tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lectoure

Lectoure on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Gersjoen varrella, noin 23 kilometriä Condomin kaupungista itään.
Historia.
Lectoure on ollut kelttiläisten oppidum. Kaupunkia asuttaneet lactoratit hylkäsivät sen roomalaisten saavuttua alueelle ensimmäisellä vuosisadalla. Kaupunki kasvoi ja kukoisti roomalaisten valtakaudella. Lactoratit onnistuvat saamaan taistelemalla oppidumin takaisin hallintaansa 400-luvulla. Tuolloin he vahvistivat sen valleja, jotka ovat yhä nähtävissä. Kaupunki päätyi 800-luvulla Gascognen herttuakunnan hallintaan, joka jatkui aina vuoteen 1032 saakka. Tämän jälkeen se päätyi Akvitanian herttuan hallintaan. Eleonoora Akvitanialainen antoi sen myötäjäisenä avioiduttuaan Henrik II:n kanssa vuonna 1152, josta tuli sittemmin Englannin kuningas. Vuonna 1273 kaupunki luovutettiin Englannin kuninkaan Edward I:n hallintaan. Tuolloin alkoi kaupungin muurien rakentaminen. Kaupunkiin rakennettiin korkeita kiviasuntoja 1300-luvun puoliväliin asti, jolloin englantilaisten valtakausi loppui. Tuolloin kaupungin ottivat haltuunsa Armagnacin kreivit, jotka rakensivat myös linnan. Kaupunki vaurastui ja kasvoi Armagnacin kreivien kotipaikkana. Tämä huoletti Ranskan kuningas Ludvig XI:sta, joka valloitti kaupungin 1400-luvun lopulla. Kaupunkia korjattiin valloituksen jälkeen, mutta kaupunki ei koskaan saanut takaisin keskiaikaista loistoaan. 1500-luvulla kaupunki kärsi vahinkoja Ranskan uskonsodissa, ja Lectouren katedraali tuhoutui osittain vuonna 1561. Kaupungin uusi nousukausi alkoi 1700-luvulla teollistumisen aikakaudella.
Erling Jensen

Erling Johannes Jensen (1. marraskuuta 1919 – 4. lokakuuta 2000) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1973–1987 sekä toimi Tanskan kauppaministerinä 1971–1973 ja 1975–1976, työministerinä 1976–1977, oikeusministerinä 1977–1978, sosiaaliministerinä 1978–1979 ja teollisuusministerinä 1979–1982.
Galiátsos

Galiátsos () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Pároksen saaren pohjoisrannikolla Náousan kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Galiátsos kuuluu Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Garmpiás

Garmpiás () eli Kalloní (Καλλονή) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren etelärannikolla Kallonínlahden suulla. Saaren pinta-ala on 0,026 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Garmpiás kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren suurin korkeus on noin 40 metriä merenpinnasta laskettuna. Saarella on pieni majakka.
Gialesíno

Gialesíno () eli Pídima (Πήδημα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Sýmin saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,117 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gialesíno kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Gialesíno on Sýmin ympäristön muiden pienten lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta. Saaren lounaispuolella sijaitsevat Diavátesin saaret sekä Marmarás.
Pídima

Pídima () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Glaronísi (Sérifos)

Glaronísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sérifoksen saaren etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,003 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Glaronísi kuuluu Sérifoksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Gláros (Agathonísi)

Gláros () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Agathonísin saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,087 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gláros kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Gláros (Léros)

Gláros () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Kínaroksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,187 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Gláros kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Smålänningen

Smålänningen on ruotsalainen vuonna 1921 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Ljungbyssä. Se kattaa lisäksi Markarydin ja Älmhultin kuntien alueet. Lehti kuuluu Bonnier-konserniin.
Federico Barocci

Federico Barocci (tai Federigo, Baroccio, oikealta nimeltään Fiori) (1528 Urbino – 30. syyskuuta 1612 Urbino) oli italialainen taidemaalari.
Elämä ja ura.
Hänen isänsä, kuvanveistäjä Ambrogio Baroccio, antoi hänelle taideopintoja, ja hän opiskeli piirtämistä Forlissa Francesco Manzocchin johdolla. Hänen setänsä, arkkitehti Bartolommeo Genga, päätti, että Federigosta oli tultava taiteilija, ja ohjasi hänet arvostetun venetsialaisen taidemaalarin Battista Francon luokse, joka oli tuolloin Urbinon herttuan Guidobaldo II:n palveluksessa. Baroccio meni seuraavaksi setänsä ateljeehen Pesaroon ja opiskeli hänen kanssaan perspektiivin käyttöä, minkä lisäksi hän kopioi joitakin herttuan galleriassa olevia Tizianin tauluja. 20-vuotiaana hän lähti Roomaan tutkimaan Rafaelin töitä, ja sai Michelangelon suositukset. Palattuaan Urbinoon Baroccio kopioi Correggion pastelleja ja maalasi joitakin tauluja, jotka toivat hänelle paljon mainetta ja jäljittelijöitä. Hänen aiheensa olivat pääasiassa uskonnollisia, ja teoksiin kuului joitakin suuria alttaritauluja. Palattuaan Roomaan Barocci sai yhdessä Federigo Zuccaron kanssa paavi Pius IV:ltä toimeksiannon koristella Vatikaanissa sijaitsevan Bosco di Belvederen pienen palatsin. Vatikaanissa hänen kerrotaan joutuneen myrkytetyksi juhlaillallisella. Tästä hän ei koskaan toipunut, eikä pystynyt työskentelemään neljään vuoteen lainkaan ja loppuelämänsä ajan vain muutaman tunnin päivässä. Kolmen Perugiassa vietetyn vuoden ja lyhyen Firenzen vierailun jälkeen Baroccio palasi Urbinoon viettämään viimeiset vuotensa.
Kalógeroi (Chíos)

Kalógeroi () on kolmen pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee keskellä Egeanmerta Ándroksen, Antípsaran ja Chíoksen saarten välissä. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja ne ovat asumattomia. Hallinnollisesti Kalógeroin saaret kuuluvat Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Kalógeroin saarista suurin on Megálos Kalógeros (Μεγάλος Καλόγερος, ”Suuri Kalógeros”), jonka pinta-ala on 0,006 neliökilometriä ja suurin korkeus 36 metriä merenpinnasta laskettuna. Kalógeroin saarilla asui aiemmin erakkomunkkeja, jotka saivat elantonsa avustuksina ohikulkeneilta laivoilta. Saaret autioituivat osmanien surmattua munkit Psarán verilöylyn aikaan vuonna 1824. Jäljellä on erakkomajojen jäänteitä. Megálos Kalógeroksella on majakka.
Kalógeroi (Tínos)

Kalógeroi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Tínoksen saaren luoteiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,053 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kalógeroi kuuluu Tínoksen kuntaan, Tínoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kalógeroin vieressä sijaitsee Dýsvaton saari.
Kalógeros (Síkinos)

Kalógeros () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmän ja sijaitsee Síkinoksen saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,07 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kalógeros kuuluu Síkinoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Kalógeros

Kalógeros (, ”Munkki”) tai Kalógeroi (, ”Munkit”) tai Kalógiros (Καλόγηρος) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Kampána

Kampána () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Antíparoksen saaren itäpuolella sen ja Pároksen saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kampána kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren nimi, ”(Kirkon)kello”, viittaa siellä olevaan pieneen Pyhälle Nikolaokselle ("Ágios Nikólaos") omistettuun kirkkoon.
Karavalonísi

Karavalonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Diavátesin saariin, ja sijaitsee Sýmin saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,028 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Karavalonísi kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren koillispuolella sijaitsee saariryhmän toinen saari Megalonísi.
Karavioú Xirádi

Karavioú Xirádi () eli Karavioú Xouráfi (Καραβιού Ξουράφι) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Länsi-Traakian rannikolla Évros-joen suistossa. Saaren pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Karavioú Xirádi kuuluu Alexandroúpolin kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Saari on osa Évroksen suiston kansallispuistoa sekä kahta Natura 2000 -aluetta, joista toinen on luonto- ja toinen lintudirektiivin mukainen.
Káravos

Káravos () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmän ja sijaitsee Síkinoksen saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,005 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Káravos kuuluu Síkinoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Karkálas

Karkálas (, myös "Karkalás", Καρκαλάς) eli Thános (Θάνος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Límnoksen saaren lounaiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Karkálas kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren suurin korkeus on noin 40 metriä merenpinnasta laskettuna.
Thanos (täsmennyssivu)

Thanos voi viitata seuraaviin:
Keating

Keating on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Radio- ja televisiotoimittajien liitto

Radio- ja televisiotoimittajien liitto – Radio- och televisionsredaktörernas förbund r.y. (RTTL) on Suomen Journalistiliiton jäsenyhdistys. Se perustettiin vuonna 1961. Sääntöjensä mukaan liiton "tarkoituksena on jäsentensä ammatillisena yhdyssiteenä toimien valvoa jäsentensä sosiaalisia ja ammattiin liittyviä yhteisiä etuja kuten palkkausta ja muita työehtoja". Liiton nykyinen puheenjohtaja on toimittaja Jani Tanskanen. 
Jäsenet ja organisaatio.
RTTL:n jäsenet ovat muun muassa radio-, tv- ja nettitoimittajia, ohjaajia, äänitarkkailijoita, kuvaajia, kuvaussihteereitä, tuotantokoordinaattoreita, tutkijoita, media-alan opettajia ja kouluttajia, miksaajia, kameramiehiä, uutispäälliköitä, leikkaajia, tuottajia, toimitussihteereitä, lähetysohjaajia, kuuluttajia, juontajia sekä av-kääntäjiä. Jäsenet työskentelevät esimerkiksi Yleisradion, MTV:n ja Nelosen palveluksessa. Osa työskentelee työsuhteessa, osa freelancereina ja osa yrittäjinä. 
RTTL koostuu viidestä jäsenyhdistyksestä, jotka ovat
Historia.
Yhdistys perustettiin 19. huhtikuuta 1961 nimellä Radio- ja televisiotoimittajat – Radio och televisionredaktörerna RTTY. Liiton ensimmäinen puheenjohtaja oli Sauvo "Saukki" Puhtila.
Kiinanomenapuu

Kiinanomenapuu ("Malus spectabilis") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, omenapuiden ("Malus") sukuun kuuluva kasvilaji.
Kiinanomenapuu voi kasvaa kahdeksan metriä korkeaksi puuksi. Sen lehdet ovat ruodillisia ja lehtiruodit ovat 1,5–2 cm pitkiä. Lehtilavat ovat soikeita, sahalaitaisia, 5–8 cm pitkiä ja 2–3 cm leveitä. Kukintona on neljästä kuuteen kukkaa sisältävä huiskilo, joka on lähes sarjamainen. Kukkaperät ovat 2–3 cm pitkiä ja kukat ovat halkaisijaltaan 4–5 cm. Kukkien verholehdet ovat 0,2–0,4 cm pitkiä ja niiden muoto vaihtelee kolmiomaisesta soikeaan. Terälehdet ovat puolestaan 2–2,5 cm pitkiä, nupulla vaaleanpunaisia, mutta myöhemmin valkoisiksi muuttuvia. Kussakin kukassa on 20–25 hedettä sekä neli- tai viisivartaloinen emiö. Emiön vartalot ovat hieman heteitä pidempiä. Kiinanomenapuu kukkii huhti–toukokuussa ja tuottaa hedelmiä elo–syyskuussa. Sen tuottamat pohjushedelmät eli omenat ovat keltaisia ja halkaisijaltaan noin 2 cm.
Kiinanomenapuuta tavataan luontaisena Kiinan vuoristoalueilla ja tasangoilla 500–2000 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Hebein, Jiangsun, Liaoningin, Qinghain, Shaanxin, Shandongin, Yunnanin ja Zhejiangin maakunnissa.
Kiinanomenapuu on yksi Kiinan suosituimmista koristekasvina kasvatettavista puista ja sitä kasvatetaan etenkin maan itä- ja pohjoisosissa. Koristepuuna kasvatettavalla var. "riversii" -muunnoksella on kerrotut vaaleanpunaiset kukat ja niin ikään koristepuuna kasvatettavalla f. "albiplena" -muodolla on kerrotut valkoiset kukat.
Madagaskarin kansalaisuus

Madagaskarin kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Madagaskarin tasavallan välillä. Yleensä noudatetaan ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiksi madagaskarilaisiksi lasketaan sellaiset henkilöt, joiden vähintään toinen vanhempi on Madagaskarin kansalainen tai sellaiset orvot tai hylätyt lapset, jotka on löydetty Madagaskarin alueelta ja joita on syytä epäillä madagaskarilaisiksi.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella kansalaisuus voidaan myöntää sellaiselle henkilölle, joka täyttää seuraavat ehdot:
Viiden vuoden asumisedellytystä ei ole, mikäli henkilö suorittaa, tai on suorittanut, poikkeuksellisen palveluksen valtiolle tai kansalaisuuden hakija on nainen, joka on naimisissa madagaskarilaisen kanssa. Hakijan alaikäiset lapset saavat vanhempansa hakemuksen mukana maan kansalaisuuden automaattisesti.
Kaksoiskansalaisuus.
Madagaskar sallii kaksoiskansalaisuuden ainoastaan hyvin tiukin rajoituksin:
Ella – Helene Schjerfbeck

 
Ella – Helene Schjerfbeck on taidehistorian tutkija Mari Tossavaisen teos, jonka aiheena on taidemaalari Helene Schjerfbeck. Kirjan on kustantanut Otava, ja se on ilmestynyt 2022. Kirjassa on kuvaliite, jossa on valokuvia Schjerfbeckistä ja hänen maalauksistaan. Kirja on perusteellisesti lähteytetty, ja siinä on henkilöhakemisto.
Tossavaisen aineistona ovat olleet uusi löytö, kokoelma kirjeitä, joiden vastaanottaja on Lina Ingman, sekä materiaali eri arkistoista. Uutena hahmona Schjerfbeckin elämässä Tossavainen tuo esiin Schjerfbeckien kotikoulun opettajan Lina Ingmanin. Ingman tuki Schjerfbeckiä tämän uran alkuvaiheissa, ja he kävivät kirjeenvaihtoa. Kirjeensä Schjerfbeck allekirjoitti nimellä Ella, joka oli hänen lapsuusaikainen lempinimensä. Kirjeet on lahjoitettu Kansalliskirjastoon vuonna 1941. Arkistossa Schjerfbeck on nimellä Ella Schjerfbeck, ja siksi kirjeet eivät ole aiemmin osuneet tutkijoiden silmiin.
Ingman on jäänyt aiemmassa tutkimuksessa vähälle huomiolle. Tossavainen huomauttaa, että yleensä taiteilijoiden tukijoista nostetaan esiin perheenjäsenet, ystävät ja yhteiskunnallisesti merkittävät henkilöt, ja siksi monen taiteilijan tärkeätkin tukijat ovat tuntemattomia.
Tossavainen pohtii johdanto-osuudessa eettistä kysymystä kirjeiden käytöstä aineistona. Kun taiteilija on eläessään halunnut suojata minäänsä julkisuudelta, kuten Schjerfbeck, ja tuhonnut saamansa kirjeet, hän kysyy ”onko [silloin] oikein tutkia perinpohjaisesti edesmennyttä taiteilijaa”.
Teos jakautuu johdantoon ja kolmeen pääotsikkoon. Ensimmäisessä osassa Tossavainen kuvaa Lina Ingmania ja hänen yhteyksiään. Toinen osa valottaa Schjerfbeckin työtä, käytännön vaatimuksia ja taloutta sekä esittää ajatuksia taidekaupasta. Sen jälkeen aiheena on ”vanha Ella” ja huolenpito, jossa Tossavainen kirjoittaa pohdintoja teosten ja kirjeiden uskonnollisista teemoista ja pyhyydestä.
Arviot.
Arviossaan Helsingin Sanomissa Pirkko Kotirinta harmittelee valittua kerrontatyyliä. Tossavainen nimittäin esittää alkuperäiset kirjesitaatit enintään lähdeviitteissä. Kotirinta olisi toivonut suomennoksia niistä tekstiin. Hän kiittää taidekauppias Gösta Stenmanin vuonna 2009 vapautuneen arkiston käyttöä. Arkisto ei vielä ole ollut aikaisempien tutkijoiden, kuten Riitta Konttisen, käytössä. Kotirinta kehuu myös Tossavaisen tekemän työn määrää ja tämän aiempaa tutkimusta koskevia kommentteja.
Ella (täsmennyssivu)

Ella tarkoittaa muun muassa seuraavia:
John Clauser

John Francis Clauser (s. 1. joulukuuta 1942) on yhdysvaltalainen teoreettinen ja kokeellinen fyysikko, joka tunnetaan panoksestaan kvanttimekaniikan perusteisiin. Hän voitti Nobelin fysiikanpalkinnon 2022 yhdessä Alain Aspectin ja Anton Zeilingerin kanssa. Samalle kolmikolle myönnettiin myös Wolfin palkinto fysiikasta vuonna 2010.
Alain Aspect

Alain Aspect (s. 15. kesäkuuta 1947) on ranskalainen fyysikko, joka on tunnettu työstään lomittumisen tutkimuksesta kvanttimekaniikassa. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon 2022 yhdessä John Clauserin ja Anton Zeilingerin kanssa. Heidän työllään on merkitystä kvanttitietokoneiden kehittämisessä. Samalle kolmikolle myönnettiin myös Wolfin palkinto fysiikasta vuonna 2010.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2009.
Rideau Lakes -ralli

Rideau Lakes -ralli ("Rally of the Rideau Lakes") oli Kanadassa Ontariossa järjestetty rallitapahtuma. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973, ja se oli mukana WRC-kalenterissa vuonna 1974. Vuoden 1974 ralli jäi talousvaikeuksien vuoksi viimeiseksi Rideau Lakes -ralliksi, vaikka kilpailusta ja etenkin sen ammattimaisista järjestelyistä pidettiinkin. Sen voitti Lancialla ajanut Sandro Munari.
Niinimäen työväentalo

Niinimäen työväentalo oli Leppävirran kunnan Niinimäen kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Niinimäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1914. Talo valmistui käyttökuntoon vuonna 1937. Yhdistyksellä oli ennen taloa käytössään huvilava, jolla vuonna 1934 järjestettiin 20-vuotisjuhlat. Juhlan ohjelmassa oli kisällilaulua, näytelmä ja tanssia. 20-vuotishistoriikin mukaan jossain vaiheessa satajäseninen Niinimäen yhdistys oli ollut jäsenmäärältään Leppävirran suurin yhdistys. Vuonna 1928 jäseniä oli enää 12 ja vuonna 1931 viisi. 
Lisäksi yhdistys ilmeisesti oli heti perustamisvuotensa lopulla ehtinyt ostaa talon, joka kuitenkin paloi joulukuussa 1914. Talon edelliset omistajat asuivat vielä talossa palon aikaan. Vuonna 1947 yhdistys liittyi SKDL:oon. Talossa toimi muun muassa TUL:n seura, joka tuli talon omistajaksi 1960-luvulla. Vuonna 1988 talo oli ilmeisesti vielä olemassa, muttei työväenyhdistyksen tai TUL:n hallussa. Talon myöhemmistä vaiheista tai nykytilasta ei ole tietoa.
Rakennus.
Talo oli kaksikerroksinen ja lautarakenteinen. Sen pinta-ala oli 170 neliömetriä, minkä lisäksi siinä oli 150 neliömetriä ullakkotilaa. Rakennuksen korkeus oli noin 6 metriä. 1950-luvulla taloon tehtiin korjauksia.
Toimintaa työväentalolla.
Talossa järjestettiin 1930-luvun lopulla muun muassa tanssiaisia ja ohjelmallisia iltamia.
Ilmajoen työväentalo

Ilmajoen Työväentalo on vuonna 1938 valmistunut Ilmajoen kunnassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa.
Ilmajoen Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Nykyisen työväentalon viereisellä tontilla oli aiemmin 1906 rakennettu Ilmajoen ensimmäinen työväentalo.
Rakennus.
Hirsirunkoinen kaksikerroksinen rakennus valmistui vuonna 1938.
Toimintaa talolla.
Talossa on järjestetty kokouksia. Ilmajoen Työväenyhdistys vuokraa monitoimitaloaan monenlaisiin juhliin ja tilaisuuksiin.
Max Johanson

Max Johanson (28. tammikuuta 1939 Helsinki – 7. kesäkuuta 2022 Espoo) oli suomalainen insinööri, kilpa-autoilija sekä kilpa-auton suunnittelija ja rakentaja.
Kilpa-autoilija.
Max Johanson kilpaili vuodesta 1960 alkaen Formula 3 ja Junior-luokissa, ensin Eläintarhanajoissa ja myöhemmin myös Euroopassa. Hän kilpaili viimeisen kerran Daytonan MM-kisoissa 1969 Vee-luokassa sijoittuen 11. sijalle.
Veemax kilpa-auto.
Formula Vee perustuu VW:n tekniikkaan ja Max Johanson aloitti Veemax kilpa-auton suunnittelun vuonna 1965 ja ensimmäinen Veemax valmistui samana vuonna. Alusta alkaen Veemax oli kilpailukykyinen ulkomaisten tehdastalli-autojen kanssa. Vuonna 1970 tulivat säännöt Super Vee-luokkaan, johon Max Johanson keskittyi perustaen suunnittelufirman Racing Design Oy. Johansonin Super Veet voittivat v.1971 kaksi Euroopan mestaruus-osakilpailua. Varsinainen menestys alkoi vuonna 1975, kun saatiin itsekantavakorinen edistyksellinen Veemax MkVII. Seuraavalla kaudella (1976) Mika Arpiainen voitti sekä Euroopan-mestaruuden että Castrol GTX -cupin ja Veemax voitti valmistajien mestaruuden. Vuosi 1976 oli Veemaxin ylivoiman osoitusta kun sillä voitettiin 10 kisaa 13 kisasta ja Veemaxeja saatiin myytyä huomattavasti ulkomaille.
Max Johanson vetäytyi kilpa-autoilusta 1980.
Muuta.
Max Johanson oli ensimmäinen suomalainen teollinen kilpa-autovalmistaja, jonka autoilla ovat kilpailleet mm. Keke Rosberg, Henri Toivonen ja Mikko Kozarowitzky.
Autourheilu-uran jälkeen Max Johanson perusti satamalogistiikka yrityksen Johanson Intermodal Oy:n.
Perhe.
Max Johansonin puoliso oli maisteri Ninni o.s. Willberg (s. 2. toukokuuta 1942 Hamina) ja heillä oli kaksi poikaa, Thomas Johanson (s. 3. kesäkuuta 1969 Helsinki) ja Andreas Johanson.
Alessandro Allori

Alessandro Allori (31. toukokuuta 1535 Firenze – 22. syyskuuta 1607 Firenze) oli italialainen taidemaalari.
Elämä ja ura.
Allorin kasvatti ja koulutti taiteeseen hänen setänsä Angelo Bronzino, jonka nimeä hän joskus käytti kuvissaan. Hän vieraili Roomassa 19-vuotiaana ja opiskeli perusteellisesti Michelangelon töitä, mutta tämän vaikutus näkyy vain hänen alastonkuviensa piirustusten anatomisessa tarkkuudessa. Firenzessä Allori tuli Medici'en suosioon, sai lukuisia tilauksia, maalasi freskoja ja alttaritauluja useaan Firenzen kirkkoon ja suoritti teki verhokutomoa varten kartonkeja. Allori oli anatomisen piirustuksen mestari ja on itse laatinut taiteilija-anatomian (1590). Allori menestyi muotokuvamaalarina. Hänen muotokuvistaan etenkin Bianca Capellon on tunnettu.
Hänen poikansa Cristofano Allori oli myös taidemaalari.
Espanjanhummerit

Espanjanhummerit (Scyllaridae) on kymmenjalkaisiin kuuluva äyriäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. Osaa lajeista pyydystetään ravinnoksi kaupallisestikin.
Taksonomia ja anatomia.
Espanjanhummerit jaetaan neljään alaheimoon. Sukuja on 20 ja lajeja yhteensä noin 90. Espanjanhummerien elinkierrossa on useita läpikuultavia toukkavaiheita. Aikuiset heimon lajit ovat useimmiten 5–30 cm pitkiä. Ruumis on jaokkeinen ja koostuu yhteenkasvaneesta päärinnasta ja takaruumiista. Tunnusomainen piirre espanjanhummereille on hyvin litteä ja leveä päärinta. Tuntosarvet ovat lyhyet, leveät ja niissä on suomumainen pinta. Espanjanhummerien pyrstö on leveä ja viuhkamainen.
Elintavat.
Espanjanhummerien toukkavaiheet ovat osa planktonia. Täysikavuiset yksilöt elävät lähellä muta- tai hiekkapohjaa aina 480 metsin syvyyteen asti. Osaa lajeista tavataan kivikkoisilla riutoilla. Heimon lajien ravintoa ovat erityisesti simpukat, mutta ne syövät myös äyriäisiä, sienieläimiä ja merisiilejä.
Lovebites

Lovebites on japanilainen heavy metal -yhtye, jonka ensimmäinen EP-levy julkaistiin toukokuussa 2017.
Historia.
Yhtyeen johtaja ja perustajajäsen on Destrose-yhtyeen basisti Miho, joka kiersi lyhyen aikaa Moth in Lilac -yhtyeessä Destrosen jäätyä tauolle vuonna 2015. Lovebites aloitti vuonna 2016. Lisäksi yhtyeeseen kuuluvat Destrose-yhtyeen rumpali Haruna, Gekijo★METALicche-yhtyeen kitaristi Midori sekä Mi-ya A Drop of Joker -yhtyeestä. Yhtyeen vokalisti Asami on aiemmin tuntematon. Yhtyeen ensimmäinen EP "The Lovebites EP" on julkaistu Japanissa 24. toukokuuta 2017 Victor-levymerkillä.
Yhtye ilmoitti tauosta keväällä 2021 kun Miho päätti lähteä yhtyeestä.
Orazio Gentileschi

Orazio Gentileschi (9. heinäkuuta 1563 Pisa – 7. helmikuuta 1639 Lontoo) oli italialainen taidemaalari.
Elämä ja ura.
Hänen nimensä toisinaan kirjoitetaan muodossa Orazio Lomi de' Gentileschiksi, mutta ilmeisesti De' Gentileschi oli hänen oikea sukunimensä, ja Lomi oli sukunimi, jonka hänen äitinsä oli saanut ensimmäisessä avioliitossaan. Gentileschi syntyi Pisassa ja opiskeli velipuolensa Aurelio Lomin johdolla, jonka hän ajan mittaan ylitti taidoissaan. Sen jälkeen hän lähti Roomaan ja liittyi maisemamaalari Agostino Tasin seuraan, ja hän toteutti hahmoja tämän taiteilijan maisemataustoihin Palazzo Rospigliosissa ja sanotaan, että myös Quirinalen palatsin suuressa salissa, vaikka on myös esitetty, että viimeksi mainitun rakennuksen hahmot ovat Lanfrancon käsialaa. Hänestä tuli eräs Caravaggion läheisimmistä ja lahjakkaimmista seuraajista ja tämän hyvä ystävä. Gentileschin parhaita teoksia ovat "Pyhät Cecilia ja Valerianus" Palazzo Borghesessa Roomassa, "Daavid Goljatin kuoleman jälkeen" Palazzo Dorianissa Genovassa sekä eräät Torinon kuninkaallisessa palatsissa olevat teokset, jotka ovat huomattavia eloisan ja epätavallisen värityksensä vuoksi. Työskenneltyään Pariisissa Maria de’ Medicin palveluksessa, Gentileschi lähti korkeassa iässä Englantiin kuningas Kaarle I:n kutsusta, ja hän työskenteli Greenwichin palatsissa. Hänen teoksensa ovat yleensä voimakkaan varjostettuja ja värikkäitä.
Hänen tyttärensä Artemisia Gentileschi oli myös taidemaalari.
Satu Aaltonen

Satu Aaltonen (3. elokuuta 1948 Rovaniemi – 29. joulukuuta 1993 Riihimäki) oli ”syntymän ja kuoleman kuvaajaksi” luonnehdittu valokuvataiteilija. 
Elämä ja tuotanto.
Aaltonen valmistui vuonna 1977 Taideteollisesta korkeakoulusta valokuvaajaksi. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Aaltonen toimi Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana 1976–1981. Hän oli freelancer-valokuvaaja, joka toimi etenkin teatterikuvaajana. Hän teki kuvausmatkoja useille mantereille. 
Aaltonen tunnettiin lapsiaiheistaan. Oman isän kuolema ja hänelle itselleen 1989 Espanjassa sattunut vaikea auto-onnettomuus saivat hänet pohtimaan syntymän ohella myös kuolemaan liittyvää kuvastoa. 
Satu Aaltosen omien näyttelyjen ja kirjojen lisäksi hänen töitään oli esillä teemanäyttelyissä. Aaltonen järjesti 13 yksityisnäyttelyä ja osallistui neljään yhteisnäyttelyyn. Hän teki myös kaksi lyhytelokuvaa ja kirjankuvituksia.
Insite

Insite on Jere Koistisen ohjaama suomalainen toimintaelokuva, joka tuli ensi-iltaan vuonna 2022.
Englanninkielinen elokuva on kuvattu pääosin Suomessa. Elokuva on tuotettu ilman Elokuvasäätiön, levittäjän tai tv-kanavan rahoitusta. Elokuvan on tuottanut ja sen levittää Jere Koistisen Rainy Day Entertainment -tuotantoyhtiö.
Pääosia näyttelevät Cameron Duckett, Keenan Proctor, Janni Hussi, Mia Ehrnroot ja Eric Roberts. 
Insite kertoo yhdysvaltalaisesta nuoresta miehestä, joka kuulee Suomessa asuvan isänsä kuolleen ja jättäneen hänelle omaisuutensa. Tästä avautuu hänelle ja hänen parhaalle ystävälleen mahdollisuus paeta ongelmiaan toiselle puolelle maapalloa.
Arvosteluja.
 Hannu Liekso, "Episodi"
Chilen ralli

Chilen ralli oli Chilessä ajettu soraralli, joka ajettiin Concepción ympäristössä. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2019, ja se ajettiin heti osana rallin maailmanmestaruussarjaa. Kilpailun voitti Toyotan Ott Tänak. Vuoden 2020 ralli peruttiin Chilen poliittisten levottomuuksien vuoksi. Se oli MM-sarjan kilpailukalenterissa jälleen kaudella 2021, mutta se peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Kaudella 2022 sitä ei järjestetty.
Kaudelle 2023 Chilen ralli valittiin Argentiinan rallin tilalle.
Maaliskuussa 2023 kerrottiin monivuotisesta sopimuksesta, jonka myötä kilpailu on mukana myös vuonna 2024.
Lilongwen kansainvälinen lentoasema

Lilongwen kansainvälinen lentoasema (tunnetaan myös nimellä Kamuzun kansainvälinen lentoasema) on kansainvälinen lentoasema lähellä Malawin pääkaupunki Lilongweä.
Lentoasemalta oli 1990-luvulla reittilentoja Eurooppaan. British Airways ja KLM lensivät Lontooseen ja Amsterdamiin. Malawissa on myös toinen kansainvälinen lentoasema, Chilekan kansainvälinen lentoasema, lähellä Blantyre'n kaupunkia.
Dembos

Dembos on kunta Angolan Bengon maakunnassa. Vuonna 2022 kunnassa asui arvion mukaan 41 942 asukasta. Väestönlaskennan 2014 tulos oli 30 058 asukasta. Kunnan pinta-ala on noin 1 586 neliökilometriä. Kuten tavallisestikin Angolassa, Demboksen asukkaat ovat melko nuoria. Asukkaiden mediaani-ikä on noin 16 vuotta. Lukutaitoisuus yli 15-vuotiailla on 62 %.
Dembos sijaitsee Angolan pohjoisosissa, melko lähellä maan länsirannikkoa ja siellä sijaitsevaa pääkaupunkia. Pääkaupunki Luandaan matkaa on noin 150 kilometriä.
Nambuangongo

Nambuangongo on kunta ja kaupunki Angolassa, Bengon maakunnassa. Kunnassa asuu 84 960 asukasta vuoden 2022 arvion mukaan, ja vuoden 2014 väestönlaskennan perusteella 60 883 asukasta. Kunnan pinta-ala on 5 650 neliökilometriä. Yli 15-vuotiaista alle puolet on lukutaitoisia.
Kunnan 84 960 asukkaasta lähes puolet on alle 14-vuotiaita, ja heidän mediaani-ikä on noin 16 vuotta, naisilla hieman korkeampi kuin miehillä. Noin 52 % asukkaista puhuu portugalia.
Pango Aluquém

Pango Aluquém on kunta ja kaupunki Angolan Bengon maakunnassa. Se sijaitsee maan pohjoisosissa, lähellä länsirannikkoa. Pääkaupunki Luandaan on matkaa 130 kilometriä. Asukkaita kunnassa on vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 7 006, ja vuoden 2022 arvion mukaan 9 778. Kunnan pinta-ala on 850 neliökilometriä, ja väestötiheys 11,5 asukasta neliökilometrillä.
Asukkaiden mediaani-ikä on noin 16 vuotta, ja noin 45 % asukkaista on alle 14-vuotiaita. Yli 15-vuotiaista noin 66 % on lukutaitoisia. Lähes 60 % asukkaista puhuu portugalia.
Per Olof Hagberg

Per Olof Hagberg (2. helmikuuta 1909 Tampere – 10. huhtikuuta 1984 Tampere) oli suomalainen apteekkari ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Elämä.
Hagbergin vanhemmat olivat apteekkari Uno Johannes Hagberg ja Anna Margareta (Greta) Enqvist, J. W. Enqvistin tytär, ja puoliso vuodesta 1939 Anna-Liisa Rusko. Hagberg kävi Svenska samskolan i Tammerfors -koulun Tampereella ja oli apteekkioppilas Tampereen II apteekissa 1926–1929. Farmaseutiksi hän valmistui 1929 ja proviisoriksi 1937. Hagberg oli farmaseutti Tampereen II apteekissa 1930–1931, 1932–1933 ja Sotilasapteekissa 1931–1932, Tampereen Rohdoskauppa -yhtiön, vuodesta 1941 Tampereen Rohdos, apulaisjohtaja 1938–1959, apteekkitavarakaupan johtaja 1941–1959, toimitusjohtaja vuodesta 1959, pääjohtaja 1963–1971, hallintoneuvoston puheenjohtaja 1957–1971, hallituksen jäsen 1959–1971 ja puheenjohtaja 1963–1971 sekä Oy Tamro Ab:n hallituksen puheenjohtaja 1971–1982. Hän oli myös Oy Star Ab:n teknillinen johtaja 1939–1940 ja toimitusjohtaja 1941–1960 ja yhtiön hallituksen jäsen 1939–1971 ja puheenjohtaja vuodesta 1971. Hagbergilla oli lukuisia liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli farmasian luutnantti (1938). Kauppaneuvoksen arvonimen Hagberg sai 1963. Urheilusta kiinnostunut Hagberg oli Tammerfors Bollklubbin perustajia 1932.
Saint-Clar

Saint-Clar on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Arrats- ja Auroue-jokien varrella, noin 38 kilometriä Condomin kaupungista itään.
Saint-Clar on vuonna 1274 perustettu bastide. Keskusaukiolla on 1600-luvulla rakennettu kauppahalli sekä vuonna 1818 rakennettu kaupungintalo. Samalla paikalla on ollut todennäköisesti kauppahalli jo keskiajalla. Kaupungin vanha kirkko, Sainte Catherinen kirkko, on pääosin rakennettu 1200-luvulla. Kirkon kellotorni on sen vanhin osa, todennäköisesti 1000-luvulta. Rakennus poistettiin käytöstä vuonna 1862, jolloin uusi Saint Clairin kirkko valmistui.
Olavi Marva

Olavi Bernhard Marva, vuoteen 1935 Malén (3. kesäkuuta 1907 Rauman maalaiskunta – 19. huhtikuuta 1989 Rauma) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Marvan vanhemmat olivat merikapteeni Frans Filip Malén ja Amanda Kristiina Katavisto ja puolisot 1931–1955 Toini Agneta Pihlman ja vuodesta 1956 Hilkka Rakel Nuorteva. Marva kävi kolme luokkaa Rauman yhteislyseota 1918–1922, Rauman kauppakoulun 1924 ja Hankkijan maatalouskauppakurssin 1937. Opintomatkoja hän teki useisiin Euroopan maihin. Marva oli Rauman Rauta Oy:n asiapoika, harjoittelija, myyjä ja rautaosaston hoitaja 1921–1935, Paimion Kauppaosuuskunnan rauta- ja maatalousosaston hoitaja 1935–1936, Rauman Osuuskaupan rauta- ja maatalousosaston johtaja 1936–1943, Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n Rauman konttorin johtaja 1944–1948 ja Rauman Sata-Tuotteen perustaja ja toimitusjohtaja 1945–1969. Rauman kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1955–1968 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Marva oli lisäksi raumalaisen "Länsi-Suomea" julkaisevan lehtiyhtiön suurin osakkeenomistaja ja yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Sotilasarvoltaan hän oli reservin ylivääpeli. Marva sai kauppaneuvoksen arvonimen 1963.
Long Lost Lake Township

Long Lost Lake Township on kunta ("township") Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 54 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Clearwaterin piirikunnan eteläosassa. Long Lost Lake -järvi sijaitsee Long Lost Lake Townshipissä. Long Lost Lake Township perustettiin vuonna 2005.
Väestö.
Vuonna 2020 Long Lost Lake Townshipin 54 asukkaasta valkoisia oli 85,2 % ja alkuperäisasukkaita 13,0 %. Asukkaista 1,9 % kuului kahteen tai useampaan rotuun.
Kasonísi

Kasonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Sámoksen saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,111 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kasonísi kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saari on osa Samían kaupunkiyhdyskuntaa. Kasonísin ja Sámoksen pääsaaren erottaa toisistaan kapea ja matala hiekkapohjainen salmi.
Kastriá

Kastriá () eli Kastrí (Καστρί) eli Exonísi (Εξωνήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Límnoksen saaren etelärannikon edustalla Moúdroksenlahden suussa. Saaren pinta-ala on 0,024 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kastriá kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kastrián pohjoispuolella sijaitsee Kómpin saari.
Exonísi

Exonísi (, ”Ulkosaari”) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Káto Nisí

Káto Nisí () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Antípsaran saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on 0,158 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Káto Nisí kuuluu Psarán kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Káto Nisín ja Antípsaran välissä sijaitsee Mediakón saari.
Kavaloúros

Kavaloúros () eli Sedoúsa (Σεδούσα, myös "Sidoúsa", Σιδούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren länsipuolella lounaaseen Megalonísin saaresta. Saaren pinta-ala on 0,036 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kavaloúros kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Kávouras (Mýkonos)

Kávouras () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Mýkonoksen saaren länsipuolella Mýkonoksen kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,006 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kávouras kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kávouraksen kaakkoispuolella sijaitsee Báoksen saari.
Kávouras

Kávouras () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Klidoúra

Klidoúra () eli Kleidoúra (Κλειδούρα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin, ja sijaitsee Schoinoúsan saaren koillispuolella sen ja Káto Koufonísin saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,007 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Klidoúra kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Kokkinonísi

Kokkinonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Psarán saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,006 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kokkinonísi kuuluu Psarán kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Waima’an kieli

Waima'a (tai waimoa) on Itä-Timorilla puhuttava malajilais-polynesialainen kieli. Vuonna 2010 kielellä arvioitiin olevan 3000 puhujaa.
Waima'an lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. nauete ja kairui-midiki. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Kómpi

Kómpi (, ) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Límnoksen saaren etelärannikon edustalla Moúdroksenlahden suussa. Saaren pinta-ala on 0,0836 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kómpi kuuluu Límnoksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Kómpin saaren suurin korkeus on noin 54 metriä merenpinnasta laskettuna. Saarella on vuonna 1912 rakennettu majakka, jonka korkeus on 7 metriä ja merenpinnasta laskettuna 57 metriä, sekä Pyhälle Fotinelle ("Agía Foteiní") omistettu kappeli. Kómpin eteläpuolella sijaitsee Kastrián saari.
Koróni (saari)

Koróni () eli Mikrí Kouroúni (Μικρή Κουρούνη) eli Koutsouliá (Κουτσουλιά) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Attikan itärannikolla Pórto Ráftin kaupungin Korónin niemen itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,047 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Koróni kuuluu Markópoulo Mesogaíaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Kouloúndros

Kouloúndros () eli Kouloúntros (Κουλουντρός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Sýmin ja Sesklín saarten eteläpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,14 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kouloúndros kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on Sýmin ympäristön muiden pienten lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta.
Koumpí

Koumpí () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja sijaitsee Kyrá Panagián saaren koillispuolella sen ja Gioúran saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,02 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Koumpí kuuluu Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen.
Kounéli (Agathonísi)

Kounéli () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Agathonísin saaren eteläpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,23 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kounéli kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Kounéli (Euboia)

Kounéli () eli Megálo Kounéli (Μεγάλο Κουνέλι) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Eteläisessä Euboianlahdessa Stýran saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,036 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kounéli kuuluu Kárystoksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.
Kounéli

Kounéli (, ”Kaniini”) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Kounelonísi (Mýkonos)

Kounelonísi () eli Schínos (Σχίνος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Ríneian saaren itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,145 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kounelonísi kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saarella on Pyhälle Georgiokselle ("Ágios Geórgios") omistettu kirkko. Kounelonísi on Ríneian tavoin osa Deloksen arkeologista aluetta.
Dorte Bennedsen

Dorte Marianne Bennedsen (2. heinäkuuta 1938 Frederiksberg – 17. maaliskuuta 2016) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1975–2001 ja toimi Tanskan kirkkoministerinä 1971–1973 sekä opetusministerinä 1979–1982.
Yksityiselämä.
Bennedsenin äiti Bodil Koch oli myös sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ministeri.
Saint-Créac (Gers)

Saint-Créac on kunta Lounais-Ranskassa Gersin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Condomin kaupungista itään.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Loupin kirkon alkuperä ulottuu 600-luvulle saakka, jolta ajalta on säilynyt kirkon apsis. Kirkkoa uudistettiin ja laajennettiin 1100-luvulla. Musta prinssi tuhosi osan kirkosta satavuotisessa sodassa. Kirkko rakennettiin uudelleen 1400- ja 1500-luvuilla. Kirkko ja sen hautausmaata ympäröivä muuri luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi 22. toukokuuta 1995.
Jönköpings-Posten

Jönköpings-Posten on ruotsalainen vuonna 1865 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Jönköpingissä. Se ilmestyy paperisena kuusi kertaa viikossa ja kuuluu Bonnier-konserniin.
Paczków (kunta)

Paczków on kaupungin sisältävä maalaiskunta Nysan piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 12 429. Kunnan hallintokeskus on Paczkówin kaupunki.
Maantiede ja liikenneyhteydet.
Paczkówin kunnan pinta-ala on noin 79,8 neliökilometriä. Se rajoittuu Kamieniec Ząbkowickin, Otmuchówin, Ziębicen ja Złoty Stokin kuntiin ja Tšekin tasavaltaan. Kunta sijaitsee Sleesian alangon ja Sudeettien rajalla. Sen pinta-alasta noin 64,1 km2 on maatalouskäytössä ja noin 1,2 km2 on metsää ja metsämaata. Pieni osuus Nysa Kłodzka -joesta sijaitsee kunnan alueella.
Paczkówin kunta jakautuu hallinnollisesti Paczkówin kaupunkiin ja seuraaviin 12 kylään:
Valtatie 46 ja rautatielinja 137 (Katowice–Legnica) kulkevat Paczkówin kunnan halki.
Väestö.
Paczkówin kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 14 253. Vuoden 2021 joulukuussa 50,6 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 49,4 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 15,4 prosenttia, työikäiset 60,8 prosenttia ja eläkeikäiset 23,9 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 43,0 vuotta. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 11,3 prosenttia.
Gramont (Tarn-et-Garonne)

Gramont on kunta Lounais-Ranskassa Tarn-et-Garonnen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Arratsjoen varrella, noin 37 kilometriä Castelsarrasinin kaupungista lounaaseen.
Kunnan maisemaa hallitsee 1200-luvulta peräisin oleva linna "Château de Gramont". Linna toimi tuolloin Ranskan kuningaskunnan ja englantilaisten hallussa olevan Guyenne rajalla. Linnaa laajennettiin 1300-luvulla ja siitä tehtiin tyylikäs renessanssiasunto. Linna on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi.
Buck Jones

Buck Jones, oikealta nimeltään Jari Salminen on suomalainen rockabilly-muusikko.
Ura.
Salminen soitti bassoa Dead End 5 -yhtyeessä, joka julkaisi Finnlevyn kautta vuonna 1976 "Dead Ends" -albumin ja seuraavana vuonna "Läpilyönti"-albumin. Lisäksi yhtye teki Deccalle kolme singleä. Helsingin Sanomien Markku Fagerlund ja Kalle Heikkinen arvioivat "Läpilyönnin" perusteella, että kyseessä on puheita köykäisemmäksi osoittautunut tusinayhtye, jolta idea puuttui täysin.
Buck Jones &amp; His Rhythm Riders julkaisi syksyllä 1979 Emin kustantaman "Crazy Chicken Boogie" -albumin ja seuraavana vuonna "Explosive Rockabilly" -albumin. Lisäksi ilmestyi EP ja kaksi singleä. Ensilevyn tulkintoja Fagerlund piti samasta muotista valettuina. Toiselta albumilta Fagerlund ei löytänyt sykettä eikä räjähtävää menoa. Hänen mukaansa soittopuoli toimi mutta hyvät kappaleet puuttuivat. Taustayhtyeen nimeksi vaihtui Lonestar Cowboys, millä nimellä ilmestyi vuonna 1980 "Everybodys rockin tonight" -EP. Vuonna 1980 Salminen teki vielä Buck Jones -nimellä singlen ja albumin "Bad". Albumilla taustayhtyeenä oli Mystery Train.
Helmikuussa 1981 Buck Jones ja ja Teddy Guitar -nimellä tunnettu Alpo Hakala kävivät Yhdysvalloissa äänittämässä muun muassa Ray Campin ja Jimmy Lee Maslonin kanssa "California '81" -levyn. Lisäksi äänityksistä julkaistiin kaksi singleä. Hakalan ja Buck Jonesin Lonestars-yhtye toimi Campin Euroopan-kiertueen taustayhtyeenä. Lonestarsissa soittivat myös Dodgersin Rock-Ola ja Rhythm Ridersin Farmer-John ja sitä markkinoitiin Suomessa rockabillyn superyhtyeenä. Lonestars julkaisi vuonna 1981 kaksi singleä ja "Bop &amp; Roll" -albumin. Kesällä Lonestars muutti nimekseen Falcons ja julkaisi sillä nimellä singlen ja "Flamin"' -albumin. Buck Jonesin mukaan yhtye ei halunnut olla enää rockabilly-yhtye vaan jotain rock and rollin, bluesin ja kantrin väliltä. Falcons säesti myös Campin ja Maslonin Euroopan-kiertuetta ja esiintyi syksyyn 1981 kunnes manageri Kari Heimosen mukaan Buck Jonesin ja Olan oli tarkoitus aloittaa varusmiespalvelus, Farmer-Johnin valmistautua ylioppilaskirjoituksiin ja Alpo Hakalan valmistua ammattiin.
Buck Jones ja Alpo Hakala tekivät vielä vuonna 1983 Buck Jones with the Hooks -nimellä "Bitch"-albumin. Sillä lauloi jo Dead End 5:ssä laulanut Annika Salminen. 
Buck Jones työskenteli vakuutusyhtiössä johtotehtävissä ja palasi musiikkialalle vuosituhannen vaihteessa. Hän on julkaissut sittemmin useita albumeja.
Valentyn Moroz

Valentyn Moroz, , (15. huhtikuuta 1936 Holoniv, Volynia – 16. huhtikuuta 2019 Lviv, Ukraina) oli ukrainalainen historioitsija, poliittinen toisinajattelija ja esseisti. Moroz oli tunnetuimpia neuvostoukrainalaisia toisinajattelijoita, mutta hänen nationalistiset näkemyksensä ja käyttäytymisensä veivät hänen maineensa.
Moroz opiskeli historiaa Lvivin yliopistossa 1953–1958, toimi historianopettajana Volhynian alueella ja opetti 1964–1965 historiaa kahdessa opettajaoppilaitoksessa. Hän levitti samizdat-materiaalia, mistä syystä hänet pidätettiin syyskuussa 1965 ja tuomittiin tammikuussa 1966 neljän vuoden vankeuteen. Vankileirillä Mordvassa hän kirjoitti esseen ”Raportti Berijan reservaatista”, joka salakuljetettiin leiriltä ulkomaailmaan. Sen ansiosta hän sai maineen samizdat-kirjallisuuden merkittävimpiin kuuluvana äänenä.
Vapauduttuaan leiriltä syyskuussa 1969 Moroz kirjoitti "Ukrajinskyi visnykiin" ja muutamia huomiota herättäneitä esseitä, joiden ansiosta hänen suosionsa ja vaikutusvaltansa toisinajattelijapiireissä lisääntyi, vaikka kirjoituksiin kohdistui myös kritiikkiä. Hänet pidätettiin uudestaan kesäkuussa 1970, jolloin hänen tuekseen asettuivat sellaisetkin, joita hän oli kirjoituksissaan arvostellut, esimerkiksi Ivan Dzjuba. Seurauksena oli vastalauseita, mutta hänet tuomittiin marraskuussa 1970 ”erityisen vaarallisena rikoksenuusijana” yhdeksän vuoden vankeusrangaistukseen, josta kuusi vuotta vankilassa ja kolme vuotta erikoishallinnon leirillä, sekä viiden vuoden karkotukseen. Tapaus herätti huomiota ulkomaillakin. Hänen esseitään julkaistiin 1974 englanniksi, ja hänen tuekseen perustettiin komiteoita Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Morozia pidettiin ankarissa oloissa Moskovassa Vladimirin vankilassa, josta hänet siirrettiin Mordvaan erikoishallinnon leirille, missä hän osallistui protestitoimintaan muiden poliittisten vankien kanssa. Neuvostoliittolaisen ihmisoikeusliikkeen julkaisussa julkaistiin marraskuussa 1977 kirjoitus, jossa eräät vankitoverit arvostelivat Morozia poliittiselle vangille sopimattomasta käytöksestä.
Moroz ja neljä muuta poliittista vankia vaihdettiin huhtikuussa 1979 kahteen Yhdysvalloissa vangittuun neuvostoliittolaiseen vakoilijaan. Morozin vapautumista tervehdittiin laajalti lännessä, ja hän esiintyi useita kertoja, mutta hänen äärinationalisminsa ja erikoinen käytöksensä sai entisiä kannattajia ottamaan etäisyyttä. Moroz asui 1980-luvulla pääasiassa Kanadassa Torontossa, missä hän julkaisi "Anabasis"-lehteä. Hän palasi Ukrainaan 1991 ja asettui Lviviin. Hän toimi opettajana ja kirjoitti muutamia kirjoja ja artikkeleita, mutta niiden merkitys jäi aiempaa vähäisemmäksi.
OpenSea

OpenSea on yhdysvaltalainen online non-fungible token (NFT) -markkinapaikka, jonka pääkonttori sijaitsee New Yorkissa. Yrityksen perustivat Devin Finzer ja Alex Atallah vuonna 2017.
OpenSea tarjoaa markkinapaikan, joka mahdollistaa ei-vaihtokelpoisten rahakkeiden myymisen suoraan kiinteään hintaan tai huutokaupalla, joka perustuu Ethereum ERC-721 -standardiin, Ethereum Polygonin kerroksen 2 skaalausratkaisuun, Klaytnin KIP-7-standardiin. ja Solanan SPL-standardi.