tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jaakobin liturgia

Jaakobin liturgia on ortodoksinen ja orientaaliortodoksinen liturgiapalvelus. Jaakobin liturgia on vanhin edelleen käytössä oleva ehtoollisjumalanpalvelus. Se noudattaa mahdollisimman tarkasti Jerusalemin alkuseurakunnan tapoja ja jättää pois kaiken Bysantin ja Venäjän hoveista peräisin olevan käytännön.
Jaakobin liturgia on tärkein liturgiapalvelus syyrialais-ortodoksisessa kirkossa, syyrialais-malankarilaisessa ortodoksisessa kirkossa, Malankaran jakobiittissa syyrialais-ortodoksisessa kirkossa, Tuomaskristittyjen kirkkokunnissa, syyrian katolisessa kirkossa, syyrialais-malankarilaisessa katolisessa kirkossa ja maroniittikirkossa. Liturgia toimitetaan myös ortodoksisessa kirkossa ja bysanttilaista riitusta noudattavissa katolisissa kirkoissa.
Jaakobin liturgian sanotaan olevan Jeesuksen veljen Jaakobin kirjoittama.
Näkyvin ero muihin liturgiapalveluksiin on, että piispalla on yllään sakkoksen sijasta alkuperäisen kaltainen neliristinen feloni, jonka päällä on suuri omofori, jota ei oteta välillä pois. Samoin piispansauva kuuluu asiaan – mitra, kotkamatto, ripidit ja siunauskynttilät sen sijaan bysanttilaisina eivät. Saatot ovat juhlavampia kuin myöhemmissä kaavoissa eli kiertävät koko kirkon, ja itse piispa kantaa evankeliumia ja ehtoollislautasta. Samoin pienessä saatossa kannetaan mukana evankeliumin lisäksi myös profeettojen kirjaa ja epistolakirjaa. 
Suurimpia eroja muihin liturgioihin nähden ovat muun muassa ne että proskomidi toimitetaan lyhennettynä ja ehtoollisen valmistelussa käytetään vain yhtä leipää eikä viittä kuten muissa liturgioissa ja anafora toimitetaan huomattavasti pitemmällä kaavalla. Sen yhteydessä luetaan myös rukoukset elävien, sairastavien sekä edesmenneiden puolesta, jotka muissa liturgioissa kuuluvat proskomidin yhteyteen. 
Ekteniat luetaan kansaan päin kääntyneenä, ja väliajat papisto istuu ikonostaasin edessä olevilla tuoleilla. Ehtoollinen jaetaan erillisenä: pappi tai piispa jakaa leivän suoraan ehtoollislautaselta, ja diakoni ojentaa maljan juotavaksi.
Nykyinen Jaakobin liturgian kaava perustuu Jerusalemin patriarkaatin käyttämään kaavaan. Nykyisin liturgia toimitetaan vuosittain 23. lokakuuta eli apostoli Jaakobin muistopäivänä. 
Koska perinne on selvimmin apostolinen, liturgian toimittaa alkuperäisessä jerusalemilaisessa kaavassa aina piispa, joskin Suomessa arkkipiispa Paavali kehitti tarkasti perinnettä noudattavan kaavan, jossa tämän palveluksen toimittaa pappi.
Erikoissairaanhoitaja

Erikoissairaanhoitaja on sairaanhoitaja, joka on erikoistunut työssään johonkin erikoisalaan ja saanut tähän erikoisalaan lisäkoulutusta.
Koulutuksen rakenne ja vaatimukset ovat muuttuneet vuosien varrella. Nykyisin sairaanhoitajien ammattikorkeakoulussa suorittaman tutkinnon nimi on Sairaanhoitaja (AMK).
Erikoistumisvaihtoehtoja.
Listassa ei mainita kaikkia aloja.
Lich

Lich (muinaisenglannin "lic"
, ruumis, vrt. saksan "Leiche" ja ruotsin "lik") tarkoittaa fantasiassa hahmoa, joka on siirtänyt sielunsa esineeseen (engl. "phylactery") tavoitellakseen kuolemattomuutta. Niin pitkään kuin sieluesine on ehjä, lichin kehon tuhoaminen ei tapa lichiä. Idea on peräisin kansantarinoista, kuten slaavien Koštšei Kuolemattomasta.
Lichit luokitellaan yleensä eläviksi kuolleiksi, mutta toisin kuin zombieilla, licheillä on äly tallella.
Ampumarata

Ampumarata on rajattu alue tai tila, jossa on määrätyt ampumapaikat ja ampumasuunnat ja joka on tarkoitettu ampumaharjoitteluun ja -kilpailuun. Ampumaradan koko ja ratalaitteiden tyypit riippuvat siitä, millä aseilla ampumaradalla on tarkoitettu ampua. Ampumaradoilla käytettyjä asetyyppejä ovat tuliaseet, ilma-aseet ja jousiaseet.
Ampumaradoilla harjoitetaan erilaisia ampumaurheilulajeja ja metsästäjät harjoittelevat siellä metsästyksessä tarvitsemiaan ampumataitoja. Myös puolustusvoimat ja poliisi harjoittelevat ampumataitojaan ampumaradalla.
Ampumaratatyypit.
Ulkorata.
Ulkorata on sijoitettu ulkotiloihin rajatulle ampuma-alueelle. Tavallisesti ulkoampumarata sijoitetaan etäälle asutuskeskuksista. Ulkoampumaradalla voi olla ratalaitteet useille asetyypeille. Ulkoradalla voi olla ampumakatos antamassa suojaa sääolosuhteita vastaan.
Sisärata.
Sisärata on suljettuun sisätilaan, kuten rakennuksen sisälle rakennettu ampumarata. Sisärata voi sijaita esimerkiksi kellarissa tai urheiluhallissa. Sisäampumaradalla saattaa olla rajoituksia aseen kaliiberin suuruuteen, jotta ratalaitteet kestävät ampumaharjoittelun. Sisäampumaradat soveltuvat ulkoampumaratoja paremmin taajama-alueille melueristyksensä puolesta.
Aseen käsittely ampumaradalla.
Ampumaseura yleensä hallinnoi ampumarataa ja täten päättää paikallisista aseenkäsittelysäännöistä. Lisäksi ampumalajin säännöt saattavat määrätä aseenkäsittelyyn erikoisehtoja; esimerkiksi practical-ammunnassa ja sovelletussa reserviläisammunnassa tulee suorittaa aseenkäsittelykurssi, jossa testataan aseen turvallista hallintaa vaativissa tilanteissa.
Yleissääntöjä ovat:
Ympäristövaikutuksia.
Ampumaradoista aiheutuu ammunnan aikana melua. Meluhaittoja pyritään vähentämään rakentamalla ampumaradat kauaksi asutuskeskuksista ja rakentamalla meluvalleja. Lisäksi saatetaan asettaa rajoituksia esimerkiksi viikonlopun aikana käytettävään ampuma-aikaan. Ampujat voivat vähentää aseesta lähtevää melua käyttämällä äänenvaimenninta ja aliäänipatruunoita.
Ampumaratojen on todettu aiheuttavan paikallista maaperän pilaantumista ja suuret lyijypitoisuudet saattavat olla vaaraksi pohjavesille. Etenkin haulikkoradoilla on ongelmana pienien haulien leviäminen suurelle alueelle. Ulkotiloissa sijaitseva ampumarata tarvitsee aina ympäristöluvan. Ympäristölupa säätelee muun muassa ampumaradan melurajoja, pintavesien imeytymissuojausta, terveysriskien selvittämistä ja radan toiminnan tarkkailua.
Muinaisen Egyptin lääketiede

Muinaisen Egyptin lääketiede oli alkeellista ja puutteellista, mutta omaan aikaansa nähden kehittynyttä. 
Filosofia.
Sairaudet olivat lääkäreiden mielestä pahojen henkien aiheuttamia. Potilasta hoidettiin usein taikuudella, jonka uskottiin pystyvän karkottamaan paha henki potilaan ruumiista.
Vaikutukset länsimaalaiseen lääketieteeseen.
Muinaisen Egyptin lääketieteellä oli suora vaikutus antiikin Kreikassa tuhat vuotta myöhemmin kehitettyyn Hippokrateen lääketieteen. Hippokrates lainasi lääketieteeseen joitain ohjeita suoraan muinaisesta Egyptistä.
Lääketieteelliset papyrukset.
Muinaisen Egyptin lääketiedettä alettiin ymmärtää länsimaissa paremmin vasta, kun muinaisia papyruksia alettiin kääntämään eurooppalaisille kielille 1800-luvun jälkipuoliskolla. Ensimmäinen käännös oli vuonna 1862 julkaistu Berliinin papyrus, joka on kirjoitettu 1200 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Monet muinaisen Egyptin papyruksista ovat tuhoutuneet aikojen saatossa, muun muassa pyramidien haudanryöstäjien takia.
Lääketieteelliset papyrukset käsittelevät monia eri sairauksia, kuten lapsettomuutta ja käärmeen puremia. Kirjoituksissa on tietoa sairauksista, niiden diagnosoinnista ja hoitamisesta. Papyruksissa on muun muassa tietoa kirurgisista toimenpiteistä, yrttilääkkeiden käytöstä ja hoitoloitsuista.
Hoitomenetelmiä.
Egyptiläiset tunsivat myös aika hyvin ihmisen rakenteen ja sisäelinten tehtävät. Anatomiaan he ovat voineet tutustua esimerkiksi palsamoinnin kautta. He kuitenkin luulivat, että ihmisen ajattelu ja tunteet tapahtuivat sydämessä.
Muinaisen Egyptin lääkärit olivat taitavia kirurgiassa ja murtumien parantamisessa. He ovat myös voineet valmistaa alkeellisia proteeseja.
Farmasia.
Muinaisessa Egyptissä osattiin käyttää luontoa hyväksi. Esimerkiksi kasveista osattiin valmistaa erilaisia lääkkeitä eri sairauksiin.
Koulutus.
Muinaisessa Egyptissä lääketiedettä opiskeltiin ja harjoitettiin elämän taloissa. Elämän talot olivat viisauden keskuksia Egyptissä, joissa myös opiskeltiin muita tieteenaloja.
Muinaisen Egyptin lääketieteen yksi suurimmista kehittäjistä oli lääkäri Imhotep. Häntä pidetään muinaisen Egyptin lääketieteen perustajana. Lääketieteen isäksi kutsuttu Hippokrates opiskeli Imhotepin temppelissä.
Deutsche Volkspolizei

 
Deutsche Volkspolizei () oli DDR:n kansallinen poliisi. Sen tehtävänä oli suojella sosialistista yhteiskuntaa, taata rauhanomainen elämä sekä turvata kansalaisten oikeus.
Maxim Birbraer

Maxim Birbraer (s. 15. joulukuuta 1980 Öskemen, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on israelin-kazakstanilainen jääkiekkoilija, joka pelaa Yhdistyneen kuningaskunnan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla EPIHL-joukkue Swindon Wildcatsissa. Birbraer on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on toistaiseksi ainoa israelilainen, mutta Birbraer ei ole kuitenkaan pelannut NHL:ssä.
Ura.
Seuraura.
Birbraer syntyi ja kasvoi Kazakstanissa ja aloitti jääkiekkoilun Torpedo Ust-Kamenogorskissa. Hän muutti vuonna 1999 Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi OPJHL:n Newmarket Hurricanesiin. New Jersey Devils varasi Birbraerin kolmannella kierroksella kesällä . Hän pelasi kolme seuraavaa kautta Devilsin farmijoukkue Albany River Ratsissa, AHL:ssä muttei otteluakaan NHL:ssä. Hän aloitti kauden 2003–2004 AHL:n San Antonio Rampagessa, mutta siirtyi loppukaudeksi CHL:n Laredo Bucksiin. Vuodet 2004–2006 Birbraer pelasi ECHL:ssä. Hän oli kaudella 2004–2005 San Diego Gullsin paras pistemies tehoilla 19+30=49. Kauden 2005–2006 Birbraer pelasi Long Beach Ice Dogsissa.
Kaudeksi 2006–2007 Birbraer siirtyi walesilaiseen Cardiff Devilsiin, EIHL:ään ja pelasi siellä kaksi kautta. Keväällä 2007 hän voitti Challenge Cupin. Birbraer palasi kaudeksi 2008–2009 Kazakstaniin ja siirtyi HK Kaztsink-Torpedon riveihin, mutta siirtyi sieltä kesken kauden Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan Heilbronner Falkeniin.
Birbraer palasi kaudeksi 2009–2010 Cardiff Devilsiin. Hän teki 24. lokakuuta 2009 EIHL:n kaikkien aikojen yhden ottelun syöttöennätyksen seitsemällä syötöllään. Kaudella 2010–2011 Birbraer sijoittui tehoilla 30+57=87 liigan pistepörssissä viidenneksi. Kaudella 2012–2013 hän nousi Devilsin kapteenistoon. Kaudeksi 2014–2015 Birbraer siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella sarjatasoa alemmas EPIHL-joukkue Telford Tigersiin. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden sekä EPIHL Cupin. Kaudeksi 2016–2017 Birbraer siirtyi jatkamaan EPIHL-taivaltaan Swindon Wildcatsiin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+31=47 sekä pudotuspeleissä Wildcatsin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+3=9.
Maajoukkueura.
Birbraer edusti Israelia II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi IIB-divisioonan kultaan ja sarjanousuun IIA-divisioonaan. Hän pelasi myös D-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1997, 1999 ja 2000.
Birbraer pelasi myös alle 18-vuotiaiden D-sarjan EM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 1998. Hän oli molemmissa turnauksissa Israelin paras pistemies ja maalintekijä; ensimmäisessä tehoilla 10+2=12 ja jälkimmäisessä tehoilla 5+4=9.
Frank Ganzera

Frank Ganzera (s. 8. syyskuuta 1947 Dresden) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura.
Ganzera aloitti jalkapallouransa DDR-Ligassa pelanneessa FSV Lokomotive Dresdenissä, josta hän siirtyi Dynamo Dresdeniin vuonna 1966. Ganzera voitti seurassa kaksi DDR-Oberligan mestaruutta, sekä yhden FDGB-Pokalin. Vuonna 1976 hän lopetti pääsarjauransa ja siirtyi takaisin Lokomotive Dresdeniin. Uransa lopetettuaan Ganzera toimi Dynamo Dresdenin nuorten joukkueiden valmentajana, sekä FSV Lokomotive Dresden ja Motor Cossebauden valmentajana.
Ganzera edusti Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkuetta kolmetoista kertaa, jonka lisäksi hän oli mukana Münchenin olympialaisissa 1972, joista joukkue voitti pronssia. Olympialaisissa Ganzera pelasi viisi ottelua seitsemästä.
Stade Abdelaziz Chtioui

Stade Abdelaziz Chtioui () on jalkapallostadion La Marsassa, Tunisiassa. Stadionille mahtuu 6 000 katsojaa ja se toimii AS Marsan kotistadionina.
Tehostettu todellisuus

Tehostettu todellisuus (, MR) tarkoittaa kokemusta, jossa yhdistetään lisätyn todellisuuden (AR) ja virtuaalitodellisuuden (VR) elementtejä.
Tehostettu todellisuus liittyy jatkumoon, jossa on liukuva jatkumo kevyesti lisätystä todellisuudesta kohti täydellisempää immersiota virtuaalitodellisuuteen.
Laajennettu todellisuus on kattotermi, joka sisältää tehostetun todellisuuden.
Laajennettu todellisuus

Laajennettu todellisuus (, XR) on kattotermi, jolla tarkoitetaan aisteja tehostavaa immersiotekniikkaa. Näitä ovat lisätty todellisuus (, AR), virtuaalitodellisuus (, VR) ja tehostettu todellisuus (, MR).
Tulisirkkunen

Tulisirkkunen ("Coryphospingus cucullatus") on Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu. 
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan tulisirkkunen on noin 14 cm. Koiraalla on päälaellaan kirkkaan punainen töyhtö. Selästään, rinnastaan ja vatsastaan koiras on ruskehtavan punainen, siivet ja pyrstö ovat ruskeammat. Silmien ympärillä on kapea valkoinen rengas. Naaras on selästään koirasta ruskeampi ja siltä puuttuu päälaen töyhtö. Vatsa on vaaleanpunertava ja silmien ympärillä on valkoiset renkaat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Tulisirkkusta tavataan Guyanasta, Brasiliasta, Paraguaysta, Uruguaysta, Argentiinasta sekä paikoitellen myös Boliviasta ja Perusta. Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät ja pensaikkomaat ja maatalousmaat. Boliviassa lajia tavataan vuorten välisistä kuivista laaksoista. Linnun elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella, mutta lajia on tavattu korkeammallakin Andien rinteillä.
Elintavat.
Pesimäajan ulkopuolella tulisirkkuset muodostavat suuria parvia, joihin on usein liittyneenä myös muita sirkkuja. Ravintonsa laji etsii maasta ruohikkoista metsien reunamilta tai metsistä.Linnun ravinto koostuu pääasiassa siemenistä, mutta laji syö myös hyönteisiä.
Tulisirkkusen pesimäkausi kestää helmikuusta elokuulle. Kuppimainen pesä rakennetaan 3–12 metrin korkeudella maasta. Naaras munii yleensä kaksi vaaleahkoa ruskeapilkullista munaa, joita vain se hautoo. Koirastulisirkkunen osallistuu kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Stade Boujemaa Kmiti

Stade Boujemaa Kmiti (tunnetaan myös nimillä Stade Olympique ja Stade Municipale de Béja) on jalkapallostadion Béjassa, Tunisiassa. Stadionille mahtuu 15 000 katsojaa, ja se toimii Olympique de Béjan kotistadionina.
Kesäyön marssi

Kesäyön marssi on vuosittain järjestettävä hyvän mielen kävelytapahtuma, johon voivat osallistua kaiken ikäiset. Osallistua voi yksin, kaksin, koko perheen voimin tai kasata vaikka harrasteporukasta tai työkavereista kokonaisen joukkueen. Marssitapahtumaa on järjestetty vuosittain vuodesta 1998 alkaen. Vuodesta 2017 alkaen marsseja on järjestetty vuosittain useammalla paikkakunnalla, jotta entistä useammalla olisi mahdollisuus osallistua matalan kynnyksen liikuntatapahtumaan. 
Marssitapahtuman synty.
Kesäyön marssin ideoijana ja toimeenpanijana oli Suomen Sotilasurheiluliiton puheenjohtaja eversti Kalervo Sipi tarkoituksenaan edistää varusmiesten, kantahenkilökunnan, reserviläisten ja siviilien kuntoa. Marssitapahtuman esikuvana oli Alankomaissa järjestettävä maailmankuulu vuosittainen siviili- ja sotilasmarssitapahtuma Nijmegenin marssi. Järjestyksessä ensimmäinen Kesäyön marssi järjestettiin Tuusulassa 5.–6. kesäkuuta 1998. 
Marssitapahtuma tehtiin kaksipäiväiseksi, ensimmäisen marssipäivän lähtö oli perjantai-iltana ja toisen päivän lähtö lauantai aamupäivällä. Tapahtumassa oli neljä sarjaa: siviilijoukkueet, sotilasjoukkueet, henkilökohtainen sarja ja sauvakävelijöiden sarja. Siviilit saattoivat valita yhden tai kahden päivän kävelysuorituksen. Sotilasjoukkueilla oli vaatimuksena kävellä molempina päivinä 30 kilometriä ja mukana tuli olla 10 kiloa painava kantamus. Marssijoukkueilla oli myös marssilaulukilpailu.
Kesäyön marssiin osallistunut saa itselleen mitalin sekä diplomin. Marssipaikalla/alueella on neste- ja ravintotäydennys. Tarjolla on lisäksi aamu- ja iltapalaa. Marssijoiden huollosta on pidetty huolta järjestämällä peseytymismahdollisuus, ensiapu sekä vakuutus vahingon varalle. Halutessaan on marssialueelle voinut telttamajoittua 2011 vuoteen saakka. 
Tapahtuman järjestäjät olivat Puolustusvoimat, Suomen Latu, Suomen Sotilasurheiluliitto ja Reserviläisurheiluliitto ja kumppaneina olivat Vantaan kaupunki sekä Järvenpään kaupunki.
Marssitapahtuma elää.
Marssitapahtuma toimi perusmuotoisena vuoteen 2007 asti. 
Järjestelytoimikunta päätti, että marssitapahtuma voidaan pitää muualla Suomessa kuin Vantaalla ja Tuusulassa. Alkuaikoina marssijoista yli puolet olivat sotilasjoukkueita. 
Vuosien mittaan tapahtumasta on tullut voimakkaasti siviilipainotteinen kävelytapahtuma. Marsseja on järjestetty Tuusulassa vuosina 1998–2007 ja 2014, Hakunilassa vuosina 2008–2011, Santahaminassa vuonna 2012, Pirkkalassa vuonna 2013 ja Tuusulassa vuonna 2014. Vuosina 2015 ja 2016 ja 2017 Kesäyön marssi järjestetään Turussa. Vuonna 2017 marssitaan Turun lisäksi Suomen 100 -vuotisjuhlien kunniaksi myös muilla paikkakunnilla Tuusulassa, Rovaniemellä ja Jyväskylässä.
Cosmographia

Cosmographia on Sebastian Münsterin teos, joka ilmestyi vuonna 1544. Cosmographiassa julkaistiin luultavasti ensimmäinen painettu versio suomenkielisestä Isä meidän -rukouksesta. Suomennos erosi huomattavasti Mikael Agricolan käännöksistä.
Trust (G-Poweredin albumi)

Trust on suomalaisen eurodance-yhtye G-Poweredin kolmas albumi, joka julkaistiin 24. huhtikuuta 2010. Kyseessä on yhtyeen ensimmäinen englanninkielinen albumi.
Luettelo televisiosarjan Lost saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Lost on yhdysvaltalainen draamasarja, jota esitettiin ABC:lla 22. syyskuuta 2004 lähtien. Suomessa sitä alettiin esittää 26. tammikuuta 2006 Nelosella. Se on saanut suuren määrän ehdokkuuksia erilaisissa palkintogaaloissa sisältäen 41 ehdokkuutta Primetime Emmy -palkintoon, 21 Teen Choice -palkintoon, 39 Saturn-palkintoon (10 voittoa), 11 Golden Reel -palkintoon (viisi voittoa), kahdeksan Satellite-palkintoon (yksi voitto), seitsemän Golden Globe-palkintoon (yksi voitto), neljä Writers Guild of America -palkintoon (yksi voitto), kolme Directors Guild of America -palkintoon, kaksi NAACP Image -palkintoon (yksi voitto), kaksi Screen Actors Guild -palkintoon (yksi voitto), yksi Bafta-palkintoon ja yksi Peabody-palkintoon.
Sarja omaa suuren näyttelijäkokoonpanon ja muutamat "Lost"-näyttelijät ovat myös saaneet ehdokkuuksia palkintoihin. Terry O’Quinn ja Michael Emerson ovat ainoat näyttelijät jotka ovat voittaneet Emmyn, kun taas Matthew Fox on ollut ehdokkaana viiteentoista eri palkintoon (voittaen kolme), toiseksi eniten ehdokkuuksia kerännyt näyttelijä on Evangeline Lilly kahdellatoista ehdokkuudella. 
Sarjan ensimmäinen jakso "" on sarjan kaikkein ehdotetuin yksittäinen jakso viidellätoista eri ehdokkuudella, voittaen kuusi, sisältäen neljä Emmy-palkintoa. "Peili" on toiseksi ehdotetuin jakso yhdeksällä ehdokkuudella. Yhteensä "Lost" on ollut ehdokkaana lähes kahteensataan eri palkintoon ja se on voittanut niistä 51.
Emmy-palkinnot.
Vuonna 2005, "Lost" ehdotettiin kahteentoista Primetime Emmy -palkintoon ja voitti kuusi, mukaan lukien Parhaan ohjauksen draamasarjassa -palkinnon J. J. Abramsille ja neljä Emmyä sarjan pilottijaksolle. Sarja voitti myös Parhaan draamasarjan palkinnon, jota pidettiin yllätysvoittona, sillä scifi- ja fantasiasarjat olivat vain harvoin saaneet Emmyn tässä kategoriassa. Seuraavana vuonna sarja sai yhdeksän Emmy-ehdokkuutta, mutta ei voittanut yhtäkään. Vaikka sarja voitti Parhaan draamasarjan palkinnon edellisenä vuonna, "Lost" ei ollut ehdokkaana kategoriaan vuonna 2006. Vuonna 2007, "Lost" oli ehdokkaana kuuteen Emmyyn, mutta ei taaskaan saanut ehdokkuutta Parhaaseen draamasarjaan. Terry O’Quinnistä tuli ensimmäinen "Lost"-näyttelijä joka voitti Emmyn, saaden Parhaan miessivuosan palkinnon draamasarjassa roolistaan John Lockena jaksossa "Mies Tallahasseesta". Vuonna 2008 sarja sai kahdeksan Emmy-ehdokkuutta, joista kuusi oli Creative Arts -Emmyjä, ja voitti ”Sound Mixing” -palkinnon. Vuonna 2009 "Lost" vastaanotti kuusi ehdokkuutta ja voitti kaksi. Michael Emersonista tuli toinen "Lost"-näyttelijä joka sai Emmyn, voittaen kategoriassa Paras miessivuosa draamasarjassa. Nettisivusto Lostpedia voitti erikoispalkinnon kategoriassa ”Paras luova saavutus vuorovaikutteisessa mediassa”. Sarja sai myös kolmannen Paras draamasarja -ehdokkuuden, mutta hävisi sen "Mad Menille".
Luettelo televisiosarjan Ankronikka jaksoista

"Ankronikka" () on Walt Disney Companyn tuottama piirrossarja, jota esitettiin vuosina 1987–1990.
Alla on luettelo kaikista sarjan jaksoista alkuperäisellä kielellä. Joidenkin jaksojen kohdalla on myös suomenkielinen nimi jaksolle. Koska kaikki suomenkieliset nimet eivät ole varmoja, niin ainakin osassa Carl Barksin tarinoihin perustuvissa jaksojen nimissä se on suomennettu siten, kuin kyseinen Barksin tarinakin.
Ankronikka DVD-julkaisut.
VOLUME 1:
VOLUME 2:
Blacksuami

Blacksuami on rap-artisti Heikki Kuulan studioalbumi, jonka julkaisi Yellowmic Records 26. toukokuuta 2010. Albumi julkaistiin vinyyliversiona 27. marraskuuta 2015.
Blacksuami nousi ilmestymisviikollaan (22/2010) Suomen virallisen listan sijalle 41. Albumi putosi listalta seuraavalla viikolla. Erikoisliikkeiden myyntiä mittaavalla Rumban listalla levy debytoi sijalla 8.
Albumilta löytyvä kappale "Spuge" valittiin Radio Helsingin vuoden 2010 kesähitiksi.
Herning

Herning on Tanskassa Keski-Jyllannin alueella sijaitsevan Herningin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 46 873 asukasta.
Ympäröivien nummien raivaaminen pelloksi sai sen kasvamaan uneliaasta maalaiskylästä kauppalaksi 1870-luvulla. 
Herning on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä.
Herning on Kangasalan ystävyyskunta.
Urheilu.
Herningin tunnetuin urheiluseura on jalkapallon Superliigassa pelaava FC Midtjylland. Joukkue pelaa kotiottelunsa MCH Arenalla.
Rolf Kukowitsch

Rolf Kukowitsch () oli saksalainen jalkapallovalmentaja.
Vuonna 1951 hän toimi DDR-Oberligassa pelanneen FC Sachsen Leipzigin päävalmentajana. Syyskuussa 1951 hän siirtyi Dynamo Dresdenin päävalmentajaksi, mutta sai kauden lopussa potkut. Kauden 1951–1952 lopun Kukowitsch toimi FC Erzgebirge Auen päävalmentajana. Vuonna 1955 hän toimi Chemnitzer FC:n päävalmentajana.
Freelance-graafikot

Freelance-graafikot on suomalainen kuvittajien, graafisten suunnittelijoiden ja animaatiotyöntekijöiden yhdistys. Jäsenet ovat freelancereita tai yrittäjiä. Yhdistys kuuluu Palvelualojen ammattiliittoon (PAM) ja tekijänoikeusjärjestö Kopiostoon. Freelance-graafikoilla on ollut useiden vuosien ajan edustaja Suomen kirjataiteen komitean Vuoden kaunein kirja -valintaraadissa. Jäseniä on noin 200. 
Historia.
Freelance Ohjelmatyöntekijät ry:n (FOT) sisällä graafikot alkoivat toimia itsenäisenä ryhmänä vuoden 1975 aikana. Parissa vuodessa jäsenmäärä lisääntyi niin, että päätettiin perustaa oma työhuonekunta.
Gruotila

Gruotila on Lohjan 15. kaupunginosa. Omakotitalovaltaisella alueella on myös rivitaloja sekä leikkipuistoja. 
Gruotilan Ojaniitussa toimii alakoulu, joka korvasi käytöstä poistuneen Nummentaustan viipalekoulun.
Kurt Kresse

Kurt Kresse (s. 15. lokakuuta 1919) oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Kresse pelasi ZSG Altenburg-Nordissa vuosina 1949–1950. Hän siirtyi tämän jälkeen kahdeksi kaudeksi SG Deutsche Volkspolizei Weimariin. Lopetettuaan pelaajauran Kresse siirtyi Dynamo Dresdenin apuvalmentajaksi vuosiksi 1956–1957. Hän onnistui nostamaan seuran DDR-Ligaan.
Kokkolan kaupunginteatteri

Kokkolan kaupunginteatteri on Kokkolan Teatteritalo Vartiolinnassa toimiva ammattiteatteri. 
Teatteri sai alkunsa vuonna 1905 Kokkolan Työväen Yhdistyksen näytelmäseurana. Vuonna 1920 näytelmäseura vaihtoi nimensä Kokkolan Työväen Näyttämöksi. Vuonna 1938 Kokkolaan perustettiin toinenkin suomenkielinen teatteri, Kokkolan Näyttämö. Teatterit yhdistettiin vuonna 1947 Kokkolan Yhteisteatteriksi, joka vaihtoi nimensä vuonna 1949 Keski-Pohjanmaan Maakuntateatteriksi. Vuonna 1961 perustettiin Kokkolan kaupunginteatteri.
Arkkitehti Ole Gripenbergin suunnittelema kaunis, ”Pompejin punaiseksi” maalattu Vartiolinna edustaa 1920-luvun klassistista arkkitehtuuria puhtaimmillaan. Kokkolan kaupunginteatterin kotina tunnetun rakennuksen on alun perin rakennuttanut Keski-Pohjanmaan Suojeluskuntajärjestö keskustalokseen. Talo valmistui ennätysajassa: peruskivi muurattiin 12.5.1927 ja kymmenvuotiaan Suomen itsenäisyyspäivää vietettiin juhlasalissa 6.12.1927.
Teatteritoimintaa on Vartiolinnassa ollut aina 1930-luvulta alkaen, jolloin talo toimi Kokkolan Näyttämön tyyssijana. Ensimmäinen kokoillan näytelmä ”Espanjan kärpänen” sai ensi-illan Vartiolinnan juhlasalissa tammikuussa 1932.
Kokkolan kaupunginteatterin toiminnanjohtajana vuodesta 2025 alkaen on toiminut Irene Nygård ja taiteellisena johtajana 1.9.2024 alkaen Kimmo Virtanen.
Minskin keskusrautatieasema

Minskin keskusrautatieasema eli Minskin matkustajaliikenteen keskusasema (, ) on rautatieasema Valko-Venäjän pääkaupungissa Minskissä. Asema on sekä Minskin lähiliikenteen junien että maan pikajunaliikenteen keskusasema. 
Historia.
Minskin ensimmäinen rautatieasema oli Venäjän tsaarin Aleksanteri II aikana Vilna–Minsk-radan äärelle 1870-luvun alkupuolella rakennettu "Vilnan asema" (, ). Tämä rata jatkui edelleen Vilnasta Itämeren rannalle Liepājaan ja kaakossa Romnyyn, joka sijaitsee nykyisen Sumyn alueella Ukrainassa. Aluksi asemarakennelmat olivat puusta, mutta 1890 tilalle rakennettiin kivinen asemarakennus. Toisen maailmansodan aikana asemanseutu rakennuksineen tuhoutui. Vuosina 1948–1956 Minskin rautatieaseman aukiosta rakennettiin arkkitehti B. Rubanenkon johtaman suunnittelijaryhmän johdolla mahtipontinen Neuvostoliiton paraatiportti länteen. 
Nykyinen matkustajaliikenteen keskusasema ympäristön maisemointeineen rakennettiin vuosina 1992–2001 arkkitehti Viktar Kramarenkan suunnitelmien pohjalta. Itse asemarakennus valmistui 2000. Asemarakennukseen kuuluu neljä maanpäällistä ja yksi maanalainen kerros. 
Liityntäliikenne.
Aseman naapurina samalla Rautatieaseman aukiolla sijaitsee Minskin keskuslinja-autoasema. Asemalta on pääsy myös läheiselle Itsenäisyyden aukiolla sijaitsevalle Minskin metron Leninin aukion asemalle (, .
Homo EP

Homo EP (SOFCS 007) on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jukka Takalon CD-EP, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2010. 
Idean levyn "Jokainen on vähän homo" -kappaleeseen Takalo sai esimerkiksi internetissä liikkuvista suvaitsevaisuus- ja rasismikeskusteluista. "Homo" -sanaa kappaleella ovat huutamassa mm. Kauko Röyhkä ja Radiopuhelimien J.A. Mäki.
EP:n kannet suunnitteli Muodin huipulle -ohjelmasta tuttu Antti Putkonen.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset Jukka Takalo.
Ronny Teuber

Ronny Teuber (s. 1. syyskuuta 1965) on saksalainen jalkapallomaalivahti. Hän pelasi pääosan urastaan, 110 Oberliga-ottelua, Dynamo Dresdenin paidassa. Itä-Saksan nuorten jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 15 ottelua, ja aikuisten joukkueessa yhden ottelun Kuwaitia vastaan.
Machiko Kyō

Machiko Kyō (25. maaliskuuta 1924 Osaka, Japani – 12. toukokuuta 2019 Tokio, Japani) oli japanilainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi 1950-luvulla. Hänet palkittiin suomalaisella Jussi-palkinnolla parhaasta ulkomaalaisesta naisnäyttelijästä elokuvasta "Helvetin portti" ("Jigokumon", 1953). Hän oli ehdolla Golden Globe -palkintoon parhaasta naispääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa vuonna 1957 elokuvasta "Elokuun teehuone" ("The Teahouse of the August Moon"), jossa hänen vastanäyttelijöinään olivat Marlon Brando ja Glenn Ford. Hänet muistetaan kuitenkin ehkä parhaiten Akira Kurosawan läpimurtoteoksesta "Rashomon – paholaisen temppeli" (1950) ja Kenji Mizoguchin elokuvassa "Ugetsu – kalpean kuun tarinoita" (1953). Ennen elokuvauraa hän toimi tanssijana 1940-luvulla.
Machiko Kyō sai naispääosastaan elokuvassa "Helvetin portti" ulkomaisen Jussi-palkinnon vuonna 1957. Vuonna 2017 hänet palkittiin Japanin elokuva-akatemian elämäntyöpalkinnolla. 
Kyō kuoli sydämen vajaatoimintaan 95-vuotiaana sairaalassa Tokiossa 12. toukokuuta 2019.
NBA Live

NBA Live on EA Sportsin tuottama ja julkaisema koripalloaiheinen videopelisarja. Pelisarjan ensimmäinen osa "NBA Live 95" julkaistiin vuonna 1994. Vuonna 2011 pelin nimenä oli poikkeuksellisesti "NBA Elite 11". Sarjan kilpailijana on 2K Sportsin NBA 2K -pelisarja.
Pelisarjan osa "NBA Live 13" peruuntui.
Kuvittajat

Kuvittajat ry on suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena on edistää suomalaisen kuvituksen asemaa ja tukea kuvittajia ammatissaan. Kuvittajat ry toimii suomalaisen kuvitusalan asiantuntijana, esiinnostajana ja edunvalvojana. Kuvittajat ry:n toimintaa rahoitetaan Opetus- ja kulttuuriministeriön tuella, Kopioston jakamilla tekijänoikeuskorvauksilla ja jäsenmaksuilla.
Kuvittajat ry:n toimisto ja Galleria Kuvitus sijaitsevat Helsingin Hämeentiellä. Yhdistyksen vuonna 2018 perustettu Galleria Kuvituksen näyttelyt keskittyvät nykykuvitukseen. Näyttelyistä kerrotaan Galleria Kuvitus -podcastissa.
"Kuvittaja"-lehti.
"Kuvittaja" on kulttuurilehti, jossa esitellään suomalaisen kuvituskentän ajankohtaisia ilmiöitä ja tekijöitä sekä perehdytään alan ammatillisiin kysymyksiin, klassikoihin ja kansainvälisiin tekijöihin. Se ilmestyy painettuna kaksi kertaa vuodessa. Lehti perustettiin vuonna 2004 ja se sai pienten aikakauslehtien yhteisjärjestö Kultti ry:n Vuoden laatulehti 2010 -kilpailussa kunniamaininnan lehden uudistamisesta. 
Apurahat.
Kuvittajat ry myöntää vuosittain kulu- ja projektiapurahoja ammattikuvittajille kuvitushankkeisiin, työskentelyedellytysten parantamiseen sekä jatkokoulutukseen. Apurahoja jaetaan tekijänoikeusjärjestö Kopioston kuvitusten käytöstä keräämistä korvauksista, jotka jyvitetään kopioinnin lajin mukaan eri järjestöille. Kuvittajat ry on jakanut apurahoja vuodesta 2005 alkaen ja vuotuinen jakosumma on kasvanut 60 000:sta yli 300 000:een euroon. 
Palkinnot ja tunnustukset.
Vuoden kuvittaja.
Kuvittajat ry on palkinnut Vuoden kuvittajan vuodesta 2019.
Kieku-, Kaiku- ja Kukko-palkinto (2005–2015).
Aiemmin Kuvittajat ry jakoi joka toinen vuosi Kieku-, Kaiku- ja Kukko-palkinnot. Kieku- ja Kaiku-palkinnot jaettiin ensimmäisen kerran syksyllä 2005 ja Kukko-palkinto kesällä 2007. Kaikkien kolmen palkinnon suuruus oli 5 000 euroa. Palkinnot olivat kollegiaalinen tunnustus ansioituneille kuvittajille. Kieku annettiin elämäntyöstä, Kaiku kuvittajatulokkaalle ja Kukko oppimateriaali- ja tietokirjakuvittajalle.
Maitepunatäplä

Maitepunatäplä eli lounaanpunatäplä ("Zygaena filipendulae") on pienehkö, punatäpliin kuuluva perhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Koko ja ulkonäkö.
Maitepunatäplä muistuttaa ulkonäöltään suuresti lähilajejaan, minkä lisäksi se on ulkonäöltään huomattavan muunteleva ja laji onkin jaettu Euroopassa useisiin alalajeihin. Pohjaväriltään mustissa, vihertävän tai sinisen metallinhohtoisissa siivissä on kuusi, melko pyöreää, punaista täplää. Täplät ovat parittain siten, että siiven etureunan puolella oleva täplä on hieman lähempänä siiven tyveä ja kaikkein lähimpänä siipien tyveä olevat täplät saattavat olla osittain yhtyneet. Etusiiven alapinnalla on punertavaa kehnää, etenkin naarailla. Takasiivet ovat kirkkaanpunaiset, ja niissä on kapea musta reunus. Vartalo on täysin musta, mutta raajoissa on kuparinen hohde. Silmät ja imukärsä ovat hyvin kehittyneet ja huulirihmat ovat karvaiset. Siipiväli on 28–35 mm.
Lajista tavataan ajoittain myös värimuotoa "f. flava", jonka täplät ovat keltaiset. Muita värimuotoja ovat oranssitäpläinen "f. aurantia", oranssinpunatäpläinen "f. intermedia" sekä ruskeatäpläinen "f. chrysanthemi". Tavataan myös yksilöitä, joilla täplät ovat tavalla tai toisella poikkeavia. Näitä ovat esimerkiksi "f.cytisi", jolla täplät ovat yhtyneet pareittain ja "f. polygalae", jolla kaikki täplät ovat yhtyneet yhdeksi punaiseksi alueeksi. Muodoilta "f. spoliata" ja "f. quinquemaculata" puuttuu yksi täplä. Muodolla "f. costimaculata" siiven etureuna on punakehnäinen. Etelämpänä Euroopassa tavattavilta alalajeilta tunnetaan lisäksi muutamia muita poikkeavia muotoja.
Keski- ja Etelä-Euroopassa eläviä lähilajeja ovat "Zygaena trifolii", "Zygaena transalpina", "Zygaena hippocrepidis" sekä "Zygaena angelicae". Näiden luotettava erottaminen maitepunatäplästä voi vaatia perhosen genitaalien tutkimista.
Levinneisyys ja lentoaika.
Euroopassa maitepunatäplä on hyvin yleinen laji ja yleisimpiä sukunsa edustajia. Sen levinneisyys ulottuu Espanjasta ja Irlannista Euroopan poikki Fennoskandian eteläosiin ja Kaukasukselle. Suomessa sitä tavataan Ahvenanmaalla sekä maan lounais- ja eteläosassa. Lajin lentoaika on heinä-elokuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Maitepunatäplä elää niityillä, metsäaukioilla ja rannoilla. Se suosii kalkkipitoista maastoa. Lajin esiintyminen on sidottu toukan ravintokasvin, keltamaitteen, esiintymiseen. Perhoset lentävät aurinkoisina päivinä ja käyvät ahkerasti kukilla. Laji talvehtii toukkana.
Ravintokasvi.
Toukan pääasiallinen ravintokasvi on keltamaite ("Lotus corniculatus"), etelämpänä myös muutamat muut hernekasvit
Amyloidi

Amyloidit ovat proteiininpalasia, jotka syntyvät aineenvaihdunnan seurauksena. Useissa aineenvaihdunnan häiriöissä amyloidit kertyvät elimistöön "amyloidiplakiksi" aiheuttaen amyloidoosia. Sairauksia, joihin amyloidiproteiinit liittyvät, ovat esimerkiksi Parkinsonin tauti, nivelreuma ja Huntingtonin tauti.
Alzheimerin taudissa beeta-amyloidit kertyvät aivoihin amyloidiplakiksi. Siellä ne amyloidihypoteesin mukaan aiheuttavat muistista vastaavien aivosolujen kuolemaa ja ovat näin taudinkuvaan liittyvän dementian syynä.
Seiji Miyaguchi

Seiji Miyaguchi (15. marraskuuta 1913 – 12. huhtikuuta 1985) oli japanilainen näyttelijä, joka muistetaan varmasti parhaiten elokuvasta "Seitsemän samuraita" (1954), josta hänet palkittiin parhaasta miessivuosasta. Muuten hän on näytellyt pienissä rooleissa ja saanut harvoin päärooleja. Hän näytteli myös 1980-luvulla tehdyssä yhdysvaltalaisessa toimintaelokuvassa "The Challenge" (1982), jossa myös Toshirō Mifune näytteli.
Hän kuoli vuonna 1985 syöpään.
Sami Sirviö (muusikko)

Sami Sirviö (s. 28. toukokuuta 1970 Pyhäjärvi) on ruotsinsuomalainen rock-muusikko, joka soitti ruotsalaisessa Kent-yhtyeessä vuosina 1990–2016. Nykyään hän soittaa The Mobile Homes-yhtyeessä sekä Innesi-projektissa.
Sirviö perusti Kentin yhdessä laulaja Joakim Bergin, basisti Martin Sköldin, kosketinsoittaja Thomas Bergqvistin ja rumpali Markus Mustosen kanssa vuonna 1990.
Udelnaja

Udelnaja () on historiallinen kaupunginosa Pietarissa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Viipurin piirissä Suomeen johtavan rautatien varrella (Udelnajan asema). Pohjoisessa Udelnaja rajoittuu Ozerkiin ja Suvalaan, lännessä Kolomäkeen, idässä Sosnovkaan ja Lesnoihin.
Paikkakunta on saanut nimensä apanaasimaiden virastosta (ven. "Departament udelov"), jolle se kuului 1700-luvun lopulta lähtien. 1800-luvun alussa siellä toimi mallimeijeri ja myöhemmin maatalousopisto. Rautatien rakentamisen jälkeen seudulle syntyi huvila-asutusta. Vuonna 1922 Udelnaja liitettiin Pietarin kaupunkiin. 1940-luvun lopulla sinne alettiin rakentaa asuinalueita. Udelnajan metroasema avattiin vuonna 1982.
Huhtiyökkönen

Huhtiyökkönen ("Brachionycha nubeculosa") on verraten kookas kevään yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Yleisväritykseltään huhtiyökkönen on vaaleanharmaa perhonen. Siipien pohjaväri on tuhkanharmaa, ja niiden kuviointi on tummaa. Keilatäplä on vaalea, mutta siinä on paksu musta reunus. Samanlainen selväpiirteinen reunus on myös vaalean munuaistäplän takaosassa. Aaltoviiva erottuu yleensä. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat. Siipiväli on 49–56 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Suomessa lajia tavataan ainakin Pohjois-Pohjanmaalle saakka. Lentoaika painottuu huhtikuun loppupuoliskolle ja toukokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Elinympäristönään koivuvaltaista maastoa suosiva huhtiyökkönen on yöaktiivinen perhonen, joka lentää valolle. Päivisin sen voi tavata lepäämästä puunrungoilta tai rakennusten seiniltä. Talvehtii maaperässä kotelona.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasveja ovat monet lehtipuut, erityisesti kuitenkin koivut ("Betula" sp.). Muita huhtiyökkösen toukan ravintokasveja ovat lehmukset ("Tilia"), haapa ("Populus tremula"), vaahterat ("Acer"), jalavat ("Ulmus"), tuomi ("Prunus padus"), pajut ("Salix"), lehtokuusama ("Lonicera xylosteum") ja paatsama ("Rhamnus frangula").
Sessue Hayakawa

Sessue Hayakawa (10. kesäkuuta 1889 – 23. marraskuuta 1973) oli japanilainen näyttelijä.
Ennen näyttelijäuraa.
Hayakawa oli valmistautunut uraan merivoimissa, mutta hänen tärykalvonsa repeytyi uintionnettomuudessa, eikä hän läpäissyt armeijan kuntotestiä. Hän palasi teatteriin ja perusti keisarillisen teatteriryhmän, joka kierteli Yhdysvalloissa vuonna 1913. Siellä hänen lahjakkuutensa huomasi tuottaja Thomas H. Ince, joka tarjosi hänelle elokuvasopimusta. Sen jälkeen Hayakawa esiintyi useissa mykkäfilmeissä, kuten elokuvassa "Typhoon" (1914) ja Cecil B. DeMillen "Norsunluukuningas"-elokuvassa (1915). Nämä elokuvat tekivät Hayakawasta Hollywoodin ensimmäisen aasialais-amerikkalaisen tähden.
Elokuvaura.
Suosiostaan huolimatta Hayakawalle tarjottiin usein samantyyppisiä rooleja joko eksoottisena roistona tai rakastajana, joten hän päätti perustaa oman tuotantoyhtiönsä. Hän lainasi miljoona dollaria entiseltä opiskelijaystävältään ja perusti Hayworth Films -yhtiön vuonna 1918. Seuraavan kolmen vuoden aikana hän tuotti ja joskus näytteli vaimonsa Tsuru Aokin kanssa 23:ssa eri elokuvassa. Yhtiö menestyi hyvin. Se tuotti vuosittain kaksi miljoonaa dollaria, joten Hayakawa alkoi elää leveästi ja rakennutti jopa linnan kodikseen. Kun työt Yhdysvalloissa harvenivat, hän muutti Eurooppaan, missä hän työskenteli näyttelijänä, näytelmäkirjailijana ja kirjailijana. Hän asui Euroopassa toisen maailmansodan ajan ja siirtyi äänielokuviin projektien kuten "Tokio Joen" (1949) kautta, jossa hän näytteli Humphrey Bogartin rinnalla. Toisen maailmansodan tapahtumiin perustuva "Kwai-joen silta" (1957) oli Hayakawan suurin menestys. Elokuvassa hän näytteli eversti Saitoa, isänmaallista japanilaista vankileirin upseeria Alec Guinnessin vastanäyttelijänä. Hayakawa sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miessivuosasta, ja piti roolia ja suoritustaan pitkän uransa huippuna. 
Hayakawa jäi eläkkeelle pian "Kwai-joen sillan" jälkeen vuonna 1966 ja eli zen-buddhalaisena pappina kuolemaansa asti. Hän kuoli vuonna 1973 aivoveritulppaan.
Urawa Red Diamonds

Urawa Red Diamonds () on japanilainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Japanin pääsarjan, J. Leaguen 1. divisioonassa. Seura on menestynyt etenkin 2000-luvulla, ja se on voittanut useita kansallisia kilpailuja. Aasian mestareiden liigan "Reds" on voittanut kaksi kertaa 2007 ja 2017.
Saavutuksia.
Ammattilaisjoukkueena
Liao Bin Qu

Liao Bin Qu (, synt. 11. marraskuuta 1983 Guangxin maakunta, Kiina) on kiinalainen muusikko, joka tuli tunnetuksi Twelve Girls Band-musiikkiryhmässä soittamalla diziä.
Hän on opiskellut ammattimaista dizin-, xiaon- ja hulusinsoittoa Central Conservatory of Musicissa.
Werner Voigt

Werner Voigt (26. kesäkuuta 1947 – 22. huhtikuuta 2023) oli saksalainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja. 
Ura pelaajana.
Voigt aloitti pelaajauransa juniorina kotikaupunkinsa Windaun SG Niederlehmessä ja Dynamo Königs Wusterhausenissa. Vuonna 1964 hän siirtyi Berliner FC Dynamon juniorijoukkueeseen, josta nousi edustusmiehistöön 1968. Voigt edusti Stasin joukkueena tunnettua Dynamoa viiden kauden ajan, muttei onnistunut nousemaan vakiomiehistöön. Otteluita DDR-Oberligassa kertyi vain 26.
Voigt siirtyi vuonna 1973 1. FC Union Berliniin, jossa pelasi kaksi kautta. Peliaikaa tuli enemmän kuin Dynamossa, mutta Voigt ei edelleenkään ollut avauskokoonpanon vakiomiehiä. Hän jätti Unionin 1975 ja pelasi uransa viimeisen kauden FSV Union Fürstenwaldessa.
Ura valmentajana.
Pelaajauransa jälkeen Voigt jatkoi uraansa jalkapallon parissa valmennustehtävissä. Hän toimi Berliner FC Dynamon juniori- ja reservivalmentajana. Vuonna 1986 hän siirtyi FC Hansa Rostockin päävalmentajaksi. Hän nosti debyyttikaudellaan seuran DDR-Oberligaan sekä FDGB-Pokalin finaaliin ja luotsasi sen parhaimmillaan liigassa neljänneksi kaudella 1988/89. Voigtin johdolla Hansa Rostock pelasi myös UEFA Cupissa kaudella 1989/90, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella.
Kauden 1989/90 jälkeen Voigt sai tehdä Hansa Rostockissa tilaa Uwe Reindersille ja heinäkuussa 1990 hän itse siirtyi DDR-Ligasta pudonneen 1. FC Union Berlinin päävalmentajaksi. Kahden Union-kauden ja Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Voigt jatkoi uraansa FC Stahl Brandenburgissa. Voigtin ura jatkui tämänkin jälkeen entisissä DDR-seuroissa, Berliner FC Dynamossa ja Dynamo Dresdenissä. Saatuaan potkut Dresdenistä joulukuussa 1998 Voigt oli vuosia sivussa valmennustehtävistä, kunnes siirtyi kesällä 2004 1. FC Union Berlinin reservijoukkueen peräsimeen. Syyskuussa 2004 hän nousi edustusjoukkueen valmentajaksi, mutta sai potkut jo joulukuussa.
Kesällä 2005 Voigtista tuli SV Lichtenbergin päävalmentaja. Hän valmensi seuraa kolme kautta NFV-Verbandsligassa ja saavutti parhaimmillaan toiseksi 2007/08.
Gao Shun

Gao Shun (, pinyin: Gāo Shùn; k. 198) oli Han-dynastian jälkimmäisen puoliskon ajan komentaja, joka oli kuuluisa poikkeuksellisesta rohkeudestaan. Gao Shun oli yksi kenraali ja sotaherra Lü Bun taitavimmista komentajista. Hänet tunnettiin parhaiten Xiaopein kaupungin valtauksesta ja kaupungin takaisinvaltausta kenraali Xiahou Dunin johdolla yrittäneen hyökkäyksen kukistamisesta. Samana vuonna Cao Cao kuitenkin hyökkäsi Lü Bunin tukikohtaan Xiapin ja valloitti sen. Gao Shun ja Lü Bun surmattiin kaupungin valtaamisen jälkeen.
Gao Shun Kolmen kuningaskunnan kertomuksessa.
Sanguo yanyi eli "Kolmen kuningaskunnan kertomus" on 1300-luvulla kirjoitettu teos, jonka 18. luvussa mainitaan Gao Shunin kaksintaistelleen Xiahou Dunin kanssa Xiaopein kaupungin lähellä.
Noin 40-50 erän jälkeen Gao Shun joutui vetäytymään. Xiahou Dun seurasi hevosella Gao Shunia syvälle vihollislinjojen taa. Lopulta Cao Xing, Gao Shunin alainen, salaa ampui nuolen kohti Xiahou Dunia. Nuoli osui Xiahou Dunin vasempaan silmään, joka kiskaisi nuolen irti ja nielaisi siihen tarttuneen silmämunan. Tämän jälkeen Xiahou Dun ratsasti suoraan kohti Cao Xingiä, joka ei ehtinyt reagoida ja jäi vihollisen ratsun jalkoihin. Tämän jälkeen Gao Shun kääntyi ympäri ja kokosi joukkonsa kukistaakseen Xiahou Dunin.
Stana Katic

Stana Katic (s. 26. huhtikuuta 1978 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan etsivä Kate Beckettin roolista Castle-televisiosarjassa. Katic on myös ääninäyttelijänä vuoden 2011 aikana ilmestyvässä "" -videopelissä.
Katic kävi Länsi-Auroran yläkoulua ja opiskeli DePaulin yliopistossa näyttelijäksi. Hän puhuu englannin, serbokroaatin sloveenin, ranskan ja italian kieliä.
Ralf Hauptmann

Ralf Hauptmann (s. 20. syyskuuta 1968 Eberswalde Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura.
Hauptmann aloitti jalkapallon BSG Stahl Riesassa, jossa hän pelasi vuoteen 1981 saakka. Tällöin Hauptmann siirtyi Dynamo Dresdenin organisaatioon, jossa hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1987. Hauptmann pelasi seurassa vuoteen 1993, jonka jälkeen hän siirtyi FC Kölniin. Kölnissä hän pelasi vuoteen 2001 saakka. Hauptmann lopetteli uraansa Chemnitzer FC:n paidassa vuosina 2001–2003.
Hauptmann pelasi DDR:n maajoukkueessa neljä ottelua. Hän oli myös mukana maan juniorimaajoukkueissa.
Abdelhamid Kermali

Abdelhamid Kermali (, s. 24. huhtikuuta 1931, k. 13. huhtikuuta 2013) oli algerialainen laitahyökkääjänä pelannut jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Kermali aloitti jalkapalloilun 13-vuotiaana USFM Sétifissä, josta hän siirtyi myöhemmin USM Algerin junioreihin. Vuonna 1950 Kermali nousi edustusjoukkueessa ja teki ensimmäisessä ottelussaan kaksi maalia tultuaan vaihdosta kentälle. Samaisen kauden aikana Kermali sai kuitenkin kahden vuoden kilpailukiellon ja hän matkusti Ranskaan.
Saavuttuaan Alsaceen silloinen amatööriseura FC Mulhouse tarjosi Kermalille pelipaikkaa joukkueesta. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes vuonna 1953 Ligue 2:ssa pelannut AS Cannes kiinnostui tarjoamaan Kermalille ammattilaissopimusta. Hän vietti seurassa kaksi kautta pelaten yhteensä 71 ottelua. Kaudeksi 1955–1956 Ranskan pääsarjaan noussut Lyon sai hankittua Kermalin joukkueeseensa, jossa hän pelasi 65 ottelua ennen kuin Kermalin ura loppui kesken matkatessaan kesken loppukauden huhtikuussa 1958 takaisin Algeriaan.
Valmennusura.
Kermali aloitti valmentamisen vuonna 1964 palattuaan takaisin Sétifiin, jossa hän valmensi paikallista seuraa ES Sétifiä. Kermali saavutti joukkueen valmentajana Algerian cupin mestaruuden vuonna 1967. Sittemmin hän valmensi 1970-luvun alussa MC Algerin Algerian mestariksi.
Vuonna 1979 Kermali johdatti yhdessä päävalmentaja Rachid Hanifin kanssa Algerian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen vuoden 1979 nuorten MM-kisoissa puolivälieriin, jossa se hävisi Argentiinalle 5–0. Sittemmin Kermalin otettua Algerian maajoukkueen haltuunsa vuonna 1989 nousi hän maansa arvostetuimpiin valmentajiin johdatettuaan Algerian Afrikan-mestariksi kotikisoissa vuonna 1990. Menestyksen myötä hän sai jatkaa päävalmentajana seuraaviin Afrikan kisoihin, mutta tällä kertaa Algeria jäi alkulohkoon.
1990-luvun lopulla Kermali pääsi takaisin menestyksen tielle, kun hän johdatti toistamiseen MC Algerin Algerian mestariksi vuonna 1999. Sittemmin Kermali sai toimia hetkellisesti Algerian maajoukkueen päävalmentajana vuonna 2001.
Gert Heidler

Gert Heidler (s. 30. tammikuuta 1948 Drauschkowitz, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Ura.
Heidler aloitti jalkapallon Vorwärtz Bautzenissa vuonna 1958. Hän pelasi seurassa kahdeksan vuotta ennen siirtymistään FSV Budissa Bautzeniin, joka pelasi DDR-Ligassa. Heidler pelasi seurassa joulukuuhun 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Dynamo Dresdeniin. Dynamossa Heidler voitti viisi kertaa DDR-Oberligan mestaruuden, sekä pelasi 267 Oberliga-ottelua seurassa. Kaiken kaikkiaan Heidler edusti seuraa 699 pelissä. Pelaajauran jälkeen Heidler toimi Dynamossa valmentajaringissä, sekä valmensi seuran juniorijoukkueita. Lisäksi hän on toiminut FSV Lokomotive Dresdenin ja VfL Pirna-Copitzin valmentajana.
Heidler pelasi DDR:n juniorimaajoukkueissa lukuisia kertoja. DDR:n maajoukkuetta hän edusti kaksitoista kertaa. Heidler oli myös mukana voittamassa olympiakultaa Montrealissa 1976.
Jörg Stübner

Jörg Stübner (23. heinäkuuta 1965 – 24. kesäkuuta 2019) oli entinen saksalainen jalkapalloilija, Hän pelasi pääosan urastaan, 182 Oberliga-ottelua, Dynamo Dresdenin keskikenttäpelaajana, ja teki 14 maalia. Itä-Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 47 ottelua vuosina 1984-1990.