Yhdyssana

Yhdyssana on kahden tai useamman sanan muodostama sana, jolla on oma merkityksensä. Tavanomainen yhdyssana, kuten "kirjakauppa", koostuu perusosasta ("kauppa") ja määriteosasta (”kirja”). Lisäksi on olemassa rinnasteisia yhdyssanoja, kuten "suomalais-ruotsalainen", joissa osat ovat samanarvoisia. Isossa suomen kieliopissa käytetään termiä summa­yhdys­sana eli kopulatiivinen yhdys­sana, joka vastaa vanhaa rinnasteisen yhdys­sanan käsitettä.
Yleistä.
Yhdyssanat kirjoitetaan yhteen suomessa ja monissa muissa kielissä, mutta esimerkiksi englannissa ja ranskassa monet yhdyssanat kirjoitetaan erilleen, minkä vuoksi niitä saatetaan nimittää esimerkiksi suomen kielessä virheellisesti sanaliitoiksi. Englannissa ja ranskassa on kuitenkin nimenomaan olemassa käsitteet "open compound" ja "composé détaché" sellaisia yhdyssanoja varten, joiden osat kirjoitetaan erilleen, esim. (lukio, tieteiskirjallisuus) ja (kirjoituskone, peruna). 
Englanti on siinä mielessä huomattava poikkeus, että muissa germaanisissa kielissä on laajalti tapana kirjoittaa yhdyssanat yhteen.
Suomen yleiskielen oikeinkirjoitus on seurannut tässä ruotsin esimerkkiä, mutta arkikäytössä on aina esiintynyt tapa kirjoittaa yhdyssanojen osat joskus tai usein erilleen.
Viron kielessä yhdyssanojen määriteosa on usein genetiivissä (esimerkiksi "päevakava" ’päiväohjelma’, ei ”päevkava”).
Suomen kielessä.
Suomen kielessä voidaan muodostaa uusia yhdyssanoja loputtomasti. Yhdyssanat voivat koostua myös useammasta kuin kahdesta sanasta ("vuorotyötuntilistakansio", "kolmivaihekilowattituntimittari", "käsipyyherullajärjestelmä"). Tekstin luettavuuden helpottamiseksi kehotetaan korvaamaan kovin moniosaiset yhdyssanat keveämmillä rakenteilla ("kansio vuorotyötuntilistoille", "vuorotyötuntilistojen kansio" tms.). Silloin, kun on epävarmuutta siitä, onko kyseessä yhdyssana vai sanaliitto, suositaan yleensä erilleen kirjoittamista, sillä kovin pitkäsanainen teksti voi vaikuttaa ikävältä ja raskaalta.
Yhdyssanan määriteosa on tavallisimmin nominatiivissa tai genetiivissä. Joistakin sanoista, erityisesti kaikista "-nen"-loppuisista sanoista sekä muutamista lukusanoista käytetään erityistä yhdyssanamuotoa silloin kun ne esiintyvät yhdys­sanan alkuosana, esimerkiksi "ihminen" &gt; "ihmiskunta", "kolme" &gt; "kolmiosainen".
Joissakin vanhoissa yhdyssanoissa taipuvat sekä perusosa että määriteosa: "Uusikaupunki" : "Uudessakaupungissa", "omatunto" : "omalletunnolleen", "vanhapiika" : "vanhojapiikoja". Tältä osin sukunimien ja paikannimien taivutus eroaa: "Isoaho" : "Isolla-aholla" (paikannimi) mutta "Isoaho" : "Isoaholla" (sukunimi).
Suomen kielessä paikannimet kirjoitetaan pääsääntöisesti yhteen: "Calais’nsalmi", "Keltainenmeri", "Tyynimeri" (mutta "Tyyni valtameri"). Sama koskee kasvi- ja eläinlajeja: "amerikankettukoira", "valkopäämerikotka".
Se, kirjoitetaanko jotkin sanat yhteen vai erilleen, voi joskus vaikuttaa merkitykseen huomattavasti. Esimerkiksi "äidinkieli" on kieli, jonka ihminen on oppinut ensimmäisenä. Sen sijaan "äidin kieli" voi tarkoittaa mitä tahansa äidin puhumaa kieltä. "Kävin juurihoidossa" ei tarkoita samaa kuin "kävin juuri hoidossa". "Nuoren miehen asunto" on ikävuosiltaan nuoren miehen asunto, mutta "nuorenmiehen asunto" on naimattoman miehen asunto, ja "nuorenmiehenasunto" on naimattomalle miehelle tyypillinen asunto.
Yhdyssanan tunnistaminen.
Yhdyssanan voi erottaa sanaliitosta muutaman perussäännön avulla:
Suomen kielen yhdyssanavirheiden eli niiden erilleen kirjoittamisen usein väitetään johtuvan muun muassa englannin kielen vaikutuksesta, mutta yhdyssanojen kirjoittamisessa on aina ollut horjuntaa, joka vain näkyy nykyään enemmän internetin (m.l. sosiaalinen media) koko kansalle tuomien julkaisumahdollisuuksien takia.
Yhdyssanojen oikeinkirjoitus.
Yhdyssanat kirjoitetaan pääsääntöisesti yhteen ilman välilyöntiä tai yhdysmerkkiä. Sääntöön on muutamia poikkeuksia: