tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaliumbromidi

Kaliumbromidi (KBr) on kalium- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Kaliumbromidia käytetään epilepsian hoitoon koirilla ja valokuvauksessa.
Valmistus.
Teollisuudessa kaliumbromidia valmistetaan kaliumkarbonaatin ja bromin tai rauta(II)- ja rauta(III)bromidiseoksen reaktiolla.
5 K2CO3 + 2(FeBr2·FeBr3) + 5 H2O → 10 KBr + 5 CO2 + 2 Fe(OH)2 + 2 Fe(OH)3
Kaliumbromidia voidaan valmistaa myös neutraloimalla kaliumhydroksidia vetybromidilla.
KOH + HBr → KBr + H2O
Käyttö.
Bromidin käyttöä epilepsian hoitoon esitti ensimmäisenä Charles Locock toukokuussa 1857 Medical and Chirurgical Society of Londonin järjestämässä tapahtumassa. Varsinaisesti kaliumbromidin käyttö sairauden hoitoon hyväksyttiin vuonna 1868 kun Thomas Clouston oli tutkimuksillaan selvittänyt oikean annostuksen. Kaliumbromidi oli pääasiallinen lääkitys epilepsiaan kunnes fenobarbitaali kehitettiin.
Kaliumbromidia käytetään vielä nykyisinkin kotieläinten, erityisesti koirien, epilepsian hoitamiseen. Yhdistettä voidaan käyttää yhdessä fenobarbitaalin kanssa tai, jos kohtauksia on saatu lievenemään, myös ainoana lääkehoitona. Aine annostellaan liuoksena tai tabletteina. Kaliumbromidin sijasta voidaan käyttää myös natriumbromidia.
Valoherkkien filmien ja paperien valmistuksessa käytetään kaliumbromidiliuosta. Kaliumbromidi ja hopeanitraattiliuokset yhdistetään, jolloin saostuu hopeabromidia. Hopeabromidi hajoaa valon vaikutuksesta hopeaksi ja bromiksi ja tähän perustuu muun muassa valokuvafilmin valottuminen.
Kaliumbromidia käytetään myös radioaktiivisena merkkiaineena. Tällöin bromidi-ionit ovat muodostuneet radioaktiivisesta Br-32-isotoopista.
IMegaphone

iMegaphone on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Imogen Heapin esikoisalbumi vuodelta 1998. Albumin nimi iMegaphone on anagrammi Imogen Heapin nimestä.
Kappaleet.
Japanilainen painos (1998)
Japanilainen painos (2002)
Rauli Lehtonen

Rauni Ragnar ”Rauli” Lehtonen (17. kesäkuuta 1928 Tampere – 19. maaliskuuta 2014) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. 
Ura.
Lehtonen alkoi käyttää etunimenään taiteilijanimeä "Rauli" näyttelijäkollegansa Elsa Rantalaisen kehotuksesta. Lehtonen kertoi myöhemmin Rantalaisen sanoneen, että Rauni Luoma kuului tuolloin Tampereen Työväen Teatterin näyttelijäkuntaan, ja Rantalaisen ystäväpiiriin kuului helsinkiläinen Rauli Tuomi. Lehtonen oli Tampereen Teatterin pitkäaikainen johtaja vuosina 1963–1988. Joensuun kaupunginteatterin johtajana hän oli 1955–1959.
Lehtonen toimi avustajana Tampereen Teatterissa vuosina 1945–1947, järjestäjänä ja näyttelijänä Kemin kaupunginteatterissa vuosina 1947–1948, näyttelijänä Hämeenlinnan Työväen Teatterissa vuosina 1948–1949, järjestäjänä ja näyttelijänä Vaasan Näyttämöllä vuosina 1949–1950, kirjallisena järjestäjänä, näyttelijänä ja ohjaajana Tampereen Teatterissa vuosina 1950–1954 sekä näyttelijänä ja ohjaajana Lappeenrannan kaupunginteatterissa vuosina 1954–1955. Tullessaan nimitetyksi Joensuun kaupunginteatterin johtajaksi 26-vuotiaana Lehtonen oli Suomen nuorin teatterinjohtaja. 
Heti ensimmäinen Rauli Lehtosen vuosi Tampereen Teatterissa oli menestys, sillä vuonna 1963 teatterissa sai ensi iltansa yleisön suuren suosion saavuttanut "West Side Story". Tuotanto sai kiittävät arvostelut jopa New York Times -lehdessä. Omista ohjauksistaan Lehtonen piti parhaina Rolf Hochhuthin "Sotilaita" vuodelta 1968 sekä Michel Legrandin ja Jacques Demyn "Cherbourgin sateenvarjoja" vuodelta 1980.
Lehtonen vieraili näyttelijänä Pyynikin kesäteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja TV 2:ssa sekä ohjaajana Pyynikin kesäteatterissa, Samppalinnan kesäteatterissa Turussa ja Vanemuine-teatterissa Viron Tartossa.
Lehtonen oli muun muassa valtion näyttämötaidetoimikunnan puheenjohtaja vuosina 1983–1988, Hämeen läänin taidetoimikunnan jäsen vuosina 1968–1970 ja 1979–1985, Suomen Teatterinjohtajaliiton varapuheenjohtaja vuosina 1963–1972 ja hallituksen jäsen vuosina 1975–1988 sekä Tampereen Oopperan johtokunnan jäsen vuosina 1974–1989.5
Yksityiselämä.
Lehtosen puoliso oli Liisa Helena Kauppinen (s. 1928).
Parhaat leikkilaulut 2

Parhaat leikkilaulut 2 sisältää lastenyhtyeen Fröbelin Palikat lauluja CD:iltä Fröbelin Palikat, Sutsisatsi ja Sätkyukot. Se ilmestyi VHS:lle vuonna 1996 ja DVD:lle vuonna 2007. Mukana on kaksi uutta laulua.
Kappaleet.
Kappaleisiin "Oli synkkä yö" ja "Hänkki-Pänkki" tehtiin tätä videota varten uusi sovitus.
Kamári

Kamári (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä ja kuuluu Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Firán kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thíran kunnan Firán kunnallisyksikköön. Kylä on osa Episkopí Goniáksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 344 (vuonna 2011).
Kamári sijaitsee Thíran saaren loivalla itärannalla. Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi Oian kaupunki, joka oli Theran poliksen satama ja mahdollisesti myöhemmin myös sen kaupunkikeskus. Nykyinen Oía on eri paikka ja sijaitsee saaren vastakkaisella puolella.
Nykyinen Kamárin kylä on kasvanut nopeasti tyhjästä ja muodostunut Santorínin rantalomailun keskuspaikaksi. Koko kylä on rakentunut turismin ympärille, ja on täynnä ravintoloita ja hotelleja. Silti Kamári muodostaa elävän kyläyhteisön kirkkoineen ja kouluineen. Kamárissa on pitkä ranta, joka on mustaa laavakivisoraa.
Kamárin eteläpuolella sijaitsee Mésa Vounó -vuori, jonka päällä sijaitsevat antiikin Theran kaupungin rauniot. Vuoren yli kulkee kävelytie Períssan hiekkarannalle. Santorínin lentoasema sijaitsee heti kylän pohjoispuolella.
Vladimir Štšuko

Vladimir Aleksejevitš Štšuko (, 17. heinäkuuta 1878 Tambov – 18. tammikuuta 1939 Moskova) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen arkkitehti. Hänen töilleen on ominaista yksinkertaistettu klassistinen muotokieli.
Vladimir Štšuko opiskeli Pietarin taideakatemiassa Léon Benois’n johdolla vuosina 1896–1904. Vuonna 1911 hän sai arkkitehtuurin akateemikon arvonimen. Štšukon varhaisia töitä ovat vuosina 1908–1911 rakennetut uusklassistiset Markovin vuokratalot Pietarissa (Kamennoostrovski prospekt 63 ja 65). Niillä oli myöhemmin huomattava vaikutus Stalinin ajan neuvostoarkkitehtuurin kehitykseen.
1920–1930-luvuilla arkkitehti työskenteli yhdessä Vladimir Hellfreichin kanssa. Heidän merkittävimpiä toitään Pietarissa ovat Smolnan propylaiat (1923–1924) ja puisto (1923–1934), Smolnan (1927) ja Suomen aseman (1926) Lenin-patsaiden arkkitehtuuri, konstruktivismia edustava Leninin kulttuuritalo Aleksandrovskojessa (1927–1929) sekä Olhavanjoen vesivoimalaitoksen muuntamorakennukset (1924–1926).
Vuonna 1934 Štšuko muutti Moskovaan, jonne hän on suunnitellut mm. Lenin-kirjaston päärakennuksen (Hellfreichin kanssa, 1928–1940), Suuren Kivisillan (Mihail Minkusin kanssa, 1936–1938) ja yleisliittolaisen maatalousnäyttelyn pääpaviljongin (1939). Arkkitehdin muita töitä ovat Gorkille nimetty teatteri Donin Rostovissa (1930–1935) ja Abhasian hallituksen talo Suhumissa (1932–1939). Štšuko osallistui myös Neuvostojen palatsin suunnitteluun.
Arkkitehdintyönsä ohella Štšuko toimi teatterin lavastajana ja pukusuunnittelijana. Hänet tunnetaan myös taitavana piirtäjänä ja akvarellimaalaajana.
Fotografiska

Fotografiska on yksityinen valokuvataiteen näyttelytila Tukholman Södermalmilla, Tallinnan Telliskiven alueella ja New Yorkissa. 
Tukholmassa se sijaitsee Stora Tullhusetin tiloissa Stadsgårdenissa osoitteessa Stadsgårdshamnen 22. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Ferdinand Boberg vuonna 1905, ja se muutettiin nykyiseen käyttöön vuosina 2008–2010. Museo avattiin yleisölle 21. toukokuuta 2010.
Vaikka Fotografiskaa ylläpitää yhtiö nimeltä Svenska Fotografiska museet AB, sitä ei pidä sekoittaa Tukholman Moderna museetin valokuvakokoelmiin, jotka toimivat vuosina 1971–1988 itsenäisenä museona nimellä Fotografiska Museet.
Fotografiska ei ole museo siinä mielessä, ettei sillä ole omia kokoelmia, julkista tukea eikä tutkimustoimintaa, vaan toiminta perustuu vaihtuviin näyttelyihin ja pääsylipputuloihin. 5 500 neliömetrin kokonaispinta-alasta on näyttelytilaa 2 500 neliömetriä. Näyttelyiden lisäksi Fotografiskalla on oheistoimintaa, kuten korkeatasoinen ravintola, komediaklubi ja valokuvauksen kurssitoimintaa nimellä Fotografiska Academy.
Fotografiska avasi uuden taidehallin Tallinnassa 19. kesäkuuta 2019 ja New Yorkissa 14. joulukuuta 2019. Fotografiskan perustivat veljekset Jan ja Per Broman, jotka ovat laajentamassa toimintaansa edelleen franchising-periaatteella Lontooseen ja Shanghaihin. Kansainvälistymisessä on konsulttina mukana suomalainen Berndt Arell. Lontoon Whitechapeliin Fotografiska saa 9 000 neliön tilat, joihin mahtuu puolen tusinaa näyttelyä kerrallaan. New Yorkin tilat ovat Flatironin alueella Park Avenuella, entisessä kirkon lähetystyön talossa.
Friedrich Mosengeil

Friedrich Mosengeil (26. maaliskuuta 1773 – 2. kesäkuuta 1839) oli saksalainen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Mosengeil opiskeli teologiaa Jenan yliopistossa, ja toimi aluksi saksan ja matematiikan opettajana. Myöhemmin hän toimi muun muassa Saksi-Meiningenin perintöprinssin Bernhardin kasvattajana.
Mosengeil julkaisi vuonna 1796 saksankielisen pikakirjoitusjärjestelmän, joka pohjautui Théodore-Pierre Bertinin tekemään ranskankieliseen versioon englantilaisesta Samuel Taylorin järjestelmästä.
A&amp;W Restaurants

A&amp;W Restaurants, Inc. (tai pidemmin A&amp;W All American Food Restaurant) on vuonna 1919 perustettu, Pohjois-Amerikan vanhin, yhä toimiva pikaruokaketju. Se oli maailman suurimman ravintola-alan yrityksen Yum! Brandsin omistuksessa vuoteen 2011 saakka.
Chiquita Brands International

Chiquita Brands International Inc. on banaanien ja muiden Chiquita-tavaramerkkiä kantavien tuotteiden tuottaja- ja jakeluyhtiö. Sen päämaja sijaitsee Fort Lauderdalessa, Floridassa. Chiquita on jatkoa United Fruit Companylle, ja se on johtava banaanin jakelija Yhdysvalloissa. United Fruit Company omistaa myös saksalaisen jakeluyhtiön, Atlanta AG:n, jonka se osti vuonna 2003. Chiquita oli aiemmin cincinnatilaisen liikemiehen Carl H. Lindner nuoremman hallinnassa.
Maaliskuussa 2014 Chiquita ilmoitti yhdistyvänsä toisen banaaniyhtiön, irlantilaisen Fyffesin kanssa liikevaihdoltaan noin 3,3 miljardin euron jättiyritykseksi, maailman suurimmaksi alallaan. Fyffes on ollut aiemminkin ensin United Fruit Companyn ja sitten Chiquitan omistuksessa vuoteen 1986 saakka.
Toukokuussa 2025 Panama julisti hätätilan Chiquitan irtisanottua noin 5000 lakkoilevaa työntekijää noin 7000 työntekijästään Bocas del Toron maakunnassa. Vuonna 2024 Chiquita sai tuomion niin sanotun kuolemanpartion rahoittamisesta Kolumbiassa. Kesäkuussa 2025 yhtiö ilmoitti irtisanovansa loputkin työntekijät. Yhtiö perusteli irtisanomisia sillä, että työntekijät olivat perusteetta laiminlyöneet työnsä. 
Chiquita Banaanit.
Tavaramerkin logomaskotin, Chiquita Bananan, loi sarjakuvataiteilija Dik Browne.
Kalifornian osavaltionyliopisto, East Bay

Kalifornian osavaltionyliopisto, East Bay (, joskus myös muodoissa "Cal State East Bay", "CSU East Bay, East Bay", ja "CSUEB") on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Haywardin kaupungissa Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Se avattiin vuonna 1957. Yliopiston tunnusvärit ovat punainen, musta ja valkoinen, ja sen mottona on "Per Aspera Ad Astra" (). Yliopiston nykyinen rehtori ("president") on Leroy M. Morishita.
Syksyllä 2017 yliopistossa opiskeli kokopäiväisesti 11 318 perustutkinto-opiskelijaa ja 1 259 jatko-opiskelijaa. Yliopiston opetushenkilökuntaan kuului samaan aikaan 917 henkilöä. Vuonna 2018 yliopiston vuosibudjetti oli 201,8 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Yliopistourheilussa CSUEB on mukana NCAA:n toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ("NCAA Division II"). Yliopiston urheilujoukkueiden maskotti on nimeltään "Pioneers".
Mustasukkaisuus

Mustasukkaisuus on epämiellyttävä tunne, joka syntyy, kun ihminen kokee jonkun uhkaavan asemaansa hänelle läheisen ja merkityksellisen ihmisen elämässä. Mustasukkaisuuteen voi kuulua sekoituksena monia erilaisia tunteita kuten vihaa, raivoa, pelkoa, epätoivoa, surua ja epävarmuutta sekä uhkaa itsetunnolle. Mustasukkaisuutta esiintyy etenkin parisuhteessa sekä sisarusten välillä.
Esiintyminen.
Mustasukkaisuutta tunnetaan kaikissa kulttuureissa. Mustasukkaisuus ilmenee yksilöllä vain episodimaisesti, eikä ihminen pysy jatkuvasti mustasukkaisena. Mustasukkaisuuden tunteet heräävät yleensä vasta suhteen aikana, mutta mustasukkaisuutta voi tuntea jo lyhyen tuttavuuden jälkeen tai jopa kaukaa koetun himon seurauksena. Mustasukkaisuus voi herätä jo ennen kuin puoliso on ollut uskoton.
Kun puolisot ovat sopineet yhdessä parinvaihdosta tai ryhmäseksistä, mustasukkaisuutta tiedetään esiintyvän vähemmän kuin salaa pettämisessä. Myös monivaimoisissa perheissä mustasukkaisuutta esiintyy normaalia vähemmän, mutta mustasukkaisuus tekee moniavioisuuden silti yleensä ongelmalliseksi.
Seksuaalinen mustasukkaisuus ja romanttinen mustasukkaisuus.
Naisiin verrattuna miesten mustasukkaisuus kohdistuu paljon enemmän seksiin, naisten tunteisiin. Tämä evoluutioteoreettinen johtopäätös vahvistettiin empiirisesti vuonna 2013. Seksuaalinen mustasukkaisuus on ruotsalaisaineiston perusteella 32-prosenttisesti periytyvää, emotionaalinen 26-prosenttisesti, kumpikin samoin kummallakin sukupuolella. Kaksosten yhteinen ympäristö ei näytä lainkaan selittävän ainakaan romanttista mustasukkaisuutta. Sen periytyvyys oli 29 % suomalaisaineistossa.
Syyt.
Evoluutiopsykologisen näkemyksen mukaan mustasukkaisuuden tärkein tehtävä on estää kumppania lähtemästä.
Miesten on todettu tuntevan keskimäärin hieman naisia enemmän mustasukkaisuutta kumppaninsa seksuaalisesta uskottomuudesta. Naiset taas tuntevat miehiä enemmän mustasukkaisuutta kumppaninsa emotionaalisesta pettämisestä eli rakastumisesta toiseen. Tätä on selitetty sillä, että miehelle on ollut evolutiivisesti tärkeää olla kumppaninsa lasten biologinen isä, mutta naiselle on ollut tärkeintä että mies ei jätä perhettään toisen naisen vuoksi.
Miehessä voimakkainta mustasukkaisuutta on todettu aiheuttavan kilpailevan miehen korkea yhteiskunnallinen status. Naisessa voimakkainta mustasukkaisuutta aiheuttaa kilpailijan fyysinen kauneus, mutta tämän valta-asemalla ei ole vaikutusta.
Vaikutus ja seuraukset.
Mustasukkaisuutta kokeva ihminen tuntee useita tunteita, kuten loukkaantuminen, uhkan kokeminen, järkytys, tunne petetyksi tulemisesta, viha, omistushalu, kateus, turhautuminen, yksinäisyys, masentuminen, pelokkuus ja vainoharhaisuus.
Mustasukkaisuus voi lievässä muodossaan olla parisuhdetta rakentavaa ja kiintymystä ylläpitävää, kun sen ymmärretään olevan ilmaus suhteen ja kumppanin tärkeydestä. Hallitsemattoman voimakkaana mustasukkaisuus alkaa usein hallita ja vahingoittaa suhdetta. Miehen mustasukkaisuus on suurin syy naisten pakenemiselle turvakoteihin, ja mustasukkaisuus on yleisin selitys puolison surmissa.
Mustasukkaisuudesta seuraavia käyttäytymisstrategioita ovat esimerkiksi:
Luettelo jalkapallon Mestarien liigan voittaneista pelaajista

Tämä on luettelo jalkapallon Mestarien liigan voittaneista pelaajista. Luettelo sisältää ne mestaruuskauden loppuun asti seuraa edustaneet pelaajat, jotka ovat esiintyneet joukkueessa Mestarien liigan otteluissa kyseisen kauden aikana tai ovat olleet Mestarien liigan finaalissa voittavan joukkueen kokoonpanossa. Mestarien liigan on voittanut kauden 2024-25 loppuun mennessä 571 pelaajaa, jotka edustavat 62 eri kansallisuutta. 
Joukkueissa on pelannut voittoisan kauden aikana Mestarien liigassa myös pelaajia, jotka eivät kuitenkaan ole edustaneet seuraa kauden loppuun asti. Tällaisten pelaajien ei lasketa voittaneen kyseisellä kaudella Mestarien liigaa.
Mestarien liigaa on pelattu kaudesta 1992–1993 lähtien. Mestarien liigaa edeltäneen, vuosina 1955–1992 pelatun, Euroopan cupin voittaneet pelaajat eivät ole luettelossa mukana.
Pelaajien kansallisuudet.
Mestareiden liigan on voittanut kauden 2024-25 loppuun mennessä 571 pelaajaa, jotka edustavat 62 eri kansallisuutta.
96 pelaajaa.
Espanja
56 pelaajaa.
Saksa, Italia
55 pelaajaa.
Ranska 
53 pelaajaa.
Englanti
48 pelaajaa.
Brasilia 
33 pelaajaa.
Portugali
25 pelaajaa.
Hollanti
19 pelaajaa.
Argentiina
11 pelaajaa.
Kroatia
6 pelaajaa.
Belgia, Serbia, Tanska
5 pelaajaa.
Ghana, Irlanti, Norja
4 pelaajaa.
Skotlanti, Sveitsi, Tšekki, Venäjä
3 pelaajaa.
Marokko, Nigeria, Norsunluurannikko, Puola, Ruotsi, Ukraina, Uruguay 
2 pelaajaa.
Australia, Bosnia ja Hertsegovina, Etelä-Korea, Georgia, Kamerun, Kolumbia, Mali, Meksiko, Montenegro, Romania, Suomi, Wales, Yhdysvallat
1 pelaaja.
Algeria, Chile, Costa Rica, Dominikaaninen tasavalta, Ecuador Egypti, Etelä-Afrikka, Gabon, Guinea, Islanti, Itävalta, Kanada, Kenia, Kiina, Liettua, Makedonia, Paraguay, Peru, Senegal, Trinidad &amp; Tobago, Turkki, Valko-Venäjä 
Lähteet.
http://www.worldfootball.net/
http://www.uefa.com/MultimediaFiles/Download/EuroExperience/competitions/Publications/02/28/56/89/2285689_DOWNLOAD.pdf
Young Americans (kappale)

”Young Americans” on David Bowien kappale, joka julkaistiin singlenä helmikuussa 1975. Se sisältyy myös myöhemmin maaliskuussa julkaistulle studioalbumille "Young Americans". Single nousi Britanniassa listasijalle 18 ja Yhdysvalloissa korkein sijoitus oli 28. 
”Young Americans” esitteli musiikillisesti uudistuneen David Bowien, sillä kappale sisältää vaikutteita erityisesti soul- ja gospelmusiikista. Kappaleen sanoituksessa mainitaan useita Yhdysvaltoihin yhdistettäviä asioita, kuten Barbie-nukke ja Ford Mustang. Mukana on myös viittauksia tuoreeseen Watergate-skandaaliin, ja kappaleessa mainitaan Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon, joka oli eronnut virastaan kaksi päivää ennen kappaleen äänitystä.&lt;ref name="Immonen/75"&gt;Immonen 2005, s. 75.&lt;/ref&gt;
Kappaleen albumiversio on yli viisi minuuttia pitkä, mutta singleversio lyhennettiin hieman yli kolmen minuutin pituiseksi. Singlen brittipainoksessa b-puolella oli vuoden "Ziggy Stardust" -albumilla julkaistun ”Suffragette Cityn” liveversio, Yhdysvaltain-painoksessa puolestaan on livekappale ”Knock on Wood”. Molemmat b-puolet olivat vuoden 1974 tuplalivealbumilta "David Live".
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Tropa de Elite

Tropa de Elite on brasilialainen elokuva vuodelta 2007. José Padilhan ohjaaman elokuvan käsikirjoitus perustuu poliisien haastatteluihin.
"Tropa de Elite" sijoittuu paavi Johannes Paavali II:n Rio de Janeiron vierailun edeltävään aikaan vuonna 1997. Elokuva käsittelee kaupungin korruptoituneiden poliisien, huumejengien ja kaupungissa toimivan poliisin BOPE-erikoisyksikön toimintaa faveloissa.
"Tropa de Elite" sai useita palkintoja, muun muassa Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun.
Vuonna 2010 julkaistiin jatko-osa "Tropa de Elite 2 – Eliittijoukot".
Billy Drago

Billy Drago (oik. William Eugene Burrows Jr., 30. marraskuuta 1945 – 24. kesäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Drago syntyi Billy Joe Burrowsille ja Lillie Doris Smithille Hugotonissa Kansasissa. Ennen näyttelijänuraansa Drago toimi stunt-esiintyjänä western-teemapuistossa Dodge Cityssä. Collegessa Drago näytteli näytelmissä, ja myöhemmin hän toimi radiojuontajana pienillä asemilla Texasissa ja Kansasissa.
Drago on naimisissa Silvana Gallardon kanssa. Dragon poika Darren Burrows (s. 1966) on myös näyttelijä.
Edward Zwick

Edward M. Zwick (s. 8. lokakuuta 1952) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Zwick syntyi Ruth Ellen Zwickille (o.s. Reich) ja Allen Zwickille Chicagossa Illinois’ssa. Edward Zwick tutustui ohjaukseen high schoolissa, jonka tuotoksissa hän sekä näytteli että ohjasi.
Zwick johtaa Marshall Herskovitzin kanssa The Bedford Falls Company -elokuvatuotantoyhtiötä, jonka tuottamia elokuvia ovat muun muassa "Traffic" ja "Rakastunut Shakespeare" ("Shakespeare in Love") sekä televisiosarjoja "Kolkyt ja risat", "Relativity", "Once and Again" ja "Niin sanottu elämäni" ("My So-Called Life").
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Zwickin vuonna 1989 ohjaama, Yhdysvaltain sisällissotaa käsittelevä draamaelokuva "Glory" ja vuoden 1994 elokuva "Intohimon tuulet" ("Legends of the Fall") olivat ehdolla Golden Globen parhaan ohjauksen palkinnon saajaksi. Hän sai National Board of Review’n parhaan ohjaajan palkinnon elokuvan "Viimeinen samurai" ("The Last Samurai", 2003) ohjauksestaan. Zwickin osittain tuottama elokuva "Rakastunut Shakespeare" sai parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Myös hänen osittain tuottamansa elokuva "Traffic" oli ehdolla saman palkinnon saajaksi.
Kolmen killingin keltainen

Kolmen killingin keltainen () on yksittäinen postimerkki, joka on värivirhepainama ruotsalaisesta kolmen killingin nimellisarvoisesta postimerkistä vuodelta 1855. Värivirhepainamaa tiedetään olevan vain tämä yksi postimerkki. Tavallinen kolmen killingin merkki on väriltään vihreä.
Kolmen killingin keltainen merkki on luokiteltu jopa kahden miljoonan euron arvoiseksi. Postimerkki myytiin geneveläisessä huutokaupassa ennätyshinnalla toukokuussa 2010, mutta tarkkaa hintaa ei paljastettu. Vuonna 2013 merkin osti ruotsalainen liikemies ja kreivi Gustaf Douglas, mutta hänkään ei paljastanut hintaa.
Historia.
Vuoden 1855 skilling banco -sarjan postimerkit olivat ensimmäiset Ruotsissa julkaistut merkit. Keltainen väri kuului kahdeksan killingin arvoiseen merkkiin. Luultavasti painajat olivat joutuneet kesken työnsä vaihtamaan rikkinäisen painostanssin toiseen mutta olivat erehdyksessä ottaneet tilalle kolmen killingin merkin stanssin painaessaan kahdeksan killingin arkkia.
Kolmen killingin merkki on leimattu Kopparbergissä 13. heinäkuuta 1857.
Neljätoistavuotias koulupoika Georg Wilhelm Backman löysi keltaisen kolmen killingin merkin isoäitinsä kirjeenvaihdosta vuonna 1885 ja myi sen seitsemällä kruunulla postimerkkikauppias Heinrich Lichtensteinille, joka huomasi värivirheen.
Postimerkillä on merkittävä osa juonenkuljetuksessa elokuvassa Charade (1963). Elokuvassa merkki on nimellisarvoltaan neljä killinkiä.
Moreeni (kirja)

Moreeni on Lauri Viidan esikoisromaani, joka ilmestyi vuonna 1950. Se on esikoisteoksen, vuonna 1947 ilmestyneen "Betonimyllärin" ohella Viidan pääteos.
Viita aloitti "Moreenin" kirjoittamisen jo 1940-luvun alussa rintamalla. Ensimmäisen version hän kuitenkin poltti dramaattisesti Aila Meriluodon opiskelija-asunnon uunissa. Viimeistelyvaiheen aikana Viita sairastui skitsofreniaan.
Osa teoksesta kertoo Suomen sisällissodasta. Se poikkeaa aiemmista aiheen kuvauksista siten, että se katsoo pispalalaisia työläisiä sisältäpäin, heidän keskuudestaan. Viita vierasti aiempia kansankuvauksia siksi, että niissä kansanihmiset on perinteisesti kuvattu heikkotahtoisiksi ja tyhmiksi. Kun Viita kuvasi "Moreenissa" työväestön keskivertoedustajia, esimerkillisiä työntekijöitä ja kunnon kansalaisia, joita yhteiskunnallinen muutos ei juuri jaksanut kiinnostaa, vasemmistolaiset kriitikot arvostelivat häntä luokkatietoisuuden puutteesta. Kerronnaltaan voimakkaalla ja vapaalla ja kielellisesti virtuoosimaisella romaanilla Viita aloitti sodanjälkeisen työläisepiikan nousun. Teos sai runsaasti kriitikkojen huomiota.
"Moreeni" kuvaa seitsenlapsista Niemisen perhettä. Isä on kirvesmies Iisakki Nieminen, tämän vaimo on Joosefiina. Perheen lapsista nousevat esiin esikoinen Paavali sekä nuorin, mietteliäs ja maailmanarvoituksia ratkova Erkki, joka on oman seitsenlapsisen perheensä kuopuksen Lauri Viidan omakuva. Tapahtumapaikkana on Pispala, jossa Viita itsekin kasvoi.
Teos on kuvaus Niemisen perheestä, mutta se on myös kotiseutukuvaus Pispalasta ja Erkin kehitysromaani. Samalla se on historiallinen ja yhteiskunnallinen kuvaus työväenluokan taipaleesta kansalaissodasta 1930-luvun lamaan. Perheen äiti on elämänuskoinen hahmo, jossa on myös huumoria ja rakkautta. Hänen kauttaan Viita tuo ilmi keskeisen ajatuksensa arjen, jokapäiväisen elämän arvosta. Elämänuskon rinnalla kulkee kuitenkin jo romaanin alusta synkempi juonne, kuoleman ja kärsimyksen teema: kolme lasta on kuollut ja tytär murtuu henkisesti. Myös taloudellinen keinottelu ja toisten hyväksikäyttö saavat realistisen kuvan.
Pitkä kuuma kesä 2010 – Live

Pitkä kuuma kesä 2010 – Live on Popedan kolmas livealbumi ja kaikkiaan 21. albumi. DVD äänitettiin 14. heinäkuuta 2010 Tampereen Tammerfest-festivaaleilla. CD/LP levyillä kuultavien kappaleiden äänityspaikat: 18.6.2010 Naantalin kaivohuone, 30.6.2010 Vehmassalmen Paviljonki ja 31.7.2010 Lomakeskus Sieravuori , Honkilahti. Taltiointi julkaistiin tupla-CD:nä, tupla-LP:nä sekä DVD:nä 27.10.2010.
Maaliskuussa 2010 laulaja Pate Mustajärvi vihjaisi, että tulevan livealbumin nimi olisi "Raakaa voimaa Vol. 2", ja olisi näin ollen jatko-osa Popedan ensimmäiselle livelevylle "Raakaa voimaa" (1981). Nimi kuitenkin muutettiin.
Brittiläisen Guianan 1 centin magenta

Brittiläisen Guianan 1 centin magenta on maailman tunnetuin postimerkki, jonka kolmesta painetusta kappaleesta vain yksi on säilynyt. Postimerkki kilpailee ruotsalaisen kolmen killingin värivirhepainaman kanssa maailman harvinaisimman ja kalleimman filateelisen keräilykohteen asemasta. Merkin omistajia ovat olleet muun muassa tunnetut postimerkkiharrastajat Philipp von Ferrary, Arthur Hind ja John du Pont.
Postimerkki julkaistiin Brittiläisessä Guianassa vuonna 1856. Tätä hammastamatonta postimerkkiä kutsutaan painopaperin värin mukaan magentaksi. Alun perin neliskulmainen merkki on jossakin vaiheessa leikattu kahdeksankulmaiseksi. Kuva-aiheena on valtamerilaiva ja tekstinä latinankielinen motto: "Damus Petimus Que Vicissim" ('antaessamme oletamme saavamme'). Merkki on aitouden varmistamiseksi signeerattu käsin.
Yhden centin magenta on ollut amerikkalaisen Du Pontin suvun hallussa vuodesta 1980. Merkkiä on pidetty holvissa, eikä sitä ole nähty julkisuudessa pitkään aikaan. Omistaja John Eleuthère du Pont sovitti vuodesta 1997 vuoteen 2010, kuolemaansa asti, vapausrangaistusta taposta.
17. kesäkuuta 2014 merkki myytiin 9,013 miljoonan dollarin ennätyshintaan kenkäsuunnittelija Stuart Weitzmanille huutokauppakamari Sotheby'sin huutokaupassa New Yorkissa. Vuonna 2021 merkin osti lontoolainen postimerkkejä vuodesta 1856 välittänyt Stanley Gibbons-yhtiö. Myynti tapahtui 8307000 dollarin (sisältäen välityspalkkion) hinnalla Sothebyn New Yorkin huutokaupassa.
Omistajat.
Osa merkin omistajista on merkinnyt merkin omalla tunnuksellaan
Guttet-Feschel

Guttet-Feschel on kunta Sveitsissä, Wallisin kantonin saksankielisessä osassa. Se sijaitsee Rhônen laakson pohjoisella rinteellä, noin 1 300 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-ala on 10,5 km², ja se kuuluu Leukin alueeseen. Vuoden 2008 lopussa kunnan väkiluku oli 401. 
Guttet-Feschel syntyi vuonna 2000, kun Guttetin ja Feschelin kunnat yhdistyivät. 
Kunnan asukkaiden perinteinen elinkeino on ollut maatalous, jonka merkitys on kuitenkin romahtanut. Iso osa kuntalaisista käy nykyään töissä Rhônen laakson kaupungeissa. Guttet-Feschelistä on linja-autoyhteydet Leukiin, Albineniin sekä Leukerbadiin . Guttet-Feschelissä on lähikuntien yhteinen peruskoulu.
Tuomas Lampén

Tuomas Lampén on helsinkiläinen muusikko, joka soitti rumpuja lahtelaisessa yhtyeessä Raaka-Aine. Lampén soitti aikaisemmin myös muissa yhtyeissä, kuten Academy ja The Jolly Fellows. 
Levytyssopimuksen Raaka-Aine sai syyskuussa 2009, ja muutamaa kuukautta myöhemmin ilmestyi ensimmäinen single "Elämän tarkoitus" ja huhtikuussa 2010 debyyttialbumi "Kipupisteet". "Shokkiterapiaa" (2011) julkaistiin levy-yhtiön Hyena Records -alamerkin kautta.
Laulajavaihdoksen jälkeen vuonna 2012 yhtye perusti oman osakeyhtiön, jonka kautta se julkaisi albumit "Ennen kuin toivosta luovutaan" (2013) ja "IV" (2016). Yhtye lopetti uransa 15. syyskuuta 2018 Lahden Finlandia-klubilla olleeseen keikkaan, jonka tuotot menivät hyväntekeväisyyteen.
Lampén liittyi Raaka-Aineeseen kesäkuussa 2006 ja päätti muusikon uransa Raaka-Aine yhtyeen lopettamisen myötä vuonna 2018.
Betonimylläri

Betonimylläri: Runoja on Lauri Viidan esikoisteos, runokokoelma, joka ilmestyi vuonna 1947.
Viita kirjoitti osan runoista jo rintamalla ollessaan. Kokoelman ilmestyessä Viita oli vielä sitä mieltä että hän jatkaa kirvesmiehenä, mutta sen saaman suosion ansiosta hän kuitenkin uskaltautui jättämään leipätyön. Kokoelmaa on pidetty ainutlaatuisena kirjallisena pommina.
Viita oli mitallisen runon mestari. Hän puheenomaistaa rytmiikan ja tuo runokieleen luontevasti "betonimyllärin" arkikuvaston. Vaikka vapaa mitta otti pian valta-aseman, Viidan ilmaisu kesti modernismin aallon. Monissa runoissa Viita kohdistaa kritiikkinsä kirkkoon, mutta uskonnonvastaisena sinänsä Viitaa ei voi pitää. Heikki Sarmanto on säveltänyt kokoelman runoja laulusarjaksi ”Betonimylläri”, jonka Tapani Kansa on levyttänyt. Jukka Siikavire on säveltänyt ”Alfhild”-runon. ”Alfhild” oli pitkään suosittu äitienpäiväruno, joskin sen suosio on aikojen kuluessa murentunut sen asetelmallisuuden vuoksi, mutta runoilija Torsti Äärelä on pohtinut, onko se typologisoitavissa pelkästään mustavalkoisesti asetteluun ”huora-madonna”. Hänen mukaansa sitä on tulkittava Viidan oman äitisuhteen kautta: Viita oli äidin lempilapsi.
Teoksen runossa ”Mylly” Runoilija käy vuoropuhelua Saatanan kanssa:
– Takkisi riisu ja oksalle kapua,
ehkä saat ylhäältä nousemusapua!&lt;br&gt;
Kaava on: naru + ominaispaino.&lt;br&gt;
Tai istu penkilläs, mätäne siihen!&lt;br&gt;
Normaali vainaja ei ole kaino.&lt;br&gt;
Äyriäkään hyvä virsi ei maksa;&lt;br&gt;
raato ja nauru on harakan taksa...&lt;br&gt;
»Lopeta, lopeta!»
Runo on myöhemmin huomattu väännökseksi Otto Mannisen runosta vuodelta 1938. Viita käy siinä periaatekeskustelua Mannisen ja tämän arvomaailman kanssa. Samanlaista keskustelua ovat täynnä Viidan muukin lyriikka ja myös proosateos "Moreeni". Tällaisen alluusioiden käytön on itävaltalainen psykiatri Leo Navratil osoittanut skitsofreenikoille tyypilliseksi, ja heille tyypillistä on myös metaforien runsaus. Viita harrastaa sana- ja kielileikkejä ja rakentaa käänteisiä maailmoja esittäen asiat kielteisessä, usein hyvin monitasoisessa, muodossa niin että lukijan mielikuvitus aktivoituu: kun runo sanoo, että jotakin puuttuu, lukija näkee mielessään sen mikä puuttuu. Kirjallisuudessa kielipelit saavat kuitenkin hyväksytyn aseman. Viita harrastaa usein kriitikoille ja lukijoille käsittämättömiä uudissanoja ja alku- ja loppusoinnuttelua, joka on siirtynyt myös proosaan. Viidan kielen tihentymät ja käänteet kääntävät lukijan huomion usein itse kieleen ja sen merkityksiin. Nykylukija ei silti enää tuskaile, ettei Viidan kielestä saa selvää. 
Hannu Kankaanpää on rinnastanut Juice Leskistä Viitaan:
”Sekä Viita että Leskinen sotivat parhaimmillaan huumorin ja satiirin asein yksityistä pientä ihmistä rusentavaa esivaltaa, yhteiskuntamyllyä, poliitikkoja ja muita päällepäsmäreitä, kirkkolaitosta, tekopyhyyttä ja kyynisyyttä vastaan.”
Adam Russo

Adam Russo (s. 12. huhtikuuta 1983 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalais-italialainen jääkiekkomaalivahti, joka on edustanut Italiaa vuosien 2008 ja 2010 MM-kisoissa. Molemmissa kisoissa Italia tippui B-sarjaan.
Russo pelasi kauden 2012-2013 CHL-joukkue Arizona Sundogsissa. 
Kausi oli hänen viimeisensä ammattilaissarjoissa. Sen jälkeen hän pelasi pitkään Quebecissä LNAH amatööriliigassa ja viimeksi kaudella 2024-2025 Ranchland Hockey Leaguen Cremona Coyotesissa.
Robert Kišerlovski

Robert Kišerlovski (s. 9. elokuuta 1986 Čačak, Serbia) on kroatialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2005−2018. 
Kišerlovski aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa Adria Mobil -joukkueessa 2005, ja edusti tallia vuoteen 2008 saakka. Kauden 2009 alkupuolella hän kilpaili Amica Chips - Knauff -joukkueessa ja kesäkuusta lähtien Fuji - Servettossa. Vuonna 2010 hän edusti Liquigas-Doimoa, kausilla 2011–2012 Astanaa, 2013–2014 RadioShack-Leopard-Trek / Trek Factory Racingia, vuosina 2015–2016 Tinkoffia ja 2017−2018 Katjuša–Alpecinia.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
GP Palio del Recioto, voitto
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Giro dell'Appennino, voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, nuorten kilpailussa toinen
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s 
La Flèche Wallonne, viides
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
Maantieajon Kroatian-mestaruus
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, 8. etapilla toinen
Tapahtumapaikkana Duma Key

Tapahtumapaikkana Duma Key ("Duma Key") on Stephen Kingin vuonna 2008 julkaisema kauhuromaani. Kirja tavoitti ensimmäisen paikan New York Timesin bestseller-listalla ja se voitti myös Bram Stoker -palkinnon.
Juoni.
Edgar Freemantle on rakennusurakoitsija, joka joutuu onnettomuuteen, kun nosturi törmää hänen avopakettiautoonsa. Hän jää henkiin, mutta hänen oikea kätensä amputoidaan. Lisäksi onnettomuus vaikuttaa huonontavasti Edgarin näköön, muistiin ja puheeseen. Kivut johtavat raivopäisyyteen, jonka seurauksena Edgarin vaimo, Pam, haluaa erota. Terapeuttinsa neuvosta Edgar päätyy Duma Keyn saarelle rentoutumaan.
Duma Keyllä Edgar asuu vaaleanpunaisessa rakennuksessa, jota hän kutsuu nimellä "Big Pink". Edgar alkaa harrastaa maalaamista ja siitä muodostuu hänelle pakkomielle. Edgarille selviää pian, että hänen maalaamansa työt tuntuvat vaikuttavan voimakkaasti koko saaren elämään ja muihin ihmisiin, etenkin 80-vuotiaaseen saaren omistajaan, Alzheimerin taudista kärsivään Elizabeth Eastlakeen.
Viittaukset Kingin muihin teoksiin.
Tapahtumapaikka Duma Keyssa viitataan usein Stephen Kingin muihin teoksiin, etenkin Musta torni -sarjaan.
Edgarin onnettomuuden jälkeen, hänellä on ongelmia itsensä ilmaisussa, kun hän ajattelee sanaa tuoli (engl. chair), hän sanoo sanan "char". Musta torni -sarjassa "char" tarkoittaa kuolemaa. Lisäksi useat Edgarin maalauksista sisältävät ruusun. Musta torni -sarjassa ruusu oli tärkeä osa sarjan symboliikkaa ja pimeä torni oli itse asiassa ympäröity ruusuilla. Myös Edgarin kyky saada maalaukset elämään on samanlainen kuin Patrick Danvillella Musta torni -sarjassa ja kirjassa Uneton yö.
Elizabeth Eastlaken nukke, Noveen esiintyy Kingin pojan, Joe Hillin kirjassa Sydämenmuotoinen rasia.
Kun Edgar ymmärtää, että hänen maalauksensa voivat satuttaa hänen perhettään, hän soittaa Tom Rileylle, jotta tämä voisi polttaa Edgarilta ostamansa maalauksen. Mutta Tom on kuollut ja sanoo, että "kuollut on parempi" aikomuksenaan tappaa Edgarin vaimo. Kyseinen lause toistuu myös Uinu, uinu lemmikkini -kirjassa.
Leuk

Leuk (, wallisinsaksaksi "Leigg") on kaupunki Sveitsissä, Wallisin kantonin saksankielisessä osassa, Rhônen laaksossa. Se on Leukin alueen keskus ja alueen suurin kaupunki. Leukin suurin taajama on Susten, jossa asuu yli puolet kaupungin asukkaista. Vuoden 2011 lopussa kunnan vakinaisten asukkaiden lukumäärä oli 3 402.
Leuk on liikenteen solmukohta Brig–Geneve-rautatien varrella. Leukista on suorat junayhteydet muun muassa Lausanneen, Geneveen ja Pariisiin sekä Brigiin. Leukista on linja-autoyhteydet lähistön alppikyliin, mm. Leukerbadiin.
Leukissa on keskiaikainen linna.
Pfyn-Fingesin luonnonsuojelualue sijaitsee Leukin länsipuolella, suurelta osin kaupungin alueella. Puisto on tunnettu Sveitsin suurimmasta mäntymetsästä, Rhônen vesijättö- ja eroosioalueista sekä monipuolisesta kasvistostaan ja eläimistöstään.
Leukin itäpuolella, Guttettiin johtavan tien varrella on Signalhorn AG:n omistama, mannerten välisen tietoliikenteen solmupiste, satelliittien maa-asema näyttävine lautasantenneineen. Samalla alueella on Sveitsin tiedustelupalvelun Onyx-kuuntelujärjestelmän laitteita.
François Bégaudeau

François Bégaudeau (s. 1971) on ranskalainen kirjailija. Hän on myös esiintynyt näyttelijänä hänen kirjaansa "Entre les murs" (2006) pohjautuvassa samannimisessä elokuvassa (2008).
Leukin alue

Leukin alue (, ) on yksi Sveitsin 148:sta ja Wallisin kantonin 14:stä hallinnollisesta alueesta. Maantieteellisesti Leukin alue sijaitsee Rhônen laaksossa ja sen rinteillä.
Kunnat.
Leukin alueella on 12 kuntaa, joista suurimmat ovat Leuk, Gampel-Bratsch ja Leukerbad. Alueen keskus on Leuk. Leukin alueen asukasluku oli 31.12.2015 kaikkiaan 12 368. Väkimäärä on lievässä kasvussa, sillä vuoden 2012 lopussa asukkaita oli 12 311. Alueen pinta-ala on 336 km² . 
Asukkaat ja kieli.
Leukin alue on saksankielinen: vuonna 2000 Leukin alueen vakituista asukkaista 92 % oli saksankielisiä. Ranskankielisiä oli 2 %, italiankielisiä 1 % ja muun kielisiä noin 5 %.
Tuomas Kyrö

Tuomas Tapani Kyrö (s. 4. kesäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen kirjailija, käsikirjoittaja, tv-panelisti, kolumnisti ja sarjakuvapiirtäjä. 
Ura.
Tuomas Kyrön esikoisteos "Nahkatakki" julkaistiin vuonna 2001. Kyrö on palkittu Kalevi Jäntin palkinnolla (2005), Nuori Aleksis -palkinnolla (2006) ja Kiitos kirjasta -mitalilla (2011). Vuonna 2012 hän sai Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -kunnianosoituksen. Kyrön teos "Liitto" oli ehdolla Finlandia-palkinnon saajaksi vuonna 2005. Suomen Urheilumuseosäätiö valitsi "Urheilukirjan" Vuoden urheilukirjaksi 2011 ja myös teos "700 grammaa" oli ehdolla urheilukirjapalkinnon saajaksi vuonna 2009. Vuonna 2011 ilmestyneen "Kerjäläinen ja jänis" käännösoikeudet on myyty 10 maahan. 
Vuonna 2020 hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Vuonna 2010 ilmestyi Kyrön teos "Mielensäpahoittaja", joka pohjautuu Antti Litjan esittämään Yle Radio Suomen lyhytkuunnelmasarjaan. Douglas Robinson on kääntänyt teoksen englanniksi nimellä "Griped", ja ote “Extracts from "Griped"” on hyväksytty teokseen "Best European Fiction 2015". Joulusta 2010 vuoden 2012 puoleenväliin Kyrö kirjoitti kolumneja "Helsingin Sanomiin" Mielensäpahoittajana. Vuosina 2012–2015 Kyrö esiintyi vakiopanelistina Nelosella esitettävässä "Hyvät ja huonot uutiset" -ohjelmassa. Hän esiintyi myös urheiluun keskittyvässä tv-paneelissa "Villi kortti" vuonna 2015. Kyrö on yksi Pitääkö olla huolissaan? -sarjan vakiopanelisteista.
Tuomas Kyrö oli Eeva Joenpellon kirjailijakodin ensimmäinen stipendiaatti vuodesta 2005 vuoteen 2009.
Kyrö ja WSOY tekevät tuotteistusyhteistyötä ja julkaisevat kirjoja myös Saksassa ja Britanniassa.
"Happy Days of the Grump" ("Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja") julkaistiin Isossa-Britanniassa ja "Der Grantige" ("Mielensäpahoittaja") Saksassa vuonna 2017.
WSOY julkaisi "Meet the Grump"-kokoelmateoksen vuonna 2017.
Kyrö käsikirjoitti "Mielensäpahoittaja"-hahmonsa pohjalta ensimmäisen elokuvan vuonna 2014. Elokuvan ohjaajana toimi Dome Karukoski. Elokuva keräsi yli puoli miljoonaa katsojaa ja oli vuoden katsotuin kotimainen elokuva. Elokuva oli myös esillä Toronton elokuvafestivaaleilla samana vuonna.
Vuonna 2018 ilmestyi elokuva "Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja". Se keräsi lähes 350 000 katsojaa.
Vuonna 2019 ilmestyi kahdeksanosainen televisiosarja "Ennen kaikki oli paremmin." Vuonna 2021 sarjasta ilmestyi toinen kausi, joka käsitti viisi jaksoa.
Tuomas Kyrö on mukana osakkaana äänikirjakustantamo Audiomaassa sekä Authors' Distillery -tislaamossa.
Yksityiselämä.
Kyrön isä on Yleisradion Radioteatterin johtajana aiemmin toiminut dramaturgi Pekka Kyrö ja äiti kirjailija Marja-Leena Parkkinen.
Kyrö asuu Helsingissä puolisonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Olympiaravit

Olympiaravit oli vuosina 2005–2010 Lahdessa Jokimaan raviradalla järjestetty kylmäverihevosten ravikilpailu. Sen toteuttivat yhteistyössä totopeliyhtiö Fintoto ja Suomen Olympiakomitea. Suomalaisten lisäksi kilpailuun osallistui hevosia myös muista Pohjoismaista. 
Hevoset Olympiaravien finaaliin karsittiin kolmella paikkakunnalla järjestetyistä alkukilpailuista. Lisäksi siihen valittiin kolme ulkomaista hevosta karsintojen ulkopuolelta. Ykköspalkinto vuonna 2010 oli 20 000 euroa. Finaalin yhteydessä oli myös poneille tarkoitetut "Miniolympiaravit", joka oli suunnattu nuorille ohjastajille.
Olympiaraveilla kerättiin varoja suomalaiselle olympiaurheilulle. Ajatus oli kopioitu suoraan Ruotsista, jossa "Olympiatravet"-nimistä ravitapahtumaa on järjestetty vuodesta 1979 lähtien. Olympiaraveissa oli Ruotsin mallin mukaisesti mukana monia yhteistyöurheilijoita, kuten Jani Sievinen, Juha Hirvi ja Pekka Koskela. .
Kilpailut avattiin sytyttämällä olympiatuli. Tapahtumaan kuului ravilähtöjen lisäksi urheilijoiden haastatteluja ja esittelyjä sekä muuta oheisohjelmaa.
Bureau d’enquêtes et d’analyses pour la sécurité de l’aviation civile

Bureau d’enquêtes et d’analyses pour la sécurité de l’aviation civile, BEA (vapaasti suomennettuna "Siviili-ilmailuturvallisuusvirasto") on Ranskan valtion virasto, joka tutkii lento-onnettomuuksia ja pyrkii parantamaan lentoturvallisuutta onnettomuustutkimuksiensa perusteella. Viraston päämaja sijaitsee lähellä Pariisia Le Bourgetin lentoasemalla rakennuksessa 153. BEA työllistää 120 työntekijää, joista 30 on tutkijoita ja 12 asiantuntijoita. 
BEA perustettiin vuonna 1946. Se toimii lakiartikkelin R711-1 nojalla. Kansainvälisten säädösten mukaan BEA on toimivaltainen kaikissa ilmailuonnettomuuksissa Ranskan ilmatilan alueella, myös merentakaisissa territorioissa sekä niissä onnettomuuksissa, joissa on osallisena ranskalaisvalmisteinen ilmailualus (esim. Airbus, ATR). BEA on toimivaltainen muissa maissa myös silloin, kun paikallinen onnettomuustutkintavirasto ei avaa teknistä tutkimusta. BEA saatetaan myös kutsua mukaan onnettomuustutkintaan paikallisen viraston päätöksellä.
17. joulukuuta 2001 alkaen BEA:n johtajana on toiminut Paul-Louis Arslanian. Vuonna 2008 hänet valittiin uudelleen virkaan.
Armstrong Whitworth

Sir W G Armstrong Whitworth &amp; Co Ltd oli brittiläinen monialayritys 1900-luvun alussa. Se toimi Newcastlessa Englannin koillisosassa. Tuotantoon sisältyivät aseet, autot, moottoripyörät, laivat, lentokoneet ja veturit. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen toiminta oli vaikeuksissa ja yritys sulautettiin sen kilpailijaan Vickersiin vuonna 1927. 
Historia.
Insinööri William George Armstrong perusti 1847 Newcastle upon Tynen Elswickiin konepajan, joka valmisti hydraulisia laitteita, nostureita ja siltoja. Hyvin pian tämän jälkeen aloitettiin asetuotanto ja erityisesti takaaladattavien tykkien tuotanto, joilla varustettiin Krimin sotaan lähtenyt brittiarmeija.
Yhtiöön liitettiin 1882 Charles Mitchellin laivanrakennusyritys, jolloin muodostui Armstrong Mitchell &amp; Company. Samalla toiminta levisi lähes noin kahden kilometrin kaistalle Tynejoen vartta. 1897 yhtiöön liitettiin edelleen Joseph Whitworthin insinööritoimisto. Yrityksen tuotanto laajeni 1902 henkilö- ja kuorma-autoihin ja 1913 perustettiin ilmailuosasto, josta muodostettiin lopulta 1920 erillinen tytäryhtiö Armstrong Whitworth Aircraft.
Yhtiö sulautui 1927 Vickers Limitedin kanssa, jolloin muodostui Vickers-Armstrong.
Sir W.G. Armstrong Mitchell &amp; Company.
Yhtiön suuruutta edeltänyt Sir W. G. Armstrong Mitchell &amp; Companyn päätoimialana oli hydrauliset laitteet ja sillat. Näistä merkittävimpiä ovat:
Ajoneuvot.
Armstrongin moottoripyörähaara valmisti motocross-, trial-, rata ja sotilaspyöriä 1980-luvulla, yhtiön saatua haltuunsa Barton Engineeringin, ja CCM:n. Useimmissa pyörissä oli Rotaxin moottori. Vuonna 1983 esitellyssä CF250:ssa oli kaksikampiakselinen ja kaksisylinterinen Rotaxin moottori ja hiilikuiturunko. Nial Mackenzie ja Donnie McLeod saavuttivat Armstrongilla menestystä kilparadoilla. Armstrong valmisti myös nelitahtista sotilaspyörää, jonka oikeudet myytiin Harley-Davidsonille.
Lentokoneet.
Armstrong Whitworth perusti 1912 ilmailuosaston, josta muodostui Sir W. G. Armstrong Whitworth Aircraft Company. Yhtiön sulautuessa 1927 Vickersiin muodostui Vickers-Armstrongs, mutta Armstrong Whitworth Aircraftin osti J. D. Siddeley omaksi erilliseksi yhtiökseen.
Aluksia.
Yhtiö valmisti vuosien 1885 ja 1918 välisenä aikana sotalaivoja Kuninkaalliselle laivastolle, keisarilliselle Venäjän laivastolle, keisarilliselle Japanin laivastolle ja Yhdysvaltain laivastolle.
Blood, Sweat and Tears

Blood, Sweat and Tears on Johnny Cashin viidestoista albumi. Se julkaistiin vuonna 1963.
Tarttuva maksatulehdus

Tarttuva maksatulehdus eli HCC () on akuuttia maksatulehdusta aiheuttava tauti erityisesti nuorilla koirilla, jonka aiheuttaja on koiran adenovirus 1 (CAV 1). Koiran adenovirus tarttuu suorassa kontaktissa koirasta toiseen, mutta tartunta voi tapahtua myös epäsuorasti koiran eritteiden välityksellä, sillä infektion saanut koira erittää virusta sylkeen, virtsaan ja ulosteisiin. Taudista toipuneet koirat voivat erittää virusta eritteissään jopa useita kuukausia toipumisen jälkeen, mutta kerran sairastettu tauti antaa elinikäisen immuniteetin tautia vastaan. Ympäristössä virus voi selviytyä hengissä sopivissa olosuhteissa kuukausia.
Oireet.
Tarttuvan maksatulehduksen taudinkuva vaihtelee lievistä oireista vakavaan maksan toimintahäiriöön. Yleisiä oireita infektoituneella koiralla ovat kuumeilu, syömättömyys, runsas juominen, vatsan arkuus, ripuli, oksentelu ja anemia, jonka merkkinä ovat kalpeat limakalvot.
Jälkioireina joillakin koirilla esiintyy blue eye -syndroomaa eli silmän sarveiskalvo on samentunut nestepitoisuuden nousun vuoksi. Muutos voi koskea vain toista silmää tai molempia. Osalla koirista tämä on ohimenevää, mutta osalle muutos jää pysyväksi.
Löydökset.
Avauslöydöksenä infektoituneelta koiralta voidaan löytää suurentunut ja haurasrakenteinen maksa, jossa maksaliuskojen reunat ovat korostuneet ja pinnalla on fibriinijuovia sekä pistemäisiä verenvuotoja. Myös maksan nekroosia esiintyy paikoitellen. Lisäksi usein vatsaontelosta ja keuhkopussinontelosta löytyy nestettä, sappirakon seinämä on paksuuntunut ödeeman seurauksena, risat ovat suurentuneet ja punoittavat, verenvuotoja esiintyy herakalvoilla, sisäelinten pinnoilla sekä imusolmukkeissa. Yleistynyt suonensisäinen hyytyminen (DIC-oireyhtymä) aiheuttaa verenvuototaipumusta.
Rokotukset.
Suomessa koirilla käytetyt kaikki yhdistelmärokotteet sisältävät myös rokotteen tarttuvaa maksatulehdusta vastaan. Rokotus annetaan kolmen kuukauden, neljän kuukauden ja vuoden ikäiselle koiralle. Tämän jälkeen rokotus tulisi uusia kolmen vuoden välein.
Leukerbad

Leukerbad (, wallisinsaksaksi: "Leiggerbad") on kunta Sveitsissä, Wallisin kantonin saksankielisessä osassa, Rhônen laakson pohjoispuolella, Dalajoen laaksossa, noin 1 400 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-ala on 67,2 km² ja se kuuluu Leukin alueeseen. Vuoden 2010 lopussa kunnan väkiluku oli 1 622.
Leukerbad on merkittävä talvi- ja kesämatkailukeskus. Laskettelurinteiden, köysiratojen ja hiihtohissien lisäksi kaupungissa on kuumia lähteitä, joiden lämmintä vettä useat kylpylät käyttävät hyväkseen.
Leukerbadin kautta kulkee ikivanha Alppien ylittävä reitti, joka kulkee Gemmipassin (2 314 m) kautta pohjoiseen.
Leukerbadiin on linja-autoyhteys Leukista ja lähikylistä. Rautatieyhteys Leukista on lopetettu vuonna 1967.
100 Miles and Runnin’

100 Miles and Runnin’ on rap-ryhmä N.W.A:n 14. elokuuta 1990 julkaisema EP.
Aloittaakseen levyn nauhoittamisen kaikkien ryhmän jäsenten oli allekirjoitettava pitkäaikainen sopimus Eazy-E:n omistaman Ruthless Records -levy-yhtiön kanssa. Ice Cube ei kuitenkaan suostunut sopimukseen, vaan erosi ryhmästä. Nimikkokappale ”100 Miles and Runnin’” sai paljon näkyvyyttä radiossa ja televisiossa. 
Albumi ylitti Yhdysvalloissa kultarajan 16. marraskuuta 1990 ja platinarajan 16. syyskuuta 1992. Se oli Billboard 200 -listalla korkeimmillaan sijalla 27.
Isotöyhtönapsu

Isotöyhtönapsu ("Myiarchus crinitus") on isokokoinen hyönteissyöjä napsu, joka kuuluu laajaan varpuslintujen heimoon Tyrannit.
Se on varsin yleinen pihalintu, sillä se pesii hyvin mieluusti linnunpönttöihin. Isotöyhtönapsu on erikoisesti mieltynyt pesäänsä, jos sen sisustuksessa on käytetty käärmeennahan palasia.
Liiketapalautakunta

Liiketapalautakunta on Keskuskauppakamarin toimielin, joka antaa pyynnöstä lausuntoja yritysten välistä hyvää liiketapaa koskevista asioista. Lausunnon pyytäjä voi olla asiassa osapuolena oleva yritys tai viranomainen, esimerkiksi poliisi.
Liiketapalautakunta ei ole oikeusviranomainen eivätkä sen päätökset ole sitovia. Päätökset ovat pääasiassa salaisia. Liiketapalautakunnalta voi pyytää myös ennakkolausunnon mikäli suunnitellun markkinointitoimen hyvän liiketavan mukaisuus arveluttaa.
Liiketapalautakunnan kokoonpano kaudella 2014-2016 oli seuraava: