tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mythicomycetaceae

Mythicomycetaceae on sieniheimo, jossa on kaksi lajia: myytikkä ("Mythicomyces corneipes") ja kostikka ("Stagnicola perplexa"). 
Heimon molempien lajien taksonominen asema on pitkään ollut epäselvä, mutta molekyylitutkimusten perusteella ne ovat läheisintä sukua Psathyrellaceae-heimolle. Jotkin lähteet luokittelevatkin nykyään myytikän ja kostikan Psathyrellaceae-heimoon, mikä ei ole kuitenkaan mielekästä siinä mielessä, että näillä kahdella lajilla ei ole selkeitä morfologisia yhtäläisyyksiä heimon muiden lajien kanssa. Tästä syystä vuonna 2019 kuvattiin myytikän ja kostikan sisältävä Mythicomycetaceae-heimo, joka on Psathyrellaceae-heimon sisarryhmä.
Mythicomycetaceae-lajit ovat tummaitiöisiä helttasieniä. Ekologialtaan ne ovat saprotrofeja, jotka kasvavat karikkeella. Niitä tavataan pääosin lauhkean ja boreaalisen vyöhykkeen metsissä. Kostikka ja myytikkä ovat pohjoisen pallonpuoliskon lajeja. Molemmat elävät Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa, myytikkä lisäksi Aasiassa. Kumpikin on Suomessa harvinainen, ja myytikkä on myös uhanalainen, sillä sitä esiintyy vain Kaarinassa sijaitsevassa Kuusiston saaressa lähellä Kuusistonsalmen rantaa.
Suomen taideakatemian palkinto

Suomen taideakatemian palkinto on Suomen taideakatemian kuvataidepalkinto, jota on jaettu joka toinen vuosi alkaen vuodesta 2013 ja joka kolmas vuosi vuodesta 2025. Palkinto on Suomen suurimpia Ars Fennican jälkeen.
Palkinto myönnetään parhaassa luomisvireessään olevalle ja kansainvälisesti kiinnostavalle suomalaiselle kuvataiteilijalle, joka ei aiemmin ole saanut suuria palkintoja. Palkintosummaan 45 000 euroa liittyy näyttely modernin taiteen museo Emmassa ja näyttelykirja. Palkintoehdokkaat ja valintalautakunnan kokoonpano julkistetaan jakovuoden keväällä.
Vélodrome National

Vélodrome National, viralliselta nimeltään Vélodrome National de Saint-Quentin-en-Yvelines, on vuonna 2014 valmistunut velodromi.
Areena sijaitsee Montigny-le-Bretonneux’n kunnassa noin 25 kilometriä Pariisista lounaaseen. Se soveltuu myös muihin sisäurheilutapahtumiin. Sen viereen on rakennettu BMX-pyöräilykeskus. Areenalla järjestetään vuoden 2024 kesäolympialaisten ratapyöräilykilpailut. Vélodrome National on myös Ranskan pyöräilyliiton päämaja, sekä Ranskan ratapyöräilyjoukkueiden koulutuskeskus. Siellä on järjestetty ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut vuosina 2015 ja 2022.
Kavo Käyhkö

Eino Kalervo (Kavo) Käyhkö (9. lokakuuta 1907 Pietari – 9. elokuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Käyhkön vanhemmat olivat ylikonduktööri Juho Käyhkö ja Aino Lovisa Palmros ja puoliso vuodesta 1934 Sirkka Pakkanen. Uimari Karri Käyhkö oli Kavo Käyhkön poika. Kauko Käyhkö ja Kyösti Käyhkö olivat puolestaan Kavo Käyhkön veljiä.
Kavo Käyhkö tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta 1926 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1931.
Hän oli Ab Vägförbättringarin työmaainsinööri Ruotsissa 1930–1931, Oy Viarecta Ab:n teknillinen johtaja 1932–1945, Oy Colas Ab:n teknillinen johtaja 1932–1945 ja Rakennus Oy Cultorin perustajia, toimitusjohtaja 1945–1965 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1945. Käyhkö oli myös Industrial Oversea Products Oy Inops Ab:n perustaja, toimitusjohtaja 1947–1968 ja hallituksen puheeejohtaja vuodesta 1949, Finnish Engineering Co Finencon perustajia 1956, Cultor Jordan Co Ltd:n perustaja ja hallituksen puheenjohtaja 1964–1967, Finnasfalt-työyhtymän perustaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1965 sekä Tiemassat Oy:n perustaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1966.
Käyhkö oli "Rakennusinsinööri"-lehden päätoimittaja ja taloudenhoitaja 1945–1954, Asfalttiurakoitsijain Liiton aikakauslehden "Asfalt"in toimittaja 1955–1966 ja kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön julkaisun "Kymron tiedotuksia" päätoimittaja 1946–1948.
Käyhköllä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, hän oli muun muassa Asfalttiurakoitsijain Liiton perustajajäseniä, liiton puheenjohtaja 1964–1965, useiden työvaliokuntien jäsen ja liiton ensimmäinen kunniapuheenjohtaja 1967. Teknilliselle korkeakoululle Käyhkö lahjoitti stipendirahaston 1950.
Molempiin sotiin osallistunut Käyhkö oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1944). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1970. Taiteilija Essi Renvall veisti hänen muotokuvansa 1957.
Jääpallon Suomen Cup 2022–2023

Jääpallon Suomen Cup-mestaruus 2022–2023 ratkaistiin kahdeksalla joukkueella. Alkuottelut pelattiin kahdessa lohkossa, joista kummastakin voittajat etenivät suoraan loppuotteluun. Suomen Cupin järjestää Suomen Jääpalloliitto.
Porin Narukerä voitti Suomen Cupin mestaruuden.
Alkulohkot.
Oulu.
Lohko A pelattiin Oulussa 28.10.- 30.10.2022.
Lohkossa pelasivat Akilles, Narukerä, HIFK ja OLS.
Jyväskylä.
Lohko B oli tarkoitus pelata Jyväskylässä. Olosuhdeongelmista johtuen Lohko B päätettiin pelata niin, että Bandyliigan runkosarjaottelut toimivat samalla Suomen Cupin alkulohko-otteluina. Lohko B:ssä pelasivat Kampparit, Veiterä, JPS ja WP-35.
K. B. Andersen

Knud Børge Andersen (1. joulukuuta 1914 Kööpenhamina – 23. maaliskuuta 1984) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Tanskan ulkoministerinä vuosina 1972–1973 ja 1975–1978. Lisäksi hän oli opetusministeri 1964–1968. Kansankäräjillä hän istui 1957–1970 ja uudelleen 1973–1981. Vuosina 1978–1981 hän toimi niiden puhemiehenä.
Ulkoministerinä Andersen tuki humanitäärisesti muun muassa Angolan ja Mosambikikin itsenäisyysliikkeitä portugalilaisia siirtomaaisäntiä vastaan. Hän jatkoi kehitysapua vielä näiden maiden itsenäistyttyä, mikä aiheutti kitkaa Yhdysvaltojen kanssa, sillä Angola ja Mosambik kuuluivat kylmässä sodassa sosialistiblokkiin. Andersen perusteli tukea juuri näiden maiden etäännyttämisellä Neuvostoliiton vaikutuspiiristä.
Viides adventti

Viides adventti on Raskasta joulua -projektin albumi, jonka julkaisi Gramophone Records 18. marraskuuta 2022. Albumi on omistettu edesmenneen Kimmo Blomin muistolle. Kappaleeseen ”Kehtolaulu”, joka on Kaisa Korhosen suomeksi sanoittama versio Queensrÿchen ”Silent Lucidity” -kappaleesta, julkaistiin musiikkivideo.
Anna Tenje

Anna Jenny Caroline Tenje (o.s. "Bergkvist"; s. 22. lokakuuta 1977 Värnamo) on ruotsalainen kokoomuspoliitikko ja Ruotsin nykyinen vanhus- ja sosiaalivakuutusministeri lokakuusta 2022. Hän on istunut valtiopäivillä vuosina 2006–2010. Tenje on opiskellut valtio-oppia Växjön yliopistossa ja toiminut Växjön kunnanhallituksen puheenjohtajana.
Borås Tidning

Borås Tidning (lyh. BT; vuosina 1826–1833 "Borås Weckoblad", 1834–1838 "Borås Nya Tidning") on ruotsalainen vuonna 1826 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Borås. Se ilmestyy joka päivä, on poliittiselta linjaltaan kokoomuslainen ja on vuodesta 2003 kuulunut Gota Media -konserniin. Lehti on vuodesta 2005 ollut tabloid-kokoinen.
Yhdysvaltain vaalit 2022

Yhdysvaltain vaalit 2022 järjestettiin 8. marraskuuta 2022. Silloin valittiin kongressin edustajainhuoneen kaikki 435 jäsentä ja hieman yli kolmasosa senaattoreista eli 35 senaattoria senaattiin. Kyseessä olivat välivaalit, sillä ne järjestettiin presidentin virkakauden puolessavälissä, eikä samaan aikaan järjestetä presidentinvaaleja. Lisäksi valittiin osavaltio- ja paikallistason viranhaltijoita kuten kuvernööri 36 osavaltioon ja kolmeen territorioon.
Republikaanit voittivat enemmistön edustajainhuoneeseen. Kamppailu senaatin enemmistöstä oli tiukka ja demokraatit riippumattomine tukijoineen saivat suoran enemmistön senaattiin Raphael Warnockin voitettua urheilija Herschel Walkerin Georgiassa käydyissä Yhdysvaltain senaatin vaaleissa. Kuvernööreistä demokraatit voittivat republikaaneilta kolmessa osavaltiossa eli Arizonassa, Marylandissa ja Massachusettsissa, republikaanit demokraateilta yhdessä eli Nevadassa.
Kuudessa osavaltioissa järjestetiin kansanäänestys liittyen aborttioikeuksiin, mikä johtui korkeimman oikeuden päätöksestä kumota Roe vastaan Wade: Kaliforniassa, Kansasissa, Michiganissa, Montanassa, Kentuckyssa ja Vermontissa.
Vaaleja varjosti disinformaatio sekä pelko aseistautuneista ja puolueellisista vaalitarkkailijoista.
Examília

Examília () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 810 (vuonna 2011).
Examílian kylä, suomeksi ”Kuusi mailia”, sijaitsee noin kuusi kilometriä etelään Kórinthoksen kaupungista. Vuoteen 1962 saakka kylä tunnettiin nimimuodossa "Examíllia" (Εξαμίλλια).
Examília muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Εξαμιλίων, "Dimotikí Koinótita Examilíon"), johon kuuluvat varsinaisen Examílian kylän lisäksi kylät Ágios Kosmás, Dáfni ja Káto Examília sekä Pyhän Kolminaisuuden luostari ("Moní Agías Triádos"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 905.
Kerí (kylä)

Kerí () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 469 (vuonna 2011).
Kerín kylä sijaitsee Zákynthoksen eteläpäässä noin 21 kilometriä etelälounaaseen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista. Kerí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κερίου, "Topikí Koinótita Keríou"), johon kuuluvat varsinaisen Kerín kylän lisäksi Kerí-järven luona sijaitseva kylä Límni Keríou sekä kylät Apeláti ja Marathiás. Koko yhdyskunnan väkiluku on 788.
Aiemmin kylä kuului Laganáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Zákynthoksen kunnan Laganáksen kunnallisyksikköön.
Koiláda (Argolis)

Koiláda (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Ermionídan kuntaan, Argoliin alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 165 (vuonna 2011).
Koiládan kylä, suomeksi ”Laakso”, sijaitsee noin 80 kilometriä itäkaakkoon Árgoksen kaupungista. Kylän lähellä sijaitsee Fránchthin luola, joka on Kreikan merkittävimpiä paleoliittisen ja neoliittisen kivikauden arkeologisia kohteita.
Koiláda muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κοιλάδος, "Topikí Koinótita Koiládos"), johon kuuluvat varsinaisen Koiládan kylän lisäksi kylät Doroúfi ja Kámpos sekä Koronídan saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 249. Vuodesta 1997 se kuului Kranídin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ermionídan kunnan Kranídin kunnallisyksikköön.
Koiláda

Koiláda (; transl. myös "Kiláda") voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Kóstos

Kóstos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 253 (vuonna 2011).
Kóstoksen kylä sijaitsee Pároksen pohjoisissa keskiosissa noin seitsemän kilometriä itään saaren keskuksesta Paroikián kaupungista. Se on rakennettu noin 160 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kóstos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κώστου, "Topikí Koinótita Kóstou"), johon kuuluvat varsinaisen Kóstoksen kylän lisäksi kylät Istérni ja Maráthi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 427.
Kóstoksen kylä on syntynyt venetsialaisaikana ja sen vanhimmat talot ovat tuolta ajalta. Kylän rakennuskanta edustaa perinteistä valkoista kykladista arkkitehtuuria. Nähtävyyksiin lukeutuvat myös lukuisat kirkot.
Sabin Tambrea

Sabin Tambrea (s. 18. marraskuuta 1984 Târgu Mureș, Romania) on saksalaisromanialainen näyttelijä. Hän aloitti uransa nuorisoteatterissa ja jatkoi Berliner Ensemblessa vuonna 2008. Samaan aikaan hän alkoi saada yhä suurempia rooleja televisiotuotannoissa. Ensimmäisen merkittävän elokuvaroolinsa, Ludwig II:n, Tambrea näytteli 2012. Hänen roolihahmonsa etenkin televisiossa ovat usein synkkämielisiä.
Ura.
Tambrea syntyi muusikkoperheeseen Târgu Mureșissa ja varttui Saksan Hagenissa, jossa hän kuului kaupunginteatterin lapsikuoroon. Teini-ikäisenä hän soitti viulua Nordrhein-Westfalenin osavaltion nuoriso-orkesterissa. 2000-luvun alussa Tambrea oli mukana perustamassa nuorten teatteria Lutz – Junge Bühne Hagen. Hän näytteli Lutzissa vuoteen 2006, jolloin hän aloitti opinnot berliiniläisessä Ernst Buschin teatterikoulussa. Hän valmistui näyttelijäksi 2010.
Tambrea kuului Berliner Ensemblen näyttelijäkuntaan 2008–2017. Hänen roolitehtäviään olivat muun muassa Melchior näytelmässä "Frühlings Erwachen", Violan ja Sebastianin roolit näytelmässä "Was ihr wollt" ja nimirooli näytelmässä "Peter Pan".
Tambrean ensimmäinen televisiorooli oli sivuosa komediasarjassa "Disneys Kurze Pause" vuonna 2007. Seuraavina vuosina hän näytteli sivuosia muutamissa televisiotuotannoissa ja elokuvissa. Tambrean ensimmäinen pääosa elokuvassa oli nimirooli historiallisessa draamassa "Ludwig II" vuonna 2012. Hän sai roolisuorituksestaan useita palkintoja. Seuraavat pääroolinsa Tambrea näytteli elokuvissa "Jesus Cries" (2013) ja "Ma folie" (2013). Vuonna 2020 hänellä oli Narzissin rooli elokuvassa "Narziss und Goldmund". Goldmundin näytteli Jannis Niewöhner.
Tambrean myöhempiä televisiorooleja ovat esimerkiksi Randolf sarjassa "Das Geheimnis der Hebamme" ja egomaanisen tehtailijanpojan rooli epookkisarjassa "Ku'Damm 56" (2016) ja sen jatko-osissa "Ku'Damm 59" (2018) ja "Ku'Damm 63" (2021).
Límni Keríou

Límni Keríou () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 253 (vuonna 2011).
Límni Keríoun kylä, suomeksi ”Kerí-järvi”, sijaitsee Zákynthoksen eteläosassa Laganáksenlahden rannalla ja samalla myös kylälle nimen antaneen Kerí-järven rannalla noin 19 kilometriä etelälounaaseen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista. Límni Keríou on osa noin kuusi kilometriä lounaaseen sijaitsevan Kerín kyläyhdyskuntaa.
Aiemmin kylä kuului Laganáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Zákynthoksen kunnan Laganáksen kunnallisyksikköön.
Loukísia

Loukísia () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Chalkídan kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 161 (vuonna 2011).
Loukísian kylä sijaitsee 15 kilometriä länteen Chalkídan kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan Pohjoisen Euboianlahden rannasta. Loukísia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Λουκισίων, "Topikí Koinótita Loukisíon"), johon kuuluvat varsinaisen Loukísian kylän lisäksi kylät Anthidóna, Skroponéria ja Ylíki. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 359.
Aiemmin kylä kuului Anthidónan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chalkídan kunnan Anthidónan kunnallisyksikköön.
Mármara (Páros)

Mármara () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 552 (vuonna 2011).
Mármaran kylä sijaitsee Pároksen itäosissa noin 15 kilometriä itäkaakkoon saaren keskuksesta Paroikián kaupungista. Se on osa Archílochoksen kyläyhdyskuntaa. Kylän nimi, suomeksi ”Marmorit”, viittaa kylässä siellä täällä oleviin marmorinkappaleisiin, joita on käytetty rakennuskivinä kylän taloissa ja kirkoissa. Kylän rakennuskanta edustaa perinteistä valkoista kykladista arkkitehtuuria.
Kauko Hynninen

Kauko Kalervo Hynninen (10. maaliskuuta 1933 Joroinen – 21. joulukuuta 1989 Kuopio) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Kuopion Yhteisteatterissa vuodesta 1963 alkaen. Lisäksi hänellä oli useita sivurooleja kokoillan elokuvissa ja televisiotuotannoissa.
Ura.
Kauko Hynnisen vanhemmat olivat Vilho Hynninen ja Eva Hynninen. Hän aloitti näyttelijän uransa Varkauden työväen teatterissa 1958–1961, minkä jälkeen hän näytteli Vaasan Suomalaisessa teatterissa 1961–1963. Hynninen kiinnitettiin Kuopion kaupunginteatterin edeltäjään Kuopion Yhteisteatteriin 1963.
Hynninen näytteli uransa varhaisvaiheessa Konsta Pylkkäsen roolin näytelmässä "Havukka-ahon ajattelija". Syksyllä 1967 hänellä oli päärooli musikaalissa "Viulunsoittaja katolla". Hynnisen rooliluetteloon kuuluu myös muun muassa Marski ("Päämajassa") ja Petruccio ("Kiss Me Kate").
Teatterityönsä ohella Hynninen näytteli sivurooleja muutamissa Mikko Niskasen ohjaamissa elokuvissa ("Aika hyvä ihmiseksi", "Ajolähtö", "Syksyllä kaikki on toisin"). Lisäksi hän näytteli erinäisissä televisiotuotannoissa ("Ruusubaletti", "Siunattu hulluus", "Vetää kaikista ovista").
Hynninen opiskeli nuoruudessaan laulua Elbe Nissisen, Aila Itäkylän ja Oiva Ruhasen ohjaamana.
Marmári (Kos)

Marmári () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kosin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kosin kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 567 (vuonna 2011).
Marmárin kylä sijaitsee Kosin pohjoisrannikolla noin 14 kilometriä länteen saaren keskuksesta Kosin kaupungista. Se on osa Pylín kaupunkiyhdyskuntaa. Marmári tunnetaan rantalomakohteena ja pitkästä Marmárin rannasta. Kylän koillispuolella sijaitsee Tigkákin suolajärvi ja Tigkákin kylä.
Aiemmin kylä kuului Díkaioksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kosin kunnan Díkaioksen kunnallisyksikköön.
Marmári

Marmári () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Montigny-le-Bretonneux

Montigny-le-Bretonneux on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 25 km Pariisista lounaaseen.
Historia.
Montigny-le-Bretonneux oli tavallinen maalaiskylä aina 1600-luvulle saakka, jolloin Ranskan kuningas Ludvig XIV alkoi rakentaa lähistölle Versailles’n palatsia. Tuolloin paikalliset talonpojat saivat töitä palatsin rakennustöistä. Kunta kuitenkin pysyi asukasluvultaan pienenä. Vuonna 1900 asukkaita oli 340, vuonna 1970 asukkaita oli 1292. Tämän jälkeen alkoi kaupungistuminen ja vuonna 1980 asukkaita olikin jo 10 063.
Nähtävyyksiä.
Saint-Martinin kirkko on rakennettu osittain uudelleen vuonna 1610, koska se oli tuhoutunut satavuotisessa sodassa ja Ranskan uskonsodissa. "Château de Montigny-le-Bretonneux" (tunnetaan myös nimellä "Château de la Couldre") on vuonna 1863 valmistunut asuinlinna. Se oli saman suvun omistuksessa vuoteen 1977 saakka. Nykyään se on vanhusten palveluasunto. Linnan 13 hehtaarin metsäinen puisto on kuitenkin avoinna yleisölle. Vuonna 1875 rakennettu Saint-Cyrin linnoitus valmistui Ranskan häviöön johtaneen vuonna 1870 alkaneen Saksan ja Ranskan välisen sodan jälkeen. Se on yksi Pariisia suojelevan puolustusjärjestelmän tärkeimmistä ja parhaiten säilyneistä osista. Linnoitus oli armeijan käytössä vuoteen 1944 saakka. Nykyään siellä on kulttuuriministeriön valokuva-arkisto. Vuonna 2014 kuntaan valmistui Vélodrome National -velodromi. Se tulee toimimaan vuoden 2024 kesäolympialaisten ratapyöräilyn kilpa-areenana.
Arcades du Lac.
Kunnan tunnetuin nähtävyys on "Arcades du Lac". Se katalonialaisen arkkitehdin Ricardo Bofillin suunnittelema asuinalue. Alue on saanut inspiraationsa klassisesta ranskalaisesta renessanssityylistä, jota lähistön Versailles’n palatsikin edustaa. Pienikokoiset asuinrakennukset ovat kolmikerroksisia betonirakennuksia, jotka on rakennettu vuosina 1972–1975 sekä vuosina 1978–1980. Palatsimaisissa lammen rannalla olevissa "Les Arcades" -taloissa on 225 asuntoa. Lammen keskustaa kohti rakennetuissa "Viaduct" -taloissa, joka on saanut inspiraation Château de Chenonceaun -linnasta, on 74 asuntoa.
Márpissa

Márpissa () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pároksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 582 (vuonna 2011).
Márpissan kylä on rakennettu Kéfaloksen kukkulan länsirinteeseen ja sijaitsee Pároksen itäosassa noin 18 kilometriä kaakkoon saaren keskuksesta Paroikián kaupungista. Márpissa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μαρπήσσης, "Topikí Koinótita Marpíssis"), johon kuuluvat varsinaisen Márpissan kylän lisäksi kylät Chrysí Aktí, Dryós, Píso Livádi, Pyrgáki, Toúrlos, Tsoukalás ja Tzánes sekä saaret Dryonísi ja Makronísi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 065.
Márpissan aikaisempi nimi oli vuoteen 1926 saakka "Tsipídos" (Τσιπίδος). Kylän rakennuskanta on pääosin 1500–1600-luvuilta ja edustaa perinteistä valkoista kykladista arkkitehtuuria. Kéfaloksen kukkulan huipulla sijaitsevat venetsialaisaikaisen, 1200-luvulla rakennetun linnan rauniot sekä Pyhän Antonioksen luostari ("Moní Agíou Antoníou").
Elämän lähteellä

Elämän lähteellä on Lakeuden ristin ympäristössä, Seinäjoella sijaitseva kokonaisteos joka kuuluu Alvar Aallon suunnittelemaan rakennuskokonaisuuteen. Elämän lähteellä on lahjoitettu Seinäjoen seurakunnan 100-vuotisjuhlan kunniaksi ja kuvastaa kyyhkysiä lähteellä. Teoksen symboliikka liittyy Raamattuun, jossa lähde ja virtaava vesi ovat iankaikkisen elämän vertauskuvia. Taideteos oli apteekkari Hellin Hokkasen lahjoitus seurakunnalle.
Ystävyyttä yli rajojen

Ystävyyttä yli rajojen on Seinäjoen uimahalli-urheilutalon vieressä sijaitseva Raimo Utriaisen veistos. Konstruktivismia edustava teos on nurmitasanteella, jossa on myös valaistus.
Teos pystytettiin Suomi-Neuvostoliitto-Seuran aloitteesta. Valmistuminen viivästyi seitsemällä vuodella, kun kaupunginhallitus ei nähnyt tarvetta edistää veistoshanketta.
Veistos paljastettiin kesäkuussa 1987 kansainvälisessä juhlassa, jossa olivat paikalla edustajat Seinäjoen ystävyyskaupungeista. Teos symboloi rauhaa ja ystävyyttä.
Teoksen lähellä olevassa seinässä on metallilaatta, johon on kirjoitettu teoksen nimi ja tekijä, sekä Seinäjoen ystävyyskaupungit vuonna 1987, joita olivat:
Ukrainan puolustusministeriö

Ukrainan puolustusministeriö () on Ukrainan puolustuksesta ja asevoimista vastaava ministeriö. Ministeriötä johtaa Ukrainan puolustusministeri, mutta asevoimien ylipäällikkö on Ukrainan presidentti.
Syyskuusta 2023 lähtien maan puolustusministerinä on toiminut Rustem Umjerov.
Ministeriö perustettiin 24. syyskuuta 1991, kuukausi Ukrainan itsenäistymisen jälkeen. Vuonna 1994 Ukraina poisti vapaaehtoisesti kaikki neuvostoaikaiset ydinaseensa. Oli suunniteltu, että vuonna 2022 viisi prosenttia Ukrainan buttokansantuotteesta käytettäisiin puolustusministeriön tarpeisiin, mutta Venäjän hyökkäyksen takia koko vuoden summa kuluu joka kuukausi, sanoi ministeriö heinäkuussa 2022.
Gulag (täsmennyssivu)

Gulag tarkoittaa ainakin seuraavia:
Yrittäjä-Jussi

Yrittäjä-Jussi on alun perin Seinäjoen kauppaoppilaitoksen pihaan pystytetty pronssinen patsas, joka siirrettiin vuonna 2019 Seinäjoen keskustorille. Yrittäjä-Jussi oli Seinäjoen Keskon lahjoitus kaupungille. Tarinan mukaan patsaan mallina olivat Suomen Vähittäiskauppaliiton pienet puiset Aarne Hakala-Rahkon Yrittäjä-Jussi -patsaat.
Horsma (veistos)

Horsma on Seinäjoen keskustorille vuonna 2019 valmistunut Risto Pentikäisen 4,7 metriä korkea patsas. Horsma on Etelä-Pohjanmaan maakuntakukka ja ilmentää siten paikallista identiteettiä ja kulttuuria. Risto Pentikäisen mukaan teos viittaa luonnon uudistumiseen, kukoistukseen ja kasvuun. Teos voitti keskustorille järjestetyn valtakunnallisen taidekilpailun vuonna 2017.
Wilcoxin vuoden 1889 kapina

Wilcoxin vuoden 1889 kapina oli 30. heinäkuuta epäonnistunut kapina Havaijin kuningasta, Kalākauaa vastaan. Kapinan johtajana toimi Robert Wilcox, jonka mukaan kapina on nimetty.
Tausta.
Robert Wilcox (1855–1903) oli havaijilainen poliitikko ja sotilas, joka kuului kuningas Kalākauan tukijoihin, minkä johdosta kuningas lähetti hänet vuonna 1880 Italiaan saamaan sotilaskoulutusta. Vuonna 1887 länsimaalaistaustaiset plantaasinomistajat pakottivat Kalākauan allekirjoittamaan uuden perustuslain, joka vei merkittävästi valtaa pois kuninkaalta. Uutta perustuslakia kutsutaan pistinperustuslaiksi. Wilcox, joka oli tuolloin Euroopassa piti kuningasta heikkona ja hänen oli pakko palata Havaijille.
Havaijille palattuaan Wilcox ei enää saanut töitä valtion hallinnosta, muutti San Franciscoon ja palasi takaisin Havaijille vuonna 1889. Tämän jälkeen Wilcox perusti Liberal Patriotic Association -nimisen järjestön. Sen tavoitteena oli saada Kalākaua perumaan pistinperustuslaki tai poistaa tämä valtaistuimelta ja nostaa tilalle Lili‘uokalani, Kalākauan sisko.
Kapina ja oikeudenkäynti.
Wilcox johti 150 sotilasta ‘Iolanin palatsille 30. heinäkuuta ja vaati audienssia Kalākauan kanssa. Kuninkaallinen kaarti oli linnoittautunut sisälle, ja kieltäytyi audienssista kuninkaan kanssa, joka oli jo ehtinyt pakenemaan palatsista. Wilcox ei kuitenkaan suostunut hylkäämään kapinaansa, vaan johti joukkonsa pieneen taloon, josta kuninkaallisen kaartin pommitus lopulta pakotti heidät ulos.
Kalākaua oli paennut vaimonsa Kapi‘olanin henkilökohtaisen asunnon kautta Honolulun satamaan, ja oli viestinviejien kautta yhteydessä Wilcoxin kanssa pitkin päivää. Lopulta Wilcoxin joukot saatiin ulos linnoituksestaan, kun paikallinen baseball-tähti heitti talon sisälle dynamiittia.
Wilcox asetettiin syytteeseen maanpetoksesta. Havaijin laki kuitenkin vaati, että hänen valamiehistönsä koostuisi joko kokonaan tai osittain havaijilaisista, eli Wilcoxin vertaisista. Oli kuitenkin selvää, että tällainen valamiehistö ei suostuisi tuomitsemaan Wilcoxia, joten tälle tarjottiin syyteneuvottelua: Wilcox myöntäisi syyllistyneensä valtionvastaiseen salaliittoon ja istuisi vuoden vankilassa. Wilcox ei kuitenkaan suostunut, jolloin syyttäjien oli pakko luopua maanpetossyytteistä ja syyttä Wilcoxia ainoastaan salaliitosta. Kahden valamiehistön kuultua Wilcoxin tapaus, hänet todettiin syyttömäksi.
Jälkipyykki.
Kuninkaallista kaartia komentanut Volney Ashford oli jälkikäteen arvioinut, että Wilcoxin kapina oli vähällä onnistua, mutta kapinalliset saatiin ajoissa ulos talosta, jonne nämä olivat linnoittautuneet.
Huolimatta siitä, että Wilcoxin kapina epäonnistui ja että hänet asetettiin syytteeseen maanpetoksesta, hänen suosionsa Havaijin alkuperäisasukkaiden keskuudessa kasvoi valtavasti kapinan jälkeen. Vain vuoden päästä Wilcox oli perustamassa uutta monarkistista puoluetta nimeltä National Reform Party ja tuli valituksen sen listoilta Havaijin parlamenttiin.
Vuoden 1889 kapinan jälkeen Wilcox oli vielä mukana Havaijin vallankaappauksessa vuonna 1893 ja nimeään jälleen kantavassa vuoden 1895 kapinassa.
Tähdet, tähdet (7. tuotantokausi)

Tähdet, tähdet -televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi esitettiin Nelosella keväällä 2023. Kaudella kilpailijoina olivat laulajat Meiju Suvas, Maria Lund, Sara Siipola, Lauri Mikkola ja Mikael Forsby, stand up -koomikko Sami Hedberg, imitaattori Jarkko Tamminen sekä edellisen kauden voittaja Konsta Hietanen. 
Uutena juontajana ohjelmassa aloitti Susanna Laine. Uudet vakiotuomarit olivat Sami Yaffa, Juuso Mäkilähde ja Lilli Paasikivi.
Aiemmin suorana lähetetty ohjelma kuvattiin tällä kaudella kokonaisuudessaan ennakkoon syksyllä 2022. Yleisöäänestyksenä aiemmin tehty pudotus suoritettiin nyt studioyleisön äänestyksenä.
1. jakso (9.4.2023).
Ensimmäisen jakson teemana oli eurodance. Ensimmäisessä jaksossa kukaan kilpailija ei pudonnut.
2. jakso (16.4.2023).
Toisen jakson teemana oli Rockfest. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Sami Hedberg putosi kilpailusta.
3. jakso (23.4.2023).
Kolmannen jakson teemana oli Euroviisut. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Mikael Forsby putosi kilpailusta.
4. jakso (30.4.2023).
Neljännen jakson teemana oli hip hop. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Meiju Suvas putosi kilpailusta.
5. jakso (7.5.2023).
Viidennen jakson teemana oli suomalainen iskelmä. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Sara Siipola putosi kilpailusta.
6. jakso (14.5.2023).
Kuudennen jakson teemana oli musikaali. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Jarkko Tamminen putosi kilpailusta.
7. jakso (21.5.2023).
Seitsemännen tuotantokauden finaalissa jäljellä olevat kilpailijat esittivät kaksi kappaletta: yleisön valitseman esityksen kauden varrelta sekä itselleen merkityksellisen klassikkokappaleen. Jakson päätteeksi Maria Lund julistettiin kilpailun voittajaksi.
Jaksolistaus.
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Puolan Open

Puolan Open () on vuosittain käytävä Kyokushinin Puolan mestaruuskilpailut. Sitä on järjestetty vuodesta 2000 lähtien ja se käydään avoimessa painoluokassa. Turnaus on pidetty usein loppuvuodesta loka-marraskuussa. Historian menestynein ottelija on ollut Patryk Sypień, joka on turnauksen kuusinkertainen mestari.
Kaaoksen kesyttäjät

Kaaoksen kesyttäjät on suomalainen tositelevisiosarja, joka alkoi MTV3-kanavalla lokakuussa 2022. Ohjelmassa suomalaisperheet joutuvat luopumaan 50 prosentista omistamistaan tavaroista. Kaikki tavarat tyhjennetään asunnoista ja asetetaan kerralla nähtäville suureen halliin. Asunnon ollessa tyhjänä puuseppä rakentaa sinne uusia kaluste- ja säilytysratkaisuja, hyödyntäen käyttökelvottomia huonekaluja.
Ohjelman vakiokasvot ovat juontaja Susani Mahadura, ammattijärjestäjä Laura Holmström ja puuseppä Einari Saarinen.
"Kaaoksen kesyttäjät" perustuu brittiläiseen "Sort Your Life Out in Seven Days" -formaattiin.
Kirjeshakin maailmanmestaruus

Kansainvälinen kirjeshakkiliitto ICCF on järjestänyt MM-turnauksia vuodesta 1950 lähtien. Naisten MM-turnauksia alettiin pelaamaan vuonna 1968. Suluissa on turnauksen kesto.
National Defense Service Medal

National Defence Service Medal () on yhdysvaltalainen sotilasansiomitali. Se perustettiin presidentin määräyksellä 22. huhtikuuta 1953. Mitalia jaetaan kunniakkaasta palveluksesta aktiivisessa palveluksessa oleville sotilaille, jotka osallistuvat seuraaviin operaatioihin:
Syyskuussa 2022 Yhdysvaltain puolustusministeriö ilmoitti, että se lopettaa mitalin jakamisen vuoden loppuun mennessä. Puolustusministeri Lloyd Austinin mukaan syy on se, että Yhdysvalloilla ei ole Afganistanista vetäytymisen jälkeen enää aktiivisia suuria sotilasoperaatioita, jotka linkittyvät terrorismin vastaiseen sotaan, joka alkoi syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen.
Mitali voidaan myöntää samalle henkilölle enintään neljä kertaa. Kun mitali myönnetään toisen tai useamman kerran, mitalin nauhaan kiinnitetään pronssinen tähti.
Bohdan H’melnytskyin ritarikunta

Bohdan H’melnytskyin ritarikunta () on ukrainalainen ritarikunta, jota myönnetään sotilaille, ja toisinaan myös siviileille, poikkeuksellisista ansioista maanpuolustuksen saralla sekä toisen maailmansodan veteraaneille. Ritarikunta on nimetty hetmani Bohdan H’melnytskyin mukaan ja se on perustettu vuonna 1995.
Kunnianosoitusta jaetaan kolmessa luokassa:
Taiwanin puolustusministeri

Taiwanin puolustusministeri, virallisesti Kiinan tasavallan kansallisen puolustuksen ministeri (), on Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, puolustuksesta vastaava ministeri.
Perustuslain mukaan maan asevoimien ylipäällikkö on presidentti, mutta valtioneuvostoon tulee kuulua myös puolustusministeriö, joka on vastuussa maanpuolustuksesta. Tämän johdossa olevan puolustusministerin täytyy olla siviili.
Virka perustettiin nykymuodossaan vuonna 1946 ja ensimmäisenä ministerinä toimi Bai Chongxi.
Nykyisenä puolustusministerinä toimii Chiu Kuo-cheng, joka aloitti virassaan 23. helmikuuta 2021.
Bertel Laurén

Artur Bertel Laurén, vuoteen 1945 Gustafsson (20. lokakuuta 1909 Karjaa – 30. toukokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Laurénin vanhemmat olivat talonomistaja Arthur Karl Gustaf Gustafsson ja Sigrid Matilda Strandberg ja puoliso vuodesta 1935 farmaseutti Hilja Emilia Lehtinen. Laurén kävi keskikoulun 1925 ja kauppaopiston 1928. Diplomiekonomiksi hän valmistui Svenska handelshögskolanista 1932. Opintomatkoja Laurén teki lukuisiin eri maihin. Hän oli Oy Fiskars Ab:n konttoriharjoittelija 1927, Andelsbodenin päämyymälän lähettäjä ja konttoristi Karjaalla 1928–1929, SOK:n säästökassaosaston tarkastaja 1932–1936 ja mainososaston myymäläneuvoja 1936–1941, Keskeytysvakuutus Oy Otson tarkastaja 1941–1946, Hangö-Bromarf Handelslagin apulaisjohtaja 1946–1948, Lohjan Seudun Osuusliikkeen toimitusjohtaja 1948–1950, Oy Sokos Ab:n toimitusjohtaja 1950–1962 sekä SOK:n tavaratalo-osaston päällikkö 1960–1965 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1961. Laurénilla oli myös sekä kotimaisia että kansainvälisiä liike-elämän ja osuustoiminnallisia luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1942). Kauppaneuvoksen arvonimen Laurén sai 1970.
Väinö Levelä

Väinö Richard Levelä (7. heinäkuuta 1894 Mäntsälä – 25. huhtikuuta 1983 Lahti) oli suomalainen autoalan kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Levelän vanhemmat olivat maanviljelijä Richard Brynolf Levelä ja Rosa Josefina Vasarainen ja puolisot vuodesta 1928 Elna Alina Ahola ja vuodesta 1947 Rachel Aino Stenberg. Levelä tuli ylioppilaaksi Porvoon suomalaisesta yhteiskoulusta 1916 ja valmistui agronomiksi 1925. Opintomatkoja hän teki sekä Euroopan eri maihin että Yhdysvaltoihin. Levelä oli maatilan isäntä Mäntsälässä vuodesta 1919 ja omistaja vuodesta 1928. Lahden Auto Oy:n perustajaosakas hän oli kolmen muun henkilön kanssa, joista yksi oli myöskin kauppaneuvoksen arvonimen saanut Viljo Lairila. Yhtiön hallituksen jäsen Levelä oli vuodesta 1932, yhtiön pääomistaja ja toimitusjohtaja 1933–1971 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1933. Hän oli myös Mäntsälän Osuusmeijerin isännöitsijä 1924, linja-autoliikennöitsijä vuodesta 1924, maanviljelysseurojen uudisviljelyn tarkastaja, Korpivaara &amp; Halla Oy:n, Oy Henry-Auto Ab:n ja Tampereen Autotuonti Oy:n autojen välitysmyyjä 1926–1928, Vääksyn Mylly Oy:n perustajaosakas 1942, Onkimaan Sahan ja Höyläämön omistaja ja toimitusjohtaja 1947–1957, Nummisten Osuuskassan perustajajäsen 1921, sähköosuuskunnan perustajajäsen 1926, Mäntsälän Sähkö Oy:n perustajaosakas 1927, Heinolan Autoliike Oy:n perustajia 1940, Lappeen Auto Oy:n perustajia 1952, Nummisten puhelinosuuskunnan perustajajäsen 1952 ja Heinolan Autotalo Ky:n isännöitsijä vuodesta 1961. Levelällä oli lisäksi luottamustehtäviä, kuten Autoalan Keskusliiton hallituksen jäsenyys. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1970.
Viljo K. Ruoho

Viljo Kalevi Ruoho (29. lokakuuta 1916 Salo – 23. maaliskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Ruohon vanhemmat olivat sahanasettaja Karl August Ruoho, aiemmin Förbom, ja ompelija Selma Maria Aro, aiemmin Ahlman. Hänen puolisonsa vuodesta 1943 oli Toini Rakel Helistö. Ruoho tuli ylioppilaaksi Salon yhteiskoulusta 1936 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1939. Kauppakamarin hyväksymä tilimies hänestä tuli 1950. Ruoho oli Kansallis-Osake-Pankin Salon konttorin virkailija 1936–1939, Oy Weilin &amp; Göös Ab:n Paragon-osaston myyntiedustaja ja osastopäällikkö 1941–1955, Oy Paragon Ab:n myyntipäällikkö 1955–1960 ja Weilin+Göösin kaupallinen johtaja 1960–1962, varatoimitusjohtaja 1962–1967, yrityksen viimeinen toimitusjohtaja 1967–1976 ja hallituksen jäsen vuodesta 1966. Hän oli myös Kuhakirja Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1967. Ruoholla oli lisäksi useita liike-elämän ja muita luottaustehtäviä, kuten Graafisen keskusliiton valtuuskunnan varapuheenjohtajuus 1967–1968 ja puheenjohtajuus 1968–1972, Elinkeinoelämän Valtuuskunnan jäsenyys 1969–1982 ja Suomen Kustannusyhdistyksen varapuheenjohtajuus vuodesta 1969. Sotilasarvoltaan Ruoho oli reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1976.
Marju

Marju on naisen etunimi. Se on Marjan hellittelymuoto, samoin kuin Marjo, Marjukka ja Marjut. Nimen merkitys on ’pieni Marja’.
Marjua on käytetty Suomessa virallisena etunimenä 1920-luvulta alkaen, ja suosituimmillaan se on ollut vuosina 1955–1974. Elokuuhun 2023 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 830–840 tämännimistä naista. Marju on Virossa yleisempi nimi kuin Suomessa.
Nimipäivä.
Helsingin yliopiston elokuussa 2023 tekemän päätöksen mukaisesti Marju-nimi lisättiin suomalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2025. Marjun nimipäivä on 15. elokuuta.
Judith – vaarojen raja

Judith – vaarojen raja ("Judith") on Daniel Mannin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1966. Lawrence Durrellin julkaisemattomaan tarinaan perustuvassa elokuvassa Sophia Loren esittää keskitysleiriltä selviytynyttä juutalaisnaista, saksalaisen natsiupseerin entistä vaimoa. Nainen joutuu 1940-luvun lopun Palestiinassa välikappaleeksi natseja metsästävän Hagana-juutalaisjärjestön etsiessä hänen entistä miestään. Muita pääosia näyttelevät Peter Finch ja Jack Hawkins.
Suomalainen elokuvajuliste mainosti tarinaa sensaatiohakuisesti: ”Judithilla oli vain yksi päämäärä…
käyttää ruumistaan aseenaan… kostaakseen suunnattoman vääryyden.” 
Vastaanotto.
"The New York Timesin" aikalaisarvion mukaan elokuva on rutiinimainen jännitystarina, joka ratsastaa Sophia Lorenin maineella. "Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi piti elokuvaa kiinnostavana Israelin valtion syntyaikojen ja kibbutsielämän kuvauksena, jännittävänä mutta pinnallisena.
Vergangenheitsbewältigung

Vergangenheitsbewältigung (’menneisyyden hallinta’ tai ’taito käsitellä menneisyyttä’) tarkoittaa alun perin saksalaisessa kielenkäytössä, että kansakunta etsii totuutta menneisyytensä tapahtumista. Se on myös määritelty tarkoittamaan sitä, että menneisyys kohdataan avoimesti ja yritetään tulla sen kanssa toimeen. Saksan sanotaan onnistuneen tässä, kuten myös Etelä-Afrikka jossa perustettiin totuuskomissio selvittämään apartheidin aikaisia rikoksia . Esimerkkeinä maista, jotka eivät ole onnistuneet, Erkki Tuomioja mainitsee Japanin ja Serbian ja erityisesti Venäjän, joka ”on epäilyksettä ongelmallisin tapaus”. Lisäksi entisillä siirtomaavalloilla etenkin Britannialla ja Ranskalla on edelleen vaikeuksia käsitellä avoimesti esimerkiksi siirtomaasotiensa vaiheita johon kuuluvat Kenian Mau-Mau-kapina ja Algerian itsenäisyyssota.
Kirsi Leskinen kirjoittaa maisterintutkielmassaan, että kyse on saksalaisissa kirjallisuuspiireissä toisen maailmansodan jälkeen käyttöön otetusta termistä, joka asettaa kirjallisuuden tehtäväksi alati käynnissä olevan menneisyyden käsittelyn, osittain sen haltuunoton, joka on jatkuvaa prosessia, ja kunkin sukupolven on se vuosikymmen toisensa jälkeen tehtävä. Kaunokirjallisuudella on ollut siinä keskeinen osuus, ja Leskinen mainitsee esimerkkinä Günter Grassin Saksan sotien jälkeisen sukupolven omanatuntona, joskin romaanin "Sipulia kuoriessa" (2007) jälkeen hänen merkitystään kyseenalaistettiin.
Tervon Talluskylän työväentalo

Tervon Talluskylän työväentalo oli Tervon kunnan Talluskylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Talluskylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Hirsirakenteinen talo valmistui vuonna 1912. Yhdistys liittyi vuonna 1921 Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja sen omaisuus takavarikoitiin vuonna 1923. Vuonna 1931 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja seuraavana vuonna talo myytiin valtion pakkohuutokaupassa. Sotien jälkeen yhdistys sai jälleen toimintaluvan, liittyi SKDL:n organisaatioon ja sai talonsa takaisin. Uusia avajaisia vietettiin kesällä 1947. Talo purettiin huonokuntoisena 1960-luvulla.
Pierre Puget

Pierre Puget (31. lokakuuta 1622 Marseille, Ranska – 2. joulukuuta 1694 Marseille, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari, kuvanveistäjä, arkkitehti ja laivainsinööri.
Elämä ja ura.
Puget oli 14-vuotiaana laivanrakentajan oppipoika ja osoitti suurta lahjakkuutta. Vuonna 1637 hän lähti Italiaan ja sai töitä Firenzessä herttuan puusepän alaisuudessa. Myöhemmin hän opiskeli Roomassa maalausta Pietro da Cortonan johdolla, joka palkkasi hänet työskentelemään Palazzo Barberinin ja Firenzen Palazzo Pittin kattojen koristelujen parissa. Vuonna 1643 hän palasi Marseilleen, jossa hän maalasi muotokuvia, ja hänet kutsuttiin Touloniin rakentamaan sotalaivaa. Toisen Italian-matkan jälkeen vuonna 1646 hän maalasi eri kirkkoihin alttaritauluja, kuten "Marian ilmestys", "Salvator Mundi", "Konstantinuksen ja Kloviksen kaste". Jotkin hänen teoksikseen luullut kuvat ovat luultavasti hänen poikansa François'n töitä. Hän myös veisti suuren marmorisen "Madonna ja Lapsi" -ryhmän Lorguesin kirkkoon.
Puget sai vuonna 1656 merkittävän veistostilauksen Toulonin Hôtel de Villen oviaukkoon. Vuonna 1660 Ludvig XIV:n ministeri Nicolas Fouquet lähetti hänet Carraraan ostamaan marmoria palatsiinsa. Fouquet'n kaatumisen jälkeen Puget viipyi Genovassa ja toteutti monia teoksia, muun muassa François Sublet de Noyersille teoksen "Herkules", Santa Maria Assunta di Carignanon kirkkoon "Pyhä Sebastianuksen" ja pyhän Aleksanteri Sauliin patsaan sekä muita työtä. Genovan Doria-suku antoi hänelle kirkon rakennettavaksi, ja kaupungin senaatti ehdotti, että hän maalaisi heidän valtuustosalinsa. Ministeri Jean-Baptiste Colbert kuitenkin kehotti Puget'ta palaamaan Ranskaan, ja vuonna 1669 hän aloitti jälleen vanhan työnsä Toulonin telakoilla. Asevarasto, jota Puget oli ryhtynyt rakentamaan Beaufortin herttuan käskystä, tuhoutui tulipalossa, ja hän jätti lannistuneena Toulonin. Vuonna 1685 hän palasi Marseilleen, jossa hän jatkoi Colbertin palkkaamana veistoksien laadintaa ja rakennutti Marseillen kalatorin. Hänen "Milo"-patsaansa valmistui vuonna 1682, "Perseus ja Andromeda" vuonna 1684 ja "Aleksanteri ja Diogenes" vuonna 1685.
Aleksi Pahkasalo

Aleksi Pahkasalo (s. 18. heinäkuuta 1992 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Suomen toisella korkeimmalla sarjatasolla, Ykkösliigassa, pelaavaa Vaasan IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Pahkasalo vietti lapsuutensa ulkomailla isänsä ulkoministeriön tehtävien vuoksi. Perheen asuinpaikkoja olivat Kiina, Puola ja Unkari. Aleksi aloitti jalkapallon pelaamisen Puolassa Polonia Varsovan akatemiassa ja jatkoi perheen siirryttyä Unkariin Újpest FC:n akatemiassa kuuden vuoden ajan. Sen jälkeen perhe palasi Suomeen, ja Aleksi pelasi HJK:n junioriorganisaatiossa HJK:n A-juniorijoukkueessa ja Klubi 04:n Kakkosta ja Ykköstä pelanneessa miesten joukkueessa.
Vuonna 2013 Aleksi Pahkasalo sai urheilijastipendin Yhdysvaltoihin Kentuckyn Lindsey Wilson Collegeen, jossa hän pelasi seuraavat kolme kautta NAIA:n (engl. National Association of Intercollegiate Athletics) sarjaa. Hänen opinahjonsa oli menestyneimpiä kouluja. Vaikka koulu ei yltänyt maan mestaruuteen, niin Pahkasalo valittiin kahdesti konferenssin vuoden pelaajaksi ja sai kahtena vuotena kunnian myös All-American –joukkueeseen, johon valitaan maan parhaat yliopistopelaajat. Lisäksi hänet valittiin neljästi koko maan viikon parhaaksi pelaajaksi. Kahtena viimeisenä kautenaan hän viimeisteli yhteensä peräti 56 maalia. Yliopiston Bachelor-tutkinnon suorittamisen jälkeen Pahkasalo pelasi Kentuckyn Louisvillen Derby City Rovers-joukkueessa, joka pelasi USL Second Division -sarjaa. Hän käväisi myös MLS-seura Sporting Kansas Cityn testissä, mutta MLS-sopimus jäi lopulta saamatta. 
Keväällä 2017 Pahkasalo palasi Suomeen ja teki sopimuksen Kakkosessa pelanneen Vantaan FC Legirus Interin kanssa. Kausi sujui Pahkasalolta erinomaisesti, sillä hän viimeisteli 19 maalia 16 ottelussa. Hänet äänestettiin pelaajien toimesta myös Kakkosen A-lohkon parhaaksi pelaajaksi. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Ykköseen kabinettipäätöksellä nousseen kotkalaisen KTP:n riveihin. Pahkasalo pelasi KTP:ssä kaksi Ykkösen kautta ja siirtyi kaudeksi 2020 Ykkösessä pelanneen Kokkolaan KPV:n riveihin. Nimekkään KPV:n joukkueen kausi oli pettymys; sarjanousua Veikkausliigaan ei tapahtunut.
Kaudeksi 2021 Pahkasalo siirtyi seuraavaan Ykkösen seuraan eli Vaasan VPS:ään. Hän oli mukana VPS:n noustessa Veikkausliigassa, jossa hän jatkoi kauden 2022. Kauden 2022 jälkeen hän siirtyi valmenuspuolelle vastualueena VPS:n juniorit. Hän jatkoi kaudella omaa pelaajauraa Ykkösliigan Vaasan IFK:ssa.
Larry (kissa)

Larry (s. noin tammikuu 2007) on kissa, joka on toiminut Ison-Britannian pääministerin virka-asunnon päähiirestäjänä vuodesta 2011 alkaen. Larrystä huolehtii Downing Streetin henkilökunta, eikä se ole pääministerin omaisuutta. Larry lasketaan valtion virkamieheksi.
Larry päädyttiin hankkimaan sen jälkeen, kun Downing Streetillä havaittiin hiiriä. Se on hankittu Battersean löytökissojen ja -koirien kodista Lontoossa. Tähän mennessä Larry on palvellut kuuden pääministerin toimikausien aikana: Cameronin, Mayn, Johnsonin, Trussin, Sunakin ja Starmerin.
Larry on saanut paljon mediahuomiota ja sen on sanottu olevan "Downing Streetin kuuluisin pysyvä asukas".
Nuoret Lesket

Nuoret Lesket ry on työikäisten leskien ja leskiperheiden vertaistukijärjestö, joka on perustettu vuonna 2009. Nuoret Lesket ry tarjoaa vertaistukea, lohtua ja tietoa kaikille ennen eläkeikää kumppaninsa menettäneille. Lisäksi toimintaa on tarjolla myös vanhempansa menettäneille lapsille ja nuorille. 
Nuoret Lesket ry:n toimintamuotoja ovat vertaistukiryhmät, vertaistukiviikonloput, vertaistukitapahtumat, vertaistukipuhelin, verkkovertaistuki, tietopankki, neuvonta ja vaikuttamistoiminta. Merkittävässä osassa vertaistukitoiminnan toteuttamista ovat vapaaehtoiset, joita yhdistys kouluttaa. Yhdistys on uskonnollisesti, aatteellisesti ja poliittisesti sitoutumaton. Toiminta on valtakunnallista ja avointa kaikille leskeytyneille kumppanin kuolinsyystä, parisuhteen muodosta ja perhetilanteesta riippumatta. Toiminta on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen tukemaa. Nuoret Lesket ry on SOSTEn jäsenjärjestö. Nuoret Lesket ry kuuluu Surujärjestöihin sekä Monimuotoiset perheet -verkostoon.
Yhdistys tunnettiin aiemmin nimellä Suomen nuoret lesket ry. Yhdistyksen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa Nuoret Lesket ry vuonna 2020.
Lähteet.
https://nuoretlesket.fi/
Tervon työväentalo

Tervon työväentalo oli Tervon kunnan kirkonkylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Vuonna 1916 perustettiin Tervon Hautomäen työväenyhdistys. Yhdistys toimi aktiivisesti myös sisällissodan aikana ja heti sen jälkeen avustustoiminnassa. Vuonna 1919 yhdistys osti tontin. Seuraavana vuonna yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen työväenpuolueeseen, ja vuonna 1923 se lakkautettiin.
Vuoden 1924 alussa perustettiin Tervon työväen ja pienviljelijäin yhdistys, jolle lakkautetun Hautomäen yhdistyksen omaisuus siirrettiin. Talon rakentaminen oli jäänyt kesken, ja uusi yhdistys vuokrasi uuden tontin Tervon kirkonkylästä. Tontin omisti Osuusliike Savo. Alkuperäiseen Hautomäen yhdistyksen työväentaloon aikanaan hankitut hirret siirrettiin uudelle paikalle, ja talo valmistui vuonna 1925.
Vuonna 1930 Tervon työväen ja pienviljelijäin yhdistys myi talon samana vuonna perustetulle Tervon sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle. Sosialidemokraattinen yhdistys joutui ottamaan paljon velkaa talon ostoa varten, ja lopulta talon toimintaa ei saatu tarpeeksi kannattavaksi. Vuoden 1956 lopulla yhdistys myi talon tontin omistaneelle Osuusliike Savolle, joka puolestaan myi sen yksityisomistukseen. Vuonna 1988 talo oli edelleen pystyssä. Myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. 
Toimintaa työväentalolla.
Kesällä 1935 Tervon työväentalolla järjestettiin kesäjuhla. Päiväohjelmassa oli urheilukilpailuja, joihin osallistui työväenyhdistyksiä myös Karttulasta ja Vesannolta. Iltajuhlassa talo oli täynnä yleisöä, joka kuunteli muun muassa soittoesityksiä ja kansanedustaja O. Hiltusen ja Y. Räisäsen puheita. Savon Työmies -lehden mukaan ”Milloinkaan ennen ei Tervon työväenyhdistyksen talo ole ollut niin kansoitettu kuin viime sunnuntaina.” Vuonna 1936 Kuopion sosialidemokraattinen piiritoimikunta järjesti talolla ohjelmakulttuurikurssin. Syksyllä 1939 Kuopion työväen teatteri vieraili talolla esittämässä näytelmän ”Rautatietä ja rakkautta eli ’Topparoikka’”.
Rakennus.
Talo oli hirsirakenteinen. Siinä oli juhlasali 140 istumapaikalla, ravintola ja keittiö. Vuonna 1931 talo peruskorjattiin ja siihen rakennettiin näyttämö. Juhlasalin pinta-ala oli 155 m² ja talon korkeus 4,5 m.
Utrian työväentalo

Utrian työväentalo oli työväentalo, joka sijaitsi ilmeisesti Tervon kunnan Utrianlahden kylässä. Utrian työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907, ja yhdistyksen talo valmistui vuonna 1913. Yhdistys liittyi 1920-luvun alussa Suomen Sosialistiseen työväenpuolueeseen, ja vuonna 1923 sen omaisuus takavarikoitiin. Yhdistyksen tai talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.