tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pyöriäisdelfiini

Pyöriäisdelfiini ("Stenella longirostris"), jonka uudeksi nimeksi on ehdotettu suippokuonodelfiini, on noin kahden metrin pituinen hammasvalaslaji. Se on kolmivärinen: tummanharmaa selkä, helmenharmaat kyljet ja lähes valkoinen vatsa. Tyypillinen paino on 55–75 kg, koiras on suurempi kuin naaras. Pyöriäisdelfiinejä tavataan niin Atlantin, Tyynenmeren kuin Intian valtamerenkin trooppisissa osissa.
Pyöriäisdelfiini on runsaslukuisimpia delfiinilajeja, ja niiden määrä voi ylittää jopa miljoonan yksilön rajan. Suurin osa sen levinneisyysalueesta on kuitenkin tutkimatta. Koska laji on yleinen eikä siihen vaikutaisi kohdistuvat merkittäviä maailmanlaajuisia uhkia, sitä pidetään elinvoimaisena lajina.
Lester Bowie

Lester Bowie (11. lokakuuta 1941 Maryland - 8. maaliskuuta 1999 New York) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja -säveltäjä. Hänet tunnettiin parhaiten Art Ensemble of Chicagon trumpetistina.
Marylandissa syntynyt Lester Bowie varttui Arkansasissa sekä Missourin Saint Louisissa. Hän oli 1960-luvun lopulla Pariisissa perustamassa Avantgarde-jazzyhtye Art Ensemble of Chicagoa ja toimi 30 vuoden ajan sen trumpetistina. Hänen muita yhtyeitään olivat vaskiyhtye Lester Bowie's Brass Fantasy, New York Hot Trumpet Quintet, New York Organ Ensemble, Sho Nuff Orchestra, Hip Hop Feel-Harmonic, gospelyhtye From the Root to the Source sekä Leaders-sekstetti. Nuorempana hän säesti useita tunnettuja bluesmuusikkoja kuten Little Miltonia ja Albert Kingiä. Hän soitti jonkin aikaa myös Chess Recordsin studioyhtyeessä.
Lester Bowie toimi muusikkojen kulttuuripoliittisessa yhdistyksessä AACM:ssä. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli gospellaulaja Fontella Bass, jonka "Rescue Me" -kappaleen menestyksen avulla rahoitettiin osittain Art Ensemble of Chicagon ensimmäinen Euroopan-matka.
Bowie teki säveltäjänä ja solistina kokeiluja ja hyljeksi jazzin historian jäljittelyä. Hänen ulkoasuunsa kuuluivat pukinparta, laakeaksi leikatut hiukset, esiintyessään käyttämänsä valkoinen työtakki sekä muhkea sikari.
Lester Bowie kuoli 58-vuotiaana sairastettuaan maksasyöpää.
Sergokalan piiri

Sergokalan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 528 neliökilometriä. Asukkaita on 31 100 henkeä (vuonna 2009).
Sergokalan piiri sijaitsee vuorten alarinteillä Dagestanin itäosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Karabudahkentin, idässä Kajakentin, etelässä Kaitagin ja Dahadajevin sekä lännessä Akušan ja Levašin piireihin.
Piiriin kuuluu 15 kyläneuvostoaluetta: Aimaumahi, Ajalizimahi, Burdeki, Degva, Kanasiragi, Kitšigamri, Mammaul, Miglakasimahi, Mjurego, Murguk, Nižnije Mulebki, Novomugri, Sergokala, Urahi ja Vanašimahi. Hallinnollinen keskus on Sergokalan kylä, jossa asuu noin kolmannes piirin väestöstä. Asutuskeskuksia on yhteensä 33. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 99,4 % piirin asukkaista on dargeja.
Sergokalasta on maantieyhteys Mahatškalaan, jonne on matkaa 98 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn ja karjanhoitoon. Vähäisemmässä määrin harjoitetaan puutarhanhoitoa ja viininviljelyä. Lisäksi piirissä on elintarviketeollisuutta.
Mopanepuu

Mopanepuu ("Colophospermum mopane") on kuivuutta kestävä, hernekasveihin kuuluva puulaji, jota tavataan eteläisessä Afrikassa. Se on sukunsa ainoa laji.
Mopanepuun lehdet muistuttavat muodoltaan perhosen siipiä ja kiinnittyvät oksaan pitkähköllä lehtiruodilla keskeltä, kapeimmasta kohdastaan. Hedelmä on litteä, munuaisen muotoinen palko. Se on tuoreena vihreä, mutta kuivuu vaaleanruskeaksi, ja sitä kirjovat pienet tahmean pihkaiset pilkut. Mopanepuu kukkii joulun tienoilla, ja sen hedelmät kypsyvät huhtikuusta kesäkuuhun.
Käyttöaiheet.
Mopanepuuta on vaikea työstää sen kovuuden vuoksi. Tämä tekee siitä kuitenkin termiittejä kestävän. Tästä syystä sitä on pitkään käytetty talojen ja aitojen rakentamiseen, ratapölkkyinä ja kaivojen tukena. Termiittikestävyys ja rikas, punertava väri tekee siitä suositun lattiapäällysteen. Afrikan ulkopuolella mopaani on saamassa suosiota koristepuuna, ja sen käyttötarkoituksia ovat muun muassa akvaariokoristeet, lamppujen tai veistosten jalustat ja puutarhakoristeet. Sitä käytetään yhä enemmän musiikki-instrumenttien, erityisesti puupuhaltimien, rakentamisessa. Klarineteille perinteisesti käytettyä sopivaa afrikkalaista mustapuuta ("Dalbergia melanoxylon") on vaikea löytää.
Mopaanin oksia on perinteisesti käytetty hammasharjoina, kuorta langan valmistukseen ja parkitsemiseen sekä lehtiä haavojen parantamiseen. Puuta käytetään puuhiilen valmistukseen.
Mopanepuu on tärkeä ravinnonlähde mopaanimadolle, "Gonimbrasia belina" -perhosen toukalle. Toukissa on runsaasti proteiinia ja ihmiset syövät niitä. Mopaanimato sisältää runsaasti raakarasvoja, vitamiineja ja kivennäisaineita, kuten rautaa, kalsiumia ja fosforia. Puu toimii villin silkkiperhosen, "Gonometa rufobrunnean", ravintokasvina. Perhoskoteloista saadaan luonnonsilkkinä kangasta varten. Mopaanimadot työllistävät ihmisiä ja ne toimivat täten tulonlähteenä suurimmalle osalle maaseudun naisista. Sadonkorjaajat myyvät niitä kylissä ja kaupungeissa tai kauppiaalle.
Mopanepuu toimii isäntäkasvina "Retroacizzia mopani" -kempeille.
Etymologia.
Colophospermum tarkoittaa "öljyistä siementä", joka viittaa hartsimaiseen siemeneen, jolla on tärpätin tuoksu. Jooniassa sijaitsevaa Colophonia pidetään Homeroksen syntymäpaikkana. Se oli kuuluisa hartsista, tärpätistä tai joidenkin puiden kumimaisesta eritteestä saadusta aineesta. Lajinimi mopaani on otettu puun paikallisesta nimestä.
Lempilauluni

Lempilauluni on Veikko Tuomen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2009. Levy koostuu 27 kappaleesta joita ei ole julkaistu tätä ennen CD-levyillä.
Ellis–van Creveldin oireyhtymä

Ellis–van Creveldin oireyhtymä eli kondroektodermaalinen dysplasia on harvinainen sairaus, joka aiheuttaa muun muassa lyhytkasvuisuutta ja polydaktyliaa. Puolilla vammautuneista on synnynnäinen sydänvika. Oireiston yhteydessä on raportoitu esiintyneen lukuisia muita piirteitä, kuten kehitysvammaisuutta. Vammautuneiden aikuisten pituudessa on ollut vaihtelua (109–152 cm). 
Oireiston periytyvyys on autosomin kautta peittyvää. Oireiston esiintyvyys on korkea Lancasterin piirikunnan vanhoillisten amishien parissa Pennsylvaniassa. Yhteisö on pieni ja eristäytynyt. Oireiston kuvasivat vuonna 1940 Richard White Bernhard Ellis ja Simon van Creveld.
Piotr Wilniewczyc

Piotr Wilniewczyc (31. tammikuuta 1887 – 23. joulukuuta 1960) oli puolalainen insinööri ja asesuunnittelija. Hän syntyi Irkutskin lähellä Siperiassa vuonna 1887. Nuoruutensa Wilniewczyc vietti Vilnassa, josta hän muutti Pietariin opiskelemaan luonnontieteitä. Pietarin jälkeen hän jatkoi opintojaan kemian parissa Lvivin yliopistossa ja suoritti tykistökoulun Pietarissa. 
Opintojen jälkeen Wilniewczyc työskenteli ruutitehtaassa Sochaczewissa ja luennoi Toruńissa sijaitsevassa tykistön päällystökoulussa. Vuonna 1928 hän aloitti työskentelyn Puolan valtion asetehtaan ballistiikan osaston johtajana. Tässä tehtävässä hän toimi toisen maailmansodan alkuun asti.
Asesuunnittelijana Wilniewczycin menestynein työ oli Vis-35-pistooli, joka oli Puolan armeijan pääpalveluspistooli toista maailmansotaa edeltävänä aikana. Lisäksi hän suunnitteli Mors-konepistoolin, josta piti tulla Puolan armeijan pääasiallisesti käytettämä konepistooli. Maailmansodan alkaminen keskeytti kuitenkin aseen valmistamisen ja sen valmistusmäärä jäi pieneksi.
Natsi-Saksan vallattua Puolan toisen maailmansodan aluksi Wilniewczyc avusti puolalaisia vastarintajoukkoja, joille hän suunnitteli muun muassa äänenvaimentimen Sten-konepistooliin. Varsovan kansannousun jälkeen hän siirtyi työskentelemään Łódźin yliopistoon, jossa hän jatkoi työskentelyä myös sodan jälkeen. Hän johti myös PM-63 RAK -konepistoolia suunnitellutta työryhmää, joka sai aseen valmiiksi Wilniewczycin kuoleman jälkeen.
Davis Guggenheim

Philip Davis Guggenheim (s. 3. marraskuuta 1963 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa televisiosarjoja "NYPD Blue", "24", "Alias", "Deadwood", "Num3rot" ja "Melrose Place". Hän on ohjannut myös elokuvat "Gossip" (2000), "The First Year" (2001) (dokumentti), "Epämiellyttävä totuus" (dokumentti) (2006), "Gracie" (2007), "A Mothers Promise Barack Obama Film" (dokumentti) (2008) ja "It Might Get Loud" (dokumentti) (2008).
Yksityiselämä.
Guggenheim on naimisissa näyttelijä Elisabeth Shuen kanssa, he avioituivat vuonna 1994. Heillä on kolme lasta: Miles William (s. 11 marraskuuta 1997), Stella Street (s. 19 maaliskuuta 2001) ja Agnes Charles (s. 18 kesäkuuta 2006). Guggenheim on opiskellut Brown Universityssä. Hänen isänsä on elokuvaohjaaja ja -tuottaja Charles Guggenheim.
Šamilin piiri

Šamilin piiri (, avaariksi Шамил район, "Šamil raion") on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 888 neliökilometriä. Asukkaita on 26 000 henkeä (vuonna 2010).
Šamilin piiri sijaitsee Avarskoje Koisu -joen laaksossa Dagestanin lounaisosassa. Se rajoittuu Ahvahin, Gunibin, Hunzahin, Tljaratan, Tšarodan ja Tsumadan piireihin. Aluksi nimenä oli entisen keskuksen mukaan Kahibin piiri ja vuodesta 1960 Sovetskin piiri. Vuonna 1994 piiri nimettiin uudelleen imaami Šamilin mukaan.
Piiriin kuuluu 25 maalaiskuntaa: Andyh, Assab, Batluh, Dagbaš, Genta, Gogotl, Golotl, Goor, Hebda, Hotoda, Hutšada, Kahib, Kuanib, Matšada, Mogoh, Ratlub, Rugelda, Teletl, Tidib, Tljanub, Togoh, Tsekob, Urada, Urib ja Verhni Batluh. Hallinnollinen keskus on Hebdan kylä. Asutuskeskuksia on yhteensä 48. Valtaosa asukkaista on avaareja. Ratlubin, Tsekobin ja Tljanubin kylissä puhutaan ahvahin kielen etelämurretta.
Hebdasta on maantieyhteys Mahatškalaan, jonne on matkaa 200 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Teollisuutta edustavat Kizljarin sähkömekaanisen tehtaan kaksi haaraosastoa, ompelimo ja säilyketehdas.
Nähtävyyksiin kuuluu muinaisia kulttipaikkoja ja kalliopiirroksia, keskiaikaisia vartiotorneja, asuintaloja ja hautamuistomerkkejä. Lisäksi on lukuisia edelleen käytössä olevia moskeijoita. 1600-luvulta peräisin olevat Gentan ja Tidibin kylien moskeijat on restauroitu.
Paikallislehtenä ilmestyy avaarinkielinen "Tsoli" (”Yhtenäisyys”).
Rosalia Gurovitsch

Rosalia (Rosa Ruiza Leah) Gurovitsch eli Rosa Mäkinen (13. marraskuuta 1902 Viipuri – 3. tammikuuta 1966 Kotka) oli kotkalainen parturi, josta sanotaan laulun ”Kotkan ruusu” saaneen aiheen.
Elämä.
Gurovitsch oli varakasta juutalaista syntyperää, äiti oli kotoisin Turusta, isä venäjänjuutalainen, joka oli tullut sotilaana Suomeen. Rosalia meni naimisiin ei-juutalaisen viipurilaisen poliisin Lauri Mäkisen kanssa, mikä oli perheelle häpeä. Kun hän sai alaikäisenä lapsen, myöhemmin mannekiinina ja näyttelijänä tunnetun Noran (Eleonora, 1920–1984), äiti joidenkin tietojen mukaan teki itsemurhan. Myöhemmin pariskunta erosi, ja tytär meni kasvatiksi Gurovitschin rakastetun Eero Hirvimaan vanhemmille. Aluksi Gurovitsch teki ompelutöitä ja kielitaitoisena myös opetti kieliä. Hänen kotikielensä oli venäjä, äidinkieli ruotsi, ja lisäksi hän puhui saksaa ja englantia. Myöhemmin hän perusti Kotkaan lähelle Kantasatamaa Tukkukaupantalossa toimineen parturiliikkeen. Tyttärentyttären mukaan hän oli alkoholisoitunut, ja takahuoneessa vietettiin aikaa viinin ja laulun parissa.
Hallituksen päämies

Hallituksen päämies on valtion hallituksen johtaja. 
Yleensä hallituksen johtajan nimitys on pääministeri, mikäli asema on erotettu valtionpäämiehen asemasta. Hallituksen päämiehen nimitys voi olla myös jokin muu kuin pääministeri, kuten liittokansleri tai ministeripresidentti. Historiallisia nimityksiä ovat olleet esimerkiksi valtakunnankansleri ja suurvisiiri. Suuressa osassa tasavalloista ei ole erillistä hallituksen päämiehen virkaa, vaan hallitusta johtaa valtionpäämies, yleensä presidentti. Näin on esimerkiksi useimmissa Pohjois- ja Etelä-Amerikan valtioissa.
Hallituksen päämiehen valta-asema vaihtelee valtioittain; esimerkiksi Saksassa ja useissa monarkioissa hallituksen johtaja on huomattavassa poliittisessa asemassa. Sen sijaan esimerkiksi Ranskan pääministerillä on vähän valtaa maan presidenttiin verrattuna ja Yhdysvalloissa presidentti käyttää yksinään ylintä toimeenpanovaltaa, joka parlamentaarisissa järjestelmissä on yleensä hallituksella.
Orbieu

Orbieu on 84,1 kilometriä pitkä joki Auden departmentissa, Keski-Ranskan eteläosassa. Sen lähde on Fourtoussa, Corbièresissa. Se virtaa pääasiallisesti koilliseen. Se on Aude-joen oikea sivujoki, jonne se virtaa Raissac-d'Auden ja Marcorignanin välistä, 10 kilometriä luoteeseen Narbonnesta.
Paikkoja joen varrella.
Tämä lista on järjestyksessä, joen lähteeltä, sen laskupaikkaan: Fourtou, Auriac, Lanet, Montjoi, Vignevieille, Mayronnes, Saint-Martin-des-Puits, Saint-Pierre-des-Champs, Lagrasse, Ribaute, Camplong-d'Aude, Fabrezan, Ferrals-les-Corbières, Lézignan-Corbières, Luc-sur-Orbieu, Cruscades, Ornaisons, Névian, Villedaigne, Raissac-d'Aude, Marcorignan
Fosfoglyseraattimutaasi

Fosfoglyseraattimutaasi eli fosfoglyseromutaasi on entsyymi, joka katalysoi glykolyysin kahdeksannen vaiheen reaktiota. Reaktiossa entsyymi isomerisoi 3-fosfoglyseriinihapon 2-fosfoglyseriinihapoksi. 
Mekanismi.
Kasveissa fosfoglyseraattimutaasin katalysoima reaktio on kaksivaiheinen. Ensimmäisessä vaiheessa fosfaattiryhmä siirretään 3-fosfoglyseraattihapon C-3-hiileltä entsyymin aminohappoketjuun kuuluvalle histidiinille. Tämän jälkeen subtraattimolekyylin C-2-hiili ottaa vastaan fosfaattiryhmän. Eläimillä ja hiivoilla reaktiomekanismi on erilainen. Aktiivinen entsyymi sisältää histidiinimolekyylin, johon on liittynyt fosfaattiryhmä. Fosfoglyseraattimutaasi siirtää fosfaattiryhmän 3-fosfoglyseriinihapon 2-C-hiilelle, jolloin syntyy 2,3-bisfosfoglyseraattivälituote. Sitten fosfoglyseraattimutaasin histidiiniaminohappo ottaa vastaan C-3-hiileltä fosfaattiryhmän ja aktivoituu uudelleen.
Isotsyymit.
Ihmisen fosfoglyseraattimutaasi on rakenteeltaan dimeeri. Entsyymistä tavataan kolmea eri isotsyymiä MM-, BB- ja MB-muodot. Nämä eroavat toisistaan migraationopeuden perusteella. MM-isotsyymi on hitain ja BB-isotsyymi nopein. Lihaskudoksessa MM-typpin fosfoglyseraattimutaasi on yleisin.
Olosuhteet, kofaktorit ja inhibiittorit.
Fosfoglyseraattimutaasi toimii parhaiten, kun pH on eliöstä riippuen alueella 5,8–9. Ihmisellä optimaalinen pH on 6,8. Entsyymi vaati toimiakseen kofaktoreina magnesium- ja mangaani-ioneita. Fosfoglyseraattimutaasin inhibiittoreita ovat monet orgaaniset yhdisteet, kuten EDTA ja trinitrobentseenisulfonihappo. Lisäksi eräiden metallien, kuten sinkin, lyijyn ja kadmiumin, ionit haittaavat entsyymin toimintaa.
Vanadaatti-ioni on yksi voimakkaimmista fosfoglyseraattimutaasin inhibiittoreista. Vanadaatti-ioni muodostaa substraatin kanssa 2-vanadio-3-fosfoglyseraatin, joka on rakenteeltaan esteri. Vanadiini sitoutuu kovalenttisesti entsyymin aktiivisen kohdan histidiiniaminohappoon ja estää näin entsyymin toiminnan. Kanilla entsyymin toiminnan lähes täydelliseen pysäyttämiseen riittää vanadaattipitoisuus, joka on 50–100 μmol/l.
Puutos.
Fosfoglyseraattimutaasientsyymin liian vähäinen määrä aiheuttaa lihasten voimakasta kipeytymistä rasituksen seurauksena. Toisinaan entsyymin liian vähäisestä määrästä aiheutuu myglobinuriaa eli myoglobiinin kertymistä virtsaan. Puutosta sairastavilla potilailla on usein myös seerumin kreatiinikinaasipitoisuus koholla ja toisinaan lihaksiin on kertynyt glykogeenihiilihydraattia.
Harri Ruotjoki

Harri Ruotjoki on suomalainen basisti, joka on soittanut muun muassa The Giant Leapissa, Waldo's Peoplessa ja Anna Erikssonin yhtyeessä. 
Siviiliammatiltaan Ruotjoki on Anjalan ala-asteen luokanopettaja.
Farewell My Summer Love

Farewell My Summer Love (alun perin Farewell My Summer Love 1984, uudelleenjulkaisuna Saksassa Here I Am Come (and Take Me)) on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin ennenjulkaisemattomista kappaleista koostuva albumi vuodelta 1973, jonka levy-yhtiö Motown julkaisi Yhdysvalloissa 15. toukokuuta 1984 ja Isossa-Britanniassa kesäkuussa 1984. Albumi piti alun perin julkaista jo vuonna 1974 Jacksonin neljäntenä sooloalbumina, mutta sen julkaisua lykättiin Jacksonin yhtyeen The Jackson 5:n samana vuonna julkaiseman albumin Dancing Machine menestyksen vuoksi. Albumia on myyty yli kolme miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti ja se saavutti Yhdysvaltain listoilla sijan 46 sekä Britannian listoilla sijan 9.
Albumin kappaleet levytettiin alun perin aikavälillä tammikuu–syyskuu 1973. Ne miksattiin uudelleen ennen albumin julkaisua, sillä Motown halusi siihen enemmän 1980-luvun tunnelmaa. Osa kappaleista julkaistiin alkuperäisinä miksaamattomina versioina vuodelta 1973 Jacksonin vuoden 1986 kokoelmalevyllä Anthology. Kaikki yhdeksän miksaamatonta kappaletta sekä niiden miksatut versiot vuodelta 1984 julkaistiin Jacksonin postuumilla kokoelmaboksilla syyskuussa 2009.
Formula One Group

 
Formula One Group on Formula 1:n kaupallisia oikeuksia hallinnoiva konserni. Konsernin suurimmat omistajat ovat CVC Capital Partners (noin 70 %) ja JPMorgan Chase (noin 20 %). Bernie Ecclestonen perheyritys omistaa suurimman osan lopuista osakkeista.
Historia.
Bernie Ecclestone sai ensimmäisen Concorde-sopimuksen yhteydessä oikeuden formuloiden radanvarsimainosten ja televisio-oikeuksien myyntiin. Tämä vakiinnutti tilannetta paljon, sillä aikaisemmin televisiosopimukset olivat epävarmoja ja riskialttiita.
Yhtiöt.
Konserni koostuu useasta yrityksestä, joilla jokaisella on oma alueensa Formula 1:n järjestämisessä. Näistä tärkeimmät ovat:
Formula One Administration.
Formula One Administration Ltd., lyhyemmin FOA, omistaa kaupalliset oikeudet Formula 1:een.
Formula One Management.
Formula One Management Ltd., lyhyemmin FOM, hallitsee lajin mediaoikeuksia ja jakelua. FOM hallitsee myös kisasopimuksia, pois lukien Monacon GP:n. FOM myös ylläpitää lajin nettisivuja ja järjestää kisaviikonlopun ohjelmiston yhteistyössä FIA:n kanssa.
Formula One Licensing.
Formula One Licensing BV omistaa tekijänoikeudet tuotemerkkien "Formula 1", "Formula One" ja "F1" nimiin, Formula 1 -logoon sekä "Sweeping Curves devise" -introon.
Kritiikki.
Formula One Groupin yhtiöiden, varsinkin FOMin toimintaa on arvosteltu paljon. FOM siirtää 49 % televisiointioikeuksista saamistaan rahoista lajin ulkopuolelle, mikä on aiheuttanut suurta eripuraa tallien suunnalla.
Atlas-Öljy

Ab Atlas-Öljy Oy oli alun perin Vaasassa vuonna 1910 nimellä "Aktiebolaget Atlas Osakeyhtiö" perustettu öljytuotteiden maahantuontia harjoittanut yritys. Yrityksen perusti vuonna 1910 Aino Gustaf Lindeman, ja se toi öljytuotteita Venäjältä ensimmäiseen maailmansotaan, vuoteen 1914 saakka. 
Unionin entinen toimitusjohtaja, kauppaneuvos Erkki Kivelä hankki kaupparekisterissä 66 vuotta uinuneen yrityksen nimiinsä vuonna 1980 ja muutti sen huoltoasemaketjuksi. Kivelä toimi toimitusjohtajana vuoteen 1983 saakka. Yrityksen omistivat Suomen Kuorma-autoliitto, sen tytäryhtiö Yhteisostot Oy ja Helsingin Kuorma-autoliikennöitsijät. Ainoastaan ammattiliikennöitsijöille polttoaineita toimittaneen yhtiön tuotteet myi tukusta Teboil. Yrityksen toiminta päättyi maaliskuussa 1987, kun se myytiin Nesteelle.
Uusi Oy Atlas-Öljy Ab, joka perustettiin 29. heinäkuuta 1987 kaupparekisterimerkinnällä, harjoittaa liikkeenjohdon konsultointia ja sen yhteydet ovat Nesteen pääkonttorissa Espoossa.
Leopold von Schrenck

Leopold Ivanovitš von Schrenck (Chrenk) (6. toukokuuta 1826 Hoten Harkovan kuvernementissa, noin 25 km Sumysta pohjoiseen nykyisessä Ukrainassa – 20. tammikuuta 1894 Pietari) oli venäläinen eläintieteilijä, kansatieteilijä ja geologi.
Schrenck valmistui eläintieteen maisteriksi Tarton yliopistosta 1850, minkä jälkeen hän opiskeli luonnontieteitä Berliinin ja Königsbergin yliopistoissa ja väitteli tohtoriksi.
Vuonna 1854 Pietarin tiedeakatemia lähetti Schrenckin tutkimaan Mantšurian aluetta kuunari "Vostokilla". Syyskuussa 1854 hän saapui Amurin suiston luo yhdessä kasvitieteilijä Carl Maximoviczin kanssa. Helmikuussa 1855 hän kävi Sahalinilla, minkä jälkeen tutki Amuria kesän ja syksyn. Vuonna 1856 hän palasi maitse Eurooppaan Baikaljärven kautta. Schrenck julkaisi tutkimustuloksensa kirjoituksessaan "Reisen und Forschungen im Amur-Lande" (1860). Venäjän maantieteellinen seura palkitsi hänen Konstantin-mitalilla.
Myöhemmin Schrenckin tutkimuskohteeksi tulivat Venäjän alkuperäiskansat. Hän oli ensimmäinen, joka laati sanakirjat nivhille, ainulle ja ultšalle. Hänet nimitettiin 10. marraskuuta 1879 Pietari Suuren antropologian ja etnografian museon johtajaksi Pietariin.
Schrenck nimesi nisäkkäistä amurinsiilin ("Erinaceus amurensis") ja "Microtus maximowicziin". Hänen kunniakseen on nimetty amurinsampi ("Acipenser schrenckii") ja "Elaphe schrenckii". Sahalinilla sijaitseva vuorijono ja eräs vuorenhuippu kantavat hänen nimeään.
Antineutroni

Antineutroni on neutronin antihiukkanen. 
Neutroni ja antineutroni.
Neutroni ja antineutronit ovat niin samankaltaiset, että niitä on vaikea erottaa toisistaan. Niillä on sama massa eikä kummallakaan ole sähkövarausta, lisäksi niillä on sama spin-luku.
Neutronin ja antineutronin sisäiset rakenteet kuitenkin eroavat toisistaan. Siinä missä neutroni koostuu kvarkeista, antineutroni koostuu antikvarkeista. Tästä syystä myös niiden baryoniluvut eroavat. Neutronin baryoniluku on +1 ja antineutronin on −1. Se kuuluukin antibaryoneihin. Neutronilla ja antineutronilla on myös vastakkaiset magneettiset momentit spinin suunnan suhteen.
Antineutroneiden tuotto.
Antineutroni löydettiin vuonna 1956 Bevatronilla, vuosi antiprotonin löydön jälkeen. Antineutroneita voidaan tuottaa törmäyttämällä protoni ja antiprotoni, jolloin reaktioyhtälö on muotoa
formula_1,
missä siis formula_2 on protoni, formula_3 on antiprotoni, formula_4 on neutroni ja formula_5 on antineutroni.
Oma taivas

Oma taivas () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Alice Seboldin esikoisromaani vuodelta 2002. Suomeksi sen on kääntänyt Pirkko Biström vuonna 2003. Peter Jackson ohjasi sen pohjalta samannimisen elokuvan vuonna 2009.
Juoni.
14-vuotias Susie Salmon tulee murhatuksi vuonna 1973 lumisena joulukuun kuudentena päivänä. Koulun, jossa Susie opiskeli, lähellä oli maissipelto, josta Susie aina matkallaan kulki läpi. Eräänä iltapäivänä George Harvey -niminen perheen naapurissa asuva mies kuitenkin houkutteli Susien mukaansa, itse rakentamaansa maanalaiseen kammioluolaan, jota hän itse nimitti jonkinlaiseksi kerhotilaksi nuorille. 
Maissipellon alla George Harvey käytti Susieta seksuaalisesti hyväksi raiskaamalla tämän. Tämän jälkeen mies myös murhasi tytön ja hävitti mahdolliset todisteet. Hän "pilkkoi" Susien ruumiin osiin, otti kammioluolaan tuomansa tavarat ja lähti vaivihkaa takaisin kotiinsa, jonne hän myös aluksi piilotti Susien ruumiin. Lähtiessään maissipellolta hän kuitenkin vielä sorsi kammioluolan, jottei kukaan sitä löytäisi. Kaiken tämän jälkeen Susien kuolemasta ilmaantuu aina silloin tällöin lisää uusia johtolankoja. 
Susien murhaa tutkivat kaikenlaiset etsivät, poliisit, partiolaiset ja muut sen sellaiset sekä tietenkin Susien oma perhe. Susien isä alkaa myös epätoivoisesti etsiä murhaajaa, ja tämä oivaltaakin jonkin ajan kuluttua, että George Harvey olisi jotenkin osallinen tapaukseen ja on varma siitä, että tämä murhasi hänen Susiensa. Hän kertoo myös asiasta muille perheen jäsenille, mutta ainoat, jotka uskovat häntä, ovat Lynn-mummi ja Susien pikkusisko. Pian Susien siskokin osallistuu murhaajan etsintään ja auttaa isäänsä. Vaikkei uusia todisteita aina ilmaannukaan pitkään aikaan, Susien perhe yrittää yhä selvittää kuka murhaaja oli. 
Kaiken tämän aikana heidän elämäänsä omasta kuolemastaan asti on seurannut Susie... Hän on joutunut taivaan ja maan väliseen paikkaan nimeltä välimaasto. Ensimmäisenä päivänään, jolloin hänet murhattiin, hän tapasi "taivaassa", joksi sitä useimmin kutsuttiin, toisen tytön nimeltä Holly. Pian he alkavat seurata maanpäällä olevaa elämää, myös muidenkin kuin omien perheen jäseniensä. Loppujen lopuksi paha saa kuitenkin palkkansa.
Run (saari)

Run on Indonesian Bandasaariin kuuluva pieni saari. Sen pituus on noin 3 km ja leveys alle 1 km.
Runin taloudellinen merkitys on aiemmin ollut huomattava aikoinaan vain Banda-saarilla kasvaneesta muskottipuusta ("Myristica fragrans") saatavan muskottipähkinän ja muskottimausteen vuoksi. Maustekaupan historian aikana Englannin Itä-Intian kauppakomppanian edustajan James Lancasterin toisen tutkimusretken mukana olleet merenkävijät John Davis ja John Middleton, jotka asuivat Bantenissa, saapuivat saarelle 1603 ja loivat hyvät suhteet sen asukkaisiin. 25. joulukuuta 1616 kapteeni Nathaniel Courthope saapui Runille puolustamaan sitä Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian vaatimuksia vastaan. Hän solmi asukkaiden kanssa sopimuksen, jolla he hyväksyivät Englannin kuninkaan saaren hallitsijaksi. Hollantilaiset piirittivät saarta neljä vuotta ja surmasivat Nathaniel Courthopen väijytyksessä 1620, jolloin englantilaiset ja heidän paikalliset liittolaisensa poistuivat taistelutta.
Vuonna 1654 solmitun Westminsterin rauhansopimuksen mukaan saaren olisi pitänyt palautua Englannille. Ensimmäinen yritys vuonna 1660 epäonnistui, toisen, vuonna 1665 tehdyn, yrityksen jälkeen englantilaiset kauppiaat karkotettiin vielä samana vuonna ja hollantilaiset tuhosivat muskottipuut.
Bredan rauhansopimuksessa sovittiin tilanteen pysymisestä ennallaan, ja englantilaiset saivat pitää Manhattanin saaren, jonka Yorkin herttua (myöhemmin Englannin kuningas Jaakko II, silloisen kuningas Kaarle II:n veli) oli vallannut laittomasti 1664 ja muuttanut sen nimen Uusi Amsterdam New Yorkiksi, kun taas Run jäi virallisesti hollantilaisten haltuun. Hollantilaiset menettivät muskottipähkinän ja muskotin monipolin, kun muskottipuut siirrettiin Ceylonille, Singaporeen ja muihin Britannian siirtokuntiin 1817 sen jälkeen kun kapteeni Cole oli 1810 vallannut pääsaaren Bandalontorin, mikä aiheutti Hollannin ylivallan murenemisen maustekaupassa. Runin saarella kasvaa kuitenkin edelleenkin muskottipuita.
One Day in Your Life

One Day in Your Life on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kolmas kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1981.
Robert K. Selander

Robert K. Selander (21. heinäkuuta 1927 Garfield, Utah – 14. kesäkuuta 2015) oli yhdysvaltalainen mikrobiologi, evoluutiobiologi ja ornitologi.
Selander opiskeli Utahin yliopistossa Salt Lake Cityssä, josta valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1951. Vuonna 1956 hän valmistui tohtoriksi Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Hän toimi Austinissa Texasin yliopiston eläintieteen professorina vuosina 1956–1974, Rochesterin yliopiston biologian osaston professorina 1974–1987 ja Pennsylvanian valtionyliopiston biologian osaston professorina 1987–1999.
Selander oli perehtynyt varsinkin salmonellan ja muiden bakteerien biologiaan. Hänet palkittiin monilla kansallisilla kunnianosoituksilla ja palkinnoilla ja hän oli useiden tieteellisten seurojen jäsen.
Raitadelfiini

Raitadelfiini ("Stenella coeruleoalba") on yli kahden metrin pituinen hammasvalaslaji. Sitä tavataan maailman kaikilla trooppisilla ja lämpimillä merillä missä veden lämpötila on yli 20 °C. Se kasvaa 220–240 cm pitkäksi, ja sillä on erityinen raitakuvio kyljessään tumman siniharmaan ja vaalean alueen rajalla.
Pavarotti Forever

Pavarotti Forever on kahden CD-levyn kokoelmajulkaisu Luciano Pavarottin levyttämistä lauluista.
Kehtolaulu

Kehtolaulu eli tuutulaulu on lapsen nukutuslaulu eli rauhoittava laulu, jota lauletaan yleensä lapsille nukutettaessa. Sen tarkoituksena on auttaa lapsia rauhoittumaan ja nukahtamaan. Perinteisille kehtolauluille on yhteistä suppea sävelala, motiivien ja fraasien toisto sekä pehmeä laulutapa. Esittäjän täytyy esittää kappale rauhoittavalla ja unettavalla äänellä, jopa yksitoikkoisen ”kehtolaulumaisesti”.
Suomalaisiin perinnearkistoihin on tallennettuna yli tuhat erilaista kehtolaulua. Runolauluperinne eli niissä pisimpään. Perinteisiä suomalaisia kehtolauluja ovat muun muassa "Aa tuuti lasta", "Nuku, nuku nurmilintu" ja "Tuu tuu tupakkarulla". Kansainvälisesti tunnettu kehtolaulu on Brahmsin kehtolaulu ("Levon hetki nyt lyö", ).
Jack McFarland

John Philip ”Jack” McFarland on kuvitteellinen hahmo sarjassa "Will &amp; Grace". Häntä esittää Sean Hayes.
Takumi Saitō

Takumi Saitō (; s. 22. elokuuta 1981 Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä ja malli. 
Takumi on näytellyt elokuvissa "Sukitomo" (2007), "Boys Love" (2006) ja "Itsuka no kimi e" (2007). Elokuvien lisäksi hän on näytellyt televisiosarjoissa, esiintynyt lavalla ja radiossa sekä tehnyt musiikkia. Takumilla on myös faniklubi, joka kantaa nimeä Takumix.
Takumi harrastaa elokuvien katselua, musiikin kuuntelua, lukemista, matkustelua, kamppailulajeja, nyrkkeilyä ja jalkapalloa. Hän kertoo myös rakastavansa taidetta.
Serge Koussevitzky

Serge Aleksandrovich Koussevitzky (; 26. heinäkuuta 1874 Vyšni Volotšok, Tverin alue, Venäjän keisarikunta – 4. kesäkuuta 1951 Boston, Yhdysvallat) oli syntyjään venäjänjuutalainen kapellimestari, säveltäjä ja kontrabasisti. Hän toimi 1924–1949 Bostonin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana.
Koussevitzkyn nimeä kantaa 1954 perustettu yhdysvaltalainen Koussevitzky-palkinto.
Aluehallinto Suomessa

Aluehallinto Suomessa käsittää valtion yleensä läänikokoa olevan piirihallinnon, kun taas paikallishallinto käsittää kunnallishallinnon. 1990-luvulla Suomessa kuitenkin suurläänien sekä työ- ja elinkeinokeskusten perustamisen jälkeen valtionhallinnon piirijako on tullut entistä lääninhallintoa hienojakoisemmaksi, kun taas kunnallishallinto on kasvanut lääniä pienempään maakuntakokoon seutukaavaliitoista maakuntaliittoihin sekä keskussairaala- ja palo- ja pelastustoimen maakuntakokoisiin piireihin.
Sinivalkoinen ääni

Sinivalkoinen ääni on suomalaisen laulajan Kari Tapion 10 CD:n kokoelmaboksi vuodelta 2009, joka sisältää kaikki levytykset vuosilta 1993–2009. Kokoelmalla on 25 kappaletta, joita ei ole julkaistu ennen.
Kokoelma nousi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Kappaleet.
CD 1.
Sinitaikaa (1993)
Bonussektori
Laulaja (1994)
CD 2.
Laulaja (1994) 
Bonussektori
Myrskyn jälkeen (1995)
CD 3.
Meren kuisketta (1997)
Bonussektori
Sinut tulen aina muistamaan (1998) 
CD 4.
Sinut tulen aina muistamaan (1998) 
Bonussektori
Valoon päin (1999)
CD 5.
Bella Capri (2000)
Bonussektori
Juna kulkee (2003) &lt;/small&gt;(osa 1)&lt;/small&gt; 
CD 6.
Juna kulkee (2003) 
Bonussektori
Toiset on luotuja kulkemaan (2004)
CD 7.
Paalupaikka (2005)
Bonussektori
Kuin taivaisiin (2007) 
CD 8.
Kuin taivaisiin (2007) 
Bonussektori
Kaksi maailmaa (2008)
CD 9.
Viimeiseen pisaraan (2009)
Bonussektori
Estradilla (2000 / 2002 / 2005)
CD 10.
Joulun tarina (2001)
Bonussektori
Joulun tarina - kirkkokonsertti (2001)
Kokkilan lossi

Kokkilan lossi on yhdystiellä 1835 Salon (vuoteen 1966 Angelniemen, vuosina 1967–2008 Halikon) Kokkilan kylän ja Kemiön saaren välillä liikennöivä lossi. Se liikennöi kolme kertaa tunnissa kello 5–23 välisenä aikana ja muulloin tarvittaessa.
Nykyisen Kokkilan lossin rakensi Uudenkaupungin Työvene ja se otettiin käyttöön vuonna 1995. Lossille mahtuu 21 henkilöautoa ja hyötykuorma on 70 tonnia. Kannen ajoradan hyödyllinen pituus on 35,8 metriä ja leveys 7,8 metriä. Aluksen syväys on 2,6 metriä ja kuivapaino 240 tonnia.
Rongonsalmen lossi

Rongonsalmen lossi liikennöi Puumalassa Lieviskän paikallistiellä Viljakansaaren ja Lieviskän välillä. Se liikennöi tarvittaessa arkisin kello 6–22 ja pyhinä kello 9–22 välisenä aikana.
Rongonsalmen lossin rakensi Parkano Oy ja se valmistui vuonna 1972. Lossille mahtuu noin kymmenen henkilöautoa ja sen hyötykuorma on 44 tonnia. Kannen ajoradan hyödyllinen pituus on 25,5 metriä ja leveys 6,3 metriä. Aluksen syväys on 1,8 metriä ja kuivapaino 72 tonnia.
Permin yökerhopalo 2009

Permin yökerhopalo 2009 tapahtui 5. joulukuuta 2009 Hromaja Lošad -yökerhossa Permin kaupungissa Venäjällä. Onnettomuudessa kuoli 155 ihmistä. Suurin osa menehtyi savukaasuihin, mutta osa tallautui kuoliaaksi toisten jalkoihin tulipalon aiheuttamassa paniikissa. Loukkaantuneita oli yli 130, joista 85 loukkaantui vakavasti.
Palon epäillään saaneen alkunsa esiintymislavalla olleista pyroteknisistä laitteista. Kipinöiden epäillään sytyttäneen tuleen ravintolatilan katossa olleen muovin ja koristeina käytetyt oljet. Rakennuksessa oli tapahtumahetkellä yli 200 ihmistä, jotka olivat kokoontuneet juhlimaan yökerhon kahdeksanvuotispäivää.
Venäjän presidentti Dmitri Medvedev määräsi onnettomuustutkintalautakunnan tutkimaan tapahtunutta. Pääministeri Vladimir Putin lähetti maan hätätilaministeri Sergei Šoigun, sisäministeri Rašid Nurgalijevin ja terveysministeri Tatjana Golikovan tapahtumapaikalle.
Onnettomuuden jälkeen Venäjällä on keskusteltu paloturvallisuuden parantamisesta ja pyrotekniikan rajoittamisesta sisätiloissa.
Selma

Selma on naisen etunimi.
Nimi on kelttiläistä alkuperää ja tuli yleisemmin tunnetuksi Macphersonin vuonna 1765 julkaisemasta runokokoelmasta Ossianin laulut. Siinä se esiintyy paikannimenä, mutta tuli pian käyttöön myös naisen etunimenä. Suomessa sen yleistymiseen ovat vaikuttaneet myös eräät Franzénin ja Topeliuksen runot, joissa nimi esiintyy, erityisesti Topeliuksen vuonna 1845 julkaisema "Ljungblommor". 
Nimi Selma otettiin almanakkaan vuonna 1857, ja nimipäivä on 5. joulukuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Selma-nimen on Suomessa saanut 12 197 naista. Nimi on ollut yleinen varsinkin ennen vuotta 1920 syntyneillä, mutta 2010-luvulla se on jälleen yleistynyt.
Tarhapeukaloinen

Tarhapeukaloinen ("Thryomanes bewickii") on Pohjois-Amerikassa tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu. Se on noin 14 senttimetriä pitkä, hoikka ja pitkäpyrstöinen lintu. Väritykseltään tarhapeukolainen on harmahtavan ruskea. Tarhapeukolaiset liikkuvat yleensä yksin, mutta joskus niitä tavataan pareittain. Naaras munii 5–6 munaa pesimäkoloon.
Koko ja ulkonäkö.
Tarhapeukaloinen on noin 14 cm pitkä laji, ja rakenteeltaan se on hoikka ja pitkäpyrstöinen. Selkä ja päälaki ovat harmahtavan ruskeat. Tyynenmeren rannikolla elävät linnut ovat harmaampia kuin itäisempiin populaatioihin kuuluva tarhapeukaloiset, jotka ovat punaruskeampia. Päässä on kaksi valkoista silmäkulmajuovaa. Vatsa on harmahtavan valkoinen ja pyrstö valkoviiruinen. Ulkonäöltään tarhapeukaloinen muistuttaa matkijapeukaloista ("Thryothorus ludovicianus"), joka eroaa suuremman kokonsa ja tukevamman rakenteensa perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Tarhapeukaloista tavataan Kanadasta Ontariosta, Yhdysvaltain länsi- ja eteläosista sekä Meksikosta. Lajin elinympäristöä ovat pensaikot usein jokien ja maatalousalueiden lähettyvillä. Laji on harvinaistunut erityisesti elinalueensa itäosissa ja Mississipin osavaltiossa se luokitellaan uhanalaiseksi. Kannan harvinaistumisen arvellaan johtuvan pihapeukaloiskannan ("Troglodytes aedon") kasvusta. Pihapeukaloinen voittaa tarhapeukaloisen kilpailussa pesimäpaikoista.
Elintavat.
Tarhapeukaloiset elävät pensaikoissa ja puissa. Laji liikkuu hyppimällä ja on hyvin harvoin pitkiä aikoja paikoillaan. Yleensä tarhapeukaloiset liikkuvat yksinään, mutta joskus niitä tavataan pareittain.
Tarhapeukaloiset ovat kolopesijöitä ja rakentavat pesänsä kallion koloon, vanhaan tikan koloon tai pesimälaatikoihin. Naaras rakentaa koloon kuppimaisen pesän sammalista, lehdistä, karvoista ja höyhenistä ja munii viidestä kuuteen munaa. Naaras hautoo niitä yksin noin kaksi viikkoa. Koiras huolehtii hautovan naaraan ruokkimisessa ja auttaa kuoriutuneiden poikasten hoidossa.
Tarhapeukaloiset käyttävät ravintonaan pääasiassa hyönteisiä ja hämähäkkieläimiä. Ravinto etsitään pensaikosta lehdiltä tai toisinaan maasta.
Maneesi

Maneesi eli ratsastushalli on ratsastuskenttä, jota suojaa rakennus. 
Maneesit ovat tavallisesti suorakaiteen muotoisia. Maneesin yhteydessä on usein katsomo ja säilytystilaa esimerkiksi estekalustolle. Maneesin pohjana käytetään mm. turvetta tai kumimurske-hiekka-sekoitetta. Pelkkää hiekkaa käytetään harvemmin sillä se pölisee kuivana ja haittaa näkyvyyttä ja heikentää ilmanlaatua. Pohjoisilla leveysasteilla maneesit ovat käytännössä aina seinällisiä ja ikkunallisia umpirakennuksia, lämpimissä maissa ne voidaan rakentaa myös seinättömiksi tai matalaseinäisiksi katoksiksi suojaamaan kuumuudelta ja sateelta.
Suomessa maneesit ovat yleensä 20-23 metriä leveitä ja pituudeltaan vähintään 40 metriä. Jos maneesissa on useampi ratsastuskenttä, ne on yleensä sijoitettu peräikkäin sillä maneesin kustannukset kasvavat huomattavasti rungon leventyessä. Tavallisimpia maneesien rakennustapoja ovat muovipinnoitettu liimapuukaarinen maneesi, teräsrunkoinen, peltikattoinen ja seinistään pelti- tai puuverhottu maneesi ja puurunkoinen, peltikattoinen ja puuverhottu maneesi. Vanhoja tiilirakenteisia maneeseja on säilynyt ratsastuskäytössä niukasti, tunnetuin lienee Helsingin Ruskeasuolla sijaitseva Olympiamaneesi. Tästä rakennuksestakin valtaosa on palloilijoiden ja nyrkkeilijöiden käytössä, ratsastajille on lohkaistu 37m pala toisesta päädystä.
Maneesiin voi olla myös integroituna talli, joskin tämä ratkaisu on Suomessa melko harvinainen.
Kiimkallion seisake

Kiimkallion seisake () on Uudenkaupungin radan varressa sijaitseva lakkautettu seisake. Vehmaan Kiimkallion kylään valmistunut, Thure Hellströmin suunnittelema seisake palveli alusta alkaen vain muutamaa lähistön tilaa, joiden maantieyhteys oli huono. Siksi Kiimkallio muutettiin laiturivaihteesta miehittämättömäksi seisakevaihteeksi vuonna 1955 ja seisakkeeksi tavaraliikenteen loppuessa kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 1957. Myös seisakkeen sivuraiteet purettiin 1950-luvulla. Asema palveli kuitenkin henkilöliikennettä koko radan lakkauttamiseen asti 1.1.1993. 
Vuonna 2007 asema siirtyi Senaatti-kiinteistöjen myyntikohteeksi, jolloin myyntiin tulivat noin puolen hehtaarin tontilla sijaitsevat asuinrakennus, sauna, ulkorakennus ja käymälä. Ne siirtyivät uudelle omistajalle vuoden 2008 alkupuolella.
Ratsastuskenttä

 
Ratsastuskenttä on ratsastukseen tarkoitettu alue. Ratsastuskenttä voi sijaita myös maneesin sisällä.
Ratsastuskenttä on useimmiten suorakaiteen muotoinen ja sen pohja on hiekkaa tai hiekkasekoitetta, nykyään toisinaan esimerkiksi kumirouhetta. Oikeanlaisilla materiaaleilla kunnolla pohjustettu kenttä on ympäri vuoden tasainen ja turvallinen, siihen ei kerry seisovia vesilätäköitä eikä se rasita tai suorastaan vahingoita hevosten jalkoja liialla pehmeydellä, kovuudella tai kivisyydellä; kentät vaativat kunnossa pysyäkseen kuitenkin myös hoitoa, kuten lanaamista, kastelua kuivina aikoina pölyämisen vähentämiseksi sekä hevosten lannan pois keräämistä. Kentät ovat useimmiten aidattuja, ja Suomen oloissa ympärivuotisessa käytössä olevilla kentillä on valaistus. Helppojen luokkien kouluratsastusradan koko 20 m x 40 m on vakiintunut jonkilaiseksi ratsastuskentän perusmalliksi, joskin esteratsastukseen käytettävän kentän olisi hyvä olla kookkaampi. 
Kun ratsastuskenttää käyttää useita ratsukkoja samanaikaisesti, noudatetaan vakiintuneita tai yhteisesti sovittuja sääntöjä "etuajo-oikeuksista" ja ratsastussuunnan määräytymisestä. Kentällä ratsastetaan erilaisia vakiintuneita kuvioita ja reittejä, jotka tunnetaan ratsastusradan teinä.
Kamel Ghilas

Kamel Ghilas (, s. 9. maaliskuuta 1984 Marseille, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Belgian pääsarjassa Charleroita.
Ghilas syntyi Ranskanssa, mutta hänellä on myös Algerian kansalaisuus. Hän on edustanut Algerian jalkapallomaajoukkuetta vuodesta 2007 lähtien. Myös hänen nuorempi veljensä Nabil Ghilas edustaa Algeriaa.
Ura.
Seurajoukkueura.
Ghilas aloitti uransa FC Martiguesin junioreissa, jonka jälkeen hän siirtyi AS Cannesiin vuonna 2003. Ghilas teki paljon maaleja, mutta ei pystynyt johdattamaan joukkuetta Ligue 2:een. Hän jätti seuran ja siirtyi portugalilaiseen Vitória SC:hon.
Ensimmäisellä kaudellaan Ghilas oli 12 maalillaan yksi joukkueen avainpelaajista, kun se nousi maan pääsarjaan. Hän oli tuolloin sarjan arvostetuimpia pelaajia. Seuraavalla kaudella hänellä oli suuri rooli pääsarjassa kolmannen sijan saavuttaneesta joukkueesta.
Ghilas päätyi sopimukseen espanjalaisen Segunda Divisiónin Celta Vigon kanssa. Hän oli kahdella kaudella joukkueen paras maalintekijä 13 maalillaan. Valioliigaseura Blackburn Rovers oli kiinnostunut Ghilasista, mutta hän siirtyi lopulta Hull Cityyn kaudeksi 2009–2010 1,7 punnalla. Hän debytoi Valioliigassa 22. elokuuta ottelussa Bolton Wanderersia vastaan ja iski ottelun voittomaalin Jussi Jääskeläisen selän taakse.
Heinäkuussa 2010 Ghilas siirtyi kauden mittaisella lainasopimuksella Ranskaan Arlesiin
Maajoukkue.
Ghilas debytoi Algerian maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2007 ottelussa Kap Verdeä vastaan. Hän on pelannut maajoukkueessa yhteensä 16 ottelua, joissa on syntynyt kolme maalia.
Destiny (The Jacksons)

Destiny on The Jacksons -yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1978.
Triumph (The Jacksons)

Triumph on The Jacksons -yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1980. 27. tammikuuta 2009 julkaistussa uudelleenjulkaisussa oli mukana kolme bonuskappaletta.
Albumin tekijät.
Albumin on tuottanut, sovittanut, kirjoittanut ja säveltänyt The Jacksons lukuun ottamatta kappaletta "Everybody" (kirjoittanut Michael Jackson, Tito Jackson ja Mike McKinney).
Jason Momoa

Joseph Jason Namakaeha Momoa (s. 1. elokuuta 1979 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan Ronon Dexinä "Stargate Atlantiksessa", Khal Drogona "Game of Thronesissa" ja Conan Kimmerialaisena vuoden 2011 elokuvassa "Conan the Barbarian".
Momoa syntyi Honolulussa, Havaijilla, ja kasvoi Iowan Norwalkissa. Hän on etniseltä taustaltaan isänsä puolelta havaijilainen ja äitinsä puolelta sekoitus saksalaista, iiriläistä ja alkuperäisamerikkalaista verta.
Hän palasi Havaijille vuonna 1998 aloittaen uran mallina ollen Havaijin vuoden malli 1999 ja juonsi vuonna 1999 Miss Teen Hawaii USA -kilpailun.
Momoa esiintyi vuosina 1999–2001 Jason Ioanen roolissa sarjassa "Baywatch Hawaii". Vuonna 2005 hän sai Ronon Dexin roolin "Stargate Atlantiksessa". Vuonna 2011 Momoa esiintyi kahdessa barbaarin roolissa: Conanina elokuvassa "Conan the Barbarian" ja khal Drogona HBO:n "Game of Thrones" -fantasiadraamasarjan ensimmäisellä tuotantokaudella.
Momoalla on vuosina 2007 ja 2008 syntyneet lapset näyttelijä Lisa Bonet'n kanssa, minkä lisäksi näyttelijä Zoë Kravitz on Momoan tytärpuoli Bonet'n aiemmasta liitosta. Pariskunta oli naimisissa vuosina 2017–2021. He olivat seurustelleet jo vuodesta 2005 lähtien.
Marraskuussa 2008 Momoa joutui losangelesilaisella klubilla sanaharkkaan, jonka päätteeksi häntä iskettiin olutlasilla vasten kasvoja. Särkyneen lasin aiheuttamat haavat vaativat 140 tikkiä ja Momoan kasvoihin jäi välikohtauksesta pysyvät jäljet. Hyökkääjä tuomittiin viiden vuoden vankeusrangaistukseen.
Kesäkuussa 2014 Momoa valittiin näyttelemään Vesimiestä supersankarielokuvassa "". Hän esiintyi merkittävämmässä roolissa vuonna 2017 elokuvassa "Justice League" ja esiintyy myös vuonna 2018 hahmon omassa sooloelokuvassa "Aquaman".
Toukokuussa 2023 sai ensi-iltansa elokuva "Fast &amp; Furious X", jossa Momoa näyttelee yhtä elokuvan päähahmoa Dante Reyesiä.
Bulbulirastas

Bulbulirastas ("Arcanator orostruthus") on harvinainen afrikkalainen kapinmesikkolaji. Se kasvaa noin 17 senttimetriä pitkäksi. Sen selkäpuoli on oliivinvihreä, vatsapuoli vaaleampi ja kirjava. Toisinaan laji luetaan kuuluvaksi heimoon Modulatricidae .
Lajia tavataan subtrooppisissa ja trooppisissa vuoristometsissä Mosambikissa ja Tansaniassa. Se on silmälläpidettävä elinympäristönsä pirstaleisuuden ja pienenemisen takia. Lajin esiintymisalueen ala on noin 6 100 neliökilometriä ja populaation koko 10 000–20 000 yksilöä. Tansanian Udzungwavuoristossa elää alalaji "sanjei" ja Itä-Usambarassa alalaji "usambara".
Bulbulirastas liikkuu metsän alikasvoksessa erityisesti runsaan inkiväärikasvuston ("Zingiberaceae") suojassa, ja syö lehvästön hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Hanna Falk

Hanna Falk (s. 5. heinäkuuta 1989) on ruotsalainen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupiin Falk osallistui ensimmäisen kerran Tukholman sprintissä kaudella 2006–2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti kolmannessa maailmancupin kilpailussaan Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2009. Myöhemmin samalla kaudella hän voitti perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailun Otepäässä. Sprintticupin kokonaispisteissä hän oli viides. Kaudella 2010–2011 hän oli toinen Liberecin sprintissä sekä kaudella 2016–2017 kolmas Davosin ja Toblachin vapaan ja Drammenin perinteisen hiihtotavan sprinteissä. Hän sijoittui kauden 2016–2017 sprintticupissa kolmanneksi. Kaudella 2017–2018 hän voitti Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintin ja oli Lahden vapaan sprintissä kolmas. Hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin Falunin finaalitapahtumassa. Sprinticupissa hän sijoittui neljänneksi.
Junioreiden MM-kilpailuissa Falk oli Ruotsin joukkueen mukana saavuttamassa viestihopeaa kahdesti vuosina 2008 ja 2009. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä yhdestoista. Lahdessa 2017 hän sijoittui vapaan sprintissä neljänneksi ja perinteisen 10 kilometrillä 15:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli perinteisen sprintissä viides ja 10 kilometrin vapaalla 21:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi.
Vesna Fabjan

Vesna Fabjan (s. 13. maaliskuuta 1985 Zgornja Besnica, Kranj, Jugoslavia) on uransa kesällä 2020 lopettanut slovenialainen maastohiihtäjä.
Fabjan sijoittui viidenneksi junioreiden MM-kilpailujen vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa Strynissä 2004. Seuraavana talvena hän voitti kultaa Innsbruckin universiadien sprintissä ja osallistui ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuihin Oberstdorfin MM-kilpailuissa. Sapporon MM-kisoissa 2007 hän oli Petra Majdičin kanssa parisprintissä yhdeksäs. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli henkilökohtaisessa sprintissä 16:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli Katja Višnarin kanssa parisprintissä kymmenes. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä neljänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Fabjan saavutti pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä.
Fabjan sijoittui maailmancupin henkilökohtaisessa sprinttikilpailussa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Rybinskissä joulukuussa 2007. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä kaudella 2009–2010. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Rybinskin vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa 22. tammikuuta 2010. Parisprintin maailmancupkilpailussa hän sijoittui Katja Višnarin kanssa toiseksi Rybinskissä 2010. Fabjan oli Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä kolmas myös kaudella 2010–2011. Samalla kaudella hän voitti Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintin. Hän sijoittui kolmanneksi Szklarska Poręban vapaan hiihtotavan sprintissä kaudella 2013–2014.
Hebrew Union College

Hebrew Union College-Jewish Institute of Religion on vanhin juutalainen seminaari Amerikan mantereella ja tärkein reformijuutalainen seminaari. Sillä on toimipisteet Cincinnatissa, New Yorkissa, Los Angelesissa ja Jerusalemissa. Jerusalemissa se on Israelin ainoa reformijuutalaisia rabbeja kouluttava laitos.
Historia.
HUC:in perusti rabbi Isaac Mayer Wise Cincinnatiin vuonna 1875.
Iskelmälaulaja Arokanto ja Viihdeorkesteri Tempo

Iskelmälaulaja Arokanto ja Viihdeorkesteri Tempo on suomalaisen laulajan Markku Arokannon studio-albumi vuodelta 1983. Tuottaja oli Upi Sorvali. 
"Helsingin Sanomien" musiikkitoimittaja Markku Fagerlund kirjoitti, että Arokanto on tyyppinä mitä rakastettavin yliampuvuudessaan, muttei laulajana ”mikään Caruso”. Hänestä Arokannon esityksistä putoaa pohja pois pelkästään levyltä kuunneltuna: ”Samat vanhat iskelmät, jotka Arokannon showssa osuvat nauruhermoon, jäävät levyllä puolitiehen.”