Préliminaires

Préliminaires on yhdysvaltalaisen rocklaulajan Iggy Popin studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 25. toukokuuta 2009 Astralwerks-levymerkillä ja Yhdysvalloissa 2. kesäkuuta Virgin Recordsin toimesta. Albumin innoittajana toimi ranskalaisen Michel Houellebecqin vuoden 2005 bestseller-romaani "Mahdollinen saari." Albumin kappaleet käsittelevät kirjan teemoja. "Préliminaires" on myös elokuva-soundtrack Erik Lieshoutin, Arno Hagersin ja Reinier van Brummelenin ohjaamaan elokuvaan "Last Words". Dokumenttielokuva käsittelee samaa kirjaa"." 
Albumi eroaa Iggy Popin muusta tuotannosta. Aggressiivisen rock-musiikin sijaan "Préliminaires" sisältää jazzahtavaa eurooppalaista poppia, iskelmää sekä bossa novaa, ja se on laulettu osittain ranskaksi."Rolling Stone" -lehti kuvaili albumia ”ehdottomasti punkin kummisedän uran oudoimmaksi levyksi”. 
Albumin tuotanto.
Etsiessään ”tärkeää kaunokirjallisuutta” Iggy Pop törmäsi Michel Houellebecqin "Mahdollinen saari" -kirjaan. Hän vei kirjan Ranskaan ja luki sen kolmessa päivässä yksinäisessä merenrantahotellissa – ja rakastui siihen. Vuotta myöhemmin hänelle ehdotettiin musiikin tekemistä Houellebecqista ja tämän "Mahdollinen saari" -kirjasta kertovaan dokumenttielokuvaan "Last Words." Iggy Pop suostui. Erakoituneena Miamin jokirantamökissä Iggy Pop käytti vuoden kappaleiden hiomiseen dokumenttielokuvaa varten. 
"Préliminaires" -projekti antoi Iggy Popille mahdollisuuden kokeilla erilaisia musiikkityylejä. Albumi sisältää jazzahtavaa eurooppalaista poppia, iskelmää sekä bossa novaa, ja se on laulettu osittain ranskaksi. Pop on myös todennut, että levy on hänen vastauksensa siihen, että hän oli "”kyllästynyt kuuntelemaan idioottimaisia rokkareita, jotka rämpyttävät surkeaa musiikkia kitaroillaan”".
Albumin kappaleiden sanoitukset käsittelevät suoraan "Mahdollinen saari -"kirjan tapahtumia. Kappaleessa ”A Machine For Loving” Pop lukee suoraan katkelman kirjas"ta. Mahdollisen saaren" eksistentiaalinen ja ihmiskunnan tulevaisuutta pohtiva sävy resonoi Popin ajatusten kanssa. Houellebecqin kirjan päähenkilö Daniel on kyyninen viihdyttäjä, joka etsii uutta merkitystä elämälleen – teema, johon kuusikymppinen Pop samaistui.
Albumi sisältää Iggy Popin omien sävellysten lisäksi covereita, kuten version 1940-luvun ranskalaisesta jazz-standardista ”Les feuilles mortes”, jonka Pop laulaa ranskaksi. Kappale yhdistetään usein artisteihin kuten Yves Montand ja Édith Piaf. Levyllä on myös Iggyn tulkinta Antônio Carlos Jobimin säveltämästä jazzahtavasta bossa nova -standardista ”How Insensitive” Albumin soundiin ovat Iggy Popin mukaan vaikuttaneet myös New Orleansin jazz-artistit kuten Louis Armstrong ja Jelly Roll Morton. 
Levyn kannen suunnitteli ja teki ranskalais-iranilainen sarjakuvataiteilija ja animaatioelokuvaohjaaja Marjane Satrapi. Pop ja Satrapi tapasivat, kun Satrapi pyysi häntä ääninäyttelemään hänen englanninkielisessä versiossa hänen Oscar-ehdokkuuden saaneessa elokuvassaan "Persepolis" vuonna 2007. Albumin nimi Préliminaires tarkoittaa ”esileikkiä”, mikä vihjasi siihen, että Iggy tiesi tekevänsä levylle jatkoa. Vuonna 2012 hän julkaisi cover-versioista koostuvan albumin "Après," jota on yleisesti pidetty "Préliminaires" -albumin jatko-osana.
Albumin vastaanotto.
"Préliminaires" sai ilmestyessään kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton. Soundi-lehden kriitikon Pauli Kallion mukaan albumi on ”juosten kustu” ja ”puoli tuntia musiikillista hakuammuntaa.” Savon Sanomissa Markus Mattlar puolestaan pohti, kuinka levyä pitäisi lähestyä, ”Levyn linjakas linjattomuus viehättää, eikä Iggy Popin jäljittelemättömästä äänestä tunnetusti karismaa puutu. Elämys jää kuitenkin vaillinaiseksi, kun tekstejä ei ole painettu kansiin ja niitä inspiroinut kirjakin on lukematta.” Rumba-lehden kriitikon mukaan albumin ”kirjallinen lähtökohta on muokannut kokonaisuuden musiikillisesti täysin linjattomaksi, mikä toisaalta tekee paketista varsin vireän ja inspiroituneen.” 
Kriitikko J.A Kaunisto puolestaan totesi, ”Kun levyyn keskittyy ja unohtaa hetkeksi The Stoogesin testosteronikeskityksen, löytää Iggysta aivan uusia puolia. Leonard Cohen, Nick Cave ja Tom Waits samassa paketissa - tutun Iggyn lisäksi. Tiheä tunnelma ja käsin kosketeltava tulkinta pysäyttävät etsimään musiikin syvimpiä merkityksiä.” AllMusic -nettisivuston kriitikon Mark Demmingin mukaan ”Iggy Popin ei kannata kokonaan luopua rock &amp; rollista, mutta "Préliminaires" osoittaa, että hän pystyy tekemään muutakin – ja tekemään sen hyvin – albumi tuo hänen uraansa tervetullutta kypsyyttä”