tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Granatnik wz.36

Granatnik wz.36 (tunnetaan myös pidemmällä nimellä Granatnik 46 mm wz.36) oli puolalainen 46 millimetrin kaliiberin kranaatinheitin, joka suunniteltiin alun perin vuonna 1920 nimellä Granatnik 46 mm wz.30. Kranaatiheittimen rakenteeseen tehtiin myöhemmin muutoksia ja sen varsinainen valmistaminen alkoi "Granatnik wz.36" -nimellä vuonna 1936.
Toista maailmansotaa edeltävänä aikana Granatnik wz.36:sta tuli Puolan armeijan pääasiallinen kranaatinheitin ja se oli puolalaisten joukkojen käytössä vielä Natsi-Saksan Puolan offensiivin aikana. Aseen valmistus päättyi Saksan miehitettyä Puolan vuonna 1939.
Korruptio Haitissa

Haiti on yksi maailman korruptoituneimmista maista. Haiti oli Transparency Internationalin korruptioindeksissä vuonna 2009 jaetulla sijalla 168 viiden muun maan kanssa ja vuonna 2008 sijalla 177 arvioiduista 180 maasta. Haiti on esimerkki maasta, jossa korrelaatio lahjuspyyntöjen ja maan korruptionäkemysten välillä on pieni, vastaten lähes Kanadan tasoa. Haitilaiset kokevat maansa korruption vähäiseksi, vaikka lahjuksia on vastaanottanut 10 % väestöstä, joka toista on syytetty korruptiosta edellisen vuoden aikana ja kunnalliset viranomaiset, koulut ja terveydenhuolto on pyytänyt lahjuksia noin 60 %:lta kyselyyn vastanneista. 
Vesi.
Pääkaupunki Port-au-Princessa on vesipula. Vesiventtiileitä suljetaan ja avataan päivittäin alueittain ja katu kadulta. Rikkaammat ihmiset lahjovat vedenjakelijoita saadakseen enemmän vettä. Samanaikaisesti slummivesijärjestöt lahjovat vedenjakelijoita omien tankkiensa täyttämiseksi, joista he myyvät vettä asukkaille. Lopullinen lahjuksista kärsijä on slummiasukas, joka todennäköisesti joutuu maksamaan vedestä lahjusten vuoksi enemmän. Yleisesti kehitysmaissa arvioidaan korruption nostavan vesihuoltokustannuksia 30 %.
Duvalier.
Haitin diktaattori Jean-Claude "Baby Doc" Duvalier (1971–1986) kavalsi 515 miljoonaa dollaria julkisia rahoja. Duvalier siirsi tupakkaveroja, kaivostuloja, ajoneuvojen vakuutustuloja ja kansallisia rahapelituloja valvomaansa ”sosiaalirahastoon”. Hän perusteli rahastoa hyvällä isänmaallisuudella, mutta käytti rahastoa yksityisenä tilinä. Hän sai ystävineen myös lainoja valtion omistamalta pankilta ilman takaisinmaksua. Duvalier pakeni Ranskaan vuonna 1986. Hän oli siirtänyt varoja Sveitsin tileille, mutta Haitilla oli vaikeuksia hankkia kaikkia Sveitsin vaatimia todisteita riittävän nopeasti saadakseen varat Sveitsiltä palautettua. Kansainväliset, Haitin ja Sveitsin kansalaisjärjestöt olivat tyrmistyneitä, kun Sveitsi halusi palauttaa rahat diktaattori Jean-Claude Duvalier'lle vuonna 2007. Asiaa kommentoi myös YK ja Maailmanpankki. Haitin presidentti kirjoitti vetoomuksen Sveitsin presidentille 13. elokuuta 2007, mikä antoi vuoden lisäaikaa.
Sony α 300

Sony α 300 on Sony:n valmistama järjestelmäkamera, joka esiteltiin tammikuussa 2008 yhdessä sisarmalliensa α 200 ja α 350 kanssa. Yhteistä α 200- ja α 300-malleilla on 10,2 megapikselin APS-C -kokoinen CCD-kenno ja runkoon rakennettu kuvanvakain. Erotuksena α 200-mallista α 300:ssa on "live view" -toiminto, joka mahdollistaa kuvaamisen pokkarikameratyylisesti sommittelemalla kuva kameran takaosassa olevan näytön avulla, sekä taittuva nestekidenäyttö. α 350 eroaa α 300-mallista sensorinsa osalta, jossa on 14,2 megapikselin kenno. Kameran mukana pakkauksessa toimitetaan Sony DT -objektiivi (18–70mm / F3,5-5,6). Muistikorttina kamerassa toimii CompactFlash. Joissakin kameraa koskevissa tiedoissa mainitaan kameraan sopivan myös Sonyn Memory Stick pro duo -korttien, mutta tämä on harhaanjohtavaa sikäli, että Memory stick -kortit tarvitsevat adapterin. Näiden sovittimien saatavuus on kehno.
Sony on nimennyt kuvanvakaimensa "Super Steady Shotiksi". Kuvainvakain on kameran rungossa ja se toimii liikuttamalla kameran kennoa liikkeen mukaisesti. Englanninkielinen termi toimintaperiaatteelle on "sensor shift". Sonyn mukaan vakaimen tuoma etu kuvaustilanteessa on 2–3 f-arvoa. Arviot tukevat tätä väitettä. Rungon sisäisen kuvanvakautuksen hyvä puoli on, että se toimii kaikilla kameraan kiinnitettävillä objektiiveilla. Huonona puolena on, että etsimen läpi ei näe kuvanvakaimen toimintaan. Vastaavasti joidenkin muiden valmistajien (Canon, Nikon) käyttämä vakautusjärjestelmä näkyy etsimen läpi, mutta vakain on ostettava jokaiseen linssiin erikseen.
Tarvikeobjektiiveja Sonyn "Alpha bajonet" -kiinnitykseen valmistavat ainakin Sigma ja Tamron. Lisäksi vanhat Minoltan "Alpha bajonet" -kiinnitykseen valmistamat objektiivit sopivat kameraan. Minoltan objektiiveissa on huomioitavaa, että "Rokkor" ja "Vectus" mallimerkinnällä varustetut objektiivit eivät ole yhteensopivia. Lisäksi on huomioitava muuntokerroin kinofilmikokoisten ja APS-C kennolle tarkoitettujen objektiivien välillä. Sony α 300 kamerassa muuntokerroin on 1,5.
Sonyn α 300-mallin korvaa vuoden 2009 lopulla uusi α 330.
Pascal Bodmer

Pascal Bodmer (s. 4. tammikuuta 1991) on saksalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SV Messtetten -seuraa.
Bodmer sai junioreiden MM-kilpailuissa kultaa joukkuemäessä Zakopanessa 2008. Seuraavana talvena hän sai Strbske Pleson junioreiden MM-kilpailuissa hopeaa joukkuemäessä ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa neljäs.
Bodmer kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Titisee-Neustadtissa helmikuussa 2007. Ensimmäisen pistesijansa hän sai muutamaa päivää myöhemmin oltuaan Klingenthalissa 29:s. Hän sijoittui toiseksi kauden 2009–2010 avauskilpailussa Kuusamossa. Tätä ennen hänen paras maailmancupsijoituksensa oli 19:s Oberstdorfin lentomäessä kaudella 2008–2009.
Kööpenhaminan ooppera

Kööpenhaminan oopperatalo () on Kööpenhaminassa sijaitseva Tanskan kansallisoopperan toimitila, joka vihittiin käyttöön 15. tammikuuta 2005. Sen on suunnitellut arkkitehti Henning Larsen, ja sen aloitteentekijä ja rahoittaja oli Maersk-varustamoyhtiöstä tunnettu miljardööri Mærsk Mc-Kinney Møller. Oopperan rakennustyöt kestivät neljä vuotta.
Talossa on kaksi näyttämöä, suuri näyttämö, jonne mahtuu noin 1 500 katsojaa, ja "Takkelloftet", jossa on 200 istumapaikkaa. Katsomo on vaahterapuun värinen. Aulan veistokset vaihtavat väriä sään mukaan. Lisäksi talossa on aputiloja, kuten harjoitussaleja ja pukuhuoneita. Talossa toimii myös baletti ja siellä pidetään konsertteja.
Kritiikki.
Arkkitehti Larsen on vaitiololupauksestaan huolimatta jälkikäteen paljastanut, millaisia rakentamisaikaisia ongelmia hänellä oli pikkutarkan päärahoittajan, tuolloin liki satavuotiaan Mærsk Mc-Kinney Møllerin (1913–2012) kanssa.
MGP Nordic 2007

MGP Nordic 2007 oli kolmas MGP Nordic -laulukilpailu. Se järjestettiin Oslo Spektrumissa Oslossa, Norjassa. Kilpailun voitti Norjan edustaja Celine kappaleella "Bæstevænna". Suomi osallistui MGP Nordiciin ensimmäistä kertaa.
Robert Keith

Robert Keith (10. helmikuuta 1898 Fowler, Indiana – 22. joulukuuta 1966 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi teatterissa, televisiossa ja elokuvissa. Hänet nähtiin muiden muassa elokuvissa "Luoti luodista" (1950), "14 tuntia" (1951), "Hurjapäät" (1953) ja "Enkeleitä Broadwaylla" (1955). Hän sai arvostusta lisäksi näytelmäkirjailijana teoksensa "The Tightwad: A Comedy in Three Acts" (1927) myötä. 
Robert Keithin alkuperäinen nimi oli Rolland Keith Richey. Näyttelijä oli neljästi naimisissa. Yksi hänen puolisoistaan oli Peg Entwistle, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1927 ja oli naimisissa kaksi vuotta. Näyttelijä Brian Keith oli Robert Keithin poika.
Gazan kuningaskunta

Gazan kuningaskunta oli valtio eteläisessä Afrikassa 1800-luvulla. Se syntyi, kun Shaka Zulu lähetti kenraalinsa Soshanganen nykyisen Mosambikin alueelle valloittamaan tsonga-heimon asuinsijoja. Soshangane löysi viljavaa maata ja rauhallisia asukkaita, ja päätti jäädä alueelle sen sijaan että olisi palannut Shakan hoviin. Hän perusti kuningaskunnan, jonka nimesi isoisänsä mukaan Gazaksi. Soshangane koulutti armeijan ja valtasi alueita myös portugalilaisilta. Alueen kansaa alettiin kutsua nimellä shangaanit. Uuden kuningaskunnan perustaminen oli osa Mfecaneliikettä. Sen ensimmäinen pääkaupunki oli lähellä nykyistä Maputoa. Shaka Zulu hyökkäsi sinne, mutta hävisi taistelun ja sai surmansa.
Gazan kuningaskunta rikastui orjakaupan avulla. Valtakunta laajeni Komati- ja Sambesi-jokien väliselle alueelle. Laajimmillaan se oli 1860-luvulla. Soshanganen kuoltua hänen poikansa kiistelivät perinnönjaosta. Marracuenen taistelussa vuonna 1895 viimeinen hallitsija, Gungunhana, jäi portugalilaisten vangiksi ja karkotettiin Azoreille.
Sosiaalikeskus (sosiaalitoimi)

Sosiaalikeskus on sosiaalitoimen valtion henkilöstölle ja yhteistyökumppaneille sekä kaupunkilaisille tarjoama palvelu. Sen tehtävänä on tukea asiakkaitaan heidän elämäntilanteissaan erilaisin tuin ja avustuksin. Sosiaalikeskuksella tarkoitetaan koko sosiaali- ja terveyslautakunnan alaista henkilöstöä ja sen kaikkia yksiköitä.
Sosiaalitoimen tulosalueet.
Sosiaalitoimen tulosalueet ovat:
Sosiaalikeskusten toiminta.
Sosiaalitoimen sosiaalikeskukset toimivat sosiaaliviraston rakennuksesta käsin. Niiden toiminta-ajatuksena on sosiaalisen turvallisuuden ja toimintakyvyn takaaminen kaikille siten, että jokainen kuntalainen voi toteuttaa omia voimavarojaan.
Hal Roach

Harry Eugene "Hal" Roach (14. tammikuuta 1892 Elmira, New York – 2. marraskuuta 1992 Bel Air, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, -ohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän tuotti 1920- ja 1930-luvulla komediaelokuvia, joiden pääosissa esiintyivät muun muassa Harold Lloyd, Will Rogers, Snub Pollard, Charley Chase, Stan Laurel ja Oliver Hardy. Hän tuotti myös "Meidän sakki" -komediaelokuvasarjan.
Roach perusti elokuvatuotantoyhtiönsä vuonna 1914 tuottaakseen Harold Lloydin komedioita. Ensimmäinen yhtiön menestyselokuva oli seuraavana vuonna ilmestynyt "Just Nuts". Hal Roach Studios perustettiin 1920 Culver Cityyn, Kaliforniaan. Studio tuotti 1920-luvun aikana noin 2 000 lyhyttä komediaelokuvaa. Uransa alkuvaiheessa Roachin kanssa työskennelleisiin henkilöihin kuuluvat muun muassa ohjaajat Leo McCarey ja George Stevens ja näyttelijät Jean Harlow, Boris Karloff ja Paulette Goddard. Parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkinnon Hal Roach sai vuonna 1932 Laurel &amp; Hardy -elokuvalla "Muuttomiehet pulassa" ja vuonna 1936 "Meidän sakki" -sarjan jaksolla "Bored of Education". Roachin komediatuotanto väheni 1930-luvulla, johtuen osittain suosituimpien näyttelijöiden siirtymisestä muiden studioiden palvelukseen. Vuosikymmenen loppupuolella hän tuotti muun muassa elokuvan "Hiiriä ja ihmisiä". Toisen maailmansodan jälkeen Roach siirtyi tuottamaan televisiosarjoja. Roach antoi studionsa johdon pojalleen 1950-luvun puolessavälissä, ja studio päätyi konkurssiin 1959 ja sen rakennukset purettiin 1963.
Kolmannen Oscar-palkintonsa Hal Roach sai 92-vuotiaana, jolloin hän sai kunniapalkinnon elämäntyöstään. Roach on saanut myös tähden Hollywood Walk of Famelle.
Chris Cheney

Christopher John Cheney (s. 2. tammikuuta 1975, Melbourne, Australia), tuttavallisemmin Chris Cheney, on australialaisen The Living End -rockyhtyeen laulaja ja kitaristi. Hänen tavaramerkkinään toimii Gretsch White Falcon -kitara.
Cheney pitää 1950-luvun rock-musiikkia suurimpana vaikuttajanaan ja ensimmäisenä musiikillisena rakkautenaan.
Ahool

Ahool on jättiläismäistä lepakkoa muistuttava kryptidi, jonka väitetään elävän Indonesiassa Jaavan saaren länsiosissa. Olento on saanut nimensä voimakkaan, huhuilevan äänensä takia. Ensimmäinen kirjattu havainto on vuodelta 1925. Olentoa kuvaillaan lepakoksi, jolla on apinan pää. Sen ruumiin kerrotaan olevan metrin mittainen ja siipien kärkivälin peräti neljä metriä.
Tarujen ja silminnäkijöiden mukaan Ahool elää viidakoissa sijaitsevissa luolissa ja saalistaa ravinnokseen kaloja joesta. Muutamia Ahoolin väitettyjä pesäluolia on yritetty tutkia, mutta ne ovat osoittautuneet erittäin syviksi ja vaikeakulkuisiksi. 
Jos Ahool on elävä eläin eikä pelkkä taruolento, se on todennäköisesti jokin suurikokoinen lepakko- tai pöllölaji. Ulkonäöltään sitä on kuvattu lepakkomaiseksi, mutta huhuilu viittaisi pikemminkin lintuun. Nopeasti nähtynä pöllön pää voi tuoda mieleen apinan naaman. Sekä lepakoista että pöllöistä tunnetaan lajeja, jotka saalistavat ruuakseen kaloja. Suurimpien nykyisin tunnettujen lepakoiden siipiväli on vain puolitoista metriä, joten Ahoolin väitetty koko vaikuttaa varsin epäuskottavalta. Suurimpien pöllöjen, kuten huuhkajan ja äyriäishuuhkajan, ruumiin pituus sen sijaan voi olla lähes metrin ja siipivälikin kaksi metriä, joten pöllöksi Ahool ei olisi välttämättä niin luonnottoman kokoinen. Senkokoinen eläin pystyisi vielä lentämäänkin, sillä se olisi suunnilleen saman kokoinen kuin suurimmat nykyajan lentävät linnut jättiläisalbatrossi ja andienkondori. Tosin suuri siipiväli ei olisi käytännöllinen sademetsässä ja luolissa liikkuvalle eläimelle. Kryptozoologien mielestä Ahool voisi olla myös sukupuutolta välttynyt lentoliskolaji, kuten Afrikan väitetty Kongamatokin.
Øystein Pettersen

Øystein Pettersen (s. 19. tammikuuta 1983) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Lillomarka Skiklubb -seuraa.
Pettersen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Oslossa maaliskuussa 2003. Ensimmäisen pistesijansa hän sai muutamaa päivää myöhemmin oltuaan Drammenin sprinttikilpailussa 24:s. Ensimmäisen kerran hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kahdeksas Borlängen sprintissä kaudella 2005–2006.
Pettersen oli toinen Düsseldorfin sprittikilpailussa lokakuussa 2006. Seuraavalla kaudella hän sijoittui kolmanneksi Rybinskin sprintissä. Tammikuussa 2009 hän oli toinen Otepään sprinttikilpailussa, kaudella 2009–2010 toinen Kuusamon sprintissä, kaudella 2010–2011 kolmas Düsseldorfin sprintissä ja kaudella 2011–2012 kolmas Kuusamon maailmancupin avaustapahtuman sprintissä.
Pettersen sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa viidenneksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Sollefteåssa 2003. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti parisprintin olympiakultaa yhdessä Petter Northugin kanssa. Lisäksi hän oli henkilökohtaisessa sprinttikilpailussa kuudes. Norjan mestaruuskilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan viides sprintissä 2009.
The X Factor (Iso-Britannia)

The X Factor on brittiläinen televisioitava laulukilpailu. Ohjelmaa on tehty vuoteen 2016 mennessä kolmetoista tuotantokautta ja sitä juontaa Dermot O'Leary. Ohjelmassa on syntynyt useita laulajatähtiä, muun muassa yhtyeet One Direction (2010) ja Little Mix (2011). Kilpailun formaatti on sittemmin kasvanut maailmanlaajuiseksi.
Vuoden 2016 kilpailussa mukana oli Saara Aalto, joka sijoittui kilpailussa toiseksi. Tuon vuoden kilpailun voitti Matt Terry.
Tuomarit.
X Factorissa oli alun perin kolme tuomaria, mutta tuomareiden lukumäärä vaihtui vuonna 2007 neljään.
Tähänastiset tuotantokaudet.
Tähän mennessä ohjelmaa on lähetetty seuraavat 13 kautta:
 Kilpailija 16–24 -vuotiaiden ("16-24s") sarjassa
 Kilpailija poikien ("Boys") sarjassa
 Kilpailija tyttöjen ("Girls") sarjassa
 Kilpailija yli 25- tai yli 28-vuotiaiden ("Overs") sarjassa
 Kilpailija ryhmien ("Groups") sarjassa
Takas tukikohtaan

Takas tukikohtaan on tamperelaisen rap-artisti Spesialistin 19. syyskuuta 2003 julkaistu ensimmäinen sooloalbumi, jonka julkaisi Poko Records. Levyltä julkaistiin singlet ”Älä tule myöhään kotiin” sekä ”Yhtä juhlaa”.
Vasili Ažajev

Vasili Nikolajevitš Ažajev (: 12. helmikuuta 1915 Moskovan läänin Sotskojen kylä – 27. huhtikuuta 1968 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Vasili Ažajev joutui 19-vuotiaana vankileirille Neuvostoliiton Kaukoitään, jossa hän sen jälkeen työskenteli 15 vuoden ajan. Vuonna 1944 hän valmistui Gorkin kirjallisuusinstituutista.
Kirjailijan huomattavin teos on vuonna 1948 ilmestynyt romaani "Kaukana Moskovasta" ("Daleko ot Moskvy"), josta hän sai Stalin-palkinnon. Konstantin Simonovin toimittama tuotantoromaani edustaa tyypillistä sosialistista realismia. Se kuvaa ihanteellisesti öljyjohdon rakentamista Siperiassa toisen maailmansodan aikana, mutta ei kerro, että todellisuudessa tällaiset rakennustyöt suoritti Stalinin vankileirien työvoima. Kirjan pohjalta tehtiin Aleksandr Stolperin ohjaama samanniminen elokuva (1950, Stalin-palkinto 1951) ja Ivan Dzeržinskin säveltämä ooppera (1954).
"Kaukana Moskovasta" on toimitettu versio Ažajevin "Novyi Miriin" vuosina 1946–1948 kirjoittamista kertomuksista. Suomennos perustuu vuoden 1949 versioon, joka sai Stalinin palkinnon.
Issie

Issie eli Isshii on japanilainen järvihirviö, jonka väitetään elävän Kyūshūn saarella sijaitsevassa Ikedajärvessä, Kagoshiman kaupungista etelään. Olennosta on tehty useita silminnäkijähavaintoja, joissa sitä kuvaillaan yleensä suurikokoiseksi ja tummaksi. Sillä kerrotaan olevat evät ja selässä kyttyröitä. 
Kyseisessä järvessä ei elä suuria kaloja, vain pikkukaloja ja enintään 1,8-metrisiksi kasvavia ankeriaita. Ankeriaat elävät vesistöjen pohjalla, kun taas Issien on usein nähty nousevan järven pintaan, joten ne eivät selitä väitettyjä havaintoja.
Useimmat väitetyt silminnäkijähavainnot on tehty järven lounaisosissa. Vaikka Ikedajärvi on pinta-alaltaan vain 11 neliökilometriä, se on jopa 230 metriä syvä, mikä vaikeuttaa olennon etsimistä. 
Olento on tunnettu paikallisissa taruissa jo vuosisatoja. Yhden tarinan mukaan Issie oli alun perin valkoinen hevostamma, joka eli Ikedajärven rannalla varsansa kanssa. Sitten muuan samurai sieppasi varsan, eikä tamma etsinnästä huolimatta enää löytänyt sitä. Epätoivoinen hevonen meni lopulta etsimään varsaa järvestä, ja muuttui siellä matelijamaiseksi hirviöksi, joka vieläkin välillä nousee vedenpintaan poikastaan etsiessään. Nykyisin alueen matkailu hyödyntää tarinaa järvihirviöstä, ja Issielle on jopa pystytetty patsas.
Ishii

Ishii () on Japanin maaseutukaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se kuuluu Myōzain piirikuntaan. Ishii sijaitsee prefektuurin koillisosassa Yoshinojoen alajuoksulla. Kaupungin alue ulottuu joenvarren tasangolta etelään vuorenrinteille. Lännessä se rajautuu Tokushiman kaupunkiin. Ishiissä on 25 186 asukasta (huhtikuussa 2022) ja sen pinta-ala on 28,85 neliökilometriä.
Ishii oli vanhastaan Awan provinssin ydinaluetta, jonne perustettiin Nara-kaudella provinssitemppeli. Indigovärin tuotanto oli historiallisesti tärkeä elinkeino. Maaseutukaupunki Ishiistä tehtiin vuonna 1907. Se laajeni huomattavasti vuonna 1955, kun siihen liitettiin neljä kyläkuntaa: Aihata, Takagawara, Takahara ja Urashō. Sittemmin paikkakunta on kasvanut läheisen Tokushiman kaupungin nukkumalähiönä. Alueella viljellään riisiä ja vihanneksia, ja siellä toimii myös elintarviketeollisuutta.
Ishiin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi Dōgaku-jin buddhalainen temppeli ja indigovärin kaupan kukoistuskaudella rakennettu Tanaka-suvun asuintalo, joka on valittu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Ishiitä palvelee JR Shikokun Tokushima-linja.
Heilongjiangin kaivosräjähdys 2009

Heilongjiangin kaivosräjähdys oli 21. marraskuuta 2009 tapahtunut kaivosonnettomuus hiilikaivoksessa lähellä Hegangia Heilongjiangin maakunnassa Kiinassa. Kuolleiden määräksi varmistettiin 106 henkeä.
Onnettomuuden vuoksi kaivosyhtiön johtaja, varajohtaja ja yli-insinööri erotettiin. Kiinan valtionsyyttäjä tutki virkavelvollisuuksien rikkomista osasyynä onnettomuuteen.
HMS Havelock (H88)

HMS Havelock (viirinumero H88) oli Britannian kuninkaallisen laivaston H-luokaHävittäjä (laiva)|hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Brasilian laivasto tilasi 8. joulukuuta 1937 "Jutahyksi" nimetyn aluksen J. Samuel White and Companyltä, missä köli laskettiin 31. toukokuuta 1938. Münchenin kriisin aikana syyskuussa 1938 Amiraliteetti esitti aluksen ja sen sisaralusten lunastamista. Alukselle asennettiin tulenjohtojärjestelmät ja sen aseiden sijoitusta muutettiin, jotta se ei poikkeaisi liikaa muista laivaston aluksista. Britannian hallitus osti lopulta 4. syyskuuta 1939 aluksen. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 10. helmikuuta 1940.
Palvelus.
Koulutuksen päätyttyä alus liitettiin Läntiselle reitille 9. hävittäjälaivueeseen. Alus joutui välittömästi tositoimiin, kun se määrättiin tulitukitehtäviin Rombaksvuonoon sekä Narvikiin etenevien joukkojen tueksi 27.-28. toukokuuta 1940. Menestys jäi lyhytaikaiseksi ja alus suojasi 4.-8. kesäkuuta Narvikin ja Harstadin alueen joukkojen evakuointia. Se palasi 10. kesäkuuta Scapa Flowhun.
Alus palasi saattueiden suojaksi, missä tehtävässä se oli seuraavat 21 kuukautta lukuun ottamatta osallistumista operaatio Tiikeriin Välimerellä 6.-12. toukokuuta 1941. Maaliskuussa 1942 alus siirrettiin lippulaivaksi saattajaryhmä B5:een Pohjanmerelle. Alus suojasi korvettien "HMS Pimpernelin" ja "HMS Godetian" kanssa tankkerisaattue TM1:n yhdeksän tankkeria Trinidadista Gibraltarille. Epäonnisesta saattueesta sukellusveneet upottivat 3.-12. tammikuuta 1943 seitsemän alusta. Jäljelle jääneet alukset saapuivat 14. tammikuuta Gibraltarille.
Alus suojasi 16.-20. maaliskuuta hävittäjä "HMS Leamingtonin", fregatti "HMS Swalen" ja korvettien "Godetian", "Pimpernelin", "HMS Buttercupin", "HMS Lavenderin" ja "HMS Saxifragen" kanssa saattuetta SC122, josta tuli yksi Atlantin taistelun suurimpia yksittäisiä taisteluita. Suojue upotti kaikkiaan kuusi sukellusvenettä menettäen ainoastaan kolme alusta.
Kesä-heinäkuun alus oli Biskajanlahdella. Saattajaryhmineen se suojasi 30. syyskuuta - 8. lokakuuta Kuninkaallisten ilmavoimien 247. rykmentin henkilöstöä ja kalustoa Azoreille kuljettavia saattueita.
Alus suojasi saattajaryhmä 14:n kanssa Normandian maihinnousua operaatio Neptunessa. Alus määrättiin heinäkuussa 1944 huollettavaksi Liverpooliin telakalle, mistä se palasi syyskuussa saattajaryhmäänsä sodan päättymiseen. Alus oli palveluksesta poistettuna helmikuusta huhtikuuhun 1945 Portsmouthissa erilaisten vikojen vuoksi. Alus upotti 30. huhtikuuta "HMS Hesperuksen" kanssa Angleseystä luoteeseen 201. laivueen lentokoneen avustamana sukellusvene "U-242:n". Kesäkuussa alus siirrettiin maalialukseksi. Alus sijoitettiin 18. helmikuuta 1946 poistolistalle ja siirrettiin 2. elokuuta ylläpitämättömään reserviin. Alus myytiin 31. lokakuuta BISCOlle ja romutettiin T. W. Wardilla Inverkeithingissä.
Jevgenija Šapovalova

Jevgenija Šapovalova (, s. 15. kesäkuuta 1986) on venäläinen maastohiihtäjä. Hän edustaa Uralets-seuraa.
Šapovalova sijoittui Sapporon MM-kilpailuissa 2007 henkilökohtaisessa sprinttikilpailussa 19:nneksi ja parisprintissä 12:nneksi. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli parisprintissä yhdeksäs.
Šapovalova kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Düsseldorfissa lokakuussa 2006. Ensimmäisen pistesijansa hän sai kuukautta myöhemmin oltuaan Kuusamon sprintissä kolmastoista. Myöhemmin samalla kaudella hän sijoittui Otepään sprintissä kolmanneksi ja voitti perinteisellä hiihtotavalla käydyn Changchunin sprinttikilpailun. Sprintticupin kokonaispisteissä hän oli kaudella 2006–2007 yhdeksäs. 
Šapovalova sai Venäjän mestaruuskilpailuissa sprintissä pronssia 2007 sekä hopeaa 2012 ja 2013.
Regina (nimi)

Regina on latinasta peräisin oleva naisen etunimi. Se tarkoittaa kuningatarta. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa Reginoiksi on nimetty 5 553 tyttöä.
Reginan nimipäivä on suomenruotsalaisessa kalenterissa 7. syyskuuta.
Rudolf Tancré

Rudolf Tancré (24. joulukuuta 1842 Anklam, Pommeri – 19. syyskuuta 1934 Anklam) oli saksalainen liikemies ja lintutieteilijä, joka keräsi laajat kokoelmat lintuja ja hyönteisiä.
Tancré hankki näytteitä pääasiassa Itä-Euroopasta ja Aasiasta. Hän teki kauppaa eurooppalaisten museoiden ja yksityisten keräijöiden kanssa. Hyönteiskokoelmat myytiin eri eurooppalaisiin museoihin, ja nykyisin osia kokoelmista on Amsterdamin, Bonnin, Braunschweigin ja Linzin museoissa sekä Bukarestin "Grigore Antipan" kansallismuseossa.
Tancré nimesi, yhdessä Homeyerin kanssa, peltopyyn ("Perdix perdix") alalajin "robusta" vuonna 1883.
Roanoke

Roanoke tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Roanoke tarkoittaa myös useita muita paikkoja Yhdysvalloissa:
São Sebastião de Moçambique

São Sebastião de Moçambique eli São Sebastiãon linnoitus on linnoitus Mosambikin saaren pohjoiskolkassa Mosambikin edustalla. Portugalilaiset aloittivat sen rakentamisen vuonna 1558. He sijoittivat linnoitukseen 400 tykkiä. Hollantilaiset yrittivät valloittaa saaren vuosina 1607 ja 1608, mutta portugalilaiset torjuivat heidät. Linnoituksen sisällä on kirkko vuodelta 1522, ja sen sanotaan olevan vanhin säilynyt eurooppalaisten rakentama rakennus eteläisellä pallonpuoliskolla.
Saari on Unescon maailmanperintökohde. Unesco on vuodesta 2003 alkaen koordinoinut kansainvälistä projektia, joka kunnostaa linnoitusta. Laiminlyöntien lisäksi linnoitusta on rapauttanut vuoden 2008 trooppinen hirmumyrsky.
Boris Iofan

Boris Mihailovitš Iofan (; 28. huhtikuuta 1891 Odessa – 11. maaliskuuta 1976 Moskova) oli neuvostoliittolainen arkkitehti. Hän valmistui vuonna 1916 Rooman "Regio Istituto Superiore di Belle Artista".
Hänen ensimmäinen työnsä oli valtioeliitin parantola Barvihassa Moskovan alueella. Vuonna 1931 valmistui Moskovaan Iofanin suunnittelema Dom na naberežnoi eli ”rantakadun talo” (virallisesti "Dom pravitelstva", ”hallituksen talo”), jossa on 505 asuntoa, kaksi teatteria ja kauppoja, ja jota pidetään stalinistisen arkkitehtuurin ikonina. Iofan voitti vuonna 1933 kilpailun Moskovan Neuvostojen palatsin suunnittelusta, joka oli tarkoitus rakentaa puretun Kristus Vapahtajan katedraalin paikalle, mutta joka jäi toteuttamatta. Iofanin suunnittelema Neuvostoliiton paviljonki Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 voitti kultamitalin.
Döda fallet

Döda fallet on entinen Ragundajärvestä Indaljokeen laskenut koski Ragundan kunnassa, Ruotsin Jämtlandissa. Ennen kosken kuivumista se tunnettiin nimillä Gedungsen tai Storforsen, ja oli 35 metriä korkea, ollen samalla yksi Ruotsin suurimmista koskista.
Koski kuivui katastrofin seurauksena. Vesiväylällä harjoitettiin tukinuittoa, mutta voimakkaassa koskessa puutavara kärsi pahasti, joten se piti siirtää kosken ohi maitse. Vuonna 1793 Magnus Huss -niminen mies rupesi suunnittelemaan uittokanavan rakentamista kosken ohittamiseksi, ja varsinainen rakentaminen alkoi 1796. Sorainen maaperä kuitenkin kesti vettä heikosti. Kesäkuun 6. ja 7. päivän välisenä yönä 1796 kosken ja kanavan välinen sorakannas petti, ja koko järven vesi tyhjeni kanavan kautta neljässä tunnissa, aiheuttaen 15-metrisen hyökyaallon jokea alas. Veden aiheuttamista tuhoista huolimatta katastrofi ei kuitenkaan vaatinut kuolonuhreja.
Döda fallet on nykyisin luonnonsuojelualue, ja merkittävä paikallinen nähtävyys.
Nicolaus I Bernoulli

Nicolaus I Bernoulli (myös "Nicolas" ja "Nikolas", 21. lokakuuta 1687 Basel – 29. marraskuuta 1759 Basel) oli sveitsiläinen matemaatikko. Hän oli yksi monista Bernoulli-suvun matemaatikoista.
Hän valmistui vuonna 1704 Baselin yliopistosta setänsä Jakob Bernoullin ohjauksessa ja sai filosofian tohtorin arvon viisi vuotta myöhemmin väitöksellä, joka käsitteli todennäköisyysteorian oikeudenkäytössä. Vuonna 1716 hänet kutsuttiin hoitamaan Galileo-professuuria Padovan yliopistoon, jossa hän työskenteli differentiaaliyhtälön ja geometrian parissa. Vuonna 1722 hän palasi Sveitsiin ja otti vastaan logiikan professuurin Baselin yliopistossa.
Bernoulli esittelee tärkeimmät saavutuksensa kirjeissään, erityisesti kirjeissään Pierre Rémond de Montmortille. Merkittävä on erityisesti Pietarin paradoksi. Hän oli yhteydessä myös Gottfried Leibniziin ja Leonhard Euleriin.
Soshangane

Soshangane (noin 1790–1858) oli Gazan kuningaskunnan perustaja. Alkujaan hän oli Shaka Zulun armeijan kenraali, joka lähetettiin nykyisen Mosambikin alueelle valloittamaan tsonga-heimon asuinsijoja. Soshangane löysi viljavaa maata ja rauhallisia asukkaita, ja päätti jäädä alueelle sen sijaan, että olisi palannut Shakan hoviin. Hän perusti kuningaskunnan, jonka nimesi isoisänsä mukaan Gazaksi. Shoshagane koulutti armeijan ja valtasi alueita myös portugalilaisilta. Alueen kansaa alettiin kutsua nimellä shangaanit.
Uuden kuningaskunnan perustaminen oli osa mfecaneliikettä. Soshangane perusti pääkaupunkinsa lähelle nykyistä Maputoa. Shaka Zulu hyökkäsi sinne, mutta hävisi taistelun ja sai surmansa.
Juhani Melart

Aulis Juhani Melart (19. tammikuuta 1933 Mäntsälä – 24. marraskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja ja kirjailija. Hän sai Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton Olli-palkinnon vuonna 2004 ja vuonna 1982 hänet valittiin vuoden urheilutoimittajaksi. Hän oli erikoistunut moottoriurheiluun ja kirjoitti formuloista jo 1950-luvulta lähtien. Hänen moottoriurheiluaiheisia juttujaan ovat julkaisseet muun muassa "Uusi Suomi" ja "Vauhdin Maailma". Lisäksi hän kirjoitti moottoriurheilua käsitteleviä kirjoja ja käsikirjoitti urheiludokumentin "Pelin henki" (1977).
Yleisvenäläinen näyttelykeskus

Yleisvenäläinen näyttelykeskus (; ВВЦ, VVTs, tunnetaan myös vanhalla nimellä VDNH) on näyttelykeskus Moskovan pohjoisosassa Venäjällä. Alue sisältää 400 rakennusta ja paviljonkia.
Historia.
Yleisvenäläinen näyttelykeskus perustettiin vuonna 1935 nimellä Yleisliittolainen maatalousnäyttely (). Ensimmäinen vuosittainen näyttely pidettiin vuonna 1939, minkä jälkeen keskus piti sulkea sodan takia. Keskus aukesi uudelleen vuonna 1954 nimellä Kansantalouden saavutusten näyttely (, ВДНХ/VDNH). Tarkoitus oli esitellä maan parhaimmat aikaansaannokset teollisuudessa, tieteessä ja maataloudessa.
Yksi näyttelyn tunnetuimpia kohteita on Vera Muhinan patsas "Työläinen ja kolhoosinainen", jota restauroitiin vuosina 2003–2009 ja joka palautettiin paikalleen marraskuussa 2009.
Vuonna 1989 keskuksessa oli 82 paviljonkia eri aihealueille, kuten Avaruuspaviljonki (1966), jossa voi muun muassa nähdä Sputnik-satelliitin, Atomienergiapaviljonki (1954) ja Neuvostoliittolainen kulttuuripaviljonki (1964).
Nykyään.
Vuonna 1992 keskus sai nykyisen nimensä, vaikka nimi VDNH esiintyy yhä metroaseman nimessä. Nykyisin keskuksessa pidetään joitakin satoja näyttelyitä vuodessa, joista kolmasosa on kansainvälisiä. Alueella myydään myös kaikkea käsitöistä kodinkoneisiin ja huonekaluihin. Näyttelytoiminnan lisäksi alue houkuttelee myös muita kävijöitä ja turisteja, siellä sijaitsee myös ravintoloita ja Euroopan kolmanneksi suurin maailmanpyörä.
Peutz–Jeghersin oireyhtymä

Peutz–Jeghersin oireyhtymä (PJS) on autosomissa dominantisti periytyvä harvinainen polyyppitauti. Sille ominaisia ovat mahalaukun ja suoliston hamartomatoottiset polyypit, jotka usein muuttuvat pahanlaatuisiksi. Oireyhtymään liittyykin erittäin korkea syöpävaara – elinikäinen sairastumisriski on noin 93 %. Paksu- ja peräsuolen syövät sekä mahasyöpä eivät ole ainoat syöpätaudit, joiden riskiin oireyhtymä vaikuttaa. Myös esimerkiksi rinta-, haima- ja munasarjasyöpien vaarat ovat kasvaneet. 
Tavallisesti potilailla esiintyy tummia pisamia muistuttavia pigmenttiläiskiä varsinkin suun alueella ja huulissa. Näitä muutoksia voidaan tavata myös muualla. Ensimmäiset pigmenttiläiskät kehittyvät monesti jo potilaan ensimmäisen elinvuoden aikana. Niiden määrä kasvaa pikkuhiljaa. 
Oireyhtymä on hyvin harvinainen, ja Suomesta on löydetty vain viisitoista PJS-perhettä. Sairaus on nimetty hollantilaisen Jan Peutzin (1886–1957) ja yhdysvaltalaisen Harold Jeghersin (1904–1990) mukaan.
Aksai Chin

Aksai Chin (myös Aksayqin, Akesaiqin tai Akesai Qin (, ) on Kiinan miehittämä kiistelty alue Tiibetin ylängön luoteisosassa Kashmirin alueella. Alueen pinta-ala on noin 37 250 neliökilometriä. Kiinalaiset joukot miehittivät vuonna 1959 Aksai Chinin alueen Ladakhista. Kiinan mukaan Ladakhiin kuuluva Aksai Chin on osa Tiibetiä, jonka itsenäisyys loppui, kun kiinalaiset valtasivat sen.
Aksai Chinin ilmasto on melko kuiva. Alueella sataa enimmäkseen kesäkuussa, heinäkuussa ja elokuussa.
Aquaman (animaatiosarja)

Aquaman on Filmationin tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, joka perustuu DC Comicsin supersankariin Vesimieheen. Alun perin sarjaa esitettiin "The Superman/Aquaman Hour of Adventure" ohjelmassa vuosina 1967-1968. Myöhemmin syksyllä 1968 ohjelmaa esitettiin omana puolituntisena sarjana, jossa Vesimies puolusti Atlantista erinäisiltä rikollista. Vesimiehen ohella sarjassa seikkaili myös Vesipoika.
Viholliset.
Sarjassa esiintyi muutama sarjakuvassakin esiintynyt roisto, kuten Black Manta, Fisherman ja Starro.
VHS-julkaisu.
Warner Bros. Home Video julkaisi 1985 "Supersankarit: Vesimies" VHS-kasetin, joka sisältää 8 jaksoa.
DVD-julkaisut.
Warner Bros. Home Video julkaisi 23. lokakuuta 2007 "The Adventures of Aquaman: The Complete Collection" kaksi levyisen DVD:n, joka sisältää kaikki 36 jaksoa.
Tarhahämähäkit

Tarhahämähäkit ("Argiope") on ristihämähäkkien heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu suurikokoisia lajeja, joilla on usein värikäs takaruumis. Niitä tavataan eri puolilla maailmaa, varsinkin lämpimissä ilmastoissa.
Stabilimentum.
Tarhahämäkit tekevät pyyntiverkkoonsa paksuja seittivahvikkeita, joista käytetään nimitystä "stabilimentum". Näiden varsinaista tarkoitusta ei tiedetä. Kenties ne naamioivat verkossa roikkuvan hämähäkin tai hämäävät saalistajia. On myös esitetty, että kuviot varoittavat lintuja lentämästä verkkon läpi, jolloin hämähäkki joutuisi rakentamaan sen uudestaan. Viimeaikaiset tutkimukset ovat viitanneet myös mahdollisuuteen, että stabilimentumien heijastama UV-säteily saattaa myös houkutella hyönteisiä.
Lajeja.
Sukuun kuuluu 76 lajia, mm. seuraavat:
Xeroderma pigmentosum

Xeroderma pigmentosum (XP) on hyvin harvinainen sairaus, joka kuvattiin ensi kertaa vuonna 1874. Oireisto on peittyvästi periytyvä. Se aiheuttaa ihon kuivumisen ja pigmentoitumisen. Sairaus puhkeaa varhaisella iällä, sillä se havaitaan tyypillisesti lapsen ollessa 1–2-vuotias. Sairauden varhainen merkki on ihon huomattavan nopea palaminen auringossa.
Oireisto liittyy virheeseen, jonka vuoksi elimistö ei kykene korjaamaan auringon ja loistevalaisinten tuottaman ultraviolettisäteilyn aiheuttamia DNA-vaurioita.
XP:lle luonteenomaista on ihosyövän erittäin varhainen puhkeaminen. XP:tä sairastavien alle 20-vuotiaiden ihosyöpäriski (melanooma ja ei-melanooma) on tuhatkertainen. Keskimäärin ihosyöpä ilmenee 8-vuotiaana. Sairauden ennuste onkin huono; alle 40 % potilaista elää yli 20-vuotiaiksi. Yleensä kuolema johtuu melanoomasta tai levyepiteelikarsinoomasta. XP-potilaiden syöpäkuolemat olisi voitu välttää ohjeistamalla potilaita pysyttelemään sisätiloissa tai suojautumaan auringonsäteiltä ja loisteputkien valolta tarkoitukseen soveltuvilla UV-suojakankailla ja kalvoilla. 
Erilaiset silmäoireet ovat sairaudessa hyvin yleisiä. Niitä tavataan lähes 80 %:lla potilaista. Neurologiset oireet ovat harvinaisempia, mutta niitäkin esiintyy lähes 20 %:lla potilaista. Sairaus voi aiheuttaa jopa kuurosokeuden.
XP:n esiintyvyys on Yhdysvalloissa noin 1/250 000 ja Japanissa noin 1/40 000.
Walter Camp

Walter Chauncey Camp (s. 7. huhtikuuta 1859 New Britain, Connecticut − k. 14. maaliskuuta 1925 New York) oli amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, joka jo elinaikanaan sai liikanimen "amerikkalaisen jalkapallon isä". Camp oli merkittävä tekijä lajin kehittämisessä, ja hänen työnsä tuloksena amerikkalainen jalkapallo kehittyi omaksi lajikseen rugbysta.
Camp opiskeli vuosina 1876–1881 lääketiedettä Yalen huippuyliopistossa ja toimi koulunsa joukkueen kapteenina, jolle tuohon aikaan kuului pitkälti myös päävalmentajan tehtävät. Camp toimi koulunsa edustajana "Intercollegiate Football Association" -yhteistyöelimessä, ja hänen aloitteestaan silloiseen rugbya muistuttavaan lajiin tehtiin monia merkittäviä muutoksia kuten 11-miehiset joukkueet, pelinrakentajan pelipaikka, aloitusryhmitys sekä rajoitettu määrä yrityksiä kuljettaa palloa aloituksen jälkeen tietty matka. Siviliiammatissaan Camp työskenteli toimihenkilönä kelloja valmistavassa yrityksessä, minkä ohella hän valmensi vuosina 1888–1892 Yalen amerikkalaisen jalkapallon joukkuetta. Campin valmentajakaudella joukkue voitti 67 ottelua ja kärsi vain kaksi tappiota. Vuosina 1892 ja 1894-95 hän valmensi Stanfordin joukkuetta. 
Camp kirjoitti myös lukuisia amerikkalaista jalkapalloa ja sen valmennusta käsitteleviä teoksia. Vuosina 1889–1897 hän toimi yhdessä Caspar Whitneyn kanssa vuosittaisen "All-America"-joukkueen valitsijana, ja vuodesta 1898 vuoteen 1924 Camp nimesi joukkueen yksinään. Vuonna 1951 Camp nimettiin ensimmäisten joukossa "College Football Hall of Fameen".
Elie (Manitoba)

Elie on asuinalue Manitoban provinssissa, Kanadassa. Elie on suurin asuinalue Cartierin maalaiskunnassa. Se sijaitsee noin 48 kilometriä länteen provinssin pääkaupungista Winnipegistä, Trans-Canada Highwayn varrella. Kylässä asuu noin 550 henkilöä, joista kolmannes on hutteriitteja. Alueen pääelinkeino on maatalous ja sen tukipalvelut.
Elien F5 tornado.
22. kesäkuuta 2007 Elien lähistöllä muodostui F4-luokan tornado, joka kuitenkin vahinkojen perusteella myöhemmin määriteltiin Kanadan ensimmäiseksi viralliseksi F5-luokan tornadoksi. Tornado ei aiheuttanut henkilövahinkoja, mutta se vahingoitti jauhomyllyä ja tuhosi muutamia taloja sekä nosti ilmaan ja siirsi autoja useita kymmeniä metrejä.
Jaakko Eerola

Jaakko Eerola (s. 1977) on suomalainen balettitanssija.
Eerola on valmistunut tanssijaksi Suomen Kansallisoopperan balettikoulusta. Hänellä on ollut vuodesta 1996 kiinnitys Suomen Kansallisbalettiin, jonka tähtitanssijaksi hänet nimitettiin elokuussa 2009. Hän on tanssinut pää- ja solistitehtävissä muun muassa "Prinsessa Ruususessa", "Pähkinänsärkijässä" ja "Tuhkimossa", joissa hän on ollut prinssin roolissa, sekä "Bajadeerissa" ja "Gisellessä".
Eerola on palkittu Suomen Kulttuurirahaston jakamalla Edvard Fazer -palkinnolla vuonna 2002, Tanssin kukka -palkinnolla vuonna 2006 ja Tanssin kukan Nuppu-palkinnolla vuonna 1996.
Eerola on lopettanut tanssijanuran ja aloittanut syksyllä 2012 Helsingin yliopistossa hammaslääketieteen opinnot.
Eerola on naimisissa balettitanssija Salla Eerolan (o.s. Suominen) kanssa.
Mélanie Laurent

Mélanie Laurent (s. 21. helmikuuta 1983 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Laurent tunnetaan erityisesti Quentin Tarantinon ohjaamasta elokuvasta "Kunniattomat paskiaiset", jossa hän esittää nuorta juutalaista Shosanna Dreyfusia, joka pyörittää väärän identiteetin turvin pientä elokuvateatteria natsi-Saksan miehittämässä Pariisissa.
Varhainen elämä.
Laurent syntyi Pariisissa ballerina-äidin ja ääninäyttelijä-isän (Simpsonien ranskankielisen version Ned Flandersin ääni) perheeseen. Hän vietti lapsuutensa Pariisin 9. arrondissementissa.
Laurent on etnisyydeltään juutalainen. Hänen sukujuurensa ulottuvat aškenaseihin ja Tunisian sefardeihin. Natsit karkottivat Laurentin isoisän maasta. Hänen äidin puoleiset isovanhempansa olivat elokuvajulistepiirtäjiä.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Laurent vastaanotti lupaavimman naisnäyttelijän César-palkinnon elokuvasta "Je vais bien, ne t'en fais pas" (2006). Vuonna 2008 hänen käsikirjoittamansa ja ohjaamansa lyhytelokuva "De moins en moins" oli ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi.
Léonce de Tarragon

Markiisi Louis Charles Léonce de Tarragon (7. marraskuuta 1813 Châteaudun, Ranska – 25. tammikuuta 1897 Châteaudun) oli ranskalainen aatelismies ja lintutieteilijä.
Léonce de Tarragonan vanhemmat olivat Armand de Tarragon ja Amélie Goislard de Villebresme. Hänen puolisonsa oli Elisabeth de Turenne, jonka kanssa vihitty avioliittoon 7. syyskuuta 1842.
De Tarragon keräsi lintuja ja hankki laajan eksoottisten lintujen kokoelman Afrikasta ja Tyynenmeren saarilta. Hän keräsi myös kulttuuriesineistöä. Osa kokoelmasta on sijoitettu Chartresin Musée des Beaux-Artsiin. 
De Tarragona nimesi linnuista muun muassa ruusuvästäräkin ("Macronyx ameliae") vuonna 1845 ja mustalesken ("Vidua funerea") vuonna 1847.
Níki Xánthou

Níki Xánthou (, s. 11. lokakuuta 1973 Ródos, Kreikka) on entinen kreikkalainen pituushyppääjä.
Xánthou sijoittui kahdeksanneksi junioreiden MM-kilpailuissa Soulissa 1992 ja voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan cupin 1994. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui kymmenenneksi. Barcelonan sisäratojen MM-kilpailuissa 1995 hän oli yhdeksäs. Saman vuoden Göteborgin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Xánthou sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 neljänneksi tuloksella 697 cm. Hän jäi pronssista kolmen ja hopeasta viiden sentin päähän – kultaa voittanut Chioma Ajunwa hyppäsi 712. Pariisin sisäratojen MM-kilpailuissa 1997 Xánthou oli viides. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kultaa Välimeren kisoissa. 
Xánthou sai hopeaa Ateenan MM-kilpailuissa 1997 tuloksella 694 cm. Seuraavana vuonna hän oli viides Valencian halli-EM-kilpailuissa. Hän sijoittui neljänneksi Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa 1999 tuloksella 665, mutta karsiutui loppukilpailusta Sevillan ulkoratojen MM-kilpailuissa. Hän putosi loppukilpailusta myös Sydneyn olympialaisissa 2000. 
Xánthou sijoittui kuudenneksi Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 tuloksella 676 cm. Seuraavana vuonna hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Wienissä tuloksella 674, mutta karsiutui loppukilpailusta Münchenin ulkoratojen EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli viides Birminghamin MM-hallikisoissa, mutta putosi loppukilpailusta Pariisin ulkoratojen MM-kilpailuissa. Vuonna 2004 hän jäi karsintaan sekä Budapestin MM-hallikisoissa että Ateenan olympialaisissa.
Xánthou paransi Kreikan ennätystä kaikkiaan yhdeksän kertaa. Hän hyppäsi ennätyksensä 703 cm Bellinzonassa 18. elokuuta 1997. Sisäradoilla hän hyppäsi parhaimmillaan 691 Liévinissä 16. helmikuuta 1997. Nämä ovat edelleen voimassa olevat Kreikan ennätykset.
MGP Nordic 2009

MGP Nordic 2009 oli viides MGP Nordic -laulukilpailu. Se järjestettiin 28. marraskuuta, Ruotsissa Tukholman tv-talossa. Kilpailun voitti isäntämaan Ruotsin kappale: En vanlig dag (suom. Tavallinen päivä). Suomi tuli jaetulle kolmannelle sijalle Norjan kanssa, vaikka tulostaulussa Suomi oli ennen Norjaa. Suomea superfinaalissa edusti Amanda kappaleella "Jag vill leva" (suom. Haluan elää). Ensimmäistä kertaa Suomella oli suomenkielinen kommentaattori, jonka äänenä oli Nuutti Takkinen.
Osallistujat.
Finaali
Superfinaali
02: Amanda - Jag vill leva
03: PelleB - Kun min
04: Jørgen - Din egen vei
06: Ulrik - En vanlig dag
Tulokset
Diaz (artisti)

Diaz (oik. Andres Rafael Diaz) (s. 26. heinäkuuta 1976 Jessheim, Norja) on norjalainen rap-artisti. Hänen isänsä Andres Rafael Diaz Rosa on espanjalainen ja hänen äitinsä on norjalainen. Hän on julkaissut kolme albumia: "2050" julkaistiin vuonna 2000. Levyn nimi tulee Jessheimin postinumerosta. Vuonna 2003 julkaistun "Velkommen Hjem, Andres" -albumin nimi viittaa samannimiseen elokuvaan, joka kuvattiin Jessheimissä vuonna 1985 näyttelijöinä paikalliset näyttelijät. Vuonna 2006 julkaistiin toistaiseksi viimeinen albumi "Jessheimfanden".
Diaz on tehnyt yhteistyötä muun muassa Warlocksin, Opaquen, Tommy Teen sekä Wu-Tang Clanin RZAn kanssa. Suomessa hänet tunnetaan Kapasiteettiyksikön kanssa tehdystä singlestä "A-ay!".
Diaz on vetäytynyt räppäämisestä ja alkanut opiskella bisnesalaa. Hän työskentelee Norjan Punaisessa Ristissä.
Diskografia.
Studioalbumit
Kanelipeukaloinen

Kanelipeukaloinen ("Cinnycerthia unirufa") on Etelä-Amerikassa tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kanelipeukaloinen on noin 16,5 cm. Yleisväritykseltään laji on kauttaaltaan kanelinruskea ja kurkku on hieman muuta ruumista vaaleampi. Siivissä ja pyrstössä on heikosti erottuvia mustia viiruja. Kanelipeukaloinen muistuttaa ulkonäöltään seepiapeukaloista ("Cinnycerthia peruana"), mutta on sitä tummempi ja seepiapeukaloisen siiven ja pyrstön raidoitus erottuu selkeämmin.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kanelipeukaloista tavataan Andeilla alueella, joka ulottuu Venezuelasta Kolumbian ja Ecuadorin kautta Perun pohjoisosiin. Linnun elinympäristöä ovat vuoristometsien pohjakerrokset, pensaikot ja lajia tavataan myös hieman puurajan yläpuolella. Yleensä kanelipeukaloinen elää metsissä, jotka sijaitsevat 2 200–3 800 metrin korkeudella meren pinnasta. Laji elää tiheiköissä ja muodostaa usein 15–20 yksilön parvia.
18 and Life

18 and Life on yhdysvaltalaisen, 1980-luvulla suosioon nousseen Skid Rown’n menestyskappale. Tyyliltään kappale on power-balladi. Kappaleen ovat kirjoittaneet basisti Rachel Bolan ja kitaristi Dave Sabo.
Kappale on yhtyeen kaikkien aikojen menestynein singlehitti, kavuten sijalle 4 "Billboard Hot 100" -listalla. "Mainstream Rock Tracks" -listalla kappale oli sijalla 11. VH1-musiikkikanavan "100 Greatest Rock Songs" -äänestyksessä kappale oli sijalla 16. Single palkittiin kultalevyllä 13. syyskuuta 1989 yli 500 000 kappaleen myynnistä. Se on ainoa Skid Row’n single, joka on myynyt kultaa.
Kappaleen alkuperäinen idea tuli siitä, kun Dave Sabo luki lehdestä kuinka 18-vuotias Ricky-niminen poika oli tuomittu elinkautiseen ammuttuaan ystäväänsä aseella jonka ei ollut tarkoitus olla ladattu. Kappale käsittelee samalta pohjalta murrosiän ja aikuistumisvaiheen hankaluuksia ja sitä, mihin kyseenalainen käytös johtaa. Videossa kuvataan Sabon lukemaa lehtiartikkelia. 
Kappale on myös soitettavana videopelissä '. Myös yhtyeen silloinen laulaja Sebastian Bach nauhoitti kappaleen livenä sooloalbumilleen "Bring 'Em Bach Alive!". Kappale on myös yhtyeen kokoelmalla '.
Robert Clarke

Robert Irby Clarke (1. kesäkuuta 1920 – 11. kesäkuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa ahkerasti, ja saavutti kulttimaineen B-luokan hirviöelokuvissa 1940–1950-luvuilla.
Elämä ja ura.
Clarke syntyi ja kasvoi Oklahoma Cityssä. Hän kävi Kemperin sotilasopistoa Missourissa, mutta astma esti palveluksen toisessa maailmansodassa. Myöhemmin hän opiskeli Oklahoman ja Wisconsinin–Madisonin yliopistoilla. Opiskeluaikanaan hän esiintyi radiossa ja teatterissa. Hän ei valmistunut, vaan lähti Kaliforniaan pyrkimyksenään luoda ura elokuvissa.
Clarke teki RKO Picturesin kanssa sopimuksen vuonna 1942, ja vuoteen 1950 mennessä hän oli ollut mukana noin 40 elokuvassa. Hän esiintyi lukuisissa klassisissa 1950-luvun science fiction -elokuvissa. Hän ei toiminut elokuvien parissa pelkästään näyttelijänä; hän ohjasi, tuotti ja käsikirjoitti elokuvan "The Hideous Sun Demon" (1959). Hän myös esiintyi siinä roolissa. Hänet nähtiin lisäksi lukuisissa televisiosarjoissa. Hän julkaisi omaelämäkerran "To “B” or Not to “B”: A Film Actor’s Odyssey" (1996).
Perhe.
Clarke oli naimisissa The King Sisters -kokoonpanossa laulaneen Alyce Kingin kanssa vuodesta 1956 tämän kuolemaan (1996). Cam Clarke on Robert Clarken ja tämän vaimon poika. Clarkella oli myös kaksi poikapuolta.
Kuolema.
Clarke kuoli Kaliforniassa 85-vuotiaana. Hänet haudattiin Forest Lawn Memorial Parkiin.
Youth Gone Wild

Youth Gone Wild on yhdysvaltalaisen, vuonna 1986 perustetun glam metal -yhtye Skid Row’n ensimmäinen singlejulkaisu. Kappale on ensimmäinen yhtyeen debyyttialbumin, "Skid Row’n" kolmesta singlestä. Kappaleen musiikkivideo sai paljon soittoa MTV:llä. Vaikka debyyttialbumi olikin listaykkönen ja myi multiplatinaa, ”Youth Gone Wild” sijoittui huonosti listoilla: "Billboard Hot 100" -listalla se oli sijalla 99. ja "Mainstream Rock Tracks" -listalla sijalla 20.
Kappale julkaistiin uudelleen singlenä vuonna 1992, kun se oli A-puolena yhtyeen omalle versioinnille Judas Priestin kappaleesta ”Delivering the Gods”. Judas Priest -cover on EP-levyllä "B-Side Ourselves". Kappaleella vierailee Judas Priestin laulaja Rob Halford. 
Kappaletta soitetaan usein urheilutapahtumissa, ja se on ollut esimerkiksi NHL-jääkiekkojoukkue Chicago Blackhawksin tunnuskappale. Kappale on myös pelattavana pelissä "". Kappale on mukana myös peleissä "Rock Revolution" ja "Karaoke Revolution". ”Youth Gone Wild” on tunnistettavissa helposti laulettavasta kertosäkeestään.
I Remember You

I Remember You on yhdysvaltalaisen Glam metal -yhtye Skid Row’n kolmas singlejulkaisu. Se on viimeinen kolmesta singlestä, jotka julkaistiin yhtyeen debyyttialbumilta "Skid Row". Myös tämä kappale on power balladi. Kappale on yksi yhtyeen uran tunnetuimpia ja suosituimpia kappaleita. Listoilla se oli korkeimmillaan sijalla 6. "Billboard Hot 100" -listalla. "Mainstream Rock Tracks" -listalla kappale oli sijalla 23. 
Vuonna 2003 Skid Row julkaisi uusioversion kappaleesta nimellä ”I Remember You Two”. Kappale julkaistiin albumilla "Thickskin". Kappale on soinut myös useissa televisiosarjoissa, kuten "South Parkissa", "October Roadissa" ja "Reunionissa".
Vuoden 2003 julkaisu.
I Remember You Two on Yhdysvaltalaisen Glam metal -yhtye Skid Row’n single vuodelta 2003. Se on ensimmäinen single, jolla laulaa yhtyeen uusi vokalisti Johnny Solinger.