tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Allaria

Allaria () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Réthymnon kunnan Chamalévrin kylää. Erityisesti minolaisen ajan arkeologisena kohteena se tunnetaan kylän mukaan nimellä "Chamalévri".
Maantiede.
Allarian poliksen kaupunkikeskus sijaitsi noin 12 kilometriä itään nykyisestä Réthymnon kaupungista lähellä nykyistä Chamalévrin kylää. Kaupunki oli rakennettu kukkulalle kahden virran välille, hieman sisämaahan Kreetan pohjoisrannikosta. Joskus kaupungin paikaksi on ehdotettu myös Stavroménosta, mutta nykyisin sitä arvellaan ennemmin Pantomatrionin kaupungin paikaksi. Allarian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Historia.
Allaria on ollut asuttu viimeistään keskisellä minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella. Se säilyi asuttuna edelleen läpi myöhemmän pronssikauden sekä geometrisen ja arkaaisen kauden. Suurimmillaan kaupunki oli hellenistisellä ja roomalaisella kaudella.
Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tulkinta perustuu ennen kaikkea siihen, että kaupunki löi omaa aiginalaisen tyylin mukaista rahaa noin vuosina 330–270 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Allariōtas" (), "Allariōtēs" () ja "Allariatēs" ().
Rakennukset ja löydökset.
Suurin osa Allarian säilyneistä jäänteistä on peräisin hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Kaupungin kukkulalla on joitakin jäänteitä roomalaisen kauden taloista. Kukkulan itä- , länsi- ja lounaispuolella on roomalaisen kauden hautoja, joista osa on kallioon kaiverrettuja hautakammioita. Kakavéllan kukkulalta noin 400 metriä kaupungin paikasta lounaaseen on löydetty pyhäkkö, joka on ollut olemassa jo myöhäisellä minolaisella kaudella ja joka on säilynyt kulttipaikkana myös arkaaiselle ja klassiselle kaudelle saakka.
Kaupungin lyömissä rahoissa on toisella puolella kuvattuna Athenen pää ja toisella puolella seisova Herakles. Rahoissa on teksti . Chamalévristä tehtyjä esinelöytöjä on Iraklionin arkeologisessa museossa ja Réthymnon arkeologisessa museossa.
Apollonia (Kreetan etelärannikko)

Apollonia () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Sellián kylän paikalle lähelle saaren etelärannikkoa.
Apollonian kaupunki on ollut olemassa hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Muutoin sen historiasta ei tiedetä mitään. Antiikin lähteistä sen mainitsee lähinnä "Stadiasmus Maris Magni", joka kuvaa sen sijainneen 30 stadioninmitan päässä Lamonista ja 100 stadioninmitan päässä Foiniksista. Filosofi Diogenes Apollonialainen oli kotoisin jostakin Kreetan Apolloniasta, mahdollisesti juuri etelärannikon kaupungista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Apollōniatēs" (), myöhemmin latinaksi "Apolloniates" tai "Apolloniensis".
Kreetan etelärannikon Apolloniaa ei tule sekoittaa saaren pohjoisrannikolla sijainneisiin Apelloniaan (myös Apollonia) tai Apolloniaan.
Apollonia (Kreetan pohjoisrannikko)

Apollonia () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Gázin kaupungin paikalle noin kahdeksan kilometriä länteen nykyisestä Iraklionista.
Apollonian kaupunki on ollut olemassa hellenistiseltä kaudelta varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle. Muutoin sen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Stefanos Byzantionlainen mainitsee Apollonian sijainneen lähellä Knossosta. Diodoros Sisilialainen mainitsee Apollonian olleen liitossa Kydonian kanssa mutta tulleen petetyksi poikkeuksellisella tavalla: kydonialaiset valtasivat kaupungin rauhan aikana ystävää teeskennellen, surmasivat kaupungin miespuolisen väestön ja jakoivat naiset keskenään. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Apollōniatēs" (), myöhemmin latinaksi "Apolloniates" ja "Apolloniensis".
Kaupunkia ei tule sekoittaa myös Kreetan pohjoisrannikolla mutta lännempänä sijainneeseen Apelloniaan (myös Apollonia) tai saaren etelärannikon Apolloniaan.
Astale

Astale () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla nykyisen Mylopótamoksen kunnan Balín kylän paikalla.
Astale toimi sisämaassa sijainneen Aksoksen kaupungin satamana. Muutoin sen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Antiikin lähteistä kaupungin mainitsee vain "Stadiasmus Maris Magni".
Aulon (Kreeta)

Aulon (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Górtynan kunnan Ágioi Dékan kylän paikalle.
Maantiede.
Aulonin kaupunki sijaitsi Kreetan eteläosissa, ja se sijoitetaan yleensä Ágioi Dékan kylän paikalle. Näin se olisi sijainnut vain noin kaksi kilometriä itään Gortynin kaupungista. Aulonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli oletettavasti suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia.
Aulonin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Koska se sijaitsi hyvin lähellä Gortyniä, se oli mitä todennäköisimmin sen alaisuudessa puoli-itsenäisenä. Sitä on ehdotettu myös Gortynin esikaupungiksi tai perioikikaupungiksi. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungilla vaikuttaa kuitenkin olleen jonkinlainen oma kansankokous ja omia lakeja.
Dragmos

Dragmos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Siteían kunnan alueella, mutta sen kaupunkikeskuksen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tiedetä.
Maantiede.
Dragmoksen polis käsitti alueen Kreetan koillisosassa. Sen kaupunkikeskuksen tarkkaa paikkaa ei kuitenkaan tunneta. Se sijoitetaan usein nykyiseen Koutsoulópetresiin eli Kastríin lähellä Agía Fotián ja Roússa Ekklisían kyliä. Toisen ehdotuksen mukaan se olisi kuitenkin sijainnut Áno Zákroksessa. Kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Sen itäpuolella sijaitsi Itanoksen poliksen alue. Rajana toimi Sedamnos-joki, joka on mahdollisesti sama kuin nykyinen Chochlakiés-joki.
Historia.
Dragmoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tutkimuslähteistä Dragmoksen mainitsee poliksena vain Stefanos Byzantionlainen keskiajalla. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Dragmios" ().
Rakennukset ja löydökset.
Koutsoulópetresistä kaupungin ehdotetulta paikalta on löydetty jäänteitä torneilla varustetuista kaupunginmuureista ja taloista sekä vesisäiliöitä ja hautoja. Löytöihin lukeutuu myös keramiikan osia geometriselta hellenistiselle kaudelle.
Korion

Korion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyisen Ágios Vasíleioksen kunnan Mélampesin kylää.
Maantiede.
Korionin kaupunki sijaitsi Kreetan eteläisissä sisäosissa noin 15 kilometriä etelään Sybritan kaupungista. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi pieni kukkula noin kaksi kilometriä itäkoilliseen nykyisestä Mélampesin kylästä. Se sijaitsee Platýs-joen (antiikin Elektra) ja sen sivujoen Kourkoúsa-joen risteämän lounaispuolella. Paikka tunnetaan nykyisin nimellä Voúlgari Armokástella (Βούλγαρη Αρμοκάστελλα). Kaupungin satamana toimi saaren etelärannikolla sijainnut Sulia.
Aiemmin kaupunki on sijoitettu virheellisesti pohjoisemmaksi lähelle Koressia (nyk. Kournás) -järveä.
Historia.
Korionin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Arkeologisten löytöjen perusteella paikka on ollut asuttu lähinnä klassisella ja hellenistisellä kaudella. Sen ei tiedetä olleen asuttu vielä minolaisella kaudella eli Kreetan pronssikaudella, eikä myöskään enää roomalaisella kaudella. Kaupunki vaikuttaa tuhoutuneen tulipalossa, jonka jälkeen paikka ilmeisesti hylättiin.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin akropoliin länsirinteestä on löydetty muurien jäänteitä. Ne vaikuttavat ennemmin tukimuurilta kuin linnoitusmuurilta. Akropoliilta on löydetty Athenen temppeliksi oletetun rakennuksen jäänteet. Alakaupunki vaikuttaa levittäytyneen ennen kaikkea kukkulan itäpuolelle. Sen alueelta on löydetty talojen jäänteitä. Kukkulan länsipuolella noin 100 metrin päässä on lähde, joka on tarjonnut kaupungille vettä.
Paikalta on löydetty myös kaksi piirtokirjoitusta, joissa toisessa esiintyy kaupungin nimi ja toinen on votiivi Athenelle. Kaupungin lähellä on ollut Elektralle omistettu pyhäkkö, josta Elektra-joki sai nimensä.
Malla (kaupunki)

Malla () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ierápetran kunnan Málesin kylän lähellä.
Maantiede.
Mallan polis sijaitsi Kreetan itäisissä sisäosissa Dikte-vuoren (nyk. Díkti) itäpuolella. Sen kaupunkikeskuksen sijaintia ei tunneta täydellä varmuudella, mutta se sijoitetaan joko kaupungista ilmeisesti nimensä perineen nykyisen Málesin kylän eteläpuolelle Pyhän Georgioksen ("Ágios Geórgios") kirkon ympäristöön tai Málesin ja Christóksen kylien välillä olevan rotkon laidalla olevalle kukkulalle. Mallan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Historia.
Mallan historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Se oli polis ainakin hellenistisellä kaudella, mutta ei ole tietoa siitä, oliko näin jo arkaaisella tai klassisella kaudella. Kaupunkia ei mainita antiikin kirjallisuudessa piirtokirjoituksia lukuun ottamatta.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Mallaīos" (). Piirtokirjoituksista tunnetaan yksi kaupungin "fyle" eli heimo, "Aithaleis" ().
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin oletetulta paikalta on löydetty pintalöytöinä jonkin verran aineistoa arkaaiselta ja klassiselta kaudelta. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa on ollut agora ja prytaneion.
Naksos (Kreeta)

Naksos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan Oxá-vuorelle lähelle nykyistä Eloúntaa. On mahdollista, että paikka oli ennemmin alempana sijainneen Oluksen kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori kuin varsinainen oma kaupunkinsa.
Naksoksen perustajana on pidetty Oaksosta, Aksosta tai Naksosta, joka liittyy myös kreetalaiseen Aksoksen kaupunkiin. Toisaalta kaupunki on kytketty myös Naksoksen kaupunkiin samannimisellä saarella Kykladeilla. Paikka tunnettiin hiomakivistään samoin kuin Naksoksen saari. Tämän vuoksi kaupungin olemassaolo on aiemmin myös kyseenalaistettu, ja sen nimeä on arveltu sekaannukseksi saaren kanssa.
Linnoituspaikka Oxá-vuorella sijaitsee noin 2,5 kilometriä lounaaseen Eloúntasta, ja se on noin 450 metrin korkeudessa merenpinnasta laskettuna. Vuorelta on löydetty linnoitteita sekä jopa sata vesisäiliötä, joista monet ovat holvattuja. Löytöihin lukeutuu myös muun muassa rahoja, joihin on kuvattu Dionysos. Paikka on ollut käytössä vielä Kreetan ensimmäisellä bysanttilaisella kaudella.
Pantomatrion

Pantomatrion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Stavroménoksen kylän paikalle.
Maantiede.
Pantomatrion sijaitsi Kreetan pohjoisrannikolla, ja sijoitetaan nykyisen Stavroménoksen kylän paikalle. Lähellä kaupungin eteläpuolella nykyisen Chamalévrin kylän lähellä sijaitsi oletettavasti Allarian kaupunki. Klaudios Ptolemaios sijoitti Pantomatrionin Rhithymnan kaupungin ja Dionin niemen välille, mikä sopii yhteen nykyisen näkemyksen kanssa, mutta Plinius vanhempi sijoitti kaupungin — ilmeisesti virheellisesti — lännemmäksi Apteran ja Amfimallan välille.
Myös nykyaikana Pantomatrionin sijainnista on ollut paljon epäselvyyttä, ja se on sijoitettu joskus myös idemmäksi nykyisen Pánormoksen paikalle tai vielä idemmäksi nykyisen Fódelen tienoille.
Historia.
Pantomatrionin kaupunki on ollut olemassa klassiselta kaudelta myöhäisantiikkiin saakka. Muutoin sen historiasta ei tiedetä mitään. Ptolemaioksen ja Pliniuksen lisäksi sen mainitsee vain Stefanos Byzantionlainen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Pantomatrios" (). Bysanttilaisissa lähteissä paikan nimenä esiintyy "Arion" () tai "Agrion" ().
Rakennukset ja löydökset.
Stavroménoksen ja läheisen Chamalévrin alueilta on tehty lukuisia esinelöytöjä, jotka ovat Réthymnon arkeologisessa museossa.
Polikhne (Itä-Kreeta)

Polikhne () eli Polikhna (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Trypitóksen kylän lähelle, noin kolme kilometriä itäkaakkoon nykyisestä Siteían kaupungista.
Maantiede.
Polikhen sijaintipaikkana pidetään Siteíanlahden etelärannalla olevaa Trypitóksen niemeä ja kukkulaa. Joskus samaa paikkaa on ehdotettu kuitenkin myös Setaian eli Eteian kaupungin paikaksi. Paikka toimi sisämaassa olleen Praisoksen poliksen satamana ("epineion").
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen ja historiallisesti merkittävämpään Polikhnen kaupunkiin, joka sijaitsi Kreetan länsiosissa lähellä Kydoniaa.
Historia.
Herodotos mainitsee Polikhnen, ja sanoo sen asukkaiden olleen praisoslaisten ohella ainoita kreetalaisia, jotka eivät liittyneet muiden kreetalaisten sotaretkeen Sisilian Kamikosta vastaan kostaakseen kuningas Minoksen kuoleman.
Polikhne on voinut olla hellenistisellä kaudella itsenäinen polis eli kaupunkivaltio, ja se löi tuolloin omaa rahaa, mutta sitä ei ole luettu vielä arkaaisen ja klassisen kauden polisten joukkoon. Arkeologisesti kaupungin olemassaolo tunnetaan vasta 200-luvulta eaa. lähtien, ja se vaikuttaa tulleen hylätyksi jo noin vuonna 146 eaa., jolloin myös Praisos tuhoutui sodassa Hierapytnaa vastaan.
Trypitóksen niemen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1987 Nikólaos Papadákiksen johdolla.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupunki kattoi koko Trypitóksen niemen ja oli rakennettu pengerryksille. Niemen alueelta on löydetty lukuisten julkisten rakennusten, yksityistalojen sekä katujen jäänteitä. Eteläsivulla eli niemen juuren puolella kaupunkia suojasi muuri, jonka paksuus oli suurimmillaan noin 1,8 metriä. Löytöihin lukeutuu myös pyhäkkönä toiminut huone, jonka koko on noin 7,5 × 5 metriä. Sen keskellä on ollut tulisija. Niemen itärannan eteläosasta on löydetty kallioon kaiverrettu laivasuoja hellenistiseltä kaudelta. Sen pituus on 30 metriä, leveys 5,5 metriä ja korkeus 5 metriä.
Kaupungin paikalta on löydetty paljon amforoita, jotka ovat peräisin Korintista, Knidoksesta, Kosista ja Rhodoksesta. Niiden perusteella paikka on toiminut kauttakulkusatamana kyseisistä kaupungeista Egyptin suuntaan.
Polikhne (Länsi-Kreeta)

Polikhne () eli Polikhna (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Apokóronasin kunnan Vrýsesin kylää.
Maantiede.
Polikhnen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kreetan läntisissä sisäosissa lounaaseen Kydoniasta, jonka kanssa sillä oli yhteistä rajaa. Kaupunki oli rakennettu kahdelle akropolis-kukkulalle, joista lännenpuoleinen tunnetaan nykyisin nimellä Ágios Geórgios siellä olevan Pyhän Georgioksen kirkon mukaan, ja idänpuoleinen nimellä Kástellos. Polikhnen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen Polikhnen kaupunkiin, joka sijaitsi Kreetan pohjoisrannikon itäosassa lähellä Praisosta.
Historia.
Polikhnen historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Polikhnitēs" ().
Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 429 eaa. ateenalaiset auttoivat polikhnelaisia sodassa Kydoniaa vastaan. Jossakin välissä 100-lukua eaa. Polikhe ja Kydonia vaikuttavat kuitenkin olleen liittolaisia, sillä Polikhe löi tuolloin kydonialaismallista hopearahaa. Kaupungin paikalla on suoritettu vähäisiä arkeologisia kaivauksia.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin paikalta on tehty joitakin löytöjä, kaivausten lisäksi myös pintalöytöinä. Varhaisimmat löydöt osoittavat paikan olleen asuttu keskiseltä minolaiselta kaudelta lähtien. Kaupunki on ollut ympäröity muurein. Eräs muuri kulki Ágios Geórgioksen ja Kástelloksen kukkuloiden välisessä satulalaaksossa ja suojasi kaupunkia eteläsivulta. Kástelloksen kukkulan etelärinteestä on löydetty pyhäkön jäänteet. Se on ajoitettu arkaaiselle ja klassiselle kaudelle, ja sen arvellaan olleen omistettu Demeterille, Diktynnalle tai ehkä jollekin nymfille.
Rhaukos

Rhaukos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ágios Mýronaksen kylän paikalla.
Maantiede.
Rhaukoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kreetan keskisissä sisäosissa Knossoksen ja Gortynin välillä, samalla kukkulalla, jolla nykyisin sijaitsee Ágios Mýronaksen kylä. Kukkula on kaksihuippuinen ja sen korkeus on noin 440 metriä merenpinnasta laskettuna. Rhaukoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä.
Antenorin "Kretikan" perusteella samannimisiä kaupunkeja on voinut olla Kreetalla kaksi.
Historia.
Rhaukos on ollut polis eli itsenäinen kaupunkivaltio viimeistään hellenistisen kauden alussa, ja oletettavasti jo varhaisemmin klassisella kaudella. Tämä tulkinta perustuu muun muassa siihen, että kaupunki löi omaa aiginalaisen mallin mukaista hopearahaa noin vuodesta 330 eaa. lähtien.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Rhaukios" (), feminiininä "Rhaukia" ().
Rakennukset ja löydökset.
Rhaukoksesta ei ole tehty juurikaan arkeologisia löytöjä. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa on ollut agora ja prytaneion viimeistään hellenistisellä kaudella. Nykyisen kylän bysanttilaisaikaisessa Pyhän Myronin kirkossa on käytetty samalla paikalla olleen varhaiskristillisen basilikakirkon osia.
Setaia

Setaia (, ) eli Eteia () oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Siteían kaupungin paikalla tai lähellä.
Maantiede.
Setaian kaupunki sijaitsi Kreetan itäosan pohjoisrannikolla. Sen tarkkaa sijaintia ei kuitenkaan tiedetä. Kaupunki sijoitetaan yleensä nykyisen Siteían kaupungin paikalle Siteíanlahden länsirannalle, joskin varmuudella kyseisen paikan tiedetään olleen asuttu vasta keskiajalta lähtien. On mahdollista, että antiikin aikainen kaupunki on uponnut kokonaan tai osittain mereen. Toiseksi paikaksi on ehdotettu noin 1,5 kilometriä nykyisestä kaupungista sijaitsevaa Petrásta, josta on löydetty vanhemman minolaisaikaisen asutuksen jäänteet, mutta se vaikuttaa epätodennäköiseltä paikalta. Kolmanneksi paikaksi on ehdotettu Trypitóksen niemeä, jolle sijoitetaan nykyisin yleensä Polikhnen kaupunki.
Historia.
Setaian historiasta tiedetään vain vähän. Antiikin lähteet mainitsevat, että Kreikan seitsemän viisaan joukkoon luettu Myson oli kotoisin Eteiasta tai Etiksestä, joka tarkoittaa ilmeisesti Setaiaa. Setaian oletetaan olleen sisämaassa sijainneen Praisoksen kaupunkivaltion alaisuudessa ja toimineen sen satamana. Näin se ei ollut itsenäinen polis eli kaupunkivaltio.
Setaia vaikuttaa säilyneen olemassa myös senkin jälkeen, kun Praisos tuhottiin noin vuonna 145–140 eaa. Varhaiskristillisellä ajalla kaupunki oli piispanistuin.
Rakennukset ja löydökset.
Nykyisen Siteían alueelta on löydetty esineistöä varhais-, keski- ja myöhäisminolaiselta kaudelta; antiikin ajan arkaaiselta, klassiselta ja roomalaiselta kaudelta; sekä keskiajan bysanttilaiselta kaudelta. Rakennuksista ja muista rakennelmista, jotka osoittaisivat kaupungin paikan, on kuitenkin vain vähän merkkejä. Niihin lukeutuu lähinnä joitakin muurien osia, pyhäkön jäänteet sekä roomalaisaikaisia kala-altaita.
Petráksesta puolestaan on löydetty huomattava minolaisaikainen asutus ja rakennusten jäänteitä varhais-, keski- ja myöhäisminolaiselta kaudelta, mutta ei juurikaan merkkejä asutuksesta enää minolaisen kauden jälkeen.
Siteían lähistöltä sekä koko Kreetan itäpään alueelta löydettyä esineistöä on esillä Siteían arkeologisessa museossa.
Stalai

Stalai (, ) eli Stelai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi Kreetan etelärannikolla, mutta sen sijaintia ei tunneta varmuudella.
Maantiede.
Stalain poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kreetan etelärannikolla itään Hierapytnasta. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ja siitä on kaksi teoriaa. Toisen teorian ja "Barrington Atlas of the Greek and Roman World" -kartaston mukaan se olisi sijainnut saaren etelärannikolla nykyisen Makrý Gialóksen paikalla Ierápetran kunnan alueella lounaaseen sisämaan Praisoksesta (), ja toisen teorian mukaan idempänä Dasonárissa Siteían kunnan alueella Praisoksesta etelään ().
Aiemmin Stalai on sijoitettu joskus myös Rizókastron kukkulalle, johon nykyisin sijoitetaan Priansoksen kaupunki. Makrý Gialókseen taas on sijoitettu myös Syrinthoksen kaupunkia, joka on toinen ehdokas Dasonárissa olleeksi kaupungiksi, mikäli Stalai ei sijainnut siellä.
Stalain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia.
Stalain vaiheista ei tiedetä antiikin lähteiden kautta käytännössä mitään. Piirtokirjoitusten perusteella se vaikuttaa olleen ainakin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. poliksena puoli-itsenäinen ja Praisoksen alaisuudessa. Varhaisemmin klassisella kaudella se saattoi olla samanlaisessa asemassa tai itsenäisempi polis.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Stālitēs" () tai "Stēlitēs" ().
Rakennukset ja löydökset.
Makrý Gialóksesta on löydetty paljon antiikin aikaisia jäänteitä, kuten roomalaisen huvilan rauniot, sekä myös minolaisen huvilan jäänteet. Kaupungin toiselta mahdolliselta paikalta Dasonárista on löydetty pintalöytöinä antiikin aikaisen asutuksen jäänteitä, jotka ajoittuvat arkaaiselle ja klassiselle kaudelle.
Sulia

Sulia ( tai "Soulia") eli Sulena ( tai "Soulēna") oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Agía Galínin kylän paikalla.
Maantiede.
Sulia sijaitsi Elektra-joen (nyk. Platýs) suussa Kreetan etelärannikolla nykyisen Ágios Vasíleioksen kunnan Agía Galínin kylän paikalla. Kaupungin satama sijaitsi joen suussa suunnilleen samalla paikalla kuin nykyinen kylä satamineen. Pääasutus tai ainakin osa siitä saattanut sijaita kukkulalla noin kilometrin päässä.
Historia.
Sulia toimi sisämaassa sijainneiden Sybritan ja Korionin kaupunkien satamana. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on ollut olemassa ainakin roomalaisella kaudella, jolta ajalta suurin osa sen paikalta tehdyistä löydöksistä on peräisin. Antiikin lähteistä Sulian mainitsee vain "Stadiasmus Maris Magni", joka kutsuu sitä satamaksi, jossa on ”hyvää vettä”.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungissa oli Artemiille omistettu pyhäkkö, jonka jäännökset sekä lukuisia siihen liittyviä votiivipiirtokirjoituksia on löydetty. Pyhäkkö saattaa olla roomalaista aikaa varhaisempikin. Paikalta on löydetty myös joitakin rakennusjäänteitä, keramiikan osia sekä hautoja pyhäkön koillis- ja itäpuolelta. Vielä 1400-luvulla kaupungin paikalla kerrotaan olleen näkyvissä akveduktin jäänteitä.
Varhaiskristillisellä ajalla kaupungissa oli basilikakirkko, joka sijaitsi nykyisen Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen ("Koimíseos tis Theotókou") kirkon paikalla. Siitä on säilynyt muun muassa mosaiikkilattiaa.
Metsävainio

Metsävainio on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Rautakorpi

Rautakorpi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Joensuun Urheiluautoilijat

Joensuun Urheiluautoilijat ry (JoeUA) on Joensuussa toimiva autourheiluseura. Joensuun Urheiluautoilijat ry on perustettu vuonna 1962. Vuonna 2020 seuraan kuului noin 370 jäsentä. Joensuun Urheiluautoilijoiden moottoriradat sijaitsevat Liperin Ylämyllyllä. Joensuun Urheiluautoilijoissa voi harrastaa jokamiesluokkaa, rallia, rallicrossia, rallisprintiä, autosuunnistusta, rata-autoilua, crosskartia, kartingia, pienoisautoilua sekä autourheilun toimitsija tehtäviä.
Joensuun Urheiluautoilijoiden radat ja kilpailut.
Ylämyllyn autourheilukeskuksessa on rallycross/JM -rata, karting rata, pienoisautoilu rata sekä rallin harjoittelu erikoiskoe. Ratojen lisäksi autourheilukeskuksessa useita seuratoimintaan ja kilpailujen järjestämiseen käytettäviä rakennuksia.
Ylämyllyn rallycross/JM -rata on 1 080 metriä pitkä. Radasta 65% on sorapintaa ja 35% asfalttia. Talvella rata tampataan ja jäädytetään autourheilun jääratalajeja varten. Radalla on mahdollista harjoitella jäsenmaksua tai kertamaksua vastaan.
Joensuun rallicross/JM -radalla järjestetään perinteisesti jokamiesluokan kansallinen Kevätmylly-kilpailu. Vuodesta 2006 radalla on järjestetty jokamiesluokan EVK-liiga joukkuekilpailu. Vuodesta 1988 saakka Ylämyllyn rallycross/JM -radalla on ajettu useita rallicrossin ja jokamienluokan SM-kilpailuja. Vuonna 2019 radalla ajettiin ensimmäiset crosskartin SM-kilpailut. Talvisin radalla ajetaan Joensuun Urheiluautoilijoden jäsentenvälisiä winter rallycrossa -kilpailuja.
Ylämyllyn kartingrata 1 041 metriä pitkä. Kartingrata on auki vain kesäisin. Radalla on mahdollista harjoitella jäsenmaksua tai kertamaksua vastaan. Radalla järjestetään myös kerhoniltoja, joissa yleisöllä on mahdollista ajaa seuran vuokra-autoilla.
Joensuun kartingradalla on järjestetty vuodesta 2000 saakka lähes vuosittain alueellisia ja kansallisia kartingkilpailuta, kartingin eri SM- ja CUP-luokkien osakilpaliluita sekä kartingleirejä.
Ylämyllyn pienoisautoilurata on auki vain kesällä. Radalla järjestetty useita pienoisautoilun SM-kilpailuja. Radalla järjestetään myös kerhoniltoija, joissa yleisö voi kokeilla pienoisautoilua seuran vuokra-autoilla. Joensuun Urheiluautoilijoiden pienoisautoilujaosto Joensuun pienoisautoilijat on vuokrannut talveksi hallitiloja harrastuspaikoiksi.
Ylämyllyn harjoitus-EK on noin 5, 95 kilometriä pitkä. Harjoitus-EK on käytössä vain talviaikaan ja sen pituus vaihtelee lumitilanteen ja aurausten mukaan. Harjoitus-EK:lla ajetaan harjoitusajoja ralli- ja rallisprintautoilla. Joensuun Urheiluautoilijoiden jäsentenvälisten winter rallycross kilpailuiden yhteydessä harjoitus-EK:lla on ajettu jäsentenvälisiä rallisprintkilpailuja.
Itäralli on Joensuun Urheiluautoilijoiden vuodesta 1963 saakka järjestämä rallikilpailu. Itäralli® on nimisuojattu Joensuun Urheiluautoilijoille. Itärallia on ajettu sekä rallin kansallisena kilpailuna sekä SM-kilpailuna. Perinteisesti Itäralli on ajettu talvella Pohjois-Karjalassa.
Chapron

Chapron on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Noshiro

Noshiro () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin luoteisosassa. Kaupungin keskusta on rakentunut Noshiron tasangolle Yoneshirojoen suulle. Noshirossa on 51 560 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 426,95 neliökilometriä.
Noshiro on vanha satamapaikkakunta, joka kehittyi etenkin Azuchi-Momoyama-kaudelta eli 1500-luvun loppupuolelta lähtien Japaninmeren rannikolle ja Osakaan saakka suuntautuneen puutavaran, riisin ja metallien kaupan satamana. Erityisesti Yoneshirojoen yläjuoksu on hyvälaatuisen sugipuun ("Akita-sugi") kasvualuetta. Metsä-, puusepän- ja huonekaluteollisuus ovatkin kaupungissa tärkeitä elinkeinoja, ja siellä toimii myös Akitan prefektuurinyliopiston metsätieteellinen tutkimuskeskus. Nykyinen Noshiron kaupunki perustettiin vuonna 1940, kun Noshiro-minaton maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi kyläkuntaa. Vuonna 1956 kaupunki kärsi pahoja vahinkoja kahdessa suurpalossa. Sen jälkeen sen satamaa on laajennettu ja kehitetty kansainvälisen kaupan tarpeisiin. Vuonna 2006 kaupunkiin liitettiin Futatsuin maaseutukaupunki. Noshiroon kuuluvilla maaseutualueilla viljellään esimerkiksi riisiä, isotakiaista, omenapäärynöitä ja teetä. Noshiro on Japanin pohjoisinta teentuotantoaluetta.
Noshiron nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Kimimachizakan maisema-alue Yoneshirojoen varrella. Kaupunki tunnetaan myös tanabata-festivaalistaan ("Noshiro yakutanabata"). Noshiroa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Gonō-linja.
Hugh Carthy

Hugh Carthy (s. 9. heinäkuuta 1994 Preston) on englantilainen maantiepyöräilijä, joka on parhaimmillaan etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa Rapha Condor–JLT -joukkueessa 2013–2014, edusti Caja Rural - Seguros RGA -tallia 2015–2016 ja on vuodesta 2017 kilpaillut Cannondale Pro Cycling Team / EF Education -joukkueessa.
Carthy voitti Alto de l'Anglirulle päättyneen 12. etapin Espanjan ympäriajossa 2020. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui kolmanneksi.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Tour of Japan, mäkikirikilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Tour of Korea, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 7. etapin voitto
Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, nuorten kilpailun voitto
Katalonian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Vuelta Asturias, kokonaiskilpailun, nuorten kilpailun ja 1. etapin voitto
Colorado Classic, kokonaiskilpailussa kolmas, mäkikirikilpailun voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, nuorten kilpailussa kolmas
Sveitsin ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 9. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 12. etapin voitto
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Vuelta a Burgos, 5. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailussa toinen
Tour of the Alps, kokonaiskilpailussa toinen
Johan Henrik Ilvonen

Johan Henrik Ilvonen (29. heinäkuuta 1846 Juuka – 21. heinäkuuta 1918 Hämeenkyrö) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Ilvosen vanhemmat olivat siltavouti Karl Joel Ilvonen ja Katarina Karjalainen ja puoliso vuodesta 1875 Alma Kristina Hällström (k. 1936). Ilvonen tuli ylioppilaaksi 1866, suoritti teologian erotutkinnon 1867 ja vihittiin papiksi 1869. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1877 ja uudisti sen 1885. Ilvonen sai varapastorin arvon 1881. Hän oli ensin Liperin kappalaisen apulainen ja sitten vuodesta 1875 Juuan pitäjänapulainen ja Pielisjärven vt. kirkkoherra. Hämeenkyrön kirkkoherraksi hän tuli 1890 ja oli Tyrvään rovastikunnan lääninrovasti vuodesta 1893. Ilvonen oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1897. 
Kirjallisuudentutkija Eero Ilvonen oli Johan Henrik Ilvosen poika.
Mazzoni

Mazzoni on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Janatuinen

Janatuinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Louhivaara

Louhivaara on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Will Barta

William Barta (s. 4. tammikuuta 1996 Boise, Idaho) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Hän on parhaimmillaan aika-ajossa. Hän aloitti ammattilaisuransa Axeon-joukkueessa 2015–2018, ajoi CCC Teamissa 2019–2020, EF Education–Nippo-tallissa 2021 ja on vuodesta 2022 edustanut Movistar Teamiä.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Tour de l'Abitibi, nuorten kilpailun ja 3. etapin (aika-ajo) voitto
Tour du Pays de Vaud, 1. etapin voitto
Trofeo Karlsberg, pistekilpailun ja 2a. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 13. etapilla (aika-ajo), toinen
Volta a la Comunitat Valenciana, 5. etapin voitto
Son Chae-young

Son Chae-young (; s. 23. huhtikuuta 1999 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen laulaja ja lauluntekijä. Hän on Twice-yhtyeen räppäri ja vokalisti sekä sen toiseksi nuorin jäsen.
Elämäkerta.
Hänet valittiin Twice-yhtyeen jäseneksi "Sixteen"-tositelevisio-ohjelman kilpailun perusteella.
Chaeyoung ja yhtyeen toinen jäsen Tzuyu valmistuivat vuonna 2019 Hanlimin taiteellisesta koulusta Soulista.
Chaeyoung julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Lil Fantasy Vol. 1" syyskuussa 2025.
Sepp Kuss

Sepp Kuss (s. 13. syyskuuta 1994 Durango, Colorado) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Hän on parhaimmillaan etappikilpailuissa sekä mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa Rally Cycling -joukkueessa 2016–2017 ja on edustanut Team LottoNL-Jumbo / Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bike -tallia vuodesta 2018.
Kuss voitti Tour of Utahin kokonaiskilpailun 2018. Hän voitti Santuario del Aceboon päättyneen 15. etapin Espanjan ympäriajossa 2019 ja Andorra la Vellaan päättyneen 15. etapin Ranskan ympäriajossa 2021. Vuoden 2023 Espanjan ympäriajossa hän voitti Javalambreen päättyneen kuudennen etapin ja siirtyi kahdeksannen etapin jälkeen kokonaiskilpailun johtoon. Lopulta hän voitti kokonaiskilpailun 17 sekunnin erolla Jonas Vingegaardiin.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Redlands Bicycle Classic, 2. etapin voitto
Tour de Beauce, 2. etapin voitto
Tour of Alberta, kokonaiskilpailussa toinen
Tour of Utah, kokonais- ja mäkikirikilpailun sekä 2., 5. ja 6. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 15. etapin voitto
Critérium du Dauphiné, 5. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s
Ranskan ympäriajo, 15. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas, 17. etapilla toinen
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
UAE Tour, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto, 13. etapilla toinen, 17. etapilla kolmas
2024
Baskimaan ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto
Vuelta a Burgos, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs, 20. etapilla toinen
Luettelo vuonna 1914 kuolleista henkilöistä

 
 * Kaatui ensimmäisessä maailmansodassa. ** Ensimmäisen maailmansodan siviiliuhri.
Rosa ’Maxima’

Rosa ’Maxima’ tai Rosa ’Alba Maxima’ on "Rosa" Alba-ryhmään eli neidonruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista valkoiset, keskeltä kermanvalkoiset, kerratut, tuoksuvat kukat. Ruusua on kasvatettu Euroopassa jo 1400-luvulla. Ruusu oli aikoinaan hyvin suosittu ja vanhojen ruusujen tultua uudelleen muotiin se on edelleen hyvin kysytty. Suomessa se menestyy Keski-Suomen korkeudelle asti.
Alkuperä.
"Rosa" ’Alba Maxima’ on todennäköisesti syntynyt "Rosa ’"Alba Semi-Plenan’ mutaationa. Se muistuttaa Alba ’Semi-Plenaa’, mutta kukat ovat kerratummat. Lisäksi se joskus taantuu ’Semi-Plenaksi’.
Rosa ’Alba Semi-Plena’ on yksi länsimaiden vanhimmista ruusuista, ja se voidaan jäljittää vanhojen maalausten kuvista 1400-luvulle. Sen alkuperää ei tunneta, kuten ei myöskään neidonruusujen ryhmän kantalajina pidetyn neidonruusun ("Rosa alba") alkuperää. "Rosa alban" on arveltu olevan vainioruusun ("Rosa arvensis") ja gallianruusun ("Rosa gallica") risteymä ja joskus koiranruusun ("Rosa canina") ja gallianruusun ("Rosa gallica") risteymä. Englannissa vuonna 2005 tehty "Rosa alban" alkuperää koskeva geneettinen ja vertaileva tutkimus (R. Maskew, A. L. Primavesi) osoitti, ettei lajin vanhempia voida selkeästi osoittaa vaan, että kyseessä olisi muinainen (ancient) useista eri lajien risteymistä kehittynyt ruusu.
"Rosa" ’Alba Maximalla’ on useita englanninkielisiä nimiä, kuten White Rose of York, Jacobite rose ja Great Double White. Sekä "Rosa" ’Alba Maximan’ että ’Alba Semi-Plenan’ on arveltu olleen Yorkin valkoinen ruusu, jonka yorkilaiset valitsivat tunnuksekseen ruusujen sodissa (1455–1485). Todennäköisempänä Yorkin ruusuna voidaan pitää "Rosa" ’Alba Semi-Plenaa’ sillä perusteella, että se avoimena muistuttaa Yorkin ruusun historiallista kuvaa.
Kuvaus.
Rosa ’Alba Maxima’ kasvaa Suomessa 1,5–2 metriä korkeaksi ja noin 1,5 metriä leveäksi pensaaksi. Tuettuna se voi kasvaa jopa kolmimetriseksi ja sitä voidaan käyttää köynnösruusun tapaan. Ruusulla on vahvat oksat, jotka tosin taipuvat lukuisten kukkien painosta. Versoissa ja oksissa on vain vähän piikkejä. Ne ovat kuitenkin suurikokoisia. Lehdet ovat harmaanvihreät, sahalaitaiset ja suippokärkiset. Ruusu kukkii keskikesällä valkoisilla, keskeltä kermanvalkoisilla kukilla, toisen vuoden versoilla. Kukat ovat kerratut, halkaisijaltaan noin 5 cm ja sijaitsevat yksittäin. Heteet ovat kellanruskeat ja emi vihertävä. Nuput ovat punertavia. Vasta-auenneen kukan tuoksu on miellyttävä, pohjatuoksuna ruusun tuoksu ja vivahteena pihka. Ruusu ei tee kiulukoita. Viihtyy aurinkoisella tai kevyesti varjoisalla kasvupaikalla. Lajike sietää myös köyhää maaperää. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I – III.
Guillaume Martin

Guillaume Martin (s. 9. kesäkuuta 1993 Pariisi) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi harjoittelijana Sojasun-tallissa syyskaudella 2013 ja FDJ.fr-joukkueessa syksyllä 2014. Hän kilpaili Wanty-Gobert-joukkueessa vuosina 2016–2019 ja Cofidis-tallissa 2020–2024. Vuodesta 2025 lähtien hän on ajanut Groupama-FDJ-joukkueessa. Hän voitti mäkikirikilpailun Espanjan ympäriajossa 2020.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Course de la Paix Juniors, 1. etapin voitto
Liége–Bastogne–Liége, U23, voitto
Tour de l'Avenir, 5. etapin voitto
Itävallan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Ranskan ympäriajo, 8. etapilla kolmas
Tour du Limousin, 4. etapin voitto
Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
Giro della Toscana, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Circuit Cycliste Sarthe, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, nuorten kilpailussa kolmas
Giro di Sicilia, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s
Vuelta a San Juan, mäkikirikilpailun voitto
Faun-Ardèche Classic, kolmas
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s, 4. etapilla kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa 13:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, mäkikirikilpailun voitto, 5. etapilla toinen
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes
Mercan'Tour Classic Alpes-Maritimes, voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Drôme Classic, toinen
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Tour de l'Ain, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Coppa Sabatini, kolmas
Liège–Bastogne–Liège, kuudes
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kuudes
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
Japan Cup, kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s
Classic Grand Besançon Doubs, voitto
Tour du Jura, voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s
Marc Soler

Marc Soler Giménez (s. 22. marraskuuta 1993 Vilanova y Geltrú, Katalonia) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän on menestynyt parhaiten etappikilpailuissa ja mäkisessä maastossa ajettaessa. Hän aloitti ammattilaisuransa 2015, ja edusti Movistar Teamia vuoteen 2021 saakka. Kaudesta 2022 hän on kilpaillut UAE Team Emiratesissa.
Soler voitti Pariisi–Nizza-ajon 2018 neljän sekunnin erolla Simon Yatesiin. Hän voitti Espanjan ynpäriajossa Lekunberriin päättyneen toisen etapin 2020, Lagos de Covadongan päättyneen 16. etapin 2024 ja Alto de La Farraponan päättyneen 14. etapin 2025.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailun voitto
Route du Sud, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 4. etapin voitto
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
Espanjan ympäriajo, 5. etapilla kolmas
Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailussa kolmas
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Pollença-Andratx, voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, 2. etapin voitto, 11. etapilla toinen
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa neljäs, 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo 5. etapin voitto, 8. etapilla toinen, 12. etapilla kolmas
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Espanjan ympäriajo, mäkikirikilpailussa toinen, 16. etapin voitto, 10., 12. ja 13. etapilla kolmas
Vuelta Asturias, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun sekä 4. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 14. etapin voitto
Fernand Vandérem

Fernand Vandérem, oik. Fernand-Henri Vanderheym (24. kesäkuuta 1864 Pariisi, Ranska – maaliskuu 1939 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän kirjoitti näytelmiä ja romaaneja ja toimittajana kirjallisuuskritiikkiä muun muassa "L’Écho de Paris’hin".
Kiiltolupikka

Kiiltolupikka ("Sesleria nitida") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja lupikoiden ("Sesleria") sukuun kuuluva kasvilaji. Kiiltolupikkaa kasvaa luonnossa Etelä-Euroopassa Italiassa. Lisäksi sitä kasvatetaan myös koristeheinänä.
Kiiltolupikka on monivuotinen ja mätästävä heinälaji. Sen varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja voivat kasvaa noin 20–70 cm korkeiksi. Lehtilavat ovat 10–27 cm pitkiä, 3,5–6 millimetriä leveitä ja tasapintaisia. Lehtien kielekkeet ovat 0,2–0,4 mm pitkät ja kalvomaiset. Kiiltolupikan kukintona on tähkää muistuttava, soikea tai pitkulainen röyhy, joka on 2–3 cm pitkä ja 0,9–1,2 cm leveä. Tähkylät ovat röyhyssä yksittäin ja ovat muodoltaan pitkulaisia, 5,5–6,5 mm pitkiä sekä hieman sivusuunnassa litistyneitä. Osa tähkylöistä on martoja, mutta lisääntymiskykyisiä kukkia sisältävissä tähkylöissä on kahdesta kolmeen fertiiliä kukkaa. Kukissa on kolme pontta ja kaksi luottia. Tähkylöiden kaleet ovat keskenään samannäköisiä ja hieman tähkylää lyhyempiä. Tähkylöiden helpeet ovat lyhytvihneisiä.
Metsakivi järv

Metsakivi järv (myös "Kirepi järv, Kirepi paisjärv, Koosa paisjärv" ) on Virossa Tartumaalla Peipsiäären kunnan Metsakivin kylässä sijaitseva patojärvi.
Maantietoa.
Patojärvi on 660 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,4 hehtaaria. Annetut luvut ovat todennäköisesti vesistöllisesti normaalitilanteen arvoja. Järven rantaviiva seuraa itäpäässä suoraksi rakennettua patoa, mutta lännessä se kapenee astettain joen levyiseksi. Altaan eteläpuolella kulkee tie, joka ylittää altaan eteläpuolelle muodostuneen lahden. Vesialtaan tilavuudeksi ilmoitetaan 0,1492 miljoonaa kuutiometriä (vedenpinta 49,20 metriä mpy.), mutta se vaihtelee erittäin kuivan tai kostean vuoden välillä 0,029–0,202 miljoonan kuutiometrin välillä (vedenpinta 47,20–49,80 metriä mpy.). Patojärven pinta-ala vaihtelee silloin 3,3–9,0 hehtaaria. Patojärvi on rakennettu pienen Metsäkivin kylän peltojen väliin. Sen ympärillä on haja-asutusta ja sen lounaispuolella on metsämaata. Rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä. Eteläpuolinen tie haarautuu kantatieltä 43 ja se johtaa Kirepin kylään.
Pato.
Maapato on rakennettu vuonna 1976 Kargaja jõen uomaan poikittain ja padon pituus on 221 metriä. Sen rakentamiseen käytettiin 7 790 kuutiometriä maata. Padon yläreuna on 50,30 metriä (mpy.) ja maavallin suurin korkeus on 5,3 metriä. Se rakentaminen maksoi 32 600 ruplaa. Patoaltaan betonisen tyhjennysportin mitat ovat 2,2 × 4,8 neliömetriä ja sen ylivuotoharjanne on 49,80 metrin korkeudella. Portti on maksanut 18 770 ruplaa.
Vesistösuhteita.
Metsakivi järv kuuluu Koosa jõen valuma-alueeseen, jossa se on Kargaja jõen läpivirtausjärvi. Järveen ei tule ympäristöstä ojia, joten sen valuma-alue muodostuu Kargaja jõen latvaosista, joiden arvioitu pinta-ala on noin 32 neliökilometriä. Kargaja jõgi yhtyy Emajõe-Suursoolla Koosa jõgeen. Koosa jõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Hylätyt lelut

Hylätyt lelut () on Hibbert Ralph Entertainmentin (nyk. Silver Fox Films) vuosina 1997–1999 tuottama brittiläinen animaatiosarja, joka perustuu James Stevensonin kirjaan The Night After Christmas. Sarja kertoo kahdesta hylätystä lelusta: teddykarhu Teddystä ja räsynukke Annista, jotka matkaavat halki kaupungin, yrittäen etsiä itselleen uutta omistajaa. Ennen itse sarjaa Hibbert Ralph Entertainment tuotti Cosgrove Hallin kanssa vuonna 1995 puolen tunnin mittaisen lyhytelokuvan, joka toimii pilottijaksona tälle piirrossarjalle. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla.
Ääninäyttelijät.
Suomenkieliset äänet.
Lyhytelokuvan suomenkielisen jälkiäänityksen ohjasi ja suomensi Kaisa Valjakka, ja televisiosarjan jälkiäänityksen ohjais ja suomensi Arja Kataja.
Sirkka Hertzberg

Sigrid Johanna (Sirkka) Hertzberg (2. tammikuuta 1877 Joensuu – 29. elokuuta 1955) oli suomalainen näyttelijä, joka teki uransa 1890-luvulla Suomalaisessa Teatterissa. Hän näytteli muun muassa "Anna Liisan" ja "Seitsemän veljeksen" kantaesityksissä.
Ura.
Hertzbergin vanhemmat olivat merikapteeni Verner Hertzberg ja Brita Parviainen. Käytyään Helsingin tyttökoulun hän liittyi 1894 Suomalaiseen Teatteriin. Hertzbergin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Karin Löfborgin rooli Minna Canthin draamassa "Sylvi", Jessican rooli William Shakespearen komediassa "Venetsian kauppias" ja Biancan rooli Shakespearen komediassa "Kuinka äkäpussi kesytetään".
Hertzberg näytteli usein pojankloppeja, sillä hänen aikanaan oli tapana, että naiset tekivät kyseisiä rooleja. Hertzbergin poika- ja nuorukaisrooleista teatterihistoriallisesti mainittava on Eeron osa "Seitsemän veljeksen" kantaesityksessä marraskuussa 1898.
Hertzberg näytteli myös muun muassa näytelmissä "Saituri", "Reviisori", "Macbeth", "Nummisuutarit" ja "Anna Liisa".
Hertzberg jätti näyttämön 1899, jolloin hän avioitui maisteri Samuli Sarion kanssa.
Paavo Honkimäki

Paavo Honkimäki (s. 21. heinäkuuta 1977 Saarijärvi) on suomalainen näyttelijä.
Ura.
Honkimäki on tehnyt uraansa suurimmalta osin Lahden kaupunginteatterissa ja Teatteri Eurooppa Neljässä. Hän roolitehtäviään ovat muun muassa Timo ("Seitsemän veljestä"), Paul McCartney ("The Beatles Story"), Juhana Vilen ("Tankki täyteen"), Reino Helismaa ("Tapsa ja Repe - ohjelmalliset iltamat") ja Jussi Ollenberg / Topias Kinkkunen ("Miehen kylkiluu"). Kesällä 2015 Honkimäki teki useita rooleja Paavo Väyrysestä Alli Paasikiveen Laajavuoren kesäteatterin tuotannossa "Kekkonen - syntymästä kuolemattomuuteen".
Honkimäellä on sivurooli Auli Mantilan draamaelokuvassa "Pelon maantiede" (2000).
Finnon kartano

Finnon kartano sijaitsi Kaitaalla eteläisessä Espoossa. Sen päärakennus ja talousrakennukset on purettu, ja niiden tilalle on rakennettu varastoja ja myymälöitä. Vakituisen asutuksen historia kartanon lähiympäristössä ulottuu Hannusjärvestä tehdyn siitepölytutkimuksen mukaan rautakaudelle.
Historia.
Finnon kartanon historia alkaa 1600-luvun lopulta, jolloin Finnon keskiaikaisesta kylästä muodostettiin kartanomainen ratsutila. Vakinaista peltoviljelystä alueella harjoitettiin jo rautakaudella vuoden 1000 tienoilla. Finno tunnettiin 1900-luvun alkupuolella laajasta puu- ja hedelmätarhastaan. Finnon viimeinen päärakennus valmistui Helsingin olympiavuonna noin 200 metriä länteen vanhasta, myös puretusta päärakennuksesta. Alueen maalaismainen ilme alkoi muuttua 1960-luvulla, jolloin moottoritie Länsiväylä rakennettiin aivan päärakennuksen pohjoispuolitse. Vuosisadan lopussa Finnon vanhalle tonttimaalle rakennettiin muun muassa varastohalli ja seuraavan vuosisadan alussa myymälähalleja. Tuolloin viimeisetkin vanhat kulttuurikerrokset katosivat.
Viimeinen päärakennus.
Vuonna 1952 valmistunut päärakennus oli kaksikerroksinen ja 13-huoneinen kivitalo. Barokista ammentaneine, symmetrisine julkisivuineen se oli ilmeeltään jossain määrin yksitotinen. Rakennuksen keskiakselia oli korostettu frontonein ja eteiskuistein. Kuistin päällä oli balusterikaiteinen parveke. Rakennuksen pohjoissivulle rakennettiin kaari- ja ympyräaiheinen sisääntulokatos 1971.