tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pieni Ruosmanjärvi

Pieni Ruosmanjärvi on saareton metsäjärvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 36,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 97 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Pienen Ruosmanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,6 kilometriä. Järven eteläosa on keski- ja pohjoisosaa kapeampi. Noin viidesosa Pienestä Ruosmanjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta, 23 metriä, sijaitsee järven pohjoisosassa.
Pienen Ruosmanjärven itärannalla on useita jyrkänteitä ja maasto kohoaa paikka paikoin yli 200 metriä merenpinnan yläpuolelle. Länsiranta on alavampaa. Ruosmanjärvi sijaitsee alle kilometrin Pieneltä Ruosmanjärveltä lounaaseen.
Pienen Ruosmanjärven vesitilavuus on 2 239 000 kuutiometriä eli noin 2,2 miljardia litraa.
Pieni Ruosmanjärvi (04.489.1.018) kuuluu Ruosmanjoen valuma-alueeseen (04.489), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viekijoen valuma-alue (04.48) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Ruosmanjoen valuma-alueeseen kuuluu 24 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Laajimmat ovat Ruosmanjärvi, Pieni Ruosmanjärvi ja Kalliojärvi.
Hart’s Location

Hart’s Location on kunta ("town") Yhdysvalloissa New Hampshiren osavaltiossa. Sen väkiluku oli 68 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Carrollin piirikunnassa. Hart’s Location on yksi ensimmäisistä paikoista Yhdysvalloissa, joka julkaisee Yhdysvaltojen presidentinvaalien esivaalien ja varsinaisten presidentinvaalien tulokset.
Väestö.
Vuonna 2020 Hart’s Locationin 68 asukkaasta valkoisia oli 92,6 % ja alkuperäisasukkaita 1,5 %. Asukkaista 1,5 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 4,4 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun.
Puuruunjärvi

Puuruunjärvi on matala ja rantaviivaltaan mutkainen järvi Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,8 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 103 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Puuruunjärven pituus kaakosta luoteeseen on neljä kilometriä. Sen epäyhtenäisen rantaviivan pituus on 21 601 metriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa Kellolahti, jonka itäpuolella sijaitsee pääaltaasta erillinen Säyneenlampi. Järven pohjoisosaan kuljetaan Sijaissalmea. Pohjoisessa on Pitkälahti ja Rajalahti. Suurin niemimaa on järven pohjoisosaa jakava Pitkäniemi. Vain 2,5 hehtaaria Puuruunjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, yhdeksän metriä, sijaitsee Sijaissalmen luoteispuolella.
Puuruunjärven saariluku on yksitoista. Laajin saari on järven eteläosassa sijaitseva usean hehtaarin laajuinen Jylmäkänsaari, jolta on löydetty kivikautinen asuinpaikka. Puuruunjärven rannat ovat suurimmalta osin metsää. Luoteisrannalla on asutusta ja peltotilkkuja. Järven tuntumassa on useita metsälampia, kuten Kalaton, Myllylampi ja Miinanlampi. Länsipuolella sijaitsee Nurmijärvi-niminen vakavesi ja saman niminen kylä.
Puuruunjärveen laskee Huotarinpuro kaakosta Hymmä-järveltä (116,7 metriä mpy). Idästä Sammaleensuolta virtaa Sammalpuro. Puuruunjärven luusua sijaitsee altaan luoteiskolkassa, josta alkaa lyhyt ja mutkainen Puuruunjoki, joka yhtyy Nurmijärven kulttuurimaisemaa halkovaan Jongunjokeen.
Puuruunjärven vesitilavuus on 3 510 000 kuutiometriä.
Puuruunjärvi (04.431.1.016) kuuluu Hämeenjärven alueeseen (04.431), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijärven alue (04.43) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Hämeenjärven alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista laajimmat ovat Puuruunjärvi, Hämeenjärvi, Sauvonjärvi ja Nurmijärvi.
Punasilmämullo

Punasilmämullo ("Upeneus asymmetricus") on mullojen (Mullidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Sitä pidetään hyvänä ruokakalana.
Koko ja ulkonäkö.
Punasilmämullo kasvaa yleensä noin 7–9 senttimetrin mittaiseksi ja enintään 14 senttimetrin mittaiseksi (SL). Lajilla on pitkänomainen ruumis ja pyöreä kuono. Peräevä on hieman sirppimäinen ja pyrstö erittäin haarautunut. Ensimmäisessä selkäevässä on seitsemän piikkiruotoa ja toisessa selkäevässä yksi piikkiruoto sekä kahdeksan pehmeää ruotoa. Punasilmämullolla on leuassaan kaksi ohutta viiksisäiettä.
Punasilmämullon pää ja ruumis ovat väritykseltään punaruskeita. Yläpuoli on tummempi ja alapuoli kylkiviivan jälkeen vaaleampi. Kiduksista pyrstön tyveen asti kulkee ruskea vaakasuora juova. Ensimmäisessä selkäevässä on neljä riviä punaruskeita täpliä ja rintaevä on väriltään vaaleanpunainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Punasilmämulloa tavataan indopasifisella merialueella Filippiinien, Indonesian ja Australian vesillä. Laji on pohjakala ja sen elinympäristöä ovat hiekkaiset ja vesikasvien peittämät alueet. Muiden mullojen tapaan punasilmämullo käyttää viiksisäikeitään ravinnonetsintään.
Valkeajärvi (Ilomantsi, Kelsimänjoen valuma-alue)

Valkeajärvi on useasta altaasta koostuva, rantaviivaltaan rikkonainen ja saariluvultaan runsas metsäjärvi Ilomantsissa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 75 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Valkeajärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,6 kilometriä. Järven mutkittelevan rantaviivan pituus on 19 146 metriä. Selkeimmin pääaltaasta erillään sijaitsevat järven lounaisimman osan muodostava Tammiselkä ja sen pohjoispuolinen Salmiselkä. Valtaosa Valkeajärvestä koostuu vesialueesta, jota luoteeseen suuntaava Pitkänniemi jakaa läntiseen ja itäiseen osaan. Ne jakautuvat edelleen useisiin lahtiin, joista laajimmat ovat Kaunislahti lounaassa ja Kylmälahti kaakossa. Muita nimettyjä lahtia ovat Humu-Pekan lahti ja Arhipanlahti. Pitkänniemen lisäksi on useita pienempiä niemiä, joista länsirannan kapeat niemet sulkevat sisäänsä Ampulampi-nimisen vesialueen.
Yli puolet Valkeajärvestä on vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Syvin piste on noin yhdeksän metriä ja se sijaitsee järven eteläosassa. Myös Ampulammella on lähes yhtä syvä piste.
Valkeajärven saariluku on 14. Saarista 5 on alle aarin laajuisia luotoja, 9 on laajuudeltaan yli aarin mutta alle hehtaarin. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 2,4 hehtaaria. Järven keskiosassa on nimettömien saarten rykelmä, itäosassa sijaitsee Majasaari ja Talassaari.
Valkeajärven länsipuolella on luonnonsuojelualue, joka ulottuu myös Pitkänniemelle. Myös järven saaret ovat luonnonsuojelualuetta. Rannat ovat metsä- ja suomaata. Valkeajärveen laskee Vepsänpuro pohjoisesta Ala-Vepsältä (158,5 metriä mpy) ja tulo-oja luoteesta Pyörälammelta (157,5 metriä mpy). Kaakosta Saarijärveltä (157,5 metriä mpy) virtaa tulo-oja Kylmälahteen. Aivan Kaunislahden eteläpuolella sijaitsee Kaunisjärvi (158,7 metriä mpy), josta ei kartan mukaan virtaa ojia mihinkään suuntaan. Valkeajärvi laskee Tammiselän luoteiskolkasta alkavaa Valkeajokea etelään Pyöreä-Kelsimään, jonka korkeustaso on kaksi metriä Valkeajärveä alempi.
Valkeajärven vesitilavuus on 6 321 000 kuutiometriä.
Valkeajärvi (04.923.1.012) kuuluu Kelsimänjoen valuma-alueeseen (04.923), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen on Koitajoen valuma-alue (04.9). Kelsimänjoen valuma-alueeseen kuuluu 34 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Viisi laajinta ovat Pyöreä-Kelsimä-Kaita-Kelsimä, Valkeajärvi, Alavepsä, Rahejärvi ja Muje-Oulu.
Suomessa on 70 vähintään hehtaarin laajuista Valkeajärveä. Ilomantsin Valkeajärvi on niistä toiseksi laajin. Ilomantsin alueella sijaitsee myös kaksi pienempää Valkeajärveä, niiden järvinumerot ovat 04.948.1.004 ja 04.953.1.011.
Suuri-Juminen

Suuri-Juminen on matalahko, suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Lapinlahden koillisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 62 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Suuri-Juminen muodostuu lounaisesta, kaakkoisesta ja pohjoisesta vesialueesta, joten pohjoisesta katsoen se muistuttaa etäisesti y-kirjainta. Järven ulottuvuus kaakkoisimman lahden pohjukasta luoteisosan Vihtorinlahden rantaan on 3,9 kilometriä. Usean kymmenen hehtaarin laajuinen Jysmänniemi jakaa järven eteläosan lounaiseen ja kaakkoiseen vesialueeseen. Noin neljätoista hehtaaria Suuri-Jumisen alasta on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee Jysmänniemen itäpuolella. Toinen syvänne sijaitsee järven pohjoisosassa, mutta järven pohjoisin osa on matalaa, kuten myös lounaisin osa.
Suuri-Jumisen isoimmat saaret sijaitsevat järven matalassa lounaisosassa. Isoin on Kaimosaari (noin 8 ha) ja sen länsipuolinen Pienet Kaimosaaret (noin 5 ha). Järven koillisosassa sijaitsee Sälevänsaari (noin 3 ha). Järven kaakkoisosan isoin saari on Pitkäsaari (noin 1,5 ha). Keskellä järveä sijaitsee Vattusaari (noin 2 ha). Järven itärannan tuntumassa sijaitsee noin kymmenhehtaarinen Kärjensaari, joka jatkaa itärannan Seikanniemeä. Suuri-Jumisen ranta-alueella on sekä metsää että viljeltyä kulttuurimaisemaa. Maasto kohoaa Jysmänniemellä noin 125 merenpinnan yläpuolelle.
Suuri-Jumiseen virtaa Vuorisjoki lännestä ja Petäysjoki luoteesta. Suuri-Juminen kääntyy alavirtaan Kärjensaaren koillispuolelta, josta alkaa noin puolitoista kilometriä pitkä Välijoki, joka laskee Pieni-Jumiseen (97,5 metriä mpy). Matalan ja vähävetisen Pieni-Jumisen kautta Suuri-Jumisen vedet virtaavat Suuri-Jumisen eteläpuolitse virtaavaa mutkaista Syvärinjokea ja laskevat Syvärin (95,5 metriä mpy) luoteiskolkkaan.
Suuri-Jumisen vesitilavuus on 11 997 000 kuutiometriä.
Suuri-Juminen (04.635.1.005) kuuluu Syvärinjoen valuma-alueeseen (04.635), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Suuri-Juminen on Syvärinjoen valuma-alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin Vuorinen. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, niistä viisitoista on alle kymmenen hehtaarin laajuisia.
Vuorinen (Lapinlahti)

Vuorinen on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen, osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Lapinlahden itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 58 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Vuorisen pituus lounaasta koilliseen on 3,5 kilometriä. Järvi levenee kohti pohjoista, missä se jakautuu Luodelahteen ja koilliseen lahteen, josta alkaa pohjoiseen virtaava lasku-uoma Vuorisjoki. Noin seitsemäsosa Vuorisesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven läntinen puolisko on huomattavasti itäistä syvempi. Syvin alue sijaitsee järven keskivaiheilla.
Vuorisen laajin saari on pohjoisessa sijaitseva noin kolmihehtaarinen Pitkäsaari. Sen pohjoispuolella sijaitsee Tulisaari, eteläpuolella Rämesaari ja länsipuolella Paskosaari. Järven itäosan matalan Levälahden alueella sijaitsee Ellinsaari.
Vuorisen vesitilavuus on 7 782 000 kuutiometriä.
Vuorinen (04.635.1.022) kuuluu Syvärinjoen valuma-alueeseen (04.635), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Vuorinen on Syvärinjoen valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Suuri-Juminen. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista kahdeksan on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.
Volodymyr Lasovsky

Volodymyr Lasovsky (; 3. heinäkuuta 1907 Soroky, Butšatšin piiri, Galitsia – 1. marraskuuta 1975 New York, New York, Yhdysvallat) oli ukrainalainen taidemaalari ja taide-esseisti ja taideteoreetikko.
Lasovsky opiskeli 1928–1933 Lvivissä Oleksa Novakivskyin taidekoulussa ja 1934 Pariisissa Fernand Légerin oppilaana Académie de la Grande Chaumièressa. Hän oli RUBin ja lviviläisen Riippumattomien ukrainalaisten taiteilijoiden liiton jäsen. 
Lasovsky emigroitui 1944 Itävaltaan, oli jonkin aikaa siellä pakolaisleirillä ja siirtyi 1946 Pariisiin. Vuodesta 1948 hän asui Argentiinassa ja muutti 1959 New Yorkiin.
Lasovsky maalasi klassisia muotokuvia ja Légerin tyyliä noudattavia puoliabstrakteja kompositioita, joissa oli geometrisia hahmoja. Hän opetti Buenos Airesissa taidehistoriaa ukrainalaisessa teatteristudiossa. New Yorkissa hän johti Ukrainalaisten taiteilijoiden liiton yhdysvaltalaista osastoa, ohjasi ukrainalaisia näytelmiä ja oli Vapaiden ukrainalaisten maailmankongressin kulttuuriasiainneuvoston puheenjohtaja.
Lasovskysta on julkaistu kirja nimellä "Volodymyr Lassovsky" 1980 Kanadassa Torontossa.
Kansanäänestys Mississippin lipusta 2020

Mississippissä järjestettiin kansanäänestys osavaltion virallisesta lipusta 3. marraskuuta 2020, jolloin järjestettiin myös yleisvaalit liittovaltion tasolla. Äänestystuloksen myötä Yhdysvaltain viimeinen osavaltio poisti lipustaan Konfederaation tunnukset.
Taustaa.
Mississippin lippua yritettiin vaihtaa jo vuonna 2001, mutta tuolloin enemmistö äänesti vanhan lipun pitämisen puolesta. Vuoden 2020 Black Lives Matter -mielenosoitukset nostivat lipun vaihtamisen jälleen ajankohtaiseksi.
Kesäkuun 2020 lopussa osavaltio sääti lain, jonka nojalla lipun vaihtoprosessi aloitettiin. Uudelle lipulle asetettiin kaksi reunaehtoa: lipussa ei saanut olla Konferedaatioon viittavaa symboliikkaa ja siinä tuli olla Yhdysvaltain virallinen motto "In God We Trust".
Uuden lipun suunnittelusta vastaava komitea kokoontui ensimmäisen kerran 22. heinäkuuta. Komitean puheenjohtajaksi valittiin tuomari Reuben Anderson.
Shelter Island (New York)

Shelter Island on kunta ("town") Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 3 253 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnan itäosassa.
Väestö.
Vuonna 2020 Shelter Islandin 3 253 asukkaasta valkoisia oli 86,9 %, aasialaisia 1,5 %, mustia 0,9 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Asukkaista 2,6 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 8,0 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. Asukkaista 5,2 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 6,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Zaitsev

Zaitsev tai Zaitseva on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Onnentyttö

Onnentyttö on Kari Franckin ohjaama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1983.
Elokuva kertoo Annasta, joka toimii laulajana jazz-bändissä. Bändin basisti ja manageri Eino yrittää saada Annan iskelmälaulajauralle, mikä saa aikaan ristiriitoja bändin sisällä. Elokuvan tarina mukailee Laila Kinnusen elämää.
Veikkola (täsmennyssivu)

Veikkola voi tarkoittaa seuraavia:
Vikna (lehti)

Vikna , ’Ikkunat’, oli neuvostomielinen kirjallisuus-, taide- ja poliittinen kuukausilehti. Se ilmestyi Lvivissä marraskuusta syyskuuhun . Se oli vuodesta 1929 kirjailijaryhmä Hornon äänenkannattaja.
Lehden päätoimittajina olivat Vasyl Bobynskyi ja Stepan Tudor, ja kirjoittajiin kuului lisäksi muita länsiukrainalaisia vasemmistokirjailijoita. Lehti julkaisi neuvostoukrainalaisten kirjailijoiden ja kriitikkojen teoksia ja katsauksia. Se julkaisi myös neuvostovenäläisten ja valkovenäläisten kirjailijoiden teosten käännöksiä. Lisäksi lehdessä julkaistiin kirjakatsauksia, teatteriliitettä ja artikkeleita, joissa arvosteltiin Dmytro Dontsovia, "Vistnyk"-ryhmää ja Puolan hallintoa, sekä kirjallisuus- ja taidekronikoita ja uutisia Neuvosto-Ukrainan kulttuurisesta ja poliittisesta kehityksestä. Lehti joutui sensuurin kohteeksi, se takavarikoitiin, ja Puolan viranomaiset lakkauttivat sen.
Lehden sisällöstä on julkaistu systemaattinen hakemisto ja luettelo siinä julkaistuista länsiukrainalaisista kaunokirjallisista teoksista.
Missä on Musette?

Missä on Musette? on Veikko Niemisen ja Jarmo Vesterin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1991.
Elokuva on dokumentti Aki Kaurismäen ohjaaman "Boheemielämää" (1992) -elokuvan kuvauksista Pariisissa.
Abraham Lincolnin hallitus

Abraham Lincolnin hallitus () oli Yhdysvaltain hallitus, jonka virkakausi oli 4. maaliskuuta 1861 – 15. huhtikuuta 1865.
Selviytyjät (elokuva)

Selviytyjät on Thu Nga Vu-Liljan ja Juho Liljan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.
Elokuva kertoo pienessä vietnamilaisessa kylässä asuvasta romumetallikauppaa pitävästä sotaveteraanista sekä paikallisesta metallivalimon johtajasta, jotka yrittävät saada toimeentuloa Vietnamin omaksuessa markkinataloutta.
Richard Nixonin hallitus

Richard Nixonin hallitus () oli Yhdysvaltain hallitus, jonka virkakausi oli 20. tammikuuta 1969 – 9. elokuuta 1974.
Sahban Mroueh

Sahban Ahmad Mroueh (1953 – 2012) oli Libanonissa syntynyt runoilija, kirjailija ja kääntäjä, joka asui vuodesta 1974 lähtien Suomessa.
Mroueh käänsi Kalevalan arabiankielelle yhdessä Jussi Aron ja Kaj Öhrnbergin kanssa. Käännös julkaistiin Beirutissa vuonna 1991. Kolmikko toimitti vuonna 1987 vanhimman tunnetun arabiankielisen keittokirjan "Kitāb al-tabīkh", jonka 1200-luvulta peräisin ollut käsikirjoitus löytyi Helsingin yliopiston kirjaston kokoelmista. Yli 600 reseptiä sisältäneen teoksen englanninkielinen käännös ilmestyi vuonna 2007 nimellä "Annals of the Caliph’s Kitchen: Ibn Sayyār al-Warrāq’s tenth-century Baghdadi cookbook".
Vuonna 1978 Irakin presidenttiä arvostellut Sahban Mroueh karkotettiin Suomesta Irakin Suomen suurlähettilään Saleh Mehdi Amashin painostuksesta. Irakin suurlähetystö oli lähettänyt Suomen ulkoministeriölle nootin, jonka mukaan taloussuhteet Suomen ja Irakin välillä katkeaisivat, ellei Mrouehia karkoteta. Tuohon aikaan suomalaisyrityksillä oli useita suuria rakennusurakoita Irakissa, muun muassa Kaija ja Heikki Sirenin suunnitelma Bagdadin kongressipalatsi. Mroueh pääsi myöhemmin kuitenkin palaamaan Suomeen.
Rodrigo Riquelme

Rodrigo Riquelme Reche (s. 2. huhtikuuta 2000 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Real Betisiä. Riquelme on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Riquelme on Atlético Madridin oma kasvatti ja hän aloitti pelaajauransa seuran juniorijoukkueissa vuonna 2010. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa miesten tasolla 1. syyskuuta 2019 Atléticon kotivoitossa Eibaria vastaan. Riquelme on pelannut lainasopimuksella Englannin mestaruussarjassa Bournemouthissa, Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mirandésissa sekä pääsarjatasolla Gironassa.
Heinäkuussa 2025 Riquelme siirtyi Atléticosta saman sarjan Real Betisiin 8 miljoonan euron siirtosummalla. Hän allekirjoitti Betisin kanssa viisivuotisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Riquelme on edusti Espanjaa alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2022–2023. Hän teki 14 juniorimaaottelussaan viisi maalia. Hän kuului Espanjan joukkueeseen alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023, joissa Espanja saavutti hopeaa.
Riquelme debytoi Espanjan A-maajoukkueessa 16. marraskuuta 2023 EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan. Hän tuli vaihdosta kentälle myös kolme päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan. Ne ovat toistaiseksi hänen ainoat A-maaottelunsa.
Pelastetaan maailma

Pelastetaan maailma on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Samu Haberin ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2022. Albumin kappaleita ovat olleet kirjoittamassa Haberin lisäksi muun muassa Jukka Immonen, Antti Riihimäki, Hanna Pakarinen, Anna Puu, Tiina Vainikainen ja Joonas Angeria.
Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Enkelten kaupunki”, ”Täältä tullaan”, ”Sä”, ”Sata vuotta sitten” ja ”Sä et tiedä elämästä mitään”.
Pākehā

Pākehā on maorinkielinen sana, jolla viitataan Uuden-Seelannin valkoihoisiin asukkaisiin. Sanaa alettiin käyttää vuonna 1815, kun eurooppalaisia alkoi saapua Uuteen-Seelantiin. Sanan alkuperä on hämärän peitossa, mutta sen todennäköisin alkuperä on ihmismäistä mielikuvitusolentoa tarkoittava sana "pakepakeha". Alkujaan pākehā viittasi ainoastaan englantilaisiin, mutta sen merkitys on sittemmin laajentunut, ja sillä voidaan kuvata ketä tahansa ei-maoritaustaista uusiseelantilaista.
Sanan ei katsota olevan loukkaava.
Knud Heinesen

Knud Rasmussen Heinesen (26. syyskuuta 1932 Kerteminde – 8. tammikuuta 2025) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1971–1985 ja toimi Tanskan opetusministerinä 1971–1973, budjettiministerinä 1973, liikenneministerinä 1981 sekä valtiovarainministerinä 1975–1979 ja 1981–1982.
Horizons (ranskalainen puolue)

Horizons on ranskalainen keskustaoikeistolainen puolue. Se on perustettu lokakuussa 2021, ja sen perustaja oli entinen pääministeri ja Le Havren pormestari Édouard Philippe. Puolue on irtautunut presidentti Emmanuel Macronin perustamasta LREM-puolueesta.
Vuoden 2022 parlamenttivaaleissa Horizons muodosti vaaliliiton LREM:n ja Agirin, jonka nimeksi tuli Kansalaiset yhdessä. 
Puolue on ideologialtaan EU-myönteinen ja sen ainoa meppi, Gilles Boyer, istuu Uudistuva Eurooppa -ryhmässä.
Ivan Ohlobystin

Ivan Ivanovitš Ohlobystin (s. 22. kesäkuuta 1966 Polenovo, Tulan seutu) on tunnettu venäläinen käsikirjoittaja, näyttelijä, televisiojuontaja, elokuvaohjaaja, kirjailija, toimittaja ja näytelmäkirjailija. Hänet tunnetaan uskovaisena, konservatiivisena aristokraattis-nationalistina, joka jyrkästi vastustaa seksuaalisia vähemmistöjä Ohlobystin on Baon-yrityksen johtaja.
Ohlobystin on näkyvästi tukenut Putinin Ukrainan-vastaista toimintaa. 
Ivan kiinnostui elokuvista nähtyään lapsena elokuvan "Tavallinen ihme". Ohlobystin opiskeli näyttelemistä valtion elokuvainstituutissa monien muiden julkkisten kanssa. Ohlobystin aloitti elokuvissa ja teatterissa vuonna 1991. Armeija kovetti Ohlobystinin luonnetta, kun siellöä oli runsaasti tappeluja. Ohlobystin toimi ortodoksisena pappina, kunnes vaihtoi 2000-luvun lopulla takaisin elokuva-uralle rahanpuutteen takia. 
Okhlobystin on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta. Oklobystin tunnetaan seksuaalivähemmistöjen kiihkeänä vastustajana. Hän harrastaa itsepuolustuslajeja ja aseiden keräilyä. Ohlobystiniä on kielletty saapumasta moneen maahan, kuten esimerkiksi Ukrainaan.
Filmografia.
Ohlobystin on näytellyt tai muuten toiminut muun muassa näissä elokuvissa (nimet epävirallisia suomennoksia):
Roasted Onion (yhtye)

Roasted Onion on vuonna 2020 perustettu jyväskyläläinen rock-yhtye. Yhtyeen muodostavat Sakari Miettinen (laulu), Juhana Korva (kitara), Matias Piittala (kitara), Oskari Vettenranta (basso) ja Joel Tiainen (rummut). Yhtye aloitti esiintymisen ja levyttämisen vuoden 2022 alussa koronaviruspandemian jälkeen.
Ensimmäisen aktiivisen toimintavuotensa aikana Roasted Onion soitti useita keikkoja, muun muassa Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella ja Helsingin On The Rocks -klubilla. Tämän lisäksi yhtye on julkaissut kolme alkuperäiskappaletta: "Proper Man", "Into The Night" ja "Made For You", jolla yhtye myös voitti Radio Keskisuomalaisen järjestämän biisikisan lähes 200 kisakappaleen joukosta. Voittajan valitsi musiikkituottaja Ilkka ”Ile” Vainion, muusikko Matti Nurron ja studioyrittäjä-muusikkko Janne Kettusen muodostama ammattiraati. 
Yhtyeestä ovat kirjoittaneet "Kangasalan sanomat", "Keskisuomalainen" ja "Aamulehti".
Seiman kirves

Seiman kirves, tai myös Seima-Rostovkan kirves, on eräs putkikirveen muoto, jota valmistettiin pronssikaudella. Se on eräs Seima-Turbino -ilmiön esineryhmän tunnusomainen kirvestyyppi. Kuten nimikin kertoo on sen varhaisimmat tunnetut löydöt tehty Venäjällä Seiman- ja myöhemmin Rostovkan kalmistosta.
Ajoitus ja leviäminen.
Alkuperä ja levintäalue.
Kirveen löytöalue on laaja ja sitä esiintyy kummallakin puolella Uralvuoristoa. Uralin länsipuolella sitä esiintyy enimmäkseen Volgan keskijuoksulla Okan, Suran ja Kaman sivujokien varsilla. Myös Uralin itärinteiltä tunnetaan pari kohdetta. Uralin itäpuolella on suuri keskittymä Objoen varsilta. Pääuoman keskijuoksulla ja Altaivuoriston pohjoispuolella lähinnä Novosibirskin ja Tomskin ympäristössä on tehty runsaasti löytöjä samoin kuin Ketjoen ja Jeniseijoen varsilta. Myös lännempänä Objoen sivujoen Irtyšin varresta Omskin ympäristössä on tiheä esiintymisalue. Edellä kuvatut alueet ovat kalmistojen ja asuinpaikkojen rikkaita löytöjä, joiden lähialueilta on tehty myös hajalöytöjä. Hajalöytöalue ulottuu lännessä Luoteis-Venäjälle ja Suomeen asti.
Suomen ja Ruotsin löydöt.
Suomesta on löytynyt kuusi Seiman kirvestä. Yhdessäkään ei ole koristeita eikä yhtäkään ole käytetty työvälineenä. Ne ovat hajalöytöjä eli esine on löydetty yksinään vailla muita muinaisjäänteitä, jotka antaisivat löydelle ajoittavia lisätietoja. Ensimmäinen Seimakirves löytyi Pielavedeltä vuonna 1900. Sitä kutsuttiin Pielaveden kirveeksi, sillä Seima-Turbino -ilmiötä ei tuolloin vielä tunnettu Suomessa. Suomen kirveslöytöjä ei ole pystytty ajoittamaan täällä. Ainoaksi ajoitusmenetelmäksi jää vertaileva ajoittaminen eli kun Venäjältä saadaan kirvestyypille ajoitus, voidaan Suomesta löydetyt kirveet ajoittaa samanikäisiksi. Niiden ajoituksien perusteella, mitä nykyään (2022) tunnetaan, eivät suomalaiset kirveet ole nuorempia kuin 1700 eaa.
Suomen Seiman kirveet ovat seuraavat (suluissa löytövuosi/julkaisuvuosi ja museotunnus): Taipale, Pielavesi (1900, KM 10815:1), Teinpakka, Noormarkku (1897, KM 3033:1), Rentselinnummi, Perniö (1930, KM 9138:2), Kaasanmäki, Nakkila (1981, KM 16545:1), Simuna, Laukaa (1897, KM 10551:1), Niskala, Rovaniemi (1973, KM 14699:3187).
Myös Ruotsista tunnetaan mahdollisesti yksi Seiman kirves.
Ajoitukset.
Seiman kirveet ajoitetaan lähinnä muiden myöhäisten Seima-Turbinon esineiden kanssa samaan aikaiseksi eli ennen 1500 eaa. Uudet radiohiiliajoitukset 2010-luvulla aikaistavat kirveiden ajoituksia hieman.
Trelleborgs Allehanda

Trelleborgs Allehanda on ruotsalainen vuonna 1876 perustettu sanomalehti, joka ilmestyy Trelleborgissa. Vuodesta 2017 se on ilmestynyt paperisena kolmesti viikossa. Sitä julkaisee Skånemedia, jonka omistaa Gota Media. Lehti on poliittiselta linjaltaan sitoutumaton liberaali.
Futabayama Sadaji

Futabayama Sadaji (, 9. helmikuuta 1912 Ōita – 16. joulukuuta 1968), alun perin Akiyoshi Sadaji, oli japanilainen sumopainija. Hän on järjestyksessä 35. sumon suurmestari eli yokozuna. Futabayama saavutti vuosina 1936–1939 otteluissaan 69 peräkkäistä voittoa, mikä on kaikkien aikojen ennätys. Hän lopetti uransa marraskuussa 1945. Futabayama valittiin vuonna 1957 Japanin ammattisumoliiton puheenjohtajaksi. Hänen kaudellaan toteutettiin useita uudistuksia.
Myrttilaipikka

Myrttilaipikka ("Phyllanthus myrtifolius") on laipikkakasvien (Phyllanthaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on noin puoli metriä korkeaksi kasvava pensas. Lehdet ovat 1,2–1,6 cm pitkiä ja 0,35–0,45 cm leveitä. Lehtiasento on vuorottainen. Kukat sijaitsevat ryhminä lehtihangoissa. Kukat roikkuvat ohuiden, punaisten kukkaperien päissä ja ovat muodoltaan maljamaisia. Hedelmät ovat noin 2 mm pitkiä ja 3 mm leveitä kotia.
Myrttilaipikkaa käytetään koristekasvina sekä lääkekasvina muun muassa Intiassa ja Kiinassa.
Columbian liittopiirin kansalliskaarti

Columbian liittopiirin kansalliskaarti () on Yhdysvaltain pääkaupungin Washington DC:n alueella toimiva Yhdysvaltain kansalliskaartin alainen sotilaallinen reservi.
Liittopiirin kansalliskaarti perustettiin vuonna 1802 silloisen presidentin Thomas Jeffersonin toimesta. Jefferson oli ensimmäinen Yhdysvaltain presidentti, joka hoiti virkaansa Washingtonin kaupungista käsin, eli kaupungin turvallisuuden takaamiseksi tarvittiin oma puolisotilaallinen yksikkö.
Koska Washington DC ei ole osavaltio, sillä ei ole kuvernööriä, joka normaalisti toimisi kaartin ylipäällikkönä. Liittopiirin kansalliskaarti on sen sijaan Yhdysvaltain puolustusministeriön komennossa. Loppupeleissä liittopiirin kansalliskaartin ylipäällikkö on Yhdysvaltain presidentti.
Kaartin komentavana upseerina toimii kenraalimajuri Sherrie L. McCandless.
Vuonna 2021 Yhdysvaltain kongressitalon valtauksen yhteydessä myös liittopiirin kansalliskaarti oli mukana torjumassa mellakoita.
Seiman kalmisto

Seiman kalmisto (, ) on Venäjällä Nižni Novgorodin alueella aikoinaan sijainnut kalmisto, joka tutkittiin kokonaan vuosina 1912–1914. Se on tunnettu pronssiesineistään, jotka nykyään liitetään laajalti Euraasiaan levinneeseen Seima-Turbino-ilmiöön. Okajoen Seima-Turbino-ilmiön esineille on esitetty ajoitusta 1950–1620 eaa.
Kalmisto sijaitsi Okajoen vasemmalla rannalla kohoavalla hiekkaharjanteella lähellä Volgajoen yhtymäkohtaa. Okajokeen yhtyy täällä Seiman sivujoki, jonka lähellä sijaitsee Seiman rautatieasema. Kalmisto sijaitsi muutama kilometrin asemalta kaakkoon päin noin 18 metriä ympäristön yläpuolelle kohoavalta hiekkadyyniltä. Kohteen tutki Jekaterinburgin jalkaväkirykmentin osasto, jonka työn jälki oli suurpiireinen. Harjanteelta löydettiin kaivajien muistiinpanoista päätellen 50 hautaa ja haudoista otettiin talteen 112 pronssiesinettä, joista jäljellä on vain 70. Esineistöön kuului pronssisia putkikirveitä, keihäänkärkiä, koristeellisiä taisteluveitsiä, talttoja, nastoja ja rannerenkaita. Kalmiston läheltä ei tunneta asuinpaikkaa, joten kalmistoa ei pystytä kytkemään paikallisiin pronssikauden kulttuureihin. Samana vuonna oli Moldaviasta löydetty Borodinon kätkö, jossa oli joitakin samankaltaisia pronssiesineitä. Kalmiston ja kätkön esineistöjen yhtäläisyydet havaitsivat A. M. Tallgren ja V. A. Gorodtsov jo ennen ensimmäistä maailmansotaa. Pronssiesineille löytyy lähimmät vastineet Turbinon kalmistoista ja Rešnojen kalmistosta.
Löytöaineistoon sisältyy myös valkoista tai vihreää jadea olevat käsirenkaat. Sellaisia on löydetty muuallakin Seima-Turbino -ilmiön levinneisyysalueella. Niiden alkuperä saattaa olla Baikaljärvellä asti.
Havaijin kansalliskaarti

Havaijin kansalliskaarti () on Havaijin osavaltiossa toimiva Yhdysvaltain kansalliskaartin alainen kaarti. Muiden Yhdysvalloissa toimivien kansalliskaartien tavoin (Washington DC:ta lukuun ottamatta) myös Havaijin kansalliskaarti on osavaltion kuvernöörin alaisuudessa, ellei Yhdysvaltain presidentti ole erikseen ottanut komentoa.
Koronaviruspandemian alettua osavaltion kansalliskaarti määrättiin avustamaan muita viranomaisia mm. tapausten jäljittämisessä, rokottamisessa ja testaamisessa. Kyseinen operaatio päättyi maaliskuussa 2022.
Kaartin nykyisenä komentajan toimii prikaatinkenraali Stephen F. Logan.
Kaarti myöntää seuraavia ansiomerkkejä:
Lähde:
Alena Mornštajnová

Alena Mornštajnová (s. 24. kesäkuuta 1963, Valašské Meziříčí) on tšekkiläinen kirjailija ja kääntäjä. Hän on opiskellut englantia ja tšekkiä Ostravan yliopistossa ja asuu edelleen Valašské Meziříčín kaupungissa, johon monet hänen romaaniensa tapahtumat sijoittuvat.
Vuodesta 2018 lähtien Mornštajnová on omistautunut kokonaan kaunokirjalliselle uralleen.
Mornštajnován teoksia on käännetty jo 22 kielelle, ja hänen teoksistaan on työn alla kuusi uutta kieliversiota.
Ansiokkaan palveluksen mitali

Ansiokkaan palveluksen mitali () on yhdysvaltalainen sotilaille jaettava mitali. Se perustettiin vuonna 1966 ja se toimii kunnianosoituksena ansioituneesta palveluksesta tai erinomaisesta suorituksesta. Tunnustus ei katso saajan sotilasarvoa.
Ennen syyskuun 11. päivän terroritekoja mitalia jaetiin ainoastaan rauhanaikana, mutta nykyään sitä voidaan jakaa myös rintamalla aktiivisessa palveluksessa olevalle sotilaalle.
Turbinon kalmistot

Turbinon kalmistot (, ) on Venäjällä nykyisestä Permin kaupungista löydetyt kaksi pronssikaudelle ajoitettua kalmistoa, jotka ovat tunnettuja sieltä löydettyjen Seima-Turbino-ilmiöön liittyvistä pronssiesineistään. Kalmistoja tutki vuosina 1924–1927 A. V. Schmidt ja vuosina 1958–1960 O. N. Bader. Niistä käytetään kirjallisuudessa nimityksiä Turbino-1 ja Turbino-2. Kamajoen Seima-Turbino-ilmiön esineille on esitetty ajoitukseksi 2200–1700 eaa..
Kalmistot sijaitsivat Turbinon kylän lähellä Kamajoen oikealla rannalla vastapäätä Tšusovoin joen suuta (). Turbino-1 sijaitsee nykyään Permin kaupunkialueella. Sen kaivauksista löytyi noin 200 hautaa, joista ei kuitenkaan tavattu ihmisjäänteitä. Haudoista saatiin talteen 3 128 metalliesinettä, joista 44 ovat putkikirveitä, 40 veistä, 13 keihäänkärkeä, 3 reikäkirvestä, 23 käsirengasta ja 9 rannekorua. Viereisestä Turbino-2 -kalmistosta löytyi vielä veitsi, jonka kahvan ponsi kuvasi härän päätä. Pronssiesineille löytyy lähimmät vastineet Seiman kalmistosta ja Rešnojen kalmistosta.
Löytöihin lukeutuvat myös 36 käsirengasta, jotka ovat valkoista tai vihreää jadea. Samantyyppisiä renkaita esiintyy Seima-Turbino -ilmiön levinneisyysalueella ja niiden alkuperä saattaa olla Baikaljärvellä asti.
Espanjankurjenpolvi

Espanjankurjenpolvi ("Geranium endressii") on koristekasvina käytetty monivuotinen kurjenpolvilaji. Se muodostaa maavarren avulla kasvustoja. Kasvi on pystykasvuinen ja kasvaa 40–70 senttimetriä korkeaksi. Lehtilavat ovat syvään liuskaiset ja liuskat ovat suipot, terävähampaiset. Kukat kasvavat yksittäin tai kahden ryhminä; ne ovat kolmesta neljään senttimetriä leveät, vaaleanpunaiset, viisilukuiset, ja terälehdet ovat lanttopäiset. Kukkaperä ja verhiö ovat nystykarvaisia. Hedelmä on tyvestä alkaen avautuva lohkohedelmä. Laji risteytyy Italiassa ja Balkanilla esiintyvän "Geranium versicolor" -lajin kanssa. Risteymälaji on rusokurjenpolvi ("Geranium" × "oxonianum").
Espanjankurjenpolvi kasvaa alkuperäisenä Ranskassa Pyreneitten vuoristossa. Tulokaslajina tai viljelykarkulaisena se esiintyy paikoin muuallakin Länsi-Euroopassa.
Madeirankurjenpolvi

Madeirankurjenpolvi ("Geranium maderense") on Madeiralla kotoperäisenä kasvava uhanalainen kurjenpolvilaji. Se on puutarhakasvina levinnyt luontoon myös Isossa-Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa.
Madeirankurjenpolvi luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi harvinaisuutensa vuoksi, sillä lajia kasvaa Madeiralla alle 50 luonnonvaraista yksilöä kolmessa esiintymässä. Se esiintyy saaren pohjoisosan pohjoisrinteillä kallionkielekkeillä. Lajin yksilömäärä on pysynyt vakaana, mutta maankäytön muutokset, vieraslajit tai satunnaistekijät saattavat uhata luonnonpopulaatioita. Toisaalta kasvia viljellään nykyisin puutarhoissa useissa maissa.
Zenta-luokka

Zenta-luokka oli Itävalta-Unkarin laivaston kolmen panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka.
Jón Sigurðsson

Jón Sigurðsson (17. kesäkuuta 1811 Hrafnseyri, Arnarfjörður, Islanti – 7. joulukuuta 1879 Kööpenhamina, Tanska) oli islantilainen kielitieteilijä, valtiomies ja itsenäisyysliikkeen johtaja 1800-luvulla.
Jón opiskeli klassista filologiaa, muinaishistoriaa ja poliittista teoriaa sekä taloustiedettä Kööpenhaminan yliopistossa. Hän kokosi ja muokkasi islantilaisia ja muinaisnorjalaisia saagoja ja käsikirjoituksia.
Jón ajoi Islannin itsenäisyyttä Tanskasta ja oli vaikuttamassa Alltingin, Islannin parlamentin, palauttamisessa toimintaan 1840-luvulla. Hänet valittiin myöhemmin sen puhemieheksi. Jónin syntymäpäivänä 17. kesäkuuta vietetään Islannin itsenäisyyspäivää.
Tōyama Mitsuru

 
Tōyama Mitsuru (1855 – 1944) oli japanilainen oikeistolainen ultranationalisti ja merkittävä taustavaikuttaja japanilaisessa politiikassa. Hän perusti järjestöt Genyōsha (Musta valtameri -seura) ja Kokuryukai (Musta lohikäärme -seura) ja oli panaasialaisuuden voimakas kannattaja.
Tōyama syntyi köyhään samuraiperheeseen Fukuokassa Kyūshūn saarella. Hän osallistui nuorena vuonna 1874 asemansa menettäneiden entisten samuraiden hallitusta vastaan käynnistämään Saga-kapinaan.
Vuonna 1881 (toisen tiedon mukaan jo 1879) Tōyama oli mukana perustamassa Genyōsha-järjestöä. Järjestö kannatti Japanin sotilaallista laajentumista Aasian mantereen puolelle Koreaan, Kiinaan ja Formosan saarelle. Siihen liittyi tyytymättömiä entisiä samuraita, ja järjestössä oli mukana myös järjestäytyneen rikollisuuden edustajia, jotka avustivat järjestöä sen kohdistaessa väkivaltakampanjoita ja salamurhia ulkomaalaisia ja vasemmistopoliitikkoja vastaan. Vuonna 1889 Tōyama ja Genyosha-järjestö olivat mukana ulkoministeri Ōkuma Shigenobun murhayrityksessä. Tōyama vangittiin lyhyeksi aikaa vuonna 1892, kun eräs hänen järjestönsä jäsen oli tehnyt pommiattentaatin, jossa pääministeriksi noussut Ōkuma menetti toisen jalkansa. Hänet vapautettiin kuitenkin todisteiden puutteessa.
Tōyama oli myös vuonna 1901 perustetun Kokuryukain eli Musta lohikäärme -seuran perustaja ja johtaja. Puolisotilaallinen ja ultranationalistinen seura otti nimensä Amurjoen japaninkielisestä nimestä, ja sen tavoitteena oli pitää Venäjän keisarikunta pois Itä-Aasiasta Amurjoen pohjoispuolella.
Vaikka Tōyama eli koko elämänsä yksityishenkilönä, hänet tunnettiin silti varjo-shogunina ja päälliköiden päällikkönä, sillä hänellä oli suuri salainen vaikutusvalta japanilaisiin nationalisteihin ja yakuza-rikollisjärjestöihin. 1930-luvulla hän perusti vielä "Mustan kissan kuolevat" -nimisen järjestön, jonka jäsenet olivat kuolemaan vihkiytyneitä taistelulentäjiä.
Lappi (Perniö)

Lappi () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksun varrella Palttamäen reunalla Hästön ja Vähälapin kylien välissä.
Lapin asutus sijoittuu Palttamäen länsilaidalle kylän halki kulkevan maantien varrelle. Kylästä on matkaa merelle muutama kilometri. Lapin kyläalue ulottuu Perniönjoelta etelään Hästönlammelle. Kylän alue on pääasiassa peltoa kun taas mäet ovat metsien peitossa.
Lappi eli Lappnäs on ruotsalaisten uudisasukkaiden 1200- ja 1300-lukujen taitteessa perustama kylä. Kylässä oli pitkään kaksi taloa, Ylöstalo ja Rälssi, jotka ovat myöhemmin päätyneet yhteisomistukseen. Ylöstalosta on erotettu 1920- ja 1930-luvuilla kolme pientilaa ja Rälssiltä yksi. Vuonna 1966 kylään rakennettiin vielä Paltan asuintila. Muuta asutusta kylään ei ole sittemmin syntynyt.
Body Paint

Body Paint on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "The Car" 29. syyskuuta 2022. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa.
Kappale on yhtyeen laulaja Alex Turnerin kirjoittama. Brittilehti NME antoi arvostelussaan kappaleelle neljä tähteä viidestä, ja kutsui sitä kunnianhimoiseksi ja rehenteleväksi rock-balladiksi.
Tranquility Base Hotel &amp; Casino (kappale)

Tranquility Base Hotel &amp; Casino on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä samannimiseltä studioalbumilta 23. heinäkuuta 2018. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa. Saman vuoden syksyllä julkistettiin, että single julkaistaan vinyylinä, ja sen B-puolelle sisältyy aiemmin julkaisematon ”Anyways”.
Listasijoitukset.
Lähde:
Vähälappi

Vähälappi () on rekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä muodostuu Vähälapin tilasta ja sen maista, jotka sijaitsevat Perniön eteläosassa Perniönjoen alajuoksulla.
Vähälappi sijaitsee Palttamäen itälaidalla Perniönjoen eteläpuolella. Kylän alue ulottuu kapeana kaistana joelta etelään Mölkkärinmäelle. Valtaosa kylän alueesta on peltoa. Hästöntie halkaisee kyläalueen kahtia ja yhdistää Vähälapin naapurikyliin Lappiin ja Soukkaan. Vähälappi lienee Lapin tytärkylä, mutta kylän perustamisajankohdasta ei ole tietoa. Kylät ovat muodostaneet Hästön kanssa yhteisen jakokunnan. Vähälapin augmenttitila on sijainnut samalla paikalla ainakin isojaon ajasta lähtien. Tila ostettiin perinnöksi 1868. Tilan päärakennus on 1800-luvulta, mutta sitä on modernisoitu.
Live at the Royal Albert Hall (Arctic Monkeysin albumi)

Live at the Royal Albert Hall on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin konserttitallenne, joka julkaistiin joulukuussa 2020. Se on äänitetty yhtyeen konsertissa Lontoon Royal Albert Hallissa 7. kesäkuuta 2018. Levymyynnistä saadut tuotot ohjattiin War Child -hyväntekeväisyysjärjestölle.
Kurt Blumenfeld

Kurt Blumenfeld (29. toukokuuta 1884 – 21. toukokuuta 1963 Jerusalem) oli Saksan sionistiliikkeen johtaja vuosina 1924–1933.
Itä-Preussin Insterburgissa juristiperheeseen syntynyt Blumenfelt opiskeli oikeustiedettä vuosina 1904–1908 Berliinissä, Freiburgissa ja Königsbergissä. Opintojensa alusta lähtien hän oli juutalaisopiskelijoiden yhdistyksen (VJSt) jäsen. Vuonna 1909 Blumenfeldistä tuli Saksan sionistiliiton (ZVfD) puoluesihteeri. Hänestä tuli liiton puheenjohtaja vuonna 1924. Blumenfeld oli Maailman sionistijärjestön pääsihteeri vuosina 1911–1914. Samanaikaisesti hän toimi Die Welt -lehden päätoimittajana Berliinissä 1913–1914.
Vuonna 1933 Natsi-Saksa kielsi juutalaisjärjestöt. Blumenfelt pakeni Yhdysvaltoihin ja ystävystyi siellä saksalaisen filosofi Hannah Arendtin kanssa. He kuuluivat sionistiliikkeen radikaalisiipeen, mikä johti ristiriitoihin sionistien valtavirran kanssa. Blumenfeltin ja Arendtin kirjeenvaihto on julkaistu.
Niina Ratilainen

Niina Ratilainen (s. 14. helmikuuta 1986) on suomalainen vihreitä edustava poliitikko. 
Ratilainen on yksi Suomen yhdeksästä Euroopan alueiden komitean jäsenestä. Hän on toiminut kesäkuusta 2022 alkaen yhtenä alueiden komitean vihreiden kahdesta tasa-arvoisesta puheenjohtajasta. Ratilainen on Suomessa vihreiden puoluehallituksen jäsen ja Turun kaupunginvaltuutettu. Ratilainen on yksi vuonna 2023 ilmestyneen "Ratkaiseva humanisti" -kirjan (Gaudeamus) kahdestatoista kirjoittajasta. 
Tausta ja yksityiselämä.
Ratilainen on syntynyt Kuopiossa vuonna 1986. Hän valmistui ylioppilaaksi Turun klassillisesta lukiosta 2005. Ratilainen aloitti vuonna 2007 Kestävän kehityksen opinnot Turun ammattikorkeakoulussa, josta hän valmistui Ympäristösuunnittelija (AMK) -tutkinnolla 2012. Turun yliopistosta Ratilainen valmistui filosofian maisteriksi kansainvälisessä Baltic Sea Region Studies -maisteriohjelmassa vuonna 2019. 
Ratilainen on toiminut opiskelija-aktiivina Turussa ja kansallisissa liitoissa. Vuosina 2009 ja 2010 Ratilainen toimi Turun ammattikorkeakoulun opiskelijakunta - TUO:n hallituksen varapuheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 2010 Suomen opiskelijakuntien liitto - SAMOK ry:n hallitukseen, jossa hän toimi vuonna 2011 koulutuspoliittisena vastaavana. Vuodelle 2012 Ratilainen valittiin Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton hallituksen jäseneksi. 
Ratilainen avioitui heinäkuussa 2022 turkulaisen poliitikon ja historiantutkijan Jukka Vornasen kanssa.
Politiikka.
Euroopan alueiden komitea.
Ratilainen valittiin toimimaan Suomen vihreiden edustajana Suomen yhdeksänhenkisestä valtuuskunnassa Euroopan alueiden komiteaan vuoden 2022 alusta. Myöhemmin samana vuonna alueiden komitean vihreiden ryhmä valitsi Ratilaisen toiseksi ryhmän kahdesta tasa-arvoisesta puheenjohtajasta.
Kunnallispolitiikka.
Ratilainen oli ensimmäistä kertaa ehdolla kunnallisvaaleissa 2012 ja tuli valituksi valtuustoon. Ratilainen uusi paikkansa vuosien 2017 ja 2021 kunnallisvaaleissa. Valtuustokaudella 2012–2017 Ratilainen toimi kasvatus- ja opetuslautakunnan jäsenenä ja Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin hallituksen varajäsenenä. Kaudella 2017–2021 Ratilainen toimi Lounais-Suomen jätehuoltolautakunnan puheenjohtajana, Turun ammattikorkeakoulun hallituksen varapuheenjohtajana, maakuntavaltuuston jäsenenä ja maakuntahallituksen varajäsenenä sekä Turun kaupunginhallituksen varajäsenenä. 
Vuoden 2019 kuntavaalien jälkeen Ratilainen on toiminut Turku Energian hallituksen jäsenenä. Ratilainen valittiin Turun vihreän valtuustoryhmän puheenjohtajaksi vuosille 2015–2017 sekä 2017–2019. Kesäkuussa 2019 33-vuotias Ratilainen ilmoitti luopuvansa tehtävästään Turun vihreiden johdossa. 
Puoluetoiminta.
Ratilainen valittiin vihreiden puoluekokouksessa 2021 Varsinais-Suomen vihreiden edustajaksi vihreiden puoluehallitukseen kaudelle 2021–2023. Hän oli ehdolla vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa vihreiden listalla.
Live at the Royal Albert Hall

Live at the Royal Albert Hall voi viitata ainakin seuraaviin:
Bloodlust (kappale)

Bloodlust on brittiläisen äärimetalliyhtye Venomin single vuodelta 1982.
Kappaleen vaiheet.
Laulaja-basisti Conrad ”Cronos” Lantin mukaan ”Bloodlust” oli yksi kappaleista, jotka hän sävelsi ja sanoitti ollessaan yhä Dwarfstar-yhtyeen jäsen ennen Venomiin liittymistä. Toisaalta kitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunn on kertonut säveltäneensä ”80–90 prosenttia” Venomin varhaisesta materiaalista. Vinyylilevyn etiketissä kappale on merkitty koko tuolloisen kokoonpanon (Lant, Dunn ja Anthony ”Abaddon” Bray) nimiin.
”Bloodlust” julkaistiin 7" singlenä 13. elokuuta 1982. Se edelsi myöhemmin samana vuonna julkaistua albumia "Black Metal". B-puolena oli ”In Nomine Satanas”. Venomin singlekappaleet eivät yleensä olleet poimintoja albumeilta, ja näin oli myös ”Bloodlustin” kohdalla. Sekä singlen A- että B-puoli on kuitenkin julkaistu bonuskappaleena Venomin esikoisalbumi "Welcome to Hellin" uusintapainoksilla. "Black Metalin" uusintapainoksilla taas on mukana BBC Radio 1:n sessioissa äänitetty versio ”Bloodlustista”.
Venom äänitti ”Bloodlust”-singlen äänityssessioissa myös kappaleen ”Senile Decay”, joka julkaistiin vasta vuoden 1985 kokoelma-albumilla "From Hell to the Unknown".
Syyskuussa 1982 ilmestyi "Venom Live E.P. Sept ’82" -videokasetti, joka sisälsi musiikkivideot ”Bloodlustista” ja "Welcome to Hellin" kappaleesta ”Witching Hour”. Jälkimmäinen kappale äänitettiin videota varten uudestaan. Nimestään huolimatta video ei ole aito konserttitaltiointi. Tarkoituksena oli antaa promoottoreille ja konserttipaikkojen henkilökunnalle näyte siitä, millaisia Venomin konsertit käytännössä olisivat ja millaisia valmisteluja niitä varten tarvittiin.
Kuvaus kappaleesta.
”Bloodlust” on nopeatempoinen kappale, jonka sanoitukset kertovat Kreivi Cronos -nimisestä vampyyristä. Cronos on myös Venomin laulajan ja basistin Conrad Lantin taiteilijanimi.
B-puolen kappale ”In Nomine Satanas” kertoo saatananpalvojista, jotka herransa nimessä aloittavat sodan vanhaa maailmanjärjestystä vastaan.
Vastaanotto.
Musiikkilehti "Sounds" nimesi ”Bloodlustin” viikon parhaaksi singleksi ja julkaisi Edwin Pouncyn arvostelun, jossa kappaletta kuvailtiin ”Helvetissä haudutetuksi, oksennuksella kuorrutetuksi suurteokseksi, joka ei jätä mitään mielikuvituksen varaan”. Pouncyn mukaan olennaista ei ole musiikki vaan yhtyeen raaka ja raivoisa asenne sekä ruma ja väkivaltainen äänimaailma. ”Venom – – on äänittänyt "aidon" heavy metal -singlen. Sen kuunteleminen sattuu, mutta sitä ei voi sivuuttaa. Sen kuultuaan on pökerryksissä ja miettii vain, mitä helkkaria äsken oikein tapahtuikaan.”
"Kerrang!"-lehden numerossa 23 julkaistu arvio oli innottomampi. Arvostelija vertasi Lantin karheaa lauluääntä Lemmy Kilmisteriin ja kuvaili singlen ”liioiteltua verenhimoa” kohtuuttomaksi. ”Jos olet yksi heistä, jotka kupsahtavat tajuttomina maahan nähdessään maksaa ja pekonia, tätä on viisainta välttää. Ei hermoiluun taipuvaisille eikä kellekään, jolla on rahtunenkin älyä päässä.”
"Black Metalin" uusintapainoksen arvostelussa "AllMusicin" Eduardo Rivadavia kehuu kappaletta ”ehdottomaksi klassikoksi”.
Kappaleet.
Molemmat kappaleet on merkitty yhtyeen yhdessä säveltämiksi.
Jonttu Luhtavaara

Jonttu Luhtavaara (oikea nimi Joonas Paul Tuomas Luhtavaara; s. 26. marraskuuta 1996) on suomalainen muusikko, lauluntekijä, tuottaja ja DJ. 
Luhtavaara on vaikuttanut vuosia KUUMAA-yhtyeessä. Luhtavaara soittaa yhtyeessä rumpuja, ja on ollut tuottamassa ja kirjoittamassa yhtyeen suosituimpia teoksia, kuten platinaa striimannutta kappaletta "Oo vielä sekunnin mun", "Tulipalo" ja "Ylivoimainen" biisejä 
KUUMAAn lisäksi Luhtavaara on soittanut useissa keikkakokoonpanoissa, kuten Pihlaja, Tuure Boelius ja Sini Yasemin. Lauluntekijänä Luhtavaara on tehnyt KUUMAAn ulkopuolella yhteistyötä muun muassa Ville Veikan, Elliksen, Tumen ja pins.kun kanssa. Luhtavaaralla on kustannussopimus Elements Musicille ja Isolla Musicille.
Ripsitursaat

Ripsitursaat (Cirroteuthidae) on tursaisiin kuuluva mustekalaheimo. Heimon lajeja tavataan syvistä merivesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Ripsitursaat jaetaan kolmeen sukuun, jotka ovat "Cirroteuthis", "Cirrothauma" ja "Laetmoteuthis". Toisinaan heimoon luetaan myös suku "Stauroteuthis" ja suvun "Froekenia" asema ei ole selvä. Ruumiinmuodoltaan lajit ovat kellomaisia ja ruumiissa on kaksi siipimäistä uloketta. Ripsitursaat voivat kasvaa 1,7 metriä pitkiksi. Silmät ovat kookkaat tai pienet ja alkeelliset. Lonkeroiden välissä on ihopoimu ja imukuppien välissä on pitkiä värekarvoja.
Ripsitursaita tavataan kakista valtameristä 1 500–6 200 metrin syvyydestä.
Miira Luhtavaara

Miira Luhtavaara (s. 1983) on suomalainen runoilija. Hän sai runokokoelmastaan "Ruohikon luut" Kalevi Jäntin palkinnon ja oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana. Toinen runokokoelma "Sinusta roikkuu valoa" oli ehdokkaana Tanssiva karhu -palkintoon. "Pinnallisuus"-kokoelma oli ehdolla Runeberg-palkintoon vuonna 2022. Raadin mukaan ""Pinnallisuus" on kekseliäs ja hauska, surullinen ja täynnä paradokseja, joissa kumiankalla on höyhenet ja ”vesilasien huulilla / ikuinen hymy”". Helsingin Sanomien Arla Kanerva kehui Luhtavaaran "Tuhkaksi tekemisen aika" -romaania ja luonnehti, miten "Luhtavaara kuvaa tunteiden ja ajatusten ristiriidat häkellyttävän tarkasti ja tiiviisti, uuttaen esiin vain olennaisen".
Anna Kelo

Anna Kelo on suomalainen oopperaohjaaja. Hän työskentelee Suomen Kansallisoopperassa pääapulaisohjaajana.
Kelon isä oli kapellimestari ja äiti pianisti. Kelo on valmistunut musiikkiteatteriohjaajaksi Venäjän teatteritaiteen akatemiasta vuonna 1992. Hän aloitti Kansallisoopperassa vuonna 1994 ohjausassistenttina ja vuonna 1998 pääohjausassistenttina.
Ohjauksia.
Lähde