Karatepen piirtokirjoitus

Karatepen piirtokirjoitus on Karatepen rautakautisesta kaupungista Turkissa löydetty foinikiankielinen piirtokirjoitus ja sen luuvilainen paralleeliteksti. Karatepen piirtokirjoitus pisin tunnettu foinikialainen piirtokirjoitus. Se on ajoitettu yleensä 700-luvun lopulle tai 600-luvun alkuun eaa. Teksti sisältää tärkeää tietoa 700-luvun lopun myöhäisheettiläisestä valtakunnasta aikana jolloin Assyrian valtakunta laajeni länteen.
Piirtokirjoitus.
Karatepen rautakautisesta linnoitetusta kaupungista eteläisessä Turkissa löydettiin foinikiankielinen piirtokirjoitus vuosina 1946–1947. Piirtokirjoitus on säilynyt kolmena kopiona foinikian kielellä, joista kahdelle löytyy lisäksi luuvilainen paralleeliteksti. Kyseessä on alun perin kahdella kielellä kirjoitettu teksti. Piirtokirjoituksista kaksi sijaitsee kaupungin kahden portin yhteydessä (tekstit A ja B) ja kolmas on kirjoitettu toisen portin lähelle sijoitetun myrskyn jumalaa kuvaavan steelan jalustaan. Jalustan piirtokirjoituksen luuvilainen paralleeliteksti ei ole säilynyt. Kyseessä on pisin tunnettu foinikialainen piirtokirjoitus.
Porteilta löydetyt foinikialaiset tekstit ovat pieniä poikkeuksia lukuun ottamatta identtiset. Myös steelan teksti noudattaa uskollisesti porttien tekstejä, mutta sen lopusta löytyvä siunaus- ja kirousjakso poikkeaa niistä. Erojen vuoksi porttien ja steelan siunaus- ja kirousjaksot on käännetty erikseen. Luuvilaisten ja foinikialaisten paralleelitekstien välillä on lisäksi joitakin eroja. Esimerkiksi luuvilaisessa tekstissä tekstin kirjoituttanut hallitsija Asatiwada esitellään Auringon siunaamaksi säänjumala Tarhuntin palvelijaksi, kun vastaavassa kohdassa foinikialainen teksti kertoo Asatiwadan olleen Baalin siunaama ja Baalin palvelija. Koska erot ovat suhteellisen pieniä, paralleelitekstit auttavat tulkitsemaan vaikeita kohtia. Paralleelien suuren määrän vuoksi lähes koko foinikialainen teksti voidaan rekonstruoida. Ainoan poikkeuksen muodostaa steelan piirtokirjoituksen siunaus- ja kirousosa, josta on säilynyt ainoastaan yksi kopio. Sen viimeisistä riveistä voidaankin hahmottaa ainoastaan yksittäisiä sanoja.
Piirtokirjoitukset ajoitetaan yleensä 700-luvun lopulle tai 600-luvun alkuun eaa. Ne on kirjoituttanut kaupungin hallitsija Asatiwada, joka myös kertoo nimenneensä kaupungin itsensä mukaan Asatiwadajaksi. Piirtokirjoituksen mukaan Kuen hallitsija ja danunilaisten kuningas Urikku (tai Awarik[k]u, Warik[k]u) oli asettanut Asatiwadan virkaansa. Kyseessä saattaa olla vasallisuhde Kuen alueen suurkuninkaan Urikkun ja paikallisen kuninkaan Asatiwadan välillä. Jos kyseessä on sama hallitsija kuin Urikkun piirtokirjoituksessa, eikä dynastian toinen samanniminen kuningas, Karatepen piirtokirjoitus voidaan ajoittaa karkeasti samalle ajalle. Piirtokirjoituksessa Asatiwada kerskuu alistaneensa muut alueen kuninkaat hallintaansa, joten ilmeisesti hän saavutti merkittävän aseman Kuen valtakunnassa.
Karatepen piirtokirjoitus sisältää tärkeää tietoa yhdestä 700-luvun lopun myöhäisheettiläisestä valtakunnasta aikana jolloin Assyrian valtakunta laajeni länteen. Se myös kertoo alueen jumalmaailmasta sekä foinikialaisen ja luuvilaisen kulttuurin rinnakkaiselosta eteläisen Turkin alueella. Piirtokirjoitus on edelleen alkuperäisellä sijaintipaikallaan Turkissa.
Teksti.
Huomioita.
Luuvilaisessa tekstissä ei mainita Baal-jumalaa, vaan tekstissä viitataan Auringon siunaamaan ja Tarhuntin palvelijaan. Urikku on assyrialainen muoto nimestä. Foinikialaisissa teksteissä käytettäviä muotoja ovat Awarik(k)u (Karatepen piirtokirjoitus) ja Warik(k)u (Urikkun piirtokirjoitus). Danunilaiset viittaa todennäköisesti Adanan tasangon asukkaisiin. Luuvilaiset paralleelitekstit käyttävän alueen asukkaista nimitystä adanawealaiset (Karatepen piirtokirjoitus) tai (a)hijawalaiset (Urikkun piirtokirjoitus).
Tekstissä käytetty sana ”hankin” on kirjaimellisesti ”tein”, ”armeija” voi olla myös ”armeijan leiri” tai ”kasarmi”, ”kuningashuoneen” voi olla ”palatsin”, ”huoneen”. Kohta ”istuin isäni valtaistuimelle” on kiistelty. Joidenkin tutkijoiden mukaan tässä viitataan Urikkun valtaistuimeen. Seuraavassa tekstissä kuitenkin ylistetään Asatiwadan urotekoja, mikä tukisi tulkintaa, että tässä viitataankin Asatiwadan valtaistuimeensa. Mopsun on luuvilaisessa tekstissä Muksas. Tämä viittaa joko Urikkun tai Asatiwadan kuningassukuun. Useiden tutkijoiden mukaan tämä on yhteydessä kreikkalaisen käyttämään nimitykseen Mopsos, mutta yhteys ei ole selvä.
”Missä tiet olivat vaarallisia” on kirjaimellisesti ”missä mies pelkäsi kulkea tietä pitkin”. ”Kulkea yksin värttinän kanssa” on epäselvä foinikialaisessa tekstissä. Käännös perustuu osin luuvilaisen tekstin tukeen. ”Yötä” voidaan kääntää myös ”pimeyttä”. Luuvilaisessa tekstissä ei mainita Baalia, vaan jumalan nimi on Tarhunt. Lyömäaseen Baal eli Baal Krntris (bʿl krntris) oli ilmeisesti Aleppon Baalin (eli Baal-Smd:n) anatolialainen muoto. Nimen krntris vokalisointi on epäselvä.
Kohta ”uhrasin kaikille jumalankuville” on kiistelty. Monien tutkijoiden mukaan tässä ei viitata kuninkaan antamiin uhreihin jumalankuville, vaan jokilaakson asukkaiden uhreihin. Sana, joka tässä kohdassa käännetään jumalankuvaksi, on luuvilaisen tekstin peruseella tulkittu jokilaakson asukkaiksi. Tällöin käännös olisi: ”kaikki jokilaakson asukkaat uhraavat hänelle (Baalille) ja tuovat hänelle vuosittaisen uhrin …” Ilman luuvilaista tekstiä tämä tulkinta ei olisi mahdollinen. Luuvilainen ja foinikialainen teksti kuitenkin poikkea vat toisistaan monessa kohdassa, ja koska foinikialaisessa tekstissä ei ole mitään epäselvää tässä kohtaa, päädytään seuraamaan sen lukutapaa.
”Vuosittaisena uhrina” voisi viitata myös päivittäiseen uhriin, mutta härän uhraaminen päivittäin vaikuttaa epärealistisen suurelta määrältä. ”Runsaasti viljaa” seuraa luuvilaista tekstiä. Foinikiankielisessä tekstissä lukee ”runsaasti kaikkea”. Elkunirsa tulee sanoista ”El, maailman luoja”. ”Jumalan poikien” voidaan kääntää myös ”jumalien poikien”.