Clare Winger Harris

Clare Winger Harris (1891–1968) oli yhdysvaltalainen eräs ensimmäisistä tieteiskirjallisuutta kirjoittaneista naisista. Hänen tuotantonsa ilmestyi "Weird Talesin" ja "Amazing Storiesin" kaltaisissa pulp-lehdissä 1920- ja 1930-luvuilla. Harris kirjoitti myös historiallisen romaanin "Persephone of Eleusis" (1923).
Elämäkerta.
Clare Winger syntyi Illinoisissa 1891. Hän luki lapsena paljon ja oli kiinnostunut mm. Jules Vernestä ja H. G. Wellsistä. Vuonna 1917 hänen isänsä julkaisi Verne-vaikutteisen romaanin "The Wizard of the Island, or The Vindication of Prof. Waldinger". Ei tiedetä, oliko perheen tieteiskirjallisuusharrastus isän vai tyttären aloittama.
Winger opiskeli massachusettsilaisessa Smith Collegessa, joka tunnettiin luonnontieteistä kiinnostuneitten naisten opinahjona. Valmistuttuaan hän matkusteli Euroopassa ja Egyptissä. Vuonna 1912 Winger avioitui chicagolaisen insinöörin Frank C. Harrisin kanssa. Iowan Fairfieldiin asettunut pariskunta sai kolme poikaa, ja Clare Harris pitikin itseään ensisijaisesti kotirouvana. Väestönlaskennassa hän ilmoitti työkseen ”ei ammattia”.
Harrisin esikoisteos, romaani "Persephone of Eleusis: A Romance of Ancient Greece", ilmestyi 1923. Heinäkuussa 1926 hän julkaisi ensimmäisen tieteisnovellinsa ”A Runaway Worldin” pulp-lehti "Weird Talesissa". Se sijoittuu tulevaisuuteen, jossa Maapallo ja Mars sinkoutuvat radoiltaan tähtienväliseen avaruuteen ja ihmiskunta joutuu tuottamaan tarvitasemansa lämmön atomivoimalla. Vuodenvaihteessa 1926–1927 hän osallistui tieteislehti "Amazing Storiesin" novellikilpailuun, sijoittui 359:n osallistujan joukosta kolmannelle sijalle ja sai 500 dollarin palkinnon. Harrisista tuli pian lehden suosittu vakioavustaja.
Viimeisen novellinsa Harris julkaisi "Science Wonder Quarterlyn" toukokuun 1930 numerossa, minkä jälkeen 39-vuotias kirjailija keskittyi lastensa kasvattamiseen. Vanhempiensa tapaan näistä tuli tiedemiehiä ja insinöörejä.
Kirjailijanuran päättymisen jälkeen Harrisin vaiheista ei tiedetä paljoakaan. Vuonna 1947 hän julkaisi omakustanteisen novellikokoelman "Away from the Here and Now". Kirja voitti losangeleslaisen kirjailijayhdistyksen palkinnon.
Harris kuoli kotonaan Pasadenassa lokakuussa 1968.
Tuotanto.
Harrisilta julkaistiin 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa toistakymmentä tieteisnovellia. Ne ovat toiminnantäyteisiä kertomuksia, jotka heijastelevat optimistista uskoa tieteen ja teknologian mahdollisuuksiin. Toisaalta hänen tuotannossaan näkyy "Frankensteinin" ja muun goottilaisen tieteiskirjallisuuden vaikutus, ja hän kritisoi novelleissaan tapaa, jolla naiset jätettiin tiedeyhteisön ulkopuolelle. Teknologian ohella Harris käsitteli novelleissaan yhteiskunnallisia teemoja, seksuaalisuutta ja sukupuolta sekä ihmisyyden rajoja, mikä oli sotienvälisen ajan tieteiskirjallisuudelle epätavallista. Monet hänen päähenkilöistään ovat ajalle epätyypillisiä itsenäisiä ja toiminnallisia naisia, ja Jane Donawerth (2022) pitää häntä esimerkkinä varhaisesta feministisestä tieteiskirjallisuudesta.
Harrisin ainoa romaani "Persephone of Eleusis" on muinaiseen Kreikkaan sijoittuva kertomus vailla yliluonnollisia aineksia.
Merkitys.
Jane Donawerthin (2022) mukaan Harris ei ollut ensimmäinen pulp-lehdissä julkaissut naispuolinen tieteiskirjailija (Francis Stevensiä oli julkaistu "Weird Talesissa" jo 1923), mutta hän oli ensimmäinen, jonka ura käynnistyi fantasia- ja tieteislehdistä. Lisa Yaszekin ja Patrick B. Sharpin (2016) mukaan Harris oli ensimmäinen nainen, joka julkaisi tieteiskirjallisuuteen erikoistuneissa lehdissä novelleja omalla nimellään. Tämä herätti herätti joissakin aikalaisissa kummastusta: kun Harris sijoittui "Amazing Storiesin" kilpailussa kolmanneksi, päätoimittaja Hugo Gernsback totesi, etteivät ”naiset yleisesti ottaen ole hyviä tieteisfiktion kirjoittajia, sillä heidän koulutuksensa ja yleinen suuntautumisensa tieteellisiin seikkoihin on rajoittunutta”. Todellisuudessa Harris oli hyvin perillä tieteen kehityksestä ja seurasi tarkasti aikansa tiedejournalismia.
Vuonna 1931 Harris hahmotteli "Wonder Storiesille" lähettämässään lukijakirjeessä tieteiskirjallisuuden luokitusjärjestelmää ja luetteloi 16 tyypillistä aihetta, joita olivat esimerkiksi ”säteitä ja värähtelyjä käsittelevät tarinat”, ”keinotekoisen elämän luominen”, ”luonnonmullistukset” sekä ”jättiläismäiset ihmissyöjäkasvit”. Yaszek ja Sharp (2016) arvelevat luokituksen olleen ensimmäinen laatuaan.