tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tyre Nicholsin kuolema

Tyre Nicholsin kuolema oli pidätetyn Tyre Nicholsin kuolema poliisiväkivallan tuloksena 10. tammikuuta 2023. Se sattui Yhdysvalloissa, Tennesseen osavaltion Mephisissä. Sekä Nichols että häntä pahoinpidelleet poliisit olivat mustia.
Tapahtumat.
7. tammikuuta 2023 poliisi pysäytti 29-vuotiaan Tyre Nicholsin, koska tämä ei ollut pysähtynyt stop-merkin kohdalle. Poliisit käyttivät alusta asti pidätyksessä voimaa, kuten pippurisumutetta. Nichols teki vastarintaa ja yritti paeta juosten. Kun poliisit saivat Nicholsin kiinni, he
pahoinpitelivät tätä pitkän aikaa ilman järkevää syytä ennen kuin saivat tämän rautoihin, ja pahoinpitely jatkui sen jälkeenkin. Poliisit pitivät Nicholsia maassa lyöden ja potkien. Nichols kuljetettiin sairaalaan kriittisessä tilassa. Pidätetty kuoli kolmen päivän päästä pidätyksestään. Memphisin poliisi erotti Nicholsin kuoliaaksi pahoinpidelleet poliisit. Viranomaiset nostivat poliiseja vastaan syytteen muun muassa taposta ja virkavirheestä. Valvontakameravideoiden julkaisu 27. tammikuuta johti mielenosoituksiin suurissa kaupungeissa. Protestit eivät olleet voimakkaita ja väkivaltaisia, niin kuin George Floydin kuolemassa vuonna 2020, koska Nicholsin kuolemassa ei ollut rotukytkentää.
Taustaa.
Memphis oli 2020-luvun alussa niitä Yhdysvaltain kaupunkeja, joissa on eniten rikollisuutta. Rikollisuus oli nopeassa kasvussa. Poliisi vastasi tähän perustamalla marraskuussa 2021 Scorpion-erikoisyksikön. Sen ajatus oli lisätä poliiseja korkean rikollisuuden alueille. Scorpion keskittyi jengirikollisuuteen, autovarkauksiin ja huumerikollisuuteen. Scorpion tulee sanoista "Street Crimes Operation to Restore Peace in Our Neighborhoods" eli "Katurikollisuusoperaatio rauhan palauttamiseksi lähiöihin". Siinä 40 poliisia partioi pahimmilla rikollisuusalueilla neljänä ryhmänä. Alueet määriteltiin hätäpuhelusoittojen perusteella. Scorpion-yksikön tavoitteena oli vähentää muun muassa kaupungissa yleisellä paikalla tapahtuvia ammuskeluja.
Scorpion teki melko hyvää työtä rikollisuutta vastaan lukuisin pidätyksin, mutta paikalliset syyttivät sitä liiasta voimankäytöstä. Ei ollut selvää, kuinka moni syytetyistä poliiseista kuului Scorpion-yksikköön. Nicholsin perheen asianajana vaati Scorpionin lakkauttamista. Mielenosoittajat vaativat uudistusta poliisiin. Memphisin kaupunki lakkautti Scorpionin 29. tammikuuta 2023. Yksikköön kuuluneet poliisit olivat päätöksestä samaa mieltä.
Scream VI

Scream VI on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka ovat ohjanneet Matt Bettinelli-Olpin ja Tyler Gillett. Sen ovat käsikirjoittaneet James Vanderbilt ja Guy Busick. Se on "Scream"-elokuvasarjan kuudes osa ja elokuvan "Scream" (2022) suora jatko-osa.
"Scream VI" sai ensi-iltansa 10. maaliskuuta 2023. Suomessa ensi-ilta oli 31. maaliskuuta 2023.
Slovenská elektrizačná prenosová sústava

Slovenská elektrizačná prenosová sústava, a. s. (lyhennys SEPS) on Slovakian kansallinen kantaverkkoyhtiö ja sähkönsiirron systeemioperaattori (TSO). Tämän Slovakian valtion omistaman, valtiovarainministeriönsä välityksellä ohjaaman osakeyhtiön päätoimipaikka sijaitsee Bratislavassa. Yrityksen liikevaihto oli 441,2 miljoonaa euroa (2021), ja voitto verojen jälkeen 18,3 miljoonaa euroa. Yhtiön palveluksessa oli keskimäärin 546 ihmistä (2021). SEPSin tytäryhtiö on lyhykestoisella sähkömarkkinoilla toimiva OTKE a. s.
SEPS hallinnoi yli 3 100 kilometriä suurjännitelinjoja, sekä 22 sähköasemaa ja 40 muuntaja-asemaa siirtolinjojen jännitteen säätämiseksi. Sähkönsiirron kantaverkkoon kuuluvia 400 kilovoltin siirtolinjoja oli 2 356,6 kilometriä, 220 kV:n linjoja 690,0 kilometriä ja 110 kV:n linjoja 79,8 kilometriä (vuonna 2021). 
Slovakiassa tuotettiin vuonna 2021 yhteensä 30,093 GWh sähköä, ja käytettiin hieman enemmän eli 30,867 GWh. Erotus katettiin naapurimaista tuodulla sähköllä. Sähköstä ydinvoimalat tuottivat 15,730 GWh (52,3 %), fossiilisia polttoaineita käyttävät voimalaitokset 7,274 GEh (24,2 %), vesivoimalat 4,871 GWh (15,3 %), ja uusiutuvia energialähteitä käyttävät voimalaitokset 2,380 GWh (7,9 %). SEPS vastasi tarvittavasta sähkön siirrosta voimaloista kantaverkkojen kautta paikallisille sähkölaitoksille sekä sähkösiirosta ulkomailta ja ulkomaille. 
SEPS on Euroopan kantaverkkoyhtiöiden yhteistyöjärjestö ENTSO-E:n jäsenyritys. Slovakian kantaverkko (SEPS) kytkeytyy suurjänniteyhteyksillä Tšekin (ČEPS), Puolan (PSE), Ukrainan (Ukrenerho), Romanian (Transelectrica), Unkarin (MAVIR) ja Itävallan kantaverkkoihin.
VMF-218

Marine Fighting Squadron 218 (VMF-218) oli Yhdysvaltain merijalkaväen reservihävittäjälentue, joka aktivoitiin alun perin toisen maailmansodan aikana. Laivueet pudottivat 18 vihollisen lentokonetta sodan aikana.
Luettelo Kuopion hautausmaista

Luettelo Kuopion hautausmaista sisältää Kuopion kaupungin alueella olevia hautausmaita ja myös muinaismuistolain perusteella suojeltuja entisiä hautausmaita. Suojellut hautausmaat ovat nykyään hoidettuja puistoja.
Kuopion evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän omistuksessa ja hoidossa on 32 hautausmaata. Näistä osa ei ole enää aktiivikäytössä. Hautausmaiden määrä selittyy osin kuntaliitoksilla. Kuopion maalaiskunta liittyi kaupunkiin vuonna 1969, ja Riistavesi vuonna 1973. Myöhemmin liittyneitä kuntia ovat Vehmersalmi (2005), Karttula (2011), Nilsiä (2013) ja Maaninka (2015). Näistä kaikista kuntaliitoksista seurasi myös seurakuntaliitos. Juankosken kaupunki liittyi Kuopioon vuonna 2017, mutta seurakuntaliitos oli toteutettu jo 2011. Muuruveden ja Säyneisen kunnat olivat yhdistyneet Juankoskeen vuonna 1971. Kuopion seurakuntayhtymä toimii myös itsenäisten naapurikuntiensa Kaavin ja Tuusniemen alueilla.
Kuopion ortodoksisella seurakunnalla on kaupungin alueella neljä hautausmaata. Entisen Karttulan kunnan alueella on lisäksi Karttulan Vapaaseurakunnan hautausmaa. 
Horkanlahden aktiivikäytöstä poistunut hautausmaa on suojeltu muinaismuistolain perusteella. Hautausmaalla on säilynyt liki sata hautamuistomerkkiä, joista noin puolet on 1800-luvulla yleisesti käytössä olleita hautalautoja. Alkuperäiset hautalaudat on valokuvattu ja niitä säilytetään varastossa; haudoille on teetetty kopiot. Nilsiän vanhan kirkon puisto, entinen Nilsiän vanha hautausmaa, on myös suojeltu kiinteä muinaisjäännös. Alueella ovat sijainneet sekä Nilsiän ensimmäinen että toinen kirkko. Siellä on Nilsiän sankarihautausmaa ja hautausmaan laidalla on Nilsiän 1843 valmistunut kellotapuli.
Satu Suomi

Satu Suomi (s. 30. kesäkuuta 1978) on suomalainen kilpatanssija ja opettaja. 
Suomi saavutti parinsa Mika Honkasen kanssa vakiotanssien SM-pronssia vuonna 2001. He kuuluivat viiden vuoden ajan Suomen maajoukkueeseen. Satu Suomi on toiminut tanssinopettajana vuodesta 2005, jolloin hän ja Honkanen ryhtyivät ammattilaisiksi. He sijoittuivat ammattilaisina EM-kisoissa kymmenennelle sijalle, International Open Rising Star -kilpailujen seitsemänneksi sekä saavuttivat SM-hopeaa.
Kilpailu-uransa jälkeen Suomi on työskennellyt opettajana ja valmentajana eri puolilla Suomea. Hän on ollut mukana "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelmassa.
Ekho Collective

Ekho Collective on taiteen, muotoilun ja teknologian ammattilaisista koostuva suomalainen taidekollektiivi. Kollektiivin teoksiin kuuluvat Suomen kansallisoopperan, Esa-Pekka Salosen, Paula Vesalan ja Tuomas Norvion kanssa yhteistyössä tuotettu "Laila" , sekä Malva-museossa pysyvästi esillä oleva "Ahto". Ekho Collective on myös nimetty Oulu2026-kulttuuriohjelman Timo Honkelan rauhankone-ajatteluun perustuvan "Rauhankone"-teoksen suunnitelijaksi.
Taideteokset.
Ekho Collectiven immersiiviset taideteokset ovat vuorovaikutteisia, ja hyödyntävät videokuvaa sekä audiota. Suomen kansallisoopperan kanssa luotu "Laila"-teos hyödynsi tekoälyä, ja voitti kansainvälisen Fedora-palkinnon. Fedoraa pidetään maailman suurimpana ooppera- ja balettialan kilpailuna. Vuonna 2022 Laila oli Hong Kong Arts Festivalin 50. juhlavuoden kohokohta.
Jäsenet.
Ekho Collectiven jäsenet ovat Minja Axelsson, Saara-Henriikka Mäkinen, Olli Kilpi, Essi Huotari, Iina Taijonlahti, Joonas Nissinen, Kalle Rasinkangas ja Ilmari Pesonen. Jäsenien tausta koostu muotoilusta, kuvataiteesta, insinööritieteistä ja tanssitaiteista.
Flybe (2022–2023)

Flybe oli brittiläinen alueellinen lentoyhtiö. Sen kotipaikka oli Birmingham ja solmukohdat Birminghamin kansainvälinen lentoasema ja George Best Belfast Cityn lentoasema.
Historia.
Flybe pohjautui samannimiseen lentoyhtiöön, joka joutui talosvaikeuksiin ja lopetti toimintansa vuonna 2020. Thyme Opco -yritys hankki yhtiön keväällä 2021 ja aloitti toiminnan käynnistämisen uudelleen. Uusi yhtiö perustettiin 13. huhtikuuta 2021 ja aloitti lennot tasan vuotta myöhemmin. Flybe lensi Yhdistyneen kuningaskunnan sisäisiä lentoja sekä lentoja Amsterdamiin ja Geneveen. Se suunnitteli laajentavansa reittiverkostoaan yli 20 kohteeseen ja 500 viikoittaiseen lentoon.
Aamuyöllä 28. tammikuuta 2023 Flybe ilmoitti joutuvansa selvitystilaan ja keskeyttävänsä lentotoiminnan välittömästi.
Laivasto.
Flybe käytti Bombardier Dash 8-Q400 -potkuriturbiinikoneita, joita sillä oli toiminnan lopettamisen aikaan laivastossaan yhdeksän. Yhtiön suunnitelmissa oli kasvattaa laivastoa 32 koneeseen.
Kansallinen Tulimaan yliopisto

Kansallinen Tulimaan yliopisto, virallisesti Tulimaan, Antarktiksen ja Etelä-Atlantin saarten yliopisto (), on Argentiinan Ushuaiassa sijaitseva julkinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 2010. Päätös yliopiston perustamisesta allekirjoitettiin joulukuussa 2009.
Yliopisto koostuu neljästä instituutiosta:
Colorado-puolue

Colorado-puolue (punaiset) on toinen Uruguayn kahdesta perinteisestä puolueesta. Sen perinteisiä kannattajia olivat kaupunkilaiset liberaalit, kun taa Blanco (valkoiset), nykyisen Kansallispuolueen edeltäjä, oli maaseudun konservatiivisten maanomistajien puolue.
Puolueiden nimitykset tulevat Uruguayn sisällissodan aikaisista käsivarsinauhoista, Fructuoso Riveran kannattajat kantoivat punaista, Manuel Oriben kannattajat valkoista.
José Batlle y Ordóñezin presidenttikauden jälkeen puolue jakaantui liberaalimpaan siipeen eli "battlisteihin", ja useampaan konservatiivisempaan ryhmittymään. 
Vuoden 2019 vaalien jälkeen puolueella on 4 paikkaa 31-jäsenisessä ylähuoneessa ja 13 paikkaa 99 jäsenen alahuoneessa. Presidenttiehdokas Ernesto Talvi karsiutui ensimmäisellä kierroksella, hän sai 12,8% äänistä.Puolueen puheenjohtaja on Julio Maria Sanguinetti.
h
Nestori Marttila

Nestor (Nestori) Harald Marttila (1. huhtikuuta 1897 Helsinki – 18. joulukuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1968.
Marttila kävi kauppakoulun ja tuli jo opiskeluaikanaan 14-vuotiaana Helsingin Rakennusainekauppa Oy:n palvelukseen myyjäksi. Hän kohosi sitten yhtiön osastonhoitajaksi eri osastoilla, sitten myymäläpäällikköksi, vuonna 1932 yhtiön ostopäälliköksi sekä kaupalliseksi johtajaksi ja lopulta joulukuussa 1967 Rake Oy:n vt. toimitusjohtajaksi. Hän jäi eläkkeelle tehtävästä vuonna 1968 työskenneltyään Rake Oy:ssä yhtäjaksoisesti lähes 60 vuotta. Marttilalla oli myös asiantuntijatehtäviä kansanhuoltoministeriön hintalautakunnassa ja Lisenssiviraston toimikunnissa. Hän oli myös mukana Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistyksen toiminnassa, hoiti liike-elämän luottamustehtäviä ja oli lisäksi tilintarkastajana useissa eri yhdistyksissä ja osakeyhtiöissä.
Annette (elokuva)

Annette on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut englanninkielinen musikaalielokuva. Sen ohjasi Leos Carax. Elokuvan käsikirjoittivat Sparks-yhtyeen jäsenet Ron Mael ja Russell Mael, jotka myös sävelsivät elokuvan musiikin. Elokuvan päärooleissa näyttelevät Adam Driver, Marion Cotillard ja Simon Helberg.
"Annette" sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 6. heinäkuuta 2021. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 29. joulukuuta 2021.
Juoni.
Henry McHenry on koomikko ja Ann Defrasnoux on oopperalaulaja. He menevät naimisiin ja saavat yhteisen lapsen, joka on elävä nukke nimeltä Annette. Pian tämän jälkeen Henryä syytetään julkisuudessa väkivaltaisesta käytöksestä, ja hänen uransa koomikkona kääntyy laskuun. Henry, Ann ja Annette lähtevät yhdessä risteilylle, mutta heidän aluksensa joutuu myrskyn kouriin. Ann putoaa laidan yli mereen, eikä Henry pysty pelastamaan häntä. 
Annin aave vannoo kostoa Henrylle. Ann alkaa laulaa Annetten suun kautta, jolloin Henry tekee Annettesta maailmankuulun tähden yhdessä Annin entisen säestäjän ja miesystävän kanssa. Säestäjä riitaantuu Henryn kanssa ja väittää olevansa Annetten biologinen isä, jolloin järkyttynyt Henry tappaa hänet hukuttamalla hänet uima-altaaseen.
Henry päättää lopettaa Annetten uran laulajana yhden jäähyväiskonsertin jälkeen. Valtavan yleisön edessä Annette ei kuitenkaan enää laula, vaan paljastaa Henryn olevan murhaaja. Henry joutuu vankilaan, ja sekä Annin aave että Annette kieltäytyvät antamasta hänen tekojaan anteeksi.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" kriitikko Leena Virtanen antoi "Annettelle" kolme tähteä viidestä. Hän sanoi elokuvan olevan "kunnianhimoinen" sekä "hillitön ja hullu", mutta hän arvosteli elokuvan tarinaa "yhdentekeväksi ja ulkokohtaiseksi". "Suomen Kuvalehden" kriitikko Kalle Kinnunen antoi myös kolme tähteä viidestä. Hänen mukaansa "Annettessa" "kaikki on alleviivatun keinotekoista", mutta elokuva "herättää sittenkin myös aitoja tunteita". Rotten Tomatoes -sivustolle on kirjattu 262 "Annetten" arvostelua, joista 71 prosenttia on myönteisiä.
"Annetten" ohjaaja Carax voitti Cannesin elokuvajuhlilla parhaan ohjaajan palkinnon. Elokuva voitti myös viisi César-palkintoa: paras ohjaus, paras musiikki, paras leikkaus, paras äänitys ja parhaat erikoistehosteet.
"Annette" sai Suomen elokuvateattereissa 2 219 katsojaa.
Camerata Bariloche

Camerata Bariloche on argentiinalainen kamariorkesteri.
Camerata Bariloche perustettiin 17. syyskuuta 1967. Se on siitä lähtien esiintynyt pitkin Argentiinaa ja eri puolilla maailmaa. Sen esiintymispaikkoja ovat olleet muiden muassa Teatro Colón (Buenos Aires), Carnegie Hall (New York), Tšaikovski-konserttisali (Moskova), Musikverein (Wien), Komische Oper Berlin, Salle Pleyel (Pariisi), Salzburgin musiikkijuhlat, NHK-sali (Tokio), India International Centre (New Delhi) ja Sala São Paulo. Camerata Barilochen alkuperäisenä johtajana toimi vuoteen 1970 saakka Alberto Lysy. Häntä seurasivat Rubén González (1971–1974), Elías Khayat (1975–1992) ja Fernando Hasaj (1993–2010). Vuonna 2011 konserttimestariksi ja musiikilliseksi johtajaksi tuli Freddy Valera Montero. Camerata Barilochen kanssa esiintyneisiin muusikkoihin ovat kuuluneet muiden muassa Astor Piazzolla, Gerardo Gandini, Ljerko Spiller, Yehudi Menuhin, János Starker, Karl Richter, Nicolas Chumachenco, Maksim Vengerov, Jean-Pierre Rampal, Vadim Repin, Cho-liang Lin, Jean-Yves Thibaudet, Frederica von Stade, Mstislav Rostropovitš ja Martha Argerich. 
Camerata Bariloche on laajoja yleisöjä puoleensa vetäneiden esiintymisten lisäksi tehnyt levytyksiä. Se on lisäksi soittanut elokuvissa "Argentinísima" (1972), "El canto cuenta su historia" (1976), "El hombre olvidado" (1981), "Un lugar en el mundo" (1991), "Vidas privadas" (2001) ja "Manuel de Falla, músico de dos mundos" (2006). Camerata Bariloche sai Konex-palkinnon vuonna 1999 sekä platinaiset Konex-palkinnot vuosina 1989 ja 2009.
Agora (täsmennyssivu)

Agora voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalue

Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalue (, ) eli YTA-alue yhteensovittaa, kehittää ja tekee yhteistyötä sosiaali- ja terveydenhuollon palveluiden järjestämiseksi yhteistyöalueella. Jokainen hyvinvointialue kuuluu yhteen asetuksella määrättyyn yhteistyöalueeseen. Kullakin YTA-alueella on yksi yliopistollinen sairaala ja sitä ylläpitävä hyvinvointialue. Poikkeuksena on Helsingin kaupunki ja Uudenmaan hyvinvointialueet. Niiden aluejako perustuu aiemmin käytössä olleisiin erityisvastuualueisiin.
Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalueeseen kuuluvat hyvinvointialueet laativat valtuustokausittain yhteistyösopimuksen. Siinä sovitaan mm. työnjaosta, yhteistyöstä ja toiminnan yhteensovittamisesta lakisääteisten tehtävien toteutumiseksi ja kustannusvaikuttavuuden turvaamiseksi. Lisäksi sovitaan myös hyvinvointialueiden rajat ylittävistä palveluista sekä myös sosiaali- ja terveydenhuollon investoinneista.
Gerardo Gandini

Gerardo Gandini (16. lokakuuta 1936 Buenos Aires – 22. maaliskuuta 2013) oli argentiinalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Gandini aloitti sävellyksen opiskelun Alberto Ginasteran johdolla ja jatkoi sitä Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa Roomassa opettajanaan Goffredo Petrassi. Pianonsoiton opetusta hän sai Pía Sebastianilta, Roberto Caamañolta ja Yvonne Loriod'lta. Gandini työskenteli Ginasteran assistenttina 1950-luvun loppupuolella ja 1960-luvulla. Hän kuului pianistina viimeiseen Astor Piazzollan perustamaan ja johtamaan sekstettiin. Sen kanssa hän teki pitkän Euroopan- ja Amerikan-kiertueen. Gandinista tuli aktiivinen aikansa musiikin edistäjä Argentiinassa. Hän myös piti pianolla resitaaleja "postangoiksi" kutsutuista tangosovituksista, joita julkaistiin levytettyinä albumeilla "Postangos" (1995) ja "Postangos en vivo en Rosario" (2003).
Gandini saavutti kansainvälistä tunnustusta sävellystuotannollaan, joka koostuu yli 120 teoksesta orkesterille, pienemmille kokoonpanoille, näyttämölle, oopperaan ja soolosoittimille. Oopperoita hän laati kolme: "La casa sin sosiego" (libretto: Griselda Gambaro, kantaesitetty 1992), "La ciudad ausente" (libretto: Ricardo Piglia samannimisen romaaninsa pohjalta, 1995) ja "Liederkreis (Una ópera sobre Schumann)" (libretto: Alejandro Tantanian, 2000). Lukuisia Gandinin teoksia on levytetty paitsi säveltäjän itsensä toimesta, myös esimerkiksi Louisvillen orkesterin, Camerata Barilochen ja Mariano Frogionin tulkitsemina. Gandini sai vuonna 1998 Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan parhaasta alkuperäisestä musiikista. Palkinnon hänelle tuonut elokuva oli Fernando Solanasin ohjaama "La nube". Gandini sai uransa aikana monia muitakin palkintoja ja stipendejä, kuten Molière-palkinnon vuonna 1977 näyttämömusiikista ja Argentiinan kansallisen musiikkipalkinnon vuonna 1996 oopperasta "La ciudad ausente". Vuonna 1960 hän voitti Buenos Airesin kunnallisen sävellyspalkinnon. Vuonna 1966 hän sai stipendin Italian hallinnolta ja vuonna 1982 Guggenheim-stipendin. 
Gandini teki opetustyötä muun muassa La Platan kansallisessa yliopistossa, Argentiinan katolisessa yliopistossa ja New Yorkin Juilliard Schoolissa. Kapellimestarina hän johti muun muassa Buenos Airesin filharmonista orkesteria ja kantaesitti lukuisia uusia teoksia argentiinalaisilta säveltäjiltä. Gandinilla oli lisäksi Buenos Airesin filharmonisen orkesterin säveltäjäresidenssi. Hän toimi myös Teatro Colónin musiikillisena johtajana ja oli Academia Nacional de Bellas Artesin (Kansallinen taiteiden akatemia) jäsen.
Nürburgringin 24 tunnin ajo 2017

Nürburgringin 24 tunnin ajo 2017 ("ADAC Zurich Nürburgring 24 Hours") oli 25.-28 toukokuuta 2017 ajettu kestävyysajon kilpailu Nürburgringin radalla.
Kilpailuun ilmoittautui 161 autoa, joista kilpailuun starttasi 157 autoa, 110 pääsi maaliin ja 109 saivat sijoituksen.
Kilpailun voittivat Chris Mies, Connor Di Phillippi, Markus Winkelhock ja Kelvin van der Linde, jotka ajoivat Audi Sport Team Landin autolla. Eroa toiseksi tulleeseen jäi 29 sekuntia.
Suomalaisista Markus Palttala sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi.
Tulokset.
Luokkien voittajat lihavoituna.
Chilen liberaalipuolue

Chilen liberaalipuolue () on chileläinen sosiaaliliberaalinen puolue.
Historia.
Puolueen perusti Vlado Mirosevic vuonna 2013. Sen taustalla oli alunperin toinen puolue nimeltä "ChilePrimero" (), joka vuonna 2012 päätti lopettaa toimintansa ja perustaa uuden puolueen. Chile Ensin oli alun perin perustettu vuonna 2007.
Kesäkuussa 2013 puolue ilmoitti muodostavansa vaaliliiton edistyspuolueen kanssa tulevissa vaaleissa. Marraskuussa 2021 puolue asettui tukemaan Gabriel Boricia maan presidentiksi.
Ideologia ja kannanottoja.
Puolue määrittelee itsensä ideologiaansa kuuluvan mm. sosiaaliliberalismin, federalismin ja laisismin.
Liberaalipuolue on Liberal Internationalin täysjäsen.
Eduardo Alemann

Eduardo Armando Alemann (12. tammikuuta 1922 Buenos Aires – 25. heinäkuuta 2005) oli argentiinalainen pianisti, säveltäjä ja musiikkikriitikko.
Alemann opiskeli harmoniaa ja kontrapunktia Erwin Leuchterin sekä sävellystä Guillermo Graetzerin ja Carlos H. Veerhoffin johdolla. Pianonsoitossa hänen opettajanaan oli Tila Montés. Alemann sävelsi monet teoksistaan jousi- tai kamariorkesterille. Hän oli mukana perustamassa Argentiinan nuorten säveltäjien liittoa ja oli Argentiinan säveltäjäliiton jäsen. 
Alemann kuului Sveitsin Bernistä Argentiinaan muuttaneeseen sukuun. Johann Alemann ja hänen poikansa Moritz perustivat vuonna 1878 Buenos Airesissa ilmestyvän "Argentinisches Tageblatt" -lehden, jota Eduardo Alemann johti edeltäjänsä Ernesto F. Alemannin kuoltua vuonna 1982. Eduardo Alemann oli myös lehden musiikkikriitikko.
The Last Duel

The Last Duel on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Ridley Scott. Se perustuu Eric Jagerin tietokirjaan "", joka kertoo todellisesta raiskaussyytteestä ja siitä seuranneesta kaksintaistelusta Ranskassa vuonna 1386. Elokuvan käsikirjoittivat Nicole Holofcener, Ben Affleck ja Matt Damon. Elokuvan päärooleissa näyttelevät Damon, Adam Driver, Jodie Comer ja Affleck.
"The Last Duel" sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 10. syyskuuta 2021. Suomessa sen ensi-ilta oli 15. lokakuuta 2021.
Juoni.
Elokuvan päähenkilöt ovat ritari Jean de Carrouges, ritari Jacques Le Gris ja Jeanin vaimo Marguerite de Carrouges. Elokuva kertoo samoista tapahtumista vuorotellen näiden kolmen eri hahmon näkökulmista.
Jeanin tarinassa Jacques on hänen ystävänsä, joka pettää hänen luottamuksensa useita kertoja liittouduttuaan Jeanin isännän, Alençonin kreivin Pierre II:n kanssa. Lopulta Marguerite kertoo Jeanille Jacquesin raiskanneen hänet. Jean vaatii Jacquesia oikeuden eteen. Koska kreivi Pierre ei suostu tuomitsemaan ystäväänsä Jacquesia, Jean anoo Ranskan kuninkaalta Charles VI:lta luvan oikeudelliseen kaksintaisteluun Jacquesin kanssa.
Jacquesin tarinassa Jacques ei juonittele Jeania vastaan, vaan Jean joutuu itse vaikeuksiin kyvyttömyytensä ja kiivasluonteisuutensa vuoksi. Jacques ihastuu Margueriteen ja viettelee hänet onnistuneesti. Tämän jälkeen Marguerite ja Jean syyttävät valheellisesti Jacquesia raiskauksesta. Puhdistaakseen maineensa Jacques ottaa Jeanin kaksintaisteluhaasteen vastaan.
Margueriten tarinassa Marguerite yrittää olla Jeanille hyvä vaimo, vaikka Jean kohtelee häntä usein huonosti. Jacques tunkeutuu Margueriten kotiin ja raiskaa hänet, vaikka hän sanoo Jacquesille monta kertaa ei. Margueriten kerrottua raiskauksesta Jean syyttää aluksi häntä tapahtuneesta, mutta kääntää lopulta vihansa Jacquesiin. Jean vaatii kaksintaistelua Jacquesin kanssa, vaikka hänen tappionsa taistelussa tarkoittaisi Margueriten tuomitsemista väärästä valasta ja polttamista roviolla. Lopulta Jean kuitenkin surmaa Jacquesin kaksintaistelussa, jolloin Jacquesin syyllisyys katsotaan todistetuksi ja Marguerite pelastuu.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" kriitikko Pertti Avola antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. Hänen mukaansa "draamallisesti "The Last Duel" on energinen, mutta myös sanottavansa katsojan syliin turhankin osoittelevasti kaatava". Rotten Tomatoes -sivusto on kirjannut 287 "The Last Duelin" arvostelua, joista 85 prosenttia on myönteisiä.
"The Last Duel" epäonnistui kaupallisesti, sillä se maksoi 100 miljoonaa dollaria mutta tuotti maailmanlaajuisesti vain 30,1 miljoonan dollarin lipputulot. Suomen elokuvateattereissa "The Last Duel" sai 7 201 katsojaa.
Marius Mayrhofer

Marius Mayrhofer (s. 18. syyskuuta 2000 Tübingen) on saksalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Sunwebin / Team DSM:n kehitysorganisaatiossa vuosina 2019–2021 ja siirtyi Team DSM:n ykkösjoukkueeseen 2022. Kaudesta 2024 lähtien hän edustaa Tudor Pro Cycling Teamia.
Mayrhofer saavutti maantieajon nuorten MM-hopeaa Innsbruckissa 2018. Hän voitti UCI World Tour -sarjaan kuuluneen Cadel Evans Great Ocean Road Racen 2023.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Maantieajon nuorten Saksan-mestaruus
Oberösterreich Juniorenrundfahrt, 2. etapin voitto
Grand Prix Bob Jungels, voitto
Course de la Paix Juniors, 1. ja 2b. etapin voitto
Oberösterreich Juniorenrundfahrt, pistekilpailun ja 1. etapin voitto
Trofeo comune di Vertova Memorial Pietro Merelli, voitto
MM-kilpailut, nuorten maantieajossa hopeaa
Cadel Evans Great Ocean Road Race, voitto
Boucles de la Mayenne - Crédit Mutuel, 3. etapin voitto
Maryland Cycling Classic, kolmas
Nürburgringin 24 tunnin ajo 2015

Nürburgringin 24 tunnin ajo 2015 ("ADAC Zurich Nürburgring 24 Hours") oli 14.-17 toukokuuta 2015 ajettu kestävyysajon kilpailu Nürburgringin radalla.
Kilpailuun ilmoittautui 152 autoa, joista kilpailuun starttasi 151 autoa, 102 pääsi maaliin ja sai sijoituksen.
Kilpailun voittivat Laurens Vanthoor, Christopher Mies, Edward Sandström ja Nico Müller. Toiseksi sijoittunutta autoa ajoivat Maxime Martin, Lucas Luhr, Markus Palttala ja Richard Westbrook.
Tulokset.
Luokkien voittajat lihavoituna.
Nürburgringin 24 tunnin ajo 2016

Nürburgringin 24 tunnin ajo 2015 ("ADAC Zurich Nürburgring 24 Hours") oli 14.-17 toukokuuta 2015 ajettu kestävyysajon kilpailu Nürburgringin radalla.
Kilpailuun ilmoittautui 160 autoa, joista kilpailuun starttasi 156 autoa, 104 pääsi maaliin ja 103 sai sijoituksen.
Kilpailun voittivat Maro Engel, Bernd Schneider, Adam Christodoulou ja Manuel Metzger.
Tulokset.
Luokkien voittajat lihavoituna.
UCI World Tour 2023

UCI World Tour 2023 oli kolmastoista kausi, jolloin maantiepyöräilyn miesten korkeimman kategorian kilpailut kuuluivat UCI World Tour -sarjaan. Sarja muodostui 20 yhden päivän kilpailusta ja 15 etappikilpailusta. Kausi alkoi Tour Down Underilla tammikuun puolivälin jälkeen ja päättyi Tour of Guangxi -kilpailuun lokakuussa.
Kilpailut.
Lähde: Pro Cycling Stats
WorldTeam -joukkueet 2023.
Seuraavat tallit kuuluivat UCI World Tour -tasolle 2023:
Pentti Palmunen

Pentti Päiviö Palmunen (21. heinäkuuta 1921 Laitila – 8. maaliskuuta 2002 Turku) oli suomalainen maanviljelijä ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. 
Palmusen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Petter Palmunen ja emäntä Maria Aleksandra Sonkkila ja puoliso vuodesta 1950 Ritva Maria Wallin. Palmunen tuli ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1941 ja valmistui maatalousteknikoksi Mustialan maamiesopistosta 1946 ja agronomiksi Helsingin yliopistosta 1949. Hän oli Varsinais-Suomen maanviljelysseuran kasvinviljelyagronomi 1949–1955, Hankkijan Turun konttorin neuvonta-agronomi 1955–1962 ja maanviljelijä Hylkilahden tilalla Kakskerrassa vuodesta 1967 ja Turussa 1952–1988. Kakskerran kunnanvaltuuston jäsen Palmunen oli vuodesta 1954 ja Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1973–1984. Palmusella oli myös lukuisia muita luottamustehtäviä, mukaan lukien Hankkijan hallintoneuvosto, jonka jäsen hän oli 1974–1988, varapuheenjohtaja 1978–1985 ja puheenjohtaja 1985–1987. Maanviljelysneuvoksen arvonimen 1979 saanut Palmunen hukkui hiihtoretkellä kevättalvella 2002.
Palmunen

Palmunen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
UCI Women’s World Tour 2023

UCI Women’s World Tour 2023 oli kahdeksas kausi, jolloin maantiepyöräilyn naisten korkeimman kategorian kilpailut kuuluivat UCI Women’s World Tour -kilpailusarjaan. Sarjaan kuului 14 yhden päivän kilpailua ja niin ikään 14 etappikilpailua. Sarja alkoi Tour Down Underilla tammikuun puolivälissä ja päättyi Tour of Guangxi -kilpailuun lokakuussa.
Kilpailut.
Lähde: Pro Cycling Stats
Pro team -joukkueet 2023.
Seuraavat tallit kuuluivat UCI Pro -tasolle 2023:
Carl Rottmann

Carl Rottmann (1798–1850) oli saksalainen taidemaalari. Hän työskenteli Münchenissä. Häntä on Saksassa pidetty ihannoivan historiallisen maisemamaalauksen mestarina. Hän sai vaikutteita J. A. Kochilta, mutta hänen käsittelytapansa on yksinkertaisempi. Baijerin kuningas Ludvig I tilasi häneltä 28 italialaista maisemaa käsittävän freskosarjan Münchenin Hofgartenin arkadeihin (1829-1833) ja Münchenin Uuteen pinakoteekkiin 23 kreikkalaista maisemaa sisältävän kuvasarjan, jotka Rottmann maalasi vahaväreillä 1834-1835 Kreikkaan tekemänsä matkan jälkeen. Niissä huomio kiinnittyy pikemminkin valon ja ilman antamaan vaikutelmaan kuin viivaan. Hän on käyttänyt maisemamaalauksessa myös öljyvärejä.
City (taideteos)

City on amerikkalaisen ympäristötaiteilija Michael Heizerin valtava maataideteos Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee syrjäisellä Basin and Rangen suojelualueella, noin 250 kilometriä Las Vegasista pohjoiseen. Heizer aloitti teoksen rakentamisen vuonna 1970 ja sai sen valmiiksi 50 vuotta myöhemmin; virallinen paljastamistilaisuus oli 2. syyskuuta 2022.
City on valtavista maamassoista ja betonirakenteista muodostuva kokonaisuus, joka on pituudeltaan yli 2,4 kilometriä ja leveydeltään 800 metriä. Sen mittasuhteita on verrattu Pohjois-Amerikan intiaanien kumpuihin, Mesoamerikan kaupunkeihin ja muinaisten egyptiläisten temppeleihin. Teosta pääsee toistaiseksi katsomaan vain opastetuilla kierroksilla, joille edellytetään ennakkovarausta.
Väinö Suomalainen

Kustaa Väinö Suomalainen, sukunimi aik. "Lagren" (27. huhtikuuta 1883 Turku – 25. maaliskuuta 1938 Turku) oli suomalainen opettaja ja toimittaja. Hän oli lähes 30 vuotta turkulaisen Uusi Aura-lehden palveluksessa.
Väinö Suomalaisen vanhemmat olivat nahkuri Johan Gustaf Lagren ja Gustava Karolina Lindroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta 1903 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan opettajaseminaarista 1906.
Suomalainen oli vuoteen 1908 opettajana Savonlinnan ylemmässä kansakoulussa. Hän aloitti samalla myös lehtimiesuransa ja oli 1907–1908 Savonlinnassa ilmestyneen Savolainen-lehden toimitussihteerinä. Vuonna 1908 Suomalainen muutti Turkuun Uusi Aura-lehden palvelukseen. Hän oli tässä lehdessä uutistoimittajana ja ensimmäisen maailmansodan vuosina toimitussihteerinä ja vastaavana toimittajana. Tämä jälkeen Suomalainen oli taas uutistoimittajana ja toisena toimitussihteerinä. Vuosina 1922–1926 Suomalainen oli Uusi Aura-lehden Salon konttorin ja paikallistoimituksen hoitajana. Vuodesta 1926 hän toimi taas lehden uutistoimittajana Turussa. Suomalainen oli Turun sanomalehtimiesyhdistyksen luottamustehtävissä ja hän toimi myös suomentajana suomentaen muun muussa joukon näytelmiä.
Väinö Suomalainen oli naimisissa vuodesta 1908 Olga Wilhelmina Tuomisen kanssa.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2021

Le Mansin 24 tunnin ajo 2021 oli Le Mansin 24 tunnin ajo, joka ajettiin Circuit de la Sarthen radalla elokuussa 2021.
Kilpailu oli FIA World Endurance Championship -sarjan neljäs kaudella 2021.
Kilpailun voitti Toyota GR010 Hybrid -autolla numero 7 ajaneet Mike Conway, Kamui Kobayashi ja José María López. Voitto oli neljäs peräkkäinen Le Mansin 24 tunnin ajoissa Toyota Gazoo Racing -tallille.
Vuoden 2021 kilpailu oli ensimmäinen, jolloin Le Mans Hypercar oli ylimpänä kilpaluokkana ja ensimmäinen Toyota GR010 Hybrid -autolla.
Kilpailuun ilmoittautui 68 autoa, joista 61 starttasi kilpailuun. 44 saapui maaliin ja sai sijoituksen.
William G. Thrash

William Gay Thrash (17. syyskuuta 1916 – 4. heinäkuuta 2011) oli Yhdysvaltain merijalkaväen kolmen tähden kenraali ja arvostettu merivoimien lentäjä. Hän jäi eläkkeelle aktiivisesta palveluksesta 30. kesäkuuta 1972 yli 30 vuoden ansioituneen palveluksen jälkeen.
Thrash sai Silver Star ja Legion of Merit -palkinnon Korean sodan aikana.
Melodi Grand Prix 1982

Melodi Grand Prix 1982 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1982 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailuun valittiin yhteensä kymmenen kappaletta kolmea eri kautta. Yksi kappale tilattiin suoraan Jahn Teigenilta ja Herodes Falskilta, neljä kappaletta oli valittu edellisen vuoden syys-joulukuussa ”Kom inn” -viihdeohjelmassa ja loput neljä valittiin avoimesta sävellyskilpailusta, johon lähetettiin noin 400 kappaletta. 20. maaliskuuta pidetyssä finaalissa voittajan valitsivat 11 ympäri Norjaa kokoontunutta alueraatia. Kilpailun voitti duo Jahn Teigen &amp; Anita Skorgan kappaleella "Adieu".
USS Vermont (SSN-792)

USS Vermont (runkonumero SSN-792) on Yhdysvaltain laivaston Virginia-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 28. huhtikuuta 2014 General Dynamics Electric Boat divisioonalta, missä köli toukokuussa 2014. Alus kastettiin 20. lokakuuta 2018 kumminaan Gloria L. Valdez, joka on entinen apulaislaivastoministeri. Samalla töitä valvovaksi päälliköksi määrättiin Henry M. Roenke IV. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 2019 ja lähti 15. maaliskuuta 2020 ensimmäiselle kolmipäiväiselle koeajolle.
Charles W. Phillips III vastaanotti 30. maaliskuuta aluksen päällikön tehtävät. Alus kiinnittyi 17. huhtikuuta New Londonin sukellusvenetukikohdan laituriin INSURV-järjestelmän vastaanottokokeiden jälkeen. Samana päivänä telakka luovutti aluksen laivastolle. Seuraavana päivänä se otettiin palvelukseen Grotonissa Connecticutissa.
Palvelus.
Alus lähti 2. toukokuuta New Londonista rutiinioperaatioon, jonka aikana se vieraili 8. ja 14. toukokuuta Grotonissa vaihtamassa miehistöä. Alus palasi 18. toukokuuta satamaan, mistä se lähti uudelleen merelle 29. toukokuuta.
Melodi Grand Prix 1981

Melodi Grand Prix 1981 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1981 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin kutsukilpailuna, johon Norjan yleisradioyhtiö NRK kutsui kymmenen säveltäjää. Kilpailu pidettiin 7. maaliskuuta NRK:n studiossa Oslossa. Voittajan valitsi yhdeksänhenkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati. Kilpailun voitti Finn Kalvik kappaleella "Aldri i livet".
Väinö M. Nyström

Väinö Matias Nyström (5. maaliskuuta 1891 Jyväskylän maalaiskunta – 3. helmikuuta 1980 Jyväskylä) oli suomalainen autoalalla toiminut yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1969.
Nyström toimi nuorena isänsä ajurinliikkeessä ja muutti sitten vuonna 1908 Yhdysvaltoihin. Vuonna 1911 hän palasi Suomeen, osti vuonna 1914 ensimmäisen autonsa ja alkoi harjoittaa vuokra-autoilua Helsingissä ja Jyväskylässä. Vuonna 1925 hän perusti Jyväskylään omaan autoliikkeen V. Nyströmin Autoliike, josta tuli vuonna 1930 General Motorsin Keski-Suomen alueen piirimyyjä. Nyström pysyi voimakkaasti kasvaneen liikkeen johdossa kuolemaansa saakka ja kuului Keski-Suomen autoilualan uranuurtajiin ja kehittäjiin.
USS Oregon (SSN-793)

USS Oregon (runkonumero SSN-793) on Yhdysvaltain laivaston Virginia-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin huhtikuussa 2012 General Dynamics Elctric Boat divisioonalta, missä köli laskettiin 8. heinäkuuta 2017. Alus kastettiin 5. lokakuuta 2019 kumminaan amiraali John M. Richardsonin puoliso Dana L. Richardson. Alus siirrettiin telakalta vesille 10.-11. huhtikuuta 2020 ja virallinen vesillelasku tapahtui 25. kesäkuuta. Alus otettiin palvelukseen 28. toukokuuta 2022.
Palvelus.
Kesästä 2022 alkaen aluksen miehistöä koulutettiin toimimaan uudella aluksella, mikä jatkuu vuoden 2023 alussa.
Julijan Butsmanjuk

Julijan Butsmanjuk, myös Yuliian Butsmaniuk, Yulian Butsmaniuk (; 3. heinäkuuta 1885 Smorživ, Brodyn piirikunta, Galitsia – 30. joulukuuta 1967 Edmonton, Alberta, Kanada) oli ukrainalainen taidemaalari.
Butsmanjuk opiskeli taidetta ennen ensimmäistä maailmansotaa Lvivissä ja Krakovassa. Hän maalasi galitsialaisia kirkkoja Modest Sosenkon avustajana. Sodan puhjettua hän oli ukrainalaisessa Sitšin kiväärimiehissä ja toimi sen lehdistötoimistossa. Hän opiskeli sitten Prahassa ennen kuin palasi 1927 Lviviin, jossa hän opetti taidetta Ridna Škola -seuran kouluissa. Hän teki maalauksia Žovkvassa sijaitsevan luostarin Pyhän Vasilin kirkkoon. Hän muutti 1950 Kanadaan ja asui sitten Edmontonissa, jossa hän maalasi muotokuvia ja teki kirkkomaalauksia Pyhän Josafatin katedraaliin. Butsmanjukin ikonit ja muu uskonnollinen taide noudattaa perinteisiä muotoja, mutta niissä on nykyaikaisia aineksia etenkin wieniläisiltä sesessionisteilta. Hänestä on julkaistu kirja vuonna 1979 Edmontonissa.
Eleonore Bjartveit

Eleonore Bjartveit (11. heinäkuuta 1924 Alattio – 26. syyskuuta 2002) oli norjalainen lääkäri ja kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1989–1993 ja toimi Norjan kulttuuriministerinä 1989–1990.
Solveig Sollie

Solveig Helene Sollie (s. 19. huhtikuuta 1939 Sørum) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1985–1997 sekä toimi Norjan perhe- ja kulttuuriministerinä 1989–1990. Vuosina 1998–2004 hän oli Telemarkin maaherra.
Sakari Luoma

Sakari Luoma (s. 26. maaliskuuta 1966 Jyväskylä) on suomalainen kitaristi, toimittaja ja tietokirjailija.
Luoma tunnetaan muun muassa yhteistyöstään saksalaisen free jazz -saksofonisti ja klarinetisti Peter Brötzmannin kanssa. Kesäkuussa 1999 Luoma teki kiertueen yhdessä Peter Brötzmannin ja venäläissyntyisen rumpali Nikolai Judanovin kanssa. Joensuun Kerubi-klubin esityksestä julkaistiin albumi Fryed Fruit (Red Toucan Records 2001).
Kitaristina Luoma on esiintynyt lukuisissa eri kokoonpanoissa Suomessa, Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Venäjällä. Vuonna 1997 Luoma esiintyi New Yorkissa maineikkaalla Knitting Factory -klubilla Out of Order -kokoonpanossa, jonka muut jäsenet olivat sellisti Boris Rayskin ja rumpali Jan Trojanowski. Trio esiintyi myös CBGB-Galleryssa ja The Cooler -klubilla New Yorkisssa.
Toukokuussa 1995 Luoma muutti Berliiniin, jossa hän asui puolitoista vuotta. Berliinissä Luoma tutustui rumpali Tony Buckiin (The Necks), jonka kanssa hän teki yhteistyötä eri kokoonpanoissa. Heinäkuussa 1999 Luoma teki kiertueen yhdessä Tony Buckin kanssa Suomessa. Luoma ja Buck konsertoivat tuolloin muun muassa Pori Jazzissa ja Viitasaaren Musiikin aika-festivaalilla.
Luoma on vapaaseen improvisaatioon keskittyneen jyväskyläläisen KARHU-yhtyeen perustajajäsen.
Luoma on säveltänyt musiikkia myös teatteriesityksiin, dokumenttielokuviin ja tanssiteoksiin.
Lähteet.
Elis Rafael Löfman

Elis Rafael Löfman (22. toukokuuta 1889 Turku – 1960) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija.
Löfman pääsi ylioppilaaksi 1911 ja hän opiskeli sitten oikeustiedettä. Hän siirtyi lehtialalle ja toimi vuodesta 1913 alkaen "Åbo Underrättelser" -lehden avustajana ja vuodesta 1917 lehden vakinaisena toimittajana. Hän toimi lehdessä kunnallisasiain toimittajana ja kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä "Kaj-Kaj".
Löfman oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton hallituksen jäsenenä ja hän toimi Turun sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtajana 1930–1936 ja sen jälkeen varapuheenjohtajana. Löfman oli myös vuodesta 1929 ruotsinkielisen sanomalehtimiesliiton Finlands svenska publicistförbundin hallituksen jäsen. Vuonna 1946 Löfman oli Suomen edustajana 8. pohjoismaisessa lehdistökokouksessa Tukholmassa.
Löfman oli Turun Eläintenystävät-yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1936 alkaen. Hän oli Suomen Matkailijayhdistyksen hallituksen jäsenenä 1930–1937 ja vuodesta 1943 alkaen hän oli Sotainvalidien Veljesliiton neuvoa-antavan elimen jäsenenä.
Löfman harrasti valokuvausta ja sai palkintoja valokuvakilpailuissa. Hän harrasti myös puutarhanhoitoa ja kalastusta kesäasunnollaan Nauvossa.
USS Montana (SSN-794)

USS Montana (runkonumero SSN-794) on Yhdysvaltain laivaston Virginia-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin huhtikuussa 2012 Northrop Grumman Newport News Shipbuildingilta, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 2018. Alus kastettiin 12. syyskuuta 2020 Huntington Ingalls Industriesiksi muuttuneella telakalla kumminaan entinen sisäministeri Sarah M. R. Jewell ja otettiin palvelukseen 25. kesäkuuta 2022 Norfolkin laivastoasemalla.
Palvelus.
Alus siirrettiin 18. tammikuuta 2023 telakalle koeajoissa havaittujen vikojen korjaamiseksi, mistä se vapautuu suunnitelmien mukaan marraskuussa 2023.
Vinohammassimpukat

Vinohammassimpukat (Mactridae) on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan niin merivesistä kuin makeista vesistäkin.
Taksonomia ja anatomia.
Elossa olevat vinohammassimpukat jaetaan neljään alaheimoon ja 30 sukuun. Lajeja heimossa on noin 150. Heimon lajien kuori on muodoltaan soikea, kolmiomainen tai pitkänomainen. Kuoressa on hammastusta. Vinohammasimpukoiden jalka on kookas. Sifonien sisään- ja ulosvirtausputket ovat yhtyneet ja ne ovat lyhyehköt.
Levinneisyys ja elintavat.
Vinohammassimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti meristä ja muutamia lajeja myös makeista vesistä. Heimon lajit elävät usein matalissa vesissä kaivautuneina hiekkapohjaan. Ravinnokseen ne suodattavat vedestä eloperäistä ainesta.
Erik Kraemer

Erik Kraemer on suomalainen laulaja, muusikko ja näyttelijä. Hän on laulanut useissa yhtyeissä ja näytellyt musikaaleissa. Kraemer tunnetaan sekä rokkilaulajana että musikaalirooleistaan. Rock-kokoonpanoja ja -projekteja ovat olleet esimerkiksi progemetallibändi Simulacrum, Infinite Visions yhdessä Timo Tolkin kanssa, Circus of Rock -projekti sekä oma sooloprojekti KRAEMER, joka on lähinnä melodista hard rockia ja jonka on julkaissut Frontiers Music.
Ura.
Kraemer on valmistunut laulajaksi Turun konservatoriolta. Kraemer on laulanut progemetallibändi Simulacrumissa vuodesta 2016. Kraemer valittiin laulajaksi Timo Tolkin luotsaamaan Infinite Visions -bändiin vuonna 2020 monien eri kansainvälisten laulaja ehdokkaiden joukosta. Bändi kuitenkin lopetti toimintansa joukkorahoituksen epäonnistuttua. Kraemer on mukana Raskasta joulua -yhtyeen rumpali Mirka Rantasen soololevyllä Circus of Rock, jossa on mukana joukko metallimuusikoita ja joka julkaistiin 2021. Kraemerin oma sooloprojekti KRAEMER julkaistiin 2022 ja julkaisijana toimi Frontiers Music.
Kraemer on näytellyt 2010 Pöytyällä musikaalissa Tähdet, tähdet pääroolin Rauli Badding Somerjokena. Seuraavana kesänä Kraemer oli Somerjoki Raumalla Unajan kesäteatterissa. Rooli on tullut tutuksi tämänkin jälkeen. Vuonna 2017 Kraemer esitti Raumalla Teatteri Faken musikaalissa Badding! Kulttuurikuppila Brummissa 2017 pääroolin sekä samaisen roolin 2018 Sieravuoren kesäteatterissa.
Vuosina 2018–2019 Kraemer esitti toisen pääroolin Suomen musiikkiteatterin Raparperitaivas-musikaalissa. Vuosina 2020–2021 Kraemer esitti pääroolin Rauli Badding Somerjoesta kertovassa musikaalissa Paratiisi kesäteattereissa mm. Ruissalon kesäteatterissa ja Merisärkän kesäteatterissa. Vuosina 2020–2022 Kraemer esitti myös Mikko Alataloa Suomen musiikkiteatterin musikaalissa Viidestoista yö.
Kraemer esittää Jussi Hakulista tammikuussa 2023 ensi-iltansa saaneessa Yö-yhtyeestä kertovasta musikaalissa Joutsenlaulu ja pääroolin Kirka Babitzinina Kirka, Hetki lyö -musikaalissa vuonna 2023 Merisärkän kesäteatterissa, Ruissalon kesäteatterissa ja Kangasalan kesäteatterissa.
Kraemer esittää pääroolin Pertti Neumannina helmikuussa 2024 ensi-ilta saanneessa Dingo-Yhtyeestä kertovasta musikaalista Autiotalo jonka tuottaa Suomen musiikkiteatteri. Kraemer on mukana Linnateatterissa helmikuussa 2024 esitettävässä Joki-musikaalissa. 
Kraemer esittää pääroolin Pertti Neumannina musikaalissa Autiotalo ja Rauli Badding Somerjokena musikaalissa Paratiisi Uittamon kesäteatterissa, Sieravuoren kesäteatterissa ja Kangasalan kesäteatterissa 2024 jonka tuottajana toimii Suomen musiikkiteatteri.
Ballantine’s

Ballantine’s on skottilainen viskimerkki, jota tuottaa Pernod Ricard Dumbartonissa, Skotlannissa.
Jääkiekon Suomensarja 1972–1973

Jääkiekon Suomensarja pelattiin kaudella 1972-1973 kolmessa kahdeksan joukkueen maantieteellisesti jaetussa lohkossa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta pelasivat kaksinkertaisen SM-karsintasarjan, jonka voittaja nousi suoraan SM-sarjaan ja toiseksi sijoittunut eteni karsimaan SM-sarjapaikasta SM-sarjan toiseksi viimeistä joukkuetta vastaan. Lohkojen kaksi viimeistä tippuivat Maakuntasarjaan. 
Pohjoislohkon Karihaaran Tenho vetäytyi kesken sarjan ja sen pelaamien otteluiden tulokset mitätöitiin. 
Suomensarja.
Pohjoislohko.
Lohkojen kaksi parasta etenivät karsintasarjaan. Kiekko-67, Hilpara, Tarmo, Ketterä, Säppi ja Tenho putosivat Maakuntasarjaan. 
SM-karsintasarja.
Lukko nousi SM-sarjaan. SaPKo karsintaan SM-sarjan yhdeksänneksi sijoittunutta vastaan.
SM-sarjakarsinta.
TPS säilyi SM-sarjassa.
Manuel Ugarte

Manuel Ugarte Ribeiro (s. 11. huhtikuuta 2001 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Hän on pelannut Uruguayn A-maajoukkueessa syyskuusta 2021 alkaen.
Ugarte aloitti liigauransa 15-vuotiaana kotimaassaan Fénixin joukkueessa joulukuussa 2016. Joukkueen vakiokokoonpanoon hän nousi vuonna 2019. Hän siirtyi tammikuussa 2021 Portugalin pääsarjassa pelaavaan Famalicãoon, jossa hän pelasi puolen vuoden aikana 20 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Elokuussa 2021 hän siirtyi Sportingiin. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Portugalin liigassa 25 ottelua ja Mestarien liigassa neljä ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi Portugalin liigassa 31, Mestarien liigassa kuusi ja Eurooppa-liigassa neljä ottelua.
Ugarte edusti kaudella 2023–2024 ranskalaisseura Paris Saint-Germainia. Hän pelasi 25 ottelua Ligue 1:ssä ja kahdeksan ottelua Mestarien liigassa. Hän voitti Ranskassa sekä liiga- että cupmestaruuden. Hän siirtyi elokuussa 2024 englantilaisseura Manchester Unitediin. Hän pelasi avauskaudellaan Unitedissa 29 valioliigaottelua, ja teki maalin helmikuussa Evertonia vastaan. Eurooppa-liigassa pelaamissaan kymmenessä ottelussa hän teki yhden maalin ja antoi neljä maalisyöttöä. Tappiollisen loppuottelun hän istui vaihtopenkillä.
Ugarte on pelannut Uruguayn alle 20- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan. Vuonna 2022 hän pelasi viisi maaottelua. Hän kuului Uruguayn joukkueeseen Qatarin MM-kilpailuissa 2022 mutta ei päässyt kentälle. Copa Américassa 2024 hän saavutti pronssia ja pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kuusi ottelua. Puolivälierän Brasiliaa vastaan päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän teki voiton varmistaneen maalin joukkueensa viidentenä laukojana. Hän pelannut 11. elokuuta 2025 mennessä 30 A-maaottelua, joissa hän on ollut 24 kertaa avauskokoonpanossa.
Melodi Grand Prix 1980

Melodi Grand Prix 1980 oli Norjassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 1980 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna, jossa kymmenen norjalaissäveltäjää kutsuttiin säveltämään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 22. maaliskuuta Norjan yleisradioyhtiö NRK:n studiossa Oslossa. Voittajan valitsi yhdeksänhenkinen musiikin asiantuntijoista koostunut raati. Kilpailu päättyi tasapeliin duon Sverre Kjelsberg &amp; Mattis Hætta esittämän kappaleen "Sámiid ædnan" ja yhtyeen Åge Aleksandersen &amp; Sambandet esittämän kappaleen "Bjørnen sover" välillä, joten näiden kahden välillä järjestettiin uusintaäänestys, jossa voittajaksi äänestettiin Sverre Kjelsberg &amp; Mattis Hætta.
Kosivin maalatun keramiikan perinne

Kosivin maalattu keramiikka on käsityöperinne, joka syntyi ukrainalaisessa Kosivin kaupungissa 1700-luvulla ja saavutti kukoistuskautensa 1800-luvun puolivälissä. Sille ovat tyypillisiä vihreäkeltaiset keramiikkaesineet, kuten astiat, juhlatavarat, lelut ja koristelaatat.
Vuonna 2019 Kosivin maalattu keramiikka lisättiin Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloihin. Se on suosittua arkikäytössä Kosivin ympäristössä ja vahvistaa osaltaan paikallista kulttuuri-identiteettiä.
Tekniikka.
Kosivin keramiikka valmistetaan paikallisesta harmaasta savesta ja pinnoitetaan kermanvalkoisella savella. Ennen raakapolttoa esineiden pintaan raaputetaan metallitikulla koristeita ja polton jälkeen ne maalataan metallioksidipohjaisilla väriaineilla – perinteisesti vain vihreällä ja keltaisella mutta joskus myös pienellä määrällä koboltinsinistä. Lasittamisen aikana vihreä väriaine leviää samaan tapaan kuin märkä akvarelliväri. Keramiikan näyttävin piirre ovat figuratiiviset kuva-aiheet, jotka tulevat hutsulien historiasta, elämästä, kansanperinteestä, uskomuksista ja tavoista sekä Kosivin alueen luonnosta.
Kosivilaiset keramiikkataiteilijat työskentelevät pienissä, perheiden tai muutaman käsityöläisen omistamissa verstaissa. Kosivin ammattikorkeakoulun taidekeramiikan osasto ylläpitää paikallista keramiikkaosaamista ja varmistaa sen siirtymisen sukupolvelta toiselle.