Kristillinen nykymusiikki

Kristillinen nykymusiikki (, lyh. CCM) on kristillisen musiikin pop-tyylilaji. Kristillisen nykymusiikin tunnuspiirre on inspiroivat ja kristilliset sanoitukset. Toisin kuin muut pop-musiikin tyylilajit, kristillinen nykymusiikki määritellään juuri sen sanoitusten perusteella. 
Kristillinen nykymusiikki syntyi 1970-luvun Jeesus-liikkeen myötä. Kristillinen nykymusiikki kattaa laajan kirjon eri musiikkityylejä, kuten rockin, golkin, popin, R&amp;B:n ja countryn ja on musiikillisesti erottamatonta valtavirran vastaavasta musiikista. Kristillisen nykymusiikin sanoitukset perustuvat nimenomaisesti tai epäsuorasti kristillisen näkökulman esittämiseen.
Kristillistä nykymusiikkia on kuvattu monilla nimillä, kuten kristillinen rock, gospelmusiikki, inspiroiva musiikki tai positiivinen pop. Varsinaisen englanninkielisen nimensä tyylilaji sai kuitenkin vastaavan nimisestä lehdestä, jonka julkaisu aloitettiin Kalifornian Santa Anassa vuonna 1978.
Kristillisen nykymusiikin ympärille on syntynyt suuri kristillinen musiikkiteollisuus ja sen kappaleet soivat monilla radioasemilla. Kristillinen nykymusiikki ja gospel sijoittuivat vuoden 2024 ensimmäisellä puoliskolla viiden nopeimmin kasvavan musiikkilajin joukkoon "Luminaten" tutkimuksessa. 2020-luvulla genre on kasvanut Yhdysvalloissa 50 prosenttia ja maailmanlaajuisesti 60 prosenttia.
Historia.
Kristillinen nykymusiikki syntyi 1970-luvun Jeesus-liikkeen myötä. Vaikka Jeesus-liikkeen artistit eivät sisälly suoraan tyylilajiin, he toimivat kuitenkin vahvasti tyylilajin perustana. Kristillinen musiikki sai alkunsa Etelä-Kaliforniassa kristillisissä kommuuneissa ja kahviloissa. 1970-luvun varhaiset artistit, muun muassa Larry Norman, Children of the Day, Randy Stonehill, Daniel Amos ja Keith Green, määrittelivät varhaisen kristillisen nykymusiikin tyylin.
Varsinainen kristillinen nykymusiikki kehittyi omaksi tyylilajikseen, kun artistit ryhtyivät hyödyntämään nykyaikaisia markkinointitapoja. 1980-luvulla varhaisten kristillisen nykymusiikin pioneerien folk- ja rock-tyyli vaihtui radioystävällisempään sävyyn, jota on kutsuttu ”aikuisten kristilliseksi nykymusiikiksi”. Tätä tyylilajia edustivat muun muassa Amy Grantin, Michael W. Smithin ja Steven Curtis Chapmanin kaltaiset pop-artistit. Kristillisen nykymusiikkiteollisuuden kehityksen myötä musiikkityylistä tuli oma pop-genrensä. Vuoteen 1980 mennessä gospelin ja kristillisen nykymusiikin levymyynti ylitti 100 miljoonaa dollaria. Amy Grantin vuonna 1982 julkaisema albumi, "Age to Age", oli ensimmäinen platinaa myynyt kristillisen nykymusiikin levy.
1980-luvun lopulla kristillinen nykymusiikki laajeni myös muihin musiikkityyleihin. "Stryper" yhdisti kristillisen sanoman hevimetalliin ja glam rockiin, kun taas Liberty Universitystä lähtöisin oleva monikulttuurinen "DC Talk" toi hiphopin kristilliseen nykymusiikkiin. 1990-luvulla tyyli laajentui musiikillisesti mm. "Jars of Clayn" vaihtoehtorockiin, "Caedmon's Callin" folkrockiin ja "Sixpence None the Richerin" pop-tyyliin.
1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa kristillisen nykymusiikin merkittäväksi alalajiksi nousi nykyaikainen ylistysmusiikki. Ylistysmusiikki löysi 1990-luvun lopulla valtaosaan amerikkalaisista seurakunnista. 2020-luvulla suosittuja kristillisen musiikin esittäjiä ovat olleet Elevation Worship, Lauren Daigle, Phil Wickham, Hillsong Worship ja Brandon Lake. Kristillinen nykymusiikki on ollut läsnä sosiaalisessa mediassa, mitä kautta musiikki on saanut uusia kuuntelijoita. Kristilliset artistit ovat myös tehneet yhteistyöprojekteja monien tunnettujen artistien kanssa.
Tyylilajit.
2020-luvulla suosittuja kristillisen nykymusiikin artisteja ovat olleet muiden muassa Casting Crowns, Lauren Daigle, Phil Wickham, Katy Nichole, TobyMac, MercyMe, Chris Tomlin, Steven Curtis Chapman, Skillet ja Anne Wilson.
Inspiroiva musiikki ja ylistysmusiikki.
Inspiroivassa musiikissa korostuvat jousimusiikkki sekä mahtipontiset orkesteroinnit. Monet kristillisen musiikin esittäjät ovat tehneet inspiroivan musiikin kokoelmia, joten tyylilajeissa on suurta vaihtelua. Selvästi ylistävät elementit kuuluvat ylistysmusiikin piiriin. Suosittuja inspiroivan musiikin artisteja ovat muun muassa Amy Grant, Ray Boltz, Sandi Patty ja Selah.
Ylistysmusiikkia käytetään yleisesti seurakunnissa. Ylistysmusiikille ominaista ovat lyhyet ja helposti laulettavat kertosäkeet. Ylistysmusiikki on lähentänyt kristillistä musiikkia kohti psalmeja, joissa ovat myös kristillisen musiikin juuret. Tunnettuja ylistysmusiikin esittäjiä ovat muun muassa Chris Tomlin, Hillsong Worship, Matt Maher, Matt Redman ja SONICFLOOd.
Kristillinen pop-musiikki.
Kristillisessä pop-musiikissa yhdistyvät ajankohtainen pop-musiikki yhdistettynä soft rockiin. Suosittuja kristillisiä pop-artisteja ovat Casting Crowns, Matthew West, MercyMe, Natalie Grant, Steven Curtis Chapman sekä Bebo Norman.
Kristillinen rock.
Kristillisellä rock-musiikilla on useita eri alagenrejä, kuten moderni, vaihtoehtorock, indierock, punk ja southern rock. Kristillinen rock-musiikki syntyi keinoksi jakaa toivon sanomaa ihmisille, jotka halusivat muutakin kuin perinteisiä virsiä ja niille kirkkojen ulkopuolisille, jotka eivät olleet uskossa. Suosittuja kristillisiä rock-artisteja ovat muun muassa Family Force 5, Hawk Nelson, Jeremy Camp, Switchfoot, Third Day, Todd Agnew ja BarlowGirl.
Kristillinen bluegrass-musiikki.
Kristillinen bluegrass on monimutkaista ja teknisesti haastavaa "vuorien musiikkia". Suosittuja kristillisiä bluegrass-artisteja ovat mm. Alison Krauss &amp; Union Station, The Easter Brothers ja The Lewis Family.
Kristillinen countrymusiikki.
Kristillisen countrymusiikin sanoitukset kertovat todellisesta elämästä. Suuri teema kristillisessä countryssa ovat sydänsurut sekä usko, joka auttaa selviytymään niistä. Kristillinen countrymusiikki toimii myös vaihtoehtona countryn outlaw-tyylilajeille, joissa korostetaan juomista ja valtaapitävien haastamista. Suosittuja kristillisen countryn artisteja ovat Alan Jackson, Charlie Daniels, Point of Grace ja Randy Travis.
Kristillinen metallimusiikki.
Kristillinen metallimusiikki yleistyi erityisesti 1980-luvulla. Tyylilajin varhainen edustaja on Resurrection Band ja läpimurron tyylilajissa teki Stryper. Kristillisen metallimusiikin alalajeiksi ovat kehittyneet useat erityylilajit, kuten kristillinen melodinen metalli, klassinen metalli, speed metalli, thrash metalli ja screamo. Suosittuja kristillisiä metallimusiikkiyhtyeitä ovat August Burns Red, Day of Fire, Falling Up, Flyleaf, Skillet ja Stryper.
Kristillinen rap-musiikki.
Kristillinen rap-musiikki on hiphopia, jossa on kristillisiä ja inspiroiva sanoituksia. Kristillinen rap-musiikki sijoittuu usein johonkin vanhan koulukunnan hiphopin ja 1980-luvun lopun rapin välimaastoon. 1990-luvun lopulla ilmestyi kristillisiä muunnelmia gangsta rapista ja G-funkista. Nykyisin suosittuja kristillisiä rap-artisteja ovat DC Talk, Group 1 Crew, KJ-52 sekä TobyMac.
Musiikkiteollisuus.
Kristillinen nykymusiikin teollisuus sai alkunsa 1980-luvulla, jolloin musiikkityylille kehittyi omat julkaisunsa, levy-yhtiönsä, jakelijansa ja tähtensä. Gospel-levymyynnin kasvaessa kristillinen nykymusiikki lunasti paikkansa suurten musiikkilajien joukossa.
Kristillinen musiikkiteollisuus konsolidoitui 1990-luvulla kun suuret levy-yhtiöt ostivat itsenäisiä kristillisiä levy-yhtiöitä. EMI osti Sparrow Recordsin vuonna 1992 ja Star Song Recordsin vuonna 1994. MCA puolestaan osti Benson Music Groupin vuonna 1993. Vuoteen 2001 mennessä kristillisen nykymusiikin myynti oli 920 miljoonaa dollaria ja sen osuus oli 6,7 prosenttia Yhdysvaltojen albumimyynnistä.
Kristillinen nykymusiikki ja gospel sijoittuivat vuoden 2024 ensimmäisellä puoliskolla viiden nopeimmin kasvavan musiikkilajin joukkoon "Luminaten" tutkimuksessa. 2020-luvulla genre on kasvanut Yhdysvalloissa 50 prosenttia ja maailmanlaajuisesti 60 prosenttia.
Kiistanalaisuus.
CCM:stä on kiistelty sen alkuvaiheista 1960-luvulta alkaen. Kristillinen college Bob Jones University kieltää opiskelijahuoneistojensa asukkaita kuuntelemasta CCM:aa. Toiset taas pitävät kristillisen pop- ja rockmusiikin käsitettä epätavallisena ilmiönä, koska rock on historiallisesti yhdistetty seksuaaliseen siveettömyyteen, kapinallisuuteen, päihteisiin ja alkoholin käyttöön sekä muihin aiheisiin, joita tavallisesti pidetään antiteettisina kristinuskon opetuksille.