August Filip Armfelt

August Filip Armfelt (16. maaliskuuta 1768 Tarvasjoki – 29. elokuuta 1839 Kemiö) oli suomalainen vapaaherra, todellinen kamariherra, kenraaliadjutantti, everstiluutnantti ja valtiopäivämies.
Perhe.
Armfeltin vanhemmat olivat vapaaherra, kenraalimajuri Magnus Wilhelm Armfelt ja Maria Catharina Wennerstedt ja puoliso vuodesta 1796 Johanna Fredrika Lovisa Taube (k. 1846). Hänen poika oli kreivi Magnus Reinhold Armfelt. Diplomaatti, jalkaväenkenraali Gustaf Mauritz Armfelt oli August Filip Armfeltin veli. 
Ura.
Armfelt oli henkirakuunarykmentissä kersantti 1776 ja kornetti 1778. Hän opiskeli tämän jälkeen sotakouluissa Karlskronassa ja Braunschweigissa, palaten Ruotsiin 1785. Luutnantiksi henkirakuunarykmentissä Armfelt tuli 1787, kapteeniksi ja kuninkaan aliadjutantiksi 1787 ja yliadjutantiksi 1790. Majuriksi hän yleni samana vuonna ja palveli vuodesta 1791 majurina Turun läänin rykmentissä. Armfelt oli Ruotsin kuningas Kustaa III:n seurueen jäsen, kun kuningas vieraili Aachenissa. Everstiluutnantti ja sivustan kenraaliadjutantti hänestä tuli 1792. Sotapalveluksesta Armfelt erosi lopullisesti toukokuussa 1795. 
Hän oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Hänet immatrikuloitiin Suomen Ritarihuoneelle vapaaherrallisen sukuhaaran edustajana vuonna 1818. Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri I nimitti hänet todelliseksi kamariherraksi vuonna 1819.
Armfelt oli kiinnostunut teollisuudesta, nykyaikaisesta maataloudesta, sekä metsäalasta. Hän omisti panimon, viinatehtaan, myllyjä, sahoja, lasitehtaan, sekä runsaasti peltomaita ja metsää. 
Armfelt omisti Wiurilan kartanon Halikossa, jossa hän rakennutti uuden päärakennuksen. Uuden päärakennuksen rakentaminen käynnistettiin vuonna 1806 ja rakennus valmistui vuonna 1811. Arkkitehtinä toimi Carlo Bassi.
Armfelt todisti uuden talousrakennuksen rakentamisen, joka rakennettiin vuosina 1835-1840. Talousrakennusta kutsutaan myös englantilaiseksi rakennuskompleksiksi, mikä viittaa Armfeltin kiinnostukseen Britannian nykyaikaista maataloutta ja teollisuutta kohtaan. Talousrakennuksen suunnitteli Carl Ludvig Engel.
Englannin matkat 1790-1791.
Vuonna 1789 alkanut Ranskan vallankumous ja Venäjän kasvava vaikutus Itämeren alueella tiivisti Ruotsin ja Britannian välistä yhteistyöstä. Britannian laivasto oli riippuvainen suomalaisesta tervasta ja ruotsalaisesta raudasta.
Armfelt osallistui . Englantilainen kapteeni Edvard Payne, joka oli Armfeltin ystävä, menehtyi Savitaipaleen taistelussa. Payne oli Englannin keskuspankin johtajan Edvard Payne vanhemman pojanpoika. Armfelt matkusti Englannin Ealingiin ja välitti viestin Edvard Payne vanhemmalle, että hänen pojanpoika oli menehtynyt sodassa. 
Armfelt tapasi William Sidney Smithin Suomessa ja he matkustivat yhdessä Englantiin. Armfelt kirjoitti "Åbo Tidning" -sanomalehteen kolme ylistävää artikkelia Smithistä, joka saavutti amiraalin arvon Britannian laivastossa. 
Armfelt tutustui Englannin vierailun aikana piispa Samuel Goodenough’iin, joka toimi the Royal Society’n varapuheenjohtajana ja Lontoon antiikkiyhdistyksen perustajana, sekä posliinitehtailija John Wedgwoodiin. 
Armfelt vieraili Warwickin linnassa ja Oxfordin yliopistossa. Hän tutustui Cheshire-juuston valmistukseen. 
Armfelt oli valmis osallistumaan Britannian laivaston toimintaan, koska maa valmistautui sotaan Ranskaa vastaan.
Armfeltin Englannin matkat päättyivät, koska Ruotsin kuningas Kustaa III salamurhattiin vuonna 1792.
Halikossa tapahtui mittava maanvyöry ja maanviljelijät menettivät talonsa. Armfelt kääntyi englantilaisten tuttavien puoleen, jotka lahjoittivat summia auttaakseen köyhiä halikkolaisia maanviljelijöitä. Armfelt kirjoitti "Åbo Allmänne Tidning" -sanomalehteen 24. maaliskuuta vuonna 1814 ylistävän artikkelin englantilaisten vieraanvaraisuudesta ja heidän halusta tukea kanssaihmisiä. Hän kehui englantilaisten hyväntekeväisyysyhdistyksiä ja säätiöitä.
Armfelt hallitsi englannin kielen ja luki englantilaista kirjallisuutta. Hän oli innostunut englantilaisten keksinnöistä ja innovaatioista. Hän oli erityisen kiinnostunut höyryveturin ja rautatien myönteisistä mahdollisuuksista teollisuudelle. Ruotsin valtakunnassa ei vielä tuolloin ollut rautateitä. Armfeltin pojanpoika kreivi August Magnus Gustaf Armfelt toimi Rantarata-hankkeen puheenjohtajana. 
Ritarikunnat.
 Miekkaritarikunta ritari (1790)