tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ukrainan kielen aakkoset

Ukrainan kieltä kirjoitetaan virallisesti kyrillisillä aakkosilla. Yhteensä aakkosia on 33.
Kirjaimisto alkoi latinalaisten aakkosten tavoin kehittyä kreikkalaisista aakkosista, mutta vasta 800-luvulla. Kyrillisten aakkosten käyttöön vaikutti ennen kaikkea se, että ukrainalaiset kääntyivät ortodoksiseen uskoon.
Kirjaimet ja niiden äännearvot.
Lähde:
Lisäksi kovan konsonantin ilmaisemiseen käytetään heittomerkkiä. Sitä ei lasketa omaksi kirjaimeksieen toisin kuin pehmeä merkki.
Erot venäläisiin aakkosiin nähden.
Ukrainan aakkoset ovat pääosin samat kuin venäjänkin, mutta eroavat niistä seuraavissa kohdissa:
Valko-sini-valkoinen lippu

Valko-sini-valkoinen lippu () on lippu, josta tuli sodanvastaisten mielenosoitusten symboli Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022. Lippu mainittiin ensimmäisen kerran Twitterissä 28. helmikuuta 2022, minkä jälkeen sen käyttö on yleistynyt Venäjän oppositiovoimien keskuudessa.
Aktivistien mukaan lippu on ennen kaikkea symboli ihmisten yhdistämisestä rauhan ja vapauden puolesta. Myös jatkuvuus Veliki Novgorodin lipun entisen version kanssa todettiin. Yksi Novgorodin tasavallan tärkeimmistä hallintoelimistä oli ”Novgorodin kamari”, joka rajoitti ruhtinaan valtaa, toisin kuin Vladimir-Suzdalin ruhtinaskunta.
Historia.
Ensimmäinen paikka, jossa valko-sini-valkoista lippua käytettiin, oli Novgorodin tasavallan virtuaalisen osavaltion ("Novgorodin tasavalta") verkkosivusto, joka ilmestyi vuonna 2006 (sivuston varhaisimmat sivut verkkoarkistossa ovat vuodelta 2010). Lippu perustui silloiseen Veliki Novgorodin viralliseen lippuun. Sivuston luojan, amerikkalaisen ohjelmoijan Martin Posthumusin, mukaan projekti oli esimerkki vaihtoehtoisesta historiasta, jossa Novgorodin tasavallan joukot voittivat Moskovan ruhtinaskunnan joukot Šelonin taistelussa.
Ensimmäisen kerran lippua ehdotti vaihtoehdoksi Venäjän lipulle LiveJournalin käyttäjä Andrei Tšudinov 22. elokuuta 2019. 
Sodanvastaisten mielenosoitusten yhteydessä se mainittiin ensimmäisen kerran Twitterissä 28. helmikuuta 2022, ja oppositio hyväksyi sen laajasti. Sitä käytettiin sodanvastaisissa mielenosoituksissa Georgiassa, Saksassa, Kyproksella ja Jekaterinburgissa Venäjällä.
Aktivistien mukaan lippu symboloi taistelua rauhan ja ajatuksenvapauden puolesta. Punainen, joka liittyy vereen ja Neuvostoliiton menneisyyteen, on korvattu rauhanomaisella valkoisella. Väriyhdistelmä muistuttaa myös vanhaa Veliki Novgorodin lippua muistona Novgorodin tasavallan perinteistä.
Joidenkin aktivistien mukaan tärkein ero Venäjän lipusta, punaisen raidan puute, on protestin symboli, koska se torjuu sodan kultin, sotilaallisen laajentumisen sekä näyttää uuden sivun Venäjän historiassa, jossa ei ole paikkaa autokratialle, militarismille, väkivallalle ja verelle. Heidän mukaansa lipun ulkonäkö sai inspiraationsa Veliki Novgorodin valtiokauden symboleista, joka aktivistien mukaan oli Novgorodin tasavallan keskus ja on Venäjän historian ainoa haastaja todellisen demokratian titteliin. Itse värit kuvaavat joidenkin aktivistien mukaan rauhaa, puhtautta, varovaisuutta (valkoinen) sekä totuutta ja oikeudenmukaisuutta (sininen).
Keskimmäinen sininen raita on väriltään lähellä Venäjän lippua, jota käytettiin vuosina 1991–1993.
Vapaan Venäjän legioona, joka taistelee Ukrainan puolella venäläisiä vastaan, käyttää valko-sini-valkoista lippua tunnuksenaan.
Maija Närhinen

Maija Närhinen (s. 1967) on suomalainen kuvataiteilija ja kuvanveistäjä. Närhinen on valmistunut Taidekoulu Maasta vuonna 1989 sekä Kuvataideakatemiasta maisteriksi vuonna 1998
ja taiteen tohtoriksi vuonna 2024.
Närhinen käyttää löydettyä materiaalia ja järjestelee sitä niin, että lopputuloksessa voi nähdä muodonmuutoksia ja jatkumoita. Närhisen teoksissa on sekä maalauksen että veistoksen piirteitä.
Muun muassa maalatuista pahvilaatikoista tehdyt veistokset ja installaatiot ovat toimineet puoliksi maalauksina. Yllättävät materiaalit ovat herättäneet kriittisiä muistumia esimerkiksi kulutuksesta tai evoluutioteorian mallinnuksista. Aiemmin hänen maalauksissaan oli illusorisuutta joka oli lähellä trompe l’œilia.
Närhisen teoksia on ollut esillä 1990-luvulta alkaen. Hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä Galleria Sculptorissa, Galleria Hippolytessä ja Forum Boxissa. Hänen teoksiaan on Helsingin taidemuseon, Kiasman, EMMAn ja Wihurin kokoelmissa. Maija Närhinen voitti 2015 Aboa Vetus Ars Nova -museossa Turku Biennaalin yleisöäänestyksen teoksella "Joki". Närhinen on Kuvanveistäjäliiton jäsen.
Tervolan kotiseutumuseo

Tervolan kotiseutumuseo - Peräpohjolan maaseutumuseo sijaitsee Tervolan Paakkolan kylässä, E75-tien eli nelostien varrella, noin 10 km:n päässä Tervolan kirkonkylältä, 85 km:n päässä Rovaniemeltä ja 35 km:n päässä Kemistä. Museoalueella on useita eri pihapiirejä rakennuksineen, ja esillä on runsaasti esineistöä Tervolan maatalous- ja kouluhistoriaan liittyen. 
Tervolan kotiseutumuseo sai alkunsa Ylipaakkolan nuorisoseuran kotiseututoimikunnan aittamuseosta, joka perustettiin 1951 Pajarin aittaan Kemijoen itäpuolelle. Vuonna 1954 museon kokoelmat siirrettiin vanhaan lainajyvämakasiiniin, joka tuolloin oli työväentalon rannalla. Nykyisin tämä 1868 rakennettu lainajyvämaksiini sijaitsee museoalueen keskellä. 
Nykyinen museoalue sai alkunsa, kun Taivalkosken patoaltaan rakentamisen yhteydessä alueelle 1975 siirrettyjen Paakkolan koulun rakennusten ympärille alettiin siirtää patoaltaan alle jäämässä olleita rakennuksia. Museoalueen pohjoisosassa on perinteistä peräpohjolaista rakennustyyliä esittelevä Kuirin tila. Sen pihapiiriin kuuluvat Alakuirin päärakennus, jonka vanhimmat osat ovat 1780-luvulta, sekä 1846 rakennettu Alakuirin puovi, jossa ovat vaateaitta, porstua, nukkumakamari, jauhopuovi, välikkö ja talli.  Pihan kolmannella sivulla on Louelta 1980-luvulla siirretty navetta, ja hiukan syrjemmällä on 1800-luvulla rakennettu savusauna, sekä kaksi aittaa. Pihapiiristä johtaa polku riihelle, konehalliin, elohuoneelle, pajalle ja pärehuoneelle. Museoalueen keskiosassa sijaitsevan Sivakan erämaatalon pihapiirissä ovat päärakennuksen lisäksi navetta, sekä rakennustyyppinä Peräpohjolassa harvinainen luhtiaitta, huussi, ja talli. Pihan lähellä ovat heinälato, niittypirtti ja sauna. Sivakan pihapiirin ja museoalueen eteläosassa olevan koulumuseon väliin jäävä Mustamaan talo on rakennettu vuonna 1930 vuoden 1922 asutuslain mukaiseksi uudisrakennukseksi, ja sisustettu 1950-luvun tyyliin. Museoalueen lounaiskulmalla on niin kutsuttu koulumuseon alue, jonne on siirretty Paakkolan koulu piharakennuksineen. Koulu on rakennettu 1906.
&lt;mapframe latitude="66.011802" longitude="24.708364" zoom="11" width="305" height="271" align="right"&gt;{
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {"title": "Tervolan kotiseutumuseo",
 "marker-symbol": "museum",
 "marker-color": "0050d0"},
 "geometry": {
 "type": "Point",
 "coordinates": [
 24.708364,
 66.011802
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Varsinaisten museorakennusten lisäksi alueella on 1900-luvun alussa rakennettu, Jaatilasta siirretty asuinrakennus, jossa toimii kahvila ja museon asiakaspalvelu. Museota ylläpitää Tervolan museoseura ry.
Raw (ZZ Topin albumi)

Raw on yhdysvaltalaisen blues rock-yhtye ZZ Topin livealbumi, joka julkaistiin 22. heinäkuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Brown Sugar” ja ”La Grange”
Daniela Walkowiak-Pilecka

Daniela Walkowiak-Pilecka (s. 24. toukokuuta 1935 Łąki Wielkie) on puolalainen ratameloja. Hän saavutti Rooman kesäolympialaisissa 1960 pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä. Walkowiak-Pilecka edusti Puolaa myös Melbournen olympialaisissa 1956 ja Tokion olympialaisissa 1964.
Zozibini Tunzi

Zozibini Tunzi (s. 18. syyskuuta 1993 Tsolo, Itä-Kap, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen malli. Hänet kruunattiin Miss Etelä-Afrikaksi ja Miss Universumiksi vuonna 2019. Taustaltaan hän on xhosa.
Koronaviruspandemian vuoksi Tunzista tuli historian pisimpään hallinnut Miss Universum.
Perfect World (Twicen albumi)

Perfect World on eteläkorealaisen tyttöyhtye Twicen kolmas japaninkielinen studioalbumi (viides kaiken kaikkiaan), joka julkaistiin Warner Music Japanin kautta 28. heinäkuuta 2021. Albumi sisältää kymmenen kappaletta, mukaan lukien singlet ”Perfect World”, ”Fanfare”, ”Better” ja ”Kura Kura”.
Miller’s Crossing – vaarallista peliä

Miller’s Crossing – vaarallista peliä () on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Coenin veljesten ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama rikoselokuva. Sen pääosia esittävät Gabriel Byrne, Marcia Gay Harden, John Turturro, Jon Polito, J. E. Freeman ja Albert Finney. Elokuva sijoittuu 1930-luvun yhdysvaltalaiseen pikkukaupunkiin ja kertoo kahden gangsteriliigan välisestä taistelusta sekä miehestä, joka taistelee kumpaakin liigaa vastaan kummallakin puolella.
Vuonna 2010 "The Guardian" nimesi "Miller’s Crossingin" kaikkien aikojen 24. parhaaksi rikoselokuvaksi.
Liinu Turpela

Liinu Turpela (s. 25. joulukuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Turpela edustaa Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Hänen kasvattajaseuransa on Espoo Pesis. Turpela on edustanut Superpesiksessä myös Seinäjoen Maila-Jusseja ja Mynämäen Vesaa. Turpela valittiin vuoden 2022 Itä-Länsi-otteluun. Hänet valittiin Itä-Länsi-ottelluun vuonna 2025. Turpela on voittanut Kultaisen räpylän kausina 2024 ja 2025. Hän pelaa ulkopelissä etukentällä. Turpela on pelannut urallaan 68 Superpesiksen runkosarjan ottelua kauden 2021 jälkeen. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kuusi tavallista juoksua, tuonut 63 juoksua ja kerännyt 190 kärkilyöntipistettä. Turpela on pelannut 11 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut viisi juoksua ja kerännyt 34 kärkilyöntipistettä.
Liinu Turpelan isä Veijo Turpela saavutti pesäpalloilijana kaksi SM-kultaa Alajärven Ankkureiden joukkueessa.
Škoda Fabia R5

Škoda Fabia R5 on Škoda Motorsportin valmistama R5-luokan sääntöjen mukainen ralliauto, joka perustuu Škoda Fabia -henkilöautomalliin ja jota valmistettiin vuodesta 2015 vuoden 2019 puoliväliin. Se kehitettiin Škoda Fabia S2000 -auton seuraajaksi. Vuonna 2019 Škoda puolestaan esitteli Fabia R5:lle seuraajan Škoda Fabia R5 evo -mallin, jonka nimeksi vaihdettiin kaudelle 2020 Škoda Fabia Rally2 evo.
Evo-mallin jälkeen julkaistu seuraaja on Škoda Fabia RS Rally2.
Historia.
Fabia R5 luokiteltiin 1. huhtikuuta 2015, ja samassa kuussa sitä käytettiin jo ensimmäisen kerran rallikilpailussa, kun tšekkiläinen Jan Kopecký osallistui sillä kotimaansa mestaruussarjan avauskilpailuun Böhmerwaldin ralliin. MM-ralleissa se nähtiin ensimmäisen kerran toukokuussa 2015 järjestetyssä Portugalin rallissa, johon Fabia R5:llä osallistui kolme kuljettajaa.
Fabia R5 on ollut varsin menestyksekäs niin myyntilukujen kuin kilpailutulostenkin perusteella. Se rikkoi 300 myydyn auton rajapyykin vuonna 2019, mikä tarkoitti, että 34 % kaikista maailmalla siihen mennessä myydyistä R5-luokan ralliautoista oli Škodan valmistamia. Kilpailullista menestystä autolla on saavutettu ympäri maailmaa. Sillä on voitettu sekä MM-sarjan WRC2-luokan että kaikkien FIA:n alueellisten mestaruussarjojen mestaruudet. Lisäksi Fabia R5:llä on saavutettu lukuisia kansallisten sarjojen mestaruuksia. WRC2-luokan mestaruudet tulivat vuosina 2016 (Esapekka Lappi), 2017 (Pontus Tidemand) ja 2018 (Jan Kopecký). Vuonna 2019 sekä mestaruuden WRC2 Pro -luokassa voittanut Kalle Rovanperä että WRC2-luokan voittanut Pierre-Louis Loubet ajoivat alkukauden Fabia R5:llä. Loppukauden kilpailuissa tulevat mestarit käyttivät jo Fabia R5 evo -mallia.
Mestaruuksia.
Kansainväliset sarjat.
Alla olevassa taulukossa on lueteltu Škoda Fabia R5 -autolla voitetut kuljettajien mestaruudet WRC2-luokassa ja FIA:n alueellisissa mestaruussarjoissa. "Kursiivilla kirjoitetuissa" tapauksissa mestari ajoi kauden aikana myös muilla autoilla. 
Suomen-mestaruudet.
2010-luvun lopulla Škoda Fabia R5 -autolla voitettiin kolme kuljettajien Suomen-mestaruutta.
Johann Eusebius Schmidt

Johann Eusebius Schmidt (12. tammikuuta 1670 Hohenfelden, Thüringen – 25. joulukuuta 1745 Gotha-Siebleben, Saksa) oli saksalainen luterilainen pappi ja saksalaisen pietismin johtohahmon August Hermann Francken oppilas, virsirunoilija.
Schmidtin isä oli pappi, joka antoi pojalle ensiopetuksen 12-vuotiaana. Schmdt lähti Gothan lukioon, jossa hän kävi koulua kuusi vuotta. Vuonna 1688 hän siirtyi opiskelemaan Jenan yliopistoon ja Erfurtiin, jossa hän opiskeli teologiaa muun muassa August Hermann Francken johdolla. Kun Francke lopetti työnsä Erfurtissa 1691, hänen ja Schmidtin välinen yhteys säilyi. Hallessa Francken luona käydessään hän tutustui Johann Anastasius Freylinghauseniin, joka julkaisi vuonna 1704 kuuluisan pietistisen virsikokoelman "Geist-reiches Gesang-Buch". Schmidt toimi pappina Sieblebenissä lähellä Gothaa 47 vuotta.
Schmidt tunnetaan useiden hengellisten laulujen kirjoittajana joita hän kirjoitti oman ilmoituksensa mukaan 42. Itse hän ei niitä julkaissut, vaan antoi ne Freylinghausenille, joka otti niitä virsikirjaansa "Geistreiches Gesangbuch". Johann Sebastian Bach on käyttänyt hänen virttään "Es ist vollbracht! Vergiß ja nicht dies Wort" kantaatissaan BWV 485. 
Schmidtin virsiä suomenkielisissä kirjoissa:
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirja
Ruotsin kirkon virsikirja
Hengellisiä lauluja ja virsiä
Siionin virret
Ericsson R380

Ericsson R380 on vuonna 2000 julkaistu varhainen kosketusnäyttöinen älypuhelin, jossa oli avoin käyttöjärjestelmä. Puhelimen kosketusnäytön sai käyttöön kääntämällä näppäimistön ylös. Puhelin käytti Symbian käyttöjärjestelmää ja se oli ensimmäinen, mitä markkinointiin älypuhelimena. Laitteen näyttö oli mustavalkoinen.
Luettelo Massachusettsin piirikunnista

Tämä on luettelo Massachusettsin yhteisön piirikunnista. Massachusettsissa on 14 piirikuntaa.
Lollia Paulina

Lollia Paulina (15–49) oli keisari Caligulan kolmas vaimo. Hänen vanhempansa olivat Marcus Lollius ja Volusia. Paulinan isoisä senaattori ja konsuli Marcus Lollius oli rikastunut huomattavasti provinsseja riistämällä. Paulina tunnettiin rikkaana ja kauniina naisena.
Ennen avioliittoaan Caligulan kanssa hän oli naimisissa Memmius Reguluksen kanssa, joka oli vuoden 31 "consul suffectus" ja Makedonian prefekti. Vaikka Paulina oli jo naimisissa, Caligula halusi naida hänet. Keisarin käskystä Paulina erosi ja nai vuonna 38 Caligulan. Jo seuraavana vuonna Caligula erosi Paulinasta ja kielsi tätä menemästä uudestaan naimisiin.
Paulina oli vuonna 48 yksi ehdokkaista Caligulan seuraajan, keisari Claudiuksen, neljänneksi vaimoksi. Vaikka Agrippinasta tuli lopulta Claudiuksen vaimo, Agrippina koki Paulinan uhaksi. Seuraavana vuonna Paulinaa syytettiin noituudesta ja hänet karkotettiin Agrippinan myötävaikutuksella. Viittä miljoonaa sestertiusta lukuun ottamatta Lollia menetti koko omaisuutensa. Pian karkotuksen jälkeen Paulina pakotettiin tekemään itsemurha. Roomalaiset sotilaat, jotka valvoivat itsemurhan suorittamista, toivat Paulinan pään Agrippinalle. 
Paulina ei saanut kunnon hautajaisia ennen kuin keisari Nero astui valtaa. Nero salli lopulta Paulinan tuhkien tuomisen Roomaan ja rakennutti erityisen haudan tälle.
Mankby

Mankby on Espoossa sijainnut keskiaikainen kylä, joka autioitui vuonna 1556, kun Kustaa Vaasa päätti perustaa alueelle kuninkaankartanon. Mankbyn vanha kylätontti löytyi arkeologisen inventoinnin yhteydessä vuonna 2004. Hyvin säilynyt kylätontti on osoittautunut tutkimuksellisesti arvokkaaksi, ja Helsingin yliopisto ja Espoon kaupunginmuseo ovat tutkineet sitä arkeologisin kaivauksin vuosina 2007–2013.
Mankbyn kylätontille on suunniteltu muinaispuiston perustamista.
The Outcome

The Outcome on hip hop-artisti Brandonin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005.
The Money Store

The Money Store on kokeellisen hip hop -yhtye Death Gripsin debyyttistudioalbumi. Albumi julkaistiin virallisesti 24. huhtikuuta 2012, mutta se ehdittiin vuotaa YouTubeen 14. huhtikuuta 2012. Albumi julkaistiin vinyylinä 21. huhtikuuta 2012 Record Store Dayn kunniaksi. "The Money Store" julkistettiin samaan aikaan yhtyeen toisen studioalbumin, "No Love Deep Webin", kanssa, joka julkaistiin myöhemmin samana vuonna.
"The Money Store" sai positiivisen vastaanoton ilmestyessään.
CASA C-101 Aviojet

Casa C-101 Aviojet (myös: A-36 &amp; T-36) on espanjalais-valmisteinen suihkukäyttöinen koulutuslentokone. Sillä on kyvyt toimia rynnäkkökoneena sekä rajoitetusti kevyenä hävittäjänä. Koneessa on peräkkäin istuttava ohjaamo, jolloin sen miehistö on 2 henkeä. Suihkumoottorin (1x "Garrett TFE731") valmistaja on myöhempi Honeywell; työntövoima on 19.13 kN eli 4 300 lbf. Konetyypin ensilento tapahtui 1977 sekä käyttöönotto 1980.
Tämän konetyypin yksilöitä valmistui 166 kappaletta. Espanjan ilmavoimien "Ejército del Aire":n ohella sitä ovat käyttäneet Jordanian, Hondurasin sekä Chilen ilmavoimat. Konetyyppi ei osallistunut kilpailuun Suomen ilmavoimien uudesta suihkuharjoituskoneesta, mikä oli koneen kehityskaudella ajankohtaista.
Espanjan ilmavoimien taitolentoryhmä, "Patrulla Águila" (suom. "Kotkapartio") käyttää tätä konetyyppiä.
Casa C-101 Aviojetin kantama on 2 000 km, enin lentomatka 4 000 km maksimi lentoaika 7 tuntia. Huippunopeus on 857 km/h (merenpinnan tasossa 769 km/h) ja lakikorkeus 12 800m.
Kone voidaan varustaa muun muassa Python-tyyppisin ilmataisteluohjuksin. Muut aseistukset voivat kattaa "asepodi"ssa olevia konekiväärejä (2x 12,7 mm) tai DEFA-tykin (1x 30mm). Pommit, raketit sekä ilmasta-pintaan -tyyppiset ohjukset (kuten AGM-65 Maverick) ovat nekin mahdollisia tämän konetyypin asevarustuksessa. 6x ripustuspisteessä eli pylonissa voidaan kuljettaa enintään 2 200 kg ulkoista asekuormaa.
Suomen tulli (täsmennyssivu)

Suomen tulli tai Suomen Tulli voi viitata seuraaviin asioihin:
Condove

Condove () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 4 474 asukasta.
Maj-Len Remahl

Maj-Len Anita Remahl (s. 3. joulukuuta 1942 Vaasa) on suomalainen entinen ammattiyhdistysjohtaja.
Vaasassa syntynyt Maj-Len, alkujaan Röhnholm, kasvoi ruotsinkielisessä perheessä asuen Sepänkylän, Palosaaren ja Huutoniemen kaupunginosissa. Hän opiskeli "Vasa Svenska Flicklyceum" - ja Vasa handelsläroverk -oppilaitoksissa ja työskenteli valmistuttuaan eri hallintotehtävissä. Hän avioitui vuonna 1961 ja synnytti ensimmäisen lapsensa samana vuonna. Äitiyslomallaan hän alkoi toimia aktiivisesti SDP:ssä.
Remahl liittyi Toimihenkilöunioniin vuonna 1972 ja nimitettiin 1976 järjestön ensimmäiseksi aluesihteeriksi Keski-Suomeen. Vuonna 1980 hän ryhtyi työskentelemään Liiketyöntekijäin Liitossa. 
Remahl valittiin liiton puheenjohtajaksi 1986. Huolimatta järjestön tuesta hän oli varsin vähän tunnettu, mutta tasa-arvolain hyväksyminen samana vuonna vauhditti hänen kampanjaansa. Seuraavana vuonna tapahtui järjestöjen yhdistyminen, jossa muodostui Liikealan ammattiliitto. Remahl jatkoi uuden järjestön johdossa.
Vuonna 1999 Remahl valittiin kansainvälisen International Federation of Commercial, Clerical, Professional and Technical Employees-järjestön (FIET) johtoon ensimmäisenä naisena tässä tahtävässä. Vuoden lopussa FIET:istä tuli osa uutta UNI Global Union -järjestöä ja Remahl valittiin sen johtoon 2001. Tuolloin kyseessä oli suurin järjestö, jolla oli suomalainen johtaja. Liikealan ammattiliitto liitettiin osaksi Palvelualojen ammattiliitto Pamia ja Remahlista tuli sen uuden järjestön ensimmäinen johtaja. Hän jäi eläkkeelle ammattiyhdistystehtävistään vuosina 2002 ja 2003.
Lettoruoppasammal

Lettoruoppasammal ("Gymnocolea borealis") on harvinainen maksasammal, joka kuvattiin tieteelle ensimmäisen kerran vuonna 1980. Se muistuttaa Suomessa kasvavista sammalista eniten nevaruoppasammalta ("Gymnocolea inflata"), mutta lajien kasvupaikat ovat hyvin erilaiset. Lajin voi ulkonäöllisesti sekoittaa myös silmäkerihmasammaleen, joka kasvaa karuilla soilla.
Lettoruoppasammalta on löydetty edustavilta lettosoilta, missä se kasvaa muiden lettosammalten seurassa. Sen sanotaan viihtyvän erityisesti tiheän kasvillisuuden seassa.
Gillian Wearing

Gillian Wearing (10. joulukuuta 1963) on englantilainen käsitetaiteilija. Turner-palkinnon vuonna 1997 saanut Wearing kuuluu Young British Artists -ryhmään. Wearin opiskeli Chelsea College of Artissa ja
Goldsmiths Collegessa.
Lontoossa asuvan Wearingin ihmisten suhteita käsittelevissä videoissa ja valokuvissa on sekä näyttelijöitä että tavallisia ihmisiä. Hänen teoksiaan oli esillä Kiasmassa vuonna 2004. Wearingia inspiroi alun perin Michael Aptedin Up-dokumenttisarja. Videon ja valokuvan ohella Wearing on viimeisen vuosikymmenen aikana tehnyt myös julkisia veistoksia. Lontoon Parliament Squarella on 2018 alkaen ollut Wearingin pronssiveistos suffragetti Millicent Fawcettin muistoksi.
Sylvi Pellonperä

Sylvi Pellonperä (s. 15. kesäkuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Pellonperä edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Pöytyän Urheilijat. Pellonperä on saavuttanut urallaan yhden SM-pronssin kaudella 2021. Kaudella 2024 Pellonperä voitti Kultaisen räpylän. Kaudella 2025 hänet valittiin Itä-Länsi-ottelujun. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana ja ulkokentällä polttolinjassa. 
Pellonperä on pelannut 20 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 15 juoksua ja kerännyt 74 juoksua. Pellonperä on pelannut 11 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kolme juoksua ja kerännyt 19 kärkilyöntipistettä. Pellonperä on pelannut kolme Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 14 kärkilyöntipistettä.
Python (ohjus)

Python on Israelissa valmistettu, Rafael Advanced Defense Systemsin valmistama ilmataisteluohjus. Varsin ilmeisesti se on kehitetty yhteistyössä: yhdessä Etelä-Afrikan tasavallan kanssa. Ohjusaseen suora edeltäjä on "Shafrir-1" -tyyppi. Python on lämpöhakeutuva eli siinä on IR-hakupää; "infra-red homing" - häirinnänsiedolla ("IRCCM") ja se yltää 4 Machin nopeuteen. Ohjusaseen kantama on 12-20 km. Omamassa on noin 105 kg (karkea arvio), läpimitta 16 cm (160 mm), pituus 3,10 m sekä lähisytytintä käyttävän taistelukärjen omamassa on 11 kg.
Ainakin muiden ohella: konetyypit Mirage III, Mirage 5, Mirage 2000, F-16 Fighting Falcon, IAI Kfir, Atlas Cheetah, Saab JAS 39 Gripen, F/A-18 Hornet sekä CASA C-101 Aviojet ja HAL Tejas kykenevät tai kykenivät tätä ohjustyyppiä käyttämään. Periaatteessa tähän kykenivät kaikki IDF:n käyttämät hävittäjäkoneet. Tuorein versio on "Python-5". Asetyypin edeltäjä "Shafrir-1" oli käytössä vuosina 1961-1983. Python otettiin käyttöön Israelin ilmavoimissa vuonna 1978.
Jitzhak Rabinin salamurha

Jitzhak Rabinin salamurha tapahtui illalla 4. marraskuuta 1995. Tuolloin Jigal Amir, Oslon sopimuksen allekirjoittamista vastustanut äärioikeistolainen juutalainen, murhasi Rabinin.
Rabin oli osallistunut Israelin kuninkaiden aukiolla (nyk. Rabinin aukio) Tel Avivissa pidettyyn joukkomielenosoitukseen Oslon sopimuksen tukemiseksi. Mielenosoituksen päätyttyä Rabin käveli kaupungintalon portaita kohti autonsa avointa ovea, jolloin Amir ampui kolme laukausta Rabiniin puoliautomaattisella pistoolilla. Kaksi laukausta osui Rabiniin ja kolmas haavoitti lievästi Yoram Rubinia, yhtä Rabinin henkivartijoista. Rabin vietiin läheiseen Ichilovin sairaalaan, jossa hän kuoli leikkauspöydälle verenhukkaan. Rabinin henkivartijat ja poliisi ottivat Amirin välittömästi kiinni. Hänet todettiin myöhemmin oikeudessa syylliseksi ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Hallituksen hätäkokouksen jälkeen Israelin ulkoministeri Shimon Peres nimitettiin Israelin virkaa tekeväksi pääministeriksi.
Rabinin salamurha oli suuri shokki Israelin yleisölle ja suurelle osalle muuta maailmaa. Sadat tuhannet israelilaiset kokoontuivat aukiolle, jossa Rabin murhattiin, surrakseen hänen kuolemaansa. Etenkin nuoret saapuivat runsaasti paikalle sytyttämään muistokynttilöitä ja laulamaan rauhanlauluja. Hänet haudattiin 6. marraskuuta 1995 Herzl-vuorelle. Rabinin hautajaisiin osallistui monia maailman johtajia, muun muassa Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton, Australian pääministeri Paul Keating, Egyptin presidentti Hosni Mubarak ja Jordanian kuningas Hussein. Clinton piti ylistyspuheen, jonka viimeiset sanat olivat hepreaksi – "Shalom, Haver" (heprea: שלום חבר, lit. Hyvästi, ystävä).
Aukio, jossa hänet salamurhattiin, Kikar Malkhei Yisrael (Israelin kuninkaiden aukio), nimettiin uudelleen Rabin-aukioksi hänen kunniakseen. Myös monet muut Israelin kadut ja julkiset laitokset on nimetty hänen mukaansa. Murhan jälkeen paljastettiin, että Avishai Raviv, tuolloin tunnettu äärioikeistolainen, oli itse asiassa Shin Bet agentti ja informaattori koodinimeltään Champagne. Raviv vapautettiin myöhemmin oikeudessa syytteistä, joiden mukaan hän ei onnistunut estämään salamurhaa. Oikeus totesi, ettei ollut todisteita siitä, että Raviv tiesi salamurhaaja Yigal Amirin suunnittelevan Rabinin tappamista.
Joseph Scriven

Joseph Medlicott Scriven (10. syyskuuta 1819 Banbridge, Downin kreivikunta, Pohjois-Irlanti - 10. elokuuta 1886 Port Hope, Kanada) oli irlantilais-kanadalainen opettaja, saarnaaja ja virsirunoilija. Hänet tunnetaan ennen muuta laulun "What a friend we have in Jesus" kirjoittajana. 
Joseph Scriven syntyi varakkaiden vanhempien lapsena. Hän opiskeli Trinity Collegessa Dublinissa ja valmistui vuonna 1842. Hän oli neljä vuotta Addiscombe Military Collegessa Lontoon lähellä tarkoituksenaan valmistua upseeriksi. Hänen morsiamensa hukkui vuonna 1843 heidän häitään edeltävänä iltana. Vuonna 1845, 25-vuotiaana, hän muutti Kanadaan, asettui Woodstockiin, Ontarioon ja toimi siellä opettajana. Syynä hänen lähtöönsä on oletettu olleen Plymouthin veljet -liikken uskonnollinen vaikutus, joka vieraannutti hänet perheestään.
Noin 1857 hän muutti Port Hopen lähelle Ontarioon. Siellä hänen oli tarkoitus solmia avioliitto, mutta hänen morsiamensa sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli 1860. Hän omisti loppuelämänsä opettamiselle, saarnaamiselle ja muiden auttamiselle. Hänellä ei ollut säännöllisiä tuloja ja hän asui ystäviensä luona. Scriven hukkui vuonna 1886 66-vuotiaana. Ei tiedetä, oliko hänen kuolemansa onnettomuus vai itsemurha, sillä hän oli ollut tuolloin masentunut vakavasti. 
Vuonna 1869 Scriven julkaisi 115 laulua kokoelmassa "Hymns and other veres". Hänen kirjoittamistaan lauluista tunnetaan vain yksi. Vuonna 1855 hän sai Irlannista uutisen hänen äitinsä olevan vaikeasti sairas. Hän kirjoitti runon lohduttaakseen äitiään. Laulu julkaistiin ilman tekijän nimeä kokoelmassa "Social Hymns, Original and Selected" 1865 julkaisijana Horace Hastings. Laulun otsikkona oli "Pray without ceasing" (’Rukoile lakkaamatta’). Myöhemmin se sävellettiin ja Charles C. Converse nimesi sen uudelleen laulun ystävämotiivin mukaan, jolloin siitä tuli laulu "What a Friend We Have in Jesus""". Scrivenillä ei ollut aikomuksia julkaista sitä, mutta siitä on tullut yksi maailman tunnetuimmista hengellisistä lauluista. 
Laulun "What a Friend We Have in Jesus""" suomennoksia:
Laignes

Laignes on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Laignejoen varrella, noin 28 kilometriä Montbardin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Didierin kirkko on peräisin 1100-luvulta. Kirkon laiva on 1200-luvulta ja torni 1400-luvulta. Kirkko on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi muistomerkki. 1800-luvun puolivälissä rakennettu kahvila "Café des Chiens Blancs" on nykyään mediakirjasto. Kaupungin keskiaikaisesta linnoituksesta on jäljellä yksi torni, "Tour Maison Dieu".
Michael Shea (lehdistösihteeri)

Michael Sinclair MacAuslan Shea (10. toukokuuta 1938 Carluke, Lanarkshire – 17. lokakuuta 2009 Edinburgh) oli Britannian kuningatar Elisabet II:n lehdistösihteeri vuosina 1978–1987. Ennen Buckinghamin palatsia hän työskenteli diplomaattina Länsi-Afrikassa, Romaniassa ja Bonnissa.
Shea joutui mediakohun keskelle heinäkuussa 1986, kun sanomalehti "The Sunday Times" kirjoitti kuningatar Elisabet II:n ja pääministeri Margaret Thatcherin viileistä väleistä. 20. heinäkuuta 1986 julkaistu artikkeli ”Queen dismayed by ’uncaring’ Thatcher” antoi ymmärtää, että kuningatar oli tympääntynyt pääministeriin ja tämän kylmäkiskoiseen politiikkaan. Shea kiisti, että nimettömästä lähteestä saatu tieto olisi peräisin häneltä. Shea oli kuitenkin kertonut toimittajalle oman mielipiteensä Thatcherista, mikä herätti epäilyksiä siitä, että hän oli samalla tulkinnut kuningattaren tuntoja. ”Myyräksi” leimattu Shea jätti lehdistösihteerin tehtävät seuraavana vuonna.
Shea kirjoitti kokemuksistaan muistelmateoksen "A View from the Sidelines", joka ilmestyi vuonna 2003. Kirjailijan uran hän oli aloittanut jo vuosikymmeniä aikaisemmin, käyttämällä ensin salanimeä Michael Sinclair. Shea kirjoitti kaikkiaan parikymmentä kirjaa.
Lambda 8300

Lambda 8300 on ZX81-tietokoneen klooni, joskin siinä on myöskin eroavaisuuksia, kuten muokattu ROM, enemmän RAM-muistia ja parannettu näppäimistö. Laitteessa oli myös Atari-yhteensopiva joystick-liitäntä ja siihen oli saatavilla lisää RAM-muistia. Laite on ZX81-yhteensopiva vain BASIC-ohjelmien osalta.
Julia nuorempi

Julia nuorempi tai Vipsania Julia (19 eaa. – 28 jaa.) oli Augustuksen tyttären Julian ja Marcus Vipsanius Agrippan vanhin tytär. Julian, kuten hänen äitinsä ja sisarensa, kasvatus oli tiukkaa. Heidät opetettiin kehräämään ja kutomaan, ja heidän sosiaalinen elämänsä oli hyvin rajoitettua. 
4 eaa. Julia meni naimisiin Lucius Aemilius Paulluksen kanssa, joka oli vuoden 1 jaa. konsuli yhdessä Julian veljen Gaius Caesarin kanssa. Paullus ja Julia olivat sukua keskenään, sillä molempien isoäiti oli Scribonia. Heillä oli ainakin tytär Aemilia Lepida, joka oli Claudiuksen kihlattu Julian karkotukseen asti. Myöhemmin hän meni naimisiin Marcus Junius Silanus Torquatuksen kanssa.
Julian äiti karkotettiin 2 eaa. aviorikosskandaalin vuoksi. 8 jaa. myös Juliaa syytettiin aviorikoksesta Decimus Junius Silanuksen kanssa. Julian karkottamiselle ei tiedetä tarkkaa syytä, mutta kyseessä saattoi olla poliittiset juonittelut. Julia karkotettiin Trimeruksen saarelle. Samaan aikaan Paullusta syytettiin salaliitosta Augustusta vastaan ja hänet teloitettiin, ja runoilija Ovidius karkotettiin Tomikseen, jossa hän kuoli vuosia myöhemmin. Silanus lähti omaehtoiseen maanpakoon ja palasi Roomaan Tiberiuksen valtakaudella. Julia synnytti saarella lapsen, joka Augustuksen käskystä jätettiin heitteille. Julia kuoli kaksikymmentä vuotta myöhemmin vuonna 28.
Lars Peder Brekk

Lars Peder Brekk (s. 8. lokakuuta 1955 Vikna) on norjalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän on istunut suurkäräjillä vuosina 2005–2013 ja toiminut Norjan kalastusministerinä vuonna 2000 sekä maatalous- ja ruokaministerinä vuosina 2008–2012. Hän on ollut myös Viknan pormestari vuosina 1992–1997 sekä puolueensa 1. varapuheenjohtaja vuosina 1993–1997 sekä 2003–2011.
Loïc Bruni

Loïc Bruni (s. 13. toukokuuta 1994 Cagnes-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen alamäkiajaja ja maastopyöräilijä. Hänen tallinsa on Specialized Gravity Team. Bruni on voittanut alamäkiajon maailmanmestaruuden neljästi, vuosina 2015, 2017, 2018 ja 2019. Bruni on voittanut alamäkiajon maailmancupin kahdesti, vuosina 2019 ja 2021. Loïc Brunin isä Jean Pierre Bruni on myös alamäkiajaja.
Stanislav Garejev

Stanislav Uralovitš Garejev (; s. 13. elokuuta 1994 Ivanovo, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureissa. Hän laukoo oikealta. Garejev on pelityyliltään peruspuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Garejev on Salavat Julajev Ufan kasvatti. Seura varasi hänet toisella kierroksella 34. pelaajana . Garejev debytoi Venäjän nuorten sarja MHL:n Tolpar Ufassa kaudella 2011–2012. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2013–2014, jonka Garejev pelasi lähes kokonaan VHL-liigan Toros Neftekamskissa pelaten 49 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja 13 playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2014–2015 hän oli viidellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Garejev voitti kauden päätteeksi VHL:n mestaruuden, Petrov Cupin. Myös kaudella 2015–2016 hän oli Torisin eniten maaleja tehnyt puolustaja kuudella osumallaan.
Toukokuussa 2016 Garejev teki rajoitettuna vapaana agenttina kaksivuotisen KHL-jatkosopimuksen Salavat Julajev Ufan kanssa. Hän debytoi liigassa audella 2016–2017, jossa Garejevin tulokaskausi toi 50 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3. Viidessä playoff-ottelussa hän jäi ilman tehopisteitä. Garejev teki KHL-debyyttinsä runkosarjan kuudennella kierroksella 6. syyskuuta 2016 Dinamo Riikaa vastaan. Garejev sai ottelussa jääaikaa 5.03 minuuttia. KHL-uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen maalinsa hän teki runkosarjan päätöskierroksella 18. helmikuuta 2017 Lada Toljattia vastaan. Garejevin osuma jäi Ufan 4–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Hänelle merkittiin ottelussa teholukema +2. Garejev vahvisti kauden aikana myös Toros Neftekamskin VHL-joukkuetta. Huhtikuussa 2018 hän teki Ufan kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen, kuten taas toukokuussa 2019. Kaudesta 2019–2020 Garejev vietti valtaosan myös Torosissa, jossa hän pelasi kauden loppuun.
Kaudeksi 2020–2021 Garejev siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Traktor Tšeljabinskiin. Jo ensimmäisen sopimuskauden jälkeen, heinäkuussa 2021 hänen sopimuksensa purettiin. Syyskuussa 2021 Garejev siirtyi loppukauden 2021–2022 kattavalla sopimuksella Avtomobilist Jekaterinburgiin. Hän jatkoi kauttaan pääasiassa VHL-joukkue Gornjak-UGMK:n vahvuudessa, kunnes helmikuussa 2022 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin.
Maajoukkueura.
Garejev pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 sekä Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011, jolloin hän voitti pronssia. Garejev edusti myös Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011, jolloin hän voitti kultaa. Garejev pelasi samana vuonna myös World Junior A Challengessa.
Muuta.
Garejev meni naimisiin Jekaterina Kotovenkon kanssa kesällä 2018.
Ternopilin piiri

Ternopilin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ternopilin alueella. Nykyään - vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen - Ternopilin piiri rajoittuu pohjoisessa Kremenetsin piiriin, idässä Hmelnytskyin alueen Hmelnytskyin piiriin, etelässä Tšortkivin piiriin ja lännessä sekä Ivano-Frankivskin alueen Ivano-Frankivskin piiriin että Lvivin alueeseen (Lvivin piiri ja Zolotšivin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Ternopilin kaupunki (223 938 as., 2021).
Ternopilin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Ternopilin alueen piirien lukumäärän kolmeen. Uuden Ternopilin piirin pinta-alaksi tuli 6 161,6 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Ternopilin piirin väkiluvuksi 562 142 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin prosenttia piirin asukkaista (319 359 as.), eli piirin seitsemän kaupungin (Berežany, Zbaraž, Zboriv, Pidhaitsi, Skalat, Terebovlja ja Ternopil) ja kahdeksan kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi.
Hiiltomo

Hiiltomo on teollisuusalue Hyvinkäällä noin 1,5 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Hiiltomossa sijaitsee useiden paikallisesti ja valtakunnallisesti merkittävien yritysten toimitiloja ja toimistoja. Näihin kuuluvat muun muassa KONE, Konecranes, Myllyn Paras ja Ventoniemi. Hiiltomossa ei ole asutusta.
Hiiltomo kaavoitettiin teollisuuden tarpeisiin jo 1920-luvulla. Siellä ovat toimineet nykyisten toimijoiden lisäksi muun muassa tervatehdas 1920-luvulla ja sittemmin Helsingin verkatehdas. KONE muutti 1940-luvulla ja vuonna 1976 rakennettiin Koneen hissitorni, joka edelleen kuuluu Hyvinkään maamerkkeihin.
Hiiltomo rajautuu pohjoisessa Talvisiltaan, idässä Kirjavaantolppaan, etelässä Nummenkärkeen ja lännessä Kuumolaan.
Tšortkivin piiri

Tšortkivin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ternopilin alueella. Heinäkuun 2020 aluelaajennusten jälkeen Tšortkivin piiri rajoittuu pohjoisessa Ternopilin piiriin, idässä Hmelnytskyin alueeseen (Hmelnytskyin ja Kamjanets-Podilskyin piirit), etelässä Tšernivtsin alueeseen sekä lännessä Ivano-Frankivskin alueeseen (Kolomyjan ja Ivano-Frankivskin piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Tšortkivin kaupunki (28 279 as., 2022).
Tšortkivin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Ternopilin alueen piirien lukumäärän kolmeen. Uuden Tšortkivin piirin pinta-alaksi tuli 5 027,5 neliökilometriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Tšortkivin piirin väkiluvuksi 322 293 (1.1.2022). Piiri on väestöltään maaseutuvaltainen, sillä kaupunkilaisiksi luokiteltiin kolmannes ( prosenttia) piirin asukkaista (106 845 as.). Tähän lukuun kuuluivat seitsemän kaupungin (Borštšiv 10 632 as., Butšatš 12 171 as., Zalištšyky 8 928 as., Kopytšyntsi 6 502 as., Monastyryska 5 380 as., H’orostkiv 6 652 as. ja Tšortkiv 28 279 as.) ja kahdeksan kaupunkityyppisen taajaman asukkaat. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi.
Museokeskus Taika

Museokeskus Taika on vuonna 2022 Hyvinkäälle perustettu museokeskus, joka toimii Jussintorin liikerakennuksessa. Museo esittelee sekä Hyvinkään historiaa että nykytaidetta. Nimi Museokeskus Taika valittiin nimikilpailun tuloksena.
Museokeskus perustettiin Hyvinkään kaupunginmuseon ja Hyvinkään taidemuseon yhdistymisen seurauksena. Museokeskuksen johtajana toimii Tuomas Ravea.
Kulkuyhteydet.
Museokeskus Taika sijaitsee Hyvinkään ydinkeskustassa, kirjaston ja Kirjastoaukion kupeessa. Museokeskukseen on muutaman minuutin kävelymatka Hyvinkään juna- ja bussiasemalta.
Stemma (yritys)

Stemma Oy on suomalainen vuonna 1974 perustettu yksityisten huonekaluyrittäjien yhteenliittymä, jonka pääkonttori sijaitsee Jyväskylässä. Stemma-ketjuun kuuluvia myymälöitä on nykyisin noin 40 ympäri Suomea. Päätoimipisteestä tehdään yrityksille maahantuonti, markkinointi ja sopimukset tehtaiden kanssa, mutta paikalliset kauppiaat omistavat omat myymälänsä. 
Paikalliset Stemma-huonekaluliikkeet.
Lähde
Hyvinkään kaupungintalo

Hyvinkään kaupungintalo sijaitsee Hyvinkään Tehtaan kaupunginosassa Hyvinkään entisen villatehtaan tiloissa. Kaupungintalo on sijainnut osoitteessa Kankurinkatu 4-6 vuodesta 2011 alkaen.
2010-luvun alkuun asti Hyvinkään kaupungintalo sijaitsi kaupungin ydinkeskustassa osoitteessa Kutomokatu 1, mutta sen vuonna 1978 valmistunut rakennus purettiin kauppakeskus Willan rakentamisen yhteydessä. Kaupungintalon vaihtaessa paikkaa myös sen edessä sijainneet Eila Karailan suunnittelemat suihkulähteet siirrettiin uuteen paikkaan uuden kaupungintalon edustalle. Uuteen kaupungintaloon siirrettiin myös 1980-luvulla toimintansa lopettaneessa Arena-elokuvateatterissa sijainneita Jalmari Ruokokosken alkuperäisiä piirustuksia.
Kaupungintalon aulassa on vuonna 2011 valmistunut Kaarina Kaikkosen teos Kohti uutta huomista.
Kolomyjan piiri

Kolomyjan piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ivano-Frankivskin alueella. Nykyään – vuoden 2020 alueuudistusten jälkeen – Kolomyjan piiri rajoittuu lounaassa Kosivin piiriin, lännessä Nadvirnan piiriin ja luoteessa Ivano-Frankivskin piiriin. Koillisessa naapurina on Ternopilin alue ja kaakossa Tšernivtsin alue. Piirin hallinnollinen keskus on Kolomyjan kaupunki (61 140 as., 2021).
Kolomyjan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Ivano-Frankivskin alueen piirien lukumäärän kuuteen. Kolomyjan piirin pinta-alaksi tuli 2 476,7 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Kolomyjan piirin väkiluvuksi 275 512 (1.1.2021). Piiri on väestöltään maaseutuvaltainen, sillä kaupunkilaisiksi luokiteltiin vain prosenttia piirin asukkaista (97 907 as.). Heitä olivat piirin kolmen kaupungin (Horodenka, Kolomyja ja Snjatyn) sekä viiden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä runsasväkisempi.
Superband (televisio-ohjelma)

Superband () on eteläkorealainen JTBC-kanavan tuottama tositelevisio-ohjelma vuodelta 2019. Ohjelmassa 121 indie-muusikkoa kilpaili keskenään pyrkimyksenään muodostaa lopulta ”superbändi”. Ohjelman voitti Hoppipolla: I'll, Ha Hyunsang, Kim Yeong-so ja Hong Jinho.
Michael Shea

Michael Shea voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin:
Greg Minnaar

Greg Minnaar (s. 13. marraskuuta 1981 Pietermaritzburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen alamäkiajaja ja maastopyöräilijä. Hänen tallinsa on Santa Cruz Syndicate. Minnaar on voittanut alamäkiajon maailmanmestaruuden neljästi, vuosina 2003, 2012, 2013 ja 2021. Minnaar on voittanut alamäkiajon maailmancupin kolmesti, vuosina 2001, 2005 ja 2008.
Pantsir (ilmatorjuntajärjestelmä)

Pantsir () on venäläinen ilmatorjuntajärjestelmä, jossa kantavassa kulkuneuvossa on ilmatorjuntaohjuksia sekä 30 mm kanuunoita.
Järjestelmän on suunnitellut KBP Instrument Design Bureau ja valmistanut Ulyanovsk Mechanical Plant.
Pantsir-S1 esiteltiin julkisesti Moskovassa vuonna 1995. Toukokuussa 2000 Yhdistyneet Arabiemiirikunnat tilasi 50 96K6 Pantsir-S1 järjestelmää, jotka toimitettiin vuonna 2004.
Pantsir-S1:n seuraaja on Pantsir-S2, jossa on pidempi kantama.
Vyžnytsjan piiri

Vyžnytsjan piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Tšernivtsin alueella. Piiri on perustettu vuonna 1941. Nykyään - vuoden 2020 aluelaajennusten jälkeen - Vyžnytsjan piiri rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Ivano-Frankivskin alueen piireihin (Verh’ovynan, Kosivin ja Kolomyjan piirit), idässä Tšernivtsin piiriin ja etelässä Romaniaan. Piirin hallinnollinen keskus on Vyžnytsjan pikkukaupunki (3 875 as., 2021).
Vyžnytsjan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernivtsin alueen piirien lukumäärän kolmeen. Uuden Vyžnytsjan piirin pinta-alaksi tuli 1 878,8 neliökilometriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Vyžnytsjan piirin väkiluvuksi 90 354 (1.1.2021). Pääosa asukkaista asuu maaseutukylissä. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin vain prosenttia piirin asukkaista (20 183 as.). He asuivat joko jommassa kummassa piirin kahdesta pikkukaupungista (Vaškivtsi ja Vyžnytsja) tai jommassa kummassa kahdesta kaupunkityyppisestä taajamasta (Berehomet, Putyla). Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on myös aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (1.1.2017: 55 501 as.).
Carl Wilhelm Skarstedt

Carl Wilhelm Skarstedt (7. elokuuta 1815 Göteborg, Ruotsi − 27. helmikuuta 1908 Lund, Ruotsi) oli ruotsalainen luterilainen teologi ja yliopistonopettaja. Hän oli Lundin yliopiston professori, kirkkohistorioitsija ja virsirunoilija.
Skarstedt opiskeli Uppsalan yliopistossa ja vihittiin papiksi 1841. Filosofian tohtoriksi hän valmistui 1842 ja toimi pappina Göteborgin hiippakunnassa, opettajana Halmstadissa ja Solbergan kirkkoherrana. 1848 hänet nimitettiin Lundin yliopiston dosentiksi ja 1865 hänestä tuli käytännöllisen teologian ja myöhemmin eksegetiikan, dogmatiikan ja kirkkohistorian professori. Hän oli viimeinen Lundin yliopiston teologisen tiedekunnan professori, joka vastasi useammasta teologian alasta. Samanaikaisesti hän oli Stångbyn ja Vallkärran seurakuntien kirkkoherra sekä toimi lääninrovastina.
Niin julkisessa kuin yksityisessä elämässään Skarstedt oli hyvin persoonallinen, omalaatuinen ja humoristinen, mutta samalla syvällisen hurskas. Nuoruudessaan hän oli saanut vaikutteita schartaulaisuudesta, mutta myöhemmin hän lukeutui ns. matalakirkolliseen suuntaukseen. Hän julkaisi useita teologisia ja kirkkohistoriallisia julkaisuja ja oli myös kiinnostunut lähetystyöstä. Hänen lähetyskiinnostustaan kuvaa se, että hän julkaisi anonyyminä 1861 kokoelman "Christliga Missions-sånger". 
Hän otti osaa vuonna 1849 ilmestyneen virsikirjan laitoksen valmisteluihin. Tätä kirjaa ja hänen muokkaamiaan virsiä on käytetty myös Pohjois-Amerikassa, Augustanasynodin piirissä vielä 1900-luvun puolivälissä. Hän on kirjoittanut muutamia virsiä, joista yksi on Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 414, "Så långt som havets bölja når" vuodelta 1868, jolloin se julkaistiin kokoelmassa "Christliga Missions-sånger", ja oli ensimmäinen ruotsalainen lähetysvirsi.
Virsi on julkaistu suomeksi "Hengellisiä lauluja ja virsiä" -kirjassa, johon sen Hilja Haahti on kääntänyt 1912 "Jo merten kaukorannan taa". Ruotsin kirkon virsikirjassa sen suomenkielinen teksti "Niin kauaksi kuin aaltojaan" on Pekka Kivekkään 1998 tekemä käännös.
Seija Sartti

Seija Aulikki Sartti (s. 15. joulukuuta 1945 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, joka tuli työvuosinaan tunnetuksi "Helsingin Sanomiin" ja sen Kuukausiliitteeseen kirjoittamistaan laajoista pamflettimaisista artikkeleista ja pisteliäistä henkilöjutuista.
Sartti työskenteli uransa alussa kuusi vuotta Jussi Pohjakallion studiossa, arvelunsa mukaan Suomen ensimmäisenä naispuolisena mainosvalokuvaajana, kunnes aloitti opinnot Sanoman toimittajakoulussa ja siirtyi kirjoittavaksi toimittajaksi.
Seija Sartti oli 1970-luvun alusta lähtien naimisissa toimittaja Aarno ”Loka” Laitisen (1943–2021) kanssa.
Yttriumnitraatti

Yttriumnitraatti (Y(NO3)3) on yttrium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yttriumyhdisteiden valmistukseen ja reagenssina sekä katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa yttriumnitraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, joita ovat esimerkiksi tri-, tetra- ja heksahydraatit [Y(NO3)3·3H2O, Y(NO3)3·4H2O ja Y(NO3)3·6H2O]. Hydraatit ovat väriltään punertavia. Yttriumnitraatti liukenee hyvin veteen ja liukenee myös etanoliin. Kuumennettaessa aine hajoaa ensin oksinitraateiksi ja lopulta yttriumoksidiksi.
Yttriumnitraattia valmistetaan liuottamalla yttriumoksidia, -hydroksidia tai -karbonaattia typpihappoon.
Y2O3 + 6 HNO3 → 2 Y(NO3)3 + 3 H2O
Yttriumnitraattia käytetään muiden yttriumyhdisteiden kuten yttriumoksidin ja yttriumbariumkuparioksidin valmistamiseen. Sitä voidaan käyttää katalyyttinä esimerkiksi Michael-additioissa ja alkyloinneissa ja reagenssina fenolien nitraamiseen.
Ben Wallace (poliitikko)

Robert Ben Lobban Wallace (s. 15. toukokuuta 1970) on brittiläinen poliitikko. Hän on toiminut konservatiivien parlamenttiedustajana vuodesta 2005 ja puolustusministerinä 24. heinäkuuta 2019 alkaen. Hänen vaalipiirinsä on Wyre and Preston North.
Ennen poliitikonuraansa hän isänsä lailla palveli sotilaana vuosina 1991 vuoteen 1998 Saksassa, Kyproksella ja Belizessä sekä Pohjois-Irlannissa Britannian maavoimien Skottikaartissa, jossa hän yleni kapteeniksi. Vuosina 1999–2003 hän oli edustajana Skotlannin parlamentissa.
Dnistrovskin piiri

Dnistrovskin piiri () on hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Tšernivtsin alueella. Uusi Dnistrovskin piiri rajoittuu lännessä Tšernivtsin piiriin, luoteessa Ternopilin alueen Tšortkivin piiriin, pohjoisessa Hmelnytskyin alueen Kamjanets-Podilskyin piiriin, idässä Vinnytsjan alueen Mohyliv-Podilskyin piiriin, ja etelässä Moldovaan ja Romaniaan. Piirin pohjoisraja seuraa Dnestrjokea (), jonka nimestä piirin nimi on johdettu. Piirin hallinnollinen keskus on Kelmentsin kaupunkityyppinen taajama (7 111 as., 2021).
Dnistrovskin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernivtsin alueen piirien lukumäärän kolmeen. Samassa yhteydessä muodostettiin Dnistrovskin piiri yhdistämällä useamman aiemman piirin alueita ja alueen alaisuudessa ollut Novodnistrovskin kaupunki uudeksi laajemmaksi piiriksi. Uuden Dnistrovskin piirin pinta-alaksi tuli 2 120,0 neliökilometriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Dnistrovskin piirin väkiluvuksi 154 440 (1.1.2021). Piirin asukkaat asuvat lähinnä maaseudulla. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin vain prosenttia piirin asukkaista (yhteensä 35 428 as.). Kaupunkilaiset asuivat jossain piirin kolmesta kaupungista (Novodnistrovsk, Sokyrjany ja H’otyn) tai Kelmentsin kaupunkityyppisessä taajamassa.
Tarrantin piirikunta

Tarrantin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 2 110 640 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Fort Worthin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1849.
Väestö.
Vuonna 2020 Tarrantin piirikunnan 2 110 640 asukkaasta valkoisia oli 72,6 %, mustia 17,9 %, aasialaisia 5,8 % ja alkuperäisasukkaita 0,9 %. Vuonna 2019 29,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 16,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.