tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fagerhult (Uddevalla)

Fagerhult on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 480 asukasta vuoden 2023 lopussa.
I Efimerída ton Syntaktón

I Efimerída ton Syntaktón () on kreikkalainen kuudesti viikosta ilmestyvä sanomalehti, joka on linjaltaan keskusta-vasemmistolainen. Se perustettiin vuonna 2012 edellisenä vuonna vararikkoon menneen "Eleftherotypían" seuraajaksi.
Figyelő

Figyelő oli unkarilainen vuosina 1957–2022 ilmestynyt yhteiskuntaan ja talouteen keskittynyt viikkolehti. Perinteisesti sitä pidettiin itsenäisenä laatujulkaisuna, mutta vuonna 2016 se alkoi uuden omistajansa ohjauksessa myötäillä Unkarin hallitusta.
Élet és Irodalom

Élet és Irodalom (unk., ’elämä ja kirjallisuus’) on unkarilainen vuonna 1957 perustettu viikkolehti, jota luetaan erityisti liberaalin vasemmisto-opposition keskuudessa. Lehti käsittelee kulttuuria ja politiikkaa.
Pincio

Pincio, antiikin Pincius (), on kukkula Roomassa Italiassa. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Quirinaliksen pohjoispuolella. Pincius ei kuuluu Rooman seitsemän kukkulan joukkoon.
Maantiede.
Pincius oli antiikin aikana Rooman alkuperäisen kaupunkialueen ulkopuolella. Kukkulan erotti sen etelänpuoleisesta Quirinaliksesta laakso, jossa sijaitsivat Sallustiuksen puutarhat ("Horti Sallustiani"). Kukkula kulki länteen päin alkaen Aurelianuksen muurin Porta Salarialta saman muurin Porta Pincianalle ja edelleen Porta Flaminialle asti. Näin kukkula muodosti Regio VII Via latan itäosan.
Aurelianuksen muurin rakentamisen jälkeen osa Pinciuksesta oli muurin sisäpuolella. Tätä osaa rajasivat muurin lisäksi laakso, joka erotti Pinciuksen Quirinaliksesta, sekä lännessä Campus Martius.
Historia.
Pincius tunnettiin alun perin ja vielä Rooman varhaisella keisarikaudella nimellä "Hortulorum collis" (myös "Hortorum collis"; ”Puutarhojen kukkula”), joka juontaa juurensa kukkulan kattaneista puutarhoista.
Kukkula sai nimen Pincius vasta myöhäisen keisarikunnan aikana 300-luvulla jaa. Se tuli kukkulan tuolloin omistaneesta Pinciusten suvusta, jolla oli siellä loistokas palatsi. Tämä Pinciusten talo ("Domus Pinciana") toimi Belisariuksen asuinpaikkana hänen puolustaessaan Roomaa. Prokopios mainitsee saman rakennuksen nimellä Palation.
Rakennukset.
Antiikin aikana Pinciuksen kuuluisin paikka olivat Luculluksen puutarhat ("Horti Lucull(i)ani"). Niiden sijainti voidaan määritellä Frontinuksen maininnan perusteella: hän sanoo, että Aqua Virgon holvikaarien linja alkoi niiden alta. Paikka oli todennäköisesti nykyisellä Via di Capo le Case -kadulla, koska holvikaaria oli vielä 1800-luvulla näkyvissä sieltä Fontana di Treville saakka.
Näiden puutarhojen varhaishistoria on epäselvä. Ne todennäköisesti perustettiin jonkun Luculluksen toimesta ja päätyivät myöhemmin Valerius Asiaticuksen omistukseen, joka paransi niitä niin paljon, että Messalinan halu omistaa ne johti Valeriuksen kuolemaan. Puutarhoja kutsuttiin myös hänen mukaansa nimellä "Horti Asiatici", ja on mahdollista, että ne tunnettiin toisinaan nimellä "Horti Valeriani". Puutarhat olivat myös paikka, johon sijoittui Messalinan surullisenkuuluisa vihkiminen Siliuksen kanssa, sekä paikka, jossa hän kuoli Claudiuksen määräyksestä. Puutarhat pysyivät keisarillisen perheen hallussa ja niitä pidettiin hienoimpina, mitä heillä oli.
Domitiusten suku, johon keisari Nero kuului, omisti aiemmin omaisuutta tai ainakin hautakammion Pinciuksella, ja sinne laskettiin Neron tuhkat. Suosittu perimätieto sijoittaa sen sille kukkulan osalle, joka sijaitsee Santa Maria del Popolo -kirkon yläpuolella lähellä Porta del Popoloa eli antiikin Porta Flaminiaa.
Kukkulan rakennusten, kuten Pinciusten talon, Luculluksen puutarhojen ja Aciliusten puutarhojen ("Horti Aciliorum"), tukirakenteet muuttivat huomattavasti kukkulan alkuperäistä muotoa, ja niitä käytettiin hyväksi Aurelianuksen muuria rakennettaessa.
Principles of Human Genetics

Principles of Human Genetics on perinnöllisyystieteilijä Curt Sternin kirjoittama tietokirja, jonka W. H. Freeman and Company julkaisi vuonna 1949. Se oli ensimmäinen ihmisgenetiikkaa käsittelevä oppikirja. Kirjasta julkaistiin toinen painos vuonna 1960 ja kolmas painos vuonna 1973. Alkuperäisen teoksen kuvitti Aloha M. Hannah.
Kirjassa on 27 lukua. Niissä kerrotaan muun muassa mitoosista, meioosista, letaaleista geeneistä, dominoivista ja resessiivisistä ominaisuuksista, perinnöllisyysneuvonnasta, Hardyn–Weinbergin laista, isyystesteistä, geneettisestä kytkennästä, geenien ilmentymisestä, polygeenisten ominaisuuksien periytymisestä ja mutaatioista. Stern käsittelee teoksessa myös perinnöllisyyden ja ympäristön suhdetta, luonnonvalintaa, eugeniikkaa, ihmisrotuja sekä ihmisen evoluutiota, jotka olivat julkaisuaikaan kiistanalaisia aiheita. Luonnonvalinnasta ja eugeniikasta kertovat osiot julkaistiin "Science"-tiedelehdessä.
Vastaanotto.
Sheldon C. Reedin arvostelu kirjasta julkaistiin "American Journal of Human Genetics" -lehdessä sen julkaisuvuonna. Yleisesti ottaen hän piti kauan odottamaansa kirjaa mestariteoksena ja arveli sen olevan hyödyllinen sekä ihmisgenetiikan opettajille että opiskelijoille. Stern sai Reediltä kiitosta erityisesti kiistanalaisten aiheiden ja geneettisen kytkennän käsittelystä. Geneettinen kytkentä on Reedin mukaan tavallisesti aihe, joka todella testaa kirjoittajan opetustaitoa, mutta Stern selviytyi tehtävästä loistavasti. Voimakkaita mielipiteitä herättäviä aiheita hän käsitteli riittävän neutraalisti ja biologisia faktoja sopivasti painottaen. Kritiikkiä Reed antoi kirjan pituudesta ja arvioi sen vaikeuttavan opetuksen järjestämistä joissain yliopistoissa. Hän kommentoi Sternin näkemystä perinnöllisyysneuvonnan tärkeydestä huomauttamalla, ettei kirjailija ”tarjoa mitään maagista mallia näiden tulevien julkisten instituutioiden rahoittamiseen”. Lisäksi Reed piti joidenkin vanhojen valokuvien laatua huonona, vaikka luonnehtikin kirjan kuvitusta muuten älykkääksi ja selkeäksi.
Małgorzata Szejnert

Małgorzata Szejnert (; s. 28. huhtikuuta 1936, Varsova) on puolalainen toimittaja ja kirjailija .
Elämä.
Szejnert kävi Emilia Plater -tyttölukion Biała Podlaskassa ja valmistui Varsovan yliopiston journalismin tiedekunnasta. Hän toimi Literaturan reportaasiosaston päällikkönä. Vuonna 1981 Puolan sotatilan käyttöönoton jälkeen hän teki yhteistyötä maanalaisen antikommunistisen lehdistön kanssa. Vuonna 1984 hän muutti Yhdysvaltoihin, missä hän työskenteli "Nowy Dziennik" -päivälehdessä. Szejnert palasi Puolaan vuonna 1986. Hän on yksi "Gazeta Wyborczan" perustajista.
Szejnertin kirjallinen debyytti "Borowiki przy ternpajku" ilmestyi vuonna 1972. Teos kertoo puolalaisesta diasporasta Amerikassa.
Palkinnot ja kunnianosoitukset.
Vuonna 2008 Szejnert sai Angelus-palkinnon teoksestaan "Czarny ogród" (Musta puutarha). Hänen kirjansa "Wyspa klucz" sai Nike Award -ehdokkuuden vuonna 2010. Lisäksi teos "Usypać góry." "Historie z Polesia" oli ehdolla Ryszard Kapuściński -palkinnon saajaksi vuonna 2015.
Szejnert palkittiin Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan upseeriristillä vuonna 2015.
Charleyn sota

Charleyn sota (Charley’s War) oli ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuva brittiläinen sarjakuva, jonka kirjoitti Pat Mills ja piirsi Joe Colquhoun. Se julkaistiin alun perin "Battle Picture Weeklyssä" tammikuusta 1979 lokakuuhun 1986.
"Charleyn sota" kertoo alaikäisestä brittisotilaasta nimeltä Charley Bourne. Charley liittyy Ison-Britannian armeijaan ensimmäisen maailmansodan aikana 16-vuotiaana, kun hän on valehdellut iästään ja kertonut värväysupseereille olevansa 18-vuotias. Hän päätyy nopeasti Sommen taisteluun. Tarina seuraa Charleyn elämää juoksuhaudoissa ja hänen kokemuksiaan sodan aikana.
"Charleyn sotaa" pidetään yhtenä historian parhaista sotasarjakuvista. Tarina perustuu laajaan taustatutkimukseen, ja sen realismi puhuttelee ja puistattaa lukijaansa.
"Charleyn sota" julkaistiin Suomessa vuonna 2023 Zum Teufel &amp; Kvaak Kirjan toimesta kolmiosaisena kirjasarjana, joka sisälsi yhteensä 1 043 sivua.
Sami Yli-Piipari

Sami Raine Kristian Yli-Piipari (s. 20. tammikuuta 1970) on suomalainen entinen kilpatanssija ja liikuntatieteilijä, joka on tehnyt uraa Yhdysvaltojen yliopistoissa.
Noormarkusta kotoisin oleva Yli-Piipari voitti nykyisen vaimonsa Karita Yli-Piiparin (o.s. Lehto) kanssa 15 kilpatanssin Suomen-mestaruutta uralla, joka kesti vuodet 1987–2003. Voitoista kahdeksan tuli amatööreinä, seitsemän ammattilaisina. He olivat ensimmäinen suomalaispari, joka tanssi ammattilaisten 10-tanssin MM- ja EM-finaaleissa.
Sami Yli-Piipari opiskeli Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellisessä tiedekunnassa, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 2011 liikuntapedagogiassa aiheenaan harjoittelun psykologia. Vuosina 2010–2011 hän oli ASLA-Fulbright-stipendiaattina Pohjois-Carolinan yliopistossa Greensborossa. Hän toimi sitten kolme vuotta apulaisprofessorina Memphisin yliopistossa, kunnes siirtyi Georgian yliopiston kinesiologian laitoksen "associate professor" -vakanssille erikoisalanaan lasten ja nuorten liikunta.
Jeffrey Goldberg

Jeffrey Goldberg (s. 1965 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen toimittaja. Hän on erikoistunut kansallisen turvallisuuden ja ulkopolitiikan kysymyksiin.
Goldberg muutti vuonna 1987 Israeliin ja palveli sen asevoimissa. Hän ystävystyi palestiinalaisen Rafiq Hijazin kanssa ollessaan vartijana Ktzi’otin vankilassa. Hän palasi Yhdysvaltoihin sittemmin. Goldberg käsitteli ystävyyttään Hijazin kanssa kirjassaan "Prisoners: A Muslim and a Jew across the Middle East Divide" (Knopf, 2006). Hän aloitti toimittajauransa "The Washington Postissa" ja kirjoitti myös "The New York Times Magazineen". Hän oli ensin Lähi-idän-kirjeenvaihtaja ja sitten Washingtonin-kirjeenvaihtaja "The New Yorkerissa". 
Goldberg liittyi "The Atlanticiin" kansallisena kirjeenvaihtajana vuonna 2007 ja tuli valituksi sen 15. päätoimittajaksi vuonna 2016. Hänet valittiin "Adweekin" vuoden toimittajaksi 2020. Hän on saanut myös monia muita palkintoja ja tunnustuksia. 
13. maaliskuuta 2025 Goldberg lisättiin vahingossa Donald Trumpin hallinnon viestiketjuun Signalissa, jossa käsiteltiin etukäteen salaisia suunnitelmia ilmaiskuista Jemenin huthikapinallisia vastaan. Ketjussa keskustelivat muiden muassa J. D. Vance, Pete Hegseth, Marco Rubio ja Michael Waltz. Goldberg epäili aluksi viestiketjun aitoutta, mutta vakuuttui siitä ja poistui ketjusta. Hän kirjoitti 24. maaliskuuta 2025 artikkelin aiheesta ja julkaisi kuvakaappauksia, joissa esimerkiksi J. D. Vance vaikutti kyseenalaistavan iskusuunnitelmia.
Usha Vance

Usha Vance (o.s. "Chilukuri"; s. 1986 San Diego, Kalifornia) on nykyisen Yhdysvaltain varapresidentin, J. D. Vancen puoliso.
Vancen vanhemmat ovat lähtöisin Andhra Pradeshista Intiasta. Vance sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon historiassa Yalen yliopistosta ja pääsi Gates Scholarina Cambridgen yliopistoon, josta hän sai filosofian maisterin arvon varhaismodernin ajan historiassa. Yale Law Schoolissa opiskellessaan hän tapasi tulevan miehensä, Donald Trumpin toisen kauden varapresidentti J. D. Vancen vuonna 2010. Pariskunta meni naimisiin Kentuckyssa vuonna 2014 ja heillä on kolme lasta.
Vance on työskennellyt juristina ja avustanut Brett Kavanaughia sekä John Robertsia. 24. maaliskuuta 2025 ilmoitettiin hänen kuuluvan yhdysvaltalaiseen korkean tason seurueeseen, joka tekee kutsumattoman vierailun Grönlantiin, jonka liittämistä Yhdysvaltoihin Donald Trump on vaatinut. Grönlannin pääministeri Múte Bourup Egede ilmoitti pitävänsä aiottua vierailua erittäin aggressiivisena eleenä.
Vance on uskonnoltaan hindu.
Darkside (yhtye)

Darkside on Providencesta Yhdysvalloista kotoisin oleva yhtye.
Kokeellisen tanssimusiikin tuottaja Nicolás Jaar ja hänen kiertuekitaristinsa Dave Harrington muodostivat Darksiden. He saivat paljon kehuja ensimmäisestä studioalbumistaan "Psychic" (2013) sekä intensiivisistä ja laajoista konserteistaan. "Spiral"-albumin (2021) jälkeen duoon liittyi kolmanneksi jäseneksi rumpali Tlacael Esparza.
Syyskuussa 2022, noin kahdeksan vuotta siitä, kun Darkside oli viimeksi tehnyt keikan, se palasi lavalle Esparzan kanssa Los Angelesissa. Touko- ja kesäkuussa 2023 he tekivät Euroopan-kiertueen. Esitelläkseen uuden kokoonpanonsa niille, jotka eivät olleet nähneet näitä konsertteja, Darkside julkaisi kesäkuussa 2023 albumin "Live at Spiral House", joka koostuu kesän 2022 harjoituksista.
Kolmas albumi "Nothing" julkaistiin helmikuussa 2025. "Billboardin" Eric Renner Brownin mukaan dikotominen albumi heijastelee maailman levotonta tilaa ja vastaa siihen yhtyeen tähän astisen uran eloisimmalla materiaalilla.
Conmebolin karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2026

Vuoden 2026 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Etelä-Amerikan maanosaliitosta Conmebolista 10 joukkuetta. Karsinnat alkoivat 7. syyskuuta 2023 ja päättyivät 9. syyskuuta 2025.
Karsintasysteemi.
&lt;section begin=CONMEBOLKarsintasysteemi/&gt;
Kaikki kymmenen maata pelaavat samassa lohkossa siten, että kaikki kohtaavat muut maat kahdesti, kerran kotiottelussa ja kerran vierasottelussa. Kuusi parasta joukkuetta etenivät suoraan lopputurnaukseen ja seitsemäs etenee liittojen välisiin pudotuspeleihin.
&lt;section end=CONMEBOLKarsintasysteemi/&gt;
Sarjataulukko.
&lt;section begin=CONMEBOL/&gt;
&lt;section end=CONMEBOL/&gt;
Risto Raiko

Risto Antero Raiko (s. 28. maaliskuuta 1952 Rusko) on suomalainen energiatekniikan emeritusprofessori.
Risto Raiko syntyi Kaarlo Raikon ja Maire Haltian perheeseen. Hän avioitui 1981 lääkäri Ulla Maija Wärrin kanssa. Räikö tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1971 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1975 ja tekniikan lisensiaatiksi 1979. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli Tampereen teknillisestä korkeakoulussa 1986 tutkimuksella "Factors affecting combustion of milled peat in fluidized bed". 
Raiko oli tutkija Teknillisessä korkeakoulussa 1975–1978 ja VTT:llä 1978–1979. Suomen Akatemian nuorempi tutkija hän oli 1981–1983. Tampereen teknillisessä korkeakoulussa, myöhemmin Tampereen yliopistossa, Raiko oli yliassistentti 1979–1981, lämpötekniikan vs. apulaisprofessori 1984–1987 ja sitten lämpötekniikan apulaisprofessori ja professori ja energiatekniikan professori.
Miia Vistilä

Miia Vistilä (s. 1979) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvittaja ja toimittaja. Vistilä on julkaissut kolme sarjakuva-albumia, jotka käsittelevät nuorten aikuisten elämää. Hänen sarjakuviaan on lisäksi julkaistu kokoelmissa ja lehdissä. 
Vistilä on toimittanut tietokirjan "Kotimaista naissarjakuvaa – Marginaalista maailmalle" (2019). Hän on ollut mukana feministisen sarjakuvatoiminnan verkoston käynnistämisessä.
Vistilä on toiminut "Nettinarttu"-verkkolehdessä ja kuratoinut sarjakuvanäyttelyitä.
Vistilän erikoisaloja toimittajana ovat kulttuuri, yhteiskunta ja talous. Hänen kirjoittamiaan artikkeleita on julkaistu "Voima"-lehdessä ja "Sarjainfossa". Vistilä on myös "Nuorten Luonto" -lehden päätoimittaja.
Memphisin yliopisto

Memphisin yliopisto (University of Memphis, lyh. UofM) on Yhdysvaltojen Tennesseen osavaltion Memphisissä toimiva julkinen yliopisto, jossa on noin 20 000 opiskelijaa ja noin 2 500 työntekijää.
Yliopisto juontaa juurensa vuonna 1912 perustettuun osavaltion ylläpitämään normaalikouluun nimeltä West Tennessee State Normal School ja sitä seuranneeseen opettajankoulutuslaitokseen West Tennessee State Teachers College (1925–1941). Oppilaitoksen muita aiempia nimiä ovat olleet Memphis State College (1941–1957) ja Memphis State University (1957–1994).
Tiedekunnat ja opetusalat.
Memphisin yliopistossa toimii muun muassa maanjäristysten tutkimuslaitos CERI, teknologian tutkimuskeskus FedEx Institute of Technology sekä muinaisen Egyptin taidetta ja arkeologiaa tutkiva yksikkö.
Alumneja.
Tunnettuja aiempia opiskelijoita ovat näyttelijät Dixie Carter, Andy Dick, Michael Jeter ja Stella Stevens, koripalloilijat Penny Hardaway, Derrick Rose ja Lorenzen Wright, muusikko Jason Isbell, showpainiselostaja Jerry Lawler sekä poliitikko Fred Thompson.
Edvard Brandes

Carl Edvard Cohen Brandes (21. lokakuuta 1847 – 20. joulukuuta 1931) oli tanskalainen kirjailija, toimittaja ja poliitikko. Hän valmistui vuonna 1879 yliopistosta, missä hän oli opiskellut itämaisia kieliä. Isoveljensä Georg Brandesin kanssa hän nousi kulttuurielämän keskiöön ja työskenteli kriitikkona "Morgenbladetissa". Vuonna 1884 hän ja Viggo Hørup lähtivät sen toimituksesta ja perustivat "Politiken"-lehden. Brandes valittiin kansankäräjille vuonna 1881 Venstren edustajana. Hän oli myöhemmin mukana perustamassa Radikaalia Venstreä ja toimi valtiovarainministerinä 1909–1910 sekä 1913–1920.
Rantajärvi

Rantajärvi -nimisiä järviä ovat:
Tikkuviuhkaheinä

Tikkuviuhkaheinä ("Chloris truncata") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, viuhkaheinien ("Chloris") sukuun kuuluva kasvilaji. Tikkuviuhkaheinä on jokseenkin samankaltainen kuin samaan sukuun kuuluva "Chloris ventricosa" -laji. Lajit eroavat toisistaan yleensä röyhyn haarojen pituuden perusteella sekä tähkylöiden ulkohelpeiden ulkonäön perusteella.
Tikkuviuhkaheinä on monivuotinen ja rönsyllinen heinälaji, jonka korret voivat kasvaa 30–50 cm korkeiksi. Lehtitupet ovat kaljuja ja lehtilavat ovat 9–17 cm pitkiä ja 0,2–0,3 mm leveitä. Lehtien kielekkeet ovat lyhyitä. Tikkuviuhkaheinän kukintona on 5–13 selvästi erillisestä tähkyläryppäästä koostuva röyhy. Kukin tähkylärypäs on noin 5–23 cm pitkä ja niissä on keskimäärin kuusi tähkylää senttimetrillä. Tähkylät ovat tummanruskeita tai mustia ja kussakin tähkylässä on yksi kaksineuvoinen kukka sekä yksi tai joskus kaksi hedekukkaa. Tähkylöiden ulkokaleet ovat 1,4–2,3 mm pitkiä ja sisäkaleet 2,8–4,2 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat 1,8–4,5 mm pitkiä ja 0,2–0,7 mm leveitä. Ulkohelpeissä on myös 0,3–1,6 cm pitkät vihneet. Jyvien kypsyessä ulkohelpeet muuttuvat hyvin tummiksi tai usein lähes mustiksi. Hedelminä olevat jyvät ovat 1,7–2,2 mm pitkiä ja halkaisijaltaan 0,3–0,5 mm.
Tikkuviuhkaheinä kasvaa luontaisena Australiassa, mutta on levinnyt myös muille mantereille, kuten Pohjois-Amerikkaan.
Antero Kahila

Antero Kahila (28. lokakuuta 1954 Hankasalmi) on suomalainen kuvataiteilija. Hän valmistui Lahden taidekoulusta vuonna 1983 taidemaalariksi. Hänelle on myönnetty Suomen Taiteilijain 100 -vuotisjuhlanäyttelyssä tunnustuspalkinto ja hänen töitään on ollut esillä useissa näyttelyissä kotimaassa ja ulkomailla. Kahila on tullut tunnetuksi teoksillaan, jotka käsittelevät vieraantumista ja ulkopuolisuutta.
Grönlannin historia

Grönlannin historia alkaa ajalta 2500 eaa, jolloin Saqqaq-kulttuurin ihmiset saapuivat läntiseen Grönlantiin Siperian ja Alaskan suunnalta. Muita Grönlannissa asuneita alkuperäiskansoja ovat olleet Thulen kulttuurin ja Dorsetin kulttuurin ihmiset. Thulen kulttuuri vaikutti Alaskasta Grönlantiin ulottuneella alueella noin 1000 vuotta sitten. Dorsetin kulttuuri taas levisi Grönlantiin Kanadasta.
Skandinaaviset kansat perustivat ensimmäisiä siirtokuntia Grönlantiin 900-luvun lopulla. Nämä siirtokunnat olivat olemassa 1400-luvun alkuun saakka. Skandinaaveilla oli kaksi pääsiirtokuntaa, joista toinen oli lännempänä Nuukin seudulla ja toinen etelämpänä Qaqortoqin seudulla sijainnut Erik Punaisen perustama siirtokunta. Norjalainen "Kuninkaan peili" 1220-1230-luilta kertoo, että grönlantilaiset toivat saarelle rautaa ja puuta sekä veivät turkiksia, köysiä, mursunhampaita ja taljoja. Norja kuningas Haakon IV Haakoninpoika liitti Grönlannin muodollisesti Norjaan vuonna 1261, minkä jälkeen grönlantilaiset eivät saaneet käyttää kauppamatkoilla omia laivojaan, vaan jäivät Norjalaisten ja etenkin bergeniläisten varaan. 1300-luvun puolivälistä alkaen emämaa ei enää piitannut Grönlannista, sillä turkiksia sai helpommin Venäjlätä ja mursunhampaat oli korvannut Afrikasta tuotu norsunluu. Elintärkeä Bergenistä kulkenut yhteysaluskin lakkautettiin vuonna 1367 tai 1369.
Skandinaaviasutus hävisi 1400-luvulla 200-vuodeksi. Syynä on pidetty ilmaston kylmenemistä, sillä sen seurauksena maanviljely muuttui mahdottomaksi ja alueella oli pula käyttöpuusta, mikä paheni entisestään. Tutkimusten mukaan asiaan vaikuttivat ilmaston kylmeneminen ja kuivuus. Asiaan vaikuttivat myös skandinaavien ja inuiittien väliset konfliktit. Kalastuksella ja hylkeenpyynnillä pääasiassa eläneet inuiittiheimot olivat sopeutuneet skandinaaveja paremmin kylmyyteen. Läntinen siirtokunta hävisi ilmeisesti jo 1350. Islantilainen annaali vuodelta 1379 kuvaa "skrælingien eli Thulen kansan hyökkäystä grönlantilaisten kimppuun ja vuosina 1350-1400 kirjoitettu "Grönlannin kuvau" kertoo läntisen siirtokunnan jääneen Thulen kansan haltuun. Viimeinen kirjallinen maininta skandinaaviasutuksesta koskee vuonna 1408 Hvalseyn kirkossa pidettyjä häitä.
Eurooppalaiset palasivat Grönlantiin 1600-luvulla valaanpyytäjinä ja kauppiaina. Kauppaa kävivät hollantilaiset ja tanskalaiset ja kauppatavaroita olivat työvälineet ja muut arkiset tarvikkeet. 1720-luvulla tanskalaiset perustivat uusia siirtokuntia Grönlantiin. Tässä olivat ratkaisevassa asemassa Det Bergenske Companien laivastolla saapunut väki. Tanskalaiset tekivät myös löytöretkiä Grönlantiin 1700-luvulla.
Grönlanti jäi Tanskalle, kun Norja erosi Tanskasta 1814. Yhdysvallat tunnusti alueen Tanskalle kuuluvaksi vuonna 1916, mutta Norja vaati tunnustusta itärannikolla 71. ja 75. leveysasteen välissä hallussaan olevalle alueelle. Kansainvälinen tuomioistuin tunnusti vuonna 1933 Grönlannin osaksi Tanskaa.
Pako järjestä

Pako järjestä () on reformoidun filosofin ja apologeetin Francis A. Schaefferin yleistajuinen teos kristinuskon, rationaalisuuden ja rationalismin keskinäisestä suhteesta. Tekijä pyrkii filosofianhistoriallista kehitystä havainnoimalla osoittamaan, kuinka rationalismi on paradoksaalisesti johtanut rationaalisuuden menettämiseen uskon alueella, ja osoittamaan, mitä tämä merkitsee vapauden käsitteelle käytännössä.
Pekka Orponen

Olli Pekka Orponen (s. 19. huhtikuuta 1959 Helsinki) on Aalto-yliopiston tietojenkäsittelytekniikan professori, joka on käsitellyt kirjoittamissaan artikkeleissa tietojenkäsittelyteoriaa, algoritmitutkimusta, tekoälyä, neuroverkkoja ja DNA-nanoteknologiaa.
Orponen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisessa yhteiskoulussa 1978, valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1983 ja väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1986. Hänen väitöskirjansa nimike on "The structure of polynomial complexity cores".
Työurallaan Orponen on toiminut päätoimisena tuntiopettajana Helsingin yliopistossa 1979–1982, sekä Suomen Akatemiassa ensin tutkimusapulaisena 1983, sitten tutkimusassistenttina 1984–1986 ja lopuksi vanhempana tutkijana 1987–1990. Helsingin yliopiston dosentuurin hän sai 1990 ja toimi tämän yliopiston yliassistenttina 1990–1994. Orponen jatkoi vielä työskentelyä Helsingin yliopistossa ensin apulaisprofessorina 1994–1995 ja lopuksi määräaikaisena professorina 1995–1996. Jyväskylän yliopiston professorina hän työskenteli 1996–2001 ennen siirtymistään 2001 tietojenkäsittelytekniikan professoriksi Teknilliseen korkeakouluun, josta 2010 tuli osa Aalto-yliopistoa.
Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi Orponen kutsuttiin 2013. Hänen monista luottamus- ja asiantuntijatehtävistään pitkäaikaisia ovat olleet muun muassa toimiminen jäsenenä Suomen Kulttuurirahaston kannatusyhdistyksen johtokunnassa 2003–2012 ja hallintoneuvostossa 2012–2021 sekä Avoimen tieteen kansallisen koordinaation Avoimen datan asiantuntijaryhmän puheenjohtajuus 2018–2020.
Kromosomi 5

Kromosomi 5 on yksi ihmisen kromosomeista. Se on pituudeltaan noin 181 miljoonaa emäsparia ja kattaa lähes 6 prosenttia ihmisen perimästä. Kromosomin arvellaan sisältävän noin 900 proteiinia koodaavaa geeniä.
Geenit.
Kromosomissa 5 sijaitsevat muun muassa seuraavat geenit:
Sairaudet.
Seuraavat sairaudet on yhdistetty kromosomiin 5:
Gerlingen

Gerlingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee Ludwigsburgin piirikunnan eteläosassa Stuttgartin suurkaupunkialueella ja rajoittuu idässä Stuttgartiin. Lännessä Gerlingen rajoittuu Böblingenin piirikuntaan. Gerlingen tunnetaan Boschin kotipaikkana.
Maantiede.
Gerlingen sijaitsee yhdeksisen kilometriä Stuttgartista länteen.
Historia.
Alemannit tulivat nykyisen Gerlingenin alueelle noin vuonna 260 ja syrjäyttivät siellä aiemmin asuneet roomalaiset. Alemannit jättivät alueelle myös geneettisen jälkensä. Nimi Gerlingen palautunee klaanipäällikön nimeen Gero. Ensimmäinen kirjallinen maininta Gerlingenistä on vuodelta 797. Kaupunkioikeudet Gerlingen sai 30. kesäkuuta 1958.
Talous ja liikenne.
Gerlingenin yrityksiä ovat muun muassa monialayritys Robert Bosch GmbH ja hyvinvointialan yritys Sanitätshaus Glotz GmbH. Gerlingen on Stuttgartin paikallisjunaliikenteen piirissä linjan U6 päätepisteenä. Moottoritie Bundesautobahn 81 kulkee kaupungin pohjoisosan halki.
Iso Simolampi

Iso Simolampi on metsäjärvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa. Ilomantsin eteläosassa sijaitsevan järven pinta-ala on noin 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 74 kilometriä itään. Kansalaisen karttapaikkaan Iso Simolampi on merkitty järven osana.
Maantiede.
Iso Simolampi rajautuu etelässä Suomen ja Venäjän väliseen rajavyöhykkeeseen. Järveen pääsee luoteesta Syväsalmen kautta. Syväsalmen eteläpuolella on Syvänsalmenkangas ja Vitsanrannankangas. Järven itäpuolella levittäytyy Pajarinsuo. Etäisyys järven eteläosan Hanttamanlahden perukasta pohjoisimman lahden pohjukkaan on noin 1,9 kilometriä. Noin kahdestoistaosa Isosta Simolammesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, noin 17 metriä, sijaitsee järven eteläosassa.
Ison Simolammen saariluku on neljä. Saarista kolme on yli aarin mutta alle hehtaarin laajuisia. Järven pohjoisosassa sijaitsevan Suurisaaren pinta-ala on hieman yli hehtaarin.
Ison Simolammen vesitilavuus on 4 604 000 kuutiometriä.
Iso Simolampi (04.991.1.098) kuuluu Melasenjärven alueeseen (04.991), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Tolvanjoen valuma-alue (04.99) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Iso Simolampi on toiseksi laajin Melasenjärven alueen 20:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Hannu Halinen

Hannu Halinen on suomalainen ulkoasianneuvos ja suurlähettiläs. Halinen on edustanut Suomea Senior Arctic Officials (SAO) -toimielimessä. Halinen on toiminut ulkoasiain edustajana vuodesta 1973 vuoteen 2015 ja toiminut lähettiläänä useissa maissa.
Luettelo Veijo Meren teoksista

Tämä on luettelo Veijo Meren teoksista.
Alajärven Pallohalli

Alajärven Pallohalli (myös Kuplahalli ja ylipainehalli) pystytettiin marraskuussa vuonna 2017. Halli sijaitsee Alajärvellä Tehtaantie 16 padelhallin vieressä. Pallohalliin pääsee, kun kääntyy valtatie 7122 kohti Alajärven Lämpö Oy:tä. Pallohallia käytetään pienimmistä junioreiden peleistä Talvisuper-pelejä varten ja palloharrastusten harrastuksia varten. Myös yksittäiset henkilöt ja ryhmät voivat käyttää Pallohallia, kunhan ovat varanneet ajan Alajärven nettisivustolta. Otteluita voi seurata 60 henkilöä katsomatiloissa, ja hallin henkilömäärä raja on 250 henkilöä. Alajärven Pallohallissa sijaitsee Suomen ainoa sisätiloihin valmistettu hiekkatekonurmi.
Zsolt Bayer

Zsolt Bayer on unkarilainen toimittaja, kolumnisti, juontaja ja hallituksen propagandisti. Hän on tullut tunnetuksi juutalaisvastaisista ja rasistisista lausunnoistaan.
Bayer opiskeli Budapestin yliopistossa ja oli yksi Fidesz-puolueen perustajajäsenistä vuonna 1988. Hän toimi puolueen lehdistösihteerinä vuosina 1990–1993. Bayer aloitti uransa toimittajana Budapestissa 1990-luvun alkupuolella. Hän on kirjoittanut muun muassa "Magyar Nemzetiin" ja "Magyar Hírlapiin". "Magyar Hírlap" sai Unkarin lehdistöviranomaisilta vuosina 2013 ja 2014 sakkoja Bayerin kolumnien vihamielisistä huomioista. Television puolella Bayer on muun muassa juontanut poliittista puheohjelmaa Echo TV:ssä. Hän on myös johtanut mielenosoitusmarsseja Viktor Orbánin hallinnon puolesta Unkarissa. 
Bayer on julkisesti rinnastanut juutalaiset ulosteeseen, viitannut romaneihin ihmisten keskuudessa elämään sopimattomina ja käyttänyt rasistisia ilmauksia mustaihoisista. Marraskuussa 2015 hän kirjoitti kolumnissa pitävänsä kaikkia yli 14-vuotiaita muslimeita potentiaalisina murhaajina. Bayer sai vuonna 2016 Unkarin ansioritarikunnan ritarin ristin kirjoituksistaan Transilvanian unkarilaisista, unkarilaisten vankien kohtaloista gulageilla ja “esimerkillisestä journalistisesta toiminnasta“. Monet muut palkitut protestoivat palauttamalla arvomerkkinsä valtiolle. Näin tekivät muiden muassa vähemmistöjen oikeuksia ajanut Katrina Swett, juutalaisyhteisön johtaja András Heisler ja vähemmistövaltuutettuna toiminut Jenő Kaltenbach. Huhtikuussa 2016 Israelin suurlähettiläs esitti vastalauseen "Magyar Hírlap" -lehdelle, jossa julkaistuja Bayerin kolumneja hän piti antisemitistisinä ja vihaa lietsovina.
Toukokuussa 2022 Bayer esiintyi puhujana Conservative Political Action Conferencessa, joka järjesti tapahtuman ensimmäisen kerran Euroopassa. Samassa tapahtumassa kuultiin puheita muiden muassa Donald Trumpilta, Tucker Carlsonilta ja Mark Meadowsilta.
Lanesund och Överby

Lanesund och Överby on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 923 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Utby

Utby on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 480 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kurveröd

Kurveröd on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 343 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Strandskogen, Restenäs och Ulvesund

Strandskogen, Restenäs och Ulvesund on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 479 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Veikko Javanainen

Veikko Javanainen (s. 31. lokakuuta 1925 Räisälä – 20. kesäkuuta 2018 Pori) oli suomalainen keihäänheittäjä ja keilaaja.
Ura.
Javanainen edusti urallaan porilaisia seuroja Porin Tarmo ja BK-52. Hän voitti 1953 alkaneella keilailu-urallaan mestaruuden kolmesti seuranaan BK-52. Vuonna 1976 BK-52 mestarijoukkueeseen kuuluivat myös Jukka Laurén, Tauno Levo sekä Olavi Mannila. Merkittävä saavutus Javanaisen uralla oli Pori-Turnauksen voitto vuonna 1983 (joukkueeseen kuuluivat Håkan Backman, Tauno Levo ja Jukka Laurén).
Javanainen edusti Suomea maajoukkuetta Suomi - Ruotsi maaottelussa vuonna 1998 lajinaan keilaus.
Keihäänheittourallaan Javanainen voitti veteraanien MM-kilpailuissa kymmenen maailmanmestaruutta, 11 EM- ja PM-voittoa.
Muuta.
Ammatiltaan Javanainen oli rakennusalan työnjohtaja.
Smedseröd

Smedseröd on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 364 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Sjöskogen och Strand

Sjöskogen och Strand on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 364 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kristevik och Sundsandvik

Kristevik och Sundsandvik on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 421 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Sundsstrand

Sundsstrand on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 747 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Berg (Uddevalla)

Berg on taajama Uddevallan kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 259 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Magyar Narancs

Magyar Narancs on unkarilainen vuonna 1989 perustettu politiikkaan ja kulttuuriin keskittyvä viikkolehti. Alkuvaiheessa se oli lähellä Fidesziä, kun puolue oli vielä liberaali, mutta nykyisin lehti on sitoutumaton ja keskusta-vasemmistolainen.
Magyar Demokrata

Magyar Demokrata on unkarilainen vuonna 1997 perustettu poliittinen viikkolehti. Se on linjaltaan äärioikeistolainen ja myötäilee Viktor Orbánin hallitusta.
Magyar Idők

Magyar Idők oli vuosina 2015–2019 ilmestynyt unkarilainen sanomalehti. Se perustettiin, kun mediamoguli Lajos Simicska lopetti Viktor Orbánin tukemisen ja osa hänen omistamiensa julkaisujen toimittajista siirtyi uuteen lehteen. Vuonna 2019 sen tilalle perustettiin uudelleen "Magyar Nemzet", joka oli lakkautettu vuotta aiemmin.
Al-Sabaah

Al-Sabaah (, ’aamu’) on irakilainen vuonna 2004 perustettu maansa luetuin päivälehti. Sen rahoitus tulee valtiolta, ja sitä pidetään maan hallituksen elimenä.
Ad medias (Latium)

Ad medias oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Se sijaitsi nykyisessä Latinan maakunnan Posta la Mesassa.
Ad medias sijaitsi nimensä, suomeksi ”Puolivälissä”, mukaisesti Decennoviumin eli Via Appian 19 roomalaista mailia pitkän, Pontisten soiden läpi kulkeneen suoran osuuden puolivälissä. Osuus kulki Forum Appiista Tarracinaan. Ad medias mainitaan "Itinerarium Burdigalensessa" eli "Itinerarium Hierosolymitanum". Se antaa paikan etäisyydeksi Forum Appiista yhdeksän mailia ja Tarracinasta kymmenen mailia. Toisaalta löydetty mailipylväs antaa etäisyydeksi Forum Appiista kuusi mailia.
Ad mediaksessa oli tieasema eli hevostenvaihtopiste "cursus publicusta" varten. Ajan kuluessa sen ympärille kasvoi asutus. Paikalla on mausoleumin jäänteet, joita kutsutaan Clesippus Geganiuksen mausoleumiksi. Paikalta on löydetty piirtokirjoituksia, joista yksi mainitsee keisari Caracallan suorittaman Kirkelle omistetun alttarin kunnostustuksen, ja toiset Teoderik Suuren Via Appialla suorittamat kunnostustyöt.
Paavi Pius VI perusti Ad mediaksen paikalle 1700-luvulla postiaseman nimeltä Cásale di Mesa. Groningenin yliopiston arkeologinen instituutti (Groningen Institute of Archaeology) on suorittanut paikalla laajoja kenttätutkimuksia.
Ad medias

Ad medias (lat., ”Puolivälissä") voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:
Ad nonum (Via Appia)

Ad nonum eli "Ad IX" oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Latiumissa Italiassa. Se sijaitsi yhdeksän roomalaisen mailin eli noin 13,3 kilometrin päässä Roomasta kaakkoon. Paikka on noin 1,5 kilometriä lounaaseen nykyisestä Ciampinosta ja 0,5 kilometriä lounaaseen Ciampinon lentoasemasta.
Ad nonum sai nimensä, suomeksi ”Yhdeksännellä”, yksinkertaisesti sijainnistaan Via Appian yhdeksännen mailipylvään kohdalla. Se oli tien ensimmäinen asema Roomasta lähdettäessä. Seuraava asemapaikka oli Bovillae kolme mailia eli 4,4 kilometriä kaakkoon. Ad nonumissa oli tieasema eli hevostenvaihtopiste "cursus publicusta" varten. Ajan kuluessa sen ympärille kasvoi asutus. Ad nonumissa sijaitsi myös Gallienuksen mausoleumi.
Ad nonumista ei ole säilynyt nykyaikaan mitään, mutta paikalla on Gallienuksen mausoleumin raunioita.
Ad nonum

Ad nonum tai Ad IX (lat., ”Yhdeksännellä [maililla]”) voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:
Ad novas (Campania)

Ad novas eli Vicus novaniensis oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Campaniassa Italiassa. Se sijaitsi nykyisen Casertan maakunnan Santa Maria a Vicon paikalla.
Ad novas sijaitsi Calatian ja Caudiumin välissä. Etäisyys ensiksi mainittuun oli "itinerariumeiden" mukaan kuusi roomalaista mailia ja viimeksi mainittuun yhdeksän mailia. Ad novaksen kohdalla Via Appia alkoi tulla Campanian tasangoilta Apenniineille.
Ad novas

Ad novas (lat., ”Uusilla”) voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:
Eternautti

Eternautti ("El Eternauta") on argentiinalainen science fiction -sarjakuva, jonka käsikirjoitti Héctor Germán Oesterheld ja kuvitti Francisco Solano López. Se julkaistiin alun perin "Hora Cero Semanali" -nimisessä lehdessä vuosina 1957–1959 jatkosarjana. "Eternautti" on Latinalaisen Amerikan merkittävimpiä sarjakuvia. Tarina keskittyy kouralliseen eloonjääneitä Buenos Airesissa, jonne muukalaiset ovat hyökänneet.
Alkuperäisestä sarjasta tuli menestys, ja tarinalla syntyi myöhempinä vuosina useita jatko-osia. Vuonna 1969 Oesterheld teki "Eternautista" uuden version, jossa on Alberto Breccian kuvitus ja avoimempi poliittinen sävy. Oesterheld joutui neljän tyttärensä kanssa likaisen sodan uhriksi, ja he kaikki katosivat.
"Eternautti" on toinen joukkorahoituksella suomennettu sarjakuva. Sen toteuttivat yhteistyössä KVAAK Kirja ja Zum Teufel Kustannus.
Netflix julkaisi huhtikuussa 2025 "Eternautti"-sarjakuvaan perustuvan kuusiosainen minisarjan, jonka pääosassa on Ricardo Darín.
Ad octavum (Campania)

Ad octavum eli "Ad VIII" oli antiikin aikainen tieasema ja asutus Via Appian varrella Campaniassa Italiassa. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyistä Casertan maakunnan Brezzaa.
Ad octavum sijaitsi Pons Campanuksen ja Casilinumin välissä nimensä mukaisesti kahdeksan roomalaisen mailin päässä Capuasta Roomaan päin. Etäisyys Pons Campanukseen oli yhdeksän mailia ja Casilinumiin viisi mailia. Tieaseman mainitsee ainoastaan "Itinerarium Burdigalense" eli "Itinerarium Hierosolymitanum".
Ad octavum

Ad octavum tai Ad VIII (lat., ”Kahdeksannella [maililla]") voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin tieasemiin tai asutuksiin:
Kansainvälinen hallintotieteiden instituutti

Kansainvälinen hallintotieteiden instituutti (, , lyh. IIAS-IISA) on kansainvälinen hallintotieteellinen tiedejärjestö. IIAS on jäsenvaltioiden, kansallisten jaostojen ja akateemisten tutkimuslaitosten liitto, joka kehittää ratkaisuja julkishallinnon poliittisiin haasteisiin.
IIAS on perustettu Madridissa, Espanjassa vuonna 1930. Suomessa toimii IIAS:n Suomen osasto, joka järjestää säännöllistä toimintaa.
Dubai-suklaa

Dubai-suklaa on maitosuklaata, pistaasipähkinää ja kataifi-taikinaa sisältävä suklaatyyppi, jonka nauttiminen nousi nopeasti kansainväliseksi ilmiöksi. Kataifi-taikina on Lähi-idän keittiössä käytettyä revittyä filotaikinaa.
Suklaatyypin keksi Dubaissa asuva brittiläis-egyptiläinen Sarah Hamouda käyttääkseen sitä raskaudenaikaisten mielitekojensa tyydyttämiseen. Ideaa kehittivät Hamouda yhdessä aviomiehensä Yezen Alanin kanssa. Hamouda perusti aluksi sivutoimenaan hoitamansa Dubai-suklaata myyvän Fix Dessert Chocolatier -yrityksen 2021. Tieto uudesta suklaatyypistä levisi Tiktok-videoiden välityksellä, ja varsinaiseksi hittituotteeksi se nousi loppuvuodesta 2023, kun ruokavaikuttaja Maria Vehera maisteli sitä videollaan.
Alkuperäistä dubai-suklaata myy FIX Chocolatier tuotenimellä "Can't Get Knafeh of It" yksinomaan Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Nykyisin ideaa perustuvia imitaatioita myydään laajasti myös muualla maailmassa. Omia versioitaan valmistaa esimerkiksi sveitsiläinen suklaanvalmistaja Lindt ja saksalainen kauppaketju Lidl. Suomessa tämä herkku nousi laajaan suosioon vuoden 2025 alussa.
Tämän suklaatyypin maailmanvalloitus jatkui keväällä 2025. Pääsiäisen tienoilla Keski-Euroopassa myytiin jo suklaamuniakin pistaasipähkinätahnalla täytettyinä. Myös suklaalevyinä ja -patukoina sitä ostettiin paljon. Suosio aiheutti maailmanlaajuisen pistaasipähkinäpulan, joka nosti niiden hintaa. Suklaavalmistajat ostivat kaikki saatavilla olevat pistaasipähkinät vastatakseen kasvavaan kysyntään. Samaan aikaan tapahtunut kaakaopapujen hinnan jyrkkä nousu lisäsi tämän suklaan hintaa aina vain kalliimmaksi. Vuonna 2025 Suomessa tuli markkinoille Dubai-suklaan makuista jäätelöä. Dubai-jäätelön suosio oli kuitenkin maltillista, mutta se saattoi johtua siitä, että esimerkiksi K-ruokakauppoihin tuli kesäksi yli sata jäätelöuutuutta.
Saksassa ja joissakin muissa Euroopan maissa elintarviketurvallisuusviranomaiset löysivät 2025 valvonnan yhteydessä Dubai-suklaista korkeita pitoisuuksia aflatoksiineja. Suomen Tullin tutkimista tällä nimellä markkinoiduista suklaaeristä ei löytynyt tällaisia terveydelle haitallisia aineita. Homeet saattavat tuottaa pistaasipähkinöihin aflatoksiineja, joiden epäillään aiheuttavan esimerkiksi syöpää. Ainoat Tullin löytämät puutteet tuotteissa olivat pakkausmerkinnöissä, joissa yliherkkyyttä aiheuttavat ainesosat oli kerrottu epätäydellisesti tai yrityksen yhteystiedot puuttuivat.
Olli Ravaska

Olli Tapani Ravaska (s. 2. marraskuuta 1945) on suomalainen maamekaniikan ja pohjarakennuksen emeritusprofessori.
Olli Ravaska syntyi agrologi Urho Ravaskan ja Hilda Karoliina Tiirolan perheeseen. Hän avioitui opettaja Anna-Kaija Korhosen kanssa 1968. Ravaska tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1964, valmistui diplomi-insinööriksi ja suoritti Oulun yliopistossa tekniikan lisensiaatin tutkinnon 1974. 
Ravaska oli Oulun yliopistossa assistentti 1971–1973, laboratorioinsinsinööri 1973–1975 ja maarakennusmekaniikan ja pohjarakennuksen professori 1986–1998. ATK-päällikkönä Geotek-osakeyhtiössä Ravaska toimi 1975–1980 ja osastopäällikkönä Suomalainen Insinööritoimisto -osakeyhtiössä 1980–1986. Teknillisessä korkeakoulussa, myöhemmin Aalto-yliopistossa, Ravaska oli pohjarakennuksen ja maamekaniikan tuntiopettaja 1982–1986 ja professori vuodesta 1998.
Ravaska

Ravaska on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Mascha Kaléko

Mascha Kaléko (synt. Golda Malka Aufen; 7. kesäkuuta 1907 Chrzanów, Itävalta-Unkari – 21. tammikuuta 1975 Zürich) oli saksalainen runoilija.
Mascha Kaléko syntyi vuonna 1907 juutalaiseen perheeseen Itävalta-Unkariin kuuluneessa Chrzanówin kaupungissa. Perhe muutti vuonna 1914 Saksaan, missä Kaléko kävi koulunsa ja työskenteli juutalaisessa seurakunnassa. Hän julkaisi vuonna 1933 esikoisrunokokoelmansa "Das lyrische Stenogrammheft", jota vuonna 1934 seurasi "Kleines Lesebuch für Große". Kalékon runot käsittelivät tavallisten berliiniläisten arkea ja sosiaalisia eroja, ja ne olivat suosittuja. Natsien noustua valtaan hänen elämänsä vaikeutui, minkä vuoksi hän 1938 muutti miehensä kanssa maanpakoon Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1960 hän asui vakituisesti Israelissa, mutta vietti pitkiä aikoja Saksassa ja Sveitsissä. Maanpaossa ollessaan hän ikävöi Berliiniä, mikä näkyi hänen runoissaan. Toisen maailmansodan jälkeen Kaléko nousi uudelleen suosioon Saksassa.
Yksityiselämä.
Kaléko oli vuosina 1928–1937 naimisissa hepreantutkija Saul Kalékon kanssa, minkä jälkeen hän avioitui säveltäjä-kapellimestari Chemjo Vinaverin kanssa.
Poseidon (Göteborg)

Poseidon (virallisesti Poseidon med brunnskar) on Carl Millesin veistämä patsas Göteborgin Götaplatsenilla ja yksi kaupungin tunnetuimmista symboleista. Seitsemänmetrinen Poseidon-jumalaa esittävä patsas pitelee käsissään kalaa ja simpukkaa. Patsas on sijoitettu suihkulähteen päälle. Suihkulähteessä on useita mereen liittyviä aiheita, kuten kaloja, rapuja, koralleja sekä taruolentoja, kuten najadeja, tritoneja ja merenneitoja. Paljastustilaisuuteen vuonna 1931 osallistui noin 20 000 ihmistä. Patsasta kuitenkin myös arvosteltiin rumaksi erityisesti epärealistisen pitkien jalkojen vuoksi, ja Milles tarjoutui jopa tekemään patsaasta uuden version.
IFK Göteborgin jalkapallojoukkueen tunnuskappale on vuodesta 2009 ollut Joel Almen kirjoittama "Snart skiner Poseidon".
Bokondji Imama

Bokondji Imama (s. 3. elokuuta 1996 Montreal, Quebec) on Kanadan–kongolainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä ja hän pelaa NHL-seura Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa. Imama on pelannut aiemmin NHL-urallaan Arizona Coyotesissa ja Ottawa Senatorsissa. Hän on fyysinen ja kova pelaaja. Imaman molemmat vanhemmat ovat kotoisin Kongon demokraattisesta tasavallasta.
Kasvatushistoria

Kasvatushistoria kuvaa kasvatukseen liittyneitä ilmiöitä eri aikoina. Entisaikoina tyttöjen ja poikien kasvatus oli erilaista. Tytöille opetettiin yleensä naisten töitä ja pojille yleensä miesten töitä. Kuitenkin perheen kaikkien lasten ollessa poikia heidän täytyi auttaa myös naisten töissä. Ensimmäiset varhaiskasvatusta varten olleet laitokset perustettiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa.
Lapwall

Lapwall Oyj (tyyliteltynä LapWall) on vuonna 2011 perustettu suomalainen puisten rakennuselementtien valmistaja.
Pyhännällä toimivan Lapwallin liikevaihto oli 43,3 miljoonaa ja liikevoitto oli 4,2 miljoonaa euroa vuonna 2024. Yritys työllisti 112 henkilöä. Helmikuussa 2022 Lapwall osti Termater Oy:n kattoelementtitoiminnan sekä Vetelissä sijaitsevat tehdaskiinteistöt. Toukokuussa 2023 Lapwall hankki KW-Component Oy:n elementtiliiketoiminnan.
Dipropyylieetteri

Dipropyylieetteri (C6H14O) eli propyylieetteri on eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa dipropyylieetteri on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin muun muassa etanoliin tai dietyylieetteriin. Dipropyylieetteri voi varastoinnin aikana hapettua muodostaen orgaanisia peroksideja. Aine ärsyttää ihoa, silmiä ja limakalvoja.
Dipropyylieetteriä valmistetaan kuumentamalla propanolia vahvan happokatalyytin, esimerkiksi rikkihapon tai p-tolueenisulfonihapon läsnä ollessa.
Dipropyylieetteriä käytetään muiden molekyylimassaltaan pienten eetterien, esimerkiksi dietyyli- tai di-isopropyylieetterin, tavoin liuottimena. Sitä lisätään myös kloorattujen liuottimien joukkoon stabiloivaksi aineeksi.
Kanadanselja

Kanadanselja ("Sambucus canadensis") on seljojen ("Sambucus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on toisinaan luokiteltu myös mustaseljan ("Sambucus nigra") alalajiksi.
Kanadanselja on monirunkoinen ja isokokoinen pensas, joka voi kasvaa noin 1,5–4 metriä korkeaksi ja leveäksi. Rungon kuori on kellertävän harmaa. Lehdet sijaitsevat vastakkaisesti ja ovat muodoltaan parilehdykkäisiä. Kussakin lehdessä on viidestä yhteentoista lehdykkää, mutta yleensä seitsemän. Lehdykät ovat lyhytruotisia, soikeita tai suikeita, 5–15 cm pitkiä, teräväkärkisiä ja terävästi sahalaitaisia. Tyvilehdykät ovat toisinaan kolmiliuskaisia. Lehdyköiden yläpinnat ovat kirkkaanvihreitä ja lähes kaljuja. Kanadanselja on kausivihanta, ja syksyisin lehdet muuttuvat kelta–vihreiksi. Kanadanseljan kukinto on tyypiltään viuhko, jonka halkaisija on yleensä noin 25 cm. Kukat ovat valkoisia ja keltaheteisiä. Kanadanselja kukkii alkukesästä ja kukista kehittyvät marjat ovat violetinmustia ja halkaisijaltaan noin 0,5 cm.
Käyttö ja kasvatus.
Kanadanseljasta on jalostettu erilaisia lajikkeita sekä koristekasvikäyttöön että marjapensaiksi. Kanadanseljan marjoja voi käyttää piirakoihin tai viinin valmistukseen.
Kanadanselja sopii kasvatettavaksi täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. ja se menestyy parhaiten kostealla kasvupaikalla. Laji muodostaa rönsyjä ja saattaa välillä pyrkiä leviämään hankalasti. Marjojen tuotantoa varten istutettavat pensaat kannattaa valita useammasta kuin yhdestä pensaskannasta.
Ehdokas (politiikka)

Ehdokas tarkoittaa henkilöä, joka pyrkii tiettyyn poliittiseen tehtävään vaalien kautta. Ehdokkaan tehtävänä on tavata äänestäjiä sekä mahdollisia kampanjaan lahjoittajia ja saada heidät tukemaan ehdokkuutta. Ehdokas on hakemuksensa aikana yleisön tarkkailtavana, ja häntä testataan hänen poliittisten, taloudellisten ja sosialisten näkemystensä ja toimintalinjojensa sekä henkilökohtaisen taustansa osalta.
Osa ehdokkaista on vaalikampanjoissa niin sanottuja kärkiehdokkaita, jotka ovat puolueiden ja median huomion kohteena. Kärkiehdokkaat ovat niitä ehdokkaita, joiden odotetaan kilpailevan vaalien voitosta ja jotka todennäköisimmin valitaan merkittävään poliittiseen virkaan.
Ehdokas-termin englanninkielisen version "candidate" alkuperä on latinankielisessä käsitteessä "candidare toga", joka tarkoitti virkaa hakevien ehdokkaiden valkoista kaapua. Myöhemmin termiä alettiin käyttämään poliittisiin virkoihin pyrkivistä henkilöistä.