tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Albanojärvi

Albanojärvi (, ) on keskisen Italian Latiumin alueella sijaitseva kraatterijärvi. Se on muodostunut Albanovuoriksi kutsutun suuren tulivuorikalderan laidalle. Antiikin ajalla järvi on yhdistetty myyttiseen Alba Longan kaupunkiin, ja 300-luvulla eaa. roomalaisten kerrotaan rakentaneen järveen tulvia ehkäisevän laskutunnelin toteuttaakseen ennustuksen, jonka mukaan Vejin etruskikaupunki kaatuisi vasta järven vesien laskiessa. Järveä ympäröivät nykyään kaupungit Albano Laziale ja Castel Gandolfo, jossa sijaitsee paavin kesäasunto.
Maantiede ja geologia.
Albanojärvi on kahden muinaisen tulivuorikraatterin muodostamaan painaumaan syntynyt soikea järvi. Se sijaitsee Italian Latiumin alueella Rooman kaupungin kaakkoispuolella. Albano Lazialen ja Castel Gandolfon kaupungit sijaitsevat järven rannoilla.
Järvi sijaitsee suuren tulivuorikalderan reunoista muodostuneiden Albanovuorten alueella. Tulivuori on purkautunut viimeksi noin 22 000 vuotta sitten, mikä tekee siitä keskisen Italian tulivuorista nuorimman. Kalderan alueella on nykyisin kaksi kraatterijärveä: suurempi Albanojärvi ja pienempi Nemijärvi.
Albanojärven pinta-ala on noin viisi neliökilometriä. Järvi on enimmillään noin 170 metriä syvä, ja sen vedenpinta on 293 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Albanojärvi on Euroopan syvin kraatterijärvi.
Historia.
Albanojärven ympäristössä on ollut ihmisasutusta jo pronssikaudella yli 4 000 vuotta sitten. Roomalaisessa mytologiassa esiintyvä Alba Longan latinalainen kaupunki on yleensä sijoitettu järven lähiympäristöön.
Historioitsija Dionysios Halikarnassoslaisen Rooman historiassa kerrotaan järven tulvineen ja aiheuttaneen tuhoa ympäröivälle maaseudulle vuoden 398 eaa. kesällä. Hänen mukaansa läheistä Vejin etruskilaista kaupunkia tuolloin piirittäneet roomalaiset pitivät tulvaa huonona enteenä, ja pyysivät neuvoa Delfoin oraakkelilta. Dionysioksen mukaan oraakkeli kertoi tulvan olleen merkki etruskeja suojelleen jumalan Poseidonin vihasta roomalaisia kohtaan. Oraakkeli myös neuvoi sodan kääntyvän suotuisaksi roomalaisille, mikäli he ohjaisivat tulvavedet mereen. Dionysioksen mukaan roomalaiset rakensivatkin edelleen olemassaolevan järven tulvia estävän laskutunnelin toteuttaakseen oraakkelin ennustuksen.
Nykyään järveä ympäröivät kaupungit Albano Laziale ja Castel Gandolfo. Näistä Castel Gandolfon kaupunki sijaitsee mahdollisesti myyttien Alba Longan esikuvana olleen muinaisen kaupungin paikalla. Castel Gandolfon Palazzo Apostolico -palatsi on toiminut paavin kesäasuntona 1600-luvulta lähtien.
Viivi (laulaja)

Viivi Mirette Korhonen (s. 28. kesäkuuta 1999 Turku) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka käyttää taiteilijanimenään etunimeään Viivi.
Viivi on tehnyt yhteistyötä muun muassa Robin Packalenin, JVG:n ja Anin kanssa. Hän julkaisi maaliskuussa 2022 esikoisalbuminsa "Parisuhdehautausmaa". Viivi osallistui vuoden 2025 Uuden Musiikin Kilpailuun, jossa hän sijoittui kolmanneksi.
Viivi osallistui Vain Elämää -sarjan kuvauksiin vuonna 2025.
Elämä ja ura.
Korhonen syntyi Turussa ja varttui lapsuutensa Joroisten Kuvansissa. Sen lisäksi hän asui hetken Sveitsissä. Ylioppilaaksi hän on kirjoittanut Sibelius-lukiosta. Hän on voittanut SM-pronssia jääpallosta.
Korhonen kilpaili vuonna 2009 Lasten laulukilpailu Karusellissa sijoittuen toiseksi. Seuraavana vuonna hän voitti kilpailun. Vuonna 2013 Korhonen kilpaili The Voice Kids -ohjelman ensimmäisellä tuotantokaudella Elastisen tiimissä sijoittuen kilpailussa toiseksi. Hän on osallistunut myös Staraoke-ohjelmaan.
Levytyssopimus ja esikoisalbumi (2017–2022).
Korhonen solmi levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa vuonna 2017. Ensimmäisen singlensä ”Sä päätit tän” hän julkaisi helmikuussa 2020. Toinen single ”Lauseet on vaan lauseita” julkaistiin kesäkuussa 2020. Joulukuussa 2020 julkaistu ”Lääke”-kappale nousi tammikuussa 2021, kuusi viikkoa julkaisunsa jälkeen, suoraan Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle, pysyen samalla sijalla kolmen viikon ajan. Maaliskuussa 2021 singlen suoratoistoluvut ylittivät kahden miljoonan rajan saavuttaen kultalevyn. Sittemmin single on ylittänyt platinalevyrajan. Kesällä 2021 julkaistu ”USA”-single on myös ylittänyt platinalevyrajan ja nousi parhaimmillaan radiolistan kolmannelle sijalle. Viivin esikoisalbumi "Parisuhdehautausmaa" julkaistiin 11. maaliskuuta 2022.
Toukokuussa 2022 järjestettävässä Emma-gaalassa Viivi oli ehdolla viidessä kategoriassa: Vuoden musiikkivideo ("Hyväuskoinen"), Vuoden pop (”Lääke”, ”USA”, ”Hyväuskoinen”), Vuoden biisi (”USA”), Vuoden tulokas ja yleisöäänestyksellä valittavassa Vuoden artisti -kategoriassa.
Vuonna 2021 Viivi teki ensimmäisen ääniroolinsa antaessaan äänensä "Spirit – Kesyttämätön" -animaatioelokuvan päähahmolle Lucky Prescottille.
Uuden Musiikin Kilpailu (2022–).
Korhonen julkaisi marraskuussa 2022 Robin Packalenin kanssa singlen ”Ihana Kipu”. Hän julkaisi toukokuussa 2023 JVG:n kanssa yhteistyössä singlen ”Mitä näil korteil saa?”. Viivi julkaisi maaliskuussa 2024 singlen ”Kävi mitä kävi sul on mut”. Hän teki kesäkuussa yhteistyötä Anin kanssa, ja he julkaisivat yhteissinglen ”Lupaa et sä lähet”. Kahden kuukauden kuluttua hän julkaisi singlen ”Viel yhen kerran”.
Viivi osallistui vuoden 2025 Uuden Musiikin Kilpailuun singlellään ”Aina”. Kilpailukappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin 13. tammikuuta Uuden Muusikin Kilpailun virallisella Youtube-kanavalla. Viivi sai 8. helmikuuta pidetyssä finaalissa 38 pistettä ammattilaisraadeilta ja sata yleisöltä. Hän sai saman verran yhteispisteitä Nelli Matulan kanssa, mutta yleisöpisteiden suurempi painoarvo nosti Viivin tämän yläpuolelle, kaikkiaan kolmannelle sijalle.
Berga (Kemiö)

Berga on pieni kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön pohjoisosassa Angelniemelle vievän Suomenkulmantien varrella.
Bergan kylä muodostuu kahdesta maatilasta ja parista talosta, jotka sijaitsevat vierekkäin kumpareella peltoaukean vieressä. Näiden lisäksi kylässä on entinen kansakoulurakennus, joka on muutettu omakotitaloksi. Pääosa kyläalueesta on peltoa. Bergan naapurikylät ovat Kiila, Mainiemi, Orrnäs ja Skäggböle. 
Kylän alueelta on löytynyt pronssikautinen hauta. Berga on muodostunut keskiaikaisesta yksinäistalosta. 1500-luvulla talo on jaettu kahtia, mistä kylän nykyiset maatilat ovat perua. Maatilojen yhteydessä on ollut muuta asutusta, mistä on jäljellä kaksi asuintaloa. Kylän pohjoisosaan perustettiin kansakoulu vuonna 1951, joka sittemmin on lakkautettu.
Metsäliero

Metsäliero ("Dendrobaena octaedra") on Suomessa yleinen lierojen heimon (Lumbricidae) laji. Metsälieron tuntomerkkejä ovat tasaiset eikä parittaiset sukasrivit (vrt. peltoliero) ja prostomium, joka ei jaa peristomiumia kahtia selkäpuolelta (vrt. kastemato). Metsäliero lisääntyy partenogeneettisesti. Suomessa metsäliero on vakiintunut ja elinvoimainen laji.
Metsälieron tyypillistä elinympäristöä ovat Suomessa kangasmetsät, mutta sitä esiintyy myös lehdoissa ja erilaisissa kulttuuriympäristöissä.
Big Brother Vip

Big Brother Suomi VIP oli tositelevisiosarja "Big Brotherin" suomalaisen version kolmastoista tuotantokausi. Se alkoi 2. toukokuuta 2021 ja kesti 19 päivää. Kausi esitettiin Nelonen Median Nelonen-kanavalla sekä Ruutu+-suoratoistopalvelussa. Kaudella kilpailivat julkisuudesta tutut henkilöt. 
Kauden juontajina toimivat Anni Hautala, Tinni Wikström ja Kimmo Vehviläinen. Hautala ja Wikström juonsivat tiistaisin, torstaisin, lauantaisin ja sunnuntaisin esitetyt häätölähetykset. Vehviläisen juontamat päivittäislähetykset esitettiin maanantaisin, keskiviikkoisin ja perjantaisin. Kauden finaali esitettiin 20. toukokuuta. Voittaja sai 30 000 euron rahapalkinnon.
Kauden uusi Big Brother -talo oli rakennettu Vantaalle. Kahden edellisen kauden ajan talo oli kauppakeskus Redissä Kalasatamassa. 
Asukkaat sanoittivat kauden viimeisen viikon aikana oman kappaleensa, jonka nauhoittamisessa auttoi ohjelmassa vieraillut rap-artisti Pyhimys.
Kauppakilpailut.
Tällä kaudella asukkaat pääsivät tienaamaan kauppakilpailuissa rahan sijasta kauppa-aikaa.
Nimeämiskilpailut.
Nimeämiskilpailujen voittajat pääsivät vaikuttamaan nimeämisiin.
Nimeämistaulukko.
Poikkeukset nimeämisissä.
Päivä 2: Nimeämisiä ei järjestetty. Kaikki asukkaat olivat häätöäänestyksessä.
Päivä 3: Suoran lähetyksen aikana poistettiin asukkaita äänestyksestä äänimäärän perusteella neljän asukkaan ryhmissä. Viimeisen kolmen joukosta vähiten ääniä saanut Kelly häädettiin talosta. Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Aleksi.
Päivä 4: Viimeisenä aikapommia talossa pitänyt Nina joutui suoraan häätöäänestykseen.
Päivä 5: Häätöäänestyksen kolme vähiten ääniä saanutta asukasta joutui studioon, jonka jälkeen Toni häädettiin talosta. Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Nina.
Päivä 6: Sedu voitti nimeämiskilpailun ja päätti vaihtaa häätöäänestykseen tilalleen Markun.
Päivä 7: Rosan häädön jälkeen Janne voitti immuniteetin kaksintaistelussa. Loput asukkaat joutuivat häätöäänestykseen.
Päivä 8: Sanin häädön jälkeen jäljellä olevat kaksi asukasta eivät kohdanneet kaksintaistelussa, joten immuniteettia ei jaettu.
Päivä 9: Nimeämiskilpailun hävinnyt punainen joukkue joutui häätöäänestykseen.
Päivä 10: Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Sara.
Päivä 11: Nimeämiskilpailun voittanut punainen joukkue sai valita joukostaan yhden, joka saa immuniteetin ja sinisestä joukkueesta yhden, joka joutuu suoraan häätöäänestykseen. Immuniteetin sai Aleksi ja häätöäänestykseen joutui Roni.
Päivä 12: Kaksintaistelussa immuniteetin seuraavaan häätöäänestykseen voitti Roni.
Päivä 13: Katsojaäänestyksessä eniten ääniä saanut Aleksi loikkasi siniseen joukkueeseen. Aleksin tilalle punaiseen joukkueeseen siirrettiin Pinja. Nimeämiskilpailun voittanut sininen joukkue sai antaa tuplapisteet nimeämisissä.
Päivä 14: Aleksi voitti itselleen immuniteetin. Loput asukkaat joutuivat häätöäänestykseen.
Päivä 15: Tuplahäädön jälkeen jäljelle jäänyt Nina ei kilpaillut kaksintaistelussa, vaan palasi suoraan takaisin taloon.
Jokikoivu

Jokikoivu ("Betula occidentalis") on koivukasvien (Betulaceae) heimoon ja koivujen ("Betula") sukuun kuuluva kasvilaji.
Jokikoivu on kausivihanta puulaji, joka voi kasvaa noin 3–5 metriä korkeaksi, yksi- tai monirunkoiseksi pensaaksi tai jopa 12–15 metriä korkeaksi puuksi. Kuori on kiiltävän punaruskeaa ja siinä on vaaleita, vaakasuoria viiruja. Lehdet ovat leveänsoikeita, 2,5–7,5 cm pitkiä ja kellanvihreitä. Hede- ja emikukat sijaitsevat samassa kasviyksilössä, mutta omissa norkoissaan. Hedenorkot ovat roikkuvia ja noin 6,5 cm pitkiä. Eminorkot ovat hedenorkkoja pienempiä ja pystyjä.
Jokikoivu kasvaa tyypillisesti jokien, ojien ja purojen varsilla tai lähteiköillä muodostaen tiheiköitä. Jokikoivu kasvaa luonnossa läntisessä Pohjois-Amerikassa.
Höyryveturimatkat 1009

Höyryveturimatkat 1009 on kouvolalainen rautatieyritys. Yrityksen toiminta perustuu talkootoimintaan. Höyryveturimatkat 1009 ajaa lähes joka kesä höyryjunia Hr1 1009- eli Ukko-Pekka-veturilla ja puurakenteisilla matkustajavaunuilla sekä muutamalla sinisellä teräsvaunulla enimmäkseen eteläisessä Suomessa. 
Toiminta.
Höyryveturimatkat 1009 aloitti toimintansa vuonna 1993. Yhdistys tilasi Englannista puisia Eik- ja Ei-vaunuja. Tällä vaunustolla ajettiin vuoteen 2020 asti, jolloin yhdistys osti VR:ltä Ein-, EFit- ja Eipt-vaunuja. Ensimmäiset Ein-vaunut tulivat Höyryveturimatkat 1009:llä käyttöön vuoden 2020 heinäkuussa. EFit-vaunu odottaa Eipt-vaunun kanssa kunnostusta. Ne siirrettiin Turusta Kouvolaan odottamaan kunnostusta syyskuussa 2020. 
Yhtiö on ollut myynnissä vuonna 2025.
Sydänsairaala

Sydänsairaala ("Tays Sydänsairaala", "Tays Sydänkeskus Oy") tuottaa sopimusperusteisesti sydänpotilaiden erikoissairaanhoidon palveluja Pirkanmaan, Kanta-Hämeen ja Keski-Suomen alueilla. Sydänsairaalan palveluja ovat sydänsairauksien sekä rintaelinkirurgisten sairauksien diagnosointi, tutkimukset ja vaativat toimenpiteet. Sydänsairaalassa on jatkuva ympärivuorokautinen valmius äkillisesti sairastuneiden sydänpotilaiden hoidon toteuttamiseen. Sydänsairaalan omistavat Pirkanmaan hyvinvointialue, Keski-Suomen hyvinvointialue ja Kanta-Hämeen hyvinvointialue. Sydänsairaalalla on toimipisteet Tampereella (Tays keskussairaalan alue ja Hatanpään sairaala), Valkeakoskella (Valkeakosken sairaala), Hämeenlinnassa (Kanta-Hämeen keskussairaala), Jyväskylässä (Keski-Suomen Sairaala Nova) ja Riihimäellä (Riihimäen sairaala). Sydänsairaalassa on yli 700 työntekijää.
Tampereen yliopistolliseen sairaalaan (TAYS) viittaavista aiemmista nimistään huolimatta Sydänsairaala ei hallinnollisesti ole osa TAYSia, vaan on Pirkanmaan, Kanta-Hämeen ja Keski-Suomen hyvinvointialueiden (ent. sairaanhoitopiirien) yhdessä omistama osakeyhtiö. Sairaala erotettiin TAYSista itsenäiseksi organisaatioksi vuonna 2004, muutettiin liikelaitokseksi vuonna 2007 ja osakeyhtiöksi vuonna 2010.
Riccardo Pazzaglia

Riccardo Pazzaglia (1926 Napoli – 4. lokakuuta 2006 Rooma) oli italialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja sekä -käsikirjoittaja ja lauluntekijä.
Pazzaglian ohjaamiin elokuviin kuuluvat "L'onorata società" (1961) ja "Separati in casa" (1987). 1980-luvulla hän menestyi Renzo Arboren "Quelli della notte" -televisioshow'ssa. Hän esiintyi myös Luciano De Crescenzon elokuvissa. Lauluntekijänä Pazzaglia teki yhteistyötä erityisesti Domenico Modugnon kanssa. Hänen kappaleidensa joukossa ovat "Sole, sole, sole", "Lazzarella", "Io, mammata e tu" ja "Meraviglioso".
Denis Sadakov

Denis Sadakov (,s. 6. syyskuuta 1993 Kirov, Venäjä ) on venäläis-kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Bollnäsiä.
Ura.
Sadakov on Kirovin Rodinan kasvatti. Hän pelasi kolme ensimmäistä aikuisten sarjakautta Rodinan 2-joukkueessa Vysšaja ligaa, joka on toiseksi korkein Venäjän jääpallosarja. Kaudeksi 2012-2013 hän nousi pääsarjassa pelaavan Rodinan joukkueeseen pelaten kuitenkin vain muutaman ottelun. Kaudeksi 2013-2014 hän siirtyi Suomeen Porvoon Akilleksen rivieihin, mutta palasi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Rodinaan. Kauden 2016-2017 hän pelasi jälleen Porvoon Akilleksessa. Kaudet 2017-2018 ja 2018-2019 Sadakov oli Syktyvarin Stroitelin pääsarjan joukkueen keskeisiä pelaajia tehden peräti 32 maalia. Syksystä 2019 lähtien hän on pelannut Porvoon Akilleksessa ollen kahden Suomen mestaruuden voittaneessa Akilles-joukkueessa. Myös pikkuveli Rudolf on jääpalloilija, ja hän pelasi myös Akilleksessa pari kautta.
Keväällä 2022 Sadakov siirtyi Akilleesta ruotsalaisen Bollnäsin riveihin.
Maajoukkueura.
Denis Sadakov edusti syksyllä 2011 Kazakstania alle 23-vuotiaiden MM-kisoissa.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Henkilökohtaisesti.
Viirurastasviheltäjä

Viirurastasviheltäjä ("Colluricincla boweri") on viheltäjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Viirurastasviheltäjä voi kasvaa noin 22 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Viirurastasviheltäjän pää, selkä ja siivet ovat väriltään harmahtavan ruskeat. Naaraalla on silmän ympärillä ohut oranssi rengas. Lajin rinta on punaruskea harmain viiruin ja vatsa on punaruskea. Viirurastasviheltäjän nokka on pitkähkö.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Viirurastasviheltäjää tavataan Australiasta Queenslandin pohjoisosasta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät. Kesäisin se elää vuoristossa ja tulee talviksi alemmaksi.
James Gould Cozzens

James Gould Cozzens (1903 Chicago, Yhdysvallat – 1978 Stuart, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän aloitti kirjoittajana 16-vuotiaana "The Atlantic Monthlyssä" ja julkaisi Harvardin yliopistossa opiskellessaan romaanin "Confusion" (1924). Hän toimi kotiopettajana Kuubassa, josta sai aineistoa myöhempiin romaaneihinsa. Hän käsittelee teoksissa ammattiin liittyviä eettisiä kysymyksiä, kuten romaanissa "Love Possessed", joka on hänen tunnetuin mutta myös kiistellyin teoksensa.
Ion Creangă

Ion Creangă (1839 Humulești, Romania – 1889 Iași, Romania) oli romanialainen kirjailija ja opettaja.
Talonpoikaissyntyinen Creangă oli kotoisin moldovalaisesta vuoristokylästä. Hän kuvaa lapsuuttaan moniosaisessa teoksessa "Amintiri din copilărie". Hänellä tuli erimielisyyksiä kirkon kanssa, ja hän menetti papin arvon ja opettajantyönsä, jonka hän tosin myöhemmin sai takaisin. Hän oli kirjallisuusseura Junimean jäsen ja julkaisi sen lehdessä 1875–1878 kertomuksia, jotka sittemmin julkaistiin koottuina. Hän sairasti epilepsiaa, ja sen pahennuttua vuodesta 1884 alkaen hänen työkykynsä ei enää ollut entisellään.
Creangă hyödynsi kansanomaista huumoria, ja siinä häntä on verrattu Rabelais'hen. Hänen satunsa "Vuohi ja kolme pientä vuonaa" on Aulis Nopsasen toimittamassa teoksessa "Eri maiden parhaat sadut" (Otava 1956).
Robert Creeley

Robert Creeley (1926 Arlington, Massachusetts, Yhdysvallat – 2005 Texas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Creeley opiskeli Harvardin yliopistossa ja Black Mountain Collegessa (Pohjois-Carolina) ja oli englannin kielen professori 1968 alkaen Buffalon yliopistossa. Hän opetti Amerikan kirjallisuutta 1980-luvun lopulla Helsingin yliopistossa. Hän kuului Black Mountain -runoilijaryhmään, jonka keskushenkilö oli Charles Olson, ja toimitti 1954–1957 ryhmän lehteä "The Black Mountain Review". Vuodesta 1956 hän asui San Franciscossa, jossa hänen tuttavuuksiinsa kuuluivat Jack Kerouac ja Allen Ginsberg ja monia muita beat-kirjailijoita.
Creeleyn näkemyksen mukaan lukijaan virtaa runon energiakentästä voimaa. Hänen läpimurtokokoelmansa on "For Love", josta Mari Koski on suomentanut useita runoja.
Suomennetut runot.
Mainittujen julkaisujen lisäksi on Jyrki Kiiskisen suomentamia runoja julkaisussa "Nuori Voima" 1993:6 ja 1996:4
Tahiridit

Tahiridit (821–873 jaa.) oli taustaltaan persialainen mahtisuku, joka toimi Khorasanissa Koillis-Persiassa muodollisesti Bagdadin abbasidikalifien alaisina kuvernööreinä, mutta käytännössä hyvin itsenäisesti. Sen perustaja oli Ṭahir ibn al-Ḥusayn, lempinimeltä "silmäpuoli", abbasidikalifi al-Mamunin (813–833) kenraali, joka oli tehnyt palveluksia kalifille tämän sotiessa veljeään al-Aminia vastaan. 
Tahiridit hallitsivat ensin Mervistä käsin, mutta siirsivät hallintonsa myöhemmin Nišapuriin. Molemmat kaupungit olivat silkkitien varrella, mutta Nišapur oli lännempänä. Al-Husaynin seuraajat laajensivat hallitsemaansa aluetta Intian rajoille asti. Tahiridien laaja suku käytti suunnattomia rikkauksiaan myös kulttuuriin, ja sen toinen haara toimi kalifin hovin korkeissa hallintoviroissa Bagdadissa. He perustivat luultavasti kirjaston Merviin ja suosivat hovissaan oppineita, "adab" -kirjallisuutta ja musiikkia. Termillä "adab" tarkoitetaan kirjallisuudenlajia, jossa yhdistyy erilaista sivistyneen miehen kasvatukseen liittyvää ainesta, runonsäkeitä, anekdootteja, mallikirjeitä, puheita, puhtaasti filologista ainesta, sananlaskuja jne. Usein "adabin" tehtäväksi on määritelty huvittaminen ja opettaminen. Persialainen runous oli alkamassa tahiridien kaudella, mutta ei nähtävästi vielä päässyt pitkälle.
Oscar Wilhelm Andstén

Oscar Wilhelm Andstén (15. maaliskuuta 1847 Helsinki – 22. heinäkuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni ja moninkertainen valtiopäivämies.
Andsténin vanhemmat olivat tehtailija Wilhelm Andstén ja Anna Maria Skogling ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Sofia Lundberg (k. 1914). Hän tuli ylioppilaaksi 1868, suoritti perämiehen tutkinnon 1873 ja valmistui merikapteeniksi 1877. Helsingin satamakapteenina Andstén toimi 1887–1918, purjehdittuaan sitä ennen monilla eri vesireiteillä ja aluksilla. Andsténilla oli useita merenkulkualan luottamus- ja asiantuntijatehtäviä ja hän muun muassa toimitti "Suomen laivakalenterin" vuosina 1892 ja 1897. Andstén oli porvarissäädyssä Maarianhaminan edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900.
Nummen Osuuspankki

Nummen Osuuspankki, alun perin Nummen Osuuskassa, oli vuonna 1917 perustettu itsenäinen pankki Nummella, Uudellamaalla. Vuonna 1991 Nummen Osuuspankki fuusioitui Länsi-Uudenmaan Osuuspankkiin. Kyseisenä vuonna Nummen Osuuspankin ottolainaus oli 126 miljoonaa markkaa ja asuntolainaus 118 miljoonaa markkaa.
Länsi-Uudenmaan Osuuspankin Saukkolan konttori lakkautettiin vuonna 2017.
Historia.
Nummen Osuuskassa perustettiin 28. tammikuuta 1917 ja osuuskassan sääntö vahvistettiin Suomen senaatissa 13. huhtikuuta 1917. Alun perin Nummen Osuuskassa toimi Nummen seuratalolla yhdessä Nummen Säästöpankin kanssa, mutta vuoden 1918 sisällissota keskeytti osuuskassan toiminnan moneksi vuodeksi; toiminta päätettiin aloittaa uudelleen vasta vuonna 1924. 
Nummen osuuskassan toimisto palveli asiakkaita kassan kirjanpitäjän Jalmari Jokisen asunnossa Tavolan koulukodissa vuoteen 1927 asti, jolloin toimisto siirrettiin Saukkolaan. Saukkolassa Nummen osuuskassan toimisto palveli vuoteen 1954 asti, kunnes kyseisen vuoden heinäkuussa se palasi takaisin Jokisen asuntoon Tavolaan. 1947 Nummen Osuusmeijerin isännöitsijä Paavo Junttila valittiin Nummen Osuuskassan kirjanpitäjäksi ja tuolloin osuuskassan toimisto jälleen siirtyi Saukkolaan, tällä kertaa Junttilan asuntoon.
Pitkäjärven Osuuskassa.
Vuonna 1924 Nummelle perustettiin Pitkäjärven Osuuskassa, joka aloitti toiminnan vuonna 1926. Pitkäjärven Osuuskassa päätettiin kassan osuuskuntakokouksessa sulauttaa Nummen Osuuskassaan vuonna 1947.
Oma toimitila.
Nummen Osuuskassan toiminnan laajetessa voimakkaasti päätettiin osuuskassalle rakentaa oma toimitalo Saukkolaan vuonna 1943. Toimitalo valmistui elokuussa 1954.
Syksyllä 1961 Nummen Osuuskassan sivukonttori Nummen kirkonkylään valmistui. Kirkonkylän konttorin tontti oli ostettu Lukkarin tilalta.
Päätöksenteko.
Listoja Nummen Osuuspankin johtohenkilöistä ja vuosista, jolloin he ovat olleet tehtävässä:
Jeesuksen rukous

Jeesuksen rukous (sydämen rukous) on etenkin ortodoksisessa kirkossa käytetty lyhyt rukoushuokaus "”Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua”".
Jeesuksen rukousta harjoitetaan erityisesti luostareissa ja se on tullut suosituksi rukousmuodoksi hesykasmisen liikkeen kautta. Rukous on sitten levinnyt yleiseen käyttöön, ja useat seurakuntalaiset, maallikot käyttävät rukousta myös arkisten askareiden keskellä. Rukouksessa voi käyttää apuna myös rukousnauhaa. 
Jeesuksen rukouksen yleisin sanamuoto on Abba Filemonin muotoilema "”Herra Jeesus Kristus, Jumalan Poika, armahda minua syntistä."” Rukouksella on Raamatussa. Esimerkiksi Markuksen evankeliumissa sokea Bartimaios huutaa Kristukselle: ”Jeesus, Daavidin Poika, armahda minua!” (Mark. 10:47)
1300-luvulla syntyneen hesykastisen liikkeen myötä Jeesuksen rukouksen harjoittaminen alkoi levitä yhä laajemmalle ortodoksiseen maailmaan - Laatokalla sijainneiden Konevitsan ja Valamon luostareiden kautta myös osaksi suomalaista ortodoksisuutta. Vanhan Valamon luostarin igumeni Hariton (1872–1947) kokosi teoksen, joka sisältää otteita pyhien isien ja hengellisten opettajien teoksista, nimenomaan ohjeeksi Jeesuksen rukouksen harjoittamiseen. Valamon luostari julkaisi tämän teoksen suomeksi vuonna 1983 nimellä "”Jeesuksen rukous”". 
Arkkipiispa Paavali (1914–1988) piti Jeesuksen rukousta tärkeänä henkilökohtaisen kilvoittelun muotona ja hän myös esitteli Jeesuksen rukouspalveluksen Suomessa.
Jeesuksen rukous on ortodoksisen rukouskilvoituksen keskus, mutta siitä on tullut myös osa läntisen kirkon traditiota. Jeesuksen rukous on kokonaisvaltainen rukous. Parhaimmillaan siinä eivät rukoile vain mieli ja järki, vaan koko olemuksesta nousee kaipuu Jumalan puoleen.
Ortodoksinen kirkko suosittelee, että rukouksen harjoittajat etsisivät itselleen hengellisen ohjaajan tai keskustelisivat asiasta rippi-isänsä kanssa. Jeesuksen rukousta voi kuitenkin rukoilla kuka tahansa.
Jeesuksen rukouksen ympärille on kehittänyt oma jumalanpalvelusmuoto "”Jeesuksen rukouksen palvelus”" Rukouspalvelus on peräisin Athokselta, josta ohjaajavanhus, isä Sofroni toi sen Englantiin Pyhän Johannes Kastajan luostariin. Sieltä se on levinnyt kautta kahtena eri versiona: pidempänä (800 Jeesuksen rukousta käsittävänä) noin kaksituntisena ja lyhempänä (400 Jeesuksen rukousta käsittävänä) noin yhden tunnin palveluksena. Rukouspalvelusta käytetään yleisesti ortodoksisissa seurakunnissa myös Suomessa.
Gumböle träsk

Gumböle träsk on Uudellamaalla Vantaalla ja Helsingissä Sipoonkorvessa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Gumböle träsk on 250 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,9 hehtaaria. Se sijaitsee mäkisellä ylänköalueella kahden korkean mäen pohjoispuolella. Lounaispuolinen mäki kohoaa 26 metriä vedenpinnan yläpuolelle ja mutta mäet ovat selvästi matalampia. Sen ympäristö on muuten alavaa metsämaata. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 700 metriä. Länsirannassa on pieni ja pyöreä niemi. Ranta ovat autio, mutta järven ympäristössä risteilee kävelypolkuja, jotka liittyvät Sipoonkorven kansallispuiston retkeilyreitistöön. Yksi poluista tulee länsirantaan niemelle. Vanhaan ja Helsingin välinen kuntaraja halkaisee järven kahdeksi yhtäsuureksi vesialueeksi.
Luontoarvoja.
Gumbölen vesi on humuksen ruskeaksi värjäämää. Järven vesirajaa ympäröi kapeahko nevalaide, ja rannalla oleva puusto on suhteellisen luonnontilainen. Lammen lähistöllä olevien ojitettujen korpialueiden ojat ovat kasvamassa umpeen, joten järven luonnontila on osin palautumassa. Järviruoko kasvaa laajalti rantojen myötäisesti, ja niiden lomassa olevat matalakasvuisemmat saranevat tarjoavat kasvualustan pullosaralle ja isokarpalolle. Gumbölen länsipuolella olevalla pienellä niemellä sijaitsee isovarpuräme, jolla kasvaa mäntyjä ja suopursua. Sen avovesialueella kasvaa puolestaan ulpukkaa ja lumpeita. Järven ympäristössä on runsaasti lahopuilla kasvavia lahottajasieniä, joiden joukossa on myös harvinaisia sekä vanhojen metsien lajeja, joita ovat esimerkiksi ruskohaprakääpä ja oravuotikka.
Varpushaukka, kanahaukka ja varpuspöllö pesivät lähistön metsissä. Lisäksi pyy viihtyy alueella vakituisena lajina. Metsosta on tehty myös havaintoja Gumbölen lähiympäristössä. Järven ympäristö on myös metsäviklon elinpiiriä. Metsässä eläviä pienempiä lintuja ovat puukiipijä, hömötiainen ja töyhtötiainen. Erilaiset sudenkorennot ovat hyvin yleisiä lammen yllä ja sen rannoilla.
Järvi ympäristöineen liitettiin Sipoonkorven kansallispuistoon vuonna 2011.
Vesistösuhteet.
Gumböle träsk sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueella (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V047 lampi kuuluu. Järveen on johdettu pieniä metsä- ja suo-ojia. Sen laskuoja alkaa järven koillisrannasta ja virtaa aluksi kohti koillista. Sitten se muuttuu kaivetusta ojasta luontaiseksi puroksi, joka putoaa rinnettä pitkin alas laaksoon. Sitten se kääntyy kohti etelää virraten Stora dammen -järven läpi ja jatkaen sieltä edelleen Suomenlahden Karlvikiin lähellä Korsnäsiä ja Karhusaarta. Gumböle träskin vedenpinnan korkeus on 34,3 metriä mpy. (N2000).
Historiaa.
Gumböle träsk on ollut autio metsäjärvi kaikissa peruskartoissa.
Storträsk (Helsinki)

Storträsk on Uudellamaalla itäisessä Helsingissä Sipoonkorvessa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Storträsk on 250 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,5 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisella ylänköalueella mäkien välisessä painanteessa. Korkein mäki kohoaa järven koillispuolella parhaimmillaan 28 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Muut ympäristön mäet ovat vaatimattomampia. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat enimmäkseen soistunutta metsämaata. Järveä kiertää rantaa myötäilevä Sipoonkorven kansallispuistoon merkitty retkeilyreitti. Sekä pohjois- että etelärantaan on merkitty nuotiopaikat. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.
Virkistysarvoja.
Järven ympäri kulkee Sipoonkorven kansallispuiston reitistöön kuuluva retkeilyreitti. Järven pohjoisrannalla on laavu, keittokatos, kuivakäymälä, nuotiopaikka sekä esteettömät palvelupaikat. Kohteeseen on vaativa mutta esteetön merkitty reitti pohjoiselta pösäköintipaikalta . Etelärannan levähdyspaikalla nuotiopaikka ja ruokailupöytä. Pohjoisrannalla on telttailu kiellettyä .
Vesistösuhteet.
Storträsk sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueella (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V047 lampi kuuluu. Järveen ei tule muualta ojia, mutta sen laskuoja alkaa järven etelärannasta. Se virtaa kohti etelää, jossa se alittaa valtatien 7 peltoaukealla ja jatkaa Itäsalmelle, missä se alittaa seututien 170 ja laskee Suomenlahteen Karlvikenissä Karhusaaren suojassa. Järven vedenpinnan korkeus on 32,3 metriä mpy (N2000).
Historiaa.
Edellisessä vesistöaluejaossa Stroträsket luettiin kuuluvaksi Krapuojan valuma-alueeseen (vesistöaluetunnus 81.048). Nykyään vedenjakaja sijaitsee lännempänä ja järvi sijoitetaan nykyään välialueeseen 81V047. Tästä huolimatta järven järvinumero liittää sen Krapuojan valuma-alueeseen.
Mass (The Gazetten albumi)

Mass on the GazettEn kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2021. Single ”Blinding Hope” julkaistiin etukäteen 10. maaliskuuta.
Alpes Graiae

Alpes Graiae (), myöhemmin Alpes Atrectianae (), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti alueen nykyisten Sveitsin ja Ranskan rajalla. Sitä hallittiin usein Alpes Poeninae et Graiaen provinssina yhdessä Alpes Poeninaen kanssa.
Maantiede.
Alpes Graiae oli yksi neljästä pienestä provinssista (muut olivat Alpes Cottiae, Alpes maritimae ja Alpes Poeninae) jotka sijaitsivat Alpeilla nykyisten Ranskan, Italian ja Sveitsin rajalla. Näistä Alpes Graiae käsitti alueen sille nimensä antaneilla Grajisilla Alpeilla juuri Mont Blancin eteläpuolella. Alueella sijaitsi nykyisin nimellä Pieni Sankt Bernhard tunnettu sola. Provinssin hallinnollinen keskus oli Forum Claudii Ceutronum, aiempi Axima (nyk. Aime).
Historia.
Alpes Graiaen provinssi perustettiin mahdollisesti keisari Augustuksen aikana ja viimeistään Claudiuksen aikana vuonna 41–54. Tätä ennen provinssin alue oli osa Raetian provinssia. Provinssin tärkein tehtävä oli turvata Alppien läpi johtavien solien, erityisesti Pienen Sankt Bernhardin, kautta kulkeva liikenne.
100-luvun lopulta lähtien provinssi tunnettiin myös nimellä "Alpes Atrectianae". Alueen provinssien rajat vaikuttavat muuttuneen usein, ja Alpes Graiae oli usein yhdistettynä Alpes Poeninaen provinssiin nimellä Alpes Poeninae et Graiae. Alpes Graiaen provinssi lakkautettiin lopullisesti keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, jonka jälkeen se oli pysyvästi osa Alpes Poeninae et Graiaen provinssia.
Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Alpes Poeninae et Graiae

Alpes Poeninae et Graiae (), myös Alpes Atrectianae et Poeninae (), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Galliassa Alpeilla nykyisten Kaakkois-Ranskan ja Sveitsin rajalla.
Maantiede.
Alpes Poeninae et Graiaen provinssi oli yksi kolmesta pienestä provinssista, jotka sijaitsivat Alpeilla nykyisten Ranskan, Italian ja Sveitsin rajallaseudulla (muut olivat Alpes Cottiae ja Alpes maritimae). Se yhdisti kaksi aluetta, jotka olivat provinssin pohjoisosan käsittänyt Alpes Poeninae ja eteläosan käsittänyt Alpes Graiae. Provinssi sijaitsi näille osille nimensä antaneilla Penniinisillä ja Grajisilla Alpeilla nykyisin Mont Blancina tunnetun vuoren ympäristössä.
Provinssin pohjoispuolella sijaitsi Gallia Belgican provinssi, koillispuolella Raetian provinssi, kaakkoispuolella Italia ja Transpadanan (Regio XI) alue, eteläpuolella Alpes Cottiaen provinssi ja länsipuolella Gallia Narbonensiksen provinssi.
Provinssin hallinnollinen keskus oli Axima eli Forum Claudii Ceutronum ja myöhemmässä vaiheessa Augusta Praetoria Salassorum.
Kaupunkeja.
Alpes Poeninae et Graiaen kaupunkeja olivat muun muassa:
Myöhemmässä vaiheessa provinssiin kuuluivat myös:
Huomautukset:
Historia.
Alpes Poeninae et Graiae perustettiin alun perin kahtena erillisenä provinssina, jotka olivat Alpes Poeninae ja Alpes Graiae. Niitä hallittiin kuitenkin usein historian kuluessa yhtenä provinssina nimellä Alpes Poeninae et Graiae.
Alpes Poeninae et Graiaen provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Pysyvästi se oli olemassa Dioclatianuksen uudistuksesta vuonna 293 lähtien, jonka jälkeen se kuului Gallian diokeesiin. 300-luvulta lähtien provinssi oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.
Provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Sándor Csoóri

Sándor Csoóri (1930 Zámoly, Unkari – 2016) oli unkarilainen runoilija. Hän oli toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittävimpiä unkarilaisia runoilijoita. Hän oli myös esseisti ja sosiografi. Hän yhdistää tuotannossaan suurkaupungin arkeen kansanperinnettä ja kansanomaista surrealismia. Hän oli myös elokuvakäsikirjoittaja.
Insulae (provinssi)

Insulae (”Saaret”; ; ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti osan Egeanmeren saarista pääosin nykyisen Kreikan alueella.
Maantiede.
Insulaen provinssi käsitti pääosan keskisistä ja läntisistä Egeanmeren saarista. Siihen kuului osa nykyisten Kykladien ja Dodekanesian saarista sekä Pohjoisen Egean saarista, mukaan lukien seuraavat saaret (niiden antiikinaikaisilla nimimuodoilla): Amorgos, Andros, Astypalaia, Ios, Khios, Kos, Lesbos, Melos, Naksos, Paros, Rhodos, Samos, Sifnos, Tenedos, Tenos ja Thera. Provinssin ulkopuolella olivat muun muassa Kykladien Delos, Keos, Kimolos, Kythnos, Mykonos ja Syros, jotka kuuluivat Achaean provinssiin. Provinssin itäpuolella sijaitsi Asian provinssi, eteläpuolella Cretan provinssi ja länsipuolella Achaean, Thessalian ja Macedonian provinssit.
Saaret olivat kreikkalaista aluetta, ja niillä oli monia vanhoja kreikkalaisia kaupunkivaltioita. Hierokleen "Synekdemoksen" mukaan provinssin alueella olisi ollut vielä 500-luvulla 20 kaupunkia, mutta se luettelee niistä vain 19. Provinssin hallinnollinen keskus oli Samos tai Rhodos.
Kaupunkeja.
Insulaen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia.
Insulaen alue oli aiemmin osa Asian provinssia. Insulaen provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen yhteydessä. Provinssi kuului Asianan diokeesiin, ja sitä hallitsi Asian provinssin prokonsulin alainen "praeses" (kreik. "hēgēmon"). 300-luvulta lähtien se oli osa Oriensin prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Itä-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Varhaisbysanttilaisella kaudella vuonna 536 keisari Justinianus teki Insulaen provinssista osan Quaestura exercituksen ("Quaestura exercitus Justiniana") hallintoaluetta, johon liitettiin myös provinssit Caria, Cyprus, Moesia secunda ja Scythia.
Moesia (provinssi)

Moesia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisten Bulgarian, Kosovon, Montenegron, Pohjois-Makedonian, Romanian ja Serbian alueilla.
Maantiede.
Moesian provinssi käsitti suurin piirtein historiallisen Moesian alueen. Sen pohjoisrajana toimi Tonava-joki (lat. "Danuvius"), jonka pohjoispuolella sijaitsi Daakia ja myöhemmin (mutta ei vielä Moesian provinssin olemassaolon aikana) Dacian provinssi. Idässä provinssin alue ulottui Mustaanmereen ja lännessä Drina-joelle (lat. "Drinus"), jonka länsipuolella sijaitsi Dalmatia ja Illyricum superiuksen ja myöhemmin Dalmatian provinssi. Provinssin eteläpuolella sijaitsivat Macedonian ja Thracian provinssit.
Moesia inferior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta. Tonavan suussa ja Mustanmeren rannikolla sijaitsi useita vanhoja kreikkalaiskaupunkeja. Provinssin hallinnollinen keskus oli Naissus.
Kaupunkeja.
Moesian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Moesian aluetta asutti alun perin traakialainen Moesi-heimo. Roomalaiset valloittivat alueen Crassuksen johdolla vuonna 29 eaa. Alue oli alun perin osa Illyricumin tai Macedonian provinssia. Moesian provinssi perustettiin joskus vuoden 11 eaa. jälkeen mutta ennen vuotta 6 jaa. Vuoden 15 jaa. jälkeen Moesian kuvernööri hallitsi jonkun aikaa myös Macedonian ja Achaean provinsseja.
Moesian provinssi organisoitiin uudelleen keisari Tiberiuksen aikana noin vuonna 44, jonka jälkeen Macedonia ja Achaea olivat viimeistään jälleen siitä erillisiä. Tuolloin Moesia luettiin keisarin provinsseihin. Provinssi lakkautettiin Domitianuksen aikana noin vuonna 82–86, jolloin se jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat länsiosan käsittänyt Moesia superior ja itäosan käsittänyt Moesia inferior. Myöhemmin alue jaettiin vielä useammaksi provinssiksi.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Numidia (provinssi)

Numidia (), alussa Africa nova (”Uusi Africa”, ), oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pohjois-Afrikassa nykyisen Algerian alueella.
Maantiede.
Numidian provinssi käsitti vanhan Numidian alueen Pohjois-Afrikan rannikolla nykyisen Koillis-Algerian alueella. Sen itäpuolella sijaitsi alun perin African provinssi. Myöhemmin sen itäpuolella sijaitsi Africa proconsulariksen provinssi ja länsipuolella Mauretania Caesariensiksen provinssi. Pohjoisessa Numidia rajautui Välimereen.
Kaupunkeja.
Numidian roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Numidian alue oli aiemmin oma kuningaskuntansa. Roomaan se liitettiin Julius Caesarin vallattua sen Thapsuksen taistelun myötä vuonna 46 eaa. Numidian provinssi perustettiin vuonna 46/45 eaa., tuolloin nimellä "Africa nova" (”Uusi Africa”). Samalla aiemman, viereisen African provinssin nimeksi tuli "Africa vetus" (”Vanha Africa”). Provinssit yhdistettiin Augustuksen aikana noin vuonna 27 eaa. uudeksi provinssiksi nimeltä Africa proconsularis.
Numidian provinssi perustettiin Septimius Severuksen aikana noin vuonna 197. Provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat pohjoisempi Numidia Cirtensis ja eteläosan käsittänyt Numidia militiana. Numidian provinssi perustettiin uudelleen yhdistämällä nämä kaksi provinssia vuonna 314. Tämän jälkeen provinssi kuului African diokeesiin. Myöhemmin 300-luvulla se tuli osaksi Italia et African prefektuuria. Rooman jaon vuonna 395 jälkeen provinssi osa Länsi-Roomaa.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Pannonia (provinssi)

Pannonia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pannoniassa nykyisten Bosnia-Hertsegovinan, Itävallan, Kroatian ja Unkarin alueilla.
Maantiede.
Pannonian provinssi käsitti Pannonian eli Illyrian sisämaan puolisen alueen, siinä missä Illyrian rannikon puoleinen osa Pannonian provinssin eteläpuolella kuului noihin aikoihin Dalmatian provinssiin. Pannonian provinssin länsipuolella sijaitsivat Noricumin provinssi ja Italia, ja kaakkoispuolella alun perin Moesian provinssi ja myöhemmin Moesia superiorin provinssi.
Historia.
Pannonian alue oli aiemmin osa ensin Illyricumin ja sitten Illyricum inferiuksen provinssia. Pannonian provinssi perustettiin Flaviusten aikana eli noin vuonna 69–96. Provinssi lakkautettiin Trajanuksen aikana noin vuonna 103/107, jolloin se jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Pannonia superior ja Pannonia inferior.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Vaakkoi

Vaakkoi on Uudellamaalla Vihdissä Vihdintieltä Kuikunläänin johtavan tien läheisyydessä sijaitseva järvi. Etäisyys Nummelasta on viisitoista kilometriä itään ja Helsingin keskustasta 26 kilometriä luoteeseen.
Maantietoa.
Vaakkoi on 450 metriä pitkä, 350 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,0 hehtaaria. Se sijaitsee Vaakkoin ulkoilualueella maaston neliömäisessä painanteessa. Rannat ovat melko loivarinteisiä, mutta luode- ja kaakkoissuunnissa rannat ovat jyrkempiä. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Järven etelärannassa laskupuron luusuan vieressä sijaitsee vuokrakämppä . Vihdintieltä alkavan ja Kuikunläänille johtavan tien varressa on kuusi kiinteästi asuttua kotitaloutta ja yksi vapaa-ajan asunto. Kyseisen tien alkupäässä ennen laskuojan ylittävää siltaa on vapaan tienkulun estävä puomi. Järven rantoja seuraa sen ympäri kiertävä kävelypolku, joka alkaa ja päättyy viereiselle tielle. Polut johtavat viereisille lammille Väärä-Mustalle, Saaren Mustalle ja Isolle Lehmälammelle, sekä tietysti myös etelässä Saarijärvelle.
Virkistysarvoja.
Järvi sijaitsee Vaakkoin ulkoilualueella Vihdin puolella kuntarajaa. Se kuuluu Helsingin kaupungille, joka hankki sen vuonna 1972. Alueen pinta-ala on noin 600 hehtaaria. Vaakkoin etelärannassa sijaitsee Vaakkoin eräkämppä, jota voivat Helsingin Ladun jäsenet vuokrata. Vaakkoi on kirkasvetinen, vähäravinteinen ja karu metsäjärvi. Järvellä voi myös kalastaa, mutta alueella avotulen teko on kiellettyä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Lepsämänjoen valuma-alueella (21.04), jonka Lakistonjoen valuma-alueeseen (21.044) järvi kuuluu. Vaakkoi laskee Saarijärveen 730 metriä pitkää laskuojaa pitkin. Järven vedenpinnan korkeus on 82,5 metriä mpy. (N2000, ennen se oli 81,9 m (N60)) ja Saarijärvellä se on 72,9 metriä, joten laskuojalle kertyy pudotusta 9,4 metriä.
Ylimmäinen (Vihti)

Ylimmäinen on Vihdin koillisosassa läntisellä Uudellamaalla sijaitseva 1,3 neliökilometrin laajuinen järvi. Etäisyys Nummelasta on 24 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Helsingin keskustasta 47 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Ylimmäisen pituus on 3,5 kilometriä ja tilavuus runsaat 4,8 miljoonaa kuutiometriä. Järvi on kapea, etenkin keskikohdastaan. Rannat ovat rehevöityneitä ja ruovikoituneita, saaria ei ole. Kaakkoisosassa on yli kymmenmetrinen syvänne. Ylimmäisen rannoilla vaihtelevat peltomaisemat ja metsämaat, pohjoisella rannalla maasto kohoaa yli 20 metriä järven pinnan yläpuolelle. Ylimmäisen pohjoispuolella sijaitsee Petäys, idässä on Vihtijärvi ja Laihue, etelässä Niemenjärvi ja Hiukkalammi. Uudenmaan ja Kanta-Hämeen maakuntaraja kulkee 1,2 kilometriä Ylimmäiseltä pohjoiseen. Aivan Ylimmäisen pohjoispuolitse kulkee yhdystie 11301, itäpuolitse kulkee seututie 132
Ylimmäisen länsirantaan virtaa Ali-Kärrin joki, joka saa vetensä järven länsipuolella levittäytyvistä soista. Petäyksestä kulkee suora lasku-oja Ylimmäiseen. Pohjavettä järvi saa etelärannan lähteistä. Ylimmäisen kaakkoiskulmasta lähtee laskuoja Niemenjärveen.
Ylimmäisen kalakanta on Suomen sisävesille tavanomainen ahvenineen ja haukineen, lintukanta on rikas uikkuineen ja joutsenineen.
Ylimmäinen (23.096.1.006) kuuluu Niemenjärven valuma-alueeseen (23.096), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Vihtijoen valuma-alue (23.09). Ylimmäinen on Niemenjärven valuma-alueen laajin vakavesi ja Karjaanjoen vesistön koillisia vakavesiä.
Sardinia et Corsica

Sardinia et Corsica (joskus "Corsica et Sardinia") () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Sardinian saaren nykyisessä Italiassa sekä Korsikan saaren nykyisessä Ranskassa.
Maantiede.
Sardinia et Corsican provinssi käsitti nimensä mukaisesti Sardinian ja Korsikan (lat. "Corsica") saaret, jotka sijaitsevat Välimeressä Italian niemimaan länsipuolella. Saaret olivat Roomalle syrjäseutua huolimatta siitä, että niiden sijainti oli valtakunnassa tavallaan keskeinen. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caralis (nyk. Cagliari) Sardinian saarella.
Kaupunkeja.
Sardinia et Corsican roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Sardinialla
Korsikalla
Historia.
Roomalaiset valtasivat Sardinian ja Korsikan Karthagolta ensimmäisen puunilaissodan myötä. Sardinia vallattiin vuonna 238 eaa. ja Korsika vuonna 237 eaa. Sardinia et Corsican provinssin perustamisvuodeksi mainitaan joko heti vuosi 237 eaa. tai vuosi 227 eaa. Toisaalta mainitaan, että Korsika olisi liitetty Sardinian provinssiin vuonna 231 eaa. Joka tapauksessa Sardinia et Corsica oli Rooman toinen provinssi Sicilian provinssin jälkeen.
Provinssia hallitsi alun perin preettori ja vuodesta 122 eaa. propreettori. Vuosina 27 eaa.–6 jaa. provinssi luettiin senaatin provinsseihin ja vuosina 6–67 jaa. keisarin provinsseihin. Vuonna 67 keisari Nero antoi provinssin senaatille vastineena Achaean siirtämisestä keisarille. Vespasianus palautti sen jälleen keisarille, jonka jälkeen sitä hallitsi prokuraattori ja praeses.
Sardinia oli saarista merkittävämpi Roomalle. Se tuotti viljaa, ja roomalaiset harjoittivat siellä myös kaivostoimintaa. Korsika oli vähempimerkityksellinen, eivätkä roomalaiset pyrkineet kehittämään sitä läheskään yhtä paljon, tai panostaneet edes sen hallussapitoon rannikkoa lukuun ottamatta.
Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Se lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Corsica ja Sardinia.
Näin provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Sicilia (provinssi)

Sicilia () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka käsitti Sisilian saaren nykyisessä Italiassa. Se oli Rooman ensimmäinen provinssi, ja perustettiin vuonna 241 eaa.
Maantiede.
Sicilian provinssi käsitti koko sille nimen antaneen Sisilian (lat. "Sicilia") saaren sekä sen pienempiä lähisaaria, kuten Aioliset saaret ("Aeoliae insulae", nyk. Liparisaaret) ja Aigataisaaret ("Aegates insulae", nyk. Egadisaaret) sekä Melite ("Melita", nyk. Malta) ja Gaulos (nyk. Gozo). Sisilia oli itäosaltaan kreikkalaiskaupunkien aluetta, ja muulta osiltaan hellenistisoituneita karthagolaiskaupunkeja tai saaren alkuperäisten heimojen kaupunkeja. Roomalaisella kaudella kuten aiemminkin Sisilian saaren tärkeimmät kaupungit sijaitsivat kaikki rannikolla. Sisämaan vuorenhuipuille rakennetut linnoitetut asutukset taantuivat, sillä niille ei ollut Pax Romanan vallitessa samanlaista tarvetta kuin aiemmin. Provinssin hallinnollinen keskus oli Syrakusa (lat. "Syracusa").
Kaupunkeja.
Sicilian provinssin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa (suluissa latinankielinen nimi, mikäli eri):
Historia.
Roomalaiset valtasivat Sisilian ensimmäisen puunilaissodan lopulla vuonna 241 eaa. Sicilian provinssi perustettiin tämän jälkeen, ja oli tuolloin koko Rooman valtakunnan ensimmäinen provinssi. Saaren merkittävin kaupunki Syrakusa ei kuitenkaan alun perin kuulunut provinssiin, vaan säilyi itsenäisenä toiseen puunilaissotaan ja vuoteen 211 eaa. saakka.
Augustuksen ajan provinssien jaossa Sicilia luettiin senaatin provinsseihin. Provinssi säilyi olemassa Rooman koko myöhemmän historian ajan, ja oli näin olemassa myös muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.
Noin vuosina 293–395 provinssi kuului Italian diokeesiin. 300-luvulla se kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja Italia suburbicarian diokeesiin.