tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rhythm Divine

Rhythm Divine on toinen single Enrique Iglesiaksen ensimmäiseltä englanninkieliseltä albumilta "Enrique". Single julkaistiin Yhdysvalloissa 9. lokakuuta 1999. Kappaleen ovat tehneet Paul Barry ja Mark Taylor ja tuottaneet Barry ja Brian Rawling. 
"Rhythm Divinen" musiikkivideon ohjasi Francis Lawrence. Iglesias levytti kappaleen myös espanjaksi nimellä Ritmo Total. Myös tämä versio julkaistiin "Enrique"-albumilla.
Kappaleet.
Maxi-Single (B00004S2OJ): 
Maxi-Single (B00003ZAG0):
Kelkkajengi

Kelkkajengi (alkuperäiseltä nimeltään "Cool Runnings") on yhdysvaltalainen Jon Turteltaubin ohjaama vuonna 1993 valmistunut komediaelokuva. Väljästi tositapahtumiin perustuva tarina kertoo jamaikalaisesta pikajuoksijasta Dericestä, joka haluaa juoksukilpailun hävittyään koota joukkueen edustamaan maataan rattikelkkailussa vuoden 1988 talviolympialaisissa Calgaryssa. 
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen kirjoitti tuottajayhtiö Disneyn sovinnaisuuden hieman laimentaneen elokuvan huumoria, mutta hänestä elokuva kulkee muun muassa kelpo ohjauksen ja aitojen kuvausympäristöjen ansiosta. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antoi "Kelkkajengille" kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Dominic Cooper

Dominic Cooper (s. 2. kesäkuuta 1978 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Cooper valmistui London Academy of Music and Dramatic Artista vuonna 2000, ja seuraavana vuonna hän esiintyi ensimmäistä kertaa elokuvassa. Hänen jonkinlaisena läpimurtonaan voitaisiin pitää roolia sekä Alan Bennettin näytelmässä "The History Boys", ja myöhemmin saman roolin filmatisoinnissa elokuvassa "Wild Generation" (2006). Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat "Mamma Mia!" (2008), "Herttuatar" (2008), "An Education" (2009), ' (2012) ja "Stratton" (2017). Hän on ollut lisäksi pienemmissä rooleissa esimerkiksi elokuvissa ' (2011) ja "Dracula Untold" (2014). Elokuvien lisäksi hän on näytellyt muun muassa television minisarjoissa ja televisioelokuvissa. 
Cooper seurusteli "Mamma Mia!" -elokuvasta tutun näyttelijä Amanda Seyfriedin kanssa, mutta heidän suhteensa päättyi vuonna 2010.
Aurinkoauto

Aurinkoauto on ajoneuvo, joka saa käyttövoimansa auringosta. Käytännön toteutukset on tehty aurinkokennojen ja akkujen avulla, joten tekniikka vastaa pitkälti sähköautoa. Auringosta saatavan energian suhteellisen niukkuuden vuoksi aurinkoautot rakennetaan keveiksi ja samalla yritetään maksimoida aurinkokennojen pinta-ala. Aurinkoautoissa on mukana akku, jolla saadaan enemmän tehoa kiihdytyksiin ja varmistetaan sujuvaa kulkua puolipilvisellä säällä. 
Aurinkotaksi.
Sveitsiläinen opettaja Louis Palmer kutsuu aurinkotaksiksi aurinkovoimalla liikkuvaa kaksipaikkaista ajoneuvoaan, jolla hän on ajanut maailman ympäri. Matkan pituus oli 52 000 kilometriä. Rakenteellisesti kyseessä on kolmipyöräinen vetoyksikkö, joka vetää aurinkokennopaneelilla ja akuilla varustettua peräkärryä. Jos aurinkoa ei ollut tarpeeksi akkujen lataamiseen, niin akut ladattiin sähköverkosta. Auton huippunopeus on 90 km/h. Täydellä latauksella auton väitetään kulkevan 300 kilometriä. Auto on rakennettu Luzernin teknillisen yliopiston tutkijoiden ja opiskelijoiden tuella. Hinnaksi arvioidaan 300 000-500 000 euroa. Taksin kyydissä oli matkan aikana useita poliitikkoja ja merkkihenkilöitä.
EHC Biel

EHC Biel (ransk. "HC Bienne") on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka pelaa maan pääsarjassa National Leaguessä. EHC Biel pelaa kotiottelunsa vuonna 1973 avatulla Eisstadion Bielillä.
Joukkue.
9. syyskuuta 2025. 
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Kuuluisia pelaajia.
Tunnettuja henkilöitä.
Georges Aeschlimann, Olivier Anken, Normand Dupont, Urs W. Frey, Willy Gassmann, Richmond Gosselin, Jean Helfer, Jakob Kölliker, Steve Latinovich, Dan Poulin, Erwin Stalder, Peter Winkler
Seru Epenisa Cakobau

Seru Epenisa Cakobau (1815–1883) oli fidžiläinen heimopäällikkö ja sotalordi, joka yhdisti suuren osan fidžiläisistä heimoista valtansa alle. Cakobau oli lyhytikäisen Fidžin kuningaskunnan kuningas vuosina 1871–1874.
Nousu päälliköksi.
Serun isä Tanoa Visawaqa karkotettiin, kun hän oli hävinnyt sodassa kilpailijalleen pienellä Baun saarella. Seru sai kuitenkin jäädä. Seru nousi oman heimonsa johtajaksi ja löi hänen isänsä karkottaneen heimon 1837. Vuonna 1852 hän julisti itsensä Baun hallitsijaksi ja samalla koko Fidžin kuninkaaksi. Muut heimot eivät tätä hyväksyneet ja Seru joutui 19 vuoden sotaan heitä vastaan. Vuonna 1871 hänen onnistui yhdistää heimot valtansa alle. Levukasta tuli hänen pääkaupunkinsa. Hän päätti perustaa perustuslaillisen monarkian, mutta uusi hallitus joutui ulkomaalaisten käsiin.
Vallan loppu.
Yhdysvallat, joka oli tunnustanut Serun kuninkuuden jo ennen muita heimopäälliköitä, muutti linjaansa ja vaati Serulta 44 000 dollarin korvauksia tämän tekemästä hyökkäyksestä Nukulaun saarelle, jossa asui yhdysvaltalainen konsuli John William. Seru ei voinut maksaa vaadittua summaa ja hän pelkäsi Yhdysvaltain invaasiota, joten hän luovutti saaret Isolle-Britannialle. Samalla hän kääntyi kristityksi ja kielsi kannibalismin saarella 1854.
Seru säilytti asemansa arvovaltaisimpana päällikkönä kuolemaansa asti 1883. Cakobaun suku on arvostettu vielä tänäkin päivänä ja monet saaren tärkeimmistä poliittisista henkilöistä ovat Cakobaun sukua, yhtenä esimerkkinä modernin Fidžin perustaja Kamisese Mara. Poliitikkojen lisäksi Cakobaun suku on hallitsevissa asemissa myös armeijassa ja yliopistoissa.
Kolmas pyörä (televisio-ohjelma)

Kolmas pyörä oli suomalainen tammi-huhtikuussa 1999 MTV3-kanavalla esitetty keskusteluohjelma. Sitä esitettin perjantai-illan ohjelmistossa. Ensimmäinen ohjelma esitettiin 8. tammikuuta 1999, ja viimeinen 23. huhtikuuta 1999. Kolmatta pyörää tehtiin suorana lähetyksenä ja sitä mainostettiin "uuden sukupolven talk showna".
Ohjelman ensimmäisissä jaksoissa juontajina toimivat Eeva Rantanen ja Klaus Bremer. Myöhemmin juontajana toimi myös muun muassa Ile Jokinen. Tony Halme piti ohjelmassa "Viikinki"-nimisiä inserttejä gonzo-journalistisella tavalla, jossa esimerkiksi haastatteli Yoko Onoa, yritti ostaa huumeita ohikulkevilta ihmisiltä, toimi tv-lupatarkastajana ja teki lavastetun automurron.
Ohjelman haastatteluvieraat.
Ensimmäisessä 8. tammikuuta 1999 esitetyssä ohjelmassa tunnetun lapsimurhaaja Jammu Siltavuoren haastattelu nostatti kohua. Siltavuori oli ohjelman tekohetkellä istunut vankilassa noin kymmenen vuotta ja odotti vapautumistaan. Kyseistä haastattelua pohjusti myös oikeusministeriön silloisen vankeinhoitolaitoksen ylijohtaja Markku Salmisen ja entisen Helsingin kaupunginviskaalin Ritva Santavuoren aiheeseen liittyvät lausunnot. 
Ohjelmassa haastateltiin myös uusnatsi Pekka Siitointa, jolta juontaja (Ile Jokinen) kysyi muun muassa onko hän keittänyt kissoja elävältä, jonka Siitoin kiisti.
Ohjelmassa haastateltavia olivat myös muun muassa kaksi miesprostituoitua, gammahuumeen käyttäjä ja suomalainen terroristi.
EuroFloorball Cup 2008

 
EuroFloorball Cup 2008 oli järjestyksessään 16. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Ne pelattiin 8.–12. lokakuuta 2008 Winterthurissa Sveitsissä. Miesten seurajoukkueiden mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin ruotsalainen AIK ja naisten mestaruuden ruotsalainen IKSU.
Fidžinintialaiset

Fidžinintialaiset ovat Fidžin intialaisperäisiä asukkaita. Heitä oli 311 591 vuonna 2007 eli 37,6 % väestöstä. He ovat brittien saarille tuomien työläisten jälkeläisiä, joita tuotiin työskentelemään sokeriplantaaseilla vuosina 1879–1916. Fidžinintialaiset ovat huonommassa asemassa kuin alkuperäisasukkaat. Huonommat olot ovat johtaneet maastamuuttoon Yhdysvaltoihin ja Australiaan.
Historia.
Brittiläiset vallanpitäjät eivät halunneet häiritä fidžiläisten perinteistä elämäntapaa, mutta he tarvitsivat työvoimaa saaren sokeriplantaaseille. Britit alkoivat värvätä ihmisiä Intiasta uskotellen, että Fidži sijaitsi aivan lähellä, vaikka todellisuudessa sinne oli 10 000 kilometrin matka. Ihmisiä myös kaapattiin ja tuotiin väkisin saarelle. 
Kun työläiset olivat olleet maassa viisi vuotta, he saivat päättää halusivatko he takaisin Intiaan vai jäädä saarelle, suurin osa päätti jäädä. Monet vuokrasivat maata alkuperäisasukkailta (maata ei saanut myydä alkuperäisasukkailta maahanmuuttajille) ja alkoivat viljellä omia sokeriviljelmiään, toiset muuttivat kaupunkeihin. Fidžillä hävisi intialaisten perinteinen kastijärjestelmä, tämä johtui siitä, että naiset olivat lähinnä alemmasta kastista ja ylempien kastien naisia ei juuri ollut. Kun ylemmän kastin miehet menivät naimisiin alempien kastien naisten kanssa kastierot unohtuivat vähitellen.
Väestö.
Suurin osa fidžinintialaisista asuu niin sanotulla sokerivyöhykkeellä ja suurimmissa kaupungeissa. Suurin osa heistä puhuu fidžinhindiä, mutta pienempienkin intialaisten kielten puhujia löytyy. 76,7 % heistä on hinduja, 15,9 % on muslimeja ja 0,9 % on sikhejä, loput ovat kristittyjä tai ateisteja.
Miten se tehtiin

 Miten se tehtiin () on kanadalainen dokumenttielokuvasarja, jossa näytetään, miten mikäkin tuote tai teos valmistetaan. Sarjassa esitellään muun muassa flyygelin, autonrenkaiden ja jääveistosten valmistusprosesseja. Suomessa ohjelmaa on esitetty Discovery Channel- ja Jim-kanavilla.
Aiheesta muualla.
http://www.howitismade.net/
Tagebuch eines Verzweifelten

Tagebuch eines Verzweifelten on saksalaisen kirjailija Friedrich Reck-Malleczewenin kirjoittama natsihallinnosta kertova ja sitä arvosteleva kirja. Kirja ilmestyi saksaksi vuonna 1947.
Kirjassa on aatelissukuisen Reck-Malleczewenin päiväkirjamerkintöjä toukokuusta 1936 lokakuuhun 1944. Reck-Malleczewen surmattiin Dachaun keskitysleirillä 16. helmikuuta 1945. Reck-Malleczewenin natsihallintoa vastustava päiväkirja ei ollut ainoa laatuaan, sillä sellaisia pitivät useat yläluokan jäsenet Hitlerin hallinnon aikana. 
Kirjan englanninkielinen käännös "Diary of a Man in Despair" ilmestyi alun perin 1970, ja sittemmin siitä on otettu useita painoksia. Lontoolaisen Gerald Duckworth &amp; Co Ltd -kustantamon vuonna 2000 julkaisema laitos herätti Suomessa keskustelua, sillä kannen kuvituksessa on käytetty Hugo Simbergin kuuluisaa "Haavoittunut enkeli" -maalausta, mutta se on käännetty peilikuvaksi ja enkeliä paareilla kantavien poikien hihoihin on lisätty hakaristitunnukset. Kustantajaan vedottiin kirjan vetämiseksi pois markkinoilta, mutta tuloksetta.
See You in My Nightmares

”See You in My Nightmares” on kappale rap-artisti Kanye Westin vuonna 2008 ilmestyneeltä neljänneltä studioalbumilta "808s &amp; Heartbreak". Kappaleella vierailee Lil Wayne. ”See You in My Nightmares” piti julkaista singlenä 10. maaliskuuta 2009 ja lähetettiin radiokanaville soitettavaksi, mutta sen julkaisu peruutettiin ja singlenä julkaistiin sen sijasta "Amazing".
Fribourg-Gottéron

Fribourg-Gottéron on sveitsiläinen National Leaguessä pelaava jääkiekkoseura, jonka kotipaikka on Fribourg. Seura on pelannut Sveitsin pääsarjan finaaleissa viisi kertaa, mutta ei ole kertaakaan voittanut mestaruutta.
Joukkue kaudella 2025-2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Can’t Tell Me Nothing

Can’t Tell Me Nothing on Kanye Westin ensimmäinen single hänen kolmannelta studioalbumilta Graduationilta. Single julkaistiin 29. toukokuuta 2007. Singlestä on julkaistu myös musiikkivideo. Singlen ovat tuottaneet Kanye West ja DJ Toomp, ja sen kannen on suunnitellut japanilainen nykytaiteilija Takashi Murakami.
Vágarin lentoasema

Vágarin lentoasema () on lentoasema Vágarilla, Färsaarilla. Se sijaitsee tarkemmin Sørvágurissa. Toisen maailmansodan aikana rakennettu kenttä avattiin siviilikäyttöön vuonna 1963. Kenttää hallinnoi Tanskan liikenneministeriön "Statens Luftfartsvæsen" (SLV) vuoteen 2007, jolloin se siirtyi Färsaarten hallitukselle. 
Vágarin lentoasema on Färsaarten ainoa lentoasema ja kansallisen lentoyhtiö Atlantic Airwaysin pääpaikka. 219 329 matkustajaa kulki sen kautta vuonna 2007.
Rotumalaiset

Rotumalaiset ovat Rotuman saaren alkuperäisasukkaita. Rotumalaiset ovat saarelle muuttaneiden polynesialaisten ja melanesialaisten jälkeläisiä. Lisäksi heihin on sekoittunut eurooppalaisia aineksia saarelle paenneiden merimiesten mukana. Rotumalaisten mytologia kertoo heidän tulleen Samoalta prinssi Rahon johtamana. 
Rotumalaiset muistuttavat enemmän polynesialaisia kuin melanesialaisia, jotka ovat Fidžin valtaväestöä. Heidän ihonsa on vaaleampi kuin fidžiläisillä, ja he ovat lyhyempiä kuin muut polynesialaiset. Rotumalaisten ulkonäössä on myös eurooppalaisia ja aasialaisia vaikutteita. Vaikka heidät voisi luokitella etnisesti polynesialaisiksi, heidän kielensä ei ole polynesialainen.
Rotuman saarella asuu 2002 ihmistä, joista suurin osa on rotumalaisia, mutta saarella asuu myös fidžiläisiä ja samoalaisia. Suurin osa rotumalaisista asuu Fidžin muilla saarilla, lisäksi heitä on muuttanut Samoaan, Uuteen-Seelantiin ja Australiaan. Rotumalaisilla on ollut erimielisyyksiä Fidžin hallituksen kanssa, ja he ovat muun muassa kumonneet lakiesityksen saaren avaamiseksi turisteille. Rotumalainen Mölmahao-klaani kieltäytyi liittymästä Fidžiin sen itsenäistyttyä, mutta se ei saanut rotumalaisten enemmistöä puolelleen.
Stronger (Kanye Westin kappale)

Stronger Kanye Westin toinen single hänen kolmannelta studioalbumiltaan Graduationilta. Single julkaistiin 31. heinäkuuta 2007. Singlestä on julkaistu myös musiikkivideo.
Kappale.
Kappaleen biitti koostuu talkboxin kautta nauhoitetusta vokaalisamplesta Daft Punkin kappaleesta "Harder, Better, Faster, Stronger", jonka tempo on hidastettu sopimaan Strongerin 90:n BPM:n tempoon. 
Tätä samplea on tuettu aika ajoin syntentisaattoriäänillä. 
Kappale kulkee siten, että intron jälkeen Kanye laulaa kertosäkeen kaksi kertaa, jonka jälkeen tulee ensimmäinen säkeistö. 
Tämä toistetaan kolmeen kertaan eri säkeistöillä, kunnes neljännen kertosäkeen jälkeen tulee break, jonka jälkeen tulee outro ja lopulta kappale loppuu.
Kappaleessa West räppää myös tunnettua Friedrich Nietzschen sanontaa, "mikä ei tapa miestä vahvistaa häntä".
Musiikkivideo.
Musiikkivideo, joka julkaistiin kesäkuussa 2007, on Hype Williamsin ohjaama.
Video kuvattiin yhdeksän päivän aikana Japanissa.
Videolla nähtiin myös Kanyen kuuluisat nimikkolasit, jotka West oli tilannut nimenomaan videota varten.
Good Life

”Good Life” on kappale Kanye Westin kolmannelta studioalbumilta "Graduation". Se julkaistiin singlenä samaan aikaan albumin kanssa, 11. syyskuuta 2007. Kappaleella vierailee T-Pain. Kappale voitti parhaan rap-kappaleen Grammy-palkinnon.
Kappale.
Kappale sämplää Michael Jacksonin kappaleen ”P.Y.T” outrosta löytyviä ääniä, jotka muodostavat kappaleen biitille perusasetelman jota syntentisaattorit tukevat. Kappaleen rumpujen ohjelmointiin West sai apua hip-hop-supertuottaja Timbalandilta. Kappaleen taustalla laulavat Ne-Yo ja John Legend.
Rude Dog and the Dweebs

Rude Dog and the Dweebs on yhdysvaltalainen Marvel Productionsin tuottama ja Hank Saroyan luoma animaatiosarja, joka kertoo punkkimaisesta koirasta, joka ajoi vuoden 1956 vaaleanpunaista Cadillacia. Hän omistaa autokaupan ja joutuu töiden ohella varomaan vihamielistä kissaa Seymouria, sekä koiran pyydystäjää Hermania, sekä hänen apulaistaan Rotia.
Sarja luotiin mainosmielessä 1980-luvulla suosituksi tulleen urheiluvaatemalliston myötä.
Hahmot.
Rude Dog omistaa kuljetusliikkeen, jossa häntä avustavat Dweebsit, kirjava ryhmä koiria; änkyttävä Caboose, kireä britti Winston, Jack Nicholsonilainen Reggie, etelän murteella puhuva Barney, Satch, joka kuulostaa Ed Wynnilta ja ystävällinen chihuahua Tweek. Itse Rude Dog puhui Brooklynin murteella ja hänellä on tyttöystävä nimeltä Gloria.
Flashing Lights

Flashing Lights on yhdysvaltalaisen rap-artisti Kanye Westin kappale, jossa vierailee detroitilainen R&amp;B-laulaja Dwele. Se julkaistiin neljäntenä singlenä hänen kolmannelta studioalbumiltaan "Graduation" marraskuussa 2007.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Kanye West ja Eric Hudson, jotka toimivat myös tuottajina.
”Flashing Lights” ylsi Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 29.
Friedrich Reck-Malleczewen

Friedrich Perceyval Reck-Malleczewen (11. elokuuta 1884 Gut Malleczewen Masuren – 17. helmikuuta 1945 Dachaun keskitysleiri) oli saksalainen kirjailija, joka kirjoitti seikkailu- ja historiallisia romaaneja. Hänen nykyisin tunnetuin teoksensa on kuitenkin päiväkirja "Tagebuch eines Verzweifelten" vuosilta 1936–1944. Päiväkirja ilmestyi 1947, sen englanninkielinen käännös "Diary of a Man in Despair" vuonna 1970. 
Vuonna 2000 ilmestyneen englanninkielisen painoksen kansikuvana on käytetty Hugo Simbergin tunnettua maalausta "Haavoittunut enkeli" vuodelta 1903, mikä herätti hämmennystä Suomessa. Kustajalle lähetetty kirje ei kuitenkaan saanut aikaan toivottua tulosta, kirjan vetämistä pois markkinoilta.
Useita Reckin teoksia on filmattu.
Nobel-säätiö

Nobel-säätiö () on 29. kesäkuuta 1900 perustettu yksityinen säätiö, joka hallinnoi Nobelin testamenttaamia varoja ja rahoittaa Nobel-palkinnot, kuten Nobel on testamentissaan esittänyt. Säätiö rahoittaa myös palkintojenjakotilaisuudet.
Säätiön perustamisasiakirjana toimii Alfred Nobelin testamentti. Säätiö valvoo Nobelin testamenttaamien varojen käyttöä, mutta ei päätä Nobel-palkintojen saajia. 
Nobel-säätiön jäsenet ovat Ruotsin akatemian, Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian, Karoliinisen instituutin, Norjan Nobel-komitean jäseniä, eli Nobel-palkintojen myöntäjätahojen jäseniä Ruotsissa ja Norjassa. Nobel-säätiö rahoittaa Taloustieteen Nobel-palkinnon, vaikka palkinto ei perustu Nobelin testamenttiin, vaan Ruotsin keskuspankin vuonna 1968 säätiölle antamaan lajoitukseen palkinnon jakamiseksi.
Fysiikan, kemian ja Taloustieteen Nobel-palkinnon saajista päättää Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia, lääketieteen palkinnosta Karoliininen instituutti, kirjallisuuspalkinnosta Ruotsin akatemia, ja rauhan palkinnon saajista päättää Norjan Nobel-komitea. Taloustieteen palkintoa lukuun ottamatta palkinnonsaajien valitsijatahot perustuvat suoraa Nobelin testamenttiin.
Nobel-säätiö huolehtii varojen hankinnasta eri sijoituksilla ja Alfred Nobelin testamentin mukaan on tehty päätös varojen jakamisesta palkinnon saajille. Nobel-säätiön sääntöjen mukaan ehdokkaita ei saa julkistaa ennen kuin 50 vuotta on kulunut ehdolle asettamisesta. Aikaraja ehdotusten lähettämiseen on 31. tammikuuta. Rauhanpalkinnon aikaraja on 1. helmikuuta.
Säätiön puheenjohtaja on Marcus Storch.
Tupolev Tu-16

Tupolev Tu-16 () oli neuvostoliittolainen strateginen pommikone, joka tuli käyttöön 1950-luvun puolivälissä.
Kehitys.
Tupolevin suunnittelutoimisto kehitti Tu-16-pommikoneen 1940-luvun lopussa. Koneen prototyypin Tyyppi 88/1 (Projekti N) ensilento tapahtui 27. huhtikuuta 1952. Koneen kehitysprojekti alkoi, kun 1940-luvun lopulla etsittiin seuraajaa B-29 Superfortressin kopiona rakennetulle potkurikäyttöiselle Tupolev Tu-4 -pommikoneelle. Uuden pommikoneen vaatimuksiin kuului yli 800 km/h lentonopeus, 6 000 kg pommilasti ja 5 000 km kantama.
Aluksi Tupolev kehitti Tu-4:n pohjalta Tupolev Tu-85 -koneen. Tu-88:n kehitys alkoi vuoden 1949 alussa. Kriittinen tekijä oli suihkumoottorien kehitys – Mikulinin suunnittelutoimisto kehitti Mikulin AM -voimalaitteen. Sen suuren halkaisijan vuoksi sitä ei voinut kiinnittää lentokoneen siipien alle. Kone kohtasi kehitystyössään ongelmia, kuten päälaskutelineiden sijoituksen osalta. Tämä liittyi oleellisesti suihkumoottorien sijaintikohtaan. Konekehityksessä olikin mukana useampi työryhmä, Andrei Tupolevin ohella: joissa ainakin A.A. Judin sekä Dimitri S. Markov.
Tu-16 tuli Neuvostoliiton ilmavoimien käyttöön vuoden 1953 lopussa. Ilmavoimien käyttöön tuli 175 konetta ja rannikkopuolustuksen käyttöön 240 konetta. Koneen tuotanto päättyi vuonna 1963, päättyen mm. merivoimien versiot sekä vientiyksilöt huomioon ottaen 1 509 koneyksilöön. Konetyyppiä valmistettiin kolmessa eri tuotantolaitoksessa Neuvostoliitossa.
Konetyypistä kehiteltiin myös erityisversio Tu-16A ("Atomnyi"), joka oli modifioitu ydinpommituksia varten. Tämä ei tarkoita versioita L, S, tai T. Tu-16:n aktiivikäyttö Venäjällä päättyi vuonna 1993.
Kiinan kansantasavalta sai koneen suunnittelutietoja teknologiansiirtona Neuvostoliitolta. Se kehitti niiden pohjalta oman Xi’an H-6:n. Kiinan ja Neuvostoliiton välien katkettua Hruštšovin hallintokaudella vuonna 1960 Kiinan konemallin jatkokehitys eteni itsenäisesti.
Kone kykeni kuljettamaan massiivisen 9 000 kg:n FAB-9000-pommin tai ydinaseita noin 4 800 km:n matkan. 1950-luvun puolivälissä koneeseen lisättiin mahdollisuus kantaa vastakehitettyjä risteilyohjuksia. Malli Tu-16KS-1 (Naton koodinimi Badger-B) kuljetti AS-1 Kennel -ohjuksia noin 1 800 km:n päähän. AS-1-ohjus oli iso, MiG-15-hävittäjää muistuttava, ja sen kantomatka noin 140 km. Sen pääasiallinen käyttötarkoitus oli iskut Yhdysvaltain lentotukialusryhmiä vastaan.
Myöhempiä ohjusmalleja olivat ydinkärkinen Raduga K-10S (AS-2 Kipper), AS-1:n korvaaja KSR-2 (AS-5 Kelt) ja KSR-5 (AS-6 Kingfish).
Koneesta kehitettiin malleja myös elektroniseen sodankäyntiin ja tiedusteluun. Siitä kehitettiin myös siviilimallit Tupolev Tu-104 ja Tupolev Tu-124, jotka olivat Aeroflotin käytössä.
Käyttö.
Tu-16-pommikone oli Neuvostoliiton, Vietnamin, Kiinan kansantasavallan (H-6), Egyptin, Indonesian ja Irakin ilmavoimien käytössä. Nykyisin niitä käyttää ainakin Venäjän ilmavoimat, mutta valvontaroolissa eikä pommikoneena.
Mark Wright (jalkapallovalmentaja)

Mark Wright (s. 1. elokuuta 1963 Berinsfield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Peliuransa jälkeen hän toimi managerina muun muassa Chester Cityssä.
Ura.
Wright aloitti uransa vuonna 1980 Oxford Unitedissa. Vain kymmenen pelatun ottelun jälkeen hänet myytiin Englannin korkeimmalle sarjatasolle 1. divisioonaan Southamptonin riveihin. 18-vuotias Wright debytoi "Saintsissa" 17. huhtikuuta 1982 3–1-voitto-ottelussa Leedsia vastaan.
Wrightin ensimmäinen täysi kausi Southamptonissa oli kausi 1982–1983, jolloin Saints sijoittui liigassa sijalle 12 ja Wrightin onnistui tehdä ensimmäinen maalinsa. Hänet valittiin myös Southamptonin vuoden pelaajaksi. 
Seuraavalla kaudella Wrightin otteet olivat liigan eliittiä ja koko muunkin joukkueen esittäessään parastaan sijoittui Saints liigassa toiseksi Liverpoolin jälkeen. Hyvien otteidensa ansiosta Wright nousi Englannin maajoukkueeseen, jossa hän pelasi 45 maaottelua ja teki yhden maalin vuosina 1984–1996.
Elokuussa 1987 Southampton yllättäen hyväksyi Derby Countyn tekemän 760 000:n punnan tarjouksen ja näin yhteensä 222 ottelua ja 11 maalia tehnyt Wright siirtyi Derbyyn.
Wright debytoi uudessa seurassaan 29. elokuuta 1987 ottelussa Wimbledonia vastaan. Wright pelasi Derbyssa yhteensä neljä kautta ja otteluita kertyi topparille yhteensä 171.
Wright siirtyi Liverpooliin, jossa debytoi 17. elokuuta 1991 ottelussa Oldhamia vastaan. Liverpool-uran aikana Wright oli voittamassa FA Cupia.
Ryssä (sarjakuvahahmo)

Ryssä on Marvel-sarjakuvakustantamon luoma superroisto ja Tuomarin vihollinen.
Kuvitteellinen elämäkerta.
Rikollispomo Ma Ganucci palkkasi Ryssänä tunnetun palkkamurhaajan hoitelemaan Tuomarin. Ryssä paikansi Tuomarin yhteen hänen piilopaikoistaan ja pääsi niskan päälle, koska Tuomari oli heikkona taistelustaan Ma Ganuccin joukkoja vastaan. Taistelun aikana Ryssä selitti Tuomarille näkemyksiään kapitalismista ja siitä, kuinka hän ihannoi amerikkalaisia supersankareita. Kun Tuomarille selvisi, että Ryssä oli palkkamurhaaja, hän yllätti tämän iskemällä roistoa kuumalla pizzalla ja sen jälkeen tappoi vastustajansa.
Henkiinherätys.
Kuten muutkaan supervoimaiset ihmiset Marvelin universumissa, myöskään Ryssä ei pysynyt pitkään kuolleena. Salainen järjestö varasti hänen ruumiinosiaan ja herätti hänen henkiin käyttäen teknologiaa. Teknologia "saatiin" K.I.L.P.I-järjestöltä Helsingistä. Samalla Ryssän ruumista vahvistettiin: lihaksia kasvatettiin keinotekoisesti ja luustoa vahvistettiin teräksellä.
Tämän jälkeen Ryssä lähetettiin taas Tuomarin perään. Ryssä heitti Tuomarin Empire State Buildingin katolta alas, mutta Hämähäkkimies pelasti Tuomarin ja liittyi taisteluun Ryssää vastaan. Yhdessä supersankarit voittavat tappajan, joka putoaa itse alas pilvenpiirtäjästä ja katukiveyksen läpi. Putous ei tapa Ryssää, mutta kovaonninen tappaja jää metrojunan alle ja sankarit pitävät häntä kuolleena. Kuitenkin Ryssä selviää, työnantajansa teknologian ansiosta, joka vahvistaa Ryssän voimia entisestään.
Lopullinen kuolema.
Ryssä kohtasi viimein loppunsa, kun Tuomari sai selville, missä Kreighopfin järjestö pitää majapaikkaansa. Järjestön suunnitelmana olisi tappaa Euroopan neuvosto lentokoneiskulla ja kommandojoukoilla. Tuomari soluttautuu Grand Nixon Islandille ja nousee mukaan lentokoneeseen. Tuomari tappaa lentäjän ja tiputtaa sen polttoainesäiliöihin, ainoastaan hän ja Ryssä selviävät hengissä tapahtuneesta. 
Tämän jälkeen Kreighopf varastaa ranskalaisen sotilaskoneen, joka kuljettaa atomipommia. Ryssän tehtäväksi annetaan vartioida konetta, mutta Tuomari on taas mukana. Tuomari on aluksi alakynnessä, mutta saa yliotteen lopulta Ryssästä kiinnittäen tämän koukulla atomipommiin. Tuomari tämän jälkeen potkaisee avuttoman roiston pommeineen Grand Nixon Islandille, jossa pommi räjähtää tuhoten Kreighopfin organisaation ja Ryssän lopullisesti.
Voimat.
Ryssällä oli ennen Kreighopfin teknologiaa jo entuudestaan suuret voimat, hän murskasi miehen antaessaan tälle halauksen. Kreighopfhin tekemien "parannusten" jälkeen Ryssän kehosta tuli luodinkestävä ja hän pystyi tämän jälkeen repimään taloja hajalle ilman minkäänlaista kestävyyden menetystä.
Esiintyminen mediassa.
Ryssä oli yksi John Saintin kätyreistä vuoden 2004 Tuomari-elokuvassa, jossa häntä esitti Kevin Nash. Hän on pukeutuneena venäläiseksi merimieheksi ja hakkaa Tuomaria, kunnes sankari katkoo hänen niskansa.
Genève-Servette HC

Genève-Servette HC ("Servette", "GSHC") on sveitsiläinen vuonna 1905 perustettu jääkiekkojoukkue Genevestä ja on yksi Euroopan vanhimmista jääkiekkojoukkueista. Joukkue pelaa maan pääsarjassa National Leaguessa. Seura on pelannut useaan otteeseen Sveitsin pääsarjassa. National Leaguessa seura on pelannut yhtäjaksoisesti vuodesta 2002 lähtien. Kaudella 2022–2023 Genève-Servette voitti ensimmäisen kerran Sveitsin mestaruuden. Kaudella 2023–2024 Servette voitti jääkiekon Mestarien liigan.
Genève-Servette pelaa kotiottelunsa les Vernets’ssä, johon mahtuu yli 7 135 ihmistä.
Historia.
Servetten jääkiekkojaosto perustettiin vuonna 1905, mutta jääkiekon vakiintuminen Genevessä kesti lähes 50 vuotta. Ennen tekojään rakentumista 1954 Servette joutui pelaamaan kotiottelunsa Lausannessa tai au Pontissa. Marraskuussa 1954 avattiin Pavillion des Sports-tekojää. Kaudelle 1956 Servette nousi Sveisin B-liigaan ja uusi Les Vernets-jäähalli avattiin 1958. Kaudella 1959 Servette voitti Sveitsin Cupin 11 820 katsojan edessä, mikä on seuran katsojaennätys.
Vuonna 1963 perustettin Genève-Servette HC Servetten ja UGS:n jääkiekkojaostojen fuusiona. Kauden 1964 seura nousi Sveitsin A-Liigaan, jossa tämä pelasi vuoteen 1975. Kauden 1980 päätteeksi seura putosi B-liigasta 3. korkeimmalle sarjatsolle, mutta nousi takaisin B-liigaan 1995 ja A-liigaan 2001. Kaudella 2007-2008 seura pelasi ensimmäisen kerran Sveitsin mestaruudesta, mutta hävisi finaalissa. Kaudella 2010–2011 seuran ottelut olivat Sveitsin liigan kolmanneksi suosituimpia. Vuosina 2013 ja 2014 seura voitti Spengler Cupin. Vuonna 2017 seura sai toisen hopeansa finaalisarjassa. Kauden 2022–2023 päätteeksi seura nousi ensimmäistä kertaa Sveitsin mestariksi voitettuaan EHC Bielin finaalisarjassa. Tämän ansiosta seura sai paikan Mestarien liigassa, minkä seura voitti vuonna 2024.
Joukkue kaudella 2025-2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
EHC Kloten

EHC Kloten on sveitsiläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla National Leaguessa. Joukkueen kotipaikka on Kloten.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Micheline Calmy-Rey

Micheline Calmy-Rey (s. 8. heinäkuuta 1945 Sion, Sveitsi) on sveitsiläinen poliitikko liittoneuvoston jäsen vuodesta 2003 lähtien, vastuualueenaan maan ulkopolitiikka.
Vuosina 1981-1997 Calmy-Rey oli Geneven Grand Conseilin (parlamentin) edustaja, edustaen sosiaalidemokraatteja. Neuvoston puhemiehenä Calmy-Rey toimi 1992-1993, ja puolueensa Geneven osaston puheenjohtaja 1986-1990 ja uudelleen 1993-1997. Kantonin valtioneuvostoon hän nousi 1997 vastaten kantonin taloudesta ja oli presidenttinä vuonna 2001.
2002 Calmy-Rey valittiin liittoneuvostoon ulkoministeriksi. Hän oli vasta neljäs nainen historiassa, joka valittiin sinne. Varapresidenttinä Calmy-Rey toimi 2006 ja seuraavana vuonna itse liittopresidenttinä. Hän oli Ruth Dreifussin jälkeen toinen nainen, joka hoiti kyseistä virkaa. Vuonna 2011 Calmy-Rey toimi uudelleen liittopresidenttinä.
SCL Tigers

SCL Tigers, vuoteen 1999 "Schlittschuh-Club Langnau", on sveitsiläinen jääkiekkojoukkue Langnau im Emmentalista Keski-Sveitsistä. Joukkue pelaa maansa pääsarjassa National Leaguessä.
Joukkue.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Helilän koulu

Helilän koulu on peruskoulu Kotkassa Helilän kaupunginosassa. Helilän yhteiskoulussa oppilaita on 6-9 luokilla yhteensä noin 500. 
Helilän koulussa on 2 osaa: vanha koulu (rakennus) ja uusi koulu (parakit). Kotkan kaupungin oli pakko hankkia uudet oppimistilat kotkassa yleistyneen homeisuuden vuoksi. 
Parakeissa on 3 siipeä: A, B ja C. A-siivessä on opettajainhuone, rehtorin ja sihteerin kansliat, äidinkielenluokat, erityisluokka, kielten luokat sekä 6-luokat. B-siivessä on musiikinluokka, toinen erityisluokka, matematiikan, fysiikan ja kemian luokat, historian ja yhteiskuntaopin luokat sekä tekstiili ja puu- sekä metallityö luokat. C-siivessä on ruokala, oleskelutila, opo-luokka, uskonnon luokka, kuvataiteen luokka, kolmas erityisluokka, biologian ja maantiedon luokat, kotitalouden luokat sekä keittiö. Kaikista siivistä löytyy WC-tilat ja naulakot. Koulun liikuntasali on vanhassa koulussa, mutta liikuntasalin ilmanvaihto on paranneltu erittäin hyväksi. 
Koulun rehtori on Jaana Länsimies.
Historia.
Helilän koulun edeltäjä Helilän kansakoulu ensisen Kymin kunnan alueella oli Kotkan alueen vanhin kansakoulu, joka aloitti toimintansa vuonna 1875. Helilän kansakoulu lakkautettiin vuonna 1958, ja koulusta tuli Karhulan kansalaiskoulu ja vuonna 1974 Helilän yläaste. Osoitteessa Suntionkatu 27 se on toiminut vuodesta 1970.
Helilän koulun 7B-luokka voitti vuoden luokka -kilpailun vuonna 1999. 
Vuosina 2017–2018 Helilän koulun sisäilmaongelmien vuoksi vanhalle hiekkakentälle rakennutettiin moduulikoulu aivan vanhan koulun viereen. Oppilaat ovat siirtyneet vuoden 2018 aikana moduulikouluun. Muutto väistötiloihin oli hidas, ja oppilaita siirrettiin moduulirakennuksen tiloihin kevättalvesta 2018 saman vuoden syksyyn. Välituntialueena toimii yhä vanhan, kiinteän koulun piha-alue.
Työpöytä

Työpöytä on eräs pöydän tyyppi joita voi olla:
Rinteenkulma

Rinteenkulma on Rovaniemellä sijaitseva kauppakeskus, joka on avattu 6. marraskuuta 2008. Rinteenkulmasta on myös yhdyskäytävä Kauppakeskus Revontuleen.
Kauppakeskuksesta löytyy muun muassa Clas Ohlsonin, Intersportin, K-Supermarketin ja Lindexin myymälät.
Worcester Sharks

Worcester Sharks oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Worcesterista, Massachusettsista. Joukkue pelasi AHL:ssa kausina 2006–2015 ja toimi NHL-seura San Jose Sharksin farmijoukkueena.
Historia.
Worcester Sharks on aiemmin tunnettu nimillä Kentucky Thoroughblades (1998–2001) sekä Cleveland Barons (2001–2006).
EHC Basel

EHC Basel (Eishockey Club Basel) on vuonna 1932 perustettu sveitsiläinen jääkiekkoseura Baselista. Joukkue pelaa Sveitsin toiseksi korkeimalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. Kotiottelunsa se pelaa St. Jakob Arenalla. 
Joukkue kaudella 2025-2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Belgian jääkiekkomaajoukkue

Belgian jääkiekkomaajoukkue edustaa Belgiaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Belgia on liittynyt Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi jo vuonna 1908. Joukkue on voittanut jääkiekon Euroopan-mestaruuskisat vuonna 1913 ja saavuttanut hopeaa vuonna 1927 sekä pronssia vuosina 1910, 1911 ja 1914.
Belgia pelaa nykyisin 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2021 maassa oli 800 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja 14 jäähallia. Alkuvuonna 2022 joukkueen sijoitus Kansainvälisen jääkiekkoliiton ylläpitämässä maailmanrankingissa oli 39:s. Se oli joukkueen kaikkien aikojen huonoin sijoitus.
Sijoitukset.
Maailmanmestaruuskilpailuissa.
Belgia on pelannut ennen vuotta 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa myös vuosina 1930, 1933–1935, 1939, 1947, 1949–1952, 1955–1956, 1961, 1963, 1970–1971, 1975, 1977–1978, 1987 ja 1989–1994.
Bulgarian jääkiekkomaajoukkue

Bulgarian jääkiekkomaajoukkue edustaa Bulgariaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen vuodesta 1960 alkaen. Joukkue on kerran osallistunut olympialaisiin Innsbruckin turnauksessa vuonna 1976 häviten kaikki pelinsä. 
Vuonna 2021 maassa oli vajaat 200 rekisteröityä miesjääkiekkoilijaa ja kuusi jäähallia, joista Winter Sports Palacea pidetään tärkeimpänä. Se rakennettiin vuoden 1983 talvilajien universiadeja varten.
Espanjan jääkiekkomaajoukkue

Espanjan jääkiekkomaajoukkue edustaa Espanjaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Espanja liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi jo vuonna 1923. Joukkue oli alkuvuonna 2022 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankingissa 32. sijalla. Espanja pelasi IIHF:n 2. divisioonan A-lohkossa vuonna 2019 ja sijoittui 4. sijalle.
Vuonna 2021 maassa oli 120 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja 11 jäähallia.
Historiaa.
Joukkue on ottanut osaa myös jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailuihin, ensimmäistä kertaa vuonna 1924 ja vuoden tauon jälkeen vuonna 1926. Vuonna 1977 joukkue otti osaa ensi kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin, silloiseen C-sarjaan. Turnaus järjestettiin Kööpenhaminassa Tanskassa. Joukkueen kapteenina toimi tuolloin Frank Gonzales, joka on myöhemmin toiminut 2010-luvulla Espanjan jääkiekkoliiton johtajistossa.
Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkue

Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Yhdysvaltoja kansainvälisissä kilpailuissa, kuten maailmanmestaruuskilpailuissa ja olympialaisissa, joissa se on ollut hallitsevin joukkue Kanadan kanssa. Tällä hetkellä Yhdysvallat onkin hallitseva maailmanmestari. Yhdysvalloissa oli vuonna 2021 yli 84 000 naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa liki 94 000. Maajoukkue on Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 1. sijalla.
Joukkueen päävalmentajana toimi heinäkuusta 2021 alkukesään 2022 saakka Joel Johnson. Hänet korvasi tehtävässä aikaisemmin AHL:ssa valmentanut John Wroblewski. Nykyinen manageri on Katie Million.
3 Nations Cup/4 Nations Cup
Kuttila

Kuttila on kylä Halikon kunnan pohjoisosassa Vaskiolla, Varsinais-Suomessa. Kuttila on yksi Vaskion keskustan muodostavista kylistä, ja sillä sijaitsee Vaskion kirkko sekä Vaskion koulu. Kylä sijaitsee keskustan eteläosassa Vaskionjoen ja Kuusjoen yhtymäkohdassa. Kuttilan kyläalueeseen kuuluu myös pieni osa kunnan luoteisosassa olevasta Kumion alueesta.
Historia.
Kuttila on perustettu vasta myöhäiskeskiajalla asutuksen levitessä Halikonjokea ylöspäin. Varhaisin maininta Kuttilasta on vuodelta 1461, jolloin kylä siirtyi asiakirjojen mukaan Naantalin luostarin haltuun. Kylä palasi yksityisomistukseen vuonna 1531, ja samoihin aikoihin siitä erotettiin Sahan kylä omaksi kyläkseen. Vuonna 1709 Kuttila ja sen naapurikylä Jokisato päätyivät Joensuun kartanon omistukseen noin sadaksi vuodeksi. Vuonna 1909 Jokisadon kylä liitettiin Kuttilaan ja vuonna 1919 kaikki kylän kantatilat yhdistettiin yhdeksi suureksi maatilaksi.
Koko Vaskio kasvoi merkittävästi siirtoväen asuttamisesta, ja Vaskion keskustan kehittyessä Kuttilan pohjoisosa kasvoi kiinni keskustan muihin kyliin. Kuttila on kasvanut hiljalleen aiemminkin, sillä kylään perustettiin kansakoulu vuonna 1895, siirrettiin Vaskion rukoushuone vuonna 1908 ja lopulta kylässä toimi myös terveyskeskus 1950-luvulta 2000-luvun alkuun saakka.
Kuttilan kylä ja Sahan kylän kartta vuodelta 1708 maanmittari Johan Vettervikin tekemä. 
Maantiede.
Kuttilan maastoa leimaavat syvissä uomissaan virtaavat joet. Kylää myös halkoo Salo–Aura-tie. Vaskionjoen ja Kuusjoen yhtymästä syntyvä Halikonjoki virtaa verkkaisesti etelään. Joen alkupäässä on Kuttilankoski, jonka kohdalla on joen ylittävä silta. Jokien pientareet ovat koko lähiseudulle tyypillistä niittymaisemaa. Jokia ympäröivä maasto on peltoaukeaa, joskin jokien pohjoispuolella alue muuttuu harvakseltaan taajamaksi.
Palmulurikki

Palmulurikki ("Charmosyna palmarum") on melanesialainen papukaijalintu.
Koko ja ulkonäkö.
Palmulurikin pituus on noin 17 cm. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä. Nokan tyvi ja poski ovat punaiset, pitkähkön pyrstön kärki keltainen ja hartiat oliivinruskeat. Nokka on oranssi, iiris keltainen ja koivet oranssinkeltaiset. Naaraalla on vähemmän punaista naamassa eikä hartioilla ole ruskeaa. Nuori lintu muistuttaa naarasta.
Esiintyminen.
Palmulurikki elää Vanuatun saarilla ja Santa Cruzin saarilla Salomonsaarilla. Lajin kanta on vähenemässä, mutta luokitellaan elinvoimaiseksi.
Elinympäristö.
Palmulurikit esiintyvät vuoristometsissä tavallisesti yli kilometrin korkeudessa. Matalilla saarilla ne voivat elää myös lähellä asutusta alavilla seuduilla.
Ravinto.
Palmulurikit syövät siitepölyä, mettä, kukkia ja hedelmiä.
Christopher McDonald

Christopher McDonald (s. 15. helmikuuta 1955 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Elämä.
McDonald syntyi New Yorkissa kiinteistövälittäjälle Patricialle ja kouluttaja James McDonaldille. Hänet kasvatettiin Romulusissa, New Yorkissa ja hän valmistui myöhemmin Hobart Collegesta Genevassa, New Yorkissa, jossa hän oli aktiivinen jäsen Kappa Alpha -yhteisössä.
McDonald meni naimisiin vuonna 1992 Lupe Gidleyn kanssa ja heillä on neljä lasta.
Ura.
McDonald on tehnyt vuodesta 1978 lähtien useita rooleja pääasiassa elokuviin, joissa hänen roolinsa ovat olleet lähinnä sivurooleja. Elokuvalistaan mahtuvat muun muassa "Ruumisauto" (1980), "Grease 2" (1982), "Himon musta huone" (1984), "Taivaallinen rakastaja" (1989), "Epäilyksen varjossa" (1996), "Flubber – maailman mahtavin mönjä" (1997), "Meren raivo" (2000) ja "Superhero Movie" (2008). Televisiosarjojen parissa McDonaldia on nähty muun muassa sarjoissa "At Ease" (1983), "Ritari Ässä" (1985), "Matlock" (1986 &amp; 1989), "Koti kuntoon" (1992) ja "Veronican salaisuudet", jossa hänellä oli yhdeksän jakson mittainen vieraileva rooli vuosien 1997–1999 aikana. Lisäksi McDonald esiintyi pitkään "Eron lait" -sarjassa ja on tehnyt lyhyitä rooleja sarjoissa "Ilman johtolankaa" (2003), "Aloha Havaiji" (2004), "Las Vegas" (2006) ja "Sopranos" (2007).
Näytelmäroolien lisäksi McDonald on tehnyt äänirooleja animaatioihin, joista ensimmäinen oli animaatiosarjassa "Teräsmies" vuonna 1996, jolloin hän esitti kolmen jakson verran Teräsmiehen isää Jor-Eliä. McDonald uusi Jor-Elin roolin kahdeksan vuotta myöhemmin animaatiosarjassa "Justice League Unlimited". Sitä ennen hän teki ääniroolin animaatioelokuvaan "Rautajätti", jossa hän toimi hallituksen agenttina Kent Mansleyna. Lisäksi McDonaldille tarjoutui tilaisuus toimia ikääntyneen Teräsmiehen roolissa "Batman of the Future" -animaatiosarjan kaksiosaisessa jaksossa "The Call". Viimeisin äänirooli McDonaldilla oli "Kim Possiblessa", jossa hän lainasi ääntään Hegolle kolmen jakson verran.
Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkue

Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkue edustaa Korean tasavaltaa miesten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa liittyi Kansainvälisen Jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1960 ja toimii liitossa nimellä "Korea". Olympialaisissa joukkue on esiintynyt nimellä "Korean tasavalta". Vuonna 2021 maassa oli 35 jäähallia ja vajaat 200 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa.
Joukkue on IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 20. sijalla.
Historiaa.
Euro Hockey Tour kaudella 2017–2018.
Ensimmäisen ottelunsa Suomea vastaan joukkue pelasi 15. joulukuuta 2017 Euro Hockey Tourilla. Etelä-Korea onnistui johtamaan ottelua lukemin 1–0, mutta vain 26 sekunnin ajan. Lopulta Suomi voitti 4–1. Aikaisemmin samassa turnauksessa Etelä-Korea pelasi Kanadaa vastaan, ja onnistui johtamaan tätäkin ottelua lukemin 2–1 taipuen lopulta tiukkaan tappioon maalein 2–4. Sama kaava toistui lauantain pelissä 16. joulukuuta, missä Etelä-Korea iski Ruotsia vastaan avausosuman, mutta joutui lopuksi taipumaan lukemin 5–1.
Vuoden 2018 talviolympialaiset.
Joukkue pelasi vuonna 2018 ensimmäistä kertaa IIHF:n pääsarjassa, kun Etelä-Koreassa järjestettiin talviolympialaiset vuonna 2018. Näin ollen joukkue sai suoraan paikan turnaukseen. Joukkue tavoitteli kisoista kultamitalia. Se sijoittui lopulta viimeiseksi saavuttamatta yhtään pistettä. Alkusarjassa se kuitenkin onnistui maalinteossa Tšekkiä vastaan ja hävisi sille lopulta tiukasti maalein 2–1.
Maailmanmestaruuskilpailuissa.
Maan ensimmäiset jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut alkoivat kuitenkin tylysti, kun Suomi voitti Etelä-Korean ensin 8–1 ja seuraavana päivänä Kanada 10–0. Myöhemmin myös Yhdysvallat voitti Etelä-Korean murskalukemin 13–1. Se onkin maailmanmestaruuskilpailujen pääsarjatason suurinumeroisin tappio Slovenian vuonna 2003 Suomea vastaan kokeman 0–12-tappion rinnalla sitten vuoden 1989.
Vuonna 2019 Korean maajoukkue oli 1. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruuskilpailuissa kolmas.
Louise Nevelson

Louise Berliavski Nevelson (alk. Leia Berliavski, 23. syyskuuta 1899 Kiova, Ukraina – 17. huhtikuuta 1988 New York, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen yhdysvaltalainen taiteilija.
Nevelson tunnetaan erityisesti abstrakteista ekspressionistisista "laatikoista", jotka yhdessä muodostavat uuden teoksen. Hän käytti löytämiään esineitä tai poisheitettyjä arjen tavaroita assemblaaseissaan, joista yksi oli kolmen kerroksen korkuinen: "Kun yhdistää muiden pois heittämiä tavaroita, ne heräävät eloon, ikään kuin henkisesti, mikä ylittää sen elämän, mihin ne on alkujaan tarkoitetu."
Louise Nevelson oli naimisissa Charles Nevelsonin kanssa, ja he saivat pojan Mike Nevelsonin (kuvanveistäjä, s. 1922), jonka poika Neith Nevelson on taidemaalari.
Pihlajavaara

Pihlajavaara on kylä Juuassa. Asukkaita on noin 75.
Juuan kirkonkylälle on matkaa 20 kilometriä. Näköalaa korkeilta vaaroilta on Pieliselle ja Höytiäiselle saakka. 
Pihlajavaarassa on ollut koulu, sivukirjasto, posti ja kauppoja. Koulu lakkautettiin jo vuonna 1981, ja nykyään oppilaat käyvät alakoulua Nunnanlahdessa. Ruokakauppaa ei enää ole. Kylällä on yksityisyrittäjiä ja maatiloja. 
Kylässä toimii kylätoimikunta. Naapurikylä on Kuhnusta.
Denverin kansainvälinen lentoasema

Denverin kansainvälinen lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Yhdysvaltain Coloradon osavaltiossa 26 kilometriä koilliseen Denveristä. Lentoasema on kansainvälisesti erittäin merkittävä, vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain viidenneksi vilkkain lentoasema ja maailman 20. vilkkain matkustajamäärissä mitattuna.
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Lentoasema on Frontier Airlinesin päätukikohta sekä toiseksi tärkein tukikohta United Airlinesille. Se on myös tärkeä tukikohta Southwest Airlinesille.
2P/Encke

Encken komeetta (2P/Encke) on jaksollinen komeetta, joka käy lähimmillään Aurinkoa joka kolmas vuosi. Sen löysi Pierre Méchain vuonna 1786, mutta Johann Franz Encke tunnisti sen jaksolliseksi vuonna 1819. On epätavallista, että komeetta nimetään kiertoradan laskijan mukaan.
Komeettaa on tutkinut ruotsalainen tähtitieteilijä Karl Petrus Teodor Bohlin (1860–1939) ja suomalainen geodeetikko Axel Edvard Bonsdorff (1839–1919).
Israelin jääkiekkomaajoukkue

Israelin jääkiekkomaajoukkue edustaa Israelia kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maan jääkiekkoliitto on perustettu vuonna 1988, ja samana vuonna Tel Avivissa otettiin käyttöön uusi kaukalo. Maa liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi vuonna 1991. Vuonna 2021 maassa oli 270 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja kaksi jäähallia.
Vuonna 2023 Israel oli jääkiekon maailmanrankingissa 33. sijalla.
Historiaa.
Maan ensimmäinen kaukalo otettiin käyttöön vuonna 1986. Israelin maajoukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa kaudella 1989–1990, jolloin Israeli Selects kohtasi Golanin kukkuloille sijoitetusta kanadalaisista Yhdistyneiden kansakuntien työntekijöistä kootun joukkueen. Vaikka Israelin joukkueessa pelasi monia amerikanjuutalaisia ja Neuvostoliitoista lähtöisin olevia juutalaisia siirtolaisia, syntyperäinen Gal Assa teki maan ensimmäisen maalin ottelussa, joka päättyi 20–2 tappioon.
Maailmanmestaruuskilpailuissa.
Israel otti ensi kertaa osaa maailmanmestaruuskisoihin vuonna 1992 C-sarjan B-lohkossa. Vuonna 2006 joukkue pelasi 1. divisioonan maailmanmestaruuskisoissa. Vuonna 2022 Israeli otti osaa 2. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruuskilpailuihin. Se jäi 5. sijalle ja putosi 2. divisioonan B-lohkoon.
Siemens &amp; Halske

Siemens &amp; Halske AG oli saksalainen sähkölaiteyritys, josta myöhemmin tuli Siemens AG:n osa. Ilmailussa se on tunnettu 1910- ja 1920-luvulla lentokonemoottoreistaan. 
Siemens &amp; Halske AG syntyi vuonna 1897, kun "Telegraphen-Bauanstalt Siemens &amp; Halske" alkoi myydä osakkeitaan pörssissä. Siemens &amp; Halske yhdisti osan toimintojaan Schuckert &amp; Co. -yhtiön kanssa vuonna 1903, ja yhtiön nimi muuttui muotoon Siemens-Schuckert. Siemens &amp; Halske AG erikoistui tietoliikenteeseen. 
Ensimmäisen maailmansodan aikana yhtiö teki tähtimoottoreita lentokoneisiin, joita olivat esimerkiksi Siemens-Halske Sh.I ja Sh.III.
Vuosina 1921–1922 yritys valmisti W6-moottoreita Rumpler Tropfenwagen -henkilöautoihin.
Kuusankosken jäähalli

Kuusankosken jäähalli on Kouvolan Kuusankoskella, Naukion urheilupuistossa sijaitseva jäähalli, joka on rakennettu vuonna 1998.
Jäähallissa on katsomot yhdellä sivulla ja yläkahvio toisessa päädyssä. Siellä on kesäisin mahdollista harrastaa myös rullakiekkoa. Hallin katsojakapasiteetti on 400.
Jäähallissa harjoittelee muun muassa taitoluisteluseura KooKoo Jäätaiturit. HC Kuusankoski ja KooKoo-65 ovat aikaisemmin pelanneet hallissa jääkiekon Suomi-sarjaa.
Kiinan joukkotuhoaseet

Kiinan joukkotuhoaseet on kehitetty toisen maailmansodan jälkeen alkaneen kansainvälisen ydinvarustelun seurauksena. Kiina räjäytti ensimmäisen ydinlatauksensa (Chic-1) vuonna 1964 Chic-2 eli fissiopommin lentopudotus tehtiin ydinkoeräjäytyksenä, jo jokseenkin tasan vuoden myöhemmin, vuonna 1965.. Vetypommi (Chic-6) räjäytettiin vuonna 1967. Samoihin aikoihin kiinalaiset alkoivat kehitellä omia ohjuksiaan, saamiensa neuvostoliittolaisten ohjusten lisäksi.
Kiinan ydinaseohjelma.
Atomitutkimukset alkoivat Kiinassa vuonna 1953 ja päätös ydinaseistuksen hankkimisesta tehtiin vuonna 1955 tai 1956. Kiina havitteli salaa ydinasetta heti kommunistien voitettua 1949, vaikka Kiinan silloinen johtaja Mao Zedong arvosteli julkisesti 1946 ydinasetta paperitiikeriksi. Kiina on toteuttanut ainakin 45 ydinkoetta.
Sosialistiset Kiina ja Neuvostoliitto aloittivat 1950-luvulla tiiviin yhteistyön mm. ydinteknologian alalla salaisten sopimusten siivittämänä. Neuvostoliitto jopa lupasi toimittaa Kiinalle ydinaseen mallikappaleen ja apua ydinaseen rakentamisessa, sekä ohjuksia.
Kiina saikin Neuvostoliitolta muun muassa tutkimusreaktorin ja muuta alan tekniikkaa. Kiinan ja Neuvostoliiton välit alkoivat kuitenkin viiletä. Kiinalle ei toimitettu ydinasetta kesäkuussa 1959, ja 1960 Neuvostoliitto veti neuvonantajansa pois.
Tämän jälkeen Kiina hankki ydinohjelmassa tarvittavia osia lännestä. Kiina valitsi uraaniteknologian pommiensa pohjaksi, koska piti sitä helpoimpana. Plutoniumin erottelu jälleenkäsittelyssä on vaikeaa käytetyn ydinpolttoaineen myrkyllisyyden ja radioaktiivisuuden vuoksi.
Kiina kokeili ydinasetta Lop Nurin testialueella ensimmäistä kertaa 16. lokakuuta 1964. Kokeen nimi oli "Projekti 596", laite uraani-imploosio-fissiopommi jonka teho oli 22 kilotonnia. Kokeen nimi tuli siitä kuukaudesta ja vuodesta, jolloin kävi selväksi ettei Neuvostoliitto anna Kiinalle ydinasetta. Pommi räjäytettiin 102 metriä korkeassa terästornissa.
Tämän jälkeen alkoi noin kymmenen kokeen sarja, joka noin kolmessa vuodessa, välivaiheiden kautta - kuten kiihdytetyn fissiopommin - johti lopulta megatonniluokan vetypommikokeeseen (3,3 MT). Ydinkokeen nimi oli Nro 6 eli Chic-6.
Kiinaa on arvosteltu sen aiheuttamista säteilyvaurioista ja ydinlaskeumasta ydinkoealueen ympäristöön.