Krista Kiuru

Krista Katriina Kiuru (s. 5. elokuuta 1974 Pori) on suomalainen poliitikko. Hän on sosiaalidemokraattien kansanedustaja Satakunnan vaalipiiristä.
Kiuru on suorittanut valtiotieteiden maisterin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 2001. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Aikaisemmin hän on toiminut Kataisen hallituksessa asunto- ja viestintäministerinä (2011–2013), opetusministerinä (2013–2014), Kataisen ja Stubbin hallituksen opetus- ja viestintäministerinä (2014–2015) sekä Rinteen ja Marinin hallituksen perhe- ja peruspalveluministerinä (2019–2023).
Kiurua pidetään kiisteltynä poliitikkona, jota on arvosteltu paitsi jääräpäisyydestä myös nimityspolitiikasta. Vaalikaudella 2015–2019 hän tuli tunnetuksi puheenvuorojen venyttämisestä ja häntä on pidetty keskeisenä Sipilän hallituksen sote-uudistuksen venyttäjänä ja kaatajana. Kiuru tuli perhe- ja peruspalveluministerinä tunnetuksi myös tiukan koronalinjan valvonnasta.
Koulutus ja työura.
Kiuru valmistui ylioppilaaksi Ulvilan lukiosta vuonna 1993 ja valtiotieteiden maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 2001. Vuosina 1996–2007 hän työskenteli filosofian, uskonnon ja ilmaisutaidon tuntiopettajana ja vuosina 2004–2005 Tampereen yliopiston Porin yliopistokeskuksen toiminnan suunnittelijana.
Vuonna 2017 hän sai Turun yliopiston vuoden alumnin tunnustuksen myötävaikuttamisesta koulutuksen ja tutkimuksen kehitykseen.
Poliittinen ura.
Ennen valintaansa kansanedustajaksi Kiuru toimi Sosialidemokraattisissa Nuorissa ja Sosialidemokraattisissa Opiskelijoissa. Hän on toiminut myös Sosialidemokraattisissa Naisissa. Vuodesta 2001 Kiuru on ollut Porin kaupunginvaltuuston jäsen ja puheenjohtaja vuosina 2009–2012 sekä 2017 alkaen. Kiuru oli SDP:n puoluevaltuuston varapuheenjohtaja vuosina 2010–2011. Kiuru on ollut SDP:n ensimmäinen varapuheenjohtaja vuosina 2012–2014 ja kolmas varapuheenjohtaja vuodesta 2014.
Kiuru valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 2007 vaaleissa 5 560 äänellä. Hänet valittiin uudelleen vuoden 2011 vaaleissa 7 786 äänellä.
Kesäkuussa 2011 Kiuru nimitettiin Kataisen hallituksen asunto- ja viestintäministeriksi. Viestinnästä vastaavana ministerinä Kiurun tehtäväksi tuli vuonna 2011 tehdä esitys Yleisradion rahoituksen järjestämisestä asian jäätyä edelliseltä hallitukselta kesken. "Helsingin Sanomien" päätoimittaja Mikael Pentikäinen kritisoi keväällä 2012 Kiurun tapaa hoitaa Yle-uudistusta. Hänen mukaansa Kiuru antoi ymmärtää ettei mediajohtajien tulisi puuttua uudistukseen. Pentikäisen mukaan median poliittinen sääntely on uhka sananvapaudelle ja median tehtävälle vahtia vallanpitäjiä, eikä poliitikko saisi edes vihjata, että politiikan arvostelu voisi vaikuttaa esimerkiksi televisiokanavien toimilupien myöntämiseen.
SDP:n ministerikierrätyksessä toukokuussa 2013 Kiurusta tuli opetusministeri. Opetusministerinä hän on ajanut muun muassa oppivelvollisuuden pidentämistä vuodella. Huhtikuussa 2014 Kiuru sai hoitaakseen myös viestintäministerin tehtävät vasemmistoliiton erottua hallituksesta. 
Kiuru nimitettiin perhe- ja peruspalveluministeriksi 6. kesäkuuta 2019 Rinteen hallitukseen ja 10. joulukuuta 2019 sitä seuranneeseen Marinin hallitukseen. Kiurun sijaiseksi valittiin tammikuussa 2022 tämän äitiysloman ajaksi Aki Lindén. 
Lokakuussa 2022 "Helsingin Sanomat" kirjoitti Kiurun olleen THL:n asiantuntijoita vastaan koko koronapandemian ajan ja painostaneen asiantuntijoita linjalleen ja kieltäneen näitä kertomasta näkemyksiään. Marraskuussa 2021 nimetön "hallituslähde" uhkasi THL:n ylilääkäri Hanna Nohynekin ja pääjohtaja Markku Tervahaudan erottamisella, jolloin "Suomenmaa" perusteli Kiurun olevan lähteen takana.
Kiuru ilmoitti toukokuussa 2023 tavoittelevansa SDP:n puheenjohtajuutta edellisen puheenjohtajan Sanna Marinin ilmoitettua luopuvansa puheenjohtajuudesta. Hän kuitenkin hävisi jäsenäänestyksessä Antti Lindtmanille äänin 12 546 – 3 587 syyskuun alussa pidetyssä SDP:n puoluekokouksessa. 
Näkemykset.
Arvot.
Kiuru sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-vasemmistoon. "Ylen" vaalikoneessa Kiuru ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Kiurun näkemykset ovat kallellaan liberaalivihreyteen (GAL). HS:n vaalikoneeseen Kiurun antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset mielipiteet.
Kiuru edustaa SDP:n vasemmistosiipeä. SDP:n puheenjohtajakisassa 2023 hän kuvaili itseään voimakkaan vasemmistolaiseksi ja Rinteen–Marinin linjan jatkajaksi.
Pakkokaranteeniehdotus.
Koronaviruspandemian yhteydessä Krista Kiuru ilmoitti hallituksen tiedotustilaisuudessa 10. elokuuta 2020, että Suomi ottaa käyttöön mahdollisimman pian pakkotestaamisen sekä pakollisen karanteenin riskimaista tuleville matkustajille koronaviruksen leviämisen estämiseksi. Muille ministereille ilmoitus tuli yllätyksenä ja oikeuskansleri Tuomas Pöysti lausui, ettei ministeri tai hallitus edes voi määrätä tämänkaltaisia pakkotoimia.
Luottamustoimia.
Kiuru on ollut Satakuntaliiton valtuutettu (2001–2004) ja hallituksen jäsen (2005–2008), Suomen Punaisen Ristin varapuheenjohtaja (2002–2008) ja Porin evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän kirkkoneuvoston jäsen (2003–2006). Hän oli SPR:n valtuuston puheenjohtaja 2008–2011.
Ministerikauteensa saakka Kiuru oli Kuluttajaliiton, Suomen toimikunta Euroopan turvallisuuden edistämiseksi -järjestön ja Suomi–Unkari Seuran puheenjohtaja sekä varapuheenjohtaja Suomen YK-liitossa. Hän oli myös Porin seurakuntayhtymän kirkkovaltuuston jäsenenä (2007–2011) ja Satakunnan Osuuskaupan hallintoneuvostossa (2009–2011).
Yksityiselämä.
Krista Kiurun aviopuoliso on sijoituspalveluyhtiön myyntijohtaja, varainhoitaja Simo Rahikainen. He avioituivat elokuussa 2022. Pariskunnalla on yksi yhteinen lapsi, tytär, joka syntyi 17. maaliskuuta 2022.
Kiuru joutui 13. joulukuuta 2024 pahoinpidellyksi Kaisaniemen puistossa Helsingissä hakiessaan lastaan päiväkodista. Teko tuomittiin laajasti julkisuudessa. Teosta epäillään 34-vuotiasta miestä. Poliisi on tiedottanut, ettei teolla heidän tietojensa mukaan ole poliittista motiivia, vaan Kiuru joutui uhriksi sattumanvaraisesti. Epäillyllä on aiempaa historiaa vastaavanlaisista teoista, ja hän on kertonut olleensa tapahtumahetkellä päihteiden vaikutuksen alaisena. Pahoinpitelijä oli aiemmin tuomittu ainakin 14 ihmisen pahoinpitelyistä, joista monet olivat alkaneet täysin yllättäen.