tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Khadijo Mohamed Diriye

Khadijo Mohamed Diriye (, ; 2. huhtikuuta 1949 Mogadishu, Somalia – 20. joulukuuta 2023 Djibouti, Djibouti) oli somalialainen poliitikko.
Diriye työskenteli muun muassa koulun opettajana, sihteerinä ja kirjanpitäjänä ennen pääsyään Somalian vuosina 2000–2004 tunnustetun siirtymäkauden parlamentin jäseneksi. Sittemmin hän toimi useaan otteeseen ministerinä Somalian vuosien 2004–2012 siirtymäkauden hallituksessa ja vuonna 2012 perustetussa keskushallinnossa. Diriye oli muun muassa nuoriso- ja urheiluministeri vuosina 2010–2011 ja 2017–2020 sekä hätäavun ja suuronnettomuuksien hallinnan ministeri vuosina 2020–2022. Hän myös johti parlamentin tutkimus-, teknologia-, posti- ja viestintäkomiteaa vuosina 2011–2012 sekä ihmisoikeuksien, naisasioiden ja humanitaaristen asioiden komiteaa vuonna 2013. Monilla aloitteillaan Diriye pyrki parantamaan naisten ja lasten asemaa Somaliassa.
Diriye kuoli leikkauksesta huolimatta vammoihin, jotka sai kaatuessaan portaissa hotellissa Djiboutissa. Hän oli onnettomuuden sattuessa ollut vierailulla Djiboutissa muun muassa pääministeri Hamza Abdi Barren kanssa. Kuollessaan Diriye oli Somalian naisten oikeuksien ja ihmisoikeuksien kehityksen ministeri. Hänet haudattiin Mogadishuun 21. joulukuuta 2023.
Main Vein

Main Vein on laskettelurinne ja Woodward Copper Mountain Park laskettelupuisto Copper Mountainin talviurheilukeskuksessa Summitin piirikunnassa Coloradossa Yhdysvalloissa.
Woodward Copper Mountain Parkin eri suorituspaikoilla on järjestetty freestylehiihdon ja lumilautailun maailmancupin lumikouru-, slopestyle- ja big air -kilpailuja. Lisäksi Main Vein -rinteessä, jossa lumikouru sijaitsee, on laskettu alppihiihdon maailmancupin tekniikkalajikilpailuja.
R’ya t’eze

R’ya t’eze (kyrillisellä kirjaimistolla Р’йа т'әзә, ”Uusi tie”) on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa ilmestynyt kurdinkielinen sanomalehti.
Vuonna 1930 perustettu "R’ya t’eze" ilmestyi aluksi latinalaisella kirjaimistolla kerran viikossa noin tuhannen kappaleen painoksena. Sitä toimittivat kurdia osaavat armenialaiset, kunnes vuonna 1934 lehti sai ensimmäisen kurditoimittajan. Lehden ilmestyminen keskeytyi vuonna 1938 kurdien karkotusten ja kansallisen kulttuuritoiminnan lakkauttamisen seurauksena.
Lehti alkoi ilmestyä uudelleen kyrillisellä kirjaimistolla vuonna 1955. Se oli neuvostoajan loppupuolella Armenian kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Armenian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. "R’ya t’eze" oli Neuvostoliiton ainoa sekä maailman pitkäikäisin ja ainoa virallisen tahon julkaisema kurdinkielinen sanomalehti. Se ilmestyi kurmandžin murteella kahdesti viikossa noin 4 000 kappaleen painoksena. Lehdellä oli lukijoita Armenian lisäksi myös Azerbaidžanissa, Georgiassa, Kazakstanissa ja muissa Neuvostoliiton tasavalloissa sekä ulkomailla.
"R’ya t’ezen" keskeinen tehtävä oli neuvostopropagandan levittäminen, mutta sillä oli suuri merkitys myös kansallisena kulttuurivälineenä sekä kurdin kirjakielen ja kirjallisuuden kehittäjänä. 1980-luvulta lähtien lehti alkoi kiinnittää huomiota kurdien vapautusliikkeen toimintaan lähialueilla Kurdistanissa. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen "R’ya t’eze" muuttui riippumattomaksi ja keskittyi kokonaan kurdien asioihin, mutta menetti samalla myös rahoituksensa. Siitä tuli pieni kuukausilehti, jota jaettiin ilmaiseksi Armenian kurdeille 500 kappaleen painoksena. Lehti siirtyi latinalaiseen kirjaimistoon ulkomaisten kontaktien helpottamiseksi vuonna 2000.
Lehti lakkasi vuonna 2003, mutta alkoi ilmestyä uudelleen vuonna 2005 ulkomailla asuvien kurdien lahjoitusten turvin. Sen lakkaamisesta kerrottiin jälleen vuonna 2021.
Ingres (tietokanta)

Ingres on tietokannan hallintajärjestelmä, joka sai alkunsa Berkeleyn yliopistossa.
Virallisesti nimi tarkoitti "Interactive Graphic and Retrieval System". Ingresin julkaisu ajoittuu samaan aikaan kustannustehokkaiden minitietokoneiden yleistymisen kanssa. Ingres levisi yliopistoissa, joissa sitä käytettiin, sillä tehtiin kokeiluja ja sitä muokattiin.
Historia.
Michael Stonebraker aloitti apulaisprofessorina Berkeleyn yliopistossa vuonna 1971 ja Eugene Wongin ehdotuksesta tutustui tietokantoihin. He perehtyivät Edgar Coddin ehdotukseen nimeltä "A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks", jonka tämä oli kirjoittanut IBM:llä. Stonebraker ja Wong kiinnostuivat ehdotuksesta ja aloittivat Ingresin kehittämisen ilman aiempaa kokemusta vastaavien ohjelmistojen kehittämisestä. Prototyyppi saatiin toimimaan vuonna 1974.
Ingres kehitettiin Unixille, mutta se ei tukenut tuolloin yritysmaailmassa yleistä COBOLia, ja Stonebraker perusti Ingresin kaupallistamiseen yrityksen Relational Technology, josta myöhemmin tuli Ingres Corporation. Ingres kilpaili Oraclen tietokannan kanssa jonkin aikaa mutta hävisi markkinaosuudessa aggressiivisen markkinoinnin sekä kyselykielen vuoksi: Oracle tuki SQL:ää, kun taas Ingres käytti QUEL-kieltä ja Ingresin siirtyminen SQL:ään vei aikaa vuosia. Ingresin lähdekoodit ovat vaikuttaneet myös muihin kaupallisiin tietokantajärjestelmiin. Ingres-yhtiöstä tuli myöhemmin Actian.
Myöhemmin Stonebraker ja Lawrence A. Rowe esittelivät PostgreSQL:n.
Vuonna 2004 uutisoitiin aikomuksesta julkaista Ingresin lähdekoodit. Lähdekoodit julkaistiin elokuussa 2004 CATOSL-lisenssillä (CA Trusted Open Source License).
Ingresin lähdekoodit on julkaistu GPLv2-lisenssillä GitHub-palvelussa.
Michael Stonebraker

Michael Stonebraker (s. 11. lokakuuta 1943) on yhdysvaltalainen insinööri, joka on tunnettu relaatiotietokantoihin liittyvästä työstä. Hän on saanut vuonna 2014 Turing-palkinnon. Stonebraker kehitti Berkeleyn yliopistossa Ingresin ja myöhemmin PostgreSQL:n (Post-Ingres).
Stonebraker on kritisoinut NoSQL-liikettä, mutta todennut näiden lähentyneen perinteisiä tietokantoja ja ottaneen käyttöönsä SQL:n kaltaisia kieliä. NoSQL:n eduiksi hän sanoo käyttöönoton helppouden verrattuna perinteiseen tietokantaan, jossa tietokanta on ensin luotava ennen tietojen syöttämistä.
Liknes

Liknes on taajama Kvinesdalin kunnassa Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja asukasluku 2 491 vuonna 2023.
Kvinesdalin kirkko

Kvinesdalin kirkko () on Kvinesdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen kahdeksankulmainen kirkko vuodelta 1837.
Fjotlandin kirkko

Fjotlandin kirkko () on Kvinesdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1836.
Feda

Feda on taajama Kvinesdalin kunnassa Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 444 vuonna 2023. Feda oli itsenäinen kunta vuosina 1900–1963.
Hordaland Folkeblad

Hordaland Folkeblad on norjalainen vuonna 1873 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Norheimsundissa Kvamin kunnassa. Se ilmestyy paperisena kahdesti viikossa. Lehden lempinimi on Skaaralappen sitä pitkään hallinneen Skaar-suvun mukaan.
HMS Severn (P282)

HMS Severn (viirinumero P282) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin huhtikuussa 2001 VT Groupilta. Se laskettiin vesille 4. joulukuuta 2002 ja valmistui 25. kesäkuuta 2003.
Palvelus.
Alus on palveluksessa.
HMS Mersey (P283)

HMS Mersey (viirinumero P283) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin huhtikuussa 2001 VT Groupilta. Se laskettiin vesille 25. kesäkuuta 2003 ja valmistui 28. marraskuuta.
Palvelus.
Alus on palveluksessa.
Silvia Moi

Silvia Moi (s. 26. heinäkuuta 1978 Kvinesdal) on norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän on opiskellut Norjan musiikkikorkeakoulussa, Tukholman Operahögskolanissa ja Royal College of Music -konservatoriossa Lontoossa. Moi on tullut tunnetuksi erityisesti Mozartin oopperoiden tulkitsijana.
Lee Sun-kyun

Lee Sun-kyun (; 2. maaliskuuta 1975 Soul – 27. joulukuuta 2023 Soul) oli eteläkorealainen näyttelijä.
Lee valmistui Korean kansallisen taideyliopiston teatterikoulusta. Hän loi yli kaksikymmentä vuotta kestäneen uran näyttelijänä. Kansainväliseen julkisuuteen Lee nousi Park Dong-ikin roolista elokuvassa "Parasite" (2019). Elokuvasta tuli vuonna 2020 ensimmäinen parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saanut ei-englanninkielinen elokuva. Lee ja muut näyttelijät saivat elokuvasta myös parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnon. Hän esiintyi myös muun muassa televisiosarjassa "Dr. Brain".
Lee oli naimisissa näyttelijä Jeon Hye-jinin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi poikaa.
Rikostutkinta ja kuolema.
Lee oli lokakuusta 2023 epäiltynä huumausaineiden käyttöä koskeneessa tutkinnassa. Yonhap News Agencyn mukaan epäily koski ainakin kannabiksen ja ketamiinin käyttöä. Lee myönsi ottaneensa vastaan sen, mitä hänelle baarissa Soulissa oli tarjottu, mutta kiisti tienneensä tarjottujen aineiden laittomuudesta. Lee siirrettiin syrjään kesken olleista työhankkeistaan huumekohun takia, ja liikkeet Etelä-Koreassa poistivat julisteita ja mainoksia, joissa Leen kuva oli.
27. joulukuuta 2023 Lee löydettiin puistossa Soulissa autosta kuolleena. Vaimonsa mukaan hän oli jättänyt itsemurhaviestin.
HMS Forth (P222)

HMS Forth (viirinumero P222) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin 10. elokuuta 2014 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin 10. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 2016 ja otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 2018.
Palvelus.
Tammikuussa 2020 alus saapui Falklandeille, missä se korvasi vartiolaivana palveluksesta poistetun"HMS Clyden".
Complete – Kaikki levytykset 1984–1992

Complete – Kaikki levytykset 1984–1992 on Topi Sorsakosken ja rautalankayhtye Agentsin seitsemäs kokoelmalevy, joka julkaistiin joulukuussa 2023.
Kokoelma kattaa kaikki Sorsakosken ja Agentsin levytykset vuosilta 1984-1992. Kokoelma sisältää yhtyeen neljä ensimmäistä studioalbumia ("In Beat", "Besame Mucho", "Pop" ja "Half and Half") vuosilta 1986-1990 sekä täysin uuden levyn "Singles, First Takes &amp; Rarities", joka sisältää yhtyeen singlet ja muita harvinaisuuksia. Mukana on myös 31-sivuinen liitevihko, joka sisältää Agentsin soolokitaristi Esa Pulliaisen haastattelun sekä täydelliset diskografiatiedot.
Albumi julkaistiin Levykauppa Äx:n oman levymerkin, "Lipposen levyn ja kasetin" toimesta joulukuussa 2023 vinyyli -ja CD-levyinä.
Singles, First Takes and Rarities (2023).
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Pulliainen.
HMS Medway (P223)

HMS Medway (viirinumero P223) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin 10. elokuuta 2014 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin 8. kesäkuuta 2015. Alus laskettiin vesille 23. elokuuta 2017 ja otettiin palvelukseen 19. syyskuuta 2019.
Palvelus.
Tammikuussa 2020 alus lähti Karibialle, missä se liitettiin alueella olevaan pysyvään laivasto-osastoon ().
Lastunen

Lastunen () on noin 500 asukkaan kylä Lempäälässä. Kylässä on toiminut vuodesta 1914 Lastusten koulu, jossa on luokat 1–6. Lastusissa sijaitsee myös Lastusten rukoushuone, joka on nykyisin Lempäälän seurakunnan omistuksessa.
Lastunen valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi vuonna 2021.
Vatnik

 
Vatnik (, ) on pejoratiivi, jolla viitataan Venäjän hallinnon viestintään kritiikittömästi luottavaan aggressiivisen, jingoistisen isänmaallisuuden kannattajaan.
Vatnik-termi on johdettu venäjän kielen vanua tarkoittavasta sanasta "vata" (ва́та) ja viittaa Puna-armeijan sotilaiden talvivarustukseen aikoinaan kuuluneen vanutakin käyttäjään. Venäjällä vatnik-termi on esiintynyt liberaalin opposition käytössä. Alun perin vatnik-termistä tuli suosittu Anton Tšadskin VKontaktessa kehittämän meemin myötä. Tšadski loi Paavo Pesusienen ulkonäöllisiä vaikutteita hyödyntävän Vatnik-kuvan vuonna 2011 kuukausia ennen duuman vaalien jälkeisten suurmielenosoitusten alkua. Tšadski lähti maanpakoon meeminsä tultua suosituksi ensin Venäjällä ja sittemmin myös Ukrainassa. Vatnik-termi yleistyi käyttöön nimenomaan visuaalisen hahmon avulla toisin kuin sitä edeltänyt termi "sovok", joka vakiintui käyttöön sanana ilman kuvitusta. 
Venäjän hyökättyä täysimittaisesti Ukrainaan vuonna 2022 sana "vatnik" yleistyi kansainvälisessä käytössä yhtenä monista sanoista ja ilmauksista, jotka tulivat tunnetuiksi sodan myötä. Aiemmin vatnik-sanaa olivat käyttäneet lähinnä venäjää osaavat henkilöt. Venäjän sotatoimien puolestapuhujiin alettiin monissa kielissä viitata "vatnikeina" ja esimerkiksi miehittäjiin "örkkeinä" (). Kylmän sodan aikana Neuvostoliiton aggression puolestapuhujista käytettiin englannin kielessä vastaavaa ilmausta "tankie", joka nykyaikana on pitkälti korvautunut "vatnik"-sanalla.
Venäjän hallinnon tukijat ovat esittäneet vatnik-sanan etnisiin venäläisiin halventavasti viittaavana, mutta tämä käsitys ei vastaa sanan yleistä käyttöä; tyypillisesti sanalla viitataan tietyn poliittisen suuntautumisen edustajiin, minkä lisäksi sana kehittyi etnisesti venäläisten henkilöiden parissa.
Knutsbodan tuulivoimapuisto

Knutsbodan tuulivoimapuisto on Ahvenanmaan Lemlandin Knutsbodassa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii neljä tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 2,4 megawattia ja vuosituotanto on ollut vuosina 2009 ja 2010 keskimäärin 3,9 gigawattituntia . Tuulivoimalaitokset omistaa nykyään ES Power Åland Ab ja niiden operaattorina toimii Ålands Vindenergi AL (ÅVA). Knutsboda oli valmistuessaan ensimmäinen tuulivoimapuisto Suomessa .
Yleistä.
Ennen Knutsbodan tuulivoimapuiston rakentamista oli Ahvenanmaalle rakennettu Vinghalsin (vuonna 1994), Mellanönin (1995) ja kuukautta ennen Kökarin tuulivoimalaitokset. Tuulivoimapuisto muodostettiin kolmen omistajatahon yhteistyönä ja sen voimalat valmistuivat syksyllä 1997 ja ne kytkettiin kantaverkkoon marraskuussa.
VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimaloita kutsuttiin ensin nimillä "Lemland 1, 2, 3" ja "4", mutta myöhemmin tunnuksilla "Lemland Knutsboda 1, 2, 3" ja "4". Voimalat "Knutsboda 1" ja "4" rakensi Ålands Vindenergi AL, voimalan "Knutsboda 2" Ålands Skogsägarförbund ja "Knutsboda 3" Ålands Vindkraft Ab, joka perustettiin ennen voimaloiden valmistumista. Tuulivoimalat rakentaneet yhtiöt nimesivät voimalat (numerojärjestyksessä) tunnuksilla "Frans", "Fortuna", "Fredrika" ja "Freja" .
Tuulivoimapuisto sijaitsee Lemlandin luoteispäässä Knutsbodan kylän länsipuolella Knutsbodabergetin laella. Vuoren juurella sen ohittaa pohjois-etelä -suuntainen Maarianhaminaan johtava päätie 3. Tuulipuiston huoltotie alkaa Lemböten seututieltä 315 ja nousee ylös mäelle 55 metrin korkeudelle mpy. Yksi voimaloista seisoo 45–50 metrin korkeudella ja muut 55 metrin korkeudella. Voimalat muodostavat nelikulmion, jonka pinta-ala on noin viisi hehtaaria. Puistolla on voimaloiden keskellä sijaitseva oma sähköasema, josta sähkö johdetaan Knutsbodan läpi kulkevalle sähkölinjalle.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V44-mallia, jonka napakorkeus on 45 metriä paitsi Knutsboda 4:lla, jolla se on 50 metriä. Voimaloiden tuuliturbiinin halkaisija on 44 metriä ja niiden kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia.
Historiaa.
Leovind Ab, joka on perustettu vuonna 2004, osti Ålands Skogsägarförbundilta Knutsboda 2:n joskus vuoden 2010 jälkeen. ÅVA, Ålands Vindkraft Ab ja Leovind Ab myivät Knutsbodan voimalansa 28.9.2021 yhtiölle ES Power Åland Ab. ES Power Åland on ruotsalaisen energiayhtiön ahvenanmaalainen tytäryhtiö, joka on perustettu syyskuussa 2021.
Apsny

Apsny (Аԥсны, ”Abhasia”) on Abhasian pääkaupungissa Suhumissa ilmestyvä abhaasinkielinen sanomalehti.
Pjotr Uslarin laatimalla ja Aleksei Tšotšuan parantelemalla kyrillisellä kirjaimistolla julkaistu "Apsny" oli ensimmäinen abhaasinkielinen sanomalehti. Se perustettiin menševikkien johtaman Georgian demokraattisen tasavallan aikana helmikuussa 1919. Dmitri Gulian toimittamassa lehdessä käsiteltiin uutisten lisäksi Abhasian valtiollista asemaa, kansanopetusta, abhaasien perinteitä ja julkaistiin kaunokirjallisia teoksia.
Lehti sai vuonna 1921 nimen "Apsny kapš" (Аҧсны ҟаҧшь, ”Punainen Abhasia”). Se ilmestyi vuodesta 1929 lähtien latinalaisella, vuodesta 1938 georgialaisella ja vuodesta 1954 jälleen kyrillisellä kirjaimistolla. 
"Apsny kapš" oli Georgian kommunistisen puolueen Abhasian aluekomitean sekä Abhasian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Sen rinnalla julkaistiin venäjänkielistä "Sovetskaja Abhazijaa" ja georgiankielistä "Sabtšota Apkhazetia". Viidesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 15 000 kappaletta vuonna 1980.
Lehti sai jälleen nimen "Apsny" vuonna 1991. Abhasian sodan aikana vuosina 1992–1993 se ilmestyi Gudautassa. Valtiollisen Apsnymedian noin kerran viikossa julkaiseman lehden painosmäärä on 1 000 kappaletta. Sitä voi lukea myös Internetissä.
Musée Saint-Raymond

Musée Saint-Raymond on Ranskassa Toulousen kaupungissa sijaitseva arkeologinen museo.
Rakennuksen historia.
Rakennus on ollut alun perin 1200-luvulla rakennettu yliopistollinen korkeakoulu collège Saint-Raymond. Alkuperäinen rakennus tuhoutui tulipalossa 1500-luvulla, ja nykyinen rakennus valmistui vuonna 1523. Siellä opetettiin teologiaa, lääketiedettä, taiteita ja lakia. Koulun ulkorakennuksissa heitä myös majoitettiin. Kaikki rakennukset takavarikoitiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla kansalliseksi omaisuudeksi, minkä jälkeen Toulousen kaupunki osti ne vuonna 1836.
Läheisen Saint-Serninin basilikan ympärille rakennettiin suuri aukio vuosina 1852-1853. Tuolloin kaikki ulkorakennukset tuhottiin ja vain korkeakoulun päärakennus säilyi. Tuolloin muun muassa koulun tuhotun kappelin alttaritaulu siirrettiin Castelsagratin kirkkoon. Arkkitehti Eugène Viollet-le-Ducin johdolla rakennus kunnostettiin vuosina 1868-1871, jonka jälkeen se oli Saint-Serninin pappilana. Museo muutti sinne vuonna 1892. Rakennus on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi vuodesta 1975.
Museon esineistö.
Museossa on esillä esineitä, jotka ovat enimmäkseen Toulousesta ja sen lähialueelta. Esineet antavat mahdollisuuden ymmärtää paremmin antiikin Tolosaa, jossa asuivat gallialaiset, roomalaiset ja visigootit. Osa esineistä on ollut esillä museossa sen avaamisesta lähtien. Kokoelmia täydennetään säännöllisesti, erityisesti uusien arkeologisten löytöjen ansiosta. Museon yli 28 000 esineestä vain 3 % on esillä. Näyttelytilat ovat kolmessa kerroksessa.
Toinen kerros.
Toisessa kerroksessa esitellään Toulouse ja sen alue antiikin aikana gallialaisten, roomalaisten ja visigoottien aikaan. Nähtävillä on alueelle 200-luvulla eaa. tulleen kelttiheimon Volques Tectosagesin tekemät kultakorut. Esillä on myös sarja patsaita, joka edustaa Rooman valtakunnan ensimmäisen keisariperheen, Juliusten-Claudiusten hallitsijasuvun jäseniä.
Ensimmäinen kerros.
Ensimmäisessä kerroksessa esillä olevat teokset ovat peräisin Gallian tunnetuimmasta huvilasta, Chiraganista. Se on poikkeuksellinen patsassarja, joka löydettiin vuonna 1826 Martres-Tolosanesta, noin kuusikymmentä kilometriä Toulousesta.
Pohjakerros.
1990-luvulla museon kellarissa tehtiin laajennuksen yhteydessä arkeologisia kaivauksia. Tuolloin löydettiin noin sata hautaa, joista muutama sarkofagi jätettiin paikoilleen. Ne ovat nähtävissä kellariin saavuttaessa. Kaivauksissa löydettiin myös kalkkiuunin hyvin säilyneet jäännökset.
Bahrainin kuninkaalliset merivoimat

Bahrainin kuninkaalliset merivoimat (), joka aiemmin tunnettiin nimellä Bahrainin puolustusvoimien, meripuolustuksena, on Bahrainin puolustusvoimien meripuolustuksesta vastaava puolustushaara. Sen nykyisenä komentajana on kontra-amiraali Mohammed Yousif al-Asam. Merivoimiin kuuluu seitsemän taistelualusta, 31 partioalusta, 10 maihinnousualusta ja yli 700 henkeä. Merivoimien tukikohtana on Mina Salmanin laivastotukikohta. Laivastoon kuuluu lentolaivue, johon sijoitetut kolme MBB BO-105 helikopteria toimivat merivoimien fregateilla. Merivoimien lippulaivana on fregatti "Sabha", joka on Yhdysvaltain laivaston 1996 lahjoittama Oliver Hazard Perry -luokan ohjusfregatti "USS Jack Williams".
Lippulaivan lisäksi varsinaisia sotalaivoja ovat kaksi Saksasta hankittua Lürssen-luokan ohjuskorvettia (Manama-luokka) ja River-luokan "HMS Clyde" ("al-Zubara").
Minttu Saarinen

Minttu Saarinen (s. 1987, Hattula) on suomalainen kuvataiteilija , kolumnisti, musiikkikriitikko ja Kulttuurimedia-verkkojulkaisun päätoimittaja. 
Taiteellisessa työssään Saarinen työskentelee feminististen teemojen ympärillä maalauksen ja kuvanveiston keinoin. Hänen työnsä pohjautuu kansanperinteeseen. Saarisen pääasiallinen media on maalaus ja installaatio mutta hän toimii myös yhteisötaiteilijana. 
Maalausta ja kuvanveistoa hän on opiskellut Kankaanpään taidekoulussa ja mm. lasitaidetta, freskotekniikoita, piirustusta ja taidehistoriaa Tallinnan yliopistossa. 
Näiden lisäksi hän on opiskellut projektijohtamista, taidehistoriaa sekä viestintää mm. Lab -ammattikorkeakoulussa ja Helsingin yliopistossa. 
Saarinen toimii taideasiantuntijana mm. julkisen taiteen hankkeissa.
Mellilän rautatieasema

Mellilän rautatieasema () on entinen rautatieasema Loimaan Mellilässä, Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosuudella Turku–Toijala. Liikennepaikka avattiin 13. toukokuuta 1885. Tavaraliikenne asemalla loppui vuonna 1981 ja henkilöliikenne 27. toukokuuta 1990.
Puinen asemarakennus on Knut Nylanderin suunnittelema. Se valmistui vuonna 1885. Nykyisin rakennus toimii nuorisotilana.
Tannhäuser (runoilija)

Tannhäuser oli saksalainen minnelaulaja, joka sepitti vuosina 1228–1265 kevyitä tanssilauluja ja aistillisia rakkauslauluja sekä pilkkasi vanhemman laulajapolven naisihailua (naisenpalvontaa).
"Lauselmissaan" ("Sprüche") Tannhäuser kuvailee seikkailujentäyteistä ja kevytmielistä kuljeksijaelämäänsä, joka paremmin kuin hänen runonsa on säilyttänyt hänen nimensä jälkimaailmalle, sillä se on jo varhain antanut aihetta kansanlauluihin ja -taruihin, jotka myöhemmin sulautuivat italialaisiin taruihin Venusvuoresta. 
Näin muodostuneen Tannhäuser-tarun sankari on ritari, joka vietettyään pitkät ajat Venusluolan aistillisissa nautinnoissa saapuu katuvaisena Roomaan ja rukoiltuaan paavilta turhaan synninpäästöä palaa epätoivoisena entiseen oleskelupaikkaansa.
Saksalaiset balladit antavat paavin (Urbanus IV) saada rangaistuksen kovasydämisyydestään: kun kuiva sauva, jonka lehtiin puhkeamista hän on väittänyt yhtä mahdottomaksi kuin Tannhäuserin armahtamista, todella alkaa työntää tuoreita vesoja, tuomitaan paavikin ikuiseen kadotukseen. Tarun pohjalle on Richard Wagner luonut kuuluisan "Tannhäuser"-oopperansa. johon vielä on yhdistetty taru kilpalaulajaisista Wartburgin linnassa.
Novotšerkassk (maihinnousualus)

Novotšerkassk (runkonumerot 108 ja 142) oli vuonna 1987 rakennettu Venäjän laivaston Ropucha-luokan maihinnousualus (projekti 775/II), jonka Ukrainan ilmavoimat tuhosi 26. joulukuuta 2023 Feodosijan satamassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Puolasta Gdanskista, missä se laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1987.
Palvelus.
Aluksen runkonumero 108 vaihdettiin 1. toukokuuta 1989 numeroksi 142 ja marraskuussa se siirrettiin Neuvostoliiton Mustanmeren laivastoon, jossa sen kotipaikaksi määrättiin Donuzlav. Ennen Neuvostoliiton hajoamista alus osallistui laivaston mukana erilaisiin harjoituksiin, minkä jälkeen se oli 1990-2007 reservissä. Alus palautettiin palvelukseen 1998 Mustanmeren laivaston pinta-alus osaston 30. divisioonaan. Se nimettiin 2002 "Novotšerkasskiksi".
Vuonna 2009 alus osallistui Zapad 2009 -harjoitukseen. Se liitettiin 2022 Mustanmeren laivaston 197. maihinnousuprikaatiin, jossa se osallistui Ukrainan sotaan. Alus vaurioitui 24. maaliskuuta 2022 Berdjanskissa Ukrainan hyökkäyksessä.
Ukrainan ilmavoimien lentokoneet hyökkäsivät 26. joulukuuta 2023 Feodosijan satamaan, jossa alus oli kiinnittyneenä laituriin. Aluksesta kuvatulla videolla risteilyohjusten osumaa seurasi myöhemmin voimakas räjähdys, joka upotti aluksen. Pieneltä osin pinnan päälle näkyneen, savuavan aluksen uppoaminen voitiin vahvistaa myös satelliittikuvista. Tuhoutuneessa aluksessa on kerrottu olleen rahtina joko tykistöammuksia ja raketteja tai iranilaisvalmisteisia lennokkeja.
Venäjä kuitenkin väitti TASSin välittämässä propagandauutisessa aluksen vain vaurioituneen ja yhden miehistön jäsenen kuolleen sekä hyökkäyksen tehneiden lentokoneiden tulleen pudotetuiksi. TASSin uutinen osoitettiin virheelliseksi. Esimerkiksi Meduza näytti nimeltä vahvistettujen kuolintietojen perusteella ainakin neljän aluksella olleen sotilaan menehtyneen aluksen uppoamispäivänä.
HMS Clyde (P257)

HMS Clyde (viirinumero P257) oli Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin VT Groupilta, missä köli laskettiin marraskuussa 2005. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 2006 ja luovutettiin laivastolle 31. tammikuuta 2007.
Palvelus.
Alus oli Falklandeilla vartiolaivana, kunnes se poistettiin palveluksesta 20. joulukuuta 2019. Se myytiin 2020 Bahrainille, joka liitti sen merivoimiinsa nimellä "Al-Zubara".
RV Maria S. Merian

RV Maria S. Merian on saksalainen tutkimusalus, joka on nimetty luonnontutkija-kuvittaja Maria Sibylla Merianin mukaan.
Tutkimusalus on Saksan osavaltion Mecklenburg-Etu-Pommerin omistama ja sitä käytetään tutkimuksissa Pohjois-Atlantin jääalueilla. Alus pystyykin murtamaan 60 senttimetrin paksuista jäätä.
Vårdön tuulivoimalaitos

Vårdön tuulivoimalaitos on Ahvenanmaan Vårdön Listerbyssä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,5 megawattia ja vuosituotanto on noin 1,2 gigawattituntia. Voimalan on rakentanut ja sen omistaa Ålands Vindenergi AL (ÅVA), joka myös operoi sitä.
Yleistä.
Tuulivoimalaitoksen on perustanut, rakennuttanut ja käynnistänyt tuotantoon syyskuussa 1998 osuuskunta Ålands Vindenergi AL. Se oli osuuskunnan viides sen itse käynnistämä tuulivoimala. Tuulivoimalaitos sijaitsee Listerbystä itäiseen lauttarantaan johtavan seututien 690 varressa. Voimalan huoltotie haarautuu seutieltä etelään 250 metriä ja voimala sijaitsee kallioisella ylänköalueella noin 20 metrin korkeudella mpy.
VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimalaa kutsuttiin ensin tunnuksella "Vårdö", mutta se muutettiin myöhemmin muotoon "Vårdö 1". Osuuskunta on nimennyt sen "Altaiksi".
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Enerconin valmistamaa E40/500-mallia, jonka napakorkeus on 55 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 40,3 metriä , ja jonka kapasiteetti on 500 kilowattia eli 0,5 megawattia.
Bolgen

Bolgen on laskettelurinne Skigebiet Jakobshornin talviurheilukeskuksessa Davosissa Sveitsissä.
Bolgen-rinteessä järjestettiin ensimmäiset lumilautailun maailmancupin paripujottelukilpailut jouluaatonaattona 2023.
Rinnettä palveleva Bolgen Skilift on maailman ensimmäinen hiihtohissi ja se avattiin jouluaattona 1934.
Berylliumnitridi

Berylliumnitridi (Be3N2) on berylliumin ja typen muodostama nitridi, jonka moolimassa on 55.0499 g/mol. Sen sulamispiste on 2 200, ja kiehumispiste 2 400 celsiusastetta, jolloin aine hajoaa. Berylliumnitridiä käytetään muun muassa tulenkestävässä keramiikassa sekä ydinreaktoreissa, jossa se tuottaa radioaktiivista hiiltä. Sitä käytetään myös esimerkiksi puolijohteissa, paristoissa ja materiaalitutkimuksessa.
Novotšerkassk (täsmennyssivu)

Novotšerkassk tarkoittaa seuraavia:
Genting Resort Secret Garden

Genting Resort Secret Garden (olympialaisissa Genting Snow Park) on talviurheilukeskus Chonglissa Zhangjiakoussa Kiinassa.
Genting Resort Secret Gardeniin rakennetuilla suorituspaikoilla järjestettiin Pekingin 2022 talviolympialaisten freestylehiihto- ja lumilautailukilpailut lukuun ottamatta big air -kilpailuja, joka järjestettiin Big Air Shougangissa Pekingissä. Lisäksi siellä järjestettiin talviparalympialaisten 2022 lumilautailukilpailut.
Katsajakapasiteetti olisi ollut olympialaisissa kumparelasku- ja hyppykilpailuissa 1 597, crossikilpailuissa 1 774 sekä lumikouru- ja slopestylekilpailuissa 2 550. Koronavirusrajoitusten takia yleisölle ei myyty pääsylippuja.
Rinteet ja hissit.
Genting Resort Secret Gardenissa on 42 laskettelurinnettä, neljä laskettelupuistoa ja yksi lumikouru, hiihtohissejä on seitsemän.
Secret Garden (täsmennyssivu)

Secret Garden tarkoittaa seuraavia:
Novosti Kalevaly

Novosti Kalevaly (, nimiössä myös "Kalevalan Uutiset") on Karjalan tasavallassa Uhtualla ilmestyvä Kalevalan piirin paikallislehti.
NKP(b):n Uhtuan piirikomitean ja piirin toimeenpanevan komitean äänenkannattajana julkaistun "Punaisen Uhtuan" ensimmäinen numero ilmestyi 30. lokakuuta 1931. Se oli yksi Neuvosto-Karjalan ensimmäisistä paikallislehdistä. Kaksisivuinen lehti ilmestyi aluksi joka viides ja myöhemmin joka kolmas päivä. Vuonna 1935 se sai nimen "Kalevalan bolsheviikki" ja muuttui nelisivuiseksi.
1930-luvun lopussa lehti ilmestyi kyrillisin kirjaimin karjalaksi ja venäjäksi nimellä "Kalevalan bolševikka". Talvisodan jälkeen se siirtyi käyttämään suomea ja venäjää. Lehden julkaiseminen keskeytyi jatkosodan takia heinäkuussa 1941. Kirjapaino siirrettiin Vienan Kemiin, jossa sitä käytettiin suomalaisille sotilaille tarkoitettujen lentolehtisten painamiseen.
Sodan jälkeen pienikokoisen lehden ensimmäiset numerot julkaistiin vuoden 1945 vaihteessa, ja vuonna 1946 sen ilmestyminen muuttui säännölliseksi. Kielenä oli vuoteen 1947 saakka venäjä ja sen jälkeen suomi. Kahdesti viikossa ilmestynyt NKP:n Kalevalan piirikomitean ja piirineuvoston lehti sai nimen "Kalevalan kommunisti" vuonna 1952. Vuodesta 1956 lähtien sen rinnalla julkaistiin venäjänkielistä painosta "Kommunist Kalevaly".
Lehti lakkasi Kalevalan piirin lakkauttamisen vuoksi vuonna 1962, mutta alkoi ilmestyä piirin uudelleen perustamisen myötä vuonna 1968. Sitä julkaistiin sittemmin kolmesti viikossa suomenkielisellä liitteellä varustettuna. "Kommunist Kalevaly – Kalevalan kommunisti" oli 1980-luvulla Neuvosto-Karjalan ainoa kaksikielinen paikallislehti. Lehden painosmäärä nousi yli 3 000:een. Sen toimittajista lienee tunnetuin kotiseutukirjailija Paavo Leontjev.
Lehti jakautui vuonna 1991 venäjänkieliseksi "Novosti Kalevalyksi" sekä suomen- ja karjalankieliseksi viikkolehdeksi "Vienan viestiksi". Jälkimmäinen lakkasi vuonna 1997, ja edellinen muuttui jo sitä ennen viikkolehdeksi, jossa ilmestyy toisinaan myös karjalankielisiä sivuja. "Novosti Kalevalya" julkaisee samanniminen Kalevalan piirin tiedotuskeskus, joka tekee myös venäjän- ja karjalankielisiä radio-ohjelmia. Kaksitoistasivuisen lehden painosmäärä oli 1 000 kappaletta joulukuussa 2023.
Lehti painettiin lähes 2000-luvun alkuun saakka paikallisen kirjapainon laakapainokoneella. Omasta painosta luovuttiin vuonna 2004. Sen koneet, joista osa on peräisin 1900-luvun alusta, osti Juminkeko-säätiön johtaja Markku Nieminen, ja vuonna 2009 kirjapainosta tehtiin museo.
Alice Parker

Alice Parker (16. joulukuuta 1925 Boston, Massachusetts – 24. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja ja kuoronjohtaja. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi kuoromusiikistaan.
Parker valmistui Smith Collegesta ja Juilliard Schoolista. Vuonna 1985 hän perusti voittoa tavoittelemattoman Melodious Accord, Inc. -järjestön, joka on muun muassa järjestänyt kuorokonsertteja ja rahoittanut työpajoja, symposiumeja, muuta koulutusta ja esiintymisiä. Parker myös teki levytyksiä 16-äänisen kuoro Musicians of Melodious Accordin kanssa. Hän toimi Chorus American hallituksessa ja oli Hymn Society in the United States and Canadan Fellow. Parker sai monia kunniatohtorin arvoja, Smith Collegen mitalin, vuoden 2013 Robert Shaw -palkinnon ja vuoden 2015 Harvard Glee Club Foundation -mitalin. American Guild of Organists nimesi hänet vuonna 2000 vuoden ansioituneeksi säveltäjäksi. Parker teki opetustyötä Westminster Choir Collegen kesäkursseilla.
Parker teki monissa hymneissä, spirituaaleissa ja yhdysvaltalaisten kansanlaulujen sovituksissa yhteistyötä Robert Shaw'n kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös oopperoita, laulusarjoja, kantaatteja ja kamarimusiikkia. Parkerin viimeinen sävellys "On the Common Ground" kantaesitettiin Minneapolisissa vuonna 2020. Parker julkaisi myös musiikkiaiheisia kirjoja, joihin kuuluivat "The Anatomy of Melody" (2006) ja "The Answering Voice" (2014). Hänen esseekokoelmansa "Melodious Accord: Good Singing in Church" ilmestyi toisena painoksena vuonna 2013.
Parker sai viisi lasta miehensä Thomas Pylen (k. 1976) kanssa. Hän kuoli 98-vuotiaana.
Tannigeeni

Tannigeeni on asetyylitanniinin kauppanimi. Se on lääkkeenä käytetty jauhe, jota saadaan tanniinia asetyloimalla. Se on kellanharmaata hajutonta ja mautonta jauhetta. Sitä on käytetty sekä ulkoisesti että sisäisesti supistavana lääkkeenä.
Rapistuvan Kremlin renkinä

Rapistuvan Kremlin renkinä – Kommunismin usko, toivo ja tappio on toimittaja Ilkka Lappalaisen kirjoittama omaelämänkerrallinen tietokirja, joka käsittelee hänen toimittajanuraansa, eritoten Suomi–Neuvostoliitto-Seuran julkaiseman "Maailma ja me" -jäsenlehden päätoimittajana. Teoksen on julkaissut Minerva Kustannus vuonna 2022.
Lappalainen on tallentanut kirjaansa paljon ennen julkaisematonta historiaa suomalaisten kommunistien ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskinäisistä suhmuroinneista ja siitä, millä ehdoin kommunistilehtiä tehtiin. "Maailma ja Me" -lehti kaatui lopulta yhdessä Neuvostoliiton kanssa.
Taustaa.
Lappalainen kutsuttiin vuonna 1985 päätoimittajaksi Moskovan ”Valituiksi Paloiksi” nimitettyyn "Maailma ja Me" -lehteen. Lehti oli tarkoitettu Neuvostoliiton propagandavälineeksi Suomeen, ja sitä tehtiin tarkan valvonnan alla.
Porvarisperheen vesa Lappalainen oli tätä ennen tehnyt pitkän uran toimittajana tamperelaisessa kommunistilehdessä, jonka artikkelit olivat niin ikään kaukana objektiivisesta journalismista. Hän pääsi seuraamaan aitiopaikalta, kuinka Suomen Kommunistisen Puolueen valtataistelu johti puolueen jakaantumiseen saarislaisiin ja taistolaisiin sekä muihin kuppikuntiin.
"Maailma ja Me" -lehdessä itsesensuuri oli kunniassa, eikä joitakin tunnettuja henkilöitä saanut lehdessä edes mainita. Kaikki lehden jutut esitarkistettiin useaan otteeseen. Lopullinen hyväksyntä lehden joka sivuun oli saatava Moskovasta.
Veeti Kuhta

Veeti Veikka Petteri Kuhta (s. 7. kesäkuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaata. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Kuhta laukoo oikealta.
Ura.
Kuhta on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Helsingin IFK:hon. Kaudella 2019–2020 Kuhta toimi seuran U18-joukkueen varakapteenina. Kaudelal 2020–2021 hän oli seitsemällä osumallaan HIFK:n U20-joukkueen sisäisessä maalipörssissä toisena Jesse Seppälän kanssa edellään Lari-Henrik Posti, kunnes joukkueen kausi päättyi kuitenkin joulukuun 2020 vaihteessa, kun pääkaupunkiseudulla juniorikiekkoilun kilpailutoiminta keskeytettiin koronavirusrajoitusten vuoksi.
Kaudeksi 2022–2023 Kuhta siirtyi Pelicansin U20-joukkueeseen. Hän teki 13 maalia ja oli 28 syöttö- ja 41 tehopisteellään joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Jesse Kiiskisen jälkeen. Pudotuspeleissä Kuhta oli kolmella maalillaan Pelicansin paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton neljällä tehopisteellään Tim Lindforsin kanssa. Kaudella 2023–2024 hän debytoi Pelicansin SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen liigaottelunsa tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2023 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan, kun Elias Vilén loukkaantui. Kuhta merkittiin Pelicansin kolmosketjun oikeaan laitaan Jonas Enlundin ja Miika Roineen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.24 minuuttia. Tammikuussa 2024 Kuhta siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Hän pelasi siellä 15 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3. Huhtikuussa 2024 Kuhta teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. 
Ensimmäisellä kokonaisella Mestis-kaudellaan 2024–2025 Kuhta teki Kiekko-Vantaassa 42 runkosarjaottelussa tehot 9+17=26 ja 11 pudotuspeliottelussa tehot 2+1=3. Pronssiottelussa 22. maaliskuuta 2025 vieraissa Joensuun Kiekko-Poikia vastaan hän teki ylivoimalla joukkueen 1–4-voittoon päättyneen voittomaalin, joka ratkaisi Kiekko-Vantaalle Mestis-pronssin. Tammikuussa 2025 seura vuokrasi Kuhdan ottelukohtaisella sopimuksella HIFK:n SM-liigajoukkueeseen, jossa hän pelasi yhden ottelun. Huhtikuussa 2025 Kuhta teki Kiekko-Vantaan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta.
Kuhdan isä Kimmo pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit pelit mukaan lukien yhteensä 810 SM-liigaottelua Kiekko-Espoossa ja HIFK:ssa. HIFK on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa 9. Kimmo loi pääsarjauraa myös Sveitsissä ja Saksassa. Hän toimii nykyään Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen apuvalmentajana. Veetin serkut Jasper ja Julia Kuhta pelaavat myös jääkiekkoa. Jasper pelaa hyökkääjänä OHL-joukkue Ottawa 67’sissa. Julia pelaa hyökkääjänä Auroraliigaa HIFK:ssa.
Veeti Kuhta valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2022.
Ljungsbro

Ljungsbro on taajama Ruotsin Linköpingin kunnassa, Itä-Götanmaan läänissä. Taajama sijaitsee lähellä Roxen-järveä, valtatien 34 varrella. Vuonna 2020 taajamassa asui 6 785 asukasta ja sen pinta-ala oli 454 hehtaaria eli 4,54 neliökilometriä. Taajaman väestötiheys oli 1 495 asukasta neliökilometrillä. Taajama on Linköpingin kunnan toiseksi suurin asukasluvulla mitattuna.
Totskojen ydinkoe

Totskojen ydinkoe ("Operaatio Lumipallo", ) oli Neuvostoliiton Totskissa 14. syyskuuta 1954 kello 9.33 tekemä ydinlatauksen räjäytys. Pommin voimakkuuden on esitetty olleen 40 kilotonnia, mikä rajaisi pois RDS-4:n, jonka teho oli 28 kT. Ydinlataus pudotettiin Tupolev Tu-4 -pommikoneesta. 
Kokeessa harjoiteltiin hyökkäystä vihollislinnotteiden läpi ydinaseen avulla. Sotaharjoitukseen osallistui arviolta 45 000 sotilasta.
Bruce Perens

Bruce Perens on yhdysvaltalainen ohjelmoija ja avoimen lähdekoodin liikkeen aktiivi.
Perens on toinen Open Source Initiativen (OSI) perustajista ja hän on Open Source Risk Managementin (OSRM) jäsen. 
Perens kehitti Electric Fence -ohjelman vuonna 1987 ja työskenteli HP:lla sekä Sourcelabsilla, ja toimitti Prentice Hallille Bruce Perens' Open Source Series -kirjasarjaa. Perens aloitti BusyBox-projektin vuonna 1995 ja lopetti kehityksen vuonna 1996 todettuaan sen valmiiksi.
Vuonna 2023 Perens on kertonut aikeista avoimen lähdekoodin "seuraajalle". Avoimen lähdekoodin ongelmana on, että yritykset hyötyvät siitä antamatta takaisin. Tavoitteena on, että liiketoiminnassa tai taloudellista hyötyä saavat myös maksaisivat kehittäjille. Lisäksi useat yritykset pyrkivät hyötymään loppukäyttäjästä siten, että kuluttaja on varsinainen "tuote". Perens on kehittänyt uutta lisenssiä nimellä Post-Open Zero Cost License, jonka tavoitteena on, että ohjelmistokehittäjät saavat maksun työstään sitä käyttäviltä yrityksiltä. Post-Openin esitykseen kuuluu, että avoin lähdekoodi jatkaa kuten nykyään, ohjelmisto voidaan kaksoislisensoida, ja että yritykset maksavat kun ohjelmisto liitetään osaksi maksullista tuotetta.
Sayyed Razi Mousavi

Sayyed Razi Mousavi (; k. 25/26. joulukuuta 2023) oli Iranin vallankumouskaartin prikaatikenraali, joka koordinoi Syyrian ja Iranin joukkojen yhteistoimintaa Syyriassa. Hänet tapettiin Damaskoksen ulkopuolella Israelin ohjusiskussa.
Iranin uutistoimisto IRNAn mukaan Mousavi oli Yhdysvaltain 2020 Irakissa drone-iskulla tappaman kenraali Qassim Soleimaniin läheinen kumppani.
Rosendal (Kvinnherad)

Rosendal on taajama Kvinnheradin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 831 vuonna 2023.
Rosendalissa on paikallislehti "Grendan" toimitus.
Sunde/Valen

Sunde/Valen on taajama Kvinnheradin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Se koostuu yhteenkasvaneista Sunden ja Valenin taajamista. Sunde/Valenin pinta-ala on 1,9 neliökilometriä ja asukasluku 2 315 vuonna 2023.
HMS Trent (P224)

HMS Trent (viirinumero P224) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin 10. elokuuta 2014 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin 7. lokakuuta 2015. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 2018 ja otettiin palvelukseen 3. elokuuta 2020.
Palvelus.
Vuonna 2020 alus oli Välimerellä Naton operaatio Sea Guardianissa. Se on ollut sijoitettuna Gibraltarille, jonne alus saapui huhtikuussa 2021.
HMS Tamar (P233)

HMS Tamar (viirinumero P233) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 2016 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin samana päivänä. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 2018 ja otettiin palvelukseen 17. joulukuuta 2020.
Palvelus.
Alus sijoitettiin Kauko-Itään.
Husnes

Husnes on taajama Kvinnheradin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,5 neliökilometriä ja asukasluku 2 243 vuonna 2023. Husnesissa on Norsk Hydron alumiinitehdas.
Paikallislehti "Kvinnheringenin" toimitus sijaitsee Husnesissa.
Gerrit Blaauw

Gerrit Anne (Gerry) Blaauw (17. heinäkuuta 1924, Haag, Alankomaat - 21. maaliskuuta 2018) oli alankomaalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän oli yksi keskeisistä IBM System/360 -tietokoneen suunnittelijoista Fred Brooksin ja Gene Amdahlin ohella.
Blaauw sai apurahan IBM:n toimitusjohtajalta Thomas J. Watsonilta ja opiskeli Lafayette Collegessa Pennsylvaniassa sekä Harvardin yliopistossa Howard Aikenin oppilaana. Harvardissa hän työskenteli Mark III ja Mark IV -tietokoneiden parissa. Valmistuttuaan hän palasi Alankomaihin ja vuonna 1955 hän palasi Yhdysvaltoihin työskentelemään IBM:llä. Hän työskenteli IBM 7030 Stretch -koneen parissa, ja IBM:n 8000-sarjan parissa ennen sen perumista System/360:n hyväksi.
Hän hyväksyi vuonna 1965 kutsun Twente Technical Universityn ("Technische Hogeschool Twente") professoriksi Alankomaissa ja opetti siellä vuoteen 1989 eläköitymiseensä saakka.
HMS Spey (P234)

HMS Spey (viirinumero P234) on Britannian kuninkaallisen laivaston River-luokan ulkovartiolaiva ().
Valmistus.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 2016 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin 21. huhtikuuta 2017. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 2019 ja otettiin palvelukseen 18. kesäkuuta 2021.
Palvelus.
Alus sijoitettiin Kauko-Itään.
Sæbøvik

Sæbøvik on taajama Kvinnheradin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 529 vuonna 2023.
Eidsvik

Eidsvik on taajama Kvinnheradin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 467 vuonna 2023.
Folgefonnan tunneli

Folgefonnan tunneli () on Norjan pisimpiä maantietunneleita. Se alittaa Folgefonnan jäätikön Kvinnheradin ja Ullensvangin kuntien rajalla. Tunneli avattiin kesällä 2001 ja sen pituus on 11 130 metriä.
Kvinnheradin kirkko

Kvinnheradin kirkko () on keskiaikainen kivikirkko Kvinnheradin kunnassa Norjassa. Se rakennettiin 1200-luvun puolivälissä.
Grenda

Grenda on norjalainen vuonna 1951 perustettu paikallislehti. Sen toimitus on Rosendalissa Kvinnheradin kunnassa. Lehti ilmestyy paperisena tiistaisin ja torstaisin.
Palokerros

Palokerros on arkeologiassa käytetty nimitys hiiliselle tai nokiselle kerrostumalle, joka on muodostunut palotapahtumassa. Pelokerroksen on voinut aiheuttaa tulipalo tai esimerkiksi nuotion pitäminen. Palokerros on voinut aiheutua sekä ihmistoiminnasta että luonnollisista syistä, kuten metsäpalosta. Kulttuurikerrosten muodostumista tutkivaa arkeologian alaa kutsutaan stratigrafiaksi.
Pettbölen tuulivoimapuisto

Pettbölen tuulivoimapuisto on Ahvenanmaalla Finströmin Pettbölessä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kaksi tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 1,1 megawattia ja vuosituotanto on noin 2,0 gigawattituntia . Tuulivoimapuiston on rakentanut ja omistaa Ålands Vindkraft Ab ja niitä operoi Ålands Vindenergi AL.
Yleistä.
Tuulivoimapuisto sijaitsivat Ahvenanmaan pääsaaren pohjoisosassa kohoavien Pettbölebergenin päällä rivissä. Nyt, kun niistä läntisin tuulivoimalaitos on purettu vuonna 2020, toimii puistossa enää kaksi tuulivoimalaitosta 300 metrin etäisyydellä toisistaan. Ne sijaitsevat 43 ja 48 metrin korkeudella mpy. Voimaloiden tuottama sähköenergia johdetaan kantaverkkoon Pettbölen kautta.
VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimaloita kutsuttiin ensin nimillä "Finström 1, 2" ja "3", mutta myöhemmin niistä käytettiin tunnuksia "Pettböle 1, 2" ja "3". Ahvenanmaalaiset nimittävät voimaloitaan erisnimillä. Nämä voimalat ovat silloin "Fursten", "Gideon" ja "Svea". Ilmeisesti "Fursten" on sittemmin purettu pois.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Enerconin valmistamaa E40/500-mallia, jonka napakorkeus on 55 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja jonka kapasiteetti on 500 kilowattia eli 0,5 megawattia. Kolmas tuulivoimalaitos oli E44/600-mallia, jonka napakorkeus oli 65 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja jonka kapasiteetti oli 600 kilowattia.
Historiaa.
Tuulipuiston suunnitteli ja toteutti Ålands Vindkraft Ab. Tuulivoimalat rakennettiin kahdessa vaiheessa. Ensin valmistuivat lokakuussa 1998 Pettböle 1 ja 2, jotka ovat Enercon E40/500- mallia. Sitten valmistui vielä Pettböle 3 eli Enercon E44/600 lokakuussa 1999.
Marraskuussa 2020 purettiin Pettböle 1 eli Fursten (hieman epävarma tieto ) ikääntyneenä voimalaitoksena. Ennen purkamista tuottivat voimalaitokset vuosittain 3,1 gigawattituntia sähköenergiaa, mutta Furstenin purkamisen jälkeen se olisi enää 2,0 gigawattituntia.
Brady Noon

Brady Noon (s. 30. joulukuuta 2005 New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan ​​elokuvissa
Boardwalk Empire, Good Boys, , Diary of a Wimpy Kid, ja Family Switch.
Hänen sisaruksiaan ovat Connor Noon ja Madison Noon.
Hän on voittanut parhaan draamasarjan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnon ja ollut ehdolla parhaan draamasarjan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnolle.
Bråttön tuulivoimalaitos

Bråttön tuulivoimalaitos on Ahvenanmaalla Föglön Bråttössä sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,6 megawattia ja vuosituotanto on noin 1,6 gigawattituntia. Voimalan on rakentanut ja sen omistaa Ålands Vindenergi AL, joka sitä myös operoi.
Yleistä.
Tuulivoimalaitos sijaitsee Föglön Hummerölandetin länsiosassa Bråttön kylän luoteispuolella. Kråkdalin eteläpuolella kohoaa kallioselänne, jonka laella, noin 20 metrin korkeudella mpy., voimala on. 
VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimalaa kutsuttiin ensin tunnuksella "Föglö", mutta se muutettiin myöhemmin muotoon "Bråttö". Osuuskunta on nimennyt sen "Albertiksi". Tuulivoimalaitos on saksalaisen Enerconin valmistamaa E44/600-mallia, jonka napakorkeus on 65 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja jonka kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia. Voimalan vierestä kulkee sähkölinja, jonka kautta tuotettu sähköenergia johdetaan Föglön muihin osiin.
Historiaa.
Voimalaitos rakennettiin ja käynnistettiin syyskuussa 1999 . Se on yksi parhaista pienvoimalaitoksista, joita Ålands Vindenergi AL omistaa.
Paavo Leontjev

Paavo Leontjev (, 22. heinäkuuta 1938 Röhö, Kalevalan piiri – 27. heinäkuuta 2015) oli karjalaissyntyinen toimittaja ja kirjailija.
Paavo Leontjev syntyi karjalaisen poronhoitajan perheeseen. Hän jäi toisen maailmansodan aikana orvoksi, kävi Uhtuan keskikoulun ja valmistui Petroskoin metsäteknisestä opistosta. Leontjev työskenteli eri ammateissa ja toimitti vuodesta 1973 lähtien kahdeksan vuotta Kalevalan piirilehteä. Työskenneltyään vuodesta 1981 lähtien Kostamuksen vuoriteollisuuskombinaatissa Leontjev palasi vuonna 1985 toimittajan ammattiin. Hän työskenteli osastonhoitajana kirjallisuuslehti "Severissä" ja siirtyi sitten karjalaiseen "Oma Mua" -lehteen.
Leontjev aloitti kirjailijanuransa palvellessaan armeijassa ja perusti vuonna 1982 Jaakko Rugojevin kanssa suomenkielisen kirjailijaryhmän Kostamukseen. Vuonna 1987 hän toimitti paikallisten kirjailijoiden yhteisjulkaisun ja julkaisi ensimmäisen venäjänkielisen kertomus- ja kuvauskokoelmansa "Zakon vybora". Vuonna 1989 ilmestyi suomennoskokoelma "Kotoisilla kulmilla". Leontjev kuvaa teoksissaan Vienan Karjalan historiaa, kulttuuria ja nykypäivää. Hänen viimeinen kirjansa "Rjadovyje partizanskoi razvedki" (2012) kertoo toisen maailmansodan karjalaisista partisaaneista ja tiedustelijoista. Leontjev on myös kääntänyt useita teoksia suomesta venäjäksi.
Brannon Braga

Brannon Braga (s. 14. elokuuta 1965 Bozeman, Montana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hän on käsikirjoittanut tai tuottanut useita "Star Trek" -mediasarjaan kuuluvia televisiosarjoja ja elokuvia.
Koulutus.
Braga opiskeli Kalifornian yliopiston Santa Cruzin kampuksella. Hän kuitenkin jätti yliopiston ja aloitti työharjoittelun vuonna 1990 juuri ennen valmistumistaan.