tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heidi Holmavuo

Heidi Holmavuo (s. 1983) on suomalainen rikoskirjailija.
Holmavuo on kirjoittanut bestseller-kirja Karhuryhmän yhdessä entisen Karhuryhmä-poliisi Harri Gustafsbergin kanssa.
Holmavuo on kirjoittanut vuosien 2015–2025 aikana myös muita lukuisia rikoskirjallisuuden teoksia, kuten äänikirjan "Kirja, joka avasi murhatutkinnan – Elli Immon tapaus" yhdessä dekkaristi Elina Backmanin kanssa. Kaksikon tutkimustyötä seurattiin myös C Morella huhtikuussa 2023 esitetyssä Vaiettu murha -nimisessä dokumenttisarjassa. 
Holmavuo on kirjoittanut teoksesta myös teatteriversion, joka esitettiin Kemin teatterissa. 
Holmavuo on käsikirjoittanut yhdessä Teemu Hostikan kanssa MTV3 kanavalla syksyllä 2023 esitetyn Uskomattomat ympäristörikokset -tv-sarjan. Sarjassa esiin nousseita Lapin matkailuparatiisiin liittyvistä rikosvyyhtejä on käsitelty sarjan ulostulon jälkeen monissa medioissa. Sarja oli ehdolla Venlagaalan finaalissa vuoden 2023 asia-ohjelma ja dokumentti kategoriassa. Lisäksi Holmavuo ja Hostikka ovat ehdolla vuoden käsikirjoittaja -sarjassa..
Kirjailijantyönsä ohella Holmavuo on toiminut toimittajana ja käsikirjoittajana. Hän on tuottanut Yleisradiolle dokumentaarisia audiosarjoja, joissa tarkastellaan yhteiskunnan marginaaliin jääneitä aiheita ja ihmiskohtaloita.
Aarno Palmroth

Aarno Karl-Erik Palmroth (26. joulukuuta 1929 Hämeenlinna – 4. tammikuuta 2009 Kauniainen) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Palmrothin vanhemmat olivat pankinjohtaja, majuri Kaarlo Palmroth ja Elsi (Elsie) Mai Liisa Brüning ja puoliso vuodesta 1956 Gunilla Elisabeth Lindroth. Toimitusjohtaja Ville Rajakaltio oli hänen enonsa. Palmroth kävi viisi luokkaa keskikoulua ja suoritti kauppakoulun tutkinnon vuonna 1950. Hän meni valmistuttuaan useaksi vuodeksi töihin A. Ahlströmin omistamalle Euran Paperille, edeten yrityksen apulaismyyntipäälliköksi. Työskenneltyään Tilgmannilla myyntikonttorin esimiehenä ja kirjapainon isännöitsijänä hän palasi Euran Paperiin markkinointijohtajaksi vuosiksi 1958–1975.
Palmroth oli pakkausteollisuuden asiantuntijana uranuurtajia Suomessa ja alan kotimaisen ja kansainvälisen yhteistyön edistäjä. Hän vaikutti merkittävästi siihen, että Euran Paperista tuli Suomen merkittävimpiä pakkausten valmistajia. Vuonna 1975 Palmroth siirtyi Rettigin palvelukseen, yhtiön metalli- ja makeisliiketoimintojen johtajaksi. 1980-luvulle hänen vastuulleen tuli myös yhtiön tupakkaliiketoiminta ja vuonna 1986 hänet nimitettiin Rettigin varatoimitusjohtajaksi. Rettig-Strengberg-yhtiön hallituksessa Palmroth oli 1977–1983 ja Rettig-yhtymän hallituksessa vuodesta 1989. Hänellä oli lisäksi useita pakkaus- ja elintarvikealan luottamustehtäviä. Purjelentoa harrastanut Palmroth oli Euran lentokenttää käyttävän Kauttuan ilmailukerhon puheenjohtaja. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1990.
Marco Mengoni

Marco Mengoni (s. 25. joulukuuta 1988) on italialainen laulaja, joka nousi kuuluisuuteen voitettuaan Italian "X-factor"-kykykilpailun kolmannen tuotantokauden vuonna 2009. Vuonna 2010 Mengoni sijoittui kolmanneksi San Remon musiikkifestivaalissa kappaleella ”Credimi ancora”.
Vuonna 2013 Mengoni voitti San Remon musiikkifestivaalin kappaleella ”L’essenziale” ja valikoitui näin Italian edustajaksi vuoden 2013 Eurovision laulukilpailuun. Kappale sijoittui kilpailussa seitsemänneksi. Vuonna 2023 hän voitti San Remon festivaalin kappaleella ”Due vite” ja edusti näin Italiaa saman vuoden Eurovision laulukilpailussa. Tällä kertaa hän sijoittui Eurovision laulukilpailussa neljänneksi.
Vuosina 2010 ja 2015 Mengoni voitti MTV Europe Music Awards -palkintogaalassa parhaan eurooppalaisen artistin palkinnon.
"Sijoitukset Italian albumilistalla.
Diskografia.
Studioalbumit
Livealbumit
EP:t
Partaharjun rautatieasema

Partaharjun rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka Pieksämäellä rataosalla . Se sijaitsee Pieksänjärven rannalla.
Partaharju avattiin tavaraliikenteen käyttöön 1. heinäkuuta 1892. Henkilöliikenne aloitettiin 1902. Vuonna 1950 liikennepaikalle avattiin soraraide. Partaharju muutettiin miehittämättömäksi 1. kesäkuuta 1964 ja tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1968, jolloin sivuraiteet purettiin. Henkilöliikenne ja koko liikennepaikka lakkautettiin 29. toukokuuta 1988. Partaharjun laiturirakennus on purettu.
HMIS Hindustan (L80)

HMIS Hindustan (viirinumerot L80, U80 ja F80) oli Intian kuninkaallisen laivaston Hastings-luokan sluuppi toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 4. syyskuuta 1929. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1930 ja valmistui vielä samana vuonna 10. lokakuuta.
Palvelus.
Vuoteen 1939 alus oli pääasiassa Royal Indian Marinen koululaivana Intiassa ja sen lähialueilla, kunnes Intian kuninkaallinen laivasto perustettiin. Sotatoimien alkaessa Euroopassa alus siirrettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle.
Se oli Persianlahdella, jossa alus suojasi tykkiveneet "HMS Gnat" ja "HMS Cockshafer" Bombaysta Basraan. Syyskuussa 1940 alus oli huollettavana Bombayssa, jossa sille asennettiin sukellusveneentorjuntakalustoa kuten kaikuluotain. Telakalta vapauduttuaan alus palasi Adeniin ja Punaisellemerelle, kunnes se kesäkuussa 1941 oli huollossa Bombayssa. Telakalta alus palasi Adeniin ja joulukuussa sotatoimien Japania vastaan alkaessa se palasi Intian vesille.
Alkuvuodesta 1942 alus siirrettiin Rangooniin avustamaan evakuoinnissa maaliskuussa. Operaatiosta vapauduttuaan alus oli pääosin Bombayssä saattuetehtävissä, kunnes se siirrettiin vuoden lopulla itärannikolle.
Sotatoimien päätyttyä aluksen aseistus poistettiin ja se siirrettiin tutkimus- ja koulutusalukseksi. Intian jaossa 1947 alus liitettiin vasta perustettuun Pakistanin kuninkaalliseen laivastoon nimellä "Karsaz". Alus romutettiin 1951.
Pariisi–Roubaix 2002

Pariisi–Roubaix 2002 oli järjestyksessään sadas maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 261 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix’hen 14. huhtikuuta 2002. Kilpailu kuului maantiepyöräilyn maailmancupiin.
Sateisessa säässä ajettu kilpailu sisälsi 49 kilometriä mukulakiviosuuksia. Johan Museeuw voitti Pariisi–Roubaix’n kolmannen kerran karattuaan 12 ajajan kärkiryhmästä noin 40 kilometriä ennen maalia. Toiseksi tullut Steffen Wesemann hävisi hänelle yli kolme minuuttia, Tom Boonen oli kolmas.
Tulokset.
Lähde: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Liège–Bastogne–Liège 2002

Liège–Bastogne–Liège 2002 oli järjestyksessään 88. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège-kilpailu. Se käytiin 258 kilometrin reitillä Liègestä Bastognen kautta Ansiin 21. huhtikuuta 2002. Kilpailu kuului maantiepyöräilyn maailmancupiin
Paolo Bettini voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa, samassa Mapei-tallissa ajaneen Stefano Garzellin. Kolmanneksi sijoittunut Ivan Basso oli pudonnut heidän kyydistään Garzellin iskun seurauksena kahdeksan kilometriä ennen maalia.
Tulokset.
Lähde: Pero Cycling Stats
Lombardian ympäriajo 2002

Lombardian ympäriajo 2002 oli järjestyksessään 96. maantiepyöräilyn Lombardian ympäriajo. Se käytiin 251 kilometrin reitillä Cantùsta Bergamoon 9. lokakuuta 2002. Kilpailu kuului maantiepyöräilyn maailmancupiin.
Michele Bartoli voitti loppukiriin päättyneen kilpailun ennen Davide Rebelliniä ja Oscar Camenzindiä. 14 ensimmäistä ajajaa sai saman ajan.
Tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Raisio Futis

Raisio Futis ry eli RaiFu ry on vuonna 1985 perustettu raisiolainen jalkapalloseura. Alun perin seura perustettiin Raision Palloseuran sisarseuraksi tarjoamaan kehittymismahdollisuus nuorille pelaajille ja Raisio Futiksen päämääränä on toimia jalkapallon kasvattajaseurana, ja RaiFu:lla on monta juniorijoukkuetta. RaiFu:n miesten edustusjoukkue pelaa Nelosessa kaudella 2022. RaiFu:n edustus on pelannut Kolmosessa vuosina 1998 ja 2019. Raision Nappulaliiga lopetti toimintansa itsenäisenä yhdistyksenä ja fuusioitui osaksi Raisio Futista. RaiFu:n kotikenttänä toimii Raision LähiTapiola Areena.
Vaaleamaljatorvi

Vaaleamaljatorvi ("Tricalysia pallens") on matarakasvien (Rubiaceae) heimoon, maljatorvien ("Tricalysia") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pensas tai joskus pieni puu. Sen lehtiasento on vastakkainen ja lehdet ovat muodoltaan puikeita tai suikeita, suurimmillaan 11 cm pitkiä ja 4 cm leveitä. Väriltään lehdet ovat kiiltäväntummanvihreitä ja nuorissa lehdissä on karvoja pääsuonen kohdalla lehden molemmin puolin. Kukat sijaitsevat kolmen kukan ryhminä ja ovat väriltään valkoisia tai vihertävänkermanvärisiä. Vaaleamaljatorvi kukkii elo–marraskuussa. Hedelmät ovat pyöreitä, halkaisijaltaan 3–6 mm ja kypsinä punaisia. Vaaleamaljatorvi on kuitenkin muunteleva laji ja sen erilaisista muodoista tarvittaisiin lisää tutkimusta.
Vaaleamaljatorvi kasvaa jokivarsien tiheiköissä sekä ainavihannissa metsissä 500–1200 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kaakkois-Afrikassa Tansanian eteläosista Zimbabwen itäosiin ja Mosambikiin ulottuvalla alueella.
Kurt Rommel

Kurt Rommel (20. joulukuuta 1926 Kirchheim unter Teck, Saksa – 5. maaliskuuta 2011 Stuttgart-Bad Cannstatt, Saksa) oli saksalainen luterilainen pappi, virsirunoilija ja hengellisten kirjojen kirjoittaja.
Rommel kasvoi musikaalisessa kodissa ja kirjoitti ensimmäisen runonsa 11-vuotiaana. Konfirmaation jälkeen hän päätti valmistua papiksi. Sodan sytyttynä 1939 hän joutui armeijaan. Hän joutui viimeisenä sotavuonna 1945 rintamalle ja ranskalaisten sotavangiksi, mutta hän saattoi jo vankileirissä aloitella teologian opintoja. Hän toimi sittemmin parikymmentä vuotta seurakuntapappina ja 1974–1991 Württembergin maakirkon seurakuntalehden "Evangelisches Gemeindeblatt for Württemberg" teologisena toimittajana. Saksan evankelisen kirkon nuorisotyöhön hän on antanut merkittävän panoksen, ja hänen kirjallinen tuotantonsa on runsas ja monipuolinen. 
Rommel toimi nuorisopappina Stuttgartissa ja osallistyi musiikaalis-kulttuuriseen koulutustoimintaan "Evangelische Jugend Deutschland" -nuorisoliitossa. Hänen tavoitteenaan oli luoda lauluja, jotka olivat ajankohtaisia ja puhuttelevia. Hän pyrki uudistamaan jumalanpalveluksen muotoja; urkujen asemasta hän käytti musiikissaan monia musiikin tyylejä ja instrumentteja. Hän teki paljon yhteistyötä jumalanpalvelusuudistaja ja virsirunoilija Dieter Trautweinin kanssa. Hän sävelsi ja kirjoitti 800 virttä tai laulua ja noin 1000 kaanonia.
Hänen tuotannostaan on suomeksi muutama laulu tai virsi.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja
Ruotsin kirkon virsikirja
Siionin kannel
Milano – San Remo 2002

Milano – San Remo 2002 oli järjestyksessään 93. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 287 kilometrin reitillä Milanosta San Remoon 23. maaliskuuta 2002. Kilpailu kuului maantiepyöräilyn maailmancupiin.
Maailman parhaisiin kirimiehiin pitkään kuulunut Mario Cipollini voitti suurimman tavoitteensa, Milano – San Remon, lopulta 35-vuotiaana. Aiemmin hän oli sijoittunut parhaimmillaan kaksi kertaa toiseksi.Hän voitti 48 ajajan massakiriin päättyneen kilpailun ennen Fred Rodriguezia ja Markus Zbergiä.
Tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Raide-Jokeri 2

Raide-Jokeri 2 (usein myös nimellä Jokeri 2) on Helsingin Vuosaaren ja Vantaan Myyrmäen välille suunniteltu 22 kilometriä pitkä pikaraitiotie. Se korvaisi nykyisen runkolinjan 560. Poikittaissuuntaiselle reitille kuuluisivat muun muassa Kontula, Malmi, Tuomarinkylä, Paloheinä ja Kuninkaantammi. Mellunmäen metroasemalla linja risteäisi Vantaan pikaraitiotien kanssa ja Malmin lentokentällä Viikin–Malmin pikaraitiotien kanssa. Kuten Viikin–Malmin pikaraitiotie, myös Jokeri 2 edellyttäisi Helsinki-Malmin lentoaseman muuttamista asuinalueeksi.
Rakentamisesta ei ole tehty päätöstä. Raitiotie voitaisiin rakentaa vaiheittain niin, että reitin kysytyin yhteysväli Vuosaari–Kontula–Malmi rakennettaisiin ensin. Arvioitu matkustajamäärä koko linjalle on 75 000 vuorokaudessa vuonna 2050.
Kasama (Sambia)

Kasama on kaupunki Sambian koillisosissa. Se sijaitsee ylänkötasangolla noin 1 330 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaupungissa oli 74 243 asukasta vuonna 2000, mutta vuonna 2010 väkiluvun arvioitiin nousevan reiluun 110 000:een.
Kasama on ensisijaisesti maakuntansa hallinnollinen keskus, mutta siellä kaupataan myös viljaa, kahvia sekä kotieläimiä.
Kuninkuusravit 2023

Kuninkuusravit 2023 järjestettiin Kouvolan raviradalla 4.–6. elokuuta 2023. Ne olivat 92. Kuninkuusravit ja kuudennet Kouvolassa pidetyt. Aikaisemmin Kouvolassa oli kilpailtu vuosina 1952, 1964, 1973, 1990 ja 2007. Ravikuninkuuden voitti Hannu Torvisen ohjastama Parvelan Retu ja kuningatartittelin Harri Kotilaisen ohjastama Lumi-Oosa.
Haku.
Kouvolan ravirata haki vuoden 2022 kuninkuusraveja tammikuussa 2020, jolloin oli jaossa vuosien 2022–2024 Kuninkuusravit. Kouvolan ohella niitä hakivat Jyväskylän, Kaustisen, Lappeenrannan, Oulun, Tampereen ja Vermon raviradat sekä Kauhavan PowerPark. Suomen Hippoksen hallitus esitti Kouvolalle vuoden 2022 Kuninkuusraveja, mutta kun 2020–2021 Seinäjoen ja Forssan Kuninkuusravit siirrettiin koronaviruspandemian johdosta vuodella eteenpäin, myönnettiin Kouvolalle vuoden 2023 Kuninkuusravit kesäkuussa 2020.
Kuninkuuskilpailu.
Kuninkuuskilpailun avausmatkan voitti neljättä kertaa peräkkäin hallitseva ravikuningas Evartti, joka ohitti kärjessä juosseen H.V. Tuurin hieman ennen maalilinjaa. Kolmanneksi sijoittui Parvelan Retu.
Sunnuntaina juostun mailin paras oli avausmatkan tapaan Evartti, joka kiri ykköseksi parijonosta sivuten voittotuloksellaan 21,0a Kouvolan raviradan suomenhevosten rataennätystä. H.V. Tuuri oli tälläkin kertaa johtopaikalta toinen. Parvelan Retu laukkasi lähtökiihdytyksessä, mutta onnistui vielä nousemaan neljänneksi.
Ennen päätösmatkana juostua 3 100 metriä kokonaiskilpailun johdossa oli Evartti 0,4 sekunnin erolla H.V. Tuuriin ja 2,3 sekunnin erolla Parvelan Retuun. H.V. Tuuri laukkasi jo lähtökiihdytyksessä hylkäykseen. Kilpailu sai dramaattisen lopun, kun johtopaikalla juossut Evartti väsyi loppusuoralla hidastaen äkillisesti vauhtia, jolloin sen takana ravannut Vixeli törmäsi valjakkoon ja jäi jalastaan kiinni Evartin kärryihin. Kolarin seurauksena molemmat hylättiin, mutta hevoset selvisivät ilman loukkantumista. Päätösmatkan voitti takaa kirinyt Parvelan REtu, joka oli myös ylivoimaisesti kokonaiskilpailun paras peräti 8,9 sekunnin erolla Hissun Feeniksiin.
Kuningatarkilpailu.
Tammojen avausmatkan voitti keulapaikalla juossut Lumi-Oosa, joka sai rivakan lähtökiihdytyksen jälkeen rauhoittaa vauhdin mieleisekseen. Toiseksi tuli Vennelmon Varma ja kolmanneksi kiri Lakan Leija.
Mailin voitti vaivattomasti keulapaikalta Suven Sametti. Toinen oli johtavan rinnalla matkannut Lumi-Oosa ja kolmas Suven Samettia sisäradalla seurannut Lakan Leija.
Kokonaiskilpailun johdossa kahden osamatkan jälkeen oli Lumi-Oosa, joka johti Suven Samettia 0,7 sekuntia, Lakan Leijaa 0,9 sekuntia ja Vennelmon Varmaa 1,1 sekuntia. Päätösmatkan voitti johtavan rinnalla juossut Vennelmon Varma. Tasaisessa maaliintulossa Lakan Leija kiri toiseksi keulapaikalla juosseen Suven Sametin tullessa kolmanneksi ja sen takana ravanneen Lumi-Oosan olessa neljäs. Kokonaiskilpailun nopein oli Lumi-Oosa vain 0,1 sekuntia ennen Suven Samettia. Lakan Leija hävisi Lumi-Oosalle 0,2 sekuntia ja Vennelmon Varma 0,4 sekuntia.
Kuningatarkilpailussa tehtiin myös historiaa, kun Virin Varpua ohjastaneesta 83-vuotiaasta Juhani Heikkisestä (s. 1940) tuli kaikkien aikojen vanhin Kuninkuusraveihin osallistunut ohjastaja.
Kuninkuusravit 2024

Kuninkuusravit 2024 järjestettiin Jyväskylässä Killerin raviradalla 26.–28. heinäkuuta 2024. Ne olivat 93. Kuninkuusravit ja viidennet Jyväskylässa pidettävät. Aikaisemmin Jyväskylässä on kilpailtu vuosina 1962, 1976, 1991 ja 2008.
Ravikuninkaaksi kruunattiin V.G. Voitto ja ravikuningattareksi Suven Sametti.
Haku.
Killerin ravirata haki vuoden 2023 kuninkuusraveja tammikuussa 2020. Jyväskylän ohella niitä hakivat Oulun ja Tampereen raviradat. Suomen Hippoksen hallitus esitti Jyväskylälle vuoden 2023 Kuninkuusraveja, mutta kun vuosien 2020-2021 Seinäjoen ja Forssan Kuninkuusravit siirrettiin koronaviruspandemian johdosta vuodella eteenpäin, myönnettiin Kouvolalle vuoden 2023 ja Jyväskylälle 2024 Kuninkuusravit kesäkuussa 2020.
Through Silver in Blood

Through Silver in Blood on yhdysvaltalaisen avant garde metal -yhtye Neurosiksen viides albumi. Albumi julkaistiin 2. huhtikuuta 1996, ja se oli heidän ensimmäinen levynsä julkaistuna Relapse Recordsin kautta. Albumi julkaistiin uudelleen heinäkuussa 2009 yhtyeen oman levy-yhtiön Neurot Recordingsin kautta. Julkaisustaan lähtien "Through Silver in Blood" on tunnustettu paitsi yhtyeen laadulliseksi huipuksi, myös erääksi post-metal -tyylisuuntaa innostaneista ja kaikkien aikojen parhaista metallialbumeista. 
Kokoonpano.
Neurosis
Tekninen henkilöstö
Muut muusikot
Pohjoinen maakunta (Sambia)

Pohjoinen maakunta (Northern Province) on yksi Sambian kymmenestä maakunnasta. Maakunta sijaitsee Sambian pohjoisosissa ja sen länsipuolella on Luapulan maakunta ja itäpuolella Muchingan maakunta. Pohjoisessa Pohjoinen maakunta rajautuu Kongon demokraattisen tasavallan ja Tansanian rajoihin. Pohjoisen maakunnan pinta-ala on 75567 km2 ja maakunta jakautuu 12 piiriin, joita ovat Chilubi, Kaputa, Kasama, Luwingu, Lunte, Lupososhi, Mbala, Mporokoso, Mpulungu, Mungwi, Nsama ja Senga Hill. Maakunnan pääkaupunki on Kasama. Maakunnassa asui vuoden 2010 arvion mukaan 1105824 ihmistä, joista 903208 asui maaseudulla ja 201616 kaupunkialueilla. Maakunnan väestönkasvu on ollut keskimäärin 3,2% vuodessa.
Tanganjikajärvi ulottuu Pohjoisen maakunnan pohjoisosaan ja maakunnan alueella on myös muita järviä. Lisäksi alueella virtaa useita jokia ja maakunnan vesivarat ovatkin hyvin merkittävät verrattuna muuhun Sambiaan. Pohjoisen maakunnan alueella vettä riittääkin maatalouden käyttöön koko ajan ympäri vuoden. Pohjoisen maakunnan alueella on myös monenlaisia mineraaleja ja sieltä löytyy jalokiviä, suoloja sekä saviliusketta.
Pohjoisen maakunnan alueella sijaitsee Mpulungun kansainvälinen satama, josta on liikennettä Tanganjikajärvelle. Kapiri Mposhista Dar-es-Salaamiin kulkeva rautatie kulkee Pohjoisen maakunnan läpi.
Turisteille maakunnan alueella on monenlaista nähtävää ja koettavaa. Maakunnan alueella on muun muassa useita kuumia lähteitä sekä vesiputouksia. Alueella on myös useita erilaisia luontokohteita, kuten muuttolintualueita, Bangweulun suoalueet sekä pensassarvikuonojen asuinalueita. Nsumbusta ja Mpulungusta löytyy hiekkarantoja. Historiaan liittyen maakunnan alueella on ensimmäisen maailmansodan taistelupaikkoja, maakunnan historiaa esittelevä MotoMoto Museum sekä Kasamassa ja Mungwissa sijaitsevat Mwelan alueen kalliomaalaukset.
Krementšukin piiri

Krementšukin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Pultavan alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1939. Nykyään – heinäkuun 2020 aluelaajennusten jälkeen – Krementšukin piiri rajoittuu pohjoisessa Lubnyn ja Myrhorodin piireihin, idässä Pultavan piiriin, etelässä Kirovohradin alueeseen (Oleksandrijan piiri) sekä lännessä Dnepriin padottuun Krementšukin tekojärveen ja Tšerkasyn alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Krementšukin kaupunki (217 710 as., 2021).
Krementšukin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Pultavan alueen piirien lukumäärän neljään. Laajentuneen Krementšukin piirin pinta-alaksi tuli 6 106,1 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Krementšukin piirin väkiluvuksi 392 341 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 75,2 prosenttia piirin asukkaista (294 897 as.), eli kolmen kaupungin (Hlobyne 9 129 as., Horišni Plavni 50 414 as., Krementšuk 217 710 as.) ja neljän kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (2017 väestöarvio oli 39 862 as.); esimerkiksi Krementšukin ja Horišni Plavnin kaupungit liitettiin piiriin heinäkuussa 2020.
Virsiä meänkielelä

Virsiä meänkielelä – Psalmer på meänkieli on Ruotsin kirkon meänkielinen virsikirja.
Meänkieli on yksi Ruotsissa puhutuista virallisista vähemmistökielistä. Ruotsin kirkolla on toimintaa meänkielellä, ja sitä varten Ruotsin kirkon jumalanpalveluskirjoja on käännetty myös meänkielelle.
Vuonna 2010 käynnistyi työ, jonka tarkoituksena oli saada käännettyä Ruotsin kirkon virsikirjan virsiä meänkielelle. Alkuvaiheessa työstä vastasi Luulajan hiippakunta, ja vuodesta 2012 Ruotsin kirkon valtakunnantaso. Virsien kääntämisestä vastasi työryhmä, johon kuuluivat Inga Britt Uusitalo, Gun Olofsson, Bertil Isaksson, Bengt Kostenius, Linnéa Nylund, Bengt Pohjanen ja Ritvaelsa Seppälä.
Kokoelmassa on 124 virttä Ruotsin kirkon virsikirjasta (Den svenska psalmboken med tillägg, 2002) sekä neljä muuta laulua, muun muassa "Saunavirsi" ja "Tornionlaakson laulu". Virsikokoelmaan on valittu vanhoja, suosittuja virsiä, uusia virsiä, kirkollisiin toimituksiin soveltuvia virsiä, kirkkovuoden juhlien virsiä, vuorokauden aikojen virsiä sekä jumalanpalveluksiin soveltuvia virsiä. Virret on käännetty yleensä Tornionlaakson itäisen osan kielivariantille.
Virsien numerointi seuraa Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjan numerointia. Myös virsien järjestely eri osastoihin on sama kuin Ruotsin kirkon virsikirjassa. Tosin joihinkin osastoihin ei ole käännetty yhtään virttä. Ruotsin kirkon kirkolliskokous hyväksyi kokoelman marraskuussa 2019.
Virsien osastojako.
Osastojen nimet "Virsiä meänkielelä" -kirjan mukaan. Kirjassa on osastojen nimet myös ruotsiksi, mutta tässä ne on jätetty pois. Ne osastot, joissa ei ole yhtään virttä, on myös jätetty pois.
Virsien numerot viittaavat Ruotsin kirkon virsikirjaan. 700-numerot viittaavat "Den svenska psalmnboken med tillägg" -kirjaan.
Ylistys ja kiitos virret 1, 3,10,11, 333, 709
Isä, Poika ja Pyhä Henki
Kirkko ja armonvälineet
Kirkkovuosi
Päivän- ja vuenaijat
Uskonelämä
Yhteenkuuluvuus mailmassa
Tulevaisuus ja toivo
Virsiä muila pohjoismaisila kielilä
Psalttaipsalmia ja laulelmia 656
Raamatunlaulelmia ja laulelmia 682, 686, 687 
Muita lauluja ML1, ML2, ML3, ML4
Kuninkuusravit 2025

Kuninkuusravit 2025 järjestettiin Oulussa Äimäraution raviradalla 1.–3. elokuuta 2025. Ne olivat 94. Kuninkuusravit ja kuudennet Oulussa pidetyt. Aikaisemmin Oulussa on kilpailtu vuosina 1954, 1969, 1981 ja 1994 ja 2010.
Ravikuninkaaksi kruunattiin V.G. Voitto ja ravikuningattareksi Jockas Rita.
Haku.
Oululle myönnettiin vuoden 2025 Kuninkuusravit kesäkuussa 2020. Niitä hakivat myös Kaustisen, Lappeenrannan, Teivon ja Vermon raviradat. Oulu oli hakenut myös vuoden 2023 Kuninkuusraveja. Kaustisella ja Kauhavan Powerparkin raviradalla oltiin närkästyneitä Oulun toiminnasta, sillä ratojen välillä oli ”herrasmiessopimus”, jonka mukaan Oulu ei hae saman vuoden Kuninkuusraveja niiden kanssa. Kärhämän seurauksena Kaustisen ravirata jätti pohjoisten raviratojen yhteisverkoston heinäkuussa 2020.
Mweru Wantipan kansallispuisto

Mweru Wantipan kansallispuisto on Sambian pohjoisosissa sijaitseva kansallispuisto. Se sijaitsee Mwerujärven ja Tanganjikajärven välisellä alueella ulottuen Pohjoiseen maakuntaan kuuluvaan Kaputan sekä Luapulan maakuntaan kuuluvaan Nchelengen piireihin. Kansallispuiston pinta-ala on 3134 km2 ja alueeseen kuuluu Mweru Wantipa -järvi, jonka mukaan kansallispuisto on saanut nimensä. Kansallispuisto sijaitsee 900–1425 metrin korkeudella merenpinnasta ja alueen vuotuinen sademäärä on 1050–1150 mm.
Mweru Wantipan kansallispuisto käsittää järvenrantakasvillisuutta, itigitiheikköjä sekä metsäalueita. Alueen vesistöjen vedenpinnan korkeus vaihtelee ja sen myötä alue on ajoittain ruohostomaata, vetistä suota tai laaja matala järvi. Padon myötä osa alueesta on nykyisin pysyvästi veden peitossa. Mweru Wantipa -järvi ja sen ympäristöt ovat 900–1000 metriä merenpinnan yläpuolella. Itigitiheiköt ovat alueen hallitseva kasvillisuustyyppi, jonka tavallisia kasveja ovat muun muassa hernekasveihin kuuluvat "Bussea massaiensis" subsp. "floribunda" ja "Pseudoprosopis fischeri" sekä Connaraceae-heimoon kuuluva "Burttia prunoides". Länteen päin mentäessä maasto kohoaa ja miombo- sekä dambos-tyyppiset pensastomaat yleistyvät. Maasto muuttuu mäkisemmäksi ja nousee paikoin noin 1400 metriin merenpinnan yläpuolelle. Metsien, savannien ja itigitiheikköjen mosaiikissa kasvaa useita hyvin rajatulla alueella kasvavia puita, muun muassa strofantteihin kuuluva "Strophanthus eminii" sekä vielä tieteelle kuvaamattomia, bignoniakasveihin kuuluvia "Stereospermum"-suvun lajeja.
Raaz

Raaz (; suomeksi ”Salaisuus”) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Vikram Bhatt. Päärooleissa nähdään Bipasha Basu ja Dino Morea. Elokuva kertoo Adityasta ja Sanjanasta, jotka lähtevät Ootyyn pelastaakseen epäonnistuneen avioliittonsa. He kuitenkin löytävät uudesta kodistaan enemmän kuin odottivat, kun aave alkaa kummittelemaan talossa. Vaimo Sanjana huomaa, että hänen miehensä on osa aavemaista salaliittoa, joka hänen on korjattava päästäkseen pakoon. Elokuva on epävirallinen sovitus yhdysvaltalaisesta elokuvasta "Salaisuus pinnan alla" (2000).
"Raaz" oli vuoden 2002 kolmanneksi tuottoisin hindielokuva ja "Raaz"-elokuvasarjan ensimmäinen osa. Sen musiikki oli tärkeä tekijä sen menestyksessä. Basun suoritus sai paljon kiitosta ja ansaitsi hänelle parhaan naispääosan ehdokkuuden 48. Filmfare Awards -gaalassa. Nadeem-Shravanin musiikki ansaitsi heille myös ehdokkuuksia Intian palkintoseremonioissa. Elokuvan jatko-osa sai ensi-iltansa 23. tammikuuta 2009 nimellä "" ja sarjan kolmas osa "Raaz 3" sai ensi-iltansa 7. syyskuuta 2012. Neljäs elokuva, "Raaz Reboot", sai ensi-iltansa 16. syyskuuta 2016.
Tuotanto.
Alkuperäiset valinnat pääosiin olivat Anil Kapoor ja Lisa Ray, mutta Kapoor kieltäytyi näyttelemästä kauhuelokuvassa ja Ray jätti projektin henkilökohtaisista syistä kuvausten alettua. Miespääosaan palkattiin Dino Morea, joka ehdotti naispääosaan silloista tyttöystäväänsä Bipasha Basua.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Raazin" ”jymymenestykseksi”.
Texasin moottorisahamurhat (vuoden 2022 elokuva)

Texasin moottorisahamurhat () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka on ohjannut David Blue Garcia sekä käsikirjoittanut Chris Thomas Devlin Fede Álvarezin ja Rodo Sayaguesin kirjoittaman tarinan pohjalta. Elokuva on jatko-osa vuoden 1974 samannimiselle elokuvalle sekä "Texasin moottorisahamurhat" -elokuvasarjan yhdeksäs sovitus.
"Texasin moottorisahamurhat" julkaistiin 18. helmikuuta 2022 Netflixissä. Se sai pääosin negatiivisia arvosteluja kriitikoilta.
Ennen aamunkoittoo

Ennen aamunkoittoo on Raappanan neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2015. Raappana äänitti kappaleita Jamaikalla vuosina 2014 ja 2015. Albumilla soittaa kaksi jamaikalaista yhtyettä Raging Fyah ja Dubtonic Kru.
Luapula

Luapula on noin 560 km pitkä joki eteläisen Afrikan keskiosissa. Se alkaa Bangweulun suoalueilta Sambian itäosista ja virtaa ensin etelään ja länteen kääntyen sitten useiden vesiputousten myötä virtaamaan pohjoiseen laskien lopulta Mwerujärveen. Suurimman osan matkastaan Luapula muodostaa Sambian ja Kongon demokraattisen tasavallan rajan.
Luapula on purjehduskelpoinen viimeisten noin 160 kilometrin matkalla Johnstonin putousten ja Mwerujärven välillä.
Elämä Suomessa

Elämä Suomessa on Jimi Pääkallon ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 14. syyskuuta 2017.
Luapulan maakunta

Luapulan maakunta (Luapula Province) on yksi Sambian kymmenestä maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 50567 km2, mikä on noin 6% koko Sambian pinta-alasta. 40% maakunnan pinta-alasta on vesistöjä, jos vesistöihin lasketaan mukaan myös Bangweulun suoalueet. Luapulan maakunnan länsipuolella on Kongon demokraattinen tasavalta, itäpuolella Pohjoinen maakunta ja lounaassa Keskinen maakunta. Hallinnollisesti Luapulan maakunta jakautuu 11 piiriin, jotka ovat Mansa, Milenge, Nchelenge, Kawambwa, Mwense, Chienge, Chembe, Lunga, Chipili, Samfya ja Mwansabombwe.
Luapulan maakunnassa asuu 991927 ihmistä, joista 797407 asuu maaseudulla ja 194520 kaupunkialueilla. Suurin osa maakunnan väestöstä on keskittynyt järvien ympäristöön sekä jokilaaksoihin. Näillä alueilla kalastus onkin yksi tärkeimmistä elinkeinoista.
Luapulan maakunnan maantieteellisiä piirteitä luonnehtivat laakso, jossa virtaa Luapula-joki, sekä korkeammalla oleva tasanko. Luapulan laakso on noin 900 metriä merenpinnan yläpuolella ja Kawambwan tasanko noin 1300 metrin korkeudessa. Lisäksi Mwerujärvi ja Bangweulujärvi ulottuvat maakunnan alueelle. Bangweulujärven itä- ja eteläpuolella sijaitsevat Bangweulun suoalueet. Maakunnan alueella vallitsee trooppinen ilmasto ja alueella kolme erillistä kautta vuoden aikana: huhti–elokuussa on viileä ja kuiva kausi, elo–lokakuussa on kuuma ja kuiva kausi ja marras–huhtikuussa on lämmin sadekausi. Kuukausien keskilämpötila vaihtelee 16°C–24°C välillä. Luapulan laaksossa voi lokakuussa olla kuumempaakin kuin 24°C. Maakunnan alueen vuotuinen sademäärä on 1115–1500 mm. Sademäärä on suurimmillaan maakunnan pohjoisosien tasangolla sekä Bangweulun suoalueilla.
Mihail Gorjunov-Rolgizer

Mihail Vladislavovitš Gorjunov-Rolgizer (, s. 28. lokakuuta 2002 Tšeljabinsk) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa kaudella 2021–2022 KHL-seura Traktor Tšeljabinskin organisaatiossa, jota Gorjunov-Rolgizer on edustanut juniorivuosistaan lähtien. Hän pelasi ensimmäisen KHL-ottelunsa 7. helmikuuta 2021 TsSKA Moskovaa vastaan.
Tilastot.
Lähde:
Ruhtinatar Olgan ritarikunta

Ruhtinatar Olgan ritarikunta () on ukrainalainen ritarikunta. Se on nimetty pyhän Olga Kiovalaisen mukaan. Kunnianosoitus voidaan myöntää henkilökohtaisten ansioiden perusteella kenelle tahansa naiselle valtiollisten, kulttuurillisten, sosiaalisten, pedagogisten ja tieteellisten ansioiden perusteella. Saajan ei tarvitse olla Ukrainan kansalainen. Ritarikunta on perustettu vuonna 1997 presidentti Leonid Kutšman määräyksellä. Mikäli henkilö syyllistyy vakavaan rikokseen, kunnianosoitus voidaan poistaa presidentin päätöksellä. 
Vuonna 2020 Ukrainan ortodoksinen kirkko perusti oman erillisen kirkollisen ritarikunnan, joka on nimeltään pyhän apostolien vertaisen ruhtinatar Olgan ritarikunta ().
Ritarikunnassa on kolme luokkaa:
Lubnyn piiri

Lubnyn piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Pultavan alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Nykyään – heinäkuun 2020 aluelaajennusten jälkeen – Lubnyn piiri rajoittuu idässä Myrhorodin piiriin, etelässä Krementšukin piiriin, lännessä Tšerkasyn alueeseen, luoteessa Kiovan alueeseen (Boryspilin piiri) ja pohjoisessa Tšernihivin alueeseen (Prylukyn piiri).. Piirin hallinnollinen keskus on Lubnyn kaupunki (44 595 as., 2021).
Lubnyn piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Pultavan alueen piirien lukumäärän neljään. Laajentuneen Lubnyn piirin pinta-alaksi tuli 5 487,8 neliökilometriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Lubnyn piirin väkiluvuksi 187 538 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 
48,3 prosenttia piirin asukkaista (90 622 as.), eli neljän kaupungin (Hrebinka 10 645 as., Lubny 44 595 as., Pyrjatyn 15 111 as. ja H’orol 12 720 as.) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (2017 väestöarvio oli 31 477 as.).
Alena Lanskaja

Alena Lanskaja (, oik. Alena Mih’ailauna Ljapoh’ina, ; s. 7. syyskuuta 1985) on valkovenäläinen laulaja. Hän voitti vuonna 2011 slaavilaisen Slavianski Bazaar -festivaalin.
Lanskaja voitti Valko-Venäjän karsintana vuoden 2012 Eurovision laulukilpailuun toimineen Eurofest 2012 -laulukilpailun kappaleella "All My Life", mutta voitto mitätöitiin äänestyksessä tapahtuneen puhelinäänten manipuloinnin takia. Lanskaja voitti myös Eurofestin 2013 kappaleella "Rhythm of Love" ja tuli näin valituksi Valko-Venäjän edustajaksi vuoden 2013 Eurovision laulukilpailuun. Eurovision laulukilpailuun Lanskaja kuitenkin vaihtoi kappaleekseen "Solayoh". Lanskaja kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 14. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 18. toukokuuta pidetyssä finaalissa hän sijoittui 16:nneksi. Sijoitus oli Valko-Venäjän paras sitten vuoden 2007.
San Benigno Canavese

San Benigno Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 5 980 asukasta.
7 (David Guettan albumi)

7 on ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2018.
Rigmor Aasrud

Rigmor Aasrud (s. 26. kesäkuuta 1960 Jevnaker) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut puolueensa ryhmänjohtajana suurkäräjillä vuodesta 2021. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2009 ja toiminut aiemmin Norjan hallinto-, uudistus- ja kirkkoministerinä sekä pohjoismaisesta yhteistyöstä vastaavana ministerinä (2009–2013) ja viransijaisena työ- ja sosiaaliministerinä (2009). Vuosina 1995–2005 hän oli Granin pormestari.
Nmixx

Nmixx (, tyyliteltynä NMIXX) on eteläkorealainen yhtye, jonka JYP Entertainmentin alayhtiö SQU4D perusti vuonna 2021. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Lily, Haewon, Sullyoon, Bae, Jiwoo ja Kyujin. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlealbuminsa "Ad Mare" helmikuussa 2022. Jinni jätti yhtyeen joulukuussa 2022.
Historia.
Yhtyeen muodostus ja Jinnin lähtö (2021–2022).
Heinäkuussa 2021 JYP Entertainment ilmoitti uudesta tyttöyhtyeestään, joka tulisi debytoimaan vuonna 2022. Heinäkuun 16.–25. päivä pystyi ennakkotilaamaan tulevan yhtyeen debyyttialbumin rajoitetun painoksen, johon sisältyi myös muita oheistuotteita. Yhtyeen jäsenet esiteltiin vuorotellen elokuussa esittelyvideoiden kautta seuraavassa järjestyksessä: Jinni, Jiwoo, Kyujin, Sullyoon, Bae, Haewon ja Lily.
Tammikuussa 2022 JYP julkisti yhtyeen nimen olevan Nmixx. Ennen nimen julkaisua yhtyeeseen viitattiin mediassa nimellä JYPn. Helmikuun 2. päivä ilmoitettiin, että yhtye julkaisisi tulevan singlealbuminsa saman kuun 22. päivä. "Ad Mare" julkaistiin suunnitelmien mukaan 22. helmikuuta yhdessä sen nimikkosinglen ”O.O” kanssa. Nmixxin debyyttiesityksen piti alun perin olla samana päivänä, mutta se jouduttiin lykkäämään maaliskuulle Baen COVID-19-tartunnan takia.
Nmixx julkaisi toisen singlealbuminsa "Entwurf" 19. syyskuuta. Yhtye julkaisi jouluaiheisen singlen ”Funky Glitter Christmas” 23. marraskuuta. Joulukuun 9. päivä JYP Entertainment ilmoitti, että Jinni oli jättänyt yhtyeen ja irtisanonut sopimuksen levy-yhtiön kanssa henkilökohtaisista syistä.
Kolme EP:tä ja showcase-kiertue (2023–).
Maaliskuussa 2023 Nmixx julkaisi ensimmäisen EP:nsä "Expérgo". Yhtye aloitti toukokuussa 13 päiväisen showcase-kiertueensa, jossa se esiintyi Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Heinäkuussa yhtye julkaisi kolmannen singlealbuminsa "A Midsummer Nmixx’s Dream". 
Yhtye julkaisi toisen EP:nsä ' 15. tammikuuta 2024. Yhtye julkaisi kolmannen EP:nsä ' 19. elokuuta.
Silmät kii

Silmät Kii on Lauri Haavin debyyttialbumi, joka julkaistiin 15. toukokuuta 2020.
Nsumbun kansallispuisto

Nsumbun kansallispuisto on aivan Sambian pohjoisosissa Tanganjikajärven etelärannalla sijaitseva kansallispuisto. Kansallispuiston pinta-ala on hieman yli 2000 km2 käsittäen 100 km Tanganjikajärven lähes koskematonta rantaviivaa, jolla on hiekkarantoja, kalliojyrkänteitä sekä kalliopoukamia ja lahdelmia. Varsinaisen kansallispuiston ympärillä on erilaisia riistanhoitoalueita.
Kansallispuiston läpi länsi–itä-suunnassa virtaa Lufubu-joki, jonka vesimäärä vaihtelee. Alueella virtaavat myös pienemmät Nkamba- ja Chisala-joet, mutta niissä on vettä vain ajoittain. Suuri osa kansallispuistosta on kombretumeja kasvavia tiheikköjä, mutta järven rannoilla kasvaa paljon kuristajaviikunoita sekä puumaisia tyräkkejä.
Eläimistä alueella tavataan useimmin isohevosantilooppeja, keihäsantilooppeja, hirviantilooppeja, punalehmäantilooppeja, afrikanpuhveleita ja seeproja sekä toisinaan myös afrikannorsuja, leijonia ja leopardeja. Kirjoantilooppi, pahkasika sekä puku ovat melko tavallisia rannan läheisyydessä. Harmaapuikkija ja suoantilooppi kuuluvat kansallispuiston erikoisuuksiin. Puiston alueella Tanganjikajärvessä on krokotiileja, joten uiminen siellä ei ole suositeltavaa. Osa krokotiileista voi kasvaa kuusimetrisiksi. Öisin kansallispuiston ympäristöön saapuu virtahepoja laiduntamaan.
Alueen linnusto on myös monipuolinen ja sinne saapuu muuttolintuja sekä etelämpää Afrikasta että Itä-Afrikasta. Yksi näyttävimmistä alueella vierailevista linnuista on flamingo. Sen lisäksi järven ranta-alueilla tavataan useita muitakin lintuja, muun muassa saksinokkia, kapustahaikaroita sekä useita erilaisia kattohaikaroita, harmaahaikaroita ja sorsia. Muita järven ympäristössä yleisesti tavattuja lintuja ovat harmaapäälokki, selkälokki, valkosiipitiira, valkoposkitiira, afrikansaksinokka sekä kiljumerikotka. Toisinaan alueella näkyy myös palmukorppikotkia ja kalapöllöjä.
James Frecheville

James Frecheville (s. 1991 Melbourne) on australialainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi elokuvasta "Animal Kingdom" (2010), jossa hän esitti päähenkilö Joshua ”J” Codya.
Frechevillellä on ollut filmirooleja myös elokuvissa "Perfect Mothers" (2013), "Mall" (2014) ja "Black 47" (2018). Lisäksi hän näytellyt televisiosarjoissa "Rakkauden lumo" ja "Requiem".
Kuningasidea (albumi)

Kuningasidea on saman nimisen yhtyeen 15. kesäkuuta 2018 julkaistu kolmas studioalbumi.
Losne

Losne on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Saônejoen varrella, noin 41 kilometriä Beaunen kaupungista itään.
Losne oli 1000-luvulla tärkeä luostarikaupunki. Vuonna 1162 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik I Barbarossa ja Ranskan kuningas Ludvig VII tapasivat Losnessa yrittäen ratkaista kirkon ongelmia. Vuonna 1636 luostari tuhottiin Ludvig XIII:n käskystä. Luostarin kiviä käytettiin joen vastarannalla olevan Saint-Jean-de-Losnen kaupungin linnoituksiin. Losnen kirkko on peräisin 1600-luvulta, ja se uusittiin 1800-luvulla. Kirkon kellotornissa on tympanon ja kahdeksansivuinen liuskekivitorni.
Femonationalismi

Femonationalismi tarkoittaa feminististen teemojen käyttöä muslimi- tai maahanmuuttovastaisessa argumentoinnissa, jota harjoittavat useimmiten oikeistolaiset nationalistit, sukupuolten tasa-arvon edistäjät ja tietyt feministiset toimijat. Feministejä ja kansallismielisiä puolueita yhdistää Sara Farrisin mukaan islamin ja tasa-arvon näkeminen toistensa vastakohtina. Farris puhuu länsimaisen ylivallan käsitteestä, jolla tarkoitetaan perustavanlaatuista käsitystä siitä, että sukupuolten väliset suhteet länsimaissa ovat erityisen edistyneitä.
Syyt ja tausta.
Syitä kansallismielisten toimijoiden feministisen retoriikan käytölle on nähty olevan kansallismielisten puolueiden tavoite nykyaikaistaa ohjelmiansa. Lisäksi kansallismieliset puolueet saattavat tavoitella suurempaa kannattajajoukkoa naisten keskuudessa. Veronika Honkasalo ja Titus Hjelm näkevät Suomessa femonationalismin nousun taustalla pidempään jatkuneen hyvinvointivaltion uusliberalisoitumisen. Universaalit palvelut ovat vähentyneet ja tilalle on tullut tarveharkintainen sosiaaliturva. Tämä on vähentänyt tasa-arvoa ja vaikeuttanut eriarvoisuuden tasaamista yhteiskunnassa. Myös talouskriisi ja populismi ovat vaikuttaneet poliittiseen liikehdintään.
Gaston Monnerville

Gaston Monnerville (2. tammikuuta 1897 Cayenne – 7. marraskuuta 1991 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan tasavallan neuvoston ja senaatin puheenjohtajana vuosina 1947–1968.
Monnerville syntyi Ranskan Guayanassa Martiniquelta kotoisin olleen siirtomaahallinnon virkailijan perheeseen. Hänen afrikkalainen verenperintönsä oli etupäässä äidin puolelta. Monnerville kävi lukion Toulousessa ja opiskeli kirjallisuutta ja oikeustiedettä Toulousen yliopistossa. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1921.
Monnerville työskenteli asianajajana Toulousessa ja César Campinchin johdolla Pariisissa. Hän liittyi vapaamuurareihin ja osallistui politiikkaan radikaalisosialistien riveissä. Niin sanotussa Galmotin jutussa mainetta saanut Monnerville edusti Guayanaa Ranskan kansalliskokouksessa vuosina 1932–1940 ja toimi siirtomaiden alivaltiosihteerinä Camille Chautempsin hallituksissa vuosina 1937–1938.
Monnerville palveli vapaaehtoisena taistelulaiva Provencella toisen maailmansodan alkuvaiheessa 1939–1940. Vuosina 1942–1944 hän osallistui Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan.
Monnerville osallistui Ranskan unionin valmisteluun vuosien 1944–1945 väliaikaisessa neuvoa-antavassa kansalliskokouksessa. Hän oli mukana Yhdistyneiden kansakuntien ensimmäisessä yleiskokouksessa vuonna 1945 ja edusti Guayanaa ensimmäisessä ja toisessa perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa vuonna 1946. Monnerville hävisi vuoden 1946 kansalliskokousvaalit René Jadfardille, mutta hänet valittiin Guayanan edustajaksi tasavallan neuvostoon. Vuodesta 1948 lähtien hän toimi neuvostossa Lotin departementin edustajana.
Ranskan tasavallan neuvosto valitsi Monnervillen puheenjohtajakseen Auguste Champetier de Ribesin tilalle maaliskuussa 1947. Monnerville toimi tasavallan neuvoston ja sen vuonna 1958 korvanneen senaatin puheenjohtajana yhtäjaksoisesti yli kahdenkymmenen vuoden ajan. Hänet muistetaan parhaiten Charles de Gaullen presidentin vaalitavasta vuonna 1962 esittämän perustuslain muutoksen vastustajana. Monnerville luopui senaatin puheenjohtajan tehtävästä vuonna 1968.
Monnerville tunnettiin ihmisoikeuksien puolustajana ja rasismin vastustajana. Taustastaan huolimatta hän ei vastustanut Ranskan siirtomaavaltaa, vaan kannatti tasa-arvoisen ranskalaisen kansainyhteisön luomista. Monnervillen ansioina pidetään Guayanan vankisiirtolan lakkauttamista, siirtomaiden kehitysrahaston Fidesin perustamista sekä Guadeloupen, Guayanan, Martiniquen ja Réunionin muuttamista departementeiksi vuonna 1946. Monnerville toimi myös Ranskan yhteisön senaatin puheenjohtajana.
Monnerville oli Lotin departementin yleisneuvoston puheenjohtaja vuoteen 1970 ja Saint-Cérén kaupunginjohtaja vuosina 1964–1971. Hän jätti senaatin sen jälkeen kun hänet oli nimitetty Ranskan perustuslakineuvoston jäseneksi vuonna 1974. Monnerville luopui virastaan perustuslakineuvostossa vuonna 1983, mutta jatkoi toimintaansa julkisuudessa ja kirjoitti "Témoignage"-nimellä julkaistuja muistelmiaan.
Elis Malmeström

Axel Christian "Elis" Malmeström (6. marraskuuta 1895 Göteborg, Ruotsi – 21. maaliskuuta 1977 Göteborg) oli ruotsalainen luterilainen piispa ja virsirunoilija.
Malmeström tuli ylioppilaaksi Göteborgissa 1914 ja aloitti opintonsa Göteborgin korkeakoulussa 1914 ja jatkoi opintojaan Uppsalan yliopistossa, jossa hän opiskeli teologiaa ja suoritti teologian kandidaatin tutkinnon 1819. Hänet vihittiin papiksi 1920 ja hän suoritti teologian tohtorin tutkinnon 1927. Hän toimi pappina Karlstadin hiippakunnassa, kunnes hänestä tuli Strängnäsin tuomiorovasti 1938 ja Göteborgin tuomiorovasti 1943. 
Hän oli ehdolla piispanvaalissa Karlstadin hiippakunnassa 1937, Västeråsin hiippakunnassa 1940 ja hänet valittiin Växjön hiippakunnan piispaksi 1950. Hän oli kirkolliskokousedustaja vuoden 1936, 1941 ja 1948.
Malmeström oli myös kiinnostunut Carl von Linnén elämästä ja työstä ja on kirjoittanut Linnétä käsitteleviä kirjoja. Hän on tohtorinväitöskirjassaan käsitellyt Linnén uskonnollisia näkemyksiä. Hän on myös julkaissut kirkollista, kristillistä elämää ja julistusta sekä ns. Pienkirkkoliikettä käsitteleviä kirjoja.
Malmeström kirjoitti myös virsiä, joista yksi on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa. Virsi 217 "Gud för dig är allting klart" on alkuaan vuodelta 1936, mutta hän on muokannut sitä 1960-luvulla. Virren taustalla on hänen kokemansa menetys, kun hänen vaimonsa kuoli ja hän jäi yksin viiden lapsen huoltajaksi. Virsi on Ruotsin kirkon virsikirjassa Niilo Rauhalan 1995 tekemänä suomennoksena "Herra, silmin näkevin". Se on myös "Siionin laulut" -kirjassa laulu 245.
Taivaallisen sadan sankarin ritarikunta

Taivaallisen sadan sankarin ritarikunta () on ukrainalainen ansioritarikunta. Ritarikunta perustettiin vuonna 2014 Euromaidan-protestien jälkeen presidentin määräyksellä. Ritarikunnan nimi viittaa Euromaidan-protesteissa kuolleisiin mielenosoittajiin. Virallisesti mielenosoituksissa kuoli 107 ihmistä.
Mitalli myönnetään mm. rohkeudesta, isänmaallisuudesta, Ukrainan perustuslain takaamien vapauksien ja ihmisoikeuksien puolustamisesta sekä aktiivisesta hyväntekeväisyydestä Ukrainassa. Ritarikunnan mitalin ovat suunnitelleet Taras Voznjak ja Kostjantyn Kovalyšyn, jotka voittivat aiheeseen liittyvän kilpailun elokuussa 2014.
Kirill Melnitšenko

Kirill Andrejevitš Melnitšenko (, s. 23. helmikuuta 2002 Viipuri) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2022–2023 KHL-seura SKA Pietaria. Melnitšenko pelasi ensimmäisen KHL-ottelunsa 23. lokakuuta 2021 HK Sotšin paidassa Metallurg Magnitogorskia vastaan.
Tilastot.
Lähde:
Magny-lès-Villers

Magny-lès-Villers on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Beaunen kaupungista pohjoiseen.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on peräisin 1100-luvulta, ja se uusittiin 1400-luvulla. Kunnan alueella on myös pieni 1900-luvulla rakennettu Notre-Dame-du-Bonheurin kappeli. Kunta kuuluu viininviljelyalueeseen. Se on ainoa kunta jonka viiniköynnökset kasvavat sekä Côte de Nuitsin että Côte de Beaunen rinteillä.
Arttu Heikkinen (ampumahiihtäjä)

Arttu Heikkinen (s. 20. huhtikuuta 2004) on suomalainen ampumahiihtäjä, joka edustaa Puijon Hiihtoseuraa.
Urheilu-ura.
Arttu Heikkinen kilpailee ampumahiihdossa Puijon Hiihtoseuran edustajana. Vuonna 2022 hän voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden normaalimatkalla Soldier Hollow’ssa ja saavutti pronssia takaa-ajossa samassa kilpailussa. Vuonna 2023 hän sijoittui pronssille takaa-ajossa Štšutšinskissa. Vuonna 2024 Heikkinen voitti kultaa pikakilpailussa nuorten Euroopan mestaruuskilpailuissa Jakuszycessa. Häntä valmentaa hänen isänsä Jarmo Heikkinen. Heikkinen tähtää maailman huipulle ja pitää vuoden 2026 olympialaisia yhtenä uransa tavoitteista.
Oikeustapaus.
Syyskuussa 2024 Hyrynsalmella tapahtuneen lintujahdin aikana Arttu Heikkisen haulikkoammus osui hänen metsästystoveriinsa, joka oli hänen kummisetänsä, aiheuttaen tälle vakavia vammoja, mukaan lukien toisen silmän näkökyvyn menetyksen. Heikkinen on syytteessä Kainuun käräjäoikeudessa metsästysrikoksesta ja törkeästä vammantuottamuksesta. Syyttäjän mukaan Heikkinen ei varmistanut laukauksensa turvallisuutta riittävästi, minkä seurauksena haulit osuivat uhrin ylävartaloon, käsiin ja päähän. Heikkinen kiistää syytteet ja on kertonut luulleensa, että hänen metsästystoverinsa oli noin 55 metrin päässä puiden takana näkymättömissä. Poliisin esitutkintapöytäkirjan mukaan Heikkinen luuli laukaushetkellä uhrin olleen hänen takanaan ja kiirehti auttamaan uhria ennen hätäpuhelun soittamista. Heikkinen ja uhri antoivat erilaisia arvioita ampumamatkan pituudesta. Syyttäjä vaatii Heikkiselle 80 päiväsakon rangaistusta, haulikon menettämistä valtiolle sekä korvausvelvollisuutta, ja asianomistaja hakee 23 500 euron vahingonkorvauksia. Heikkinen pitää tapahtunutta tapaturmana.
Vaikutukset uraan.
Oikeudenkäynnin tulos voi vaikuttaa Heikkisen ampumahiihtouraan, sillä törkeästä vammantuottamuksesta seuraava aseluvan menetys estäisi pienoiskiväärin käytön. Asiantuntija Ville Kotikummun mukaan kilpaileminen ilman aselupaa voisi olla mahdollista järjestelyillä, joissa luvanhaltija vastaisi aseesta harjoituksissa ja kilpailuissa. Tämä olisi kuitenkin haastavaa kansainvälisellä tasolla, koska maailmancupissa urheilija kantaa asettaan itsenäisesti hiihto-osuuksilla. Ampumahiihtoliitto käsittelee asian oikeuden päätöksen jälkeen, ja toistaiseksi Heikkisen aseluvat ja kisalisenssi ovat voimassa. Oikeuden päätös voi vaikuttaa hänen uransa jatkumiseen, mutta tietyissä tapauksissa järjestelyt voisivat mahdollistaa kilpailemisen, vaikkakin käytännön toteutus olisi monimutkaista.
Shiawasseen piirikunta

Shiawasseen piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 68 094 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Corunnan kaupunki, ja suurin kunta on Owosso. Piirikunta on perustettu vuonna 1822.
Väestö.
Vuonna 2020 Shiawasseen piirikunnan 68 094 asukkaasta valkoisia oli 96,4 %, mustia 0,8 %, alkuperäisasukkaita 0,6 % ja aasialaisia 0,5 %. Vuonna 2019 1,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.