tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
All Red

All Red on yhdysvaltalaisen rap-artisti Playboi Cartin kappale, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2024 AWGE:n ja Interscope Recordsin kautta. Kappaleen on tuottanut F1lthy, Ojivolta, Lucian, Lukrative sekä Twisco. Kriitikoiden mielestä kappale jatkoi Cartin uutta linjaa pois hänen tunnusomaisesta "vauvaäänestään" kohti matalampaa ääntä. Se on hänen ensimmäinen julkaisu suoratoistopalveluihin sitten vuoden 2020. 
Taustat.
"All Red" nauhoitettiin vuoden 2022 aikana. Kappaleen kertosäkeen nauhoitus julkaistiin epävirallisesti Instagramin kautta 5. huhtikuuta 2023 muiden julkaisemattomien kappaleiden tallenteiden ohella, joita työstettiin vuosina 2021–2022. Kappale, jota ei tuolloin ollut virallisesti nimetty, Playboi Cartin fanikunta antoi lempinimen "All Red", joka annettiin kappaleen viralliseksi nimeksi.
15. kesäkuuta 2024 Playboi Carti esitteli "All Redin" täysversion esiintyessään Lyrical Lemonade's Summer Smash -musiikkifestivaaleilla. Hän jatkoi "All Redin" esittelyä sosiaalisessa mediassa ja julkaisi Instagramissa kuvan itsestään lentokoneessa, jossa teksti "All Red" oli kirjoitettu hänen hattuunsa.
Keskustan ja Maaseudun arkisto

Keskustan ja Maaseudun arkisto (KMA) on Helsingissä sijaitseva yksityinen keskusarkisto, jossa säilytetään Suomen Keskustan ja siihen liittyvien järjestöjen arkistoja. Arkisto toimii keskustan puoluetoimiston yhteydessä Etu-Töölössä osoitteessa Apollonkatu 11 a.
Arkiston kokoelmiin kuuluvat muun muassa puolueen ja sen edeltäjien sekä Keskustan eduskuntaryhmän, Keskustanaisten, Keskustanuorten, Keskustan Opiskelijaliiton, Maaseudun Sivistysliiton, Vesaisten Keskusliiton, "Suomenmaan", Keskustan Lehtimiesten ja Maaseudun Raittiusliiton arkistot. Siellä on myös muiden keskustalaiseen liikkeeseen kuuluvien yhteisöjen arkistoja sekä puolueen luottamus- ja toimihenkilöiden henkilöarkistoja. Vanhimmat asiakirjat ovat puolueen perustamisvuodelta 1906. Paperiasiakirjoja on 1 400 hyllymetriä. Kokoelmissa on myös 160 000 valokuvaa, 1 600 julistetta, 6 400 tuntia äänitteitä ja 920 tuntia elokuvia.
Keskustan ja Maaseudun arkisto on perustettu vuonna 1970. Sitä ylläpitää Keskustan ja maaseudun arkiston säätiö, joka perustettiin vuotta aiemmin. Pääosa arkiston rahoituksesta on valtionapua, jota se on saanut vuodesta 1975. Keskustan ja Maaseudun arkisto on Yksityiset keskusarkistot ry:n jäsen.
Keskustapuolueen ja sen eduskuntaryhmän yli 25 vuotta vanhat asiakirjat ovat vapaasti tutkijoiden käytettävissä, sitä nuoremmat vain puoluesihteerin tai eduskuntaryhmän myöntämällä tutkimusluvalla.
Christian August Friedrich Peters

Christian August Friedrich Peters (1806–1880) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän oli vuodesta 1833 Hampurin observatorion assistenttina, vuodesta 1834 Pulkovan observatorion nuorempana astronomina, vuodesta 1849 professorina Königsbergissä, vuodesta 1854 Altonan observatorion johtajana ja "Astronomische Nachrichtenin" toimittajana. Peters työskenteli astrometrian ja stellaariastronomian perustan lujittamiseksi. Hänen tärkeimpiä töitään ovat tutkimukset Siriuksen ominaisliikkeestä, nutaatiovakiosta ja kiintotähtien parallakseista.
Peters julkaisi vuonna 1848 tutkimuksen "Recherches sur la parallaxe des étoiles fixes".
Kuninkaallinen akatemia

Kuninkaallinen akatemia () on italialainen TV-animaatiosarja. Sarjan on tuottanut R.A.I. Fiction. Suomessa sitä on esittänyt MTV Juniori 2016 lähtien.
Äänirooleissa.
Suomeksi.
Suomalainen tuotanto KM Studio.
Sukellusveneentorjuntaohjus

Sukellusveneentorjuntaohjus on sukellusveneiden tuhoamiseen tarkoitettu ohjus. Ohjuksen taistelukärkenä eli tässä tapauksessa vedenpinnan alle tunkeutuvana ja räjähtävänä osana toimii syvyyspommi tai torpedo. Joitakin ohjaukseltaan alkeellisia ja etenkin varhaisia kehitelmiä kutsutaan ohjuksen sijasta raketeiksi.
Tekniikka.
Ohjuksesta riippuen se voidaan laukaista pinta-alukselta, toisesta sukellusveneestä, kuorma-auto-ohjuslavetilta tai lentokoneesta. Jotkut ohjukset laukaistaan pystysuoraan ilmaan, toiset vaakasuorassa. Ohjusten kantama vaihtelee vain muutamista tai muutamista kymmenistä kilometreistä satoihin kilometreihin. Lennon lopuksi, kohdesukellusveneen lähellä vapautetaan varsinaisen tuhovaikutuksen aikaansaava taistelukärki. Taistelukärkenä toimii useimmiten torpedo tai syvyyspommi, mutta kylmän sodan aikana Yhdysvalloilla ja Neuvostoliitolla oli tässä tehtävässä myös ydinaseen sisältäviä ydinsyvyyspommeja.
Yksi erikoisimpia ohjuksia on Neuvostoliitossa kehitetty RPK-6 Vodopad, joka laukaistaan sotalaivan torpedoputkesta ensin torpedon lailla veteen ja jonkin ajan vedessä kulkemisen jälkeen se nousee rakettimoottorin avulla lentoon. Maalinsa lähellä ohjuksen sisältämä torpedo vapautetaan veteen. Myös ydinsyvyyspommia suunniteltiin käytettäväksi.
Gilded Age

Gilded Age (’kullattu aika’) tarkoittaa Yhdysvaltojen historiassa 1870-luvulta 1900-luvun alkuun vallinnutta häikäilemättömän materialismin ja räikeän poliittisen korruption aikakautta. Se oli kiivaan teollistumisen, voimakkaan talouskasvun ja vaurauden aikaa varakkaille. Samalla se merkitsi hyväksikäytön ja äärimmäisen köyhyyden aikaa työväenluokalle.
Gilded Age -aikakaudelle oli ominaista nopea teollistuminen ja suuryritysten räjähdysmäinen kasvu. Suuryritysten värikkäät johtajat tultiin tuntemaan ”rosvoparoneina”, jotka olivat rikastuneet luomiensa teräs-, öljy- ja kuljetusteollisuuden monopolien avulla. Tunnetuimpia heistä olivat John D. Rockefeller, Andrew Carnegie, Cornelius Vanderbilt, Leland Stanford ja J.P. Morgan.
Aikakausi sai nimensä Mark Twainin yhdessä Charles Dudley Warnerin kanssa kirjoittamasta The Gilded Age: A Tale of Today -romaanista, joka julkaistiin vuonna 1873. Romaani kuvaa tarkkanäköisesti pääkaupunki Washingtonin elämää sekä ahneita teollisuusjohtajia ja korruptoituneita poliitikkoja. Tätä romaania seurasi historioitsija Henry Adamsin vuonna 1880 nimettömänä julkaisema romaani "Democracy", jonka mukaan korruption lähde oli villin ja lainsuojattoman lännen periaatteeton asenne.
Gilded Age -aikakautta kuvanneet poliittiset romaanit edustavat amerikkalaisen kirjallisuuden uuden suuntauksen alkua, jossa romaanit toimivat yhteiskunnallisen protestin välineenä. Tämä virtaus voimistui 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella ja huipentui työväenluokasta nousseiden kirjailijoiden astuessa esiin.
Kaksoisviestintä

Kaksoisviestintä tarkoittaa monitulkintaista viestintää. Se voi tarkoittaa ristiriitaa puheen ja samanaikaisen käyttäytymisen kanssa tai puheen tai muiden symbolien monitulkintaista sisältöä. Politiikassa sitä on käytetty tarkoittamaan piiloviestintää, missä todellinen sanoma esitetään kätketysti.
Kaksoisviestintä politiikassa.
Kaksoisviestintä politiikassa tarkoittaa, että puhutaan tavalla, joka voidaan eri tavoin, joista yksi on piiloviesti omille kannattajille. Kyse voi olla sanojen lisäksi myös symboliikkaa sisältävistä esineistä. Aamulehden mielestä kaksoisviestintään syyllistyvät välillä kaikki puolueet, mutta erityisen paljon perussuomalaiset. 
Keskustelun piiloviestinnästä herätti kesällä 2023 perussuomalaisen ministeri Vilhelm Junnilan pesukarhukuvioinen solmio, jota hän itse piti tavallisena solmiona. Tiedotusvälineet näkivät siinä viittauksia natsismiin. Ilta-Sanomien mukaan pesukarhu on kansainvälisesti yhdistetty äärioikeistolaisuuteen ja Helsingin Sanomien mukaan erityisesti natsismiin ja natsi-Saksan ilmailuministeri Hermann Göringiin. Natsi-Saksaan tuotiinkin pesukarhuja vuonna 1934, mutta saksalainen biologi Mario Ludwig on väittänyt, että Göring ei ollut siinä mukana. Aluksi solmiossa uskottiin olevan mesimäyriä, jotka puolestaan on yhdistetty Donald Trumpin äärioikeistolaiseen ex-neuvonantaja Steve Bannoniin, joka on pitänyt mesimäyrää symbolinaan. 
Toimittaja Marko Junkkari katsoi, että perussuomalaiset syyllistyivät kaksoisviestintään antamalle poliittiselle tilaisuudelle nimeksi "Väestö muuttuu" ja samalla väittämällä etteivät tarkoittaneet sillä salaliittoa eli väestönvaihtoa, mitä yleisesti pidetään juutalaisvastaisena teoriana. Väitöskirjatutkija Teodora Helimäki on nähnyt kaksoisviestintää Riikka Purran kirjoituksessa, jossa Purra kutsui burkaan pukeutuneita naisia "mustiksi säkeiksi". Helimäen mukaan viesti toimi kahdella tasolla. Sen saattoi nähdä rasistisena solvauksena, mutta myös naisten oikeuksien puolustamisena, jolloin ongelmaksi nousee totuuden sumentaminen.
Kritiikki.
Steven Pinker on arvostellut väitteitä poliittisista piiloviesteistä. Hän katsoo, että kuka tahansa voi väittää tunnistaneensa mitä tahansa merkityksiä poliitikkojen puheista, kun kyse ei ole sanoista vaan niiden tulkinnoista.
Informaatioaikakausi

Informaatioaikakausi tarkoittaa nykyistä informaation ajanjaksoa, jonka usein katsotaan alkaneen noin 1970-luvulla. Informaatioaikakaudella viitataan ihmisten helpompaan ja nopeampaan pääsyyn erilaisiin informaation ja tiedon lähteisiin.
Digitalisaatio on vaikuttanut vahvasti informaatioaikakauden kehitykseen, ja usein ajanjakson yhteydessä puhutaan myös kolmannesta ja neljännestä teollisesta vallankumouksesta. Puhuttelevia aiheita informaatiovaikuttamiseen liittyen ovat olleet esimerkiksi internetin ja median välityksellä helpottunut misinformaation leviäminen ja tekoälyn vaikutus informaation kehitykseen.
Historia.
Informaatioaikakauden ovat mahdollistaneet monet erilaiset teknologiset Innovaatiot. Muun muassa internetin muodostuminen on vaikuttanut ihmisten mahdollisuuksiin etsiä, löytää ja jakaa tietoa nopeasti ja helposti etäisyyksien sitä rajoittamatta.
Tekoälyn kehitys alkoi voimistua noin 2010-luvulta alkaen, ja sillä on ollut merkittävä vaikutus informaation aikakauden kehitykseen.
Tieto- ja viestintätekniikan kehitys.
Digitaalinen media.
Digitaalinen media tarkoittaa digitaalista ympäristöä, jossa on ääntä, kuvaa ja tekstiä. Osa tätä on muun muassa sosiaalinen media. Digitaalisen median kautta informaatio leviää nopeammin kuin ennen ympäristön luontia. Erilaisia informaation välityskanavia ovat muun muassa digitaaliset uutiset, mainokset, pelit ja elokuvat, joiden kautta tietoa levitetään laajoille ihmisjoukoille.
Björn-Olof Malmström

Björn-Olof Malmström (9. marraskuuta 1931 Tammisaari - 31. elokuuta 2024 Maarianhamina) oli suomalainen opetusneuvos, joka toimi Björneborgs svenska samskolan rehtorina vuosina 1965-1995.
Elämä.
Malmström kirjoitti ylioppilaaksi Ekenäs samlyceumista 1950 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1956. Valmistuttuaan hän työskenteli opettajana Borgå lyceumissa, kunnes aloitti 1962 Björneborgs svenska samskolan matematiikan ja fysiikan lehtorina. Vuodesta 1965 lähtien Malmström toimi koulun rehtorina. 
Malmström vaikutti Porin ruotsinkielisissä järjestöissä kuten Svenska Klubben i Björneborgissa ja Svenska Kulturfonden i Björneborgissa, jonka hallituksen puheenjohtaja hän oli 1972-2006. Ruotsalaista kansanpuoluetta edustanut Malmström oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1985-1988 sekä Suomenruotsalaisten kansankäräjien jäsen 1989-1996. Hän oli myös Suomen Vanhempainliiton ruotsinkielisen sisarjärjestön Förbundet Hem och Skola i Finlandin puheenjohtaja 1974-1975. Malmströmille myönnettiin Svenska kulturfondenin kulttuuripalkinto 1987 ja Svenska folkskolans vännerin kulttuuripalkinto 1990. Vuonna 1993 hän sai opetusneuvoksen arvonimen. Malmströn vietti eläkepäiviään Ahvenanmaan Vårdöössä.
Sanae Takaichi

Sanae Takaichi (, s. 7. maaliskuuta 1961) on japanilainen liberaalidemokraattista puoluetta edustava poliitikko, joka toimii Japanin pääministerinä. Takaichi on Japanin ensimmäinen naispääministeri. Häntä on kuvailtu vankkumattomaksi konservatiiviksi, kansallismieliseksi ja kovan linjan nationalistiksi.
Takaichi valittiin vuonna 2025 liberaalidemokraattisen puolueen johtajaksi. Hän on ensimmäinen LDP:n johtajana toimiva nainen.
Poliittiset näkemykset.
Takaichi on konservatiivi. Hän vastustaa samaa sukupuolta olevien avioliittoa eikä kannata luopumista vaatimuksesta, jonka mukaan pariskunnilla on oltava yhteinen sukunimi. Hän kannattaa entisen pääministerin Shinzō Abe Abenomicsiksi kutsuttua talouspoliittista linjaa. Takaichi pitää Margaret Thatcheria roolimallina.
Vj (artisti)

VJ (oik. Kieran Richardson) on suomalainen rap-artisti, joka levyttää nykyisin Warnerin omistamalle Babyface. Music &amp; publishing -levy-yhtiölle.
VJ on kasvanut karibialaisen soulin, R&amp;B:n ja old school rapin parissa. Omaan musiikkiinsa hän yhdistelee erilaisia elementtejä ja saa inspiraatiota monista eri musiikin tyylilajeista. Sanoituksiin VJ sisällyttää tositarinoita elämästään. 
Maaliskuussa 2024 VJ julkaisi esikoisalbuminsa "Bandoleron" Warner Musicin Babyfacen kautta. Albumiin kuuluvat singlet "Vastustaa", "Crocodile Teeth" ja "Malaga", josta on myös tehty musiikkivideo. VJ:n lisäksi albumilla on esiintyy muita suomiräpin artisteja, kuten Fabe, Kerza ja Turisti.
Halytšin piiri (Lviv)

Halytšin piiri () on yksi Ukrainan Lvivin kaupungin kuudesta hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Monet kaupungin tunnetuimmat rakennukset, joista useat sisältyvät Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvaan Lvivin vanhan keskustaan, sijaitsevat tässä kaupunkipiirissä. Halytšin piirissä oli 46 965 asukasta (2024). 
Kaupunkipiirin naapureina ovat lounaassa Frankon piiri, lännessä Rautatien piiri, pohjoisessa Ševtšenkon piiri, idässä Lytšakivin piiri ja etelässä Syh’ivin piiri.
Piirin alueella sijaitsevat muun muassa:
Kokelvin kirkko

Kokelvin kirkko () on Hammerfestin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1960.
Hamnsundin kirkko

Hamnsundin kirkko () on Haramin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1875.
Fjørtoftin kirkko

Fjørtoftin kirkko () on Haramin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Hildren kirkko

Hildren kirkko () on Haramin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1934.
Bjarkøyn kirkko

Bjarkøyn kirkko () on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1934.
Anna Cramer

Anna Cramer (15. heinäkuuta 1873 Amsterdam – 4. kesäkuuta 1968) oli alankomaalainen säveltäjä.
Cramer opiskeli Amsterdamin konservatoriossa. Valmistuttuaan vuonna 1897 hän lähti Saksaan, jossa hänelle opettivat sävellystä Wilhelm Berger ja Max von Schillings. Monia Cramerin lauluja esitettiin Alankomaissa ja Saksassa vuosina 1906–1907. Hänen laulunsa op. 1–4 julkaistiin Saksassa vuosina 1907–1910. Cramer asui vuosina 1910–1925 Münchenissä ja Berliinissä. Muutettuaan Wieniin hän teki läheistä yhteistyötä Walter Simlingerin kanssa. Simlinger kirjoitti libretot Cramerin oopperoihin "Der letzte Tanz" ja "Dr. Pipalumbo" (1926–1927).
Cramer kärsi toistuvista taloudellisista ja terveydellisistä ongelmista. Hän joutui psykiatriseen laitokseen vuonna 1930. Päästyään sieltä tammikuussa 1931 hän palasi Alankomaihin, mutta vetäytyi julkisesta elämästä eikä hänen teoksiaan enää julkaistu hänen eläessään. Cramer joutui laitoshoitoon uudelleen vuonna 1960 ja pysyi hoidettavana kuolemaansa saakka. Hänen käsikirjoituksiaan säilytetään Nederlands Muziek Instituutissa Haagissa.
Kaurisantilooppi

Kaurisantilooppi eli vuohiantilooppi ("Pelea capreolus") on vuohiantilooppien sukuun kuuluva sorkkaeläin.
Aikuinen kaurisantilooppi painaa 18–30 kg ja on 105–125 cm pitkä kuononkärjestä hännäntyveen. Sen säkäkorkeus on 70–80 cm. Tiheä, villainen turkki on harmaa, ja sen alaosa on tasaisen vaalea. Jalat ja pää ovat yleensä kellertävämpiä kuin vartalo, ja säären ja reiden etuosat ovat usein tummempia. Häntä on 10–20 cm pitkä, tuuhea ja pörröinen. Musta, paljas nenänpää on iso ja erottuu selvästi kuonon valkoisista karvoista. Silmäluomet ovat mustat, ja silmiä ympäröivät valkeat karvat. Korvat ovat pitkät ja kapeat ja pystyasennossa. Vain koirailla on sarvet; ne ovat sirot, pystysuorat ja 20–29 cm pitkät.
Kaurisantilooppeja elää Etelä-Afrikassa, Lesothossa ja Swazimaassa.
Sandsøyn kirkko

Sandsøyn kirkko () on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1888.
Gausvikin kirkko

Gausvikin kirkko () on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1979.
Mia Wagner

Mia Therese Wagner (s. 25. joulukuuta 1977 Viborg) on tanskalainen juristi ja Venstren poliitikko, joka toimi maansa digitalisaatio- ja tasa-arvoministerinä noin kahden viikon ajan syksyllä 2023.
Jan Koetsier

Jan Koetsier (14. elokuuta 1911 Amsterdam – 28. huhtikuuta 2006 München) oli alankomaalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Koetsier opiskeli pianonsoittoa ja orkesterinjohtoa Walther Gmeindlin johdolla sekä sävellystä Julius Prüwerin johdolla Berliinissä vuosina 1927–1934. Hän työskenteli sovittajana, pianistina ja kapellimestarina Kurzwellensender Berlinin musiikin laitoksella vuosina 1936–1937. Koetsier oli kapellimestarina Lyypekissä ja Berliinissä ennen kuin pääsi Concertgebouw-orkesterin avustavaksi kapellimestariksi vuonna 1942. Hän kiersi vuosina 1940–1942 tanssija Ilse Meudtnerin pianistina ja säestäjänä. Myöhemmin Koetsier toimi Residentie Orkestin kapellimestarina Haagissa ja Baijerin radion sinfoniaorkesterin kapellimestarina Münchenissä. Koetsier opetti Alankomaissa ja vuodesta 1966 Münchenin musiikki- ja teatteriyliopistossa. Hän perusti Jan Koetsier-Stiftungin vaskisoittimille sävelletyn kamarimusiikin edistämiseen.
Concertgebouw-orkesteri esitti Koetsierin ensimmäisen orkesterisävellyksen ("Barock-Suite", op. 10) vuonna 1937. Koetsier sävelsi tilaustöitä Armin Rosinin kokoonpanoille, muille vaskipuhallinkokoonpanoille, jousisolisteille ja pianisteille. Hänen tuotantoonsa kuuluu konserttoja, sinfonioita, piano- ja urkumusiikkia, lauluja, kuoroteoksia sekä ooppera "Frans Hals" (op. 39). Saksa myönsi Koetsierille vuonna 1994 Bundesverdienstkreuzin.
Halytšin piiri

Halytšin piiri () oli hallinnollinen piiri Ukrainan länsiosassa Ivano-Frankivskin alueella. Maaseutuvaltaisen piirin väkiluku oli 43 641 (2017 arvio). Piirin hallintokeskuksena oli historiallinen Halytšin kaupunki (6 210 as., 2017). Toinen kaupunkimainen asutus oli Bilšivtsin taajama (Більшівці, 2 001 as.). Piirin väestön pääosa (35 430 as.) asui maaseudulla, paljolti kylissä.
Heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Ukraina supisti aluehallinnon toisella tasolla olleiden hallinnollisia rakenteiden määrää, ja Halytšin piirin alue yhdistettiin osaksi laajempaa Ivano-Frankivskin piiriä.
Caroline Stage Olsen

Caroline Stage Olsen (s. 10. marraskuuta 1990 Bagsværd) on tanskalainen Moderaattien poliitikko ja maansa nykyinen digitalisaatioministeri elokuusta 2024. Aiemmin hän on kuulunut Venstre-puolueeseen.
Åsarna

Åsarna on taajama Bergin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 280 asukasta vuonna 2016.
Myrviken

Myrviken on taajama Bergin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 291 asukasta vuonna 2021.
Johan August Gripenstedt

Johan August Gripenstedt (11. elokuuta 1813 Holsteinin herttuakunta, Saksan liitto – 13. heinäkuuta 1874 Bälinge, Ruotsi) oli ruotsalainen vapaaherra, upseeri ja poliitikko, joka toimi Ruotsin valtiovarainministerinä vuosina 1856–1866. Hänet valittiin ensimmäisen kerran aateliston edustajaksi Ruotsin valtiopäiville vuonna 1840. Gripenstedt edisti vapaakauppaa ja rautateiden rakentamista sekä vastusti Ruotsin sekaantumista Saksan ja Tanskan väliseen sotaan vuonna 1864. Lisäksi Gripenstedt kannatti uskonnonvapauden laajentamista, naisten oikeuksien lisäämistä, aateliston etuoikeuksien vähentämistä ja säätyvaltiopäivien lakkauttamista.
Luka Hyryläinen

Luka-Mikael Hyryläinen (s. 25. elokuuta 2004 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Magdeburgia. Pelipaikaltaan Hyryläinen on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Hyryläinen siirtyi HJK:n junioreista saksalaisen Eintracht Frankfurtin organisaatioon vuonna 2020. Vuonna 2022 hän siirtyi Bundesliigassa pelaavaan Hoffenheimiin, jossa hän on pelannut seuran kakkosjoukkueessa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa. Hän oli koko kauden 2022–2023 sivussa säärivamman vuoksi. Heinäkuussa 2024 Hyryläinen siirtyi lainalle toiseksi korkeimman sarjatason 2. Bundesliigan SSV Ulmiin, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuraavassa kuussa Kaiserslauternia vastaan. Hän on pelannut Ulmissa 3. maaliskuuta 2025 mennessä 22 liigaottelua, joista avauskokoonpanossa 15. Kauden 2025-2026 alussa Hyryläinen siirtyi 1. FC Magdeburgiin.
Hyryläinen on pelannut vuodesta 2019 alkaen Suomen juniorimaajoukkueissa. Kesäkuussa 2024 hän esiintyi ensimmäistä kertaa alle 21-vuotiaiden maajoukkueen paidassa.
Hyryläisen isä on Suomen jalkapallomaajoukkueessa pelannut Aki Hyryläinen, joka on pelannut jalkapalloa ammatikseen Suomen lisäksi Belgiassa ja Tanskassa.
Espondeilhan

Espondeilhan on kunta Etelä-Ranskassa Hérault'n departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Béziers'n kaupungista koilliseen.
Kunnan kirkko Notre Dame des Pins on rakennettu 1100-luvulla keskiaikaisen "ad pinis" -nimisen huvilan paikalle. Kirkkoa linnoitettiin 1300-luvulla satavuotisen sodan aikana. Se valittiin historiallisten muistomerkkien listalle vuonna 1907.
Spišský Štvrtok

Spišský Štvrtok on kunta Prešovin alueella Slovakiassa. Vuonna 2023 siellä asui 2584 asukasta.
Maantiede.
Kunta sijaitsee Popradin ja Spišská Nová Vesin yhdistävän tien varrella, tatravuorten läheisyydessä.
Historia.
Ensimmäiset todisteet ihmisasutuksesta Spišský Štvrtokin alueella ovat noin 3500 vuotta vanhoja. Kunnan Ladislaus I:lle omistettu roomalaiskatolinen kirkko rakennettiin luultavasti jo 1200-luvulla. Nykyään se on kansallinen muistomerkki.
Spišský Štvrtokin nimi viittaa paitsi sen sijaintiin historiallisella Spišin alueella, myös siellä ennen vanhaan torstaisin (slovakiksi "Štvrtok") järjestettyihin markkinoihin. Kunnan vaakuna kuvaa sen suojeluspyhimystä, Unkarin kuningas Ladislaus I:stä.
Hallinto.
Kunnan pormestarina toimii vuonna 2024 Kristillisdemokraattien Peter Gaj.
Theo Loevendie

Theo Loevendie (s. 17. syyskuuta 1930 Amsterdam) on alankomaalainen säveltäjä, pianisti ja saksofonisti. Hän on toiminut sekä jazzin että klassisen musiikin parissa.
Loevendie on urallaan toiminut lukuisissa kokoonpanoissa ja yhtyeiden johdossa. Hänestä tuli yksi johtavista alankomaalaisista jazzmuusikoista. Hän on säveltänyt konserttoja pianolle (1996), viululle (1998) ja klarinetille. Vuodelta 2002 on Loevendien teos "Seyir" 25:lle länsimaiselle ja ei-länsimaiselle soittimelle. Hänen muita teoksiaan ovat laulusarja "Six Turkish folkpoems" (1977), "De Nachtegaal" (1979) ja orkesteriteos "Flexio" (1979).
1980–1990-luvuilla Loevendie sai näkyvyyttä oopperasäveltäjänä. Hänen oopperoidensa joukossa ovat "Johnny en Jones" ja "Spinoza". Vuonna 2016 Amsterdamin kaupunki myönsi Loevendielle Andreaspenningin.
Thýrio

 
Thýrio (, myös Θύρρειο, "Thýrreio"; , Θύρρειον, "Thýrreion") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Áktio-Vónitsan kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 554 (2021).
Thýrion kylä sijaitsee noin 22 kilometriä kaakkoon Vónitsan kaupungista ja noin 62 kilometriä luoteeseen Agrínion kaupungista. Se on rakennettu Akarnaniká-vuoren rinteeseen noin 500 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on ottanut nimensä sen lähellä sijainneesta antiikin ajan Thyrreionin kaupungista. Nykyisen kylän aiempi nimi oli "Ágios Vasíleios" (Άγιος Βασίλειος). Kylässä toimii Thýrion arkeologinen museo.
Thýrio muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Θυρίου, "Dimotikí Koinótita Thyríou"), johon kuuluu varsinaisen Thýrion kylän lisäksi Goúrgouvlin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 579 (2021).
Toumpítsi

Toumpítsi (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Gortynían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 70 (2021).
Toumpítsin kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan sisäosissa noin 79 kilometriä luoteeseen Trípolista. Se on rakennettu noin 140 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Toumpítsi on osa Ráchesin kyläyhdyskuntaa.
Antiikin ajan Thelpusan kaupunki sijaitsi noin kaksi kilometriä nykyisestä kylästä pohjoiseen. Toumpítsin paikalla sijaitsi joidenkin arvioiden mukaan kylä nimeltä Onkeion, jossa oli Demeter Erinykselle omistettu temppeli. Näin oletti muun muassa William Martin Leake.
Tourlotí (Iraklion)

Tourlotí () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Minóa Pediádan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 44 (2021).
Tourlotín kylä sijaitsee Kreetan eteläisissä keskiosissa noin 39 kilometriä etelään Iraklionista. Se on osa Pártiran kyläyhdyskuntaa. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisaikaisissa lähteissä vuonna 1583. Kylän nimi tulee sanasta "toúrla" (τούρλα), joka tarkoittaa kukkulaa tai vuorenhuippua.
Tourlotí

Tourlotí () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Tripótama

Tripótama () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kalávrytan kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 32 (2021).
Tripótaman kylä, suomeksi ”Kolme jokea”, sijaitsee Akhaian eteläosassa noin 92 kilometriä eteläkaakkoon Patraksen kaupungista. Se on rakennettu noin 556 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Se on osa Psofídan kyläyhdyskuntaa. Kylä on saanut nimensä siitä, että se sijaitsee kolmen joen yhtymäkohdassa. Joet ovat Erýmanthos, Aroánios eli Livartzinós ja Seiraíos.
Antiikin ajan Psofiin kaupunki sijaitsi heti nykyisen kylän koillispuolella.
Tselepákos

Tselepákos () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 35 (2021).
Tselepákoksen kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa noin 13 kilometriä länteen Trípolin kaupungista. Se on rakennettu noin 830 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Tselepákos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Τσελεπάκου, "Dimotikí Koinótita Tselepákou"), johon kuuluvat varsinaisen Tselepákoksen kylän lisäksi kylät Daviá eli Áno Daviá (”Ylä-Daviá”) ja Káto Daviá (”Ala-Daviá”). Koko yhdyskunnan väkiluku on 104 (2021).
Kylän lähellä sijaitsevat nimellä Paliópyrgas (”Vanha torni”) tunnetut keskiaikaisen linnoitustornin rauniot.
Tsoútsouros

Tsoútsouros () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Minóa Pediádan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 85 (2021).
Tsoútsouroksen kylä sijaitsee Kreetan etelärannikolla noin 54 kilometriä etelään Iraklionista. Se on osa Kastellianán kyläyhdyskuntaa. Kylässä on noin kaksi kilometriä pitkä hiekkaranta, jonka kylän satama jakaa kahteen osaan. Antiikin aikana kylän paikalla sijaitsi Inatoksen kaupunki.
Voútsis

Voútsis (, myös "Voútsi", Βούτσι) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Gortynían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 152 (2021).
Voútsisin kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan sisäosissa Ládonas-joen länsipuolella noin 91 kilometriä luoteeseen Trípolista. Se on rakennettu Afrodísio-vuoren rinteeseen noin 550 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Voútsis muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Βούτση, "Dimotikí Koinótita Voútsi"), johon ei kuulu muita asutuksia.
Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi kylä nimeltä "Kaus" ( tai "Kaous", ). Se kuului läheisen Thelpusan kaupungin alaisuuteen, ja siellä sijaitsi Pausaniaan näkemä Asklepios Kausiokselle omistettu temppeli. Lähellä Ládonas-jokea on frankkivallan aikaisen Roúpelin eli Zoúmpelan linnan rauniot.
Vrouchás

Vrouchás () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 93 (2021).
Vrouchásin kylä sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen Ágios Nikólaoksen kaupungista. Se on rakennettu vuorelle noin kilometrin sisämaahan Mirampéllonlahden rannasta. Kylän nimi mainitaan paikannimenä ensimmäisen kerran venetsialaisajalla 1600-luvulla. Ensimmäinen maininta varsinaisesta kylästä on osmanivallan ajalta vuodelta 1834.
Vrouchás muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βρουχά, "Dimotikí Koinótita Vrouchá"), johon kuuluvat varsinaisen Vrouchásin kylän lisäksi kylät Myronikítas ja Pláka. Koko yhdyskunnan väkiluku on 170 (2021). Pláka on kyläyhdyskunnan ranta-asutus.
Zénia

Zénia () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 15 (2021).
Zénian kylä sijaitsee Kreetan itäisissä keskiosissa noin 24 kilometriä länteen Ágios Nikólaoksen kaupungista. Zénia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ζενίων, "Dimotikí Koinótita Zeníon"), johon kuuluvat varsinaisen Zénian kylän lisäksi kylät Adrianós, Amygdáloi, Áno Amygdáloi ja Roussapidiá. Koko yhdyskunnan väkiluku on 31 (2021).
Jan van Gilse

Jan Pieter Hendrik van Gilse (11. toukokuuta 1881 Rotterdam – 8. syyskuuta 1944 Oegstgeest) oli alankomaalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Gilse opiskeli vuodesta 1897 Kölnissä orkesterinjohtoa ja sävellystä Franz Wüllnerin sekä pianonsoittoa Max van de Sandtin johdolla. Hän saavutti varhaisimman suosionsa jo opiskeluaikanaan Konserttialkusoitollaan ja ensimmäisellä sinfoniallaan. Gilse jatkoi joidenkin vuosien ajan opiskelua Berliinissä Engelbert Humperdinckin johdolla. Vuonna 1905 hänet nimitettiin harjoituskapellimestariksi Bremenin kaupunginteatteriin. Samana vuonna hän johti kolmannen sinfoniansa ("Erhebung") esitykset Bremenissä ja Amsterdamissa. Gilse sai saksalaisen musiikkipalkinnon, jonka turvin hän pystyi työskentelemään Roomassa kahden vuoden ajan. Vuonna 1911 hän asettui vaimonsa Ada Hooijerin kanssa Müncheniin. Siellä syntyivät pariskunnan pojat vuosina 1912 ja 1916. Gilse kuitenkin palasi ensimmäisen maailmansodan aikana Alankomaihin ja sai vuonna 1917 nimityksen Utrechtin kunnallisorkesterin kapellimestariksi, jonka tehtävissä hän toimi vuoteen 1922 saakka. Vuosikymmeniä tehtävässä palvellut Wouter Hutschenruyter siirtyi musiikkikoulun johtajaksi Rotterdamiin.
Gilse ajautui erimielisyyksiin säveltäjä Willem Pijperin kanssa; Pijper arvosteli hänen työtään kapellimestarina ankarasti suositussa lehdessä. Vuonna 1922 valmistui Gilsen Rainer Maria Rilken sanoihin tekemä kantaatti "Der Kreis des Lebens". Utrechtista poistuttuaan Gilse muutti Blaricumiin ja sitten Lareniin. Hän asui vuoden Sveitsissä ja asettui lopulta Berliiniin. Adolf Hitlerin noustua valtaan vuonna 1933 Gilse palasi välittömästi Alankomaihin, jossa hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1933 Utrechtin konservatorion johtajaksi. Hän erosi tehtävistään vuonna 1937. Gilse oli perustamassa Alankomaiden säveltäjäliittoa Genecoa ja Buma-tekijänoikeusjärjestöä. Hän toimi molempien puheenjohtajana, mutta menetti asemansa natsien hyökättyä Alankomaihin. Gilse myös kieltäytyi johtamasta orkestereita, sillä juutalaisilta oli kielletty konsertteihin osallistuminen. Gilsen kaikki musiikki poistettiin kirjastojen kokoelmista ja teosten esitykset kiellettiin. Gilse perusti laittoman protestilehden nimeltään "De Vrije Kunstenaar".
Gilse eli vaimonsa kanssa lukuisissa eri pakopaikoissa vuosina 1942–1944. Hänen molemmat poikansa olivat vastarintaliikkeen taistelijoita ja joutuivat natsien tappamiksi. Gilse haudattiin väärällä nimellä. Kuvanveistäjä Mari Andriessen teki muistomerkin hänen haudalleen. Gilsen musiikissaan yhdistyvät saksalaisen romantiikan ja ranskalaisen impressionismin vaikutteet. Vuodesta 1922 lähtien ranskalaiset vaikutteet korostuivat. Ne olivat esillä esimerkiksi laulusarjassa "Der Gärtner" (1921–1923). Gilsen myöhempään tuotantoon vaikutti myös alankomaalainen kansanmusiikki. Gilse työsti vuosina 1937–1940 oopperaa "Thijl", joka kuitenkin kantaesitettiin vasta postuumisti 36 vuotta myöhemmin. Sittemmin sitä on pidetty hänen pääteoksenaan.
Siskoni (elokuva)

Siskoni () on suomalais-ruotsalais-italialais-tanskalaisena yhteistyönä tehty elokuva vuodelta 2023. Sen on ohjannut Mika Gustafson, joka myös käsikirjoitti elokuvan yhdessä Alexander Öhrstrandin kanssa. Elokuvan budjetti oli 2 418 000 euroa, jota Suomen elokuvasäätiö tuki 150 000 eurolla. Osatuottajana toimi Tuffi Films. Suomen-ensi-ilta oli 19. huhtikuuta 2024 
Juoni.
Sisarukset Laura (16), Mira (12) ja Steffi (7) tulevat toimeen omillaan äidin poissaollessa ja viettävät villiä ja huoletonta elämää. Mutta kun sosiaaliviranomaiset kutsuvat tapaamiseen, Lauran on löydettävä joku esiintymään heidän äitinään, tai muuten tytöt viedään sijaishuoltoon ja erotetaan toisistaan.
Näyttelijät.
Lähde: 
Ikäraja.
KAVI on luokitellut elokuvan seuraavasti:
Palkinnot.
Elokuva sai Guldbagge-palkintogaalassa parhaan elokuvan ja parhaan lavastuksen palkinnot. Venetsian elokuvajuhlilla se palkittiin Orizzonti-sarjassa parhaasta ohjauksesta, minkä lisäksi ohjaaja sai nuoren ohjaajan palkinnon. Lontoossa ohjaaja sai esikoiselokuvan palkinnon.
Arvostelut.
 Maija Alander, "Helsingin Sanomat"
 Kalle Kinnunen, "Suomen Kuvalehti"
 Niko Ikonen, "Episodi"
 Maija Kääntä, "Kulttuuritoimitus"
 Rolf Bamberg, "Demokraatti"
Syh’ivin piiri

Syh’ivin piiri () on yksi Ukrainan Lvivin kaupungin kuudesta hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Se sijaitsee Lvivin etelä- ja kaakkoisosassa. Vuonna 2000 perustetun kaupunkipiirin pinta-ala on 17,6 neliökilometriä ja väkiluku 150 343 asukasta (1.1.2021). 
Kaupunkipiirin naapureina ovat lännessä Frankon piiri, pohjoisessa kaupunkikeskustan sisältävä Halytšin piiri ja Lytšakivin piiri. Idän ja etelän suunnilla kaupukipiirin rajan takana on Lvivin kaupunkihromadan (Lvivin kaupungin) ulkopuolista Lvivin piiriä, useita siihen kuuluvia hromadoita.
Piirin alueella sijaitsee muun muassa:
Louise Griffiths

Louise Griffiths (s. 31. heinäkuuta 1978) on englantilainen näyttelijä, laulaja, lauluntekijä, malli ja näyttelijä.
Griffitsh osallistui BBC:n kykyjenetsintäohjelmaan, ja lauloi brittiläisessä tyttöbändissä mutta ei menestynyt kummassakaan. Hän muutti Yhdysvaltoihin ja alkoi tehdä uraa elokuvissa.
Vuonna 2013 Griffiths esitti nimiosaa Erzsébet Báthorystä kertovassa kauhukomediassa "Chastity Bites".
Griffiths esitti komentaja Lydia Wintersiä pelissä .
Yksityiselämä.
Griffiths oli kihloissa Jenson Buttonin kanssa ennen kuin heidän viisivuotinen suhteensa päättyi vuonna 2005.
Willem de Fesch

Willem de Fesch (26. elokuuta 1687 Alkmaar – 3. tammikuuta 1761 Lontoo) oli alankomaalainen säveltäjä ja viulisti.
Fesch sai viulunsoiton opetusta Carl Rosierilta ja meni naimisiin tämän tyttären kanssa. Hän muutti vuonna 1725 Antwerpeniin ja seurasi Alphonse d’Èveä Onze-Lieve-Vrouwekathedraalin kapellin johtajana. Hän ajautui kirkollisten piirien kanssa ristiriitoihin, ja hänen luonnettaan moitittiin arvaamattomaksi, itsekeskeiseksi ja välinpitämättömäksi. Hän joutuikin lopulta eroamaan. Fesch toimi kirkkomuusikkona todennäköisesti myös Amsterdamissa. Lisäksi hän teki useita esiintymisiä Antwerpenissä viulistina.
Feschiltä julkaistiin vuosina 1710–1725 duoja kahdelle viululle, konserttoja ja sonaatteja. Vuosina 1725–1731 lukuisia hänen säveltämiään messuja ja sonaatteja julkaistiin Brysselissä. Fesch muutti vuonna 1732 vaimonsa kanssa Lontooseen, jossa hän esiintyi viulistina ja hänen vaimonsa laulajana. Lontoossa kantaesitettiin Feschin oratoriot "Judith" vuonna 1733 ja "Joseph" vuonna 1745. Fesch sävelsi Lontoon-vuosinaan myös koomisen oopperan "The London Apprentice", lauluja, sonaatteja, konserttoja ja pastoraaliserenadin "Love and Friendship". Vuonna 1746 Fesch pääsi Georg Friedrich Händelin orkesterin konserttimestariksi. Hän vetäytyi julkisesta toiminnasta vuonna 1750.
Paola (Malta)

Paola (, ) on kaupunki Reġjun tal-Port -alueella Maltalla. Kaupungin nimi maltaksi ja italiaksi tarkoittaa uutta kaupunkia. Vuonna 2019 Paolassa asui 8 706 asukasta. Paola on Southern Harbour -alueen kaupallinen keskus ja se sijaitsee noin 5 kilometriä pääkaupungista Vallettasta. Paola on kasvanut yhteen viereisten Tarxienin ja Fguran kaupunkien kanssa muodostaen yhtenäisen urbaanin alueen. Paola on nimetty Johannittain ritarikunnan suurmestari Antoine de Paulen mukaan, joka perusti kaupungin vuonna 1626.
Historia.
Vaikka Paola on perustettu 1600-luvulla, niin alueella on asuttu jo neoliittisella aikakaudella. Myös muita kulttuurihistoriallisia jäänteitä esihistorialliselta ajalta aina antiikin ajalle on löydetty Paolasta. Tunnetuimmat esihistorialliset nähtävyydet kunnassa ovat Ħal Saflienin hypogeum ajalta noin 2500 eaa, sekä Kordinin megaliittiset temppelit.
Johannittain ritarikunnan aikakaudella Paolaan rakennettiin myös kirkko paavi Urbanus VIII:lta saadulla luvalla. Tyylisuunnaltaan barokkia edustava Pyhän Ubaldescan kirkko valmistui 1630.
Maltan ollessa Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaa Paola miltei autioitui johtuen malariaepidemiasta. Vuonna 1842 Paolaan rakennettiin Corradinon vankila, joka on yhä käytössä. Addolaratan hautausmaa rakennettiin 1862-1868 Paolaan Tal-Ħorr -nimiselle kukkulalle, joka oli toiminut kalmistona jo esihistoriallisella ajalla.
Vuodesta 1905 vuoteen 1929 Vallettasta Cospicuaan johtava raitiovaunulinja pysähtyi Paolan keskusaukiolla. Vuonna 1959 Paolan keskusaukiolle valmistui suurempi seurakuntakirkko Kristus kuninkaan basilika.
Carsten Tilke

Carsten Tilke (s. 30. lokakuuta 1983) on saksalainen arkkitehti, joka on tunnettu uusien moottoriratojen ja olemassa olevien ratojen muokkausten suunnittelijana. Hänen isänsä on arkkitehti Hermann Tilke.
Tilke on itsekin ajanut kilpaa, ja sijoittui vuonna 2018 Audi R8 LMS Cupissa kahdeksanneksi.
Tilken suunnittelemat radat.
Carsten Tilken suunnittelemia Formula 1 -ratoja tai niiden muokkauksia:
Mauri Maunula

Mauri Maunula (2. kesäkuuta 1921 Helsinki – 14. syyskuuta 2024) oli suomalainen lentokapteeni, joka palveli jatkosodassa sotilaslentäjänä ja oli kuollessaan viimeinen elossa ollut Suomen sotien lentäjäveteraani.
Maunula toimi tiedustelu- sekä hävittäjälentäjänä, kouluttajana ja tarkastuslentäjänä. Sotien jälkeen hän työskenteli pitkäaikaisena siviililentäjänä enimmäkseen Finnairin palveluksessa. Maunula kuului miehistöön, joka lennätti Carl Gustaf Emil Mannerheimin ruumiin Suomeen haudattavaksi tämän kuoltua. Hän tuli laajalti tunnetuksi vuoden 2018 Linnan juhlissa esittäessään Jenni Haukiolle balladin "Äänisen yö". Maunula lensi vielä vuonna 2023 Suomen ilmavoimien lentonäytöksessä Turussa F35A-hävittäjäsimulaattorilla.
Maunula oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta. Häntä haastateltiin monesti "Helsingin Sanomiin", ja hän antoi viimeisen haastattelunsa "Iltalehdelle" elo-syyskuun vaihteessa 2024. Maunula tapasi Suomen presidenteistä Sauli Niinistön lisäksi Risto Rytin, Mannerheimin, Urho Kekkosen, Martti Ahtisaaren ja Tarja Halosen.
Maunula siunattiin 23. lokakuuta 2024 Hyvän Paimenen kirkossa Helsingissä. Ilmavoimat kunnioitti Maunulan muistoa neljän F/A-18 Hornet -hävittäjän ylilennolla siunaustilaisuuden aikana. Ylilennon päätteeksi yksi hävittäjä kääntyi jyrkkään nousuun ja ampui muutaman soihtuheitteen.
Vladimir Martynov

Vladimir Ivanovitš Martynov (; s. 20. helmikuuta 1946 Moskova) on venäläinen säveltäjä ja musiikintutkija.
Martynov opiskeli Moskovan konservatoriossa ja valmistui sävellysluokalta vuonna 1970, pianoluokalta vuonna 1971. Vuosina 1975–1976 hän osallistui nokkahuilistina konsertteihin, joissa esitettiin myöhäiskeskiaikaista musiikkia Italiasta, Ranskasta ja Espanjasta. Vuodesta 1978 lähtien Martynov on perehtynyt venäläiseen liturgiseen lauluperinteeseen. Hän tutki eri luostareissa vanhoja käsikirjoituksia ja teki vanhoihin käytäntöihin pohjautuen uutta musiikkia hengelliseen käyttöön. Hän myös opetti Troitse-Sergijevin luostarissa.
Martynov on lisäksi säveltänyt muun muassa musiikin yli kuuteenkymmeneen elokuvaan ja televisio-ohjelmaan. Hän on julkaissut kirjoja ja artikkeleita sekä esiintynyt puhujana tieteellisissä konferensseissa. Martynoville myönnettiin Venäjän valtionpalkinto vuonna 2002.
Emilia Ex

Emilia Ex -artistinimellä esiintyvä Emilia Anniina Rinne (s. 21. huhtikuuta 1989 Vantaa) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen musiikilliset vaikutteensa pohjautuvat 2000-luvun alkupuolen poppiin, ja artisti kutsuu musiikkiaan ”nollaripopiksi”.
Emilia Ex on tehnyt Helmareiden eli Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen virallisen EM-kisakappaleen vuoden 2022 EM-kisoihin. Isolla Music / Sony Music Entertainmentin julkaisema ”Helmarit” -kappale kuului kisalähetysten yhteydessä televisiossa, sekä Volkswagenin valtakunnallisessa mainoskampanjassa televisiossa ja radiossa. Helmarit -kappaletta siteerattiin myös Aku Ankassa vuonna 2022. J. Karjalaisen kappaleeseen perustuva ja Capitol Finland / Universal Musicin julkaisema ”Sankarit” -coversingle soi miesten jääkiekon MM-kisalähetyksissä vuonna 2023, kappaleen versiointi oli M3NO:n ja Emilia Ex:n yhteistuotantoa. Samana vuonna hän osallistui Elements Musicin julkaisemaan BÄMÄ-kollektiivin läpilyöntikappaleeeen ”Kaiken takana on bämä”, sekä pääsi YleX Nosteessa -artistiksi. Emilia Ex julkaisi Debyytti-EP:n "Mitä sä sit luulit?" vuonna 2024. Samana vuonna Emilia Ex julkaisi myös kappaleen ”Hyvä tyttö”, kappaleella vierailevat artistit Aina sekä Matriarkaatti eli räppärit Mon-Sala ja Adikia.
Muu musiikillinen ura.
Ennen soolouraansa Rinne on kuulunut poppia esittäneeseen R.A.E-duoon, jonka toinen jäsen oli Sani Valoranta. Duo toimi vuosina 2016–2019 ja julkaisi viisi singleä. Lisäksi Rinne on esiintynyt niin sanottujen bilebändien, kuten Take Cover ja Spandex riveissä.
Yksityiselämä.
Rinteen kumppani on Suomen naisten jalkapallon A-maajoukkueen kapteeni Tinja-Riikka Korpela.
Anders Teliin

Anders Teliin, myös Telin tai Thellin (12. helmikuuta 1716 perheen pakomatkalla Lidenissä, Medelpadissa – 17. toukokuuta 1778 Kokkola) oli suomalainen laivojen ja urkujen rakentaja.
Teliinin isä oli kappalainen Elias Telin, aiemmin Tellingius, ja puoliso Anna Kristina Pihlgren (1722–1806). Teliin kävi Vaasassa triviaalikoulua 1730–1735, opiskeli Turun akatemiassa vuodesta 1735 ja luki teologiaa Uppsalan yliopistossa 1739–1740, valmistumatta kuitenkaan papiksi. Hän oli laivanrakennusmestari Pietarsaaressa noin vuodesta 1740 ja Kokkolassa vuodesta 1751 sekä urkujen rakentaja 1768–1770.
Teliin rakensi aluksia myös muiden kaupunkien kuin Pietarsaaren ja Kokkolan laivanvarustajille, yhteensä ainakin viisikymmentä. Laivat hän osin suunnitteli itse ja rakensi piirusten mukaan. Parhaimmillaan kymmenkunta alusta oli yhtä aikaa tekeillä. Hänen rakentamiaan laivoja olivat muun muassa Fredrik af Chapmanin piirtämät Kälviällä veistetyt "Baron Anders von Höpken" (1759) ja "General Kaulbars" (1762). Urut Teliin rakensi ainakin Uudenkaarlepyyn kirkkoon 1768 ja Vaasan kirkkoon 1770, ilman mitään varsinaista urkujen rakentamisen koulutusta.
Pohjanmaan pappeja ankarasti kritisoineet kirjoitukset "Stockholms dageligt godt" -lehdessä 1775–1776 lienevät olleet Teliinin kirjoittamia, vaikka ne julkaistiin nimettöminä. Niissä voi nähdä sekä herrnhutilaisuuden että kälviäläisen Erikinpoikien uskonliikkeen vaikutuksia.
Glass Onion

”Glass Onion” on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 yhtyeen tupla-albumilla ”The Beatles”, joka tunnetaan paremmin nimellä ”White Album”. Kappaleen sävelsi John Lennon, mutta kuten useimmat Beatles-kappaleet, sen krediitit on merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys.
"Glass Onion" on yksi ”White Albumin” kokeellisimmista kappaleista, ja sen sanoituksissa Lennon viittaa useisiin aiempiin Beatles-kappaleisiin, kuten "Strawberry Fields Forever", "I Am the Walrus", "Lady Madonna" ja "The Fool on the Hill". Kappale on saanut nimensä metaforisesta ”lasisesta sipulista”, joka viittaa siihen, että asioiden todellinen olemus voi paljastua kerroksia kuorimalla. Tämä ironinen leikki oli Lennonin tapa kommentoida sitä, miten fanit ja analyytikot yrittivät tulkita hänen ja yhtyeen kappaleiden syvällisiä merkityksiä.
Lennon sanoi kirjoittaneensa kappaleen osittain pilkatakseen niitä faneja, jotka etsivät piilotettuja viestejä yhtyeen sanoituksista. Hän esimerkiksi mainitsi kappaleen lopussa epätotuuden, että Paul McCartney on kuollut: ”The walrus was Paul”, viittauksena aiempaan Beatles-kappaleeseen "I Am the Walrus". Tämä kohta lietsoi huhuja ja teorioita siitä, että McCartney olisi kuollut ja korvattu kaksoisolennolla.
Äänitys ja tuotanto.
"Glass Onion" äänitettiin Abbey Road -studioilla Lontoossa vuonna 1968, ja tuotannosta vastasi yhtyeen pitkäaikainen yhteistyökumppani George Martin. Kappaleen äänitysprosessi sisälsi perinteisiä rock-soittimia, kuten kitaraa, bassoa ja rumpuja, mutta siinä hyödynnettiin myös orkesterisovitusta, joka antaa kappaleelle ainutlaatuisen tunnelman. Sovituksessa käytettiin jousia, mikä toi kappaleeseen syvyyttä ja dramaattista sävyä.
Vastaanotto.
Kappale sai julkaisunsa jälkeen sekä kiitosta että hämmennystä. Monien kriitikoiden mielestä kappale oli oivaltava osoitus Lennonin huumorista ja neroudesta, kun taas toiset pitivät sitä turhan hämäränä ja tarkoituksella hämmentävänä. "Glass Onion" nousi kuitenkin merkittäväksi osaksi Beatlesin diskografiaa ja on säilynyt fanien suosiossa yhtenä ”White Albumin” muistettavimmista raidoista.
Vaikutus ja perintö.
"Glass Onion" on yksi Beatles-kappaleista, joita on analysoitu eniten fanien ja tutkijoiden keskuudessa. Se on esimerkki Lennonin leikkisyydestä ja hänen halustaan rikkoa perinteisen laululyriikan rajoja. Kappale on myös nähty vastauksena siihen massiiviseen analyysikulttuuriin, joka ympäröi Beatlesia heidän uransa huipulla.
Kappaleen sanoituksissa toistuva viittaus aiempiin Beatles-kappaleisiin on tehnyt siitä eräänlaisen meta-kappaleen, joka kommentoi sekä bändin omaa historiaa että heidän fanikulttuuriaan. "Glass Onion" on siten enemmän kuin pelkkä kappale – se on katsaus Beatlesin maailman sisäiseen dynamiikkaan ja Lennonin itsereflektioon.
Kokoonpano.
John Lennon – laulu, rytmikitara  
Paul McCartney – bassokitara  
George Harrison – soolokitara  
Ringo Starr – rummut  
Orkesteri (jouset), sovittanut George Martin
Lähteet.
The Beatles: The White Album (1968) – liner notes
Lennon, John. Interviews (1968–1980)
Dear Prudence

”Dear Prudence” on brittiläisen rock-yhtyeen The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 sen tupla-albumilla "The Beatles" (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi John Lennon, mutta kuten monet yhtyeen kappaleet, sen krediitit on merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys.
”Dear Prudence” on kirjoitettu Prudence Farrowille, näyttelijä Mia Farrowin siskolle, jonka kanssa The Beatles vietti aikaa vuonna 1968 Intiassa opiskellessaan Maharishi Mahesh Yogin johdolla transsendenttista meditaatiota. Prudence eristäytyi usein harjoittaakseen meditaatiota intensiivisesti, ja Lennon kirjoitti kappaleen rohkaistaakseen häntä tulemaan ulos ja liittymään muiden seuraan.
Kappaleessa käytetään toistuvaa kehotusta: ”Won’t you come out to play?”, joka viittaa Lennonin haluun saada Farrow palaamaan takaisin yhteisön pariin. Sävellyksessä on lempeä ja rauhoittava tunnelma, joka heijastaa kappaleen aihetta sekä Intiassa koettua meditaation ja itsetutkiskelun kautta saavutettua rauhaa.
Äänitys ja tuotanto.
”Dear Prudence” äänitettiin Trident Studios -studioilla Lontoossa vuonna 1968. Lennonin mukaan kappaleessa on esimerkki siitä, miten yhtye käytti hyväkseen Intiassa saatuja vaikutteita. Kappale alkaa hiljaisesti, mutta kasvaa asteittain voimakkaammaksi, kun instrumentteja lisätään kerroksittain.
McCartney soitti kappaleessa bassoa ja rumpuja, koska Ringo Starr oli hetkellisesti poistunut yhtyeestä äänitysten aikaan. Harrison soitti kappaleessa kitaraa, ja McCartney toi sovitukseen myös pianon ja lyömäsoittimet.
Vastaanotto.
Kappale on saanut runsaasti kiitosta sen lempeästä ja melodisesta sävellyksestä. Monien mielestä se edustaa yhtä "White Albumin" kauneimmista hetkistä, jossa kuuluvat niin yhtyeen taito rakentaa emotionaalista syvyyttä kuin sen tuon ajan spirituaaliset vaikutteensa.
Vaikka ”Dear Prudence” ei ollut single-julkaisu, se on saavuttanut suosiota ja sitä pidetään yhtenä Beatlesin aliarvostetuimmista kappaleista. Se on myös ollut mukana useiden artistien cover-versioina, mikä osoittaa sen pitkäkestoisen suosion.
Vaikutus ja perintö.
"Dear Prudence" on nähty kappaleena, joka kuvastaa Beatlesin henkistä matkaa ja sen kiinnostusta meditaatioon sekä itsetutkiskeluun. Kappaleen taustalla oleva tarina on myös yksi niistä monista hetkistä, jotka osoittavat Lennonin kyvyn muuttaa arkiset kokemukset merkitykselliseksi musiikiksi.
Kappaleen hienovarainen kasvatus ja ainutlaatuinen rakenne ovat inspiroineet monia muusikoita, ja siitä on tullut olennainen osa yhtyeen laajaa ja monipuolista tuotantoa.
Kokoonpano.
John Lennon – laulu, akustinen kitara  
Paul McCartney – bassokitara, piano, rummut, lyömäsoittimet  
George Harrison – soolokitara
Lähteet.
The Beatles: The White Album (1968) – liner notes  
Lennon, John. *Interviews* (1968–1980)