DRG-järjestelmä

DRG-järjestelmä on sairaanhoidossa käytettävä potilashoidon luokittelujärjestelmä, jossa hoito ja potilastapaukset ryhmitellään diagnoosin ja muiden potilaasta kirjattujen tietojen perusteella lääketieteellisesti ja kustannuksiltaan samankaltaisiin ryhmiin. DRG tulee sanoista diagnosis related group. Ryhmät ovat kansallisesti määriteltyjä ja niitä on esim. Suomessa käytössä olevassa NordDRG-ryhmittelijässä noin 900. Kullakin DRG-ryhmällä on sen tarkoittamaa hoitoa kuvaava koodi ja nimi. 
DRG-luokittelujärjestelmää käytetään sairaanhoidon palvelujen tuotteistuksessa, hinnoittelussa ja laskutuksessa sekä sairaaloiden toiminnan ja talouden analysoinnissa ja tuottavuusvertailuissa. DRG-järjestelmän käyttö laskutuksessa tarkoittaa sairaaloiden laskutusta vakuutusyhtiöiltä, valtiolta, maakunnilta tai kunnilta riippuen maan sairaanhoidon järjestelmästä. DRG-ryhmiin perustuvassa laskutuksessa potilaan hoito laskutetaan kiinteällä DRG-ryhmän keskihinnalla, riippumatta hoidon todellisista kustannuksista. Outlier-rajoilla voidaan määritellä erityisen kalliit ja halvat potilastapaukset laskutettavaksi todellisten kustannusten mukaan tai outliereille voidaan määritellä erillismaksuja. 
DRG-järjestelmä syntyi alun perin Yhdysvalloissa 1970-luvulla. Nykyisin järjestelmä on käytössä useissa maailman maissa.
DRG-ryhmittelyn tietojärjestelmä.
DRG-ryhmittelyn tietojärjestelmä muodostuu DRG-ryhmistä, jotka määritellään kansallisesti tai valtioiden välisenä yhteistyönä asiantuntijaorganisaatioissa. Suomessa käytössä olevan NordDRG-luokittelujärjestelmän ylläpidosta ja kehittämisestä vastaa yhteispohjoismainen Nordic Casemix Centre. Esimerkiksi Yhdysvalloissa DRG-ryhmät määrittää valtion sairausvakuutusta (Medicare) varten liittovaltion virasto: Centers for Medicare &amp; Medicaid Services (CMS). Isossa-Britanniassa määrittelyt tekee National Cacemix Office Britannian julkista terveydenhuoltoa (NHS) varten. 
DRG-tietojärjestelmään kuuluu keskeisenä osana DRG-ryhmittelijä, joka on tietokoneohjelma, joka ryhmittelee potilaan saaman hoidon tiettyyn DRG-ryhmään kuuluvaksi potilaasta kirjattujen tietojen perusteella. Pää- ja sivudiagnoosin lisäksi ryhmittelyyn vaikuttavat potilaalle mahdollisesti tehty kirurginen toimenpide sekä potilaan ikä, poistumistapa, hoidon kesto ja mahdolliset komplikaatiot. Tietojärjestelmään sisältyy myös ohjelma, jonka avulla lasketaan potilaan hoidon todelliset kustannukset sairaalan suoritehinnaston perusteella.
DRG-järjestelmän synty ja käyttö eri maissa.
DRG-järjestelmän synty Yhdysvalloissa.
DRG-järjestelmän kehittivät Yhdysvalloissa 1970-luvulla Yalen yliopiston tutkijat Robert B. Fetter ja John D. Thompson. DRG-järjestelmä sai alkunsa, kun heidät kutsuttiin kehittämään paikalliselle yliopistolliselle sairaalalle järjestelmää suoritteiden ja kustannusten mittaamiseksi vastauksena valtion sairausvakuutuksen Medicare-ohjelman rekisteröintivaatimuksiin. Fetterin ja Thompsonin ensimmäisessä DRG-luokittelujärjestelmässä, jonka he kehittivät vuonna 1973, oli 333 DRG-ryhmää. DRG-järjestelmän lopullinen versio sisälsi 470 DRG-ryhmää. Sen kehitystyöstä vastasi Yalen yliopiston terveydenhuoltojärjestelmien johtoryhmä ja kehitystyön rahoituksesta HCFA (Health Care Financing Administration), joka oli CMS:n edeltäjä. Vuonna 1983 DRG-ryhmät otettiin Yhdysvalloissa käyttöön valtion sairausvakuutuksesta sairaaloille suorittamien maksujen perusteena.
DRG-järjestelmä otettiin Yhdysvalloissa käyttöön sairaanhoidon kustannusten kasvun hidastamiseksi. Sairaaloiden saama vakiohinta tietyn DRG-ryhmän potilaan hoidosta kannusti niitä tuottamaan hoidon taloudellisesti ja tehokkaasti verrattuna aikaisemmin käytössä olleeseen kustannusten korvaamiseen perustuvaan järjestelmään. Yhdysvalloissa valtion sairausvakuutuksesta sairaaloille maksamat korvaukset perustuvat edelleen DRG-järjestelmään. Myös tietyt yksityiset sairausvakuutusyhtiöt käyttävät DRG-maksujärjestelmää.
Käyttö eri maissa.
DRG-järjestelmän innovaatio levisi Yhdysvalloista hyvin nopeasti muihin maihin. Ensimmäisenä Eurooppaan ja Australiaan. Ranskan terveysministeriön isännöimään DRG-konferenssiin vuonna 1984 osallistui viisi Euroopan maata (Belgia, Ranska, Irlanti, Alankomaat ja Portugali). Vuonna 1987 Lissabonissa pidettyyn konferenssiin osallistui 15 Euroopan maata. Kokouksessa sovittiin perustettavaksi asiantuntijaverkosto (Systems Network) DRG-luokitusten kehittämiseksi Euroopan maille. Samanaikaisesti eurooppalaisen kehityksen kanssa Australiassa pidettiin vuonna 1984 kansallinen DRG-konferenssi.
DRG-järjestelmät otettiin Euroopassa ensimmäisenä käyttöön Portugalissa vuonna 1984, Ranskassa 1991 ja Englannissa vuonna 1992. DRG on nykyisin käytössä useimmissa Euroopan maista. Järjestelmiä käytetään paitsi laskutuksen perusteena myös sairaaloiden resurssien allokointiin ja suunnitteluun sekä tuottavuuden ja tuloksellisuuden mittaukseen (taulukko 1).
Useimmat Euroopan maat käyttävät omia kansallisesti määriteltyjä DRG-ryhmiä. Irlannilla, Portugalilla ja Espanjalla on käytössä joko Yhdysvaltain tai Australian DRG-ryhmät. Pohjoismaat, Viro ja Latvia käyttävät yhteistä NordDRG-luokittelua, mutta kullakin maalla on siitä maakohtaiset erityispiirteet huomioon ottavat DRG-ryhmittelyt. 
Australiassa kansallinen AN-DRG-ryhmittely valmistui vuonna 1992 ja vuonna 2005 DRG-järjestelmä otettiin käyttöön julkisten sairaaloiden rahoituksen perusteena. 
DRG-järjestelmä on käytössä myös mm. Japanissa, Venäjällä, Thaimaassa ja Kiinassa osittaisena Pekingin alueella. 
DRG-järjestelmä Suomessa.
Suomessa DRG-järjestelmän käyttö alkoi 1980-luvun lopulla, kun Yhdysvalloissa käytössä olleen DRG-luokittelun pohjalta kehitettiin suomalainen FinDRG-järjestelmä vuonna 1987. NordDRG-luokitusjärjestelmä tuli käyttöön 1990-luvun puolivälissä. FinDRG:tä ja NordDRG:tä käytettiin alkuvuosina pääasiassa sairaaloiden toiminnan analysointiin ja tuottavuusvertailuihin. 
Suomen Kuntaliitto käynnisti vuonna 2005 sairaaloiden tuotteistuksen standardointi-hankkeen (SaTu-hanke) tarkoituksena ottaa DRG-järjestelmä käyttöön sairaanhoitopiirien kunnilta laskuttamien palvelujen tuotteistuksessa ja hinnoittelussa. Hankkeen loppuraportti ja suositukset DRG-pohjaisen laskutuksen toteuttamiseksi valmistuivat vuonna 2007. Tavoitteena oli DRG-ryhmiin perustuvan laskutuksen käyttöönotto sairaaloissa vuoteen 2011 mennessä. Monissa sairaanhoitopiireissä DRG-pohjainen laskutus oli alkanut jo ennen SaTu-hanketta. Vuonna 2005 se oli kymmenellä sairaanhoitopiirillä käytössä.
Kansallisen DRG-keskuksen toiminta käynnistyi vuonna 2005 osana Suomen Kuntaliiton tytäryhtiön Finnish Consulting Group Oy:n toimintaa. Keskuksen tehtävänä on DRG:n käyttöön liittyvä konsultointi, DRG-luokittelun ylläpito ja kehittäminen sekä DRG-painokertoimien tuottaminen. 
Vuonna 2019 DRG-järjestelmä oli käytössä kaikissa Suomen 20 sairaanhoitopiirissä (ilman Ahvenanmaata). Toiminnan ja talouden analysoinnissa ja suunnittelussa järjestelmää käyttivät kolmea lukuun ottamatta kaikki sairaanhoitopiirit. Kuntalaskutuksen perusteena DRG-ryhmittelyä käytti 12 sairaanhoitopiiriä.
Taulukossa 2. on esimerkkejä erikoissairaanhoidon DRG-ryhmistä, niiden nimistä, koodeista ja kuntalaskutushinnoista HUS:n vuoden 2020 hinnaston perusteella.
THL:n sairaaloiden tuottavuuden benchmarking-tutkimus.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL) aikaisemmin Stakes aloitti DRG-ryhmittelyyn perustuvat Suomen sairaaloiden tuottavuuden benchmarking-tutkimukset 2000-luvun alussa. Tutkimukset on siitä lähtien toteutettu vuosittain. Sairaaloiden tuottavuuden vertailututkimuksessa sairaalan tuotos lasketaan painottaen DRG-ryhmien suoritemäärät (hoitojaksot, avohoitokäynnit) DRG-ryhmien kustannuspainoilla. Sairaalan kustannukset perustuvat sairaanhoitopiirien kirjanpidon perusteella ilmoittamiin tietoihin. Tuottavuus lasketaan sairaaloittain vertailukelpoisten DRG-painotettujen suoritteiden (DRG-pisteiden) ja kustannusten suhdelukuna. Tuottavuuden benchmarking-tutkimuksessa ovat mukana kaikki sairaanhoitopiirit.