tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Erkki Eronen

Erkki (Erik) Simo Kalervo Eronen (11. maaliskuuta 1926 Pälkjärvi – 11. helmikuuta 2018 Hyvinkää) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän on suunnitellut runsaasti julkisia ja monia yksityisesti omistettuja ulko- ja sisätiloihin sijoitettuja taideteoksia. 
Eronen aloitti taideopintonsa Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän jatkoi opintojaan Ateneumin päiväkoulussa 1948–1951 ja Vapaassa taidekoulussa 1954–1955. Hänen opettajanaan oli Wäinö Aaltonen, jonka apulaisena hän työskenteli vuosina 1950–1951 ja 1959.. Eronen on saanut Valtion Taiteen Keskustoimikunnan kohdeapurahat 1975, 1978 ja opetusministeriön myöntämän elinikäisen taiteilijaeläkkeen vuodesta 1988 lähtien. Eronen oli Viipurin Taideseuran jäsen, hallituksen jäsen ja kunniajäsen, Järvenpään Taideseuran perustajajäsen, varapj., puheenjohtaja ja kunniajäsen. Järvenpää Seura palkitsi hänet Kulttuurijärvenpääläisenä vuonna 2005. Eronen osallistui lukuisiin näyttelyihin.
Hänen julkisia teoksiaan ovat esimerkiksi Maiju Lassilan muistomerkki Tohmajärvellä (1962), Sibelius-patsas (1964) Järvenpää-talon edustalla Järvenpäässä, Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Joensuussa (1966), alttariveistos Krusifiksi (1968) Järvenpään uudessa kirkossa, Pikkuvihan muistomerkki Kiihtelysvaarassa (1972), Jouluyön ihme -reliefi (1978) Laurilan seurakuntakodissa Järvenpäässä, Pikku-Kalle -veistos valtion virastotalon edustalla Järvenpäässä (1980), Karjalan jääkäri -monumentti Joensuussa (1987), Optarien purjehdus -mobile Tuusulanjärven Purjehtijoilla Järvenpäässä (1987), JR9:n muistomerkki Kontiolahdella (1988), Soihtu-suihkukaivoveistos Järvenpään kaupungilla (aiemmin Fortumilla) (1993), Pälkjärven sankaripatsas Venäjällä (1994), Veljeä ei jätetä Sotaveteraanien muistomerkki Järvenpäässä (1995), Nimikirja - Pro Patria muistomerkki, Tuusulassa (1999) ja Siivet Mannerheim-ristin ritarien hävittäjälentäjien muistomerkki Lappeenrannassa (2004). Eronen teki 84 muotokuvaa ja lukuisia hautamuistomerkkejä.
Saudi-Arabian lippu

Saudi-Arabian lipussa on vihreällä pohjalla arabiankielinen islamin uskontunnustus eli šahada valkoisin kirjaimin ja sen alla valkoinen miekka. Lipussa oleva uskontunnustus kuuluu seuraavasti: 
'لا إله إلا الله محمد رسول الله
"lā ilāhā illā llāh; muḥammadun rasūlu llāh"
"Ei ole muuta jumalaa kuin Jumala, ja Muhammad on hänen profeettansa."
Vihreä väri on islamin symboli. Miekka kuvaa Ibn Saudin voittoja.
Saudi-Arabian lipun etu- ja takapuoli eroavat toisistaan, koska uskontunnustuksen on oltava luettavissa molemmin puolin lippua. Täten Saudi-Arabian lippu kuuluu Paraguayn ja Moldovan lippujen ohella niihin harvoihin kansallislippuihin, joiden etu- ja kääntöpuoli ovat erilaisia. Lipusta on myös erillinen versio tilanteisiin, joissa lippu ripustetaan pystyasentoon, mutta tämä käytäntö on harvinainen Saudi-Arabiassa.
Saudi-Arabian lipussa käytettävä vihreä väri on 330C.
Koska lipussa on šahada, muslimit kohtelevat lippua erityisen kunnioittavasti. Suruliputus lipulla on kielletty. Lippua ei käytetä erilaisissa käyttöesineissä, kuten vaatetuksessa. Lipun käyttöä jalkapalloissa on protestoitu.
Historia.
Wahhabiitit käytivät jo 1800-luvulla vihreää lippua, jossa oli islamin uskontunnustus. Kun Saudin sukuun kuulunut Abdulaziz ibn Abdulrahman as-Saud tuli Nejdin kuninkaaksi vuonna 1902, hän lisäsi lippuun miekan. Lippu otettiin Saudi-Arabian lipuksi, kun valtio muodostettiin vuonna 1932. Lipun mittasuhteet vahvistettiin kuitenkin lailla vasta 15. maaliskuuta 1973. Sitä ennen siitä oli ollut käytössä useita toisistaan hieman poikenneita muunnelmia, joista varhaisimmissa oli ollut valkoinen raita tangonpuoleisessa reunassa. Vuonna 1938 lippu oli jo saanut käytännössä nykyisen muotonsa, kun valkoinen raita poistettiin.
Stefan Merriman

Stefan Merriman (s. 24. maaliskuuta 1973) on australialainen endurokuljettaja ja lajin 4-kertainen maailmanmestari (250cc 2000 ja 2003, 400cc 2001 ja Enduro 1 2004). Hän ajaa tällä hetkellä UFO Yamaha Teamissa.
Merriman tunnettiin 2000-luvun alussa ainoana kuljettajana, joka todella pystyi haastamaan silloisen lajia suvereenisesti dominoineen Juha Salmisen. Kun Salminen voitti mestaruuden, Merriman oli lähes poikkeuksetta aina toinen hänen jälkeensä, kun he ajoivat samassa MM-sarjassa. Yleiskilpailussa, jossa siis lasketaan mukaan kaikkien luokkien pisteet, Merriman sijoittui parhaimmillaan toiseksi vuonna 2003, jääden vain kolme pistettä mestaruuden voittaneesta Salmisesta (269–266). Merriman johti yleiskilpailua sinä vuonna ennen viimeistä osakilpailua, mutta Salmisen ajaessa kilpailun voittoon ja australialaisen jäätyä toiseksi, Salminen nousi hänen ohi ja yleiskilpailun mestariksi jo neljännen kerran peräkkäin. Kauden 2004 kokonaiskilpailussa hän jäi sekä Salmisen että Samuli Aron taakse kolmanneksi.
Merriman on voittanut kauden 2006 jälkeen kaikkiaan 64 enduron MM-sarjan osakilpailua. Vain Kari Tiainen ja Juha Salminen on voittanut häntä enemmän niitä, Kari Tiainen (77 kpl) ja Juha Salminen (78 kpl).
Saudi-Arabian tunnus

Saudi-Arabian tunnus on Saudi-Arabian valtion tunnus, jota on käytetty vuodesta 1950. Tunnuksessa on palmu, jonka alla on kaksi miekkaa. Palmu on Saudi-Arabian tärkein puu ja miekat edustavat Saudi-Arabian muodostaneita Hijazin kuningaskuntaa ja Nejdin sulttaanikuntaa.
Välimerentaateli merkitsee elinvoimaisuutta sekä kasvua ja ristikkäiset sapelit symboloivat uskosta tulevaa oikeutta ja voimaa.
Fred Perry

Frederick John Perry (18. toukokuuta 1909 – 2. helmikuuta 1995 Stockport, Cheshire) oli englantilainen tenniksenpelaaja ja pöytätenniksen maailmanmestari. Hän on kolminkertainen Wimbledon-voittaja. Australian avoimet hän voitti vuonna 1934 ja Ranskan avoimet vuonna 1935. Hän oli maailman ykköspelaaja vuosina 1934–1938, joista kolme ensimmäistä vuotta amatöörinä. Hänen jälkeensä vain yksi brittipelaaja on voittanut Wimbledonin, Andy Murray vuonna 2013. Vain kaksi brittipelaajaa on edennyt turnauksen finaaliin Perryn jälkeen: Bunny Austin vuonna 1938 ja Andy Murray 2012 sekä 2013.
Vaatemerkki.
1940-luvulla Perry ja itävaltalainen entinen jalkapalloilija Tibby Wegner kehittivät ensimmäisen hikinauhan. He suunnittelivat myös Lacosten tennispaitoja jäljitellen lyhythihaisen, puuvillaisen Fred Perry -pikeepaidan. Vaatemerkin tunnuksena on tennispaitojen rinnan vasemmalle puolelle ommeltu laakerinlehtilogo. Perry oli tupakkamiehiä ja olisi halunnut logoksi piipun. Wegner sai hänet ylipuhuttua laakerinlehden kannalle – esimerkiksi naiset hänen mukaansa tuskin kernaasti olisivat halunneet piipunkuvaa paitaansa. 
Paitaa valmistettiin aluksi vain valkoisena, kunnes uusia värejä tuli markkinoille 1950-luvun loppupuolella. Nykyään Fred Perry vaatteita on monenlaisia kuten huppareita ja pipoja.
Kotakari (Haukipudas)

Kotakari on asumaton laaja ja matala saari Oulun kaupungin alueella Perämerellä, noin kaksi ja puoli kilometriä Virpiniemen merivartioasemalta etelään. Muut läheiset saaret ovat Hietakari, Kellon Kraaseli, Munakari ja Mustakari. Saari on pääosin lehtimetsän peitossa. Saaren keskiosassa on vanhoja kuusi-sekametsiä ja muutamia katajaniittyjä.
Saaressa kulkeminen on varsinkin saaren sisäosissa ja ruovikkoisella sekä rämeikköisellä koillisrannalla hankalaa. Saaren luonnonympäristön vuoksi saari ei houkuttele retkeilyyn.
Matalan saaren korkein kohta on noin viisi metriä merenpinnan yläpuolella. Saarelle tunnusomaisia ovat myös laajat laskuveden paljastamat ranta-alueet. Rantaniityistä johtuen alueella tavataan paljon sukeltajasorsia ja muutamia uhanalaisia lintulajeja mm. merikotka, ruskosuohaukka ja pohjantikka.
Saaressa on yksityiskäytössä oleva kota sekä parisenkymmentä pientä mökkiä, mutta ei lainkaan pysyvää asutusta. Saaren itärannalla Pultavanletossa on venevalkama.
Maannousun myötä Pultavanleton, Pikku Eeranleton ja Aapanleton pikkusaaret ovat kasvaneet kiinni Kotakariin. Kotakarista on laskuveden aikaan maayhteys myös eteläpuolella sijaitsevaan Eeranlettoon ja pohjoispuolella sijaitsevaan Hietakariin.
Bully (elokuva)

Bully on Larry Clarkin ohjaama elokuva, joka perustuu tositapahtumiin ja niiden pohjalta Jim Schutzen kirjoittamaan romaaniin "Bully: A True Story of High School Revenge". 
Elokuva sai ensi-iltansa 15. kesäkuuta 2001.
Juoni.
Bully kertoo joukosta lähiönuoria, jotka päättävät yhdessä murhata koulukiusaaja Bobby Kentin. Marty Puccio ja hänen tyttöystävänsä Lisa Connelly pistävät juonen alulle, kun he kyllästyvät Kentin jatkuvaan ahdisteluun ja psykologiseen sodankäyntiin. Mukaan liittyy lopulta myös muita nuoria, joista kaikilla ei kuitenkaan ole mitään tekemistä Kentin kanssa. He joutuvat kuitenkin huomaamaan, ettei murhaaminen ole kovin helppoa, kun ryhmä ei ole yhtenäinen eikä kunnon suunnitelmaa ole.
Käsikirjoittaja David McKenna veti nimensä pois elokuvan tuotantotiedoista, sillä Clark ei pitänyt hänen Hollywood-tyyppisistä ratkaisuistaan ja ohjasi lopulta vain kirjan pohjalta.
Elokuva ja tositapahtumat.
Bobby Kentin murha tapahtui vuonna 1993, mutta elokuvan tapahtumat sijoittuvat nykypäivään ja henkilöhahmoja ja heidän saamiaan tuomioita on käsikirjoituksessa muutettu.
Venera 9

Venera 9 () oli neuvostoliittolainen avaruusluotain, joka laskeutui Venukseen osana Venera-ohjelmaa. Siihen kuului satelliitti ja laskeutuja, joka lähetti Maahan ensimmäiset kuvat toisen planeetan pinnalta. Venera 9 laukaistiin 8. kesäkuuta 1975 Proton-kantoraketilla.
Venera 9:n satelliittiosa asettui Venuksen kiertoradalle 20. lokakuuta. Sen tehtävä oli toimia laskeutujan tietoliikennelinkkinä sekä tutkia Venuksen ilmakehää. Laskeutujaosa irtautui satelliitista 20. lokakuuta ja laskeutui Venukseen 22. lokakuuta. Nestejäähdytteinen luotain toimi Venuksen pinnalla 53 minuuttia. Luotaimen massa laukaisun aikana oli 4 936 kg ja Venuksen radalle asettumisen aikana 2 300 kg. Laskeutuja oli pakattu 1 560 kg:n suojakuoreen, ja itse laskeutujan massa oli 660 kg
Hietakari (Haukipudas)

Hietakari on matala, asumaton saari Oulun kaupungin vesialueella Perämerellä. Se sijaitsee Kotakarin länsipuolella, noin kolme kilometriä länsilounaaseen Virpiniemen merivartioasemalta.
Maannousun myötä syntynyt saari on pääosin matala, ainoastaan saaren itäpäässä maasto kohoaa viiteen metriin merenpinnan yläpuolelle. Saaren muut osat ovat matalaa lehtimetsän ja pensaikon peittämää maannousurantaa. Kieltolain aikaan saarta käytettiin salakuljetettavan pirtun kätköpaikkana muutamien muiden lähisaarten tavoin.
Saarelle tyypillisiä ovat rantahietikot. Hietakarin luonto on kaunista ja varsinkin pohjoisrannan korkeimpien kohtien maasto kulkukelpoista.
Maannousun seurauksena läheiset Rautaleton ja Löyhän saaret ovat kasvaneet kiinni Hietakariin. Oulun satamiin johtavan laivaväylän linjataulut sijaitsevat Löyhässä ja Rautaletossa. Saarella on veneilijöiden kesäasuntoja, joista suurin osa sijaitsee Löyhässä.
Iván Cervantes

Iván Cervantes (s. 2. toukokuuta 1982) on espanjalainen endurokuljettaja ja lajin nelinkertainen maailmanmestari. Enduro 1 -luokan maailmanmestaruuden hän voitti vuosina 2005 ja 2006 sekä Enduro 3 -luokan mestaruuden vuosina 2007 ja 2009.
Vuosina 1998 ja 1999 Cervantes voitti motocrossin junioreiden Espanjan mestaruuden. Hän siirtyi kuitenkin jo seuraavaksi kaudeksi isompaan sarjaan ja voitti 2000, 2002 ja 2003 kotimaansa 500-kuutioisten enduroiden mestaruuden. Kaudella 2003 hän sijoittui toiseksi nimenomaan 500-kuutioisten MM-sarjan loppupisteissä voitettuaan kaksi osakilpailua. Seuraavalla kaudella hän ajoi edelleen MM-sarjassa ja sijoittui pronssille loppupisteissä Enduro 3 -luokassa.
Kaudeksi 2005 Cervantes siirtyi Enduro 1 -luokkaan ja oli siellä täysin ylivoimainen voitettuaan 18 kilpailusta 14. Toiseksi tullut ranskalainen Marc Germain keräsi 88 pistettä vähemmän kuin mestaruuden voittanut Cervantes, joka voitti samana vuonna myös Espanjan E2-luokan mestaruuden. Seuraavalla kaudella Cervantesin tie mestariksi ei ollut yhtä helppo, mutta hän onnistui kuitenkin nousemaan mestaruuteen 54 pisteen erolla toiseksi MM-sarjassa tulleeseen Simone Albergoniin nähden, voitettuaan yhdeksän osakilpailua. Kauden lopussa Cervantes oli ehtinyt voittaa kaikkiaan 28 osakilpailua koko MM-sarjan ura mukaan lukien.
Mateus Tembe

Mateus Magassela Tembe (s. 5. tammikuuta 1974 Maputo, Mosambik) on mosambikilainen yrittäjä ja ohjaaja, joka on asunut Suomessa vuodesta 2000 lähtien.
Tembe on ollut mukana näyttelijänä ohjaajana, käsikirjoittajana ja muusikkona useissa teatteriproduktioissa Mosambikissa, Portugalissa ja Suomessa. Hän on perustanut synnyinmaassaan Mutxeko-nimisen teatteriryhmän ja ollut mukana perustamassa teatteriryhmää nimeltä M'beu. Hänen ansioluetteloonsa kuuluu myös toiminta musiikin ohjaajana Mutumbela Gogo -teatteriryhmässä. Hänet on palkittu parhaana ohjaajana Mosambikin pääkaupungissa Maputossa järjestettävällä Casa da Cultura do Alto Maé -festivaalilla.
Suomessa Tembe on osallistunut Kultu-projektiin ohjaamalla monikulttuurisia nuorten teatterityöpajoja Kulttuurikeskus Mimosassa Mikkelissä. Lisäksi hän on ohjannut kulttuurikeskus Caisassa teatteriesityksen, joka valittiin sittemmin parhaaksi esitykseksi kansainvälisellä rasisminvastaisella festivaalilla Italiassa. Hän on myös näytellyt Muhammed Turakaista Jari Tervon kirjoittamassa ja Mikko Matilan ohjaamassa MTV3-kanavalla nähdyssä "Mogadishu Avenue" -sarjassa vuonna 2006. Syksyllä 2008 Tembe esiintyi MTV3:n sarjassa "Tukka auki".
Holidays in Eden

Holidays in Eden on Marillionin vuonna 1991 julkaistu kuudes studioalbumi. Se on toinen levy, jolla laulajana toimii Steve Hogarth, ja useat fanit pitävät sitä aiempia heikompana, koska se on tyylillisesti lähempänä valtavirtaa kuin aiemmat. Holidays in Eden sävellettiin lähes vuoden kestäneen Seasons End -kiertueen jälkeen. Vaikka yhtye selvästi tavoitteli albumilla suuremman yleisön suosiota, se ei pärjännyt listoilla Fishin aikaisille albumeille.
Kappaleet.
Vuoden 1998 uudelleenjulkaisulla on lisäksi seuraavat kappaleet toisella levyllä:
Jukka Backlund

Jukka Henri Kristian Backlund (s. 30. joulukuuta 1982Helsinki) on suomalainen äänilevytuottaja.
Backlundin vuonna 2005 Sunrise Avenue -yhtyeelle tuottama albumi "On the Way to Wonderland" on kansainvälisesti myydyin suomalaisen yhtyeen esikoisalbumi, joka saavutti platinarajan useassa Euroopan maassa. Muusikkona Backlund on tunnettu muun muassa Killerin ja Sunrise Avenuen livekokoonpanoista. Jukka Backlundin säveltämiä ja tuottamia kappaleita on julkaistu ympäri maailmaa. Samu Haberin kanssa sävelletty "Fairytale Gone Bad" oli euroopanlaajuinen hitti, joka palkittiin vuonna 2007 mm. parhaana suomalaisena kappaleena. Vuonna 2011 Jukka Backlund perusti veljensä Tapion ja Petteri Sariolan kanssa yhtyeen nimeltä Dead Sirius 3000, joka julkaisi esikoisalbuminsa 2013.
Backlund on opiskellut jazzmusiikkia Sibelius-Akatemiassa.
Jukka Backlundin isä oli jazzmuusikko Kaj Backlund.
Ura.
Jukka Backlund on vaikuttanut muun muassa seuraavilla suomalaisilla äänitteillä:
Seinäjoen Jalkapallokerho-juniorit

Seinäjoen Jalkapallokerho-juniorit (SJK-juniorit) on seinäjokinen jalkapalloseura, joka vastaa Seinäjoen Jalkapallokerhon junioritoiminnasta.
Seuran alkuperäinen nimi oli Törnävän Pallo-55 (TP-55), mistä 1990-luvulta alkaen käytettiin myös lyhennettä TP-Seinäjoki. Seura pelasi kaudella 1997 Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa. Jalkapallon lisäksi seuran valikoimaan on aikoinaan kuulunut koripallo.
Seinäjoen Jalkapallokerho-juniorit toimintaan kuuluu vuonna 2019 aloitettu sähköpyörätuolijalkapallo.
Historia.
Seinäjoen Törnävällä vuonna 1955 perustettu Törnävän Pallo-55 nousi useiden alasarjakausien jälkeen II divisioonaan kaudeksi 1987. Ensimmäisellä kaudellaan seura sijoittui toiseksi I divisioonaan nousseen Jaron jälkeen. TP-55 nousi I divisioonaan kaudeksi 1990, missä se pelasi neljä kautta ennen putoamista. Kauden 1993 jälkeen seura otti käyttöön nimen TP-Seinäjoki.
Kaudeksi 1996 TP-Seinäjoki nousi takaisin Ykköseen (aik. I divisioona) ja heti seuraavaksi kaudeksi Veikkausliigaan voittamalla karsinnassa Hangö IK:n yhteismaalein 8–2. Näillä kausilla TP-Seinäjokea valmensi seuraa myös pelaajana edustanut Keith Armstrong, joka ei kuitenkaan seurannut seuraa liigaan, vaan siirtyi samaan aikaan Ykköseen pudonneeseen Valkeakosken Hakaan. Veikkausliigassa seura pelasi ainoastaan kauden 1997. TP-Seinäjoki jäi sarjan toiseksi viimeiseksi ja putosi Ykköseen hävittyään liigakarsinnassa Pallokerho-35:lle yhteismaalein 7–5. Liigakauden aikana tehtiin seuran yleisöennätys, kun Seinäjoen keskuskentällä Turun Palloseuraa vastaan pelattua ottelua oli seuraamassa 3 620 katsojaa.
Liigasta putoamisen jälkeen TP-Seinäjoki pelasi Ykkösessä kaudet 1998–2002 ja Kakkosessa 2003–2007. Vuonna 2007 TP-Seinäjoki ja niin ikään Kakkosessa pelannut paikallisvastustaja Sepsi-78 päättivät yhdistää edustusjoukkueensa uuden seuran Seinäjoen Jalkapallokerhon alaisuuteen. Vanhat seurat jatkoivat pääasiassa junioriseuroina, mutta niiden oli mahdollista jatkaa myös edustusjoukkuetoimintaa alemmilla sarjatasoilla. TP-Seinäjoki pelasikin kaudet 2008–2009 Nelosessa.
Huhtikuussa 2012 seura muutti nimensä muotoon Seinäjoen jalkapallokerho-juniorit, josta käytetään lyhennettä SJK-juniorit.
TP-Seinäjoen B-juniorit voittivat SM-sarjassa hopeaa kaudella 2006 ja pronssia kaudella 2009. Hyvästä juniorityöstään seura onkin saanut Nuoren Suomen sinettiseuran luokituksen. Seuran kasvatteja ja muita seuran kautta liigaan nousseita pelaajia ovat muun muassa Mikael Muurimäki, Toni Lehtinen, Jyri Hietaharju, Janne Salli, Jyrki Saranpää, Chris Cleaver, Lasse Männikkö, Ville Pajula ja Janne Ahola.
Seura on pelannut muutaman kauden myös Futsal-liigassa. Osan kausista se pelasi nimellä TP-Seurahuone. Myöhemmin TP-Seurahuone muutti Kokkolaan, jossa se toimii nykyään nimellä TP-Kaarle.
Saavutukset.
Edustusjoukkue
Juniorit
Sojuz 24

Sojuz 24 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 5 -avaruusasemalle helmikuussa 1977. Lennon onnistui telakoitua avaruusasemaan toisin kuin edellisen lennon Sojuz 23.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 7. helmikuuta 1977 ja paluu noin 18 vuorokautta myöhemmin, 27. helmikuuta 1977. Lennon radiokutsu oli Terek (Терек).
João Rodrigues Cabrilho

João Rodrigues Cabrilho (espanjaksi Juan Rodríguez Cabrillo; 1499 – 3. tammikuuta 1543) oli portugalilais-espanjalainen tutkimusmatkailija, joka purjehti ensimmäisenä eurooppalaisena nykyisen Kalifornian rannikkoa pitkin Pohjois-Amerikassa.
Vuosisatoja on kiistelty, oliko Cabrilho portugalilainen vai espanjalainen, sillä hänen synnyinpaikastaan ei ole selvyyttä. Antonio de Herrera y Tordesillasin kirja vuodelta 1615 viittaa häneen portugalilaisena, mutta ei mainitse tiedon lähdettä. Vuonna 2015 löydetty maininta oikeudenkäyntimuistiinpanoista vuodelta 1532 puolestaan viittaa Cabrilhon olleen kotoisin Palma de Micergilion kylästä Córdobassa, Espanjassa.
Ihmeiden aika (telenovela)

Ihmeiden aika ("Juana la virgen") on venezuelalainen telenovela vuodelta 2002. Sen on kirjoittanut Perla Farias ja ohjannut Tony Rodrigues. RCTV International jakaa sarjaa ympäri maailmaa. Telenovelan pääosissa ovat Daniela Alvarado ja Ricardo Álamo.
Vuonna 2014 The CW:llä alkoi televisiosarja "Jane the Virgin", joka on yhdysvaltalainen sovitus "Ihmeiden ajasta".
Juoni.
17-vuotias neitsyt Juana Pérez (Daniela Alvarado) tulee tahtomattaan raskaaksi lääkärin tekemän virheen vuoksi. Syövän sairastaneen Positivo-lehden toimitusjohtaja Mauricio de la Vegan (Ricardo Álamo) ainoa toivo saada lapsi on keinohedelmöitys. Sairaalassa käy kuitenkin kohtalokas vahinko, ja Mauricion ennen syöpää talteen kerätyt spermanäytteet tuhoutuvat. Mauricio, joka ei tahtoisi adoptoida, luulee haaveidensa biologisesta lapsesta tuhoutuneen lopullisesti. Lääkäriystävänsä kautta hän kuulee kuitenkin sairaalassa tapahtuneesta vahingosta ja siitä, että jossakin päin kaupunkia voi olla nainen, joka yhä kantaa hänen lastaan. Mauricio etsii tätä naista kaikin voimin. Nainen osoittautuu Soliksi (Juana Pérez), jonka Mauricio tuntee entuudestaan.
Huolimatta avioliitostaan "Carlota Vivasin" (Roxana Díaz) kanssa, Mauricio alkaa vähitellen rakastua Juanaan. Juana, joka ei vielä tiedä Mauricion olevan lapsensa isä, rakastuu Mauricioon. Mustasukkainen Carlota yrittää pitää Mauricion itsellään ja erottaa Juanan ja Mauricion hinnalla millä hyvänsä.
Mauricion paras ystävä ja liikekumppani Francisco Rojas (Saul Marín) katoaa Positivo-lehden juhlissa. Mauriciolle katkera Carlotan isä Rogelio Vivas (Eduardo Serrano) yrittää saada kaikki uskomaan, että Mauriciolla on jotain tekemistä katoamisen kanssa. Mauricio ja Juana karkaavat vuorille, mutta Juanan perhe, Rogelio ja Carlota alkavat etsiä heitä. Lopulta he löytävät Mauricion ja Juanan vastasyntyneen lapsen kanssa.
Mauricio joutuu oikeuden eteen epäiltynä Rojasin murhasta. Viime hetkellä Juana saapuu oikeussaliin enonsa Manuelin kanssa ja näyttää Positivo-lehden vuosijuhlassa otetut vahinkonlaukauskuvat tuomarille. Kuvissa näkyy selvästi, kuinka Rogelio Vivas yhdessä kätyrinsä Camachon kanssa kantaa Rojasin ruumista. Vivas todetaan syylliseksi myös erinäisistä veropetoksista, kun lehteä edustavat Enriqueta ja Armando saapuvat oikeussaliin tilikirjojen kanssa. Mauricio vapautuu syytteistä, Vivas puolestaan joutuu vankilaan loppuiäkseen. 
Juana ja Mauricio menevät naimisiin Merídassa. Sarjan lopussa heidät kuvataan vanhoina muistelemassa elämäänsä ja edesmenneitä ystäviä ja sukulaisiaan.
Musiikki.
Sarjan tunnusmusiikki on Jyve V:n esittämä "Sólo a Tu Lado Quiero Vivir".
Nimivariaatiot.
Suomi: Ihmeiden aika&lt;br&gt;
Portugali (Brasilia): Joana, A Virgem&lt;br&gt; 
Tšekki: Juanin zázrak&lt;br&gt; 
Slovakia: Juanin zázrak&lt;br&gt; 
Venäjä: Девственница&lt;br&gt;
Hindi: Ek Ladki Anjaani Si&lt;br&gt; 
Indonesia: Keajaiban Juana&lt;br&gt;
Kreikka: Χουάνα η παρθένα&lt;br&gt;
Sojuz 25

Sojuz 25 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 9. lokakuuta 1977 ja paluu noin 2 vuorokautta myöhemmin, 11. lokakuuta 1977. Lennon radiokutsu oli Fotoni (Фотон). Lennon oli ennustettu olevan pidempi, mutta se keskeytyi, koska telakointi Saljut 6 -avaruusasemalle epäonnistui.
Laatokannorppa

Laatokannorppa eli laatokanhylje ("Pusa hispida ladogensis", aiemmin "Phoca hispida ladogensis") on norpan alalaji, jota elää vain Laatokan järvessä Venäjällä. Niitä on noin 2 000–3 000 yksilöä. Tärkeimmät elinalueet sijaitsevat pohjoisella Laatokalla Sortavalan ja Valamon saaristossa. 
Aikuinen laatokannorppa on noin 150 senttimetriä pitkä ja painaa 60–70 kilogrammaa. Kuutit ovat syntyessään 50–60 senttimetriä pitkiä ja painavat 4–5 kilogrammaa. Naarasnorpat saavuttavat sukukypsyyden 4–5-vuotiaana ja urosnorpat 6–7-vuotiaana. Kuutit syntyvät helmi–maaliskuussa. Norppien elinikä on noin 30–35 vuotta.
V. C. Andrews

Cleo Virginia Andrews (6. kesäkuuta 1923 – 19. joulukuuta 1986), usein vain V. C. Andrews tai Virginia C. Andrews, oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen kirjoissaan yhdistyy goottikauhu ja perhekronikka. Tyypillisiä juonenkäänteitä ovat insesti sisarusten välillä, ja kehitystarina rääsyistä rikkauksiin. Andrewsin kuoleman jälkeen kuolinpesä palkkasi haamukirjailijan (Andrew Neiderman) jatkamaan teossarjoja.
V. C. Andrewsilta on ilmestynyt kaikkiaan yli 60 romaania, joita on käännetty 22 kielelle.
Kirjan "Pimeyden kukat" ("Flowers in the Attic") pohjalta on tehty elokuva vuonna 1987, mutta vuosina 2014 ja 2015 Lifetime tuotti Dollanganger-sarjasta neljä elokuvaa, yhden jokaisesta kirjasta.
Andrew Neiderman

Andrew Neiderman (s. 1940) on yhdysvaltalainen romaanikirjailija. Hänestä tuli V. C. Andrewsin haamukirjailija tämän kuoleman jälkeen 1986. 
Neiderman tunnetaan romaanistaan "Paholaisen asianajaja" ("The Devil's Advocate", 1990), josta tehtiin elokuvaversio 1997.
Sojuz 26

Sojuz 26 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 10. joulukuuta 1977 ja paluu noin 96 vuorokautta myöhemmin, 16. tammikuuta 1978. Lennon radiokutsu oli "Taimyr" (Таймыр).
Miehistö.
Laukaisu
Paluu
Richard Frey

Richard Karl Hjalmar Frey (1. toukokuuta 1886 Helsinki – 7. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen hyönteistutkija. Hän toimi Helsingin yliopiston eläinmuseossa entomologian osaston johtajana 1919–1955 ja sai professorin arvonimen vuonna 1951. Frey tutki erityisesti kaksisiipisiä ja keräsi aineistoa muun muassa Madeiran ja Kap Verden saarilta. 
Hän julkaisi Carl August Lundströmin 10-osaisen hyönteisiä käsittelevän julkaisun viimeisen osan Lundströmin kuoleman jälkeen.
Munakari (Eurajoki)

Munakari on saari Olkiluodon pohjoispuolella Eurajoen kunnassa. Saari on muuttolintujen levähdys- ja pesimispaikka, josta se on saanut linnunmuniin viittaavan nimensä. 
Saarella sijainneen vuonna 1885 rakennetun Aarne ja Martti Suomisen kalastajatorpan esineistöä on nähtävillä Eurajoen maatalousmuseossa. Suomiset eli "Munakarin veljekset" asuivat saarella ja kalastivat sieltä käsin.
Marat (taistelulaiva)

Marat oli Venäjän keisarikunnan ja myöhemmin Neuvostoliiton laivaston Gangut-luokan taistelulaiva. Alus perustui Italian kuninkaallisen laivaston "Dante Alighieriin", mutta sen panssarointi oli kevyempi ja se oli nopeampi. Alus nimettiin 1921 uudelleen ranskalaisen vallankumousjohtajan Jean-Paul Marat’n mukaan. Aluksen nimeksi palautettiin 1943 sen alkuperäisen nimi "Petropavlovsk".
Valmistus.
Alus tilattiin Pietarista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 3. kesäkuuta 1909. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1911 ja otettiin palvelukseen 4. marraskuuta 1914.
Palvelus.
Alus oli ensin sijoitettuna Helsinkiin, mistä se siirrettiin 1918 Kronstadtiin. Aluksen miehistö osallistui Kronstadtin kapinaan.
Venäjän sisällissodan aikana Augustus Agarin johtamat Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedoveneet upottivat aluksen elokuussa 1919 Koivistolta, Suomen hallussa olleelta Karjalankannakselta. Hylky kuitenkin nostettiin ja korjattiin.
Suomessa Itämeren laivaston taistelulaivat vaikuttivat osaltaan vuoden 1927 laivastolain säätämiseen sekä panssarilaivojen "Ilmarinen" ja "Väinämöinen" hankkimiseen 1930-luvulla rannikkotykistöön perustuvan rannikkopuolustuksen tueksi.
Vuonna 1931 alus siirrettiin modernisoitavaksi Itämeren telakalle, missä aluksen kattilat muutettiin öljyä polttaviksi ja etumasto rakennettiin uudelleen tulenjohtolaitteille sopivaksi. Lisäksi etummainen savuhormi taitettiin taaksepäin ja merenkulkuominaisuuksia parannettiin etukannen korottamisella. Tykkien 12 tuuman putket vaihdettiin ja lisättiin ilmatorjuntaa kuudella tykkitornien katoille asennetuilla 45 millimetrin K-21 -tykillä ja kahdella Maxim-konekiväärillä. Alukselle sijoitettiin 3. tornin katolle myös KOR-1 lentovene.
Toisessa maailmansodassa "Marat" oli edelleen Itämerellä. Talvisodassa se tulitti suomalaisia rannikkopattereita 19. joulukuuta 1939, mutta Mannerheim-linjaan kuuluva Saarenpään linnake ampui sitä osuen todennäköisesti sen peräosaan.
Vuonna 1940 aluksen ilmatorjuntaa vahvennettiin asentamalla kuusi yksiputkista 3 tuuman 34-K ja kaksi kaksiputkista kolmen tuuman 81-K-tykkiä. Lisäksi asennettiin kuusi yksiputkista 37 millimetrin 70-K-tykkiä kahden 4,7 tuuman tykin tilalle. Konekiväärien määrä nostettiin 26 kappaleeseen.
Saksan ilmavoimien Junkers Ju 87 -syöksypommittajat pommittivat 23. syyskuuta 1941 aluksen hylyksi ja täysosuman tekee toisen maailmansodan menestynein soiliaslentäjä Hans-Ulrich Rudel tuhannen kilon pommilla. Marat kuitenkin jatkoi toimintaa kelluvana patterina. "Petropavlovsk" korjattiin 1950, minkä jälkeen se oli koululaivana nimellä "Volhov", kunnes se romutettiin vuonna 1952.
Andamaanienmeri

Andamaanienmeri on Intian valtameren sivumeri Malakan niemimaan ja Andamaanien välissä. Se on nimetty Andamaanien saariryhmän mukaan. Merialueen pinta-ala on noin 798 000 neliökilometriä.
Andamaanienmeri on pohjois–eteläsuunnassa noin 1 200 kilometriä pitkä ja noin 645 kilometriä leveä itä–länsisuunnassa. Merialueen pohjoinen ja itäinen kolmannes on, osin Iravadi-joen kuljettaman irtoaineksen vaikutuksesta, syvyydeltään alle 180 metriä. Meren keski- ja länsiosassa tyypillinen syvyys on 900–3 000 metriä. Alle viisi prosenttia merialueesta on syvempää kuin 3 000 metriä. Merialueen syvin kohta Andamaanien ja Nikobaarien selänteen itäpuolisissa merenpohjan syvänteissä on yli 4 400 metrin syvyydellä.
Merialueen rajat.
Merialuetta rajaa pohjoisessa Myanmarin Iravadin suistoalue. Idässä se rajoittuu Malakan niemimaahan (Myanmar, Thaimaa). Etelässä Andamaanienmerta rajaa Malakan salmi ja Indonesian Sumatran saari. Lännessä raja kulkee Intian Andamaanien ja Nikobaarien saarissa.
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Andamaanienmeren rajat seuraavasti (1953):
Saljut 6

Saljut 6 oli neuvostoliittolainen avaruusasema, joka oli toiminnassa vuodet 1977–1981.
Saljut 6 oli ensimmäinen avaruusasema, jossa oli kaksi telakointiporttia. Tämä mahdollisti aiempaa pitkäaikaisemman oleskelun avaruudessa. Sojuz-miehistökapselin ollessa telakoituneena asemaan, saattoi miehittämätön Progress-huoltoalus telakoitua toiseen.
Venera 10

Venera 10 () oli Neuvostoliiton Venus-planeettaa tutkineen Venera-avaruusohjelman luotain. Kiertorata- ja laskeutumisosasta koostunut luotain laukaistiin 14. heinäkuuta 1975.
Venera 10 saapui Venuksen kiertoradalle 23. lokakuuta ja laskeutumisosa laskeutui planeetalle 25. lokakuuta 2 200 km:n päähän Venera 9 -luotaimen laskeutumisosasta.
Polttopiste

Polttopiste eli fokus () on optiikassa piste, jonka kautta kaikki linssin läpi tai peilin kautta tulevat säteet kulkevat. Valepolttopisteeksi kutsutaan polttopistettä, joka on peilin takana. Polttopisteen etäisyys peilin keskipisteestä on polttoväli, joka on noin puolet peilin säteestä.
Yhdensuuntaisesti kuperaan peiliin tulevat valonsäteet muodostavat peilin tai linssin taakse (jos niitä jatkettaisiin) valepolttopisteen ("F"), kun taas miinus-silmälasit muodostavat valepolttopisteen eteen. Polttopiste on aina polttotasolla, jolle eri suunnista tulevat yhdensuuntaiset valonsäteet muodostavat suuntakohtaiset polttopisteet.
Vastaavat käsitteet toimivat myös mikroaaltojen ja siten niin sanottujen satelliittilautasten kanssa.
Lasse Karkjärvi

Lasse Johannes Karkjärvi (s. 30. elokuuta 1958 Hyvinkää) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt teatterissa ja televisiossa. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Paavo ja Raili", "Fakta homma", "Team Ahma", "Kotikatu" ja "Salatut elämät".
Stick Arena

Stick Arena on XGenStudiosin luoma ilmainen multiplayer-verkkopeli. Pelissä pelataan muita käyttäjiä vastaan tikku-ukoilla, jotka tappavat toisiaan erilaisilla aseilla. Peliä pelataan lintuperspektiivistä, eli ylhäältä käsin. Peli on saanut kritiikkiä mm. sen hakkeroinnista. Peli toimii Macromedia Flash Playerilla.
Pelin tarkoituksena on tappaa toisia tikku-ukkohahmoja ja pitää oma hahmonsa hengissä. Pelaajat voivat jutella keskenään aulassa sekä myös kesken pelin. Yhdelle kentälle mahtuu korkeintaan neljä pelaajia. Kenttien koko vaihtelee suuresti ja pelaajat voivat myös luoda itse omia kenttiä. Se pelaaja voittaa, joka on tappanut toisia eniten. Mikäli tappoja on yhtä paljon, ratkaisee kuolemien lukumäärä. 
Peliin täytyy kirjautua sisään mikäli haluaa päästä pelaamaan. Tunnuksen tekeminen on nopeaa, ja tikku-ukon ympärillä olevan kehän värin voi valita. Tunnuksella on tiedot, mm. sen tappojen lukumäärä.
Aseita on monia erilaisia mm. haulikko, pistooli, katana, pesäpallomaila ja AK-47
Uudistus.
Peli uudistui (??.10.2008) nykyään se on Stick Arena Ballistick.
Uusia aseita pelissä on mm. minigun, lasermiekka, sähkökypärä, laserpyssy, moottorisaha ja liekinheitin. Nämä kuitenkin maksavat, vanhatkin aseet on mukana. Uudistuksia pelissä on myös mm. lisää areenoita, voi itse tehdä areenan, tikku-ukon ympärille voi ostaa erilaisen värikentän (pelin omalla rahalla eli creditillä) esim. hymiön näköisen värikentän.
Lisää uudistuksia tuo myös tikku-ukon ympärillä ostetta leijuva lemmikki. Myös uusia lemmikeitä voi ostaa kaupasta.
Jürgen Prochnow

Jürgen Prochnow (s. 10. kesäkuuta 1941 Berliini, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluvat Kapteeni Heinrich Lehmann-Willenbrock elokuvassa "Sukellusvene U-96", Ivan Radek elokuvassa "Air Force One", Leto Atreides "Dyynissä" sekä Maxwell Dent "Beverly Hills kyttä 2":ssa. Prochnowilla on pienet roolit myös elokuvissa "Judge Dredd – tuomari" ja "Da Vinci -koodi".
Prochnow syntyi Berliinissä, mutta vietti nuoruutensa Düsseldorfissa. Hänellä on isoveli Dieter, joka on myös näyttelijä. Hän opiskeli näyttelemistä Folkwang Schoolissa Essenissä ja hänestä on tullut yksi menestyksekkäimmistä saksalaisista näyttelijöistä Hollywoodissa.
Eräs hänen ensimmäisistä merkittävistä rooleistaan oli televisioelokuvassa "Die Konsequenz" (1977). Elokuva kertoo kahden homoseksuaalin rakkaustarinan ja se joutui aikanaan aiheensa takia esityskieltoon. Elokuvan ohjasi Wolfgang Petersen, jonka kanssa Prochnow on sittemmin jatkanut yhteistyötä.
Hän kuului vuoden 1996 Berliinin elokuvajuhlien tuomaristoon.
Prochnow esitti Arnold Schwarzeneggeriä televisioelokuvassa "See Arnold Run", joka kertoo Schwarzeneggerin vaalikampanjasta Kalifornian kuvernööriksi. Sattumalta Prochnow oli myös yksi näyttelijöistä, joita aikanaan harkittiin "Terminator – tuhoaja" -elokuvan päärooliin. Hän on myös dubannut Sylvester Stallonen roolin saksankielisissä versioissa elokuvista "Rocky" ja "Rockyn uusintaottelu".
Yksityiselämä.
Ensimmäisestä avioliitostaan 1970-luvulta Prochnowilla oli tytär, joka kuitenkin kuoli nuorena. Hän meni uudelleen naimisiin vuonna 1982 ja erosi 1997. Jälkimmäisestä avioliitosta hänellä on kaksi lasta.
Kattila

 
Kattila on syvä, tasapohjainen, yleensä kannellinen keittoastia, joka on tarkoitettu keittämiseen liedellä. Useimmat kattilat valmistetaan nykyisin ruostumattomasta teräksestä tai alumiinista, ja niiden pinta voi olla paljas tai emaloitu, joskus sisältä myös Teflon-pinnoitettu. Induktiolevyllä keittämistä varten kattilan pohja saattaa sisältää magnetoituvaa metallia, kuten rautaa. 
Nostamista varten kattilalla on yleensä kaksi lenkkimäistä kahvaa sen vastakkaisilla puolilla. Pienemmät, yhdellä pitkänomaisella kahvalla varustetut keittoastiat ovat oikeastaan kasareita, vaikka niitäkin näkee usein kutsuttavan kattiloiksi. Padasta kattilan erottaa koon ja pohjan muodon perusteella: padalla tarkoitetaan suurehkoa, usein pyöreäpohjaista tulella keittämiseen tarkoitettua astiaa.
Kerroskattila.
On olemassa kerroskattiloita, joissa alaosa on normaali kattila mutta joiden sisään voidaan asettaa joko reiällinen tai umpinainen ohutseinäinen yläkattila. Alakattilaan laitetaan vettä, joka kiehuessaan kuumentaa yläkattilan sisällön, korkeintaan sataan asteeseen. Reiällinen sisäkattila soveltuu vihannesten höyryttämiseen ja umpinainen puurojen hauduttamiseen. Kerroskattilan eräs etu on, että ruoka ei koskaan pala pohjaan, kunhan huolehditaan, että alakattila ei kiehu kuivaksi.
Venera 8

Venera 8 () oli Neuvostoliiton Venus-planeettaa tutkineen Venera-avaruusohjelman luotain. Kiertorata- ja laskeutumisosasta koostunut luotain laukaistiin 27. maaliskuuta 1972. 
Venera 8 laskeutumisosa laskeutui Venuksen pinnalle 22. heinäkuuta 1972. Kapseli mittasi laskeutuessaan ilmakehän tuulia, tiheyksiä jne. Pinnalla mitattiin valaistusvoimakkuus, joka vastasi Maan päivää 1 km näkyvyydellä.
Kapseli toimi noin 63 minuuttia kunnes kuumuus mykisti sen.
Anders Nordin

Anders Nordin on ruotsalainen rumpali, joka on ruotsalaisen progressiivisen metalliyhtyeen Opethin entinen rumpali. Nordin oli yhtyeen ensimmäinen rumpali ja oli mukana yhtyeessä vuodesta 1990 vuoteen 1997.
Nordin liittyi Opethiin nykyisen laulaja/kitaristin ja ystävänsä Mikael Åkerfeldtin pyytämänä. Nordin oli soittanut ennen Opethia jo Åkerfeldtin perustamassa metalliyhtye Eruptionissa. Hän soittaa yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla "Orchidilla" ja "Morningrisella". Nordin erosi yhtyeestä "Morningrisen" jälkeisen kiertueen jälkeen, koska sanoi olevansa muuttamassa Brasiliaan. Huhujen mukaan Nordin kuitenkin olisi liittynyt ruotsalaiseen Katatonia-metalliyhtyeeseen lähteäkseen sen mukana kiertueelle. Hän kuitenkin perui lähdön viime hetkillä omalta osaltaan.
Opethin soundi muuttui jonkin verran Nordinin ja basisti Johan DeFarfallan lähtiessä yhtyeestä lähes samaan aikaan. Heidän aikanaan Opethin kappaleiden jazzmaiset piirteet ja kohdat tulivat nykyistä selvemmin esille.
Keijo Suila

Keijo Jaakko Kalervo Suila (s. 3. syyskuuta 1945 Laihia) on suomalainen vuorineuvos. Hän on koulutukseltaan ekonomi Helsingin kauppakorkeakoulusta. Suila on Finnairin entinen pääjohtaja, Keskon entinen hallituksen varapuheenjohtaja ja Solidiumin entinen hallituksen puheenjohtaja. Hän on ollut Nokian hallituksen jäsen ja Suomen Messujen hallituksen puheenjohtaja.
Ura.
Suomen Messujen hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2007 lähtien.
Solidium Oy:n hallituksen puheenjohtaja 2008-2011.
Suilan johdolla Finnair ryhtyi panostamaan voimakkaasti Aasian liikenteeseen. Tämä strategia johti myös historiallisesti mittavaan laivastouudistukseen. Finnairin uusiksi pitkänmatkan koneiksi valittiin eurooppalaisen lentokonevalmistajan Airbusin laajarunkoiset Airbus A340- ja Airbus A350 -mallit, jotka ovat tulossa liikenteeseen vuosina 2007–2008 ja 2014–2016.
Johan DeFarfalla

Johan DeFarfalla (s. 1971 Tukholma) on ruotsalainen basisti. Hän toimi progressiivisen metalliyhtye Opethin basistina vuosina 1991 ja 1994-1996.
DeFarfalla liittyi Opethiin alun perin vielä sen hyvin alkuvaiheilla, kun David Isberg toimi yhtyeen laulajana. Hänen piti korvata yhtyeen entinen basisti Nick Döring. Hän kuitenkin toimi yhtyeen basistina vain yhden keikan, ja lopetti saman tien, jolloin hänen tilalleen yhtyeen basistiksi siirtyivät ensin Mattias Ander, ja sen jälkeen Stefan Guteklint, kumpikin kuitenkin hyvin lyhyeksi aikaa. 
DeFarfalla palkattiin yhtyeeseen takaisin, kun Candlelight Records lähestyi Opethia uuden albumin tekemisen aloittamisen merkeissä. DeFarfalla palkattiin aluksi vain sessiobasistiksi, mutta lopulta hänestä kehkeytyi yhtyeen vakiobasisti myös kiertueille. Hän soittaa yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla, "Orchidilla" sekä "Morningrisella". Morningrisen jälkeisen kiertueen jälkeen Opethin keulahahmo Mikael Åkerfeldt kuitenkin erotti DeFarfallan vedoten siihen että hän ei ollut enää sopiva basisti yhtyeeseen.
DeFarfallan lähdettyä yhtyeestä lähes samaan aikaan silloisen rumpalin Anders Nordinin kanssa Opethin soundi muuttui väkisinkin jonkin verran. DeFarfallan korvasi uruguaylaislähtöinen Martin Mendez, joka on yhä osa bändin kokoonpanoa.
Nykyään DeFarfalla kuuluu Ruotsin kristillisdemokraatteihin ja on poliitikko. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Päiväpulkka

Päiväpulkka (myös pulkka, pulikka, taksvärkkikapula) on kiilan muotoinen puinen kapula, jolla vahvistettiin ennen vanhaan se, että työntekijä oli tehnyt päivän työt, esimerkiksi osana taksvärkkiä. Pulkan toinen puoli oli talon isännällä tai työnjohtajalla, ja vastakappale oli rengillä tai torpparilla. Kun päivän työt oli tehty, asetettiin nämä puukapulat eli ”pulkat” vastakkain, ja työnjohtaja veisti puukolla loven yhtä aikaa sekä omaansa että työntekijän puukapulaan. Näitä ”pulkkia” jokainen renki vaali huolellisesti, ne säilytettiin visusti tallessa, että kuun lopussa tai urakkatyön päätyttyä jokainen sai oman päiväpalkkansa pulkkaan tehtyjen lovien mukaan.
Sanonta "”päivä on pulkassa”" juontuu tämän välineen käyttöön ja tarkoittaa töiden päättymistä kyseisen työpäivän osalta.
Me Against the World

Me Against the World on Tupac Shakurin kolmas soololevy, joka julkaistiin 27. helmikuuta 1995. Albumia nauhoitettiin samoihin aikoihin kun Shakuria ammuttiin marraskuussa 1994 ja kun hänellä oli meneillään oikeudenkäynti seksuaalisesta hyökkäyksestä nuorta fania vastaan. Shakurin istuessa vankilassa, "Me Against the World" debytoi suoraan ensimmäisellä sijalla niin Billboard 200 -listalla, kuin Top R&amp;B/Hip Hop Albumit -listalla. Tämä oli ensimmäinen kerta musiikin historiassa, kun samaan aikaan vankilassa istuvan artistin julkaisema albumi nousee suoraan ensimmäisellä viikollaan listojen ykköspaikalle. Albumi pysyi yhteensä neljä viikkoa peräkkäin listaykkösenä saavuttaen kaksinkertaista platinaa. Singlet "Dear Mama" ja "So Many Tears" nousivat hiteiksi.
Samplet.
"If I Die 2Nite"
"Me Against the World"
"So Many Tears"
"Temptations"
"Young Niggaz"
"Heavy in the Game"
"Lord Knows"
"Dear Mama
"Can U Get Away"
"Old School"
"Death Around The Corner"
Nopeudensäädin

Nopeudensäädin on laite, joka on tarkoitettu sähkömoottorin tehon ja pyörimissuunnan säätelyyn. Nopeudensäätimiä käytetään muun muassa radio-ohjatuissa pienoismalleissa.
Toiminta.
Elektroninen nopeudensäädin.
Elektroninen nopeudensäädin () eli ESC kytkee moottorille menevän sähkövirran nopeasti päälle ja pois useita tuhansia kertoja sekunnissa. Katkomistaajuus on tyypillisesti 1–20 kHz. Moottorille menevän sähkötehon määrä riippuu päällä- ja poisoloaikojen suhteesta, joten nopeudensäädin käyttää pulssinleveysmodulaatiota (PWM). Toimintaperiaate on likimain sama kuin D-luokan vahvistimissa, paitsi että nopeudensäätimessä kytkentätaajuuden poissuodattamiseen ei välttämättä tarvita alipäästösuodinta. Radiotaajuisia häiriöitä suodattava kondensaattori on kuitenkin usein tarpeen.
Mekaaninen nopeudensäädin.
Elektronisen nopeudensäätimen vaihtoehto on mekaaninen nopeudensäädin, joka säätelee moottorin tehoa vastuksien avulla. Käytännössä mekaaninen nopeudensäädin on usein potentiometri, jota käännetään servon avulla. Mekaanisen säätimen vastuksissa kuitenkin muodostuu tehohäviöitä, jotka heikentävät säätimen hyötysuhdetta ja hukkaavat osan laitteessa käytettävien akkujen energiasta lämpönä. Vastuksessa hukkaantuva teho voidaan laskea kaavalla formula_1. Elektronisessa nopeudensäätimessä hyötysuhde on parempi, koska kytkinkomponentin resistanssi on suurimman osan ajasta lähes nolla tai ääretön, jolloin virta kulkee esteettömästi tai ei ollenkaan.
Harjattoman moottorin nopeudensäädin.
Harjattomat moottorit vaativat monimutkaisempaa ohjauselektroniikkaa, sillä niissä ei ole mekaanista kommutaattoria eli virrankäännintä, joka kääntäisi magneettikentän suunnan sopivaksi. Mekaanista nopeudensäädintä ei voi käyttää, sillä harjattomalle moottorille täytyy syöttää useimmiten kolmivaihevirtaa. Toimintaperiaate muistuttaa taajuusmuuttajan käyttöä oikosulkumoottorin ohjauksessa, paitsi pienoismallien moottorit ovat usein valmiiksi magnetoituja. Oikosulkumoottorissa pyörivä osa roottori tulee magneettiseksi vasta, kun staattorin magneettikenttä pyörii eri nopeudella kuin roottori.
Jakosuhdevektori

Matematiikassa jakosuhdevektori missä suhteessa annettu jana on jaettu kahteen osaan. Olkoon "a" ja "b" kaksi vektoria, jotka eivät ole yhdensuuntaisia ja jotka lähtevät samasta pisteetä "O". Olkoon "a":n päätepiste "A" ja "b":n päätepiste "B". Olkoon "p" ja "q" kaksi positiivista reaalilukua. Tällöin janan "AB" jakosuhdevektori, joka jakaa janan "AB" suhteessa "q"/"p", on jana "OC", missä "C" sijaitsee janalla "AB" siten, että "AC"/"CB"="q"/"p".
Aiheesta muualla.
Peda.net
Antero Kivelä

Antero Simo Tapani Kivelä (s. 26. joulukuuta 1955 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka edusti pääsarjatasolla koko uransa Porin Ässiä. A-maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 58 ottelua. Kivelä on toiminut myös Luvian Kiekon ringettejoukkueen päävalmentajana sekä naisten jalkapalloseuran NiceFutiksen puheenjohtajana.
Peliura.
Kivelä edusti Suomea vuosien 1978 ja 1979 MM-kilpailuissa sekä Lake Placidin talviolympialaisissa 1980. SM-kultaa hän voitti vuonna 1978 Ässien joukkueessa. Samana vuonna Kivelä palkittiin myös Urpo Ylönen -palkinnolla SM-liigan parhaana maalivahtina. 
Hän pelasi Ässien ykkösmaalivahtina vuosina 1974–1983, jonka jälkeen Kivelä menetti paikkansa Kari Takolle. Hänen lähdettyään Pohjois-Amerikkaan, nousi Kivelä jälleen joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Ässien lisäksi hän pelasi kaudella 1984–1985 kuusi ottelua Joensuun Kiekko-Poikien I-divisioonajoukkueessa. Peliuransa jälkeen Kivelä valmensi vuosina 1992–1994 Kalajoen Junkkareita I-divisioonassa. Pelaajapulan vuoksi hän myös pelasi yhden ottelun hyökkääjäna.
Kaukalopallo ja ringette.
Valmennettuaan jääkiekon juniorijoukkueita, Kivelä ryhtyi syksyllä 1999 Kaukalopalloliigassa pelanneen Porin Kärppien päävalmentajaksi. Vuonna 2002 hän alkoi valmentamaan Luvian Kiekon joukkuetta Ringeten SM-sarjassa.
Muuta.
Kivelä työskentelee Porin kaupungilla työsuojeluvaltuutettuna. Hän on myös Porin kaupunginvaltuuston jäsen Vasemmistoliiton edustajana. Vuonna 1993 ilmestyi Lauri Järvisen kirjoittama Kivelän elämäkerta "Antero Kivelä – Ässäjunkkari".
Kino Kangassalo

Kino Kangassalo oli alun perin YleQ:n elokuvaohjelma, jota kuultiin kanavalla huhtikuusta 2004 syyskuuhun 2006. Sitä toimittivat Olli Kangassalo ja Mika Niva. 
Kangassalon toimittama samanniminen elokuva-arvosteluohjelma jatkui Radio Suomessa ja YleX:ssä vuoden 2006 loppuun asti. Ohjelma esitteli kaikki viikon ensi-illat Kangassalon arvostelemana.
Jonas Hellborg

Jonas Hellborg (7. kesäkuuta 1958) on ruotsalainen basisti. Hän on soittanut muun muassa seuraavien muusikkojen kanssa: John McLaughlin, Bill Laswell, Shawn Lane, Jens Johansson ja Buckethead.
Hellborg aloitti musiikkiuransa studiomuusikkona 1976. Montreux’n jazzfestivaaleilla Sveitsissä 1980 hän saavutti kuuluisuutta. Vuonna 1981 hän muutti New Yorkiin, perusti oman levy-yhtiön, "Day Eight Music"in, joka on nykyään "Bardo Records". Hänen varhainen levytyksensä, "Elegant Punk", osoitti hänen virtuoosimaiset kykynsä. Levyn yksi puoli sisälsi soolobassonsoittoa ja toinen puoli nauhatonta bassoa ja nauhallista bassoa yhdessä. Nauhallisella bassolla hän soitti sointuja ja sooloja nauhattomalla bassolla soitettujen melodioiden päälle. Myöhemmät albumit, kuten "Axis", olivat enemmän rockpainotteisia. Niissä hän toi esiin varhaiset vaikutteensa: Led Zeppelin, Black Sabbath, Jimi Hendrix, Cream ja Johann Sebastian Bach.
Hellborgin kaksikaulainen nauhaton ja nauhallinen Wal-merkkinen basso antaa hänelle monipuoliset musiikilliset mahdollisuudet. Hän on soittanut Mahavishnu Orchestrassa ja myöhemmin akustisesti John McLaughlinin kanssa. Hän äänitti akustisella bassolla muutamia CD-levyjä, joissa oli sekä espanjalaisia että intialaisia vaikutteita. Vuonna 1990 hän äänitti kokeellisen "Jonas Hellborg Group" -levyn, missä hän itse soittaa kaksikaulaista Wal-bassoaan, Anders Nord 4, 5 ja 10-kielisiä bassokitaroita ja Jamie Salazar digitaalisia MIDI-rumpuja.
Vuodesta 1995 tuli musiikillisesti Hellborgin tuotteliain vuosi. Hän soitti 'Memphis Monster'in, eli kitaristi Shawn Lanen, kanssa ja perusti kokeellisen fuusiojazz-yhtyeen. Alkuvuosina heillä oli mukanaan rumpali Jeff Sipe ja myöhemmin mukaan liittyi intialaiset muusikot V. Selvaganesh ja Umamahesh. Näin he muodostivat omalaatuisen itä–länsi -fuusion, kenties paljolti John McLaughlinin Shakti-yhtyeeltä vaikutteita saaneen kokoonpanon. He julkaisivat useita täysin improvisoituja livelevyjä ("Temporal Analogues of Paradise") ja joitakin studioalbumeja ("Good People in Time of Evil", "Icon"). Tämä kokoonpano julkaisi myös live-DVD:n, "Paris"in. Yhtye lopetti, kun Shawn Lane ei enää halunnut jatkaa.
Myöhemmin Hellborg työskenteli mystisen Bucketheadin kanssa ja julkaisi albumin "Octave Of Holy Innocents". Vuonna 2005 hän perusti Jonas Hellborg Trion ruotsalaisen kitaristi Mattias Eklundhin ja rumpali Niclas Campagnolin kanssa. Kokoonpanon ensiesiintminen oli Mumbaissa. Sitä seurasi kiertue Intiassa.
Vaikkei Hellborg koskaan ole noussut suureen kaupalliseen menestykseen, hän on silti yksi fuusion taitavimmista soittajista ja on arvostettu maailmanlaajuisesti musiikkipiireissä.