapinen. Viraston toimintoja on kahdessa eri toimipisteessä Helsingin Pasilassa.
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Varsinais-Suomi sekä liikenne-, infrastruktuuri-, ympäristö- ja luonnonvara-asioiden osalta myös Satakunta. Päätoimipaikkana on Turku sekä lisäksi on toimipaikka Porissa (liikenne-, infrastruktuuri-, ympäristö- ja luonnonvara-asiat). Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010.
Varsinais-Suomen ELY-keskus on nimetty erityisesti merialuetta koskevan EU:n yhteisen kalastuspolitiikan valtakunnalliseksi keskukseksi 1.1.2015 alkaen. 
Varsinais-Suomen ELY-keskuksen tehtävä on EU:n yhteisen ja kansallisen kalastuspolitiikan toimeenpano uudella laajemmalla alueella (rannikko Suomenlahdelta Pohjois-Pohjanmaalle asti sekä Saaristomeri, Selkämeri ja Merenkurkku).
Tehtävät.
ELY-keskuksen tehtävät muodostuvat entisten Varsinais-Suomen TE-keskuksen, Tiehallinnon Turun tiepiirin ja Lounais-Suomen ympäristökeskuksen tehtävistä. Lisäksi Varsinais-Suomen ELY-keskuksessa hoidetaan entisen Merenkulkulaitoksen yhteysalusliikenteen tehtäviä:
Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. ELY-keskuksen toimialueeseen kuuluu Pirkanmaa. Päätoimipaikkana on Tampere (ollen myös ainoa toimipaikka). 
Pirkanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010. ELY-keskuksen tehtävät muodostuvat entisten Pirkanmaan TE-keskuksen, Tiehallinnon Hämeen tiepiirin ja Pirkanmaan ympäristökeskuksen tehtävistä.
ELY-keskuksen vastuualueista elinkeinot, työvoima ja osaaminen (E-vastuualue) ja Tampereen TE-toimisto sijaitsevat uudessa Pellava-toimitalossa, osoitteessa Pellavatehtaankatu 25. Liikenne- ja ympäristövastuualueet (L- ja Y-) toimivat Attilan kiinteistössä, osoitteessa Yliopistonkatu 38.
Keskuksen toiminta-alue ulottuu kuntiin Akaa, Hämeenkyrö, Ikaalinen, Juupajoki, Kangasala, Kihniö, Kuhmoinen, Lempäälä, Mänttä-Vilppula, Nokia, Orivesi, Parkano, Pirkkala, Punkalaidun, Pälkäne, Ruovesi, Sastamala, Tampere, Urjala, Valkeakoski, Vesilahti, Virrat ja Ylöjärvi.
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Keski-Suomi. Päätoimipaikkana on Jyväskylä (ollen myös ainoa toimipaikka).
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa. ELY-keskuksen tehtävät muodostuvat entisten Keski-Suomen TE-keskuksen, Tiehallinnon Keski-Suomen tiepiirin ja Keski-Suomen ympäristökeskuksen tehtävistä.
Pohjois-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Pohjois-Pohjanmaan elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Pohjois-Pohjanmaa sekä liikenne- ja infrastruktuuriasioiden osalta myös Kainuu. Päätoimipaikka on Oulussa sekä muu toimipaikka Ylivieskassa.
Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskuksen tehtävät.
ELY-keskuksen tehtävät muodostuvat entisten Pohjois-Pohjanmaan TE-keskuksen, Tiehallinnon Oulun tiepiirin ja Pohjois-Pohjanmaan ympäristökeskuksen tehtävistä. Lisäksi Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskuksessa hoidetaan entisen Oulun lääninhallituksen liikenne- ja sivistysosastojen tehtäviä.
Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (, , , ) on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Lappi. Päätoimipaikkana on Rovaniemi ja sivutoimipisteenä Kemi.
Lapin elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010. ELY-keskuksen tehtävät muodostuvat entisten Lapin TE-keskuksen, Tiehallinnon Lapin tiepiirin ja Lapin ympäristökeskuksen tehtävistä.
Simen Østensen

Simen Håkon Østensen (s. 4. elokuuta 1984 Baerum, Norja) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Fossum IF -seuraa.
Østensen sijoittui Tour de Skin 2006–2007 kokonaiskilpailussa Tobias Angererin ja Aleksandr Legkovin jälkeen kolmanneksi. Kaudella 2007–2008 hän voitti parisprintin maailmancupkilpailun Liberecissä. Salpausselän Kisoissa 2010 hän kuului 4 ×10 kilometrin viestin voittaneeseen Norjan kakkosjoukkueeseen.
Maksan hemangiooma

Maksan hemangiooma on verisuonirakenteista muodostuva hyvänlaatuinen maksakasvain. Se on varmistettava hemangioomaksi, jotta vakavampien tilojen, kuten primaarisen maksasyövän tai maksassa sijaitsevan etäpesäkkeen mahdollisuudet voidaan sulkea pois. 
Suunnilleen 1–7 prosentilla ihmisistä on maksassa hemangiooma, osalla useampia. Yleensä maksan hemangiooma löydetään sattumalta muusta syystä tehdyn ultraäänitutkimuksen yhteydessä. Useimmiten se ei vaadi hoitoa. Jos maksa-arvot ovat poikkeavat, johtuu tämä yleensä jostain muusta syystä, kuten rasvamaksasta.
Hemangiooma on tyypillisin hyvänlaatuinen maksakasvain. Kirroottiseen maksaan hemangiooma kehittyy harvoin.
Maksan hemangioomat ovat yleisempiä naisilla kuin miehillä. Vauvoilla esiintyy infantiileja hemangioendotelioomia.
Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus

Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Pohjois-Savo sekä liikenne- ja infrastruktuuriasioiden osalta myös Etelä-Savo ja Pohjois-Karjala. Päätoimipaikkana on Kuopio sekä muut toimipaikat Joensuussa ja Mikkelissä (liikenne- ja infrastruktuuriasiat).
Pohjois-Savon elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuonna 2010. ELY-keskuksen tehtävät muodostuvat entisten Pohjois-Savon TE-keskuksen, Tiehallinnon Savo-Karjalan tiepiirin (Etelä-Savo kuului Kaakkois-Suomen tiepiiriin) ja Pohjois-Savon ympäristökeskuksen tehtävistä.
Andrew Newell

Andrew Newell (s. 30. marraskuuta 1983 Bennington, Vermont, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.
Newell sijoittui sprinttihiihdossa Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 12:nneksi, Torinon olympialaisissa 2006 16:nneksi, Sapporon MM-kilpailuissa 2007 viidenneksi, Liberecin MM-kilpailuissa 2009 12:nneksi ja Oslon MM-kilpailuissa 2011 kymmenenneksi. Maailmancupin sprinttikilpailuissa hän on ollut kolmas Changchunissa kaudella 2005–2006, toinen Lahdessa kaudella 2007–2008 ja kolmas Drammenissa kaudella 2009–2010. Sprintticupin kokonaispisteissä hän sijoittui kuudenneksi kaudella 2006–2007, neljänneksi kaudella 2009–2010 ja viidenneksi kaudella kaudella 2012–2013.
Tyriksen seisake

Tyriksen seisake () oli seisake Rantaradalla. Se sijaitsi Solbergin kylässä Inkoon itälaidalla noin 11 kilometrin päässä Inkoon rautatieasemasta. 
Seisake avattiin 15. helmikuuta 1945 Porkkalan vuokra-alueen takia. Se toimi useimpien Karjaalta tulleiden junien pääteasemana vuoteen 1956 asti. Vuonna 1950 seisakkeelle rakennettiin pieni toimistorakennus ja 90 metriä pitkä pistoraide, jonka jälkeen Tyriksestä tuli henkilöliikenteen seisake ja tavaraliikenteen vaihde. Tavaraliikenne lopetettiin kuitenkin jo 1. tammikuuta 1958. 
Seisakkeen vieressä ollut tasoristeys korvattiin maantien ylikulkusillalla 1989. Tyriksen matkustajaliikenne lopetettiin 31. toukokuuta 1992 alkaen, ja seisake lakkautettiin virallisesti 1. tammikuuta 1993.
Alessandro Pittin

Alessandro Pittin (s. 11. helmikuuta 1990 Tolmezzo, Italia) on italialainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän edustaa U. S. Aldo Moro Paluzza -seuraa.
Pittin sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 16-vuotissyntymäpäivänään normaalimatkalla 46:nneksi. Hän sai junioreiden MM-kilpailuissa Zakopanessa 2008 kultaa gundersen-kilpailussa ja pronssia sprintissä. Seuraavana talvena hän voitti Štrbské Plesossa kaksi henkilökohtaista junioreiden maailmanmestaruutta. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurmäen gundersen-kilpailussa kuudes. Vancouverin olympialaisissa 2010 Pittin saavutti pronssia normaalimäen Gundersen-kilpailussa ja oli seitsemäs suurmäen vastaavassa kilpailussa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Pittin sijoittui normaalimäen kilpailussa 17:nneksi ja suurmäen kilpailussa 24:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimäen kilpailun 19:nneksi ja suurmäen kilpailun 24:nneksi. Šotsin olympialaisissa 2014 Pittin sijoittui normaalimäen kilpailussa neljänneksi ja suurmäen kilpailussa 18:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa normaalimäen Gundersen-kilpailussa ja sijoittui suurmäen kilpailussa 25:nneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäen kilpailussa 19:nneksi ja suurmäen kilpailussa 20:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen kilpailussa 19:nneksi ja suurmäen kilpailussa 27:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui normaalimäen kilpailussa 13:nneksi ja suurmäen kilpailussa 22:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimäen gundersen-kilpailussa 32:s ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 33:s. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi.
Pittin sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan yhdeksäs Schonachissa kaudella 2008–2009. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Ramsaussa joulukuussa 2009. Myöhemmin samalla kaudella hän oli kolmas Schonachin ja Seefeldin osakilpailuissa. Pittin sijoittui maailmancup-kaudella 2011–2012 toiseksi Lillehammerin normaalimäen Gundersen-kilpailussa sekä Seefeldin toisessa osakilpailussa ja kolmanneksi Seefeldin ensimmäisessä osakilpailussa. Hän voitti 13.–15. tammikuuta 2012 kolme osakilpailua Chaux-Neuve'ssa. Hän sijoittui kaudella 2013–2014 kolmanneksi Falunin kilpailussa. Maailmancup-kaudella 2014–2015 hän oli kolmas Trondheimin ja Oslon kilpailuissa. Maailmancup-kaudella 2017–2018 hän sijoittui toiseksi Ramsaussa.
Pittin on sijoittunut Yhdistetyn maailmancupin kokonaiskilpailussa parhaimmillaan seitsemänneksi kaudella 2011–2012.
Tähtelän rautatieasema

Tähtelä (, ) oli liikennepaikka Rantaradalla. Se sijaitsi Tähtelän kylässä Inkoossa noin viiden kilometrin päässä Inkoon rautatieasemasta. 
Asema avattiin 1. syyskuuta 1903 ruotsinkielisellä nimellä Täkter. Asemarakennus valmistui samana vuonna, ja sitä jatkettiin jo 1910. Suomenkielinen nimi Tähtelä lisättiin 1928. Aseman pohjoispuolella toimi tiilitehdas, jolla oli käytössään kapearaiteinen rillirata. 
Porkkalan vuokra-aikana Tähtelä oli raja-asema, koska se oli lähimpänä vuokra-alueen länsirajaa sen ulkopuolella sijainnut rautatieasema. Tähtelässä Turusta Helsinkiin kulkevien junien eteen vaihdettiin neuvostoliittolainen veturi ja vaunujen ikkunaluukut suljettiin, jotta matkustajat eivät näkisi vuokra-alueelle. Lisäksi vaunuhin nousivat neuvostoliittolaiset sotilaspoliisit valvomaan järjestystä kauttakulun ajaksi. Vastaavasti Helsingistä tulleisiin juniin vaihdettiin suomalainen veturi ja ikkunaluukut avattiin. Toisella puolella vuokra-aluetta raja-asemana toimi Kauklahti. 
Porkkalan palautuksen jälkeen aseman merkitys väheni, ja vuonna 1963 se alennettiin laiturivaihteeksi. Vakituinen miehitys poistettiin 1968 ja siipiopastimet 1969. Vuonna 1971 ratapihan Helsingin puoleiset vaihteet sekä toinen sivuraide purettiin, jolloin jäljelle jäi vain länsipäästä liikennöitävä pistoraide. Tavaraliikenne lopetettiin 1. lokakuuta 1976 ja henkilöliikenne 1. tammikuuta 1993. Suurin osa Tähtelän lukuisista rautatierakennuksista on yhä jäljellä.
Maik Bullmann

Maik Bullmann (s. 25. huhtikuuta 1967 Frankfurt (Oder)) on saksalainen, alun perin Itä-Saksaa edustanut entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän ylsi urallaan olympiavoittajaksi sekä maailman- ja Euroopan-mestariksi.
Bullmann voitti kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa alle 90 kg olympiakultaa Barcelonassa 1992. Seuraavissa kesäolympialaisissa, Atlantassa 1996, Bullmann ylsi pronssille. MM-kilpailuissa Bullmann saavutti palkintokorokesijan viidesti, voittaen kolmesti, ja EM-kilpailuissa samoin viidesti, voittaen kerran.
Bullmann on nimetty Kansainvälisen painiliiton (FILA) Hall of Fameen. Hänelle myönnettiin Bambi-palkinto vuonna 1992.
James W. Christy

James Walter Christy (s. 1938) on Yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Työskennellessään United States Naval Observatoriossa, hän löysi 22. kesäkuuta 1978 Pluton kuun, joka nimettiin jälkeenpäin nopeasti Kharoniksi.
Löytö tehtiin huolellisesti tutkimalla valokuvauslevyä Plutosta ja huomaamalla, että siinä oli hyvin pieni kohouma Pluton toisella puolella. Tämä levy ja sen osat oli merkitty "huonoksi", koska pitkulaisen kuvan Plutosta arveltiin olevan virhe, joka johtui virheellisestä yhdenmukaistamista. Christy kuitenkin huomasi, että vain Pluto oli pitkänomainen, taustalla olevat tähdet eivät.
Christyn aikaisemmat työt U.S Naval Observatoriossa olivat sisältäneet valokuvia tuplatähdistä, joten hän päätteli, että tämä pullistuma voi olla Pluton seuralainen.
Vuonna 2008, hänen kunniakseen nimettiin asteroidi 129564 Christy.
Sotka (ketju)

Sotka on suomalainen huonekalukauppaketju, jolla on Suomessa noin 50 myymälää. Huonekaluvalikoiman lisäksi Sotka-myymälät tarjoavat myös palveluita, kuten kotiinkuljetusta.
Historia.
Osuustukkukauppaan kuulunut OTK:n Puu Oy perustettiin Hämeenlinnaan vuonna 1941. Yritys laajeni Lahteen vuonna 1958 ostamalla konkurssiin ajautuneen Salpausselän Huonekalutehdas Oy:n tuotantolaitokset ja liiketoiminnan. Vuodesta 1964 Sotka Oy:nä toimineella yhtiöllä oli laaja tuotevalikoima, ja se oli 1990-luvun vaihteessa Suomen kolmanneksi suurin huonekalujen valmistaja.
Sotka-nimi tuli Sotkian kylästä, josta OTK oli vuonna 1938 hankkinut naulatehdas "Sotkia Oy":n. OTK valmisti Sotkialla lastuvillalevyjä, joita alettiin kutsua Sotka-levyiksi. Tehdasta alettiin kutsua Sotkalevytehtaaksi. Sotka rekisteröitiin tavaramerkiksi vuonna 1956. Sillä ruvettiin myymään myös kattohuopia ja -laattoja sekä OTK Puun valmistamia ovia, ikkunoita, keittiökalusteita ja huonekaluja. Vuonna 1964 OTK:n Puu Oy:n nimi vaihdettiin Sotka Oy:ksi. Uutta nimeä perusteltiin OTK:n lehdessä sillä, että nimi sisälsi kirjaimet OTK.
Sotkan pääomistaja vaihtui OTK:sta E-osuuskunta Ekaksi suuressa osuusliikefuusiossa vuonna 1983. Vuonna 1993 oma henkilöstö osti Sotkan liiketoiminnan yrityssaneeraukseen joutuneelta Eka-yhtymältä ja jatkoi yhtiön toimintaa Sotka Finland Oy:n nimissä. Nykyään Sotka on osa Indoor Group Oy:tä, joka syntyi, kun Sponsor Capital Oy:n hallinnoima pääomarahasto hankki omistukseensa Sotka Finland Oy:n vuonna 1999. Vuosina 2005–2017 Indoor Group Oy on ollut osa Kesko-konsernia, kunnes Kesko myi Indoor Groupin kesäkuussa 2017 sijoittajaryhmälle, johon kuuluvat Sievi Capital, kolmen Sotka-ketjun franchising-yrittäjää ja eläkeyhtiö Etera.
Pöljän seisake

Pöljän seisake () on entinen rautatieliikennepaikka Siilinjärvellä Pöljän kylässä noin seitsemän kilometriä pohjoiseen kunnan keskustasta. Liikennepaikka avattiin heinäkuussa 1902. Asemarakennus on Bruno Granholmin suunnittelema tyypin III platformskjul, ja sitä laajennettiin vuonna 1933.
Miehitys seisakkeella lopetettiin vuonna 1964 ja tavaraliikenne kaksi vuotta myöhemmin. Seisake lakkautettiin lopullisesti henkilöliikenteen loppumisen myötä kesäkuussa 1985. Asemarakennuksessa on toiminut pysäkkimuseo, mutta se on sittemmin lakkautettu ja rakennus oli tämän jälkeen pitkään tyhjillään. Kyläyhteisö on kuitenkin kunnostanut rakennuksen ja siinä on sittemmin toiminut kahvila ja muuta vapaaehtoistoimintaa.
BAR 004

BAR 004 oli Malcolm Oastlerin suunnittelema Formula 1 -auto, jota BAR-talli käytti kaudella 2002. Autoa ajoivat kanadalainen Jacques Villeneuve ja ranskalainen Olivier Panis. Autossa oli Hondan moottori, Bridgestonen renkaat, ja se käytti Elfin ja Nissekin poltto- ja voiteluaineita. 
Kausi sujui heikommin kuin edellinen kausi, eikä talli saanut pisteitä kuin kolmessa kisassa, parhaimpana tuloksena Britannian GP:ssä saavutetut neljäs ja viides sija.
Williams FW25

Williams FW25 oli Patrick Headin, Gavin Fisherin ja Antonia Terzin suunnittelema auto, jolla Williams-talli kilpaili Formula 1 -sarjassa kaudella 2003. Autoa ajoivat Juan Pablo Montoya, Ralf Schumacher sekä Marc Gené, joka tuurasi loukkaantunutta Schumacheria Italian GP:ssä. Autossa oli Michelinin renkaat sekä BWM:n moottori, ja se käytti Petrobrasin valmistamia poltto- ja voiteluöljyjä.
Auto oli erittäin kilpailukykyinen, varsinkin kauden kahdella viimeisellä kolmanneksella Michelinin valmistettua uudenlaiset renkaat. Autolla saavutettiin neljä voittoa, paalupaikkaa sekä nopeinta kierrosta, 12 palkintokorokesijoitusta ja 144 MM-pistettä, mikä oikeutti MM-sarjassa toiseen sijaan.
Osmo Laine

Osmo Johannes Laine (3. helmikuuta 1914 Turku – 19. syyskuuta 2004 Turku) oli turkulainen kuvataiteilija ja kriitikko. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Väinö Laine ja Martta Laine (o.s. Manner). Osmo Laineen puoliso oli lastentarhanjohtaja Salme Laine (o.s. Saari) ja heille syntyi kaksi lasta Antti (Rimaaja),1942 ja Päivi-Anneli (Toikkanen), 1947. Osmo Laine debytoi Helsingissä vuonna 1938.
Osmo Laine kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua vuosina 1935–1937 ja Taideteollista keskuskoulua vuosina 1937–1941, 1945–1946. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1986.
Osmo Laine oli kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen ystävä. Laine kertoi Wäinö Aaltosesta Yleisradion haastattelussa, jonka hän antoi Wäinö Aaltosen museossa vuonna 1994.
Helge Stén

Helge Henry Stén (5. marraskuuta 1923 Turku – 3. elokuuta 1965 Paimio) oli turkulainen kuvataiteilija.
Stén opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1943 ja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua 1944. Ulkomailla hän opiskeli Kööpenhaminassa Tanskassa Det kungliga Akademiet for de Skønne Kunster -akatemiassa 1949–1950 ja 1954 sekä Académie André Lhotessa Pariisissa 1951–1952. Sténin töitä oli ensi kertaa esillä Turussa 1946.
Hänen tunnetuimpia töitään ovat Laivaston sankarivainajien muistomerkki Turun saaristossa ja Seilin kirkon alttaritaulu 1948–1949. Lisäksi hän on maalannut muitakin alttaritauluja muun muassa Tanskassa sijaitsevan Bløvstrodin kirkon alttaritaulun 1949. Stenin tiedetään harrastaneen pitkiä purjehdusretkiä saaristoon, joilla hän maalasi useita saaristoon liittyviä teoksia. Hän vietti aikaa Paraisilla ja Luonnonmaalla, kun hän kaipasi työskentelyrauhaa.
Sten sai Turun Taiteilijaseuran apurahan 1948 ja Turun Taideyhdistyksen apurahan 1950. Hän oli yksi turkulaisen Pro Arte 57 -taiteilijaryhmän perustajajäsenistä.
Sten eli elämänsä viimeiset vuodet Karunan Knutniemessä ja kuoli Paimion parantolassa 1965.
Panu Patomäki

Panu Pellervo Patomäki (s. 19. maaliskuuta 1949 Heinola) on suomalainen kuvanveistäjä. 
Patomäki kävi Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulua vuosina 1970–1973. Hänen debyyttinsä taiteilijana oli Mikkelissä 1972. Hänen veistoksiaan on esillä useissa julkisissa paikoissa. Hänen vanhempansa ovat tilanomistaja Yrjö Patomäki ja Eila Patomäki (o.s. Jaramo). Hänen puolisonsa on Sirpa Patomäki ( o.s. Saarinen) ja heillä on kolme lasta.
Tarzan 2

Tarzan 2 on Disneyn vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka on jatkoa aiemmalle, vuoden 1999 elokuvalle "Tarzan". Elokuva sijoittuu aikaan, ennen kun Tarzanista tuli aikuinen, ennen kun Tarzan tapasi aikuisena Janen ja ennen Tarzan ja Jane-elokuvaa. Tarzan 2 on Tarzan-elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa.
Juoni.
Tarzan haluaisi tehdä vaikutuksen vanhempiinsa. Mutta se koituukin hankalaksi, sillä Kerchak on ankara hänelle, eikä hän saata hyväksyä Tarzania. Tarzan ei kykene kiipeilemään puissa yhtä ketterästi kuin muut lauman apinat, hän on erinäköinen ja huolimatta hyvistä ystävistään Terkistä ja Tantorista hän tuntee itsensä joskus yksinäiseksi.
Pettynyt Tarzan lähtee vaaralliseen viidakkoon ja joutuu Synkvuorelle. Se on paikka, jossa asuu pelätty hirviö Zugor, jota kukaan ei ole nähnyt. Mutta kun Tarzan seisoo silmätysten Zugorin kanssa, hän tajuaa heti, että heillä on jotain opittavaa toisiltaan…
Lhasa de Sela

Lhasa de Sela (27. syyskuuta 1972 Big Indian, New York, Yhdysvallat – 1. tammikuuta 2010 Montreal, Quebec, Kanada) oli yhdysvaltalais-meksikolainen laulaja-lauluntekijä. Hän vietti nuoruuttaan sekä Yhdysvalloissa että Meksikossa ennen siirtymistään Kanadan Montrealiin vuonna 1992. Vuonna 1991 de Sela oli tavannut siellä vieraillessaan muusikko Yves Desrosiersin, jonka kanssa hän aloitti yhteistyön. Vielä basisti Mario Légaré liittyi kokoonpanoon, joka kierteli kansallisesti.
Lhasa de Selan debyyttialbumi "La Llorona" ilmestyi 16. kesäkuuta 1998. Se toi hänelle vuoden 1998 parhaan maailmanmusiikkiartistin Juno-palkinnon. De Sela lähti Ranskaan, jossa hän piti siskojensa kanssa kiertävää sirkusshow'ta. Hän myös työsti siellä materiaalia toista albumiaan varten; "The Living Road" ilmestyi vuonna 2003. Albumi "Lhasa" ilmestyi huhtikuussa 2009. De Sela lauloi espanjaksi, ranskaksi ja englanniksi. Hänen kolmea albumiaan on myyty yhteensä yli miljoona kappaletta.
Lhasa de Sela kuoli kotonaan Montrealissa uudenvuodenpäivänä 2010 sairastettuaan rintasyöpää 21 kuukautta.
Anni Vepsäläinen

Anni Vepsäläinen (s. 15. marraskuuta 1963 Mikkeli) on suomalainen yritysjohtaja.
Vepsäläinen toimi toukokuusta 2003 TeliaSonera Finlandin toimitusjohtajana, josta tehtävästä erosi huhtikuussa 2005. Ennen toimitusjohtajuuttaan hän oli työskennellyt yrityksen ja sen edeltäjien palveluksessa vuodesta 1987 ja toiminut muun muassa Soneran matkapuhelinpalveluiden johtajana ja sen henkilöstöstä, tuotteista ja palveluista vastaavana johtajana. Vuosina 2006–2008 Vepsäläinen työskenteli HRM Partnersin ja vuosina 2009–2014 Diacor terveyspalvelut Oy:n toimitusjohtajana. Vuodesta 2014 alkaen hän on työskennellyt Suomen Messut Oyj:n toimitusjohtajana. 
Vepsäläisen luottamustehtäviin ovat lukeutuneet muun muassa Perloksen, Solidiumin, Suomen Erillisverkot Oy:n ja Terveyspalvelualan Liiton hallitusten jäsenyydet. Hän valmistui tuotantotalouden diplomi-insinööriksi vuonna 1987 Lappeenrannan teknillisestä korkeakoulusta. 
Vepsäläinen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Ilmiantaja

Ilmiantaja on henkilö, joka välittää näkemiään ja kuulemiaan tietoja eteenpäin viranomaisille tai tiedustelupalvelulle. Totalitaarisissa valtioissa on käytetty ilmiantajia, jotka tarkkailevat muiden ihmisten yksityiselämää ja välittävät tietonsa eteenpäin valtion viranomaiselle tai puolueen paikallisosastolle. Toiminta oli erityisen laajaa Neuvostoliitossa, jossa se muodosti keskeisen osan valtioterrorismia. Myös Itä-Saksan turvallisuuspalvelu Stasi loi hyvin laajamittaisen ilmiantajaverkoston. Ilmiantaja sai luovuttamistaan tiedoista korvauksen, yleensä rahaa. 
Suomessa ei valtiolla tiettävästi ole ollut vastaavaa järjestelmää, jossa kansalaisten elämää olisi seurattu ja tietoja kirjattu. Suomessa ilmiannettiin kuitenkin järjestäytymättömiä työntekijöitä ammattiosaston ja vasemmistopuolueen paikallisorganisaatiolle, ja sitä kautta henkilö saattoi joutua laajempaan epäsuosioon tai häntä painostettiin jättämään työpaikkansa.
Tavanomaisessa rikollisuudessa termiä käytetään poliisin värväämistä ilmiantajista, jotka paljastavat tietämiään muita rikollisia ja heidän tekemiä rikoksia, heistä käytetään usein slanginimitystä vasikka; toimintaa kutsutaan ”vasikoinniksi”. Myös taksinkuljettaja voi ilmiantaa kollegansa rattijuoppoudesta.
Aritmeettinen tiheys

Aritmeettinen tiheys eli luonnollinen tiheys on eräs tapa mitata lukuteoriassa kuinka suuri jokin luonnollisten lukujen osajoukko on.
On intuitiivista ajatella, että on enemmän luonnollisia lukuja kuin on vaikkapa neliölukuja, sillä jokainen neliöluku on myös luonnollinen luku ja lisäksi on paljon muita luonnollisia lukuja jotka kuitenkaan eivät ole neliöitä.
Tarvitaan siis uudenlainen keino tämän intuitiivisen asian saattamiseksi matemaattisesti pätevään muotoon.
Määritelmä.
Lukujonon "A"
"a"1, "a"2, ... , "a""n", ...
missä "a""j" ovat positiivisia kokonaislukuja ja kaikille "j" pätee "a""j" &lt; "a""j+1" aritmeettinen tiheys d("A") on
formula_3
missä |A(x)| on niiden "a""j" lukumäärä joille "a""j" &lt; "x", mikäli raja-arvo on olemassa.
Hannes H.

Hannes H. (s. 12. elokuuta 1986) on lahtelainen hip hop-muusikko, joka on räpännyt vuodesta 2004. 
Ura.
Vuosina 2004-2006 hän räppäsi Miikkabhui-artistinimellä Karhukoplassa, tehden parin vuoden sisällä keikkoja muun muassa Cheekin lämppärinä ympäri Suomea, pääosin kuitenkin Lahdessa. Tämän jälkeen välirikkojen kautta yhtye hajosi ja artistit aloittivat soolo-uransa.
2007 alkuvuodesta LX-Beats pyysi Hannesta räppäämään pari verseä etteivät hänen biisinsä jäisi tyngiksi. Parin biisin lisäksi tuloksena samana vuonna oli huomattavasti tiiviimpää yhteistyötä tuottaja Eeegacin kanssa ja tämä myös tuotti "Paska on paskaa" yhteis-EP:n. 
"Paska on paskaa" EP:n jälkeen soolorintama hiljeni ja julkaisutahti keskittyi mixtape-tyylisiin julkaisuihin, jonka sarjan nimeksi tuli "Viimeinen EP-saga" (julkaistu osat 1-3). Vielä ennen vuotta 2009 Hannes julkaisi jouluksi levyn nimeltä "Herra Paratkoon Hannes", joka sisälsi kolme raitaa. 
Hannes sai soolodebyyttinsä "Ei turhia paineita" valmiiksi, ja se julkaistiin viimein elokuussa 2010. Levyn tuottajina toimivat W. Kempton &amp; eeegac.
Vuonna 2014 Hannes aktivoitui uudelleen ja julkaisi vuonna 2018 albumin Hitto Heezy!
Nord Stream (yritys)

Nord Stream AG on yhtiö, jonka tarkoituksena on rakennuttaa Itämeren alittava Nord Stream -maakaasuputki ja huolehtia putken operoinnista. Yhtiö perustettiin vuonna 2005 nimellä "North European Gas Pipeline Company," ja sen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 2006. Yhtiön osakkaat ovat venäläinen Gazprom (51 %), saksalaiset Wintershall Holding AG (BASF:n tytäryhtiö) (20 %) ja E.ON Ruhrgas (20 %) sekä alankomaalainen Gasunie (9 %). Yhtiön pääkonttori sijaitsee Sveitsin Zugissa, ja sen palveluksessa on noin 140 henkilöä. Yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtajana toimii Saksan entinen liittokansleri Gerhard Schröder. 
Suomen entinen pääministeri Paavo Lipponen toimi konsulttina ja lobbarina elokuusta 2008 lähtien. Paavo ja Päivi Lipposen yhteisyrityksellä Cosmopoliksella oli konsultointisopimus Nord Stream 2 AG:n kanssa kesään 2022 asti. Sopimus purkautui maaliskuussa 2022, kun putkiyhtiö hakeutui konkurssiin.
Gazprom, BASF ja E.ON Ruhrgas sopivat putkihankkeesta syyskuussa 2005. Gasunie liittyi mukaan vuonna 2008. Gazprom ja ranskalainen energiayhtiö GDF Suez tekivät maaliskuussa 2010 aiesopimuksen, jonka mukaan GDF tulee Nordstream AG:n osakkaaksi 9 %:n osuudella.
Bobby Brown (jalkapalloilija)

Bobby Brown (19. maaliskuuta 1923 – 15. tammikuuta 2020) oli skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja maalivahti.
Ura pelaajana.
Brown teki pelaajadebyyttinsä II maailmansodan kynnyksellä 1939 Queen's Parkissa, jota edusti myös sotavuosina. Hän palveli laivaston ilmavoimissa ja pelasi välillä jalkapalloa Queen's Parkin ohella sotavuosien liigoissa myös Portsmouthissa, Chester Cityssä, Chelseassa ja Plymouth Argylessa. Sodan päätyttyä Brown siirtyi toukokuussa 1946 Rangersiin. Brown edusti Rangersia seuraavat kymmenen vuotta ja voitti tuona aikana viisi liigamestaruutta. Hän siirtyi 1956 Falkirkiin, jossa lopetti pelaajauransa 35-vuotiaana 1958.
Skotlannin maajoukkueessa Brown debytoi tammikuussa 1946 viimeisenä amatööripelaajana A-maajoukkuetasolla. Rangers-vuosinaan Brown edusti Skotlantia viidessä maaottelussa.
Ura valmentajana.
Brown aloitti valmennusuransa St. Johnstonen peräsimessä 1958. Hän luotsasi seuraa yhdeksän vuotta ja nosti joukkueen kaksi kertaa Skotlannin pääsarjaan divisioonamestarina. Hän jätti tehtävänsä 1967 ja siirtyi Skotlannin maajoukkueen valmentajaksi. Brownin ensimmäinen ottelu maajoukkuevalmentajana päättyi ikimuistoiseen 3–2 voittoon Englannista Wembley Stadiumilla. Muutoin hänen uransa maajoukkuevalmentajana ei sujunut ruusuisesti. Usein seurat eivät päästäneet pelaajiaan maaotteluihin ja menestys jäi vaisuksi. Hän jätti tehtävänsä vuonna 1971.
Valmennusuransa jälkeen Brown on työskennellyt liikealalla sekä Plymouthin scouttina.
Yhteispalvelu

Yhteispalvelu on tapa tarjota julkishallinnon ja muita palveluja keskitetysti yhdestä paikasta, yhteispalvelupalvelupisteestä. Yhteispalvelupisteestä saa aina vähintään kahden eri viranomaisen palveluja. 
Yhteispalvelu perustuu lakiin (223/2007). Kyse on viranomaisten avustavista asiakaspalveluista. Palvelu sisältää muun muassa asiakirjojen vastaanottamista ja luovuttamista, asioiden vireillepanoon ja käsittelyyn liittyvää neuvontaa sekä sähköisten palvelujen käytön tukemista. Palvelupisteessä asiakas saa vireille yleisimmät julkishallinnon asiakaspalvelut. Yhteispalvelulla pyritään turvaamaan palvelut niin harvaan asutulla seuduilla kuin taajamissakin. 
Keskeiset toimijat yhteispalvelussa ovat kunta, Kela, poliisi, maistraatti, työ- ja elinkeinohallinto sekä verohallinto. Toimijat ja palveluvalikoima vaihtelevat paikallisesti. 
Järjestöt, esimerkiksi sosiaali- ja terveysjärjestöt, voivat toimia kumppaneina yhteispalvelupisteessä. Ne voivat esimerkiksi tiedottaa toiminnastaan, tarjota ohjausta ja neuvontaa päivystysluontoisesti tai ajanvarauksella sekä järjestää infotilaisuuksia ja tapahtumia, mikäli yhteispalvelupisteen tilat mahdollistavat sen. 
Viranomaiset suosittelevat (VM046:00/2008), että järjestöjen ja muiden paikallisten yhteisöjen kanssa kannattaa tehdä yhteistyötä yhteispalvelupisteissä. Julkisen hallinnon asiakaspalvelutehtäviä voivat hoitaa kuitenkin vain viranomaiset.
Työllistymistä edistävä monialainen yhteispalvelu on yhteistoimintamalli, jossa TE-toimisto, kunta ja Kela yhdessä arvioivat työttömien palvelutarpeet, suunnittelevat heille työllistymisen kannalta tarkoituksenmukaiset palvelukokonaisuudet sekä vastaavat työllistymisprosessiin etenemisestä ja seurannasta
Aiheesta muualla.
Yhteispalvelu
Kuntaliitto - alueet ja elinkeinot
Hans Barth

Hans Barth (25. kesäkuuta 1897, Leipzig, Saksa – 9. joulukuuta 1956, Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen pianisti ja säveltäjä. Lapsena hän opiskeli pianonsoittoa Carl Reinecken oppilaana Leipzigin konservatoriossa. Hän muutti Yhdysvaltoihin 10-vuotiaana 1907 ja soitti seuraavana vuonna ensikonserttinsa. Yhdysvaltain kansalaisuuden hän sai 1912. Barth esiintyi Yhdysvalloissa ja Euroopassa soittimenaan cembalo, piano ja neljäsosasävelaskelflyygeli. Orkesterin solistina hän soitti Cincinnatissa, Havannassa ja Philadelphiassa. Pianistina hän teki laajoja kiertueita koko Amerikan mantereella, mutta hänen suurimmat saavutuksensa liittyvät opetukseen. Hän johti kahta musiikkikoulua, ensiksi Institute of Musical Art (Yonkers, New York) ja viimeksi New Yorkissa National School for Musical Culture -koulua sen rehtorina.
Barthin sävellykset ovat paljolti avantgardistisia. Monet niistä hän sävelsi neljäsosasävelaskelflyygelille, jollaisen hän itse rakensi 1928–1929. Hänen innoittajansa uusien sävelasteikkojen kokeiluihin oli Ferruccio Busoni. Barthin sävellystuotanto sisältää orkesteri- ja kamarimusiikkia, joukon yksinlauluja sekä operetin "Miragia". Hän sävelsi muun muassa pianokonserton neljäsosasävelaskelflyygelille ja jousille 1930 ja pianokvinteton samalle soittimelle samana vuonna.
Fanny Flodin-Gustavson

Fanny Matilda Gustavson (o.s. Flodin; 31. tammikuuta 1868 Oulu – 4. maaliskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän opiskeli pianonsoittoa Suomessa William Dayasin johdolla. Säveltäjä-pianisti Dayas oli Franz Lisztin viimeisiä oppilaita, ja hän opetti Helsingin musiikkiopistossa 1890–1893. Flodin-Gustavson teki lisäksi opintomatkoja Kölniin, Manchesteriin ja Pariisiin, jossa häntä opetti ranskalainen pianotaiteilija Raoul Pugno. Flodin-Gustavson konsertoi Suomessa ja ulkomailla sekä opetti pianonsoittoa useita vuosikymmeniä Helsingissä.
Fanny Flodinin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos Frithiof Flodin ja Fanny Basilier. Hänen sisariaan olivat taiteilija Hilda Flodin ja laulaja Ida Flodin. Musiikkikirjailija, kriitikko ja säveltäjä Karl Flodin oli Fanny Flodinin serkku. Fanny Flodinin ensimmäinen aviomies vuodesta 1898 oli ranskalainen runoilija Julien Leclercq (1865–1901) ja toinen aviomies vuodesta 1906 henkikirjoittaja Kristian Gustavson (1862–1940).
Flodinin ensimmäinen aviomies, Leclercq, omisti useita Vincent van Goghin maalauksia parin asuessa Pariisissa. Leclercqin kuoltua Flodin kysyi isältään neuvoa, mitä tehdä Pariisissa olevien taulujen kanssa, sillä Flodin halusi muuttaa pienen lapsensa kanssa takaisin Suomeen. Isä Frithiof Flodin neuvoi myymään maalaukset ja näin ollen teokset eivät koskaan päätyneet Suomeen. Leclercqin ja Flodinin omistuksessa oli muun muassa "Tähtikirkas yö", "Sypressit" ja "Sireenipensaat".
Seiichirō Kashio

Seiichirō Kashio (, 2. tammikuuta 1892 Osaka – 6. syyskuuta 1962) oli japanilainen tennispelaaja.
Antwerbenin olympialaisissa 1920 Kashio voitti hopeaa nelinpelistä Ichiya Kumagain parina. Nelinpelin loppuottelussa Kashio ja Kumagai hävisivät brittiläisille Noel Turnbullille ja Max Woosnamille lukemin 2–6, 7–5, 5–7, 5–7.
Davis Cupissa 1923 Kashio edusti Japania kahdessa nelinpelissä Zenzō Shimizun parina. Kanadaa vastaan käydyssä maaottelussa he voittivat Willard Crockerin ja Jack Wrightin, kun taas maaottelussa Australiaa vastaan he hävisivät James Andersonille ja John Hawkesille.
K-luokka (hävittäjä)

K-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, joka oli toisinto edeltäneestä J-luokasta. Luokan alukset muodostivat vuoden 1937 laivasto-ohjelman kahdeksan hävittäjää.
Terfenadiini

Terfenadiini (C32H41NO2) on antihistamiinilääke, jota käytetään allergisen nuhan oireiden lievittämiseen. 
Vaikutusmekanismi.
Terfenadiinin vaikutus perustuu H1-reseptorien toiminnan estämiseen. Terfenadiini metaboloituu CYP3A4-entsyymin vaikutuksesta hyvin nopeasti feksofenadiiniksi, joka on aktiivinen metaboliitti. Feksofenadiini estää H1-reseptorien toiminnan kiinnittymällä niihin.
Sivuvaikutukset.
Suurina pitoisuuksina terfenadiinin on havaittu aiheuttavan vakavia sydämen rytmihäiriöitä. Normaalisti terfenadiini muuntuu ihmisen elimistössä täydellisesti feksofenadiiniksi, eikä kertymistä tapahdu. CYP3A4-entsyymin toimintaa estävien lääkeaineiden, kuten itrakonatsolin, käyttö voi moninkertaistaa elimistön terfenadiinipitoisuuden, mikä lisää rytmihäiriöiden todennäköisyyttä. Terfenadiinia hajottavan entsyymin toimintaa haittaavat myös eräät ruoka-aineet, kuten greippimehu.
Terfenadiini pidentää QT-aikaa, joten sitä ei tulisi käyttää yhdessä muiden QT-aikaa pidentävien lääkkeiden kanssa. QT-ajan pidentyminen voi aiheuttaa kammiotakykardiaa, joka voi ilmetä tajuttomuuskohtauksina.
Sivuvaikutusten vuoksi terfenadiinia ei saa Suomesta. Yhdysvalloissa lääke vedettiin pois markkinoilta vuonna 1997. Kanadassa terfenadiinilääkkeet vedettiin pois markkinoilta vuonna 1999.
Rami Malek

Rami Said Malek (; s. 12. toukokuuta 1981 Torrance, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on egyptiläiset koptilaiskristityt sukujuuret. Vuonna 2018 Malek näytteli Freddie Mercurya elokuvassa "Bohemian Rhapsody", josta hänet palkittiin parhaan miespääosan Oscarilla, Golden Globella ja SAG-palkinnolla.
Vuosina 2015–2019 Malek esitti pääosaroolia, Elliot Aldersonia, televisiosarjassa "Mr. Robot", josta hänet palkittiin parhaan miespääosan Primetime Emmyllä. Televisioroolistaan hän sai myös kolme Golden Globe -ehdokkuutta.
Malekin muita rooleja ovat muun muassa Pharaoh Ahkmenrah elokuvissa "Night at the Museum – yö museossa" (2006), "Night at the Museum 2" (2009) ja "Night at the Museum – Haudan salaisuus" (2014), Benjamin elokuvassa "Twilight – Aamunkoi, osa 2" (2012), Clark Massey elokuvassa "Mestari" (2012), Kenny Al-Bahir televisiosarjassa "Perhe sotajalalla" (2005–2007) sekä Merriell Shelton minisarjassa "" (2010). Vuonna 2021 Malek esitti Ljutsifer Safinia James Bond -elokuvassa "007 No Time to Die".
Malek on ollut vuodesta 2018 lähtien parisuhteessa "Bohemian Rhapsody" -vastanäyttelijänsä, Lucy Boyntonin kanssa.
New Divide

New Divide on kappale yhdysvaltalaiselta rock-yhtye Linkin Parkilta. Se julkaistiin singlenä ja se äänitettiin Michael Bayn ohjaamaa elokuvaa, "a" varten. Kappale kuvastaa elokuvan teemaa ja se julkaistiin singlenä 18. toukokuuta 2009.
Linkin Parkin kappale "What I've Done" julkaistiin ensimmäisellä Transformersin soundtrackilla ja se kuultiin myös elokuvan trailerissa. "New Divide" julkaistiin digitaalisena versiona 22. toukokuuta 2009 Isossa-Britanniassa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Itä-Euroopassa, Turkissa, Israelissa ja Taiwanissa.
New Divide on Linkin Parkin korkeimmalle sijoittunut kappale Suomessa.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Linkin Parkin DJ, Mr. Hahn. Video julkaistiin yhtyeen MySpace-sivulla 11. kesäkuuta 2009. Videosta on kaksi versiota, Transformers-versio ja toinen versio, jossa näytetään Linkin Parkia soittamassa. Video on pakattu kahden levyn "Transformers: Kaatuneiden kosto" -erikoisjulkaisuun DVD:lle ja Blu-raylle.
Šelopugino

Šelopugino () on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Unda-joen rannalla 462 kilometriä Tšitasta kaakkoon. Kylä on Šelopuginon piirin keskus. Siellä haarautuvat Nertšinski Zavodista Sretenskiin ja Nertšinskiin johtavat tiet. Asukkaita on 3 600 henkeä (vuonna 2002).
Kylän ovat perustaneet Länsi-Venäjältä saapuneet uudisasukkaat. Ensimmäisen kerran se mainitaan vuonna 1782. Vuodesta 1851 Šelopuginossa oli Taka-Kaukasian kasakkapataljoonan päämaja. Vuoteen 1917 saakka sen kautta kulki Nertšinskin pakkotyövankilan vankien tärkein kuljetusreitti. Vuonna 1930 talonpojat kapinoivat maatalouden kollektivisointia vastaan.
Šelopuginossa toimii maatalousyritys, meijeri, puunjalostuslaitos ja kirjapaino. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kotiseutumuseo, kulttuuritalo ja piirisairaala. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy "Put Iljitša" (”Iljitšin tie”). Nähtävyyksiin kuuluvat entisen siirtovankilan rakennukset.
Animal (Keshan albumi)

Animal on yhdysvaltalaisen pop laulaja-lauluntekijä Keshan debyyttialbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 5. tammikuuta 2010. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 152 000 kappaletta. Pelkästään Yhdysvalloissa albumia on myyty 872 700 kappaletta (elokuu 2010). Suomessa albumi ylsi virallisen albumilistan sijalle 43.
Taustatietoa.
Kesha vieraili Flo Ridan singlellä "Right Round", joka julkaistiin tammikuussa 2009. Kun se oli julkaistu, hän teki levytyssopimuksen RCA Recordsin kanssa ja alkoi tehdä debyyttialbumiaan, nimeltä "Animal". Albumin tuottamisesta vastaavat mm. Dr. Luke, Max Martin, David Gamson ja Benny Blanco.
Singlet.
Albumilta on julkaistu neljä singleä. Albumin ensimmäinen single "Tik Tok" julkaistiin 7. elokuuta 2009. Kappale sai suurta menestystä Uudessa-Seelannissa, Kanadassa ja Australiassa, joissa se meni singlelistan ykköseksi. 11 listaviikon jälkeen se nousi Billboard Hot 100 -listan kärkeen. 19. helmikuuta 2010 julkaistiin albumin toinen single "Blah Blah Blah" ja kolmas single "Your Love Is My Drug" julkaistiin 21. toukokuuta 2010. Neljäs single "Take It Off" julkaistiin 13. heinäkuuta 2010.
HMS Javelin

HMS Javelin (viirinumerot F61 ja 1940 alkaen G61) oli Britannian kuninkaallisen laivaston J-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 25. maaliskuuta 1937 vuoden 1936 laivasto-ohjelmassa nimellä "HMS Kashmir" John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 11. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1938 nimellä "HMS Javelin" ja valmistui 10. kesäkuuta 1939.
Palvelus.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus oli Välimeren laivastossa osallistuen harjoituksiin, laivastovierailuihin sekä Palestiinan siirtolaisten valvontaan. Aluksella oli kurinpidollisia ongelmia, jotka johtivat 20 miehistönjäsenen joutumisen sotaoikeuteen vuoden 1945 lopulla.
Alus lähti 9. toukokuuta 1946 Maltalta ja se saapui 17. toukokuuta Portsmouthiin. Aluksen varastot tyhjennettiin, minkä jälkeen se siirrettiin 31. heinäkuuta reserviin. Alus siirrettiin Harwichiin, josta se sijoitettiin poistolistalle 31. lokakuuta 1948. Alus oli maalilaivana ja hylky myytiin BISCOlle. Alus saapui hinattuna Trooniin Ayshireen West Scotland Shipbreaking Companylle romutettavaksi 11. kesäkuuta 1949.
European Space Astronomy Centre

European Space Astronomy Centre (ESAC) on Euroopan avaruusjärjestön avaruustieteen arkisto- ja tutkimuskeskus Madridin läheisyydessä Villafranca del Castillossa Espanjassa. 
Alueella on useita satelliittien vastaanottoantenneja, joiden kautta keskus saa mm. seuraavien avaruusalusten dataa:
AKARI, Herschel, INTEGRAL, Mars Express, Planck, Rosetta, Venus Express ja XMM-Newton. Suurin antenni (35 m) Cerberos sijaitsee Avilassa, noin 65 kilometrin päässä ESACista. 
Keskus toimii myös SMOS-kaukokartoitusmission datakeskuksena, koska SMOS on Espanjan johtama avaruuslento. 
Keskuksen alueella toimii espanjalainen Laboratory for Space Astrophysics and Fundamental Physics (LAEFF) tutkimuskeskus, jonka tutkimusalaa on astrofysiikka.
Betrayal at Krondor

Betrayal at Krondor on Dynamixin kehittämä ja Sierra On-Linen julkaisema roolipeli, joka on julkaistu vuonna julkaistu DOS-alustalle. Pelin sijoittuu Raymond E. Feistin "Riftwar"-kirjasarjan "Midkemia"-fantasiamaailmaan. Pelille julkaistiin vuonna 1998 jatko-osa "Return to Krondor".
Pelaaminen.
Peliin on pyritty rakentamaan kirjanomaista tuntua: juoni on jaettu kappaleisiin, pelitilanteen tallentamista kutsutaan kirjanmerkin luomiseksi ja peliin on kirjoitettu huomattava määrä kirjallista kuvailua, jossa käytetään yleisesti etäännyttäväksi tulkittavaa kolmannen persoonan kertojaääntä. Toisaalta peli mahdollistaa aikalaisiinsa verrattuna sangen vapaan liikuskelun pelimaailmassa.
Peli käyttää 256-väristä 320x200 VGA-tilaa. Ulkomaailma on kuvattu sprite-grafiikkaa ja teksturoitua 3D-grafiikkaa yhdistelevän pelimoottorin avulla. Vuoropohjaisessa taistelussa hahmot esitetään valokuvista digitoituina, animoituina spriteinä, merkittävät kaupungit ja vastaavat paikat on esitetty maalauksesta digitoituna kuvana, johon on määritetty hotspotteja.
Uljoty

Uljoty () on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ingoda-joen yläjuoksulla 120 kilometriä Tšitasta lounaaseen. Kylä on Uljotyn piirin keskus. Asukkaita on 6 400 henkeä (vuonna 2002).
Uljoty on venäläisten uudisasukkaiden perustama. Ensimmäisen kerran se mainitaan vuonna 1788. Kylässä on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja piirisairaala. Kulttuuritalon yhteydessä toimii kansanteatteri, kansankuoro ja nukketeatteri. Paikallislehtenä ilmestyy "Uljotovski vestnik".
HMS Jupiter (F85)

HMS Jupiter (viirinumerot F85 ja 1940 alkaen G85) oli Britannian kuninkaallisen laivaston J-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 25. maaliskuuta 1937 vuoden 1936 laivasto-ohjelmassa Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgow'sta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 28. syyskuuta. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1938 ja valmistui 25. kesäkuuta 1939, jolloin siitä maksettiin tarjouksen mukainen hinta 389 511 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus.
Alus upotti 17. tammikuuta 1942 Krakataun edustalla keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneen "I-60". Alus osallistui Jaavanmeren taisteluun, mutta 27. helmikuuta se osui miinaan. Alus upposi seuraavana päivänä Jaavan pohjoispuolella ennen taistelun päättymistä.
Zabaikalsk

Zabaikalsk () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kiinan vastaisella rajalla 459 kilometriä (rautateitse) Tšitasta kaakkoon. Taajama on Zabaikalskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Trans-Siperian rautatieltä Kiinan Manzhouliin haarautuva rata sekä Tšitasta Manzhouliin johtava maantie. Asukkaita on 10 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1900. Vuosina 1929–1960 sen nimenä oli Otpor. Vuonna 1954 se sai kaupunkimaisen taajaman aseman ja vuonna 1960 nykyisen nimensä.
Zabaikalsk on huomattava liikenteen ja ulkomaankaupan keskus. Siellä toimii raja-asema ja tulli, maatalousyritys, elintarviketeollisuutta ja matkailuyritys. Taajamassa on kaksi keskikoulua, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kirjasto ja poliklinikka. Paikallislehtenä ilmestyy "Zabaikalets".