tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Touggourt

Touggourt () on kunta sekä Touggourtin maakunnan ja piirikunnan keskus Algerian Saharassa. Se sijaitsee Oued Righin keidasalueella 620 kilometriä Algerista kaakkoon. Kunnassa on 39 400 asukasta (vuonna 2008, väestönlaskenta).
Touggourt on Oued Righin alueen historiallinen keskus. 1300-luvulta lähtien sitä hallitsi Marokosta tullut Banu Djellab -suku, joka 1700-luvulla tunnusti Constantinen osmanipäällikköjen ylivallan. Ranskalaiset miehittivät Touggourtin vuonna 1854. Kaupunki oli aikaisemmin alueen kaupallinen keskus, mutta Algerian itsenäistyttyä se on jäänyt Ouarglan varjoon.
Seudun asukkaat ovat berberejä ja arabeja. Vanhimmissa kylissä asuu mustaihoisia maanviljelijöitä, joita kutsutaan nimellä "hashashna". Aikaisemmin Touggourtissa asui myös juutalaisia.
Touggourtista on maantieyhteydet Biskraan, El-Ouediin ja Ouarglaan. Sinne johtaa rautatie, jolla on vain tavaraliikennettä. Kaupungissa on myös lentokenttä.
Perinteisiä elinkeinoja ovat maanviljely ja kaupankäynti. Oued Righ on Saharan tärkein taatelien tuottaja. Touggourt oli aikoinaan Ouarglan kautta Agadeziin ja Gaoon matkanneiden kamelikaravaanien lähtöpaikka. Nykyään tärkeimpiä työnantajia ovat kauppa, palvelut ja teollisuus.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat vanha kaupunki "ksar" katettuine kulkuväylineen sekä alueen hallitsijoiden hautakammiot. Touggourtista vuonna 1922 alkaneesta ensimmäisestä Saharan yliajosta kertoo keskustorin muistomerkki. Lähistön kohteita ovat Temacine suolajärvineen ja tidjaniittien uskonnollinen keskus Tamelhat.
Roger de Bussy-Rabutin

Roger de Bussy-Rabutin (13. huhtikuuta 1618 Épiry, Ranskan kuningaskunta – 9. huhtikuuta 1693 Autun) oli ranskalainen aatelinen, sotilas, hovimies ja kirjailija.
Hän oli markiisitar madame de Sévignén serkku ja kuului Ranskan kuningas Ludvig XIV:n hoviin. Fronde-kapinan aikana Bussy-Rabutin palveli ensin kapinallisia, ja sitten kardinaali Mazarinin hallitusta. Tästä hän sai kenraaliluutnantin arvon vuonna 1653, ja hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1665. Kreivi Roger de Bussy-Rabutin kirjoitti kirjan "Histoire amoureuse des Gaules", jossa hän paljasti kuuluisien aikalaistensa rakkaussuhteet. Tämän jälkeen hänet karkotettiin hovista.
Roger de Bussy-Rabutin rakennutti linnan Bussy-le-Grandin kuntaan. "Château de Bussy-Rabutin" oli hänen asuinpaikkansa karkotusaikana, ja siellä hän kirjoitti muistelmansa Aurinkokuninkaasta. Linnan sisustus on merkittävä, erityisesti muotokuvagalleriat.
Seurakunta laulaa

Seurakunta laulaa -kirja on Suomen Adventtikirkon käyttämä virsiä ja hengellisiä lauluja sisältävä laulukirja. Se on hyväksytty käyttöön 2001.
Ennen nykyisen laulukirjan valmistumista Suomen Adventtikirkko käytti laulukirjanaan kokoelmaa "Adventtilauluja", joka oli vuodelta 1959. "Seurakunta laulaa" -kirjassa on 531 laulua. Noin puolet niistä oli myös "Adventtilauluja"-kirjassa, tosin useat uudelleen käännettyjä tai uudistettuja. Kirjassa on samoja lauluja ja virsiä kuin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, Ruotsin kirkon virsikirjassa, "Laula, kaikki maa-", "Siionin kannel-" ja "Hengellinen laulukirja" -kokoelmissa. Lisäksi siinä on mukana ennen julkaisemattomia ja muun kielisistä lähteistä suomeksi käännettyjä lauluja.
Osastojako.
Jumalanpalvelus (laulut 1–97)
Isä Jumala (98–128)
Jeesus, Kristus (129–190)
Pyhä Henki (191–206)
Jumalan sana (207–214)
Evankeliumi (215–255)
Uskon elämä (256–380)
Seurakunta (381–430)
Eri aiheisia lauluja (431–482)
Jeesuksen takaisintulo (483–504)
Taivas ja iankaikkinen elämä (505–531)
Zonation

Zonation on spatiaaliseen suojelupriorisointiin tarkoitettu vapaasti saatavilla oleva ohjelmisto, jota käytetään ekologiseen tietoon perustuvan päätöksenteon apuvälineenä. Zonationin sovellukset liittyvät suojelu- sekä maankäytön suunnitteluun ja ekologisten haittavaikutusten välttämiseen. Ohjelmisto käyttää paikkatietoaineistoja biodiversiteettipiirteiden (esimerkiksi lajit, elinympäristöt ja ekosysteemipalvelut) esiintymisestä, toimenpiteiden kustannuksista sekä luontoon kohdistuvista uhkista. Lisäksi ohjelmiston on mahdollista huomioida muita spatiaalisen suojelupriorisoinnin kannalta keskeisiä tekijöitä kuten ekologista kytkeytyvyyttä.
Laskennallisesti Zonation on heuristinen meta-algoritmi, joka pyrkii ratkaisemaan suojeluhyötyyn liittyvän maksimointitehtävän.Toisin kuin monissa muissa spatiaalisen suojelupriorisoinnin ohjelmistoissa, Zonationissa ei tarvitse määrittää etukäteen biodiversiteettipiirrekohtaisia tavoitetasoja (esimerkiksi populaatioiden lukumääriä tai aluepinta-aloja). 
Historia.
Zonationin on kehittänyt Atte Moilanen Helsingin yliopistolla. Ohjelmiston kehittämiseen ovat lisäksi osallistuneet merkittävästi Jarno Leppänen ja Federico Montesino Pouzols . Kehitystyötä ovat tukeneet taloudellisesti Suomen Akatemia, ympäristöministeriö, Euroopan komissio sekä Euroopan tiedeneuvosto. 
Zonationin ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 2006. Viimeisin ohjelmiston neljäs versio julkaistiin vuonna 2014 ja sen laskennallisen ytimen lähdekoodi on julkaistu avoimesti, mutta versiota ei enää aktiivisesti ylläpidetä.
Kiekuanjärvi

Kiekuanjärvi () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskujoki Kiekuanjoki laskee Kuhilaslampeen hieman ennen päätymistään Jänisjärveen.
Maantietoa.
Kiekuanjärvi on 3,6 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä . Järvi sijaitsee pienellä ylängöllä, joka jää vanhoihin suomalaisiin karttoihin merkittyjen Koirinvaaran ja Kaatiovaaran itäpuolelle. Matkaa Pienelle Jänisjärvelle on neljä kilometriä. Järvi on kaksiosainen siten, että eteläosan muodostaa ehyt järvenselkä ja pohjoisosan lahtimaisen kapea järvenosa. Järvenosia yhdistää luoteisosassa sijaitseva salmi. Järven rantaviiva voi paikoitellen mutkitella niin, että rantaan ilmaantuu kapeita niemiä tai lahtia. Järvi on kuitenkin niin syvä, ettei saaria esiinny yleisesti. Rannat ovat jyrkkärinteisiä ja kivisiä . Länsirannan lähelle jää metsäsaari ja järven eteläosassa on pieni puuluoto. Järvellä voi olla useampiakin vapaa-ajan asuntoja, mutta järvenselän pohjoisrantaan on merkitty yksi.
Historiaa.
Järvellä on sijainnut Kiekuan kylä, joka viimeisten alueluovutuksien jälkeen autioitui. Nykyään ei järven lähellä ole enää asutusta.
Vesistösuhteita.
Kiekuanjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Kiekuanjoki laskee Jänisjärveen. Jänisjärven Jänisjoki laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Järven valuma-alueen pinta-ala on 15,5 neliökilometriä . Kiekuanjoen valuma-alueen pinta-alaa ei ole ilmoitettu . Järven ympäristössä sijaitsee pieniä lampia yli kymmenen, jotka laskevat järveen. Järven laskujoki Kiekuanjoki alkaa järven eteläisen osan luoteisrannasta.
Tor Mikkel Wara

Tor Mikkel Wara (s. 27. joulukuuta 1964 Kaarasjoki) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan oikeus- ja maahanmuuttoministerinä vuosina 2018–2019.
Ura.
Wara aloitti poliittisen uransa jo 1980-luvulla ollen edistyspuolueen nuorisojärjestön puheenjohtaja vuosina 1987–1990 ja suurkäräjäedustaja vuosina 1989–1993. Hän kuitenkin vetäytyi politiikasta yli vuosikymmeneksi, koska ei pitänyt puolueensa puheenjohtajan Carl I. Hagenin populistisesta linjasta. Siv Jensenin noustua puolueen johtoon vuonna 2006 Wara palasi mukaan puolueen toimintaan, ja nousi vuonna 2018 oikeus- ja maahanmuuttoministeriksi.
Bertheussen-skandaali.
Waran toimiessa ministerinä hän ja hänen puolisonsa Laila Bertheussen joutuivat häirinnän kohteiksi: heidän talonsa seinään piirrettiin hakaristi ja kirjoitettiin heidän olevan rasisteja, ja heidän autonsa poltettiin. Bertheussen väitti tämän johtuneen siitä, että oslolaisessa Black Box -teatterissa oli eräässä rasismia käsittelevässä näytelmässä esitetty kuvia pariskunnan talosta. Myöhemmin poliisin tutkinnassa paljastui, että Bertheussen oli itse lavastanut häirinnän paitsi itseään ja miestään, myös erästä toista edistyspuoluelaista poliitikkopariskuntaa kohtaan. Bertheussen tuomittiin vuoden ja kahdeksan kuukauden ehdottomaan vankeuteen, ja Wara erosi ministerinvirastaan.
Spatiaalinen suojelupriorisointi

Spatiaalinen suojelupriorisointi on luonnonsuojelubiologiassa ja systemaattisessa suojelusuunnittelussa käytetty menetelmä, jolla pyritään tunnistamaan ja asettamaan alueita tärkeysjärjestykseen tietyn suojelutoimenpiteen (esim. suojelualueiden perustaminen, ennallistaminen) näkökulmasta valittujen kriteereiden tai taustamuuttujien perusteella. Korkean prioriteetin alueiden ominaisuudet riippuvat viimekädessä priorisoinnille asetetuista tavoitteista, mutta tyypillisesti niiden luonnokirjo on erityisen arvokas tai niillä on runsaasti analyysin kohteena olevaa lajistoa. 
Spatiaalisen suojelupriorisoinnin tavoite on edistää suojeluun käytössä olevien resurssien tehokasta hyödyntämistä, auttamalla kohdistamaan valittuja toimenpiteitä alueille, joilla niistä saadaan korkein hyöty suhteessa kustannuksiin. Sen keskeinen kysymys on mitä, missä, miten ja milloin toimenpiteitä tulisi tehdä, jotta suojelulle asetetut tavoitteet olisi mahdollista saavuttaa tehokkaasti. Priorisoinnissa hyödynnetään usein kvantitatiivisia menetelmiä ja niitä varten suunniteltuja ohjelmistoja, kuten Zonationia, mutta myös muut lähestymistavat, kuten asiantutija-arviot, ovat mahdollisia.
Kirjotähdet

Kirjotähdet ("Haworthia") on soihtukasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on lähes 60 lajia Etelä-Afrikassa luonnonvaraisena kasvavia mehikasveja.
Kirjotähtilajeja.
Suvun suomeksi nimettyjä lajeja ovat: (Osa lajeista siirretään nykyisin kirjotähtiöihin "Haworthiopsis".)
Muunnoksia ja risteymiä:
All We Are

All We Are on saksalaisen metalliyhtyeen Warlockin kappale heidän vuoden 1987 albumiltaan "Triumph and Agony". Kappale julkaistiin yhtyeen neljäntenä singlenä ja sen tuotti Vertigo Records. Kappaleen musiikkivideon kuvasi ohjaaja Mark Rezyka, ja sitä soitettiin paljon MTV:n "Headbangers' Ball" -ohjelmassa. Kappale on julkaistu jokaisessa Warlockin kokoelmassa.
EP:n kappaleet.
7".
"All We Are" – 3:19
"Three Minutes Warning" – 2:30
12".
"All We Are" – 3:19
"I Rule the Ruins" – 4:03
"Cold, Cold World" – 4:01
"All We Are – The Fight".
"All We Are – The Fight" on saksalaisen hard rock -laulaja Doro Peschin EP, jonka AFM Records julkaisi vuonna 2007. Se on paranneltu CD-levy, joka sisältää sekä musiikkikappaleita että live-videoita ja videoleikkeitä. Nimikappaleen julkaisi singlenä Doron entinen yhtye Warlock vuonna 1987.
EP:llä on alaotsikko "A Tribute to Regina Halmich", koska tämä versio nimikkokappaleesta "All We Are" esitettiin alun perin 30. maaliskuuta 2006 Saksan televisiossa Doron parhaan ystävän, saksalaisen nyrkkeilymestari Regina Halmichin sisääntulokappaleena. Kappaleen livenä esittäneet muusikot, Destruction-yhtyeen laulaja Schmier, After Forever -yhtyeen kitaristi Bas Maas ja rumpali Tim Hsung äänittivät myöhemmin uuden version studiossa tätä EP:tä varten. Muut EP:n kappaleet ovat peräisin Warrior Soul -albumin äänityssessioista, kun taas duetto Krokuksen laulajan Marc Storacen kanssa tulee "Anuk - Der Weg des Kriegers" -elokuvan soundtrackista ja mukana on myös elokuvan ohjaaja ja päätähti Luke Gasser, joka soitti kitarassa ja tuotti soundtrackin.
Kappale "Babe I’m Gonna Leave You" on cover vuoden 1969 Led Zeppelin -singlestä.
Pähkinänjalosoukko

Pähkinänjalosoukko ("Agrilus olivicolor") on jalokuoriaisten (Buprestidae) heimoon ja jalosoukkojen ("Agrilus") sukuun kuuluva kovakuoriaislaji. Se on laajalle levinnyt eteläisessä Ruotsissa ja Baltian maissa. Laji viihtyy pähkinäpensaissa. Pähkinänjalosoukko muistuttaa sukulaistaan kampajalosoukkoa ("Agrilus laticornis"), mutta eroaa siitä vaaleakarvaisten peitinsiipiensä ansiosta.
Hillsborough’n piirikunta

Hillsborough’n piirikunta ("Hillsborough County") on kahden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Ketil Solvik-Olsen

Ketil Solvik-Olsen (s. 14. helmikuuta 1972 Time) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko ja vuodesta 2021 puolueensa ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän toimi Norjan liikenne- ja viestintäministerinä vuosina 2013–2018 ja istui suurkäräjillä vuosina 2005–2013. Lisäksi hän oli puolueensa 2. varapuheenjohtaja vuosina 2013–2019.
Villanielukukka

Villanielukukka ("Kickxia commutata") on ratamokasveihin ja nielukukkiin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen suikertavasti kasvava ruoho. Laji esiintyy Välimeren alueella, Etelä-Euroopassa, Kanariansaarilla, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä. Lisäksi se kasvaa tulokkaana Australiassa Adelaiden lähellä. Villanielukukka jaetaan kahteen alalajiin: puikovillanielukukka (subsp. "commutata" ) ja suikovillanielukukka (subsp. "graeca" ), joista jälkimmäistä esiintyy Välimeren alueen itäosassa, muun muassa Kreikassa ja Turkissa.
Kuitupalmut

Kuitupalmut ("Trachycarpus") on palmukasveihin kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu yhdeksän lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina Aasiassa. Niillä on ainavihannat, viukamaiset lehdet ja tiiviit keltaiset kukinnot.
Joitakin lajeja kasvatetaan puutarhoissa koristekasveina. Tunnetuimpia kuitupalmulajeja on Etelä-Kiinassa ja Myanmarissa esiintyvä kuitupalmu ("Trachycarpus fortunei").
Tähkäverbena

Tähkäverbena ("Verbena hastata") on verbenakasveihin ja rautaverbenoihin eli verbenoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen punaviolettikukkainen ruoho, jota on viljelty puutarhaperennana. Tähkäverbena kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa: lähes koko Yhdysvaltojen alueella ja Kanadan eteläosassa. Lajia on tavattu Euroopassa viljelykarkulaisena.
As-duuriasteikko

As-duuriasteikko on Asista alkava sävelasteikko, johon kuuluvat lähtökohtaisesti sävelet As, B, C, Des, Es, F, G ja As. Se rinnakkaismolli on F-molli ja muunnosmolli on As-molli. As-duurin subdominanttisointu on Des-duurisointu ja dominanttisointu on Es-duurisointu.
As-duurin etumerkintä eri nuottiavaimilla.
Neljällä yleisimmällä avaimella.
&lt;score&gt;{ \new Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } « \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key aes \major s16 \clef alto \key aes \major s16 \clef tenor \key aes \major s16 \clef bass \key aes \major s16 } » }&lt;/score&gt;
Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. As-duurin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.
Anatolianpaloyrtti

Anatolianpaloyrtti ("Phlomis russeliana") on paloyrtteihin kuuluva huulikukkaiskasvilaji. Se on monivuotinen, 90 senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Kukat ovat keltaiset ja kasvavat tiheinä kiehkuroina. Kasvi on kotoisin Turkista, missä se kasvaa metsissä ja pähkinäpensaikoissa, pääosin maan pohjoisosassa Mustanmeren rannikolla. Anatolianpaloyrttiä viljellään puutarhaperennana ja laji on villiytynyt joissain Euroopan maissa. Kasvi on suhteellisen kestävä ja kasvatettu joskus koristekasvina myös Suomessa.
Hillsdalen piirikunta

Hillsdalen piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 45 746 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Hillsdalen kaupunki, joka on myös Hillsdalen piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1829.
Väestö.
Vuonna 2020 Hillsdalen piirikunnan 45 746 asukkaasta valkoisia oli 96,7 %, mustia 0,7 %, aasialaisia 0,6 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Vuonna 2019 4,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Martti Puumalainen

Martti Puumalainen (s. 14. huhtikuuta 1997 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen judoka, raskaan sarjan Euroopan-mestari. Hän edustaa Meidokania ja häntä valmentaa Rok Draksic. Hän on kilpaillut yli 100 kilogramman sarjassa vuodesta 2019 lähtien. Puumalainen työskentelee Puolustusvoimien Santahaminan varuskunnassa liikunta-aliupseerina.
Puumalainen saavutti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hopeaa alle 90 kilogramman painoluokassa Utrechtissa 2013. 2014 Puumalainen oli viides alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Ateenassa. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa pronssia yli 100 kg:n sarjassa Iževskissa 2019. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti yli 100 kg:n painoluokan Euroopan-mestaruuden Montpellier’ssä 2023. Hän voitti välieräottelussa alankomaalaisen Jelle Snippenin ja loppuottelussa georgialaisen Guram Tušišvilin jatkoajalla. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen judon arvokilpailumitali 30 vuoteen.
Puumalainen karsiutui Pariisin olympialaisissa 2024 hävittyään ensimmäisen ottelunsa. Podgorican EM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui seitsemänneksi.
Puumalainen voitti Budapestin Masters-turnauksen yli 100 kg:n sarjan 2023 kukistettuaan loppuottelussa maailmanlistan ykkösen, tadžikistanilaisen Temur Rahimovin waza-arilla. Hän voitti Perthin maailmancupkilpailun 2022. Hän sijoittui Zagrebin Grand Prix -kilpailussa kolmanneksi 2021. Sofian European Open -kilpailussa hän oli kolmas 2020. Hän saavutti sotilaiden MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2021 ja kultaa vuonna 2025.
Puumalainen on voittanut Suomen-mestaruuden alle 100 kg:n sarjassa 2015 ja 2018, yli 100-kiloisissa 2019, 2020, 2022, 2023, 2024 ja 2025 sekä avoimessa luokassa 2020. SM-hopeaa hän saavutti alle 100 kg:n painoluokassa 2017.
Don Finlay

Donald ”Don” Osborne Finlay (27. toukokuuta 1909 – 18. huhtikuuta 1970) oli brittiläinen olympiaurheilija ja kuninkaallisten ilmavoimien upseeri. Finlay kilpaili muun muassa vuoden Berliinin kesäolympialaisissa 1936, joissa hän sijoittui 110 metrin aitajuoksukilpailussa toiseksi.
Yleisurheilu-ura.
Milocarian Athletic Clubin ja Surrey Athletics Clubin jäsenenä (sijaitsee Kingston-upon-Thamesissa), hän edusti Isoa-Britanniaa kolmessa olympialaisissa sekä ennen toista maailmansotaa, että sen jälkeen. 16 kansainvälisessä kaksoisottelussa Finlay hävisi vain kaksi aitajuoksukilpailua: Lord Burghleylle vuonna 1931 (vs. Italia) ja John Thorntonille vuonna 1937 (vs. Saksa).  Hän kilpaili ensimmäisen kerran vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa, Yhdysvalloissa 110 metrin aitajuoksussa, jossa hän voitti pronssia. Hän kuului myös brittiläiseen viestijoukkueeseen, joka sijoittui kuudenneksi 4 × 100 metrin viestitapahtumassa. Hän palasi vuoden 1936 kesäolympialaisiin Berliinissä, Saksassa, missä hän parantui voittamaan hopeamitalin 110 metrin aitajuoksussa. Brittiläisen viestijoukkueen kanssa hän putosi 4 × 100 metrin viestikilpailun ensimmäisellä kierroksella  Hän oli Ison-Britannian joukkueen kapteeni vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa, ja hänet valittiin vannomaan olympiavala, vaikka hän ei voittanut yhtään mitalia näissä kisoissa, kun hän putosi 110 metrin aitajuoksun ensimmäisellä kierroksella, kun hän osui viimeiseen esteeseen johtavalla jalallaan ja kaatui maalissa. Vuonna 1949, 40-vuotiaana, hän voitti kahdeksannen AAA-tittelinsä ja hän oli AAA-sisämestari sekä 1937 että 1938.  Vuoden 1934 Empire Gamesissa hän voitti kultamitalin 120 jaardin aitajuoksukilpailussa. Hän osallistui myös 1950 British Empire Games -kilpailuihin ja sijoittui viidenneksi 120 jaardin aitajuoksukilpailussa. Hän oli yksiköiden välinen mestari pituushypyssä ja RAF-mestari korkeushypyssä.
Tikanmaan koulu

Tikanmaan koulu on Raisiossa, Tikanmaan kaupunginosassa sijaitseva pienkoulu, jossa on opetusta vuosiluokille 1–2. Tikanmaan koulu toimii Tahvion koulun kanssa yhteistyössä. Koulun rehtori on Petri Anttila. Oppilaita koulussa on noin 70.
Balboa (Panama)

Balboa on kaupunki ja satama Panamassa Panaman kanavan Tyynenmeren puoleisen osan suulla. Aikanaan Balboa oli Yhdysvaltojen Panaman kanavavyöhykkeen hallinnollinen keskus. Yhdysvallat luovutti sen hallinnan Panamalle vuoden 1999 lopussa. Balboan asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 2 721.
Maantiede.
Balboa sijaitsee Panaman keskiosassa Panaman kanavan eteläkärjessä Tyynenmeren puolella kanavaa. Panama Citystä Balboaa erottaa Cerro Ancón, eli Ancónin kukkula. Panamassa Babloa käsitetään nykyisin usein osana Ancónin kaupunkia.
Historia.
Panama oli itsenäistynyt Kolumbiasta Yhdysvaltojen tuella vuonna 1903 ja seuraavana vuonna Yhdysvallat takasi Panaman itsenäisyyden suojeluksessaan Hay–Bunau-Varilla-sopimuksella. Yhdysvallat sai samalla oikeuden Panaman kanavavyöhykkeeseen, jolle Panaman kanavaa alettiin rakentaa. Yhdysvaltain armeija kuivatti ja tasoitti alueen kanavavyöhykkeellä Panama Cityn pohjoispuolella. Alueella oli aikaisemmin ollut lähinnä suota ja muutamia rancheja. Paikalle rakennettiin Balboan kaupunki.
Balboasta tuli vuodesta 1904 Panaman kanavavyöhykkeen ja Balboan sataman hallinnollinen keskus. Nimensä se sai espanjalaisen konkistadori Vasco Nuñez de Balboan mukaan. Balboa tunnettiin ensimmäisenä eurooppalaisena Tyynenmeren nähneenä. Balboalla oli yhdysvaltalaisia palveluita, kuten poliisilaitos, postiasema, vapaa-ajan keskuksia ja kouluja. Balboasta tuli lopulta myös panamalaisten Yhdysvaltojen vastaisten protestien keskus. Niistä ehkä vakavimmat syttyivät vuonna 1964 kiistasta Panaman lipun salkoon nostamisesta Balboalaisella high schoolilla.
Yhdysvallat ja Panama sopivat lopulta Panaman kanavavyöhykkeen kohtalosta päättäen Yhdysvaltojen luovuttavan alueen hallinnon Panamalle vuoden 1999 lopussa. Panaman alettua hallita aluetta suoraan Balboaa on rakennettu. Paikalle on noussut uusia asuntoja ja liiketiloja.
Väestö.
Balboan asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 2 721. Vuonna 2000 vastaava lukema oli 2 336.
Asentokytkin

Asentokytkin on kytkin joka kytkee asennosta riippuen.
Erilaisia periaatteita: Asentokytkin voi olla mekaaninen, ns. kuulakytkin tai elohopeakytkin, jossa nestemäinen metalli johtaa sähköä.
Elohopeakytkin.
Elohopeakytkin sisältää kaksi elektrodia, jotka kytkeytyvät sähköäjohtaviksi, jos kytkin on sellaisessa asennossa, että elohopea koskettaa kumpaakin elektrodia.
Muutakin nestettä voidaan käyttää kuin elohopeaa mikä on myös suositeltavaa tai lain vaatimaa aineen myrkyllisyyden takia. 
Kuulakytkin.
Kuulakytkimessä asennosta riippuen kuula koskettaa elektrodeja niin että sähköinen kontakti muodostuu.
Katso myös.
Pintakytkin
Vaasan Pitsitehdas

Osakeyhtiö Vaasan Pitsitehdas - Aktiebolaget Vasa Spetsfabrik oli suomalainen Vaasassa 1915–1986 toiminut tekstiilialan yritys. Vaasan Pitsitehtaan valmistamiin tuotteisiin kuuluivat Valenciennes-pitsit, pitsikankaat, sängynpeitteet, uutimet, verhot, pöytäliinat, kravatit, kaulahuivit ja sukat. Yhtiön vuonna 1919 rakennettu kaksikerroksinen tiilinen tehdasrakennus sijaitsi Vaasan Vetokannaksella osoitteessa Gerbyntie 28/Pitsikatu 14. Vaasan Pitsitehdas jatkoi 1910 perustetun "Ab Record Trikoo Oy":n toimintaa. Tämä yritys oli valmistanut pitsejä, verhokankaita, sukkia ja kalaverkkoja.
Vaasan Pitsitehtaan perusti vaasalainen kauppias, laivanvarustaja ja teollisuudenharjoittaja Gustaf Svanljung (1864–1934). Svanljungilla oli Vaasassa vuonna 1890 perustettu tupakkakauppa ja hän vei myös ulkomaille puutavaraa, puolukoita ja jäkälää ja toi maahan muun muassa lannoitteita. Svanljung toimi lisäksi kone-, polkupyörä-, kivihiili- ja koksikaupan edustajana Vaasassa, oli suurin omistaja Vaasan Laiva Oy:ssä ja harjoitti laivanselvitys- ja huolintatoimintaa.
Gustaf Svanljung oli Vaasan Pitsitehtaan toimitusjohtajana 1913–1934 ja hänen jälkeensä yhtiön teknillisenä johtajana aiemmin toiminut insinööri Paul Malmlund (1886–1956) ja Carl Malmlund (1920–1999). Vuonna 1938 kun yhtiö oli alallaan suurin Pohjoismaissa sen palveluksessa oli 30 työntekijää ja liikevaihto oli 3,4 miljoonaa markkaa. Yhtiön omistajiin kuuluivat Gustaf Svanljung ja Malmlundin perhe. 
Yhtiön tuotantotoiminta jatkui vuoteen 1986 saakka. Yhtiön osakkeet myytiin samana vuonna Oy VTC-Video Ab:lle miljoonan markan hinnasta. Vuodesta 1988 yhtiön omisti videovuokraamo Oy Octagon Invest Ab ja samana vuonna yhtiön nimeksi muuttui Oy Lacefactory Ltd. Lacefactory meni konkurssiin 1995 ja se lakkautettiin 2001. Vaasan Pitsitehtaan entinen tehdasrakennus on nykyisin Vaasan kaupungin omistaman Kiinteistö Oy Pikipruukin omistuksessa oleva asuintalo, jonka alakerrassa on myös liikkeitä. Rakennus on peruskorjattu vuonna 2002.
The Secret Is Love

The Secret Is Love on itävaltalaisen Nadine Beilerin esittämä kappale, jolla hän edusti Itävaltaa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Itävallan edustuskappaleeksi "Düsseldorf - Wir kommen!" -laulukilpailussa 25. helmikuuta.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui 18:nneksi. Kappale menestyi merkittävästi paremmin asiantuntijaraati- kuin puhelinäänestyksessä, pelkällä asiantuntijaraatiäänestyksellä kappale olisi sijoittunut finaalin viidenneksi ja pelkällä puhelinäänestyksellä 24:nneksi.
The Darkness (albumi)

The Darkness on Dawn of Solacen debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2006 levymerkillä Noble Demon.
Waves (Dawn of Solacen albumi)

Waves on Dawn of Solacen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. tammikuuta 2020 levymerkillä Noble Demon.
Flames of Perdition

Flames of Perdition on Dawn of Solacen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 12. marraskuuta 2021 levymerkillä Noble Demon. 
Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”White Noise”, ”Skyline” sekä ”Event Horizon”.
Anu Malik

Anwar Sardar ”Anu” Malik (s. 2. marraskuuta 1960 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen säveltäjä, sovittaja ja laulaja. Hän on National Film Awards- ja Filmfare Awards -palkittu muusikko, joka säveltää pääasiassa musiikkia hindinkielisiin elokuviin. Hän on säveltäjä Sardar Malikin poika.
Hän on säveltänyt musiikkia eri tyylilajeja edustaviin elokuviin, ja luonut useita kaupallisesti menestyneitä kappaleita hindinkieliselle elokuvamusiikkiteollisuudelle. Malik tunnetaan myös tablan käytöstä joissakin kappaleissaan, mukaan lukien ”Taal Pe Jab” ja ”Mere Humsafar” elokuvasta "Refugee", ”Tumse Milke Dilka Jo Haal” elokuvasta "Main Hoon Na", ”Eli Re Eli” elokuvasta "Yaadein" ja ”Baazigar O Baazigar” elokuvasta "Baazigar". Malikin kappaletta ”Chamma Chamma” elokuvasta "China Gate" käytettiin Hollywood-elokuvassa "Moulin Rouge!".
Malik toimi "Indian Idolin" tuomarina sen ensimmäisestä kaudesta vuonna 2004 vuoteen 2018, jolloin hän erosi saatuaan syytöksiä seksuaalisesta häirinnästä. Hän palasi tuomarina ohjelman 11. kaudelle vuonna 2019, mutta lähti kolmen viikon kuluttua runsaan kritiikin jälkeen, ja oli yksi tuomareista osan 12. kaudesta, kun muut tuomarit joutuivat jättäytymään kuvauksista COVID-19-pandemiaan liittyvien rajoitusten vuoksi.
Viimeinen kesä (dokumenttielokuva)

Viimeinen kesä on Peter von Baghin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1992.
Elokuva on dramatisoitu dokumentti, joka käsittelee jatkosodan loppuvaiheita. Elokuvassa haastatellaan ihmisiä, jotka kertovat omia kokemuksiaan sodasta sekä kotirintamalta.
1939 (dokumenttielokuva)

1939 on Peter von Baghin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1993.
Elokuva on haastatteludokumentti, joka kertoo ihmisten kokemista mielialoista sekä tapahtumista talvisodan syttymisvuonna 1939.
Pentti Laurila

Pentti Olavi Laurila (27. elokuuta 1927 Humppila – 1. marraskuuta 1990 Alavus) oli suomalainen pankinjohtaja ja sanomalehtien kustantaja, joka toimi myös opettajana ja yrittäjänä ja sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Laurilan vanhemmat olivat maanviljelijä Johannes Laurila ja emäntä Selma Nuutila ja puoliso vuodesta 1954 Leena Maija Salokangas. Laurila opiskeli Turun kristillisessä kansanopistossa, Salon maanviljelyskoulussa ja Mustialan maamiesopistossa, josta hän valmistui agrologiksi. Maatilatalouden ja kirjanpidon opettajana Keuruulla 1951–1954 toimiessaan hän oli myös kunnan raittius- ja nuorisotyönohjaaja. Samalla Laurila täydensi omia opintojaan muun muassa kaupallisilla ja kasvatusopillisilla aineilla. 
Pankkialalle Laurila päätyi tultuaan 1954 valituksi Siikaisten Osuuskassan toimitusjohtajaksi. Hän oli samalla Siikaisissa Huhtalan Sähköosuuskunnan toimitusjohtaja 1955–1957 ja vielä Kansaneläkelaitoksen piiriasiamies 1954–1957. Vuonna 1957 hänestä tuli Alavuden Osuuskassan toimitusjohtaja. Lisäksi hän toimi julkisena kaupanvahvistajana ja harjoitti monenlaista yritystoimintaa, erityisesti kustannus- ja kirjapainoalalla. Enimmillään Laurila omisti kuusi paikallislehteä. Lehtiyhtiö Viiskuntaa Laurila johti 1967–1980, toimien alusta pitäen yhtiön johtokunnan puheenjohtajana ja yhtiön ainoana omistajana vuodesta 1974. Laurila omisti silti myös muun muassa konepajateollisuuden sekä kiinteistö- ja rakennusalan yrityksiä. Kiinteistövälittäjän pätevyyden hän hankki vuonna 1969.
Eläkkeelle Laurila jäi Alavuden Seudun Osuuspankin toimitusjohtajan tehtävästä vuonna 1984, mutta toimi senkin jälkeen lehtialalla. Suomen Paikallislehtien Liiton hallituksen puheenjohtaja hän oli vuodesta 1984 vuoteen 1987, jolloin hän luopui viimeisistä lehtiomistuksistaan. Teollisuusneuvoksen arvonimen Laurila sai vuonna 1976.
Hiekkasara

Hiekkasara ("Carex physodes") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji.
Hiekkasaran juurakko on pitkä ja suikertava. Varret kasvavat 20–25 cm korkeiksi ja ovat kolmisärmäisiä, sileitä sekä kasvutavaltaan pystyjä. Tyvitupet ovat kalvaanruskeita. Lehdet ovat varsia lyhyempiä ja lehtilavat ovat harmaanvihreitä, tasasoukkia ja noin 1–2 mm leveitä. Kukintona on tiivis, varren päässä sijaitseva tähkistö, jossa on kolmesta kuuteen tähkää. Hiekkasara kukkii ja tuottaa hedelmiä huhti–toukokuussa. Pullakot ovat kellertävänruskehtavia.
Hiekkasara kasvaa hiekka-aavikoilla noin 600 metrin korkeudella merenpinnasta ja sitä tavataan Kiinassa Sinkiangissa sekä Afganistanissa ja Venäjällä.
Horma Ould Babana

Horma Ould Babana (12. maaliskuuta 1912 Mederdra – 1. heinäkuuta 1980) oli mauritanialainen poliitikko.
Vaatimattomiin oloihin syntynyt Horma Ould Babana työskenteli Ranskan siirtomaahallinnon tulkkina ja virkailijana. Vuonna 1946 hänet valittiin sosialistien ehdokkaana Mauritanian ensimmäiseksi edustajaksi Ranskan kansalliskokoukseen. Ould Babana toimi myös Mauritanian yleisneuvoston puheenjohtajana ja maan edustajana Ranskan Länsi-Afrikan suuressa neuvostossa. Hän oli Mauritanian ensimmäisen poliittisen puolueen Entente mauritaniennen johtaja.
Ould Babana erosi Ranskan kansalliskokouksessa sosialisteista vuonna 1947 ja liittyi Union démocratique et socialiste de la Résistance -ryhmään. Hän vietti edustajankautensa etupäässä Pariisissa ja vieraantui Mauritanian poliittisesta elämästä. Vuonna 1948 perustettiin perinteisiä päällikköjä ja nuorta sivistyneistöä edustanut kilpaileva puolue Union progressiste mauritanienne, jonka ehdokas Sidi el-Mokhtar N’Diaye voitti Ould Babanan vuoden 1951 kansalliskokousvaaleissa ja uudelleen vuonna 1956.
Ould Babana siirtyi vuonna 1956 Marokkoon, jossa hän asettui kannattamaan Mohammed Allal el-Fassin vaatimuksia Mauritanian liittämisestä ”Suur-Marokkoon”. Ould Babana perusti Marokossa Front national de libération mauritanien -puolueen, joka kävi sissisotaa Mauritanian pohjoisosassa. Tämän seurauksena hänet erotettiin Entente mauritaniennesta vuonna 1958. Ould Babana jäi Marokkoon, jossa hän tuki monarkiaa ja toimi 1960-luvulla maan parlamentin jäsenenä.
Vinovo

Vinovo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 15 026 asukasta.
SloMo (kappale)

SloMo on espanjalaisen laulajan Chanelin kappale, joka julkaistiin 24. joulukuuta 2021. Kappale voitti Espanjan euroviisukarsinnan "Benidorm Festin" ja täten Chanel edusti Espanjaa kappaleella vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 459 pistettä ja sijoittui kolmanneksi.
Lähteet.
Pianezza

Pianezza () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 15 425 asukasta.
Uintiurheilu

Uinti on yksilö- tai joukkueurheilulaji, joka vaatii koko kehon käyttöä vedessä liikkumiseen. Urheilu tapahtuu altaissa tai avovedessä (esim. meressä tai järvessä). Kilpauinti on yksi suosituimmista olympialajeista.
Uinnissa on laadittu eri sääntöjä eri uintitekniikoille. 
On myös säännöksiä siitä, millaiset uimapuvut, uimahatut, korut yms. ovat sallittuja kilpailuissa. 
Kilpauinti.
Kilpauintilajit ovat:
Uintimatkat.
Olympialaisten ohjelmassa olevat matkat:
Muiden arvokisojen ohjelmassa on olympiamatkojen lisäksi seuraavia matkoja:
Lyhyen radan MM- ja EM-kisoissa ei uida 200 metrin sekauintiviestiä. EM-kisoissa ei myöskään 100 metrin seka- eikä vapaauintiviestejä. Lyhyen radan kisoissa ei myöskään uida avovesimatkoja. MM-kisoissa (ns. pitkän radan MM-kisat) kilpaillaan varsinaisen uinnin lisäksi myös uimahypyissä, taitouinnissa ja vesipallossa.
Emma Ainala

Emma Ainala (s. 1989 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Savonlinnassa. Ainalan suurikokoiset figuratiiviset öljymaalaukset kuvaavat usein nuoria naisia surrealistisissa maisemissa. Maalauksissa on myös viittauksia populaarikulttuuriin ja taiteen historiaan. Ainala yhdistelee kitch-henkisissä teoksissaan hempeitä värejä ja pastellisävyjä häiritseviin ja väkivaltaisiin yksityiskohtiin. Hän käsittelee teoksissaan muun muassa sosiaalista mediaa, selfieitä, noituutta ja myyttejä. 
Ainala opiskeli Savonlinnan taidelukiossa 2005–2008. Hän valmistui kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta 2013.
Hänen teoksiaan oli Helsingin Taidehallissa vuoden 2013 Nuorten näyttelyssä. Ainalan teoksia kuuluu muun muassa Saastamoisen säätiön kokoelmiin, Niemistö-kokoelmaan sekä Mikkelin taidemuseon kokoelmaan.
Ilman tytärtäni

Ilman tytärtäni on Alexis Kourosin ja Kari Tervon ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2002.
Elokuva on henkilödokumentti iranilaisesta Seyyed Bozorg Mahmoodystä, jota hänen vaimonsa Betty Mahmoody syytti kirjassaan "Lastani ette saa" (1986) perheensä sieppaamisesta sekä pahoinpitelystä. Brian Gilbert on ohjannut Bettyn kirjasta vuonna 1991 elokuvan Lastani ette saa.
Sukhwinder Singh

Sukhwinder Singh (s. 18. heinäkuuta 1971 Amritsar, Punjab, Intia) on intialainen playback-laulaja, joka laulaa pääasiassa Bollywood-kappaleita. Hänet tunnetaan kansainvälisesti kappaleen ”Jai Ho” laulamisesta elokuvaan "Slummien miljonääri", joka voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon ja Grammy-palkinnon sarjassa "Best Song Written for a Motion Picture, Television or Other Visual Media".
Yksi hänen tunnetuimmista kappaleistaan on ”Chaiyya Chaiyya” Mani Ratnamin vuoden 1998 elokuvasta "Dil Se", jonka on säveltänyt A. R. Rahman, kirjoittanut Gulzar, ja jonka hän lauloi duettona Sapna Awasthin kanssa.
Israelilainen keittiö

Israelilainen keittiö on yhtä monimuotoinen kuten Israelin väestökin. Israelissa ei olekaan varsinaista yhtenäistä ruokakulttuuria, vaan maan keittiö on sekoitus 1900-luvulla maahan tulleiden siirtolaisten mukanaan tuomia pohjoisafrikkalaisia, aasialaisia, eteläamerikkalaisia, itäeurooppalaisia, lähi-itäläisiä ja amerikkalaisia ruokia. Tämä monipuolisuus on antanut israelilaiselle ruokakulttuurille samalla käytännöllisen roolin, ja vasta viime aikoina maassa on alettu enemmän kiinnostumaan kansainvälisestä kulinarismista.
Ainekset.
Israel tuottaa noin 70 prosenttia omasta ruoastaan. Israel on maailman johtavia maita viljelyteknologiassa, sillä maa on joutunut kehittämään uusia viljelymenetelmiä saadakseen kuivatkin seudut tuottamaan ruokaa.
Israelilaiset syövät paljon kotimaisia tuoreita hedelmiä ja vihanneksia, leipää ja muita viljatuotteita (etenkin riisiä, maissia ja vehnää), lihaa, munia ja maitotuotteita. Tomaatti on suosituin vihannes. Kana ja kalkkuna ovat suosituinta lihaa, ja jonkin verran syödään myös eteläamerikkalaista naudanlihaa sekä kotimaista lampaanlihaa ja porsaanlihaa. Kalasta osa on kotimaista ja osa tuontikalaa. Joidenkin perusraaka-aineiden hinnat ovat säännösteltyjä, jotta kaikilla olisi varaa niihin.
Juomista suosituimpia ovat vesi, virvoitusjuomat, kahvi ja tee. Myös erilaisia alkoholijuomia käytetään monipuolisesti.
Košer-säädökset.
Koska Israel on virallisesti juutalainen valtio, kaikki julkiset laitokset joutuvat noudattamaan perinteisiä juutalaisia košersäädöksiä. Niihin kuuluu tiettyjen ruoka-aineiden käyttökielto, lihan ja maitotuotteiden yhdistelyn välttäminen sekä oikeat teurastustavat. Košer-ravintolat joutuvat sulkemaan ovensa sapatiksi. Israelin juutalaisista noin 53 prosenttia kertoo noudattavansa košeria, ja myös ei-košeria ruokaa on saatavilla kautta maan.
Ruoanlaitto.
Uskonnollisissa juutalaiskodeissa ja arabikodeissa ruoanlaitto on perinteisesti vaimon työtä. Kibbutsi-kollektiivitiloilla molemmat sukupuolet osallistuvat ruoanlaittoon. Nykyisin juutalaiskeittiöissä on uusimmat laitteet, ja ruoka lämmitetään usein mikroaaltouunissa. Perinteisemmin ruokaa valmistetaan juutalaiskodeissa lähinnä viikonloppuisin, mutta arabikodeissa perinteiset ruoanlaittomenetelmät ovat yhä yleisesti käytössä. Leivonnaiset ostetaan yleensä valmiina kaupasta. Pihalla grillaaminen on suosittua.
Ateriat.
Aamiaiseksi israelilaiset syövät yleensä jotain nopeasti nautittavaa, kuten jogurttia, muroja, paahtoleipää, kahvia ja hedelmiä. Kello kymmeneltä moni syö välipalan. Lounaalla syödään usein kanaa, lihapullia, kalaa tai soijalihaa riisin, perunoiden tai pastan sekä vihannesten kera. Koululaiset käyvät yleensä kotona syömässä lounaan. Arkipäivinä päivällinen on usein kevyempi ateria kuin lounas. Sapattipäivällinen on erityinen ja huolellisesti valmistettu ateria, joka syödään koko perheen kesken. Kaikilla uskonnollisilla juhlapäivillä on omat perinteiset juutalaiset ruokansa.
Israelilaiset syövät paljon ravintoloissa ja kahviloissa, ja katukeittiöt tarjoavat monenlaisten ruokakulttuurien antimia.
Kesävartija

Kesävartija on Panu Suurosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuva on henkilödokumentti 19-vuotiaasta Mikosta, joka on kesätöissä Vaalassa sijaitsevassa Pelson vankilassa.
S. P. Balasubrahmanyam

Sripathi Panditaradhyula Balasubrahmanyam (4. kesäkuuta 1946 Nellore – 25. syyskuuta 2020 Chennai), joka tunnettiin myös nimillä SPB tai Balu, oli intialainen playback-laulaja, televisiojuontaja, säveltäjä, näyttelijä ja elokuvatuottaja, joka työskenteli pääasiassa telugun-, tamilin-, kannadan-, hindin- ja malajalaminkielisissä elokuvissa. Häntä pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista intialaisista laulajista.
Balasubrahmanyam voitti kuusi parhaan mieslaulajan National Film Awards -palkintoa teoksistaan ​​neljällä eri kielellä – teluguksi, tamiliksi, kannadaksi ja hindiksi; 25 Andhra Pradeshin osavaltion Nandi Awards -palkintoa työstään teluguelokuvissa; ja useita muita osavaltion palkintoja Karnatakasta ja Tamil Nadusta. Lisäksi hän voitti Filmfare Awards -palkinnon ja kuusi Filmfare Awards South -palkintoa. Joidenkin lähteiden mukaan hänellä oli Guinnessin maailmanennätys, koska hän oli äänittänyt eniten kappaleita laulajana yli 40 000 kappaleella. Hän äänitti 21 kappaletta kannadaksi säveltäjä Upendra Kumarille Bangaloressa kello 9–21 8. helmikuuta 1981. Lisäksi hän äänitti 19 kappaletta tamiliksi ja 16 kappaletta hindiksi päivässä, jota on myös kutsuttu ennätykseksi.
Vuonna 2012 hän sai valtion NTR National Award -palkinnon panoksestaan ​​​​intialaiselle elokuvalle. Hän voitti myös Keralan hallituksen Harivarasanam-palkinnon vuonna 2015. Hänet palkittiin vuoden intialaisena elokuvapersoonallisuutena Intian elokuvajuhlilla vuonna 2016. Hän sai Intian hallituksen Padma Shri- (2001), Padma Bhushan- (2011) ja Padma Vibhushan -palkinnot (2021).
S. P. Balasubrahmanyam kuoli Chennaissa 25. syyskuuta 2020 oltuaan yli kuukauden sairaalahoidossa COVID-19:n aiheuttamien komplikaatioiden vuoksi.
Yksityiselämä.
Balasubrahmanyam meni naimisiin Savithrin kanssa vuonna 1969. Heillä on kaksi lasta, tytär ja poika.
Kuhilaslampi

Kuhilaslampi () on Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan piirissä sijaitseva järvi, joka laskee Jänisjärveen.
Maantietoa.
Kuhilaslampi on lähes 900 metriä pitkä, 800 metriä leveä, ja sen pinta-ala on noin 60 hehtaari. Järvi sijaitsee aivan Pienen Jänisjärven pohjoisrannan rantavyöhykkeellä. Sen erottaa suuresta järvestä vanhoissa suomalaisissa kartoissa merkitty rantamatalikko ja alavat soistuneet tai niityiksi otetut rannat. Rannat ovat matalat, paikoin soistuneita, mutta muualla hiekkapohjaisia ja kivisiä. Sen voi myös tulkita saman lahden pohjukaksi, jonka yhteydessä se sijaitsee. Lahden ja lammen välissä on lyhyt ja kapea uoma. Lammen rannoilla ei ole suomalaisella aikakaudella ollut asutusta ja nykyään on Jänisjärven pohjoiset alueet autioituneet kokonaan. Lähin asutus sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Puikkolassa ().
Historiaa.
Viime jääkaudella tapahtunut raskaan mannerjäätikön aiheuttama maanpainuminen aiheutti sen, että mannerjäätikön sulettua Jänisjärven seudulla muinainen Itämeri tulvi peittäen alueen veden alle. Jääkauden loppuvaiheessa alkanut maankohoaminen nosti järvialtaan ja sen lähiseudut Itämerestä. Kallioperä oli kuitenkin jäänyt luoteiseen päin kallelleen ja vesi tulvi Jänisjärven pohjoisrannoille ennemmän kuin muille rannoille. Maankohoaminen on ollut voimakkaampaa pohjoisrannoilla kuin etelärannoilla, missä laskujoki Jänisjoki sijaitsee, joten Jänisjärven rannat ovat vuosituhansia laskeneet alemmaksi. Luonnollinen johtopäätös on, että Kuhilaslampi oli aiemmin lahti, joka on pinnanalenemisen johdosta kuroutumassa omaksi järvekseen.
Vesistösuhteita.
Kuhilaslampi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Kiekuanjoki laskee Jänisjärveen. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Kuhilaslampi sijaitsee aivan Kiekuanjoen alimmassa kohdassa ja lampi saa kaiken läpivirtaavan vetensä tästä joesta. Kiekuanjoen valuma-alueen pinta-alaa ei ole ilmoitettu, joten joen vesimääristä ei voi sanoa mitään tarkkaa . Vesi jatkaa lammen läpi ja purkautuu kapeasta aukosta Pieni Jänisjärven yli kilometriseen lahteen.
Lampi ja sen valuma-alue sijaitsee Soanlahden kalkkikivialueella, joka näkyy ympäröivillä kallioilla dolomiittiesiintyminä.
Kai Kortelainen

Kai Kortelainen (s. 7. toukokuuta 1971) on suomalainen ohjelmajohtaja, toimittaja ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt toimittajana muun muassa Ylen Tampereen Radiossa, Radio Pirkassa, Satakunnan Kansassa ja Salon Seudun Sanomissa. Kortelainen on 1. helmikuuta 2010 avatun Seurakuntalainen.fi-verkkolehden perustaja ja sen ensimmäinen päätoimittaja. Vuonna 2021 hän johti Radio Deissä kehityshanketta, jonka tuloksena kanava julkaisi 10. tammikuuta 2022 Dei Plus -striimauspalvelun.
Kai Kortelainen on kirjoittanut uutisankkuri Keijo Leppäsen palkitseman Meri-Tuuli Elorinteen elämäkertateoksen "Jippu – Kun perhonen lakkaa hengittämästä" (WSOY 2022). Ammattilaisraati asetti kirjan ehdolle myös Vuoden äänikirjaksi Audio Awards 2023 -kilpailun shortlistalle.
Vuonna 2023 Kai Kortelainen julkaisi iskelmälaulaja Kikan elämäkerran, "Kikka – Traaginen elämä sisaren silmin" (Minerva 6/2023)"." Kirjallisuuslehti "Parnasso" kuvaa teosta sanoin: "Kortelaisen kirja murtaa myyttiä. Se muistuttaa, että tarinoiden takana ja niitä ennen on elämä. Kaikessa ristiriitaisuudessaan, epävakaudessaan ja oikullisuudessaan." (Laura Gustavsson, Parnasso 8/2023)
Kortelainen on opiskellut sekä Suomessa että Yhdysvalloissa. Hän suoritti Tampereen yliopistossa yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnon (1997) pääaineenaan tiedotusoppi ja opiskeli vuonna 1995 kansainvälistä politiikkaa Chicagossa (North Park University). 
Suomessa Kortelainen on luotsannut lukuisia eduskunta-, eurovaali- ja presidentinvaalitenttejä.
Malawin ilmastonmuutoksen ja ilmatieteen palvelulaitos

Malawin ilmastonmuutoksen ja ilmatieteen palvelulaitos (, lyhennys DCCMS) on Malawin Blantyresta käsin johdettu kansallinen ilmatieteellinen laitos. Se toimii maan luonnonvara-, energia- ja kaivosministeriön alaisuudessa. Laitosta johtaa Jollam Nkhokwe (tilanne 10/2021).
Malawin säähavaintotoiminta alkoi 1890-luvun alkupuolella seudun ollessa Britannian protektoraatti. Havaintoasemia sijaitsi muun muassa Shirejoen varrelle ja Shiren ylänköalueen teeviljelmillä. Säätietoja kirjattiin päivittäin kerran tai kahdesti, mutta havaitsijoita ei oltu koulutettu, havaintoajat vaihtelivat eikä havaintotoiminta ollut pitkäkestoista. Esimerkiksi 1930-1940-luvuilla Malawissa oli 102 säähavaintoasemaa. Niistä vain jotkut jatkoivat 1940-luvun puolivälissä lähinnä sadehavaintoja tehden. 1940-luvun puolivälissä alkoi ammattimaisten säähavaintoasemien verkoston kehittäminen; aluksi asemia perustettiin ilmailun palvelutarpeisiin, pian muidenkin sovellusalojen tueksi. 
Lyhytkestoisiin sääennustuksiin laitos hyödyntää numeerisista sääennustusmalleista ainakin WSF- (Weather Research and Forecasting, WRF) ja COSMO-malleja (Consortium for Small-scale Modelling, COSMO). Lisäksi alueellisena ennustuskeskuksena toimiva Etelä-Afrikan sääpalvelu (SAWS: RSMC-Pretoria) jakaa useita lyhyen ja keskipitkän aikavälin numeeristen sääennustusmallien ja erittäin lyhyen aikavälin ennakoinnin laskelmia SADC-maiden kuten Malawin ilmatieteellisten laitosten käyttöön.
DCCMS:n apuna toimii vuonna 2016 perustettu ammattilaisten ja vapaaehtoisten yhteisen sosiaalisen median WhatsApp-ryhmä "Malawi Weather Chasers". Se jakaa säähavaintoja ja mallinnustietoa etenkin voimakkaita sää- ja tulvariskitilanteita koskien, esimerkiksi äkkitulviin varautumiseksi. Ryhmä toimii osaltaan eräänä viestintäkanavana myös tulvatilanteiden pelastustoimintaa tukien.
Borgaro Torinese

Borgaro Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 11 838 asukasta.
Panssarijunalla helvettiin

Panssarijunalla helvettiin (, ) on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut italialainen sota- ja toimintaelokuva, jonka on ohjannut Enzo G. Castellari. Sen pääosia esittävät Bo Svenson, Peter Hooten, Fred Williamson, Jackie Basehart ja Ian Bannen.
Quentin Tarantino nimesi vuoden 2009 elokuvansa "Kunniattomat paskiaiset" () "Panssarijunalla helvettiin" -elokuvan pohjalta. "Kunniattomat paskiaiset" ei kuitenkaan ole uudelleenfilmatisointi.
Lansopratsoli

Lansopratsoli (C16H14SN3O2F3) on sulfoksideihin ja bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään mahahapon eritystä vähentävänä lääkkeenä muun muassa refluksitaudin tai mahahaavan hoidossa.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa lansopratsoli on ruskehtavaa kiteistä ainetta vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin ja dimetyyliformamidiin. Lansopratsoli on aihiolääke ja metaboloituu varsinaiseksi vaikuttavaksi aineeksi, joka on protonipumpun estäjä ja täten vähentää suolahapon eritystä vatsan soluissa. Lansopratsolia käytetään refluksitaudin, mahahaavan tai Zollinger–Ellison-oireyhtymän sekä "Helicobacter pylori"-infektion hoidossa.
Haittavaikutukset.
Lansopratsoli voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan ripulia, vatsakipuja, oksentelua ja makuaistin häiriöitä.
Synteesi.
Lansopratsolia valmistetaan seitsenvaiheisella synteesillä lähtien 2,3-lutidiinista.
New Run

New Run on Miikka Niemen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuva on henkilödokumentti lasketteluonnettomuudessa vakavan aivovamman saaneesta freestylehiihtäjä Pekka Hyysalosta. Elokuvassa seurataan Hyysalon kuntoutumista kohti maratonjuoksua.
Kjell-Børge Freiberg

Kjell-Børge Freiberg (s. 27. huhtikuuta 1971 Hadsel) on norjalainen entinen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 2018–2019 ja istui suurkäräjillä vuosina 2017–2021. Lisäksi hän oli kotikuntansa Hadselin pormestari (ordfører) vuosina 2007–2015.
Freiberg erotettiin edistyspuolueesta marraskuussa 2021, koska hänen uskottiin vuotaneen puolueen sisäisiä asiakirjoja lehdistölle.
Kosinon metroasema

Kosino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 3. kesäkuuta 2019.
Newaygon piirikunta

Newaygon piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 49 978 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on White Cloudin kaupunki, ja suurin kunta on Fremont. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö.
Vuonna 2020 Newaygon piirikunnan 49 978 asukkaasta valkoisia oli 95,6 %, mustia 1,2 %, alkuperäisasukkaita 0,9 % ja aasialaisia 0,5 %. Vuonna 2019 5,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Canton (Michigan)

Canton, virallisesti Charter Township of Canton on kunta ("charter township") Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 98 659 vuonna 2020. Kunta sijaitsee lähellä Detroitin kaupunkia.
Väestö.
Vuonna 2020 Cantonin 98 659 asukkaasta valkoisia oli 67,8 %, aasialaisia 19,0 %, mustia 9,2 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Vuonna 2019 23,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 19,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.