tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mihail Želev

Mihail Želev (; 15. heinäkuuta 1943 Sliven – 5. tammikuuta 2021 Sliven) oli bulgarialainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu.
Želev sijoittui Méxicon kesäolympialaisissa 1968 3 000 metrin estejuoksussa kuudenneksi ajalla 8.58,4. Hän oli kilpailun toiseksi paras eurooppalainen. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti kultaa ajalla 8.25,0. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 hän sijoittui 12:nneksi ajalla 9.02,6.
Želev voitti universiadeissa kultaa estejuoksussa ajalla 8.32,6 Torinossa 1970. Hän kuoli Slivenissä 77-vuotiaana 5. tammikuuta 2021.
Aleksandr Morozov

Aleksandr Morozov (13. lokakuuta 1939 Tomsk – 2003) oli neuvostoliittolainen, 1960-luvun loppupuolella menestynyt estejuoksija.
Morozov sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa Budapestin EM-kilpailuissa 1966 sijalle 11 ajalla 8.40,6. Méxicon 1968 olympialaisissa hän oli paras eurooppalainen sijoittuessaan viidenneksi ajalla 8.55,8. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti hopeaa ajalla 8.25,6. Hän hävisi Bulgarian Mihail Želeville 0,6 sekunnin erolla.
Makamban provinssi

Makamban provinssi on Burundin 17 provinssista eteläisin. Provinssi rajoittuu lännessä Tanganjikajärveen ja etelässä ja idässä Tansaniaan. Myös sen pääkaupungin nimi on Makamba.
Vuonna 2007 Makamban väkiluvuksi arvioitiin 549 000 henkeä. Sen pinta-ala on 1 960,60 km2. 
Kunnat.
Makamban provinssi jakautuu kuuteen kuntaan:
Dieter Fromm

Dieter Fromm (s. 21. huhtikuuta 1948 Bad Langensalza, Thüringen) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 800 metrin juoksu.
Fromm sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 800 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 1.46,2. Hän osallistui myös 4 × 400 metrin viestijuoksuun, jossa Saksan demokraattisen tasavallan joukkue karsiutui alkuerissä. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti 800 metrillä kultaa ajalla 1.45,9. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti samalla matkalla hopeaa ajalla 1.46,0 edellään vain neuvostoliittolainen Jevgeni Aržanov. Münchenin 1972 olympialaisissa Fromm sijoittui kahdeksanneksi ajalla 1.48,0. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 1.46,3.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Fromm voitti 800 metrin juoksussa kultaa Belgradissa 1969 ajalla 1.46,6.
Filostratos Lemnoslainen

Filostratos Lemnoslainen (, ) eli Filostratos vanhempi () (n. 190–230) oli antiikin kreikkalainen sofisti, joka oli kotoisin Lemnokselta. Hän oli Nervianuksen poika ja tunnetumman sofisti Filostratoksen vävy ja veljenpojan poika.
Filostratos opiskeli appensa johdolla ja opetti myöhemmin Ateenassa, mutta kuitenkin kuoli ja haudattiin Lemnoksella. Häntä kutsutaan joskus Filostratos vanhemmaksi erotuksena hänen sukulaisestaan Filostratos nuoremmasta.
Teokset.
"Sudan" mukaan Filostratos kirjoitti seuraavat teokset:
Jotkut laittoivat hänen nimiinsä virheellisesti myös teoksen "Sofistien elämät" (), joka on kuitenkin tunnetumman Filostratoksen tekemä.
Jozef Plachý

Jozef Plachý (s. 28. helmikuuta 1949 Košice) on entinen tšekkoslovakialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 800 metrin juoksu.
Plachý sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 800 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 1.45,9. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän saavutti hopeaa ajalla 1.46,2 häviten vain itäsaksalaiselle Dieter Frommille. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 1.47,3. Münchenin 1972 olympialaisissa hän karsiutui välierissä ja Montréalin 1976 olympialaisissa alkuerissä. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän sijoittui 1 500 metrin juoksussa 12:nneksi ajalla 3.42,20. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi ajalla 3.40,7.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Plachý voitti 800 metrin juoksussa kultaa Grenoblessa 1972 ajalla 1.48,84 sekä saavutti pronssia Rotterdamissa 1973 ajalla 1.49,50 ja Göteborgissa 1974 ajalla 1.49,49.
Plachý voitti universiadeissa kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.40,2 Sofiassa 1977.
Léon Degrelle

Léon Joseph Marie Ignace Degrelle (myös José de Ramirez Reina, 15. kesäkuuta 1906 Bouillon, Belgia – 1. huhtikuuta 1994 Málaga, Espanja) oli belgialainen poliitikko, joka loi rexisminä tunnetun äärioikeistolaisen aatteen ja rexistisen puolueen. Toisen maailmansodan ja Belgian miehityksen aikana hän oli yhteistoiminnassa saksalaisten kanssa, liittyi Waffen-SS:ään ja läheni voimakkaasti kansallissosialismia. Toisen maailmansodan jälkeen maanpaossa Espanjassa asunut Degrelle oli merkittävä toimija uusnatsiliikkeissä. 
Degrelle perusti vuonna 1930 vallonialaisen katolisen ja fasistisen poliittisen liikkeen Christus Rexin (rexismi). Adolf Hitler ja Benito Mussolini rahoittivat ja tukivat rexismiä. Degrelle liittyi Waffen-SS:ään päätyen sen vallonialaisen siiven johtajaksi. Hänet ylennettiin SS-Obersturmbannführeriksi vuoden 1945 alussa ja Hitler henkilökohtaisesti luovutti hänelle rautaristin. Natsi-Saksan kukistumisen jälkeen Degrelle pakeni Francisco Francon Espanjaan. Hänet tuomittiin Belgiassa maanpetturuudesta kuolemaan, mutta Espanja ei suostunut luovuttamaan häntä Belgiaan.
Filostratos nuorempi

Filostratos nuorempi (, ; 200/300-luku) oli antiikin kreikkalainen sofisti, joka oli kotoisin Lemnokselta. Hän oli Filostratos Lemnoslaisen eli Filostratos vanhemman pojanpoika, ja kirjoitti teoksen "Eikones" (), joka sisältää kuvaukset 17 pääosin kreikkalaisesta mytologiasta aiheensa saaneesta maalauksesta. Se on eräänlainen jatko hänen isoisänsä kirjoittamalla samannimiselle teokselle.
Cibitoken provinssi

Cibitoke on Burundin 17 provinssista luoteisin. Myös sen pääkaupungin nimi on Cibitoke.
Asukastiheys oli 1990 noin 150–200/km². Vuonna 2007 maakunnan väkiluku oli arviolta 523 000.
Cibitoke rajoittuu Ruandaan ja Kongon demokraattiseen tasavaltaan. Maisemaa leimaa idässä trooppinen vuoristometsä. Pohjoisessa ja lännessä on runsaasti ruohosavannia, jossa on paikoin metsäsaarekkeita. Cibitoke on erityisen hedelmällinen maakunta, jossa pidetään vuohia ja viljellään puuvillaa, kahvia, banaania ja maapähkinää. Luonnonvaroja on kulta- ja öljyesiintymiä. Lisäksi on tupakkateollisuutta.
Kunnat.
Cibitoken provinssi jakautuu kuuteen kuntaan:
John Whetton

John Whetton (s. 6. syyskuuta 1941 Mansfield, Nottinghamshire, Englanti) on entinen brittiläinen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli 1 500 metrin juoksu.
Whetton sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa 1500 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 3.42,4. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 3.43,8 häviten 4,8 sekuntia pronssimitalisti Bodo Tümmlerille ja 8,9 sekuntia kultamitalisti Kipchoge Keinolle. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 Whetton voitti kultaa ajalla 3.39,4. Hopealle juossut irlantilainen Frank Murphy hävisi hänelle 0,1 sekuntia.
Whetton voitti 1 500 metrin juoksussa kultaa kolmissa ensimmäisissä sisäratojen EM-kilpailuissa. Dortmundissa 1966 hänen voittoaikansa oli 3.43,8, Prahassa 1967 hän päätyi aikaan 3.48,7 ja Madridissa 1968 aika oli 3.50,94.
Whetton voitti universiadeissa kultaa 1 500 metrillä ajalla 3.49,5 Porto Alegressa 1963.
Their Fully Authorised Story

Their Fully Authorised Story on Jethro Tullin 40-vuotisjuhlan kunniaksi julkaistu 2:n DVD:n dokumentti. Se kuuluu Classic Artists-sarjaan. Se sisältää yhtyeen nykyisten ja entisten jäsenten sekä managerien ja taustavaikuttajien haastatteluja arkistomateriaalien ja livepätkien lomassa. Haastateltuihin kuuluvat mm. Ian Anderson, Martin Barre, Mick Abrahams, Glenn Cornick, Clive Bunker, John Evan, Barriemore Barlow, Dee Palmer, Dave Pegg, Peter-John Vettese, Doane Perry ja Andrew Giddings. 
Toisella DVD:llä nähdään laajennettuja versioita haastatteluista, kuvagalleria sekä Saksan tv:n vuonna 1969 tekemä puolituntinen "Swing-In"-dokumentti, jossa nähdään Tull konsertissa esittämässä kappaleet "Nothing Is Easy", "Bouree" sekä "Sweet Dream/For A Thousand Mothers", Ian Andersonin vanhempien haastattelu sekä pätkiä yhtyeen kiertue-elämästä. 
DVD:n mukana tulleen tekstiliitteen ovat kirjoittaneet Ian Anderson ja Jeffrey Hammond.
Dry Bones

Dry Bones on Mario pelisarjassa esiintyvä hahmo. Dry Bones on kuin kuollut Koopa Troopa. Tuhoutuessaan se hajoaa palasiksi mutta kokoontuu myöhemmin.
Esiintymiset.
Mario Kart Wii
Super Paper Mario
Helmut Dietl

Helmut Dietl (22. kesäkuuta 1944 Bad Wiessee, Baijeri – 30. maaliskuuta 2015 München, Baijeri) oli saksalainen ohjaaja. Hänen elokuvistaan "Schtonk! – asiat halki" (1992) valittiin parhaan ulkomaalaisen elokuvan Oscar-ehdokkaaksi vuonna 1993, ja elokuva oli samalla myös Saksan ehdokas. 
Hänet tunnetaan myös elokuvista "Kohtauspaikka ravintola Rossini" (1997) ja "About the Looking for and the Finding of Love" (2005).
Dietl asui Münchenissä. Hän kuoli kotonaan 70-vuotiaana 30. maaliskuuta 2015.
Englanninluppa

Englanninluppa () on Englannista peräisin oleva isokokoinen kanirotu. Rodun yleisin väri on madagaskar. Englanninluppa on luppakorvaisista kaniroduista suurikorvaisin ja sen massa on vähintään 4 kg.
Englanninluppa oli yksi ensimmäisistä kaniroduista jotka jalostettiin nimenomaan näyttelyitä varten. Niiden luppakorvat auttavat kania lämmönsäätelyssä, mutta haittaavat hyppimistä joten rotu on vähemmän aktiivinen liikkuja kuin pysytykorvaiset kanit.
Aaron Gustaf Borg

Aaron Gustaf Borg, myös Aron Gustaf ja A. K. Borg (11. toukokuuta 1810 Vihanti – 28. heinäkuuta 1883 Kuopio) oli suomalainen Kuopion tuomiorovasti ja valtiopäivämies.
Borg valmistui ylioppilaaksi 1826, ja väitteli teologian tohtoriksi 1840. Hän oli vuosina 1842–1846 Keisarillisessa Aleksanterin-yliopistossa eksegetiikan professorina, jonka aikana toimi myös Nurmijärven kirkkoherrana. Professuurin jälkeen hän oli Limingan kirkkoherrana. Kuopion tuomiorovasti hänestä tuli 1857. Borg oli jäsen pappisäädyssä Tammikuun valiokunnassa 1862 ja edustaja säätyvaltiopäivillä 1863, 1867, 1872 ja 1877. Hän oli myös Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen.
Borg oli Gabriel Borgin ja Maria Katarina Lindbladin poika. Hän oli kahdesti naimisissa. Vuonna 1835 Borg avioitui Karolina Vilhelmina Therménin kanssa. Tämä kuoli 1868 ja Borg meni uusiin naimisiin vuonna 1869 Maria Olivia Roschierin kanssa. Hän kuoli vuosia miehensä jälkeen, vuonna 1908.
Jedediah Smith

Jedediah Strong Smith (6. tammikuuta 1799 Bainbridge, Yhdysvallat – 27. toukokuuta 1831 Ulysses, Kansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen metsästäjä, turkiskauppias ja tutkimusmatkailija, joka tutki Kalliovuoria, länsirannikkoa ja luoteisosia.
Smith liikkui laajalla alueella tutkien Yhdysvaltain länsiosia. Hän löysi merkittävän South Pass -solan. Smith kulki ensimmäisenä Sierra Nevadassa ja ylitti ensimmäisenä Great Basinin.
Comanchesoturit tappoivat Smithin tämän etsiessä vettä matkallaan Santa Fehen.
Brad Lukowich

Brad Lukowich (s. 12. elokuuta 1976 Surrey, BC, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi viisi vuotta Dallas Starsissa (1997–2002), siirtyi sitten Tampa Bayhin (2002–2004), sieltä New York Islandersin ja New Jersey Devilsin (2005–2007) kautta takaisin Tampa Bayhin (2007–2008) ja San Jose Sharksiin (2008–2009). Kaudeksi 2009–2010 Lukowich siirtyi Vancouver Canucksiin ja kaudeksi 2010–2011 takaisin ensimmäiseen NHL-seuraansa Dallas Starsiin.
Hänellä on myös oma levy-yhtiö.
Amfidamas

Amfidamas (, ) oli usean eri mieshahmon nimi kreikkalaisessa mytologiassa:
Aleksandra Fedoriva

Aleksandra Andrejevna Fedoriva (, s. 13. syyskuuta 1988 Moskova) on venäläinen pikajuoksija.
Fedoriva karsiutui Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 100 metrin aitajuoksun välierissä. Seuraavana vuonna hän sijoittui lajissa neljänneksi Pekingin nuorten MM-kisoissa ajalla 13,57 ja 2007 hän voitti nuorten EM-kultaa ajalla 13,12. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 200 metrin juoksussa välierissä ajalla 23,22. Pekingissä hän oli mukana Venäjän joukkueessa, joka alun perin voitti 4 × 100 metrin viestijuoksun, mutta joukkue menetti voittonsa vuonna 2016 kun joukkueessa juossut Julija Tšermošanskaja jäi kiinni dopingin käytöstä.
Vuonna 2009 Fedoriva voitti Kaunasissa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 200 metrillä. Seuraavana vuonna hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa ja voitti pronssia 200 metrillä Barcelonan EM-kilpailuissa ajalla 22,44. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti hopeaa 400 metrillä ajalla 51,76 ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 200 metrin välierissä.
"Lähde: IAAF"
Markus Kahma

Jaakko Markus Kahma (s. 16. lokakuuta 1932 Alavieska) on suomalainen kymmenottelija. Hän edusti Alavieskan Viriä, Jyväskylän Kenttäurheilijoita, Jyväskylän Poliisiurheilijoita ja Viitasaaren Viestiä.
Kahma sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 neljänneksi kerättyään 7143 pistettä. Hän jäi pronssista runsaan sadan pisteen päähän. Rooman olympialaisissa 1960 hän oli seitsemäs pistemäärällä 7181. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän otteli yhdeksänneksi tuloksella 7085 pistettä.
Kahma voitti kymmenottelun Pohjoismaiden mestaruuden Göteborgissa 1957 ja 1963 sekä Porissa 1959. PM-hopeaa hän sai Oslossa 1961. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1956–1964. Hän voitti maaottelukilpailun Lontoossa 1958, Kurikassa 1959 ja Dresdenissä 1960 sekä Helsingissä 1959, 1961 ja 1963.
Kahma voitti kymmenottelun Suomen mestaruuden 1957, 1958, 1959, 1960 ja 1964. SM-hopeaa hän sai 1956. Hän paransi kahdesti kymmenottelun Suomen ennätystä .
Plasmodium falciparum

Plasmodium falciparum on itiöeläimiin kuuluva yksisoluinen loiseliö, joka aiheuttaa malariaa. Sen vektorina toimivat "Anopheles"-suvun hyttyset, joiden pistosta malarialoinen siirtyy ihmisen elimistöön. "P. falciparum" on patogeenisin neljästä ihmisiä infektoivasta "Plasmodium"-lajista (muut ovat "P. vivax, P. ovale" ja "P. malariae"). Se aiheuttaa noin 80 prosenttia maailman malariatapauksista ja 90 prosenttia malariakuolemista.
"P. falciparumia" esiintyy maailmalaajuisesti trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla, erityisesti Afrikassa. "P. falciparum" voi aiheuttaa vaikean malarian, koska se monistuu tehokkaasti ihmisen verenkierrossa ja voi siten aiheuttaa vakavaa veren hemoglobiinin laskua, eli anemiaa. Pienien verisuonien tukkeutumista voi myös esiintyä, ja mikäli tätä tapahtuu aivoissa, voivat seuraukset olla kuolettavia.
"P. falciparumin" genomia ryhdyttiin selvittämään vuonna 1996 "Malaria Genome Project" -nimisessä projektissa, ja koko genomi oli sekvensoitu vuoteen 2002 mennessä. Genomi on noin 23 miljoonan emäsparin kokoinen ja jakaantuu 14 kromosomiin, jotka sisältävät hieman yli 5 300 geeniä.
Elinkierto.
Kun malarialoista kantava "Anopheles-"hyttynen imee ihmisestä verta, siirtyy ihmisen verenkiertoon loisen sporotsoiiteiksi kutsuttuja muotoja, jotka hakeutuvat maksaan ja aloittavat monistumisen maksasoluissa. Maksasolut rikkoontuvat ja päästävät monistuneet loiset (merotsoiitit) verenkiertoon, jossa ne tunkeutuvat punasolujen sisään monistumaan. Muutaman vuorokauden kuluttua merotsoiittien täyttämät punasolut hajoavat, mikä aiheuttaa malarialle tyypilliset kuume- ja horkkaoireet. Osasta merotsoiitteja kehittyy sukusoluja eli gametosyyttejä, jotka päätyvät uuden hyttysen suolistoon lisääntymään, kun hyttynen imee infektoituneesta ihmisestä verta.
Rutanan provinssi

Rutana on yksi Burundin 17 provinssista, ja se sijaitsee maan kaakkoisosassa. Myös sen pääkaupungin nimi on Rutana.
Asukastiheys on noin 177,62/km² ja provinssin pinta-ala on 1 959,45 km². Vuonna 2010 maakunnan väkiluku oli arviolta 348 044. 
Rutana rajoittuu idässä Tansaniaan, etelässä Makamban provinssiin, lännessä Bururin provinssiin, luoteessa Gitegan provinssiin ja koillisessa Ruyigin provinssiin. 
Kunnat.
Rutanan provinssi jakautuu kuuteen kuntaan:
Viron kansanäänestys uskonnollisesta opetuksesta 1923

Viron kansanäänestys uskonnollisesta opetuksesta julkisissa kansakouluissa pidettiin 17. helmikuuta 1923 ja se oli maan ensimmäinen kansanäänestys. 
Viron luterilaiseen kirkkoon kuului maan väestöstä vuonna 1922 78 prosenttia ja kirkko oli hitaasti virolaistunut saksalaisuuden vaikutuksesta. Vuonna 1917 pidetyssä kirkolliskokouksessa päätettiin asettaa tavoitteeksi vapaa kansankirkko, joka olisi riippumaton valtiovallasta sekä ulkomaisesta määräysvallasta. Vuonna 1919 kirkko päätti, että valtio ja kirkko pysyisivät erillään, mikä kirjattiin samana vuonna myös maan perustuslakiin. Vaikka Suomessakin oli luterilainen kansankirkko, oli tilanne Viroon verrattuna siis täysin erilainen. Näihin päätöksiin vaikutti se, että Virossa vasemmistolaisuus oli hallitseva suuntaus aina vuoteen 1920 asti, jolloin alkoi oikeistopuolueiden valta-aika.
Viron bolševistista Neuvosto-Venäjää vastaan käyty vapaussota siirsi maata aika nopeastikin oikeammalle, johon ryhmään myös maan kristilliset kuuluivat. Kristillisiä arvoja korostaneen ja uskonnonopetusta vaatineen Kristillisen kansanpuolueen kannatus oli juuri suurimmilaan vuoden 1923 vaaleissa, jolloin se sai 8 paikkaa riigikoguun. Vuonna 1920 ja 1923 valitut riigikogut olivat vahvasti oikeistolaisia. Erityisesti asiaa käsitteli oikeistolainen Pätsin I hallitus, jossa myös kristillisillä oli edustuksensa. Kysymykseksi tässä hallituksessa nousi kuinka paljon kristillistä kulttuuria ja uskoa pitäisi korostaa kouluopetuksessa. Lopulta saatiin aikaiseksi kompromissiksi tehty lakiesitys, joka pantiin kansanäänestykseen. Virolaisten enemmistö äänesti "JAA" lakiesityksen puolesta. Lain hyväksymisen myötä kaikkien koulujen tuli tarjota oppilailleen uskonnonopetusta, jos heidän huoltajansa niin halusivat. Uskonnonopetus siis tuli kouluihin, mutta vapaaehtoisena. Tämä tulos tyydytti kristillisiä piirejä.
Julija Tšermošanskaja

Julija Igorevna Tšermošanskaja (, s. 6. tammikuuta 1986 Brjansk) on venäläinen pikajuoksija.
Pekingin olympialaisissa 2008 Tšermošanskaja karsiutui 200 metrin välierissä ajalla 22,57 ja oli mukana maansa joukkueessa, joka voitti 4 × 100 metrin viestijuoksun. Tšermošanskajan suoritukset kuitenkin hylättiin vuonna 2016 kun hänen Pekingissä antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen ja siinä oli merkkejä dopingin käytöstä. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 1.7.2016–30.6.2018. Kaikki hänen tuloksensa aikaväliltä 20.8.2008–19.8.2010 hylättiin takautuvasti.
Osakan MM-kisoissa 2007 Tšermošanskaja karsiutui 200 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 23,15. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli 200 metrin seitsemäs ajalla 22,67 ja juoksi neljänneksi sijoittuneessa Venäjän pikaviestijoukkueessa.
"Lähde: IAAF"
Natasha Hastings

 
Natasha Hastings (s. 23. heinäkuuta 1986 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Hastings voitti Sherbrooken alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2003 kultaa 400 metrillä ajalla 53,41. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten maailmanmestaruuden Grosseton nuorten MM-kisoissa ajalla 52,04. Vuonna 2005 hän voitti Yhdysvaltain nuorten mestaruuden 400 metrillä sekä Pan-Amerikan nuorten mestaruuden 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Osakan MM-kisoissa 2007 hän karsiutui välierissä ajalla 51,45 ja voitti kultaa pitkässä viestissä juostuaan alkuerissä Yhdysvaltain joukkueessa. Pekingin olympialaisissa 2008 Hastings juoksi alkuerissä Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti lopulta olympiakultaa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti jälleen kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa juostuaan alkuerissä Yhdysvaltain joukkueessa.
Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän voitti kultaa 4×400 metrin viestissä. Hän voitti sisäratojen Yhdysvaltain-mestaruuden 400 metrillä 2011. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän voitti jälleen pitkässä viestissä maailmanmestaruuden juostuaan Yhdysvaltain joukkueessa alkuerissä. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti pronssia 400 metrillä ajalla 51,82 ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä.
Hastings voitti 400 metrin Yhdysvaltain-mestaruuden 2013. Moskovan MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi ja juoksi toisen osuuden Yhdysvaltain pitkän viestin joukkueessa, joka sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi voittajaksi Venäjän dopinghylkäyksen jälkeen vuonna 2017. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltain viestijoukkueessa. Hän voitti Yhdysvaltain hallimestaruuden 300 metrin juoksussa 2015. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 51,33 ja saavutti pitkässä viestissä hopeaa. Hän juoksi avausosuuden maansa voittaessa sisäratojen maailmanmestaruuden 4×400 metrin viestissä Portlandissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi ja juoksi toisen osuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän juoksi 4 × 400 metrin viestin alkuerissä. Yhdysvallat voitti toisella kokoonpanolla loppukilpailussa kultaa.
Hastings on voittanut IAAF World Relays -kilpailuissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä 2014, 2015 ja 2017. 
Lähde: IAAF
Uefa-cupin kauden 2008–2009 pudotuspelit

UEFA Cupin kauden 2008–2009 pudotuspelit pelattiin 18. helmikuuta – 20. toukokuuta 2009. Pudotuspelien kaikki ottelut pelattiin kaksiosaisina, paitsi finaali, joka pelattiin yksiosaisena Fenerbahçe Şükrü Saracoğlulla, Istanbulissa.
Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi, toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet sekä Mestarien liigan lohkovaiheessa kolmanneksi sijoittuneet, yhteensä 32 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta. 
Pudotuspeleissä joukkue, joka johtaa kahden ottelun jälkeen otteluiden yhteistuloksen perusteella etenee seuraavalle kierrokselle. Mikäli joukkueiden yhteistulos kahden ottelun jälkeen on tasan, eikä kumpikaan etene jatkoon vierasmaalisäännön turvin, pelataan 30 minuutin jatkoaika. Jos joukkueet ovat tehneet maaleja jatkoajalla, mutta yhteistulos on tasan, menee vierasjoukkue jatkoon vierasmaalisäännön perusteella. Muuten, jos maaleja ei ole tullut jatkoajallakaan ottelu etenee rangaistuspotkukilpailuun.
Ensimmäinen pudotuspelikierros.
Ensimmäisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 19. joulukuuta 2008. Arvonassa mukana oli 32 joukkuetta, UEFA Cupin jokaisen lohkon kolme parasta joukkuetta sekä Mestarien liigan lohkovaiheessa kolmanneksi sijoittuneet joukkueet. Arvonta suoritettiin siten, että UEFA Cupin lohkojen voittajat kohtaavat lohkojen kolmanneksi sijoittuneet joukkueet ja lohkojen toiseksi sijoittuneet joukkueet kohtaavat Mestarien liigan lohkojen kolmanneksi sijoittuneet joukkueet. 
"Pelien alkamisajat on Suomenajassa GMT+2"
Neljännesvälierät.
Puolivälierin otteluparien arvonta suoritettiin myös 19. joulukuuta 2008.
"Pelien alkamisajat on Suomenajassa GMT+2"
Puolivälierät.
Puolivälierin otteluparien arvonta suoritettiin 20. maaliskuuta 2009.
"Pelien alkamisajat on Suomenajassa GMT+2"
Välierät.
Välierin otteluparien arvonta suoritettiin myös 20. maaliskuuta 2009.
"Pelien alkamisajat on Suomenajassa GMT+2"
Abhisit Vejjajiva

Abhisit Vejjajiva (, , s. 3. elokuuta 1964 Newcastle upon Tyne, Iso-Britannia) on thaimaalainen poliitikko ja demokraattisen puolueen () johtaja vuodesta 2005. Hän toimi Thaimaan pääministerinä vuosina 2008–2011.
Tausta.
Abhisit syntyi Britanniassa. Hänen molemmat vanhempansa ovat lääketieteen tohtoreita, ja hän on opiskellut Etonissa ja Oxfordin yliopistossa filosofiaa, politiikkaa ja taloustieteitä. Abhisitilla on sekä Britannian että Thaimaan kansalaisuus.
Abhisit aloitti poliittisen uransa vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeisen sotilasjuntan hallituksen terveysministerinä. Vuonna 1992 hänet valittiin Bangkokista Demokraattisen puolueen parlamenttiedustajaksi. Abhisit pyrki puolueen johtoon 2001, jolloin valituksi tuli veteraanipoliitikko Banyat Bantadtan. Puolue kuitenkin hävisi vuoden 2005 vaalit Thaksin Shinawatran Thai Rak Thai -puolueelle, jolloin Banyat erosi ja Abhisit nousi puolueen johtoon.
Pääministerinä.
Abhisit valittiin Thaimaan 27. pääministeriksi 15. joulukuuta 2008, ja kuningas vahvisti hänen nimityksensä kaksi päivää myöhemmin.
Pääministerin vastaiset mielenosoitukset.
Maaliskuussa 2009 entinen pääministeri Thaksin Shinawatra väitti valtakunnanneuvoston puheenjohtaja kenraali Prem Tinsulanondan olleen vuoden 2006 sotilasvallankaappauksen takana, ja että tämä ja neuvoston jäsenet Surayud Chulanont ja Chanchai Likhitjittha päättivät yhdessä armeijan kanssa nostaa Abhisitin pääministerin virkaan. Abhisit kiisti syytökset, mutta sadat tuhannet mielenosoittajat astuivat kaduille vaatimaan Abhisitin, Premin, Surayudin ja Chanchain eroa.
UDD:n johtamat mielenosoitukset uhkasivat estää ASEANin huippukokouksen Pattayalla. Hillitäkseen mielenosoitusten tehoa Abhisit julisti huippukokouspäivän (10. huhtikuuta) yleiseksi vapaapäiväksi, jolloin thaimaalainen uudenvuoden juhla, Songkran, venyi kuusipäiväiseksi. 11. huhtikuuta Abhisit julisti vain muutaman tunnin kestäneen poikkeustilan Pattayalle ja Chonburiin, koska punapaitaiset mielenosoittajat olivat tunkeutuneet ASEANin huippukokoushotelliin ja tehneet kokouksen jatkamisen mahdottomaksi. Seuraavana päivänä Abhisit julisti poikkeustilan suur-Bangkokin alueelle vastauksena jännittyneeseen tilanteeseen hallituksen ja sitä vastustavien mielenosoittajien välillä.
Pääministeriä ja hallitusta vastustavat punapaidat aloittivat uudet mielenosoitukset maaliskuussa 2010. He vaativat parlamentin alahuoneen hajottamista ja uusien vaalien järjestämistä välittömästi. Rauhallisesti sujuneet mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisiksi 10. huhtikuuta 2010. 23 ihmistä kuoli noin 800 loukkaantui.
Fort Garry

Fort Garry, tunnetaan myös nimellä Ylempi Fort Garry, oli Hudson's Bay Companyn toimipiste ja turkiskaupan keskus Redjoen ja Assiniboinejoen yhtymäkohdassa, jossa sijaitsee nykyään Winnipegin kaupunki. 
Toimipiste oli alun perin North West Companyn omistama ja tunnettiin nimellä Fort Gibraltar, kunnes vuonna 1822 yhtiöiden sulautettua toimintansa sen nimi muutettiin Fort Garryksi. Nimensä Fort Garry sai Hudson's Bay Companyn kuvernöörin Nicholas Garryn mukaan. Fort Garry oli osa Red River Colonya, kunnes vuoden 1826 kevättulva tuhosi sen. Hudson's Bay Company rakennutti toimipisteen uudelleen vuonna 1835 ja nimesi sen Ylemmäksi Fort Garryksi ("Upper Fort Garry") erottaen sen Alemmasta Fort Garrystä ("Lower Fort Garry"), joka oli perustettu vuonna 1831 35 kilometriä alavirtaan. Uutta toimipistettä käytettiin jossain määrin turkiskaupan toimipisteenä, mutta sen päätarkoitus 1800-luvun loppupuolella oli toimia hallinnollisena keskuksena Hudson's Bay Companyn toiminnoille alueella. Red River Colonyn hallitus ja lähinnä Hudson's Bay Companyn työntekijöistä koostuva Assiniboian valtuusto kokoontuivat myös Fort Garryssä. 
Vuonna 1869 Hudson's Bay Company luopui turkiskauppamonopolistaan. 
Fort Garry vallattiin vuosien 1869 ja 1870 vaihteessa tapahtuneessa Redjoen kapinassa. Kapinassa métis-kansa, johtajanaan Louis Riel, joka oli myöhemmin perustamassa nykyistä Manitoban provinssia, nousi Kanadan hallitusta vastaan. 
Kapinan jälkeen alueen västömäärä jatkoi kasvamistaan. Vuonna 1874 Winnipegin kaupunki perustettiin ja Fort Garry -nimi poistui käytöstä. Vuoden 1880 loppupuolella suurin osa rakennuksista purettiin pääkadun suoristamisen johdosta. Fort Garrystä on säilynyt tähän päivään asti ainoastaan pääportti. Myös nimi "Fort Garry" on edelleen käytössä yhdistysten, yritysten, paikkojen ja kadunnimissä. Esimerkiksi yksi Winnipegin kaupunginosista on nimetty Fort Garryksi, ja hotelli alkuperäisen sijainnin läheisyydessä on nimetty Fort Garry Hoteliksi (sen rakensi alkujaan Grand Trunk Pacific Railway). Hotellia reunustavat kadut on nimetty Fort- ja Garry-kaduiksi. Myös monet yritykset käyttävät nimeä, kuten Fort Garry Industries ja Fort Garry Brewing Company. Winnipegissä sijaitseva Kanadan armeijan reserviosasto on nimetty puolestaan The Fort Garry Horseksi.
Androstenedioni

Androstenedioni ( C19H26O2) on steroidihormoni. Hormonia syntyy ihmisellä kiveksissä, munasarjoissa ja lisämunuaisissa. Androstenedioni voi toimia sekä testosteronin että estradiolin ja estronin esiasteena . Eräät eläimet käyttävät hormonia sukupuolten väliseen kanssakäymiseen muun muassa kultakalakoiraat vapauttavat androsteronia houkutellakseen naaraita 
Androstenedionin vaikutuksia.
Luonnollisella androstenedionilla on vain vähän aineesta itsestään johtuvia vaikutuksia. Sen sijaan sen hormonijohdannaiset androgeenit ja estrogeenit ovat tärkeässä osassa sukukypsyyden kehittymisessä. Androstenedionin on väitetty lisäävän lihasmassaa. Tutkimusten mukaan aineella ei kuitenkaan ole huomattavaa vaikutusta. Androstenedionin käyttö on kielletty urheilussa. Androstenedionin käyttö voi aiheuttaa miehillä rintojen suurenemista, hiusten menetystä, aknea ja jopa maksavaurioita .
Mary Schapiro

Mary L. Schapiro (s. 1955) on yhdysvaltalainen entinen rahoitusalan virkamies. Schapiro on toiminut eri tehtävissä valvovana virkamiehenä kaikkien presidenttien hallinnossa Ronald Reaganista lähtien. Barack Obama valitsi hänet 18. joulukuuta 2008 Securities and Exchange Commissionin eli SECin johtoon. Schapiron kausi loppui 14. joulukuuta 2012, minkä jälkeen hän on työskennellyt yksityisellä sektorilla. 
Koulutus.
Schapiro on valmistunut Franklin and Marshall College vuonna 1977. Vuonna 1980 suoritti Juris Doctor (J.D.) -tutkinnon George Washingtonin yliopistossa.
Dark Was the Night, Cold Was the Ground

Dark Was the Night, Cold Was the Ground on Blind Willie Johnsonin Columbia Recordsille 3. joulukuuta 1927 levyttämä kappale. Kappaleessa ei ole sanoja, vaan se koostuu Blind Willie Johnsonin intensiivisestä slidekitaroinnista ja hyräilystä. Kappale on mukana vuonna 1977 avaruuteen lähetetyllä Voyager 1 -luotaimen kultaisella levyllä edustamassa ihmiskunnan musiikkia.
Ry Cooder versioi "Dark Was the Night, Cold Was the Groundin" Wim Wendersin vuoden 1984 elokuvalle "Paris, Texas" ja kutsui sitä "amerikkalaisen musiikin kaikkien aikojen sielukkaimmaksi ja erinomaisimmaksi kappaleeksi".
Kappale on saanut nimensä Thomas Haweisin (1734–1820) sanoittaman ja säveltämän virren mukaan.
Tuula Teeri

Tuula T. Teeri (s. 20. kesäkuuta 1957 Espoo) on suomalainen puun bioteknologiaan erikoistunut molekyyligenetiikan tohtori ja hän on Ruotsin kuninkaallisen insinööritieteiden akatemian (Kungliga Ingenörsvetenskapsakademien, IVA:n) toimitusjohtaja. 
Teeri aloitti IVAn toimitusjohtajana marraskuussa 2017. Ennen tätä Teeri toimi Aalto-yliopiston ensimmäisenä rehtorina. Hänen viisivuotiskautensa alkoi huhtikuussa 2009 ja toinen viisivuotiskausi huhtikuussa 2014. Aalto-yliopiston rehtorina häntä seurasi Ilkka Niemelä.
Ennen tätä Teeri toimi vararehtorina Tukholman Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa vuosina 2008–2009. Vuodesta 1998 hän oli ollut korkeakoulun professori ja vuosina 2005–2007 bioteknologian laitoksen varadekaani. Aikaisemmin Teeri on työskennellyt myös Valtion teknillisessä tutkimuslaitoksessa (VTT) vuosina 1985–1992 ja 1994–1997 sekä yksityisellä sektorilla Kaliforniassa (Genentech, 1993).
Väitöskirjatyönsä "The cellulolytic enzyme system of Trichoderma reesei" (1987) Teeri teki VTT:llä. Teeriltä on ilmestynyt 181 alkuperäisjulkaisua (1983–2008).
Vuonna 2015 Tuula Teeri sai syytteen luottamusmiehen oikeuksien loukkaamisesta. Syyttäjän mukaan Teeri on syyllistynyt työntekijöiden edustajan oikeuksien loukkaamiseen. Työtuomioistuin tuomitsi jo aiemmin Aalto-yliopiston maksamaan irtisanotulle luottamusmiehelle 100 000 euron korvaukset. Työtuomioistuimen mukaan luottamusmies irtisanottiin perusteettomiin väitteisiin vedoten.
No More Lies

No More Lies – Dance of Death Souvenir EP on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Iron Maidenin studio-EP. Se julkaistiin 29. maaliskuuta 2004. 
EP julkaistiin "kiitokseksi" yhtyeen faneille. EP sisältää 12-sivuisen vihkosen ja Iron Maiden rannekkeen.
Albumi sisältää "No More Lies" -kappaleen studioversion (alun perin albumilla "Dance of Death"). EP sisältää kaksi versiota "Dance of Deathin" kappaleista: orkesteriversion "Paschendalesta" ja sähköisen version "Journeymanista". EP sisältää piilotetun bonuskappaleen, joka on "Age of Innocence". Kappaleessa laulaa rumpali Nicko McBrain.
Teriyaki Boyz

Teriyaki Boyz on japanilainen j-hip hop (Japanese hip hop) -yhtye. He ovat tehneet yhteistyötä muun muassa Busta Rhymesin, Pharrellin ja Kanye Westin kanssa.
Historia.
Lokakuussa 2006 Teriyaki Boyz julkaisi ensimmäisen ”HeartBreaker” -singlensä. Single sisälsi samplen ranskalaisen houseduon Daft Punkin ”Human After All” -kappaleesta. Esikoissingleä seurasi esikoisalbumi "Beef or Chicken".
Teriyaki Boyzin toinen single ”I Still Love H.E.R.”, jolla räppäsi mukana räppäri/tuottaja Kanye West julkaistiin tammikuussa 2007. Yhtyeen kolmas single ”Zock On!” julkaistiin maaliskuussa 2008. Singlellä vierailivat Pharrell ja Busta Rhymes. Tammikuussa 2009 julkaistiin Teriyaki Boyzin neljäs single ”Work That!”. Samana kuuna yhtyeen toinen studioalbumi "Serious Japanese" julkaistiin.
Teriyaki Boyz on tehnyt ”Tokyo Drift (Fast and the Furious)” sekä ”L A R G E [Chō L A R G E]” -nimiset kappaleet elokuvan soundtrackiin.
Yhtyeen jäsenen Ilmarin, oikealta nimeltään Keisuke Ogihara, äiti on suomalainen.
Borodin-kvartetti

Borodin-kvartetti on jousikvartetti, joka perustettiin 1945 Neuvostoliitossa. Se on maailman pisimpään toiminnassa olleita kvartetteja. Alkujaan sen nimi oli Moskovan Filharmoninen kvartetti, johon liitettiin jo aiemmin perustettu opiskelijoiden jousikvartetti. Vuonna 1955 kvartetti nimettiin Alexander Borodinin mukaan. Borodin kuuluu venäläisen kamarimusiikin perustajiin. Borodin-kvartetti on maan vanhin kamariyhtye.
Kvartetin suhteet säveltäjä Dmitri Šostakovitšiin olivat läheiset, ja Šostakovitš antoi neuvoja kaikkien kvartettojensa soittamisessa. Yhtye esiintyi usein myös pianisti Svjatoslav Richterin kanssa. 
Yhtye on levyttänyt useiden säveltäjien teoksia venäläiselle Melodija-levymerkille, Teldecille, Virgin Recordsille ja Chandos Recordsille. Sen levytys Onyx Classicsille vuonna 2005 valittiin parhaaksi kamarimusiikkilevytykseksi. Vuonna 1994 Teldecin julkaisema Tšaikovski-levytys sai Gramophone-palkinnon. Kvartetto on levyttänyt kaikki Šostakovitšin jousikvartetot ja kaikki Beethovenin kvartetot. Yhtyeen ohjelmistoon kuuluu Šostakovitšin oppilaan Mieczysław Weinbergin teoksia ja Nikolai Mjaskovskin kvartetto no 13 a-molli. Kvartetti on viime vuosina soittanut yksinomaan Beethovenille ja Šostakovitšille omistettua ohjelmistoa.
Kvartetti on saanut kahdesti Venäjän valtionpalkinnon. Se on kiertänyt laajasti maailmalla ja vieraillut usein Suomessa.
Augusto César Sandino

Augusto Nicolás Calderón Sandino (18. toukokuuta 1895 – 21. helmikuuta 1934) oli nicaragualainen vallankumouksellinen, joka johti taistelua Yhdysvaltain sotilaallista läsnäoloa vastaan Nicaraguassa 1926–1933.
Yhdysvaltain hallitus piti häntä lainsuojattomana, mutta hänen seuraajansa kaikkialla Latinalaisessa Amerikassa pitävät häntä sankarina. Hänestä on monille latinalaisamerikkalaisille tullut Yhdysvaltain imperialismin vastaisen taistelun symboli. Hän onnistui vetämään Yhdysvaltain merijalkaväen sissisotaan, ja vaikka hän koki myös tappioita, hän onnistui välttämään kiinnijäämisen. Yhdysvaltain joukot vetäytyivät nähtyään presidentti Juan Bautista Sacasan virkaanastumisen. 
Sandino vangittiin ja teloitettiin kenraali Anastasio Somoza Garcían käskystä, joka teki vallankaappauksen kaksi vuotta myöhemmin ja perusti dynastian, joka hallitsi Nicaraguaa yli neljäkymmentä vuotta.
Sandinon perintönä pidetään sandinistien kansallista vapautusrintamaa (FSLN), joka syrjäytti Anastasio Somoza Debaylen hallinnon 1979.
Rita Drávucz

Rita Drávucz (s. 14. huhtikuuta 1980 Szolnok) on unkarilainen vesipalloilija. Drávucz pelasi maailmanmestaruuden voittaneessa Unkarin joukkueessa vuonna 2005 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2001 voittaneessa joukkueessa. Lisäksi hänellä on MM-hopeaa vuodelta 2001 ja EM-hopeaa vuosilta 1995 ja 2003 sekä EM-pronssia vuosilta 2006 ja 2008. Vuonna 2002 Unkari voitti FINA:n maailmancupin.
Vesipalloilun ohella Drávucz on tehnyt mallintöitä Everlastille ja hän on ollut Italian "Vanity Fairin" kannessa.
Valentin Berlinski

Valentin Berlinski (25. tammikuuta 1925 – 15. joulukuuta 2008 Moskova, Venäjä) oli venäläinen sellisti, joka tunnettiin erityisesti Borodin-kvartetin jäsenenä. 
Berlinski opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän oli 1944 perustamassa opiskelijoiden jousikvartettoa, joka myöhemmin liitettiin Moskovan filharmoniseen kvartettiin. Hänen edeltäjänään jälkimmäisessä oli lyhyen aikaa ollut Mstislav Rostropovitš. Kvartetin nimi muutettiin vuonna 1955 Borodin-kvartetiksi. Hän väistyi yhtyeestä 2007, ja hänen seuraajakseen tuli hänen oppilaansa Vladimir Balšin.
Armas Hattara

Armas Hattara (ent. Helenius, 3. joulukuuta 1884 Helsinki – 17. toukokuuta 1951 Kokkola) oli suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja ja näyttelijä.
Elämä ja ura.
Hattara toimi alkujaan näyttelijänä useissa teattereissa. Hänen tunnetuin tulkintansa oli August Strindbergin "Isän" nimirooli. Myöhemmin hattara toimi pitkään teatteriohjaajana ja -johtajana. Hattara toimi pitkään Kokkolan ja Valkeakosken työväennäyttämöiden johtajana ja ohjaajana, lisäksi hän vaikutti myös Oulussa ja Jyväskylässä. Hattara ohjasi myös New Yorkin amerikansuomalaista harrastajateatteria 1920-luvun vaihteessa. 
Hattaran nuorin tytär oli tunnettu teatteri- ja elokuvanäyttelijä Pia Hattara, joka esiintyi ensimmäiset vuotensa isänsä johtamissa teattereissa. Hän oli Pia-tyttärensä syntymän aikaan vankilassa julkisen päihtyneenä olemisen vuoksi.
Hattaraa ei nähty lainkaan valkokankaalla. Hän kuoli 67 vuoden iässä vuonna 1951.
Alankomaat yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

Alankomaat on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Se oli neljien ensimmäisten kisojen menestyneimpiä maita mutta vuodesta 1954 lähtien sen urheilijat eivät saavuttaneet yksittäisissä kisoissa kultamitaleja yhtä enempää ennen kuin 2010-luvulla. Kokonaan ilman mitaleja maa on jäänyt kuusissa kisoissa. Koko EM-kisahistorian mitalitilastossa se on 12. sijalla 26 kultamitalin ja yhteensä 72 mitalin saaliillaan.
Alankomaalaisten voittamista Euroopan-mestaruuksista 23 on peräisin juoksulajeista, kaksi pituussuuntaisista hypyistä ja yksi ottelusta. Naiset ovat voittaneet 15 ja miehet 11 mestaruutta. Ensimmäiset kultamitalinsa maa voitti ensimmäisissä EM-kilpailuissa 1934, jolloin Christiaan Berger voitti kaksi pikajuoksumatkaa ja Willem Peters kolmiloikan. Maan menestynein EM-kisaurheilija on pikajuoksija Fanny Blankers-Koen, joka voitti viisi kultamitalia vuosina 1946–1950 ja saavutti ensimmäiset pronssimitalinsa jo vuonna 1938.
Valtakunnanruhtinas

Valtakunnanruhtinas () oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa aatelinen, jolla oli edustusoikeus valtiopäivillä. Noin vuodesta 1180 käytössä ollut nimitys koski alkuaan sekä ylempiä että alempia aatelisarvoja ja sekä maallisia että hengellisiä henkilöitä, kunhan heillä oli valtiopäiväedustus. Poikkeuksen tekivät vaaliruhtinaat, joilla oli valtiopäivillä oma osasto, vaaliruhtinaskollegio.
Vuodesta 1582 lähtien edustusoikeus ja valtakunnanruhtinaan käytössä ollut äänimäärä alkoi riippua siitä miten laajat alueet hänellä oli hallinnassaan. Etenkin 1648 tehdyn Westfalenin rauhan jälkeen keisari alkoi ylentää vaaliruhtinaiksi itävaltalaisia alempia aatelisia, jotta valtiopäivien katolisen ryhmän asema vahvistuisi. Tämän estämiseksi päätettiin 1653 ja 1654, että perinnöllinen valtiopäivien edustusoikeus edellytti maa-alueiden omistamista. Tähän sääntöön tehtiin kuitenkin joitakin harvalukuisia poikkeuksia. Keisarin annettua valtakunnanruhtinaan arvon myös monille ulkomaalaisille siitä muotoutui vähitellen pelkkä arvonimi.
Myös Napoleon I jakoi valtakunnanruhtinaan arvoja Ranskassa ja valtansa alle alistamissaan valtioissa.
The Essential Simon &amp; Garfunkel

The Essential Simon &amp; Garfunkel on Simon &amp; Garfunkelin The Essential -sarjan kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2003.
Kappaleet.
CD1
CD2
Live from New York City, 1967

Live from New York City, 1967 on vuonna 2002 julkaistu Simon &amp; Garfunkelin livetaltiointi vuoden 1967 New Yorkin konsertista.
Mario vs. Donkey Kong

Mario vs. Donkey Kong on vuonna 2004 julkaistu videopeli Game Boy Advancelle. Tässä pelissä Donkey Kong on päävihollinen, ja tämä esiintyy jokaisen paikan lopussa pomovastuksena. Tästä videopelistä on tehty toinen osa: . Nintendo DSi:n DSiWaressa on pelille myös kolmas osa: Mario vs. Donkey Kong-Minis March Again. Peli julkaistiin Nintendo Switch pelikonsolille vuonna 2024.
Suku ja laji

Suku (, mon. "genera") ja laji ("species", mon. "species") ovat Aristoteleelta peräisin olevia ontologisia luokitteluja. Ne olivat keskeisellä sijalla skolastisessa logiikassa, ja ne ovat vaikuttaneet myöhempään tieteelliseen luokitteluun.
Aristoteleen järjestelmä.
Aristoteleen luokittelujärjestelmässä yksilö tai laji määritellään antamalla sen suku sekä sille välttämättä kuuluva erottava tekijä, joka erottaa sen kaikista muista samaan sukuun kuuluvista lajeista. Lisäksi lajilla voi olla ominaispiirteitä, jotka ovat tyypillisiä vain sille, mutta jotka eivät ole välttämättömiä, joten ne eivät kuitenkaan toimi erottavana tekijänä.
Aristoteleen viisi predikaabelia, eli viisi suhdetta, joissa predikaatti voi olla subjektiinsa, olivat näin:
Aristoteleen mukaan suku ”sanotaan” lajista (eli predikoidaan lajille: laji kuuluu johonkin sukuun), ja sekä suku että laji ”sanotaan” yksilöstä (yksilöt kuuluvat johonkin lajiin ja sukuun).
Skolastinen järjestelmä.
Skolastinen ajattelu omaksui Aristoteleen käyttämän järjestelmän, mutta korvasi määritelmän lajilla. Tämä oli peräisin Boethiuksen tekemästä Porfyrioksen "Eisagogen" käännöksestä.
Skolastisessa logiikassa luokitteluun liittyivät näin seuraavat viisi käsitettä ("quinque voces", ”viisi sanaa”):
Perintö.
Nykyaikaisen tieteellisen luokittelun terminologia on osittain peräisin Aristoteleen luokittelusta. Tieteellisen luokittelun yleisimmin käytettyjä taksonomisia tasoja ovat kunta, pääjakso, luokka, lahko, heimo, suku ja laji.
Live 1969

Live 1969 on Simon &amp; Garfunkelin livekokoelma 1960-luvun lopulla järjestetystä konserttikiertueesta. Se oli duon viimeinen esiintyminen ennen viimeistä albumia "Bridge Over Troubled Water".
Amy Brenneman

Amy Frederica Brenneman (s. 22. kesäkuuta 1964 New London, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa "Amyn lailla", "NYPD Blue" ja "Rakkauden anatomia".
Ura.
Vuonna 1999 Brenneman loi sarjan "Amyn lailla", jossa hän myös näytteli pääroolissa. Sarja perustui hänen äitinsä elämään. "Amyn lailla" -sarjaa tehtiin 138 jaksoa ja kuusi tuotantokautta. Yhdysvalloissa sitä näytettiin CBS:llä vuodesta 1999 vuoteen 2005. Suomessa sarjaa esitettiin Nelosella.
Brenneman oli mukana "Greyn anatomia" -lääkärisarjan spinoff-sarjassa "Rakkauden anatomiassa" vuosina 2007-2013 eli sarjan kaikilla kuudella kaudella. Hän esitti sarjassa psykiatri Violet Turneria. Brenneman on näytellyt myös rikossarjassa "NYPD Blue" ja vieraillut muun muassa "Frasier"-sarjassa, jossa hänen roolihahmonsa oli Faye Moskowitz.
Brenneman on ollut kolmesti Golden Globe -ehdokkaana.
Yksityiselämä.
Vuonna 1995 Brenneman meni naimisiin ohjaaja Brad Silberlingin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2001 ja 2005).
Jean-Paul Villain

Jean-Paul Villain (s. 1. marraskuuta 1946 Dieppe, Seine-Maritime, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu.
Villain sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 3 000 metrin estejuoksussa yhdeksänneksi ajalla 9.16,2. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui viidenneksi ajalla 8.33,4. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti uransa ainoan arvokisamitalin voittaessaan kultaa ajalla 8.25,2. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi ajalla 8.46,8. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän karsiutui alkuerissä ja samoin kävi Montréalin 1976 olympialaisissa.
Villain voitti 3 000 metrin estejuoksussa Ranskan mestaruuden vuosina 1969, 1970, 1971 ja 1976. Hän paransi Ranskan ennätystä kolmasti vuonna 1971: ennätysajat olivat 8.28,2, 8.27,0 sekä EM-kilpailujen voittoaika 8.25,2. Hän on pituudeltaan 170-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 52 kiloa.
Italian–Etiopian sota (1895–1896)

Italian–Etiopian sota (1895–1896) oli Italian ja Etiopian (eli Abessinian) välinen sota, joka päättyi Italian tappioon. Etiopiasta tuli sodan seurauksena Liberian ohella ainut afrikkalainen valtio, jonka onnistui välttyä valloitukselta kolonialismin aikana. 
Tausta.
Menelik II nousi Etiopian keisariksi Italian tuella vuonna 1889. Italia ja Etiopia solmivat Wuchalen sopimuksen, jolla italialaiset antoivat Eritrean Etiopialle sillä ehdolla, että Etiopiasta tulisi heidän protektoraattinsa. Osapuolille tuli kuitenkin allekirjoittamisen jälkeen erimielisyyksiä sen tarkoituksesta, sillä italiankielisessä versiossa ei lukenut samoja asioita kuin amharankielisessä. Vuonna 1893 Menelik II sanoutui irti sopimuksesta. Italia päätti ratkaista ongelman invaasiolla luottaen Etiopian sisäiseen hajanaisuuteen.
Sota.
Italialaiset aloittivat yhteenotot miehittämällä pienen alueen rajalta joulukuussa 1894. Tämän liikkeen tarkoituksena oli saada tigrayt ja amharat Italian puolelle. Näin ei kuitenkaan käynyt vaan päinvastoin heidän keskuudessaan nousi italialaisvihamielinen patrioottinen mieliala. Menelik oli käyttänyt paljon aikaa modernien aseiden saamiseksi Englannista ja Ranskasta. Menelik saikin aseita, sillä Etiopia oli auttanut englantilaisia mahdisteja vastaan Sudanissa. 
Ensimmäinen taistelu tammikuussa 1895 Coatitissa päättyi italialaisten voittoon, mutta seuraavan yhteenoton, Amba Alagen taistelun 7. joulukuuta, voittivat etiopialaiset. Italialaiset hyökkäsivät 1. maaliskuuta Adwan kaupungin liepeillä, mistä seurasi Adowan taistelu. Hyökkäykseen osallistui puolet Italian Itä-Afrikan joukoista eli noin 17 700 sotilasta. Etiopialaisten paljon suuremmat joukot (100 000 sotilasta) kuitenkin voittivat italialaiset ja 9 500–12 000 sotilasta kuoli. Etiopialaiset menettivät noin 3 000 sotilasta.
Lopputulos.
Menelik solmi Italian kanssa Addis Abeban rauhansopimuksen, jossa Italia tunnusti Etiopian itsenäisyyden, ja Eritrean ja Etiopian rajat määriteltiin tarkasti. Iso-Britannia ja Ranska tunnustivat myös Etiopian riippumattomuuden. Italialaisten tappiot Adowan taistelussa olivat prosentuaalisesti pahemmat kuin missään muussa 1800-luvulla käydyssä taistelussa, jossa oli eurooppalainen valtio mukana.
Viulun valmistus

Viulun valmistus on ollut ja on edelleen pääasiassa käsityötä. Viulun rakentamisen taito on lähtöisin Italiasta 1500-luvulta. Maineikkaimpia viulunrakentajia on Antonio Stradivari, jonka aikalainen Suomessa oli Johan Petter Roos (k. 1735). Viulunrakennustaito tuli Suomeen 1700-luvulla Tukholmasta. Vanhin säilynyt Suomessa tehty viulu on Johan Lindströmin vuonna 1796 rakentama; sitä säilytetään Sibelius-museossa Turussa.
Viulun kannen materiaalina käytetään kuusta, joka on tähän akustisesti parasta. Muuhun runkoon käytetään alppivaahteraa. Kolmas puumateriaali on eebenpuu. Se on hyvin kova puulaji, ja sitä käytetään otelaudassa, viritintapeissa, kieltenpitimessä, leukatuessa sekä ylä- ja alasatuloissa. Puuta kuivataan useita vuosia ensin ulkotiloissa, sitten viileissä sisätiloissa ja lopulta kuivissa, lämpimissä sisätiloissa. 
Kannen muotoiluun käytetään talttoja ja pieniä höyliä. Valmiin kannen paksuus on 4–5 mm. Ennen rakentajan korva kertoi, milloin viritys on kohdallaan. Nykyisin käytetään apuna viritysmittaria. Valmis viulu lakataan lakalla, jonka viulunrakentaja tekee itse. Lakka on joko öljylakkaa, spriilakkaa tai näiden sekoitusta. Vanhoissa viuluissa on käytetty öljylakkaa. Muita käytettäviä materiaaleja ovat muun muassa riisi ja lohikäärmeen veri. Tehdasviuluissa käytetään selluloidilakkaa, polyuretaanilakkaa tai nitrolakkaa. Vanhaa viulua ei lakata uudestaan, sillä se muuttaisi soinnin.
Kielet valmistettiin aiemmin suolista. Suolikieliä ei kuitenkaan voi virittää yhtä korkealle kuin nykyisiä kieliä. Nykykielet valmistetaan halpoihin soittimiin teräksestä, kalliimpiin punotusta materiaalista, jossa voi olla suolta tai nailonia ja päällä alumiinia tai hopea-sekoitusta.
Viulun rakentaminen kestää 350–400 tuntia.