tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Michael Grais

Michael Grais on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, -tuottaja ja -ohjaaja. Hänen käsikirjoittamiaan ja tuottamiaan elokuvia ovat muun muassa "Death Hunt" (1981), "Poltergeist" (1982), "" (1986), "Great Balls of Fire!" (1989), "Kuoleman merkki" (1990), "Cool World" (1992) ja "Sleepwalkers" (1992). Graisin ainoa ohjaus on vuonna 2006 ilmestynyt "Lakeshore Drive". 
Grais omistaa Mark Victorin kanssa tuotantoyhtiön Victor &amp; Grais.
Stripperella

Stripperella on Stan Leen luoma yhdysvaltalainen piirrossarja, jonka tuotti The Firm ja Network Enterprises. Sarjasta tuotettiin 13 jaksoa, jotka esitettiin Spike TV:llä vuosien 2003–2004 aikana. Se kertoo Erotica Jones nimisestä stripparista, joka toimii myöhään yöllä supersankarina Stripperellana (salaisessa T.H.U.G.G.-järjestössä hänet tunnetaan myös nimellä Agentti 69). 
Arvostelu.
"Pittsburgh Post Gazzette" -lehden toimittaja Rob Owen antoi ohjelmalle positiivisen arvosanan, jonka perusteella se on "odottamattoman nokkela, vaikkakin joskus myös julma" ja että "huumori oli kuin muistutus 1960-luvun Batmanista". "Entertainment Weeklyn" toimittaja Ken Tucker antoi ohjelmalle arvosanaksi B- ja kuvaili sen sisältävän "alastomia rintoja", "omituisia vitsejä päähenkilön isästä tuomassa tyttärelleen asiakkaita strippikerholle", ja sen olevan kokonaisuutena kuin "onnistunut pehmopornopiirretty". 
Nimikiista.
Vuonna 2003 entinen strippari Janet Clover haastoi televisioyhtiö Viacomin, Pamela Andersonin ja Stan Leen oikeuteen, koska katsoi Leen käyttäneen hänen alkuperäistä ideaansa sekä taiteilijanimeään.
N-1

N-1 oli Japanin keskiraskas kaksi- tai kolmivaiheinen kantoraketti, jota Japani käytti vuosina 1977-1982. Raketti on tehty lisenssivalmistuksena Mitsubishin tehtailla. Raketti oli yhdysvaltalainen Thor-Delta-kantoraketti Valmistuslisenssin myöntäminen liittyi 1970-luvun alkupuolen kauppaneuvotteluihin Yhdysvaltain ja Japanin välillä tilanteessa, jossa Yhdysvaltain autoteollisuuden kilpailukyky kotimarkkinoillaan oli huono pienempien, luotettavampien ja vähemmän polttoainetta kuluttavien autojen tullessa muotiin samalla kun Japanin elektroniikkateollisuus alkoi olla samanlaisessa kilpailuasemassa kulutuselektroniikassa. Kauppasopimus koski mm. mikropiirejä, riisiä, japanilaisten autojen kokoonpanotehtaiden sijoittamista Yhdysvaltoihin ja Delta-kantorakettia. Reaganin hallinnon kehittäessä 1980-luvun alussa ns. kaupallisia Delta-laukaisuja, Japanin lisenssivalmistus loppui.
Laukaisut.
Tanegashimasta tehdyt NASDAn kokeellisten satelliittien laukaisut:
Denver Broncos

Denver Broncos on Yhdysvalloissa NFL:ssa pelaava amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisseura, joka on kotoisin Denveristä, Coloradosta. Joukkue on National Football Leaguen jäsen American Football Conferencen läntisessä divisioonassa, AFC Westissä.
Broncos aloitti pelaamisen American Football Leaguessa vuonna 1960 ja liittyi NFL:ään osana AFL:n ja NFL:n yhdistymistä. Joukkue on voittanut Super Bowlin vuosina 1998 ja 1999, jolloin pelinrakentajana toimi John Elway ja päävalmentajana Mike Shanahan, sekä vuonna 2016, jolloin pelinrakentajana oli Peyton Manning ja päävalmentajana Gary Kubiak. Elway oli mestaruuden aikana Broncosin toimitusjohtaja.
Seuran omistaja on Rob Walton. Broncos oli vuonna 2023 "Forbesin" listauksessa maailman 21. arvokkain urheiluseura 5,1 miljardin dollarin arvolla.
Historia.
Alkuvuosinaan American Football League (AFL) -joukkueena Broncos voitti legendaarisen päävalmentajan Lou Sabanin ja pelinrakentajan Frank Tripuckan johdolla kaksi AFL-mestaruutta. Joukkue liittyi National Football Leagueen (NFL) vuonna 1970 AFL:n ja NFL:n fuusion myötä.
Valmentaja John Ralstonin johdolla joukkue voitti kaksi peräkkäistä divisioonan mestaruutta, mutta ei onnistunut nousemaan kansalliselle tasolle ennen vuotta 1977. Tuolloin Red Miller palkattiin päävalmentajaksi, ja pelinrakentaja Craig Morton johti joukkueen vaikuttavaan 12-2-tulokseen runkosarjassa. Tämä johti ensimmäiseen Super Bowl-otteluun Dallas Cowboysia vastaan, joka päättyi 27-10-tappioon.
Useiden vaikeiden kausien jälkeen Dan Reeves otti vastaan päävalmentajan ja toimitusjohtajan tehtävät kauden 1981 alussa, mikä merkitsi uutta aikakautta Broncosille. John Elwayn ja Gary Zimmermanin kaltaisten tähtipelaajien sekä Steve Atwaterin ja Karl Mecklenburgin kaltaisten veteraanien liittyminen loi perustan menestykselle.
Pat Bowlen osti joukkueen Edgar Kaiser Jr.:ltä 78 miljoonalla dollarilla vuonna 1984. Menestys jatkui koko 1990-luvun ja johti kolmanteen Super Bowl -voittoon kauden 1998 jälkeen Mike Shanahanin johdolla. 2000-luvulla joukkueessa on ollut useita valmentajia, mutta yleinen suorituskyky on pysynyt vakaana. Tämä on johtanut kuuteen pudotuspelipaikkaan vuosina 2003-2015, mukaan lukien neljäs Super Bowl -voitto kauden 2015 jälkeen Gary Kubiakin valmennuksessa, mikä päätti 18 vuotta kestäneen kuivan kauden.
Merkittävät pelaajat.
Jäädytetyt pelinumerot.
Denver Broncos on poistanut käytöstä seuraavien pelaajien pelinumerot:
Pro Football Hall of Fame -pelaajat.
Denver Broncosin joukkueesta on valittu 16 pelaajaa Pro Football Hall of Fameen:
Stadion Niederrhein

Stadion Niederrhein on Oberhausenissa Saksassa sijaitseva vuonna 1926 valmistunut jalkapallo ja yleisurheilustadion. Se sijaitsee kapealla saarella Rein–Herne-kanavan ja Emscherjoen välissä A42-moottoritien välittömässä läheisyydessä. Sen pääkäyttäjä on jalkapallojoukkue Rot-Weiß Oberhausen. Stadionin katsojakapasiteetti on 21 318, joista 4 039 on katettuja istumapaikkoja. Kotijoukkueen kannattajat seuraavat peliä perinteisesti Emscherkurve-päätykatsomosta.
Stadionin avausottelu pelattiin 28. helmikuuta 1926 Duisburger Spielvereinin ja Arminia Bielefeldin välillä, jota oli seuraamassa 22 000 katsojaa. Stadionin yleisöennätys on epävirallisesti 44 000 – 48 000 katsojaa 18. kesäkuuta 1950 pelatusta ottelusta Preußen Dellbrück – Kickers Offenbach, joka oli uusintaottelu pääsystä Saksan mestaruusfinaaliin.
Preservation Act 1

Preservation Act 1 on The Kinksin marraskuussa 1973 julkaistu studio- ja konseptialbumi. Se on samalla ensimmäinen osa "Preservation"-sarjaa, jonka toinen osa, "Preservation Act 2", julkaistiin seuraavana vuonna. 
"Preservation Act 1" ajaa samaa aihetta kuin vuonna 1968 julkaistu "The Kinks Are the Village Green Preservation Society". Yhtyeen kotimaata Isoa-Britanniaa käsitellään nostalgiseen sävyyn. "Preservation" oli kuitenkin tyyliltään selvärakenteisempi.
Albumi sijoittui Yhdysvaltain listalla sijalle 177, mikä oli yhtyeen historian heikoin albumilistasijoitus kyseisessä valtiossa.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Bombshell (vuoden 1933 elokuva)

Bombshell (Britanniassa nimellä Blonde Bombshell, Suomessa televisioesityksessä käytetty nimeä Platinapommi) on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomedia vuodelta 1933. Elokuvan pääosia näyttelevät Jean Harlow, joka esittää Hollywoodin kuuluisinta elokuvatähteä Lola Burnsia, sekä Lee Tracy, Frank Morgan ja Franchot Tone. Sivuosissa ovat muiden muassa Una Merkel ja Ted Healy.
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet John Lee Mahin, Jules Furthman ja Norman Krasna Caroline Francken ja Mack Cranen samannimisen näytelmän pohjalta. "Bombshell" on mustavalkoinen ja on 96 minuutin, eli tunnin ja 36 minuutin mittainen.
"Bombshell" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 13. lokakuuta vuonna 1933. Tuotantoyhtiönä oli Metro-Goldwyn-Mayer. "Bombshell" oli alun perin kirjoitettu Clara Bowin parodia mielessä.
Mark Victor

Mark Victor on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on käsikirjoittanut ja tuottanut yhdessä Michael Graisin kanssa muun muassa elokuvat Poltergeist (1982), Poltergeist II (1986), Marked for Death (1990) ja Cool World (1992).
Victor omistaa Michael Graisin kanssa tuotantoyhtiön Victor &amp; Grais.
Hippothoos

Hippothoos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.
Pikku-Timonen

Pikku-Timonen on noin kilometrin pituinen ja puolen kilometrin levyinen järvi Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi kuuluu Kiiminkijoen vesistöön. Sen vieressä on Iso-Timonen. Järven pohjoisrannalla, aivan Olvasjärventien vieressä on lintutorni, jonne pääsee maantieltä pitkospuita myöten. Järvi on yhtä kesämökkiä lukuun ottamatta asumaton. Pääosin soiset rannat ovat matalat ja ruohottuneet. Martti Koskinen on tehnyt paikasta kappaleen "Paikka ajaton", jonka Souvarit on levyttänyt vuonna 1997 albumille Tukkipojat + 6 lisäkappaletta.
Joulujuhlan aika

Joulujuhlan aika on Juhamatin joululevy, joka julkaistiin vuonna 1999.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Thomas Katter.
Timo Hirvonen (jääkiekkoilija)

Timo Hirvonen (5. joulukuuta 1973 Varkaus – 28. heinäkuuta 2023 Espoo) oli suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Kiekko-Espoota ja Espoo Bluesia kuudentoista kauden ajan. Bluesin lisäksi hän edusti lappeenrantalaista SaiPaa puolentoista kauden ajan 2003–2005 sekä ruotsalaista Malmö Redhawksia kaudella 2004–2005 siirryttyään sinne kesken kauden SaiPasta. 
Hirvonen lopetti uransa keväällä 2006. Hirvonen pelasi SM-liigassa yhteensä 607 ottelua saavuttaen näissä peleissä yhteensä 215 pistettä. 6. maaliskuuta 2007 Hirvosesta tuli ensimmäinen Espoo Bluesin pelaaja, jonka paita nostettiin Espoon Areenan kattoon, ja hänen pelinumeronsa 33 jäädytettiin. Joulukuussa 2010 Hirvonen nimettiin Espoon Bluesin apuvalmentajaksi. Aikaisemmin hän oli valmentanut Bluesin juniorijoukkueita.
Hirvonen siirtyi peliuransa jälkeen valmennustehtäviin Bluesin juniori- ja liigajoukkueissa, ja hänestä tuli osa menestyksekästä Espoon U18-joukkuetta, joka voitti mestaruuden vuonna 2011. Hän valmensi myös Mestiksessä pelaavaa Espoo Unitedia. Lisäksi Hirvonen toimi kiekkolehtorina Turun Seudun Urheiluakatemiassa.
Hirvonen kuoli kesäkuussa 2023 todetun syövän leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.
Timo Hirvosen poika Roni pelaa jääkiekkoa Kärpissä.
Torrey Mitchell

 Torrey Mitchell (s. 30. tammikuuta 1985 Montreal, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Montreal Canadiensia.
Mitchell osallistui San Jose Sharksien leirille kesällä 2007 ja pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa lokakuussa 2007. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi yleensä kolmosketjussa Patrick Rissmillerin ja Mike Grierin kanssa, ja hänestä tuli ylivoimamaalien taituri. Yleisön suosioon hän nousi alivoimamaalilla Anaheim Ducksia vastaan. Syyskuussa 2008 Mitchelliltä murtui jalka, kun hän törmäsi harjoituksissa maalitolppaan. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Minnesota Wildiin.
Hedenkoira

Hedenkoira () on ruotsalainen koirarotu. Sen muut nimitykset ovat "gulhund" eli keltainen koira ja "holmshund" eli holminkoira. Joidenkin arvioiden mukaan Ruotsissa on jäljellä enää noin 100 yksilöä, toisten mukaan vain yksittäisiä yksilöitä.
Ulkomuoto.
Hedenkoira on keltainen pystykorva. Sen tulee olla kevytrakenteinen ja muistuttaa enemmän pienikokoista jämtlanninpystykorvaa kuin harmaanorjanhirvikoiraa. Silmät ovat tummat ja ilme rauhallinen. Säkäkorkeus vaihtelee 50–60 cm välillä. Paino on n. 22 kg. Väritys on joko hailakka tai vaaleankeltainen, kuono ja korvat ovat mustat. Hännäntyvessä on usein tumma kolmionmuotoinen alue ja hännänkärki on tumma.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on rauhallinen, tasapainoinen ja ystävällinen. Se on luonteeltaan yhden ihmisen koira.
Alkuperä.
Hedenkoira on hirvikoira, joka on kotoisin Pohjois-Härjedalenin Hede-nimiseltä alueelta. 1920-luvun alkupuolella aluelääkäri Weimer otti saamelaisleiristä valkoisen lapinkoiranpennun Royn, jonka hän antoi lahjaksi pojalleen. Se saattoi olla myös valkoisen lapinkoiran ja harmaan norjanhirvikoiran risteytys, sillä tuolloin lapinkoiriksi kutsuttiin ylipäänsä valkoisia pystykorvia. Royn ja harmaan norjanhirvikoiran jälkeläisistä keltainen uros Spring oli huomattavan lahjakas metsästyskoira. Sen kyvyt herättivät ihmisten kiinnostuksen keltaisiin pystykorviin.
Aluksi Springin omisti suutari nimeltä Fick, joka myi sen sittemmin majatalonisännälle Olof J. Holmille. Holmin omistamat koirat olivat ensimmäisiä, joita jalostettiin uutena rotuna ja joita kutsuttiin "keltaisiksi koiriksi". Holm kuoli vuonna 1946, minkä jälkeen hedenkoiran tulevaisuus oli erittäin epävarma. Vaikka alueella oli muitakin metsästäjiä, jotka omistivat rodun edustajia, heistä kukaan ei ollut kiinnostunut kasvattamisesta. Lopulta Konrad Nordström, joka oli saanut ensimmäisen koiransa Holmilta vuonna 1941, onnistui pelastamaan rodun. Hän astutti vaaleanvärisen hirvikoiran Tusse-nimisellä uroksella, ja pentueeseen syntyi kaksi pentua - uros ja narttu. Hän piti nartun itsellään ja astutti sen keltaisella Bing-nimisellä uroksella.
Vaikka vielä 1990-luvulla syntyi niin sanottuja keltaisia koiria, rotuun on nykyisin sekoittunut paljon harmaan norjanhirvikoiran verta. Sitä ei ole tunnustettu sen enempää FCI:ssä kuin Ruotsin kennelliitossakaan ("Svenska Kennelklubben").
Scheissmessiah!

Scheissmessiah! on yhdysvaltalaisen industrial metalia soittavan yhtyeen Hanzel und Gretylin neljäs kokopitkä albumi. Se julkaistiin 12. lokakuuta 2004. Albumilla on mukana uudet basisti ja rumpali, jotka liittyivät Über Allesin jälkeen.
Käsipainot

Käsipaino on lihasvoimaharjoittelussa käytettävä apuväline.
Historia.
Varhaishistoria.
Käsipainon edeltäjää käytettiin Intiassa jo yli tuhat vuotta sitten. Se oli muodoltaan nuijamainen. Nimellä ”nal” tunnettu voimailuväline oli muodoltaan levytangon ja käsipainon väliltä. Sitä käytettiin usein pareittain eri urheilumuotojen voimaharjoittelussa.
Keskiajalta alkaen.
Osansa välineen kehityshistoriasta kertoo sen nimi. Käsipainoa tarkoittava englannin kielen sana ”dumbbell” kehittyi Tudor-suvun aikaan Englannissa. Urheilijat käyttivät harjoituksissaan kirkonkelloja vahvistaakseen ylävartalonsa lihaksia. Kellot painoivat muutamista sadoista grammoista moniin kilogrammoihin asti. Kello () olisi nosteltaessa aiheuttanut kovaa melua, joten urheilijat ottivat siitä pois kielen. Tästä juontuu käsipainon nimitys "dumbbell" (). Kun voimailijat rupesivat valmistamaan omia käsipainojaan, he säilyttivät nimityksen, mutta muuttivat välineen muotoa. Käsipainojen levypainojen koot kasvoivat: Ne saattoivat painaa jopa kymmeniä kiloja. Levypainot täytettiin aluksi vedellä tai hiekalla.
Tyypit.
1800-luvun alkupuolella vakiintui käsipainon nykyinen muoto, jossa on otekohdan kummallakin puolella levypainoja. Nykyisin käsipainoja on kahta päätyyppiä:
Johannes Bugenhagen

Johannes Bugenhagen (24. kesäkuuta 1485 Wollin, Taka-Pommeri – 20. huhtikuuta 1558 Wittenberg) oli saksalainen pappi, uskonpuhdistaja ja Martti Lutherin sielunhoitaja ja läheinen ystävä. Bugenhagen toi uskonpuhdistuksen Pohjois-Saksaan ja Tanskaan. Hän organisoi taitavasti kirkon hallinnon ja loi kyseisille alueille kestävän kirkkojärjestyksen. Lutherilta hän sai lempinimen tohtori Pommeri ().
Bugenhagen opiskeli humanistia aineita Greifswaldin yliopistossa, mutta ei kuitenkaan suorittanut akateemista tutkintoa. Pappisvihkimyksen jälkeen hän toimi saarnaajana, opettajana ja luennoitsijana eri puolilla Pommeria, muun muassa latinanopettajana Treptow an der Regassa (nykyinen Trzebiatów).
Aluksi Bugenhagen suhtautui hyvin kielteisesti Lutherin teologisiin pyrkimyksiin. Tutustuttuaan tarkemmin Lutherin kirjoituksiin hänestä kuitenkin tuli tämän vankkumaton tukija, ja hän muutti Lutherin lähelle Wittenbergiin. Myöhemmin elämänsä aikana Bugenhagen toimi muun muassa Wittenbergin seurakunnan pastorina ja luennoi kaupungin yliopistossa.
Bugenhagen vihki Lutherin avioon Katharina von Boran kanssa, kastoi heidän lapsensa ja saarnasi Lutherin hautajaisissa. Hän myös huolehti Lutherin perheestä tämän kuoleman jälkeen. 
Johannes Bugenhagen on haudattu Wittenbergin kaupunginkirkkoon.
New Jersey Institute of Technology

New Jersey Institute of Technology (NJIT) on julkinen teknillinen korkeakoulu Newarkissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa. Yliopistossa on tehty nanoteknologian ja polymeerien tutkimusta, ja lisäksi se on yksi harvoista korkeakouluista, jotka tarjoavat kursseja videopelien kehittämisessä.
Madesjärven rautatieasema

Madesjärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Kurikan kaupungin Koskuen kylän Matehenperällä entisen Jalasjärven kunnan alueella, noin 104 kilometrin päässä Tampereen asemalta ja noin 55 kilometrin päässä Seinäjoen asemalta.
Madesjärven asema on junien kohtauspaikka. Asemalla on vakituista tai kausiluonteista tavaraliikennettä.
Tampere–Seinäjoki-rataa rakennettiin Jalasjärven alueella 1960-luvun alkupuolella. Madesjärven radanrakennustyömaalla oli mittaa 13 kilometriä. Pituudesta suunnilleen puolet sijaitsi Jalasjärven ja puolet Kihniön puolella. Työmaalla oli yli sata miestä töissä.
Platinapommi

Platinapommi () on vuonna 1931 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Frank Capra. Pääosissa näyttelevät Loretta Young, Robert Williams ja Jean Harlow.
Käsikirjoituksesta vastasi Jo Swerling Harry Chandleen ja Douglas W. Churchillin tarinan pohjalta. "Platinapommi" on mustavalkoinen ja noin 90 minuutin, eli tunnin ja 30 minuutin mittainen. Columbia tuotti elokuvan. Se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa halloweenina 31. lokakuuta vuonna 1931.
"Platinapommi" myös jäi Williamsin viimeiseksi elokuvaksi, sillä hän kuoli kolme päivää ensi-illan jälkeen 34-vuotiaana.
Boogie Nights

Boogie Nights on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Paul Thomas Anderson. Elokuva kertoo tarinan yhdysvaltalaisen pornoteollisuuden ns. kulta-ajalta 1970-luvun lopulta. Juonessa on yhtymäkohtia todellisuuteen, esimerkiksi Mark Wahlbergin esittämä hahmo muistuttaa tosielämän pornonäyttelijä John Holmesia. Wahlbergin esittämä Eddie Adams ryhtyy pornoalalle ja ajautuu ennen pitkää kovien suorituspaineiden keskellä huumeriippuvuuteen.
Vastaanotto.
Julianne Moore ja Burt Reynolds olivat rooleistaan Oscar-ehdokkaina, samoin kuin Anderson alkuperäiskäsikirjoituksestaan.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Boogie Nightsin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kusatsu

Kusatsu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Biwajärven rannalla Ōtsun itäpuolella. Kusatsussa on 132 116 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 67,82 neliökilometriä.
Kusatsu sijaitsee historiallisten Tōkaidō- ja Nakasendō-teiden yhtymiskohdassa. Kaupunkioikeudet Kusatsulle myönnettiin vuonna 1954, kun siihen liitettiin viisi ympäristön kuntaa. Kaupunkia palvelevat JR Nishi-Nihonin Biwako-linja (osa Tōkaidō-päälinjaa) ja Kusatsu-linja. Luotijunayhteys Tōkaidō Shinkansen kulkee kaupungin läpi, mutta sillä ei ole Kusatsussa asemaa.
Ystävyyskaupungit.
Kusatsulla on viisi sisar- tai ystävyyskaupunkia:
Paattisten kirkko

Paattisten kirkko on Paattisten seurakunnan käytössä oleva kirkkorakennus Paattisilla Turussa. Kirkko rakennettiin vuonna 1909 lääninarkkitehti Helge Ranckenin piirrosten mukaisesti hirrestä. Turun seurakuntayhtymä peruskorjasi kirkon 1983, ja se on nykyään alkuperäisessä asussaan. Pohjamalliltaan kirkko on sisäviisteinen ristikirkko.
Paattisten ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1696. Nykyisen kirkon rakenteissa on paljon vanhan kirkon hirsiä. Myös vanhan kirkon sisustusta on nykyisessä kirkossa.
Kellotapuli on kirkkoa vanhempi, vuodelta 1813. Se on Mikael Piimäsen rakentama, mutta sen ulkoasua on muokattu paljon, samoin sisärakenteita. Tapulin kello on tilattu kellonvalaja Grönvaldilta Tukholmasta vuonna 1823. Kirkonkellon hankinnasta jäi rahaa jäljelle, ja niillä ostettiin kirkkoon empiretyylinen kaappikello vuonna 1826.
Alttaritaulu vuodelta 1920 on jäljennös Heinrich Hofmannin teoksesta "Kristus Getsemanessa", sen on maalannut Vihtori Ylinen. Urut on uusittu vuonna 2011; ne on rakentanut Urkurakentamo Veikko Virtanen. Urkufasadi sinkkipilleineen on kirkon ensimmäisistä uruista, jotka rakensi Kangasalan urkutehtaan Bror Axel Thulé.
Kirkon esineistöä.
Kirkon kolme kristallikruunua on saatu lahjoituksina. Vanhimman, empiretyylisen kruunun, paikallinen nuoriso osti Turusta vuonna 1840. Tieyhteydet olivat huonot, niinpä raskas kruunu kannettiin perille korennolla. Italialaistyylinen kruunu on 1800-luvun lopulta ja böömiläistyylinen kristallikruunu on lahjoitettu vuonna 1911. Kolme messinkistä kynttiläkruunua on hankittu alun perin vanhaan kirkkoon; vanhin kruunu on vuodelta 1723 ja kaksi muuta, keskenään identtistä kruunua, vuodelta 1730. Jälkimmäiset on ostettu Tukholmasta 87 kuparitaalarin kappalehintaan.
Naisten parvellä riippuvan votiivilaivan on veistänyt seurakunnan lukkari vuonna 1744.
Kirkossa on näytteillä myös morsiuskruunu vuodelta 1943. Se on Paattisten kirkossa vihittävien morsianten lainattavissa. 
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut Wolde Kuurna ja se on paljastettu vuonna 1950. Toisen tiedon mukaan muistomerkin suunnittelija on Vilho Aalto.
Tieteentutkimus

Tieteentutkimus on tiedettä tutkiva monitieteinen ala. Sen keskeisiä alueita ovat tieteenfilosofia, tieteenhistoria ja tieteensosiologia, mutta kaiken kaikkiaan tutkimuskenttä on melko hajanainen. Tieteentutkimuksessa käsitellään muun muassa tiedepolitiikkaa, tieteen etiikkaa, tieteen popularisointia ja tieteellisten kiistojen luonnetta.
Tieteentutkimuksesta käytetään englannin kielessä usein nimeä "science and technology studies". Käytäntö heijastaa sitä, että tieteen ja tekniikan tutkiminen ovat läheisessä suhteessa toisiinsa.
Tieteentutkijan tutkimusnäkökulman taustalla on useimmiten jokin tieteenala, joka voi filosofian, historian tai sosiologian ohella olla esimerkiksi kirjallisuudentutkimus, kulttuurintutkimus, naistutkimus, psykologia tai viestinnäntutkimus. Osa tieteentutkijoista on koulutukseltaan luonnontieteilijöitä. Tutkimusaineistona voi olla muun muassa tieteellisiä artikkeleita, tutkimussuunnitelmia, kirjeenvaihtoa, päiväkirjoja, tilastoja tai esineitä. Tieteentutkija voi tehdä haastatteluja tai kyselytutkimuksia, tai hän voi havainnoida tieteilijöiden toimintaa kokouksissa tai laboratorioissa. Joskus saattaa olla mahdollista suorittaa kokeita.
Yhteiskunnan vihollinen

Yhteiskunnan vihollinen () on William A. Wellmanin ohjaama yhdysvaltalainen rikos-/draama-/toimintaelokuva vuodelta 1931. Pääosissa ovat James Cagney, joka näyttelee Tom Powersia, Jean Harlow, joka näyttelee Gwen Allenia, Edward Woods, joka näyttelee Matt Doylea ja Joan Blondell, joka näyttelee Mamieta. Sivuosissa ovat muiden muassa Mae Clarke, Donald Cook ja Beryl Mercer.
"Yhteiskunnan vihollisen" käsikirjoitus on tehty John Brightin romaanin "Beer and Blood" pohjalta. Käsikirjoituksesta vastasivat Kubec Glasmon, John Bright ja Harvey F. Thew. Elokuva on mustavalkoinen ja noin 83 minuutin mittainen. "Yhteiskunnan vihollinen" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. huhtikuuta 1931. Elokuvan on tuottanut Warner Bros. -yhtiö. "Yhteiskunnan vihollinen" oli vuonna 1931 ehdokkaana parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkintoon.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Yhteiskunnan vihollisen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Muuta.
"Yhteiskunnan vihollinen" valittiin vuonna 1998 ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Vuonna 2003 Tom Powers sijoittui sijalle 42 American Film Instituten listalla ', ja itse elokuva sijoittui sijalle 8 listan ' listalle "10 parasta rikoselokuvaa".
Etiopiantrappi

Etiopiantrappi ("Lophotis gindiana", syn. "Eupodotis gindiana") on trappien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Afrikan itäosissa: Sudanissa, Djiboutissa, Etiopian eteläosassa, Somaliassa, Keniassa ja Tansanian pohjoisosassa. Se viihtyy savannilla ja kuivalla pensaikkomaalla.
Linnulla on musta vatsapuoli, hohtavan valkoiset ”bikinit” rinnassa, harmaa kaula ja ruskehtava pää ja harmaanruskea selkäpuoli.
Prinssi-puoliso

Prinssi-puoliso () on Ernst Lubitschin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen musikaali-/komediaelokuva vuodelta 1929. Elokuvan pääosia näyttelevät Maurice Chevalier, Jeanette MacDonald ja Lillian Roth.
Guy Bolton ja Ernest Vajda kirjoittivat käsikirjoituksen Jules Chancelin ja Leon Xanrofin näytelmän "The Prince Consort" pohjalta. "Prinssi-puoliso" on mustavalkoinen ja 107 minuutin minuutin mittainen.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. marraskuuta vuonna 1929. Suomeen elokuva tuli teattereihin syyskuussa vuonna 1930. Tuotantoyhtiönä oli Paramount Pictures. Elokuva oli ehdokkaana kuuteen Oscar-palkintoon, muun muassa parhaan elokuvan Oscariin.
Juoni.
Kuningatar Louisen (MacDonald) kabinetti on huolissaan siitä, että hänestä tulisi vanhapiika, ja tulivat helpottuneiksi, kun hän nai karkean kreivi Renardin (Chevalier). Valitettavasti kreivi löytää hänen asemansa kuningattaren puolisona epätyydyttävänä ja ilman aikomusta, ja avioliitto on pian vaikeuksissa.
Jack Carney

Jack Carney (23. elokuuta 1932 Los Angeles, Kalifornia – 27. marraskuuta 1984) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja.
Carney opiskeli lakia Kalifornian yliopistossa, mutta muutti pian mielensä ja alkoi opiskella radioalaa. Radiouransa hän aloitti Uudessa Meksikossa työskennellen useilla pienillä asemilla Yhdysvaltain lounaisosissa. Sen jälkeen hän siirtyi radio-DJ:ksi ja työskenteli Milwaukeessa, Atlantassa ja Bostonissa. St. Louisiin hän siirtyi ensimmäisen kerran vuonna 1958 WIL-asemalle, jolla hän toimi vuoteen 1960 saakka. Sieltä Carney siirtyi New Yorkiin WABC-asemalle, josta kuitenkin palasi pian St. Louisiin, tälle kertaa KMOX-asemalle. Vuonna 1971 hän korvasi Jack Buckin aseman aamuohjelman isäntänä. 
Jack Carney kuoli sydänkohtaukseen 52-vuotiaana vuonna 1984. Hänet nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2001.
Hellmuth Stieff

Hellmuth Stieff (myös Helmuth, 6. kesäkuuta 1901 Eilau, Saksa – 8. elokuuta 1944 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen kenraalimajuri ja vallankaappausta natsi-Saksassa yrittäneen heinäkuun 20. päivän salaliiton jäsen.
Stieff valmistui Münchenin jalkaväen upseerikoulusta 1922. Vain viisi vuotta myöhemmin organisaatiokykyjensä vuoksi arvostettu Stieff siirrettiin Reichswehrin yleisesikuntaan. Toinen maailmansota syttyi Saksan hyökättyä Puolaan syyskuussa 1939. Nähtyään maanmiestensä aiheuttaman tuhon ja joukkomurhat Stieff järkyttyi. Hän kirjoitti näkemistään sotarikoksista useita kirjeitä vaimolleen. Stieff vihasi Adolf Hitleriä, joka myös suhtautui Stieffiin hyvin epäluuloisesti.
Kenraalimajuri Henning von Tresckow kutsui Stieffin mukaan vastarintaliikkeeseen. Stieff tarjoutui henkilökohtaisesti räjäyttämään Hitlerin useamman kerran, mutta peruutti hankkeen joka kerta. 7. heinäkuuta 1944 Stieff aikoi itse räjäyttää pommin Hitlerin läheisyydessä uusien univormujen näyttelyssä, jälleen vetäytyen viime hetkellä. 
Eversti Claus von Stauffenberg viimein räjäytti pommin Hitlerin päämajassa 20. heinäkuuta 1944. Hitler selviytyi ja salaliittolaisia pidätettiin. Toisin kuin monet, Stieff kesti useita päiviä jatkuneet kidutukset pitäen tietämänsä salaliittolaisten nimet itsellään. Kansantuomioistuin tuomitsi Stieffin kuolemaan. Hänet hirtettiin 8. elokuuta Plötzenseen vankilassa useiden muiden salaliittolaisten kanssa.
Kiinalaisten vallassa

Kiinalaisten vallassa () on Frank Strayerin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1928. Elokuvan pääosissa ovat Richard Dix, Ruth Elder ja Roscoe Karns. Sivuosissa ovat muiden muassa Brooks Benedict ja E. H. Calvert. Elokuvassa esiintyy pienessä osassa vasta uraansa aloitteleva Jean Harlow, joka tuli myöhemmin tunnetuksi.
Elokuva on mustavalkoinen ja on noin 70 minuutin, eli tunnin ja 10 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 13. lokakuuta vuonna 1928 ja Suomeen elokuva tuli teattereihin esitykseen yli vuoden myöhemmin 28. lokakuuta 1929. Paramount Famous Lasky Corporation tuotti elokuvan.
Antonio Rodríguez Martínez

Antonio Rodríguez Martínez eli Toño (s. 17. joulukuuta 1979 Alicante, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti Espanjan pääsarjassa pitkään Racing Santanderia sekä vuonna 2017 päättyneen uransa loppupuolella Granadaa, Elcheä ja Rayo Vallecanoa.
Ura.
Toño aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa joukkueesta Hérculesista. Sieltä hän siirtyi Recreativo de Huelvaan kaudeksi 2003–2004.
Tammikuussa 2005 Toño teki sopimuksen pääsarjajoukkue Racing Santanderin kanssa, mutta palasi Recreativoon tammikuussa 2006 lainasopimuksella kauden loppuun asti.
Seuraavina kausina Toño toimi Racingin kiistattomana ykkösmaalivahtina. Kauden 2007–2008 jälkeen Racing selvisi ensimmäistä kertaa historiassaan karsimaan paikasta UEFA Cupiin.
Tuomas Planman

Tuomas Planman (s. 17. maaliskuuta 1980 Espoo) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan Northerin kosketinsoittajana. Hän on myös soittanut black metal -yhtye Gramaryssa.
Planman nimeää vaikuttajikseen Panteran, Cradle of Filthin sekä Yngwie Malmsteenin.
Lapinjärvi (järvi)

Lapinjärvi on Loviisanjoen vesistössä, Uudellamaalla Lapinjärvellä sijaitseva järvi. Lapinjärvi rajoittuu lännessä Ingermaninkylään, idässä Vasarankylään ja etelässä Kirkonkylään. Lapinjärvi on Lapinjärven ainoa kokonaan kunnan alueella sijaitseva järvi; Pyhäjärvi Porlammilla sijaitsee osittain Artjärven alueella ja Särkijärvi osaksi Ruotsinpyhtään puolella.
Lapinjärvi on matala ja sameavetinen järvi.
Historia.
Lapinjärvi on aina ollut maatalouspainotteinen kunta eikä kalastus ole ikinä ollut Lapinjärven pääelinkeinoja.
1800-luvun lopulla järvi oli tarkoitus kuivattaa maatalouden käyttöön. Vuonna 1884 Latokartanon vuokraaja Ludvig Fabritiuksen johdolla monet maanviljelijät järven rannoilta aloittivat hankkeen Lapinjärven kuivattamisesta. Hanke eteni senaatin käsittelyyn, mutta senaatin päätös oli kielteinen.
1900-luvun alussa Vasarankylän viljelijöiden tahto meni läpi ja Lapinjärven pintaa alennettiin. Pinnanalennus on johtanut myöhemmin happikatoihin. Vuosina 1982–1983 järven pintaa nostettiinkin 90 cm.
Nykytilanne.
Lapinjärvi on tällä hetkellä rehevöitynyt ja sen kalakanta on vinoutunut. Järvestä puuttuvat petokalat, jotka tasapainottaisivat järven kalakantoja. Tämän seurauksena pohjasedimentistä nousee ravinteita ja levät lisääntyvät. Lapinjärven kunta onkin tiedostanut ongelman ja on ryhtynyt toimimaan järven hyvinvoinnin puolesta.
Morfologia.
Lapinjärven rantaviiva on n. 11,5 kilometriä pitkä. Järven pinta-ala on noin 530 hehtaaria. Lapinjärven keskisyvyys on hieman vajaa 2 metriä. Syvin kohta on 2,61 metriä syvä ja sijaitsee "Storholmenin" (suom. "Suursaari") luoteispuolella. Lapinjärvessä on myös kaksi saarta: "Storholmen" ja "Lillholmen" (Suursaari ja Piensaari).
Käyttö ja merkitys.
Lapinjärveä käytetään lähinnä virkistyskäyttöön eikä järvestä oteta raakavettä. Lapinjärvellä toimii myös yleinen uimaranta, mutta kesäisin esiintyvät sinileväkukinnat haittaavat uimista. Muuten järvi soveltuu hyvin uimiseen; mataluus nopeuttaa järven lämpenemistä eikä pohja ole kivikkoinen. Osa mökkiläisistä ja kuntalaisista kalastaa kotitarpeeksi, mutta roskakalojen määrä järvessä on suhteettoman suuri. Rantojen kaislikoitumisen takia kalastaminen on vaikeaa. Ammattikalastajia Lapinjärvellä ei ole.
Lapinjärven merkitys kunnalle on kuitenkin enemmän esteettinen. Jo 1800-luvun lopulla, kun käytiin keskustelua järven kuivattamisesta, professori G. G. Rosenqvist otti esille Lapinjärven esteettiset ominaisuudet. Rosenqvist näki järven lahjat parempina kuin heinäkuormat.
Tavaratalon tuulispää

Tavaratalon tuulispää () on A. Edward Sutherlandin ohjaama, vuonna 1929 valmistunut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva. Elokuvan käsikirjoitti Ethel Doherty George Abbottin näytelmän pohjalta. Elokuvan pääosissa ovat Clara Bow, Jean Arthur ja James Hall. Sivuosissa ovat muiden muassa Edna May Oliver ja Hyman Meyer. Myöhemmin tunnettu, vasta uraansa aloittelemassa Jean Harlow näyttelee pikkuosaa Hazelina.
"Tavaratalon tuulispää" on mustavalkoinen ja kestää noin 63 minuuttia. Se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. lokakuuta vuonna 1929 ja Suomessa seuraavana vuonna 1. syyskuuta vuonna 1930. Elokuvan tuotti Paramount Pictures.
Juoni.
Elokuva kertoo sisaruksista, Maymesta (Bow) ja Janiesta (Arthur), jotka ovat myyjättärinä Ginsbergin (Meyer) tavaratalossa. Mayme on rakastunut kauppavirkailija Billiin (Hall), mutta Janie yrittää varastaa Billin Maymelta. Hazel, toinen myyjätär, on Jean Harlowin ensimmäinen tärkeä rooli.
Jazzikuningatar

Jazzikuningatar () on vuonna 1929 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka ohjasi William A. Seiter. Käsikirjoituksesta vastasivat Paul Perez ja Carey Wilson. Pääosia näyttelevät Colleen Moore, Neil Hamilton ja Bodil Rosing.
"Jazzikuningatar" on mustavalkoinen ja on 84 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa mykkäversiona 28. helmikuuta vuonna 1929 ja ääniversiona 12. maaliskuuta 1929. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 10. huhtikuuta vuonna 1930. Tuotantoyhtiönä oli First National Pictures.
Kristian Ranta

Kristian "Kride" Ranta (s. 13. maaliskuuta 1981 Helsinki) on suomalainen muusikko, jonka instrumentteja ovat kitara ja laulu. Parhaiten hänet tunnetaan Northerin kitaristina. Hän on kirjoittanut useimmat Northerin tunnetuista kappaleista, kuten "Frozen Angelin". Hänellä on myös oma musiikillinen sivuprojekti Gashouse Garden, jota hän luotsaa yhdessä Jaska Raatikaisen kanssa. Hänen säveltämänsä Norther-kappale "Frozen Angel" soi "V2 – Jäätynyt enkeli" -elokuvassa.
Ranta työskenteli muusikon uran lisäksi perustamassaan teknologiayhtiö Mendorissa vuoteen 2015 saakka. Tämän jälkeen hän perusti kahden muun henkilön kanssa Meru Health-nimisen digitaalisia hoito-ohjelmia kehittävän yrityksen, jonka toimitusjohtajana hän toimii. Ranta on valmistunut informaatiojärjestelmätieteen ja taloustieteen maisteriksi Jyväskylän yliopistosta. Tämän lisäksi hän on opiskellut yliopistossa työpsykologiaa ja johtamista sekä ammattikorkeakoulussa informaatioteknologiaa ja liiketaloutta.
Muyingan provinssi

Muyingan provinssi, aiemmin myös Muhingan provinssi, on yksi Burundin 18 provinssista. Se sijaitsee maan koillisosassa. Provinssi rajoittuu pohjoisessa Ruandaan, idässä Tansaniaan, luoteessa Kirundon provinssiin, lounaassa Ngozin ja Karuzin provinssiin ja kaakossa Cankuzon provinssiin.
Myös maakunnan hallintokeskuksen nimi on Muyinga.
Vuonna 2007 Muyingan provinssin väkiluvuksi arvioitiin 627 000 henkeä. Sen pinta-ala on 1 836,26 km².
Maakunta on moniulotteisella köyhyysindeksillä (MPI) mitattuna eräs köyhän Burundin kaikkein köyhimmistä maakunnista.
Kunnat.
Muyingan provinssi jakautuu seitsemään kuntaan
Heikki Saari (rumpali)

Heikki Saari (s. 8. syyskuuta 1984 Veteli) on suomalainen muusikko.
Musiikkiura.
Saaren isä on ammattirumpali, josta johtuen Saaren omien sanojen mukaan rumpujen soitto on kuulunut aina hänen elämäänsä. Varsinaisen rumpujen soiton hän aloitti 5–6 vuoden iässä. Vuonna 2004 Saari esiintyi ensimmäisellä varsinaisella studioalbumilla.
Saari on toiminut rumpalina muun muassa Force Majeure, Amberian Dawn sekä Norther -yhtyeissä. Hän on myös Finntrollin, Naildownin, Tuonen sekä Whorionin rumpali.
Saari on mukana Crownshift-yhtyeessä.
Larry Drake

Larry Drake (21. helmikuuta 1950 Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat – 17. maaliskuuta 2016 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kahdesti Emmy-palkittu näyttelijä, joka tunnettiin kenties parhaiten Benny Stulwiczin roolista televisiosarjasta "L.A. Law". Näytelmäroolien lisäksi hän teki äänirooleja muun muassa "Johnny Bravoon", "Batman of the Futureen" ja "Justice Leagueen".
Drake löydettiin kuolleena asunnostaan 14. maaliskuuta 2016. Hänellä tiedettiin olleen terveysongelmia.
Shion

Shion () on MUCC-yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Levyn ensimmäinen painos julkaistiin Japanissa maaliskuussa 2008.
MUCC promotoi albumia runsaasti lukuisten lehtihaastattelujen, mainosten avulla ja ulkomaankiertuiden avulla. Ennen levyn julkaisua yhtye kuvaili Shionin äänimaailman sijoittuvan aiemmin julkaistujen Houyoku- ja Gokusai-albumien välimaastoon. Japanilaisen Zy-lehden haastattelussa kitaristi Miya kertoi yhtyeen alun perin suunnitelleen julkaisevansa levyn kappaleet tupla-EP:nä. Vierailevina muusikkoina levyllä esiintyvät kappaleiden elektronisista osuuksista huolehtinut Atsushi Koike, perkussionisti Sakura Sons of All Pussys -yhtyeestä sekä jousiorkesteri Crusher Kimura Strings. 
Albumin tiimoilta MUCC kiersi maaliskuussa 2008 Yhdysvaltoja esiintyen osana Taste of Chaos -kiertuetta. Lokakuussa kiertueen kansainvälinen osuus toi yhtyeen esiintymään muun muassa Alankomaihin, Saksaan, Tanskaan sekä Isoon-Britanniaan. Erityisesti Britannian konsertteja promotoidakseen Shionista julkaistiin vain Britannian markkinoille tarkoitettu versio joka sisältää "Fuzz"-kappaleen musiikkivideon sekä muuta lisämateriaalia.
"Fuzz" on julkaistu myös Cloverfield-elokuvan soundtrackilla.
Enterovirukset

Enterovirukset ovat helposti tarttuva, pikornaviruksiin kuuluvia pieniä, pyöreitä vaipattomia RNA-viruksia. Enterovirukset ovat saaneet nimensä siitä, että ne lisääntyvät pääasiassa suolistossa (kreikan enteron = suoli) ja tartunnan saanut ihminen erittää viruksia yleensä viikkokausia ulosteeseen. Enteroviruksia esiintyy maailmanlaajuisesti ja ne ovat yleisimpiä ihmisille infektioita aiheuttavista viruksista.
Enterovirusten aiheuttama oirekirjo määräytyy virusten toissijaisen lisääntymispaikan mukaan. Osa enteroviruksista aiheuttaa keskushermoston tulehtumista. Esimerkiksi poliota aiheuttava enterovirus hakeutuu selkäytimeen tuhoten siellä keskushermoston hermosoluja. Tyypin 1 diabetestä aiheuttavat enterovirukset tunkeutuvat haimaan tuhoten insuliinia tuottavat solut. Enterovirukset voivat aiheuttaa myös aivokalvontulehdusta, sydänlihastulehdusta, enterorokkoa ja muita ihottumatauteja sekä yleistyneen infektion vastasyntyneille. Valtaosa enterovirusten aiheuttamista infektioista on kuitenkin oireettomia tai hyvin vähäoireisia.
Enteroviruksiin kuuluvat myös coxsackievirukset ja ECHO-virukset.
Suomessa viime vuosikymmenellä yleisimmin esiintynyt muoto silloin tunnetuista enteroviruksista oli coxsackievirus A16 (CAV-16). Vuonna 2007 siitä todettiin uusi muoto enterovirus 71 (EV-71), joka on ollut yleinen Aasiassa. Virus 71 eristettiin ensimmäisen kerran Kaliforniassa vuonna 1969. Juuri tämä 71-muoto voi joskus aiheuttaa vakavampia oireita. Sitä ei kuitenkaan ole todettu Suomessa vuoden 2007 jälkeen. Esimerkiksi syksyn 2008 enterovirusepidemia ei ollut EV-71 -muodon aiheuttama.
Huolellinen käsihygienia on tärkeää enterovirustartunnan leviämisen estämiseksi. Poliota vastaan on olemassa rokote. Suomessa on käynnistynyt rokotetutkimus, jossa on tarkoitus kehittää rokote Coxsackie B -ryhmän enteroviruksia vastaan, joiden on havaittu olevan 1 tyypin diabeteksen synnyn taustalla. Lisäksi ne aiheuttavat flunssaoireita, kuumetta ja esimerkiksi korvatulehduksia. Pahimillaan ne aheuttavat aivokalvontulehduksen tai sydänlihastulehduksen. Kehitteillä olevan rokotteen toivotaan ehkäisevän 1 tyypin diabeteksen lisäksi myös näitä muita tauteja.
Estrioli

Estrioli (C18H24O3) on estrogeenihormoni, jota erittyy istukassa. Aine on heikohko hormoni, jonka määrä naisen elimistössä on suurin raskauden aikana.
Estriolin hoitokäyttö.
Estriolia käytetään muiden estrogeenien, kuten esimerkiksi estradiolin, tavoin vaihdevuosien aikaisena hormonihotona. Hormonin teho on kuitenkin heikompi kuin estradiolin. Estrioli voi myös hidastaa MS-taudin aiheuttamia muutoksia aivoissa ja vaikuttaa taudin aktiivisuuteen.
Hippothoon

Hippothoon (), Hippothoontis tai Hippothoos, oli Poseidonin ja Kerkyonin tyttären Alopen poika, jonka Alope hylkäsi heti synnytyksen jälkeen. Tamma kuitenkin imetti poikaa, kunnes paimenet löysivät tämän. Paimenille tuli kiista siitä, kenelle lapsen yllä olleet kuninkaalliset vaatteet kuuluvat, ja he veivät asian Kerkyonin ratkaistavaksi. Tunnistettuaan puvun Kerkyon määräsi lapsen jälleen hylättäväksi ja Alopen surmattavaksi. Lapsi kuitenkin pelastui samoin kuin ensimmäisellä kerralla, ja pelastettuaan pojan toistamiseen paimenet nimesivät hänet Hippothooniksi.
Surmattuaan Kerkyonin painiottelussa Theseus luovutti valtakunnan Hippothooksen hallittavaksi, koska molemmat olivat Poseidonin jälkeläisiä.
Hippothoonin kunniaksi oli lähelle Eleusiita rakennettu alttari, ja kokonainen heimo kantoi hänen nimeään.
Zhu Jianqiang

Zhu Jianqiang () (suomeksi Voimakastahtoinen Sika) on Sìchuānin maanjäristyksestä 2008 hengissä selvinnyt porsas. Porsas syntyi ilman takajalkoja ja se joutui elämään vedellä ja puuhiilellä 36 päivää 12. toukokuuta – 17. kesäkuuta 2008, minä aikana se menetti kaksi kolmasosaa elopainostaan, kun sen paino väheni 150 kilogrammasta 50 kilogrammaan.
Porsaan osti Dayissa sijaitsevan Jianchuanin museon kuraattori Fan Jianchuan 3 008 yuanilla, ja hän antoi porsaalle nimen "Zhu Jianqiang". Zhu Jianqiangia kutsutaan englanniksi myös nimellä "Baby 36". (kiinaksi , sānshíliù wár)
Zhu Jianqiangista on tullut 5 miljoonaa ihmistä kodittomiksi tehneestä maanjäristyksestä selvinneiden kiinalaisen kestävyyden vertauskuva. Porsas sai kodin Jianchuanin museosta.
Kiinalaiset äänesivät Zhu Jianqiangin Kiinan suosituimmaksi eläimeksi, ja sen selviäminen on ilmoitettu Guinnessin ennätystenkirjaan.
Myöhemmin vuonna 2011 sika kloonattiin ja syntyi kuusi DNA:ltaan identtistä porsasta. Sika oli kuohittu jo ennen maanjäristystä. Sika kuoli vuonna 2021.
Mannerheim (yhtye)

Mannerheim on suomalainen yhtye, joka perustettiin Kotkassa vuonna 1988. Sen alkuperäisjäseniä olivat Ari Seppä (kitara), Ilkka Heinonen (bassokitara), Tom Rask (rummut), Sasu Honka (koskettimet), Sami Virtanen (kitara) ja Anssi Stenberg (laulu). Aivan yhtyeen alkutaipaleella basistina oli Ari Helin, joka musisoi myös No Limit -yhtyeen bassossa.
Yhtyeeltä ilmestyi alkuperäisellä kokoonpanolla kaksi vinyylisingleä; vuonna 1989 "Hard Situation/Feel the Dawn" (Bluelight Records) ja vuonna 1992 "White Room/Torn to Pieces" (Bluelight Records). Vuonna 1994 ilmestyi ensimmäinen albumi nimeltään "Feel the Dawn" (Bluelight Records). Levytys tehtiin seuraavalla kokoonpanolla: Ari Seppä (basso), Saku Paasiniemi (kitara, ex- Musta Paraati), Tom Rask (rummut), Sami Virtanen (kitara), Anssi Stenberg (laulu).
Nimikkoalbumi "Mannerheim" (Bluelight Records) ilmestyi vuonna 1998, jolloin kokoonpano oli jälleen muuttunut: Jukka Jylli (basso, ex- Kingston Wall), Saku Paasiniemi (kitara), Tom Rask (rummut), Pate Kivinen (koskettimet), Anssi Stenberg (laulu). Levyllä kävi vierailemassa muun muassa Ade Manninen (kitara), Mirka ”Leka” Rantanen (lyömäsoittimet), Sami Vainikka (kitara) sekä Hansu Saarinen (saksofoni).
Yhtye keikkaili Suomen lisäksi muun muassa Venäjällä, Valko-Venäjällä, Saksassa ja Latviassa. Keikkakokoonpanossa soitti myös Juhana ”Pätkä” Rantala (rummut, ex-HIM). Mannerheim jäi tauolle vuonna 2000, kunnes toiminta alkoi uudestaan vuonna 2004.
Vuoden 2004 kokoonpanossa soittivat Ari Seppä (kitara), Ilkka Heinonen (basso), Tom Rask (rummut), Kari Tornack (koskettimet, ex- Tunnelvision/Thunderstone), Sami Virtanen (kitara) ja Anssi Stenberg (laulu).
Vuoden 2018 kokoonpano oli seuraava: Sami Virtanen (kitara), Ari Helin (basso), Antti Huopainen (koskettimet), Teemu Niemelä (rummut) ja Anssi Stenberg (laulu). Koronaviruspandemian aikana yhtye vietti hiljaiseloa, vaikka julkaisi CD singlen ”Deeper &amp; Deeper”.
Vuodesta 2022 bändin jäsenet vaihtuivat seuraavasti: Joni Sven (kitara), Ari Helin (basso), Antti Tani (rummut) ja Anssi Stenberg (laulu), sekä myöhemmin kokoonpanoon liittynyt Jasse Varpama (koskettimet)
Vuonna 2023 yhtye julkaisi singlen joka sisältää kappaleet ”Free Your Heart” sekä "1600 Sixteen Hundred" (Music Box Helsinki). Kappaleiden tuottajana toimi Juha Björninen.
Lännenkoukkukakadu

Lännenkoukkukakadu ("Cacatua pastinator") on länsiaustralialainen papukaijalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Lännenkoukkukakadun pituus on 43–48 cm ja paino 700–860 g. Se muistuttaa suuresti idänkoukkukakadua, jonka alalajiksi se aikaisemmin luokiteltiin. Lännenkoukkukakadu on kuitenkin selvästi kookkaampi. Sen höyhenpuku on pääosin valkoinen ja oranssinpunaista on vain naamassa ja kurkussa. Silmää ympäröivä paljas alue on siniharmaa. Nokka on valkoinen, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Ylänokka on pidentynyt ja lienee sopeutuma lajin tapaan etsiä ravintoa maanpinnan alta. Nuori lintu on lähes aikuisen värinen ja sen ylänokka on hieman lyhyempi.
Esiintyminen.
Lännenkoukkukakadu elää Lounais-Australiassa (nimialalaji "pastinator") ja Länsi-Australian vehnänviljelyalueella (alalaji "derbyi"). 1900-luvun alkupuolella lajia vainottiin ankarasti, sillä sitä pidettiin pahana viljatuholaisena. Kanta oli vain noin 100 yksilöä 1940-luvulla. Suojelun ansiosta nimialalaji on runsastunut ja sen kanta on nykyisin noin 3 000 yksilöä. Alalaji "derbyi" on voimakkaasti vähentynyt elinympäristön häviämisen seurauksena. Laji on paikkalintu.
Elinympäristö.
Lännenkoukkukakadut asuvat eukalyptusmetsissä ja maanviljelysalueilla, missä vain on joitakin suuria puita, ja yleensä aina jonkin vesistön tuntumassa. Ne ovat äänekkäitä ja huomiota herättäviä lintuja, jotka pesimäajan ulkopuolella liikkuvat usein suurissakin parvissa.
Lisääntyminen.
Lisääntymisaika on yleensä syyskuusta marraskuulle. Laji on yksiavioinen. Pesä on tavallisesti rannalla kasvavan, vanhan eukalyptuksen oksan tai rungon kolossa hyvin korkealla ja vaikeasti tavoitettavissa. Pesäpuiden ikähaitari oli erään tutkimuksen mukaan 167–1 333 vuotta. Valkoisia munia on yhdestä neljään, tavallisesti kaksi. Molemmat emot osallistuvat haudontaan, joka kestää noin 26–29 päivää. Poikasista selviää lentokykyiseksi usein vain yksi. Pesäpoikasaika on 8–9 viikkoa ja poikanen itsenäistyy sen jälkeen kolmen kuukauden kuluttua. Molemmat emot osallistuvat myös poikasen hoitamiseen ja ruokkimiseen. Lännenkoukkukakadu on sukukypsä 3–5 vuoden ikäisenä.
Ravinto.
Lännenkoukkukakadut ruokailevat enimmäkseen maassa ja syövät siemeniä, pähkinöitä, hedelmiä, marjoja, sipuleita, juurimukuloita, hyönteisiä ja niiden toukkia sekä mahdollisesti mettä.
Kalle Kirra

Kaarle (Kalle) Johannes Kirra (9. tammikuuta 1893 Huittinen – 11. lokakuuta 1969 Huittinen) oli suomalainen maanviljelijä, pankinjohtaja ja Maalaisliiton kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vaalikausille 5. syyskuuta 1922 – 20. lokakuuta 1930 ja toisen kerran 1. syyskuuta 1936 – 21. heinäkuuta 1948. Hän oli Pitkän parlamentin kansanedustaja.
Kirra oli presidentin valitsijamies vuosina 1925 ja 1931. Hänen luottamustoimiaan olivat Maalaisliiton keskushallituksen jäsenyys, Maalaisliiton Satakunnan piirin puheenjohtajuus, Maalaisliiton Satakunnan piirin sihteeriys, Maataloustuottajain Satakunnan piiriliiton johtokunnan puheenjohtaja, Satakunnan Kustannus oy:n johtokunnan puheenjohtaja, Huittisten sanomalehden johtokunnan puheenjohtaja, MTK:n liittoneuvoston jäsenyys, MTK:n säätiön hallituksen jäsenyys ja MTK:n säätiön valtuuskunnan jäsenyys.
Kalle Kirra on ehkä tunnetuin eduskunnassa loppuun asti sotasyyllisyyslakia vastaan äänestänyt kansanedustaja. Hänen kannanottonsa oli järkkymätön:
Kanake

Kanake () oli kreikkalaisessa mytologiassa Aioloksen ja Enareten tytär.
Kanake sai Poseidonin kanssa lapset, joiden nimet olivat Aloeus, Epopeus, Hopeleus, Nireus ja Triopas. Hän kuitenkin rakastui omaan veljeensä Makareukseen ja antautui suhteeseen tämän kanssa. Hänen tunnustettua asian isälleen Aiolokselle, isä lähetti tyttärelleen miekan, jolla Kanake surmasi itsensä. Syntyneen lapsen Aiolos viskasi koirille.
Kari Henneseid Eie

Kari Henneseid Eie (s. 2. heinäkuuta 1982 Porsgrunn) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Ampumahiihdon EM-kisoissa vuonna 2007 Eie sijoittui sprintissä seitsemänneksi. Ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 22:s kaudella 2010–2011. 
Seuratasolla Eie edustaa Drangedal SSL:ää.
Andreas Carlsson

Andreas "Mikael" Carlsson (s. 3. huhtikuuta 1973 Tukholman lähellä, Danderyd , Ruotsi) on ruotsalainen musiikkituottaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on ollut vuodesta 2008 Ruotsin Idols-tuomaristossa. Hän on säveltänyt Patric Sarinin kanssa kappaleen "Insomnia", jonka Suomen Idolsin vuoden 2008 voittaja Koop Arponen esitti.
Ura.
Andreas asui ja varttui Tingsrydissä Smålandissa, jossa hänen intonsa musiikkiin sai alkunsa. Musiikkiuran katsotaan virallisesti alkaneen vuonna 1996 kun Denniz Pop ("Dag Krister Volle") löysi lahjakkaan lauluntekijän ja palkkasi hänet ruotsalaiseen Cheiron-studioon Tukholmaan. Nykyisin hänellä on asuinpaikat Los Angelesissa ja Tukholmassa. Hänellä ja hänen kumppanillaan Hannah Graafilla on yhteinen poika, William, joka on syntynyt vuonna 2001.
Lauluja.
Andreas Carlssonin lauluja on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Hän on kirjoittanut kappaleita yhdessä, mm. Max Martinin, Jörgen Elofssonin ja Desmond Childin kanssa, esim. artisteille: Backstreet Boys, Britney Spears, 'N Sync, Westlife, Paul Stanley, Celine Dion ja Bon Jovi.
Kappalelista.
Kappaleita, jotka ovat Andreas Carlsonin kirjoittamia. Useimmat laulut on tehty yhdessä muiden lauluntekijöiden kanssa.