tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Australian Grand Prix 1999

Australian Grand Prix 1999 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. maaliskuuta 1999 Melbournessa, Australiassa. Kilpailun voitti Ferrarin Eddie Irvine, jolle voitto oli uran ensimmäinen.
Startti myöhästyi, kun Barrichellon ja Herbertin autoissa syttyi tulipalo. Barrichello starttasi kilpailuun vara-autolla, mutta Herbert ei startannut ollenkaan. Pedro de la Rosa ajoi kilpailussa ensimmäisen F1-starttinsa ja saavutti myös ensimmäiset pisteensä. Kilpailun nopeimman kierroksen ajoi Michael Schumacher ajalla 1,32.112.
Artturi Rope

Arthur (Artturi) Rope (vuoteen 1935 Robertsson; 28. toukokuuta 1903 Ruokolahti – 23. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen sotilaskapellimestari ja musiikkikapteeni.
Rope opiskeli Helsingin Musiikkiopistossa 1922–1930 ja suoritti sotilaskapellimestarin tutkinnon vuonna 1934. Hän toimi 1934–1953 Suomen Valkoisen Kaartin Rykmentin soittokunnan, sittemmin Helsingin Varuskuntasoittokunnan (nyk. Kaartin soittokunta), kapellimestarina. 
Rope on säveltänyt ja sovittanut noin 500 teosta, joista suurin osa on puhallinorkesterille tehtyjä sovituksia, muun muassa Jean Sibeliuksen ja Pjotr Tšaikovskin sinfonioista. Sotien aikana hän sovitti lähes kaiken silloin käytössä olleen marssi- ja viihdemusiikin sotilassoittokunnalle. Näitä sovituksia on esitetty muun muassa Esplanadikappelin lavalla ja muissa soittotilaisuuksissa. Sotien aikana hän tuli tutuksi asemiesiltojen kapellimestarina. Hänen tunnetuin sävellyksensä on fanfaarimarssi ”Sotamarsalkan hopeatorvet”.
Puolustusvoimille valittiin 1950-luvun alussa uutta ylikapellimestaria. Ropen syrjäytti Martti Parantainen, jonka kanssa hän ajautui lähes täydelliseen välirikkoon. Parantainen siirrätti kilpakumppaninsa Ropen Hämeenlinnaan, josta hänet siirrettiin reserviin vuonna 1953. Rope jatkoi opettajana muun muassa Sibelius-Akatemiassa sekä yksityisenä musiikinopettajana. Hän muun muassa opetti pianonsoittoa ja säesti laulajia kotonaan. Artturi Rope toimi Sibelius-Akatemian soitinnuksen ja johtamistaidon opettajana vuodesta 1944 kuolemaansa saakka.
Rope sai Director musices -arvonimen vuonna 1958. Hänet on haudattu Suomen kaartin hautausmaalle Helsingin Hietaniemeen.
Hussilaisuus

Hussilaiset olivat Jan Husin (noin 1371–1415) reformaatioaatteiden kannattajia Böömissä. Hus ja hussilaiset saivat huomattavasti vaikutteita John Wycliffeltä, mutta myös mm. Joackim Florislaiselta fransiskaanispirituaalien kautta.
Vuonna 1412 paavi julisti Husin kannattajineen interdiktiin. Husia kuulusteltiin Konstanzin kirkolliskokouksessa vuonna 1415, ja kun hän kieltäytyi perääntymästä, hänet poltettiin roviolla kerettiläisenä. Tämä aiheutti raivoa Husin seuraajissa, joihin kuului tavallisen kansan lisäksi myös joukko Böömin aatelistoa. Tämän jälkeen hussilaiset järjestäytyivät vallankumousliikkeeksi, jossa oli kolme perusainesta: uskonnollinen, kansallinen ja yhteiskunnallinen. Saarnaaminen oli saatava vapaaksi, ehtoollinen jaettava maallikoille molemmissa muodoissa, kirkon oli luovuttava omaisuudestaan ja "privilegium forista" (pappien oikeudesta saada asiansa käsitellyksi kirkollisessa tuomioistuimessa, kun oli kyse kuolemansynneistä).
Hussilaiset jakautuivat kahteen leiriin: konservatiivisiin utrakvisteihin ja radikaaleihin taboriitteihin. Hussilaissodat (1420–1436) päättyivät suurelta osin Baselin kirkolliskokoukseen 1433, jossa utraktivistien vaatimukset valtaosin toteutettiin, mutta taboriitit jatkoivat taisteluaan (heidät kukistettiin 1434).
Luettelo televisiosarjan Futurama jaksoista

Tämä on luettelo Yhdysvaltalaisen animaatiosarjan Futuraman jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa alkuperäisessä Yhdysvaltain esitysjärjestyksessä. Luettelossa jaksot ovat lajiteltu esityskausien mukaisesti. Jakson tuotantokauden saat selville tuotantokoodin ensimmäisestä numerosta.
Sarjaa tehtiin alun perin neljän tuotantokauden verran (jaksot 1-72), mutta nämä jaksot jaettiin Yhdysvalloissa viiteen eri esityskauteen esitystaukojen mukaan. Suomessa nämä esityskausien tauot eivät osuneet samoille paikoille kuin Yhdysvalloissa. Ensimmäisten 72 jakson jälkeen sarjasta tehtiin neljä elokuvaa, jotka jaettiin yhteensä kuuteentoista normaalimittaiseen jaksoon televisioesitystä varten (jaksot 73-88). Näitä kuuttatoista jaksoa voidaan pitää sarjan 5. tuotantokautena, ja ne on esittänyt Suomessa Subtv alkuvuodesta 2013. Yhdysvalloissa ne esitettiin 23. maaliskuuta 2008 – 30. elokuuta 2009.&lt;br&gt;
Sarjan 6. tuotantokausi (26 jaksoa) esitettiin USA:ssa kahdessa osassa 24. kesäkuuta 2010 – 21. marraskuuta 2010 ja 14. heinäkuuta 2011 – 8. syyskuuta 2011.&lt;br&gt;
Sarjan 7. tuotantokausi (26 jaksoa) esitettiin USA:ssa kahdessa osassa 3. heinäkuuta 2013 – 29. elokuuta 2012 ja 14. heinäkuuta 2011 – 4. syyskuuta 2013.
Suomessa MTV3 esitti ensiesityksinä kaudet 1-3, Subtv kaudet 4 ja 5. Tämän jälkeen kausia 1-4 on esittänyt FOX. Suomessa jaksoja 89-140 (kaudet 6-9) ei ole esitetty televisiossa, mutta kaikki sarjan jaksot on julkaistu DVD-bokseina ja katsottavissa Disney+-suoratoistopalvelussa.
Jaksot 1-72 on julkaistu neljänä DVD-boksina (kaudet 1-4) tuotantojärjestyksen mukaisesti. Bokseissa 3 ja 4 joidenkin jaksojen suomenkieliset nimet poikkeavat televisioesityksien yhteydessä käytetyistä nimistä. Disney+:ssa jaksot ovat televisioesitysten mukaisilla nimillä jaksoja 69, 71 ja 72 lukuun ottamatta.
Jaksot 73-88 on julkaistu Suomessa neljänä pitkänä DVD-elokuvana: , , ja .
Jaksot 89-140 on julkaistu kolmessa DVD-boksissa (kaudet 5 &amp; 6, season 7 ja season 8).
Karhunsammalet

Karhunsammalet ("Polytrichum") ovat lehtisammalten suku, johon kuuluu alle 200 lajia. Niitä kasvaa hyvin erilaisissa ympäristöissä maailman eri mantereilla. 
Karhunsammalet ovat tummanvihreitä sammalia, joiden muoto muistuttaa minikokoista männyn taimea. Karhunsammalet ovat kaksikotisia. 
Karhunsammalet kuuluvat kahteen eri sukuun: vuorikarhunsammalet ("Polytrichastrum") ja korpikarhunsammalet ("Polytrichum").
Likiarvo

Numeerisessa matematiikassa luvun "x" likiarvolla tarkoitetaan mitä tahansa sellaista reaalilukua "y", että erotuksen itseisarvo "|x−y|" on pienempi kuin jokin ennalta määrätty positiivinen arvo. Likiarvoja voidaan käyttää vertailemaan lukujen suuruuksia, jos näitä ei pysty muuten vertailemaan. Toisaalta, vaikka reaaliluvuille "x" ja "y" olisi voimassa "x &lt; y", voi näiden lukujen likiarvoille olla voimassa "y" &gt; "x". Tällaisten tilanteiden välttämiseksi voidaan monesti arvioida luvun likiarvon tarkkuutta ja tutkia, kuinka suureksi virhe voi korkeintaan kasvaa laskennan aikana. 
Monissa fysiikan laskelmissa on tärkeää osata arvioida likiarvoilla. Esimerkiksi paloturvallisuuslaskelmissa on pystyttävä laskemaan, minkä verran rakenteet kestävät mitäkin lämpötilaa. Tällöin jos tukipalkin mittoja ei pystytä laskemaan tarkasti, voidaan laskea, kuinka paljon heikompi palkki kestää, ja näin valita rakennukseen tätä vahvempi palkki.
Theopaskhitismi

Theopaskhitismi oli 500-luvulla syntynyt teologinen oppi, joka liitettiin Johannes Maxentinuksen kaltaisiin teologeihin ja jonka mukaan yksi Kolminaisuudesta ristiinnaulittiin. Esimerkiksi Hormisdaan (paavina 514–523) mukaan oppi oli mahdollisesti harhaanjohtava ja voi johtaa esimerkiksi patripassianismin tapaiseen heresiaan.
Ryöskärinkalla

Ryöskärinkalla on saari Iin kunnassa Perämerellä lähellä Simon kunnanrajaa, noin neljän kilometrin päässä Vatungin niemeltä länsiluoteeseen. Saari on matala ja sillä kasvaa pääasiassa lehtipuita ja pensaita. Metsästys on sallittu ilman maanomistajan lupaa.
Saaren itärannalla noin 200 metrin päässä saaren eteläkärjestä on autiotupa, pieni kolmen hengen kamiinalämmitteinen kota. Saarella ei ole laituria.
Transsubstantiaatio

Transsubstantiaatio on roomalaiskatolisen kirkon oppi, jonka mukaan ehtoollisen leipä ja viini muuttuvat substantiaalisesti (aksidenssien säilyessä) Kristuksen ruumiiksi ja vereksi.
Johannes Damaskolaisen mielestä kyseessä oli käsityskyvyn ylittävä tapahtuma, mutta yleensä kirkkoisät ja keskiajan teologit lähestyivät asiaa spekulatiivisemmin. Transsubstantiaatio-oppi oli keskeisellä sijalla muun muassa keskiajan filosofian universaalikiistassa.
Corbien luostarin munkki Paschasius Radbertus ehdotti vuonna 844 niin sanottua reaalipreesensiä; saman luostarin Ratramnus esitti leivän ja viinin olevan symboleja.
Uuden ajan maltillisemmissa tulkinnoissa (muun muassa Ulrich Zwingli) "transsignifikaatio" merkitsee leivän ja viinin merkityksen muuttumista, siihen liittyvä "transfinalisaatio" leivän ja viinin tarkoituksen muuttumista.
Zapadnaja Litsa

Zapadnaja Litsa () on Venäjän pohjoisen laivaston sukellusvenetukikohta. Se sijaitsee Kuolan niemimaan länsiosassa, Muotkavuonosta etelään työntyvässä Litsanvuonossa, Zaozerskin suljetun kaupunkipiirikunnan alueella. Tukikohta on noin 45 km Norjan rajasta itään, lähellä saman vuonon perukassa ennen sijainnutta Läntisen Litsan suomalaiskylää.
Vuonna 1958 sataman läheisyyteen muutama kilometri sisämaahan rakennettiin salainen asutuskeskus, nykyinen Zaozerskin suljettu kaupunki. Aiemmin se on tunnettu myös nimillä Severomorsk-7, Murmansk-150 ja Zaozjornyi. Kaupungista on 120 km Murmanskiin.
Laivastotukikohta käsittää on neljä erillistä satamaa tai tukikohtaa vuonon rannoilla. Näistä vanhin on Malaja Lopatka, joka oli jo Neuvostoliiton ensimmäisen, vuonna 1957 rakennetun ydinsukellusveneen K-3:n kotisatama. Muut ovat Bolšaja Lopatka, Nerpitšja ja Andrejevanlahti. 
Andrejevanlahden ydinpolttoainevarastointi.
Andrejevanlahden () rannalla on laivaston käytetyn ydinpolttoaineen tärkein varastointilaitos. Laitos vaurioitui jo vuonna 1982, mutta väliaikaiseksi tarkoitettu varastointi on venynyt vuosikymmenien mittaiseksi. Laitoksesta on vuotanut radioaktiivista ainetta ympäristöön ja sitä pidetään vakavana ympäristöuhkana.
Kukkaruukku

Kukkaruukku on astia, jossa kasvatetaan erilaisia kasveja. Valmistusmateriaalina on yleisimmin terrakotta, mutta myös muovista, savesta, puusta tai kivestä voidaan valmistaa kukkaruukkuja. 
Joidenkin kukkaruukkujen pohjassa on reikä, josta ylimääräinen vesi tulee ulos, jos kasville annetaan kerralla paljon vettä. Jos ruukun alla on alusastia, kasvi pystyy imemään myös siitä vettä juurillaan, mikäli sen tarvitsee. Ulos avoimelle paikalle eivät reiättömät ruukut sovellu, koska kaatosateella ruukku voi kastua likomäräksi eikä ylimääräinen vesi pääse helposti pois.
Kasveille, jotka eivät kestä märkyyttä, sopii parhaiten saviruukku, koska se hengittää ja sallii kosteuden haihtumisen. 
Varsinkin savesta ja kivitavarasta tehdyt ruukut voivat rapautua ja jopa haljeta ulkona pakkasessa talvella, joten ne on hyvä tyhjentää talveksi tai säilyttää muuten suojattuna talven yli. Koristellut mosaikki- ja posliiniruukut kannattaa pitää sisäkasveilla, sillä ne eivät pidä päivänvalosta ja saattavat muun muassa haljeta.
Ruukun tilavuus.
Kuvan mukainen ruukku on muodoltaan katkaistu kartio. Sen tilavuus voidaan laskea seuraavalla kaavalla:
formula_1
jossa formula_2 merkitsee tilavuutta, formula_3 korkeutta, formula_4 ruukun suuaukon sädettä ja formula_5 ruukun pohjan sädettä.
AOL Instant Messenger

AOL Instant Messenger (AIM) oli AOL:n pikaviestintäohjelma. Ohjelma oli mainoksilla rahoitettu ohjelma, joka oli käyttäjille ilmainen. AOL julkaisi ensimmäisen version toukokuussa 1997. Palvelu suljettiin 15. joulukuuta 2017.
AIM:n uusimmat versiot toimivat Windowsissa, mutta vanhemmat versiot toimivat myös Linux ja OS X -käyttöjärjestelmissä.
Eugene Ormandy

Eugene Ormandy (alk. Jenő Ormándy-Blau; 18. marraskuuta 1899 Budapest, Unkari – 12. maaliskuuta 1985 Philadelphia, Yhdysvallat) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen kapellimestari ja viulisti.
Ormandy opiskeli Unkarin musiikkiakatemiassa viulunsoittoa Jenő Hubayn johdolla. Hän opiskeli myös filosofiaa yliopistossa. Ormandy muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1921 ja otti nimen Ormandy. Hän toimi ensin viulistina ja myöhemmin kapellimestarina Capitol Theater Orchestrassa, joka säesti mykkäelokuvia.
Ormandy nimitettiin Minneapolisin sinfoniaorkesterin kapellimestariksi vuonna 1931, ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1936 asti. Tänä aikana hän teki ensimmäiset levytyksensä RCA Victor -yhtiölle. Näihin sisältyivät Anton Brucknerin 7. sinfonia ja Gustav Mahlerin 2. sinfonia. Esitysten korkea laatu toi hänelle mainetta poikkeuksellisena lahjakkuutena.
Parhaiten Ormandy kuitenkin muistetaan peräti 44 vuotta kestäneestä suhteestaan Philadelphian orkesteriin, jonka varakapellimestariksi hän tuli Leopold Stokowskin alaisuuteen vuonna 1936. Jo pari vuotta myöhemmin hänet nimitettiin orkesterin musiikilliseksi johtajaksi, tehtävään jota hän hoiti eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1980.
Ormandyn kapellimestaritaidetta luonnehtii upea orkesterisointi. Hän kiinnitti huomiota varsinkin jousisektioiden legato-sointiin kontrolloimalla jousen käyttöä ja äänenmuodostusta.
Ormandy saavutti suurimmat menestyksensä myöhäisromantiikan ja 1900-luvun alkuvuosien musiikin tulkkina. Hän edisti erityisesti Sergei Rahmaninovin musiikin tunnetuksi tulemista ja johti hänen "Sinfonisten tanssiensa" kantaesityksen. Ormandy myös levytti Rahmaninovin kanssa tämän "Paganini-muunnelmat". Ormandy vastasi myös useiden Dmitri Šostakovitšin sinfonioiden kantaesityksistä Yhdysvalloissa.
Ormandy vieraili orkestereineen lähes kaikkialla maailmassa. Suomessa hän vieraili Sibelius-viikolla muun muassa vuonna 1951, 1952 ja 1965 ja orkesterinsa kanssa 1955 ja tapasi Jean Sibeliuksen.
The Final Experiment

The Final Experiment on vuonna 1995 julkaistu ensimmäinen Ayreonin albumi. Albumi kertoo 500-luvulla Britanniassa eläneestä miehestä, joka alkaa saada viestejä tiedemiehiltä. Viestit tulevat vuodesta 2084, kun ihmiskunta on melkein tuhonnut itsensä suuressa sodassa.
Kappalelista.
Prologue
Act I: "The Dawning"
Act II: "King Arthur's Court"
Act III: "Visual Echoes"
Act IV: "Merlin's Will and Ayreon's Fate"
Universalismi (kristinusko)

Universalismi on kristinuskon käsitys, jonka mukaan kaikki ihmiset pelastuvat. Esimerkiksi Origeneen mukaan dualismin hylkääminen oppina merkitsee, ettei maailman loppuessa Saatanalle voi kuulua kukaan (ei edes Saatana itse): Jumala pelastaa jokaisen, ja maailma palautuu alun täydellisyyteen ("apokatastasis").
Myös Gregorios Nyssalainen kannatti universalismia. Karl Barthin mukaan kaikki paitsi Kristus pelastuvat: Jumala nimenomaan hylkäsi Kristuksen, joka kärsii ihmiskunnan rangaistuksen.
Toisen näkemyksen mukaan kaikki pelastuvat vapaaehtoisesti, koska Jumalan rakkaus on niin suuri, ettei kukaan voi olla antautumatta sille. (Vrt. arminiolaisuus, partikularismi.)
Nykyaika.
Nykyajan universalistit saattavat perustella kantaansa silläkin, että monet varhaiset kirkolliset johtohahmot ilmeisesti tukivat oppia. Muun muassa The Christian Universalist Association on sanonut universalismin olleen varhaisimpien kristittyjen keskeinen viesti. Myöhemmin universalismin kannatusta on esiintynyt vaihtelevasti eri aikoina.
Unitaariuniversalismi on eri asia, eivätkä sen kannattajat välttämättä ole edes kristittyjä. Alun perin unitaariuniversalismi kyllä syntyi universalistien ja unitaarien kattojärjestöjen – Universalist Church of American ja American Unitarian Associationin – yhdistyttyä vuonna 1961.
Suomessa tunnettu universalisti on kirjailija ja pappi Antti Kylliäinen.
Lehmäjengi

Lehmäjengi () on vuonna 2004 valmistunut Disneyn piirroselokuva. Se parodioi muun muassa lännenelokuvia ja uusia "Charlien enkeleitä". Elokuvan ohjasivat Will Finn ja John Sanford. "Lehmäjengi" on Disneyn 45. kokoillan piirroselokuva, ja myös viimeinen perinteinen käsin piirretty elokuva "Prinsessa ja sammakko" -elokuvan ilmestymiseen asti. Ennen Lehmäjengiä Disneyn studiot olivat jo pitkään suunnitelleet tekevänsä täyspitkän piirretyn westernin.
Musiikin sävelsi Alan Menken. Menken ei ollut aiemmin tehnyt musiikkia lännenelokuviin ja katsoi kymmeniä aiheen elokuvia, joista sai poimittua elementtejä elokuvan kappaleisiin.
Tarina.
Tarina kertoo kolmesta lehmästä, rouva Calowaysta, Maggiesta ja Gracesta, jotka aikovat ottaa kiinni kuuluisan karjavarkaan Alameda Slimin. Mukana seikkailevat mm. šeriffin ratsu Buck ja jalkapuoli jänis Jack.
Pähkinärinne

Pähkinärinne () on Länsi-Vantaan Myyrmäen suuralueen Hämeenkylän kaupunginosassa sijaitseva kerrostaloalue. Se sijaitsee Lammaslammen, Vihdintien ja Rajatorpantien välissä. Pähkinärinteen lähialueita ovat muun muassa Hämevaara, Hämeenkylä, Linnainen, Rajatorppa (Vapaala) ja Varisto.
Rakennettu kaupunkiympäristö.
Pähkinärinteessä on kaksi ostoskeskusta, joista pohjoisen ympäristö on rakennettu 1970- ja eteläosan 1980-luvulla. Merkittävän osan Pähkinärinteeseen 1970-luvulla rakennetuista taloista rakennutti nykyinen vakuutusyhtiö Tapiola vuokrataloikseen. 
Pähkinärinteen asemakaava on tyypillinen 1960-luvun uusruutukaava. Rakennusliike Otto Wuorio Oy halusi tehdä alueesta korkeatasoisen ja palkkasi arkkitehdiksi Pentti Aholan, joka laati asemakaavan 1969. Maantasokerroksiin on kaavoitettu palvelutilaa, mikä oli vastareaktio 1960-luvun täydelliseen työpaikkojen ja asumisen erottamiseen toisistaan. Pähkinärinteen rakennusten suunnittelua jatkoi Pentti Aholan kuoleman jälkeen Ar-suunnittelu Björkstam-Heino-Kostiainen, joiden suunnittelemia useimmat rakennukset ovat. Kerrostalot valmistuivat 1972-1979. Ostoskeskuksen suunnitteli arkkitehti Erkki Karvinen. Alueen eteläosan talot rakennettiin 1980- ja 1990-luvuilla, suunnittelijoina Aatos ja Aila Issakainen
Alue on kaupunkikuvallisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas. Pähkinärinne valittiin mukaan Vantaan rakennusperintölistaukseen, jonka kohteet edustavat aikakauttaan erityisen hyvin ja ovat säilyneet alkuperäisinä. Yhtenäinen arkkitehtuuri esiintyy erityisesti tiilipintaisissa kerrostaloissa ja niiden värityksessä ja parvekkeissa, joita on osin uusittu. Punatiilipintaisissa rakennuksissa tehosteväreinä on käytetty kirsikka ja juolukka. Parvekkeet ovat yleensä betonipilarirakenteisia. Rakenteiden yksityiskohdat ovat keveitä ja huoliteltuja.
2000-luvun alussa Tapiola muutti talot asunto-osakeyhtiöiksi ja myi kiinteistöt tontteineen. 2000-luvulla on lisäksi rakennettu uusia kerrostaloja.
Rakennuskannan muodostavat noin 3–6-kerroksiset kerrostalot sekä rivitalot. Pohjoisemman ostoskeskusken vieressä sijaitsee alueen korkein 8-kerroksinen kerrostalo. Alueen eteläosassa sijaitsee myös peruskoulun alakoulu, nuorisotila, kirjasto ja hammashoitola. Neuvola lakkautettiin maaliskuussa 2021 ja sen toiminnot siirrettiin Myyrmäkeen ja Martinlaaksoon. Lammaslammen ympärillä on lenkkeilymaastoa, jota ympäröivässä puistossa sijaitsee lasten leikkikenttä ja Pähkinärinteen Lions Clubin minigolfrata.
Veikkauksen entinen pääkonttori sijaitsi Hämevaarassa osoitteessa Karhunkierros 4, ei siis Pähkinärinteessa, kuten aiemmin mainittu..
Alueen nimen taustalla on Pähkinärinne, joka sijaitsee Lammaslammen pohjoispuolella Lammaslammentien ja Santamäentien välissä mäen rinteessä. Pähkinäpuisto-niminen pähkinäpensaslehto on rauhoitettu luonnonsuojelualue. Pähkinärinteessä on palstaviljelyalue asuinalueen asukkaiden käytössä. Lammaslammen vieressä olevalla viljelypalsta-alueella on 125 palstaa aktiivisessa kaupunkiviljelyskäytössä.
Pähkinärinteen postinumero on 01710.
Alueen asukasyhdistys on Pähkinärinne-seura ry.
Tuomaskristityt

Tuomaskristityt ovat syyriankieliseen kristinuskoon haaraan kuuluvia kristittyjä, joiden etninen alkuperä on Intian rannikon nasranikansassa. Tradition mukaan apostoli Tuomas perusti Intiaan ensimmäiset seitsemän seurakuntaa.
Intian uskontojen pitkän historian seurauksena tuomaskristittyjen alkuperästä ei ole paljoa luotettavaa tietoa. Alkuvaiheista tieto onkin levinnyt pitkälti suullisen perimätiedon muodossa. Länsimaalaisten lähetystyöntekijöiden tiedetään kohdanneen Intiassa uuden ajan alussa tuomaskristityiksi itseään kutsuneita kristittyjä.
Tuomaskristittyihin kuuluu nykyään useita ryhmiä, jotka kuuluvat erilaisiin laajempiin yhteisöihin.
Hertta (nimi)

Hertta on suomalaisen naisen etunimi. 
Hertta on alkuaan väärinkäsityksestä syntynyt nimi. Roomalaisen historioitsijan Tacituksen teoksissa esiintyi muinaissaksalainen jumalatar "Nerthus", joka luettiin "Hertukseksi" käsikirjoitusten vaikeaselkoisuuden vuoksi. Herthus-nimestä muodostettiin naisennimi "Hertha". Nimenä se alkoi yleistyä 1800-luvulla Saksassa ja Ruotsissa.
Hertta esiintyi Suomen Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882–1883, ja almanakassa se on ollut vuodesta 1908 lähtien.
Marraskuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on kaikkiaan ollut kirjoilla 3 859 Hertta-nimistä henkilöä, jotka kaikki ovat olleet naisia.
John Wycliffe

John Wycliffe (myös Wyclif, Wycliff, Wickliffe; noin 1320–1384) oli englantilainen teologi, pappi, kirkkoherra, Raamatun kääntäjä ja varhainen uskonpuhdistaja. Hän syntyi Yorkshiressä 1320-luvun alussa ja siirtyi Oxfordiin vuoteen 1345 mennessä. Siellä hänestä tuli teologian tohtori ja Balliol Collegen esimies Oxfordin yliopistossa.
Mielipiteet.
Wycliffen tärkein oppi-isä oli Augustinus. Wycliffe kyseenalaisti paavin vallan kirkossa. Hän vastusti pyhimysten kunnioitusta ja pappien selibaattia. Hän korosti Raamatun ja sen lukemisen merkitystä kirkollisena auktoriteettina. Wycliffen mielestä katolinen kirkko oli ajautunut kauas perustehtävästään ja alkanut vaatia ihmisiä noudattamaan tapoja, joista ei puhuttu Raamatussa. Hän piti rippiä, aneita ja pyhien palvomista täysin turhina ja jopa haitallisina tapoina.
Wycliffe myös kielsi julkisesti transsubstantiaation ja paavin hengellisen auktoriteetin.
Toiminta.
Wycliffe ryhtyi vuonna 1380 kääntämään Raamattua englannin kielelle latinankielisestä versio vulgatasta, mutta on epäselvää, kuinka paljon Raamatun käännöstyötä hän teki itse. Käsinkirjoitetut Raamatut olivat kalliita ja niiden levikki oli vähäinen. Samoihin aikoihin hän Franciscus Assisilaisen esimerkin mukaisesti alkoi lähettää maailmalle saarnaajia, jotka hän itse oli kouluttanut. Nuo vaeltavat papit tunnettiin lollardeina, ja heillä oli suuri menestys. Katolinen kirkko julisti Oxfordissa 1381 Wycliffen teesit harhaoppisiksi. Hänellä oli kuitenkin niin paljon kannattajia ja mahtavia suojelijoita, että hän saattoi jatkaa kirkkoherran virkatalostaan käsin uudistushenkistä kirjoittamista ja saarnaajiensa ohjaamista. Halvauskohtaus vei sitten häneltä puhekyvyn, mutta ei estänyt työskentelyä. 
Perintö.
Wycliffen kuoltua hänen kannattajiaan alettiin vainota. He kuitenkin kokoontuivat salaisiin kokouksiin, joissa Raamattua luettiin äidinkielellä, ja hylkäsivät sekä muuttumisopin että pyhimysten ja pyhäinjäännösten palvonnan. Wycliffe ja Jan Hus julistettiin harhaoppisiksi myös Konstanzin kirkolliskokouksessa 1415, ja Wycliffen luut kaivettiin esiin haudasta vuonna 1428 ja poltettiin roviolla. Husin katolinen kirkko tuomitsi kuolemaan roviolla.
John Wycliffen vaikutus oli suurinta ja pysyvintä Böömissä.
Jonna Järnefelt

Irja Johanna ”Jonna” Järnefelt (s. 3. lokakuuta 1964 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Ura.
Järnefelt pääsi Teatteri­korkea­kouluun heti lukiosta vuonna 1983. Siellä hän aloitti opiskelun tanssi­linjalla. Omien sanojensa mukaan ammatti­tanssijan ura osoittautui liian vaativaksi sekä fyysisesti että henkisesti. Hän onnistui vaihtamaan näyttelijä­työn­linjalle. Hän valmistui koulusta vuonna 1988, jonka jälkeen hänet kiinnitettiin Lilla Teaterniin.
Teatterin lisäksi hän on näytellyt elo­kuvissa ja televisio­sarjoissa, muun muassa "Jurismia!", "Muodollisesti pätevä", "Helppo elämä" ja "Kylmäverisesti sinun". Hän on näytellyt monia tunnettuja suomalaisia henkilöitä, kuten Ida Aalbergiä draama­dokumentissa "Jos panisit hevoset hyppimään pilttuissaan", Anneli Jäätteen­mäkeä elo­kuvassa "Pää­ministeri", ja kuvitteellista Ellen Salpa­karia elo­kuvissa "Täällä Pohjantähden alla" (2009) ja sen seuraavana vuonna tehdyssä toisessa osassa. Vuonna 2012 Järnefelt näytteli liettualaista rikollista ruotsalaisessa rikos­elo­kuvassa "".
Yksityiselämä.
Järnefeltin puoliso on vuodesta 1990 ollut teatterinjohtaja Asko Sarkola, mutta Järnefelt on hakenut hänestä avioeroa kesäkuussa 2023. Heillä on kolme tytärtä, joista Saga Sarkola on näyttelijä.
Kasari (täsmennyssivu)

Kasari voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kasari on myös suomalainen sukunimi:
Zurvalaisuus

Zurvalaisuus oli zarathustralaisuuden muoto, joka oli Persian valtionuskontona Sassanidien dynastian aikaan. Sassanidien dynastia vaikutti 200–600-lukujen aikana muinaisessa Persiassa. Zurvalaisuus vastusti ortodoksista zarathustralaisuutta, joka oli siihen aikaan kehittynyt dualistiseksi. Joidenkin tutkijoiden mukaan zurvalaisuuden alkuperä ei ole zarathustalaisuudessa, vaan jonkin ehkäpä Meedialaisen tai esi-iranilaisen jumalan palvonnassa.
Zurvalaisuuden mukaan vain yksin aika on rajaton, ikuinen, luomaton ja kaiken alkuperä. Zurvalaisuudessa Zurvan eli ajan ja kohtalon jumala vaikutti ihmisten elämään. Zurvanin palvontamenot liitettiin spekulaatioihin astrologiasta ja maailmanvuodesta. Myöhemmissä kirjoituksissa Zurvan nähdään Ormazdin ja Ahrimanin isänä. Tähän on saattanut vaikuttaa kreikkalais-babylonialaiset käsitykset. Zurvanismin keskeinen tukialue oli Länsi-Persiassa Babylonian rajalla. Zurvalaisuus vaikutti sittemmin mithralaisuuteen ja manikealaisuuteen.
Reima (nimi)

Reima on suomalainen miehen etunimi. Reiman nimipäivä on 5. marraskuuta. Nimi kuuluu 1900-luvun alun merkitys­sisältöisten nimien joukkoon. Marraskuuhun 2025 mennessä nimi Reima oli Suomessa annettu hieman yli 3 090 miehelle ja muutamalle naiselle. Heistä lähes puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla.
Reima on myös tunnettu lastenvaatemerkki ja -valmistaja.
Katsurat

Katsurat ("Cercidiphyllum") on kasvisuku katsurakasvien (Cercidiphyllaceae) heimossa ja on sen ainoa suku. Siihen kuuluu määrittelytavasta riippuen vain yksi, kaksi tai kolme lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina Itä-Aasiassa.
Katsurat ovat kesävihantia, kaksikotisia ja usein monihaaraisia puita tai isoja pensaita. Niiden oksat ja vuosikasvaimet ovat ohuita. Oksien silmut ovat pieniä. Kukkiessaan keväällä, etenkin emipuut karmiininpunaisine luotteineen ovat huomiota herättävän kauniita. Lehdet ovat puhjetessaan purppuranpunaisia, pitkäruotisia, vastakkaisia ja ehytlapaisia. Kesällä pyöreät, kaljut lehdet (8 cm) ovat vihreitä ja muuttuvat syksyllä ruska-aikaan kirkkaankeltaisiksi. Maahan pudonneet lehdet tuoksuvat vaniljalle. Hedelmät (4 cm) ovat kypsinä ruskeita ja palkomaisia. Yksi hedelmä sisältää kymmeniä siemeniä.
Pikkulehtikatsura ("Cercidiphyllum japonicum"), jota kutsutaan myös lyhyesti katsuraksi, menestyy hyvin Etelä-Suomessa, jossa se kasvaa yli 10 metriä korkeaksi. Keski-Suomessakin se on menestynyt jotenkuten. Katsura viihtyy parhaiten ravinteikkaassa ja kosteahkossa puutarhamaassa puolivarjossa. Laji on kotoisin Japanista ja Kiinasta. Isolehtikatsura ("Cercidiphyllum magnificum") on yleensä yksirunkoinen. Sen lehdet ovat isompia ja pyöreämpiä kuin tavallisella katsuralla. Se on menestynyt ainakin Helsingin seudulla tyydyttävästi.
Kilpikidusjalkaiset

Kilpikidusjalkaiset ("Notostraca") on pieni kidusjalkaisten äyriäisten lahko, johon kuuluu vain yksi nykyisin elävä heimo "Triopsidae".
Kilpikidusjalkaisia luonnehtii suuri laakea selkäkilpi eli "carapax", joka peittää myös pään ja keskiruumiin raajat, sekä pitkä, kärjestään kaksisiimaiseksi haarautuva pyrstö. Naarailla on isompi kilpi. Kahden näkyvän verkkosilmän lisäksi pään sisällä on kolmas naupliussilmä, joka aistii valon tulosuunnan. Nimi "Triops" tarkoittaa kolmisilmäistä.
Kilpikidusjalkaiset ovat hyvin vanha, jo triaskaudelta tunnettu eläinryhmä, joka on pysynyt ulkoisesti samankaltaisena satoja miljoonia vuosia. Niitä pidetään elävinä fossiileina; 220 miljoonaa vuotta vanhaa fossiilia ei voida erottaa nykyisestä "Triops cancriformis" -lajista. Kilpikidusjalkaiset ovat nykyään maantieteellisesti laajalle levinneitä mutta elävät usein äärevissä ympäristöissä, arktisilta alueilta tropiikkiin ja Australian aavikoille. Tästä huolimatta nykyisin tunnettu lajimäärä on pieni, vain 16. Lajit jaetaan kahteen sukuun, "Triops" ja "Lepidurus".
Monet lajeista elävät tilapäisympäristöissä kuten sadevesilammikoissa, ja ovat väistämättä lyhytikäisiä, vain 1–3 kuukautta. Kasvuvauhti on nopea, viikossa jopa useita senttejä. Kilpikidusjalkaiset lisääntyvät sekä suvullisesti että suvuttomasti. Partenogeneesin takia populaatiot ovat usein vahvasti naarasvoittoisia.
"Triops"-äyriäisten munia myydään postimyyntiliikkeissä ja niistä kasvatetaan akvaariolemmikeitä. Harrastajien kesken eläimiä saatetaan kutsua "triopseiksi". Aavikkojen satunnaisista lätäköistä löytyvät triopsin munat voivat säilyä hiekanjyvien seassa monia vuosia ja kuoriutuvat vasta reagoituaan puhtaan kloorittoman veden kanssa.
Kilpikidusjalkaiset Suomessa.
Suomesta on tavattu yksi "Notostraca"-laji, parisenttiseksi kasvava "Lepidurus arcticus", Lapin perukoilta Inarijärvestä sekä Käsivarresta puuttoman tunturivyöhykkeen lammesta. Muualla Skandinaviassa laji voi elää puroissa ja järvissä ja olla tärkeä taimenen ravintoeläin. Raudun on myös todettu käyttävän kilpikidusjalkaisia ravinnokseen, ajoittain lähes yksinomaisesti. Sitä esiintyy myös Pohjois-Amerikan arktisilla alueilla.
Herralan kylämuseo

Herralan kylämuseo sijaitsee Hollolan Herralassa. Museon muodostaa Heikan Jussina tunnetun Juho Mäkäräisen (1892–1967) suutarinmökki. Heikan Jussi teki pistäviä havaintoja ympäristöstään. Hän kirjoitti kymmeniä kirjeitä Helsinkiin muuttaneelle sisarelleen.
Ronald Fair

Ronald L. Fair (27. lokakuuta 1932 – helmikuu 2018) oli afroamerikkalainen kristillinen kirjailija, näytelmäkirjoittaja, runoilija ja kuvanveistäjä.
Chicagossa syntyneen ja kasvaneen Fairin esikoisromaani "Many Thousand Gone: An American Fable" ilmestyi vuonna 1965. Vuonna 1971 hän muutti Eurooppaan ja on 1970-luvun keskivaiheilta lähtien asunut Suomessa, ainakin Helsingissä, Tampereella ja Kerimäellä.
Vuonna 1988 Ronald Fair perusti yhdessä Hannele-vaimonsa kanssa Kansainvälisen orpojen avustusyhdistyksen, joka on kerännyt tukea muun muassa Filippiinien ja Sri Lankan lapsille.
1980-luvun alussa Fair sanoitti Heikki Silvennoisen Frendz-yhtyeen gospeltyylisiä lauluja.
Vaaralliset lelut

Vaaralliset lelut oli Tampereella alkukesästä vuonna 1980 perustettu rockyhtye. Sen keulahahmoina olivat Kollaa kestään rumpali Jyrki Siukonen ja saksofonisti Jukka Mikkola. 
Aku Ankka ‑sarjakuvasta ”Vaarallinen lelu” nimensä ottaneen yhtyeen ensisingle ”Viidakko kotona” äänitettiin Finnvoxin studioilla ja se ilmestyi Johannan julkaisemana kesällä 1980. Debyyttialbumi "Lasisilmäpeli" ilmestyi vuodenvaihteessa 1980–1981. Albumilla olivat mukana myös Erik Ahonen (perkussiot), Eeva Koivusalo (basso) ja Jouko Turunen (basso). 
Vuonna 1981 ilmestyi Vaarallisten lelujen kokeellista rokkia sisältänyt, pääosin Siukosen olohuoneessa äänitetty "Ystävämme hyönteiset". Yhtyeen viimeiseksi albumiksi jäi vuonna 1982 ilmestynyt "Seppo ja Antero", jonka A-puoli oli studiomateriaalia ja B-puoli livenä äänitettyjä kappaleita. Vuonna 1984 Power julkaisi yhtyeen jälkeenjääneistä äänityksistä koostetun "Hedelmiä"-kasetin.
Vaaralliset lelut esiintyi Avanto-festivaaleilla marraskuussa 2005.
Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä

Kelju K. Kojootti ("Wile E. Coyote") ja Maantiekiitäjä ("Roadrunner") ovat Looney Tunes -animaatioiden hahmoja. Hahmot loi Chuck Jones vuonna 1948 työskennellessään Warner Brothers -elokuvayhtiössä. Hän sai innoituksen Kelju K. Kojoottiin Mark Twainin kirjasta "Koiranelämää". Hahmon alkuperäisenä äänenä toimi ääninäyttelijä Mel Blanc.
Animaatioissa kojootti nimeltä Kelju K. Kojootti yrittää mitä erilaisimmin keinoin pyydystää Maantiekiitäjä-lintua ruoakseen. Maantiekiitäjä pohjautuu kalifornianjuoksukäki-nimiseen lintuun (englannin kielessä "greater roadrunner"), mistä juontuu myös sen nimi. Vikkelä ja nokkela lintu ei kuitenkaan ole helppo saalis. Pyydystysyrityksissään Kojootti hyödyntää laajaa kirjoa ACME-yrityksen toimittamia välineitä, esimerkiksi TNT:tä ja alasimia. Jaksojen huumori nojaa vahvasti Kojootin ylimitoitettuihin pyydystyskeinoihin, ja siihen kuinka Maantiekiitäjä livahtaa pakoon ja Kojootti lankeaa itse omaan nokkeluuteensa. Lyhytanimaatioissa ei ole puhetta lainkaan, vaan Maantiekiitäjä ääntelee usein ”beep beep” -äänin ja Kojootti kommunikoi kyltein usein yleisölle suunnattuja repliikkejä. Kojootti on vuosina 1952–1963 nähty jahtaamassa Maantiekiitäjän lisäksi myös Väiski Vemmelsäärtä. Näissä lyhytelokuvissa Kojootti kommunikoi kylttien sijasta puhumalla ääneen. Hän esittelee itsensä aina alussa joko yleisölle tai suoraan Väiskille, kehuen itseään neroksi ja paljastaen avoimesti aikovansa syödä Väiskin illalliseksi. Vasta tämän jälkeen hän laittaa täytäntöön suunnitelmansa Väiskin pyydystämiseksi.
Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä nähdään myös elokuvissa "Space Jam" ja "".
Phuture

Phuture (nykyisin Phuture 303) on yhdysvaltalainen vuonna 1985 perustettu acid house -tanssimusiikkia tuottava DJ- ja muusikkoryhmä. Sen perustajajäseniä olivat chicagolaiset syntetisaattorimuusikot DJ Pierre, Spanky ja Herb J.
Taustaa.
Parhaiten ryhmä tunnetaan kappaleestaan "Acid Trax", jota pidetään koko acid house -tyylisuunnan perustana, sillä se oli monen lähteen mukaan ensimmäinen kappale, jossa Roland TB-303 -syntetisaattoria "väärinkäytettiin" aikaansaamaan musiikkityylille ominaisia vinkuvia ja narisevia bassokuvioita. Kappale nousi suureen suosioon DJ Ron Hardyn Music Box -klubilla Chicagossa, ja sen ovat sittemmin julkaisseet useat levy-yhtiöt monta kertaa.
Ryhmä on julkaissut suuren määrän acid-tyylisuunnan klassikoiksi muodostuneita vinyylimaxeja, mutta Phuturen ainoat varsinaisen albumit ovat olleet vuonna 1997 julkaistu "Alpha &amp; Omega" – tämän comebackin yhteydessä ryhmä vaihtoi nimensä Phuture 303:ksi – ja "Survival's Our Mission" vuodelta 2001.
Phuturen acid-musiikki on hyvin tummasävyistä ja yksitoikkoista. Useat kappaleet ovat pitkiä, jopa 12-minuuttisia, kuten "Acid Trax". Vähäiset ja synkät sanoitukset liittyvät usein huumeisiin, esimerkkinä kokaiiniriippuvuutta kuvaileva "Your Only Friend".
Robert Catesby

Robert Catesby (1573 Lapworth, Warwickshire – 8. marraskuuta 1605 Staffordshire) oli katolisen ruutisalaliiton johtaja. Salaliiton tavoitteena oli räjäyttää Englannin parlamenttirakennus 5. marraskuuta 1605. Salaliitto kuitenkin paljastui ja ruutitynnyrit tehtiin vaarattomiksi ennen kuin mitään vahinkoa pääsi syntymään. 
Catesby syntyi vahvasti katoliseen perheeseen. Kuningatar Elisabet I:n aikana Catesbyn isä Sir Williamia vainottiin hänen kieltäydyttyään tunnustamasta Englannin kirkkoa. Ennen ruutisalaliittoa Robert Catesby oli sekaantunut yhdessä Essexin 2. jaarlin Robert Devereux’n kanssa epäonnistuneeseen yritykseen syrjäyttää Elisabet I vallasta vuonna 1601. Catesbyä ei teloitettu sillä hänen roolinsa syrjäyttämisyrityksessä oli vähäinen, mutta häntä sakotettiin niin ankarasti että hän joutui luopumaan kartanostaan Chastletonissa.
Ruutisalaliiton paljastuttua Catesby ja muut salaliittolaiset pakenivat Midlandsiin. Catesby sai surmansa kolme päivää salaliiton paljastumisen jälkeen Holbeach Housessa Staffordshiressä häntä pidättämään tulleiden upseerien kanssa käydyssä tulitaistelussa.
Transversaali

Geometriassa suora "l", joka leikkaa kaksi eri suoraa "l1" ja "l2" eri pisteissä "P1" ja "P2", on suorien "l1" ja "l2" transversaali. Transversaalin käsite esiintyy monessa geometrian tuloksessa, kuten esimerkiksi jos transversaali leikkaa kahta yhdensuuntaista suoraa, syntyvät samankohtaiset kulmat ovat yhtä suuria. Jos transversaali leikkaa kahta toisiaan leikkaavaa suoraa siten, että suorat ja transversaali muodostavat kolmion, syntyvät kuusi janaa toteuttavat Menelaoksen lauseen.
Trumanin oppi

Trumanin oppi oli Yhdysvaltojen ulkopoliittinen doktriini, jonka julisti presidentti Harry S. Truman 12. maaliskuuta 1947 kongressin yhteisistunnolle pitämässään puheessa. Trumanin oppi ja dominoteoria ohjasivat Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa seuraavat 40 vuotta.
Tausta.
Taustalla oli huoli kommunismin leviämisestä Kreikkaan ja Turkkiin. Yhdistynyt kuningaskunta oli 21. helmikuuta 1947 ilmoittanut Yhdysvalloille, ettei sillä ollut enää varaa antaa taloudellista tukea näiden kahden maan hallituksille. Truman pyysi puheessaan kongressilta 400 miljoonaa dollaria Kreikkaan ja Turkkiin suuntautuvaan sotilaalliseen apuun.
Sisältö.
Trumanin opin mukaan Yhdysvaltojen tuli tukea demokratiaa ja vastustaa totalitarismia, tukemalla ”vapaan maailman” hallituksia. Hän ei maininnut suoranaisesti kommunismia puheessaan, vaikka hän viittasikin kommunismin uhkaan. Truman sanoi: ”Uskon, että Yhdysvaltain politiikan on pyrittävä tukemaan kaikkia vapaita kansoja, jotka vastustavat aseellisten vähemmistöjen pyrkimyksiä alistaa nämä kansat tai painostaa niitä ulkoapäin.” Truman pyrki näin välttämään samanlaisen kehityskulun, joka oli jo havaittavissa Itä-Euroopassa, jossa Neuvostoliiton ohjaamina pystytettiin kommunistisia hallituksia epärehellisten vaalien perusteella. Ajankohtaisena pyrkimyksenä hänellä oli saada kongressilta rahaa Kreikan ja Turkin tukemiseen taloudellisesti ja sotilaallisesti, jotta nämä eivät päätyisi Neuvostoliiton vaikutuspiiriin. Suurvaltojen vastakkainasettelussa näkyi siis selvästi kylmän sodan henki.
Vuonna 1947 Yhdysvaltain ulkoministeri George Marshall alkoi ajaa talousavun lähettämistä laajemmin Eurooppaan. Tästä alettiin käyttää nimeä Marshall-apu.
Vaihtoehtoisia tulkintoja Trumanin tavoitteista.
Marxilainen historian tutkimus tulkitsee Trumanin oppia kuten muutakin päätöksentekoa taloudellisten riippuvuussuhteiden valossa. Radikaali tutkija Frank Kofsky on nähnyt Trumanin opillaan rakentaneen Yhdysvaltoihin asevarusteluautomaatin. Tämän tulkinnan mukaan ”give ’em hell Harry”, kuten Trumania kutsuttiin, pelotteli kongressia tietoisesti, että sai tarvittavat rahat, jotta toisen maailmansodan jälkeen alasajon kohteeksi joutunut lentokoneteollisuus kyettiin pelastamaan. Toinen vaihtoehto olisi ollut kansallistaa tuo teollisuuden haara. Truman siis liputti yksityisomistuksen puolesta hankkimalla suuret tilaukset vetoamalla Neuvostoliiton muodostamaan uhkaan. 
Tutkijat, kuten Walter LaFeber, ovatkin pitäneet päätöksentekijöiden suurimpana huolenaiheena uuden laman välttämistä. On muistettava, että kansan muistissa oli vielä se, että ensimmäistä maailmansotaa seurasi suuri lama.
Väinölän tila

Väinölä on raahelaisen kauppiaan Henrik Gabriel Branderin 1878 Oulaisiin perustama kartano, josta muodostui paikkakunnan komein ja suurin tila. Talo oli osa Pyykölä-Pusa-tilaa, josta lohkottiin myöhemmin Pusa-Väinölän ja Pusa-Epäilys osiin jolloin Kalle Pusa (Friis) myi Väinölän osan Branderille.
Pusa oli 1860- ja 1870-luvuilla ollut kestikievaritalo, ja Väinölä jatkoi tätä perinnettä 1880- ja 1890-luvuilla. Vuonna 1890 kyyditystaksa oli 16 penniä kilometriltä ja Pyhäjoen ylityksestä oli lisäksi proomuraha, joka vuonna 1887 oli 20 penniä. 
Samassa talossa toimi Branderin aikana sekatavarakauppa ja myöhemmin myös Oulaisten ensimmäinen kirjakauppa. Kauppaa hoiti Matti Niemelä. 
Väinölä toimi maatalouden edelläkävijänä ja sinne perusti Oulun läänin Talousseura vuonna 1896 yhden kolmesta läänin karjanhoitokoulusta. Koulun johtajana toimi tilan silloinen isäntä, oululainen agronomi Emil Micklin. Talossa oli palvelusväkeä eri puolilta Pohjois-Suomea.
Vuonna 1897 Väinölän navetassa oli 56 lehmää, kaksi sonnia ja viisi nuorta nautaa. 
Vuonna 1900 ruotsalainen Ab Finska Kolaffären (Suomen Sysiliike Oy) osti tilan. Vuonna 1904 Väinölän tiloissa ja pihoilla järjestettiin Oulun läänin maanviljelysnäyttely ja vuosina 1911-1918 kartanossa toimi maamieskoulu. 
Tila vaihtoi usein omistajaa ja tilan sijaitessa aivan Oulaisten keskustassa, sen maat alkoivat pirstoutua asutuksen tiivistyessä ja levitessä.
Oulaisten kunta osti tilan kansakoulukäyttöön 1920 ja Oulaisten yksityinen yhteiskoulukin aloitti Väinölän tiloissa vuonna 1927. Oulaisten lukio toimi Väinölässä vuosina 1933-1937 ja kirjasto aloitti sen suojissa vuonna 1938. Sota-aikana Väinölässä toimi lottakanttiini, puolustusvoimain harjoituskeskuksen upseeristo ja siirtoväen sairaala. 
1970-luvulla tilat kunnostettiin päiväkotikäyttöön. Osa tilan päärakennuksesta on säilytetty suojelukohteena ja sen omistaa edelleen Oulaisten kaupunki. 
18.3.1984 Väinölä avattiin taidetaloksi, jossa pidetään pieniä taidetilaisuuksia ja näyttelyitä.
Kurdistanin tasavalta (1946)

Kurdistanin tasavalta oli lyhytikäinen kansainvälisesti tunnustamaton valtio, joka sijaitsi nykyisen Iranin luoteisosassa, kurdien asuma-alueen itäosissa. Tasavalta syntyi Neuvostoliiton tuella 22. tammikuuta 1946. Kurdistanin demokraattisen puolueen johtaja Qazi Muhammad valittiin sen presidentiksi. Muut valtiot eivät koskaan tunnustaneet sen itsenäisyyttä. 
Toisen maailmansodan aikana brittiläiset joukot miehittivät alueita Iranin eteläosassa, neuvostojoukot Iranin pohjoisosassa. Mahabadin kaupungin ympäristö, jossa asuu paljon kurdeja, ei ollut miehitettynä. Alueen kurdit perustivat vapautusliikkeen ja puolueen, joka tavoitteli autonomista aluetta. Tavoitteina olivat kurdin kielen asema virallisena kielenä, enemmän valtaa paikallishallinnolle ja paremmat olot maatyöläisille. 
Kurdistanin tasavalta kesti alle vuoden. Neuvostojoukkojen vetäydyttyä Iranin armeija otti alueen haltuunsa ja marssi Mahabadin kaupunkiin joulukuussa 1946. Qazi Muhammad hirtettiin Mahabadin keskustassa maaliskuussa 1947.
Mayakansat

Mayat tai mayakansat ovat moninainen ryhmä eteläisen Meksikon ja pohjoisen Keski-Amerikan alueella eläviä Amerikan alkuperäiskansoja. Termillä "Maya" viitataan tähän ryhmään, jolla on yhteistä kulttuurista sekä kielellistä perintöä. Ryhmä koostuu siis kuitenkin erillisistä kansoista, joilla on omat kulttuuriset piirteensä, perinteensä sekä identiteettinsä. Esimerkiksi Guatemalassa, jonka asukkaista suurimmalla osalla on mayajuuria, tavataan 21 eri mayaryhmää.
Mayakansoihin kuuluvia lasketaan olevan noin kuusi miljoonaa. Toiset ovat suhteellisen integroituneita asuttamiensa valtioiden valtakulttuureihin, toisilla elämäntapa on perinteisempi ja äidinkielenä usein silloin jokin mayakielistä.
Mayojen asuinalueita ovat Meksikon Yucatánin, Campechen, Quintana Roon, Tabascon ja Chiapasin osavaltiot, Belizen ja Guatemalan valtiot sekä Hondurasin ja El Salvadorin läntiset osat.
Simply Red

Simply Red on englantilainen popyhtye. Manchesterista kotoisin olevan yhtyeen musiikissa on vaikutteita popista, rockista, jazzista, reggaesta ja soulista. Yhtye on myynyt yli 30 vuotta kestäneellä urallaan yli 50 miljoonaa levyä .
Ensimmäinen albumi, "Picture Book", ilmestyi vuonna 1985, ja ensimmäinen menestyskappale "Holding Back The Years", vuotta myöhemmin.
Yhtyeen nimi ("Yksinkertaisesti punainen") viittaa yhtä hyvin laulaja Mick Hucknallin hiuksiin, Manchester Unitedin jalkapallojoukkueeseen kuin Britannian työväenpuolueeseenkin.
Siskotyttö

Siskotyttö on kuvanveistäjä Taru Mäntysen suunnittelema pronssiveistos, joka sijaitsee kauppatorilla Kuopion kauppahallin länsipäädyssä. Veistoksen henkilö katsoo viistosti kaupungintalon suunnalle, hänellä on käsissään puntari. Teos paljastettiin vuonna 1984.
Kuopioon haettiin kutsukilpailulla savolaisen torimyyjän ”muotokuvaa”. Teoksellaan kilpailun voittanut Taru Mäntynen kertoi saaneensa inspiraation veistokseensa sekä torilta että tutuilta. Hän otti mallia "Siskotytön" kasvonpiirteisiin nuorelta opiskelijatytöltä, joka toimi myös torimyyjänä. Muotoidea vartaloon löytyi silloiselta naapurilta. Veistoksen teko vei pari vuotta. Teoksen lahjoitti Kuopion kaupungille liike- ja teollisuuslaitos 
Martat tapaavat pestä ja kukittaa "Siskotyttö"-patsaan. Patsas on kauppahallin toisessa päädyssä sijaitsevan "Velj’miehen" tavoin vappuisin opiskelijoiden lakituksen kohteena.
Christa Ludwig

Christa Ludwig (16. maaliskuuta 1928 Berliini, Saksa – 24. huhtikuuta 2021 Klosterneuburg, Itävalta) oli saksalainen mezzosopraano joka menestyi sekä oopperalaulajana että lied-tulkkina. Hänen uransa ulottui 1940-luvun loppupuolelta 1990-luvun alkuun.
Elämäkerta.
Ludwig syntyi Berliinissä musikaaliseen perheeseen: hänen isänsä Anton Ludwig oli tenori ja oopperanjohtaja, ja hänen äitinsä Eugenie Besalla-Ludwig esiintyi mezzosopraanona Aachenin oopperassa, kun Herbert von Karajanin toimi sen johtajana. Ludwigin ensimmäinen laulunopettaja oli hänen äitinsä, joka oli joutunut luopumaan omasta urastaan.
Vuonna 1946 Ludwig debytoi 18-vuotiaana "Lepakon" ruhtinas Orlovskyn roolissa Frankfurtin oopperassa, jossa hän lauloi vuoteen 1952. Vuosina 1952–1954 hän kuului Darmstadtin oopperan ja kauden 1954–1955 Hannoverin valtionoopperan solistikuntaan. Liityttyään vuonna 1955 Wienin valtionoopperaan Ludwigista tuli yksi sen keskeisistä taiteilijoista yli kolmenkymmenen vuoden ajaksi. Ensiesiintymisensä Salzburgin festivaaleilla hän teki vuonna 1954 "Figaron häiden" Cherubinona, ja esiintyi sen jälkeen säännöllisesti vuoteen 1981 asti. Vuonna 1966 hän teki ensiesiintymisensä Bayreuthissa "Tristanin ja Isolden" Brangänen roolissa.
Yhdysvalloissa Ludwig esiintyi ensi kerran "Così fan tutten" Dorabellana Lyric Opera of Chicagossa vuonna 1959. Samana vuonna hän debytoi myös Metropolitanissa Cherubinona. Hän esiintyi siellä säännöllisesti aina vuoteen 1990 asti. Covent Gardenin ensiesiintyminen oli vuonna 1969 "Aidan" Amneriksena. Suomessa Ludwig vieraili muutamia kertoja vuodesta 1981 lähtien, muun muassa Helsingin Juhlaviikoilla.
Ludwigin äänen kehittyminen salli hänen siirtyä lyyrisistä ja "spinto"-mezzosopraanotehtävistä myös dramaattisiin rooleihin. Hänen valtava repertuaarinsa kattoi lopulta laajan valikoiman erilaisia rooleja: Carmen, Marschallin ("Der Rosenkavalier"), Ulrica ("Naamiohuvit"), Beethovenin Leonore ("Fidelio"), Monteverdin Octavia ("L’Incoronazione di Poppea"), Dido ("Troijalaiset"), Kundry ("Parsifal") sekä Klytemnestra ("Elektra"). Hän esiintyi jopa sopraanorooleissa, kuten Verdin Lady Macbethina ("Macbeth") ja Straussin Dyerin vaimona ("Nainen vailla varjoa").
Oopperaesiintymisien ohella Ludwig toimi myös lied-laulajana ja konserttisolistina. Hänen tulkintojaan Schubertin, Schumannin, Brahmsin, Wolfin, Mahlerin ja Straussin liedeistä arvostetaan suuresti. Hän esiintyi myös Bach-laulajana ja levytti useimmat tämän keskeisistä teoksista. 
Vuosina 1957–1970 Ludwig oli naimisissa bassobaritoni Walter Berryn kanssa; pari esiintyi usein yhdessä. Vuonna 1972 hän solmi avioliiton ranskalaisen näyttelijän Jean-Emile Deiberin kanssa.
Ludwig piti sarjan jäähyväiskonsetteja eri kaupungeissa vuosina 1993–1994. Hänen viimeinen esiintymisensä Metropolitanissa oli Frickan roolissa oopperassa "Die Walküre".
Pekka Vapaavuori (arkkitehti)

Pekka Juhani Vapaavuori (s. 6. elokuuta 1962 Turku) on suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1993 Tampereen teknillisestä korkeakoulusta. Vapaavuori perusti vuonna 1994 oman arkkitehtitoimiston Turkuun.
Samana vuonna Vapaavuori voitti Viron taidemuseon Tallinnaan rakennettavasta uudisrakennuksesta järjestetyn suunnittelukilpailun. "Circulus"-työnimellä tunnetun rakennuksen rakentaminen aloitettiin kuitenkin vasta vuonna 2002. KuMu avattiin vuonna 2006.
Vapaavuori sai vuonna 2006 sekä Viron arkkitehtuurin vuosipalkinnon että Viron valtion kulttuuripalkinnon.
Hänen suunnittelemiaan projekteja ovat olleet mm. Turun kulttuurikeskus Logomon uudistus vuonna 2011 sekä Kakolan funikulaarin odotuspaviljongit (2017), joiden materiaalina Vapaavuori käytti paikallista "kakoliitiksi" nimettyä kiveä.
Pekka Vapaavuoren isä oli lääkäri ja professori Matti Vapaavuori.
Hardfloor

Hardfloor on saksalainen vuonna 1991 perustettu tekno- ja acid house -ryhmä, joka tunnetaan Roland TB-303 -syntetisaattoria hyödyntävistä tanssijulkaisuistaan ja kaupallisestikin menestyneistä remixeistään. Ryhmä kuuluu merkittävimpiin elektronisen tanssimusiikin vaikuttajiin ja on suosittu live-esiintyjä ympäri maailman.
Ryhmä hyödyntää TB-303-syntetisaattoria kaikissa kappaleissaan, parhaimmillaan jopa kuutta yhtä aikaa. Vaikka Hardflooria on kritisoitu "kaupallisista" remiksausprojekteistaan, on ryhmän omalla nimellään julkaisemilla levyillä vaihtelevia tyylejä. Vaikka "acidin" ja siten Hardfloorin juuret ovat acid housessa, on Hardfloor tyylillisesti lähempänä teknoa kuin housea. 
Suurimman osan ryhmän alkupään levyistä julkaisi saksalainen Harthouse, mutta vuonna 2003 Hardfloor perusti oman levy-yhtiön omia julkaisujaan varten. 
Aitojen laitteiden lisäksi Hardfloor on tehnyt ReBirth RB-338 -softasyntetisaattorin mukana levitettäväksi "Multiball Challenge" -kappaleen.
Hardfloor on esiintynyt myös Suomessa, viimeksi vuonna 2006.