tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaarlen yliopisto

Kaarlen yliopisto (, ), aiemmin Kaarlen yliopisto Prahassa (), on Prahassa sijaitseva Tšekin suurin ja vanhin yliopisto. Tšekin vapautuminen samettivallankumouksessa 1989 vilkastutti yliopiston toimintaa. Yliopiston perusti Kaarle IV vuonna 1348, ja se on myös koko Euroopan vanhimpia yliopistoja. Nykyään Kaarlen yliopistossa on 17 tiedekuntaa.
Historia.
Sodan päättyessä vuonna 1945 natsit varastivat Kaarlen yliopiston historialliset tunnusmerkit (rehtorin ketju, yliopiston sinetti, yliopiston yksittäisten tiedekuntien valtikat, historialliset perustamisasiakirjat, kirjat ja asiakirjat jne.) Mitään näistä historiallisista esineistä ei ole tähän päivään mennessä saatu takaisin.
Joulukuussa 2023 yliopiston filosofisessa tiedekunnassa tapahtui joukkoampuminen, jossa kuoli ainakin 15 ihmistä.
Suomi ja Kaarlen yliopisto.
Keskiajalla tunnettuja Prahassa opiskelleita suomalaisia olivat piispat Maunu Tavast ja Bero Balk. Uskonpuhdistuksen jälkeen yhteys katkesi, koska protestantit eivät halunneet opiskella katolisissa yliopistoissa. Voimakas Prahan opillinen vaikutus tuli Suomeen 1600-luvulla sen vuoksi, että suomalaiset sotilaat olivat mukana kolmikymmenvuotisen sodan aikana ryöstämässä Kaarlen yliopiston kirjastoa, mm. Francis Baconin teoksia. Nykyajan tunnettuja Kaarlen yliopistossa opiskelleita ovat radiokuuluttaja Jari Aula, jazzlaulaja Vanessa Philipp, säveltäjä Jarmo Sermilä, elokuvaohjaaja Pirjo Honkasalo ja kirjailija Alexandra Salmela.
Haapa-Kimola

Haapa-Kimola (myös Haapakimola) on kylä Iitin kunnassa Päijät-Hämeen maakunnassa. Haapa-Kimolan kylä on asutettu viimeistään 1400-luvun lopussa. Alun perin kylän nimi oli pelkkä Kimola, mutta Kouvolan Jaalan Kimolasta erottumiseksi sen nimi muutettiin Haapa-Kimolaksi viittauksena alueella runsaasti kasvaviin haapoihin.
Kylässä on kolmiopettajainen noin 60 oppilaan ala-aste. 
Kylällä on myös oma seuratalo, ja Saarasilla sijaitsee museo.
Adanan maakunta

Adanan maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Adanan pinta-ala on 13 844 neliökilometriä ja väkiluku 2,166 miljoonaa (vuoden 2014 lopun arvio). Maakunta sijaitsee eteläisessä Turkissa Välimeren rannalla.
Adanan naapurimaakuntia ovat Mersin, Osmaniye, Kahramanmaraş, Kayseri ja Niğde.
Maakunnan pääkaupunki on Adana (1 663 485 as., arvio 31.12.2014).
Kotkan rannikkopataljoona

Kotkan rannikkopataljoona (KOTRP) oli Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksikkö, jonka päätehtävänä oli meritiedustelijoiden kouluttaminen.
Historia.
Kotkan rannikkoalue lakkautettiin 31. joulukuuta 2006 itsenäisenä joukko-osastona ja siitä muodostettiin 1. tammikuuta 2007 Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksikkö nimellä Kotkan rannikkopataljoona, johon yhdistettiin Kotkan ja Haminan alueen säilyneet merivoimatoiminnot.
Joukkoyksikkö lakkautettiin vuoden 2013 lopussa. Tieto lakkautuspäätöksestä julkaistiin 8. helmikuuta 2012 osana puolustusvoimien säästösuunnitelmia. Suurin osa viimeisistä varusmiehistä kotiutui kesällä 2013.
Kokoonpano.
Pataljoonan perusyksiköt olivat Kotkan edustalla Kirkonmaan saarella sijaitseva Kirkonmaan linnake ja ohjuspatteri (OhjPtri/KOTRP) Haminassa. Lisäksi toimintaa oli Kotkassa Haapasaaressa ja Kuusisen sotilassatamassa. Pataljoonan esikunta sijaitsi Haminan kasarmialueella Reserviupseerikoulun yhteydessä. Esikunnan alaisuudessa oli Haminassa toimiva Tietotekniikkakeskus, Kuusisen Merikuljetuskeskus ja Kirkonmaan linnakkeella toimiva Kotkan Merivalvontakeskus, jonka alaisuudessa toimii Haapasaaren merivalvonta-asema.
Pataljoonan viimeinen komentaja oli komentaja Juha-Antero Puistola.
Rikalan kanava

Rikalan kanava oli Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n Lempäälässä käynnistämä kanavahanke jolla oli tarkoitus avata vesiliikenneyhteys Pyhäjärven ja Vanajaveden välille. Kanavaa alettiin kaivaa pääosin sotilaiden voimin Lempäälän Mattilassa vuonna 1778. Kun 1788 alkoi Venäjää vastaan sotilaat vietiin pois kanavatyömaalta ja rakentaminen jatkui vielä seuraavaan kevääseen paikallisin voimin. Tämän jälkeen työt pysähtyivät lopullisesti ja kanava jäi keskeneräiseksi kaivannoksi. Nykyään kanavatyömaa näkyy paikka paikoin leveänä ojana.
Kanavasta oli tarkoitus tulla 2 kilometriä pitkä ja siihen oli määrä rakentaa yksi kivestä muurattu 24 metriä pitkä ja 4,5 metriä leveä sulku. Rikalan kanava oli ainoa sulkukanavahanke, jota valtiovalta yritti toteuttaa Ruotsin vallan aikana.
Lempäälän kunnan yhteishankkeessa Rikalan kanavan kohdalle on tarkoitus rakentaa reitti, jolla johdetaan vettä Vanajavedestä Hulauden järvialueelle. Reitti on tarkoitus toteuttaa osaksi avokanavana ja osaksi putkena. Hankkeen tavoitteena on Hulauden alueen vedenlaadun parantaminen.
Dry Tortugasin kansallispuisto

Dry Tortugasin kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltion Dry Tortugas -saarilla sijaitseva kansallispuisto. Dry Tortugas julistettiin Yhdysvaltain kansalliseksi suojelumonumentiksi vuonna 1935 ja kansallispuistoksi 26. lokakuuta vuonna 1992.
Puisto on 262 km² laajuinen ja suurimmaksi osaksi vesialuetta. Sen keskus on vuosina 1846–1866 rakennettu limnnoitus. Vesieläinten lisäksi se on merkittävä linnuston suojelualue.
Sitä hallinnoi muiden Yhdysvaltain kansallispuistojen tapaan National Park Service.
Nord-Aurdal

Nord-Aurdal on Norjan kunta Innlandetin läänissä. Kunnan keskustaajama on Fagernes. Muita taajamia ovat Leira ja Aurdal. Nord-Aurdalin korkein kohta on Duptjernkampen, joka kohoaa 1 325 metrin korkeuteen. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 6 562 asukasta.
Nord-Aurdalin vaakunassa on tunturikatkeron kukkia.
Media.
Paikallislehti "Avisa Valdres" ilmestyy kolmesti viikossa.
Amanda Tapping

Amanda Tapping (s. 28. elokuuta 1965 Rochford, Iso-Britannia) on englantilaissyntyinen kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan etenkin roolistaan everstiluutnantti Samantha Carterina scifi-sarjassa "Tähtiportti".
Tapping muutti perheineen Englannista Kanadaan ollessaan 3-vuotias. Hän opiskeli ympäristötieteitä ja draamaa, ja päätti näiden opintojensa jälkeen keskittyä näyttelemiseen. Tätä varten hän hakeutui Windsorin yliopistoon Ontarioon. Valmistuttuaan Tapping jatkoi teatteritaiteen opiskelua ja esiintyi erilaisissa teatteriproduktioissa. Hänellä oli myös pieniä rooleja televisiosarjoissa ja elokuvissa. 1990-luvun alkupuolella hän perusti ystäviensä kanssa "Random Acts" -nimisen komediaryhmän. "Tähtiportti"-sarjasta Tapping sai roolin vuonna 1997 ja oli siitä lähtien mukana sarjassa aina sen päättymiseen vuonna 2007 asti. Tämän jälkeen hän on jatkanut Tähtiportin spin-off-sarjassa "Stargate Atlantis", jossa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 2004, sekä fantasiasarjassa nimeltä "Sanctuary", ja kauhusarjassa "Supernatural".
Perhe.
Tapping asuu Vancouverissa Brittiläisessä Kolumbiassa miehensä Alan Kovacsin kanssa. Heillä on tytär Olivia. Tappingilla oli myös kolme veljeä, Richard, kaksoisveli Christopher sekä Steven. Steven kuitenkin kuoli sairauteen joulukuussa 2006.
Pohjoissaamenkielinen Wikipedia

Pohjoissaamenkielinen Wikipedia () on Wikipedian 20. heinäkuuta 2004 avattu pohjoissaamenkielinen versio, jossa on 7 895 artikkelia (1.1.2025). Artikkelimäärältään se on Wikipedian 156. suurin kieliversio ja maailman suurin saamenkielinen tietosanakirja. Pohjoissaamenkielisen Wikipedian artikkelimäärä suhteessa kielen puhujien määrään on 301,92 artikkelia per 1000 puhujaa, mikä on huomattavasti korkeampi kuin esimerkiksi suomenkielisen Wikipedian 87,1 artikkelia per 1000 puhujaa.
Historia.
23. elokuuta 2011 osoitteesta [www.wikipedia.no] tehtiin yhteinen portaali kolmelle Norjassa käytetyn kielen Wikipedialle, kirjanorjalle, uusnorjalle sekä pohjoissaamelle. Aiemmin osoite oli ollut vain kirjanorjan käytössä.
Vuonna 2012 sekä Norjassa että Suomessa uutisoitiin Koutokeinossa asuvasta Ali Ylikoskesta, joka 10-vuotiaana oli kirjoittanut noin 950 artikkelia pohjoissaamenkieliseen Wikipediaan siitä huolimatta, että oli alkanut opetella kieltä vasta vuotta aiemmin. Hänen isänsä mielestä muokkaaminen oli erinomainen tapa opetella kieltä. Vuonna 2014 hänen luomiensa artikkelien määrä oli noussut jo noin 2000 artikkeliin. Tromssan yliopiston saamelaisen kieliteknologian Trond Trosterudin mukaan Ylikosken tekemä työ oli merkittävää sekä kyseisen Wikipedian että pohjoissaamen kielen kannalta.
Vuonna 2014 pohjoissaamenkielistä Wikipediaa käytettiin Digi-Saame -projektissa, jossa kerättiin materiaaliksi monipuolista puhuttua ja kirjoitettua kieltä eri murrealueilta. Ivalon lukion aineistonkeruutilaisuudessa opiskelijat kirjoittivat pienissä ryhmissä Wikipedia-artikkeleja, lukivat nauhalle valmiita tekstejä ja heidän pohjoissaamenkielisiä, vapaamuotoisia keskusteluitaan videoitiin. Kerättyä aineistoa käytettiin edelleen WikiTalk-projektissa, jossa kehitettiin puhetta ymmärtävää tiedonhankintarobottia Wikipediaan. Molemmat projektit olivat osa Unkarin tiedeakatemian ja Suomen akatemian laajempaa tutkimusohjelmaa, jolla edistettiin suomalais-ugrilaisten kielten käyttöä digitaalisessa ympäristössä.
Vuonna 2019 Norjan Saamelaiskäräjät lahjoitti 200 000 norjan kruunua Wikimedia Norge:lle saamelaisten digitaalisten kieliympäristöjen projektiin. Projektin tarkoituksena on yhdessä Saamelaisen korkeakoulun sekä Tromssan yliopiston kanssa tehdä projektisivu Wikipediaan, tehdä käännöksiä ja kehittää opetusmateriaaleja. Projektin tavoitteena on saada pohjoissaamenkieliseen Wikipediaan uusia sekä paranneltuja pohjoissaamenkielisiä artikkeleita.
VAV-yhtymä

VAV Yhtymä Oy on Vantaan kaupungin täysin omistama yleishyödyllinen asuntoyhtiö, joka tehtävänä rakennuttaa, omistaa ja hallinnoida vuokra-asuntoja. Yhtiö määrittelee tavoitteekseen laadukkaiden ja kohtuuhintaisten kotien tarjoamisen vantaalaisille.
Historia.
VAV-konserni aloitti toimintansa vuonna 1986. Yhtiön perustamisen yhteydessä fuusioitiin lähes kaikki Vantaan kaupungin kokonaan omistamat asunnot yhden yrityksen alle helpommin hallittavaksi kokonaisuudeksi. 1990-luvun alun jälkeinen uusien asuntojen rakentaminen on rahoitettu kokonaan lainarahalla.
Tytäryhtiöt.
VAV Asunnot Oy:n tytäryhtiö VAV Kiinteistöt Oy sulautui emoyhtöön vuonna 2010. VAV:n asumisoikeusasunnot omistanut tytäryhtiö VAV Asumisoikeus Oy myytiin vuonna 2011 TA-Asumisoikeus Oy:lle, minkä jälkeen VAV Asunnot Oy on keskittynyt pelkästään vuokra-asuntotoimintaan. Vuonna 2011 yhtiölle perustettiin uusi tytäryhtiö VAV Palvelukodit Oy, joka hallinnoi VAV:n palvelutaloja. Tämä siirrettiin vuonna 2015 uuden tytäryhtiön VAV Hoivakiinteistöt Oy:n alaisuuteen tytäryhtiönä.
Asuntojen määrä.
Vuoden 2025 lopussa yhtiöllä oli 11 1664 vuokra-asuntoa, joissa asui noin 19 000 asukasta, mikä vastaa lähes 10 prosenttia vantaalaisista. Asuntojen käyttöaste oli 98,0 prosenttia (2025).
Talous.
VAV Asunnot Oy on voittoa tuottamaton yleishyödyllinen yhtiö. Yhtiön perimät vuokrat määräytyvät omakustannusperiaatteella. Asuntojen vuokriin sisällytetään pääomakulut, jotka muodostuvat lainojen lyhennyksistä ja koroista.
Pertti Weckström

Pertti Mikko Juhani Weckström (24. tammikuuta 1933 Riihimäki – 19. lokakuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja lääkäri. 
Henkilöhistoria.
Weckström syntyi teatterinjohtaja Eino Werner Weckströmin ja näyttelijä Maija Aino Rauha Leppäsen perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1951 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1961. Jo 1950-luvulla Weckström näytteli opintojensa ohella monissa elokuvissa. Hän esiintyi useimmiten pienissä sivurooleissa, kuten humalaisena vänrikkinä Edvin Laineen "Tuntemattomassa sotilaassa" (1955). Weckströmin ainoa päärooli oli Roland af Hällströmin elokuvassa "Poika eli kesäänsä" (1955), joka on elokuvaversio F. E. Sillanpään esikoisromaanista "Elämä ja aurinko" (1916). Hän esiintyi myös lääkärinä useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten "Akseli ja Elina" (1970), "Kahdeksan surmanluotia" (1972) ja "Punaiset" (1981).
Myöhemmin Weckström vähensi näyttelemistä keskittyen lääkärinammattiinsa. Hän teki pääasiallisen elämäntyönsä lääkintöhallituksen terveydenhoito-osaston ylilääkärinä ja epidemiologina. Hän toimi myös Puolustusvoimien lääkärinä ja opetti virusoppia Helsingin yliopistossa. Lääkärinura päättyi vakavan sairauden aiheuttamaan sydämensiirtoon vuonna 1994. Hän ei kuitenkaan lopettanut kokonaan näyttelemistä, vaan esiintyi elokuvien ja teatterin lisäksi myös televisiossa ja radiossa. Hänen äänensä on kuultavissa ainakin jännityskuunnelmissa "Kosto", "Sokeripyssy" ja "Luottokorttihait". Hänen viimeiseksi roolikseen jäi oikeuslääkäri Simpasen rooli televisiosarjassa "Raid" (2000). Weckström kuoli vaikean sairauden uuvuttamana 77-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Weckströmin puoliso vuodesta 1955 oli Eila Ragnhild Gabriella Hytönen, näyttelijä Tiina Weckström (s. 1956) on heidän tyttärensä.
Henri Laborit

Henri Marie Laborit (21. marraskuuta 1914 – 18. toukokuuta 1995) oli ranskalainen lääkäri, tutkija ja kirjailija. Hänelle myönnettiin Albert Lasker -palkinto kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä vuonna 1957.
Laborit syntyi Hanoissa, Vietnamissa, ja aloitti uransa kirurgina laivastossa. 
Laborit oli kiinnostunut psykoaktiivisista aineista, ja hänet tunnetaan yhä GHB:tä koskeneista tutkimuksistaan. Hän julkaisi uransa aikana kymmeniä kirjallisia teoksia.
Tieteellisen läpimurtonsa Henri Laborit teki ottaessa uuden Rhône-Poulenc -lääkeyhtymän (nyk. Sanofi-Aventis) tuotteen käyttöön. Yhtiön kemisti Paul Charpentier nimitti tuota uutta lääkeainetta, tutkimukselliselta koodinimeltään "RP4560" klooripromatsiiniksi. Alun perin Laborit kokeili klooripromatsiinia anestesiakäytössä, johon tuo aine myös otettiin. Kehitettiin niin kutsuttu neuroleptianalgesia. Klooripromatsiinin todettiin myös varsin nopeasti soveltuvan erityisen hyvin psykoottisille potilaille psykiatrisessa hoidossa. Klooripromatsiini on Suomessa valtaosin lääkityskäytöstä poistettuna (2014), koska sillä on joitakin hankalia sivuvaikutuksia kuten EPS:n (ekstrapyrimidaalinen oireyhtymä) ja NMS:n (pahanlaatuinen neuroleptioireyhtymä) mahdollinen ilmeneminen.
Luettelo Atarin julkaisemista videopeleistä

Tämä on luettelo Atarin julkaisemista videopeleistä. Nykyinen Atari, Inc. tunnettiin ennen vuotta 1999 nimellä GT Interactive ja vuodesta 1999 vuoteen 2003 nimellä Infogrames, Inc.. 
Kolikkopelit.
Nämä pelit ovat Atarin tai Atari Gamesin kehittämiä.
Sankarialokas

Sankarialokas on suomalainen sotilasfarssi vuodelta 1955. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Aarne Tarkas. Fennada-Filmi teki vuosina 1952–1958 joka vuosi yhden sotilasfarssin, joista tämä on neljäs.
Juoni.
Lasse Pöystin esittämä nuori kirjailija astuu varusmiespalvelukseen. Hänen vilkas mielikuvituksensa tuottaa armeijan harmauden vastapainoksi mahtipontisia sankariunelmia, vuoroin hän on olevinaan sukellusveneen urhoollinen matruusi Tim MacDonald tai sitten muukalaislegioonalainen Tom Smith.
Tuotanto.
Fennada-filmin kolmen edellisen sotilasfarssin nimessä on käytetty sotilasslangin alokasta tarkoittavaa sanaa ”monni”. Tässä on kuitenkin päädytty yleiskieliseen sanaan. Tapio Ilomäki on käyttänyt musiikissa hyväkseen muun muassa vanhoja tuttuja sotilasfarsseja. Hän kuoli neljä päivää ennen elokuvan ensi-iltaa. Sakari Jurkan nimi on alkuteksteissä, mutta roolia ei ole lopullisessa versiossa. Yliluutnantti von Klingsporia salanimellä Esko Saros esittävä harrastajanäyttelijä Esko Sorsa on laulaja Riki Sorsan isä. Hän näyttelee myös roolit arabipetturina ja matruusina. Leo Jokela esittää tässä ensimmäisessä merkittävässä roolissaan romania. Välkkyä yksilöllisyyden opiskelijaa Antti Ojalaa näyttelee elokuvassa Kai Lappalainen.
Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä 29. heinäkuuta 1955 Rexissä ja Tuulensuussa.
Arviot.
Elokuva on tyypillinen 1950-luvun liukuhihnakomedia, jollaisia tuotettiin kansan viihteennälkään mahdollisimman halvalla ja nopeasti. Aikalaiskriitikoiden arviot elokuvasta olivat laimeita, olihan vastaavia elokuvia tuotettu jo lähes kyllästymispisteeseen asti. Muutamassa arviossa kuitenkin todettiin kasarmielämää parodioidun loistavasti. Tarkasta pidettiin kiinnostavana ohjaajana, joka ”ei suostu tekemään mitään kaavamaista ja paikallaanpolkevaa”, kuten Juha Nevalainen ("Ilta-Sanomat") totesi. Silti moni kriitikko ajatteli Valma Kivitien ("Elokuva-Aitta") tavoin: ”Elokuva on kalpea ja ote veltonlainen kaikesta työstä ja yrityksestä huolimatta.”
Myöhemmin elokuva on saanut varsin ristiriitaisia arvioita. Eräässä kritiikissä sanotaan sen olevan ”sotilasfarsseista pöhköimpiä” ja katsomisen arvoinen ainoastaan karismaattisten tähtinäyttelijöiden Lasse Pöystin ja Leo Jokelan ansiosta – ilman heitä sekoilu kuuluisi kriitikon mielestä historian roskakoriin. On myös huomautettu, että Leo Jokelan rooli mustalaisena on lempeästi mutta silti kyseenalaisesti karrikoitu. Arto Pajukallio sanoi vuoden 2012 arviossaan, että elokuva on lajityypin parasta ja pakottominta antia.
Eino Ruutsalo

Eino Kalevi Ruutsalo (vuoteen 1936 Ruuth; 19. syyskuuta 1921 Tiutinen, Kymi – 2. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija ja elokuvantekijä.
Kuvataiteilija.
Ruutsalo palveli toisessa maailmansodassa hävittäjälentäjänä. Sodan jälkeen Ruutsalo julkaisi romaanin "Toropainen tyrmätään" (1945), työskenteli jonkin aikaa Aeron mainospäällikön apulaisena ja Tukholmassa mainosgraafikkona, kunnes sai lukuvuodeksi 1949–1950 stipendin New Yorkiin Parsons School of Designiin, jossa opiskeli piirtämistä ja maalausta. Palattuaan Helsinkiin Ruutsalo opiskeli Suomen taideakatemian koulussa 1952–1953 Aukusti Tuhkan johdolla. Maalausteoriassa häntä ohjasi Ahti Lavonen. 
Ruutsalo aloitti kuvataiteilijan uransa 1950-luvulla graafikkona ja maalarina. Vuonna 1961 hän lopetti maalaamisen kankaalle pitkäksi aikaa ja siirtyi maalaamaan filminauhalle kokeellisissa elokuvissaan. Ruutsalon 1960-luvun tuotanto sisältää mm. kuvarunoja, kirjainkuvia, veistoksia, kollaaseja ja valokineettisiä teoksia. 1970-luvulla Ruutsalo palasi jälleen maalaamaan kankaalle ja syventyi kineettisiin konstruktioihin. 
Ruutsalo oli niin sanotun Brondan vintin taiteilijaryhmän johtohahmo ja teki ryhmästä myös dokumenttilyhytelokuvan "Ullakko elää" (1958). Kirjailija Alpo Ruuth oli Ruutsalon serkku.
Elokuvaohjaaja.
Ruutsalo oli tehnyt lyhytelokuvia jo 1950-luvulla ja teki 1960-luvulla myös neljä pitkää näytelmäelokuvaa. "Hetkiä yössä" (1961) on perinteistä dramaturgiaa karttava symbolistinen elokuva. Visuaalista ilmaisua tarinan kustannuksella painottavaa tyyliä jatkoi myös hänen toinen pitkä elokuvansa "Tuulinen päivä" (1962). Kolmannen pitkän elokuvansa "Viheltäjät" (1964) Ruutsalo kuvasi Pariisissa. Se on tarina elokuvayhtiöiden varjoissa pyörivistä nuorista aloittelevista näyttelijöistä, "viheltäjistä", jotka kärttävät elokuvarooleja.
"Laituri" (1965) jäi Ruutsalon viimeiseksi varsinaiseksi pitkäksi elokuvaksi. Sen dramaturgia on hänen töistään kaikkein lähimpänä perinteistä elokuvakerrontaa. Tragikoomisessa tarinassa Matti Ruohola näyttelee kirjailijaa, joka pakenee viinanhuuruisesta Helsingistä maalle kirjoittamaan. Sittemmin Ruutsalo teki vielä hieman yli tunnin mittaisen elokuvan "Havis Amanda – Helsingin kaunotar" (1982), joka kuvaa elämää 1900-luvun alun Helsingissä. Elokuvaan on rekonstruoitu mm. kuvanveistäjä Ville Valgrenin "Havis Amandan" paljastustilaisuus vuonna 1908 sekä flaneerausta Esplanadin puistossa.
Ruutsalon 1960-luvulla tekemät kokeelliset lyhytelokuvat, kuten "Kineettisiä kuvia" (1962), tekivät hänestä tämän alan pioneerin Suomessa. Kokeelliset lyhytelokuvansa, pitkät näytelmäelokuvansa ja muun vapaan taiteellisen tuotantonsa Ruutsalo rahoitti tekemällä mainos- ja tilauselokuvia.
Yksityiselämä.
Ruutsalo menehtyi 79-vuotiaana pitkään sairastettuaan. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan veteraanilehtoon Helsinkiin.
Constantine John Phipps

Constantine John Phipps (19. toukokuuta 1744 – 10. lokakuuta 1792 Liège) oli englantilainen tutkimusmatkailija. Hän oli Mulgraven 2. paroni.
Hänen vanhempansa olivat Mulgraven 1. paroni Constantine Phipps (22. elokuuta 1722–13. syyskuuta 1775) ja Lepell Hervey (15. huhtikuuta 1723–11. maaliskuuta 1780). Hänellä oli 5 sisarusta. 20. kesäkuuta 1787 hän avioitui Anne Elizabeth Cholmleyn (kuollut 22. toukokuuta 1788) kanssa.
Phipps opiskeli Eton Collegessa Joseph Banksin kanssa, mutta lopetti opintonsa päästessään merille setänsä kapteeni A. J. Herveyn laivalle. 1766 hän purjehti luutnanttina Newfoundlandiin HMS "Niger"illä. Banks seurasi mukana laivan luonnontieteilijänä.
4. heinäkuuta 1773 kapteeni Phipps lähti Deptfordista matkalle kohti Pohjoisnapaa. Hänellä oli 2 laivaa, "Racehorse" ja "Carcass". Luonnontieteilijänä ja lääkärinä matkalla oli tohtori Irving ja Israel Lyons tähtitieteilijänä. Yksi "Carcass"in miehistön jäsenistä oli nuori Horatio Nelson. He purjehtivat Huippuvuorten pohjoispuolelle, mutta joutuivat jäiden vuoksi kääntymään takaisin ja saapuivat Orfordnessiin, Kaakkois-Englantiin, 17. syyskuuta. Matkan aikana Phipps ensimmäisenä eurooppalaisena kuvaili jääkarhun ja jäälokin, jotka esiintyvät hänen kirjassaan "A Voyage towards the North Pole undertaken... 1773" (1774).
Phipps palveli laivastossa aina vuoteen 1783 saakka, komentaen "Courageux" nimistä sotalaivaa.
1775 hän seurasi isäänsä paroni Mulgravena (Irlanti). Hänet nimitettiin Ison-Britannian aatelissäätyyn vuonna 1790, mutta titteli menetti merkityksensä hänen kuoltuaan. Hänen veljensä Henry Phipps peri paronin arvon.
V-lehti

V oli suomalainen kerran kuussa ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Sanoma-konserniin kuulunutta "V-lehteä" jaettiin 320 jakelupisteessä pääkaupunkiseudulla, Tampereella ja Turussa. Sen jaettava painosmäärä pk-seudulla on 85 000, Tampereella 20 000 ja Turussa 20 000 kappaletta.
"V-lehti" perustui Medianorth Group Oy:n aikaisemmin julkaisemaan "Nöjesguiden"-lehteen jonka Sanoma Kaupunkilehdet Oy osti vuonna 2005. Lehden nimi vaihdettiin "V-lehdeksi" ja ensimmäinen numero ilmestyi keväällä 2006. "V-lehden" viimeinen numero ilmestyi toukokuun 2007 lopussa. "V-lehden" korvasi 7. syyskuuta 2007 alkaen "Metro"-lehden viikkoliite nimeltä "Metro Live".
Muuta.
Sanoma Kaupunkilehdet hyllytti maaliskuussa 2007 päätoimittaja Saila-Mari Kohtalan "V-lehdessä" 2/2007 julkaistun päihteiden käytöstä kertovan artikkelin vuoksi. Vastaava päätoimittaja Janne Kaijärvi piti artikkelia liian huumemyönteisenä ja hänen määräyksestään painos vedettiin pois jakelusta. Artikkeli korvattiin toisella, minkä jälkeen numero julkaistiin uudestaan.
Usva (vuoden 2005 elokuva)

Usva on vuoden 2005 kauhuelokuva, jonka ohjasi Rupert Wainwright.
Juoni.
Antonio Islandilla valmistaudutaan juhlaan, kun mereltä nousee pahaenteinen usva tuoden mukanaan muistoja saaren karmivasta menneisyydestä. On aika murhattujen kostolle.
Akçakoca

Akçakoca on kaupunki Düzcen maakunnassa Turkissa. Se on myös yksi Düzcen maakunnan piirikunnista. 
Vuonna 2022 kaupungissa oli noin 28 000 asukasta.
Akçakoca sijaitsee Mustanmeren rannalla, 200 kilometriä Istanbulista. Akçakoca Beyn patsas ja moderni moskeija Akçakocan keskustassa ovat kaupungin epätavallista arkkitehtuuria.
Wilhelm Stekel

Wilhelm Stekel (18. maaliskuuta 1868 Bujon, Bukovina, Itävalta-Unkari – 25. kesäkuuta 1940 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalainen lääkäri ja psykologi, joka tunnetaan Sigmund Freudin työn tärkeänä tukijana. 
Stekel syntyi Bujonissa, Bukovinassa, nykyisen Ukrainan alueella. Hänen autoerotiikkaa käsittelevä psykiatrinen tutkielmansa julkaistiin ensi kertaa vuonna 1923. 
Stekeliä on siteerattu J. D. Salingerin romaanissa "Sieppari ruispellossa" (1951). Hän tuki Freudin teoriaa ihmisen synnynnäisestä biseksuaalisuudesta.
Wilhelm Stekel pakeni toisen maailmansodan aikana Englantiin. Hän oli masentunut ja fyysisesti huonossa kunnossa ja teki itsemurhan Lontoossa 72-vuotiaana.
Les Misérables (musikaali)

Les Misérables on ranskalaisten Claude-Michel Schönbergin säveltämä ja Alan Boublilin sanoittama musikaali.
"Les Misérables" perustuu Victor Hugon romaaniin "Kurjat". Musikaali sai ensi-iltansa Lontoossa 1985 Royal Shakespeare Companyn esityksenä, ja sitä esitetään edelleen täysille katsomoille. Lontoossa "Les Misérablesia" on esitetty kolmessa teatterissa Barbican Centerissä, Palace Theatressa ja nykyisessä esityspaikassaan Queens Theatressa. "Les Misérablesin" on nähnyt yli 50 miljoonaa katsojaa, mikä tekee siitä yhden maailman suosituimmista musikaaleista. Musikaalia on esitetty Lontoon lisäksi mm. Broadwaylla, Berliinissä, Helsingissä, Tukholmassa, Tampereella ja Tokiossa. Syksystä 2010 musikaalia esitettiin Turussa Åbo Svenska Teaterissa ja syksyllä 2013 Tampereen Teatterissa.
Elokuva.
Musikaalista on tehty myös elokuva "Les Misérables" (2012), jonka on ohjannut Tom Hooper. Elokuvan pääosia näyttelevät Hugh Jackman, Russell Crowe, Anne Hathaway, Amanda Seyfried, Eddie Redmayne, Samantha Barks, Sacha Baron Cohen, Helena Bonham Carter ja Aaron Tveit.
Philippa Foot

Philippa Ruth Foot (o.s. "Bosanquet", 3. lokakuuta 1920 – 3. lokakuuta 2010) oli brittiläinen analyyttiseen suuntaukseen kuuluva filosofi, joka tunnettiin ennen kaikkea eetikkona. Hän oli yksi nykyaikaisen hyve-etiikan perustajia. Hänen työnsä voidaan nähdä pyrkimyksinä nykyaikaistaa aristoteelista etiikkaa ja osoittaa, että se on sovellettavissa nykyaikaisiin kysymyksiin ja voi näin kilpailla deontologisen ja utilitaristisen etiikan kanssa. Hänen voi katsoa palauttaneen normatiivisen etiikan analyyttiseen filosofiaan erityisesti seurausetiikan kritiikillään.
Footin lähestymistapaan vaikutti ennen kaikkea Ludwig Wittgensteinin myöhäisfilosofia, vaikkakaan hän ei useinkaan käsitellyt tämän käsittelemiä aiheita. Wittgensteinin ja Aristoteleen lisäksi Foot sai vaikutteita G. E. M. Anscombelta, Tuomas Akvinolaiselta ja Thomas Nagelilta. Hänen työnsä on vaikuttanut muun muassa Bernard Williamsiin, Candace Vogleriin, Michael Sloteen, John McDowelliin, Rosalind Hursthouseen ja Judith Jarvis Thomsoniin.
National Park Service

The National Park Service on Yhdysvaltain hallintoelin, joka hallinnoi maan kansallispuistoja, monia kansallisia suojelumonumentteja ja sen muita historiallisia maamerkkejä. National Park Service perustettiin 25. elokuuta vuonna 1916. Se on yksi Yhdysvaltain sisäministeriön virastoista, ja sitä johtaa nykyinen sisäministeri Dirk Kempthorne. Sisäministerin valta NPS-virastossa on kuitenkin delegoitu tehtävään erikseen nimitetylle johtajalle. Tällä hetkellä johtajana toimii Mary A. Bomar.
NPS valvoo yli 390 yksikköä, joista 58 on kansallispuistoja. Sen muita valvonta-alueita ovat muun muassa kansallisesti merkittävät monumentit, muistomerkit, taistelukentät ja hautausmaat sekä suojelualueet. Jokaisessa Yhdysvaltain osavaltiossa Delawarea lukuun ottamatta on jokin NPS:n hallinnoima valvonta-alue.
Jaakko Talaskivi

Risto Jaakko Sakari ”Jakkuli” Talaskivi (24. toukokuuta 1945 Helsinki – 8. maaliskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki myös useita lyhytelokuvia. Hänen ainoa pitkän elokuvan ohjaustyönsä "Herra Huu – jestapa jepulis, penikat sipuliks" (1973) sai parhaan lastenelokuvan Jussi -palkinnon.
Talaskivi ohjasi ja käsikirjoitti useita Finlandia-katsauksia. Hän työskenteli myös kuvaajana, leikkaajana, järjestäjänä ja tuotantopäällikkönä, sekä esiintyi Spede Pasasen elokuvissa, muun muassa elokuvissa "Jussi Pussi" ja "Hirttämättömät".
Talaskivi kuoli sairauskohtaukseen 52-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
Jaakko Talaskiven äiti Paula Talaskivi oli suomalainen kriitikko.
Imre Frivaldszky

Emerich (Imre) Frivaldszky von Frivald (6. helmikuuta 1799 Bacskó – 19. lokakuuta 1870 Jobbágy) oli unkarilainen kasvitieteilijä ja entomologi.
Hän opiskeli Sátoraljaújhelyssa, Kosicessa ja Egerissä. Tohtorin tutkinnon hän suoritti 1821.
Frivaldszky oli Unkarin kansallismuseon kuraattori Budapestissa 1822–1851. Hän tutki erityisesti päiväperhosia ("Lepidoptera") ja kovakuoriaisia ("Coleoptera").
Hän tutki myös lintuja ja kuvaili muun muassa turkinkyyhkyn vuonna 1838.
Liese Prokop

Liese Prokop (o.s. Sykora, 27. maaliskuuta 1941 Wien – 31. joulukuuta 2006) oli itävaltalainen yleisurheilija ja poliitikko. Hän oli erikoistunut etupäässä viisiotteluun.
Prokop saavutti hopeaa viisiottelussa kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa Itävallan ennätyksellä 4 966 pistettä. Samalla hän paransi myös maansa kuulantyöntöennätystä lukemiin 14,61 m. Hän voitti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 viisiottelussa kultaa tuloksella 5 030 pistettä ja paransi Itävallan kuulantyöntöennätykseksi 15,20 m.
Prokop voitti Itävallan mestaruuden korkeushypyssä vuosina 1961–1963 ja 1965, viisiottelussa vuosina 1964–1966, 1968–1969 ja 1973–1975, 100 metrin aitajuoksussa vuosina 1969 ja 1972, kuulantyönnössä vuosina 1969 ja 1972–1976 sekä pituushypyssä vuonna 1975. Hän paransi näissä viidessä lajissa Itävallan ennätystä yhteensä kolmattakymmentä kertaa.
Prokop meni vuonna 1965 naimisiin entisen valmentajansa Gunnar Prokopin kanssa. Pari sai kaksi poikaa ja yhden tyttären. 
Prokop aloitti myöhemmin poliittisen uransa ja toimi joulukuusta 2004 alkaen Itävallan sisäministerinä. Hän kuoli yllättäen aortan dissektioon uudenvuodenaattona 2006.
Dallasin kansainvälinen lentoasema

Dallas-Fort Worthin kansainvälinen lentoasema () on lentoasema Dallasissa, Texasin osavaltiossa. Vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain neljänneksi vilkkain lentoasema ja 10. vilkkain koko maailmassa.
Vuonna 2007 Dallasin lentoaseman kautta kulki 59 784 876 matkustajaa. Suurin lentoasemaa käyttävä lentoyhtiö on Envoy Air (entinen American Eagle Airlines). Dallasin lentoasemalta lennetään matkustajalentoja 129 eri kohteeseen. Lisäksi asemalta lennetään myös rahtilentoja.
Dallasin lentoasemalla on käytössä seitsemän kiitotietä, joista viisi on keskenään samansuuntaisia. Lentoaseman pysäköintihallissa on 8 100 autopaikkaa. Lennonjohtotorneja on kolme.
Sanni Koivuranta

Sanni Maaria Koivuranta (o.s. Leinonen s. 8. marraskuuta 1989 Siilinjärvi) on suomalainen entinen alppihiihtäjä. Leinonen edusti Tampereen Slalomseuraa (TSS). 
Koulutus ja työura.
Koivuranta kävi kaksi luokkaa Nilsiän alppilukiota (Tahkon alppikoulu), valmistuen kuitenkin ylioppilaaksi Tampereen Sammon urheilulukiosta 2009. Häntä on hyödynnetty sittemmin Nilsiän Tahkon matkailukeskuksen markkinoinnissa. Koivuranta on koulutukseltaan liikunnanohjaaja ja valmistunut Lapin ammattikorkeakoulusta. Hän aloitti keväällä 2015 työt Hiihtoliiton mäkihypyn ja yhdistetyn lajikoordinaattorin sijaisena.
Urheilu-ura.
Koivuranta osallistui ensimmäisen kerran maailmancupiin kaudella 2005–2006, ja toisella kaudellaan hän sai ensimmäiset pisteensä. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Semmeringin pujottelukisassa joulukuussa 2006. Parhaimmillaan hän oli seitsemäs Mariborin pujottelussa tammikuussa 2010. Kaudella 2006–2007 hän oli yhteistilastoissa cupissa 63. ja pujottelussa 23.
Åren maailmanmestaruuskisoissa 2007 Leinonen osallistui kahteen henkilökohtaiseen lajiin: pujottelussa hän oli 30:s ja suurpujottelussa 31:s. Joukkuekilpailussa hän oli mukana Suomen neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui suurpujottelussa 21:nneksi ja pujottelussa sijalle 11.
Koivuranta solmi 15. toukokuuta 2010 varustesopimuksen Fischerin kanssa. Viisi edellistä vuotta hän laski Völklin, ja sitä aikaisemmin Fischerin välineillä.
19. huhtikuuta 2010 Koivuranta laski Pyhätunturilla pujottelun SM-kultaa katkaisten Tanja Poutiaisen kolmen vuoden voittoputken. Leinonen ilmoitti elokuussa 2012 lopettavansa uransa.
Perhe.
Sanni Koivurannan kaksoisveli Kalle Leinonen on menestynyt freestylehiihtäjä. Koivuranta on seurustellut Anssi Koivurannan kanssa vuodesta 2009, ja heille syntyi poikalapsi 25. toukokuuta 2016 ja toinen poika 25. kesäkuuta 2018.
Koivurannan urheilu-uran aikaiset mitat olivat 165 senttiä ja 58 kiloa.
Paul Grice

Herbert Paul Grice (13. maaliskuuta 1913 Birmingham – 28. elokuuta 1988 Berkeley), joka julkaisi yleensä nimellä Paul Grice, oli brittiläinen kielifilosofi, joka vietti uransa kaksi viimeistä vuosikymmentä Yhdysvalloissa. Isossa-Britanniassa hän opetti Oxfordin yliopistossa, Yhdysvalloissa hän toimi professorina Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä.
Grice tunnetaan pragmatiikan, implikatuurien ja kielellisen merkityksen tutkijana ja erityisesti Gricen maksiimien (laadun, määrän, oleellisuuden ja esitystavan maksiimit) ja diskurssin kehittymistä säätelevän yhteistyön periaatteen esittäjänä.
Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus

Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus () annettiin Ranskan suuren vallankumoksen yhteydessä 26. elokuuta 1789. Sen laati ja julisti Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous, ja siinä määriteltiin vallankumouksen tavoitteet, eli vapauden, veljeyden ja tasa-arvon toteuttaminen. Keskeisiä julistuksen periaatteita olivat sananvapaus, ihmisten tasa-arvo lain edessä (ei kuitenkaan sukupuolten välillä), uskonnonvapaus ja yksityinen omistusoikeus. 
Historiaa.
Moni ranskalainen oli taistelemassa Amerikan vallankumouksessa (1775–1783), ja kotiin tultuaan he halusivat levittää vapauden aatetta kotimaassaankin. Tästä ja yhteiskunnallisista epäkohdista puhkesi Ranskan suuri vallankumous vuonna 1789–1799.
Molempien kumousten juuret olivat paitsi epäoikeudenmukaiseksi koetussa tilanteessa myös valistusaatteen liberalismissa, jonka pohjalta Thomas Jefferson, Benjamin Franklin ym. muotoilivat Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen (1776) ja myöhemmin ranskalaiset Ranskan ihmisoikeuksien julistuksen. Jälkimmäinen ennen hyväksymistä tarkastutettiin tuolloin Pariisissa suurlähettiläänä olleella Jeffersonilla.
Molemmissa julistuksissa taattiin muun muassa uskonvapaus, sananvapaus ja omaisuudensuoja, etuoikeudet lakkautettiin ja ihmiset olivat tasa-arvoisia lain edessä. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksessa toteutui ensimmäistä kertaa se ajatus, että hallitus saa hallita vain hallittujen suostumuksella, ja tämäkin toisinnettiin Ranskassa. Myös monessa muussa Euroopan ja Amerikan maassa syntyi Amerikan vallankumouksen innoittamia vallankumouksia ja ihmisoikeusjulistuksia.
Kohdat.
Ihmisoikeuksien julistuksessa esiintyivät muun muassa seuraavat ihmisoikeudet (yksilönvapaus mukaan lukien sananvapaus, painovapaus, uskonvapaus ja omaisuudensuoja sekä lisäksi poliittiset oikeudet):
Ranskan ihmisoikeuksien julistus on yksi ensimmäisistä ihmisoikeusjulistuksista. Monia osia siitä on lainattu myös myöhempiin ihmisoikeusjulistuksiin, kuten Ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen ja Euroopan Ihmisoikeussopimukseen.
Manimal

Manimal on Suburban Triben kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 16. tammikuuta 2004. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 2. Kappale ”Silent Rain” julkaistiin singlenä, ja siitä kuvattiin Taku Kaskelan ohjaama musiikkivideo.
Levyn vaiheista, tarkemmin vuoden 2003 alusta vuoden 2004 kesään asti, kuvattiin ja julkaistiin dokumentti "Suburban Tribe Manimal Instinct" jonka ensi-ilta oli "Rakkautta &amp; Anarkiaa - Helsinki Film Festival" -elokuvajuhlilla 18. syyskuuta 2004.
Dokumentin käsikirjoituksesta, leikkauksesta, ohjauksesta ja tuotannosta vastaa yhtyeen lähipiiriin kuuluva Mika Seppälä.
Led Zeppelin Box Set, Vol. 2

Led Zeppelin Box Set, Vol. 2 on Led Zeppelinin vuonna 1993 julkaistu kokoelma-albumi. 
Albumi on jatkoa vuonna 1990 julkaistulle Box Setille. "Vol. 2" sisältää kuitenkin vain kahden CD:n verran digitaalisesti muokattuja kappaleita, "Box Setin" neljän levyn sijaan. Albumi sisältää myös kappaleen "Baby Come on Home", jota ei ole ennen julkaistu. 
Led Zeppelin Box Set, Vol. 2:sen on julkaissut Atlantic Records ja sen on tuottanut Jimmy Page.
Bronisław Malinowski (juoksija)

Bronisław Malinowski (4. kesäkuuta 1951 Nowe, Puola – 27. syyskuuta 1981 Grudziądz) oli puolalainen juoksija.
Malinowski teki läpimurtonsa vuoden 1970 nuorten EM-kisoissa voittamalla kultaa 2 000 metrin esteissä. Hän osallistui ensimmäistä kertaa aikuisten arvokisoihin seuraavan vuoden EM-kisoissa Helsingissä, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi 5 000 metrillä. Münchenin olympialaisissa hän oli jälleen estejuoksijana, sijoittuen neljänneksi.
Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa ja saman tien kultaisen Malinowski sai EM-Roomassa 1974, jossa hän voitti 3 000 metrin estejuoksun ajalla 8.15,04 sijoituttuaan muutamaa päivää aiemmin 10 000 metrillä neljänneksi. Vuoden 1975 universiadeissa Roomassa Malinowski voitti estejuoksussa kultaa ajalla 8.22,32.
Montrealin olympialaisissa Malinowski sai hopeaa Ruotsin Anders Gärderudin voittaessa. Kovatasoisessa kilpailussa Malinowskin aika 8.09,2 alitti entisen maailmanennätyksen.
Prahan EM-kisoissa Malinowski uusi neljän vuoden takaisen mestaruutensa ajalla 8.15,08.
Moskovan olympialaisissa Malinowski saavutti vihdoin pitkään tavoittelemansa olympiakultamitalin dramaattisessa kilpailussa. Tansanian Filbert Bayi lähti heti alussa karkuun pääjoukolta ja johti kaksi kierrosta ennen maalia lähes 50 metrillä. Malinowski tavoitti askel askeleelta väsynyttä Bayia ja siirtyi kärkeen juuri ennen viimeistä vesihautaa voittaen lähes kolmen sekunnin erolla.
Vain runsas vuosi suurimman voittonsa jälkeen Malinowski menehtyi auto-onnettomuudessa.
Al Hibbler

Albert George Hibbler (16. elokuuta 1915 – 24. huhtikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän oli syntymästään sokea.
Hibbler syntyi Mississippissä ja kävi sokeiden koulua Arkansas’n Little Rockissa. Hän liittyi vuonna 1942 Jay McShannin yhtyeeseen ja teki useita vuosia yhteistyötä Duke Ellingtonin kanssa. 
Hibbler ryhtyi soolouralle ja pääsi listoille muun muassa sellaisilla hiteillä kuin ”Unchained Melody” (1955), ”He” (1956), ”11th Hour Melody” (1956), ”Never Turn Back” (1956) ja ”After the Lights Go Low” (1956). 
Hibbler sai julkisuutta myös kansalaisoikeusaktivistina. Hän teki esiintymisiä vielä 1990-luvulla ja kuoli Chicagossa 85-vuotiaana.
Nurmeksen museo

Nurmeksen museo on Nurmeksessa sijaitseva, vuonna 1948 perustettu museo. Siihen kuuluvat Kötsin museo ja Ikolan ulkoilmamuseo.
Historiaa.
Museo perustettiin 6. helmikuuta 1948 Nurmeksen kauppalan saatua haltuunsa merkittävän kulttuurihistoriallisen esinekokoelman. Samana vuonna perustettiin museolautakunta ja nimitettiin kokoelmista vastaava museonhoitaja.
Museo toimi aluksi vaihtelevissa tiloissa kuten asuinrakennuksissa, kansakoulun ullakolla ja virastotalon kellarissa. Ensimmäiset suunnitelmat museorakennukseksi tehtiin 1950-luvulla, mutta hanke lykkääntyi ja museon nykyiset toimitilat valmistuivat kokonaisuudessaan vasta 1990-luvun alussa.
Kötsin museo.
Kötsin museo sijaitsee Nurmes-talossa ja on auki ympäri vuoden. Museon perusnäyttely esittelee Nurmeksen historiaa, kuten esihistoriaa, metsästystä, kalastusta ja 1900-luvun alkupuolen asuinoloja Nurmeksen kauppalassa. Perusnäyttelyyn valmistui vuonna 2004 uusi, Nurmeksen vaiheita esittelevä osio.
Vaihtuvien näyttelyiden tilassa esitellään kiertonäyttelyitä sekä omia vaihtuvia näyttelyitä.
Ikolan museo.
Ikolan ulkoilmamuseo sijaitsee Ikolassa, Porokylässä ja on auki kesäisin. Ikolan vanhassa navettarakennuksessa oleva näyttely esittelee muun muassa Kuokkastenkoskella sijainneen rautaruukin historiaa, palotoimen kehitystä, Nurmeksen meijeritoimintaa sekä maanviljelyn kehitystä valokuvin ja esinein.
Museon alueelle on siirretty vanha maatalon päärakennus, Rantolan talo ja 1700-luvulta peräisin olevat pari- ja luhtiaitta Vinkerannan Kortelasta. Päärakennus on sisustettu 1900-luvun alun mukaisesti. Alueella on myös Rautavaaralta siirretty savupirtti, joka oli asumiskäytössä vuoteen 1956 saakka. Savupirtti siirrettiin Nurmekseen vuonna 1957. Museon alueelle on siirretty myös latorakennus, joka sisältää suurten maatalouskoneiden näyttelyn.
Ikolan museoalueella sijaitsevat myös Nurmeksen museon toimisto-, konservointi- ja säilytystilat.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu noin 20 000 esinettä ja 80 000 valokuvaa, joista noin 15 000 on nähtävissä myös verkossa Kantapuu- ja Finna-palveluissa. Kokoelman perustana toimii talonomistaja Väinö Hämäläisen (1883–1947) Nurmeksen kauppalalle lahjoittama kokoelma, jonka Hämäläinen keräsi 1920–30-luvuilla Nurmeksesta ja sen lähikunnista sekä muualta Itä-Suomesta.
Museon toinen merkittävä kokoelma on Nurmes-Seuran 1960–70-luvuilla keräämä maatalous- ja arkielämään liittyvä esinekokoelma. Seura ylläpiti maatalousmuseota vanhassa viljasiilossa vuoteen 1984 saakka, jolloin esineistö lahjoitettiin museolle.
Kokoelmiin kuuluu myös Nurmeksen osuusmeijerin vanhaa esineistöä, Nurmeksen maatalousoppilaitoksen lahjoittamia maatalouslaitteita ja -koneita sekä Ikolan museossa esillä oleva palokunnan esineistö. Lisäksi kokoelmissa ovat edustettuna Nurmeksen koulut. Museo on tallentanut myös romanikulttuuriin liittyvää aineistoa.
Clarence Carter

Clarence Carter (s. 14. tammikuuta 1936) on yhdysvaltalainen soul- ja blueslaulaja.
Carter syntyi Montgomeryssa Alabamassa ja oli synnynnäisesti sokea.
Carter perusti vuonna 1960 musiikkiduon Calvin Scottin kanssa. Hän jatkoi soolouralla Scottin loukkaannuttua auto-onnettomuudessa 1960-luvun lopulla. Hän oppi sokeudestaan huolimatta soittamaan sujuvasti kitaraa.
Carter on jatkanut uraansa 2000-luvulle asti ja julkaisi vuonna 2015 albumin "Dance to the Blues".
Särkikalat

Särkikalat (Cyprinoidei) on suurin karppikalojen lahkon (Cypriniformes) alalahkoista. Särkikalalajeja tunnetaan yli 3 200. Särkikalat ovat makean ja harvemmin myös murtoveden kaloja, joita tavataan Euraasiassa, Afrikassa ja Pohjois-Amerikassa.
Aiemmassa luokituksessa suurin osa särkikaloista luokiteltiin yhteen heimoon Cyprinidae (”särjet”), joka käsitti useita alaheimoja. Uudemmassa luokituksessa useimmat aiemmat alaheimot ovat erillisiä heimoja, ja Cyprinidae (karpit) on erotettu särjistä (nyk. Leuciscidae). Särkikalojen 12 heimoa on lueteltu tietolaatikossa (oikealla).
Suurimpia särkikalalajeja on jättibarbi ("Catlocarpio siamensis"), joka voi kasvaa kolmen metrin mittaiseksi. Suomen suurimmat särkikalalajit ovat istutettuna esiintyvän karpin lisäksi lahna, säyne ja toutain. Monet lajit ovat lyhyempiä kuin viisi senttimetriä. Lasirasbora ("Danionella translucida") on maailman pienimpiä makean veden kaloja, se kasvaa 12 millimetrin pituiseksi.
Melodinen death metal

Melodinen death metal (tunnetaan myös nimillä Göteborg-metalli, melodeath, skandinaavinen metalli ja post-death) on death metalin alalaji. Alun perin tyylilaji sekoitti brittiläisen metallin harmoniatyylin ja melodiat rankemman death metalin ja thrash metalin kanssa. Myöhemmin suuntaus kehittyi monien vaikutteiden ja vaiheiden kautta. Eräs huomattavimmista kehitysvaiheista oli kosketinsoittimen yleistyminen tyylissä.
Tausta.
Melodinen death metal sisältää enemmän melodisia kitarariffejä ja akustista kitarointia kuin death metal kuten myös ymmärrettävämpiä sanoituksia ja selkeämpää laulua verrattuna perinteiseen murinavokalisointiin. Kappalerakenteet ovat yleensä progressivisempia, ja käyttävät erilaisia teemoja kappaleissa. Death metalin tärkeimpiä yhtyeitä Deicideä, Deathia ja Morbid Angelia pidetään melodisen death metalin merkittävimpinä vaikuttajina. Suuntauksen niin sanottuihin kanta-isiin kuuluvat varsinaisesti kuitenkin Dark Tranquillity, At the Gates, In Flames, Soilwork, Hypocrisy ja Carcass albumillaan "Heartwork". Toisinaan myös Sentencedin "North from Here" -albumia on pidetty ensimmäisenä melodeath-julkaisuna. In Flamesia pidetään yhtyeenä, joka teki tyylilajin suosituksi. Jotkut pohjoismaiset melodista death metalia soittavat yhtyeet yhdistävät tyyliin muita metallilajeja, kuten viikinkimetallia, folk metalia ja sinfonista metallia.
Vertailua black metaliin.
Vaikka melodinen death metal kehittyi maantieteellisesti samalla alueella kuin black metal, ei tyyleilla ole ideologisia yhtäläisyyksiä. Melodista death metalia ei siis tule sekoittaa melodiseen black metaliin. Melodisen death metalin sanoitukset vaihtelevat paljon, mutta monet sisältävät perinteisesti ilmaisuvoimaisia ja toisinaan runollisia teemoja.
Tyylin kehitys.
1990-luvun lopulla monet melodista death metalia soittaneet yhtyeet lisäsivät entistä enemmän melodisia elementtejä: kertosäkeitä ja riffejä, enemmän puhdasta laulua ja koskettimia. Perinteisten melodisten death metal -riffien lisäksi alkoi yleistyä muut musiikilliset elementit, kuten alternative metal -melodiat ja -laulu. 
Göteborg-tyyli.
Eräs huomattava lisäys melodiseen death metaliin oli Göteborg-tyyli, joka nimettiin tyylin alkuperäkaupungin mukaan. Ei ole varmaa mikä yhtye alun perin aloitti Göteborg-tyylin. Monet kuitenkin pitävät mahdollisina ehdokkaina Ceremonial Oathia ja Dark Tranquillitya: yhtyeitä, jotka aloittivat uransa 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Soilwork, Hypocrisy, In Flames, At the Gates ja Dark Tranquillity tekivät Göteborg-tyylistä suosittua ja olivat ensimmäiset sitä soittavat yhtyeet. Ne ovat myös yleisesti ainoat tunnetut tyyliä soittavat yhtyeet, vaikka uudemmat yhtyeet, kuten Arch Enemy ja The Haunted jatkoivat Carcassin ja At the Gatesin viitoittamalla tiellä.
Alueelliset piirit.
Useimmat melodista death metalia soittavat yhtyeet ovat kotoisin Skandinaviasta ja Pohjois-Euroopasta, erityisesti Ruotsista ja Suomesta. Merkittäviä suomalaisia esimerkkejä ovat Insomnium, Norther ja Kalmah sekä jokseenkin myös Children of Bodom, jonka tyylin määrittelystä kiistellään. Heitä ei kuitenkaan usein luokitella melodiseksi death metaliksi.
Pancetta

Pancetta (italian sanasta "pancia", vatsa) on italialainen pekonin kaltainen lihajaloste. Siansivu suolataan ja maustetaan esimerkiksi rosmariinilla, valkosipulilla tai fenkolilla. Usein se kääritään rullalle (ks. valokuva) ja sullotaan makkaran tapaan suoleen. Sen jälkeen sitä ilmakuivataan noin kolme kuukautta. Eri paikkakunnilla Italiassa on erilaisia tapoja valmistaa pancettaa. Yleensä sitä ei savusteta, mutta kevyesti savustettujakin versioita on.
Käyttö.
Pancettaa käytetään leikkeleenä samaan tapaan kuin kinkkuja tai makkaroita. Se voidaan syödä erittäin ohueksi siivutettuna sellaisenaan tai leivän päällä. Pancettaa käytetään myös lämpimissä ruoissa pekonin tapaan antamaan makua, lisäämään rasvaa tai koristeena.
Ruoanlaitossa pancetan voi korvata pekonilla, tosin lopputulos on silloin hieman erilainen.
Dark Horse Comics

Dark Horse Comics on yksi suurimmista yhdysvaltalaisista sarjakuvakustantamoista Marvelin ja DC:n jälkeen. Sen perusti oregonilainen sarjakuvakauppias Mike Richardson, ensimmäinen julkaisu ("Dark Horse Presents") ilmestyi vuonna 1986. Yhtiön tunnetuimpia sarjakuvia ovat Mike Mignolan "Hellboy" ja Frank Millerin "Sin City" -sarja. Dark Horse julkaisee myös useita lisenssiin pohjautuvia sarjakuvia, kuten Star Wars, Buffy the Vampire Slayer ja Aliens. 
Vuonna 2021 Embracer Group hankki Dark Horse Comicsin emoyhtiön Dark Horse Median. Kauppaan sisältyi Dark Horse Publishing ja Dark Horse Entertainment, joista jälkimmäinen on tuottanut televisio- ja elokuvasarjoja kuten "Hellboy".
Norrien tauti

Norrien tauti on periytyvä sairaus, joka aiheuttaa muun muassa näkö- ja kehitysvammaisuutta. 
Norrie-potilaiden sokeus ilmenee varhain, ja yhdelle kolmasosalle potilaista kehittyy myöhemmällä iällä kuulovamma. Tämä saattaa johtaa kuurosokeuteen. Potilailla esiintyy yleisesti myös mikrokefaliaa ja sukupuolielinten poikkeavuuksia. Sairaus on nimetty Gordon Norrien (1855–1941) mukaan.
Norrien tauti on joskus kutsuttu "Episkopin sokeudeksi" kyproslaisen kylän mukaan. Sairautta on todettu eri puolilla maailmaa. Oireyhtymä periytyy X-kromosomin kautta.
Darra Adam Khel

Darra Adam Khel on Peshawarin ja Kohatin välillä sijaitseva kylä Pakistanissa. Sen asukkaita ovat Afridin klaanin pataanit. Kylä koostuu yhdestä pääkadusta jonka varrella on kauppoja ja muutamasta kujasta ja sivutiestä joista löytyy työpajoja.
Talous.
Darra Adam Khelin talous perustuu kokonaan aseiden valmistukseen. Aseet on valmistettu käsityöllä, ja ne ovat yleensä korkealaatuisia. 
Turismi.
Ulkomaalaiset pääsevät kylään ainoastaan, jos heillä on Peshawarin kaupungin myöntämä lupa. Turistit voivat kokeilla aseita maksua vastaan. Yleensä vartija valvoo turisteja.
Gilbert Ryle

Gilbert Ryle (19. elokuuta 1900 Brighton – 6. lokakuuta 1976 Oxford) oli brittiläinen analyyttiseen suuntaukseen kuulunut filosofi. Hänen erikoisalojaan olivat kielifilosofia, erityisesti arkikielen filosofia, sekä mielenfilosofia. 
Ryle sai vaikutteita Ludwig Wittgensteinin kielifilosofiasta ja on vaikuttanut muun muassa J. L. Austiniin, A. J. Ayeriin, R. M. Hareen, Wilfrid Sellarsiin ja Daniel Dennettiin. Ryle tunnetaan ennen kaikkea kartesiolaisen dualismin arvostelustaan, jota varten hän kehitti nimityksen ”aave koneessa” (engl. "ghost in the machine"), sekä Rylen regressiosta. Ajatusta kategoriavirheestä mielen käsitteen yhteydessä hän kuvasi kirjassaan "The Concept of Mind" (1949). 
Ryle viittasi joihinkin ajatuksiinsa "behaviorismina", jota ei tule sekoittaa B. F. Skinnerin ja John B. Watsonin psykologiseen behaviorismiin.