tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Love Isn’t Easy (But It Sure Is Hard Enough)

Love Isn't Easy (But It Sure Is Hard Enough) on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1973. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalisteina ovat kaikki yhtyeen jäsenet: Agnetha Fältskog, Anni-Frid Lyngstad, Björn Ulvaeus ja Benny Andersson.
"Love Isn't Easy (But It Sure Is Hard Enough)" -kappaleen levyttäminen aloitettiin Metronome Studiolla 14. maaliskuuta 1973. Ensimmäinen julkaisu oli "Ring Ring" -studioalbumilla maaliskuussa 1973. Singlenä kappale julkaistiin kesäkuussa 1973 b-puolenaan "I Am Just a Girl". Singleä ei kuitenkaan julkaistu Ruotsissa.
Pekka Tukia

Pekka Pertti Tukia (s. 3. marraskuuta 1945 Pihtipudas) on suomalainen matemaatikko ja professori.
Tukia väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1972 tutkielmalla "On Discrete Groups of the Unit Disk and their Isomorphims". Hän työskenteli yliopiston matematiikan laitoksen assistenttina 1967–1982, Suomen Akatemian vanhempana tutkijana 1981–1982, matematiikan apulaisprofessorina 1983–1993 ja professorina vuodesta 1993. Hän on vieraillut tutkijana Ruotsissa, Ranskassa, Yhdysvalloissa ja Britanniassa.
Rock’n Roll Band

Rock'n Roll Band on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1973. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen ensimmäisellä studioalbumilla "Ring Ring" maaliskuussa 1973. Seitsentuumaisena singlenä kappale julkaistiin myöhemmin samana vuonna, singlen b-puolena on "Another Town, Another Train". Lisäksi julkaistiin painos, jonka a-puolella kappale on stereofonisena ja b-puolella monofonisena.
Does Your Mother Know

Does Your Mother Know on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen kuudennella studioalbumilla "Voulez-Vous". Kahden ensimmäisen albumin jälkeen Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad olivat toimineet Abban ensisijaisina päävokalisteina, mutta "Does Mother Know" -kappaleen päävokalistina on Ulvaeus Fältskogin ja Lyngstadin laulaessa taustat.
"Does Your Mother Know" -kappaleen levyttäminen aloitettiin Polar Music Studiolla 6. helmikuuta 1979. Teosta työstettiin nimellä "I Can Do It". Se oli alkuaan boogie rock -tyylinen, josta se lopulta kehkeytyi diskotyyliseksi. Ola Brunkertin 30-sekuntinen rumpuintro lyheni lopulta 21-sekuntiseksi syntetisaattori-introksi.
"Does Your Mother Know" julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä huhtikuussa 1979 b-puolenaan "Kisses of Fire". Single nousi musiikkilistojen kymmenen kärkeen useissa maissa, kuten Britanniassa, Saksassa, Kanadassa ja Suomessa. Belgiassa se kohosi listaykköseksi. Britanniassa "Does Your Mother Know" oli marraskuussa 2021 Abban 14:nneksi suosituin kappale, kun huomioidaan fyysisten äänitteiden myynti ja suoratoistojen lukumäärä. Se on niin ikään Abban ainoa menestyskappale, jonka päävokalistina on Ulvaeus.
"Does Your Mother Know" julkaistiin myös 12-tuumaisen "Voulez-Vous" -maxisinglen b-puolena.
"Does Your Mother Know" kertoo tilanteesta, jossa aikuisuuden kynnyksellä oleva nainen osoittaa mielenkiintoa vanhempaa miestä kohtaan. Mies arvelee naisen kuitenkin vielä hieman liian nuoreksi ja kysyy, tietääköhän äitisi, että olet viihteellä. Hän on valmis tanssimaan naisen kanssa, mutta ei menemään yhtään pidemmälle. Kappale on mukana myös musikaalielokuvassa "Mamma Mia!", jossa sen esittää Christine Baranski Tanyan roolihahmossa. Asetelma on sama kuin alkuperäisversiossa, mutta sukupuolet on käännetty toisinpäin.
Suoratoistopalvelu Spotifyssa "Does Your Mother Know" oli saanut kesäkuuhun 2022 tultaessa noin sata miljoonaa toistokertaa.
Voulez-Vous (kappale)

Voulez-Vous on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen kuudennella studioalbumilla "Voulez-Vous". Päävokalisteina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad.
"Voulez-Vous" -kappaleen levyttäminen aloitettiin Miamissa Criteria Recording Studiolla 1. helmikuuta 1979. Teoksen työnimenä oli "Amerika". Sen melodia syntyi Bahamalle suuntautuneella lauluntekomatkalla, joten taustanauha oli kätevää taltioida Miamissa.
"Voulez-Vous" julkaistiin seitsentuumaisena vinyylisinglenä elokuussa 1979 b-puolenaan "Angeleyes". Single nousi musiikkilistojen kymmenen kärkeen useissa maissa, kuten Britanniassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Espanjassa. Belgiassa se kohosi listaykköseksi. Britanniassa "Voulez-Vous" / "Angeleyes" julkaistiin tuplasinglenä.
"Voulez-Vous" on julkaistu myös painoksina, joiden b-puolena on "Does Your Mother Know" tai "Kisses of Fire". Useimpien singlejulkaisujen kesto on noin 50 sekuntia lyhyempi kuin albumiversion, mutta Yhdysvalloissa kappaleesta julkaistiin myös yli kuusiminuuttinen versio. 
"Voulez-Vous" on mukana musikaalielokuvassa "Mamma Mia!", jossa se esitetään yhteislauluna.
KK (laulaja)

Krishnakumar Kunnath (23. elokuuta 1968 Delhi, Intia – 31. toukokuuta 2022 Kolkata, Länsi-Bengali, Intia), taiteilijanimeltään KK, oli intialainen laulaja. Hän äänitti kappaleita useilla kielillä, mukaan lukien hindi, tamili, telugu, kannada, malajalam, marathi, odia, bengali, assami ja gudžarati.
Delhissä malajalivanhemmille syntynyt KK aloitti uransa laulamalla mainosjinglejä ja teki elokuvadebyyttinsä A. R. Rahmanin soundtrackilla. Vuonna 1999 hän julkaisi debyyttialbuminsa "Pal". Albumin kappaleet ”Pal” ja ”Yaaron” tulivat erittäin suosituiksi ja niitä käytetään yleisesti koulujen päättäjäisissä. Hänen suosittuihin lauluihinsa kuuluivat ”Tadap Tadap Ke” elokuvasta "Hum Dil De Chuke Sanam" (1999), tamilikappale ”Apadi Podu”, ”Dola Re Dola” elokuvasta "Devdas" (2002), ”Kya Mujhe Pyaar Hai” elokuvasta "Woh Lamhe…" (2006), ”Aankhon Mein Teri” elokuvasta "Om Shanti Om" (2007), ”Khuda Jaane” elokuvasta "Bachna Ae Haseeno" (2008), ”Piya Aaye Na” elokuvasta "Aashiqui 2" (2013), ”Mat Aazma Re” elokuvasta "Murder 3" (2013), ”India Wale” elokuvasta "Happy New Year" (2014) ja ”Tu Jo Mila” elokuvasta "Bajrangi Bhaijaan" (2015).
Vuonna 2009 hän voitti parhaan mieslaulajan Screen Awards -palkinnon kappaleestaan ”Khuda Jaane” elokuvasta "Bachna Ae Haseeno". Hän sai kuusi Filmfare Awards -ehdokkuutta.
KK kuoli 53-vuotiaana konserttinsa jälkeen Kolkatassa.
I Have a Dream (kappale)

I Have a Dream on ruotsalaisen Abba-yhtyeen country-vaikutteinen musiikkikappale vuodelta 1979. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen kuudennella studioalbumilla "Voulez-Vous". Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappale oli vuosikymmeniä Abban ainoa teos, jossa lauloi yhtyeen ulkopuolisia vokalisteja: mukana on lapsikuoro.
"I Have a Dream" -kappaleen levyttäminen aloitettiin Polar Music Studiolla 15. maaliskuuta 1979. Sen työnimenä oli "I Know a Song". Lapsikuoron käyttöä yhtye mietti pitkään, koska sen jäsenet tiesivät, että kriitikot nostaisivat kuoron tikun nokkaan. Ulvaeuksen mukaan kuoro sopii hyvin laulun italialaistyyppiseen melodiaan.
"I Have a Dream" julkaistiin "Voulez-Vous" -albumin kuudentena ja viimeisenä singlenä joulukuussa 1979 b-puolenaan "Take a Chance on Me" -kappaleen konserttitaltiointi. Single nousi musiikkilistojen ykköseksi Alankomaissa, Belgiassa, Sveitsissä, Itävallassa ja Irlannissa. Britanniassa "I Have a Dream" oli marraskuussa 2021 Abban 12:nneksi suosituin kappale, kun huomioidaan fyysisten äänitteiden myynti ja suoratoistojen lukumäärä.
"I Have a Dream" on julkaistu myös painoksina, joiden b-puolena on "Does Your Mother Know", "As Good as New", "Rock Me" tai "Voulez-Vous".
Abba levytti "I Have a Dream" -kappaleesta myös espanjankielisen version "Estoy soñando". Tuonnempana kappaletta on versioitu lukuisia kertoja: Cristy Lane levytti sen vuonna 1981, Nana Mouskouri levytti ranskan- ja saksankieliset versiot 1983 ja englanninkielisen version 1985, Westlife levytti kappaleen englanniksi 1999 ja Giorgia Fumanti niin ikään englanniksi 2011. Lisäksi kappaleesta on useita muita tulkintoja, kuten Raul Reimanin suomenkielinen versio "Kuin unta vain".
"I Have a Dream" on mukana musikaalielokuvassa "Mamma Mia!" ja sen jatko-osassa ""..
As Good as New

As Good as New on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen kuudennen studioalbumin "Voulez-Vous" avausraitana. Päävokalistina on Agnetha Fältskog.
"As Good as New" julkaistiin singlen a-puolena Meksikossa ja Boliviassa. B-puolena on "I Have a Dream". Useimmissa maissa julkaistiin painos, jossa "I Have a Dream" on a-puolena ja "As Good as New" b-puolena.
Angeleyes

Angeleyes on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1979. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen kuudennella studioalbumilla "Voulez-Vous". Päävokalisteina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad.
"Angeleyes" julkaistiin tuplasinglenä parinaan "Voulez-Vous". Lisäksi se julkaistiin "Voulez-Vous" -singlen b-puolena.
"Angeleyes" -kappaleen taltiointi aloitettiin 26. lokakuuta 1978 Polar Music Studiolla. Sen työnimenä oli "Katakusom". Laulun kertojaminä on nainen, joka kertoo entisestä miesystävästään. Tällä on lumoavat enkelinsilmät mutta petollinen luonne.
"Angeleyes" on mukana elokuvamusikaalissa "".
Rainer Lindeman

Rainer Uolevi Lindeman (19. huhtikuuta 1931 Perniö – 22. lokakuuta 2004 Oulu) oli suomalainen liikennöintialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.
Lindemanin vanhemmat olivat Riku (Elias) Lindeman ja Irene Pauliina Suominen ja puoliso 1957–1977 Raili Tuuli Lindeman. Rainer Lindeman joutui keskeyttämään kansankoulun käyntinsä ryhtyessään töihin, eikä hänellä siksi ollut minkään koulun päästötodistusta. Viistoistavuotiaana Särkisalon Linja -yhtiöön rahastajaksi tullut Lindeman oli yrityksessä sittemmin ajojärjestely- ja konttoritehtävissä, samoin kuin toimi linja-auton- ja taksinkuljettajana. Hän ryhtyi yrittäjäksi vain 24-vuotiaana ostaessaan vuonna 1955 Lauri Lempisen kanssa oululaisen Vuolevi-liikennöintiyhtiön. Yhtiön nimi muutettiin Koskilinjoiksi ja Lindemanista tuli sen toimitusjohtaja vuonna 1957. Hän työskenteli silti myös yhtiön ajomestarina, korjaamolla ja kuljettajana. Koskilinjojen koko osakekannan Lindeman hankki vuonna 1965. Vuonna 1985 Koskilinjat laajeni merkittävästi ostamalla suuremman oululaisen Veljekset Pohjola -yhtiön, joka oli ollut sen kilpailija. Se teki useita yrityskauppoja myöhemminkin. Yritteliään ja innovatiivisen Lindemanin johtama yhtiö sai oululaisen Stiiknafuulia-yrittäjäpalkinnon vuonna 2003. Vuonna 1996 liikenneneuvoksen arvonimen saanut Lindeman johti yhtiötään kuolemaansa asti. Linja-autoliiton kultaisen ansiolevykkeen hän sai vuonna 2001.
Sigríður Á. Andersen

Sigríður Ásthildur Andersen (s. 21. marraskuuta 1979) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin oikeusministerinä vuosina 2017–2019.
Sigríður syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui lakimieheksi Islannin yliopistosta vuonna 1999 ja sai asianajajan luvan vuonna 2001. Vuosina 1999–2005 hän toimi lakimiehenä Islannin kauppakamarilla ja vuosina 2007–2015 LEX-lakiasiainyrityksessä. Vuosina 2004–2009 hän oli tuomioistuinneuvoston jäsen. Sigríður valittiin Alltingiin vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Reykjavíkurkjördæmi suður -vaalipiiristä. Hänet nimitettiin oikeusministeriksi vuonna 2017.
Vuonna 2017 Sigríður nimitti Islannin valitustuomioistuimeen 15 tuomaria osin vastoin lakivaliokunnan suosituksia. Hän korvasi neljä valiokunnan ehdottamista ehdokkaista valiokunnan vähemmän tehtävään soveltuviksi katsomilla ehdokkailla; näiden joukossa oli muiden muassa Jón Finnbjörnsson, Sigríðurin entisen kollegan aviomies, jota valiokunta piti 33 ehdokkaasta 30:nneksi vähiten soveltuvana, sekä itsenäisyyspuolueen kansanedustajan Brynjar Níelssonin vaimo. Valitsematta jäänyt, aiemmin vihreän vasemmiston palveluksessa työskennellyt Ástráður Haraldsson valitti nimityspäätöksestä, minkä seurauksena Reykjavíkin käräjäoikeus totesi valiokunnan suosituksista poikenneet nimitykset lainvastaisiksi. Joulukuussa 2017 Islannin korkein oikeus tuomisti valtion maksamaan kahdelle nimittämättä jääneistä tuomariehdokkaista 700 000 kruunun korvaukset. Maaliskuussa 2018 Sigríðuriä vastaan jätettiin epäluottamuslause, joka äänestettiin Alltingissa kumoon äänin 33–27. Maaliskuussa 2019 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin antoi tuomion, jonka mukaan tuomarien nimitys oli rikkonut Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6. artiklaa. Tuomion jälkeen Sigríður erosi ministerinvirastaan. Häntä ei valittu ehdokkaaksi vuoden 2021 parlamenttivaaleihin.
Sigríður on naimisissa Glúmur Jón Björnssonin kanssa. Heillä on vuosina 2005 ja 2009 syntyneet tyttäret.
On and On and On

On and On and On on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1980. Kappaleen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Se julkaistiin yhtyeen seitsemännellä studioalbumilla "Super Trouper". Päävokalisteina ovat Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad.
"On and On and On" julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa, Japanissa, Ranskassa, Australiassa ja Argentiinassa. B-puolena on "The Piper", joissakin painoksissa "Lay All Your Love on Me". Kanadassa kappale julkaistiin tuplasinglenä, jonka toisella puolella on "Our Last Summer".
"On and On and On" -kappaleen taltiointi aloitettiin 12. helmikuuta 1980 Polar Music Studiolla.
USS Ticonderoga (CG-47)

USS Ticonderoga (runkonumero CG-47) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1983 palvelukseenotettu Ticonderoga -luokan ohjusristeilijä, joka poistettiin palveluksesta 2004. Se oli maailman ensimmäinen AEGIS-sotalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Pascagoulasta Mississippistä Litton Industriesin Ingalls Shipbuilding divisioonalta, missä köli laskettiin 21. tammikuuta 1980. Se laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1981 ja kastettiin 16. toukokuuta kumminaan Yhdysvaltain presidentin Ronald Reaganin puoliso Nancy Reagan. Alus otettiin palvelukseen 22. tammikuuta 1983 ensimmäisenä päällikkönään Roland G. Guilbault.
Palvelus.
Aluksen miehistö oli koulutettavana Yhdysvaltain itärannikolla ja Karibialla, kunnes se saapui 3. kesäkuuta 1983 kotisatamaansa Norfolkin laivastotukikohtaan. Alus lähti 20. lokakuuta Norfolkista "USS Independencen" lentotukialusryhmässä, joka saapui kolme päivää myöhemmin Granadaan. Risteilijä ylitti Atlantin ja teki 30. lokakuuta - 5. marraskuuta ensimmäisen laivastovierailunsa Portsmouthissa.
Terroristien iskettyä merijalkaväen kasarmeihin Beirutissa alus siirrettiin kaupungin edustalle, missä se oli 15. marraskuuta - 26. joulukuuta. Alus ampui tiedustelulentokonetta tulittavia joukkoja. Alus vieraili 28. joulukuuta Haifassa, mistä se lähti 5. tammikuuta 1984. Poistuttuaan Välimereltä alus ylitti Atlantin saapuen Norfolkiin 4. toukokuuta.
Alus lähti 10. maaliskuuta 2004 viimeiselle partiomatkalleen, jossa se osallistui huhti-toukokuussa huumesalakuljetuksen estämiseen Kolumbian sotilasviranomaisten kanssa. Se vieraili Cozumelissa Meksikossa 15.-17. maaliskuuta, Colonissa 27.-28. maaliskuuta, Mayportissa 1.-9. huhtikuuta, Guantanamo Bayssä 12.-13. huhtikuuta, Cartagenassa Kolumbiassa 27.-29. huhtikuuta, Vasco Núñez de Balboassa Panamassa 6.-7. toukokuuta ja Puerto Quetzalissa Guatemalassa 17.-19. toukokuuta. Alus otti kiinni viisi salakuljetuksiin suunniteltua pikavenettä sekä yhden kalastusveneen. Kiinniotoissa takavarikoitiin yli 14 000 naulaa kokaiinia ja vangittiin 25 epäiltyä.
Aluksen varastot tyhjennettiin 19.-23. heinäkuuta Mayportissa ja ampumatarvikkeet Yorktownissa Virginiassa 26.-30. heinäkuuta, minkä jälkeen alus palasi Pascagoulaan 3. elokuuta. Aluksen miehistö aloitti palveluksesta poistamisen, joka toteutettiin 30. syyskuuta. Alusta esitettiin museoitavaksi, mutta se romutettiin 2020 Texasissa.
Bunraku (elokuva)

Bunraku on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva.
Siversk

Siversk (); vuoteen 1973 saakka Jama () on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen pohjoisosassa Bah’mutin piirissä. Siversk sijaitsee Bah’mutjoen varrella, noin 35 kilometriä piirikeskus Bah’mutin keskustasta ja 115 kilometriä aluekeskus Donetskista pohjoiseen. Kaupungissa on rautatieasema.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 520 asukasta vuoden 2025 alussa.
Siversk on saanut alkunsa vuonna 1913 perustetun dolomiitin jalostuslaitoksen työläisten asuinalueesta. Kaupungin aseman asutus sai vuonna 1961. Nykyään kaupungissa toimii dolomiitin jalostuslaitoksen ohella muun muassa tiilitehdas. Kaupungissa on myös V. Sosjuran muistomuseo.
Toukokuun loppuun 2022 mennessä Venäjä ja sen nukkevaltiot miehittivät lähes koko Ukrainan Luhanskin alueen. Tällöin Ukrainan joukkojen arvioitiin ryhmittyvän puolustukseen linjalle Bahmutista pohjoiseen Siverskiin ja siitä länteen Slovjanskiin.
Tukia

Tukia on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
LaSiete

LaSiete oli espanjalainen televisiokanava, jonka omisti Mediaset. Kanava lakkautettiin toukokuussa 2014.
Historia.
Kanava lopetti lähetyksensä 5. toukokuuta 2014. Se lakkautettiin korkeimman oikeuden tuomion seurauksena, jolla mitätöitiin yhdeksän digitaalisen televisiokanavan toimiluvat, koska niille myönnettiin taajuusluvat ilman vaadittua audiovisuaalilain mukaista julkista konsensus- ja jakojärjestelmää.
Raholan kartano

Raholan kartano on kartano Tampereella. Ensimmäiset maininnat Raholan tilasta ovat 1500-luvulta. Kartano lahjoitettiin sotamarsalkka Carl Gustaf Wrangelille Vuonna 1650. Myöhemmin 1600-luvulla tila palautettiin valtiolle ja Rahola muutettiin sotilasvirkailijan alaiseksi ratsutilaksi. 1700-luvulla Rahola toimi kestikievarina. Gadd-suku omisti sekä Raholan kartanon. 1790-luvulla Raholasta tuli kruununvouti Anders Hornborgin virkatalo. Nykyinen päärakennus rakennettiin 1796. Raatimies Henrik Grönlund osti Raholan 1800-luvun alussa. Albert Lange oli Raholan kartanon viimeinen tilallinen. Lange myi kartanon Tampereen kaupungille vuonna 1935. Kartanon maita myytiin tonteiksi. 
Talvi- ja jatkosodan aikana kartanossa toimi sairaala sekä mielisairaiden hoitopaikka. Sodan jälkeen kaupunki harjoitti alueella viljelystä ja karjankasvatusta. Kartanoon asutettiin myös Karjalan siirtolaisia, ja rakennuksiin tehtiin asuntoja, jotka myöhemmin toimivat kaupungin vuokra-asuntoina. Käräjätupa toimi siirtolapuutarhayhdistyksen kerhotilana vuodesta 1964.
Carina Christensen

Carina Jelling Ørnbo Christensen (s. 8. marraskuuta 1972 Fredericia) on tanskalainen entinen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 2001–2011 ja toiminut Tanskan perhe- ja kulutusministerinä vuosina 2006–2007, liikenneministerinä 2007–2008 sekä kulttuuriministerinä 2008–2010.
My Dad Wrote a Porno

My Dad Wrote a Porno oli brittiläinen komediapodcast, jossa Jamie Morton, James Cooper ja Alice Levine lukivat Mortonin isän eroottista omakustanneromaania "Belinda Blinked". Joka jaksossa juontajat lukivat otteen romaanista, ja reagoivat ja kommentoivat sitä humoristisesti. Podcast on ollut kansainvälinen menestys, ja sillä on ollut vuoteen 2022 mennessä yli 300 miljoonaa kuuntelijaa.
Belinda Blinked.
"Belinda Blinked" on Jamie Mortonin isän, joka käyttää kirjailijanimeä Rocky Flintstone, kirjoittama eroottinen romaani. Se kertoo Belinda Blumenthal -nimisestä englantilaisesta naisesta, joka saa työpaikan kuvitteellisesta Steeles Pots and Pans -keittiötarvikeyrityksestä, jossa hän joutuu eroottisiin seikkailuihin. Kirja julkaistiin alun perin sarjana e-kirjoja, ja vuonna 2016 Quercus Publishing kustansi sen fyysisenä painoksena.
Lava-show't.
"My Dad Wrote a Pornon" lava-show'n maailmankiertue alkoi vuonna 2018. Live-kiertueella podcastin juontajat lukivat yleisölle ääneen romaanin "kadonnutta lukua". HBO filmasi esityksen Lontoon Roundhouse-teatterissa, ja julkaisi sen komediaspesiaalina vuonna 2019.
Vuonna 2020 alkoi uusi maailmankiertue, jossa juontajakolmikko esitti uutta Rocky Flintstonen kirjoittamaa materiaalia. Live-show'n oli tarkoitus tulla ensi kertaa Helsinkiin vuonna 2020, mutta esitys jouduttiin siirtämään seuraavaan vuoteen koronapandemian takia. Sitä jouduttiin siirtämään vielä kertaalleen maaliskuuhun 2022.
Siisna

Siisna () on kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Belomorskin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Uikujoen samannimisen haaran varrella viisi kilometriä Belomorskin keskustasta etelään. Kylässä on 83 asukasta (vuonna 2013).
Solovetskin luostarille kuulunut Siisnan pomorilaiskylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Sen asukkaat harjoittivat kalastusta, metsästystä ja laivanrakennusta. Luostarin rakennuttaman ensimmäisen kirkon tilalle pystettiin 1730-luvulla uusi Pyhän Nikolaoksen kirkko. Siisnan seurakuntaan kuului myös Uiunsaaren kylä. Hallinnollisesti siisnalaiset kuuluivat kyläkuntana Sorokan volostiin. Kylässä oli 1870-luvun alussa avattu koulu. Vuonna 1905 Siisnassa oli 137 taloa ja 740 asukasta.
Neuvostoaikana perustettiin Siisnan kyläneuvosto, johon kuului myös karjalaisten asuttama Salnavolokin eli Saliniemen kylä. Vuonna 1926 kyläneuvostossa oli lähes 1 000 asukasta, joista viidesosa oli karjalaisia. 1930-luvulla rakennettiin Siisnajoen uomaa pitkin kulkeva Vienanmeren–Itämeren kanava.
Australiantorakka

Australiantorakka ("Periplaneta australasiae") on kookas, 30-35 millimetriä pitkä, tummanruskea torakkalaji. Se on levinneisyydeltään kosmopoliitti. Suomessa yksittäisiä yksilöitä tavataan satunnaisesti ulkomailta saapuneiden kuljetusten mukana kantautuneena. Australiantorakka kuuluu Suomen kansallisen vieraslajistrategian lajeihin.
Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2019 australiantorakka katsottiin arviointiin soveltumattomaksi (NA), sillä lajia tavataan vain satunnaisesti ja se esiintyy ainoastaan sisätiloissa.
Koko ja ulkonäkö.
Australiantorakka on kookas laji, ruumiin pituus on 24–35 mm. Aikuisena molemmilla sukupuolilla on siivet, jotka ulottuvat takaruumiin kärkeä pitemmälle. Siiven etureunan ensimmäinen kolmannes on vaalean kellertävä. Mustanruskean keskiruumiin selkäpuolella on silmukkamainen, vaalea kuvio.
Toukat eli nymfit muistuttavat aikuista, mutta ovat siivettömiä ja väriltään mustanruskeita. Nuorilla toukilla on keskiruumiissa vaalea poikkivyö ja takaruumiin etuosassa vaaleat laikut. Vanhemmilla toukilla sekä keski- että takaruumiin jaokkeiden reunoissa on vaaleat täplät. Toukan tuntosarven kärkiosa on vaalea.
Elinympäristö ja elintavat.
Australiantorakalta ei tunneta lainkaan luonnonvaraisia populaatioita, vaan se on kaikkialla ihmisen seuralaislaji. Lajin nimi viittaa sen kuvaamishetkellä, 1770-luvulla, tunnettuun esiintymisalueeseen, mutta se lienee alkujaan peräisin trooppisesta Afrikasta.
Australiantorakka muistuttaa elintavoiltaan lähisukulaistaan amerikantorakkaa, mutta vaatii sitä selvästi korkeampaa lämpötilaa ja ilmankosteutta. Australiantorakka onkin kosmopoliittisesta levinneisyydestään huolimatta tyypillisesti trooppisten ja subtrooppisten alueiden laji. Näillä alueilla sitä tavataan myös ulkona, missä se viihtyy kostean karikkeen joukossa. Jo lauhkean ilmaston maissa sen elinympäristöt rajoittuvat pelkästään lämpimiin sisätiloihin.
Naaras munii noin 24 munaa mustanruskeaan munakoteloon eli oothecaan, jota se kuljettaa takaruumiinsa kärjessä noin vuorokauden ajan ennen kuin jättää sen sopivaksi katomaansa paikkaan. Usein naaras kiinnittää munakotelon jollekin pinnalle suustaan erittyvällä tahmealla eritteellä. Naaras saattaa myös jyrsiä kolon, johon se munakotelon työntää. Toukat kuoriutuvat noin 40 vuorokauden kuluttua. Toukkavaiheita on 9–12 ja toukan kehitys aikuiseksi kestää olosuhteista riippuen 6–12 kuukautta. Ryhmissä elävät toukat kehittyvät huomattavasti nopeammin kuin yksinelävät ja koirastoukat naaraita nopeammin. 
Aikuistunut torakka on sukukypsä noin 5 vuorokauden kuluttua. Molemmat sukupuolet parittelevat useita kertoja elämänsä aikana. Aikuinen australiantorakka elää yleensä noin vuoden, mutta sen tiedetään saavuttaneen jopa kahden vuoden iän.
Se on erittäin nopealiikkeinen yöeläjä, minkä vuoksi niitä on vaikea nähdä. Ne havaitaan helpoiten mustasta murumaisesta ulosteesta. Se muistuttaa kahvinpuruja ja sitä kertyy uudelleen samaan paikkaan siivouksen jälkeen. Niiden tuhoamiseen tarvitaan erityisasiantuntijuutta ja se vaatii useita myrkytyskertoja, jotta kaikki kehitysvaiheet pystytään tuhoamaan.
Aapajärvi (järvi Karungissa)

Aapajärvi on Tornion suurin järvi, joka sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Karungista. Järven pinta-ala on 106,9 hehtaaria, suurin syvyys 4,7 metriä ja rantaviivan pituus 10,1 kilometriä. Järvi kuuluu Tornionjoen päävesistöön, ja sen keskisyvyys on 1,4 metriä. Suurin syvyys on 4,7 metriä. Lapin toinen Aapajärvi sijaitsee Pelkosenniemellä.
Jukka Petäjä

Jukka Petäjä (16. toukokuuta 1956 Helsinki – 21. heinäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kriitikko ja kirjailija.
Yleistä kirjallisuustiedettä Helsingin yliopistossa opiskellut Petäjä työskenteli "Helsingin Sanomien" kulttuuritoimittajana, kulttuuriosaston uutispäällikkönä ja tuottajana vuosina 1988–2020. Hänet tunnetiin myös lehden kulttuurisivujen ”Huutoja ja kuiskauksia” -palstan nimettömänä kirjoittajana vuosina 1975–1991 ja 1994. Ennen siirtymistään vakituisesti "Helsingin Sanomiin" Petäjä toimi muun muassa "Kansan Uutisten" ja "Musan" kriitikkona. Hän kirjoitti myös viisi jännitys- ja rikosromaania sekä Lahden kansainvälisen kirjailijakokouksen historiikin. Vuonna 2010 Petäjä väitteli tohtoriksi Saul Bellowin "Herzog"-romaanista.
Petäjä kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen 65-vuotiaana heinäkuussa 2021. 
Jukka Petäjän isä oli arkkitehti Pentti Petäjä. Hänen puolisonsa oli suomentaja Leena Taavitsainen-Petäjä. Heidän tyttärensä on taidehistorioitsija Pinja Petäjä.
Kamehameha (suku)

Kamehamehan hallitsijasuku (havaijiksi "Hale O Kamehameha") on suku, joka hallitsi Havaijin kuningaskuntaa vuosina 1795–1874. Tämän jälkeen kuningaskuntaa hallitsivat vielä Kalākauan suku.
Ensimmäinen hallitsijasuvun kuningas oli Kamehameha Suuri. Suvun viimeiseksi hallitsijaksi ilmoitetaan joko Kamehameha V tai Lunalilo. Näistä viimeksi mainittu oli kaukausta sukua Kamehameha Suurelle, jonka veli oli Lunalilon isoisä. Hallitsijasuvun kantaisä on Kamehamehan isä Keōua.
Suvun nykyinen päämies on prinsessa Owana Kaʻōhelelani.
Luettelo Seitsemän veljeksen käännöksistä

Tämä on luettelo Aleksis Kiven romaanin Seitsemän veljestä käännöksistä.
Ruotsi.
hundaktig version av Aleksis Kivis roman Seitsemän veljestä (Sju bröder)
Kalākaua (suku)

Kalākauan hallitsijasuku on suku, joka hallitsi Havaijin kuningaskuntaa sen loppuvaiheessa. Sen ainoiksi hallitsijoiksi jäivät Kalākaua ja tämän sisko Lili‘uokalani. Näiden sisarukset ovat myös mahdollisia kruununperillisiä. Liliʻuokalani pakotettiin luopumaan kruunusta vuonna 1893 ja hän kuoli vuonna 1917, minkä jälkeen suvun päämiehenä toimi Elizabeth Kekaʻaniʻau Laʻanui aina omaan kuolemaansa saakka 1928.
Hallitsijasuku oli ainoa, joka hallitsi Iolanin palatsista, Yhdysvaltain ainoasta kuninkaallisesta palatsista, käsin.
Powhatanin kieli

Powhatanin kieli, myös virginianalgonkin tai itäalgonkin, (omakielinen nimi: "kikitowämak") on kuollut algonkinkielten itäiseen haaraan kuulunut kieli, jota puhuivat powhatanintiaanit. Kielen katsotaan kuolleen 1790-luvulla. Kielen nimi viittaa tsenacomoco-heimon samannimiseen päällikköön. Kielen olemassaolosta on todisteena vain kaksi sanalistaa, jotka on koottu melko pian englantilaisten saapumisen jälkeen: William Stracheyn sanalista kattoi 500 sanaa ja John Smithin 50 sanaa. Lisäksi Smith kirjoitti powhatanpidginin olemassaolosta, mutta tämän lisäksi tästä kielestä ei tiedetä mitään muuta.
Kun englantilaiset perustivat ensimmäisen pysyvän siirtokunnan, Jamestownin, nykyisen Virginian alueelle, powhatanin kielestä lainattiin poikkeuksellisen paljon sanoja englantiin. Nämä sanat liittyvät ennen kaikkea kasvien ja eläinten nimiin. Yksi tällainen sana on opossumi.
2000-luvulle tultaessa kieltä on pyritty elvyttämään mm. "The New World" -elokuvaa varten. Kielitieteellisten piirien ulkopuolella powhatan tunnetaan parhaiten Pocahontasin äidinkielenä.
Académie tahitienne

Académie tahitienne (, suomeksi "Tahitin akatemia") on kulttuuri-instituutio, joka toimii Ranskan Polynesialla tahitin kielen säilyttämiseksi. Se on perustettu vuonna 1972 ja sen ensisijainen tehtävä on kehittää, edistää ja standardisoida tahitin kieltä. Ensimmäisen tahitin kielen kieliopin akatemia julkaisi vuonna 1986 ja ensimmäisen sanakirjan 1999.
Akatemian tämänhetkinen pääjohtaja on Flora Aurima Devatine. Sen toimipaikka sijaitsee Papeetessa.
Unto Mansikkaniemi

Unto Oskari Mansikkaniemi (25. lokakuuta 1924 Tammela – 23. kesäkuuta 1991 Tammela) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.
Maanviljelijäperheeseen syntyneen Mansikkaniemen puoliso oli Eila Onerva Mero. Mansikkaniemi kävi kansakoulun, työskenteli kotitilallaan ja teki erilaisia muita töitä. Vuonna 1951 hän alkoi rakennusurakoitsijaksi, jatkaen sitä aina vuoteen 1956 asti, jolloin hän sai liikenneluvan ja aloitti maa-ainesten ja halkojen kuljetuksen. Karjankuljetusluvan Mansikkaniemi sai vuonna 1964, kylmäkuljetusluvan vuonna 1966 ja ulkomaankuljetusluvan vuonna 1969, minkä jälkeen hän perusti Etelä-Kiito-yhtiön. Maksikkaniemi oli sekä yhtiön toimitusjohtaja että hallituksen puheenjohtaja. Yhtiö erikoistui karjan, lihan ja lihajalostustuotteiden kuljetuksiin ja laajeni useiden yritysostojen myötä. Vuonna 1974 Mansikkaniemi perusti pakastekuljetuksia varten erillisen Finnfrigo-yhtiön. Hän osallistui aktiivisesti alansa yhteistyöhön ja oli muun muassa perustajajäsen Karja- ja Lihaliikennöitsijät -yhdistyksessä. Mansikkaniemi sai Kuorma-autoliiton hopeisen ansiomerkin vuonna 1978. Liikenneneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1986.
Kauko Mäkinen (liikenneneuvos)

Kauko Ossian Mäkinen (27. syyskuuta 1918 Tyrvää – 4. toukokuuta 1990 Vammala) oli suomalainen kuljetusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai liikenneneuvoksen arvonimen.
Mäkinen kävi kansakoulun ja meni jo nuorena kuljetusliikkeen palvelukseen. Hän aloitti oman kuljetustoiminnan heti sotien jälkeen vuonna 1944 yhdellä kuorma-autolla ja palkkasi ensimmäiset työntekijät avukseen vuosikymmenen lopulla. 1950-luvulla hän siirtyi tavaraliikenteen harjoittajaksi. 1960-luvulla liiketoiminnan käytössä oli jo oma tavara-asema konttori-, huolto-, autotalli- ja sosiaalisine tiloineen. Liiketoimintansa Mäkinen yhtiöitti vuonna 1974 Kuljetusliike Kauko Mäkinen Oy:ksi. Hän oli yrityksen toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja. Yritys kasvoi huomattavasti ja tarjosi asiakkaille myös monia tavaroiden kuljetuksen ja varastoinnin oheispalveluja. Mäkinen osallistui myös aktiivisesti kuljetusalan järjestötoimintaan. Vuonna 1977 hänet valittiin Vammalan vuoden yrittäjäksi, liikenneneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1979. Mäkisen kuoltua vuonna 1990 yhtiön liiketoiminta jatkui, mutta se hakeutui yrityssaneeraukseen vuoden 2005 alussa ja meni konkurssiin saman vuoden lopussa.
İlbaris Nadirov

İlbaris Nurislam ulı Nadirov (tat. Илбарис Нурислам улы Надиров, ven. Ильбарис Нурисламович Надиров: "Ilbaris Nurislamovitš Nadirov;" 1925–2009) oli palkittu tataarilainen filologian tohtori, folkloristi, tutkija. Nadirov vaikutti myös Suomen tataarien keskuudessa.
Biografia.
Nadirov syntyi vuonna 1925 Almetjevskin alueella, kylässä Novoje Nadyrovo (Yaña Näder). Hänet tunnettiin musikaalisena lapsena.
Nadirov kävi koulun Käräkäşlen kylässä vuosina 1932–1943. Nadirov värvättiin 17-vuotiaana sotaan jonka aikana hän haavottui kahdesti Baltian rintamalla. Sodan jälkeen Nadirov palasi lapsuuden kyläänsä. Nadiroville myönnettiin neljä eri huomionosoitusta palveluajastansa.
Vuosina 1948–1953 Nadirov opiskeli Kazanin yliopiston filologian kurssilla. Lopulta hän valmistui filologian tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa keskittyi tataarien kansantaiteeseen suuren isänmaallisen sodan aikaan. Pohjautuen kyseiseen väitöskirjaan, vuonna 1961 julkaistiin hänen erikoistutkielma "Kansa ja laulu". Teos oli ensimmäisiä merkittäviä sodan aikaan kirjoitettuja tataarilaisia tutkimuskokoelmia. Nadirov myös julkaisi lukuisia artikkeleita aiheesta. Nadirov muistetaan tiedemiehenä, joka omisti elämänsä tataarien musiikin keräämiselle, tutkimiselle ja julkaisemiselle. 
Vuonna 1985, Nadiroville myönnettiin Tatarstanin ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimi.
Nadirov vieraili Helsingissä ja Tampereella vuonna 1969. Hän piti luentoja muun muassa Tatarstanista ja kansallisrunoilija Abdulla Tukaista. Kun suomentataari kulttuurityöntekijä Ymär Daher järjesti vuonna 1970 vierailun Tatarstanin tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja taiteen instituuttiin, oli Nadirov sekä taiteilija Aisa Hakimcan myös mukana. Nadirov vieraili seuraavat kerrat Suomessa vuosina 1975 ja 1978, mukanaan historijoitsija-arkeologi Alfred Halikov.
Chris Sawyer's Locomotion

Chris Sawyer's Locomotion on Chris Sawyer Productionsin kehittämä ja Atarin julkaisema simulaatio- ja strategiapeli, joka on julkaistu vuonna Windowsille.
Pelaaminen.
Pelin pelaaminen on samankaltaista kuin "Transport Tycoonissa". Pelaaja rakentaa teitä ja rautateitä ja käyttää rekkoja, junia ja laivoja tavaroiden ja matkustajien kuljettamiseen kaupunkeihin ja tehtaisiin pelikartalla. Nopeammin ja pidemmälle kuljettamalla pelaajan saama maksu on suurempi. Pelissä on kysyntä ja tarjonta, jossa rakennukset tuottavat yhtä kuljetettavaa ja vaativat toista.
Kehitys.
"RollerCoaster Tycoon 2:n" jälkeen pelin kehittäjä Chris Sawyer siirtyi kehittämään "Locomotionia" seuraajaksi "Transport Tycoonille". Sawyerin mukaan "Locomotion" (2004) on "henkinen seuraaja" "Transport Tycoonille".
Vastaanotto.
Sawyerin "RollerCoaster Tycoonin" jälkeen pelille ei ollut niin suurta kiinnostusta ja se ei saanut merkittävää huomiota.
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 5.8/10. Arvostelussa peliä kutsuttiin turhauttavaksi: käyttöliittymä, tekoäly ja grafiikka ja äänet saivat kritiikkiä. 
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.8/10.
Arvosteluissa peliä on verrattu "Transport Tycooniin" ja kiinnitetty huomiota seikkaan, että peli ei ole juurikaan kehittynyt kymmenessä vuodessa.
Birgir Ármannsson

Birgir Ármannsson (s. 12. kesäkuuta 1968) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Alltingin puhemiehenä joulukuusta 2021 lähtien.
Birgir syntyi Reykjavíkissä. Hän on entisen kansanedustajan Birgir Kjaranin tyttärenpoika. Hän valmistui Islannin yliopistosta lakimieheksi vuonna 1996 ja sai asianajajan luvan vuonna 1999. Vuosina 1999–2000 hän suoritti jatko-opintoja King’s College Londonissa. Vuosina 1988–1994 hän työskenteli lehtimiehenä Morgunblaðið-sanomalehdessä. Vuosina 1995–2003 hän työskenteli Islannin kauppakamarilla lakimiehenä, toimistonjohtajana sekä varajohtajana.
Vuoden 2003 parlamenttivaaleissa Birgir valittiin Alltingiin. Hän toimi Alltingin 6. varapuhemiehenä vuosina 2003–2005 ja 3. varapuhemiehenä vuosina 2005–2007. Joulukuussa 2021 hänet valittiin Alltingin puhemieheksi.
Poliittisen laulun festivaali

Poliittisen laulun festivaali (saks. "Festival des politischen Liedes") oli Saksan demokraattisessa tasavallassa Itä-Berliinissä vuosina 1970–1990 järjestetty musiikkifestivaali. Tapahtuman järjestäjänä oli Saksan vapaa nuoriso -nuorisojärjestö (saks. "Freie Deutsche Jugend", FDJ).
Festivaaleilla esiintyi artisteja 60 maasta. Tunnetuimpia esiintyjiä olivat Mikis Theodorakis, Miriam Makeba, Quilapayún, Inti-Illimani, Silvio Rodríguez, Mercedes Sosa, Canzoniere delle Lame ja Pete Seeger. Suomesta festivaaleilla esiintyivät Agit Prop ja KOM-teatteri.
Festivaalin maskottina oli punainen Oki-niminen varpunen. "Oki" viittasi itäsaksalaiseen Oktoberklub-yhtyeeseen, joka oli perustamassa festivaalia.
Kommunismin kaatumisen jälkeen festivaali menetti tehtävänsä ja infrastuktuurin, joka oli mahdollistanut tapahtuman. Festivaalin jatkamista varten perustettiin tukiyhdistys, joka järjesti vuosina 1991–1994 festivaalia nimellä "ZwischenWelt Festival". Kyseinen yhdistys kuitenkin hajosi vuonna 1995 taloudellisista ongelmista johtuen.
Festivaalin perinteitä jatkaa osaltaan vuodesta 2001 järjestetty musiikkifestivaali "Festival Musik und Politik."
USS New Orleans (LPD-18)

USS New Orleans (runkonumero LPD-18) on Yhdysvaltain laivaston vuonna 2007 valmistunut San Antonio -luokan maihinnousualus.
Valmistus.
Alus tilattiin 1998 New Orleansista Louisianasta Northrop Grummanin Avondale Divisionilta, missä köli laskettiin 14. lokakuuta 2002. Alus kastettiin 20. marraskuuta kumminaan aiempi Joint Chiefs of Staff kenraali Henry H. Sheltonin puoliso Carolyn Shelton ja laskettiin vesille 11. joulukuuta.
Valmistajan koeajot alkoivat 23. lokakuuta 2006 Meksikonlahdella. Alus lähti 5. maaliskuuta 2007 telakalta ylös Mississippiä New Orleansiin, missä se otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta.
Palvelus.
Alus lähti 3. huhtikuuta Naval Support Activity New Orleansista neitsytmatkalleen uuteen kotisatamaansa San Diegoon, jonne se saapui 3. toukokuuta.
Alus törmäsi 20. maaliskuuta 2009 sukellusvene "USS Hartfordin" kanssa Hormuzinsalmessa, minkä seurauksena mereen pääsi öljyä ja viisitoista miehistönjäsentä loukkaantui.
Alus lähti 15. lokakuuta 2009 San Diegosta Saseboon Japaniin. Se oli 21.-28. lokakuuta Pearl Harborissa ja Okinawalla 13. -15. sekä 28.-29. marraskuuta. Alus saapui 1. joulukuuta uuteen kotisatamaansa Saseboon.
Samettikala

Samettikala ("Barbourisia rufa") on kaikkien valtamerten syvissä vesissä elävä punainen kala. Se on oman samettikalojen heimonsa Barbourisiidae ainoa laji. Heimo luetaan valaanpääkalojen yläheimoon ja okakalojen alalahkoon Stephanoberycoidei.
Koko ja ulkonäkö.
Samettikalan pituus on tyypillisesti noin 30 cm. Se on pitkänomainen, tukevahko ja suuripäinen kala, jonka suu ja kita ovat hyvin suuret. Kalan päässä on limatäytteisiä onkaloita. Silmät ovat pienet. Selkä- ja peräevät sijaitsevat ruumiin takaosassa. Väriltään laji on punainen tai oranssi. Suomuissa on pieni piikki.
Levinneisyys ja elintavat.
Samettikalaa tavataan hyvin laajalta alueelta niin Atlantista, Intian valtamerestä kuin Tyynestämerestä. Laji liikkuu useimmiten 350–2 000 metrin syvyydessä. Noret kalat liikkuvat matalammissa vesissä kuin täysikasvuiset. Ravintona ovat todennäköisesti äyriäiset.
Abd Allah

Abd Allah () tarkoittaa "Jumalan palvelija" tai "Jumalan orja". Arabiankielen kaikissa vaiheissa "abd" tarkoittaa ensisijaisesti "orjaa", mutta sana on silti tapana kääntää "palvelijaksi". Kyseessä oli umaijadihallitsijoiden käyttöön ottama kunnianimi. Eri muodoissa (Abdallah, Abdullah) sanasta on tullut yleinen arabialainen etunimi.
Umaijadien käytössä.
Umaijadihallitsija Muawija (661–680) otti arvonimen Abd Allah käyttöön vuonna 663, jolloin se esiintyy Hammet Gaderin kylpylän piirtokirjoituksessa sekä al-Taifissa. Nimitys esiintyy edelleen Abd al-Malikin eräissä kolikoissa, al-Walidin kolikossa (705-706) ja useissa muussa umaijdikauden kolikoissa ja piirtokirjoituksissa. 
Myös Bysantin keisari Justinianus II ( 685–695 ja 705–711) otti keisarin tunnukseksi arvonimen ”Jumalan palvelija” (lat. "servus Christi"). Se liittyi muutokseen hallitsijan legitimaatiossa. Jo vuonna 629 Bysantin keisari Herakleios vaihtoi roomalaisen arvonimensä "autocrator" nimeen "basileus," jolla aiemmin oli tarkoitettu vasallikuningasta. Nimenmuutos halusi osoittaa, että oikea hallitsija oli Kristus, ja keisari oli vain hänen alaisensa.
Arvonimi A"bd Allah" ilmaisi umaijadihallitsijoiden teologisia käsityksiä Jumalan asemasta, olivatpa ne vääristynyttä islamia tai jokin islamin varhainen kehitysvaihe. Hylätyksi tuli sassanidikuninkaiden ikiaikainen käsitys hallitsijasta jumalallisena kuninkaiden kuninkaana ja Jumalan perillisenä. Nimityksen esikuva löytyy Vanhan Testamentin sanoista (5. Moos 9:27): "Muista palvelijoitasi Aabrahamia, Iisakia ja Jaakobia." 
Nimitys "Abd Allah" näyttää umaijadeilla varatun vain hallitsijan käyttöön. Kun kalifi al-Malikin veli 'Abd al-'Aziz ibn Marwan rakennutti sillan Fustatiin Egyptissä, hänen arvonimenään piirtokirjoituksessa oli "al-amir". 
Kalifi al-Malikin vuonna 691 rakennuttaman Jerusalemin Kalliomoskeijan friisitekstissä on ilmaisu "Muhammed on Jumalan palvelija hänen lähettiläänsä." Tässä kertautuu viidennen Mooseksen kirjan luonnehdinta profeetasta "Jumalan palvelijana". 
Ibadilaisuus.
Koraanissa sanan "abd" monikko esiintyy muodossa "ibad", joka poikkeaa Mekan murteesta mutta vastaa Mesopotamiassa käytettyä. Mesopotamiassa esiintyi 400-luvulla arabialainen väestöryhmä, joka kutsui itseään "ibadeiksi." Orientalisti Gustav Rothsteinin mukaan ibadit koostuivat useista heimoista, jotka olivat tulleet tekemisiin kristinuskon kanssa al-Hirassa Mesopotamiassa. Kyseessä oli heimorajat ylittävä nimitys, joka kertoi al-Hiran arabiheimoja yhdistävästä kristinuskosta ja erotti heidät pakanallisista arabeista. Nimitystä "al-ibad" käytettiin heimonimen tapaan. Rothstein pitää kiinnostavana, että näin muodostui uskonnollinen, heimorajat ylittävä uusi yhteisö, joka muistutti sitä, mitä kerrottiin Muhammedin perustamasta "ummasta" Arabiassa. Volker Popp huomauttaa, että Muhammedin kerrotaan saaneen ensimmäisen ilmestyksensä Hiran vuorella. Nimitys "abd" "Allah" taas löytyi Mooseksen 5. kirjasta.
Bjarni Benediktsson (poliitikko, 1908)

Bjarni Benediktsson (30. huhtikuuta 1908 – 10. heinäkuuta 1970) oli islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka toimi Islannin pääministerinä vuodesta 1963 kuolemaansa asti vuoteen 1970. Hän istui kansanedustajana Alltingissä vuosina 1942–1970.
Bjarni syntyi Reykjavíkissä. Hänen isänsä oli kansanedustaja Benedikt Sveinsson. Hän opiskeli oikeustiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1930, minkä jälkeen hän opiskeli valtio-oikeutta Berliinissä. Vuosina 1932–1940 hän toimi oikeustieteen professorina Islannin yliopistossa ja vuosina 1940–1947 Reykjavíkin pormestarina. Vuosina 1942–1943 hän toimi Alltingin 2. varapuhemiehenä. Vuonna 1947 hänet nimitettiin ulkoasiain- ja oikeusministeriksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 1953 asti; vuosina 1949–1950 virkanimike oli ulkoasiain-, oikeus- ja opetusministeri. Vuosina 1953–1956 hän toimi oikeus- ja opetusministerinä. Vuosina 1956–1959 hän toimi "Morgunblaðið"-sanomalehden päätoimittajana. Vuonna 1959 hän toimi Alltingin puhemiehenä. Vuosina 1959–1963 hän toimi oikeus-, kirkollis-, terveys- ja teollisuusministerinä; syyskuusta joulukuuhun 1961 hän oli vapautettuna tästä ministerinvirasta ja toimi virkaatekevänä pääministerinä Ólafur Thorsin sijaisena. Vuonna 1961 hänet valittiin itsenäisyyspuolueen puheenjohtajaksi. Vuonna 1963 hänet nimitettiin pääministeriksi, jossa virassa hän toimi kuolemaansa saakka.
Bjarni kuoli vuonna 1970 pääministerin kesäasunnon tulipalossa Þingvellirissä. Tulipalossa kuolivat myös hänen vaimonsa Sigríður Björnsdóttir ja heidän neljävuotias lapsenlapsensa.
Bjarni Benediktsson

Bjarni Benediktsson voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Honolulu + 1 Hour

Honolulu + 1 Hour on Dave Lindholm Lights -yhtyeen studioalbumi, joka ilmestyi 8. lokakuuta 2021.
Berchtesgadener Landin piirikunta

Berchtesgadener Landin piirikunta () on piirikunta Ylä-Baijerin hallintoalueella Baijerin osavaltion kaakkoisosassa Saksassa. Vuoden 2020 lopussa piirikunnassa oli 106 327 asukasta. Piirikunnan keskus on Bad Reichenhall, joka on myös piirikunnan suurin kaupunki.
Berchtesgadener Landin piirikunta rajautuu Itävaltaan lounaassa, etelässä ja idässä. Piirikunnan pinta ala on 840 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 15 kuntaa. Piirikunnan korkein kohta on 2 713 metriä korkea Watzmann.
Svenska Bio

Svenska Bio on ruotsalainen elokuvateatteriyritys, joka operoi elokuvateattereita Ruotsissa, Tanskassa ja Suomessa. Vuonna 2022 Svenska Bio oli salimäärällä mitattuna Euroopan 21. suurin elokuvateatteriyhtiö. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Lidingössä Tukholman ulkopuolella.
"Svenska Bion" juuret ovat 1900-luvun alussa, jolloin Karl Fornstam avasi telttaelokuvateatterin Tukholmaan. Yrityksestä kehittyi elokuvateatteriketju "Fornstams", josta syntyi yritysostojen ja "SF Bion" (nykyinen "Filmstaden") kanssa tehdyn yhteistyön myötä nykyinen "Svenska Bio" 1987. "Svenska Bioa" johtaa sen suurin omistaja Peter Fornstam, Karl Fornstamin pojanpoika.
Yrityksellä on Ruotsissa 2022 38 elokuvateatteria 35 paikkakunnalla ja niissä on 148 salia. Yritys on Ruotsin toiseksi suurin elokuvateatteriketju. Yhteistyö suurimman ketjun, "Filmstadenin" kanssa näkyy esimerkiksi siinä, että "Svenska Bion" lipunmyynti sekä ohjelmatiedot löytyvät "Filmstadenin" nettisivuilta.
Yritys laajeni 2000-luvulla Tanskaan ja 2010-luvulla Suomeen. Yritys operoi Tanskassa neljää elokuvateatteria: "Empire Bioa" Kööpenhaminassa, "Biografkompagniet-"brändin alla "Biografen Kantenia" Faxessa, "Bio Næstvedia" Næstvedissa ja "Haslev Bioa" Haslevissa. 
Suomeen "Svenska Bio" saapui Porvoon kautta. Yritys avasi Bio Rexin kanssa yhteisen elokuvateatterin Porvooseen 2012. 2014 "Svenska Bio" osti Marko Röhrin ja Ilkka Matilan perustaman "Bio Rex" -ketjun kokonaan. Kun "Svenska Bio" osti "Rexin", sillä oli Suomessa 14 salia neljällä paikkakunnalla. Marraskuussa 2024 sillä oli 13 elokuvateatteria 11 paikkakunnalla ja näissä 53 elokuvateatterisalia. Bio Rex luopui Helsingissä Kulttuurikasarmin teatterista lokakuussa 2024. "Bio Rexin" toimitusjohtaja on Aku Jaakkola.
Loimulyhytsiipi

Loimulyhytsiipi ("Emus hirtus") on lyhytsiipisten heimoon kuuluva kovakuoriaislaji.
Ulkonäkö ja koko.
Emus hirtus on heimonsa suurin laji, se voi kasvaa kolme senttimetriä pitkäksi. Sen väritys muistuttaa kimalaista. Se on karvainen ja mustakeltaraitainen. Sen leuat ovat suhteellisen suuret.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Emus hirtus elää Keski- ja Etelä-Euroopassa. Lajin yksilö tavattiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 2022 Örön saarella.
Emus hirtus syö enimmäkseen lantiaisia, joita se löytää lantakasoista.
Myh’ailo Semenko

Myh’ailo Semenko (31. joulukuuta 1892 Kybyntsi, Myrhorodin piiri, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 23. lokakuuta 1937 Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija ja ukrainalaisen futurismin perustaja ja teoreetikko.
Elämäkerta.
Semenkon äiti oli kirjailija Marija Proskurivna. Semenko opiskeli Pietarissa Psyko-neurologisessa instituutista. Hän julkaisi vuonna 1913 ensimmäisen kokoelmansa "Préludes", johon hän oli saanut vaikutteita Ukrainska hatan piiriin kuuluvilta runoilijoilta. Kahdella seuraavalla kokoelmalla sekä toisessa niistä julkaisemallaan manifestilla Semenko pani alkuun ukrainalaisen ”kverofuturismin” eli ”etsimisen taiteen” aikana, jolloin Ukrainassa harrastettiin venäläistä kubofuturismia ja egofuturismia. Hän julkaisi 1918 muutamia kokoelmia, ja seuraavana vuonna hänen kokoelmiaan julkaisi Fljamingo, joka oli Semenkon perustaman saman nimisen futuristiryhmän kustantamo. Hän julisti 1919 alkavaksi "vallankumouksellisen futurismin" jota edustavat runot ”Tovaryš Sontse” (”Toveri aurinko”) ja ”Dvi poezofilmy” (”Kaksi runoelokuvaa”). Hän työskenteli myös aikakauskirjan "Mystetstvo" päätoimittajana.
Semenko perusti 1921 Futuristirunoilijoiden sokkiprikaatin, myöhemmin: Panfuturistien yhdistys (Aspanfut), joka julkaisi credonsa ja manifestinsa kirjallisessa kalenterissa "Semafor u maibutnje" (1922, ”Semaforeja tulevaisuuteen”) ja sanomalehdessä "Katafalk iskusstva" (1922). Vastauksena kritiikkiin Semenko ilmoitti uudistaneensa asenteensa muotoon ”vasemmistorintama”, ja 1924 Aspanfutin nimeksi tuli Komunkult. Hän työskenteli 1924–1927Odessan taiteellisessa elokuvastudiossa. Runojen lisäksi hän teki 1925 runoelokuvan "Step" (”Aro”).
Semenko perusti 1927 uuden futuristiyhdistyksen Nova Generatsija. Jouduttuaan ankaran kritiikin kohteeksi hän hylkäsi futurismin ja liittyi bolsevikkivallankumouksellisiin runoilijoihin. Hän tunnusti 1930-luvun alussa aiemman ”virheellisen” asenteensa ja kirjoitti ”uudistunutta” asennetta edustavia kokoelmia. Hänet kuitenkin pidätettiin 1937 ja teloitettiin muiden ukrainalaisten kirjailijoiden mukana. Suojasään aikana 1957 hänen maineensa puhdistettiin.
Varhaisissa futuristisissa runoissaan Semenko liikkuu urbaanissa maailmassa. Teemoihin ja aiheisiin hän sai vaikutteita futurismin perustajalta Filippo Tommaso Marinettilta. Hän teki runoissaan muotokokeiluja ja kielellisiä kokeiluja, joilla hän järkytti lukijaa. Hän hylkäsi klassiset ja aikalaiskirjallisuuden saavutukset ja sai vaikutteita modernin ukrainalaisen runouden kehityksestä. Semenkon koko tuotanto ilmestyi Harkovassa kolmiosaisena vuosina 1929–1931. Postuumi laitos ilmestyi 1985 nimellä "Poezi".
Kuolema.
NKVD teloitti Semenkon Sandarmohissa Stalinin puhdistuksissa..
Panama City (Florida)

Panama City on kaupunki Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa. Kaupungissa asuu 34 045 asukasta heinäkuun 2021 arvion mukaan. Väestöstä lähes seitsemän prosenttia on ulkomailla syntyneitä. Kaupungin pinta-ala on 75,9 neliökilometriä ja väestötiheys 448,6 asukasta neliökilometrillä.
Väestö.
Väestöryhmät