tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ruutikanavasytytin

Ruutikanavasytytin on ilmatorjunta-aseissa aiemmin käytetty sytytinmalli.
Ruutikanavasytyttimen toiminta perustuu eri mittaisiin kranaatin sisällä oleviin kanaviin, jotka on täytetty ruudilla, ja ne toimivat siis eräänlaisina sytytyslankoina. Kanavat on jo ammustehtaalla suljettu erikoisruuveilla.
Kun haluttu paloaika on selvitetty, sitä vastaavan ruutikanavan sulku poistetaan ja ammus ladataan tykkiin. Kun tykki laukaistaan, kanavaruuti syttyy ja aikanaan räjäyttää ammuksen. Kaikissa ammuksissa on myös iskusytytin kärjessä. 
Menetelmän tarkkuus on vain tyydyttävä, siksi se pitkälti syrjäytyikin jo 1930-luvulla kellolaitteella varustettujen ammusten tieltä. Suomessa ruutikanavakranaatteja käytettiin vielä alkuvuodesta 1944 Helsingin suurpommitusten torjunnassa, koska huomattavassa osassa käytössä olleista ilmatorjuntatykeistä ei ollut palopituuskoneistoja. 
Viimeiset ruutikanavakranaatit Suomessa ammuttiin Skoda-tykeillä Hietalahden rannasta meren päälle kunnialaukauksina marsalkka Mannerheimin hautajaisissa. Näitä tykkejä säilytetään Tuusulan Ilmatorjuntamuseossa.
Titus Albucius

Titus Albucius (100-luku eaa.) oli roomalainen preettori, puhuja ja epikurolainen filosofi. Albucius opiskeli Ateenassa 100-luvun loppupuolella. Hän oli hyvin perehtynyt kreikkalaiseen kirjallisuuteen. Cicero sanoi hänen olleen itsekin melkein kreikkalainen. Runoilija Lucilius satirisoi sitä, että Albucius käytti joka tilanteessa kreikkaa ja viittasi kreikkalaiseen filosofiaan. 
Albucius syytti auguuri Mucius Scaevolaa väärinkäytöksistä ("repetundae") provinssissaan, mutta oikeusjuttu epäonnistui. Vuonna 105 eaa. Albucius toimi preettorina Sardiniassa. Hän menestyi eräässä pienimuotoisessa jutussa rikollisia vastaan, ja juhli tämän ansiosta triumfia provinssissa. Palattuaan Roomaan hän pyysi senaatilta kunnianosoitukseksi supplicatiota, mutta tästä kieltäydyttiin. Vuonna 103 eaa. Gaius Julius Caesar vanhempi syytti Albuciusta väärinkäytöksistä provinssissaan, ja hänet tuomittiin. Pompeius Strabo oli tarjonnut itseään syyttäjäksi, mutta hänen ei sallittua toimia tehtävässä, koska hän oli ollut Albuciuksen kvestori.
Tuomion jälkeen Albucius vetäytyi Ateenaan ja keskittyi filosofian tutkimiseen. Albucius jätti jälkeensä puheita, jotka Cicero tunsi.
Yhdystie 8710

Yhdystie 8710 on Suomen tieverkkoon kuuluva yhdystie Kajaanin kaupungin alueella. Se kiertää Kajaanin kaupunkialueen eteläpuolelta ja yhdistää valtatien 5 valtatiehen 6. Tien pituus on noin 25 kilometriä, ja valtatie 6:n suunnasta tullessa se on kestopäällystetty Lahnasjärventien risteykseen asti, josta eteenpäin se jatkuu sorapäällysteisenä tienä. Mainuanvaaralta Murtomäelle tien nimi on Mainuanvaarantie, Murtomäeltä Kivimäelle Murtomäentie, ja Kivimäeltä Karankanlahdelle Ruuhijärventie.
Tie alkaa valtatieltä 5 Mainuan kylän Mainuanvaaralta, noin 20 kilometriä etelään Kajaanin keskustasta. Tie johtaa kaakkoon noin kuuden kilometrin matkan ylittäen -rautatien, ennen kuin se risteää Tikkaharjuntien kanssa Murtomäen kylän länsipuolella ja kääntyy itäkoilliseen. Tie risteää tasossa -rautatien sekä -kaivosradan kanssa Murtomäessä. Tie jatkuu koilliseen läpi Alakylän ja Kivimäen kylien, Ison Ruuhijärven itäpuolitse ja päättyy Karankajärven pohjoispuolelle Karankalahden kylään, jossa se liittyy valtatiehen 6.
Jazvan komi

Jazvan komi on Venäjällä Permin aluepiirin koillisosassa puhuttu komin kielen muoto, jota näkökulmasta riippuen pidetään komipermjakin murteena tai yhtenä komin kolmesta päämurteesta. Jazvan komia voidaan pitää myös omana kielenään, kuten myös komipermjakkia ja komisyrjääniä.
Jazvan komit asuvat Permin aluepiirin Krasnovišerskin piirissä Jazvajoen yläjuoksulla. Vuonna 1950 heitä arvioitiin olleen 4 000 ja 1990-luvun alussa 2 000. Jazvan komi poikkeaa muista komin murteista muun muassa erityisten vokaaliensa ja sanapainon suhteen.
Vuonna 2003 julkaistiin paikallisen opettajan Anna Paršakovan laatima ensimmäinen Jazvan komin aapinen.
Aikasytytin

Aikasytytin on räjäytin joka toimii ennalta asetetun aikamäärän (aikautuksen) jälkeen. Aikasytyttimiä on monenlaisia. Tunnetuimpia ovat kellokytkimen avulla toimivat: räjähteen yhteyteen on asetettu erillinen kellokoneisto, joka erikseen asetetun ajan jälkeen kytkee virran tai vapauttaa jousiviritteisen iskurin joka räjäyttää aloitepanoksen ja siten räjähteen itsensä.
Ilmatorjunnassa käytettiin aiemmin ruutikanavasytytintä, joka oli eri vahvuisiin kanaviin asennettu, kiinteästä ruudista tehty eräänlainen sytytyslanka joka syttyi asetta laukaistaessa. Kulloinkin tarvittua aikaa varten valittiin tarvittavan mallinen kanava. 
Happotoimisia aikasytyttimiä käytetään yleensä aikapommien yhteydessä. Tällaisessa sytyttimessä on lasiampulliin suljettua voimakasta happoa. Ampulli on sijoitettu joustavaan kuoreen, ja sen alla on metallinen säppi, joka pitelee jousiviritettyä iskuria paikallaan. Kun ampulli särkyy, happo syövyttää säpin poikki ja iskuri vapautuu räjäyttäen aloitepanoksen. Aika säädetään vaihtelemalla metallisäpin vahvuutta. Tällaista sytytintä käytti mm. eversti Claus von Stauffenberg yrittäessään surmata Adolf Hitlerin 20. heinäkuuta 1944. 
Aikasytytin voidaan tehdä oikeastaan melkein mistä tahansa: esimerkiksi jopa vuotavasta astiasta. Astian pohjalle asetetaan metallilevy johon on kiinnitetty nalliin johtava sähköjohto, ja paristosta tuleva johto on kytketty kellukkeeseen. Kun astia vuotaa tyhjäksi, virta kytkeytyy ja nalli räjähtää. Samoin eri kemikaaliseoksia voidaan käyttää samaan tarkoitukseen.
Faidros (epikurolainen)

Faidros (, ) (k. 70 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän toimi epikurolaisen koulun johtajana Ateenassa noin vuodesta 75 eaa. kuolemaansa vuonna 70 eaa. saakka.
Faidros oli Ciceron aikalainen, ja he tutustuivat Roomassa Ciceron ollessa nuori. Ciceron ollessa Ateenassa vuonna 80 eaa. he uudistivat tuttavuutensa. Tuolloin Faidros oli jo vanha, ja epikurolaisen koulun johtavia hahmoja. Faidros oli myös Atticuksen ystävä. Hänen ystäviinsä kuului myös Velleius, jonka Cicero esittelee epikurolaisten näkemysten kannattajana teoksessaan "Jumalten luonteesta" ("De natura deorum"), Cicero ylistää erityisesti Faidroksen miellyttävää käytöstä. 
Cicero kirjoitti Atticukselle pyytääkseen Faidroksen tutkielmaa "Jumalista" (), jota hän käytti kirjoittaessaan teoksensa "Jumalten luonteesta" ensimmäistä kirjaa. Hän käytti sitä tutustuakseen sekä epikurolaisten että myös edeltävien filosofien ajatteluun.
Faidroksella oli poika nimeltä Lysiadas. Epikurolaisen koulun johdossa Faidrosta seurasi Patron.
Nyt tai ei koskaan

Nyt tai ei koskaan on Rob Reinerin ohjaama vuonna 2008 ensi-iltansa saanut komediallinen draamaelokuva, jonka kahta pääosaa näyttelevät Jack Nicholson ja Morgan Freeman.
Juoni.
Miljonääri Edward Cole (Nicholson) ja autonkorjaaja Carter Chambers (Freeman) saavat kuulla sairastuneensa syöpään. Sairaalan vuodeosastolla he keksivät tehdä listan asioista, jotka he haluaisivat tehdä ennen kuin kuolevat. Niin ystävykset Edward ja Carter pääsevät elämiensä seikkailuun miljonäärin yksityiskoneella.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula ei juuri arvostanut elokuvaa: ”"Nyt tai ei koskaan" on rypyttömäksi siloteltu, rutinoiduilla veteraaninäyttelijöillä varustettu aikuisyleisön kylmäkiskoinen viihdepaketti patenttiratkaisuineen. Lähestyvän kuoleman jalostavaa vaikutusta valuttava siirappi makeutetaan varmuuden vuoksi vielä taustakertojalla ja somistellaan silmiinpistävästi lavastetuilla kaukomaiden digitaalimaisemilla.”
Muntadhar al-Zaidi

Muntadhar al-Zaidi (s. 16. tammikuuta 1979) on irakilainen televisiotoimittaja. Hän sai maailmanlaajuista julkisuutta heitettyään kenkänsä Yhdysvaltain silloista presidenttiä George W. Bushia kohti Bagdadissa 14. joulukuuta 2008 pidetyssä lehdistötilaisuudessa kuitenkaan Bushiin osumatta. Lisäksi hän huusi Bushille arabiaksi: ”Tämä on jäähyväissuudelma Irakin kansalta, koira.” Maaliskuussa 2009 al-Zaidi tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen hyökkäyksestä vieraan vallan johtajaa vastaan. Huhtikuussa tuomio kuitenkin lyhennettiin yhteen vuoteen, koska al-Zaidilla ei ole aiempaa rikosrekisteriä. Hyvän käytöksen ansiosta hän vapautui jo syyskuussa 2009, kolme kuukautta etuajassa.
Mario Super Sluggers

Mario Super Sluggers (myös nimellä Super Mario Stadium: Family Baseball) on Namco Bandai Gamesin kehittämä ja Nintendon julkaisema baseball-teemainen urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna Wiille. Peliä ei ole julkaistu lainkaan Australiassa ja Euroopassa, koska Nintendo perui pelin julkaisemisen markkinointialueilla. Peli julkaistiin myöhemmin uudelleen osana Nintendo Selects -valikoimaa.
Hahmot.
Mario Super Sluggersin pelattavat hahmot ovat:
Kentät.
Valmiit:
Avattavat:
Espírito Santon vaakuna

Espírito Santon vaakuna on lipun ohella Brasilian osavaltion Espírito Santon symboli.
Vaakunan keskellä on kuva osavaltion merkittävimmästä historiallisesta ja uskonnollisesta monumentista, Penhan konventista, joka on omistettu osavaltion suojeluspyhimykselle, Penhan neitsyelle. Vaakunan oikealla puolella on kahvipensaan oksa symboloiden osavaltion tärkeintä maataloustuotetta vuoden 1850 jälkeen ja vasemmalla puolella sokeriruo'on oksa symboloiden osavaltion tärkeintä maataloustuotetta ennen vuotta 1850. Vaakunan alapuolella on nauha, johon on kirjoitettu osavaltiolle kaksi tärkeää päivämäärää: 23. toukokuuta 1535 (portugaliksi "23 de maio de 1535"), päivä jolloin Vasco Fernandes Coutinho saapui Espírito Santoon ja 12. kesäkuuta 1817 (portugaliksi "12 de junho de 1817"), päivä jolloin teloitettiin Bahiassa Domingos José Martins, espíritosantolainen sankari, Brasilian itsenäistymiseen johtaneen Pernambucon vallankumouksen yksi johtajista. Vaakunan ympärillä olevat kolme tähteä edustavat naapuriosavaltioita Bahiaa, Rio de Janeiroa ja Minas Geraita.
Vihersipuli

Vihersipuli eli kevätsipuli ("Allium cepa" Vihersipuli-Ryhmä) on ruokasipulin eli sipulin lajikeryhmä. Salaatti- eli vihersipuli on hyvin suosittu Kiinassa, Koreassa ja Japanissa.
Variksen Velho

Variksen Velho ("Mũrogi wa Kagogo") on Ngũgĩ wa Thiong'on vuonna 2006 ilmestynyt romaani. Teos ilmestyi suomeksi nimellä "Variksen Velho" vuonna 2007 WSOY:n kustantamana. Teoksen on suomentanut Seppo Loponen tekijän kikujun kielestä englanniksi kääntämästä laitoksesta "Wizard of the crow". 
Kirja sai vuoden 2008 parhaan suomennetun fantasiaromaanin Tähtifantasia-palkinnon.
Maranhãon lippu

Maranhãon lippu on Brasilian Maranhãon osavaltion symboli. Se hyväksyttiin 6. joulukuuta 1889 ja sen suunnitteli runoilija Joaquim Sousa de Andrade. 
Siinä on yhdeksän vaakaviivaa väreiltään mustia, punaisia ja valkoisia. Värit edustavat Maranhãon eri rotuisten ihmisten sekoittumista. Vasemmassa ylänurkassa on taivasta symboliva sininen neliö. Valkoinen tähti neliön keskellä on Skorpionin tähdistön Graffias, joka symboloi osavaltiota myös Brasilian lipussa.
CBS Corporation

CBS Corporation oli yhdysvaltalainen pääasiassa kotimaassaan toimiva mediayhtiö, joka keskittyi lähetys- ja julkaisutoimintaan ja ulkomainontaan. Yhtiön toimitusjohtajana oli Leslie Moonves, ja hallituksen puheenjohtajana toimi Sumner Redstone.
CBS Corporation toimi tällä nimellä 31. joulukuuta 2005 alkaen, ja osakkeiden vaihto alkoi New Yorkin pörssissä 3. tammikuuta 2006. Aikaisemmin yritys tunnettiin nimellä Viacom, ja CBS Corporation oli sen laillinen jatkaja. Samalla CBS Corporationin muista kuin lähetystoiminnoista muodostettiin uusi Viacom-niminen yhtiö. Sekä CBS Corporationin että Viacomin pääosakkeenomistaja oli National Amusements.
Toinen yrityksen edeltäjistä, ensimmäisenä nimeä CBS Corporation käyttänyt yritys syntyi, kun Westinghouse Electric Corporation osti CBS-televisiokanavan vuonna 1995, myi voimalaitosliiketoimintansa Siemensille vuonna 1997 ja vaihtoi nimensä. Vuonna 1999 se myi ydinvoimaliiketoimintansa British Nuclear Fuelsille, joka edelleen käyttää tuotemerkkiä Westinghouse. CBS Corporation yhdistyi Viacomiin vuonna 2000.
Alkuperäinen Viacom-yhtiö perustettiin nimellä CBS Films, Inc. vuonna 1952, ja televisiokanava CBS myi sen vuonna 1971, jolloin yhtiö sai nimen Viacom.
Vuonna 2019 CBS Corporation ja Viacom fuusioitiin ViacomCBS-nimiseksi yhtiöksi.
Jazzmuusikot

Jazzmuusikot ry on vuonna 1997 perustettu yhdistys, joka yhteisönä keskittyy erityisesti jazzammattimuusikoiden toiminnan ja vaikuttamisen edistämiseen. Yhdistyksellä on tällä hetkellä noin 100 muusikkojäsentä, ja sen toiminta palkittiin vuonna 2008 Yleisradion Jazzradion Varjo-Yrjö -palkinnolla. Yhdistys kuuluu Suomen Jazzliittoon, jossa se toimii nimenomaan muusikoiden äänenä. Yhdistykseen ovat tervetulleet Suomessa toimivat jazzmuusikot.
Yhdistyksen tarkoituksena on edistää jazzmusiikin tuntemusta ja arvostusta, parantaa jazzmuusikoiden työllistymisen yleisiä edellytyksiä, edistää jazzmuusikoiden yhteistoimintaa kotimaassa ja ulkomailla, kohottaa jäsentensä ammattitaitoa, edustaa jäseniään ammatillisissa kysymyksissä kotimaassa ja ulkomailla sekä muutoinkin toimia jazzmuusikoiden yhteisten ja yleisten ammatillisten etujen hyväksi.
Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys järjestää konsertteja ja kiertueita, tekee esityksiä ja ehdotuksia viranomaisille, harjoittaa tiedotustoimintaa sekä järjestää kokouksia, esitelmätilaisuuksia ja opintomatkoja jäsenilleen. Lisäksi se harjoittaa koulutustoimintaa sekä alaansa liittyvää kustannus- ja julkaisutoimintaa.
Jazzmuusikot ry on nimennyt ja palkinnut vuosittain Vuoden Jazzdiggarin. Palkinto on myönnetty aktiiviselle livejazzkeikoilla käyvälle kuulijalle, joka on osoittanut toiminnassaan aitoa ja jatkuvaa kiinnostusta jazzmusiikkiin sekä edustaa reilua ja avointa yhteisöllistä asennetta. Vuodesta 2013 alkaen palkinto on muuttunut JAMU -palkinnoksi joka myönnetään jazzmusiikin asemaa edistäneelle henkilölle tai yhteisölle.
Vuonna 2009 yhdistys järjesti ensimmäisen Hela-Jazz tapahtuman (Helatorstaina 21.5.). Tapahtumassa soittivat rinta rinnan suomalaisen jazzhistorian elävät legendat (esim. Erik Lindström, Juhani Aaltonen, Pentti Lasanen ja Olli Ahvenlahti) sekä nuoret tulokkaat (esim. Panu Savolainen ja Ville Pynssi). Tapahtuma oli taiteellisesti ja yleisömäärällisesti suuri menestys: konsertti oli loppuunmyyty ja kymmeniä ihmisiä jouduttiin käännyttämään ovelta. Yhdistyksen innovatiivista, jazzsukupolvia yhdistävää konserttikonseptia kiiteltiin myös mediassa.
Julija Savitševa

Julija Stanislavovna Savitševa (, s. 14. helmikuuta 1987 Kurgan, Neuvostoliitto) on venäläinen laulaja, joka edusti Venäjää vuoden 2004 Eurovision laulukilpailussa Istanbulissa.
23. lokakuuta 2014 hän meni naimisiin säveltäjä Aleksandr Aršinovin kanssa.
Oslonvuono

Oslonvuono () on Skagerrakin itäpäästä pohjoiseen työntyvä 107 kilometriä pitkä lahti Kaakkois-Norjassa. Se ulottuu Bamblen kunnassa sijaitsevasta Langesundista Oslon keskustaan Rådhuskaialle ja on Norjan viidenneksi pisin vuono. Se on myös tärkeä laivaliikenneväylä ja kalastusalue, ja sen rannoilla on myös runsaasti kesähuviloita.
Noin kaksi miljoonaa henkilöä asuu Oslonvuonon läheisyydessä, jossa on 11 kaupunkia ja joukko taajamia. Vuono sijaitsee Oslon, Østfoldin, Akershusin, Buskerudin, Vestfoldin ja Telemarkin läänien alueella.
Lautat liikennöivät Oslonvuonon poikki Sandefjordin ja Strømstadin samoin kuin Mossin ja Hortenin välillä. Vuonna 2000 avattiin lisäksi Oslonvuonon ali sen kapeimmalla kohdalla kulkeva tunneli Drøbakista Storsandiin.
Nimestään huolimatta Oslonvuono ei geologisessa mielessä oikeastaan ole vuono, koska sen suulla ei ole muuta vuonoa matalampaa kynnystä.
Patron

Patron () (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Patron eli jonkin aikaa Roomassa, jossa hän tutustui muun muassa Ciceroon sekä runoilija Gaius Memmiuksen perheeseen. Hän ystävystyi tuolloin tai myöhemmin myös Atticuksen kanssa. Roomasta Patron siirtyi Ateenaan, jossa hän seurasi Faidrosta epikurolaisen koulun johdossa noin vuonna 70 eaa.
Memmiuksen oli tarkoitus rakentaa Ateenaan eräs suuri rakennelma. Tätä varten hän oli Ateenassa käydessään saanut areiopagin neuvostolta luvan purkaa eräs vanha muuri, joka kuului Epikuroksen koululleen jättämään omaisuuteen. Patron näki tämän häväistyksenä, ja otti yhteyttä Atticukseen ja Ciceroon, että nämä käyttäisivät vaikutusvaltaansa Areiopagiin saadakseen päätöksen peruttua. Cicero kirjoitti tapauksen johdosta Memmiukselle tyylikkään kirjeen, joka on säilynyt nykypäiviin.
Jermaine Jones

Jermaine Jones (s. 3. marraskuuta 1981 Frankfurt am Main, Länsi-Saksa) on saksalais-yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän pelasi 15 vuotta ammattilaisena Saksassa Eintracht Frankfurtin, Bayer Leverkusenin ja Schalke 04:n joukkueissa. Saksan maajoukkuetta hän on edustanut kolmesti. Kansainvälisen jalkapalloliiton sääntömuutosten mahdollistettua maajoukkueen vaihtamisen ilmoitti Yhdysvaltain kansalaisuuden omaava ja toistuvasti Saksan maajoukkueeseen valitsematta jäänyt Jones kesäkuussa 2009 edustavansa jatkossa Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta, jossa hän on pelannut 69 maaottelua ja tehnyt neljä maalia.
Hannu Vaahtoranta

Hannu Vaahtoranta (20. toukokuuta 1943 Helsinki – 15. joulukuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen uimari.
Vaahtoranta edusti Suomea Tokion 1964 olympialaisissa, joissa hän karsiutui 100 metrin vapaauinnin, 400 metrin sekauinnin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin alkuerissä. Leipzigin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui viidenneksi 400 metrin sekauinnissa Pohjoismaitten ennätyksellä 5.11,6 sekä kuudenneksi 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Pohjoismaitten mestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa vuosina 1961 ja 1963.
Seuratasolla Vaahtoranta edusti Joensuun Uimaseuraa, Vetehisiä, Turun Uimaseuraa sekä tukholmalaista SK Neptun -seuraa. Hän voitti yhdeksän Suomen mestaruutta henkilökohtaisilla matkoilla ja kahdeksan mestaruutta viesteissä vuosina 1960–1965. 
Aktiiviuransa jälkeen hän toimi seuravalmentajana Joensuun Uimaseurassa, Tapiolan Uimareissa ja Vetehisissä yhteensä 15 vuotta.
Vaahtoranta toimi Suomen Uimaliiton koulutus- ja valmennuspäällikkönä vuosina 1977–1980. Tehtävässään hän keskittyi uintivalmennuksen kansainvälistämiselle tuoden valmentajakoulutukseen ja valmentajien käyttöön viimeisimmät alan virtaukset uudistamalla muun muassa uinnin koulutusmateriaalin ja luomalla yhteistyöyhteydet Ruotsiin sekä toteuttamalla korkeanpaikan leirejä. Hän toimi myös Suomen olympiajoukkueen uintivalmentajana Moskovan 1980 olympialaisissa.
Patrick Helmes

Patrick Helmes (s. 1. maaliskuuta 1984 Köln, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Helmesin seura on VfL Wolfsburg. Helmesin pelipaikka on hyökkääjä. Hän on urallaan edustanut Sportfreunde Siegeniä, Kölniä sekä Bayer Leverkusenia, johon hän siirtyi 2008. Hänellä on sopimusta Leverkusenin kanssa aina vuoteen 2012 asti. 
Saksan maajoukkuetta Helmes on edustanut yhdeksän kertaa ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän debytoi maajoukkueessa 2007 Tanskaa vastaan.
Siron

Siron (myös "Syron") (n. 50 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli runoilija Vergiliuksen opettaja ja opetti omassa koulussaan Napolissa.
Vergiliuksen nimiin on laitettu Appendix Vergilianassa kaksi runoa, jotka mainitsevat Sironin, ja joissa kirjoittaja puhuu rauhan etsimisestä Sironin seurassa tai hänen viisaiden opetustensa etsimisestä.
Myös Cicero mainitsee Sironin useita kertoja, ja puhuu tästä sekä Filodemoksesta ”hyvinä kansalaisina ja mitä oppineimpina miehinä”. 400-luvulla kirjoittanut kommentaattori Servius väitti, että Vergilius kunnioitti Sironia kuudennen "Eclogaen" henkilöhahmolla nimeltä Silenus.
Nina Rintala

Nina Rintala on turkulainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja, joka on päätyökseen mainostoimisto Zeelandissa. Hän on suunnitellut muun muassa kirjankuvituksia ja postimerkkejä. Hän on suunnitellut viisitoista postimerkkiä.
Rintala on valmistunut Lahden muotoiluinstituutista vuonna 1989 graafiseksi suunnittelijaksi. Vuoden 2002 vuoden kaunein postimerkki oli Rintalan "Kirkkoreki". Vuoden 2008 kaunein postimerkki on hänen suunnittelemansa "Pakkasyö". Samoin vuoden 2013 vuoden kaunein postimerkki "Tallilyhty". Hän suunnitteli muun muassa koko postimerkkiarkin ja keräilijöille tarkoitetun ensipäiväkuoren ja -leiman.
Muita Rintalan postimerkkejä ovat vuoden 2012 joulumerkki, jonka aihe on kolmiomainen joulukuusi, sekä pääsiäisaiheinen postimerkki, sirkusaiheinen Eurooppa-merkki sekä tuunattavat vihannesmerkit.
Rintala on suunnitellut myös postikortteja, kuten "Joulusydän, Pääsiäistipua" ja "Jääkarhuemo ja poikaset".
Rintala on suunnitellut Wäinö Aaltosen museon museomaskotti Wampulan.
Teplice

Teplice (; ) on kaupunki Tšekissä, Ústín läänin Teplicen piirikunnassa. Asukkaita kaupungissa on 51 193 (2005) ja väestötiheys on 2 153 as./km². Pinta-alaa Teplicellä on 23,78 neliökilometriä. Kaupungin pormestarina on toiminut vuodesta 1994 lähtien Občanská demokratická stranan (ODS) Jaroslav Kubera.
Teplice sijaitsee Bílina-joen varrella. Teplicen kaupunginosat ovat Hudcov (), Nová Ves (), Prosetice (), Řetenice (), Sobědruhy () ja Trnovany ().
Nimi "Teplice" on slavonialaista alkuperää ja tarkoittaa paikkaa, jossa kuumat lähteet pulppuavat.
Kaupunki on Tšekin jalkapallon pääsarjassa, Gambrinus ligassa, pelaavan FK Teplicen kotipaikka. 
Historia.
Teplicen alueen kuumat lähteet löydettiin jo vuonna 762, mutta ensimmäinen luotettava maininta kylpemisestä on 1500-luvulta. Antiikin Rooman asukkaiden on arkeologisesti osoitettu tunteneen Teplicen alueella sijainneet radioaktiiviset lähteet, joissa vesi on 82°–115°-asteista. Radioaktiiviset lähteet mainitaan myös 700-luvulta peräisin olevassa böömiläisessä legendassa. Teplicen vedellä uskottiin olevan parantava vaikutus luodin aiheuttamille haavoille. Tämän vuoksi 1800-luvulla Saksin, Itävallan ja Preussin viranomaiset ylläpitivät kylpyläjärjestelmää Teplicessä.
Teplicestä on maininta 1100-luvulta, jolloin Böömin kuninkaan, Vladislav II:n vaimo Judit Thüringeniläinen perusti nunnaluostarin benediktiiniläisnunnille. Luostari tuhoutui 1400-luvulla hussilaissodissa.
Kaupungin teollisuus kehittyi 1800-luvulla. Teplicessä valmistettiin lasia, tekstiilejä, puu- ja metallituotteita sekä keramiikkaa. Kaupungin ympäristössä hyödynnettiin turve- ja ruskohiiliesiintymiä. Maanalaiset lähteet tulvivat vuonna 1879 Teplicen ruskohiilikaivoksiin, mistä aiheutui muun muassa kaupungin kylpylätoiminnan tuhoutuminen. Teplicen teollisuus on toisen maailmansodan jälkeen kukoistanut. Sodan jälkeen kaupungista kehittyi myös kukoistava terveysmatkakohde.
Nuijahomeet

Nuijahomeet ("Aspergillus") on homesieniin kuuluva sienisuku. Nuijahomeiden sukuun kuuluu yli 200 lajia, joista esimerkiksi "Aspergillus fumigatus"- ja "Aspergillus ochraceus" -lajeja saatetaan tavata kosteusvaurioituneista rakennuksista. "Aspergillus oryzae" -lajia puolestaan käytetään Japanissa ruoanvalmistuksessa. Erilaisia nuijahomeiden sekundaarimetaboliitteja tunnetaan yli 360 kpl. "Aspergillus flavus" tuottaa muun muassa aflatoksiineja, joista aflatoksiini B1 on voimakkain tunnettu rotalle syöpää aiheuttava aine ja aiheuttaa myös ihmiselle maksasyöpää etenkin Afrikassa.
"Aspergillus clavatus" ja "Aspergillus versicolor" tuottavat suuria pitoisuuksia sterigmatokystiinia (C18H12O6), joka on aflatoksiinin sukuinen myrkky, mutta sen myrkyllisyys on aflatoksiinia vähäisempää. "Aspergillus ochraceus" tuottaa okratoksiini A -homemyrkkyä.
Bioteknisesti voidaan rihmamaisilla "Aspergillus itaconicus"- ja "Aspergillus terreus" -sienillä tuottaa kaupallisessa mittakaavassa itakonihappoa hiilihydraateista, kuten sakkaroosista, glukoosista ja ksyloosista.
Casma (joki)

Casma () on noin sata kilometriä pitkä joki Ancashin alueella Perussa Limasta pohjoiseen. Sen lähteet tulevat pohjoisilta Kordillieereilta. Se laskee Tyyneen valtamereen Casman kaupungin seudulla. Joen suurimmat sivujoet ovat Rio Sechín etelästä ja Rio Grande pohjoisesta. Casman veden virtaus on voimakkaasti riippuvainen sadekausista.
Joen laitamilla on merkittävää arkeologista merkitystä.
Sigurd Wenelius

Sigurd Alfred Wenelius () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilasoppinsa Saksassa saanut jääkäri, joka taisteli jo ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla ja myöhemmin Suomen sisällissodassa.
Perhetausta.
Weneliuksen vanhemmat olivat rautatievirkamies Johan Alfred Wenelius ja Brita Johanna Björk. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Anna Maria Elisabet Knappilan kanssa.
Opinnot.
Wenelius kävi kahdeksan luokkaa Kokkolan ruotsalaista yhteiskoulua vuosina 1907 - 1914 ja suoritti sähköttäjätutkinnon vuonna 1915. Ylioppilaaksi hän kirjoitti edellä mainitusta koulusta vuonna 1918.
Jääkärikausi.
Wenelius työskenteli sähköttäjäharjoittelijana valtionrautateillä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 22. toukokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota.
Wenelius saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan patteriupseeriksi Jääkäritykistön 2. patteriin ja osallistui taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn myötä patteriupseeriksi Jääkäritykistöprikaatiin 2. jääkäripatteriston 4. patteriin ja otti osaa taisteluihin Kämärän kylässä ja Hotakassa sekä Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Wenelius palveli sodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1918 kenttätykistörykmentti 2:n III patteriston virkaatekeväksi komentajaksi, mistä tehtävästä hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1919 lähettiupseeriksi 2. divisioonan esikuntaan ja 17. syyskuuta 1919 alkaen patterinpäälliköksi Rannikkotykistörykmentti 3:een. Armeijasta hän erosi 19. marraskuuta 1919 ja siirtyi poliisivoimiin, missä hänet nimitettiin 1. kesäkuuta 1920 alkaen Kokkolan piirin virkaatekeväksi nimismieheksi. Vöyrin piirin nimismieheksi hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1922 ja Uudenkaarlepyyn poliisikomissaariksi hänet nimitettiin 1. tammikuuta 1925 ja toimi samalla kaupunginviskaalina 2. syyskuuta 1926 alkaen. Hän toimi edellä mainituissa tehtävissä vuoteen 1951. Poliisityönsä ohella hän toimi Kokkolan suojeluskuntapatterin päällikkö vuosina 1919 – 1922 ja Säästöpankin kirjanpitäjänä vuosina 1925 - 1950. Hänet haudattiin Uuteenkaarlepyyhyn.
Itiöeläimet

Itiöeläimet (Apicomplexa) ovat Chromalveolata-kuntaan kuuluva ryhmä yksisoluisia eliöitä. Ne kuuluvat Alveolata-pääjaksoon panssarilevien ja ripsieläinten kanssa. Itiöeläimiä on kuvattu noin 4 500 lajia. Itiöeläinten lähimpiä sukulaisia ovat panssarilevät.
Itiöeläimet ovat pitkälle erikoistuneita eläinten solunsisäisiä loisia. Niiden suomenkielinen nimitys johtuu niiden elinkiertoon kuuluvasta itiömäisestä elomuodosta. Tieteellinen nimitys "Apicomplexa" puolestaan viittaa niiden solun päässä tavattavaan "apikaalikompleksi"-nimiseen rakenteeseen, jonka avulla eliöt tunkeutuvat isäntäsoluunsa. 
Niiden solurakenteessa tavataan myös erikoinen "apikoplasti"-soluelin, joka on ilmeisesti evoluution kuluessa surkastunut ja lehtivihreänsä menettänyt viherhiukkanen. Apikoplasti tuottaa nykykäsityksen mukaan eräitä itiöeläimen tarvitsemia rasvahappoja. On todettu, että jos apikoplasti tuhotaan, itiöeläin ei kykene infektoimaan uusia isäntäsoluja.
Itiöeläimet aiheuttavat monia sairauksia. Näistä tunnetuimpia ovat:
Elintavat.
Itiöeläinten elinkierto on monimutkainen ja siihen kuuluu sekä suvullinen että suvuton lisääntymisvaihe. Tyypillisesti itiöeläimillä suvullisen lisääntymisen tuloksena syntyneet "sporotsoiitit" tunkeutuvat isäntäsoluihin, joissa ne jakautuvat suvuttomasti ja tuottavat isäntäsolun ulkopuolelle vapautuvia "merotsoiitteja". Merotsoiitit infektoivat uusia isäntäsoluja, joista puolestaan vapautuu gametosyyttejä. Gametosyytit kehittyvät sukusoluiksi, joista hedelmöityksen tuloksena syntyy tsygootteja. Näistä tsygooteista muodostuu jälleen uusia isäntiä infektoivia sporotsoiitteja.
Itiöeläimillä voi olla useita isäntäeliöitä, esimerkiksi malariaa aiheuttavilla "Plasmodium"-lajeilla isäntinä toimivat selkärankainen eläin ja hyttynen. "Plasmodium"-lajeilla suvullinen lisääntyminen ja hedelmöitys tapahtuvat hyttysen ruuansulatuselimistössä, josta sporotsoiitit hakeutuvat hyttysen sylkirauhasiin. Hyttysen syljen välityksellä sporotsoiitit päätyvät selkärankaisen elimistöön, jossa merotsoiitit muodostuvat maksasoluissa. Merotsoiitit puolestaan infektoivat veren punasoluja, ja tietyssä vaiheessa kehittyy gametosyyttejä, jotka päätyvät hyttysen elimistöön sen imettyä verta.
Itiöeläinten aiheuttamien sairauksien hoito.
Bakteereista ja viruksista poiketen itiöeläimet ovat aitotumaisia taudinaiheuttajia. Tämän vuoksi niitä vastaan on vaikeaa kehittää sellaisia lääkkeitä, jotka vaikuttaisivat vain taudinaiheuttajaan, eivätkä olisi potilaalle haitallisia. Malariaa vastaan on tuloksetta yritetty kehittää rokotteita. Sitä tosin pystytään hoitamaan kiniini-, klorokiini- ja amodikiini-nimisillä lääkeaineilla. Itiöeläinten tutkiminen ja kasvattaminen laboratorio-olosuhteissa on myös vaikeaa. Viime vuosina joidenkin itiöeläinten genomia on selvitetty, mikä auttanee tulevaisuudessa ymmärtämään tarkemmin niiden elintoimintoja kehitettäessä niitä vastaan tehoavia lääkeaineita. On esimerkiksi huomattu, että solun toiminnalle välttämättömään apikoplastiin vaikuttavia lääkeaineita on mahdollista kehittää.
Viiriheloahven

Viiriheloahven ("Pseudanthias squamipinnis") tai viirikoruahven on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Viiriheloahven kasvaa enimmillään 15 cm pitkäksi. Sukupuolten väritys poikkeaa toisistaan suuresti. Naaras on yleisväriltään keltainen tai oranssi, ja sen suomujen reunoissa on häivähdys purppuraa. Koiras on violetti tai purppuranpunainen, ja sen suomujen keskellä on pieni keltainen piste. Koiraan selkäevän kolmas ruoto edestä laskien kasvaa pitkäksi lipputangoksi ("viiri"). Kummankin sukupuolen silmän alla kulkee oranssivalkoinen viiru.
Alkuperä.
Viiriheloahvenia tavataan Indopasifisella merialueella Punaiseltamereltä ja Afrikan eteläkärjestä Australiaan ja Japaniin asti. Ne elävät riuttojen ulkorinteillä ja kirkasvetisissä laguuneissa.
Käyttäytyminen.
Viiriheloahvenet muodostavat suuria parvia. Koiraat perustavat reviirin ja puolustavat sitä ja haaremiaan. Kala voi muuttaa sukupuoltansa niin, että jos reviiriä hallitseva koiras kuolee, voimakkaimmasta naarasyksilöstä tulee uusi koiras.
Vesiolot ja ravinto.
Viiriheloahven syö lähinnä eläinplanktonia. Luonnossa se pyydystää jatkuvasti vapaassa vedessä uiskentelevia planktoneliöitä. Akvaariossa sitä kannattaa ruokkia aluksi useita kertoja päivässä. Koska kala syö lähes jatkuvasti ja kuluttaa energiaa uidessaan paljon, suuri parvi voi pilaata ulosteillaan akvaarioveden laatua, joten tehokas puhdistus on tarpeen.
Eta Corvi

Eta Corvi (Eta Crv / η Corvi / η Crv) on Korpin tähdistön kuudenneksi kirkkain tähti. Se on kellanvalkea F2-tyypin pääsarjan tähti, joka on Aurinkoa kirkkaampi ja kuumempi. Eta Corvilta on havaittu kaksi pölykiekkoa.
Pölykiekot.
Eta Corvin pölykiekot koostuvat asteroideista irronneesta pölystä. Ulompi pölykiekko on suhteellisen viileä ja sijaitsee noin 100–150 AU:n päässä tähdestä. Kiekon maksimiulkoraja on noin 180 AU:ta. Pölyn lämpötila keskimäärin 80 K eli -193 C, ja massa arviolta 60 % Maan Kuun massasta. Noin 100 AU:n sisäpuolella on suhteellisen pölytöntä lukuun ottamatta kuumaa pölykiekkoa alle 3,5 AU:n etäisyydellä tähdestä. Tutkijoiden mukaan kuuma pölykiekko syntyi, kun sisemmän pölykiekon pikkuplaneettoja siirtyi vaikkapa ohi kulkevan tähden aiheuttaman painovoimahäiriön takia lähemmäs Eta Corvia. Noin 1,1-1,7 miljardin vuoden ikäinen Eta Corvi olisi silloin ollut vaiheessa, joka vastaa Aurinkokunnan myöhäistä raskasta pommitusta, joka synnytti Kuun meret, jotka ovat valtavia laavalla täyttyneitä basalttitasankoja.
Puremalihas

Puremalihakset () ovat pään lihaksia, jotka osallistuvat alaleukaluun liikuttamiseen eli ne vaikuttavat leukaniveleen. Puremalihaksiin lasketaan kuuluviksi ohimolihas, ulompi puremalihas, ulompi ja sisempi siipilihas sekä kaksirunkoinen alaleukalihas. Suun avaajina puremaliikkeen aikana toimii kaksirunkoinen alaleukalihas. Suun sulkijana toimivat puolestaan ulompi puremalihas ja ohimolihas, joiden toimintaa täydentävät ulompi ja sisempi siipilihas. Lisäksi ulompi siipilihas voi liikuttaa alaleukaa eteenpäin. Jauhamisliike syntyy, kun ulompi puremalihas supistuu toispuolisesti, jolloin alaleukaluu liikkuu sivusuunnassa supistuvan lihaksen suuntaan. Sama vaikutus esiintyy ulomman ja sisemmän siipilihaksen toimiessa toispuolisesti.
Leveä suunpohjalihas lasketaan usein kuuluvaksi puremalihaksiin, koska sitä hermottaa alaleukahermo, joka hermottaa muitakin puremalihaksia. Toiminnaltaan kuitenkin lihas kuuluu kielen lihaksiin, koska se liikuttaa kieliluuta ylös ja eteenpäin.
Porvoon maalaiskunnan vaakuna

Porvoon maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa Porvoon kihlakunnan vanhasta sinetistä. Sinetissä on kuvattuna kolme kalaa, jotka luultavasti ovat lohia muistutuksena kihlakunnan kruunulle tärkeistä lohijoista.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kolme kultavaruksista hopealohta asetettuina hirsittäin alatusten”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 19. syyskuuta 1953. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1997 Porvoon maalaiskunnan liityttyä Porvoon kaupunkiin. Vaakunaa ehdotettiin Kansallisarkiston toimesta vuonna 1997 perustetun Itä-Uudenmaan maakunnan vaakunaksi. Maakunta kuitenkin otti käyttöön uuden vaakunan.
HD 113766

HD 113766 on paljain silmin näkymätön kaksoistähti, joka on noin 424 valovuoden päässä Auringosta. Se on tähdeksi hyvin nuori, ja sen aurinkokunta lienee vielä osin syntyvaiheessaan. Siinä kiertää toisiaan kaksi tähteä, A ja B. B-tähti on melko kaukana A-tähdestä, noin 170 AU:n päässä. B-tähti on itse ahdas kaksoistähti. A-tähdellä on muutama sisäkkäinen pölykiekko. Niistä uloin vastaa Aurinkokunnan Kuiperin vyöhykettä, keskimmäinen ehkä asteroidivyöhykettä ja sisin muodostumassa olevaa planeettaa. A-tähdellä saattaa olla jo muodostuneita planeettojakin. B-tähti on niin kaukana A:sta, ettei se käytännössä vaikuta vetovoimallaan A:ta ympäröivään pölykiekkosysteemiin. Tähti muistuttaa toista moninkertaista pölykiekkotähteä HD 98800 ja Zeta Leporista, joilla on suhteellisen harvinainen voimakas sisempi pölykiekko.
HD 113766 A:n pölykiekot.
HD 113766A on F6V-spetriluokan pääsarjan tähti, jonka kirkkaus on 4,4 Aurinkoa. Sen ikä on noin 10–20 miljoonaa vuotta, eräs tarkempi arvio 16 miljoonaa vuotta. Tällöin tähti on niin nuori, että sen aurinkokunta on vasta muodostumisvaiheessa. HD 113766 A:lla on havaintojen mukaan ainakin kolme rengasmaista pölykiekkoa tai pölyvyötä. Sellaiset tulkitaan yleensä asteroidivöiksi tai komeettavyöhykkeiksi.
Tähden sisin pölyvyö on etäisyydellä 1,6–2,0 AU keskustähdestään. Siinä on kuumaa silikaattpitoista pölyä, joka muistuttaa spektriltään Aurinkokunnan S-tyypin asteroideja. Kaasua pölyn seassa on vain vähän. Pölystä on suurin osa silikaattikiteitä, amorfista hiiltä ja metallisulfideja. Pölyn koostumus on lähellä Auringon aineiden koostumusta eikä viittaa pölyn irroneen sulaneesta, suuresta lajittuneesta kappaleesta. Pölyn koostumus tuo mieleen sisemmän asteroidivyöhykkeen, jonka aine muistuttaa maankaltaisten planeettojen oletettua rakennusainetta. Pölyn uskotaan olevan melko pitkälle muokkautunutta ja irronneen suuremmista, asteroideja muistuttavista planetesimaaleista. Pöly on 290–440 K:n lämpötilassa.
Havaitun pölyn määrä 3 · 1020 kg vastaa noin 320 km läpimittaista S-tyypin asteroidia. Silikaattiainesta uskotaan olevan tähdellä enemmän: 0,5–1,5 Marsin massaa. Pölyn seassa on laskujen mukaan ainakin 10 m:n mutta alle 1 km:n läpimittaisia kappaleita. Toisen arvion mukaan tähdellä olisi 0,5–2,3 AU:n päässä lämmintä pölyä ja kylmempää pölyä 4–5 AU:n päässä.
4–9 AU:n etäisyydellä HD 113766 A:sta on vyöhyke, joka vastaa Aurinkokunnan asteroidivyötä ja jossa on jäisiä kappaleita. Sen lämpötila on noin 200 K.
30–80 AU:n etäisyydellä on kolmas jääpikkuplaneetta- tai komeettavyöhyke, joka vastaa Aurinkokunnan Kuiperin vyöhykettä. Se näkyy monena huippuna tähden infrapunaspektrissä. Tämä pöly on noin 75 K lämpötilassa..
Jyväskylän maalaiskunnan vaakuna

Jyväskylän maalaiskunnan vaakuna oli Jyväskylän maalaiskunnan tunnus, ja se oli saanut aiheensa kunnan nimestä ja alueen teollisuudesta. Kunnan nimeen viitataan vaakunan tähkillä ja teollisuuteen hammaspyörän puolikkaalla.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hammaspyörän puolikas, yläpuolella kolme tähkää, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Tapio Vallioja, ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 8. joulukuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. heinäkuuta 1954.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Jyväskylän maalaiskunnan liityttyä yhdessä Korpilahden kanssa Jyväskylän kaupunkiin.
Valjasheloahven

Valjasheloahven ("Pseudanthias huchtii") tai valjaskoruahven on koralliriuttojen parvikala, jota pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Valjasheloahven kasvaa enimmillään 12 cm pitkäksi. Sukupuolten väritys poikkeaa toisistaan suuresti. Naaras on yleisväriltään vihertävänkeltainen. Koiras on violetti tai purppuranpunainen, sen evät ovat keltaiset ja silmän alla kulkee leveä oranssi juova. Koiraan selkäevän kolmas ruoto edestä laskien kasvaa pitkäksi lipputangoksi. 
Alkuperä.
Valjasheloahventa tavataan Tyynenmeren länsiosan keskiosissa Australian Suurelta valliriutalta Filippiineille, Palaulle ja Mikronesiaan asti. Se elää riuttojen ulkorinteillä.
Käyttäytyminen.
Valjasheloahven muodostaa suuria parvia, joissa on paljon enemmän naaraita kuin koiraita. Se on yksi aggressiivisimmista meriahvenlajeista.
Ravinto.
Valjasheloahven syö lähinnä planktonia.
Mesikaste

Mesikaste on eräiden hyönteislajien sokeripitoista ulostetta. Muurahaiset käyvät lypsämässä kirvoja eli niillä on symbioottinen suhde, josta molemmat hyötyvät. Mesikasteesta saattaa olla haittaa autoilijoille, joiden ajoneuvon voi puista tippuva hankalasti puhdistettava mesikaste sotkea.
Koostumus.
Mesikaste koostuu sokerista, alkoholeista, suoloista, orgaanisista hapoista ja auksiinista. Hiilihydraatit muodostavat sen kuiva-aineista suurimman osan. Monet hyönteiset, varsinkin muurahaiset, käyttävät mesikastetta ravintonaan.
Muurahaiset ja tuottajat.
Kirvat, kilpikirvat, sarvikaskaat ja joidenkin perhoslajien toukat (sinisiipiset, "Riodinidae"-suvun lajit) ovat pääasiallisia mesikasteen tuottajia. Muurahaiset elävät niiden kanssa yhteiselossa eli symbioosissa, ja käyvät säännöllisesti ”lypsämässä” kirvojaan, jotka palkaksi muurahaisten suomasta suojelusta lahjoittavat muurahaiselle makean ulostetipan. Lypsävä muurahainen kiertää kirvasta toiseen, kunnes sen takaruumis on täynnä mesikastetta. Muurahainen palaa pesään ja oksentaa osan mesikasteesta pesän muille asukkaille.
Muurahaisista riippuvaisille kirvoille on kehittynyt monia mesikasteen luovuttamiseen liittyviä toimintoja ja rakenteellisia ominaisuuksia. Ne ulostavat pisaran varovasti, jotta se ei hajoa eikä sotke niiden kehoa. Useille lajeille on kehittynyt karvoista korimainen uloke, johon pisara jää, ja josta muurahaisen on se helppo ottaa. Jos muurahainen ei jostain syystä otakaan pisaraa, kirva imaisee sen takaisin sisälleen ja voi luovuttaa sen myöhemmin. Kirvalajit, jotka eivät ole muurahaisista riippuvaisia, ruiskauttavat ulosteensa voimalla, jotta eivät sotke itseään.
Ihmiset ja mesikaste.
Myös ihmiset ovat hyödyntäneet mesikastetta. Arabit keräävät tamariskilla elävän kilpikirvan "Trabutina mannipara"n mesikastetta ja kutsuvat sitä nimellä "man". Juutalaisten sukukronikassa Vanhassa testamentissa mainittu manna on todennäköisesti ollut samaa ainetta. Australian aboriginaalit käyttävät luteiden mesikastetta ravintona. Mehiläiset keräävät mesikastetta niin paljon, että suurin osa syömästämme hunajasta on peräisin mesikasteesta. Mesikasteen maailmanlaajuinen tuotanto on valtava, sillä yksi kirva voi tuottaa seitsemän pisaraa tunnissa.
Haitat ihmisille.
Mesikastetta tihkuvien puiden alla pinnat tulevat tahmeiksi. Suomessa mesikastetta esiintyy etenkin lehmuksissa keskikesällä. Lehmuksen alle pysäköidyn auton tai polkupyörän saa puhtaaksi kasviöljypohjaisella liuottimella.
Mesikaste voi muodostaa voihappoa, joka aiheuttaa härskiintyneen voin tai jopa oksennuksen kaltaista pahaa hajua.
Patrick Abada

Patrick Abada (s. 20. maaliskuuta 1954 Colombes, Hauts-de-Seine, Ranska) on entinen ranskalainen seiväshyppääjä.
Abada sijoittui seiväshypyssä Rooman EM-kilpailuissa 1974 yhdeksänneksi tuloksella 510 cm. Kaksi vuotta myöhemmin Montréalin olympialaisissa hän ylsi uransa parhaimpaan ulkoratojen arvokisasaavutukseen sijoittuessaan neljänneksi tuloksella 545 cm. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän oli yhdeksäs tuloksella 530 cm. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 550 cm. 
Sisäratojen EM-kilpailuissa Abada saavutti kaksi pronssimitalia: Sindelfingenissä 1980 ja Budapestissa 1983, joissa molemmissa hän hyppäsi tuloksen 555 cm. Ensimmäisissä sisäratojen MM-kilpailuissa Pariisissa 1985 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 550 cm.
189-senttinen Abada voitti seiväshypyssä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuonna 1975 ja hallissa vuonna 1979. Kesäkuussa 1979 hän paransi Ranskan ennätyksen samassa kilpailussa Philippe Houvionin kanssa tulokseen 565 cm. Uransa parhaan tuloksen 570 cm hän hyppäsi vuonna 1983.
Kalajoen Junkkarit

Kalajoen Junkkarit on vuonna 1930 perustettu kalajokinen urheilun yleisseura, jolla on toimintaa muun muassa hiihdossa, painonnostossa, suunnistuksessa ja yleisurheilussa. Seuran lajeihin ovat aiemmin kuuluneet myös muun muassa jääkiekko, lentopallo ja pyöräily.
Kansallisella ja kansainvälisellä tasolla hyvin menestyneitä seuraa edustaneita urheilijoita ovat olleet muun muassa hiihtäjä Jussi Kurikkala, ampuja Lauri Kaarta, pituushyppääjä Mauri Myllymäki, aitajuoksija Antti Haapakoski, kelkkahiihtäjä Kari Joki-Erkkilä ja pikajuoksija Katri Mustola.
François Tracanelli

François Tracanelli (s. 4. helmikuuta 1951 Udine, Italia) on entinen ranskalainen seiväshyppääjä.
Tracanelli voitti seiväshypyssä sisäratojen Euroopan-mestaruuden Wienissä 1970 tuloksella 530 cm. Tuona vuonna hän myös voitti ulkoradoilla juniorien Euroopan-mestaruuden. Aikuisten ulkoratojen arvokisoihin hän osallistui kuudesti mutta ei saavuttanut suurta menestystä. EM-kilpailuissa hän jäi Ateenassa 1969 ja Helsingissä 1971 karsinnassa ilman tulosta. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 500 cm ja Prahan EM-kilpailuissa 1978 seitsemänneksi tuloksella 530 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa hän oli kahdeksas tuloksella 510 cm. Montréalin 1976 olympialaisissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Universiadeissa Tracanelli voitti kultaa vuonna 1973 tuloksella 542 cm ja vuonna 1975 tuloksella 520 cm.
184-senttinen Tracanelli voitti seiväshypyssä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1969, 1974 ja 1976 sekä hallissa vuonna 1978. Hän paransi Ranskan ennätyksen vuonna 1970 tulokseen 540 cm, joka oli myös juniorien Euroopan-ennätys, vuonna 1973 tulokseen 542 cm sekä vuonna 1977 tulokseen 550 cm. Uransa parhaan tuloksen 555 cm hän hyppäsi vuonna 1981.
Kristian Antila

Kristian Antila (10. tammikuuta 1980 Vammala – 4. marraskuuta 2024) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hän edusti SM-liigassa Ilvestä ja Ässiä. Hänet varattiin NHL:ään Edmonton Oilersiin vuonna 1998, mutta ei kuitenkaan pelannut urallaan yhtään NHL-ottelua. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa AHL- CHL- ja ECHL-farmiliigoissa. Antila pelasi viimeisen kautensa Ruotsin pääsarjassa Luulajassa vuonna 2005, kunnes joutui lopettamaan uransa nivusvaivojen vuoksi. Pelaajauransa jälkeen hän työskenteli juniorivalmentajana HIFK:ssa ja Kiekko-Espoossa. Antila kuoli 4. marraskuuta 2024 44-vuotiaana.
Mikko Ilkko

Mikko Ilkko (s. 19. kesäkuuta 1978 Raahe) on Suomen puolustusvoimien virallisen uutislehden Ruotuväen päätoimittaja. Ilkko on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri (kansainvälinen politiikka).
Sotilasarvoltaan Ilkko on kapteeni reservissä. Asevelvollisuuden hän on suorittanut Viestirykmentissä, Reserviupseerikoulussa ja Ruotuväessä vuosina 1998–1999.
Ilkko on toiminut ennen Ruotuväkeä Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan lehden Nyytiset-Uuheterin (nyk. Polyteekkari) päätoimittajana vuonna 2001, Kanadan suurlähetystössä poliittisena avustajana 2002–2004 sekä ulkoasiainministeriössä Itä-Euroopan osaston projektiavustajana 2005–2006. Ilkko on myös toiminut Euroopan sotilaslehtien järjestön varapuheenjohtajana lokakuusta 2015 lähtien. Ilkko on toiminut Aikakauslehtien päätoimittajayhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 2018 alkaen.
Antti Bruun

Antti Bruun (s. 9. marraskuuta 1979 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustajaja, joka edustaa Suomi-sarjassa pelaavaa Nokian Pyryä. Bruun on pelannut monissa eri joukkueissa Ruotsin ja Suomen pääsarjoissa.
Ura.
Bruun on SaPKon kasvatti, joka siirtyi kaudeksi 1999–2000 Ilveksen liigajoukkueeseen. Seuraavalla kaudella Bruun teki yhdeksän maalia ja kaudella 2001–2002 hän sai jatkosopimuksen Ilvekseen. Bruun oli Ilveksen tehokkain puolustaja.
Bruun kaupattiin kesken kauden 2002–2003 Ilveksestä SaiPaan. Bruun teki myös jatkosopimuksen lappeenrantalaisjoukkueeseen, mutta vaihtoi jälleen joukkuetta seuraavalla kaudella, kun hän siirtyi SaiPasta Lukkoon, jonka kanssa teki samalla kaksivuotisen sopimuksen. Lukossa Bruun pelasi sopimuksensa loppuun ja siirtyi kauden 2005–2006 jälkeen Elitserieniin Moraan.
Morassa Bruun pelasi reilun kauden. Kauden 2007–2008 alussa Bruun pelasi vain viisi ottelua, ja lopulta hän siirtyi Allsvenskanin Malmöhön hakemaan lisää peliaikaa. Kauden 2008–2009 puolivälissä Bruun siirtyi Malmöstä pois ja pelasi loppukauden Slovakian Extraliigassa HKm Zvolenissa. Keväällä 2009 Bruun teki vuoden sopimuksen Ilveksen kanssa.
Toisella kaudellaan Ilveksessä Bruun teki 19 pistettä 43 ottelussa. Kahden Ilves-kauden jälkeen hän siirtyi Italian pääsarjan HC Bolzanoon. Bruun jätti Bolzanon 22 pelatun ottelun jälkeen tammikuussa 2012 henkilökohtaisten syiden takia. Bruun teki pian tämän jälkeen SaiPan kanssa loppukauden kattavan sopimuksen, jossa oli myös optio seuraavasta kaudesta. SaiPa käytti option ja Bruun vietti Lappeenrannassa myös kauden 2012–2013. Huhtikuussa 2013 HPK ilmoitti solmineensa kahden vuoden sopimuksen Bruunin kanssa.
New Town (albumi)

New Town on Koop Arposen esikoisalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2009. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Sitä myytiin julkaisuvuonnaan yli 20 000 kappaletta, ylittäen siten kultalevyrajan.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin Idols-voittokappale ”Insomnia”, toisena ”Every Song I Hear...” ja viimeisimpänä ”Innocent Eyes”.
Mad Shadows

Mad Shadows on Mott the Hooplen vuonna 1970 julkaistu toinen albumi.
Se oli sävyltään raskaampi kuin debyyttialbumi "Mott the Hoople". Toisin kuin esikoisalbumilla, "Mad Shadowsilla" kaikki kappaleet ovat yhtyeen omaa käsialaa.
Alun perin albumin nimeksi oli tarkoitus "Sticky Fingers", mutta tästä luovuttiin The Rolling Stonesin päätettyä käyttää nimeä omassa albumissaan, joka julkaistiin seuraavana vuonna. Lisäksi Mick Jagger toimii taustalaulajana kappaleessa ”Walkin' with a Mountain”. Suoraviivainen ”Walkin' with a Mountain” on myös albumin tunnetuin kappale, ja se pysyi yhtyeen settilistassa aina sen hajoamiseen asti. Solisti Ian Hunterin mukaan yhtye tarvitsi rock-kappaleen ja ”Walkin' with a Mountain” kirjoitettiin studiossa noin kymmenessä minuutissa. Hunter on myöhemmin ilmaissut tyytymättömyytensä omiin laulusuorituksiinsa joissain kappaleissa, koska rankka keikkailu oli kuluttanut hänen ääntään.
Albumin kiertueella yhtye esiintyi Atlantan popfestivaaleilla 400 000 katsojan edessä. Tämä oli Mott the Hooplen suurin konsertti koskaan.