tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
John Mackenzie af Macleod

John Mackenzie, lordi MacLeod (1726-1789), myöhemmin Cromartyn jaarli, oli skotlantilainen jakobiitti ja onnensoturi, joka oli jonkin aikaa Ruotsin palveluksessa.
Hänen isänsä oli oli George Mackenzie, Cromartyn jaarli (k. 1766) ja hän osallistui kuten isänsäkin jakobiittien kansannousuun vuosina 1745-46, vangittiin, mutta armahdettiin kuitenkin vuonna 1748, ja kuten isä, hänkin menetti arvonimensä ja tiluksensa. Mackenzie tuli ulkomailla asuvana vuonna 1749 marsalkka Keithin suosituskirjeellä Berliinistä Ruotsin hoviin ja vuonna 1750 hänestä tuli Ruotsin armeijan kapteeni herttua Fredrik Adolfin rykmentissä. Hän eteni vuonna 1755 majuriksi, oli jonkin aikaa Preussin palveluksessa Keithin adjutanttina (1757), osallistui Ruotsin palvelukseen Pommerin sodassa, tuli 1765 everstiluutnantiksi ja 1773 Porin läänin jalkaväkirykmentin everstiksi, sai eron vuonna 1778 ja palasi kotimaahansa. Vuosina 1779-83 Mackenzie oli everstinä perustamassaan ylämaalaisrykmentissä, joka oli sijoitettuna Madrasiin. Hänestä tuli englantilainen kenraalimajuri vuonna 1783 ja sai takaisin perheen tilan vuonna 1784.
Ruotsissa hänet oli otettu ritarihuoneeseen aateluuden naturalisoinnin jälkeen vuonna 1756, mutta aatelinen suku Mackenzie af Macleod sammui häneen.
Päijänneradio

Päijänneradio oli Monday's Special Oy:n omistama kaupallinen radiokanava, joka aloitti toimintansa joulukuussa 1989 ja päätti 2001. 
Radioasema sijaitsi Sysmän Koskueenmäen radioasemalla Etelä-Suomen Sähkö Oy:n mastossa 170 metrin korkeudella merenpinnasta. Lähetyspaikan sijainti ilmoitettiin 24E43 61N30.
Peter Horton (laulaja)

Peter Horton (19. syyskuuta 1941 – syyskuu 2023) oli itävaltalainen laulaja, kitaristi ja kirjailija. Horton aloitti uransa Wienin poikakuorossa ja opiskeli pianonsoittoa sekä Wienin konservatoriossa klarinettia. Horton toimi nuorena myös Flamingos-yhtyeen laulajana ja basistina sekä opiskeli klassista laulua Stuttgartissa.
Hortonin ensimmäinen singlejulkaisu julkaistiin vuonna 1965. Horton edusti Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa 1967 kappaleella "Warum es hunderttausend Sterne gibt". Kappale sijoittui jaetulle 14. sijalle 17 kilpailijan joukosta. Horton osallistui myös Saksan euroviisukarsintaan 1972 kappaleella "Wann kommt der Morgen", joka sijoittui karsinnassa jaetulle kuudennelle sijalle sekä 1975 kappaleella "Am Fuß der Leiter", joka sijoittui karsinnassa 11:nneksi.
Vuosina 1980–1984 Horton esiintyi Sigi Schwabin kanssa duossa Guitarissimo. Vuonna 1985 Horton perusti duon Symphonic Fingers saksalais-bulgarialaisen pianisti Slava Kantcheffin kanssa. Horton oli naimisissa Kantcheffin kanssa vuosina 1986–2005 sekä uudestaan vuodesta 2016.
Horton julkaisi ensimmäisen kirjansa, aforismikirjan "Die andere Saite" vuonna 1978. Horton julkaisi 17 kirjaa.
Pavlo Tšubynskyi

Pavlo Tšubynskyi (27. tammikuuta 1839 Boryspil, Osterin piiri, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 26. tammikuuta 1884 Kiova, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen etnografi, runoilija ja kansalaisvaikuttaja.
Tšubynskyi valmistui Pietarin yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Hän johti 1869–1870 etnografis-tilastollista tutkimusmatkaa Ukrainaan, Valko-Venäjälle ja Moldovaan. Matkalla hän tutki väestön arkielämää, kansantapoja, murteita ja kansanuskomuksia ja laati tuloksista moniosaisen teoksen. Hän johti 1873–1876 Venäjän maantieteellisen seuran lounaisosastoa. Seura myönsi 1873 hänelle kultamitalin arvokkaasta tutkimustyöstä. Vuonna 1875 hän sai kultamitalin Pariisissa kansainvälisessä etnografisessa kongressissa, ja Venäjän tiedeakatemia myönsi 1879 hänelle Uvarovin palkinnon.
Tšubynskyi kirjoitti myös runoja. Hän julkaisi kokoelman "Sopilka" (1871, 'Ruokopilli') ja kirjoitti sanat myöhemmin Ukrainan kansantasavallan kansallislauluksi valittuun lauluun ”Štše ne vmerla Ukrajiny” (”Ukraina ei ole vielä kuollut”).
Sanoituksiltaan rohkean runon ”Štše ne vmerla Ukrajiny” kirjoittaessaan Tšubynskyi oli 19-vuotias opiskelija. Vuoden kuluttua Myh'ailo Verbytskyi sävelsi sen, ja pian ukrainalainen älymystö ja talonpoikaisväestö omaksui sen epäviralliseksi kansallislauluksi. Tšubynskyi joutui loppuiäkseen vainon kohteeksi, sillä laulu päätyi seitsemän vuoden kuluttua synnystään Venäjän santarmien päällikön silmien eteen, ja Tšubynskyi karkotettiin Arkangeliin, koska hänellä oli ”kielteinen vaikutus talonpoikiin”. Hän teki karkotuksessa etnografisia tutkimuksia, jotka saivat viranomaisten silmissä arvostusta, ja hän pääsi palaamaan ensin Pietariin, sitten Ukrainaan. Hän joutui kuitenkin jälleen syytetyksi nationalismista, ja hänet passitettiin Pietariin liikenneministeriön vaatimattomaan virkaan. Kohtalon kolhima mies halvaantui 1880 ja kuoli neljän vuoden kuluttua 45-vuotissyntymäpäivänsä aattona.
Kari Rämö

Kari Viljami Rämö (s. 3. heinäkuuta 1952 Elimäki) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.
Kari Rämö syntyi Viljam ja Aili Rämön perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on Anja Helena Kelkka. Rämö tuli ylioppilaaksi Elimäen yhteiskoulusta 1971 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1977. Hän oli Espoon Sähkön diplomityöntekijä 1977 ja tutkimusinsinööri 1978–1981, Tuusulan seudun sähkölaitoksen kuntayhtymän käyttöosaston päällikkö 1981–1984, Kuopion kaupungin energialaitoksen sähkölaitososaston päällikkö 1984–1987, Kouvolan seudun sähkölaitoksen toimitusjohtaja 1988–1992, Kouvolan Seudun Sähkön, vuodesta 2003 KSS Energia, toimitusjohtaja 1992–2005 ja sitten Kymenlaakson Sähkön toimitusjohtaja vuoden 2015 loppuun asti. Rämö oli myös Kuopion teknillisen oppilaitoksen tuntiopettaja 1985–1987 ja hänellä oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä ammattiuransa aikana. Energianeuvoksen arvonimen Rämö sai vuonna 2012.
Université Paris-Panthéon-Assas

Université Paris-Panthéon-Assas (alun perin Paris II) on yliopisto Pariisissa. Se perustettiin yliopistouudistuksen jälkeen 1. tammikuuta 1971. Yliopistossa opiskelee noin 19 000 opiskelijaa, joista vajaat 15 000 opiskelee oikeustiedettä, sekä ammatillista ja hallintohenkilöstöä 2 412 henkilöä.
Panthéon-Assas-nimi johtuu siitä, että Panthéon sijaitsee hyvin lähellä yliopistoa ja että päärakennus sijaitsee rue d'Assasilla. Yliopisto sijaitsee "Jardin du Luxembourg"in länsipuolella. Kaupungin klassinen opiskelija-alue "Quartier latin" ei ole kaukana. 
Se opettaa oikeustieteen ja taloustieteen lisäksi hallintoa, politiikkaa ja yhteiskuntatieteitä.
Lumokit

Lumokit on lumokkikasvien (Velloziaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 130 lajia.
Lumokkeja kasvaa luonnossa Etelä-Amerikan pohjoisosissa Kolumbian, Venezuelan, Guyanan ja Brasilian alueella sekä Panamassa.
Tarhapimpinellaruusut

Tarhapimpinellaruusut ("Rosa" Spinosissima-Ryhmä) on viljeltyjen ruusuristeymien lajikeryhmä. Ne ovat yleensä moninkertaisia risteymiä, joiden kantalajeja ei välttämättä tarkkaan tunneta, mutta ulkonäöstä tunnistettavana kantamuotona on laji pimpinellaruusu ("Rosa spinosissima", syn. "R. pimpinellifolia"). Suomessa tunnetuin viljelty pimpinellaruusun lajike juhannusruusu ('Plena') ei sen sijaan ole risteymäsyntyinen.
Lajikkeita.
Tarhapimpinellaruusuryhmän Suomessa viljeltyjä lajikkeita ovat muun muassa:
Hanna Lammela

Hanna Lammela (s. 10. toukokuuta 2002) on suomalainen pesäpalloilija. Lammela edustaa Superpesiksessä Manse PP:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Oulunsalon Vasama. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä linjapelaajana. Lammela on pelannut 195 ottelua Superpesiksessä. Näissä otteluissa hän on lyönyt 42 tavallista juoksua, tuonut 53 juoksua ja kerännyt 408 kärkilyöntipistettä. Lammela on pelannut 28 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt 37 kärkilyöntipistettä. Lammela valittiin vuoden 2022 Itä-Länsi-otteluun.
Acclaim Studios Manchester

Acclaim Studios Manchester (ennen Software Creations) oli brittiläinen pelitalo.
Historia.
Studion perusti Richard Kay vuonna .
Ennen studion perustamista Richard Kay työskenteli varastossa Ocean Softwarelle ja osti BBC Micron kiinnostuttuaan ohjelmoinnista. Kay opetteli assembly-ohjelmointia ja sai työn pelien kehityksessä. Muutaman pelin jälkeen Kay kiinnostui muista asioita ja siirtyi ilmavoimiin. Tämän jälkeen Kay työskenteli makuuhuoneestaan ja palkkasi Steve Ruddyn, joka myös työskenteli makuuhuoneestaan. Vuotta myöhemmin Kay palkkasi Mike Agerin ja Andrew Threlfallin, jolloin hän hankki toimiston tietokoneliikkeen yläkerrasta vastapäätä BBC:tä. Tuolloin he tekivät monia budjettipelejä Firebird Softwarelle. Kay palkkasi Mike Follinin, jonka veljet Tim ja Geoff sekä Mark Wilson seurasivat: heillä oli ennestään oma yritys, jonka peleille tehtiin seuraajia. Käännökset kolikkopeleistä kuten "Bubble Bobble" tekivät studiosta menestyneen. Tämän jälkeen studio pyrki kehittämään Nintendon Famicom-alustalle ja Mike Webb liittyi yhtiöön. Studio kehitti demon, josta tuli myöhemmin "Solstice" ja tämä avasi keskustelun Nintendon kanssa.
Acclaim Entertainment osti studion vuonna 2002 ja nimesi sen uudestaan Acclaim Studios Manchesteriksi.
Omien pelien kehittämisen lisäksi se teki käännöksiä muiden studioiden peleistä eri alustoille.
Studio oli ensimmäisiä Eurooppalaisia pelitaloja, jotka kehittivät pelejä japanilaisille pelikonsoleille. Studio kasvoi työllistämään yli sata henkilöä.
Borut Bassin

Borut Bassin (6. heinäkuuta 1944 Ljubljana, Slovenian kansantasavalta, Jugoslavia – 15. kesäkuuta 2022) oli maajoukkuetasolla Jugoslaviaa edustanut koripalloilija.
Bassin saavutti Jugoslavian miesten maajoukkueessa MM-hopeaa Uruguayssa 1967, EM-hopeaa Länsi-Saksassa 1971 ja EM-pronssia Puolassa 1963. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös Suomen EM-kilpailuissa 1967. Seuratasolla Bassin edusti AŠK Olimpijaa jossa voitti Jugoslavian mestaruuden vuosina 1962, 1966 ja 1970. Bassin kuoli 77-vuotiaana 15. kesäkuuta 2022.
Identiteetti ja demokratia -puolue

Identiteetti ja demokratia on eurooppalainen puolue. Puolue kerää yhteen eurooppalaisia oikeistolaisia ja isänmaallisia puolueita, jotka puolustavat kansallista identiteettiä, rajapolitikkaa, oikeusvaltiota ja historiaa. Järjestön perusti alun perin Marine Le Pen vuonna 2014. Puolueen puheenjohtaja on belgialainen Gerolf Annemans.
Historia.
Puolueen parlamenttiryhmä ID-ryhmä perustettiin vuonna 2019, mutta puolue jäi parlamentissa ilman merkittäviä vastuupaikkoja. ID muodostettiin yhdistämään Euroopan parlamentin oikeistoa ja sen runkona ovat entiset ENF-ryhmän puolueet.
Politiikka.
ID-puolue korostaa yksittäisten valtioiden ja kansojen suvereniteettia ja vastustaa vallan siirtoa ylikansallisille päätöksentekoelimille. Puolue korostaa Euroopan kansojen yksilöllistä identiteetiä sekä oikeutta säätää rajavalvonnasta ja maahanmuutosta. Puolue korostaa jäsenvaltioiden ainutlaatuisuutta taloudellisessa, sosiaalisessa, kulttuurisessa ja alueellisessa mielessä.
ID-puolue korostaa yksilönvapauden ja sananvapauden merkitystä sekä digitaalisia vapauksia. ID-puolueen näkemyksen mukaan kulttuuri on poliittisen toiminnan ydin.
Jäsenet.
Seuraavat puolueet ovat ID-puolueen jäseniä:
Solstice (videopeli)

Solstice: The Quest for the Staff of Demnos tai lyhyesti Solstice on Software Creationsin kehittämä ja CSG Imagesoftin julkaisema pulmapeli. Peli on julkaistu vuonna Nintendo Entertainment Systemille.
Pelin seuraaja on "Equinox" (myös nimellä "Solstice II").
Pelaaminen.
Peli on isometristä projektiota käyttävä pulmapeli. Pelaaja on velho, jonka tehtävä on pelastaa prinsessa pahalta velholta. Tavoitteessa onnistuakseen pelaajan on koottava sauvan palaset eri huoneista.
Pelialuetta voi tutkia vapaasti, mutta suuri osa siitä on estetty kunnes löytää esineen tai avaimen edistymiseen. Velhoa ohjataan D-padilla, A-näppäimellä hypätään ja start-näppäin käyttää lääkejuoman. Select-näppäin näyttää kartan ja tavaraluettelon. Juomat ovat tärkeitä eräiden huoneiden pulmien ratkaisemiseen kuten tekemällä velhon näkymättömäksi tai pysäyttämällä ajan.
Pelissä kuljetaan huoneesta toiseen, joissa on eri tyyppisiä pulmia, jotka alkavat yksinkertaisista mutta nopeasti edistyvät vaikeiksi.
Vastaanotto.
Pelin perspektiivi on hieno ja yksilöllinen, mutta se tekee vaikeaksi kohdistaa asioita ja tarkka tasohyppely on vaikeaa. Varjojen puute tekee vaikeaksi sanoa missä kohtaa asiat ovat kolmiulotteisesti. Peli on erittäin haastava ja pelaajalla on vain muutamia elämiä. Monet asiat voivat tappaa pelaajan ja elämien loputtua pelaaja palaa alkuun. Pelissä ei myöskään ole jatkomahdollisuuksia, salasanoja tai paristovarmennusta. Peli on hauska ja palkitseva, mutta vaatii rautaista tahtoa läpipelaamiseen. Visuaalisesti peli hieno ja suunniteltu hyvin vaikka siitä puuttuu tarkkoja yksityiskohtia. Myös pelin musiikki saa kehuja.
Kehitys.
Pelin musiikin on säveltänyt Tim Follin.
Erytrosiini

Erytrosiini (C20H6I4O5Na2) on ksanteenijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena muun muassa elintarvikkeissa ja biokemiassa. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa erytrosiini on ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee lisäksi etanoliin. Liuokset ovat väriltään punaisia. Happamissa olosuhteissa saostuu liukenematonta 2-(6-hydroksi-2,4,5,7-tetrajodi-3-oksoksanten-9-yyli)bentsoehappoa.
Erytrosiinia valmistetaan kuumentamalla fluoreskeiinia jodin kanssa emäksisissä olosuhteissa.
Erytrosiinia käytetään elintarvikevärinä ja sen E-koodi on E127. Euroopan unionin alueella sitä saa käyttää vain kirsikoissa, mutta muualla sitä käytetään myös juomissa, hilloissa ja eläinruoissa. Ainetta on käytetty kosmetiikassa. Yhdistettä voidaan käyttää värinaineena tutkittaessa kudoksia mikroskoopilla. Erytrosiini saattaa olla karsinogeenista ja sen sisältämä jodi voi aiheuttaa kilpirauhasen toiminnan häiriöitä.
Tarhakurtturuusut

Tarhakurtturuusut ("Rosa" Rugosa-Ryhmä) on viljeltyjen ruusuristeymien lajikeryhmä. Ne ovat yleensä moninkertaisia risteymiä, joiden tunnistettavana kantalajina on kurtturuusu ("Rosa rugosa"). Koristepensaina suosittujen tarhakurtturuusujen ominaisuuksiin kuuluvat kurtturuususta periytyvät pitkä kukinta-aika, kukkien tuoksuminen, (talven)kestävyys ja kasvinterveys. Tarhakurtturuusut leviävät kurtturuusua vähemmän ja tuskin leviävät itsenäisesti luontoon. Lajikkeesta riippuen ne kasvattavat vähän tai ei lainkaan juurivesoja; osa tarhakurtturuusuista tekee kiulukoita, mutta osa on steriilejä.
Suomessa 2019–2022 asteittain voimaan tullut kurtturuusun kasvatuskielto ei koske tarhakurtturuusuja. Joskus viljelykarkulaisina havaitut tarhakurtturuusut lienevät kaatopaikoille levinneitä puutarhakasvien juurakoita.
Lajikkeita.
Tarhakurtturuusuryhmän Suomessa tunnettuja lajikkeita ovat muun muassa:
Equinox (täsmennyssivu)

Equinox voi tarkoittaa seuraavia:
Rantabaari (5. tuotantokausi)

Suomalaisen Rantabaari-draamasarjan viidennen tuotantokauden julkaisu alkoi C More -suoratoistopalvelussa syyskuussa 2022. Aiemmilta kausilta mukana on 10 keskeistä hahmoa, joiden lisäksi sarjaan tulee useita uusia roolihenkilöitä.
Sarjaa julkaistiin C Moressa neljä jaksoa viikossa maanantaisin. Kauden julkaisu MTV Katsomossa ja esittäminen televisiossa MTV Subilla alkoi kesäkuussa 2023.
Arkangeli-Vaskovon lentoasema

Arkangeli-Vaskovon lentoasema tai Vaskovon lentoasema (; kansallinen lentopaikkatunnus: УЛАХ ja ЬЛАХ), on Venäjän Arkangelin alueen Primorjen piirissä, Vaskovon taajaman lähellä, maanteitse 22 kilometriä (linnuntietä 12 km) Arkangelista etelään sijaitseva kansallista lentoliikennettä palveleva lentoasema.
Lentoasemalta lennetään erityisesti alueellisia lentoja, joilla kuljetetaan matkustajia, rahtia ja postia. Lentoasemalla toimivan lentoyhtiön kalustoon kuuluu Antonov An-24, Antonov An-26, Antonov An-32, Antonov An-2, Jakovlev Jak-40, Let L-410 UVP-E, Jakovlev Jak-18T ja EMV-120 -lentokoneita. Lisäksi lentoasemalta lennetään useantyyppisillä helikoptereilla (kuten Mil Mi-8MT ja Mil Mi-8T, Mil Mi-26).
Kesäkuussa 2022 paljastettiin legendaarisen ukrainalaistaustaisen neuvostoliittolaisen napalentäjä, Neuvostoliiton sankari Ivan Tšerevitšnyin rintakuva, ja lentoasema nimettiin hänen kunniakseen.
Yhdyspankintalo (Tampere)

Yhdyspankintalo on arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema entinen pankkitalo, joka sijaitsee Tampereella osoitteessa Hämeenkatu 24. Se on Pohjoismaiden Yhdyspankin vanha Tampereen-pääkonttori. Talo on valmistunut vuonna 1939.
Historiaa.
Pohjoismaiden Yhdyspankki sai alkunsa, kun Suomen Yhdyspankki ja Pohjoismaiden Osakepankki yhdistyivät vuonna 1919. Tampereella pankki toimi ensin Kauppakadulla nykyisessä Ylioppilastalossa (ent. Suomen Yhdyspankin talo). Koska vanha huoneisto kävi vuosien kuluessa ahtaaksi, pankki päätti 1930-luvulla rakennuttaa uuden, ajanmukaisen toimitalon hallinnoimalleen tontille Hämeenkatu 24 – Kauppakatu 9. Uuden liikepalatsin tieltä purettiin kaksi Birger Federleyn suunnittelemaa jugendrakennusta: Elokuvateatteri Scala Hämeenkadulta ja Pohjoismaiden Osakepankin entinen talo Kauppakadulta.
Pankki muutti uuteen taloonsa syyskuussa 1939. Varsinaisen pankkitalon lisäksi tontille valmistui erillinen asuinrakennus (Kauppakatu 9), johon tuli pankin työntekijöiden asuntoja sekä liiketiloja. Myös Yhdyspankintalon yläkerroksissa oli alun perin henkilökunnan asuntoja, mutta nämä tilat on myöhemmin muutettu toimistokäyttöön. Kun pankkitoiminta päättyi rakennuksessa vuonna 1995, siitä tuli tavallinen liike- ja toimistotalo. Suuren pankkisalin ja toisen kerroksen konttoritilojen paikalle remontoitiin ravintola vuonna 2008.
Arkkitehtuuri ja status.
Yhdyspankintalo edustaa tyypillistä 1930-luvun funktionalismia. Rakennuksessa on kuuden pääkerroksen lisäksi ullakkokerros, joka on vedetty sisään julkisivulinjasta. Ensimmäisen ja toisen kerroksen ulkopinta on tummanpunaista graniittia. Ylemmissä kerroksissa ulkoseinää peittää harmaanruskea rappaus, johon on sekoitettu kiviä ja lasinsiruja. Ullakkokerros on peltipäällysteinen. Talon pääsisäänkäynti on kehystetty hiotulla mustalla graniitilla, ja oviaukon yläpuolella on kiveen hakattu Tampereen vaakuna. Julkisivun yläosaa koristaa myös kaksi lipputankoa.
Talon katujulkisivu on säilynyt kutakuinkin ennallaan. Sisällä on sen sijaan toteutettu lukuisia muutoksia, minkä seurauksena tilojen alkuperäinen ilme on lähes hävinnyt. Porrashuoneissa on vielä jäljellä vanha vihreä mosaiikkibetonilattia roomalaisine kerrosnumeroineen.
Yhdyspankintalo on suojeltu asemakaavalla. Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan se on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta merkittävä kohde, joka muodostaa tyylikkään parin kadun toisella puolella sijaitsevan Turvan talon kanssa. Molemmat rakennukset ovat osa Hämeenkadun, Hämeensillan ja Keskustorin muodostamaa valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.
Vaclav Smil

Vaclav Smil (s. 9. joulukuuta 1943 Plzeň) on kanadalainen emeritusprofessori ja tietokirjailija.
Elämäkerta.
Smil syntyi Plzeňissä vuonna 1943. Hän opiskeli Kaarlen yliopistossa ja suoritti luonnontieteiden tohtorin tutkinnon vuonna 1965. Hän suoritti asepalveluksen Tšekkoslovakian armeijan maantieteellisessä instituutissa 1966-67. Smil muutti Yhdysvaltohin vuonna 1969 ja suoritti maantieteen tohtorin tutkinnon Pennsylvanian osavaltionyliopistossa 1972. Siitä pitäen hän toimi Kanadassa Manitoban yliopistossa, ensin apulaisprofessorina, sitten professorina ja lopulta nimikkeellä "distinguished professor of geography". 
Kirjallinen tuotanto.
Smil on kirjoittanut ansiokkaita teoksia mm. ympäristöongelmista, ihmiskunnan resurssien ja energian käytöstä, ruuantuotannosta ja tekniikan historiasta.
Muuta.
Smil on yksi Bill Gatesin suosikkikirjailijoista ja Gates on kertonut lukeneensa melkein kaikki Smilin kirjoittamat kirjat. Gates kirjoittaa blogiinsa arvosteluita Smilin kirjoista.
Reverence

Reverence on australialaisen metalcore-yhtyeen Parkway Driven kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 4. toukokuuta 2018 levymerkillä Epitaph Records.
Saint-Vidal

Saint-Vidal on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Bornejoen varrella, noin 11 kilometriä Le Puy-en-Velayn kaupungista luoteeseen.
Kunnan keskipisteenä on keskiaikainen linna "Château de Saint Vidal". Se on yksi Auvergne-Rhône-Alpesin alueen parhaiten säilyneistä linnoista. 1500-luvulla linnan maine oli suuri. Se oli Ranskan tykistöjen suurmestarin ja katolisen liiton johtajan Antoine II:n ansiota. Hänet tapettiin 25. tammikuuta 1591 Estroulhasin sillalla käydyssä kaksintaistelussa Espalyssä. Saman vuoden heinäkuussa Ranskan kuningas Henrik IV määräsi linnan tuhottavaksi. Sitä kohti ammuttiin 304 kanuunanlaukausta, mutta linnoitus pysyi valloittamattomana. Antoine II:n seuraajat asuttivat linnaa 1700-luvun loppuun saakka. Tämän jälkeen linna on vaihtanut useasti omistajaa. Nykyinen omistaja Vianney d'Alançon osti linnan vuonna 2016. Vuosina 2017-2018 linnaan tehtiin laajat entisöintityöt, ja linna avattiin yleisölle majoitus- ja matkailukäyttöön. Linna on ollut historiallinen muistomerkki vuodesta 1958.
Juho Vihko

Juho Vihko (; 1890 Vihonkylä, Tyrö – 15. huhtikuuta 1938 Voronež) oli inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen opettaja ja hallintovirkailija.
Vihko syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui opettajaksi Kolppanan seminaarista, palveli armeijassa ja opiskeli Pietarin kansanvalistusinstituutissa vuosina 1920–1923. Sen jälkeen hän työskenteli koulutarkastajana ja ammattiliittojen kulttuuriosastossa. Vuonna 1925 Vihko lähetettiin Neuvosto-Karjalaan, jossa hän toimi valistusasiain kansankomissariaatin osastopäällikkönä ja vuosina 1927–1929 valistusasiain kansankomisaarin sijaisena. Vuosina 1929–1931 hän suoritti jatko-opintoja Moskovan tieteellisen pedagogiikan instituutissa.
Vihko työskenteli Karjalan pedagogisen instituutin ensimmäisenä rehtorina vuosina 1931–1932 ja Karjalan valistusasiain kansankomissaarina vuosina 1932–1936. Hänen aikanaan tasavallassa siirryttiin alkeiskouluista vajaakeski- ja keskikouluihin, toteutettiin aikuisväestön lukutaitokampanjaa ja perustettiin karjalaiset osastot Leningradin metsä- ja maatalouskorkeakouluihin.
Vihko erotettiin virastaan Neuvosto-Karjalan suomalaisjohdon syrjäyttämisen jälkeen, ja hänet siirrettiin opettajaopiston rehtoriksi Voronežiin. Hänet pidätettiin tammikuussa 1937 ja tuomittiin vastavallankumouksellisen porvarillis-nationalistisen järjestön jäsenenä, mutta sitä ennen hän kuoli sairaalassa sydänvikaan. Vihko rehabilitoitiin vuonna 1957.
Chavaniac-Lafayette

Chavaniac-Lafayette on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 28 kilometriä Briouden kaupungista koilliseen.
Kunnan nähtävyys on linna "Château de Chavaniac". Se oli 1600-luvun lopulla linnoitettu talo joka tuhoutui tulipalossa. Vuonna 1701 se rakennettiin uudelleen ja samalla rakennus laajennettiin linnaksi. Linnassa syntyi 6. syyskuuta 1757 Gilbert du Motier de Lafayette. Nykyisen muotonsa linna sai 1900-luvun alussa tehdyissä muutostöissä.
Emilia Jansson

Emilia Jansson (s. 1992) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta vuonna 2021. Hän on tehnyt töitä näyttelijänä niin teatterissa kuin televisiossakin. Televisiossa hänen pisin roolinsa on "Rantabaari"-draamasarjan Krista Eerolana.
IK-6

IK-6 ( tai eli , suom. IK-6, Sisäministeriön Melehovon rangaistussiirtola) on rangaistussiirtola Vladimirin alueen Kovrovin piirin Melohovon kylässä Venäjällä, noin 250 kilometrin päässä Moskovasta. Se on korkeimman turvallisuustason vankila, jota ylläpitää Venäjän federaation sisäministeriön alainen Federaation rangaistuslaitos, paikallinen rikosseuraamuslaitos. Siellä on 1 500 paikkaa. 
Rangaistussiirtolan vankien huonosta kohtelusta siellä on toistuvasti kerrottu venäläisissä tiedotusvälineissä, kertoo Kommersant-sanomalehti. Vankien pahoinpitelystä kuvattua videota paikalliset viranomaiset väittivät väärennetyksi. Videon julkitulon jälkeen siirtolan oloista käynnistettiin tutkimus, jonka tuloksia ei kuitenkaan ole tuotu jukisuuteen. Vankeja on kuollut pahoinpitelyihin. Silti esimerkiksi huumekauppias Gor Ovakimjanin väitettiin kuolleen keuhkokuumeeseen ja Tšetšenian entisen presidentin Ahmad Kadyrovin entisen henkivartijan Ayub Tuntujevin tehneen itsemurhan. Esimerkiksi Ovakimjanin sukulaiset kertoivat kuitenkin hänen kuolleen pahoinpitelyn ja kidutuksen seurauksena. Tuntujev oli puolestaan valittanut kaksi kertaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen kidutuksesta ja viranomaisten haluttomuudesta tutkia tätä. Vladimirin alueen ihmisoikeusasiamiehen Ljudmila Romanovan mukaan olot rangaistussiirtolassa ovat hyvät.
Venäläinen oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyi tiettävästi siirrettiin sinne kesäkuun puolivälissä vuonna 2022. Kun Navalnyin asianajaja meni tapaamaan häntä 14. kesäkuuta 2022 IK-2 rangaistussiirtolaan, jossa Navalnyi oli aiemmin ollut, hänelle väitettiin, ettei Navalnyi ole siellä. Vasta myöhemmin samana päivänä viestittiin julkisuuteen, että Navalnyi oli siirretty IK-6 Melehovoon.
Nadja Michael

Nadja Michael (s. 1969, Wurzen, Itä-Saksa) on saksalainen oopperalaulaja. Hän aloitti uransa mezzosopraanona, mutta siirtyi huhtikuussa 2005 sopraanoksi. Hänen äitinsä isotäti oli sopraano Erna Sack.
Michael opiskeli Stuttgartissa ja Indianan yliopiston Jacobs School of Musicissa. Hänellä todettiin 19-vuotiaana aivokasvain, ja hän pakeni Länsi-Saksan puolelle. Michael on esiintynyt muun muassa La Scalassa, Covent Gardenissa, Glyndebournen festivaalilla, Verona Arenassa, Wienin valtionoopperassa, Salzburgissa, Münchenissä, Brysselissä, Chicagossa ja Berliinissä. Rooleja hänellä on ollut muiden muassa oopperoissa "Fidelio", "Salome", "Macbeth", "Wozzeck" ja "Médée".
Michaelilla on kaksi tytärtä.
Roomalaiset mittayksiköt

Roomalaiset mittayksiköt muodostivat pituus-, pinta-ala-, tilavuus- ja painomittojen järjestelmän. Pituusmittojen perusmitta oli "pes" eli jalka, pinta-alamittojen perusmitat "pes quadratus" eli neliöjalka ja "jugerum" eli auranala, tilavuusmittojen perusmitta "sextarius" ja painomittojen perusmitta "libra" eli naula.
Elo Syvänen

Elo Mooses Syvänen (, 16. syyskuuta 1899 Tampere – 28. joulukuuta 1937 Sandarmoh) oli suomalainen kommunisti, joka toimi Neuvostoliitossa korkeakoulun rehtorina.
Elämä.
Syvänen syntyi työläisperheeseen. Hän oli ammatiltaan kassakaappiseppä. Syvänen liittyi 17-vuotiaana Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen ja vuonna 1920 Suomen Kommunistiseen Puolueeseen. Hän sai kahdeksan vuoden kuritushuonerangaistuksen valtiopetoksesta vuonna 1922. Syvänen siirtyi Neuvostoliittoon vankien vaihdossa vuonna 1926.
Syvänen valmistui kommunistisesta yliopistosta ja työskenteli vuodesta 1931 lähtien Karjalan ASNT:n valistusasiain kansankomissariaatin työläistiedekunnan johtajana. Vuonna 1935 hän suoritti jatko-opinnot Leningradin yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen Karjalan pedagogisen instituutin fysiikan laitoksen dosenttina ja esimiehenä. Vuosina 1936–1937 Syvänen toimi pedagogisen instituutin rehtorina. Erään tiedon mukaan instituutin tosiasiallinen johtaja oli sen puoluesihteeri Nikolai Jaakkola. 
Nationalismista syytetty Syvänen pidätettiin lokakuussa 1937. Hänet tuomittiin vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja teloitettiin. Syvänen rehabilitoitiin vuonna 1989. Hänen vaimonsa Asta Syvänen palasi Neuvostoliitosta Suomeen vuonna 1940.
Flemming Hansen

Flemming Hansen (9. elokuuta 1939 Kööpenhamina – 30. huhtikuuta 2021) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1984–2007 ja toimi Tanskan liikenneministerinä vuosina 2001–2007, pohjoismaaministerinä 2002–2005 sekä energiaministerinä 2005–2007.
Islab-hyvinvointiyhtymä

Islab-hyvinvointiyhtymä (aik. Itä-Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä, (ISLAB)) on suomalainen laboratoriopalveluja tuottava hyvinvointiyhtymä. Se tuottaa Itä-Suomen kolmen maakunnan - Etelä-Savon, Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon - alueella sijaitsevien julkisen terveydenhuollon terveyskeskusten ja sairaaloiden kliinisen mikrobiologian, kliinisen kemian, hematologian, genetiikan laboratoriopalvelut sekä IVF-laboratorion palvelut. Alan ammattilaisia työskentelee Islabissa yhteensä noin 600. Islabin kotipaikka on Kuopio. 
Hyvinvointiyhtymän omistajia ovat Etelä-Savon, Pohjois-Karjalan ja Pohjois-Savon hyvinvointialueet. Liikelaitoskuntayhtymän kautta omistajien arvioitiin saavuttavan vuositasolla 3-8 prosenttia aiempaa edullisemmat laboratoriopalvelut. Toiminnan alkuvaiheessa tämä tarkoitti muutaman miljoonan euron vuotusta säästöä. Toimitusjohtajana toimii Merja Miettinen. Ylintä päätösvaltaa hyvinvointiyhtymässä käyttää vähintään kaksi kertaa vuodessa kokoontuva yhtymäkokous. Yhtymän johdossa toimii hallitus, jossa on edustus eri hyvinvointialueilta, Itä-Suomen yliopiston edustaja ja kolme muuta edustajaa.
Jaana Bombin

Jaana Bombin (s. 1965 Kajaani) on suomalainen kuvanveistäjä. Viitasaarella asuva Bombin tekee veistoksensa graniitista. Bombin on Viipurin Taiteilijaseuran jäsen.
Yhteisötaiteilijana Bombin on toiminut pääosin Keski-Suomen alueella. Vuosina 2016–2019 Bombin oli projektipäällikkönä "Taiteen Wirtapiiri" -yhteisötaidehankkeessa, joka toteutettiin Viitasaaren lisäksi Kinnulassa, Kivijärvellä ja Pihtiputaalla. Euroopan unionin rahoittamasta hankkeesta tehdään esimerkkihanke unionin tietopankkiin. Bombin on ohjannut yhteisötaidehankkeita myös muun muassa Brasiliassa.
Viitasaaren kaupunki myönsi Jaana Bombinille vuoden 2020 H. G. Porthan -kunniapalkinnon.
Bombinin julkisia veistoksia Viitasaarella ovat vuonna 2014 paljastettu muualle haudattujen muistomerkki "Syli" Viitasaaren kirkon vieressä ja vuonna 2015 paljastettu yhteistyössä arkkitehti Helena Raatikaisen kanssa suunniteltu "Sotaan lähteneiden muistomerkki" vanhan yhteiskoulun pihassa. Saarijärvellä on Bombinin ohjaaman kyläkansantaiteen työryhmän suunnittelema ja tekemä puinen veistos "Miina", joka valmistui vuonna 2013.
Konneveden terveysasema

Konneveden terveysasema on Konneveden kirkonkylällä, kunnanvirastoa vastapäätä osoitteessa Majakuja 2 sijaitseva terveysasema jota ylläpitää Keski-Suomen hyvinvointialue.
Terveysasemalla on lääkärin vastaanotto, palveluohjaajan, muistihoitajan, diabeteshoitajan vastaanotot ja hoitotarvikejakelu. Terveysasemalla toimii neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut. Suun terveydenhuolto toimii osoitteessa Palotie 6.
Terveysaseman yhteydessä toimii myös Fimlabin näytteenotto.
Samsung Galaxy A52

Samsung Galaxy A52 on Samsungin 17. maaliskuuta 2021 julkistama älypuhelin. Siitä julkistettiin myös 5G-verkkoja tukeva Samsung Galaxy A52 5G.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö, jonka kuvataajuus on 90 hertsiä. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia neljä, kuusi tai kahdeksan gigatavua. Suomessa myyntiin tuli vain malli, jossa on 128 gigatavua tallennustilaa ja kuusi gigatavua keskusmuistia. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran 12 megapikseliä, makrokameran viisi megapikseliä ja syvyyskameran viisi megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 500 milliampeerituntia ja se tukee 25 watin pikalatausta. Puhelin on pölyn- ja vedenkestävä ja sen IP-luokitus on 67. Käyttöjärjestelmänä on Android 11 ja käyttöliittymänä One UI 3.1.
Samsung Galaxy A52 5G

Samsung Galaxy A52 5G on Samsungin 17. maaliskuuta 2021 julkistama älypuhelin. Se eroaa samaan aikaan julkistetusta Galaxy A52:sta muun muassa 5G-tuellaan ja näytön korkeammalla kuvataajuudellaan.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö, jonka kuvataajuus on 120 hertsiä. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia kuusi tai kahdeksan gigatavua. Suomessa myyntiin tuli vain malli, jossa on 128 gigatavua tallennustilaa ja kuusi gigatavua keskusmuistia. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran 12 megapikseliä, makrokameran viisi megapikseliä ja syvyyskameran viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 4 500 milliampeerituntia ja se tukee 25 watin pikalatausta. Puhelin on pöly- ja vesitiivis ja sen IP-luokitus on 67. Lisäksi puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 11 ja käyttöliittymänä One UI 3.1. Puhelimelle on luvattu ohjelmistopäivityksiä vuoteen 2024 ja tietoturvapäivityksiä vuoteen 2025.
Samsung Galaxy A52s 5G.
Samsung julkisti elokuussa 2021 Samsung Galaxy A52s 5G:n, joka eroaa Galaxy A52 5G:stä tehokkaammalla Snapdragon 778G -prosessorilla. Muilta osin puhelimien ominaisuudet ovat yhtenevät.
Yūka Ueno

Yūka Ueno (, s. 28. marraskuuta 2001) on japanilainen florettimiekkailija, Aasian-mestari ja olympiamitalisti. Hän voitti Aasian-mestaruuden vuonna 2019 Chiban AM-kilpailujen joukkuekilpailussa. Hän saavutti samoissa kisoissa AM-hopeaa yksilökilpailussa. Pariisin olympialaisissa 2024 Ueno voitti Japanin joukkueessa floretin joukkuekilpailun pronssia. Kyseessä oli Japanin ensimmäinen naisten floretin joukkuekilpailun olympiamitali.
Huhtikuussa 2021 Ueno oli FIE:n rankingissa seitsemäs, mikä on hänen paras sijoituksensa.
Bros

Bros (/b r ɒ s / BROSS) on vuonna 1986 perustettu englantilainen popyhtye. Camberleyssä Surreyssä syntyneen yhtyeen perustivat kaksoisveljet Matt ja Luke Goss ja heidän koulukaverinsa Craig Logan. Bändin managerina toimi aiemmin Pet Shop Boys -yhtyettä manageroinut Tom Watkins. Bändi nousi suosioon vuonna 1988, heidän hittibiisejään olivat "When Will I Be Famous" ja "I Owe You Nothing". Seuraavana vuonna Logan jätti bändin, joka jatkoi duona. Bändi hajosi vuonna 1992 tehtyään yhteensä kolme albumia. Bros-levyjä on myyty maailmanlaajuisesti noin 16 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2017 Gossin veljekset esiintyivät Brosina kahdella keikalla Lontoossa.
Historia.
Luke Goss ja Matt Goss (s. 29.9.1968 Lontoossa) muuttivat äitinsä kanssa Camberleyhin. Äidin uusi poikaystävä osti Lukelle elektronisen rumpusetin ja Mattille saksofonin. 
Brosin debyyttisingle "I Owe You Nothing" julkaistiin elokuussa 1987. Marraskuussa julkaistiin toinen single "When Will I Be Famous?", joka nousi singlelistan kakkoseksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja ykköseksi Irlannissa. Kappale menestyi myös useissa muissa maissa.
Maaliskuussa 1988 Bros julkaisi debyyttialbuminsa "Push," joka nousi Ison- Britannian albumilistalla kakkoseksi. Bändi teki kolme albumia, joita arvioidaan myydyn maailmanlaajuisesti 16 miljoonaa kappaletta.
Brosin jälkeen Matt Goss aloitti soolouran 1990-luvulla. Luke Goss taas muutti Yhdysvaltoihin ja alkoi näytellä. Hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa "Blade II" ja "" ja on ohjannut itse elokuvan Your Move vuonna 2018. Craig Logan on sanoittaja ja manageri. Seurustellessaan Kim Applebyn kanssa hän kirjoitti tälle kappaleita. Vuosina 2006–2010 Loga oli RCA Recordsin johtaja, minkä jälkeen hän perusti oman managerointiyhtiön.
Vuonna 2017 veljekset tekivät comebackin Bros-yhtyeenä. Veljien tapaamisesta ja bändiharjoituksista tehtiin dokumenttielokuva "Bros: After the Screaming Stops," jonka ensi-ilta oli lokakuussa 2018 BFI London Film Festivalilla.
Aiheesta muualla.
Pako pohjoiseen (vuoden 1986 elokuva)

Pako pohjoiseen on Ingemo Engströmin ohjaama länsisaksalais-suomalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1986. Se perustuu Klaus Mannin romaaniin "Pako pohjoiseen" (1934). 
Elokuvassa Johanna on pakomatkalla pois Saksasta kansallissosialistien noustua valtaan. Hän saapuu Suomeen väärennetyllä passilla tarkoituksenaan matkustaa Suomen kautta Pariisiin. Suomessa hän tapaa ystävänsä Karinin sekä Karinin veljen Ragnarin. Johannan ja Ragnarin välille kehittyy suhde ja he lähtevät yhdessä matkalle kohti pohjoista.
Esitykset.
Elokuva sai ensiesityksensä vuoden 1986 Berliinin elokuvajuhlien kilpasarjassa. Lisäksi elokuva esitettiin vuoden 1986 Toronton elokuvajuhlilla. Länsi-Saksan ensi-iltansa elokuva sai marraskuussa 1986, mutta Suomen ensi-ilta oli vasta joulukuussa 1987. Suomessa esitettyä versiota elokuvasta oli lyhennetty noin 20 minuuttia.
Kashibai Kanitkar

Kashibai Kanitkar (1861 – 30. tammikuuta 1948) oli intialainen naiskirjailija. Häntä on pidetty marathinkielisen kirjallisuuden edelläkävijänä.
Elämäkerta.
Kashibai Kanitkar (o.s Bapat) syntyi vuonna 1861 historiallisesti Punen hallitsijoiden palveluksessa olleeseen yläluokkaiseen bramiinisukuun. Kashibain isä työskenteli brittihallinnon virkakoneistossa. Jo yhdeksänvuotiaana Kashibai päätyi tuolloisten tapjen mukaisesti järjestettyyn avioliittoon 16-vuotiaan Govindaro Kanitkarin kanssa. Govindaro opiskeli sittemmin lakia ja tuli tuomariksi. Avioliitto ei ollut onnellinen. Tummaihoista Kashibaita väitettiin rumaksi, ja hänellä ei ollut miehensä laista länsimaista koulutusta.
Ilman koulutustakin Kanitkar opiskeli itsenäisesti lukemaan ja kirjoittamaan marathiaja englantia. Hänen miehensä ei tässä juuri auttanut, mutta miehen tuttavaverkostoon kuului edistysmieleisiä intialaisia. Tätä kautta Kanitkar tutustui esimerkiksi kirjailija Hari Narayan Apteen. Vuonna 1884 Kanitkar julkaisi ensimmäisen marathankielisen teoksensa "Rangarao" kirjoituksina lehdissä "Manoranjan" ja "Nibandhachandrika". Kirjana se julkaistiin vuonna 1931 uudella nimellä "Anant Vinyak Patwardhan". Vuonna 1889 hän julkaisi elämäkerrallisen teoksen "Dr. Anandibai Joshi Yanche Charitra". Teos kertoi maharashtralaisesta lääkäristä Anandibai Josheesta. Vuonna 1928 ilmestyi romaani "Palkhicha Gonda" ja vuonna 1929 Kanitkarin, Govindaron ja Hari Narayan Apten välistä kirjeenvaihtoa sisältävä "Chandanyatil Gappa". Teosten lisäksi Kanitkar julkaisi esseitä aikansa kirjallisuusjulkaisuissa, kuten "Navayug", "Vividh Dnyan Vistaar" ja "Subodh Patrika". Kanitkar käsitteli paitsi marathilaista kirjallisuutta, myös uskontoa ja naisten asiaa.
Kanitkar toimi myös politiikassa ja aktivistina. Hän ajoi lakia suojaikärajasta vuonna 1891, jolloin se asetettiin 12 vuoteen. Uudistusliike Prarthana Samajin kautta hän oli mukana järjestämässä uusia häitä eronneelle naiselle. Hän oli myös yksi ensimmäisistä Intian kongressipuolueen naisjäsenistä. Vuonna 1909 hänestä tuli Punessa toimineen naistenkoulun Seva Sabanin johtaja. Uskonnolliselta ajattelultaan Kanitkar oli teosofi, ja hän oli myös teosofisen seuran jäsen. Hänen miehensä kuoli vuonna 1918, ja hän opetti sittemmin marathia Banaras Hindu University-yliopistossa. Hän kuoli Punessa 30. tammikuuta 1948.
Fumiko Hayashi

Fumiko Hayashi (林芙美子; 31. joulukuuta 1903 Shimonoseki – 28. kesäkuuta 1951 Tokio) oli japanilainen kirjailija.
Hayashi kiersi lapsena kulkukauppiasvanhempiensa kanssa Etelä-Japania. Hän työskenteli vuodesta 1937 sotakirjeenvaihtana eri puolilla Aasiaa. Hänen esikoisrunokokoelmansa ilmestyi 1929. Omaelämäkerrallinen "Hōrōki" ilmestyi 1930, ja se nosti hänet julkisuuteen. "Hōrōkin" pohjalta on 1962 valmistunut saman niminen elokuva, jonka on ohjannut Mikio Naruse.
Josh Risdon

 Joshua Robert Risdon (s. 27. heinäkuuta 1992 Bunbury) on australialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Risdon edustaa A-Leaguessa pelaavaa . Hän on edustanut Australian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2015.
John Hawkes (kirjailija)

John Hawkes (1925 Stamford, Connecticut, Yhdysvallat – 1998 Providence, Rhode Island, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1973 Brownin yliopiston professori.
Hawkes rikkoo tavanomaisen romaanin rakenteen siten, että hän hylkää juonen, henkilökuvauksen, tapahtumapaikan ja teeman, jotka hän korvaa kielellisellä ja psykologisella yhtenäisyydellä. Hän rakentaa kuvitteellisia maailmoja ja maisemia ja yhdistää koomista ja painajaismaista makaaberiksi.
Kyyngg

Kyyngg (oik. Kailus James, s. 13. elokuuta 1995, New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Serena Lederer

Serena Pulitzer Lederer , etunimi tunnettu myös unkarinkielisellä kirjoitusasullaan Szeréna, (20. toukokuuta 1867 Budapest- 27. maaliskuuta 1943 Budapest) oli juutalaistaustainen taiteen keräilijä ja tukija. Hän tuki merkittävästi Gustav Klimtin uraa. 
Nuoruudessaan Serena Pulitzer oli Wienin seurapiirien kirkkaimpia tähtiä, kaunis ja erittäin rikas. Hän solmi avioliiton teollisuusyrittäjä August Ledererin kanssa ja pariskunta ryhtyi yhdessä keräilemään taidetta. Kokoelmiin kuului vanhaa taidetta ja antiikkia. Erityisen paljon he kuitenkin tukivat Gustav Klimtiä, jolta he tilasi teoksia Wienin yliopistoa varten. Teokset "Filosofia" , "Oikeus" ja "Lääketiede" olivat esillä yliopistossa ja kaksi ensiksi mainittua tuhoutuivat toisen maailmansodan aikana. 
Ledererin perhe tuli hyvin läheiseksi Klimtin kanssa ja he pyysivät tätä mukaan kesälomille maaseutuasunnolleen. Klimt maalasi muotokuvia perheenjäsenistä ja Ledererit maksoivat hyvin. Perheen tytär, Elisabeth Lederer oli koko ikänsä varma, että Klimt on hänen biologinen isänsä ja Serana allekirjoitti asiaa koskevan paperin vanhoilla päivillään. 
Vuonna 1938 Saksa liitti Itävallan itsenesä. Itävallassa astuivat voimaan juutalaisvastaiset lait ja Lederin kokoelma anastettiin. Kokoelma vietiin ensiksi Immendorfin linnaan ja vuonna 1945 osa niistä vietiin Alt Ausseen suolakaivokseen. Perääntyvät saksalaisjoukot polttivat vuonna 1945 Immendorfin linnaan jääneet teokset luultavaksi siksi, että eivät halunneet niiden päätyvän liittoutuneille.
Pako pohjoiseen

Pako pohjoiseen voi tarkoittaa seuraavia:
Raden Ajeng Kartini

Raden Ajeng Kartini (joskus myös Adjeng, 21. huhtikuuta 1879 – 17. syyskuuta 1904) oli jaavalainen yläluokkaan kuulunut nainen, joka tuli tunnetuksi hollantilaisten kanssa käymänsä kirjeenvaihdon kautta. Hänestä tuli sittemmin Indonesian itsenäisyysliikkeen symboli, ja esimerkiksi hänen syntymäpäivänsä on indonesialainen juhlapäivä. 
Elämäkerta.
Nuoruus.
Raden Ajeng Kartini syntyi Jeparassa nykyisen Indonesian Jaavan saarella 21. huhtikuuta 1879. Alankomaat viimeisteli näihin aikoihin Indonesian eri saarten alistamista siirtomaavaltansa alle. Kartiniin oma perhe oli opiskellut hollantia, ja monet suvun miesjäsenet työskentelivät siirtomaahallinnon virkakoneistossa. Kartinin oma isä toimi Jeparan alueen kuvernöörinä, ja hän itse sai hollantilaismallisen perusopetuksen.
Kirjeenvaihto.
Koulun kautta Kartini tutustui hollantilaisten naisten uramahdollisuuksiin samalla, kun jaavalaiset naiset saattoivat perinteisesti odottaa vain naimisiinmenoa. Naimisiin menoon asti he viettivät eristettyä elämää. Kartini käytti kuitenkin hyväksi hollannin kielen taitoaan alkaen vaihtaa kirjeitä hollantilaisten miesten ja naisten kanssa. Yksi hänen kirjeystävistään oli Kartinin ajattelumaailmaankin vaikuttanut Mevrouw Ovink-Soer, erään hollantilaisen virkamiehen vaimo ja feministi. Monet hollantilaiset suhtautuivat tuolloin siirtomaihin uskoen heidän tehtävänään olevan paikallisten aseman kohentaminen. Kartini nähtiinkin esimerkkinä "eettisestä kolonialismista". Kirjeissään Kartini käsittelee kuitenkin myös siirtomaahallinnon aiheuttamia hankaluuksia indonesialaisille. Toisaalta hän murehti indonesialaisten naisten rajoitettuja mahdollisuuksia elämässä. Kirjeet käsittelevät myös monia muita aiheita, kuten juoruja viranomaisista ja paikallisten perinteiden kuvailua. Hän kaavaili myös tyttöjen koulutuksen kehittämistä. Kirjeet ovatkin olleet arvokas historiallinen lähde paikallista yhteiskuntahistoriaa tutkiville.
Kuolema ja jälkimaine.
Kartini vältteli naimisiinmenoa mahdollisimman pitkään, mutta joutui lopulta menemään avioliittoon Adipati Djojoadiningratin kanssa. Djojoadiningratilla oli useita vaimoja. Kartini kuoli Rembangissa Jaavalla ensimmäisen lapsensa synnytyksen jälkeisiin komplikaatioihin 17. syyskuuta 1904.
Jacques Henri Abendanon julkaisi hänen kirjeenvaihtonsa postyymisti vuonna 1911 nimellä "Door duisternis tot licht". Teoksesta tuli menestys Alankomaissa. Kartinin mukaan nimetty säätiö sai teoksen siivittämänä runsaasti tukea Alankomaista, ja se avasi Jaavan ensimmäiset tyttöjen koulut vuonna 1916. Kirjeenvaihto käännettiin myös indonesiaksi vuonna 1922. Kartinin syntymäpäivä 21. huhtikuuta on nykyisin hänen mukaansa nimetty juhlapäivä. Kartinin jälkimaine ei ole täysin yksiselitteinen hänen jäädessään länsimaisten ja islamilaisten naisihanteiden väliin. Indonesiassa hänestä tuli tärkeä itsenäisyysliikkeen symboli. Toisaalta hän ihaili hollantilaisia, ja joskus Indonesiassa hänen kirjeitään on erikseen väritetty kriittisemmäksi hollantilaisia kohtaan.
Ahvenlampi (Kirkkonummi)

Ahvenlampi on suojärvi Kirkkonummen pohjoisosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 6,9 hehtaaria. Etäisyys Veikkolasta on kolme kilometriä länteen ja Helsingin keskustasta 33 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede.
Ahvenlammen länsi–itäsuuntainen pituus on 350 metriä. Järvi on saareton, sen lähiympäristö on mäkistä, metsäistä ja soista. Aivan Ahvenlammen länsirannan tuntumassa kulkee Vihdin raja, järven itäpuolella sijaitsee Kaljärvi ja luoteispuolella Palojärvi.
Ahvenlampi (22.008.1.013) kuuluu Harvsån valuma-alueeseen (22.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Siuntionjoen vesistössä (22). Ahvenlampi on Siuntionjoen vesistön itäisiä vakavesiä.
Muuta.
Kirkkonummen Evitskogin ja Vihdin Palojärven rajaksi vuonna 1532 nimellä Abbortiena merkitty suolampi lienee sama kuin nykyinen Ahvenlampi. Nimen suomenkielinen muoto on todennäköisesti ruotsinkielistä vanhempi.
Suomessa on yli 330 Ahvenlampi-nimistä vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Lintumies

Lintumies voi tarkoittaa seuraavia:
Ilmetton

Ilmetton on järvi Kirkkonummen eteläosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 6,2 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta 27 kilometriä länsilounaaseen.
Maantiede.
Ilmettonin etelä–pohjoissuuntainen pituus on 330 metriä. Järvi on saareton, sen lähiympäristö on kulttuurimaisemaa. Järven länsipuolella sijaitsee Peuramaan laskettelurinne ja itäpuolella golfkenttä. Etelässä on Vindoberget. Ilmettonin ympäristössä on useita alle hehtaarin laajuisia lampia.
Ilmetton (81V060.1.007) kuuluu Välialueeseen (81V060), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Ilmetton on Välialueen läntisiä vakavesiä.
Olle Hedberg

Olle Hedberg (31. toukokuuta 1899 Norrköping, Ruotsi – 20. syyskuuta 1974 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän oli vuodesta 1957 Ruotsin akatemian jäsen.
Hedbergin esikoisteos "Rymmare och fasttagare" ilmestyi 1930. Hän kuvaa romaaneissaan usein oman kasvuympäristönsä ylemmän keskiluokan nuorisoa.
Adelina Zagidullina

Adelina Rustemovna Zagidullina (, s. 13. tammikuuta 1993 Ufa) on venäläinen florettimiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Tokion olympialaisissa 2020 Zagidullina oli mukana Venäjän olympiakomitean joukkueessa, joka voitti floretin joukkuekilpailun. Zagidullina on voittanut urallaan kahdesti joukkuemaailmanmestaruuden (2016 ja 2019) ja EM-kultaa joukkuekilpailussa (2016 ja 2019). Huhtikuussa 2021 Zagidullina oli FIE:n rankingissa 8., joka on hänen paras rankingsijoituksensa.
Kolme miestä

Kolme miestä on Virke Lehtisen ohjaama suomalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1984. Elokuva perustuu Veikko Huovisen laatimaan "elokuvakertomukseen", jonka pohjalta Lehtinen sekä Solja Kievari laativat elokuvan käsikirjoituksen. 
Elokuva sijoittuu 1870-luvun Suomeen, jolloin Lapissa oli Ivalojoen kultaryntäys. Sen päähenkilöinä on kolme miestä, jotka lähtevät Lappiin kaivamaan kultaa.
Françoise Ellong

Françoise Ellong (s. 8. helmikuuta 1988 Douala, Kamerun) on kamerunilainen elokuvaohjaaja ja kirjailija.
Elämä.
Doualassa, Kamerunissa syntynyt Françoise Ellong muutti 11-vuotiaana asumaan setänsä luo Brunoyyn, jolloin hän kirjoitti ensimmäisen tarinansa. Ellong osallistui nuorten ranskankielisten kirjailijoiden kilpailuun vuonna 2002. Kilpailun seurauksena hän kiinnostui käsikirjoittamisesta.
Vuonna 2006 julkaistiin hänen ensimmäinen lyhytelokuvansa "Les Colocs". Ellong ohjasi ensimmäisen kokoillan elokuvansa nimeltä "WAKA" vuonna 2013. Sen on käsikirjoittanut Séraphin Kakouang Ellongin alkuperäisen tarinan perusteella. "WAKA" sai tuomariston erikoispalkinnon Festival du Cinéma Africain de Khouribgassa, sekä Dikalo-palkinnon Cannesin panafrikkalaisilla elokuvajuhlilla. Se esitettiin Ecrans Noirs -festivaalin avajaisissa. 
Françoise Ellongin toinen elokuvansa, "Haudattu" ilmestyi vuonna 2020. Siinä on kyse lapsuuden ystävien kokoontumisesta ja salaisuuksia paljastavasta pelistä. Elokuva on kuvattu Nkassomon kylässä. Se sai innoituksensa uutisraportista, jonka Françoise Ellong näki televisiossa.
Käsikirjoitusten ja ohjausten lisäksi Françoise Ellong julkaisi vuonna 2008 romaanin "Journal Intime d'Un Meurtrier". Vuonna 2016 hän aloitti blogin "Le Film Camerounais", joka johti LFC-palkintoihin. Ellong vaati boikotoimaan Thierry Ntamackin näyttelijöitä vuonna 2020 sen jälkeen, kun Ntamack oli sanonut, että vain 10 prosenttia kamerunilaisista näyttelijöistä oli hyviä.