tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sukevanjärvi

Sukevanjärvi on matala, runsashumuksinen ja lyhytviipymäinen järvi Sonkajärvellä Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 3,9 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 110 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 40 kilometriä etelälounaaseen.
Maantiede.
Sukevanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,5 kilometriä. Leveimmät kohdat ovat noin kilometrin, kapeimmat puolestaan noin puoli kilometriä. Vain kahdeksan prosenttia Sukevanjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläpuoliskolla, kartalla sen lukemaksi on mainittu 9,2 metriä. Sukevanjärven vedenkorkeutta nostettiin 21 senttimetriä vuonna 2010.
Sukevanjärven saariluku on viisi. Laajin saari on noin kaksihehtaarinen Sukevansaari, joka sijaitsee järven keskiosassa. Palosaari järven eteläosassa on muutaman aarin laajuinen. Sukevanjärveä reunustaa kulttuurimaisema peltoineen. Etelärannalla sijaitsee Sukevan taajama.
Sukevanjärveen laskee Raudanjoki idästä Raudanvedeltä (158,9 metriä mpy). Sukevanjärvi laskee Tenetinjokea kaakkoon Pieniveteen (120,6 metriä mpy) ja siitä edelleen etelään. Sukevanjärveen laskee myös pieni Valkeislampi (126,2 metriä mpy) kaakosta.
Sukevanjärven vesitilavuus on 8 873 000 kuutiometriä. Järven vesi on erittäin tummaa.
Sukevanjärvi (04.584.1.002) kuuluu Sukevanjärven alueeseen (04.584), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen jakovaihe on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Sukevanjärvi on Sukevanjärven alueen laajin vakavesi. Alueen muut yli hehtaarin laajuiset vakavedet ovat Pienivesi, Valkeislampi, Iso Sammakkolampi, Talvilampi ja Viitalampi.
Sukevanjärvi on yhdeksänneksi laajin Sonkajärven yli 200:sta järvestä. Sitä seuraa Päsmäri, Ahveninen, Kämäräisenjärvi ja Harvanjärvi.
Drown in Darkness – The Early Demos

Drown in Darkness – The Early Demos on Paradise Lostin kokoelma-albumi, joka julkaistiin 22. toukokuuta 2009.
Harvanjärvi

Harvanjärvi on vähähumuksinen ja pitkäviipymäinen järvi Sonkajärvellä Pohjois-Savon pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 2,05 neliökilometriä. Järvi sijaitsee Sonkajärven keskustaajaman kaakkoispuolella. Etäisyys Kuopiosta on 82 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Harvanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,1 kilometriä. Järven ilmeeseen vaikuttaa voimakkaasti noin puolen neliökilometrin laajuinen ja 1,6 kilometriä pitkä Salonsaari. Järven eteläosa jakautuu lahtiin (Seppälänlahti, Kylmäkorvenlahti, Palosenlahti). Järven länsiosan muodostaa Komulanlahti. Pohjoiset ja koilliset osat kaartuvat Salonsaaren ympärille. Noin puolet Harvanjärvestä on kahdesta neljään metriä syvä. Syvin vyöhyke sijaitsee Salonsaaren länsipuolella. Järven pintaa laskettiin 1960-luvulla 70 senttimetriä.
Harvanjärven saariluku on viisi. Salonsaaren jälkeen laajin saari on runsaan hehtaarin laajuinen Lempinen järven kaakkoisosassa. Lempisen eteläpuolella sijaitsee Tiirinsaari. Komulanlahdella sijaitsee Latosaari ja Antinsaari. Harvanjärven länsiranta on Harvankylän kulttuurimaisemaa. Noin kilometri Harvanjärven kaakkoisrannalta itään sijaitsee Petäjäjärvi. Järvien välissä sijaitsee peltomaisema.
Harvanjärveen virtaa useita vähäisiä laskuojia. Harvanjärvi laskee noin 600 metriä pitkän Harvanjoen välityksellä pohjoiseen Väärä-järveen (103,5 metriä mpy).
Harvanjärven vesitilavuus on 7 060 000 kuutiometriä. Järven vesi on erittäin tummaa.
Harvanjärvi (04.582.1.016) kuuluu Matkusjoen alaosan alueeseen (04.582), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen jakovaihe on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Harvanjärvi on Matkusjoen alaosan alueen laajin vakavesi. Toiseksi laajin on Väärä. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Väärä (järvi Sonkajärvellä)

Väärä on matala, saareton humusjärvi Sonkajärven keskustan kaakkoispuolella Pohjois-Savon pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 73 hehtaaria. Etäisyys Kuopiosta on 85 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Väärä muistuttaa v-kirjainta. Sen pituus kaakosta luoteeseen on 1,9 kilometriä. Läntinen järvenosa on itäistä osaa laajempi. Järvenosia erottaa niemimaa. Vain kymmenesosa Väärästä on vähintään neljä metriä syvä. Syvin kohta, kahdeksan metriä, sijaitsee järven eteläosassa. Etenkin Väärän itäinen osa on erittäin matala ja muuttuu pohjoisosastaan soiseksi. Myös järven länsiosaan johtava Heinäsalmi on erittäin matala. Väärän rannoilla on sekä kulttuurimaisemaa että metsää. Itärannan Vääränmäen huippu on noin 40 metriä järven pintaa korkeammalla.
Väärään virtaa Harvanjoki etelästä Harvanjärveltä (104,1 metriä mpy). Väärä laskee Heinäsalmen länsipuolelta lounaaseen. Laskuoja päätyy Matkusjokeen.
Väärän vesitilavuus on 901 500 kuutiometriä eli 901,5 miljoonaa litraa. Järven laskennallinen viipymä on noin kaksi kuukautta.
Väärä (04.582.1.015) kuuluu Matkusjoen alaosan alueeseen (04.582), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen jakovaihe on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Väärä on Matkusjoen alaosan alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Harvanjärvi. Alueeseen kuuluu 23 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Mustajärvi (Raasepori)

Mustajärvi () on saareton metsäjärvi Raaseporissa Länsi-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 15,2 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 73 kilometriä länteen. Mustajärvi kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Mustajärven pituus lounaasta koilliseen on 700 metriä. Järven leveys on 200–300 metriä. Eteläosaa jakaa koilliseen työntyvä niemi. Järven itärannalla kohoaa kaksi jyrkännettä. Vajaa puoli kilometriä Mustajärveltä luoteeseen sijaitsee Ekhammarsjön, korkein maastonkohta järvien välissä on yli 65 metriä merenpinnan yläpuolella. Mustajärvestä virtaa puolen kilometrin mittainen laskuoja kaakkoon Bastsjöhön (28,1 metriä mpy).
Mustajärvi (82.002.1.014) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöalueella (82). Fiskarsinjoen alueella on 76 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Määrjärvi, Degersjön, Seljänalanen, Simijärvi, Brunkom träsk ja Bastsjö. Lohjanjärven lounaispuolella levittäytyvä Fiskarsinjoen alue sijaitsee Saaristomeren rannikkoalueen kaakkoisosassa Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajaseudulla.
Jean Picard

Jean Picard (21. heinäkuuta 1620 La Flèche, Anjou, Ranska – 12. heinäkuuta 1682 Pariisi) oli ranskalainen roomalaiskatolinen pappi, tähtitieteilijä ja geodeetti. Hän mittasi ensimmäisenä tarkasti tiettyä kulmaa vastaavan meridiaanikaaren pituuden maapallon pinnalla, ja laski sen perusteella maapallon koon. Picardia pidetään Ranskassa modernin tähtitieteen perustajana.
Elämä ja ura.
Picard oli ensin pappi, sitten hänestä tuli Pierre Gassendin oppilas ja hänen seuraajansa Pariisin Collège de Francen tähtitieteen professorina vuonna 1655. Picard oli yksi Ranskan akatemian ensimmäisistä jäsenistä. Isaac Newton käytti hänen mittaustuloksiaan maapallosta todentaakseen painovoimateoriansa.
Ottaessaan käyttöön heilurikellot ja tähtäinkaukoputken tähtitieteellisinä instrumenteina ja käyttämällä menetelmiä instrumenttien virheiden määrittämiseksi Picard edisti merkittävästi tähtitieteellistä havainnointia. Hän oli ensimmäinen, joka teki onnistuneesti tähtihavaintoja päivällä vuonna 1668. Hän käytti ensimmäisenä kaukoputkella varustettua sekstanttia. Picard tutki myös Tyko Brahen havaintoja ja matkusti Brahen observatoriolle Ven-saarelle määrittämään sen tarkan sijainnin.
Vuonna 1679 Picard perusti ja toimitti julkaisun "La Connaissance des temps ou des mouvements célestes", joka oli ensimmäinen ranskalainen tähtitieteellinen kokoelma taulukoita, joissa ilmoitetaan taivaankappaleiden sijainnit säännöllisin väliajoin. Hänen "Mesure de la terre" -teoksensa ilmestyi vuonna 1671.
Gian Villante

Gianpiero Villante (s. 18. elokuuta 1985 Wantagh, New York) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut raskaan- ja alemman raskaansarjan vapaaottelija. Hän voitti urallaan Ring of Combatin raskaan- ja alemman raskaansarjan mestaruudet. Villante otteli urallaan myös Strikeforcessa ja UFC:ssä.
Muualla.
Villante on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä "EA Sports UFC 2" (2016), "EA Sports UFC 3" (2018) ja "EA Sports UFC 4" (2020).
Koikerojärvi

Koikerojärvi on saareton metsäjärvi Paltamossa Kainuun länsiosassa. Sen pinta-ala on 72,7 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 24 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Koikerojärven pituus lounaasta koilliseen on 1,55 kilometriä. Levein kohta on 700 metriä. Järven kaakkoisella rannalla sijaitsee luonnonsuojelualue. Noin neljäsosa Koikerojärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin kohta sijaitsee järven keskellä, järven koillinen osa on matalahko. Koikerojärven rannat ovat pääosin metsämaata, pohjoisrannalla on rakennuskantaa.
Koikerojärven laskuoja alkaa järven lounaiskulmasta ja virtaa lounaaseen.
Koikerojärven vesitilavuus on 5 064 000 kuutiometriä.
Vesistösuhteet.
Koikerojärvi (59.334.1.003) kuuluu Heinijoen valuma-alueeseen (59.334), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Paltaselän alue (59.33) ja ensimmäinen on Oulujärven alue (59.3). Koikerojärvi on Heinijoen valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu lisäksi Kalliojärvi ja Likolampi sekä alle hehtaarin laajuinen Särkinen.
Koikerojärvi on luokiteltu Kainuun 3. seutukaavassa arvokkaaksi vesistöalueeksi.
Saarisenjärvi

Saarisenjärvi on järvi Paltamossa Kainuun länsiosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 31 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Saarisenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,4 kilometriä. Järven keskiosan leveys on 1,2 kilometriä, etelässä ja pohjoisessa järvi on kapeampi. Järven kaakkoisosassa sijaitsee Hietapää ja luoteisosassa Pohjoislahti. Noin seitsemän hehtaaria Saarisenjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä, syvin kohta sijaitsee järven luoteisosassa. Järven eteläosassa on kaksi pientä syvännettä. Noin 40 hehtaaria järvestä on kuudesta seitsemään metriä syvä.
Saarisenjärven itäosassa sijaitsee runsaan kahden hehtaarin laajuinen saari. Järven itä- ja etelärannalla on metsämaata ja peltoalueita, luoteisrannalla sijaitsee Leväsuo. Kantatie 78 kulkee Saarisenjärven itäpuolitse.
Saarisenjärvi laskee Kaipaalanpuroa kaakkoon Väljänjokeen, joka virtaa kaakkoon Uurajärveen, joka on Kiehimänjoen läpivirtausjärvi.
Saarisenjärven vesitilavuus on 8 435 000 kuutiometriä.
Saarisenjärvi (59.413.1.001) kuuluu Siltajoen valuma-alueeseen (59.413), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kiehimäjoen alue (59.41) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Saarisenjärvi on Siltajoen valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista toiseksi laajin on Heiluanjärvi.
Jumalisjärvi

Jumalisjärvi on useasta altaasta koostuva ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun itäosassa. Sen pinta-ala on 5,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 90 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Jumalisjärven pituus kaakosta luoteeseen on 6,3 kilometriä. Järven pohjoista ja eteläistä osaa erottaa Kokonniemi ja yhdistää Kokkosalmi, jonka yli on rakennettu maantie. Pohjoinen järvenosa jakautuu läntiseen ja itäiseen osaan, itäisen osan nimi on Pienijärvi. Järvenosien välissä on matala Hietasalmi. Jumalisjärven syvin kohta, 18 metriä, sijaitsee luoteessa. Pienijärven syvin kohta on 13 metriä ja eteläisen järvenosan syvin kohta on 16 metriä. Jumalisjärven kaakkoinen ja koillinen osa on matalaa.
Jumalisjärven ainoa saari on Tiirisaari järven eteläosassa. Jumaliskylä sijaitsee hajanaisena järven läntisillä ja pohjoisilla rannoilla. Ympäristössä on runsaasti suomaata ja useita järviä, joista laajin on Ruokojärvi.
Jumalisjärveen laskee Syväjoki kaakosta. Jumalisjärvi laskee luoteisrannan Myllykoskea Jumalisjokeen, joka virtaa Jumalislammen (190,4 metriä mpy) kautta pohjoiseen Vuokkijärveen (188,9 metriä mpy).
Jumalisjärvi (59.692.1.001) kuuluu Jumalisjärven alueeseen (59.692), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Jumalisjärven valuma-alue (59.69) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Jumalisjärvi on laajin Jumalisjärven alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen muut järvet ovat Korpijärvi, Kaleton, Lapinlampi, Särkilampi ja Samulilampi.
Battersea Power Stationin metroasema

Battersea Power Station on Lontoon metron asema Northern-linjalla. Se avattiin 20. syyskuuta 2021 Nine Elmsin aseman kanssa samaan aikaan osana Northern-linjan Battersean-laajennusta.
Laajennusosan ja sen kahden aseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 2015. Suur-Lontoon yleishallintoviranomainen lainasi hanketta varten miljardi puntaa. Transport for Londonin arvion mukaan asemien palvelemalle alueelle tulee 25 000 uutta työpaikkaa ja 20 000 uutta kotia. Asema rakennettiin siten, että linjaa vidaan jatkaa myöhemmin Clapham Junctionin rautatieasemalle. Asemalta on myös lyhyt kävelymatka Battersea Parkin rautatieasemalle.
Pyhäjärvi (Suomussalmi)

Pyhäjärvi on matala ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,1 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 129 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Pyhäjärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä. Eteläinen järvenosa on alle kilometrin levyinen. Pohjoisosan leveys lännestä itään on noin kolme kilometriä. Pyhäniemi erottaa järven koillisosaa pääaltaasta. Muut niemet, kuten Varpaniemi järven luoteisosassa, ovat lyhyitä. Vain kymmenisen hehtaarin Pyhäjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, yhdeksän metriä, sijaitsee järven luoteisosassa.
Pyhäjärven saariluku on kolme. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 30 aaria. Laajin saari on Pyhäsaari järven keskivaiheilla. Suurin osa Pyhäjärven rannoista on metsä- ja suomaata. Koillisrannalla sijaitsee Pyhäkylän kulttuurimaisema ja järven länsirannalla on peltotilkkuja.
Pyhäjärven länsirannalle laskee suomaiden halki virtaava Ahvenoja, koillisrannalle laskee Kutujoki. Pyhäjärven luusua sijaitsee luoteessa, josta alkaa noin puolentoista kilometrin mittainen Pyhäjoki, joka laskee pohjoisessa sijaitsevaan Korvuanjärveen (242,4 metriä mpy).
Pyhäjärven vesitilavuus on 13 265 000 kuutiometriä.
Pyhäjärvi (61.754.1.001) kuuluu Pyhäjärven valuma-alueeseen (61.754), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Korvuanjoen valuma-alue (61.75) ja ensimmäinen on Korpijoen valuma-alue (61.7). Pyhäjärvi on Pyhäjärven valuma-alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu kymmenen vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista toiseksi laajin on Roukalampi.
Cynthia Calvillo

Cynthia Tafoya Calvillo (s. 13. heinäkuuta 1987 San Jose, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kärpässarjan vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2017.
Vapaaottelu.
Calvillo aloitti vapaaottelemisen aluksi amatööritasolla 2012, kunnes siirtyi ammattilaiseksi 2016. Amatöörinä hän onnistui voittamaan neljä mestaruutta muun muassa Rocktagon MMAn kääpiösarjan mestaruuden ja WFC:n kärpässarjan mestaruuden.
Muualla.
Calvillo on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä "EA Sports UFC 3" (2018) ja "EA Sports UFC 4" (2020).
Giovanni Battista Amici

Giovanni Battista Amici (25. maaliskuuta 1786 Modena, Italia – 10. huhtikuuta 1863 Firenze, Italia) oli italialainen tähtitieteilijä, kasvitieteilijä ja optisten kojeiden suunnittelija.
Elämä ja ura.
Opiskeltuaan insinööriksi Bolognan yliopistossa Amicista tuli Modenan yliopiston matematiikan professori, ja vuonna 1831 hänet nimitettiin Modenan herttuakunnan koulutoimesta vastaavaksi ylitarkastajaksi. Muutamaa vuotta myöhemmin hänet valittiin Firenzen observatorion johtajaksi. Hän myös luennoi myös kaupungin luonnontieteellisessä museossa. 
Amici tunnetaan parhaiten parannuksista, joita hän teki heijastavien kaukoputkien peileihin ja erityisesti mikroskoopin rakenteeseen. Linssijärjestelmään tehtyjen muutosten avulla hän rakensi mikroskooppeja, joiden suurennokset olivat jopa 6000-kertaisia. Hän suunnitteli myös prismoja spektroskooppien käyttöön. Vuonna 1840 hän otti käyttöön tekniikan, jossa objektiivilinssi kastetaan öljypisaraan, joka asetetaan tarkkailtavan näytteen päälle valon aberraation minimoimiseksi. Amici oli myös ahkera ja taitava tutkija, ja paneutui paitsi tähtitieteellisiin aiheisiin, kuten kaksoistähtiin, Jupiterin satelliitteihin ja auringon halkaisijan mittaamiseen, myös biologisiin tutkimuksiin, jotka koskivat kasvien maitiaisnesteen kiertoa, kasvien hedelmöittymistä, likoeläimiä jne. Amici löysi ensimmäisenä siiteputken.
Aiheesta muualla.
Katherine Jenkins

Katherine Jenkins OBE (s. 29. kesäkuuta 1980 Neath, Wales) on brittiläinen crossovermusiikin laulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.
Jenkins opiskeli lapsena pianonsoittoa ja laulamista. Hän pääsi 17-vuotiaana Lontoon Royal Academy of Musiciin. Hän sai laajaa tunnustusta esiinnyttyään vuonna 2003 Westminsterin katedraalissa Johannes Paavali II:n paaviuden 25-vuotisjuhlan aikana. Jenkins solmi samana vuonna levytyssopimuksen Universal Classicsin kanssa. Samoihin aikoihin hän teki ensimmäisen esiintymisensä Sydneyn oopperatalossa. Jenkins pääsi maansa klassisten albumien myyntitilastojen kärkeen ensimmäisen kerran jo debyyttilevyllään "Premiere" (2004). Hänen viimeiseksi albumikseen Universalilla jäi "Sacred Arias" (2008). Ensin hän siirtyi Warner Bros.ille ja sitten pääsi vuonna 2013 Decca Recordsin artistiksi.
Jenkins on saanut vuosina 2005 ja 2006 vuoden albumin Classic Brit -palkinnot. Hän kilpaili vuonna 2012 "Dancing with the Stars" -televisiosarjassa. Vuonna 2014 hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri. 
Jenkins meni syyskuussa 2014 naimisiin yhdysvaltalaisen kuvataiteilija, elokuvaohjaaja Andrew Levitaksen kanssa. Parilla on kaksi lasta, jotka ovat syntyneet vuosina 2015 ja 2018.
Muhammad Metwalli al-Sha'rawi

Muhammad Metwalli al-Sha'rawi() (14.3.1911–17.6.1998) oli uskonoppinut, Egyptin uskonnollisten lahjoitusten ministeri ja islamilainen lainoppinut. Hän oli aikanaan Egyptin ja koko arabimaailman suosituin islamilainen saarnaaja. Muhammad Metwalli al-Sha'rawin kuoltua yli miljoona ihmistä seurasi hänen hautajaissaattoaan Kairon kaduilla.
Bosnian sodan aikana Muhammad Metwalli al-Sha'rawi julisti, että muslimien on lupa orjuuttaa sotavankinsa ja raiskata vangitut naiset.
Kuivalihakundi

Kuivalihakundi (virallisesti "Dried buddy Oy") on kuivalihatuotteisiin erikoistunut yritys. Tuotteita on saatavilla raaka-aineista nauta, possu, hevonen, poro, kana sekä riista.
Sanford (Maine)

Sanford on kaupunki Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 21 982 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Yorkin piirikunnassa. Sanford sai kaupunkioikeudet vuonna 2013. 
Väestö.
Vuonna 2020 Sanfordin 21 982 asukkaasta valkoisia oli 95,6 %, aasialaisia 1,6 %, mustia 0,7 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Vuonna 2019 6,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Vertep

Vertep () on vanha ukrainalainen nukketeatteriperinne, jonka katsotaan olevan erillinen puolalaisesta szopkasta, valkovenäläisestä betleikasta ja venäläisestä Petruškasta. Vertepissä on 10–40 hahmoa. Käsinukkeja käyttää yleensä yksi henkilö, vertepnyk. Vertepissä on kaksitasoinen talon muotoinen näyttämö. Uskonnollinen osuus tapahtuu ylätasolla, maallinen alhaalla.
Vertep-esitysten historia ulottuu 1500-luvulle. Suosituimmillaan ne olivat 1700-luvun jälkipuoliskolla. Kiovan Mohyla-akatemian opiskelijat kehittivät vertep-nukketeatteria. Kaksiosainen esitys kuvastaa akatemian teatteriesitysten tyyliä. Kiertelevät esiintyjät veivät esityksiä myös kansan pariin. Aikaa myöten kaikki esityksiin liittyvä sai vakiintuneen muodon. Parhaat kyläteatterit olivat Sokyryntsissä, Baturynissä ja Mižhiriassa. Esityksen maalliseen osaan sisältyi usein viittauksia ajankohtaisiin tapahtumiin.
Teatteriperinne hiipui 1800-luvun puolivälissä, mutta vertauskuvallisen arvonsa se on säilyttänyt kotona esitettävissä joulunäytelmissä ja jouluisissa lauluesityksissä, joissa esiintyjät pukeutuvat vertep-hahmoiksi. Vertep-teatteria on elvytetty 1900-luvulla "zhyvyi vertepinä", jossa näyttelijät noudattavat Les Kurbasin Molodyi Teatrin kyläteatterin perinnettä, esimerkkinä Lvivin ukrainalainen draamateatteri.
John Anton Zidbäck

John Anton Zidbäck (3. joulukuuta 1854 Pälkäne – 28. elokuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja Helsingin ja Kuopion teollisuuskoulujen lehtori ja rehtori.
John Zidbäckin vanhemmat olivat Pälkäneen kappalainen, varapastori Johan Axel Zidbäck (1799–1869) ja Lovisa Katarina Freudenthal. Hän pääsi ylioppilaaksi 1872 Hämeenlinnan kymnaasista ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1877. Hän opiskeli vielä Saksassa Dresdenin Polyteknikumissa 1879.
Zidbäck oli Helsingin koneenhoitaja-, työnjohtaja- ja rakennusmestarikoulun opettajana 1881–1886. Tämän jälkeen hän oli Kuopion teollisuuskoulun koneteollisuusaineiden lehtori 1886–1914 ja toimi samalla rehtorina 1886–1907. Viimeksi Zidbäck oli Helsingin teollisuuskoulun lehtorina vuodesta 1914 ja rehtorina 1921–1924. Hän jäi eläkkeelle 1926. Zidbäck oli lisäksi höyrykattilain ja höyrylaivojen tarkastajana Kuopiossa 1889–1914. 
Zidbäck oli Kuopion kaupunginvaltuuston ja useiden Kuopion kaupungin lautakuntien jäsen. Hän oli myös Kuopion kirkkoneuvoston jäsen ja oli maallikkojäsenenä kirkolliskokouksissa vuosina 1903 ja 1908. Lisäksi Zidbäck oli NMKY:n johtokunnan jäsen Kuopiossa ja Helsingissä sekä Suomen Lähetysseuran johtokunnan jäsen. Zidbäck julkaisi teknillisiä käsikirjoja ja sanastoja sekä suomensi teknillistä kirjallisuutta. Hän omisti Hattulan Tenholassa puutarhatilan. Hän kustansi yhdessä veljensä Herman Zidbäckin kanssa Pälkäneelle 1906 pystytetyn Kostianvirran taistelun muistopatsaan. He lahjoittivat myös muistopatsasta ympäröivän puolen hehtaarin maa-alueen Pälkäneen kunnalle.
Zidbäck oli naimisissa vuodesta 1889 Anna Wegeliuksen (1863–1926) kanssa.Zidbäckin veljiä olivat varatuomari Axel Gabriel Zidbäck (1845–1879) ja Oulun ruotsalaisen lyseon kollega Herman Severin Zidbäck (1850–1894).
Danial Hajibarat

Danial Hajibarat (; s. 4. kesäkuuta 1983 Teheran, Iran) on iranilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja.
Biljana Borzan

Biljana Borzan (s. 29. marraskuuta 1971 Osijek) on kroatialainen poliitikko ja lääkäri. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 2014. Hän oli myös Kroatian parlamentin jäsen vuosina 2007–2014. Borzan edustaa Kroatian sosiaalidemokraattista puoluetta. Euroopan parlamentissa hän kuuluu Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmään, jonka varapuheenjohtaja hän on ollut vuodesta 2019.
Ura.
Borzan valmistui vuonna 1997 Zagrebin yliopiston lääketieteellisestä tiedekunnasta. Hän erikoistui työterveyteen ja urheilulääketieteeseen. Hän työskenteli terveyskeskuslääkärinä Osijekissa valmistumisensa jälkeen vuoteen 2007 asti. Hän oli mukana paikallispolitiikassa Osijekissa vuosina 2001–2013. Hän oli Osijekin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja vuosina 2004–2005 ja apulaispormestari vuosina 2008–2009. Borzan valittiin Kroatian parlamenttiin vuonna 2007 ja uudelleen vuonna 2011. Hän oli jälkimmäisellä kaudella terveys- ja sosiaalipolitiikkavaliokunnan puheenjohtaja.
Borzan oli yksi Kroatian tarkkailijoista Euroopan parlamentissa vuodesta 2012 maan käydessä läpi liittymisprosessia Euroopan unioniin ja ennen maan ensimmäisten Euroopan parlamenttivaalien järjestämistä. Borzan valittiin ylimääräisissä europarlamenttivaaleissa 2013 edustamaan maata Euroopan parlamenttiin. Hän luopui paikastaan Kroatian parlamentissa tultuaan valituksi Euroopan parlamenttiin. Hänen kautensa Kroatian parlamentissa päättyi virallisesti heinäkuussa 2014. Vuonna 2019 Borzan valittiin yhdeksi Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän varapuheenjohtajista.
Poliittiset näkemykset.
Borzan käynnisti ja rahoitti vuonna 2017 julkaistun tutkimuksen, jonka mukaan eräät Kroatiassa myydyt tuotteet olivat heikompilaatuisia kuin Länsi-Euroopassa myydyt, samojen brändien tuotteet. Borzan kritisoi erityisesti vauvanruokien eroja, joita tutkimus havaitsi vihannes- ja omega-3-pitoisuuksissa. Borzanin mukaan kyse on myös yhdenvertaisuudesta, sillä hänen mukaansa itäeurooppalaiset ”eivät halua tulla kohdelluiksi toisen luokan kansalaisina” Euroopan unionissa.
Borzan oli vuonna 2017 esittelijänä Euroopan parlamentin raportissa, jonka mukaan Euroopan unionin on asetettava tavoitteita ruokahävikin vähentämiseksi. Borzanin mukaan ruokahävikillä on merkittävä, negatiivinen vaikutus talouteen ja ympäristöön, ja sen vähentäminen vaatii monialaista koordinaatiota Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden taholta. Euroopan unionin neuvoston kieltäydyttyä raportin mukaisista tavoitteista Borzan ilmaisi pettymyksensä ja sanoi Euroopan unionin olevan jakautuneen kahtia: ”toinen heittää ruokaa pois” samaan aikaan kun ”ihmiset ovat nääntymässä nälkään”.
Borzan on vaatinut muutoksia ruuan ravintoarvojen merkitsemiseen. Hänen mukaansa ravintotiedot eivät ole merkitty riittävän selkeästi, ja että on lainsäätäjien velvollisuus painostaa ruokateollisuutta tervellisyyteen. Hänen mukaansa suuri osa syövistä johtuu virheellisestä syömisestä. Borzanin mukaan tupakkalainsäädäntö voisi toimia mallina muun muassa alkoholin, sokerin ja suolan säätelylle.
Emil Åström

Emil Elias Åström (26. elokuuta 1842 Tornio – 8. joulukuuta 1882 Kiel, Saksan keisarikunta) oli suomalainen lääkäri. Hän hoiti keväällä 1871 kirjailija Aleksis Kiveä, he ystävystyivät ja Kivi mainitsi hänet myös kirjeessään. 
Emil Åströmin vanhemmat olivat Ruotsin Länsipohjasta Suomeen muuttanut nahkurimestari, raatimies Johan Åström ja Helena Berg. Hän kävi Oulun ruotsinkielistä yläalkeiskoulua, pääsi ylioppilaaksi 1860 Vaasan kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1866, lääketieteen kandidaatiksi 1868, filosofian maisteriksi 1869 sekä lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1873. Åströmin väitöskirja käsitteli arsenikkimyrkytystapausten oikeuslääketieteellistä todistamista.
Aleksis Kivi tuotiin keväällä 1871 Fanjunkarsista hoidettaviksi Uudelle klinikalle Helsinkiin "raskasmielisyyden" takia. Häntä hoitivat siellä professori Otto Edvard August Hjelt ja lääketieteen kandidaatti Emil Åström. Kivi mainitsi Åströmin "toisena nuorempana lääkärinä" Charlotta Lönnqvistille kirjoittamassaan kirjeessä. Kivi ja Åström ystävystyivät ja Kivi muisti hänet vielä kuolinvuoteellaan joulukuussa 1872. Åström otti osaa myös Kiven hautajaisten järjestämiseen ja kustantamiseen.
Åström oli piirilääkärinä Pielisjärvellä 1873–1875 ja kaupunginlääkärinä Kristiinankaupungissa vuodesta 1875 alkaen. Syksyllä 1877 Åström matkusti valtion stipendillä Wieniin tekemään lääketieteellistä tutkimusta. Täällä hän sairastui keväällä 1878 ja oli sitten toipumassa Kissingenissä. Åström palasi Suomeen syyskesällä 1878. Hän jatkoi lääkärin työssä Kristiinankaupungissa mutta Kiven sairautta muistuttanut sairaus uusiintui heinäkuussa 1879. Syksyllä 1882 Åström veli Karl Robert ja lanko ja serkku Axel Åström lähtivät viemään häntä hoidettavaksi Kieliin Saksaan. Emil Åström kuoli Kielissä joulukuussa 1882 ja ja hänet haudattiin Kielin Süd-Friedhofin hautausmaalle. 
Emil Åströmin veljet Johan, Karl Robert ja Hemming Åström jatkoivat isänsä ammatissa nahkureina. Karl Robert ja Hemming perustivat Ouluun Veljekset Åström nahkatehtaan.
Valter A. Brotherus

Valter Alexander Brotherus (15. helmikuuta 1884 Hamina – 4. lokakuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen agronomi, maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Brotheruksen vanhemmat olivat lehtori Carl Gottfried Brotherus ja Emilia Carolina (Milette) Malm ja puoliso vuodesta 1910 Alli Toini Klockars. Professori, Helsingin yliopiston rehtori Karl Robert Brotherus oli hänen veljensä. Valter A. Brotherus tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1903 ja valmistui agronomiksi Mustialasta vuonna 1905. Toimittuaan opettajana maanviljelyskoulussa Osarassa hän siirtyi vuonna 1908 Karjalan hevosjalostusjärjestöjen palvelukseen, aina vuoteen 1915 asti. Naimisiin mentyään Brotherus hankki puolisoineen ensin maatilan Nuijamaalta ja sitten Hännilän kartanon Hiitolasta, paneutuen siellä erityisesti Ayrshire-lehmien kasvatukseen. Vuonna 1929 Brotheruksesta tuli Suomen Ayrshire -yhdistyksen toiminnanjohtaja. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1938 asti ja sitten vielä 1945–1951. Maanviljelystä Brotherus harjoitti sotien jälkeen Espoossa. Hänellä oli myös useita oman alansa ja muita luottamustoimia. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Brotherus sai vuonna 1939.
CYR

Cyr on yhdysvaltalaisen vaihtoehtorockyhtyeen The Smashing Pumpkinsin studioalbumi, joka julkaistiin 27. marraskuuta 2020.
Original Sokos Hotel Tripla

Original Sokos Hotel Tripla on kauppakeskus Triplan yhteydessä Helsingin Keski-Pasilassa sijaitseva hotelli, jonka vastaanotto on neljännessä kerroksessa ja korkeimmat huoneet 17. kerroksessa. Hotelli on valmistunut tammikuussa 2020 ja siinä on 430 huonetta.
Kokoustilat.
Hotelli ilmoittaa olevansa Suomen suurin kokouskeskus 12 kokoustilallaan, ja hotellilla on myös kokousvieraille sopiva Tilausravintola Böle. Osa tiloista on yhdisteltäviä. Luettelo hotellin kokoustiloista:
Tin Biderin kraatteri

Tin Biderin kraatteri on Algeriassa sijaitseva, impaktissa syntynyt törmäyskraatteri, joka on tutkijoiden mukaan syntynyt noin 70 miljoonaa vuotta sitten, mahdollisesti varhaisella tertiäärikaudella. Kraatteri on halkaisijaltaan 6 kilometriä.
Kupla (elokuva)

Kupla on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Aleksi Salmenperä. Elokuva esitettiin vuoden 2022 Espoo Ciné -elokuvafestivaalin kotimaisena juhlaelokuvana. 
Juoni.
Elokuvassa 16-vuotias Eveliina näkee ohimennen äitinsä suutelevan toista naista huoltoasemalla. Hän pelkää vanhempiensa olevan eroamassa ja ajattelee heidän lähentyvän uudelleen jos Eveliina joutuu vaikeuksiin. Eveliina päättää teeskennellä sairastuneensa mielialahäiriöön pitääkseen vanhempansa yhdessä.
Tuotanto.
Elokuvaa kuvattiin Salmenperän kotikunnassa Karkkilassa keväällä 2021. Elokuvan tuotti Minna Haapkylä Rabbit Filmsistä ja levitti Aurora Studios.
Vastaanotto.
"Kupla" sai kaikkiaan kuusi Jussi-palkintoehdokuutta mukaan lukien parhaan elokuvan, ohjauksen ja käsikirjoituksen Jussit. Stella Leppikorpi sai näyttelijätulokasehdokkuuden.
The Happy Worker

The Happy Worker on John Websterin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa vuoden 2022 -elokuvajuhlilla.
Elokuva käsittelee työelämään liittyviä ongelmia.
Elokuvassa haastateltaviin henkilöihin kuuluu mm. David Graeber.
Arvosteluja.
Leena Virtanen, Helsingin Sanomat: ★★★★★
Karaokeparatiisi

Karaokeparatiisi on Einari Paakkasen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa elokuussa 2022.
Elokuvan tuotti napafilms ja elokuvateattereihin sen levitti Aurora Studios.
Elokuva käsittelee karaokea Suomessa. Siinä kerrotaan suomalaisten ihmisten tarinoita, jotka ovat löytäneet karaokesta apua yksinäisyyteen.
Elokuva voitti parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnon 2023.
Bobby Solo

Bobby Solo (oik. Roberto Satti, s. 18. maaliskuuta 1945) on italialainen laulaja ja näyttelijä. Solo sijoittui vuoden 1964 San Remon musiikkifestivaaleilla toiseksi kappaleella "Una lacrima sul viso", ja kappaleesta tuli myyntimenestys Italiassa.
Solo voitti vuoden 1965 San Remon musiikkifestivaalit kappaleella "Se piangi, se ridi" ja valikoitui samalla Italian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Solo sijoittui viidenneksi.
The Mission (vuoden 2022 elokuva)

The Mission (myös The Mission – Lähetyssaarnaajat) on Tania Andersonin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-saksalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa vuoden 2022 Sundancen elokuvajuhlilla.
Elokuva on henkilödokumentti neljästä amerikkalaisteinistä, jotka tekevät Suomessa lähetystyötä käännyttääkseen suomalaisia Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkon jäseniksi. Elokuvassa kuvataan neljän amerikkalaisen mormoninuoren matkaa elokuussa 2019 Suomeen tekemään lähetystyötä.
Elokuvan ohjaajalla Tania Andersonilla on tuntumaa yhteisöön, sillä hänen isänsä oli mormoni mutta erosi myöhemmin yhteisöstä. Mormoniyhteisö asetti elokuvan teolle ehtoja, jotka kuitenkin työn aikana väljentyivät.
Vastaanotto.
Helsingin Sanomien Tero Kartastenpää suhtautuu elokuvaan viileästi: elokuvasta puuttuu konkretia, esimerkiksi nuorten ahdistuksesta kerrotaan, mutta se ei näy elokuvasta, ja arkea ylevöitetään, eivätkä kohtaukset kasva montaaseista pitemmiksi. Elokuvan alun synnyttämät odotukset eivät lopultakaan toteudu.
Elokuva on esitetty Sundancen elokuvajuhlilla, jossa se sai vaihtelevia arvioita.
Margaret Sarah Carpenter

Margaret Sarah Carpenter syntyjään Geddes (1793 Salisbury – 13. marraskuuta 1872 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia ja häntä pidettiin omana aikanaa lahjakkaana taiteilijana ja hän myös menestyi urallaan. Hänen töissään on varma piirustusjälki ja hieno värien käyttö, olivat työt sitten akvarelleja tai öljyväritöitä.
Margaret Geddes sai alkuopetuksen paikalliselta piirustusmestarilta Salisburyssä. Lordi Radnor päästi hänet piirtämään kopioita galleriaansa ja Geddes lähetti töitään taideakatemiaan. Hän pääsi Lontooseen taideakatemiaan vuonna 1814 ja sai heti luvan pitää näyttelyn. Tästä eteenpäin hän piti näyttelyn joka vuosi, aina vuoteen 1866 asti. Hänen huippukautensa osuu 1830–1840- luvuille.
Avioliiton Geddes solmi vuonna 1817 William Hookham Carpenterin kanssa ja perheeseen syntyi monta lasta. Margaret Carpenterin täytyi auttaa myös varattomia vanhempiaan. Taloudellisen tilanteen vuoksi muotokuvia piti tehdä paljon. Carpenterilla oli kaikkiaan 600 muotokuvatilausta.
Koska hän oli nainen, ei Carpenteria aateloitu ansioistaan, mutta aviomiehen kuoltua kuningatar Viktoria myönsi hänelle 100 punnan suuruisen eläkkeen.
Rolinda Sharples

Rolinda Sharples (1793 Bath – 1838 Bristol) oli englantilainen muotokuvamaalari. Hän piti näyttelyitä Royal Academyssa ja Society of British Artistsin näyttelyissä.
Rolinda Sharples syntyi taiteelliseen perheeseen. Äiti Ellen Sharples oli miniatyyrimaalari ja myös isä James Sharples oli taiteilija. Rolindan kolmesta veljestäkin tuli taiteilijoita. Rolindaa kannusti taiteilijuuteen hänen äitinsä.
Sharplesin elämää ei ole tarkasti dokumentoitu. Eräiden tietojen mukaan hän olisi syntynyt New Yorkissa, missä perhe oleskeli vuodet 1794–1811, perheen isän Jamesin kuolemaan saakka. Tämän jälkeen perhe palasi Bristoliin. Bristolissa Rolinda auttoi perheen elatuksessa maalaamalla muotokuvia. Hän maalasi myös kuvia aikansa merkkitapauksista ja häntä pidetään ensimmäisenä naisena, joka maalasi kuvia useammasta ihmishahmosta yhtäaikaa.
Vuonna 1827 Sharplesista tuli Society of British Artistsin kunniajäsen. Suurikokoisten, tapahtumia esittävien maalausten ohella hän maalasi myös intiimejä pieniä maalauksia simpukoista ja hiiristä. Myös näitä töitä oli esillä näyttelyissä.
Moottorityökone

Moottorityökone on omalla käyttövoimallaan liikkuva ajoneuvo, joka on suunniteltu ja rakennettu työkoneeksi, ja joka ei rakenteensa takia sovellu matkustajien eikä tavaroiden kuljettamiseen. Auton alustalle asennettua työkonetta ei pidetä moottorityökoneena. Esimerkkejä moottorityökoneista ovat lakaisukoneet ja kauhakuormaimet.
Perävaunujen ja kuljetusalustojen siirtoon satamassa tai muulla terminaalialueella valmistettu vetotrukki, jonka suurin rakenteellinen nopeus on enintään 50 kilometriä tunnissa, jos ajoneuvo ei ole kuorma-auto tai traktori.
Työmaalla tehtäviin kuljetuksiin tarkoitettu muu ajoneuvo kuin traktori ("dumpperi"), jollei ajoneuvo ole kuorma-auto.
Yrjö Sjöblom (toimittaja)

Yrjö (George) Werner Sjöblom (26. toukokuuta 1889 Teuva – 29. heinäkuuta 1971 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen toimittaja ja musiikkimies.
Teuvan Norinkylän Hirvelässä syntyneen Yrjö Sjöblomin vanhemmat olivat Johan Ivar Sjöblom (1862–1929) ja Anna Jaakontytär Joensuu (1861–1926). Perhe lähti siirtolaisina Yhdysvaltoihin Yrjö Sjöblomin ollessa 3-vuotias. Hän kävi koulunsa New Yorkissa ja suoritti loppututkinnon New York Universityssä. Sjöblom oli aluksi New Yorkin Uutiset-lehden toimittajana ja myöhemmin hän oli pitkään New York Times-lehden aputoimittajana ja oikolukijana. Sjöblom kirjoitti myös muihin amerikkalaisiin ja amerikansuomalaisiin lehtiin sekä suomalaisiin lehtiin. Hän toimi 1930-luvulla Uusi Suomi-lehden New Yorkin kirjeenvaihtajana.
Sjöblom osallistui muun muassa Kalevan Ritarien ja New Yorkin kansallisseuran toimintaan. Hän järjesti Ylioppilaskunnan Laulajien ja Mieskuoro Finlandian konserttimatkat Yhdysvaltoihin 1930-luvulla. Yrjö Sjöblom kirjoitti sanat Jean Sibeliuksen Finlandia-hymniin vuonna 1919 ja amerikansuomalaiset kuorot esittivät sitten hymniä Sjöblomin sanoituksilla. Nykyisin esitettävät Finlandia-hymnin sanat on tehnyt V. A. Koskenniemi vuonna 1940.
Yrjö Sjöblom perusti vuonna 1920 New Yorkin Laulumiehet-mieskuoron yhdessä toimittaja Armas Uksilan kanssa. Sjöblom oli kuoron puheenjohtajana vuoteen 1964 saakka, jolloin hänet valittiin kuoron kunniapuheenjohtaksi.
Yrjö Sjöblom oli naimisissa Tyyne Susanna Luoman (1890–1964) kanssa. Heidän poikansa oli toimittaja ja kääntäjä Paul Werner Sjöblom (1914–1997). Paul Sjöblom asui lähes 60 vuotta Suomessa ja kuoli Helsingissä.
Aiheesta muualla.
Yrjö Sjöblomin lehtiartikkeleita:
Sophie Gengembre Anderson

Sophie Gengembre Anderson (1823 Pariisi – 10. maaliskuuta 1903 Fallmouth) oli ranskalais-englantilainen taiteilija, joka tunnetaan erityisesti naisia ja lapsia esittävistä maalauksistaan. 
Elämänvaiheita.
Gengembre Andersonin elämän alkuvaiheista ei ole kovinkaan paljoa tietoa. Syntymäpäivää ja -kuukautta ei tiedetä. Hänen isänsä oli Charles Antoine Colomb Gengembre oli ranskalainen, arkkitehti joka harrasti maisemamaalausta ja tunsi taidemaalareita ja näyttelijöitä. Hänen äitinsä Marianne Hubert oli englantilainen. Vuonna 1829 perhe muutti Pariisista paikkaan, jonka nimeä ei ole löydetty dokumenteista.
Tavattuaan kiertelevän muotokuvamaalarin Gengembre Anderson päätti ryhtyä taiteilijaksi. Vuonna 1843 hän pääsi opiskelemaan Pariisiin taidetta. Hän ystävystyi muiden naisopiskelijoiden kanssa, ja he ryhtyvät etsimään itselleen parempaa opetusta kuin monet naisten taideopiskeluun torjuvasti suhtautuvat opettajat antavat. Taiteilijana Gengembre Anderson oli enimmäkseen itseoppinut.
Ranskassa oli vuonna 1848 helmikuun vallankumous ja paljon poliittista levottomuutta. Gemgembren perhe päätti siirtyä Yhdysvaltoihin. 
Yhdysvalloissa perhe asettui Cincinnatiin, missä Sophie maalasi muotokuvia ja teki kuvituksia. Hän piti myös hyvät arvostelut saaneen näyttelyn. Cincinnatista perhe muutti Pennsylvaniaan, missä Sophie solmi avioliiton Walter Andersonin, englantilaisen taidemaalarin ja litografistin kanssa. Pariskunta muutti Englantiin vuonna 1854. Yhdysvaltoihin he palasivat vuonna 1858 alun perin perhevierailulle, mutta palasivat Englantiin vasta viisi vuotta myöhemmin.
Palattuaan Englantiin pariskunta päätti muutta Caprille, missä asuttiin vuodet 1878–1887. Kun pariskunta palasi Englantiin, Sophie Genberge Andersonin ura lähti nyt toden teolla käyntiin ja hän sai töitään moniin näyttelyihin. Pariskunta asui Cornwallissa. 
Sophie Genberge Andersonia auttoi se, että myös hänen aviomiehensä oli taiteilija. Hienoissa perheissä avioituneet naiset eivät työskennellet. Sophien työt kävivät hyvin kaupaksi, ja niitä ostivat museot ja yksityishenkilöt. Hänen työnsä tyyli muistuttaa prerafaeliitteja, ja niissä on paljon yksityiskohtia ja osa on lähes valokuvamaisia.
Japaninmerileijona

Japaninmerileijona ("Zalophus japonicus"; ) oli vesinisäkäs, joka kuoli sukupuuttoon 1970-luvulla. Ne asuttivat Japaninmerellä, erityisesti Japanin saariston ja Korean niemimaan rannikkoalueilla. Ne lisääntyivät yleensä hiekkarannoilla, jotka olivat avoimia ja tasaisia, mutta joskus kivisillä alueilla. Niitä metsästettiin kaupallisesti 1900-luvulla, mikä johti niiden sukupuuttoon.
Heikki Riikkula

Heikki Matinpoika Riikkula eli Riikku-Heikki (18. tammikuuta 1865 Riikkula, Ähtäri – 24. toukokuuta 1951 Ähtäri) oli suomalainen Ähtärissä asunut originelli maallikkosaarnaaja.
Heikki Riikkulan vanhemmat olivat Matti Juhonpoika Riikkula (Svarvare, 1812–1868) ja Riikka Sofia Hetantytär Hankola (1823–1889).
Ähtärin Kaijassa asunut Riikku-Heikki tuli Ähtärissä ja lähiseudulle tunnetuksi paimensauvan kanssa esiintyneenä saarnamiehenä, jolla oli rinnassaan omatekoisia mitaleita ja joka tarjosi palveluitaan ruokapalkalla. Hänen mukaansa on nimetty Ähtärissä kesäisin pidettävät Riikun markkinat ja Ähtäristä löytyy myös Riikun katu.
Riikku-Heikki kuoli 86-vuotiaana toukokuussa 1951. Hänen hautakivensä on Ähtärin hautausmaalla.
Pauli Leppävuoren kirjoittama Riikku-Heikin elämäkerta on ilmestynyt "Suomenselän Sanomat" -lehden numeroissa 38–47/1967.
Riikku Pakarinen

Frederika Lovisa (Riikku) Raunio, o.s. "Pakarinen" (8. kesäkuuta 1886 Viipuri – 7. heinäkuuta 1937 Virrat) oli suomalainen näyttelijä.
Riikku Pakarinen opiskeli laulua Abraham Ojanperän johdolla ja hän esiintyi ensi kerran Suomalaisessa Maaseututeatterissa vuonna 1903. Hän kuului Tampereen Teatterin henkilökuntaan 1908–1922 ja uudelleen vuodesta 1926 alkaen. Välillä Pakarinen oli vaasalaisella näyttämöllä.
Pakarinen esiintyi aluksi opereteissa ja laulunäytelmissä ja myöhemmin hänellä oli myös luonnerooleja. Viimeksi hän hoiti useita vuosia Tampereen Teatterissa kuiskaajan tehtäviä. Hän esiintyi vuonna 1908 valmistuneessa lyhyessä mykkäelokuvassa Vasikan häntä yhdessä aviomiehensä Waldemar Raunion kanssa.
Pakarinen kuoli 51-vuotiaana sydänkohtaukseen heinäkuussa 1937.
Riikku Pakarinen oli naimisissa näyttelijä ja teatterinjohtaja Waldemar Raunion kanssa.
Henrik Sohlberg

Henrik Johan Sohlberg (1735–1803) oli helsinkiläinen kultaseppä ja suurmaanomistaja. Hän muutti Ruotsin Karlskronasta Helsinkiin, missä hän kouluttautui kultasepäksi Anders Ekholmin kisällinä. Vuodesta 1764 alkaen Sohlberg toimi itsenäisenä kultaseppänä ja vuonna 1765 hän sai porvarioikeudet. Hän kuoli 6. huhtikuuta 1803 Oulunkylässä. 
Suurmaanomistaja.
Sohlberg hankki omistukseensa maatiloja kaupungin ympäristöstä Helsingin pitäjän alueelta. Michelsin eli Landboasin perintö-rustholli Oulunkylässä, Kottbyn perintötila, Pukinmäen ja Stensbölen allodiaalisäterit sekä niiden kanssa yhteiskäytössä ollut Tallbackan eli Eskosin rälssitila, Tapaninkylässä sijainneet Ossmusin perintörustholli, Krogarsin perintorustholli sekä Nybondasin ja Björnsin perintötilat ja Vuosaaressa sijainnut Backmansin perintörustholli tiili- ja kalkkiruukkeineen ja myllyineen ovat olleet Sohlbergin suvun omistuksessa.
Perhesuhteet.
Henrik Sohlbergin vanhemmat olivat Jonas Sohlberg ja Karin Ohlsdotter. Hän oli naimisissa Juliana Backmanin kanssa. Poika Karl Fredrik Sohlberg syntyi 4. marraskuuta 1767 ja toinen poika Henrik Johan Sohlberg 17. heinäkuuta 1770.
Rengaslippusimppu

Rengaslippusimppu ("Nautichthys oculofasciatus") on partasimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Tyynenmeren pohjoisosista.
Koko ja ulkonäkö.
Rengaslippusimppu voi kasvaa suurimmillaan noin 20 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen. Selkäeviä on kaksi, ja niistä etumainen on hyvin korkea ja takimmainen pitkä. Kalan rintaevät ovat kookkaat. Väriltään rengaslippusimppu on vaihtelevasti harmahtava tai kellertävä. Silmän poikki kulkee musta vinojuova. 
Levinneisyys ja elintavat.
Rengaslippusimpun levinneisyysalue ulottuu Alaskasta Kaliforniaan. Kala on yöaktiivinen ja liikkuu lähellä rannikkoa kivikkoisilla ja levää kasvavilla alueilla. Lajin lisääntymiskausi on kevättalvella.
Denys Sylantjev

Denys Olehovytš Sylantjev (, s. 3. lokakuuta 1976 Zaporožje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen poliitikko ja kilpauransa päättänyt uimari, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari, joka menestyi etenkin perhosuinnissa.
Elämä ja urheilu-ura.
Sylantjev saavutti 200 metrin perhosuinnissa olympiahopeaa Sydneyssä 2000, pitkän radan maailmanmestaruuden Perthissä 1998 ja pitkän radan Euroopan mestaruuden Madridissa 2004 sekä 4 × 50 m vapaauintiviestissä lyhyen radan Euroopan mestaruuden Antwerpenissä 2001. Näiden lisäksi Sylantjev kartutti mitalikokoelmaansa kolmella lyhyen radan MM-mitalilla, seitsemällä pitkän radan EM-mitalilla ja kuudella lyhyen radan EM-mitalilla, jotka kaikki tulivat yhtä viestimitalia lukuun ottamatta 100 tai 200 metrin perhosuinnista. Sydneyn lisäksi hän osallistui kesäolympialaisiin Atlantassa 1996, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Ateenan kesäolympialaisissa hän toimi myös Ukrainan lipunkantajana kisojen avajaisissa.
Vuonna 2001 Sylantjev väitteli pedagogisten tieteiden kandidaatiksi Zaporižžjan kansallisesta yliopistosta. Hänen väitöskirjansa aiheena oli näkövammaisten lasten fyysisen kehityksen korjaaminen uinnin avulla.
Poliittinen ura.
Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa Sylantjev oli ehdolla Ukrainan parlamenttin Verh’ovna Radaan Kiovan Obolonin piirin 217. vaalipiiristä riippumattomana ehdokkaana, muttei tullut valituksi. Vuonna 2014 hän toimi kansanedustaja Ruslan Badajevin avustajana. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Sylantjev valittiin Verh’ovna Radaan Oleh Ljaškon radikaalipuolueen listan 12:ntena, sitoutumattomana ehdokkaana. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Sylantjev oli ehdolla samalla listalla 15:ntenä ehdokkaana, muttei tullut valituksi. Vuonna 2020 hän pyrki Kiovan kaupunginvaltuustoon Tulevaisuuden puolesta -puolueen () listalta, muttei tullut valituksi.
Julija Paratova

Julija Jevhenijivna Paratova (, s. 7. marraskuuta 1986 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Pääasiassa 53 kilogramman painoluokassa kilpaillut Paratova voitti olympiapronssia Lontoossa 2012. Hän nousi mitalille vuonna 2016, kun kaksi hänen edelleen sijoittunutta nostajaa kärähti dopingista. Paratova kilpaili myös Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 sijoittuen kahdeksanneksi. EM-kilpailuista Paratova voitti kultaa vuosina 2013 ja 2015 sekä hopeaa vuosina 2011, 2014 ja 2016. Vuoden 2011 EM-hopeamitalinsa hän saavutti 58 kilogramman painoluokassa. MM-kilpailuissa Paratova sijoittui parhaimmillaan vuosina 2013 ja 2014 viidenneksi.
PalmPilot

Palm Pilot on Palmin julkaisema ensimmäinen merkittävän suosittu kämmentietokone.
Laitteen suosio vaikutti kuilun kaventumiseen taskutietokoneen, kannettavan tietokoneen ja myöhemmin älypuhelimien välillä. Laitteen suosio perustui kädessäpidettävän laitteen määrittelyyn apulaitteena eikä korvikkeena henkilökohtaiselle tietokoneelle. Merkittäviä ominaisuuksia olivat saumaton tietojen synkronointi henkilökohtaisen tietokoneen kanssa, käsin kirjoituksen tunnistaminen joka oli toimiva, helppokäyttöisyys, nopeus, taskukoko ja edullinen hinta.
Aikaisemmin Psion ja HP:n LX-sarja olivat kohtalaisen menestyneitä kun taas Apple Newton ja EO Personal Communicator epäonnistuivat. Myös Palmin kookas Zoomer epäonnistui.
Laite julkaistiin vuonna 1996 ja Palm toimitti miljoona laitetta 18 kuukaudessa. Laitteessa oli Motorola Dragonball-suoritin ja 128 kilotavua muistia sekä Palm OS -käyttöjärjestelmä. 
Laitetta seurasivat muun muassa Palm III vuonna 1998 ja Palm V vuonna 1999.
Vadim Kazatšenko

Vadim Gennadijevitš Kazatšenko (; s. 13 heinäkuuta, 1963, Pultava, Ukrainan NST) on ukrainalaistaustainen venäläinen poplaulaja, joka soolouransa lisäksi oli yhtyeen ”Freestyle” keulahahmo ajalla 1989-1991. Kazatšenko palkittiin vuonna 2011 nimikkeellä Заслуженный артист ("Zaslužennyi artist", ’kunnioitettu taiteilija’)."
Psion Organiser

Psion Organiser on sarja brittiläisen Psionin valmistamia taskutietokoneita 1980-luvulla. Organiser I julkaistiin vuonna 1984 ja Organiser II julkaistiin vuonna 1986.
Ensimmäinen malli käytti Hitachi 6301 -sarjan mikroprosessoria, siinä oli 4 kilotavua ROM-muistia ja 2 kilotavua RAM-muistia.
Velyka Oleksandrivka

Velyka Oleksandrivka () on kaupunkityyppinen taajama Hersonin alueella Ukrainan eteläosassa. Taajama on heinäkuusta 2020 lähtien sijainnut Beryslavin piirissä (95 967 as., 2021). Taajama oli heinäkuuhun 2020 saakka olemassa olleen Velyka Oleksandrivkan piirin hallinnollinen keskus. Velyka Oleksandrivkan asukasluvuksi arvioitiin 6 487 (2021; vuonna 2001: 7 562 as., valtaosin ukrainalaisia).
Velyka Oleksandrivka sijaitsee Dneprin sivujoen Inhuletsin () varrella, 108 kilometriä aluekeskus H’ersonista koilliseen. Asutus perustettiin 1784 ja vuoteen 1803 saakka kylän nimenä oli Novooleksandrivka (). Kylä toimi piirikeskuksena vuosina 1923-2020; kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai 1956. Taajamassa toimii vesivoimala (1928) ja siellä on kotiseutumuseo.