tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Miehen tie (elokuva)

Miehen tie on suomalainen draamaelokuva vuodelta 1940. Se jäi talvisodassa kaatuneelta ohjaajalta Nyrki Tapiovaaralta kesken. Elokuva perustuu F. E. Sillanpään romaaniin "Miehen tie" (1932). Elokuvan valmistuttua Sillanpää oli juuri saanut Nobelin palkinnon.
Elokuvan ohjasi loppuun Hugo Hytönen. Käytännössä elokuvan loppuun saattamisesta vastasi tuottaja Erik Blomberg vaimonsa Mirjami Kuosmasen kanssa. He muokkasivat käsikirjoitusta ja panivat henkilöiden tärkeysjärjestyksen uusiksi, sillä monet näyttelijät olivat Tapiovaaran tapaan kuolleet sotatoimissa. Hytösen vastuulle jäi henkilöohjaus. Eräitä kohtauksia oli kuvattava uudelleen ja tarinan kehittely oli saatava vastaamaan uutta tilannetta.
Juoni.
Avausjaksossa maanviljelijä Paavo Ahrolan (Gunnar Hiilloskorpi) vaimo Anni (Irja Kuusla) tekee kuolemaa. Keväisen paljaassa luonnossa Paavo pohtii, miten jatkaa eteenpäin. Siementä pitää kylvää vakoon vaimon poismenosta huolimatta. 
Kesällä Paavo kohtaa entisen heilansa, Vormiston Alman (Mirjami Kuosmanen). Paavon ja Alman yhteinen eroottinen menneisyys esitetään takaumana. Käy selväksi, että Alma on Paavon todellinen rakkaus, jonka tielle tuli järkiavioliitto Jaskarin Annin kanssa.
Syksy on Paavon levottoman etsinnän ja harhailun aikaa, etsikkoaikaa, joka on välttämätöntä hänen kehitykselleen, miehen tielle. Alma ei lupaa tulla Paavolle vielä, mutta joskus. Talvi tuo heidät lopullisesti yhteen. 
Arviot.
Blombergin mukaan "Miehen tiessä" pyrittiin säilyttämään mahdollisimman paljon Tapiovaaran henkeä, vaikkakin kokonaisuutta on luonnehdittu hienoisesti epätasaiseksi. Päänäyttelijöiden työtä on kiitetty luontevaksi ja monitahoiseksi. Päähenkilöiden mielenliikkeet vertautuvat vuodenaikoihin ja luonnon kiertokulkuun. Tv-kriitikko Arto Pajukallio nostaa esiin erityisesti George de Godzinskyn musiikin.
Kaisu Leppänen

Katri Sisko Juhontytär ”Kaisu” Leppänen () oli suomalainen näyttelijä. Hän teki Suomen Kansallisteatterissa yli neljä vuosikymmentä kestäneen uran, valkokankailla hän tulkitsi vahvoja naisrooleja. Kaisu Leppänen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1957, sekä Jussi-patsaalla vuonna 1949 naissivuosasta Mettälän Santrana elokuvassa "Ihmiset suviyössä".
Kaisu Leppänen oli näyttelijä Aarne Leppäsen sisar. 
Ura.
Leppäsen teatteriura alkoi 17-vuotiaana, jolloin hän pääsi Suomen Kansallisteatteriin kuiskaajaksi. Suomen Näyttämöopiston hän suoritti 1927–1928. Leppänen sai koulun jälkeen kiinnityksen Kansallisteatteriin ja jäi sieltä eläkkeelle 1970. Hän näytteli teatterissa yli 150 roolissa. Hänen vaikuttaviin roolisuorituksiinsa kuuluivat muun muassa "Niskavuoren" Loviisa, Elisabetin osa näytelmässä "Maria Stuart", leskirouva Gurmyskajan osa Aleksandr Ostrovskin näytelmässä "Metsä", Irina Arkadina Anton Tšehovin näytelmässä "Lokki" sekä äidin osa Federico García Lorcan "Veren häissä".
Leppänen debytoi valkokankailla 25-vuotiaana huonepalvelijan osassa mykkäelokuvassa "Korkein voitto". Vuonna 1932 hänellä oli yksi naispääosista komediassa "Olenko minä tullut haaremiin". 1930-luvun jälkipuoliskolla hän teki voimakkaat naispääosat draamaelokuvissa "Vieras mies tuli taloon", (1938), "Syyllisiäkö?" (1938) ja "Lapseni on minun" (1940). Leppänen itse piti merkittävimpänä roolinaan Astrid Jönssonia Wilho Ilmarin ohjaamassa "Vieras mies tuli taloon" -elokuvassa.
Leppäsen muita filmirooleja ovat Jussilla palkittu Mettälän Santra Valentin Vaalan elokuvassa "Ihmiset suviyössä" ja Töyryn emäntä Edvin Laineen suurelokuvassa "Täällä Pohjantähden alla". Onnistuneita tulkintoja olivat myös matami Röhelin elokuvassa "Kun on tunteet" sekä apuvaimo Lindgreenska "Pastori Jussilaisessa". Leppäsen viimeiseksi filmityöksi jäi ruotsinkielisen rouvan osa Taavi Kassilan elokuvassa "Petos" vuonna 1988.
Kaisu Leppäsen ensimmäinen aviopuoliso oli ohjaaja Ilmari Unho ja toinen näyttelijä Tauno Majuri. Leppäsen ja Unhon poika oli Suomen Filmiteollisuudessa työskennellyt elokuvaaja Pentti Unho (1928–1970). Molemmat liitot päättyivät eroon.
Muun muassa Panu Rajala on "Tampereen Teatterin historiassaan" (2004) sekoittanut Kaisa ja Kaisu Leppäsen.
Gheorghiu

Gheorghiu on romanialainen sukunimi, jota edustavat muun muassa seuraavat tunnetut henkilöt:
Katso myös.
Gheorghiu liittyy myös seuraaviin:
Aittojärvi (Taipaleenharju)

Aittojärvi on Pudasjärven kaupungissa Taipaleenharjun kylässä sijaitseva järvi. Se sijaitsee noin 15 kilometrin päässä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta, ja noin 70 kilometriä Oulusta valtatien 20 eteläpuolella. Nimensä järvi lienee saanut jo varhain sen rannalle rakennetuista aitoista eränkäynnin, saaliin ja verkkojen säilyttämiseksi.
Järvi rajoittuu pohjoisrantaa lukuun ottamatta metsiin. Pohjoisrannalla on peltoja. Järven rantoja kiertävät laajat saraniityt. Vesikasvillisuutta on eniten järven länsipuolella, joka ajoittain on lähes kokonaan järvikortteen valtaama. Järveen laskee Sorvarinjärvestä lähtevä Sorvarinoja.
Järvessä on runsas vesilinnusto, ja se luokitellaankin valtakunnallisessa lintuvesiensuojeluohjelmassa kansainvälisesti arvokkaaksi kohteeksi. Siellä pesii 9–11 vesilintulajia, joiden vuotuinen kanta on 130–140 paria. Runsaslukuisimpia lajeja ovat muun muassa tukkasotka, haapana, sinisorsa ja tavi.
Näennäisviljely

Näennäisviljely on maanviljelyä, jossa pellot pidetään viljelyksessä Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan tukien avulla, mutta ei tähdätä laadullisesti tai varsinkaan määrällisesti hyvään satoon. Näennäisviljely saattaa olla kannattavampaa kuin hyvään satoon tähtäävä viljely Suomessa siksi, että suuri osa tulosta tulee viljelemiseen liittyvistä maataloustuista eikä enää kokonaan tuotannon myymisestä saadusta hinnasta.
Näennäisviljelyssä käytetään vähemmän siemeniä ja lannoitteita, mahdollisesti myös kasvinsuojeluaineita kuin hyvään satoon tähtäävässä viljelyssä. Näin säästetään suoranaisia ainekustannuksia sekä myös konetunteja pellolla.
Osaan tuista ei ole liittynyt velvoitetta kerätä satoa pois pelloilta. Maataloustukien saamisen ehtona on hyvän maatalouskäytännön mukainen viljely
Näennäisviljelyn torjumiseksi EU on lisännyt tukiin jatkojalostusvelvoitteita.
Mark Messier Leadership Award

Mark Messier Leadership Award on jääkiekkoliiga NHL:n palkinto. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran kaudella 2006–2007, ja se oli aluksi kaksiosainen. Siitä jaettiin vuosittainen palkinto, sekä kauden aikana kuukausittainen viisi kertaa. Kuukausittaisista palkinnoista luovuttiin kaudella 2007–2008. Palkintoa sponsoroi Bridgestone.
Palkinto annetaan pelaajalle, joka on osoittanut positiivista esimerkkiä jäällä, vaikutusta joukkuetovereihin ja omistautumista yhteisön toimintaan ja hyväntekeväisyyteen. Palkinnon saajan valitsee entinen jääkiekkoilija Mark Messier, jonka mukaan palkinto on nimetty.
Vuosittaiset palkitut.
Voittajat maittain: (2007–2025)
Clay Walker

Ernest Clayton "Clay" Walker, Jr. (s. 19. elokuuta 1969 Beaumont, Texas) on yhdysvaltalainen countrymusiikin laulaja.
Walker on Ernest Clayton Walker Sr:n ja Danna Bush vanhin lapsi. Hänellä on sisko Kimberly ja veli Jared. Hän kiinnostui musiikista lapsuudessaan ja valmistui Vidor High Schoolista vuonna 1987. 
Walker sai levytyssopimuksen Giant Recordsilta, joka julkaisi hänen debyyttialbuminsa "Clay Walker" vuonna 1993. Siltä nousi listaykköseksi kolme singleä: "What's It to You", "Live Until I Die" ja "Dreaming With My Eyes Wide Open". 
Walker on jatkanut uraansa menestyksellä vuonna 1996 todetusta MS-taudista huolimatta. Uusin studioalbumi "Fall" julkaistiin 17. huhtikuuta 2007. Walkerilla on entisen puolisonsa Lorin kanssa kaksi tytärtä.
Lluís Sastre

Lluís Sastre Reus (s. 26. maaliskuuta 1986 Binisalem, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti vuonna 2022 päättyneellä pelaajaurallaan Espanjan Primera Divisiónissa Real Valladolidia, Leganésia ja Huescaa. Hän pelasi uransa loppuvuosina Espanjan lisäksi Kyproksella ja Intiassa.
Dan Swanö

Dan Swanö (s. 10. maaliskuuta 1973 Finspång, Itä-Götanmaa, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko, lauluntekijä, laulaja, kitaristi, basisti, kosketinsoittaja, rumpali ja tuottaja, joista viimeiseksi mainitun tehtävissä hän on niittänyt ehkä eniten mainetta. Swanön toimialueeseen kuuluu lähinnä death metal sekä progressiivinen metalli sekä -rock.
Musiikissa.
Swanö on ollut erittäin usean yhtyeen johtomiehenä, joista eniten hän vaikutti yhtyeissä Edge of Sanity, Nightingale, Pan.Thy.Monium, Brejn Dedd, Unicorn, Infestdead ja Route Nine. Hän on toiminut myös kosketinsoittajana ja rumpalina Katatoniassa, soolokitaristina Ribspreaderissa, sekä viimeisimpänä rumpalina Bloodbathissa soittaen yhdellä täyspitkällä albumilla, "Resurrection through Carnagella". Swanö on ollut mukana lukuisissa muissakin, etenkin ruotsalaisten yhtyeiden tuotoksissa. Hänellä on oma kotistudio, Unisound, jossa lukuisat yhtyeet ovat käyneet nauhoittamassa tuotoksiaan.
Dan Swanö omaa multi-instrumentaalisuutensa lisäksi erittäin monialaisen lauluäänen, jonka avulla hän kykenee syvään death metal -örinään, rikassävytteiseen melodiseen ja puhtaaseen lauluun, syvään ja tummaan goottilaulutyyliin sekä myös thrash metalille ominaiseen huutolauluun.
Swanö on julkaissut myös sooloalbumi "Moontowerin" vuonna 1998 huolimatta hänen kiireisyydestään muussa metallimaailmassa.
Swanö työskentelee kaikesta aktiivisuudestaan huolimatta edelleen ruotsalaisen kotikaupunkinsa musiikkikaupassa johtavana myyntiassistenttina. Swanö on uransa aikana tehnyt erittäin pienen määrän live-esiintymisiä minkään yhtyeensä kanssa.
NHL-kausi 1996–1997

NHL-kausi 1996–1997 oli National Hockey Leaguen 80. kausi. Sarjassa pelasi 26 joukkuetta, ja jokainen pelasi 82 ottelua. Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings suoraan neljässä loppuottelussa Philadelphia Flyersia vastaan.
Kausi oli Phoenix Coyotesin ensimmäinen, sillä Winnipeg Jets oli myyty Phoenixiin. Kausi oli puolestaan Hartford Whalersille viimeinen, kun joukkue siirtyi Pohjois-Carolinaan kauden loputtua. Kausi oli myös Mario Lemieux'n viimeinen kausi. Lemieux tosin teki vielä paluun NHL:ään vuonna 2000.
Kausi 1996–1997 oli myös erään aikakauden loppu, sillä viimeinenkin ilman kypärää pelannut pelaaja, Craig MacTavish, päätti uransa tähän kauteen.
Runkosarja.
Tulokset.
"V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, Pts = Pisteet"
Itäinen konferenssi
Läntinen konferenssi
Pistepörssi.
" O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, Pts = Pisteet"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pisteet.
"O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, Pts = Pisteet"
Palkinnot.
Palkintojenjakotilaisuus oli 19. kesäkuuta, 1997.
Debyytit.
Seuraavat pelaajat pelasivat ensimmäisen NHL-ottelunsa kuluneella kaudella.
Uransa lopettaneet.
Seuraavat pelaajat lopettivat NHL-uransa kuluneeseen kauteen.
Andrej Bajuk

Andrej Bajuk (18. lokakuuta 1943 Ljubljana – 16. elokuuta 2011) oli slovenialainen pankkiiri ja poliitikko. Hän johti lyhytaikaista oikeistohallitusta vuonna 2000.
Bajuk syntyi Ljubljanassa, mutta hänen perheensä lähti maasta toukokuussa 1945. He viettivät kolmisen vuotta pakolaisleireillä Itävallassa ja muuttivat sen jälkeen Argentiinaan, jossa Bajuk kasvoi Mendozassa. Hän opiskeli Universidad Nacional de Cuyossa ja kaksi vuotta Chicagon yliopistossa, josta sai ensimmäisen maisterin tutkintonsa. Toisen hän suoritti tohtorin tutkinnon ohella Kalifornian (Berkeley) yliopistossa. Hän palasi Mendozaan yliopiston professoriksi, mutta siirtyi pian Washingtoniin ja työskenteli vuoden Maailmanpankissa ja pitkään Inter-American Development Bankissa, jonka edustajana hän toimi muun muassa Pariisissa.
Bajuk palasi vuonna 1999 Sloveniaan, jossa neuvotteli Slovenian kristillisdemokraattien (SKD) ja Slovenian demokraattisen puolueen (SDS) yhdistymisestä. Hänet valittiin yhdistyneen puolueen varapuheenjohtajaksi.
Bajuk nousi pääministeriksi 3. toukokuuta 2000. Heinäkuussa SLS+SKD äänesti vastoin aiemmin sovittua ja hallituksen linjaa kannattaen parlamentin esitystä vaalijärjestelmän muuttamisesta suhteelliseen vaalitapaan. Tämän johdosta Bajuk erosi ja perusti elokuussa uuden Uusi Slovenia -puolueen (Nova Slovenija, NSi). Häntä seurasi pääministerinä hänen edeltäjänsä Janez Drnovšek.
Bajuk valittiin uudelleen parlamenttiin vuonna 2004, mutta hän jätti parlamenttipaikkansa liittyessään Janez Janšan hallitukseen valtiovarainministeriksi.
Bajuk kuoli 67-vuotiaana 16. elokuuta 2011.
Anton Rop

Anton Rop (s. 27. joulukuuta 1960) on slovenialainen poliitikko. Hän oli maansa pääministeri 2002–2004. Hän johti vuoteen 2005 vasemmistolaista Liberaalidemokraattista puoluetta (Liberalna Demokracija Slovenije – LDS), mutta erosi siitä maaliskuussa 2007 ja liittyi sosiaalidemokraatteihin (Socialni demokrati).
Rop opiskeli taloustiedettä Ljubljanassa. Hän oli 1996–2000 työ-, perhe- ja sosiaaliasioiden ministerinä ja vuodesta 2000 valtiovarainministerinä. Kun pitkäaikainen pääministeri Janez Drnovšek valittiin presidentiksi, Rop seurasi häntä pääministerinä. Kaudellaan hän myös riitaantui presidentti Drnovšekin kanssa.
Pääministerikautensa jälkeen Rop oli kuusi vuotta parlamentin varapuhemies. Vuonna 2010 hän siirtyi Euroopan investointipankkiin.
Jaurakaisjärvi

Jaurakaisjärvi on järvi Pudasjärven kaupungissa. Se sijaitsee Hetekylän itäpuolella Jaurakaisen kulmakunnassa. Kaupungin keskustaajamasta Kurenalta on matkaa noin 30 kilometriä.
Maantietoa.
Jaurakaisjärvi on noin kaksi kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järven pinta-ala on 1,02 neliökilometriä, ja sen rantaviivan pituus on 7,5 kilometriä. Järvellä on kaksi saarta. Saarista suurempi on luoteisosassa sijaitseva Sotisaari. Toinen saari on nimetön, ja se sijaitsee järven kaakkoispäässä. Järvi on matala, ja sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja syvin kohta 1,8 metriä. Järven tilavuudeksi on laskettu 0,001 kuutiokilometriä eli 1,0 miljoonaa kuutiometriä.
Järven rannat ovat pääosin metsämaata tai soistunutta metsämaata. Järvellä on noin 30 taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Asutuksen yhteydessä on pienialaisia peltoja ja niittyjä. Järvelle tulee tiet Hetekylän, Keinäsperän ja Taipaleenharjun suunnalta.
Vesistösuhteet.
Jaurakaisjärvi sijaitsee Kiiminkijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 60) Nuorittajoen alaosan alueella (60.06), jonka Jaurakkaojan valuma-alueeseen (60.065) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,7 metriä mpy. Järveen laskee useita metsäojia. Suurin on järven pohjoispäähän laskeva Marikaisoja. Järvi laskee sen lounaispäästä lähtevää Jaurakkaojaa pitkin. Jaurakkaoja laskee lopulta Nuorittajokeen.
Muinaisjäännös.
Jaurakaisjärvellä sijaitsevalla Sotisaarella on mahdollinen muinaisjäännös, koska perimätiedon mukaan Keinäsen talon väki haudattiin isonvihan aikaan saareen.
Spyker F8-VII

Spyker F8-VII on Formula 1 -auto, jota Spyker-talli käytti kaudella . Voimanlähteenä F8-VII:ssa toimi Ferrarin 2,4-litrainen F1-056H V8 -moottori. Autolla kilpailuissa ajoivat alankomaalainen Christijan Albers ja saksalainen Adrian Sutil. Albers sai kuitenkin potkut tallista Britannian GP:n jälkeen ja hänet korvasi Euroopan GP:ssä Markus Winkelhock. Unkarin GP:stä eteenpäin tallin toista autoa ajoi Sakon Yamamoto.
F8-VII oli tallin ensimmäinen itse suunnittelema auto, sillä se ajoi kaudella vielä Midlandin valmistamilla autoilla. F8-VII:stä kehitettiin myös B-malli, jota käytettiin Italian GP:stä lähtien kauden loppuun saakka. Sutil ajoi autolla tallin ainoan pistesijoituksen Japanin osakilpailussa, missä hän oli kahdeksas. Talli sijoittui kauden lopputuloksissa viimeiselle sijalle, vaikka McLarenin pisteet hylättiin vakoiluskandaalin vuoksi.
Auton nimeäminen perustuu Spykerin omiin perinteisiin autojen ja lentokoneiden valmistajina. Spykerin valmistamat ensimmäiset modernit autot olivat C-malleja ja tulossa oli E-mallisto, joten F-mallisto oli luonnollinen valinta formuloille. Numero kahdeksan viittaa puolestaan Ferrarin moottorin kahdeksaan sylinteriin.
Hurrikaani Alex (2004)

Hurrikaani Alex oli ensimmäinen nimetty trooppinen matalapaine vuoden 2004 Atlantin hurrikaanikaudella. Saffirin–Simpsonin viisiportaisella hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin voimakkaimmillaan 3. luokkaan. Alex pyyhkäisi Yhdysvaltojen itärannikkoa hipoen harvinaisen pohjoiseen. Se aiheutti rannikolla tulva- ja tuulituhoja. Yksi ihminen sai surmansa ja useita loukkaantui.
Laaja matalapaine muodostui aikaisin 30. heinäkuuta Bahaman keskiosan koillispuolella. Se siirtyi luoteeseen ja voimistui vähitellen. 31. heinäkuuta klo 18 (UTC) mennessä, jolloin matalapaineen keskus sijaitsi noin 320 km itään Jacksonvillestä, konvektio oli järjestäytynyt niin että sääilmiö luokiteltiin trooppiseksi matalapaineeksi.
Matalapaine lähestyi subtrooppista korkeapaineen selännettä, hidastui ja pysyi lähes paikoillaan vuorokauden ajan. Ylemmän ilmakehän virtaukset voimistivat sitä, ja Alexista tuli trooppinen myrsky 1. elokuuta klo 18 UTC.
Alex alkoi liikkua koilliseen varhain 2. elokuuta reittiä, joka lähestyisi hitaasti Pohjois- ja Etelä-Carolinan rannikkoa seuraavien 36 tunnin aikana. Syvä konvektio järjestäytyi vyöhykkeiksi keskuksen itäpuolelle. Alex vahvistui ja muuttui hurrikaaniksi noin kello 06 UTC 3. elokuuta, jolloin sen keskipiste oli noin 120 km eteläkaakkoon Cape Fearista.
Golfvirran lämpimän veden ja suotuisien tuulten avustuksella Alex vahvistui edelleen 3. elokuuta, kun se lähestyi Pohjois-Carolinan Outer Banks -saaria. Hurrikaanin kovimmat tuulet saavuttivat 44 m/s (luokka 2 Saffir–Simpsonin hurrikaaniasteikolla) klo 12 UTC, ja alin ilmanpaine laski 972 hehtopascaliin klo 18 UTC. Alex kävi lähimpänä maata noin klo 17 UTC , ja sen keskus sijaitsi noin 17 km kaakkoon Cape Hatterasista, kun taas hurrikaanin länsipuolen sateet ja tuulet piiskasivat Outer Banksia.
Ohitettuaan Outer Banksin, Alex kääntyi pois mantereelta ja sen liike kiihtyi ympäröivien tuulten ansiosta. Alex vahvistui kolmanteen hurrikaaniluokkaan klo 00 UTC 5. elokuuta tuulen ollessa 52 m/s ja minimipaineen ollessa 957 hPa. Alex oli silloin 715 km lounaaseen Nova Scotian Halifaxista, missä veden lämpötila oli tuskin 26 °C – tämä on epätavallista näin voimakkaille hurrikaaneille. Vain hurrikaani Ellen vuodelta 1973 oli saavuttanut suuren hurrikaanin voiman vielä kauempana pohjoisessa.
Myöhään 5. elokuuta Alex siirtyi Golfvirran pohjoispuolelle viileämmän veden alueelle ja heikkeni nopeasti. Alex yhdistyi laajaan keskileveysasteiden matalapaineeseen 7. elokuuta kello 00 UTC mennessä.
Tulvat ja tuulet vahingoittivat saarilla noin sataa taloa ja lukemattomia autoja.
26-vuotias mies hukkui voimakkaisiin aaltoihin ja paluuvirtauksiin Pohjois-Carolinassa kaksi päivää Alexin jälkeen. Myrskyvuoksen aiheuttamat vauriot ja rantaeroosio olivat merkittäviä Outer Banksin Daren ja Hyden maakunnissa. Merkittäviä tuuli- ja vesivahinkoja tapahtui Buxtonista etelään ja Ocracokella, missä satoja ajoneuvoja ja koteja vahingoittui tulvissa. Kovat tuulet aiheuttivat pieniä rakenteellisia vahinkoja koteihin ja yrityksiin sekä laajoja vahinkoja puille ja sähkölinjoille.
Amerikanhuitti

Amerikanhuitti ("Porzana carolina") on rantakanojen heimoon kuuluva lintulaji, joka on sukua Suomessa pesivälle luhtahuitille. Laji on kotoisin Pohjois-Amerikasta, eikä sitä ole havaittu Suomessa: Rariteettikomitea hylkäsi touko-kesäkuun vaihteessa 2007 Salon Halikonlahdelta ilmoitetun havainnon.
Koko ja ulkonäkö.
Amerikanhuitti on pienempi kuin luhtahuitti, noin kottaraisen kokoinen. Sen pituus on 18–21 senttimetriä. Amerikanhuitilla on lyhyt, suora keltainen nokka. Sillä on siniharmaa rinta ja ruskeahko selkäpuoli. Kyljissä on valkeita raitoja. Pitkävarpaiset jalat ovat vihreät ja pyrstö lyhyt. Naaras on koirasta hiukan täplikkäämpi ja väritykseltään himmeämpi.
Levinneisyys.
Amerikanhuitti on kotoisin Pohjois-Amerikasta ja Euroopassa hyvin harvinainen. 
Elinympäristö.
Luhtahuitin tavoin amerikanhuitti viihtyy erilaisilla kosteikoilla, tavallisimmin märillä rantaluhdilla, toisinaan myös ruoikoissa ja osmankäämiköissä. Sitä näkee harvoin, mutta sen ääni kuuluu hyvin.
The New Seekers

The New Seekers oli vuonna 1969 perustettu englantilais-saksalais-australiainen popyhtye. Perustaja oli Keith Potger, joka oli jättänyt aiemman yhtyeensä The Seekersin. Ajatuksena oli, että The New Seekers miellyttäisi samoja markkinoita kuin alkuperäinen Seekers, mutta heidän musiikkiinsa sisältyisi myös rock- ja folkvaikutteita.
Historia.
The New Seekersin kuuluisimpaan kokoonpanoon kuuluivat Eve Graham, Lyn Paul, Marty Kristian, Peter Doyle ja Paul Layton. He saavuttivat muutamia isoja hittejä, ja yhtye edusti Britanniaa Eurovision laulukilpailussa 1972 sijoittuen toiseksi kappaleellaan ”Beg, Steal Or Borrow”. The New Seekersin oli tarkoitus kilpailla edustuspaikasta myös vuonna 1980, mutta yhtye hylättiin ennen karsinnan televisiofinaalia, koska he olivat esittäneet kappaleensa ”Tell Me” julkisesti jo aiemmin vastoin kilpailun sääntöjä.
Yhtyeen ensimmäinen hitti oli Coca-Colan kansainväliseen mainoskampanjaan kirjoitettu ”I’d Like to Teach the World to Sing (In Perfect Harmony)”, joka nousi suosioon monessa maassa vuonna 1972.
Ocean Breeze (Florida)

Ocean Breeze (vuoteen 2013 asti "Ocean Breeze Park") on yhdysvaltalainen kaupunki Floridan Martin Countyssa. Sen asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 355.
Ocean Breeze Parkin pinta-ala on Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 0,5 km². Siitä 19,05 % on vettä.
Ocean Breeze Parkin asukkaista 98,49 % on valkoisia. Kaupungin väestö koostuu pääosin ikääntyneistä, sillä 66,5 % asukkaista on 65 vuotta täyttäneitä.
Hello (yhtye)

Hello oli Bell Records -merkille levyttänyt, nuorisoa miellyttänyt glam rock -yhtye, joka perustettiin Englannissa vuonna 1971. Yhtyeen alkuperäinen nimi oli "The Age". Englannin lisäksi he saivat suosiota myös Saksassa.
Yhtyeen top 10 -hittejä Britannian singlelistalla olivat ”Tell Him” (coverversio The Exciters -yhtyeen vuoden 1963 hitistä) ja ”New York Groove”, jonka oli kirjoittanut Argent-yhtyeen jäsen Russ Ballard.
Vuonna 1979 yhtye hajosi ilman levytyssopimusta. Kitaristi Keith Marshall julkaisi soolosinglen ”Only Crying” vuonna 1981. Se saavutti maailmanlaajuista listamenestystä.
Kirsi Neuvonen

Kirsi Hannele Neuvonen (s. 20. tammikuuta 1960 Keuruu) on suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. 
Neuvonen opiskeli Savonlinnan Taidelukiossa ja Oriveden opiston kuvataidelinjalla sekä Lahden taidekoulussa 1980–1984. Lisäksi hän on suorittanut yrittäjyyden ja johtamisen erikoisammattitutkinnot. Hän debytoi vuonna 1981.
Neuvosen teki 1980- ja 1990-luvulla etsaus-, akvatinta- ja kuivaneulavedoksia. Vuosituhannen vaihteessa hän yhdisti polymeerigravyyria ja kopiosyövytystä sekä perinteistä metalligrafiikkaa. Neuvonen on käyttänyt töissään myös puuta ja paperivaloksia. 
Neuvosen teoksissa toistuvat muutamat perusaiheet: puvut, talot, puut, suihkulähteet, ruukut, arkkitehtoniset elementit ja historialliset naishahmot. Hän käyttää usein viitteitä taidehistoriaan ja antiikin jumaltarustoon ja yhdistää valokuvia grafiikkaan. Eräässä vaiheessa Neuvosen keskeisiä teosten elementtejä olivat kirjain- ja numeromerkit. 2010-luvulla monotypiat, joissa painolaatalle maalattu yksilöllinen teos painetaan, nousivat Neuvosen uudemmassa tuotannossa keskeiseen asemaan samalla, kun hän on jatkanut aiemmin suunnittelemiensa grafiikan teostensa vedostamista kysynnän mukaan. 
Neuvonen on opettanut taidegrafiikkaa Jyväskylän Grafiikkapajalla ja Yhdysvalloissa sekä toiminut opettajana Jyväskylän yliopiston taidehistorian laitoksessa vuosina 1985-1993.
Hän on saanut Valtion kuvataidepalkinnon vuonna 1987 ja Suomi-palkinnon 1997.
Neuvonen asuu ja työskentelee Jyväskylässä. Hänellä on kaksi lasta. Harrastuksikseen Neuvonen on maininnut lukemisen ja puutarhanhoidon.
Fred Thompson

Freddie Dalton ”Fred” Thompson (19. elokuuta 1942 Sheffield, Alabama – 1. marraskuuta 2015 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko sekä näyttelijä. Hän oli republikaanipuolueen edustajana Tennesseen senaattorina 1994–2003 ja esitti vuosina 2002–2007 Kova laki -sarjassa piirisyyttäjä Arthur Branchia. Thompsonin näkyvimmät elokuvaroolit olivat elokuvissa "Punaisen lokakuun metsästys" sekä "Die Hard 2". Kaikkiaan elokuvaosia kertyi yli 30.
Thompson opiskeli Pohjois-Alabaman yliopistossa ja Memphisin yliopistossa. Oikeustieteen tohtorin tutkinnon hän suoritti Vanderbiltin yliopistossa vuonna 1967. Hän oli senaattori Howard Bakerin kampanjapäällikkönä 1972 ja mukana senaatin Watergate-skandaalia tutkivassa komiteassa sekä työskenteli kaksi vuosikymmentä Washingtonissa lobbaajana ajaen eri yritysten asioita.
Perhe.
Thompson meni naimisiin 17-vuotiaana syyskuussa 1959 Sarah Elizabeth Lindseyn kanssa. Heidän poikansa ensimmäinen Fred Dalton ”Tony” Thompson Jr. syntyi huhtikuussa 1960, ja he saivat myös toisen pojan ja tyttären pikapuoliin. Fred ja Sarah Thompson erosivat vuonna 1985. Tytär Elizabeth ”Betsy” Thompson Panici kuoli lääkkeiden yliannostukseen tammikuussa 2002.
Poikamiesaikoinaan Thompson sai jonkinlaisen naistenmiehen maineen. Hänet liitettiin kantrilaulaja Lorrie Morganiin, republikaanipuolueen varojenkerääjä Georgette Mosbacheriin ja kolumnisti Margaret Carlsoniin.
Thompson tapasi 25 vuotta nuoremman republikaanien konsultin Jeri Kehnin kesällä 1996, ja he menivät naimisiin kesäkuussa 2002. He saivat kaksi lasta.
Poliittinen ura.
Thompson valittiin senaattiin ensimmäisen kerran 1994. Hän ei asettunut ehdolle enää 2002.
Kesäkuun 2007 alussa hän perusti komitean vuoden 2008 presidentinvaalia varten. Kuolemantuomiota kannattaneen, aselakeja höllentämään pyrkineen ja abortinvastaisen politiikkansa takia Thompsonia pidettiin Ronald Reaganin ja George W. Bushin konservatiivisen linjan jatkajana republikaanisessa puolueessa. 22. tammikuuta 2008 Thompson ilmoitti luopuvansa presidenttikilvasta.
Vastavirta-klubi

Vastavirta-Klubi on Tampereen Ylä-Pispalassa sijaitseva vaihtoehtoinen rock-klubi, jonka ovat perustaneet yhteistyössä Vastavirta ry ja Tahdonvoima Osuuskunta.
Vastavirta-klubilla esiintyy underground-henkisiä yhtyeitä ja siellä järjestetään säännöllisesti myös taide-, valokuva- yms. näyttelyitä.
Vuoden 2005 alussa toimintansa aloittanut Vastavirta-klubi on osoitus punkin parissa vallitsevasta "tee se itse" -hengestä. Klubi rakennettiin talkoohengellä kodinkoneliikkeen vanhoihin tiloihin ja sitä pyörittämään perustettiin osuuskunta, joka muodostuu vaihtoehtoiseen musiikkiin keskittyneen Vastavirta ry:n aktiiveista.
Vastavirta-klubista on musiikkipiireissä tullut arvostettu keikkapaikka ja Suomen punk-kulttuurille se on merkittävä, sillä vastaavia klubeja on Suomessa vähän.
Vuonna 2010 Vastavirran yläkertaan avattiin Terassi-Pub Yläkerta, josta on muodostunut paikallisten asukkaiden "olohuone".
White Tiger

White Tiger oli hard rock -yhtye KISSin entisen kitaristin Mark St. Johnin perustama yhtye. Yhtyeen alkuperäiskokoonpanoon kuului hänen itsensä lisäksi Black Sabbathin entinen laulaja David Donato, Markin vanhempi basistiveli Michael Norton ja rumpali Brian James Fox. 
Yhtye julkaisi kaksi albumia, eikä siitä ole kuultu toisen albumin julkaisun jälkeen melkein mitään. Mark St. John kylläkin kuoli aivoverenvuotoon 5. huhtikuuta 2007.
Leiopelma pakeka

Leiopelma pakeka on yksi Uuden-Seelannin neljästä primitiivisestä sammakkoeläimestä.
"L. pakeka" elää vain kahdella pienellä, Maudin ja Motuaran, saarella Marlborough Soundsilla Uuden-Seelannin Eteläsaaren pohjoisosissa.
Sammakolla on esihistoriallinen häntälihas, vaikkei sillä häntää olekaan. Sen silmät ovat pyöreät ja sillä ei ole ulkoista tärykalvoa. Sammakot eivät elä nuijapäävaihetta, vaan ne kehittyvät munassa olevan hyytelömäisen massan sisällä, joten ne eivät tarvitse kehittyäkseen vettä, jossa uida. Sen sijaan aikuiset sammakot tarvitsevat ehdottomasti kostean elinympäristön, sillä ne kuolevat nopeasti kuivissa olosuhteissa. Sammakot elävät yleensä kosteissa onkaloissa lohkareiden alla suojassa.
"L. pakeka" -sammakkoa on vaikea löytää harvinaisuutensa vuoksi sekä siksi, että niiden suojaväri on hyvä, ne ovat yöeläimiä eivätkä ne kurnuta. Sammakot ovat tavallisimmin tummanruskeita ja niissä on vaaleanruskeita sekä tummia laikkuja.
Suojelu.
Vuoteen 1996 asti sammakoita eli ainoastaan Maudin saarella. Koska elinala oli erittäin pieni ja mahdollisen luonnonkatastrofin sattuessa olisi laji voinut kuolla sukupuuttoon, noin 300 sammakkoa siirrettiin 25 kilometrin päähän Motuaran saarelle.
Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä

Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Vaaleanpunainen pantteri -sarjan elokuva. Se on järjestyksessään sarjan kuudes. Elokuva tehtiin edesmenneen, aikaisemmissa Pantteri-elokuvissa esiintyneen Peter Sellersin muistoksi. "Vaaleanpunaisen pantterin jäljillä" koostuu lähinnä aikaisemmista elokuvista pois leikatuista kohtauksista, joilla saatiin myös Sellersin esittämä komisario Clouseau mukaan elokuvaan vielä kerran. Sellersiä lukuun ottamatta mukana elokuvassa on joukko vanhoja Pantteri-sarjan näyttelijöitä, kuten Herbert Lom, Burt Kwouk, Graham Stark, sekä André Maranne. Elokuvaa tuotettiin samaan aikaan kuin sen jatko-osaa "Vaaleanpunaisen pantterin kirous".
Juoni.
Elokuvassa palataan taas kerran elokuvasarjan alkulähteille, sillä filmin alussa arvokas timantti nimeltä Vaaleanpunainen pantteri varastetaan. Kömpelö ranskalaisetsivä Jacques Clouseau alkaa tutkia jälleen tapausta ja epäilykset kohdistuvat jo kolmannen kerran "Vaaleanpunaisen pantterin" historiassa Sir Charles Lyttoniin (David Niven), jota Clouseau lähtee etsimään Englannista. Matkalla hänen lentokoneensa kuitenkin haaksirikkoutuu ja Clouseau katoaa salaperäisesti jälkiä jättämättä. Yleisesti Clouseaun uskotaan kuolleen, mutta toimittaja Marie Jouvet (Joanna Lumley) epäilee Clouseaun olevan hengissä ja piileskelevän jossakin. 
Jouvet haastattelee Clouseaun ystäviä ja vihamiehiä, jotka muistelevat Clouseauta ja kertovat hänen elämänsä vaiheista. Haastateltavina ovat mm. Clouseaun kiinalainen miespalvelija Cato Fong (Burt Kwouk), ylikomisario ja Clouseaun esimies Charles Dreyfus (Herbert Lom), Clousean isä (Richard Mulligan) ja Clouseaun entinen avustaja Hercule Lajoy (Graham Stark). Ääneen pääsevät myös Clouseaun useiden epäilysten kohde, herrasmiesvaras Lytton (David Niven) ja tämän nykyinen ja Clouseaun entinen vaimo (Capucine).
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo itse elokuvan tarjoavan paljon ennennäkemätöntä törmäilyä, mutta hänestä kehyskertomus haastatteluineen ei toimi. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.
Kadonnut maailma

Kadonnut maailma tai The Lost World tarkoittaa seuraavia asioita:
Phyllis Curtin

Phyllis Curtin (o.s. Smith; 3. joulukuuta 1921 Clarksburg, Länsi-Virginia – 4. kesäkuuta 2016 Great Barrington, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen sopraanolaulaja.
Curtin syntyi Länsi-Virginiassa ja antoi oopperadebyyttinsä Lisan roolissa Pjotr Tšaikovskin teoksessa "Patarouva" Bostonissa vuonna 1946. Hän piti ensimmäisen resitaalinsa New Yorkin "Town Hallissa" 1950.
Curtin esiintyi uransa aikana mm. New Yorkin kaupunginoopperassa, Teatro Colónissa, Wienin valtionoopperassa ja Milanon La Scalassa. Metropolitan-oopperan-debyyttinsä hän teki vuonna 1961.
Curtin loi myös akateemisen uran työskentelemällä dekaanina Yalen yliopistossa vuodesta 1974 ja Bostonin yliopistossa 1981–1997. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1984.
Curtin kuoli 94-vuotiaana Massachusettsin Great Barringtonissa 4. kesäkuuta 2016.
Eaten Back to Life

Eaten Back to Life on Cannibal Corpsen ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 17. elokuuta 1990 Metal Blade Recordsin kautta. 
Albumi oli kielletty Saksassa (sensuroituja versioita oli saatavilla, mutta kielto kumottiin kesäkuussa 2006) ja muissa maissa väkivaltaisen kannen takia. 
Glen Benton yhtyeestä Deicide ja Francis H. Howard yhtyeestä Opprobrium lauloivat taustat kappaleissa "A Skull Full of Maggots" ja "Mangled".
Remasteroitu versio albumista sisältää videon "Born in a Casket (live)".
Butchered at Birth

Butchered at Birth on Cannibal Corpsen toinen studioalbumi. Metal Blade Records julkaisi sen vuonna 1991. Albumi oli kielletty Saksassa (sensuroituja versioita oli saatavilla, mutta kielto kumottiin kesäkuussa 2006) ja muissa maissa väkivaltaisen kannen takia. 
CD:n 5. kappale Covered With Sores kuuluu lähes poikkeuksetta jokaiseen bändin keikkasettiin.
Remasteroitu versio sisältää myös videon Covered With Sores (live).
Siltasaarelaiset

Siltasaarelaiset oli Suomen Sosialidemokraattisessa Puolueessa (SDP) 1900-luvun alussa vaikuttanut vasemmistolainen luokkataistelua korostanut suuntaus. Ryhmän alkuperäinen keskushenkilö oli Työmies-lehden päätoimittaja Edvard Valpas, joka tunnettiin myös lempinimellä "Siltasaaren paavi", sillä lehden toimitus sijaitsi Helsingin Siltasaaressa. Siltasaarelaisiin liittyivät monet vuoden 1905 suurlakon myötä työväenliikkeeseen tulleista niin sanotuista marraskuun sosialisteista, muun muassa Otto-Wille Kuusinen, Yrjö Sirola, Kullervo Manner ja Edvard Gylling. Ryhmään on laskettu kuuluviksi myös muun muassa Adolf Taimi ja Eero Haapalainen.
Siltasaarelaisten ryhmä oli keskeisissä asemissa SDP:n johdossa erityisesti vuonna 1917 ja he vaikuttivat merkittävästi Suomen sisällissotaan johtaneeseen kehitykseen sekä kohosivat sodan aikana Suomen kansanvaltuuskunnan johtoon. Valpas tosin ei halunnut enää tällöin seurata entisiä oppilaitaan. Sodan jälkeen monet siltasaarelaiset sosiaalidemokraatit jättivät SDP:n ja perustivat Suomen Kommunistisen Puolueen.
Scuderia Toro Rosso STR2

Scuderia Toro Rosso STR2 on Formula 1 -auto, jota Toro Rosso -talli käytti kaudella 2007. Auto julkistettiin 13. helmikuuta 2007 Barcelonassa. Kilpakuljettajina toimivat italialainen Vitantonio Liuzzi ja yhdysvaltalainen Scott Speed. Speed kuitenkin sai potkut tallista Euroopan GP:n jälkeen. Hänet korvasi BMW Sauberilla debyyttinsä Yhdysvaltain GP:ssä tehnyt saksalainen Sebastian Vettel.
Kiista autosta.
Spyker-talli protestoi Malesian GP:n yhteydessä Toro Rosson STR2-autoa, koska auto muistuttaa heidän mielestään liikaa Red Bullin autoa. Protesti kuitenkin hylättiin, koska FIA:n katsastajat katsoivat asian olevan päätäntävaltansa ulottumattomissa.
Kiistaa herättänyt pykälä siitä, että talli ei saa ostaa runkoa toiselta osanottajalta, ei ole F1:n säännöissä vaan tallien ja FIA:n välisessä Concorde-sopimuksessa.
Työtodistus

Työtodistus on työsuhteen päättyessä työntekijän pyynnöstä hänelle annettava todistus työsuhteesta, joka sisältää vähintään työnantajan ja työntekijän nimen, työsuhteen alku- ja loppuajan. Lisäksi siinä on työnantajan edustajan allekirjoitus sekä mahdolliset leimat.
Työnantaja ei voi kieltäytyä antamasta työtodistusta, ja hänet voidaan velvoittaa siihen sakon uhalla, mutta velvollisuus koskee vain suppeasisältöistä todistusta. Työntekijän pyytämättä siihen ei saa merkitä arvolauseita eli työsuhteen päättymisen syyn tai arvion työntekijän työtaidosta tai käytöksestä. Rangaistavaksi merkintä tulee kuitenkin vain, jos se on sisällöltään negatiivinen, vaikka se pitäisi paikkansa. 
Työtodistukseen voidaan sisällyttää työntekijän pyynnöstä myös työsuhteen päättymisen syy (esimerkiksi tuotannollis-taloudelliset syyt) sekä arviointiosio, johon työnantaja arvioi työntekijän käytöstä ja työtaitoa. Arvioinnin sisältävää todistusta kutsutaan laajaksi työtodistukseksi.
Työnantaja on velvollinen antamaan työntekijälle työtodistuksen myös työsuhteen päättymisen jälkeen 10 vuoden ajan. Laajaa työtodistusta ei kuitenkaan tarvitse enää 5 vuoden jälkeen antaa ellei työnantaja itse niin halua.
Työnantajalla ei ole velvollisuutta antaa työtodistusta työsuhteen jatkuessa eli niin sanottu "välitodistusta", vaan vasta työsuhteen päättyessä.
Työtodistukseen ei saa merkitä poissaoloja tai perhevapaita eikä äitiyslomaa.
Työtodistusta yleensä tarvitaan haettaessa seuraavaa työpaikkaa tai todistaakseen olevansa työtön esimerkiksi työ- ja elinkeinotoimistossa. Työtodistusmalleja löytyy muun muassa eri tekstinkäsittelyohjelmien asiakirjamalleista sekä internetpalveluista.
Hans Fischer

Hans Fischer (27. heinäkuuta 1881 Frankfurt am Main – 31. maaliskuuta 1945 München) oli saksalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1930 klorofyllin tutkimisesta ja verihiukkasten kuten bilirubiinin ja hemiryhmän sisältävien yhdisteiden synteesistä.
Fischer opiskeli lääketiedettä sekä kemiaa ensin Lausannen yliopistossa ja myöhemmin Marburgissa. Hän valmistui vuonna 1904, ja vuonna 1908 hänestä tuli lääketieteen tohtori.
Aluksi Fischer työskenteli Münchenissä, josta siirtyi opiskelemaan Emil Fischerin johdolla kemiaa. Myöhemmin hän opetti lääketiedettä ja fysiologiaa Münchenissä. Vuonna 1916 hän siirtyi Innsbruckin yliopistoon lääketieteellisen kemian professoriksi. Innsbruckista hän siirtyi Wieniin 1918. Vuodesta 1921 aina kuolemaansa saakka hän toimi orgaanisen kemian professorina Münchenin Technische Hochschulessa.
Fischerin tärkeimmät tieteelliset työt koskivat veren ja sapen pigmenttejä, lehtivihreää sekä pyrrolia, yhdistettä, joka on näiden pigmenttien pohjana. 
Fischer meni naimisiin Wiltrud Haufen kanssa vuonna 1935. Fischer teki itsemurhan 31. maaliskuuta 1945, kun hänen työnsä ja instituuttinsa tuhoutuivat Münchenissä toisen maailmansodan viimeisinä päivinä.
Ketolanperän koulu

Ketolanperän koulu on Kempeleen kunnassa Ketolanperän kylässä sijaitseva peruskoulu. Koulu sijaitsee noin seitsemän kilometriä Kempeleen keskustaajamasta kaakkoon, Tyrnävälle johtavan Ketolanperäntien ja Rajakorven kylään johtavan Luonungintien risteyskohdassa. Vuonna 1938 perustettu koulu aloitti toimintansa alun perin kansakouluna. Koulun pihapiirissä sijaitsevat alkuperäinen vuonna 1938 valmistunut koulurakennus sekä vuonna 1993 valmistunut uusi eli nykyinen koulu. 
Koulussa opiskelee lukuvuonna 2023–2024 87 oppilasta. Opetusta järjestetään esikoulussa sekä vuosiluokilla 1–4. Alueen vanhemmat oppilaat opiskelevat Ylikylän koululla. Koulun rehtorina toimii Jarkko Sillanpää. 
Historiaa.
1930-luvulla Ylikylän kansakoulun oppilasmäärien kasvatessa Ketolanperälle rakennettavan kansakoulun perustamisuunnitelma otettiin esille, mutta lykättiin aina vuoteen 1936 asti. Ennen kuin kouluhallitus ehti ottaa kantaa kunnanvaltuuston päätökseen, ryhdyttiin koulun rakentamista kunnassa kiirehtimään. Päätös koulun rakentamisesta syntyi vuoden 1937 alussa ilman viiveitä. Koulun paikaksi valittiin Murron ja Luonunginteiden risteys, jossa sijaitsee myös nykyinen koulu. Koulu avattiin syksyllä 1938.
Juurussuolla toimineen Metsäalueen koulupiiri siirrettiin 1970-luvun alussa Ketolanperälle. Koulun oppilasmäärä laski kuitenkin rajusti 1970-luvulla, ja näin ollen koulu oli joutumassa lakkautumisuhan alle. 1980-luvulla kuitenkin oppilasmäärä kymmenkertaistui Ketolanperällä, joka johti uuden koulun rakentamiseen vuonna 1993, jonka myötä koulutilat moninkertaistuivat. Uuden koulun suunnitteli arkkitehti Heikki Taskinen, ja sen suunnittelu edusti modernia linjaa, jossa pyrittiin ottamaan huomioon alueen maaseutumaisuus. Samaan pihapiiriin jäänyt vanha koulurakennus peruskorjattiin, ja ulkoasultaan se säilytettiin miltei ennallaan.
Kylätoimintakunta rakensi vuonna 1995 koulun läheisyyteen luontopolun, laavun ja makkaranpaistopaikan talkootyönä.
Samuli Lindelöf

Samuli Lindelöf (s. 18. tammikuuta 1976 Hanko) on suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi 154 Veikkausliiga-ottelua tehden niissä 15 maalia.
Lindelöf oli HIK:n kasvatteja, josta hän 1994 siirtyi Turkuun FC Interiin. Lindelöf nousi seurassa suureksi ikoniksi, mistä kertoo sekin, että hänellä on Interin logo tatuoituna rintaansa. Lindelöfin pelit Interissä loppuivat toukokuussa 2005 saatuihin selkävammoihin. Kaudella 2006 Lindelöf pelasi kuitenkin vielä Kolmosta FC Bodan paidassa. Kauden 2008 loppupuolella Lindelöf teki toisen paluun, tällä kertaa Kakkosen EIF:ssä 10.9. pelatussa ottelussa Tampereen PP-70:a vastaan.
Pictured Within

Pictured Within on Jon Lordin vuonna 1998 julkaisema sooloalbumi. 
Kappaleet.
Part 1: The Valley
Part 2: Blue Sky Dreams
Part 3: Heroes and Heroines
Part 4: Beneath a Higher Heaven
Hello (lentoyhtiö)

Hello AG oli sveitsiläinen charter-lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsi Baselissa. Vuonna 2004 toimintansa aloittaneen yhtiön kolme pääliiketoiminta-aluetta olivat charter-lennot, yksittäiset tilauslennot ja wet lease -toiminta.
Yhtiöllä oli käytössään kolme McDonnell Douglas MD-90 -lentokonetta.
Yhtiö meni konkurssiin vuonna 2012.
Aigai

Aigai (, ) tai Aigaiai (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin antiikin Kreikassa:
Jussi Humaljoki

Jussi "Jusba" Humaljoki (s. 1976) on suomalainen laulaja, muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. 
Hän esiintyy nykyään useimmiten yksin, mutta on vuosien varrella ollut mukana useissa kokoonpanoissa, kuten Jusba Humaljoki Sousaphonics ja hänen kappaleitaan ovat levyttäneet mm. Suvi Teräsniska, Lauri Tähkä ja Yölintu. Jusba Humaljoen itse esittämää musiikkia löytyy parhaiten Youtubesta, mutta myös muilta alustoilta, kuten Spotifysta. Humaljoki on toiminut keikkamuusikkona jo opiskeluajoilta asti. Hän on opiskellut Pop &amp; Jazz Konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa. Hän on lisäksi toiminut Pop-laulunopettajana Pitäjänmäen musiikkikoulussa, musiikkiteatteri-ilmaisun koulu Mustissa ja yksityisesti. Jusba on myös näytellyt, soittanut ja ollut kapellimestarina musikaaleissa ja näytelmissä, sekä tehnyt äänirooleja mm. elokuviin Karvinen ja Hain tarina, sekä laulanut tunnussävelmän animaatiosarjaan Jake Long – amerikkalainen lohikäärme.
Aasian ja Tyynenmeren maiden talousjärjestö

Aasian ja Tyynenmeren maiden talousjärjestö APEC ("Asia-Pacific Economic Cooperation") on talousliitto, johon kuuluu 21 valtiota Tyynen valtameren ympäriltä. APEC perustettiin Australian aloitteesta vuonna 1989. Järjestöllä on tavoitteena edistää taloudellista kasvua, yhteistyötä, kaupankäyntiä ja investointeja Tyynenmeren alueen maissa. Jäsenmaat kokoontuvat kerran vuodessa yhteen jäsenmaista. Vuonna 2018 kokous järjestettiin Papua-Uudessa-Guineassa. APECin kehittyneiden maiden piti Bogorissa 1994 hyväksyttyjen tavoitteiden mukaisesti purkaa kaupan ja investointien esteet maiden väliltä vuoteen 2010 mennessä. Kehitysmaille on annettu aikaa vuoteen 2020.
Vuosittaiset kokoukset.
Joka vuosi organisaatio järjestää vuosittaisen kokouksen, jossa kaikki johtajat kokoontuvat keskustelemaan jostakin huippukokouksessa, jossa 1 jäsenmaa isännöi huippukokousta koko historiansa ajan seuraavasti:
Night of the Living Dead (vuoden 1990 elokuva)

Night of the Living Dead on Tom Savinin ohjaama zombielokuva ja uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1968 elokuvasta. Elokuvan ensi-ilta oli 19. lokakuuta 1990. 
Elokuva seuraa pääosin alkuperäisen elokuvan juonta, mutta muutamia kohtia ja ennen kaikkea lopetusta on muutettu. Elokuvassa Barbaralla on myös suurempi rooli kuin vuoden 1968 elokuvassa. Tämä johtuu siitä että vielä 1960-luvulla naiset eivät vielä olleet toimintaelokuvien pääosissa. Elokuva kiellettiin sisältämän väkivallan takia muun muassa Suomessa, jossa se sai televisio ensi-iltansa vasta vuonna 2007.
Juoni.
Sisarukset Barbara ja Johnnie käyvät kuolleen äitinsä haudalla. Zombiksi muuttunut vanha mies hyökkää Barbaran kimppuun ihmislihaa himoten. Johnny pelastaa Barbaran, mutta kuolee itse. Barbara pakenee ja päätyy autiolle talolle, jossa on lisää eläviä kuolleita. Ben-niminen mies saapuu kuorma-autollaan maatilalle. Barbara ja Ben taistelevat zombeja vastaan sekä laudoittavat ovia ja ikkunoita. Kellarista löytyy myös muita ihmisiä, Tom ja Judy sekä pariskunta Harry ja Helen Cooper. Coopereiden tytär Sarah on haavoittunut ja sairastunut zombien hyökkäyksestä.
Ben ja Harry riitelevät siitä, miten he selviytyisivät tilanteesta. Harry kannattaa linnoittautumista kellariin, mutta Ben haluaisi taistella zombeja vastaan ja etsiä muita ihmisiä. Kun he huomaavat, että zombit alkavat lähestyä, he laudoittavat ikkunoita ja ovia umpeen entistä enemmän. Harry ei suostu auttamaan, ja hän linnoittautuu kellariin perheensä kanssa. Ben ja Tom kehittelevät suunnitelman, jonka mukaan Ben saa tehtäväkseen hätistää zombeja tulisoihdulla, jotta Tom ja Judy pääsevät hakemaan polttoainetta ulkoa. Ben putoaa auton kyydistä ja soihtu jää autoon. Tom ei saa autoon bensiiniä, koska huoltoaseman avaimet puuttuvat. Hän hätääntyy ja ampuu bensa-automaatin hajalle. Soihtu sytyttää polttoaineen tuleen, ja auto leimahtaa liekkeihin Tomin ja Judyn ollessa auton sisällä. He yrittävät paeta, mutta auto räjähtää.
Barbara ja Harry taistelevat kivääristä, ja Harry pakottaa vaimonsa takaisin kellariin. Sarah on muuttunut zombiksi ja puree Heleniä. Ben onnistuu palaamaan taloon ja ampuu zombiksi muuttuneen Sarahin. Harry sekoaa ja ampuu Beniä, joka haavoittuu ja käskee Barbaran paeta. Talon ulkopuolelle päästyään Barbara kuulee laukauksia. Kun zombit murtautuvat taloon, Harry pakenee ullakolle ja haavoittunut Ben kellariin, jossa hän ampuu zombiksi muuttuneen Helenin. Ben löytää ironisesti kellarista huoltoaseman avaimet, mutta myöhemmin yöllä hän kuolee. Barbara kohtaa metsässä suuren joukon ihmisiä, jotka alkavat tuhota zombilaumaa. Aamuun mennessä he ovat talolla, josta Barbara pakeni. Murtautuessaan kellariin zombiksi muuttunut Ben joutuu ammutuksi. Harry saapuu alakertaan ja luulee pelastuneensa, mutta Barbara ampuu hänet kostoksi Benin kuolemasta.
Karvinen 2

Karvinen 2 ("Garfield: A Tail of Two Kitties") on jatko-osa vuonna 2004 ilmestyneelle Karvinen-elokuvalle. Elokuvan on ohjannut Tim Hill.
Tarina.
Karvinen matkustaa koirakaverinsa Oskun kanssa salaa isäntänsä Eskon mukana Lontooseen. Englannissa asuu myös hänen kaksoisolentonsa Prinssi XII, joka on juuri perinyt edesmenneeltä omistajaltaan Lady Eleanorilta hienon Carlylen linnan. Mutta perimysjärjestyksessä seuraava Lordi Dargis heittää Prinssin korissa jokeen, jotta saisi linnan itselleen ja voisi rakentaa tiluksille hotellin. Linnan hovimestari Smithee kuitenkin löytää Karvisen Lontoosta ja vie hänet Carlylen linnaan luullen tätä Prinssiksi. Samalla oikea Prinssi ajelehtii Lontooseen ja törmää siellä Karvisen omistajaan Eskoon, joka taasen luulee tämän olevan Karvinen ja kissat vaihtavat paikkaa keskenään. Karvinen pääsee hienoon linnaan isännäksi, ja alamaisinaan hänellä on lauma karjapihan eläimiä. Eläimet kuitenkin uskottelevat Karviselle tämän olevan kadonnut siniverinen kissa, jotta Karvista luultaisiin Prinssiksi ja Dargis ei voisi ajaa heitä pois linnasta.
Vastaanotto.
Elokuva ei saanut erityisen hyvää vastaanottoa. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuva sai 43-prosenttisesti hyväksvän arvion yleisöarvostelujen perusteella. Kriitikoiden arvio oli vain 12 prosenttia.
Wells Fargo

Wells Fargo &amp; Company on yhdysvaltalainen rahoitusalan suuryritys, jonka päätoimialoja on vähittäispankkitoiminta, liikepankkitoiminta ja investointipankkitoiminta. Nykyinen Wells Fargo &amp; Co. syntyi vuonna 1998 silloisen Wells Fargo &amp; Co:n ja Norwest Corporationin fuusion seurauksena. 
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Wells Fargo &amp; Co. oli vuonna 2016 sijalla 7 ollen samalla kolmanneksi suurin yhdysvaltalainen pörssiyritys. Pankin markkina-arvo oli 256 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 91,43 miljardia USD (2015). Vuoden 2015 lopussa henkilökuntaa suurpankilla oli 264 700.
Taseensa perusteella (1 787,63 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2016 maailman 11. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi (edellisvuonna sijalla 14). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Tammikuussa 2018 yritys oli Yhdysvaltojen toiseksi suurin asuntolainoittaja.
Historiaa.
Wells Fargo oli alun perin postivaunuistaan tunnettu kuljetusyhtiö Yhdysvaltojen itä- ja länsirannikon välillä. Sen perustivat Henry Wells ja William Fargo vuonna 1852.
Yrityksellä on 11 sen historiasta kertovaa museota eri puolilla Yhdysvaltoja: 
Pennsylvanian Philadelphiassa, 
Pohjois-Carolinan Charlottessa, 
Minnesotan Minneapolisissa, 
Coloradon Denverissä, 
Arizonan Phoenixissä, 
Kalifornian San Franciscossa, Sacramentossa, San Diegossa ja Los Angelesissa, 
Oregonin Portlandissa ja
Alaskan Anchoragessa.