tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chémery

Chémery on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 31 kilometriä Bloisin kaupungista etelään.
Chémeryssä oleva linna "Château of Chémery" on vallihaudan ympäröimä. Linnan paikalla on ollut linnoitus jo 1100-luvulla. Nykyinen linna on rakennettu 1200-luvulla, ja se koki useita muutoksia parin seuraavan vuosisadan aikana. Vuonna 1729 linna muutettiin maatilaksi, millaisena se säilyi vuoteen 1960 asti. Vuonna 1981 arkkitehti Axel Fontaine hankki linnan omistukseensa ja on kunnostanut sitä. Linnassa on mahdollista vierailla ja yöpyä. Fontaine hankki omistukseensa myös keskiaikaisen linnan tornin Tour Beauvoirin Bloisin kaupungista.
Lovisa Lindh

Lovisa Lindh (s. 9. heinäkuuta 1991 Kungälv) on ruotsalainen keskimatkojen juoksija. Hän pitää hallussaan Ruotsin ennätystä sekä 800 metrin että 1 000 metrin juoksuissa ulkoradoilla. 800 metrin ennätyksensä 1.58,77 hän juoksi Sveitsin Lausannessa 6. heinäkuuta 2017.
Lindh voitti myös EM-pronssia päämatkallaan 800 metrillä Amsterdamissa vuonna 2016. Vuonna 2017 hän sijoittui halli-EM-kilpailuissa Belgradissa 800 metrillä neljänneksi.
Trinity Rodman

Trinity Rodman (s. 20. toukokuuta 2002) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Washington Spiritin joukkueessa. Hän on 18-vuotiaana jalkapalloliiga NWSL:n nuorin varattu pelaaja. Hänet varattiin tammikuun 2021 varaustilaisuudessa numerolla kaksi. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi So Cal Bluesin juniorijoukkueessa.
Rodmanin oli tarkoitus pelata ainakin yksi kausi Washington State Cougarsin joukkueessa yliopistosarjassa, mutta suunnitelmiin tuli muutos kun COVID-19-pandemia peruutti koko kauden 2020. Rodman teki maalin heti ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 2–3-tappiossa North Carolina Couragea vastaan.
Rodman on edustanut Yhdysvaltoja alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2018 ja alle 20-vuotiaiden CONCACAF-alueen mestaruuskilpailuissa vuonna 2020.
Rodmanin isä on entinen NBA-tähti Dennis Rodman ja äiti Michelle Moyer. Trinity Rodmanin isoveli Dennis Rodman Jr. pelaa yliopistokoripalloa Washington Staten joukkueessa.
Kinga Czigány

Kinga Czigány (s. 17. helmikuuta 1972 Győr) on unkarilainen ratameloja ja olympiavoittaja.
Czigány edusti Unkaria Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 ja Atlantan kesäolympialaisissa 1996. Barcelonassa 1992 hän kuului Unkarin kultaa voittaneeseen joukkueeseen 500 metrin kajakkinelosessa. Atlantassa 1996 Czigányn edustama Unkari sijoittui samassa kilpailussa yhdeksänneksi. Czigány saavutti Kööpenhaminassa 1993 MM-hopeaa 500 metrin kajakkikaksikossa sekä MM-pronssia 500 metrin kajakkinelosessa. Méxicossa 1994 hän voitti kaksi MM-hopeaa 500 metrin kajakkikaksikossa ja kajakkinelosessa. Duisburgissa 1995 hän voitti MM-pronssia 500 metrin kajakkinelosessa.
Czigány edusti Újpesti TE -seuraa. Hän on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja painaa 64 kilogrammaa.
K. K. Aro

Kaarle Kustaa Aro, sukunimi vuoteen 1906 "Ahlstedt" (12. huhtikuuta 1876 Pusula – 17. tammikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen rovasti, kirkkoneuvos ja opetusministeriön esittelijäneuvos.
Aron vanhemmat olivat talonomistaja Henrik Gustaf Ahlstedt ja Mariana Karolina Forsell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja suoritti teologisen erotutkinnon 1903. Aro vihittiin papiksi 1917.
Aro oli Helsingin suomalaisen tyttökoulun jatko-opiston ja yliopistoon johtavain jatkoluokkain uskonnon ja historian opettajana 1905–1922. Hän oli sosiaaliministeriön raittiusosaston vt. päällikkönä 1922–1924 ja raittius- ja alkoholiasiain osaston osastopäällikkönä 1929–1935, opetusministeriön esittelijäneuvoksena 1935–1942 ja Kirkon keskusrahaston johtajana 1942–1947 sekä kirkkohallituksen jäsenenä 1944–1947. Aro sai rovastin arvon 1935.
Aro oli Raittiuden Ystävien sihteerinä 1922–1929 ja hän edusti Suomea Kööpenhaminassa vuonna 1923 pidetyssä kansainvälisessä raittiuskongresissa. Aro oli alkoholikomitean jäsenenä 1922–1926, alkoholistihuoltokomitean jäsenenä 1924—1926 ja raittiusopetuskomitean jäsenenä 1929–193l. Aro oli lisäksi Akateemisen raittiusliiton puheenjohtaja 1931-1932 ja Akateemisen raittiusseuran puheenjohtaja 1933–1938. Hän oli Raittiuden ystävien kunniajäsen. Aro laati raittiusopetusta ja alkoholistien huoltoa käsittelleitä kirjasia ja lehtiartikkeleita.
Kaarle Kustaa Aro oli naimisissa vuodesta 1930 filosofian maisteri Tyyne Maria Tyrnin (entinen Wink) kanssa.
Julkaisuja.
Nimellä "K. K. Aro":
Seija Virkkala

Seija Virkkala (s. 16. helmikuuta 1953 Helsinki) on suomalainen aluetieteilijä.
Tieteellinen ura.
Virkkala väitteli aluetieteestä Tampereen yliopistossa vuonna 1987. Vuosina 1995–2004 hän toimi Kokkolan yliopistokeskuskus Chydeniuksessa (vuoteen 2004 Chydenius-instituutti). Vuodesta 2006 hän on ollut aluetieteen professorina Vaasan Yliopistossa. Saman viran aiempia hoitajia olivat olleet aluetutkijat Mauri Palomäki ja Kauko Mikkonen.
Tutkimus.
Tutkijana Virkkala on kehittänyt talousmaantieteen teoriaa ja tutkinut muun muassa alueiden ylikansallista oppimista, alueellisia innovaatioverkostoja ja innovaatiopolitiikkaa.
Tunnustuksia.
Vuonna 2019 Suomen maantieteellinen seura myönsi Virkkalalle Ragnar Hult -mitalin.
Perhe.
Virkkalan isä oli Geologian tutkimuskeskuksen professori, maaperägeologi Kalevi Virkkala.
Venla Mäkelä (jalkapalloilija)

Venla Mäkelä (s. 1. huhtikuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on Puistolan Urheilijoiden kasvatti ja on edustanut juniori- ja alasarjoissa myös Malmin Palloseuraa ja Pallokerho-35:tä. Kaudella 2020 hän pelasi lainalla lahtelaisessa FC Kuusysissä ja ensimmäisen liigaottelunsa Tikkurilan Palloseuran joukkueessa. Kaudella 2021 hän pelasi liigassa neljä ottelua Tampereen Ilveksen joukkueessa. Kaudella 2022 hän edusti liigassa Nurmijärven Jalkapalloseuraa, pelasi 13 liigaottelua ja teki ensimmäisen liigamaalinsa kauden ensimmäisessä liigaottelussa Helsingin Palloseuraa vastaan sekä toisen puolitoista kuukautta myöhemmin Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Tämän jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja pelasi Länsi-Alabaman yliopiston joukkueessa. Kaudella 2024 hän edusti Suomessa Pallokerho-35:tä viiden liigaottelun verran.
Caroline Gordon

Caroline Gordon (1895 Todd County, Kentucky, Yhdysvallat – 1981 San Cristóbal de las Casas, Meksiko) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Lisäksi hän työskenteli opettajana, toimittajana ja kirjallisuuskriitikkona.
Gordon kuvaa romaaneissaan sisällissotaa edeltävää aikaa loiston aikana. Sitä seuraa kaaoksen aika, jonka aiheuttaa teknistyminen.
Gordonin puoliso oli kirjailija Allen Tate.
Manga-sadut

Manga-sadut on japanilainen animesarja, joka on esitetty alun perin vuosina 1976–1979. Sarjassa on yhteensä 127 jaksoa.
Eeva-Kaisa Prokkola

Eeva-Kaisa Prokkola (s. 1978) on suomalainen maantieteilijä. Vuoden 2020 alusta hän on toiminut aluekehityksen ja aluepolitiikan professorina Oulun yliopiston maantieteen yksikössä. 
Prokkolan tutkimusaiheisiin kuuluvat muiden muassa alueellistumisen prosessit, alueellinen muutos, raja-alueet, aluekehitys, liikkuvuus, alueellinen turvallisuus ja resilienssi.
Lyydia Almila

Lyydia Sofia Almila, sukunimi vuoteen 1941 "Alén" (12. tammikuuta 1892 Helsinki – 7. lokakuuta 1962) oli suomalainen filosofian maisteri, rehtori ja oppikirjojen tekijä.
Lyydia Almilan vanhemmat olivat isännöitsijä Gustaf Adolf Alén ja Ida Sofia Malmgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja filosofian maisteriksi 1919. Almila oleskeli Norjassa 1918-1919 ja teki opintomatkoja Saksaan ja Itävaltaan 1921 ja 1935, Englantiin ja
Ranskaan 1924, Englantiin ja Skotlantiin 1929, Yhdysvaltoihin 1931, Englantiin 1937 ja 1949 sekä Tanskaan ja Ruotsiin 1939, 1942 ja 1947.
Almila oli Kallion yhteiskoulun vt. johtajana 1921 sekä johtajana ja saksankielen ja englanninkielen opettajana 1922–1932. Hän oli Helsingin suomalaisen lyseon lehtorina 1932–1935 ja Tyttönormaalilyseon englanninkielen ja ruotsinkielen yliopettajana vuodesta 1935 ja rehtorina vuodesta 1951. Almila toimi lisäksi Helsingin koelyseon saksankielen ja englanninkielen opettajana 1922–1925, suomalaisen normaalilyseon englanninkielen vt. yliopettajana 1927–1928, kansakoulunopettajien yliopistojatkokurssien saksankielen opettajana 1920–1926 ja 1932–1935 sekä Helsingin yliopiston 
englanninkielen opettajana 1937–1945. 
Julkaisuja.
Nimellä "Lyydia Alén":
Nimellä "Lyydia Almila":
Nikki Grimes

Nikki Grimes (s. 20. lokakuuta 1950) on yhdysvaltalainen lapsille ja nuorille aikuisille suunnattujen kirjojen kirjoittaja sekä runoilija ja toimittaja.
Tausta ja ura.
Grimes syntyi New Yorkin Harlemissa. Eräässä haastattelussa hän kertoi seuraavaa: "Kirjat olivat selviytymistyökaluni. Ne olivat syy siihen, että selviydyin. Kirjat veivät minut muualle."
Hän on ollut vieraileva luennoitsija kansainvälisissä kouluissa Ruotsissa, Tansaniassa, Kiinassa ja Venäjällä. Hän on kirjoittanut artikkeleita lehdille, kuten "Today's Christian Woman" ja "Essence". Hän oli kiinnostunut esimerkiksi valokuvauksesta, kuitutaiteesta ja helmikirjonnasta.
Grimes asuu tällä hetkellä Coronassa Kaliforniassa ja jatkaa runojen ja kirjojen kirjoittamista lapsille ja nuorille aikuisille. Hän on kansallisen lasten kirja- ja lukutaitoalianssin hallituksessa. Hänen työnsä on ansainnut tunnustusta ja arvostusta useilta arvostetuilta järjestöiltä.
Hänen romaaninsa "Bronx Masquerade" nimettiin Coretta Scott King Award -kirjaksi vuonna 2002. Coretta Scott King -palkinto myönnetään afroamerikkalaisille kirjailijoille ja kuvittajille "erinomaisesta inspiroivasta ja koulutustoiminnasta".
Tammikuussa 2017 hänelle myönnettiin Laura Ingalls Wilder -mitali kunnianosoituksena siitä, että hänen kirjansa olivat vuosien ajan merkittävästi ja pysyvästi vaikuttaneet lasten kirjallisuuteen. Laura Ingalls Wilderin stereotyyppisten alkuperäiskansojen esitysten ja sen jälkeen tapahtuneen mitalin nimen vaihtamisen jälkeen Grimesin työtä kritisoitiin väitetystä antisemitismistä.
Palkinnot ja kunnianosoitukset.
Lukuisat kunniapalkinnot ja kirjalistaukset, mukaan lukien Coretta Scott King -palkinnot; Arnold Adoffin runon kunnia; ALA: n merkittävät kirjat; Lee Bennett Hopkinsin runopalkinnon kunnia; Boston Globe-Horn -kirjan kunnia; Horn-kirjan fanfaari; VOYA tietokirjallisuus; Lion &amp; The Unicorn Award for Excellence in North American Poetry -palkinto; Kansainvälisen nuorisokirjaston White Ravens -luettelo; Merkittäviä kirjoja globaalille yhteiskunnalle.
Else Lundin

Else Lundin (9. lokakuuta 1905 Helsinki – 29. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kustannustoimittaja ja kristillisen lastentyön uranuurtaja. Hän toimi Suomen ruotsinkielisessä helluntaiherätyksessä. Hän oli Den gode herden-lastenlehden toimittaja vuodesta 1935 vuoteen 1977.
Else Lundin, jolla oli opettajan koulutus, oli 1950-luvulla modernin pyhäkoulun kehittäjä ja julkaisi useita opettajanoppaita pyhäkoulutyöhön. Hän toimitti myös hengellisen lasten laulukirjan "Små sångare" (1951), joka käännettiin myös suomeksi "Pienet laulajat" (1959). Suomessa kehitetty pyhäkoulumateriaali käytettiin myös Pohjoismaiden muiden maiden helluntailiikkeissä. Suomenruotsalaisella Den gode herden-lehdellä oli enimmillään 27 000 kappaleen levikki ja tilattiin laajasti myös Ruotsiin. Else Lundin osallistui usein myös pyhäkoulutoiminnan konferensseihin Ruotsissa ja Norjassa. 
Toimittajana Else Lundin toimi helsinkiläisessä Taborförlaget-kustannusliikkeessä, sekä Helsingin Filadelfia-seurakunnan toimistosihteerinä ja pyhäkoulunopettajana.
Koulutus ja ura pyhäkoulutyössä.
Else Lundin oli koulutukseltaan opettaja. Lisäksi hän oli opiskellut yliopistossa psykologiaa, ruotsia ja pedagogiikkaa. Lisäksi Lundin oli taitava pikakirjoittaja. Lundin tuli luterilaisesta taustasta Helsingin Filadelfia-seurakuntaan vuonna 1934. Lundinista tuli "Den Gode Herden" -pyhäkoululehden toimittaja. Lehteä tilattiin laajasti myös Ruotsissa ja levikki nousi korkeimmillaan 27 000 kappaleeseen. Lundin toimi "Korsets Budskap"-lehden toimitussihteerinä 45 vuoden ajan.
Lundinin elämäntyö oli pyhäkoulutoiminnan parissa. Lundin piti lukuisia pyhäkoulun opettajakursseja Suomessa ja Ruotsissa. Lundin kirjoitti myös useita kirjoja opettajille, sekä toimitti "Små sångare"-laulukirjojen kaksi osaa. Edellisten ohella Lundin toimi Filadelfia-seurakunnan sihteerinä ja osallistui aktiivisesti seurakunnan toimintaan. Lundin piti aktiivisesti yhteyttä seurakunnan lähetystyöntekijöihin ja evankelistoihin.
Perhe.
Else Lundinin vanhemmat olivat kauppias Ludvig Lundin (1860–1920) ja hänen vaimonsa Teresia "Tesi" Lundin (1882–1971). Else Lundin oli itse naimaton.
Eliana Sua

Eliana Sua (s. 1. elokuuta 2008) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tunnettu rooleistaan elokuvissa "" (2019), jossa hän näytteli Dwayne Johnsonin tytärtä Samia, "Simmer" (2020) Lulun roolissa sekä elokuvissa "Collusions" (2018) ja "Potty Time" (2011). Hän on esiintynyt myös lukuisissa lyhytelokuvissa ja mainoksissa.
Eliana on nuorin kolmesta sisaruksesta. Hän aloitti näyttelemisen kahdeksanvuotiaana.
Catharina Kajander

Catharina Kajander (s. 1945 Helsinki) on suomalainen keramiikkataiteilija Kajander opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen keramiikkaosastolla, josta valmistui vuonna 1966. Hänen opettajinaan olivat muun muassa Kaj Franck ja Kyllikki Salmenhaara. Kajander on Ornamon ja Helsingin Taiteilijaseuran jäsen. Hän on saanut muun muassa taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1969. Kajanderille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2007.
Kajander on työskennellyt Salmenhaaran assistenttina ja toiminut keramiikkatöiden ohjaajana ja opettajana useissa eri maissa. Hän käyttää töissään suomalaista punasavea. Kajander tutki 1970-luvulla Suomen Kulttuurirahaston tuen turvin suomalaista savenvaluperinnettä ja pitää materiaalia ekologisena.
Catharina Kajander on työskennellyt vapaana taiteilijana vuodesta 1966 lähtien. Vuosien 2001 ja 2006 välillä hän teki sarjan isokokoisia naistorsoja, joiden avulla Kajander kuvaa elämäänsä ja sukunsa naisten kohtaloita. Kajander pitää päätyönään torsosarjan teosta "1918", joka kuuluu Kansallisgallerian kokoelmiin. Torsosarja on ollut näytteillä muun muassa Helsingissä ja Berliinissä.
Hangon Raatihuoneentorilla on Kajanderin graniittiveistos "Försoning" ("Sovitus"), joka on paljastettu vuonna 2011. Kajander oli tutkinut äitinsä sukujuuria ja saanut selville, että hänen äitinsä äidinisä oli ollut hankolainen Oy Granit Ab:n kivenhakkaaja ja punakaartilainen, joka kuoli Suomenlinnan vankileirillä vuonna 1918. "Försoning" on omistettu sisällissodan takia kärsineiden naisten muistolle.
Annele Virtanen

Annele Virtanen (s. 18. toukokuuta 1973 Tampere) on suomalainen sähköinsinööri ja tekniikan tohtori, joka toimii Itä-Suomen yliopiston ympäristöfysiikan, erityisesti aerosolifysiikan professorina (10/2015-, Kuopion kampus). Hän tutkii esimerkiksi ilmakehän aerosolien muodostumista ja ilmastovaikutuksia kokeellisin menetelmin. Painopisteenä ovat luontoperäiset hiukkaset ja niiden vuorovaikutus vesihöyryn kanssa ja vaikutus pilvien muodostumiseen.
Virtanen valmistui Tampereen teknillisestä yliopistosta sähkötekniikan diplomi-insinööriksi (1998) ja teknillisestä fysiikasta tekniikan tohtoriksi (2004). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (2004) tarkasteli dieselöljyn poltossa syntyneiden tuhkahiukkasten fysikaalisia ominaisuuksia. Tutkimus oli otsikoitu "Physical characterization of diesel soot particles". 
Työurallaan Virtanen on toiminut vuosina 1998–2011 Tampereen teknillisen yliopiston tutkijana, vanhempana tutkijana ja yliopistonlehtorina sekä Suomen Akatemian tutkijatohtorina. Vuosina 2012–2015 hän oli Itä-Suomen yliopiston urapolulla oleva apulaisprofessori ja akatemiatutkija. Ympäristöfysiikan professorina Virtanen on työskennellyt toukokuusta 2015 saakka, toistaiseksi nimitettynä lokakuusta 2015 lähtien. Hän on yhteistyökumppaniensa kanssa saanut rahoitusta tutkimusryhmälleen esimerkiksi Euroopan unionilta ja Suomen Akatemialta.
Virtanen on tehnyt laajaa ja poikkitieteellistä yhteistyötä useiden muiden suomalaisten ja ulkomaisten ilmakehän aerosoli- ja ilmakehätutkijoiden kanssa. Hän vetää aerosolitutkimusryhmää, joka on Itä-Suomen yliopiston huippuyksikkö ja alansa johtavia tutkimusryhmiä maailmalla. Virtasen julkaisuluetteloon kuuluukin monia korkeatasoisissa ilmakehätieteiden ja yleisemmin luonnontieteiden kärkisarjoissa (esimerkiksi Nature, Geophysical Research Letters, Atmospheric Chemistry and Physics, Nature Communications) julkaistuja alkuperäisartikkeleita.
Anna-Liisa Levonen-Harju

Anna-Liisa Levonen-Harju (21. huhtikuuta 1967 Pyhäselkä) on suomalainen lääketieteen tohtori, joka toimii Itä-Suomen yliopiston bioteknologian professorina. Levosen tutkimusryhmän käyttämä pitkälle erikoistunut tekniikka ja herkät tutkimusmenetelmät voivat auttaa esimerkiksi potilaskohtaisesti räätälöidyn syöpähoidon diagnostiikan kehittämisessä, sekä tuoda uutta tietoa esimerkiksi keuhkosyövän ja muista syistä kuin alkoholista kehittyvän rasvamaksan syntymekanismeista. 
Levonen tuli ylioppilaaksi Urheilupuiston lukiosta Mikkelissä vuonna 1987. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääkäriksi (LL 1994) ja edelleen lääketieteen tohtoriksi (LT 2000). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2000) oli otsikoitu "Glutathione : synthesis during development and metabolism in experimental hypertension".
Työurallaan Levonen oli väitöskirjansa jälkeen vanhempana tutkijana (research fellow) yhdysvaltalaisen Alabaman yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa (Birmingham; 2000–2003). Tätä seurasivat tutkijatohtorin tehtävä (2003–2004) Kuopion yliopistossa sekä akatemiatutkijan tehtävä Itä-Suomen yliopiston (aluksi Kuopion yliopiston) A. I. Virtanen -instituutissa (2004–2011). Vuosina 2011–2015 Levonen oli A. I. Virtanen -instituutin tutkimusjohtaja. Hänet nimitettiin bioteknologian professoriksi Itä-Suomen yliopiston A. I. Virtanen -instituuttiin 1.10.2015 alkaen, aluksi viiden vuoden määräajaksi.
Theodor Bruun (nuorempi)

Theodor Bruun (16. syyskuuta 1859 Pietari – 13. syyskuuta 1923 Summa) oli suomalainen vapaaherra ja virka- ja valtiopäivämies.
Bruunin vanhemmat olivat vapaaherra, ministerivaltiosihteeri Theodor Bruun ja Maria von Fock ja puoliso vuodesta 1891 Mary Edith Henley. Bruun tuli ylioppilaaksi Tartossa ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi Tarton yliopistosta 1884. Pietariin palattuaan Bruun toimi siellä senaatin virkamiehenä. Kun Theodor Bruun vanhemmasta tuli ministerivaltiosihteeri ja yliopiston v.t. kansleri, Theodor Bruun nuorempi hoiti kanslerin sihteerin tehtävää. Vuonna 1896 hän tuli ministerivaltioaihteerin viraston virkamieheksi ja 1900 Suomen passiviraston päälliköksi Pietariin. Hän toimi myös Suomen Pankin tilintarkastajana Pietarissa. Bruun sai muun muassa kollegiasessorin, kamariherran ja todellisen valtioneuvoksen arvonimet.
Bruun osallistui aatelissäädyssä edustajana valtiopäiville 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli myös valtiopäivien seremoniamestari 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Jehuda Leib Gordon

Jehuda (Judah) Leib Gordon("ven."Лев Осипович Гордон,"Lev Osipovits Gordon)" 1830 Vilna, Liettua – 1892 Pietari, Venäjä) oli liettualaissyntyinen juutalainen kirjailija, toimittaja ja opettaja. Hän oli valistusliikkeen johtohenkilöitä.
Gordonin esimmäisissä teoksissa aiheet olivat peräisin Raamatusta, mutta tarinat saivat romanttisen sävyn. Hän kirjoitti myös yhteiskunnallisista aiheista, ja näistä teoksista merkittävin on naisten oikeuksia käsittelevä teos "Qoso Šel jod" (1876). Hän joutui keisarin valtaa arvosteltuaan karkotukseen Aunukseen, jossa hän kirjoitti 1879 kansallisen heräämisen henkeä heijastelevan teoksen.
Chang Yuan

Chang Yuan (s. 24. kesäkuuta 1997) on kiinalainen amatöörinyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Chang voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 2024 54 kilon painoluokassa. Chang on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien. Vuonna 2015 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 51 kg sarjassa. Vuonna 2020 Chang valittiin Kiinan parhaaksi naisnyrkkeilijäksi. Vuonna 2020 Chang voitti myös Aasian ja Oseanian olympiakarsintaturnauksen, joka takasi hänelle paikan Tokion olympialaisiin 51 kg sarjaan.
Huhtikuuhun 2021 mennessä Chang on kilpaillut amatööriurallaan 15 ottelua, josta on voittanut 11.
Mary Gordon

Mary Gordon (s. 1949 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, jonka tuotannossa ovat esillä katolinen usko ja feminismi.
Katolisen kasvatuksen saaneen Gordonin teoksissa kuvastuu hänen ristiriitainen kokemuksensa yhteisöstä. Hänen esikoisteoksensa "Edessä koko elämä" ilmestyi 1978. Se kertoo sairasta isäänsä hoitavasta katolisesta irlantilaisnaisesta ja tilanteesta seuraavista itsenäistymisongelmista. Teos "Naisten kesken" (1981), jatkaa samaa teemaa kuvatessaan tiiviin uskonnollisen yhteisön pyrkimystä tukahduttaa naisen pyrkimystä ulos yhteisöstä. Romaanien lisäksi hän on julkaissut novelleja.
Krista Hakala

Krista Hakala (s. 4. huhtikuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Liigassa FC Honkaa kausina 2015–2017 ja osan kaudesta 2021 sekä helsinkiläistä Pallokerho-35:tä kaudella 2020, osan kaudesta 2021 ja kaudesta 2022 eteenpäin. Hän on kauden 2024 loppuun mennessä pelannut Liigassa 76 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia, joista ensimmäisen elokuussa 2016 Oulu Nice Socceria vastaan. Hän pelasi kaksi liigaottelua kaudella 2017 FC Hongan joukkueessa sen voittaessa liigamestaruuden. Ykkösessä Hakala on pelannut Malmin Palloseurassa yhden ottelun kaudella 2017 ja Pallokerho-35:ssä 38 ottelua kausina 2018–2019.
Hakalan sisko Katja Hakala on myös liigatason jalkapalloilija.
Tinker Bell

Tinker Bell (oik. Ruska Schönberg, s. 20. helmikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen lavastaja, taiteilija ja burleskiartisti. 
Schönberg kuuluu vuonna 2008 perustettuun The Itty-Bitty Tease Cabaret -burleskiryhmään, joka kuuluu Suomen ensimmäisiin esiintyviin burleskiryhmiin. Lisäksi hän esiintyy duona kollegansa Ulrika Bachérin (TurrrboCherry) kanssa nimellä The Ravishing Shangri-La Rubies. Schönberg ja Bachér omistavat Suomen ensimmäisen burleskikoulun Studio Shangri-Lan ja luotsaavat Rubies-Klubit-nimistä burleskiklubia.
Schönberg on yhdessä Petra Innasen (Bettie Blackheart) kanssa rekisteröinyt burleskitanssin tavaramerkiksi. 
Lavastajana Schönberg on toiminut monissa isoissa produktioissa. Häntä on työllistänyt muun muassa Kansallisooppera, Helsinki Burlesque Festival ja Circus Maximus.
Schönberg on osa bluesia ja burleskia yhdistävää Knucklebone Oscar &amp; Shangri-la Rubies -kokoonpanoa, joka esiintyy livenä myös nimellä Ruby Knuckles Sextet. Kokoonpano osallistui vuoden 2017 Uuden musiikin kilpailuun kappaleella "Caveman".
TurrrboCherry

TurrrboCherry (oik. Ulrika Bachér, s. 4. lokakuuta 1981) on suomalainen graafikko ja burleskiartisti.
Bachér kuuluu vuonna 2008 perustettuun The Itty-Bitty Tease Cabaret -burleskiryhmään, joka kuuluu Suomen ensimmäisiin esiintyviin burleskiryhmiin. Lisäksi hän esiintyy duona kollegansa Ruska Schönbergin (Tinker Bell) kanssa nimellä The Ravishing Shangri-La Rubies. Bachér ja Schönberg omistavat Suomen ensimmäisen burleskikoulun Studio Shangri-Lan ja luotsaavat Rubies-Klubit-nimistä burleskiklubia.
Bachér on mukana Ylen tositelevisiosarjassa "Vintage-valtakunta".
Bachér on osa bluesia ja burleskia yhdistävää Knucklebone Oscar &amp; Shangri-la Rubies -kokoonpanoa, joka esiintyy livenä myös nimellä Ruby Knuckles Sextet. Kokoonpano osallistui vuoden 2017 Uuden musiikin kilpailuun kappaleella ”Caveman”.
Dinara Žorobekova

Dinara Žorobekova () on kirgisialainen opiskelija, joka edusti Turkkia G20-huippukokouksessa 2013.
BBC valitsi Žorobekovan mukaan BBC:n "100 Women" -ohjelmasarjaan vuonna 2013.
Suvi Kärkkäinen

Suvi Kärkkäinen (s. 17. toukokuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut naisten liigassa espoolaista FC Honkaa kausina 2014–2021 ja helsinkiläistä Pallokerho-35:tä kaudesta 2022 alkaen. FC Hongassa hän sai eniten peliaikaa kaudella 2019, jolloin hän pelasi 22 liigaottelua ja niistä 19:ssä avauskokoonpanossa. Hän loukkaantui pahasti kauden viimeisessä ottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan, ja kaudella 2020 hän ei pelannut yhtään liigaottelua vaan ainoastaan muutamia pelejä Kakkosessa FC Hongan kakkosjoukkueessa ja Ykkösessä Pallokerho Keski-Uusimaan joukkueessa. Pallokerho-35:ssä Kärkkäinen pelasi 20 liigaottelua kaudella 2022 ja oli niissä 11 kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2024 hän pelasi 22 liigaottelua ja oli niistä 14:ssä avauskokoonpanossa. Hän on ennen kauden 2025 alkua pelannut liigassa 92 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, huhtikuussa 2024 Helsingin Jalkapalloklubia ja elokuussa 2024 Helsingin Palloseuraa vastaan.
Milla Punsar

Milla Punsar (s. 6. joulukuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Juniorina Punsar pelasi Espoon Palloseurassa. Hän on edustanut Liigassa pelaavaa espoolaista FC Honkaa kaudesta 2015 alkaen. Kaudella 2018 hän teki 20 liigaottelussaan 11 maalia. Ennen siirtymistään ulkomaille hän pelasi FC Hongassa kausilla 2015-2022 yhteensä 144 ottelua tehden niissä 41 maalia.
Tammikuussa 2023 Punsar siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan SV Meppeniin 18 kuukauden mittaisella sopimuksella 10 päivän testijakson jälkeen.
Fatou Djibo

Fatou Djibo (27. huhtikuuta 1927 – 6. huhtikuuta 2016) oli nigeriläinen feministi ja ammattiyhdistysaktiivi. Hänet tunnetaan myös ensimmäisenä nigeriläisenä naisena, joka on ajanut autoa. 
Fatou Djibon isä oli paikallinen heimopäällikkö, joka hallitsi aluettaan Ranskan siirtomaaviranomaisen myötävaikutuksella. Kun tytär täytti seitsemän, teki isä jotain erittäin poikkeuksellista: hän lähetti tyttärensä kouluun. Fatou Djibo opiskeli lopulta opettajaksi ja valmistui vuonna 1946. Samana vuonna hän solmi avioliiton toisen opettjan, Djibo Yacouban kanssa. Pariskunta sai kahdeksan lasta. Seuraavat kaksikymmentä vuotta Fatou Djibo työskenteli opettajana eri paikkakunnilla, muun muassa Maradissa, Zinderissä ja lopulta Niameyssä. 
Nigeriin perustettiin naisjärjestö, "Union des Femmes du Niger" vuonna 1959. Djibo oli järjestön keskeinen perustajajäsen. Maa itsenäistyi vuonna 1960 ja sen presidentksi nousi Hamani Diori. Hänen presidenttikaudellaan, joka kesti vuoteen 1974, Djibo profiloitui naisten oikeuksien ajajana. Hän vaati maahan lakeja, jotka kieltäisivät naisten nöyryyttämisen ja hänen mielestään naisten tehtävänä oli kansan opettaminen. 
Djibon mies nimitettiin vuonna 1968 suurlähettilääksi Belgiaan ja Djibo seurasi miestään sinne. Oleskelu jäi lyhyeksi sillä aviomies kuoli jo vuonna 1969. Djibo palasi Nigeriin ja sai paikan Lycée Kassain taloudenhoitajana. Vuonna 1971 hän sai maan ammattiliittojen taloudenhoitajan paikan. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1983, mutta jatkoi vapaaehtoistyötä ammattiliitossa ja Punaisessa ristissä.
Marija Nanajeva

Marija Toktogulovna Nanajeva (; 22. marraskuuta 1927 – 26. kesäkuuta 2020) oli kirgisialainen farmakologi.
Nanajeva kuoli 26. kesäkuuta 2020.
Valtion nuorisoneuvosto

Valtion nuorisoneuvosto on Opetus- ja kulttuuriministeriön yhteydessä toimiva valtioneuvoston asettama nuorisotyön ja -politiikan asiantuntijaelin, johon valtioneuvosto kutsuu jäseniksi lasten ja nuorten kasvu- ja elinoloihin perehtyneitä henkilöitä. 
Neuvoston tehtävät on määritelty nuorisolaissa sekä asetuksessa nuorisotyöstä ja -politiikasta. Lain mukaan tehtävät ovat:
Nykyinen valtion nuorisoneuvosto on nimetty nelivuotiskaudelle ja se on alkanut 14.9.2023. 
Valtion nuorisoneuvoston puheenjohtajana toimii Ida Leino ja varapuheenjohtajina Julia Ståhle ja Vilma Nyman. 
Valtion nuorisoneuvostolla on kolmihenkinen sihteeristö: pääsihteeri ja kaksi erityisasiantuntijaa.
Reetta Kälviäinen

Reetta Kaarina Kälviäinen (20. heinäkuuta 1960 Helsinki) on suomalainen lääketieteen tohtori, joka on toiminut Itä-Suomen yliopiston kliinisen epileptologian professorina. Hän on myös Kuopion yliopistollisen sairaalan Epilepsiakeskuksen johtaja.
Kälviäinen tuli ylioppilaaksi Joensuun Normaalikoulun lukiosta 1979. Hän valmistui Kuopion yliopistosta lääkäriksi (LL 1985) ja lääketieteen tohtoriksi (LKT 1992). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1992) käsitteli aikuisena epileptikoiksi tunnistettujen potilaiden seurantatutkimusta. Tutkimus oli otsikoitu "Newly diagnosed epileptic seizure disorder in adults : a prospective follow-up study on 100 patients". Neurologian erikoislääkäriksi hän pätevöityi vuonna 1992.
Työurallaan Kälviäinen on ollut Kuopion yliopistollisen sairaalan Epilepsiakeskuksen johtaja vuodesta 2007. Ennen vuotta 2021 hän on ollut Itä-Suomen yliopiston Kliinisen epileptologian määräaikainen professori kaksi viisivuotisjaksoa (2011–2015 ja 2016-2020) Kuopion kampuksella. Vuonna 2016 alkanut professuuri oli Vaajasalon säätiön lahjoittama.
Anna Koivunen

Anna Koivunen (s. 6. marraskuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän aloitti liigauransa kaudella 2018 Turun Palloseurassa ja pelasi kaksi seuraavaa kautta Helsingin Jalkapalloklubissa, jossa hän voitti sekä liiga- että cupmestaruuden kaudella 2019. Kolmella kaudellaan hän pelasi Liigassa yhteensä 44 ottelua. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Ruotsin Damallsvenskanissa pelaavaan Linköpingiin, jossa hän pelasi kaksi kautta ja niistä ensimmäisellä yhdeksän liigaottelua. Tämän jälkeen hän on edustanut Ruotsissa IFK Kalmaria kaudella 2023 (14 liigaottelua), IF Brommapojkarnaa kauden 2023 lopulla ja kaudella 2024 (35 liigaottelua) sekä Djurgårdens IF:ää kaudella 2025 (12 liigaottelua kesäkuun loppuun mennessä).
Koivunen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hänet valittiin tähdistökentälliseen vuonna 2018 pelatuissa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kolmanneksi. Myöhemmin samana vuonna hän pelasi alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Huhtikuussa 2021 hänet kutsuttiin ensi kertaa Suomen naisten maajoukkueen kokoonpanoon ystävyysotteluun Itävaltaa vastaan. Hän on pelannut naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä viisi maaottelua, joista ensimmäisen helmikuussa 2024.
Suomen Palloliitto palkitsi Koivusen vuoden 2018 tyttöpelaajana.
Huang Hsiao-wen

Huang Hsiao-wen (, s. 31. elokuuta 1997) on taiwanilainen amatöörinyrkkeilijä ja maailmanmestari. 
Huang on kilpaillut vuodesta 2016 lähtien. Vuonna 2017 Huang eteni Aasian-mestaruuskilpailuissa välieriin, mutta hävisi sen Yin Junhualle, mutta saavutti samalla ensimmäisen arvokisamitalin, kun saavutti AM-pronssia. Kaksi vuotta myöhemmin Aasian-mestaruuskilpailuissa Huang eteni loppuotteluun 54 kg sarjassa, mutta hävisi loppuottelun kiinalaiselle Shi Qianille. MM-kilpailuissa 2019 Huang otteli 54 kg sarjassa. Huang voitti ensimmäisessä ottelussaan Giordana Sorrentinon ja puolivälierissä Aira Villegasin 5–0. Välierissä Huang voitti intialaisen Jamuna Boron ja loppuottelussa ranskalaisen Caroline Cruveillierin. Vuonna 2020 Chang varmisti paikan Tokion olympialaisten 51 kg sarjaan Aasian ja Oseanian olympiakarsintaturnauksesta.
Huhtikuuhun 2021 mennessä Huang on kilpaillut amatööriurallaan yhdeksän ottelua, josta on voittanut kuusi.
Huang opiskelee parhaillaan katolisessa Fu Jen -yliopistossa.
Kirjolippuluikero

Kirjolippuluikero ("Emblemaria pandionis") on haukiluikeroiden heimoon kuuluva kalalaji, joka elää Atlantin länsiosissa ja Karibianmeressä. Toisinaan sitä pidetään myös riutta-akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Kirjolippuluikero voi kasvaa 6–7 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoto on pitkänomainen, eikä kalalla ole suomuja. Sukupuolet ovat eri näköiset. Koiras on hyvin tumman ruskea, lähes musta. Sen selkäevä on korkea ja pitkä, ja sen tyvessä on sinisiä täpliä. Rintaevät ovat melamaiset. Naaraan pohjaväri on vaaleanruskea, ja siinä on tummempia ruskeita täpliä. Selkäevä on matalampi kuin koiraalla. Kalan päässä sierainten vieressä ja yläpuolella on ulokkeet.
Levinneisyys ja elintavat.
Kirjolippuluikeroa tavataan Yhdysvalloissa Teksasin ja Floridan osavaltioissa, Karibianmeressä ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Sen elinympäristöä ovat kirkasvetiset koralliriutat lähellä rannikkoa. Kirjolippuluikerot elävät korallien koloissa ja vanhoissa putkimatojen kuorissa. Ravintona ovat pienet selkärangattomat eläimet. Kala on territoriaalinen, ja koiras hätistää muut koiraat alueeltaan kohottamalla selkäeväänsä. Koiras käyttää selkäeväänsä myös houkutellakseen naaraita lisääntymään kanssaan.
Tsukimi Namiki

Tsukimi Namiki (, s. 17. syyskuuta 1998 Narita) on japanilainen amatöörinyrkkeilijä. 
Namiki on kilpaillut vuodesta 2018 lähtien. Hän osallistui vuoden 2018 MM-kilpailujen 51 kg sarjaan. Hän voitti ensimmäisessä ottelussa Buse Naz Çakıroğlun ja toisessa ottelussa Ceire Smithin 3–2. Puolivälierissä Namiki voitti brasialaisen Grazieli de Sousan 5–0, mutta hävisi välieräottelun kazakstanilaiselle Zhaina Shekerbekovalle 5–0. Saavutettu MM-pronssi oli Namikin ensimmäinen arvokisamitali. Vuotta myöhemmin hän osallistui myös Ulan-Uden MM-kilpailujen 51 kg sarjaan. Hän eteni puolivälieriin saakka, mutta hävisi puolivälierävaiheessa pohjoiskorealaiselle Pang Chol-mille. Vuonna 2020 Namiki varmisti paikan Tokion olympialaisten 51 kg sarjaan Aasian ja Oseanian olympiakarsintaturnauksesta.
Huhtikuuhun 2021 mennessä Namiki on kilpaillut amatööriurallaan 15 ottelua, josta on voittanut 12.
Amala Paul

Amala Paul (s. 26. lokakuuta 1991 Ernakulam, Kerala, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa tamilin-, malajalamin- ja telugunkielisissä elokuvissa. Esiinnyttyään sivuroolissa malajalaminkielisessä romanttisessa draamassa "Neelathamara" (2009), Amala tuli tunnetuksi näyteltyään nimiroolia tamilinkielisessä romanttisessa draamassa "Mynaa" (2010) ja sai kriitikoilta suosiota työstään. Myöhempiin menestyksiin kuuluivat telugunkielinen romanttinen toimintaelokuva "Iddarammayilatho" (2013) ja kannadankielinen toimintatrilleri "Hebbuli" (2017).
Yksityiselämä.
Amala oli naimisissa elokuvaohjaaja A. L. Vijayn kanssa vuosina 2014–2017. Hän meni naimisiin yrittäjä Jagat Desain kanssa Kochissa 5. marraskuuta 2023. He odottavat ensimmäistä lastaan vuonna 2024.
Rabab Cheddar

Rabab Cheddar (s. 7. maaliskuuta 1991) on marokkolainen amatöörinyrkkeilijä. 
Cheddar on kilpaillut vuodesta 2019 lähtien. Vuonna 2020 Cheddar varmisti paikan Tokion olympialaisten 51 kg sarjaan Afrikan olympiakarsintaturnauksesta.
Huhtikuuhun 2021 mennessä Cheddar on kilpaillut amatööriurallaan kymmenen ottelua, josta on voittanut viisi.
Katja Hakala

Katja Hakala (s. 29. helmikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on edustanut Liigassa espoolaista FC Honkaa kausina 2015 ja 2017, Turun Palloseuraa kausina 2018 ja 2019 sekä helsinkiläistä Pallokerho-35:tä kaudella 2020. Hän pelasi kaudella 2021 sekä FC Hongassa että PK-35:ssä. Tämän jälkeen hän on edustanut PK-35:tä. Hän on pelannut liigassa kauden 2024 loppuun mennessä 82 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Vuonna 2016 Hakala pelasi Englannin toisella sarjatasolla Oxford Unitedin joukkueessa.
Hakala aloitti jalkapallon pelaamisen Luxemburgissa, josta hän muutti 11-vuotiaana perheensä mukana Suomeen. Hän on toiminut Suomessa Jalkapallon Pelaajayhdistyksen hallituksessa.
Hakalan sisko Krista Hakala on myös liigatason jalkapalloilija.
Music by Toivo Kärki

Music by Toivo Kärki on Panu Savolainen Toivo -yhtyeen musiikkialbumi, jonka julkaisi Doorbell Music vuonna 2015. Levyllä on 9 Toivo Kärjen sävellystä vuosilta 1939-1977, näistä kolme on ennenjulkaisematonta: numerot 1,5 ja 9  (1 ja 5 olivat alunperin nimettömiä ja sanattomia). Yhtyeen muodostavat Panu Savolainen vibrafoni, Teemu Viinikainen kitara ja Jori Huhtala basso, ja yhdellä kappaleella laulusolistina on Yona, yhdellä Ninni Poijärvi. Sovitukset ovat yhtyeen jäsenten. Äänitykset ovat tehneet vuonna 2014 Mika Venhovaara Kansallisteatterin Lavaklubilla ja Risto Hemmi Finnvox-studiolla.
Projektin taustaa.
Vibrafonisti-säveltäjä Panu Savolainen toteutti 2000-luvun alkupuolella useita erityyppisiä projekteja eri kokoonpanoilla. Vuonna 2013 hän ideoi Helsingin Juhlaviikoille konsertin, jossa esitettäisiin Toivo Kärjen musiikkia uusina jazzillisina sovituksina. Tätä varten hän kokosi trion, jolle antoi nimen Panu Savolainen Toivo. Ensimmäinen konsertti pidettiin Helsingin Juhlaviikoilla 29.8.2013 Huvilateltassa, ja se oli menestys. Kappaleita esitettiin vielä keikoilla esimerkiksi Hankasalmella 6.10.2013. Tämän jälkeen Savolainen otti yhteyttä Kalervo Kärkeen, Toivo Kärjen poikaan ja jäämistön hoitajaan ja kertoi olevansa tekemässä levyä, jolle ottaisi mieluusti myös ennenjulkaisematonta materiaalia. Kalervo ehdotti useita kappaleita, joista Panu valitsi kolme. Muut kappaleet olivat konsertissakin esitettyjä.
Levyn merkeissä Savolainen järjesti vielä useita konsertteja, mm. Tampereen Vapriikissa 2.3.2015, laulusolistina Ninni Poijärvi, ja 6.3.2015 Helsingin Lavaklubilla, laulusolistina Yona. Mukana oli useita kappaleita, joita levyllä ei ollut, ja levyllä olleistakin esitettiin pitemmät versiot. Savolainen jatkoi vielä ottamalla trion täydennykseksi sinfoniaorkesterin, jolle sovituksia tekivät hänen itsensä lisäksi Timo Alakotila, Mikko Hassinen ja Marzi Nyman. Vappuaattona 2015 pidettiin loppuunmyyty konsertti Oulun Madetojan salissa, syksyllä 2015 Lahden Sibelius-talossa, Kuopion Musiikkitalossa ja Helsingin Finlandia-talossa. Orkesterina oli aina paikkakunnan kaupunginorkesteri, kapellimestarina Jaakko Kuusisto.
Roumaysa Boualam

Roumaysa Boualam (s. 10. lokakuuta 1994) on algerialainen amatöörinyrkkeilijä.
Boualam on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien. Hän osallistui ensimmäisen kerran MM-kilpailuihin vuonna 2014, jolloin hän kilpaili 51 kg sarjassa. Hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa ukrainalaiselle Tetyana Kobille 3–0. Vuoden 2018 MM-kilpailujen 48 kg sarjassa Boualam voitti ensimmäisessä ottelussaan ranskalaisen Marie Connanin, mutta hävisi toisen ottelunsa turkkilaiselle Ayşe Çağırırille 3–2. Vuoden 2019 MM-kilpailujen 51 kg sarjassa hän hävisi ensimmäisen ottelun Liliya Aetbaevalle. Vuonna 2020 Boualam varmisti paikan Tokion olympialaisten 51 kg sarjaan Afrikan olympiakarsintaturnauksesta.
Huhtikuuhun 2021 mennessä Cheddar on kilpaillut amatööriurallaan kymmenen ottelua, josta on voittanut viisi.
Phoebe Waller-Bridge

Phoebe Waller-Bridge (s. 14. heinäkuuta 1985 Lontoo, Britannia) on englantilainen näyttelijä, televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on BBC:n "Fleabag"-sarjan luoja, pääosan esittäjä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on tuottanut ja käsikirjoittanut BBC American jännityssarjaa "Killing Eve", jonka hän on myös sovittanut televisiolle.
Waller-Bridgen luoma "Fleabag"-sarja sai vuonna 2019 parhaan komediasarjan Emmy-palkinnon. Samana vuonna hän sai myös parhaan komediasarjan naispääosan Emmyn sekä parhaan komediasarjan käsikirjoituksen Emmyn samasta sarjasta. Sarja on tuonut hänelle myös yhden BAFTA-palkinnon (paras naisnäyttelijä komediaohjelmassa) ja kaksi Golden Globe -palkintoa (paras naispääosa musikaali- tai komediasarjassa ja paras musikaali- tai komediasarja). 
Waller-Bridge on opiskellut yksityiskouluissa ja valmistunut Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulusta.
Waller-Bridge oli naimisissa dokumentaristi ja käsikirjoittaja Conor Woodmanin kanssa, mutta pari haki eroa vuonna 2017. Alkuvuodesta 2018 Waller-Bridge on seurustellut ohjaaja ja käsikirjoittaja Martin McDonaghin kanssa.
Victor Ludvig Alexander Falck

Victor Ludvig Alexander Falck (5. lokakuuta 1852 Ulvila – 5. helmikuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies. 
Falckin vanhemmat olivat protokollasihteeri, laamanni Paul Emil Falck ja Alexandra Charlotta Gustava Stjernvall ja puoliso vuodesta 1888 Agnes Amanda Stenberg. Tultuaan ylioppilaaksi Falck suoritti oikeustutkinnon 1878 ja sai varatuomarin arvon 1881. Hän oli lääninrahastonhoitaja Turun ja Porin läänissä 1888–1890 ja Uudenmaan läänissä 1890–1892 ja sitten yliopiston kamreeri vuodesta 1902. Falck oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Taina Sipilä

Taina Sylvia Sipilä (s. 1978 tai 1979) on Lahdesta kotoisin oleva ohjelmisto- ja tietoalan yrittäjä ja suomalaisen ohjelmistoalan edelläkävijä. Hän on Dear Lucyn ja Sympan perustaja, sekä Dear Lucyn toimitusjohtaja. Hän on ollut myös QPR Softwaren hallituksen jäsen vuosina 2017–2019. 
Sipilän veli on Sympan toinen perustaja ja tämänhetkinen toimitusjohtaja Keijo Karjalainen. Sipilä on kahden lapsen äiti.
Roxane Gay

Roxane Gay (s. 15. lokakuuta 1974 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen kirjailija, professori, toimittaja ja aktivisti. Gay on kirjoittanut suositun ja "The New York Times" -lehden parhaiten myyneiden kirjojen listalle päässeen esseekokoelman "Bad Feminist" (2014) sekä monia muita teoksia ja esseitä.
Hän on ollut Illinoisin ja Purduen yliopistoissa englannin kielen professori, ja vuodesta 2018 lähtien hän on työskennellyt Yalen yliopiston vierailevana professorina. Hän on "The New York Times -"lehden kolumnisti, Tiny Hardcore Press-kustantamon perustaja, The Rumpuksen esseetoimittaja, kirjallisen taidekollektiivi PANK:n päätoimittaja, sekä vuonna 2001 perustetun "Gay Magin" toimittaja"."
Gay kirjoitti myös vuonna 2017 ilmestyneen kuusiosaisen -sarjakuvakirjan yhdessä Ta-Nehisi Coatesin ja Yona Harveyn kanssa.
Tunnustuksia ja palkintoja.
Vuonna 2018 hänelle myönnettiin PEN-järjestön Yhdysvaltojen keskuksen "Freedom to Write"-palkinto sekä Guggenheim Fellowship-tunnustus.
Gerhard Prause

Gerhard Prause (1926 Altona, Saksa – 2004) oli saksalainen tietokirjailija ja toimittaja. Hän käytti useita nimimerkkejä, muun muassa nimeä Tratschke. 
Prause opiskeli kirjallisuustiedettä ja historiaa. Hän oli 35 vuotta "Die Zeit" -lehden toimittaja. Ennen "Die Zeitia" hän oli "Welt am Sonntagin" kulttuuriosaston päällikkö.
Prausen maine perustuu erityisesti hänen "Die Zeitiin" vuodesta 1966 viikoittain nimimerkillä Tratschke kirjoittamaansa suosittuun historia-aiheiseen arvoitukseen "Wer war's". Nimi Tratschke viittaa 1800-luvun saksalaiseen historioitsijaan Heinrich von Treitschkeen.
Berty Albrecht

Berty Albrecht, ent. Wild (15. helmikuuta 1893 Marseille, Ranska – 31. toukokuuta 1943 Fresnes, Ranska) toimi toisessa maailmansodassa Ranskan vastarintaliikkeessä. Albrecht on yksi kuudesta naisesta, jotka ovat saaneet Ordre de la Libérationin kunniamerkin, ja hänet on haudattu Mémorial de la France combattante -monumentin kryptaan. 
Toiminta vastarintaliikkeessä.
Albrecht auttoi vuodesta 1933 lähtien kotimaastaan paenneita saksalaisia. Vuoden 1940 aselevon jälkeen hän perusti yhdessä Henri Frenayn kanssa vastarintaryhmittymä Combat'n. Albrecht vastasi verkoston sosiaalipalveluista ja osallistui tiedotus- ja propagandalehtien laatimiseen. Gestapo pidätti Albrechtin 27. toukokuuta 1943 Clunyssä. Albrechtia kidutettiin. Hänet siirrettiin Fresnesin vankilaan, jossa hän hirttäytyi 31. toukokuuta.
Feminismi.
Albrecht kiinnostui naisten oikeuksista 1920-luvun loppupuolella Lontoossa asuessaan. Muutettuaan Pariisiin, Albrecht liittyi vuonna 1931 ihmisoikeusjärjestöön ja ajoi erityisesti naisten oikeuksia. Vuonna 1933 Albrecht perusti feministisen aikakauslehden "Le problème sexuel", jossa hän puolusti muun muassa ehkäisynvapautta ja oikeutta aborttiin.
Camilla Klockars

Camilla Klockars (s. Bäck 9. kesäkuuta 1966 Kokkola) on suomalainen metodistipastori, joka työskentelee Suomen ruotsinkielisen Finlands svenska metodistkyrka-kirkkokunnan piirikunnanjohtajana. Metodistikirkolla ei ole kansallista piispaninstituutiota, vaan kirkkokunnan pastoraalinen ja hallinnollinen johtohenkilö on piirikunnanjohtaja.
Camilla Klockars on opiskellut Åbo Akademissa teologian maisteriksi. Hän on toiminut metodistikirkon seurakuntatyössä Turussa vuosina 1990–2005 ja Kokkolassa 2007–2016. Vuodesta 2016 hän on ollut kirkkokunnan Vaasan seurakunnan pastori. Klockars edustaa karismaattista kristillisyyttä ja on tullut tunnetuksi seurakunnan työmuotojen uudistajana. Kirkkokunnan piirikunnanjohtajaksi hänet nimitettiin kuusivuotiskaudeksi 2017.
Yksityiselämä.
Camilla Klockarsin aviomies on koulurehtori Bernt Klockars. Perheessä on kaksi lasta.
Piirikunnanjohtaja

Piirikunnanjohtaja (ruots. "distriktsföreståndare", eng. "district superintendent") on metodistikirkossa johtavan pastorin nimike. Tehtävä vastaa evankelis-luterilaisen kirkon lääninrovastia.
Maria Erikson

Maria Erikson (17. huhtikuuta 1845 Tampere – 8. huhtikuuta 1921 Kangasala) oli suomalainen Jyväskylän seminaarin naisosaston harjoituskoulun johtaja ja uskonnollinen kirjailija.
Maria Erikson kävi Jyväskylän seminaarin ja suoritti virkaansa vaaditut yliopistolliset tutkinnot. Hän oli aluksi kansakoulunopettajana Hollolassa ja toimi sitten Jyväskylän seminaarin naisosaston harjoituskoulun johtajana vuoteen 1900 saakka, jolloin hän erosi virasta täysinpalvelleena. Erikson asui sitten Sortavalassa ja toimi uskonnon opettajana Sortavalan diakonissalaitoksella.
Maria Erikson toimitti useina vuosina "Kristillinen kalenteri Suomen lapsille" -kalenteria ja lisäksi hän laati tekstiselityksiä pyhäkouluja varten. Hän kirjoitti ja jakoi uskonnollisia lehtisiä ja käänsi suomen kielelle uskonnollisia kirjasia.
Filokalia (Origenes)

Filokalia (, ) on Origeneen katkelmista koottu teos eli eräänlainen antologia, jonka kokoajina pidetään Basileios Suurta ja Gregorios Nazianzilaista.
Historia.
Origenes eli ja kirjoitti 200-luvulla. "Filokalia" koottiin 300-luvulla, ja sen kokoajina pidetään Basileios Suurta ja Gregorios Nazianzilaista. Gregorioksen sanotaan lähettäneen teoksen Tyanan piispalle Theodorokselle. Myöhemmin Origeneen teoksia tuhottiin, koska häntä pidettiin harhaoppisina. Näin "Filokaliasta" on tullut merkittävä lähde Origeneen ajattelun ja teosten tuntemisen kannalta, sillä teokset ovat muutoin pitkälti kadonneet. "Filokaliasta" on säilynyt useita käsikirjoituksia, joista eräs on Codex Parisinus Graecus 456.
Myöhemmin teoksen nimi, suomeksi ”Kauneuden rakastaminen”, on lainattu luostari-isien opetuksia kokoavan "Filokalia"-kokoelman nimeksi.
Sisältö.
Teos koostuu 27 luvusta. Noin viidesosa sisällöstä on peräisin Origeneen teoksesta "Kelsosta vastaan". Tekstikohdat käsittelevät erityisesti ”pyhää kirjoitusta” tai ”pyhiä kirjoituksia”, mikä viittaa tässä ennen kaikkea "Vanhaan testamenttiin". Sisältö luvuittain on:
1. Pyhien kirjoitusten inspiraatiosta. Kuinka niitä tulee lukea ja ymmärtää. Miksi ne ovat epäselviä.
2. Että pyhien kirjoitusten kaanon on suljettu ja sinetöity.
3. Miksi Jumalan innoittamia kirjoja on luvultaan 22.
4. Solesismeista ja huonosta tyylistä kirjoituksissa.
5. Mitä on ”paljo puhuminen” ja mitä ovat ”monet kirjat"? Koko inspiroitu pyhä kirjoitus on yksi kirja.
6. Koko pyhä kirjoitus on Jumalan työkalu, täydellinen ja sopiva tehtäväänsä.
7. Pyhän kirjoituksen persoonien erityisestä luonteesta.
8. Ettei meidän tarvitse yrittää korjata pyhien kirjoitusten solesismeja.
9. Pyhä kirjoitus käyttää samaa termiä eri merkityksissä.
10. Kompastuskivet pyhässä kirjoituksessa.
11. Pyhien kirjoitusten harhaoppisesta tulkinnasta.
12. Meidän ei tule joutua epätoivon valtaan pyhiä kirjoituksia lukiessa jos löydämme siitä vaikeita kohtia.
13. Filosofia suhteessa pyhiin kirjoituksiin.
14. Logiikan käyttö pyhien kirjoitusten tutkimisessa.
15. Vastaus vastaväiteeseen, että kristinuskon totuudet ovat jo kreikkalaisten paremmin esittämiä. Herramme ruumis, jne.
16. Jaoista kristittyjen keskuudessa.
17. Voimmeko antaa pakanoiden nimityksiä korkeimmalle Jumalalle?
18. Kristillisen uskon ”yksinkertaisuus”, jne.
19. Usko Kristukseen on kiitettävää ja sopusoinnussa ihmiskunnan alkuperäisten moraalikäsitysten kanssa. Kuinka Jeesuksella saattoi jumalana olla kuolevainen ruumis.
20. Ihminen ja järjettömät olennot (= eläimet).
21. Vapaa tahto.
22. Ihmiskunnan hajaannus ja kielten moninaisuus.
23. Kohtalo, astrologia, jne.
24. Aine ei ole luomatonta, tai pahan alkusyy.
25. Jumalan ennaltatietäminen, predestinaatio jne.
26. Mitkä asiat ovat todella ”hyviä” ja ”pahoja”.
27. Faaraon sydämen kovettuminen.