tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Opaali (artisti)

Opaali (oik. Olli Mönkäre , s. 1985 ) on Orivedeltä kotoisin oleva rap-artisti, joka tunnetaan gangsta rap -tyylisestä tuotannostaan.
Ura.
Opaali aloitti uransa vuonna 2000 ORW-possessa. Opaali asui Orivedellä noin 20 vuotta, jonka jälkeen muutti Tampereelle. Uransa aikana hänet tunnettiin varsin laajasta yhteistuotannosta Jujun kanssa. Opaalin debyyttialbumi "Viisasten kivi" julkaistiin Turnin' Recordsin kautta vuonna 2007. Samana vuonna Opaali julkaisi "Viisasten kiveltä" poisjääneistä kappaleista kootun "Ehdon alla" -mixtapen.
Vuonna 2009 Opaali muutti Tampereelta Helsinkiin, jossa hänen toisen studioalbuminsa "Hinnalla millä hyvänsä" nauhoitukset aloitettiin. Albumi julkaistiin 24. helmikuuta 2010 Monsp Recordsin kautta ja vierailijoina kuultiin mm. Tykopaattia, Jujua, Soppaa, Idän Ihmettä ja Tesoman Apteekkaria. 
Opaalin tuotantopuolesta ovat vastanneet läpi levyjen pääosin muut tamperelaiset rap-artistit ja tuottajat, mm. Jon, Matlab, Jazzy-O, OSP, Skem, Tiedemies ja Otto Kallioinen.
Tuusulan Palloseura

Tuusulan Palloseura (TuPS) on vuonna 1971 perustettu tuusulalainen jalkapalloseura. Seuran kotikenttä on Tuusulan urheilukeskus.
TuPSin miehet pelaavat Kolmosessa. Naiset pelasivat parhaimmillaan SM-sarjassa kaudella 2001.
Yhteensä seuralla on 20 joukkuetta ja yli 600 jäsentä. Seuralle on myönnetty Nuoren Suomen Sinettiseura-tunnus osoituksena laadukkaasta nuorisotoiminnasta. TuPS on yksi Pallokerho Keski-Uudenmaan perustajista.
Jalkapallon lisäksi TuPSilla on ollut toimintaa jääkiekossa ja ringetessä.
Arkaainen hymy

Arkaainen hymy on antiikin Kreikan arkaaisen kauden kuvanveistolle tyypillinen veistosten kasvoilla oleva ilme, jossa suun reunat kääntyvät hieman ylöspäin. Arkaainen hymy tavataan sekä puettuja naisia eli koreita tai alastomia nuoria miehiä esittävien kurosten kasvoilla.
Arkaaista hymyä on tulkittu eri tavoin. Sitä on luonnehdittu arvoituksellisuuden, jumalallisuuden, elämänvoiman ja elämänilon merkiksi.
Tulkinnat taiteessa.
Myös taiteilijat ovat tulkinneet arkaaista hymyä. Esimerkiksi Léon Bakstin maalaus, jonka nimi on "Terror Antiquus" eli ”Ikivanha terrori” (toiselta nimeltään "Zeuksen salama", 1908), esittää hymyilevää kore-naista, jonka takana on apokalyptinen maisema, jossa kaupungit sortuvat ja maailma tuhoutuu.
Romaanissaan "Jumalten naamiot" ("The Magus", 1965) John Fowles kuvaa keskustelua, joka käydään veistoksesta, joka on peräisin ”Diymasta, Vähästä-Aasiasta”, ”kuudennelta tai seitsemänneltä vuosisadalta ennen Kristusta.” Kirjoittajan mukaan sen ”voima oli kasvoissa. Niillä asui voitonriemuinen hymy, hymy joka olisi ollut omahyväinen, ellei se olisi niin estottomasti kuvastellut puhdasta metafyysistä hyvää mieltä. [...] Suu oli kaunismuotoinen, ajattoman älykäs ja ajattoman huvittunut.” &lt;ref name="Fowles/137"&gt;&lt;/ref&gt;
Kirjan henkilö kysyy, mahtaisiko se hymyillä tuolla tavoin, jos olisi tiennyt Belsenistä ja toinen sanoo:
Uoti

Uoti on suomalainen miehen etunimi.
Nimi Uoti on alkujaan hämäläinen lyhennelmä Olavi-nimen muunnelmasta Uolevi. Kielentutkijoiden mukaan Uolevi-nimestä on ensin syntynyt lyhennelmä "Uoli", mutta koska hämäläismurteissa "t":n heikkoasteinen vastine on laajalti "l", on tämän nimen genetiivimuodon "Uolin" pohjalta myöhemmin syntynyt nimi Uoti, josta tämän taivutusmuodon on oletettu johtuneen. Tässä muodossa nimi on otettu almanakkaankin (29. heinäkuuta), vaikka se on jäänyt harvinaiseksi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Uoti-nimen on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 60 henkilöä.
Gulliver (yhtye)

Gulliver oli suomalainen 1970-luvun puolivälissä toiminut iskelmäpopyhtye.
Gulliver perustettiin vuonna 1974 ja se julkaisi samannimisen debyyttialbuminsa vuonna 1976. Perustajajäsen Markku Laamanen oli käyttänyt vuosina 1968–1975 laulajana Gulliver-salanimeä. Muut soittajat olivat Keijo Minerva, Esko Rämänen ja Erkki Sipilä. Ensilevyltä suosituiksi nousivat Toivo Kärjen säveltämä ”Alli, ethän muiden salli” sekä singlenäkin julkaistu ”Elli kuin karamelli”. Albumin kaikki sanoitukset olivat Vexi Salmen.
Vuonna 1977 Gulliver oli mukana Syksyn Sävelessä kappaleella ”St. Tropez”, mutta selvisi vain Syksyn Sävelen satoa -ohjelmaan. Näihin aikoihin ryhmään liittyi Jussi Niemi. Niemi osallistui myös Gulliverin kappaleiden säveltämiseen. Toinen albumi "Paraisilla ollaan" ilmestyi samana vuonna. Vuonna 1978 julkaistiin kolmas ja viimeinen albumi "Ou jee" ja näihin aikoihin yhtye myös hajosi.
Raisa Gorbatšova

Raisa Maksimovna Gorbatšova (o.s. Titarenko, ; 5. tammikuuta 1932 Rubtsovsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 20. syyskuuta 1999 Münster, Saksa) oli Neuvostoliiton presidentin Mihail Gorbatšovin puoliso. Hän kuoli vuonna 1999 leukemiaan. Gorbatšova oli maailmalla suosittu henkilö, ja hänen on katsottu luoneen puolisostaan vapaamielisen kuvan, mitä Venäjällä on karsastettu.
Hänen nimeään kantava hyväntekeväisyyssäätiö kerää rahaa lasten leukemian hoitoon. Mihail Gorbatšov levytti 2009 vaimonsa lempilauluja. Levyn ainoa myyntikappale myytiin 100 000 eurolla säätiön hyväntekeväisyysillallisten huutokaupassa lasten leukemian hoidon hyväksi.
Titarenkon perhe oli ukrainalainen ja kotoisin Tšernihivistä Pohjois-Ukrainasta, mistä oli kotoisin myös Mihail Gorbatšovin äiti.
Peter Banks

Peter Banks (Peter William Brockbanks) (15. heinäkuuta 1947 Lontoo – 7. maaliskuuta 2013) oli brittiläinen kitaristi. Hänet tunnetaan erityisesti Yes-yhtyeen alkuperäisenä kitaristina vuosilta 1968–1970. Hän soitti yhtyeen ensimmäisillä albumeilla "Yes" (1969) ja "Time and a Word" (1970).
Banksin ensimmäinen tunnetumpi yhtye oli psykedeliavaikutteinen The Syn, joka teki vuonna 1967 kaksi singleä ”14 Hour Technicolour Dream”/”Flowerman” ja ”The Gardener and The Flowers”. Sen kokoonpanoon kuului Yesin toinen perustajajäsen, basisti Chris Squire.
The Synin rinnalle syntyi toinen kokoonpano Mabel Greer’s Toyshop, johon Banks ja Squire myös kuuluivat. Kokoonpano muuttui ja siihen tulivat mukaan laulaja Jon Anderson, kosketinsoittaja Tony Kaye ja rumpali Bill Bruford. Kesäkuussa 1968 Banks liittyi lyhyeksi ajaksi The Neat Change -nimiseen kokoonpanoon. Kitaristi-laulaja Clive Baileyn lähtiessä The Syn/Mabel Greer’s -yhdistelmästä Banks palasi elokuussa 1968 Andersonin ja Squiren kehittäessä uusia ideoita kokoonpanon musiikista. Ideoiden myötä haluttiin uusi nimi. On sanottu, että Banks olisi keksinyt nimen Yes.
Banks erotettiin Yesistä "Time and a Word" albumin äänitysten jälkeen. Banks oli tyytymätön vähentyneeseen osuuteensa albumilla käytettyjen orkesterisovitusten vuoksi, jotka paljolti noudattivat Banksin ja Kayen kitara- ja kosketinsovituksia. Tähän aikaan levinneet ilmaukset siitä, että Banks ei kehittynyt riittävästi muun yhtyeen mukana, on asetettu myöhemmin kyseenalaiseksi, sillä Yes tuli tunnetuksi alusta lähtien nimenomaan soittotaidostaan.
Yesin jälkeen Banks soitti joitakin sessioita muun muassa Blodwyn Pig -yhtyeen kanssa.. Näiden jälkeen hän perusti Flash-kokoonpanon, joka julkaisi vuosina 1972–1973 kolme albumia "Flash", "In The Can" ja "Out Of Our Hands" saaden hyviä arvosteluja. Yhtyeen hajottua Banks teki sooloalbumin "Two Sides of Peter Banks".
Banks teki Yes-yhtyeen tribuuttialbumille "Tales from Yesterday: Yes Tribute" (1995) uuden version "Time &amp; Word" -albumin kappaleesta ”Astral Traveler”.
Hän oli mukana Yesin varhaiseen musiikkiin liittyvissä albumiprojekteissa.
7. maaliskuuta 2013 Banks löydettiin kodistaan kuolleena, kun hän ei ollut saapunut sovittuun äänityssessioon.
Henry Haapalainen

Henry Esko Otto Haapalainen (20. kesäkuuta 1945 Parikkala – 1. toukokuuta 2020 Mänttä-Vilppula) oli suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän johti perustamaansa levy-yhtiö Fonovoxia vuosina 1970–1979. 
Haapalaisen sävellyksiä oli mukana usein Syksyn Sävelessä. Näitä olivat muun muassa vuosina 1968 ja 1969 Arto Vilkon esittämät ”Miksi leikit vain” ja ”Viimein saan nähdä auringon” sekä vuonna 1970 Matti Eskon esittämä ”Tietää saat viimeinkin”. Vuonna 1975 Syksyn Sävelessä oli mukana Fonovoxin tunnetuin artisti Salomon Haapalaisen sävellyksellä ”Unisatu”. 
Haapalainen levytti itse Fonovoxille albumin "Jouluyö" (Fonovox, 1972) ja yhteislevyn "Kotimainen sarja 1" Salomonin kanssa (Fonovox, 1973) sekä joitakin yksittäisiä kappaleita. Fonovox kaatui konkurssiin vuoden 1979 alussa. Haapalainen jatkoi muusikonuraansa tekemällä lastenlauluja salanimellä Sakari Wirta. Hän on myös laatinut ristikoita ja kustantanut ristikkolehtiä.
Kapin niemimaa

Kapin niemimaa () on 75 kilometriä pitkä kallioinen niemimaa Etelä-Afrikan lounaisosassa. Sen eteläpäässä sijaitsevat Hyväntoivonniemi ja Cape Point ja pohjoispäässä Pöytävuori ja Kapkaupunki.
Suuri osa niemimaasta kuuluu Pöytävuoren kansallispuistoon ().
Petteri Similä

Petteri Similä (s. 9. huhtikuuta 1990 Oulu) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Similä pelasi urallaan lähinnä Mestiksessä. SM-tason otteluita hänelle kertyi yksi.
Similä pelasi neljä kautta Oulun Kärppien A- ja B-nuorissa. B-nuorissa otteluita kertyi 27, A-nuorissa kaudella 2008–2009 17 ottelua. Similä oli lisäksi voittamassa hopeaa A-nuorten Nordic Trophy -turnauksessa. Similä pelasi itse yhden ottelun torjuntaprosentilla 93,75. Similän ottelu oli Kärppien ensimmäisessä ottelussa Linköpings HC:ta vastaan. OHL-liigan Niagara IceDogs varasi Similän CHL Import Draftissa vuonna 2009, numerolla 21. Ennen tätä, NHL-seura Montreal Canadiens oli varannut Similän koko tilaisuuden viimeisenä pelaajana, numerolla 211.
29. heinäkuuta IceDogs ilmoitti tehneensä sopimuksen Similän kanssa. Similä liittyi joukkueeseen elokuun keskivaiheilla ja oli joukkueensa mukana harjoitusleirillä 25. elokuuta. Tammikuussa 2010 Similä kaupattiin toiseen OHL-seuraan, Barrie Coltsiin. Coltsissa Similä ei kuitenkaan ehtinyt edes pelata, kun hän siirtyi samassa kuussa takaisin Suomeen, KalPaan. Similä sai tulikasteensa KalPan riveissä 4. joulukuuta 2010 Lukkoa vastaan. KalPa hävisi ottelun 2–7. Hän pelasi samalla kaudella myös neljä Mestis-ottelua SaPKossa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Kiekko-Laseriin. Similä aloittikin kautensa Kiekko-Laserissa, mutta joukkueen konkurssin jälkeen hän vaihtoi Hokkiin, jossa pelasi seitsemän ottelua. Keväällä 2012 hän teki sopimuksen Jukureiden kanssa.
Loppukauden 2015–2016 hän oli lainassa KalPassa.
Similä valittiin mukaan Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueeseen vuoden 2010 nuorten maailmanmestaruuskisoihin. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Pompeiuksen kuuria

Pompeiuksen kuuria oli Pompeiuksen rakennuttama kuuria, joka sijaitsi Pompeiuksen teatterin yhteydessä, Roomassa. Rooman senaatti kokoontui tilapäisesti Pompeiuksen kuuriassa, sillä edellinen kuuria oli tuhoutunut tulipalossa eikä Julius Caesarin rakennuttama Curia Julia ollut vielä valmistunut. Kun senaatti piti kokoustaan Pompeiuksen kuuriassa, salaliittolaiset murhasivat siellä Caesarin vuonna 44 eaa.
Rakennuksen historiaa ja arkeologiaa.
Gnaeus Pompeius Magnus päätti rakennuttaa vuonna 62 eaa. sotasaalisrahoillaan Roomaan teatterirakennuksen sivurakennuksineen. Yksi sivurakennuksista oli kuuria, jonka sisälle hän laitatti patsaansa. Rakennuksen oli määrä korostaa rakennuttajansa mahtia. Teatteri säilyi vuosisatoja, mutta kuuria oli olemassa vain noin vuosikymmenen.
Caesarin murha johti poliittisiin väkivaltaisuuksiin ja sisällissotaan. Sisällissodan voittaja, keisari Augustus poistatti rakennuksesta Pompeiuksen patsaan, minkä jälkeen se sytytettiin tuleen. Jäännösten päälle rakennettiin julkinen käymälä.
Rakennus sijaitsi alueella, jonka nimi on nykyään Largo di Torre Argentina. Ensimmäiset kaivaukset tehtiin diktaattori Benito Mussolinin määräyksestä 1930-luvulla. Rakennelman perustukset on löydetty, mutta nykyään niiden yli kulkee katu ja raitiovaunulinja.
Uusia kaivauksia tehtiin vuonna 2012. Tuolloin ilmoitettiin, että Caesarin kuolinpaikka olisi löydetty. Se olisi merkitty rakennuksen lattiaan ennen sen hävittämistä. Paikkaa suunniteltiin avattavaksi yleisölle vuonna 2013.
Complete... Kaikki

Complete... Kaikki on Mana Manan kokoelma-albumi vuodelta 1996. Se kokoaa samalle levylle kaiken materiaalin mitä yhtye ehti äänittää ennen keulahahmonsa Jouni Mömmön kuolemaa vuonna 1991. Kappaleet ovat levyllä myös ensi kertaa CD-muodossa. Ensimmäisen painoksen kokoelmasta julkaisi Rubber Rabbit Rock'N'Roll Records, myöhemmät painokset ovat Gaga Goodiesin ja Poko Rekordsin yhteistyössä julkaisemia.
Kokoelma sisältää myös lyhyen Mana Mana -historian sekä kuvan "Totuus palaa" -albumin julkaisematta jääneen englanninkielisen version kannesta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv./san: Jouni Mömmö, paitsi 14: Alanko &amp; Koistinen
Kappaleiden alkuperä.
Maria Magdalena 7" (1988).
Kappaleet 1 &amp; 2:
Äänitys: Ari Hämäläinen, Studio Equaliz, Helsinki 1988
Tuotanto: Mana Mana ja Ari Hämäläinen
Totuus palaa -LP (1990).
Kappaleet 3-11
Äänitys: Ari Hämäläinen, Studio Equaliz, Helsinki 1989
Tuotanto: Mana Mana ja Ari Hämäläinen
Hän on paha 5" (1994).
Kappale 12. 5" split-single Dead Allison -yhtyeen kanssa, kappale "Hän on paha" alun perin samoista sessioista kuin "Totuus palaa" -LP:n kappaleet.
Äänitys: Ari Hämäläinen, Studio Equaliz, Helsinki 1989
Tuotanto: Mana Mana ja Ari Hämäläinen
Raptori 7" (1991).
Kappaleet 13 &amp; 14. Toisin kuin muut Mana Manan julkaisut, "Raptori"-singlellä on vaikutteita huumorimusiikista, A-puolen ollessa nimensä mukaisesti parodia tunnetusta suomalaisesta samannimisestä rap-yhtyeestä. B-puolen kappale "Suikki" on Neljä Ruusua -cover, sillä tässä vaiheessa yhtyeen johtaja Jouni Mömmö oli saanut idean tehdä cover-singlejä useista eri suomalaisen viihdemusiikin edustajista. Mömmön ennenaikaisen kuoleman vuoksi "Suikki" jäi kuitenkin ainoaksi cover-kappaleeksi.
"Raptorin" sävelmä on mukailtu Kraftwerkin kappaleesta "The Robots"."Suikki" on Neljä Ruusua -cover lievästi muokatuin sanoin.
Äänitetty Joensuussa 1990
Tuotanto: Mana Mana
Englanninkieliset kappaleet.
Kappaleet 15 – 18.
Yhtyeen oli tarkoituksena äänittää "Totuus palaa" -albumi myös englanninkielisenä. Sessiot kuitenkin epäonnistuivat, ja neljä englanniksi äänitettyä kappaletta julkaistiin ensi kerran vasta "Complete... Kaikki"' -kokoelmalla. Kappaleiden pohjina ovat samat versiot kuin "Totuus palaa" -albumillakin, ne on vain miksattu ja laulettu uudelleen.
Uudelleenmiksaus: Arto "Otra" Romppanen ja Ari Hämäläinen
Centaur-luokka (lentotukialus)

Centaur-luokka oli toisen maailmansodan lopulla aloitettu Britannian kuninkaallisen laivaston kevyt lentotukialusluokka. Luokkaan kuului alun perin kahdeksan alusta, joiden kaikkien rakentaminen keskeytettiin sodan päättyessä. "HMS Monmouthin", "HMS Polyphemuksen", "HMS Arrogantin" ja "HMS Hermeksen" tilaukset peruttiin. Neljä jäljelle jäänyttä alusta jäivät odottamaan telakoille päätöksiä kohtalostaan.
Suunnittelu.
Alusten merkittävin ero aiempiin luokkiin verrattuna oli kaksi kertaa tehokkaampi voimanlähde, joka mahdollisti toimimisen nopeiden osastojen kanssa. Alukset olivat jälleen paremmin suojattuja. Ammusvarastojen suojana oli kaksi tuumaa ja konehuoneiden suojana tuuma panssariterästä. Lisäksi aluksiin asennettiin tuuman paksuiset sisäiset panssarivyöt ja niiden sisätilojen jako suunniteltiin uudelleen.
Lentokansi sekä hissit oli suunniteltu kestämään 30 000 paunaa painava lentokone. Hissien koko oli 54 kertaa 44 jalkaa. Aluksen keulaan asennettiin myös höyrykatapultti mahdollistamaan koneiden lähtö. Aluksessa oli ainoastaan yksi hangaarikansi, joka oli 16 jalkaa 6 tuumaa korkea kyeten varastoimaan kaikki suunnitteluaikana tulevat lentokoneet.
Alusten aseistuksena oli neljä kaksiputkista 4,5 tuuman tykkiä, joten lentotukialusten omasuojassa oli palattu "HMS Ark Royalin" kaltaisiin aluksiin. Kaikkien lisäysten mahdollistamiseksi alusten runkoa laajennettiin aikaisempiin luokkiin nähden.
Alukset.
"HMS Centaur", joka valmistui luokkansa ensimmäisenä, otettiin palveluskäyttöön 1954. Aluksen valmistuessa siinä ollut suora lentokansi muutettiin seuraavana puolena vuotena viistoksi. Seuraavat alukset "HMS Albion" ja "HMS Bulwark" muutettiin pian käyttöönoton jälkeen kommandotukilaivoiksi toimimaan helikopteritukilaivoina.
Luokan viimeinen, 1959 valmistunut "HMS Elephant" nimettiin uudelleen "HMS Hermekseksi". Alus oli viimeinen valmistunut klassinen viistokantinen lentotukialus Kuninkaallisessa laivastossa ennen uusien Queen Elizabeth -luokan lentotukialusten valmistumista.
"HMS Hermes" myytiin vuonna 1986 Intialle, jossa se palvelee ainakin vuoteen 2012 asti nimellä "INS Viraat".
Ylihärmän kirkko

Ylihärmän kirkko on puinen 24-kulmainen ristikirkko Kauhavan Ylihärmässä. Se kuuluu nykyään Kauhavan seurakunnalle. Paanukaton keskeltä nousee sipulipäätteinen kattoratsastaja. Kirkon rakentaminen aloitettiin jo vuonna 1785 ilman virallista rakennuslupaa ajan voittamiseksi. Rakennuslupa heltisi 1786 jo silloin 14 kyynärän korkeuteen ehtineelle puolivalmiille kirkolle. Kirkko valmistui vuonna 1787 Kaapo Hakolan suunnittelemana ja rakentamana. 
Erillinen uusgoottilainen kellotapuli on rakennettu vuonna 1828. Tapulin suunnitteli C. L. Engel. Kirkon lattia uusittiin vuonna 2002 ja kirkkoa remontoitiin kokonaisuudessaan vuosina 2013–2014. Kirkkorakennuksia ympäröi J. S. Sirénin suunnittelema vanha sankarihautausmaa. Kirkon lähellä sijaitsevat myös vanha pappila ja pitäjänmakasiini.
The Connells

The Connells on yhdysvaltalainen yhtye Raleighista, Pohjois-Carolinasta. Yhtye on toiminut vuodesta 1984 lähtien. Sen tunnetuin kappale on ”’74–’75”, joka julkaistiin singlenä vuonna 1993 ilmestyneeltä albumilta "Ring".
Alkuvuodet.
Mike Connell perusti yhtyeen vuonna 1984 veljensä basisti David Connellin kanssa. Mukaan tulivat myös laulaja Dough MacMillan ja rumpali John Schultz. Loppuvuodesta George Huntley liittyi yhtyeeseen toiseksi kitaristiksi, eikä kestänyt kauan kun John Schultz lähti yhtyeestä ja tilalle tuli Johnny Questin entinen rumpali Peelee Wimberley. Tämä oli The Connellsin ”klassinen” kokoonpano.
Dan Berger

Dan Berger (s. 2. maaliskuuta 1965 Ohio) on yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja ja sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan työstään Turtlesin parissa.
Ura.
Berger valmistui sarjakuvapiirtäjäksi Cleveland Institute of Artista ja päätyi myöhemmin töihin Mirage Studiosille 1980-luvun lopulla. Hän aloitti kuitenkin sarjakuvien tekemisen Archie Comicsille vuonna 1989, kun Mirage antoi luvan Archien julkaista 1980-luvun televisiosarjaan pohjautuvaa sarjakuvaa "Teenage Mutant Ninja Turtles Adventures". Berger muun muassa loi sarjakuvaan hahmon nimeltä Merdude. Hahmo sai myöhemmin oman 3-osaisen minisarjakuvan vuonna 1993. Sittemmin vuodesta 1992 Berger pääsi työskentelemään Miragen kustantaman Turtles-sarjakuvan parissa, kun hän käsikirjoitti, kuvitti ja väritti alkuperäisen sarjakuvan numeron 45. 2000-luvulla Berger on toiminut "Tales of the TMNT" sarjakuvan parissa kuvittajana ja käsikirjoittajana. Lisäksi hänellä oli oma kolme numeroa kestänyt "Gutwallow" sarjakuva, jonka julkaisi Digital Webbing vuosina 2002–2003.
Manuel Marín

Manuel Marín González (21. lokakuuta 1949 Ciudad Real – 4. joulukuuta 2017) oli espanjalainen Espanjan sosialistinen työväenpuolueen poliitikko ja entinen Espanjan parlamentin alahuoneen puhemies vuosina 2004–2008. Marín oli myös pitkäaikainen Euroopan komission jäsen. Marín toimi väliaikaisena Euroopan komission puheenjohtajana Jacques Santerin johtaman komission jouduttua eroamaan 15. maaliskuuta 1999 komission toimintaan liittyvien väärinkäytösepäilyjen takia. Tätä ennen Marín toimi Santerin komissiossa Euroopan unionin ulkosuhteista vastaavana komissaarina ja samalla komission varapuheenjohtajana. 
Koulutukseltaan Marín oli lakimies ja hän opiskeli Madridin yliopistossa. 
Manuel Marín oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta.
Itävallan käsipallomaajoukkue

Itävallan käsipallomaajoukkue edustaa Itävaltaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Itävallan käsipalloliitto. Joukkueen kotipelien peliasuun kuuluvat valkoinen paita ja punaiset housut.
Itävallan suurimmat saavutukset käsipallossa ajoittuvat 1930-luvulle, jolloin lajia pelattiin vielä ulkokentillä. Tuolloin Itävalta voitti olympiahopeaa Berliinin kesäolympialaisissa 1936 ja MM-hopeaa vuoden 1938 MM-kisoissa.
Itävalta teki ensiesiintymisensä EM-kisoissa vuonna 2010 isännöidessään turnausta. Joukkue sijoittui 16 joukkueesta yhdeksänneksi. Vuoden 2020 EM-kilpailuissa Itävalta oli yksi kolmesta kisaisännästä ja se sijoittui kahdeksanneksi. Saksassa pelatuissa vuoden 2024 EM-kilpailuissa Itävalta oli jälleen kahdeksas.
Steve Morison

Steven William "Steve" Morison (s. 29. elokuuta 1983 Enfield, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija. Hänen seuransa on englantilainen Millwall. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Hän on pelannut Englannin C-maajoukkueessa ja Walesin maajoukkueessa. Hän pääsi edustamaan Walesin maajoukkuetta, koska hänen isoäitinsä oli syntynyt Walesissa.
Jorma Elovaara

Jorma Elovaara (17. maaliskuuta 1946 Vampula – 17. maaliskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän tuli tunnetuksi erityisesti Yleisradion toimittajana ja oli myöhemmin mukana Radio Cityssä. Myöhemmin, yhdeksänkymmentäluvulta alkaen, aina viimeisiin viikkoihinsa asti, hän teki ohjelmia helsinkiläiseen Lähiradioon, jossa hän hoiti myös ääniteknikon tehtäviä.
Nuoruudessaan Elovaara perusti kotipaikkakunnalleen merirosvoradion Pentti Kemppaisen kanssa. Elovaara muistetaan omasta radio-ohjelmastaan "Vesimiehen aika" vuosina 1969–1971. Hän käsitteli ohjelmissaan ja myöhemmin julkaistuissa kirjoissaan esimerkiksi okkultismia, psykologisia rajatiloja, huumeita, homoseksuaalisuutta ja politiikkaa, joten hänet luetaan hippisukupolven guruksi. Vuonna 1971 Elovaara perusti oman kustantamon ja ryhtyi julkaisemaan "Tähti"-nimistä okkultistista undergroundlehteä. Hän toimi myös sanoittajana: esimerkiksi Hectorin vuonna 1973 levyttämä ”Sisämaan retkellä” on hänen tekstinsä.
Jorma Elovaara perusti ystäviensä kanssa Suomen ensimmäisen homoyhdistyksen, Toisen säteen ryhmän, marraskuussa 1967, mutta Patentti- ja rekisterihallitus kehotti vetämään yhdistyksen rekisteröintihakemuksen pois. 
Yleisradio julkaisi 2007 Elovaarasta Tosi tarina -dokumenttisarjassa Stadin kundit -nimisen ohjelman. 
Elovaara kuoli lyhyen sairauden jälkeen 73-vuotissyntymäpäivänään maaliskuussa 2019.
Aavikon Aku

Aavikon Aku ("Don Donald") on Aku Ankka -piirroselokuva vuodelta 1937. Se oli ensimmäinen, jossa Aku oli pääosassa; sivuosarooleja Akulla oli ollut jo vuodesta 1934.
Elokuvassa Akun auto 313 nähtiin ensimmäisen kerran. Elokuvassa nähtiin myös Akun naisseuralaisena meksikolainen "Donna", jonka tilalle tuli myöhemmin Iines Ankka ("Daisy Duck"). 
Animaattoreina toimivat Johnny Cannon, Al Eugster, Jack Hannah, Milt Schaffer ja Fred Spencer.
Tatjana Talyševa

Tatjana Andrejevna Talyševa (, s. 15. lokakuuta 1937 Barnaul, Altai, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolainen olympiamitalisti ja yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja 80 metrin aitajuoksu.
Talyševa sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 1962 pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 592 cm. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi tuloksella 618 cm ja karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 10,9 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 633 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti pituushypyssä pronssia tuloksella 666 cm ja sijoittui 80 metrin aitajuoksussa kahdeksanneksi ajalla 10,7 s.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Talyševa voitti Prahassa 1967 kultaa 4 × 1 kierroksen viestijuoksussa sekä sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 626 cm.
System Software 6

System Software 6 tai System 6 on Applen kehittämä käyttöjärjestelmä Macintosh-tietokoneita varten. Se julkaistiin vuonna 1988 ja se kuuluu Mac OS -käyttöjärjestelmäperheeseen. Järjestelmä maksoi 49 dollaria. System 6 on monoliittinen käyttöjärjestelmä. Siihen kuului MultiFinder-ominaisuus, joka teki moniajon mahdolliseksi. System 6:n viimeisin versio julkaistiin vuonna 1991.
Merkittävimmät uudistukset.
MacroMaker.
Uusi ominaisuus nimeltä MacroMaker tuli System 6:n mukana. Se teki mahdolliseksi hiiren ja näppäimistön syötteiden tallennuksen makroina. MacroMakerissa oli ainutlaatuinen käyttöliittymä, joka näytti videonauhurilta. MacroMakeria kritisoitiin, koska siihen oli kopioitu ominaisuuksia Microsoftin AutoMac III-ohjelmasta, joka oli jo silloin yleisesti saatavilla. MacroMaker ei toimi System 7:ssä, joka käytti AppleScriptiä.
Moniajo.
Vanhemmissa Mac OS-käyttöjärjestelmissä oli Switcher-niminen ominaisuus, jonka avulla voitiin avata useita ohjelmia ja vaihdella niitä. Niitä ei kuitenkaan ajettu yhtä aikaa, joten kaikki ohjelmat ja ominaisuudet eivät toimineet siinä kunnolla. Switcher ei myöskään näyttänyt ohjelmia yhtä aikaa.
System 5- ja System 6 -käyttöjärjestelmissä oli MultiFinder-ominaisuus, jolla pystyttiin ajamaan useita ohjelmia kerralla. Se ei kuulunut käyttöjärjestelmään, mutta sen pystyi ostamaan Applelta. MultiFinderin käyttö yleistyi System 6:n myötä. MultiFinderin sai pois päältä tai päälle uudelleenkäynnistettäessä. Jos se otettiin pois päältä, Finder sulkeutui, kun käyttäjä avasi uuden ohjelman. Aktiivinen ohjelma pysyi aina päällimmäisenä.
Laitteistotuki.
System 6 tuki Apple ImageWriter LQ:ta ja PostScript-lasertulostimia. Uudet laitteistoajurit mahdollistivat ImageWriter LQ:n käytön AppleTalkin avulla lähiverkoissa, ja tuki myös erikokoisia papereita. System 6:n mukana tuli myös QuickerGraf, järjestelmäohjelma, joka nopeutti grafiikan piirtämistä näytölle Macintosh II:ssa. Sen ohjelmoija Andy Hertzfeld lisensoi sen Applelle ja Radius Inc:ille.
Valentina Kozyr

Valentina Vasiljevna Kozyr (, s. 25. huhtikuuta 1950 Tšernivtsi, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Kozyr saavutti Méxicon 1968 olympialaisten korkeushypyssä pronssia tuloksella 180 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Belgradissa 1969 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 179 cm.
Valentina Kozyr avioitui kymmenottelun olympiavoittajan Nikolai Avilovin kanssa.
Tasavallankatu

Tasavallankatu on katu Kuopiossa Haapaniemellä. Kadun pituus on 2,5 km ja se on 2+2 kaistainen Kuopion eteläinen sisääntulotie. Kadun nopeusrajoitus on 50 km/h ja sillä on 5 liikennevalo-ohjattua risteystä. Kadun liikennemäärät ovat 20 000–30 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien varrelle aiotaan rakentaa K-Citymarket ja ABC-liikennemyymälä.
Joukkoliikenne.
Tietä käyttävät linja-autolinjat 2, 3 (kesäisin), 5, 6, 7, 8, 9, 16, 22, 29, 30 sekä muutama seutuvuoro.
Kustavi Elovaara

Erik Gustaf (Kustavi) Elovaara (ent. "Eriksson", 1. joulukuuta 1867 Alatornio – 31. toukokuuta 1935 Pyhäjärvi Ol.) oli suomalainen valtiopäivämies ja kansanedustaja.
Elovaara kävi kuusi luokkaa keskikoulua ja suoritti kameraalitutkinnon Helsingin yliopistossa. Hän toimi Liperin vt. nimismiehenä ja oli maanviljelijä Pyhäjärvellä Ol. 1896–1935. Talonpoikaissäädyssä Elovaara osallistui Piippolan tuomiokunnan edustajana valtiopäiville 1899 ja 1900. Hän oli Maalaisliiton kansanedustaja vuosina 1919–1922 Oulun eteläisestä vaalipiiristä.
Keijo Kopra

Keijo Kalervo Kopra (s. 1942) on suomalainen teollisuusneuvos ja Vierumäen Teollisuuden (nyk. Versowood) entinen pääomistaja. Nykyisin Kopra toimii Versowoodin hallituksen jäsenenä.
Sukutausta.
Kopra on kotoisin Valkjärveltä Karjalasta, josta hänen perheensä lähti evakkoon vuonna 1945. Kotinsa jättänyt perhe asettui Pirkanmaan Juupajoelle ja Kopran isä Teodor Kopra hankki perheelle elannon sahaamalla kenttäsirkkelillään puuta sodanjälkeisen rakentamisen tarpeisiin. Kauppa- ja teollisuusministeriön myöntämän 1 750 000 markan käsi- ja pienteollisuuslainan turvin Teodor Kopra hankki omistukseensa ensimmäisen teollisen sahalinjan Juupajoen Korkeakoskelle.
Ura.
Keijo Kopra aloitti työskentelyn sahauksen parissa jo varhaisessa iässä, vuonna 1956 sirkkelin apusahurina. Kun Korkeakosken saha siirtyi perheen omistukseen, Keijo Kopra ja veljensä Tenho Kopra alkoivat hyvin pian työskennellä sahalla täysipäiväisesti. Teodor Kopra kuoli vuonna 1964, ja saha siirtyi veljesten hallintaan.
Vuonna 1989 Koprat myivät Korkeakosken sahan Juupajoelta ja Nikkarilan Sahan Pieksämäeltä Yhtyneille Paperitehtaille, mutta jo seuraavan vuoden ensimmäisenä päivänä, 1. tammikuuta 1990 Kopra hankki omistukseensa teollisuusneuvos Eino Kollin omistaman Vierumäen Teollisuus Oy:n. Tämä jälkeen yritys on laajentunut useita kertoja yritysostoin ja on nyt Suomen suurin yksityinen mekaaninen puunjalostaja.
Kopra muistetaan julkisuudessa suursahojen kanssa 90-luvulla käymästään ”hakesodasta”, jolla yritettiin estää Kopran sahojen hake- ja purutoimitukset jatkokäyttäjille.
Tunnustukset.
Kopralle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi vuonna 1996.
Yksityiselämä.
Kopralla on kaksi poikaa, joista toinen, Ville Kopra, toimii Versowoodin toimitusjohtajana. Pekka Kopra johtaa omaa sahayhtiötään Westas Groupia Länsi-Suomessa. Kopra on innokas taiteen harrastaja ja hänellä on merkittävä taidekokoelma.
Savannituulihaukka

Savannituulihaukka ("Falco rupicoloides") on eteläisen Afrikan pesimälintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 29–37 cm, siipien kärkiväli 68–84 cm ja paino 160–330 g. Lajista tunnetaan kolme alalajia, joista eteläisin nimialalaji "rupicoloides" on isokokoisin, "arthuri" ja pohjoinen "fieldi" ovat pienikokoisempia. Höyhenpuvultaan se muistuttaa tuulihaukkaa mutta punertavaa väriä on vähemmän. Iiris on lähes valkoinen, mikä erottaa sen lähisukuisista lajeista.
Esiintyminen.
Savannituulihaukat elävät eteläisessä Afrikassa, alalajit "arthuri" ja "fieldi" erillisellä alueella Tansanian pohjoisosista Keniaan, Somalian pohjoisosiin, Etiopiaan ja Eritreaan. Lajin elinympäristön ala on noin 3,2 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 100 000–1 000 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Laji elää kuivilla savanneilla, puoliautiomailla ja ruohotasangoilla alavilta mailta aina 2 150 m korkeudelle vuoristoon.
Lisääntyminen.
Savannituulihaukat pesivät puissa tai pylväissä olevissa vanhoissa varislintujen pesissä. Naaras munii 2–7 munaa, tavallisesti neljä. Naaras hoitaa pääosan hautomisesta, joka kestää noin 32 päivää. Poikaset jättävät pesän lentokykyisinä 30–34 päivän ikäisinä ja itsenäistyvät noin neljän viikon kuluttua.
Ravinto.
Ruokalistalla ylinnä ovat erilaiset isokokoiset hyönteiset. Se syö myös pikkulintuja, pikkujyrsijöitä, liskoja ja käärmeitä. Pyydystää saaliin yleensä maasta.
Ville Keynäs

Ville Keynäs (s. 6. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen suomentaja. Hänet tunnetaan ranskalaisen kirjallisuuden, erityisesti kirjallisen leikittelyn ja verbaalisen runsautensa takia "mahdottomana käännettävänä" pidetyn kirjallisuuden suomentajana. Lisäksi hän on yksi Aku Ankan kääntäjistä.
Keynäs valmistui filosofian kandidaatiksi yleisestä kirjallisuustieteestä Helsingin yliopistosta 1992 ja on toiminut siitä lähtien päätoimisena suomentajana. Hän on saanut työstään useita tunnustuksia. Vuonna 2007 Keynäs palkittiin Georges Perecin teoksen suomennoksesta. Keynäs sai vuonna 2009 yhdessä Annikki Sunin kanssa Arts et Lettres -ritarikunnan ritarimerkit työstään ranskalaisen kirjallisuuden suomentajina. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin Mikael Agricola -palkinto François Rabelaisin teoksen "Pantagruelin kolmas kirja" suomennoksesta. Kirjallisuuden valtionpalkinnon hän sai 2022.
Ville Keynään puoliso on suomentaja Anu Partanen, jonka kanssa hän on tehnyt myös yhteisiä käännöksiä. Keynään isä oli yritysjohtaja ja Autismisäätiön perustaja Pentti Keynäs ja isoisä karjalaisaktivisti Vasili Keynäs.
Anu Partanen (suomentaja)

Anu Partanen on suomalainen suomentaja. Hänet tunnetaan muun muassa Aku Ankan ja Maite Carranzan nuortenkirjojen suomentajana.
Vuonna 2006 Partanen sai Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton myöntämän Mikael Agricola -palkinnon Julio Cortázarin "Ruutuhyppelyä"-romaanin suomennoksesta. Kirjallisuuden valtionpalkinnon hän sai 2022.
Partasen puoliso on Ville Keynäs, joka on myös suomentanut Aku Ankkoja.
Kiinalaisen koettelemukset

Kiinalaisen koettelemukset () on Jules Vernen vuonna 1879 julkaistu romaani, joka sijoittuu Kiinaan.
Juoni.
Elämästä ja sen iloista erkaantunut Kin Fo joutuu konkurssiin ja pyytää hyvän ystävänsä Wangin murhaamaan itsensä. Ensin hän tekee vakuutuksen, joka kattaa kaikki kuolintavat, myös itsemurhan, ja maksaa ensimmäisen kolme kuukautta viimeisillä rahoillaan.
Selviääkin, ettei mitään konkurssia ole tapahtunutkaan ja murhapyyntö pitäisi peruuttaa. Wang on vain kadonnut. Kin Fo joutuu pakenemaan ympäri Kiinaa palvelijansa ja kahden vakuutusyhtiön agentin kanssa. 
Matkan varrella Verne kertoo paljon Kiinan kaupungeista ja luonnosta sekä tekee muutamia odottamattomia juonenkäänteitä.
Maasta Kuuhun

Maasta Kuuhun () on Jules Vernen vuonna 1865 kirjoittama romaani. Se on ensimmäinen osa kuulentoa käsittelevästä kaksiosaisesta romaanista. Toinen osa on vuonna 1870 ilmestynyt "Kuun ympäri".
Juoni.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Baltimoren kaupungissa Marylandissa joukko miehiä on perustanut aseita ja niiden valmistustaitoa ihannoivan kerhon. Sodan päätyttyä yhteisö on harmissaan, koska rauhan aikaan heillä ei ole mitään virkaa.
Tykkikerho rakennuttaa suunnattoman maahan upotetun tykin, Kolumbiadin, ampuakseen luodin Kuuhun.
Ranskalainen seikkailija Michel Ardan pyytää, että luoti muutettaisiin pallosta asuttavaksi keilaluodiksi. Hän haluaisi lähteä sen mukaan. Tykkikerhon puheenjohtaja Impey Barbicane ja hänen pahin kilpailijansa kapteeni Nicholl haluavat myös mukaan.
Luoti rakennetaan ja varustetaan, miehet sulkeutuvat siihen ja tähtitieteilijöiden laskemalla oikealla hetkellä insinööri Murchison päästää sähkökipinän kolumbiadin pumpuliruutipanokseen.
Karhulan lasitehdas

Karhulan lasitehdas eli Karhulan Lasi Oy oli William Ruthin perustama, sittemmin A. Ahlström Osakeyhtiön omistukseen siirtynyt lasitehdas Karhulassa, Kotkassa. Vuonna 1995 tehtaan ostanut yhdysvaltalainen O-I lopetti yli sata henkilöä työllistäneen tehtaan toiminnan syksyllä 2009. Työntekijöistä 13 henkeä työskenteli silkkipainon puolella, joka lopetettiin vuodenvaihteen 2009-2010 jälkeen. Lopettamisen syyksi on ilmoitettu pullotuotannon ylikapasiteetti Euroopassa, myynnin väheneminen ja lama. Tehdas oli Suomen ainoa pakkauslasin ja lasipullojen valmistaja. Vuonna 2010 A. Ahlström osti tehdaskiinteistön O-I:lta takaisin. Samalla Karhulanniemen tehdasalueella toimii mm. Sulzerin pumpputehdas sekä Richter Karhula Oy:n konepaja. Suomen lasimuseon entinen johtaja Heikki Matiskainen pitää tehtaan kulttuurihistoriallista merkitystä kiistämättömänä. Vuonna 2018 A. Ahlström myi noin kymmenen hehtaarin suuruisen tehdasalueen, uudeksi omistajaksi on tullut kiinteistöjen ja arvopapereiden sijoitustoimintaa harjoittava G-Capital Oy.
Historia.
Karhulan lasitehdas edustaa yhtä Karhulan teollisuusalueen vanhimmista toimialoista. Lasin valmistuksen juuret alueella ulottuvat William Ruthin aikaan 1800-luvulle. Tehdas valmistui 1888 ja tuotanto aloitettiin seuraavana vuonna. Alussa pääpaino oli talouslasissa, jolloin tuotteita olivat muun muassa lampunlasit ja lääkelasit. Vuonna 1899 aloitettiin Ikkunalasin valmistus ja muutaman vuoden kuluttua niitä valmistettiin jo lähes 3 miljoonaa kappaletta vuosittain. Vuoteen 1910 mennessä tehtaasta oli tullut talous- ja ikkunalasin johtava valmistaja Suomessa. Karhulassa tehtiin myös kristallia. Paljon lasista vietiin Pietarin markkinoille.
Tehtaan menestyskausi ajoittui 1930-luvulle Iittalan kanssa. 1932 Aino Aallon suunnittelema "Bölgeblick" eli Aino Aalto-astiasto saavutti Milanon triennaaleissa kultamitalin. 1936 Karhulan lasitehtaalla alettiin rakentaa uutta lasinpuhallushallia sekä sen yhteydessä rakennusta keskus-generaattorilaitokselle ja samalla valmistettiin ensimmäiset Alvar Aallon Savoy-maljakot. Tehdas valmisti myös muiden Iittalan avainsuunnittelijoiden, kuten Göran Hongellin ja Tapio Wirkkalan suunnittelemia lasitöitä. Vuosina 1938–39 tehdasta laajennettiin edelleen. Vuonna 1941 tehdasta laajennettiin lasivillan valmistus-koneita varten. Lasitehtaan edistyksellisyydestä kertoo vuonna 1945 käyttöönotettu Suomen ensimmäinen sähköllä toimiva lasiuuni, joka oli jopa ensimmäisiä laatuaan koko maailmassa. Kultakausi kesti 1950-luvulle. Olutkaupan vapauduttua keskioluen myynti lisääntyi ja pullonvalmistus tarjosi aiempaa helpommin saavutettavan taloudellisen hyödyn. Tämän seurauksena tehdas lopetti taidelasin valmistamisen. Viimeisinä vuosikymmeninä tehtaan päätuote oli Wirkkalan Finlandia-pullo.
Vuonna 2021 tehdasalueelta purettiin lasitehtaan rakennus ja mänkikuuri, jossa säilytettiin raaka-aineita lasin valmistamista varten. Rakennusten tilalle on tarkoitus rakentaa uutta liiketoimintaa.
The Flash (videopeli)

The Flash on Equilibriumin kehittämä THQ:n julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna Game Boylle. 
Pelaaminen.
Peli perustuu televisiosarjaan "Flash" ja pelissä pelataan DC Comicsin sarjakuvien hahmolla Salamalla. Peli on sivuttain vierittävä tasohyppely/taistelupeli.
Pelaajan tarkoitus on pelastaa Salaman kotikaupunki Central City ja taistella itsensä läpi 13 eri kentän sekä pysäyttää Trickster räjäyttämästä kaupunkia. Hahmoa voi liikuttaa vasemmalle tai oikealle, sekä hyppy- ja lyöntinapeilla lyödä rikollisia ja purkaa pommeja. Jokaisella kentällä on oma aikarajansa.
Juho Ylikorpi

Juho (Juhani, Jussi) Matinpoika Ylikorpi (vuoteen 1891 Känsäkoski; 4. huhtikuuta 1864 Kaustinen – 25. joulukuuta 1937 Toholampi) oli suomalainen maanviljelijä, kansanedustaja 1907–1908 Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja tunnettu pelimanni. 
Ylikorven vanhemmat olivat kruununtorppari Matti Känsäkoski ja Kaisa Kolabacka. Hänen puolisonsa oli Johanna Markkula vuodesta 1891 ja hän sai yhteensä 14 lasta, joista kuusi kuoli lapsena.
Ylikorven pojan lapsenlapsia ovat ammattimuusikot ja juristit Anne Kangas ja Satu Ylikorpi, sekä tyttären lapsenlapsia kansanedustaja Outi Alanko-Kahiluoto sekä muusikot Satu Alanko-Rautamaa, Ismo Alanko, Petri Alanko ja Ilkka Alanko.
Regent’s Park

Regent’s Park on laaja puistoalue Westminsterin ja Camdenin kaupunginosissa Lontoossa. Sen pinta-ala on 197 hehtaaria. Puisto avattiin yleisölle vuonna 1841. 
Puisto on saanut nimensä ("sijaishallitsijan puisto") tulevan Yrjö IV:n mukaan, joka sen suunnittelemisen aikaan vuonna 1811 oli isänsä Yrjö III:n sijaishallitsija. Arkkitehti John Nash suunnitteli Regent Streetin ja Regent's Parkin osana kokonaisuutta, jossa osa kuningashuoneen omistamasta Marylebonen puistosta muutettiin asuinkäyttöön.
Puisto on suurimmaksi osaksi aukeaa puistoaluetta, ja siellä on järvi, vesiputous, ulkoilmateatteri sekä useita leikkikenttiä. Puiston koillisosassa on Lontoon eläintarha.
Isabella Lövin

Isabella Lövin (s. 3. helmikuuta 1963 Helsingborg) on ruotsalainen journalisti, kirjailija ja poliitikko. Lövin on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä (2009–2014) sekä Ruotsin ilmasto- ja ympäristöministerinä (2019–2021). Hän edustaa vihreitä ja oli vuosina 2016–2021 toinen puolueen puheenjohtajista ("språkrör").
Lövin on kirjoittanut vuonna 2007 julkaistun "Hiljainen meri" -kirjan (), joka käsittelee tehokalastuksen haittoja. Kirjan mukaan suurin uhka kalakannoille ei ole enää epäpuhtaudet vaan tehokalastus, sillä troolaus tyhjentää vesistöt niin laillisesti kuin laittomastikin.
Guillermo Arriaga

Guillermo Arriaga Jordán (s. 13. maaliskuuta 1958) on meksikolainen kirjailija sekä elokuvien käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hän tuli tunneksi etenkin elokuvien "Amores perros", "21 grammaa" ja "Babel" käsikirjoittajana. Vuonna 2008 hän ohjasi elokuvan The Burning Plain.
Hän vastaanotti 2005 Cannesin filmifestivaalin palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta elokuvasta "Kolmesti kuopattu".
Kerem Tunçeri

Kerem Tunçeri (s. 14. huhtikuuta 1979 Istanbul) on turkkilainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Pelintekijänä pelannut Tunçeri saavutti Turkin miesten maajoukkueessa MM-hopeaa Turkissa 2010 ja EM-hopeaa Turkissa 2001. Hän kuului Turkin kokoonpanoon myös vuosien 2002 ja 2014 MM-kilpailuissa sekä vuosien 1999, 2003, 2005, 2009 ja 2011 EM-kilpailuissa.
Isotuulihaukka

Isotuulihaukka, aikaisemmalta nimeltään kettutuulihaukka ("Falco alopex") on afrikkalainen jalohaukka.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 32–38 senttiä, siipien kärkiväli 76–88 senttiä ja paino 250–300 grammaa. Naaras on 3 prosenttia suurempi kuin koiras. Isotuulihaukan höyhenpuku on tiilenpunertava, alapuolelta mustajuovainen. Siivet ovat alapinnaltaan vaaleat erottuen selkeästi tummasta vartalosta. Silmän iiris on kellanruskea.
Esiintyminen.
Isotuulihaukka elää Afrikassa Saharan eteläpuolella Sahelin alueella Malista ja Nigeristä lännessä Etiopiaan ja Keniaan idässä. Lajin elinympäristön ala on 4,8 miljoonaa neliökilometriä ja populaation koko on yli 10 000 yksilöä. Se on enimmäkseen paikkalintu, joka voi vaellella sade- ja kuivien kausien mukaan pohjoiseen tai etelään.
Elinympäristö.
Laji asuu kuivilla ja kallioisilla avomailla, mielellään jyrkänteiden tuntumassa merenpinnasta yli kahden kilometrin korkeudelle.
Lisääntyminen.
Isotuulihaukat voivat joskus pesiä löyhissä yhdyskunnissa, joissa voi olla jopa 20 paria. Pesä on paljaalla kalliolla jyrkänteen kolossa tai luolassa. Naaras munii kahdesta neljään munaa.
Ravinto.
Ruokalistalla on enimmäkseen isokokoisia hyönteisiä ja liskoja, toisinaan myös pikkyjyrsijöitä ja lintuja.
Koltanmaa

Koltanmaa viittaa kolttien historialliseen asuinalueeseen. Se käsitti Suomen ja Norjan koillisnurkat sekä Kuolan niemimaan luoteisosan. Koltanmaalla ei ole koskaan ollut tarkkoja rajoja, alueen erotti muista Suomen ja Norjan saamelaisalueista ortodoksinen uskonto ja tapakulttuuri. Nykyisin koltat elävät vain pienessä osassa Koltanmaata Suomessa sekä Venäjällä. Norjan koltta-alueet ovat täysin norjalaistuneet. 
Käsite.
Koltanmaa viittaa kolttien historiallisesti yhtenäiseen etniseen asuinalueeseen. Alueella ei ole koskaan ollut virallista maantieteellistä tai historiallista nimeä, eikä sen alueita ole otettu huomioon esimerkiksi valtioiden rajoja laadittaessa. Koltat eivät myöskään itse ole tunteneet Koltanmaan rajoja sanan varsinaisessa merkityksessä. Koko käsitettäkään "Koltanmaa" ei tunneta koltan kielessä. Selvimmin voidaan rajasta puhua alueen länsirajalla, jossa Koltanmaata ja muita alueita erottaa uskonto ja erilainen tapakulttuuri. Koltanmaan itäisintä aluetta on vanhassa kirjallisuudessa nimitetty Tuuloman Lapiksi Tuulomajoen mukaan.
Maantiede.
Koltanmaan suurin joki on Tuuloma, joka laskee Jäämereen Nuortijärvestä. Saman järven eteläpäähän laskee Petäjäjoki eli "Piecc", jonka vesi tulee tunturialueilta. Järven niskaan laskee Nuortjoki, johon yhtyy idästä Vuvajoki, lännestä Jaurijoki ja etelästä Hirvasjoki. Koltanmaan eteläraja kulkee vedenjakajan etelä- ja itäpuolelta. Koltanmaan länsiosissa virtaavat Petsamojoki ja Paatsjoki. Koltanmaan läntisin virta on Näätämöjoki. Koltanmaalla vuorottelevat suot, metsät, tunturit ja vesistöt. Koltanmaan pohjoisosissa on alavaa tunturien täyttämää maata, jossa ei juuri ole metsää. Koltanmaan eteläosissa taas on sankkaa havumetsää. Myös korkeimmat tunturit sijaitsevat Koltanmaan eteläosassa. Tsiulutaldi-, Tuodaš- ja Jelgoras-tunturien korkeimmat huiput nousevat jopa 1 000 metriin.
Perinteiset kolttasiidat.
Koltanmaa koostui seitsemästä siidasta eli lapinkylästä, joiden kesken Koltanmaa oli jaettu porojenhoitoalueiksi. Suomen koltat asuvat nykyisin Sevettijärvellä, joka kuului Näätämön porojen talvilaidunalueeseen. Sevettijärven koltat polveutuvat kuitenkin Petsamosta tulleista evakoista. Perinteiset siidat olivat:
Keravan Kori-80

Keravan Kori-80 on keravalainen koripalloseura, jonka edustusjoukkue pelaa miesten 2. divisioonassa. Seura perustettiin v. 1980 Tivoli Sariola -talossa. Ennen Keravalla toimi Keravan Kisa Veikot. Miesten edustusjoukkue pelaa kotiottelunsa Killan koululla Keravalla.
Seurassa on kaudella 2017 - 2018 noin 300 jäsentä kattaen käytännössä kaikki ikäluokat mikroikäisistä pojista ja tytöistä alkaen. Seura tarjoaa myös matalan kynnyksen harrastusmahdollisuuksia Kuntokoriksen ja Mammakoriksen muodossa. Pienen välivaiheen jälkeen Kori-80 kokoaa mahdollisesti kaudelle 2018-2019 naisten edustusjoukkueen, joka osallistuu naisten 2. tai 3. divisioonaan. Kori-80 tarjoaa hyvät harrastus- ja kehittymismahdollisuudet kaikkiin ikäluokkiin ja eri taito- ja tavoitetasoihin. Kori-80 panostaa vahvasti myös lasten tutustuttamisessa lajiin loppukesästä järjestettävän koriskoulun muodossa. Kauden suurin kilpailullinen tapahtuma on seuran järjestämä, mikroikäisille tytöille ja pojille tarkoitettu Sherwoodin Iloinen Mikroturnaus. Seuraava turnaus järjestetään 18.5.2019 ja tapahtumapaikkoina ovat Killan, Savion ja Kurkelan koulut Keravalla. Tunnetuimpia keravalaisia koripalloilijoita ovat Jukka Matinen ja Samuel Haanpää.
John Wesley Shipp

John Wesley Shipp (s. 22. tammikuuta 1955 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen Daytime Emmy -palkittu näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjoista "Flash" ja "Dawson's Creek".
Hän aloitti näyttelemisen televisiossa Guiding Light -televisiosarjan myötä, jossa Shipp näytteli vuosina 1980–1984. Hänellä oli myöhemmin myös vieraileva rooli televisiosarjoissa "Rakkaat siskot", "NYPD Blue", "Kunnian miehet" ja "".
Helmut Marko

Helmut Marko (s. 27. huhtikuuta 1943 Graz, Suur-Saksa) on itävaltalainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kymmeneen Formula 1 -osakilpailuun kausilla –. Hän oli parhaimmillaan kahdeksas Monacon GP:ssä 1972. Markon F1-ura loppui ennenaikaisesti kun Ranskan GP:ssä 1972 kivi lensi Emerson Fittipaldin autosta Markon kypärän visiirin läpi ja vahingoitti vasenta silmää sokaisten hänet osittain. Hän ei pystynyt enää kilpailemaan F1-luokassa.
Marko voitti vuoden 1971 Le Mansin 24 tunnin kilpailun yhdessä Gijs van Lennepin kanssa. Samana vuonna Marko teki uuden kierrosennätyksen, joka on tänäkin päivänä voimassa: 5 335,313 kilometriä 222,304 kilometrin keskituntinopeudella.
Marko on toiminut myös lakimiehenä ja on avannut kaksi hotellia kotikaupunkiinsa Graziin. Hän on manageroinut Gerhard Bergeriä ja Karl Wendlingeriä. Hän on johtanut omaa F3- ja F3000-tiimiään RSM Markoa. Vuodesta 2005 lähtien Marko on tehnyt yhteistyötä Red Bull Racingin kanssa toimien tallin neuvonantajana. Vuodesta 1999 lähtien hän on ollut vastuussa Red Bull Racingin nuorten kuljettajien kehitysprojekteista ja on osaltaan ollut tuomassa muun muassa Sebastian Vettelin ja Juan Pablo Montoyan Formula Ykkösiin.
Kenneth McAlpine

Kenneth "Ken" McAlpine (21. syyskuuta 1920 Cobham, Surrey – 8. huhtikuuta 2023) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui seitsemään Formula 1 -osakilpailuun kausilla – ja . Hän oli parhaimmillaan kolmastoista Saksan GP:ssä 1953. Aika-ajoissa McAlpine on ollut parhaimmillaan kolmastoista. Hän on yksi McAlpinen perheen jäsenistä, jotka perustivat insinööriyhdistyksen samalla nimellä. Hän perusti myös viinitilan Kentiin.
Richard Crudo

Richard Crudo (s. 1957 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen elokuvakuvaaja ja ajoittainen tuottaja sekä ohjaaja. Hänen ensimmäinen kuvauksensa on vuonna 1989 valmistunut "Title Shot" ja sen jälkeen vuoteen 2009 mennessä hän on kuvannut 26 elokuvaa. Toistaiseksi ainoa hänen ohjaama elokuva on "Against the Dark" (2009) ja ainoa tuottama "Federal Hill" (1994).
Mathew Klickstein

Mathew Klickstein (s. 1981, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja, -tuottaja sekä -ohjaaja. Hänen genrejään ovat muun muassa draama ja komedia.
Ferdinand Schrey

Johann Ferdinand Schrey (19. heinäkuuta 1850 Elberfeld – 2. lokakuuta 1938 Berliini) oli saksalainen liikemies ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Elämä ja ura.
Ferdinand Schrey syntyi vuonna 1850 Elberfeldissä (nykyisin Wuppertal). Hän meni oppipojaksi pankkiin ja opiskeltuaan samalla kieliä, toimi myöhemmin englannin ja ranskan kielten kirjeenvaihtajana. Schrey osallistui Ranskan–Preussin sotaan 1870–1871, ja toimi sen jälkeen erilaisissa kaupallisissa tehtävissä. Vuonna 1881 hänestä tuli nappitehtaan osakas ja seuraavana vuonna yksinomistaja. Myöhemmin hän perusti kirjoituskoneliikkeen ja sai yksinoikeuden amerikkalaisten Hammond-kirjoituskoneiden myyntiin Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä.
Pikakirjoitus.
Schrey pyrki 1870-luvun lopulla vaikuttamaan Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmän kehitykseen, jotta siitä saataisiin yksinkertaisempi, muillekin kuin ammattipikakirjoittajille soveltuva versio. Schreyn ajatukset eivät kuitenkaan saaneet Gabelsbergerin koulukunnalta hyväksyntää, ja Schrey alkoi kehittää omaa järjestelmää, josta hän julkaisi vuonna 1887 oppikirjan.
Schreyn järjestelmä saavutti suosiota, ja siitä tuli kolmanneksi suosituin saksalainen järjestelmä Gabelsbergerin ja Stolzen jälkeen. Stolzen ja Schreyn järjestelmien pohjalta laadittiin sittemmin yhdistelmäjärjestelmä Stolze–Schrey, joka hyväksyttiin käyttöön vuonna 1897.