tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Richard Jameson Morgan

Richard Jameson Morgan (1852–1906) toimi useiden vuosien ajan kolumnistina sanomalehdissä "Sub-Peninsula Sun" ja "St. Petersburg Times" (myöhemmin tunnettu nimellä ). Hän piti myös suosittuja luentoja tieteellisistä, kirjallisista ja taloudellisista aiheista.
Morgan kiinnostui myös mekaniikasta ja kehitti painokoneen nimeltä "New Century", jota myöhemmin valmisti Mugge-Morgan-yritys.
Vuonna 1902 "Florida Magazine" julkaisi kuukausittaisina jaksoina hänen tieteisromaaninsa "The Iron Republic." Se julkaistiin uudelleen vuonna 2018 ja vuonna 2023.
Eskil Palmén

Eskil Heribert Palmén (31. elokuuta 1863 Helsinki – 15. heinäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja juristi, joka sai laamannin arvonimen.
Palménin vanhemmat olivat sijaiskansleri, vapaaherra Johan Philip Palmén ja hänen toinen puolisonsa Adolfina Fredrika Emilia Sallmén. Palménin puoliso vuodesta 1896 oli Sally Maria Skog (k. 1938), hovioikeudenneuvos Alma Skogin tytär. Palmén tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1881 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886. Lakitieteen kandidaatti hänestä tuli 1890 ja varatuomarin arvon hän sai 1893. 
Palmén oli Vaasan hovioikeuden kanslisti 1900–1906, notaari 1906–1909, viskaali 1909–1911, kanneviskaali 1911–1914 ja asessori 1914–1918. Helsingin tuomiokunnan tuomari Palmén oli 1918–1933. Hän toimi myös Vaasan suomalaisen ja ruotsalaisen tyttökoulun jatkoluokkien opettajana 1901–1918, Vaasan rahatoimikamarin puheenjohtajana 1907–1918 ja Vaasan säästöpankin johtokunnan varapuheenjohtajana 1913–1918. Laamannin arvonimen Palmén sai 1921.
Šahristan

Šahristan tai šahrestan (, sanoista "šahr" ’kaupunki’ ja "-stān" ’paikka’) on varhaiskeskiaikaisen kaupunkialueen nimitys Iranissa ja Keski-Aasiassa.
Torneilla ja porteilla varustettujen muurien ympäröimä šahristan käsitti tiheään rakennettuja asuinkortteleita, uskonnollisia ja julkisia rakennuksia, työpajoja ja pieniä torialueita. Linnoitus rakennettiin toisinaan sen sisälle, toisinaan taas ulkopuolelle. Šahristanin ulkopuolella sijaitsivat myös karavaaniseraljit, esikaupunkikartanot ja hautausmaat. Ajan mittaan sen yhteyteen syntyi käsityöläisten asuttama esikaupunki "rabad".
Brice Samba

Brice Lauriche Samba (s. 25. huhtikuuta 1994 Linzolo, Kongon tasavalta) on brazzavillenkongolais-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Lensiä. Hän on pelannut Ranskan A-maajoukkueessa kolme maaottelua.
Samba pelasi jo juniori-ikäisenä Ranskassa. Hän siirtyi Le Havresta Olympique de Marseilleen tammikuussa 2013 ja pelasi yhden Ligue 1-ottelun toukokuussa 2014. Hän oli kauden 2015–2016 lainalla Nancyssa mutta pääsi sielläkin pelaamaan vain kaksi Ligue 2 -ottelua. Kaudet 2017–2019 hän edusti Caenia ja pelasi ensimmäisellä kaudella neljä ja toisella täydet 38 Ligue 1 -ottelua. Hän aloitti vielä kauden 2019–2020 Ligue 2:een pudonneessa Caenissa mutta siirtyi elokuussa 2019 englantilaisseura Nottingham Forestiin, jossa hän pelasi viimeisen kauden voitokas nousukarsinta mukaan lukien 128 mestaruussarjaottelua. Samba siirtyi heinäkuussa 2022 ranskalaisseura Lensiin. Hän pelasi Ligue 1:ssä 37 ottelua kaudella 2022–2023 ja 33 ottelua kaudella 2023–2024 eli molemmilla kausilla yhtä vaille kaikki liigaottelut. Hänet valittiin kaudella 2022–2023 Ligue 1:n parhaaksi maalivahdiksi. Hän pelasi kaudella 2023–2024 kuusi Mestarien liigan ja kaksi Eurooppa-liigan ottelua. Samba on ollut kauden 2023–2024 alusta alkaen Lensin joukkueen kapteeni.
Samba valittiin Ranskan maajoukkueeseen ensimmäisen kerran maaliskuussa 2023 pelattuihin EM-karsintaotteluihin. Tuolloin hän jäi vielä varamaalivahdiksi, mutta kesäkuussa 2023 hän pelasi EM-karsintaottelun Gibraltaria vastaan. Hän pelasi toisen maaottelunsa marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Kreikkaa ja kolmannen maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Hän kuului Ranskan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan.
Brice Samban isä Christian Brice Samba pelasi jalkapalloa maalivahtina Kongossa.
Noormarkun kirkonkylä

Noormarkun kirkonkylä eli Noormarkunkylä tai Noormarkunkangas (ruots. Norrmark) on kylä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa ja käsittää alueen, joka rajoittuu etelässä valtatie 23:en ja pohjoisessa Poikeljärveen ja Poosjärveen. Hakalanvainion ja Lahdenmaan asuinalueet kuuluvat Noormarkun kirkonkylään. Kylän läpi kulkee yhdystie 2701. Noormarkun kirkonkylää ei tule sekoittaa Noormarkun entiseen keskustaajamaan Finpyyseen, joka sijaitsee valtatie 23:n eteläpuolella. 
Asiakirjoissa Noormarkun kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1402. Noormarkku muodostettiin Ulvilan seurakunnan saarnahuonekunnaksi 1730-luvulla. Edelleen olemassa oleva barokkityylinen kellotapuli rakennettiin vuonna 1757. C. L. Engelin suunnittelema Noormarkun vanha kirkko valmistui vuonna 1835 ja paloi Noormarkun-Harjakankaan taisteluiden yhteydessä 30.3.1918 . Nykyinen Noormarkun kirkko valmistui vuonna 1933 . 
Eva Ahlströmin sairaala rakennettiin Noormarkun kirkonkylään vuonna 1912. Kirkonkylän halki kulkevan yhdystien varrella sijaitsee Ratikylä, joka on säilyttänyt hyvin länsisuomalaisen raittikylän olemuksen.
Bonaventura Sienalainen

Bonaventura Sienalainen () oli toscanalainen kirjuri ja kääntäjä, joka työskenteli Kastilian Alfonso X:n hovissa 1260-luvulla, aikana jolloin tämä tavoitteli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin asemaa. Hänen tunnetuin teoksensa on Alfonson X:n toimeksiannosta arabiasta latinaksi vuonna 1264 käännetty "Liber Scalae Machometi" eli Muhammedin tikapuut. Teoksen alkuperäistä tekijää ei tunneta. Kirja kertoo profeetta Muhammedin taivasmatkasta. Myöhemmin teos käännettiin edelleen espanjaksi ja vulgaariranskaksi. Kirjan katsotaan olleen esikuvana Danten kirjoittamalle teokselle Jumalainen näytelmä.
Iskandarkūl

Iskandarkūl () on järvi Suğdin maakunnan Ainīn piirissä Tadžikistanissa. Se sijaitsee Hisorvuorten pohjoisrinteillä 23 kilometrin päässä Dušanben ja Xudžandin välisestä valtatiestä. Järven pinta-ala on 3,41 neliökilometriä, suurin syvyys 72 metriä ja vesimäärä 0,173 kuutiokilometriä.
Noin 2 200 metrin korkeudella sijaitseva kolmionmuotoinen Iskandarkūl on syntynyt maanvuörymien tukittua Saratoğjoen virtauksen. Siihen virtaavat Saratoğ, Hazormeš ja Sarima. Laskujoki on nimeltään Iskandar. Puhdasvetistä järveä ympäröivät 5 000 metriä korkeat vuoret, mutta sen rantojen ilmasto on kesällä lämmin ja talvella leuto. Vesi on järvessä viileää, mutta ainoastaan itäosa jäätyy kovina talvina.
Järvestä kerrotaan lukuisia Aleksanteri Suureen liittyviä legendoja ja tarinoita. Sen nimi lienee kuitenkin peräisin sogdinkielisestä ’korkeaa paikkaa’ tarkoittavasta sanasta "iskotar" tai "iskodar". Nimi lienee vakiintunut vasta 1600-luvun lopussa.
Iskandarkūlin koillisrannalla sijaitsee vuonna 1929 perustettu sääasema. Maalauksellinen, ilmastoltaan miellyttävä ja ympäröivältä luonnoltaan kaunis järvi on suosittu matkailukohde.
Jere Somervuori

Jere Matti Juhani Somervuori (s. 10. elokuuta 2007 Karlstad, Ruotsi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Somervuori syntyi Ruotsin Karlstadissa, kun hänen isänsä Eero pelasi tuolloin Färjestadissa. Jere Somervuori aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan noin kolmevuotiaana Gävlessä, kun Eero pelasi Brynäsissä. Hän siirtyi sieltä isänsä uran mukana Suomeen ja Helsingin IFK:hon. Jere pelasi Eeron uran aikana lyhyen ajan myös Hämeenlinnan Pallokerhossa ja Espoo Bluesissa, josta hän palasi varsinaiseen kasvattajaseuraansa HIFK:hon. Somervuori voitti kauden 2021–2022 päätteeksi U16 SM-hopeaa. Kaudella 2022–2023 hän voitti U18 SM-pronssia. Kauden 2023–2024 runkosarjan Somervuori pelasi suurimmaksi osaksi HIFK:n U20-joukkueessa, mutta hän pelasi osan kaudestaan myös U18-joukkueessa, jonka varakapteenina Somervuori toimi. Hän voitti U18 SM-hopeaa.
Toukokuussa 2024 Somervuori teki HIFK:n kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa, jonka kolmanneksi paras pistemies Somervuori oli tehoilla 10+25=35. Hän teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana 20. joulukuuta 2024 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan, kun HIFK kärsi lukuisista sairaspoissaoloista. Somervuori merkittiin joukkueen 13. hyökkääjäksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.45 minuuttia. Somervuori pelasi SM-liigassa kauden aikana neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Kaudella 2025–2026 Somervuori teki SM-liigauransa avausmaalin 17. lokakuuta 2025 KalPaa vastaan. Pasi Nielikäinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi.
Maajoukkueura.
Somervuori pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025. Hän jakoi tehoilla 2+4=6 Suomen sisäisen pistepörssin voiton Max Westergårdin, Eetu Orpanan ja Lasse Boeliuksen kanssa. Somervuori pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2024. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2023. Yhteensä Somervuori on pelannut 45 poikien maaottelua.
Muuta.
Somervuori on pelasi juniorina myös jääpalloa Kulosaaren Vestassa, jossa hän voitti U16-ikäluokan SM-hopeaa vuonna 2022. Vuotta myöhemmin Somervuori voitti U18-ikäluokan SM-hopeaa Helsinki Bandyn yhteisjoukkueessa.
Somervuoren isä Eero pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 807 SM-liigaottelua kuudessa eri seurassa. Hän oli voittamassa Suomen-mestaruutta Jokereissa vuonna 1997 ja Oulun Kärpissä vuonna 2005. Eero Somervuori pelasi urallaan myös neljä kautta Ruotsissa, kaksi kautta Sveitsissä ja yhden kauden AHL:ssä. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden Färjestadissa vuonna 2009.
Ensihoitopaikka

Ensihoitopaikka (EHP) on Suomen puolustusvoimien lääkintähuoltoketjun teltassa toimiva liikkuva osa, jolla on käytössään oma aggregaatti ja kamiina. Taistelupelastajat antavat haavoittuneille hätäensiavun, minkä jälkeen potilaat siirretään ensihoitopaikalle. Saapuvien potilaiden tila arvioidaan cABC-protokollan mukaisesti, eli heiltä tarkastetaan ja hoidetaan henkeä uhkaavat verenvuodot, turvataan ilmatiet, hengitys ja verenkierto. Ne ovat kriittisimmät osa-alueet, joiden avulla selvitetään henkeä uhkaavat vammat. Tämän lisäksi lääkintäalan varusmiehille koulutetaan protokollan osat DE eli tajunnan arviointi ja lääkkeet sekä jatkoevakuoinnin valmistelut. Ensihoitopaikalla kyetään esimerkiksi amputoituneen alaraajan hoitoon ja kirurgisen hätäilmatien avaamiseen. Rintakehävammoissa voidaan keuhko-ontelo kanavoida, jolla poistetaan onteloon kertynyttä verta tai eritettä. Verenvuotoa tyrehdytetään kiristyssitein ja verenvuotoa hillitsevillä hemostaattilla sidoksilla. Lääkintäaliupseerin johtama ensihoitoryhmä palvelee ensihoitopaikalla, jonne evakuointikuljetus tuo haavoittuneet. Hoitototoimenpiteitä suorittavat lääkintäupseerit eli lääkärit. Lääkintäaliupseerit avustavat ja antavat tehtäviä tarvittaessa lääkintämiehille. Merivoimien aluksilla ensihoitopaikka voi sijaita lääkintähytissä. Jatkohoitoa tarvitsevat potilaat evakuoidaan ensihoitoasemalle. 
Viimeisimmissä reserviläisten harjoituksissa, joissa ensihoitopaikan toimintaa on käytännössä testattu, on harjoituksen jälkeen ehdotettu aggregaatin käytöstä luopumista. Se sitoo henkilöstöä, on häiriöherkkä, pitää kovaa ääntä, joka vaikeuttaa droonien havaitsemista sekä muodosti ääni- ja lämpömaalin viholliselle. Lisäksi aggregaatin tuottama valo teki ensihoitopaikasta valomaalin. Aggregaattia voidaan myös sabotoida. Myös ensihoitopaikan säännöllisillä sijainnin vaihdolla voidaan ehkäistä ensihoitopaikan joutumista vihollisen maaliksi. 
Puolustusvoimat ovat luoneet koulutusta varten virtuaalisen ensihoitopaikan, jossa hoitotoimenpiteitä voi harjoitella virtuaalisesti.
Jasper Kuhta

Jasper Mikael Kuhta (s. 28. lokakuuta 2006 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa OHL-joukkue Ottawa 67’sissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kuhta osaa pelata myös laidassa.
Ura.
Seuraura.
Kuhta aloitti jääkiekkoilun omien sanojensa mukaan noin 5–6-vuotiaana. Hän on Oulunkylän Kiekko-Kerhon kasvatti. Kuhta siirtyi juniorina sittemmin Helsingin IFK:hon. Hän voitti kauden 2021–2022 päätteeksi U16 SM-hopeaa. Kauden 2022–2023 Kuhta vietti HIFK Akatemian U18-joukkueessa. Kaudeksi 2023–2024 hän siirtyi HIFK:n U18-joukkueeseen, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin Kuhta voitti tehoilla 16+22=38. Kuhta voitti kauden päätteeksi U18 SM-hopeaa.
Ensimmäisellä U20-kaudellaan 2024–2025 Kuhta oli HIFK:n toiseksi paras pistemies Matias Vanhasen jälkeen tehoilla 18+25=43, joilla hän jakoi U20 SM-sarjan pistepörssin 11. sijan viiden muun pelaajan kanssa. Kuhta voitti myös HIFK:n sisäisen tehotilaston lukemalla +23. Hän teki myös SM-liigadebyyttinsä 18. joulukuuta 2024 Vaasan Sportia vastaan, kun Micke-Max Åsten putosi HIFK:n kokoonpanosta juuri ennen ottelua. Kuhta merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan Kasper Lundellin ja Aatu Karjalaisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.55 minuuttia. Kuhta pelasi SM-liigassa kauden aikana kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Dubuque Fighting Saints varasi Kuhdan 140. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2025. Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Ottawa 67’s 72. pelaajana . Kuhta siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2025–2026.
Maajoukkueura.
Kuhta on pelannut 11 nuorten maaottelua.
Pelityyli.
Kuhta on kuvaillut olevansa hyökkäyspainotteinen mutta kahden suunnan sentteri, joka pystyy syötöillä avaamaan peliä ja ratkaisemaan paikasta tilanteen tullessa. Hän on myös maininnut ajoittain ohjaavansa peliä äänellään.
Muuta.
Kuhdan pikkusisko Julia pelaa hyökkääjänä Auroraliigaa HIFK:ssa. Sisarusten setä Kimmo Kuhta pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit pelit mukaan lukien yhteensä 810 SM-liigaottelua Kiekko-Espoossa ja HIFK:ssa. HIFK on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 9. Kimmo loi pääsarjauraa myös Sveitsissä ja Saksassa. Hän toimii nykyään Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana. Kimmon poika ja sisarusten serkku Veeti Kuhta pelaa hyökkääjänä Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa ja hän on pelannut urallaan myös yhden SM-liigaottelun sekä Pelicansissa että HIFK:ssa.
Jasper Kuhta valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2025.
Verneri Arkko

Verneri Arkko (s. 4. heinäkuuta 2003 Mikkeli) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta.
Ura.
Arkko on Mikkelin Jukurien kasvatti. Kaudella 2019–2020 hän oli U18 Mestiskarsinnoissa pelipaikastaan huolimatta joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehtyään 22 ottelussa tehot 13+25=38. U18 SM-sarjassa Arkko oli Jukurien tehokkain puolustaja tehtyään 16 ottelussa tehot 5+8=13. Kaudella 2020–2021 hän oli U18 SM-sarjassa joukkueen tehokkain puolustaja tehtyään 12 ottelussa tehot 5+8=13, vaikka Arkko pelasi alle puolet sarjan otteluista.
Kaudella 2021–2022 Arkko oli Jukurien U20-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+24=33. Kaudella 2023–2024 hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Arkko nostettiin Jukurien SM-liigajoukkueen mukaan 30. joulukuuta 2023 pelattuun vierasotteluun Porin Ässiä vastaan. Arkko merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi, mutta hän putosi kokoonpanosta kuitenkin juuri ennen ottelua, kun Pekka Jormakka osoittautui pelikuntoiseksi. Arkko ei pelannut kauden aikana lopulta otteluakaan SM-liigassa.
Kaudeksi 2024–2025 Arkko siirtyi yli-ikäisenä Helsingin IFK:n U20-joukkueeseen. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+23=26. Arkko teki SM-liigadebyyttinsä 21. joulukuuta 2024 vieraissa Porin Ässiä vastaan, kun Ilari Melart joutui pelikieltoon. Hänet merkittiin HIFK:n kakkospuolustajapariin Ronald Knotin viereen. Arkko sai ottelussa jääaikaa 11.41 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1. Arkko pelasi SM-liigassa kauden aikana kuusi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Arkko teki kaudeksi 2025–2026 HIFK:n kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen.
Isfara (joki)

Isfara (tadžkiksi ja uzb. kyrill. Исфара) on joki Kirgisiassa, Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Se nimi on yläjuoksulla "Aksai" ja keskijuoksulla "Karavšin". Kišemišin yhdyttyä siihen se saa nimen "Isfara". Joen pituus on 107 tai 130 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 3 240 neliökilometriä.
Isfara saa alkunsa Turkestanvuorten pohjoisrinteiden jäätiköiltä ja lumikentiltä. Sen keskimääräinen virtaus Isfaran kaupungin luona on 15,2 kuutiometriä sekunnissa. Joki tuo mukanaan paljon maa-ainesta. Sen vesi käytetään kokonaan keinokasteluun joen varrella ja Fergananlaaksossa.
Elina Vainio

Elina Vainio (s. 1981) on helsinkiläinen kuvataiteilija. Hän on valmistunut Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta ja Chelsea College of Artista.
Taiteellinen työskentely.
Vainion taiteellinen työskentely suuntautuu modernin länsimaisen ihmiskeskeisen maailmankuvan katvealueisiin. Hänen teoksensa tuovat usein esille tiedon ja kielen riittämättömyyden maailman ymmärtämisessä, elämän haurauden ja ihmisen ja luonnon yhteyden.
Ura.
Vainion yksityisnäyttelyitä ovat muun muassa "Reset" (2020) WAM X -näyttelytilassa Turussa ja "Talletukset" (2018) SEB:n toimiston aulatilassa Helsingissä. Vainion teoksia on nähty ryhmänäyttelyissä Taattisten tilalla (2023), Taideyliopiston Kuvataideakatemian Kuva/Tila-galleriassa (2023), Lappeenrannan taidemuseossa (2023), HAMissa (2021), Nykytaiteen museo Kiasmassa (2019), Rauma Triennalessa (2019) ja Taidekeskus Purnussa (2017). 
Vainion teoksia on muun muassa Nykytaiteen museo Kiasman kokoelmissa.
Yhteistyöt.
Vainio on työskennellyt nykyesityksen parissa muun muassa Masi Tiitan teoksissa "Auringonvalo lattialla" (Ehkä-tuotanto, 2024) ja "Palais de Mari" (Monitoimitila O, 2022) sekä osana ARS17-näyttelyn esitysohjelmaa toteutetussa teoksessa "PET" (Kiasma-teatteri, 2017). 
Vainio työskentelee Helsingissä "Porukalle"-työtilassa, joka on jaettu työhuone sekä tila taiteelliselle työlle. Tilassa ovat työskennelleet Vainion lisäksi kuvanveistäjä Man Yau, video- ja esitystaiteilija Jaakko Pietiläinen, taidemaalari Jussi Niskanen, kuvanveistäjä Hermanni Saarinen, kuvataidekasvattaja Juuso Tervo sekä kuvataiteilija ja kuraattori Sakari Tervo.
Ted Allbeury

Theodore ”Ted” Le Bouthillier Allbeury (24. lokakuuta 1917 Stockport – 4. joulukuuta 2005) oli englantilainen jännitys- ja vakoilukirjoista tunnettu kirjailija. Hän kirjoitti nelisenkymmentä romaania.
Allbeury varttui Birminghamin seudulla. Hän palveli vuosina 1940–1947 Britannian armeijan tiedusteluosastolla muun muassa Etiopiassa, Sudanissa, Italiassa ja Saksassa. Hän yleni everstiluutnantiksi saakka. Tämän jälkeen hän toimi liike-elämässä. Hän perusti oman mainostoimiston ja pyöritti jonkin aikaa lontoolaista merirosvoradiota.
Allbeury aloitti kirjailijan uransa vasta 54-vuotiaana. Hän kirjoitti esikoisromaaninsa "A Choice of Enemies" eräänlaisena terapiana nelivuotiaan tyttärensä kidnappauksen herättämille tunteille, ja käsikirjoitus päätyi erään tuttavan kautta kustantajalle, joka innostui siitä, ja teos julkaistiin vuonna 1972. Vakoilu- ja rakkaustarinan kertova romaani sai hyvän vastaanoton Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Yksi Allbeuryn pääteoksia on vuonna 1978 julkaistu "Varjo menneisyydestä". Sen tarinassa ranskalainen vastarintamies joutuu valitsemaan vaimonsa ja lapsensa hengen sekä 40 muun ihmisen hengen välillä. Romaanissa "Hiljaisuuden toinen puoli" Allbeury pureutui vakooja Kim Philbyn petosten motiiveihin. Suomeksi ovat ilmestyneet myös "Maksoi mitä maksoi" (1983) ja "Kenttäagentti" (1984). Allbeury kirjoitti viimeiset romaaninsa 1990-luvun lopulla.
Michael Gilbert

Michael Gilbert (17. heinäkuuta 1912 Billinghay – 8. helmikuuta 2006 Luddesdown) oli englantilainen dekkari- ja jännityskirjoista tunnettu kirjailija. Hän kirjoitti noin 30 romaania ja kymmenkunta kertomuskokoelmaa, joihin kuului klassisia salapoliisiromaaneja, trillereitä, poliisiromaaneja, oikeussalidraamoja, vakoilujännäreitä ja ei-fiktiivisiä rikoskirjoja.
Gilbert alkoi kirjoittaa esikoisromaaniaan "Katedraalin varjossa" jo 1930-luvulla opiskellessaan lakia Lontoon yliopistossa ja toimiessaan välillä katedraalikoulun opettajana Salisburyssa, mutta teos ilmestyi vasta maailmansodan jälkeen vuonna 1947. Gilbert palveli sodassa tykistössä Pohjois-Afrikassa ja joutui saksalaisten vangitsemana vankileirille Italiaan. Hän käytti vankileirikokemuksiaan romaanissa "Kuolema vankileirillä" (1952), jonka pohjalta on tehty myös elokuva. Gilbert työskenteli pitkään asianajajana ja kirjoitti useimmat romaaninsa töiden ohessa, muun muassa työmatkalla junassa Kentin ja Lontoon välillä. Gilbert työskenteli kirjailija Raymond Chandlerin asianajajana ja 1960-luvulla Bahrainin hallituksen lainopillisena neuvonantajana. Vielä vuonna 2002 ilmestyi kertomuskokoelma "The Curious Conspiracy" juhlistamaan Gilbertin 90-vuotissyntymäpäivää.
Suomessa WSOY julkaisi suomennettuna Gilbertin teokset "Katedraalin varjossa", "Kuolema vankileirillä" ja "Taivaan tuuliin" SaPo-sarjassaan jo 1950-luvulla. Suomeksi ovat ilmestyneet myös romaanit "Pimeä polku" (1978), "Tv-tähden kuolema" (1980) ja "Viimeinen isku" (1982) sekä muutama novelli.
Anna Mustonen

Anna Mustonen (s. 1983) on Helsingissä asuva koreografi, tanssija ja opettaja. Hän on valmistunut joogaohjaajaksi Heartful Yoga Academysta vuonna 2018, koreografiksi (MA) Teatterikorkeakoulusta vuonna 2010 ja tanssijaksi (BA) Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten -korkeakoulusta vuonna 2007. Mustonen on opettanut tanssiin ja koreografiaan liittyviä kursseja ja tunteja Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa, Tanssivintillä, Tanssille ry:ssä ja Zodiak - Uuden tanssin keskuksessa yli kymmenen vuoden ajan sekä ohjannut Heartful-joogatunteja vuodesta 2018 alkaen.
Taiteellinen työskentely.
Mustonen viihtyy pitkäkestoisissa ja taiteidenvälisissä prosesseissa, joissa yhteistyön ja esittämisen tapojen uudelleen ajattelulle on aikaa. Hänen työnsä tapahtuu usein kuuntelun, tunnun, tarkkojen havaintojen, oletusten kyseenalaistamisen ja ei-tietämisen kautta. Hänen opetuksensa tapahtuu usein läheisessä suhteessa musiikkiin, kehoa ja musiikkia yhtäaikaisesti kuunnellen. Mustosta kiinnostaa erityisesti tanssin ja musiikin välisyys. 
Mustonen kuuluu tanssikoulu Tanssivintin jaettuun johtajistoon, ja hän on ollut mukana perustamassa taideyhteisö rendezvousia sekä taideyhdistys i dolcia.
Teokset.
Mustosen teoksia on nähty useilla eri tanssin ja esittävän taiteen näyttämöillä vuodesta 2007 lähtien. 
Mustonen työskennellyt pitkään cembalisti Marianna Henrikssonin kanssa. Mustosen ja Henrikssonin näyttämöteos "Sfäärit" (i dolci, Musica nova Helsinki, Zodiak - Uuden tanssin keskus, 2025) tuo yhteen nykymusiikkia ja nykykoreografiaa. Työparin uutta tanssia ja varhaisbarokin musiikkia yhdistäviä suurimuotoisia näyttämöteoksia ovat puolestaan "Eros" (i dolci, Helsinki Early Music Festival, Zodiak - Uuden tanssin keskus, 2022), Monteverdin musiikkiin tehty "Maria-vesper" (Helsingin Barokkiorkesteri, Zodiak - Uuden tanssin keskus, 2018) ja "Di anima et di corpo" (Zodiak - Uuden tanssin keskus, 2012). 
Mustosen muita töitä ovat mm. yhdessä Ami Karvosen ja Kid Kokon kanssa toteutettu teos "Liike ja tyhjyys" (Teatteri Takomo ja Nykyesityksen näyttämö 2023), koreografia Ami Karvosen ohjaamaan esitykseen "Asennot" (Q-teatteri, 2019), Rea-Liina Brunoun ja kolmen lapsen kanssa yhdessä toteutettu teos "Noidankutu" (Ehkä-tuotanto, 2019) sekä "Ontto harmaa tanssi," jonka koreografiasta Mustonen vastasi yhdessä Veli Lehtovaaran kanssa ja joka tehtiin Olli-Pekka Tennilän runokirjan "Ontto harmaa" ympärille (Mad House Helsinki, 2020).
Palkinnot.
Anna Mustoselle ja Marianna Henrikssonille myönnettiin esittävien taiteiden valtionpalkinto vuonna 2018. Palkintoperusteissa heidän mainittiin onnistuneesti avanneen uusia näkyjä tanssin ja musiikin dialogisuuteen. "Di anima et di corpo" ja "Maria-vesper" nähtiin merkittävinä taiteellisina tekoina suhteessa kotimaisen tanssi- ja musiikkikulttuurin kehitykseen. Helsingin Kaapelitehtaalle toteutettu suurimuotoinen teos toi yhteen Helsingin Barokkiorkesterin, laulajat ja tanssijat sekä visuaalisen suunnittelun tavalla, jota voi pitää taiteellisena läpimurtona.
MAN LX ja FX

MAN LX ja FX ovat taktisia maastokuorma-autoja, joita valmisti saksalainen MAN. Ajoneuvot suunniteltiin asevoimien logistiikkakäyttöön 1980-luvulla ja niitä valmistettiin 2000-vuosikymmenen puoliväliin asti. LX ja FX korvattiin RMMV HX -kuorma-autosarjalla.
Historia.
LX ja FX seurasivat MAN KAT1 -sarjaa, jota valmistettiin useissa malleissa vuosina 1976–1980 erilaisiin logistisiin tehtäviin. MAN LX esiteltiin vuonna 1988. Se suunniteltiin maastokykyiseksi kevyehköksi kuorma-autoksi Bundeswehrille. FX esiteltiin vuonna 1990. LX:n valmistus lopetettiin vuonna 2004 ja FX:n 2005. Niiden jatkaja on Rheinmetall MAN Military Vehiclesin (RMMV) HX-sarja ja osin myös SX-sarja. Uusien kuorma-autojen suunnittelussa on hyödynnetty LX:n ja FX:n teknologiaa.
Geilenkirchen

Geilenkirchen on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Noin 28 000 asukkaan Geilenkirchen sijaitsee Heinsbergin piirikunnan eteläosassa.
Maantiede.
Geilenkirchen sijaitsee noin 59 kilometriä Kölnistä länteen. Kaupungin halki virtaa Rurin 53-kilometrinen sivujoki Wurm.
Historia.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Geilenkirchenista on vuodelta 1170 muodossa Gelenkirchen. Alueella on kuitenkin asuttu 600-luvulta alkaen. Kaupunki kasvoi nykyisten St. Ursula Gymnasiumin ja St. Mariae Himmelfahrt -kirkon ympärille. Geilenkirchenin Nato-lentotukikohta avattiin 1953. Nykyinen Geilenkirchen muodostettiin 1972, jolloin se menetti piirikaupungin asemansa. Kaupungin keskustaa uudistettiin 1980-luvulla.
Geilenkirchenin vanhaa arkkitehtuuria edustaa muun muassa Wurmin laaksossa sijaitseva vesilinna Burg Trips sekä linnat Schloss Breill ja Schloss Leerodt, jonka historia alkaa 1300-luvulta. Süggerathissa sijaitsee kirkko Unter Heilig Kreuz, jonka nykyilme on 1870-luvulta.
Talous ja liikenne.
Geilenkirchenin yrityksiä ovat muun muassa Mercedes-Benz-merkkiin erikoistunut Theo Bähr GmbH, Iveco- ja Evobus-ajoneuvojen jälleenmyyjä Autohaus Heinrich Senden GmbH ja IT-ratkaisuja tarjoava CSB-System AG. Kaupungissa on rautatieasemat Bahnhof Lindern ja Bahnhof Geilenkirchen. Ne sijaitsevat Aachen–Mönchengladbach-rautatien varrella. Maantieliikenteen valtaväyliä ovat kaupungin pohjoispuolitse kulkeva Bundesautobahn 46 sekä Bundesstraße 221 ja Bundesstraße 56.
Lunar Gateway

Lunar Gateway eli Gateway on ensimmäinen Kuun kiertoradalle suunniteltu avaruusasema. Se on tarkoitus lähteä Kuuhun aikaisintaan vuonna 2025. Gateway ottaisi ensimmäiset astronautit vastaan vuonna 2028 ja valmistuisi vuonna 2030. Avaruusasema on osa Artemis-ohjemaa.
Projektin tarkoitus.
Projektin tarkoituksena on saada ensimmäinen ihmiskunnan avaruusasema Kuun kiertoradalle. Nasa sekä ESA (Euroopan avaruusjärjestö) muun muassa rakentavat avaruusaseman moduuleita.
Projektin on myös määrä kartoittaa ensimmäinen ihminen Marsiin.
Moduulit.
Suunnitelmien mukaan kaikki aseman moduulit saataisiin yhdistettyä toisiinsa neljällä lennolla.
Lähde:
Kiertorata.
Avaruusasema kiertäisi Kuuta elliptisellä kuusi ja puoli päivää kestävällä kiertoradalla.
Gateway olisi lähimpänä noin 7000 kilometrin korkeudessa Kuun pinnalta ja kauimpana Kuun pinnasta noin 70 000 kilometrin korkeudessa.
Jangle

Jangle on musiikkigenre ja termi, joka kuvaa kirkasta, helisevää kitarasoundia, johon usein liittyy melodisia ja tarttuvia sävelmiä sekä moniäänisiä harmonioita. Jangle yhdistetään erityisesti folk rockiin ja poppiin ja myöhemmin vaihtoehtorockiin. Genren ytimessä on kitarasoundi, joka tuotetaan usein 12-kielisellä sähkökitaralla, ja siitä tuli keskeinen osa 1960-luvun populaarimusiikkia.
Jangle kehittyi 1960-luvulla, erityisesti Yhdysvalloissa, mutta sen juuret ulottuvat brittiläiseen pop- ja folk rock -musiikkiin. The Beatles oli yksi ensimmäisistä yhtyeistä, jotka esittelivät janglen kaltaista kitarasoundia laajalle yleisölle. Monet rock-fanit pitävät kuitenkin genren varsinaisena aloittajana The Byrdsiä, ja ilmaus "jangle" tai "jingle-jangle" on johdettu yhtyeen uraauurtavasta vuoden 1965 kappaleesta "Mr. Tambourine Man", jossa käytettiin pääasiassa 12-kielisiä Rickenbacker-kitaroita.
The Word

The Word on brittiläisen The Beatles -yhtyeen kappale, joka ilmestyi heidän albumillaan "Rubber Soul" vuonna 1965. Sen sävelsivät John Lennon ja Paul McCartney, ja se käsittelee rakkauden teemaa universaalina voimana, mikä ennakoi yhtyeen myöhempiä henkisiä ja idealistisia teemoja, kuten kappaletta ”All You Need Is Love”.
Säveltäminen ja tyyli.
”The Word” yhdistää funkahtavan rytmin, tarttuvan melodian ja filosofiset sanoitukset, jotka siirsivät The Beatlesin pois perinteisistä rakkauslauluista kohti laajempia teemoja. Kappaleen groove ja George Martinin harmoninsoitto tuovat mukaan kokeellista sävyä.
Kuhajärvi (Kuortane)

Kuhajärvi sijaitsee Lapuanjoen reitillä Kuortaneella Etelä-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 93 hehtaaria. Etäisyys Seinäjoelta on 34 kilometriä itään.
Maantiede.
Kuhajärven suurin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on noin 1,8 kilometriä. Rannat ovat taajaan asuttuja. Syvin kohta, noin kaksitoista metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.
Lapuanjoki virtaa Kuhajärven halki kohti Kuortaneenjärveä (75,8 metriä merenpinnan yläpuolella), joka sijaitsee kolmisen kilometriä pohjoiseen.
Kuhajärven vesitilavuus on 3 244 000 kuutiometriä.
Kuhajärvi (44.042.1.002) kuuluu Kuhajärven–Ylijoen alueeseen (44.042), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Lapuanjoen vesistössä (44). Toinen jakovaihe on Kuortaneenjärven alue (44.04). Kuhajärven–Ylijoen alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kuhajärvi on selkeästi laajin. Kolme muuta ovat alle 20 hehtaarin laajuiset Porkkuslampi, Sepposenlampi ja Mäyrynlampi. Järviwikin mukaan Kuhajärvi on Kuortaneen kolmanneksi laajin järvi.
Beau Biden

Joseph Robinette ”Beau” Biden III (3. helmikuuta 1969 Wilmington, Delaware – 30. toukokuuta 2015 Bethesda, Maryland) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi. Hän oli Yhdysvaltain 46. presidentti Joe Bidenin vanhin lapsi. Biden toimi Delawaren osavaltion oikeusministerinä vuodesta 2007 vuoteen 2015.
Varhainen elämä ja koulutus.
Biden syntyi Wilmingtonissa Delawaressa vuonna 1969. Kun Biden oli kolmevuotias, hän luokkaantui vakavasti auto-onnettomuudessa, jossa hänen äitinsä ja pikkusisarensa menehtyivät.
Biden valmistui Pennsylvanian yliopistosta vuonna 1991 Bachelor of Arts -tutkinnolla historiasta. Vuonna 1994 hän valmistui isänsä tavoin Syracusen yliopistosta Juris Doctor -tutkinnolla.
Ura.
Valmistumisensa jälkeen Biden toimi ensin New Hampshiren Yhdysvaltain piirituomioistuimen tuomari Steven McAuliffen avustajana. Vuonna 1995 hän aloitti työt Yhdysvaltain oikeusministeriön politiikan kehittämistoimiston neuvonantajana, ja myöhemmin hän toimi liittovaltion syyttäjänä ennen siirtymistään yksityiselle sektorille.
Vuonna 2003 yksityisellä sektorilla työskennellessään Biden liittyi Delawaren kansalliskaartiin ja hän toimi mm. Yhdysvaltain oikeusministeriön väliaikaisena oikeudellisena neuvonantajana sodanjälkeisessä Kosovossa. Irakin sodassa hän palveli vuosina 2008–2009.
Biden valittiin Delawaren oikeusministeriksi vuonna 2006, ja hänet valittiin toiselle kaudelle vuonna 2010.
Sairaus ja kuolema.
Bidenilla todettiin glioblastooma vuonna 2013. Hän menehtyi sen komplikaatioihin 46-vuotiaana vuonna 2015. Ennen kuolemaansa Biden oli ehdolla demokraattien ehdokkaaksi Delawaren kuvernöörinvaaleissa 2016.
Oshkosh Corporation

Oshkosh Corporation, aiemmin Oshkosh Truck, on yhdysvaltalainen yhtiö, joka suunnittelee ja valmistaa erilaisia raskaita ajoneuvoja esimerkiksi sotilaskäyttöön.
Historia.
Yritys perustettiin Oshkoshissa Wisconsinissa vuonna 1917 nimellä "Wisconsin Duplex Auto Company". Yritys alkoi valmistamaan nelivetoa hyödyntäviä kuorma-autoja, jotka pärjäsivät huonokuntoisemmilla päällystämättömillä teillä, joita Yhdysvalloissa oli paljon tuohon aikaan, autoilun alkuaikoina. Yrityksen kuorma-autoja käytettiin eri siviilitehtävissä, esimerkiksi rakennusalalla. Ensimmäistä kertaa Oshkoshin kuorma-autot osallistuivat sotatoimiin toisessa maailmansodassa, mutta yhtiö alkoi valmistamaan raskasta sotakalustoa pääasiallisesti kuitenkin vasta 1980-luvulla.
Oshkosh osti useita saman alan toimijoita 1990-luvulla. Yhtiö osti muun muassa nostureita valmistaneen JLG Industriesin 2,3 miljardilla dollarilla vuonna 2006. Kaupan jälkeen Oshkosh joutui kuitenkin pahoihin velkoihin, ja vuoden 2008 talouskriisi ja lama johtivat lähes konkurssiin. On sanottu, että Yhdysvaltain puolustushallinnon valtavat kaupat esimerkiksi M-ATV-ajoneuvoista pelastivat yhtiön.
Tuotteet.
Oshkoshin tuotteisiin lukeutuu sotilaskuorma-autot, panssariajoneuvot, pelastusajoneuvot, lentokenttäpaloautot, ja muut erikoisajoneuvot. Lisäksi sen tytäryhtiöt valmistavat muutakin kalustoa.
Föllinge

Föllinge on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 421 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Göthe Grefbo

Bror Göthe Ingvar Grefbo (30. lokakuuta 1921 Föllinge – 17. toukokuuta 1991 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Klang-nimistä poliisia "Peppi Pitkätossu" -sarjassa.
Dvärsätt

Dvärsätt on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 784 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aspås

Aspås on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 524 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Änge

Änge on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 332 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Bola de Ouro

Bola de Ouro on brasilialaislehti "Placarin" jakama palkinto Série A:n kauden parhaalle pelaajalle. Palkittu valitaan lehden toimittajien antamien arvioiden perusteella jokaisen ottelun ajalta. Palkinnon jako aloitettiin vuonna 1973, ja "Placar" myi palkinnon oikeudet ESPN Brazil -televisiokanavalle vuonna 2016.
Carl-Göran Ekerwald

Carl-Göran Ekerwald (30. joulukuuta 1923 – 8. huhtikuuta 2025) oli ruotsalainen kirjailija. Hän julkaisi muun muassa romaaneja, novelleja, runoja, esseitä ja tietokirjoja sekä toimi kääntäjänä. Ekerwald oli erityisesti perehtynyt persialaiseen kirjallisuuteen. Hän oli kotoisin Östersundista ja asui vanhemmalla iällään Knivstassa. Hän valmistui Uppsalan yliopistosta vuonna 1949 ja työskenteli pitkään ruotsin kielen opettajana Svenstavikissa.
Trångsviken

Trångsviken on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 273 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Samba Gold

Samba Gold on Sambafootin myöntämä palkinto parhalle brasilialaiselle mies-, nais- ja alle 20-vuotiaalle jalkapalloiljalle. Palkinto perustettiin vuonna 2008, ja se koski aluksi vain pelaamista Euroopassa. Se on kuitenkin laajennettu myöhemmin kattamaan koko maailma, mukaan lukien Brasilia. Vuoteen 2023 mennessä useimmiten palkittu pelaaja oli Neymar kuudella palkinnollaan.
Vaplan

Vaplan on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 262 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kaxås

Kaxås on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 262 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hoven Droven

Hoven Droven on Ruotsin Jämtlannista kotoisin oleva kansanmusiikkia ja folk rockia soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 1989. Yhtyeen esikoisalbumi "Hia Hia" ilmestyi vuonna 1994.
Åssjöns norra strand

Åssjöns norra strand on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 287 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hissmofors

Hissmofors on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 275 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kynäsjoki

Kynäsjoki on Pomarkussa ja Porissa Satakunnassa virtaava joki. Joki saa alkunsa Kynäsjärvestä ja laskee Inhottujärveen kuuluen näin Karvianjoen vesistöön. Jokea on kunnostettu 2010-luvulla pusikoitumisen vuoksi.
Palataalinen approksimantti

Palataalinen approksimantti on konsonanttiäänne, joka esiintyy useimmissa puhutuissa kielissä, myös suomessa. Sen merkki on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ⟨j⟩. Palataalisen approksimantin voidaan katsoa olevan lavean suppean etuvokaalin puolivokaalinen variantti.
Magdeburgin joulutori-isku

Magdeburgin joulutori-isku tapahtui Saksan Magdeburgissa illalla 20. joulukuuta 2024. Tekijä kaahasi BMW-merkkisellä henkilöautolla kaupungin joulutorille tappaen ainakin viisi ja aiheuttaen vammoja yli kahdellesadalle. Torille oli asetettu betoniesteitä, mutta hänen onnistui kiertää ne. Teon jälkeen poliisit ottivat hänet kiinni. 
Tekijä.
Saksalaismedioiden mukaan epäilty on vuonna 1974 syntynyt paikallisessa sairaalassa työskentelevä saudiarabialaislähtöinen mies, joka on asunut Saksassa vuodesta 2006 ja joka vastustaa islaminuskoa. Mediassa Taleb A. -nimellä kutsuttu mies on alun perin hakenut Saksasta poliittista turvapaikkaa, koska on luopunut islamista, ja arvostellut Saksaa siitä, ettei maa hänen mukaansa tee tarpeeksi tukeakseen saudiarabialaisia pakolaisia. Hän on myös julkaissut sosiaalisessa mediassa äärioikeistolaista AfD-puoluetta tukevaa sisältöä ja levittänyt salaliittoteorioita, joiden mukaan Saksan viranomaiset yrittävät "islamisoida" Euroopan. Toisen mielipiteen mukaan tekijän AfD-yhteydet rajoittuvat joidenkin AfD:n julkaisujen peukuttamiseen sosiaalisessa mediassa, kun taas teko vastaa tyypillistä islamilaista terrori-iskua. 
"Bild"-lehden tietojen mukaan tekijältä otetusta huumetestistä löytyi merkkejä ainakin kannabiksen, kokaiinin, amfetamiinin ja ekstaasin käytöstä.
Uhrit.
Iskussa kuolivat 45-, 52-, 67- ja 75-vuotiaat naiset sekä 9-vuotias poika. Loukkaantuneita on yli kaksisataa, joista 41 on vakavassa tilassa.
Al-Mušannaf

Al-Mušannaf () on kylä Syyrian Suwaydan maakunnassa Suwaydan kaupungista itään. Kylän keskustassa on vanha roomalainen temppeli. Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan kylän asukasluku oli 2 581 ja sen asukkaat ovat druuseja.
Maantiede.
Al-Mušannaf sijaitsee Syyrian Suwaydan maakunnan Suwaydan piirikunnassa Suwaydan kaupungista ja Jabal al-Duruzin rinteistä itään. Al-Mušannafin itäpuolella sijaitsee Al-Safan laavakenttä.
Historia.
Nykyisen al-Mušannafin keskustassa sijaitsee roomalaiskautinen temppeli. Temppelin pohjoisportin piirtokirjoituksen perusteella sen on rakennuttanut Marcus Aurelius vuonna 171 jaa. Piirtokirjoitus viitannee kuitenkin uudelleenrakennukseen. Paikkaa on todennäköisesti käytetty uskonnollisessa tarkoituksessa jo ensimmäisellä vuosisadalla jaa. sillä toinen piirtokirjoitus temppelissä mainitsee Herodes Agrippan. Mahdollisesti temppelin käyttö ulottuu vielä tästä vuosisadan taaksepäin.
Nykyinen kylä on perustettu 1850-luvulla. Jabal al-Duruzin seudulle oli alkanut saapua druusisiirtolaisia Libanonista ja muutamat perheet asettuivat al-Mušannafiin vuonna 1858. Roomalaisesta temppelistä tehtiin druusilainen kokoontumispaikka.
Väestö.
Al-Mušannafin asukasluku oli Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 2 581.
Catharine MacKinnon

Catharine Alice MacKinnon (s. 7. lokakuuta 1946, Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen oikeustieteilijä ja radikaali feministi, joka tunnetaan erityisesti seksuaalista häirintää ja pornografiaa koskevasta työstään. MacKinnon on ollut vuodesta 1990 oikeustieteen professori Michiganin yliopistossa ja vuodesta 2009 vieraileva professori Harvardin yliopistossa. Vuosina 2008–2012 hän oli ensimmäinen sukupuolikysymysten erityisneuvonantaja kansainväliselle rikostuomioistuimelle.
Ajattelu ja toiminta.
Seksuaalirikokset.
MacKinnon argumentoi 1970-luvulla ensimmäisten joukossa, että seksuaalinen häirintä työpaikalla on sukupuolisyrjintää ja laitonta Yhdysvaltain vuoden 1964 kansalaisoikeuslain perusteella.
Vuonna 2000 Bosnian kansanmurhasta selvinneitä bosnialaisia naisia edustaessaan MacKinnon voitti yhdessä kollegoidensa kanssa "Kadic v. Karadzic" -tapauksessa 745 miljoonan dollarin vahingonkorvaustuomion. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun raiskaus tunnustettiin kansanmurhan teoksi.
Pornografian vastustus.
MacKinnon tunnetaan myös pornografian vastustajana feministien keskuudessa 1980-luvulla käytyjen niin sanottujen "seksisotien" aikana. Vuoden 1982 esseessään MacKinnon kiteytti naisliikkeen suhtautumisen seksuaalisuuteen: "Seksuaalisuus on feminismille samaa kuin työ on marxismille — jotain yhtä aikaa kaikkein ominta ja kaikkein riistetyintä".
MacKinnon ei hyväksy pornoa, koska pitää sitä esimerkkinä ja toisintona miesten ylivallasta. MacKinnon on argumentoinut, että pornografia loukkaa naisten kansalaisoikeuksia. MacKinnon torjuu Yhdysvaltain pornografialainsäädännön säädyttömyyteen ja yhteisöllisiin normeihin perustuvan säädöskehyksen, koska hän pitää tällaisia oikeudellisia näkökulmia miesnäkökulmaa suosivana. MacKinnonin mukaan tällainen lainsäädäntö pyrkii varmistamaan pornon saatavuuden miehille, mutta tekee pornoon liittyvän naisten alistamisen näkymättömäksi.
Vuonna 1983 MacKinnon julkaisi yhdessä Andrea Dworkinin kanssa "Dworkinin ja MacKinnonin pornografian vastaisen ihmisoikeusasetuksen". Asetuksessa ehdotettiin, että pornografiaa kohdeltaisiin naisten kansalaisoikeuksien loukkauksena ja että pornon takia kärsineet naiset voisivat hakea vahingonkorvauksia. Minneapolisin ja Indianapolisin kaupungit hyväksyivät asetuksen lyhytaikaisesti, mutta se todettiin myöhemmin perustuslain vastaiseksi.
MacKinnonin radikaalifeministisiä pornonäkemyksiä ovat vastustaneet sekä liberaalit että konservatiivit. Liberaalit ovat pitäneet MacKinnonin näkemyksiä sananvapauden vastaisina. Konservatiivit taas useimmiten MacKinnonin tapaan vastustavat pornoa, mutta moraalisin perustein. He pitävät MacKinnonin väitteitä miesten ylivallasta väärinä. MacKinnonin näkemykset ovat jääneet paitsioon myös feminismissä, jossa valtavirta on omaksunut liberaalifeministisen käsityksen, jonka mukaan porno itsessään ei ole seksuaalisesti alistavaa.
Teokset.
MacKinnon on kirjoittanut useita teoksia, muun muassa "Sexual Harassment of Working Women: A Case of Discrimination" (1979), "Towards a Feminist Theory of State" (1989), "Are Women Human?" (1998) ja "Sex Equality" (2001).
Teo Ala-Ruona

Teo Ala-Ruona (s. 1990, Kuopio) on helsinkiläinen esitystaiteilija. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun Ecology and Contemporary Performance -ohjelmasta vuonna 2018 ja taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta vuonna 2016. Ala-Ruonan työskentely asettuu performanssitaiteen, tanssitaiteen ja nykyteatterin välimaastoon.
Taiteellinen työskentely.
Ala-Ruonan työskentelyn keskiössä ovat seksi, queer-ekologia, ympäristömyrkyt ja sukupuoli. Ala-Ruonan teoksille ominaisia ovat spekulatiivinen fiktio ja esitysmuodot, joissa yhdistyvät somatofiktiiviset praktiikat, liike ja erilaiset ääntelytekniikat. Käyttämällä omaa kehoaan erilaisten spekulatiivisten tarinoiden tapahtumapaikkana hän kokeilee, kuinka fiktion avulla voi muuttaa sekä itseään että näkökulmia, joista muut katsovat hänen kehoaan. 
Teokset.
Ala-Ruonan teoksia ovat mm. "Parachorale" (Baltic Circle, 2024), "Enter Exude" (Kiasma-teatteri, 2023) ja "Lacuna" (Ehkä-tuotanto, 2021). Hän on tehnyt teoksia myös yhteistyössä muiden taiteilijoiden kanssa kuten "Slit" yhdessä Artor Jesus Inkerön kanssa (ANTI-festivaali, 2023), "Babymmalian" yhdessä Anni Puolakan kanssa (Vapaan taiteen tila, 2022) ja "Deep Time Trans" yhdessä Deep Time Trans -työryhmän kanssa (Baltic Circle, 2021). 
Ala-Ruonan teokset ovat usein omasta elämästä kumpuavia teoksia, jotka keskittyvät kehoon ja joissa käsitellään tabuiksikin koettuja aiheita. Eroottinen autofantasia "Enter Exude" käsitteli autoihin liittyvää maskuliinisuutta", Babymmalian" rintaruokintaa ja "Parachorale" transsukupuolisuutta. 
Ala-Ruonan teoksia on esitetty Performa-biennaalissa (New York), The Vilnius Biennial of Performance Art -biennaalissa (Vilna), Kiasma-teatterissa (Helsinki), The Institute of Contemporary Arts -tilassa (Lontoo), Sequences-festivaalilla (Reykjavik), Centrale Fiesissä (Dro) ja Husets Teaterissa (Kööpenhamina).
Ala-Ruona työryhmineen on valittu luomaan teos Pohjoismaiseen paviljonkiin Venetsian arkkitehtuuribiennaalissa vuonna 2025.
Markus Venehsalo

Markus Venehsalo (s. 1996 Mikkeli) on suomalainen kitaristi ja musiikintekijä.
Mikkelissä syntynyt ja Nilsiään puolivuotiaana muuttanut Venehsalo alkoi käydä kitaratunneilla 10-vuotiaana. Musiikillisia esikuvia ovat muun muassa Yngwie Malmsteen, Roope Latvala ja Stevie Ray Vaughan.
Venehsalo opiskeli Kuopion konservatoriossa 2013–2016 ja Haaga-Helian Ammatillisessa opettajakorkeakoulussa, josta valmistui soiton ja laulun opetuksen musiikkipedagogiksi vuonna 2021.
Markus Venehsalo &amp; Mavon Safia -kokoonpanon albumi "Introlation" ilmestyi syyskuussa 2023. Muun muassa fuusiojazzkitaristi Frank Gambale ja Venehsalon opettaja Mikko Kosonen vierailevat albumilla. "Introlation" on saanut musiikkijulkaisujen kritiikeissä myönteisen vastaanoton.
Toukokuussa 2024 Venehsalo palkittiin Kitarajumala 2024 -kunniakirjalla. Kyseessä oli Radio Rockin, Tonefest-tapahtuman ja entisen Megadeth-kitaristin Kiko Loureiron yhdessä järjestämä kitarasoolokilpailu. Venehsalo osallistui kilpailuun soolona yhtyeensä Markus Venehsalo &amp; Mavon Safia kappaleella ”Future”.
Myöhemmin toukokuussa hän voitti JTC Guitarin Jam of the Month -soolokilpailun ja joulukuussa Legator Guitarsin Super Shred -kilpailun, jonka voittajan valitsi Immortal Guardianin kitaristi Joshua Lopez.
Venehsalo soittaa muun muassa Katri Ylanderin yhtyeessä ja neljästä ammattimuusikosta koostuvassa, eri puolilla Suomea esiintyvässä Virsvälkkä-yhtyeessä, jonka ohjelmistoon kuuluu lasten ja nuorten gospelmusiikki.
Pacific Northwest

Pacific Northwest (myös Cascadia, ) on Tyynen valtameren rannikolla Yhdysvalloissa ja Kanadassa sijaitseva maantieteellinen alue, johon yleensä luetaan kuuluvaksi Oregonin, Washingtonin, Idahon ja Montanan osavaltiot sekä Brittiläinen Kolumbia.
Vääräoja

Vääräoja () oli inkeriläinen kylä, joka kuului Soikkolan luterilaisen seurakuntaan. Kylä sijaitsi Soikkolan niemen pohjoisosassa, Suomenlahden rannalla. 
Vääräoja, kuten muut Soikkolan äyrämöissiirtolat (Uudenkylä ja Järvenperä) oli perustettu varmasti 1600-luvun alussa. Vuonna 1849 kylän asukasluku oli 160 ihmistä (79 miestä ja 81 naista), kaikki inkeriläisiä (äyrämöisiä). Asukkaiden elinkeinot oli maatalous ja kalastus, kalaa pyydettiin nuotalla ja verkoilla.
Vuonna 1926 Vääräojassa oli 42 taloa ja 158 asukasta, niistä inkeriläisiä - 152 (40 taloa). Kylän suvut olivat Häkkinen, Käräkkä, Pajunen ja Togi. Maallikkosaarnaaja Johannes Togi oli syntynyt Vääräojassa. Kielitieteilijä Ruben Nirvi tutki äyrämöismurteita mm. vääräojalaisen informantin Katri Pajusen avulla.
1930-luvun puolivälissä Soikkolan niemellä aloitettiin rakentaa suuri sotilastukikohta (ns. "toinen Kronstadt"). Vääräojan asukkaat pakkosiirrettiin silloin muualle. Sotien jälkeen kylän alue jäi autioksi.
Hällabrottet

Hällabrottet on asuinalue Kumlan kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Kumlan keskustaajaman kanssa.
Åbytorp

Åbytorp on taajama Kumlan kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 821 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Sannahed

Sannahed on asuinalue Kumlan kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kavoi yhteen Hallsbergin taajaman kanssa.
Ekeby (Kumla)

Ekeby on taajama Kumlan kunnassa Örebron läänissä Närken historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 482 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Billdal

Billdal on entinen taajama Göteborgin ja Kungsbackan kunnissa Hallandin ja Länsi-Götanmaan lääneissä Hallannin ja Länsi-Götanmaan historiallisissa maakunnissa Ruotsissa. Se kasvoi vuonna 2018 yhteen Göteborgin keskustaajaman kanssa.
Särö (Ruotsi)

Särö on asuinalue Kungsbackan kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Billdalin kanssa, joka puolestaan on nykyisin osa Göteborgin keskustaajamaa. Särö on perinteisesti tunnettu kylpylä- ja lomanviettopaikkana.
Fjärås kyrkby

Fjärås kyrkby on taajama Kungsbackan kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 810 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Frillesås

Frillesås on taajama Kungsbackan kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 773 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Vallda

Vallda on taajama Kungsbackan kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 981 asukasta vuoden 2023 lopussa.