tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
O. E. Tudeer

Oskar Emil Tudeer (30. elokuuta 1850 Mikkeli – 24. syyskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen professori ja suomentaja.
Henkilöhistoria.
Tudeerin vanhemmat olivat hovioikeuden asessori Oskar Viktor Tudeer ja Laura Maria Kuhlström. Hän kävi Viipurin yläalkeisopiston ja valmistui ylioppilaaksi 1867, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1873 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1876. Tudeer teki opintomatkoja Saksaan 1876–1878 ja 1886 sekä 1881–1882 Lontooseen, Berliiniin, Italiaan ja Kreikkaan. Tudeer toimi Helsingin yliopiston kreikan kielen ja kirjallisuuden dosenttina 1879–1885 sekä kreikan kielen ja kirjallisuuden ylimääräisenä professorina 1885–1910. Hän oli Viipurilaisen osakunnan kuraattorina 1876–1887 ja inspehtorina 1892–1907. Tudeer oli Kansallisteatterin, Pellervo-seuran ja kustannusliike Otavan johtokunnan jäsen Ja Kordelinin säätiön kirjallisuuden jaoston jäsen. Hän oli aikakauslehti Valvojan toimituksen jäsen 1880–1897 ja lehden päätoimittaja 1892–1896.
Tudeer oli naimisissa vuodesta 1882 Ellen Mathilda Wilhelmina Wijkanderin kanssa. Heillä oli kuusi lasta, muun muassa Helsingin yliopiston ylikirjastonhoitaja Lauri Tudeer (1884–1955), Suomen Pankin taloustieteellisen tutkimuslaitoksen johtaja Alf Tudeer (1885–1968) ja naistentauteihin ja synnytyksiin erikoistunut lääkäri Oskar August (Ossi) Tudeer (1886–1969).
Kivijärvi (Lohja)

Kivijärvi on Karjaanjoen vesistöön kuuluva metsäjärvi Lohjan Pusulassa, karun ja harvaan asutun Tammelan ylängön eteläosassa. Järven korkeus merenpinnasta on 116,3 metriä. Se laskee pohjoiseen Patamoon, josta vedet edelleen päätyvät Levo-Patamoon Someron puolelle ja sieltä Myllyjärven, Arimaan ja Oinasjärven kautta Nummenjokeen. Ympäristö on kumpumoreenia. Kesäasutusta on runsaasti.
Avenger-luokka (saattuetukialus)

Avenger-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston saattuetukialusluokka, jonka alukset olivat tehtävään muutettuja yhdysvaltalaisia C3-rahtialuksia.
Rahtialukset "Rio Hudson", "Rio Parana", "Rio de la Plata" ja "Rio de Janeiro" muutettiin saattuetukialuksiksi jo ennen niiden valmistumista Yhdysvaltain telakoilla. Muutetut alukset muistuttivat aiemmin valmistunutta "HMS Archeria", joka oli tehty jo valmistuneesta rahtialuksesta. Aluksista ainoastaan kolme otettiin palveluskäyttöön kuninkaallisessa laivastossa, mutta neljäs "HMS Charger" palautettiin Yhdysvaltain laivastolle, joka nimesi sen "USS Chargeriksi", jo ennen virallista luovutusta. Sotatoimien päätyttyä jäljellä olleet alukset palautettiin Yhdysvaltoihin.
Aseistus.
Alukset oli aseistettu merimaalien torjuntaan kolmella alakulmilla käytettävällä neljän tuuman tykillä, joista kaksi oli asennettu keulaan ja kolmas perään. Aluksille Yhdysvalloissa asennetut tykit vaihdettiin brittiläisiin niiden saavuttua Britteinsaarille. Aluksilla oli ilmapuolustusta varten 19 × 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Alukset.
Luokkaan alun perin suunnitelluista neljästä aluksesta BAVG-2:sta BAVG-5:een BAVG-4 palautettiin Yhdysvaltain laivastolle. Aluksen suunniteltuna nimenä oli "HMS Charger", mikä säilytettiin siirron yhteydessä "USS Chargeriksi".
Timo Utriainen

Timo Antero Utriainen (s. 30. maaliskuuta 1964 Oulu) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Eila Vartiainen ja Pentti Kuukasjärvi.
Utriainen saavutti SM-hopeaa Lahdessa 1985 (tuloksella 15,69 m) ja Hämeenlinnassa 1988 (myötätuulituloksella 16,54 m). Sisäratojen SM-hopeaa hän saavutti vuonna 1988 (tuloksella 15,90 m) ja pronssia vuonna 1986 (tuloksella 15,86 m).
Utriainen edusti Suomea neljässä maaottelussa vuosina 1985–1988. Hänen ennätyksiään ovat 16,29 m kolmiloikassa vuodelta 1988 ja 739 cm pituushypyssä samalta vuodelta. Hänellä on nimissään kolmiloikan 14-vuotiaiden Suomen ennätys 13,76 m vuodelta 1978.
Vuosittainen kehitys.
w = myötätuulitulos
i = hallitulos
Juri German

Juri Pavlovitš German (; 4. huhtikuuta 1910 Riika – 16. tammikuuta 1967 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Juri German syntyi virkamiehen ja venäjän kielen opettajan perheeseen. Lapsuutensa hän vietti vanhempiensa mukana keskellä ensimmäistä maailmansotaa ja Venäjän kansalaissotaa. Germanin ensimmäinen kertomus julkaistiin kurskilaisessa sanomalehdessä vuonna 1928. Vuonna 1931 ilmestyi hänen 14-vuotiaana kirjoittamansa romaani "Rafael iz parikmaherskoi" (”Kampaamon Rafael”). 1930-luvun alusta lähtien German toimi lehtimiehenä ja kirjailijana, jonka erikoisalaksi tuli tšekistien, miliisin ja lääkärien työn kuvaaminen. Talvisodan ja toisen maailmansodan aikana hän työskenteli sotakirjeenvaihtajana.
Vuonna 1948 Germanille myönnettiin Stalinin palkinto elokuvan "Pirogov" käsikirjoituksesta. Kritiikin ja suuren yleisön suosion sai romaanisarja ”Valaise ja pala” ("Delo, kotoromu ty služiš", 1958), ”Tulen läpi” ("Dorogoi moi tšelovek", 1962) ja ”Vastaan kaikesta” ("Ja otvetšaju za vsjo", 1965). NKP:hen German liittyi vuonna 1958.
Juri Germanin teoksiin perustuvat hänen poikansa Aleksei Germanin ohjaamat elokuvat ”Teiden vartiointi” ("Proverka na dorogah") ja ”Ystäväni Ivan Lapšin” ("Moi drug Ivan Lapšin").
Tipuna

Tipuna () on historiallinen kaupunginosa Pietarin Kurortin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Roslivajärveen laskevan Mustajoen varrella 24 kilometriä Pietarin keskustasta luoteeseen. Tipunan aseman kautta kulkee Pietarin ja Viipurin välinen rautatie.
Paikkakunnan nimitys perustuu ’suota, hetteikköä’ tarkoittavaan venäjän kielen murresanaan. 1700-luvulla sieltä kerättiin suomalmia lähellä sijainneeseen rautatehtaaseen. 1800–1900-lukujen vaihteessa Tipunaan syntyi huvila-asutusta. Vuonna 1942 seudulle rakennettiin linnoituslaitteita. Vuonna 1954 paikkakunta liitettiin Raavskin taajamaan (ven. Pesotšnyi).
Väittely

Väittely tai debatti on formaali, vuorovaikutteinen argumentointimenetelmä. Tällainen väittely noudattaa tiettyjä sääntöjä ja se on kurinalaista. Arkikielessä väittely tarkoittaa sanallista kiistaa, debattia tai polemiikkia.
Dialektiikka on oppia väittelytaidosta. Väittely on vanha opetusmenetelmä, jota käyttivät antiikin Kreikassa muun muassa sofistit, Sokrates, Platon, Aristoteles ja roomalaiset reetorit. Sokrateen oma dialektinen kysely- ja opetusmenetelmä tunnetaan nimellä sokraattinen menetelmä.
Keskiajan yliopistoissa erilaiset määrättyä muotoa noudattavat disputaatiot olivat keskeinen opetusmenetelmä. Nykyäänkin yliopistoissa jatkotutkintoa suorittavat opiskelijat puolustavat väitöskirjassa esittämiään tieteellisiä tuloksia väitöstilaisuudessa.
Pankkisilta

Pankkisilta () on Gribojedovin kanavan ylittävä jalankulkusilta Pietarin keskustassa Venäjällä. Se on saanut nimensä lähellä sijaitsevasta entisestä pankkirakennuksesta (nykyinen Pietarin valtiollinen talousyliopisto).
Vuosina 1825–1826 rakennetun sillan on suunnitellut Wilhelm von Traitteur. Sen molempia päätyjä reunustavat kuvanveistäjä Pavel Sokolovin tekemät griippipatsaat. Alkuperäinen riippusilta korvattiin metallisella rakenteella vuosina 1951–1952. Sillan pituus on 25,2 metriä ja leveys 1,9 metriä.
Valvoja

Valvoja oli suomalainen aikakausjulkaisu, joka ilmestyi 1880–1922 ensin Werner Söderströmin, sitten Otavan kustantamana. Siihen yhdistettiin vuonna 1906 ilmestymisen aloittanut aikakausjulkaisu "Aika", ja lehti ilmestyi vuodet 1923–1943 nimellä "Valvoja-Aika". "Aika" pudotettiin nimestä pois, ja nimellä "Valvoja" se ilmestyi jälleen vuodet 1944–1968, ja sen julkaisija oli Valvoja-Ajan kannatusyhdistys. Vuodesta 1969 se yhdistettiin Suomalaiseen Suomeen, jolloin lehden nimeksi tuli "Suomalainen Suomi-Valvoja" ja sitä julkaisivat yhdessä Suomalaisuuden liitto ry ja Valvoja-Ajan kannatusyhdistys ry, ja sen kustantaja oli Valiolehdet, myöhemmin Yhtyneet kuvalehdet. Vuosina 1970–1973 lehteä julkaistiin nimellä "Aika", ja vuonna 1973 lehden seuraajaksi perustettiin "Kanava", jota julkaisee nyttemmin Otavamedia. 
Lehden perustajia olivat O. E. Tudeer, Valfrid Vasenius ja Volmari Porkka. Lehti oli linjaltaan nuorsuomalainen. Lehti toi esiin 1880-luvulle tunnusomaisia aatteita, joista keskeisimpiin kuului naisemansipaatio. Tudeer ja Vasenius olivat olleet perustamassa naisjärjestö Unionia.
Lehdet vuosilta 1880–1922 ovat Kansalliskirjastossa mikrofilmikopiona ja Kansalliskirjaston digitoiduissa aineistoissa osana aikakauslehtien kokoelmaa.
Unkarinsinivuokko

Unkarinsinivuokko ("Hepatica transsilvanica", syn. "Anemone transsilvanica") on Itä-Euroopasta kotoisin oleva sinivuokkoa ("Hepatica nobilis") läheisesti muistuttava leinikkikasvilaji.
Ulkonäkö.
Unkarinsinivuokko on tavallisen sinivuokon tavoin matala ja nahkealehtinen lehtokasvi. Sillä on pitkä ja suikertava maavarsi. Unkarinsinivuokon lehdet ovat kolmiliuskaiset eli kolmeen osaan jakautuneet ja sinivuokosta poiketen liuskojen kärjet ovat hampaalliset. Kukat kasvavat yksittäin lyhyiden kukkavarsien päissä. Ne ovat halkaisijaltaan 2,5–4 senttimetriä ja kehälehtiä (vastaavat terälehtiä) on 8–9, enemmän kuin sinivuokolla. Väriltään kukat ovat siniset tai valkoiset.
Levinneisyys.
Unkarinsinivuokkoa viljellään usein koristekasvina. Se kasvaa alkuperäisenä Romaniassa.
Suomen Poliisijärjestöjen Liitto

Suomen Poliisijärjestöjen Liitto (SPJL) on suomalainen poliisin, oikeushallinnon, Hätäkeskuslaitoksen ja Suojelupoliisin ammattilaisten ammattijärjestö. Sen 83 jäsenyhdistykseen kuuluu noin 11 000 jäsentä. SPJL kuuluu akavalaiseen järjestökenttään. SPJL on Pohjoismaiden poliisiliiton (Nordiska Polisförbundet) ja Euroopan poliisijärjestöjen keskusliiton (The European Confederation of Police, EuroCOP) jäsenjärjestö. Liiton toimisto sijaitsee Helsingissä.
Historia.
Liitto sai nykyisen muotonsa vuonna 1995, kun vuonna 1923 perustettu Suomen Poliisien Liitto, vuonna 1930 perustettu Suomen Rikospoliisien Liitto ja vuonna 1934 perustettu Poliisikunnan Keskusliitto yhdistyivät Suomen Poliisijärjestöjen Liitoksi.
Jäsenistö.
Jäsenistö työskentelee poliisihallinnossa, oikeusministeriön hallinnonalalla ja Hätäkeskuslaitoksessa ja Suojelupoliisissa. Liittoon kuuluu muun muassa poliiseja, poliisin kansliahenkilökuntaa, oikeuslaitoksen toimistosihteerejä ja hätäkeskuspäivystäjiä. Liitolla on myös opiskelijajäseniä.
Organisaatio ja toiminta.
SPJL:n korkeinta päätösvaltaa käyttää joka neljäs vuosi kokoontuva liittokokous, joka muun muassa valitsee valtuuston, hallituksen ja liiton puheenjohtajan. Vuoden 2017 liittokokouksessa puheenjohtajaksi valittiin Jonne Rinne. Järjestöpäällikkönä toimii Mika Nygård.
Liitto julkaisee "Poliisi &amp; Oikeus" -lehteä.
A Way Away

A Way Away on Indican viides albumi. Se julkaistiin 2. kesäkuuta 2010. Albumi sisältää yhtyeen vanhoja kappaleita englanniksi käännettyinä. Albumi oli kansainvälisesti kohtalainen menestys: se pääsi listoille kuudessa eri maassa, joista kahdessa se pääsi kahdenkymmenen parhaan joukkoon.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Poliisi &amp; Oikeus

Poliisi &amp; Oikeus (P&amp;O) on Suomen Poliisijärjestöjen Liiton (SPJL) julkaisema jäsenlehti, joka ilmestyy 4 kertaa vuodessa. Lehden päätoimittaja on viestintäpäällikkö Sari Haukka. 
Lehden ensimmäinen numero julkaistiin tammikuussa 1930. Tuolloin lehden nimi oli "Poliisimies". Uudeksi nimeksi otettiin "Poliisi &amp; Oikeus" vuonna 1995, kun Suomen Poliisien Liitto, Suomen Rikospoliisien Liitto ja Poliisikunnan Keskusliitto yhdistyivät Suomen Poliisijärjestöjen Liitoksi.
Aiheesta muualla.
Lehti SPJL:n sivuilla
Seututie 658

Seututie 658 on yksi Suomen seututeistä. Sen pituus on noin 33 kilometriä. Se alkaa Pihtiputaan Elämäjärveltä nelostien varrelta ja päättyy kantatiehen 58, noin viisi kilometriä Haapajärven keskustasta kaakkoon. Tien kunto on varsinkin kaakkoispään puolelta välttävä, vaikka tieosuus on ollut viimeisimpänä remontoitavien osuuksien joukossa. Muuten tie kokonaisuudessaan on tyydyttävää tasoa. Valtatieltä 27 on ohjaus tielle viitoitus Haapajärven keskustasta.
Klaus Sammer

Klaus Sammer (s. 5. joulukuuta 1942) on saksalainen entinen jalkapalloilija ja valmentaja.
Sammer pelasi uransa alkuvaiheessa Stahl Gröditzissä ja Einheit Dresdenissä ennen siirtymistään Dynamo Dresdeniin 1965. Hän pelasi valtaosan urastaan Dynamossa, jossa hän voitti DDR:n mestaruuden kahdesti ja cupin kerran. Sammer pelasi myös 17 maaottelua DDR:n maajoukkueessa. Pelaajauran päätyttyä 1975 Sammer ryhtyi valmentajaksi. Hän valmensi Dynamo Dresdeniä kahteen otteeseen. Vuosina 1983–1986 Dynamo voitti Sammerin johdolla cupin kahdesti aikana, jota hallitsi valtion suosima Dynamo Berlin. Sammerin ensimmäinen pesti päättyi cup-voittajien cupissa kärsittyyn tappioon Bayer Uerdingeniä vastaan. Hän palasi Dynamo Dresdenin valmentajaksi 1992 sen pelatessa Bundesliigassa. Pesti kesti yhden kauden ajan, minkä jälkeen hän toiminut muun muassa useissa eri tehtävissä Saksan jalkapalloliitossa.
Klaus Sammerin poika on sekä DDR:n että jälleenyhdistyneen Saksan maajoukkueessa pelannut Matthias Sammer.
3D-skanneri

3D-skanneri on laite, joka analysoi reaalimaailman kohdetta (kuten esine tai maasto) ja tuottaa dataa sen muodosta, ja mahdollisesti ulkonäöstä (kuten väri). Tästä datasta voidaan koostaa kolmiulotteinen malli. 
3D-skannereita käytetään viihdeteollisuudessa elokuvien ja videopelien tuotantoon. Niitä käytetään myös mm. teollisessa suunnittelussa, prototyypin luonnissa, takaisinmallinnuksessa, laaduntarkkailussa, ohjauksessa ja säädössä, sekä proteesien tuotannossa.
Toiminta.
Yleensä 3D-skanneri tallentaa joukon tutkitun pinnan koordinaattipisteitä, muodostaen näin pistepilven. Pisteistä tehdyn analyysin pohjalta voidaan tuottaa alkuperäisen pinnan kuvio. 3D-skannerit jakautuvat kahteen pääluokkaan:
Etäisyysmittari

Etäisyysmittari on laite, joka mittaa etäisyyden kohteeseen. Tarkoituksena voi olla kohteen valvonta, kameran polttovälin määritys tai aseella tähtääminen. Mittaus voi perustua optiikkaan, laseriin, lidariin, tutkaan, ultraääneen
tai kaikuluotaukseen.
Laseretäisyysmittari lähettää pienitehoista laservaloa, joka kulkee kohteeseen ja heijastuu siitä takaisin mittariin. Etäisyysmittarin elektroniikka laskee etäisyyden valonsäteen matkan keston perusteella. Tästä muodostuu +/- 1 metrin tarkkuudella saatu mittaustulos. Mittaustulos näkyy sisäänrakennetulla LCD-näytöllä. Etäisyysmittarin tehosta riippuu, kuinka pitkälle sillä voidaan mitata. Etäisyysmittareita käytetään esimerkiksi metsästyksessä ja golfissa.
Roza Otunbajeva

Roza Isakovna Otunbajeva (; s. 23. elokuuta 1950 Frunze, Kirgiisien SNT, Neuvostoliitto) on kirgisialainen poliitikko, entinen ulkoministeri ja 7. huhtikuuta 2010 levottomuuksien jälkeen valtaan nousseen hallituksen johtaja. Hallitus nimesi hänet presidentiksi vuoden 2011 loppuun.
Otunbajeva valmistui Moskovan valtionyliopiston filosofian laitokselta. 
Kirgisian itsenäistyessä hänet nimitettiin 1992 maan ensimmäiseksi Yhdysvaltain suurlähettilääksi. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli maan ulkoministeri presidentti Askar Akajevin nimittämänä. Kolmen vuoden kuluttua hänet nimitettiin Ison-Britannian suurlähettilääksi, jonka jälkeen hän toimi YK:n erityislähettiläänä Georgiassa.
Otunbajeva palasi Biškekiin 2004 ja muodosti Ata Dzhurt -puolueen (Isänmaa) vuoden 2005 vaaleja varten. Hänen rekisteröintinsä ehdokkaaksi kuitenkin estettiin. Akajevin tytär oli tuolloin pyrkimässä parlamenttiin samasta vaalipiiristä. Ata Dzhurt -puolue oli yksi pääryhmittymistä vuoden 2005 vallankumouksessa, jossa Akajev syrjäytettiin. Tämän jälkeen Otunbajeva toimi hetken virkaa tekevänä ulkoministerinä Kurmanbek Bakijevin nimittämänä. Parlamentti ei vahvistanut hänen nimitystään, mistä hän syytti Akajevin kannattajia.
Myöhemmin Otunbajeva alkoi arvostella myös Bakijevia, jota hän syytti edeltäjänsä korruption ja nepotismin jatkamisesta. Vuonna 2007 Otunbajeva valittiin parlamenttiin sosiaalidemokraattien riveistä.
Huhtikuussa 2010 alkaneiden levottomuuksien jälkeen presidentti Bakijev pakeni pääkaupungista 7. huhtikuuta illalla Ošiin tai Žalal-Abadiin, muttei ilmoittanut eroavansa. Otunbajevan johtama väliaikaishallitus ilmoitti ottaneensa vallan maassa ja hallitsevansa armeijaa ja rajavartiojoukkoja. Venäjän pääministeri Vladimir Putin neuvotteli 8. huhtikuuta Otunbajevan kanssa ja tarjosi Kirgisialle humanitaarista apua.
Toukokuun 19. väliaikainen hallitus antoi Otunbajevalle myös presidentinvaltuudet 31.12.2011 asti tai kunnes maassa järjestetään vaalit.
Hän ei kuitenkaan saa osallistua vuoden 2011 aikana järjestettäviin presidentinvaaleihin.
Teatteri Mukamas

Teatteri Mukamas on vuonna 1979 perustettu tamperelainen ammattinukketeatteri, jonka esitykset saavat useimmiten innoituksensa saduista. Ohjelmistosta suurin osa on suunnattu lapsille.
Teatterin kotinäyttämö sijaitsee Tampereen Ala-Pispalassa, vanhassa VPK:n talossa, ja sen katsomoon mahtuu kerrallaan 60–80 katsojaa. Esityskertoja on vuodessa noin 250 ja katsojia noin 30 000. Teatteri vierailee esiintymässä päiväkodeissa, kouluissa, kirjastoissa, festivaaleilla ja yritysten tapahtumissa ympäri Suomen. Kansainvälisen taiteellisen yhteistyön merkeissä teatterilla on ollut ohjaajavieraita Tšekistä, Ruotsista, Ranskasta ja Venäjältä. Teatteri Mukamas on myös esiintynyt kutsuttuna teatterifestivaaleilla Euroopassa ja Aasiassa.
Teatteri Mukamaksessa työskentelee vakinaisesti yhdeksän työntekijää ja lisäksi osa työntekijöistä on freelancer-sopimuksilla. Mansi Stycz on johtanut teatteria sen perustamisesta saakka. Vuonna 2003 hänelle myönnettiin lastenkulttuurin valtionpalkinto ja vuonna 2009 Suomen Kulttuurirahaston Pirkanmaan rahaston palkinto. 
Mukamas on järjestänyt nukketeatterifestivaaleja.
Katolinen majesteetti

 
Katolinen majesteetti on Espanjan kuninkaille suotu arvonimi. Sen vahvisti 1497 paavi Aleksanteri VI kuningas Ferdinand Katolilaiselle (1452–1516) ja hänen puolisolleen kuningatar Isabellalle (1451–1504). Arvonimeä saivat käyttää myös heidän seuraajansa. Paavin huomionosoituksen syynä oli kuningasparin ansiot maurien karkottamisessa Espanjasta.
Pariisin opiskelijamellakat 1968

Pariisin vuoden 1968 opiskelijamellakat olivat tapahtumasarja, joka alkoi Ranskassa 4. toukokuuta 1968 ja jatkui useita viikkoja. Tapahtumat merkitsivät 1960-luvun opiskelijaliikkeen huippukohtaa ja samalla melkoista muutosta Ranskan ja myös koko Euroopan lähihistoriassa. Opiskelijamellakoiden aiheena oli muun muassa korkeakoulujen hallinnon demokratia.
Opiskelijat vaativat myös opetuksen uudistamista ja parannuksia sosiaaliseen asemaansa. He protestoivat myös Vietnamin sotaa, fasismin jäänteitä, imperialismia ja rahavaltaa vastaan. Vallankumouksellisten opiskelijoiden tärkeimpiin oppi-isiin kuului yhteiskuntafilosofi Herbert Marcuse.
Opiskelijamellakat ja Ranskassa samaan aikaan esiintyneet monet lakot johtivat myös siihen, että 30. toukokuuta presidentti Charles de Gaulle hajotti Kansalliskokouksen ja määräsi uudet vaalit pidettäviksi 23. kesäkuuta. De Gaulle poistui Ranskasta 29. toukokuuta Länsi-Saksaan Baden-Badeniin, jossa oli Ranskan sotilastukikohta. Hän ei ilmoittanut lähdöstään hallitukselle, eivätkä ministerit tienneet moneen tuntiin, missä hän oli.
Historioitsija Eric Hobsbawm on esittänyt yhdeksi Pariisin opiskelijamellakoiden syyksi opiskelijoiden määrän räjähdysmäisen kasvun sotien jälkeisessä Ranskassa. Toisen maailmansodan päättyessä opiskelijoita oli alle 100 000, mutta vuonna 1960 määrä oli jo yli 200 000 ja vuoteen 1970 mennessä 651 000. Hobsbawm kirjoittaa, ettei yliopistoinstituutio yksinkertaisesti ollut valmistautunut niin nopeaan kasvuun. Samalla yliopisto-opiskelu lakkasi olemasta poikkeuksellinen etuoikeus sinänsä: vuonna 1950 opiskeleminen oli mahdollista 4 prosentille ikäluokasta ja 1970 jo 15,5 prosentille.
Valtiosääty

Valtiosääty on aiemmin käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti sellaista ihmisryhmää, jolla oli oikeus lähettää edustajiaan valtiopäiville. Nimitystä käytettiin myös tällaisen ryhmän edustajista valtiopäivillä. Valtiosääty koostui valtiopäivämiesten valitsijoista, joita yhdisti ammatti tai yhteiskunnallinen asema. Valtiosäädyt saivat kukin erikseen valita edustajansa kansanedustuslaitokseen.
Suomessa oli neljä valtiosäätyä vuoden 1906 valtiopäiväjärjestykseen (26/1906) saakka. Sillä luotiin yhtäläiseen äänioikeuteen perustuva kansanedustuslaitos. Valtiosäädyt olivat
Vesipallo kesäolympialaisissa 1976

Vuoden 1976 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 18. – 27. heinäkuuta 1976 Montrealissa. Tämä oli 17. kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Lajissa kilpailivat ainoastaan miehet, ja mukana oli 131 osanottajaa 12 maasta.
Anna-Maria Tokola

Anna-Maria Tokola (o.s. Everi, s. 28. huhtikuuta 1987 Pori) on suomalainen painonnostaja, joka edustaa Raution Kisailijoita. Aikaisemmin hän on edustanut Porin Puntti-Karhuja. Hänet on valittu Suomen vuoden painonnostajaksi vuonna 2009, 2010, 2012 ja 2015. Hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-pronssia syksyllä 2010.
Arvokisat.
Marraskuussa 2010 Tokola saavutti uransa ensimmäisen arvokisamitalin Kyproksen Limassolissa nuorten EM-kisoista. 58-kiloisissa kilpaillut 23-vuotias Tokola sai pronssia työnnössä SE-tuloksella 102 kg. Yhteistuloksessa hän sijoittui neljänneksi 23-vuotiaiden naisten SE-tuloksella ja omalla henkilökohtaisella ennätyksellään 181 (79+102) kg. Ennen Kyproksella järjestettyjä EM-kisoja Tokolan parhaat saavutukset olivat 5. sija alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2009, 20-vuotiaiden MM-kisoissa 9. sija 2007 ja 17-vuotiaiden EM-kisoissa 5. sija vuonna 2004. 
Vuonna 2009 Tokola osallistui aikuisten tasolla EM-ja MM-kisoihin. Bukarestin EM-kisoissa hän päätyi sijalle 10. ja 2009 MM-kilpailuissa hän epäonnistui tempauksessa, mutta oli työnnössä sijalla 15.
Tokola voitti Pohjoismaiden mestaruuden lokakuussa 2010 Norjan Spydebergissä. Hän työnsi kisoissa 23-vuotiaiden uudeksi ennätykseksi 102 kiloa 63 kg:n sarjassa ja teki kokonaistulokseksi 180 kiloa. 
EM-kilpailuissa Kazanissa 13. huhtikuuta 2011 58 kg:n sarjassa Tokola sijoittui yhteistuloksella 179 kg 9. sijalle. Työnnössä hän nosti SE-lukemaksi 103 kg ja päätyi 9. sijalle, mutta samassa sarjassa kilpaillut Heidi Harju paransi Suomen ennätykseksi 104 kg. Tempauksessa Tokolan tulos oli 76 kg ja tuloksena 11. sija.
Kotimaiset kilpailut.
Anna Tokola on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2004–2009, 2011–2016.
Harri Pesonen (kolmiloikkaaja)

Harri Mikael Pesonen (s. 17. maaliskuuta 1962 Lauritsala) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Lauritsalan Kisaa.
Pesonen voitti kolmiloikan Suomen-mestaruuden Vaasassa 1986 tuloksella 15,97 m.
Pesonen edusti Suomea kahdessa maaottelussa vuonna 1984 voittaen kummatkin. Helsingissä 2. syyskuuta hän hyppäsi ennätyksensä 16,42 m ja Santiago de Compostelassa, Espanjassa 8. syyskuuta myötätuulituloksen 16,43 m. Lisäksi hän osallistui maaotteluun Helsingissä vuonna 1986 jääden ilman tulosta.
Pituusennätyksekseen hän hyppäsi vuonna 1985 tuloksen 735 cm.
Vuosittainen kehitys.
w = myötätuulitulos
Kajaanin maalaiskunnan vaakuna

Kajaanin maalaiskunnan vaakuna oli Kajaanin maalaiskunnan tunnus. Siinä käytetyt korot viittaavat 1600–luvulla pitäjän maille rakennettuun Kajaanin linnaan.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä yläreunaltaan sakarakoroinen ja alareunaltaan kuusikoroinen hopeahirsi.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kajaanin maalaiskunnan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 7. toukokuuta 1966. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. syyskuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1977 Kajaanin maalaiskunnan liityttyä Kajaanin kaupunkiin.
Jari Lämsä

Jari Mikko Lämsä (s. 4. huhtikuuta 1968 Oulu) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensivat Pentti Kuukasjärvi ja Heikki Kyröläinen.
Lämsä voitti kolmiloikan Suomen-mestaruuden Lapualla 1995 tuloksella 16,17 m. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa Helsingissä 1991 tuloksella 16,11 m. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti hopeaa vuonna 1996 sekä pronssia vuosina 1987 ja 1995.
Lämsä edusti Suomea kahdessa ulkoratojen ja kahdessa sisäratojen maaottelussa vuosina 1991–1996. Tukholmassa 1991 hän oli viides tuloksella 15,84 m ja Helsingissä 1995 neljäs myötätuulituloksella 16,26 m. Sisäradoilla hän voitti maaottelun Tampereella 1991 tuloksella 15,78 m ja oli neljäs Borlängessä, Ruotsissa 1996 tuloksella 15,68 m.
Vuosittainen kehitys.
w = myötätuulitulos
i = hallitulos
Johann Christian Daniel von Schreber

Johann Christian Daniel von Schreber (17. tammikuuta 1739 Weißensee, Thüringen – 10. joulukuuta 1810 Erlangen) oli saksalainen luonnontieteilijä. Hänen tärkein teoksensa oli nisäkkäitä käsittelevä, 1774 julkaistu "Die Säugetiere in Abbildungen nach der Natur mit Beschreibungen". Hänet valittiin elinaikanaan muun muassa Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi.
Von Schreberin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Schreb.. Hän kuvasi tieteelle uusina lajeina erityisesti nisäkkäitä. Sen lisäksi hän kuvasi myös kasvi- ja hyönteislajeja. Tunnettuja nisäkäslajeja, jotka von Schreber kuvasi ensimmäisenä ovat esimerkiksi: minkki, norppa, skunkki eli haisunäätä, amerikansaukko, metsämyyrä, isolepakko, husaarimarakatti, metsäkissa, gepardi, amerikanilves, servaali, onsilla ja karakali.
Von Schreberin kunniaksi on nimetty ainakin seinäsammal ("Pleurozium schreberi").
Charlotte-Douglasin kansainvälinen lentoasema

Charlotte/Douglasin kansainvälinen lentoasema on julkinen lentoasema Charlottessa Pohjois-Carolinassa. Lentoasema on nimetty entisen Charlotten pormestarin Ben Elbert Douglasin mukaan. Vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain 10. vilkkain lentoasema matkustajamäärissä mitattuna, jolloin sitä käytti 50 miljoonaa matkustajaa.
Ruusuja hopeamaljassa (albumi)

Ruusuja hopeamaljassa on iskelmälaulaja Erkki Junkkarisen albumi, joka julkaistiin Pohjoismaisen Sähkön Blue Master -levymerkillä vuonna 1975. Albumista tuli suurmenestys, ja sille myönnettiin ensimmäinen Suomessa jaettu platinalevy vuonna 1976. "Ruusuja hopeamaljassa" pysyi kymmenen Suomessa eniten myydyn albumin listalla lähes vuoden ajan, toukokuusta 1975 huhtikuuhun 1976, saavuttamatta kuitenkaan kertaakaan ensimmäistä sijaa. Albumi on myynyt näihin päiviin mennessä 115 000 kappaletta. Vuonna 2005 se oli Suomen kaikkien aikojen myydyimpien kotimaisten albumien tilastossa 31. sijalla. 
Albumin nimikappaleen olivat levyttäneet aiemmin sekä Eugen Malmstén että Junkkarinen itse nimellä Ruusut hopeamaljassa. Levyn viimeinen kappale, valssi ”Hopeahääpäivänä” on uusi versio Junkkarisen uran alkuvuosien menestyksestä. Levyn kappaleista ”Ruusuja hopeamaljassa” ja ”Hopeahääpäivänä”, ”Annabella” ja ”Pieni hetki” sekä ”Tango Nocturno” ja ”Sinun kanssasi tähtisilmä” on julkaistu myös erikseen singlelevyillä. "Ruusuja hopeamaljassa / Hopeahääpäivänä" -singlelevyä myytiin 20 000 kappaletta, mikä sekin oli varsin hyvä saavutus; erikoinen piirre kuitenkin on, että myydyimpien singlelevyjen tilastossa se nousi parhaimmillaan vasta seitsemännelle sijalle kesäkuussa 1975.
Kappaleet.
A-puoli:
B-puoli:
Kaislakerttunen

Kaislakerttunen ("Cincloramphus timoriensis") on Kaakkois-Aasiassa ja Oseaniassa elävä varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Filippiineiltä Indonesian kautta Papua-Uuteen-Guineaan ja Australian pohjois- ja itäosiin. Siitä tunnetaan 10 alalajia. Alfred Russel Wallace kuvaili lajin holotyypin Timorista 1864.
Lähteet.
]
Miri Miettinen

Kari Ilmari Miri Miettinen (s. 22. elokuuta 1960) on suomalainen rumpali. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1980 perustetusta Broadcast pop-yhtyeestä ja vuonna 1987 perustetusta Gringos Locos rock-yhtyeestä. Miettinen on sittemmin soittanut sessiorumpalina tv:ssä, teattereissa, viihdeorkestereissa ja muissa kokoonpanoissa sekä levyttänyt yli 1 500 kappaletta. Hän on mm. Ben Granfelt Band -yhtyeen vakituinen jäsen.
Ura.
Miri Miettinen aloitti rumpujensoiton 8-vuotiaana Varkauden Musiikkiopistossa. 1970-luvulla Miettinen opiskeli mm. Oulunkylän Pop-Jazz Opistossa Kauko Saaren oppilaana, Helsingin Konservatoriossa sekä Sibelius-Akatemian Sotilasmusiikkiosastolla. Vuosina 1980-87 Miettinen levytti ja keikkaili Broadcast-yhtyeen rumpalina sekä oli mukana voittamassa Battle of The Bands -kilpailua Englannin Prestonissa 1983.
Vuonna 1986 Miettinen opiskeli New Yorkin Drummers Collective -oppilaitoksessa mm. Dave Wecklin oppilaana. Seuraavana vuonna Miettinen liittyi Gringos Locos -yhtyeeseen, joka teki seitsemän albumin sopimuksen monikansallisen Polygram-levy-yhtiön kanssa. Yhtye esiintyi ensimmäisenä suomalaisena rock-yhtyeenä Lontoon Wembley-areenalla sekä teki kiertueita USA:ssa ja Euroopassa aina vuoteen 1991 saakka.
Vuonna 1992 Miettinen valmistui Los Angelesin Hollywoodissa kurssinsa parhaana oppilaana maineikkaan Musicians Institute -koulun P.I.T. (Percussion Institute of Technology) -linjalta. Vuodesta 1993 lähtien Miettinen on levyttänyt ja kiertänyt Ben Granfelt Bandin rumpalina. Lisäksi hän on ollut mukana lukuisissa musikaaleissa muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa, Tampereen Teatterissa ja Komediateatteri Arenassa sekä tehnyt musiikkia elokuvaan Kalteva torni.
Miettinen on järjestänyt lukuisia soittoklinikoita ja toiminut myös opettajana muun muassa Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa, Sibelius-Akatemiassa, Otavan opistossa sekä Nilsiän ja Puolangan musiikkileireillä. Lisäksi hän on toimittanut lehtiartikkeleita rumpujen äänittämisestä ja virittämisestä mm. Riffi-lehteen sekä opetusvideoita Rockwayn internet-musiikkikoulun sivuille.
Miettinen toimii puheenjohtajana Suomen rumpaleiden yhdistyksessä DAF ry:ssä.
Esiintymiset.
Miettinen on uransa aikana esiintynyt lukuisten artistien ja yhtyeiden kanssa:
Danny, Kivikasvot, Erja Lyytinen, Laurence Jones, Tapani Kansa, Anneli Saaristo, Markku Aro, Kirka, Pave Maijanen, Maarit ja Sami Hurmerinta, Jore Marjaranta, Laura Voutilainen, Veeti Kallio, Wishbone Ash, Jari Sillanpää, Katri-Helena ja Anneli Mattila.
Hän on työskennellyt seuraavien tunnettujen kapellimestareiden kanssa:
Markku Johansson, Olli Ahvenlahti, Antti Hyvärinen, Kassu Halonen, Atso Almila, Ossi Runne, Jari Puhakka ja Esa Helasvuo.
13753 Jennivirta

13753 Jennivirta (väliaikaiselta nimeltään 1998 SY59) on asteroidivyöhykkeessä sijaitseva asteroidi. Se on nimetty suomalaisen tähtitieteilijän Jenni Virtasen (s. 1975) mukaan.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jolla se on lähimmillään 2,73 astronomisen yksikön ja etäisimmillään 3,60 astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on noin – .
The Island of Disco Ensemble

The Island of Disco Ensemble on suomalaisen Disco Ensemble-yhtyeen neljäs albumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2010. Levyn tuotannosta vastasi Lasse Kurki. Albumin kansikuvana on Ryan Browningin maalaus "Birth of an Island". Albumi debytoi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalla 2, ja levyn julkaisua juhlistettiin loppuunmyydyllä Tavastia-klubilla 29. toukokuuta 2010.
"The Island of Disco Ensemble" ilmestyi normaalin CD-levyn ja downloadin ohella myös vinyylilevynä sekä rajoitettuna painoksena julkaistuna kirja+cd-pakettina. Erikoisjulkaisu sisältää 64-sivuisen kirjan, joka käsittää sanoitusten ohella yhtyeen kirjoittamia kertomuksia levyn syntyprosessista, valokuvia, piirroksia, tuottajan, kansitaiteilijan ja graafikon kommentit sekä kaikkien levyn kappaleiden kitaratabulatuurit omassa vihkossaan.
Aurinkokunnan pienkappale

Aurinkokunnan pienkappale tai pienkappale (engl. "small solar system body", lyhenne: SSSB) on Aurinkoa kiertävä kohde, joka ei ole planeetta tai kääpiöplaneetta. IAU määritteli pienkappaleet planeetan määritelmän ohella vuonna 2006. Alla on lainaus IAU:n vuoden 2006 planeetan määritelmästä alkuperäiskielellään englanniksi.
Suomeksi käännetty versio:
Käytännössä määritelmä tarkoittaa sitä, että kaikki epäsäännöllisen muotoiset kappaleet (kappaleet, joiden painovoima ei riitä muokkaamaan niitä pyöreiksi) ovat pienkappaleita, jos ne kiertävät suoraan Aurinkoa eli eivät ole kuita.
Määritelmä erottelee asteroidit ja transneptuniset kohteet, jotka ovat pikkuplaneettoja. Asteroidi-nimityksen voikin katsoa viittaavan vain Aurinkokunnan sisäosien pikkuplaneettoihin. Suuri osa asteroideista ja ulommista pikkuplaneetoista, kuten TNO:ista, on juuri pienkappaleita, mutta ne, jotka ovat muodoltaan pyöreitä, luetaan kääpiöplaneettoihin. Suurimmat pikkuplaneetat luetaan siis kääpiöplaneetoiksi ja pienemmät pienkappaleiksi.
Pikkuplaneettojen lisäksi määritelmä myös periaatteessa jakaa komeetat samalla tavoin, mutta Aurinkokunnassamme ei tunneta vielä yhtään komeetaksi luokiteltua kappaletta, joka täyttäisi kääpiöplaneetan määritelmän; siksi määritelmässä sanotaankin komeettojen kuuluvan pienkappaleisiin, eikä että suurin osa komeetoista kuuluu pienkappaleisiin. Komeetat ja pikkuplaneetat numeroidaan vieläkin eri tavoin. Pienet kuut, jotka eivät ole painovomansa pyöristämiä, eivät eroa pienkappaleista fyysisten ominaisuuksiensa vuoksi vaan siten, että ne eivät kierrä suoraan Aurinkoa vaan jotain muuta Aurinkokunnan kappaletta, kuten planeettaa, kääpiöplaneettaa tai pienkappaletta.
Sébastien Thinel

Sébastien Thinel (s. 24. maaliskuuta 1981 Saint-Jérôme, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Thinel pelaa kaudella 2018–2019 kanadalaisen LHSAO-veteraanisarjan Cornwall Senior Prowlersissa. Hän on tehnyt pitkän uran pohjoisamerikkalaissa alasarjoissa.
Thinel pelasi juniorijääkiekkoa vuosina 1998–2002 QMJHL-liigan Victoriaville Tigresissä, Quebec Rempartsissa ja Drummondville Voltigeursissa. Tämän jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi ja pelasi 12 kautta CHL-liigassa edustaen Odessa Jackalopesia ja Missouri Mavericksiä. Hänet valittiin kaksi kertaa CHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. CHL-liigan lakkautamisen jälkeen Thinel jatkoi Mavericksissa ECHL-liigassa vielä kauden 2014–2015.
Thinel on pelannut kolme kautta Euroopassa. Ranskan pääsarjassa 2006–2007 ja 2015–2016 sekä Ison-Britannian pääsarjassa 2016–2017. Kauden 2017–2018 hän pelasi pohjoisamerikkalaisessa LNAH-liigassa.
15760 Albion

15760 Albion (väliaikainen tunniste ) on transneptuninen kohde, jonka löysivät David Jewitt ja Jane Luu vuonna 1992. Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – .
Kohde on ensimmäinen kääpiöplaneetta 134340 Pluton jälkeen löydetty transneptuninen kohde. Pluto oli löydetty yli 60 vuotta Albionia aikaisemmin eli vuonna 1930. 
Albionin löydyttyä alkoi löytyä useita muita kohteita ja sen jälkeen on löydetty yli tuhat Kuiperin vyöhykkeen kohdetta. Tämä johti Pluton poistamiseen planeettojen joukosta vuonna 2006, kun sen todettiin olevan vain yksi transneptunisista kohteista (Ensimmäisinä löydettyjen asteroidien 1 Cereksen, 2 Pallaksen, 3 Junon ja 4 Vestan kohtalo 1850-luvulla oli hyvin samanlainen). Vaikka Albion ei ole ominaisuuksiltaan kovin merkittävä Kuiperin vyöhykkeen kohde, sen asema ensimmäisenä löydettynä transneptunisena kohteena moneen vuosikymmeneen tekee siitä huomattavan.
Nimi.
Klassisia Kuiperin vyöhykkeen kohteita sanotaan "cubewanoiksi" Albionin väliaikaisen tunnuksen "1992 QB1" mukaan (engl. "cu be wan" "qu be one" = quu bee yksi), sillä se oli ensimmäinen löydetty tällaisella kiertoradalla oleva kohde. Tämä on sikäli outoa, koska sitä ei ollut tuolloin edes vielä nimetty. 
Jewitt ja Luu halusivat aluksi antaa kohteelle nimen "Smiley", mutta 1613 Smiley oli jo nimetty, eivätkä he täten voineet antaa löydölleen kyseistä nimeä, ja se jäi pitkään nimeämättömäksi. Albionin virallistettu nimi liittyy cubewanoille tyypilliseen tapaan luomismyytteihin, se on kuitenkin englantilaisen kirjailijan, William Blaken keksimästä mytologiasta, jossa Albion oli alkuperäinen ihminen.
Piritan luostari

Piritan luostari () oli luostari nykyisessä Piritan kaupunginosassa Tallinnassa. Birgittalaiset rakennuttivat Pyhän Birgitan mukaan nimetyn luostarin 1400-luvun alussa ja sen suuri kirkko valmistui vuonna 1436. Luostari raunioitui Liivinmaan sodan aikana ja vuonna 2001 avattu uusi birgittalaisluostari toimii uusissa tiloissa kirkon raunioiden lähellä.
Historia.
Birgittalaiset olivat ruotsalaisen mystikon Birgitta Birgersdotterin perustama sääntökunta, joka levisi myös Viroon. Ruotsissa birgittalaisilla oli luostari Vadstenassa, josta tallinnalaiset kauppiaat pyysivät 1300- ja 1400-luvun vaihteessa lupaa rakennuttaa oma luostarinsa Tallinnan itäpuolelle. Lupa järjestyi ja luostarin rakennustyöt alkoivat Liivinmaan ritarikunnan omistamalla maalla vuonna 1407. Luostarin rakennuspaikka oli vesiväylän varrella, joka nimettiin sittemmin Birgitan mukaan Piritajoeksi. Luostarin rakennushanke alkoi nihkeästi Tallinnan kaupunginraadin valittaessa ritarikunnan suurmestarille vuonna 1413, että meren lähelle rakennettavasta luostarista saattaisi autonomisena yhteisönä tulla kaupunkia uhkavien ainesten, kuten merirosvojen tukikohta. Tallinnalaiset pelkäsivät myös lahjoitusten ja testamenttien virtaavan tulevaisuudessa kaupungin kirkkojen sijaan uudelle luostarille. Hankkeen vastustus laantui kuitenkin ilmeisesti myöhemmin ja luostarin suuri kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1436. 
Luostarin ensimmäiset pyhäinjäännökset tuotiin Vadstenasta, josta saapui myös ruotsalaisen luostarin nais- ja miesjäseniä opettamaan virolaisille konventeille birgittalaisia luostarisääntöjä. Tallinnan raati ehdotti luostarin sulkemista vuonna 1560, jotta vihollinen ei voisi käyttää sitä tukikohtanaan Liivinmaan sodan aikana. Vuonna 1564 luostaria hävitti tulipalo ja vuonna 1575 venäläiset joukot veivät osan sen nunnista Venäjälle ryöstäen samalla luostarin asuinrakennukset. Vuonna 1577 Iivana Julman joukot hävittivät luostarin kokonaan. Luostarin rauniot olivat sittemmin tyhjillään, vaikkakin niitä käytettiin ilmeisesti jonkin aikaa suuren Pohjan sodan aikana. 1600-luvulla luostarin mailla toimi hautausmaa, jota käytettiin aina 1900-luvun alkuun saakka. Paikan nykyinen birgittalaisluostari aloitti toimintansa vanhan kirkon raunioiden vieressä syyskuussa 2001.
Rakennukset.
Piritan luostarin ytimen muodosti nykyisin raunioitunut 1 360 neliömetrin kirkko. Luostaria rakennettaessa kirkosta oli alun perin tarkoitus tulla basilika, jossa oli korkea keskilaiva ja matalammat sivulaivat. Alkuperäisestä suunnitelmasta luovuttiin, koska sitä pidettiin kuitenkin lopulta liian koreilevana ja tämän ei uskottu olevan Jumalan mieleen. Piritan luostarin kirkosta tuli lopulta Vadstenan luostarin kaltainen hallikirkko. Kirkon sisämitat ovat 24×56 metriä ja sen koko pinta-ala on 1 360 neliömetriä. Kirkko jakautui kahtia kahteen yhtä suureen osaan, joista toinen toimi kansankirkkona ja toinen luostarin käytössä.
Marko Leino (kolmiloikkaaja)

Marko Tapani Leino (s. 14. huhtikuuta 1971 Vantaa) on entinen suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Puistolan Pyryä ja Viipurin Urheilijoita ja häntä valmensivat Pauli Tammela ja Jukka Lahtinen.
Leino voitti kolmiloikan Suomen-mestaruuden Tampereella 1996. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa Mikkelissä 1993, Tuusulassa 1994, Lappeenrannassa 1997 ja Oulussa 1998. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti kultaa vuonna 1994 ja pronssia vuonna 1997.
Leino edusti Suomea viidessä ulkoratojen ja yhdessä sisäratojen maaottelussa vuosina 1993–1998. Hänen ennätyksiään ovat 16,24 m kolmiloikassa vuodelta 1996 (16,28 m myötätuulessa 1994) ja 706 cm pituushypyssä vuodelta 1992 (733 cm myötätuulessa 1992 ja 720 cm sisäradoilla 1990).
Vuosittainen kehitys.
w = myötätuulitulos
i = hallitulos
Ben Granfelt Band

Ben Granfelt Band (BGB) on suomalainen blues-rock-yhtye, joka perustettiin Helsingissä 1993. Kitaristi-laulaja Ben Granfeltin nimeä kantava yhtye on julkaissut kymmenen albumia ja kiertänyt klubeja ja festivaaleja Suomessa, Isossa-Britanniassa, Saksassa, Yhdysvalloissa, Itävallassa, Sveitsissä sekä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, jossa he ovat esiintyneet Abu Dhabi- ja Dubai Jazz -festivaaleilla. BGB:n viimeisin albumi "Kaleidoscope" ilmestyi Suomessa 4. helmikuuta 2009 ja muualla Euroopassa myöhemmin samana keväänä.
Derek Hahn

Derek Hahn (s. 27. joulukuuta 1977 Elmira, Ontario, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja pelasi merkittävän osan urastaan Saksassa. Hän voitti urallaan Saksan mestaruuden kerran.
Hahn pelasi vuosina 1998–2001 Rochester Institute of Technology -yliopiston jääkiekkojoukkueessa, minkä jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi. Kaudeksi 2002–2003 Hahn siirtyi CHL:n Amarillo Gorllasiin, jossa pelasi vuoteen 2007 asti. CHL:ssä hänet valittiin vuonna 2003 kauden parhaaksi tulokkaaksi. Kaudella 2005–2006 hän teki sarjassa eniten tehopisteitä ja hänet valittiin sarjan parhaaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen.
Hahn pelasi kaudella 2006–2007 Amarillon lisäksi Tanskan pääsarjan Rødovre IK:ssa. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Saksan DEL-liigan Frankfurt Lionsiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Kauden 2010–2011 Hanh pelasi Straubing Tigersissa. Seuraavat neljä kautta Hahn edusti ERC Ingolstadtia. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi itävaltalaiseen HC Innsbruckiin.
Janne Kinnunen (yleisurheilija)

Janne Kristian Kinnunen (s. 18. elokuuta 1970 Viitasaari) on suomalainen kaupunginjohtaja ja vuosina 1990–1997 kansallisella tasolla kilpaillut yleisurheilija. Vuodesta 2023 alkaen hän toimii Mikkelin kaupunginjohtajana. Aiemmin hän on työskennellyt Taivalkosken kunnanjohtajana, Saarijärven kaupunginjohtajana sekä synnyinpaikkakuntansa Viitasaaren kaupunginjohtajana 2014–2022.
Tausta.
Kinnunen on koulutukseltaan kasvatustieteiden maisteri. Hän toimi Taivalkosken kunnanjohtajana ja sen jälkeen vuosina 2008–2013 Saarijärven kaupunginjohtajana. Vuosina 2014–2022 hän toimi Viitasaaren kaupunginjohtajana, ja Mikkelin kaupunginjohtajaksi hänet valittiin vuonna 2022.
Urheilu-ura.
Saavutuksia.
Urheilijana Kinnusen päälajina oli kolmiloikka. Hän edusti Viitasaaren Viestiä ja Lahden Ahkeraa ja häntä valmensivat Jorma Kemppainen ja Tuomas Sallinen.
Kinnunen saavutti SM-hopeaa kolmiloikassa Lapualla 1995 tuloksella 16,16 m. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti kultaa vuonna 1996 tuloksella 15,96 m. Hän sijoittui kahdeksanneksi 100 metrin juoksussa Tampereella 1996.
Kinnunen edusti Suomea yhdessä ulkoratojen (1995) ja yhdessä sisäratojen maaottelussa (1996). Hänen ennätyksiään ovat 16,21 m kolmiloikassa vuodelta 1996 (16,31 m myötätuulessa samana vuonna), 729 cm pituushypyssä vuodelta 1992 sekä 10,66 s 100 metrillä vuodelta 1995.
Vuosittainen kehitys kolmiloikassa.
w = myötätuulitulos
i = hallitulos
Yksityiselämä.
Kinnunen meni naimisiin juoksija Monika Kinnusen (o.s. Rönnholm) kanssa 5. lokakuuta 1996. Heillä on kolme lasta. Pari on sittemmin eronnut.
Clover Studio

Clover Studio oli itsenäinen japanilainen pelitalo, jota rahoitti Capcom. Clover Studio teki "Viewtiful Joen" käännöksen PlayStation 2:lle, kehitti "Viewtiful Joe 2:n" Nintendo GameCubelle ja PlayStation 2:lle sekä "Ōkamin" ja "God Handin" PlayStation 2:lle. Pelitalon nimi "Clover" (apila) on oletettavasti lyhenne "luovuuden rakastajasta" ("c"reativity "lover"); Kuitenkin uudemmassa Insert Creditin haastattelussa Cloverin toimitusjohtaja Atsushi Inaba kertoi, että Clover muodostuu japanilaisista tavuista "mi" ("kolme") ja "ba" ("lehti"), jotka puolestaan poimittiin Shinji "Mi"kamin ja Atsushi Ina"ba"n nimistä. 
12. lokakuuta 2006 Capcomin hallitus päätti, että Clover Studio lakkautetaan. Lakkautus tapahtui maaliskuun 2007 lopussa. "God Hand" oli viimeinen peli jonka Clover Studio kehitti.
Osa Cloverin entisistä työntekijöistä perusti Seeds inc.:n vuonna 2007, joka lokakuussa fuusioitui ODD Incorporatedin kanssa muodostaen Platinum Gamesin.
Bristolinlahti

Bristolinlahti (, Keski-Alaskan jupikiksi "Iilgauaq") on itäisin osa Beringinmerta Alaskan lounaisosassa. Lahti suustaan on 400 kilometriä pitkä ja 290 leveä. Tärkeimmät Bristolinlahteen laskevista joista ovat Cinder, Egegik, Igushik, Kvichak, Meshik, Nushagak, Naknek, Togiak ja Ugashik.
Verraten matalan Bristolinlahden vuorovesivaihtelut ovat Yhdysvaltain suurimpia. Nugshagakinlahdella ja Kvichakinlahdella vuorovesierot ovat 9,9 metriä, eli maailman kahdeksanneksi suurimmat. Vuorovesien lisäksi Bristolinlahden matalikot ja hiekkasärkät tekevät merenkulusta vaarallisen, etenkin lahdella tavanomaisten voimakkaiden tuulien aikana. Bristolinlahti on Beringinmeren matalinta aluetta ja täten yksi vaarallisimmista merialueista suurille aluksille. 
Bristolinlahti on maailman suurin punalohen nousualue. Punalohen lisäksi lahteen laskeviin jokiin nousevat lohilajeista: kuningaslohi, hopealohi, koiralohi, kyttyrälohi ja kirjolohi.
Bristolinlahtea on tutkinut muun muassa James Cook, joka nimesi sen Augustus Herveyn, kolmannen Bristolin jaarlin mukaan.
Cracktro

Cracktro (lyhenne sanoista crack intro), myös pelkkä intro ja toisinaan englanniksi "loader" eli "lataaja", on luvattomasti levitettyihin tietokoneohjelmistoihin, usein peleihin, lisätty intro, pienimuotoinen audiovisuaalinen esitys.
Kun jokin ryhmä tai yksittäinen henkilö murtaa eli "kräkkää" ohjelmiston kopiointisuojauksen helpottaakseen sen luvatonta jakelemista, se/hän yleensä lisää ohjelman alkuun pienen ohjelmapätkän, cracktron, joka toimii eräänlaisena murtajan puumerkkinä. Kun joku sitten saa käsiinsä tällaisen "kräkätyn" version jostain ohjelmasta ja käynnistää sen, ensimmäinen asia, jonka hän näkee, on yleensä murtajan lisäämä cracktro. Cracktrot sisältävät tyypillisesti ainakin murtajan logon, erilaisia tervehdyksiä tai muita viestejä muille samanlaista toimintaa harrastaville ryhmille tai henkilöille (perinteisesti erilaisten vieritystekstien, "skrollitekstien" muodossa), mahdollisesti muita graafisia efektejä (klassinen esimerkki on intron taustalla vierivä tähtikenttä) ja taustamusiikkia (usein chiptune-tyylistä).
Ensimmäiset "cracktrot" ilmestyivät 1980-luvun alussa. Todella suosittuja niistä tuli todennäköisesti Commodore 64:llä 1980-luvun puolivälissä ja jälkipuoliskolla. Runsaasti cracktroja on siitä lähtien tehty myös muille laitealustoille: muun muassa Amigalle, IBM PC -yhteensopiville tietokoneille ja todennäköisesti Atari ST:lle. Varhaisemmissa, 1980-luvun ja 1990-luvun alun cracktroissa huomionarvoista on se, että ne pitkälti synnyttivät nykyisen demoskenen: ne loivat pohjan varsinaisille tietokonedemoille, digitaaliselle taidemuodolle, joka on olemassa itsensä vuoksi eikä niinkään enää osana kräkkäyskulttuuria.
Oskar Freysinger

Oskar Freysinger (s. 12. kesäkuuta 1960) on sveitsiläinen poliitikko, joka edustaa Sveitsin kansanpuoluetta (UDC).
Elämäkerta.
Freysinger opiskeli saksankielisessä koulussa Sionissa. Myöhemmin hän opiskeli saksalaista kirjallisuutta ja filosofiaa sekä ranskankielistä kirjallisuutta ja sai loppututkinnon 1985.
Freysinger on opettanut Lycée-Collège de la Plantassa vuodesta 1987.
Vuodesta 1997 vuoteen 2001 hän kuului Sveitsin kristillisdemokraattiseen puolueeseen.
Hän oli Sveitsin kansanpuolueen kansanedustajana vuodesta 2003 vuoteen 2015.
Santiago Acasiete

Wilmer Santiago Acasiete Ariadela (s. 22. marraskuuta 1977 Callao, Peru) on perulainen entinen jalkapalloilija. Hänellä on myös Espanjan kansalaisuus.
Seurajoukkueura.
Acasiete aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001 Deportivo Wankasta. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Universitario Deportesiin, jossa hän pelasi niin ikään yhden kauden. Kauden 2003–2004 
hän pelasi Ciencianossa, jossa hän voitti vuonna 2003 Copa Sudamericanan ja vuonna 2004 Recopa Sudamericanan.
Vuonna 2004 Acasiete teki sopimuksen espanjalaisseura Almerían kanssa, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Seuraavina kausina hän nousi joukkueen puolustuspään tukipilariksi ja vuonna 2007 andalusialaisseura nousi ensi kertaa historiassaan maan pääsarjaan Primera Divisióniin. Hän teki kauden 2007–2008 aikana kaksi tärkeää viime hetken maalia otteluissa Sevillaa ja Villarrealia vastaan, jotka päättyivät kumpikin Almerían 1–0-voittoon.
Maajoukkueura.
Acasiete teki ensiesiintymisensä Perun maajoukkueessa 18. helmikuuta 2004. Myöhemmin maajoukkueurallaan hän on ollut mukana vuosien 2004 ja 2007 Copa Américoissa.
7. joulukuuta 2007 hän jäi kiinni sääntörikkomuksesta tuotuaan alkoholia ja naisia hotelliin, jossa maajoukkue yöpyi. Peru kohtasi kahden päivän kuluttua Ecuadorin. Tästä rangaistuksena hänet hyllytettiin 18 kuukaudeksi maajoukkuetehtävistä.
3. heinäkuuta 2008 kuulustelujen jälkeen pannaa päätettiin lopulta kuitenkin lyhentää kolmen kuukauden pituiseksi, joka alkoi huhtikuusta 2008. Tähän sisältyi myös 10 000 dollarin sakko.