tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Robert Fludd

Robert Fludd () (17. tammikuuta 1574 Kent, Englanti - 8. syyskuuta 1637 Lontoo) oli englantilainen lääkäri ja mystinen filosofi.
Elämä.
Fludd oli kuningatar Elisabetin Ranskassa ja Alankomaissa toimineen sotarahastonhoitajan Sir Thomas Fluddin poika. Opiskeltuaan Oxfordin St John's Collegessa hän matkusti Euroopassa kuusi vuotta ja tutustui Paracelsuksen kirjoituksiin. Fludd palasi Oxfordiin, liittyi Christ Churchin jäseneksi, suoritti lääketieteen tutkinnon ja pääsi lopulta Royal College of Physicians -lääkäriseuran jäseneksi. Fludd harjoitti lääkärin ammattia Lontoossa menestyksekkäästi, vaikka hänen sanotaan tarjonneen myös uskomushoitoja potilailleen.
Vaikka Fludd oli innostunut mystisistä teorioista, hän ei halveksinut tieteellisiä kokeita. 
Okkultismi.
Paracelsusta seuraten Fludd pyrki muodostamaan filosofisen järjestelmän, joka perustui fyysisen ja hengellisen totuuden identtisyyteen. Siinä maailmankaikkeus ja kaikki luodut asiat lähtevät Jumalasta, joka on kaikkien asioiden alku, loppu ja summa, ja lopulta palaavat Jumalaan. Luomisen teko on aktiivisen periaatteen (valon) erottaminen passiivisesta (pimeydestä) jumalallisen ykseyden (Jumalan) helmassa. Maailmankaikkeus koostuu kolmesta maailmasta; arkkityyppi (Jumala), makrokosmos (maailma), mikrokosmos (ihminen). Ihminen on maailma pienoiskoossa, jonka kaikki osat vaikuttavat toisiinsa. Ihmisen (ja jopa mineraalin ja kasvin) on mahdollista kokea muodonmuutos ja saavuttaa kuolemattomuus. 
Fluddin järjestelmää voidaan kuvata materialistiseksi panteismiksi, jonka hän allegorisesti tulkittuna esitti sisältävän kristinuskon todellisen merkityksen, jonka Jumala oli ilmoittanut Aadamille, joka perimätiedon kautta siirtyi Moosekselle ja Abrahamille, Iisakille ja Jaakobille ja jonka Kristus ilmoitti lopulta toisen kerran ihmiskunnalle. 
Fluddin aikaiset varhaiset tiedemiehet Johannes Kepler, Pierre Gassendi ja Marin Mersenne kritisoivat Fluddin teorioita. 
Fludd puolusti ruusuristiläisiä, ja Thomas De Quincey pitää häntä nykyaikaisen vapaamuurariuden isänä.
Via Vallen

Via Vallen, oikealta nimeltään Maulidia Octavia (s. 1. lokakuuta 1991 Surabaya) on indonesialainen dangdut-laulaja. Hänen taiteilijanimensä "Vallen" tulee Evanescence-yhtyeen ensimmäisestä albumista "Fallen".
Octavia aloitti musiikkiuransa 15-vuotiaana. Hänen ensimmäinen singlensä "Selingkuh", julkaistiin vuonna 2014. Vuonna 2017 hänen jaavaksi laulamastaan kappaleesta "Sayang" tuli Indonesiassa suosittu, ja sitä oli katsottu videopalvelu YouTubessa maaliskuuhun 2020 mennessä 189 miljoonaa kertaa.
Via Vallen esitti vuoden 2018 Aasian kisojen teemakappaleen "Meraih Bintang".
Karin Stoltenberg

Karin Stoltenberg (o.s. Heiberg; 23. marraskuuta 1931 Paterson, New Jersey, Yhdysvallat – 17. lokakuuta 2012) oli norjalainen geenitieteilijä, poliitikko ja virkamies, joka pyrki kehittämään johdonmukaista perhepolitiikkaa Norjassa. Hänet tunnettiin myös feministinä ja pääministeri Jens Stoltenbergin äitinä sekä ulkoministeri Thorvald Stoltenbergin vaimona.
Elämäkerta.
Karin Heiberg syntyi norjalaisessa keskiluokan perheessä Patersonissa, New Jerseyssä, Yhdysvalloissa. Heibergillä heräsi kiinnostus poliittisiin asioihin jo varhaisessa teini-iässä. Hän tapasi tulevan aviomiehensä Thorvald Stoltenbergin 18-vuotiaana Norjassa, mutta lyhyen romanssin jälkeen hän muutti perheensä kanssa Kanadaan, jossa hän asui kuusi vuotta ja oli jonkin aikaa naimisissa toisen miehen kanssa. Avioeronsa jälkeen Kanadassa, hän palasi Norjaan suorittaakseen genetiikan tohtorin tutkinnon. Hän ilmoitti Stoltenbergille, että hän on palannut, ja he päättivät mennä naimisiin 24 tunnin päästä heidän tapaamisestaan. Tällöin oli vuosi 1957. Hän keskeytti tieteellisakateemisen uransa, mutta suoritti valtiotieteen opinnot Oslon yliopistossa. 
Stoltenbergin perhe muutti usein Thorvaldin diplomaattiuran seurauksena. Karin aloitti uransa valtion virkamiehenä Norjan kehitysyhteistyövirastossa. Vuonna 1972 hän aloitti johtavan virkamiehen tehtävän kuluttaja- ja hallinto-osastossa. Siellä hän kehitti Inger Louise Vallen johdolla useita poliittisia aloitteita naisten sisällyttämiseksi työvoimaan . Hän työskenteli myös valtiosihteerinä kauppa- ja merenkulkuministeriössä sekä teollisuuskauppaministeriössä. Hän luonnehti olevansa byrokraatti eikä poliitikko ja osallistui harvoin miehensä poliittiseen toimintaan. 
Perhe.
Stoltenbergille syntyi yhdessä aviomiehensä Thorvaldin kanssa kolme lasta. Lääkäri ja tutkija Camilla Stoltenberg 1958, Norjan ex-pääministeri Jens Stoltenberg 1959 ja tv-persoona Nini Stoltenberg 1963. Nini menehtyi vuonna 2014. 
Lähteet.
Coop Himmelb(l)au

Coop Himmelblau, myös Coop Himmelbau, on Rainer Maria Holzerin, Wolf D. Prixin ja Helmut Swiczinskyn Wienissä vuonna 1968 perustama arkkitehtiryhmä ja arkkitehtitoimisto. Holzer jätti ryhmän jo vuonna 1971. Vuonna 1989 ryhmään liittyi Frank Stepper. 
Coop Himmelblau -ryhmä loi aluksi vaihtoehtoisia malleja stabiilin kaupunkirakenteen rikkomiseksi, myöhemmin sen poeettis-aggressiivinen kritiikki kohdistui postmodernismin yhteydessä ilmennyttä konservatiivisuutta vastaan. Ryhmä pyrki aluksi lietsomaan hämmennystä, kauhua ja uhan tuntua aggressiivisilla suunnitelmillaan, ja ryhmää kiinnostivat pneumaattiset tilarakennelmat. Osa projekteista oli tarkoitus sytyttää palamaan. Coop Himmelblaumin Wienin Falkestrasselle vuosina 1982–1988 laatima asuinkerrostalon ylimpien kerrosten uudistussuunnitelma muodostui läpimurroksi. Ryhmä suunnitteli perinteisen kerrostalon yläosaan näennäisesti epävakaan luurankomaisia siipiä muistuttavan rakennelman. He suunnittelivat Wieniin myös kokonaisen asuintalon, jossa kulmikkaat elementit vaikuttavat kamppailevan keskenään. 
Coop Himmelblaun muihin tyyliltään dekonstruktivistisiin 1980-luvun suunnitelmiin kuuluvat muun muassa Roter Engel -baari (1981) ja Wahliss-pasaasi (1986) Wienissä sekä Funderwerk 3 -tehdasrakennus (1988) St. Veitissä. Ryhmän myöhemmissä töissä ovat korostuneet toisaalta uusekspressionistiset piirteet ja toisaalta abstraktien dekonstruktiivisten muotojen jalostus kohti high-tech-arkkitehtuuria.
David W. Panuelo

David W. Panuelo on mikronesialainen poliitikko, joka toimii Mikronesian liittovaltion 9. presidenttinä. Hän astui virkaansa 11. toukokuuta 2019.
Hohtominiahven

Hohtominiahven ("Elassoma evergladei") on pienikokoinen pohjoisamerikkalainen aurinkoahvenkalojen lahkon sisävesikala. Sitä pidetään myös akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Hohtominiahven kasvaa useimmiten noin 2–3 cm pitkäksi. Koiras on väriltään vihreä, ruskea tai musta, ja ruumiissa on tummia pilkkuja. Väritys muuttuu kutuaikana mustaksi, ja tällöin kyljissä ja päässä on sinisenä hohtavia raitoja. Naaras on punaruskea. 
Levinneisyys ja elintavat.
Hohtominiahvenen levinneisyysalue ulottuu Alabamasta Floridaan ja Pohjois-Carolinaan. Sen elinympäristöä ovat rauhalliset makeat vedet kuten suot, hitaasti virtaavat joet ja lammet. Elinympäristössä on usein mutapohja ja runsaasti kasvillisuutta. Hohtominiahvenen ravintoa ovat madot ja pienet äyriäiset. Naaras kutee vesikasvillisuuden joukkoon, ja koiras vartioi munia.
Kaiken maailman ennätykset

Kaiken maailman ennätykset on vuonna 2021 alkanut viihdeohjelma, jota juontaa Mikko Penttilä. Ohjelma käsittelee Guinness World Recordsin ennätyksiä. Ensimmäinen jakso esitettiin 27. maaliskuuta 2021 MTV3-kanavalla. Lisäksi jokaisessa jaksossa vierailee julkisuudesta tuttu henkilö eli Tähtivieras, joka yrittää etukäteen valitun ennätyksen rikkomista.
Hannes Sigfússon

Hannes Sigfússon (1922 Reykjavík, Islanti – 1997) oli islantilainen runoilija. Hän kuului modernisteihin eli niin sanottuihin atomirunoilijoihin ja oli Islannin ensimmäisiä varsinaisia modernisteja.
Hannes Sigfússon oli atomirunoilijoiden äänenkannattajan Birtingurin päätoimittaja. Hän asui Norjassa 1963–1988, jossa hän työskenteli kirjastonhoitajana. Hänen esikoisrunokokoelmansa "Dymbilvaka" (1949) ja seuraava "Imbrudagar" (1951) sisältävät surrealistisia runosarjoja. Ne ovat kuvallisia, hämäriä ja monimutkaisia. Myöhemmissä kokoelmissa hän on omaksunut avoimemman runokielen. Hän on kirjoittanut lisäksi romaaneja, muistelmia ja kääntänyt kirjallisuutta islanniksi.
Maj-Lis Holmbergin suomentamia runoja on antologiassa "Ja tunturin takaa kuulet –: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa" (Espoo: Weilin+Göös 1977 )
Max Forsman

Max Forsman (s. 1973) on suomalainen näyttelijä. 
Forsman on kiinnitetty Svenska Teaterniin Helsingissä ja eniten hän on näytellyt ruotsiksi.
Suomenkieliselle yleisölle Forsman on tunnettu juontajana tieteellisvihteellisessä sarjassa "Avara ihmisluonto" (YLE) ja roolistaan "Markus Aaltona" sarjassa "Onnela" (C more/MTV3, kaudet 3, 4 ja 5).
Kalemegdanin puisto

Kalemegdanin puisto (, "Kalemegdanski park") sijaitsee Serbian pääkaupungissa Belgradissa Savan ja Tonavan yhtymäkohdan kaakkoispuolella. etelärannalla lähellä ottomaanien ajan Kalemegdanin linnoitusta. Sanan alkuperä tulee turkin kielestä, "kale" on linnoitus ja "megdan" on taistelu. Puisto on kaupungin merkittävimpiä virkistys- ja matkailukohteita. Siellä sijaitsee muun muassa Pobednik-monumentti, joka on Belgradin keskeinen maamerkki, sekä Ranskalle osoitettu kiitosmonumentti. Puiston perustaminen aloitettiin vuonna 1869. Puisto on jakautunut suurempaan ja pienempään osaan, ja sinne vievät romanttista tyylisuuntaa edustava Suuri portaikko vuodelta 1928 sekä vanhempi arkkitehti Jelisaveta Načićin suunnittelema Pieni portaikko vuodelta 1903. Puistossa on myös sotamuseo ja metsätalouteen erikoistunut museo.
Akustiikan laboratorio

Aalto-yliopiston akustiikan laboratorio (engl. Aalto Acoustics Lab) on Otaniemessä Espoossa sijaitseva äänitekniikan tutkimuskeskus, joka kuuluu Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakouluun . Akustiikan laboratoriossa tutkitaan mm. tilaäänen tallentamista ja toistoa, konserttisalien akustiikkaa, huoneakustiikan mallintamista, kuulokkeiden ja kaiuttimien signaalinkäsittelyä, musiikkiteknologiaa ja virtuaalitodellisuuden äänitekniikkaa .
Akustiikan laboratorio on monitieteinen yksikkö, jossa työskentelee yhteistyössä kolmen Aallon korkeakoulun tutkijoita ja opettajia: perustieteiden korkeakoulu, sähkötekniikan korkeakoulu sekä taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu . Pääosa henkilökunnasta työskentelee signaalinkäsittelyn ja akustiikan laitoksella. Laboratorion professorit opettavat mm. englanninkielisessä akustiikan ja äänitekniikan maisteriohjelmassa (engl. Acoustics and Audio Technology) .
Laboratoriossa on neljä vakituista työntekijää: kolme professoria ja yksi laboratorioinsinööri. Joka vuosi parikymmentä uutta opiskelijaa aloittaa maisteriopinnot. Väitöskirjaa tekeviä jatko-opiskelijoita on kerrallaan parikymmentä.
Akustiikan laboratorion erikoistilat sisältävät ison kaiuttoman huoneen, kaksi pienempää kaiutonta huonetta, vaihtuvan akustiikan tilan, kuunteluhuoneen ja äänieristettyjä kuuntelukoppeja . Iso kaiuton huone on paitsi kaikumaton myös erittäin hiljainen, sillä siellä taustamelun äänenpainetaso on alle 0 dB . Sen arvioidaan olevan Suomen hiljaisin huone . 
Historia.
Akustiikan laboratorion nykymuotoinen toiminta alkoi Teknillisen korkeakoulussa (TKK) vuonna 1980, kun Matti Karjalainen aloitti akustiikan apulaisprofessorina . Laboratorio oli osa TKK:n puhelintekniikan laboratoriota vuoteen 1986 asti, jolloin se itsenäistyi Karjalaisen saadessa nimityksen ensimmäiseksi akustiikan professoriksi . Vuonna 2008 laboratorio yhdistettiin kahden muun TKK:n laboratorion kanssa signaalinkäsittelyn ja akustiikan laitokseen . 
Käytännössä akustiikan opetus oli alkanut TKK:ssa Helsingissä jo 1950-luvulla, jolloin järjestettiin ensimmäisiä luentokursseja . TKK:n siirtyessä Helsingin keskustasta Otaniemeen Espooseen akustiikan laboratoriolle rakennettiin erikoistilat: kolme kaiutonta huonetta ja kaiuntahuoneen sisältävä laboratoriokompleksi valmistui nykyiselle paikalleen vuonna 1969 . Jarmo Toivanen työskenteli akustiikan laboratoriossa 1970-luvulla ja opetti akustiikan kursseja sekä kirjoitti suomenkielisen oppikirjan ”Teknillinen akustiikka” .
Vuonna 1999 valmistui kuunteluhuone, joka on äänieristetty, akustiikaltaan pohjoisamerikkalaista olohuonetta vastaava tila, joka on tarkoitettu kuuntelukokeisiin ja monikanavaäänentoiston esittelyyn . Akustiikan laboratorion kaiuttomien huoneiden ääntä absorboivat kiilat on vaihdettu vuosina 2005 ja 2019 . Akustiikan laboratorion erikoistilat nimettiin vuoden 2019 remontin valmistuessa kuuluisien suomalaisten äänitekniikan pioneerien mukaan, kuten kuunteluhuone Matti Otalan mukaan, pieni kaiuton huone Tapio M. Köykän mukaan ja vaihtuvan akustiikan huone Paavo Arnin mukaan .
La Clairon

La Clairon eli oikealta nimeltään Clair Josèphe Hippolyte Leris (25. tammikuuta 1723 – 29. tammikuuta 1803) oli ranskalainen näyttelijä. Hän oli saksalaisen aatelismiehen Alexander von Brandenburg-Ansbachin rakastajatar ja asui tämän lahjoittamassa linnassa. La Clairionia pidettiin yhtenä sukupolvensa parhaista näyttelijöistä.
Marjatta Sarpaneva

Marjatta Sarpaneva (o.s. Svennevig, s. 4. syyskuuta 1944 Helsinki) on suomalainen malli, muotoilija ja tietokirjailija. 
Marjatta Svennevig työskenteli koulun päätyttyä mainostoimistossa ja mallina. Hän suunnitteli myöhemmin silmälasikehyksiä Instrumentariumille, jossa hänelle tarjottiin jopa pääsuunnittelijan paikkaa. Svennevig luopui kuitenkin urastaan pitkälti avopuolisonsa Timo Sarpanevan painostuksesta.
Svennevig kirjoitti toimittaja Ritva Alkun kanssa elävää ravintoa käsittelevän kirjan Minun valintani, joka ilmestyi vuonna 1988. Lisäksi hän piti 1990-luvulla elävää ravintoa tarjoilevaa Green Way -nimistä ravintolaa.
Svennevigin puolisostaan Timo Sarpanevasta kirjoittama elämäkerta julkaistiin vuonna 2020 Marjatta Sarpanevan nimellä. Kirja valittiin samana vuonna Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi.
Yksityiselämä.
Svennevig tapasi muotoilija Timo Sarpanevan ollessaan vasta 16-vuotias. He alkoivat seurustella, vaikka Sarpaneva oli perheellinen mies. Seurustelua kesti noin 10 vuotta, kunnes he saivat lapsen ja muuttivat yhteen, minkä jälkeen Sarpaneva erosi vaimostaan. Tämän jälkeen he saivat vielä toisen lapsen. Pari avioitui vuonna 1997, jolloin Svennevigin nimi muuttui Marjatta Sarpanevaksi.
Franz von Miklosich

Franz von Miklosich () (29. marraskuuta 1813 – 7. maaliskuuta 1891) oli slovenialaistaustainen itävaltalainen filologi.
Miklosich on Josef Dobrovskýn ja Jernej Kopitarin ohella vertailevan slaavilaisen kielitieteen perustaja. 
Elämä.
Von Miklosich syntyi Ljutomerin kaupungin () lähellä Steiermarkissa Itävallassa (nykyään osa Sloveniaa) 29. marraskuuta 1813. Hän valmistui filosofian tohtoriksi Grazin yliopistosta ja toimi siellä jonkin aikaa filosofian professorina. Vuonna 1838 hän lähti Wieniin, jossa hän suoritti oikeustieteen tohtorin tutkinnon. Hän omistautui kuitenkin slaavilaisten kielten opiskelulle, jätti oikeustieteen opinnot ja sai viran Wienin keisarillisessa kirjastossa, jossa hän työskenteli vuodesta 1844 vuoteen 1862. Vuonna 1849 von Miklosich nimitettiin Wienin yliopiston vastaperustettuun slaavilaisen filologian professuuriin, jota hän hoiti vuoteen 1886 asti. 
Hänestä tuli Wienin tiedeakatemian jäsen, joka nimitti hänet historiallis-filosofisen osastonsa sihteeriksi. 
Hänen lukuisat kirjoituksensa käsittelevät slaavilaisten kielten lisäksi myös romaniaa, albaniaa, kreikkaa ja romanikieltä. 
Tieteellisten ansioitten takia Itävallan keisari Frans Joosef I antoi von Miklosichille aatelisarvon vuonna 1864.
Kim Swift

Kim Swift on yhdysvaltalainen videopelien suunnittelija, joka oli pääsuunnittelija "Portal"-pelille. Muita pelejä ovat "Half-Life 2", "Quantum Conundrum", "Left 4 Dead" ja "". Hän työskentelee Electronic Artsin Motive-studiolle ja on aiemmin työskennellyt Valve Corporationille ja Airtight Gamesille.
Swift on yksi tunnetuimmista naisista pelialalla Fortune Magazinen mukaan.
Swift oli kehittämässä peliä nimeltä "Narbacular Drop", jonka Valven Gabe Newell näki ja palkkasi ryhmän, joka kehitti Valvelle "Portalin". "Portalin" kehittäjät (lukuun ottamatta käsikirjoittajaa Erik Wolpawia) olivat olleet opiskelijoina DigiPen Institute of Technologyssa, jossa valmistuvat opiskelijat osallistuivat päätöstyön tekemiseen.
Swift lähti Valvelta vuonna 2009 Airtight Gamesille. Swiftin mukaan Valven nopea kasvu teki hänen haluamansa kehitystavan vaikeaksi kasvavien ryhmien ja tiukkojen aikataulujen myötä, jolloin pienemmässä ryhmässä toimiminen houkutteli johtaen hänen lähtöönsä Valvelta.
"Portalin" on sanottu vieneen taidemuotoa eteenpäin, mutta Swiftin mukaan hän "tekee leluja ja pitää lelujen tekemisestä". 
Pelit sallivat ihmisten kuvitella ja leikkiä ja se on sosiaalisesti hyväksyttävä tapa käyttää mielikuvitusta.
"Portal" on myynyt yli neljä miljoonaa kappaletta vähittäismyynnissä (ja luultavasti tuplasti digitaalisena jakeluna) ja se on yksi 14:sta pelistä Museum of Modern Artin pysyvässä kokoelmassa.
Imitation (televisiosarja)

Imitation () on televisioyhtiö KBS2:n tuleva eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Jung Ji-so, Lee Jun-young, Jeong Yun-ho ja Park Ji-yeon. Sarja perustuu samannimiseen webtooniin, ja sen esitys alkaa 7. toukokuuta 2021.
Juoni.
Lee Ma-ha on Tea Party nimisen K-pop-tyttöyhtyeen jäsen. Yhtye kärsii suosion puutteesta, mutta pian Ma-ha saa huomiota sosiaalisessa mediassa, sillä näyttää kuuluisalta laulajattarelta, La Ri-malta. Ma-ha aiheuttaa epähuomiossaan Hyukin loukkaantumisen, joka kuuluu kuuluisaan Shax-yhtyeeseen. Shax’n toinen jäsen, Kwon Ryok alkaa vihata Ma-haa tapahtuneen takia. Ryokia ärsyttää myös Ma-han tapa kalastaa suosiota Ri-man avulla. Ma-han ja Ryokin tiet kohtaavat uudelleen, sillä lopulta he kumpikin saavat roolin samasta draamasarjasta. Ma-han lapsuuden ystävä, Lee Yu-jin, joka kuuluu Sparkling-yhtyeeseen, on rakastunut Ma-haan ja yrittää suojella tätä Ryokilta.
Näyttelijät.
Pääroolit.
Lee Ma-ha on epäsuositun Tea Party-yhtyeen jäsen. Hän on luonteeltaan pirteä sekä myös lahjakas tanssija, joka kuitenkin tunnetaan parhaiten tyttönä, joka näyttää kuuluisalta laulajattarelta, La Ri-malta. Ma-hasta tulee Tea Partyn keulakuva, kun hänestä tulee suosittu.
Kwon Ryok on kuuluisan Shax-yhtyeen karismaattinen keulakuva, joka alkaa inhota Ma-haa, joka satuttaa Hyukiä ja kalastelee kuuluisuutta Ri-man varjolla. Ryok on suosittu esiintymistaitojensa ja ulkonäkönsä takia.
La Ri-ma on suosittu laulajatar, jota pidetään yhtenä parhaimpana Kpop-idolina. Ri-ma näyttää Ma-halta, jota Ma-ha käyttää edukseen ja imitoi Ri-maa.
Lee Yu-jin on vähitellen nousevan Sparkling-yhtyeen uusi keulakuva, joka on myös Ma-han lapsuuden ystävä. Yu-jin piilottaa intohimonsa lempeän olemuksensa taakse. Yu-jin on salaa rakastunut Ma-haan.
Tuottaminen.
Draamasarja on tuottaja Han Hyun-heen ja käsikirjoittajien Choi Sun-youngin ja Kim Min-jungin toinen projekti yhdessä draamasarjan "Sinipsagwan guhaeryeong" (2019) jälkeen.
KBS julkaisi sarjan kuvitteellisille K-pop-yhtyeille Instagram- ja Twitter-tilit mainostaakseen sarjaa. Tileille julkaistiin kuvia ja haastatteluita yhtyeiltä kuin ne olivat oikeita yhtyeitä.
Martin A. Hansen

Martin A. Hansen, oik. Alfred Martin Jens Hansen, (20. elokuuta 1909 Strøby, Tanska – 27. kesäkuuta 1955 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija.
Hansenin lapsuuden kasvuympäristö oli uskonnollinen. Hän itse on arvioinut, että kertojanlahjat ovat peräisin äidin puolelta. Hän oli Kööpenhaminassa opettajana 1931–1945.
Hansenin teosten pääteema on perinteisen maailman ja nykyajan välinen vastakkaisuus. Alkutuotannossaan hän on leimallisesti realisti. Myöhemmissä, kuten "Seppä Jonatanin matkassa", hän käsittelee hyvän ja pahan välistä taistelua. Romaanissa "Valehtelija" pääaiheena on uskonnollissävyinen taiteen ja yksilön vastuun välinen konflikti.
Hannes Häyrisen filmografia

Tämä on Hannes Häyrisen filmografia.
Fatima Ali

Fatima Ali (8. elokuuta 1988 – 25. tammikuuta 2019) oli Pakistanissa syntynyt ja Yhdysvalloissa työskennellyt kokki. Hänet tunnettiin tositelevision ruuanlaitto-ohjelmista, kuten "Chopped" ja "Top Chef". Hän kuoli syöpään vuonna 2019.
Elämäkerta.
Fatima Ali syntyi Pakistanin Lahoressa 8. elokuuta 1988. Hänen isänsä Ashtar Ausaf Ali toimi Pakistanin yleisenä syyttäjänä. Äiti Farazeh Durrani tunnettiin opetusalalla. Hänen sanottiin lapsena seuranneen ruuanlaittoon liittyneitä tosi-tv -ohjelmia ja haaveilleen kokin urasta.
18-vuotiaana Fatima Ali muutti New Yorkiin Yhdysvalloissa opiskelemaan ruuanlaittoa Culinary Institute of America-opistolla. Hän valmistui vuonna 2011. Tarkoitus oli aluksi palata Pakistaniin, mutta Ali päättikin jäädä Yhdysvaltoihin. Hänestä tuli ensin apukokki Café Centro-ravintolalla ja myöhemmin pääkokki Stella 34 Trattoria-ravintolalla Macy's Herald Squarella.
Fatima Ali tuli tunnetuksi television ruuanlaitto-ohjelmista. Hän esiintyi ensimmäiseksi tosi-tv -sarjassa "Chopped". Ohjelmassa hänestä tuli ensimmäinen voittanut pakistanilainen nainen. Tätä seurasi saman tapainen tosi-tv -sarja "Top Chef". Ohjelmassa hänet tunnettiin pakistanilaisen keittiön yhdistelemisestä ruokaansa. 15. "Top Chef"-kauden voitti kuitenkin hänen kilpailijansa Joe Flamm.
"Top Chef"-kauden esitys alkoi vuonna 2017. Tällä välin Ali työskenteli pop up -ravintolalla U.S. Open-turnauksen yhteydessä ja valmisteli oman ravintolansa avaamista. Vielä samana vuonna hän sai kuitenkin kuulla sairastavansa syöpää. Syöpä huomattin oudosta kivusta olkapäässä. Seurasi leikkaus ja kemoterapiaa, jonka jälkeen syövän uskottiin hävinnen. Se palasi kuitenkin taas uudestaan ja nyt Alille annettiin muutama vuosi elinaikaa. Hän vieraili kertomassa tilanteestaan Ellen DeGeneresin televisio-ohjelmassa.
Fatima Ali kuoli kotonaan Kalifornian San Marinossa 25. tammikuuta 2019.
Liz Mattsson

Liz Virginia Mattsson (s. 3. toukokuuta 1988) on ahvenanmaalainen poliitikko keskustapuolueesta. Hän on toiminut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä marraskuusta 2019.
Mattsson on ollut maakuntapäivien talous- ja elinkeinovaliokunnan jäsen joulukuusta 2019 kuuluttuaan sitä ennen lyhyen aikaa laki- ja kulttuurivaliokuntaan. Hän on myös Itämeren parlamentaarikkokonferenssin Ahvenanmaan valtuuskunnan jäsen. 
Mattsson on koulutukseltaan agronomi, joksi valmistui Ruotsin maatalousyliopistosta Uppsalasta vuonna 2013. Ennen politiikkaan lähtöään hän oli Ahvenanmaan sadonkorjuujuhlien () toiminnanjohtaja vuosina 2013–2019. Hän on myös tarjonnut maaseudun kehittämisen konsultointipalveluja Livi Landsbygd -yrityksen kautta. 
Mattsson asuu Hammarlandissa. Hänen puolisonsa on sipulin- ja perunanviljelijä Johan Holmqvist. Mattsson varttui maanviljelijäperheessä Strömbolstadin kylässä pohjois-Sundissa.
Riina Kasurinen

Riina Kasurinen (s. 17. toukokuuta 1994 Vihti) on Elinkeinoelämän keskusliiton viestinnän asiantuntija. Kasurinen on koulutukseltaan tradenomi (AMK). Hän on työskennellyt aikaisemmin muun muassa Teknologiateollisuus ry:n ja Kemianteollisuus ry:n palveluksessa. Opiskeluvuosinaan Kasurinen toimi SAMOKin hallituksessa vuonna 2016 ja opiskelijajärjestö HELGAn edustajistossa vuonna 2015.
Luottamustehtäviä Kasurisella on ollut lukuisia. Tällä hetkellä Kasurinen toimii Uudenmaan Lottaperinneyhdistys ry:n hallituksessa. Aikaisemmin hän on toiminut muun muassa Nuva ry:n varapuheenjohtajana, Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssin hallituksessa, Helsingin kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan nuorisojaoston jäsenenä, sekä Kokoomuksen Nuorten Liiton liittohallituksessa. 
Kasurinen on puoluekannaltaan kokoomuslainen ja on ollut kokoomuksen kuntavaaliehdokkaana Helsingissä vuosina 2017 ja 2021.
Kiinantaikapähkinä

Kiinantaikapähkinä ("Hamamelis mollis") on taikapähkinäkasvien (Hamamelidaceae) heimoon ja taikapähkinöiden ("Hamamelis") sukuun kuuluva kasvilaji.
Kiinantaikapähkinä on kasvumuodoltaan pensasmainen tai puumainen ja voi kasvaa korkeimmillaan noin 8 metriä korkeaksi. Lehtiruodit ovat 0,6–1 cm pitkät. Lehtilavat ovat 8–15 cm pitkät ja 6–10 cm leveät. Kukkien verholehdet ovat noin 3 mm pitkät ja terälehdet noin 15 mm. Terälehdet ovat väriltään keltaiset. Kiinantaikapähkinä kukkii huhti–toukokuussa ja tuottaa hedelmiä kesä–elokuussa. Hedelmänä on noin 1 cm pitkä ja leveä kota.
Kiinantaikapähkinä kasvaa metsissä ja tiheiköissä 300–800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa Anhuin, Guangxin, Hubein, Hunanin, Jiangxin, Sichuanin sekä Zhejiangin maakunnissa.
Thorkild Hansen

Thorkild Hansen (1927 Kööpenhamina, Tanska – 1989 Guadeloupe) oli tanskalainen kirjailija, kriitikko ja ulkomaankirjeenvaihtaja.
Hansen kiersi maailmaa tutkimassa historiallisia ja arkeologisia paikkoja ja kirjoitti matkojensa pohjalta dokumentaarisia romaaneja. "Onnellinen Arabia" ("Det lykkelige Arabien", 1962) ja "Jens Munk" (1965) kertovat kahdesta unohtuneesta löytöretkestä. Hän kirjoitti tanskalaisesta orjakaupasta trilogiassaan "Slavernes kyst" (1967), "Slavernes skibe" (1968) sekä "Slavernes øer" (1970), josta hän sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon 1971.
Kati Lukka

Kati Lukka (s. 19. toukokuuta 1967 Lappeenranta) on suomalainen teatterilavastaja. 
Lukka on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja hän on toiminut lavastajana Tampereen Työväen Teatterissa 1991–1992, Helsingin kaupunginteatterissa 1995–2000 ja Suomen Kansallisteatterissa vuodesta 2003 lähtien.
Lukka on saanut opetus- ja kulttuuriministeriön Suomi-palkinnon 1996, Suomen lavastustaiteilijain liiton Illuusio-palkinnon 2003 ja Teaterstiftelse Vivicas Vännerin Ester-palkinnon 2017.
Pia Nykänen

Pia Nykänen (o.s. Talonpoika, s. 26. marraskuuta 1970) on Matti Nykäsen leski. 
Nykänen avioitui Matti Nykäsen kanssa heinäkuussa 2014. Pariskunta asui yhdessä Joutsenossa, jonne Pia jäi asumaan yksin Matin kuoleman jälkeen.
Nykänen on koulutukseltaan lähihoitaja ja on työskennellyt pitkään lastenhoitajana.
Pialla on kaksi poikaa aiemmasta suhteestaan ennen Matti Nykästä.
Keväällä 2020 Nykänen osallistui Farmi Suomi -sarjan kuvauksiin. Ohjelma esitettiin Nelosella keväällä 2021.
Syke (10. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan kymmenennen tuotantokauden julkaiseminen alkoi Nelonen Median maksullisessa suoratoistopalvelussa Ruutu+:ssa 4. kesäkuuta 2021. Kaudella on 24 jaksoa, jotka muodostavat 6 jaksokokonaisuutta.
Kauden kaksi ensimmäistä jaksoa esitettiin 4. kesäkuuta 2021 televisiossa Nelosella samana päivänä, kun maksullisena Ruudussa julkaistiin ensimmäiset neljä jaksoa. Sen jälkeen kauden esitys jatkui Ruudussa niin, että torstaisin ja perjantaisin julkaistiin yksi uusi jakso. Jaksojen julkaisu Ruudussa ilmaisena alkoi marraskuussa 2021.
Angelina Beloff

Angelina Beloff, syntyjään Angelina Petrovna Belova venäjäksi Ангелина Петровна Белова (23. kesäkuuta 1879 Pietari, Venäjä- 30. joulukuuta 1969 México), oli venäläistaustainen taidemaalari, joka teki suurimman osan urastaan Meksikossa. Nykyään hänet muistetaan vähemmän töistään, enemmän hänet muistetaan siitä, että hän oli Diego Riveran ensimmäinen vaimo.
Michele Murphy-Kaulanen

Michele Murphy-Kaulanen (kutsumanimeltään Minttu Kaulanen, s. 3. huhtikuuta 1980 Mänttä) on suomalainen televisioesiintyjä ja julkisuuden henkilö. Hänen puolisonsa on liikemies Sampo Kaulanen, joka tunnetaan Äkäslompolossa toimivan Jounin Kaupan entisenä toimitusjohtajana. Pariskunta tapasi toisensa vuonna 2010 "Diili"-ohjelman kuvauksissa, jossa molemmat olivat kilpailijoina.
Elämä.
Murphy-Kaulasen vanhemmat tapasivat toisensa Yhdysvalloissa. Hän syntyi Suomessa, mutta pian lähti pian Yhdysvaltoihin äitinsä kanssa. He muuttivat takaisin Suomeen Murphy-Kaulasen ollessa 8-vuotias. Kaulanen on osallistunut useisiin tositelevisio-ohjelmiin, kuten "Diili", "Lapin Sampo ja kauppiaan rouva", "Suurin pudottaja" ja "Farmi Suomi".
Vuoden 2025 kuntavaaleissa Murphy-Kaulanen valittiin Kolarin kunnavaltuustoon Kolarin kylät ja tunturit -yhteislistan ehdokkaana.
Perhe.
Murphy-Kaulasella on kolme tytärtä.
Herttavalkopyökki

Herttavalkopyökki ("Carpinus cordata") on koivukasvien heimoon kuuluva puu, joka on kotoisin Itä-Aasiasta. Valkopyökit eivät nimestään huolimatta kuulu pyökkeihin ("Fagus"), vaan ovat läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille ("Corylus").
Ulkonäkö ja koko.
Herttavalkopyökki on saanut sekä tieteellisen että suomenkielisen nimensä herttatyvisistä lehdistään. Se on 6–12 metriä korkeaksi kasvava, siro ja tiheälatvuksinen puu. Lehtien syysväri on vaatimaton, parhaimmillaan oranssinpunainen. Vanhojen puiden kaarna liuskoittuu, mikä tekee niistä helppoja erottaa esimerkiksi euroopanvalkopyökistä myös lehdettömänä. Puu on hidaskasvuinen ja usein monihaarainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Herttavalkopyökki on kotoisin Itä-Aasiasta, missä sitä kasvaa luonnonvaraisena Primorjen aluepiirissä Venäjän Kaukoidässä, Pohjois- ja Koillis-Kiinassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Kasvupaikat varjoisesta aurinkoiseen, vaatimaton maan laadun suhteen mutta suosii tuoreita, ravinteikkaita tai keskiravinteikkaita maita.
Ghada Amer

Ghada Amer (; s. 1963 Kairo) on egyptiläinen taiteilija. Taidekoulutuksensa hän on saanut Ranskassa. Hän on myös tunnettu feministi ja töissään hän käsittelee sukupuolisuutta ja naisen kehoa. Hän työskentelee ja asuu enimmäkseen New Yorkissa.
Amer pitää itseään taidemaalarina, mutta hän työskentelee myös valokuvien, keramiikan, performanssien ja installaatioiden parissa. Hänen töitään on esitetty Venetsian, Sydneyn ja Whitneyn biennaaleissa sekä Brooklynin museossa.
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016

Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Papua-Uusi-Guineassa 13. marraskuuta – 3. joulukuuta 2016. Kyseessä oli järjestyksessään kahdeksas jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten MM-lopputurnaus.
MM-kisojen isäntäkaupunkina toimi Port Moresby, jossa pelattiin neljällä stadionilla: Sir John Guise Stadium, Bava Park, PNG Football Stadium ja National Football Stadium. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, joista neljä tuli Euroopasta, kolme Aasiasta, kolme Pohjois- ja Keski-Amerikasta, kaksi Etelä-Amerikasta, kaksi Afrikasta ja kaksi Oseaniasta.
Mestaruuden voitti Pohjois-Korea, joka voitti loppuottelussa Ranskan 3–1. Pronssiottelussa Japani voitti Yhdysvallat 1–0. Puolivälierissä jatkosta putosivat Espanja, Saksa, Brasilia ja Meksiko. Järjestäjämaana mukaan päässyt Papua-Uusi-Guinea hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan maalierolla 1–22. Turnauksen parhaat maalintekijät olivat viisi maalia tehneet Japanin Mami Ueno, Brasilian Gabi Nunes ja Ruotsin Stina Blackstenius. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Japanin Hina Sugita.
Idänvalkopyökki

Idänvalkopyökki ("Carpinus orientalis") on koivukasvien heimoon kuuluva kesävihanta puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Etelä- ja Kaakkois-Euroopassa. Nimestään huolimatta laji ei kuulu pyökkeihin ("Fagus"), vaan on läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille ("Corylus").
Ulkonäkö.
Idänvalkopyökki on kookas pensas tai pieni puu. Se jää yleensä 1–5 metrin korkuiseksi, ja kasvaa harvoin 15 metriin. Kaarna on harmaa ja epäsäännöllisesti harjanteinen. Lehdet ovat pieniä, 3–5 cm pitkiä, puikeita, alapinnaltaan karvaisia ja sahalaitaisia. Lehtisuonet ovat hyvin näkyvät. Puu on yksikotinen, ja kukkii huhtikuussa. Hedenorkot ovat lyhyitä, 2–3 cm, eminorkot taas 3–8 cm pituisia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Idänvalkopyökki kasvaa eteläisessä Italiassa, Unkarissa, Balkanilla, Turkissa, Syyriassa, Kaukasiassa ja Pohjois-Iranissa. Euroopassa se kasvaa yleensä alle 1300 metrin korkeudessa ja etelärinteillä, mutta kasvaa Kaukasusvuorten rinteillä jopa 2500 m korkeudessa.
Idänvalkopyökki viihtyy lämpimillä ja kuivilla kasvupaikoilla. Se kasvaa ohutmultaisilla ja kivikkoisilla rinteillä, ja on kalkinsuosija. Levinneisyysalueensa itäosissa se esiintyy korkeammalla ja sietää kylmempiä lämpötiloja. Kaakkois-Euroopassa se on osa välimerenkasvillisuutta, mutta kestää myös sisämaan mantereisempia oloja. Se kasvaa myös aluspuuna lehtisekametsissä, joiden pääpuita ovat tammet kuten nukkatammi, turkintammi ja unkarintammi, sekä euroopanhumalapyökki ja mannasaarni.
Käyttö.
Kuten muidenkin valkopyökkien, idänvalkopyökin puuaines on tiivistä ja hyvin kovaa. Koska puu jää yleensä pieneksi ja pensasmaiseksi, se ei ole kaupallisesti merkittävä puulaji. Puuaineksesta on tehty ennen työkalujen kahvoja ja varsia. Puuta käytetään polttopuuksi ja puuhiilen tekemiseen. Idänvalkopyökkejä kasvatetaan myös bonsaipuiksi.
Saint-Georges-sur-Loire

Saint-Georges-sur-Loire on kunta läntisessä Ranskassa Maine-et-Loiren departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 19 kilometriä Angers'n kaupungista länteen.
Kunnan nähtävyyksiin kuuluu keskiaikaisen linnoituksen paikalle rakennettu linna "Château de Serrant". Nykyisen renessanssilinnan rakentaminen aloitettiin 1500-luvulla, ja lopulta usean omistajavaihdon jälkeen se valmistui noin sata vuotta myöhemmin alkuperäisen suunnitelman mukaan. 1600-luvulla valmistui myös arkkitehti Jules Hardouin-Mansartin suunnittelema linnan kappeli. Vuonna 1749 linnan osti Ranskaan karkotettu irlantilainen laivanvarustaja Walsh, joka rakennutti linnan ympärille englantilaisen maisemapuutarhan. Vuonna 1830 Valentine Walsh de Serrant meni naimisiin La Trémoïllen herttuan kanssa, ja siitä lähtien linna on kuulunut tämän Ranskan vanhimpiin kuuluvan suvun hallintaan.
Tejshree Thapa

Tejshree Thapa (10. marraskuuta 1966 – 26. maaliskuuta 2019) oli Nepalissa syntynyt ihmisoikeusaktivisti. Hän toimi tutkijana esimerkiksi Jugoslavia-tuomioistuimelle ja Human Rights Watch-järjestölle. Thapa tutki etenkin konfliktialueiden seksuaalirikoksia. 
Elämäkerta.
Tejshree Thapa syntyi Nepalin pääkaupungissa Kathmandussa 10. marraskuuta 1966. Hänen äitinsä Rita Thapa oli lääkäri. Hän oli perustanut terveysaseman äideille ja pienille lapsille ja kampanjoi lisääntymisoikeuksien puolesta. Perheen isä Bhekh Bahadur Thapa toimi useissa eri valtion tehtävissä, esimerkiksi Nepalin ulkoministerinä ja Intian lähettiläänä. Tejshree Thapa muutti teini-iässä vanhempiensa mukana Kanadaan, ja kun isä sai nimityksen Nepalin Yhdysvaltain-blähettilääksi, perhe muutti edelleen Washingtoniin. Washingtonissa Tejshree kävi National Cathedral School -koulua. Valmistuttuaan hän opiskeli filosofiaa Wellesley Collegesta ja valmistui vuonna 1988. Hän opiskeli lakia Cornell Law Schoolissa, josta hän valmistui 1993.
Valmistuttuaan Tejshree Thapa alkoi työskennellä ihmisoikeusaktivistina tunnetulle Radhika Coomaraswamylle, jonka kanssa hän kiersi ympäri maailmaa eri konfliktialueilla. Erityisen tunnetuksi hän tuli 1990-luvulla Jugoslavian sodan aikaisia sotarikoksia selvittäneen Jugoslavia-tuomioistuimen tutkijana. Thapa johti ryhmää, joka erikoistui joukkoraiskauksien ja seksiorjuttamisen tutkintaan Bosnia-Hertsegovinassa. Fočan etnisten puhdistusten selvittämisestä tuli tapauksista huomattavin. Thapan tutkintojen ansiosta kahdeksan serbien asejoukkoja johtanutta tai niitä kannattanutta tuomittiin musliminaisia vastaan tehdyistä seksirikoksista. Fočan selvitys vahvisti Ruandan kansanmurhan aikaista ennakkotapausta, jonka mukaan raiskaukset olivat rikos ihmisyyttä vastaan. Thapa työskenteli myös syytteissä Jugoslavian entistä presidentti Slobodan Miloševićia vastaan, mutta Milošević kuoli vuonna 2006 ennen tuomiota.
Thapa oli liittynyt Human Rights Watch -järjestöön vuonna 2004. Sille töitä tehdessään hän selvitteli Sri Lankan sisällissodan tapahtumia. Hänen tutkintansa osoittivat "järjestelmällisen epäonnistumisen" siviilien suojelemisessa konfliktin aikana. Thapan työ johti YK:n selvitykseen. Sri Lankan sisällissodan lisäksi Thapa tutki oman kotimaansa Nepalin pitkää sisällissotaa haastattelemalla satoja todistajia ja osoitti sotarikoksia ja muita väärinkäytöksiä. Selvitysten seurauksena esimerkiksi Yhdysvallat vähensi sotilasapuaan Nepaliin. Elokuussa 2017 Thapa oli Myanmarin ja Bangladeshin rajalla yhtenä ensimmäisistä Rohingyojen etnisen vainon tutkijana.
Thapa kuoli New Yorkin Manhattanilla 26. maaliskuuta 2019. Kuoleman tiedotettiin tuolloin johtuneen useiden elimien vajaatoiminnasta. Thapalla oli tytär aikaisemmin päättyneestä avioliitosta.
Japaninvalkopyökki

Japaninvalkopyökki ("Carpinus japonica"), (japaniksi クマシデ "kumashide") on koivukasvien heimoon kuuluva kesävihanta puu, joka kasvaa nimensä mukaisesti luonnonvaraisena Japanissa. Valkopyökit eivät nimestään huolimatta kuulu pyökkeihin ("Fagus"), vaan ovat läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille ("Corylus").
Ulkonäkö.
Japaninvalkopyökki on pienehkö, usein monirunkoinen, riippuvaoksainen puu. Suomessa se jää 3–5 m korkuiseksi, mutta kotiseudullaan se voi saavuttaa 15 metrin korkeuden. Lehdet ovat puikeita, sahalaitaisia, 5–11 cm pitkiä ja syväsuonisia. Kesällä ne ovat tummanvihreitä, syksyllä kellahtavia. Hede- ja emikukinnot kasvavat norkoissa, jotka jäävät puuhun syksyllä lehtien pudottua.
Käyttö.
Japaninvalkopyökin puuaines on kovaa, kuten muidenkin valkopyökkien. Sitä on käytetty työkalujen tekoon, huonekaluihin ym. Japanin ulkopuolella sitä käytetään lähinnä koristepuuna. Japaninvalkopyökkejä kasvatetaan myös bonsaina.
Castello Maniace

Castello Maniace on linna ja sitadelli Italian Sisilian Syrakusassa. Ortygian saaren niemen kärjessä sijaitsevan linnan rakennutti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan Fredrik II vuosina 1232–1240. Se kantaa kaupunkia piirittäneen ja sen vuonna 1038 vallanneen bysanttilaisen kenraalin Georgios Maniakeksen nimeä. Alun perin linnaan pääsi vain nykyisin täytetyn vallihaudan sillan yli. Nykyään linna on avoinna yleisölle, ja se on paikallinen matkailukohde Syrakusassa.
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012

Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Japanissa 19. elokuuta – 8. syyskuuta 2012. Kyseessä oli järjestyksessään kuudes jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten MM-lopputurnaus.
MM-kisojen isäntäkaupunkeina toimivat Tokio, Kōbe, Hiroshima, Saitama ja Rifu. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, joista neljä tuli Euroopasta, neljä Aasiasta, kolme Pohjois- ja Keski-Amerikasta, kaksi Etelä-Amerikasta, kaksi Afrikasta ja yksi Oseaniasta.
Mestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Saksan 1–0. Pronssiottelussa Japani voitti Nigerian 2–1. Puolivälierissä jatkosta putosivat Norja, Meksiko, Pohjois-Korea ja Etelä-Korea. Turnauksen paras maalintekijä oli seitsemän maalia tehnyt Pohjois-Korean Kim Un-hwa. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Saksan Dzsenifer Marozsán. Parhaana maalivahtina palkittiin Saksan Laura Benkarth.
Twicen diskografia

Tämä on Twice-yhtyeen diskografia.
Rannankylä (Lehtimäki)

Rannankylä on Ähtärinjärven rannalla sijaitseva kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan alueella Etelä-Pohjanmaalla. Rannankylä on Lehtimäen, ja samalla koko Alajärven eteläisin kylä. Kylän naapurialueet ovat etelässä Ähtärin Ähtärinranta, idässä Soinin Kukonkylä, lännessä Lehtimäen kirkonkylä ja Keskikylä sekä luoteessa Peräkylä. Rannankylän alueita ovat Rantala, Suninsalmi, Suninniemi, Hautala ja Pekonniemi. Kylässä asuu yhteensä 389 asukasta (2007). Suninsalmen alueen postinumero ja postitoimipaikka on 63550 Suninsalmi.
Rannankylä valittiin vuoden järviseutulaiseksi kyläksi vuonna 2012. Alueella toimii Rannankylän kyläyhdistys ry. Rannankylän tunnus on nouseva aurinko.
Nähtävyydet ja palvelut.
Suninsalmen venesatama sijaitsee seututie 697 varrella. Venesataman lähistöllä on myös muita palveluita, kuten Suninsalmen Satamaravintola, uimaranta, minigolfrata, rantasauna ja matonpesupaikka.
Vuosittainen paikallinen rockfestivaali Ränkirock järjestetään Rannankylällä Ränkipäivien yhteydessä.
Rannan koulu oli Lehtimäen viimeinen kyläkoulu, se toimi vuoteen 2006 asti. Entisen koulun lähistöllä on urheilukenttä. Pekonniemellä sijaitsi Pekon kansakoulu vuosina 1938–1965.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1979

Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1979 oli jalkapallon naisten SM-sarjan kuudes kausi ja yhdeksäs kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti HJK, jolle saavutus oli kuudes Suomen mestaruus. JyP-77 ja MyPa putosivat Naisten perussarjaan kaudeksi 1980. SM-sarjaan nousivat Puotinkylän Valtti ja Vammalan Palloseura.
Sarjajärjestelmä.
Naisten SM-sarja 1979 pelattiin yksinkertaisena alkusarjana, jonka neljä parasta jatkoivat välieriin. Alkusarjan viimeinen putosi Naisten perussarjaan kaudeksi 1980 ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastaan perussarjan loppuottelun häviäjää vastaan.
Sarjakauteen lähdettäessä nousija oli Turun Pyrkivä. 
Suomen mestarit.
HJK:n joukkue: Sole Hartikainen, Ulla Kaasinen, Seija Keimola, Tuija Kohonen, Tarja Konttila, Outi Kortelainen, Raija Kärkkäinen, Tuija Lanamäki, Satu Pilkkikangas, Jutta Rautiainen, Merja Rytkönen, Tiina Rytkönen, Nefise Saadetdin, Hanna-Mari Sarlin, Pia Seppäläinen, Irja Valkeinen. Valmentaja: Pentti Rautiainen.
Rena Effendi

Rena Effendi (, s. 26. huhtikuuta 1977 Baku) on azerbaidžanilainen valokuvaaja. Hän on työssään tutkinut konfliktien vaikutuksia yhteiskuntaan, ympäristöasioita ja öljyteollisuuden vaikutuksia ihmisten elämään. Vuonna 2019 hän muutti Istanbuliin Turkkiin. 
Päätoimiseksi valokuvaajaksi Effendi ryhtyi vuonna 2005. Hän on tehnyt teoksen Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden vaikutuksista, Venäjän-Georgian sodasta ja nuorten elämästä Kairossa, Teheranissa ja Afganistanissa. Efendi ryhtyi suhtautumaan kotimaansa elämään kriittisesti: hän kritisoi rahanpesua, ihmisten siirtämistä pois monumentaalisten rakennusten tieltä sekä ympäristön pilaantumista. 
Kun energiayhtiö BP ryhtyi rakentamaan öljyputkea Bakusta Tbilisin kautta Ceyhaniin, sai Effendi tilauksen tehdä hankkeesta kertovan kirjan. Kirja "Pipe Dreams" osoittaa, että öljyputki tuo vaurautta vain pienelle Bakun yläluokalle. Effendi työskenteli teoksen parissa kuusi vuotta. 
Effendin kuvia on julkaistu Newsweekissä, Time Magazinessa, Marie Clairessa, Le Mondessa ja Financial Timesissä. Näyttely hänellä on ollut Saatchi Galleryssä, Art Baselissa ja Venetsian Biennallessa.
Kiinanvalkopyökki

Kiinanvalkopyökki ("Carpinus putoensis"), (kiinaksi 普陀鹅耳枥) on äärimmäisen uhanalainen valkopyökkilaji.
Ulkonäkö.
Kiinanvalkopyökki kasvaa jopa 15 metriä korkeaksi. Sen kaarna on harmaanruskeaa ja lehdet soikeita, noin 5–10 cm pitkiä sekä 3,5–5 cm leveitä, epäsäännöllisesti sahalaitaisia.
Levinneisyys.
Kiinanvalkopyökki on kasvanut luonnonvaraisena subtrooppisessa lehtimetsässä Zhoushanin saaristossa Kiinan itärannikolla, lähellä Shanghaita. Sitä on luonnossa jäljellä yksi ainoa puu, joka kasvaa Putoun saarella. Koska puu tuottaa muiden valkopyökkien tapaan sekä hede- että emikukkia, se voi teoriassa vielä lisääntyä luonnossa. Biologi E. O. Wilson kuvaa tällaisia lajeja "eläviksi kuolleiksi" kirjassaan "Elämän tulevaisuus".
Pornpawee Chochuwong

Pornpawee Chochuwong (, s. 22. tammikuuta 1998 Rayong) on thaimaalainen sulkapalloilija. 
Chochuwong voitti juniori-ikäisenä alle 15-vuotiaiden AM-kultaa, alle 19-vuotiaiden AM-hopeaa ja nuorten MM-hopeaa. Hänellä on yksi BWF World Tour -turnauksen voitto vuodelta 2020.
Huhtikuussa 2021 Chochuwong oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin kymmenes, joka on hänen uransa paras sijoitus.
Michelle Li

Michelle Li (, s. 3. marraskuuta 1991 Hongkong, Kiina) on kanadalainen sulkapalloilija.
Li on voittanut urallaan useita Pan-Amerikan -mestaruuksia. BWF World Tourilla Li on voittanut Macaon avoimen turnauksen vuosina 2018 ja 2019. BWF Grand Prix'n hän voitti kolmasti Kanadan avoimessa turnauksessa. BWF:n haastajaturnauksissa hän on ollut voitokas useita kertoja.
Li on kilpaillut olympialaisissa kahdesti. Lontoon olympialaisissa hän kilpaili sekä kaksin- että nelinpelissä. Kaksinpelissä hän kohtasi alkulohkovaiheessa vain kiinalaisen Wang Yihanin, jolle hävisi erin 2–0 eikä päässyt jatkoon. Nelinpeliin hän osallistui parinsa Alex Brucen kanssa. He voittivat alkulohkossaan kaksi ottelua kolmesta. Puolivälierissä he voittivat australialaiset Leanne Choon ja Renuga Veeranin. Välieräottelussa japanilaispari Mizuki Fujii-Reika Kakiiwa oli parempi erin 2–1 ja pronssiottelussa venäläiset Valeria Sorokina ja Nina Vislova olivat parempia erin 2–0. Rion olympialaisissa 2016 Li otteli vain kaksinpelissä. Hän voitti alkulohkossaan unkarilaisen Laura Sárosin, mutta hävisi intialaiselle P. V. Sindhulle, joten hän ei päässyt jatkopeleihin.
Huhtikuussa 2021 Li oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 11., mutta hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas.
Länsikylä

Länsikylä (aikaisemmin Sydänmaa) on kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan länsiosassa Etelä-Pohjanmaalla. Länsikylässä asuu 176 ihmistä (2007). Naapurikylät ovat Saukonkylä pohjoisessa, Kuortaneen Leppälänkylä lännessä, Keskikylä ja Peräkylä idässä sekä Lehtimäen kirkonkylä etelässä. Lehtimäen keskustaan on kylästä noin kymmenen kilometriä. Länsikylän postinumero on 63530.
Kylätoiminnasta vastaa vuonna 1997 perustettu Länsikylän kyläyhdistys.
Länsikylän koulu oli toiminnassa vuoteen 2001 asti.
Vesistö.
Länsikylässä on kuusi järveä, joista merkittävimmät ovat Kätkänjärvi ja Valkeisjärvi. Näistä molemmista löytyy myös uimapaikka.
Arancha González Laya

Arancha González Laya (s. 1969) on espanjalainen juristi ja poliitikko, joka on toiminut maansa ulkoministerinä vuoden 2020 alusta. Sitä ennen hän on ollut korkeissa virassa YK:ssa, WTO:ssa ja Euroopan komissiossa.
Gonzales johti Kansainvälisen kaupan keskusta (International Trade Centre, ITC), joka on Yhdistyneiden kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssi UNCTADin ja Maailman kauppajärjestön (WTO) yhteinen elin.
Gonzales on suorittanut oikeustieteen perustutkinnon Navarran yliopistossa ja väitellyt Eurooppa-oikeudesta ssa Madridissa.
Lingayen

Lingayen (pangasinaniksi "Baley na Lingayen", ilokoksi "Ili ti Lingayen", tagalogiksi "Bayan ng Lingayen") on kaupunki samannimisen lahden rannalla Luzonin saarella Filippiineillä, Agnojoen suulla. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungissa oli 164 475 asukasta, ja se on Filippiinien Pangasinanin alueen pääkaupunki.
Lingayenin ensimmäisiä asukkaita olivat kiinalaiset ja japanilaiset 1300-luvulla. Sittemmin kaupunkia ovat kehittäneet espanjalaiset ja amerikkalaiset siirtomaaherrat. Lingayen vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa, mutta on nykyisin tärkeä kauppasatama ja vauraan maanviljelysalueen keskus.
Kontospää

Kontospää (, ) on 402 metriä korkea tunturi Lapissa Venäjän rajalla. Tunturin huipun läpi kulkee Suomen ja Venäjän raja.
Kontospään ympäristö on pääosin tasaista, mutta etelässä on mäkisempää. Tunturin lähialue on hyvin harvaan asuttua: asukkaita on vain kaksi neliökilometriä kohden.
Kontospään ympäristö kuuluu subarktiseen ilmastovyöhykkeeseen. Seudun vuotuinen keskilämpötila on −4 °C. Lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 13 °C, kylmin taas helmikuu, jolloin keskilämpötila on −18 °C.
Paul Delph

Paul Lee Delph (28. helmikuuta 1957 Cincinnati, Yhdysvallat – 21. toukokuuta 1996 Cincinnati, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, tuottaja, studiomuusikko ja äänisuunnittelija.
Delph suoritti sekä pianon että säveltämisen loppututkinnon University of Cincinnati College Conservatory of Musicissa ja muutti Hollywoodiin 20-vuotiaana. Delph soitti erilaisissa big band-, jazz-rock- ja rock-yhtyeissä ja liittyi vuonna 1978 Empire-yhtyeeseen, joka ei kuitenkaan saanut levytyssopimusta.
Delph lauloi ja soitti koskettimia 1980-luvulla Zoo Drive -yhtyeessä, joka esitti kappaleen ”North Shore Roar” elokuvassa "Pohjoisrannikko" (North Shore, 1987).
Delph sävelsi musiikkia elokuviin ja televisiosarjoihin. Hän lauloi kappaleiden ”Fight to Survive” ja ”On My Own” kaksoisversiot elokuvaan "Bloodsport – viimeiseen asti" (Bloodsport, 1988) ja ”Only One Thing” elokuvaan "Klik – kohtalokas kuva" (No Small Affair, 1984).
Delph oli osallisena useiden artistien, kuten Bryan Adams, Alice Cooper, Donna Summer, Suzi Quatro, The Weather Girls ja Jon Anderson, levyillä. Delph soitti syntetisaattoria The Weather Girlsin kappaleella ”It's Raining Men” (1982) ja oli kosketinsoittaja ja taustalaulaja Alice Cooperin albumilla "Constrictor" (1986). Delph tuotti Jimmie Spheerisin viimeisen levyn "Spheeris" (1984).
Delph kertoi sukulaisilleen vuonna 1992 sairastavansa aidsia. Albumi "A God That Can Dance" valmistui vuonna 1995.