Totaalikieltäytyminen Suomessa

Totaalikieltäytyminen tarkoittaa sitä, että asevelvollinen kieltäytyy suorittamasta sekä varusmies- että siviilipalvelusta. Totaalikieltäytymisestä on yleensä tuomittu Suomessa enintään 173 vuorokaudeksi ehdottomaan vankeusrangaistukseen.
Rikosnimike ja vankeusrangaistus.
Totaalikieltäytyjät, jotka kieltäytyvät suoraan varusmiespalveluksesta, tuomitaan rikosnimikkeellä "asevelvollisuudesta kieltäytyminen", kun siviilipalvelukseen hakeneet ja siitä kieltäytyvät tuomitaan "siviilipalveluksesta kieltäytymisestä". Ehdottoman vankeusrangaistuksen pituus on kummassakin tapauksessa sama: puolet jäljellä olevasta siviilipalvelusajaksi muutetusta palvelusajasta.
Totaalikieltäytymisestä langetetun vankeusrangaistuksen kokonaan suorittaminen merkitsee käytännössä myös siviilipalveluksen suorittamista, sillä totaalikieltäytyjä vapautetaan vapautumisen yhteydessä asepalveluksesta rauhan aikana. Totaalikieltäytymisestä ei seuraa rikosrekisterimerkintää siviilipalveluksen ja siitä kieltäytymisen vakaumuksellisen luonteen vuoksi. Aseistakieltäytyjäliiton mukaan sen sijaan Supo saattaa tehdä siitä merkinnän omiin rekistereihinsä, josta saattaa olla haittaa hakiessa työpaikkaa, jossa vaaditaan turvallisuusselvitys. Muista vankeusrangaistuksista poiketen totaalikieltäytymisestä langetettu vankeusrangaistus kärsitään niin sanotusti päivästä päivään, eli yleinen ensikertalaista koskeva 1/2-sääntö ei päde. Myöskään muut vankila-aikaa lyhentävät poikkeussäännöt eivät ole voimassa. Vankeusrangaistus on kuitenkin mahdollista muuttaa ehdonalaiseksi rangaistusajan loppupäässä, jolloin tuomittu kärsii ehdonalaisen Siviilipalveluskeskuksessa. Toisinaan totaalikieltäytyjiä on myös armahdettu.
Totaalikieltäytyjät sijoitetaan yleensä avovankilaan, josta käsin työnteko ja opiskelu ovat helpommin järjestettävissä. Vuodesta 2011 lähtien totaalikieltäytyjien tuomitseminen valvontarangaistukseen, eli elektronisesti valvottuun kotiarestiin, on myös ollut mahdollista.
Vapauttaminen syrjinnän perusteella.
Aiemmin totaalikieltäytyjille määrättiin vankeusrangaistuksia, mutta vuonna 2018 heitä alettiin vapauttaa syytteistä.
2018 helmikuussa Helsingin hovioikeus hylkäsi ensimmäistä kertaa totaalikieltäytyjän syytteen. Hovioikeus katsoi, että totaalikieltäytymisestä tuomitseminen on perustuslain mukaan syrjivää kohtelua verrattuna Jehovan todistajien vapauttamiseen asevelvollisuudesta. 
Tämän jälkeen totaalikieltäytyjien määrä kasvoi voimakkaasti ja tuomioistuimet vapauttivat heistä useita, kunnes eduskunta kumosi Jehovan todistajien erivapauden. Hallitus esitti Jehovan todistajien erivapauden kumoamista HE 139/2018 ja kumoaminen astui voimaan 1. huhtikuuta 2019. Sen jälkeen totaalikieltäytyjät on jälleen tuomittu vankeuteen vakaumuksesta riippumatta.
Oikeudellinen oravanpyörä.
Kuitenkin siinä tapauksessa, että totaalikieltäytyjä ei saa vankeustuomiota, lain mukaan hänet on määrättävä uudelleen palvelukseen. Silloin hän joko suorittaa siviilipalveluksen tai kieltäytyy palveluksesta uudestaan. Uudesta kieltäytymisestä seuraa toinen rikosilmoitus. 
Kun Jehovan todistajia suosinut laki kumottiin, rangaistuksesta vapautetut totaalikieltäytyjät joutuivat uusimaan kieltäytymisensä. Syyttäjät katsoivat, että toinen kieltäytyminen oli uusi rikos, josta tulisi rangaista oikeudessa. Käräjäoikeus oli asiasta samaa mieltä. Käräjillä on tuomittu ainakin 19 sellaista totaalikieltäytyjää, jotka oli jo kertaalleen vapautettu syytteestä.
Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukaan ketään ei saa syyttää tai rangaista kahdesti samassa asiassa (ne bis in idem). Tällä perusteella totaalikieltäytyjät valittivat tuomioistaan hovioikeuteen. Hovioikeus asettui totaalikieltäytyjien kannalle ja kumosi kolmen totaalikieltäytyjän uudet tuomiot.
Vapauttavasta tuomiosta huolimatta totaalikieltäytyjät saattavat saada vielä kolmannenkin määräyksen siviilipalvelukseen. Jos he kieltäytyvät edelleen, edessä voi olla jälleen uusi rikosprosessi, ja sen jälkeen seuraava. Kierre saattaa jatkua niin kauan, kunnes henkilöt täyttävät kolmekymmentä vuotta ja heidän palvelusvelvollisuutensa päättyy.
Totaalikieltäytyjien määrä ja motiivit.
Aseistakieltäytyjäliiton mukaan vuosina 1999–2006 totaalikieltäytyjiä on ollut vuosittain noin 40–80. Viime aikoina kieltäytyjiä on ollut muutamia kymmeniä vuodessa. Totaalikieltäytyjien motiivit teoilleen vaihtelevat. Heidät voidaan jakaa karkeasti kahteen pääryhmään: koko asevelvollisuutta vastustaviin ja siviilipalveluksen epäkohtia vastustaviin.
Tunnettuja totaalikieltäytyjiä ovat olleet muun muassa rap-muusikot Iso H ja Solonen sekä jyväskyläläinen aseistakieltäytyjä Jussi Hermaja. Suomen ensimmäinen totaalikieltäytyjä oli Tauno Tapanainen, joka vuoden 1931 asevelvollisuuslain voimaantultua kieltäytyi kaikesta palvelusta ainoana tuolloin vankilassa olleena aseistakieltäytyjänä.
Arvostelua vankeusrangaistusta kohtaan.
Aiemman siviilipalveluslain ollessa voimassa Amnesty International piti vuodesta 1999 lähtien suomalaisia siviilipalveluksesta kieltäytyneitä totaalikieltäytyjiä mielipidevankeina ja vaati heidän vapauttamistaan. Järjestö pitää myös uutta, vuonna 2008 voimaan tullutta siviilipalveluslakia rangaistuksenluontoisena ja syrjivänä, ja siten siviilipalveluksesta kieltäytyviä mielipidevankeina.
 on toistuvasti kritisoinut Suomen siviilipalveluksen kestoa suhteessa asepalvelukseen. Erityisesti se "suosittelee, että Suomi takaa Jehovan todistajille annetun erivapauden asevelvollisuudesta myös muille aseistakieltäytyjien ryhmille."
Euroopan neuvoston ihmisoikeusvaltuutettu antoi huomautuksen seurantaraportissaan maaliskuussa 2006 arvostellen Suomen aseistakieltäytymislainsäädäntöä. Hän kiinnitti myös huomiota seikkaan, että edellisen raportin (syyskuu 2001) jälkeen edistystä ei ole tapahtunut.