tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lohjan pappila

Lohjan pappila (ruots. "Lojo prästgård") on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva entinen kirkkoherran virka-asunto. Vuonna 1861 valmistunut pappila on edelleen Lohjan seurakunnan omistuksesta, mutta nykyisin rakennuksessa toimii Lohjan museo. Rakennus on säilynyt hyvin alkuperäisessä asussaan lukuun ottamatta länsipäädyn tiilirakenteista arkistosiipeä, joka lisättiin vuonna 1911.
Pappilaa on kutsuttu myös nimellä Iso-Pappila. Lohjalla sijaitsee toinenkin pappila; entinen kappalaisen asunto Lindkulla. Lohjan pappila kuuluu Museoviraston suojelemaan Lohjan kirkon ympäristön valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön.
Historia ja arkkitehtuuri.
Päärakennus.
Lohjan pappila mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1384. Pappila on ainakin vielä 1700-luvun lopussa ollut rajattuna umpipihaksi sen aikaisten karttojen mukaan. Rakennuskannasta tunnetaan vanha, vuonna 1816 rakennettu entinen päärakennus, joka purettiin 1860. Tämä edellinen päärakennus sijaitsi todennäköisesti samalla paikalla, kuin nykyinenkin päärakennus.
Nykyisen päärakennuksen rakennutti Lohjan kirkkoherra Helsingius vuonna 1861 arkkitehti August Bomanin suunnitelmien mukaan. Pappilan tyylisuunnassa on piirteitä empirestä ja uusrenessanssista. Pappilaa ympäröi laaja puisto.
Lohjan pappilan päärakennusta remontoitiin 1930-luvulla, jolloin uunit purettiin ja vesikiertojärjestelmä lisättiin. Betonitiilikate rakennettiin myös 1930-luvulla. 1975 Lohjan kirkkoherra vaihtui ja tämän jälkeen rakennus ei ole enää toiminut pappilana. Tuolloin päärakennusta alettiin remontoimaan museota varten. 1970-luvun lopussa pappilan kaakkoispäädystä purettiin pulpettikattoinen umpikuisti ja samaan päätyyn remontoitiin asunto museon johtajalle. Asuntoon lisättiin keittiö- ja saunatilat. Myös avovintti ja yläkerran kesähuoneet remontoitiin lämpimiksi. Yleisö-WC on myös lisätty 1970-luvulla. 1990-luvulla vesikiertojärjestelmä purettiin ja rakennukseen asennettiin sähköpatterit.
Lohjan museo aloitti toimintansa pappilassa 1978.
Talousrakennukset.
Pappilan vanhin rakennus on vuonna 1780 rakennettu pitäjänapulaisen tupa, joka sijaitsee pappilan miespihan länsisivulla. Itäsivulla sijaitsee 1800-luvun alkupuolella valmistunut tilanhoitajan asunto, jossa sijaitsee myös leivintupa, muonamiehen asunto ja vaja. Tilakokonaisuuteen kuuluu lisäksi karjakon mökki 1800-luvun lopulta ja 1937 rakennetut sementtitiilinen navetta ja tiilirakenteinen viljamakasiini.
Pappilan alueelle on myös siirretty Lohjan pedagogio vuodelta 1769. Pedagogio toimii myös museon näyttelytilana.
Geville

Geville on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 618 asukasta vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 33,1 neliökilometriä.
Gevillen naapurikunnat ovat Boucq, Mandres-aux-Quatre-Tours, Royaumeix, Euville, Vignot, Broussey-Raulecourt ja Frémeréville-sous-les-Côtes. Kunnan korkeus merenpinnasta on 233–400 metriä.
Gevillen väkiluku on noussut 41 asukkaalla vuodesta 1968, jolloin kunnassa asui 577 asukasta. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 53 prosenttia oli miehiä ja 47 prosenttia naisia. Suurimmat ikäryhmät olivat alle 14-vuotiaat ja 30–44-vuotiaat.
Otsegon piirikunta (Michigan)

Otsegon piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 25 091 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Gaylordin kaupunki ja suurin kunta on Bagley Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö.
Vuonna 2020 Otsegon piirikunnan 25 091 asukkaasta valkoisia oli 95,9 %, alkuperäisasukkaita 0,9 %, aasialaisia 0,7 % ja mustia 0,6 %. Vuonna 2019 1,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Husqvarna FR 450 Rally

Husqvarna FR 450 Rally on Husqvarna Motorcyclesin valmistama erämaamoottoripyörä, jolla on voitettu erämaarallin maailmanmestaruus kahdesti. Dakar-rallissa sillä on ajettu parhaimmillaan toiseksi ja kerran kolmanneksi. Pyörällä on ajettu kilpaa vuodesta 2016 lähtien.
Historia.
Husqvarna toi uuden pyörän erämaaralleihin vuodeksi 2016, kun vuotta aiemmin 2015 perustettiin Rockstar Energy Husqvarna Factory Racing -talli. Vuotta myöhemmin 2016 ja 2017 Pablo Quintanilla voitti pyörällä erämaarallin maailmanmestaruuden.
Skotlannin parlamenttivaalit 2021

Skotlannin parlamenttivaalit 2021 järjestettiin 6. toukokuuta 2021. Niissä valittiin Skotlannin parlamentin kaikki 129 edustajaa.
Vaaleissa Skotlannin kansallispuolue eli SNP säilytti paikkansa suosituimpana puolueena saaden parlamenttiin 64 edustajaa. Se muodosti hallituksen vihreän puolueen tuella, ja Skotlannin pääministerinä jatkoi SNP:n puheenjohtaja Nicola Sturgeon. Konservatiivipuolue pysyi toiseksi suosituimpana ja työväenpuolue kolmanneksi suosituimpana puolueena.
Vaalitapa.
Vaaleissa äänioikeutettuja olivat kaikki 16 vuotta täyttäneet Yhdistyneen kuningaskunnan tai Euroopan unionin kansalaiset ja muut ulkomaalaiset, jotka oleskelivat maassa laillisesti ja asuivat Skotlannissa.
Skotlannin parlamentin 129 edustajasta 73 valitaan yhden edustajan vaalipiireistä enemmistövaalilla ja loput 56 kahdeksalta seitsemän edustajan vaalialueelta D’Hondtin menetelmällä siten, että vertauslukujen laskennassa otetaan huomioon kunkin puolueen vaalipiireissä jo läpi saamat ehdokkaat.
Tulokset.
Lähde:
Purppuraneidonvaippa

Purppuraneidonvaippa ("Epipactis purpurata") on neidonvaippoihin kuuluva kämmekkäkasvi.
Laji kasvaa usein tiheinä ryhminä. Varsi on 30–60 senttimetriä korkea, tanakka, harmaanvihreä, violetinsävyinen ja yläosasta lyhytkarvainen. Varsilehtiä on 5–10 kappaletta ja ne ovat kapean soikeat, 6–10 cm pitkät, tumman harmaanvihreät, violetinsävyiset, hieman sepivät, suipot. Terttukukinto on tiheä ja pitkä, kukat ovat vaaleanvioletit-tummanvioletit. Kasvi kukkii Pohjoismaissa elo-syyskuussa.
Purppuraneidonvaippaa esiintyy Euroopassa Ison-Britannian, Tanskan ja Baltian korkeudelle. Pohjoismaissa se esiintyy harvinaisena Tanskassa savipohjaisissa pyökkimetsissä. Laji on kalkinsuosija.
Nikolai Pöysti

Nikolai Pöysti (1898 Pietari – 1947) oli suomalainen helluntailainen lähetystyöntekijä. Pöysti toimi lähetyssaarnaajana erityisesti venäläisten parisssa Mantšuriassa. Pöysti oli avainhenkilö Suomen Vapaan Ulkolähetyksen perustamisessa.
Varhainen elämä.
Pöystin isä oli ruotsalainen ja äiti venäläinen. Pöysti tuli uskoon 15-vuotiaana ja liittyi metodistikirkkoon. Vuonna 1916 hän avioitui Martta Finskaksen kanssa Viipurissa. Vuonna 1926 Pöysti liittyi Helsingin Filadelfia-seurakuntaan. 
Lähetysura.
Vallankumouksen jälkeen Pöystit siirtyivät Venäjälle ja tekivät hengellistä työtä ensin Leningradissa ja sitten Siperiassa. Vuonna 1923 he aloittivat työn venäläisten parissa Mantšuriassa, jossa Pöysti koki Pyhän Hengen kasteen. Vuonna 1926 Pöysti palasi Suomeen ja aloitti toimintansa Helsingin Filadelfia-seurakunnassa. Vuonna 1927 Pöysti ryhtyi edistämään lähetysasiaa, minkä seurauksena Filadelfia-seurakunnan piirissä perustettiin Suomen Vapaa Ulkolähetys r.y.. Yhdistyksen perustamisen jälkeen Pöysti kiersi ympäri Suomea edistämässä lähetysasiaa. 
Vuonna 1931 Martta ja Nikolai Pöysti jatkoivat aikaisemmin tekemäänsä työtä venäläisten pakolaisten parissa. Pöystit perustivat seurakunnan Harbiniin ja aloittivat raamattukoulun. Pöystit jatkoivat toimintaa Kiinassa kesän 1935 loppuun ja avasivat vielä työn venäläisten parissa Shanghaissa. Tämän jälkeen Pöystit matkustivat Yhdysvaltoihin ja asettuivat sinne pysyvästi.
Syyskierrevilkka

Syyskierrevilkka ("Spiranthes spiralis") on kierrevilkkoihin kuuluva kämmekkäkasvi. Se on 6–15 senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Kasvin tyvellä kasvaa lehtiruusuke varren sivussa. Lehtiruusukkeen lehdet ovat 2–3 cm pitkät, suikeat, suipot, yläviistot, vaaleareunaiset ja talvehtivat. Varsilehdet ovat tuppimaiset. Varsi on vaaleanvihreä, yläosasta lyhyen nystykarvainen. Kukintona on kierteinen, 3–6 cm pitkä tähkä. Kukat ovat 7–8 millimetriä leveät, valkoiset, tuoksuvat, kukan huuli on pyöreä ja kellanvihreä. Kasvi kukkii Pohjoismaissa elo-syyskuussa.
Syyskierrevilkka esiintyy Euroopassa Ison-Britannian, Tanskan ja Etelä-Ruotsin korkeudelle. Lisäksi sitä esiintyy Euroopan lähialueilla Pohjois-Afrikassa ja Länsi-Aasiassa. Pohjoismaissa laji kasvaa hyvin harvinaisena tuoreilla laidunmailla.
Kilinkämmekät

Kilinkämmekät ("Neotinea") on kämmekkäkasvisuku, johon luokitellaan kuusi lajia.
Odin Finell

Odin Finell (1896–1960) oli suomalainen poliisi ja helluntailainen lähetystyöntekijä. Finell toimi Suomen Vapaan Ulkolähetyksen ensimmäisenä lähetyssihteerinä vuosina 1950–1960.
Ura ja elämä.
Odin Finell kävi ruotsalaisen yhteiskoulun ja valmistui ylioppilaaksi Tampereella vuonna 1917. Finell opiskeli Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa ja jatkoi myöhemmin poliisilaitoksen palveluksessa ensin Turussa ja vuodesta 1935 rikososaston komisariona Kuopiossa. Sotien aikaan Finell palveli Kuopion virkaatekevänä poliisimestarina. Finell tuli uskoon Tampereella vuonna 1928 ja osallistui tämän jälkeen aktiivisesti hengelliseen työhön oman toimensa ohessa.
Ruotsin kielen taitoisena Finell käänsi kirjoituksia suomeksi ja toimi tulkkina kokouksissa. Finell toimi "Pakanain Huuto -"lehden päätoimittajana ja hänelle kertyi monia helluntaiherätyksen luottamustoimia.
Willem Boy

Willem Boy (myös "Guillaume Boyen", "Willem Boyens"; n. 1520 Mechelen – 1592 Tukholma) oli flaamilaissyntyinen, Ruotsissa työskennellyt kuvanveistäjä ja arkkitehti.
Boy saapui noin vuonna 1557 tai 1558 Ruotsiin. Helmikuusta 1562 heinäkuuhun 1565 hän oli Antwerpenissä, jossa teki veistoksia Eerik XIV:lle ja osti kultasepän töitä kuninkaalliseen kokoelmaan. Tämän jälkeen hän palasi Tukholmaan, josta lähti jälleen vuonna 1566 Antwerpeniin ostamaan koruja Ruotsin kuninkaalle. 28. helmikuuta 1569 Boy sai nimityksen Juhana III:n hovitaiteilijaksi. Hänen töidensä joukossa on Kustaa Vaasan, Katariina Saksi-Lauenburgilaisen ja Margareeta Leijonhufvudin hautamuistomerkki Uppsalan tuomiokirkossa. Sitä varten hän matkusti vuonna 1572 Englantiin ostamaan marmoria ja alabasteria. Boy työskenteli myöhemmin arkkitehtina Drottningholmin linnan edeltäjässä, Tukholman kuninkaanlinnassa ja Svartsjön linnassa. Hän työskenteli myös useiden Tukholman kirkkojen, kuten Pyhän Jaakobin kirkon, Pyhän Klaaran kirkon, Maria Magdaleenan kirkon ja Riddarholmskyrkanin parissa.
Boy kuoli vuoden 1592 huhtikuun 19. päivän ja marraskuun 29. päivän välisenä aikana. Hänet on haudattu Riddarholmskyrkaniin.
Juha Pukkila

Juha Pukkila (s. 21. maaliskuuta 2001 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue RB Hockey Juniorsissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Pukkila pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura.
Pukkila on Porin Ässien kasvatti. Hän toimi kaudella 2015–2016 seuran C-nuorten varakapteenina. Kaudella 2018–2019 Pukkila toimi Ässien B-nuorten varakapteenina. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin. Kaudeksi 2020–2021 Pukkila nimettiin joukkueen kapteeniksi. Hän oli kuitenkin varusmiespalveluksen vuoksi pitkään sivussa kokoonpanosta, jolloin Luka Nyman nousi Lukon kapteeniksi. Pukkila toimi loppukaudella joukkueen varakapteenina ja hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-sarjan mestaruuden.
Myös kaudella 2021–2022 Pukkila voitti U20 SM-sarjan mestaruuden. Hän debytoi samalla kaudella myös Lukon SM-liigajoukkueessa, jossa Pukkila pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan ensimmäisessä puolivälieräottelussa 7. joulukuuta 2021 saksalaista EHC Müncheniä vastaan. Hänelle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun joukkueesta oli koronavirustartujen vuoksi sivussa peräti 12 pelaajaa, minkä lisäksi Sebastian Repo oli loukkaantunut ja Kristián Pospíšil juuri lähtenyt joukkueesta. Pukkila merkittiin Lukon nelossentteriksi laidoilleen kaksi muuta CHL-debytanttia; Jasse Mäkäräinen ja Valtteri Lindroos. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.46 minuuttia.
Kaudeksi 2022–2023 Pukkila siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue RB Hockey Juniorsiin. Joukkuetta valmentavat suomalaiset Teemu Levijoki ja Ilkka Pakarinen.
Muuta.
Pukkila valmistui ylioppilaaksi Rauman Lyseon lukiosta keväällä 2020. Hänen isoveljensä Oskari on pelannut jääkiekkoa puolustajana C-junioriksi asti.
Valtteri Lindroos

Valtteri Lindroos (s. 14. huhtikuuta 2002 Kurikka) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Lindroos on Kurikan Ryhdin kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä jo 14-vuotiaana kaudella 2016–2017, jolloin Lindroos pelasi KuRyn kakkosjoukkueessa III-divisioonaa 14 runkosarjaottelua tehopistein 4+1=5. Hän pelasi myös miesten edustusjoukkueessa yhden II-divisioonan karsintasarjan ottelun. Kaudeksi 2017–2018 Lindroos siirtyi S-Kiekon organisaatioon. Hän pelasi kauden suurimmaksi osaksi seuran C-nuorissa, mutta Lindroos pelasi myös kolme ottelua B-nuorissa. Kaudella 2018–2019 hän oli joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä sekä B-nuorten Mestiskarsinnoissa tehoilla 23+13=36 että B-nuorten Mestiksessä tehoilla 11+5=16. 16-vuotias Lindroos pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua S-Kiekon Suomi-sarjajoukkueessa tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudeksi 2019–2020 Lindroos siirtyi Rauman Lukon B-nuoriin. Kauden 2020–2021 päätteeksi hän voitti seurassa U20 Suomen-mestaruuden, kuten myös kauden 2021–2022 päätteeksi. Samalla kaudella Lindroos debytoi Lukon SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen miesten pääsarjaottelunsa Mestarien liigan ensimmäisessä puolivälieräottelussa 7. joulukuuta 2021 saksalaista EHC Müncheniä vastaan. Lindroosille avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun joukkueesta oli koronavirustartujen vuoksi sivussa peräti 12 pelaajaa, minkä lisäksi Sebastian Repo oli loukkaantunut ja Kristián Pospíšil juuri lähtenyt joukkueesta. Hänet merkittiin Lukon nelosketjun oikeaan laitaan kahden muun CHL-debytantin; Juha Pukkilan ja Jasse Mäkäräisen viereen. Lindroos sai ottelussa jääaikaa 6.03 minuuttia.
Lindroos siirtyi kaudeksi 2022–2023 Rovaniemen Kiekkoon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan seuran U20-joukkueessa, jonka paras maalintekijä Lindroos oli 20 osumallaan. Hän debytoi myös RoKin Mestis-joukkueessa, jossa hän pelasi kuusi runkosarjaottelua tehopistein 2+1=3 ja kolme pudotuspeliottelua tehden yhden maalin. Lindroos voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Hän pelasi myös yhden Suomen Cupin ottelun ilman tehopisteitä. Elokuussa 2023 Lindroos teki RoKin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2023–2024 hän pelasi Mestiksessä 29 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6 ja neljä pudotuspeliottelua tehden yhden syöttöpisteen. Lindroos pelasi osan kaudestaan vielä myös yli-ikäisenä RoKin U20-joukkueessa. Huhtikuussa 2024 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas maaliskuussa 2025.
Rajiv Kapoor

Rajiv Raj Kapoor (; 25. elokuuta 1962 Bombay – 9. helmikuuta 2021 Mumbai) oli intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja ja -ohjaaja, joka työskenteli hindinkielisten elokuvien parissa. Hänet tunnettiin parhaiten roolistaan menestyselokuvassa "Ram Teri Ganga Maili" (1985). Hän oli näyttelijä ja elokuvantekijä Raj Kapoorin nuorin poika.
Kapoor kuoli sydäninfarktiin 58-vuotiaana.
The Long Road North

The Long Road North on ruotsalaisen progressiivista doom/post-metallia soittavan Cult of Lunan kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2022.
Syvyyspomminheitin

Syvyyspomminheitin on syvyyspommien levittämiseen käytetty ase, jonka käyttö alkoi Britannian kuninkaallisessa laivastossa ensimmäisen maailmansodan lopulla.
Kuninkaallinen laivasto käytti 1917-1918 troolareita sukellusveneentorjunnassa. Osassa näistä oli syvyyspomminheitin etukannella, mutta ei olemassa todisteita niiden käytöstä taistelutilanteessa. Erityiset syvyyspomminheittimet kehitettiin mahdollistamaan laajempi hyökkäyskuvio kuin aluksen perästä pudottamalla oli mahdollista. Ensimmäiset heittimet valmistettiin Britannian maavoimien juoksuhautojen tuhoamiseen käytetyistä heittimistä (tai mörssäreistä) ja niitä valmistettiin 1277 kappaletta. Ainoastaan 174 asennettiin sodan aikana aluksille. Mörssäreissä käytetyt ammukset olivat liian keveitä ollakseen tehokkaita ja ainoastaan yhden sukellusveneen tiedetään tulleen tuhotuksi aseella.
Thornycroft loi parannetun version heittimestä, millä pystyttiin heittämään pommi 37 metrin päähän. Ensimmäinen uusi heitin asennettiin heinäkuussa 1917 ja otettiin palveluskäyttöön elokuussa. Kaikkiaan 351 torpedovenehävittäjää ja 100 muuta alusta varustettiin uudella aseella. Yhdysvaltain laivaston valmistamana ase sai nimen Y-tykki, joka tuli sen muodosta, joka otettiin käyttöön vuoden 1918 aikana. Ase asennettiin aluksen keskilinjalle ja sillä kyettiin heittämään syvyyspommi kummallekin puolelle alusta. Heitin toimitti pommin 41 metrin päähän.
K-tykki, joka standardoitiin 1942, korvasi Y-tykin syvyyspomminheittimenä. Niissä oli vain yksi pommi ja ase voitiin asentaa aluksen laidalle, mikä vapautti keskilinjan muuhun käyttöön. Aluksille asennettiin normaalisti neljästä kahdeksaan K-tykkiä ja niitä käytettiin samanaikaisesti aluksen perässä olevilta kiskoilta pudotettujen syvyyspommien kanssa, jolloin saatiin 6-10 syvyyspommin pudotus kuvio. Pudotuksen aikana aluksen tuli kulkea suurella nopeudella väistääkseen syvyyspommien tuhovoimaa.
Collegno

Collegno () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 48 491 asukasta.
Pauli Kullervo Juntunen

Pauli Kullervo (P. K.) Juntunen (14. kesäkuuta 1919 Haukipudas – 21. helmikuuta 2005 Oulu) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Juntusen vanhemmat olivat maanviljelijä, puuseppä Väinö Juntunen ja Lyydia Karppanen ja puoliso vuodesta 1947 Josefiina Juntunen. Hän valmistui 1938 penkkipuusepäksi kotiteollisuuskoulusta ja toimi sitten rakennus- ja puusepäntöissä. Sotiin osallistunut Juntunen suoritti rakennusmestarin tutkinnon 1946 ja toimi vuoteen 1947 harjoittelijana, työnjohtajana ja sahanhoitajana Pohjolan Rakentaja -yhtiössä, vuoteen 1948 apulaisrakennusmestarina ja vastaava mestarin sijaisena Pohjolan Tärytuote -yhtiössä, vuoteen 1949 nuorempana rakennusmestarina ja piirtäjänä Oulu-yhtiön rakennusosastolla ja vuoteen 1950 arkkitehti- ja rakennusinsinööritoimiston sekä Oulun Diakonissalaitoksen palveluksessa.
Juntunen perusti oman yrityksen, nimeltään Rakennustoimisto P. K. Juntunen, vuonna 1950. Hän ja Pekka Pellervo Halonen yhdistivät yrityksensä vuonna 1954 Rakennusyhtymä Halonen &amp; Juntunen -yhtiöksi. Sen rakentamisliiketoiminnasta vastaavaksi sisaryritykseksi perustettiin 1963 Rakennusvoima Oy, jonka johtajaksi Juntunen tuli ja johon 1968 fuusioitiin myös alkuperäinen yhtiö. Rakennusvoima laajeni merkittävästi, sen rinnalle perustettiin ja ostettiin useita muita yrityksiä ja se harjoitti myös vientitoimintaa. Juntunen jäi eläkkeelle yhtiön toimitusjohtajan tehtävästä 1980, mutta oli vielä sen hallituksen puheenjohtaja. Eläkkeellä hän oli myös perustamassa useita yrityksiä ja toimi muun muassa Kokkolan Seurahuone -yhtiön toimitusjohtajana. Hän osallistui aktiivisesti alueelliseen ja alansa yhteistyöhön, samoin kuin Kansallisen Edistyspuolueen, Suomen Kansanpuolueen ja Liberaalisen Kansanpuolueen toimintaan. Teollisuusneuvoksen arvonimen Juntunen sai vuonna 1970.
Marc-René de Montalembert

Marc-René de Montalembert (16. heinäkuuta 1714 Angoulême – 29. maaliskuuta 1800 Pariisi) oli ranskalainen markiisi, kenraali ja sotilasinsinööri, joka uudisti linnoitusten suunnittelussa käytettyjä periaatteita. Montalembertin oppien mukainen linnoitusjärjestelmä oli Euroopassa yleisessä käytössä 1800-luvun alkupuolella.
Ura.
Montalembert liittyi Ranskan ratsuväkeen vuonna 1732. Hän osallistui muun muassa Puolan perimyssotaan (1733–1738), Itävallan perimyssotaan (1740–1748) ja seitsenvuotiseen sotaan (1756–1763). Viimeksi mainitun sodan aikana hän oli vuosina 1757–1758 Ranskan sotilasedustajana Ruotsin sekä vuosina 1759–1760 Venäjän armeijassa. Ollessaan Ruotsissa Montalembert tutustui vuonna 1758 Erik Dahlberghin suunnittelemiin linnoitusrakennelmiin kuten torneihin ja kasematteihin, jotka mahdollisesti vaikuttivat hänen myöhempään työhönsä. Montalembert sai vuonna 1761 kenraalimajurin ("maréchal de camp") arvon. Hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.
Montalembert alkoi kehitellä ideoitaan linnoitusten suunnittelusta 1750-luvulla. Linnoitussuunnittelua hallitsivat tuolloin Sébastien de Vaubanin oppien mukaiset tähdenmuotoiset linnoitukset. Montalembert näki linnoitukset periaatteessa vain hyökkäävän vihollisen tulittamiseen tarkoitettuina valtavina kiinteinä pattereina, joten hän pelkisti Vaubanin monimutkaiset linnoitusmallit yksinkertaisiksi monikulmioiksi. Ulostyöntyvien bastionien sijasta Montalembert kannatti päälinnoituksen ympäröimistä erillisten sivulinnoitusten ketjulla. Linnoituksen tykistön hän suositteli keskitettäväksi donjon-keskustornien tapaisiin korkeisiin ja järeisiin kasematteihin, kun taas vallihautoja tulisi puolustaa sivustasta kaponieereilla. Tärkeimmät Montalembertin suunnittelemat linnoitukset sijaitsivat Anklamissa, Stralsundissa, Aix-en-Provencessa ja Île d’Oléronilla. Vuosina 1779–1783 hän johti île-d’Aixin rannikkolinnoituksen rakentamista ja puolusti sitä englantilaisia vastaan.
Ranskan armeijan vanhoillinen insinöörikunta vastusti pitkään Montalembertin ajatuksia ja jarrutti hänen teorioidensa julkistamista. Kun Montalembert esitteli kehittämiään periaatteita ensi kerran vuonna 1761, sotaministeri Étienne François de Choiseul kehotti häntä olemaan julkaisematta niitä, jotta Ranska voisi hyötyä uusista innovaatioista ennen muita maita. Kun vuodet kuluivat eikä Ranskan armeija osoittanut kiinnostusta uusien periaatteiden käyttöönottoon, päätti Montalembert julkaista teoriansa. Hänen 11-osainen pääteoksensa "La Fortification perpendiculaire" ilmestyi vuosina 1776–1794. Vuonna 1777 julkaistiin myös Montalembertin kolmiosainen kirjeenvaihto, jossa hän kuvaa muun muassa Ruotsin osuutta seitsenvuotisessa sodassa. Ranskan suuren vallankumouksen aikana Montalembert pakeni joksikin aikaa ulkomaille, mutta palasi myöhemmin kotimaahansa ja toimi Lazare Carnot’n neuvonantajana. Montalembertin linnoitusmenetelmät otettiin 1800-luvun alussa käyttöön ympäri Eurooppaa.
Ranskalainen historioitsija ja kreivi Charles Forbes de Montalembert oli markiisi Montalembertin veljenpojan poika.
Bartholomeus Anglicus

Bartholomaeus Anglicus (ennen vuotta 1203–1272) oli 1200-luvulla elänyt skolastikko ja fransiskaani. Bartholomeus opiskeli Pariisin yliopistossa ja toimi myöhemmin teologian lehtorina Magdeburgissa. Hänet tunnetaan erityisesti "De proprietatibus rerum" ("Asioiden ominaisuuksista") -ensyklopedian kirjoittamisesta vuoden 1240 tienoilla. Ensyklopediasta tuli yksi keskiajan kopioiduimmista ja siteeratuimmista kirjoista, ja siihen viitataan muun muassa Naantalin luostarin lääke- ja yrttikirjassa. Kirjan maantiedettä käsittelevässä osassa on myös lyhyt kuvaus Suomesta (Winlandia) maana, joka rajautuu Norjan vuoriin, eikä ole tuottoisa lukuun ottamatta ruohoja ja metsää. Bartholomeus kuvaa suomalaisia barbaarisiksi ja villeiksi taikuuden harjoittajiksi.
Australian avoin tennisturnaus 2022 – miesten kaksinpeli

Puolustava mestari Novak Đoković ei osallistunut turnaukseen tänä vuonna. Hän matkusti Australiaan, mutta oikeuden päätöksellä hänen viisuminsa hylättiin, ja hänet karkotettiin maasta. Australia vaatii maahantulijoilta koronavirusrokotuksen, mutta Đoković pyrki maahan lääketieteellisen erivapauden nojalla sairastettuaan koronaviruksen joulukuussa.
Turnauksen voitti Rafael Nadal, joka voitti loppuottelussa Daniil Medvedevin viisieräisessä yli viisi tuntia kestäneessä ottelussa luvuin 2–6, 6–7(5–7), 6–4, 6–4, 7–5. Tämä oli Nadalin toinen Australian avointen mestaruus ja kaikkiaan ennätyksellnen 21:s grand slam -turnausvoitto.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Ulrik Frederik Gyldenlöve

Ulrik Frederik Gyldenlöve (1638–1704) oli tanskalainen sotapäällikkö ja Norjan käskynhaltija, joka toimi virassaan vuosina 1664–1699. Hän oli Tanskan kuninkaan Frederik III:n avioton poika. Gyldenlöve tuli tunnetuksi muun muassa roolistaan Norjan kansalaisten verotuksen keventämisessä ja osallistumisestaan Kristian V:n norjalaisen lain luomiseen. Hän johti myös Tanskan sotavoimia Skoonen sodassa 1675–1679, jossa hän onnistui miehittämään useita alueita Ruotsin länsirannikolla, kuten Vänersborgin ja Skaran.
Gyldenlöve tunnetaan myös Carlstenin linnoituksen ensimmäisenä valloittajana vuonna 1677. Hänen vaikutuksensa tanskalaisessa politiikassa oli merkittävä erityisesti Kristian V:n hallinnon aikana. Vuonna 1699 hän vetäytyi politiikasta terveysongelmien vuoksi ja asui loppuelämänsä Hampurissa, jossa hän kuoli vuonna 1704.
Gyldenlöve oli monin tavoin aikansa mahtimies – paitsi sotilas ja poliitikko, myös tunnettu elämäntyylistään, joka sisälsi usein häähumua ja naisten metsästystä. Hänen saavutuksensa ja elämänsä ovat jääneet historian muistiin erityisesti hänen sotilaallisten voittojensa ja poliittisten toimiensa ansiosta.
Johan Gottlieb Gahn

Johan Gottlieb Gahn (19. elokuuta 1745 Voxnabruk, Hälsingland, Ruotsi – 8. joulukuuta 1818 Falun, Ruotsi) oli ruotsalainen mineralogi ja kemisti. Häntä pidetään mangaanin löytäjänä.
Elämä ja ura.
Gahnin isä oli myllyn omistaja ja myöhemmin lääninrahastomestari. Gahn opiskeli Uppsalassa vuosina 1762–1770 ja oli kemistien Torbern Bergmanin ja Carl Wilhelm Scheelen läheinen ystävä.
Vuonna 1770 hän asettui Faluniin, jossa hän kehitti parannuksia kuparin sulatuksessa, perusti tehtaita sekä rikkihapon, rikin ja keittomaalin valmistuslaitoksia. Vuosina 1773–1817 Gahn oli vuorikollegion kemian stipendiaatti, vuonna 1782 hänelle myönnettiin vuorimestarin arvonimi ja vuonna 1784 hänet nimitettiin kollegion asessoriksi. Vuonna 1784 hänestä tuli Ruotsin tiedeakatemian jäsen.
Vuosien 1778–1779, 1809–1810 ja 1810 Ruotsin valtiopäivillä Gahn edusti Falunin kaivosvaalipiiriä porvarissäädyssä, ja vuonna 1809 hän oli yksi tämän säädyn kolmesta jäsenestä perustuslakikomiteassa. Vallankumouksellisen Hans Järtan läheisenä työtoverina Gahn oli yksi tämän tukijoista vuoden 1809 vallankaappauksen jälkeen. 
Gahn teki useita tärkeitä löytöjä, joita hän ei koskaan julkaissut itse, mutta jotka hän välitti Bergmanille ja Scheelelle. Gahn oli haluton julkaisemaan omia tutkimuksiaan, joista hänen muistiinpanonsa olivat erittäin niukat, joten monet hänen tärkeät löytönsä hukattiin. Gahn eristi ilmeisesti ensimmäisenä mangaanimetallin, vaikkakin Scheele oli jo ennakoinut sen olemassaolon jo aikaisemmin. Hän havaitsi noin vuonna 1770, että luiden mineraalipitoisuus koostuu pääasiassa kalsiumfosfaatista, jonka Scheele mainitsee ohimennen vuonna 1771 julkaistussa artikkelissa nimeämättä todellista löytäjää. Gahn kehitti myös yhdessä Scheelen kanssa menetelmän fosforin eristämiseksi.
Australian avoin tennisturnaus 2022 – naisten kaksinpeli

Naomi Ōsaka oli turnauksen puolustava mestari, mutta hän hävisi Amanda Anisimovalle kolmannella kierroksella.
Turnauksen voitti Ashleigh Barty, jolle Australian avointen mestaruus oli ensimmäinen.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Lontoon pormestari

Lontoon pormestari () on Suur-Lontoon yleishallintoviranomaisen hallintojohtaja. Virka luotiin vuonna 2000 samalla, kun Suur-Lontoolle luotiin itsehallinto.
Luettelo pormestareista.
Ensimmäinen pormestarinvaali pidettiin vuonna 2000; sen jälkeen vaalit on pidetty neljän vuoden välein poikkeuksena vuoden 2020 vaali, joka siirrettiin vuodelle 2021 koronaviruspandemian takia.
Melodi Grand Prix 2014

Melodi Grand Prix 2014 oli Norjassa 7. maaliskuuta - 15. maaliskuuta 2014 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Norjan edustaja vuoden 2014 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailuun lähetettiin noin 600 kappaletta, joista raati, johon kuuluivat Vivi Stenberg, Marie Komissar, Tarjei Strøm, Kathrine Synnes Finnskog ja Gisle Stokland, valitsi 15 karsintaan.
Karsinta alkoi kolmella viiden kappaleen semifinaalilla, jotka pidettiin peräkkäisinä päivinä 7.-9. maaliskuuta Folketeatretissa Oslossa. Jokaisesta semifinaalista puhelinäänestäjät äänestivät kolme kappaletta finaaliin. Finaali pidettiin 15. maaliskuuta Oslo Spektrum -areenalla. Finaalissa voittajan valitsivat puhelinäänestäjät kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella äänestettiin neljä kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja äänestettiin.
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 7. maaliskuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 8. maaliskuuta.
Kolmas semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 9. maaliskuuta.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 15. maaliskuuta. Finaali keräsi 755 000 katsojaa.
Galearis

Galearis on kämmekkäkasvisuku, johon kuuluu kymmenen lajia. Niitä esiintyy Itä-Aasiassa Himalajalta Japaniin ja Kamtsatkan niemimaalle sekä Pohjois-Amerikassa, Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. "Galearis rotundifolia" kasvaa myös Grönlannissa. Suvun kämmekät ovat melko pieniä ruohoja, joilla on osin mehevä maavarsi, hyvin lyhyt juurakko, yhdestä kahteen soikeahkoa tyvilehteä ja yleensä violetinpunertavat kukat harsuna terttuna kukintovarressa.
Vuokkoängelmät

Vuokkoängelmät ("Isopyrum") on kasvisuku leinikkikasvien heimossa. Suvussa on neljä lajia, jotka ovat ängelmien lähisukuisia. Lajeista vuokkoängelmä esiintyy Etelä- ja Itä-Euroopassa, kolme muuta lajia esiintyvät Keski- tai Itä-Aasiassa Kazakstanissa Japaniin ulottuvalla alueella.
Galliumoksidi

Galliumoksidi (Ga2O3) on gallium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä tutkitaan käytettäväksi muun muassa elektroniikkasovellutuksissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa galliumoksidi on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan viisi eri kidemuotoa, jotka ovat α-, β-, γ-, δ- ja ε-muodot. Se on siis polymorfista. Ainoastaan alkeiskopiltaan monokliininen β-muoto on stabiili, ja muut muuntuvat siksi kuumennettaessa tai jäähdytettäessä. Rakenteeltaan muut muodot ovat rombinen α, kuutiolliset γ ja δ sekä ortorombinen ε-muoto. Galliumoksidi on veteen liukenematon, mutta liukenee kuumennettaessa niin happoihin kuin emäksiinkin. Galliumoksidin johtavuusvyön ja kielletyn energiavyön välinen energiaero on 4,4–5,3 eV.
Puolijohdesovellutuksiin galliumoksidia valmistetaan galliumhydroksidista, -kloridista tai -nitraatista.
Galliumoksidia on tutkittu 2010-luvulta alkaen runsaasti käytettäväksi puolijohdesovellutuksiin muun muassa antureihin, transistoreihin, diodeihin ja optoelektroniikkaan.. Siitä voidaan valmistaa myös muita galliumyhdisteitä.
Bent Høie

Bent Høie (s. 4. toukokuuta 1971 Randaberg) on norjalainen entinen oikeistopuolue Høyren poliitikko. Hän toimi Solbergin hallituksen terveysministerinä koko hallituksen vallassaoloajan vuosina 2013–2021. Hän istui suurkäräjillä vuosina 2000–2021 ja oli vuosina 2010–2020 puolueensa toinen varapuheenjohtaja. Vuoden 2021 lopulta hän on toiminut Rogalandin läänin maaherrana ("statsforvalter").
Yksityiselämä.
Høie on avoimesti homoseksuaali.
Lontoon pormestarinvaali 2021

Lontoon pormestarinvaali 2021 pidettiin 6. toukokuuta 2021 Suur-Lontoon yleishallintoviranomaisen edustajistovaalien yhteydessä. Vaalin voitti istuva pormestari, työväenpuolueen Sadiq Khan.
Vaali oli tarkoitus järjestää 7. toukokuuta 2020, mutta ne päätettiin siirtää vuodelle 2021 koronaviruspandemian takia.
Vaalitapa.
Äänioikeutettuja olivat kaikki 18 vuotta täyttäneet Suur-Lontoossa asuvat Yhdistyneen kuningaskunnan, Kansainyhteisön tai Euroopan unionin kansalaiset, jotka olivat rekisteröityneet äänestäjiksi.
Vaalikelpoisia olivat kaikki äänioikeutetut sekä ne, jotka olivat 12 kuukauden ajan ennen vaalipäivää asuneet tai työskennelleet Lontoossa tai vuokranneet tai omistaneet kiinteistön siellä. Päästäkseen ehdolle kunkin ehdokkaan oli kerättävä vähintään 66 allekirjoitusta äänioikeutetuilta Suur-Lontoon asukkaalta: kaksi kustakin Lontoon 32 kaupunkipiiristä sekä Lontoon Citystä. Lisäksi kunkin ehdokkaan oli maksettava 10 000 punnan pantti, jonka sai takaisin, jos ehdokas sai vaalissa vähintään viisi prosenttia äänistä.
Vaalitapana oli rajoitettu siirtoäänivaalitapa, jossa kullakin äänestäjällä oli ensisijainen ääni ja toissijainen ääni. Jos joku ehdokkaista saa vähintään puolet ensisijaisista äänistä, hänet valitaan pormestariksi; muussa tapauksessa kaksi eniten ensisijaisia ääniä saanutta ehdokasta etenvät toiselle kierrokselle, ja heidän äänimääriinsä lisätään pois karsittuja ehdokkaita äänestäneiden toissijaiset äänet.
Tulos.
Lähde:
Raimondo Montecuccoli

Raimondo Montecuccoli (1609–1680) oli italialaissyntyinen Itävallan sotamarsalkka. Montecuccoli syntyi Italiassa taisteli Saksassa, Flanderissa ja Hollannissa ja otti osaa Breitenfeldin, Lutzenin ja Nördlingenin taisteluihin. Hän joutui ruotsalaisten vangiksi 1639 mutta pääsi vapaaksi ja kunnostautui myöhemminkin kolmikymmenvuotisessa sodassa ja kohosi kenraaliksi. Hän oli myös vähän aikaa Modenan herttuan palveluksessa. Oli sittemmin hovineuvoston jäsenenä Wienissä hänet lähetettiin diplomaattisiin lähetystöihin ja oli lähettiläänä Kristiinan hovissa Ruotsissa sekä hänen matkallaan Roomaan. Hän auttoi 1657 Puolan Juhana Kasimiria Transilvanian Yrjö Rakoczia ja Ruotsia vastaan 1658 hänet nimitettiin sotamarsalkaksi ja lähetettiin auttamaan Tanskaa ruotsalaisia vastaan jotka hän karkotti Holsteinistä, Slesvigistä ja Jyllannista. Hän sai sitten päällikkyyden sodassa turkkilaisia vastaan jotka hän voitti St Gotthardin taistelussa 1664. Hän tuli myös hovineuvoston puheenjohtajaksi. Montecuccoli taisteli Hollannin sodassa 1672-1673 ja 1675 ranskalaisia vastaan osaksi menestyksellä hänen sodankäyntitapansa oli varovainen ja johdonmukaisesti suunniteltu. Hän oleskeli keisarin hovissa oppineitten seurassa ja hän jätti jälkeensä sota ja valtiotieteellisiä teoksia ja runoja.
Sveitsin perustuslaki

Sveitsin valaliiton liittovaltion perustuslaki (, , , ) on Sveitsin kolmas ja nykyinen liittovaltion perustuslaki. Siinä määritellään Sveitsin valaliitto 26 kantonin liittotasavallaksi. Perustuslaki sisältää luettelon yksilön ja kansan oikeuksista (mukaan lukien oikeus vaatia kansanäänestystä liittovaltion laeista ja perustuslain muutoksista), määritellään kantonien ja liittovaltion vastuualuet sekä määritellään liittovaltion hallintoviranomaiset.
Perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksessä 18. huhtikuuta 1999, jossa sekä kansan enemmistö ja enemmistö kantoneista äänestivät sen puolesta. Perustuslaki tuli voimaan vuoden 2000 alusta ja se korvasi aiemman liittovaltion perustuslain vuodelta 1874.
Itävallan perustuslakituomioistuin

Itävallan perustuslakituomioistuin (, "VfGH") on maailman vanhin perustuslakituomioistuin ja se perustettu vuonna 1920. Se valvoo Itävallan lainsäädännön, asetusten ja muiden määräysten perustuslainmukaisuutta sekä alempien oikeusasteiden päätösten perustuslainmukaisuutta. Perustuslakituomioistuin ratkaisee myös tuomioistuinten väliset kiistat, tuomioistuinten ja hallinnon väliset erimielisyydet sekä liittovaltion ja osavaltion hallitusten erimielisyydet. Se myös kuulee vaalivalitukset, asettaa vastuuseen valitut virkamiehet ja poliittiset nimitetyt henkilöt toimistaan virassa ja ratkaisee Itävaltaa ja sen hallintoa koskevat korvausvaatimukset.
Perustuslakituomioistuimessa on neljätoista jäsentä ja kuusi varajäsentä, jotka presidentti nimittää Itävallan hallituksen, kansallisneuvoston ja liittoneuvoston ehdotuksista. Hallitus asettaa ehdolle puheenjohtajan, varapuheenjohtajan, kuusi lisäjäsentä ja kolme varajäsentä, Kansallisneuvosto asettaa ehdolle kolme jäsentä ja kaksi varajäsentä ja Liittoneuvosto asettaa ehdolle loput kolme jäsentä ja loput yhden varajäsenen. 
Ehdokkaalla tulee olla juristin tutkinto ja hänen on työskennellyt vähintään kymmenen vuotta sellaisessa tehtävässä, joka edellyttää oikeustieteen tutkintoa. Heidän ei kuitenkaan tarvitse harjoittaa lakia missään erityisessä asemassa. Hallituksen ehdolle asettamien tuomareiden on kuitenkin oltava oikeuslaitoksen jäseniä ("Richterstand") tai virkamiehiä ("Verwaltungsbeamte") tai heillä on oltava täysi professuuri ("Professur"). "Richterstandin" jäsenet ovat juristeja, jotka ovat suorittaneet tuomarin jatkokoulutuksen ja ovat läpäisseet loppukokeen ja ovat siten oikeutettuja tuomarin nimitykseen. Ehdokkaat eivät saa olla kansallisen tai osavaltion lainsäädäntöelimen jäseniä eivätkä minkään poliittisen puolueen virkamiehiä tai työntekijöitä. Sekä perustuslakituomioistuimen jäsenet että varajäsenet eläköityvät sen vuoden viimeisenä päivänä kun täyttävät seitsemänkymmentä.
Perustuslakituomioistuin kokoontuu harvoin täysistunnossa ja kuulee harvoin suullisia perusteluja. Useimmat tapaukset nykyään ratkaistaan suljettujen ovien takana joko yhdeksän tai viiden jäsenen paneelissa. Mielipiteet ovat yleensä ytimekkäitä ja akateemisia. Perustuslakituomioistuimen asema lainsäädännön korkeimpana tulkitsijana on perustuslaillisesti erittäin voimakas, mutta se on historiallisesti osoittanut huomattavaa oikeudellista pidättyväisyyttä tässä. 
Aiheesta muualla.
AIA Group

AIA Group Limited () on suuri Aasian-Tyynenmeren alueella toimiva vakuutusyhtiö, jonka kotipaikka on Kiinan Hongkongissa. Yhtiön perusti Cornelius Vander Starr Shanghaissa vuonna 1919. Nykyään yhtiön osake noteerataan Hongkongin pörssissä. Vuonna 2021 yhtiö oli maailman suurimpia pörssiyhtiöitä listaavalla Fortune Global 500 -listalla sijalla 213.
AIA Group oli aiemmin osa yhdysvaltalaista American International Group -vakuutuskonsernia (AIG), mutta vuoden 2008 talouskriisissä tämä yhtiö velkaantui pahoin. Yhdysvaltain keskuspankki hätälainoitti AIG-konsernia kaikkiaan noin 182 miljardilla dollarilla. Lainojen takaisinmaksamiseksi AIG (ja Yhdysvaltain keskuspankki) myi AIA:n hallintaan oikeuttavat osakkeet vuoteen 2012 mennessä, ja AIA järjesti myös osakeannin vuonna 2010. AIA Groupista tuli tällöin itsenäinen pörssinoteerattu osakeyhtiö.
AIA Group on läsnä muun muassa Australiassa, Bruneissa, Etelä-Koreassa, Filippiineillä, Indonesiassa, Kambodiassa, Kiinassa (sis. Hongkong ja Macau), Malesiassa, Singaporessa, Sri Lankassa (97 % osuusyhtiö), Taiwanissa, Thaimaassa, Uudessa Seelannissa ja Vietnamissa. Lisäksi vakuutusyhtiöllä on Intiassa 49-prosenttisesti omistettu yhteisyritys ja Myanmarissa edustus. Yhtiöllä on 38 miljoonaa yksittäistä henkilövakuutusasiakasta ja 16 miljoonaa ryhmävakuutuksen asiakasta (2020). Kiinan markkinoiden osuus liikevaihdosta on noin puolet, ja tästä suuruusluokkaa kaksi kolmasaosaa tuli Hongkongista.
Bess (Bessin albumi)

Bess on samannimisen laulajan debyyttialbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 2019. Bess on kirjoittanut suurimman osan kappaleista itse. Albumia ovat olleet mukana tekemässä Vilma Alina, Jenna Alexa, Matias Melleri, Leo Jupiter sekä Tuomo Kojander.
Suotuisten pilvien ritarikunta

Suotuisten pilvien ritarikunta () on taiwanilainen ritarikunta, joka on tarkoitettu ansioituneille taiwanilaisille virkamiehille tai sellaisille ulkomaalaisille, jotka ovat tehneet merkittäviä tekoja Taiwanin hyväksi. Virkamiesten kohdalla tällaisiksi ansioiksi luetaan mm. yli 10 vuoden palvelus kun taas muiden kohdalla mm. merkittävän hyväntekeväisyysjärjestön perustaminen tai kansalaisdiplomatia. Lähtökohtaisesti kunnianosoitusta myöntää maan presidentti.
Ritarikunnan jäsenyys voidaan myöntää myös postuumisti. Viimeksi näin tehtiin vuonna 2020, jolloin se myönnettiin Tšekin senaatin puhemiehelle, Jaroslav Kuberalle.
Ritarikunta on perustettu vuonna 1941 ja siinä on yhdeksän luokkaa:
Loistavan tähden ritarikunta

Loistavan tähden ritarikunta () on taiwanilainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1941. Se on tarkoitettu erityisen ansioituneille yksilöille, jotka voivat olla niin Taiwanin kansalaisia kuin ulkomaalaisiakin. Taiwanin sisäministeriön mukaan myöntökriteerit ovat melko lailla samat kuin Suotuisten pilvien ritarikunnan kohdalla. Kunniamerkin voi saada pitkästä ja ansioituneesta virkamiesurasta (vain taiwanilaiset virkamiehet), merkittävästä hyväntekeväisyystyöstä ja taiwanilaiset kulttuurin merkittävästä edistämisestä. Kunnianosoituksen luovuttaa lähtökohtaisesti maan presidentti.
Ritarikunnassa on yhdeksän luokkaa ja sen nauhan perusväri on violetti:
Red and Blue Baby

Red and blue baby on Pintandwefallin viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. tammikuuta 2017.
Your Stories Baby

Your Stories Baby on Pintandwefallin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2020.
Chuang Ling-yun

Chuang Ling-yun (; 9. lokakuuta 1999 – 5. maaliskuuta 2021) oli taiwanilainen laulaja ja näyttelijä.
5. maaliskuuta 2021 Chuang hyppäsi taipeilaisen koulurakennuksen 10. kerroksesta ja kuoli sairaalassa muutama tunti myöhemmin. Chuangin kerrotaan ennen kuolemaansa soittaneen poikaystävälleen ja valittaneen isästään. Huono suhde isään on todennäköisesti ollut ainakin osasyy Chuangin itsemurhaan.
Phantasmagoria (videopeli)

Phantasmagoria tai koko nimeltään Roberta Williams' Phantasmagoria on Sierra On-Linen kehittämä ja julkaisema seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna DOSille, Macintoshille ja Windowsille, sekä vuonna 1997 Sega Saturnille. Sega Saturn -versio julkaistiin vain Japanissa nimellä Phantasm.
Pelille on julkaistu myös seuraaja "Phantasmagoria 2" (myös nimellä "Phantasmagoria: A Puzzle of Flesh").
Pelaaminen.
Peli on Roberta Williamsin kehittämä seikkailupeli, joka oli mullistava FMV-videon ja elävien näyttelijöiden yhdistämisessä peliin. Myöhempi historia on osoittanut FMV-videoiden päätyneen umpikujaan. Peli tähtäsi aikuismaiseen kauhutarinaan, joka poikkesi merkittävästi Williamsin aiemmin kehittämistä peleistä. Pelin heikoiksi kohdiksi jäivät tuotantoarvot ja vähäinen pelattavuus.
Taustat ovat tietokoneella tehtyä grafiikkaa, jonka päällä näyttelijät esitetään. Musiikki käyttää MIDI:ä.
Pelaaminen koostuu "hotspotien" klikkaamisesta kunnes videopätkä toistetaan. Pelaajalla on myös yksinkertainen inventaario muutamille esineille.
Tarina.
Pelissä nuori pariskunta Donald Gordon ja Adrienne Delaney saapuvat eristyksissä olevaan kartanoon, jossa kummittelee. Adrienne tutkii kartanoa ja Donald joutuu ilkeän hengen riivaamaksi.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6/10. Arvostelussa mainittiin että peli ei ole haastava kokeneille pelaajille, hahmot ovat heikkoja, väkivalta liioiteltua ja käsikirjoitus laimea. Pelin grafiikat saivat kehuja. Suosion syyksi arvioitiin saavutettavuus aloittelijoille sekä Sierran markkinointi.
Phantasmagoria

Phantasmagoria voi tarkoittaa seuraavia:
Janne Huusko

Janne Huusko (s. 1. lokakuuta 1969 Raisio) on suomalainen lippueamiraali. Hän on toiminut Pääesikunnan valmiuspäällikkönä vuoden 2022 alusta alkaen ja 1.11.2024 lukien Merivoimien esikuntapääällikkönä.
Huusko on suorittanut kadettikurssin vuosina 1989–1992 ja yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 2001. Hän on aiemmin toiminut muun muassa Turun rannikkopataljoonan komentajana 2010–2012, Merivoimien valmiuspäällikkönä 2017–2019 ja Rannikkoprikaatin komentajana 2019–2021.
Tunturin testamentti

Tunturin testamentti on Paul-Anders Simman ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-norjalais-ruotsalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 1995. 
Elokuva on henkilödokumentti 17-vuotiaasta saamelaisesta, John Andreas Utsista. Hänen isänsä on kuolemaisillaan ja pyytää kuolinvuoteellaan Johnia kesyttämään lauman poroja myytäväksi Lillehammerin talviolympialaisiin. John ryhtyy toimeen ja joutuu valitsemaan haluaako hän seurata isänsä jalanjälkiä poronhoitajan ammatissa.
Korianterit

Korianterit ("Coriandrum") on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on kaksi lajia, jotka ovat yksivuotisia ruohoja: maustekasvina tunnettu maustekorianteri eli korianteri ("Coriandrum sativum") ja "Coriandrum tordylium". Maustekorianteri on kotoisin Länsi-Aasiasta, mutta levinnyt viljeltynä ympäri maailman. "Coriandrum tordylium" esiintyy Turkissa, Syyriassa ja Libanonissa.
Kelastiot

Kelastiot ("Gymnosporia") on kelasköynnöskasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 115 lajia, joita esiintyy Espanjassa ja Kanarian saarilla, Afrikassa, Aasian eteläosassa, Australiassa ja Oseaniassa.
Kulppi

Kulppi on pieni, saareton metsäjärvi Vihdin pohjoisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Etäisyys Nummelasta on 15 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 44 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Kulpin pituus lounaasta koilliseen on 220 metriä. Järvi kapenee pohjoista kohden, sen rantaviivan pituus on 603 metriä. Luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta lähtee Lirinoja etelään kohti Kotojärveä (48,2 metriä mpy), joka laskee Vihtijokeen. Kulpin länsipuolella sijaitsee Averia (36,1 metriä mpy) ja koillispuolella Konianvuori (noin 150 metriä mpy) ja Moksjärvi (85,7 metriä mpy).
Kulppi (23.092.1.003) kuuluu Vihtijoen alaosan alueeseen (23.092), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Kulppi on pienin Vihtijoen alaosan alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Se on Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.
Gladwinin piirikunta

Gladwinin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 25 386 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Gladwinin kaupunki, joka on myös Gladwinin piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1831.
Väestö.
Vuonna 2020 Gladwinin piirikunnan 25 386 asukkaasta valkoisia oli 97,1 %, alkuperäisasukkaita 0,6 %, mustia 0,5 % ja aasialaisia 0,5 %. Vuonna 2019 3,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kyyhkynherneet

Kyyhkynherneet ("Cajanus") on hernekasveihin kuuluva suku. Suvussa on 34 lajia ruohoja tai pensaita. Niistä yli 30 esiintyy Kaakkois-Aasiassa ja Pohjois-Australiassa. Lisäksi kaksi lajia on levinnyt laajemmin vanhan maailman trooppisilla alueilla: "Cajanus scarabaeoides" ja suvun tunnetuin laji, myös ihmisravinnoksi viljelty kirjokyyhkynherne eli kyyhkynherne ("Cajanus cajan").
Vampira (dokumenttielokuva)

Vampira on Mika J. Ripatin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1995. 
Elokuva on henkilödokumentti suomalaistaustaisesta näyttelijästä, Maila Nurmesta, joka on tunnettu Vampira-roolihahmostaan.
Sieppijärvi (Kolari)

Sieppijärvi on matala järvi saman nimisen kylän itäpuolella Kolarissa Lapin maakunnan länsiosassa. Sen pinta-ala on 92 hehtaaria. Etäisyys Rovaniemeltä on 104 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Sieppijärven keskisyvyys on vain 112 senttimetriä. Järvi levenee pohjoista kohden, pohjoinen rantaviiva on epämääräinen, ja myös järven ainoan saaren, Rytisaaren, ranta on epämääräistä. Sieppijärveen laskee pohjoisesta joki. Järven lounaisrannan luusuasta laskee Sieppukoski etelään Naamijokeen, joka virtaa edelleen etelään ja yhtyy Suomen ja Ruotsin rajalla virtaavaan Tornionjokeen.
Sieppijärven ympärillä on runsaasti kulttuurimaisemaa. Järven itäpuolinen Käkivaara kohoaa noin 255 metriä merenpinnan yläpuolelle eli yli 100 metriä järven pintaa korkeammalle. Pinta-alan ja keskisyvyyden perusteella Sieppijärven vesitilavuus on noin miljoona kuutiometriä.
Sieppijärvi (67.822.1.001) kuuluu Vaattojoen alueeseen (67.822), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Toinen jakovaihe on Sieppijärven alue (67.82) ja ensimmäinen jakovaihe Naamijoen valuma-alue (67.8). Vaattojoen alueeseen kuuluu kaksi järveä: Sieppijärvi ja sen pohjoispuolella sijaitseva nimetön järvi (67.822.1.002). Noin kaksi kilometriä Sieppijärveltä luoteeseen sijaitsee Ylinen Sieppijärvi.
Suomessa on myös toinen Sieppijärvi. Se sijaitsee Muoniossa. Molemmat Sieppijärvet ovat matalia ja niiden tilavuus on yhden kuutiohehtometrin tuntumassa.
Claren piirikunta

Claren piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 30 856 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Harrisonin kaupunki ja suurin kunta on Hayes Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö.
Vuonna 2020 Claren piirikunnan 30 856 asukkaasta valkoisia oli 96,4 %, alkuperäisasukkaita 0,9 %, mustia 0,8 % ja aasialaisia 0,3 %. Vuonna 2019 5,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.