tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Zand-dynastia

Zand-dynastia oli heimoliitto, joka afšaridien jälkeen nousi valtaan luoteisessa Persiassa. Dynastian hallintokauden katsotaan kestäneen vuodet 1751–1794. Zandeja seurasivat vallassa qajarit, jotka loivat vuoteen 1924 kestäneen dynastian.
Historia.
Karim Khan.
Zand-dynastian perustaja oli Karim Khan, joka oli koonnut armeijansa Zagrosvuorten iranilaisista paimentolaisheimoista. Nadir Šahin kuoltua Karim Khan valloitti Isfahanin ympäristön vuoteen 1750 menneessä ja seuraavana vuonna hän sai käytännössä valtaan koko läntisen Persian. Hän ei ottanut kuitenkaan šaahin arvonimeä, vaan käytti titteliä wakil, sijaishallitsija.
Karim Khan rakensi luottamusta ja liittosuhteita Länsi- ja Etelä-Iranin suurkaupunkien Isfahanin, Šīrāzin, Tabrizin ja Kermanin byrokraatteihin ja mahtimiehiin ja omistautui kaupan ja maatalouden elvyttämiseen Farsin alueella ja Länsi-Persiassa. Hän rakensi pääkaupunkinsa Šīrāziin ja solmi kauppasopimuksia Englannin Itä-Intian kauppakomppanian kanssa. Karim Khanin taitavasta talouspolitiikasta ja inhimillisyydestä kerrotaan kansantaruissa.
Karim Khan hallitsi Persiaa vuodet 1751–1779 kuolemaansa asti.
Dynastian loppu.
Yksikään Karim Khanin viidestä seuraajasta ei ottanut käyttöön hänen arvonimeään wakil, eikä šaahin arvonimeä. Ensimmäiset kolme hallitsivat muodollisesti yhden Karim Khanin pojan nimissä ja kaksi viimeistä tunnetaan persialaisissa lähteissä "khaneina". Karim Khanin seuraajat tuhosivat nopeasti hänen saavutuksensa, sillä heidän välillään puhkesi valtataistelu, eivätkä he kyenneet herättämään luottamusta kaupunkieliitissä. 
Zandeja seurasivat vallassa qajarit, jotka löivät zandit lopullisesti vuonna 1794 ja perustivat vuoteen 1924 ulottuneen dynastian.
Persikkavaras

Persikkavaras (Крадецът на праскови, "Kradetsăt na praskovi") on Vălo Radevin käsikirjoittama ja ohjaama bulgarialainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1964. Se perustuu Emilijan Stanevin novelliin ja sen pääosissa näyttelevät Nevena Kokanova, Rade Markovitš, Mihail Mihailov ja Vasil Vatšev. Elokuva esitettiin Suomen televisiossa toukokuussa 1969.
Juoni.
Veliko Tărnovon kaupungissa ensimmäisen maailmansodan lopulla kaupungin sotilaskomentajan vaimo rakastuu vihollispuolen serbiupseeriin, entiseen musiikinopettajaan, joka on jäänyt sotavangiksi.
Ina Ray Hutton

Ina Ray Hutton (13. maaliskuuta 1916 Chicago, Illinois – 21. helmikuuta 1984 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja -tanssija.
Hutton esiintyi 1930-luvun alkupuolella monissa Broadway-tuotannoissa, joihin kuuluivat Ziegfeld Follies ja Lew Leslien "Clowns in Clover". Hän sai kiinnityksen Irving Millsiltä vuonna 1934 ja alkoi johtaa Melodears-nimistä naisten big bandia. Hutton johti myös miesten big bandeja 1940-luvulla ja teki useita levytyksiä 1930–1940-luvuilla. Hän jatkoi esiintymistä 1950-luvulla ja teki usein esiintymisiä televisiossa. Hutton meni naimisiin Randy Brooksin kanssa.
Prinsessa-veistos

Prinsessa-veistos (myös "Prinsessa-monumentti" tai "Muistomerkki prinsessalle") on Rauni Liukon vuonna 1995 paljastettu veistos Kellokosken sairaalan juhlakentällä Kellokoskella. Teos koostuu isokokoisesta kukasta ja spiraalista nurmella. Niiden kautta virtaa vesi. Teos on tehty vuosina 1933-1985 Kellokosken psykiatrisessa sairaalassa asuneen ja Prinsessana tunnetun Anna Svedholmin (o.s. Lappalainen) muistoksi.
Liukko on todennut kukasta ihmisen symbolina: ”Hoidon ja sairaaloiden tarkoituksena on saada ihminen kukoistamaan. Yritin tehdä kukasta mahdollisimman liljamaisen, ystävällisen kukan”. Teoksen spiraali on elämän syntymästä kertova myyttinen kuvio, jossa on 70 kuvaa. Kuvat etenevät levistä, meduusoista, koralleista ja saniaisista lopulta ensimmäisiin nisäkkäisiin. Mukana on Prinsessalle rakas enkeli-hahmokin. Vastavirtaan uiva lohi voi kuvata omia itseään olevia ihmisiä - lohi voi olla näin suvaitsevaisuuden symbolikin. Spiraali kuvaa myös alitajuntaa, mielen unenomaista kerrosta, josta Prinsessan harhat saivat voimansa.
Waldkraiburg

Waldkraiburg on teollisuuskaupunki Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa.
Maantiede.
Waldkraiburg sijaitsee Mühldorf am Innin piirikunnan eteläosassa. Etäisyys Münchenistä on noin 62 kilometriä itään.
Historia.
Waldkraiburg syntyi toisen maailmansodan jälkeen. Paikkakunnan väkimäärä kasvoi nopeasti 1950-luvulla ja se kohotettiin kaupungiksi vuonna 1960. Waldkraiburgin kulttuurielämää edustaa 1989 valmistunut kulttuuritalo, Haus der Kultur.
Waldkraiburgin historialliseen arkkitehtuuriin kuuluu muun muassa Pürtenissä sijaitseva kirkko St. Mariä Himmelfahrt, jonka mahtipontinen alttari on vuodelta 1670. Pürten liitettiin Waldkraiburgiin vuonna 1974.
Talous ja liikenne.
Waldkraiburgissa on muun muassa kemian teollisuutta, IT-teknologian yrityksiä ja koneenrakennusta. Kaupungin pohjoispuoliltse kulkee moottoritie A 94. Waldkraiburgiin on rautatieyhteys.
Alvino Rey

Alvino Rey (alun perin "Alvin McBurney"; 1. heinäkuuta 1908 Oakland, Kalifornia – 24. helmikuuta 2004 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen jazzkitaristi. Hän oli tunnettu varhainen sähkökitaran soittaja swingin aikakaudella ja vaikutti myöhemmin rockin kehitykseen.
Rey muutti lapsena perheineen Clevelandiin Ohioon ja sai teini-ikäisenä syntymäpäivälahjaksi banjon. Hän teki ammattimaisen debyyttinsä vuonna 1927 Ev Jonesin yhtyeen jäsenenä. Vuosi myöhemmin Rey liittyi Phil Spitalnyn orkesteriin. Hän siirtyi banjosta kitaraan ja muutti vuonna 1929 nimensä Alvino Reyksi. Tuolloin Rey esiintyi New Yorkissa. Hän soitti sitten Russ Morganin ja Freddy Martinin kanssa. 1930-luvun puolessavälissä hän soitti San Franciscossa Horace Heidtin kanssa. Reyn suosio kasvoi hänen otettuaan käyttöön pedal steel -kitaran. Vuonna 1935 kitaranvalmistaja Gibson palkkasi hänet kehittämään mikrofonin prototyypin. Vuonna 1939 Rey perusti oman kokoonpanonsa. Hän alkoi esiintyä lauluyhtye The King Sistersin kanssa ja meni naimisiin Luise Kingin kanssa vuonna 1937. Reyn yhtye pääsi Mutual Broadcasting Systemin vakituiseksi orkesteriksi. Vuonna 1942 kokoonpano menestyi hitillä “Deep in the Heart of Texas”. Samoihin aikoihin orkesteriin liitettiin suuri puhallinsektio, johon kuului kuusi saksofonia. Jäseniin kuuluivat Ray Conniff, Neal Hefti, Billy May, Al Cohn ja Zoot Sims.
American Federation of Musiciansin aloittama lakko johti 1940-luvun alkupuolella äänityskieltoon, joka johti Reyn uran katkeamiseen. Rey työskenteli Lockheed Corporationin palveluksessa ja liittyi vuonna 1944 Yhdysvaltain laivastoon, jossa hän kehitti tutkajärjestelmiä. Laivastopalveluksensa jälkeen Rey perusti uuden yhtyeen ja sai levytyssopimuksen Capitol Recordsilta. Yhtyeen hajottua vuonna 1950 Rey jatkoi uraansa ja teki usein esiintymisiä lankonsa Buddy Colen kanssa. Exotican noustua suosioon Rey oli kysytty sessiomuusikko. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Juan García Esquivelin, George Catesin, Jack Costanzon ja The Surfmenin jäsenten kanssa. 1960-luvulla Rey esiintyi "The King Family Show" -ohjelmassa. Hän jatkoi esiintymistä yli 80-vuotiaaksi saakka. Muusikot Win ja Will Butler ovat hänen lapsenlapsiaan.
Koirankarva

Koirankarva on koiran luontainen peitemateriaali, joka suojaa koiraa ensisijaisesti kylmältä onttorakenteisena. Karva on ihmisen käytössä ennen muuta villalankamateriaali. Koirankarva soveltuu kehruuseen erityisesti sekoitettuna rasvaisempaan lampaan villaan; sekoitussuhde voi vaihdella paljonkin, mutta puolet ja puolet on monien kehräämöiden ohje, ja rukilla voi toki kehrätä perkkää koirankarvaakin. Hyvää koirankarvaa saa erityisesti pitkä- ja tuuheakarvaisista roduista kuten suomenlapinkoirasta, samojedipystykorvasta ja espanjanvesikoirasta. Koirankarvalanka soveltuu huivien, villapaitojen ja kaulaliinojen sekä lapasten raaka-aineeksi, mutta sukkina ne saattavat kulua liian nopeasti vaivaan nähden. Koirankarvavaatteita voi pestä koneella miedolla lämmöllä ilman linkousta. Hinnaksi kilogrammalle koirankarvalankaa tulee kehräystavasta ja yrittäjästä riippuen 100-500 euroa.
Koirankarvaa voi hyvin myös huovuttaa.
Koirankarvan käyttötapa on myös lintujen pesämateriaali, joskin on epäilty sen olevan vaaraksi pesäpoikasille, mistä on huomauttanut muun muassa Pääkaupunkiseudun Luonnonsuojeluyhdistys. Tämä vaara lienee kuitenkin käytännössä vähäinen.
Erikoisia mutta huomionarvoisia käyttötapoja koirankarvalle ovat öljyntorjunta varsinkin pienessä mittakaavassa sekä hulevesien käsittely.
Social Science Research Network

Social Science Research Network (SSRN) on yhteiskuntatieteiden ennakkojulkaisuille tarkoitettu palvelu. Palvelussa on konferenssijulkaisuja ja artikkeleita, joita ei ole vielä vertaisarvioitu. Palvelu ei ole toimitettu julkaisu vaan hakukoneen kaltainen palvelu. Elsevier hankki palvelun vuonna 2016.
SSRN on perustettu vuonna 1994.
Hillberg

Hillberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Howard Lutnick

Howard Lutnick (s. 14. heinäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen liikemies ja politiikan vaikuttaja, joka toimii Yhdysvaltain kauppaministerinä Donald Trumpin II hallituksessa helmikuusta 2025 alkaen. 
Lutnick on miljardööri, joka toimi aiemmin hän oli Cantor Fitzgerald -yrityksen johtajana.
Opinnot ja ura.
Lutnick on suorittanut Haverford Collegessa taloustieteen tutkinnon. Hän aloitti työt Cantor Fitzgeraldissa vuonna 1983 ja nousi nopeasti yhtiön sisällä. Hänestä tuli toimitusjohtaja vuonna 1991 ja hallituksen puheenjohtaja vuonna 1996. Hänen johdollaan Cantor Fitzgerald laajeni ja osti monia muita yrityksiä.
Cantor Fitzgeraldin pääkonttori World Trade Centerissä tuhoutui terrori-iskuissa 11. syyskuuta 2001. Lutnick menetti sinä päivänä veljensä Garyn ja satoja työntekijöitä. Hän perusti Cantor Fitzgerald Relief Fund -rahaston, joka keräsi 180 miljoonaa dollaria viiden vuoden aikana uhrien perheille ja jatkaa katastrofien ja terrorismin uhrien auttamista.
Politiikka.
Republikaanina Lutnick on tukenut puolueen hankkeita ja luonut vahvat siteet Trumpin hallintoon. Vuonna 2024 McMahon johti yhdessä Linda McMahonin kanssa Trumpin hallinnon siirtymätiimiä, jonka tehtävä oli täyttää noin 4 000 liittovaltion tehtävää.
Lutnick tukee vahvasti Trumpin talouspolitiikkaa, mukaan lukien tuontitulleja. Senaatin vahvistustilaisuudessa hän sanoi, että on neuvonut Trumpia jatkamaan maakohtaisia tulleja "vastavuoroisuuden" palauttamiseksi Yhdysvaltain kauppasuhteisiin. Hän sanoi myös aikovansa asettaa tiukempia rajoituksia Kiinan pääsylle Yhdysvaltain teknologiaan, kuten kehittyneisiin tekoälypuolijohteisiin.
Yksityiselämä.
Lutnick on juutalainen ja Israelin tukija.
Don Tosti

Don Tosti (oikealta nimeltään "Edmundo Martínez Tostado"; 1923 El Paso, Texas – 2. elokuuta 2004 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti, orkesterinjohtaja ja säveltäjä.
Tosti soitti jo 7-vuotiaana monia soittimia ja toimi 9-vuotiaana El Pason sinfoniaorkesterin toisena viulistina. Muutettuaan 15-vuotiaana Los Angelesiin hän aloitti ensin saksofonin ja sitten kontrabasson soiton. Tosti opiskeli Roosevelt High Schoolissa ja toimi kaupungin high schoolien orkesterin konserttimestarina. Hän myös perusti oman swingyhtyeensä. Hän sai jazzopetusta ja opiskeli lisäksi kirjanpitoa Los Angeles City Collegessa. Tutustuttuaan Jack Teagardeniin Tosti pääsi soittamaan tämän big bandiin. Hän jatkoi uraansa yhteistyöllä Charlie Barnetin, Les Brownin ja Jimmy Dorseyn kanssa.
Tosti aloitti oman musiikkinsa säveltämisen ja perusti kokoonpanon, johon kuuluivat pianisti Eddie Cano, saksofonisti Bob Hernandez ja rumpali Raul Diaz. Kokoonpanon tyylissä yhdisteltiin jazzia, boogieta, bluesia ja latinalaisamerikkalaisia rytmejä. Genreä kutsuttiin pachucoksi. Vuonna 1948 Discos Taxco -levymerkillä julkaistiin Tostin äänite “Pachuco Boogie”, josta tuli ensimmäinen miljoonittain myyty latinomusiikin levytys. Tostin suosio vakiintui myöhemmillä äänitteillä. Tosti soitti Pérez Pradon levyillä ja sai kiinnityksen RCA Recordsille. Hän juonsi myös televisio-ohjelmaa "Momentos Alegres" losangelesilaisella kanavalla. Hän meni vuonna 1963 naimisiin malli Ruth Lila Marguliesin kanssa. Vuonna 1999 Tosti sai tähden Palm Springs Walk of the Starsiin. Hän kuoli vuonna 2004 sairastettuaan eturauhassyöpää.
Argentiinanlattana

Argentiinanlattana ("Obama nungara") on maalla elävä, suurikokoinen Geoplanidae-heimon laakamatolaji. Se on molemmista päistään suippeneva, litteä, kiiltävä, 5–8 senttimetriä pitkä mato.
Argentiinanlattana on alkujaan Etelä-Amerikasta. Se on levittäytynyt laajasti Länsi-Euroopassa kauppapuutarhatuotteiden mukana, ja tavattu muun muassa Ruotsissa., ja havaittu myös Suomessa vuonna 2025. Sen tieteellinen sukuninimi "Obama" on peräisin Brasilian alkuperäiskansojen puhumista tupi-kielistä. 
Argentiinanlattana on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi EU:n alueella. Laji syö kastematoja ja etanoita ja "muodostaa uhan esimerkiksi sellaisille alkuperäislajeille, jotka ovat tärkeitä ekosysteemille kasvien osien hajottamiseksi ja uuden maaperän luomiseksi."
Samsung Galaxy A16 5G

Samsung Galaxy A16 5G on Samsungin Galaxy A -sarjaan kuuluva älypuhelin, joka julkistettiin lokakuussa 2024. Puhelimesta on myös 4G-malli Samsung Galaxy A16, joka julkistettiin marraskuussa 2024.
Samsung Galaxy A16 5G -älypuhelimessa järjestelmäpiirinä toimii Samsungin oma Exynos 1330. 4G-mallissa on Mediatek Helio G99 -järjestelmäpiiri. Näyttönä käytetään 6,7 tuuman AMOLED-paneelia, joka tukee 90 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja RAM-muistia 4 tai 6 gigatavua. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 1,5 Tt:n suuruisella microSD-muistikortilla.
Puhelimessa on etukameran lisäksi kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 50 megapikseliä, ja se tukee täysteräväpiirtovideokuvausta kuvataajuudella 30 fps. Lisäksi puhelimessa on 5 megapikselin ultralaajakulmakamera ja 2 megapikselin makrokamera. Etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä, ja se tukee takakameran tapaan täysteräväpiirtovideokuvausta kuvataajuudella 30 fps.
Akun kapasiteetti on 5 000 mAh, ja se tukee 25 watin langallista latausta. Sormenjälkitunnistin sijaitsee puhelimen kyljessä virtapainikkeessa. Julkaisuhetkellä äyttöjärjestelmänä oli Android 14 Samsungin One UI 6 -ohjelmiston kanssa. Samsung on luvannut puhelimelle kuusi Android-versiopäivitystä ja kuusi vuotta tietoturvapäivityksiä.
Khalil al-Hayya

Khalil al-Hayya (; s. 1960) on palestiinalaisen äärijärjestö Hamasin poliittisen siiven vaikuttaja ja yksi järjestön johtohahmoista. Hän toimi esimerkiksi järjestön Gazan kaistan ja myöhemmän kokonaisjohtaja Yahya Sinwarin varajohtajana. Hän oli myös edustaja Palestiinan parlamentissa ennen Hamasin ja Fatahin välirikkoa vuonna 2007. Vuonna 2023 Israelin kanssa puhjenneen sodan aikana al-Hayya on toiminut Hamasin edustajana Qatarissa käydyissä neuvotteluissa sodan päättämiseksi. Sinwarin kuoltua lokakuussa 2024 häntä pidettiin myös vahvana ehdokkaana koko järjestön johtoon.
Elämäkerta.
Nuoruus.
Khalil al-Hayya syntyi Gazassa vuonna 1960.
Hamas.
Hayyaa toimi useissa eri opiskelijoiden ja työläisten järjestöissä ja edelleen myöhemmin Hamasin poliittisessa siivessä. Hän oli ehdolla ja tuli valituksi edustajaksi Palestiinan parlamenttivaaleissa vuonna 2006. Hamasin ja Fatahin välillä puhkesi yhteenottoja vuonna 2007, mikä johti Hamasin hallitsemaan Gazan kaistaan ja Fatahin johtamaan Länsirantaan. Vuonna 2007 al-Hayyan vaimo ja kolme lasta saivat surmansa Israelin häneen kohdistamassa murhayrityksessä.
Hayyalla oli huomattava rooli vuoden 2014 Gazan sodan päättäneissä neuvotteluissa Israelin kanssa. Vuonna 2017 al-Hayyasta tuli Hamasin Gazan kaistan poliittisen siiven varajohtaja. Varsinainen johtaja oli Yahya Sinwar. Hayyata on kuvailtu yhdeksi tämän harvoista luotetuista. Hayyan oli tarkoitus olla Hamasin ehdokas myöhemmin kuitenkin perutuissa Palestiinan parlamenttivaaleissa vuonna 2021.
Gazan sota 2023–.
Lokakuussa 2023 Hamas teki yllättävän maahyökkäyksen Israeliin, mikä johti laajempaan sotaan Israelin kanssa. Hayya perusteli hyökkäystä Palestiinan itsenäisyyden aseman tuomisena takaisin kansainväliseen keskusteluun. Samalla hän kiisti Hamasin kohdistaneen iskunsa tahallisesti siviileihin. Hmasin johtaja Isma’il Haniyya sai surmansa Israelin iskussa Iranissa elokuussa 2024. Hänen seuaajakseen nimitettiin Hayyan tuttava Yahya Sinwar. Yahya Sinwar sai surmansa Gazan taisteluissa lokakuussa 2024. Hayyaata pidettiin vahvana ehdokkaana hänen seuraajanaan Hamasin johdossa. Hänen kuvailtiin ottaneen käytännön vastuun Hamasin Gazan kaistan asioista, vaikka järjestö vältteli nimeämästä turvallisuussyistä suoraa utta johtajaa. Hayya oli ollut mukana neuvotteluissa sodan päättämiseksi välittäjämaana toimineessa Qatarissa. Qatar päätti vuonna 2024 luopua välittäjän asemasta ja Hamasin Dohassa siihen asti toiminut poliittinen siipi joutui muuttamaan maasta marraskuussa. Hayya oleskeli Turkissa, jonne hän oli sodan aikana matkustanut useampaan otteeseen.
Angelókastro (Korfu)

Angelókastro () on keskiaikainen linna Korfun saarella Kreikassa. Se on maan vanhimpia ja tärkeimpiä bysanttilaisia linnoja. Linna sijaitsee saaren luoteisosassa lähellä Krínin kylää, linnuntietä noin kaksi kilometriä länteen Palaiokastrítsan kylästä.
Historia.
Angelókastron linna, suomeksi ”Enkelilinna”, on rakennettu alun perin varhaisella bysanttilaisella kaudella ennen 600-lukua. Bysanttilaiset linnoittivat paikkaa erityisesti vuoden 1071 jälkeen, kun menettivät Etelä-Italian normanneille, minkä myötä Angelókastrosta tuli valtakunnan läntisin linnoitus. Linnan nimen alkuperää ei tunneta varmuudella, mutta sanotaan, että Mikael II Komnenos Dukas olisi nimennyt sen 1200-luvulla isänsä, Korfun valloittaneen Mikael I Komnenos Dukaksen mukaan; Mikael I tunnettiin myös nimellä ”Mikael Angelos”.
Normanneihin lukeutuvat angeviinit saivat Angelókastron linnan ja koko Korfun haltuunsa vuonna 1272. Heidän valtansa aikana linna tunnettiin nimellä "Castrum Sancti Angeli". Elokuussa 1386 linnan valtasivat venetsialaiset. Seurannut venetsialaisaika, jota jatkui vuoteen 1797, oli linnan huippukautta ja se sai tuolloin nykyaikaan säilyneen muotonsa. Tuona aikana se tunnettiin nimellä "Santangelo". Linna toimi koko saaren hallintokeskuksena 1500-luvulle saakka. Linnalla oli oma osansa osmanien piirityksen torjumisessa vuosina 1537, 1571 ja 1716.
Myöhemmin Angelókastron linna menetti merkitystään Korfun kaupunkiin rakennetuille Vanhalle linnoitukselle ja Uudelle linnoitukselle. Brittivallan aikana 1800-luvulla linna jäi kokonaan käyttämättömäksi ja raunioitui ajan kuluessa. Paikalla suoritettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1997. Tämän jälkeen linna kunnostettiin vuonna 1999.
Rakennelma.
Angelókastron linna on rakennettu jyrkkärinteiselle, noin 305 metriä korkealle kukkulalle. Nousu kukkulan juurelta linnalle kestää noin 20 minuuttia. Sijainnistaan linna suojasi Korfun länsirannikkoa, ja hyvällä säällä sieltä on näkymä koko saarelle.
Linnan sisäänkäynti oli kaariportista pohjoissivulta. Sisäänkäyntiä suojasi pyöreä torni. Toinen sisäänkäynti oli eteläsivulla. Muurit ympäröivät kukkulan huipun kaikilta muilta paitsi länsisivulta, jossa luonnonrinne on lähes pystysuora. Muureja suojasi ulkovarustus, joka toimi myös rinteen tukimuurina.
Muurien sisäpuolella oli varuskuntarakennuksia ja kolme suurta vesisäiliötä. Kukkulan huipulla on arkkienkeli Mikaelille ("Archángelos Michaíl") omistettu kirkko, jonka paikalla on ollut varhaisempi kolmilaivainen kirkko. Linnan itälaidalla on luolamainen Pyhälle Kyriakelle ("Agía Kyriakí") omistettu kirkko. Myös sen paikalla on ollut varhaisempi kirkko, mahdollisesti varhaisbysanttilainen basilikakirkko.
Apérin linna

Apérin linna () eli Voládan linna (Κάστρο Βωλάδας, "Kástro Voládas") oli keskiaikainen linna Apérin kylässä Kárpathoksen saarella Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Korákin kukkulalla Apérin ja Voládan kylien välissä.
Apérin linnan kukkula oli antiikin aikana oletettavasti Karpathoksen kaupungin akropolis eli linnoitettu yläkaupunkikukkula. Apérin linna rakennettiin paikalle venetsialaisvallan aikana 1300-luvulla. Se kuului Kárpathosta tuolloin hallinneelle venetsialais-kreetalaiselle Cornaron (kreik. Kornáros) suvulle, ja toimi oletettavasti koko saaren hallintokeskuksena. Se säilyi paikallisten turvapaikkana myös osmanivallan aikana, eikä se ilmeisesti koskaan ollut varsinaisesti osmanien hallussa.
Korákin kukkulan korkeus on 405 metriä merenpinnasta laskettuna ja noin 90 metriä ympäristöstään laskettuna. Kukkulalla on säilynyt jäänteitä linnan muureista. Paikalla on nykyisin myös Pyhälle ristille ("Tímios Stavrós") omistettu kirkko.
Belvederen linna (Kreeta)

Belvederen linna () eli Rizókastro (Ριζόκαστρο) on keskiaikainen linna Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Minóa Pediádan kunnassa lähellä Áno Kastellianán ja Káto Kastellianán kyliä.
Belvederen linna oli rakennettu Kástelloksen kukkulalle, joka toimi antiikin aikana Priansoksen kaupungin akropoliina. Keskiaikainen linna rakennettiin alun perin 900-luvulla Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella. Se uusittiin frankkivallan alussa vuosina 1206–1210 genovalaisen Enrico Pescatoren toimeksiannosta. Myöhemmin sitä käyttivät ja laajensivat venetsialaiset. Näiltä linna sai oletettavasti nykyisen nimensä, joka tarkoittaa ”Kaunista näköalaa”. Paikallisten kreikkalaisten kylät Áno Kastellianá ja Káto Kastellianá kehittyivät linnoituskukkulan juurelle. Linna menetti merkityksensä ja hylättiin osmanivallan aikana.
Sijainnistaan Belvederen linna hallitsi Mesarán tasangon itäpäätä. Kukkulalle oli luonnostaan pääsy vain kaakkoissivulta. Linnan rakentamiseen käytettiin uudelleen kukkulan antiikin aikaisten rakennusten kiviä. Linnassa oli kuusi kirkkoa, joista Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen ("Koímisi tis Theotókou") kirkko on edelleen käytössä ja neljän muun rauniot ovat jäljellä.
Belvedere (täsmennyssivu)

Belvedere (ital., ”Kaunis näköala”) voi viitata muun muassa seuraaviin:
Chelmóksen linna

Chelmóksen linna () oli bysanttilaisaikainen linna Arkadiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat lähellä Megalópolin kunnan Skortsinóksen kylää.
Historia.
Chelmóksen linnan paikalla oli antiikin aikana spartalaisten rajalinnoitus Athenaion, joka rakennettiin oletettavasti vuonna 229 eaa. Chelmóksen linna rakennettiin 1200-luvulla, oletettavasti bysanttilaisen Morean despotaatin aikana, jolloin seutu oli despotaatin ja frankkilaisen Akhaian ruhtinaskunnan rajaseutua. Sen tehtävänä oli yhdessä seudun muiden linnojen kanssa Evrótas-joen yläjuoksun hallinta. Linna mainitaan viimeisen kerran vuonna 1320, ja sen arvellaan menettäneen merkityksensä tämän jälkeen. Ainakaan se ei ollut käytössä enää osmanivallan aikana.
Rakennelma.
Linna oli rakennettu Ágios Konstantínoksen kukkulalle noin neljä kilometriä eteläkaakkoon Skortsinóksesta. Se on noin 760 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna ja noin 180 metriä ympäristöään korkeammalla. Bysanttilainen linna oli antiikin aikaisen linnoituksen eteläosassa paikalla, jossa nykyisin on kukkulalle nimensä antanut Pyhälle Konstantinokselle ("Ágios Konstantínos") omistettu kirkko. Linnan muurien ympärysmitta on noin 345 metriä, ja ne ovat sulkeneet sisäänsä noin 0,4 hehtaarin kokoisen alueen, mikä on noin kymmenesosa paljon suuremmasta antiikin aikaisesta linnoituksesta. Muureissa oli kuusi tornia.
Davián linna

Davián linna (, myös "Tavían linna", Κάστρο Ταβίας, "Kastro Tavías") on bysanttilaisaikainen linna Arkadiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat lähellä Davián kylää.
Historia.
Davián linnan kukkula oletetaan paikaksi, joka antiikin aikana toimi Dipaian kaupungin akropoliina eli linnoitettuna yläkaupunkikukkulana. Davián linna rakennettiin myöhäisellä bysanttilaisella kaudella joskus 1100–1300-luvulla. Paikka oli oikeastaan ennemmin keskiaikainen linnoituskaupunki kuin varsinainen vahva linna. Sen keskiaikainen nimi oli "Tavia". Paikka esiintyy vain harvoin historiassa. Vuonna 1423 sitä asuttivat arvaniitit, jotka kärsivät tappion alueen vallanneille osmaneille. Viimeisen kerran se mainitaan historiassa vuonna 1718.
Rakennus.
Linna oli rakennettu kukkulalle, joka sijaitsee lähellä Elissónas-jokea. Sen korkeus on 850 metriä merenpinnasta laskettuna ja 50 metriä ympäristöstään laskettuna. Linnan pohjakaava on kolmiomainen ja sen muurien sisäpuolelle on jäänyt noin neljän hehtaarin kokoinen alue. Linnan muurit oli suureksi osaksi tehty antiikin aikaisten muurien perustukselle, ja muureissa on näkyvillä paljon antiikin aikaista rakennusvaihetta. Muurit oli varustettu torneilla. Linnan pääportti oli itäsivulla. Muurien sisäpuolella on useiden rakennusten ja muun muassa vesisäiliön jäänteet.
Gerákin linna

Gerákin linna () on keskiaikainen linna Lakoniassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat kukkulalla noin kaksi kilometriä itään Gerákin kylästä.
Historia.
Gerákin linna rakennettiin frankkivallan aikana joskus vuosien 1209–1250 välillä. Sen rakennuttaja oli Guy de Nivelet tai hänen poikansa Jean de Nivelet, ja se toimi heidän hallitsemansa Akhaian ruhtinaskuntaan kuuluneen Gerákin paronikunnan keskuksena. Frankit joutuivat luovuttamaan linnan Bysantille vuonna 1262. Tämän jälkeen se kuului bysanttilaiselle Morean despotaatille. Osmanit saivat linnan haltuunsa vuonna 1460, samaan aikaan kuin suurimman osan muusta Lakoniasta. Venetsialaiset saivat linnan haltuunsa vuosiksi 1463–1468, mutta tämän jälkeen se palasi turkkilaisille.
Linnan ympärille kehittyi asutus, joka oli nykyisen Gerákin seudun asutuskeskus keskiajalla. Se korvasi antiikin aikaisesta Geronthrain kaupungista periytyneen akropoliin, joka sijaitsee nykyisessä Gerákin kylässä.
Linnan ja linnoituskaupungin lopusta on ristiriitaista tietoa: toisten tietojen mukaan linna olisi hylätty jo 1400-luvulla tai viimeistään 1500-luvulla. Toisten tietojen mukaan se olisi hylätty vasta 1700-luvun lopulla, ja ollut tätä ennen 1600-luvun lopulta vuoteen 1715 toisen kerran venetsialaisten hallussa, kunnes palasi turkkilaisille. Linnan hylkäämisen jälkeen asutus palasi antiikin aikaiselle paikalle, mihin syntyi nykyinen Gerákin kylä.
Linnan ja sen muiden rakennusten, kuten kirkkojen, raunioita on kunnostettu.
Rakennukset.
Gerákin linna sijaitsee Párnonas-vuoreen liittyvällä kukkulalla, joka tunnetaan nimellä Palaiókastro (Παλαιόκαστρο, ”Vanha linna”). Sen korkeus on noin 400 metriä merenpinnasta laskettuna ja noin 100 metriä ympäristöstään laskettuna. Linna on kukkulan pohjoisemmalla huipulla. Alempi linnoituskaupunki levittäytyy kukkulan rinteeseen. Asutuksen jäänteitä on myös kukkulan eteläisemmällä huipulla, joka yhdistyy pohjoisempaan huippuun kukkulanharjanteen välityksellä.
Linnasta on säilynyt sen muurien ja tornien raunioita. Lisäksi linnoituskukkulalla on asutuksen muiden rakennusten raunioita. Kukkulalla, yhtä lailla linnan sisällä kuin kukkulan rinteessä, sanotaan olevan noin 30 kirkkoa tai kirkonrauniota. Niihin lukeutuvat muun muassa:
Kaválan linnoitus

Kaválan linnoitus (), myös "Kaválan linna" (Κάστρο Καβάλας, "Kástro Kaválas"), on linnoitus Kaválan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsee kaupungin vanhankaupungin niemellä eli Panagían niemellä olevalla kukkulalla.
Historia.
Kaválan linnan paikalla sijaitsi antiikin aikana Neapoliin kaupungin akropolis. Linnoitusta vahvistettiin myöhäisantiikin aikana keisari Julianuksen hallintokaudella 361–363 ja varhaisella bysanttilaisella kaudella keisari Justinianuksen aikana 500-luvulla. Bysanttilaiset vahvistivat sitä myös vielä 900- ja 1300-luvuilla. Osmaniturkkilaiset tuhosivat linnoituksen samoin kuin koko kaupungin vallattuaan sen vuonna 1391.
Linnoituksen nykyinen muoto on peräisin osmanivallan ajalta vuoden 1425 jälleenrakennuksesta. Linnoituksen tehtävänä oli suojata tärkeää itä-länsisuuntaista tietä, joka antiikin aikana tunnettiin Via Egnatiana. Venetsialaiset saivat vallattua linnoituksen lyhyeksi ajaksi jo pian sen valmistumisen jälkeen, mutta turkkilaiset saivat sen pian takaisin. Linnoitus torjui venetsialaisten hyökkäyksen vuonna 1684.
Nykyisin linnoituksessa on ulkoilmateatteri ja sitä käytetään erilaisten taide-esitysten näyttämönä.
Rakennelma.
Linnoitus on rakennettu kukkulalle, jonka korkeus on noin 60 metriä merenpinnasta laskettuna. Linnoituksen muurit on tehty paikallisesta graniitista, ja niissä on käytetty myös tiiliä ja marmorilohkareita. Muureissa on kaksi neliskulmaista tornia, toinen koillis- ja toinen luoteiskulmassa, ja yksi monikulmainen torni itäsivulla. Lounaiskulmassa on bastioni. Muurissa on neljä porttia, joista pääportti on itäsivulla.
Välimuuri jakaa linnoituksen kahteen osaan, pohjois- ja eteläosaan. Linnoituksen keskellä välimuurin kohdalla on suuri pyöreä torni, joka on linnoituksen ydin ja vahvin osa. Tornin eteläpuolella on suuri vesisäiliö. Linnoituksen luoteisosassa on suuri ammus- ja ruokavarastorakennus, joka rakennettiin noin vuonna 1530, ja jota käytettiin 1700-luvulta lähtien vankilana. Linnoituksen eteläosassa on vartiorakennus.
Léroksen linna

Léroksen linna () eli Pantélin linna (Κάστρο Παντελίου, "Kástro Pantelíou") eli Neitsyt Marian linna (Κάστρο Παναγιάς, "Kástro Panagías") on linna Léroksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Agía Marínan ja Pantélin kylien välillä.
Historia.
Léroksen linna rakennettiin alun perin bysanttilaisella kaudella 900- tai 1000-luvulla. Varmuudella se on ollut olemassa viimeistään vuonna 1087, jolloin se mainitaan keisari Aleksios I Komnenoksen kultaisessa bullassa. 1200-luvulla linna siirtyi genovalaisille ja vuonna 1304 johanniittain ritarikunnalle. Vuosina 1436–1453 linnaa hallitsi venetsialainen johanniitta Fantino Querini, jonka aikana linnaa vahvistettiin osmaniturkkilaisia vastaan. Osmanit hyökkäsivät sinne vuosina 1455, 1457, 1460, 1477, 1502, 1505 ja 1508. Vuonna 1495 linna annettiin toistuvien hyökkäysten vuoksi suoraan ritarikunnan suurmestarin alaisuuteen.
Osmanien vallattua Ródoksen vuoden 1522 piirityksen seurauksena Léros siirtyi samalla sopimuksella osmaneille. Leonardo Foscolon johtamat venetsialaiset valtasivat linnan lyhyeksi ajaksi vuonna 1648 ja hävittivät sitä, mutta turkkilaiset saivat sen pian takaisin. Linna oli sotilaskäytössä edelleen vuonna 1912 alkaneen italialaisvallan aikana, jolloin siellä oli parakki ja vartioasema. Linna kärsi vaurioita saksalaisten pommittaessa saarta marraskuussa 1943. Kreikan puolustusvoimilla oli toimintaa linnassa 1990-luvulle saakka. Tämän jälkeen linna kunnostettiin, mikä valmistui vuonna 2005.
Rakennelma.
Linna sijaitsee Pítyoksen (myös Pitýki, Apitýki) kukkulalla Léroksen koillisosassa noin 154 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Sijaintipaikastaan se hallitsi saaren satamia sekä saarta ympäröinyttä merialuetta mukaan lukien saaren ja Vähän-Aasian rannikon välinen salmi.
Linnan pinta-ala on noin hehtaarin verran. Sitä ympäröivät kolmitasoiset, samankeskiset muurit, lukuun ottamatta kohtia, joissa kukkulan luonnonkalliot tarjoavat jo tarpeeksi suojaa. Linnan vanhin osa on sen korkeimmalla oleva keskiosa. Uloin muuri on johanniittain rakentama, ja siinä on bastioneja. Huomattavin on lounaiskulman bastioni.
Linnan keskiosassa on holvikattoinen kirkko, joka tunnetaan nimellä Fragkoklisiá (”Frankkien kirkko”). Linnan länsilaidalla on vuonna 1669 rakennettu ja vuoteen 1719 mennessä laajennettu Neitsyt Marian ("Panagía") kirkko. Lisäksi linnassa on useita muita kirkkoja, muun muassa Pyhän kolminaisuuden ("Agía Triáda") kirkko. Linnan alueella toimii myös kirkollinen museo.
Torskenin kirkko

Torskenin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1784.
Tranøyn kirkko

Tranøyn kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1775.
Vangsvikin kappeli

Vangsvikin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 1975.
Skrolsvikin kappeli

Skrolsvikin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1924.
Amata Coleman Radewagen

Aumua Amata Coleman Radewagen (s. 29. joulukuuta 1947 Washington DC) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko.
Radewagen sai "Bachelor of Science" -oppiarvon Guamin yliopistosta vuonna 1975. Hän kuului Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Phil Cranen henkilökuntaan vuosina 1997–1999 ja J. C. Wattsin henkilökuntaan vuosina 1999–2003. Radewagen työskenteli edustajainhuoneen republikaanien konferenssissa vuosina 2003–2005. Hänet valittiin Amerikan Samoan delegaattina edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran 4. marraskuuta 2014. Hänestä tuli ensimmäinen Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Amerikan Samoasta valittu nainen.
Radewagen sai vuonna 2018 oikeustieteen kunniatohtorin arvon Guamin yliopistosta. Hän sai kolme lasta avioliitosta Fred Radewagenin kanssa. Radewagenin isä oli kuvernööri Peter Tali Coleman.
Svanelvmon kirkko

Svanelvmon kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1967.
Reindalenin kappeli

Reindalenin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1983.
Flakstadvågin kappeli

Flakstadvågin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1925.
Gryllefjordin kappeli

Gryllefjordin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902.
Medbyn kappeli

Medbyn kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1890.
Kiovan kansainvälinen sosiologian instituutti

Kiovan kansainvälinen sosiologian instituutti (, lyhenne ; eli , lyhenne ) on ukrainalainen yksityisyritys, joka on tunnettu erityisesti Ukrainaa käsittelevistä selvityksistään ja mielipidekartoituksista. 
KIIS toimii yhteistyössä Kiovan Mohyla-akatemian kanssa. KIIS on perustettu vuonna 1990 alkujaan Ukrainan sosiologian yhdistyksen tutkimuskeskukseksi. Yksityiseksi yritykseksi KIIS muuttui vuonna 2003. Yrityksellä on ollut yli 300 asiakasta, joukossa tunnettuja kansainvälisiä ja kansallisia organisaatioita, yrityksiä ja muita tahoja.
Laukhellan kappeli

Laukhellan kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1949.
Lysbotnin kappeli

Lysbotnin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1970.
Sandbakkenin kappeli

Sandbakkenin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1974.
Fjordgårdin kappeli

Fjordgårdin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1976.
Mörarp

Mörarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 946 asukasta vuonna 2021.
Allerum

Allerum on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 742 asukasta vuonna 2021.
Kattarp

Kattarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 774 asukasta vuonna 2021.
The Art of UNIX Programming

The Art of UNIX Programming on Eric S. Raymondin kirja ohjelmoinnista Unix-alustalle. Kirja on julkaistu vuonna 2003.
Kirjassa käsitellään ohjelmoinnin kulttuuria, käytäntöjä, suunnitelua ja periaatteita Unixille ohjelmoinnissa. Kirjassa käsitellään myös Unix-filosofiaa ja sisältää kommentteja kolmeltatoista Unixin varhaiselta kehittäjältä. Kulttuurilla tarkoitetaan joukkoa taitoja, ajatuksia ja odotuksia, ja kirja käsittelee ratkaisuvaihtoehtoja pohdinnalla, vertailemalla ja arvioimalla periaatteita. Kirjassa käsitellään Unixiin liittyviä perinteitä ja on tarkoitettu uusille ja tuleville ohjelmoijille.
Kirja on julkaistu CreativeCommons-lisenssillä eräillä rajoituksilla.
BricsCAD

BricsCAD on ohjelmisto tietokoneavusteiseen suunnitteluun (CAD), jonka on kehittäjä on Bricsys. Bricsysin perusti arkkitehti Erik de Kyser vuonna 1999. BricsCAD sai alkunsa vuonna 2002 tavoitteenaan edullisempi vaihtoehto AutoCADille ja yhtiön alkuaikoina myyntivalttina oli vastaavat ominaisuudet merkittävästi edullisemmalla hinnalla. BricsCAD tukee CAD-ohjelmistoissa suosittua DWG-formaattia. Vuonna 2011 yhtiö ilmoitti ostaneensa immateriaalioikeudet Ledasilta aikomuksena käyttää näiden tekniikkaa jatkossa. Hexagon osti Bricsysin vuonna 2018.
Renoise

Renoise on audiotyöasemaohjelmisto, joka on suunniteltu tracker-ohjelmiston toimintatavalle. Ohjelman käyttöliittymässä tämä näkyy ylhäältä-alas etenemisenä eikä sivusuuntaisena, ja kappaleet rakentuvat taulukkomaisille "kaavoille" (). Ohjelmisto tukee muun muassa MIDI-liityntää ja VST-laajennuksia. Ohjelmisto on saatavilla Linuxille, macOS:lle ja Windowsille.
Hetki lyö (musikaali)

Hetki lyö on Katariina Leinon käsikirjoittama musikaali, joka käsittelee suomalaislaulaja Kirkaa. Petri Lairikon ohjaama ja Suomen musiikkiteatterin toteuttama musikaali sai ensi-iltansa 8. syyskuuta 2018 Tampereella. 
Musikaalissa käsitellään Kirkan uran vaiheita ja soitetaan hänen musiikkiaan, ja sen hahmoissa on mukana suomalaisen musiikin merkkihenkilöitä. Kirkaa näytteli alun perin Ilari Hämäläinen, ja Sammy Babitzinina esiintyi Sammy Aaltonen. Petri Lairikko näytteli Dannya, Kassu Halosta ja Kirkan isää.
Musikaalin esittäminen jatkui 2022, jolloin sitä esitettiin eri puolilla Suomea. Saman vuoden kesällä sitä nähtiin Turussa Ruissalon kesäteatterissa. Myöhemmin Hämäläisen korvasi Kirkan roolissa Erik Kraemer, ja Sammy Babitzininia näytteli Matthau Mikojan.
Birger Wedberg

Carl Otto Birger Wedberg (28. syyskuuta 1870 – 2. lokakuuta 1945) oli ruotsalainen juristi ja virkamies. Hän toimi oikeusneuvoksena eli Ruotsin korkeimman oikeuden jäsenenä vuosina 1913–1940. Wedberg valittiin vuonna 1931 Ruotsin akatemian jäseneksi. Hän myös kirjoitti muun muuassa korkeimman oikeuden historiikin vuosista 1789–1844 ja tutkielman Kaarle XII:n suhteesta oikeuslaitokseen.
Börringeklosterin linna

Börringeklosterin linna () on Svedalan kunnassa Skånen läänissä Ruotsissa sijaitseva kartanolinna. Paikalla on alun perin sijainnut 1100-luvulla perustettu benediktiinien nunnaluostari, joka lakkautettiin 1551. Nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1763 ja se korotettiin kolmikerroksiseksi 1873.
Eemeli Juureva

Juho Eemeli Juureva, vuoteen 1905 Johansson (25. elokuuta 1878 Hämeenlinna – 15. huhtikuuta 1954) oli suomalainen urheilujohtaja ja -vaikuttaja.
Juurevan vanhemmat olivat palovartija Karl Johan Johansson ja Josefiina Lindroos ja puoliso vuodesta 1910 Elisabet Viktoria Nyman (k. 1951) Juureva kävi kansakoulun 1889 ja toimi kattaustyönjohtajana ja varastonhoitajana 1898–1907. Oma kattausliike hänellä oli 1907–1915, minkä jälkeen hän oli Arvi A. Karisto -osakeyhtiön lähetysvaraston hoitaja aina vuoteen 1954 asti. 
Päätyönsä ohella Juureva tuli tunnetuksi urheilujohtajana ja -vaikuttajana. Hän oli Hämeenlinnan Tarmon ensimmäinen puheenjohtaja 1903–1923 ja Hämeenlinnan kaupungin urheilulautakunnan puheenjohtaja 1929–1946. SVUL:n Hämeenlinnan piirin puheenjohtaja Juureva oli 1906–1929, SVUL:n hallituksen jäsen 1906–1931 ja liiton varapuheenjohtaja 1924–1931. SVUL:n kunniajäsen hänestä tuli 1931. Juureva oli myös Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1912–1914, 1923–1926 ja 1930.
Jöran Svinhufvud

 
Jöran Jönsson Svinhufvud eli Jöran Jönsson Svinhufvud i Westergötland (k. 1639) oli ruotsalainen upseeri. Hän palveli ratsumestarina Upplannin ratsuväessä 1610-luvulla. Sen jälkeen hän sai siirron Suomeen ja toimi 1630-luvulla Suomeen sijoitetussa jalkaväessä majurina. Jöran Svinhufvud johti pääosin Satakunnan miehistä koottua hänen mukaansa nimettyä Svinhufvudin komppaniaa. 
Jöran Svinhufvudin suku oli lähtöisin Taalainmaalta. Hänen isänsä Jöns Danielsson Svinhufvud toimi voutina Itä-Taalainmaalla. Jöran Svinhufvudin isoisä Daniel Torkilsson aateloitiin vuonna 1581 ja suku merkittiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1633 numerolla 199. Nimeen lisättiin i Westergötland, jotta se erotettaisiin Svinhufvud af Qvalstad -suvusta.
Majuri Jöran Svinhufvud sai vuonna 1632 tehtäväksi perustaa Pohjois-Satakuntaan linnakkeen eli skanssin tukikohdaksi sotilaskarkureiden kiinniottamista varten. Linnake nimettiin Kyrön skanssiksi eli Kyrö Skantziksi, koska se sijaitsi Hämeenkyrön pitäjän alueella niin kutsutussa Kyrön metsässä. Nykyisin Kyrön skanssin rauniot sijaitsevat Karvian Kantinkylässä. Kuningatar Kristiinan nimissä holhoojahallitus nimitti majuri Svinhufvudin Kyrön skanssin päälliköksi 19. maaliskuuta 1635 päivätyllä kirjeellä.
Jöran Svinhufvud oli naimisissa Elin Gyllenloodin kanssa. Elin kuoli ennen vuotta 1630. Elin Gyllenloodin isä oli amiraali Bengt Severinsson Gyllenlood (k. 1609). Gyllenloodin suku omisti pitkään Tenholan pitäjässä sijaitsevan Olsbölen säterikartanon.
Vuoden 1630 tienoilla leskimies Jöran Svinhufvud avioitui eversti Lindved Claesson Sabelfanan leskeksi jääneen tyttären Anna Sabelin kanssa. Eversti Lindved Sabelfana (Sabel) kuoli 1635 ja Anna Lindvedsdotter Sabel peri isältään Tuorlan säterikartanon Piikkiössä. Avioliiton kautta majuri Jöran Svinhufvudista tuli Tuorlan säterikartanon omistaja. Anna Sabel mainitaan Ernst Johan Creutzin ja Johan Svinhufvudin välisessä monimutkaisessa oikeusjutussa vuodelta 1650. Anna Sabel oli hoitamassa Svean hovioikeudessa poikansa Johan Svinhufvudin asiaa. Anna Sabelin kuolinaika ei ole tiedossa.
Majuri Jöran Svinhufvudilla oli maatiloja Pirkkalassa ja Tenholassa. Pirkkalan pitäjän Tammerkosken kylästä majuri Svinhufvudille oli 1630-luvulla annettu kaksi palkkatilaa nimeltään Kurila ja Kuotti. Ne sijaitsivat nykyisen Tampereen kaupungin Kirjastonpuiston tietämillä. Myöhemmin Kurila ja Kuotti liitettiin Tammerkosken kartanoon. Tenholan pitäjässä majuri Svinhufvud omisti kaksi ratsutilaa.
Majuri Jöran Svinhufvud on haudattu Tenholaan vuonna 1639. Tenholan kirkossa on säilynyt hänen hautajaisvaakunansa.
Bummalo

 
Bummalo ("Harpadon nehereus") on liskokaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan indopasifiselta merialueelta.
Koko ja ulkonäkö.
Bummalo kasvaa tavanomaisesti noin 25 cm pitkäksi, mutta voi suurimmillaan saavuttaa 40–60 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja litteähkö. Suu on suuri ja hyvin leveä ja erikokoiset hampaat ovat käyriä. Alaleuka on yläleukaa pidempi. Kalan silmät ovat pienet. Bummalon rinta- ja vatsaevät ovat pitkät ja selkäevän takana on rasvaevä. Kylkiviivan suomut ulottuvat pyrstöevän kärkeen. Bummalo on ruskehtava tai harmaa ja osittain läpikuultava. Evät ovat tummat.
Levinneisyys ja elintavat.
Bummaloa tavataan Somaliasta ja Arabianmereltä Papua-Uuteen-Guineaan ja Itä-Kiinan merelle. Se elää talvikuukaudet avomerellä lähellä pehmeitä hiekka- tai mutapohjia ja palaa ruokailemaan ja lisääntymään murtovesiin suurina parvina monsuunikauden aikana. Bummalon ravintoa ovat kalat.
Bummaloa kalastetaan verkoilla ruuaksi merkittäviä määriä Aasiassa, ja sen liha on erinomaista. Ylikalastuksen ja elinympäristön saastumisen vuoksi laji luokitellaan siilmälläpidettäväksi.
Revenge (vuoden 2017 elokuva)

Revenge on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut ranskalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Coralie Fargeat. Se edustaa niin sanottua ”raiskaus ja kosto” -lajityyppiä ja kertoo nuoresta naisesta, joka joutuu erämaassa kolmen miehen hyökkäyksen kohteeksi, josta selviydyttyään hän alkaa metsästämään miehiä yksitellen. Pääosissa ovat Matilda Lutz, Kevin Janssens, Vincent Colombe ja Guillaume Bouchède.
"Revenge" sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla syksyllä 2017. Suomen-ensi-iltansa se sai Night Visions -festivaaleilla marraskuussa 2017. Elokuva sai erittäin positiivisen vastaanoton ilmestyessään.
The Trip

The Trip on tuotantovaiheessa oleva yhdysvaltalainen elokuva, jota kuvataan Tampereella marraskuussa 2024. 
Elokuva seuraa pariskuntaa, joka suuntaa syrjäiseen mökkiin näennäisesti löytääkseen toisensa uudelleen, mutta todellisuudessa molemmilla on salainen aikomus tappaa toinen.
The Trip on englanninkielinen uudelleenfilmatisointi norjalaisesta kauhukomediasta "Aina kuolemaan asti" (eng. "The Trip," norjaksi "I Onde Dager"; 2021) jossa näyttelivät Aksel Hennie ja Noomi Rapace.
Uuden version pääosissa ovat Jason Segel, Samara Weaving, Timothy Olyphant, Juliette Lewis, Paul Guilfoyle ja Keith Jardine. Elokuvan ohjaaja on Jorma Taccone.
Elokuvan tuotantoyhtiöt ovat 87North ja XYZ Films. Kyseessä on yhdysvaltalaisen XYZ Filmsin kolmas tuotanto Suomessa. Ensimmäinen oli "Dual", Tampereella syksyllä 2020 kuvattu tieteissatiiri, joka oli ensimmäinen kokonaan Suomessa kuvattu Hollywood-elokuva. Yhtiön toinen Suomi-filmi oli trillerikomedia "Get Away" ("Svalta"), joka kuvattiin Pirkanmaalla alkusyksystä 2023. The Trip saa tuotantotukea Business Finlandilta, Tampereen kaupungilta ja Film Tampereelta. Tampereen kaupunki on myöntänyt elokuvalle audiovisuaalisen alan tuotantokannustinta.
Menekkilehdet

Menekkilehdet Oy oli 1970-luvun puolivälissä lyhyen aikaa toiminut lehtikustantamo, joka julkaisi porno- ja skandaalilehtiä nimeltä "Panoraama, Junnu" ja "Sammy". Kustantamon lehdet tekivät julkisuuden henkilöistä rajuja paljastusjuttuja aikana, jolloin ei aivan vielä ollut säädetty intimiteettisuojalakia eli lakia yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä. Lehtien tekijöitä vastaan nostettiin useita kunnianloukkausjuttuja ja syytteitä epäsiveellisten julkaisujen levittämisestä, joista tuomittiin sakkoja, vahingonkorvauksia ja ehdotonta vankeutta. Rautakirja, käytännössä ainoa irtonumerojakelija, kieltäytyi myymästä yhtiön lehtiä niiden seksuaalisen sisällön lainvastaisuuden takia, jolloin Menekkilehtien lehtien menekki romahti. Yhtiö ajautui konkurssiin huhtikuussa 1974 vain vuoden verran toimittuaan. Päävelkojana oli Eero Aholan omistama Karkkilan Kirjapaino, jossa lehdet painettiin.
Menekkilehtien perustajaosakkaita olivat toimitusjohtaja Seppo Sauri, päätoimittaja Seppo Porvali, hallintokamreeri ja rallikuljettajana tunnettu Markku Alén sekä aluepäällikkö Riitta Juslin. Yhtiön rahoittajana oli Harry Alén ja hallituksen puheenjohtajana Hilkka Kylmäkorpi. Samoihin aikoihin Menekkilehtien konkurssin kanssa keväällä 1974 myös Alénin veljesten karkkilalainen maalausliike, yksi Suomen suurimmista, teki konkurssin muun muassa vuodesta 1968 saakka kertyneiden verovelkojensa takia.
Linda McMahon

Linda McMahon (s. 4. lokakuuta 1948) on yhdysvaltalainen poliittinen toimija ja urheilu-alan yrittäjä, jonka Donald Trump on nimennyt Yhdysvaltain opetusministeriksi Donald Trumpin II hallitukseen maaliskuusta 2025 alkaen.
McMahon on miehensä Vince McMahonin kanssa showpainijärjestö WWE:n perustaja ja entinen toimitusjohtaja, ja miljardööri, joka teki merkittäviä lahjoituksia Trumpin presidenttikampanjalle. Hän jätti WWE:n vuonna 2009 ja pyrki Yhdysvaltain senaattiin, jonne hän ei tullut valituksi. McMahon toimi Trumpin ensimmäisen presidenttikauden aikana pienyrityksistä vastaavan viraston johdossa. Vuonna 2024 McMahon johti yhdessä Howard Lutnickin kanssa Trumpin siirtymätiimiä, jonka tehtävä on täyttää noin 4 000 liittovaltion tehtävää.
Mefjordværin kirkko

Mefjordværin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1890.
Finnsæterin kappeli

Finnsæterin kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1982.
Eggedalin kirkko

Eggedalin kirkko () on Sigdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Solumsmoenin kappeli

Solumsmoenin kappeli () on Sigdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893.
Grorudin kappeli

Grorudin kappeli () on Siljanin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1944.
Haughomin kappeli

Haughomin kappeli () on Sirdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1930.
Kvævemoenin kappeli

Kvævemoenin kappeli () on Sirdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1962.
Vallåkra

Vallåkra on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 787 asukasta vuonna 2021.
Domsten

Domsten on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 611 asukasta vuonna 2021.
Bengt Orup

Bengt Vilhelm Orup (1916 Lindesberg – 1996 Domsten) oli ruotsalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja muotoilija. Hän työskenteli Johansforsin lasitehtaalla vuosina 1952–1973, minkä lisäksi hän loi useita julkisia taideteoksia. Orupin tyyli oli konstruktivistista, ja hän leikitteli usein geometrisillä muodoilla valkoista taustaa vasten. Hänen veljensä oli toimittaja Lars Orup.
Allan Svensson

Dan Allan Waldemar Svensson (16. helmikuuta 1951 Tukholma – 17. marraskuuta 2024 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi televisiosarjoista "Hedebyborna" ja "Svensson, Svensson". Pääosan urastaan Svensson työskenteli Tukholman kaupunginteatterissa, minkä lisäksi hän esiintyi useissa elokuvissa, kuten "Maria Wern" -sarjassa, sekä muun muassa ääninäytteli Obelixia "Asterix"-elokuvissa.