Paavalin kirje laodikealaisille

Paavalin kirje laodikealaisille eli Laodikealaiskirje on apostoli Paavalin kirjoittamaksi väitetty kirje Laodikeian asukkaille. Mikäli tällainen kirje on joskus ollut olemassa, se on hävinnyt. Kirje ei ole osa "Uuden testamentin" kaanonia, vaan luetaan "Uuden testamentin" apokryfisiin kirjoihin.
Historia.
Paavali kehottaa "Kolossalaiskirjeessään" Kolossain asukkaita lähettämään kirjeensä eteenpäin Laodikeiaan (raamatunsuomennoksissa Laodikea) ja samalla lukemaan seurakunnalle Laodikeiasta saapuvan kirjeen:
On mahdollista, että Paavali viittaa tässä Laodikeian seurakunnalle kirjoittamaansa kirjeeseen, joka on sittemmin kadonnut. Toisaalta on mahdollista, että Paavali tarkoittaa Laodikeiassa kirjoitettua kirjettä. Osa raamatuntutkijoista arvelee, että Paavali viittaa maininnallaan "Efesolaiskirjeeseen" – jossa Efesos mainitaan vain otsikossa, ei itse kirjeessä –, osa taas kiistää tämän. Yhdessäkään "Uuden testamentin" kreikkalaisessa käsikirjoituksessa ei ole kirjettä laodikeialaisille, ja jo Hieronymus totesi 300-luvulla, että ”jokainen” on torjunut tällaisen kirjeen olemassaolon.
Muratorin kaanon mainitsee Paavalin kirjeen laodikeialaisille epäaitona kirjeenä, joka on kyhätty Paavalin nimiin edistämään Markionin ajatuksia. Tämän maininnan perusteella on arveltu, että Markion olisi työstänyt "Efesolaiskirjeestä" paremmin omaan teologiaansa sopivan version, jonka hän olisi nimittänyt "Laodikealaiskirjeeksi". Samassa yhteydessä "Laodikealaiskirjeen" kanssa Muratorin kaanon mainitsee myös toisen apokryfisen kirjeen, "Aleksandrialaiskirjeen".
Toisaalta jotkut arvelevat Markionin kaanonin "Laodikealaiskirjeen" olevan sama kuin "Vulgatan" eli latinankielisen "Raamatun" eräisiin 500-luvulta peräisin oleviin käsikirjoituksiin liitetty "Paavalin kirje laodikealaisille" osana Paavalin kirjekokoelmaa. Tämä siitä huolimatta, että "Vulgatan" kääntäjä Hieronymus itse torjui ajatuksen "Laodikealaiskirjeen" olemassaolosta. Kyseessä on lyhyehkö kirje, joka sisältää viittauksia muihin Paavalin kirjeisiin. Nykyisin useimmat tutkijat arvelevat, että tämä teksti olisi kirjoitettu latinaksi 300-luvulla, eikä kreikankielistä alkutekstiä ole koskaan ollutkaan. Teksti on voinut syntyä niin, että joku on yrittänyt koostaa Paavalin tunnetuista kirjeistä uskottavan tekstin "Kolossalaiskirjeessä" mainitulle mutta puuttuneelle "Laodikealaiskirjeelle". Erään ehdotuksen mukaan teksti olisi tehty siksi, ettei kukaan voisi esittää "Laodikealaiskirjeeksi" jotakin pahantahtoisempaa väärennöstä.
Itävaltalainen mystikko Jakob Lorber (1800–1864) väitti saaneensa ilmestyksessä "Laodikealaiskirjeen" tekstin, jonka hän myös julkaisi. Tällä kirjeellä ei ole mitään tekemistä "Vulgatan" "Laodikealaiskirjeen" kanssa.
Sisältö.
"Vulgatan" joihinkin versioihin kuulunut "Laodikealaiskirje" on lyhyt ja koostuu 20 jakeesta. Siinä ”Paavali” kiittää laodikeialaisten kristillistä elämää, varoittaa heitä harhaopeista, kirjoittaa vankeusajastaan ja antaa vastaanottajille kehotuksia. Kirje ei tuo uutta tietoa apostoli Paavalin elämästä tai teologiasta, ja se on selvästi laadittu muiden Paavalin kirjeiden pohjalta. Kirjeen sisällössä ei ole mitään erityistä, kuten ristiriitoja aiheuttavia tai poleemisia aiheita. Kirjeen loppu viittaa "Kolossalaiskirjeeseen" samalla tavalla kuin "Kolossalaiskirje" "Laodikealaiskirjeeseen".