tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nova via

Nova via (lat., ”Uusi tie"; ) oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Palatium-kukkulan koilliskulmasta Velabrumiin.
Historia.
Nova vian nimi ”Uusi tie" erotti sen Sacra viasta. Nämä kaksi olivat Rooman ainoat kadut, joita kutsuttiin ennen keisarikautta nimellä "via" (mon. "viae"). Katu oli hyvin vanha. Sen nimi esiintyy antiikin lähteissä yleensä muodossa "Nova via" eikä "Via nova". Tämä käy ilmi myös siitä, kuinka Festus huomauttaa väärästä, mutta ilmeisen yleisestä nimen ääntämisestä.
Reitti ja löydökset.
Nova via alkoi Palatium-kukkulan koilliskulmasta, läheltä Juppiter Statorin temppeliä, missä se erkani Sacra viasta. Se kulki kukkulan pohjoisrinnettä sen luoteiskulmaan saakka, Vestan temppelin ja Vestan lehdon välistä. Kadun alkupäätä kutsuttiin nimellä "summa Nova via", ja kukkulan luoteiskulmassa, Vestan temppelin yläpuolella, sitä kutsuttiin nimellä "infima Nova via".
Keisarikauden Nova via on kaivettu esiin tämän linjan mukaisesti Palatiumin pohjoispuolelta. Sen päällyskiveys kulkee 23,40 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna Vestaalien talon takana ja 32,30 metrin korkeudessa sen liittyessä Clivus Palatinukseen. Aiempaa päällyskiveystä on löydetty ainakin yhdestä kohdasta myöhemmän alta. On mahdollista, että alkuperäinen katu sijaitsi hieman pohjoisempana kuin myöhempi, ja että Vestaalien talon laajennukset sekä keisarillisten palatsien valtavat tukirakenteet, jotka nyt ylittävät kadun, muuttivat sen alkuperäistä linjaa jonkin verran.
Palatiumin luoteiskulmassa Nova vian suora linja katkeaa kokonaan suuren hallin kohdalla. Se kuului Bibliotheca Augustin ja Juturnan lähteen ("Lacus Juturnae") välillä sijainneeseen rakennuskompleksiin. Katu kuitenkin yhdistyy yläpuolella olevaan Clivus Victoriaeen ja alapuolella olevaan Forumiin portaiden ja kaltevan katuosuuden kautta. Ovidius mainitsee, että katu oli hänen aikanaan yhteydessä Forumiin.
On selvää, että Augustuksen temppelin ja siihen liittyvien rakennusten rakentaminen muutti kadun olosuhteita niin perusteellisesti, että sen alkuperäinen kulku tästä eteenpäin on vain arvelun varassa. Tiedetään kuitenkin, että katu päättyi Velabrumiin lähelle Porta Romanaa, jonka on yleensä arvioitu sijainneen nykyisen San Teodoro al Palatino -kirkon läheisyydessä, vaikka Nova vian ja Clivus Victoriaen välinen suhde jääkin tuossa kohdassa epävarmaksi. Ovidiuksen mainitsema yhteys Forumiin saattoi olla toteutettu kaltevalla reitillä, joka kääntyi pohjoiseen.
On ehdotettu, että alkuperäinen tie olisi seurannut Palatiumin "pomeriumin" linjaa kukkulan pohjois- ja länsipuolella, mutta tämä on hyvin epävarmaa.
Via fornicata

Via fornicata (lat., ”Kaarellinen tie”) oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Campus Martiuksella.
Via fornicatan nimi esiintyy vain kerran Liviuksella koskien vuotta 216 eaa. Se oli todennäköisesti johdettu kaarista ("fornix"), jotka kulkivat kadun vierellä tai ylittivät sen. Via fornicata oli harvoja Rooman kaupunkialueen katuja (erotuksena maanteistä), joiden nimessä esiintyy "via". Kyseessä saattaa olla sama katu, joka esiintyy myöhemmin nimellä Via tecta.
Via lata

Via lata (lat., ”Leveä katu”) oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se on myöhäisantiikin aikainen ja keskiaikainen nimitys Aurelianuksen muurin sisäpuoliselle osuudelle Via Flaminiasta. Nimi esiintyy ensimmäisen kerran "Notitia urbis Romaessa" kadusta nimensä saaneen, Augustuksen perustaman seitsemännen Rooman alueen Regio VII Via latan nimenä.
Kadun nimi esiintyy usein myös "Liber pontificaliksessa", ja se on säilynyt Santa Maria in Via Lata -kirkon nimessä. Kirkko mainitaan ensimmäisen kerran yhtenä niistä kirkoista, joille paavi Leo III antoi lahjoja vuonna 806. Nykyisin kadun paikalla kulkee Via del Corso.
Via latalla oli kolme triumfikaarta, Arcus novus eli Diocletianuksen riemukaari, Claudiuksen riemukaari ja Marcus Aureliuksen riemukaari.
Via nova (Caracalla)

Via nova (lat., ”Uusi tie”) oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Via Appian eteläpuolella rinnakkaisena sen kanssa, ja johti Circus maximuksen itäpäästä Caracallan kylpylälle.
Via novan rakennutti keisari Caracalla liittyen hänen rakennuttamaansa kylpylään. Se oli harvoja Rooman kaupunkialueen katuja (erotuksena maanteistä), joiden nimessä esiintyy "via". Via nova esiintyy "Forma urbis Romaessa" (3) noin 30 metrin levyisenä, kun Via Appia on tästä tuskin kolmasosaa. Katu mainitaan myös yhdessä kristillisessä piirtokirjoituksessa.
Caracallan Via novaa ei tule sekoittaa Rooman keskustassa kulkeneeseen vanhempaan Nova viaan.
Via nova

Via nova (lat., ”Uusi tie”) voi viitata seuraaviin:
Novosti

Novosti () on kroatialainen viikkolehti, jota julkaisee Kroatian serbien kansallinen neuvosto. Se on perustettu vuonna 1999 ja on toimitukselliselta linjaltaan selkeästi vasemmistolainen. Lehdessä käytetään rinnakkain latinalaisia ja kyrillisiä aakkosia.
Via tecta

Via tecta (lat., ”Katettu tie”) oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Campus Martiuksella, ja se vaikuttaa yhdistäneen Via Flaminian ja Forumin alueen Campus Martiuksen länsiosan Tarentumiin.
Via tecta mainitaan kolmesti ensimmäisen vuosisadan lähteissä. Se sai nimensä siitä, että sitä suojasi jonkinlainen pylväikkö. Joskus sen nimi esiintyy virheellisenä lukutapana "Via recta". Via tecta oli harvoja Rooman kaupunkialueen katuja (erotuksena maanteistä), joiden nimessä esiintyy "via".
Via tectaksi arvellun kadun kiveystä on löydetty muun muassa nykyisten Via di Santa Maria del Pianto, Via dei Giubbonari ja Via dei Cappellari -katujen alta. Katu on kulkenut samassa linjassa Porticus Maximaen kanssa.
Oskari Remes

Oskari Aleksanteri Remes (s. 20. toukokuuta 2005 Pieksämäki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Remes osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Remes on Pieksämäen Pallo-Seppojen kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Mikkelin Jukureihin. Remes siirtyi 15-vuotiaana kaudeksi 2020–2021 Kalevan Pallon U16-joukkueeseen, jonka varakapteenina hän toimi. Kaudeksi 2021–2022 Remes palasi Jukureihin ja siirtyi seuran U18-joukkueeseen, jonka kapteenistoon hän nousi kaudella 2022–2023. Remes oli joukkueen paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla hän jakoi U18 SM-sarjan maalipörssin kymmenennen sijan KooKoon Rasmus Svartströmin kanssa.
Kaudella 2024–2025 Remes nousi Jukurien U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa runkosarjan kolmanneksi viimeisellä kierroksella 11. maaliskuuta 2025 vieraissa Kiekko-Espoota vastaan. Remes merkittiin Jukurien nelosketjun oikeaan laitaan Santeri Koskelan ja Jiro Frilanderin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.16 minuuttia.
Remes aloitti kauden 2025–2026 Jukurien U20-joukkueessa. Hän teki SM-liigauransa avausmaalin 18. lokakuuta 2025 Pelicansia vastaan. Remeksen osuma jäi Jukurien 3–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Marraskuussa seura käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki Remeksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta.
Remes valmistui metsäkoneenkuljettajaksi Etelä-Savon ammattiopistosta syksyllä 2024. Hänen isoveljensä Roope pelasi hyökkääjänä A-junioriksi asti. Veljesten isä Ville Remes pelasi hyökkääjänä alemmissa sarjoissa ja hän on PiPSin miesten joukkueen kaikkien aikojen paras pistemies.
O Fileléftheros

O Fileléftheros () on Kyproksen luetuin päivälehti. Se on perustettu vuonna 1955 ja on toimitukselliselta linjaltaan liberaali.
Sarah Jeong

Sarah Jeong (s. 1988 Etelä-Korea) on yhdysvaltalainen toimittaja ja juristi.
Jeong muutti vanhempineen Yhdysvaltoihin ollessaan 3-vuotias. Hän varttui Pohjois-Carolinassa ja Kaliforniassa. Hänelle myönnettiin Yhdysvaltain kansalaisuus vuonna 2017. Jeong sai kandidaatin arvon Kalifornian yliopistosta (Berkeley) ja valmistui oikeustieteen opinnoista Harvardin yliopistosta. Hän on työskennellyt muun muassa "The New York Timesissa", "The Atlanticissa", "The Washington Postissa", The Vergessä ja "Vicen" Motherboard-sivustolla. Jeong oli journalismin Poynter Fellow Yalen yliopistossa vuonna 2016. Hänet valittiin Forbesin "30 Under 30" -listalle vuonna 2017.
Jeongin työskennellessä "The New York Timesissa" vuonna 2018 heräsi kohu hänen valkoisia halventaneista Twitter-julkaisuistaan vuodelta 2014. Lehti puolusti Jeongia vetoamalla hänen nuorena aasialaistaustaisena naisena kokemaan säännölliseen nettihäirintään, johon hän oli vastannut häiriköiden retoriikkaa kopioimalla. Jeong julkaisi kirjan "The Internet of Garbage", jossa tarkastellaan nettihäirintää, sananvapautta ja nettialustojen moderoinnin haasteita.
Häpysyöpä

Häpysyöpä on harvinainen hävyn alueelta lähtevä syöpä. Uusia tapauksia todettiin Yhdysvalloissa 6 900 vuonna 2024.
Häpysyövän riskitekijöitä ovat tupakointi, alkoholin käyttö, ikääntyminen, seksin aloittaminen nuorena, seksikumppanien suuri määrä, HPV-infektio ja HIV-infektio. Sen oireisiin kuuluu kuukautisiin liittymätön verenvuoto, kipu ja pistely hävyn alueella. Myös haavautuva patti voi kuulua oireisiin. Sairastuneiden mediaani-ikä Yhdysvalloissa on 69 vuotta.
Häpysyövän diagnosoinnissa käytettäviä tutkimuksia ovat papakoe, kudosnäyte, magneettikuvaus ja PET-kuvaus. Häpysyöpä jaetaan levinneisyyden mukaan I, II, III, IVA ja IVB-vaiheeseen.
Häpysyöpää hoidetaan leikkauksella, sädehoidolla, kemoterapialla ja immunoterapialla. Kemoterapiassa käytetään bleomysiinisulfaattia. Häpysyövän 5-vuotisennuste yhdysvalloissa on 69,6 %. IVB-vaiheen häpysyöpään ei ole standardoitua hoitoa, mutta kemoterapiaa voidaan käyttää, jos potilaan kunto on riittävän hyvä.
Windows Server 2025

Windows Server 2025 on Microsoftin palvelinkäyttöjärjestelmä, joka on osa Windows NT -käyttöjärjestelmäperhettä. Se tuli markkinoille 1. marraskuuta 2024. Käyttöjärjestelmä perustuu Windows 11 24H2 päivitykseen.
Windows Server 2025 mainstream -tuki jatkuu 9. lokakuuta 2029 asti. Kokonaan tuki loppuu 10. lokakuuta 2034. 
Ominaisuudet.
Windows Server 2025:ssä on seuraavat ominaisuudet:
Taru Lintunen

Taru Sinikka Lintunen (s. 2. kesäkuuta 1956 Vehkalahti) on suomalainen liikuntapsykologian emeritaprofessori.
Vehkalahdella syntynyt Lintunen tuli ylioppilaaksi Juvan lukiosta 1975 ja valmistui liikuntatieteen maisteriksi Jyväskylän yliopistosta 1981, jolloin hän sai myös liikunnanopettajan pätevyyden. Laillistettu psykologi hänestä tuli Jyväskylän yliopistossa 1994 ja liikuntatieteen tohtoriksi hän väitteli siellä 1996 tutkimuksella "Self-perceptions, fitness, and exercise in early adolescence : a four-year follow-up study". 
Lintunen oli tutkija LIKES-tutkimuskeskuksessa Jyväskylässä 1981–1987 ja Jyväskylän yliopistossa liikuntapedagogiikan yliassistentti 1987–1995 ja liikuntapsykologian ma. professori 1996–2002, ollessaan nimitettynä liikuntapsykologian lehtoriksi 1999–2002, ja sitten liikuntapsykologian professori vuodesta 2002 eläköitymiseensä saakka. Hänellä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Lintusen tutkimuskohteita ovat olleet muun muassa koululiikunta, tunne- ja vuorovaikutustaitojen opetus, minäkäsitys ja motivaatio sekä ryhmäilmiöt liikunnassa.
Sandviken (täsmennyssivu)

Sandviken voi tarkoittaa seuraavia:
Puunkorvat

Puunkorvat ("Auricularia") on Auriculariales-lahkoon kuuluva suku. Siihen kuuluvia lajeja ovat juudaksenkorva ("A. auricula-judae") (syn. puunkorva) ja "A. nigrans"). Puunkorvat ovat olleet Kiinassa tunnettuja kauan, ehkä tuhansia vuosia. Niiden rakenne on hyytelömäinen ja kumimainen. Ne sopivat ruokasieniksi. Niillä on tulehduksia estäviä vaikutuksia, koska ne lisäävät SOD-entsyymin määrää. Ne sisältävät fenoleja, karotenoideja, tanniineja, vitamiineja ja rasvahappoja.
Alexander Wessberg

Alexander Wessberg (s. 16. maaliskuuta 1995 Helsinki) on suomalainen freestyle-jalkapalloilija ja nelinkertainen Suomen mestari lajissaan. Hän on kilpaillut kansainvälisesti ja sijoittunut parhaimmillaan Euroopan-mestaruuskilpailuissa kahdeksan parhaan joukkoon sekä MM-kilpailuissa 26. sijalle.
Ura.
Wessberg aloitti freestyle-jalkapallon vuonna 2009 ja on ollut yksi Suomen menestyneimpiä freestyle-pelaajia. Hän on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2016, 2017, 2018 ja 2019. Hän on edustanut Suomea kansainvälisissä kilpailuissa, kuten Red Bull Street Style -maailmanfinaaleissa.
Wessberg on esittänyt freestyle-jalkapallonäytöksiä Veikkausliigan otteluissa ja muissa urheilutapahtumissa. Hän on myös pitänyt freestyle-jalkapallon työpajoja sekä valmennuksia nuorille. 
Saavutukset.
 * EM-kilpailut: 8 parhaan joukossa
 * MM-kilpailut: Paras sijoitus 26. sija (2014)
 * Red Bull Street Style: Maailmanfinaalit 2016 ja 2019
 * IACT Intermediate Air Combos Tournament: Voittaja (2017)
Media ja julkisuus.
Wessberg on esiintynyt mediassa useasti, muun muassa Talent Suomi -ohjelmassa vuosina 2011 ja 2016. Hän on ollut mukana urheiluaiheisissa videosarjoissa ja saanut kansainvälistä näkyvyyttä Urban Pitch -julkaisussa, jossa häntä on kuvailtu Suomen freestyle-skenen keulahahmoksi.
P-metyyliasetofenoni

p-metyyliasetofenoni (C9H10O) eli 4-metyyliasetofenoni tai p-asetyylitolueeni on ketoneihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään ainesosana hajusteissa ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa p-metyyliasetofenoni on väritöntä kiteistä ainetta, jolla on makea ja kukkaismainen tuoksu. Yhdiste liukenee hyvin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
p-metyyliasetofenonia valmistetaan tolueenin ja etikkahappoanhydridin välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Reaktiossa voi syntyä sivutuotteena p-metyyliasetofenonin isomeeria o-metyyliasetofenonia, mutta tätä voidaan vähentää käyttämällä katalyytteinä zeoliitteja.
p-metyyliasetofenonia käytetään tuomaan mimosan- tai tyrninkaltaista tuoksua erityisesti saippuoihin. Yhdisteestä myös valmistetaan useita lääkeaineita ja maatalouskemikaaleja.
Tampereen teknilliset ylioppilastorwet

Tampereen teknilliset ylioppilastorwet (lyh. TTY tai TTY-torwet) on tamperelainen vaskisoitinyhtye, joka mukailee perinteistä torviseitsikkokokoonpanoa. Yhtye perustettiin Tampereen yliopiston Hervannan kampuksella vuonna 2021. Yhtye koostuu opiskelijoista ja jo valmistuneista alumneista. TTY-torwien tarkoituksena on vaalia teekkarikulttuurin ohella suomalaista vaskiseitsikkoperinnettä.
Esiintymiset.
TTY-torwet on toiminut juhlatunnelman nostattajana erilaisten yhdistysten ja yhteisöjen tilaisuuksissa Pirkanmaalla, muun muassa:
Yhtye esiintyi pelimannina Kaustinen Folk Music Festivalilla kesällä 2025.
Julkaisut.
Tampereen teknilliset ylioppilastorwet julkaisivat keväällä 2024 omakustanteisen 3-vuotisjuhlajulkaisunsa CD-levyllä ja C-kasetilla. Juhlajulkaisun CD-versio on esillä Tampereen teekkarien ylläpitämässä Teekkarimuseossa.
Vuoristo-Masttšohin piiri

Vuoristo-Masttšohin piiri () on hallintopiiri Suğdin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Mehronin taajama. Piirin pinta-ala on 3 683 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 23 935 asukasta.
Vuoristo-Masttšohin piiri rajoittuu kaakossa Raštin, lounaassa Ainīn ja luoteessa Devaštitšin piireihin sekä koillisessa Kirgisiaan. Se käsittää Turkestan- ja Zarafšonvuorten välissä sijaitsevan Zarafšonin yläjuoksun eli Masttšohin laakson. Alueen hyötykaivannaisia ovat kulta, hopea, lyijy, kivihiili, antimoni, elohopea, kupari, kalkki, marmori ja muut rakennusaineet.
Seudun ilmasto on mantereinen ja melko kuiva. Tammikuun keskilämpötila on –7:stä –12:een ja heinäkuun 13–20 astetta. Vuotuinen sademäärä on 300–400 millimetriä.
Vuonna 1929 perustetun Masttšohin piirin asukkaat siirrettiin 1950- ja 1960-luvuilla raivaamaan maatalousmaata Dalvarzinin arolle. Osa asukkaista palasi 1970-luvulta lähtien takaisin vuoristoalueelle, ja vuonna 1996 perustettiin uusi Vuoristo-Masttšohin piiri. Siihen kuuluu kaksi maalaiskuntaa: Ivan-Todžik ja Langar. Kyliä on yhteensä 57. Kaupunkiväestöä ei ole lainkaan. Lähes kaikki asukkaat ovat tadžikkeja.
Piiristä on vaikeakulkuiset maantiet Ainīin ja Devaštitšin piirin Ğontšīin, joista jälkimmäinen on talvisin suljettu. Matkaa maakunnan pääkaupunkiin Xudžandiin on 280 ja maan pääkaupunkiin Dušanbehen 229 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut perunan ja viljan viljelyyn, puutarhanhoitoon ja osittain karjanhoitoon. Piirissä toimii pieniä kulta- ja hiilikaivosyrityksiä sekä mehutehdas.
Historiallisiin kohteisiin kuuluu Hisorakin linnoitus Padaskissa. Piirissä pyritään kehittämään varsinkin luontomatkailua, mutta siihen liittyviä palveluja on toistaiseksi vähän.
Davíð Oddssonin II hallitus

Davíð Oddssonin II hallitus oli Islannin hallitus, joka muodostettiin vuoden 1995 parlamenttivaalien jälkeen ja joka hallitsi seuraaviin, vuoden 1999 vaaleihin asti. Hallitus oli itsenäisyyspuolueen ja edistyspuolueen koalitiohallitus.
Sarah McBride

Sarah Elizabeth McBride (s. 9. elokuuta 1990) on yhdysvaltalainen aktivisti ja demokraattipuolueen poliitikko, joka on edustanut Delawaren osavaltiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 2025. McBride on ensimmäinen avoimesti transsukupuolinen jäsen Yhdysvaltain kongressissa.
Tausta ja yksityiselämä.
McBride syntyi Wilmingtonissa Delawaressa 9. elokuuta 1990. Hänen isänsä on asianajaja, ja äitinsä opinto-ohjaaja. McBride valmistui Cab Callowaysta vuonna 2009 ja opiskeli sitten American Universityssä, jossa hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 2013. Opiskeluaikoinaan McBride valittiin myös oppilaskunnan puheenjohtajaksi, ja tuona aikana hän myös kertoi julkisesti olevansa transsukupuolinen. McBride on työskennellyt Center for American Progress -nimisessä järjestössä. Lisäksi hän toimi Human Rights Campaignin kansallisena lehdistösihteerinä vuosina 2016–2021.
McBride meni naimisiin vuonna 2014 HLBT-aktivisti Andrew Crayn kanssa. Neljä päivää häiden jälkeen Cray kuoli suusyöpään. Uskonnoliselta vakaumukseltaan McBride on presbyteeri.
Poliittinen ura.
Vuonna 2016 McBridesta tuli ensimmäinen transhenkilö joka piti puheenvuoron yhdysvaltalaisen suuren puolueen puoluekokouksessa. Heinäkuussa 2019 McBride ilmoitti, että aikoo asettua ehdolle Delawaren osavaltion senaatin vaaleissa. Tullessaan valituksi senaattiin marraskuussa 2020 hänestä tuli Yhdysvaltain historian ensimmäinen transsukupuolinen osavaltion senaatissa toimiva edustaja.
McBride valittiin edustajainhuoneeseen vuoden 2024 vaaleissa. Hänen vastaehdokkaansa oli republikaanien John Whalen, jonka McBride voitti saatuaan 57,9 % äänistä.
Edustajainhuoneessa McBride on kohdannut toistuvasti ongelmia sukupuoli-identiteettinsä takia. Republikaanien Nancy Mace pani alulle aloitteen, jolla kiellettiin transsukupuolisia käyttämästä naisten vessoja Yhdysvaltain kongressitalossa. Macen mukaan hän teki aloitteen nimenomaan siksi, että McBride tuli valituksi. McBriden republikaanikolleegat ovat myös useaan otteeseen puhutelleen häntä miehenä (Mr. McBride) vastoin hänen sukupuoli-identiteettiään.
Poliittisia kantoja.
McBride kritisoi kovasanaisesti Donald Trumpin toisen kauden ensimmäisenä päivänä allekirjoittamaa määräystä, jonka mukaan liittovaltion hallinto tunnustaa vain kaksi sukupuolta.
Vuonna 2011 antamassaan haastattelussa McBride sanoi Jack Markellin olevan hänen esikuvansa.
Kurah’oven lämpövoimalaitos

Kurah’oven lämpövoimalaitos () on hiilivoimala ja yksi Ukrainan vanhimmista lämpövoimaloista.
Kolme laitoksen työntekijää kuoli heinäkuussa 2023 katon romahdettua Venäjän hyökkäysten seurauksena. Venäjän Ukrainan sodan edettyä lähelle Kurah’ovea kesällä 2024, työntekijät joutuivat purkamaan tärkeimmät osat voimalasta ja siirtämään niitä länteen, jotta niillä voitaisiin korjata terrorihyökkäyksissä vaurioutuneita voimalaitoksia. Marraskuussa 2024 kaksi jäähdytystornia tuhoutui venäläisten tulituksessa.
Masttšohin piiri

Masttšohin piiri () on hallintopiiri Suğdin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Būstonin taajama. Piirin pinta-ala on 1 029 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 128 791 asukasta.
Masttšohin piiri rajoittuu kaakossa Bobodžon Ğafurovin ja etelässä Spitamenin piireihin sekä muissa ilmansuunnissa Uzbekistaniin. Se sijaitsee Dalvarzinin tasangon itäosassa sekä Qurama- ja Qaromazorvuorten länsirinteillä ja Muğulvuorten länsi- ja luoteisrinteillä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat moni- ja värimetallit, perliitti ja korukivet.
Seudulla vallitsee mannerilmasto. Tammikuun keskilämpötila on –1 ja heinäkuun 28 astetta. Vuotuinen sademäärä on 220–300 millimetriä.
Nykyisen Vuoristo-Masttšohin käsittänyt piiri on perustettu vuonna 1929. Sen väestö siirrettiin vuosina 1957–1958 Dalvarzinin arolle, jonka Uzbekistanin neuvostotasavalta oli luovuttanut Tadžikistanin neuvostotasavallalle korvaukseksi Qairoqqumin tekojärven alle jääneistä viljelysmaista.
Piiriin kuuluvat Būstonin, Obšoronin ja Suğdijonin taajamat sekä neljä maalaiskuntaa: Masttšoh, Navbahor, Obburdon ja Paldorak. Kyliä on yhteensä 33. Kaupunkiväestön osuus on virallisesti 14 prosenttia. Suurimmat asutuskeskukset ovat Obburdonin (lähes 45 000 asukasta), Paldorakin ja Masttšohin kylät. Asukkaista 88 prosenttia on tadžikkeja ja 11 prosenttia uzbekkeja.
Būstonin kautta kulkee maakunnan pääkaupungista Xudžandista Uzbekistaniin johtava maantie. Matkaa Xudžandiin on 59 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten, melonien, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon. Teollisuutta edustaa lähinnä puuvillan jalostus. Huomattava osa työvoimasta on ulkomailla siirtotyöläisinä.
Saab Rb 08

Saab Rb 08 oli ruotsalaisen Saabin valmistama kylmän sodan aikainen laivasto-ohjus, joka on tarkoitettu aluksi pinta-aluksista, kuten hävittäjäaluksista, ammuttavaksi. Ohjus käytti esimerkiksi Fouga Magister-konetyypistä tunnettua, Turbomeca Marbore-suihkumoottoria. Ohjus oli tulosta yhteistyöstä ranskalaisen Nord Aviation -yhtymän kanssa. Rb 08:n omamassa on 900 kg.
Saab Rb 08:n kehittely osui 1960-luvun alkuun ja sen keskivaiheille. Kehitystyö alkoi vuonna 1962. Ohjus oli 70 km kantomatkaltaan ja 900 km/h enimmäisnopeudeltaan. Ohjuksen räjähdepanos oli 250 kg fragmentoituva HE-panos, ja ohjautus tapahtui radio-ohjauksen ja aktiivisen tutkahakeutumisen (ARH) yhdistelmällä. Halland-luokan alukset ottivat ohjuksen käyttöön vuonna 1966. Rannikko-ohjus otettiin käyttöön vuonna 1968. Asetta on verrattu venäläiseen P-15 Termit-tyypin ohjukseen. Ohjustyypin tuotanto päättyi vuonna 1970. Tämä ohjustyyppi oli käytössä vuoteen 1995. Sen korvasi RBS-15.
William Burges

William Burges (2. joulukuuta 1827 Lontoo – 20. huhtikuuta 1881 Lontoo) oli englantilainen arkkitehti, joka vaikutti uusgotiikassa. Hänen töihinsä lukeutuu muun muassa Pyhän Fin Barren katedraali Irlannissa.
Seth Moulton

Seth Moulton (s. 24. lokakuuta 1978 Salem, Massachusetts) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Moulton sai luonnontieteiden kandidaatin arvon Harvardin yliopistosta vuonna 2001. Hän valmistui Master of Business Administration - ja Master of Public Policy -oppiarvoilla Harvardin yliopistosta vuonna 2011. Moulton palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä vuosina 2002–2008. Hän osallistui neljään otteeseen Irakin sotaan, mutta on sittemmin kritisoinut sotaa ja epäonnistumisia Irakin jälleenrakennuksessa sekä veteraaneista huolehtimisessa. Moulton valittiin ensimmäisen kerran Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Massachusettsista vuoden 2014 välivaaleissa. Hän oli Yhdysvaltain vuoden 2020 presidentinvaaleissa demokraattien esivaaliehdokkaana, mutta keskeytti kampanjan.
Moulton on kritisoinut transsukupuolisten osallistumista kilpaurheiluun naisten sarjoissa. Näkemys kohtasi aluksi voimakasta vastustusta, mutta myöhemmin myös monet muut demokraatit yhtyivät mielipiteeseen. Donald Trumpin ja J. D. Vancen riideltyä Volodymyr Zelenskyin kanssa suorassa lähetyksessä vuonna 2025 Moulton piti Trumpia ja Vancea Vladimir Putinia hyödyttävinä pelkureina.
Moulton on kärsinyt Irakin sotaan liittyvästä posttraumaattisesta stressistä.
RCP-skenaariot

RCP-skenaariot ("Representative Concentration Pathway") ovat ilmastonmuutosskenaarioita, joilla ennustetaan tulevia kasvihuonekaasupitoisuuksia. Nämä skenaariot kuvaavat tulevia kasvihuonekaasupitoisuuksia (ei päästöjä), ja hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli IPCC on hyväksynyt ne. Mallit kuvaavat erilaisia ilmastonmuutosskenaarioita, joita kaikkia pidettiin mahdollisina tulevina vuosina syntyvien kasvihuonekaasupäästöjen määrän mukaan. RCP:t (alun perin RCP2.6, RCP4.5, RCP6 ja RCP8.5) on merkitty säteilypakotearvojen odotettujen muutosten mukaan vuodesta 1750 vuoteen 2100 (2,6, 4,5, 6 ja 8,5 W/m2). Näitä neljää skenaariota alettiin käyttää ilmastomallinnukseen ja -tutkimukseen IPCC:n viidennessä arviointiraportissa (AR5) vuonna 2014. Korkeammat arvot tarkoittavat suurempia kasvihuonekaasupäästöjä ja siten korkeampia maapallon pintalämpötiloja ja ilmastonmuutoksen selvempiä vaikutuksia. Alhaisemmat RCP-arvot ovat toisaalta toivottavampia ihmisille, mutta niiden saavuttaminen edellyttää tiukempia ilmastonmuutoksen hillitsemistoimia. Nykyisillä toimilla maailma on RCP 3.4 päästöpolulla joka tarkoittaa maapallon keskilämpötilan nuosua 2-2,4 Celsiusasteella. Hiilineutraalisuuslupaukset rajoittaisivat toteutuessaan lämpötilan nuosun 1.7 asteeseen, mikä vastaa RCP 2.6 skenaariota.
Via triumphalis (Vaticanus)

Via triumphalis oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Tiberin länsipuolella Vaticanus agerin alueella. Katu sai alkunsa Pons Neronianuksen pohjoispäästä ja suuntautui siitä luoteeseen kulkien nykyisen Prati di Castellon läpi. Se nousi nykyisen Monte Marion etelärinteille ja liittyi lopulta Via Clodiaan nykyisessä La Giustinianassa seitsemän roomalaisen mailin päässä Roomasta.
Via triumphaliksen nimen alkuperää ei tunneta. Tien ylläpito oli samojen "curatores"-virkamiesten vastuulla kuin Via Aurelia. Samat virkamiehet vastasivat myös Via Corneliasta, jonka on joskus tulkittu erkaantuneen Via triumphaliksesta, mutta joka on tulkittu myös Via triumphaliksen alkuosaksi tai Via Aurelian osaksi.
Kadusta on saanut nimensä keisariaikainen niin kutsuttu Via triumphaliksen nekropolis. Se sijaitsee nykyisellä Via del Pellegrinolla Vatikaanivaltion koilliskulmassa, ja löytyi pysäköintilaitoksen rakentamisen yhteydessä.
Vaticanus agerin Via triumphalista ei tule sekoittaa toiseen Via triumphalikseksi kutsuttuun katuun Palatiumin ja Caeliuksen välissä.
Via triumphalis

Via triumphalis voi viitata seuraaviin katuihin antiikin Rooman kaupungissa:
Vicus Drusianus

Vicus Drusianus oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Regio I Porta Capenan alueella, ja sen arvellaan olevan katu, joka lähti pohjoiseen Via Appian ja Via Latinan risteyskohdan läheltä.
Vicus Drusianus mainitaan ainoastaan "Basis Capitolinassa". Se sai todennäköisesti nimensä Drusuksen riemukaaresta ("Arcus Drusi"), jonka oletetaan sijainneen Via Appian varrella hieman pohjoiseen siitä kohdasta, jossa se yhtyy Via Latinaan. Tästä pisteestä lähti katu, jonka arvellaan olleen Vicus Drusianus, koilliseen kukkulan yli kohti nykyistä Lateraania. Sen päällyskiveys on osittain jäljitettävissä alkuosaltaan. Katu vastaa läheisesti nykyistä Via della Ferratellaa.
Vicus jugarius

Vicus jugarius (, ”Iestettyjen katu”) oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Forum Romanumilta Porta Carmentalikselle.
Historia.
Vicus jugarius oli keskeisen sijaintinsa vuoksi Rooman vilkkaimpia ja tunnetuimpia katuja. Kadun nimen sanotaan juontuneen avioliiton suojelijajumalattarelle omistetusta Juno Jugan alttarista. Joskus on ehdotettu, että katu olisi saanut nimensä iesten ("jugum") eli härkävaljaiden valmistajien työpajojen mukaan tai siitä, että se yhdisti ieksen tavoin Forum Romanumin ja Forum holitoriumin alueet toisiinsa, mutta näitä selityksiä pidetään epätodennäköisempinä.
Kadun paikalla alun perin kulkeneen tien alkuperä oli hyvin vanha, ja se saattoi olla olemassa jo ennen kuin Rooman paikalla oli vakituista asutusta. Se oli osa alkuperäistä Tiber-joelle johtanutta kauppareittiä, ja sitä pitkin Roomaan pohjoisesta, koillisesta ja idästä tulleet tiet johtivat joen alkuperäiselle ylityspaikalle, joka oli heti Tiberin saaren alapuolella. Näitä teitä olivat Via Flaminian ja Clivus argentariuksen edeltäjä; Via Salaria, Vicus longus ja Argiletum; sekä Via Tiburtina, Via Labicana ja Via Subura.
Reitti ja löydökset.
Vicus jugarius sai alkunsa Forum Romanumilta heti Capitolium-kukkulan koillispuolelta. Se kulki Saturnuksen temppelin ja Basilica Julian välistä ensin mainitun itäpuolelta. Paikalla nykyisin oleva katukiveys ei ole antiikinaikainen, mutta se säilyttää kadun linjauksen Basilica Julian rakentamisen jälkeen. Ennen Augustuksen aikaa katu kulki hieman kaakompana.
Kadun alkupäässä sijaitsi Lacus Servilius -lähde, joka tuli surullisen kuuluisaksi Sullan proskriptioiden aikana, sillä murhattujen senaattorien päät asetettiin näytteille sinne. Agrippa koristeli sen Hydran kuvalla.
Tämän jälkeen katu kulki Velabrumin länsilaitaa, todennäköisesti aivan Capitoliumin reunaa pitkin. Tämä kertoo sen vanhasta alkuperästä, sillä se oli olemassa jo ennen kuin Capitoliumin ja Palatiumin välinen laakso oli kuivattu Cloaca maximalla; näin se vältti soisen alueen laakson keskellä. Katu päättyi Porta Carmentalikselle Capitoliumin lounaispuolella.
Antiikin lähteiden perusteella vaikuttaa siltä, ettei kadun varrella sijainnut muita merkittäviä pyhäkköjä kuin sille nimen antanut alttari. Augustus omisti sinne kuitenkin Cereen ja Ops Augustan alttarit. Vicus jugariuksen ja Capitoliumin välissä, aivan jälkimmäisen juurella, sijaitsi Aequimaelium, jonka nimen sanottiin tulleen siitä, että se sijaitsi Spurius Maeliuksen hävitetyn talon paikalla. Tämä alue toimi markkinapaikkana erityisesti karitsoille, sillä niitä tarvittiin suuria määriä uhrimenoihin, ja se vastasi todennäköisesti nykyistä Via del Monte Tarpeoa.
Vicus longus

Vicus longus oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se kulki Suburasta Quirinalikselle.
Vicus longus mainitaan ensimmäisen kerran Liviuksella samassa yhteydessä kuin Pudicitia Plebeian alttarin vihkiminen vuonna 296 eaa. Tällä kadulla sijaitsivat myös Febriksen pyhäkkö ja Fortunan pyhäkkö. Katu esiintyy myös kahdessa keisarikunnan aikaisessa piirtokirjoituksessa sekä "Liber pontificaliksessa".
Katu sai alkunsa Suburasta. Se kulki sieltä pohjoiseen Quirinaliksen ja Viminaliksen välisen laakson halki, ja liittyi Alta semitaan Serviuksen muurin Porta collinan sisäpuolella, hyvin lähellä sitä kohtaa, missä nykyinen Via Quintino Sella yhtyy Via Venti Settembreen. Kadun päällyskiveystä on löydetty linjalta, joka ylittää nykyisen Via Nazionalen kahdenkymmenen asteen kulmassa lähellä Banca d'Italiaa, eri kohdista pankin ja Diocletianuksen kylpylöiden väliltä ja noin kilometrin matkalta. Laakso, jonka läpi katu kulki, on keinotekoisesti täytetty. Suuri osa kadun koillisosasta tuhoutui kylpylöiden rakentamisen myötä.
Vicus patricius

Vicus patricius oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se sai alkunsa Suburasta ja kulki koilliseen Cispiuksen ja Viminaliksen välistä Serviuksen muurin Porta Viminalikselle ja mahdollisesti sen ulkopuolelle. Nimi viittaa myös katua reunustaneisiin kortteleihin.
Kadun nimen alkuperä on epävarma. Roomalaiset muinaistutkijat selittivät sen kuitenkin seuraavasti: ”Rooman Vicus patricius sai nimensä siitä, että patriisit asuivat siellä Servius Tulliuksen määräyksestä, jotta jos he juonittelisivat häntä vastaan, heidät voitaisiin tukahduttaa ylemmiltä paikoilta”. Katu mainitaan keisariajalla sekä "Liber pontificaliksessa", jossa sitä kutsutaan kerran nimellä "Clivus patricius", mikä saattoi olla kadun ylempi osa.
Vicus patricius erkaantui Argiletumista ja Clivus Suburanuksesta ja kulki koilliseen Cispiuksen ja Viminaliksen välisessä laaksossa. Se näyttää muodostaneen rajan Regio IV Templum Paciksen ja Regio VI Alta semitan välillä ja vastanneen pitkälti nykyistä Via Urbanaa. Kadun varrella sijaitsivat Dianalle omistettu temppeli ja mahdollisesti myös Isis Patricialle omistettu temppeli tai pyhäkkö. "Einsiedelnin itinerarium" mainitsee Santa Euphemian kirkon Vicus patriciuksessa.
Vicus Vestae

Vicus Vestae oli antiikin aikainen katu Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Regio VIII Forum Romanumin alueella, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunneta varmuudella.
Vicus Vestae tunnetaan vain katkelmallisesta piirtokirjoituksesta, joka on omistettu Lares Augustille. Erään teorian mukaan katu olisi kulkenut Vestan temppeliltä Castorin ja Polluxin temppelin ohi Palatiumin luoteiskulmaan. Toinen teoria sijoittaa sen Vestaalien talon ("Atrium Vestae") itäpäätyyn.
Belén (Paraguay)

Belén on pikkukaupunki Paraguayssa Concepciónin departementissa. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 10 605.
Maantiede.
Belén sijaitsee Paraguayn Concepciónin departementissa. Kauriin kääntöpiiri kulkee kaupungin läpi.
Historia.
Belénin perusti jesuiitta José Sánchez Labrador 23. elokuuta 1760 lähetysasemana mbya-intiaaneille. Paikka oli yksi viimeisistä Paraguayssa perustetuista jesuiittojen lähetysasemista. Sen tarkoituksena oli rauhoittaa intiaanien hyökkäyksistä tunnettua aluetta. Jesuiittojen karkottamisen jälkeen siitä tuli yksi "pueblos de indios"-kylistä.
Vuoden 1947 sisällissodan aikana Beléniniä hallitsivat jonkin aikaa kapinalliset. Hallinnon joukot jälleenvaltasivat sen 24. heinäkuuta edeten vielä myöhemmin kapinallisten päätukikohtaan Concepciónissa.
Väestö.
Belénin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 10 605.
Fordlândia

Fordlândia on kaupunki, jonka Henry Ford perusti vuonna 1928 Brasiliaan. Se sijaitsee Parán osavaltiossa Aveiron kaupungissa. Fordlândia oli osa Fordin suunnitelmaa tuottaa luonnonkumia autonosiin. Eurooppalaiset tahot tuottivat kumia eri puolilla maailmaa ja Ford ei halunnut olla riippuvainen näistä. Brasiliassa puita ei voitu sijoittaa liian lähekkäin loisien vuoksi, joista toisaalla ei ollut ongelmaa. Hanketta varjostivat alusta alkaen osaamattomuus ja epäonni: Fordilla oli omat ajatuksena miten työntekijöiden pitäisi elää muun muassa kieltäen alkoholin käytön, joka lopulta johti mellakoihin. Ford ei myöskään halunnut ottaa vastaan neuvoja. Toisen maailmansodan jälkeen Ford luovutti kaupungin Brasilian hallinnolle koska ei saanut sitä kannattavaksi synteettisen kumin tultua markkinoille.
Kevätlupikka

Kevätlupikka ("Sesleria heufleriana") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, lupikoiden ("Sesleria") sukuun kuuluva kasvilaji. Lajia kasvatetaan koristeheinänä.
Kevätlupikka on mätästävä ja harvoin rönsyjä muodostava heinälaji. Se on nuorena vihreä, mutta muuttuu alkukesästä sinertäväksi. Korret kasvavat yleensä 25–80 senttimetriä korkeiksi, mutta joskus jopa metrinkorkuisiksi. Lehdet sijaitsevat suurimmaksi osaksi korsien tyvillä. Lehtitupet ovat kaljuja ja kielekkeet ovat lyhyitä, 0,2–0,5 millimetriä pitkiä. Varsilehtien lavat ovat 0,8–5 senttimetriä pitkiä ja noin 0,2–0,5 senttimetriä leveitä. Kevätlupikan kukintona on tiheä, munanmuotoinen tai liereä röyhy, joka on 1–8 senttimetriä pitkä ja halkaisijaltaan 0,7–1,1 senttimetriä. Yksittäiset tähkylät ovat 3–6 millimetriä pitkiä. Tähkylöiden kaleet ja helpeet ovat 3–4 millimetriä pitkiä ja kussakin kukassa on kaksi lyhyttä vihnettä.
Kevätlupikka kasvaa luontaisena itäisessä Keski-Euroopassa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina myös muun muassa Pohjois-Amerikassa. Luonnossa laji kasvaa metsissä ja kallioilla, yleensä kalkkipitoisilla paikoilla.
Friðrik Sophusson

Friðrik Klemenz Sophusson (s. 18. lokakuuta 1943) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Alþingissä vuosina 1978–1998 sekä toimi Islannin teollisuusministerinä ja valtiovarainministerinä.
Friðrik kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1963 ja opiskeli sen jälkeen lääketiedettä Islannin yliopistossa, kunnes vaihtoi vuonna 1965 oikeustieteeseen. Hän valmistui lakimieheksi vuonna 1972. Vuosina 1973–1977 hän toimi itsenäisyyspuolueen nuorisojärjestön puheenjohtajana. Vuosina 1969–1977 sekä vuodesta 1981 lähtien hän on istunut itsenäisyyspuolueen puoluevaltuustossa. Vuoden 1978 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1981–1989 ja 1991–1999 hän toimi itsenäisyyspuolueen varapuheenjohtajana. Vuosina 1987–1988 hän toimi Islannin teollisuusministerinä ja vuosina 1991–1998 valtiovarainministerinä.
Hamburgsund

Hamburgsund on taajama Tanumin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 696 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rabbalshede

Rabbalshede on taajama Tanumin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 280 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Östad

Östad on taajama Tanumin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 219 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Fagersanna

Fagersanna on taajama Tibron kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 723 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Bråbacka

Bråbacka on taajama Tibron kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 252 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Human Rights Campaign

Human Rights Campaign (HRC) on amerikkalainen HLBT-oikeuksia ajava järjestö. Se on Yhdysvaltojen suurin HLBT-aiheisiin keskittyvä poliittinen vaikuttamisjärjestö. Washington D.C:ssä sijaitseva järjestö keskittyy HLBT-ihmisten oikeuksien suojelemiseen ja laajentamiseen, mukaan lukien samaa sukupuolta olevien avioliiton puolustamiseen sekä syrjinnän ja viharikosten vastaiseen lainsäädännön ja HIV-tietoisuuden edistämiseen. Human Rights Campaign perustettiin vuonna 1980.
Carl Lundström (liikemies)

Carl Lundström (1960 Filipstad – 10. maaliskuuta 2025 Slovenia) oli ruotsalainen liikemies ja äärioikeistolainen aktivisti. Hän peri vuonna 1973 osuuden isänsä Wasabröd-yhtiöstä, joka myytiin sveitsiläiselle Sandoz AG:lle. Lundström sai kaupasta 77 miljoonaa kruunua. Hän oli 2000-luvun alussa yksi Pirate Bayn taustahenkilöistä, ja hänet tuomittiin vuonna 2009 tekijänoikeusrikoksista vuodeksi vankilaan sekä maksamaan kymmenien miljoonien kruunujen edestä vahingonkorvauksia. Hovioikeudessa vankeustuomio lieveni neljään kuukauteen. Lundström suoritti vankeustuomionsa ja hakeutui vuonna 2012 henkilökohtaiseen konkurssiin Sveitsissä, jonne hän oli muuttanut. Näin hän välttyi vahingonkorvausten maksamiselta.
Lundström oli 1980-luvulla mukana rasistisessa Bevara Sverige Svenskt -liikkeessä. Hänet tuomittiin vuonna 1986 kahden chileläisen pahoinpitelystä Tukholman vanhassakaupungissa. Hän oli myöhemmin jäsenenä Ny demokrati -puolueessa, josta hänet pakotettiin eroamaan. Vuonna 2021 hän oli Vaihtoehto Ruotsille -puolueen ehdokkaana seurakuntavaaleissa. Eräässä Facebook-päivityksessä Lundström kiisti holokaustin.
Lundström kuoli lento-onnettomuudessa 10. maaliskuuta 2025. Hänen ohjaamansa Mooney M20 -pienkone oli matkalla Kroatiasta Sveitsiin, kun se syöksyi maahan Sloveniassa. Lundström oli koneessa yksin.
Nicole Bacharan

Nicole Bacharan (s. 25. tammikuuta 1955 Saint-Gaudens) on ranskalainen historioitsija ja politiikan tutkija.
Bacharan valmistui Institut d’études politiques de Parisista, Université Panthéon-Sorbonnesta ja College of Europesta. Häntä on kuultu usein transatlanttisten suhteiden ja yhdysvaltalaisen yhteiskunnan aiheiden asiantuntijana Ranskan, Yhdysvaltain, Belgian, Sveitsin sekä Italian televisio- ja radiolähetyksissä. Hän on kirjoittanut kolumneja ja artikkeleita muun muassa "Le Figaroon", "Le Mondeen", "Le Pointiin", "The New York Timesiin" ja "The Washington Postiin". Bacharan on työskennellyt tutkijana Fondation nationale des sciences politiquesissa. Hän oli vuosina 2013–2014 Hoover-instituutin "National Fellow".
Bacharanin kirjoihin Yhdysvalloista ja kansainvälisestä politiikasta kuuluvat "11-Septembre: le jour du chaos" (Dominique Simonnet’n kanssa), "Le guide des élections américaines", "First Ladies" ja "Les Noirs américains: des champs de coton à la Maison-Blanche". Bacharan on myös yhteistyössä Dominique Simonnet’n kanssa kirjoittanut lastenromaaneja "Némo"-sarjaan. Hänelle myönnettiin vuonna 2008 Kunnialegioonan arvo.
Wasabröd

Wasabröd AB on ruotsalainen näkkileivistään tunnettu elintarvikeyritys, joka perustettiin vuonna 1919 nimellä "AB Skellefteå Spisbrödsfabrik". Vuonna 1982 yhtiö myytiin sveitsiläiselle Sandoz-yhtymälle, ja vuodesta 1999 se on ollut italialaisen Barillan omistuksessa. Wasabrödin tehtaat sijaitsevat Ruotsin Filipstadissa, Saksan Cellessä, Norjan Hamarissa ja Puolan Wrocławissa.
Wasabröd on Ruotsin kuningashuoneen virallinen hovihankkija.
Kuka pelkää postimiestä?

Kuka pelkää postimiestä? tai Postinkantaja (, kansainvälisessä levityksessä "Junk Mail") on vuonna 1997 ensi-iltaan tullut norjalainen komediaelokuva. Se edustaa mustaa huumoria ja on Pål Sletaunen esikoisohjaus. Se palkittiin muun muassa parhaan elokuvan, parhaan naispääosan ja parhaan miespääosan Amandalla. Elokuva kertoo laiskasta ja välinpitämättömästä Roy-nimisestä oslolaisesta postinkantajasta, joka sattumien kautta ajautuu rikollisiin piireihin.
Andrine Sæther

Andrine Sæther (s. 7. syyskuuta 1964 Oslo) on norjalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Norjan kansallisteatterissa vuodesta 1995 sekä useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Sæther

Sæther on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Jonny Halberg

Jonny Halberg (aik. "Berg"; s. 12. lokakuuta 1962 Fåberg) on norjalainen kirjailija. Hän on julkaissut novellikokoelmia ja romaaneja sekä käsikirjoittanut muun muassa elokuvan "Kuka pelkää postimiestä?" (1997).
Bel Paese

Bel Paese (ital., ’kaunis maa’) on italialainen jälkiruokajuusto Lombardian alueelta. Se on valmistettu lehmänmaidosta ja sen rasvapitoisuus on noin 50 prosenttia. Bel Paesen maku on mieto ja kermainen.
Juuston nimi on otettu italialaisen geologin Antonio Stoppanin kirjasta "Il Bel Paese", ja hänen kuvansa on juuston kääreessä.
Kimmo Raatikainen

Kimmo Eero Enok Raatikainen (2. elokuuta 1955 Helsinki – 13. maaliskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen tietojenkäsittelytieteen professori.
Raatikainen syntyi toimituspäällikkö Voitto Raatikaisen ja sosionomi Hely Vahteran perheeseen. Hän avioitui 1981 Solveig Margareta Kurténin kanssa. Raatikainen tuli ylioppilaaksi Helsingin lyseosta 1975 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1983 ja lisensiaatiksi 1988. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1990 tutkimuksella "Modelling and analysis techniques for capacity planning". 
Raatikainen oli Valtion tietokonekeskuksen erikoistutkija 1981–1985 ja Helsingin yliopistossa assistentti 1988–1990, lehtori 1990–1997 ja sitten tietojenkäsittelyopin professori. Hän oli samalla myös Research Fellow -tutkija Nokialla vuodesta 2000 ja johtava tutkija Tietotekniikan tutkimuslaitoksessa vuodesta 2001, samoin kuin Teknillisen korkeakoulun dosentti vuodesta 2002. Raatikaisen tutkimuskohteita olivat muun muassa tietokoneiden käyttöjärjestelmät ja väliohjelmistot sekä Internet-protokollat ja liikkuva, hajautettu tietojenkäsittely.
Ehtoolehto

Ehtoolehto on Minna Lindgrenin kirjoittama kirjatrilogia, johon kuuluvat kirjat Kuolema Ehtoolehdossa, Ehtoolehdon pakolaiset ja Ehtoolehdon tuho. Ehtoolehto-sarja on käännetty lähes 20 kielelle.
Menestyskirjasta ”Kuolema Ehtoolehdossa” on nyt tehty Elisa Viihteen alkuperäissarja ja sitä aletaan esittää Ruutu+ -palvelussa.
Televisiosarja "Ehtoolehto" tullaan näkemään kahdeksanosaisena sarjana. Taru Mäkelän  ohjaaman sarjan päähenkilöinä nähdään kokenut näyttelijäkolmikko Leena Uotila, Eeva Litmanen ja Rea Mauranen. Sarjassa näyttelevät heidän lisäkseen Ilmari Saarelainen, Heikki Nousianen, Seela Sella, Ulla Tapaninen, Tom Wentzel, Jarkko Niemi sekä Minttu Mustakallio.
Ehtoolehto (TV-sarja)

Ehtoolehto on tuleva Elisa Viihteen alkuperäissarja, joka perustuu Minna Lindgrenin "Ehtoolehto"-kirjatrilogian ensimmäiseen teokseen "Kuolema Ehtoolehdossa". Kahdeksanosainen sarja esitetään Ruutu+-palvelussa. Taru Mäkelän" "ohjaaman ja Johanna Hartikaisen käsikirjoittaman sarjan päähenkilöinä nähdään näyttelijäkolmikko Leena Uotila, Eeva Litmanen ja Rea Mauranen. Televisiosarjan on tuottanut Helsinki-filmi.
Konstantínos Tasoúlas

Konstantínos Tasoúlas (; s. 17. heinäkuuta 1959 Ioánnina) on kreikkalainen juristi ja poliitikko sekä nykyinen Kreikan presidentti vuodesta 2025. Hän astui virkaan 13. maaliskuuta 2025.
Elämä ja ura.
Tausta ja yksityiselämä.
Tasoúlas syntyi Ioánninassa Epeiroksessa vuonna 1959. Hän opiskeli oikeustiedettä Ateenan yliopistossa ja toimi tämän jälkeen juristina ensin Ateenassa ja vuosina 1988–1989 Lontoossa. Hänen puolisonsa on Faní Stathopoúlou, ja heillä on kaksi lasta.
Poliittinen ura.
Politiikassa Tasoúlas edustaa keskustaoikeistolaista Uusi demokratia -puoluetta. Hän aloitti Evángelos Avérofin sihteerinä vuosina 1981–1990. Vuonna 1990 hänet valittiin Kifisián kunnanvaltuustoon. Vuonna 1994 hänet valittiin Kifisián kunnanjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1998. Tasoúlas valittiin Kreikan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 2000 vaaleissa. Hänet valittiin parlamenttiin uudestaan vuosina 2004, 2007, 2009, 2012 (I ja II), 2015 (I ja II), 2019 ja 2023 (I ja II).
Tasoúlas toimi vuosina 2007–2009 Kreikan varapuolustusministerinä ja vuosina 2014–2015 kulttuuri- ja urheiluministerinä. Hänet valittiin parlamentin puhemieheksi vuonna 2019, toisen kerran toukokuussa 2023 ja kolmannen kerran heinäkuussa 2023. Vuosina 2013–2014 Tasoúlas toimi Konstantinos Karamanlis Institute for Democracy -instituutin puhemiehenä.
Tammikuussa 2025 pääministeri Kyriákos Mitsotákis ehdotti Tasoúlasin nimeämistä presidenttiehdokkaaksi. Tasoúlas hyväksyi nimityksen, mutta vasemmistolainen oppositio vastusti kutsuen sitä puoluepoliittiseksi nimitykseksi. Tasoúlas valittiin Kreikan presidentiksi presidentinvaalissa 25. tammikuuta – 12. helmikuuta 2025. Äänestyskierroksia pidettiin neljä, joista viimeisellä Tasoúlas sai 160 ääntä parlamentissa. Hän astui virkaan 13. maaliskuuta 2025 seuraten presidenttinä Katerína Sakellaropoúlouta.
Tasoúlas on ollut yksi näkyvimmistä kreikkalaispoliitikoista, jotka ovat vaatineet kreikkalaisten taideaarteiden palauttamista maahan.
Dalvarzinin aro

Dalvarzinin aro (, ) on aroalue Uzbekistanissa ja Tadžikistanissa. Se rajoittuu lännessä Syrdarjajokeen ja idässä Qurama- ja Muğulvuoriin.
Syrdarjan humuspitoisilla rantatasanteilla sijaitseva alue otettiin neuvostoaikana keinokastelun avulla maatalouskäyttöön. Siellä viljellään varsinkin puuvillaa sekä harjoitetaan puutarhan- ja karjanhoitoa. Dalvarzinin aron itäosa siirrettiin 1950-luvulla Tadžikistanin neuvostotasavallalle korvauksena Qairoqqumin tekojärven alle jääneistä viljelysmaista. Sinne asutettiin nykyisestä Vuoristo-Masttšohista siirretty Masttšohin piirin väestö.
Kreikan presidentinvaali 2025

Kreikan presidentinvaali 2025 järjestettiin 25. tammikuuta – 12. helmikuuta 2025. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti viisivuotiskaudelle 2025–2030. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin Uusi demokratia -puoluetta edustava Konstantínos Tasoúlas.
Presidentinvaalissa valittiin seuraaja presidentti Katerína Sakellaropoúloulle. Pääministeri Kyriákos Mitsotákis ilmoitti, että hallitus esittää presidentiksi Tasoúlasta. Muita ehdotettuja oli kolme. Vaalissa tarvittiin neljä kierrosta. Ensimmäinen kierros järjestettiin 25. tammikuuta ja toinen kierros 31. tammikuuta. Kummassakin valintaan vaadittiin 200 ääntä, mutta kukaan ehdokkaista ei saanut tätä äänimäärää. Kolmas kierros järjestettiin 6. helmikuuta, ja siinä valintaan vaadittiin 180 ääntä, mutta kukaan ehdokkaista ei saanut tätäkään äänimäärää. Neljäs kierros järjestettiin 12. helmikuuta, ja siinä valintaan riitti ehdoton enemmistö parlamentin 300 äänestä eli 151 ääntä. Tasoúlas valittiin 160 äänellä.
Tasoúlas astui virkaansa 13. maaliskuuta 2025.
Tulokset.
Vaalin tulokset olivat:
McBride

McBride tai MacBride on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: