tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sergei Aleksašenko

Sergei Aleksašenko (; s. 1959) on venäläinen taloustieteilijä, liikemies ja entinen poliitikko.
Aleksašenko valmistui Moskovan valtionyliopiston taloustieteen laitokselta vuonna 1986 ja sai taloustieteessä filosofian tohtorin arvon vuonna 1989. Hän oli tutkijana Neuvostoliiton tiedeakatemian alaisessa Ekonomis-matemaattisessa keskusinstituutissa vuosina 1986–1989. Hän oli johtava asiantuntija Neuvostoliiton talousreformikomissiossa tammikuusta 1990 huhtikuuhun 1991. Aleksašenko oli Venäjän federaation varafinanssiministeri vuosina 1993–1995 ja Venäjän keskuspankin ensimmäinen varapuheenjohtaja vuosina 1995–1998. Hän istui hallituksen jäsenenä myös Sberbankissa, VTB:ssa, Evrofinance Mosnarbankissa ja Pariisin Eurobankissa.
Aleksašenko oli Interrosin varajohtaja vuodesta 2000 ja johtaja vuodesta 2004. Vuosina 2006–2008 hän johti Merrill Lynchin Venäjän-haaraa. Vuosina 2008–2015 hän oli Moskovan talouskorkeakoulun makrotaloustieteellinen tutkimusjohtaja. Aleksašenko oli vuosina 2011–2012 Yhdistyneen viljayhtiön hallituksen puheenjohtaja ja toimi myös muun muassa Aeroflotin hallituksessa. Sittemmin hän on muuttanut Yhdysvaltoihin. Aleksašenko joutui käytännössä maanpakoon ajauduttuaan Vladimir Putinin hallinnon epäsuosioon. Vuonna 2013 hänestä tuli Brookings Institutionin vanhempi tutkija. Hänellä oli aiemmin tutkimusresidenssi Carnegie Moscow Centerissä, jossa hän keskittyi tutkimaan Venäjän integraatiota maailmantalouteen ja sen elpymistä globaalista finanssikriisistä. Hän on kirjoittanut monia artikkeleita Venäjän taloudesta. Vuonna 1999 ilmestyi teos "Battle for the Ruble". Vuonna 2018 Aleksašenko julkaisi kirjan "Putin’s Counterrevolution", jossa hän kritisoi Putinia demokratian edellytysten tukahduttamisesta, ennestään hauraan omaisuudensuojan heikentämisestä ja yksityisiä investointeja huomattavasti vähentäneestä politiikasta.
Aleksašenko on kritisoinut Venäjän Ukrainassa aloittamaa täysimittaista sotaa. Hänet luokiteltiin Venäjällä ulkomaiden agentiksi. Lisäksi vuonna 2023 Venäjän sisäministeriö asetti hänet etsintäkuulutettujen listalle. Aleksašenko liittyi Venäjältä maanpakoon lähteneiden vaikuttajien perustamaan Venäjän sodanvastaiseen komiteaan.
Tongankielinen Wikipedia

Tongankielinen Wikipedia on Wikipedian tongankielinen versio, joka aloitti toimintansa tammikuussa 2004. Elokuussa 2024 artikkeleita oli 2016, mikä tekee siitä 259. suurimman kieliversion.
Rautavaltaistuin

 
Rautavaltaistuin on kuvitteellinen istuin George R. R. Martinin kirjoittamassa "Tulen ja jään laulu" -fantasiakirjasarjassa ja romaanissa "Tuli ja veri". Se on Westerosin manteretta hallitsevan Seitsemän kuningaskunnan kuninkaan henkilökohtainen valtaistuin, jolla istuessa hän jakaa käskyjä ja tuomioita. Se sijaitsee korkealla korokkeella Punalinnan suuressa salissa Seitsemän kuningaskunnan pääkaupungissa Kuninkaansatamassa. Valtaistuimella saa istua kuninkaan lisäksi vain tämän lähin neuvonantaja, kuninkaan Koura, aina kuninkaan poissaollessa.
Rautavaltaistuimen kuvaillaan olevan epäsymmetrinen ja täynnä piikkejä, ja sen rosoiset ja terävät reunat ovat aiheuttaneet useille hallitsijoille haavoja. Sen kerrotaan olevan niin epämukava, ettei kuningas voi nojata sen selkänojaan. George R. R. Martin on sanonut Rautavaltaistuimen olevan valloituksen symboli ja kuvaillut sitä muun muassa mustaksi, vääntyneeksi, valtavaksi, rumaksi ja pelottavaksi sekä sanonut sen olevan niin korkea, että istuimelle täytyy kiivetä jyrkkiä rautaportaita pitkin. Martin on sanonut taiteilija Marc Simonettin piirroksen valtaistuimesta olevan lähimpänä hänen kuvittelemaansa. Hän valitsi Simonettin piirroksen mukaan "The World of Ice &amp; Fire" -kirjaansa.
Rautavaltaistuimen loi Aegon I Targaryen valloitettuaan sisarineen ja lohikäärmeineen Westerosin mantereen ja ryhdyttyään sen ensimmäiseksi kuninkaaksi. Aegon perusti Kuninkaansataman uudeksi pääkaupungiksi ja rakennutti valtaistuimen kukistettujen vihollistensa miekoista, jotka hän sulatti ja liitti toisiinsa lohikäärmeensä Balerion Mustakauhun lieskoilla. Westerosilaisissa lauluissa kerrotaan valtaistuimessa olevan tuhat miekkaa. Rauhanomaisesti antautuneiden sukujen, kuten Arrynin ja Starkin miekkoja Aegon ei kuitenkaan käyttänyt valtaistuimen rakentamiseen.
Televisiosarjoissa.
Martinin kirjoihin perustuvissa televisiosarjoissa "Game of Thrones" ja "House of the Dragon" rekvisiittana käytetty Rautavaltaistuin on huomattavasti kirjoissa kuvailtua pienempi. "Game of Thronesiin" valtaistuimen toteutti rekvisiittavastaava Gavin Jones. "House of the Dragon" -sarjassa, "Game of Thronesin" esiosassa, valtaistuin on hieman edeltäjäänsä suurempi ja sen ympärille asetettu miekkoja.
Aslambek Aslahanov

Aslambek Ahmedovitš Aslahanov (; 11. maaliskuuta 1942 – 11. elokuuta 2024) oli venäläinen poliitikko.
Aslahanov istui valtioduuman jäsenenä vuosina 1999–2003 ja oli Vladimir Putinin neuvonantaja Tšetšeniaa sekä Pohjois-Kaukasiaa koskevissa asioissa vuosina 2004–2008. Hän oli tšetšeeni. Aslahanov ehdotti Beslanin koulukaappauksen yhteydessä seitsemänsadan venäläisen julkisuuden henkilön vapaaehtoista menemistä kouluun panttivangeiksi vastineeksi lasten vapauttamisesta. Aslahanov otti lennon Moskovasta tapahtumapaikalle suunnitelmansa toteutumisen toivossa. Paikalle päästyään hän kuitenkin pystyi vain toteamaan koulukaappauksen tuhoisan päätöksen. Vuosina 2008–2012 Aslahanov istui Venäjän liittoneuvostossa.
Aslahanov opiskeli Harkovassa ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi. Hän toimi Neuvostoliiton sisäministeriössä poliisin kenraalimajurina. Aslahanov sai tunnettavuutta myös työstään sambo-kamppailulajin harjoittajien kansainvälisen yhteisön kehittämisessä. Aslahanov sai monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Venäjän kunniamerkin, Ystävyyden kunniamerkin, Kunniamerkin ansioista isänmaalle ja Punalipun kunniamerkin.
Matthias Warnig

Matthias Arthur Warnig (s. 26. heinäkuuta 1955 Altdöbern, Itä-Saksa) on saksalainen liikemies, entinen Stasin agentti ja Vladimir Putinin yhteistyökumppani.
Warnig värvättiin Stasin palvelukseen jo lukioaikana. Hän aloitti vuonna 1974 asepalveluksen Stasin alaisessa Feliks Dzeržinski -rykmentissä. Myöhemmin hänet koulutettiin Stasin agentiksi ulkomaantiedusteluun. Warnig opiskeli vuosina 1977–1981 taloustiedettä Itä-Berliinin Bruno Leuschner -talousyliopistossa. Stasissa hän yleni luutnantista kapteeniksi. Vuonna 1989 hänestä tuli Stasin informaatio- ja teknologiaosaston apulaisjohtaja. Saksojen yhdistyttyä Warnig työskenteli pankkiirina. Hän johti Dresdner Bankin konttoria Moskovassa. Warnigista tuli Deutsche Wellen mukaan aktiivisin saksalainen toimija venäläisessä liikemaailmassa. Hän toimi Nord Stream -hankkeessa ja oli vuosina 2015–2023 Nord Stream 2 AG:n toimitusjohtaja. Warnig pääsi vuonna 2011 Transneftin ja Rosneftin hallintoneuvostoihin. Rosneftissa hän teki läheistä yhteistyötä Gerhard Schröderin kanssa. Warnig toimi myös VTB:n ja Rossija-pankin hallituksissa. Vuosina 2012–2018 hän johti RUSAL:n hallintoneuvostoa. Hän luopui asemasta Yhdysvaltain kohdistettua yhtiöön pakotteita. Warnig nimitettiin vuonna 2019 FC Schalke 04 -jalkapalloseuran hallitukseen joidenkin kannattajien vastustuksesta huolimatta.
Tammikuussa 2023 Warnig kritisoi "Die Zeitissa" yksityisten tilien jäädyttämistä osana Venäjään kohdistettuja pakotteita.
Yhteydet Putiniin.
Warnigista tuli Deutsche Wellen mukaan Putinin ensimmäinen saksalainen ystävä ja luottohenkilö. "Badische Neueste Nachrichten" kuvaili Warnigia Putinin pitkäaikaiseksi ja läheiseksi luottohenkilöksi. Läheiset välit Putiniin johtivat siihen, että Warnig ainoana saksalaisena joutui Yhdysvaltain oligarkkeihin suuntaamien pakotteiden kohdehenkilöksi.
Aleksei Navalnyin Putinin palatsista tekemässä suositussa videossa mainitaan monien venäläisten lisäksi Warnig. Video tarkastelee Venäjään kytkeytyvää korruptioverkostoa. Navalnyi kertoi Deutsche Wellen artikkeliin viitaten Warnigin aikoinaan tukeneen Putinia ja tämän perhettä taloudellisesti. Virallisen väitteen mukaan Warnig tutustui Putiniin vasta Pietarissa molempien vaihdettua alaa. Catherine Beltonin mukaan Warnig kuului KGB:n soluun, jonka Putin oli perustanut Dresdenissä liikekonsulttiyhtiönä. Beltonin mukaan hänestä tuli oleellinen Putinin hallinnon vaikuttaja ja yksi Putinin läheisimmistä liittolaisista.
Vuonna 2018 Warnig kertoi "Die Pressen" haastattelussa saavansa tarvittaessa yhä järjestymään tapaamisen Putinin kanssa.
Ronnie Scott’s Jazz Club

Ronnie Scott’s Jazz Club on Lontoon Sohossa sijaitseva jazzklubi. Se avattiin vuonna 1959 osoitteeseen 39 Gerrard Street. Vuonna 1967 se muutti 47 Frith Streetille. 
Brecon Jazz Festival nimesi vuonna 2009 Ronnie Scott’sin yhdeksi 12 tapahtumapaikasta, jotka olivat vaikuttaneet eniten jazziin Britanniassa. 
Jimi Hendrixin viimeinen esiintyminen tapahtui 16. syyskuuta 1970 Ronnie Scott’sissa. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin.
Rara

Rara on järvi Nepalin luoteisosassa Raran kansallispuistossa. Se on Nepalin suurin järvi, ja sen pinta-ala on 10,8 neliökilometriä. Järven pinnankorkeus on 2 990 metriä. Järvi on muodoltaan soikea, ja se on noin viisi kilometriä pitkä ja kolme kilometriä leveä. Suurin syvyys on 167 metriä. Raran laskujoki on Mugu-Kamali.
Järvi on Raran kansallispuiston tärkein nähtävyys. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1976 suojelemaan järveä ja sen ympäristöä. Vuonna 2007 järvestä tuli osa Ramsar-aluetta, jonka pinta-ala on 15,83 neliökilometriä.
Järvestä on tavattu kolmea endeemistä karppikalalajia, jotka ovat "Schizothorax macropthalamus", "Schizothorax nepalensis" ja "Schizothorax raraensis". Lintulajeja on tavattu kymmeniä, joista osa on uhanalaisia. Huomattavin nisäkäs on lyhytkarvasaukko.
Justin Baldoni

Justin Baldoni (s. 24. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan roolistaan televisiosarjassa "Jane the Virgin" sekä ohjaamastaan elokuvasta "Five Feet Apart". Baldoni on ohjannut myös elokuvan "Se päättyy meihin", jossa hän esittää pääosaa.
Isoisäni rosvopäällikkö – vankilanjohtajan tarina

Isoisäni rosvopäällikkö – vankilanjohtajan tarina on nurmijärveläisen Sari Eskolan kirjoittama kirja isoisästään. Se kertoo vankilanjohtaja Sulo Laineen (1920–1994) elämäkerran. Kirjan on kustantanut Väyläkirjat (2024).
Eetu Savolainen

Eetu Savolainen (s. 14. marraskuuta 1994) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa Ikaalisten Nousevaa-Voimaa. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden keskimatkalla vuosina 2013 ja 2025, pitkällä matkalla 2025, yösuunnistuksessa vuonna 2018 sekä erikoispitkällä matkalla vuosina 2018 ja 2022.
Savolainen sijoittui EM-kilpailuissa 2022 keskimatkalla kahdeksanneksi. Hän edusti Suomea myös EM-kilpailuissa 2024 ja MM-kilpailuissa 2025. Hän kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran vuonna 2016.
Savolainen on koulutukseltaan diplomi-insinööri.
Vartiamäki (Leivonmäki)

Vartiamäki (myös asussa Vartijamäki) on kylä Joutsan länsiosassa entisen Leivonmäen kunnan alueella. Se sijaitsee Pappisten kylän pohjoispuolella ja Leivonmäen kansallispuiston eteläpuolella. Asutus jatkuu myös kuntaliitosta edeltäneen Joutsan alueelle.
Vartiamäki ei ole ollut rekisterikylä, vaan sen alue on kuulunut Leivonmäen rekisterikylään. Joutsan puolella sijaitsevat talot ovat kuuluneet joko Joutsan tai Tammilahden rekisterikyliin. Vartiamäessä on kuitenkin ollut oma kansakoulu.
Historiaa.
Vartiamäen kantatalo syntyi 1700-luvun loppupuolella. Vartiamäki oli jo olemassa torppana Leivonmäen kylän isojakotoimitusten alkuvuonna 1791, mutta kuusi vuotta myöhemmin tämä sekä lähellä sijainnut Kurkijärven torppa muutettiin kruunun uudistiloiksi. 
1800- ja 1900-lukujen vaihteessa Vartiamäen ja Koiviston tilat olivat Leivonmäen suurimpia; vuonna 1901 Vartiamäellä oli 24 hehtaaria peltoa ja 10 hehtaaria niittyä sekä 25 lehmää, Koivistolla taas 28 hehtaaria peltoa, 40 hehtaaria niittyä sekä 26 lehmää. Pitäjän talollisten keskimäärät olivat tuolloin 11 ha peltoa, 12 ha niittyä ja noin 11 lehmää.
Vartiamäen kautta kirkonkylästä Joutsan rajalle kulkevaa maantietä alettiin suunnitella vuonna 1893, jolloin kuitenkin oltiin rakentamassa Martinkylän tietä kirkonkylän ja Mieskonmäen välille, joten rakennusta lykättiin vuoteen 1900. Vartiamäen kylätien alkuosa kirkonkylältä Rutajärven Harjulahden tienhaaraan saakka muutettiin vuonna 1922 kunnantieksi. Osuus muutettiin paikallistieksi vuonna 1963.
Kansakoulu.
Vartiamäen koulupiiri perustettiin vuonna 1908, jolloin kunnan ensimmäinen kansakoulupiirijako hyväksyttiin. Koulu saatiin kuitenkin rakennettua vasta vuonna 1937. 1960-luvulla oppilasmäärä alkoi laskea kaupungistumisen ja syntyvyyden laskun seurauksena, ja Vartiamäen koulu lakkautettiin vuonna 1965.
Ever Dream

Ever Dream on suomalaisyhtye Nightwishin kappale ja ensimmäinen single albumilta "Century Child". Se julkaistiin Spinefarmin kautta 3. toukokuuta 2002, ja kappaleen on kirjoittanut Tuomas Holopainen. Single ylsi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle viikolla 19 vuonna 2002, ja pysyi siellä neljä viikkoa. "Ever Dream" myi kultaa kahdessa päivässä, ja platinaa vuoden 2002 lokakuussa.
Single sisältää pääkappaleen lisäksi coverin Andrew Lloyd Webberin kappaleesta "Phantom of the Opera" sekä Japanissa mytävän bonusraidan "Wayfarer".
Aaro Aho

Aaro Aho (s. 1999) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa Valkeakosken Hakaa.
Aho sijoittui EM-kilpailuissa 2022 pitkällä matkalla 20:nneksi ja keskimatkalla 25:nneksi. EM-kilpailuissa 2024 hän ei selviytynyt keskimatkan karsinnasta loppukilpailuun.
Le Vigean

Le Vigean () on kunta Ranskan keskiosassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Mauriacin kaupungin koillispuolella.
Saint-Laurentin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Kirkkoa laajennettiin 1300-luvulla lisäämällä siihen kaksi sivukappelia. 1400-luvun lopulla kirkon laiva rakennettiin uudelleen ja 1700-luvulla laivan takaosaan rakennettiin kolmas kappeli. Kirkon sisällä on 1200-luvulta peräisin oleva Limogesin emalinen pyhäinjäännöslipas, jossa on kuvattuna Pyhän Thomas Becketin marttyyrikuolema.
Adam Ståhl

Adam Mikael Sven Ståhl (s. 8. lokakuuta 1994) on ruotsalais-suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Hän edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Djurgårdenia.
Ståhl siirtyi Elfsborgin junioreista Norrbyhyn vuonna 2013 ja pelasi Norrbyn edustusjoukkueessa kolmannella ja toisella sarjatasolla vuosina 2014–2017. Tammi-huhtikuussa 2018 hän pelasi Turkin Superliigassa kahdeksan ottelua Kardemir Karabüksporin joukkueessa ja palasi sitten Ruotsiin. Hän edusti Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa Dalkurdia kaudella 2018, Siriusta kausina 2019–2021 ja Mjällbytä kausina 2022 ja 2023 sekä kauden 2024 alkupuoliskon. Hän siirtyi heinäkuussa 2024 Djurgårdeniin. Hän on pelannut elokuun 2024 puoliväliin mennessä Allsvenskanissa 142 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Hän on pelannut kesällä 2024 Djurgårdenin joukkueessa Konferenssiliigan karsinnoissa neljä ottelua ja teki maalin kolmannen karsintakierroksen toisessa osaottelussa Tampereen Ilvestä vastaan.
Ståhlin isä on ruotsalainen ja äiti suomalainen ja hänellä on molempien maiden kansalaisuus.
Maajoukkueessa.
Syyskuussa 2024 Ståhl pelasi ensimmäisen ottelunsa Suomen jalkapallomaajoukkueessa Kansojen liigan vierasottelussa Kreikkaa vastaan.
Argentiinan ralli 1998

Argentiinan ralli 1998 (viralliselta nimeltään "18. Rally Argentina") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1998. Kilpailu järjestettiin 19.–23. toukokuuta 1998. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Argentiinan ralli 1997

Argentiinan ralli 1997 (viralliselta nimeltään "17. Rally Argentina") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1997. Kilpailu järjestettiin 21.–24. toukokuuta 1997. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ).
Sam Morsy

Samy Sayed Mekawy Said Morsy (s. 10. syyskuuta 1991 Wolverhampton, Englanti) on egyptiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kesästä 2025 alkaen Kuwaitin Valioliigassa pelaavaa Kuwait SC:tä. Aiemmin hän pelasi Ipswich Townissa, jonka kapteenina hän toimi kaudesta 2021–2022 alkaen. Hän on pelannut Egyptin maajoukkueessa yhdeksän maaottelua.
Morsy siirtyi Wolverhampton Wanderersin junioreista Port Valeen vuonna 2008 ja aloitti liigauransa Port Valen edustusjoukkueessa Englannin kakkosliigassa helmikuussa 2010. Kesästä 2013 tammikuuhun 2016 hän edusti kakkos- ja ykkösliigassa Chesterfieldiä. Tammikuusta 2016 syyskuuhun 2020 Morsy kuului Wigan Athleticin miehistöön ykkösliigassa ja mestaruussarjassa ja oli välillä puoli vuotta lainassa mestaruussarjajoukkue Barnsleyssa. Syyskuusta 2020 elokuun 2021 loppuun hän edusti mestaruussarjassa Middlesbrough'ta. Sitten hän siirtyi ykkösliigassa tuolloin pelanneeseen Ipswichiin, joka nousi vuonna 2023 mestaruussarjaan ja vuotta myöhemmin Valioliigaan. Hän pelasi kaudella 2024–2025 kaikkiaan 33 valioliigaottelua, kahta vaille kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin syyskuussa Southamptonia vastaan. Morsy on pelannut mestaruussarjassa 188 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia. Ykkösliigassa hän on pelannut 200 ottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. Kakkosliigasta hänellä on takana 105 ottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia.
Morsy pelasi Egyptin maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2016 ystävyysottelussa Guineaa vastaan. Hän pelasi kaksi maaottelua vuonna 2017 ja kaksi kesäkuun 2018 alussa. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan vaihdosta kentälle 50. peliminuutilla loukkaantuneen Tarek Hamedin tilalle. Morsy pääsi maaotteluissa vielä muutamaksi minuutiksi kentälle kerran lokakuussa 2018 ja kahdesti syyskuussa 2023. Hän on pelannut kaikkiaan yhdeksän maaottelua, joissa hän on ollut kolme kertaa avauskokoonpanossa.
Bless the Child

Bless the Child on Nightwishn kappale ja toinen single albumilta "Century Child". Pääkappaleen on säveltänyt Tuomas Holopainen, ja single julkaistiin 21. heinäkuuta 2002. Drakkar Records julkaisi singlen myös Saksassa erilaisilla kappaleilla kuin Suomessa. "Bless the Child" on basisti Marko Hietalan ensimmäinen kappale yhtyeeseen tulon jälkeen. Kappaleeseen on kuvattu Pasi Takulan ohjaama musiikkivideo, johon yhtye on kertonut olevansa hieman pettynyt sen monimutkaisuuden vuoksi.
"Bless the Child" ylsi Suomen singlelistan ensimmäiselle sijalle viikolla 31 vuonna 2002, ja piti kärkipaikkaa yhteensä kolme viikkoa.
Lateesit

Lateesit (Latidae) on piikkimakrillikaloihin kuuluva kalaheimo. Lajeja tavataan laajalla alueella Afrikassa, Aasiassa ja Australiassa niin makeissa kuin merivesissäkin. Lateesit luettiin aiemmin kuuluviksi robaloihin.
Lajit ja anatomia.
Lateeseihin kuuluu kolme sukua ja 13 lajia. Heimon lajit ovat useimmiten 15–40 cm pitkiä, mutta suurimmat lajit, esimerkiksi barramundi, voivat saavuttaa kahden metrin pituuden. Lateesien otsaprofiili on kovera, muuten ne muistuttavat ruumiinmuodoltaan ahvenia. Selkäeviä on kaksi, mutta ne ovat vain osittain erilliset. Heimon kalojen pyrstöevä on usein pyöreäpäinen.
Levinneisyys ja elintavat.
Noin puolet lateesilajeista on afrikkalaisten järvien ja jokien kaloja. Muut heimon lajit elävät murto- tai merivesissä Afrikasta Australiaan. Lateesien ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet. Monet lajit, kuten barramundi ja niilinahven, ovat merkittäviä ruokakaloja.
Arijanet Muric

Arijanet Anan Muriqi (s. 7. marraskuuta 1998 Schlieren, Sveitsi) on kosovolais-montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa kaudella 2025–2026 Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa lainasopimuksella Englannin mestaruussarjan Ipswich Townista. Hän on pituudeltaan 198-senttimetrinen. Hän on pelannut Kosovon maajoukkueessa vuodesta 2018.
Muric aloitti pelaajauransa syntymämaassaan Sveitsissä. Hän siirtyi vuonna 2015 Englantiin Manchester Cityn junioreihin. Hän aloitti liigauransa lainasopimuksilla Alankomaiden Eredivisien NAC Bredassa vuonna 2018, Englannin mestaruussarjan Nottingham Forestissa kaudella 2019–2020, Espanjan Segunda Divisiónin Gironassa kauden 2020–2021 alkupuoliskolla, Alankomaiden Eredivisien Willem II Tilburgissa helmi-kesäkuussa 2021 ja Turkin Superliigan Adana Demirsporissa kaudella 2021–2022. Kahdessa viimeksi mainitussa joukkueessa hän pelasi ykkösmaalivahtina. Muric pelasi Manchester Cityssä viisi liigacupin ottelua kaudella 2018–2019 mutta istui voitokkaan loppuottelun vaihtopenkillä.
Muric siirtyi heinäkuussa 2022 Manchester Citystä mestaruussarjajoukkue Burnleyyn, joka nousi keväällä 2023 Valioliigaan. Muric pelasi kaudella 2023–2024 Valioliigassa kymmenen ottelua oltuaan maaliskuulle saakka varamaalivahtina James Traffordin pelatessa. Muric siirtyi Valioliigaan nousseeseen Ipswich Towniin heinäkuussa 2024 ja pelasi kaudella 2024–2025 Valioliigassa 18 ottelua. Kauden 2025–2026 hän pelaa lainalla Serie A:n Sassuolossa.
Muric pelasi kaksi ottelua Montenegron alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2017. Hän pelasi Kosovon A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Azerbaidžania vastaan. Hän on pelannut 25. elokuuta 2025 mennessä 43 A-maaottelua, joissa hän on pitänyt vastustajan maaleitta 12 kertaa. Otteluista kuusi on kuulunut MM-karsintaan, 17 EM-karsintaan ja 14 Kansojen liigaan.
Tonga Leitis' Association

Tonga Leitis' Association (, lyh. TLA) on tongalainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen asioita ajava kansalaisjärjestö. Järjestön päämaja sijaitsee maan pääkaupungissa Nuku'alofassa.
Historia.
Yhdistyksen perusti tongalainen Joey Joleen Mataele vuonna 1992. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Papiloa Foliaki.
Yhdistys oli keskeisessä osassa vuonna 2018 ensi-iltansa saaneessa dokumenttielokuvassa "Leitis in Waiting", jossa kerrotaan sukuolivähemmistöihin kuuluvista tongalaisista. Samana vuonna syklooni Gita tuhosi yhdistyksen päämajan. TLA aloitti 10 000 dollarin rahankeräyksen uusien tilojen rakentamiseksi.
Toiminta.
TLA kampanjoi Tongan rikoslakien muuttamisen puolesta: homoseksuaalisuus ja ristiinpukeutuminen ovat molemmat edelleen rikoksia Tongalla ja niistä voidaan langettaa korkeintaan 10 vuoden vankeusrangaistus.
Yhdistys tekee myös paljon työtä HIV/AIDS -potilaiden parissa Tongalla ja edistää tietoutta sairaudesta väestön keskuudessa. Tiedotuksen kohderyhmänä ovat seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen, erityisesti perinteiset fakaleitī -ryhmää edustavat, lisäksi myös seksityöläiset. Yhdistys on myös järjestänyt vuodesta 2020 alkaen HIV-testejä kaikkialla Tongalla neljä kertaa vuodessa.
TLA on vuodesta 1993 lähtien järjestänyt Miss Galaxy Pageant -nimistä paikallisten kesksuudessa suosittua kauneuskilpailua.
Liam Delap

Liam Rory Delap (s. 8. helmikuuta 2003 Winchester) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Hän on pelannut useissa Englannin nuorisomaajoukkueissa.
Seurajoukkueura.
Delap pelasi kymmenen vuotta Derby Countyn junioreissa ja siirtyi vuonna 2019 Manchester Cityyn. Hän pelasi Cityn edustusjoukkueessa kaksi valioliigaottelua, kaksi FA Cupin ottelua ja yhden liigacupin ottelun vuosina 2020–2022. Hän pelasi lainalla Englannin mestaruussarjassa kaudella 2022–2023 Stoke Cityssä ja Preston North Endissä sekä kaudella 2023–2024 Hull Cityssä. Noiden kahden kauden aikana hän pelasi yhteensä 68 mestaruussarjaottelua ja teki niissä 12 maalia.
Delap siirtyi heinäkuussa 2024 Manchester Citystä Valioliigaan nousseeseen Ipswich Towniin. Kaudella 2024–2025 Delap pelasi 37 valioliigaottelua, joista 32 avauskokoonpanossa, ja oli 12 maalillaan Valioliigasta kauden päätteeksi pudonneen Ipswichin paras maalintekijä. Hän pelasi kaudella 2024–2025 myös kaksi FA Cupin ottelua sekä yhden Englannin liigacupin ottelun, mutta ei tehnyt niissä maaleja.
Kesäkuussa 2025 Delap siirtyi Chelseaan kuusivuotisella sopimuksella. Chelsea maksoi hänestä 30 miljoonan punnan siirtokorvauksen. Hän voitti samana kesänä seurajoukkueiden maailmanmestaruuden. Turnauksen kuudessa ottelussaan hän teki yhden maalin.
Maajoukkueura.
Delap on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2022 Englannin voittaessa mestaruuden ja teki maalin alkulohko-ottelussa sittemmin myös loppuotteluvastustajaksi noussutta Israelia vastaan. Loppuottelussa Delap tuli vaihdosta kentälle jatkoajan puolivälissä. Hän pelasi kaksi ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2023, avauskokoonpanossa viimeisessä alkulohko-ottelussa ja viime hetket tappiollisessa neljännesvälieräottelussa.
Muuta.
Liam Delapin isä Rory Delap pelasi Valioliigassa ja Irlannin maajoukkueessa.
Jorma Hyry

Jorma Hyry (30. syyskuuta 1943 Kuivaniemi – 9. elokuuta 2006 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija ja metsänhoitaja. Hyry pelasi mestaruussarjassa ja suomensarjassa vuosina 1960–1974 pääasiassa Oulun Lipon, Simon Kirin ja Puna-Mustien joukkueissa. Hyry valittiin kaudella 1971 pesäpallon vuoden lukkariksi.
Koulutukseltaan Hyry oli metsänhoitaja Helsingin yliopistosta valmistuen vuonna 1972. Hyry työskenteli muun muassa valvontatarkastajana ja metsäpäällikön tehtävissä.
Recluse Crew

Recluse Crew on suomalainen hiphop-tuottajakollektiivi, jonka muodostavat BennyBen, Flam, Jake the Break ja Staffro. Kokoonpano tunnetaan etenkin samplepohjaisesta boom bap -tuotannostaan, jossa kuuluvat vaikutteet 1980- ja 1990-luvun hiphopista.
Recluse Crew sai alkunsa 2000-luvun alussa Raumalla, josta ryhmän kaikki jäsenet ovat alun perin kotoisin. BennyBen ja Staffro perustivat vuonna 1999 duon Kivat Pojat, jonka ympärille kollektiivi alkoi muodostua.
Vuonna 2005 Recluse Crew julkaisi The Art of Raw Sound -nimisen albumin yhdysvaltalaisen Synoptic Pressure -rapryhmän kanssa. Levy julkaistiin Suomessa, Japanissa ja Iso-Britanniassa.
Pitkäsoiton levyjulkkareita juhlittiin marraskuussa 2005 break-tapahtuma Helsinki Battlen yhteydessä Helsingin Nosturissa. Samassa tapahtumassa nähtiin myös yhdellä viimeisistä keikoistaan [detroit]]ilainen tuottaja J Dilla, joka on yksi kollektiivin tärkeimmistä innoittajista ja esikuvista.
The Art of Raw Sound sai radiosoittoa yli kymmenessä eri maassa. Lisäksi brittiläinen musiikkilehti Notion nosti albumin yhdeksi vuoden parhaimmista hiphop-levyistä vuonna 2006.
Levy nousi muun muassa japanilaisen levyjakelija Diskunionin hiphop-listan ykköseksi kolmeksi viikoksi myyden myöhemmin yhteensä tuhansia kopioita maailmanlaajuisesti.
Vuonna 2012 tuolloin kolmihenkisen Recluse Crew:n jäsenet liittyivät osaksi laajempaa HKI Crates -tuottajakollektiivia. Myöhemmin samana vuonna Recluse Crew sai uudestaan neljännen jäsenen, kun BennyBen teki paluun kollektiiviin.
Vuonna 2014 Recluse Crew oli mukana yhdysvaltalaisen räppärin ja aktivistin Awkwordin Worldview-levyllä, jonka kaikki tuotot menivät aseväkivallan vähentämiseen Yhdysvalloissa. Levyllä oli mukana hiphopin suurnimiä kuten KRS-One sekä Sean Price.
Vuonna 2017 Recluse Crew julkaisi kakkosalbuminsa More Raw:n saksalaisen Vinyl Digitalin kautta. Kahdeksan raidan mittaisella kokonaisuudella vierailivat muun muassa yhdysvaltalaiset underground-räppärit Kurious, Mellow Man Ace, Basement Chemists ja Dispute One.
Kotimaassaan Suomessa Recluse Crew on tehnyt laajasti yhteistyötä eri artistien kanssa. Yhteistyökumppaneihin lukeutuvat muun muassa Paleface, Juno, Pyhimys, Saara Aalto, Janna, Stepa, Lyömättömät, Elastinen sekä Gasellit.
Recluse Crew:n jäsenet ovat lisäksi tehneet musiikkia myös musikaaleihin, mainoksiin sekä elokuviin. Näistä tunnetuin on Aku Louhimiehen Vuosaari-elokuva.
Ossi Halonen

Ossi Halonen (2. elokuuta 1929) oli suomalainen pesäpalloilija ja jääkiekkoilija. Halonen pelasi pesäpallon mestaruussarjassa ja suomensarjassa vuosina 1949–1964 pääasiassa Helsingin Pallo-Tovereiden ja Puna-Mustien joukkueissa. Vuosina 1952–1954 Halonen pelasi jääkiekon SM-sarjassa HJK:ssa.
Se alkaa meistä

Se alkaa meistä () on yhdysvaltalaiskirjailija Colleen Hooverin kirjoittama rakkausromaani ja jatko-osa teokselle "Se päättyy meihin". Atria Books julkaisi romaanin 18. lokakuuta 2022. Suomeksi se ilmestyi seuraavan vuoden marraskuussa. Teoksen suomensi Sirpa Parviainen ja kustansi WSOY.
Romaani kertoo menestyvää kukkakauppaa johtavan Lily Bloomin elämästä noin vuosi edellisen osan päättymisen jälkeen. Hän yrittää saada yksivuotiaan tyttärensä yhteisvanhemmuuden sujumaan entisen aviomiehensä Ryle Kincaidin kanssa, kunnes kohtaa jälleen nuoruudenrakkautensa Atlasin.
Romaani oli Simon &amp; Schusterin kaikkien aikojen ennakkotilatuin kirja, ja sitä myytiin pelkästään julkaisupäivänään 800 tuhatta kappaletta. "The New York Timesin" julkaisemalla myydyimpien kirjojen listalla romaani nousi ensimmäiseksi. Suomen Kustannusyhdistyksen mukaan "Se alkaa meistä" oli Suomen 16. myydyin kirja vuonna 2024.
Elokuva.
Kirjasarjan edellinen osa "Se päättyy meihin" sovitettiin samannimiseksi elokuvaksi. Elokuvan ohjasi Justin Baldoni, joka myös näytteli elokuvassa pääosaa. Baldonin Wayfarer Studios omistaa myös jatko-osan elokuvaoikeudet, mutta romaanin sovitusta elokuvaksi ei ole vahvistettu. Baldonin mukaan hän ei ole suunnitellut jatko-osan ohjaamista.
"Se alkaa meistä" -romaanin elokuvasovitusta varjostaa Baldonin ja hänen vastanäyttelijänsä Blake Livelyn välirikko. Lively on muun muassa haastanut Baldonin oikeuteen seksuaalisesta häirinnästä "Se päättyy meihin" -elokuvan kuvausten aikana, ja Baldoni on puolestaan haastanut Livelyn ja tämän aviomiehen Ryan Reynoldsin oikeuteen kunnianloukkauksesta.
Rautalampi (täsmennyssivu)

Rautalampi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Väinö Liukkonen

Väinö Liukkonen (3. huhtikuuta 1927 – 10. syyskuuta 1994) oli suomalainen pesäpalloilija. Liukkonen pelasi pesäpallon mestaruussarjassa ja suomensarjassa vuosina 1945–1963 pääasiassa Puna-Mustien ja Katajanokan Haukkojen joukkueissa. Liukkonen pelasi pesäpallon arvo-ottelussa, Itä-Lännessä, kahdesti vuosina 1954 ja 1957.
Joey Joleen Mataele

Joey Joleen Mataele on tongalainen sukupuolivähemmistöjen asiaa ajava aktivisti sekä laulaja ja viihdetaiteilija. Hän itse identifioituu transsukupuoliseksi, josta Tongalla käytetään nimitystä fakaleitī.
Tausta ja yksityiselämä.
Mataele on kertonut, että hänen ollessaan 14-vuotias hän meni kirkkoon hameessa, mikä aiheutti kohun hänen lähiyhteisössään. Hänen perheellään on kytköksiä Tongan kuningasperheeseen. Huolimatta uskonnon vahvasta roolista Tongalla Mataele on kertonut tulleensa hyväksytyksi. Hänen isänsä ei kuitenkaan ollut tyytyväinen Mataelen päätökseen käyttää hameita. 14-vuotiaana Mataele joutui myös isänsä kanssa työskentelevän miehen raiskaamaksi. Kun tapaus tuli ilmi, isä syytti Maelea raiskatuksi tulemisesta. Hän on sittemmin kertonut antaneensa anteeksi sekä isälleen että raiskaajalleen. 
Mataelella on kolme adoptoitua lasta. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Mataele on katolilainen. Hänen mukaansa Jumalan asettaneen hänet tähän asemaan auttamaan tongalaisia transihmisiä.
Ura aktivistina.
Vuonna 1992 Mataele oli mukana perustamassa Tonga Leitis' Association -nimistä järjestöä, joka ajaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen asioita Tongalla. Myöhemmin hän on myös ollut mukana perustamassa Tyynenmeren seksuaalisen monimuotoisuuden verkostoa.
Mataelen ja muiden fakaleitīen elämästä Tongalla kertova dokumenttielokuva "Leitis in Waiting" sai ensi-iltansa vuonna 2018.
Kunnianosoituksia.
Lisäksi Mataele on saanut brittiläisen Points of Light -palkinnon.
Monica Schoultz

Monica Schoultz (s. 8. huhtikuuta 1945) on suomalainen pesäpalloilija. Schoultz pelasi pesäpallon naisten mestaruussarjassa vuosina 1964–1976 pääasiassa Puna-Mustien joukkueissa. Schoultz valittiin vuoden pesäpalloilijaksi vuonna 1969.
Conor Chaplin

Conor Mark Chaplin (s. 16. helmikuuta 1997 Worthing) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Ipswich Townia.
Chaplin aloitti jalkapallon pelaamisen Portsmouthin junioreissa. Hän nousi edustusjoukkueeseen joulukuussa 2014 ja pelasi kakkosliigassa, nousukarsinnassa ja ykkösliigassa kaikkiaan 105 liigaottelua, joissa hän teki 22 maalia. Hän siirtyi elokuussa 2018 Coventry Cityyn, aluksi lainasopimuksella. Hän pelasi kaudella 2018–2019 ykkösliigassa 31 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän siirtyi heinäkuussa 2019 Barnsleyyn, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 78 mestaruussarjan ottelua ja teki niissä 15 maalia.
Chaplin siirtyi heinäkuussa 2021 Ipswich Towniin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi ykkösliigassa 39 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän teki ykkösliigassa 45 ottelussaan 26 maalia, millä hän oli liigan maalintekijätilaston jaetulla kärkipaikalla. Kaudella 2023–2024 Ipswich oli mestaruussarjassa, jossa Chaplin pelasi 44 ottelua ja teki 13 maalia. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Englannin Valioliigassa 22 ottelua, joista avauskokoonpanossa kymmenen peliä. Hän teki joulukuussa maalin Bournemouthia vastaan.
Chaplin ei ole pelannut maaotteluita missään ikäluokassa.
Marja Kanerva

Marja Kanerva (s. 6. kesäkuuta 1951) on suomalainen pesäpalloilija. Kanerva pelasi pesäpallon naisten mestaruussarjassa vuosina 1966–1976 pääasiassa Puna-Mustien joukkueissa. Kanerva valittiin vuoden lukkariksi vuosina 1972 ja 1974.
Marja Solakivi

Marja Solakivi (o.s. "Lehmusto", s. 27. marraskuuta 1949 Turku) on suomalainen pesäpalloilija. Solakivi pelasi pesäpallon naisten mestaruussarjassa vuosina 1965–1976 pääasiassa Lännen Pallon ja Puna-Mustien joukkueissa. Solakivi valittiin vuoden pesäpalloilijaksi vuosina 1970, 1973, 1975 ja 1976.
Luke Woolfenden

Luke Matthew Woolfenden (s. 21. lokakuuta 1998 Ipswich) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Coventry Cityä.
Woolfenden on Ipswich Townin kasvatti. Hän aloitti liigauransa joulukuusta 2017 huhtikuuhun 2018 kestäneellä lainasopimuksella National League -joukkue Bromleyssä. Välillä hän pelasi kolme mestaruussarjan ottelua Ipswichissä mutta oli pääosan kaudesta 2018–2019 lainalla kakkosliigan Swindon Townissa. Tämän jälkeen Woolfenden pysyi syksyyn 2025 saakka Ipswichissä, jossa hän pelasi yhteensä 44 mestaruussarjan ja 128 ykkösliigan ottelua. Maaleja hän teki mestaruussarjassa yhden ja ykkösliigassa neljä. Kaudella 2024–2025 hän pelasi Ipswichin joukkueessa Valioliigassa 15 ottelua, joista avauskokoonpanossa 12 peliä. Hän siirtyi syyskuun 2025 alussa Coventry Cityyn.
Woolfenden ei ole pelannut maaotteluita missään ikäluokassa.
Tongan kuninkaallinen palatsi

Tongan kuninkaallinen palatsi on Tongan kuningasperheen virallinen asunto Nuku'alofassa.
Palatsin rakennutti kuningas George Tupou I ja sen arkkitehtina toimi brittiläinen Edward Rayne. Rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1867. Palatsi on rakennettu paikallisista materiaaleista kuten korallikivesta ja paikallisesta puutavarasta. 1990-luvulla palatsin yhteyteen rakennettiin lisäsiipi, jossa on pääministerin virka-asunto.
Palatsi tai sen tontti eivät ole avoinna yleisölle.
Luettelo Länsi-Midlandsin rautatieasemista

Tämä on luettelo rautatieasemista Länsi-Midlandsin metropolikreivikunnassa keski-Englannissa.
Jacob Greaves

Jacob John Greaves (s. 12. syyskuuta 2000 Cottingham) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kaudella 2025–2026 Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Ipswich Townia.
Greaves pelasi Hull Cityn junioreissa. Ennen nousuaan Hullin edustusjoukkueeseen hän pelasi kauden 2019–2020 lainalla kakkosliigan Cheltenham Townissa. Hullissa hän pelasi kaudella 2020–2021 ykkösliigassa 39 ottelua sekä kausina 2021–2024 mestaruussarjassa 133 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Maaleista kaksi syntyi 1–2-voittoon päättyneessä vierasottelussa Huddersfield Townia vastaan helmikuussa 2024. Greaves siirtyi heinäkuussa 2024 Englannin Valioliigaan nousseeseen Ipswich Towniin. Hän pelasi kaudella 2024–2025 25 valioliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin tammikuussa Liverpoolia vastaan.
Greaves ei ole pelannut maaotteluita missään ikäluokassa.
Miles O’Brien

Miles Edward O’Brien on Colm Meaneyn esittämä kuvitteellinen hahmo sarjoissa "Star Trek – uusi sukupolvi" ja "". Hän on Tähtilaivastossa työskentelevä aliupseeri. Hahmo esiintyi Star Trek -universumissa yhteensä 225 jaksossa, eli toiseksi eniten Michael Dornin esittämän Worfin jälkeen.
O’Brienin tiedetään palvelleen U.S.S. "Rutledge" -aluksella kapteeni Benjamin Maxwellin alaisuudessa sodassa cardassialaisia vastaan. Hän esiintyi nimettömänä upseerina "Uusi sukupolvi" -sarjan alkupuolella. Hänen sukunimensä kerrottiin toisella tuotantokaudella, ja etunimi neljännellä kaudella. Hän toimi sarjassa lähinnä siirtolaitepäällikkönä. O’Brien meni sarjan neljännellä kaudella naimisiin Keiko Ishikawan kanssa jonka komentaja Data oli esitellyt hänelle.
O’Brien kertoi luutnantti Barclaylle että hänellä oli aikanaan paha hämähäkinpelko, mutta että se on laantunut sitten tehtävän Zayra IV -planeetalla, kun hän joutui ryömimään hämähäkkejä täynnä olevan huoltokäytävän läpi.
O’Brien jatkoi Star Trekissä päähenkilönä sarjassa "".
Sad (suura)

Sad (, ) on Koraanin 38. suura. Se luokitellaan mekkalaiseksi ja sisältää 88 jaetta. Nimensä suura on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta irrallisesta kirjaimesta , "ṣād". Näille mystisille kirjaimille Christoph Luxenberg on esittänyt erään mahdollisen tulkinnan.
Sisältö.
Suura sisältää seuraavat kokonaisuudet:
Uskottomien kohtalo.
Jakeet 1–15 ovat osin pilkallista polemiikkia uskottomia vastaan" ("Nouskoot sitten köysiä pitkin taivaaseen").
Tarinoita profeetoista.
Jakeet 16–48 kertovat tarinoita eri profeetoista. Heihin kuuluvat Daavid, Salomo, Job ja joukko muita.
Paratiisin ja Helvetin kuvailua.
Jakeet 49–64 kuvailevat Paratiisia ja Helvettiä.
Varoittajan puhetta.
Jakeissa 65–70 esiintyy nimetön varoittaja, jota Hämeen-Anttila pitää Muhammedina. Hänelle on annettu tehtäväksi varoittaa selkeästi.
Iblis.
Jakeissa 71–85 esiintyy Iblis, islamin paholainen. Iblis ei muiden enkeleiden tavoin suostu kumartamaan ihmiselle, joka on luotu savesta, kun taas enkelit luotiin tulesta. Jumala ajaa Iblisin ulos Paratiisista, mutta Iblis saa luvan johdattaa ihmisiä harhaan ylösnousemuksen päivään asti.
Argentiinan ralli 2000

Argentiinan ralli 2000 (viralliselta nimeltään "20. Rally Argentina") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2000. Kilpailu järjestettiin 11.–14. toukokuuta 2000. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ).
Mona Mörtlund

Mona Mörtlund (s. 24. heinäkuuta 1957 Pajala) on ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä. Taustaltaan länsipohjalainen Mörtlund aloitti kirjailijanuransa nähtyään tarpeelliseksi saada lisää meänkielistä kirjallisuutta. Hän kirjoittaa myös ruotsiksi.
Ura.
Mörtlund on kotoisin Kangoksen kylästä Pajalasta. Hänen perheessään puhuttiin ruotsia ja meänkieltä. Toimiessaan esikouluopettajana hän havahtui meänkielisen lastenkirjallisuuden puutteeseen, minkä vuoksi hän päätti kirjoittaa yhdessä Monica Johanssonin kanssa esikoiskirjansa "Moron, moron, ostaks' poron" vuonna 1986. Kirjaa on käytetty muidenkin toimesta opetusmateriaalina esikouluissa ja kouluissa. Hän tunsi myös toisia, jotka kokivat tarvetta saada lisää kirjallisuutta meänkielen aseman parantamiseksi, ja hän jatkoi kirjoittamista.
Mörtlundin ensimmäinen näytelmä "Vale tappaa sielun" valmistui vuonna 2005. Seuraavana vuonna se esitettiin Tukholman kuninkaallisessa draamateatterissa. Se oli samalla myös ensimmäinen Dramatenissa esitetty meänkielinen näytelmä.
Meänkielen lisäksi Mörtlund kirjoittaa ruotsiksi. Hänen tuotantoonsa lukeutuu lasten- ja näytelmäkirjallisuuden lisäksi runoutta, lauluja ja elokuvakäsikirjoituksia. Hän myös kääntää meänkielelle.
Typhon (laukaisujärjestelmä)

Typhon (virallisesti Mid-Range Capability, eli MRC) on yhdysvaltalainen ajoneuvoalustainen ohjusten laukaisujärjestelmä, josta voidaan laukaista SM-6- ja Tomahawk-ohjuksia.
Kehitys.
Typhon suunniteltiin alun perin Yhdysvaltain maavoimien Strategic Mid-range Fires System -hankkeessa, osana Long Range Precision Fires -ohjelmaa. Sen tarkoitus on uudistaa maavoimien pitkän kantaman tulivoimaa. Typhon suunniteltiin iskemään uuden Precision Strike Missilen kantamaa kauemmaksi, mutta hypersoonista Long-Range Hypersonic Weaponia ("Dark Eagle") lähemmäksi. Järjestelmän ohjuksina toimivat aiemmin vain mereltä laukaistu risteilyohjus Tomahawk sekä alkujaan laivaston ilmatorjuntaohjukseksi kehitetty SM-6.
Yksi Typhon-patteri koostuu neljästä laukaisuajoneuvosta, komentopaikasta ja logistiikka-ajoneuvoista. Organisaatiossa patteri kuuluu Yhdysvaltojen uusien Multi-Domain Task Force -joukkoyksiköiden strategisen tulen pataljoonaan, jossa on myös HIMARS- ja Dark Eagle -patterit.
Tekniikka.
Typhonin keskiössä on HEMTT-kuorma-auton perävaunuun asennettu Lockheed Martinin kehittämä Mk 70 mod 1 -laukaisujärjestelmä. Se on ulkomitoiltaan noin 40-jalkaisen kontin kokoinen ja sisältää laukaisuvaiheessa pystysuoraksi nostettavan laukaisimen, jossa on neljä laivastokäyttöisen Mk 41 VLS:n ohjusputkea.
Käyttö.
Typhonia käyttää vain Yhdysvaltain maavoimat.
Huhtikuussa 2024 Typhon-kalustoa siirrettiin Filippiineille. Ne kuljetettiin C-17-kuljetuskoneilla pohjoisen Luzonin alueelle harjoituksiin. Yhdysvaltojen mukaan Typhonien ohjusten kantama ylettää iskemään kyseisestä paikasta Luzoninsalmelle, Etelä-Kiinan merelle ja jopa Kiinan rannikolle asti. Tällä on suuri strateginen merkitys, etenkin tulevaisuudessa mahdollissa konflikteissa. Sota Kiinan ja Yhdysvaltojen välillä syttyy hyvin todennäköisesti, jos Kiina hyökkää Taiwaniin. Filippiinien ja Kiinan välillä on aluekiistoja ja huonot välit. Tiedottajien mukaan filippiiniläisiä koulutettiin järjestelmän käyttöön, mutta oikeita ammuntoja ei tehty. Heinäkuun alussa kerrottiin päätöksestä vetää kalusto pois maasta lähikuukausien aikana, mutta tälle ei kerrottu syytä.
Heinäkuussa 2024 kerrottiin, että Yhdysvallat aloittaa vuonna 2026 pitkän kantaman ohjusten sijoittamisen Saksaan. Tähän sisältyy SM-6- ja Tomahawk-ohjuksia, joiden lavetiksi Typhon todennäköisesti tulee. Tällä on tärkeä merkitys Natolle Venäjän uhkaa vastaan Euroopassa.
Leif Davis

Leif Davis (s. 31. joulukuuta 1999 Newcastle) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Ipswich Townia.
Davis siirtyi Morecamben junioreista Leeds Unitediin kesällä 2018. Hän pelasi Leedsin edustusjoukkueessa kausina 2018–2020 mestaruussarjassa seitsemän ja kaudella 2020–2021 Valioliigassa kaksi ottelua. Hän pelasi kaudella 2021–2022 lainasopimuksella Bournemouthissa 12 mestaruussarjaottelua. Heinäkuussa 2022 hän siirtyi Ipswich Towniin, jossa hän ensimmäisellä kaudellaan pelasi ykkösliigassa 43 ottelua ja seuraavalla kaudella mestaruussarjassa 43 ottelua. Maaleja hän teki ykkösliigassa kolme ja mestaruussarjassa kaksi. Hän kunnostautui paremmin syöttäjänä ja antoi ykkösliigassa 14 ja mestaruussarjassa 21 maalisyöttöä. Sekä liiga (EFL) että pelaajayhdistys (PFA) valitsivat hänet ykkösliigan tähdistöjoukkueeseen kaudella 2022–2023, ja seuraavalla kaudella EFL valitsi hänet mestaruussarjan tähdistöjoukkueeseen.
Kaudella 2024–2025 Davis pelasi Ipswichin joukkueessa Valioliigassa 33 ottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki maalin marraskuussa Leicesteriä vastaan. Lisäksi hän antoi kolme maalisyöttöä.
Davis ei ole pelannut maaotteluita missään ikäluokassa.
Aune Laurikainen

Aune Lydia Laurikainen (o.s. Koskelainen, 16. syyskuuta 1909 – 3. huhtikuuta 1989) oli suomalainen kommunisti, Helsingin kaupunginvaltuutettu ja Suomi–Kiina-seuran perustajajäsen sekä sen pääsihteeri vuosina 1959–1969.
Poliittinen toiminta.
Laurikainen liittyi Suomen Kommunistiseen Puolueeseen (SKP) joskus 1920-luvun aikana. Etsivän keskuspoliisin tietojen mukaan hän kävi vuonna 1935 Moskovan Lenin-koulun ja palasi takaisin Suomeen 1937. Talvisodan jälkeen Laurikainen toimi Suomen–Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran (SNS) sihteerinä ja hänen puolisonsa Uuno Laurikainen sen taloudenhoitajana.
Laurikainen ja hänen aviomiehensä otettiin turvasäilöön loppuvuodesta 1940 ja julistettiin seuraavana vuonna vangituksi. Laurikainen sai kuuden vuoden tuomion valtiopetoksen valmistelusta, mutta hänet vapautettiin sodan jälkeen.
Laurikainen toimi SKDL:n Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuosina 1951–1953.
Suomi-Kiina-seurassa.
Vuonna 1951 Laurikaisesta tuli vastaperustetun Suomi–Kiina-seuran sihteeri. Hänen poikansa Arvo Laurikainen toimi seuran "Kiina sanoin ja kuvin" -lehden päätoimittajana.
On arveltu, että Laurikaisen tehtävänä oli laittaa Suomi–Kiina-seura pystyyn SNS:n mallin mukaisesti. On kuitenkin epäselvää, antoiko tehtävän SKP vai kiinalaiset. Kiinan Tukholman-lähetystön asiainhoitaja Geng Biao oli vieraillut Suomessa vuoden 1951 alussa. Seura sai Laurikaisen aikana suoria kuukausiavustuksia Kiinasta. Suomi–Kiina-seuran tuolloinen vilkas kulttuurivaihto oli valtaosin Kiinan toimittamaa ja kustantamaa. Seuran saama suora tuki Kiinasta päättyi 1970-luvun lopulla.
Laurikainen oli mukana keväällä 1953 Suomen ensimmäisen kulttuurivaltuuskunnan matkalla Kiinassa. Valtuuskuntaa johti presidentti Urho Kekkosen puoliso Sylvi Kekkonen. 
Laurikaisen ehdotuksesta Kiinaan lähetettiin alkusyksystä 1955 säveltäjä Jean Sibeliusta koskevaa materiaalia, joka johti samana vuonna Shanghaissa järjestettyyn Sibelius-konserttiin. Suomi–Kiina-seuran mukaan kyse oli Kiinan kansantasavallan ensimmäisestä julkisesta tilaisuudesta, jossa kuultiin suomalaista musiikkia.
Kulttuurivallankumous ja Laurikaisen erottaminen.
Kiinassa 1960-luvulla alkanut kulttuurivallankumous kärjisti Laurikaisen ja hänen poikansa suhteita Suomessa toimineisiin kiinalaisiin diplomaatteihin, jotka halusivat vaikuttaa lehden sisältöön tarkasti. Kulttuurivallankumouksen aikaisista dokumenteista käy ilmi, että Laurikainen halusi julkaista kirjoituksia Kiinan tapahtumista useista lähteistä ja näkökulmista.
Kulttuurivallankumouksen edetessä maolaisista koostuva ryhmä alkoi haalia vaikutusvaltaa myös Suomi–Kiina-seurassa. Toukokuussa 1970 seuran uudistunut hallitus esitti järjestäytymiskokouksessaan Laurikaisen vaihtamista toiseen pääsihteeriin. Seuran toiminnan sanottiin laantuneen ja Laurikaisen väitettiin antaneen väärän kuvan kulttuurivallankumouksesta. Laurikainen hävisi kokouksessa pidetyn suljetun lippuäänestyksen ja hänet erotettiin pääsihteerin toimesta syyskuusta 1970 alkaen. Myös Laurikaisen poika irtisanottiin samassa kokouksessa.
Wrocławin päärautatieasema

Wrocławin päärautatieasema () on Puolan lounaisosassa, Ala-Sleesiassa toimiva vilkas rautatieasema. Asema sijaitsee Wrocławin kantakaupungissa. 
Vuonna 2023 Wrocławin päärautatieaseman kautta kulki päivittäin keskimäärin 80 500 matkustajaa (eli 29,4 milj. matkustajaa vuodessa). Tämän perusteella asema oli Puolan vilkkain matkustajaliikenteen rautatieasema; seuraavaksi vilkkaimpia olivat Poznańin ja Krakovan päärautatieasemat.
Päärautatieaseman englantilaista uusgoottilaista (Tudorin goottilaista) tyylisuuntaa edustava rakennus valmistui vuonna 1857. Se on arkkitehti Wilhelm Grapowin suunnittelema. Jo valmistuttaan se herätti ihastusta niin paikallisten kuin muualta tulleiden keskuudessa. Rakennusta jatkettiin 1800- ja 1900-lukujen taitteessa. Vuosina 2020–2012 asema kunnostettiin perusteellisesti ja sitä uudenaikaistettiin täydennysrakentamisella.
Limogesin emali

Limogesin emali () on nimitys Limogesin kaupungissa valmistetusta emaliesineestä.
Limogesin kaupungissa alettiin valmistamaan emaloituja esineitä, joiden valmistuksen kulta-aika oli 1100- ja 1300-luvuilla. Erityisesti keskiajalla limogesilaisten kultaseppien valmistamat champlevé-tekniikalla valmistetut emalityöt levisivät ympäri Eurooppaa, ja Limogesin emalista tuli tunnettu käsite. He valmistivat myös cloisonné-tekniikalla tehtyjä emalitöitä. Esineet olivat aluksi uskonnollisia. Vuosisatojen kuluessa emalien tuotanto väheni. 1600- ja 1700-luvuilla Limogesin emalin suosio oli vähäistä, mutta 1800-luvulla se palasi taas suosioon. Limogesin kaupungissa olevassa Musée des Beaux-Arts de Limoge -museossa on kokoelmissaan yli 600 emaliesinettä keskiajalta nykypäivään.