tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Volcana (Marvel Comics)

Volcana on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä supersankari. 
Historia.
Yhdessä ystävänsä Titanian kanssa Marsha Rosenberg joutui mukaan universumin toiselle puolelle voimallisen Tuonpuoleisen käynnistettyä Salatut Sodat. Tuonpuoleinen muokkasi Marvel-universumin roistoille ja sankareille Taisteluplaneetan käyttäen osia eri puolita universumia. 
Denverin lähiöstä tapahtumiin mukaan joutunut Marsha janosi valtaa ja voimaa. Hän suostuikin palvelemaan Latverian monarkkia Tohtori Doomia. Doom rakensi muukalaisteknologiaa apunaan käyttäen koneen, joka muunsi Taisteluplaneetan myrskyn energiaksi, jonka sitten siirsi Marshaan. Käsittelyn seurauksena Marsha huomasi kykenevänsä muuttumaan sulaksi laavaksi säilyttäen samalla ihmismuotonsa. 
Hän valitsi itselleen tulivuoren omaisen nimen Volcana ja iski yhdessä muiden roistojen kanssa sankareita vastaan. Tapahtumien aikana Marshan ja voimakkaan Molekyylimiehen välille kehkeytyi suhde. Sotien päätyttyä Marsha palasi takaisin Maahan yhdessä rakastettunsa Molekyylimiehen kanssa. 
Myöhemmin Marsha huomasi olevansa kykenevä jäljittelemään kehollaan myös muita tulivuorimaisia ominaisuuksia. Taistellessaan Velhoa ja Klawia vastaan Volcana muutti muotoaan jopa tuhkamaiseksi aineeksi. Syy muutoksiin selvisi Molekyylimiehen kautta, joka jumalaisilla voimillaan oli muuttanut Volcanaa perustavanlaatuisesti. Volcana sai nähdä ripauksen Molekyylimiehen sisintä ja pelästyneenä Volcana erosi tästä. Nykyään Volcana asuu New Yorkissa.
Voimat ja varusteet.
Volcanalla on Tohtori Doomin käsittelyn jäljiltä kyky muuttaa oma ruumiinsa laavamaiseksi substanssiksi säilyttäen silti samalla ihmismuotonsa ja kykynsä ajatella. Volcana kykenee myös ampumaan tulikuumaa laavamaista ainetta käsistään. 
Molekyylimiehen muokkauksen jäljiltä Volcana kykenee jäljittelemään myös muita tulivuorimaisia elementtejä. 
Volcana muissa medioissa.
Volcana esiintyy amerikkalaisessa sarjakuvaromaanissa "Spider-Man/X-Men: Time's Arrow: The Present" (ei julkaistu suomeksi), jossa hänet palkkaa aikamatkaajaroisto Kang Valloittaja taistelemaan Cablea ja Petoa vastaan. Vaikka Volcana ei olekaan palkkasoturi, hän tarvitsi rahaa autonsa korjaukseen.
Hospitaali

Hospitaali oli keskiajalla sairaala ja vieraanvarainen paikka matkalaisille, kuten pyhiinvaeltajille. Meksikossa myös Vasco de Quirogan perustamia 1500-luvun kyläyhteisöjä kutsuttiin hospitaaleiksi.
Hospitaalit eivät olleet yleisiä sairaaloita, vaan ne hoitivat tartuntasairaita, kuten lepratartunnan saaneita. Suomeen ensimmäiset hospitaalit perustettiin keskiajalla 1300- ja 1400-luvuilla. Hospitaalit sijaitsivat vaarallisen olemuksensa vuoksi usein kaupunkien laidoilla tai ulkopuolella, ja kuningas Kustaa Vaasan kaudesta lähtien ne sijoitettiin yhä kauemmas asutuksesta. Esimerkiksi vuonna 1619 kuningas Kustaa II Aadolf määräsi Turun hospitaalin siirrettäväksi Seilin saarelle.
Hospitaaleissa erotettiin sairastavat potilaat muusta asutuksesta aidalla, tai Seilin spitaalihospitaalin tapauksessa sijoittamalla sairaat omalle saarelleen.
Leprahospitaalien tarve väheni 1600-luvulla, ja niihin alettiin sijoittaa myös muita kuin lepratautisia, kuten kehitysvammaisia, mielisairaita, sokeita ja rampoja. Jotkut hospitaalit muuttuivat kokonaan mielenterveyslaitoksiksi, eli houruinhuoneiksi.
Isoleopoldinkukka

Isoleopoldinkukka ("Aphelandra squarrosa") on akanttikasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jota käytetään huonekasvina.
Ulkonäkö ja koko.
Isoleopoldinkukka on enintään 1,5 metriä korkea pensas. Sen lehdet ovat vihreän ja valkean kirjavat, mikä on antanut aihetta englanninkieliseen nimeen seeprapensas. Käpymäiset kukinnot ovat keltaiset tai oranssit, sillä niissä on suuret, kestävät keltaiset tai oranssinkeltaiset tukilehdet, joissa väri säilyy useita kuukausia. Tukilehtien lomassa on pienet keltaiset kukat. Leopoldinkukka kukkii tavallisesti kesä-lokakuussa.
Levinneisyys.
Laji on alun perin kotoisin Kaakkois-Brasiliasta. 
Hoito huonekasvina.
Leopoldinkukka tarvitsee kesällä paljon valoa, mutta ei kestä suoraa auringonpaahdetta. Talveksi se pitäisi saada viileään, mutta ei alle 15 asteeseen. Kasvin hengissä pitäminen yli talven on vaikeaa, ja siksi sitä usein pidetäänkin yksivuotisena kasvina. Koska leopoldinkukka vaatii korkean ilmankosteuden, sitä olisi hyvä sumuttaa. Uudet kukinnot tulevat keväällä lehtihankoihin. Kasvia voi lisätä keväällä latvapistokkaista.
Englannin jalkapalloliitto

Englannin jalkapalloliitto ("The Football Association", "The FA") on maailman vanhin jalkapalloliitto. Se on perustettu vuonna 1863. FA:n toiminnan tarkoituksena on Englannin jalkapallomaajoukkueiden toiminnan koordinointi, kansallisten liigojen ja kilpailuiden järjestäminen sekä Englannin alueella tapahtuvan jalkapallotoiminnan valvonta. FA on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen vuosina 1905–1918, 1924–1928 sekä yhtäjaksoisesti vuodesta 1945 lähtien. Lisäksi FA on ollut UEFA:n jäsenenä vuodesta 1954 alkaen sekä ollut perustamassa jalkapallon säännöistä vastaavaa ja niitä hallinnoivaa IFAB:ia vuonna 1886.
Englanti on nykymuotoisen jalkapallon synnyinkoti. Sen lisäksi että sen jalkapalloliitto on maailman vanhin, sillä on myös maailman vanhin cup-kilpailu, FA Cup, jota pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1871 sekä maailman vanhin ammattilaisliiga, The Football League, jonka ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 1888.
Liiton nykyinen puheenjohtaja on Greg Clarke. Liiton presidenttinä toimii prinssi William.
Kaarlenvaltikka

Kaarlenvaltikka ("Pedicularis sceptrum-carolinum") on suurikokoinen, itäisessä ja pohjoisessa Euroopassa kasvava näivekasvi. Kaarlenvaltikka on suurin Suomessa kasvava kuusiolaji ja sukulaistensa tavoin puoliloinen, joka käyttää muilta kasveilta saamaansa ravintoa, mutta yhteyttää myös itse.
Kaarlenvaltikka on Ruotsin Västerbottenin maakuntakukka.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen kaarlenvaltikka kasvaa 40–80 cm korkeaksi. Varsi on kalju, haaraton, jäykkä ja väriltään usein ruskeanpunainen. Maanmyötäiset ruusukelehdet ovat kapeita, parijakoisia tai pariosaisia, liuskat leveitä ja nyhälaitaisia. Varsilehdet puuttuvat kokonaan tai varren tyviosassa on muutamia pieniä lehtiä. Kukat ovat varren latvassa tavallisesti 2–4 kukan kiehkuroina. Kukka on keltainen lukuun ottamatta alahuulta, joka on punalaitainen. Kukan noin kolme senttiä pitkän teriön suu on umpinainen ja torvi on väljä. Kaarlenvaltikka kukkii Suomessa heinä-elokuussa.
Levinneisyys.
Kaarlenvaltikan päälevinneisyysalue ulottuu Fennoskandiasta, Baltiasta ja Puolasta Venäjän läntisiin osiin. Satunnaisemmin lajia tavataan Alpeilla, Siperiassa ja Pohjois-Kiinassa. Suomessa kaarlenvaltikka on melko yleinen pohjoisessa, erityisesti Itä-Lapissa ja Kainuussa. Lajia tavataan harvinaisena myös Pohjanmaalla, Keski-Suomessa sekä Kaakkois-Suomessa, mutta Varsinais-Suomesta Pohjois-Karjalaan ulottuvalla vyöhykkeeltä se puuttuu lähes kokonaan.
Elinympäristö.
Kaarlenvaltikka viihtyy kosteilla kasvupaikoilla. Sitä voi tavata karujen järvien, jokien ja purojen avorannoilla ja vähäturpeisilla tulvaniityillä, tihkupaikoilla ja soistumilla. Lajia tavataan myös ihmisen muokkaamassa ympäristössä kuten laidun- ja venerannoilla, kosteilla hakamailla ja ojissa. Suomessa laji on harvinaistunut maan eteläosissa etenkin soiden ja metsien ojitusten takia.
Hallitusohjelma

Hallitusohjelma on Suomessa yleensä kahden tai useamman puolueen kesken sovittu menettely- ja tavoiteohjelma, jossa määritellään joko yksityiskohtaisesti tai hyvinkin yleisellä tasolla ne suuntaviivat, joita hallitus aikoo toimikautensa aikana noudattaa.
Valtio.
Hallitusohjelmaa voi edeltää hallitussopimus, jossa päätetään hallituksen muodostavista puolueista, ministeripaikoista sekä hallitusohjelman periaatteista. Suomessa yksipuoluehallitukset ovat tuntemattomia, joten hallitussopimus ja hallitusohjelmat ovat sitäkin keskeisempiä työnteon ohjenuoria.
Vuonna 2000 voimaan tulleen uuden perustuslain mukaan hallituksen pitää antaa ohjelma tiedoksi eduskunnalle. Esimerkiksi pääministeri Matti Vanhasen hallituksen ohjelma annettiin tiedonantona eduskunnalle 24. kesäkuuta 2003, vaikka pääministeri Anneli Jäätteenmäen hallitus oli vain muutamaa viikko aiemmin esittänyt eduskunnalle lähes saman ohjelman.
Kunnat.
Myös kunnallisella tasolla, jossa ei ole voimassa parlamentarismi eli hallitusten vastuu eduskunnalle, on myös nykyisin ryhdytty laatimaan hallitusohjelmia ja hallitussopimuksia, joissa määritellään nelivuotiskauden tavoitteet ja päämäärät. Tällaisia kuntia ovat esimerkiksi Hämeenlinna ja Turku.
Muut maat.
Saksassa solmittiin hallitussopimus 23. lokakuuta 1998 Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen ja vihreiden kesken. Tämä johti myös Gerhard Schröderin hallitukseen ja edelsi hallitusohjelmaa. Tällaista sopimusta ei tarvittu enää 2000-luvulla valtaan tulleen hallituksen aloittaessa työnsä, sillä sen muodostivat yksin konservatiivit.
Paul Kraatz

Paul Nikolai Alexander Kraatz, (17. tammikuuta 1863 Viipuri – 30. kesäkuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri, joka toimi senaattorina niin sanotussa amiraalisenaatissa toisen sortokauden aikana.
Paul Kraatzin isä oli Viipurin Monrepos'n puiston ylipuutarhuri, alun perin Preussin kansalainen Heinrich Julius Kraatz ja äiti Caroline Auguste Christoffersen. Paul Kraatz kävi Viipurissa koneinsinööriksi Polyteknillisessä opistossa 1883. Uransa Kraatz teki Venäjän keisarillisessa laivastossa astuen teknikkona laivaston palvelukseen 1886. Hän saavutti vuonna 1909 everstin arvon ja nimitettiin 12. lokakuuta 1909 senaattoriksi Suomen senaatin talousosastoon. Ensi vaiheessa hän hoiti Markovin senaatissa kamari- ja maanviljelystoimikunnan päällikön tehtäviä, sitten 1911–1912 kirkollisasiain toimituskunnan ja sen jälkeen Borovitinovin senaatissa 1912–1917 kauppa- ja teollisuustoimikunnan tehtäviä aina venäläistyneen senaatin eroon eli 26. maaliskuuta 1917 asti. Kraatzille myönnettiin insinöörimekaanikkokunnan kenraalimajurin arvo 1913.
Pokémon Battle Revolution

Pokémon Battle Revolution (, "Pokemon Batoru Reboryūshon") on ensimmäinen Pokémon-peli Nintendon Wii-pelikonsolille. Se on myös ensimmäinen Wii-peli, joka käyttää Nintendo Wi-Fi Connectionia, ja myös langatonta yhdistettävyyttä Nintendo DS:ään. Peli julkaistiin Japanissa kaksi viikkoa Wiin julkaisun jälkeen, ja se julkaistiin muilla alueilla vuonna 2007.
Online.
Voittaessa onlinessa saat pisteitä, jotka voit vaihtaa uusiin vaatteisiin hahmollesi.
Puhelintoivekonsertti

Puhelintoivekonsertti on erityisesti radiossa ja harvemmin myös televisiossa esiintyvä ohjelmatyyppi. Tyypillisesti ohjelmassa kuuntelijat soittavat juontajalle ja pyytävät tätä soittamaan haluamansa musiikkikappaleen tai -videon. Ohjelmaformaattiin kuuluu tyypillisesti myös juontajan jutusteleminen soittajan kanssa. 
Kuuluisia puhelintoivekonsertti-ohjelmia suomalaisessa radiohistoriassa ovat olleet Ylen "Puhelinlangat laulaa", "Hartaita säveliä" ja Radiomafian "ANSSI!".
Puhelintoivekonserteilla oli tärkeä rooli erityisesti ennen äänitemyynnin nykyisten mittasuhteiden saavuttamista. Lisäksi ne olivat harvoja ohjelmia, joissa radion toimittajat pystyivät olemaan suorassa vuorovaikutuksessa kuuntelijoiden kanssa.
Radion musiikkitarjonnan automatisoinnin myötä toivekonsertteja ei enää esitetä niin usein, mutta varsinkin vanhemmalle väestölle ne ovat tärkeä osa julkista palvelua.
Detox (albumi)

Detox on Dr. Dren julkaisematon sooloalbumi. Vuonna 2002 Dr. Dre ilmoitti sen tulevan hänen kolmanneksi albumikseen, ja albumin oli alun perin tarkoitus ilmestyä jo vuoden 2003 kesällä. Hänen alkuperäinen suunnitelmansa oli tehdä konseptialbumi, josta hän kuitenkin luopui pian ja Detoxia varten tehtyjä biittejä käytettiin 50 Centin "Get Rich or Die Tryin’" -albumilla. Myöhemmin julkaisuajankohdaksi ilmoitettiin muun muassa syksy 2005, syyskuu 2007, marraskuu tai joulukuu 2008, joulukuu 2010 sekä 20. huhtikuuta 2011. 
Julkaisupäivän lisäksi myös albumilla vierailevien artistien lista ehti muuttua monesti. Eräässä haastattelussaan Dre kertoo, että muun muassa Jay-Z, Eminem, Busta Rhymes, Snoop Dogg, Xzibit, Nas, The Game sekä N.W.A.:sta tunnetut MC Ren ja Ice Cube ovat mukana Detoxilla. Albumilta julkaistiin kaksi virallista singleä. Ensimmäinen niistä on marraskuussa 2010 julkaistu "Kush", jossa ovat mukana Snoop Dogg ja Akon, ja toinen on helmikuussa 2011 julkaistu "I Need a Doctor", jossa ovat mukana Eminem ja Skylar Grey.
Vuonna 2015 Dr. Dre julkaisi kolmannen sooloalbuminsa nimellä "Compton: A Soundtrack" ja kertoi ettei ollut tyytyväinen "Detox"-albumiin eikä aio julkaista tätä.
Yhdysvaltain elokuva-akatemia

Yhdysvaltain elokuva-akatemia (, lyh. "AMPAS") on elokuva-alan järjestö, joka tunnetaan muun muassa sen vuosittain jakamista Oscar-palkinnoista. Oscarit ovat elokuva-alan arvostetuimpien palkintojen joukossa. Palkintojen saajat äänestetään akatemian jäsenten kesken. Vuonna 2020 jäseniä oli yli 8 000. Järjestö perustettiin 11. toukokuuta 1927 Kaliforniassa.
Suomalaisia akatemian jäseniä ovat muun muassa ohjaajat Renny Harlin ja Selma Vilhunen. Myös äänisuunnittelija Paul Jyrälä oli jäsen.
Tensta

Tensta on yksi Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Spånga-Tenstan kaupunginosa-alueella. Sen asukasluku oli vuonna 2003 17 436, joista 70 % oli ulkomaalaistaustaisia. 
Tenstan 16–64-vuotiaista asukkaista 86,1 % on maahanmuuttajia, lähinnä Aasiasta ja Afrikasta. Vuonna 2020 Tenstan kaikenikäisistä asukkaista liki 90 prosentilla oli juuret muualla kuin Ruotsissa, ja he ovat myös pääasiassa Afrikasta ja Aasiasta. 1980-luvulla alueella asui paljon suomalaisia, mutta sittemmin suomalaiset ovat vaurastuessaan muuttaneet arvostetummille alueille, ja tilalle on tullut muuttajia köyhemmistä maista. Tensta on Ruotsin poliisin erityisen hankalien lähiöiden listalla. Kaupunginosalla on ongelmalähiön leima, ja siellä on levottomuuksia.
Tenstan nimi on peräisin ruotsin kielen sanoista "tena" ja "sta".
Tenstassa on kaksi Tunnelbanan asemaa, Tensta ja Hjulsta.
Historia.
Kylänä Tensta mainitaan jo vuonna 1539. Vuonna 1965 Tukholma osti maat armeijalta ja laati sille yleiskaavan. Ruotsin miljoonaohjelman mukaisesti alueelle rakennettiin 6 000 kerrostaloasuntoa vuosina 1966–1972. Ensimmäiset asukkaat pääsivät muuttamaan alueelle 1967 ja vuonna 1969 valmistui pientaloalue. Tätä Tenstan länsiosaa kutsutaan nimellä Hjulsta.
Järvan alueella toimii kuusi rikollisryhmää. Ainakin kaksi niistä käy keskenään jengisotaa, joka laajeni heinäkuussa 2020 kun mies puukotettiin kuoliaaksi. Elokuun lopulla poliisi ihmetteli vähäistä määrää ihmisiä Tenstan keskustassa.
Selvisi että rikollisjengit olivat julistaneet alueelle ulkonaliikkumiskiellon kello 18 lähtien väkivallan uhalla. Selitykseksi uskottiin että mahdolliset todistajat haluttiin pitää pois kaduilta. Tapaus osoitti rikollisten vaikutusvallan alueella.
EP-levy

EP-levy (lyhenne sanoista "extended play") on musiikkiäänite, joka on pidempi kuin single, mutta liian lyhyt käydäkseen albumista. EP sisältää yleensä 4–6 ääniraitaa, joiden yhteispituus on tavallisesti 15–30 minuuttia. 
Alun perin EP:llä tarkoitettiin RCA Victorin kehittämää vinyylilevytyyppiä, jonka oli tarkoitus kilpailla Columbian kehittämien 12-tuumaisien LP-levyjen kanssa. Nämä EP:t olivat 10-tuumaisia, sisälsivät noin seitsemän ja puoli minuuttia musiikkia levypuolta kohden ja ne soivat 45 kierroksen minuuttinopeudella. Suosittuja varhaisia EP-levyjä olivat muun muassa RCA Victorin julkaisemat Elvis Presley -äänitteet sekä Walt Disneyn elokuvista tehdyt julkaisut. Pian EP vakiintui kuitenkin tarkoittamaan mitä tahansa albumia lyhyempää, mutta singlelevyä pidempää äänitettä. 
Minialbumi on toinen termi, jolla viitataan EP-levyn pituiseen julkaisuun.
Therese Alshammar

Therese Alshammar (s. 26. elokuuta 1977 Solna) on ruotsalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän on erikoistunut vapaauintiin ja perhosuintiin. Hän on voittanut naisista eniten arvokilpailumitaleja. Hänet on Ruotsissa valittu vuoden 2010 urheilijaksi. 
Hänen kansainvälinen arvokilpailudebyyttinsä tapahtui pitkän radan MM-kilpailuissa 1994 Roomassa, joissa hän selviytyi välieriin 100 metrin selkäuinnissa. kesäolympialaisissa 1996 Alshammar osallistui myös tälle matkalle, mutta putosi välierissä. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän voitti 50 metrin vapaauinnissa pitkän radan EM-kilpailuissa 1997. Hän kirkasti mitalinsa hopeaksi vuonna 1999. Kesäolympialaisissa 2000 Alshammar murtautui koko maailman tietoisuuteen voittamalla hopeamitalit 50 ja 100 metrin vapaauinneissa, ja pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Pitkän radan MM-kilpailuissa 2001 Alshammar voitti kaksi hopeaa, 50 metrin vapaauinnissa ja 50 metrin perhosuinnissa. Pitkän radan EM-kilpailuissa 2002 Alshammar voitti kultaa 50 metrin vapaauinnissa. Vuonna 2004 Alshammarin päätavoite oli kesäolympialaiset. Ainoalla matkallaan, 50 metrin vapaauinnissa, hän jäi niukasti mitalien ulkopuolelle ollen neljäs. Pitkän radan MM-kilpailuissa 2005 Alshammar voitti pronssia 50 metrin perhosuinnissa, ja voitti samalla matkalla MM-kultaa lyhyen radan MM-kilpailuissa 2006. Lisäksi pitkän radan MM-kilpailuissa 2007, hän jatkoi menestyksekästä mitaliputkeaan 50 metrin perhosuinnissa, tuloksena taas MM-kulta. Lisäksi hän voitti kyseisissä kilpailuissa hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Myös Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Alshammar saavutti 67. arvokilpailumitalinsa Budapestin EM-kilpailuissa 2010 nousten eniten arvokisamitaleja saaneeksi uimariksi ohi Martina Moravcován. 
Alshammar ui 18. maaliskuuta 2000 Ateenassa 50 metrin vapaauinnin uudeksi maailmanennätykseksi lyhyellä radalla 23,59, ja paransi omissa nimissään ollutta ME-aikaa puolella sekunnilla. Hän oli pitkään ainoa nainen, joka oli uinut 50 metrin vapaauinnin alle 24 sekunnin lyhyellä radalla. 13. kesäkuuta 2007 hän ui 50 metrin perhosuinnin uudeksi maailmanennätykseksi 25,46. Alshammar edustaa seuratasolla tukholmalaista SK Neptunia. Hän voitti 73. Ruotsin mestaruutensa vuonna 2006 nousten eniten Ruotsin mestaruuksia voittaneeksi uimariksi ohi Anders Holmertzin.
Alshammar esiintyi vuonna 2004 P. V. Lehtisen ohjaamassa uintiaiheisessa elokuvassa "Krooli". Hän esitti elokuvassa itseään.
Sirkka Tälli

Sirkka "Sirkkis" Tälli on suomalainen drag-hahmo, jota esittää näyttelijä Pertti Kiviranta. Hahmo tuli tunnetuksi MTV3-televisiokanavan suorassa "Punainen planeetta" -keskusteluohjelmassa 1997–1998. Ohjelman tuotti Production House ja tuottajana toimi Liisa Akimof. Syksyllä 2000 Sirkka Tälli esitti kuluttajille ympäristöneuvoja antavaa ”tutkivaa journalistia” Yleisradion ohjelmasarjassa "Ekoisti". Sirkka Tälli on juontanut sekä valtaväestölle että seksuaalivähemmistöille suunnatuissa tilaisuuksissa.
Old Stuck-up

Old Stuck-up on Tuomas Veturi -kirjasarjassa esiintynyt huonotapainen dieselveturi. Sen värit ovat sininen ja keltainen.
Old Stuck-up esiintyi Christopher Awdryn vuonna 1984 ilmestyneessä kirjassa "James and the Diesel Engines". Siinä Jaska-veturi puhuu Henri-veturille, ettei hän pidä dieseleistä, paitsi heidän rautatien Pontuksesta ja Bearista, joka on samaan aikaan peseytymässä. Tuon jälkeen kerrotaan, että Toiselta rautatieltä saapuu vierailulle dieselveturi.
Pian Old Stuck-up saapuu ja huomaa, että tallissa asuu höyryvetureita ja jumittautuu ulos sekä kieltäytyy liikkumasta. Pontus ja Jaska joiden on määrä esitellä paikkoja taas ovat Stuck-upille vihaisia ja he puhuvat tälle vihaisina.
Aamulla, kun kaikki ovat lähteneet hommiinsa Old Stuck-up päättää lähteä liikkeelle, mutta liukastuu öljyisillä kiskoilla, joilla Pontus ja Bear ovat äskettäin olleet. Old Stuck-up menee rymisten seinän läpi takapihalle. Kukaan ei loukkautunut ja kun Old Stuck-up on saatu ylös, hän lähtee samoin tein takaisin kotiinsa. Tuon jälkeen muut ovat iloisina tallissaan ja sanovat, että herra päätarkastaja kutsuu kaikkia dieseleitä hyödyllisiksi, mutta sellaiseksi hän ei kutsunut Stuck-upia.
Idänkaulustrappi

Idänkaulustrappi ("Chlamydotis macqueenii") on trappien heimoon kuuluva kurkilintu. Lajin, silloisen alalajin, kuvaili ja nimesi John Edward Gray vuonna 1832.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 55–65 cm, siipien kärkiväli 125–151 cm ja paino 1,2–3,2 kg. Idänkaulustrappi on kookas, pystyssä kulkeva, melko pitkäkaulainen lintu. Se on yläpuolelta hiekanruskea tummin raidoin ja alapuolelta valkoinen. Kaulan sivulla vanhalla linnulla on musta pitkittäisraita, joka puuttuu nuorilta linnuilta. Jalat ovat pitkät ja vahvat, harmaat. Sukupuolet ovat lähes saman näköisiä, naaraan ollessa hieman pienempi ja harmaampi. Siipisulat ovat päältä mustat, käsisiivessä on suuri valkea laikku. 
Idänkaulustrappi on lähes mykkä, vain poikaset pitävät piipittävää kutsuääntä. Soidintanssissa se pörhistää kaulan ja päälaen valkoiset höyhenet ikään kuin kaulukseksi ja tepastelee ympäriinsä. Se lentää pöllömäisesti hieman nykivin, hitain siiveniskuin.
Hyvin saman näköiseen lännenkaulustrappiin eroina ovat idänkaulustrapin vaaleampi väritys ja isompi koko.
Esiintyminen.
Pesimäalue ulottuu Siinain niemimaalta Arabian niemimaalle, Iraniin, Kazakstaniin, Mongoliaan ja Kiinaan. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi etenkin talvehtimisalueilla tapahtuvan liiallisen metsästyksen takia. Pohjoiset populaatiot ovat muuttolintuja, jotka talvehtivat Intiassa, Pakistanissa ja Persianlahden valtioissa. Suomessa idänkaulustrappi on tavattu kerran: 19. syyskuuta 1861 ammuttiin koiras Helsingissä. Kyseinen lintu on Helsingin yliopiston kokoelmissa.
Elinympäristö.
Kuivat avomaat, arot ja tasangot, paikoin myös matalaa pensaikkoa kasvavat avomaat.
Lisääntyminen.
Pesä on kuoppa maassa. Munia on 2 tai 3, joskus 4. Haudonta-aika on noin 24 päivää.
Ravinto.
Kaikkiruokainen. Syö kasvinosia, hedelmiä ja siemeniä, sekä hyönteisiä ja muita selkärangattomia sekä matelijoita.
The Lucy Show

The Lucy Show oli Lucille Ballin tähdittämä televisiosarja, jota tehtiin vuosina 1962–1968. Se oli jatkoa Ballin aikaisemmalle ja huomattavasti kuuluisammalle televisiosarjalle "I Love Lucy". Sarja nimettiin alun perin "The Lucille Ball Show'ksi", mutta nimi muutettiin pian lyhyempään muotoon. "The Lucy Show" kesti kuusi tuotantokautta ja siinä oli yhteensä 156 jaksoa, joista jokainen kesti noin 30 minuuttia. Se oli lajityypiltään tilannekomedia.
Sarja kertoo leskeksi jäänestä naisesta nimeltä Lucy Carmichael (Ball), joka asuu New Yorkin osavaltiossa kahden lapsensa, ystävänsä ja tämän lapsen kanssa. Hahmot kuitenkin vaihtuivat usein vanhojen näyttelijöiden lähtiessä ja uusien saapuessa sarjaan. Lucille Ballin hahmo oli ainoa, joka oli mukana kaikkina kausina. Myös useat julkkikset tekivät vierailuja suosittuun sarjaan, heidän joukossaan muun muassa Dean Martin, George Burns ja Joan Crawford.
Sarja päättyi vuonna 1968, kun Ball myi sarjan omistavan tuotantoyhtiönsä Desilu Productionsin Gulf and Western Industries -yhtiölle. Hän ei halunnut enää esiintyä sarjassa, jota ei omistanut. Ball loi kuitenkin vielä yhden televisiosarjan, jolle hän antoi nimen "Here's Lucy" ja jonka pääosaa hän jälleen itse esitti. Se oli käytännössä jatkoa "The Lucy Show'lle", vaikka kuvasikin eri hahmoja. Hahmoissa oli kuitenkin paljon yhdenkaltaisuutta "The Lucy Show'n" hahmojen kanssa. "Here's Lucy" kesti sekin kuusi tuotantokautta. Se lopetettiin vuonna 1974.
"Lucy Show’ta" esitettiin myös Suomen televisiossa. Vuonna 1971 se oli "Katso"-lehden lukijaäänestyksessä television 99 ohjelmasta kuudenneksi vähiten suosittu (sijoitus 94/99), ja syyksi arveltiin sen yliampuvaa ja valmiiksi naurettua komiikkaa. Katsojiakin se sai syksyllä 1971 vain 129 000.
Nuori luotsi

Nuori luotsi ("Den unge lotsen") on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, joka perustuu Yrjö Weijolan samannimiseen näytelmään. Elokuvan on ohjannut Erkki Karu, ja pääosissa ovat Lillan Järnefelt ja Joel Rinne, joka näytteli ensimmäistä kertaa valkokankaalla pääroolissa.
Kaarle Halme ohjasi "Nuoresta luotsista" jo vuonna 1913 "elokuvasovituksen", joka oli alkuperäisnäytelmälle uskollisempi kuin Karun ohjaama, sillä Karu muutti elokuvan lopun näytelmästä poikkeavaksi. Vanhempi versio on kuitenkin tuhoutunut, ja siitä on jäljellä vain muutamia valokuvia.
Juoni.
Eero Luotola on Kalliosaaressa toimiva luotsi, jonka mielitietty on samassa kylässä asuva Annikki. He ovat tunteneet toisensa jo lapsesta saakka ja ovat lupautuneet menemään naimisiin jossain vaiheessa.
Kesän koittaessa kylään saapuu taidemaalari Viklund, joka ihastuu Annikkiin. Luotola ei hetkeen pysty pitämään uutta kilpakosijaa poissa naisen ympäriltä, sillä hän joutuu lähtemän Kalliosaaresta työtehtävien vuoksi. Taidemaalari huomaa tilaisuutensa tulleen ja alkaa entistä pontevammin liehitellä Annikkia.
Tuotanto.
"Nuori luotsi" kuvattiin 27. heinäkuuta 1927 – 11. lokakuuta 1927. Lillan Järnefelt oli kirjailija Arvid Järnefeltin tytär. Hän oli hankkinut kokemusta näyttelijäntyöstä Saksasta ja Tanskasta. "Nuoren luotsin" erikoisuudeksi on mainittu sen välitekstien taiten piirretyt pohjakuvat.
Elokuvan alkupuolella on näkymä Suursaaren aallonmurtajalta, jonka päässä näkyy pieni majakka. Monia muitakin kohtauksia on kuvattu Suursaarella, muun muassa rantanäkymiä ja kyläkujia Suurkylästä. Venettä lasketaan vesille Kiiskinkylässä. Loppupuolella on laaja maisemanäkymä yli 100 metriä korkealta Suursaaren Pohjoiskorkialta etelään. Elokuvassa esiintyvä kallioluoto on todellisuudessa Kirkkonummen Porkkalan edustalla sijaitseva Rönnskär, jonka tunnistaa muun muassa majakasta, joka jäi pois käytöstä 1928. Saarella toimi 1970-luvun loppupuolelle saakka luotsiasema. Tämän jälkeen saari on ollut puolustusvoimien hallussa ja se kuului Mäkiluodon linnakkeeseen. Saarella toimii myös yksi Suomen vanhimmista lintuasemista.
Vastaanotto.
Teoksen yleisövastaanotto oli hyvä, tosin kuitenkin ensi-iltavuotensa uusien näytelmäelokuvien heikoin Suomessa.
Aikalaiskriitikot olivat suopeita "Nuorelle luotsille". "Helsingin Sanomat" mainitsi ansioksi teoksen tasaisuuden, mutta toisaalta piti sitä psykologisesti liian ohuena. "Aamulehti" piti elokuvaa Weijolan näytelmään nähden onnistuneena. Näyttelijät saivat kiitosta, tosin Hildénin jäykkyydestä esitettiin huomautuksia. Vuoden 1984 televisioesityksen yhteydessä kriitikot kehuivat "Nuoren luotsin" komeaa maisemakuvausta ja entisaikain maailmankuvan esiintuontia.
Suomessa aloitettiin vuonna 1972 vanhojen suomalaisten nitraattipohjaisten elokuvien restaurointi, ja "Nuori luotsi" oli pelastetuista elokuvista ensimmäinen.
Irakin vapautuksen komitea

Irakin vapautuksen komitea () on yhdysvaltalainen hallituksesta riippumaton kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena oli vapauttaa Irak Saddam Husseinista. Sillä on yhteyksiä oikeistolaisten "Project for the New American Century" ja American Enterprise Institute -ajatushautomoiden kanssa, jotka ovat vaikuttaneet Yhdysvaltain ulkopoliitikan muotoutumiseen presidentti George W. Bushin aikana. The Washington Postin marraskuussa 2002 julkaiseman artikkelin mukaan komitea pyrkii Naton laajentamiseen. Saddam Husseinin kukistamisen jälkeen komitea lopetti tiedottamisensa verkkosivuillaan, mutta sillä on edelleen toimisto.
Ruotsalainen iltapäivälehti Expressen julkaisi artikkelin otsikolla "Utrikesminister Carl Bildt till salu", jonka mukaan Ruotsin ulkoasiainministeri Carl Bildt olisi värvätty syksyllä 2002 edistämään suunnitteilla olleen Irakin sodan päämääriä.
Hara (budōkäsite)

 Hara () on yhteinen käsite monille vanhoille aasialaisille kulttuureille. Kyseessä on ajatus elämän voiman "qin" luontaisesta sijainnista palleassa, vatsanpohjassa noin 2,5 senttimetriä navan alapuolella. Voiman ollessa lähtöisin tästä hengityksen ja painopisteen keskittymästä on havaittu kehon olevan voimakkaimmillaan ja samalla rento sekä joustava.
Metsäkartano

Metsäkartano on vuonna 1982 perustettu loma-, kurssi-, kokous-, retkeily- ja nuorisokeskus Rautavaaralla, Pohjois-Savossa. Etäisyyttä Rautavaaralle on 24 kilometriä. Päällystetty 7 kilometriä pitkä sivutie vie kartanon pihaan. Sen omistaa Rautavaaran kurssi- ja leirikeskussäätiö ja se on osa opetus- ja kulttuuriministeriön tukemaa valtakunnallista nuorisokeskusverkostoa.
Metsäkartano tarjoaa monentyyppistä majoitusta, ravintolapalveluja ja luonto-ohjelmapalveluja. Se sijaitsee kaukana pääteistä erämaassa Ylä-Keyrityn järven rannalla, joka on tunnettu hiekkarannoistaan. Laaja hiekkaranta uintimahdollisuuksineen on myös Metsäkartanon rannassa. Kartanolta käsin voi lähteä esimerkiksi melomaan, retkeilemään tai kalastelemaan ympäristöön. Kartanon ympäristöön on ilmestynyt useita geokätköjä. Melontareitti lähtee kartanolta Ylä-Keyritty-järveltä alaspäin Keyritty-jokea pitkin. Lähistön vesiin on istutettu lohikaloja. Kartanon lähellä on useita luontopolkuja. Retkeily- ja moottorikelkkareitit kulkevat sieltä eri suuntiin, kuten Tiilikkajärven kansallispuistoon. Lähistöllä sijaitsee myös nähtävyydet Pumpulikirkko ja Holinrotko.
Grand Hotel (elokuva)

Grand Hotel (joskus myös suomenkielisellä nimellä Loistohotelli, engl. "Grand Hotel") on Edmund Gouldingin ohjaama, vuonna 1932 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen art deco -elokuva, jota nykyään pidetään mainitun tyylin eräänlaisena klassikkona. Se voitti myös aikoinaan parhaan elokuvan Oscarin. Kaikki muut ”parhaat elokuvat” ovat voittaneet myös jonkin toisen Oscarin, mutta "Grand Hotel" on ainoa, joka on voittanut vain parhaan elokuvan Oscarin. Se ei saanut edes muita ehdokkuuksia.
Elokuva sijoittuu "Grand Hotel" -nimiseen berliiniläiseen hienoon ja kalliiseen hotelliin. Tämän hotellin mukaan elokuva myös on saanut nimensä. Elokuvan pääosia esittävät Greta Garbo, John Barrymore, Joan Crawford ja Lionel Barrymore. Garbo esittää parhaat aikansa jo elänyttä balleriina Grusinskajaa ja John Barrymore tämän rakastettua paronia, von Geigernia. Crawford näyttelee köyhää pikakirjoittajaa Flaemmchenia, joka myös ihastuu Barrymoren hahmoon. Johnin vanhempi veli Lionel esittää kuolemaisillaan olevaa miestä Kringeleinia, joka ystävystyy paronin ja Flaemmchenin kanssa. Myös Wallace Beeryllä ja Lewis Stonella on sivuroolit elokuvassa.
Elokuva on huomattava roolituksestaan: sen pääosissa näytteli suuri joukko sen aikaisia tähtiä. Tämä oli vielä siihen aikaan hyvin epätavallista, ja "Grand Hotel" onkin yksi ensimmäisistä niin sanotuista all-star-elokuvista. Elokuva muistetaan usein myös Greta Garbon kuuluisista vuorosanoista ”I want to be alone” (suom. ”Haluan olla yksin”). Se liitettiin vahvasti myös Garboon itseensä, sillä tämä oli luonteeltaan hyvin vetäytyvä. Repliikki valittiin AFI:n hienoimpien elokuvavuorosanojen listalle sijalle 30.
Vuonna 2007 "Grand Hotel" valittiin ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. 
Elokuva on uudelleenfilmatisointu vuonna 1945 nimellä "Ihmisiä hotellissa" ("Week-End at the Waldorf"), tähtenä Ginger Rogers.
John Edward Gray

John Edward Gray (12. helmikuuta 1800 Walsall, Staffordshire – 7. maaliskuuta 1875 Lontoo) oli englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä.
Elämä.
Hänen isänsä oli Samuel Frederick Gray (1766–1828), aikansa tunnettu farmakologi ja kasvitieteilijä. Hänen nuorempi veljensä George Robert Gray oli aikansa huomattavimpia ornitologeja. Grayn perhe muutti Lontooseen, missä John Gray opiskeli lääketiedettä. Kiinnostus kasveihin sai hänet kuitenkin muuttamaan opintojensa suunnan. Hän avusti isäänsä kirjoittamaan teoksen "The Natural Arrangement of British Plants" vuonna 1821.
Äänestyksessä häntä ei hyväksytty Linnean Society of Londonin jäseneksi. Kenties tämän johdosta hänen kiinnostuksensa suuntautui kasveista eläintieteeseen. Vuonna 1824 hän liittyi British Museumin eläintieteelliseen osastoon auttaakseen John George Childreniä matelijakokoelman luetteloinnissa. Vuonna 1840 hän peri Childrenin paikan museon intendenttinä, ja toimi siinä virassa aina jouluun 1874 saakka. Virassaan Gray osoitti suurta tarmoa ja kehitti osastostaan lopulta maailman arvostetuimman eläintieteellisen museon.
50-vuotisen uransa aikana British Museumissa John Gray kirjoitti lähes 500 artikkelia. Monissa niistä hän kuvaili tieteelle uusia eläinlajeja, muun muassa idänkaulustrappi oli hänen kuvailemansa kaulustrapin itäisempi rotu, joka noin 165 vuotta myöhemmin erotettiin omaksi lajikseen. Kokoelmiin saatiin näytteitä eri puolilta maailmaa lukuisien tutkijoiden lahjoittamina tai myyminä, ja ne käsittivät kaikki eläinkunnan haarat. Lintujen kuvailemisen hän yleensä jätti veljensä tehtäväksi.
Vuonna 1832 hänet hyväksyttiin Royal Societyn jäseneksi.
John Gray oli myös kiinnostunut postimerkkeilystä. 1. toukokuuta 1840 ilmestyi maailman ensimmäinen varsinainen virallinen postimerkki, "Penny Black". John Gray osti niitä useita kappaleita vain säilyttääkseen ne, ja näin hänestä tuli maailman ensimmäinen tunnettu postimerkkien keräilijä.
Intianriisihaikara ("Ardeola grayii") on nimetty John Grayn kunniaksi.
Felix Saarikoski

Felix Florentin Saarikoski (vuoteen 1906 Serenius) (21. kesäkuuta 1857 Kuopio – 4. heinäkuuta 1920) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja asianajaja. 
Saarikoski valmistui ylioppilaaksi 1878, opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui varatuomariksi 1892. Sen jälkeen hän toimi Tampereen maistraatin ja raastuvanoikeuden oikeusneuvosmiehenä 1891–1903, jona aikana hän edusti Tampereen kaupunkia porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.
Saarikoski valittiin Turun hovioikeuteen 1903, vapautettiin sortokauden päättyessä venäläismielisyytensä vuoksi maaliskuussa 1907, mutta palasi asessorin tehtävään uudelleen heinäkuussa 1908. Saarikoski myötäili kenraalikuvernööri A. F. Seynin johtamaa venäläistämispolitiikkaa, minkä vuoksi hänet nimitettiin senaattoriksi 21. tammikuuta 1910 oikeustoimituskunnan päälliköksi Markovin senaattiin ja edelleen 24. tammikuuta 1913 senaatin oikeusosaston varapuheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi aina tsaarivallan kukistumiseen asti 3. huhtikuuta 1917. Tunnustuksena palveluksistaan keisarikunnalle ja keisarille Saarikoski sai 1916 todellisen valtioneuvoksen arvon.
Suomen itsenäistyttyä Saarikoski toimi yksityisenä asianajajana Helsingissä kuolemaansa asti.
Lester Patrick Trophy

Lester Patrick Trophy on jääkiekon pohjoisamerikkalaisen ammattilaisliigan National Hockey Leaguen ja USA Hockey -organisaation vuodesta 1966 jakama palkinto, joka myönnetään merkittävästä jääkiekon hyväksi tehdystä työstä Yhdysvalloissa. Palkinnolle on antanut nimensä Lester Patrick (1883–1960), jääkiekkoilija ja New York Rangersin pitkäaikainen valmentaja, joka vaikutti suuresti pelin kehittymiseen nimenomaan Pohjois-Amerikassa. Palkinnon voittaja saa itselleen miniatyyriversion palkinnosta.
Palkinnon voittajat päättävään komiteaan kuuluvat NHL:n presidentti ja johtokunnan jäsen sekä edustajat New York Rangersista, Hockey Hall of Fame Rakentajat -osastosta, Hockey Hall of Fame Pelaajat -osiosta, U.S. Hockey Hall of Famesta, NHL Broadcasters’ Associationista ja Professional Hockey Writers’ Associationista. NHL:n presidenttiä lukuun ottamatta kaikki komiteassa toimivat edustajat vaihtuvat vuosittain.
Mildred Pierce – amerikkalainen nainen

Mildred Pierce – amerikkalainen nainen () on yhdysvaltalainen Michael Curtizin ohjaama dramaattinen film noir -elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1945. "Mildred Pierce" on tehty kirjailija James M. Cainin samannimisen romaanin pohjalta. "Mildred Piercen" nimiroolin näytteli Joan Crawford, ja Ann Blyth, Jack Carson, Zachary Scott ja Eve Arden olivat mukana elokuvan sivurooleissa. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. syyskuuta ja Suomessa seuraavana vuonna 22. marraskuuta. Se kestää 111 minuuttia, (tunti ja 51 minuuttia) ja tuotantoyhtiönä oli Warner Bros.
Elokuvan tapahtumat.
"Mildred Pierce" kertoo menestyvästä liikenaisesta Mildred Pierce Beragonista (Crawford), joka tuodaan kuulusteltavaksi epäiltynä aviomiehensä (Scott) murhasta. Tarinaa kerrotaan lukuisten takautumien kautta, ja sen kertojana toimii Mildred. Tarinaa muutettiin jonkin verran alkuperäisestä romaanista. Muun muassa Mildredin miehen murha lisättiin, useita hahmoja poistettiin ja juonta muutenkin yksinkertaistettiin. Kirjailija James M. Cainin kerrotaan olleen närkästynyt muutoksista.
Crawford voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. "Mildred Pierce" sai lisäksi useita muita Oscar-ehdokkuuksia, kuten parhaan elokuvan ja parhaan naissivuosan ehdokkuuden. 
Vuonna 1996 "Mildred Pierce" valittiin "kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä" elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Romaanin pohjalta on tehty lisäksi samanniminen minisarja, jonka pääosaa näyttelee Kate Winslet.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Ehdokkuudet.
Oscar-ehdokkuudet, 1946
Nerkoon lentokenttä

Nerkoon lentokenttä oli Lapinlahden kunnan Nerkoon kylään talvisodan alkupuolella rakennettu sotilaslentokenttä. Lopullisesti lentokentän toiminta päättyi 1952.
Kentän rakentaminen ja käyttö.
Kentän rakentaminen alkoi vuoden 1940 alussa. Se rakennettiin Alatalon talon pelloille, Nerkoonjärven eteläpäähän. Kiitorata oli suurin piirtein pohjois–eteläsuuntainen. Rakentamisessa tarvittava hiekka ajettiin puolustusvoimien kuorma-autoilla radan itäpuolelta. Kiitoradan pituudeksi tuli vajaa kilometri. Kiitorata oli kapea, tilaa oli vain yhdelle koneelle kerrallaan. Kentän laidalle rakennettiin kuusi korsua koneiden suojaksi. Henkilövahvuus kentällä oli talvisodan aikaan noin 50, henkilökunta majoittui lähistön taloissa ja paikalliset kotonaan.
Jatkosodan aikana kenttä jäi vähäiselle käytölle. Kun liikekannallepano alkoi, kentällä oli joukkojen kokoamiskeskus. Rintamalinjan siirtyessä itään päin, lentokoneet siirrettiin Nerkoolta itäisemmille kentille. Kentällä oli kuitenkin vartiointi koko ajan. Hälytyksiä Nerkoossa aiheuttivat Iisalmeen matkaavat Neuvostoliiton pommikoneet, jotka suunnistivat radanvartta pitkin.
Mahdollista Saksan joukkoja käytäviä taisteluja varten tehtiin valmisteluja syyskuussa 1944 ja alkuvaiheessa Nerkoon kentällä toimi Lentorykmentti 2:n 3. lentokenttäkomppania, jonka tehtävänä oli järjestää Nerkooseen poltto- ja voiteluaineiden varastointi ja sen vartiointi. Perustetun erikoisesikunta Sarkon tehtävänä oli kunnostaa eräät Oulujärven eteläpuoliset kentät mahdollista tulevaa ilmasotaa varten. Nerkoon kenttä oli kuitenkin pommikoneille ja torjuntahävittäjille liian pieni ja liian kaukana Lapista. Niinpä 3. lentokenttäkomppania siirrettiin Vaalan ja Nerkoo jäi tilapäiseksi, kuitenkin vartioiduksi varastokentäksi.
Sotien jälkeen.
Kenttärakennelmat purettiin pari vuotta sodan päättymisen jälkeen. Kiitorataa käytettiin viimeisen kerran elokuussa 1952 lentonäytöksessä. Lentotoiminnan päätyttyä alue palautettiin maatalouskäyttöön.
Sudenmaito

Sudenmaito tai sudenvoi ("Lycogala epidendrum") on lahossa puussa elävä alkueliö, joka elämänsä aktiivivaiheessa on puun sisällä hitaasti liikkuva limasieni. Limakko koostuu yhdestä suuresta solusta, jossa on tuhansia tumia, mutta ei soluseiniä. Se syö bakteereja ja alkueläimiä. Limakko karttaa valoa ja on väritön, mutta tietyssä elämänvaiheessa se nousee lahopuun pinnalle ja muodostaa 5–15 mm leveitä palleromaisia pesäkkeitä. Ne ovat aluksi hyytelömäisiä ja väriltään vaaleanpunaisia, mutta myöhemmin haalistuvat ja alkavat levittää itiöitä. Tämä tapahtuu yleensä syksyllä. Sudenmaito on yleinen koko Suomessa.
Analogia ja homologia

Homologiset ja analogiset rakenteet evoluutiossa ovat eri lajeilla olevia samankaltaisia rakenteita. Biologisten rakenteiden katsotaan johtuvan joko siitä, että niillä on yhteinen kantamuoto jolta molemmat ovat perineet ominaisuuden tai sitten samanlaiset rakenteet johtuvat siitä, että niitä ovat ohjanneet samanlaiset valintapaineet.
Analogisuutta ja homologisuutta voidaan tutkia geneettistä samankaltaisuutta vertailemalla. Jos samankaltaisen rakenteen omaavat eliöt ovat geneettisesti toistensa lähellä, on kyseessä homologisuus ja jos geneettiset erot ovat suuremmat, on kyseessä analoginen ominaisuus.
Se, ovatko jotkin piirteet keskenään analogisia vai homologisia riippuu myös kontekstista. Esimerkiksi lepakon ja lintujen siivet ovat keskenään samansyntyisiä ja ovat tätä kautta homologisia, jos tarkastellaan raajoja. Jos ominaisuuksia taas tarkastellaan niiden toiminnan kautta, linnun ja lepakon siivet ovat keskenään analogisia, koska linnut ja lepakot ovat kehittäneet lentämiseen tarvittavat rakenteet toisistaan riippumatta.
Homologia.
Homologia on samankaltaisuutta joka on samansyntyistä. Tämä tarkoittaa sitä että kahden eri eläimen samankaltaisuus johtuu siitä että ominaisuus on kehittynyt kerran molempien yhteiselle kantamuodolla ja molemmat lajit ovat tämän jälkeen perineet sen.
Esimerkiksi ihmisen ja simpanssin käsien samankaltaisuuden katsotaan johtuvan homologiasta.
Ortologia.
Ortologinen ("Orthologs") ominaisuus tai geeni ovat samankaltaisia eri lajeilla vaikka niillä onkin hieman eri toiminto. Näiden erilaisten ominaisuuksien geneettinen samankaltaisuuden katsotaan johtuvan sukulaisuudesta; ortologiset geenit ovat eronneet toisistaan lajiutumisessa. 
Toinen määritelmä ortologialle kuvaa geenejä joilla on hyvin samankaltainen toiminta eri lajeissa. Tämä näkökantaeroaa määritelmästä siten että tässä tapauksessa ortologia ei kerro evolutiivisesta sukulaisuudesta vaan ainoastaan rakenteen samankaltaisuudesta. 
Ortologiaa käytetään apuvälineenä taksonomisessa luokittelussa. Jos eliöt ovat geneettisesti samankaltaisia, ne on järkevää olettaa enemmän toistensa sukulaisiksi kuin ne jotka eroavat toisistaan geneettisesti enemmän. Vaikka ulkoinen rakenne näyttäisikin toiselta.
Paralogia.
Homologiset sekvenssit ovat paralogisia ("paralogous") jos ne ovat eronneet toisistaa geenin kahdentuman kautta. Jos organismin geeni on kahdentumisen jälkeen mutatoitunut eri toimintoon. Koska alkuperäisestä geenistä on kopio, valintapaine sallii kopion mutatoitumisen paljon vapaammin. 
Paralogisia geenejä löytyy paljon saman lajin sisältä, mutta tämä ei ole välttämätöntä.
Analogia.
Analogiset rakenteet ovat samantoimisia rakenteita eli ominaisuus on kehittynyt samankaltaiseksi toisistaan riippumatta. Analogisia rakenteita syntyy konvergentin evoluution kautta. Tällaisia samankaltaisuuksia ovat esimerkiksi kalojen ja delfiinien samankaltainen ruumiinrakenne, jonka katsotaan syntyneen sopeutumana vedessä uimiseen.
CBU-87/B (kuorma-ammus)

CBU-87/B on lentokoneesta pudotettava kuormapommi, jollaisia on käytetty Persianlahden sodassa, Kosovon sodassa sekä Irakin sodassa. Ne sisältävät 202 tytärpommia (tytärammusta) ja niitä voi pudottaa monenlaisilla lentokoneilla, esimerkiksi F-16:n kaltaisella hävittäjällä tai B-52-pommikoneella.
Lentokoneet.
"Ilman kerrointa oleva luku ilmoittaa, montako kasettipommia pommikone kykenee kuljettamaan pommisäiliössään. Kertoimella varustettu luku puolestaan sen, miten monta kasettipommia mahtuu rungon ulkopuolelle kummankin siiven alle. Yhteislukumäärä kertoo, miten monta tytärammusta kyetään kuljettamaan, mikäli kuormapommeja on kiinnitetty lentokoneeseen suurin määrä, minkä se kykenee kuljettamaan. F-16:n kahdessa kuormapommissa kulkee yhteensä 404 tyrtärammusta, kun taas B-52:n 24 kasettipommiin mahtuu 4 848 tytärammusta. Strategisella pommikoneella pystytään siis kuljettamaan 12 kertainen määrä tytärammuksia verrattuna Euroopan unionissakin yleiseen torjuntahävittäjä F-16 Fighting Falconiin verrattuna."
Lämpöurakointi

Lämpöurakointi on yksittäisten rakennusten tai rakennusryhmien keskitetty yleensä hakkeella toimiva lämmöntuotantomalli. 
Lämpöurakointiprosessin idea on kokonaisvaltainen käyttövastuu lämpökeskuksesta ja biopolttoaineen (tavallisesti hakkeen) toimituksesta. Toiminnan laatua ohjaa prosessin itseohjautuva mekanismi. Hälytykset käyttöhäiriöistä menevät lämpöurakoitsijalle. Mitä parempaa polttainetta lämpöurakoitsija toimittaa ja miten hyvin huoltaa laitteita sitä vähemmän on käyttöhäiriöitä ja energiaa syntyy edullisemmin. Korvaus maksetaan tuotetusta energiasta (€/MWh) lämpömäärämittarilla mitattuna lämpökeskuksella.
Lämpöurakointi-nimikkeellä oleva järjestelmä teholtaan 50 kW valmistettiin Mäntyharjulla Toivolan koululle vuonna 1992. Sen kävi käynnistämässä silloinen kauppa-ja teollisuusministeri Matti Vuoria. Lämpökeskus oli Työtehoseuran ( TTS ) tutkimuskohteena. Lämpöurakoinnista vastasivat lähialueen kolme maatalousyrittäjää. Toivolan malli oli suuren kiinnostuksen kohteena ja siitä käytiin ottamassa mallia eri puolilta Suomea. 
Heti seuraavina vuosina mäntyharjulaiset rakensivat samanlaisia lämpöurakointikohteita Pertunmaan nuorisotalolle, Kangasniemen Kutemajärven koululle ja Pornaisten koululle.
Mäntyharjulla hakepolttoaineen käyttö on laajasti yleistynyt pientalojen stokerikattiloissa ja taajaman kaukolämmön tuotannossa, jossa 80% lämmöstä tuotetaan hakkeella. Lämpöurakointiin liittyvät prosessit ovat kehittyneet niin, että mäntyharjulainen lämpöurakoitsija vastaa kiinteistöjen lämmöntuotannosta jo useamman kunnan alueella.
Itäläiset

Itäläiset () ovat J. R. R. Tolkienin luoman Keski-Maan itäosissa asuvia ihmiskansoja, jotka palvelivat Morgothia ja Sauronia.
Ensimmäinen Aika.
Itäläiset saapuivat Ensimmäisen Ajan vuonna 463 Beleriandiin, jossa heitä kutsuttiin tummajaisiksi (). Osa heistä kuitenkin palveli salaa Morgothia ja tuli Beleriandiin juuri hänen kutsustaan.
Fëanorin pojista vanhin, Maedhros liittoutui itäläisten suurimpien päälliköiden, Bórin ja Ulfangin, kanssa vahvistaakseen haltioiden ja ihmisten mahtia Morgothia vastaan. Bór ja hänen poikansa ryhtyivät Maedhrosin ja Maglarin vasalleiksi, kun taas Ulfang Musta poikineen (Ulfast, Ulwath ja Uldor) seurasi Caranthiria. Mutta vuonna 472 Ensimmäistä Aikaa Ulfang poikineen siirtyi Morgothin puolelle. Bórin pojat surmasivat heidät, mutta kaatuivat itse. Vihan Sodassa monet Uldorin kansan itäläiset taistelivat Morgothin puolella. Eloonjääneet vetäytyivät takaisin itään, mistä he olivat Beleriandiin tulleet.
Kolmas Aika.
Kolmannella Ajalla itäläisiksi kutsuttiin kaikkia Rhûnissa asuvia ihmisiä. Heihin kuuluivat vaunumiehet, "balchoth" sekä Khandin varjaagit.
Vaunumiehet.
Vaunumiehet () on itäläiskansa, joka hyökkäsi Gondoriin vuonna 851 ja jatkoi hyökkäyksiä viiden vuoden ajan. Gondorin kuningas Narmacil II varusti suuren armeijan heitä, mutta vaunumiehet surmasivat Narmacilin. Tämän jälkeen Gondor hylkäsi kaikki itäiset maansa, paitsi Ithilienin. Vuonna 1899 Dagorladin taistelussa Narmacilin poika, Calimehtar valtasi osan näistä maista takaisin.
Vaunumiehet kuitenkin palasivat vuonna 1944 liittoutuen "haradrim"in ja varjaagien kanssa. He surmasivat kuningas Ondoherin, mutta kenraali Eärnilin johdolla "haradrim" lyötiin ja myöhemmin yllätyshyökkäyksen kautta myös vaunumiehet. Vuoden kuluttua Eärnil kruunattiin kuninkaaksi ja vaunumiesten mahti oli murtunut.
Balchoth.
Balchoth (sindaria, "Julma kansa") ovat itäläiskansa, joka hyökkäsi Gondoriin vuonna 2510 Kolmatta Aikaa ja melkein tuhosivat hallitsevan käskynhaltija Cirionin armeijan. Eorl Nuoren johtaman "éothéod"in avulla "balchoth" torjuttiin.
Varjaagit.
Varjaagit () olivat kotoisin Khandista, Mordorin itä- ja eteläpuolelta. He olivat liitossa vaunumiesten ja "haradrim"in kanssa ja olivat Mustan Ruhtinaan Sauronin palvelijoita. Lännen aikakirjat kertovat kuinka varjaagit kävivät kahdesti Sauronin pyynnöstä sotaan Gondoria vastaan. Vuonna 1944 he taistelivat yhdessä Etu-Haradin ihmisten kanssa Gondorin Eärnilin armeijaa vastaan ja kärsivät tappioita Porosin kahlaamolla. Yli tuhat vuotta myöhemmin varjaagit tulivat muiden itäläiskansojen sekä "haradrim"in kanssa Sauronin Mordorin ja Morgulin armeijoiden avuksi taistellakseen Sormuksen Sodassa.