Jyri Marttinen

Jyri Pekka Marttinen (s. 1. syyskuuta 1982 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa monikansallisen Erste Ligan romanialaisjoukkue Gyergyói HK:ssa. Hän on pelannut urallaan aiemmin SM-liigaa JYPissä, Pelicansissa, Porin Ässissä ja Rauman Lukossa yhteensä 758 runkosarjaottelua tehopistein 75+124=199, 43 playoff-ottelua tehopistein 2+8=10 ja neljä liigakarsintaottelua tehopistein 2+2=4. Marttinen kuului Ässissä kolmella kaudella joukkueensa kapteenistoon ja hän teki joukkueelle Suomenmestaruuden ratkaisseen voittomaalin vuonna 2013. Marttinen voitti myös SM-hopeaa Pelicansissa vuonna 2012. Hän on pelannut myös neljänä kautena Ruotsin Elitserienissä Malmö Redhawksin, Timrå IK:n ja Skellefteå AIK:n joukkueissa. Marttinen edusti myös Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti hopeaa. Marttinen on tunnettu myös varsin kovaotteisena pelaajana, sillä hän voitti SM-liigan jäähypörssin kaudella 2013–2014 ja on liigan kaikkien aikojen runkosarjan jäähypörssissä neljäntenä 1165 minuutillaan.
Ura.
Seuraura.
Varhaiset vuodet.
Marttinen aloitti ohjatun jääkiekon harrastamisen vasta kymmenenvuotiaana, mikä on varsin myöhäinen ikä ammattikseen jääkiekkoa pelaavien urheilijoiden keskuudessa.
Kehittyminen JYPissä.
Marttinen on [[JYP]]in kasvatti. Hän voitti seurassa B-nuorten SM-hopeaa vuonna 1999. Marttinen debytoi JYPin [[Jääkiekon SM-liiga|SM-liigajoukkueessa]] kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2000–2001|2000–2001]], jolloin hän pelasi siellä kahdeksan runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Marttinen teki liigadebyyttinsä [[2. tammikuuta]] [[2001]] [[Tampereen Ilves (jääkiekko)|Tampereen Ilvestä]] vastaan. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 20. helmikuuta 2001 [[Pelicans]]ia vastaan. Suurimman osan kaudestaan Marttinen pelasi kuitenkin vielä JYPin [[Jääkiekon A-nuorten SM-liiga|A-nuorissa]], jossa hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kausi [[Jääkiekon SM-liigakausi 2001–2002|2001–2002]] oli Marttiselle tulokaskausi SM-liigassa ja se toi hänelle 50 runkosarjaottelussa [[tehopiste]]et 1+4=5. Marttinen jakoi myös JYPin sisäisen [[Plus-miinus (jääkiekko)|tehotilaston]] voiton [[Olli Ahonen|Olli Ahosen]] kanssa lukemalla +7.
[[Calgary Flames]] varasi Marttisen kahdeksannella kierroksella 238. pelaajana [[NHL:n varaustilaisuus 2002|NHL:n varaustilaisuudessa 2002]]. Kausi [[Jääkiekon SM-liigakausi 2002–2003|2002–2003]] hänellä päättyi jo vuodenvaihteessa 29 ottelun jälkeen selkävamman takia. Toivuttuaan vammastaan Marttinen teki kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2003–2004|2003–2004]] onnistuneen paluun kaukaloihin ja onnistui tekemään kauden aikana kaikkiaan 54 runkosarjaottelussa tehot 6+13=19. Hän väläytteli kiekollisen osaamisen lisäksi myös kovaotteisempaa pelityyliä ja keräsi 115 jäähyminuuttia, joilla Marttinen sijoittui SM-liigan jäähypörssissä viidenneksi. Lokakuussa 2003 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen JYPin kanssa. Kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2004–2005|2004–2005]] Marttinen ei onnistunut tehojen valossa ja hän teki vain neljä tehopistettä. Marttinen täytti paikkansa kuitenkin fyysisillä ominaisuuksillaan. Helmikuussa 2005 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen JYPin kanssa.
"[[Jatkoaika.com]]in" toimittajan Santtu Lyntsyn mukaan Marttinen loisti taas kiekollisena ja nousi JYPin kärkipuolustajaksi kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2005–2006|2005–2006]]. Hän oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja ja kolmanneksi paras maalintekijä 11 osumallaan. Marttinen keräsi myös 126 jäähymuuttia, joilla hän voitti JYPin sisäisen jäähypörssin. Kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2006–2007|2006–2007]] Marttinen kuului heikon kauden pelanneen joukkueen puolustuksen tasaisimpiin suorittajiin ja hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 13+17=30. Marttinen jakoi liigan puolustajien pistepörssin kuudennen sijan [[Tappara]]n [[Teemu Aalto|Teemu Aallon]] kanssa. Hän oli siirtymässä seuraavaksi kaudeksi ulkomaille, mutta Marttinen jätti JYPin kuitenkin jo siirtotakarajalla ja siirtyi loppukaudeksi [[SHL|Elitserien]]-joukkue [[Malmö Redhawks]]in riveihin. Joukkue putosi kauden päätteeksi [[HockeyAllsvenskan]]iin.
Elitserien-vuodet.
Marttinen jatkoi kaudella [[Jääkiekon Elitserien-kausi 2007–2008|2007–2008]] Elitserien-uraansa kaksivuotisella sopimuksella [[Timrå IK|Timrå IK:n]] riveissä. Hän jäi joukkueessa lopulta varsin vähälle peliajalle ja siirtyi marraskuussa 2007 [[Skellefteå AIK|Skellefteå AIK:hon]]. Marttinen oli siirtoajankohdastaan huolimatta joukkueen tehokkain puolustaja tehtyään 36 runkosarjaottelussa tehot 6+10=16. Hän teki heinäkuussa 2008 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Skellefteån kanssa. 
Kaudella [[Jääkiekon Elitserien-kausi 2008–2009|2008–2009]] Marttinen teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+13=19. Hän voitti myös Skellefteån sisäisen jäähypörssin 107 minuutillaan ja sijoittui Elitserienin jäähypörssissä yhdeksänneksi. Marttinen voitti joukkueen sisäisen jäähypörssin myös kaudella [[Jääkiekon Elitserien-kausi 2009–2010|2009–2010]] 91 minuutillaan. Hänen sopimuksensa olisi kattanut myös kauden [[Jääkiekon Elitserien-kausi 2010–2011|2010–2011]], mutta Skellefteå kuitenkin irtisanoi Marttisen sopimuksen.
Paluu SM-liigaan.
[[Tiedosto:Jyri Marttinen 30-11-19 13.jpg|pienoiskuva|Marttinen Ässien paidassa vuonna 2019.]]
Kaudeksi [[Jääkiekon SM-liigakausi 2010–2011|2010–2011]] Marttinen palasi SM-liigaan ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella [[Pelicans]]iin. Hänen odotettiin nousevan joukkueen johtopuolustajaksi, mutta Marttisen kautta varjosti kuitenkin ailahtelevuus ja turhat jäähyt. Hän oli kuitenkin runkosarjassa viimeiseksi jääneen Pelicansin tehokkain puolustaja [[Jani Forsström]]in kanssa tehoilla 5+10=15. Kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2011–2012|2011–2012]] Marttisen rooli pieneni, mutta hän pelasi kuitenkin mukiinmenevästi ja edelliskautta tasaisemmin. Marttinen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Kaudeksi [[Jääkiekon SM-liigakausi 2012–2013|2012–2013]] Marttinen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella [[Porin Ässät|Porin Ässiin]]. Hän palasi SM-liigan puolustajien eliittiin, oli Ässien puolustuksen parhaimmistoa omassa päässä ja muodosti toimivan puolustajaparin [[Shaun Heshka]]n kanssa. Marttinen teki kevään 2013 finaalisarjassa liigauransa kaksi ensimmäistä playoff-maalia, joista toinen ratkaisi Ässille kuudennessa finaaliottelussa [[24. huhtikuuta]] [[2013]] 3–2-voiton [[Tappara]]sta sekä [[Luettelo jääkiekon SM-liigan mestaruuden ratkaisseista pelaajista|Suomenmestaruuden]] joukkueelle. Hänet palkittiin ottelun "[[Ilta-Sanomat|Ilta-Sanomien]]" kolmen tähden tähtipelaajana. Heinäkuussa 2013 Marttisen sopimusta Ässien kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2016 saakka.
Marttinen nousi kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2013–2014|2013–2014]] Ässien [[Kapteeni (urheilu)|varakapteeniksi]]. Hän keräsi SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 160 minuutillaan ja voitti koko [[Luettelo SM-liigan jäähypörssin voittajista|jäähypörssin]]. Kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2015–2016|2015–2016]] Marttinen nousi taas yhden välivuoden jälkeen Ässien kapteenistoon. Hänen kautensa päättyi kuitenkin jo 21 ottelun jälkeen yläraajavamman vuoksi marraskuussa 2015. Marttinen oli kauden jälkeen pitkään ilman sopimusta, kunnes hän teki syyskuun 2016 alussa vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ässien kanssa. Marttinen oli tehoilla 5+13=18 joukkueen tehokkain puolustaja [[Jere Seppälä]]n ja [[Niko Peltola]]n kanssa. Hänen kautensa päättyi kuitenkin leikkaushoitoa vaatineeseen vammaan helmikuussa 2017.
Kaudeksi [[Jääkiekon SM-liigakausi 2017–2018|2017–2018]] Marttinen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella [[Rauman Lukko]]on. Joukkuetta valmentaa hänelle Ässistä tuttu [[Pekka Virta]]. Kaudella [[Jääkiekon SM-liigakausi 2018–2019|2018–2019]] Marttinen ehti pelata vain neljä runkosarjaottelua, kunnes hänen roolinsa jäi pieneksi nuorten puolustajien esiinmarssin myötä ja Marttisen sopimus purettiin yhteisymmärryksessä lokakuussa 2018. Seuraavana päivänä hänen kerrottiin palaavan kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella Porin Ässiin. Marttinen oli tehoilla 6+12=18 runkosarjassa viimeiseksi jääneen joukkueen tehokkain puolustaja sekä aktiivipelaajista toiseksi paras pistemies [[Peter Tiivola]]n jälkeen. Hän sai myös koko SM-liigasta eniten peliaikaa (24.29) ottelua kohden. Kaudeksi [[Jääkiekon SM-liigakausi 2019–2020|2019–2020]] Marttinen nimettiin takaisin Ässien varakapteeniksi.
II-divisioonan kautta ulkomaille.
Syyskuussa 2020 Marttinen palasi kotiseudulleen Jyväskylään ja siirtyi toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella [[Jääkiekon II-divisioona|II-divisioonajoukkue]] [[Vaajakosken Pelikaanit|Vaajakosken Pelikaaneihin]]. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden [[Slovakian Extraliga-kausi 2020–2021|2020–2021]] kattavalla sopimuksella [[Slovakia]]n [[Extraliga (Slovakia)|Extraligan]] [[HC 07 Detva|HC Detvaan]]. Marttinen pelasi siellä vain viisi ottelua, kunnes hän siirtyi joulukuussa loppukauden kattavalla sopimuksella [[Puola]]n [[Polska Hokej Liga]]n [[GKS Katowice]]en. Kaudeksi 2021–2022 Marttinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella [[Ranska]]n toiseksi korkeimmalla sarjatasolla [[FFHG Division 1|FFHG Division 1:n]] [[Drakkars de Caen]]iin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+7=12.
Toukokuussa 2022 Caen kertoi [[Facebook]]-sivuillaan Marttisen lopettavan pelaajauransa ja siirtyvän valmentamaan. Jo saman vuoden syyskuussa hän palasi kuitenkin kaukaloihin ja siirtyi II-divisioonajoukkue [[Gladiators Hockey Team|Gladiators HT:hen]]. Tammikuussa 2023 Marttinen siirtyi loppukauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella monikansallisen [[Erste Liga (jääkiekko)|Erste Ligan]] [[romania]]laisjoukkue [[Gyergyói HK|Gyergyói HK:hon]]. Joukkueessa pelasi myös hänelle Ässistä tuttu maalivahti [[Rasmus Rinne]].
Maajoukkueura.
Marttinen edusti [[Suomen jääkiekkomaajoukkue|Suomea]] MM-kilpailuissa vuonna [[Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2014|2014]], jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Marttinen pelasi 52 A-maaottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä [[19. huhtikuuta]] [[2006]] [[Jyväskylä]]ssä pelatussa harjoitusottelussa [[Tanskan jääkiekkomaajoukkue|Tanskaa]] vastaan. Marttinen pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna [[Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2002|2002]], jolloin hän voitti pronssia. 
Lähteet.
Viitteet.
[[Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat]]
[[Luokka:Calgary Flamesin varaamat pelaajat]]
[[Luokka:Vuonna 1982 syntyneet]]
[[Luokka:Elävät henkilöt]]