Stanley R. Mickelsen Safeguard Complex

Stanley R. Mickelsen Safeguard Complex (SRMSC) oli joukko sotilaskohteita Cavalierin piirikunnan alueella Pohjois-Dakotassa Yhdysvalloissa. Kompleksi toimi Safeguard-ohjelman Ballististen ohjusten torjuntaohjusten komentokeskuksena. Torjuntaohjusten tehtävä oli suojata alueelle sijoitettuja Minuteman-ydinohjuksia vihollisen hyökkäykseltä. SRMSC oli Yhdysvaltojen ainoa tähän tarkoitukseen rakennettu tukikohta koskaan.
Kompleksi on nimetty kenraaliluutnantti Stanley R. Mickelsenin, asevoimien Air Defense Commandin komentajan mukaan.
Kompleksi.
Stanley R. Mickelsen Safeguard Complex oli melko suuri ja hajanainen kokonaisuus, johon kuului useita erinäisiä laitoksia. Kompleksilla oli 30 LIM-49 Spartan- ja 70 Sprint-torjuntaohjusta, jotka olivat maanalaisissa siiloissaan. Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton välinen ABM-sopimus oli rajoittanut näiden ohjusten laukaisimien määrän sataan. Ohjukset torjuivat kohteensa räjäyttämällä niin sanotun neutronipommi-tyyppisen vetykärjen. Kompleksissa oli muun muassa PAR (Perimeter Acquisition Radar) -tutka uhkien seuraamiseen ja MSR (Missile Site Radar) -tutka maalien seuraamiseen ja torjuntaohjusten ohjaamiseen.
Keskiössä on MSR-alue, jossa sijaitsivat monet toiminnoista, mukaan lukien komentokeskuksia ja noin puolet torjuntaohjuksista, jotka olivat kahdella ohjuskentällä: 36 Spartania ja 16 Sprintiä. MSR:llä oli oma voimalaitos. PAR sijaitsi noin 30 kilometrin päässä MSR:stä. Loput ohjuksista eli 54 Sprintiä oli sijoitettu neljään RSL (Remote Sprint Launch Site) -laukaisupaikkaan muualle alueelle, parinkymmenen kilometrin säteelle MSR:stä. Niissä oli ohjussiilojen lisäksi muita tarpeellisia toimintoja. SRMSC:n henkilökunta perheineen asui yleensä kompleksissa. Heille oli ainakin pankki, huoltoasema, terveysklinikka ja viihdykkeitä.
Historia.
Stanley R. Mickelsen Safeguard Complex rakennettiin 1970-luvun alussa ballististen ohjusten torjuntaohjuksia varten. Kompleksi sijaitsee Pohjois-Dakotassa samalla alueella, jossa on Grand Forksin tukikohdan alaisuuteen kuuluvia mannertenvälisten Minuteman-ydinohjusten laukaisusiiloja. Torjuntaohjukset oli tarkoitettu niiden suojaamiseen Neuvostoliiton tai Kiinan ydinhyökkäykseltä. Joissain tapauksissa torjuntaohjukset pystyivät suojaamaan laukaisualueita ja asutuskeskuksia myös laajemmalta alueelta.
Kompleksi otettiin täysimääräiseen käyttöön lokakuussa 1975. Se maksoi ainakin yli viisi miljardia dollaria (vuoden 2025 rahassa mitattuna noin 30 miljardia dollaria). Torjuntaohjuksia kuvailtiin simulaatioiden ja harjoitusten perusteella erittäin toimintavarmoiksi. Yhdysvaltain kongressi päätti kuitenkin lähes heti kompleksin käyttöönoton jälkeen sulkea sen. Koko torjuntajärjestelmä oli kallis ja monimutkaista uutta teknologiaa. Sen kykyjä tositilanteessa kyseenalaistettiin. Yksi laitos ei olisi suuremmassa taistelussa kyennyt torjumaan kovin paljoa, eikä järjestelmää voinut sopimuksen takia vahvistaa. Toiminta lakkautettiin helmikuussa 1976 vain alle neljän kuukauden käytön jälkeen. Sulkemisen jälkeen ohjukset vietiin pois, ja kompleksi jäi tyhjilleen. Se jäi ainoaksi Safeguard-ohjelman tukikohdaksi. Kompleksin sulkeminen aiheutti taloudellisia ongelmia alueella, ja ihmisiä muutti pois. PAR-tutka ja siihen liittyvät toiminnot jäivät käyttöön ja ovat yhä Yhdysvaltain avaruusvoimilla.
SRMSC laitettiin myyntiin vuonna 2012. Sen osti korkeimman tarjouksen tenhyt hutteriittiyhteisö Spring Creek Hutterite Colony of Forbes, ND. He esimerkiksi viljelivät maata ympäristössä. Cavalierin piirikunnan Cavalier County Job Development Authority -virasto osti osan alueesta vuonna 2020. Vuonna 2022 se myytiin Bitzero Blockchain Inc -yhtiölle, joka rakentaa sinne datakeskuksen kryptovaluuttojen louhintaan. Museota ja muuta käyttöä on myös suunniteltu.