tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Idänsinililja

Idänsinililja eli siperiansinililja ("Scilla siberica") on monivuotinen, hyönteispölytteinen sipulikasvi parsakasvien ("Asparagaceae") heimossa, joka on aiemmin luokiteltu kuuluvaksi vaihtelevasti liljakasvien ("Liliaceae") tai hyasinttikasvien ("Hyacinthaceae") heimoon. Se on pieni sinikukkainen kasvi, joka kukkii aikaisin keväällä ja leviää helposti laajoiksi matoiksi puistoissa ja puutarhoissa. Kasvi on kotoisin Aasiasta mutta sitä on levitetty Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan.
Ulkonäkö ja koko.
Idänsinililjan sipulit ovat soikeat ja pienikokoiset (1,5–2 cm), ja niiden kuori on väriltään sinipunainen tai tummanruskea. Kasvilla on yhdestä neljään 10–20 cm korkeaa, pystyä kukkavanaa ja kahdesta viiteen tasasoukan suikeaa tai pitkulaista, ehytlaitaista tyvilehteä (10–15 cm × 0,5–2 cm). Lehdet ovat nuorina toisiinsa kietoutuneet ja vielä keskenkasvuiset kukinnan alkaessa keskikeväällä. Etelä-Suomen puutarhoissa idänsinililja kukkii yleensä huhti-toukokuun vaihteessa. Luontaisella levinneisyysalueellaan Itä-Euroopassa ja Venäjällä sen kukinta-aikaa on tyypillisesti huhtikuu.
Harsussa kukinnossa on kahdesta viiteen kukkaa, joissa on 1–2 mm mittaiset suojuslehdet ja 8–12 mm pitkä, nuokkuva kukkaperä. Kehä on kellomainen (12–16 mm × 4–6 mm) ja väriltään kirkkaan- tai tummansininen, joillakin lajikkeilla myös valkea. Siemenkota on halkaisijaltaan 4–6 mm, ja vaaleanruskeissa, pallonmuotoisissa siemenissä (2–3 mm) on pitkä valkoinen lisäke. Idänsinililja leviää helposti paitsi siementämällä myös kasvattamalla sivusipuleita.
Levinneisyys.
Idänsinililja esiintyy luonnonvaraisena Länsi-Aasiassa (Luoteis-Iran, Pohjois-Irak ja Turkki), Kaukasiassa ja Itä-Euroopassa (Valko-Venäjä, Lounais-Venäjä ja Ukraina). Lisäksi se on kotiutunut Keski-Eurooppaan ja levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan. Suomessa idänsinililja on tavallinen koristekasvi puistoissa ja puutarhoissa, joista se on karannut paikoitellen myös luontoon.
Elinympäristö.
Idänsinililja on pieni ja kestävä kevätkasvi, joka viihtyy lehdoissa, pensaikoissa ja vuorten alarinteillä kasvavissa metsissä.
Myrkyllisyys.
Idänsinililja voi ärsyttää herkkää ihoa ja aiheuttaa sisäisesti nautittuna myrkytysoireita, kuten kipua suussa tai vatsassa, kouristuksia, ripulia ja pulssin epäsäännöllisyyttä. Koko kasvi – sipulit ja kukat mukaan lukien – sisältää sydänaktiivisia glykosideja, jotka vaikuttavat samaan tapaan kuin digitalis.
Timo Toikka (näyttelijä)

Timo Toikka (8. marraskuuta 1959 Somero – 3. joulukuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. 
Toikka valmistui näyttämötaiteen kandidaatiksi vuonna 1983 Teatterikorkeakoulusta. Hän esiintyi merkittävissä rooleissa muiden muassa elokuvassa "Sadetanssi" (1983), Intimiteatterin näytelmissä "Hellekesä" (1985) ja "Kamelianainen" (1985) sekä Timon roolissa kuunnelmasarjassa "Seitsemän veljestä". 
Kesäkuussa 1985 Timo Toikka loukkaantui vakavasti auto-onnettomuudessa ja vammautui pysyvästi. Hän teki seuraavina vuosina vierailuja teattereihin mutta joutui lopulta luopumaan näyttelijäntyöstä. Viimeisen esiintymisensä hän teki televisiosarjassa "Kotikatu" vuonna 2002.
Eero Lehtinen (koripalloilija)

Eero Lehtinen (s. 22. syyskuuta 1985 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. Hän on pelannut urallaan 13 nuorten maaottelua.
Ura.
Lehtinen on Torpan Poikien kasvatti, mutta hän debytoi miesten sarjoissa kaudella 2003–2004 Rekolan Urheilijoissa, joka pelasi I-divisioonassa. Hän pelasi joukkueessa myös seuraavan kauden, jolloin hän teki 15,5 pistettä ottelua kohden. Kauden päätteeksi Lehtinen siirtyi Korisliigassa pelanneeseen Pussihukkiin, jossa hän pelasi pääsarjassa vuosina 2005–2007 sekä I-divisioonaa kaudella 2007–2008.
Hän palasi pääsarjatasolle kaudella 2008–2009 tehtyään pelaajasopimuksen kasvattajaseuransa Torpan Poikien kanssa. Seuran paidassa Lehtinen saavutti SM-hopeaa kaudella 2009–2010 sekä SM-pronssia kaudella 2011–2012. Pronssiin päättyneen kauden jälkeen hän siirtyi Salon Vilppaaseen, jossa hän pelasi pisteiden valossa siihenastisen uransa parhaat kaudet. Lehtinen teki kaudella 2012–2013 ensimmäistä kertaa urallaan kymmenen pistettä ottelua kohden.
Kahden Vilppaassa vietetyn kauden jälkeen Lehtinen teki sopimuksen pääsarjaan nousseen Helsinki Seagullsin kanssa.
Kaudella 2016–2017 Lehtinen edustaa I-divisioona A:ssa pelaavaa Tampereen Pyrintö II:sta.
Archibald Vivian Hill

Archibald Vivian Hill CH CBE FRS (26. syyskuuta 1886 Englanti – 3. kesäkuuta 1977 Englanti) oli brittiläinen fysiologi ja biofyysikko. Hän tutki erityisesti lihasten lämmöntuottoa. Hill havaitsi, että lämpö syntyi hermoimpulssien kulusta lihaksissa. Saksalainen Otto Fritz Meyerhof, jonka kanssa Hill työskenteli ensimmäisen maailmansodan jälkeen, oli samoihin aikoihin löytänyt yhteyden lihasten kuluttaman hapen ja niiden tuottaman maitohapon välillä. Hill ja Meyerhof saivat löydöistään Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1922.
Archibald Hillillä suuri vaikutus biofysiikan alan syntymiseen ja kasvuun.
Tero Laitinen

Tero Laitinen (s. 23. huhtikuuta 1987 Helsinki) on suomalainen koripalloilija, joka pelaa ison laitahyökkääjän sekä sentterin pelipaikoilla. Hän aloitti pääsarjauransa Korisliigan kaudella 2005–2006 kasvattajaseurassaan Torpan Pojissa. Vuosina 2007–2009 hän pelasi Kouvolan Kouvoissa, minkä jälkeen palasi Torpan Poikiin. Vuonna 2011 hän siirtyi I-divisioonassa pelanneeseen Tapiolan Honkaan ja oli nostamassa joukkuetta Korisliigaan keväällä 2013.
Laitinen on pelannut kymmeniä nuorten maaotteluita.
Pasi Pekkola

Pasi Pekkola (s. 15. syyskuuta 1981) on suomalainen kirjailija ja aktiiviuransa lopettanut ammattikoripalloilija. Ennen kirjailijanuralle lähtöä hän on työskennellyt vuosia ulkomailla, valmistunut valtiotieteiden maisteriksi ja ollut niin toimittaja kuin ammattiurheilijakin. Nykyään Pekkola asuu perheineen Lahdessa, josta on myös kotoisin.
Vuonna 2013 elokuussa Pekkola julkaisi Otavalla esikoisteoksensa "Unelmansieppaaja". Unelmansieppaaja sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja teos valittiin vuoden 2013 . Elokuussa 2015 Pekkolalta ilmestyi hänen toinen teoksensa "Lohikäärmeen värit". Teos kertoo Kiinan armottomasta lähihistoriasta ja avaa lukijalle kahden sukupolven tarinoiden kautta niin kulttuurivallankumouksen aikaiset kauheudet kuin nykyajan hurjan nousukauden. Manner-Kiinassa romaania ei todennäköisesti tulla julkaisemaan sen aihepiirin vuoksi. "Lohikäärmeen värit" oli ehdolla Nuori Aleksis ja Aukusti -kulttuuripalkinnon saajaksi. 
Pekkolan kolmas romaani "Huomenna kevät palaa" (2018) kertoo Suomen vuoden 1918 tapahtumista lapsen näkökulmasta. Hänen neljäs romaaninsa "Kaikki isäni naiset" ilmestyi elokuussa 2020. Romaani on perhetarina, joka pureutuu miesten ja naisten roolien muutoksiin sekä tasa-arvokeskusteluun 
Pekkola lopetti koripallouransa kauden 2010–2011 jälkeen ja siirtyi työelämään, missä hän toimi suomalaisen ympäristö- ja energiateknologiakonserni Oilonin Kiinan tytäryhtiön toimitusjohtajana. 
Pekkola on 194 cm pitkä ja hän oli pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän edusti urallaan Korisliigassa Namika Lahtea, Team Componentaa ja Porvoon Tarmoa. Hän voitti Namika Lahdessa SM-kultaa kausilla 1999–2000 ja 2008–2009 sekä SM-pronssia kaudella 2000–2001. 
Pekkolan pikkuveljet Sami ja Ville ovat myös pääsarjatason koripalloilijoita. Pekkoloiden veljessarja on historian ainoa pääsarjaottelussa (huhtikuu 2009 vs Kataja) samassa joukkueessa sekä yhtä aikaa kentällä ollut että samassa ottelussa pisteitä tehnyt veljeskolmikko.
Chuck Strahl

Charles ”Chuck” Strahl (25. helmikuuta 1957 – 13. elokuuta 2024) oli kanadalainen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui maansa edustajainhuoneessa vuodesta 1993 ja toimi maatalousministerinä vuosina 2006–2007. Vuodesta 2007 hän oli intiaaniasiain ja pohjoisen kehityksen ministerinä. Hän kärsi vuodesta 2005 keuhkosyövästä, joka saattoi liittyä nuorempana työssä koettuun altistumiseen asbestille.
Strahl oli naimisissa, ja hän sai neljä lasta. Hän kuului evankeliseen Christian and Missionary Allianceen.
Delawarejoki

Delawarejoki on Atlanttiin laskeva noin 580 kilometrin pituinen joki Pohjois-Amerikassa. Se saa alkunsa New Yorkin osavaltiossa ja laskee Delawarenlahteen New Jerseyn ja Delawaren rajalla. Suurimman osan juoksuaan se muodostaa Pennsylvanian itärajan New Yorkia ja New Jerseytä vastaan. Delawarejoen alkulähteet ovat Catskillvuorilla, ja sen kaksi latvahaaraa kohtaavat Hancockissa.
Delawarejoki on valtamerilaivoille kulkukelpoinen aina Philadelphiaan asti, ja sen alajuoksulta on niille sopiva kanavayhteys Susquehannajoen kautta Chesapeakenlahdelle.
Kenechi Udeze

Kenechi Nduka Udeze (s. 5. maaliskuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän oli ulompana puolustuksen linjamiehenä () NFL-seura Minnesota Vikingsissä vuosina 2004–2008. Yliopistotasolla hän pelasi Etelä-Kaliforniassa.
Helmikuussa 2008 Udezella todettiin akuutti lymfoblastinen leukemia. Hänelle tehtiin luuydinsiirto. Hän on joutunut lopettamaan uransa hoitojen sivuvaikutusten takia.
Kathryn Joosten

Kathryn Joosten (20. joulukuuta 1939 Eustis, Florida – 2. kesäkuuta 2012 Westlake Village, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän toimi psykiatrisena hoitajana ennen kuin aloitti näyttelijänuransa 1980-luvulla. Vuosina 1999–2001 hän esiintyi Mrs. Landinghamin roolissa televisiosarjassa "West Wing". Vuosina 2005 ja 2008 hän sai Emmy-palkinnot esiintymisistään komediasarjassa "Täydelliset naiset". Hän oli sarjassa toistuva vierailija. Joosten vieraili myös monessa muussa televisiosarjassa, kuten "Kovan onnen kundi", "Siskoni on noita" ja "Dharma ja Greg".
Joosten tupakoi runsaasti, kunnes sai keuhkosyöpädiagnoosin vuonna 2001. Hän sairastui jälleen vuonna 2009. Joosten kuoli keuhkosyöpään 2. kesäkuuta 2012 72-vuotiaana.
Adam Creighton

Adam Creighton (s. 2. kesäkuuta 1965 Burlington, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Buffalo Sabres varasi Creightonin ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 11.
Creighton pelasi NHL:ssä 708 runkosarjaottelua tehopistein 187+216=403 seuroinaan Buffalo Sabres, Chicago Blackhawks, New York Islanders, Tampa Bay Lightning ja St. Louis Blues. 
Juniorina Creighton voitti Memorial Cupin kaudella 1983-1984 pelatessaan Ottawa 67'sissa.
Aktiivisen peliuransa jälkeen Creighton on toiminut kykyjenetsijänä Boston Bruinsille.
Matkailutie

Matkailutie on Tiehallinnon määritelmän mukaan suomalainen tie, jolla on sen yleiseen liikenteelliseen merkitykseen nähden poikkeuksellisen runsaasti matkailijoiden kannalta merkittäviä kohteita. Suomessa viralliset matkailutiet on merkitty yhtenäisillä, ruskeapohjaisilla kilvillä, joissa on teiden nimet ja matkailutien omat tunnukset. Matkailuteiden varsilta löytyy majoitusta, kulttuuria, ruokapaikkoja ja hienoja maisemia.
Matkailutiet nimetään yleensä aiheen mukaan. Esimerkiksi Kuninkaantie on vanha postireitti ja Hämeen Härkätie keskiaikainen Turun linnan ja Hämeen linnan välinen reitti. Teillä on myös omat tunnukset, jotka esiintyvät muun muassa tienvarsiopasteissa. Kuninkaantien merkkinä on kruunu ja Hämeen Härkätiellä härän pää.
Frank Readick

Frank Readick (6. marraskuuta 1896 Seattle, Washington – 1965) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi pääasiassa radiossa.
Readick esitti radiossa The Shadow'ta 1930-luvun alkupuolella.. Hänen seuraajansa The Shadow'n roolissa oli Orson Welles. Readick myös liittyi Wellesin Mercury Theatre -näyttelijäryhmään.
Readickin harvoihin esiintymisiin valkokankaalla, kuului rooli Norman Fosterin elokuvassa "Matka kauhuun", jossa esiintyi myös suuri osa muusta Mercury Theatre -seurueesta.
Dean Prentice

Dean Sutherland Prentice (5. lokakuuta 1932 Schumacher, Ontario – 2. marraskuuta 2019 Cambridge, Ontario) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Prentice pelasi NHL:ssä 22 kautta vuosina 1952–1974 edustaen tänä aikana New York Rangersia, Boston Bruinsia, Detroit Red Wingsia, Pittsburgh Penguinsia sekä Minnesota North Starsia. 
Prentice pelasi NHL:n runkosarjassa 1378 ottelua joissa teki tehopisteet 391+469=860 ja sai 484 jäähyminuuttia. 
Deanin veli Eric Prentice pelasi kaudella 1943–1944 5 ottelua Toronto Maple Leafsissa. Eric on Maple Leafsin historian nuorin pelaaja.
Via Karelia

Via Karelia on Suomen itärajaa kulkeva matkailutie.
Via Karelia koostuu kahdesta osasta: Runon ja Rajan tiestä sekä Karjalan kirkkotiestä.
Runon ja Rajan tie.
Runon ja Rajan tie on 1 080 kilometrin pituinen ja se on vuonna 1966 perustettu ja täten Suomen vanhin matkailutie. Se kulkee Suomen itärajaa pitkin Suomenlahdelta Lappiin.
Etelässä reitin varrella on järviä ja pieniä kaupunkeja, pohjoisemmaksi mentäessä näkymät muuttuvat metsäisiksi ja vaaraisemmaksi. Ilomantsin kunnan alueella tie kulkee Venäjän ja Suomen rajaa. Saavuttaessa Kainuuseen, maiseman valtaavat korpimaisemat ja suuret joet, kunnes lopulta Lappiin tultaessa tunturit. Tie on merkitty ruskeapohjaisilla matkailutien viitoilla ja RR-tunnuksilla.
Karjalan kirkkotie.
Karjalan kirkkotie alkaa Heinävedeltä Etelä-Savosta ja päättyy Ilomantsiin Pohjois-Karjalaan. Tie on ortodoksinen kulttuurimatkailu- ja pyhiinvaellusreitti. Sen varrella on 1700- ja 1800-luvuilta peräisin olevia puukirkkoja ja tsasounia.
New Jerseyn kansalliskaarti

New Jerseyn kansalliskaarti () on Yhdysvaltain kansalliskaartin alainen sotilaallinen reservi. Kansalliskaartin ylipäällikkönä toimii New Jerseyn kuvernööri ellei Yhdysvaltain presidentti ole sitä erikseen ottanut komentoonsa..
The Hoito

The Hoito on suomalainen ravintola Thunder Bayn kaupungissa, Kanadassa. Ravintola perustettiin vuonna 1918 ja on tiettävästi vanhin edelleen toiminnassa oleva osuuskuntaperiaatteella toimiva ravintola Kanadassa. Se on myös yksi Kanadan ensimmäisistä savuttomista ravintoloista.
The Hoito on sijainnut toimintansa alusta saakka kaupungin suomalaisessa korttelissa, historiallisen Finnish Labour Templen kellarikerroksessa. 110-paikkainen ravintola tarjoilee 500–800 ateriaa päivittäin.
Aina 1970-luvulle saakka asiakkaat ostivat ruokalipukkeen ja aterioivat suurissa yhteispöydissä. Nykyisin ravintola on sisustettu pienemmin, kahvilamaisin pöydin.
Koronaviruspandemian aikana ravintola joutui taloudellisiin ongelmiin, ja se jouduttiin sulkemaan
kesäkuussa 2020 palveltuaan yhtäjaksoisesti 102 vuotta. Toiminta kuitenkin pyritään käynnistämään uudelleen kesäkuussa 2022. 
Historia.
Ravintola sai alkunsa kun IWW-ammattiyhdistyksen edustaja A. T. Hill saapui Nipigonissa sijaitsevalle kanadansuomalaiselle tukkikämpälle parantaakseen leirin oloja ja samalla kehotti työmiehiä lukemaan kommunistista "Vapaus"-sanomalehteä. Hän onnistuikin neuvotteluissa saamaan joitain pieniä parannuksia leirin oloihin. Työntekijät kuitenkin valittivat halvan majoituksen ja kotikeittiöruuan puutteesta vieraillessaan läheisessä Port Arthurin (nykyinen Thunder Bay) kaupungissa. Finnish Labour Templen johtokunta päätti perustaa osuuskuntamuotoisen ravintolan työväentalon kellarikerrokseen. Osakkaita oli kaikkiaan 59, joista jokainen maksoi 5 dollarin osallistumismaksun, joka palautettiin heille myöhemmin ravintolan tuotettua voittoa. Hoidon ensimmäiseksi johtajaksi valittiin ammattiyhdistyksen edustaja A. T. Hill.
Hoidon työntekijät kuuluivat useiden vuosikymmenten ajan IWW-ammattiyhdistykseen ja myöhemmin yhdistyksen suomalaiseen alajaostoon, Canadan Teollisuusunionistinen Kannatusliittoon (CTKL, ). Monilla tahoilla luultin yhdistykseen kuuluneen Kanadan kommunistiseen puolueeseen, mutta tosiasiassa yhdistys toimi luoteisen Ontarion suomalaisilla metsäkämpillä ja oli radikaali vaihtoehto kommunistisille ammattiyhdistysliikkeille. Finnish Labour Temple toimi IWW:n Kanadan jaoston hallintorakennuksena useita vuosia.
Perustamisestaan alkaen ravintola on toiminut osuuskuntaperiaatteella ja Rochdalen periaatteiden mukaisesti. Ravintolan asiakkaat voivat ostaa vuosittaisen jäsenyyden, joka oikeuttaa myös äänestämään Finnish Labour Templen johtokunnan vaaleissa.
Ruokalista.
Hoito on pääasiassa tunnettu suomalaisesta perinneruuasta, kuten letuista, viilistä, karjalanpiirakoista, karjalanpaistista, lohiperunalaatikosta, pullasta, suolakalasta, riisipuurosta ja makkaroista. Ruokalistalta löytyy myös ravintolan oma kanadansuomalainen mojakka-lihapata. Läheisen Kivelän leipomon ruisleipää tarjotaan myös usein aterioilla. Ruokalistalta löytyy myös kanadalaisia ruokalajeja.
Sikunaöljy

Sikuna- eli finkkeliöljy (ruots. "finkelolja" eng. "fusel alcohol" tai "fusel oil") tarkoittaa käymisessä muodostuvia korkeampia alkoholeja (enemmän kuin kaksi hiiliatomia), joita esiintyy vaihtelevissa määrin siiderissä, simassa, oluessa, viinissä ja tisleissä kuten pontikassa.
Koostumus ja maku.
Sikunaöljyn käsittämät yhdisteet ovat pääasiassa:
Liialliset pitoisuudet näitä jakeita saattavat aiheuttaa sivumakuja, joita toisinaan kuvaillaan sanoin ”mausteinen”, ”tulinen” tai ”liuotinmainen”. Joidenkin juomien, kuten viskin, siwuchan ja perinteisten alejen ja siiderien odotetaan sisältävän suhteellisen suuria pitoisuuksia sikunaöljyjä osana niiden makuprofiilia. Toisissa juomissa, kuten vodkassa ja lagereissa, sikunaöljyjen esiintyminen katsotaan virheeksi. Tutkimusten mukaan sikunaöljyt eivät aiheuta etanoliin verrattuna merkitsevästi enempää sivuvaikutuksia, kuten päänsärkyä, pahoinvointia tai oksentelua.
Muodostuminen ja poistaminen.
Sikunaöljyjä muodostuu käymisen tapahtuessa:
Tislauksen aikana sikunaöljyt tiivistyvät tislauksen loppuvaiheeseen. Niillä on öljymäinen koostumus, joka on tislauksen suorittajan havaittavissa, ja josta nimikin juontuu. Niin haluttaessa nämä raskaammat alkoholit voidaan miltei kokonaan erottaa refluksikolonnia käyttämällä. Sen sijaan kylmätislaus ei poista sikunaöljyjä.
Valtioservituutti

Valtioservituutti on joko kansainvälisoikeudellinen rasite, sopimukseen perustuva valtiollisen vallan rajoitus jollakin alueella tai valta käyttää jotain oikeutta toisen valtion alueella. Se on valtion itsenäisyyteen kuuluvan alueellisen määräysvallan rajoitus, joka ilmenee joko pakkona pidättäytyä valtiolle kuuluvien oikeuksien käytöstä tai pakkona sallia toisen valtion käyttää valtaoikeuksia kohteena olevassa valtiossa. Aktiivinen valtioservituutti oikeuttaa valtion käyttämään oikeuksia toisen valtion alueella ja passiivinen valtioservituutti rajoittaa valtion määräysvaltaa omalla alueellaan. Valtion ohella myös kansainvälinen järjestö voi olla valtioservituutin takaamien oikeuksien haltija.
Käytännön valtioservituutteja ovat esimerkiksi kauttakulkuoikeus, alueen linnoittamattomuus, passintarkastuksen suorittaminen toisen valtion raja-asemalla, sotilastukikohdan tai sataman luovutus toisen valtion hallintaan, alueen sotilaallinen neutraloiminen ja alueen käyttäminen kansainvälisen järjestön asemapaikaksi. Valtioservituutin alaisena on siten Yhdistyneiden kansakuntien päämaja New Yorkissa. Suomessa valtioservituutti on koskenut Ahvenanmaata, mikä ensi sijassa ilmenee linnoittamattomuutena. Valtioservituutteja ovat myös Porkkalan alueen vuokrasopimus 1940–1955 ja Saimaan kanavan vuokrasopimus vuodesta 1962.
Mihail Bubennov

Mihail Semjonovitš Bubennov (, 21. marraskuuta 1909 nykyisen Altain aluepiirin Novotšihan piirin Vtoroje Polomošnevon kylä – 3. lokakuuta 1983 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Mihail Bubennov syntyi talonpoikaisperheeseen. Keskikoulun jälkeen hän työskenteli opettajana ja lehtimiehenä. Vuonna 1939 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton ja vuonna 1951 NKP:n jäseneksi. Vuosina 1965–1975 hän oli Venäjän SFNT:n kirjailijaliiton hallituksen jäsen.
Bubennov on tyypillinen Stalinin ajan kirjailijasukupolven edustaja. Pienoisromaanin "Gremjaštši god" (”Jyrisevä vuosi”, 1932) aiheena on maatalouden kollektivisointi, "Bessmertije" (”Kuolemattomuus”, 1940) kertoo Venäjän kansalaissodasta. Bubennovin pääteos on toisen maailmansodan aikaa kuvaava romaani ”Valkea koivu” ("Belaja berjoza", 1947, 1952), jonka ensimmäinen osa sai Stalin-palkinnon vuonna 1948. Sen toinen osa on omistettu Stalinin ihannoinnille. Myöhemmin kirjailijaa arvosteltiin ristiriidattomuuden teorian noudattamisesta. Romaani ”Kotkien aro” ("Orlinaja step", 1959) kuvaa ”nuorison sankarillista taistelua” uudismaiden raivaamiseksi. Romaanin "Stremnina" (”Vuolle”, 1971) aiheena on Siperian luonnon valjastaminen. Teos "Zarnitsy krasnogo leta" (”Punaisen kesän elosalamat”, 1977) kuvaa kirjailijan lapsuutta.
Istituto Nazionale di Fisica Nucleare

Istituto Nazionale di Fisica Nucleare (INFN) () on Italian ydin-, hiukkas- ja astrofysiikan tutkimusta koordinoiva tutkimuslaitos. Sen perustivat 8. elokuuta 1951 Milanon, Torinon, Padovan ja Rooman Sapienza-yliopisto edistämään Enrico Fermin 1930-luvulla Roomassa aloittamaa ydinfysiikan tutkimusta. INFN tekee läheistä yhteistyötä CERNin, Fermilabin, Max Planck -instituutin ja muiden kansainvälisten tutkimuslaitosten kanssa.
1950-luvun jälkipuoliskolla Istituto Nazionale di Fisica Nucleare suunnitteli ja rakennutti ensimmäisen italialaisen hiukkaskiihdyttimen - Frascatin elektronisynkrotronin. 1960-luvun alkupuoliskolla Frascatissa rakennettiin Bruno Touschekin johdolla lisäksi maailman ensimmäinen elektroni-positronitörmäytin (ADA - Anello Di Accumulazione). Vuonna 1968 Frascatin kansallinen laboratorio otti käyttöön ADONE:n (suurempi ADA), joka oli ensimmäinen korkeaenergiahiukkastörmäytin. Sen säteen energia oli 1,5 GeV. Samoihin aikoihin INFN liittyi mukaan tutkimuksiin CERN:iin sijoitettavien, entistä tehokkaampien hiukkaskiihdyttimien rakentamiseksi. Viime vuosina INFN:llä on ollut merkittävä osa grid-laskennan kehityksessä.
INFN:llä on yhteensä 19 osastoa () useimmissa suurissa italialaisyliopistoissa (esim. The Galileo Galilei Institute for Theoretical Physics (GGI), jota rahoittavat INFN ja Firenzen yliopisto), sekä neljä kansallislaboratoriota. INFN:llä on omaa henkilöstöä noin 2 000, mutta se on ensisijaisesti korkeaenergiafysiikan päärahoittajataho Italiassa. Tutkijat ovat usein samanaikaisesti yliopiston sekä INFN:n kirjoilla, ja saavat jälkimmäisestä kohdennettua tutkimusrahoitusta. INFN toimii ulkopuolisena rahoittajana noin 2 000 vanhemmalle ja 1 300 nuoremmalle tutkijalle.
Julie &amp; Julia

Julie &amp; Julia on Nora Ephronin ohjaama yhdysvaltalainen elokuvaversio kirjasta Julie &amp; Julia: 365 Days, 524 Recipes, 1 Tiny Apartment Kitchen vuodelta 2009. Yhdysvaltalainen Julie Powell päätti vuonna 2002 valmistaa Julia Childin "Mastering the Art of French Cooking" -kirjan kaikki 524 reseptiä vuoden aikana ja blogata aiheesta. Lopputuloksena syntyi kirja 2005 ja myöhemmin "Julie &amp; Julia" -elokuva.
Elinkeino-oikeus

Elinkeino-oikeus on oikeudenala, jonka piiriin kuuluvat elinkeinonharjoittamista ja elinkeinon harjoittamisen oikeutta koskevat asiat. Joissakin maissa elinkeino-oikeus on elinkeinoasioita käsittelevä erityistuomioistuin. Subjektiivisena oikeutena elinkeino-oikeus tarkoittaa jokaiselle kansalaiselle kuuluvaa oikeutta harjoittaa elinkeinoa.
Elinkeino-oikeus sijoittuu oikeudenalojen jaottelussa markkinaoikeuden alalohkoksi. Markkinaoikeuden muut osa-alueet ovat kilpailuoikeus eli kilpailunrajoitusoikeus, kilpailumenettelyoikeus, tuotepolitiikkaan ja tuoteturvallisuuteen liittyvä oikeus sekä kuluttajaoikeus eräiltä keskeisiltä osiltaan. Markkinaoikeus luo puitteet elinkeino- ja yritystoiminnalle. Laajasti ymmärrettyy elinkeino-oikeuteen kuuluvat elinkeinojen harjoittamista, julkista yritystoimintaa, maassa olevia ulkomaisia elinkeinonharjoittajia, talouspolitiikkaa, ulkomaankauppaa, valuuttamääräyksiä ja yritystoiminnan valvontaa säätelevät normit ja oikeuskäytäntö. Elinkeino-oikeuden pyrkimyksenä on ohjata elinkeinotoimintaa oikeana ja tarkoituksenmukaisena pidettyyn päämäärään. Sitä varten säädetty lainsäädäntö on eri yhteiskunta- ja talousjärjestelmissä erilainen.
Historiaa.
Suomen vanhimmat elinkeinot metsästys ja kalastus olivat pitkään vailla oikeudellista sääntelyä. Samoina oli karjanhoidon ja kaskiviljelyn laita. Sen sijaan kauppaa, käsityötä ja merenkulkua on säännelty keskiajalta lähtien. Varhainen kaupankäynti pyrittiin keskittämään kaupunkeihin. Jo vuonna 1284 Maunu Ladonlukko kielsi maakaupan. Maaseudun asukkaille jäi kuitenkin oikeus omiksi tarpeikseen ostaa, myydä ja vaihtaa maalaistavaroita. Myös käsityöelinkeinot haluttiin saada kaupunkien yksinoikeudeksi. Keskittämispyrkimys ei kuitenkaan koskenut pitäjänkäsityöläisiä, kuten räätäleitä, seppiä ja suutareita. Kaupungissa elinkeinoja saivat harjoittaa porvarisoikeuksien haltijat. Keskiajan ja uuden ajan taitteessa käsityöammattien harjoittamista alkoi kahlita ammattikuntalaitos. Meritse tapahtuvaa ulkomaankauppaa saivat harjoittaa vain tietyt kaupungit. Sitä sääteli muun muassa vuoden 1614 kauppa- ja purjehdussääntö.
Nykyaikaisen teollisuuden syntyminen edellytti taloudellisia vapauksia, kuten elinkeino-, muuttamis- ja työsopimusvapautta. Kehitys lähti liikkeelle Englannista 1700-luvulla ja levisi vähitellen ympäri Eurooppaa. Elinkeinovapautta edistivät esimerkiksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus 1766 ja Ranskan suuri vallankumous, joka toteutti tämän vapauden 1791. Pohjoismaissa elinkeinovapaus toteutui 1800-luvulla. Suomessa uudistukset toteutuivat melko myöhään. Vuonna 1859 säädettiin ammattikuntajärjestelmän piirin koskevan vain 15:tä ammattia. Ammattikuntapakko kumottiin 1868. Lopullisesti elinkeinovapaus toteutui 1879. Elinkeinovapauslaki (122/1919) säädettiin 1919.
The Trinity

The Trinity on dancehall-artisti Sean Paulin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 27. syyskuuta 2005 Atlantic Recordsin kautta.
Bonuskappaleversio.
26. kesäkuuta 2006 albumista julkaistiin bonuskappaleversio. Se julkaistiin vain Isossa-Britanniassa. Uusi versio sisältää edellisen 18 kappaleen levyn lisäksi 6 kappaleen bonuslevyn.
Julkaisemattomat kappaleet.
Albumin "Oh Man" -kappale, jolla vierailee reggaeton-artisti Daddy Yankee jäi pois albumilta. Kappaleen oli tuottanut Luny Tunes.
Paavo Hynynen

Paavo Hynynen (20. marraskuuta 1917 Kittilä – 11. heinäkuuta 1941 Salla) oli suomalainen jatkosodassa kaatunut lakitieteen ylioppilas ja runoilija.
Hynysen vanhemmat olivat taloudenhoitaja Eerikki Hynynen ja Aino Maria Aleksandra Hannula. Hän pääsi ylioppilaaksi 1937 Rovaniemen keskikoulun jatkoluokilta ja lähti sitten opiskelemaan oikeustiedettä Helsingin yliopistoon.
Hynynen palveli talvi- ja jatkosodan aikana Kevyt Osasto 3:ssa Sallan rintamalla joukkueenjohtajana. Hänestä tuli vänrikki 1940 ja luutnantti 1941. Hynynen kaatui heinäkuussa 1941 Sallan Kieristelmävaarassa. Hänet on haudattu Rovaniemen sankarihautaan.
Hynyseltä on runo "Jäämeren marssi" sota-aikaisessa rintamamiesten antologiassa "Täältä jostakin" (WSOY 1943, 3. p. 1993).
Joonas Pöntinen

Joonas Pöntinen (s. 19. maaliskuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on maalivahti. 
Pöntinen debytoi Veikkausliigassa 12. toukokuuta 2008 ottelussa HJK:ta vastaan. Hän pelasi heti ensimmäisessä ottelussaan nollapelin. Pöntinen allekirjoitti lokakuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Sport stacking

Sport stacking (tunnetaan myös nimellä "Cup stacking" tai "Speed stacking") on yksilö- ja joukkuelaji, jossa pinotaan kuppeja tietynlaisiin pinoihin ennalta määrätyssä järjestyksessä mahdollisimman lyhyessä ajassa. Pinot ovat yleensä kolmen, kuuden tai kymmenen kupin pyramideja. Lajissa käytetään tarkoitukseen suunniteltuja muovikuppeja.
Laji kehittyi Yhdysvalloissa Etelä-Kalifornian poikien ja tyttöjen klubin harrastuksena ja sai kansallista huomiota 1990 "The Tonight Show starring Johnny Carsonissa". Lajin kehitti Wayne Godinet, joka esitteli ensimmäiset muodostelmat ja antoi lajille nimen "Karango Cup Stack". Myöhemmin liikunnanopettaja Bob Fox kehitti lajille viralliset säännöt ja perusti sille lajiliiton - World Sport Stacking Association. Liitto järjestää muun muassa lajin maailmanmestaruuskilpailut.
Christina Regina von Birchenbaum

Christina Regina von Birchenbaum (k. 1651 jälkeen) on Suomen kirjallisuuden historiassa ensimmäinen nimeltä tunnettu suomalainen naisrunoilija. Hänen henkilöllisyydestään ja elämänvaiheistaan tiedetään kuitenkin varsin vähän, eikä tietoja voida todistaa asiakirjalähteistä.
Von Birchenbaum kirjoitti omista kokemuksistaan "En ny visa" () -nimisen runon, joka on määritelty eroottiseksi elegiaksi. Runoilijaa on verrattu kansanrunojen "Annikaiseen", sillä tämän tavoin hän onnistuu antamaan elävän kuvan elämänpiiristään ja omista tunteistaan. Hän kuvaa muun muassa kokemuksiaan etsiessään kadonnutta puolisoaan 30-vuotisen sodan runtelemasta Saksasta. Runo on niin sanottu "akrostikon", jossa säkeistöjen alkukirjaimet muodostavat von Birchenbaumin koko nimen. Runossa on sen mukaisesti kaikkiaan 29 säkeistöä. Teoksen käsikirjoitus on päivätty 24. heinäkuuta 1651.
Runon oletetaan kertovan runoilijan elämästä hänen lapsuudestaan alkaen suunnilleen runon kirjoittamisaikaan saakka. Runon mukaan von Birchenbaum syntyi Karjalassa ja menetti isänsä jo kolmivuotiaana. Hän meni nuorena naimisiin majuri "Axel Pauli Liljenfeldtin" kanssa, joka oli mukana 30-vuotisessa sodassa ja kaatui Saksassa taistelukentällä. Runoilija lähti etsimään sodassa kadonnutta miestään Saksaan, mutta sai siellä vain tiedon miehensä kuolemasta ja jäi leskeksi kolmen lapsen äitinä. Kaksi lapsistaan hän menetti vielä näiden ollessa pieniä, ja kolmas, tytär, naitiin sittemmin ulkomaille. Seitsemäntoista vuoden leskeyden jälkeen hän kohtasi uuden palavan rakkauden nuoren aatelismiehen kanssa, mutta suhde päättyi pahojen kielten vuoksi onnettomasti. Tämä viimeinen pettymys kävi kovia kokeneen runoilijan sieluun niin syvästi, että hän päätti jättää hyvästit maailmalle ja etsiä lohtua taivaallisesta sulhasesta.
Von Birchenbaumin liikuttavaa elegiaa pidetään yhtenä Suomen runouden varhaisaikojen huomattavimmista teoksista. Siinä on omien elämänkokemusten tuomaa välittömyyttä ja aitojen tunnekuohujen sinisilmäistä suloa. Runo muistuttaa luonteeltaan vanhoja kansanlauluja mutta osoittaa, että täysipainoinen runoilmaisu on mahdollista myös tässä muodossa.
Imperial Blaze

Imperial Blaze on dancehall-artisti Sean Paulin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 18. elokuuta 2009 ja Britanniassa 31. elokuuta.
Albumin piti alun perin ilmestyä jo kesällä 2007 nimellä "The Next Thing", sitten albumin julkaisu siirtyi marraskuulle 2008 ja lopulta se julkaistiin vasta elokuussa vuonna 2009.
Mikael Jansson

Lars-Olof Mikael Jansson (s. 4. syyskuuta 1965 Uumaja) on ruotsalainen kansallismielinen poliitikko, joka toimi Ruotsidemokraattien johdossa vuosina 1995–2005. Hänet korvasi Jimmie Åkesson. Hän oli ehdolla Euroopan parlamentin jäseneksi vuoden 2009 vaaleissa.
Jansson syntyi Uumajassa, mutta kasvoi Kopparbergissa, Ljusnarsbergin kunnan pääpaikassa Västmanlandissa. Hän on asunut vuodesta 1985 Örebrossa. Hänellä on kaksi poikaa. Hän meni vuonna 2006 kihloihin Liselott Löfgrenin kanssa. 
Jansson kouluttautui opistoinsinööriksi ja suoritti pakollisen asepalveluksensa. Poliittisen uransa hän aloitti keskustapuolueessa vuonna 1990. Hän eteni Örebron paikallisjärjestön toiseksi varapuheenjohtajaksi ja Örebron Vasan kunnanosalautakunnan varajäseneksi. Vuonna 1993 hän siirtyi Ruotsidemokraatteihin, jossa hänestä tuli toinen varapuheenjohtaja vuonna 1994 ja puheenjohtaja vuonna 1995. Hän pyrki epäonnistuneesti vielä uudelle puheenjohtajakaudelle vuonna 2005. 
Jansson on tehnyt myös muita töitä samanaikaisesti politiikassa toimimisen ohella.
Bassojalkio

Bassojalkio on sähköinen soitin, jossa on jaloilla soitettava yksi- tai useampioktaavinen koskettimisto.
Tunnetuin bassojalkio lienee Moog Musicin valmistama Moog Taurus. Myöhemmät mallit ovat Taurus II sekä uusin malli Taurus III. Ensimmäinen Taurus oli tarkoitettu Constellation-nimisen kokonaisuuden bassojalkioksi, mutta suunnitelma ei toteutunut.
Taurus I ja II ovat monofonisia ja analogisia syntetisoijia. I-mallista poiketen Taurus II perustuu teknisesti Moog Rogue -syntetisoijaan. Taurus II -mallilla voi näin soittaa muitakin kuin bassosäveliä, mutta normaali koskettimisto on korvattu pedaaleilla käyttöpaaneelin ollessa erillisen jalustan varassa.
Muita bassojalkioiden, joita kutsutaan myös bassopedaaleiksi, valmistajia ovat Roland ja Studiologic. Kitaroistaan ja vahvistimista tunnettu EKO on valmistanut bassojalkioita. Varhainen bassojalkio oli Dewtron Mister Bassman, jonka Genesis-yhtyeen Mike Rutherford teki tunnetuksi.
Nykyisin bassojalkioissa on MIDI-ohjaus, mikä mahdollistaa minkä tahansa MIDI-ohjausta seuraavan instrumentin käyttämisen.
Bassojalkio voi olla myös pelkkä MIDI-ohjain, jolloin se ei itse tuota ääntä vaan ulkopuolinen lähde tuottaa äänen ohjaimeen asetettujen
parametrien mukaan.
Tunnettuja yhtyeitä, joissa on käytetty bassojalkiota, ovat esimerkiksi The Police, Rush ja U2.
Kreikan parlamenttivaalit 2009

Kreikan parlamenttivaalit 2009 järjestettiin 4. lokakuuta 2009. Vaaleissa valittiin Kreikan parlamentin 300 jäsentä kaudelle, joka alkoi 4. lokakuuta 2009 ja päättyi 11. huhtikuuta 2012. Vaalit olivat 13. Kreikan kolmannen tasavallan aikana eli vuodesta 1974.
Vaalit voitti oppositiossa ollut sosiaalidemokraattinen Pasok, joka sai parlamenttiin 160 paikkaa. Vaalien jälkeen pääministeriksi nousi puolueen puheenjohtaja Geórgios A. Papandréou, ja muodostettiin G. A. Papandréoun hallitus.
Edellisen pääministerin Kóstas Karamanlísin puolue Uusi demokratia kärsi vaalitappion ja sai vain 91 paikkaa. Lisäksi uuteen parlamenttiin nousi edustajia Kreikan kommunistisesta puolueesta, oikeistolaisesta Ortodoksinen kansankokous (LAOS) -puolueesta ja radikaalivasemmistolaisesta Syrizasta.
Taustat.
Seuraavien parlamenttivaalien ajankohta Kreikassa olisi ollut vasta vuonna 2011. Kóstas Karamanlís ilmoitti kuitenkin syyskuussa 2009, että maassa järjestetään ennenaikaiset vaalit. Karamanlísin mukaan Kreikka tarvitsee uusia vaaleja, jotta poliittinen ilmapiiri voitaisiin puhdistaa maailmanlaajuisen taantuman iskettyä maahan. Hallituspuolueilla oli vain yhden paikan enemmistö parlamentissa, ja Karamanlísin tarkoituksena olisi saada kansalta tukea talouden uudistamiselle.
Vuoden 2007 vaaleissa valtaan nousseen hallituksen ja Uuden demokratian suosio oli rapistunut etenkin taloussotkujen takia. Lokakuussa 2008 kaksi ministeriä erosi, kun valtio oli vaihtanut Athoksen luostariyhteisön kanssa maaomistuksia. Valtion arvioidaan jääneen kaupassa jopa sata miljoonaa euroa tappiolle. Hallituksen suosiota nakersi myös joulukuussa 2008 alkaneet mellakat.
Tulokset.
Parlamenttivaaleissa äänesti 70,92% äänioikeutetuista. Kun äänistä oli laskettu 99,92 prosenttia, Pasok oli saanut vähän yli kolme miljoonaa ääntä. Parlamenttiin puolue sai sen myötä 160 paikkaa, kun toiseksi suurin puolue Uusi demokratia jäi 91 paikkaan. Kommunistinen puolue sai 21, Ortodoksinen kansankokous 15 ja Syriza 13 paikkaa. Vihreä Ekologiset vihreät jäi 2,53 prosentin ääniosuuteen eikä saanut paikkoja parlamenttiin. Loput puolueet saivat vain marginaalisen määrän ääniä.
Pasokin johtajasta Papandréousta tuli vaalien jälkeen Kreikan uusi pääministeri. Hän vannoi virkavalan 6. lokakuuta 2009.
Vaalien tulokset olivat:
Kuznetsov

Kuznetsov (), naisilla Kuznetsova (Кузнецо́ва) on yleisimpia venäläisiä sukunimiä. Se perustuu ammattinimitykseen "kuznets" (кузне́ц) ’seppä’. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Kuznetsov
Kuznetsova
Muita
Tiedekirjasto Tritonia

Tiedekirjasto Tritonia on kaikille avoin tieteellinen yhteiskirjasto, jonka kehysorganisaatiot ovat seuraavat Vaasan korkeakoulut:
Tritonian tehtävänä on tukea korkeakoulujensa opiskelua, opetusta ja tutkimusta tarjoamalla nykyaikaisia tiedekirjastopalveluja (mm. tietoaineisto- ja ohjauspalveluja) suomen, ruotsin ja englannin kielellä. Palveluja voi käyttää sekä Tritonian tiloissa että etänä tietoverkkojen välityksellä. Tritoniassa on käytössä kansallisen digitaalisen kirjaston yhteinen tiedonhakupalvelu Finna. Tritonialla on rooli kehyskorkeakoulujen avoimen tieteen palvelukeskuksena. 
Tritonian päätoimipiste on Vaasan yliopiston kampusalueella Palosaarella. Lisäksi Tritonialla on toimipiste Pietarsaaressa Campus Allegron yhteydessä.
Historia.
Ensimmäiset maininnat Vaasan yhteisestä korkeakoulukirjastosta ovat jo vuodelta 1969. Tritonia sijaitsi aluksi Yliopistonrannnassa. Ensimmäisen kirjastorakennuksen, jonka suunnitteli arkkitehtuuritoimisto Käpy ja Simo Paavilainen, virallisia avajaisia vietettiin 20.8.2001. Tritonian alkuaikoina Vaasan yliopiston, Hanken Vasan ja Åbo Akademi Vasan yhteisen kirjaston lisäksi Tritoniassa aloitti toimintansa oppimiskeskus EduLab.
Tritonian, Vaasan ammattikorkeakoulun ja Yrkeshögskolan Novian tietokannat yhdistettiin ja tekniikan yksiköiden kirjastot muuttivat Tritoniaan marraskuussa 2009, ja viiden korkeakoulun omistama Tritonia avattiin virallisesti 7.1.2010. 
Vuoden 2016 lopussa Novian ja Vaasan ammattikorkeakoulun sosiaali- ja terveysalan opetus siirtyi Palosaarelle uuteen Alere-kiinteistöön ja toiminta Tritonian Raastuvankadun ja Sarjakadun yksiköissä päättyi. Vuoden 2020 alusta Hankenin kirjastotoiminta Vaasassa siirtyi keskustaan Vaasan kaupunginkirjastoon ja Hankenin omaan taloon. Åbo Akademi siirsi oman kirjastotoimintansa kampukselleen Academill-rakennukseen vuoden 2020 lopussa.
Kesällä 2022 Tritonia muutti nykyiselle paikalleen Luotsi-rakennukseen Vaasan yliopiston kampuksella, osana kampusalueen kehittämisprojektia. Luotsi-rakennus kävi läpi mittavan remontin, ja uudet modernit kirjastotilat suunnitteli arkkitehti Kimmo Lintula arkkitehtitoimisto K2S:stä. Uuden Tritonian viralliset avajaiset pidettiin 1.9.2022.
Akira Takaki

Akira Takaki (s. 23. kesäkuuta 1996) on ääninäyttelijä, joka on ääninäytellyt suomenkielisissä animaatioelokuvissa ja -sarjoissa. Yksi hänen rooleistaan on Sosuke-poika elokuvassa "Ponyo rantakalliolla". Hänen pitkäaikaisin roolinsa on Nalle Puhissa esiintyvä kengurunpoikanen Ruu, jota hän on esittänyt mm. elokuvassa "Nalle Puh ja Möhköfantti".
Vuonna 2017 Takaki osallistui Idolsin kahdeksannelle tuotantokaudelle.
Ykkösen kausi 1997

Ykkösen kausi 1997 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kahtena 10 joukkueen lohkona. Runkosarja oli kaksinkertainen. Lohkojen viisi parasta joukkuetta pelasivat yhteisen noususarjan. Noususarja pelattiin yksinkertaisena ja joukkueet saivat bonuspisteitä runkosarjan sijoituksen mukaan. Voittaja nousi suoraan Veikkausliigaan ja toiseksi tullut karsi liigapaikasta Veikkausliigan toiseksi viimeisimmän kanssa. Sarjasta nousi suoraan FC Haka ja karsintojen kautta PK-35.
Runkosarjojen viisi viimeistä joukkuetta pelasivat omissa lohkoissaan yksinkertaisen putoamissarjan, jossa runkosarjojen pisteet otettiin mukaan. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen. Sarjan kolmanneksi viimeinen karsi sarjapaikastaan pelaamalla yksinkertaisen sarjan kahden Kakkosen lohkoissa toiseksi sijoittuneen joukkueen kanssa. Sarjan voittaja selvisi Ykköseen.
Ylempi loppusarja.
Joukkueet saivat bonuspisteitä seuraavasti: lohkojen voittajat 5, toiseksi sijoittuneet 3, kolmanneksi sijoittuneet 2 ja neljänneksi sijoittuneet 1 pisteen. Haka nousi suoraan Veikkausliigaan. 
PK-35 karsi liigapaikasta TP-Seinäjoen kanssa ja nousi Veikkausliigaan yhteismaalein 7–5: 
Alempi loppusarja/etelä.
Uusinta suorasta säilymisestä Gnistan-HIK 0-2
TiPS ja Ponnistus putosivat Kakkoseen.
Alempi loppusarja/pohjoinen.
GBK ja Närpes Kraft putosivat Kakkoseen.
Karsintasarja Ykköseen/etelä.
Gnistan säilyi Ykkösessä, EIF ja HIFK jäivät Kakkoseen.
Karsintasarja Ykköseen/pohjoinen.
Pyry Nokia nousi Ykköseen, KuPS putosi Kakkoseen ja VisanP jäi Kakkoseen.
Mika Hernesniemi

Mika Hernesniemi (s. 2. toukokuuta 1973 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hernesniemi on Voikkaan Pallo-Peikkojen kasvatti ja kuului samaan menestyksekkääseen ikäluokkaan Sami Hyypiän ja Toni Huttusen kanssa. Ensiesiintymisensä Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa hän teki Kuusankosken Kumun riveissä 15. heinäkuuta 1990 ottelussa Kuusysiä vastaan.
Vuonna 1993 Hernesniemi siirtyi Myllykosken Palloon, jota hän edusti suurimman osan urastaan. Hän saavutti MyPan kanssa Suomen mestaruuden sekä lukuisia himmeämpiä SM-mitaleja. Suomen cupin hän voitti kahdesti.
Hernesniemi nimettiin Veikkausliigan legendaksi vuonna 2009.
Rolf Palmgren

Rolf Odo Armand Palmgren (22. toukokuuta 1880 Helsinki – 6. lokakuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen ornitologi, Korkeasaaren eläintarhan intendentti ja Suomen ensimmäinen valtion luonnonsuojeluvalvoja.
Rolf Palmgrenin vanhemmat olivat oikeuspormestari Oskar Ludvig Palmgren ja Agnes Maria Elisabeth Renvall. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta vuonna 1899 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1909.
Palmgren oli Korkeasaaren eläintarhan intendenttinä vuosina 1910–1929. Vuodesta 1924 Palmgren toimi myös valtion luonnonsuojelunvalvojana. Palmgren opetti lisäksi luonnonhistoriaa vuosina 1914–1924 Helsingin ruotsalaisessa normaalilyseossa ja muissa helsinkiläisissä kouluissa. Hän sai työstään luonnon hyväksi Helsingin eläinsuojeluyhdistyksen mitalin vuonna 1915. 
Rolf Palmgren oli naimisissa Gerda Elsa VIlhelmina Hellmanin (k. 1943) kanssa. 
Korkeasaaresta erottamisen jälkeen Palmgren vietti loppuvuotensa "köyhänä, yksinäisenä ja murtuneena" ja kuoli Käpylän vaivaistalossa lokakuussa 1944.
Ura Korkeasaaressa.
Palmgrenin aikana Korkeasaaressa tehtiin uudistamissuunnitelma, jonka seurauksena eläintenhoitajia palkattiin lisää, uusia tiloja rakennettiin ja aitauksia sekä eläinten liikkumisalaa laajennettiin.1920-luvulla Korkeasaaren toimintaa jouduttiin supistamaan rahapulan takia. Palmgren joutui riitoihin alaistensa kanssa ja hän kärsi myös alkoholiongelmista. Palmgren erotettiin intendentin virastaan 1929 syytettynä varojen väärinkäytöstä: häneltä oli tutkimusten mukaan tilittämättä jopa 18 000 markkaa eläinten ja halkojen myymisestä. 
Kirjallinen tuotanto.
Palmgren kuvasi kirjassaan "Helsingforstraktens fågelfauna" Helsingin Vanhankaupunginlahden linnustoa. Hän teki itse useita retkiä tälle alueelle ja järjesti sinne myös ekskursioita. Toinen Palmgrenin tutkimuksen kohde oli myöhemmin kuivattu Huittisten Raijalanjärvi jonka linnustosta hän julkaisi 1915 kirjan "Till kännedomen om fågelfaunan i Hvittis samt angränsande delar af Kumo socken och Kauvatsa kapell".
Palmgrenin kirjallisen tuotannon pääteos oli vuosina 1920–1922 ilmestynyt "Naturskydd och kultur 1-2" ("Luonnonsuojelu ja kulttuuri I–II"). Hän kuvasi teoksessa suomalaisen luonnonsuojeluaatteen syntyvaiheita ja vetosi myös Vanhankaupunginlahden suojelemiseksi rakentamiselta. Palmgren kirjoitti myös eläinaiheisia kirjallisia kuvauksia joita julkaistiin muun muassa "Luonnon lapsia 1–2" nimisessä kokomateoksessa.
Valto Maunula

Valto Maunula (15. helmikuuta 1936 Kittilä – 8. huhtikuuta 2016) oli suomalainen sähköteknikko ja kirjailija.
Maunulan romaaneissa "Kannattaa varoa" ja "Ei sorru" kuvataan Kolarin ja Kittilän alueella jatkosodan aikana toimineita metsäkaartilaisia. Romaanissa "Kahdeksanvuotiaan sota" käsitellään lappilaisten Ruotsiin evakkoon joutumista Lapin sodan aikana syksyllä 1944. 
Maunula valmistui Oulun teknillisestä oppilaitoksesta vuonna 1966. Hän toimi vuodesta 1967 alkaen Rovaniemen Sähkö Oy:ssä. Maunulan vanhemmat olivat pienviljelijä Eemeli Maunula ja Selina (o.s. Säärelä). Puoliso oli Sirkka-Liisa (o.s. Nurmi). Maunula asui Sodankylän Sattasessa. Hänet on haudattu Marttakummun yksityiselle hautausmaalle Kittilän Alakylässä.
Popov

Popov (), naisilla Popova (Попо́ва) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä, jota esiintyy myös bulgarialaisilla. Se perustuu ammattinimitykseen "pop" (поп) ’pappi’. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Popov
Popova
Muita
Lebedev

Lebedev (), naisilla Lebedeva (Ле́бедева) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu ’joutsenta’ tarkoittavaan liikanimeen "Lebed" (Ле́бедь). Vaihtoehtoinen kirjoitusasu on Lebedeff.
Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin:
Lebedev
Lebedeva
Lebedeff
Muita
Jääkiekon SM-sarjakausi 1974–1975

Jääkiekon SM-sarjakaudella 1974–1975 mestaruus ratkaistiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat sarjasta. Kausi oli viimeinen jolloin jääkiekon Suomen mestaruus ratkaistiin suoraan sarjamuotoisesti. Seuraavalla kaudella SM-sarjan nimi vaihtui SM-liigaksi ja suuri uudistus oli pudotuspelien mukaan tuleminen. Mestaruuden voitti Tappara, selvällä 11 pisteen erolla hopealle tulleeseen HIFK:hon.
SM-sarja.
SaiPa ja TuTo putosivat I-divisioonaan. Sarjaan nousivat Vaasan Sport ja Forssan Palloseura.
Palkinnot.
Timo Sutinen, Jokerit voitti pistepörssin 26+28 = 54. Seppo Repo oli paras maalintekijä 37 osumallaan. Juhani Tamminen, HIFK oli paras syöttäjä – 36.
Petrov

Petrov, naisilla Petrova () on yksi yleisimmistä venäläisistä ja bulgarialaisista sukunimistä. Se perustuu raamatulliseen etunimeen (ven. Пётр, "Pjotr"; bulgarian "Petăr", Петър), jota suomessa vastaavat Pietari, Petri ym. Tunnettuja Petrov- ja Petrova-nimisiä henkilöitä ovat:
Petrov
Petrova
Yhdysnimiä
Petrov salanimenä
Krog

Krog on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Kroonstad

Kroonstad on kaupunki Etelä-Afrikan Free Staten provinssissa Vaaljoen varrella. Kaupungissa on noin 111 000 asukasta (vuonna 1991) ja se on maatalouden ja teollisuuden keskus sekä merkittävä rautateiden risteysasema.
Kaupunki perustettiin vuonna 1855 ja se kasvoi nopeasti 1800-luvun lopulla kun alueelta löydettiin kultaa. Bloemfonteinin kukistuttua toisen buurisodan aikana se oli Oranjen vapaavaltion pääkaupunki 13. maaliskuuta - 11. toukokuuta 1900.
Hyposentri

Hyposentri eli hyposentrumi on maanjäristyskeskus eli fokus, maan alla sijaitseva kohta, josta maanjäristys alkaa. Suoraan hyposentrin yläpuolella olevaa maanpinnan kohtaa kutsutaan episentrumiksi. Maanjäristyksessä kallioperään varastoitunut jännitys ylittää hyposentrissa kiviaineksen lujuuden. Tällöin maanjäristyskeskusta ympäröivä kallioperä repeää ja kallioperän osaset siirtyvät toisiinsa nähden. Hyposentrissa vallitseva jännityskenttä vaikuttaa maanjäristyksen syntyyn ja voimakkuuteen. Jännitystä varastoituu kallioperään nopeammin mannerlaattojen kohtaamisvyöhykkeillä kuin niiden sisäosissa. 
Hyposentrin syvyys voi olla sadoista metreistä satoihin kilometreihin. Maanjäristyskeskuksen syvyys vaikuttaa maanjäristyksen tuhoisuuteen. Tuhot ovat yleensä sitä pahempia, mitä lähempänä maanpintaa hyposentri sijaitsee. Maanjäristyksessä hyposentrin ympärille muodostuu murtuma-alue eli fokusalue, jossa tapahtuvaa muodonmuutosta kuvaa järistyksen fokusmekanismi. Voimakkaissa maanjäristyksissä fokusalue voi olla laajuudeltaan useita satoja kilometrejä.
Hyposentri-termiä käytetään myös ilmakehässä räjähtävän ydinaseen alapuolella olevasta kohdasta. Termi sopii kaikkiin vastaavankokoisiin räjähdyksiin, mutta sille ei ollut käyttöä ennen ydinräjäytyksiä. Tässä kontekstissa termi "nollapiste" (ground zero) on sen synonyymi, vaikkakin se on vähemmän tarkka ja sitä käytetään vapaammin.
Hyposentrin määrittäminen.
Hyposentrin koordinaatit ja tapahtuma-aika voidaan määrittää seismografihavaintojen perusteella. Perinteisin määritystapa on graafinen. P- ja S-aallon saapumisaikojen erotus seismogrammilla antaa etäisyyden maanjäristyksen tapahtumapaikkaan. Tämän jälkeen oikeapituiselle kartalle voidaan piirtää ympyrä käyttäen havaintopistettä ympyrän keskipisteenä. Jos maanjäristys on matala, sen episentri löytyy tämän ympyrän kehältä. Vähentämällä P- ja S-aaltojen saapumisajasta kyseisten aaltotyyppien ennustettu kulkuaika, saadaan arvio järistyksen tapahtumahetkelle eli "origoaika".
Maanjäristyksen paikantamiseen tarvitaan yleensä vähintään kolme asemaa, sillä kolme erikeskeistä ympyrää voi leikata enintään yhdessä pisteessä. Pienikin syvyyden kasvu johtaa siihen, että ympyrät eivät enää leikkaa toisiaan, jolloin episentrin paikkaan tulee epävarmuutta. Useamman aseman käyttäminen pienentää virheen todennäköisyyttä. Mikäli käytettävissä on yhden aseman kaikki kolme komponenttia ja P-aallon tulosuunta voidaan määrittää, voidaan alustava paikannus tehdä myös yhden aseman perusteella.
1960-luvulta lähtien hyposentrejä on voitu määrittää käyttäen tietokonealgoritmeja. Algoritmit käyttävät paikannukseen P- ja S-aaltojen tuloaikoja ja laskevat iteratiivisesti fokuksen sijainnin ja syvyyden virherajoineen. Laskenta voidaan suorittaa litteällä tai pallomaisella nopeusmallilla. Laskennan onnistuminen riippuu käytetyn nopeusmallin hyvyydestä sekä algoritmin teknisistä yksityiskohdista.
Viljelykasvi

Viljelykasvi on kasvi, jota ihminen viljelee omaa tarkoitustaan varten. Erilaisia hyötykasveja ryhmittäin ovat ravintokasvit, raaka-ainekasvit ja koristekasvit.
Suomessa tärkeitä viljelykasveja ovat ruis, ohra, timotei, kaura, vehnä, puna-apila, peruna, sokerijuurikas ja rypsi.