tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dillon M134D

Dillon Aero M134D on modernisoitu versio M134 Minigun -aseesta. Se on kuusipiippuinen, sähkökäyttöinen Gatling-tykki, joka käyttää 7.62×51mm NATO -ammuksia. Se tunnetaan erinomaisesta tulinopeudestaan ja luotettavuudestaan, ja sitä käyttävät laajasti Yhdysvaltojen ja liittolaismaiden asevoimat sekä ilmassa että maassa.
Käyttö Suomessa.
Suomen puolustusvoimat käyttävät Dillon Aero M134D -konekivääriä erityisesti erikoisjoukkojen aseistuksessa ja ajoneuvokalustossa.
Utin jääkärirykmentti, joka on Suomen erikoisjoukkojen pääyksikkö, on varustanut NH90-kuljetushelikoptereitaan M134D-aseilla ainakin vuodesta 2012 lähtien. Tämä kuusipiippuinen, sähkökäyttöinen konekivääri tarjoaa erittäin suuren tulinopeuden ja mahdollistaa tehokkaan tulituen ilmaoperaatioissa.
Lisäksi myös Suomen merivoimien erikoisyksikkö ETO (Erikoistoimintaosasto) käyttää M134D-H-versiota, joka on kevyempi ja kestävämpi muunnelma alkuperäisestä aseesta. Tämä osoittaa aseen monikäyttöisyyden ja tehokkuuden eri toimintaympäristöissä.
Vaikka M134D ei ole yleisesti käytössä kaikissa puolustusvoimien joukoissa, sen käyttö erikoisyksiköissä korostaa sen strategista merkitystä Suomen sotilaallisessa suorituskyvyssä.
Versiot.
M134D-H (Hybrid): Kevyempi versio, jossa käytetään titaania ja kevennettyjä osia painon vähentämiseksi säilyttäen samalla kestävyytensä. Painaa noin 19,7 kg ja sen käyttöikä on jopa 1,5 miljoonaa laukausta.
Käyttökohteet ja sovellukset.
M134D on erittäin monipuolinen ja se voidaan asentaa esimerkiksi helikoptereihin, merialuksiin ja maastoajoneuvoihin. Sen suuri tulinopeus ja luotettavuus tekevät siitä erinomaisen valinnan lähitulen tukeen, saattueiden suojaamiseen ja aluepuolustukseen. Yksi tunnetuista käyttäjistä on Yhdysvaltain erikoisjoukkojen , ja asetta käytetään yli 35 maassa.
Uusimmat innovaatiot.
Dillon Aero on kehittänyt vaimennetun version M134D:stä, jossa käytetään edistynyttä äänenvaimennintekniikkaa laukausäänen ja paineen vähentämiseksi. Tämä parantaa aseen käyttöä erityisesti suljetuissa tai intensiivisissä ympäristöissä.
Riitta Lemmetyinen

Riitta Anneli Lemmetyinen (s. 27. elokuuta 1952 Toijala) on suomalainen kouluttaja ja kirjailija.
Lemmetyisen vanhemmat olivat rovasti Toivo Lemmetyinen ja terveydenhoitaja Anneli Lemmetyinen s. Laurikkala. 
Opinnot.
Lemmetyinen pääsi ylioppilaaksi 1971 Langinkosken lukiosta Kotkassa. Saksassa hän opiskeli Tübingenin yliopiston teologisessa tiedekunnassa 1990–1992 ja viimeisteli teologian maisterin tutkinnon 1995 Helsingin yliopistossa.
Toiminta.
Lemmetyinen oli saksalaisen Evankeliset Mariasisaret -järjestön sisar 19710–1990. Työpisteinä olivat Saksa, Norja ja Suomi. Akasia-säätiön kouluttajana hän on ollut vuodesta 1992. Vuonna 2018 hän jäi eläkkeelle.
Raamattu-opiston hallituksen jäsenenä Lemmetyinen oli vuosina 2007–2022. 
Huomioita.
Lemmetyinen hakeutui Evankeliset Mariasisaret –järjestön Kaanaa-nimiseen luostariin. Hänestä tuli sisar vuonna 1971. Alku oli Saksassa. Vuonna 1980 Lemmetyinen siirtyi kuudeksi vuodeksi sisarkunnan uuteen, Norjan työpisteeseen, josta tehtiin seurakuntamatkoja myös muihin Pohjoismaihin. Norjan jälkeen Lemmetyisellä ja toisella suomalaisella sisarella, Marianne Janssonilla, vuorossa oli Suomi työpisteenä. Suomalaissisaret havaitsivat, etteivät asiat järjestössä olleet kunnossa. Lemmetyinen ja Jansson erosivat sisarjärjestöstä. Sitten he aloittivat teologian opinnot Tübingenissä. Loppuvaiheet opinnoista olivat Helsingin yliopistossa. Helsingin yliopistossa julkaistussa Pro gradu –tutkielmassa (ns. ryhmägradu) Lemmetyinen ja Jansson käsittelivät Basilea Schlinkin johtaman Evankeliset Mariasisaret –järjestön evankeliumin ja lain välistä suhdetta sekä kuvailivat ja arvioivat järjestön opetusta ja elämää Darmstadtissa.
Toteamistaan ongelmista he ovat avoimesti kertoneet kahdessa yhteisessä teoksessaan, lukuisissa lehti-, radio- ja televisiohaastatteluissa, muun muassa artikkelissa ”Ystävyytemme on vahvasti hengellistä”.
He ehtivät urallaan Akasia-säätiössä vierailla 225 seurakunnassa.
Akasia-säätiön toiminnoissa Lemmetyinen on keskittynyt Raamatun opettamiseen.
Työ on jatkunut radiossa. Riitta on pitänyt Suomen Raamattuopiston Radioraamattupiiriä Radio Deissä Aino Viitasen ja Eero Junkkaalan kanssa. Jansson ja Lemmetyinen yhdessä ovat vetäneet hartausohjelmaa Radio Patmoksessa. 
Lemmetyinen harrastaa lukemista ja lenkkeilyä.
Leo XIV

Leo XIV (s. Robert Francis Prevost; s. 14. syyskuuta 1955 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pappi ja katolisen kirkon paavi. Hänet valittiin katolisen kirkon johtajaksi 8. toukokuuta 2025. Hän on ensimmäinen Yhdysvalloissa syntynyt paavi.
Varhainen elämä ja koulutus.
Robert Prevost syntyi Chicagossa 14. syyskuuta 1955 yhdysvaltalaiseen perheeseen ranskalais-italialaissukuisen isän Louis Marius Prevostin ja New Orleansin kreolisukuisen äidin Mildred Martinezin pojaksi. Hän opiskeli sekä Yhdysvalloissa että Roomassa. Prevost suoritti matematiikan kandidaatin tutkinnon Villanovan yliopistossa vuonna 1977.
Päätettyään ryhtyä papiksi Prevost liittyi augustinolaissääntökuntaan syyskuussa 1977. Hän antoi ensimmäiset lupauksensa sääntökunnalle syyskuussa 1978 ja juhlalliset lupauksensa elokuussa 1981. Seuraavana vuonna hän suoritti teologian maisterin tutkinnon Chicagon Catholic Theological Unionissa sekä kanonisen oikeuden lisensiaatin ja tohtorin tutkinnot Rooman Pyhän Tuomas Akvinolaisen paavillisessa yliopistossa.
Äidinkielensä englannin lisäksi hän osaa myös espanjaa, italiaa, ranskaa, portugalia ja jonkin verran saksaa. Lisäksi hän osaa lukea latinaa. Perussa vietettyjen vuosien jäljiltä hän osaa myös vähän ketšuaa.
Pappisura.
Prevost vihittiin papiksi vuonna 1982, ja vuonna 1985 hän liittyi augustinolaiseen lähetystyöhön Perussa. Vuosina 1987–1988 hän työskenteli Yhdysvalloissa ennen paluutaan Peruun, jossa hän vietti seuraavat kymmenen vuotta johtaen augustinolaista seminaaria Trujillossa ja opettaen kanonista oikeutta.
Vuonna 1999 Prevost valittiin Chicagon ”Mother of Good Counsel” -provinssin provinssiprioriksi. Vuonna 2001 hänet valittiin augustinolaisten prioriksi, jossa tehtävässä hän toimi kaksi kautta vuoteen 2013 asti.
Vuonna 2014 Prevost palasi Peruun, kun paavi Franciscus nimitti hänet Chiclayon hiippakunnan apostoliseksi hallintovirkamieheksi. Hänet nimitettiin Chiclayon piispaksi vuonna 2015. Hän toimi myös Perun piispainkonferenssin varapuheenjohtajana ja pysyvän neuvoston jäsenenä vuosina 2018–2023.
Piispojen dikasterion prefekti.
Tammikuussa 2023 paavi Franciscus nimitti Prevostin piispojen dikasterion prefektiksi, vaikutusvaltaiseen virkaan, jossa vastataan piispojen valinnasta. Prevost toimi piispojen dikasterion prefektinä paavi Franciscuksen kuolemaan asti 21. huhtikuuta 2025. Paavi Franciscus korotti hänet kardinaaliksi 30. syyskuuta 2023.
Näkemykset.
Prevostin näkemykset ovat lähellä paavi Franciscuksen linjaa erityisesti ympäristökysymyksissä, köyhien ja maahanmuuttajien auttamisessa. Hän tuki paavi Franciscuksen muutosta pastoraalisessa käytännössä koskien eronneiden ja siviiliavioliitossa elävien katolilaisten ehtoolliseen osallistumista.
Häntä pidetään monissa yhteiskunnallisissa kysymyksissä edistyksellisenä mutta kirkon opin suhteen konservatiivisena: hän vastustaa esimerkiksi naisten vihkimistä diakoneiksi. Kaiken kaikkiaan monet pitävät häntä maltillisena. Edeltäjänsä tavoin Prevost on käyttänyt aikaa syrjäytyneiden ryhmien, kuten köyhien, tukemiseen.
Back &amp; Forth

Back &amp; Forth on laulaja Aaliyah’n debyyttisingle vuodelta 1994. Se oli ensimmäinen singlejulkaisu hänen samana vuonna julkaistulta debyyttialbumiltaan "Age Ain’t Nothing but a Number". Aaliyah oli albumin ilmestyessä vasta 15-vuotias.
Laulaja R. Kelly loi ja tuotti kappaleen, joka on tanssipop-vaikutteinen r&amp;b-kappale ja sisältää myös new jack swingiä. Sanoituksiltaan Back &amp; Forth kertoo teini-ikäisen tytön innokkuudesta juhlia viikonloput ystäviensä kanssa. Singlen musiikkivideo kuvattiin osaksi Aaliyah’n koululla Detroitissa, jossa hän opiskeli esittäviä taiteita.
Back &amp; Forth menestyi kaupallisesti hyvin, ollen parhaimmillaan kolme viikkoa Billboardin Hot R&amp;B -singlelistan ykkösenä ja päästen heinäkuussa Billboard Hot 100 -listan viidenneksi. Kesäkuussa 1994 sille myönnettiin kultalevy.
Princ

Stefan Zdravković (, s. 29. syyskuuta 1993 Vranje, Serbia, Jugoslavian liittotasavalta) taiteilijanimeltään Princ od Vranje (, ) tai Princ on serbialainen laulaja. Hän voitti Serbian euroviisukarsinnan "Pesma za Evroviziju '25", ja edusti Serbiaa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Mila.
Zdravković tuli alunperin tunnetuksi osallistumisestaan laulukilpailu "Glasat na Bulgariaan" (Гласът на България) vuonna 2021. Hän pääsi kilpailun semifinaaliin, jossa hän putosi.
Resarö

Resarö on taajama Vaxholmin kunnassa Tukholman läänissä Uplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 239 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rindö

Rindö on taajama Vaxholmin kunnassa Tukholman läänissä Uplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 442 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Skarpö

Skarpö on taajama Vaxholmin kunnassa Tukholman läänissä Uplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 252 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tynningö

Tynningö on taajama Vaxholmin kunnassa Tukholman läänissä Uplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 332 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Päijät-Hämeen tutkimusseura

Päijät-Hämeen tutkimusseura, rekisteröintikirjoitusmuoto "Päijät-Hämeen Tutkimusseura ry", on vuonna 1978 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on tukea kaikenlaista Päijät-Hämettä koskevaa tutkimusta. Vuodesta 1980 alkaen tutkimusseura on vuosittain julkaissut vuosikirjan.
Liikkuminen

Liikkuminen on eläimen siirtymistä paikasta toiseen. Eläimet liikkuvat etupäässä löytääkseen ruokaa tai paetakseen toisia eläimiä.
Yleisiä liikkumistapoja ovat uiminen, lentäminen, kävely, juoksu ja ryömiminen.
Liikkumiskyvyn synty.
Varhaiset bakteerit saivat energiansa Auringosta, eivätkä ne liikkuneet vaan kasvoivat toistensa päälle. Jos eliön elinympäristössä oleva energia ei kuitenkaan ole jakautunut tasaisesti, energian loputtua eläimen on siirryttävä. Varhaisimmat liikkuvat eliöt olivat yksisoluisia ja söivät bakteerimattoja. Kun paikallaan ollut ruoka oli syöty, eliön täytyi liikkua toiseen paikkaan etsimään lisää ruokaa. Varhaiset eliöt hyötyivät liikkumiskyvystä myös siksi, että ne saivat siirtymällä lisää elintilaa.
Paetakseen saalistajilta myös jotkin saaliseliöt kehittivät kyvyn liikkua. Seurasi saalistajien ja saaliiden kilpavarustelu, jossa ne kehittyivät koko ajan nopeammaksi. Jossain vaiheessa liikkeen nopeuttaminen ei kuitenkaan enää ollut siihen vaaditun energian arvoista, minkä vuoksi eläinten liikkumisnopeudella on rajansa. Eläimen nopeutta rajoittavat muun muassa ilman ja veden aiheuttama vastus.
Liikkumista helpottaa huomattavasti se, jos eläin on peilisymmetrinen niin, että sillä on oikea ja vasen puoli. Vain muutama eläinlaji on epäsymmetrinen, eivätkä ne liiku kovinkaan hyvin.
Liikkumistavat eri ympäristöissä.
Eri eläinlajit ovat kehittäneet erilaisia tapoja liikkua. Kukin tapa on ratkaisu niiden ympäristötekijöiden asettamiin haasteisiin.
Ilmassa lentävät ja vedessä uivat eläimet joutuvat taistelemaan liikkeellään painovoimaa vastaan, joka vetää niitä alaspäin. Fluidissa, eli kaasussa tai nesteessä, liikkuva eläin käyttää voimaa myös ei-kiinteää väliainetta vastaan. Useimmat fluidissa liikkuvat eläimet kauhovat tai räpistelevät synnyttääkseen liikettä. Vedessä liikkumisen eli uimisen muotoja ovat melominen, ruumiin vääntely sekä veden purskuttaminen ruumiin takapuolelle. Ilmassa liikutaan lentämällä eli siipiä liikuttelemalla, tai liitämällä, jolloin eläin vain hyödyntää ilmavirtauksia.
Kiinteän ja virtaavan aineen rajapinnalla liikkuvat maaeläimet ja merenpohjan eläimet. Liikkuminen maanpinnalla on mahdollista kitkan ansiosta. Toisaalta kitka myös hidastaa liikettä, minkä vuoksi maaeläimille on yleensä kehittyneet jalat, jotka vähentävät maakosketusta ja sitä kautta kitkaa ja energiankulutusta. Käärmeet sen sijaan liikkuvat vartaloaan kiemurtamalla, ja nilviäiset levittämällä maahan kitkaa vähentävän limakerroksen.
Jalkoja on neljää eri tyyppiä. Selkärankaisten jalat saivat muotonsa kalojen luustosta. Niveljalkaisten jalat syntyivät niiden kovasta kuoresta, joka estää niitä kuivumasta. Käsnäjalkaisilla on kahdessa rivissä olevat jalantyngät. Piikkijalkaisilla on lyhyet ja paksut imujalat, jotka ne pystyvät pursottamaan ruumiinsa ulkopuolelle huokostensa läpi.
Maan alla elävät eläimet liikkuvat joko siirtämällä maata edestään sivulle kauhomalla, kuten myyrät, tai kiemurtelemalla, kuten kastemadot, tai nielemällä maan ja ulostamalla sen taakseen. Jotkin simpukat pystyvät pureutumaan kiveen raaputtamalla sitä tai hajottamalla sitä hapolla.
Zoë Më

Zoë Anina Kressler, (s. 6. lokakuuta 2000 Basel, Sveitsi) taiteilijanimeltään Zoë Më, on sveitsiläinen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Sveitsiä vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Voyage".
53. sotasairaala

53. sotasairaala (53. SotaS) perustettiin 17.-19. kesäkuuta 1941 Helsingin suojeluskuntapiirin kirjeen perusteella. Sotasairaalassa hoidettiin myös siviilipotilaita sekä saksalaisia sotilaita. Sairaalan rungon muodosti Tilkkanakin tunnettu KSS 1. 
Sotasairaala muodostui osastoista, joiden toimintaan vaikuttivat hoidettavat sairaudet ja niiden vaikeusaste. A-osastot ja sairaalat oli tarkoitettu vaikeille kirurgisille tapauksille, joiden hoitoon tarvittiin leikkaussalia, röntgeniä ja laboratoriota. B-osastoilla hoidettiin lievemmin haavoittuneita ja järjestettiin kirurgisten potilaiden kuntoutus. Lisäksi siellä hoidettiin sisätautien potilaita ja tartuntatauteja sairastavia.
53. SotaS:n päällikkölääkärinä toimi KSS 1:n lääkäri, lääkintäeversti Martin Savolin. Sairaalan hammaslääkärinä toimi Iily Rivas. Ylihoitajana toimi KSS 1:n ylihoitaja Hilda Willeberg. KSS 1:n henkilökunta jäi sotasairaalan palvelukseen ja sitä täydennettiin tarpeen mukaan. Sairaaan myöhemmin liitetyn Kiljavan parantolan henkilökunta siirtyi 53. SotaS:n palvelukseen. Sairaalassa työskenteli myös lääkintälottia, Punaisen Ristin apusisaria, sairaanhoitajia, pastoreita, kansliahenkilökuntaa, lääkintävoimistelijoita, taloudenhoitajia, lähettejä, varastonhoitajia, apumiehiä, siivoajia ja lämmittäjiä. 
Välineistönä (röntgenlaitteet, instrumentit, kalusto ja muu välineistö) käytettiin KSS 1:n, Kirurgisen sairaalan, Nasitenklinikan, lakkautetun Helsingin varuskuntapataljoonan sairaalan, Helsingin yliopiston korvaklinikan, Helsingin yleisen sairaalan ihotautiosaston, silmäklinikan ja sisätautiosaston välineitä. 
Sairaala toimi seuraavissa tiloissa: 
Sairaalan toiminta lopetettiin päämajan lääkintäosasto II:n kirjelmän perusteella 28. helmikuuta 1943, jolloin useat eri osastot erotettiin sotasairaalasta. Jäljelle toimintaan jääneet osastot olivat seuraavat:
53. sotasairaalan toiminta lopetettiin päämajan lääkintäosaston määräyksellä 30. marraskuuta 1944.
Przewodnik Katolicki

Przewodnik Katolicki on puolalainen viikkolehti, joka keskittyy kirkkoon liittyviin uutisiin. Se alkoi ilmestyä vuonna 1895.
Tygodnik Powszechny

Tygodnik Powszechny on puolalainen vuonna 1945 perustettu viikkolehti. Se käsittelee kotimaan ja ulkomaan politiikkaa sekä yhteiskunnallisia kysymyksiä ja on linjaltaan katolinen.
Taye Atske Selassie

Taye Atske Selassie Amde (, s. 13. tammikuuta 1956) on etiopialainen diplomaatti ja poliitikko, joka on toiminut Etiopian presidenttinä 7. lokakuuta 2024 lähtien. Hän on työskennellyt useaan otteeseen Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläänä. Ennen tätä tehtävää hän toimi ulkoministerinä.
Rzeczpospolita (sanomalehti)

Rzeczpospolita (puol. 'tasavalta') on puolalainen vuonna 1920 perustettu sanomalehti. Se ilmestyy kuudesti viikossa ja on linjaltaan liberaalikonservatiivinen.
Newsweek Polska

Newsweek Polska on "Newsweekin" puolankielinen versio, joka on ilmestynyt vuodesta 2001. Se ilmestyy maanantaisin ja on linjaltaan liberaali.
Nasz Dziennik

Nasz Dziennik on puolalainen kuudesti viikossa ilmestyvä sanomalehti. Se on perustettu vuonna 1998 ja linjaltaan katolilainen. Lehti on lähellä Laki ja oikeus -puoluetta.
Jari-Jukka Kallunki

Jari-Jukka ”JJ” Kallunki (s. 20. maaliskuuta 1983) on suomalainen ravintoloitsija, sisällöntuottaja ja barbecue-asiantuntija, joka tunnetaan JJ's BBQ -ravintolaketjun perustajana. Hän on ollut keskeinen hahmo amerikkalaistyylisen savustetun lihan kulttuurin tuomisessa Suomeen.
Ura.
Kallunki on koulutukseltaan ravintolakokki, mutta työskenteli vuosia metallialalla hitsaajana. Harrastuksenaan hän valmisti itse savustimia ja myi niitä pienimuotoisesti. Savustimien kysynnän kasvaessa myös Kallungin savustamat lihat herättivät kiinnostusta, ja hän alkoi myydä niitä kotipihaltaan. Tämä johti lopulta JJ's BBQ -ravintolan perustamiseen Saloon vuonna 2019.
Ravintola erikoistui texasilaisvaikutteiseen barbecueen, jossa lihaa savustetaan hitaasti epäsuorassa lämmössä. Kallunki käytti itse rakentamaansa savustinta ja käytti tammea savustamiseen, mikä antoi lihalle erityisen aromin. Ravintola saavutti nopeasti suosiota, ja asiakkaat saapuivat pitkienkin matkojen päästä nauttimaan sen antimista.
JJ's BBQ on saanut useita tunnustuksia, kuten "Suomen paras hampurilaisravintola" vuonna 2022 Burger Lovers -festivaaleilla ja "Suomen paras lounasravintola" Edenredin äänestyksessä vuonna 2021.
Laajentuminen.
Huhtikuussa 2025 JJ's BBQ ilmoitti laajentavansa toimintaansa avaamalla toisen ravintolan Pirkkalaan K-Citymarketin yhteyteen. Uusi ravintola noudattaa samaa konseptia kuin alkuperäinen: lihat savustetaan paikan päällä, pöytävarauksia ei oteta, ja annokset tarjoillaan autenttiseen amerikkalaiseen tyyliin.
Sosiaalinen media ja julkisuus.
Kallunki on aktiivinen sosiaalisessa mediassa, erityisesti TikTokissa, jossa JJ's BBQ:lla on yli 100 000 seuraajaa. Hän tuottaa sisältöä, jossa esitellään barbecue-kulttuuria, ruoanlaittovinkkejä ja ravintolan arkea.
Hän on esiintynyt myös suomalaisissa medioissa ja televisio-ohjelmissa, joissa hän on jakanut grillausvinkkejään ja kertonut ravintolansa tarinan.
Henkilökohtainen elämä.
Jari-Jukka Kallunki on naimisissa Mari Kallungin kanssa, joka toimii myös JJ's BBQ:n hallinnollisissa tehtävissä. Pariskunta asuu Salossa ja heillä on lapsia. Kallunki on tunnettu intohimostaan grillaamiseen ja savustamiseen, ja hän on kertonut grillanneensa ympäri vuoden sääolosuhteista riippumatta.
Thorwald Bergquist

Thorwald Erik Natanael Bergquist (1. joulukuuta 1899 Nävelsjö – 3. joulukuuta 1972) oli ruotsalainen virkamies ja kansanpuolueen poliitikko. Koulutukseltaan hän oli juristi. Hän oli valtiopäiväedustaja vuosina 1937–1942 ensimmäisessä kamarissa ja 1943–1947 toisessa kamarissa. Vuosina 1936 ja 1943–1945 Bergquist toimi oikeusministerinä ja 1946–1964 Kronobergin läänin maaherrana.
Kazakstanin joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2025

Kazakstanin jääkiekkomaajoukkue Ruotsissa ja Tanskassa järjestestettävissä vuoden 2025 maailmanmestaruuskilpailuissa. Kazakstanin joukkue pelaa B-lohkossa. Joukkueen päävalmentaja on Oleg Boljakin ja joukkueenjohtaja on Boris Ivaništšev.
Immilän kansakoulu

Immilän kansakoulu avattiin Nastolassa 1900. Se toimi vuoteen 1969, jolloin se lakkautettiin. Koulu ei näin ollen ehtinyt 1970-luvun peruskoulu-uudistukseen. Kiinteistössä on 644 m2 kerrosalaa ja siinä oli alkujaan 21 huonetta. 1990-luvulla oli rakennus jaettu sisältä kahteen osaan ja se oli toiminut perhekotina.
Sini Rautavaara

Sinikka Ilona (Sini) Rautavaara (o.s. Koivisto, s. 21. elokuuta 1957 Lahti) on suomalainen sopraano ja musiikkipedagogi.
Rautavaaran laulunopettajia olivat Antti Koskinen, Aili Purtonen ja Liisa Linko-Malmio. Rautavaara suoritti laulun diplomitutkinnon Sibelius-Akatemiassa vuonna 1988 ja sai musiikkikasvatuksessa musiikin maisterin oppiarvon vuonna 1995. Lisäksi hän valmistui musiikinopettajan management-koulutuksesta vuonna 1997 ja peruskoulun luokanopettajan opinnoista vuonna 2002. Hän aloitti seurustelun säveltäjä Einojuhani Rautavaaran kanssa vuonna 1982; pariskunta avioitui vuonna 1984. Sini Rautavaara oli kantaesittämässä miehensä näyttämöteoksia ja oopperoita "Marjatta matala neiti", "Thomas", "Vincent" ja "Auringon talo".
Rautavaara on luonut pitkän uran aikuisopetuksen musiikkipedagogina ja toiminut muun muassa Helsingin työväenopiston musiikin johtavana opettajana. Hän julkaisi Raija Lampilan kanssa yksinlaulun oppikirjat "Soiva laulutunti" ja "Sydämeni laulut" sekä Liisa Aroheimo-Marvian kanssa kokoelman "Virsihelmiä". Rautavaara julkaisi miehensä kanssa muistelmateoksen "Säveltäjä ja muusa".
Mango (laulaja)

Giuseppe ”Pino” Mango (6. marraskuuta 1954 Lagonegro – 8. joulukuuta 2014 Policoro) oli italialainen laulaja-lauluntekijä, jolla oli laaja ääniala ja joka yhdisteli eri tyylilajeja, kuten poppia ja rockia. Mangon ura alkoi vuonna 1976 hänen julkaistuaan "La Mia" "Ragazza è Un Gran Caldo" -LP:n. Hän oli 1980-luvulla yksi suosituimmista italialaisista poptähdistä ja julkaisi koko uransa aikana yli 20 albumia. Hänen tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuvat muun muassa "Oro" ja "Il Viaggio", joka palkittiin vuonna 1985 San Remon musiikkifestivaaleilla tuomariston suosikiksi.
Nuoruus ja ura.
Giuseppe Mango syntyi vuonna 1954 Lagonegron kylään Italian Potenzassa. Hän lauloi paikallisissa kerhoissa jo seitsemänvuotiaana. Nuoruudessaan hän oli kiinnostunut metallimusiikista, erityisesti hevimetallista, glamista ja progista. Hän solmi levytyssopimuksen RCA Recordsin kanssa ja julkaisi veljensä kanssa jatkuvasti uutta musiikkia, mutta mikään hänen teoksistaan ei oikein noussut pinnalle. Vuonna 1982 hän luovutti ja jatkoi sosiologian opintojaan Salernon yliopistolla. Vuonna 1986 eräs musiikintuottaja nimeltä Giulio "Mogol" Rapetti löysi Mangon vanhoja kappaleita ja yllytti Mangoa jatkamaan musiikillista uraansa. Sitten Mango julkaisi suosituimman kappaleensa nimeltä "Oro". 1990-luvulla Mango siirtyi EMI:lle ja teki vuonna 1994 ensimmäisen EMI:n julkaiseman albumin, Mangon. Hänen viimeiseksi jäänyt albuminsa on "La Terra Degli Aquiloni" vuodelta 2011.
Kuolema.
Giuseppe Mango oli esiintymässä Italian Policorossa, kunnes "Oro"-kappaleen aikana hän nosti kätensä ilmaan ja sanoi, ettei voi hyvin, jonka jälkeen hän romahti lavalle. Häntä yritettiin elvyttää tuloksetta. Mango kuljetettiin sairaalaan, jossa hän kuoli 60-vuotiaana. Kuolinsyyksi todettiin sydänkohtaus. Pari päivää myöhemmin Mangon kotona järjestettiin ruumiinvalvojaiset, joissa hänen 75-vuotias veljensä Giovanni Mango sai sairauskohtauksen ja hänkin kuoli myöhemmin sairaalassa. Giuseppen ja Giovannin hautajaiset pidettiin seuraavana päivänä ja heidät haudattiin kotikyläänsä Lagonegroon.
Loviisan Kameraseura

Loviisan Kameraseura, patentti- ja rekisterihallituksen yhdistystekisterin nimeltään Loviisan Kameraseura - Lovisa Kameraklubb ry, on 1972 perustettu vaikuttava valokuvauskerho Itä-Uudellamaalla. Seura julkaisee Loisto-nimistä lehteä. 
Seura järjestää myös niille, jotka eivät ole jäseniä, avoimia kuvailtoja yleensä kuukauden viimeisinä torstai-iltoina kello 18 alkaen kulttuuritalolla Loviisan vanha meijeri. Jäsenten kerhoillat ovat joka torstai kello 18. Myös kuvailtoja eri aiheista järjestetään kerran kuukaudessa. Kuvailtojen kuvista on verkkonäyttely. Jotkut jäsenistä ovat saaneet kansainvälistä tunnusta.
Yhdistys kuuluu Suomen Kameraseurojen Liitto ry:een.
Cledoksen diskografia

Rap-artisti Cledoksen diskografia.
Petja Haimila

Petja ”Petu” Haimila on suomalainen tapahtumatuottaja ja kulttuurivaikuttaja Joensuusta.
Petja Haimila toimii Kataja Basket Clubin tapahtumapäällikkönä.
Petja Haimila on myös tapahtumatuottaja Mullet Cutin SM -kilpailussa.
Haimila on ollut mukana Joensuun Luotsin järjestämässä hyväntekeväisyysnäyttelyssä "Huomisen kasvot", joka keskittyi nuorisotyön ja työttömyyden ehkäisemisen teemoihin. Haimila jakoi kokemuksiaan yrittäjyyden polulta ja rohkaisi nuoria toteuttamaan ideoitaan.
Petja Haimila oli Uskalla Yrittää -kilpailun tuomariston puheenjohtajana Pohjois-Karjalan ja Savonlinnan aluekilpailussa. Tuomaristo arvioi nuorten yrittäjien NY-yrityksiä ja valitsi edustajat valtakunnalliseen finaaliin.
Frank Calloway

Frank Calloway (1915? Montgomery, Alabama – 1. syyskuuta 2014 Tuscaloosa, Alabama) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän teki suurille paperirullille piirrettyä kansantaidetta.
Calloway varttui köyhissä oloissa, joten ei ole varmuutta siitä, onko syntymä- tai kastetodistusta olemassa. Alabaman osavaltion tietojen mukaan hän oli syntynyt 2. heinäkuuta 1896, mikä olisi tehnyt hänestä 118-vuotiaan kuollessaan. Gerontology Research Groupin edustaja kertoi vuonna 2008, että Calloway oli elämäänsä koskevien tietojen valossa todennäköisemmin syntynyt vuonna 1915. Hän teki töitä maa- ja metsätaloudessa, rautateillä ja sepän avustajana. Callowaylla oli sanojensa mukaan veljiä. Hänen elämästään on kuitenkin vain vähäisesti varmistettuja tietoja hänen pitkäaikaista sairaalahoitoaan edeltäneeltä ajalta. Calloway määrättiin vuonna 1952 Bryce Hospitaliin Tuscaloosaan skitsofrenian diagnoosilla. Hän teki sairaalan alueella maatalous- ja puutarhatöitä, kunnes keskittyi taiteelliseen työhön. Calloway kuvasi teoksissaan 1980-luvulta lähtien lapsuutensa maisemia maaseudulta.
Callowayn teoksia oli esillä hänen omissa näyttelyissään sekä ryhmänäyttelyissä muun muassa Andrew Edlin Galleryssa, Kentuck Art Centerissä (Northport), American Visionary Art Museumissa ja Montgomery Museum of Fine Artsissa.
Texasin kansalliskaarti

Texasin kansalliskaarti () on Yhdysvaltain kansalliskaartin alainen sotilaallinen reservi. Kansalliskaartin ylipäällikkönä toimii Texasin kuvernööri ellei Yhdysvaltain presidentti ole erikseen sitä ottanut käyttöönsä .
Historia.
Texasin kansalliskaartin historia ulottuu Texasin tasavaltaan 1800-luvun alussa, jolloin nuorta valtiota turvaamaan perustettiin armeija. Texasin liityttyä vuosisadan puolivälissä Yhdysvaltoihin muodostettiin tämän armeijan pohjalta nykyään Texasin kansalliskaartina tunnettu organisaatio..
Bryan Charnley

Bryan Charnley (20. syyskuuta 1949 Stockton-on-Tees – heinäkuu 1991) oli brittiläinen taidemaalari.
Charnleyn psyykkinen tila romahti vuonna 1967, mutta hän pystyi opiskelemaan Leicester School of Artissa vuonna 1968. Hän sai vuonna 1969 opiskelupaikan Central School of Art and Designista, mutta nämä opinnot keskeytyivät psyykkisen voinnin jälleen heikennyttyä. Charnleylla todettiin skitsofrenia. Hän asui vuosina 1971–1977 vanhempiensa kanssa ja oli jaksoittain sairaalassa saaden muun muassa sähköhoitoa. Hän muutti vuonna 1978 Bedfordiin ja aloitti työskentelyn taidemaalarina.
Charnleyn varhaisiin teoksiin kuului muun muassa suuria kukkamaalauksia. Vuonna 1982 hän alkoi käsitellä teoksissaan sisäistä maailmaansa, unia ja mielentiloja. Vuonna 1984 neljä Charnleyn teosta ostettiin Bedlamin pysyvään kokoelmaan. Charnley piti oman näyttelynsä Dryden Street Galleryssa Covent Gardenissa vuonna 1989. Hän oli kahdella maalauksellaan edustettuna Royal College of Artin "Visions"-näyttelyssä vuonna 1990.
Charnley dokumentoi "Self Portrait" -teossarjassaan kokemuksiaan skitsofrenian oireista lääkkeistä irtauduttaessa. Hän teki sarjan ensimmäisen maalauksen vakiintuneella lääkeannoksellaan. Toiseen omakuvaan mennessä hän oli puolittanut annoksen ja saanut akuutteja psykoosioireita. Charnley teki itsemurhan vuonna 1991. Hänen kaksosveljensä James julkaisi kirjan "Bryan Charnley: Art and Adversity". Charnleyn "Self Portrait" -sarja oli postuumisti näyttelyssä National Portrait Galleryssa vuonna 1992. Sittemmin maalaukset otettiin Oxfordin The Prince of Wales International Centre for SANE Researchiin.
Artemis Kelosaari

Artemis Kelosaari (s. 1989) on suomalainen kirjailija, toimittaja, kirjallisuuskriitikko ja runoilija. Hän on käsitellyt tuotannossaan paljon historiallisia sekä kiistanalaisia aiheita, kuten kannibalismin historiaa. Kelosaari on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Kelosaaren kaunokirjallinen tuotanto edustaa pääosin spekulatiivista fiktiota. Monet hänen tekstinsä ovat vahvan eroottisia. Runoilijana hän on uusromantikko.
Ura.
Kelosaari julkaisi esikoisromaaninsa "Omenatarha, eli kertomus huonoista miehistä" vuonna 2017. Romaani oli "QX"-lehden ehdokkaana vuoden kirjaksi. Vuonna 2024 ilmestyi hänen toinen romaaninsa "Etelän poika", jota luonnehdittiin "Helsingin Sanomissa" ”maailman ensimmäiseksi post-apokalyptiseksi itäsuomalaiseksi nahkahomofantasiaksi”.
Kelosaari on avustanut muun muassa "Imagea", "Tiede-lehteä", ja Ylen "Kulttuuricocktailia" . Vuosina 2018 ja 2019 hän työskenteli kesätoimittajana "Karjalaisessa". 
Kelosaaren novelleja on ollut Atorox-ehdokkaina vuosina 2017, 2018 ja 2023. Vuonna 2015 hän sijoittui kolmanneksi Nova-novellikilpailussa.
Kelosaari on esiintynyt lavarunoilijana muun muassa Lumous Gothic Festivalilla, Mitäs Mitäs Mitäs -festivaalilla, sekä Hullunud Tartu -festivaalilla. Vuonna 2023 hän oli mukana perustamassa tamperelaista Virvatuliklubia.
Kannanotot.
Kelosaari on asemoinut itsensä voimakkaasti sekä postmodernismia että uhrimentaliteettia vastaan. Hän pitää tärkeinä arvoinaan yksilöllisyyttä ja henkilökohtaista vapautta. Hän on puolustanut muun muassa kehonmuokkausta ihmisen voittona luonnosta.
Kelosaaren taidekäsityksen ytimessä ovat kauneus ja voima, ymmärryksen rajojen laajentaminen sekä ylevän ja groteskin yhdistyminen. Hän määrittelee kauneuden ”äärimmäisyyksien harmoniaksi”.
Vuonna 2024 Kelosaari kertoi "Suomen Kuvalehden" esseessä ADHD:staan ja kritisoi puhetta ”muotidiagnoosista”.
Yksityiselämä.
Kelosaaren sukujuuret ovat Kiteellä, Pohjoiskarjalainen tausta on toiminut inspiraation lähteenä "Etelän poika" -romaanille sekä "Sininen, valkoinen ja sateenkaari -runoteokselle".
Kelosaari on biseksuaali. Hän on tunnustautunut myös seksuaaliseksi sadistiksi.
Kelosaaren puoliso on kirjailija ja kuvittaja Rimma Joonatan Erkko. He ovat kirjoittaneet yhdessä "Aaveiden Tampere" -tietokirjan ja toimittaneet "Hopeapisaroita"-novelliantologian.
Amazonianvähäorava

Amazonianvähäorava tai amazoninkääpiöorava (Sciurillus pusillus) on Amazonin sademetsän alueella Etelä-Amerikassa tavattava orava. Se on oman sukunsa "Sciurillus" ainut laji ja se voidaan jakaa kolmeen alalajiin. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia.
Amazonianvähäorava on oman sukunsa "Sciurillus" (amazonianvähäoravat) ainut laji. Se voidaan jakaa kolmeen alalajiin; "S. p. pusillus", "S. p. glaucinus" ja "S. p. kuhlii". On mahdollista, että alalajit ovat tosiasiassa omia lajejaan.
Koko ja ulkonäkö.
Amazonianvähäoravan ruumiinpituus on 89–115 mm ja hännän pituus 89–120 mm. Painoa on 33–45 g. Selkäpuolen väritys on harmaa keltaisen vivahtein. Vatsapuoli on harmaa tai nahanvärinen. Päässä on ruskeasta punaiseen vaihtelevaa väritystä. Korvien takataosa on valkoinen. Korvan pää on musta. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia tavataan neljässä toisistaan selvästi erillään sijaitsevassa populaatiossa Perun, Kolumbian, Venezuelan, Guyanan, Surinamen, Ranskan Guayanan ja Brasilian alueella.
Lajin elinympäristö on Amazonin sademetsää. Tyypillinen esiintymispaikka on tiheäpuista restingaa. Niiden tiedetään sietävän jonkinasteista metsien pirstoutumista.
Elintavat.
Amazonianvähäorava on päiväeläin. Se käyttää ravinnokseen etenkin puiden mahlaa. Ruokailtujen puiden alla on usein pudonneita kaarnan kappaleita. Yksittäiset oravat ja perheryhmär liikkuvat ja ruokailevat lähes kaikilla puun korkeuksilla latvaan saakka, mutta tavallisimmin noin 10 metrin korkeudella. Oravat ovat energisiä ja ne liikkuvat nopeasti puita ylös ja alas. Usein ne jahtaavat toisiaan riitaisasti. 
Raskaita tai imettäviä naaraita on kirjattu kesäkuun aikoihin. Poikaisia on kerrallaan yksi tai kaksi.
Uhat ja suojelu.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on luokitellut amazonianvähäoravan elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä esiintyy laajalla alueella, joka käsittää myös useita suojeltuja alueita. Kantojen ei uskota laskevan tasolla, joka vaatisi ylempää uhanalaisuusluokitusta. Metsien katoaminen muodostaa kuitenkin mahdollisen uhan lajille.
In Mourning

In Mourning on ruotsalainen metallimusiikin yhtye, joka on perustettu vuonna 2000. Yhtyeen tyylilaji on muuttunut goottimetallista melodiseen death metaliin ja progressiiviseen metalliin. Yhtye julkaisi ensimmäisen albumin "Shrouded Divine" vuonna 2008.
Pentti Jouppila

Pentti Iisakki Jouppila (s. 7. toukokuuta 1941 Isokyrö) on suomalainen lääkäri ja emeritusprofessori.
Pentti Jouppila syntyi maanviljelijä Oiva Joel Jouppilan ja emäntä Terttu Anna-Liisa Pispan perheeseen. Hänen puolisonsa on professori Riitta Jouppila, omaa sukuaan Liukko. Pentti Jouppila tuli ylioppilaaksi Ylistaron yhteiskoulusta 1953 ja valmistui Oulun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1966. Hän väitteli siellä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1971 ja sai siellä synnytys- ja naistentautien erikoislääkärin pätevyyden 1972 ja perinatologian eli sikiölääketieteen erikoislääkärin pätevyyden 1979. 
Jouppila oli Kuusamossa kunnanlääkäri 1968 ja Oulun yliopistollisessa sairaalassa apulaislääkäri 1969–1971, hallinnollinen apulaisylilääkäri 1973–1989 ja tulosyksikön johtaja 2000–2005. Oulun yliopistossa hän oli apulaisopettaja 1972, apulaisprofessori 1990–1997 ja synnytys- ja naistentautiopin professori 1997–2005. Jouppilalla on myös ollut useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hänen erityisalansa on ollut ultraääni- ja sikiötutkimus.
Güglingen

Güglingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltion pohjoisosassa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee Heilbronnin piirikunnassa ja kuuluu Stuttgartin suurkaupunkialueeseen. Etäisyys Stuttgartista on noin 35 kilometriä luoteeseen. Güglingeniin kuuluu kantakaupunki sekä kaupunginosat Eibensbach ja Frauenzimmern.
Historia.
Güglingen mainitaan asiakirjassa ensi kerran vuonna 1188. Kaupunkioikeudet se sai 1295. Eibensbach mainitaan 1380 ja Frauenzimmern 794. Güglingenissä on säilynyt muun muassa myöhäisgoottilainen kappeli Leonhardskapelle. Kaupungin elämänmeno pysyi verraten muuttumattomana vuosisatojen ajan. Kolmikymmenvuotinen sota oli Güglingenille tuhoisa, suuri osa sen väestöstä kuoli ruttoon. Vuonna 1896 avattu rautatieyhteys laajensi työssäkäyntialuetta. Toisen maailmansodan jälkeen Güglingeniin muutti pakolaisia ja sen asukasluku kasvoi.
Talous ja liikenne.
Güglingenin suuryrityksiä on muun muassa rakennustelineitä valmistava Wilhelm Layher GmbH &amp; Co. KG. Maantiet (Landesstraße) 1103 ja 1110 risteävät Güglingenissä.
Lars Fiske

Lars Andreas Fiske (s. 21. heinäkuuta 1966 Oslo) on norjalainen sarjakuvantekijä ja kuvittaja. Hänen sarjakuviaan on käännetty useille eurooppalaisille kielille.
Fisken ura alkoi vuonna 1982 "KOnK"-lehdessä. Vuosina 1988–1992 hän opiskeli Konstfackissa, ja Tukholmassa hän tapasi myös tulevan vaimonsa Anna Fisken.
Gundelsheim

Gundelsheim on kaupunki Baden-Württembergin osavaltion pohjoisosassa lounaisessa Saksassa. Se sijaitsee Heilbronnin piirikunnassa Stuttgartin suurkaupunkialueen reunamilla. Etäisyys Stuttgartista on noin 56 kilometriä pohjoiseen.
Historia.
Gundelsheim mainitaan asiakirjassa ensi kerran vuonna 767. Kaupunkioikeudet se sai 1300-luvulla keisari Kaarle IV:ltä. Burg Horneck (Horneckin linna) tuhottiin talonpoikaissodan 1525 yhteydessä, mutta se rakennettiin pian uudelleen. Vuodesta 1688 vuoteen 1815 erimaalaiset sotajoukot marssivat Gundelsheimin halki tuon tuosta ja aiheuttivat mittavia vahinkoja. Vuonna 1879 kaupunki liitettiin Saksan rautatieverkkoon. Toisen maailmansodan loppukahinoissa huhtikuussa 1945 Yhdysvaltain joukot miehittivät Gundelsheimin. Sodan jälkeen kaupungin asukasluku kasvoi ja oli vuonna 1950 lähes 3 000. Gundelsheimiin liitettiin 1970-luvulla maalaiskunnat Tiefenbach, Obergriesheim, Bachenau ja Höchstberg.
Talous ja liikenne.
Gundelsheimissa toimii muun muassa ruiskumaaleja valmistava Peter Kwasny GmbH. Viininviljely on niin ikään merkittävä elinkeino. Gundelsheimin rautatieasema sijaitsee Neckartalbahn-radan varrella. Bundesstraße 27 kulkee Gundelsheimin halki.
Vestio

Vestio oli Helsingin Kaisaniemenkadulla vuodesta 1963 aina 1990-luvun alkupuolelle toiminut vaatetusliike. Se oli aluksi erikoistunut miestenmuotiin, mutta laajeni pian myös naistenvaatteisiin.
Vestion pääomistaja ja alkuun myös toimitusjohtaja oli kauppaneuvos Olavi Uitto. Vuonna 1966 toimitusjohtajaksi tuli hänen puolisonsa, kauppaneuvos Eila Uitto. Heillä oli johdettavanaan myös vuonna 1945 perustettu naistenvaateliike Minkki, sekin Kaisaniemenkadulla. Olavi Uitto oli elämänsä aikana mukana myös muun muassa Vaasan Kappatehdas Oy:ssä (sittemmin Helsingissä nimellä Vaato Oy), Ajattaressa, Valintatalossa ja Aleksi 13:ssa. Hän luopui yrityksistään 1980-luvun puolestavälistä alkaen, viimeisenä Vestiosta.
Liikkeen mainosmusiikin ”Vestio vaatettaa Kaisaniemenkadulla, parhaimmalla paikalla” tekijänä ja esittäjänä ja myös mainosten yhtenä kuvausmallina esiintyi Lasse Mårtenson.
Vestio lopetti toimintansa Suomen 1990-luvun alun lamavuosina. Vuoden verran virolainen Kaubamaja kokeili kaupankäyntiä entisissä Vestion tiloissa 1997–1998, mutta vetäytyi.
Vestio Oy toimii nykyisin kiinteistöalalla.
Tiokarbanilidi

Tiokarbanilidi (C13H12SN2) eli difenyylitiourea on tioureajohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa apuaineena mineraalien vaahdotuksessa, kumien vulkanoinnissa ja muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa tiokarbanilidi on valkoista tai vaaleanharmaata kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hyvin niukasti veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin tai kloroformiin. Happamissa oloissa tiokarbanilidi reagoi hajoten fenyyli-isosyanaatiksi ja aniliiniksi.
Tiokarbanilidia valmistetaan aniliinin ja hiilidisulfidin reaktiolla emäksisissä oloissa.
Tiokarbanilidia käytetään metallien vaahdotuksessa partikkeleita kokoavana aineena, kumien valmistuksessa vulkanoinninkiihdyttimenä ja lisäksi siitä valmistetaan muun muassa väriaineita ja lääkeaineita.
Anna Suominen

Anna Suominen (s. 16. elokuuta 2009) on suomalainen pesäpalloilija. Suominen edustaa Superpesiksessä pelaa kasvattajaseuraansa Laitilan Jyskettä. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025 loppuun saakka ja sopimus sisältää myös kaudesta 2026. Hän pelaa etenijäjokerina. Suominen on pelannut yhden Superpesiksen runkosarjan ottelun. Tässä ottelussa hän toi yhden juoksun ja keräsi kuusi kärkilyöntipistettä. Uran tilastot 9. toukokuuta 2025.
Jill Janus

Jill Janus (2. syyskuuta 1975 – 14. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen heavy metal -laulaja.
Janus oli lähtöisin New Yorkin osavaltiosta. Muutettuaan Yhdysvaltain länsirannikolle hän aloitti työskentelyn DJ Tuesdae -nimellä Los Angelesissa. Janus oli vuonna 2009 mukana perustamassa Huntress-yhtyettä ja toimi sen keulahahmona. Yhtyeen ensimmäinen täyspitkä albumi "Spell Eater" julkaistiin keväällä 2012. Janus julkaisi yhtyeen kanssa myös albumit "Starbound Beast" (2013) ja "Static" (2015). Lisäksi hän oli coveryhtye Chelsea Girlsin keulahahmo ja teki akustisia keikkoja Dave Navarron kanssa.
Janus kärsi psyykkisistä oireista lapsesta saakka. Hänellä todettiin elämänsä aikana kaksisuuntainen mielialahäiriö, dissosiatiivinen identiteettihäiriö, alkoholismi, skitsoaffektiivinen häiriö ja skitsofrenia. Janus sairastui vuonna 2015 varhaisen vaiheen kohtusyöpään. Hän teki 43-vuotiaana itsemurhan. Hän oli tehnyt ensimmäisen itsemurhayrityksensä jo 16-vuotiaana.
At Your Best (You Are Love)

At Your Best (You Are Love) on Aaliyah’n vuonna 1993 levyttämä balladi, joka julkaistiin toisena singlenä hänen debyyttialbumiltaan "Age Ain’t Nothing but a Number" (1994). Se on cover-versio Isley Brothers -yhtyeen samannimisestä kappaleesta vuodelta 1976.
Isley Brothersin alkuperäisversiota ei julkaistu singlenä, mutta se oli julkaisuvuonnaan radiohitti. Aaliyah’n versiosta tuli Billboardilla listamenestys, päästen kuudennelle sijalle Hot 100 -listalla. Se pääsi listasijoille myös muun muassa Euroopassa ja Uudessa-Seelannissa.
Arizona Wildcats

Arizona Wildcats on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Tucsonista, Arizonasta. Wildcats on Arizonan yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1936 lähtien.
Saavutukset.
Arizona Wildcats on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Arizona State Sun Devils

Arizona State Sun Devils on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Tempestä, Arizonasta. Sun Devils on Arizonan osavaltionyliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1946 lähtien.
Saavutukset.
Arizona State Sun Devils on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Baylor Bears

Baylor Bears on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Wacosta, Texasista. Bears on Baylorin yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1922 lähtien.
Saavutukset.
Baylor Bears on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
BYU Cougars

BYU Cougars on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Provosta, Utahista. Cougars on Brigham Youngin yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1939 lähtien.
Saavutukset.
BYU Cougars on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Colorado Buffaloes

Colorado Buffaloes on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Boulderista, Coloradosta. Bearcats on Coloradon yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1906 lähtien.
Saavutukset.
Colorado Buffaloes on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Houston Cougars

Houston Cougars on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Houstonista, Texasista. Cougars on Houstonin yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1949 lähtien.
Saavutukset.
Houston Cougars on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
TCU Horned Frogs

TCU Horned Frogs on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Fort Worthista, Texasista. Horned Frogs on Texasin kristillisen yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1936 lähtien.
Saavutukset.
TCU Horned Frogs on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Texas Tech Red Raiders

Texas Tech Red Raiders on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Lubbockista, Texasista. Red Raiders on Texasin teknillisen yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1937 lähtien.
Saavutukset.
Texas Tech Red Raiders on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Iowa State Cyclones

Iowa State Cyclones on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Amesista, Iowasta. Cyclones on Iowan osavaltionyliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1908 lähtien.
Saavutukset.
Iowa State Cyclones on saavuttannut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Kansas Jayhawks

Kansas Jayhawks on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Lawrencesta, Kansasista. Jayhawks on Kansasin yliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1908 lähtien.
Saavutukset.
Kansas Jayhawks on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Kansas State Wildcats

Kansas State Wildcats on yhdysvaltalainen yliopistourheilujoukkue Manhattanista, Kansasista. Wildcats on Kansasin osavaltionyliopiston joukkue ja se edustaa korkeakoulua NCAA:n Big 12-konferenssissa. Joukkue on ollut NCAA:n jäsen 1. syyskuuta 1922 lähtien.
Brachyteles hypoxanthus

Brachyteles hypoxanthus on hämähäkkiapinoihin kuuluva nisäkäslaji, murikin lähisukulainen. Sitä tavataan Brasiliassa.
"Brachyteles hypoxanthus" on hieman lyhyempi ja kevyempi kuin muriki. Uros painaa keskimäärin 9,4 kg, naaras 8,3 kg.
"Brachyteles hypoxanthusin" levinneisyysalue kattaa useimmat Minas Geraisin, Espírito Santon ja Bahian osavaltioiden Atlantin puoleiset metsät. Yksi populaatio tunnetaan myös Rio de Janeiron osavaltiosta Itatiaian kansallispuistosta. Lajin etsiminen metsästä on melko helppoa, koska se on neotrooppisten vyöhykkeiden suurin kädellinen, jonka omaleimainen ääntely koostuu pitkistä huudoista. Suurin osa harvoista jäljellä olevista populaatioista asuu kuitenkin vuoristoisilla alueilla, mikä tekee joidenkin levinneisyysalueiden tarkan määrittelyn erittäin vaikeaksi. "Brachyteles hypoxanthusin" nykyisen kannan uskotaan olevan yhteensä alle 1 000 yksilöä, jotka elävät 14 eristyneessä ryhmässä yksityisillä, kunnallisilla, osavaltion ja kansallisilla suojelualueilla.
Sosiaalinen käyttäytyminen

Sosiaalinen käyttäytyminen tarkoittaa eläinten yhteistoimintaa lajitoveriensa kanssa.
Sosiaalisia lajeja, jotka muodostavat yhteisöjä, ovat nisäkkäistä esimerkiksi laumaeläimet, kuten antiloopit, ja hyönteisistä yhdyskuntahyönteiset, kuten muurahaiset. Myös ihminen on sosiaalinen laji.
Sosiaaliset eläimet ovat epäsosiaalisia eläimiä paremmin turvassa saalistajilta. Ne voivat suojata toisiaan laumaan piiloutumalla, joukkovoimalla, vartiovuoroilla, varoitusäänillä tai yhdessä rakennetuilla suojarakennelmilla. Lisäksi sosiaaliset eläimet löytävät lisääntymiskumppaninsa läheltä, ja ne kykenevät etsimään ruokaa tavoilla, joita yksin elävät eläimet eivät voi käyttää. Esimerkiksi jotkin saalistajat, kuten sudet, kykenevät yhdessä saalistamaan suurempia eläimiä kuin yksin. Yhdessä toimien eläimet pystyvät myös tekemään suuria rakennelmia, kuten kaniinien käytäväverkostot ja termiittien pesäkeot. Muun muassa leijona- ja susilaumoissa naaraat huolehtivat lisäksi toistensa pennuista.
Epäsosiaalisia, erakkoina eläviä nisäkkäitä ovat muun muassa tiikeri, jääkarhu ja laiskiainen. Epäsosiaalisuuden etuna sosiaalisuuteen verrattuna ovat esimerkiksi resursseista kilpailemisen väheneminen, ryhmän sisäisten konfliktien välttäminen sekä loisille ja sairauksille altistumisen väheneminen.
Sosiaaliseen käyttäytymiseen liittyvä keskinäinen avunanto perustuu altruismiin. Sen eräs evolutiivinen syy on sukulaisvalinta, jossa lauman jäsen suojelee myös omia geenejään auttaessaan lähisukulaisiaan. Myös peliteoria selittää eläinten sosiaalista käyttäytymistä evoluution kannalta.
FA Cupin loppuottelu 2023

FA Cupin loppuottelu 2023 (sponsorisyistä johtuen myös Emirates FA Cup) oli maailman vanhimman jalkapalloturnauksen FA Cupin 142. loppuottelu. Ottelussa kohtasivat Manchester City ja Manchester United. City voitti ottelun maalein 2-1 ja saavutti seurahistoriansa 7. FA Cupin.
FA Cupin voittaja saa normaalisti paikan Eurooppa-liigaan. Vaikka Manchester City voitti ottelun, se oli jo varmistanut paikkansa Mestarien liigassa valioliigamestaruuden myötä. Täten Eurooppa-liigan paikka siirtyi Valioliigassa seuraavaksi korkeimmalle sijoittuneelle joukkueelle, joka ei ollut vielä varmistanut paikkaa eurooppalaisissa kilpailuissa. Tässä tapauksessa Brighton &amp; Hove Albion sai tämän paikan.
Tie loppuotteluun.
Molemmat joukkueet aloittivat cupin 3. kierrrokselta.
Manchester City.
Manchester City aloitti FA Cupin voittamalla Chelsean 4–0. Seuraavalla kierroksella kaatui toinen lontoolaisseura, Arsenal 1–0. Seuraavalla kierroksella City voitti vierasottelussa Bristol Cityn maalein 0–3. Puolivälierissä Manchester City pääsi välieriin 6–0-murskavoitolla Burnleysta. Välierissä Sheffield United kaatui 3–0.
Manchester United.
Ensimmäisellä kierroksella Manchester United kohtasi Evertonin. United voitti lukemin 3–1. Toisella kierroksella vastaan tuli Reading, joka päättyi myös 3–1. West Ham United kaatui Old Traffordilla muiden kierrosten tapaan 3–1. Puolivälierissä sama toistui ja United voitti Fulhamin maalein 3–1. Välierissä joukkue voitti Brighton &amp; Hove Albionin 0–1.
Ottelu.
Ottelu alkoi kello 15 Wembley Stadiumilla, Lontoossa. Katsojia oli noin 83 179. Ottelun tuomarina toimi englantilainen Paul Tierney. İlkay Gündoğan vei Manchester Cityn johtoon jo ensimmäisellä minuutilla. Bruno Fernandes tasoitti rangaistuspotkusta 1-1:een. Ottelun ratkaisu syntyi 51. minuutilla, kun İlkay Gündoğan teki 2–1-voittomaalin Kevin De Bruynen syötöstä.
Paratiisin avaimet

Paratiisin avaimet on Hamy Ramezanin ohjaama lyhytelokuva vuodelta 2014. Se kertoo kodittomista veljeksistä, jotka yrittävät selvitä jokapäiväisestä elämästä sotaa käyvässä maassa vuonna 1984. 
Elokuva sai Tampereen elokuvajuhlilla Risto Jarva -palkinnon, nuorisotuomariston palkinnon sekä kotimaisen kilpailun yleisöpalkinnon. Helsingin lyhytelokuvafestivaalilla se palkittiin parhaana elokuvana fiktioelokuvien ammattilaissarjassa. Se esitettiin myös "Rakkautta ja anarkiaa" -festivaaleilla.