tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tauno Suontausta

Tauno Erland Suontausta (18. helmikuuta 1907 Turku – 7. marraskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen hallintoneuvos ja oikeusoppinut. Suontausta oli Helsingin yliopiston kansainvälisen oikeuden dosentti 1948–1958.
SDP:tä edustanut Suontausta oli oikeusministerinä Fagerholmin I hallituksessa 1948–1950 ja Suomen vakuutusyhtiöiden keskusliiton toimitusjohtajana 1955–1972.
Suontaustalla oli merkittävä taustavaikuttajan asema presidentti Paasikiven lainopillisena neuvonantajana esim. käsiteltäessä Stalinin tekemää YYA-sopimusehdotusta kevättalvella 1948. Hän oli Suomen YYA-neuvotteluvaltuuskunnan pääsihteerinä Moskovassa maalis-huhtikuussa 1948.
Hänen veljensä Yrjö Suontausta oli vuodesta 1947 Korkeimman oikeuden jäsen ja vuosina 1945–1947 edistyspuolueen kansanedustaja.
Richard Wilbur

Richard Purdy Wilbur (1. maaliskuuta 1921 New York, New York – 14. lokakuuta 2017 Belmont, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Wilbur syntyi New Yorkissa. Hän opiskeli Amherst Collegessa ja Harvardin yliopistossa. Valmistuttuaan Amherstista vuonna 1942 hän palveli vuosina 1943–1945 toisessa maailmansodassa. Sen jälkeen hän opetti vuosikymmeniä Wesleyan Universityssä ja Smith Collegessa.
Wilbur julkaisi ensimmäisen runonsa jo 8-vuotiaana "John Martin’s Magazinessa". Hänen ensimmäinen kokoelmansa "The Beautiful Changes and Other Poems" julkaistiin vuonna 1947. Hän voitti kokoelmallaan "Things of This World" vuonna 1957 sekä Pulitzerin että National Book Awardin.
Myöhemmällä urallaan Wilbur sai mm. toisen Pulitzerin (1989) ja Ruth Lillyn runopalkinnon (2006). Hänelle myönnettiin National Medal of Arts vuonna 1994.
Rakkauden kaksoiskäsky

Rakkauden kaksoiskäsky on kristillinen termi, jolla tarkoitetaan Jeesuksen Matteuksen ja Markuksen evankeliumeissa esittämää käskyä rakastaa Jumalaa yli kaiken ja lähimmäistä kuin omaa itseä. Kokonaisuudessaan raamatunkohta kuuluu 
Jeesuksen ensimmäinen käsky on Viidennestä Mooseksen kirjasta, toinen Kolmannesta Mooseksen kirjasta. Käskyn katsotaan useimmissa kristinuskon muodoissa muodostavan kristillisen etiikan perustan.
Wilson Harris

Wilson Harris (24. maaliskuuta 1921 – 8. maaliskuuta 2018) oli guyanalainen kirjailija. Hän aloitti runoilijana, mutta sai sittemmin mainetta romaaneillaan ja esseistinä. Hän on julkaissut myös novelleja. 
Harris syntyi New Amsterdamissa. Hän opiskeli Queen's Collegessa, Georgetownissa. Harris saapui Englantiin vuonna 1959 ja julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "Palace of the Peacockin", vuonna 1960. Hänen myöhempiin romaaneihinsa lukeutuvat muun muassa "The Eye of the Scarecrow" (1965) sekä Jim Jonesin johtaman Kansan Temppeli -lahkon joukkoitsemurhaan pohjautuva "Jonestown" (1996). 
Harris nimettiin vuonna 1984 Länsi-Intian yliopiston ja vuonna 2001 Liègen yliopiston kunniatohtoriksi.
Keski-Bosnian kantoni

Keski-Bosnian kantoni (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Bosnia ja Hertsegovinan keskiosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan sekä Zenica-Doboj’n kantoniin, Sarajevon kantoniin, Hertsegovina-Neretvan kantoniin ja Kantoni 10:een. Keski-Bosnian kantonin pinta-ala on 3 189 neliökilometriä ja siellä on 273 149 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu 12 kuntaan: Bugojno, Busovača, Dobretići, Donji Vakuf, Fojnica, Gornji Vakuf-Uskoplje, Jajce, Kiseljak, Kreševo, Novi Travnik, Travnik ja Vitez. Pääkaupunkina toimii Travnik.
Kantoni on bosniakkienemmistöinen. Suurin vähemmistö on kroaatit.
Una-Sanan kantoni

Una-Sanan kantoni () on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan luoteiskulmassa Kroatian rajalla. Idässä se rajautuu Bosnian serbitasavaltaan ja etelässä Kantoni 10:een. Una-Sanan kantonin pinta-ala on 4 125 neliökilometriä ja siellä on 299 343 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kahdeksaan kuntaan: Bihać, Bosanska Krupa, Bosanski Petrovac, Bužim, Cazin, Ključ, Sanski Most ja Velika Kladuša. Pääkaupunkina toimii Bihać.
Kantoni on saanut nimensä Una- ja Sanajoilta. Kantoni on bosniakkienemmistöinen. Pääosa serbivähemmistöstä elää Bosanski Petrovacin kunnassa. 
Una-Sana on Kroatian ympäröimä ja koska molemmat maat ovat kuuluneet Jugoslaviaan, tärkeät liikennereitit Zagrebista Adrianmeren rannikolle kulkevat kantonin kautta, kuten Bosanska Novi–Bihać–Knin-rautatie.
Frank Lautenberg

Frank Raleigh Lautenberg (23. tammikuuta 1924 – 3. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen liikemies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltain senaattorina New Jerseystä vuosina 1982–2001 ja jälleen vuodesta 2003 kuolemaansa asti.
Lautenberg oli juutalainen. Hänen vanhempansa olivat Venäjän ja Puolan juutalaisia. Lautenbergiltä on ensimmäisestä avioliitostaan neljä lasta.
Hertsegovina-Neretvan kantoni

Hertsegovina-Neretvan kantoni (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan eteläosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan, Sarajevon, Keski-Bosnian ja Länsi-Hertsegovinan kantoneihin, Kantoni 10:een sekä Adrianmereen ja Kroatiaan. Hertsegovina-Neretvan kantonin pinta-ala on 4 401 neliökilometriä ja siellä on 236 278 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu yhdeksään kuntaan: Čapljina, Čitluk, Jablanica, Konjic, Mostar, Neum, Prozor-Rama, Ravno ja Stolac. Pääkaupunkina toimii Mostar.
Hertsegovina-Neretva on ainoa kantoni, josta on yhteys merelle. Neumin kaupungissa (2 000 as.) on 26 km rantaviivaa. Neretva virtaa Konjicin, Jablanican, Mostarin ja Čapljinan kautta ennen laskemistaan mereen Kroatian puolella. Kantonissa on myös suuria järviä, kuten Jablanicajärvi Jablanican kaupungin lähellä.
Tuzlan kantoni

Tuzlan kantoni (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan koillisosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan, Brčkon piirikuntaan ja Zenica-Doboj’n kantoniin. Tuzlan kantonin pinta-ala on 2 649 neliökilometriä ja siellä on 477 278 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu 13 kuntaan: Banovići, Čelić, Doboj Istok, Gradačac, Gračanica, Kladanj, Kalesija, Lukavac, Sapna, Srebrenik, Teočak, Tuzla ja Živinice. Pääkaupunkina toimii Tuzla.
Enemmistönä ovat bosniakit (60 %), seuraavaksi eniten on serbejä (29 %) ja kroaatteja (9 %). Serbejä asuu enimmäkseen Tuzlassa, kroaatteja lisäksi Živinicessa ja Srebrenikissä.
M. R. Štefánikin lentoasema

M. R. Štefánikin lentoasema eli Bratislavan lentoasema (; ) on kansainvälinen lentoasema Slovakiassa yhdeksän kilometriä Bratislavasta koilliseen. Se on Slovakian suurin kansainvälisen liikenteen lentoasema.
Bratislavan lentoasema on profiloitunut erityisesti halpalentokentäksi, ja Wienin lentoasema toimii täyden palvelun lentokenttänä.
Liikenne.
Lentoasemalla on kaksi kiitotietä (04/22 ja 13/31), joiden pituudet ovat 2 900 ja 3 190 metriä. Kiitotiet kunnostettiin 1980-luvulla.
Lentoaseman kapasiteetti on noin kaksi miljoonaa matkustajaa. Vuonna 2006 kentän kautta kulki 1 937 642 matkustajaa. Lentoaseman matkustajaliikenne on viime vuosina hieman hiljentynyt, sillä läheinen Wienin kansainvälinen lentoasema sijaitsee ainoastaan 55 kilometrin päässä. Nykyisin Wienin lentoasema on keskittynyt enemmän normaaliin lentoliikenteeseen ja Bratislava hoitaa halpalentoliikenteen. Suosituimmat kohteet Bratislavasta ovat Praha, Pariisi, Lontoo, Košice, Amsterdam, Moskova ja München. Lentoyhtiöistä suurin on SkyEurope, joka kuljettaa 48 prosenttia lentoaseman matkustajista. Muut ovat Slovak Airlines (19 %), Czech Airlines (9,7 %), Austrian Airlines (4,5 %) ja Air Slovakia (5 %).
Lentoasemalla on kaksi terminaalia. Lähtevien lentojen terminaali on vuonna 1971 valmistunut terminaali A, saapuvien 1994 valmistunut terminaali B. 1990-luvulla valmistui B-terminaalin lisäksi uusi lennonjohtotorni.
Sijainti.
Lentoasema sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä Bratislavasta, jonka päärautatieasemalle pääsee lentoasemalta lähiliikenteen bussilla 61. Monet yhdysbussit kuljettavat matkustajia kentältä myös Wieniin.
Barbara Billingsley

Barbara Billingsley (s. Barbara Lillian Combes; 22. joulukuuta 1915 – 16. lokakuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Billingsley syntyi Los Angelesissa. Hänellä oli rooli muun muassa June Cleaverina tilannekomediassa "Leave It to Beaver". Oltuaan pitkään poissa julkisuudesta hän esiintyi vuonna 1980 elokuvassa "Hei, me lennetään!".
Billingsley toimi myös ääninäyttelijänä sarjassa "Pikkumuppetit", jota näytettiin vuosina 1984–1991. Hän kuoli 94-vuotiaana Kalifornian Santa Monicassa.
Zenica-Doboj’n kantoni

Zenica-Doboj’n kantoni (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan keskiosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan, Tuzlan kantoniin, Sarajevon kantoniin ja Keski-Bosnian kantoniin. Zenica-Doboj’n kantonin pinta-ala on 3 415 neliökilometriä ja siellä on 385 067 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu 12 kuntaan: Breza, Doboj Jug, Kakanj, Maglaj, Olovo, Tešanj, Usora, Vareš, Visoko, Zavidovići, Zenica ja Žepče. Pääkaupunkina toimii Zenica.
Toinen kantonin nimessä mainittu kaupunki Doboj jäi Serbitasavallan puolelle, vaikka osa entistä kuntaa sijaitseekin federaation puolella. Enemmistönä kantonissa ovat bosniakit (83 %), seuraavaksi eniten on kroaatteja (13 %) ja serbejä (2,5 %).
Bosnian Podrinjen kantoni

Bosnian Podrinjen kantoni Goražde (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan itäosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan ja Sarajevon kantoniin. Bosnian Podrinjen kantonin pinta-ala on 505 neliökilometriä ja siellä on 25 336 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kolmeen kuntaan: Foča-Ustikolina, Goražde ja Pale-Prača. Pääkaupunkina toimii Goražde.
Enemmistönä kantonissa ovat bosniakit (98,6 %). Podrinje on Drinajoen laaksoa Serbian ja Bosnia ja Hertsegovinan alueella. Bosnia ja Hertsegovinassa suurin osa siitä sijaitsee Serbitasavallan alueella.
Posavinan kantoni

Posavinan kantoni (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan pohjoisosassa Kroatian rajalla Savajoen varrella. Se koostuu kahdesta federaation eksklaavista ja on pinta-alaltaan federaation kantoneista pienin. Kroatian lisäksi kantoni rajautuu Serbitasavaltaan ja Brčkon piirikuntaan. Posavinan kantonin pinta-ala on 325 neliökilometriä ja siellä on 48 089 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kolmeen kuntaan: Domaljevac-Šamac, Odžak ja Orašje. Pääkaupunkina toimii Orašje.
Kantonissa enemmistönä ovat kroaatit (77,3 %). Posavina on Savan laaksoa merkitsevä slaavilainen nimi. Historiallisesti Posavinaksi kutsuttu alue jatkuu Serbitasavaltaan ja Kroatian puolelle, joten kantonia kutsutaan joskus Bosnian Posavinaksi.
Tasainen jokilaakso on hyvää maanviljelysaluetta.
Daniel DeSanto

Daniel DeSanto (s. 6. maaliskuuta 1980) on kanadalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Pelottaako?" sekä elokuvasta Mean Girls.
DeSanto kävi Martingrove Collegiate Institute High schoolissa, josta hän valmistui vuonna 1999. Tämän jälkeen DeSanto siirtyi opiskelemaan television pariin Ryerson Polytechnical yliopistoon.
Länsi-Hertsegovinan kantoni

Länsi-Hertsegovinan kantoni (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan eteläosassa ja rajautuu Hertsegovina-Neretvan kantoniin, Kantoni 10:een ja Kroatiaan. Länsi-Hertsegovinan kantonin pinta-ala on 1 362 neliökilometriä ja siellä on 97 893 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu neljään kuntaan: Grude, Ljubuški, Posušje ja Široki Brijeg. Pääkaupunkina toimii Široki Brijeg.
Enemmistönä kantonissa ovat kroaatit.
Max Engman

Max Robert Engman (27. syyskuuta 1945 Helsinki – 19. maaliskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, joka toimi Åbo Akademin yleisen historian professorina vuosina 1985–2011. Hänen tutkimuskohteitaan olivat muun muassa muuttoliikkeet, pietarinsuomalaisten historia ja ensimmäisen maailmansodan jälkeinen poliittinen historia.
Engman kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Svenska normallyceumista vuonna 1964, opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa Jarl Gallénin johdolla ja väitteli tohtoriksi vuonna 1983 aiheenaan pietarinsuomalaiset. Engman työskenteli vuosina 1968–1973 Valtionarkistossa. Hän oli "Historisk Tidskrift för Finlandin" toimitussihteeri vuosina 1971–1982 ja vastaava päätoimittaja 1982–2000. Vuodesta 2003 hän oli Åbo Akademin säätiön tutkimuslaitoksen puheenjohtaja. Hän oli Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksen jäsen vuodesta 1980 ja seuran puheenjohtaja vuosina 2010–2013.
Engman palkittiin vuonna 2007 Ruotsin suurimmalla historiapalkinnolla Hertig Karls prisillä ensimmäisenä ei-ruotsalaisena. Vuonna 2016 hän sai Ruotsin suurimman tietokirjapalkinnon Stora fackboksprisetin teoksestaan "Språkfrågan: Finlandssvenskhetens uppkomst 1812–1922", ja vuonna 2017 hänelle myönnettiin Tollanderin palkinto samasta teoksesta. Hän sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuosina 1998 ja 2008. Lisäksi hänelle myönnettiin Hallbergin palkinto vuonna 1984.
Engman oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1994 ja Ruotsin Vitterhetsakademin jäsen vuodesta 2008.
Engman osallistui vuoden 1968 Vanhan valtaukseen.
Kantoni 10

Kantoni 10 (, , ) tai Hertseg-Bosnian kantoni () on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan länsiosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan, Una-Sanan, Keski-Bosnian, Hertsegovina-Neretvan ja Länsi-Hertsegovinan kantoneihin sekä Kroatiaan. Kantoni 10:n pinta-ala on 4 934 neliökilometriä ja siellä on 90 727 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu kuuteen kuntaan: Bosansko Grahovo, Drvar, Glamoč, Kupres, Livno ja Tomislavgrad. Kantonin pääkaupunkeina toimivat Livno ja Tomislavgrad.
Paikallishallitus käyttää kantonista nimeä "Hercegbosanska županija", mikä viittaa Bosnian kroaattien Jugoslavian hajoamissotien aikaiseen laillisuudeltaan kyseenalaiseen Hertseg-Bosnian valtiomuodostelmaan. Tämä vuoksi siitä on käytetty eri nimiä kuten Länsi-Bosnian kantoni (Западнобосански кантон) tai Livnon kantoni (Livanjski kanton). Federaation perustuslaillinen oikeus tuomitsi paikallishallituksen nimen olevan perustuslain vastainen. Oikeus on lisäksi kieltänyt kantonin perustuslaissa määritellyn lipun ja vaakunan.
Heikki Solin

Heikki Lauri Abel Solin (s. ) on suomalainen antiikintutkija ja Helsingin yliopiston latinalaisen filologian emeritusprofessori.
Roomalaiseen epigrafiikkaan ja antiikin onomastiikkaan erikoistunut Solin oli Suomen Rooman-instituutin johtajana 1976–1979 ja Helsingin yliopiston klassillisen filologian (latinalaisen filologian) professorina 1985–2003. Hän oli vierailevana professorina Heidelbergissä vuosina 1981–1983, Hampurissa vuonna 1990 ja Oxfordissa vuonna 1994 (British Academy Visiting Professor).
Professori Solin on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1983 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.
Ohtaharan oireyhtymä

Ohtaharan oireyhtymä on synnynnäinen neurologinen häiriö, johon kuuluu mm. epilepsiaa ja vaikeaa kehitysvammaisuutta. 
Ohtaharan oireyhtymä alkaa oireilla lapsen ensimmäisten elinkuukausien, monesti jopa ensimmäisten elinpäivien aikana, ja johtaa usein huomattavan ennenaikaiseen kuolemaan: monet menehtyvät jo kahden ensimmäisen elinvuotensa aikana.
Ohtaharan oireyhtymä "löydettiin" vuonna 1976. Sairauden ei tiedetä olevan perinnöllinen. Oireyhtymää on havaittu esiintyvän jonkin verran enemmän pojilla kuin tytöillä.
Ohtaharan oireyhtymä on hyvin harvinainen: on arvioitu, että noin 0,2 % kaikista epileptikkolapsista kärsii siitä.
Ryan O’Neal

Ryan O’Neal (20. huhtikuuta 1941 Los Angeles, Kalifornia – 8. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
O’Neal tuli tunnetuksi roolistaan Rodney Harringtonina "Peyton Place" -televisiosarjassa vuosina 1964–1969. Hän oli ehdokkaana miespääosan Oscarin saajaksi vuoden 1970 elokuvasta "Rakkaustarina", joka toi O’Nealille myös parhaan näyttelijän Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 1971. Golden Globe -ehdokkuuden musikaalien ja komedioiden sarjassa hänelle toi rooli elokuvassa "Paperikuu" vuonna 1974. Elokuvassa hänen vastanäyttelijänään oli oma tytär Tatum O’Neal. Hän näytteli "Bones"-televisiosarjassa yhden päähenkilön isää Max Keenania.
Ryan O’Nealin taiteellisesti merkittävimpiin suorituksiin kuuluu nimirooli Stanley Kubrickin elokuvassa "Barry Lyndon" (1975).
O’Neal oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäisen vaimon, Joanna Mooren, kanssa hän sai kaksi lasta, Tatum ja Griffin O’Nealin. Toisen vaimon, Leigh Taylor-Youngin, kanssa hänellä oli poika, Patrick O’Neal. Molemmat liitot päättyivät avioeroon. O’Neal seurusteli noin 30 vuotta näyttelijä Farrah Fawcettin kanssa, ja heillä oli yhteinen poika. O'Nealilla oli riitaisat välit useiden lastensa kanssa, ja Patrickia lukuun ottamatta heillä kaikilla on ollut huumeongelmia. 
2000-luvun alussa O’Neal sairastui krooniseen myelooiseen leukemiaan, joka saatiin lääkityksellä remissioon.
O’Neal kuoli sydämen vajaatoimintaan 8. joulukuuta 2023. O’Neal ja Fawcett on haudattu vierekkäin.
Hannu Hirvikoski

Hannu Hirvikoski (3. marraskuuta 1942 Toholampi – 21. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kustantaja (Edico Oy) ja kirjailija. Hän oli päätoiminen kirjailija vuodesta 1987. Hirvikoski teki kirjailijavierailuja ja esiintyi kirjastoissa, kouluilla, erilaisissa oppilaitoksissa, yliopistoilla ja seurakunnissa Suomessa ja Ruotsissa.
Hirvikosken työhuone oli vuosina 1990–2003 Helsingissä kirjailijatalo Villa Kivessä, jossa huone oli tutustumiskohteena muun muassa koululaisille ja kirjallisuuspiiriläisille. Vuodesta 2004 työhuone on ollut ”Kallion kirkon kupeessa”.
Hannu Hirvikoski piti lukuisia esitelmiä ja kirjoitti lehtiartikkeleita Töölönrannan alueesta ja huviloiden historiasta.
Mika Kajava

Mika Ilmari Kajava (s. 31. toukokuuta 1959 Kuopio) on suomalainen antiikintutkija (filologi). Epigrafiikkaan ja onomastiikkaan erikoistunut Kajava, joka oli Suomen Rooman-instituutin johtajana 2003–2006, on toiminut Helsingin yliopiston Kreikan kielen ja kirjallisuuden professorina vuodesta 2005 lähtien. Hän on myös ollut Turun yliopiston antiikin kielten ja kulttuurin professuurin haltija vuosina 2002–2005.
Ks. Bibliografia: https://researchportal.helsinki.fi/en/persons/mika-kajava/publications/
Bayeux

Bayeux [] on kaupunki ja kunta Ranskassa, Calvadosin departementissa. Bayeux’ssa oli 14 961 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Kunnan pinta-ala on seitsemän neliökilometriä. Se sijaitsee muutamia kilometrejä Englannin kanaalin rannalta. Kaupunki on saanut nimensä aluetta aikoinaan hallinneen kelttiläisheimo baiokassien mukaan. Toisen maailmansodan aikana se oli ensimmäisiä kaupunkeja, jotka vapautettiin Normandian maihinnousussa. 
Kaupunki tunnetaan parhaiten Bayeux’n seinävaatteesta, joka on edelleen nähtävänä kaupungissa Centre Guillaume le Conquérant -museossa.
Marju Lauristin

Marju Lauristin (s. 7. huhtikuuta 1940 Tallinna) on virolainen journalisti, sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Tarton yliopiston emeritaprofessori. Hän oli Viron sosiaalidemokraattisen puolueen ensimmäinen puheenjohtaja 1990–1995.
Elämä.
Marju Lauristinin vanhemmat olivat Neuvosto-Viron alkuvaiheen näkyvät poliitikot Johannes Lauristin ja Olga Lauristin. Isäpuoli oli myös Neuvosto-Viron politiikan näkyvä hahmo Hendrik Allik ja velipuoli uudelleensyntyneen Viron politiikassakin toiminut Jaak Allik.
Lauristin on väitellyt sosiologian tohtoriksi ja työskenteli neuvostoaikana Viron radiossa ja opetustehtävissä Tarton yliopistossa. Hän osallistui Viron itsenäisyysliikehdintään vuonna 1980 allekirjoittamalla ns. neljänkymmenen kirjeen. Monet kirjeen allekirjoittajista joutuivat vaikeuksiin ja Lauristinkin säilytti vain täpärästi kommunistisen puolueen jäsenyyden, minkä menettäminen olisi samalla tiennyt loppua hänen yliopistouralleen.
Lauristin oli laulavan vallankumouksen keskeinen johtohahmo. Hänet valittiin Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon vuonna 1989 sen ensimmäisissä ja viimeisissä suhteellisen vapaissa vaaleissa, ja myöhemmin Lauristin valittiin vielä Viron korkeimman neuvoston jäseneksi. Kommunistisen puolueen jäsenyydestä Lauristin luopui vuonna 1990 ollessaan perustamassa Sosiaalidemokraattista puoluetta. Hän hoiti sosiaaliministerin virkaa Mart Laarin hallituksessa vuosina 1992–1994.
Ministerin tehtävien jälkeen Lauristin oli vielä Riigikogun jäsenenä ja toimi tämän jälkeen Tarton yliopiston sosiaalipolitiikan professorina. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2014 eurovaaleissa.
Viron kuntavaaleissa lokakuussa 2017 Lauristin valittiin Tarton kaupunginvaltuustoon. Hän kertoi jättävänsä paikkansa Euroopan parlamentissa ja palaavansa Viroon. Valtuustotyön lisäksi Lauristin suunnitteli jatkavansa työtään Tarton yliopistossa. Lauristinin tilalle Euroopan parlamenttiin nousi sosiaalidemokraattien Ivari Padar.
Olli Salomies

Olli Ilmari Salomies (s. 12. helmikuuta 1951 Lontoo) on suomalainen antiikintutkija (filologi) ja emeritusprofessori. Hän toimi Helsingin yliopiston latinan kielen ja Rooman kirjallisuuden professorina 1993–2018 eläköitymiseensä saakka.
Salomies valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1970. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1976, filosofian lisensiaatiksi 1984 ja väitteli tohtoriksi 1988. Vuosina 1981–1983 hän työskenteli latinan kielen lehtorina Tampereen yliopistossa. Salomies toimi myös Helsingin seudun kesäyliopiston latinan opettajana 1981–1989. Vuodet 1983–1984 hän oli vapaa tutkija, minkä jälkeen hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1985–1989 ja nuorempana tutkijana 1989–1993. Salomies oli Suomen Ateenan-instituutin johtaja 1997–2000.
Tutkimuksessaan Salomies on erikoistunut latinalaiseen epigrafiikkaan ja onomastiikkaan. Salomies on ollut vuodesta 2001 Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Vuonna 2015 hänet kutsuttiin myös Academia Europæan jäseneksi.
Salomiehen isä oli suurlähettiläs Martti Salomies ja isoisä arkkipiispa Ilmari Salomies.
Martha Layne Collins

 
Martha Layne Collins (7. joulukuuta 1936 Bagdad, Kentucky – 1. marraskuuta 2025) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän kuului Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen. 
Collins on valmistunut Kentuckyn yliopistosta. Hän toimi vuosina 1979–1983 Kentuckyn varakuvernöörinä ja sen jälkeen vuoteen 1987 osavaltion 56. kuvernöörinä. Häntä seurasi jälkimmäisessä virassa Wallace G. Wilkinson.
Nellie Tayloe Ross

Nellie Tayloe Ross (29. marraskuuta 1876 – 19. joulukuuta 1977) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. 
Ross toimi vuosina 1925–1927 Wyomingin neljäntenätoista kuvernöörinä. Hän oli kaikkien aikojen ensimmäinen nainen, joka toimi Yhdysvalloissa osavaltion kuvernöörin virassa. Hän aloitti kuvernöörinä kaksi kuukautta miehensä, osavaltion kahdentenatoista kuvernöörinä vuodesta 1923 toimineen William B. Rossin kuoleman jälkeen. Kuvernööriaikansa jälkeen Nellie Tayloe Ross toimi vuosina 1933–1953 Yhdysvaltain rahapajan, United States Mintin johtajana, tässäkin virassa ensimmäisenä naisena. 
Ross eli 101-vuotiaaksi ja kuoli Washingtonissa joulukuussa 1977.
JK Vaprus Pärnu

JK Vaprus Pärnu on jalkapalloseura Pärnusta, Virosta. Seura on perustettu vuonna 1922, ja sen miesten edustusjoukkue pelaa Viron toiseksi korkeimmalla tasolla, eli Esiliigassa.
Vuonna 2001 AS Levadia Pärnu voitti Esiliigan ja pääsi Viron ensimmäiselle sarjatasolle, Meistriliigaan. Seuraavana vuonna joukkue putosi Meistriliigasta ja yhdistyi JK Vaprus Pärnun kanssa ja kaikki AS Levadia Pärnun joukkueesta meni JK Vaprus Pärnulle. Vuonna 2003, kun joukkueen nimi oli JK Vaprus Pärnu, se sijoittui Esiliigassa seitsemänneksi ja putosi Viron kolmannelle sarjatasolle. Vuonna 2004 JK Vaprus Pärnu voitti kolmannen sarjatason ja pääsi takaisin Esiliigan. Vuonna 2005 se voitti heti ensimmäisellä kaudella Esiliigan ja nousi nousi Meistriliigan, missä oli ollut kaudella 2002. Vuonna 2006 JK Vaprus Pärnulla ei mennyt kovin hyvin kun se sijoittui Meistriliigassa seitsemänneksi. Kauden 2008 päätteeksi seura putosi takaisin Esiliigaan.
JK Vaprus Pärnun menestys kausittain.
"*nimellä AS Levadia Pärnu"
"**nimellä Pärnu Linnameeskond"
Tatum O’Neal

Tatum Beatrice O’Neal (s. 5. marraskuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan parhaiten 1970-luvun lapsitähtenä. Hän sai esikoisroolistaan vuoden 1973 elokuvassa "Paperikuu" parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon historian nuorimpana palkittuna, vain kymmenvuotiaana. Elokuvassa yksi hänen vastanäyttelijöistään oli hänen isänsä Ryan O’Neal.
Esikoisroolinsa jälkeen O’Neal näytteli pääosaa elokuvissa kuten "Karhukopla" (1976) (yhdessä mm. Walter Matthau'n kanssa), "Yli esteiden" (1978) (Christopher Plummerin ja Anthony Hopkinsin kanssa) ja "Kullannuput" (1980) (Kristy McNicholin kanssa) ja sivurooleja elokuvissa "Viiden pennin leffa" (1976, isänsä kanssa) ja "Suhde" (1980) Richard Burtonin kanssa. Vuosina 2006–2007 O’Neal esitti 63 jaksossa Blythe Hunteria saippuasarjassa "Wicked Wicked Games". 
Yksityiselämä.
O’Nealilla oli läheinen suhde 1970-luvun lopulla Michael Jacksonin kanssa Se alkoi kun O'Neal oli 12 ja Jackson 17-vuotias. Hänet muistetaan myös vaiheikkaasta avioliitostaan tennispelaaja John McEnroen kanssa vuosina 1986–1992. Pariskunnalla on kolme yhteistä lasta.
Lämpöliike

Lämpöliike on lämmöstä johtuvaa aineen osasten liikettä. Lämpöliike on sitä voimakkaampaa, mitä korkeampi on kappaleen lämpötila. Aine koostuu atomeista tai niiden yhdisteistä, molekyyleista. Kiinteässä aineessa aineosaset värähtelevät lämpöliikkeen takia lähes paikallaan. Kun lämpötila nousee, voimistuva lämpöliike rikkoo aineen kiderakenteen. Nesteessä atomit tai molekyylit liikkuvat vapaasti, mutta niiden välinen vetovoima yhä sitoo niitä. Kaasuuntuneessa aineessa lämpöliike on niin nopeaa, ettei atomien tai molekyylien keskinäisillä vetovoimilla ole olennaista merkitystä.
Lämpöliike aiheuttaa muun muassa lämpölaajenemisen ja Brownin liikkeenä tunnetun ilmiön. Kaasun osasten lämpöliike noudattaa Maxwellin–Boltzmannin jakaumaa.
Ted Cole

Ted Cole (s. 5. huhtikuuta 1971) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka aloitti uransa näyttelijänä vuonna 1987. Sittemmin hän siirtyi ääninäyttelijäksi vuonna 1993 työskenneltyään enimmäkseen animen dubbaamisen parissa.
Ura.
Hän on esiintynyt televisiosarjoissa 1980-luvulta lähtien kuten Ihmemies MacGyver, Cold Squad, The Dead Zone ja Tähtiportti, joissa hänen roolit olivat usein cameon tapaisia. Ääninäyttelijäksi Cole päätyi 1990-luvulla tehtyään ensimmäisen ääniroolinsa vuonna 1993. Hän on tehnyt enimmäkseen dubbauksia animesarjoihin, kuten Ranma ½, Hamtaro, Dragon Ball ja Inuyasha.
Cole on myös pitkänlinjan teatterinäyttelijä Kanadassa.
Veikko Anttonen

Veikko Kalevi Anttonen (s. 22. elokuuta 1948 Nousiainen) on suomalainen uskontotieteilijä. Hän on toiminut vuodesta 1998 lähtien uskontotieteen professorina Turun yliopistossa. 
Anttonen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1970. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1977, filosofian kandidaatiksi 1980 ja lisensiaatiksi 1986 Helsingin yliopistosta. Anttonen väitteli tohtoriksi vuonna 1996.
Anttonen on julkaissut yli 140 tieteellistä artikkelia. Julkaisut ovat käsitelleet muun muassa uskontotieteen oppihistoriaa sekä pyhää tarkoittavien sanojen kieli- ja uskontohistoriaa, erityisesti kansanomaista asioiden pyhäksi luokittamista.
Vuonna 2011 Anttonen valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.
Ksanthos ja Balios

Ksanthos (, "vaalea") ja Balios (, "läikikäs") olivat kreikkalaisessa mytologiassa kaksi kuolematonta hevosta, jotka olivat harpyija Podargen ja länsituuli Zefyroksen jälkeläisiä.
Poseidon antoi hevoset Fthian kuningas Peleukselle häälahjaksi, kun tämä nai meri-nymfi Thetiksen. Peleus antoi hevoset myöhemmin pojalleen Akhilleukselle, joka valjasti ne vetämään vaunujaan Troijan sodan aikana.
Hevosten kerrotaan seisseen erossa taistelusta ja itkeneen, kun ne kuulivat ohjastajansa Patrokloksen saaneen surmansa. Automedon mainitsee myöhemmin, että ainoastaan Patroklos oli pystyvä ja kelvollinen ohjastamaan näitä hevosia.
Akhilleuksen syyttäessä hevosia siitä, että ne jättivät Patrokloksen makaamaan jälkeensä taistelukentälle, eivätkä tuoneet häntä takaisin, Hera antoi Ksanthokselle kyvyn puhua. Tämä puolustautui, ettei Patrokloksen surman syynä suinkaan ollut hevosten hitaus tai varomattomuus, vaan että itse Apollon tappoi heidän ohjastajansa. Samalla Ksanthos tuli kertoneeksi, että ne pitävät isäntänsä turvassa tällä kertaa, mutta että tämän kuolema olisi lähellä. Tämän jälkeen erinyit lopettivat hevosen puhekyvyn kokonaan.
Scandlines

Scandlines on saksalais-tanskalainen varustamo. Varustamon laivat liikennöivät pääasiassa eteläisellä Itämerellä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Rostockissa. Varustamo on perustettu vuonna 1998 tanskalaisen Scandlines A/S:n ja saksalaisen Deutsche Fährgesellschaft Ostsee mbH:n (DFO) yhdistyttyä. Yhtiön omistavat Tanskan valtio (50 %) ja Deutsche Bahn (50 %). 
Yhtiö liikennöi matkustaja- ja rahtialuksilla Tanskan, Saksan, Ruotsin, Suomen ja Baltian maiden välillä.
Stena Line on omistanut vuodesta 2000 ruotsalaisen Scandlines AB:n ja on siten neljän ruotsalaissatamista liikennöivän lauttalinjan osaomistaja. Vuonna 2006 Scandlines ilmoitti etsivänsä ostajaa, ja yksi varteenotettava ehdokas on juuri Stena Line.
Reitit ja alukset.
Nykyiset reitit ja alukset.
"Helsingør–Helsingborg-reittiä liikennöidään yhteistyössä Stena Linen ja HH-Ferries-yhtiön kanssa".
Ksanthos

Ksanthos (, ”vaalea”; ) viittaa seuraaviin asioihin:
Automaattisäveltäminen

Automaattisäveltäminen on motorisen automatismin muoto, paranormaali ilmiö, jossa henkilön väitetään kommunikoivan kuolleiden säveltäjien kanssa ja kirjoittavan näiden uusia teoksia ylös. 
Tunnetuin esimerkki automaattisäveltämisestä on luultavasti brittiläinen Rosemary Brown (1916–2001), joka väitti kirjoittaneensa ylös muun muassa Ludwig van Beethovenin sinfoniat 10 ja 11 sekä useita Franz Schubertin lauluja.
Alan Bates

Alan Bates (17. helmikuuta 1934 – 27. joulukuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä. Hän teki mittavan uran näyttämöllä ja esiintyi monissa suosikkielokuvissa, kuten "Kerro minulle, Zorbas" (1964), "Georgy Girl – keinoista paras" (1966) ja Gosford Park (2001) ja "Mothman – sanansaattaja" (2002). Hänen viimeiseksi roolikseen jäi Antonius Agrippan osa televisiosarjassa "Spartacus" vuonna 2004.
Bates oli Oscar-ehdokkaana John Frankenheimerin ohjaamasta elokuvasta "The Fixer" (1968).
Kerro minulle, Zorbas (elokuva)

Kerro minulle, Zorbas (, ) on yhdysvaltalais-kreikkalainen draamaelokuva, joka perustuu Níkos Kazantzákisin samannimiseen kirjaan. Elokuva kertoo ujosta brittikirjailijasta Basilista (Alan Bates) ja hänen kreikkalaisesta ystävästään Zorbaksesta (Anthony Quinn) ja siitä, miten Basil oppii elämään ja nauttimaan elämästä. Elokuvan ohjasi Michális Kakogiánnis. Míkis Theodorákiksen säveltämästä musiikista tuli klassikko.
Elokuva sai kolme Oscaria ja oli kaikkiaan seitsemän ehdokkaana vuonna 1964.
Wadie Haddad

Wadie Haddad (; 1927–1978), tunnettiin myös nimellä Abu Hani, oli palestiinalainen terroristi 1960- ja 1970-luvuilla.
Varhaiselämä.
Haddad syntyi ortodoksiseen perheeseen Safedissa nykyisessä Pohjois-Israelissa vuonna 1927. Vuoden 1948 sodan jälkeen Haddadin perhe pakeni Libanoniin. Haddad opiskeli lääketiedettä Beirutin amerikkalaisessa yliopistossa. Siellä hän tapasi palestiinalaisen George Habashin. Yhdessä he perustivat Arabialaisen nationalistiliikkeen, joka oli sekoitus panarabismia ja arabisosialismia. Liikkeen tarkoitus oli saada Israel haltuun ja liittää se muuhun arabimaailmaan. Valmistuttuaan Wadie muutti Hadashin kanssa Ammaniin, Jordaniaan. He työskentelivät sairaalassa. 
Vuonna 1956 Wadie Haddad meni töihin YK:n alaiseen palestiinalaispakolaisten UNRWA-järjestöön. Wadie oli mukana eräässä äärinationalistisessa palestiinalaisliikkeessä, ja Jordanian viranomaiset pidättivät hänet vuonna 1957. Vuonna 1961 hän pakeni Syyriaan.
PFLP.
Kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967 Arabialainen nationalistiliike muuttui marxilaiseksi PFLP-liikkeeksi. Habash johti liikettä, ja Haddadista tuli aseellisen siiven johtaja.
Vuonna 1970 PFLP kaappasi Leila Khaledin johtamana kolme matkustajakonetta Jordaniaan. Heitä tuki toinen ääriliike, Musta syyskuu. Tapauksessa herätti huomiota se, että PFLP luokitteli matkustajat kolmeen ryhmään. 1. ryhmässä olivat tärkeimmät panttivangit, lähinnä juutalaiset ja Israelin kansalaiset, 2. ryhmän muodostivat eurooppalaiset ja 3. ryhmän amerikkalaiset. Vain toinen ja kolmas ryhmä vapautettiin. 
Tapauksen jälkeen PLO sanoutui irti PFLP:n kanssa tehdystä sopimuksesta. 
Haddad värväsi vuonna 1970 kuuluisan venezuelalaissyntyisen terroristin Ilich Ramirez Sanchezin eli Carloksen. Vuonna 1975 hän antoi kuitenkin Carloksen lähteä, koska tämä oli halunnut tappaa kaksi panttivankia ja paeta lunnasrahojen kera. Tämä tapahtui vuonna 1975, kun Haddad ja Carlos olivat ottaneet panttivangiksi OPEC:n delegaation Wienissä.
Vuonna 1976 Haddad järjesti Entebben kaappauksen, jonka hän suoritti yhdessä länsisaksalaisen Punaisen armeijakunnan kanssa. Kun israelilaiset vapauttivat panttivangit, Haddad erotettiin järjestöstä. 
Wadie Haddad kuoli 28. maaliskuuta vuonna 1978 Saksan demokraattisessa tasavallassa. Ruumiinavauksen yhteydessä todettiin, että hänet oli myrkytetty. Myöhemmin kävi ilmi, että Mossad oli lähettänyt Haddadille belgialaisia biologista infektiosuklaata, joka aiheutti hänen kuolemansa kahdessa kuukaudessa.
Israelilaisen toimittajan Ronen Bergmanin tutkimusten mukaan vuonna 2018 Mossad surmasi Haddadin myrkyttämällä tämän hammastahnatuubin.
Provokaattori?
Entisen KGB:n agentin Vasili Mitrotšinin, joka loikkasi Englantiin vuonna 1992, mukaan Haddad olisi palkattu 1970-luvun alussa KGB:n vakoilijaksi. Hänen mukaansa Neuvostoliitto rahoitti PFLP:tä. Juri Andropovin kirjeen mukaan Haddad oli itsenäisesti halunnut olla KGB:n agentti ja toimi itsenäisesti ilman Moskovan neuvoa.
Joseph B. Strauss

Joseph Baermann Strauss (9. tammikuuta 1870 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat – 16. toukokuuta 1938 Los Angeles, Kalifornia) oli siltojen suunnitteluun erikoistunut insinööri. Hän oli San Franciscon Golden Gate Bridgen pääinsinööri. Muita hänen tunnettuja töitään ovat Burnside Bridge Portlandissa ja Columbia-joen ylittävä Lewis and Clark Bridge.
Anne Sundell

Anne Sundell (s. 1978 Oulu) on nykyisin Vaasassa asuva suomenruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa "Bara Alexandra" ilmestyi vuoden 2006 keväällä.
Sundell on valmistunut sairaanhoitajaksi. Myöhemmin hän jatkoi opiskelua yliopistossa valmistuen valtiotieteen maisteriksi (pääaineena kehityspsykologia) vuonna 2008. 
Sundell on myös astrologi ja luennoitsija.
Nouvelle Vague (yhtye)

Nouvelle Vague on ranskalainen yhtye, joka esittää vanhempaa uuden aallon ja punk-musiikkia bossa nova -tyylisinä tulkintoina. Yhtye on toiminut vuodesta 2003 ja se on julkaissut neljä albumia.
Nouvelle Vaguen pysyviä jäseniä ovat olleet ranskalaiset Marc Collin ja Olivier Libaux. Yhtyeen kappaleita ovat esittäneet vaihtuvat, yleensä naispuoliset laulajat.
Yhtyeen ensimmäisellä "Nouvelle Vague" -albumilla on esitetty cover-versiot muun muassa Joy Division-, The Clash- ja Dead Kennedys -yhtyeiden kappaleista. Toisella albumilla, "Bande à Part" taas on esitetty tulkinnat muun muassa Billy Idolin, Blondien ja New Orderin kappaleista.
Jumisko

Jumisko on vajaan kolmenkymmenen asukkaan kylä Posion kunnassa Lapin läänissä. Kylä sijaitsee Ala-Suolijärven ja Niemijärven välisellä kannaksella. Jumisko on nimenä tunnettu erityisesti Pohjolan Voiman rakentamasta Jumiskon voimalaitoksesta (1952–1955), joka sijaitsee Kemijärven puolella Soppelassa.
Liikenneyhteydet.
Kylän läpi kulkee seututie 945 (Morottajantie). Tie on asfaltoitu ja valaistu keskeltä kylää. Kemijärven keskustaan Jumiskosta on noin 60 km ja Kuusamoon noin 100 km.
Palvelut ja vapaa-aika.
1990-luvun vaihteessa Jumiskossa toimi vielä Posti ja kyläkauppa, joten palvelut olivat lähellä. Nykyisin vain kauppa-auto kulkee kahdesti viikossa. Kylä sijaitsee linnuntietä mitattuna noin 30 kilometrin päässä Posion keskustaajamasta, Aholasta.
Jumiskossa oli aikoinaan iso koulu. Silloin Jumiskoon kuului nykyistä paljon isompi alue, ja perheissä oli paljon lapsia. Koulu paloi salaman sytyttämässä tulipalossa. 1980-luvulla vanhalla terveystalolla pidettiin kaksi vuotta koulua, kun myös Ristilän koulu paloi. Tämä palo syttyi kattoremontin yhteydessä. Opettajina toimi silloin Tikkanen Matti ja Aira. Tämän jälkeen oppilaat siirrettiin Vääräjärven ja Lehtiniemen ala-asteisiin. Terveystalolla järjestetään edelleen muun muassa kansalaisopiston ohjelmaa. Suolijärven rannalle rakennettiin uimapaikka, joka ei liiemmin ole käytössä, sillä järvien ympäröimässä kylässä uimapaikkoja on todella paljon. Viereisessä noin 10 km:n päässä olevassa kylässä toiminut Vääräjärven ala-aste antoi hyvät mahdollisuudet eri harrastuksiin. Sieltä löytyi valaistu maastojuoksurata jota talvisin pystyi hiihtämään, liikuntasali sekä jalkapallokenttä. Lisäksi talkoilla pidettiin yllä jääkiekkokenttää. Koulu on kuitenkin lopettanut toimintansa. Lehtiniemen ala-asteelle tehtiin talkoilla myös kaukalo. Sinne on Jumiskosta matkaa noin 15 km.
Jumisko sijaitsee runsaitten kalavesien rannalla ja luonnosta voi löytää monenlaista kerättävää.
Kokonaisluvun radikaali

Positiivisen kokonaisluvun "n" radikaali määritellään matematiikassa luvun "n" jakavien alkulukujen eli "n":n alkutekijöiden tulona: 
formula_1
Esimerkiksi
formula_2 joten luvun 504 radikaali on formula_3
Radikaalifunktio on multiplikatiivinen funktio.
Radikaalifunktiota sovelletaan abc-konjektuurissa.
Aleksanteri Nevskin katedraali (Varsova)

Aleksanteri Nevskin katedraali (, ) oli ortodoksinen katedraali Puolan pääkaupungissa Varsovassa. Sen rakennuttivat Venäjän keisarikunnan viranomaiset vuosina 1894–1912, jolloin Puola oli Venäjän keisarikunnan hallinnassa. Katedraalin suunnittelusta vastasi venäläinen arkkitehti Leon Benois. Valmistuttuaan katedraali ylsi 70 metrin korkeuteen, ja se oli tuolloin Varsovan korkein rakennus. Se sijaitsi Saski-aukiolla, joka oli Varsovan pääaukioita.
Puolan viranomaiset tuhosivat katedraalin 1920-luvun keskivaiheilla. Sen valmistumisesta oli ehtinyt kulua alle 15 vuotta. Tuhoamista perusteltiin puolalaisten negatiivisilla tunteilla Venäjän keisarikunnan harjoittamaa politiikkaa kohtaan ja sillä, että venäläisten katsottiin rakentaneen katedraalin vain vahingoittaakseen puolalaisten kansallistunnetta.
Mira Spivak

Mira Spivak (s. 12. heinäkuuta 1934) on Kanadan senaattori Manitobasta. 
Spivak syntyi Rivnessä ja valmistui Manitoban yliopistosta. Pääministeri Brian Mulroney nimitti hänet senaattoriksi Progressiivisen konservatiivipuolueen edustajana vuonna 1986. Hän kieltäytyi liittymästä Kanadan konservatiivipuolueeseen, joka syntyi, kun Progressiivinen konservatiivipuolue ja Kanadan allianssi yhdistyivät vuonna 2003. Siitä lähtien hän on istunut senaatissa sitoutumattomana eli ei minkään puolueen jäsenenä.
Spivak joutuu vetäytymään senaatista 75 ikävuoden tullessa täyteen vuonna 2009. Hän on poliitikko Sidney Spivakin leski.
Georges-Casimir Dessaulles

Georges-Casimir Dessaulles (27. syyskuuta 1827 – 19. huhtikuuta 1930) oli kanadalainen liikemies, valtiomies ja poliitikko.
Dessaulles nimitettiin Kanadan senaattiin Quebecistä vuonna 1907. Hän istui senaattorina yli 20 vuotta ennen kuolemistaan Saint-Hyacinthessa 102-vuotiaana. 
Dessaulles kuului Kanadan liberaalipuolueeseen. Myös hänen isänsä Jean Dessaulles oli maassaan huomattava poliittinen hahmo.
Žambyn Batmönh

Žambyn Batmönh (, 1926–1997, myös Jambyn Batmunk, Jambyn Batmönkh) oli mongolialainen kommunistijohtaja. Hän jäi viimeiseksi maan kommunistijohtajista hänen luopuessa virastaan maaliskuussa 1990.
Elämäkerta.
Batmönh syntyi nykyisen Hyargasin sumin alueella Uvsin provinssissa 10 maaliskuuta 1926. Valmistuttuaan Mongolian valtionyliopistosta hän luennoitsi samassa laitoksessa vuodesta 1951. Vuosina 1958-1961 hän opiskeli puolestaan kommunistisen puolueen yhteiskuntatieteen akatemiassa Moskovassa ja toimi sittemmin ensin talousinstituutin ja sitten Mongolian valtionyliopiston johdossa. Vuonna 1973 hän liittyi Mongolian kommunistipuolueen keskuskomiteaan sen tiede- ja opetusjaoston puheenjohtajana. Jumžagijn Tsedenbalin erotessa pääministerin virastaan tullakseen maan päämieheksi kesäkuussa 1974 Batmönh valittiin uudeksi pääministeriksi. Uutena tulokkaana häntä ei pidetty uhkana ja hän kuului myös samaan dörböd-heimoon Tsedenbalin kanssa.
Lokakuussa 1984 Tsedenbal syrjäytettiin Neuvostoliiton aloitteesta ja Batmöhistä tuli uusi puolueen pääsihteeri ja maan päämies. Vuoden 1986 jälkeen Batmönh matki mekaanisesti Mihail Gorbatšovin Neuvostoliitossa toteuttamaa "glasnost" (avoimuus) ja "perestroika" (uudistukset) politiikkaa. Joulukuussa 1989 Mongoliassa syttyi hallinnon vastaisia mielenosoituksia ja kommunistipuolueen johto romahti Neuvostoliiton tuen puutteessa. Batmönh luopui kaikista viroistaan maaliskuussa 1990 eikä hän sittemmin osallistunut maan julkiseen elämään. Batmönh kuoli vuonna 1997.
Jean Vigo

Jean Vigo (26. huhtikuuta 1905 Pariisi – 5. lokakuuta 1934 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Vigon mukaan nimetty Prix Jean Vigo on vuodesta 1951 ranskalaisille elokuvaohjaajille jaettu palkinto.
Jean Vigon vanhemmat olivat Emily Clero ja katalonialainen anarkisti Eugene Bonaventure de Vigo i Sallés. Hänen isänsä kuristettiin vankilassa vuonna 1917 ja Vigo lähetettiin sisäoppilaitokseen nimellä Jean Sales. Vigo meni naimisiin ja sai tyttären vuonna 1931. Hän kuoli tuberkuloosin aiheuttamiin komplikaatioihin vuonna 1934. 
Vigon elokuva "Nolla käytöksessä" kiellettiin, ja se vapautui vasta toisen maailmansodan jälkeen. Jakelija muokkasi Vigon ainoaa pitkää elokuvaa "L’Atalante", ja elokuva esitettiin vasta 1990-luvulla ohjaajan tarkoittamassa muodossa. Näillä elokuvilla on kuitenkin ollut huomattava vaikutus Ranskan ja myös koko maailman elokuvaan. "Sight and Soundin" kriitikkoäänestyksessä 1962 "L’Atalante" oli kymmenenneksi merkittävin elokuva ja vuoden 1992 äänestyksessä kuudenneksi merkittävin. Ohjaajaäänestyksessä 1992 se oli viides.
Dmitri Baškirov

Dmitri Aleksandrovitš Baškirov (; 1. marraskuuta 1931 Tbilisi, Transkaukasian SFNT, Neuvostoliitto – 7. maaliskuuta 2021) oli venäläinen pianisti ja pianonsoiton opettaja. Hän syntyi nykyisen Georgian alueella ja opiskeli Moskovassa Aleksandr Goldenveizerin johdolla. Hän tuli tunnetuksi lännessä vuonna 1955 saatuaan pääpalkinnon Marguerite Long -kilpailussa Pariisissa. Vuosina 1965–1972 Baškirov oli osa Neuvostoliiton kuuluisinta kamarikokoonpanoa yhdessä viulisti Igor Bezrodnyin ja sellisti Mihail Homitserin kanssa. Myöhemmin hän työskenteli professorina sekä Moskovan konservatoriossa että musiikkioppilaitoksissa Espanjassa ja Italiassa. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Dmitri Aleksejev, Boris Bloch, Nikolai Demidenko, Stanislav Ioudenitch ja Arkadi Volodos.
Myös Dmitri Baškirovin tytär Jelena Baškirova on pianisti, ja hän on Daniel Barenboimin toinen puoliso (1988–).
Kotipihlaja

Kotipihlaja eli pihlaja ("Sorbus aucuparia") on ruusukasveihin kuuluva puu, joka kasvaa luonnonvaraisena suurimmassa osassa Eurooppaa ja Pohjois-Aasiassa. Suomessa se on hyvin yleinen koko maassa. Pihlaja tunnetaan valkoisista kukinnoistaan, punaisista marjoistaan ja hienosta syysväristä. Se on Pohjois-Savon maakuntakukka.
Ulkonäkö.
Kotipihlaja on Suomen luonnonvaraisista puista värikkäin. Kesäkuussa (Lapissa heinäkuussa) se kukkii runsain kermanvalkoisin kerrotuin huiskiloin, joita usein kutsutaan epätarkasti tertuiksi. Kukinto on 8–10 cm leveä kertotasohuiskilo. Se koostuu pienistä, valkoisista, haisevista kukista.
Kotipihlajan erottaa muista Suomessa kasvavista pihlajista kapealehdykkäisistä, päättöparisista lehdistä. Syksyllä pihlajan lehdet saavat ruskaväreikseen säästä riippuen keltapunaista, kirkasta punaista, tummaa punaista ja jopa lähes mustaa. Aurinkoisella paikalla lehdet muuttuvat kauniin punaisiksi. Pihlajan marja on kypsänä punainen. Marjat kypsyvät yleensä heinäkuun lopussa tai elokuussa. Syksyllä ja talvella kirkkaanpunaiset marjatertut tarjoavat ravintoa linnuille.
Pihlajaa tavataan sekä puumaisena että pensasmaisena. Pensasmainen kasvu johtuu tavallisesti kasvupaikan varjoisuudesta, maaperän karuudesta tai kasvia syövistä hirvieläimistä.
Lajikkeita, muunnoksia ja alalajeja.
Kotipihlajan lähilajeja Suomessa ovat Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla kasvavat suomenpihlaja ("Sorbus hybrida") ja ruotsinpihlaja ("Sorbus intermedia") sekä Ahvenanmaalla kasvava kaunopihlaja ("Sorbus meinichii"). "Sorbus aucuparia" × "hybrida" on kotipihlajan ja suomenpihlajan risteymä.
Käyttö.
Pihlajan marjat ovat syötäviä ja sisältävät runsaasti C-vitamiinia (saman verran kuin lakoissa), mutta suuren omena- ja sorbiinihappopitoisuutensa vuoksi ne ovat sellaisenaan hyvin happaman ja karvaanmakuisia. Marjat ovat runsaskuituisia ja ne sisältävät myös E-vitamiinia, K-vitamiinia, beetakaroteenia, kaliumia sekä flavonoideja. Niitä on käytetty ravinnoksi jo kauan, ja niistä voi tehdä esimerkiksi hilloa, hyytelöä ja mehuja tai yhdistää antamaan makua esimerkiksi omenapiirakkaan tai -mehuun. Pihlajanmarjoista voi valmistaa marjalikööriä. Kansanlääkinnässä pihlajanmarjoilla on hoidettu kihtiä, munuaissairauksia, suolistovaivoja, keripukkia, ruokahaluttomuutta ja verisuonten kovettumia. Nuoria lehtiä voi käyttää myös salaatissa. Marjoja voi pakastaa tai kuivata. Kuivaus onnistuu myös huoneenlämmössä. Kuivattua marjaa voi lisätä esimerkiksi murskattuna leivonnaisiin, puuroon, smoothieen tai jogurttiin. Vuonna 2015 koko Suomessa tilastoitiin kerätyn myyntiin vain 762 kilogrammaa pihlajanmarjoja. Marjat ovat myös lintujen suosiossa. 
Pihlaja on suosittu pihapuu. Pihlajia käytetään suhteellisen paljon myös julkisilla viheralueilla, koska se on pienikasvuinen, vaatimaton maaperän suhteen ja sillä on koristearvoa lähes ympäri vuoden. 
Kotipihlajan lahottajina toimivat lepänarinakääpä ("Phellinus alni"), okrakääpä ("Hapalopilus nidulans"), kuhmukääpä ("Phellinus punctatus") ja vyökäävät ("Trametes"). Kotipihlajan tuholaisia ovat ainakin pihlajanmarjakoi ("Argyresthia conjugella") ja pihlajankukkakärsäkäs ("Anthonomus conspersus").
Sébastien Japrisot

Sébastien Japrisot (4. heinäkuuta 1931 Marseille – 4. maaliskuuta 2003) oli ranskalainen kirjailija ja elokuvaohjaaja. Hänen taiteilijanimensä Sébastien Japrisot oli anagrammi hänen ristimänimestään Jean-Baptiste Rossista.
Japrisotia on kutsuttu "Ranskan Graham Greeneksi". Hänen tunnetuin teoksensa lienee romaani "Pitkät kihjalaiset", josta on myöhemmin tehty samanniminen elokuva.
Love Walks In

Love Walks In on hard rock -yhtye Van Halenin single, joka julkaistiin vuonna 1986. Kappale on myös mukana Van Halenin seitsemännellä studioalbumilla "5150", joka julkaistiin samana vuonna. Single ylsi Mainstream Rock Tracks -listan neljänneksi ja Billboard Hot 100 -listalla 22:nneksi. ”Love Walks In” on mukana Van Halenin livealbumilla "" ja "The Best of Both Worlds" -kokoelma-albumilla.
”Love Walks In” on Van Halenin tunnettu balladi, jolle Sammy Hagar tuo herkkyyttä. Kappaleen tempo on alhainen ja Eddien soittamat kosketinsoittimet saavat suurimman huomion. Livekeikoilla kappaleen aikana Sammy Hagar soitti kitaraa samaan aikaan, kun Eddie Van Halen soitti kosketinsoittimia.
Kauhajoen lentokenttä

Kauhajoen lentokenttä on Kauhajoen Lamminmaan kylässä, lähellä Kurikan rajaa sijaitseva lentokenttä. Lentokenttää käyttävät Etelä-Pohjanmaan Liitäjät ry, kevytilmailuun erikoistunut Air Pilot ry sekä purjelentoa harrastava Suupohjan Lentokerho. Kiitotie on hyvässä kunnossa eikä siinä ole reunaesteitä. Seisonta-alue ja rullaustie on asfaltoitu uudelleen elokuussa 2009. Kentällä ei ole julkista polttoainepistettä.
Lentokenttä siirtyi Air Pilot ry:n omistukseen vuonna 2012.
Historia.
Lentokentän rakentamisen aloitteen teki Kauhajoen Ilmailuyhdistys ry 16. helmikuuta 1971, anoessaan puolustusministeriöltä lupaa kunnostaa sodanaikainen varalaskukenttä lentokelpoiseen kuntoon. Selvisi kuitenkin, että Metsähallitus olisikin mahdollisen luvan myöntäjä. 4. tammikuuta 1972 Metsähallitus teki vuokrasopimuksen monivaiheisten selvitysten jälkeen. Kentän lupahakemuksia vauhdittivat tuolloin suunnitteilla olleet reittiyhteydet ulkomaille sekä ulkomaankaupan ja teollisuuden tarpeet. Rakennuslupa tuli, ja yleiseen käyttöön kenttä hyväksyttiin 16. lokakuuta 1973.