tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jan Söderlund

Jan-Henrik Göran Söderlund (24. lokakuuta 1937 Helsinki – 24. helmikuuta 2025) oli suomalainen arkkitehti. Hän hoiti Helsingin Teknillisen korkeakoulun rakennusopin professuuria vuodesta 1995, hänet nimitettiin professoriksi 1998, jota virkaa hän hoiti vuoteen 2002.
Söderlund syntyi Helsingissä, mutta hänen ollessaan 2-vuotias perhe muutti Paraisille. Siellä umpiruotsinkielisellä alueella hän kävi koulunsa ja joutui myöhemmin opettelemaan suomen kielen, koska Suomessa ei voinut opiskella arkkitehdiksi ruotsin kielellä. Myöhemmin aikuisiälläkin hän tunsi itsensä paraislaiseksi, vaikka suunnitteli perheelleen omakotitalon Helsingin Laajasaloon.
Söderlund kirjoitti ylioppilaaksi 1957 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1965. Työuransa hän aloitti Arkkitehtitoimisto Söderlund – Valovirran osakkaana 1967–1981. Seuraava suunnittelutoimisto oli nimeltään Jan Söderlund &amp; Co, jonka toiminnassa hän oli mukana 1981–1996 ja Arkkitehtitoimisto Sarcin osakkaana Söderlund oli vuodesta 1996 lähtien. Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston palveluksessa Söderlund oli aluksi tutkimusassistenttina 1967–1969 ja rakennusopin professorina 1998–2002. Suunnittelutyön hän lopetti 2000-luvun alkupuolella niin, että viimeiseksi suureksi työksi jäi Ravintolakoulu Perhon laajennus Helsingin Etu-Töölössä.
Söderlundin merkittäviin töihin kuuluu hänen yhdessä arkkitehti Erkki Valovirran kanssa suunnittelemansa Turun ylioppilaskylän vanhin eli läntinen osa, joka perustuu heidän vuonna 1967 voittamaansa arkkitehtikilpailuun. Söderlund ja Valovirta suunnittelivat yhdessä myös Poriin Yyteriin Rantasipi-ketjulle hotelli Rantasipi Yyterin, joka edusti kaikin tavoin aikansa huipputasoa. Söderlund ja arkkitehti Antti-Matti Siikala suunnittelivat yhdessä Helsingin keskustaan Sanomatalon, joka valmistui 1999.
Söderlundin suunnittelema Länsi-Pasilan asuntoalueen koerakentamiskortteli voitti Vuoden betonirakenne -kilpailun vuonna 1987.
Söderlund on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Raymond Radiguet

Raymond Radiguet (18. kesäkuuta 1903 Saint-Maur – 12. joulukuuta 1923 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän ehti kirjoittaa vain kaksi romaania ennen kuolemaansa lavantautiin 20-vuotiaana.
Varhaisvuodet ja ura journalistina.
Raymond Radiguet oli vanhin perheensä seitsemästä lapsesta. Hänen isänsä oli piirtäjä Maurice Radiguet. Kansakoulun jälkeen Radiguet läpäisi apurahaan tarvittavan testin ja jatkoi opintojaan Pariisissa Lycée Charlemagnessa. Hän oli tavallinen, koulumenestykseltään keskinkertainen oppilas. Koulussa Radiguet keskittyi lukemiseen, varsinkin 1600- ja 1700-lukujen kirjailijoihin. Hänen erityinen suosikkinsa oli madame de La Fayetten "Clèvesin ruhtinatar". Muita Radiguet'n suosikkeja olivat Stendhal, Marcel Proust ja runoilijat Paul Verlaine, Stéphane Mallarmé, Arthur Rimbaud ja Kreivi de Lautréamont.
15-vuotiaana Radiguet lopetti koulunkäynnin ja ryhtyi journalistiksi. Hän kirjoitti nimimerkillä Rajky "Le Canard enchaîné" -lehteen. Journalistina Radiguet tutustui André Salmoniin, Max Jacobiin, Pierre Reverdyyn ja François Bernouardiin. Bernouard julkaisi vuonna 1920 Radiquet’n esikoisteoksen "Les Joues en feu". Radiguet tutustui myös moniin taidemaalareihin, kuten Juan Grisiin, Pablo Picassoon, Amedeo Modiglianiin ja Jean Hugoon, ja myös säveltäjiin, kuten Georges Auriciin, Francis Poulenciin ja Arthur Honeggeriin. Radiguet piti säveltäjien teoksia yhtä alkuvoimaisina kuin kirjailijoiden ja taidemaalareiden.
Jean Cocteau.
Esimerkiksi kirjailija Ernest Hemingway on todennut, että Raymond Radiguet käytti seksuaalisuuttaan välineenä luodessaan uraansa. Vuonna 1918 hänelle esiteltiin Jean Cocteau, josta tuli merkittävä henkilö Radiguet'n uralla. Cocteau innostui nuoresta runoilijasta, neuvoi ja rohkaisi Radigueta. Cocteau myös auttoi Radigueta saamaan runojaan julkaistaviksi "Sic-" ja "Littérature-"avantgardelehdissä. Cocteausta ja Radiguet'sta tuli erottomat ja he perustivat toukokuussa 1920 yhdessä pienen, mutta hyvin kokeilevan ja edistyksellisen "Le Coq"-lehden, jonka avustajia olivat esimerkiksi Georges Auric, taidemaalari Roger de la Fresnaye, Paul Morand ja Tristan Tzara.
Kirjailijanura ja kuolema.
Radiguet viimeisteli syksyllä 1921 esikoisromaaninsa "Le dable au corps". Seuraavana vuonna hän jatkoi yhteistyötä Jean Cocteaun ja tämän ystäväpiirin kanssa ja kirjoitti toisen ja viimeiseksi jääneen romaaninsa "Le Bal du Comte d’Orgel". Vuonna 1923 kustantaja Bernard Grasset julkaisi romaanin "Le Diable au corps" (suom. "Paholainen ruumiissa") erityisen näyttävästi. Mainokset korostivat, että kyseessä oli 17-vuotiaan nuoren ensimmäinen romaani. Mainonta oli niin rajua, että kriitikot hämmentyivät ja suhtautuivat teokseen vihamielisesti. Useat tunnetut kirjailijat, kuten Max Jacob, René Benjamin, Henri Massis ja Paul Valéry, ottivat kuitenkin nuoren esikoiskirjailijan lämpimästi vastaan.
Ranskalainen elokuvaohjaaja Claude Autant-Lara ohjasi 1947 Radiguet’n romaaniin perustuvan elokuvan "Paholainen ruumiissa". Elokuvan pääosaa näyttelee Gérard Philipe. Elokuvan valmistuminen juuri toisen maailmansodan jälkeen nosti kohun.
Erik Tudeer

Karl Erik Oskar Tudeer (15. marraskuuta 1931 Helsinki – 13. kesäkuuta 2001 Eckerö) oli ahvenanmaalainen poliitikko ja kirjailija. Tudeer oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen vuosina 1995–1999 ja toimi Ahvenanmaan maakuntahallituksen kansliaministerinä vuosina 1995–1996.
Teokset.
Kaunokirjallisuutta.
Kaunokirjailijana Tudeer käytti pseudonyymia T. Udde.
Yksipuolinen tuomio

Yksipuolinen tuomio on riita-asiassa käräjäoikeudessa annettava ratkaisu, joka perustuu jommankumman osapuolen passiivisuuteen. Yleensä yksipuolinen tuomio annetaan velkojan eduksi, kun velkoja vaatii velallisen velvoittamista maksamaan velkansa. Jos velallinen ei vastaa saamaansa haasteeseen, käräjäoikeus voi antaa haasteessa ilmoitetun määräajan kuluttua yksipuolisen tuomion. Yksipuolinen tuomio annetaan myös vastapuolen vaatimuksesta, jos toinen osapuoli ei saavu oikeuden istuntoon saamastaan kutsusta huolimatta.
Jos yksipuolinen tuomio on annettava kantajaa vastaan, kanne on hylättävä. Yksipuolista tuomiota ei kuitenkaan saada antaa niiltä osin kuin kanne on selvästi perusteltu tai vastaaja on myöntänyt kanteen. Kanne on näiltä osin tuomiolla hyväksyttävä.
Jos yksipuolinen tuomio on annettava vastaajaa vastaan, kanne on hyväksyttävä. Yksipuolista tuomiota ei kuitenkaan saada antaa niiltä osin kuin kantaja on luopunut kanteesta tai se on selvästi perusteeton. Kanne on näiltä osin hylättävä tuomiolla.
Jos passiivinen osapuoli katsoo kuitenkin ratkaisun olleen väärä, hän voi hakea "takaisinsaantia". Ts. hänen vaatimuksestaan, joka tulee esittää lyhyessä määräajassa yksipuolisen tuomion tiedoksiannon jälkeen, asia otetaan uudelleen käsiteltäväksi käräjäoikeudessa. Yksipuolisen tuomion jälkeen ei siis valiteta hovioikeuteen, vaan asia otetaan uudelleen ratkaistavaksi käräjäoikeudessa. Uudesta ratkaisusta voidaan valittaa hovioikeuteen.
Sara Hildén

Sara Ester Hildén (1930-luvulle Saara Ester Hilden; vuosina 1949–1962 Sara Ester Hildén-Enroth; 16. elokuuta 1905 Tampere – 7. lokakuuta 1993 Tampere) oli suomalainen liikenainen ja taidemesenaatti.
Sara Hildénin äiti oli Ida Maria Kadell, torpparintytär Lempäälästä, isän henkilöllisyydestä ei ole tietoa. Äiti Ida meni vuonna 1909 naimisiin Kalle Kustaa Hildénin kanssa ja Saran sukunimi vaihtui Hildéniksi. Sukunimi kirjoitetaan välillä aksentilla, välillä ilman. 
Sara-tyttö jäi orvoksi 13-vuotiaana ja sai kotiapulaisen paikan Jaakko Wilhelm Hongon perheestä. Perheen isä oli linja-autoyrittäjä, ja Sara Hildén työskenteli myös bussin rahastajana. Hän hoiti pari vuotta Hongon perheen Jaakko-poikaa, josta tuli myöhemmin Helsingin kauppakorkeakoulun rehtori ja kansleri. Sara Hildén suuntautui sitten vaatealalle: hän työskenteli eri vaateliikkeissä 1920-luvulta alkaen Tampereella, kunnes perusti oman muotiliikkeen 1950-luvulla. Vähitellen vaateliikkeitä oli useita Tampereella ja myös Lahdessa. Liikkeiden niminä oli muun muassa Muotitalo Hildén ja Muoditar.
Sara Hildén avioitui taidemaalari Erik Enrothin kanssa vuonna 1949; avioliitto päättyi eroon vuonna 1963.
Pia Andell on ohjannut vuonna 2013 Hildénin elämästä kertovan dokumenttielokuvan Mesenaatti.
Säätiö.
Sara Hildénin säätiön taidekokoelma sai alkunsa vuonna 1962. Tuolloin rouva Hildén lahjoitti omistamansa taideteokset säätiölle, joka nimettiin hänen mukaansa. Kokoelman ytimen muodostavat Erik Enrothin varhaiskauden maalaukset vuosilta 1945–1963.
Sara Hildénin säätiön kokoelma koostuu suomalaisista ja ulkomaisista maalauksista, veistoksista, piirustuksista ja grafiikasta, ja se on yksi Suomen laajimmista ja merkittävimmistä modernin taiteen kokoelmista. Säätiö huolehtii edelleen kokoelman kartuttamisesta ja tallettaa hankintansa Sara Hildénin taidemuseoon. Vuoden 2011 lopussa kokoelmaan kuuluu noin 4 600 teosta sekä testamenttilahjoituksena vastaanotettu graafikko Pentti Kaskipuron taidekokoelma. Kokoelmaa kartutetaan vuosittaisin teoshankinnoin.
Turbofolk

Turbofolk oli hajoavassa Jugoslaviassa syntynyt musiikkigenre, joka oli kansanmusiikin ja popmusiikin sulautuma. Turbofolk yhdisti perinteen ja uuden ajan. Sitä kuunneltiin eniten 1990-luvun alun Serbiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa, sekä myös muualla entisessä Jugoslaviassa, Kroatiassa ja Makedoniassa. Turbofolk levisi myös Bulgariaan, Turkkiin ja Kreikkaan nimillä chalga, Arabesk ja Laïka. Turbofolk syntyi alkujaan noin 1988, unohdettiin pian ja palasi 1993.
Turbofolk tuli kuuluisaksi vuoden 1994 kappaleella "200 na sat" (200 tunnissa), jonka esitti Ivan Gavrilović. Kappale oli tunnetun 2 Unlimitedin eurodance-hitin "No Limits" cover-versio. Myöhemmin samasta kappaleesta eräs kroaattiryhmä teki oman coverinsa, nimellä "Nema ograničenja", jossa vokaaleissa toistettiin termiä turbofolk. Turbofolk-laulajiin ilmestyi pian vähäpukeisia tyttöjä, mm. Ceca, Mira Škorić, Dragana Mirković ja Snežana Babić Sneki.
Serbiassa turbofolkia levittivät mm. televisioasemat Pink-TV ja Palma, jotka esittivät turbofolk-videoita.
Turbofolk herättää edelleen 1990-luvun Slobodan Miloševićin hallitseman Jugoslavian muistoja. Yksi kuuluisimmista serbialaisista sotapäälliköistä, Arkan oli naimisissa laulaja Cecan kanssa.
Arancón

Arancón on kunta Espanjan Sorian maakunnan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 77,76 km² ja asukasmäärä 92 (2014). Kunnan asukasluku on hiljalleen vähentynyt, eikä kunnan alueella olevat roomalaisajan monumentit vedä turisteja puoleensa. Kunnan tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, karjatalous ja metsästys.
Kylät.
Arancón, Tozalmoro, Omeñaca, Calderuela, Nieva de Calderuela ja Cortos
David Söderberg

David Immanuel Söderberg (s. 11. elokuuta 1979 Vöyri) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti IF VOM -seuraa ja häntä valmensivat uransa aikana Tommy Södergård, Arto Rinta-aho, Antti Vierula ja Ulf Friman.
Söderberg lopetti uransa kauden 2019 jälkeen. Viimeisen kilpailuheittonsa hän heitti elokuussa 2018 ja koko kausi 2019 jäi väliin loukkaantumisten vuoksi. Söderberg heitti uransa aikana kaikkiaan 16 vuotena putkeen yli 75 metrin tuloksen. Kilpailu-uransa jälkeen hän on toiminut muun muassa Charlotta Sandkullan valmentajana.
Ura.
SM-kisat.
Söderberg voitti Kalevan kisoissa neljä SM-kultaa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016, kahdeksan hopeaa vuosina 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007, 2008 ja 2009 sekä kolme pronssia vuosina 2006, 2010 ja 2011.
Söderbergin ennätys on vuonna 2003 Lahdessa heitetty 78,83 metriä.
Arvokisat ja maaottelut.
Aikuisten arvokilpailuihin Söderberg osallistui neljätoista kertaa: EM-kilpailuihin Münchenissä 2002, Göteborgissa 2006, Barcelonassa 2010, Helsingissä 2012, Zürichissä 2014, Amsterdamissa 2016 ja Berliinissä 2018, olympialaisiin Ateenassa 2004, Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016 sekä MM-kilpailuihin Osakassa 2007, Berliinissä 2009, Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017. Loppukilpailuun hän pääsi ensimmäisen kerran Zürichissä 2014 ja sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 76,55. Pekingissä Söderberg eteni finaaliin ollen lopulta kuudes tuloksella 76,92. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 74,22 ja Rio de Janeiron olympialaisissa kahdeksanneksi tuloksella 74,61. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Universiadeissa Söderberg sijoittui kolmanneksi vuonna 2003 ja neljänneksi vuonna 2005. Hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigan kilpailun 2017. Vuosina 2002–2016 Söderberg osallistui Suomi–Ruotsi-maaotteluun sijoittuen jokaisella kerralla toiseksi lukuun ottamatta vuosien 2014, 2015 ja 2016 voittoa sekä vuoden 2012 kolmatta sijaa.
Luolala

Luolala on Naantalin 11. kaupunginosa kaupungin keskustan itäpuolella. Kaupunginosassa on 71 asukasta (2007), ja se on lähinnä teollisuusaluetta. Luolala rajoittuu etelässä Humalisto-Sataman kaupunginosaan, lännessä kantakaupunkiin ja Viluluotoon, pohjoisessa Karvettiin sekä idässä Raision kaupunkiin. Luolalassa sijaitsee Luolalanjärvi, sekä osa Nesteen Naantalin jalostamosta.
Ensimmäinen maininta Luolalasta on vuodelta 1424. Vuonna 1441 kuningas Kristoffer antoi rälssioikeuden Luolalan tilaan. Luolalan kartanon viimeinen rusthollari oli vuodesta 1884 Aaron Karlström. Vuonna 1986 kartano siirtyi Naantalin kaupungin omistukseen. Luolalassa toimi emäntäkoulu vuoteen 2003 saakka.
Luolalan paloasema vihittiin käyttöön 24.3.2015. Rakennusten kerrosala on 2 727 neliömetriä.
Luolalaan avattiin toukokuussa 2010 Naantalin ensimmäinen katsastusasema K1 Katsastajat. Keväällä 2016 Luolalaan avattiin liikerakennus Naantalin portti, jossa toimii autokorjaamo, lounasravintola ja sinne toimintansa siirtänyt katsastusasema.
Liikenneyhteydet.
Naantalin sataman raskas ajoneuvoliikenne kulkee pääasiassa Luolalan kautta Luolalan eritasoliittymään (myös nimellä Vanton eritasoliittymä) ja siitä edelleen Eurooppatie 18:n eli kantatie 40:n eli Naantalin pikatien kautta. Osa pohjoiseen suuntautuvasta liikenteestä kulkee eritasoliittymästä yhdystietä 1893 pitkin Maskun suuntaan.
Liikenne-ennusteen mukaan vuonna 2010 sataman keskivuorokausiliikennemäärä raskaassa liikenteessä olisi noin 600 ajoneuvoa ja sataman muu liikenne 600 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Naantalin kaupunki aloitti uuden Satamatien rakentamisen vuonna 2005 ja vuoden 2006 kesäkuussa aloitettiin Vanton eritasoliittymän rakentaminen. Liikenneministeri Anu Vehviläinen vihki uuden tien ja liittymän käyttöön 23. lokakuuta 2007. Uusi Satamatie kulkee Luolalan teollisuusalueen läpi Vanton liittymästä satamaan.
Vanton eritasoliittymän tiejärjestelyjen kustannusarvio oli 6,10 miljoonaa euroa, josta Tiehallinnon osuus oli 4,37 miljoonaa euroa ja Naantalin kaupungin osuus 1,72 miljoonaa euroa.
Vanton eritasoliittymän tiejärjestelyt ja uusi Satamatie paransivat Vanton ja Luolalan liittymien toimivuutta ja turvallisuutta, sekä sataman tieyhteyksiä.
Sulttaanitiainen

Sulttaanitiainen ("Melanochlora sultanea") on tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 22 cm, eli se on jättiläinen tiaisten joukossa. Se muodostaakin yksin oman sukunsa. Väritykseltään se on häkellyttävä: alapuoli ja töyhtö ovat kirkkaankeltaiset, naama, kurkku, rinta ja yläselkä tummanvihreät ja siivet sekä pyrstö tummanruskeat. Sukupuolet ovat saman väriset. Laosissa ja Vietnamissa esiintyvällä alalajilla "gayeti" töyhtö on musta.
Esiintyminen.
Itäaasialainen laji, joka esiintyy yleisenä Kaakkois-Aasiasta Etelä-Kiinaan ja Itä-Nepaliin. Lajin esiintymisalue on kooltaan 1–10 miljoonaa neliökilometriä. Lajia ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö.
Kaikenlaiset metsät, etenkin sademetsät.
Ravinto.
Etsii syötäväkseen puiden lehvästössä eläviä selkärangattomia.
Valuaatio

Olkoon K kunta ja G täysin järjestetty Abelin ryhmä. K:n valuaatio, jonka arvot kuuluvat "G":hen, on kuvaus formula_1 siten, että kaikilla formula_2 on voimassa
Jos formula_5 on valuaatio, on joukko formula_6 formula_7:n alirengas, jota kutsutaan formula_5:n valuaatiorenkaaksi. Jos formula_9 on valuaatiorengas, jonka tekijäkunta on formula_7, sanotaan, että formula_9 on formula_7:n valuaatio. Valuaatiorenkaan eivät ole yleensä Noetherin renkaita.
Viluluoto

Viluluoto on Naantalin 2. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustan koillispuolella. Vuonna 2005 kaupunginosassa oli 370 asukasta. Pinta-alaltaan se on Naantalin toiseksi pienin. Se rajoittuu lännessä Ruonaan ja kantakaupunkiin sekä idässä Karvettiin ja Luolalaan. Sen eteläpuolella sijaitsee Luolalanjärvi.
Viluluodon asutus on omakotitalovaltaista. Kaupunginosassa sijaitsee Naantalin suurin päivittäistavarakauppa K-Supermarket.
Leppävesi

Leppävesi on taajama Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Leppävesi sijaitsee Jyväskylän rajan vieressä. Leppävesi on kasvanut voimakkaasti 2010-luvulla, koska taajamaan on muuttanut asukkaita Jyväskylän puolelta. Vuonna 2022 Leppäveden asukasluku oli 3 381. Alueen rakennuskanta koostuu lähinnä rivi- ja omakotitaloista. Leppäveden taajaman itäpuolitse kulkevat sekä Jyväskylä–Haapajärvi-rata että Seututie 637.
Leppäveden rautatieasema kuului vuonna 1898 avatun Jyväskylän ja Suolahden välisen radan ensimmäisiin liikennepaikkoihin. Asemarakennus tehtiin arkkitehti Bruno Granholmin laatimien V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan ja sitä laajennettiin vuonna 1917. Leppäveden asema muutettiin miehittämättömäksi rautatieliikennepaikaksi vuonna 1969, henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1984 ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1985. Henkilöliikenne koko rataosalla lopetettiin vuonna 1987. 
Leppäveden tunnettuja henkilöitä ovat olleet ministeri Vihtori Vesterinen ja kansanedustaja Paavo Vesterinen. Leppävedellä toimii urheiluseura Leppäveden Leppä, jonka lajeina ovat muun muassa jalkapallo, salibandy ja lentopallo.
Leppävedellä toimii päiväkoti. Leppävedellä on lisäksi kaksi koulurakennusta: Leppäveden ”uudessa koulussa” järjestetään opetusta esikoululaisille ja peruskoulun luokille 1–3, ja Leppäveden ”vanhassa koulussa” opetetaan luokkia 4–6.
Leppäveden liikuntapuisto.
Leppävedelle on rakennettu vuodesta 2019 alkaen isohko liikuntapuisto. Sen läheisyydessä sijaitsevat lisäksi alueen hiihtoladut ja pururata sekä frisbeegolf-rata.
Tarvaala (Laukaa)

Tarvaala eli Laukkavirta on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa ja Laukaan pitäjän alkuperäinen historiallinen keskus. Asukkaita siellä on noin 300. Kylän alueella sijaitsee Laukaan kunnan maantieteellinen keskipiste, ja myös Laukaan kunta on saanut nimensä kylän läpi virtaavan Laukaanvirran mukaan. Laukaanvirta tunnetaan nykyään nimellä Tarvaalankoski.
Tarvaala sijaitsee kahden suuren vesistön, Kuusveden ja Lievestuoreenjärven välissä yhdistäen ne Saraaveteen, joka laskee edelleen Leppäveteen ja Päijänteeseen. Kuusveden rannalla on Tarvaalassa pumppaamo, josta johdetaan vettä Vuonteen tekopohjavedenottamoon, joka tuottaa valtaosan Jyväskylän kaupungin juomavedestä.
Historia.
Tarvaala tunnetaan erityisesti Laukaan ja Jyväskylän ensimmäisestä, vuonna 1593 rakennetusta, kirkosta. Kirkosta on enää Hartikan kirkon nimellä tunnetut rauniot jäljellä. Toinen merkittävä kohde Tarvaalassa on Hartikan punamultakalmisto, josta löytyi vuonna 1986 Suomen toistaiseksi laajin kokoelma kivikautisia punamultahautoja. Tarvaalasta löytyy myös Alvar Aallon osittain suunnittelema Alatalo. Tarvaalaan perustettiin aikanaan Laukaan ensimmäinen puhelinyhtiö. Tarvaala on 1990-luvulta lähtien tullut tunnetuksi myös erikoislaatuisesta villin lännen saluunasta Musta Korppi. Valtakunnallistakin julkisuutta Tarvaala on saanut maanalaisista taloistaan, jotka olivat erityisesti esillä Laukaan asuntomessujen aikaan 2003.
Tarvaalalla on kaksi nimeä: kylän nimi Tarvaala ja postiosoitenimi Laukkavirta. Nimi Tarvaala pohjautuu kylän ensimmäiseen taloon (nyk. Savola), jonka perusti 1560-luvulla Juvalta tullut Lauri Tarvainen (tai Tarvahainen, Laukaan Historia I). Täsmälleen saman niminen henkilö eli Lauri Tarvainen perusti myös Saarijärvelle neljä vuotta myöhemmin samannimisen talon: "Savolaissyntyisen Lauri Laurinpoika Tarvaisen (Tarvahainen) uudistalo Tarvaala syntyi viimeistään vuonna 1564. Tämän vuoksi postiosoitteena käytetään nimeä Laukkavirta, joka on vääntynyt kylän läpi kulkeneesta Laukaan virrasta. Laukaan virta taas antoi nimensä vuonna 1593 perustetulle Laukaan pitäjälle, jonka nimi oli pari ensimmäistä vuotta Pärnäsaari. Kun kirkko siirtyi 1600-luvulla Tarvaalasta Pellosniemeen, nimi Laukaa seurasi mukana. Nykyään Pellosniemen kylä tunnetaan Laukaan kirkonkylänä. 
Laukaan Tarvaala sekoitetaan usein Saarijärvellä Keski-Suomessa sijaitsevaan toiseen Tarvaalan kylään ja siksi monissa virallisissa yhteyksissä kylästä käytetäänkin nimeä Laukkavirta.
Kylällä toimii oma kyläseura Laukaan Tarvaalan kyläseura.
Vuontee

Vuontee on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Sen asukasluku oli 267 vuonna 2011. Kylä on saanut nimensä Leppäveden ja Torronselän yhdistävän Vuonteensalmen mukaan. Keiteleen kanava kulkee kylän läpi. 
Vuonteen merkittäviä kohteita ovat Valiotaimiasema, Vuonteen tekopohjavedenottamo ja vuosina 1931–1994 toiminnassa olleen Pernasaaren koulukodin paikalle Pernasaareen vuonna 1994 perustettu Laukaan avovankila. Avovankilan alueella sijaitsee Pernasaaren koulukotimuseo, koulukodin suojeltu erityisosasto Leppäniemi sekä aiemmin Säätyläismuseona toiminut Wolmar Schildtin synnyinkoti. Vuontee on lintuharrastajien joukossa tunnettu myös lintutornistaan. Vuonteella on oma toimiva kyläyhdistys.
Suomen rallin Laukaan pikataipaleen toinen pää on Vuonteella (toinen Kuhaniemessä).
Kiltti tyttö (elokuva)

Kiltti tyttö ("The Good Girl") on elokuva vuodelta 2002. Sen on ohjannut Miguel Arteta ja käsikirjoittanut Mike White.
Juoni.
Justine Last (Jennifer Aniston) on töissä halpahalli Retail Rodeossa ja on naimisissa kannabista polttavan miehen kanssa. Justine tapaa samassa halpahallissa työskentelevän Thomas Wortherin (Jake Gyllenhaal), joka kutsuu itseään Holdeniksi "Sieppari ruispellossa" -romaanin kertojan Holden Caulfieldin mukaan. Justinelle ja Thomasille muodostuu rakkaussuhde, joka melkein pilaa Justinen avioliiton ja maineen. Lopulta Justinen on päätettävä, jatkaako hän entistä elämäänsä vai jättääkö sen taakseen.
Savio (Laukaa)

Savio on kylä Laukaan kunnan eteläosassa, Keski-Suomessa. Savio sijaitsee Leppäveden rannalla, valtatie 9:stä pohjoiseen, vastapäätä Metsolahtea. Kylää halkoo seututie 640 (Saviontie) Lievestuoreelta Laukaaseen. 
Kylässä sijaitsee muun muassa Savion tanssilava sekä Lievestuoreenjärven rannalla oleva Hyyppäänvuori. Samalla alueella sijaitsee myös Puttolan kylä, joka toimii Savion kanssa yhdessä Savio-Puttolan kylätoimikunnassa. Saviolla sijaitsi kyläkoulu Savion ala-aste, jonka oppilasmäärä on (2008) noin 30 oppilasta. Koulu lakkautettiin keväällä 2018 ja purettiin syksyllä 2021. Kylällä on myös uimaranta.
Savio on ollut myös yksi Laukaan rekisterikylistä, johon on kuulunut myös muun muassa Metsolahti ja Vuontee. Vuonna 1974 Savion rekisterikylään kuuluneet Mehtoniemen ja Palvajärven kylät siirrettiin Laukaasta Jyväskylän maalaiskuntaan.
Kesällä 2006 Savion kylä nousi median tietoisuuteen, kun Laukaan kotiseutujuhliin saapuivat pääministeri Matti Vanhanen ja hänen uusi naisystävänsä. Juhlat järjesti Wanhan Laukaan kotiseutuyhdistys.
Äijälä

Äijälä on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Kylä rajoittuu Laukaassa Lankamaan, Kuusaan ja Leinolan kyliin, pohjoisessa Konneveden kuntaan. Äijälässä on kylätalo, päiväkoti, yrityksiä ja Laukaan seurakunnan Papinniemen leirikeskus. Äijälässä toimi myös 1907 valmistunut kyläkoulu, jonka toiminta lakkautettiin elokuussa 2024.
Kuhaniemi

Kuhaniemi eli Kuhanniemi on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Kuhaniemi sijaitsee lähellä Laukaan kirkonkylää Saraaveden toisella puolen. 
Kylässä toimii Kuhaniemen koulu.
Muinaisuus.
Kylän lähellä Saraaveden vastarannalla lähinnä Ränssintaipaleen lähellä sijaitsevat Saraakallion kivikautiset kalliomaalaukset. 
Perinneparannus.
Kylässä vaikutti aikoinaan Laukaassa hyvin tunnettu kansanparantaja ja velho nimeltä Kuuvalon Jussi.
Urheilu.
Neste Rally Finlandin Laukaan erikoiskokeen nimellä ajetun pikataipaleen toinen pää oli Kuhaniemessä ja toinen Vuonteella.
Spellgoth

Spellgoth alias SG.7 (oik. Tuomas Rytkönen, s. 1. maaliskuuta 1982) on suomalainen muusikko. Hän on ollut Turmion Kätilöt -yhtyeen toisena vokalistina. Hän erosi yhtyeestä tammikuussa 2017. Spellgoth kuului Turmion Kätilöiden livekokoonpanoon mutta osallistui myös yhtyeen studiotyöskentelyyn. Hän soittaa kitaraa, bassoa ja pianoa.
Spellgoth soittaa kitaraa ja laulaa Trollheim’s Grottissa, Darkwoods My Betrothedissa ja Black Death Ritualissa, soittaa kitaraa black metal -yhtye Baptismissa ja laulaa Hornassa. Lisäksi hänellä on ainakin kaksi industrial -projektia, "Slave's Mask" ja "Syndicate Paranoia". Spellgothia on haastateltu vuonna 2011 julkaistussa suomalaista black metal -musiikkia käsittelevässä dokumenttielokuvassa "Loputon Gehennan liekki". Spellgothin ääntä on kuultavissa myös Stam1nan "SLK-"albumilla.
Metsolahti

Metsolahti on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Kylä sijaitsee valtatien 9 varrella Vaajakosken ja Lievestuoreen välissä, vastapäätä Savion kylää. Metsolahden kylä on Metsolahti-nimisen lahden rannalla.
Metsolahti tunnetaan valtakunnallisesti Pönttövuoren tunnelista, joka on Jyväskylä–Pieksämäki-radan välisellä rautatieosuudella. Alkuperäinen tunneli rakennettiin ensimmäisen maailmansodan aikana 1914–1917 ja sitä on perinteisesti tai leikillisesti pidetty Savon länsirajana. 2000-luvun alussa viereen puhkaistiin uusi Pönttövuoren tunneli ja vanhasta tunnelista poistettiin kiskot. 
Metsolahdella on oma toimiva kyläseura, jonka kylätalona toimii entinen Metsolahden rautatieasema.
Metsolahdella on tiivistä yhteistyötä läheisen Savion kylän kanssa.
Vihtasilta

Vihtasilta on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Kylässä on noin 300 asukasta. Vihtasilta sijaitsee Vihtavuoren taajaman ja Vuonteen kylän välissä. Kylän keskellä on aikoinaan saasteistaan valtakunnallisestikin tunnetuksi tullut Vihtajärvi. 
Vihtavuoresta Vihtasiltaan rakennettiin jalankulun ja pyöräilyn väylä vuonna 2004. Vesihuoltoa varten on perustettu osuuskunta.
Simuna

Simuna on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Simunan kylä sijaitsee Laukaan kunnan itäreunalla hieman syrjässä, Tarvaalan ja Lankamaan välissä. Parhaiten Simuna tunnetaan Simunankoskesta, jossa muun muassa presidentti Urho Kekkonen henkilääkärinsä Rikhard Sotamaan kanssa kävi ahkerasti kalastamassa. Lievestuoreelta menee Simunaan lähes viivasuora tie Saarilammin läpi. Tie on rakennettu alun perin yksityistienä, jonka valtio lunasti 1960-luvulla. Simunalla ja sen eteläpuolella olevalla Saarilammilla on yhteinen Simuna-Saarilampi-kyläyhdistys.
Hoho

Hoho on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa, Lievestuoreen kaakkoispuolella. Hoho sijaitsee Toivakan ja Hankasalmen kuntien rajalla ja on Metsolahden ohella toinen Laukaan eteläisimmistä kylistä. Kylän alueella virtaa Lapinjärvestä Lievestuoreenjärveen laskeva Hohonjoki.
Vuoden 2020 lopussa Hohon tilastoalueella oli 186 asukasta.
Kylän tunnetuin henkilö on edesmennyt olympiavoittaja ja kansanedustaja Sylvi Saimo. Hoholla toimi oma kyläkoulu vuodesta 1935 vuoteen 2001 saakka. Hoholla on oma toimiva kyläyhdistys.
Historiaa.
Ennen 1900-lukua Hoho tarkoitti lähinnä Hohonmaan valtionpuiston aluetta, jonne nykyinen Lievestuoreen taajama on muodostunut, kun taas Lievestuoreella tarkoitettiin koko Lievestuoreenjärven ympäröivää rekisterikylää. Hohon- ja Hännyksenniemenmaan ulkopalsta kuului alun perin Kangas- ja Naaranputtolan jakokuntaan, joka puolestaan kuului Leppäveden rekisterikylään, kunnes se siirrettiin Lievestuoreeseen asukkaiden pyynnöstä isonjaon aikana vuonna 1829. Hohonmaan ulkopalsta siirtyi valtiolle liikamaana vuonna 1831.
USAC

USAC ("United States Automobile Club") on yhdysvaltalainen kilpa-autoilua hallinnoiva järjestö. Se perustettiin 1956 hallinnoimaan yhdysvaltojen kilpa-autoilua sitä edeltäneen AAA:n (American Automobile Association) päätettyä vetäytyä moottoriurheilutapahtumien järjestelystä ja hallinnoinnista. Vuosina 1956–1979 se hallinnoi USA:n kansallista rata-autoilun mestaruussarjaa ja 1956–1997 se toimi Indianapolisin 500 mailin ajon järjestäjänä.
Järjestön rooli pieneni huomattavasti vuonna 1978, jolloin kilpatallien omistajat Dan Gurneyn johdolla perustivat erimielisyyksien seurauksena kilpailevan CART-järjestön (Championship Auto Racing Teams). CART aloitti oman sarjansa järjestämisen 1979 ja vei mukanaan lähes kaikki USACin mestaruussarjan tallit ja nimekkäät kuljettajat A. J. Foytia lukuun ottamatta. USACin oma sarja lopetettiin kauden 1979 lopuksi, ja liitot saivat riitansa sovittua siten, että USAC jatkoi Indianapolis 500 -kilpailun järjestäjänä ja CART sisällytti sen oman sarjansa kilpailukalenteriin.
USAC toimi IRL-sarjaa hallinnoivana järjestönä sen irtauduttua CART-sarjasta, mutta muutamien sekaannusten jälkeen IRL otti itse vastuun sarjansa järjestelyistä. Se myös otti vastuun Indianapolis 500 -kilpailun järjestämisestä, joten USAC menetti viimeisenkin merkittävän järjestelytehtävänsä. Nykyään USACin toiminta rajoittuu joidenkin USA:n kansallisten ja alueellisten sarjojen järjestämiseen. Näistä merkittävimmät ovat Sprint Car -sarjat USAC Silver Crown Series, USAC Sprint Car Series sekä Midget-sarja USAC National Midget Series. Lisäksi se järjestää USA:n kansallista rallin mestaruussarjaa.
Aiheesta muuakka.
https://www.unitedstatesautoclub.com/
Haapala (Laukaa)

Haapala (myös Haapalankylä) on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. Se sijaitsee kunnan pohjoisosassa lähellä Äänekoskeen vuonna 2007 liitetyn Suolahden rajaa. Kylän alueella on kolme pientä vesistöä: Haapajärvi, Vääräjärvi ja Valkealampi.
Vuoden 2020 lopussa kunnan määrittelemällä Haapalan tilastoalueella oli 302 asukasta.
Haapalassa sijaitsee vuonna 1959 rakennettu Haapalan koulu eli Hietasyrjän koulu. Koulu tarjoaa opetusta Haapalan lisäksi Viitalankylän, Tervatehtaan, Haapasuon, Lankamaan ja Vatian alakoululaisille. Vuoden 2024 elokuusta alkaen myös Äijälä on kuulunut koulupiiriin.
Supernaiivi

Supernaiivi ("Naiv. Super") on vuonna 1996 ilmestynyt norjalaisen Erlend Loen läpimurtoromaani.
Kirjan 25-vuotias päähenkilö kokee eksistentialistisen kriisin ja tuntee kaiken merkityksettömäksi. Hän käyttää aikaansa merkityksettömään puuhasteluun terapiana: heittelee palloa seinää vasten, nakuttelee hakka-lelunsa palikoita ja tekee pitkiä listoja esimerkiksi asioista, joista hän tietää paljon, mutta jotka ovat tarpeettomia.
Teatterisovituksena kirja sai maailman kantaesityksensä Suomessa, Teatterikorkeakoulun näyttämöllä, vuonna 2001 Irene Ahon sovituksena ja ohjauksena. Myös ruotsinkielinen kantaesitys tehtiin Suomessa, kun Tobias Zilliacus ohjasi näytelmän Virus Teatteriin vuonna 2003. Kirja sovitettiin kuunnelmaksi Radioteatterille vuonna 2002. Siitä on tehty myös Tiina Lymin dramatisoima ja ohjaama näytelmä Ryhmäteatterille vuonna 2014.
Valkola

Valkola on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Valkolan kylä sijaitsee Vatianjärven ja Peurunkajärven välisellä alueella, lähellä Peurungan kuntoutuslaitosta, noin 35 kilometrin päässä Jyväskylästä. 
Valkolan kylä on kasvava maaseutukylä jossa on paljon aktiivista toimintaa. 
Valkolassa on kohta 120 vuotias koulurakennus jossa koulu lopetti toimintansa keväällä 2024. Lopettamispäätöksen jälkeen Valkolan kyläläiset perustivat yhdistyksen Valkolan kylä ry, joka osti koulun Laukaan kunnalta 118 euron hintaan (1€/vuosi) kylätaloksi. Tämän jälkeen kyläyhdistyksen ja nuorisoseuran toiminnat lopetettiin, nuorisoseurantalo myytiin ja toiminnat sulautettiin uuteen yhdistykseen.
Valkolan kyläyhdistys toimi n. 10 vuoden ajan kylällä järjestäen ulkoilmatapahtumia niin kyläläisille kuin muillekkin.
Valkolan nuorisoseura, perustettiin v. 1926. Nuorisoseura järjesti toimintaa Valkolan kylällä vuosikymmenien ajan nuorisoseurantalolla. 
Valkolan kylätalo on vuokrattavissa tapahtumiin, leireihin, kokouksiin, yms. Kylätalon pihalta löytyy jalkapallokenttä, kaukalo, keinuja sekä Liikkis-kehonhallinta &amp; parkourpaikka. Pihatoiminnot ovat kaikkien käytettävissä. 
Valkolassa on monenlaisia yrityksiä joista mainittakoon voimakkaasti laajentunut kalanviljelylaitos. Luonnonvarakeskuksen sivuilta voit lukea lisää kalanvilejlylaitoksen toiminnasta. 
Kylän tunnetuin nähtävyys on rotkolaakso Hitonhauta.
Kristian Agricola

Christian (Kristian) Agricola (Christianus Michaelis Agricola; 11. joulukuuta 1550 – 19. helmikuuta 1586) oli Tallinnan piispa vuosina 1583–1586 ja Mikael Agricolan ja tämän vaimon, Pirjo Olavintyttären (Birgitta Olafsdotter) ainut poika.
Christian kävi Turun katedraalikoulun, jonka jälkeen hän lähti Saksaan opiskelemään Leipzigin ja Wittenbergin yliopistoissa. Palattuaan Suomeen hän toimi Turun katedraalikoulun rehtorina vuosina 1578–1583. Vuonna 1583 hänet nimitettiin Tallinnan piispaksi, ja hän meni naimisiin Elina Pietarintytär Flemingin kanssa. Viroon hän saapui kesällä vuonna 1584. 12. toukokuuta 1584 hänet aateloitiin ja hän otti käyttöönsä nimen Christian Agricola till Villnäs. 
Christian Agricola kuoli 19. helmikuuta 1586 ja on haudattu Tallinnaan.
Leinola (Laukaa)

Leinola on kylä Laukaan kunnassa Keski-Suomessa. 
Leinolan kylä sijaitsee Kuusveden ja Ahvenisjärven välissä Kuusaasta Äijälään päin mentäessä.
Historiaa.
Leinolan ensimmäinen talo oli 1552 perustettu Leinola, myöhemmin Peltotalo, jonka isäntänä oli vuosina 1552–1579 Jussi Leinonen. Jussi Leinonen oli myös silloisen Laukaan pitäjän nimismies ja häneen juontavat mm. kahden Suomen presidentin, Martti Ahtisaaren ja Urho Kekkosen sukujuuret.
Juliste

Juliste (vanh. "afišši", , tai "plakaatti", , nyk. arkik. "posteri", ) on yleensä julkiselle paikalle tarkoitettu viestinnän väline, jota käytetään jonkin asian julkituomiseen tai mainostamiseen. Julisteen viesti voi olla pelkästään kuvallinen tai pelkästään kirjallinen, mutta useimmiten se on näiden yhdistelmä. Juliste kiinnitetään yleensä seinään, muuriin, ikkunaan, ilmoitustaululle tai muuhun näkyvään paikkaan, sillä julisteen tarkoituksena on kiinnittää huomiota.
Kirjallispainotteisia julisteita sanottiin aikanaan julistuksiksi eli julkisiksi tiedonannoiksi, jotka olivat kaikelle kansalle osoitettuja asiakirjoja. Tällainen oli esimerkiksi Punainen julistus, joka annettiin vuonna 1905. Juliste voi olla myös esimerkiksi konferenssissa esillepantu kirjallinen tai kuvallinen esitys erotuksena suullisesta esityksestä. Juliste on useimmiten painettu paperille, muoville tai jollekin muulle alustalle. Käsintehtyjä julisteita on saatettu käyttää julistepylväissä, mutta vasta kivipaino ja värilitografia mahdollistivat julisteiden suuret painokset.
Moderni julistetaide syntyi Ranskassa 1880-luvulla, ja sen kukoistuskausi ajoittui 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen. Sen tunnetuimpia edustajia olivat Ranskassa Henri de Toulouse-Lautrec, Honoré Daumier, Pierre Bonnard ja Puvis de Chavannes, Englannissa taas Aubrey Beardsley. Suomessa Akseli Gallen-Kallela oli ensimmäisiä julistetaiteen harrastajia. Häntä seurasivat pian monet muut taiteilijat, jotka saattoivat jopa erikoistua julistetaiteeseen. Vuosisadan vaihteen merkittäviin suomalaistaiteilijoihin kuuluivat muun muassa Alexander Federley (1865–1932) ja Oscar Furuhjelm (1880–1963).
Nykyään julisteet ovat graafisen muotoilun tuotteita, joita kerätään ja joihin liittyen järjestetään näyttelyitä ja biennaaleja. Monilla museoilla ja arkistoilla on julistekokoelmia. Lahden taidemuseon yhteydessä toimii Julistemuseo.
Jenni Ahola

Jenni Kaarina Ahola (-Keskinen) (s. 25. maaliskuuta 1976 Tampere) on suomalainen malli, juontaja ja pr-henkilö sekä toimitusjohtaja. Hän voitti Suomessa Miss Internet -kisan vuonna 1997 ja osallistui Miss Hawaiian Tropic -kisaan Las Vegasissa. Ahola on muun muassa toiminut Olvi-tyttönä sekä esiintynyt elokuvissa "Ponterosa", "Kohtalon kirja" ja "Uuno Turhapuro – This Is My Life". Mallitoimisto Promodelin Jenni Ahola perusti 2004. Vuonna 2008 Ahola osti Lempäälän Ideaparkissa sijaitsevan vaateliike Tommy Hilfiger Concept Storen.
Tampereella asuva Ahola on koulutukseltaan ylioppilas (1995) ja tradenomi (2004). Jenni oli naimisissa Ville Keskisen kanssa. Vuonna 2004 avioituneella parilla on tytär Klaudia Kaarina (s. 2008) ja poika Kristian (s. 2011).
Peter Høeg

Peter Høeg (s. 17. toukokuuta 1957 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi teoksellaan "Lumen taju", joka julkaistiin vuonna 1992. Se nousi kansainvälisille bestseller-listoille, kun se käännettiin englanniksi.
Lapsuus, nuoruus ja opiskelu.
Høeg syntyi vuonna 1957 Kööpenhaminassa. Hänen isänsä oli lakimies ja hänen äitinsä opetti latinaa. Hän pääsi lukiosta vuonna 1976, minkä jälkeen hän jatkoi opiskelua Kööpenhaminan yliopistossa, josta valmistui maisteriksi vuonna 1984.
Opiskelun jälkeen.
Ennen kirjailijanuraa hän työskenteli muun muassa balettitanssijana Tanskan kuninkaallisessa baletissa ja merimiehenä. Hän teki kansainvälisen läpimurtonsa vuonna 1992 teoksella "Lumen taju", joka käännettiin englanniksi ja joka nousi myöhemmin kansainvälisille bestseller-listoille. Suomessa Høegin kustantaja on Tammi, ja monet hänen kirjoistaan ovat ilmestyneet Keltaisessa kirjastossa.
Lolwe-säätiö.
Høeg on perustanut Lolwe-säätiön, jolle hän lahjoittaa huomattavan osan tuloistaan. Säätiö rahoittaa naisten ja lasten tukemiseen tarkoitettuja hankkeita Afrikassa ja Tiibetissä. "Time"-lehti valitsi hänet yhdeksi eurooppalaisista sankareista. Sana Lolwe tarkoittaa äärettömyyttä, joka avautuu Victoriajärven yli länteen, taivaan ja maan kohtaamispaikkaan. Sana on luo-heimon kieltä. Høegin kenialainen puoliso kuuluu luo-heimoon.
Välähdys

Välähdys on Malcolm Gladwellin vuonna 2006 ilmestynyt nopeaa päättelyä käsittelevä kirja, jossa perehdytään tarkemmin alitajuiseen, intuitiiviseen tai vaistomaiseen ajatteluun, jossa valinta tai päätös syntyy jopa millisekunneissa. Kyseessä ei ole kuitenkaan refleksimäinen reagointi, vaan aivoissa tapahtuva päätös, johon tietoisuudella ei ole suoraa pääsyä. 
Teoksen pääteesit voidaan tiivistää seuraavasti:
Töysän Veto

Töysän Veto (Töve) on entisestä Töysän kunnasta tuleva nykyisin alavutelainen vuonna 1936 perustettu urheilun yleisseura. Töysän Vedossa toimii yleisurheilu-, painonnosto-, lentopallo-, ja terveysliikuntajaosto.
Seuran nimekkäin urheilija on moukarinheiton Euroopanmestari Olli-Pekka Karjalainen. Töysän Vedosta on lähtöisin myös salibandynpelaaja Henri Myllymäki. Veto on menestynyt hyvin muun muassa yleisurheilussa ja painonnostossa ja osallistunut salibandysarjoihin.
Markku Markkula

Markku Antero Markkula (s. 15. heinäkuuta 1950 Kolari) on suomalainen poliitikko ja Euroopan alueiden komitean ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän toimi Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajana vuosina 1995–2003.
Markkula on koulutukseltaan tuotantotalouden diplomi-insinööri, joksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1979. Hän työskenteli vuodet 1972–1976 opintosihteerinä ja opintoneuvojana Teknillisessä korkeakoulussa ja vuodet 1979–1984 Suomen Teknillisen Seuran (STS) koulutussihteerinä ennen valintaansa Teknillisen korkeakoulun koulutuskeskus Dipolin johtajaksi vuonna 1984. Vaaleissa 1995 hän nousi eduskuntaan Uudenmaan läänin vaalipiiristä viimeisenä seitsemästä valitusta kokoomusedustajasta. Hän sai 4 209 ääntä. Hänet valittiin jatkokaudelle vaaleissa 1999, joissa hän sai 6 721 ääntä. Eduskunnassa ollessaan hän toimi varsinaisena jäsenenä sivistysvaliokunnassa ja tulevaisuusvaliokunnassa ja oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Markkula putosi eduskunnasta vuoden 2003 vaaleissa, minkä jälkeen hän palasi TKK Dipolin johtajaksi. Aalto-yliopiston aloitettua hän toimi yliopiston johdon neuvonantajana (nimikkeenään Advisor to the Aalto Presidents), mitä ennen hän työskenteli Aalto-yliopiston muutostiimissä.
Ennen kansanedustajuuttaan Markkula oli hankkinut poliittista kokemusta Espoon kaupunginvaltuustosta, jonka jäsen hän on ollut vuodesta 1981. Vuosina 1990–1992 ja loppuvuonna 2010 hän toimi kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Espoon kaupunkisuunnittelulautakunnan puheenjohtaja hän on ollut vuodesta 2004. Kokoomuksen sisällä hän on toiminut vuodet 1976–1977 ja vuodet 1989–1995 puoluehallituksen jäsenenä, vuodet 1984–1988 puolueen Espoon aluejärjestön puheenjohtajana ja vuodet 1990–1994 Uudenmaan Kokoomuksen puheenjohtajana. Opiskeluaikanaan hän oli Kokoomuksen opiskelijaliitto Tuhatkunnan varapuheenjohtaja vuonna 1975 ja puheenjohtaja vuonna 1976 sekä Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan varapuheenjohtaja vuonna 1974 ja puheenjohtaja vuonna 1975. Markkula valittiin Euroopan alueiden komitean (AK) puheenjohtajaksi helmikuussa 2015. Toimittuaan puheenjohtajana kaksi ja puoli vuotta, Markkula siirtyi alueiden komitean ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi heinäkuussa 2017.
Markkula on toiminut myös muun muassa Tekniikan Akateemisten Liitto TEK:n, TIEKE Tietoyhteiskunnan kehittämiskeskuksen ja Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestön (SVK) puheenjohtajana sekä Alueiden komitean Suomen valtuuskunnan jäsenenä.
Markkula on julkaissut muutamia kirjoja. Vuonna 1997 ilmestyi kirja "Elinikäisen oppimisen hyvät käytännöt – intohimo oppia", jonka hän teki Riitta Suurlan kanssa, vuonna 1998 niin ikään Suurlan kanssa tehty "Vaikuttavat tulokset – opas kansainvälisten koulutusprojektien tulosten levityksestä" ja vuonna 2002 Suurlan ja Olli Mustajärven kanssa kirjoitettu "Developing and Implementing Knowledge Management in the Parliament of Finland". Vuosina 1998 ja 1999 ilmestyivät myös kahden ensiksi mainitun kirjan englanninnokset.
Markkula on ollut naimisissa vuodesta 1972. Hänellä on vaimonsa kanssa kolme lasta, yksi poika ja kaksi tytärtä. Sotilasarvoltaan hän on reservin luutnantti.
Luettelo televisiosarjan Simpsonit DVD-julkaisuista

Tämä on luettelo televisiosarjan "Simpsonit" DVD-julkaisuista. Kaikkia näistä ei ole julkaistu Suomessa eikä niillä ole suomenkielistä nimeä, ja joitain on voitu julkaista uudelleen eri versioina. Julkaisuja levittää Suomessa Svensk Filmindustrin tytäryhtiö FS Film.
Twentieth Century Fox ilmoitti keväällä 2015, että "Simpsonien" kausijulkaisuja ei tulevaisuudessa enää julkaista DVD:llä eikä Blu-raylla, mutta kesällä 2017 yhtiö ilmoitti, että tuotantokausien julkaisu jatkuu.
DVD-kausijulkaisut.
Yhdysvalloissa on ilmestynyt kaksikymmentä ensimmäistä tuotantokautta DVD-bokseina. Suomessa on julkaistu vain tuotantokaudet 1-17 ja 20. 
18. ja 19. kauden Suomen-julkaisusta ei toistaiseksi ole tietoa. 
Normaalisti tuotantokaudet on julkaistu DVD:llä kronologisessa järjestyksessä, mutta poikkeuksellisesti 20. tuotantokausi sai DVD-julkaisunsa vuonna 2010 Simpsoneiden 20-vuotisjuhlan kunniaksi. 
Tuotantokaudet ja Suomen-julkaisupäivät:
Kausien 1–19 julkaisut ovat "keräilijän versioita" (), ja ne sisältävät erilaista taustamateriaalia, kuten tekijöiden kommenttiraitoja, poistettuja kohtauksia, pienoisdokumentteja ja mainoksia.
Blu-ray-kausijulkaisut.
Kahdennestakymmenennestä kaudesta alkaen Simpsoneita on esitetty Yhdysvalloissa teräväpiirtona. Sarjan Blu-ray-versioita on toistaiseksi julkaistu (DVD-versioiden rinnalla) ainoastaan Yhdysvalloissa ja Australiassa: kaudet 13–17 ja 20. Suomessa nämä kaudet on julkaistu ainoastaan DVD:nä.
Teemajulkaisut.
Kauhujen talo.
Sisältää neljä Kauhujen talo -jaksoa.
Simpsoneiden joulu.
Sisältää viisi joulu- tai talviaiheista jaksoa eri kausilta.
Simpsonit villinä.
Sisältää neljä juhlinta-aiheista jaksoa eri kausilta.
Simpsoneiden joulu 2.
Sisältää neljä jouluaiheista jaksoa.
Simpsoneiden vastaisku.
Sisältää neljä jaksoa ja koosteen Tähtien sota -viittauksista sarjassa.
Simpsonit: Pussailua pusikossa – heidän tarinansa.
Neljä jaksoa Homerin ja Margen suhteesta. (Julkaistu 9.3.2007.)
Filmifestarit.
Sisältää elokuva-aiheisia jaksoja.
The Simpsons Backstage Pass.
Neljä musiikkiaiheista jaksoa.
Riski bisnes.
Sisältää neljä työelämään liittyvää jaksoa.
Pistis Sofia

Pistis Sofia (kreikkaa: "Usko viisaus") on laajin säilynyt gnostilainen kirjoitus. Siitä on säilynyt viisi koptinkielistä kopiota, jotka tutkijat ovat ajoittaneet noin vuosiin 250-300. Kirjoitus on osa ns. Askewin koodeksia, jonka British Museum osti vuonna 1785.
"Pistis Sofia" kertoo ylösnousseen Jeesuksen opetuksista oppilailleen, joihin lukeutuvat muun muassa Magdalan Maria, Maria, Jeesuksen äiti sekä Martta. Kirjoitus kertoo muun muassa taivaan monimutkaisesta rakenteesta ja hierarkioista. Kirjoituksen mukaan Jeesus opetti oppilaitaan yksitoista vuotta ylösnousemuksena jälkeen, ja pystyi tuona aikana opettamaan heille ensimmäisen tason mysteerit.
Kirjoitus käsittää kuusi kirjaa, yhteensä 148 lukua, ja on pisin tunnettu gnostilainen teksti. Se alkaa vertauksella, joka kertoo rinnakkaisesti Jeesuksen kuolemasta ja ylösnousemuksesta, ja kuvaa sielun alaslaskeutumista ja ylösnousemista. Tämän jälkeen kuvataan gnostilaisen kosmologian tärkeitä hahmoja. Lopulta kirjoitus luettelee 32 lihallista himoa, jotka ihmisen on voitettava ennen kuin pelastus on mahdollista.
Kirjoituksen nimi "Pistis Sofia" on salaperäinen, ja se voitaisiin kääntää "Uskon viisaudeksi", "Viisaudeksi uskossa" tai "Uskoksi viisaudessa". Gnostilaisen mytologian kontekstin huomioon ottaen oikeampi käännös saattaisi olla "Sofian usko", koska gnostilaisille Sofia oli naispuolinen jumalhahmo, ei pelkästään sana 'viisaudelle'.
Coventry City FC

Coventry City Football Club, lempinimeltään "Sky Blues" on jalkapalloseura Coventrysta, Englannista. Coventry oli yksi vuonna 1992 perustetun Englannin Valioliigan alkuperäisjoukkueista. Kaudella 2025–2026 se pelaa Englannin toiseksi ylimmällä sarjatasolla mestaruussarjassa. Coventry Cityn managerina toimii Frank Lampard.
Coventry pelasi Englannin pääsarjassa vuosina 1967–2001, sijoittuen parhaimmillaan kuudennelle sijalle. Joukkueen historian suurin saavutus on FA Cupin voitto kaudella 1986–87. Loppuottelussa Coventry kaatoi Tottenham Hotspurin jatkoajan jälkeen numeroin 3–2. Coventry ei kuitenkaan päässyt seuraavalla kaudella pelaamaan Cup-voittajien Cupia, koska UEFA oli kieltänyt englantilaisjoukkueiden osallistumisen eurooppalaisiin seurajoukkueiden turnauksiin.
Vuodesta 1899 vuoteen 2005 Coventry pelasi kotiottelunsa Highfield Roadilla. Stadion oli aikoinaan ensimmäinen täysin katettu stadion Englannissa. Tämän jälkeen joukkue siirtyi pelaamaan 32 500 -paikkaiselle Ricoh Arenalle, joka avattiin elokuussa 2005. Vuonna 2013 seuran omistajat eivät päässeet sopimukseen stadionin vuokrasta ja joukkue siirtyi vuokralle Northamptonin Sixfields Stadiumille.
Tammikuussa 2005 seuran johdon ehdotus vaihtaa seuran logo modernimpaan herätti kovaa vastarintaa seuran kannattajien keskuudessa. Kannattajien painostuksesta seuran johto veti pois esityksensä logon vaihtamisesta.
14. joulukuuta 2007 seura oli vain puolen tunnin päässä selvitystilaan joutumisesta. Seuran velkojen arvellaan olevan jopa 38 miljoonaa puntaa. Seuran pelasti entisen ammattilaisjalkapalloilija Ray Ransonin ja hedgerahastoyhtiö SISUn hyväksytty ostotarjous.
Seura joutui stadionin omistajaosapuolen kanssa riitaan vuokrasta ja siksi siirtyi väliaikaisesti pelaamaan Sixfields Stadium stadionille Northamptoniin kauden 2013–14 alussa. Riita sovittiin elokuussa 2014 ja seura palasi kotiotteluihin Ricoh Areenalle (nyk. Coventry Building Society Arena).