tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mikko Räty

Mikko Räty (s. 1976 Kuopio) on suomalainen runoilija. 
Rädyn kiittävän vastaanoton saanut esikoisteos "Borealia" oli Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkintoehdokkaana 2022. Teos oli myös Nihil Interitin runouspalkintoehdokkaana. Rädyn tekstejä on julkaistu myös runoantologioissa sekä Nuori Voima -lehdessä.
Räty on kirjoittanut myös näytelmiä, joita on esitetty maailman suurimmalla taidefestivaalilla Fringessä Edinburghissa, sekä toiminut pitkään lavarunoilijana.
Rädyn toinen runokokoelma, "Erehtymättömyydestä", julkaistiin tammikuussa 2025.
Mamphela Ramphele

Mamphela Ramphele (s. 28. joulukuuta 1947) on eteläafrikkalainen aktivisti, lääkäri ja liikenainen. Hän oli toinen Rooman klubin puheenjohtajista vuosina 2018–2023.
Ramphele opiskeli lääketiedettä ja liittyi Steve Bikon perustaman mustien ja värillisten opiskelijoiden järjestön SASO:n eli "South African Student's Organizationin" (Etelä-Afrikan opiskelijajärjestö) jäseneksi. 
Ramphele toimi myös osana Musta tietoisuus -liikettä. Valmistuttuaan hän osallistui maaseudun köyhien asukkaiden yhteisöprojekteihin ja perusti Zinyokaan kyläyhteisön terveyskeskuksen. Häntä syytettiin kommunismista ja kielletyn kirjallisuuden hallussapidosta. Vuonna 1976 hänet pidätettiin terrorismin vastaisen lain perusteella, asetettiin arestiin ja määrättiin seuraavana vuonna sisäiseen karkotukseen Transvaalin provinssiin.
1980-luvun lopulla Ramphele alkoi opiskella sosiaaliantropologiaa ja tutki hostelleissa asuvien miesten elämää. Hän väitteli Harvardissa vuonna 1991. Vuonna 1996 hänet nimitettiin Kapkaupungin yliopiston varakansleriksi. 2000-luvun alussa hän palasi Yhdysvaltoihin Maailmanpankin johtotehtäviin. 
Ramphelella oli monimutkainen rakkaussuhde Steve Bikon kanssa, sillä kumpikin heistä meni tahollaan naimisiin jonkun muun kanssa. Heille syntyi kaksi lasta, joista tytär kuoli muutaman kuukauden iässä, ja poika Hlumelo Biko syntyi vuonna 1978 isänsä kuoleman jälkeen.
Carl Vogt

Carl Vogt (1817–1895) oli saksalainen luonnontutkija. Hänestä tuli 1847 eläintieteen professori Gießenin yliopistoon. Hänet valittiin seuraavana vuonna Gießenistä jäseneksi Frankfurtin "esiparlamenttiin" ja sen jälkeen kansalliskokoukseen. Hän oli niissä äärivasemmiston merkittävimpiä johtajia. Vogt seurasi tynkäparlamentin mukana Stuttgartiin, missä hän tuli "Reichsregentschaft"-hallituksen jäseneksi. Kun vallankumousyritys oli kukistettu, Vogt erotettiin professorinvirasta, ja hän pakeni Sveitsiin, missä hän oli vuodesta 1852 geologian ja sittemmin myös eläintieteen professori Genevessä. Sielläkin Vogt osallistui poliittiseen toimintaan ja oli muun muassa pitkään kansallisneuvoston ja kantonineuvoston jäsen.
Vogt julkaisi eläintieteen ja paleontologian alalta tieteellisiä ja kansantajuisia teoksia. Merkittävimpiä niistä ovat ensimmäinen osa ja suuri osa toista osaa Louis Agassizin toimittamaa teosta "Histoire naturelle des poissons d’eau douce" (1839–1845), "Untersuchungen über die Entwickelungsgeschichte der Geburtshelferkröte" (1842), "Die Säugetiere in Wort und Bild" (1883) sekä oppikirjat "Lehrbuch der Geologie und Petrefaktenkunde" (1846, 4. p. 1879) ja "Lehrbuch der praktischen vergleichenden Anatomie" (1885–1894, yhdessä Émile Yungin kanssa). Vogt oli Charles Darwinin oppien ensimmäisiä kannattajia ja innokkaimpia levittäjiä.
W Racing Team

W Racing Team (tunnetaan nimellä Team WRT) on belgialainen kilpatalli, jonka perustivat vuonna 2009 insinööri ja Volkswagen Motorsportin entinen johtaja René Verbist, kilpa-kuljettaja Vincent Vosse ja yrittäjä Yves Weerts. Nykyään talli kilpailee FIA World Endurance Championship ja GT World Challenge Europe -sarjoissa.
Talli on menestynyt ja voittanut lukuisia mestaruuksia eri sarjoissa. Talli tunnetaan varsinkin menestyksestään GT World Challenge Europe -sarjassa, jossa se on voittanut Endurance Cup -sarjassa viisi tallien mestaruutta ja yhdeksän tallien mestaruutta Sprint Cup -sarjassa. Tallin autonaan heillä oli Audi R8 LMS.
Talli on voittanut kestävyyskisoja kuten Span 24 tunnin ajon vuosina 2011 ja 2014 ja Nürburgringin 24 tunnin ajon vuonna 2015.
Vuonna 2021 talli ajoi European Le Mans Series -sarjassa LMP2 -luokassa ja voittivat sarjan mestaruuden.
Vuonna 2024 talli siirtyi FIA World Endurance Championship -sarjaan, jossa talli kilpailee BMW:llä Hypercar-luokassa. Lisäksi se kilpailee LMGT3 -luokassa BMW:llä.
Tuomas Aitonurmi

Tuomas Aitonurmi (s. 1988) on raumalaislähtöinen, Helsingissä asuva esikoiskirjailija ja kirjastoalan ammattilainen. Hän on Kirjasampo-palvelun informaatikko ja toimittaja.
"Helsingin Sanomat" luonnehti Aitonurmen esikoisteosta, esseekokoelmaa "Ruumiin ylittävä ääni" (WSOY, 2023), traumakirjallisuuden rohkeaksi edustajaksi.
Tynkäparlamentti

Tynkäparlamentti () tarkoittaa Englannin parlamentin alahuonetta sen jälkeen kun Oliver Cromwell oli 6. joulukuuta 1648 karkottanut siitä presbyteerijäsenet ja jäljelle jäi 80 riippumatonta.
Samaa nimitystä () käytetään Frankfurtin kansalliskokouksen radikaalin ryhmän 6.–18. kesäkuuta 1849 Stuttgartissa jatkamasta kokouksesta sen jälkeen kun muut jäsenet olivat eronneet kansalliskokouksesta.
Kurra

Kurra tai Köhkörö on vanha suomalainen mailapeli. Peli tunnetaan myös nimillä "kiekonlyönti", "kiirikka", "kyökkä" tai "keili". 
Kurraa voidaan pelata esimerkiksi tiellä, jossa liikenne on vähäistä. Pelivälineinä toimivat kiekko sekä tukeva maila, seiväs, lauta tai vastaava. Kiekko on mieluiten visaisesta koivupuusta sahattu pyörä, läpimitaltaan 10–15 cm ja paksuudeltaan 2–3 cm.
Pelissä on kaksi 5–6 pelaajan joukkuetta. Joukkueiden välille vedetään poikkiviiva eli piirto, joukkeiden etäisyyden toisistaan noin 30–40 metriä. Joukkue sijoittuu niin, että sen edessä on etumies ja takana "lautamiehet". Aloittava joukkue ratkaistaan arvalla. Aloittavan joukkueen etumies heittää kiekon eli köhkörön vastapuolen alueelle joka pyrkii lyömään sen takaisin vastapuolen alueella olevista porteista jotka ovat kummankin joukkueen takana. Heittoja tehdään puoleen ja toiseen ja yritetään saada toinen puolue peräytymään määrätyn rajan taa.
Kurra mainitaan muun muassa Aleksis Kiven teoksessa Seitsemän veljestä (1870).
Tera Fabiánová

Tera Fabiánová (os. Kurinová, 15. lokakuuta 1930 Žihárec – 23. maaliskuuta 2007 Praha) oli tšekkoslovakialainen kirjailija ja ensimmäisiä romaniksi kirjoittaneita romaneja. Hän työskenteli 35 vuotta nosturinkuljettajana Prahassa. Fabiánová puhui sujuvasti neljää kieltä. Hän kirjoitti novelleja, runoja, satuja ja följetongeja, joissa käsitteli romanien yhteiskunnallista asemaa, naisten emansipaatiota romaniperheissä ja väkivaltaa avioliitossa. 1960-luvulla hän alkoi kirjoittaa romaniksi ja julkaisi ensimmäiset runonsa "Romano ľil" -lehdessä vuosikymmenen lopulla. Lehti oli ensimmäinen romanien aikakauslehti Tšekkoslovakiassa ja hänen romaninaisten itseluottamusta tukeva kolumninsa oli ensimmäinen romanikielinen artikkeli tässä lehdessä. Romanikielellä kirjoittavana edelläkävijänä hänestä tuli roolimalli romanikirjailijoille.
Pat Barker

Pat Barker (s. 8. toukokuuta 1943 Thornaby-on-Tees, Yorkshire, Englanti) on brittiläinen novellisti. Hänet valittiin vuonna 1983 Marketing Councilin ja "Granta"-lehden 20 parhaan nuoren kirjailijan joukkoon. Hänen vuosina 1991–1995 kirjoittamansa Regeneration-romaanitrilogia on saanut inspiraatiota hänen isoisänsä kokemuksista taisteluhaudoissa Rankassa ensimmäisen maailmansodan aikoihin.
Gina del Rio

Gina del Rio Roca (s. 26. tammikuuta 2004 Sant Julià de Lòria, Andorra) on andorralainen maastohiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Nòrdic Esquí Club -seuraa.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2024 del Rio voitti alle 21-vuotiaiden sarjassa kultaa vapaan hiihtotavan sprintistä, hopeaa perinteisen 10 kilometrin kilpailusta ja pronssia vapaan 20 kilometrin yhteislähdöstä. Hänen kultamitalinsa oli Andorran ensimmäinen arvokilpailumitali pohjoismaisissa hiihtolajeissa. Alle 23-vuotiaiden sarjassa hän saavutti hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä 2025. Hän osallistui nuorten MM-kilpailuihin myös vuosina 2022 ja 2023, ja hänen paras tuloksensa näistä kilpailuista oli kahdeksas sija 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta Whistlerissä 2023. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2022 hän sijoittui kahdessa kilpailussa kymmenen parhaan joukkoon, parhaimmillaan neljänneksi. Espanjan mestaruuskilpailuista hänellä on yksi kulta ja kaksi hopeaa.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Trondheimin MM-kilpailuissa 2025, hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kymmenenneksi.
Maailmancupissa del Rio kilpaili ensimmäisen kerran nuorten MM-kultansa jälkeen Lahdessa maaliskuussa 2024. Hän pääsi heti ensimmäisessä maailmancup-kilpailussaan vapaan hiihtotavan sprintissä karsinnasta jatkoon. Alkuerässään hän kaatui törmättyään Hilla Niemelän kanssa ja oli lopputuloksissa sijalla 21. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa (tilanne helmikuussa 2025).
Nuorempana del Rio harrasti maastohiihdon ohella karatea. Noin 14 vuoden iässä hän valitsi karaten päälajikseen, mutta palasi parin vuoden kuluttua maastohiihdon pariin. Hän kilpaili karatessa nuorten EM-kilpailuissa 2018 ja 2019 sekä nuorten MM-kilpailuissa 2019. Hän opiskelee liiketaloutta Katalonian avoimessa yliopistossa.
Barbara Longhi

Barbara Longhi (21. syyskuuta 1552 – 23. joulukuuta 1638) oli italialainen taidemaalari. Hän oli Luca Longhin tytär ja kopioi monia hänen töitään. Hän teki urallansa kaikkiaan 15 teosta.
Grace Van Dien

Grace Van Dien (s. 15. lokakuuta 1996 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja striimaaja. Hän on näyttelijöiden Casper Van Dienin ja Carrie Mitchumin tytär, sekä näyttelijä Robert Mitchumin lapsenlapsentytär. Hän on näytellyt muun muassa Brooke Osmondia teinidraamasarjassa "Greenhouse Academy" (2017), Katie Campbelliä draamasarjassa "The Village" (2019) ja Sharon Tatea draamaelokuvassa "Charlie Says" (2018).
Vuonna 2022 Van Dien esiintyi tieteiskauhusarja "Stranger Thingsin" neljännen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa, josta hän sai maailmanlaajuista huomiota sekä rakkautta sarjan faneilta.
Vuonna 2021 Van Dien aloitti striimaamisen Twitch-palvelussa nimellä ”BlueFille”. Hän saavutti palvelussa 200 000 seuraajaa noin kolmessa kuukaudessa. Van Dien pelaa lähetyksissään lähinnä "Valorantia" ja "Fortnitea". Syyskuussa 2023 hän solmi sopimuksen mediayhtiö WME:n kanssa.
Van Dien on biseksuaali.
Esther Lederberg

Esther Miriam Zimmer Lederberg (18. joulukuuta 1922 – 11. marraskuuta 2006) oli yhdysvaltalainen mikrobiologi ja geneetikko. Hän kuvasi vuonna 1951 julkaistussa tutkimuksessaan bakteriofageihin kuuluvan bakteriofagi lambdan, josta on tullut virustutkimuksen malliorganismi. Lederberg osallistui myös moniin muihin perustavanlaatuisiin tutkimuksiin molekyylibiologian alalla.
Esther Lederberg oli naimisissa Joshua Lederbergin kanssa vuosina 1946–1966 ja teki hänen kanssaan bakteerien perinnöllisyyttä koskevaa tutkimusta, josta Joshua Lederberg palkittiin Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnolla vuonna 1958. Erottuaan Esther Lederberg avioitui uudelleen insinöörinä työskennelleen Matthew Simonin kanssa vuonna 1993.
Lederbergin vuosikymmeniä kestänyttä mikrobien perimän tutkimusta on jälkikäteen kuvailtu uraauurtavaksi, mutta omana aikanaan hän ei saanut työstään ansaitsemaansa tunnustusta. Syyksi on arveltu naistieteilijöihin kohdistuneita asenteita, ja Lederbergiä pidetäänkin yhtenä Matilda-ilmiön esimerkkitapauksista.
Prestfoss

Prestfoss on taajama Sigdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 505 vuonna 2023.
Holmenin kirkko (Sigdal)

Holmenin kirkko () on Sigdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853.
Vornedskab

Vornedskab ( = toisen suojassa oleva) on maaorjuuden lievempi muoto. Se levisi 1400-luvun puolivälin tienoilta alkaen eräillä Tanskan saarilla: Sjællandissa, Lollandissa, Falsterissa, Mønissa ja Bogøssa, ja se esiintyi siinä muodossa, että tällä niin sanotulla sjællandilaisella oikeusalueella tilojen miespuolinen talonpoikaisväestö ei saanut muuttaa syntymäseudultaan ilman isännän suostumusta ja oli velvollinen ottamaan hoitoonsa haltijattoman vuokratalon tai yleensä asunnolla varustettua maata. Usein vornedskabia väärinkäytettiin siten, että isäntä piti oikeutenaan myydä tai antaa pois joutilaita talonpoikia vastoin näiden tahtoa, kunnes tapa kiellettiin laisia. Päävaikuttimena vornedskabin toimeenpanemiseen oli ollut halu saada autiotilat viljellyiksi. Vornedskab lakkautettiin 1702.
Noin 30 vuotta myöhemmin saatettiin voimaan stavnsbånd, joka muutamissa suhteissa oli kovempi kuin vornedskab.
Boulderoinnin maailmancup 2022 – naisten sarja

IFSC:n vuoden 2022 boulderoinnin maailmancup koostui kuudesta osakilpailusta. Kauden kokonaistuloksissa kultaa voitti yhdysvaltalainen Natalia Grossman, joka voitti viisi kuudesta osakilpailusta. Japanilainen Miho Nonaka voitti hopeaa ja yhdysvaltalainen Brooke Raboutou pronssia.
Kauden ensimmäisen osakilpailun piti olla Moskovassa, mutta se peruttiin. Ensimmäinen toteutunut osakilpailu oli Meiringenissä Sveitsissä, toinen Soulissa Koreassa, kolmas ja neljäs osakilpailu olivat molemmat Salt Lake Cityssä Yhdysvalloissa. Viides osakilpailu oli Brixenissä Italiassa ja kuudes Innsbruckissa Itävallassa.
Osakilpailujen tulokset.
Merkintä 1t2z (3, 4) tarkoittaa kiipeilijän topanneen (kiivenneen reitin onnistuneesti viimeiseen otteeseen asti) yhden reitin ja kiivenneen zone-otteeseen kahdella reitillä. Suluissa on yritysten määrä, ensin toppauksiin käytetyt yritykset ja toisena zone-otteisiin pääsemiseen käytetyt yritykset.
Pisteytyksessä otetaan ensin huomioon topattujen reittien määrä. Useamman kiipeilijän topattua yhtä monta reittiä katsotaan sitä, montako zone-otetta kiipeilijät ovat saaneet. Jos edelleen on tasatuloksia, katsotaan yrityksiä: ensin toppeihin käytetyt yritykset ja sitten zoneihin käytetyt yritykset. Jos edelleen on tasatuloksia, ratkaistaan tilanne aiemman kierroksen tuloksista.
Dakar Nights

Dakar Nights on suomalaiskitaristi Hasse Wallin, guinealais-ruotsalaisen muusikko Hassan Bahin sekä Wallin oman Afro-Line -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1984. Albumi oli Wallin soolouran neljäs, Bahin soolouran esikoisalbumi ja Afro-Line -yhtyeen toinen. Levyn julkaisi Ilkka ”Emu” Lehtisen levykauppa Digelius Music omalla levymerkillään. Se on julkaistu vain LP-levynä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Hasse Walli, ellei toisin mainita.
Kaikki kappaleet sanoittanut Hassan Bah ja sovittanut Hasse Walli.
CZ Scorpion Evo 3

CZ Scorpion EVO 3 on tšekkiläisen Česká zbrojovka Uherský Brodin suunnittelema ja valmistama 9×19 mm -kaliiperinen konepistooli, jota valmistetaan myös itselataavana karbiinina. Nimi "Evo 3" tarkoittaa, että ase on kolmannen sukupolven Scorpion. Ensimmäiseen Vz. 61 Škorpion-konepistooiin Evo 3:lla ei ole mitään rakenteellista yhteyttä.
Evo 3 on sotilas- ja viranomaiskäytössä ympäri maailmaa. Suomen poliisi valitsi sen korvaamaan MP5-sarjan konepistoolit. 
Suunnittelu.
Evo 3 on alunperin hieman modifioitu versio slovakialaisesta Laugo LG 205:stä. Evo 3 on toimintaperiaatteeltaan massasulkuinen ja kaliiperiltaan 9×19 mm Parabellum. Aseen runko on suurimmaksi osaksi polymeeriä, mikä tekee siitä kevyen. Ase on modulaarinen ja sen runkoon on kiinnitetty useita Picatinny-kiskoja, joihin voi kiinnittää erilaisia lisävarusteita. Vaihtoehtoisesti ase voi olla M-LOK -kiinnityspisteillä varustettu. 
Aseen A1-konepistoolimallissa on vaihdin, jolla voi valita varmistuksen, kertatulen, kolmen laukauksen purskeen ja sarjatulen välillä. Itselataavaa kertatulta ampuvassa S1-mallissa on vain varmistus ja kertatulivaihdin.
Vatnåsin kirkko

Vatnåsin kirkko () on Sigdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1660.
Linda Kemppainen

Linda Kemppainen (s. 20. huhtikuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. 
Kemppainen edustaa Superpesiksessä pelaavia Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Lappeenrannan Pesä Ysejä. Kemppaisen kasvattajaseura on Oulunsalon Vasama. Hän pelaa ulkokentällä kakkospolttajana ja sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana. Kemppainen on pelannut 54 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kahdeksan tavallista juoksua, tuonut 30 juoksua, tuonut 30 juoksua ja kerännyt 149 kärkilyöntipistettä. Kemppainen on pelannut kolme Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt neljä kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.
Margaret Skjelbred

Margaret Skjelbred (s. 25. tammikuuta 1949 Stokke) on norjalainen kirjailija. Hän aloitti murrerunoilijana 1980-luvulla ja kirjoitti 1990-luvulla suosittuja lastenkirjoja. Vuosituhannen vaihteessa hän alkoi julkaista aikuisten romaaneja. Vuonna Skjelbred sai Amalie Skram -palkinnon.
Shannon Purser

Shannon Purser (s. 27. kesäkuuta 1997 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki näyttelydebyyttinsä tieteiskauhusarjassa "Stranger Things" (2016–2022), jossa hän näytteli Barbara ”Barb” Hollandia. Hahmon pienestä roolista huolimatta, siitä tuli fanisuosikki ja se toi Purserille runsaasti huomiota sekä parhaan draamasarjan vierailevan naisnäyttelijän Primetime Emmy -ehdokkuuden.
Purser teki elokuvadebyyttinsä yliluonnollisessa kauhuelokuvassa "Wish Upon" (2017) ja näytteli pääosaa komediaelokuvassa "Sierra Burgess on luuseri" (2018). Hän on myös näytellyt televisiosarjoissa "Riverdale" (2017–2023) ja "Rise" (2018).
Purser on myös julkisesti puhunut pakko-oireisen häiriön kanssa elämisestä sekä mielenterveys- ja ahdistuneisuusasioista. Purser on biseksuaali.
Toril Brekke

Toril Brekke (s. 24. kesäkuuta 1949 Oslo) on norjalainen kirjailija. Hänen sosiaalirealistinen esikoisromaaninsa "Jenny har fått sparken" ilmestyi vuonna 1976. Brekken isä oli Paal Brekke, josta hän on kirjoittanut vuonna 2002 ilmestyneen elämäkerran. Hänen äitinsä on taidemaalari Bjørg Brekke (s. Rasmussen). Vuonna 2004 Toril Brekke sai Amalie Skram -palkinnon.
Merete Morken Andersen

Merete Morken Andersen (s. 24. heinäkuuta 1965 Bergen) on norjalainen kirjailija. Hän on julkaissut muun muassa romaaneja, lastenkirjoja ja kirjallisuusaiheisia tietokirjoja. Vuosina 1993–1997 hän oli "Vinduet"-aikakauslehden päätoimittaja. Vuonna 2003 Andersen sai Amalie Skram -palkinnon.
Gibostad

Gibostad on taajama Senjan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 312 vuonna 2023.
Matilda-ilmiö

Matilda-ilmiö eli Matilda-efekti () tarkoittaa taipumusta kiistää tai vähätellä naisten tieteellisiä saavutuksia ja antaa niistä kunnia miehille. Ilmiö on nimetty suffragetti Matilda Joslyn Gagen mukaan, ja käsitettä käytti ensimmäistä kertaa tieteenhistorioitsija Margaret W. Rossiter vuonna 1993. Ilmiöön liittyy läheisesti Matteus-vaikutus, jossa edut kasautuvat niille, joilla niitä jo on.
Historia.
Naiset tieteessä.
Tiede on läpi historian ollut miesvaltaista. Merkittäviä eroja tieteenharjoittajien sukupuolten välillä esiintyy kaikkialla maailmassa erityisesti luonnontieteellisillä ja teknillisillä aloilla eli STEM-aloilla. Viime vuosina naisten määrä näillä aloilla on lisääntynyt, mutta he ovat miehiin verrattuna edelleen aliedustettuja. Maailmanlaajuisesti alle 30 prosenttia tutkijoista on naisia ja naisopiskelijoista vain 30 prosenttia valitsee korkeakoulussa STEM-alan. Erityisen vähän naisia opiskelee tieto- ja viestintätekniikan, luonnontieteiden, matematiikan ja tilastotieteiden sekä tekniikan, teollisuuden ja rakentamisen aloilla. Unescon mukaan naisia karkottavat tieteen parista muun muassa ennakkoluulot, sukupuolistereotypiat ja esikuvien puute. Vuonna 2016 Yhdistyneet kansakunnat julisti helmikuun 11. päivän kansainväliseksi naisten ja tyttöjen tiedepäiväksi, jolloin pyritään parantamaan naisten pääsyä ja osallistumista tieteeseen.
Käsitteen synty.
Vuonna 1870 yhdysvaltalainen ihmisoikeusaktivisti ja sosiologi Matilda Joslyn Gage kirjoitti "Woman as Inventor" -pamfletin, jossa hän otti kantaa vallitsevaan ajatukseen siitä, että naisilla ei olisi kekseliäisyyttä tai tieteellistä osaamista. Pamfletissa Gage tyrmäsi väitteet vetoamalla perinteisiin, historiaan ja kokemuksiinsa naisista. Pamfletin lisäksi hän kirjoitti myös muita naisten syrjintää kritisoivia esseitä ja kirjoja.
Noin sata vuotta myöhemmin historioitsija Margaret W. Rossiter sai Gagen pamfletin käsiinsä. Hän julkaisi vuonna 1993 esseen ”The Matilda Effect in Science”, joka käsitteli unohtuneita naistieteilijöitä. Esseessään Rossiter kirjoitti tiedeyhteisössä havaitsemastaan naisia syrjivästä ilmiöstä ja nimesi sen Matilda-ilmiöksi Gagen mukaan.
Galil ACE

Galil ACE on Israel Weapon Industriesin valmistama sarja kiväärejä ja rynnäkkökiväärejä. Galil ACE suunniteltiin alkuperäisen Galil-rynnäkkökiväärin pohjalta. Aseesta valmistetaan useita eri malleja eri kaliipereilla. 
Galil ACE on otettu sotilaskäyttöön monessa maassa, esimerkiksi Chilessä, Vietnamissa ja Filippiineillä. Asetta myös valmistetaan Israelin lisäksi lisenssillä Kolumbiassa, Chilessä, Ukrainassa ja Vietnamissa.
Miliana

Miliana () on kaupunki ja piirikunnan keskus Aïn Deflan maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Tell-Atlasvuorilla 35 kilometriä Aïn Deflasta itään. Milianan kunnassa oli arviolta 49 700 asukasta vuonna 2018.
Milianan kunnan pinta-ala on 39 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Aïn Torkin, etelässä Khemis Milianan ja luoteessa Ben Allalin kuntiin. Kaupunki on rakennettu Zaccar Gherbi -vuoren etelärinteille. Sen eteläpuolella levittäytyy Chelifjoen laakso..
Kaupunki on perustettu roomalaisen Zucchabarin paikalle 900-luvulla. Se oli hedelmällisen maatalousalueen keskus, joka oli turkkilaisaikaan saakka ajoittain lähes itsenäinen. Abd al-Qadir miehitti Milianan vuonna 1834 ja ranskalaiset vuonna 1840. Seudulle asettuneet eurooppalaiset siirtolaiset viljelivät varsinkin viiniä.
Milianan kautta kulkee maantie RN66. Kaupungissa toimii saniteettilaitteita valmistava yritys. Sen eteläpuolella sijaitseva Khemis Miliana on huomattava teollisuuskeskus.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat roomalais- ja turkkilaisajalta periytyvä kaupunginmuuri, kellotorniksi muutettu entisen moskeijan minareetti, maurilaistyylinen Abd al-Qadirin museo, vanha asepaja ja kasvitieteellinen museo. Vuonna 1774 rakennettu Sidi Ahmad ibn Yusufin moskeija ja mausoleumi on laajalti tunnettu pyhiinvaelluskohde.
Beren Saat

Beren Saat (s. 26. helmikuuta 1984) on turkkilainen näyttelijä.
Saat on opiskellut liiketoimintaa ja hallintoa. Hän esiintyi vuonna 2004 television minisarjassa "Aşkımızda Ölüm Var". Hänet valittiin Rexonan mainoskasvoksi vuonna 2011. Mainoksista saamansa tulot hän lahjoitti naisten turvakoteja ylläpitävälle järjestölle.
Saat on ollut yksi Turkin suosituimmista televisiokasvoista. Monien turkkilaisten menestyssarjojen ja laajan instagram-näkysyyvden jälkeen hän on esiintynyt useissa Netflix-kanavan sarjoissa.
Vuonna 2023 Saat oli naispääosassa Netflixin elokuvassa "Last Call for Istanbul".
Eliot Sumner

Eliot Sumner (s. 30. heinäkuuta 1990) on englantilainen laulaja ja näyttelijä. Hän on muunsukupuolinen ja käyttää sukupuolineutraaleja pronomineja. Hänen isänsä on Sting.
Sumner kirjoitti ensimmäisen laulunsa 13-vuotiaana ja oli mukana tekemässä bändiä ollessaan 14-vuotias. 18-vuotiaana hän allekirjoitti useamman levyn levysopimuksen Island Recordsin kanssa. Hänen debyyttialbuminsa "The Constant" julkaistiin vuonna 2010. Hän ei kuitenkaan pitänyt tekemäänsä musiikkia omanlaisenaan.
Tutustuttuaan eri musiikkilajeihin hän aloitti uuden uran DJ:nä artistinimellä "Vaal". DJ-uransa alussa Sumner piti todellisen identiteettinsä salassa. Hän on sittemmin julkaissut musiikkia myös omalla nimellään.
Näyttelijänä Sumnerilla on ollut rooleja muun muassa elokuvissa "Me Without You", "Stardust" ja "The Gentlemen". Vuonna 2021 hänellä oli rooli James Bond elokuvassa "No Time to Die." Vuonna 2024 hän esitti Freddie Milesiä Netflixin "Ripley"-sarjassa.
Hän on seurustellut malli Frankie Herbertin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2023.
Aviation (drinkki)

Aviation on ginipohjainen drinkki. Aviation lukeutuu International Bartenders Associationin viralliseen, 33 drinkkiä sisältävään "The Unforgettables" -drinkkikokoelmaan.
Historia.
Aviation-drinkin loi Hugo Ensslin Walkick hotellissa New Yorkissa kirjoittaessaan kirjaa “Recipes for Mixed Drinks” (1916), yhtä viimeisiksi jääneistä ennen kieltolakia julkaistuista drinkkikirjoista.
Resepti.
IBA:n virallisessa Aviation -reseptissä on kolme osaa giniä, yksi osa Maraschinolikööriä, yksi osa sitruunamehua ja yksi baarilusikallinen Crème de Violette -likööriä, joka antaa drinkille kauniin sinivioletin sävynsä. Joskus Crème de Violette -likööri korvataan Crème Yvette -liköörillä.
Drinkki valmistetaan ravistamalla ainesosat ravistimessa jäiden kanssa. Drinkki tarjoillaan martinilasista, ja sen voi koristella yhdellä Maraschinokirsikalla.
Populaarikulttuurissa.
Aviation mainitaan Netflixin Blacklist -alkuperäissarjassa.
Raymond Reddington: "Aviation cocktail. It's from the '20s. Tastes like spring, doesn't it?" (K1 J2)
Kristiina Mäenpää

Kristiina Mäenpää (s. 1990 Tampere) on suomalainen kuvataiteilija ja valokuvaaja.
Mäenpään teokset ovat useimmiten paikkalähtöisiä installaatioita, joissa raja taideteoksen ja sitä ympäröivän tilan välillä on häilyvä. Teosten ilmaisu on hienosyistä ja pelkistettyä muodon ja materiaalin estetiikkaa. Mäenpää on käsitellyt teoksissaan paitsi tilaan, paikkaan ja valokuvaan liittyviä kysymyksiä, myös energian ja materian kiertokulkua sekä ihmisen ylittävää ajallisuutta. 
Mäenpää on opiskellut Turun Taideakatemian kuvataiteen koulutusohjelmassa, josta hän valmistui vuonna 2014. Hän on lisäksi opiskellut Aalto yliopiston valokuvataiteen koulutusohjelmassa. Vuonna 2023 Mäenpää valmistui taiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta. Taiteellisena opinnäytteenään Mäenpää toteutti toisiinsa kytkeytyvät installaatiot "Murtuma" ja "Osatekijät". 
Mäenpään teoksia on ollut esillä monissa gallerioissa ja taidemuseoissa, kuten Galleria Anhavassa, Forum Boxissa, Poriginal galleriassa ja Suomen valokuvataiteen museossa. Vuonna 2024 Mäenpään yksityisnäyttely Core Collapse oli esillä HAM Helsingin taidemuseossa.
Eldrid Lunden

Eldrid Lunden (s. 5. lokakuuta 1940 Naustdal) on norjalainen runoilija ja kaunokirjallisuuden emeritaprofessori. Hänen esikoisteoksensa "F.eks. juli" ilmestyi vuonna 1968.
Kaisa Viitala

Kaisa Viitala (s. 17. huhtikuuta 2004) on suomalainen pesäpalloilija. 
Viitala edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Hän on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Porin Pesäkarhuja ja Pöytyän Urheilijoita. Viitala on saavuttanut kaksi SM-kultaa kaudella 2021 ja kaudella 2023 ja yhden SM-pronssin kaudella 2020. Hän pelaa etenijäjokerina. Viitala on pelannut 45 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 36 juoksua ja kerännyt 112 kärkilyöntipistettä. Viitala on pelannut 11 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun ja kerännyt 22 kärkilyöntipistettä. Viitala on pelannut neljä Superpesiksen alempien pudotuspelien ottelua. Näissä hän on tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen.
Eleanor Coppola

Eleanor Jessie Coppola, o.s. Neil (4. toukokuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 12. huhtikuuta 2024 Rutherford, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvantekijä ja käsitetaiteilija, joka ohjasi useita dokumentteja sekä miehensä Francis Ford että tyttärensä Sofian elokuvatuotannoista. Coppola sai sotaelokuvan "Ilmestyskirja. Nyt." kuvauksista kertovasta dokumentista "" Emmy-palkinnon. Hän ohjasi myöhemmin urallaan myös kaksi romanttista komediaa sekä teki käsitetaidetta.
Nuoruus ja perhe.
Eleanor Neil syntyi Los Angelesissa 1936. Hänen isänsä Clifford oli poliittinen pilapiirtäjä, joka kuoli, kun Eleanor oli 10-vuotias. Eleanor kävi Los Angelesin yliopistoa, mistä hän valmistui 1959.
Neil tapasi tulevan miehensä Francis Ford Coppolan kauhuelokuvan "Dementia 13" kuvauksissa. Se oli Coppolan ensimmäinen ohjaustyö, ja Eleanor Neil työskenteli siinä avustavana "art directorina".
Eleanor Neil ja Francis Ford Coppola menivät naimisiin 1963. Eleanor odotti tässä vaiheessa jo pariskunnan ensimmäistä lasta, Gian-Carloa. Pariskunta sai vielä kaksi lasta, Romanin ja Sofian, joista kummastakin tuli elokuvantekijöitä.
Ura.
Eleanor Coppolan ura dokumentaristina alkoi hänen miehensä elokuvan "Ilmestyskirja. Nyt." kuvauksissa. Francis Ford pyysi vaimoaan dokumentoimaan sotaelokuvan tuotantoa. Hän oli tässä vaiheessa jo noussut elokuvantekijöiden tähtikaartiin kahden "Kummisetä"-elokuvan jälkeen, mutta "Ilmestyskirja" ajautui moniin vaikeuksiin. Rankkasateet hidastivat kuvausaikatauluja, ja hirmumyrsky tuhosi lavasteita Filippiineillä, jossa elokuvaa kuvattiin. Marlon Brando ei ollut valmistautunut kuvauksiin, ja pääosanesittäjä Martin Sheen sai sydänkohtauksen kuvausten aikana.
Eleanor Coppolan kokoamasta aineistosta koostettiin vuonna 1991 julkaistu dokumentti "Pimeyden sydämet: Elokuvantekijän ilmestyskirja". Hän toimi dokumentissa kertojana sekä ohjasi sen Fax Bahrin ja George Hickenlooperin kanssa. Ohjaajat palkittiin siitä Emmyllä, ja he saivat myös ohjaajien ammattiliiton palkintoehdokkuuden.
Coppola dokumentoi "Ilmestyskirjan" jälkeen myös muidenkin elokuvien tuotantoa. Hän seurasi muun muassa miehensä ohjaaman "John Grishamin Sateentekijän" (1997) sekä tyttärensä Sofian elokuvien "Virgin Suicides" (1999) ja "Marie Antoinette" (2006) kuvauksia. Coppolan muistelmat "Notes on a Life" julkaistiin 2008.
Coppola ohjasi myös kaksi romanttista komediaa. Hänen ensimmäinen fiktiivinen elokuvansa "Pariisi saa odottaa" (2016) ilmestyi, kun hän oli 80-vuotias. Coppolan toinen ohjaustyö oli vuonna 2020 ilmestynyt "Love Is Love Is Love".
Coppola teki uransa aikana myös paljon kuvataidetta, ja hänen valokuviaan, piirroksiaan ja käsitetaiteellisia teoksia on ollut esillä ympäri maailmaa. Hänen urastaan järjestettiin 2014 retrospektiivi Sonoma Valley Museum of Artissa.
FCAA Hockey

FCAA Hockey on suomessa pelattava korkeakoulujen jääkiekkosarja. Sarjan ensimmäinen kausi pelattiin kaudella 2023–2024, jolloin mestaruuden voitti HH Rangers.
Kaudella 2023–2024 FCAA:han runkosarjaan osallistui 17 joukkuetta, mutta lopputurnaukseen osallistui neljä joukkuetta lisää.
Kausi 2024–2025.
FCAA:ssa pelaa jo 26 joukkuetta 12 kaupungissa.
Timanttei (Mirellan kappale)

Timanttei on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Mirellan toinen single, joka julkaistiin 4. tammikuuta 2024 Universal Musicin kautta. Kappale käsittelee toksisia ihmissuhteita. Mirellan lisäksi kappaletta ovat olleet tekemässä artisti Ilon Adlercreutz, Emma &amp; Matilda -yhtyeen Emma Johansson sekä tuottaja Kim Mannila.
Jo ennen julkaisuaan kappale trendasi vahvasti sosiaalisen median palvelu Tiktokissa ja keräsi siellä yli 15 miljoonaa näyttökertaa. Kappale nousi noin kahden päivän sisällä Spotifyn Suomen Top 50 -listan kärkeen, missä se pysyi neljä viikkoa putkeen. Myöhemmin se nousi takaisin 1. sijalle kahdeksi viikoksi. Kappale on myös ylittänyt seitsenkertaisen platinan oikeuttavan 28 miljoonan striimauksen rajan.
Kappaleelle kuvattiin myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Patrik Sundberg. Sillä on videopalvelu Youtubessa yli kuusi miljoonaa näyttökertaa.
Kappaleen kertosäkeen melodia hyödyntää vuosisatoja vanhaa suosittua riffiä, joka tunnetaan muun muassa nimillä ”arabialainen riffi” (engl. "Arabian riff") ja ”Kairon kadut” (engl. "The Streets of Cairo").
Timanttei palkittiin vuoden parhaan biisin ja vuoden striimatuimman kotimaisen biisin Emma-palkinnoilla.
Gustaf Fredrik Jakob Aminoff

Gustaf Fredrik Jakob Aminoff (9. tammikuuta 1805 – 22. maaliskuuta 1868 Turku) oli suomalainen eversti. 
Perhe.
Aminoffin isä oli Savon ja Karjalan läänin maaherra, kenraalimajuri Gustaf Aminoff ja hänen äitinsä oli Lovisa Jakobina Salsvärd. Aminoff oli naimisissa Emilia Aminoffin kanssa. Pariskunta sai seitsemän lasta.
Ura.
Aminoff aloitti paašina Pietarin keisarillisessa hovissa vuonna 1812. Hänet ylennettiin ensin kornetiksi vuonna 1826 ja myöhemmin luutnantiksi vuonna 1828 Oranian prinssin husaarirykmentissä. Aminoff osallistui Venäjän ja Turkin väliseen sotaan vuosina 1828-1829. Hän osallistui marraskuun kansannousun rauhoittamiseen. Aminoff ylennettin alikapteeniksi ja ratsumestariksi vuonna 1831. Aminoff siirrettiin ruhtinas Wittgensteinin husaarirykmenttiin vuonna 1836. Aminoff osallistui Akhul'gon valtaukseen Kaukasuksella vuonna 1839. Aminoff ylenettiin Mozdokskan kasakkarykmentin päälliköksi vuonna 1840. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1840 ja everstiksi vuonna 1845. Aminoff ylennettiin 8. prikaatin päälliköksi, joka komensi Kaukasuksen kasakkajoukkoja. Aminoff sai kutsumanimen "tšetšenien kauhu", joka tuli tunnetuksi urhoollisuudesta ja rohkeudesta. Aminoff poistui armeijan palveluksesta vuonna 1849. Hän sai oikeuden täyteen eläkkeeseen ja virkapuvun käyttöön.
Blahovištšenske

Blahovištšenske (; vuoteen 1924 saakka Hruška, ; vuosina 1926-2016 Uljanovka, ); on kaupunki Ukrainan Kirovohradin alueen Holovanivskin piirissä. Blahovištšenske sijaitsee Synytsijoen varrella Etelä-Bugin vesistön valuma-alueella, maanteitse noin 200 kilometriä aluekeskus Kropyvnytskyista länteen. Kaupungissa on rautatieasema. Kaupungin läpi kulkee Kiovasta Odessaan johtava valtatie M05 (osa eurooppatietä ).
Tammikuun keskilämpötila on -5,1 °C ja heinäkuun +20,3 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 520 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvio kaupungin väkiluvuksi 5 825 asukasta (1.1.2022). Vuonna 2001 asukkaita oli 7 404, joista etnisesti ukrainalaisia oli 96,0 prosenttia, venäläisiä 2,7 % ja romaneja 0,28 %. Väestönlaskennassa 1989 kaupunkiin kirjattiin 10 648 asukasta.
Paikkakunnan synty kytkeytyy vuonna 1870 alkunsa saaneen sokeritehtaan rakentamiseen. Hruškan kylän lähelle, ruhtinatar Marija Stroganovan (os. Potocki) omistamille maille perustettu Hruškivin tehdas oli vuonna 1872 jo miltei valmis, samoin vesimylly, tislaamo, useita apurakennuksia, 20 mökkiä ja kaksi työläisten parakkia. Nämä muodostivat asutuksen perustan, josta nykyinen kaupunki on sittemmin kehittynyt. Seuraavana vuonna aloitettiin sokerijuurekkaan viljely ja sokeritehtaan ensimmäiset tuotteet valmistuivat.
Neuvostoaikana vuonna 1924 paikkakunta nimettiin Leninin alkuperäisen sukunimen (Uljanov) mukaan. Kaupungin aseman Uljanovka sai 1974. Kaupunki oli vuoteen 2016 saakka osa Uljanovkan piiriä, neuvostoaikaisesta nimestä luopumisen jälkeen Blahovištšensken piiriä. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa piirien lukumäärää supistettiin merkittävästi ja kaupunki tuli osaksi laajentunutta Holovanivskin piiriä.
Molly Thompson-Smith

Molly Thompson-Smith (s. 7. marraskuuta 1997) on brittiläinen ammattikiipeilijä, joka on erikoistunut lead-kiipeilyyn. Hän voitti lead-kiipeilyn vuoden 2020 EM-kisoissa pronssia. Vuonna 2017 hän oli ensimmäisenä brittinaisena mitalisijoilla lead-kiipeilyn maailmancupissa voitettuaan pronssia. Ulkona hän on kiivennyt viisi 8c-vaikeustasoista köysireittiä ja viisi 8B-vaikeustasoista boulder-reittiä. 
Thompson-Smith aloitti kiipeilyn seitsemänvuotiaana. Pian sen jälkeen hän alkoi osallistua kansallisiin kiipeilykilpailuihin. 15-vuotiaana hän voitti Brittienmestaruuden lead-kiipeilyssä omassa ikäluokassaan ja aikuistensarjassa. Seuraavan viiden vuoden aikana hän voitti Brittien aikuisten lead-mestaruuden neljä kertaa.
Vuonna 2017 häneltä repesi kolme jännettä yhdestä sormesta. Hän joutui sen takia pitämään kahdeksan kuukautta taukoa kiipeilystä sillä aikaa, kun kuntoutui. Tauon jälkeen hän voitti vuoden 2018 lead-kiipeilyn brittienmestaruuden. Hän ei onnistunut saamaan paikkaa Tokion kesäolympialaisiin, joissa kiipeily oli lajina ensimmäistä kertaa, mutta hän toimi kilpailun selostajana BBC:llä.
Thompson-Smith putosi vuonna 2022 ulkokiviltä, ja hänen nilkkansa murtui ja meni sijoiltaan. Loukkaantumisen takia häneltä jäi välistä kauden viimeinen maailmancup. Hänen kuntoutumisensa on kuitenkin onnistunut, ja hän tavoittelee paikkaa vuoden 2024 kesäolympialaisiin Pariisiin.
Thompson-Smith on sitoutunut lisäämään kiipeilyn monimuotoisuutta, sillä vain 6,3 prosenttia kiipeilijöistä Yhdystyneessä kuningaskunnassa on muita kuin valkoisia.
Liisa Tyrväinen

Liisa Helena Tyrväinen (s. 28. helmikuuta 1963, Varkaus) on suomalainen metsätieteilijä, joka on vuodesta 2015 ollut Luonnonvarakeskuksen (Luke) luonnon virkistyskäytön ja luontomatkailun tutkimusprofessori. Tätä ennen hän työskenteli Metsäntutkimuslaitoksen ja Lapin yliopisto luontomatkailun professorina vuosina 2005-2014.
Tyrväinen opiskeli metsätiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui maatalous- ja metsätieteen maisteriksi (1988) sekä edelleen Joensuun yliopistosta lisensiaatiksi (1995) ja tohtoriksi (1999). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1999) tarkasteli kaupunkimetsän aineettomia hyötyjä ja oli otsikoitu "Monetary valuation of urban forest amenities in Finland". 
Tyrväisen saamiin tunnustuksiin lukeutuvat Suomen metsäyhdistyksen hopeinen mitali (2014), A. K. Cajanderin pronssimitali (2016), Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. luokan ritarin arvo (2018), Metsähallituksen kultainen mitali ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsenyys (2023).
Monika Mihaličková

Monika Mihaličková, (os. Horváthová, s. 1973 Horváthová, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen muusikko ja Vapauden liittoa () edustanut kansanedustaja. Mihaličkoválla on psykologian maisterin tutkinto Masarykin yliopiston filosofian tiedekunnasta. Mihaličková oli yksi "Romano hangos" -lehden perustajista sekä sen toimittaja. Hän on tehnyt 1980-luvulta ammattimaisesti musiikkia ja toimii säveltäjänä ja sanoittajana. 
Vuoden 1998 vaaleissa Mihaličková valittiin Tšekin edustajainhuoneeseen. Hän oli nuorin vuonna 1998 valittu kansanedustaja ja ensimmäinen romanivähemmistön edustaja. Parlamentissa hän oli vetoomusvaliokunnan jäsen ja hallituksen romaniyhteisöasioiden osastojen välisen komission varapuheenjohtaja. Kansanedustajana ollessaan Mihaličková oli mukana romanien koulutusta edistävän "Athiganoi"-yhdistyksen perustamisessa. Yhdistys järjesti romaniopiskelijoiden ja korkeakoulututkinnon suorittaneiden välisiä tapaamisia. Yksi hänen tärkeänä pitämistään läpisaaduista esityksistään oli lakimuutos, joka salli myös erityiskouluissa lapsena opiskelleiden jatkaa lukio-opintoihin. Mihaličková sai ensimmäisen lapsensa hieman ennen edustuskauden päättymistä eikä asettunut ehdolle vuoden 2002 vaaleissa mutta jatkoi yhtenä tärkeimmistä romaniliikkeen edustajista.
Aarni Koskela

Aarni Ilmari Koskela (19. marraskuuta 1928 Orivesi – 18. toukokuuta 2013) oli suomalainen voimistelunopettaja ja liikuntafysiologian kehittäjä, joka nimitettiin liikuntatieteen kunniatohtoriksi.
Henkilöhistoria.
Aarni Koskelan vanhemmat olivat rehtori Venni Johannes Koskela ja opettaja Paula Aira Yrjänäinen ja puoliso Vuokko Mirjam Hurmevirta. Koskela tuli ylioppilaaksi Oriveden yhteiskoulusta 1950 ja valmistui voimistelunopettajaksi 1954. Hän oli Työterveyslaitoksen tutkija ja fysiologi vuodesta 1954, fysiologisen osaston apulaisjohtaja vuodesta 1965 ja osaston johtaja 1969–1992. Jyväskylän yliopisto nimitti hänet liikuntatieteen kunniatohtoriksi 1982, samaan aikaan Elna Kopposen kanssa. 
Koskelalla oli myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hän oli muun muassa valtion urheilulautakunnan jäsen 1966, valtion urheiluneuvoston jäsen 1967–1970 sekä valtion liikuntatieteellisen toimikunnan jäsen 1967–1969 ja puheenjohtaja 1970–1981, samoin kuin valtion liikuntatieteellisen neuvoston puheenjohtaja 1982–1987. International Council of Sport Science and Physical Education -järjestön johtokunnan jäsen Koskela oli 1980–1987 ja toimituskunnan jäsen 1984–1985.
Elasticsearch

Elasticsearch on Elastic-yhtiön hakukoneohjelmisto. Vuonna 2021 yhtiö ilmoitti, että sen kaksi suosittua ohjelmistoa Elasticsearch ja Kibana eivät enää olisi saatavilla avoimen lähdekoodin Apache 2.0 -lisenssillä. Jatkossa ohjelmat julkaistaan SSPL ja Elastic License -lisensseillä. Elasticin mukaan muutos johtuu Amazon Web Servicesin tarjoamasta Elasticsearch-palvelusta. Vastauksena Elasticin muutokseen Amazon forkkasi Elasticsearchin OpenSearch-projektiksi.
Elasticin perusti Elasticsearchin kehittäjä Shay Banon. Vuonna 2018 Banon kertoi, että Elasticsearch alkoi avoimena lähdekoodina ja tulee pysymään avoimena lähdekoodina, joka kuitenkin oli kiistanalaista, koska vain Elasticin työntekijät pystyivät osallistumaan kehitykseen. Elasticin julkaisema X-Pack julkaistiin Elastic-lisenssillä, joka ei ole avoimen lähdekoodin lisenssi. Elasticsearch perustuu avoimen lähdekoodin Apache Lucene -ohjelmistolle. Doug Cutting kirjoitti ensimmäisen version Lucenesta tavoitteenaan oppia Java-kieltä ja hän julkaisi projektinsa SourceForgessa huhtikuussa 2000. Myöhemmin Lucene liittyi Apache-projektiin
Spiritualismi (uskonto)

Spiritualismi oli fransiskaaniveljeskunnassa keskiajalla syntynyt suuntaus, joka vaati, että Pyhän Franciscuksen köyhyydenvaatimusta tuli soveltaa ankarimmassa muodossaan. Spiritualismin kannattajia sanottiin spirituaaleiksi tai observanteiksi. He tahtoivat valmistaa tietä uudelle kirkolle, joka olisi vapaa maallisen vallan ja omaisuuden pyyteistä. Pyhä Franciscus oli heille uusi apostoli, jonka Jumala oli lähettänyt saarnaamaan evankeliumia koko ihmiskunnalle.
Taistelu paavia vastaan.
Spirituaalit joutuivat julkiseen välirikkoon johtaneeseen ristiriitaan katolista kirkkoa johtaneen paavi Johannes XXII:n kanssa, minkä seurauksena paavi julisti spirituaalien köyhyysihanteen kerettiläisyydeksi. Spirituaalit liittoutuivat kuitenkin keisari Ludwig IV:n kanssa, ryhmittyivät keisarin suojeleman Vilhelm Occamilaisen ympärille ja jatkoivat hänen johdollaan taistelua paavia vastaan. Taistelu jatkui pitkään vielä Vilhelm Occamilaisen kuoleman jälkeenkin. Kiista ratkaistiin vasta 1500-luvulla fransiskaanien kesken solmitulla sovittelusopimuksella.
Aron Syrjä

Aron Aleksi Syrjä (s. 19. huhtikuuta 2004 Porvoo) on suomalainen näyttelijä ja juontaja. Hän on tullut tunnetuksi Leo Sievisen roolistaan televisiosarjassa "Salatut elämät". Vuosina 2020–2021 hän näytteli "Viraalit Nerot" -sarjassa Atlasta. Hän on esiintynyt myös erilaisissa mainoksissa. Syrjä valmistui Kallion lukiosta keväällä 2023. Syrjä on myös tunnettu Yle Summerin juontajana ja esiintyjänä.
Keväällä 2025 Syrjä juonsi Ylen Abitreenejä yhdessä Elo Umukoron kanssa.
Michaela Pejzlová

Michaela Pejzlová (s. 4. kesäkuuta 1997 Pardubice) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut vuoden 2012 jälkeen Pohjois-Amerikassa ja Suomessa. Hän on saavuttanut Tšekin maajoukkueen pelaajana kaksi MM-pronssia.
Pejzlová siirtyi pelaamaan Yhdysvaltoihin vuonna 2012. Vuosina 2014–2016 hän edusti Kanadassa Stanstead Collegea ja vuosina 2016–2020 Yhdysvalloissa Clarksonin yliopistoa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden kausina 2016–2017 ja 2017–2018. Kausina 2020–2024 Pejzlová edusti Suomessa Naisten Liigassa Helsingin IFK:ta. Hän pelasi neljän kauden aikana liigan runkosarjassa 98 ottelua, joissa hän teki 94 maalia ja antoi 138 maalisyöttöä, sekä pudotuspeleissä 36 ottelua, joissa hän teki 26 maalia ja sai 32 syöttöpistettä. Hän oli liigan pistepörssin ykkönen kausina 2022–2023 ja 2023–2024, ja noina kausina hänet valittiin liigan ykköstähdistökentälliseen. Kaudella 2022–2023 hän oli myös pudotuspelien pistepörssin kärjessä. Hän saavutti SM-pronssia kaudella 2020–2021 ja SM-hopeaa kaudella 2021–2022 sekä voitti SM-kultaa kahdella seuraavalla kaudella.
Pejzlová pelasi usean vuoden ajan Tšekin alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän on pelannut Tšekin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 talviolympialaisissa ja seitsemissä MM-kilpailuissa vuosina 2016–2017, 2019 ja 2021–2024. Hän saavutti MM-pronssia vuosina 2022 ja 2023.
Pejzlová opiskeli Helsingin yliopistossa neurotieteitä.
Gunborg Hancock

Gunborg Marita Hancock (o.s. Westling; 20. huhtikuuta 1912 Helsinki – 16. lokakuuta 2024) oli pitkäikäinen suomenruotsalainen. Hancock syntyi Helsingissä, missä hän valmistui litografiksi Ateneumin taidekoulussa. Hän oli Pohjoismaiden vanhin henkilö.
Viola Čapková

Viola Čapková, myös Viola Parente-Čapková (s. 8. toukokuuta 1966) on Turun yliopiston kotimaisen kirjallisuuden oppiaineen professori ja kääntäjä.
Čapková tutkii Suomen kirjallisuushistoriaa ja sen poliittisia konteksteja, erityisesti Suomen 1800- ja 1900-lukujen vaihteen kirjallisuutta kansainvälisessä kontekstissa. Čapkován asiantuntijuusaiheisiin kuuluu myös feministinen kirjallisuudentutkimus. Lisäksi Čapková on tutkinut kaunokirjallisuuden käyttöä kielenopetuksessa. 
Vuosina 2018–2020 Čapková toimi Turun yliopiston ja Tampereen yliopiston yhteisen Tekstit liikkeessä -hankkeen johtajana. Hanke oli ensimmäinen suomalais-venäläistä naiskirjallisuuden historiaa laajasti tarkastellut projekti.
Čapkován väitöskirja käsitteli mimeettisiä strategioita runoilija L. Onervan teoksessa "Mirdja".
Čapková sai vuonna 2004 valtion kääntämispalkinnon tšekin- ja italiankielisistä käännöksistään yhdessä puolisonsa Antonio Parenten kanssa. Čapková on kääntänyt tšekin kielelle L. Onervan ja Eino Leinon tuotantoa ja esimerkiksi Johanna Sinisalon romaanin "Ennen päivänlaskua ei voi".
Julkaisut.
Čapková on kirjoittanut tai toimittanut muun muassa seuraavia teoksia:
Natálie Mlýnková

Natálie Mlýnková (s. 24. toukokuuta 2001 Zlín) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut vuodesta 2017 alkaen Pohjois-Amerikassa ja on edustanut ensin kolme kautta kanadalaista HTI Starsia ja sen jälkeen neljä kautta Yhdysvalloissa Vermontin yliopiston joukkuetta. Hän on saavuttanut Tšekin maajoukkueen pelaajana kaksi MM-pronssia.
Mlýnková oli alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019 maalintekijätilaston jaetulla kärkipaikalla. Hän on pelannut Tšekin naisten maajoukkueessa vuoden 2022 talviolympialaisissa ja viisissä MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021–2024. Hän saavutti MM-pronssia vuosina 2022 ja 2023.
Irene Kirpal

Irene Kirpal (o.s Grundmann, tšekiksi myös Kirpalová, 1. tammikuuta 1886 Hořice, Itävalta-Unkari – 17. joulukuuta 1977 Ústí nad Labem, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakiansaksalainen poliitikko ja Tšekkoslovakian kansalliskokouksen jäsen koko Tšekkoslovakian ensimmäisen tasavallan ajan vuosina 1920–1938.
Elämä.
Kirpal syntyi juutalaiseen perheeseen nykyiseen Pohjois-Tšekkiin kuuluvassa Hořicen kaupungissa lähellä Hradec Královéta. Valmistuttuaan koulusta vuonna 1902, hän toimi kotiopettajatterena vuoteen 1912 asti. 
Vuonna 1912 Kirpal liittyi Itävallan sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen, jonka jäsenenä hän toimi muun muassa kotikaupunkinsa Ústí nad Labemin kaupunginvaltuustossa ja puolueensa hallituksessa. Kirpal oli aktiivinen myös monessa eri naisasiajärjestössä.
Tšekkoslovakian itsenäistyttyä vuoden 1919 lopulla maahan jäi suuri saksalaisvähemmistö, joka järjestäytyi poliittisesti osittain kansallisten jakolinjojen mukaan. Kirpal valittiin maan kansalliskokoukseen vuoden 1920 vaaleissa Tšekkoslovakian saksalaisen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen listalta. Hänet uudelleenvalittiin myös vuosien 1925, 1929 ja 1935 vaaleissa.
Tšekkoslovakian ensimmäisen tasavallan kaatumisen Münchenin sopimuksen solmimisen jälkeen maan saksalaiset puolueet kiellettiin lailla. Myös Kirpal menetti parlamentaarikon mandaattinsa ja hän pakeni Englantiin, jossa hän vietti koko toisen maailmansodan. Maanpaonsa aikana Kirpal työskenteli sekä Tšekkoslovakian naisneuvoston hallituksessa, että saksalaisten naisliikkeiden jäsenenä. Uudelleenperustettuun Tšekkoslovakiaan hän palasi vasta 1946, jossa hän vietti koko loppuelämänsä. Kirpal kuoli kotikaupungissaan Ústí nad Labemissa vuonna 1977.