tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Janka Bryl

Janka Bryl (, oikealta nimeltään "Ivan Antonavitš Bryl", Іва́н Анто́навіч Брыль, ; 4. elokuuta 1917 Odessa – 25. heinäkuuta 2006 Minsk) oli valkovenäläinen kirjailija.
Bryl syntyi rautatieläisen perheeseen. Vuodesta 1922 lähtien perhe asui Puolaan kuuluneessa Valko-Venäjän länsiosassa. Bryl kävi alakoulun ja työskenteli maatilalla. Vuonna 1939 hänet kutsuttiin Puolan armeijaan. Bryl joutui saksalaisten vangiksi, mutta pakeni vuonna 1941 ja liittyi partisaaneihin. Vuodesta 1944 lähtien hän työskenteli Minskissä toimittajana ja vuosina 1966–1971 Valko-Venäjän kirjailijaliiton hallituksen sihteerinä. Bryl kuului Neuvostoliiton kirjailijaliittoon vuodesta 1945 ja toimi kahteen otteeseen Valko-Venäjän SNT:n korkeimman neuvoston kansanedustajana. Hän oli Valko-Venäjän Pen-keskuksen jäsen vuodesta 1989.
Brylin ensimmäiset teokset ilmestyivät Vilnassa vuonna 1938. Hän kirjoitti kertomuksia, romaaneja, lastenkirjoja ja esseitä sekä käänsi venäläistä, ukrainalaista ja puolalaista kirjallisuutta. Kirjailijan pääteoksena pidetään omaelämäkerrallista romaania "Ptuški i gnjozdy" (”Linnut ja pesät”, 1964). Hän on laatinut Hatynin joukkomurhasta kertovan dokumenttikirjan "Ja z vognennai vjoski" (”Olen poltetusta kylästä”, 1975) yhdessä Ales Adamovitšin ja Uladzimir Kalesnikin kanssa. Pienoisromaani "Muštuk i papka" (”Holkki ja kansio”, 1990) kertoo Stalinin vainoissa kuolleesta veljestä.
Bryl sai Stalin-palkinnon kertomuksesta "U Zabalotstsi dneje" (”Suon takana sarastaa”) vuonna 1952, Jakub Kolasin kirjallisuuspalkinnon kirjasta "Pratsjag razmovy" (”Keskustelun jatko”) vuonna 1963 ja Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon kertomuksesta "Zolak, ubatšany zdaljok" (”Kaukaa nähty sarastus”) vuonna 1982. Hänelle myönnettiin Valko-Venäjän kansankirjailijan arvonimi vuonna 1981.
The Soloist

The Soloist on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut draamaelokuva jonka on ohjannut Joe Wright. Sen pääosissa ovat Jamie Foxx ja Robert Downey Jr.. Elokuva perustuu tosi tarinaan Nathaniel Ayersista lahjakkaasta muusikosta joka sairastui nuorena skitsofreniaan, ja päätyi kadulle jossa eli epäsiistinä kodittomana ostoskärryä työntäen. Los Angeles Timesin kolumnisti Steve Lopez kirjoitti Ayersista kirjan tutustuttuaan häneen, ja sen pohjalta Susannah Grant teki elokuvan käsikirjoituksen.
Juoni.
"The Soloist" -elokuva kertoo Los Angeles Timesin kolumnistista Steve Lopez (Robert Downey Jr.) joka kiertälee Los Angelesin katuja sen jälkeen kun on ollut pyöräilyonnettomuudessa, josta on toipumassa, ja kohtaa siellä kadulle mielenterveyongelmiensa takia joutuneen Nathaniel Ayersin (Jamie Foxx), joka soittaa kaksikielistä viulua. Lopez kiinnostuu soittajasta, ja tutustuttuaan tähän saa hän tietää että tämä on opiskellut Juilliardissa, mutta päätynyt Los Angelesin kadulle sairastuttuaan nuorena skitsofreniaan, ja elää siellä epäsiistinä, ostoskärryjä työntävänä kulkurina.
Kun Lopez kirjoitti Ayersista ensimmäisen kolumninsa, sen lukenut vanha sellisti liikuuttuu siitä, ja lähettää postin kautta vanhan sellonsa Lopezille jotta tämä toimittaisi sen Ayersille, ja sen mukana on kirje jossa jossa lahjoittaja kertoo että soitin on ollut hänelle merkityksellinen. Elokuvassa on kohtaus jossa Ayers kutsuttu kuuntelemaan Los Angelesin filharmonikkojen Beethovenin Kolmannen sinfonian harjoituksia joita johtaa Esa-Pekka Salonen.
Näyttelijät.
Lähde:
Toivon Tähti

Toivon Tähti: Raamatullisen uskon todistaja oli Pekka Brofeldtin julkaisema ja kustantama uskonnollinen lehti. Se ilmestyi 1910–1943 kerran kuukaudessa.
Brofeldt perusti lehden itse 1910, jolloin ilmestyivät näytenumerot, erottuaan "Kotimaa"-lehden palveluksesta linjaerimielisyyksien vuoksi, kun "Kotimaata" alettiin suunnata enemmän yhteiskunnalliseksi ja kirkolliseksi julkaisuksi. "Toivon Tähti" oli kirkoista ja uskontokunnista riippumaton, ja aluksi se ei ollut minkään erityisen suunnan kannattaja, kuten Brofeldt ensimmäisessä näytenumerossa vielä korosti, mutta Brofeldtin liityttyä helluntailiikkeeseen myös lehden linja muuttui 1912 ja se oli linjaltaan lähinnä helluntailainen, joskin jo lokakuun 1911 numero oli helluntaihenkinen. 
Helluntailiikkeen jakauduttua 1920 lehti toimi helluntaiystävien äänenkannattajana. Lehti yhdistyi myöhemmin helluntailiikkeen yhteiseksi lehdeksi valitun "Ristin Voitto" -lehden kanssa..
Kun uskonnonvapauslaki säädettiin, lehdessä otettiin asiaan voimakkaasti kantaa ja arvosteltiin evankelis-luterilaista kirkkoa. Brofeldt vältti ottamasta lehdessä poliittista kantaa ja varoitti lukijoitakin sekaantumasta ”tämän maailman kapina- ja valtaliittoihin tai muihin semmoisiin suojeluskuntiin”, vaikka hänellä yksityisesti oli voimakas kanta esimerkiksi sisällissotaan: eräässä kirjeessään hän kirjoitti, että syttyneen kapinan kautta sosialismi oli paljastanut pahuutensa.
Brofeldt kustansi lehden nimissä myös kirjallisuutta, vuonna 1912 Kalle Korhosen kirjan "Isän lupaus" ja metodistipastori Thomas Ball Barrattin teoksen "Jeesus: ensimmäinen ja viimeinen". sekä oman teoksensa "Helluntai-herätys Suomessa: muistelmia 20 v. ajalta"
Jousjärvi

Jousjärvi voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Björn Thunström

Björn Thunström (1904 Mänttä – 1973) oli suomalainen taidemaalari.
Thunström opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1927–1929 ja Pariisissa Académie de la Grande Chaumièressä 1929–1930. Hänen taiteilijan debyyttinsä oli Helsingissä vuonna 1931. Thunström osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1931 ja 1933. Ulkomailla hänen töitään oli esillä Amsterdamissa ja Antwerpenissä 1931, Moskovassa 1934, Riiassa, Berliinissä, Hampurissa ja Düsseldorfissa 1935 sekä Oslossa 1936.
Thunström sai I palkinnon Noormarkun kirkon seinämaalauskilpailussa 1932 ja hän toteutti seinämaalauksen seuraavana vuonna.
Kista Galleria

Kista Galleria on yksi Ruotsin suurimmista ja vierailluimmista kauppakeskuksista Kistan kaupunginosassa Tukholmassa. Kauppakeskuksessa on 180 liikettä sisältäen multiplex-elokuvateatterin, keilahallin, kartingradan sekä ravintolat ja kahvilat. Päävuokralaiset kauppakeskuksessa ovat H&amp;M, System Bolaget, ICA, ÖoB, Lidl, Filmstaden, KappAhl sekä Rusta. Kauppakeskuksessa toimii myös Kistan kirjasto, kuntosali, terveyskeskus ja toimistoja. Kauppakeskuksessa käy vuosittain noin 13 miljoonaa asiakasta.
Kauppakeskus avattiin vuonna 1977, jonka jälkeen sitä on laajennettu kahteen kertaan; ensimmäisen kerran vuonna 2002 sekä toisen kerran vuonna 2009. Kauppakeskuksessa, joka sijaitsee moottoriteiden E18 ja E4 välillä, on 2500 autopaikkaa. Vieressä on myös Kistan metro- ja linja-autoasema.
Kauppakeskuksen omistaa puoliksi suomalainen Citycon ja puoliksi Canada Pension Plan Investment Board (CPPIB).
Myyräncolo

Myyräncolo oli Vantaan Myyrmäessä sijaitsevassa vuonna 1975 valmistuneessa Myyrinpuhoksen liiketalossa sijaitseva kulttuuritalo, jossa toimii yli 80 kulttuurialan yrittäjää, ammatinharjoittajaa sekä muuta yhteisöä. Myyräncolon toiminta käynnistyi vuonna 2019 Kilterinmäellä Imatran Voiman entisessä keskuslaboratoriossa. Kyseisen rakennuksen purkutöiden siivittämänä Myyräncolo muutti kesällä 2021 nykyiseen kiinteistöön yhteensä noin 3 000 m2 tiloihin.
Myyräncolossa toimi muun muassa nykytanssiteatteri Mamia Company, Jazzklubi Lobby Myyrmäki, kolme radioasemaa Roll FM länsistudio, SAYfm ja Finnradio.fm, rock-klubi Skenesali, Revolverstudio, Myyr York Times paikallislehti, MYYRMÄKI-liike, Louhela Jam, Vantaan Elävän musiikin yhdistys VELMU ry, tapahtumatuottajia, av-alan sekä äänentoistoalan yrityksiä, useampia kuoroja, big bändejä, muusikoita ja kuvataiteilijoita. Katutasosta löytyy vuokralaisia ja vieraita palveleva Myyr York Cafe, sekä kevään 2023 aikana avautuva cologalleria.
Skenesalia, kokous- ja treenitiloja sekä osaa studiotiloista oli mahdollista vuokrata myös lyhytaikaiseen käyttöön.
Kesinä 2022 - 2024 2022 Myyräncolon pysäköintialueella toimi Vantaan kaupungin tilaama urbaani puisto Myyr York Park, jossa järjestettiin kesän aikana 60 ilmaiskonserttia.
Myyräncoloa hallinnoi Osuuskunta Myyrmäen kulttuuritalo
Myyräncoloa ylläpitäneen osuuskunnan toiminta keskeytettiin toukokuun lopussa 2024. Osuuskunta jätti Itä-Uudenmaan käräjäoikeuteen kanteen, jossa vaaditaan vähintään 150 000 euron vahingonkorvausta Vantaan kaupungilta sopimusrikkomuksen seurauksena.
Vladimir Kukk

Vladimir Kukk (1. toukokuuta 1911 Riika, Liivinmaan kuvernementti – 11. tammikuuta 1990 Luzern Sveitsi) oli virolainen ampuja, joka on 1930-luvun MM-kisoissa menestynyt virolaisampuja. Hänen aseensa olivat niin vapaakivääri kuin pienoiskivääri. Toisen maailmansodan jälkeisen ajan Kukk asui kuolemaansa asti Sveitsin Luzernissa.
Vladimir Kukk valmistui vuonna 1930 Pärnun poikalukiosta ja vuonna 1931 sotakoulusta nuorempana luutnanttina. Urheilussa hän ensiharrastuksiaan olivat Pärnu Tervis-seurassa palloilulajit, kuten lentopallo ja koripallo. Hän aloitti säännöllisen ampumisen vuonna 1938 työskennellessään Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitissa. Hän oli Viron maajoukkueessa vuosina 1937-1939 ja voitti kisoissa 6 maailmanmestaruusmitalia (5 kultaa ja 2 pronssia).
Sotien aikainen ja jälkeinen elämä.
Vladimir Kukkin onnistui jäädä Viroon neuvostomiehityksen aikaan, ja siirtyä Suomen Jatkosodan aikaan Suomen armeijaan ns. Suomen-pojat -yksikköön. Yksikkö siirrettiin elokuussa 1944 Viroon, jossa Kukk haavoittui Narvan rintamalla. Haavoittumisen myötä Kukk siirrettiin Saksaan ja edelleen Itävaltaan, josta päätyi myöhemmin Sveitsiin. 
Sveitsiin muutettuaan Kukk osallistui aktiivisti Sveitsin urheiluelämään. Hän voitti Sveitsin mestaruuden pienoiskiväärin pystyammunnassa. Länteen paenneet virolaiset ampuja-aktiivit kokoontuivat elokuussa 1947 Tukholmaan, jossa järjestettiin ensimmäiset sodanjälkeiset ammunnan MM-kisat, ja näin Vladimir Kukk myös matkusti Ruotsiin. Virolaiset osoittivat MM-kisoja edeltävissä ammunnoissa hyvää maailman tasoa, vaikka eivät päässeet itse MM-kilpailuun Neuvostoliiton miehitettyä Viron ja maan kansainvälinen osallistuminen urheilutapahtumiin oli näin lakkautettu. Kukkista tuli myöhemmin asuinpaikkansa Luzernin ampumaseuran Lucerne Shooting Clubin rahastonhoitaja. Vanhana lentopalloilijana hän oli perustamassa Luzerniin omaa lentopalloseuraa ja oli seuran ensimmäinen valmentaja. Kukk toimi Sveitsin virolaisten oman yhdistyksen eli Sveitsin Viro-seuran puheenjohtajana 20 vuoden ajan vuosina 1953-1973. Kukk kuoli Luzernissa tammikuussa 1990, ja hänet on haudattu Kriensin hautausmaalle Luzernissa.
Poul Sørensen

Poul Sørensen (25. kesäkuuta 1904 Roskilde – 29. kesäkuuta 1969) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1941–1947 ja 1950–1969 sekä toimi Tanskan työ- ja sosiaaliministerinä 1950–1953 ja sisäministerinä 1968–1969.
H. C. Toft

Hans Carl Toft (7. tammikuuta 1914 Thisted – 29. syyskuuta 2001) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1957–1975 ja toimi Tanskan sisäministerinä 1969–1971.
Gotlands Allehanda

Gotlands Allehanda (lyh. GA) on ruotsalainen vuonna 1872 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Visbyssä. Se ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan kokoomuslainen ja kuuluu NTM-konserniin.
Oleksa Horbach

Oleksa Horbach, myös Olexa Horbatsch tai Gorbach (; 5. helmikuuta 1918 Romaniv, Bibrkan piirikunta, Galitsia – 23. toukokuuta 1997 Reichelsheim-Berfurt, Saksa) oli ukrainalainen lingvisti ja filologi.
Horbach valmistui Lvivin yliopistosta, jossa hän opiskeli opettajinaan Vasyl Simovytš, Jan Janów ja Zdzisław Stieber. Toisen maailmansodan päättyessä hän muutti 1945 Saksaan ja jatkoi opintoja Münchenin Ukrainalaisessa vapaassa yliopistossa. Hän opetti 1952–1965 länsisaksalaisissa yliopistoissa ja oli 1966–1979 slaavilaisen tutkimuksen professori Frankfurtin yliopistossa.
Horbachin väitöskirja ja monet hänen artikkelinsa käsittelevät ukrainan kielen sosiaalisia murteita. Hän kirjoitti myös tutkimuksia 1500-1800-lukujen ukrainan-, kirkkoslaavin- ja puolankielisistä teksteistä, joista tärkeimmät ovat hänen tutkimuksensa Meleti Smotrytskyin kieliopista ja Pamva Beryndan sanakirjasta. Hän kirjoitti myös kuvauksia ukrainan kielen eri murteista sekä aiemmin julkaisemattomista tai muuten vaikeasti saatavilla olevista keskiukrainalaisista teksteistä sekä tutkimuksia historiallisesta leksikologiasta, erityisesti etymologian ongelmista. Hänen kunniakseen ilmestyi 1983 juhlakirja ja 1995 Jaroslava Zakrevskan kirjoittama elämäkerta ja bibliografia. Horbach julkaisi 1998 muistelmat "Šljah’ zi sh’odu na zah’id" ('Polku idästä lähteen').
Dimetomorfi

Dimetomorfi (C21H22NClO4) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa dimetomorfi on väritöntä tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin, tolueeniin ja dikloorimetaaniin. Dimetomorfilla on E- ja Z-isomeerit, joista Z-isomeeri on fungisidina tehokkaampi.
Dimetomorfin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa veratroli reagoi Friedel–Crafts-asylointireaktiolla p-klooribentsoyylikloridin kanssa muodostaen 4-kloori-3',4'-dimetoksibentsofenonia. Seuraava vaihe on joko reaktio trietyylifosfonoasetaatin kanssa ja tämän jälkeen reaktio morfoliinin kanssa tai reaktio N-asetyylimorfoliinin kanssa emäksisissä olosuhteissa.
Dimetomorfia käytetään perunan, tomaatin ja viiniköynnösten munasienitautien torjuntaan. Yhdiste on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin alueella.
Valkeinen (Rautalampi, Häkkilä)

Valkeinen on Pohjois-Savossa Rautalammella Häkkilän lähellä sijaitseva järvi. Noin kuusi kilometriä itään ja Myhinpään takana sijaitsee toinen Valkeinen. Rautalammin kolmas Valkeinen sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen Liimattalan Sääksjärven kyljessä.
Maantietoa.
Valkeinen on 450 metriä pitkä, 400 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Se on muodostunut Kelpeenvuoren, Mustanlamminvuoren ja Vierunmäen väliseen notkoon. Mäkien huiput kohoavat järven ylle yli 60 metrin korkeuteen. Siinä ei ole kartan mukaan saaria.
Valkeinen on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järvessä on yksi syvänne, jossa on 38,8 metriä syvää. Syvin kohta sijaitsee keskellä järveä . Noin puolet järvestä on vähintään 20 metriä syvä. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Sen metsäiset rannat ovat asumattomia. Järven länsipuolelta kulkee ohi maatilojen välinen metsäpolku ja Mustalamminvuorelta laskeutuu metsäautotiet rinteen puoliväliin.
Luontoarvoja.
Itäpuolella sijaitseva Kelpeenvuori on karttoihin merkitty luonnonsuojelualueeksi. Suojeltu alue sijaitsee ylempänä vuorella, mutta pieni osa siitä ylettyy rantaan asti.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) järvi kuuluu. Järven valuma-alue muodostuu ympäröivien mäkien rinteistä eikä siihen tule puroja tai ojia. Järven eteläpäästä alkaa Hartikkaan johtava laskupuro, joka jatkaa Kotasen ja Pieni-Kotasen kautta Vahvaseen. Hartikan vedenpinta on 116,8 metriä mpy., joten kun Valkeisen pinta sijaitsee 125,5 metrin korkeudessa kertyy laskupurolle pudotusta 8,7 metriä. Vahvanen laskee Etelä-Konneveden etelärantaan.
Historiaa.
Vuoden 1973 peruskartassa on Valkeajärven maatilalla vielä peltomaita viljelyssä. Järven pohjoispuolella sijaitsee niistä yksi pieni peltopalsta, joka on vuoden 1988 kartassa metsitetty. Samalla on maatilan peltomaasta kolmannes metsitetty. Vuoden 1997 kartoissa ovat kaikki maatilan pellot metsää.
Gallagher (koomikko)

Leo Anthony Gallagher Jr. (24. heinäkuuta 1946 – 11. marraskuuta 2022 Palm Springs, Kalifornia), joka tunnetaan mononyymisti nimellä Gallagher, oli yhdysvaltalainen koomikko, josta tuli yksi 1980-luvun tunnetuimmista komediaesiintyjistä hänen rekvisiitta- ja havainnointirutiininsa ansiosta, joihin kuului mm. vesimelonin murskaaminen lavalla vasaralla. Hänellä teki urallaan 13 "Comedy Special -"standup-televisiointia Showtimelle ja useita suosittuja komediaspesiaaleja HBO:lla. Comedy Central valitsi Gallagherin vuonna 2004 kaikkien aikojen 100 parhaimman stand up -koomikon joukkoon, mutta Gallagher osoitti tyytymättömyytensä alhaisesta sijoituksestaan.
Jannis Niewöhner

Jannis Niewöhner (s. 30. maaliskuuta 1992 Krefeld, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänen uransa on alusta alkaen painottunut elokuva- ja televisiotuotantoihin. Hän on näytellyt historiallisissa elokuvissa, rikossarjoissa, komedioissa ja psykologisissa draamoissa.
Ura.
Niewöhner aloitti uransa lapsinäyttelijänä: hänellä oli vuonna 2002 rooli television rikossarjassa "Tatort". Niewöhnerin ensimmäinen päärooli oli elokuvassa "TKKG – Das Geheimnis um die rätselhafte Mind-Machine" (2006). Vuonna 2008 hänet palkittiin suorituksestaan elokuvassa "Sommer". Niewöhner pyrki 16-vuotiaana teatteritaiteita opettavaan Ernst Buschin kouluun, mutta ei päässyt sisään. Hän suuntautui elokuvanäyttelijän uralle ja tuonnempana huomasi valinneensa oikein. Hänen oli luontevampaa näytellä kameran edessä kuin teatterilavalla.
Vuonna 2013 Niewöhner näytteli Gideon de Villiersin osan fantasiaelokuvassa "Rubinrot". Hän näytteli Gideonia myös elokuvan jatko-osissa "Saphirblau" (2014) ja "Smaragdgrün" (2016). Niewöhner näytteli menestyksekkäästi Timon roolin elokuvassa "4 Könige" (2015). Timo on yksi neljästä nuoresta, joka lähetetään viettämään joulua nuorisopsykiatriselle klinikalle, kun tilanne kotona on kärjistymässä. Niewöhner palkittiin rooleistaan elokuvissa "Jonathan" (2016) ja "Jugend ohne Gott" (2016). Vuonna 2020 hänellä oli Goldmundin rooli elokuvassa "Narziss und Goldmund". Narzissin näytteli Sabin Tambrea. Niewöhner menestyi myös Karlin roolissaan draamaelokuvassa "Je suis Karl" (2021).
Niewöhner näytteli sivuosan Mika Kaurismäen ohjaamassa kansainvälisessä elokuvassa "Tyttökuningas" (2015).
Niewöhner näytteli pääroolin palkitussa televisiosarjassa "Beat" (2018).
Anarchy Reigns

Anarchy Reigns (Japanissa nimellä Max Anarchy) on Platinum Games:n kehittämä ja Segan julkaisema beat'em up -peli. Peli julkaistiin Japanissa vuonna 2012 ja se oli tarkoitus julkaista samana vuonna länsimaihissa, mutta se tuli lopulta markkinoille alkuvuodesta 2013. Peli perustuu post-apokalyptiseen tulevaisuuteen. Peli on vuonna 2009 julkaistun MadWorldin henkinen seuraaja.
Pelaaminen.
Pelissä on 16 pelattavaa hahmoa, joista osa on tuttuja MadWorldista. Pelin tarinassa on tarkoitus löytää Maximillian Caxton. Pelissä on eri tarinakamppanijoita, kuten esim. "Black Side" ja "White Side".
Amorbach

Amorbach on pikkukaupunki Baijerin luoteisosassa eteläisessä Saksassa. Sen historiallista vanhaakaupunkia barokkikirkkoineen on kutsuttu "arkkitehtoniseksi korulippaaksi".
Maantiede.
Amorbach sijaitsee Odenwaldin vuoristossa 65 kilometriä Frankfurt am Mainista kaakkoon ja 240 kilometriä Münchenistä luoteeseen. Se on osa luoteisen Baijerin kattavaa Unterfrankenia. Kaupungin korkein kohta on 506 metriä merenpinnan yläpuolella ja matalin kohta 150 metriä merenpinnan yläpuolella. Amorbach rajoittuu luoteessa Hesseniin.
Amorbachin kaupunginosat ovat Beuchen, Boxbrunn, Neudorf ja Reichartshausen.
Historia.
Amorbach kehittyi 700-luvulla perustetun benediktiiniläisluostarin tuntumaan. Sen nimiasu vakiintui nykyiseksi vuoden 1200 tienoilla ja se kohotettiin kaupungiksi vuonna 1253. Amorbachin myöhäisgoottilainen arkkitehtuuri on peräisin 1500-luvun taitteesta, jolloin kaupunki eli kukoistuskauttaan. Ruotsalaiset miehittivät kaupunkia kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1630-luvulla. Alavireistä 1600-lukua seurasi 1700-luvun nousukausi, jolloin Amorbachiin rakennettiin kirkkoja, luostareita ja porvaristaloja. Kaupunki liitettiin Baijerin kuningaskuntaan 1816. Toisen maailmansodan jälkeen Amorbachin väkiluku kasvoi ripeästi ja 1970-luvulla siihen liitettiin useita maalaiskuntia, kuten Boxbrunn.
Amorbachin arkkitehtonisesti merkittäviin rakennuksiin kuuluu muiden muassa luostari Kloster Amorbach. Sen barokkikirkko on säilynyt alkuperäisessä asussaan.
Talous ja liikenne.
Amorbachin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Seckach–Miltenberg, jota kutsutaan myös nimellä Madonnenlandbahn. Kaupungin halki kulkee Bundesstraße 47 (Nibelungenstraße) ja pyörätie 3-Länder-Radweg.
Shrek (hahmo)

Shrek on samannimisessä elokuvasarjassa esiintyvä jätti, jonka loi William Steig. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui kuitenkin kirjassa nimeltä "Shrek!", johon elokuvasarjakin perustuu. Elokuvissa sekä useissa muissa spin-offeissa häntä ääninäytteli Mike Myers ja muissa spin-offeissa häntä ääninäytteli Michael Gough.
Esiintymiset.
Varsinainen elokuvasarja.
Shrek.
Elokuvassa "Shrek" Shrek nauttii yksinäisyydestään kotonaan suolla. Rauhaisa elo keskeytyy, kun useat satuhahmot joutuvat pakenemaan suolle lordi Farquaadin takia. Shrek lähtee Aasin kanssa tapaamaan lordia, joka suostuu siirrättämään satuhahmot, jos Shrek kävisi pelastamassa hänelle prinsessa Fionan, jolloin lordista tulisi oikea kuningas. Shrek lähtee ja onnistuu pelastamaan Fionan.
Shrek 2.
Elokuvassa "Shrek 2" Hyvä haltijatar yrittää saada poikansa prinssi Uljaan naimisiin prinsessa Fionan kanssa kiristämällä tämän isää kuningas Haroldia. Shrek myös tuntee, että Fiona ei ole onnellinen hänen kanssaan, ja yrittää keksiä tavan saada tämän onnelliseksi.
Shrek 3.
Elokuvassa "Shrek kolmas" Shrek on kuningas Haroldin kuoltua etsimässä valtakunnalle uutta kuningasta, koska hän ei halua olla sellainen, koska jätti ei olisi hyvä kuningas. Samalla Hyvän Haltijattaren poika prinssi Uljas hyökkää muiden satupahisten kanssa ja valtaavat valtakunnan. He myös pidättävät Fionan sekä hänen kanssaan hänen raskauttaan juhlivat kuningatar Lillianin, Tuhkimon, Lumikin, prinsessa Ruususen, Tähkäpään ja toisen Tuhkimon sisarpuolista. He pakenevat Lillianin avulla, ja ryhtyvät vastarintaan.
Shrek ja ikuinen onni.
Elokuvassa "Shrek ja ikuinen onni" Shrek on kyllästynyt elämäänsä, ja Tittelintuure huijaa Shrekin allekirjoittamaan sopimuksen, jossa Shrek saa päivän olla jätti, joka ennen ensimmäisen elokuvan tapahtumia oli, vastineeksi päivästä lapsuudestaan. Tittelintuure valitsee kuitenkin Shrekin syntymäpäivän, jolloin Shrek ei koskaan syntynytkään, jolloin hän lakkaa olemasta, kun hänen sopimuksessa saamansa päivä päättyy. Jotta sopimus mitätöityisi ja kaikki palaisi ennalleen, hänen on saatava Fionalta rakkauden suudelma. Kuitenkin tässä todellisuudessa tämä kyllästyi odottamaan pelastajaa, ja pelastautuikin itse muuttuen kylmemmäksi soturiksi, joka otti ogrearmeijan johdon, ja toimii heidän kanssaan vapaustaistelijoina kuningaskuntaa johtavaa Tittelintuurea vastaan (koska Shrek ei tässä todellisuudessa ollut pelastamassa Fionaa, Tittelintuure onnistui huijaamaan tyttärensä Fionan tilanteesta epätoivoiset kuningas Haroldin ja kuningatar Lillianin allekirjoittamaan sopimus, jossa heidän huolensa katoaisi ja vastineeksi Tittelintuure saisi vastakunnan, sopimus toteutuu kuitenkin niin, että kuningaspari katoaa kokonaan). Suudelman saaminen on näin ollen vaikeampaa.
Iso-Rommakko

Iso-Rommakko on järvi Kuhmossa Kainuun itäosassa. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 72 kilometriä itään.
Maantiede.
Iso-Rommakon ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä ja lounaasta koilliseen 1,1 kilometriä. Marjoniemi jakaa järven kaakkoisosan Talaslahteen ja Lummelahteen. Länsirannan Otanniemen kaakkoispuolella sijaitsee Koppelolahti ja luoteispuolella Tuupasenlahti. Järven luoteisin osa jakautuu Hautalahteen ja Purolahteen. Iso-Rommakon lahdet ovat suultaan avoimia, selkeimmin pääaltaasta erottuu kaakkoisosan Jokilahti. Noin 18 hehtaaria Iso-Rommakosta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee järven pohjoispuoliskolla. Järven eteläpuolisko on matalaa.
Iso-Rommakon kaakkoisosassa sijaitsee noin sata metriä pitkä Kätkösaari ja luoteisosassa Louhisaari. Järven itäinen ranta rajoittuu metsämaahan ja se on suoalueisiin rajoittuvaa länsirantaa syvempi. Eteläisellä ja itäisellä ranta-alueella on pientaloja. Pohjoisrannalla sijaitsee Rommakko-niminen asutus. Iso-Rommakkoon virtaa useita tulouomia ympäröiviltä soilta. Järvi kääntyy alavirtaan Jokilahden itärannalla, josta alkaa koilliseen Pieni-Rommakkoon (166,6 metriä mpy) laskeva runsaan kilometrin pituinen Rommakonjoki.
Iso-Rommakon vesitilavuus on 11 332 000 kuutiometriä.
Iso-Rommakko (59.914.1.012) kuuluu Mustajärven valuma-alueeseen (59.914), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Ontojärven alue (59.91) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Iso-Rommakko on Mustajärven valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Kortejärvi ja Pitkäjärvi. Alueeseen kuuluu 22 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Simunanjärvi

Simunanjärvi on matala, suurelta osin soiden reunustama järvi Kuhmossa Kainuun itäosassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 76 kilometriä itään.
Maantiede.
Simunanjärven ulottuvuus lännestä itään on 3,5 kilometriä. Runsaan kahden kilometrin pituinen leveydeltään vaihteleva Simunanniemi jakaa järven eteläiseen ja pohjoiseen osaan. Nimettyjä järvenosia ovat Kotilahti kaakossa, Kuikkalahti koillisessa ja Pitkäperä lännessä. Suuri osa Simunanjärvestä on vähintään metrin ja enintään kaksi metriä syvä. Syvin kohta, kuusi metriä, sijaitsee itäisen rannan tuntumassa Kuikkalahden suulla.
Simunanjärven länsirannalta suuntaa itään Koiraniemi, jonka jatkeena on noin hehtaarin laajuinen Koirasaari. Järven ranta-alue on suureksi osaksi suomaata (Kannassuo, Kotisuo, Simunansuo). Etelärannalla sijaitsee Siikalahti-niminen kyläasutus. Simunanjärveen laskee lukuisia suo-ojia. Järven lounaiselta rannalta alkaa Simunanpuro, joka virtaa kaakkoon ja laskee Ontojärveen (159,2 metriä mpy). Simunanjärven ja Ontojärven välinen etäisyys on pienimmillään alle kilometrin. Järvien välistä kulkee seututie 900.
Simunanjärven vesitilavuus on 5 018 000 kuutiometriä.
Simunanjärvi (59.913.1.002) kuuluu Simunanjärven valuma-alueeseen (59.913), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Ontojärven alue (59.91) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Simunanjärven valuma-alueeseen kuuluu Simunanjärven ohella runsaan hehtaarin laajuinen Paskolampi (59.913.1.001).
Saapasjalkakissa (Shrek)

Saapasjalkakissa on hahmo "Shrek"-elokuvasarjassa ja sen spin-offissa "Saapasjalkakissa" sekä sen jatko-osassa.
Esiintymiset.
Shrek.
Varsinainen elokuvasarja.
Shrek 2.
Elokuvassa "Shrek 2" prinsessa Fionan isä kuningas Harold palkkaa Saapasjalkakissan tappamaan Shrekin, jotta Fiona voisi mennä naimisiin prinssi Uljaan kanssa. Tappaminen epäonnistuu, ja hänestä, Shrekistä ja vastahakoisesta Aasista tulee kumppaneita.
Shrek kolmas.
Elokuvassa "Shrek kolmas" kuningas Haroldin kuoltua ja Shrekin epäonnistuttua olemaan hyvä kuningas, Shrek lähtee Aasin ja Saapasjalkakissan kanssa etsimään uutta kuningasta, Fionan serkkua, Arthuria.
Shrek ja ikuinen onni.
Elokuvassa "Shrek ja ikuinen onni" Tittelintuure huijaa nykyiseen elämäänsä kyllästyneen Shrekin allekirjoittamaan sopimus, jolla perutaan Shrekin Fionan pelastus. Tässä todellisuudessa Saapasjalkakissa on Fionan lihava lemmikki.
Saapasjalkakissa.
Elokuvassa "Saapasjalkakissa" Saapasjalkakissa on lainsuojaton, joka yrittää palauttaa kunniansa etsimällä taikapapuja, joilla saisi tehtyä pavunvarren, joilla pääsisi taivaaseen, jossa jossain on kultamunia muniva kultainenhanhi.. Elokuvassa selviää, että Saapasjalkakissa ja Tyyris Tyllerö olivat orpokodissa lapsuudenystäviä, jotka tekivät rikoksia. Kuitenkin eräänä päivänä Saapasjalkakissa halusi lopettaa rikosten teon. Kuitenkin Tyyris Tyllerö huijaa hänet mukaan pankkiryöstöön, jonka pakomatkalla itsensä petetyksi tuntenut Saapasjalkakissa hylkää selällään makaavan Tyyris Tyllerön, joka ei pääse ylös, jolloin tämä saadaan kiinni. Tyyris Tyllerö tuntee itsensä petetyksi, ja alkaa suunnittelemaan kostoa.
Saapasjalkakissa 2.
Elokuvassa Legendaarinen lainsuojaton saapasjalkakissa kuolee jäätyään suuren kirkonkellon alle. Herättyyään kuolleesta, saapasjalkakissa tajuaa olevansa viimeisessä, yhdeksännessä elämässään ja lähtee etsimään legendaarista toivomus tähteä, joka voi toteuttaa löytäjälleen yhden toiveen. Matka vaikeutuu, kun saapasjalka saa kantoihinsa itse kuoleman joka tahtoo saapasjalan kiittämättömälle elämälle lopun. Eikä siinä vielä kaikki, kun entinen vastustajansa ja kumppaninsa Kitty Pehmotassu, Kultakutri &amp; Kolmekarhua ja julma Jaakko perso haluaa myös toivomus tähden toiveen.
Aasi (hahmo)

Aasi on hahmo "Shrek"-elokuvasarjassa esiintyvä hahmo, jonka loi William Steig. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui kuitenkin kirjassa nimeltä "Shrek!", johon elokuvasarjakin perustuu.
Esiintymiset.
Shrek.
Varsinainen elokuvasarja.
Shrek.
Elokuvassa "Shrek" Aasin pitää paeta Shrekin suolle muiden satuhahmojen tavoin lordi Farquaadin takia. Lordi suostuu siirrättämään satuhahmot pois suolta, jos Shrek käy pelastamassa prinsessa Fionan hänen vaimokseen. Shrek suostuu, ja hän ja Aasi lähtevät pelastamaan häntä onnistuen siinä.
Shrek 2.
Elokuvassa "Shrek 2" Aasi auttaa Shrekiä keksimään mikä tekisi Fionan onnelliseksi. Hän myös auttaa estämään prinssi Uljaan ja Fionan avioitumisen. He varastavat Hyvältä haltiattarelta rohdon, joka muuttaa Aasin hevoseksi ja Shrekin ja Fionan ihmisiksi. Muutos kuitenkin peruuntuu, jos Shrek ei suutele Fionaa ennen keskiyötä.
Shrek kolmas.
Elokuvassa "Shrek kolmas" kuningas Haroldin kuoltua ja Shrekin epäonnistuttua olemaan hyvä kuningas, Shrek lähtee Aasin ja Saapasjalkakissan kanssa etsimään uutta kuningasta, Fionan serkkua, Arthuria.
Shrek ja ikuinen onni.
Elokuvassa "Shrek ja ikuinen onni" Tittelintuure huijaa nykyiseen elämäänsä kyllästyneen Shrekin allekirjoittamaan sopimus, jolla perutaan Shrekin Fionan pelastus. Tässä todellisuudessa Aasi pelkää Shrekiä, koska heidän ystävystymiseensä johtaneita ensimmäisen elokuvan tapahtumia ei tapahtunut.
Spin-off-elokuvat.
Saapasjalkakissa: Viimeinen toivomus.
Elokuvassa "" Aasi ja Shrek esiintyvät lyhyesti Saapasjalkakissan muistoissa ja tekevät lyhyen cameon elokuvan alun Dreamworks-logon kohtauksessa.
Nimeämätön Aasin elokuva (2028).
Kesäkuun 2024 lopussa Eddie Murphy tiedotti, että Aasille on kehitteillä oma elokuva, joka on tarkoitus julkaista vuonna 2028.
Hyvä haltijatar

Hyvä haltijatar on hahmo "Shrek"-elokuvasarjassa. Hän on "Shrek 2" -elokuvan antagonisti eikä näin ollen "hyvä". Hänet loi Andrew Adamson ja häntä ääninäytteli elokuvissa Jennifer Saunders ja videopeleissä Claudia Christian.
Esiintymiset.
Shrek 2.
Elokuvassa "Shrek 2" Hyvä haltijatar yrittää järjestää poikansa prinssi Uljaan prinsessa Fionan puolisoksi mm. kiristämällä Fionan isää kuningas Haroldia. Shrek yrittää tehdä Fionan onnelliseksi, ja varastaa Hyvältä haltijattarelta rohdon, joka tekee Shrekistä ja Fionasta ihmiset ja Aasista hevosen. Tämä kuitenkin kestää vain, jos Shrek ja Fiona suutelevat ennen keskiyötä. Hyvä haltijatar tekee rohdon, jonka avulla sen juoja rakastuu ensimmäiseen suutelemaansa henkilöön. Tämän jälkeen hän pakottaa kuningas Haroldin laittamaan sitä Fionan teehen. Hän tekee näin, ja Fiona juo teen. Tämän jälkeen Shrek kiiruhtaa estämään Fionan ja Uljaan suudelman, mutta epäonnistuu. Mitään ei kuitenkaan tapahdu, jolloin kuningas Harold paljastaa antaneensa "vahingossa" väärän teen. Tästä raivostuneena Hyvä haltijatar yrittää tappaa Shrekin loitsullaan, mutta kuningas Harold heittäytyy eteen, jolloin loitsu kimpoaa haarniskasta takaisin Hyvää haltijatarta päin muuttaen tämän kupliksi. Kuningas Harold selviää, mutta muuttui sammakoksi.
Shrek kolmas.
Elokuvassa "Shrek kolmas" Hyvän haltijattaren kuva nähdään hänen poikansa prinssi Uljaan surressa kuollutta äitiään.
Gustav Wilhelm Weman

Gustav Wilhelm (Ville) Weman (14. lokakuuta 1880 Tukholma – 21. syyskuuta 1941) oli ruotsalaissyntyinen Suomeen muuttanut hotellin- ja ravintolanjohtaja. Hän toimi Suomessa Hotelli Kämpin johtajana.
Weman kävi koulunsa Södertäljessä. Hän oli pari vuotta työssä ravintola-alalla Tukholmassa ennen Suomeen tuloaan. Weman oli viiden vuoden ajan ravintoloitsijana Suomen Höyrylaiva Oy:n laivoilla ja vuosina 1910–1922 hän hoiti Loviisan Seurahuonetta. Weman tuli laajemmin tunnetuksi sekä Suomessa että Skandinavian maissa toimiessaan Kämpin hotellin ja ravintolan johtajana vuodesta 1919 alkaen. Wemanista tuli Kämpin hotellia ja ravintolaa hoitaneen Aktiebolaget Hotel Restaurant-yhtiön pääomistaja 1920-luvulla. Hän toimi myös Suomen Ravintoloitsijain liiton puheenjohtajana ja oli Suomen edustajana pohjoismaiden Hotelli- ja Ravintolaliiton kokouksissa. Hän oli myös Suomen hotelli- ja ravintolakoulun johtokunnan puheenjohtajana.
Wemanin kuoltua syyskuussa 1941 hänen tyttärensä Greta Lindblom (myöhemmin Berg, 1908–1972) jatkoi Kämpin hotellin ja ravintolan pitämistä aina maaliskuun 1965 loppuun saakka.
Murhamysteeri

Murhamysteeri () on yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka julkaistiin yksinoikeudella 14. kesäkuuta 2019 Netflixissä. Sen päärooleissa esiintyvät Adam Sandler ja Jennifer Aniston, jotka esittävät pariskuntaa, jonka loman keskeyttää joutuminen keskelle rikkaan miehen murhatapausta.
"Murhamysteeristä" tuli Netflixissä vuoden 2019 katsotuin elokuva. Julkaisemista seuranneiden ensimmäisten kolmen päivän katsojaluvut tekivät siitä myös siihen mennessä kaikkien aikojen suosituimman avausviikonlopun saavuttaneen Netflix-elokuvan. Elokuvan ohjasi Kyle Newacheck. "Murhamysteeri" sai People's Choice -palkinnon vuoden parhaana komediaelokuvana 2019. Elokuvan jatko-osa "Murhamysteeri 2" julkaistiin vuonna 2023.
Prinsessa Fiona

Prinsessa Fiona on hahmo "Shrek"-elokuvasarjassa. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui kuitenkin kirjassa nimeltä "Shrek!", johon elokuvasarjakin perustuu. Elokuvissa häntä ääninäytteli Cameron Diaz ja hänen lauluäänenään toimi Holly Fields.
Esiintymiset.
Varsinainen elokuvasarja.
Shrek.
Elokuvassa "Shrek" prinsessa Fiona on vankina Lohikäärmeen vartioimassa tornissa, josta Shrek tulee pelastamaan hänet. Myöhemmin elokuvassa selviää, että hänellä on kirous, jonka takia hän aina yöllä muuttuu jätiksi. Kirous poistuisi vain suudelmalla. Fiona rakastuu Shrekiin, jolloin heidän välinen suudelmansa muuttaa kirousta niin, että hän jää pysyvästi jätiksi.
Shrek 2.
Elokuvassa "Shrek 2" selviää, että Fionan isä, kuningas Harold, lukitsi tyttärensä torniin, koska Hyvän haltijattaren mukaan kirous poistuisi, kun hänet pelastettaisiin sieltä, ja sitten suudeltaisiin. Hyvä haltijatar myös suunnitteli, että hänen poikansa prinssi Uljas pelastaisi hänet, mutta kun tämä ehti tornille, se oli tyhjä. Hyvä haltijatar jatkaa kuitenkin yrittämistä naittaa Fiona ja Uljas kiristämällä Fionan isää kuningas Haroldia. Samalla Shrek uskoo, että Fiona ei ole onnellinen hänen kanssaan, ja yrittää keksiä miten tehdä hänet onnelliseksi. Hän varastaa Hyvältä haltijattarelta rohdon, jolla hän ja Fiona muuttuvat ihmisiksi ja Aasi hevoseksi. Tämä pysyisi vain, jos he suutelevat ennen keskiyötä. Hyvä haltijatar tekee rohdon, jonka juoja rakastuu ensimmäiseen suutelemaansa ihmiseen, ja pakottaa kuningas Haroldin laittamaan sitä Fionan teehen. Fiona juo teen ja Shrek kiiruhtaa estämään Fionan ja Uljaan suudelman, mutta myöhästyy. Kuitenkaan mikään ei muutu, jolloin kuningas Harold paljastaa antaneensa "vahingossa" väärän teen. Tästä raivostuneena Hyvä haltijatar yrittää tappaa Shrekin loitsullaan, mutta kuningas Harold heittäytyy eteen, jolloin loitsu kimpoaa haarniskasta takaisin Hyvää haltijatarta päin muuttaen tämän kupliksi. Kuningas Harold selviää, mutta muuttuu sammakoksi.
Shrek kolmas.
Elokuvassa "Shrek kolmas" Fionan isä, kuningas Harold, kuolee, jolloin Shrek lähtee Aasin ja Saapasjalkakissan kanssa etsimään Fionan serkkua "Arthur Pendragonia" uudeksi kuninkaaksi, koska Shrek ei osaa olla hyvä kuningas. Heidän lähtiessään Fiona kertoo olevansa raskaana. Raskauden kunniaksi Fiona kutsuu äitinsä kuningatar Lillianin, Tuhkimon, Lumikin, prinsessa Ruususen, Tähkäpään ja Tuhkimon toisen sisarpuolen vierailulle. Silloin prinssi Uljas hyökkää ja vangitsee heidät muiden satupahisten kanssa. He pääsevät pakenemaan kuningatar Lillianin avulla ja käyvät vastarintaan.
Shrek ja ikuinen onni.
Elokuvassa "Shrek ja ikuinen onni" Tittelintuure huijaa nykyiseen elämäänsä kyllästyneen Shrekin allekirjoittamaan sopimus, jolla perutaan Shrekin Fionan pelastus. Tässä todellisuudessa Fiona kyllästyi odottamaan pelastajaa ja pelastautuu itse. Hänestä tulee hyvä soturi ja vähän kylmempi. Saapasjalkakissasta tulee hänen lemmikkinsä.
Rauno Linja-aho

Rauno Juhani Linja-aho (s. 19. maaliskuuta 1963 ) on suomalainen muusikko, pääinstrumenttinaan kitara. Linja-aho on asunut pitkään Raisiossa, ja hän onkin tullut tunnetuksi raisiolaisyhtye Sigin kitaristina. Linja-aho soitti Sigissä vuosina 1979–1987 sekä uudelleen vuodesta 2019. Hän soittaa kitaran lisäksi ainakin bassoa.
Ostrogožsk

Ostrogožsk () on kaupunki ja piirikeskus Voronežin alueen länsiosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee 142 kilometriä aluekeskus Voronežista etelään. Ostrogožskissa asui 33 842 ihmistä vuonna 2010.
Michael Higgins

Michael Higgins -nimisiä henkilöitä ovat:
Michael Higgins (jääkiekkoilija)

Michael Higgins (s. 6. huhtikuuta 2000 Needham, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Higgins pelasi Boston Advantagen 16U AAA-joukkueessa, kunnes Omaha Lancers varasi hänet 99. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2016. Samana kesänä Higginsin varasi myös Rimouski Océanic 194. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa, mutta hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Higgins voisi jatkossa pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän siirtyi kaudeksi 2016–2017 Lancersiin. Kauden 2017–2018 Higgins aloitti NCDC-juniorisarjan Boston Jr. Bruinsissa, josta hän siirtyi kesken kauden ensin USHL-joukkue Des Moines Buccaneersiin ja sieltä edelleen NAHL-junioriliigan Northeast Generalsiin. Kaudella 2018–2019 Higgins jakoi tehoilla 5+28=33 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Connor Marshallin kanssa edellään Louis Boudon. Vuosina 2019–2022 hän kävi College of the Holy Crossin yliopistoa.
Kaudeksi 2022–2023 Higgins siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Slovakian Extraligan HC Prešoviin. Hän teki miesten pääsarjadebyyttinsä 16. syyskuuta 2022 HK 32 Liptovský Mikulášia vastaan. Higgins merkittiin Prešovin ykköspuolustajapariin Dominik Jendroľin viereen. Ensimmäisen pääsarjamaalinsa hän teki kuudennessa ottelussaan 7. lokakuuta 2022 HC Slovan Bratislavaa vastaan. Higgins pelasi Prešovissa yhdeksän ottelua tehopistein 3+3=6, kunnes marraskuussa 2022 hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä. Kahdeksan päivää myöhemmin Higginsin uutisoitiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin.
Elokuussa 2023 Higgins teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Worcester Railersin kanssa. Ennen ensimmäistäkään siellä pelattua ottelua hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin lokakuussa. Seura kiinnitti Higginsin uudelleen joulukuun lopulla, mutta hänen sopimuksensa purettiin kuitenkin vain yhden ottelun jälkeen tammikuussa 2024.
Maajoukkueura.
Higgins edusti Yhdysvaltoja makkabiadeissa vuonna 2022, jolloin hän voitti kultaa.
Muuta.
Higginsin isoveli Daniel on pelannut jääkiekkoa maalivahtina. Veljesten isä Fred Higgins pelasi jääkiekkoa Saint Anselm's Collegen joukkueessa.
Lauri Kartemo

Lauri Johannes Kartemo, vuoteen 1930 Karlström (6. elokuuta 1911 Pöytyä – 15. joulukuuta 1979 Kaarina) oli suomalainen pankinjohtaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Kartemon vanhemmat olivat suutari, maanviljelijä Matti Erland Kartemo, aiemmin Karlström, ja Amanda Maria Huhtala ja puoliso vuodesta 1938 Sylvi Maria Hollmén. Kartemo tuli ylioppilaaksi Turun lyseosta 1933 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Turun yliopistosta 1937. Hän oli Turun Suomalaisen Säästöpankin toimistopäällikkö 1938–1939, Lahden seurakunnan taloudenhoitaja 1939–1942, Porin Säästöpankin toimitusjohtaja 1942–1956, Turun Mies Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1956, Kauppapojat Oy:n ja Kauppa ja Tili Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1963 ja Lääketieteellisen tutkimuskeskus ja laboratorio Laboröntgen Oy:n perustaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1964. Kartemo toimi myös Lahden Kansankorkeakoulun matematiikan opettajana 1941–1942 ja oli Valtiolainajärjestön lääniasiamies Lahdessa ja Porissa sekä Turun keskinäisen vahinkovakuutusyhdistyksen vt. toimitusjohtaja 1964–1969. Porin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1948–1957 ja kaupunginhallituksen jäsen 1952–1956 ja hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Kartemo sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975.
Oskar Koivunen

Oskar Vilhelm Koivunen (27. syyskuuta 1894 Helsinki – 25. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen lentäjä, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Koivusen vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Wilhelm Koivunen ja Emilia Henrikintytär ja puoliso Anna Maria Lindroos. Koivunen oli yksi Suomen ilmavoimien ensimmäisistä lentäjistä. Hän suoritti ilmavoimien ohjaajatutkinnon 1923, oli ilmavoimien ohjaaja Sortavalan lentoasemalla 1918–1920 ja yhteistoiminta- ja hävittäjälaivueiden lentäjä Maalentoeskaaderissa Utissa 1923–1926. Aero O/Y:n liikennelentäjä Koivunen oli 1926–1927. Hän oli neljäs suomalainen lentäjä, joka palkattiin Aerolle. Lentäjänuransa Koivunen joutui lopettamaan loukkaannuttuaan vakavasti ensimmäisessä suomalaisella reittilennolla sattuneessa onnettomuudessa Tallinnassa toukokuun lopussa 1927. Autosähkö Oy:n perustajaosakas ja kaupallinen johtaja hän oli vuodesta 1927 sekä autoalan tukku- ja tuontiliike Koivunen Oy:n (nyk. Meko Finland Oy) perustajaosakas, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1944. Hänellä oli myös oman alansa luottamustehtäviä esimerkiksi Autonosatukkukauppiaat-yhdistyksessä. Sotilasarvoltaan Koivunen oli reservin vääpeli. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975. Koivunen muistetaan myös Liikesivistysrahastolle kauppatieteiden tutkimuksen ja opetuksen tueksi tekemistään lahjoituksista.
Carl-Johan Nikander

Carl-Johan Nikander (22. maaliskuuta 1915 Loviisa – 17. joulukuuta 2005 Malaga) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Nikanderin vanhemmat olivat rovasti Ivar Alarik Nikander ja Dorothea Justina Riesenkampff ja puolisot 1940–1960 Kirsti Karin Anita Lautsia, aiemmin Carlsén, 1964–1977 Britta Dolores Söderholm ja vuodesta 1984 Birgit Petersen. Nikander tuli ylioppilaaksi Kotka Svenska Samskolasta 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1938. Hän oli Oy Wilh. Schauman Ab:n käyttöinsinööri Jyväskylässä vuodesta 1939 ja Savonlinnassa 1939–1942, Valtion lentokonetehtaan konepajainsinööri ja tuotantopäällikkö Kuorevedellä 1942–1944, Särkisalmi Oy:n teknillinen johtaja ja toimitusjohtaja 1945–1946, Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen apulaisjohtaja, vt. toimitusjohtaja ja apulaistoimitusjohtaja 1946–1953 sekä Oy Telko Ab:n toimitusjohtaja 1953–1976 ja hallituksen jäsen 1970–1976. Nikander oli myös Skogarsin tilan omistaja ja maanviljelijä Sarvisalossa Itä-Uudellamaalla vuodesta 1952. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1951–1953, minkä lisäksi hänellä oli lukuisia muita luottamustehtäviä. Nikander oli lisäksi Oy Stalko Ab:n, Oy Antrakoks Ab:n, Hiili ja Koksi Oy:n ja Unifer Oy:n perustajia ja toimi yritysten johtoelimissä, samoin kuin Riihimäen konepajakoulun perustajajäsen 1948. Sotilasarvoltaan hän oli reservin insinöörikapteeni (1963). Nikander sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975.
Bunty Aur Babli

Bunty Aur Babli (suom. ”Bunty ja Babli”) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen rikoskomediaelokuva, jonka on ohjannut Shaad Ali ja tuottanut Aditya Chopra. Elokuvan pääosia näyttelevät Amitabh Bachchan, Abhishek Bachchan ja Rani Mukerji. Abhishek Bachchan ja Mukerji näyttelevät huijaririkoskumppaneita, Buntya ja Bablia, kun taas Amitabh Bachchan näyttelee apulaiskomissaari Dashrath Singhiä, jonka tavoitteena on saada heidät kiinni.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Bunty Aur Bablin" ”superhitiksi”.
Jatko-osa.
"Bunty Aur Babli 2" sai ensi-iltansa 19. marraskuuta 2021. Pääosia näyttelevät Rani Mukerji, Saif Ali Khan, Siddhant Chaturvedi ja Sharvari Wagh.
Nikke Ankaran diskografia

Rap-artisti Nikke Ankaran diskografia.
Georg Borenius

Georg Borenius (9. heinäkuuta 1858 Helsinki – 12. marraskuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen yliopettaja ja oppikirjojen tekijä.
Georg Boreniuksen vanhemmat olivat professori Henrik Gustaf Borenius ja Augusta Matilda Nervander. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1877 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1886. Hän teki opintomatkan Saksaan ja Skandinavian maihin.
Borenius oli matemaattisten aineiden opettajana useissa Helsingin kouluissa. Hän oli Helsingin ruotsalaisessa normaalilyseossa matematiikan ja fysiikan lehtorina 1889–1906 ja matematiikan, fysiikan ja kemian yliopettajana 1906–1922.
Borenius julkaisi oppikirjoja ja tieteellisiä tutkielmia. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Georg Borenius oli naimisissa vuodesta 1889 Alice Nervanderin kanssa.
Adamawan emiraatti

Adamawan emiraatti oli historiallinen valtio nykyisen Kamerunin ja Nigerian alueella. Sen keskeiset osat muodostavat nykyisin Ademawan osavaltion Nigeriassa. Emiraatin perusti Modibbo Adama, joka johdatti fulbet pyhään sotaan vuonna 1809. Hän siirsi emiraatin pääkaupungin Yolaan vuonna 1841. Adaman kuollessa 1848 emiraatti kattoi suuren osan nykyistä Itä-Nigeriaa ja Pohjois-Kamerunia. Se maksoi veroja (lähinnä orjina) Sokoton kalifaatille.
Emiirin vasalleina oli paikallisia päälliköitä, "lamidoita". Emiraatin keskusvalta ei ollut kiistatonta, ja lamidot sotivat toisinaan keskenään.
1900-luvun alussa emiraatin alueet jaettiin Ranskan, Saksan ja Britannian siirtomaiden kesken.
John Dahlberg

John Dahlberg (16. syyskuuta 1848 Höga Näs, Ruotsi – 6. toukokuuta 1915 Tukholma) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa toiminut laivameklari ja varakonsuli. Hän perusti "Osakeyhtiö John Dahlbergin" nimellä myöhemmin toimineen laivameklaus- rahtaus- ja huolintaliikkeen.
John Dahlberg muutti Suomeen vuonna 1877 oleskeltuaan sitä ennen 8 vuoden ajan Englannissa. Hän oli aluksi toimessa Kotkassa mutta muutti sitten työhön Helsinkiin "Nystedt &amp; Wibergin" laivanselvityskonttoriin. Kun Nya Pressen-sanomalehti perustettiin vuonna 1883 Dahlberg toimi jonkin aikaa lehden kirjapainon ylivalvojana. Hän perusti oman laivameklaus- rahtaus- ja huolintaliikkeensä Helsinkiin vuonna 1881. Liike laajeni ajan myötä yhdeksi suurimmista alallaan Suomessa. Liikkeen konttori sijaitsi Eteläranta 12:ssa. Dahlberg oli myös Sörnäisten Puuseppäosakeyhtiön (Sörnäs Snickeri Aktiebolag) toimitusjohtajana. Ruotsin hallitus myönsi Dahlbergille Vasan ritarikunnan kunniamerkin. Hän oli myös Portugalin varakonsulina Helsingissä.
John Dahlberg kuoli toukokuussa 1915 67-vuotiaana Tukholmassa pitkällisen sairauden jälkeen. Leopold Lerche järjesti Dahlbergin liikkeen muuttamisen osakeyhtiöksi "Aktiebolaget John Dahlberg - Osakeyhtiö John Dahlberg" vuonna 1918. Yhtiöllä oli sivukonttorit Turussa, Hangossa, Kotkassa, Viipurissa, Uuraassa ja Koivistolla. Yhtiön omistama "Kolimport Ab - Hiilentuonti Oy" harjoitti kivihiilen, koksin ja halkojen tukku ja vähittäiskauppaa ja sillä oli varastot Katajanokalla. Osakeyhtiö John Dahlbergin nimeksi muuttui 1941 "Oy Shipdahl Ab" ja se lakkautettiin vuonna 1942, sen omisti vuodesta 1932 danzigilainen "West-Export GmbH" ja vuodesta 1940 puolalaisen Jerzy (George) Eysymonttin "Overseas Coal Merchants Co". Yhtiön Viipurissa toimineeksi tytäryhtiöksi oli vuonna 1925 perustettu "Oy John Dahlberg Viipuri". Tämän yhtiön nimeksi muutettiin "Oy John Dahlberg" vuonna 1941 ja Hacklin osti yhtiön näihin aikoihin. Yhtiö oli sittemmin "Oy Blomberg Ab":n tytäryhtiö.
Osakeyhtiö John Dahlberg hoiti ja omisti joitakin höyrylaivoja vuosina 1920–1950. Libmanis Leibovics, Jerzy Eysymontt ja danzigilainen West-Export GmbH mukavuusliputtivat Suomeen vuonna 1937 S/S Ilves, S/S Inari, S/S Inha ja S/S Ivalo-nimiset laivat. Sen jälkeen kun Hacklin osti yhtiön 1940-luvun alussa, yhtiö hoiti Hacklinin S/S Halvar H ja S/S Riitta H-laivoja. Lisäksi yhtiön hoidossa olivat S/S Ilma, S/S Jonne ja S/S William.
Nykyisin Dahlbergin liikkeen perinteitä jatkaa Kotkassa toimiva "Dahlberg’s Agency"-laivanselvitysliike.