tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lotta Toivanen

Lotta Toivanen (s. 1965) on suomalainen kääntäjä, joka suomentaa erityisesti ranskasta. Hän on suomentanut noin 90 teosta.
Toivanen asui ylioppilaskirjoitusten jälkeen pari vuotta Pariisissa ja valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 1995 pääaineenaan romaaninen filologia. Hän teki kaupallisia käännöstöitä ja toimi av- ja EU-kääntäjänä ennen ryhtymistään päätoimiseksi kirjallisuuden suomentajaksi. Toivanen on suomentanut muun muassa Édouard Louis’n, Annie Ernaux’n, Patrick Modianon, Amin Maaloufin ja Michel Houellebecqin teoksia.
Toivanen on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia. Vuonna 2011 hän sai Gummeruksen tunnustuspalkinnon ansioituneesta työstä erityisesti ranskankielisen kirjallisuuden suomentajana. Vuonna 2020 Toivaselle myönnettiin J. A. Hollon palkinto Éric Vuillardin teoksen "Päiväkäsky" suomennoksesta. Vuonna 2021 hän sai Helsingin yliopiston Maurice de Coppet -palkinnon Vuillardin teoksen "14. heinäkuuta" suomennoksesta. Vuonna 2023 Toivanen sai Kalevi Sorsa -säätiön myöntämän Kalevi Sorsa -palkinnon ”työstään eurooppalaisen ja erityisesti ranskalaisen kirjallisuuden tunnetuksi tekemisestä Suomessa”. Vuonna 2024 hän sai kääntäjän työstään myös Majaoja-palkinnon.
Toivanen on ollut myös Jarl Hellemann -palkintoehdokkaana vuosina 2019 (Leïla Slimani: "Kehtolaulu"), 2022 (Annie Ernaux: "Vuodet") ja 2023 (Annie Ernaux: "Isästä/Äidistä").
Iivari Fröjdman

Ivar Waldemar Fröjdman (17. elokuuta 1880 – 28. heinäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja kilparatsastaja.
Iivari Fröjdman oli ratsastuksen saralla aktiivinen sekä kilpailijana että yhdistystoimijana. Fröjdman harrasti aluksi maasto- ja matkaratsastusta, mutta kilpailutoiminnan vilkastuttua 1920-luvun loppupuolella hän alkoi kilpailla koulu- ja esteratsastuksessa sekä laukkaradoilla. 1930-luvulla hän oli menestyksekkäimpiä ratsastajia Suomen kiitolaukkakilpailuissa. Fröjdman osti Suomeen useita laadukkaita hevosia kuten englannintäysiveriset Lemon Yellow ja Nickolina. Fröjdman toimi myös kilpailutuomarina koulu- ja esteratsastuksessa sekä laukkakilpailuissa ja ratsastusmerkkikokeissa.
Fröjdman oli perustamassa vuonna 1911 Suomen Kenttäratsastusseuraa, joka oli Suomen ensimmäinen ratsastusseura. Hän oli mukana Suomen Ratsastajainliiton perustamisessa vuonna 1920 ja toimi liiton puheenjohtajana vuosina 1923–1924. Fröjdman oli myös vuonna 1930 perustetun Helsingin Ratsastajien (HR) perustajajäsen. Hän toimi HR:n puheenjohtajana vuosina 1946–1947. 
Fröjdman putosi hevosen selästä Helsingin Ratsastajien Skatan kesäleirillä 25. heinäkuuta 1954. Onnettomuus johti kuolemaan 28. heinäkuuta. Fröjdman on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Aki Mikkola

Aki Mikkola (s. 28. toukokuuta 1969 Heinola) on suomalainen tutkija ja professori, joka on erikoistunut laskennalliseen dynamiikkaan ja erityisesti monikappaledynamiikkaan. 
Mikkola valmistui Lappeenrannan teknillisestä yliopistosta tekniikan tohtoriksi vuonna 1997. Hän on työskennellyt konetekniikan professorina LUT yliopistossa vuodesta 2002 lähtien.
Mikkola valittiin vuoden professoriksi vuonna 2023.
Hoskon kaivos

Hoskon kaivos on Ilomantsin Pihlajavaarassa sijaitseva Endomines Oy:n kultakaivos, jonka tuotanto alkaa vuonna 2024. Kaivoksen malmi viedään rikastettavaksi Pampalon kaivoksen rikastuslaitokselle. Hosko kuuluu niin sanotun Karjalan Kultalinjan esiintymiin. Hoskon esiintymän taloudellisesti hyödynnettäviksi malmivaroiksi arvioidaan noin 300 000 tonnia. Kaivos toteutetaan 2 hehtaarin kokoisena avolouhoksena, jonka suurin syvyys tulee olemaan 80 metriä. 
Geologian tutkimuskeskus suoritti kullan etsintää alueella 1986-1995. 1990-luvun lopulla Hoskon alueelle tehtiin tutkimuskaivanto ja koelouhos. Vuonna 2013 Hoskosta louhittiin koeluontoisesti 400 tonnia malmia.
Louhoksen kuivatusvedet ja läjitysalueilta tulevat suoto- ja valumavedet johdetaan tasaus- ja käsittelyaltaisiin, joissa vedessä erotetaan kiintoaines ja veteen liuenneet metallit. Vesi johdetaan sitten pintavalutuskentän kautta vesistöön. Louhoksesta pois pumpattavan pohjaveden määräksi on arvioitu noin 600 000 kuutiometriä vuodessa. Hoskon alueella esiintyy runsaasti arseenia maa-ja kallioperässä ja arseenin luontainen taustapitoisuus pintavesissä on valtakunnallisesti verrattuna korkea 4 µg/litra. Hoskon malmi on hyvin arseeni- ja rikkipitoista.
Juuso Toivonen

Juuso Valtteri Toivonen (s. 9. maaliskuuta 2000 Peräseinäjoki) on suomalainen kymmenottelija. Hän edustaa Ähtärin Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Erkki Toivonen. Valmennuksessa mukana ovat olleet myös Mikko Latvala, Jesse Jokinen , Ahti Arokallio ja Antti Haapakoski.
Kalevan kisoista Toivonen on saavuttanut kymmenottelun hopeaa vuonna 2022 sekä ollut neljäs 2021, 2023 ja 2024. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on voittanut seitsenottelussa kultaa vuosina 2022 ja 2023 sekä saanut hopeaa 2024 ja pronssia 2025. Toivonen on edustanut Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2018 ollen kymmenes ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 2019 ollen 15:s. Lisäksi Toivonen on edustanut Suomea sekä aikuisten että nuorten Ruotsi-maaottelussa, PM-kisoissa ja PM-moniotteluissa.
Myös Juuso Toivosen pikkuveli Ville on kymmenottelija.
Kairahta

Kairahta on kulmakunta tai asuinalue Jyväskylässä Leppäveden länsipuolella, lähellä valtateiden 4 ja 9 risteymäkohtaa. Asutus on pääosin vanhan nelostien eli Oravasaarentien varrelle keskittynyttä omakotiasutusta. Kairahta ei ole erillinen kaupunginosa, vaan sijaitsee Hupelin, Kanavuoren ja Laajarannan välisellä alueella.
Alueella on kaksi järveä: Iso-Kairahta eli Tuomaanlampi sekä Pieni-Kairahta.
Nimi.
Sirkka Paikkala on arvellut nimen kantamuodon olleen "*Kaitalahti", joka olisi tarkoittanut Tuomaanlampea silloin, kun se oli vielä Leppäveden lahti. Nimi olisi ensin lyhentynyt muotoon "*Kaita", joka puolestaan muotoutui hämäläismurteiseen asuun "*Kairanlahti" (yleiskielellä "Kaidanlahti") lännestä tulleiden asukkaiden vaikutuksesta. Tämän nimen taivutusmuodoista, kuten adessiivista "Kairanlahrella", olisi täten muotoutunut nykyinen nimi Kairahta.
Nimi taipuu joko astevaihtelutta ("Kairahta : Kairahtan") tai sen kera ("Kairahta : Kairahdan"). 
Historia.
Nykyinen Kairahta sijaitsee Jyväskylän ja Oravasaaren rekisterikylien raja-alueella. Kairahdan tila sijaitsee Jyväskylän kylän puolella ja oli alun perin Äijälän talon torppa. Tila on ollut olemassa ainakin jo vuonna 1828.
Leppäveden ja Tuomaanlammen välisellä taipaleella oli ennen Valmetin omistama lomakylä. Myöhemmin alueen omisti Metso Paperi Oy. Nykyään mökkialue on jo lähes kokonaan hävinnyt. Kairahdan laajentamista suunniteltiin Jyväskylän maalaiskunnan aikana. Vuonna 2001 lähistöä pidettiin mahdollisena uuden kauppa- tai teollisuusalueen paikkana. Vuonna 2007 harkittiin alueen kaavoittamista asuinalueeksi. Suunnitelman mukaan Kairahtaan olisi tullut asuntoja noin 350 uudelle asukkaalle. Laajennusta on suunniteltu myöhemminkin.
Muuta.
Alueen eteläosassa on pieni, kesäisin avoin "Elvis-tuvaksi" kutsuttu rakennus, johon omistaja on kerännyt Elvis Presleyhyn liittyviä esineitä. Lähellä kulkeva tie on nimetty rakennuksen mukaan "Elviskujaksi".
Neitvuori

Neitvuori (184 m) on yksi Etelä-Savon korkeimmista vaaroista, jonka huippu on 110 metriä Saimaan pintaa korkeammalla. Neitvuorelta avautuu näkymät Luonterin saaristoon, sokkeloiselle Saimaalle. Kattava polkuverkosto merkittyine polkuineen kertoo paikan aktiivisesta käytöstä. 
Neitvuoren reiteiltä löytyy useita näköala- ja taukopaikkoja tulisijoineen sekä 12 km pituiselta Hiidenkierros-reitiltä mm. näyttävä Hiidenkota. Retkeilijän on hyvä varata riittävästi aikaa patikoidessaan vaativissa maastoissa. Neitvuoren pysäköintialueen lähellä on Hiidenlahden laivalaituri.
Neitvuori mytologiassa.
Perimätiedon mukaan Neitvuorella on käärmeiden käräjäpaikka. 
Neitvuoren Geologia.
Alueen kallioperä koostuu kiillegneissin ja graniitin muodostamasta migmatiitista, jota karakterisoivat murrokset ja ruhjeet. Neitvuori on eheämpänä kallioperän lohkona jäänyt ympäristöään korkeammaksi.
Nimen alkuperä.
Neitvuoren kerrotaan saaneen nimensä Isovihan aikaan, kun venäläisiä paennut neito syöksyi alas jyrkänteeltä. Toisen tarinan mukaan neito syöksyi jyrkänteeltä sydänsuruissaan. Neitvuoren vanhempi nimi on Hiidenvuori, mihin on runsaasti viittauksia alueen paikannimissä.
Aili Nevalainen

Aili Nevalainen (o.s. Kosonen, 12. tammikuuta 1906 – 8. helmikuuta 1994) oli suomalainen kilparatsastaja, joka saavutti lukuisia voittoja este-, koulu- ja laukkakilpailuissa. Nevalaisen kilpaura alkoi 1930-luvulla ja jatkui vuoteen 1962 saakka.
Aili Nevalainen edusti Helsingin Ratsastajia ja toimi seuran naistoimikunnan varapuheenjohtajana vuodesta 1931 alkaen. Nevalainen oli Hippodromin johtajan Carl Ducanderin opissa ja ratsasti ensimmäiset kilpailunsa ruuna Alfilla vuonna 1931. Nevalainen osallistui Alfilla myös korkeushyppykilpailuun, jossa ratsukko hyppäsi 156 cm. Ensimmäisen vuoden aikana Nevalainen saavutti 43 palkintoa, joista 16 oli voittoja. Nevalainen osallistui myös kansainvälisiin kilpailuihin. Hänet palkittiin Suomen Ratsastajainliiton pronssisella ansiomerkillä vuonna 1934. Myöhemmin hän sai vielä sekä hopeisen että kultaisen ansiomerkin.
Nevalaisen kilpailu-ura keskeytyi talvisodan sytyttyä 1939. Sodan aikana hän toimi eläinlääkintälottana Hämeenlinnan Kotihevossairaala 1:ssä.
Aili Nevalaisen puoliso oli Eino Nevalainen, joka toimi aktiivisesti ratsastusurheilun saralla erilaisissa toimihenkilötehtävissä. Heidät molemmat on haudattu Helsingin Malmin hautausmaalle.
Palace of Placentia

Palace of Placentia eli Greenwichin palatsi oli Greenwichissa sijaitseva palatsi, jonka historia ulottuu vuoteen 1439. Gloucesterin herttua Humphrey rakensi alun perin vuosien 1437–1439 aikana paikalle kartanon. Kartano rakennettiin ajalle epätyypillisesti tiilestä, ja siinä oli kappeli, eteishalli, galleria, keittiötiloja ja kyyhkyslakka. Fasadi eli julkisivu oli viereisen joen myötäinen. Rakennuksen yhteydessä oli myös kaksi sisäpihaa, puutarhoja, hedelmätarha ja metsästysmaita.
Sittemmin tiluksen sai haltuunsa kuningas Henrik VII, joka päätti vuoden 1500 aikoihin rakennuttaa kartanon paikalle samanlaisen palatsin. Palatsiin hän rakennutti kuitenkin myös tornin. Kun Westminsterin palatsissa oli vuonna 1512 tulipalo, Henrik VIII ja loput Tudorin kuningasperheestä muuttivat Greenwichin palatsiin. He asuivat pääasiallisesti siellä, kunnes Whitehallin palatsi valmistui vuonna 1532.
1600-luvun alussa palatsia remontoitiin ja nykyaikaistettiin. Tiluksia asutti muutaman vuoden Anna Tanskalainen, mutta hänen kuoltuaan vuonna 1619 ne olivat vuoteen 1630 hylättyinä. Myöhemmin Henrietta Maria jatkoi ainakin palatsin uudistustöitä. 1600-luvun puolivälissä palatsi tuhoutui Englannin sisällissodan yhteydessä, eikä kuningasperheellä ollut sittemmin enää varaa rakentaa sitä uudelleen.
1690-luvulla Maria II lahjoitti alueen merimiessairaalan käyttöön. 1800-luvun loppupuolella tiloissa alkoi toimia Royal Naval College ja sittemmin Greenwichin yliopisto ja Trinity Labanin konservatorio.
Hagerupin I hallitus

Hagerupin I hallitus oli Norjan hallitus 14. lokakuuta 1895 – 17. helmikuuta 1898. Se koostui Venstrestä, Høyrestä ja Moderate Venstrestä. 
Ministerit.
Pääministeri
Oikeusministeri
Pääministeri Tukholmassa
Valtiovarainministeri
Tilintarkastusministeri
Kirkko- ja opetusministeri
Puolustusministeri
Työministeri
Sisäministeri
Hagbard Berner

Hagbard Emanuel Berner (12. syyskuuta 1839 Sunndal – 24. tammikuuta 1920 Kristiania) oli norjalainen juristi, toimittaja ja Venstren poliitikko. Hän oli perustamassa "Dagbladet"-lehteä vuonna 1869, istui suurkäräjillä 1880–1888 ja oli vuodesta 1884 Norjan naisasialiiton ensimmäinen puheenjohtaja. Berner vastusti personaaliunionia Ruotsin kanssa ja edisti tarmokkaasti uusnorjan käyttöä.
Victor Gerhardi

Victor Gerhardi (22. tammikuuta 1893 Pietari, Venäjä – 4. tammikuuta 1958 Hythe, Englanti) oli englantilainen insinööri ja kilparatsastaja. 
Insinööri Gerhardi työskenteli Manchesterissa Jersey &amp; Co. Ltd:ssä, ja vuonna 1920 hän tuli Suomeen yrityksen tytäryhtiön johtajaksi. Oltuaan Suomessa lähes 30 vuotta hän muutti joksikin aikaa yrityksen edustajaksi Tukholmaan ja palasi sen jälkeen Englantiin työskentelemään yrityksen pääkonttoriin Lontooseen. 
Gerhardi oli omistautunut ratsastusurheilun harrastaja. Hän kilpaili aktiivisesti ja osallistui muun muuassa Suomen Kenttäratsastusseuran hallinnollisiin tehtäviin. Gerhardi järjesti myös merkittäviä kilpailupalkintoja sekä suorina lahjoituksina että kansainvälisten kontaktiensa kautta.
Gerhardi kilpaili este- ja kouluratsastuksessa sekä laukkakilpailuissa. Hänen menestyneitä kilpahevosiaan olivat muun muassa Lady Sprig, Black Prince, Paradox ja Desert Guide. Gerhardi palkittiin vuonna 1934, ensimmäisten palkittavien joukossa Suomen Ratsastajainliiton kultaisella ratsastajamerkillä. Merkkejä myönnettiin suoritettujen kokeiden ja aikaisempien kilpailusaavutusten perusteella.
Victor Gerhardi avioitui Helsingissä vuonna 1936 Joan Burburyn (o.s. Storm) kanssa. Myös Joan Burbury tunnettiin kilparatsastajana. Englantiin paluun jälkeen Gerhardi jatkoi yhteydenpitoa suomalaisiin ystäviinsä. Hän menehtyi kotonaan Hythessä tammikuussa 1958.
Salomoninsaarten viittomakieli

Salomonsaarten viittomakieli (SISL) on Salomoninsaarten paikallinen kuurojen viittomakieli. Maan pääkaupungissa Honiarassa, jonne kuurot ovat kerääntyneet kaikista yhdeksästä maakunnasta, on pisimmälle kehittynyt kuurojen yhteisö ja lähellä on jopa kuurojen kylä. SISL:in käyttö kattaa kaikki elämänalueet, ja siinä on vaikutteita viitotusta englannista ja australialaisesta viittomakieltä.
Salomoninsaarilla on suhteellisen paljon kuuroutta, joka johtuu köyhyyteen liittyvistä sairauksista, kuten malariasta, aivokalvontulehduksesta, vihurirokosta ja korvatulehduksesta. Suhtautuminen omaan kansalliseen viittomakieleen on erittäin myönteistä, ja yhteisö on huolissaan siitä, että koulussa opetettava australialainen viittomakieli ei heijasta tarpeeksi heidän kulttuurisia ja kielellisiä tarpeitaan.
Axel Gyllenkrok

Axel Gyllenkrok (2. elokuuta 1664 Turku – 17. syyskuuta 1730 Svenstorpin linna, Lund) oli ruotsalainen vapaaherra, kenraali ja maaherra. Hän oli päävastuussa Kaarle XII:n armeijan huollosta ja etenemisestä suuressa Pohjan sodassa. Pultavan taistelun jälkeen hän jäi venäläisten sotavangiksi ja palasi Siperiasta vuonna 1722. Seuraavana vuonna hänestä tuli Göteborgin ja Bohusin lääniin maaherra.
Elämä.
Gyllenkrok syntyi Turussa, jossa hänen isänsä toimi hovioikeuden asessorina. Koulun käytyään hän muutti Tukholmaan. Hän opiskeli linnoitusarkkitehtuuria, ja 1690-luvulla hän palveli kapteenina Ranskan armeijassa. Vuonna 1696 hän palasi Ruotsiin. Suuressa Pohjan sodassa hän toimi kuninkaan läheisenä avustajana. Hän haavoittui Narvan taistelussa vuonna 1700 ja uudelleen Väinäjoen taistelussa 1701. Pultavan taistelun jälkeen hän jäi sotavangiksi, ja palattuaan Siperiasta 1722 hänestä tuli seuraavana vuonna Göteborgin ja Bohusin läänin maaherra. Vuonna 1727 hän saavutti vapaaherran aseman. Gyllenkrok oli arvostettu piiritystekniikan tuntija, ja Kaarle XII kutsui häntä lempinimellä "pikku Vauban".
Harald Smedal

Harald Smedal (5. huhtikuuta 1859 Kristiania – 3. toukokuuta 1911 Kristiania) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan oikeusministerinä vuosina 1897–1898.
Centralteatret

Centralteatret on Oslossa Akersgatalla sijaitseva teatteri. Se perustettiin vuonna 1897 ja on vuodesta 1971 ollut Oslo Nye Teaterin sivunäyttämö. Centralteatretissa on 360 istumapaikkaa. Itse rakennus on valmistunut vuonna 1890, ja sitä uudistettiin huomattavasti vuonna 1934 arkkitehti Jens Dunkerin johdolla.
Cornelia Oschkenat

Cornelia Oschkenat (o.s. Riefstahl, s. 29. lokakuuta 1961 Neubrandenburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pika-aitajuoksija, joka edusti lähes koko aktiiviuransa Itä-Saksaa. Hän on moninkertainen MM- ja EM-mitalisti. Hän edusti SC Dynamo Berliniä, ja on pituudeltaan 178 cm.
Osckenat karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä Ateenan EM-kilpailuissa 1982. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen Euroopan-mestaruuden Pireuksessa 1985 ajalla 7,90. Myöhemmin samana vuonna hän voitti 100 metrin aitajuksun Canberran maailmancupissa ajalla 12,72.
Oschkenat voitti 60 metrin aitajuoksun halli-Euroopan-mestaruuden jälleen Madridissa 1986 ajalla 7,79. Hän saavutti samana vuonna hopeaa 100 metrin aitajuoksussa sekä Moskovan Hyvän tahdon kisoissa ajalla 12,62 että Stuttgartin EM-kilpailuissa ajalla 12,55. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen maailmanmestaruuden Indianapolisissa 1987 ajalla 7,82. Hän voitti samana vuonna 100 metrin aitajuoksun Euroopan cupin A-finaalissa ajalla 12,47. Rooman MM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 12,46 ja juoksi toisen osuuden hopeaa saavuttaneessa DDR:n 4 × 100 metrin viestijoukkueessa.
Oschkenat voitti kolmannen kerran sisäratojen Euroopan-mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa Budapestissa 1988 ajalla 7,77. Saman vuoden Soulin olympialaisissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi. Hän saavutti Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 1989 pronssia 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,86. Hän voitti samana vuonna 100 metrin aitajuoksun Euroopan cupin A-finaalissa ajalla 12,74 ja Barcelonan maailmancupissa ajalla 12,60. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän oli neljäs. Hän edusti yhdistynyttä Saksaa Tokion MM-kilpailuissa 1991, mutta karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä.
Oschkenat juoksi sisäradoilla kaikkiaan kahdeksan maailmanennätystä, joista 20. helmikuuta 1988 Berliinissä juostu 50 metrin aitajuoksuaika 6,58 on voimassaoleva maailmanennätys edelleen vuonna 2023. Hänen helmikuussa 1989 Wienissä juoksemansa 60 metrin aitajuoksuaika 7,73 on puolestaan kaikkien aikojen tilastossa seitsemäntenä. 100 metrin aitajuoksuennätyksensä 12,45 hän juoksi syntymäkaupungissaan Neubrandenburgissa 11. kesäkuuta 1987.
Cornelia Riefstahl avioitui aitajuoksija Andreas Oschkenatin kanssa vuonna 1985. Urheilu-uriensa jälkeen he harjoittivat ravintolatoimintaa. Cornelia Oschkenat oli yksi urheilijoista, joiden nimi mainittiin Saksojen yhdistymisen jälkeen julki tulleissa Saksan demokraattisen tasavallan dopinginkäyttöä koskeneissa asiakirjoissa.
Aasian geologia

Aasian geologia käsittää Aasian maanosan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja.
Kallioperä.
Aasiassa on laajoja vuoristoalueita ja tuliperäisiä alueita. Tiibetin ylänkö on maailman ylängöistä korkein. Sitä reunustaa etelässä Himalajan vuoristo, sen länsipuolella on Karakorumin vuoristo ja sen pohjoispuolella ovat Kunlunin vuoristo sekä Tamirin ja Dzungarian alangot. Arabian niemimaalla ja Siperiassa kallioperä kuuluu maailman vanhimpiin.
Intian laatan törmääminen Euraasian laattaan vaikutti Himalajan, Karakorumin, Hindukušin, Kunlunin ja Tienshanin vuoristojen syntymiseen. Näiden vuoristojen yhtymäkohdasta alkaa Pamirin vuoristo. Näistä vuoristoista Aasian keskiosaan päin, Keski-Aasiassa sijaitsevat alankoalueet Ferganan laakso, Turanin alanko ja Turgain painanne. Kunlunin vuoristosta pohjoiseen on Pohjois-Kiinan tasanko ja vielä pohjoisempana Mongolian ylänkö. Siperian keskisessä pohjoisosassa on Putoranan laakio, jossa on ylänköalueita.
Seisminen ja vulkaaninen toiminta.
Aasiassa on ollut monia pahoja maanjäristyksiä. Shaanxin maanjäristys vuonna 1556 Kiinassa surmasi eniten ihmisiä historiassa. Vuonna 2011 Japanin maanjäristys aiheutti tuhoisan tsunamin.
Vulkaanista toimintaa tapahtuu etenkin Indonesian vulkaanisen kaaren sekä Filippiinien ja Japanin tulivuorijonojen alueella.
Kaakkois-Aasiassa on noin 750 aktiivista tulivuorta kolmen mannerlaatan rajavyöhykkeillä: Indo-Australian laatta, Euraasian laatta ja Filippiinien laatta kohtaavat aiheuttaen alityöntöä, mikä muodostaa osan Tyynenmeren tulirenkaana tunnettua erittäin vulkaanista vyöhykettä.
Kaivannaiset.
Aasiassa on paljon fossiilisia luonnonvaroja, noin 60 % maapallon tunnetuista kivihiilivaroista ja kaksi kolmannesta raakaöljy- ja maakaasuvarannoista.
Suurimmat kivihiilivarat ovat Siperiassa, Keski-Aasian tasavalloissa, Intiassa ja etenkin Kiinassa. Itä-Aasian kallioperä on suotuisaa öljyn löytymiselle, vaikka sitä ei ole kaikkialla etsitty systemaattisesti, ja merenalaisista lähteistä pumpataan jo öljyä Indonesiassa, Kiinassa ja Bruneissa. Suurimmat öljyesiintymät ovat kuitenkin Aasian länsiosassa kuten Arabian niemimaalla. Siperia tuottaa enemmän maakaasua kuin Lounais-Aasia, ja siellä on myös merkittäviä öljykenttiä.
Eniten uraania on Kirgistanissa, mutta Kiinalla ja Intialla on myös omat kaivoksensa. Rautaa on löytynyt monin paikoin, etenkin Ural-vuoristosta ja Kiinasta.
Kerstin Behrendt

Kerstin Behrendt (s. 2. syyskuuta 1967 Leipzig, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikajuoksija, joka aktiiviurallaan edusti DDR:ää. Häm on olympia-, MM- ja EM-mitalisti. Hän kilpaili leipzigilaisessa SC DHfK -seurassa, ja on pituudeltaan 177-senttimetrinen.
Behrendt voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrin juoksussa ajalla 11,21, 200 metrillä ajalla 23,21 ja 4 × 100 metrin viestissä Cottbusissa 1985. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä kolmannen osuuden DDR:n hopeajoukkueessa. Soulin olympialaisissa hän juoksi toisen osuuden Itä-Saksan saavuttaessa jälleen pikaviestissä hopeaa. Hän oli seuraavana vuonna voittamassa 4 × 100 metrin viestiä sekä Euroopan cupin A-finaalissa että maailmancupissa. Hän sijoittui Glsgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 1990 60 metrillä kuudenneksi. Saman vuoden Splitin EM-kilpailuissa hän saavutti 100 metrillä pronssia ajalla 11,17 ja juoksi kolmannen osuuden DDR:n kultajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Behrendt juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,05 Potsdamissa 8. syyskuuta 1988. 200 metriä hän juoksi parhaimmillaan aikaan 22,36 Karl-Marx-Stadtissa 12. kesäkuuta 1988. SIsäradoilla hän juoksi 60 metriä aikaan 7,20 Senftenbergissä 11. helmikuuta 1989. Hän voitti DDR:n mestaruuden 100 metrillä 1990 sekä sisäradoilla 60 metrillä 1989 ja 1990 ja 100 jaardilla 1990.
Behrendt on tehnyt työuransa hoitoalalla.
Pihlajavaaran kaivos

Pihlajavaaran kaivos on Puolangan Pihlajavaaralla sijaitseva suunniteltu talkkikaivos. Kaivoksen toiminta-aika olisi 10-20 vuotta ja talkkimalmia louhittaisiin miljoona tonnia. Malmi kuljettaisiin Sotkamoon rikastettavaksi. Suunniteltu kaivos sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Puolangan keskustasta. 
Pihlajavaaran talkkiesiintymää on tutkittu 1990-luvun puolivälistä lähtien. Mondo Minerals teki Pihlajavaarassa maaliskuussa 2010 koelouhintaa ja louhittu talkkimalmi kuljetettiin yhtiön Sotkamon tehtaalle rikastuskokeisiin. Kaivoksen ympäristöluvan käsittely viivästyi vuonna 2011 kun kaivosalueelta löydettiin kaksi luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettua lajia liito-orava ja eräs kämmekkälaji. Kaivoshanke sai ympäristö- ja vesitalousluvan syyskuussa 2012.
Attilio Tamaro

Attilio Tamaro (13. heinäkuuta 1884 Trieste – 20. helmikuuta 1956 Rooma) oli italialainen historioitsija, journalisti ja diplomaatti. Hän oli vuosina 1930–1935 Italian suurlähettiläs Suomessa.
Mataran kaivos

Mataran kaivos (aikaisempi nimi "Mataralehonkallion kaivos") on Juuassa sijaitseva toimintansa lopettanut dolomiittikalkkikaivos, jonka omisti vuonna 1978 perustettu Juuan Dolomiittikalkki Oy. Kaivoksen toiminta alkoi 1979 ja vuoteen 2001 mennessä kokonaislouhinta oli 327 692 tonnia. Dolomiittikalkkia käytetään maanparannukseen sen korkean magnesiumpitoisuuden vuoksi sekä täyteaineena maali- ja muoviteollisuudessa. Juuan Dolomiittikalkki Oy siirtyi Nordkalkin omistukseen vuonna 2023.
Matarassa ei ole enää kaivostoimintaa ja aitaamattomat louhokset ovat täyttyneet vedellä. Alueella oli kesällä 2020 hylättyjä kaivostoiminnassa käytettyjä koneita, rakennelmia ja rakennuksia.
Aruban kuvernööri

Aruban kuvernööri () on Aruban erityisalueella Alankomaiden kuningasta edustava korkea-arvoinen virkamies. Kuvernöörin nimittää Alankomaiden hallitsija kuudeksi vuodeksi kerrallaan. Sama henkilö voidaan nimittää uudelle kuusivuotiskaudelle vain kerran.
Nykyisenä kuvernöörinä toimii Alfonso Boekhoudt, joka aloitti virassaan 1. tammikuuta 2017.
Kuvernööri toimii Aruban hallituksen päämiehenä, mutta hänellä ei ole ministeriin verrattavia velvollisuuksia. Kuvernööri nauttii syytesuojaa virkakautensa aikana samoin kuin Alankomaiden hallitsija.
Klatraatti

Klatraatti tarkoittaa yhdistettä, jossa molekyylien muodostaman häkkimäisen rakenteen sisällä on toinen atomi tai molekyyli. Tyypillisiä esimerkkejä klatraateista ovat klatraattihydraatit, joissa vesi muodostaa vetysidoksilla häkkimäisen rakenteen. Häkin sisällä on usein kaasumainen molekyyli, kuten halogeeni, jalokaasu, hiilidioksidi tai metaani. Nämä klatraatit ovat kiinteitä aineita ja metaaniklatraattihydraattia esiintyy ikijäässä ja hiilidioksidiklatraattihydraattia esiintyy valtamerten pohjassa. Nämä klatraatit ovat pysyviä vain tietyissä oloissa kuten matalissa lämpötiloissa tai korkeissa paineissa.
Muita vetysidoksin häkkimäisiä klatraatteja muodostavia molekyylejä ovat esimerkiksi urea, tiourea, ammoniakki ja monet fenolit, kuten hydrokinoni. Näissäkin häkin sisällä on usein pieni kaasumainen molekyyli esimerkiksi halogeeni, jalokaasu, vetyhalogenidi, metaani tai metaanin halogenoitu johdannainen. Niin kutsutuissa Werner-klatraateissa häkin muodostavat pyridiini, jokin koordinaatiosidoksia muodostava anioni ja siirtymämetallikationi. Werner-klatraattien sisällä on tyypillisimmin aromaattinen yhdiste.
Klatraattien häkki voi muuttaa sen sisällä olevien molekyylien ominaisuuksia. Esimerkiksi häkki stabiloi tiettyjä konformaatioita tai radikaaleja.
Clash Mini

Clash Mini oli suomalaisen peliyhtiön Supercellin kehittämä ja julkaisema strategiapeli. Peli oli ollut saatavilla betaversiona Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa sekä Kanadassa 8. marraskuuta 2021 lähtien Android ja iOS -laitteilla.
Peli palkittiin The Finnish Game Awards -gaalassa vuoden mobiilipelinä. Play Kaupassa pelillä oli yli miljoona latauskertaa. Pelin palvelimet suljettiin 25. huhtikuuta 2024.
Afrikan geologia

Afrikan geologia käsittää Afrikan maanosan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja.
Kallioperä.
Suurin osa Afrikasta sijaitsee Afrikan laataksi kutsutulla mannerlaatalla, joka kattaa Afrikan mantereen sekä laajat alueet ympäröivien valtamerien pohjaa.
Itäistä Afrikkaa halkoo Itä-Afrikan hautavajoama, jota ympäröivät vuoristot ja ylänköalueet. Hautavajoaman alue on tuliperäistä ja siellä on useita sammuneita tulivuoria. Alueella on myös suuria järviä, joita ovat Victorianjärvi, Albertinjärvi, Edwardinjärvi, Tanganjikajärvi ja Njassajärvi eli Malawijärvi. Pohjois-Afrikan länsiosassa sijaitsevat Atlasvuoret ovat Afrikan nuorimpia vuoria.
Itä-Afrikan hautavajoama kuuluu Lähi-idässä sijaitsevan, Syyrian ja Libanonin halki menevän vajoaman kanssa Isoon hautavajoamaan. Itä-Afrikan hautavajoama jakautuu kahteen haaraan, joista itäinen on pidempi kuin läntinen. Hautavajoaman reuna-alueilla sijaitsevat Afrikan korkeimmat vuoret, Kilimanjaro ja Mount Kenya eli Keniavuori. On arvioitu, että 30 miljoonan vuoden kuluttua hautavajoamasta itään olevasta alueesta voi tulla saari ja se saattaa erkaantua Afrikan mantereesta.
Marokon, Algerian ja Tunisian alueella sijaitsevat Atlasvuoret erottavat Välimeren rannikon alueen Saharasta. Algeriassa on myös vuoristoinen alue Kabylie, jossa sijaitsevat muun muassa Bou Zegza vuoristo. Afrikan sarvessa on laaja ylänköalue, Etiopian ylänkö, joka ulottuu laajalti Etiopiasta Eritreaan.
Seisminen ja vulkaaninen toiminta.
Afrikan mannerlaatta painuu Euraasian laattaa vasten Välimeren etelärannalla, mikä aiheuttaa maanjäristyksiä Pohjois-Afrikassa. Niistä tuhoisimpiin kuuluvat Agadirin maanjäristys vuonna 1963 ja Marokon maanjäristys 2023. Afrikassa on kuitenkin ollut voimakkaampiakin, yli 7 momenttimagnitudin järistyksiä, joista voimakkain oli 7.4 yksikön järistys Tanganika-järvellä vuonna 1910.
Vulkaaninen toiminta Afrikan laatan alueella on vähäistä. Mount Kenya ja Kilimandjaro ovat tulivuoria, Etiopiassa on laavakenttiä ja Viktoriajärven rannalla on joitakin aktiivisia tulivuoria.
Kaivannaiset.
Afrikan runsaimmat rautamalmivarat ovat Länsi-Afrikan alueella. Valtaosa maailman kromiesiintymistä on Etelä-Afrikassa. Kuparia on Sambiasta Kongoon ulottuvalla kuparivyöhykkeellä. Noin neljännes maailman bauksiittivaroista on Afrikassa, siitä suurin osa tropiikin lateriitissa Guinean ja Togon välillä.
Kultaa on monilla alueilla, eniten Etelä-Afrikassa. Etelä-Afrikan platinavarat ovat maailman suurimmat. 40 % maailman teollisuustimanteista tulee Afrikasta.
Pohjois-Afrikassa tuotetaan paljon fosfaatteja.
Afrikan suurimmat öljyvarat ovat Libyassa, Nigeriassa, Algeriassa, Angolassa ja Etelä-Sudanissa.
Margot Chevrier

Margot Chevrier (s. 21. joulukuuta 1999) on ranskalainen seiväshyppääjä. Hänen ennätyksensä on 471 cm. 
Ura.
Nizzalainen Chevrier aloitti yleisurheilun vuonna 2012. Hän on voittanut Ranskan mestaruuden ulkoradoilla kahdesti vuosina 2021 ja 2022 sekä sisäradoilla vuosina 2022 ja 2023. Chevrier sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 2021. Ulkoratojen aikuisten arvokisadebyytissään Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Chevrier eteni finaaliin, mutta jäi siellä ilman tulosta. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Chevrier sijoittui kymmenenneksi tuloksella 440 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Istanbulissa 2023 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 460 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Chevrier jäi karsintaan tuloksella 450 cm. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän joutui keskeyttämään kilpailun saatuaan nilkkaansa avomurtuman epäonnistuttuaan hyppynsä alastulossa. Chevrierin lopullinen sijoitus kilpailussa oli kahdeksas tuloksella 455 cm.
Chevrier hyppäsi ennätyksensä 471 cm Timanttiliigan osakilpailussa Pariisissa 9. kesäkuuta 2023. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 465 cm.
Muuta.
Urheilu-uransa ohella Chevrier opiskelee lääketiedettä Nizzassa. Hän on parisuhteessa ranskalaisen 800 metrin juoksijan Gabriel Tualin kanssa.
Meriam mirin kieli

Meriam mir (tai miriam mer) on Australialle kuuluvilla Torresinsalmen saarilla puhuttava kotoperäinen kieli. Se kuuluu itäisiin yleis-fly -kieliin, jotka puolestaan lasketaan kuuluvaksi papuakieliin.
Vuoden 2016 väestönlaskennassa kielellä katsottiin olevan 217 puhujaa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja se jaetaan neljään päämurteeseen. 
Joitakin yksittäisiä osia Raamatusta on käännetty meriam miriksi. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Taneli Juutinen

Taneli Markus Juutinen (s. 25. lokakuuta 1994 Kuopio) on suomalainen keihäänheittäjä, joka edustaa Pudasjärven Urheilijoita. Vuosina 2012–2024 hän edusti Kuopion Reipasta. Hänen ennätyksensä on 82,85 metriä, jonka hän heitti Mikkelissä 21. heinäkuuta 2023. Häntä valmentaa Teemu Leppämäki.
Ura.
Kuopiolainen Juutinen voitti 19-vuotiaiden Suomen mestaruuden Lappeenrannassa vuonna 2013 tuloksella 72,85 sekä viikkoa myöhemmin Pohjoismaiden mestaruuden samassa ikäluokassa tuloksella 71,28.
Juutinen edusti ensimmäisen kerran Suomea aikuisten tasolla Euroopan joukkumestaruuskilpailuissa 2023, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 74,84. 80 metrin rajan Juutinen ylitti ensimmäisen kerran 21. heinäkuuta 2023 Mikkelissä järjestetyssä keihäskilpailussa, jossa hän heitti ensimmäisellään 80,40 ja paranteli ennätystään neljännellä heitollaan lukemiin 82,85.
Kiannanniemen koelouhos

Kiannanniemen koelouhos ("Kuikankulta") on Suomussalmen Kiannanniemellä Kuikkapuron kultaesiintymän alueella sijaitseva koelouhos.
Outokumpu Oy Malminetsintä suoritti Kiannanniemen alueella 1960-1980-luvuilla etupäässä nikkelin etsintää. Kuikkapuron kultaesiintymä löytyi 1990-luvulla Geologian tutkimuskeskuksen tutkimuksissa. Kesällä 2001 Outokumpu Mining Oy teki alueella kaksi tutkimuskaivantoa ja kairasi kolme syväkairausreikää. Alueen valtaukset siirtyivät 2004 Polar Mining Oy:lle mutta koska alueen kultapaitoisuudet osoittautuivat pieniksi yhtiö luopui valtauksesta. 
Vuonna 2009 perustettu englantilainen Mineral Exploration Network perusti yhdessä englantilaisen Lions Gold-yhtiön kanssa vuonna 2016 Kalevala Gold-nimisen yhtiön hyödyntämään Kuikkapuron esiintymää. Kalevala Gold suunnitteli rikastavansa Suomussalmen malmin siirrettävällä neljästä merikontista koostuvalla rikastuslinjalla. Yhtiö aikoi tutkia myös muita 10 kilometrin säteellä löytyviä kolmea kultaesiintymää ja arvioi että alueen kaivostoiminta voisi jatkua 15 vuotta. Louhinta olisi tapahtunut maan alla ja selvärajaisen kultajuonteen vuoksi sivukiveä syntyisi vähän.
Vuonna 2017 Kalevala Gold louhi alueelle 100 metriä pitkän tutkimusojan sekä poisti pintamaata puolen hehtaarin alueelta. Alueelta kujetettiin 204 tonnia malmia rikastamiskokeita varten Paltamoon Juuan Dolomiittikalkki Oy:n kaivokselle. Yhtiö ei ollut kuitenkaan tehnyt ympäristölupahakemusta toimilleen eikä ilmoittanut maastotöistä Ely-keskukselle. Vuonna 2020 Paltamossa oli edelleen 2020 kolme merikontillista Suomussalmen rikastamiskokeista tullutta jätettä. Koerikastettu malmi sisälsi noin 300 grammaa kultaa, josta yhtiö suunnitteli tekevänsä kultakolikoita liikelahjoiksi sijoittajille. Kuikkapuron alueella on tutkimusten jäljiltä maastossa peittämätöntä rikkipitoista malmia, joka voi happamoittaa vesiä.
Vuonna 2008 australialaisen kaivosyhtiön Vulcan Resources Ltd:n suomalainen tytäryhtiö Kuhmo Metals Oy tutki Kiannanniemen aluella Hietaharjun ja Peura-ahon nikkeli-kupari-platinametalli-esiintymien sekä Saarikylän alueen Vaaran nikkeliesiintymän hyödyntämismahdollisuuksia. Noin 6 vuoden mittainen kaivostoiminta tuottaisi näistä esiintymistä nikkeli-kupari-platinamalmia sekä nikkelimalmia yhteensä noin 2,4 miljoonaa tonnia. Kiannanniemen metallivaroja tutki myös ruotsalainen Boliden, jolta kaivosyhtiö Sotkamo Silver osti vuonna 2020 kaivos- ja malminetsintäoikeuksia. Sotkamo Silver ilmoitti löytäneensä koekairauksissa Hietaharjusta ja Peura-aholta merkittäviä pitoisuuksia nikkeliä, kuparia, platinaa ja palladiumia. Sotkamo Silver teki myös pienessä mittakaavassa koerikastuksia alueen esiintymistä.
Mestarien liigan kausi 2023–2024

Kauden 2024 Mestarien liiga on 67. kausi UEFAn järjestämässä tärkeimmässä seurajoukkueiden jalkapalloturnauksessa ja 32. kausi, kun kilpailu tunnettiin nimellä Mestarien liiga.
Loppuottelu pelattiin Wembley Stadiumilla Lontoossa, Englannissa, jossa kohtasivat saksalainen Borussia Dortmund sekä espanjalainen Real Madrid. Real Madrid voitti 2–0 Dani Carvajalin sekä Vinicius Jr:in maaleilla.
Kausi oli viimeinen Mestarien liigan kausi formaatilla, jossa oli 36 joukkuetta lohkovaiheessa. UEFA ilmoitti uuden, laajennetun formaatin käyttöönotosta seuraavasta kaudesta alkaen.
Manchester City oli hallitseva mestari, ja Real Madrid saavutti historiansa 15:nnen Mestarien liigan voiton.
Karsinnat.
1. kierros.
1. karsintakierros sisälsi 30 joukkuetta:
2. kierros.
2. karsintakierros sisälsi 24 joukkuetta, jotka jaettiin kahteen reittiin:
3. kierros.
3. karsintakierros sisälsi 20 joukkuetta, jotka jaettiin kahteen reittiin:
Playoff-kierros.
Playoff-kierros sisälsi 12 joukkuetta, jotka jaettiin kahteen reittiin:
Otteluparien ensimmäiset osat pelattiin 22. ja 23.8, ja toiset osat 29. ja 30.8.
Otteluparien voittajat etenivät lohkovaiheeseen.
Lohkovaihe.
Lohkovaiheen arvonta pidettiin 31. elokuuta 2023. Kilpailuun osallistuvat 32 joukkuetta arvottiin kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon. Arvontaa varten joukkueet jaettiin neljään arvontakoriin. Saman jalkapalloliiton joukkueita ei voitu arpoa samaan lohkoon.
 Lohkot päivitetty 29.11.2023 pelattujen otteluiden jälkeen.
Taruin tauti

Taruin tauti eli tyypin VII glykogeenin kertymäsairaus (glykogenoosi 7) on "PFKM"-geenin mutaatioiden aiheuttama harvinainen sairaus, joka kuuluu glykogeenin varastoitumissairauksien ryhmään. Taruin taudissa ilmenevä aineenvaihdunnan häiriö johtuu "PFKM"-geenin tuottaman fosfofruktokinaasin entsyymipuutoksesta. Sairaudella on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Taruin tauti on nimetty japanilaisen Seiichiro Taruin mukaan.
Oireet ja tautityypit.
Taruin tauti voidaan jakaa neljään alatyyppiin, joka eroavat toisistaan oireiden ja tyypillisen alkamisiän mukaan.
Yleisin tautimuoto on Taruin taudin klassinen muoto. Se puhkeaa yleensä lapsuusiässä. Tautimuodolle ominaisia ovat lihaskipu ja -krampit, jotka usein seuraavat kohtalaista fyysistä rasitusta. Voimakas rasitus voi johtaa pahoinvointiin ja oksenteluun. Rasituksen aikana vapautuu myoglobiinia, jota erittyy munuaisten käsittelemänä virtsaan (myoglobinuria). Hoitamattomana munuaiset voivat vahingoittua, mistä voi seurata munuaisten vajaatoiminta. Osalle Taruin taudin klassisesta tautimuodosta kärsivistä kehittyy hyperurikemia, koska vahingoittuneet munuaiset eivät kykene tehokkaasti käsittelemään virtsahappoa. Sairastuneilla saattaa myös olla kohonnut veren bilirubiinitaso (hyperbilirunemia), jonka oireena voi ilmetä ikterus eli ihon ja silmänvalkuaisten kellertäminen. Usein klassisessa tautimuodossa on todettavissa kohonnut kreatiinikinaasitaso, joka on yleinen lihassairauden merkki.
Toinen Taruin taudin muoto on vakava varhaislapsuuden tyyppi. Sen oireena on hypotonia, joka johtaa etenevään myopatiaan ja lihasheikkouteen. Sairastuneilla on heikentynyt ja laajentunut sydän (kardiomyopatia) sekä hengitysvaikeuksia. Yleensä tämä tautityyppi johtaa kuolemaan ensimmäisen elinvuoden aikana. Myöhäisen alkamisiän Taruin tauti on sairauden kolmas muoto ja sisältää yleensä ainoana piirteenään myopatian. Lihasheikkous puhkeaa yleensä aikuisiällä, vaikka fyysinen rasitus saattaa osalla sairastuneista aiheuttaa vaikeuksia jo lapsuusiässä. Yleensä heikkous ilmenee kehon proksimaalisissa lihaksissa, lähimpänä kehon keskiosia. Neljäs tautimuoto aiheuttaa hemolyyttisen anemian. Siinä veren punasolut läpikäyvät ennenaikaisen hemolyysin, jolloin punasolujen puute tuottaa anemian. Tässä tautimuodossa ei esiinny lihaskipua tai -heikkoutta.
Fanconi–Bickelin oireyhtymä

Fanconi–Bickelin oireyhtymä on glykogeenin varastoitumissairauksiin kuuluva aineenvaihduntahäiriö, jota aiheuttavat mutaatiot GLUT2-proteiinia tuottavassa "SLC2A2"-geenissä. Oireyhtymälle luonteenomaisia ovat glykogeenikertymät maksassa ja munuaisissa. Tästä seurauksina ovat munuaisten tubulusten vaikea toimintahäiriö sekä glukoosi- ja galaktoosimetabolismien heikentyminen. Fanconi–Bickelin oireyhtymän periytymistapa on autosomaalinen ja peittyvä.
Fanconi–Bickelin oireyhtymän oireet alkavat ensimmäisinä elinkuukausina rajoittuneena pituuskasvuna, polyuriana ja normo- tai hypokaleemisena metabolisena asidoosina. Paastoarvoissa on mitattavissa hypoglykemia ja ruokinnan jälkeen hyperglykemia. Vaikea proksimaalisen tubuluksen toimintahäiriö johtaa metaboliseen asidoosiin, hypokalemiaan, hypofosfatemiaan ja riisitautiin. Varhaislapsuudessa on todettavissa kasvun heikkous ja vatsan turvotusta aiheuttava hepatosplenomegalia. Yleistynyt osteoporoosi voi aiheuttaa murtumia varhain. Murrosikä saattaa viivästyä. Osalla potilaista rasvan jakautuminen kehossa on poikkeavaa.
Fanconi–Bickelin oireyhtymän epäily voi herätä oirekuvan pohjalta, riisitaudin paljastavista radiologisista löydöksistä sekä munuaisten proksimaaliselle tubulaariselle toimintahäiriölle luonteenomaisista laboratoriotuloksista. Niätä ovat massiivinen glukosuria, proteinuria, fosfaturia, hypofosfatemia, aminoasiduria ja hypourikemia. Useita tapauksia on kuitenkin havaittu seulomalla vastasyntyneiden galaktoositasoja. Muita laboratoriolöydöksiä voivat olla paastohypoglykemia, ketonuria ja hyperkolesterolemia. Potilailla esiintyy myös seerumista osoitettavissa oleva kohonnut biotinidaasiaktiivisuus. Koepalalla voidaan todeta maksan rasvoittuminen sekä glykogeenien kertyminen maksasoluihin ja munuaisten proksimaalisten tubulusten soluihin. Varmuus diagnoosista saadaan todentamalla taudinaiheuttajamutaatio "SLC2A2"-geenistä. Erotusdiagnostisesti merkityksellisin tila on von Gierken tauti. Diagnosointi ennen potilaan syntymää on mahdollista niissä perheissä, joissa "SLC2A2":n mutaatio on jo aiemmin tunnistettu.
Fanconi–Bickelin oireyhtymän hoidossa tärkeää on virtsanerityksessä tubulaarisen toimintahäiriön seurauksena menetettyjen veden ja elektrolyyttien korvaaminen. Yöaikainen ruokinta voi olla vauvaiässä välttämätöntä hypoglykemian ehkäisemiseksi. Fanconi–Bickelin oireyhtymän hoitoon soveltuva ruokavalio on samankaltainen kuin diabeetikoille suositeltava, mutta lisäksi galaktoosin saantia on rajoitettava. Pääasialliseksi hiilihydraattien lähteeksi soveltuu fruktoosi. Fanconi–Bickelin oireyhtymän pitkäaikaisennuste on jäänyt tuntemattomaksi. Myös esiintyvyys on tuntematon; lääketieteellisessä kirjallisuudessa on kuvattu alle 200 tapausta.
Opodeldokki

Opodeldokki () on aiemmin käytössä ollut reumalääke, jota on aikoinaan käytetty voiteena kotilääkinnässä. Se on helposti sulavaa läpikuultavaa ja hyytelömäistä massaa, joka väriltään on hieman kellertävää. Sen tuoksu on voimakas, sillä voide sisältää ammoniakkia, kamferia, rosmariiniöljyä ja tymolia. Opodeldokiksi aineen nimesi 1500-luvulla vaikuttanut sveitsiläinen lääkäri ja luonnonfilosofi Paracelsus.
Dimitri Troitski

Dimitri (Demetrius) Troitski (16. maaliskuuta 1866 – 25. heinäkuuta 1933 Helsinki) oli teologian kandidaatti, rovasti ja Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherra.
Troitski kävi Pietarin Hengellisen akatemian ja toimi aluksi uskonnon opettajana. Hänet määrättiin sitten Suomen kenraalikuvernöörin seurakunnan kirkkoherraksi ja hän toimi samalla Aleksanterin ja Marian kimnaasien uskonnonopettajana. Helsingin ortodoksisen seurakunnan kirkkoherraksi Troitski valittiin vuonna 1926. 
Troitski käänsi useita oppikirjoja venäjän kielestä ruotsin kielelle ja kirjoitti uskonnollisaiheisia teoksia. 
Dimitri Troitski vihki 1914 Veran, Nadezhdan, Ljubovin ja heidän äitinsä Sofian muistoksi pyhitetyn kirkon Hämeentien varrelle Sörnäisiin vuonna 1913 rakennetun Venäläisen hyväntekeväisyysyhdistyksen Suomessa omistaman lastenkodin, koulun ja vanhainkodin (nykyinen "Helena hoiva- ja palvelukoti") kolmanteen kerrokseen. Troitski oli yhdistyksen puheenjohtajana vuodrsta 1930 alkaen ja kuului Helsingin ortodoksisen seurakunnan kuratoriumin hallitukseen. Hänelle myönnettiin helmikuussa 1933 Valkoisen Ruusun ritarimerkki.
Ondřej Trejbal

Ondřej Trejbal (s. 21. huhtikuuta 1999 Nové Město na Moravě, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa.
Ura.
Seuraura.
Trejbal on HC Žďár nad Sázavoun kasvatti. Hän oli kaudella 2013–2014 seuran U16-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+16=19, kuten myös kaudella 2014–2015 tehoilla 5+17=22. Kaudeksi 2015–2016 Trejbal siirtyi HC Pardubicen U18-joukkueeseen. Hän oli tehoilla 8+28=36 joukkueen paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja. Trejbal sijoittui koko Tšekin U18-sarjan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Hän voitti myös Pardubicen sisäisen tehotilaston lukemalla +33. Kaudella 2016–2017 Trejbal oli seuran U20-joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+17=22. Hän debytoi samalla kaudella myös Pardubicen Extraliga-joukkueessa, jossa Trejbal pelasi yhden playout- ja yhden karsintasarjan ottelun. Hän teki Extraliga-debyyttinsä ensimmäisessä playout-ottelussa 7. maaliskuuta 2017 vieraissa PSG Zlínia vastaan. Trejbal merkittiin Pardubicen kakkospuolustajapariin Ctirad Ovčačíkin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.19 minuuttia.
Trejbal aloitti kauden 2017–2018 Pardubicen U20-joukkueessa, mutta hän siirtyi jo alkukaudella Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Minnesota Wildernessiin. Trejbal oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+20=29. Des Moines Buccaneers varasi hänet 82. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2018, mutta Trejbal jatkoi kaudella 2018–2019 kuitenkin Wildernessissa. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 11+29=40, joilla Trejbal jakoi koko NAHL:n puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Lone Star Brahmasin Blake Evennoun kanssa. Hän voitti myös Wildernessin sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Vuodet 2019–2023 Trejbal kävi St. Cloud State Universityn yliopistoa. "Senior-vuotensa" 2022–2023 päätteeksi hän voitti NCHC:n mestaruuden.
Kaudeksi 2023–2024 Trejbal siirtyi 1+1-vuotisella ja syyskuun loppuun asti kestävän koeajan sisältävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Saimaan Palloon. Tämän jälkeen hänen koejaksoaan jatkettiin kuukaudella. Trejbal teki ensimmäisen miesten pääsarjamaalinsa 28. lokakuuta 2023 KooKoota vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen Adam Helewkan tekemään maaliin. Kaksi päivää myöhemmin Trejbalin uutisoitiin saaneen SaiPaan jatkosopimuksen. Kaikkiaan hänen ensimmäinen pääsarjakautensa toi 56 runkosarjaottelussa tehot 1+9=10. Helmikuussa 2024 SaiPa käytti Trejbalin sopimuksessa olleen option ja teki hänen kanssaan vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Tammikuussa 2025 Trejbal teki SaiPan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2024–2025 hän loukkaantui pudotuspelien ensimmäisen kierroksen toisessa ottelussa. Trejbal palasi kaukaloihin yli kuukautta myöhemmin kolmanteen finaaliotteluun. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Maajoukkueura.
Trejbal on pelannut 14 poikien maaottelua.
Muuta.
Trejbalin pikkuveli Michal pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä A-junioriksi asti.
Folaattireseptorin puutos

Folaattireseptorin puutos eli aivojen folaatinpuutos on erittäin harvinainen aivosairaus, jonka oireet johtuvat folaattireseptori-1:n puutoksesta. Folaattireseptori-1:n ollessa toimimaton hermosolujen toiminta vaikeutuu, välittäjäainetta on liian vähän ja myeliiniä tuhoutuu (leukodystrofia). Folaattireseptorin puutoksen taustalla ovat erilaiset folaattireseptori-1-proteiinia tuottavan "FOLR1"-geenin mutaatiot kromosomissa 11. Mutaatiot estävät 5-metyylitetrahydrofolaatin (5-MTHF) kulkeutumisen veriaivoesteen halki aivoihin.
Folaattireseptorin puutos alkaa oireilla opittujen tiedonkäsittelytaitojen ja motoristen kykyjen taantumisella keskimäärin kaksivuotiailla. Sitä ennen lapsen kehitys on ollut tavanomaista. Ilman hoitoa oirekuva etenee, kehityksen taantuminen jatkuu ja voi kehittyä polyneuropatia. Liikkumisessa voidaan todeta dystoniaa, koreaa, vapinaa ja ataksiaa, joiden johdosta osa sairastuneista tarvitsee pyörätuolin. Ilman hoitoa myös puhkeaa epilepsia, joka usein on vaikeahoitoinen ja voi ilmetä erilaisin kohtaustyypein. Lisäksi folaattireseptorin puutoksen yhteydessä on kuvattu autismin kirjon häiriölle tyypillisiä käytöspiirteitä. Tarkka oirekuva on yksilöllisesti vaihteleva.
Folaattireseptorin puutosta voidaan hoitaa suun kautta tai suonensisäisesti annosteltavalla foliinihappolisällä. Jos puutos todetaan varhain ja foliinihappolisän annostelu aloitetaan ajoissa, oireiden ilmeneminen tai paheneminen saatetaan osittain tai jopa täydellisesti onnistua ennaltaehkäisemään. Ennuste ja oirekuva riippuvat siitä, kuinka nopeasti hoito päästään aloittamaan. Folaattireseptorin puutoksella on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Lääketieteellisissä julkaisuissa oli vuoden 2023 tiedon perusteella raportoitu noin kaksikymmentä potilasta. Tapauksia on todettu ainakin Suomessa, Saksassa, Italiassa, Turkissa, Azerbaidžanissa ja Gambiassa. Suomeen on rikastunut vähintään kaksi eri aiheuttajamutaatiota. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisiin tiloihin kuuluvat Kearns–Sayren oireyhtymä, Alperin tauti, Rettin oireyhtymä, Aicardi–Goutierèsin oireyhtymä, GLUT1-puutosoireyhtymä ja oireista riippuen lisäksi sekä autismin kirjon häiriö että Smith–Lemli–Opitzin oireyhtymä.
"FOLR1"-geenin mutaatioihin liittyvän folaattireseptorin puutoksen kuvasivat ensimmäisenä Robert Steinfeld ja hänen kollegansa vuonna 2009. Vincent Ramaekers ja Nenad Blau olivat vuonna 2004 ottaneet käyttöön termin "aivojen folaatinpuutosoireyhtymä" kattoterminä erilaisille tiloille, jotka johtuvat aivojen matalasta 5-metyylitetrahydrofolaattipitoisuudesta.
Gregers Gram

Gregers Winther Wulfsberg Gram (10. joulukuuta 1846 Moss – 1. elokuuta 1929 Vestre Aker) oli norjalainen juristi ja Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan pääministerinä Tukholmassa vuosina 1889–1891 ja 1893–1898.