tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Professori Tuhatkauno

Professori Teophilus Tuhatkauno () on kuvitteellinen henkilöhahmo Hergén piirtämässä ja kirjoittamassa "Tintti"-sarjakuvassa. Hänet esitetään taitavana, mutta jonkin verran hajamielisenä monilahjakkuutena. Tuhatkauno on ammatiltaan keksijä ja tiedemies.
Tuhatkauno teki ensiesiintymisensä tarinassa "Rakham Punaisen aarre" (1944), jossa käytetään hänen kehittämäänsä hain muotoista sukellusvenettä. Hän on keksinyt useita Tintin seikkailuissa käytettävistä laitteista. Tuhatkaunolla on myös tapana tutkia erilaisia asioita pienen kädestä riiputettavan heilurin avulla, joka reagoi eri aineiden läsnäoloon.
Tuhatkauno on kuulovammainen, vaikkakin hänet joskus esitetään kuulotorven kanssa. Hän kuulee kaikki asiat väärin, eikä itse huomaa sitä. Hän sanoo vain, että "toinen korva on hiukan huonokuuloinen". Tuhatkaunon väärin kuulemat repliikit sekä hänen erikoiset reaktionsa näihin ovat sarjakuvassa vakituinen huumorin aihe. Tuhatkaunon sekaannukset saavat varsinkin kapteeni Haddockin raivoihinsa. Tuhatkauno käytti poikkeuksellisesti kuulokojetta seikkailussa "Tintti Kuun kamaralla", jolloin hänen kuulonsa normalisoitui. Tällöin Tuhatkauno muuttui vakavammaksi hahmoksi. 
Tuhatkaunon tunnistaa pitkästä pujoparrasta, pienistä silmälaseista ja ylisuurista kauluksista. Hän pukeutuu vihreään takkiin ja hattuun ja hänellä on usein mukanaan musta sateenvarjo. Tuhatkauno on yleensä lauhkea ja vaikuttaa heiveröiseltä, mutta muutaman kerran hän osoittautuu suuttuessaan vahvaksi ja aggressiiviseksi. Tuhatkauno harrasti nuoruudessaan savatea, joskin hänen taitonsa olivat albumissa "Lento 714" jonkin verran ruosteessa.
Vaikka Tuhatkaunolle on ilmoitettu etunimi, häntä kutsutaan tavallisesti vain "professori Tuhatkaunoksi".
Tuhatkaunon esikuva oli sveitsiläinen fyysikko ja keksijä, professori Auguste Piccard (1884–1962). Hergé törmäsi Piccardiin muutaman kerran tämän ollessa professorina Belgiassa ja hän piti tätä "professorin henkilöitymänä". Piccard muistuttaa Tuhatkaunoa huomattavasti niin ulkonäöltään kuin saavutuksiltaan: hänkin teki useita ennätyksiä, kuten korkeimman ilmapallolennon ja syvimmän sukellusvenematkan.
Colin Edwards

Colin Edwards (s. 27. helmikuuta 1974 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän kilpaili MotoGP-luokassa vuodet 2003–2014. Edwards ei onnistunut voittamaan MotoGP:ssä yhtään osakilpailua. Muista sarjoista hänen saavutuksiinsa kuuluu kaksi Superbiken maailmanmestaruussarjan mestaruutta vuosilta 2000 ja 2002. Hän on myös voittanut Suzukan 8 tunnin kestävyyskilpailun kolme kertaa vuosina 1996, 2001 ja 2002. Edwardsin lempinimi on ”Texas Tornado”. Hän asuu vaimonsa Alyssian ja tyttärensä kanssa Conroessa, Texasissa.
Los Angeles Chargers

Los Angeles Chargers on Yhdysvalloissa National Football Leaguessa (NFL) pelaava amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisseura. Seuran kotipaikka on Los Angelesissa, Kaliforniassa.
Los Angeles Chargers, aiemmin San Diego Chargers, on ollut yksi NFL:n värikkäimmistä historioista. Joukkueen historiaan sisältyvät AFL-aikakausi vuonna 1960 sekä muutto Los Angelesiin vuonna 2017.
Seuran omistaa Spanosin perhe. Chargers oli vuonna 2023 "Forbesin" listauksessa maailman 38. arvokkain urheiluseura 4,15 miljardin dollarin arvolla.
Historia.
Aikakausi San Diegossa (1961–2016).
San Diegossa sijaitsevan joukkueen perusti Barron Hilton, joka halusi tuoda ammattilaisjalkapallon takaisin Etelä-Kaliforniaan sen jälkeen, kun se oli ollut poissa vuodesta 1950. Tuolloin sekä LA Rams että Dons olivat lähteneet kaupungista. Ensimmäisellä kaudella joukkue pelasi Balboa Stadiumilla, ennen kuin se muutti Qualcomm Stadiumille yli neljäksikymmeneksi vuodeksi.
Chargers voitti San Diegossa pelatessaan kaksi AFL-mestaruutta – ensimmäisen Boston Patriotsia vastaan Jack Kempin johdolla. Joukkue eteni viiteen AFC-mestaruusotteluun, mutta ei koskaan voittanut Super Bowl -titteliä. Joukkueessa pelasi kuuluisa pelaajia, kuten Dan Fouts, LaDainian Tomlinson ja Antonio Gates sekä Hall of Fame -jäsenet Lance Alworth ja Junior Seau, jotka edustivat puolustusta ja erikoisjoukkueita lähes 60 vuoden ajan.
Siirto Los Angelesiin (2017–).
Vuonna 2017 joukkue muutti pohjoiseen Interstate 5 -moottoritien varrelle liigan omistajien hyväksynnän jälkeen. Joukkue asettui aluksi StubHub Centeriin. Anthony Lynnin johdolla Los Angeles Chargers onnistui tuomaan joukkueensa takaisin merkittävään asemaan vain kahdessa kaudessa. Avainhankinnat, kuten Melvin Gordon III:n, Philip Riversin, Keenan Allenin ja Derwin James Jr.:n, muodostivat joukkueen vahvan ytimen.
Menestys huipentui vuoden 2019 villikorttikierroksen voittoon Baltimore Ravensia vastaan, jossa rookie-pelinrakentaja Justin Herbert teki debyyttinsä korvaamalla loukkaantuneen Tyrod Taylorin toisen neljänneksen lopulla.
Heddalin sauvakirkko

Heddalin sauvakirkko sijaitsee Heddalissa Notoddenin kunnassa Norjassa, ja se on Norjan sauvakirkoista suurin.
Kirkko on rakennettu mahdollisesti 1200-luvun puolivälissä. Reformaation jälkeen kirkko pääsi huonoon kuntoon, ja se entisöitiin vuosina 1849–1851. Koska tuona aikana ei kuitenkaan osattu oikeita entisöintimenetelmiä, jouduttiin toteuttamaan uusi entisöinti 1950-luvulla.
Houston Texans

Houston Texans on Yhdysvalloissa NFL:ssä pelaava amerikkalaisen jalkapallon seura. Seuran kotipaikka on Texasissa, Houstonin kaupungissa. 
Houston Texans on ollut osa NFL:ää vuodesta 2002, jolloin se tuli liigan 32. joukkueeksi. Joukkueessa on pelannut NFL:n paras pelaaja JJ Watt. Lähes kahden vuosikymmenen historiansa aikana Texans on kokenut sekä menestystä että epäonnistumisia.
Seuran omistaja on Janice McNair. Houston Texans oli vuonna 2023 "Forbesin" listauksessa maailman 19. arvokkain urheiluseura 5,5 miljardin dollarin arvolla.
Historia.
Ennen Texansia Houstonissa toimi vuosina 1960–1996 AFL- ja NFL-seura Houston Oilers, joka muutti vuonna 1997 Tennesseehen ja on tunnettu vuodesta 1999 nimellä Tennessee Titans. Samana vuonna NFL:n laajennuskomissio antoi Bob McNairille oikeudet tuoda uusi laajennusjoukkue NFL:ään kaudeksi 2002. Vuonna 2000 aloitettiin Internetissä äänestys uuden joukkueen nimestä. Kolme vaihtoehtoa, Apollos, Stallions ja Texans, olivat suosituimmat, ja joukkueen nimeksi valittiin Texans.
Texans aloitti pelaamisen suurella esilletulolla varaten pelinrakentaja David Carrin ensimmäisellä varauksellaan vuonna 2002. Carr kamppaili alussa, mutta lopulta johti joukkueen neljään peräkkäiseen voittoisaan kauteen vuosina 2007–2010, mukaan lukien peräkkäiset AFC South -tittelit 2008 ja 2009. Huolimatta menestyksistä, päävalmentaja Gary Kubiak sai potkut kauden 2013 jälkeen, joka päättyi 8-8-tulokseen ja viiteen peräkkäiseen voittamattomaan kauteen hänen valmennuskaudellaan.
Bill O'Brienin aikakausi (2014-).
Vuonna 2014 Bill O'Brien otti päävalmentajan paikan ja muutti välittömästi organisaation kulttuuria. Hän valitsi puolustuksen laitahyökkääjän Jadaveon Clowneyn vuoden ykkösvarauksena ja kiinnitti veteraanipelinrakentajan Brock Osweilerin ennen kauden 2016 alkua.
Kaudella 2016 joukkue voitti jälleen AFC South -mestaruuden. Loukkaantuneen Tom Savagen tilalle kauden puolivälissä tullut tulokas Deshaun Watson nimettiin NFL:n vuoden hyökkäyksen tulokkaaksi ja johti joukkueen divisioonan pudotuspeleihin.
Rascal Flatts

Rascal Flatts oli yhdysvaltalainen countryrockia soittava yhtye, jonka tunnetuin kappale on "What Hurts the Most". Siihen kuuluvat pikkuserkukset Gary LeVox (laulusolisti) ja Jay DeMarcus (basisti) sekä sähkökitaristi Joe Don Rooney. Se esiintyy muun muassa elokuvien Villi tusina ja Autot ääniraidoilla. Autot-levylle he tekivät suositun version Tom Cochranen kappaleesta ”Life is a Highway”.
Arlington (Texas)

Arlington on kaupunki Tarrantin piirikunnassa, Texasissa, Yhdysvalloissa. Se on osa Dallasin–Fort Worthin metropolialuetta. Kaupungissa asui 365 438 ihmistä vuonna 2010.
Arlington sijaitsee noin 12 mailia itään Fort Worthin keskustasta ja 20 mailia länteen Dallasista. Kaupungin sisällä on kaksi pienempää yhteisöä Dalworthington Gardens ja Pantego.
Arlingtonista on kotoisin thrash metal -yhtye Pantera.
Hey Jude

Hey Jude on The Beatles -yhtyeen kappale, jonka sävelsi Paul McCartney. Yhtyeen käytännön mukaan se on kuitenkin merkitty Lennon/McCartney-yhteistyöksi. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1968, ja siitä tuli yksi kaikkien aikojen myydyimmistä singleistä. Se myös sai useita Grammy-ehdokkuuksia, muttei voittanut yhdessäkään kategoriassa.
”Hey Jude” -kappaleen oli tarkoitus alun perin tulla Beatlesin "The White Album" -tuplalevylle (1968), mutta suunnitelmien muuttuessa se päätettiin jättää pois. Sitä ei ikinä julkaistu millään varsinaisella Beatles-levyllä, vaan ainoastaan kokoelma-albumeilla. 
Kappaleen pituus on 7 minuuttia ja 11 sekuntia, mikä tekee siitä kolmanneksi pisimmän virallisesti julkaistun Beatles-kappaleen. Se oli aikoinaan myös yksi kaikkien aikojen pisimmistä singlenä julkaistuista kappaleista ja siihen mennessä pisin brittilistan ensimmäiseksi noussut single.
Alun perin laulun nimi oli ”Hey Jules”, mutta nimi vaihtui pian helpommin laulettavaksi Judeksi. McCartney kirjoitti laulun lohduttaakseen yhtyetoverinsa John Lennonin poikaa Juliania, kun Lennon ja hänen ensimmäinen vaimonsa Cynthia erosivat. Lennon kuitenkin sanoi aina kuulleensa kappaleen itselleen kirjoitettuna. Hän harkitsi tuohon aikaan yhtyeestä lähtöä tehdäkseen enemmän yhteistyötä vaimonsa Yoko Onon kanssa.
Jukka Kuoppamäki levytti kappaleesta vuonna 1968 suomenkielisen version ”Ei voi kuin valittaa”. Sanoitus oli Juha Vainion kirjoittama.
Kake Randelin

Kauko "Kake" Randelin (s. 26. tammikuuta 1955 Mäntyharju) on suomalainen iskelmälaulaja. 
Ura.
Randelin osallistui vuonna 1979 Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella "En unta saa". Kappale karsiutui kilpailusta, mutta se esitettiin ohjelmassa "Syksyn Sävelen Karsitut". Finnlevy-tuottaja Timo Lindström näki ohjelman ja päätti kiinnittää Randelinin levy-yhtiön artisteihin. Loppuvuodesta 1979 ilmestyi single "En unta saa" / "Kirje kotiin", joista jälkimmäinen kappale nousi hitiksi.
Randelinin muita suuria hittejä ovat muuan muassa "Nasta pimu", "Tarja", "Jannu huoleton", "Avaa hakas" ja "Kielletyt tunteet". Hänen neljä ensimmäistä albumiaan myivät kultaa (yli 25 000 kpl), joista "Huoleton" ja "Kop kop kop" myivät yli 50 000 kpl eli timanttilevyn verran. Vuonna 1983 "Avaa hakas" valittiin vuoden iskelmäksi Emma-gaalassa.
2000-luvulla Randelin on keikkaillut ja levyttänyt säännöllisesti. Vuonna 2002 julkaistiin kokoelma-albumi "Hitit", joka sisältää Randelinin varhaisempia kappaleita uudelleen levytettynä. Vuonna 2009 Kake Randelin singlen "Silitä ja paijaa", jonka sävelsi Esa Nieminen ja sanoitti Kikka Laitinen. Vuoden 2013 lokakuussa järjestetyssä Syksyn Sävel -kilpailussa Randelin sijoittui Suvi Teräsniskan ja Neljänsuoran jälkeen kolmanneksi kappaleellaan "Suomalainen sisu". Samaa nimeä kantava albumi julkaistiin maaliskuussa 2014.
Randelinin ura sai uutta nostetta vuonna 2022, kun räpduo JVG sämpläsi Randelinin vuoden 1989 kappaletta ”Pakko painaa pitkää päivää” omalla ”Amatimies”-singlellään. Vuonna 2024 Randelin oli mukana Portion Boysin ”Juhannusyö”-singlellä, joka nousi singlelistan kakkoseksi.
Randelinin harrastuksiin kuuluvat moottoriurheilu ja kuvataide.
Käsipokeri

Käsipokeri, ostopokeri, vetopokeri tai viiden kortin ostopokeri on peruspokeripeli, jota usein kutsutaan vain ”pokeriksi”.
Käsi- eli ostopokerissa alkupanosten jälkeen pelaajille jaetaan viisi korttia kuvapuoli alaspäin. Korttien katsomisen jälkeen jokainen pelaaja alkaen jakajan vasemmalla puolella olevasta pelaajasta joko luovuttaa, korottaa tai maksaa toisten korotukset. Kierros päättyy, kun jokainen pelaaja joko on maksanut tai luovuttanut. Panostuskierroksen jälkeen jokaisella mukana olevalla pelaajalla on mahdollisuus vaihtaa kädestään nollasta viiteen korttia. Tämän jälkeen seuraa viimeinen panostuskierros, joka yleensä aloitetaan ensimmäisen panostuskierroksen ensimmäisestä panostajasta. Lopuksi kädet paljastetaan ja paras käsi voittaa..
Ostopokerin säännöistä on olemassa lukuisia variantteja. Kasinossa tyypillisesti pelaajan vasemmalla puolella oleva asettaa pienen sokkopanoksen ja tämän vasemmalla puolella istuva ison sokkopanoksen. Kotipeleissä käytetään usein alkupanoksia ("ante"), jolloin jokainen pelaaja maksaa ennen jakoa alkupanoksen pottiin. 
Pelissä voidaan käyttää myös jokeria, jota käytetään rajoitetusti käsien muodostamisessa. Joskus se on ”villi kortti”, jota voidaan käyttää vapaasti.
Venue-EP

Love`s An Injection / Malibu Nightmare / Taxi Driver / Problem Child / In The Year 79 eli Venue-EP on suomalaisen rockyhtye Hanoi Rocksin ensimmäinen EP. Vain Suomessa julkaistua levyä painettiin toukokuussa 1982 vain 500 kappaletta ja siksi se on nykyään harvinaisuus. 
EP:n A-puolen ensimmäinen kappale on vähän aiemmin samassa kuussa julkaistu singlen "Love's An Injection/Taxi Driver" A-puoli. Mark Freegard äänitti kappaleen "Love's An Injection" "Wessex"-studiossa Lontoossa. Kappale nousi Suomen singlelistan ensimmäiseksi lokakuussa 1982. EP:n B-puolen ensimmäinen kappale "Taxi Driver" on nauhoitettu "Farmyard"-studiossa Lontoon ulkopuolella toukokuussa 1982. A-puolen toinen kappale "Malibu Nightmare" on Suomen 53-päiväisen loppuvuoden 1981 kiertueen jälkeen nauhoitettu huumorikappale, joka on nauhoitettu suomalaisella "Finnvox"-studiolla. Koska basisti Sam Yaffa myöhästyi nauhoituksista, bassoa soittaa tällä kappaleella kitaristi Nasty Suicide. "Malibu Nightmare"sta tehtiin toinen suosittu rock-versio, joka löytyy albumilta Back to Mystery City. 
EP:n B-puolen toinen "Problem Child" ja kolmas kappale "In The Year '79" nauhoitettiin yhdessä "Taxi Driver"in kanssa samassa sessioissa. Levyssä lukee "In The Year '79", mutta itse studiokasetissa lukee "In The Year '79 / It's Too Late". Näin ollen joskus on epäilty onko kappaleella kaksoisnimi vai onko sen oikea nimi "It's Too Late". Moni "Farmyard"-nauhoitusten kappaleista oli tarkoitus jättää julkaisematta, koska ne on nauhoitettu huumorimielessä harjoitusten jälkeen käytännössä yhdellä soittokerralla. Koska kappaleet on nauhoitettu kerralla, kertovat ne hyvin nuoren Hanoi Rocksin soittotyylistä. EP:n kappaleissa kuulee vielä hyvin punkin vaikutuksen. Yhtyeen koko kokoonpano oli soittanut jossain vaiheessa punk-yhtyeissä. Suomirock oli alkanut erota uuden aallon punkista vasta 1980-luvun alkuvuosina eli juuri EP:n äänittämisen aikoihin.
EP:tä kutsutaan "Venue-EP"ksi, koska levy julkaistiin mainostamaan kesäkuun 22. päivän keikkaa "Venue"-klubilla. Levyn takakannen Venue-mainoksessa mainostetaan lisäksi uutta "Oriental Breaks"-albumia, jota saattoi ostaa mm. "Stage One"-kaupasta. Hanoi Rocksin toisen levyn oikea nimi oli Oriental Beat, joka ilmestyi tammikuussa 1982. EP on jo harvinainen tämän takakannen mainoksensa takia. Voi olla, että "Oriental Breaks" on painovirhe, mutta jos tällainen albumi on painettu niin se on silloin todellinen harvinaisuus. 
Levyn kannessa vasemmalta lähtien on Sam Yaffa, Nasty Suicide, Michael Monroe ja Andy McCoy. Jostain syystä rumpali Gyp Casino puuttuu levyn kannesta. Jos ajattelee Gyp Casinon myöhempiä vaiheita yhtyeessä vuonna 1982, voi olettaa, että Casinon puuttuminen levyn kannesta kertoo hänen muuttuneesta suhtautumisestaan yhtyeeseen. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on Andy McCoyn tekemiä.
Uistinvita

Uistinvita ("Potamogeton natans") on vesikasvi, jonka soikeat lehdet ja tähkämäinen kukinto nousevat veden pinnalle.
Ulkonäkö ja koko.
Uistinvidan verso voi olla kaksi metriä pitkä. Sen soikeat, silposuoniset lehdet kelluvat veden pinnalla. Heinä-elokuussa nousee tähkämäinen vihreä kukinto vedenpinnan yläpuolelle. Uistinvidan juurakko on mehevä, ja kasvi lisääntyy helposti suvuttomasti katkenneista juurenpalasista.
Levinneisyys.
Uistinvitaa tavataan koko Euroopassa Pohjois-Lappia ja Etelä-Espanjaa lukuun ottamatta.
Elinympäristö.
Uistinvita viihtyy rehevissä vesissä.
Juha Repo

Juha Repo (s. 31. lokakuuta 1957) on suomalainen kartanlukija. Hän on toiminut Juha Kankkusen kartanlukijana vuodesta 1997, jonka kanssa hän voitti kaksi MM-rallia vuonna 1999. Vuoden 2004 Pariisi–Dakar-rallin ja 2003 Neste-rallin aikana hän toimi Ari Vatasen kartturina ja vuonna 2004 hän toimi muun muassa Tunturirallissa kartanlukijana Jari Latvalalle.
Speak of the Devil (video)

Speak of the Devil on Ozzy Osbournen vuonna 1982 julkaistu konserttivideo. Sitä ei pidä sekoittaa samannimiseen livealbumiin. Video on taltioitu Irvine Meadows Amfiteatterissa, Irvinessa, Kaliforniassa 12. kesäkuuta 1982. Video on julkaistu myöhemmin epävirallisesti DVD:nä. Video on omistettu samana vuonna lento-onnettomuudessa kuolleille kitaristi Randy Rhoadsille ja maskeeraaja Rachel Youngbloodille.
Kappaleet.
Kesto n: 72 minuuttia
Bark at the Moon (video)

Bark at the Moon on Ozzy Osbournen samannimisen albumin kiertueella taltioitu konserttivideo. Se taltioitiin The Salt Palacessa Salt Lake Cityssä 18. maaliskuuta 1984 ja julkaistiin samana vuonna. Videosta on liikkeellä epävirallisia DVD-versioita.
Kappaleet.
Kesto noin 74 minuuttia
Lähteet.
VHS -albumi Discogsissa
The Ultimate Ozzy

The Ultimate Ozzy on Ozzy Osbournen konserttivideo vuodelta 1986. Liveosuudet on kuvattu Kansas Cityssä 1.4.1986. Mukana on myös ns. fantasiakohtauksia jotka on kuvattu erikseen. 
Kappaleet.
Kesto: n. 85 minuuttia
Wicked Videos

Wicked Videos on dokumentti Ozzy Osbournen promovideoiden "Crazy Train", "Crazy Babies" ja "Miracle Man" tekemisestä. Kyseiset videot esitetään myös kokonaisina.
Esiintyjät.
Kesto: n. 18 minuuttia
Kantatie 75

Kantatie 75 on Kuopion pohjoispuolelta Siilinjärveltä Nurmeksen kautta Kuhmoon kulkeva kantatie. Tien pituus on 183 kilometriä. Yhdessä valtatien 16 ja kantatien 77 kanssa se muodostaa Suomen poikki kulkevan poikittaisväylän. Tie on lähes kokonaan kaksikaistainen. Siilinjärven kohdalla on lyhyt nelikaistainen osuus. Nurmeksen ja Kuhmon välinen osa kantatietä on samalla osa tunnettua matkailureittiä, Runon ja Rajan tietä.
Historiaa.
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 75 oli Siilinjärven ja Nurmeksen välinen tie. Reitti oli tuolloin noin 20 kilometriä nykyistä pitempi, sillä 1960-luvulle saakka se kulki Nilsiän ja Säyneisen kirkonkylien kautta. 1970-luvulla kantatien 75 viitoitusta jatkettiin Kuhmoon saakka, kun Nurmeksen ja Kuhmon välisen maantien uudelleenrakennus valmistui. Siilinjärven kohdalle valmistui vuonna 1992 valtatien 5 moottoritien rakentamisen yhteydessä noin parin kilometrin mittainen nelikaistainen osin eritasoliittymillä varustettu tie.
Suunnitelmat.
Valtatietä 16 on suunniteltu jatkettavaksi kantateiden 77 ja 75 kautta Kyyjärveltä Kuhmoon. Näin tie muodostaisi suoran yhteyden Pohjanmaan ja Itä-Suomen välillä. Kantatienumeroa 75 ei olla kuitenkaan poistamassa kokonaan käytöstä, koska Kainuun puolella on merkitty maakuntakaavaan nykyisen seututien 912 muuttaminen kantatieksi. Tämä muutos tapahtuu kuitenkin selvästi myöhemmin kuin Savon ja Karjalan puolen uudelleennumerointi, joten kantatienumero 75 poistuu tulevaisuudessa käytöstä hetkellisesti.
Tiehankkeita.
Kantatielle 75 on valmistunut Siilinjärven itäpuolelle Yaran tehtaan kohdalle eritasoliittymä. Hankkeen kustannusarvio oli noin 3,8 miljoonaa euroa ja se on merkitty Pohjois-Savon ELY-keskuksen toiminta- ja taloussuunnitelmaan.
Kantatietä 75 on parannettu Pajukosken ja Pieksänkosken välillä. Hankkeessa levennettiin tietä, rakennettiin jalankulun ja pyöräilyn väylä sekä parannettiin liittymiä. Hankkeen kustannusarvio oli noin 2,9 miljoonaa euroa ja se on merkitty Pohjois-Savon ELY-keskuksen toiminta- ja taloussuunnitelmaan.
Kantatie 87

Kantatie 87 on Iisalmesta Nurmekseen kulkeva kantatie. Tien pituus on 97 kilometriä, ja se on Kalajoen ja Iisalmen välisen valtatie 27:n jatke. Tie on kantatieksi melko heikkotasoinen, mutta toisaalta myös sen liikennemäärät ovat pieniä.
Historiaa.
Kantatie 87 sai alkunsa vuonna 1971, kun vaiheittain 1960- ja 1970-lukujen aikana rakennettu Kalajoen ja Iisalmen välinen tie numeroitiin kantatieksi 87. Myöhemmin tietä jatkettiin Nurmekseen saakka, ja aikanaan se oli Suomen pisin kantatie. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa alkuperäinen kantatie 87 Kalajoelta Iisalmeen muutettiin valtatieksi 27.
Haemophilus influenzae

Haemophilus influenzae (suomeksi toisinaan hemofilus) on gramnegatiivinen kokkobasilli. Bakteerin kuvaili ensimmäisen kerran saksalainen bakteriologi Richard Pfeiffer vuonna 1892 influenssapandemian aikaan. "H. influenzae" on yleensä aerobinen, mutta voi tietyissä oloissa toimia fakultatiivisena anaerobina.
"H. influenzaen" genomin pienestä koosta johtuen se oli viruksia lukuun ottamatta ensimmäinen eliö, jonka koko genomi sekvensoitiin. Genomi koostuu 1 830 140 emäsparista ja sisältää 1 740 geeniä. Projekti suoritettiin yhdysvaltalaisessa The Institute for Genomic Research -tutkimuslaitoksessa ja julkaistiin vuonna 1995 arvovaltaisessa "Science"-lehdessä. 
Suurin osa "H. influenzae" -kannoista on opportunistisia patogeeneja, mikä tarkoittaa, että ne eivät aiheuta isäntäeliössään tautia, ellei isännän immuunijärjestelmä häiriinny esimerkiksi virusinfektion tai lääkityksen seurauksena. Yleisesti tunnetaan kuusi "H. influenzaen" serotyyppiä: a, b, c, d, e, ja f. "H. influenzae" tyyppi b (Hib) aiheutti aiemmin suuren osan hemofilusinfektioista, mutta tilanne muuttui, kun Hib-rokote otettiin käyttöön. Suomessa Hib-rokote tuli yleiseen rokotusohjelmaan 1980-luvun lopulla.
"H. influenzaen" aiheuttamiin sairauksiin kuuluvat muun muassa aivokalvontulehdus, kurkunkansitulehdus (epiglottiitti), niveltulehdus (artriitti), välikorvatulehdus (otiitti), poskiontelotulehdus (sinuiitti), keuhkokuume ja sidekalvontulehdus.
Messier 62

Messier 62 (M62, NGC 6266) on Käärmeenkantajan tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka Charles Messier löysi ja luetteloi vuonna 1771. Se sijaitsee noin 22 000 valovuoden päässä Maasta ja on noin 50 valovuoden levyinen. Joukko sisältää 89 muuttuvaa tähteä, ja siitä on löydetty useita röntgenlähteitä sekä pulsareita.
M62 näkyy kiikarilla, ja suuremmalla kaukoputkella voi erottaa yksittäisiä tähtiä. Se ei kuitenkaan nouse Suomessa horisontin yläpuolelle.
David Foster

David Foster O.C., O.B.C., LL.D. (s. 1. marraskuuta 1949 Victoria, Kanada) on kanadalainen muusikko ja maailman menestyneimpiä pop-tuottajia. Hän on voittanut lukuisia Grammy-palkintoja parhaana sovittajana, säveltäjänä sekä tuottajana.
Hän on tuottanut muun muassa näiden artistien levyjä: Josh Groban, Céline Dion, Barbra Streisand, Kenny Rogers, The Corrs, George Harrison, Earth, Wind &amp; Fire, Chaka Khan, Laura Pausini, Whitney Houston, Michael Jackson, Luis Miguel, Chicago, Richard Marx, Mariah Carey, Destiny's Child, Anne Murray, Olivia Newton-John, Andrea Bocelli, Lara Fabian, Dolly Parton, Julio Iglesias, Gordon Lightfoot, Madonna, Al Jarreau ja Yes.
AOR-musiikki.
David Foster tunnetaan myös AOR-musiikin (adult oriented rock) suurena vaikuttajana, ja hän perustikin 1980-luvulla amerikkalaisen studiokitaristi Jay Graydonin kanssa AOR-yhtyeen Airplay, joka teki yhden levyn vuonna 1980. AOR-musiikki on edelleen suosiossa mm. Tanskassa ja Ruotsissa. Suurimpia AOR-tyylin yhtyeitä olivat 1980-luvulla mm. Chicago, jonka 1980-luvun albumeista David Foster tuottikin muutaman.
Yksityiselämä.
David Fosterin perheestä tehtiin vuonna 2005 Fox-kanavalla tosi-TV:n kaltainen televisio-ohjelma, joka kertoi hänen uusioperheestään, kun hän yrittää paimentaa kahta toisen vaimonsa ylihemmoteltua poikaa hankkimaan oikeat työpaikat heidän Malibun yli 40 miljoonan dollarin kartanossaan. Sarjaa ehdittiin lähettää vain kahden jakson verran, jonka jälkeen Fox päätti keskeyttää sen liian vähäisiin katsojiin vedoten. MTV Finland näytti kummatkin jaksot Suomessa.
Foster oli naimisissa Alankomaista kotoisin olevan entisen mallin ja sisustussuunnittelijan Yolanda Hadidin kanssa vuodesta 2011 vuoteen 2017. Foster avioitui kesällä 2019 laulaja-näyttelijä Katharine McPheen kanssa ja he saivat maaliskuussa 2021 lapsen joka on McPheen esikoinen ja Fosterin kuudes lapsi. Pari tapasi American Idol -ohjelman kuvauksissa vuonna 2006, jolloin McPhee oli ohjelmassa kilpailijana ja Foster sen vierailevana esiintyjänä ja mentorina.
Randy Goodrum

Randy Goodrum (s. 7. heinäkuuta, 1947 San Fernando Valley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja kosketinsoittaja. Hän kirjoitti Anne Murrayn levyttämän kappaleen ”You Needed Me”, joka voitti Grammyn vuonna 1978 kategoriassa "Paras naisartistin pop-esitys" (Best female pop vocal performance). Hänen muita tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa Toton ”I'll Be Over You” ja Chicagon ”If She Would Have Been Faithful”.
Goodrum on myös levyttänyt omia albumeja, joista ensimmäinen "Solitary Nights" julkaistiin GRP-recordsille vuonna 1983.
GRP Records

GRP Records (Grusin Rosen Productions) oli yhdysvaltalainen levy-yhtiö jonka perustivat vuonna 1982 jazzpianisti,muusikko Dave Grusin ja tuottaja Larry Rosen. 1990-luvulla Grusin ja Rosen myivät GRP Recordsin Verve-levy-yhtiölle. 
Heidän päämääränä oli tuoda levy-yhtiölle uusia kykyjä jazzin ja popin alueelta. Levy-yhtiön ensimmäisiä artistikiinnityksiä olivat mm. laulaja Angela Bofill, kitaristi Lee Ritenour, trumpetisti Tom Browne, jazzpianisti Chick Corea, huilisti Dave Valentin, laulaja Patti Austin.
Patrick Donner

Patrick William Donner (4. joulukuuta 1904 – 19. elokuuta 1988) oli Ison-Britannian parlamentin alahuoneen jäsen vuosina 1931–1955. Kuningatar Elisabet II löi hänet ritariksi vuonna 1953.
Donnerin perhe muutti Helsingistä Lontooseen vuonna 1918 sisällissodan pakolaisina. Patrick Donner sai Britannian kansalaisuuden 1929, mutta vasta toisella hakemuksella, kun puoltajana oli muun muassa ulkoministeri Austen Chamberlain.. Hänen äitinsä oli brittiläinen pankkiirin tytär Violet McHutchen ja isänsä suurlähettiläs Ossian Donner. Ossian Donner johti Suomen ensimmäistä diplomaattista lähetystöä Lontoossa 1919–1925. Perhe asettui sittemmin pysyvästi Englantiin ja isä otti Ison-Britannian kansalaisuuden.
Patrick opiskeli Englannin kirjallisuutta Exeter Collegessa Oxfordissa. Hänet valittiin konservatiivipuolueen kansanedustajaksi vuoden 1931 vaaleissa köyhässä West Islingtonista. Aloittelevat poliitikot pääsevät Britanniassa ehdokkaaksi vaalipiirissä, jossa läpimenon todennäköisyys on pieni. Seuraavissa, vuoden 1935 vaaleissa hän siirtyi konservatiiviseen Basingstoken vaalipiiriin.
Parlamentissa Donner keskittyi Brittiläisen imperiumin ja Intian asioihin. Donnerilla ja Winston Churchillilla oli yhteinen vastustava näkemys Intian itsehallinnon syventämispyrkimyksistä. Kun Churchillin aloitteesta syntyi 1933 näitä pyrkimyksiä vastustava India Defence League, Donnerista tuli ryhmän sihteeri. Donnerin ja Churchillin ystävyys päättyi, kun Donner tuki pääministeri Neville Chamberlainia vuonna 1938 solmitun Münchenin sopimuksen yhteydessä. Churchill ei hyväksynyt Hitlerin miellyttämiseen tähdännyttä sopimusta.
Donner palveli Royal Air Forcessa toisessa maailmansodassa. Basingstokea hän edusti parlamentissa 20 vuotta, ja luopui paikastaan vuoden 1955 vaaleissa, vastalauseena Britannian sodanjälkeiselle politiikalle, kuten hän itse on sanonut.
Donner sijoittui konservatiivien oikealle laidalle ja tunsi vastenmielisyyttä varsinkin kommunisteja ja sosialisteja kohtaan. Hän tuki Benito Mussolinia ja Francisco Francoa, sillä oikeistodiktatuuri oli hänestä kuitenkin kommunismia pienempi paha. Parlamentissa oli 1940-luvulla samaan aikaan toinenkin suomalaistaustainen, työväenpuolueen edustaja Konni Zilliacus, mutta tunnettujen suomalaisten kulttuurisukujen jäsenet eivät tiettävästi olleet puheväleissä, vuoden 1918 sisällissota erotti heitä. Kun Zilliacusta epäiltiin kommunistiksi, Donneria seurasi fasismin varjo.
Donnerin muistelmat "Crusade: A Life Against the Calamitous Twentieth Century" julkaistiin 1984.
Ralph-Johan Back

Ralph-Johan Back (s. ) on suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Back on ollut Åbo Akademin professori vuodesta 1983 ja Suomen Akatemian akatemiaprofessori vuosina 2002–2007. Hän on myös toiminut amsterdamilaisessa CWI:ssä sekä Åbo Akademin ja Turun yliopiston yhteisen, Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskukseen kuuluvan CREST-keskuksen (Center for Reliable Software Technology) johtajana.
Professori Back on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1996. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002. 
Myös Ralph-Johanin vaimo Barbro Back on Åbo Akademin professori. Heillä on kolme lasta.
Ossian Donner

Ossian Donner () oli suomalainen tehtailija, insinööri ja diplomaatti.
Donner perusti villankehräämön Hyvinkäälle ja toimi Yhdistyneiden Villatehtaiden toimitusjohtajana vuoteen 1918 saakka. Donner rakennutti Helsingin Kruununhakaan kodin vaimolleen ja kahdelle lapselleen vuonna 1901. Nykyisin talossa toimii Svenska Klubben. Suomen sisällissodan aikana hänen skotlantilainen vaimonsa Violet McHutchen näki, kun venäläisiä upseereita teloitettiin kodin edustalla Liisanpuistikossa. Järkyttävät sotakokemukset saivat perheen muuttamaan Lontooseen, jossa Ossian Donnerista tuli syksyllä 1919 Suomen Britannian-edustaja ja myöhemmin asiainhoitaja . Ahvenanmaan kiistan aikana hän oli myös Suomen erikoislähettiläs Kansainliitossa.
Donner piti Neuvostoliittoa vastustavan puheen, minkä vuoksi hänen diplomaatin uransa päättyi. Donner vapautettiin tehtävistään Suomen lähettiläänä vuonna 1925. Sen jälkeen hän asettui pysyvästi Englantiin ja sai Britannian kansalaisuuden.
Ossian Donner kuului Donnerin sukuun. Hän oli professori Otto Donnerin poika, kokkolalaisen laivanvarustaja Anders Donnerin pojanpoika, kielitieteilijä ja oikeistoaktivisti Kai Donnerin velipuoli ja brittiparlamentaarikko Patrick Donnerin isä.
Donner on haudattu Hurstbourne Priorsin civil parishissä sijaitsevalle St Andrew’s Churchin hautausmaalle Hampshireen Englantiin. Donnerin mukaan on nimetty Hyvinkään keskustassa sijaitseva Donnerinpuisto, jossa on myös Donnerin muistoa kunnioittava 14-metrinen obeliski "Villateollisuuden muistomerkki" sekä suihkulähde.
Reino Hirvonen

Reino Antero Hirvonen (14. marraskuuta 1908 Savonlinna – 16. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen geofyysikko ja geodeetti, joka toimi Teknillisen korkeakoulun geodesian professorina vuosina 1950–1975. Hänet tunnettiin myös saavutuksistaan matemaattisen ja tähtitieteellisen geodesian alalla.
Henkilöhistoria.
Reino Hirvosen vanhemmat olivat tuomiokapitulin vahtimestari Simo Hirvonen ja Venla Emilia Paavolainen ja puoliso vuodesta 1932 Anna Linnea Mansnerus.
Hirvonen kirjoitti ylioppilaaksi 1926, valmistui filosofian kandidaatiksi 1931 ja väitteli tohtoriksi 1934. Hän oli vuodesta 1929 Geodeettinen laitoksen assistentti, vuosina 1933–1938 valtiongeodeetti ja vuodesta 1936 Teknillisen korkeakoulun geodesian lehtori. Hirvonen aloitti työskentelyn V. A. Heiskasen ohjauksessa geoidin gravimetrisen määrittelyn parissa. Hän sai 1950 Teknillisen korkeakoulun geodesian professorin viran Heiskasen luovuttua siitä. Hirvonen seurasi myös tähtitieteen kehitystä toimien 1956–1964 Ursan varapuheenjohtajana.
Hirvonen hoiti 1950-luvulla ajoittain Ohion osavaltionyliopiston geodesian professorin opetustehtäviä ja oli vuonna 1968 Havaijin yliopiston tutkijaprofessorina.
Hirvonen sovelsi ensimmäisenä maailmassa Stokesin kaavaa gravimetriseen geoidilaskuun. Niukasta, vain noin 4 500 pisteen globaalista painovoima-aineistosta huolimatta hän kykeni osoittamaan, että geoidi voi poiketa vertausellipsoidista vain vähän, keskimäärin 50 metriä. Hirvonen osoitti myös, että päiväntasaaja oli ennemmin ellipsin kuin ympyrän muotoinen. Hän julkaisi tutkimuksensa tulokset 1934 väitöskirjassaan "The Continental Undulations of the Geoid".
Hirvonen oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Hän oli Maanmittaustieteiden seuran puheenjohtaja vuosina 1951–1955 ja aikakauskirja "Maanmittauksen" päätoimittajana 1952–1976. Lisäksi hän oli Kansan Raamattuseuran säätiön hallituksen puheenjohtaja 1965–1976 ja Suomen Akateemisen Urheiluliiton esimies 1957–1961. Hän harrasti suunnistusta.
Suolaista ja makeaa

Suolaista ja makeaa on Kaisa Rastimon ohjaama romanttinen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 17. maaliskuuta 1995. Elokuva kertoo todellista rakkautta etsivästä Annasta (Päivi Akonpelto), joka juhannusyönä kohtaa Laurin (Petri Hanttu).
Elokuva voitti kaksi Jussi-patsasta: Päivi Akonpelto sai Jussi-patsaan parhaasta naispääosasta ja Pietari Koskinen parhaasta äänisuunnittelusta.
Eläville ja kuolleille

Eläville ja kuolleille on suomalainen tositapahtumiin perustuva draamaelokuva. Se kertoo lapsensa menettäneen perheen ensimmäisestä suruvuodesta.
Elokuva perustuu Pietarsaaressa 1980-luvulla sattuneeseen tapahtumasarjaan, ja elokuvan käsikirjoitus pohjautuu perheenjäsenten haastatteluihin ja Gösta Karfin kirjoittamaan kirjaan. Hannu-Pekka Björkman palkittiin elokuvasta parhaan miespääosan Jussi-palkinnolla vuonna 2006.
Elokuva ensiesitettiin televisiossa Yle TV1:n Kotikatsomossa 26. maaliskuuta 2007. 
Juoni.
Perheen nuorin poika, Matti kuolee kotinsa pihalla sattuneessa autopalossa. Onnettomuus koskettaa perheen äitiä, Marjaa (Katja Kukkola) raskaimmin murtaen ja masentaen tämän, kun taas perheen isä (Hannu-Pekka Björkman) yrittää pitää perheen kasassa ja pysyä kovana. Perheen vanhempi poika, Timo (Johannes Paljakka) tuntee olonsa haavoittuvaksi kokien menettäneensä pikkuveljensä lisäksi vanhempansa, vaikkei tapahtuman vakavuus aukenekaan täysin hänelle. Timo alkaa oireilla koulussa. 
Lähiympäristön ymmärtämättömyys vaikeuttaa perheen tilannetta, ja raskaan menetyksen myötä esille alkavat nousta aiemmat, käsittelemättömät ja vaietut menetykset. Elokuva alkaa onnettomuuden jälkeisestä päivästä ja seuraa perheen toipumista ensimmäisen suruvuoden ajan. Koettu menetys muuttaa vähitellen perheen näennäisesti samanlaisena jatkuvan arjen.
Mark Veens

Mark Hermanus Maria Veens (s. 26. kesäkuuta 1978, Venray, Limburg) on alankomaalainen uimari, joka on osallistunut kolmiin olympialaisiin vuoden 1996 kesäolympialaisista alkaen, joissa hän oli 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä viides. 
Lyhyen radan EM-kilpailuissa 1998 Sheffieldissä Veens voitti hopeaa 50 metrin vapaauinnissa, ja puoli vuotta aikaisemmin hän oli voittanut pronssia samalla matkalla lyhyen radan MM-kilpailuissa Hongkongissa.
Hallila (Seinäjoki)

Hallila on yksi Seinäjoen 34:stä kaupunginosasta. Omakotitalovaltainen Hallila sijaitsee kaupungin keskustan eteläpuolella. Vuoden 2022 joulukuussa Hallilan asukasluku oli 1 091. Hallilan ja keskustan välissä on Upan kaupunginosa. Hallilan kaupunginosa on nimetty alueella sijainneen Hallilan talon mukaan. Nykyisin alueella on muun muassa Hallilan pallokenttä.
Christian Leitner

Christian Leitner (s. 17. joulukuuta 1964) on itävaltalainen alppihiihtovalmentaja. 
Leitner valmensi vuosina 1997–2010 Suomen miesten alppihiihtomaajoukkuetta, vuosina 2010–2015 Japanin miesten alppihiihtomaajoukkuetta ja vuosina 2015–2017 Espanjan alppihiihtomaajoukkuetta.
Leitner kilpaili myös itse alppihiihdossa. Hän kuului Itävallan nuorten maajoukkueeseen, kunnes loukkaantui 18-vuotiaana. Sen jälkeen hän kilpaili Luxemburgin maajoukkueessa, kunnes lopetti uransa 23-vuotiaana.
Leitner on naimisissa alppihiihtäjä Michaela Gerg-Leitnerin kanssa, jota hän myös valmensi. Christian Leitnerin isä Mathias ”Hias” Leitner on pujottelun olympiahopeamitalisti Squaw Valleystä 1960.
Freestyle motocross

Freestyle motocross eli FMX on viime vuosina kehitetty muunnelma motocross-urheilulajista. FMX:ssä yritetään tehdä muokatuilla motocross-pyörillä mahdollisimman hienoja liikkeitä ja temppuja ilmalennon aikana. FMX vaati ajajalta erittäin hyvää kuntoa, koska pyörä on erittäin painava ja sen liikuttamiseen ilmassa tarvitaan lihaksia.
FMX-pyörien jousitusta jäykennetään, sillä hypyt ovat motocross-hyppyjä huomattavasti pidempiä ja korkeampia. Etu- ja takalokasuojat yleensä lyhennetään, jotta ne eivät olisi tiellä temppuja tehdessä. Pyörien takanumerokilpiin ja ilmanpuhdistajan koteloon tehdään isot kolot, jolloin tempuissa on helppo tarttua kiinni penkkiin ilmalennon aikana. Pyörät säädetään alavääntöisiksi ja välitykset pitemmiksi, jolloin hyppyihin tarvittava vauhti on helppo saavuttaa radalla; maksimiteholla ei ole FMX:ssä merkitystä. Pyöristä tehdään myös paljon kevyempiä.
Saarenmaan valssi

Saarenmaan valssi () on virolaisen Raimond Valgren säveltämä laulu, jonka alkuperäiset vironkieliset sanat ovat peräisin Debora Vaarandin vuonna 1946 julkaiseman runon "Talgud Lööne soos" (”Talkoot Löönen suolla”) loppusäkeistöistä. Tekstin pohjana ovat todelliset talkootanssiaiset, jotka pidettiin Saarenmaan Valjalassa sunnuntaina 9. kesäkuuta 1946. 
Laulu kertoo neuvostosotilaasta, joka ihastuu Saarenmaalla ”pellavapäiseen” virolaisneitoon ja tanssii tämän kanssa mutta ei saa tätä ”omakseen”.
Saarenmaan valssi tuli Suomessa suosituksi kahdesta Yleisradion musiikkiohjelmasta. Ensimmäisen kerran sen soitti Kalevi Kilpi Tallinnasta tuomaltaan nauhalta 7. lokakuuta 1956 musiikkipakinassa "Iltapäivä tallinnalaisessa levykaupassa", mitä täydensivät seuraavat esitykset Kaisu-Leena Pielan juontamassa musiikkiohjelmassa "Eevan aamusoitto". Laulu oli äänitetty kesäkuussa 1954 Viron radion suomenkieliselle toimitukselle, joka oli sen myös suomentanut.
Saarenmaan valssin myötä tuli suosituksi myös esittäjä, virolainen ooppera- ja viihdelaulaja Georg Ots, joka oli ensimmäisenä äänittänyt myös laulun vironkielisen alkuperäisversion toukokuussa 1949. Musiikki-Fazer julkaisi suomenkielisen version heinäkuussa 1957 gramofonilevyllä, jonka B-puolella oli ”Kalastajan laulu”. Molemmissa kappaleissa Otsia säestää Viron radion viihdeorkesteri Rostislav Merkulovin johtamana.
Michael Bont

Michael Bont (s. 31. joulukuuta 1973 Sveitsi) on sveitsiläinen alppihiihtovalmentaja. Hän toimi Suomen naisten alppihiihtomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2003–2007. Vuoden 2007 MM-kisojen yhteydessä ilmoitettiin, että Bont lopettaa tehtävässä kauden 2006–2007 jälkeen eikä sopimuksessa ollutta optiovuotta käytetä. Hän jatkoi silti Tanja Poutiaisen valmentajana. Bontin tilalle Suomen naisten alppihiihtomaajoukkueen päävalmentajaksi tuli slovenialainen Janez Slivnik.
Ennen Suomen naisten päävalmentajan pestiä Bont toimi Sveitsin miesten alppihiihtomaajoukkueen pujotteluvalmentajana vuosina 2002–2003. Lisäksi hän on valmentanut Sveitsin nuoria 1993–1997 ja "USA Montana Staat Skiteamissa" 1997–1998.
Aurinkoventtiili

Aurinkoventtiili on Nobel-palkitun ruotsalaisen insinöörin Gustaf Dalénin suurimpana pidetty keksintö, joka sytyttää ja sammuttaa majakat automaattisesti. Ensimmäinen sellainen otettiin käyttöön vuonna 1907.
Aurinkoventtiili on noin 30 senttiä korkea katkaistun kartion muotoinen metallikehyksinen lyhtymäinen lasirakenne; sen sisällä on neljä messinkitankoa, joista yksi keskipisteeseen sijoitettu on musta ja muut kolme peilimäisiksi kiillotettuja. Mustan tangon juuressa on magneettiventtiili. 
Laite toimii seuraavasti: kun auringonpaiste osuu lyhtyyn, kirkkaat tangot heijastavat valon mustaan tankoon, joka lämpenee ja samalla laajenee joitakin millimetrin osia. Tämä vaikuttaa tangon päässä olevaan kalvoon, joka avaa ja sulkee kaasun virtauksen. Kun aurinko laskee, tanko jäähtyy ja supistuu, ja kalvo päästää jälleen kaasua ja valo menee päälle. 
Alun perin käytettyyn asetyleenivaloon liittyi jatkuvasti palava sytytysliekki; sittemmin sähköistyksen jälkeen menettely yksinkertaistui.
Laite on ohjannut jo sata vuotta majakoiden valoa tasaisen luotettavasti; ainoa parannus siihen tehtiin pari vuotta käyttöönoton jälkeen: huippuun lisättiin äärimmäisen terävä piikki, joka esti merilintuja istumasta venttiilin päällä, jolloin ne liian helposti tahrivat lasit ulosteillaan ja tekivät venttiilin virattomaksi. Laite on osoittautunut myös erinomaisen luotettavaksi, sillä tarinan mukaan Blockhusuddenin majakan sähköistyksen yhteydessä vuonna 1980 havaittiin, että aurinkoventtiili ei ollut tarvinnut huoltoa kertaakaan eli noin 70 vuoteen.
Chip Reese

David Edward ”Chip” Reese (28. maaliskuuta 1951 – 4. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen uhkapeluri ja pokeriammattilainen. Pokerin lisäksi hän pelasi myös muita korttipelejä.
Varhaiset vuodet.
Reese varttui Daytonissa, Ohiossa, jossa hän oppi korttipelejä äidiltään jo lapsena. Kuusivuotiaana hän voitti saman kadun viidesluokkalaisia pokerissa. Reese jatkoi pokeriharrastustaan high schoolissa, mutta pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa. Hän voitti joukkueensa mukana Ohion mestaruuden ja pääsi mukaan kansallisiin finaaleihin. Reesen vanhemmat uskoivat poikansa menevän opiskelemaan Harvardiin (johon hänet oli valittu), mutta Reese valitsi Dartmouth Collegen sen sijaan. 
Valmistumisensa jälkeen Reesellä oli tarkoitus jatkaa opiskelujaan Stanfordissa, mutta muuttikin sen sijaan Las Vegasiin, jossa alkoi pelata seitsemän kortin avopokeria. Hän oli työskennellyt ystävänsä isän yrityksessä, mutta voitettuaan turnauksessa Sahara Casinolla 40 000 dollaria hän aloitti pokeriammattilaisuuden. Kun opiskelu Stanfordissa olisi alkanut, Reesen pelikassa oli yli 100 000 dollaria ja hän ei ikinä aloittanut suunniteltuja lakiopintojaan.
Pokeriura.
Reese kirjoitti seitsemän kortin avopokeriosuuden Doyle Brunsonin klassiseen vuonna 1978 ilmestyneeseen "Super/System"-pokerioppaaseen. Kirjassa Brunson kuvaa Reeseä "toiseksi kahdesta hienoimmista pokerinpelaajasta maailmassa" ja parhaaksi seitsemän kortin avopokerin pelaajaksi, jonka kanssa on koskaan pelannut. 
Reese voitti seitsemän kortin avopokerissa kaksi World Series of Poker (WSOP) -ranneketta (1978 ja 1982), mutta turnauspelaamisen sijaan Reese tunnetaan erityisesti erinomaisena korkeiden panosten käteispelaajana. Reeseä pidettiin yleisesti maailman parhaana yleispelaajana. Pokerin lisäksi hän pelasi erinomaisesti myös ginirommia ja backgammonia.
Vuonna 1991 Reese valittiin kautta aikojen nuorimpana pelaajana Poker Hall of Fameen. Kolmannen WSOP-rannekkeensa Reese sai voittaessaan vuoden 2006 World Series of Pokerin 50 000 dollarin sisäänoston H.O.R.S.E.-turnauksen. Ykköspalkinto oli 1,716 miljoonaa dollaria. Tässä turnauksessa oli WSOP-historian korkein sisäänosto ("buy-in") sekä pisin lopun kaksinpeli Reesen ja Andy Blochin pelattua 7 tuntia ja 286 jakoa. Lopulta Reesen A Q löi Blochin 9 8 -käden yhteisten korttien oltua J 7 7 4 4. WSOP:n pääturnauksessa Reese on parhaimmillaan ollut 23. (vuonna 1989). World Poker Tourilla Reese oli finaalipöydässä The Fifth Annual Jack Binion World Poker Openissa vuonna 2004 sijoittuen neljänneksi ja ansaiten 207 304 dollaria.
Elokuussa 2007 Reesen pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,4 miljoonaa dollaria.
Reese kuoli 56-vuotiaana keuhkokuumeeseen.
Klagenfurtin lentoasema

Klagenfurtin lentoasema palvelee Klagenfurtin kaupunkia Itävallassa. Lentoasema sijaitsee noin kolme kilometriä kaupungin keskustasta.
Tärkeimpiä Klagenfurtiin liikennöiviä yhtiöitä ovat Austrian Arrows ja Ryanair.
This Is Only The Beginning

This Is Only the Beginning on kaksi demonauhaa jotka HIM julkaisi vuonna 1995. Nauhat on julkaistu vain Suomessa. Demolla Ville Valo laulaa sekä soittaa bassoa ja rumpuja. Mikko Lindström soittaa kitaraa.
Pallosalama (elokuva)

Pallosalama () on Terence Youngin ohjaama "James Bond" -elokuva vuodelta 1965. Bond-sarjan neljäs elokuva perustuu Ian Flemingin kirjoittamaan romaaniin vuodelta 1961. Elokuvan tuottivat Albert R. Broccoli, Kevin McClory ja Harry Saltzman. James Bondia näyttelee neljännen kerran Sean Connery. Elokuvan tunnuslaulun esitti Tom Jones. Elokuva oli ensimmäisen laajakuvana kuvattu James Bond -elokuva.
"Pallosalaman" tapahtumat sijoittuvat Lontooseen ja Bahaman Nassauhun. Elokuvassa oli aikaansa nähden hyvin paljon vedenalaisia kohtauksia.
Juoni.
Spectren suuruudenhullu johtaja Ernst Stavro Blofeld on kehitellyt katalan suunnitelman, jonka avulla gangsteripomo Emilio Largo (Adolfo Celi) on saanut haltuunsa Kuninkaallisten ilmavoimien Avro Vulcan -pommikoneen. Koneen lastina on kaksi atomipommia. Ellei Yhdistynyt kuningaskunta maksa hänelle sataa miljoonaa puntaa, hän räjäyttää pommeilla yhden suurkaupungin joko Yhdysvalloista tai Englannista. Salainen agentti James Bond (Sean Connery) saa tehtäväkseen jäljittää hyvin lyhyessä ajassa Emilio Largon, eli Numero 2:n, Bahamalta ja estää hänen aikeensa.
Palkinnot.
Elokuva voitti vuoden 1965 Oscar-gaalassa parhaiden erikoistehosteiden palkinnon.
Albert Emon

Albert Emon (s. 24. kesäkuuta 1953) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Tammikuusta 2014 lähtien hän on toiminut Olympique de Marseillen apuvalmentajana.
Ura.
Pelaajana.
Emon pelasi urallaan menestyksekkäästi Olympique de Marseillessa voittaen liigamestaruuden ja kaksi Coupe de Francen mestaruutta. Hän lopetti uransa AS Cannes'ssa 1988. Ranskan maajoukkueessa Emon esiintyi kahdeksassa maaottelussa vuosien 1975–1980 aikana.
Saavutukset pelaajana
Valmentajana.
Emon aloitti valmennusuransa valmentaen Sporting Toulon Varissa, OGC Nicessä ja AS Cannes'ssa. Olympique de Marseillen valmennusorganisaatioon Emon liittyi vuonna 2000. Hän on valmentanut Marseillen reservijoukkuetta, toiminut apulaisvalmentajana sekä lyhyitä aikoja päävalmentajana. Kauden 2005–2006 päätteeksi Emon nousi Marseillen päävalmentajaksi Jean Fernandezin jätettyä tehtävät.
Emonin johdolla Marseille sijoittui kaudella 2006–2007 liigassa toiseksi ja selvisi Mestarien liigaan. Kausi 2007–2008 alkoi kuitenkin heikosti ja Emon sai potkut 9 kierroksen jälkeen. Tuolloin Marseille oli liigassa 7 pisteellä vasta sijalla 16.
Kesällä 2009 Emonista tuli AS Cannes'n uusi päävalmentaja. Debyyttikausi toi seuralle Nationalissa vasta yhdeksännen sijan, mutta Emon sai jatkaa tehtävissään. Kun tulosta ei kaudella 2010/11 tullut edelleenkään toivotulla tavalla, sai hän tammikuussa 2011 potkut.
Joulukuun lopussa 2012 Emon teki valmennussopimuksen Ligue 1:ssä pelaavan AC Ajaccion kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana tammikuun alussa 2013. Emonin johdolla Ajaccio säilytti paikkansa liigassa. Kauden jälkeen hän ilmoitti jättävänsä tehtävät päävalmentajana.
Tammikuun alussa 2014 Emon palasi Olympique Marseilleen edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Hän jätti tehtävänsä päävalmentaja José Anigon tavoin kauden jälkeen.
Taleggio

Taleggio on laakso Pohjois-Italian Alpeilla (). Se sijaitsee Bergamon ja Leccon maakuntien rajalla Lombardian alueella. Hallinnollisesti laakso jakautuu kolmen kunnan alueelle: Taleggio, Vedeseta ja Morterone. Taleggion latinankielinen nimi on "Tilietulum".
Laakson halki virtaa Ennajoki, joka on uurtanut näyttävän kolme kilometriä pitkän kanjonin nimeltään "Orrido della Val Taleggio".
Taleggio tunnetaan samannimisestä juustostaan.