tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jukka Lehto

Jukka Kalevi Lehto (s. 1. lokakuuta 1953 Nokia) on suomalainen radiokemian professori emeritus.
Jukka Lehto syntyi Vilho Lehdon ja Tuulikki Mäenpään perheeseen. Hän avioitui 1988 kuvataideopettaja Outi Ahon kanssa. Lehto tuli ylioppilaaksi Nokian yhteiskoulusta 1972 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1981 ja lisensiaatiksi 1985. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1987 tutkimuksella "Sodium titanate for solidification of radioactive wastes: preparation, structure and ion exchange properties". 
Lehto oli Helsingin yliopistossa assistentti vuodesta 1988, yliassistentti ja tutkija 1991–2001, yliopistonlehtori 2002–2005 ja radiokemian professori vuodesta 2005 eläköitymiseensä saakka vuonna 2018. Hän oli myös yliopiston dosentti 1988–2005. Suomen Akatemian vanhempi tutkija Lehto oli 1995–2000 ja vieraileva tutkija Unkarissa 1981 ja Texasissa 1985–1986 sekä vieraileva professori 2012 Kazakh National Universityssa Kazakstanissa. Tieteellisten tutkimusten ja oppikirjojen ohella Lehto on julkaissut useita kirjoja Urjalan historiasta, mm. teoksen "Pohjoisen Urjalan kylät uudella ajalla: vanhat kartat kertovat ja kiehtovat" (2025).
Miekkojen kakkonen

Miekkojen kaksi on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortissa on nainen, joka on pukeutunut valkoiseen kaapuun ja jolla on kaksi ristissä olevaa miekkaa. Side silmillä kuvastaa, että nainen on hämmentynyt ahdingostaan ​​ja että hän ei näe ongelmaa tai ratkaisua selvästi. Miekat ovat täydellisessä tasapainossa, mikä viittaa siihen, että hän punnitsee ajatuksiaan ja käsittelee tilanteen molempia puolia löytääkseen parhaan ratkaisun.
Taustalla on vesistö, joka on täynnä kivisiä saaria. Vesi edustaa tunteita, ja vaikka miekat perinteisesti liittyy mieleen ja älykkyyteen, sen läsnäolo osoittaa, että naisen on käytettävä sekä päätään että sydäntään vaihtoehtojensa punnitsemiseen. Saaret edustavat esteitä hänen tiellään ja viittaavat siihen, että hänen päätöksensä ei ole yksiselitteinen. Tilannetta on pohdittava kokonaisuutena. Puolikuu on merkki siitä, että naisen on luotettava intuitioonsa tehdessään valintansa.
Le Temps

Le Temps on sveitsiläinen ranskankielinen sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1998, kun geneveläinen "Le Journal de Genève" ja lausannelainen "Le Nouveau Quotidien" yhdistyivät. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa ja on toimitukselliselta linjaltaan liberaali.
"Le Tempsin" on vuodesta 2021 omistanut voittoa tavoittelematon Fondation Aventinus -säätiö. Lehdellä on noin 150 työntekijää ja kirjeenvaihtajat Washingtonissa, Pariisissa sekä Brysselissä.
Saimaanportin yhtenäiskoulu

Saimaanportin yhtenäiskoulu on Mikkelin Urpolassa sijaitseva noin 860 oppilaan ja 120 henkilökunnan jäsenen yhtenäiskoulu. Koulu avattiin puretun Urpolan koulun tilalle vuonna 2024, ja se on kaupungin suurin perusasteen koulu. Koulun rehtorina toimii Susanna Savander.
Koulurakennus on kaksikerroksinen, ja rakenteissa on käytetty puuta ja betonia. Rakennustyöt alkoivat heinäkuussa 2022 ja päättyivät tammikuussa 2024. Koulun toiminta alkoi maaliskuussa 2024.
Miekkojen kolmonen

Miekkojen kolmonen on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortissa näkyy sydän, johon on isketty kolme miekkaa, ja tämä kuvastaa sanojen, tekojen ja aikomusten aiheuttamaa kipua emotionaaliselle ja fyysiselle itselle. Taustalla näkyvät tummat pilvet heijastavat tätä kipua, mutta tarjoavat toivon, että aivan kuten myrskypilvet hälvenevät, niin myös kokemaasi kipu ja tuska tulevat väistymään.
Miekkojen nelonen

Miekkojen nelonen on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan on ritari makaamassa haudalla. Hän on täydessä haarniskassa, ja hänen kätensä ovat rukousasennossa, mikä symboloi levon aikaa. Yksi miekka makaa ritarin alla, symboloiden yhtä keskittymisen kohtaa, ja kolme miekkaa roikkuu hänen yllään osoittaen alaspäin hänen päähänsä ja rintaansa kohti. Hänen yllään oleva värikkäs lasimaalaus kuvaa naista ja lasta yhdessä.
Miekkojen viitonen

Miekkojen viitonen on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kuvassa esiintyy kolme hahmoa. Yksi niistä seisoo kortin etualalla keräämässä miekkoja maasta syliinsä. Tuon hahmon ilme näyttää hiukan ylimieliseltä, jopa ilkeältä. Hän katsoo olkansa yli kahta selin häneen olevaa hahmoa. Toinen heistä kävelee poispäin jokin vaate tai kangas olkapäällään. Kauempana toinen hahmo pitelee käsiä kasvoillaan.
Säkkilampi

Säkkilampi voi tarkoittaa seuraavia:
Éric Perrot

Éric Perrot (s. 29. kesäkuuta 2001 Bourg-Saint-Maurice) on ranskalainen ampumahiihtäjä. Hän on kolminkertainen maailmanmestari.
Perrot saavutti nuorten MM-kilpailujen 19-vuotiaiden sarjan normaalimatkalla pronssia vuonna 2020 sekä 22-vuotiaiden sarjan viestissä kultaa ja takaa-ajossa hopeaa 2021. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran 2023 ilman suurempaa menestystä. Nové Měston MM-kilpailuissa 2024 hän hiihti avausosuuden sekä kultaa voittaneessa Ranskan sekaviestijoukkueessa että pronssia saaneessa miesten viestijoukkueessa. Pikakilpailussa hän sijoittui neljänneksi, normaalimatkalla kahdeksanneksi, yhteislähdössä yhdeksänneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi.
Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 Perrot voitti yhdestä sakkominuutista huolimatta kultaa normaalimatkalla. Hän hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Ranskan sekaviestijoukkueessa ja hopeaa saaneessa miesten viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän nousi pikakilpailun 14. sijalta pronssille. Yhteislähtökilpailussa hän oli seitsemäs.
Perrot kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Östersundissa kaudella 2020–2021. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 36:s Hochfilzenin normaalimatkalla kaudella 2021–2022. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi samalla kaudella, kun hän oli kahdeksas Ruhpoldingin pikakilpailussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti maaliskuussa 2023 oltuaan kolmas Östersundin yhteislähtökilpailussa.
Perrot voitti kaudella 2023–2024 Soldier Hollow'n pikakilpailun ja oli Canmoren takaa-ajokilpailussa kolmas. Kaudella 2024–2025 hän voitti Kontiolahden yhteislähdön. Annecyn takaa-ajossa hän oli toinen. Hän voitti Pokljukan yhteislähtökilpailun. Hän sijoittui Oslon yhteislähdössä toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas, yhteislähdön cupissa toinen sekä normaalimatkan ja takaa-ajon cupeissa viides.
Lapiojärvi

Lapiojärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Solaris-lomat

Solaris-lomat on vuonna 1965 perustettu lomajärjestö. Solaris-lomat järjestää tuettuja lomia pienituloisille perheille ja aikuisille, joilla ei ole muuten mahdollisuutta lomaan kodin ulkopuolella. Tuettuja lomia voi hakea ympäri vuoden. Lomat myönnetään taloudellisin, terveydellisin ja sosiaalisin perustein.
Solaris-lomien toimintaa rahoittaa STEA. Solaris-lomat järjesti vuonna 2024 tuetun loman 9 913 Suomessa vakituisesti asuvalle ihmiselle.
Työväen Virkistys- ja Lomakeskusliitto perustettiin kansandemokraattien loma- ja virkistystoiminnan keskusjärjestöksi. Liiton tarkoituksena oli edistää edullisten lomanviettopaikkojen hankkimista ja ylläpitoa työväen-, tiede- ja taidejärjestöjen jäsenille ja heidän perheilleen. Liitto sai avustusta Raha-automaattiyhdistykseltä. 1970-luvun alussa liiton jäsenyhdistyksillä oli seitsemän lomakeskusta. Vuonna 1976 liitto muutti nimekseen Työväen Lomakeskusliitto. Nykyinen nimi merkittiin yhdistysrekisteriin 1983.
In the Springtime of His Voodoo

In the Springtime of His Voodoo on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale vuodelta 1996. Amos on säveltänyt ja tuottanut kappaleen. 
”In the Springtime of His Voodoo” julkaistiin viidentenä singlenä Amosin albumilta "Boys for Pele". Kappaleen remix-single nousi Yhdysvalloissa Billboardin dance-kappaleiden listan sijalle 6.
Tyyli ja sanoitukset.
Amos sävelsi kappaleen yksin ja toimi alkuperäisen version tuottajana. Alkuperäinen ”In the Springtime of His Voodoo” on alternative-kappale. Siinä oli lisäksi piirteitä jazzista ja kabareemusiikista. Amos soittaa kappaleella cembaloa pääinstrumenttinsa pianon lisäksi. Amosin ystävä Nancy ”Beenie” Shanks laulaa kappaleella taustoja. Sanoituksissa käsitellään muun muassa kumppanin petettyjä lupauksia.
Julkaisu ja kaupallinen menestys.
Kappale julkaistiin Amosin kolmannella sooloalbumilla "Boys for Pele" 22. tammikuuta 1996. 
Kappale puuttuu joiltakin albumin kansainvälisiltä painoksilta, koska se korvattiin albumin menestyneimmän singlen ”Professional Widow” remixillä ”Armand’s Star Trunk Funkin’ Mix” vuonna 1997. ”In the Springtime of His Voodoo” on taas mukana vuoden 2016 deluxe-painoksella.
Kappale julkaistiin albumin Yhdysvalloissa 24. syyskuuta 1996. Se oli albumin viides ja viimeinen single. Single oli saatavilla CD:llä ja vinyylillä. Levyt sisälsivät useita kappaleesta tehtyjä EDM-remixejä.
Kappaleen kaupallinen menestys jäi pienemmäksi kuin albumin aiemman singlen ”Professional Widow”, josta oli myös tehty EDM-remixejä. ”In the Springtime of His Voodoo” pärjäsi silti Yhdysvalloissa hyvin Dance Club Songs -klubilistalla, jossa se oli parhaimmillaan sijalla 6. Kappale oli lisäksi sijalla 20 Bubbling Under Hot 100 -listalla, joka listaa parhaiten menestyneet Billboard Hot 100 listan ulkopuolelle jääneet kappaleet.
In the Springtime of His Voodoo (Rookery Ending).
Amos julkaisi vuonna 2016 alle minuutin mittaisen kappaleen ”In the Springtime of His Voodoo (Rookery Ending)”, joka oli alun perin tarkoitettu ”In the Springtime of His Voodoo” -kappaleen loppuosaksi. Se on mukana "Boys for Pele" -albumin deluxe-painoksella.
WL-Done

WL-Done Oy on suomalainen tekniseen ympäristöhuoltoon erikoistunut palveluyritys, joka perustettiin vuonna 2008. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Vantaalla. WL-Done Oy:n nimi kumpuaa englannin sanasta "well done" eli hyvin tehty. WL-Done on tarjoaa jätteenkäsittelyratkaisuja Suomessa ja Ruotsissa.
Historia ja tausta.
WL-Done Oy:n perustajat Juha Koljonen ja Jarkko Mikkola, aloittivat toimintansa vuonna 2008 tavoitteena oli auttaa asiakkaita kierrättämään ympäristöystävällisesti ja vähentämään jätehuollon kustannuksia. Yritys on kasvanut vuosien varrella merkittäväksi toimijaksi jätteenkäsittelylaitteiden alalla Suomessa. 
Maahantuonti.
Yritys myös maahantuo jätteenkäsittelykoneita, laitteita ja tarvikkeita. Nykyiseen yrityksen myytäviin tuotevalikoimiin kuuluvat Compoman -jätepuristimet, Bramidan -pystypaalaimet, Hidro-Mak -jätepakkaajat, kontit, jäteastiat, lavat, muovisäkit, paalien sidontatarvikkeet ja monet muut jätealan tuotteet. Yritys on myös laajentunut Ruotsiin, jossa yrityksellä on jälleenmyyjiä. Yritys tarjoaa myös asiakkaiden jätteenkäsittelykoneisiin ja pystypaalaimiin myös Bramidanin -etävalvontapalvelua nimeltään BRA-IN, jolla saadaan tehostettua jätteenkäsittelykoneen toimintoja. 
WL-Done Oy uudisti logon.
WL-Done Oy uudisti logonsa vuonna 2024. Samalla päivitti brändi-ilmettään vastaamaan nykyaikaisia markkinointitarpeita. Uudistuksen yhteydessä päätettiin, että yrityksen nimeä voidaan kirjoittaa tai käyttää puhuttaessa myös muodossa "WLDone". Tämä vahvistaa brändin tunnistettavuutta ja yhtenäisyyttä kaikissa kanavissa. Tämä muutos tukee yrityksen markkinointistrategiaa ja helpottaa nimeen viittaamista niin digitaalisissa kuin perinteisissä viestintäkanavissa.
Huolto- ja rahoituspalvelut.
WL-Done Oy tarjoaa kattavat huolto- ja rahoituspalvelut varmistaakseen jätteenkäsittelylaitteiden tehokkaan ja keskeytymättömän toiminnan. Huoltopalvelut sisältävät ennakoivan huollon, joka pidentää laitteiden käyttöikää ja vähentää seisokkiaikoja, sekä vianmäärityksen ja korjauksen. Lisäksi varaosapalvelu tarjoaa laajan valikoiman alkuperäisiä varaosia suoraan varastosta. Tekninen tuki auttaa ongelmanratkaisussa sekä puhelimitse että paikan päällä. Rahoituspalvelut sisältävät rahoituslaitosten tarjoamia joustavia leasing- ja osamaksuvaihtoehtoja, joiden avulla asiakkaat voivat optimoida kustannuksia ja päivittää laitteita tarpeen mukaan. 
Omistajat perustivat myös yhtiön WLDone Garden Oy:n.
Vuonna 2024 WL-Done Oy:n omistajat perustivat yhtiön WLDone Garden Oy:n. Yritys keskittyy terästuotteiden suunnitteluun ja valmistukseen piha- ja puutarhakäyttöön. WLDone Gardenissa pystytään hyödyntämään WL-Done Oy:n vankkaa kokemusta terästeollisuuden osaajana. WLDone Garden Oy:n tuotevalikoimaan kuuluvat muun muassa istutusastiat, puutelineet, reunukset ja seinämäverhoukset.
Endre Strømsheim

Endre Strømsheim (s. 5. syyskuuta 1997 Oslo) on norjalainen ampumahiihdon kaksinkertainen maailmanmestari.
Strømsheim saavutti nuorten MM-kilpailujen 19-vuotiaiden sarjassa viestissä kultaa ja pikakilpailussa hopeaa vuonna 2016 sekä 22-vuotiaiden sarjan viestissä hopeaa 2018. EM-kilpailuissa hän sai miesten normaalimatkalla kultaa vuonna 2023, hopeaa 2021 ja pronssia 2019, parisekaviestissä kultaa 2020 ja 2023 sekä takaa-ajossa pronssia 2023.
Strømsheim sijoittui Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 takaa-ajossa 13:nneksi sekä normaalimatkalla ja yhteislähdössä 15:nneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2024 hän oli takaa-ajossa kahdeksas. Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 hän voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden yhdestä sakkokierroksesta huolimatta sekä hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Norjan miesten viestijoukkueessa. Lisäksi hän sijoittui pikakilpailussa seitsemänneksi, takaa-ajossa kahdeksanneksi ja normaalimatkalla yhdeksänneksi.
Strømsheim kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Oslossa kaudella 2018–2019. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan kahdestoista Nové Měston pikakilpailussa kaudella 2020–2021. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi, kun hän oli neljäs niin ikään Nové Měston pikakilpailussa kaudella 2022–2023. Hän voitti samalla kaudella IBU-Cupin kokonaiskilpailun. Ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lenzerheiden takaa-ajossa kaudella 2023–2024. Hän oli samalla kaudella Oberhofissa pikakilpailussa kolmas ja voitti takaa-ajon. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs. Kaudella 2024–2025 hän voitti lyhennetyn normaalimatkan kilpailun Kontiolahdella. Hän sijoittui kolmanneksi Oslon yhteislähdössä. Normaalimatkan cupissa hän oli kolmas.
Jeesuksen kävely veden päällä

Jeesuksen kävely veden päällä on yksi Uudessa testamentissa mainituista Jeesuksen ihmeteoista. Kertomus esiintyy kolmesti Uuden testamentin evankeliumeissa – Matteuksella, Markuksella ja Johanneksella – Luukkaan jättäessä sen mainitsematta omassa evankeliumissaan. 
Veden päällä kävely tapahtuu Jeesuksen ruokkimisihmeen jälkeen: Jeesus on käskenyt opetuslapsensa lähtemään Gennesaretinjärven toiselle rannalle sillä aikaa, kun hän jää vuorelle rukoilemaan. Aamuyöllä Jeesus lähtee kävelemään veden päällä kohti opetuslapsia, jotka pelästyvät ja luulevat häntä aaveeksi. Hän nousee veneeseen, rauhoittelee opetuslapsia ja tyynnyttää järvellä nousseen myrskyn.
Kuivajärvi (järvi Suomussalmella)

Kuivajärvi on saman nimisen kylän länsipuolella sijaitseva ylänköjärvi Suomussalmen kaakkoiskolkassa Kainuussa. Sen pinta-ala on noin 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 119 kilometriä itäkoilliseen. Järvi sijaitsee osittain Murhisalon luonnonsuojelualueella.
Maantiede.
Kuivajärvelle antavat mittaa lännen Kuikkalaksi ja idän Koistinlaksi. Pohjoisessa sijaitsee Niskanlaksi Niskanniemen pohjoispuolella. Eteläisintä järvenosaa kutsutaan Aronjärveksi. Järven itärannalla on kyläasutusta. Ainoa saari on järven keskiosan Kalmisaari. Noin kymmenesosa Kuivajärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta sijaitsee Kalmisaaren itäpuolella.
Kuikkalaksi ja Koistinlaksi ovat pitkiä ja kapeita. Järven ulottuvuus Kuikkalahden perukasta Koistinlahden pohjukkaan on noin 2,85 kilometriä.
Pieni Kuivajärvi sijaitsee Kuivajärven kaakkoispuolella. Se on samantasoinen (240,1 metriä merenpinnan yläpuolella) kuin Kuivajärvi. Järviä yhdistää kapea salmi, jonka yli kulkee maantie 9124. Kuivajärveä ympäröivät lukuisat suot (Ruuvikkosuo, Niskansuo). Järveen virtaa lännestä Saarijärveltä (243,3 mpy) runsaan kahden kilometrin pituinen Saarijoki. Järven luusua sijaitsee pohjoisimmassa kolkassa Niskanlahden koillisosassa, josta alkaa pohjoiseen virtaava Kuivajoki.
Kuivajärven vesitilavuus on 4 708 000 kuutiometriä.
Kuivajärvi (59.633.1.020) kuuluu Kivijärven alueeseen (59.633), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Ylä-Vuokin alue (59.63) ja ensimmäinen jakovaihe on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Kuivajärvi on toiseksi laajin valuma-alueensa 43:sta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Laajin on Kivijärvi (noin 1,55 neliökilometriä) ja kolmantena on Murhijärvi (noin 1,29 neliökilometriä).
Oravijärvi

Oravijärvi on Oravivaaran länsipuolella sijaitseva järvi Hyrynsalmen länsiosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on noin 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 54 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Oravijärven ulottuvuus etelän Likalahden pohjukasta pohjoisen Levälahden perukkaan on noin kaksi kilometriä. Lännestä itään järvi on kauttaaltaan alle kilometrin levyinen. Järven koillisosassa sijaitsee Mäntyniemi ja kaakkoisosassa Kallioniemi. Nelisen prosenttia Oravijärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Alue muodostaa yhtenäisen vyöhykkeen järven keskivaiheilla. Vain kuutisen promillea järven tilavuudesta on vähintään kymmenen metrin syvyydessä.
Oravijärvi on saareton. Järven itärannalla maaston korkein kohta on noin 240 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 55 metriä järvenpintaa korkeammalla. Järven itärannalla on myös asutusta. Muilla rannoilla on suoalueita (Järvenpäänsuo, Heinisuo, Leväsuo), joiden halki virtaa tulouomia, kuten Rimminpuro ja Irrinpuro. Oravijärven luusua sijaitsee pohjoisrannalla, josta alkaa itään virtaava Oravijoki. Se laskee Emäjokeen.
Oravijärven ja Emäjoen välissä kulkee maantie 8890.
Oravijärven vesitilavuus on 4 443 000 kuutiometriä.
Oravijärvi (59.433.1.003) kuuluu Oravijoen valuma-alueeseen (59.433), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Hyrynjärven alue (59.43) ja ensimmäinen jakovaihe on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Oravijärvi on laajin valuma-alueensa kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Miekkojen kuutonen

Miekkojen kuutonen on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa on vene, jonka kyydissä on kolme hahmoa, kaksi aikuista ja yksi lapsi. Kuusi miekkaa on pystyssä veneen etuosassa. Toinen aikuisista istuu lapsen kanssa kumarassa niiden juurella. Veneen takaosassa toinen aikuisista työntää venettä rauhallisemmille vesille. Veneen oikealla puolella vesi on aallokkoista, mutta vasemmalla se on tyyntä.
Miekkojen seiska

Miekkojen seiska on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa on varpaillaan hiippaileva hahmo, joka kantaa sylissään viittä miekkaa. Hän katsoo taakseen, siellä näkyy kaksi maahan iskettyä miekkaa sekä värikkäitä telttoja. Kortin vasemmassa reunassa näkyy ihmisjoukko.
Miekkojen kahdeksikko

Miekkojen kahdeksikko on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa on kahdeksan hiekkaan iskettyä miekkaa rannalla. Miekkojen keskellä on punaiseen viittaan pukeutunut hahmo, joka seisoo paikoillaan silmät ja kädet sidottuina. Hän on jähmettynyt paikoilleen pelon tai ahdistuksen seurauksena.
Heidi Reichinnek

Heidi Reichinnek ( ; syntynyt 19. huhtikuuta 1988) on saksalainen poliitikko ja vasemmistopuolueen Die Linke valtiopäiväedustaja. Vuodesta 2024 lähtien hän on toiminut Die Linken liittopäiväryhmän (eli koko Saksan liittoparlamentin Die Linke -ryhmän) puheenjohtajaksi yhdessä Sören Pellmannin kanssa.
Elämäkerta.
Reichinnek liittyi Die Linkeen (vasemmisto) vuonna 2015 ja hänet valittiin seuraavana vuonna Osnabrückin kaupunginvaltuuston jäseneksi. Hän oli ehdolla vuoden 2017 Ala-Saksin osavaltion vaaleissa ja sijoittui puolueen listalla seitsemänneksi, mutta häntä ei valittu. Vuonna 2019 hänestä tuli The Left's Ala-Saksin haaratoimiston puheenjohtaja. 
Reichinnek oli ehdolla Osnabrückin kaupungin vaalipiirissä vuoden 2021 liittovaltiovaaleissa. Hän sijoittui viidenneksi mutta pääsi silti liittopäiville puoluelistalta. 
Puolueessa häntä pidettiin Sahra Wagenknechtin kannattajana, ja vuonna 2019 hän allekirjoitti avoimen kirjeen, jossa hän kiitti Wagenknechtiä hänen poliittisesta työstään. Vuoden 2023 lopussa Wagenknect erosi Die Linkestä ja perusti oman vasemmistopopulistisen puolueen.
Reichinnek pyrki turhaan vasemmiston kongressissa kesäkuussa 2022 puolueen johtoon saaden vain 199 ääntä (35,8 %). Janine Wissler uusi paikkansa 319 äänellä (57,5 %). 
Helmikuussa 2024 Reichinnek valittiin Sören Pellmannin kanssa Die Linken liittopäiväryhmän johtajaksi niukasti 14 äänellä Clara Büngerin 13 ääntä vastaan. 
Yksityiselämä.
Reichinnekin käsivarteen on tatuoitu Saksan kommunistisen puolueen perustajan kuva. Tiktokissa häntä kutsutaan "kuningatar Heidiksi" ja hänen vaalinaluspuheensa sai miljoonia näyttökertoja vuonna 2025.
Rajalla (runo)

Rajalla on Uuno Kailaan runo, jonka aiheena on Suomen itärajan turvaaminen Neuvostoliiton uhkaa vastaan. Runon alkusanat ”Raja railona aukeaa” ovat muodostuneet tunnetuksi sananparreksi.
“Rajalla” julkaistiin alkuaan vuonna 1931 Kailaan runokokoelmassa "Uni ja kuolema", jonka sisältämät runot on kirjoitettu vuosina 1929–1931. “Rajalla” on kokoelman viimeisen osan ensimmäinen runo ja aloittaa sen ”isänmaallisen” osuuden. Runo sisältyy myös Kailaan vuonna 1932 julkaisemaan kokoelmaan "Runoja". Hän muokkasi monia runojaan uusiksi "Runoja"-kokoelmaa varten, mutta “Rajalla”-runon kohdalla muutokset koskivat vain eräitä välimerkkejä.
“Rajalla” edustaa 1920- ja 1930-lukujen Suomessa laajalti vallinnutta ajatusta Suomesta ”lännen etuvartiona” itää vastaan. Se kuuluu samaan eurooppalaisten rajarunojen perinteeseen kuin esimerkiksi saksalainen ”Die Wacht am Rhein”. Kailaan runossa esiintyy myös monien tuon ajan isänmaallisten runojen tapaan ajatus esi-isistä taistelemassa yhä nykypolven rinnalla. ”Rajalla” oli suosittu Akateemisen Karjala-Seuran piirissä, ja sitä luettiin Suomen kouluissa 1930-luvulla. Vaikka runoa pidetään aikaansa sidottuna, sen on sanottu koskettaneen suomalaisia sukupolvesta toiseen ja paljastavan, että itärajaan on Suomessa liittynyt erityinen tunnelataus.
Miekkojen yhdeksikkö

Miekkojen yhdeksikkö on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa on hahmo, joka istuu sängyllä pää käsiin haudattuna. Hänen vierellään on yhdeksän miekkaa ripustettuna mustalle seinälle, miekkojen terät rajattuna kortin ulkopuolelle. Sängyssä on kaiverrus, jossa yksi ihminen voittaa toisen. Peitto on koristeltu erilaisilla astrologisilla symboleilla ja ruusuilla.
Carmen del Paraná

Carmen del Paraná on pikkukaupunki Paraguayn Itapúan departementissa Paranán varrella. Sen asukasluku vuonnna 2022 oli 6 417.
Maantiede.
Carmen del Paraná sijaitsee Paranán varrella Paraguayn Itapúan departementissa Encarnaciónin kaupungista länteen. Jonkni matkaa kaupungista sijajitsee Paranán Yacyretánn paato.
Historia.
Lähellä nykyistä kaupunkia käytiin 9. maaliskuutua 1811 Tacuarín taistelu, jossa paraguaylaiset joukot voittivat argentiinalaiset. Voitto oli olennainen Paraguayn itsenäisyysliikkeelle.
Varsinainen kaupunki perustettiin vuonna 1843 asemana Asunciónista kulkevan rautatien varrella. 1920- ja 1930-luvuilla paikalle saapui siirrtolaisia Saksasta, Ukrainasta, Puolasta ja Tšekkoslovakiasta. Samalla paikkakunnasta kehittyi Paraguayn riisinviljelyksen keskus.
Vuonna 2012 Paranán rantaan valmistui 10 kilometriä pitkä rantapromenadi, joka on vetänyt kaupunkiin matkailijoita.
Väestö.
Carmen del Paranán asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 6 417.
Eila Halonen

Eila Kaarina Halonen (s. 9. toukokuuta 1951 Lapinlahti) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Turun kaupunginteatterissa vuodesta 1984 alkaen. Sitä ennen hän työskenteli muun muassa Lappeenrannan kaupunginteatterissa.
Ura.
Eila Halonen syntyi maanviljelijä Pentti Halosen ja Kaija Halosen perheeseen. Keskikoulun jälkeen hän opiskeli Suomen teatterikoulussa 1970–1974 ja aloitti yksivuotisella kiinnityksellä Hämeenlinnan Kaupunginteatteriin 1974–1975. Sitä seurasivat jaksot Ahaa-teatterissa 1975–1980 ja Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1980–1984. Halosen pitkä kausi Turun kaupunginteatterissa alkoi 1984.
Halosen teatterirooleihin kuuluvat muun muassa Lea ("Huojuva talo"), Indran tytär ("Uninäytelmä"), Charlotta Ivanovna ("Kirsikkapuisto") ja Big Mama ("Kissa kuumalla katolla"). Näytelmässä "Pesärikko" Halosella oli useita rooleja.
Halonen näytteli nimiroolin elokuvassa "Silkki-Saara" (1975). Yleensä hänen roolinsa valkokankailla ja televisiossa ovat olleet pieniä, kuten Raakel Sammakko Mika Kaurismäen elokuvassa "Klaani – tarina Sammakoitten suvusta" (1984) ja varakas nainen Juha Lehtolan draamakomediassa "Ihmisen osa" (2018).
Halonen on toiminut näyttelijäntyön vastaavana lehtorina Teatterikorkeakoulussa.
Musée des arts et métiers

Musée des arts et métiers on Pariisissa sijaitseva museo, jossa on kokoelmat Conservatoire national des arts et métiersistä, joka perustettiin vuonna 1794 tieteellisten laitteiden ja löytöjen suojelemiseksi.
Perustamisestaan ​​lähtien museo on ollut Saint-Martin-des-Champsin luostarissa rue Réaumurilla Pariisin 3. kaupunginosassa. Tällä hetkellä vuonna 1990 perusteellisesti kunnostetulla museolla on sivukonttori luostarin vieressä, ja itse luostarissa on jäljellä suuria esineitä.
Museon kokoelmassa on noin 80 000 esinettä ja 15 000 maalausta, joista 40 000 Pariisissa. Kokoelman joukossa on alkuperäinen versio Foucault-heilurista.
Tämä museo esiintyy kirjallisissa teoksissa, kuten Umberto Econ romaanin Foucault's Pendulum huippukohtauksessa.
Museoon pääsee Pariisin metron Arts et Métiers -asemalta.
Miekkojen kymppi

Miekkojen kymppi on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa on mies, joka makaa maassa kasvot kohti maata. Hänet on peitetty punaisella kankaalla rinnan korkeudelta jalkoihin saakka. Kymmenen pitkää miekkaa on iskettu hänen selkäänsä. Taivas on musta ja pilvinen, mikä viittaa kuolemaan liittyvään pelkoon ja negatiivisuuteen. Vesi on tyyntä. Aurinko nousee horisontissa.
Miekkojen lähetti

Miekkojen lähetti on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa lähetti pitelee kaksin käsin valtavaa miekkaa. Lähetin hiukset hulmuavat tuulessa. Maanpinta on vihreä ja hedelmällinen.
Miekkojen ritari

Miekkojen ritari on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa on haarniskaan pukeutunut ritari, joka ratsastaa valkoisella hevosellaan eteenpäin valtavalla energialla. Ritarin miekka on kohotettu korkealle, symboloiden hänen omistautumistaan tehtävälleen. Valkoinen hevonen symboloi älyllisen energian puhtautta, joka motivoi ritaria. Taustalla myrskypilvet alkavat muodostua, ja puut taipuvat voimakkaassa tuulessa.
Hannah Anderson (juoksija)

Hannah Sofia Anderson (s. 17. syyskuuta 2002 Helsinki) on brittiläis-suomalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija. Hänellä on ollut Suomen edustusoikeus 24. marraskuuta 2024 alkaen. Hän edustaa HIFK-Friidrottia ja häntä valmentaa Lewis Walker.
Anderson kilpaili vuoteeen 2023 saakka lähes yksinomaan Britanniassa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden 1 500 metrin Suomen-mestaruuden 2024. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli alle 23-vuotiaiden sarjassa 57:s.
Anderson sijoittui neljänneksi ensimmäisessä maaottelussaan, Pohjoismaisen hallimaaottelun 1 500 metrillä Espoossa helmikuussa 2025. Hän saavutti samana talvena sisäratojen SM-kilpailuissa Kuortaneella hopeaa 3 000 metrillä ennätyksellään 9.26,18. Myös 1 500 metrin ennätyksensä 4.19,93 hän on juossut lyhyellä radalla. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä.
Miekkojen kuningatar

Miekkojen kuningatar on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa kuningatar istuu valtaistuimella, joka on koristeltu kerubilla, joka edustaa kuningattaren pehmeämpää puolta, sekä perhosilla, jotka symboloivat muutosta. Hän katsoo kohti tulevaisuutta, vasen käsi kohotettuna ikään kuin vastaanottamaan, ja oikeassa kädessään hän pitää miekkaa korkealla ja suoraan, mikä kuvastaa hänen haluaan löytää totuus kaikissa asioissa. Pilvet kerääntyvät taivaalle ja voimakas tuuli puhaltaa puiden läpi, symboloiden muutoksen jatkuvuutta.
Miekkojen kuningas

Miekkojen kuningas on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa kuningas istuu valtaistuimellaan katsoen suoraan eteenpäin, valmiina kohtaamaan kaiken, mitä elämä tuo eteen. Hänen oikeassa kädessään on miekka, joka symboloi rationaalista ajattelua ja tietoisuutta, ja hän suuntaa sen pystyyn ja vasemmalle kohti intuitiivista mieltään. Tämä asento paljastaa hänen päättäväisyytensä yhdistettynä joustavuuteen; vaikka hän tekee päätöksiä älyllisesti, hän myös kuuntelee sisäistä ääntään. 
Kuningas on pukeutunut siniseen tunikaan, joka symboloi halua hengelliseen tietoon, sekä purppuraan viittaan, joka kuvastaa myötätuntoa ja älykkyyttä. Hänen valtaistuimensa selkänoja on koristeltu perhosilla, puolikuisilla ja enkeleillä, jotka tarjoavat hänelle herkkiä ohjeita, ikään kuin antaen hänelle hienovaraista ohjausta. 
Taustalla olevat puut seisovat liikkumattomina, ja pilvet ovat asettuneet paikoilleen. Edellisten Miekkojen hovikorttien tuuli on rauhoittunut, luoden vaikutelman vakaudesta ja selkeydestä sen sijaan, että muutos aiheuttaisi sekavuutta.
Al-Jinn

Al-Jinn (, ) on Koraanin 72. suura ja luokitellaan mekkalaiseksi. Se sisältää 28 jaetta. Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta jinni, joka tarkoittaa islaminuskossa esiintyvää henkiolentoa.
Sisältö.
Suura kertoo siitä, miten jinnit kuuntelevat Koraanin lukemista (1-15). Muu osa suurasta esittää kehotuksia ja uhkauksia ja polemisoi vääräuskoisia vastaan. Suura alkaa kertomalla, että osa jinneistä kuuntelee Koraanin lukemista ja uskoo sen opetuksiin: Jumalalla ei ole vaimoa eikä lasta. 
Vastaava kohta on suurassa 46:29, jossa kerrotaan, että joukko jinnejä tuli kuuntelemaan Koraanin lukemista.
Islamilainen selitys.
Ibn Ishaq/Ibn Hisham kertoo tarinan, joka on suuran taustalla, ellei sitten itse tarinaa päinvastoin ole sepitetty tämän suuran ja suuran 46 pohjalta. Sen mukaan Muhammed oli palaamassa Tai'fista Mekkaan, kun hän Nakhlassa nousi yöllä rukoilemaan. Seitsemän Nisibiksestä kotoisin olevaa jinniä sattui kulkemaan ohi juuri silloin, ja nämä pysähtyivät kuuntelemaan Muhammedin rukoushetkeä. Kun Muhammed oli lopettanut, jinnit kääntyivät takaisin varoittamaan kansaansa, sillä he olivat kääntyneet muslimeiksi.
Uskonnollinen matkailu

Uskonnollinen matkailu on matkailun ilmiö, joka yhdistää nykyaikaisen matkailun uskonnollisiin elementteihin. Uskonnollinen matkailu voi sisältää esimerkiksi vierailuja pyhiin paikkoihin, osallistumisen uskonnollisiin tapahtumiin tai matkoja, jotka on suunniteltu erityisesti uskonnollisille ryhmille.
Uskonnollisella matkailulla voidaan viitata myös kotimaan sisäiseen pyhissä tai uskonnollisesti merkittävissä paikoissa vierailuun. Uskonnollisen matkailun markkinan koko oli vuonna 2024 arviolta lähes 175 miljardia dollaria. Uskonnollisen matkailun markkinan ennustetaan kasvavan voimakkaasti yli 260 miljardiin dollariin vuoteen 2029 mennessä.
Pyhiinvaellukset.
Pyhiinvaellus on matka uskonnolliseen tai hengelliseen paikkaan, jonka tarkoituksena on kokea uskonnollinen tai henkilökohtainen valistuminen. Erityisesti Lähi-itä on suosittu pyhiinvaelluskohde eri uskonnoista riippumatta.
Läheisesti pyhiinvaeltamiseen liittyy myös lähetystyötarkoituksessa tai palvontatarkoituksessa tehtävä matkailu, johon liittyy joko pyhien rituaalien suorittamista, uskon levittämistä, hyväntekeväisyyttä tai vapaaehtoistyötä uskonnollisesta näkökulmasta.
Uskonnolliset nähtävyydet.
Uskonnollisiin nähtävyyksiin kuuluvat vierailut pyhissä paikoissa sekä rakennuksissa, kuten kirkoissa, moskeijoissa ja temppeleissä. Myös eri kulttuurien pyhät ja muinaiset paikat, kuten alkuperäiskansojen hautausmaat sisältyvät uskonnollisiin nähtävyyksiin. Nämä ovat tyypillisiä vierailukohteita myös ei-uskovaisille matkailijoille.
Suosituimmat uskonnolliset maamerkit.
Keskeisiä eri uskontojen maamerkkejä ovat muiden muassa seuraavat kohteet:
Härad

Härad on taajama Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 683 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Marielund (Strängnäs)

Marielund on taajama Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 612 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Merlänna

Merlänna on taajama Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 393 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Sanda (Strängnäs)

Sanda on taajama Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 306 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kalkudden

Kalkudden on taajama Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 306 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Husby och Tuna

Husby och Tuna on taajama Strängnäsin kunnassa Södermanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 263 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Mestarinkatu

Mestarinkatu () on noin 450 metrin pituinen katu Turun ruutukaava-alueella Martin ja Itärannan kaupunginosissa. Mestarinkatu alkaa Martissa suoraan Itäisen Pitkäkadun päästä Mestarinpuiston ja Katrinpuistikon kohdalla, ja päättyy Itärannan puolella Fleminginpuistoon eli Tonttumäkeen.
Mestarinkatu on varsin poikkeuksellinen katu Turussa. Se perustuu Bertel Jungin vuoden 1922 asemakaavaan, joka rikkoi aiemman 1820-luvulla tehdyn, sen aikaisten ihanteiden mukaisen, säännöllisen ruutukaavan. Katu on enimmäkseen mukulakiveä. Vain alkuosa on asfaltoitu ja loppuosa Tonttumäen kyljessä on sorapintaista. Kivetyllä osuudella myös jalkakäytävät ovat edelleen luonnonkivillä päällystettyjä. Muita ainakin osittain mukulakivin päällystettyjä katuja Martin alueella ovat muun muassa Asesepänkatu, Huovinkatu, Temppelikatu, Tiilentekijänkatu ja Vuorityömiehenkatu.
Vuonna 2016 Turkulaisen järjestämässä Turun kauneimman kadun äänestyksessä Mestarinkatu ylsi toiselle sijalle.
Nimi.
Mestarinkatu kuuluu Vaasa-kuninkaitten ajasta muodostettuun aihepiiriin, joka esiintyy kaupunginosissa IV ja V. Nimeä on vuonna 1916 perusteltu siten, että se ”edustaa vaasalaisen aikakauden elinkeinoelämää, jonka huomattavimpia piirteitä juuri oli ammattikuntalaitos kaikkine patriarkallisine muodostumineen.” Nimi vahvistettiin asemakaavassa vuonna 1923.
Rakennukset.
Mestarinkadun varrella on harvinaisen hyvin säilynyt 1920-luvulla rakentunut uusklassismia edustavien värikkäiden työläisten asuntoyhtiöiden muodostama puutaloalue. Suurin osa Mestarinkadun varrella olevista puutaloista on suunnitellut arkkitehti Alexander Nyström. Ainoa julkinen rakennus Mestarinkadulla on Kerttu Tammisen suunnittelema, vuonna 1957 valmistunut koulutalo, jossa toimi aluksi Turun normaalilyseo (1957–1974) ja normaalikoulu (1974–1980). Nykyisin rakennuksessa on Turun konservatorion opetustiloja ja vuoteen 2023 saakka tiloissa toimi myös Turun Steiner-koulu.
Klas Hjalmar Gyldén

Klas Hjalmar Gyldén (5. huhtikuuta 1859 Porvoo – 23. helmikuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen Tampereen kauppaoppilaitoksen perustaja ja johtaja.
Gyldénin vanhemmat olivat filosofian maisteri, Porvoon yläalkeiskoulun konrehtori August Fredrik Gyldén (1818-1868) ja Gustava Charlotta Hoffström. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon ruotsalaisesta lyseosta 1876 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1884.
Gyldén meni opintojensa ohella opettajauralle ja oli opettajana muun muassa Böökin alkeiskoulussa Helsingissä. Valmistuttuaan 1884 hän toimi sitten opettajana Tammisaaren alkeiskoulussa. Tampereelle Gyldén muutti 1890 perustaen sinne samana vuonna kauppaoppilaitoksen, jonka johtajana hän sitten oli lähes kolme vuosikymmentä vuoteen 1919 saakka. 
Gyldén oli 1901–1918 Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja 1914 hän tuli Tampereen Osake-Pankin hallintoneuvoston jäseneksi. Vuonna 1899 Gyldén kutsuttiin jäseneksi hallituksen asettamaan kauppakoulukomiteaan. Hän toimi myös julkisissa ja yksityisissä tilintarkastustehtävissä sekä Tampereella että Helsingissä ja oli Tilintarkastajayhdistyksen toimihenkilönä useita vuosia.
Gyldén oli naimisissa vuodesta 1895 Agda Bremerin kanssa. Gyldénin veli oli Hufvudstadsbladetin aputoimittaja Karl Abraham August Gyldén (1851–1902).
Parat

Parat on norjalainen ammattiliitto. Se on perustettu 2005 ja sillä oli noin 43 000 jäsentä vuonna 2024. Parat ei edusta mitään tiettyä ammattiryhmää, vaan sillä on useita alajaostoja muun muassa farmaseuteille, vakuutusvirkailijoille ja lentokoneiden matkustamohenkilökunnalle.
Lynn Boylan

Lynn Boylan (s. 29. marraskuuta 1976 Dublin) on irlantilainen Sinn Féin -puolueen poliitikko.
Boylan varttui Tallaghtissa Dublinissa. Hän opiskeli journalismia ja sai sitten pätevyydet ympäristöjohtamisessa, ympäristövaikutusten arvioinnissa sekä ympäristönsuojelun johtamisessa. Boylan valittiin Seanad Éireannin jäseneksi vuonna 2020. Hän on ajanut muun muassa ilmasto-oikeudenmukaisuutta sekä oikeutta Stardustin tulipalon uhreille ja näiden perheille. Boylan on istunut Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2014–2019 ja uudelleen vuodesta 2024. Hän edustaa Euroopan parlamentin vasemmistoryhmää (GUE/NGL).
Boylanilta evättiin helmikuussa 2025 pääsy Israeliin, johon hän oli matkustamassa Euroopan unionin Palestiina-delegaation puheenjohtajana. Pääsy evättiin myös Rima Hassanilta ja EU-virkamiehiltä. Etukäteen sovitun matkan tarkoitus oli pääsy keskustelemaan palestiinalaisviranomaisten kanssa.
Ion Druță

Ion Druţă (3. syyskuuta 1928 Horodiște, Romania – 28. syyskuuta 2023 Moskova, Venäjä) oli moldovalainen kirjailija. Häneltä ilmestyi novelleja, romaaneja ja näytelmiä. Niissä hän kuvasi usein maaseudun ja vanhojen perinteiden yhteentörmäystä teollistumisen ja modernistumisen kanssa. Druţă joutui Neuvostoliiton virallisten tahojen arvostelun kohteeksi vanhoja aikoja ihannoivien kirjojensa vuoksi, mutta asetuttuaan asumaan Moskovaan ja alettuaan julkaista teoksiaan venäjäksi hän saavutti kirjallisuus- ja teatterikriitikoiden arvostuksen. Hän oli Romanian akatemian kunniajäsen vuodesta 1990.
Ponte Cestio

Ponte Cestio eli Ponte San Bartolomeo, antiikin Pons Cestius ja Pons Gratiani, on silta Roomassa Italiassa. Se yhdistää Tiberin länsirannan ja Tiberin saaren eli Isola Tiberinan. Nykyinen silta on vuodelta 1892, mutta siinä on käytetty osittain uusiksi samalla paikalla olleen antiikin aikaisen sillan rakennuskiviä.
Historia.
Alkuperäinen Pons Cestius ajoitetaan noin vuosiin 62–27 eaa. Se oli ensimmäinen kivisilta, joka yhdisti Tiberin saaren joen oikeaan eli länsirantaan. Se mainitaan vain "Notitia urbis Romaen" liitteissä ja Polemius Silviuksella, mutta se rakennettiin luultavasti pian Pons Fabriciuksen jälkeen. Tältä ajalta tunnetaan useita merkittäviä Cestiuksia, ja sillan rakennutti todennäköisesti joku heistä toimiessaan "curator viarumina" mainittujen vuosien välillä. Yleensä rakennuttajaksi arvellaan vuoden 44 eaa. preettoria Gaius Cestiusta, joka tunnetaan Cestiuksen pyramidista, tai vuoden 43 eaa. preettoria Lucius Cestiusta. Näin silta ajoittuisi tarkemmin vuosiin 49–43 eaa.
300-luvulla Pons Cestius korvattiin käytännössä kokonaan uudella rakenteella, jonka rakennuttivat keisarit Valentinianus I, Valens ja Gratianus vuonna 369. He vihkivät sen käyttöön vuonna 370 nimellä "Pons Gratiani". Tästä tapahtumasta oli kaksi piirtokirjoitusta, jotka kummatkin esiintyivät kahtena kappaleena. Ensimmäiset oli kaiverrettu marmorilaattoihin ja sijoitettu kaiteen molemmille puolille, ja toiset olivat kaiteen alapuolella. Yksi näistä ensin mainituista piirtokirjoituksista on yhä alkuperäisellä paikallaan.
Pons Gratiania korjattiin useasti 1100-luvulta vuoteen 1834, mutta vuosina 1888–1892 uuden rantavallin rakentaminen ja joen uoman leventäminen edellyttivät vanhan sillan purkamista ja uuden rakentamista.
Rakennelma.
Antiikin aikainen vuonna 370 käyttöön otettu Pons Gratiani oli nykyisen tavoin holvisilta, ja sen pituus oli 48 metriä ja leveys 8,20 metriä. Siinä oli yksi keskuskaari, jonka jänneväli oli 23,65 metriä, ja kummallakin puolella yksi pienempi kaari, joiden leveys oli 5,8 metriä. Silta oli rakennettu tuffista ja peperinosta, ja se oli päällystetty travertiinilla.
Sillan kaiteiden jalustat kantoivat todennäköisesti keisareiden patsaita, siinä missä Pons Fabriciuksessa oli hermit. Rakennustyyli oli karkea ja myöhäisantiikille tyypillinen, eikä alkuperäisestä Pons Cestiuksesta voinut säilyä juuri mitään myöhemmässä rakenteessa, vaikka molempien siltojen yleisilme ja muoto olivat epäilemättä samankaltaisia.
Nykyinen vuonna 1892 valmistunut silta on 80,40 metriä pitkä ja siinä on kolme kaarta. Näin se on huomattavasti vanhaa siltaa pidempi. Antiikin aikaista rakennetta on erityisesti uuden sillan keskuskaaressa, joka toistaa alkuperäisen tarkasti, vaikka vain noin kolmasosa antiikin aikaisesta materiaalista voitiin käyttää uudelleen.
Ponte Fabricio

Ponte Fabricio, antiikin Pons Fabricius, on silta Roomassa Italiassa. Se yhdistää Tiberin itärannan ja Tiberin saaren eli Isola Tiberinan. Silta on Rooman antiikin aikaisista silloista parhaiten säilynyt.
Historia.
Pons Fabriciuksen rakennutti Lucius Fabricius, josta se sai nimensä. Hän toimi "curator viarumina" vuonna 62 eaa. Rakentaminen on kytketty Asklepioksen eli roomalaisittain Aesculapiuksen kultin elvyttämiseen Tiberin saarella. Sillan rakentamisesta kertovat kaksi samanlaista piirtokirjoitusta molemmin puolin sillan kaarien yläpuolella. Vuonna 21 eaa. konsulit Quintus Aemilius Lepidus ja Marcus Lollius korjasivat sillan vuoden 23 eaa. tulvan jälkeen, ja tästä on toinen piirtokirjoitus kaupunginpuoleisen kaaren yläpuolella. On todennäköistä, että tämä kivisilta korvasi aiemman puusillan.
Keskiajalla silta tunnettiin sekä virallisella nimellään että nimellä "Pons Judaeorum", koska se sijaitsi lähellä juutalaiskaupunginosaa. Nykyaikana se on tunnettu myös nimellä "Ponte dei Quattro Capi" (”Neljän pään silta”).
Rakennelma.
Silta on holvisilta ja rakennettu tuffista ja peperinosta, jotka on päällystetty travertiinilla. Osa travertiinista on korvattu tiilellä. Sillassa on kaksi puolipyöreää kaarta ja niiden välissä pienempi kaari. Sillan pituus on 62 metriä, ja kaarien leveydet ovat 24,25 ja 24,50 metriä.
Sillan nykyiset kaiteet rakennettiin vuonna 1679 paavi Innocentius XI:n toimeksiannosta, mutta alkuperäinen kaide oli jaettu paneeleihin, joita koristivat pilasterit, nelikasvoiset hermit ja pronssiset kaiteet. Idänpuoleisen pään kaksi pilasteria ja hermiä ovat alkuperäisiä, ja sillan nykyaikainen nimitys ”Neljän pään silta” tulee niistä. Nykyisin silta on parhaiten säilynyt antiikin aikainen silta Roomassa ja kaiteita lukuun ottamatta käytännössä alkuperäinen rakenteensa puolesta.
Ponte Sisto

Ponte Sisto on silta Roomassa Italiassa. Se ylittää Tiberin ja kulkee Via dei Pettinarilta Regolasta Piazza Trilussalle Trasteveressä. Silta rakennettiin vuonna 1475. Sen paikalla sijaitsi antiikin aikana Pons Aurelius.
Historia.
Pons Aurelius.
Ensimmäinen paikalla ollut antiikin aikainen silta rakennettiin noin vuonna 12 eaa. Sen rakennutti mahdollisesti Agrippa.
Myöhempi Pons Aurelius mainitaan vain 300- ja 400-luvun asiakirjoissa, mutta se on epäilemättä sama silta, joka tunnettiin keskiajalla nimellä "Pons Antoninus". Siksi sillan täytyy olla jonkun keisarin rakennuttama, joka kantoi sekä Aureliuksen että Antoninuksen nimeä, jolloin vaihtoehdot ovat Antoninus Pius, Marcus Aurelius ja Caracalla. On mahdollista, että kyseessä oli Caracalla, sillä hän olisi saattanut haluta yhdistää Septimius Severuksen rakennukset Septimianumin nimellä tunnetulla alueella Tiberin toisella puolella läheisemmin Campus Martiukseen.
Vuonna 1878 löydettiin joen pohjasta, heti Ponte Siston ensimmäisen kaaren alapuolelta, vanhemman sillan jäänteitä ja myös sillan sisäänkäynnillä sijainneen muistokaaren jäännöksiä. Näissä jäänteissä oli osittain säilyneitä piirtokirjoituksia, jotka kertovat kaaren ja sillan jälleenrakennuksesta Valentinianus I:n toimeksiannosta vuosina 365–366. Löytöihin kuului myös palasia pronssipatsaista. Löydöt osoittavat, että Valentinianus korjautti sillan, ja selittävät myös viittauksen Ammianus Marcellinuksella.
Nimen "Pons Valentinianus" täytyy olla ollut jonkin verran käytössä myöhempinä aikoina alkuperäisten nimien rinnalla, sillä "Mirabilia urbis Romaessa" esiintyvät molemmat nimet, vaikkakin erehdyksessä niitä käytetään eri silloista. Vaikuttaa kuitenkin siltä, ettei Valentinianuksen jälleenrakennus tehnyt roomalaisiin niin suurta vaikutusta, että vanhemmat nimet Pons Antoninus ja Pons Aurelius olisi korvattu kokonaan uudella virallisella nimityksellä.
Nykyinen silta.
Silta tuhoutui osittain vuonna 772. Se rakennettiin uudelleen nykyiseen muotoonsa vuosina 1473–1475 paavi Sixtus IV:n toimeksiannosta. Silta tehtiin vuoden 1475 riemuvuotta varten, ja syynä rakentamiselle oli se, että Ponte Sant’Angelo oli ruuhkautunut pahasti edellisenä riemuvuonna 1450. Nykyinen nimi "Ponte Sisto", ”Sixtuksen silta”, juontaa juurensa tästä jälleenrakennuksesta. Rakennustyö tehtiin antiikin aikaisen sillan perustuksille. Sillan suunnitteli mahdollisesti Baccio Pontelli.
Nykyisin Ponte Sisto on vain jalankulkijoiden käytössä. Se tunnetaan näköalasta Pietarinkirkon kupolille.
Rakennelma.
Ponte Siston pituus on 108 metriä ja leveys 11 metriä. Sillassa on neljä kaarta. Keskimmäisessä pylväässä on ylimääräinen pyöreä aukko, jonka tarkoitus on helpottaa virtausta Tiberin tulviessa korkeimmillaan. Silta on rakennettu tuffista, joka on päällystetty travertiinilla.
Antiikin aikaista rakennetta voi nähdä vielä erityisesti sillan toisessa päässä. Sillan itäpäässä on kaksi humanisti Bartolomeo Platinan Sixtus IV:n kunniaksi kirjoittamaa piirtokirjoitusta.
Lars Magnus Enberg

Lars Magnus Enberg (3. marraskuuta 1787 Värmlanti – 20. marraskuuta 1865 Tukholma) oli ruotsalainen filosofi, opettaja ja kirjailija. Hän valmistui Uppsalan yliopistosta vuonna 1809 ja toimi filosofian opettajana sekä rehtorina Tukholman lukiossa vuodesta 1821. Enberg kirjoitti erityisesti filosofian oppikirjoja. Vuonna 1825 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi.
Sinulle!

Sinulle! on suomalaisen iskelmälaulaja Kristian ”Kisu” Jernströmin vuonna 1971 julkaistu esikoisalbumi. Levy sisältää pääasiassa ulkomaisia käännöskappaleita, joita on kirjoittaneet muun muassa Neil Diamond sekä Albert Hammond–Mike Hazlewood -kaksikko.
EMI julkaisi albumin vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset Kaj Backlund.
Félix Houphouët-Boignyn yliopisto

Félix Houphouët-Boignyn yliopisto (, lyh. UFHB) on Norsunluurannikon Abidjanissa toimiva yliopisto. UFHB on Norsunluurannikon johtava yliopisto. Opetuksessa käytetään ranskan kieltä. Opiskelijoita on noin 60 000.
Oppilaitos sai alkunsa vuonna 1958. Vuosien varrella oppilaitoksen nimi on vaihtunut useasti. Aiempia nimiä ovat muun muassa Abidjanin yliopisto (L’Université d’Abidjan) ja Norsunluurannikon kansallinen yliopisto (Université Nationale de Côte d’Ivoire). Vuonna 1992 silloinen yliopisto jaettiin sijaintipaikkansa mukaan kolmeksi erilliseksi yliopistoksi. Näistä yksi tunnettiin vuosina 1995–2012 nimellä Cocodyn yliopisto (Université de Cocody). Vuonna 2012 se nimettiin Norsunluurannikon ensimmäisen presidentin, lääkäri Félix Houphouët-Boignyn mukaan.
Lynn Nottage

Lynn Nottage (s. 2. marraskuuta 1964 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänen teoksensa keskittyvät muun muassa työväenluokkaan ja Yhdysvaltain rotukysymyksiin. Hän on voittanut ensimmäisenä naisena kahdesti näytelmäkirjallisuuden Pulitzer-palkinnon; ensimmäisen vuonna 2009 näytelmästä "Ruined" ja toisen vuonna 2017 näytelmästä "Sweat".
Kerttu Tamminen

Kerttu Tamminen (10. lokakuuta 1898 Uusikirkko – 16. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hän kävi koulut Jyväskylässä ja valmistui siellä myös ylioppilaaksi. Vuonna 1924 Tamminen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta, minkä jälkeen hän toimi piirtäjänä eri arkkitehtitoimistoissa vuoteen 1945 saakka. Rakennushallituksessa hän toimi vuodesta 1946 ensin piirtäjä, sitten vuonna 1947 ylimääräisenä arkkitehtina ja vuodesta 1961 alkaen toimistoarkkitehtina.
Tamminen on suunnitellut rakennuksia muun muassa Jyväskylään ja varsin monipuolisesti kouluja eri puolille Suomea.