Luuranko (kansanperinne)

Luuranko on eräänlainen elävä kuollut, jota esiintyy useimmiten fantasia-, goottilaisessa ja kauhufiktiossa sekä myyttisissä taiteissa. Luurangot ovat yleensä ihmisen luurankoja, mutta voivat olla myös minkä tahansa muun olennon luurankoja. Jotkut ihmisluurangot voivat myös ratsastaa luurankohevosella.
Myytit ja kansanperinteet.
Viikatemies.
Ihmisen luurankoa on käytetty kuoleman henkilöitymänä viikatemiehenä Länsimaisessa kulttuurissa Keskiajalta lähtien. Tähän on saattanut vaikuttaa Hesekielin kirjan luvun 37 profetia. 
Viikatemies kuvataan usein hupulliseksi luurangoksi, jolla on viikate ja joskus myös tiimalasi. 
Kuolema on yksi Raamatun ilmestyskirjan ratsastajista. 
Tanssivat luurangot.
Grimmin veljesten sadussa "Tarina pojasta, joka halusi oppia pelkäämään" poika nimeltä Hans liittyy tanssivien luurankojen kehään.
Makurabe.
Japanilaisessa kansanperinteessä "Makurabe" vierittää kalloja, joilla on silmämunat ja jotka uhkaavat Taira No Kiyomoria.
Luurankosoturit.
Muinaisen Rooman mytologiassa tavallisesti häijy velho on taikuuden avulla herättänyt henkiin todellisissa taistelussa kuolleiden maalliset jäännökset ja vanginnut heidän sielunsa kultaisiin amuletteihin ja näin hallitsi heitä. Näitä luurankoja kutsutaan luurankosotureiksi. 
Luurankosoturit taistelevat samalla raivokkuudella kuin eläessään, mutta ovat nyt yliluonnollisen voimakkaita. Jotkut niistä ratsastaa luurankohevosella ja jotkut ovat jopa sulautuneet niihin. Luurankosoturit käyttävät taisteluissa perinteisiä sodankäynnin aseita ja puolustusvälineitä, kuten miekkoja, tikareita, keihäitä, kypäriä ja kilpiä. Jotkut luurankosotureita hallitsevat velhot opettavat joillekin luurankosotureille taikoja.
Luurankosoturien raivoa lisää se, etteivät ne velhon toimien vuoksi pääse henkimaailmaan. Kun ne eivät ole taistelemassa, ne yrittävätkin etsiä amuletteja, joissa heidän sielunsa on vangittuna päästäkseen henkimaailmaan.
Luurankosoturit haluavat kiihkeästi taistella paikoilla, joilla kuolivat. Ne tappavat kenet tahansa, joka alueella rohkenee liikkua.
Vanhoissa kertomuksissa luurankosoturien ilmestyminen taistelukentille tiesi usein kuolemaa sotilaille. Monesti yksinäinen luurankosoturi ratsasti taistelukentän poikki ja surmasi molempien osapuolten sotilaita. Nämä kertomukset ovat ehkä sulautuneet muinaisiin samantapaisiin, yleisesti tunnettuihin taruihin. Siten on syntynyt taru viikatemiehestä, luurangosta, joka ilmaantuu kuoleville ihmisille.
Luurangot ovat pelin yksiä vihollisia, joita syntyy öisin ja pimeisiin paikkoihin sekä pelin toiseen maailmaan Hornaan. Ne kuolevat auringonvaloon paitsi, jos ne ovat vedessä tai niillä on kypärä. Luurangoilla on jousipyssy, joilla ne ampuvat pelaajia. Niillä on joskus myös panssareita. Ne voivat ilmestyä myös hämähäkin, luolahämähäkin tai luurankohevosen selässä.
Hornaluuranko "(ennen näivettäjäluuranko)" on musta vähän luurankoa pidempi luuranko. Luurangoista poiketen ne käyttävät kivimiekkaa. Osuessaan pelaajaan ne näivettävät. Hornaluurankoja löytää vain pelin toisesta ulottuvuudesta Hornasta. Poiketen luurangoista Hornaluurangot selviävät auringonvalossa. Ne voivat kuollessaan myös pudottaa kallonsa, josta voi tehdä yhdessä sieluhiekan kanssa pelin toisen päävihollisen näivettäjän. Hornaluurangot voivat ilmestyä myös hämähäkin tai luolahämähäkin selässä.
Kulkuri on luuranko, jolla on yllään harmaat repaleiset vaatteet. Luurankojen tavoin kulkureilla on jousipyssy, mutta kun luurangot ampuvat tavallisia nuolia, kulkurit ampuvat hitausnuolia. Vaikka kulkurit ampuvat hitausnuolia, voivat ne kuollessaan pudottaa myös tavallisia nuolia. Kulkureita syntyy kylmiin biomeihin ja luurankojen tavoin nekin palavat auringonvalossa. Kulkurit voivat ilmestyä myös hämähäkin tai luolahämähäkin selässä.
Luurankohevonen syntyy, kun salama osuu hevoseen. Tämän jälkeen syntyy kolme muutakin luurankohevosta ja kaikkien selkään rautakypärillä varustetut luurangot. Luurangot voi tappaa niiden selistä ja hevoset ottaa itselleen. Niillä voi ratsastaa ilman satulaa. Luurangoista poiketen Luurenkohevoset selviävät auringonvalossa.
Näivettäjä on pelin toinen päävihollisista. Se voidaan luoda sieluhiekalla ja hornaluurangon kalloilla. Näivettäjä on hornaluurangon näköinen, mutta suurempi ja kolmipäinen sekä sillä ei ole käsiä eikä jalkoja. Se ampuu päistään tulevilla niiden näköisillä objekteilla. Osuessaan pelaajaan se näivettää. Kun sitä on satutettu tarpeeksi, se alkaa regeneroimaan itseään.