tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karvian vaakuna

Karvian vaakuna on Karvian kunnan tunnus. Sen aihe viittaa pitäjän metsiin ja Kyrön skanssiin, hirsivarusteiseen linnakkeeseen, joka perustettiin 30-vuotisen sodan aikaan 1635 vahtimaan sotaväenottoa pakoon pyrkiviä sotilaskarkureita.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kuusikoroisen tyviön yläpuolella linnake, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Karvian kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. joulukuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 28. maaliskuuta 1956.
Honkajoen vaakuna

Honkajoen vaakuna oli Honkajoen kunnan tunnus, ja se on saanut aiheensa vanhoista perinteistä ja Satakunnan maakunnasta. Haarikka edustaa kädentaitoja ja näistä syntyvää esineistöä, kun taas tähti on peräisin maakunnan vaakunasta.
Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar ja se vahvistettiin Honkajoen vaakunaksi 12. joulukuuta 1952. Vaakuna siirtyi kotiseutuvaakunaksi Honkajoen liityttyä Kankaanpään kaupunkiin vuoden 2021 alussa. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksikorvainen kultainen haarikka, jonka yläpuolella seitsenkärkinen hopeatähti”.
Kihniön vaakuna

Kihniön vaakuna on Kihniön kunnan tunnus. Sen aiheen palkit muistuttavat kehyssahaa ja viittaavat metsätöihin ja puusta tehtävien tavaroiden valmistukseen.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi kultaista, alapuolelta sahakoroista palkkia.” Vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja Kihniön kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. kesäkuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. lokakuuta samana vuonna.
Oz Fox

Oz Fox (oikea nimi Richard Alfonso Martinez, synt. 18. kesäkuuta 1961) on kristillisen metalliyhtye Stryperin kitaristi. Martinez liittyi vuonna 1983 Robert Sweetin ja Michael Sweetin yhtyeeseen, josta tuli pian Stryper. Taiteilijanimenään Martinez alkoi alusta alkaen käyttää nimeä Oz Fox, jonka hän oli saanut, koska kuunteli ja soitti paljon Black Sabbathia ja Ozzy Osbournea, jonka laulua hän pystyi jäljittelemään soittaessaan Black Sabbathin covereita ennen Stryperiin liittymistään.
Tausta.
Oz Foxin soittotyyli on saanut vaikutteita erityisesti Eddie Van Halenilta. Foxilla olikin tapana lämmitellä soittamalla nuotilleen Van Halenin kappaleen "I'm the One" ennen Stryperin konsertteja. Hän johti Los Angelesin piireissä kehityssuuntaa, jossa kitaristit hyödynsivät runsaasti tekniikoita kuten tilutus, sweeping, string skipping ja tremolo yhdessä aikalaisten muusikoiden kuten George Lynch, Warren DeMartini, Jake E. Lee, Mick Mars ja Tony Palacios kanssa. 
Foxin soitto on verrattavissa edellä mainittujen kitaristien tyyleihin. Foxia pidetään Stryperin ykköskitaristina, vaikka yhtyeen laulaja Michael Sweetkin soittaa monia sooloja. Sen lisäksi, että Oz soittaa pääasiassa kaikki kitarat levyillä, hän myös laulaa kappaleisiin taustat sekä studiossa että konserteissa. Oz Fox on myös kirjoittanut muutamia Stryperin kappaleista, suosituimpana "To Hell with the Devil" albumilla oleva "The Way". Michael Sweetin jätettyä yhtyeen vuonna 1992 Fox siirtyi yhtyeen laulajaksi 4 kuukauden ajaksi, kunnes yhtye hajosi kokonaisuudessaan vuonna 1993.
Stryperin jälkeen Oz Fox on soittanut useissa hankkeissa mukaan lukien hänen ja Stryper-basisti Timothy Gainesin omassa yhtyeessä Sindizzy, joka julkaisi vuonna 1998 albumin "He's not dead". Sindizzy jäi kuitenkin lyhyeksi hankkeeksi Foxin liittyessä takaisin Stryperiin yhtyeen comebackin vuoksi vuonna 2003. Vuonna 2005 Fox levytti Michael Sweetin, Robert Sweetin ja yhtyeen uuden basistin, Tracy Ferrien kanssa "Reborn"-levyn.
Vuonna 2006 Oz Fox liittyi toiseen 1980-luvulla syntyneeseen kristilliseen metalliyhtyeeseen, Bloodgoodiin, mutta hän on ilmoittanut sen olevan kakkossijalla Stryperin jälkeen. 
5. kesäkuuta CNN uutisoi, että Fox avioitui Las Vegasissa Annie Lobértin kanssa, entisen prostituoidun, joka kääntyi evankeliseksi kristityksi oltuaan 11 vuotta ihmikauppakierteessä. Seremonia näytettiin reaaliajassa Internetin kautta. Lobért johtaa järjestöä nimeltä "Hookers for Jesus", joka evankelioi vielä kaduilla toimiville prostituoiduille.
F-jakauma

 cdf =formula_1|
 mean =formula_2 kun "d"2 &gt; 2|
 median =|
 mode =formula_3 kun "d"1 &gt; 2|
 variance =formula_4 kun "d"2 &gt; 4|
 skewness =formula_5kun "d"2 &gt; 6|
 kurtosis =|
 entropy =|
 mgf =|
F-jakauma on todennäköisyyslaskennassa ja tilastotieteessä jatkuva todennäköisyysjakauma. Sen johti ensimmäisenä George Snedecor, ja se on nimetty Ronald Fisherin mukaan. F-jakaumaa sovelletaan yleisesti tilastollisen testisuureen jakaumana nollahypoteesin ollessa voimassa. 
F-jakaumalla on läheinen yhteys formula_6-jakaumaan. Jos riippumattomat satunnaismuuttujat formula_7 ja formula_8 ovat formula_6-jakautuneita vapausasteilla formula_10 ja formula_11, niin tällöin
formula_12
noudattaa F-jakaumaa.
Jämijärven vaakuna

Jämijärven vaakuna on Jämijärven kunnan tunnus. Sen aihe viittaa paikkakunnan keskeiseen merkitykseen ilmailussa ja ilmailu-urheilussa. Jämijärven lentokenttä on edelleen yksi tärkeimmistä kevytilmailun keskuksista Suomessa. 
Vaakunan selitys on ”kultakentässä palkki, jonka kummallakin puolella saatteena palkeittain lentävä pääskynen, kaikki sinistä.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Jämijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. syyskuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. huhtikuuta 1965.
Turo Järvinen

Turo Järvinen (s. 6. tammikuuta 1982 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Ura.
Järvinen on EPS:n (Espoon Palloseuran) kasvatti. Ensimmäiset pelit SM-liigassa Järvinen pelasi kaudella 2001–2002. Seuraavien kausien aikana Järvinen vakiinnutti paikkansa HIFK:n liigajoukkueessa. Järvinen oli HIFK:n kokoonpanossa, kun joukkue voitti SM-pronssia kaudella 2003–2004. Kaudella 2006–2007 Järvinen valittiin HIFK:n kapteenistoon.
Järvinen siirtyi kaudeksi 2007–08 Ilvekseen, jonka kanssa hän teki kahden vuoden sopimuksen huhtikuussa 2007 pelattuaan viisi täyttä kautta HIFK:ssa. Ilveksessä Järvinen pelasi kahden kauden ajan. Hän palasi HIFK:hon kaudeksi 2009–2010. HIFK:ssa Järvinen oli voittamassa Suomenmestaruutta keväällä 2011.
Timothy Gaines

Timothy ”Tim” Gaines (oikealta nimeltään Timothy James Hagelganz, s. 15. joulukuuta 1962) on kristillisen metalliyhtye Stryperin basisti. 
Ura Stryperissa.
Gaines liittyi Stryperiin vuonna 1983 yhtyeen viimeisenä jäsenenä. Basson lisäksi Gaines soitti yhtyeessä koskettimia ja lauloi taustoja. Gaines soitti yhtyeen kaikilla kiertueilla aina vuoteen 2003 asti ja hänen kuvansa löytyy kaikista yhtyeen 1980–1990-lukujen albumeista, mutta todellisuudessa Gaines ei osallistunut Stryperin kahden menestyneimmän levyn, "To Hell with the Devilin" ja "In God We Trustin" levytyksiin musiikillisten erimielisyyksien takia. Gaines kuitenkin palasi yhtyeeseen molempia albumeita tukeville kiertueille. Vuonna 1990 ilmestyneellä levyllä "Against the Law" Gaines soittaa kaikissa muissa kappaleissa, paitsi Earth, Wind &amp; Fire -coverissa "Shining Star", jossa bassoja soittaa Randy Jackson.
Stryperin jälkeen.
Stryperin jälkeen Tim Gaines on soittanut useissa hankkeissa mukaan lukien hänen ja Stryper-kitaristi Oz Foxin omassa yhtyeessä Sindizzy, joka julkaisi vuonna 1998 albumin "He's Not Dead". Sindizzy jäi kuitenkin lyhyeksi hankkeeksi, kun Gaines ja Fox liittyivät takaisin Stryperiin yhtyeen comebackin vuoksi vuonna 2003. Samana vuonna Timothy Gaines soitti viimeisen konserttinsa Stryperissä Puerto Ricossa. Konsertti taltioitiin myös dvd:lle. Yhteisymmärryksessä yhtyeen muiden jäsenten kanssa Gaines erosi Stryperistä vuonna 2004. Hänen korvaajakseen tuli Tracy Ferrie. Gaines kuitenkin palasi yhtyeeseen vuonna 2009 ja soittaa Stryperin uusimmalla julkaisulla The Covering, joka sisältää cover-kappaleita.
Nimruzin maakunta

Nimruz on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan lounaisosassa ja rajautuu Iraniin ja Pakistaniin. Maakunnassa on arviolta 167 900 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 42 410 neliökilometriä. Se on siten pinta-alaltaan yksi maan suurimmista maakunnista. 
Nimruz on Afganistanin harvimmin asuttu maakunta, jonka asukkaista suurin osa on pataaneja, kun taas baluchit ovat vähemmistönä. Maakunnan pääkaupunki on Zaranj.
To Hell with the Devil

To Hell with the Devil on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Stryperin albumi, joka julkaistiin 1986. "Encyclopedia of Contemporary Christian Music" -kirjassa "To Hell with the Devil" on mainittu 88. sijalla 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä albumia -listalla, ja kirja nimittää albumia kristillisen metallimusiikin merkittävimmäksi. Albumia on myyty yli 2 miljoonaa kappaletta, ja se oli ensimmäinen kristillinen pop- tai rockalbumi, joka sai platina-arvon. "To Hell with the Devil" on säilyttänyt asemansa kristillisen metallimusiikin eniten myytynä albumina. Albumi sai Grammy-ehdokkuuden. "To Hell with the Devilia" pidetään myös yhtenä glam metal -suuntauksen merkkiteoksista. Koko vuoden 1987 ajan kappaleiden "Free" ja "Honestly" musiikkivideot saivat 1. sijan Dial MTV:lla, öisin näytettävällä MTV-listalla kysytyimmistä videoista. Kappaleen "Calling on You" video sai myös 5. sijan ohjelmassa.
Nauhoitus.
"To Hell with the Devil" -albumin ensimmäisessä, Uuden testamentin innoittamassa kansikuvassa neljä enkelin siivet saanutta miestä syöksevät kitara kädessä paholaista Helvettiin. Kansi kuitenkin sensuroitiin seuraavia painoksia varten maltillisemmaksi. 
Levyltä julkaistiin neljä musiikkivideota, joista 1980-luvun suosituimpiin heavy-balladeihin kuuluva "Honestly" nousi korkeimmalle listoilla. Sekä "Honestly", että rokkaavampi "Calling on You" olivat ajallaan Music Televisionin toivotuimpana videona. Myös konsertin yhteydessä kuvattu "Free" sai paljon huomiota MTV:llä ja radiosoitossa. Neljäs video tehtiin kappaleesta "All of Me", joka on laulaja Michael Sweetin vaimolleen kirjoittama rakkausballadi. Albumin kappaleista "To Hell with the Devil", "More than a Man", "The Way" ja "Sing-along Song" ovat muodostuneet listahittien ohella kappaleiksi, jotka kuuluvat vielä tänäkin päivänä bändin konserttien esityslistoille. Erityisesti kappaleet "The Way", "To Hell with the Devil" ja "More than a Man" ovat kappaleita, joissa Stryperin kristillinen sanoma ei jää epäselväksi.
"Pedon meteli: Heavy metallin vanha ja uusi testamentti" - kirjassaan Ian Christe mainitsee "To Hell with the Devilin" kolmentoista tärkeimmän glam metal -albumin listalla. Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti "To Hell with the Devilin" kolmannelle sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä rockalbumia -listallaan perusteenaan, että "kun tämä albumi julkaistiin, se sai multi-platina-arvon, täten ikuisesti nostaen sen rimaa, mihin kristillinen raskas musiikki kykenee." Elokuussa 2010 Heaven's Metal -fanzinessa albumi sijoitettiin kuudenneksi 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listalla.
Kappalelista.
Kappaleet kirjoittanut Michael Sweet, paitsi missä merkitty
Maria Veitola

Maria Aleksandra Veitola (s. 26. helmikuuta 1973 Eno) on suomalainen radio- ja televisiotoimittaja, käsikirjoittaja sekä talk show -emäntä. Hän toimi Radio Helsingin päätoimittajana syyskuusta 2013 kesään 2016 ja palasi sen sisältöjohtajaksi marraskuusta 2016 helmikuuhun 2022. Elokuusta 2020 lähtien Veitola on toiminut Stockmannin vierailevana luovana johtajana.
Ura.
Veitolan toimittajan ura alkoi radion puolella, Radio Cityssä vuonna 1994. Hän aloitti Radio Helsingin lähetykset vuonna 2000. Sittemmin hän on vetänyt Radio Helsingissä muun muassa "Faniklubi-," "Menokone-," "Helsingin henki- ja Musa vai Bisnes?" -ohjelmia.
Televisiossa Veitola emännöi vuosina 2006–2007 talk show -tyyppistä "Maria, Maria" -ohjelmaa Yle TV2:lla. Lisäksi hän on juontanut ja käsikirjoittanut "Ilmaista lounasta" TVTV:llä vuonna 2001, "Touhutippaa" Subtv:llä vuonna 2002, "Voice Out!"- ja "Pop Klubi" -ohjelmia TV2:lla vuonna 2005 sekä "Tukijoukkoa" MTV3:lla keväällä 2008. Vuonna 2009 Veitola juonsi Venla-gaalan suoran lähetyksen Nelosella. Veitola juonsi Nelosella suorana lähetettyä keskusteluohjelmaa "Maria!" vuosina 2008–2011.
Veitola juontaa MTV3-kanavalla ohjelmaa "Yökylässä Maria Veitola", jossa hän on vieraillut esimerkiksi Sofi Oksasen ja Tuure Boeliuksen kodeissa. Veitola luotsaa Radio Helsingissä "Musa vai bisnes" -puheohjelmaa, jossa vaihtuvien vieraiden kanssa pureudutaan musiikkimaailman ajankohtaisiin ja ajattomiin ilmiöihin. 
Veitola on tehnyt Ylelle musiikkidokumentteja muun muassa Jukka Pojasta, Paula Koivuniemestä ja PMMP:stä. Joulukuussa 2010 TV2 esitti Veitolan toimittaman ja ohjaaman "Silminnäkijä"-dokumentin "Tunnustus ja Katumus".
Veitola on käsikirjoittanut "Idolsia" ja "Diiliä". Hän on kirjoittanut myös seurapiirikolumneja nimellä Bianca Poni sekä musiikkikolumneja "Imageen" ja "Helsingin Sanomien" "Nyt"-liitteeseen. Hän on "Trendi"-lehden vakituinen kolumnisti. Veitola on kirjoittanut myös Arno Kotron toimittamaan kirjaan "10 kirjettä ylioppilaalle" (WSOY, 2012). 
Maria Veitola on valittu vuosina 2008 ja 2009 "Vuoden TV-Persoonaksi" ja vuonna 2014 "Vuoden ohjelmapäälliköksi" musiikkialan ammattilaisten "Musiikki &amp; Media" -tapahtumassa. Vuonna 2009 hänet palkittiin Vuoden pukeutujana "Elle"-lehden "Elle Style Awards" -gaalassa.
Helmikuussa 2016 alkoi televisiossa MTV3:llä "Enbuske, Veitola &amp; Salminen" -niminen talk show, joka lähetettiin torstai-iltaisin kerran viikossa. Ohjelmassa olivat juontajina Veitolan lisäksi Roope Salminen ja Tuomas Enbuske.
Yksityiselämä.
Veitola asuu Helsingin Punavuoressa, miehensä Jotin ja heidän vuonna 2012 syntyneen poikansa kanssa.
Veitolasta ilmestyi huhtikuussa 2018 Johnny Knigan kustantama 352-sivuinen "Veitola"-niminen omaelämäkerta. Kirjassa Veitolan paljastettiin juhlineen paljon nuorena ja käyttäneen huumausaineita. Veitolalta ilmestyi syksyllä 2019 "Toisinpäin"-niminen kirja, jonka kustansi Johnny Kniga -kustantamo.
Vuonna 2022 Veitola sanoi identifioituvansa panseksuaaliksi.
Salzburgin lentoasema

Salzburgin lentoasema tai W. A. Mozartin lentoasema on Itävallan toiseksi suurin lentoasema Wienin lentoaseman jälkeen. Se sijaitsee 4 kilometriä Salzburgin keskustasta ja 2 kilometriä Saksan vastaiselta rajalta. Lentoasema otettiin käyttöön vuonna 1926.
Talvikausina Salzburgin lentoasema palvelee lukuisia turisteja. Tärkeimpiä Salzburgiin liikennöiviä lentoyhtiöitä ovat Austrian Arrows/Austrian Airlines, British Airways ja Ryanair. 
Salzburgin lentoasema on Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liiton jäsen ja edustettuna tämän johtokunnassa.
Jerevanin metro

Jerevanin metro () on Armenian pääkaupunkia Jerevania palveleva metrojärjestelmä. Se avattiin vuonna 1981. Metroverkon pituus oli aluksi 7,6 kilometriä ja nykyisin yli 12,1 kilometriä. Vuonna 2012 metroa käytti yli 14,9 miljoonaa matkustajaa. Metroasemia on tällä hetkellä kymmenen. Kuten muissa entisen Neuvostoliiton metroverkostoissa, asemat on louhittu hyvin syvälle maahan ja niissä on koristeellisia piirteitä.
Asemat.
Metron asemat pohjoisesta etelään ovat:
Perunannostokone

Perunannostokone on maatyökone, jota käytetään perunasadon korjaamiseen pellolta.
Perunaa on nostettu osittain koneellisesti jo hevosvetoisten maatalouskoneiden yleistymisestä lähtien viimeistään 1900-luvun alkupuolella siten, että ensin hevosvetoisella ja myöhemmin traktorivetoisella perunannostokoneella on avattu vako, josta mukulat on noukittu käsin.
Ensimmäiset koneet olivat hevosen ja myöhemmin traktorin perässä vedettäviä laitteita, joissa akselisto pyöritti kulkusuuntaan nähden poikittain talikkoratasta, johon oli asennettu kaarevia piikkejä riveihin. Tällainen laite toimii parhaiten hiekkamaassa tai löyhässä multamaassa.
Tilakoon suureneminen ja tehokkuuden lisääminen johti sittemmin siihen, että kehitettiin nykyaikaiset perunannostokoneet, jotka myös keräävät perunat samalla kun vako avataan, eikä niitä enää tarvitse poimia käsin.
Pieniltä perunamailta voidaan nostaa perunat perunakuokalla.
Alesis

Alesis on elektronisia musiikki-instrumentteja valmistava yhdysvaltalainen yritys, jonka omistaa Numark. Sen pääkonttori sijaitsee Cumberlandissa Rhode Islandissa.
Alesiksen valmistamat tuotteet ovat pääasiassa studio- ja livekäyttöön, ja ne on tarkoitettu sekä ammatti- että puoliammattimaiseen muusikkokäyttöön. Alesisin laitteita ovat mm. Nano-Synth, Nano-Bass, Nano-Piano ja Andromeda A6-analogisyntetisaattorin sekä Ion-nimisen analogimallintavan syntetisaattoriohjelmiston. Micron-syntetisaattori perustuu kyseiseen ohjelmistoon.
Historia.
Alesis saavutti aikaisen onnistumisen alkuperäisellä MidiVerb-laitteella, joka on kahdella sisään- ja ulostulolla varustettu kohtuuhintainen stereokaikulaite. Yksikkö vastasi 63:sta eri esiohjelmoidusta kaikuäänenpäivityksestä. Sitä suuremmat ohjelmapaikat aktivoivat ”häviämismoodin”, joka oli ikään kuin Alesiksen vastine mykälle. MidiVerb rakennettiin yleisesti saatavilla olevista osista, mikä mahdollisti laitteen korjaamisen myös kotioloissa.
Tuotteet.
Alesiksen laitteisiin lukeutuu muun muassa SR-16 rumpukone (tuotantoon vuonna 1991, valmistetaan yhä), samplepohjainen Quadrasynth-syntetisaattorimallisto sekä 1990-luvulla digitaalinen 8-raitainen ADAT-nauhatallennin.
Skövde

Skövde on Ruotsin entinen kaupunki ja nykyinen Skövden kunnan keskustaajama. Skövde sijaitsee Länsi-Götanmaan läänin itäosassa entisen Skaraborgin läänin alueella. Ennen Skaraborgin läänin lakkauttamista Skövde oli läänin suurin taajama, muttei kuitenkaan toiminut läänin pääkaupunkina. Skövde kuuluu historialliseen Länsi-Götanmaan maakuntaan, jolla ei kuitenkaan enää ole hallinnollista merkitystä.
Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna Skövden kaupunkitaajama sijaitsee Ruotsin kahden suurimman järven Vänernin ja Vätternin välisellä alueella Billingenin itärinteellä. Vuonna 1890 Skövden läpi rakennettiin Ruotsin läntinen päärautatie ("Västra Stambanan"), joka toi kaupunkiin teollisuutta ja kasvatti asukaslukua.
Skövde menetti kaupunkioikeutensa vuoden 1971 kuntauudistuksessa, jolloin Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon. Nykyiseen Skövden kuntaan kuuluu entisen kaupungin lisäksi laajoja maaseutualueita.
Volvolla on kaupungissa runsaasti teollisuutta ja se työllistää yli 5 000 ihmistä.
Sastamala on Skövden ystävyyskaupunki Suomessa.
Media.
Paikallislehti Skaraborgs Allehanda ilmestyy kuudesti viikossa.
NHL-kausi 1935–1936

Kausi 1935–1936 oli National Hockey Leaguen 19. kausi. Sen aikana kahdeksan joukkuetta pelasi kukin 48 ottelua. Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings, joka kukisti Toronto Maple Leafsin loppuottelusarjassa voitoin 3–1.
Runkosarja.
Edellisellä kaudella Ottawa Senators oli yrittänyt selvittää taloudellisia vaikeuksiaan muuttamalla St. Louisiin ja vaihtamalla nimensä St. Louis Eaglesiksi. Lopulta
ongelmat kuitenkin osoittautuivat ylivoimaisiksi, ja Eagles joutui lopettamaan toimintansa ainoastaan yhden St. Louisissa pelatun kauden jälkeen. Näin NHL supistui kahdeksan joukkueen sarjaksi. Eaglesin pelaajat levitettiin ympäri NHL:ää erityisessä hajautusvaraustilaisuudessa (”dispersal draft”). 
Yli viisikymmentä vuotta myöhemmin, kaudella 1992–93, Ottawalle myönnettiin lupa toisen samannimisen NHL-joukkueen perustamiseen. St. Louis sai kuitenkin toisen toimilupansa jo aiemmin, sillä St. Louis Blues liitettiin viiden muun joukkueen ohella NHL:ään liigan 1967 tapahtuneen laajennuksen yhteydessä.
Kaudella 1935–36 Howie Morenz pelasi huonosti Chicagossa ja sai osakseen joukkueen omistajan Frederic McLaughlinin vihan. Morenz kaupattiin myöhemmin New York Rangersiin.
Kauden aikana New York Americans joutui talousvaikeuksiin, ja joukkue laitettiin myyntiin. Sekä Joseph Cattarinich että Leo Dandurand, joka oli myynyt osuutensa Montreal Canadiensiin, olivat kiinnostuneita. Cattarinich sanoi, että hän ostaisi joukkueen, mikäli hinta olisi sopiva. Myöhemmin kuitenkin ilmoitettiin, ettei sopimusta syntynyt, joten ilmeisesti hinta ei ollut sopiva.
Vuosi oli Detroitin. Joukkue kaappasi ensimmäisen sijan Yhdysvaltojen divisioonassa. Montreal Maroons puolestaan vei kärkipaikan Kanadan divisioonassa, mutta sen peleissä alkoi käydä yhä vähemmän faneja, mikä huolestutti Maroonsin toimitusjohtajaa, manageria ja valmentajaa Tommy Gormania. Eräässä vaiheessa Lionel Conacherin täytyi hoitaa joukkueen asioita Gormanin kärsiessä terveys- ja hermo-ongelmista. Kauden keskivaiheilla Toe Blake vaihdettiin Chicagossa pelikieltoon joutuneeseen, alasarjoissa pelaamisesta kieltäydyttyään Canadiensiin siirtyneeseen Lorne Chabot’hon, ja Chabot’n maalivahtityöskentelyn myötä joukkueen pelit kääntyivät voitokkaiksi.
Loppusijoitukset.
"Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, RM = Rangaistusminuutit"&lt;br&gt;
"Huom: Pudotuspeleihin selviytyneet joukkueet on lihavoitu."
Pistepörssin parhaat.
"Lyhenteiden selitys: O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Montreal Maroonsin ja Detroit Red Wingsin välisen, hyvin tasaväkisiä kamppailuja sisältäneen ottelusarjan ensimmäinen peli muodostui Stanley Cup -pudotuspelihistorian pisimmäksi. Peli alkoi illalla klo 20.30 Montréalin Forumissa ja loppui yöllä klo 2.25. Peli oli maaliton, kunnes kuudennella jatkoajalla Mud Bruneteau sai ohitettua Maroonsin maalivahdin Lorne Chabot’n ja tehtyä näin ottelun ratkaisseen osuman. Seuraavassa pelissä Normie Smith torjui kaikki Maroonsin maalintekoyritykset. Tämän jälkeen Red Wings kukisti Maroonsin vielä kerran ja voitti ottelusarjan. Finaaleissa Detroit löi Toronton 3–1 ja vei Stanley Cupin.
Antibioottien aikajana

Aikajana osoittaa, milloin kukin antibioottilääke tuli markkinoille maailmalla. Kaikki listan lääkeaineet eivät välttämättä ole saatavilla kaikkialla.
Hurrikaani Celia

Hurrikaani Celia oli vuoden 1970 kolmas nimetty trooppinen myrsky Atlantin hurrikaanikaudella, ja tuon kauden voimakkain trooppinen hirmumyrsky. Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin tasolle kolme. Myrsky aiheutti tuhoja Karibialla ja Meksikonlahdella. Se surmasi 16 ihmistä Teksasissa ja Kuubaassa. Celia aiheutti heinäkuun viimeisen ja elokuun viidennen päivän välisellä viikolla yli 450 miljoonan sen aikaisen Yhdysvaltain dollarin edestä tuhoa.
Celian kehitys.
Ensimmäinen säähäiriö, josta myrsky myöhemmin kehittyi, oli havaittavissa Afrikan rannikolla 23. heinäkuuta. Se liikkui nopeasti yli Atlantin, ja kehittyi trooppiseksi matalapaineeksi Karibianmerellä 31. heinäkuuta. Se liikkui yli Kuuban 1. elokuuta, ja aiheutti siellä rankkasateita ja suurta tuhoa (kuusi henkeä sai surmansa). Saman päivän iltana Celia täytti trooppisen myrskyn tunnusmerkit. Meksikonlahdella Celia voimistui niin että tuulet kohosivat 50 m/s:iin 2. elokuuta. Seuraavana päivänä se lähestyi Teksasin rannikkoa ja heikkeni; tuulet olivat enää 38 m/s. Illemmalla Celia voimistui uudelleen, ja tuulen nopeus oli 55 m/s sen iskiessä Corpus Christin kaupunkiin. Puuskissa havaittiin jopa 80 m/s.
Hurrikaani Hugo

Hurrikaani Hugo oli vuoden 1989 viides nimetty trooppinen myrsky Atlantin hurrikaanikaudella.
Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin korkeimmalle tasolle viisi. Myrsky aiheutti tuhoja Puerto Ricossa ja sen lähialueilla sekä Etelä- ja Pohjois-Carolinan osavaltioissa Yhdysvalloissa syyskuun 19. ja 25. päivien välisenä aikana. Se surmasi 86 ihmistä, jätti 56 000 henkeä kodittomiksi ja aiheutti kymmenen miljardin sen aikaisen Yhdysvaltain dollarin edestä tuhoa. Niinpä se oli siihen astisista hurrikaaneista tuhoisin. Tämä titteli siirtyi Hurrikaani Andrewille kolme vuotta myöhemmin.
Hugoon liittyi tuhansia tornadoita, joiden takia tuhoalue ei rajoittunut pelkästään hurrikaanin pilviseinämän kohdalle.
Johan Georg Geitel

Johan (Johann) Georg Geitel (myös Hans Jürgen Geitell, Geittel ja Geittell; 1683 Braunschweig, Saksa – 21. huhtikuuta 1771 Turku) oli saksalaissyntyinen, Suomeen Tukholman kautta noin vuonna 1750 muuttanut taidemaalari. Hän maalasi kirkkomaalauksia ja muotokuvia.
Ura.
Geitelin tiedetään muuttaneen nuorena Ruotsiin, jossa hänen veljensä Henrik Levin Geitel toimi rykmentinvälskärinä. Geitelin toiminnasta Ruotsissa ei tiedetä mitään. Suomeen hän siirtyi ilmeisesti vuonna 1751. Kun Geitel asettui Turkuun, paikalliset taiteilijat Claes Lang ja Jonas Bergman tekivät tästä valituksen pelätessään omien työtilaisuuksiensa heikkenemistä. Geitel sanoi tulleensa tapaamaan veljeään ja tekevänsä elannokseen historiallisia kirkkomaalauksia. Maistraatti myönsi luvan tähän vaativampaan työhön, mutta tavallisiin maalarintöihin hän ei saanut lupaa.
Geitel oli Margareta Capsian jälkeen Turun käytetyin konterfeijari eli kiertävä muotokuvamaalari. Hän toimi myös Turun akatemiassa piirustusmestarina 1758–1763. Geitelin maalaamia muotokuvia on onnistuttu jäljittämään noin 40. Joukossa ovat lapsimuotokuva Erik Gustaf Geitelista (1760), rovasti Erik Ednerin ja hänen vaimonsa muotokuvat (1760) sekä muotokuvat piispa Johan Browalliuksesta (1752) ja turkulaisesta kultaseppämestarista Jonas Lexellistä (1764).
Vuosina 1755–1759 Geitel vaikutti kirkkomaalarina Lounais-Suomessa. Hänen maalaamiaan alttaritauluja on Paimion (1755), Nousiaisten (1756), Lempäälän (1759) ja Laitilan kirkossa. Maalauksia on myös Lempäälän Hakkarin kartanossa ja Turun piispantalossa 1760.
Geitelin teoksia on nykyään muun muassa Ateneumin ja Tampereen taidemuseossa.
Mies ja alaston ase 33 1/3 – Viimeinen solvaus

Mies ja alaston ase 33 1/3 – Viimeinen solvaus ("Naked Gun 33 ⅓: The Final Insult") on Leslie Nielsenin tähdittämien "Mies ja alaston ase" -elokuvien kolmas osa. 
Tarina.
Komisario Frank Drebin on jäämässä eläkkeelle. Hänen työkumppaninsa Ed (George Kennedy) ja Nordberg (O. J. Simpson) selvittävät rikosta, johon he pyytävät Frankin apua. Häntä pyydetään asioimaan naamioituneena sairaalassa rikolliskontaktiksi epäillyn hoitajan (Anna Nicole Smith) luona. Sairaala osoittautuukin spermapankiksi. Kun Frank palaa sieltä, hänen vaimonsa Jane (Priscilla Presley) saa selville, että Frank on palannut poliisintöihin. Jane pettyy ja jättää Frankin.
Frank ystävystyy Rocco Dillonin (Fred Ward) kanssa saadakseen selville, millaista rikosta tämä suunnittelee äitinsä kanssa. Rocco karkaa vankilasta Frank mukanaan maaseudulle, jossa Roccon äiti asuu. Rocco ja hänen äitinsä aikovat räjäyttää rakennuksen, jossa järjestetään Oscar-gaala. Jane löytää maaseudulle saatuaan käsiinsä hoitajan osoitteen, jonka Frank kirjoitti sairaalassa huulipunalla nenäliinaan. Frank yrittää ujuttautua gaalaan löytääkseen pommin sisältävän kirjekuoren. Rocco ja hänen äitinsä yrittävät räjäyttää koko paikan, mutta Frank hölmöilee ja pommi lentää suoraan katosta taivaalle.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kehuu elokuvaa sen ennakkotrailereita myöten. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Britannian ympäriajo

Britannian ympäriajo on Britanniassa järjestettävä pyöräilykilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1945 ja vuoteen 2003 kyseessä oli lähinnä amatööreille suunnattu kilpailu. Vuonna 2004 kilpailu muutettiin ammattilaiskilpailuksi ja se liitettiin UCI Europe Tour -sarjaan. Vuodesta 2020 kilpailu on ollut osa UCI ProSeries -kilpailusarjaa.
Nykyaikainen kilpailu.
Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin nykymuodossaan vuonna 2004. Kilpailua sponsoroi Lontoon vuoden 2012 olympialaisten hakuorganisaatio. Kilpailu houkutteli useita huipputason talleja, kuten T-Mobile ja U.S. Postal Service.
Kilpailu koostuu viidestä etapista ja kokonaismatka noin 800 kilometriä.
Historia.
Kilpailu on vuosien varrella järjestetty eri nimillä, johtuen kilpailun sponsorina toimineiden yritysten vaihtumisesta. Vuonna 1951 kilpailua sponsoroi Daily Express -sanomalehti ja tuolloin kilpailun voitti skotti Ian Steel. Kilpailuun osallistui myöhemmin tv-persoonana tunnetuksi tullut Jimmy Saville. Vuoden 1955 kilpailun järjestäjänä toimi British League of Racing Cyclists.
Kaksiviikkoinen amatöörikilpailu houkutteli myös kansainvälisiä kilpailuja. Vuodesta 1983 lähtien kilpailu avattiin myös ammattilaistalleille.
Kilpailun voittajien joukkoon kuuluvat: Robert Millar (1989), Phil Anderson (1991, 1993), Max Sciandri (1992) ja Maurizio Fondriest (1993)
 Stuart O'Grady (Crédit Agricole) voitti kilpailun vuonna 1998. Seuraavana vuonna voittaja oli Marc Wauters (Rabobank).
Berry Johnston

Berry Johnston on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen.
Johnston voitti vuoden 1986 World Series of Pokerin pääturnauksen ja oli kolmas vuonna 1982 sekä viides vuonna 1990. Hänellä on enemmän (kymmenen) rahasijoja WSOP:n pääturnauksessa kuin kellään muulla. Kaikkiaan Johnston on voittanut viisi WSOP-ranneketta, ollut finaalipöydässä 28 kertaa ja rahoilla 53 kertaa.
Johnston valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 2003. Kesäkuussa 2009 hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 3,3 miljoonaa dollaria.
Sääasema

Sääasema on asema tai laitteisto, jonka eri osilla mitataan sääsuureita.
Sääasemissa on yleensä seuraavia mittalaitteita:
Hämeenlinnan normaalikoulu

Hämeenlinnan normaalikoulu oli lukuvuoteen 2011–2012 saakka toiminut Tampereen yliopistoon (TaY) kuuluva 1.–6. luokkien alakoulu esiopetuksineen Hämeenlinnan Kaurialan kaupunginosassa. Hämeenlinnan normaalikoulu oli harjoittelukoulu luokanopettajakoulutusta antaneen TaY:n Hämeenlinnan opettajankoulutuslaitoksen (OKL) yhteydessä. Tampereen yliopisto siirsi sekä luokanopettajakoulutuksen että normaalikoulun Tampereelle lukuvuoden 2012–2013 alusta. 
Hämeenlinnan normaalikoulussa toimi 18 perusopetusryhmää ja oppilaita oli noin 400. Koulun erityistehtävänä perusopetuksen antamisen lisäksi oli opetusharjoittelun järjestäminen, kokeilu- ja tutkimustoiminta sekä täydennyskoulutus. Kokeilun ja kehittämisen painopistealueita olivat viestintäkasvatus ja opetuksen yksilöinti. Opetushenkilökuntaan kuului ennen vuotta 2012 vajaat 30 päätoimista lehtoria sekä muutamia sivutoimisia tuntiopettajia. Viimeisenä rehtorina Hämeenlinnan normaalikoulussa toimi Vesa Toivonen.
Tampereen yliopisto siirsi Hämeenlinnan normaalikoulun (harjoittelukoulun organisaation ilman oppilaita) Tampereelle vuonna 2012, jossa Nekalan koulu tyhjennettiin Tampereen normaalikoulun alakouluksi muuttunutta harjoittelukoulua varten. Tampereelle siirtyi myös valtaosa Hämeenlinnan normaalikoulun opettajista. Muuton seurauksena vastuu normaalikoulun oppilaiden koulutyön jatkumisesta siirtyi vuonna 2012 Hämeenlinnan kaupungille. Normaalikoulun oppilaat kirjattiin Ojoisten koulun koulun oppilaiksi. Kaupunki vuokrasi Normaalikoulun ja OKL:n aiemmat rakennukset ja perusti tiloihin elokuusta 2012 lähtien toimineen Seminaarin koulun, jonka oppilaiksi aiemmat normaalikoulun ja Ojoisten koulun oppilaat tulivat.
Kalman-suodin

Kalman-suodin on digitaalinen suodin, joka kykenee estimoimaan dynaamisen järjestelmän tilaa aikaisempien mittaustulosten perusteella, vaikka nämä olisivat epätäsmällisiä ja sisältäisivät kohinaa. Kalman-suodatinta hyödynnetään esimerkiksi GPS-paikantamisessa, jossa Kalman-suodattimella voidaan poistaa kohina navigointidatasta.
Bart Koskon mukaan Kalmanin suodattimen merkitystä teknologian kehityksessä voi verrata Charles Darwinin evoluutioteorian merkitykseen kehitysbiologiassa.
Amir Vahedi

Amir Vahedi (1961 Teheran, Iran – 8. tammikuuta 2010 Las Vegas, Yhdysvallat) oli iranilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän voitti urallaan yhden WSOP-rannekkeen ja tunnetaan näyttelijä Ben Affleckin pokerinopettajana.
Vahedi palveli Iranin armeijassa Iranin ja Irakin välisessä sodassa kunnes pakeni Saksaan ja sai poliittisen pakolaisen statuksen Länsi-Berliinissä. Myöhemmin Vahedi ja hänen veljensä muuttivat Kaliforniaan ja työskentelivät ravintolassa ja limusiinien vuokrauksen parissa ennen kuin Vahedi alkoi pelata pokeria vuonna 1997.
Vahedi nimettiin vuoden no limit texas hold'em -pelaajaksi vuonna 2001 ja vuonna 2003 hän oli toisena Men Nguyenin jälkeen "Card Player" -lehden vuoden pelaaja -valinnoissa. Vuonna 2003 hän selviytyi WSOP:n pääturnauksen finaalipöytään olleen siinä kuudes ja ansaiten 250 000 dollaria. WSOP-rannekkeensa hän voitti saman vuoden $ 1,500 No Limit Hold'em -turnauksesta, jonka ykköspalkinto oli 270 000 dollaria.
Helmikuussa 2005 Vahedi voitti L.A.Poker Classicin 1 455 dollarin limit hold'em -turnauksen ja 446 292 dollaria. Hän on myös Ultimate Poker Challengen kolmannen kauden (2005) mestari.
Vahedi asui Sherman Oaksissa, Kaliforniassa ja kuoli Las Vegasissa diabeteksen aiheuttamiin komplikaatioihin. Hänen pokeriuransa turnausansiot ylittivät 3,3 miljoonaa dollaria.
Kehityskeskustelu

Kehityskeskustelut ovat esimiehen ja työntekijän välinen keskustelu, jossa käsitellään työtä, työtilannetta, osaamista ja näiden kehittämistä. Osana kehityskeskusteluja pyritään selvittämään työntekijöiden motivaation ja sitoutumisen aste. Kehityskeskustelut ovat osa yrityksen henkilöstöhallintoa.
Kehityskeskustelu eroaa päivittäisestä keskusteluista mm. siten, että kehityskeskustelujen päätökset kirjataan ja niitä seurataan. Näin keskustelu ei jää vain keskustelun tasolle. Lisäksi päivittäisistä keskusteluista kehityskeskustelut eroavat siten, että kehityskeskusteluissa alaisen työtä ja tilannetta tarkastellaan kokonaisuutena. 
Tavanomaisen, kerran vuodessa käytävän kehityskeskustelun yleinen sisältörunko tai asialista on seuraava:
Kuitenkin niissä keskusteluissa, joissa uskalletaan irrottautua valmiiksi muotoilluista lomakkeista, keskustelut ovat pidempiä ja alainen puhuu enemmän kuin esimiehensä (mikä on toivottavaa). Tutkijoiden mukaan on myös hyvä yhdessä tarkistaa keskustelun päätteeksi tehtävä muistio, että siinä olevat sanavalinnat vastaavat käytyä keskustelua.
Fievel

Fievel Mousekewitz on fiktiivinen hiiri, joka on esiintynyt mm. piirretyissä elokuvissa ja televisiosarjassa. Fievelin seikkailut sijoittuvat 1880-luvulle.
Elokuvat.
Kaikki Fievel-elokuvat ovat piirrettyjä.
Flavius Sulpicianus

Titus Flavius Sulpicianus (kuoli ehkä 197) oli roomalainen poliitikko. Hän kuului keisarilliseen Flavius-sukuun. Hän oli yksi ehdokkaista Rooman keisariksi vuonna 193.
Sulpicianuksen tytär Flavia Titiana meni naimisiin tunnetun kenraalin Pertinaxin kanssa. Pertinax nousi keisariksi sen jälkeen kun Commodus murhattiin loppuvuonna 192. Pertinax teki apestaan Rooman kaupungin prefektin. Hallittuaan vain kolme kuukautta Pertinax murhattiin 28. maaliskuuta. Ennen kuolemaansa Pertinax oli lähettänyt appensa pretoriaanikaartin tukikohtaan lepyttelemään sotilaita. 
Saatuaan kuulla Pertinaxin kuolemasta Sulpicianus lupasi sotilaille palkkion, jos hänet valittaisiin uudeksi keisariksi. Tarkoituksena oli luultavasti, että Sulpicianus toimisi sijaishallitsijana ja Pertinaxin pojan Publiuksen holhoojana niin kauan kuin tämä oli alaikäinen. Paikalle saapui kuitenkin myös Didius Julianus, joka myös havitteli keisariutta. Julianus ja Sulpicianus tarjosivat sotilaille vuoron perään enemmän ja enemmän rahaa. Kun Sulpicianus tarjosi sotilaille 20 000 sesteriusta, nosti Julianus oman tarjouksensa 25 000 sesteriukseen ja sai sotilaat puolelleen. Sotilaat pelkäsivät myös, että Sulpicianus kostaisi heille Pertinaxin kuoleman. 
Julianuksen hallituskausi jäi kuitenkin lyhyeksi, kun häntä vastaan nousivat Septimius Severus ja Pescennius Niger. Sisällissodan voittajaksi nousi Severus, josta tuli uusi keisari. Sulpicianus selvisi tästä kaikesta hengissä noin vuoteen 197 asti, mutta lopulta hänet teloitettiin. Rangaistuksen syynä oli luultavasti, että hän oli tukenut Severuksen vihollista Clodius Albinusta.
Päätoteuttaja

Päätoteuttaja on lakitermi, joka merkitsee rakennustyömaalla pääasiallista määräysvaltaa käyttävää tahoa kuten pääurakoitsija tai rakennuttaja. Mikäli sopimuksessa ei ole muuta mainittu on päätoteuttaja rakennuttaja itse.
Vastuut.
Päätoteuttajan vastuisiin kuuluu töiden organisointi ja tiedonkulun järjestäminen eri osapuolten välille, jotta työ voidaan tehdä turvallisesti ja järjestelmällisesti.
Vastuisiin kuuluu myös tarkastusten ja työturvallisuusseurannan järjestäminen jotta varmistetaan että kaikki tehdään suunnitelman mukaan.
Mikäli tapahtuu työtapaturma tai jotain on tehty turvallisuusmääräysten vastaisesti, joutuu päätoteuttaja vastaamaan siitä.
Zuma

Zuma on Neil Youngin ja Crazy Horsen vuonna 1975 julkaistu albumi. Albumin nimi ja kappale ”Cortez the Killer” viittaavat asteekkeihin ja kuningas Montezumaan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Neil Young.
A-puoli
B-puoli
Kokoonpano.
Crazy Horse
Sessiomuusikot
Messier 71

Messier 71 (M71, NGC 6838) on Nuolen tähdistössä sijaitseva tähtijoukko, jonka Philippe Loys de Chéseaux löysi vuonna 1746. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa vuonna 1780. Joukko sijaitsee 13 000 valovuoden päässä Maasta ja se on noin 27 valovuoden levyinen.
Joukkoa pidettiin pitkään erityisen tiiviinä avoimena tähtijoukkona, koska siltä puuttui pallomaiselle tähtijoukolle ominainen keskustiivistymä. Lisäksi joukon tähdet sisälsivät normaalia enemmän raskaita alkuaineita, ja siitä ei ollut havaittu pallomaisten joukkojen tyypillisiä tunnusmerkkejä, RR Lyrae -tyyppisiä muuttuvia tähtiä. Nykyaikaisilla fotometrian menetelmillä joukosta on kuitenkin saatu määritetty tarkka Hertzsprungin–Russellin kaavio, jossa erottuu lyhyt RR Lyrae -tähtien horisontaalinen haara. Noin 9-11 miljardin vuoden ikäisenä joukko on pallomaiseksi tähtijoukoksi varsin nuori, mikä selittää viivan lyhyyden ja siten muuttuvien tähtien vähyyden joukossa. Nykykäsityksen mukaan joukko määritelläänkin harvaksi pallomaiseksi joukoksi.
M71:n suhteellinen kirkkaus on 8,3, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kiikari, ja kohtalaisella kaukoputkella kohteesta erottuu yksittäisiä tähtiäkin.
Työsuojelupäällikkö

Työsuojelupäällikkö on työnantajan nimeämä työsuojeluhenkilö, joka huolehtii työpaikalla työsuojelun järjestämisestä. Työnantaja voi toimia henkilökohtaisesti työpaikan työsuojelupäällikkönä, mutta tehtävässä voi olla myös muu nimetty henkilö. Työsuojelupäällikkö voi hoitaa toimea usealla työpaikalla samanaikaisesti. Työsuojelupäällikkö edustaa työnantajaa työsuojelutoimikunnassa.
Työsuojelupäällikön tehtäviin kuuluvat työnantajan ja esimiesten neuvominen työsuojeluasiantuntemuksen hankintaan liittyvissä asioissa sekä yhteistyössä työntekijöiden ja työsuojeluviranomaisten kanssa. Työsuojelupäälliköllä pitää olla työpaikan vaativuuteen tarvittavat osaamiset ja hyvät tiedot työsuojelusäännöksistä.
Työsuojeluhenkilöstön, niin työsuojelupäällikön kuin työsuojeluvaltuutetun tehtävänä on tukea työyhteisön työsuojelutoimintaa osaamisellaan, aloitteillaan ja linjaorganisaatiota palvelevilla toiminnoillaan. Toiminnan tulee tapahtua yhteistyössä esimiesten ja työntekijöiden sekä työ­terveys­huollon kanssa. Työsuojeluvastuu ja päätösvalta toimenpiteistä on työnantajalla.
Työsuojeluhenkilöstön keskeisiä tehtäviä on arvioida työympäristöä, tunnistaa häiriöitä ja oireita sekä tehdä esimiehille ehdotuksia niiden poistamiseksi. Heidän tulee olla aloitteellisia vaarojen ennalta ehkäisemiseksi sekä ratkaisujen kehittämiseksi. Onnistuakseen tässä työssä heidän pitää tuntea hyvin oma työpaikkansa ja sen työolot. He tarvitsevat myös riittävät tiedot
työsuojelusta voidakseen opastaa muuta henkilöstöä työsuojeluasioissa. Lisäksi heillä on oltava motivaatiota kehittää työpaikkansa työsuojelua sekä taito keskustella, kuunnella toista osapuolta ja perustella oma kantansa. Heille on annettava edellytykset tehtäviensä hoitamiseen, kuten aikaa sekä koulutusta ja tietoa työsuojeluun liittyvistä asioista.
Työsuojelupäällikön tehtävät.
Työsuojelupäällikön tehtävät määräytyvät työsuojelun valvonta-asetuksen 17 §:n mukaan.
Käytännön työsuojelupäällikön työtä kuvaa Työterveyslaitoksen tutkimus työsuojelupäällikön tehtävistä ja roolista .
Esiin nousi muun muassa seuraavia asiakokonaisuuksia:
On tavallista, että työsuojelupäällikkö välittää työsuojelutoimikunnan kannanotot yrityksen päätöksentekoelimelle.
Slantsy

Slantsy () on kaupunki Leningradin alueella Pljussajoen varrella 152 kilometriä Pietarista lounaaseen, lähellä Viron rajaa. Kaupunki on Slantsyn piirin keskus. Vuonna 2010 Slantsyn kaupungissa asui 33 587 ja koko piirikunnassa 43 653 henkeä.
Slantsy tarkoittaa suomeksi liuskekiveä ja asutus onkin syntynyt vuonna 1930 perustetun liuskekivilouhoksen yhteyteen. Vuonna 1934 Slantsysta tuli Leningradin alueen Outovan piiriin kuulunut taajama ja vuonna 1941 samannimisen piirin keskus. Toisessa maailmansodassa se tuhoutui pahoin. Vuonna 1949 Slantsyyn liitettiin Bolšije Lutškin taajama ja se sai kaupungin statuksen. 1990-luvun alun jälkeen Slantsyn väkiluku on laskenut voimakkaasti (42 600 asukasta vuonna 1992).
Liuskekiven louhintaa harjoittaa Leningradslanets, jonka toiminta on viime vuosina huomattavasti supistunut. Nykyään kaupungin suurin teollisuuslaitos on Slantsyn kemian tehdas, joka on siirtynyt liuskekivestä pääosin öljyn jalostukseen. Kolmanneksi suurin yritys on HeidelbergCement-konserniin kuuluva sementtitehdas Tsesla. Lisäksi kaupungissa toimii ompelimo, metsäteollisuuspiiri ja elintarviketeollisuutta. 
Slantsy sijaitsee Pietarin ja Autovan välisen rautatien varrella. Kaupungista on linja-autoyhteys Pietariin, Pihkovaan, Jaamaan, Outovaan, Lugaan, Novgorodin ja Kohtla-Järveen. Kaupungin läpi pohjoiseen laskeva Pljusajoki on Narvanjoen itäinen sivuhaaraa ja kohtaa pääuoman Narvan tekojärvellä.
Kaupungissa toimii lasten musiikki- ja taidekoulu, kaksi kulttuuritaloa ja kotiseutumuseo.
Hippolyte et Aricie

Hippolyte et Aricie () on Jean-Philippe Rameaun ensimmäinen "tragédie en musique", joka ensiesitettiin 1. lokakuuta vuonna 1733 ja joka aikaansai aikanaan valtavan kohun Ranskan oopperapiireissä. Aikalaisen kirjeen mukaan "jotkut pitivät sitä hienostuneena ja Lullyä parempana, toiset taas äärimmäisen monimutkaisena ja yksitoikkoisena". Säveltäjä oli yli 50-vuotias säveltäessään ensimmäisen oopperan ja hän oli aikaisemmin kirjoittanut pääasiassa kosketinsoitinmusiikkia. Teoksen libretto pohjaa kreikkalaiseen mytologiaan, joka on suodatettu ranskalaisen kirjallisuuden kautta. Simon-Joseph Pellegrinin kirjoittaman libreton perustana käytettiin Jean Racinen tragediaa "Phèdre" (1677).
Oopperan musiikki uudisti oopperoiden orkestrointia energisyydellään ja nopeilla tempoillaan. Lisäksi Rameau käytti edeltäjiään rohkeammin dissonansseja.
Predrag Mijatović

Predrag ”Peđa” Mijatović (, s. 19. tammikuuta 1969 Titograd, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, joka pelasi vuosina 1989–2003 Jugoslavian (sittemmin Serbia ja Montenegron) maajoukkueessa.
Pelaajaura.
Mijatović oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja edusti ammattilaisurallaan Budućnostia, Partizania, Valenciaa, Real Madridia, Fiorentinaa ja Levantea. Hän pelasi Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan ja Jugoslavian liittotasavallan maajoukkueissa yhteensä 73 ottelua ja teki 28 maalia. Hän oli mukana vuoden 1998 MM- ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa.
Mijatović voitti Jugoslaviassa Partizanin paidassa yhden liigamestaruuden (1993) ja kaksi cup-mestaruutta (1989, 1992) ennen siirtymistään espanjalaiseen Valenciaan kaudeksi 1993–1994. Kaudella 1995–1996 Mijatović teki Primera Divisiónissa 28 maalia, jonka ansiosta hän sai seuraavaksi kaudeksi sopimuksen Real Madridin kanssa. Real Madridissa hänet muistetaan etenkin kauden 1997–1998 Mestarien liigan loppuottelussa Juventusta vastaan tekemästään voittomaalista, joka toi seuralle sen 32 vuotta tavoitteleman seitsemännen Euroopan cup -pokaalin ("La Séptima"). Real Madridissa hän voitti myös liigamestaruuden (1997), supercupin (1997) ja Intercontinental Cupin (1998). Mijatović sijoittui toiseksi Kultainen pallo -äänestyksessä vuonna 1997. Real Madridista Mijatović jatkoi italialaiseen Fiorentinaan, josta hän palasi kolmen kauden jälkeen Valenciaan vuonna 2002, mutta tällä kertaa Segunda Divisiónissa pelanneeseen Levanten joukkueeseen. Levantessa hän pelasi uransa kaksi viimeistä kautta.
Pelaajauran jälkeen.
Lopetettuaan pelaajauransa vuonna 2004 Mijatović jäi Valenciaan ja ryhtyi pelaaja-agentiksi. Kesäkuussa 2006 hän yhdisti voimansa Ramón Calderónin kanssa tämän hakiessa Real Madridin puheenjohtajuutta. Calderónin voitettua puheenjohtajavaalin 2. heinäkuuta tuli Mijatovićista seuran jalkapallotoimenjohtaja, jossa tehtävässä hän oli vastuussa edustusjoukkueen pelaajahankinnoista. Hän toimi tehtävässä toukokuuhun 2009 asti. Hänen aikanaan seura voitti kaksi Espanjan liigamestaruutta ja Espanjan supercupin.
Yksityiselämä.
Myös Mijatovićin yksityiselämä on hyvin uutisoitua johtuen sekasortoisesta suhteesta belgradilaiseen seurapiirikaunottareen Elena Karamaniin. Pari oli naimisissa puolitoista vuotta 1990-luvun alussa ja sai ennen avioeroaan kaksi poikaa, Luka ja Andreja. Myöhemmin Mijatović nai malli Aneta Milićevićin, jonka kanssa hänellä on tyttäret Nađa, Nina ja Lola.
FC Kipparit

FC Kipparit on vuonna 2007 perustettu kokkolalainen jalkapalloseura. Se perustettiin KPV:n kakkosjoukkueen noustua Kakkoseen. Nousseen joukkueen nimi täytyi kuitenkin olla eri, koska palloliiton alaisissa saa olla vain yksi joukkue kultakin seuralta ja KPV:ltä sellainen oli jo Ykkösessä. Näin ollen FC Kipparit peri tämän Kakkosen C-lohkon sarjapaikan kaudeksi 2007. FC Kipparit pelasi ensimmäisen ottelunsa FC Kiistoa vastaan ja hävisi sen 1-2. Kippareiden historian ensimmäisen maalin teki Jussi Uusimäki. Seura putosi kauden päätteeksi takaisin Kolmoseen, mutta luopui kolmosen sarjapaikastaan.
Queen Latifah

Dana Elaine Owens (s. 18. maaliskuuta 1970 Newark, New Jersey, Yhdysvallat), tunnetaan taiteilijanimellä Queen Latifah, on yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja ja näyttelijä. Hänet on palkittu urallaan muun muassa musiikkialan Grammy-palkinnolla sekä elokuva-alan Golden Globella ja Primetime Emmyllä, minkä lisäksi hän on ollut Oscar-ehdokkaana.
Nuoruus.
Dana Elaine Owens syntyi Newarkissa ja varttui pääasiassa East Orangessa, New Jerseyssä. Hänen äitinsä Rita Lamae (o.s. Bray) oli ammatiltaan opettaja ja isä Lancelot Amos Owens työskenteli poliisina. Vanhemmat erosivat, kun Latifah oli kymmenvuotias. Hänet kasvatettiin baptistiseen uskoon, hän kävi katolista koulua ja valmistui Irvington High Schoolista. Pituutensa ansiosta hän menestyi koripallossa ja esiintyi koulun musikaaleissa ja baptistikirkon kuorossa. Kahdeksanvuotiaana hän sai serkultaan ”herkkää” arabian kielellä tarkoittavan lempinimen ”Latifah”.
Ura.
Latifah alkoi beatboxata yhtyeessä nimeltä Ladies Fresh. Ensimmäisen levytyssopimuksensa hän solmi 18-vuotiaana vuonna 1988, kun eräs hänen rap-demonsa päätyi tuottajille ja lopulta hän pääsi Tommy Boy Recordsin listoille. Latifah julkaisi seuraavana vuonna debyyttisinglensä ”Wrath of My Madness”. Pian julkaistiin myös hänen ensimmäinen levynsä "All Hail the Queen", joka sisälsi hittisinglen ”Ladies First”. Albumit "Nature of a Sista" (1991) ja "Black Reign" (1993) seurasivat perässä. Jälkimmäinen sisälsi ”U.N.I.T.Y.”-singlen, josta Latifah sai ensimmäisen Grammy-palkintonsa. "Order in the Court" (1994) oli viimeinen Latifahin julkaisema rap-albumi. Hän näki mahdollisuuden myös levytuotannon puolella ja perusti oman tuotantoyhtiönsä Flavor Unit Recordsin vuonna 1993.
Latifah oli uraauurtava artisti 1990-luvulla, jolloin tummaihoiset naisräppärit nousivat ensimmäistä kertaa esille. Hänen kappaleensa käsittelivät mustien naisten kohtaamaa parisuhdeväkivaltaa ja katuhäirintää. Seuraavalla vuonna 2004 julkaistulla levyllään "The Dana Owens Album" Latifah vaihtoi musiikkityyliään soul- ja jazz-painotteiseksi.
Vuodesta 1993 vuoteen 1998 Latifah näytteli pääosaa sitcomissa "Living Single", johon hän myös kirjoitti ja esitti tunnusmusiikin. Ohjelma oli hyvin suosittu etenkin afroamerikkalaisten yhteisössä. Hänen ensimmäiset elokuvansa olivat vuonna 1991 julkaistut "Viidakkokuume" ja "Sekopäiden kotibileet". Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden vuonna 2003 roolistaan musikaalielokuvassa "Chicago". Vastanäyttelijä Catherine Zeta-Jones kuitenkin vei palkinnon. "Chicago" voitti samana vuonna myös parhaan elokuvan Oscarin.
Yksityiselämä.
Latifah menetti vanhemman veljensä Lancen moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 1992. Vuonna 1996 hänet pidätettiin marihuanan ja laittoman aseen hallussapidosta. Latifah sai sakkoja ja kaksi vuotta ehdollista vankeutta. Omaelämäkerrassaan "Ladies First: Revelations of a Strong Woman" Latifah kertoi veljensä kuoleman johtaneen masennukseen ja huumeidenkäyttöön.
Latifahilla on tähti Hollywoodin Walk of Famella. Hän on ensimmäinen rap-artisti, jolle tämä kunnia on myönnetty.