tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tansanian kansalaisuus

Tansanian kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Tansanian yhdistyneen tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius soli -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Tansanian kansalaisia ovat kaikki sellaiset henkilöt, jotka ovat syntyneet Tansanian maaperällä joko 26. huhtikuuta 1964 tai sen jälkeen. Myös henkilöt, jotka olivat tätä ennen Tanganjikan tai Sansibarin kansalaisia, ovat syntyperäisiä tansanialaisia. Poikkeuksena ovat sellaiset henkilöt, joiden isällä on diplomaattinen koskemattomuus lapsen syntyessä tai molemmat vanhemmat ovat vihollisvaltion kansalaisia ja lapsi syntyy vihollisen miehittämällä alueella.
Myös sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään yksi on lapsen syntyessä Tanzanian kansalainen, ovat automaattisesti Tansanian kansalaisia.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella Tansanian kansalaisuus voidaan myöntää sellaiselle henkilölle, joka täyttää seuraavat ehdot:
Kansalaisuushakemus osoitetaan sen alueen viranomaisille, jossa hakija asuu. Lisäksi hakijan tulee julkaista aikomuksensa hakea kansalaisuutta vähintään kahdesti peräkkäin jossain tansanialaisessa päivälehdessä (englannin- tai swahilinkielinen). Mikäli hakijalle myönnetään kansalaisuus, hänen täytyy vannoa uskollisuudenvala.
Kaksoiskansalaisuus.
Tansania ei tunnusta kaksoiskansalaisuutta. Sen sallimisesta on kuitenkin käyty keskustelua, sillä kaksoiskansalaisuuden avulla tansanialaisten diaspora pystyisi osallistumaan maan taloudelliseen kasvuun paremmin esimerkiksi omistamalla kiinteistöjä.
Nacalan satama

Nacalan satama (; ; LOCODE: MZ MNC) on Intian valtameren länsiosassa, Mosambikin Nampulan maakunnassa itäisen Afrikan suurimman luonnonsataman Bengonlahden (Baia de Bengo) rannalla toimiva kauppasatama. Satama ja Nacalan kaupunki sijaitsee tämän lahden itärannalla. Nacalan satama kuuluu Mosambikin suurimpiin satamiin. 
Nacala on yksi maan Mosambikin muutamasta syväsatamasta, jotka kansallisen merkityksensä ohella tuovat osaltaan elintärkeää kauppatietä kuudelle Afrikan sisämaavaltiolle. Nacalan satama (Nacalan liikenneväylä) tarjoaa reitin erityisesti Malawin ja Sambian rahtiliikenteelle. Tämä liikenneväylän yhteyteen rakennettiin 2010-luvulla hiiliterminaali Nacala-a-Velhan piiriin Nacalanlahden (Bengonlahden) länsirannalle. Sinne johtaa Teten maakunnan Moatizen piirissä sijaitsevilta brasilialaisen kaivosjätti Valen hiilikaivoksilta osin uudisrakennettu 912 kilometriä pitkä 1 067 mm raideleveyden rautatie Malawin kautta. Vuonna 2012 alkaneen Nacalan liikenneväylähankeen kustannuksiksi arvioitiin noin 4,5 miljardia dollaria. Kaivosyhtiö Vale aloitti hiilijunaliikenteen Nacala-a-Velhaan tammikuussa 2016. Vuonna 2017 kaivosyhtiö Vale kertoi ohjaavansa kaikki aiemmin Beiran sataman suuntautuneet hiilikuljetuksensa Nacala-a-Velhan hiiliterminaaliin. Eräänä syynä oli Nacalan luonnonsataman syvyys, joka salli syväykseltään suurempien irtolastialusten käytön hiilikuljetuksiin kuin mikä oli mahdollista Beiran satamassa. Kuljetuspaikan muutos puolitti Beiran sataman rahtimäärän. Nacala-a-Velhan hiiliterminaali nousi samalla rahtimäärältään muuta Nacalan satamaa suuremmaksi satamaterminaaliksi. 
Vuoden 2023 ensimmäisen puolivuotiskauden aikana Nacala-a-Venhan hiiliterminaalin kautta kulkenut rahtimäärä nousi 6,1 miljoonaan tonniin, joka oli yli 55 prosenttia edellisvuoden vastaavaa ajankohtaa korkeampi lukema. Saman puolivuotisjakson aikaan Nacalan muun sataman kautta kulkenut rahtimäärä nousi vain 1,4 miljoonaan tonniin. Vuonna 2022 Nacalan satama kirjasi yhteensä 2,74 miljoonaa rahtitonnia. Aluskäyntejä vuonna 2022 oli 261 ja kontteja käsiteltiin 66 588, jotka luvut olivat edellisvuotta pienempiä.
Loppuvuodesta 2022 Nacalan satama ilmoitti suunnittelevansa konttikapasiteettinsa nostamista 100 000 TEU:sta 252 000 TEU:hun.
Sulitjelman kaivokset

Sulitjelman kaivokset () oli Norjassa Fausken kunnan alueella toiminut kaivosyhtiö, joka louhi muun muassa kuparia, rikkikiisua ja sinkkiä. Yhtiön perusti ruotsalainen Nils Persson vuonna 1891, ja se siirtyi norjalaisomistukseen vuonna 1933. Viimeiset vuodet se oli valtio-omisteinen. Yhtiö lakkautettiin vuonna 1991. Kaivokset olivat aikoinaan Norjan suurin kuparin tuottaja.
Sulitjelma

Sulitjelma on taajama Fausken kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 386 vuonna 2022. Sulitjelmassa oli aikoinaan merkittävää kaivostoimintaa.
Sulitjelman asutus erottuu omintakeisuudellaan. Alueella nähdään monia arkkitehtien suunnittelemia rakennuksia, kuten Namsosin ja Lillestrømin talot, "Plysjbyen" ja Jakobsbakkenin kaivosyhteisö, joka toimi asutuskeskuksena vuoteen 1968 asti, mutta sen perinne asumisesta on säilynyt.
Sulitjelma sijaitsee yhdellä Skandinavian kiehtovimmista kasvitieteellisistä alueista. Alueella on myös useita luontopolkuja, jotka vievät kävijät kolmelle entiselle kaivokselle. Polkujen varrella olevat opasteet tarjoavat tietoa paikallisesta luonnosta, historiasta ja geologiasta. Vuoristotie kulkee Fossenin padon ja Sjønstånin välillä, toimiessaan kuljetusreittinä malmille Sulitjelman kaivoksen varhaisina vuosina. Sulitjelman vuoristossa on runsaasti vaellusmahdollisuuksia, mukaan lukien polkuja Ruotsiin ja naapurikuntiin. Sulitjelman alueella on lukuisia järviä, suuria ja pieniä, mikä tekee siitä houkuttelevan paikan kalastuksen harrastajille.
Kaivokset.
Sulitjelman kaivokset olivat aikoinaan Norjan suurin kuparin tuottaja, mutta ne suljettiin vuonna 1991. Alueella harjoitetaan edelleen kivi- ja metalliteollisuutta, ja siellä valmistetaan matkamuistoja ja koruja käyttäen kaivoksen raaka-aineita.
Kaivosmuseo.
Sulitjelmassa on kaivostoimintaa esittelevä museo, joka avautui ensi kertaa yleisölle vuonna 1977. Sen näyttelykokoelma koostuu monipuolisista työkaluista ja laitteista, joita kaivoksessa on käytetty. Kokoelmaan kuuluvat esineet liittyvät muun muassa voimalaitokseen, sähköosastoon, konehuoneeseen, puusepänverstaaseen, pesulaan, sulattamoon ja sairaalaan. Kaivoksen pienoismallit tarjoavat vierailijoille käsityksen siitä, miten kaivostoimintaa harjoitettiin maan alla. Lisäksi museossa on laajat valokuva- ja mineraalikokoelmat, jotka antavat syvällisen käsityksen kaivoksen historiasta ja alueen geologiasta. Museon läheisyydessä voi myös tutustua maailman ensimmäisen sähkökäyttöisen kuparisulattamon raunioihin, jotka tuovat esiin kaivosteollisuuden kehityksen merkittävän vaiheen.
Keith Mwila

Keith Mwila (marraskuu 1966 – 9. tammikuuta 1993 Lusaka, Sambia) oli sambialainen nyrkkeilijä. Hän saavutti pronssia 48 kilon sarjasta Los Angelesin olympialaisista 1984. Mwila oli Sambian ensimmäinen olympiamitalisti.
Brachytheciaceae

Brachytheciaceae on Hypnales-lahkoon kuuluva lehtisammalheimo. Heimoon kuuluvat sammalet muodostavat tiheitä tai ilmavia mättäitä ja ne ovat väriltään vaalean vihreästä tumman vihreään tai keltaisia tai ruskeita.
Kiitosvirsi

Kiitosvirsi on jumalanpalveluksen aikana laulettava virsi, jossa kiitetään kolmiyhteistä Jumalaa. Kiitosvirsi sijoittuu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon messussa rippiosioon ja siellä synninpäästön jälkeen. Suurten juhlapyhien aikaan kirkkokäsikirja suosittelee käyttämään kiitosvirtenä laudamusta. Paastonaikana kiitosvirsi jätetään pois. 
Esimerkkejä kiitosvirsistä.
Yksi kiitosvirsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 425, jonka sanoissa esiintyvät Betlehemin paimenet. Eräs kiitosvirsi on Marian kiitosvirsi (Magnificat), joka tietojen mukaan tulee Neitsyt Marian rukouksesta, jonka hän rukoili Jeesusta odottaessaan. Myös Siionin virsissä on eräs tunnettu kiitosvirsi nimeltä Soi virteni kiitosta Herran.
Mohéli

Mohéli eli Mwali on Mosambikin kanaalissa sijaitsevien Komorien kolmanneksi suurin saari Iso-Komorin ja Anjouanin välissä, ja se on Komorien kolmesta pääsaaresta pienin. Saari on tuliperäinen ja sen pinta-ala on 290 neliökilometria. Matkaa luoteessa sijaitsevaan Komorien pääsaareen on 50 kilometriä. Mohélin lentokenttä sijaitsee hieman itään pohjoisrannalla sijaitsevasta saaren pääkaupungista Fombonista, jossa on myös hyvä satama. Saaren itäosan ympäri kulkee maantie. Korkein piste on 790 metriä korkea Mzé Koukoulé. Kraaterijärvi Dziani-Bondouni on tärkeä makean veden lähde. Mohélin eteläpuolella on lukuisia pikkusaaria kuten Île Canzouni, ja Île Chandzi sekä Île Ouenefou (Shishiwa Unefu), jossa on toiminut leprasiirtola. 
Väestö.
Asukkaita saarella on noin 51 600 vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan, ja saaren pääkaupunki Fomboni on suurin kaupunki 17 300 asukkaallaan. Eteläisen Niou-Machouen kaupungin lähellä on myös mainittavia satamapaikkoja. Saaren asukkaat puhuvat shimwalin kieltä ja ovat alkuperältään osin Arabiasta, osin Afrikasta ja osin Madagaskarilta. Saarilla viljellään kahvia, kaakaota, kookosta ja tuoksuilangiaa, jota käytetään muun muassa kosmetiikkateollisuudessa nimellä Ylang-ylang.
Historia.
Mohéli kuului vuoteen 1832 Anjouanin sulttaankuntaan, kunnes madagaskarilainen Ramanateka-dynastia valtasi koko Komorien saariston mukaan lukien nykyään omasta tahdostaan Ranskan merentakaisiin alueisiin kuuluvan Mayotten saaren Komorien itäpuolella. Ranska valtasi koko alueen monien vaiheiden jälkeen vuonna 1897. Vuonna 1975 koko saariryhmä yhdistyi Komorien valtioksi vastahakoista Mayottea lukuun ottamatta. Vuonna 1997 Mohéli samoin kuin Anjouan pyrkivät itsenäistymään saarivaltiosta, mutta kansanäänestys voitti säilymisen Komoreissa.
Luonto.
Mohéli on ainoa paikka maailmassa, jossa elää uhanalainen mwalinpöllönen (Otus moheliensis). Saaren korkeimmat alueet ovat säilynet trooppisena metsänä, samoin leprasaarena tunnettu Shishifa Unefu. Sademetsästä suuri osa on suojelualuetta, ja siellä elää muitakin harvinaisia eläinlajeja, varsinkin lintuja, mutta myös matelijoita sekä nisäkkäista comorosaartenlenkko.
Mohélin lentokenttä

Mohélin lentokenttä () tai täsmällisemmin Bandar Es Salamin lentoasema (; ) on Komoreiden Mohélin saarella sijaitseva lentoasema. Se sijaitsee Mohelin saaren pohjoisrannalla, noin 3 kilometriä saaren keskuskaupungista Fombonista itäkaakkoon.
Mohelin lentokentältä on päivittäin lentoyhteys Komorien pääsaarelle Iso-Komorille ja viikottain useita yhteyksiä Anjouaniin. Lentoja on ollut myös läheiselle Ranskaan kuuluvalle Mayottelle. Ykteyksien määrä vaihtelee kausittain. 
&lt;br clear=left&gt;
Keski-Afrikan tasavallan ansioritarikunta

Keski-Afrikan tasavallan ansioritarikunta () on Keski-Afrikan tasavallassa jaettava kunnianosoitus, joka perustettiin 20. kesäkuuta 1959. Maan presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina. Sitä myönnetään tunnustuksena maan kansalaisille ansioista humanitaarisen työn, talouden tai sosiaalisen kasvun saralla. Ulkomaalaisille ritarikuntaa myönnetään vain poikkeustapauksissa. Ylennykset ritarikunnan seuraavaan luokkaan tehdään 6 vuotta alempaan luokkaan nimittämisen jälkeen. 
Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa:
Eleanor Tomlinson

Eleanor May Tomlinson (s. 19. toukokuuta 1992) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan muun muassa Poldark-televisiosarjasta.
Tomlinson syntyi Lontoossa, Englannissa. Hän ja hänen perheensä muuttivat Beverleyyn, East Riding of Yorkshiren osavaltioon, kun hän oli nuori ja hän osallistui Beverley High Schooliin. Hän on laulaja Judith Hibbertin ja näyttelijä ja hevoskilpailujen kommentaattori Malcolm Tomlinsonin tytär. Hänen veljensä Ross Tomlinson on myös näyttelijä.
Tunnustuksen ritarikunta

Tunnustuksen ritarikunta () on Keski-Afrikan tasavallassa jaettava kunnianosoitus, joka perustettiin 21. toukokuuta 1962. Ritarikuntaa myönnetään tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta kansakunnalle. Kaikki ritarikuntaan nimitettävät nimitetään ensin ritareiksi. Tämän jälkeen ylennyksiä tehdään 5 vuoden välein, elleivät poikkeukselliset ansiot anna aihetta poiketa tästä. Maan presidentti on ritarikunnan suurmestari virkansa puolesta.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Ejgayehu Taye

Ejgayehu Taye (s. 10. helmikuuta 2000) on etiopialainen kestävyysjuoksun moninkertainen MM-mitalisti.
Taye saavutti Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa 5 000 metrin juoksussa ajalla 15.30,87. Hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi sekä Rabatin Afrikan kisoissa 2019 että vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Vuoden 2021 viimeisenä päivänä hän teki Barcelonassa viiden kilometrin maantiejuoksun maailmanennätyksen 14.19.
Taye saavutti Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 pronssia 3 000 metrillä ajalla 8.42,23. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi. Hän saavutti Budapestin MM-kilpailuissa 2023 pronssia 10 000 metrillä ajalla 31.28,31 ja sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Riian maantiejuoksun MM-kilpailuissa hän sai viidellä kilometrillä pronssia ajalla 14.40.
Taye sijoittui Pariisin kesäolympialaisissa 2024 kuudenneksi 5 000 metrillä. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän oli 10 000 metrillä viides.
Taye on voittanut Timanttiliigassa 5 000 metrin kilpailun Eugenessa 2022.
NR = kansallinen (siis Etiopian) ennätys
Miljoonan elefantin ja valkoisen päivänvarjon ritarikunta

Miljoonan elefantin ja valkoisen päivänvarjon ritarikunta () oli Laosin kuningaskunnassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin kuningas Sisavang Vongin käskystä 1. toukokuuta 1909. Sitä myönnettiin tunnustuksena sekä siviili- että sotilashenkilöille ansiokkaasta palveluksesta. Saajan ei tarvitse olla Laosin kansalainen. Viimeisen kerran sitä jaettiin vuonna 1975.
Ritarikunnassa oli 6 luokkaa:
Amane Beriso Shankule

Amane Beriso Shankule (s. 13. lokakuuta 1991) on etiopialainen kestävyysjuoksija, maratonin maailmanmestari.
Beriso Shankule voitti Mumbain maratonin vuonna 2020 ja Méxicon maratonin 2022. Hän voitti Valencian maratonin Etiopian ennätysajalla 2.14.58 joulukuussa 2022. Seuraavan vuoden Bostonin maratonilla hän sijoittui toiseksi.
Beriso Shankule voitti maratonin maailmanmestaruuden Budapestissa 2023 ajalla 2.24.23. Vuonna 2024 hän sijoittui Tokion maratonilla kolmanneksi ja Pariisin olympiamaratonilla viidenneksi.
Potocki

Potocki oli puolalainen aatelissuku, joka omisti laajoja maa-alueita Galitsiassa ja Ukrainassa.
Oscar Chelimo

Oscar Chelimo (s. 12. joulukuuta 2001) on ugandalainen kestävyysjuoksun MM-mitalisti.
Chelimo sijoittui Nairobin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 viidenneksi 3 000 metrin juoksussa. Seuraavana vuonna hän oli Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa seitsemäs 5 000 metrillä ja saavutti hopeaa nuorten Afrikan kisojen 3 000 metrillä. Buenos Airesin nuorten olympialaisissa 2018 hän saavutti kultaa 3 000 metrillä ajalla 8.08,20 ja pronssia maastojuoksussa.
Chelimo saavutti Århusin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2019 alle 20-vuotiaiden sarjassa pronssia henkilökohtaisessa ja hopeaa joukkuekilpailussa. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän oli 5 000 metrillä kuudes ja Rabatin Afrikan kisoissa viides. Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli samalla matkalla kuudestoista.
Chelimo saavutti Eugenen MM-kilpailuissa 2022 pronssia 5 000 metrillä ajalla 13.10,20. Seuraavan vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän keskeytti 5 000 metrin loppukilpailujuoksun. Pariisin olympialaisissa 2024 hän oli 5 000 metrillä 20:s.
Keilaniemi Tower

Keilaniemi Tower on Espoon Keilaniemeen suunniteltu 154 metriä korkea ja 34-kerroksinen tornitalo. Sen rakentaminen oli tarkoitus aloittaa loppuvuonna 2023 tai alkuvuonna 2024, mutta hanke on toistaiseksi viivästynyt. Keilaniemi Tower tulee sisältämään toimistotilaa, ravintoloita ja hotellin. Kohteen on tilannut kiinteistökehitysyhtiö HGR Property Partners, suunnitellut Arkkitehtitoimisto Sarc ja sen rakentaa SRV.
Espoon ympäristö- ja rakennuslautakunta myönsi tornitalolle rakennusluvan syyskuussa 2023. Valmistuessaan 154-metrisestä Keilaniemi Towerista tulisi Suomen korkein tornitalo. Korkein rakennus siitä ei välttämättä tulisi, sillä Tampereen Näsinneulan antenni yltää 168 metriin, ja Kirkkonummelle on 2020-luvulla tarkoitus rakentaa 185 metriä korkea kaapelitorni.
La Maison du peuple (Ouagadougou)

La Maison du peuple (”Kansan talo”) on Ouagadougoussa Burkina Fasossa oleva kulttuurirakennus, jota pidetään afrikkalaisen modernistisen arkkitehtuurin merkkipaaluna, joka yhdistää brutalismia paikallisen arkkitehtuurin vaikutteisiin. Sen suunnitteli ranskalainen René Faublée presidentti Maurice Yaméogon puolueelle. Se on ollut kulttuurikeskuksena vuodesta 1968, mutta se on kuitenkin rapistunut hiljalleen. World Monuments Fund valitsi sen 2022 suojeltavien kulttuuriperintökohteiden listalle.
Historia.
La Maison du peuplen suunnittelu aloitettiin, kun Ylä-Volta itsenäistyi Ranskasta 1960. Rakennuksen suunnitteli ranskalainen René Faublée, jolle tehtävän oli antanut valtion presidentti Maurice Yaméogo. Rakennus luotiin Yaméogon puolueelle, ja sen alkuperäinen nimikin oli La Maison du Parti, ”Puolueen talo”. Rakennus valmistui vuonna 1965.
Yaméogon autoritaarinen hallinto kaatui vuonna 1966, vain viisi kuukautta Maison du peuplen valmistumisen jälkeen. Sotilasjuntta otti rakennuksen valtiolle, mutta vuonna 1968 se siirrettiin yksityisomistukseen ja siitä tuli kulttuurikeskus. Ouagadougou kunta otti rakennuksen haltuunsa vuonna 2008.
Maison du peuple on hiljalleen rapistunut, mutta se on silti ollut koko ajan käytössä. Siellä järjestetään muun muassa vuosittainen bobojen tanssitapahtuma Ramadanin päätteeksi sekä häitä ja taidenäyttelyitä.
World Monuments Fund valitsi sen 2022 uhanalaisten kulttuuriperintökohteiden World Monuments Watch -listalleen tarkoituksena edistää tietoisuutta, avustaa suojelua ja auttaa luomaan kestävä käyttösuunnitelma rakennuksen tulevaisuuden varmistamiseksi.
Arkkitehtuuri.
Maison du peuple edustaa brutalistista arkkitehtuuria, ja esimerkiksi burkinafasolainen arkkitehti Diébédo Francis Kéré on kutsunut sitä ”Burkina Fason modernistisen arkkitehtuurin hienoimmaksi esimerkiksi ja koko Afrikan tärkeimpiin kuuluvaksi modernistiseksi rakennukseksi”.
Faublée yhdisti rakennuksessa sekä modernistisia ja brutalistisia vaikutteita mosien kansanarkkitehtuuriin. Siten se on arkkitehtonisesti osa postkolonialistisen kulttuuri-identiteetin ja itsehallinnon tunnus.
Maison du peuplen betoninen ulkoasu jäljittelee paikallisen maa-arkkitehtuurin värejä, tekstuureja ja kuviointeja. Katolla olevat lyhtymäiset rakennelmat muistuttavat puolestaan mosien perinteistä arkkitehtuuria, ja ne toimivat ilmanvaihtokanavina. Niiden kautta tulee myös luonnonvaloa pääauditorioon. 
Rakennusta ympäröi laaja piha ja tiilimuuri. Sisäänkäynnin kohdalla on kaksi elefanttiveistosta, jotka kuvaavat Yaméogon puolueta Voltan demokraattista unionia. Päärakennus on sen eteläpuolelta koholla maasta pylväiden varassa, ja maakerroksesta auditoriokerrokseen johtaa kuusi portaikkoa.
Rakennuksessa on 2 500 -paikkainen teatterisali, ja siihen rakennettiin alkujaan muun muassa kaksi paviljonkia, teknisiä tiloja radiolähetyksiä varten, ravintoloita ja baareja. Pääauditorion istuimet on sijoitettu lavan ympärille viisikulmaisesti, ja keskuslava on pienen korokkeen päällä.
Etelä-Sudanin presidentti

Etelä-Sudanin tasavallan presidentti () on Etelä-Sudanin valtionpäämies, hallituksen päämies sekä maan asevoimien ylipäällikkö. Presidentti valitaan suorilla kansanvaaleilla. Maan nykyinen presidentti on Salva Kiir Mayardit, joka on toiminut Etelä-Sudanin autonomisen alueen presidenttinä ja maan itsenäistyttyä sen presidenttinä 9. heinäkuuta 2011.
Presidentin virkakauden pituus on neljä vuotta ja se on uusittavissa kerran. Nykyisen presidentin Kiir Mayarditin ensimmäinen virkakausi päättyi vuonna 2015, mutta vuonna 2018 tehdyn perustuslaillisen muutoksen sekä vuonna 2020 tehdyn rauhansopimuksen nojalla tämän kautta jatkettiin vuoteen 2023.
Maan poliittisen tilanteen ja sisällissodan takia Etelä-Sudanissa ei ole pidetty maan itsenäistymisen jälkeen presidentinvaaleja. Presidentti Kiir Mayardit ilmoitti heinäkuussa 2023, että hän neuvottelee sisällissodan päättäneen rauhansopimuksen osapuolien allekirjoittaneiden tahojen kanssa presidentinvaalien järjestämisestä vuonna 2024.
Etelä-Sudanin perustuslain mukaan presidentinvaaleissa ehdolle asettuvan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:
Vuonna 2016 presidentin vuosipalkka oli virallisesti 60 000 dollaria, mutta nykyisen presidentin elämäntyyli ja lastenlasten opiskelu nairobilaisessa yksityiskoulussa on herättänyt kysymyksiä siitä, paljonko presidentillä todellisuudessa on rahaa käytössään.
Presidentin virka-asunto sijaitsee maan pääkaupungissa Jubassa ja kulkee nimellä "J1".
Lars Utne

Lars Utne (24. marraskuuta 1862 Ullensvang – 8. elokuuta 1922 Asker) oli norjalainen kuvanveistäjä. Häntä opetti muun muassa Mathias Skeibrok. Utne opiskeli myös Pariisissa, Kööpenhaminassa sekä Berliinissä, jossa hän osallistui valtiopäivätalon koristeluun. Norjaan palattuaan hän teki veistoksia kansallisteatterin ja monien muiden rakennusten julkisivuihin.
Paul Creston

Paul Creston (alun perin "Giuseppe Guttoveggio"; 10. lokakuuta 1906 New York, New York – 24. elokuuta 1985 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Creston syntyi italialaisten maahanmuuttajien poikana. Hän opiskeli urkujen- ja pianonsoittoa. Musiikin teoriassa hänellä ei ollut muodollista koulutusta, ja säveltäjänä hän oli itseoppinut. Creston toimi vuosina 1934–1967 New Yorkin St. Malachy's -kirkon urkurina. Hän opetti Central Washington State Collegessa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1975. Crestonin opiskelijoiden joukossa oli sekä klassisen musiikin että jazzin tekijöitä. Vuoden 1959 jälkeen Creston keskittyi pääasiallisesti säveltämiseen, ja vuosina 1960–1980 hänet kutsuttiin monien yhdysvaltalaisten yliopistojen ja orkestereiden säveltäjävieraaksi. Vuonna 1956 Creston valittiin National Association of American Composers and Conductors -järjestön puheenjohtajaksi.
Creston saavutti 1930-luvun lopussa suosiota orkesteriteoksillaan "Threnody" ja "Two Choric Dances". Hän sai Guggenheim-stipendit vuosina 1938 ja 1939. Vuonna 1941 hänelle myönnettiin ensimmäisestä sinfoniasta New Yorkin musiikkikriitikoiden vuosipalkinto. Creston piti laulua ja tanssia musiikin pohjana. Tätä näkökulmaa havainnollistavat hänen kaksiosainen toinen sinfoniansa (1945) sekä teoksensa "Invocation and Dance" (orkesterille, 1953) ja kaksiosainen "Janus for Strings, Piano and Percussion" (1959). Creston hyödynsi gregoriaanisen laulun teemoja kolmannessa sinfoniassaan (1950) ja teoksessaan "Corinthians XIII" (1963). Kaikkiaan hän sävelsi kuusi sinfoniaa ja kuusi konserttoa: kaksi viululle, yhden kahdelle pianolle, yhden ("concertino") marimballe, yhden harmonikalle ja yhden alttosaksofonille. Useisiin Crestonin teoksiin vaikutti Walt Whitmanin runous. Vuodelta 1951 on hänen sävelrunonsa "Walt Whitman". Orkesterimusiikin lisäksi Creston sävelsi muun muassa soolopianokappaleita ja hengellistä vokaalimusiikkia. Hän tuli tunnetuksi musiikkinsa rytmisestä elävyydestä ja täyteläisistä harmonioista; luonteenomaisia hänen tuotannolleen ovat dissonanssit ja polyrytmiikka. Hän oli kuitenkin tyylillisesti suhteellisen konservatiivinen.
Creston oli aktiivinen myös kapellimestarina. Hän kirjoitti teoreettiset teokset "Principles of Rhythm" (1964) ja "Rational Metric Notation" (1979). Hän kuoli vuonna 1985 sairastettuaan noin vuoden ajan syöpätautia.
Karl Hals

Karl Marius Anton Johan Hals (27. huhtikuuta 1822 Sørum – 7. joulukuuta 1898 Kristiania) oli norjalainen pianonrakentaja ja poliitikko. Hän perusti veljensä Petter Halsin kanssa vuonna 1847 Osloon pianotehtaan, joka valmisti seuraavina vuosikymmeninä tuhansia soittimia ja harjoitti myös muuta musiikkiin liittyvää liiketoimintaa. Hals oli kansanedustajana suurkäräjillä vuosina 1889–1891.
Oslossa oli aiemmin Halsin mukaan nimetty katu Karl Hals’ gate.
Etelä-Sudanin kansalaisuus

Etelä-Sudanin kansalaisuus on laillinen suhde Etelä-Sudanin tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Etelä-Sudanin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden syntyessä vähintään yksi tämän vanhemmista, isovanhemmista tai isoisovanhemmista on syntynyt Etelä-Sudanissa ennen maan itsenäistymistä vuonna 2011. Vanhempia sukupolvia edustavan henkilön tulee myös edustaa jotain maassa asuvaa alkuperäisväestön ryhmää.
Myös sellaiset henkilöt, jotka ovat asuneet vakituisesti Etelä-Sudanin alueella tammikuun 1. päivästä 1956 lähtien, ovat syntyperäisiä maan kansalaisia. Tämä pätee myös silloin, jos henkilön vanhemmat tai isovanhemmat täyttävät edellämainitun ehdon.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella Etelä-Sudanin kansalaisuuden voi saada, mikäli henkilö täyttää seuraavat ehdot:
Henkilöt, jotka ovat tehneet poikkeuksellisen palveluksen valtiolle, voivat saada kansalaisuuden riippumatta siitä, täyttävätkö he muita ehtoja.
Etelä-Sudanin kansalaisen kanssa naimisissa oleva ulkomaalaisen kohdalla maassa vaadittu asumisaika on lyhennetty viiteen vuoteen.
Kaksoiskansalaisuus.
Etelä-Sudan on sallinut kaksoiskansalaisuuden aina maan itsenäistymisestä lähtien.
Sudan kuitenkin katsoo omien kansalaistensa luopuneen Sudanin kansalaisuudestaan, mikäli nämä ottavat vastaan Etelä-Sudanin kansalaisuuden, vaikka maa ei muuten rajoita kaksoiskansalaisuutta.
Sinfonia nro 6 (Mahler)

Sinfonia nro 6 (a-molli) on Gustav Mahlerin vuosina 1903–1904 säveltämä neliosainen sinfonia. Se kantaesitettiin 27. toukokuuta 1906 ja julkaistiin samana vuonna.
Kuudes sinfonia on Mahlerin sinfonioista muodoltaan perinteisin. Se on viidennen sinfonian tavoin puhtaasti soittimellinen. Mahlerin kuudennesta sinfoniasta on käytetty lisänimeä "Traaginen", mutta säveltäjä itse ei halunnut tätä nimitystä käytettävän julkaisussa. Tumma sävy teoksen taustalla ei ole Mahlerin tuotannon joukossa poikkeuksellinen, mutta hänen tavanomaisesta tyylistään poiketen kuudes sinfonia ei pääty valoisasti eikä purkaudu rauhallisesti. Koko sinfoniaa yhdistää duurista molliin siirtyvä kolmisointu, joka neljännessä osassa yhdistyy kolmeen kohtalonomaiseen moukariniskuun. Sinfonia on toisinaan nähty enteellisenä Mahlerin elämässä tuloillaan olleista vastoinkäymisistä.
Mahlerin kuudes sinfonia kestää esitettynä noin 80 minuuttia. Teoksen finaali on laaja ja sonaattimuotoinen osa, joka päättyy pitkään koodaan.
Osat.
Joskus Mahlerin kuudennen sinfonian osien esittämisjärjestys vaihtelee siten, että scherzo esitetään kolmantena osana.
Moatizen piiri

Moatizen piiri () on Mosambikin Teten maakuntaan kuuluva piiri. Piirin on väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 321 573 vuonna 2022. Väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 343 546 (VL 2017) ja 178 096 (2007, jälkimmäisestä uupuvat Moatizen kaupungin asukkaat). Piirin hallintokeskus on Moatizen kaupunki (39 073 as., 2007). Se sijaitsee noin 20 kilometriä aluekeskus Teten itäpuolella ja Sambesin sivuhaara Revuboen itäpuolella. 
Vuoden keskilämpötila on 26,5 °C, vaihdellen keskimäärin 20,5 ja 32,5 celsiusasteen välillä. Keskimääräinen vuosisademäärä on 644 mm.
Piirin pinta-ala on 8 428 neliökilometriä (8,6 % maakunnasta). Heinäkuussa 2012 voimassa olleen paikallishallinnollisen jaon mukaan piirissä oli kolme hallintoaluetta (): Moatize, Kambulatsitsi ja Zobue.
Moatizen piirin naapurina on idässä Malawin Eteläinen alue. Kaakossa piiriä rajaa Teten maakunnan Dôan piiri. Lounaassa rajan muodostaa Sambesi, jonka vastarannalla etelässä ovat Manican maakunnan Tambaran ja Guron piirit. Lännessä naapureina ovat Teten maakunnan Changaran ja Mararan piirit sekä Teten kaupunki, pohjoisessa Chiútan ja Tsanganon piirit.
Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 43 % yli 5-vuotiaista osasi Mosambikin virallista kieltä portugalia. Miehet osasivat portugalia naisia enemmän, koska olivat tyypillisemmin käyneet enemmän koulua ja olleet työelämässä. Tavallisimmat äidinkielet olivat (5-9 vuotiaitten ikäryhmässä, VL 2007) cinyungwe eli nhúngue (61,4 %), njandža (cinhanja) (30,1 %), cisena (3,3 %) ja portugali (3,0%). 
Piiri on tunnettu mineraalivaroistaan erityisesti laaja-alaisista hiiliesiintymistään, mutta myös rautaa, titaniumia ja vanadiumia sisältävistä malmeistaan. Kaivostoiminta alkoi jo 1900-luvun alkupuolella. Moatizen kaupungin ympäristössä on laajoja avokaivoksia, joissa on ollut muun muassa brasialialaisen suuryhtiö Valen () ja intialaiskonsortio ICVL:n ("International Coal Ventures Private Limited") hiilikaivoksia. Myös muita kaivannaisia on pyritty hyödyntämään. Kaupungissa louhitun hiilen tehokkaammaksi kuljettamiseksi on 2010-luvulta lähtien rakennettu ja perusparannettu Nacalan käytäväksi kutsuttua liikenneväylää (erityisesti rautatieyhteyttä oheisrakenteineen) Moatizesta Nacalan sataman Nacala-a-Velhan hiiliterminaaliin Intian valtameren rannalle. Kaivoslupia on Teten alueella myönnetty hyvin mittava määrä. Toiminnan myötä kaivospaikkojen ja liikenneväylän paikalla aiemmin asuneita ihmisiä on siirretty uusille asuinpaikoille. Tämä on aiheuttanut perusteltua kritiikkiä myös ihmisoikeus- ja ympäristöjärjestöjen puolelta, koska monet korvaavat asuinpaikat eivät ole olleet soveliaita esimerkiksi maanviljelyllä eläneiden talouksien toimeentulon jatkamiseen vesivarojen uupuessa uusista paikoista. Vuonna 2021 Vale ilmoitti vetäytyvänsä hiilikaivoksiin liittyvistä liiketoiminnoistaan. Moatizen hiilikaivokset se myi intialaiseen Jindal Groupiin kuuluvalle Vulcan Minerals -yhtiölle. Hiilikaivosyhtiö (ICVL) rahtaa Moatizessa louhimansa laivattavaksi Beiran satamaan.
Sinfonia nro 4 (Mahler)

Sinfonia nro 4 (G-duuri) on Gustav Mahlerin vuosina 1899–1900 säveltämä, 25. marraskuuta 1901 kantaesitetty sinfonia. Se on hänen sinfonioistaan lyhyin. Teos on myös laadittu orkesterille, joka on Mahlerin tyypillisesti käyttämiä kokoonpanoja suppeampi.
Mahlerin neljäs sinfonia sai alkunsa finaaliosastaan, laulusta "Das himmlische Leben", jonka Mahler alun perin sävelsi teostaan "Des Knaben Wunderhorn" varten. Laulun esittää orkesterin kanssa sopraano. Mahler valitsi neljänteen sinfoniaansa tietoisesti arkaaisen, klassisia malleja jäljittelevän tyylin. Neljännessä sinfoniassa eivät korostu Mahlerin sinfoniselle tuotannolle muutoin luonteenomaiset huipennukset ja tunnetilojen äärimmäisyydet.
Härmekaali

Härmekaali eli kailaan eli kiinanbrokkoli ("Brassica oleracea" Alboglabra-Ryhmä) on vihanneskaalista ("Brassica oleracea") jalostettu lajikeryhmä. Kasvin lehdet, varret ja puhkeamattomat kukinnot ovat syötäviä, ja kasvia kasvatetaan vihanneksena. Sitä tarjoillaan höyrytettynä ja friteerattuna.
Olivier-salaatti

Olivier-salaatti () on alkuruoka, jonka lanseeraajaksi väitetään venäjänranskalaista tai -belgialaista kokkia Lucien Olivieria tai hänen isäänsä tai isoisäänsä. Salaatin olennainen osa on majoneesi. Salaattiin kuuluu useimmiten ainakin keitettyä perunaa, keitettyä kananmunaa, herneitä tai kurkkua, mutta muutakin voi lisätä mieltymysten ja varallisuuden mukaan. Venäjällä se on juhlaruoka, jota suositaan erityisesti uudenvuodenjuhlissa. Olivier-salaateiksi voi itse asiassa lukea niin perunasalaatin kuin italiansalaatinkin.
Kirkkonummen venäläinen hautausmaa

Kirkkonummen venäläinen hautausmaa tai Porkkalan hautausmaa (ruots. "Kyrkslätts ryska begravningsplats" tai "Porkala begravningsplats") on Kirkkonummella Kolsarin kylässä sijaitseva historiallinen muistomerkkihautausmaa, johon ei nykyisin enää suoriteta hautauksia. Hautausmaalla sijaitsee 489 Porkkalan vuokra-alueen aikaista hautaa, joista 210 on sotilashautoja, 95 siviilihautoja ja 184 lapsihautoja.
Historia.
Vuonna 1944 jatkosodan päättäneen Moskovan välirauhan mukaisesti Neuvostoliitto vuokrasi Suomelta Porkkalan alueen 50 vuodeksi viidellä miljoonalla markalla. Neuvostoliiton pääministeri marsalkka Bulganin ilmoitti kuitenkin 17.9.1955 Neuvostoliiton luopuvan vuokra­oi­keu­destaan, mikä kestikin lopulta vain 25.1.1956 saakka.
Porkkalan hautausmaalle on haudattu Porkkalan vuokra-aikana kuolleiden neuvostosotilaiden ja siviilien ruumiit. Joukossa on myös upseerien perheiden lastenhoitotehtävissä olleita isoäitejä ja lapsia. Hautausmaan tunnetuin vainaja on kapteeni Belov, joka ammuttiin 3.11.1944 ensimmäisten neuvostosotilasryhmien saapuessa Suomeen. Belov ammuttiin Helsingin Lauttasaaressa ryhmän kävellessä Helsingin Länsisatamasta kohti Porkkalaa. Alun perin Belov haudattiin Upinniemen edustalla sijaitsevalle Mäkiluodon linnakesaarelle, mutta Porkkalan luovutuksen jälkeen useat neuvostovainajat koottiin keskitetysti Porkkalan hautausmaalle.
Hautausmaata on hoitanut vuoden 2022 kesästä asti Kirkkonummen seurakuntayhtymä. Hautausmaan hoidon kustantaa Itä-Suomen aluehallintovirasto. Venäläisten sotavainajien hautojen hoito Suomessa perustuu Suomen hallituksen ja Venäjän federaation välillä solmittuun sopimukseen, joka on allekirjoitettu vuonna 1992. Sopimuksen mukaan Venäjän federaation hallitus turvaa vastaavasti Venäjän alueella olevien suomalaisten sotilaiden hautapaikkojen ja muistomerkkien suojelun ja oikeuden niiden säilyttämiseksi.
Hautausmaa on kärsinyt ajoittain ilkivallasta Venäjän aloitettua hyökkäyssodan Ukrainaan helmikuussa 2022.
Angónian piiri

Angónian piiri () on Mosambikin Teten maakuntaan kuuluva piiri. Väestönlaskennassa asukasluvuksi saatiin 486 251 (VL 2017) ja 335 808 (2007). Piirin on väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 551 914 vuonna 2022. Piirin hallintokeskus on Ulonguén kaupunki. Se sijaitsee linnuntietä 179 kilometriä ja maanteitse 279 kilometriä aluekeskus Tetestä pohjoiskoilliseen. 
Angónian piirin naapurina on pohjoisessa ja idässä Malawin Keskinen alue. Etelässä piiriä rajaa Teten maakunnan Tsanganon piiri ja idässä Macangan piiri.
Lämpötila vaihtelee vuoden aikana pääsääntöisti välillä 17–32 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä on 1100–1200 mm. Piirin alueella sijaitsevia vuoria ovat maakunnan korkeimpiin huippuihin kuuluvat Monte Dómuè (2 095 m), Monte Macungua (1 797 m) ja Monte Chirobwé (2 021 m).
Piirin pinta-ala on 3 259 neliökilometriä (3,3 % maakunnasta). Paikallishallinnollisen jaon mukaan piirissä oli kaksi hallintoaluetta (): Dómuè ja Ulónguè.
Väestöstä 18 prosenttia osaa Mosambikin virallista kieltä portugalia (VL 2007), ja heistä enemmistö on miehiä, jotka naisia useammin olivat käyneet koulua tai olleet työelämässä kodin ulkopuolella. Lapsista (alle 15-vuotiaista) molemmat sukupuolet osaavat portugalia likimain yhtä hyvin, mutta 10-14 vuotiaistakin vasta vain neljännes osasi portugalia. Ylivoimaisesti tärkein äidinkieli ikäryhmässä 5-9 vuotiaat oli cinyanja 96,9 prosentin väestöosuudella. Seuraavana tuli portugalin kieli 1,5 prosentin osuudella.
Hellisøyn majakka

Hellisøyn majakka () on Fedjen kunnassa Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1855, automatisoitiin 1988 ja jätettiin miehittämättömäksi 1992.
Fedje (taajama)

Fedje on samannimisen kunnan keskustaajama Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 378 vuonna 2022.
Mosterhamn

Mosterhamn on taajama Bømlon kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 379 vuoden 2022 alussa.
Mosterin vanha kirkko

Mosterin vanha kirkko () on keskiaikainen kivikirkko Bømlon kunnassa Norjassa. Se on rakennettu 1100-luvulla. Tarun mukaan samalla paikalla sijaitsi Olav Tryggvasonin vuonna 998 rakennuttama kirkko.
113 (luku)

113 (satakolmetoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 112 ja seuraa luku 114.
Geneven Raamattu

Geneven Raamattu (engl. "Geneva Bible") on yksi historiallisesti merkittävimmistä Raamatun englanninkielisistä käännöksistä. Sen Uusi testamentti ilmestyi vuonna 1557 ja koko Raamattu vuonna 1560. Se edelsi Kuningas Jaakon Raamattua 51 vuodella. Se olikin 1500-luvun englantilaisen protestantismin ensisijainen Raamattu. Geneven Raamattua edelsi vuonna 1539 ilmestynyt "Great Bible", joka oli ensimmäinen virallinen Anglikaanisen kirkon englanninkielinen Raamattu. 
Geneven Raamattu oli merkittävä englantilainen Raamattu 1500- ja 1600-luvuilla, ja se sai laajaa suosiota ja vaikutusvaltaa tuona aikana. Tämä Raamattu oli yksi niistä, jotka kuljetettiin Amerikkaan Mayflowerilla.
Geneven Raamattu oli huomattava käännös, joka syntyi taitavien protestanttisten oppineiden työn tuloksena. Se sai aikansa huippukirjailijoiden ja ajattelijoiden laajan tunnustuksen, ja monet merkittävät hahmot, kuten William Shakespeare, John Bunyan ja John Milton, hyödynsivät tätä Raamattua omissa kirjoituksissaan.
Geneven Raamattua pidetään historian ensimmäisenä opetuskäännöksenä, sillä se oli varustettu monilla opettavaisilla ja avustavilla elementeillä Raamatun tutkijoille. Nämä elementit sisälsivät muun muassa viittauksia eri jakeisiin, kirjoitusten johdantoja, karttoja, taulukoita, puupiirroksia, hakemistoja ja muita hyödyllisiä ominaisuuksia.
Geneven Raamattu erottuu kaikista muista Raamatuista ainutlaatuisuudellaan. Se oli ensimmäinen Raamattu, joka esitti Raamatun kirjat lukuina ja numeroituina jakeina. Tämä versio sai aikakautensa suurimman suosion, osittain laajojen marginaalihuomautusten ansiosta. Nämä merkinnät, jotka oli laatineet uskonpuhdistuksen johtajat, kuten John Calvin, John Knox ja monet muut, sisälsivät selityksiä ja tulkintoja pyhistä kirjoituksista, mikä teki Raamatusta helpommin ymmärrettävän tavallisille ihmisille.
Kuningas Jaakko I oli tyytymätön joihinkin Raamatun selityksiin, erityisesti silloin kun ne koskivat hallitsijoiden tyranniaa, aviorikoksia ja muita kiistanalaisia uskonnollisia näkemyksiä. Hän pyrki sensuroimaan nämä Raamatun tulkinnat ja vahvistamaan asemansa auktoriteettina siinä, miten Raamattua tulkittiin. Tämän seurauksena hän vaati, että laadittaisiin hallituksen "auktorisoitu" versio, joka ei sisältäisi niitä selityksiä, joista hän oli eri mieltä.
Monet, jotka olivat sitoutuneet käyttämään tiettyä Raamatun versiota, joutuivat vainon kohteeksi, ja jotkut heistä jopa lähtivät matkalle tuntemattomiin ja kartoittamattomiin maihin. Kun nämä siirtolaiset saapuivat Pohjois-Amerikkaan he tutkivat huolellisesti vuoden 1599 Geneven Raamattua saadakseen inspiraatiota ja ohjeita uuden siirtokunnan lakien kehittämiseksi.
114 (luku)

114 (sataneljätoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 113 ja seuraa luku 115.
Henrik Norlén

Johan Henrik Norlén (s. 2. syyskuuta 1970 Karlstad) on ruotsalainen näyttelijä. Hän valmistui Tukholman teatterikorkeakoulusta vuonna 2002 ja on näytellyt muun muassa Dramatenissa ja Tukholman kaupunginteatterissa. Elokuvan puolella Norlén on esiintynyt esimerkiksi "Johan Falk" -elokuvissa.
Norlén

Norlén on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Peter Engman

Tony Peter Villiam Engman (s. 24. syyskuuta 1963 Hallstavik) on ruotsalainen näyttelijä. Hän työskenteli ennen näyttelijänuraansa muun muassa hitsaajana, kuorma-autonkuljettajana ja postinjakajana sekä keikkaili President Gas -nimisen punk-yhtyeensä kanssa. Vuosina 1993–1996 hän kouluttautui näyttelijäksi Göteborgin teatterikorkeakoulussa.
115 (luku)

115 (sataviisitoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 114 ja seuraa luku 116.
Bineta Diédhiou

Bineta Diédhiou (s. 8. tammikuuta 1986 Dakar) on senegalilainen taekwondon MM-mitalisti, Afrikan kisojen voittaja ja kolminkertainen Afrikan-mestari.
Diédhiou saavutti MM-pronssia 59 kg:n painoluokassa Madridissa 2005. Voitettuaan neljä ottelua hän hävisi välieräottelussa eteläkorealaiselle Kim Sae-romille pistein 0–12. MM-kilpailujen puolivälierissä hän karsiutui 57 kg:n sarjassa 2011. Olympialaisissa hän sijoittui 57-kiloisissa jaetulle yhdeksännelle sijalle voitettuaan yhden ottelun Pekingissä 2008 ja jaetulle 11. sijalle hävittyään ensimmäisessä ottelussa Suvi Mikkoselle Lontoossa 2012.
Diédhiou saavutti Afrikan kisoissa 57 kg:n painoluokassa kultaa 2015 ja hopeaa 2011. Hän voitti 57-kiloisten Afrikan-mestaruuden 2009, 2012 ja 2014 sekä saavutti 55 kg:n sarjassa hopeaa 2003 sekä 57-kiloisissa pronssia 2010 ja 2018. 
Diédhiou oli Pekingin olympialaisissa 2008 Senegalin lipunkantaja sekä avajaisissa että päättäjäisissä.
RwandAir

RwandAir on Ruandan kansallinen lentoyhtiö, joka aloitti toimintansa joulukuussa 2002. Se lentää maan sisäisiin kohteisiin ja ympäri Afrikkaa sekä joihinkin kohteisiin Aasiassa ja Euroopassa. Yhtiön solmukohta on Kigalin kansainvälinen lentoasema.
Historia.
RwandAir perustettiin vuonna 2002 nimellä Rwandair Express, entisen Air Rwandan tilalle, koska se oli lopettanut toimintansa Ruandan kansanmurhan aikana. Vuonna 2009 nimi vaihtui nykyiseen. 2010-luvun aikana yhtiö kasvoi ja sai lisää koneita, ostaen niitä myös suoraan valmistajilta. Syksyllä 2022 ilmoitettiin, että yhtiö haluaisi liittyä Oneworld-allianssiin Qatar Airwaysin tuella.
Difenyylioksalaatti

Difenyylioksalaatti (C14H10O4) on orgaaninen yhdiste. Se on valkoista tai keltaista kiinteää ainetta joka ei liukene veteen. Difenyylioksalaatin moolimassa on 242,23 g/mol ja CAS-numero 3155-16-6. Kemikaali aiheuttaa yhdessä vetyperoksidin kanssa kemiluminesenssi-ilmiötä, jota voidaan hyödyntää esimerkiksi valotikuissa sekä kaupallisessa että sotilaallisessa käytössä muun muassa kauppanimellä Cyalume.
Aurora von Königsmarck

Maria Aurora von Königsmarck (1662–1728) oli saksalainen kreivitär ja Saksin vaaliruhtinas August II Väkevän rakastajatar.
Aurora von Königsmarck oli sotamarsalkka Otto Wilhelm Königsmarckin (1639-1688) veljentytär, ja kuuluisa kauneudestaan, sukkeluudestaan ja lahjakkuudestaan. Hän oli hyvin kielitaitoinen. Hän puhui saksan, ruotsin, ranskan, italian ja latinan kieltä. Sen lisäksi hän oli taitava laulussa, jokseenkin lahjakas runoilija ja osoitti myös taipumusta taidemaalaukseen.
Vuonna 1694 hän tuli Saksin hoviin, jossa itse vaaliruhtinas August II Väkevä ihastui häneen. Aurora von Königsmarckilla oli hänen kanssaan poika, sittemmin kuuluisaksi tullut Ranskan sotapäällikkö Moritz Saksilainen. 
Ailahtelevainen vaaliruhtinas hylkäsi pian von Königsmarckin, jonka jälkeen Aurora eli yksinäisyydessä Saksassa. Kun Kaarle XII myöhemmin kävi Augustia vastaan sotaa, lähti Aurora von Königsmarck hänen luokseen vuonna 1702, luottaen viehätysvoimaansa, toivossa saada takaisin osan sukunsa kadottamaa maaomaisuutta. Samalla hänen oli tarkoitus saada Kaarle taipumaan muutamiin myönnytyksiin August II Väkevän hyväksi, mutta naisista piittaamaton Kaarle oli taipumaton eikä edes ottanut häntä vastaan. 
Vuonna 1700 Aurora von Königsmarck oli saanut August II:lta Quedlinburgin luostarin abbudissan toimen, joka toi hänelle suuret tulot. Hän eli loppuelämänsä Quedlinburgissa.
Sinfonia nro 6

Sinfonia nro 6 voi tarkoittaa seuraavia:
Coleochaetophyceae

Coleochaetophyceae on näkinpartaisleviin kuuluva luokka. Siihen kuuluu kaksi heimoa, joissa on kuusi sukua ja 31 lajia. Nämä näkinpartaislevät tuottavat happea, ovat fotoautotrofisia ja elävät makeassa vedessä.
Foundation (televisiosarja)

Foundation on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka perustuu Isaac Asimovin "Säätiö"-sarjaan. Sarjan ovat luoneet David S. Goyer ja Josh Friedman Apple TV+ -suoratoistopalvelulle. Ensimmäiset jaksot julkaistiin Apple TV+ -palvelussa 24. syyskuuta 2021.
Televisiosarjan pääosissa ovat Jared Harris, Lee Pace ja Lou Llobell. Laura Birn näyttelee androidi Eto Demerzeliä. Sarjasta on julkaistu kaksi tuotantokautta.
Charales

Charales on näkinpartaisleviin kuuluva lahko. Siihen kuuluu heimo Characeae, johon kuuluvat tribukset Chareae ja Nitelleae. Lahkossa on kuusi sukua. Lahkoon kuuluvia lajeja esiintyy maailmanlaajuisesti makeassa vedessä ja murtovedessä. Tämä lahko kuului niihin näkinpartaisleviin, joista polveutuivat ensimmäiset maanpäälliset kasvit.
Alexander Hellman

Alexander "Alski" Hellman (5. lokakuuta 1858 Ylitornio – 5. kesäkuuta 1937 Turku) oli suomalainen kamreeri, kelloseppä ja laestadiolaisen herätysliikkeen puhuja.
Hellmanin vanhemmat olivat kruununnimismies ja Oulun läänin kruununmakasiinin hoitaja Fredrik Mauritz Hellman (1816–1898) ja Henrika Carolina Cannelin (1828–1908). Hänen perheensä muutti 1859 Ylitorniosta Pyhäjoelle ja vuonna 1867 edelleen Ouluun. Hellman kävi viisi luokkaa Oulun ruotsinkielistä lyseota mutta joutui lopettamaan koulunkäynnin 1875. Hän oli sitten kellonsepän opissa Oulussa ja Kuopiossa ja vielä vuosina 1880–1881 ulkomailla Pietarissa, Berliinissä ja Sveitsissä.
Suomeen palattuaan Hellman piti omaa kelloliikettään Kirkkokadun varrella Oulussa 1881-1890. Hän oli Oulun lääninhallituksessa ylimääräisenä lääninkonttoristina 1887–1889, lääninkonttoristina 1889–1895 ja kirjaajana 1895–1901. Hellman toimi vuodesta 1887 myös yleisenä asianajajana ja vuodesta 1894 isänsä jälkeen kruununmakasiinin hoitajana. Vuonna 1895 hänestä tuli Suomen Hypoteekkiyhdistyksen Oulun läänin komitean toimeenpaneva jäsen. Vuodesta 1905 alkaen Hellmanin asianajotoimisto toimi nimellä "Asioimis- ja Perimistoimisto Veljekset Hellman". Toimistoa hän piti vuoteen 1922 saakka. Hellman toimi lyhyen aikaa myös Oulun kaupunginkamreerina ja Oulun läänin lääninkirjanpitäjänä.
Hellman oli lisäksi Sionin Sanomain aputoimittajana 15 vuotta, Oulun Teollisuudenharjoittajain Eläkelaitoksen puheenjohtajana 10 vuotta, Suomen Lähetysseuran Laestadiolaisen haaraosaston päätoimikunnan puheenjohtajana 1907–1927 ja Oulun kirkkovaltuuston jäsenenä 1916–1927. Helman oli tunnettu Pohjois-Suomessa laestadiolaispuhujana. Hän toimi myös suomentajana ja toimitti uutena painoksena Aatu Laitisen kirjan "Muistosanoja Lapin kristillisyydestä".
Alexander Hellman oli naimisissa 1884–1922 Edla Erika Åhlbergin (k. 1922) kanssa. Heidän kahdeksasta lapsestaan jääkärivänrikki Erkki Merikallio kaatui Suomen sisällissodassa ja Reino Merikallio hukkui purjehdusretkellä Ulkokrunnin lähellä pian sodan jälkeen kesäkuussa 1918. Kolmas poika jääkärieversti Väinö Merikallio kaatui jatkosodan aikana Karjalan kannaksella kesäkuussa 1942. Vaimonsa kuoltua Hellman muutti taloudenhoitajanaan toimineen sisarensa Anni Hellmanin kanssa 1926 Turkuun nuorimman poikansa Niilo Merikallion ja tämän vaimon, Anni Hellmanin kasvattityttären Eeva Merikallion luokse. Alexander Hellman kuoli Turussa ja hänet haudattiin Ouluun.
Kotiseutuvaakuna

Kotiseutuvaakuna on kuntaliitoksen yhteydessä lakkautetun kunnan vaakuna.
Kuntajaon muutoksen jälkeen monet yhdistyneet kunnat saattavat menettää aiemman vaakunansa virallisen aseman, sillä se ei enää edusta itsenäistä kuntaa. Tämän seurauksena kyseinen vaakuna ei enää ole virallisesti käytössä. Tässä tilanteessa vanhasta vaakunasta tulee ikään kuin epävirallinen kotiseutuvaakuna, jota voidaan käyttää paikallisena tunnusmerkkinä. Esimerkiksi kunnan alueella toimivilla yhdistyksillä ja seuroilla voi olla mahdollisuus käyttää tällaista vaakunaa, vaikka se olisi poistettu virallisesta käytöstä viranomaisten toimesta.
Kaksikuntaliitoksissa on usein ratkaisuna valittu toisen kunnan nimi ja toisen kunnan vaakuna. Joskus yhteisymmärrykseen ei kuitenkaan päästä, ja tämän seurauksena on jouduttu luomaan uusi, keinotekoinen nimi ja suunnittelemaan vaakuna alusta alkaen.
Suomen Kotiseutuliitto näkee, että entisen lakkautetun kunnan vaakunan jatkokäyttö on mahdollista, kunhan kyse on alkuperäisen vaakunan heraldisen muodon käytöstä. Tämä tarkoittaa, että vaakunaa voidaan käyttää ilman entistä kuntanimeä erilaisissa yhteyksissä, kuten esimerkiksi rekisteröidyn yhdistyksen lipuissa, standaareissa tai muissa symboleissa, kotiseutuviireissä, yhdistysten lahjaesineissä, joissa on yhdistyksen nimi, sekä paikkakunnan identiteettiä vahvistavissa matkailu- tai muissa markkinoitavissa tuotteissa ja markkinoinnissa.
Lisäksi vaakunaa voidaan käyttää taajamamerkkien yhteydessä, kun pystytetään "kylä- tai kaupunginosaportteja", ja myös entisen kuntakeskuksen "tervetuloa" -kylttien yhteydessä. Tämä mahdollistaa vaakunan säilyttämisen osana paikallista kulttuuria ja identiteettiä monissa eri yhteyksissä, vaikka kunta olisikin lakkautettu.
Luettelo Kambodžan kansallispuistoista

Tämä on luettelo Kambodžan kansallispuistoista.
Hendricks

Hendricks on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: