tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lisa See

Lisa See (s. 18. helmikuuta 1955, Pariisi, Ranska) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoittaa Kiinaan sijoittuvia romaaneja.
See kasvoi Los Angelesin Chinatownissa, jossa sijaitsi hänen isänsä suvun antiikkikauppa. Hän vietti kaupassa paljon aikaa ja kokee kasvaneensa kiinalaiseen kulttuuriin. Lisäksi Seen isoisoisä on kotoisin Kiinasta.
Vuonna 1995 See julkaisi esikoisromaaninsa "On Gold Mountain". Hän kirjoitti romaanin ymmärtääkseen paremmin kiinalaisen sukuhaaransa historiaa. Sen jälkeen hän kirjoitti vielä kolme teosta, kunnes vuonna 2005 julkaistu "Lumikukka ja salainen viuhka" nousi lukijoiden suosioon. Teos oli Seen läpimurto. Erään haastattelun mukaan kaikissa hänen teoksissaan yhdistyy vapaus ja eristyneisyys.
Erämaapuhelin

Erämaapuhelin oli Suomessa 1970-luvulta lähtien käytössä ollut ARP-verkkoon perustunut hätäpuhelinjärjestelmä. Erämaapuhelimet oli tarkoitettu erityisesti hälytyksen tekemiseen eksymis- ja sairaustapauksissa. Niillä voitiin kuitenkin soittaa myös muita puhelinkeskuksen välittämiä vastapuheluita.
Erämaapuhelimet mahdollisti autoradiopuhelinverkon (ARP) avautuminen vuonna 1971. Niitä sijoitettiin mm. autiotupien yhteyteen ja poroerotuspaikoille; tietoja niistä julkaistiin kartoissa ja retkeilyoppaissa.
Vuonna 1973 puhelimia oli 23 kappaletta. Järjestelmän ollessa laajimmillaan käytössä oli yli 200 puhelinta.
1990-luvun alussa puhelimia ylläpitänyt Tele alkoi karsia puhelimia rikkoutumisen ja vähäisen käytön perusteella. Lapissa oli 180 puhelinta syksyllä 1991, kun Saariselällä järjestettiin aihetta käsitellyt seminaari. Verkon ylläpitokulut olivat tuolloin miljoona markkaa vuodessa. Palvelun säilyttämistä
kannattaneet vetosivat turvallisuuteen: ihmishenkiä ja etsintäkustannuksia säästyy järjestelmän ansiosta, Tele puolestaan vetosi kustannuksiin ja tekniikan ikääntymiseen.
Soneran viimeksi operoima järjestelmä lakkautettiin vuoden 2000 aikana samalla kun ARP-järjestelmä poistui käytöstä. 
Järjestelmä oli kehitysvaiheessaan, kun yleisten teiden hätäpuhelimia käsittelevä mietintö julkaistiin vuonna 1979. Mietinnössä todettiin, etteivät erämaapuhelimista saadut kokemukset juurikaan palvele tieverkolle kaavaillun hätäpuhelinjärjestelmän suunnittelua.
John L. Hennessy

John L. Hennessy (s. 22. syyskuuta 1952) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja liikemies. Hänet tunnetaan erityisesti pioneerityöstään RISC-arkkitehtuurin kehityksessä, josta hänelle myönnettiin Turing-palkinto vuonna 2017. 
Hennessy on ollut perustamassa yrityksiä MIPS Computer Systems Inc. ja Atheros. Vuodesta 2016 alkaen hän on toiminut
Alphabetin puheenjohtajana.
Dorothy Garrod

Dorothy Annie Elizabeth Garrod (5. toukokuuta 1892 – 18. joulukuuta 1968) oli englantilainen arkeologi, jonka Palestiinassa tekemillä löydöillä oli tärkeä merkitys ihmisen evoluution tutkimisessa.
Garrod tutki paleoliittisen eli vanhan kivikauden jäänteitä Gibraltarilla (1925–1926) ja Etelä-Kurdistanissa (1928). Vuodesta 1929 vuoteen 1934 hän johti brittien ja amerikkalaisten yhteisiä kaivauksia Karmelvuorella. Sieltä löytyivät ensimmäiset todisteet paleoliittisista ja mesoliittisista eli keskimmäisen kivikauden kulttuureista Palestiinassa. Vuosina 1931–1932 luolasta ja sen lähellä kalliossa olevasta suojasta löydettiin jäänteitä noin kymmenestä luurangosta. Niiden joukossa oli kokonainen naisen luuranko, jonka tiedetään nyt olevan noin 41 000 vuotta vanha. Kalliosuojasta löydetyt jäänteet ovat noin 5 000 vuotta nuorempia. Jotkut tahot uskovat, että nämä jäänteet edustavat välivaihetta neandertalilaisen ja nykyihmisen välillä. 
Garrod oli paleoliittisen kauden johtava auktoriteetti monta vuotta, ja hän oli ensimmäinen nainen, joka sai professuurin Cambridgen yliopistossa. Hän toimi arkeologian professorina vuosina 1939–1952. Virkakausi kuitenkin käytännössä keskeytyi sotavuosiksi, kun Garrod palveli naisten ilmavoimajoukoissa (WAAF).
Professorikauden jälkeen Garrod palasi kenttätöihin ja osallistui kaivauksiin sekä Ranskassa että Lähi-idässä.
Solonytsivka

Solonytsivka () on kylä Harkovan alueen Harkovan piirissä. Harkovan taajamarakenteeseen kiinnikasvanut kylä sijaitsee noin 14 kilometriä Harkovan keskustasta länteen, alueellisen maantien R46 () varrella. Rautatieasema sijaitsee kylän eteläpuolella.
Tammikuun keskilämpötila on −7,4 ja heinäkuun +21,3 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 522 millimetriä.
Kylä on perustettu 1600-luvulla, kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli 1938-2024. Ukrainan luovuttua tästä taajamatyypistä tammikuussa 2024, paikkakunnan asema muuttui kyläksi.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Solonytsivkan väkiluvuksi 13 254 (2022). Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 13 692 asukasta.
Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Solonytsivka on kuulunut Harkovan piiriin. Sitä ennen paikkakunta oli osa Derhatšin piiriä. Nykyään Solonytsivka on Solonytsivkan hromadan keskus.
Wilhelm Zimmermann

Wilhelm Zimmermann (2. tammikuuta 1807 Stuttgart – 22. syyskuuta 1878 Mergentheim) oli saksalainen runoilija ja historiantutkija. Hän opiskeli teologiaa, ja toimi professorina Stuttgartissa teknillisessä oppilaitoksessa. Hänet kuitenkin erotettiin poliittisista syistä, sillä hän kuului niin sanottuun tynkäparlamenttiin. Hän työskenteli pappina Leonbronnissa ja Owenissa. Hän laati useita historiallisia tutkielmia, muun muassa "Geschichte des grossen Bauernkriegs", joka käsittelee 1500-luvulla Saksassa syntynyttä kapinaliikehdintää.
Hennessy (täsmennyssivu)

Hennessy tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Barry (televisiosarja)

Barry on yhdysvaltalainen HBO:n tuottama musta komedia, jonka ovat luoneet sekä käsikirjoittaneet Alec Berg ja Bill Hader. Sarjassa näyttelevät mm. Bill Hader, Stephen Root, Sarah Goldberg, Anthony Carrigan, Henry Winkler, Michael Irby sekä Glenn Fleshler. 
Sarja alkaa Bill Haderin näyttelemän entisen sotilaan nykyisen palkkamurhaajan, Barry Berkmanin, eksyessä uhria varjostaessaan draamakurssille. Barry päättääkin ryhtyä tavoittelemaan näyttelijänuraa hänen pomonsa, Monroe Fuchesin, suureksi harmiksi. Sarja seuraa Barryn tasapainoittelua rikollisen sekä "normaalin" uran välillä hänen joutuessaan useisiin tiukkoihin paikkoihin yrittäen silti pitää kiinni unelmistaan.
Tour of the Alps

Tour of the Alps eli "Alppien ympäriajo" (aiemmin Giro del Trentino) on vuosittain järjestettävä maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka järjestetään Italiassa ja Itävallassa. Kilpailussa on yleensä 4 tai 5 etappia, ja koska kilpailu järjestetään Alppien vuoristossa, niin kaikki etapit ovat hyvin mäkisiä. Kilpailureitin pituus on viime vuosina ollut noin 700 kilometrin luokkaa. Kilpailu kuuluu UCI ProSeries -kilpailusarjaan, joka on toiseksi korkein maantiepyöräilyn kilpailusarja UCI World Tourin jälkeen.
Kilpailu järjesttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1962 nimellä "Giro del Trentino", jonka nimisenä se tunnettiin vuoteen 2016 asti, kunnes 2017 kilpailun nimeksi tuli Tour of the Alps. Vuonna 2015 kilpailu yhdistyi Italiassa järjestettävän yhden päivän kilpailun Trofeo Melindan kanssa, jolloin kilpailun nimi oli Giro del Trentino Melinda.
Huhtikuussa ajettava Tour of the Alps on monelle ammattipyöräilijälle tärkeä valmistautumiskilpailu toukokuussa ajettavaa Italian ympäriajoa varten. Kaiken kaikkiaan yksitoista pyöräilijää on voittanut urallaan molemmat kilpailut. Kymmenen heistä on italialaisia, jotka voittivat ensiksi Giro del Trentinon ja myöhemmin Italian ympäriajon. He ovat Francesco Moser, Giuseppe Saronni, Franco Chioccioli, Gianni Bugno, Gilberto Simoni, Paolo Savoldelli, Damiano Cunego, Vincenzo Nibali, Ivan Basso ja Michele Scarponi. Poikkeuksen tekee isobritannialainen Tao Geoghegan Hart, joka voitti ensin Italian ympäriajon vuonna 2020 ja vasta sen jälkeen Tour of the Alpsin vuonna 2023.
Italialainen Damiano Cunego on voittanut kilpailun ennätykselliset kolme kertaa. Kilpailun voitto on mennyt italialaiselle kaikkiaan 29 kertaa, joka on selvästi enemmän kuin muille kansalaisuuksille. Suomalainen Kjell Carlström osallistui kilpailuun vuosina 2003, 2004 ja 2009. Jaakko Hänninen on osallistunut kilpailuun vuosina 2021 ja 2022. Kasper Borremans on mukana vuonna 2025.
Naisten kilpailu.
Naisten kilpailu tunnettiin nimellä Giro del Trentino Alto Adige-Südtirol. Sitä järjestettiin vuodesta 1994 vuoteen 2017 asti. Italialainen Fabiana Luperini voitti kilpailun kuudesti. Suomalainen Pia Sundstedt voitti kilpailun kahdesti vuosina 1997 ja 2000, sekä sijoittui kolmanneksi vuonna 1999.
Rachel Abbott

Rachel Abbott (oikealta nimeltään Sheila Rodgers) on brittiläinen kirjailija, joka on julkaissut suosittuja salapoliisiromaaneita.
Abbot aloitti työuransa mediayhtiössä kirjoittamalla käyttöohjeita ja pelien juonikäsikirjoituksia. Vuonna 2000 hän muutti Italiaan. Hän kirjoitti salapoliisiromaanin käsikirjoituksen, mutta kustantajat eivät huolineet sitä. Niinpä hän julkaisi sen omakustanteena, samoin kuin kuusi seuraavaakin kirjaansa. Neljässä vuodessa kirjoja myytiin yli miljoona kappaletta. Ne ovat olleet erityisen suosittuja e-kirjoina Amazonin Kindle-alustalla. 
Vuonna 2017 Abbott teki sopimuksen perinteisen kustantamon kanssa, samalla kun jatkoi kirjojensa julkaisemista Kindlen suorakustanteina. Abbottin kirjoja on käännetty 21 kielelle.
Yrjö V. Lehtonen

Yrjö Vihtori Lehtonen (12. toukokuuta 1891 Helsinki – 1. elokuuta 1985 Kirkkonummi) oli suomalainen juristi, joka toimi sekä korkeimman oikeuden jäsenenä että pitkään kihlakunnantuomarina.
Lehtosen vanhemmat olivat vartioesimies Kustaa Vihtori Lehtonen ja Adolfina Ahlstén ja puoliso vuodesta 1929 Senja Pohjolainen (1898–1981). Lehtonen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta 1910 ja suoritti oikeustutkinnon 1914 ja ylemmän hallintotutkinnon 1915. Varatuomarin arvon hän sai 1917.
Lehtonen oli senaatin talousosaston ylimääräinen kopisti 1917–1918 ja korkeimman oikeuden lähettäjä vuodesta 1918, notaari vuodesta 1919 ja nuorempi oikeussihteeri 1928. Viipurin hovioikeuden asessori hän oli 1928–1931, Heinolan tuomiokunnan tuomari 1931–1935 ja korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos 1935–1939. Hän oli sitten Pirkkalan tuomiokunnan tuomari 1939–1948 ja Tuusulan tuomiokunnan tuomari 1948 - 1961. 
Lehtonen oli Suomen kihlakunnantuomarien yhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1942, puheenjohtaja 1956–1961 ja kunniapuheenjohtaja 1963. Hänellä oli myös useita asiantuntijatehtäviä eri toimikunnissa ja komiteoissa. Heinolan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana hän toimi 1934. Ansioistaan Lehtonen sai harvinaisen presidentin myöntämän kultaisen valtion virka-ansiomerkin XL vuonna 1957. Pistooliammuntaa vielä yli 90-vuotiaana harrastanut Lehtonen oli Suomen Ampujainliiton johtokunnan jäsen vuodesta 1937 ja varapuheenjohtaja 1953–1955. Suomen mestari eri pistooliammunnan lajeissa hän oli toistakymmentä kertaa.
Stenebyen

Stenebyen (tunnettu myös nimellä Tjelta) on taajama Solan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 999 vuonna 2023.
Hålandsmarka

Hålandsmarka on taajama Solan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,17 neliökilometriä ja asukasluku 902 vuonna 2023.
Kolnes

Kolnes on taajama Solan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 604 vuonna 2023.
Pia Tjelta

Pia Tjelta (s. 12. syyskuuta 1977 Stavanger) on norjalainen näyttelijä, joka on esiintynyt niin televisiossa, elokuvissa kuin teatterissa. Hän aloitti uransa tukholmalaisessa teatteriryhmässä 1990-luvun lopulla ja valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 2006. Tämän jälkeen hän sai kiinnityksen Det Norske Teatretiin. Sittemmin hän on näytellyt myös muun muassa Norjan kansallisteatterissa. Vuonna 2019 Tjelta sai parhaan naispääosan Amanda-palkinnon roolistaan Mariana Tuva Novotnyn ohjaamassa elokuvassa "Blindsone". Hän on myös voittanut Gullrutenin kahdesti, parhaasta sivuosasta vuonna 2022 ja parhaana näyttelijänä 2023.
Herborg Kråkevik

Herborg Kråkevik (s. 28. joulukuuta 1973 Jondal) on norjalainen näyttelijä ja laulaja. Hän aloitti uransa kabareetaiteilijana 1990-luvulla ja on julkaissut useita levyjä, joissa on muun muassa tulkinnut vanhoja kansanlauluja. Näyttelijänä hän on esiintynyt muun muassa Den Nationale Scenessä, Oslo Nye Teaterissa ja Det Norske Teatretissa.
Sigrid Bonde Tusvik

Sigrid Bonde Tusvik (s. 2. helmikuuta 1980 Oslo) on norjalainen koomikko ja juontaja. Hän aloitti stand upin tekemisen vuonna 2003 ja on myös juontanut televisio-ohjelmia NRK:lla ja TV 2:lla. Vuodesta 2012 hän on tehnyt "Tusvik &amp; Tønne" -podcastia Lisa Tønnen kanssa. Tuskvik on herättänyt huomiota räväkällä tyylillään. Esimerkiksi vuonna 2019 hän vastusti aborttioikeuden kiristyksiä esiintymällä Oslon keskustassa punaisessa kaavussa viittauksena "The Handmaid’s Tale – Orjattaresi" -televisiosarjaan.
Tusvik

Tusvik on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Martha Tynæs

Martha Ottomine Steen Tynæs (5. marraskuuta 1870 Flora – 8. tammikuuta 1930 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja naisasianainen. Hän oli Oslon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1901–1919 ja samalla koko Norjan ensimmäisiä kunnanvaltuustossa istuneita naisia, sekä työväenpuolueen keskushallituksen jäsen. Työväenpuolueen radikalisoituessa vuonna 1921 Tynæs siirtyi maltilliseen Norjan sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen. Poliitikkona Tynæsille tärkeä asia oli yksinhuoltajaäitien asema. Hän oli mukana asiantuntijaryhmässä, joka oli laatimassa sosiaaliministeri Johan Castbergin nimen saaneita "Castbergin lakeja", joilla muun muassa avioliiton ulkopuolella syntyneet lapset saivat perimisoikeuden.
Dagny Juel

Dagny Juel Przybyszewska (8. kesäkuuta 1867 Kongsvinger, Norja – 5. kesäkuuta 1901 Tbilisi, Georgia) oli norjalainen pianisti ja kirjailija. Hän aiheutti kohua naisen seksuaalisuutta käsitelleillä novelleilla ja näytelmillä. Juel opiskeli 1890-luvulla Berliinissä, missä hänestä tuli osa boheemia taiteilijapiiriä. Sieltä hän löysi myös puolisonsa, kirjailija Stanisław Przybyszewskin, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1893. Vuonna 1901 vasta 33-vuotias Juel ammuttiin hotellissa Georgian Tbilisissä. Tappajan huhuttiin olleen mustasukkainen rakastaja, mutta todennäköisempänä pidetään, että ampuja oli vain mieleltään sairas ystävä.
Borghild Langaard

Borhild Bryhn Langaard (23. heinäkuuta 1883 Kongsvinger – 20. marraskuuta 1939 Oslo) oli norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Gina Oselion ja Nina Griegin johdolla ja teki ensiesiintymisensä Norjan kansallisteatterissa vuonna 1907. Hän esiintyi myös muun muassa Covent Gardenissa Lontoossa, Dramatenissa Tukholmassa ja Wienin valtionoopperassa. Erityisesti hänet tunnettiin Richard Wagnerin tulkitsijana. Langaard kuoli vuonna 1939 ja hänet on haudattu Vår Frelsers gravlund -hautausmaalle Osloon.
Kyberresilienssisäädös

Kyberresilienssisäädös on Euroopan unionin asetus, joka vaatii tuotteillta ja ohjelmistoilta tiettyjen kyberturvallisuusvaatimuksien noudattamista. Asetus koskee sekä valmistajia että jälleenmyyjiä. Asetuksen tavoitteina on, että: digitaalisen komponentin sisältäviä tuotteita koskevat yhdenmukaiset säännöt; tuotteiden suunnittelussa, kehityksessä, valmistuksessa ja ylläpidossa koko ketjun kautta noudatetaan vaatimuksia; sekä tuotteiden elinkaaren ajan on tarjottava tukea.
Ehdotus asetuksesta julkaistiin syyskuussa 2022. 
Keväällä 2023 asetusta kritisoitiin sen aiheuttamista ongelmista avoimen lähdekoodin ohjelmistojen kehityksessä. Eri tahot kuten Eclipse Foundation kirjoittivat yhdessä avoimeen kirjeen Euroopan komissiolle näkökohtien huomioon ottamiseksi. Esimerkiksi Mozilla tuki asetuksen ajatusta, mutta halusi selvennyksiä mitä "kaupallinen aktiviteetti" tarkoittaa avoimen lähdekoodin ohjelmistoille. Open Source Initiative kiinnitti huomiota "kaupallisen" epämääräiseen määrittelyyn, joka on määritelty EU:n "sinisessä oppaassa". Kritiikin kohteena oli myös, että useilla avoimen lähdekoodin kehittäjillä ei ole liikevaihtoa eikä resursseja vaadittuun tasoon. "The Registerin" mukaan ohjelmistoja eivät kehitä vain yritykset, vaan yksittäisellä elintärkeän ohjelmiston kehittäjällä ei ole liikevaihtoa eikä kontrollia sen käyttäjistä.
1. joulukuuta 2023 ilmoitettiin lainsäätäjien yhteisymmärryksestä.
Avoimen lähdekoodin edustajat olivat tyytyväisiä annetun palautteen huomiointiin ja muutokset otettiin hyvin vastaan. Muun muassa täsmällisempää ymmärrystä kiitettiin ja edustajan rooli säätiöiden tapauksessa huomattiin.
Asetus julkaistiin joulukuussa 2023. Asetus on jatkoa vuoden 2020 kyberturvallisuusstrategialle. Asetus tulee voimaan vuoden 2024 puolivälissä ja avoimen lähdekoodin kehitykseen tulee edustajien roolit, jotka ovat valmistajien kaltaisia rooleja. Arvioiden mukaan vapaa ja avoin lähdekoodi kattaa noin 70-90 prosenttia moderneista ohjelmistoratkaisuista.
Useimmat vaatimukset ovat yleisesti hyväksyttyjä parhaita käytäntöjä, kuten turvalliset oletusasetukset, tietoturvapäivitykset, suojaus luvattomalta pääsyltä ja julkaisut ilman tunnettuja haavoittuvuuksia. Osa vaatimuksista on vaikeammin määriteltäviä. Jokaisen tuotteen (joka tarkoittaa jokaista ohjelmiston julkaisua) on sisällytettävä arvio kyberturvallisuusriskeistä sekä julkaisuun liittyvä dokumentaatio, jossa on muun muassa ennakoidut käyttökohteet, tuen aikajakso ja tietoturvapäivityksien asennusmenetelmä. Ohjelmistot voidaan sijoittaa eri luokkiin, jossa luokan II ohjelmistojen on käytävä läpi pakollinen ulkoinen tietoturva-arviointi, ja luokan I ohjelmistojen vain tietyissä tapauksissa.
Tripti Dimri

Tripti Dimri (; s. 23. helmikuuta 1994 Uttarakhand, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Esiinnyttyään pienessä roolissa jännityselokuvassa "Mom" (2017) hän näytteli ensimmäistä suurempaa rooliaan komediaelokuvassa "Poster Boys" (2017), ja hänen ensimmäinen pääroolinsa oli romanttisessa draamassa "Laila Majnu" (2018). Hän sai tunnustusta kriitikoilta suorituksistaan Anvita Duttin aikakausielokuvissa "Bulbbul" (2020) ja "Qala" (2022), joista ensimmäinen ansaitsi hänelle Filmfare OTT Awards -palkinnon.
Dimri esiintyi "Forbes Indian" vuoden 2021 30 Under 30 -listalla. Hän saavutti suosiota sivuroolilla tuottoisassa toimintaelokuvassa "Animal" (2023) ja ansaitsi ehdokkuuden parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon saajaksi.
Rauman kaupunginkirjasto

Rauman kaupunginkirjasto sijaitsee Alfredinkadulla Raumalla. Kirjaston on suunnitellut arkkitehtitoimisto Lahdelma &amp; Mahlamäki ja se on valmistunut vuonna 2004.
Kirjasto tarjoaa asiakkailleen maksutta käyttöön kirjallisuutta, elokuvia, musiikkia, pelejä, lehtiä sekä digitaalisia aineistoja.
Rauman kaupunginkirjastolla on pääkirjaston lisäksi neljä lähikirjastoa ja kirjastoauto. Lähikirjastot sijaitsevat Kodisjoella, Kourujärvellä, Lapissa ja Pyynpäässä. Kirjaston palveluita voi käyttää myös internetin kautta.
Rauman kaupunginkirjasto kuuluu Satakirjastot-yhteisjärjestelmään. Koko maakunnan yleisten kirjastojen aineistot ovat jokaisen asiakkaan käytettävissä ja sama kirjastokortti käy kaikissa alueen kirjastoissa.
Helen Zimmern

Helen Zimmern (1846 Hampuri – 1934) oli saksalaissyntyinen englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti kertomuksia, joita julkaistiin kokoelmina, esimerkiksi "Stories in precious stones" (1873), "Told by the Waves" (1874), "Tales from the Edda" (1882), sekä tutkielmat "Schopenhauer, his life and philosophy" (1876) ja "G. E. Lessing, his life and his works" (1878). Hän käänsi englanniksi Gotthold Ephraim Lessingin teoksen "Hamburgische Dramaturgie".
St Paul's School

St Paul’s School on yksi Englannin huomattavimmista yksityiskouluista (public school). Koulun perusti vuonna 1509 John Colet, Lontoon St. Paulin katedraalin dekaani. Koulu sijaitsi alun perin katedraalin kirkkomaalla, mutta tuhoutui Lontoon suurpalossa vuonna 1666. Koulu rakennettiin uudelleen vuonna 1670. St Paul’s School siirrettiin Citystä Hammersmith Roadille vuonna 1884, ja vuonna 1968 koululle rakennettiin kokonaan uusi kampusalue Lontoon Richmond upon Thamesin kaupunkipiiriin.
St Paul’s Schoolin koulun oppilasmäärät ja akateeminen maine kasvoivat 1800-luvulla merkittävästi. Koulun entisiä oppilaita ovat runoilija John Milton, päiväkirjoistaan tunnettu Samuel Pepys, tähtitieteilijä ja matemaatikko Edmond Halley sekä John Churchill, Marlborough'n herttua.
St Paul's School on yksi alkuperäisistä niin sanotuista suurista yksityiskouluista. Muita suuria yksityiskouluja ovat Charterhouse School, Eton College, Harrow School, Merchant Taylors' School, Rugby School, Shrewsbury School, Westminster School ja Winchester College.
Automaattilypsy

Automaattilypsy on lypsytapa, jossa lypsytyön tekee lypsyrobotti. Automaattilypsy perustuu automaatioon, lehmän vapaaehtoiseen haluun tulla lypsyrobotille ja ihmisen ammattitaitoon huolehtia maidontuotannon kokonaisuudesta. Automaattilypsy mahdollistaa lypsyn ajankohdasta riippumatta ja lehmiä lypsylle houkuttelee maittava rehu ja miellyttävä lypsykokemus. 
Automaattilypsyn yhteydessä yksittäisestä lehmästä ja koko karjasta saadaan kerättyä valtavasti dataa, jota voidaan hyödyntää matotilan johtamisessa ja päätöksen teossa. Dataa kertyy muun muassa lehmän syömästä rehun määrästä lypsyrobotilla, maidon määrästä ja laadusta, lehmän painosta tai kuntoluokasta sekä sen aktiivisuudesta pihattonavetassa. Pihattonavetta mahdollistaa eläimille turvalliset ja lajityypilliset olosuhteet.
Suomessa ensimmäiset lypsyrobotit ovat aloittaneet työnsä 2000-luvun alussa. Automaation kehittyminen, työvoiman saatavuus maaseudulla sekä maatalousyrittäjien halukkuus investointeihin ovat tekijöitä, jotka vaikuttavat automaattilypsyn yleistymiseen.
Lenka Fárová

Lenka Fárová (s. 5. maaliskuuta 1970 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen kääntäjä, kirjallisuukriitikko sekä yliopisto-opettaja. Hän on kääntänyt laajasti suomenkielistä kirjallisuutta tšekiksi. Fárová on Kaarlen yliopiston Germaanisten kielten tutkimusinstituutin apulaisjohtaja.
Ura.
Fárová aloitti suomen- ja englannin kielten opiskelunsa Prahan Kaarlen yliopiston humanistisessa tiedekunnassa vuonna 1988. Hän valmistui 1993 ja kirjoitti Pro gradunsa aiheesta "Suomalainen kirjallisuus Tšekissä". Suomen kielen tohtoriksi Fárová valmistui vuonna 2003. Hänen väitöskirjansa käsitteli suomenkielisten verbien valensseja.
Kaarlen yliopiston lisäksi Fárová on opiskellut myös Jyväskylän-, Helsingin-, sekä Joensuun yliopistoissa. Nykyään hän opettaa Kaarlen yliopistossa suomea ja toimii sen Germaanisten kielten tutkimusinstituutin apulaisjohtajana.
Fárován kirjoituksia julkaistaan säännöllisesti "iLiteratura" -verkkolehdessä. Hän on johtanut lehden suomen kieltä ja kulttuuria käsittelevää osastoa vuodesta 2005.
Käännökset.
Tietokirjat.
"Lähteet"
Kunnianosoitukset.
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Fároválle Suomen Leijonan ritarikuntan 1. luokan ristin vuonna 2020 suomen kielen ja kulttuurin popularisoinnista Tšekissä.
Lynda La Plante

Lynda La Plante (s. 1946) on englantilainen kirjailija. Hän on julkaissut lähinnä salapoliisiromaaneja ja laatinut käsikirjoituksen useisiin laadukkaisiin ja palkittuihin tv-sarjoihin, kuten "Epäilyksen polttopiste", "Katkera muuri" ja "Leskien keikka".
La Planten käsikirjoittamaa rikosdraamasarjaa "Epäilyksen polttopiste" kuvattiin 1990-luvulla ja 2000-luvun alkuvuosina. Pääosassa määrätietoisena rikosylikomisario Jane Tennisonina nähtiin Helen Mirren. Sarjalle tehtiin vuonna 2019 taustoittava spin off -sarja "Epäilyksen polttopiste: Tennison" joka kertoo Tennisonin uran alkuvaiheista. 
La Plante oli tyttönimeltään Lynda J. Titchmarsh ja kasvoi Liverpoolissa. 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa hän oli menestyvä näyttelijä nimellä Lynda Marchal. Hän esiintyi teatterissa vastanäyttelijänään Anthony Hopkins ja näytteli myös Royal Shakespeare Companyn ja National Theatren kanssa. Hän näytteli sivuosia myös useissa televisiosarjoissa. Hän oli naimisissa yhdysvaltalaisen muusikon Richard La Planten kanssa 17 vuoden ajan. Avioeronsa jälkeen hän kasvatti adoptoidun lapsen yksinhuoltajana.
La Plante palkittiin elämäntyöstään Britannian rikoskirjailijaliiton "Timanttinen tikari" -palkinnolla vuonna 2024. Vuonna 2008 hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon (CBE).
1-nitroso-2-naftoli

1-nitroso-2-naftoli (C10H7NO2) on fenoleihin ja nitrosoyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden valmistukseen ja analyyttisen kemian reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 1-nitroso-2-naftoli on keltaista, oranssia tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta paremmin emäksisiin liuoksiin. Sen sijaan useat orgaaniset liuottimet, esimerkiksi etanoli, dietyylieetteri, kloroformi ja bentseeni liuottavat ainetta. 1-nitroso-2-naftolilla on kaksi tautomerista muotoa, jotka ovat hydroksinitrosoisomeeri ja kinonimonoksiimi-isomeeri. 1-nitroso-2-naftoli muodostaa komplekseja useiden metalli-ionien kanssa. Sidoksen komplekseissa muodostavat hydroksyyliryhmän happiatomi ja metallista riippuen nitrosoryhmän happi- tai typpiatomi. Monet näistä komplekseista liukenevat orgaanisiin liuottimiin.
1-nitroso-2-naftolia valmistetaan 2-naftolin ja typpihapokkeen tai natriumnitriitin ja rikkihapon reaktiolla.
Eräitä 1-nitroso-2-naftolin metallikomplekseja käytetään väriaineina, ja 1-nitroso-2-naftolista myös valmistetaan muita väriaineita. Yhdistettä käytetään reagenssina määritettäessä koboltin, raudan, molybdeenin tai palladiumin pitoisuuksia spektrofotometrisesti ja muodostamaan orgaanisiin liuottimiin liukenevia komplekseja uuttoa varten. Polttoaineiden lisäaineena 1-nitroso-2-naftoli estää hartsin muodostumista.
Ann Cleeves

Ann Cleeves (s. 24. lokakuuta 1954) on brittiläinen kirjailija. Hän on kirjoittanut lukuisia salapoliisiromaaneja, joista Vera Stanhopesta ja Shetlannista kertovat kirjat on sovitettu televisiosarjoiksi.
Cleeves on kirjoittanut yli 30 kirjaa jotka on käännetty yli 30 kielelle. Yhteensä niitä on myyty yli viisi miljoonaa kappaletta.
Cleeves sai kunniatohtorin arvon 2014 Sunderlandin yliopistosta ja palkittiin elämäntyöstään Britannian rikoskirjailijaliiton "Timanttinen tikari" -palkinnolla vuonna 2017. Vuonna 2008 hän sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon (OBE).
Cleevesin varhaiset kirjat ovat lähellä perinteistä brittiläisen rikoskirjallisuuden tyyliä. Ensimmäisissä kirjoissa rikoksia ratkoo ikääntyvä luonnontieteilijä George Palmer-Jones, hiljaisen tehokas, hillitty hahmo joka murhan johtolankojen ohella havainnoi harvinaisia lintuja. Vuodesta 1990 alkaen kirjoitetuissa romaaneissa esiintyy komisario Ramsay, joka jo ennakoi tulevien kirjojen tyyliä.
Ann Cleevesin maineen rikoskirjailijana loi kärsimätön, huonosti pukeutunut naispoliisi Vera Stanhope, joka esiintyi ensimmäisen kerran teoksessa "Varisloukku" (The Crow Trap) vuonna 1999. Suositulla televisiosarjalla, jonka nimiroolissa nähtiin Brenda Blethyn oli samanlainen vaikutus kuin Colin Dexterin Morse -romaanien televisiosovituksilla: hahmo liitettiin näyttelijään, jopa kirjoittajan omassa päässä (kuten sekä Cleeves että Dexter myönsivät). Stanhope-kirjat, erityisesti erinomaiset "Viiltoja" (The Glass Room, 2012) ja "Yöperhoset" (The Moth Catcher, 2015) osoittavat kirjailijan erityiset vahvuudet: vahvan ja elävän paikallistuntemuksen, elävästi kuvatut hahmot ja Veran luonne: hankala, usein raivostuttava, kärsimätön, mutta aina tinkimättömän oikeudentajuinen. Vera oli aivan uusi sankaritartyyppi, täysin erilainen kuin Agatha Christien Jane Marple tai uudempien kirjojen yksitotiset naispuoliset patologit.
Monien kriitikoiden ja lukijoiden mielestä Cleevesin uran kruunaa kirjasarja, jossa esiintyy Shetlandin etsivä Jimmy Perez. Näissä kirjoissa Cleeves lähestyy tunteilematonta, skandinaavista Nordic noir -tyyliä.
Cleevesin teoksista on suomennettu useita Shetlanti- ja Vera Stanhope-sarjoihin kuuluvia kirjoja.
Teoksia.
Vera Stanhope.
Vera Stanhope-sarjan suomennokset alkoivat kolmannesta kirjasta Kariston kustantamina.
Shetlanti.
Shetlanti-sarjan pääosassa on poliisi Jimmy Perez.
Suomi-sarjan kausi 2023–2024

Kausi 2023–2024 oli jääkiekon Suomi-sarjan 25. kausi. Sarjaan osallistui 12 joukkuetta. Runkosarjan voitti Pyry. Pyry vei myös mestaruuden nimiinsä toista vuotta peräkkäin voitettuaan LeKin finaalissa otteluvoitoin 3-1.
Runkosarja.
Runkosarjassa pelattiin 12 joukkueen kaksinkertainen sarja, sekä yksinkertaiset välisarjat kahdessa lohkossa. Yhteensä jokainen joukkue pelasi siis 33 ottelua. Kahdeksan parasta pääsi pudotuspeleihin.
Pudotuspelit.
Ylemmän loppusarjan joukkueet sekä alemman jatkosarjan kaksi parasta joukkuetta etenivät Suomi-sarjan pudotuspeleihin. Pudotuspelisysteeminä toimi ns. "paras viidestä"-järjestelmä, eli 3 voittoa sarjassa saanut joukkue eteni jatkoon. Poiketen viime kaudesta, myös finaalisarja pelattiin paras viidestä-järjestelmällä.
Judy Woodruff

Judy Woodruff (s. 20. marraskuuta 1946, Tulsa, Oklahoma, USA) on yhdysvaltalainen toimittaja, joka on toiminut niin paikallisissa kuin valtakunnallisissa uutisissa, viimeisimpänä "PBS NewsHours" -ohjelmassa vuoteen 2022 asti.
Woodruff on ollut mukana perustamassa International Women’s Media Foundation -nimistä säätiötä, jonka tavoite on mm. rohkaista naisia lähtemään media-alalle.
Tausta ja yksityiselämä.
Woodruff syntyi Oklahomassa, mutta koska hänen isänsä palveli armeijassa, perhe muutti useaan otteeseen. Lapsuudessaan Woodruff asui mm. Taiwanissa ja Saksassa.
Alun perin Woodruff opiskeli matematiikkaa vuodesta 1964 lähtien Meredith Collegessa, Pohjois-Carolinassa. Hän kuitenkin kiinnostui politiikasta ja vaihtoi Duke Universityyn, josta hän valmistui kandidaatiksi 1968 pääaineenaan valtio-oppi. 
Vuonna 1980 Woodruff meni naimisiin Al Huntin, joka on myös ammatiltaan toimittaja, kanssa. Heillä on koti Washingtonissa. Parilla kaksi biologista lasta ja yksi Etelä-Koreasta adoptoitu lapsi. Lapsenlapsia on yksi. Vanhin poika kärsi jo syntyessään selkärankahalkiosta. Pojan ollessa 16 hänelle tehtiin leikkaus, joka meni pahasti pieleen, minkä seurauksena hän ei kykene enää kävelemään ja kärsii vakavista näkö-, kuulo- ja puhevammoista. Woodruff on uransa aikana kampanjoinut vammaisten henkilöiden puolesta.
Ura journalistina.
Woodruffin ammattijournalistin ura alkoi vuonna 1969, kun hän alkoi työskennellä CBS:n paikalliskanavalla Atlantassa erikoistuen paikalliseen ja osavaltion hallintoon. Hän siirtyi NBC:lle vuonna 1975 ja hänen tehtävänsä oli seurata Jimmy Carterin vaalikampanjaa. Tämän jälkeen hän toimi kanavan Valkoisen talon kirjeenvaihtajana vuosina 1976–1982.
Vuonna 1983 Woodruff aloitti ensimmäistä kertaa PBS:llä toimien Washingtonin kirjeenvaihtajana The MacNeil/Lehrer NewsHour -ohjelmassa. 10 vuotta myöhemmin hön siirty CNN:lle uutisankkuriksi. Woodruff teki paluun PBS:lle vuonna 2013, kun hän aloitti "PBS NewsHour" -ohjelman ankkurina yhdessä Gwen Ifillin kanssa. Ifillin kuoltua vuonna 2016 Woodruff alkoi juontaa ohjelmaa yksin.
Vuonna 2022 Woodruff ilmoitti jättävänsä uutisten lukemisen PBS:llä, mutta kielsi jäävänsä eläkkeelle. Hän kertoi aloittavansa kaksivuotisen projektin, jonka tarkoituksena on kartoittaa amerikkalaisten mielipiteitä alati kärjistyvässä keskusteluympäristössä. Tämän tuloksena syntyi dokumenttielokuva nimeltä "America at a Crossroads with Judy Woodruff", joka esitettiin PBS:llä.
Kunnianosoituksia.
Vuonna 2022 Woodruff sai Emmy Lifetime Achievement Award -palkinnon.
Woodruffilla on kunniatohtorin arvo yli 25 oppilaitoksessa.
Max mon amour

Max mon amour on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut Nagisa Ōshiman ohjaama draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Charlotte Rampling ja Anthony Higgins. Elokuva kilpaili vuoden 1986 Cannesin elokuvajuhlien pääkilpailusarjassa, jossa se oli ehdolla parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. Lisäksi André François sai parhaan mainosjulisteen César-ehdokkuuden.
Juoni.
Peter on Pariisissa työskentelevä englantilaisdiplomaatti, joka on näennäisesti onnellisesti naimisissa Margaretin kanssa. Etsivän avulla hän saa kuitenkin selville vaimonsa vuokraavan asuntoa, jonne tämä menee iltapäivisin. Eräänä päivänä hän menee asunnolle ja löytää vaimonsa sängystä tämän rakastajan, Max-nimisen simpanssin, kanssa. Kun Peter huomaa Margaretin syvän kiintymyksen Maxia kohtaan, hän ehdottaa, että apina muuttaa heidän luokseen. Vähitellen Peter kuitenkin tajuaa, että tämä ei olekaan oikea ratkaisu ja tulee hyvin mustasukkaiseksi sekä murhanhimoiseksi, kun hän näkee Margaretin selvästikin rakastavan Maxia enemmän kuin häntä.
Tuotanto.
Kuvaukset.
"Max mon amour" kuvattiin Pariisissa ja Billancourtin studiolla Boulogne-Billancourtissa.
Ensi-ilta ja vastaanotto.
"Max mon amour" julkaistiin elokuvateattereissa Ranskassa 22. lokakuuta 1986. Elokuva keräsi Ranskassa teatterilevityksensä aikana 233 485 katsojaa.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 22 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,1/10 keskiarvolla. Keräys perustuu yhdeksään arviointiin, joista kaksi ovat ”tuoreita” ja seitsemän ”mätiä”. Yli 500 käyttäjästä 55 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla.
Ludlow’n verilöyly

 
Ludlow’n verilöyly oli työläisten ja työnantajan välienselvittely Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa vuonna 1914. Colorado Fuel and Iron Companyn (CF&amp;I) paikalle kutsumat kansalliskaartin sotilaat hyökkäsivät noin 1200 lakkoilevan hiilikaivostyöläisen ja heidän perheidensä kimppuun. Kuolonuhreja oli 25, joista 11 lapsia. John D. Rockefeller oli yhtiön omistajia.
Ferdinand Zirkel

Ferdinand Zirkel (1838 Bonn – 1912) oli saksalainen petrografi. Hän oli vuodesta 1863 professorina Lembergissä, vuodesta 1868 Kielissä ja vuodesta 1870 Leipzigissa. Zirkel on Heinrich Rosenbuschin rinnalla varsinkin mikroskooppisen petrografian perustaja. Hänen tärkein teoksensa on "Lehrbuch der Petrographie".
Abasan al-Kabira

Abasan al-Kabira () on kaupunki Palestiinan Gazan kaistan eteläosassa. Sen asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 32 589.
Maantiede.
Abasan al-Kabira sijaitsee Palestiinan Gazan kaistan eteläosassa Khan Yunisin kuvernoraatissa. Pinta-alaa kaupungilla on noin 18 km². Suurin osa Abasan al-Kabiran kunnan alueesta on viljelymaata, ja vain 20 % on varsinaista rakennettua kaupunkialuetta.
Historia.
Nykyisen Abasan al-Kabiran paikalta on löytynyt mosaiikkeja ja muuta aineistoa Bysantin valtakunnan kaudelta. Palestiinassa matkaillut arkeologi Gottlieb Schumacher kirjoitti vuonna 1886 Abasan al-Kabiran ja siitä pohjoiseen sijaitsevan Abasan al-Saghiran kylän asukkaiden uskovan molempien paikkojen olleen aikanaan osa samaa suurempaa asutuskeskusta. Brittiläisen mandaatin vuonna 1922 tekemän väestönlaskun mukaan Abasan al-Kabira asukasluku oli vain 695 ja asukkaista kaikki olivat muslimeja. Abasan Al-Kabiran kunta perustettiin vuonna 1968.
Israelin joukot etenivät kaupunkiin ja ottivat sieltä asemia vuoden 2006 sodan aikana. Kaupunki kärsi huomattavia tuhoja lokakuussa 2023 alkaneen Gazan sodan yhteydessä. Israel määräsi paikalliset evakuoimaan alueen.
Väestö.
Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Abasan al-Kabiran asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 32 589. Vuonna 2017 vastaava lukema oli 26 448. Suurin osa paikallisista saa elantonsa maataloudesta, ja kaupunki on tullut paikallisesti tunnetuksi torikaupastaan.
Harry Rosenbusch

Karl Heinrich (Harry) Rosenbusch (1836–1914) oli saksalainen geologi, mikroskooppisen vuorilajitieteen perustajia. Hän oli vuodesta 1873 professorina Strassburgissa, vuodesta 1877 Heidelbergissa ja vuodesta 1889 samalla Badenin geologisen toimiston johtaja. Hän on muita enemmän kehittänyt vuorilajimineraalien mikroskooppisten ja optisten ominaisuuksien tuntemusta ja laatinut vuorilajien systematiikan.
Rosenbusch muodosti tieteellisen koulukunnan, ja hän oli suosittu opettaja. Useimmat aikakauden suomalaiset geologit opiskelivat Heidelbergissa. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat: "Die Steiger Schiefer und ihre Kontaktzone an den Granititen von Barr Andlau" (1875), "Elemente der Gesteinslehre" (3. p. 1910), "Mikroskopische Physiographie der Mineralien und Gesteine" (1873–1877), jonka osia ovat yleisesti käytössä olleet "Mikroskopische Physiographie der petrographisch wichtigen Mineralien" ja "Mikroskopische Physiographie der massigen Gesteine".
Bani Suhaila

Bani Suhaila () on kaupunki Palestiinan Gazan kaistan eteläosassa. Sen asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 50 452.
Maantiede.
Bani Suhaila sijaitsee Palestiinan Gazan kaistan Khan Yunisin kuvernoraatissa.
Historia.
Palestiinassa matkaillut arkeologi Gottlieb Schumacher kirjoitti vuonna 1886 Bani Suhailan olevan suurehko kylä, jossa oli noin 120 rakennusta. Rakennuksia oli tehty kivestä ja mudasta. Paikallisilla puutarhoilla kasvatettiin esimerkiksi meloneja, taateleja ja aprikooseja. Brittiläisen mandaatin vuonna 1922 suorittaman väestönlaskun mukaan Bani Suhailan asukasluku oli 1 043 ja sen kaikki asukkaat olivat muslimeja. 
Vuonna 2023 alkaneen Gazan sodan yhteydessä Israel määräsi paikalliset evakuoimaan alueen. Israelin maajoukot tuhosivat Bani Suhailan hautausmaan, jonka alla Israel sanoi olleen Hamasin taistelijoiden tunneliverkko ja sen itäisen pataljoonan komentajien maanalainen tukikohta.
Väestö.
Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Bani Suhailan asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 50 452. Vuonna 2017 vastaava lukema oli 40 945.
Kinds of Kindness

Kinds of Kindness on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu mustan komedian sävyttämä episodielokuva, jonka on ohjannut Giórgos Lánthimos sekä käsikirjoittaneet Lánthimos ja Efthimis Filippou. Sen pääosia esittävät Emma Stone, Jesse Plemons, Willem Dafoe, Margaret Qualley, Hong Chau, Joe Alwyn, Mamoudou Athie ja Hunter Schafer.
Searchlight Pictures on kuvaillut elokuvaa triptyykkisaduksi, joka seuraa miestä ilman valintoja, joka yrittää saada elämänhallinan takaisin, huolestunutta poliisia, joka luulee hänen merellä kadonneen vaimonsa palanneen, joka kuitenkin näyttää nykyään eriltä, sekä naista, joka haluaa löytää tietyn ihmisen, josta on määrä tulla suuri henkinen johtaja.
"Kinds of Kindness" sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 17. toukokuuta 2024.
Hallo Spaceboy

Hallo Spaceboy on brittimuusikko David Bowien vuonna 1995 julkaistu kappale hänen albumiltaan "Outside". Se oli albumin kolmas single ja suurin hitti, kun se julkaistiin helmikuussa 1996 Pet Shop Boysin miksaamana versiona, joka nousi Britannian singlelistalla sijalle 12.
Alkuperäinen, albumilla julkaistu versio on Nine Inch Nails -vaikutteista industrial rockia, jossa hakkaava rumpurytmi loppuu ja alkaa uudelleen läpi esityksen. Bowien laulutapa vaihtelee aggressiivisen ja rauhallisen välillä. Pet Shop Boys muokkasi kappaletta tanssittavammaksi, laulaa siinä mukana ja lisäsi siihen mukaan Bowien kappaletta ”Space Oddity”. 
"Outside"-albumista julkaistiin Euroopassa toinen painos "1. Outside Version 2", jolla on mukana myös kappaleen Pet Shop Boys -miksaus.
Anne Gullestad

Anne Gullestad (25. lokakuuta 1925 Kvinesdal – 1. huhtikuuta 1998 Bergen) oli norjalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän opiskeli näyttelemistä Det Norske Teatretin koulussa vuosina 1945–1948 ja sen jälkeen ohjaamista sekä televisiotuotantoa Georgian yliopistossa. Vuonna 1950 hän sai kiinnityksen Den Nationale Sceneen. Gullestad oli aktiivisesti edistämässä alueteattereiden perustamista ja johti Sognin ja Fjordanin teatteria 1980–1988 sekä Hordalandin teatteria 1995–1998.
Järvenpään ja ympäristön rauhanyhdistys

Järvenpään ja ympäristön rauhanyhdistys on Järvenpäässä sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa on seurojen järjestäminen. Seuroja pidetään pääasiassa toimitalolla Järvenpäässä, mutta niitä järjestetään säännöllisesti myös lähialueen kirkoissa sekä ympäristökuntien seurakuntataloilla. Jäseniä Järvenpään ja ympäristön rauhanyhdistyksessä on noin 250.
Natasha Noel

Natasha Noel (s. 14. syyskuuta 1993, Mumbai, Maharashtra, Intia) on intialainen jooganopettaja, tanssija ja mediapersoona Noel on vahvasti mielenterveyden puolestapuhuja. Hän haluaa lisätä tietoisuutta itsehoivan tärkeydestä. Noel on ollut inspiraation lähde monille nuorille hänen vaikean lapsuudensa vuoksi. Noel pääsi vuonna 2019 BBC:n 100 Women -listalle.
Elämä ja ura.
Lapsuus ja nuoruus.
Noel syntyi vuonna 1997 Maharashtran osavaltiossa Intiassa. Hänen äitinsä teki itsemurhan Noelin ollessaan noin kolmevuotias, ja Noelin isä sairasti skitsofreniaa. Noel kärsi lisäksi lapsena useista seksuaalisista hyväksikäytöistä ja myöhemmin nuorena masennuksesta. Näiden asioiden johdosta Noelin kasvatti lapsena pääasiassa hänen isänsä vanhempi sisar. Hän opiskeli jazztanssia, balettia ja nykytanssia 16-vuotiaaksi. 
Myöhempi elämä ja tanssijanura.
Noel aloitti ammattitanssijanuran 16-vuotiaana. 17-vuotiaana hän joutui kuitenkin onnettomuuteen ja joutui pitämään noin puolen vuoden tauon tanssimisesta. Onnettomuuden jälkeen Noel aloitti suhteen, joka päättyi kuitenkin melko nopeasti eroon poikaystävän aloitteesta. Noel kärsi suhteen jälkeen laajasti stressistä jonka takia hän ryhtyi joogaamaan ja tanssimaan stressiä hallitakseen. 
Suhteen jälkeen Noel halusi keskittyä tanssiin sekä aloitti kuvaamaan Youtubeen joogavideoita 21-vuotiaana. Pian ensimmäisten videoiden jälkeen hän ilmoittautui opiskelemaan Santa Cruzin joogainstituuttiin. Tämän jälkeen Noel jatkoi joogan opiskelua Ashtanga Vinyassa Mysoressa Etelä-Intiassa.
Elizabeth Fedde

Tonette Elizabeth Fedde (25. joulukuuta 1850 Kvinesdal – 25. helmikuuta 1921 Eigersund) oli norjalainen diakonissa, joka matkusti vuonna 1883 Yhdysvaltoihin. Siellä hän oli kolmentoista vuoden ajan mukana perustamassa diakonialaitoksia, kunnes muutti takaisin Norjaan 1896. Fedde oli ensimmäinen Yhdysvaltoihin matkustanut norjalainen diakonissa.
Elsa-Karin Boestad-Nilsson

Elsa-Karin Boestad-Nilsson (ääntämys: /bu:estad/; 1925–2020) oli ruotsalainen matemaatikko ja insinööri. Hän ohjelmoi 1950-luvulla Ruotsin ensimmäistä tietokonetta BARK:ia ja myös sen seuraajaa BESK:ia. Ohjelmointia pidettiin tuohon aikaan vähäpätöisenä työnä, mutta Boestad-Nilsson muun muassa kehitti menetelmän jolla BARK suoriutui laskutehtävistä nopeammin. Boestad-Nilsson työskenteli Ruotsin puolustusvoimien tutkimuslaitoksessa FOA:ssa, jossa hän loi taistelusimulaatioita.
Boestad-Nilsson kuoli 94-vuotiaana kesällä 2020.
Pietro

Pietro on italialainen miehen etunimi. Nimi johtuu kiveä tai kalliota merkitsevästä kreikan kielen sanasta "petros", joka esiintyy myös miehen nimenä ja jonka Jeesus Raamatun mukaan antoi apostoli Simonille ja joka suomenkielisessä Raamatussa esiintyy muodossa Pietari. Suomessa nimi Pietro on huhtikuuhun 2024 mennessä annettu noin 200 miehelle.
Ingrid Olava

Ingrid Olava Brænd Eriksen (s. 18. maaliskuuta 1981 Lillehammer) on norjalainen laulaja-lauluntekijä, pianisti ja näyttelijä. Hän on ollut useasti ehdolla Spellemannprisen-gaalassa ja voitti vuonna 2010 parhaan naisartistin palkinnon sekä 2023 iskelmä/pop-palkinnon.
Solent

Solent on Englannin kanaaliin kuuluva salmi, joka erottaa Isle of Wightin Hampshiren kreivikunnasta Englannin etelärannikolla. Se ulottuu noin 32 kilometriä pitkänä ja 4–8 kilometriä leveänä Needlesin kallioilta Isle of Wightin länsireunalla Bembridgen kylään saaren itäreunalla. Salmen paikalla oli alun perin yksi suurimmista Englannin kanaaliin laskevista vesistöistä, jonka latvajokena oli Frome ja sivujokina Itchen ja Test. Joen uoma jäi meren alle noin vuotta sitten samalla kun Isle of Wight erkani mantereesta.
Solentin itäisin osa Spithead toimii kulkuväylänä, jota pitkin myös suuret alukset pystyvät purjehtimaan Southamptonin satamaan. Salmen rannikko on selvästi jyrkempi Isle of Wightilla kuin mantereella. Mantereen puolelta salmeen laskevat vetensä Beaulieu ja Lymington ja Wightin puolelta Medina, Newtown ja Western Yar. Solentissa sekä nousu- että laskuvesi tulevat kaksi kertaa vuorokaudessa, mitä ei tapahdu missään muualla Britanniassa tai edes Euroopassa.
Salmen tuntumassa on kaksi Tudorien aikakaudella rakennettua rannikkolinnaketta. Niistä itäisempi on Southampton Waterin suulla kohoava Calshotin linna. 1500-luvulla rakennettu Hurstin linna sijaitsee yli kolme kilometriä pitkän maapenkereen kärjessä, joka työntyy mantereelta salmeen Needlesin kohdalla.
Solent on yksi maailman vilkkaimmin liikennöityjä vesiväyliä: Southampton Waterin kautta kulkee vuosittain laivakuljetusta, 170 risteilyalusta ja 22 miljoonaa tonnia raakaöljyä Fawleyn öljynjalostamoon. Spithead tunnetaan merivoimien katselmuksien tapahtumapaikkana. Salmella pidetään myös purjehduskilpailuja, esimerkiksi vuodesta 1826 lähtien järjestetty Cowes Week.
Solentinsalmi ja Southampton Water nimettiin vuonna 1998 Ramsarin luetteloon Euroopan mittakaavassa harvinaisena vesialueena mantereen ja suuren saaren välissä. Suojelupäätökseen vaikuttivat myös kohteen ainutlaatuinen vuorovesi-ilmiö sekä siihen kuuluvat marskimaat, vatit, ruovikot ja muut vesiperäiset alueet. Alue on myös tärkeä talvehtimispaikka vesilinnuille ja siellä tavataan useita uhanalaisia kasvi- ja selkärankaislajeja.
Leah Behn

Leah Isadora Behn (s. 8. huhtikuuta 2005) on norjalainen malli ja somevaikuttaja. Hän on prinsessa Märtha Louisen ja tämän entisen miehen Ari Behnin tytär.
Perhe.
Behn syntyi vuonna 2005 Fredrikstadissa äitinsä kesäasunnolla kotisynnytyksen kautta. Tästä huolimatta sekä äiti ja tytär olivat synnytyksen jälkeen hyvässä kunnossa. Hänet kastettiin kuninkaallisen palatsin kappelissa 16. kesäkuuta 2005. Äiti Märtha Louisen, joka on kertonut olleensa Star Wars -fani, mukaan tyttären nimi on viittaus prinsessa Leiaan. Hänen konfirmaationsa pidettiin vuonna 2020.
Märtha Louisella ja Ari Behnillä oli yhteensä kolme lasta, joista kaikki ovat tyttäriä. Leah on näistä keskimmäinen. Vanhemmat erosivat vuonna 2016. Isä Ari Behn teki itsemurhan joulupäivänä 2019.
Asema ja ura julkisuudenhenkilönä.
Kuninkaallisesta syntyperästään huolimatta Behnillä ei ole kuninkaallisia titteleitä eikä kuninkaallisia velvollisuuksia kuten esimerkiksi serkullaan Ingrid Alexandralla. Lain mukaan hän on kuitenkin tällä hetkellä kruununperimysjärjestyksessä kuudentena.
Leah Behn on Instagram-vaikuttaja, minkä lisäksi hän tekee töitä mallina ja meikkitaiteilijana. Vuonna 2022 norjalainen Team models -mallitoimisto kiinnitti Behnin listalleen. Hän on kertonut haluavansa opiskella ulkomailla jossain vaiheessa, muttei ole suunnitellut mahdollisia korkeakouluopintojaan sen tarkemmin.
Challenger 3

Challenger 3 on taistelupanssarivaunu, jota kehittää Rheinmetall BAE Systems Land. Se muodostaa yhdessä Ajax- ja Boxer-panssariajoneuvojen kanssa Britannian armeijan raskaiden prikaatien taisteluyksiköt. Taistelupanssarivaunu kykenee toimimaan säässä kuin säässä. Pääaseena on Naton 120 mm:n sileäputkinen ase L55A1, jolla ammutaan NATO-ammuksia sekä parannettuja ammuksia. Testit ovat kriittinen osa uuden taistelupanssarivaunun kehittämistä. Niiden tarkoituksena on löytää mahdolliset viat, jotta vaunua voidaan kehittää entistä paremmaksi. Testien jälkeen suunnitelmia vielä muokataan. Tätä seuraa "System Qualification Review" "(SQR)" -arviointi. Tämä luo lopullisen valmistusstandardin, jota käytetään jäljellä olevien taistelupanssarivaunujen valmistukseen. On arvioitu, että nämä kokeet saadaan päätökseen ja SQR saavutetaan vuoden 2026 aikana.
Britannian armeijalle on tilattu vuonna 2021 yhteensä 148 kappaletta Challenger 3 -taistelupanssarivaunuja. Näiden on tarkoitus olla käytössä vuoden 2030 loppuun mennessä.
Evie Wyld

Evie Wyld (s. 1980) on englanninkielinen kirjailija. Hän syntyi Lontoossa mutta vietti nuoruusvuosiaan Autraliassa. Wyldiltä on suomennettu kaksi romaania, ja molemmat ovat voittaneet monia palkintoja. "Kaikki laulavat linnut" (All the Birds, Singing) ilmestyi Sari Karhulahden suomennoksena vuonna 2016, "Me olemme susia" (The Bass Rock) Aleksi Milonoffin suomennoksena Tammen keltaisessa kirjastossa vuonna 2020.
Rosenhane

Rosenhane on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: