tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lähde janoaville

Lähde janoaville (, "Krynytsja dlja sprahlyh’") on vuonna 1965 valmistunut ukrainalainen draamaelokuva, jonka ohjasi Juri Illjenko.
Elokuvan tarina keskittyy vanhaan mieheen, Levkoon, joka on jäänyt yksin perheensä hylättyä hänet. Levko huolehtii kylän lähteestä, muistelee menneitä ja valmistautuu elämänsä loppuun. Kun hänen perheensä palaa takaisin kylään, hän nousee haudastaan liittyäkseen heihin. Elokuvan keskeinen teema on sukupolvien välinen etäisyys, perheen ja juurien merkitys sekä identiteetin säilyttäminen muuttuvassa ja globalisoituvassa maailmassa.
Elokuva sai aikoinaan kielteistä palautetta neuvostoviranomaisilta, jotka pitivät elokuvaa ideologisesti ongelmallisena, minkä vuoksi sen julkaisua viivytettiin yli kahdenkymmenen vuoden ajan. Lopulta elokuva nähtiin vasta vuonna 1987. Elokuva tunnetaan myös siitä, että siinä käytettiin ensimmäistä kertaa varsinaista ”konkreettista musiikkia” ukrainalaisessa elokuvassa. Säveltäjä Leonid Grabovski työskenteli elokuvan musiikin parissa, ja hänen kokemuksensa työprosessista oli arvokas näkökulma teoksen syntyyn.
Illjenko muisteli, että elokuvan yksi kohtaus muistuttaa visuaalisesti Andrei Tarkovskin "Peili"-elokuvan vastaavaa hetkeä, mutta todellisuudessa "Lähde janoaville" tehtiin ensin. Hän sai kritiikkiä siitä, että kohtauksen nähtiin olevan kopio Tarkovskilta, vaikka oli tehnyt sen aikaisemmin.
Suomi–ruotsi-suursanakirja

Suomi–ruotsi-suursanakirja () on kaksikielinen sanakirja, jonka lähdekielenä on suomi ja kohdekielenä ruotsi. Teoksen julkaisee Kotimaisten kielten keskus (Kotus), ja se on ollut saatavilla verkossa vuodesta 2017.
Tausta.
Ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1997 Söderström-WSOY:ltä toimittajanaan Birgitta Romppanen. Uusi painettu versio julkaistiin vuonna 2004, jota seurasi elektroninen versio vuonna 2006. Huhtikuussa 2017 lanseerattiin verkkoversio. Joulukuussa 2020 verkkokäyttöliittymä päivitettiin mobiiliystävällisellä käyttöliittymällä ja uusilla hakutoiminnoilla Kotuksen ja Göteborgin yliopiston teknisellä tuella.
Sanakirjaa päivitetään vuosittain. Päivitykset sisältävät uusia sanoja – erityisesti Kielitoimiston sanakirjasta poimittuja – sekä olemassa olevien artikkelien muokkauksia. Myös käyttäjien palaute otetaan huomioon päivityksissä. Vuonna 1997 sanakirjassa oli noin 96 800 hakusanaa, ja kesäkuussa 2025 niitä oli yli 110 000.
Nykyinen toimittaja vuodesta 2023 on Solveig Arle.
Thomas Hinnerskov

Thomas Hinnerskov (s. 1971) on tanskalainen yritysjohtaja, joka aloitti Valmetin toimitusjohtajana vuonna 2024. Hän siirtyi Valmetille Mediq B.V.:stä, jossa hän työskenteli toimitusjohtajana vuodesta 2022. Ennen Mediq B.V.:tä Hinnerskov toimi Koneen Etelä-Euroopasta, Lähi-idästä ja Afrikasta vastaavana johtajana vuosina 2021–2022 sekä Keski-Euroopasta vastaavana johtajana vuosina 2016–2021.
Hinnerskov on työskennellyt useissa johtotehtävissä ISS A/S:ssä vuosina 2003–2016. Hän on myös toiminut myös johtotehtävissä pääomarahastossa sekä konsultointi- ja investointipankkialalla. Hän on suorittanut kauppatieteiden maisterin tutkinnon (rahoitus ja laskentatoimi) Copenhagen Business Schoolissa.
Hinnerskov on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän puhuu sujuvasti tanskaa, englantia, ruotsia ja saksaa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa urheilua, kuten juoksua, kalastusta ja tennistä, sekä viettää aikaa luonnossa.
Wayne G. Hammond

Wayne G. Hammond (s. 11. helmikuuta 1953, Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on tunnettu yhdysvaltalainen J.R.R. Tolkienin teosten tutkija.
Nuoruus ja opiskelu.
Hammond syntyi 11. helmikuuta 1953 Clevelandissa, Ohiossa, ja kasvoi Brooklynin esikaupunkialueella New Yorkissa. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon englannin kielestä Baldwin-Wallace Collegessa (nykyisin Baldwin-Wallace University) vuonna 1975. Seuraavana vuonna Hammond valmistui kirjastotieteen maisteriksi Michiganin yliopistosta vuonna 1976.
Ura Williams Collegessa.
Vuonna 1976 Hammond aloitti työskentelyn Williams Collegen Chapin-kirjastossa Massachusettsissa, joka on erikoistunut harvinaisiin kirjoihin ja käsikirjoituksiin. Hän toimi ensin apulaiskirjastonhoitajana vuosina 1976–2015 ja jatkoi kirjaston johtajana vuoteen 2022, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Yksityiselämä.
Hammond on ollut naimisissa Christina Scullin kanssa vuodesta 1994. Christina Scull on entinen Sir John Soane’s Museumin kirjastonhoitaja Lontoossa ja tunnettu Tolkien-tutkija ja kirjailija.
Teokset.
Hammond on julkaissut useita merkittäviä teoksia, kuten:
Yhdessä vaimonsa kanssa Hammond on toimittanut ja kirjoittanut lukuisia teoksia J.R.R. Tolkienista, kuten:
Hän on myös suunnitellut lukuisia kirjoja, näyttelyluetteloita ja muita painotuotteita.
Tunnustukset.
Hammond on saanut merkittäviä tunnustuksia työstään, kuten Clyde S. Kilby -tutkimusapurahan sekä viisi Mythopoeic Society -palkintoa tieteellisestä ansioistaan.
CI Games

CI Games on puolalainen videopelejä kehittävä ja julkaiseva yritys, jonka päämaja on Varsovassa. Yritys on perustettu vuonna 2002 nimellä Lemon Interactive. Vuonna 2007 yritys yhdistyi City Interactiven kanssa ja nimi vaihtui vuonna 2013.
Pelit.
Yrityksen kehittämiin peleihin kuuluvat muun muassa "" -sarja, joka on myynyt yhteensä yli 13 miljoonaa kappaletta. Muihin yrityksen itse kehittämiin peleihin kuuluu vuoden 2014 "Lords of the Fallen". Vuonna 2023 yritys julkaisi uuden pelin nimellä "Lords of the Fallen", jonka kehittäjä on Hexworks. Uudempi "Lords of the Fallen" on yrityksen kallein peli (66 miljoonaa dollaria) ja peli myi yli miljoona kappaletta kymmenessä päivässä. Ensimmäinen "Lords of the Fallen" myi noin seitsemän kuukauden aikana.
Cnemaspis smaug

Cnemaspis smaug on Intian Keralan osavaltiossa esiintyvä gekkolisko, joka kuvattiin tieteelle vuonna 2021.
Laji sai nimensä J.R.R. Tolkienin "Hobitti"-romaanin lohikäärme Smaugin mukaan, sillä sen ulkonäössä on lohikäärmemäisiä piirteitä, kuten piikkimäiset suomut, ja se piiloutuu ketterästi kivien rakoihin. "Cnemaspis smaug" on päivägekko, joka on kooltaan pieni, noin 3–4 senttimetriä pitkä.
"Cnemaspis smaug" elää pääasiassa korkealla sijaitsevissa kosteissa ikivihreissä metsissä, erityisesti Mathikettan Sholan kansallispuistossa. Laji suosii luolia, kivien koloja ja metsänpohjaa, eikä yleensä kiipeä hyvin pystysuorille pinnoille. Se on yksi kymmenestä alueelle endeemisestä gekkolajista, jotka löydettiin monivuotisen biodiversiteettitutkimuksen aikana.
Länsi-Ghatsin ainutlaatuinen shola-ruohikkoekosysteemi, jossa laji elää, on uhattuna ilmastonmuutoksen sekä ihmistoiminnan, kuten maatalouden ja kaupunkien laajenemisen, vuoksi. Tutkijat toivovat, että "C. smaugin" löytyminen edistää alueen monimuotoisuuden ymmärtämistä ja suojelutoimia.
Air Indian lento 171

Air Indian lento 171 oli Air Indian kansainvälinen reittilento Ahmedabadista Lontooseen. Lennolla 12. kesäkuuta 2025 käytetty Boeing 787 Dreamliner syöksyi maahan pian lentoonlähdön jälkeen.
Koneessa olleesta 242 ihmisestä (230 matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä) kaikki yhtä lukuun ottamatta sai surmansa. Matkustajista 169 oli intialaisia, 53 brittejä, seitsemän portugalilaisia ja yksi kanadalainen. Yksi kuolleista matkustajista oli Gujaratin entinen pääministeri Vijay Rupani. Yksi koneen matkustaja selvisi turmasta hengissä. Tämän lisäksi maassa kuoli 19 ihmistä, joten turmassa kuoli yhteensä 260 ihmistä. Ainakin viisi ihmistä kuoli lääketieteen opiskelijoiden asuntolassa, johon lentokone syöksyi. 
Heinäkuussa 2025 Intian ilmailuviranomainen julkaisi väliraportin turman syistä. Sen mukaan vain muutama sekunti lentoonlähdön jälkeen molempien moottorien polttoaineensyöttö katkesi, kun se kytkettiin kytkimistä pois päältä (run-asennosta cutoff-asentoon). Yhden moottorin polttoaineensyöttö kytkettiin pois päältä noin sekunti ennen toista. Ohjaamoäänitteestä kuulee, kuinka yksi lentäjistä kysyi toiselta, miksi tämä kytki polttoaineensyötön pois päältä. Toinen lentäjistä vastasi tähän, ettei hän ollut tehnyt niin. Polttoaineensyötön katkaisun takia molemmat moottorit menettivät tehonsa ja kone alkoi menettää korkeutta. Molempien moottorien polttoaineensyöttö kytkettiin myöhemmin takaisin päälle ja moottorit alkoivat taas saada tehoa, mutta lentokone ehti syöksyä maahan. RAT-hätägeneraattori oli tullut esiin rungosta hydraulipaineen tuottamiseen, APU-moottori alkoi toimia polttoaineensyötön palauttamisen jälkeen, FADEC-järjestelmä aloitti uudelleenkäynnistymistoiminnot ja moottoreiden arvot osoittivat niiden olevan käynnistymässä kun kone törmäsi maahan.
Polttoaineen syötön ohjauksessa on suojamekanismi, jonka on tarkoitus estää vahingossa siirtyminen. Kytkimiä on nostettava ennen siirtämistä toiseen asentoon, ja lisäksi sivuilla on suojaus, joka estää vahingossa siirtämisen. Normaalisti kytkimet asetetaan "cutoff"-tilaan vain laskeutumisen jälkeen.
Rantojen miehet

Rantojen miehet on vuonna 1971 valmistunut Hannu Peltomaan ohjaama puolen tunnin dokumenttielokuva, joka voitti Tampereen kansainvälisten lyhytelokuvajuhlien pääpalkinnon vuonna 1971.
"Rantojen miehet" kuvaa avoimesti ja rehellisesti alkoholisoituneiden miesten ja naisten elämää 1970-luvun suomalaisessa yhteiskunnassa. Henkilöiden omat kertomukset valottavat, kuinka sota, köyhyys ja vaikeat elinolosuhteet ajoivat monet syrjään ja alkoholin pariin. Vaikka he ovat tietoisia tilanteestaan, tahdonvoima muutokseen puuttuu. Elokuva toimii inhimillisenä avunhuutona ja tarkkana ajankuvana, joka dokumentoi marginaaliin joutuneiden ihmisten asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa.
Yhteiskunnallinen konteksti ja poliittinen ilmapiiri.
Elokuva kytkeytyy vahvasti 1970-luvun alun yhteiskunnalliseen ja poliittiseen ilmapiiriin. Dokumentti ilmentää aikakauden elokuvatuotantoa, jossa korostui työväenluokan ja yhteiskunnallisten epäkohtien esiin tuominen. Elokuva oli osa vuoden 1971 niin sanottuja ”vallankumousfilkkareita”, jotka synnyttivät kiivasta keskustelua elokuvataiteen roolista ja festivaalin kilpailuperiaatteista.
Kansainvälinen tunnustus ja festivaalimenestys.
"Rantojen miehet" erottui edukseen kansainvälisessä kilpailussa ja voitti pääpalkinnon. Tuomaristo, jota johti Jörn Donner, arvosti erityisesti elokuvan yhteiskunnallista merkitystä. Dokumentin palkitseminen heijasti festivaalin poliittisesti latautunutta ilmapiiriä, johon vaikuttivat muun muassa metallialan lakko ja keskustelut Tampereen elokuvajuhlien tulevaisuuden suunnasta.
Elokuvan asema suomalaisessa dokumenttiperinteessä.
Elokuva on osa suomalaista 1970-luvun lyhytelokuvatuotantoa, jonka tavoitteena oli herättää keskustelua yhteiskunnallisista ongelmista. Sen palkitseminen Tampereen elokuvajuhlilla korosti festivaalin merkitystä kantaa ottavien ja harvinaisempien elokuvien esittelyalustana. "Rantojen miehet" on sittemmin esitetty uudelleen festivaaleilla, mikä kertoo sen pysyvästä arvosta suomalaisen dokumenttielokuvan historiassa.
Tunnustukset.
Elokuva sai useita tunnustuksia, kuten Grand Prix -palkinnon Tampereen lyhytelokuvajuhlilla vuonna 1971, kunniakirjan Oberhausenin festivaalilla sekä elokuvatuotannon laatutukea samana vuonna. Elokuva osallistui useisiin kansainvälisiin elokuvafestivaaleihin, kuten Tampereen elokuvajuhlille, Oberhausenin lyhytelokuvapäiville ja Lontoon elokuvajuhlille vuonna 1971, sekä myöhemmin uudelleen Tampereen elokuvajuhlille vuonna 2002.
Kuvauspaikat.
Kuvauspaikkoina toimivat Helsingin ulkoalueet sekä sisätiloista asunnottomien yömaja ”Liekkihotelli” Ruoholahdessa.
Orionin Tutkimussäätiö

Orionin Tutkimussäätiö sr on suomalainen säätiö, joka tukee lääketieteen, eläinlääketieteen, farmasian sekä niihin liittyvien luonnontieteiden, kuten kemian ja fysiikan tutkimusta. Säätiö jakaa vuosittain apurahoja erityisesti akateemisen uransa alussa oleville tutkijoille.
Historia.
Orionin Tutkimussäätiö perustettiin vuonna 1957 nimellä Orionin Tieteellinen Tutkimusrahasto. Säätiön hallituksen ensimäisenä puheenjohtajana toimi 13 vuoden ajan arkkiatri Arvo Ylppö. Aluksi säätiö jakoi apurahat, yksittäisiä poikkeuksia lukuunottamatta, lääketieteellistä tutkimusta lähellä olevien järjestöjen kautta. Vuonna 1969 astui voimaan sääntömuutos, joka vapautti apurahat "yksityisten tieteenharjoittajien haettaviksi".
Vuonna 1972 nimi muutettiin Orion-yhtymän Tutkimussäätiöksi. Vuonna 2006 säätiö fuusioitui Farmoksen Tutkimus- ja Tiedesäätiön kanssa, jolloin syntyi nykyinen Orionin Tutkimussäätiö.
Toiminta ja apurahat.
Säätiö jakaa vuosittain noin miljoona euroa apurahoina reilulle sadalle eri tutkijalle. Suurin osa apurahoista on 6 000 euroa, mutta säätiö myöntää myös suurempia, enintään 50 000 euron apurahoja esimerkiksi ulkomaille suuntautuvaan post doc -työhön tai oman tutkimusryhmän perustamiseen. Vuonna 2025 säätiö myönsi apurahoja yhteensä 1 109 000 euroa. 
Hallinto.
Orionin Tutkimussäätiön hallituksessa on 11 jäsentä, jotka edustavat tuettavien alojen tieteellisiä järjestöjä, Suomen viittä lääketieteellistä koulutusyksikköä ja Orion Oyj:tä. Hallituksen jäsenet valitaan heidän vahvan kokemuksensa ja tutkimuksellisen näkyvyytensä perusteella.
Orionin Tutkimussäätiön hallitus tekee apurahojen myöntöpäätökset itsenäisesti Orion-konsernista riippumattomasti.
Yleistahto

Yleistahto () on ranskalaisen filosofin ja yhteiskuntateoreetikon Jean-Jacques Rousseaun antama nimitys kaikkien kansalaisten yhteiselle edulle ja halulle toteuttaa sitä. Rousseaun mukaan yleistahto tai yhteistahto oli yhteiskuntaelämän perusta. Käytännössä se tarkoittaa kansalaisten yhteistä halua toteuttaa yhteiseksi eduksi katsottuja toimenpiteitä.
Raiders Basket

Raiders Basket on järvenpääläinen koripalloseura ja edustusjoukkue I-divisioonassa. Kasvattajaseurana Raidersilla on Beat Basket ja Keravan Kori-80.
Vuonna 2010 Järvenpään Koripalloseura siirsi edustusoikeuden Team Uusimaalle (Uusimaa Basket ry), joka otti nimen Raiders Basket käyttön vuonna 2018.
Oliver Kandén

Oliver Kandén (s. 11. elokuuta 2004 Loimaa) on suomalainen koripalloilija. Hän on edustanut Korisliigassa Kauhajoen Karhu Basketia. Keväällä 2024 hänet valittiin Korisliigan vuoden tulokkaaksi.
Puistokatu 6

Puistokatu 6 (aiemmin Länsi-Kaivopuisto 2 ja Puistokatu 2) on Helsingin Kaivopuistossa Puistokadun varrella sijaitseva puinen huvilarakennus, joka on suojeltu asemakaavalla. Sen suunnitteli insinööri Hugo Neuman omaksi asuintalokseen vuonna 1876.
Vuonna 1878 Neuman myi huvilan senaattori Theodor Wegeliukselle. Hänen aikanaan hirsirakennusta muutettiin useasti, ja se myös kasvoi sekä korkeutta että leveyttä puistoon päin. Laajennus- ja muutossuunnittelusta vastasivat arkkitehdit Theodor Decker, Sebastian Gripenberg, Theodor Höijer, Gustaf Nyström ja Gustaf Strengel. Rakennuksen nykyinen ulkoasu on vuodelta 1908, jolloin muutostyöt päättyivät. Alkuperäisestä rakennuksesta on säilynyt luonnonkivistä muurattu sokkeli sekä osa ensimmäisen kerroksen Puistokadun puoleisista huonetiloista. 
Vuosina 1953–1958 rakennuksessa toimi Länsi-Kaivopuiston kansakoulu. Sittemmin rakennus on ollut päiväkotikäytössä.
Viereisellä tontilla sijaitseva Puistokatu 4 on myös suojeltu. Nämä kaksi huvilaa ovat ainoat säilyneet rakennukset aiemmin laajemmasta läntisen Kaivopuiston huvila-asutuksesta.
Peace Will Come

Peace Will Come on Diana Ghurtskaian esittämä kappale, jolla hän edusti Georgiaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa Belgradissa. Kappale sijoittui kilpailun finaalissa 11. sijalle.
Kappaleen on säveltänyt Kim Breitburg ja sanoittanut Karen Kavaleryan. Se valittiin Georgian edustuskappaleeksi 1. maaliskuuta 2008 julkisessa karsinnassa.
Eurovision laulukilpailussa.
Ennen vuoden 2008 Eurovision laulukilpailua Georgia arvottiin tammikuussa esiintymään kilpailun 22. toukokuuta 2008 järjestettyyn toiseen semifinaaliin. Esiintymisjärjestyksen arvonnassa 17. maaliskuuta maan edustuskappale "Peace Will Come" sai semifinaalista paikakseen numeron 14. Kappaletta edelsi Tanskan edustaja Simon Mathew kappaleella "All Night Long" ja seurasi Unkarin edustuskappale "Candlelight" esittäjänään Csézy. Ghurtskaialla oli lavalla viisi taustatanssijaa, joista yksi oli maataan vuoden 2012 laulukilpailussa edustanut Anri Jokhadze.
Toisen semifinaalin tulosjulkistuksessa Georgia mainittiin kymmenestä jatkoon pääsevästä maasta viidentenä, näin ollen "Peace Will Come" pääsi 24. toukokuuta 2008 järjestettyyn finaaliin. Semifinaalissaan kappale saavutti viidennen sijan 107 pisteellä.
Laulukilpailun finaalissa kappale esitettiin seitsemäntenätoista. Finaalissa kappaletta edelsi jälleen Tanskan edustus "All Night Long" ja seurasi Ukrainan kappale "Shady Lady" Ani Lorakin esittämänä. Kilpailun lopputuloksissa "Peace Will Come" sijoittui 11. sijalle saatuaan 83 pistettä.
Saadut pisteet.
Vuonna 2008 Euroviisuissa oli käytössä pelkkä yleisöäänestys. Poikkeuksena San Marinon pisteet tulivat raadilta. "Peace Will Come" sai kilpailussa pisteitä eri mailta seuraavasti:
Lähteet.
Ranskan avoin tennisturnaus 2025 – miesten kaksinpeli

Turnauksen puolustava mestari Carlos Alcaraz voitti loppuottelussa Jannik Sinnerin viidessä erässä. Grand slam -titteli oli Alcarazin toinen Ranskan avoimissa ja kaikkiaan viides. Loppuottelu kesti 5 tuntia ja 29 minuuttia, ja oli näin turnauksen historian pisin. Sinnerillä oli neljännessä erässä kolme ottelupalloa Alcarazin syötössä, mutta Alcaraz selvitti tämän, ja mursi sen jälkeen Sinnerin syötön ja lopulta voitti erän katkaisupelissä.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
 Jannik Sinner "(loppuottelu)"
 Carlos Alcaraz (mestari)
 Alexander Zverev "(puolivälierät)"
 Taylor Fritz "(1. kierros)"
 Jack Draper "(4. kierros)"
 Novak Đoković "(välierät)"
 Casper Ruud "(2. kierros)"
 Lorenzo Musetti "(välierät, luovutti)"
 Alex de Minaur "(2. kierros)"
 Holger Rune "(4. kierros)"
 Daniil Medvedev "(1. kierros)"
 Tommy Paul "(puolivälierät)"
 Ben Shelton "(4. kierros)"
 Arthur Fils "(3. kierros, withdrew)"
 Frances Tiafoe "(puolivälierät)"
 Grigor Dimitrov "(1. kierros, luovutti)"
 Andrei Rubljov "(4. kierros)"
 Francisco Cerúndolo "(1. kierros)"
 Jakub Menšík "(2. kierros)"
 Stefanos Tsitsipas "(2. kierros)"
 Tomáš Macháč "(1. kierros, luovutti)"
 Ugo Humbert "(2. kierros, luovutti)"
 Sebastian Korda "(3. kierros)"
 Karen Hatšanov "(3. kierros)"
 Alexei Popyrin "(4. kierros)"
 Alejandro Davidovich Fokina "(2. kierros)"
 Denis Shapovalov "(2. kierros)"
 Brandon Nakashima "(1. kierros)"
 Félix Auger-Aliassime "(1. kierros)"
 Hubert Hurkacz "(1. kierros)"
 Giovanni Mpetshi Perricard "(2. kierros)"
 Alex Michelsen "(1. kierros)"
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Ehrenströmintie

Ehrenströmintie () on katu Helsingin Kaivopuistossa. Se kiertää koko Kaivopuiston noin 1,5 kilometrin mittaisen rantaviivan Merisatamasta Eteläsatamaan – se alkaa niin kutsutulta Meritorilta Meripuiston itäpäästä ja päättyy Olympiaterminaalin edustalle, jossa se liittyy Laivasillankatuun sillalla ja kiertoliittymällä.
Ajatuksen Kaivopuiston kiertävästä rantakadusta esitti arkkitehti Bertel Jung vuonna 1909. Katu oli osa Jungin suunnitelmaa, jossa Ullanlinnan laivaveistämön paikalle rakennettaisiin uusia monumentaalirakennuksia. Idea ei kuitenkaan johtanut vielä toimenpiteisiin. Asemakaavaosasto ehdotti rantakatua uudelleen vuonna 1930, ja lopullisen muotonsa se sai vuoden 1938 suunnitelmassa. Rantakadun satamanpuoleiseen päähän ei enää kaavailtu suuria rakennusmassoja, vaan laivaveistämön tonttia kehitettiin lähinnä sataman tarpeisiin ja puistoksi.
Katua rakennettiin niin 1930-, 1940- kuin 1950-luvullakin. Katu katkaisi puiston suoran yhteyden merenrantaan. Alun perin katualue tunnettiin kahdella nimellä, Läntinen Puistotie ("Västrä Allén") ja Kaivopuiston Rantatie ("Brunnsparkens Strandväg"). Nykyinen nimi vahvistettiin vuonna 1950, kun edellämainitut kadut yhdistettiin Ehrenströmintieksi. Se nimettiin arkkitehti Johan Albrecht Ehrenströmin mukaan. Ehrenström oli laatinut Helsingin uuden asemakaavan vuonna 1812. Hänen mukaansa on nimetty myös Albertinkatu.
Kesällä 2020 Ehrenströmintiellä tehtiin noin kaksi kuukautta kestänyt kävelykatukokeilu osuudella Mattolaiturilta Kylpylänaukiolle.
Kinga Kollár

Kinga Kollár (s. 6. maaliskuuta 1978, Esztergom, Unkari) on unkarilainen juristi ja poliitikko, vuodesta 2024 lähtien Kunnioitus ja vapaus -puolueen (TISZA) edustaja Euroopan parlamentissa.
Ura.
Kinga Kollár opiskeli vuosina 1996–2001 oikeustiedettä Budapestin ELTE-yliopistossa. Hän on työskennellyt Euroopan komission useissa virastoissa, Unkarin oikeusministeriössä EU-oikeuden asiantuntijana sekä Unkarin kilpailuvirastossa (Gazdasági Versenyhivatal) tutkintasihteeristön johtajana.
Europarlamenttivaaleissa 2024 Kollár sai mandaatin yhtenä seitsemästä uuden oppositiopuolue TISZAn ehdokkaasta. Samaan aikaan järjestetyissä kunnallisvaaleissa hänet valittiin myös Budapestin kaupunginvaltuustoon.
Kevään 2025 kohu.
Huhtikuussa 2025 Kollár käytti puheenvuoron Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunnan (CONT) kokouksessa, kommentoiden Unkariin sen oikeusvaltion tilan johdosta kohdistettuja EU-tukien jäädyttämisiä. Hän totesi, että EU:n toimien vaikutukset ovat haitanneet esimerkiksi julkisen infrastruktuurin ja sosiaalipalvelujen kehittämistä ja olleet negatiivisia siinä mielessä, että poliittiset vastakkainasettelut Unkarissa ovat kärjistyneet entisestään. Sitä vastoin ”unkarilaisten heikkenevä elintaso on vahvistanut oppositiota, siinä mielessä suhtaudun vuoden 2026 [Unkarin parlamentti]vaaleihin hyvin positiivisesti”.
Unkarin hallitusta lähellä olevassa mediassa Kollárin puheenvuoro nostatti kiivaan reaktion: hänen väitettiin iloitsevan Unkarin ongelmista ja toimivan Brysselissä Unkaria vastaan. Pääministeri Viktor Orbán vaati sosiaalisessa mediassa Kollária eroamaan ja vertasi radiohaastattelussaan Kollárin lausuntoa vuonna 2006 julkisuuteen vuotaneeseen tuolloisen pääministerin Ferenc Gyurcsányn ”Őszödin puheeseen”, joka oli käynnistänyt mellakoiksi räjähtäneitä rajuja mielenosoituksia. Myös Budapestin kaupunginvaltuustossa Fidesz-puolueen edustajat vaativat Kollária eroamaan, ja Fidesz-puolueen perustajajäseniin ja Orbánin lähipiiriin kuuluva toimittaja ja mediavaikuttaja Zsolt Bayer järjesti 12. huhtikuuta 2025 Budapestissa mielenosoituksen Kollária vastaan.
Häpeä (elokuva)

Häpeä () on ruotsalainen vuonna 1968 julkaistu Ingmar Bergmanin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva. Sen pääosissa ovat Liv Ullmann ja Max von Sydow.
Elokuva kuvattiin Fåröllä syksyllä 1967. 
Juoni.
Pariskunta pakenee sisällissotaa saarelle. Eristyksissä eläminen koettelee heidän suhdettaan, ja lopulta myös sota leviää saarelle. 
Arvioita.
Elokuvan sota-aihe herätti keskustelua aikansa ruotsalaismediassa sen mahdollisesta kantaaottavuudesta Vietnamin sotaan. Bergman itse kiisti elokuvan kommentoivan sitä. Lasse Bergström kirjoitti "Expressen"-lehdessä "Häpeän" kertovan inhimillisen toiminnan mahdottomuudesta epäinhimillisessä tilanteessa. Hamish Ford (2014) arvioi "Senses of Cinema" -julkaisussa teoksen olevan sotaelokuvaa enemmän bergmanilaiseen tapaan parisuhteen monimutkaisuutta käsittelevä elokuva, mutta piti sitä myös poliittisena.
Väinö Rantanen

Väinö Rantanen (29. joulukuuta 1900 – 16. tammikuuta 1988) oli suomalainen kapellimestari ja säveltäjä.
Ura.
Väinö Rantasen vanhemmat olivat rakennusmestari Antti Rantanen ja Vilhelmiina Rantanen. Hän opiskeli säveltaiteita Helsingin musiikkiopistossa. Rantasen kiinnityksiä olivat Kotkan Näyttämö vuosina 1922–1924, Kansan Näyttämö 1924–1936, Helsingin Kansanteatteri 1936–1946, Helsingin Työväenteatteri 1946–1948, Helsingin Kansanteatteri-työväenteatteri 1948–1964 ja Helsingin kaupunginteatteri 1964–1965. Hänellä oli useita toimia vuosina 1921–1970, kuten Helsingin Työväenopistossa vuosina 1938–1970.
Rantanen johti operetteja ja musikaaleja noin 43 vuoden ajan. Hän sävelsi musiikin muun muassa teoksiin "Hamlet", "Olen 26-vuotias" ja "Miehen kylkiluu". Hän sävelsi myös yksinlauluja ja orkesterimusiikkia. Rantanen toimi kapellimestarina esimerkiksi näytelmissä "Erämaan laulu" (Yhtynyt Teatteri Kansan Näyttämö ja Koiton Näyttämö, 1933), "Kaunis Veera" (Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteri, 1949) ja "Peppi Pitkätossu" (Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteri, 1952). 
Yksityiselämä.
Väinö Rantanen avioitui näyttelijä Terttu Soinvirran kanssa vuonna 1951. Pariskunnalle syntyi kaksi lasta.
Kalifornian yliopisto (Davis)

Kalifornian yliopisto, Davis (engl. University of California, Davis; myös UC Davis ja UCD) on julkisen Kalifornian yliopisto -järjestelmän kampusyliopisto.
Yliopisto avautui vuonna 1908 UC Berkeleyn yliopiston maatilana. Vuonna 1915 perustetiin maataloustieteen tiedekunta. Eläinlääketieteellnen tiedekunta perustettiin 1946. Kirjallisuuden opetus käynnistyi 1951. Vuoteen 1959 mennessä se kasvoi eri alojen yliopistokampukseksi. Insinöörikoulutus käynnistyi vuonna 1962, oikeustieteen koulutus 1965, lääketieteellinen koulutus 1966, kasvatustiede 2002 ja sairaanhoitajakoulutus 2008.
Yliopisto sijoittautui vuonna 2022 The Wall Street Journalin tekemässä Yhdysvaltojen julkisten yliopistojen vertailussa viidennelle sijalle.
Rehtori ja kansleri.
Yliopiston kanslerina toimii Gary S. May ja varakanslerina sekä rehtorina Mary S. Croughan.
Piia Elo

Piia Elo (s. 13. helmikuuta 1978 Turku) on suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka on toiminut Turun pormestarina kesäkuusta 2025 lähtien. Hänet valittiin tehtävään kaupunginvaltuuston yksimielisellä päätöksellä.
Ura.
Elo on syntynyt Turussa, ja hän on valmistunut ylioppilaaksi Puolalanmäen lukiosta vuonna 1998. Elo on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri, ja hän on opiskellut valtio-oppia ja venäjää Turun yliopistossa.
Elo valittiin Turun kaupunginvaltuustoon vuonna 2008. Hän on ollut kaupunginhallituksen jäsen vuosina 2009–2012 ja uudelleen vuodesta 2019 lähtien. Vuosina 2021–2025 Elo toimi Turun kasvatuksen ja opetuksen apulaispormestarina. Kesäkuussa 2025 Elo valittiin Turun pormestariksi. Hänen edeltäjänsä oli Minna Arve.
Elo oli Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin hallituksen puheenjohtaja vuosina 2013–2020. Hän on ollut Varsinais-Suomen hyvinvointialueen aluevaltuutettu vuodesta 2022.
Vuosina 2010–2021 Elo toimi Turun ammatti-instituutin palvelupäällikkönä.
Masked Singer Suomi (7. tuotantokausi)

Masked Singer Suomen seitsemännen kauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 6. syyskuuta 2025. Kauden juonsi Ilkka ”Ile” Uusivuori ja vakiopanelisteina toimivat Benjamin Peltonen, Janne Kataja ja Jenni Poikelus.
Vierailevina panelisteina nähtiin Mikko Silvennoinen, Ville ”Viki” Eerikkilä, Juuso ”Köpi” Kallio, Niko Saarinen, Constantinos ”Gogi” Mavromichalis, Lenni-Kalle Taipale, Veronica Verho, Atte Kilpinen, Nelli Matula, Paula Noronen, Juuso Karikuusi, Kiti Kokkonen, Sami Hedberg ja Marja Hintikka.
Kaudella esiintyvät hahmot olivat Hai, Haisunäätä, Kameleontti, Kukkakärpänen, Kulkukoira, Mansikki, Merenneito, Papparainen, Paviaani, Pierumies, Poni ja Riiviö. Myöhemmin ohjelmaan tulivat mukaan Sikapossu ja Hämähäkki.
Uutena elementtinä kaudella nähtiin "Poista maski" nappi. Mikäli etsivät olivat yksimielisiä hahmon henkilöllisyydestä, heillä oli valta painaa nappia yhden kerran, jonka jälkeen hahmo poisti maskinsa jos etsivät olivat oikeassa; tai saada immuniteetin illan äänestyksestä, jos etsivät olivat väärässä. Nappia painettiin Kulkukoiraa koskien jaksossa 5.
Kauden päätti Pelastakaa Lapset -järjestön kanssa järjestettävä joulujakso, jossa esiintyivät kolme uutta hahmoa: Kynttilä, Lahjasäkki ja Pipari.
Jaksot.
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.&lt;br&gt;
Tanssii tähtien kanssa (18. tuotantokausi)

Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan 18. tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 31. elokuuta 2025. Kauden voittivat Johannes Holopainen ja Katri Riihilahti.
Tanssiesitykset tuomaroivat edelleen Jukka Haapalainen, Helena Ahti-Hallberg sekä Jorma Uotinen, ja juontajina jatkavat Vappu Pimiä ja Ernest Lawson. Pimiä toimii viimeistä kauttaan ohjelman juontajana.
Kilpailijat.
TTK:n 18. tuotantokauden kaksitoista tanssiparia julkistettiin 7. elokuuta
Vihreä luku tarkoittaa viikon parasta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää.
Pisteet.
Taustavärit:
 kilpailun voittajat
 kilpailun 2. sija
 kilpailun 3. sija
 paras pari
 pudotusuhassa
 pudonnut pari
 keskeyttänyt pari
Tanssilajit &amp; pisteet.
Vakiokilpatanssilajien pisteet, ilman lisätehtäviä yms.
Vihreä luku tarkoittaa parin parasta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa parin huonointa pistemäärää.
Harry Fragson

Harry Fragson (oikealta nimeltään Leon Victor Phillip Pott; 2. heinäkuuta 1869 Soho, Lontoo – 31. joulukuuta 1913 Pariisi) oli brittiläinen music halleissa esiintynyt laulaja ja koomikko. Hän saavutti suosiota sekä Lontoossa että Pariisissa. Fragsonin suosituin kappale oli “Hello, Hello, Who’s Your Lady Friend”.
Fragson asui isänsä kanssa Pariisissa. Hän kuoli sairaalassa jouduttuaan isänsä ampumaksi vuonna 1913. Hänet on haudattu Père-Lachaiseen.
Marietta Alboni

Maria Anna Marzia “Marietta” Alboni (6. maaliskuuta 1826? Città di Castello – 23. kesäkuuta 1894 Ville-d’Avray) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan kontra-altto. Hän tuli tunnetuksi bel canto -ohjelmistostaan. Toisinaan Alboni tulkitsi myös sopraanorooleja ja jopa miesosia.
Albonin syntymävuosi on monien lähteiden mukaan 1826, mutta joissain lähteissä on mainittu syntymävuodeksi 1822 tai 1823. Alboni sai Bolognassa opiskellessaan osakseen Gioachino Rossinin huomion ja pääsi sittemmin esiintymään monissa tämän oopperoissa. Hän teki debyyttinsä Climenen roolissa Giovanni Pacinin teoksessa "Saffo" Bolognassa vuonna 1842. Alboni esiintyi tämän jälkeen La Scalassa Rossinin oopperassa "Le siège de Corinthe". Hän kiersi vuosina 1843–1846 Itävallassa, Venäjällä, Saksassa ja Itä-Euroopassa. Alboni teki vuonna 1847 ensimmäiset esiintymisensä Isossa-Britanniassa Covent Gardenissa ja Ranskassa Théâtre-Italienissa. Tuolloin hän esiintyi Rossinin oopperassa "Semiramide".
Alboni kiersi 1850-luvun alkupuolella Espanjassa ja Yhdysvalloissa. Naimisiin mentyään hän jäi asumaan Pariisiin. Hän esiintyi Rossinin hautajaisissa vuonna 1868 ja teki viimeisen oopperaesiintymisensä vuonna 1872.
Impler-/Poccistraßen metroasema

Impler-/Poccistraße on Münchenin metron U3 ja U9-linjojen suunniteltu risteysasema, jonka on tarkoitus korvata Implerstraßen ja Poccistraßen metroasemat. Sen on tarkoitus avautua vuonna 2040. Münchenin kaupunkisuunnittelu- ja rakennussääntölautakunta asetti suunnitellun asema-alueen muokkauskieltoon, ja hyväksyi sen kehittämissuunnitelman 18. syyskuuta 2024. 
Neliraiteiselle asemalle rakennetaan kaksi laituritasoa. Ylemmältä tasolta liikennöidään pohjoiseen ja alemmalta tasolta etelään. Molempien laiturien leveydeksi tulee noin 15 metriä. Uudelle asemalle rakennetaan sisäänkäynti Implerstraßen eteläpäähän Schmied-Kochel-Straßelle, pohjoispäähän rakennetaan sisäänkäynti Kapellenwegille ja sinne rakennetaan yhteys uuteen Südbahnhofin S-Bahn asemaan, jonne pääsee maanalaista käytävää pitkin.
Spar Suomessa

Tämä artikkeli kertoo Spar-kauppaketjusta Suomessa. Ketjulla on ollut myymälöitä Suomessa 1962–1973 ja 1998–2005 sekä 2025–. Spar-tunnusta käytettiin Tukon yhtenäisen T-ketjutunnuksen rinnalla 1974–1998.
Historia.
"Suomen Spar Oyj" oli päivittäistavarakauppaketju, joka syntyi 1990-luvun lopulla vaikeuksiin ajautuneen T-ryhmän seuraajaksi Keskon ostettua Tukon. Lisäksi Suomessa oli noin 500 Spar-kauppaa ennen Tukon kauppaketjujen (A&amp;O, Spar ja TR) siirtymistä yhtenäiseen T-tunnukseen vuonna 1973. Vuoden 1998 alussa aloitti toimintansa valtakunnallinen tukku- ja vähittäiskauppaa harjoittava Suomen Spar Oyj, jonka suurimpana omistajana oli ruotsalainen Axfood. 
Suomen Spar-ketjuun kuului syksyllä 2005 kaikkiaan 280 myymälää, joista Suomen Sparin omia myymälöitä oli 98 ja kauppiaiden hallinnassa olleita myymälöitä 182. Vuonna 2001 Suomen Spar Oyj keskitti liiketoimintansa kahteen ketjuun, jotka olivat Eurospar ja Spar. Tuolloin Spar Market, Superspar, Spar Express- ja Rabatti-ketjut yhdistettiin Spar-nimen alle. Suomen suurin Spar-kauppa, Espoon keskuksen Eurospar, avattiin huhtikuussa 1999; nykyisin tuo myymälä on osa kauppakeskus Entressessä toimivaa S-marketia. Suomen Eurospar käytti markkinoinnissa Timo Kähkösen piirtämiä sarjakuvahahmoja.
S-ryhmän keskusliike Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta (SOK) osti Suomen Sparin osakekannan 2005. Kilpailuvirasto hyväksyi kaupan ehdolla, että (vähintään) 30 Spar-myymälän liiketoiminta siirtyy S-ryhmän kilpailijoille. Järjestelyjen lopputuloksena S-ryhmän kauppaketjuihin (Alepa, Sale ja S-market) siirtyi 85 Spar-myymälää, uuteen M-ryhmään siirtyi 47 myymälää, Tradekan ketjuihin (Siwa, Valintatalo ja Euromarket) 38 myymälää ja K-ryhmään 24 myymälää. Päivittäistavarakauppa päättyi 85 entisessä Spar-toimipaikassa. Suomen viimeinen Spar-kauppa sijaitsi Kolarissa vuoteen 2007. Suomen Sparin toiminta lakkasi vuonna 2019 sen sulautuessa SOK:hon.
Vuoden 2025 alussa Tokmanni allekirjoitti lisenssisopimuksen Spar Internationalin kanssa. Myönnetty lisenssi antaa Tokmannille yksinoikeuden myydä Spar-tuotteita ja käyttää Spar-brändiä Suomessa. Kesäkuussa 2025 avattiin ensimmäinen Spar-brändin mukainen ruokaosasto Ylöjärven Tokmanni-myymälässä. Tornioon Eurospar avattiin 2025 vuoden lopussa.
Matthew Hindson

Matthew Hindson (s. 1968) on australialainen säveltäjä.
Hindson on usein omaksunut vaikutteita populaarimusiikista. Hänen teoksiaan on esitetty kansainvälisesti. Hän on opettanut Sydney Conservatorium of Musicissa ja toiminut Australian taideneuvoston musiikkihallinnon puheenjohtajana. Hindson oli vuosina 2004–2010 nykymusiikille omistetun Aurora Festivalin taiteellinen johtaja. Hänestä tehtiin vuonna 2006 Australian ritarikunnan jäsen. Hindsonin teoksia ovat kustantaneet Faber Music ja Promethean Editions.
Robert Ressler

Robert K. Ressler (1937 – 5. toukokuuta 2013) oli yhdysvaltalainen kriminologi. Ressler palveli Yhdysvaltain maavoimissa ja sai everstin arvon. Hän opiskeli Michiganin osavaltionyliopistossa. Ressler värvättiin vuonna 1974 FBI:n käyttäytymistieteiden yksikköön, jossa hän työskenteli vuoteen 1990 saakka. 
Hän teki yhteistyötä Roy Hazelwoodin ja Ann Burgessin kanssa yli kahdenkymmenen vuoden ajan ja oli profiloinnin edelläkävijä. Hazelwoodin mukaan Ressler oli John E. Douglasin ohella ensimmäinen tutkimustyötä sarjamurhaajista tehnyt henkilö. Hän otti käyttöön sarjamurhaaja-nimityksen tietynlaisista toistuvien henkirikosten tekijöistä.
Ressler teki haastatteluja ja keräsi tietoa 36:sta sarja- ja seksuaalimurhaajasta. Hänen työhönsä pohjautuvat kirjat "Sexual Homicide: Patterns and Motives" (1988) ja "Crime Classification Manual" (1992). Ressler oli ideoimassa monia ohjelmia, joiden pohjalta perustettiin FBI:n National Center for the Analysis of Violent Crime. Hänet nimitettiin FBI:n Violent Criminal Apprehension Programin (VICAP) ensimmäiseksi ohjelmajohtajaksi vuonna 1985. Ressler johti Virginiassa Forensic Behavioral Services Internationalia. Hänestä tuli suosittu kansainvälinen luennoitsija ja julkinen puhuja. Ressler kirjoitti omaelämäkerran "Whoever Fights Monsters" ja oli mukana kirjoittamassa teoksia "Justice Is Served" sekä "I Have Lived in the Monster".
Katso myös.
Ann Burgess
Mundelstrup

Mundelstrup on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 423 asukasta vuoden 2025 alussa.
Mårslet

Mårslet on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 5 174 asukasta vuoden 2025 alussa.
Ormslev

Ormslev on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 381 asukasta vuoden 2025 alussa.
Sabro

Sabro on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 492 asukasta vuoden 2025 alussa.
Solbjerg

Solbjerg on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 4 845 asukasta vuoden 2025 alussa.
Spørring

Spørring on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 207 asukasta vuoden 2025 alussa.
Studstrup

Studstrup on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 808 asukasta vuoden 2025 alussa.
Trige

Trige on taajama Aarhusin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 459 asukasta vuoden 2025 alussa.
Nymølle

Nymølle on taajama Allerødin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 356 asukasta vuoden 2025 alussa.
Aarup

Aarup on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 237 asukasta vuoden 2025 alussa.
Brylle

Brylle on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 306 asukasta vuoden 2025 alussa.
Kalifornian yliopisto (San Francisco)

Kalifornian yliopisto, San Francisco (engl. University of California, San Francisco; myös UCSF) on julkisen Kalifornian yliopisto -järjestelmän kampusyliopisto.
Yliopisto avautui vuonna 1864, kun kirurgi Hugh Toland perusti yksityisen lääketieteellisen oppilaitoksen San Franciscoon. Myöhemmin hän pyrki yhteistyöhön Kalifornian yliopiston kanssa, joka oli avannut kampuksen Berkeleyssä vuonna 1868. Vuonna 1964 University of California, San Francisco Medical Center, sai täyden hallinnollisen riippumattomuuden ja siitä tuli yhdeksäs kampus UC-järjestelmässä. Tämä oli ainoa, joka on omistettu yksinomaan terveystieteiden opetukseen.
UCSF tarjoaa koulutusta lääketieteessä, hammaslääketieteessä, hoitotyössä ja farmasiassa. Sillä on yli 20 toimipistettä San Franciscossa ja sen ulkopuolella.
Rehtori ja kansleri.
Yliopiston kanslerina toimii Sam Hawgood ja varakanlerina sekä rehtorina Catherine R. Lucey.
Ebberup

Ebberup on taajama Assensin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 233 asukasta vuoden 2025 alussa.
Akontios ja Kydippe

Akontios (, ) ja Kydippe (, ) ovat hahmoja eräässä kreikkalaisen mytologian rakkaustarinassa.
Kertomuksen mukaan Akontios, joka oli kaunis Keokselta kotoisin ollut nuorukainen, meni kerran Delokselle osallistuakseen Artemiin vuotuiseen juhlaan. Siellä hän rakastui Kydippeen, joka oli erään ylhäisen ateenalaisen tytär. Kun Akontios näki Kydippen istumassa pyhäkössä uhritoimituksen aikana, hän heitti neidon eteen omenan, johon oli kirjoittanut ”vannon Artemiin pyhäkön kautta naivani Akontioksen”. Kydippen hoitaja otti omenan ja antoi sen Kydippelle, joka luki kirjoituksen ääneen ja heitti omenan pois.
Artemis kuitenkin kuuli valan, kuten Akontios oli toivonut. Kun juhla oli ohi, Akontios palasi kotiinsa ja jäi odottamaan mitä tapahtuisi. Myöhemmin, kun Kydippen isä oli aikeissa antaa tyttärensä avioon toiselle miehelle, Kydippe sairastui juuri ennen hääjuhlia. Sama tapahtui kolmesti peräkkäin. Akontios sai tietää tapahtumista ja kiirehti Ateenaan. Delfoin oraakkeli, jolta Kydippen isä kysyi neuvoa, vastasi, että toistuvilla taudeilla Artemis oli rankaissut Kydippeä valan rikkomisesta. Kydippe kertoi äidilleen, mitä oli tapahtunut, ja lopulta isä suostui antamaan Kydippen vaimoksi Akontiokselle.
Kertomuksen kertovat sekä Ovidius että Aristainetos. Siihen viitataan myös useissa runoilijoilta säilyneissä katkelmissa. Esimerkiksi Kallimakhos kirjoitti "Kydippe"-nimisen runon. Saman kertomuksen kertoo muunneltuna Antoninus Liberalis, jolla päähenkilöt ovat Hermokhares ja Ktesylla.
Filammon

Filammon (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa runoilija ja muusikko, joka yhdistettiin vahvasti Apollonin palvontaan Delfoissa sekä kithara- ja kuoromusiikkiin.
Filammonin sanottiin olleen Apollonin ja nymfi Khionen – tai joidenkin lähteiden mukaan Filoniksen tai Leukonoen – poika. Parnassoksella asuneen nymfi Argiopen kanssa hän sai pojat Thamyriin ja Eumolpoksen. Ferekydes kertoo Filammonin, eikä Orfeuksen, osallistuneen argonauttien retkelle.
Filammonin sanottiin perustaneen kuorotytöt, jotka lauloivat hymnejä Apollonin delfoilaisessa kultissa, ylistäen Leton, Artemiin ja Apollonin syntymiä. Joidenkin mukaan hän oli ylipäätään kuoromusiikin keksijä. Filammonille omistetut delfoilaiset hymnitekstit olivat kitharoidisia "nomoksia", ilmeisesti doorilaisella murteella. Näyttää siltä, että Terpandros sävelsi useita omista nomoksistaan näiden jäljitelmiksi, sillä Pseudo-Plutarkhos kertoo, että osa Terpandroksen kitharoidisista nomoksista liitettiin Filammoniin, ja että Filammonin delfoilaiset hymnit olivat lyyrisiä sävellyksiä (). Kuitenkin Pseudo-Plutarkhos mainitsee heti perään, että kaikki varhaisimmat hymnit aikakaudelta, johon Filammonin katsotaan kuuluneen, olivat heksametrisiä; näin ollen jälkimmäinen väite voinee selittyä sillä, että Filammonin ja Terpandroksen nomokset on sekoitettu keskenään.
Pausanias kertoo, että Delfoin kaikkein varhaisimmissa musiikkikilpailuissa ensimmäinen voittaja oli Khrysothemis, toinen Filammon ja kolmas hänen poikansa Thamyris. Kilpailuissa esitetty sävelmä oli Apollonille osoitettu hymni, jota Proklos kutsuu nomokseksi; sen keksijänä pidettiin itse Apollonia, ja ensimmäisenä esittäjänä Khrysothemistä. Pausanias mainitsee myös, tosin ilmaisten epäilyksensä, että Filammon olisi ollut Lernan mysteerien perustaja.
Hermokhares ja Ktesylla

Hermokhares (, ) ja Ktesylla (, ) ovat hahmoja eräässä kreikkalaisen mytologian rakkaustarinassa. Antoninus Liberalis kertoo heistä lähes saman tarinan kuin minkä muut kirjoittajat kertovat Akontioksesta ja Kydippestä. Antoninuksen versiossa Ktesylla oli kaunis neito Kosin saarelta, johon Hermokhares rakastui.
Philipp Karl Buttmann arveli, että Ktesylla oli alun perin jonkin Keoksen muinaisen kansallisjumalattaren epiteetti – siellä palvottiin Afrodite Ktesyllaa – jonka uskottiin rakastuneen kuolevaiseen.
Leonore Gewessler

Leonore Gewessler (s. 15. syyskuuta 1977, Graz, Itävalta) on itävaltalainen poliitikko, kesäkuusta 2025 lähtien Itävallan vihreän puolueen (Vihreät, "Die Grünen") puheenjohtaja.
Ura.
Leonore Gewessler kävi koulunsa Grazissa ja suoritti Wienin yliopistossa valtiotieteen kandidaatintutkinnon (BA). Vuosina 2006–2008 hän työskenteli toimistopäällikkönä Wienin Neubaun kaupunginosan hallinnossa ja siirtyi sieltä Brysseliin johtamaan "Green European Foundation" -säätiötä. Vuosina 2014–2019 hän toimi ympäristöjärjestö GLOBAL 2000:n toiminnanjohtajana.
Vuonna 2019 Gewesslerin poliittinen ura lähti nopeaan nousuun. Vihreän puolueen johtaja Werner Kogler kutsui hänet Itävaltaan, hän sai vuoden 2019 parlamenttivaaleissa kakkospaikan puolueen listalla ja sai mandaatin Itävallan kansallisneuvostoon. Tammikuussa 2020 hänestä tuli Sebastian Kurzin II hallituksen suurimman salkun haltija: hänen ministeriönsä alaan kuuluivat ilmastonsuojelu-, ympäristö-, energia-, liikkuvuus-, innovaatio- ja teknologia-asiat. Tässä tehtävässä hän jatkoi myös seuraavassa Karl Nehammerin hallituksessa, kunnes syksyn 2024 vaalien jälkeiset pitkät hallitusneuvottelut lopulta ratkesivat ja maaliskuun 2025 alussa Christian Stockerin hallituksen astuessa virkaansa Vihreät siirtyivät oppositioon. Lokakuusta 2024 lähtien Gewessler on jälleen ollut virallisesti Vihreiden kansanedustaja.
Ympäristöministerinä Gewessler joutui kesäkuussa 2024 vastakkain päähallituspuolue ÖVP:n (Itävallan kansanpuolue) ja liittokansleri Nehammerin kanssa. Äänestyksessä EU:n ennallistamisasetuksesta Gewessler vastoin hallituksen linjaa kannatti asetusta, joka näin meni läpi niukimmalla mahdollisella enemmistöllä. Liittokansleri Nehammer ja ÖVP syyttivät Gewessleriä virka-aseman väärinkäytöstä ja perustuslain rikkomisesta. Valtion talous- ja korruptioasioiden syyttäjänvirasto kuitenkin totesi, että kantelu ei antanut aihetta toimenpiteisiin. Gewesslerin niskurointi lisäsi hänen suosiotaan vihreiden jäsenistössä, jota puolueen voimattomuus pienempänä hallituskumppanina oli turhauttanut. 
Kesäkuussa 2025 Gewessler oli ainoa ehdokas Vihreiden uudeksi johtajaksi Werner Koglerin jälkeen. Puoluekokouksessa 29.6.2025 hänet valittiin 96,76 %:n enemmistöllä puolueen puheenjohtajaksi seuraavaksi kolmivuotiskaudeksi.
Karmanor

Karmanor (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kreetalainen, joka oli kotoisin Tarrhan kaupungista. Hän oli Eubuloksen ja Khrysothemiin isä. Karmanorin kerrottiin ottaneen vastaan ja puhdistaneen Apollonin ja Artemiin sen jälkeen kun nämä olivat surmanneet Pythonin. Hänen kodissaan Apollon vietti yön nymfi Akakalliin kanssa.
Kydippe Argoslainen

Kydippe (, ) oli antiikin kreikkalainen myyttinen tai puolimyyttinen Heran papitar, joka toimi Argoksen Heraionissa. Hän oli Kleobiin ja Bitonin äiti.
Legendan mukaan Kydippe oli kerran matkalla juhliin Heran kunniaksi. Häntä kärryissä vetäneet härät nääntyivät, ja niin hänen poikansa Kleobis ja Biton ottivat kärryt vetääkseen ja vetivät ne perille asti 45 stadionin eli noin kahdeksan kilometrin matkan. Kydippe vaikuttui poikiensa omistautumisesta hänelle ja pyysi Heraa antamaan heille parhaan lahjan, jonka jumala voisi ihmisille antaa. Pojat kaatuivat välittömästi kuolleina maahan; parasta oli näet kuolla onnellisena elämänsä parhaalla hetkellä.
Kertomuksen alkuperäinen lähde on Herodotos, jonka "Historiateoksessa" Solon kertoo sen Kroisokselle. Herodotos ei kuitenkaan mainitse Kleobiin ja Bitonin äidin nimeä. Nimen mainitsee ensimmäisenä Plutarkhos. Kydippen nimi mainitaan myös muun muassa Kyzikoksen epigrammeissa, jotka ovat mukana "Kreikkalaisessa antologiassa".
Kydippe (Okhimoksen tytär)

Kydippe (, ), joskus myös Lysippe (), oli kreikkalaisessa mytologiassa Rhodoksen kuninkaan Okhimoksen ja nymfi Hegetorian tytär. Hän avioitui isänsä veljen, Kerkafoksen, kanssa, joka peri saaren. Toisen version mukaan Okhimos oli kihlannut Kydippen Okridionille, mutta Kerkafos rakasti häntä ja ryösti hänet. Hän ei palannut ennen kuin Okhimos oli jo vanha. Kydippe sai Kerkafoksen kanssa kolme poikaa: Kameiroksen, Ialysoksen ja Lindoksen. Kukin heistä perusti Rhodokselle kaupungin ja nimesi sen itsensä mukaan (Kameiros, Ialysos ja Lindos).
Kydippe

Kydippe (, ) voi viitata seuraaviin hahmoihin kreikkalaisessa mytologiassa tai legendoissa:
Lars Kaalund

Lars Kaalund Hansen (s. 29. toukokuuta 1964) on tanskalainen näyttelijä ja ohjaaja. Vuosina 1993–1998 hän johti Mungo Park -teatteria Allerødissä ja 1998–2007 Østre Gasværk Teateria.
Soyons

Soyons on kunta kaakkoisessa Ranskassa Ardèchen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Rhônejoen varrella, noin kuusi kilometriä Valencen kaupungista lounaaseen.
Kunnan alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Se sijaitsee kalkkikivimassiivien ympäröimänä. Guercyn massiivista löydettiin vuonna 1870 poikkeuksellisia luolia, joista paljastui jälkiä keskipaleoliittisesta asutuksesta. Neandertalinihmiset käyttivät näitä luolia. Uusia löytöjä on tehty alueelta näihin päiviin saakka. Soyonsin arkeologinen alue on 30 hehtaarin laajuinen, ja se kattaa ihmistoiminnan kaikki ajanjaksot esihistoriasta keskiaikaan. Alueella voi vierailla, ja kaksi luolaa Grotte de Néron ja Trou du Renard ovat avoinna yleisölle. Lisäksi Soyonsissa on arkeologinen museo.
Vuonna 1975 Soyonsin kirkon lattiasta löytyi hautakirjoitus, joka todistaa kristillisen pyhäkön olleen tällä paikalla jo 500-luvulla. 700-luvulla saraseenit hyökkäsivät Viviersiin tuhoten siellä olevan luostarin. Luostarin nunnat pakenivat Soyonsiin perustaen tänne uuden luostarin. Mukanaan he toivat luostarin perustajan piispa Saint-Venancen pyhäinjäännökset. Luostari oli toiminnassa 1500-luvun lopulla käytyihin Ranskan uskonsotiin saakka, jolloin se tuhottiin. Romaaninen kirkko rakennettiin 1100-luvulla karolingisen pyhäkön tilalle. Kirkkoon tehtiin merkittäviä muutoksia 1800-luvulla. Soyonsin kirkon kunnostustöissä löydettiin lukuisia karolingikauden veistoskappaleita.
Rhoikos (mytologia)

Rhoikos (; ) oli kentauri kreikkalaisessa mytologiassa. Hän on todennäköisesti sama kuin "Rhoetus" (lat.), joka esiintyy latinankielisillä kirjailijoilla.
Rhoikos haavoittui Peirithooksen häissä Dryaksen iskusta ja pakeni. Hän jahtasi Atalantea Arkadiassa yhdessä Hylaioksen kanssa, mutta sai surmansa tämän nuolesta.
Thamyris

Thamyris () oli kreikkalaisessa mytologiassa traakialainen runonlaulaja, joka oli Filammonin ja nymfi Argiopen poika. Hän oli niin ylimielinen, että uskoi voivansa voittaa muusat laulussa; tämän seurauksena hän menetti näkönsä ja kykynsä laulaa. Hänet kuvattiin usein kädessään rikkinäinen lyyra.