tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elias Malakias Rosengren

Elias Malakias Rosengren (1. huhtikuuta 1818 Hämeenkyrö – 28. joulukuuta 1897 Ilmajoki) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies. Hän kuului evankeliseen herätysliikkeeseen ja oli aikanaan yksi liikkeen kantavimpia nimiä.
Rosengren tuli ylioppilaaksi 1837, ja hänet vihittiin papiksi 1842. Varapastorin arvon hän sai 1855 ja rovastin arvon 1865.
Ura.
Rosengren toimi pappina Hattulassa, Perniössä, Viljakkalassa ja Suoniemellä. Pyhämaan kappalainen hänestä tuli 1846 ja hän astui virkaan 1848, ja Kaarinan 1855 ja astui virkaan 1857. Maskun kirkkoherraksi hän tuli 1858, Euran 1874 ja Ilmajoen 1883.
Pappina.
Toimiessaan Perniössä apupappina Rosengren päätyi jo körtti-herätyksensä alkuvaiheessa Fredrik Gabriel Hedbergin vaikutuksen alaiseksi. Rosengren vakuuttui Hedbergin saarnojen pohjalta, että tärkeintä kristitylle oli vakaumus Jumalan armosta ja syntien anteeksisaamisesta. Hän kuli yhdessä Hedbergin kanssa levittäen uutta julistusta ensin pappien piireihin ja sittemmin kansalle. Lopullisen kypsymisen hän koki ensimmäisten valtiopäivien aikaan 1863–1864.
Rosengren valitiin 1883 Ilmajoen kirkkoherraksi. Häntä on kuvattu todelliseksi hengen mieheksi ja julistajaksi. Rosengrenin kautta evankelinen herätys levisi Ilmajoen seurakunnassa. Rosengreniä tultiin kuulemaan kauempaakin, entisistä Ilmajoen kappeliseurakunnista, joihin herätys levisi.
Elämänsä loppuvaiheessa Rosengren sairasti eikä jaksanut juuri hoitaa saarnavirkaansa. Hän piti viimeisen saarnansa Ilmajoen kirkossa evankeliumijuhlilla vuonna 1897. Rosengren tunsi myötätuntoa yhteiskunnan vähäväkisiä kohtaan. Hän vaikutti varhaisella asteella köyhäinkodin aikaansaamiseen.
Valtiopäivämies.
Rosengren oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863, 1867, 1872, 1877, 1882, 1885 ja 1888.
Yksityiselämä.
Rosengrenin vanhemmat olivat rusthollari Johan Eliasson ja Helena Mattsdotter ja puoliso vuodesta 1846 Marie Louise Fredrika Karolina Björkbom (k. 1903). Rosengren on itse kirjoittanut kirkonarkiston kirjaan elämäkertansa.
Anna Howard Shaw

Anna Howard Shaw (1847 Newcastle upon Tyne, Englanti – 1919 Moylan, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen naisasianajaja.
Britanniassa syntyneen Shaw'n sivistynyt mutta taloudelliseen ahdinkoon joutunut perhe muutti 1851 Yhdysvaltoihin. Metodistikirkkoon kuulunut Shaw oli ensimmäisiä naispappeja Yhdysvalloissa. suoritti myös lääkärintutkinnon Bostonissa 1885, mutta antautui kuitenkin ennen pitkää yksinomaan naisasian, varsinkin äänioikeusliikkeen palvelukseen Susan B. Anthonyn työtoverina ja myöhemmin seuraajana Yhdysvaltojen äänioikeusliiton puheenjohtajana. Samalla hän oli Kansainvälisen naisliiton äänioikeuskomitean johdossa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua presidentti Woodrow Wilson nimitti hänet Yhdysvaltain naisten yleisen puolustusliiton puheenjohtajaksi. Omaelämäkerta "The story of a pioneer" ilmestyi 1915.
Otto Mauritz Nordström

Otto Mauritz Nordström (8. heinäkuuta 1819 Pyhtää – 15. tammikuuta 1897 Säkkijärvi) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Nordströmin vanhemmat olivat kirkkoherra Samuel Nordström ja Helena Sofia Giösling ja puoliso vuodesta 1848 Eufrosyne Sofia Ottelin (k. 1887). Nordström tuli ylioppilaaksi 1836, valmistui filosofian maisteriksi 1849 ja lisensiaatiksi 1849 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1850. Papiksi hänet vihittiin 1854, rovastin arvon hän sai 1879. Nordström oli Porvoon lukion saksan kielen opettaja vuodesta 1848, lukion apulainen vuodesta 1850, filosofian lehtori vuodesta 1852 ja historian lehtori vuodesta 1857. Säkkijärven kirkkoherra hänestä tuli 1869, astuen virkaan 1872. Nordström oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877 ja 1882. 
Taideteollisuuskeskuskoulun johtaja, intendentti ja professori Ernst Nordström oli Otto Mauritz Nordströmin poika.
Tomas Erik Robert Adolf Adlercreutz

Tomas Erik Robert Adolf Adlercreutz (6. elokuuta 1819 Siuntio – 5. kesäkuuta 1887 Siuntio) oli suomalainen juristi, tilanomistaja ja valtiopäivämies. 
Adlercreutzin vanhemmat olivat laamanni Karl Henrik Adlercreutz ja Hedvig Bergman ja puolisot vuodesta 1847 Amalia Matilda Printz (k. 1859) ja vuodesta 1861 Selma Elvira Antoinetta Printz (k. 1861). Adlercreutz tuli ylioppilaaksi 1836 ja suoritti tuomarintutkinnon 1842. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1844 ja tilanomistaja Siuntion Sjundbyssä. Adlercreutz oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1882.
Tilanomistaja, valtiopäivämies Henrik Thomas Adlercreutz oli Tomas Erik Robert Adolf Adlercreutzin poika.
Alvin ja pikkuoravat (täsmennyssivu)

Alvin ja pikkuoravat () voi tarkoittaa seuraavia:
Jakob Wegelius (kirjailija)

Jakob Wegelius (s. 27. maaliskuuta 1966 Göteborg) on ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija ja kuvittaja.
Wegelius julkaisi esikoisteoksensa "Spionerna i Oreborg" vuonna 1994 opiskellessaan Tukholmassa Konstfack-korkeakoulussa. Vuonna 1999 hän sai Expressen-lehden Heffaklump-palkinnon teoksestaan "Esperanza", joka oli ehdolla myös lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinnon ja Deutscher Jugendliteraturpreis -palkinnon saajaksi.
Vuonna 2008 Wegelius sai Maria Gripe -palkinnon. Hän sai lasten- ja nuortenkirjallisuuden August-palkinnon teoksistaan "Legenden om Sally Jones" (2009) ja "Merten gorilla" (2014), josta hän sai myös Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjapalkinnon 2015 sekä parhaan lastenkirjan Deutscher Jugendliteraturpreis -palkinnon vuonna 2017. Vuonna 2020 Wegeliukselle myönnettiin Astrid Lindgren -palkinto.
Wegeliuksen teoksia on käännetty yli 20 kielelle.
Clarissa Pinkola Estés

Clarissa Pinkola Estés (s. 27. tammikuuta 1945) on yhdysvaltalainen kirjailija ja jungilainen psykoanalyytikko. Hänen kirjoittamansa kirja "Naiset, jotka kulkevat susien kanssa" oli 144 viikkoa New York Timesin myydyimpien kirjojen listalla, mikä teki hänestä ensimmäisen listalle päässeen latinalaisamerikkalaisen naiskirjailijan.
Elämä ja ura.
Estés syntyi Yhdysvalloissa meksikolaisille vanhemmille. Hän aloitti uransa 1960-luvulla traumanjälkeisen toipumisen asiantuntijana Edward Hines Jr.:n veteraanisairaalassa Hinesissa, Illinoisissa, jossa hän työskenteli neliraajahalvautuneiden sotaveteraanien kanssa. Hän työskenteli myös muissa laitoksissa vakavasti loukkaantuneiden lasten sekä traumaperäisestä stressihäiriöstä kärsivien veteraanien ja heidän perheidensä kanssa. 1970-luvun alusta alkaen hän opetti kirjoittamista vangeille Men's Penitentiaryssä Coloradossa, Liittovaltion naistenvankilassa Dublinissa, Kaliforniassa ja muissa vankiloissa.
Hän valmistui etno-kliinisen psykologian tohtoriksi vuonna 1981 Union Institute &amp; Universitystä ja jungilaiseksi psykoanalyytikoksi Zürichissä vuonna 1984. Hänen ensimmäinen kirjansa "Naiset, jotka kulkevat susien kanssa: Villinaisen arkkityyppi myyteissä ja kertomuksissa" julkaistiin vuonna 1992. Se oli The New York Times Best Seller -listalla 144 viikkoa, ja se nousi muidenkin julkaisujen myydyimpien kirjojen listoille kuten USA Today, Publishers Weekly ja Library Journal.
Estés on kirjoittanut esikoisteoksensa jälkeen muitakin naisten ja miesten sielunelämää käsitteleviä kirjoja, ja niitä on käännetty yhteensä 37 kielelle. Hän on toiminut luottamustehtävissä useissa järjestöissä ja hallintoelimissä sekä saanut elämäntyöstään useita palkintoja. Hän on myös uutisia ja politiikkaa käsittelevän TheModeratevoice.com -blogin päätoimittaja.
Contran pato

Contran pato, myös Verzascan pato, on Sveitsissä sijaitseva pato. Contra on Sveitsin neljänneksi suurin pato. Se sijaitsee Valle Verzascan yhteydessä. Padolla kuvattiin kohtaus "007 ja kultainen silmä" -elokuvaan. Pato valmistui vuonna 1965. Sen korkeus on 220 metriä.
The Detail

The Detail on suomalaisen Rival Gamesin kehittämä seikkailupeli. Sen ensimmäinen osa "Where the Dead Lie" julkaistiin vuonna 2014, toinen osa "From the Ashes" vuonna 2015 ja kolmas osa "Devil in the Detail" vuonna 2016. Tietokonealustoilla Rival Games toimi itse julkaisijana, iOS:llä alkuperäinen julkaisija oli MacPlay. Pelisarjan oli alun perin tarkoitus koostua viidestä episodista, mutta Rival Games ajautui vaikeuksiin kehitystyön aikana ja pelisarja typistettiin kolmiosaiseksi.
Peli on visuaalisuuteen panostava sarjakuvatyylinen seikkailupeli, jonka pääpaino on dialogissa. Peliä on kuvattu visual novel -tyyliseksi ja verrattu The Walking Dead -videopeliin. Kriitikot kuvasivat peliä potentiaaliseksi ja grafiikaltaan näyttäväksi, mutta kritisoivat myöhempien episodien tarinaa sekä pelaajan tekemien valintojen merkityksettömyyttä.
Karl Leonard Schulman

Karl Leonard Schulman (6. elokuuta 1818 Hauho – 25. maaliskuuta 1880 Hämeenlinna) oli suomalainen upseeri ja valtiopäivämies.
Schulmanin vanhemmat olivat tilanomistaja, majuri Otto Vilhelm Schulman ja Lovisa Vilhelmina Gardiemeister ja puoliso vuodesta 1855 Lovisa Heliodora Forssman (k. 1914). Schulman tuli ylioppilaaksi 1836. Hän oli aliupseeri Suomen kaartissa 1843, vänrikki venäläisessä 2. tarkk’ampujapataljoonassa 1844 ja siellä aliluutnantti 1845 ja luutnantti 1848. Siirron takaisin Suomen kaartiin aliluutnanttina hän sai 1851, yleni luutnantiksi samana vuonna ja erosi 1852. Alikapteeniksi 6. Hämeenlinnan ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan Schulman tuli 1854, yleni kapteeniksi 1855 ja erosi majurina 1868. Hän omisti Hauhon Lautsian tilan vuoteen 1871. Schulman oli valtiopäiväedustaja aatelissäädyssä 1863–1864.
Arkkitehti Allan Schulman, yliopettaja Otto Karl Hjalmar Schulman ja reviisori Karl Max Werner Schulman olivat Karl Leonard Schulmanin poikia.
Joonas Lepistö (jalkapalloilija)

Joonas Lepistö (s. 22. kesäkuuta 1998, Seinäjoki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi viimeksi hyökkääjänä Veikkausliigan SJK:ssa.
Lepistö on juniorivuosien jälkeen pelannut ensin pääosin SJK Akatemia-joukkueessa, joka pelasi Kolmosta, Kakkosta ja viime vaiheessa kaudella 2020 Ykköstä. Kaudella 2019 hän pelasi pääosin SJK Akatemian joukkueessa Kakkosta ja valittiin kauden jälkeen Kakkosen lohko C:n parhaaksi pelaajaksi. Samalla hän lohkon paras maalintekijä. Ensimmäisen kerran hänet nähtiin SJK:n edustusjoukkueessa 17-vuotiaana, talven 2016 Liigacupissa. Veikkausliigadebyytti syntyi kaudella 2019 Rovaniemen Palloseuraa (RoPS) vastaan pelatussa vierasottelussa. Kaudella 2020 Lepistö teki sopimuksen SJK:n Veikkausliigajoukkueen kanssa ja pelasi 14 ottelua, joissa teki neljä maalia.
Tilde (nimi)

Tilde on naisen etunimi. Se on Tildan rinnakkaismuoto ja Matilda-nimen lyhentymä. Suomessa, ruotsissa ja englannissa sana "tilde" tarkoittaa aaltoviivaa.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Tilde on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä 260 naisella. Heistä kaikki ovat syntyneet 1970-luvun jälkeen.
Ruotsissa Tilde on ollut 2010-luvulla yksi suosituimmista ristimänimistä. 
Nimipäivä.
Vuodesta 2010 alkaen Tildellä on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 14. maaliskuuta. Se on Tilden nimipäivä myös Virossa.
Yrittäjä (elokuva)

Yrittäjä on Virpi Suutarin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2018. Elokuva kertoo yrittäjyydestä ja yrittäjistä. Sen päähenkilöitä ovat Laineen yrittäjäperhe, joka toimii Honkajoella lihakauppiaina ja tivolinomistajina sekä yrittäjäkaksikko Maija Itkonen ja Reetta Andolin, jotka kehittävät pääkaupunkiseudulla Nyhtökauraa.
Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille elokuvafestivaaleille.
Highwayman

Highwayman on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jimmy Webbin säveltämä ja sanoittama kappale, joka julkaistiin ensimmäisen kerran Webbin albumilla "El Mirage" vuonna 1977.
Suomeksi kappale on levytetty nimellä ”Mä elän vieläkin”. Kappale julkaistiin vuonna 2000 Pate Mustajärven sooloalbumilla "Ukkometso", ja Mustajärven itsensä lisäksi siinä laulavat Harri Marstio, Jorma Kääriäinen ja Topi Sorsakoski. Pate Mustajärvi suunnitteli Topi Sorsakosken paikalle alunperin Kari Tapiota, mutta hän kieltäytyi.
Sävellys.
Webbin mukaan kappale syntyi Lontoossa, kun hän oli viimeistelemässä "El Mirage" -albumiaan tuottaja George Martinin kanssa. Hän oli ollut illalla ystävänsä Harry Nilssonin kanssa juomassa alkoholia, ja Nilssonin lähdettyä Webb oli nähnyt hyvin todentuntuisen unen, jossa hän oli ollut maantierosvo. Webb kuvaili untaan seuraavasti:
Webbin mukaan uni oli kuin kokemus edellisestä elämästä. Webb kuitenkin tunsi, ettei maantierosvo kuollutkaan, vaan syntyi uudelleen ensin merimiehenä, sitten padonrakentajana. Lopulta laulun sanat siirtyvät kauas ihmiskunnan tulevaisuuteen, jossa entinen maantierosvo kuljettaa avaruusalusta.
The Highwaymenin versio.
Johnny Cashin, Waylon Jenningsin, Willie Nelsonin ja Kris Kristoffersonin muodostama country-yhtye The Highwaymen soitti kappaleen esikoisalbumillaan "Highwayman", joka julkaistiin vuonna 1985. The Highwaymenin versio oli kaupallinen menestys, joka nousi country-listojen kärkeen ja auttoi myös Jimmy Webbin uran uuteen nousuun.
Kappaleen kirjoittajana Jimmy Webb palkittiin The Highwaymenin versiosta vuonna 1985 parhaan country-kappaleen Grammy-palkinnolla.
Frans Arvid Snellman

Frans Arvid Snellman (31. elokuuta 1818 Turku – 17. maaliskuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Snellmanin vanhemmat olivat kirkkoherra, professori Henrik Snellman ja Anna Katarina Gottschick ja puoliso vuodesta 1850 Anna Lovisa Adelie af Klercker (k. 1904). Snellman tuli ylioppilaaksi 1835 ja vihittiin papiksi 1843, varapastorin arvon hän sai 1852. Snellman toimi ensin apulaispappina Helsingissä, Helsingin 2. kappalainen hänestä tuli 1856 ja Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherra 1868. Hän oli pappissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863, 1867 ja 1872.
FIMCAP

Fédération Internationale des Mouvements Catholiques d'Action Paroissale (FIMCAP) on katolisten nuorisojärjestöjen kansainvälinen kattojärjestö. Fimcap kokoaa yhteen 35 jäsenyhdistystä 33 maassa Euroopassa, Afrikassa, Aasiassa ja Etelä-Amerikassa maailmanlaajuisesti. Se perustettiin vuonna 1962, ja maallikkojen paavillinen neuvosto tunnustaa sen kansainvälisenä katolisena järjestönä.
Tarina.
Ranskalaiset, belgialaiset ja hollantilaiset katoliset nuorisojärjestöt työskentelivät vuonna 1959 ensimmäistä kertaa Luzernissa kansainvälisen liiton hankkeessa. Ensimmäinen edustajakokous pidettiin Saksassa vuonna 1960 Münchenissä järjestetyn maailman eukaristisen kongressin yhteydessä. FIMCAPin perusti lokakuussa 1961 yksitoista yhdistystä, ja virallisesti se perustettiin pääsiäisenä 1962. Sen jälkeen, kun Foncap on tunnustanut maallisten paavillisen neuvoston vuonna 1976, se on "kansainvälinen katolinen järjestö" ja siten neuvoston konferenssin jäsen.
Toimintaa.
FIMCAP järjestää kolmen vuoden välein kansainvälisen nuorisoleirin "World Camp". Euroopan tasolla järjestetään vaihtotapahtumia jäsenjärjestöjen yksittäisten ryhmien ("Roundabouts"), eurooppalaisten ryhmäjohtajien koulutuskurssien (EuroCourse) ja kymmenen kuukauden kansainvälisen nuorisojohtajakoulutuksen Euroclass välillä.
Yksittäisten yhdistysten välillä on kumppanuuksia. "FIMCAP Day" pidetään kaikissa jäsenyhdistyksissä 20. marraskuuta.
Międzyrzeczin piirikunta

Międzyrzeczin piirikunta () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 57 565. Se jakautuu kuuteen maalaiskuntaan, jotka ovat Bledzew, Międzyrzecz, Przytoczna, Pszczew, Skwierzyna sekä Trzciel. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Międzyrzeczin kaupunki.
Międzyrzeczin piirikunnan pinta-alasta 52,6 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Międzyrzeczin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,4 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.
Vuoden 2019 lopussa Międzyrzeczin piirikunnassa oli 57 565 asukasta, joista 50,6 prosenttia naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 57 062 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 44 778 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,6 prosenttia, työikäisten 60,8 prosenttia ja eläkeikäisten 21,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 501 lasta.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1872

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1872 järjestettiin 5. marraskuuta 1872. Vaalit voitti republikaani Ulysses S. Grant haastajanaan liberaalirepublikaani Horace Greeley. Grant voitti Greeleyn saamalla 284 valitsijamiesääntä, kun taas Greeley olisi saanut 66 valitsijamiesääntä. Greeley kuitenkin kuoli pian vaalien jälkeen, jolloin hänen saamansa äänet jaettiin muiden ehdokkaiden kesken.
Tausta.
Grantin ensimmäisen presidenttikaudella oli tullut ilmeiseksi, että hänen poliittiset liittolaisensa olivat nimittäneet ystäviä ja yhteistyökumppaneita virkoihin. Grantin ja hänen liittolaistensa politiikka kasvatti kaunaa niiden republikaanien keskuudessa, jotka oli jätetty pois virka-asemista. Nämä republikaanit muodostivat Yhdysvaltain liberaalirepublikaaninen puolueen, jotka uskoivat Grantin olevan korruptoitunut.
Ehdokkaat.
Liberaalirepublikaanien varhainen suosikki oli diplomaatti Charles Francis Adams, joka oli entisen presidentin John Quincy Adamsin poika. Hän kuitenkin osoittautui epäsuosituksi. "New York Tribune" -lehden päätoimittaja Horace Greeley valittiin presidenttiehdokkaaksi ja Benjamin Gratz Brown varapresidenttiehdokkaaksi. Greeleyn suosio johtui osin hänen sanomalehtensä näkyvyydestä ja hänen poliittisista kannoistaan, jotka olivat konservatiiviisempia kuin useampien liberaalirepublikaanien.
Demokraatit pelkäsivät liberaalirepublikaanien heikentävän heidän kannatustaan, joten he pidättäytyivät nimeämästä omaa ehdokasta ja kannattivat sen sijaan Greeleytä ja Brownia.
Grant haki odotusten mukaisesti jatkokautta, mutta otti varapresidenttiehdokkaakseen Henry Wilsonin.
Vaalikampanja.
Republikaanit hyökkäsivät kampanjoinnissaan Greeleyn tukemaa utopistista sosialismia ja Sylvester Grahamin ruokavaliosuosituksia vastaan. Myös Thomas Nastin Greeleyn vastaiset sarjakuvat "Harper's Weekly" -lehdessä herättivät laajaa huomiota. Greeleytä kritisoitiin niin armottomasti, että hän sanoi tuskin tietävänsä, oliko hän ehdolla presidentiksi vai vankilaan. 
Grant ei osallistunut itse aktiiviseen kampanjointiin. Greeley kampanjoi julkishallinnon uudistuksen puolesta ja kannatti jälleenrakentamisen lopettamista.
Tulokset.
Greeley sai noin 44 prosenttia kansanäänistä ja Grant noin 56 prosenttia. Greeley kuoli ennen kuin valitsijamiesäänet laskettiin, joten hänen saamansa valitsijamiesäänet jaettiin muiden ehdokkaiden kesken.
Enrofloksasiini

Enrofloksasiini (C19H22N3O3F) on fluorokinoloneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa enrofloksasiini on kellertävää kiteistä ainetta, joka liukenee vähäisessä määrin veteen. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien DNA-gyraasienstyymiä. Tällöin DNA:n ja RNA:n synteesi estyy, eivätkä bakteerit kykene jakaantumaan. Enrofloksasiini on laajakirjoinen antibiootti. Enrofloksasiini metaboloituu eläimissä siprofloksasiiniksi. Lääkeainetta käytetään muun muassa koirien, kissojen, hevosten ja siipikarjan antibioottina.
Haittavaikutukset.
Tyypillisin enrofloksasiinin aiheuttama haittavaikutus on oksentaminen. Se voi myös aiheuttaa eläimillä verkkokalvon irtaumaa ja siten sokeutumista.
Evciler

Evciler on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan Evcilerin väkiluku oli 3 444.
Sigfrid Siwertz

Per Sigfrid Siwertz (24. tammikuuta 1882 Tukholma, Ruotsi – 26. marraskuuta 1970 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. 
Siwertz suoritti 1904 filosofian kandidaatin tutkinnon Uppsalassa ja toimi siitä lähtien kirjailijana. Hän aloitti lyyrikkona runokokoelmalla "Gatans drömmar" (1905) ja "Den unga lönnen" (1906). Pian hän kuitenkin siirtyi proosaan, josta tuli hänen päälajinsa. "Mälarpirater" (1911), yhdistelmä reipasta poikakirjaa, vakavaa kehityshistoriaa ja ulkoilmakuvausta, vahvisti Siwertzin asemaa Ruotsin kirjallisuudessa. Laaja novelli "En flanör" (1914) on laajin hänen tukholmalaiskuvauksistaan, osoittaa siirtymistä tarkkailevasta tunnelmamaalauksesta syvällisempään kerrontaan. Romaani "Eldens återsken" (1916) heijastelee ensimmäisen maailmansodan vaikutusta. Siwertz kokeili myös näytelmämuotoa, mutta näytelmät eivät saaneet pysyvää paikkaa teattereiden ohjelmistossa.
"Mälarpirater" on muokattu elokuvaksi useita kertoja: "Mälarin sissit" ("Mälarpirater", ohjaus Gustaf Molander, 1923), "Mälarpirater" (ohjaus Per G. Holmgren, 1959) "Järvirosvot" ("Mälarpirater", ohjaus Allan Edwall, 1987). Lisäksi hänen tekstiensä pohjalta on vuosien verrella tehty useita muitakin elokuvia.
Jeffrey Webb

Jeffrey Webb (s. 27. lokakuuta 1998 Kuala Lumpur) on malesialainen alppihiihtäjä.
Webb osallistui vuoden 2018 olympialaisiin. Hän sijoittui suurpujottelussa 68:nneksi ja keskeytti pujottelussa ensimmäisessä laskussa. Myös vuoden 2022 olympialaisissa hän keskeytti pujottelukilpailussa ensimmäisen kierroksen laskussaan.
Dactylanthias

Dactylanthias on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on "Dactylanthias aplodactylus". "Dactylanthias"-lajeja tavataan Indonesian alueelta. Sukuun luetaan seuraavat kaksi lajia:
Selenanthias

Selenanthias on heloahventen (Anthiadidae) heimoon kuuluva kalasuku. Sen tyyppilaji on "Selenanthias analis". "Selenanthias"-lajeja tavataan Tyynenmeren länsiosista 100–220 metrin syvyisistä vesistä. Sukuun luetaan seuraavat kolme lajia:
Lisäksi suvussa on yksi toistaiseksi vielä kuvailematon laji ("Selenanthias" sp. ). Suvun tieteellinen nimi "Selenanthias" tulee kreikan kielen sanoista ’selene’ (”kuu”) ja ’anthis’ (”kultaotsasargi "Sparus aurata"”).
Paimpol

Paimpol (bretoniksi Pempoull) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaalin rannikolla.
Paimpol on vanha satamakaupunki. Nykyään se on tärkeä huvivenesatama, sekä kalastus- ja osterinviljelysatama. Sataman läheisyydessä on kauppoja, ravintoloita ja kahviloita.
Kalastuksen kukoistusaika satamalla oli 1800-luvun lopulla, jolloin kaupungin kalastajat lähtivät helmikuussa Islannin vesille puoli vuotta kestäneelle pyyntimatkalle. Suurimmillaan laivaston lukumäärä oli 80 venettä vuonna 1895. Veneet rakennettiin Paimpolin telakoilla, ja ne olivat yleisemmin tasapohjaisia Doris veneitä. Pyyntimatkat Islantiin alkoivat hiipua vuonna 1914, ja viimeinen tehtiin vuonna 1935.
Nähtävyyksiä.
Kaupungin historiallinen keskusta on "Place du Martray" –aukion ympärillä. Keskustan vanhimmat rakennukset ovat 1500-luvulta. Kaupungin kirkko on rakennettu vuonna 1914. Kaupungin vanha 1300-luvulta peräisin ollut kirkko purettiin ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1914-1918. Kirkosta kuitenkin säästettiin 1500-luvulta peräisin oleva kellotorni, joka tunnetaan nimellä vanha torni, "Vieille tour". Vanhaa tornia vastapäätä on vuonna 1928 valmistunut muistomerkki. Se on tehty lauluntekijä Théodore Botrelinin (1868-1925) muistoksi, joka kirjoitti vuonna 1895 kuuluisan laulun “La Paimpolaise”. 
Keskustan ulkopuolella on 1200-luvulla perustettu premonstratenssiluostari Abbaye de Beauport. Luostari suljettiin Ranskan vallankumouksen aikana. Tämän jälkeen sitä käytettiin asuntoina, kouluna ja siiderin valmistuspaikkana. Luostari luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1862. Vuonna 1992 luostarin tiloineen otti haltuunsa Conservatoire du littoral, joka on Ranskan rannikoiden suojeluvirasto. Nykyään luostarissa järjestetään erilaisia kulttuuritapahtumia, kuten näyttelyitä ja esityksiä.
Paimpolin ja Pontrieux'n kuntien välillä kulkee kesäaikaan museorautatie La Vapeur du Trieux.
Sunagawa

Sunagawa () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Sorachin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Ishikari- ja Sorachijokien varrelle. Idässä sen alue kohoaa Yūbarivuorille. Sunagawassa on 16 531 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 78,68 neliökilometriä.
Sunagawan nimi (’hiekkajoki’) on käännös ainunkielisestä nimestä, jolla on samankaltainen merkitys. Sunagawa kehittyi kauppa- ja teollisuuskaupungiksi läheisten Utashinain ja Kami-Sunagawan hiilikenttien yhteyteen. Sinne rakennettiin esimerkiksi puu- ja kemianteollisuutta sekä lämpövoimala. Kaupunkioikeudet Sunagawa sai vuonna 1958. 1960-luvulta lähtien hiilikaivostoiminta ajettiin kuitenkin vähitellen alas, ja myös Sunagawan asukasluku kääntyi laskuun. Hyvien liikenneyhteyksiensä ansiosta kaupunki on kuitenkin onnistunut houkuttelemaan alueelleen muun muassa kone- ja betoniteollisuutta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla tuotetaan riisiä, palkokasveja, sipuleita ja maitoa.
Sunagawaa palvelee JR Hokkaidōn Hakodate-päälinja.
Karl Jakob Helander

Karl Jakob Helander (1. huhtikuuta 1816 Saloinen – 27. helmikuuta 1879 Turku) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Helanderin vanhemmat olivat kirkkoherra Anders Helander ja Anna Magdalena Kihlgren ja puolisot vuodesta 1842 Karolina Sofia Eufemia Grönholm (k. 1870) ja vuodesta 1872 Tekla Sofia von Essen (k. 1912). Helander tuli ylioppilaaksi 1835, valmistui filosofian kandidaatiksi 1840 ja vihittiin papiksi 1845. Rovastin arvon Helander sai 1854. Hän toimi Turun lukiossa opettajana 1841–1849 ja vararehtorina 1950. Taivassalon kirkkoherraksi Helnader tuli 1850. Vehmaan vt. lääninrovasti hän oli vuodesta 1867 ja vakinainen vuodesta 1870, vt. tuomiorovastina Helander toimi 1872 ja 1877. Hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen 1845–1851 ja 1870–1879. Helander oli pappissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863. 
Rovasti, rehtori ja valtiopäivämies Viktor Laurentius Helander oli Karl Jakob Helanderin veli.
Marila

Marila on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Etelä-Pohjanmaan rahasto

Etelä-Pohjanmaan rahasto on alkujaan vuonna 1959 perustettu rahasto, joka on yksi Suomen Kulttuurirahaston maakuntarahastoista. Alkujaan rahasto kuului Keski-Pohjanmaan rahaston kanssa yhteiseen Pohjanmaan rahastoon. Rahastosta tuli itsenäinen vuonna 1963.
Rahaston tarkoituksena on historiallisen Etelä-Pohjanmaan maakunnan henkisen ja taloudellisen kulttuurin vaaliminen ja kehittäminen. Rahasto jakaa apuarahoja ja palkintoja sekä edistää maakunnan kulttuurielämää. Rahaston toimialueeseen kuuluu 32 kuntaa. Rahaston päällikkönä toimii Silja Minkkinen-Poikolainen.
Historia.
Etelä-Pohjanmaan Maakuntaliiton hallitus päätti 7. lokakuuta 1947 perustaa Etelä-Pohjanmaan Kulttuurisäätiön, johon kerättäisiin varoja maakuntaa koskevan tutkimuksen ja muun vapaan kulttuuritoiminnan tukemiseksi. Säätiön toiminta aloitettiin kuitenkin vasta 2. lokakuuta 1958, jolloin maakuntaliitto perusti Etelä-Pohjanmaan Kulttuurirahaston. Samanaikaisesti Suomen Kulttuurirahasto neuvotteli yhteisen rahaston muodostamisesta valtakunnallisen rahaston yhteyteen. Suomen Kulttuurirahaston Pohjanmaan rahasto muodostettiin ja sen perustamisjuhlaa vietettiin 23. huhtikuuta 1959. Tätä ennen Keski-Pohjanmaa oli liittynyt Etelä-Pohjanmaan rahastoon.
Pohjanmaan rahastoa kartutettiin keräys- ja lahjavarojen ohella päärahaston varoilla. Pohjanmaan rahasto jaettiin yhteistoiminnan hankaluuden vuoksi Etelä- ja Keski-Pohjanmaan rahastoiksi syyskuussa 1963. Uuteen Etelä-Pohjanmaan rahastoon tulivat kuulumaan Artturi Leinosen rahasto, Vaasan läänin apurahasto ja Etelä-Pohjanmaan rahasto.
Takikawa

Takikawa () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Sorachin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Ishikarin tasangolle Ishikari- ja Sorachijokien yhtymäkohtaan. Takikawassa on 39 289 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 115,90 neliökilometriä.
Takikawan nimi (’vesiputousjoki’) on käännös ainunkielisestä nimestä, jolla on samankaltainen merkitys. Paikkakunta tunnettiinkin aiemmin suoraan ainusta lainatulla nimellä "Sorachibuto" (空知太). Japanilainen uudisasutus alueella alkoi 1880-luvun lopussa, kun sinne perustettiin "tondenhei"-asuttajakolonialistien kylä. Rautatie Takikawaan saakka valmistui jo 1891, ja rautateiden risteysasema Takikawasta tuli vuonna 1913. Kaupunkioikeudet Takikawa sai vuonna 1958. Se on paikallinen kaupallinen keskus, jonne on sijoittunut myös elintarvike- ja puutuoteteollisuutta sekä maataloustyökalujen tuotantoa. Maaseutualueilla viljellään riisiä, omenoita ja sipuleita.
Takikawassa on Japanin itsepuolustusmaavoimien tukikohta. Kaupunkia palvelevat JR Hokkaidōn Hakodate-päälinja ja Nemuro-päälinja.
Bizi

Bizi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Töreälvenin vesistö

Töreälvenin vesistö (, vesistöaluetunnus 5) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Töreälven () ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 449 neliökilometriä.
Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Töreälven. Sen kokonaispituus on 40 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 4,6 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,15 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 43 kuutiometriä sekunnissa.
Vesistön valuma-alue.
Töreälvenin vesistöllä on muihin päävesistöalueisiin verrattuna pieni valuma-alue. Se jää suuren Kalixjoen vesistön (tunnus 4) ja itseään hieman suuremman Vitånin vesistön (tunnus 6) väliin. Perämeren rannikolla on lisäksi pieniä ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Töreälvenin vesistöä pienempi.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (59,4 %), turve (30,3 %), kalliomaa (2 %), hiekka ja sora (2,4 %), multamaa (1,2 %), savimaa (0,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,9 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (73,2 %), soita ja kosteikkoja (22,4 %), viljelymaita (0,3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3 %) sekä joutomaita (1,1 %). Näiden lisäksi on 2,6 % vesistöjä.
Vesistöalueen piirteitä.
SMHI on julkaissut tilastossaan Töreälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. 
Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 5,0 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 43 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,89 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,6 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 43 m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut kuukautiset keskivirtaamat. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Lendmann

Lendmann oli Norjan viikinki- ja keskiajalla mahtimies ja vasalli, joka oli saanut kuninkaalta maata vastineeksi maarauhan säilyttämisestä ja tuon maa-alueen hallitsemisesta kuninkaan nimissä. Lendmannit valittiin yleensä maalaisaatelin piiristä, mutta lendmannin asema ja arvonimi eivät olleet muodollisesti perinnöllisiä. Lendmanneista muodostettiin 1000- ja 1100-luvuilla aristokratia, joka yhdessä korkeimman papiston kanssa muodosti ”valtion kantavan luokan” ja ainakin ajoittain hallitsi valtakuntaa. 
Maunu Lainparantajan ollessa kuninkaana lendmannit olivat arvoasteikossa heti jaarlien jälkeen korkeimmalla sijalla. Lendmannit saivat 15 markkaa vuodessa vastineena siitä, että he varustivat miehensä sotapalvelukseen kuninkaan puolesta. Vuonna 1277 lendmannin arvonimi korvattiin virallisesti paronin arvonimellä. Vuonna 1308 Haakon V lakkautti myös paronin arvon.
Eduard Stilgebauer

Johann Eduard (Edward) Alexander Stilgebauer (1868 Frankfurt am Main – 1936 San Remo) oli saksalainen kirjailija ja kirjallisuushistorioitsija. Stilgebauerin laaja kehitysromaani "Götz Krafft" ilmestyi 1904–1905.
Stilgebauer opiskeli humanistisia aineita ja teologiaa. Hän valmistui 1896 filosofian tohtoriksi Lausannessa ja toimi journalistina Amsterdamissa ja Berliinissä, mutta omistautui sittemmin kirjoittamiselle. Kirjallisuushistorian ohella hän kirjoitti voimakkaan mainonnan ansiosta suosituiksi tulleita moniosaisia viihderomaaneja "Götz Krafft" (1904–1905) ja "Die Lügner des Lebens" (1907–1911). Hän kirjoitti myös novelleja ja näytelmiä.
Vitånin vesistö

Vitånin vesistö (, vesistöaluetunnus 6) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Vitån ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 519 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Vitån. Joen kokonaispituus on 100 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 5,25 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 43 kuutiometriä sekunnissa.
Vesistön valuma-alue.
Vitånin vesistö sijaitsee itseään paljon suuremman Rånejoen vesistön (tunnus 7) koillispuolella ja Vitånin valuma-alue rajautuu pohjoisessa suureen Kalixjoen vesistöön (tunnus 4) ja etelämpänä pieneen Töreälvenin vesistöön (tunnus 5). Perämeren rannikolla on vielä pienten ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteinen pinta-ala on pieni.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,8 %), turve (26,5 %), kalliomaa (2,4 %), hiekka ja sora (2,9 %), multamaa (3,1 %), savimaa (0,9 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,8 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (73,7 %), soita ja kosteikkoja (17,4 %), viljelymaita (1,3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3 %) sekä joutomaita (1,7 %). Näiden lisäksi on 5,6 % vesistöjä.
Vesistöalueen piirteitä.
SMHI on julkaissut tilastossaan Vitånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 5,67 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 43 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,45 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 5,25 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 43 m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut kuukautiset keskivirtaamat. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Tampereen Arkkitehtikilta

Tampereen Arkkitehtikilta ry (lyhyesti TamArk) on Tampereen yliopiston arkkitehtiopiskelijoiden kilta.
Killan tarkoituksena on edistää Tampereen yliopiston arkkitehtuurin opiskelijoiden yhteistoimintaa, kehittää harrastusmahdollisuuksia sekä ajaa jäsentensä etuja opintoihin liittyvissä asioissa. 
TamArk on Tampereen Teekkarit ry:n perustajajäsen ja Tampereen ylioppilaskunnan TREYn piirissä toimiva järjestö.
Historia.
Tampereen Arkkitehtikilta on perustettu 14. toukokuuta 1970 ensimmäisen tamperelaisen arkkitehtiopiskelijavuosikurssin voimin. Arkkitehtuurin osasto on sijainnut Tampereen keskustassa mm. Tuomiokirkonkadulla ja vuodesta 1996 Hervannassa. 
Haalarit ja tunnukset.
TamArkin haalarit ovat iloisen mustat. Ensimmäisen vuosikurssin opiskelijat, eli fuksit, hankkivat syksyisin haalarinsa yhteisen haalariprojektin merkeissä. TamArkin kiltanauha on väritykseltään musta ja valkoinen. Se otettiin käyttöön ensimmäistä kertaa vuonna 2020.
Jäsenpalvelut.
Kilta tarjoaa jäsenilleen monia palveluita. Näitä ovat muun muassa kiltahuone, erilaiset tapahtumat, oman alan yrityksiin tutustuminen ja alan opintoihin liittyvien asioiden edunvalvonta.
Tapahtumat.
Kilta järjestää jäsenistölleen monenlaisia tapahtumia ympäri vuoden. Uusille aloittaville opiskelijoille järjestetään tapahtumia läpi orientaatioviikon. Syksyisin järjestetään myös Syyskarnevaalit arkkitehtuurin osaston kanssa. Teekkarikulttuurin tapaan kilta järjestetään vuoden aikana monia akateemisia pöytäjuhlia eli sitsejä. Vuosittain järjestetään myös killan vuosijuhlat. Killan tapahtumiin lukeutuvat myös yritystapahtumat, erinnäiset hyvinvointitapahtumat, viikoittaiset liikuntavuorot ja lajikokeilut. Wappuna kilta järjestää Luowan Wapputapahtuman. Oulun yliopiston ja Aalto-yliopiston arkkitehtiopiskelijoiden kanssa järjestetään vuosittain Arkkitehtiopiskelijapäivät. TamArk järjestää paljon yhteisiä tapahtumia myös muiden kiltojen ja ainejärjestöjen kanssa.
Kiltahuone.
TamArkin kiltahuone (lyh. kiltis) on jäsenistön yhteinen olohuone. Killalla on myös keittiö. Kiltahuone ja keittiö sijaitsevat Tampereen yliopiston Hervannan kampuksen Rakennustalossa. Kiltahuone tarjoaa jäsenistölle mahdollisuuksia musisoinnista ruoanlaittoon ja rentoutumiseen.
Juniorikonsertti

Juniorikonsertti on Helsingin kaupunginorkesterin ja Helsingin musiikkiluokkien yhteistyössä järjestetty konsertti. Konsertissa esiintyy Helsingin kaupunginorkesterin lisäksi oppilaita Kaisaniemen ala-asteelta, Oulunkylän ala-asteelta, Pakilan ala-asteelta, Laajasalon peruskoulusta, Porolahden peruskoulusta ja Åshöjdens grundskolanista. Juniorikonsertin lapset ovat 5. luokkalaisia. Esityspaikkana toimii Helsingin Musiikkitalo.
Historia.
Juniorikonsertti esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009, tästä lähtien konsertti ollaan järjestetty joka vuosi. 
Konsepti.
Juniorikonsertin konsepti on se että nuoret musiikkiluokkien oppilaat saavat esiintyä ammattimuusikoiden kanssa, samalla tarjoten oppilaille uuden tavan oppia musiikkia. Oppilaat valmistautuvat syyslukukauden ajan koulussa musiikinopettajan kanssa ja saavat tukea orkesteristemmoihin omilta soitonopettajilta. Lapsille on kirjoitettu omat helpoitetut soitinstemmat. Lyhyen harjoitusperiodin aikana lapset harjoittelevat ammattisoittajien kanssa yhteissoittoa ja kuorolaulua. 
Tärkeät roolit.
- lapsisolistit
- taiteellinen ja pedagogiden suunnittelu, Satu Sopanen
- Juontaja, Satu Sopanen
- Kapellimestari
Henheksakontaani

Henheksakontaani eli n-henheksakontaani (C61H124) on 61-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää. Henheksakontaanin rakennekaava on CH3(CH2)59CH3, moolimassa 857,64 g/mol, kiehumispiste 623,86 °C (760 mmHg paineessa), leimahduspiste 613,5 °C, tiheys 0,828 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,462 ja CAS-numero 7667-81-4.
Keräsjoen vesistö

Keräsjoen vesistö (, vesistöaluetunnus 2) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Keräsjoen () ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 427 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Keräsjoki. Joen kokonaispituus on 60 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 4,5 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,14 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 42 kuutiometriä sekunnissa.
Vesistön valuma-alue.
Vesistön pohjois- ja itäpuolella puolella sijaitsee sitä valtavasti suurempi Tornionjoen vesistö (tunnus 1) ja länsipuolella pieni Sangisjoen vesistö (tunnus 3). Merenrannikolla on vielä ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteinen pinta-ala on lähes Keräsjoen vesistön suuruinen.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (51,3 %), turve (33,4 %), kalliomaa (5,3 %), hiekka ja sora (4,8 %), multamaa (1,6 %), savimaa (0,8 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (69,9 %), soita ja kosteikkoja (22,9 %), viljelymaita (1,3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2 %) sekä joutomaita (3,4 %). Näiden lisäksi on 2,4 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Keräsjoen virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 2004–2019. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,78 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 42,8 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,72 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 4,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 42 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 35,8 m³/s on mitattu toukokuussa 2012 ja pienin 0,388 m³/s syyskuussa 2006. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Noomi (nimi)

Noomi on Vanhasta testamentista tunnettu naisen etunimi. Sen hepreankielisiä merkityksiä ovat ’onnellinen’, ’herttainen’, ’suloinen’, ’viehättävä’ ja ’rakastettava’. Noomin rinnakkaismuotoina esiintyvät muun muassa nimiasut Naima ja Naomi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuuhun 2020 mennessä tilastoitu noin 600 Noomi-nimistä naista tai tyttöä. Heistä suurin osa on syntynyt 2010-luvulla. Noomilla on vuodesta 2020 alkaen ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 4. tammikuuta.
Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi

Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi on MTV3-kanavalla esitettävä suomalainen musiikkiviihdeohjelma, jossa suomalaiset julkisuuden henkilöt istutetaan lavalla olevalle tuolille ja heille järjestetään henkilökohtainen musiikkiyllätys. Esitettävä kappale saattaa olla kunnianosoitus, sanomatta jäänyt kiitos tai se voi liittyä yllätettävän ja yllättäjän yhteiseen kokemukseen. Ohjelma perustuu ranskalaiseen "Secret Song" -ohjelmaformaattiin.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin vuodenvaihteessa 2020–2021. Toinen kausi alkoi helmikuussa 2022. Kolmannen kauden esittäminen alkaa helmikuussa 2023.
Ohjelmaa juontaa Marja Hintikka ja sen musiikkituottajana toimii Leri Leskinen.
Patrīcija Eiduka

Patrīcija Eiduka (s. 1. helmikuuta 2000) on latvialainen maastohiihtäjä.
Eiduka kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2018. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Nové Městossa tammikuussa 2020 oltuaan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2020 oltuaan kahdeksas. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Tour de Skihin kuuluneessa 20 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa Oberstdorfissa tammikuussa 2023. Tourin kokonaiskilpailussa hän oli tuolloin neljästoista. Tour de Skillä 2021 Eiduka sijoittui kokonaistuloksissa 24:nneksi. Hänen paras tuloksensa siellä oli Val di Fiemmen loppunousun kymmenenneksi nopein aika. Hän oli viides myös kauden 2023–2024 Tour de Skin päätösetapilla, 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Val di Fiemmessä. Kiertueen kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas.
Eiduka sijoittui nuorten MM-kilpailuissa neljänneksi 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 2020. Hän on osallistunut aikuisten arvokilpailuihin Lahden MM-kilpailuista 2017 lähtien. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa yhdestoista, 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa seitsemästoista ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa yhdeksästoista. Olympialaisissa hän on parhaimmillaan sijoittunut 23:nneksi 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Pekingissä 2022.
Petekia

Petekia on verenpurkauma eli mustelma, joka on pieni (1–3 mm), tarkkarajainen, ihonsisäinen tai limakalvonalainen ja kohoamaton.
Suurempia mustelmia kutsutaan ekkymooseiksi ja sairauksia, joihin liittyy ihonsisäistä tai limakalvonalaista verenvuototaipumusta, kutsutaan purppuroiksi.
Petekioiden syihin kuuluvat muun muassa sydämen ja laskimoiden vajaatoiminta ja turvotus (esim. pitkittyneen seisoma-asennon ja kuumuuden provosoimana) sekä verenvuotohäiriöt ja purppurat. Purppuraa aiheuttavat muun muassa eräät infektiot (esim. meningokokkemia, sepsis, influenssa), autoimmuunitaudit (esim. Henoch–Schöleinin purppura, immunologinen trombosytopenia) ja lääkkeet (esim. asetyylisalisyylihappo, tulehduskipulääkkeet, ADP-salpaajat, prokaiinipenisilliini, sulfonamidit, omega-3-rasvahapot).
Filippiinien liberaalipuolue

Filippiinien liberaalipuolue (filipinoksi "Partido Liberal ng Pilipinas," englanniksi "Liberal Party of the Philippines") on filippiiniläinen liberaalinen puolue. Se on Liberal Internationalin ja CALD:n täysjäsen. 
Puolue on perustettu vuonna 1946. Se oli yksi ainoista Ferdinand Marcosin diktatuuria vastustaneista tahoista.. 
Filippiiniläinen Center for Liberalism &amp; Democracy -ajatuspaja toimii liberaalipuolueen alaisuudessa.
Demokraattinen puolue (Singapore)

Singaporen demokraattinen puolue (, , , ), lyh. SDP, on singaporelainen liberaali puolue, jolla ei ole edustusta maan parlamentissa. Puolue on perustettu 1980. 
SDP on Liberal Internationalin tarkkailijajäsen ja CALD:n täysjäsen. 
Puolue kannattaa mm. seuraavia asioita:
SOFA-järjestelmä

SOFA-järjestelmä (engl. "sequential organ failure assessment") on lääketieteellinen pisteytysmenetelmä, jolla arvioidaan ja seurataan peruselintoimintojen häiriöiden ja vaurioiden vaikeutta ja kehitystä.
SOFA-järjestelmässä seurataan kuutta elinjärjestelmää: verenkiertoa, keuhkoja, munuaisia, maksaa, hematologista järjestelmää ja keskushermostoa. Jokaisen elinjärjestelmän toimintaa kuvaa yksi suure, jolle on määritetty viisi arvoväliä (0–4 pistettä). Keuhkojen toimintaa kuvaa valtimoveren happiosapaineen ja sisäänhengitysilman happiosuuden suhde eli PaO2/FiO2-suhde, verenkiertojärjestelmää kuvaa keskiverenpaine (MAP) tai verenpaineen lääkehoitoannokset, munuaisia kuvaa veren kreatiniinipitoisuus tai virtsaneritysmäärä, hematologista järjestelmää veren trombosyyttipitoisuus, maksaa kuvaa veren bilirubiinipitoisuus ja keskushermostoa Glasgow'n kooma-asteikko eli GCS-pisteet. "Elinhäiriö" määritellään näin 1–2 pisteen tasolle ja "elinvaurio" 3–4 tasolle. Monielinhäiriössä kaksi tai useampi elinjärjestelmistä saa 1–2 pistettä ja monielinvauriossa kaksi tai useampi elinjärjestelmistä saa 3–4 pistettä.
Esimerkiksi tehohoidossa kuolleisuus kasvaa suurin piirtein suorassa suhteessa SOFA-pisteiden kasvaessa niin, että 10 SOFA-pisteeseen liittyy noin 30 %:n ja yli 17 SOFA-pisteeseen liittyy noin 80–90 %:n sairaalakuolleisuus.
Jaunjelgava

Jaunjelgava () on kaupunki Latviassa Väinäjoen vasemmalla rannalla Selonian historiallisella alueella, noin 80 kilometriä Riian kaakkoispuolella. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1647. Vuonna 2020 siellä oli 1 910 asukasta.
Historia.
Jaunjelgavan historia juontaa juurensa 1200-luvulle, jolloin saksalaisten ristiretkeläisten tuhoaman Sēlen linnan paikalle, vesireitin varrelle, alkoi muodostua asutusta. Kuurinmaan herttua Friedrich Kettler myönsi sille kaupunginoikeudet vuonna 1590. 1600-luvulla kaupunki tuhoutui maan tasalle Ruotsin ja Puolan sodassa, mutta herttuan leski perusti sen uudelleen vuonna 1647 ja antoi sille aviomiehensä muistoksi nimen Friedrichstadt. Kaupunkia ovat sittemmin hävittäneet sotien lisäksi rutto- ja koleraepidemiat, tulipalot ja tulvat. Historiansa aikana Jaunjelgava on tunnettu myös nimillä Sērene, Jelgaviņa, Lubu Jelgava, Jaunpilsēta ja Jauno Rīga.
1800-luvun alussa Jaunjelgava oli kooltaan Latvian toiseksi suurin kaupunki Riian jälkeen. Vuonna 1861 avattiin rautatieyhteys Riiasta Väinänlinnaan, jolloin Jaunjelgava menetti merkityksensä satamana. Ensimmäiseen maailmansotaan asti Jaunjelgava oli ainoa paikka Baltiassa, jossa väestön absoluuttinen enemmistö oli juutalaisia.
Jaunjelgava kärsi pahoja vaurioita ensimmäisessä maailmansodassa, koska se sijaitsi taistelulinjalla. Yli tuhat rakennusta tuhoutui. Sodan jälkeen kaupunkiin alettiin perustaa tehtaita, ja sen asukkaat harjoittivat pääasiassa maataloutta ja kauppaa. Toisen maailmansodan jälkeen Jaunjelgavaan perustettiin mm. sairaala, päiväkoti ja leipomo. Vuosina 1950–1956 Jaunjelgava oli Jaunjelgavan piirin keskus. Vuodesta 1967 alkaen kaupunki oli osa Aizkrauklen piiriä, kunnes Jaunjelgavan kunta perustettiin vuonna 2009 osana Latvian aluehallintouudistusta aiemmista Jaunjelgavan kaupungista sekä Secen, Sērenen, Staburagan ja Sunāksten seurakunnista. Kaupungin historiallinen keskusta on peräisin 1600–1900-luvuilta.
Durchman

Durchman on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Angerkoski

Angerkoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Marindkielet

Marindkielet, tai marind-boazi-yaqai-kielet, on papuakieliin kuuluva kieliperhe joka sijoittuu maantieteellisesti Uuden-Guinean eteläosiin sekä Indonesian että Papua-Uuden-Guinean alueella. Kieliperhe kuuluu William Foleyn vuonna 2003 tekemään jaotteluun. Siihen kuuluvilla kielillä on yhteensä noin 20 000 puhujaa..
Kieliperheeseen lasketaan kuuluvaksi kuusi kieltä: