tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Henry Briggs

Henry Briggs (latinaksi Briggius) (1556 Warley Wood, Halifax, Yorkshire, Englanti – 26. tammikuuta 1630 Oxford, Englanti) oli englantilainen matemaatikko, joka julkaisi kymmenkantaisen logaritmifunktion, minkä lisäksi hänet tunnetaan nykymuotoisen jakokulman kehittäjänä.
Elämä ja ura.
Briggs valmistui St John's Collegesta Cambridgessa vuonna 1581 ja sai yliopiston jäsenyyden (fellow) vuonna 1588. Vuonna 1592 hänestä tuli Thomas Linacren perustaman fysiikan luennon pitäjä ja vuonna 1596 ensimmäinen geometrian professori Gresham Housessa Lontoossa. Vuonna 1619 hänet nimitettiin Oxfordin geometrian professoriksi. Vuonna 1622 hän julkaisi pienen tutkielman luoteisväylästä "North-West Passage to the South Seas, through the Continent of Virginia and Hudson's Bay", ja vuonna 1624 "Arithmetica Logarithmica" -teoksensa. Briggs tunnetaan ennen kaikkea kymmenkantaisen logaritmifunktion eli Briggsin logaritmin julkaisijana, joka jatkoi skotlantilaisen John Napierin (Neperin) työtä, ja jonka Briggs esitteli teoksessa "Loga-rithmorum Chilias Prima" (1617). Briggsin logaritmitaulukot painettiin Goudassa vuonna 1631 ja julkaistiin vuonna 1633 nimellä "Trigonometria Britannica".
Kerkonkosken työväentalo

Kerkonkosken työväentalo oli Rautalammin kunnan Kerkonkosken kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Kerkonkosken työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Talo valmistui vuonna 1911. Edellisenä vuonna yhdistyksellä oli 20 jäsentä mutta vuonna 1912 jo 46, eli oman talon myötä toiminta vilkastui. Yhden lähteen mukaan yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla vuonna 1931. Yhdistyksen lakkauttamista oli kuitenkin käsitelty käräjillä jo vuonna 1928, ja yhdistys poistettiin kihlakunnanoikeuden päätöksellä yhdistysrekisteristä jo tuolloin.
Vuonna 1933 perustettiin Kerkonkosken sosialidemokraattinen työväenyhdistys, joka anoi taloa valtiolta ja sai sen vuonna 1948. Ennen tätä talo oli mahdollisesti Kuopion sosialidemokraattisen piirijärjestön hallussa, sillä piirijärjestö esitti talolla elokuvan vuonna 1939. Lisäksi Kerkonkosken työväentalolla vietettiin tupaantuliaisjuhlaa jo vuonna 1934, eli se ilmeisesti katkon jälkeen avattiin tuolloin uudelleen. Juhlan lehti-ilmoituksessa ei kuitenkaan mainittu suoraan, kuka juhlan järjesti. Ohjelmasta huolehti Rautalammin sosialidemokraattinen työväenyhdistys. Kerkonkosken sosialidemokraattinen työväenyhdistys rakensi myös tanssilavan kesätoimintaa varten. Toiminta ei kuitenkaan ollut taloudellisesti kannattavaa, joten yhdistys myi sekä talon että lavan 1960-luvulla. 
Rakennus.
Talon pinta-ala oli 120 neliömetriä ja korkeus 5 metriä. Sen salissa oli istumapaikat sadalle hengelle sekä näyttämö. Lisäksi talossa oli ravintola sekä putka juopuneita varten. Kun talo oli siirtynyt Kerkonkosken sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle, siinä tehtiin sisäremontteja ja asennettiin huopakatto. Sähköjä taloon ei ilmeisesti koskaan vedetty. 
Toimintaa työväentalolla.
Vuonna 1916 talolla järjestettiin ”kirjallinen iltama”, jonka lopussa oli myös tanssia. Vuonna 1951 kansanedustaja Heikki Simonen puhui talolla.
Prinsessa Pikkiriikki (elokuva)

Prinsessa Pikkiriikki on Lauri Maijalan ohjaama suomalainen elokuva, joka tuli ensi-iltaan maaliskuussa 2024.
Kirjailija Hannele Lampelan "Prinsessa Pikkiriikki" -kirjoihin perustuvan elokuvan käsikirjoittaa Tuuli Kanervankallio ja kirjailija Lampela.
Elokuvassa Pikkiriikki saa kuulla, että äidin sisuskaluissa asusteleva pikkuveli aikoo pian muuttaa Pikkiriikin huoneeseen. Pikkiriikki saa rouva Jenssenintädiltä idean ja taikoo määräilevät aikuiset Himpskattiin taikakoiransa Makkaran avulla.
Prinsessa Pikkiriikkiä näyttelee helsinkiläinen Ada Pusa. Pikkiriikin vanhempia näyttelevät Vilma Kinnunen ja Joel Hirvonen. Prinsessa Pöjöläisenä nähdään Minni Kuivalainen ja Eetun roolissa Valo Kortesmäki. Elokuvan näyttelijäkaartiin kuuluvat myös muun muassa Marja Packalén, Leena Uotila, Tom Petäjä ja Joonas Saartamo.
Elokuvan kuvaukset käynnistyivät toukokuussa 2023. Elokuvan tuotti Helsinki-filmi ja sen levitti on SF Studios.
Näyttelijät.
Lähde:
Vaajasalmen työväentalo

Vaajasalmen työväentalo oli Rautalammin kunnan Vaajasalmen kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Vaajasalmen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1912 yhdistyksellä oli 7 jäsentä. Talohanke oli vireillä pitkään, ja talo valmistui lopulta vuonna 1913. Talo oli vaatimaton, ja pienellä kylällä sen toiminta kävi pian kannattamattomaksi. Yhden lähteen mukaan yhdistys myi talon tontteineen osuusliike Kansanvoimalle, joka rakensi tontille myymälän 1930-luvun lopulla.
Vuonna 1933 ilmoitettiin kuitenkin lakkautetun Vaajasalmen työväenyhdistyksen talon pakkohuutokaupasta. Ennen tätä talo lienee ollut paikallisen suojeluskunnan hallussa, sillä siellä järjestettiin suojeluskunnan kesäjuhla 1931. Edellisenä vuonna talolla oli vietetty Itä-Rautalammin maamiesseuran kesäjuhlaa. Jo vuonna 1928 talvikäräjillä käsiteltiin joidenkin alueen työväenyhdistysten lakkauttamista kihlakunnanoikeuden päätöksellä. Tällöin kirjoitettiin, että Vaajasalmen yhdistys oli jo aiemmin ilmoittanut yhdistysrekisteriin lopettavansa toimintansa. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Rakennus.
Talo oli hirsirakenteinen, yksikerroksinen, ja siihen kuului ainoastaan sali ja näyttämö. Talon pakkohuutokaupassa myytiin myös sen "vähäinen kalusto ja kirjasto".
Stephen Kotkin

Stephen Kotkin (s. 17. helmikuuta 1959) on yhdysvaltalainen historioitsija ja kirjailija. Kotkinin tunnetuimmat teokset käsittelevät Josif Stalinia.
Irrealismi

Irrealismi on filosofian käsite, joka on luonut Nelson Goodman. Idea irrealismista syntyi, kun käytiin keskustelu epistemologiasta ja siihen liittyvästä fenomenalismista ja fysikalismista. Goodman esitti fenomenalimissa ja fysikalismissa ikään kuin kaksi versiota maailmasta. Hänen ajattelutavalleen oli tyypillistä kaikkia tieteitä koskeva moniarvoisuus, joka oli epistemologista. Irrealismin mukaan totuus on suhteellista asiayhteyksistä riippuen. Näin ollen irrealismin suhteen on hyväksytty useita realistisia ja antirealistisia kantoja, eikä niiden kesken ole nähty merkittävää ristiriitaa.
Moraalisissa seikoissa irrealismi yhdistyy tiedostamattomiin asioihin liittyviin näkemyksiin. Moraalisissa kannanotoissa nähdään paitsi tiedostettuja seikkoja, myös ihmisen luonteesta johtuvia tiedostamattomia seikkoja.
Alakeyrityn työväentalo

Alakeyrityn työväentalo on Rautavaaran kunnan Alakeyrityn kylässä sijaitseva työväentalo. 
Historiaa.
Alakeyrityn työväenyhdistys perustettiin ensimmäisen kerran 7.12.1906, ja se liittyi seuraavan vuoden alussa SDP:en. Vuonna 1908 yhdistyksessä oli 10 jäsentä. Talo hankittiin vuosien 1910 ja 1912 välillä. Vuoden 1910 puoluetilastoon yhdistys ei ilmoittanut omistavansa taloa, mutta vuoden 1912 tilastoissa talo on.
Yhdistyksen perustamisvuodeksi mainitaan yhdessä lähteessä myös 1935. On mahdollista, että Alakeyrittyyn perustettiin toinen yhdistys tai vuonna 1935 perustettu jatkoi edellisen toimintaa. Talo tälle yhdistykselle valmistui vuonna 1950. Ilmeisesti alkuperäinen talo oli purettu tai myyty. Yhdistys oli sittemmin vuosia toimimatta ja talo ilmeisesti tyhjillään, kunnes vuonna 1980 kylällä tuli tarvetta kokoushuoneistolle. Aiemmin tähän tarkoitukseen oli käytetty kansakoulua, mutta kun koulun toiminta lakkasi, koulurakennus siirtyi yksityisomistukseen. Rakennus peruskorjattiin vuosien 1980–1986 aikana. Rautavaaran kunta tuki korjauksia 5 000 markalla ja opetusministeriö 20 000 markalla. Sähkötöitä lukuun ottamatta peruskorjaus tehtiin talkootyönä. Talo on mahdollisesti edelleen Rautavaaran sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen omistuksessa, mutta ei ole varmaa, onko se enää pystyssä vai onko se myöhemmin purettu.
Rakennus.
Vuonna 1950 valmistunut talo on hirsirakenteinen, ja alun perin siinä oli pärekatto. Siihen kuuluu juhlasali, keittiöllä varustettu kerhohuone sekä ulkorakennus. Peruskorjauksen yhteydessä talo katettiin aaltopellillä, sisustettiin lastulevyllä, maalattiin, sen uunit uusittiin ja talo sähköistettiin. Seinät eristettiin vuorivillalla. Talo on mitoitettu sadalle hengelle.
Toimintaa työväentalolla.
Ensimmäisellä talolla järjestettiin muun muassa iltamia ja arpajaisia. Vuonna 1950 valmistunutta taloa käytettiin peruskorjauksen jälkeen muun muassa Rautavaaran kansalaisopiston kurssitilana. Lisäksi siellä on järjestetty kokouksia ja huvitilaisuuksia.
Automaattinen taajuudensäätö

Automaattinen taajuudensäätö ( eli "AFC") tai automaattinen hienoviritys ( eli "AFT") on radiolaitteissa käytettävä menetelmä tai piiri, jolla värähtelypiiri pidetään automaattisesti viritettynä saapuvan radiosignaalin taajuuden mukaan. Sitä käytetään pääasiassa radiovastaanottimissa pitämään vastaanotin viritettynä halutun aseman taajuudelle.
Radioviestinnässä AFC:tä tarvitaan, koska sen jälkeen kun vastaanottimen kaistanpäästötaajuus on viritetty lähettimen taajuudelle, nämä kaksi taajuutta voivat ajautua erilleen toisistaan, jolloin vastaanotto keskeytyy. Yleisin syy taajuuksien ajautumisesta erilleen on vastaanottimen keskikaistan taajuuden ajautuminen sivuun, joka johtuu elektronisten komponenttien arvojen lämpö- tai mekaanisesta ajautumisesta. Ajautuminen voi johtua myös huonosti säädetystä lähettimen taajuudesta.
Jos vastaanotin on jo viritetty lähes halutulle taajuudelle, vastaanottimen AFC-piiri kehittää virhejännitteen, joka on verrannollinen siihen, missä määrin vastaanotin on viritetty väärin. Kehitetty virhejännite syötetään sitten takaisin virityspiiriin siten, että viritysvirhe pienenee. Useimmissa taajuusmodulaatioilmaisimissa (FM) tällainen virhejännite on helposti käytettävissä negatiivisen takaisinkytkennän avulla.
AFC:tä käytettiin pääasiassa radioissa ja televisioissa 1900-luvun puolivälin tienoilla. 1970-luvulla alettiin suunnitella vastaanottimia, jotka käyttivät taajuussyntetisaattoripiirejä, jotka syntetisoivat vastaanottimen tulotaajuuden kideoskillaattorista käyttäen erittäin stabiilin kvartsikiteen värähtelyjä. Ne pitivät taajuudet riittävän vakaina, joten AFC:tä ei enää tarvittu.
Suomen Suurloosi

Suomen Suurloosi on Suomessa toimiva vapaamuurarijärjestö, jossa oli noin 7 500 jäsentä vuonna 2020.
Historia.
Ruotsin vapaamuurarijärjestön toiminta alkoi Ruotsissa vuonna 1735 ja se tuli Suomeen vuonna 1756. Vapaamuurarius kiellettiin Venäjän vallan aikana. Suomen itsenäistyttyä vapaamuurariaatteen palautusta Suomeen alettiin suunnitella amerikansuomalaisten keskuudessa. Insinööri J. E. Tuokkola oli tutustunut Yhdysvalloissa asuessaan aatteeseen ja palattuaan Suomeen hän alkoi yhdessä amerikansuomalaisen asianajaja Toivo H. Nektonin kanssa puuhata ensimmäisen suomalaisen vapaamuurariloosin perustamista. Suomi loosi 1 perustettiin 22. elokuuta 1922 Helsingin Säätytalolla pidetyssä kokouksessa, johon osallistui New Yorkin osavaltion suurloosin suurmestari Arthur S. Tompkins seurueineen. Amerikkalaiset olisivat halunneet, että Yhdysvaltojen tapaan suomalaiseen vapaamuuraritoimintaan olisi osallistunut miehiä laajasti eri yhteiskuntaluokista, mutta Tuokkolan vaikutuksesta toimintaan kutsuttiin mukaan lähinnä liike-elämän ylintä johtoa ja muun eliitin edustajia. Loosin poliittinen aatemaailma edusti valkoisen Suomen jyrkkää oikeistolaisuutta, eikä mukaan haluttu juurikaan ottaa maalaisliiton tai edistyspuolueen kannattajia. Muun muassa presidentti Ståhlbergia pidettiin liian vasemmistolaisena järjestöön.
Vuonna 1923 Ruotsin kansallinen vapaamuurarijärjestö Svenska Frimurare Orden aloitti toimintansa Suomessa (Svenska Frimurare Orden i Finland) Suomen ruotsinkielisen kansanosan keskuudessa. Ruotsin Suuri Maaloosi ei halunnut tunnustaa amerikansuomalaisten aloittamaa Suomen muuraritoimintaa, ja välit järjestöjen välillä pysyivät pitkään hyvin viileinä. Ruotsin Suuri Maaloosi tunnusti Suomen Suurloosiin vasta vuonna 1949. Järjestöjen yhteydet ovat edelleen vain muodolliset.
Suomalaiset loosit olivat aluksi New Yorkin suurloosin alaisuudessa. Suomen itsenäinen suurloosi ry perustettiin vuonna 1924 ja rekisteröitiin 12. elokuuta 1935 nimellä Suomen Vapaiden ja Oikeutettujen Muurarien Suurloosi. 1930-luvun pula-aika ja äärioikeistolaisten liikkeiden harjoittama vapaamuurarivastainen kirjoittelu ja painostustyö upseeriliitossa ja kirkon piirissä vaikeutti järjestön toimintaa ja pienensi jäsenmäärää sotien välisenä aikana. Jatkosodan aikana toiminta oli vapaaehtoisesti keskeytetty Suomen ja Natsi-Saksan aseveljeyden vuoksi.
1980-luvulla järjestöstä kirjoiteltiin negatiiviseen sävyyn lehdistössä ja sen toimintaa käsiteltiin jopa eduskunnassa kansanedustaja Heli Astalan eduskuntakyselyn myötä. Järjestön nimi muutettiin Suomen Suurloosiksi vuonna 1983.
Suomen Suurloosin suurmestareita ovat olleet seuraavat henkilöt.
Isosafroli

Isosafroli (C10H10O2) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa hajusteiden ja muiden yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa isosafroli on väritöntä nestettä. Yhdisteestä tunnetaan cis- ja trans-isomeerit. Isosafroli ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, asetoniin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Ainetta esiintyy pienissä määrin kasvien kuten muskottipuun ja tuoksuilangian eteerisissä öljyissä.
Isosafrolia valmistetaan isomeroimalla safrolia emäksisissä olosuhteissa.
Isosafrolia käytetään hajusteena esimerkiksi saippuoissa ja muiden yhdisteiden, kuten piperonaalin, valmistukseen.
Annankatu 32

Annankatu 32 on Helsingin Kampissa Annankadun ja Kansakoulunkadun kulmassa sijaitseva seitsenkerroksinen liike- ja toimistorakennus. Rakennuksen on suunnitellut Paavo Mänttärin arkkitehtitoimisto, ja se valmistui vuonna 1987. Rakennus on nykyään Lääkärikeskus Aavan käytössä.
Kuvaus.
Rakennus edustaa tyyliltään 1980-luvun postmodernismia laadukkaine rakennusmateriaaleineen. Siinä on seitsemän maanpäällisen kerroksen lisäksi kaksi kellarikerrosta ja konehuoneita sisältävä ullakkokerros. Rakennuksen julkisivu on verhoiltu punatiilellä ja graniitilla, ja sitä koristaa pitkät vertikaaliset ikkunalinjat ja ylemmissä kerroksissa särmikkäät erkkerit. Rakennuksen vesikatto on tehty tummanruskeasta pellistä, ja katutason sisäänkäyntien yllä on ruostumattomasta teräksestä tehdyt katokset. Rakennuksen sisäpihalla on viereisen tontin kanssa yhteinen lasirakenteinen laajennusosa.
Rakennuksen kantavat ulko- ja väliseinät on tehty teräsbetonista, ja välipohjat ovat ontelolaattaa. Kevyet väliseinät on rakennettu tiilestä ja teräksiseen runkoon kiinnitetystä kipsilevystä.
Historia.
Aiemmin Annankatu 32:n tontti oli rakentamaton, ja sitä käytettiin pysäköintialueena. Uutta rakennusta suunniteltiin viereisen Frenckellin kirjapainon laajennusosaksi, ja rakennuslupaa sille hakivat Christoffer von Frenckel ja Polar-rakennusyhtiö, joka toimi kohteen rakentajana. Annankatu 32:n suunnittelusta vastasi Arkkitehtitoimisto P. Mänttäri Ky., pääsunnittelijanaan Paavo Mänttäri. Rakennesuunnittelusta vastasi Insinööritoimisto Kalervo Kakko Ky.
Rakentaminen tapahtui samaan aikaan viereisen kirjapainotalon peruskorjauksen kanssa. Koska kaupunki oli hankkinut tontista Kansakoulunkadun puolelta 260 cm leveän kaistan, uusi rakennus sijoittui katulinjassa hieman sisemmäksi kuin muut rakennukset. Vuonna 1988 Mänttärin arkkitehtitoimistolle myönnettiin Kiviteollisuusliiton antama Kivipalkinto suomalaisen luonnonkiven käytöstä.
Vuonna 1992 kiinteistössä avautui tunnettu homobaari Don’t Tell Mama (DTM). Se muutti syksyllä 2002 Iso-Roobertinkadulle, ja sen tilalle tuli Nightclub Fever -yökerho, joka oli myös suosittu homoyleisön keskuudessa. Fever sulki ovensa toukokuussa 2011 vuokrasopimuksen päätyttyä.
Annankatu 32 sekä muutamat viereisten tonttien rakennukset siirtyivät 2000-luvun alussa Fennia-ryhmän omistukseen pitkäaikaiseksi kiinteistösijoituskohteeksi.
Muutokset ja remontit.
1990-luvun loppupuolella rakennuksen ullakkokerrokseen rakennettiin sauna- ja sosiaalitiloja. 2000-luvulla ylempään kellariin rakennettiin liiketiloja, ja pysäköintialue siirrettiin alempaan kellarikerrokseen. Vuosina 2011–2014 suoritettiin laajamittainen peruskorjaus, jonka yhteydessä sisäpihalle tehtiin lasiseinäinen hissiaula, ja maanpäällistä sekä maanalaista kerrosalaa kasvatettiin.
Anna Alanko

Anna Alanko (s. 1977 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja sosiologi. Hän on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori ja opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. 
Alangon tutkimusaloja ovat mielenterveys, riippuvuudet ja hyvinvointivaltio. Hän on Kalevi Jäntin säätiön sihteeri ja palkintolautakunnan jäsen.
Kia EV6

Kia EV6 on Kia Motorsin vuodesta 2021 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se perustuu samalle E-GMP-perusrakenteelle kuin Hyundai Ioniq 5.
EV6 sai vuoden 2022 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä.
Kia EV6 valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2022.
Kuuslahden työväentalo

Kuuslahden työväentalo on Siilinjärven kunnan Kuuslahden kylässä sijaitseva työväentalo. Talon omistaa nykyään Vasemmistoliiton Siilinjärven Työväenyhdistys ry. 
Historiaa.
Kuuslahden työväenyhdistys perustettiin todennäköisesti vuonna 1906. Tuolloin sen nimi mainitaan SDP:n puoluetilastossa, joskaan yhdistys ei ilmoittanut tilastoon mitään tietoja. Vuonna 1915 yhdistyksen jäsenmäärä oli 14. Huhtikuussa 1916 uutisoitiin, että yhdistystä oli loppiaisesta saakka kielletty järjestämästä iltamia, sillä loppiaisena pidetyissä iltamissa oli ollut tappelu.
Kuuslahden työväentalon rakentamishanke lähti liikkeelle vuonna 1925. Silloin Kuuslahti siirrettiin Siilinjärveen Nilsiän kunnasta. Talo valmistui yhden lähteen mukaan vuonna 1927, toisen mukaan 1929. Tämän lähteen mukaan talon otti varsinaisesti käyttöön vasta vuonna 1930 perustettu Kuuslahden sosialidemokraattinen työväenyhdistys. On mahdollista, että 1930-luvun alun kommunistilakien myötä alkuperäinen yhdistys lakkautettiin. Vuonna 1945 alkuperäinen Kuuslahden työväenyhdistys liittyi SKDL:n organisaatioon ja sai talon jälleen itselleen. Nykyään talo on Vasemmistoliiton Siilinjärven Työväenyhdistyksen omistuksessa, ja sitä vuokrataan erilaisia tilaisuuksia varten.
Rakennus.
Talo on hirsirunkoinen ja runkorakenteinen, lautavuorattu ja punaiseksi maalattu. Katto oli alun perin päreistä, mutta vuonna 1975 asennettiin peltikatto. Sisäseinät ja katto on paneloitu. Talossa oli alun perin juhlasali, näyttämö, ravintola ja eteinen. Näyttämö purettiin vuonna 1972. Rakennus peruskorjattiin vuonna 1979. Keittiö on remontoitu vuonna 2013, ja taloon on jossain vaiheessa myös asennettu ilmalämpöpumppu.
Andrew Lambrou

Andrew Lambrou (, s. 25. toukokuuta 1998 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia), on kyproksenkreikkalaista taustaa oleva australialainen laulaja. Hän edusti Kyprosta vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa Isossa-Britanniassa.
Varhaiselämä.
Lambrou syntyi vuonna 1998 kyproksenkreikkalaiseen perheeseen. Toinen hänen isoisistään on alun perin kotoisin Páfoksesta Kyprokselta. Lambroulla on myös juuria Límnoksen saarelta Kreikasta.
Lapsena hän kävi "AMS Music School" -nimistä koulua, jossa hän opetteli myös pianon soittoa. 5-vuotiaana Lambrou esitti Sound of Music -musikaalista tunnetun "Do-Re-Mi"-kappaleen ja saavutti esityksellään ensimmäisen sijan koulunsa järjestämässä eisteddfod-juhlassa.
Ura.
2013–2020: Uran alku ja "The X Factor".
Lambrou nousi kuuluisuuteen vuonna 2013 ladattuaan YouTubeen cover-version Evanescencen kappaleesta "My Immortal". Instagramiin julkaistu 15-sekuntinen cover-versio Sam Smithin kappaleesta "Stay With Me", jonka jakoi myös espanjalainen musiikkisivusto, toi Lambroulle yhdessä yössä melkein noin 2000 uutta Instagram-seuraajaa. 
Vuonna 2015 Lambrou osallistui The X Factor Australia -kilpailun 7. tuotantokaudelle. Kilpailussa hän karsiutui tuomareiden tapaamisvaiheessa, juuri ennen live-esityksiä, mikä kuitenkin sijoitti hänet Top 20 -joukkoon. 
Julkaistuaan vuosien ajan cover-versioita netissä, Lambrou siirtyi myöhemmin kirjoittamaan omaa musiikkiaan ja kasvatti näin jatkuvasti kasvavaa fanikuntaansa. Vuonna 2017 Lambrou allekirjoitti levytyssopimuksen Sony Music Publishing -nimisen levy-yhtiön kanssa. Tämä antoi Lambroulle mahdollisuuden kehittää omia musiikillisia kykyjään ja tehdä yhteistyötä muiden artistien kanssa.
2021–: "Eurovision – Australia Decides" ja Eurovision laulukilpailu 2023.
Vuoden 2021 alussa Lambrou allekirjoitti levytyssopimuksen sydneyläisen levy-yhtiön "City Pop Recordsin" kanssa ja julkaisi debyyttisinglensä nimeltä "Throne". Australian riippumattomien levy-yhtiöiden yhdistys kirjoitti pääjutussaan "Throne"-kappaleesta seuraavasti: ""Throne" on synkkä ja vakuuttava debyyttisingle, jossa nuori laulaja-lauluntekijä viestittää saapumisestaan nousevana pop-laulajana."
Heinäkuussa 2021 Lambrou julkaisi toisen singlensä nimeltä "Lemonade", josta Lambrou itse sanoi, että "[se] edustaa tietämystä siitä, että hyvä odottaa nurkan takana ja että jokaiselle on olemassa oma täydellinen ihmisensä." 24. syyskuuta 2021 julkaistiin Lambroun kolmas single nimeltään "Confidence".
Vuonna 2022 Lambrou kilpaili Australian euroviisukarsinnassa nimeltään "Eurovision – Australia Decides" kappaleella "Electrify". Kilpailussa hän sai 51 pistettä ja sijoittui sijalle 7. 
17. lokakuuta 2022 ilmoitettiin, että Kyproksen yleisradioyhtiö CyBC oli valinnut Lambroun edustamaan Kyprosta vuoden 2023 Eurovision laulukilpailuun Liverpooliin. Samassa kuussa Lambrou allekirjoitti levytyssopimuksen "Panik Recordsin" kanssa, joka on sekä Kreikan että Kyproksen johtava levy-yhtiö, ja jonka kanssa CyBC ylläpitää sopimusta Eurovision laulukilpailuun osallistumisesta ja tulevien kappaleiden julkaisemisesta.
Luettelo Etelä-Pohjanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Vaalikausi 2022–2025.
Etelä-Pohjanmaan aluevaltuustossa on 59 paikkaa valtuustokaudella 2022–2025.
Luettelo Keski-Pohjanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Keski-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Vaalikausi 2022–2025.
Keski-Pohjanmaan aluevaltuustossa on valtuustokaudella 2022–2025 59 paikkaa.
Luettelo Pohjanmaan aluevaltuutetuista

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Vaalikausi 2022-2025.
Pohjanmaan aluevaltuustossa on valtuustokaudella 2022–2025 59 paikkaa.
Ruotsin kansalaisuus

Ruotsin kansalaisuus on laillinen suhde Ruotsin kuningaskunnan ja yksittäisen ihmisen välillä. Maassa noudatetaan yleensä ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä tai adoptiolla.
Vuodesta 2015 lähtien kaikki lapset, joiden vanhemmista vähintään toinen on Ruotsin kansalainen, ovat automaattisesti Ruotsin kansalaisia. Ennen vuotta 2015 syntyneet lapset saivat kansalaisuuden vain, jos äiti on lapsen syntyessä Ruotsin kansalainen. Isän kautta kansalaisuuden saattoi saada, mikäli tämä on Ruotsin kansalainen ja lapsi syntyy Ruotsin maaperällä. Mikäli lapsi syntyy Ruotsin ulkopuolella Ruotsin kansalaisuuden voi siirtää isän kautta ainoastaan, jos tämä on naimisissa lapsen äidin kanssa lapsen syntyessä.
Adoption kautta Ruotsin kansalaisuuden voi saada alle 12-vuotias hakija, joka täyttää jonkin seuraavista ehdoista:
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Kansalaisuuden voi saada hakemuksella, mikäli hakija:
Vaadittu asumisaika riippuu hakijan olosuhteista ja on perustapauksissa viisi vuotta. Tohtoriopintoja Ruotsissa suorittavat hakijat voivat joissain tapauksissa sisällyttää opintoaikansa tähän. Tätä voidaan kuitenkin lyhentää seuraavissa tapauksissa:
Ruotsin kansalaisuuden saaminen ei vaadi ruotsin kielen taitoa. Vuonna 2021 maan hallitus ilmoitti harkitsevansa kielitaitovaatimuksen lisäämistä. Esityksen mukaan hakijalta vaadittaisiin tasoa A2 kirjallisessa ja suullisessa kielitaidossa ja tasoa B1 kuullun ymmärtämisessä.
Toisten Pohjoismaiden kansalaiset.
Toisten Pohjoismaiden kansalaiset voivat saada kansalaisuuden joko hakemuksella (jolloin vaadittu Ruotsissa asumisaika on kaksi vuotta) tai ilmoituksella, jolloin vähintään 18-vuotiaan hakijan on täytynyt asua maassa vähintään viisi vuotta ennen tätä eikä häntä ole tuomittu tänä aikana vankeusrangaistukseen.
Kaksoiskansalaisuus.
Ruotsi hyväksyy kaksoiskansalaisuuden. Ruotsin kansalaiset ovat myös Euroopan unionin kansalaisia.
Ruotsin kansalaiset, myös kaksoiskansalaiset, voidaan kutsua asepalvelukseen. Pohjoismaat ovat kuitenkin sopineet keskenään, että kaksoiskansalaiset suorittavat mahdollisen asevelvollisuuden asuinmaassaan.
Markivka

Markivka () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Luhanskin alueen pohjoisosassa Starobilskin piirissä. Taajama sijaitsee noin 125 kilometriä aluekeskus Luhanskista pohjoiseen ja 69 kilometriä piirikeskus Starobilskin keskustasta koilliseen. Venäjän rajalle on 18 kilometriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 5 586 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 Markivkan väkiluku oli 7 361. Väestö on etniseltä taustaltaan pääosin ukrainalaisia.
Paikkakunta sai kaupunkityyppisen taajaman aseman vuonna 1960. Markivka oli Markivkan piirin hallintokeskus heinäkuuhun 2020 saakka. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksessa taajama (ja aiempi piiri) liitettiin alueeltaan kasvaneeseen Starobilskin piiriin.
Venäjän hyökkäyssodan (2022-) alkuvaiheessa taajama miehitettiin. Esimerkiksi Markivkan vuonna 2020 valittu pormestari Ihor Dzjuba ryhtyi yhteistyöhön venäläisten miehittäjien kanssa.
Danioninae

Danioninae on seeprakalojen (Danionidae) heimoon kuuluva kalojen alaheimo. Siihen kuuluu 100 lajia, joita tavataan Aasiasta ja Afrikasta. Siihen kuuluu seuraavat 9 sukua:
Horizon Worlds

Horizon Worlds (aiemmin "Facebook Horizon") on ilmainen virtuaalitodellisuuteen perustuva verkkopeli, joka myös sisältää työkalut virtuaalitodellisuuden ympäristöjen luontiin. Peli on keskeinen osa Metan (entinen Facebook) metaversumi-strategiaa. Sen käyttö vaatii Oculus Rift S tai Meta Quest 2 -virtuaalitodellisuuslasit.
Ympäristö julkaistiin Yhdysvalloissa ja Kanadassa 9. joulukuuta 2021.
Meta Platforms ilmoitti budjetoivansa vuoden 2021 aikana 10 miljardia dollaria metaversumi-divisioonaansa kehittääkseen virtuaalitodellisuuslaitteistoa, -ohjelmistoa ja sisältöä.
Elokuussa 2022 Facebook julkaisi beeta-version virtuaalitodellisuus-etätyöympäristöstään "Horizon Workrooms", jossa metaversumitekniikalla voidaan käydä neuvotteluja samassa virtuaalitilassa.
Vastaanotto.
Mark Zuckerberg postasi Horizon Worldista nettiin elokuussa 2022 kuvakaappauksia, kun Horizon Worlds avattiin Ranskassa ja Espanjassa. Forbes kommentoi että "tajuaako Zuckerberg kuinka kamalalta hänen Metaversuminsa näyttää?" Zuckerbergin hahmo leijui tyhjässä huoneessa, johon oli sijoitettu Eiffel-tornin ja Sagrada Familian mallit. Lehti vertasi hahmojen ulkonäköä Nintendon Mii-hahmoihin ja kommentoi että niillä ei ole edelleenkään jalkoja.
Meta asetti tavoitteeksi että Horizon Worldsilla olisi 500 000 kuukausittaista käyttäjää vuoden 2022 loppuun mennessä. Lokakuussa 2022 vuodetun raportin mukaan käyttäjien määrä oli alle 200 000 ja on laskenut keväästä lähtien. Suuri osa käyttäjistä ei palaa peliin enää aloituskuukauden jälkeen. Suuressa osassa käyttäjien luomista maailmoista ei käy kukaan, ja vain 9 prosentissa vierailee yli 50 ihmistä. Käyttäjämäärä jää kauas suositumpien VR Chatin ja jo vuonna 2003 julkaistun Second Lifen taakse.
Kainkäärmeenpoika

Kainkäärmeenpoika (etunimeltään Kai [kutsumanimeltään Kaide]) on suomalainen kuvataiteilija ja ex-muusikko, joka tunnetaan pyrkimyksestään luoda aikoinaan 1980-luvulla itsestään Suomen musiikkikulttuuriin ensimmäinen queer-artisti. Artistinimi on esiintynyt myös muodossa Kain Käärmeenpoika. 
Ura.
Kaide tutustui sanoittaja Jaana Rinteeseen ja tuottaja Ralf Örniin Helsingissä 1980-luvun alussa. Rinne ja Örn työskentelivät vuonna 1984 "Vaaralliset Levyt" -levy-yhtiöllä, mikä johti siihen että Kai päätyi työstämään levy-yhtiöllä Esa Saarisen "Filosofia"-albumia. Hän teki levylle sävellys- ja sovitustyötä. Hän päätyi myös kuvittamaan levyltä julkaistun singlen "Poikarakkaus" kansikuvan. Albumin nauhoitusvaiheessa Örn huomasi, että nauhoituksiin annettua studioaikaa jäi hyödyntämättä, minkä kautta alettiin luomaan Kain omaa pitkäsoittoa. Lopputuloksena syntyi punk-henkinen elektroniikkalevy, jonka aiheena oli homoseksuaalisuus. Lopulta levy kuitenkin hyllytettiin levy-yhtiön toimesta sen aiheen vuoksi eikä sitä julkaistu.
Vuonna 1986 Kai palasi "Dekadenz"-levy-yhtiöllä, missä hänelle nauhoitettiin neljä kappaletta sisältänyt punk rock -EP. Sen oli tarkoitus ilmestyä saman vuoden kesällä, mutta sekin jäi lopulta julkaisematta. EP:tä ehdittiin promota myös Kain harvinaisiksi jääneiksi live-esiintymisillä.
Kai vetäytyi julkisuudesta 1990-luvun alkupuolella.
Kain musiikkia on julkaistu ja vuodatettu internettiin 2010-luvulta lähtien. Hänen tunnetuimmaksi kappaleekseen on muodostunut kappale "Homon kyrpä ei seiso naiselle". Svart Records julkaisi Kain vuonna 1984 julkaisemattomaksi jääneen albumin 350 kappaleen vinyylipainoksena lokakuussa 2022. Warner julkaisi albumin digitaalisesti 2013 nimellä Kain Käärmeenpoika &amp; Kvartsikoirat.
Yksityiselämä.
Kai eli nuoruutensa pääosin Helsingissä. 18-vuotiaana hän pakeni asevelvollisuuttaan muuttamalla Lontooseen. Elettyään kaupungissa kaksi vuotta hän palasi Helsinkiin. Hän opiskeli kuvataidetta Vapaassa Taidekoulussa 1980-luvun alussa. Kai on kertonut olevansa homoseksuaali.
Elellessään 1980-luvulla Helsingissä Kai oli aktiivisesti mukana paikallisessa yöelämässä pyörien muun muassa erilaisilla klubeilla, diskoissa ja punk-piireissä.
1990-luvun alussa Kai muutti Tukholmaan, missä hän työskenteli muun muassa kuvitustöiden tekijänä paikallisille naistenlehdille. Viimeisimpien tietojen mukaan hän asuu yhä kaupungissa.
Heikki Nyman

Heikki Nyman (s. 1946) on suomalainen filosofi, joka tunnetaan erityisesti Ludwig Wittgensteinin teosten toimittajana ja suomentajana.
Nyman työskenteli Helsingin yliopistossa Georg Henrik von Wrightin assistenttina ja osallistui Wittgensteinin kirjallisen jäämistön toimittamiseen ja julkaisemiseen. Hän suomensi 1970–1980-luvulla Wittgensteinilta kaikkiaan neljätoista kirjaa sekä lehtiartikkeleita – kaikki keskeiset teokset. Hänen suomennoksiaan on pidetty huomattavan hyvinä ja uskollisina.
Nyman on tutkinut myös Alfred Hitchcockin ohjaamia elokuvia ja laatinut 1800-sivuisen tutkimuksen "Hitchcockin kosketus", joka julkaistiin omakustanteena 1990-luvulla. Antti Alasen mukaan teos on ”omaa luokkaansa koko maailmassa”.
Aavasaksan Kansantalo

Aavasaksan Kansantalo on Ylitornion kunnan Haapakosken kylässä sijaitseva työväentalo. Talon omistaa Aavasaksan Kansantaloyhdistys ry.
Historiaa.
Aavasaksan Kansantalo rakennettiin rakennusmestari Olavi Nurmen suunnitelmien mukaisesti vuonna 1957.
Rakennus.
Talo on puurakenteinen ja lautaverhoiltu ulkopuolelta. Sisäseinät on verhottu rakennuslevyillä. Rakennuksessa on peltikate. Talon huoneistoala on 400 m², sisältäen salin, kahvion ja eteisen sekä WC:n. Rakennus on salin ja vuonna 1968 laajennuksessa tehdyn kahvion osalta yksikerroksinen ja eteisen osalta kaksikerroksinen. Rakennuksessa on sähkö, vesijohto ja viemäri, joista kaksi viimeisintä asennettiin WC:n rakentamisen yhteydessä vuoden 1968 laajennuksessa. Lämmitysmuotona on ollut öljykäyttöinen ilmalämmitys. Yläkerroksen kutomishuoneessa on sähkölämmitys. Talon pohjoispuolelle on vuonna 1991 rakennettu salin levyinen katettu tanssilava, josta on kulkuyhteys saliin. Taloa on vuosien mittaan remontoitu mm. uusimalla peltikate, parantamalla lämpöeristystä ja maalaamalla. Rakennus sijaitsee Kansantaloyhdistyksen omistamalla 5190 m²:n suuruisella tontilla, Haapakosken kylän keskustassa. 
Toimintaa.
Rakennuksen käyttö on ollut ympärivuotista tanssi- ja harrastetoimintaa.
Alakerran tilat ovat vuokrattavissa erilaisiin tapahtumiin.
Mika Järvinen (professori)

Mika Petteri Järvinen (s. 24. heinäkuuta 1972 Lahti) on Aalto-yliopiston energiatekniikan professori ("associate professor"). Hän on erikoistunut uusiutuviin energiamuotoihin ja hiilidioksidin talteenottoon.
Järvinen kirjoitti ylioppilaaksi 1991 Mukkulan lukiossa, valmistui diplomi-insinööriksi Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun energiatekniikan osastolta 1997 ja väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisen korkeakoulun energiatekniikan ja ympäristönsuojelun laboratoriossa 2002. Väitöskirjan otsikkona oli "Numerical modeling of the drying, devolatilization and char conversion processes of black liquor droplets".
Työuransa Järvinen aloitti Ahlstrom Machinery Oy:ssä diplomityöntekijänä 1996–1997 ja siirtyi sitten tutkijaksi Teknilliseen korkeakouluun vuosiksi 1997–1998. Hän toimi akatemiatutkijana 2012–2017.
Jørgen Peder Hansen

Jørgen Peder Hansen (2. joulukuuta 1923 Thurø – 15. helmikuuta 1994) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1960–1981 ja toimi Tanskan Grönlanti-ministerinä 1975–1981 sekä kirkkoministerinä 1975–1978 ja 1979–1981. Vuosina 1981–1993 hän oli Tanskan pääkonsuli Flensburgissa.
Karlstads-Tidningen

Karlstads-Tidningen (lyh. KT) on ruotsalainen vuonna 1879 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Karlstad. Se ilmestyi aluksi kolmesti viikossa, vuosina 1928–1957 kuudesti viikossa ja on sen jälkeen ilmestynyt kerran viikossa. Gustaf Fröding työskenteli lehdessä vuosina 1887–1888 ja 1891–1894. Lehti on kuulunut vuodesta 2017 NWT-konserniin.
Zala Lancet

Zala Lancet () on venäläisen, Kalašnikov-konserniin kuuluvan Zala Aeron suunnittelema miehittämätön, sähkömoottorin avulla etenevä räjähdelennokki ().
Lennokkimalli esiteltiin kesäkuussa 2019 ja sen tuotanto alkoi vuonna 2020. Lennokkia on valmistettu ainakin noin 250 kappaletta. Lennokista on valmistettu ainakin kahta tai kolmea eri muunnosta, joissa räjähdysainetta on yhden (Lancet-1), kolmen (Lancet-3) tai viiden kilogramman verran.
Venäjä on testannut Zala Lancet -räjähdelennokkia sotatoimissaan Syyriassa marraskuussa 2020 ja kesällä 2021 sekä käyttänyt niitä sittemmin hyökkäyssodassaan Ukrainassa ainakin kesäkuusta 2022 lähtien.
Tekniset tiedot.
Zala Lancet -lennokin ominaisuudet vaihtelevat merkittävästi mallista toiseen.
Roúmpos

Roúmpos () eli Agía Eléni (Αγία Ελένη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Ágios Efstrátioksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on 0,04 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Roúmpos kuuluu Ágios Efstrátioksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Schinonísi

Schinonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sýroksen saaren lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,044 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Schinonísi kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Sfontíli

Sfontíli () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Prasonísian saariin, ja sijaitsee Mýkonoksen saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Sfontíli kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren koillispuolella sijaitsevat Prasonísian muut saaret Práso ja Krommýdi.
Skordonísi

Skordonísi () eli Fanés (Φανές) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren länsipuolella kaakkoon Megalonísin saaresta. Saaren pinta-ala on 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Skordonísi kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Fanes

Fanes (; tai Φανές) tai Phanes (lat.) voi viitata seuraaviin:
Spoláto

Spoláto () eli Spathathonísi (Σπαθαθονήσι) eli Spalathonísi (Σπαλαθονήσι) eli Spaláthi (Σπαλάθι) eli Spálathro (Σπάλαθρο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Arkoín saariin ja sijaitsee Arkoín saaren lounaispuolella sen ja Márathoksen välissä. Saaren pinta-ala on 0,0434 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Spoláto kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Spoláto on muiden lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta.
Strongylí (Agathonísi)

Strongylí () eli Strongyló (Στρογγυλό) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Agathonísin saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,098 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Maailmankisat 1981

15. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1981 Helsingissä 16.–17. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä vähän yli 10 000 katsojaa.
Naiset.
Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai kuulantyöntäjä Brian Oldfield.
Strongýli (Chálki)

Strongýli () eli Strongyló (Στρογγυλό) eli Mantíla (Μαντήλα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen länsipuolella etelään Makrýn saaresta. Saaren pinta-ala on 0,221 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Strongýli kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on yhdessä muiden lähisaarten kanssa osa lintudirektiivin mukaista Natura-aluetta.
Saarta ei tule sekoittaa toiseen, pienempään Ródoksen länsirannikolla sijaitsevaan Strongylón (myös Strongylí, Strongylonísi) saareen.
Ukrainan vapautuksen liitto

Ukrainan vapautuksen liitto (, SVU) oli ukrainalaisten emigranttien perustama järjestö. Järjestön keskus oli aluksi Lvivissä, mutta 1914 se muutti Wieniin.
SVU toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Itävalta-Unkarissa ja Saksassa, ja sen tarkoituksena oli edustaa Venäjän vallan alla olevia ukrainalaisia. Jäsenistö koostui lähinnä Keski-Ukrainan (Dneprin Ukrainan) sosialisteista, jotka olivat joko paenneet tai jotka oli karkotettu Itävallan alueelle. He pyrkivät Itävalta-Unkarin ja Saksan Venäjää vastaan käymän sodan avulla edistämään Ukrainan itsenäisyyttä. Lopullisena tavoitteena oli luoda Ukrainaan rakenteeltaan demokraattinen perustuslaillinen monarkia ja yksikamarinen lainsäädäntöelin.
Järjestön tehtäviin kuului sotavangeiksi jääneiden Venäjän armeijan ukrainalaisten sotilaiden auttaminen eri tavoin, ja se perusti 1916 Lviviin toimiston, joka rakensi koulujärjestelmän Itävallan vallassa oleville Ukrainan alueille.
Helmikuun vallankumouksen puhjettua Venäjällä SVU katsoi tehtävänsä laajentuneen, ja sen ponnistusten ansiosta perustettiin kaksi Ukrainan armeijan divisioonaa, Saksan armeijan alaisuuteen Sinitakit ja Itävallan armeijan alaisuuteen Harmaatakit. SVU hajosi virallisesti 1. toukokuuta 1918.
Wyatt Johnston

Wyatt Johnston (s. 14. toukokuuta 2003 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Johnston pelaa NHL-joukkue Dallas Starsin organisaatiossa. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hän laukoo oikealta.
Johnston pelasi ennen ammattilaisuraan OHL-juniorisarjan Windsor Spitfiresissa. Dallas Stars varasi Johnstonin ensimmäisellä kierroksella 23. varausvuorolla . Hän pelasi ensimmäisen kerran NHL-liigassa kaudella . Johnston on pelannut 82 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 24 maalia ja 17 syöttöä eli 41 tehopistettä. Tilastot päivitetty 8. kesäkuuta 2023.
Maaliskuussa 2025 Johnston solmi Starsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 42 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Strongylí (Léros)

Strongylí () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Léroksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,162 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Strongyló (Poseidonía)

Strongyló () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sýroksen saaren lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,027 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongyló kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Strovíli

Strovíli () eli Strofíli (Στροφίλι) eli Stróvilo (Στρόβιλο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Chíoksen koillisrannikon edustalla sen ja Oinoússeen välisen salmen kohdalla. Saaren pinta-ala on 0,05 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strovíli kuuluu Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Anne Mattilan diskografia

Tämä artikkeli on suomalaisen iskelmälaulajan Anne Mattilan diskografiasta, joka koostuu 14 studioalbumista, seitsemästä kokoelmasta ja 47 singlestä.
Ritva Kylli

Ritva Kylli (s. 1975) on suomalainen historioitsija.
Kylli on Suomen ja Pohjois-Euroopan historian dosentti. Hän toimii arktisen ja pohjoisen historian yliopistonlehtorina Oulun yliopistossa. Hänen tutkimusteemansa liittyvät ruokaan, ympäristöön ja terveyteen sekä arktisten ja pohjoisten alueiden historiaan.
Kylli valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1999 ja väitteli tohtoriksi vuonna 2005. Väitöskirja "Kirkon ja saamelaisten kohtaaminen Utsjoella ja Inarissa 1742–1886" palkittiin Oulun yliopiston vuoden parhaana väitöskirjana. 
Kylli oli tutkijavieraana Hokkaidon yliopistossa vuonna 2018.
Kyllille myönnettiin "Suomen ruokahistoria" -teoksesta aikakauslehti "Kanavan" ja Otavan Kirjasäätiön Kanava-palkinto vuoden 2021 parhaana kotimaisena tietokirjana. Teos oli myös tietokirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas samana vuonna ja Botnia-kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2022.
Richard Secord

Richard V. Secord (1932 La Rue, Ohio – 15. lokakuuta 2024) oli yhdysvaltalainen kenraalimajuri. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan Iran-Contra-skandaalissa, johon liittyen hän sai sotilasuransa jälkeen ehdollisen vankeustuomion.
Elämä.
Secord aloitti opiskelun West Pointin sotilasakatemiassa vuonna 1951 ja valmistui sieltä 1955. West Pointin jälkeen Secord aloitti sotilaslentäjäkoulutuksen. Secord osallistui lentäjänä muun muassa Vietnamin sotaan.
Secord ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1980. Hän jätti asevoimat toukokuussa 1983.
Vuodesta 1984 lähtien Secord sekaantui myöhemmin Iran-Contra-skandaalina tunnettuun tapahtumaketjuun, jossa presidentti Ronald Reaganin hallinto myi salaa aseita Iraniin ja rahoitti saaduilla rahoilla laittomasti Nicaraguan contra-sissejä. Skandaalin tultua ilmi Secord sai syyteneuvottelujen jälkeen kahden vuoden ehdollisen vankeusrangaistuksen, sillä hän valehteli Yhdysvaltain kongressille omasta roolistaan skandaalissa.
Kuninkaallinen isänmaallinen seura

Kuninkaallinen isänmaallinen seura ("ruotsiksi: Kungliga Patriotiska Sällskapet") on ruotsalainen kuninkaallinen seura, joka perustettiin vuonna 1772 Tukholmassa, Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n kuninkaallisella peruskirjalla ja jonka tavoitteena on parantaa Ruotsin taloutta, erityisesti maataloutta, kaivostoimintaa ja tekstiiliteollisuutta. Ruotsin kuninkaallinen isänmaallinen yhdistys jakaa mitaleja, kuten Medalj för bevarande av svenskt kulturarv (suomeksi "mitali ruotsalaisen kulttuuriperinnön säilyttämisestä") sekä Medalj För betydande gärning (suomeksi. "Mitali merkittävästä teosta"), aiemmin nimeltään Medalj för lågnande gagnande. verksamhet (suomeksi. ”Mitali pitkäaikaisesta hyödyllisestä toiminnasta”) ja Medalj för gagnerik gärning inom svenskt näringsliv (suomeksi. ”Mitali hyödyllisestä teosta ruotsalaisessa liiketoiminnassa”).
Nikolske

Nikolske (; vuosina 1855–1924 Nikolske, 1924-2016 Volodarske , V. Volodarskin mukaan) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen Mariupolin piirissä. 
Nikolske sijaitsee noin 22 kilometriä piirikeskus Mariupolista luoteeseen ja 120 kilometriä aluekeskus Donetskista etelälounaaseen. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 7 867 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 Nikolsken taajaman väkiluku oli 8 819. Tuolloin 63,7 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia, 23,6 prosenttia venäläisiä ja 10 prosenttia kreikkalaisia..
Nikolske on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Mariupolin piiriin; tätä ennen se oli Nikolsken piirin (vuoteen 2016 saakka nimenä Volodarsken piiri) hallintokeskus.
Olavi Hulkko

Vihtori Olavi Hulkko (1. lokakuuta 1904 Kemi – 4. heinäkuuta 1988 Oulu) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Hulkon vanhemmat olivat tehtailija Enok Viktor Hulkko ja Hanna Katariina Martti ja puoliso 1929–1967 Olga Alice (Liisi) Mäkelä. Hulkko tuli ylioppilaaksi Kemin suomalaisesta yhteiskoulusta 1924 ja suoritti Helsingin kauppakorkeakoulun päästötutkinnon 1929. Hän opiskeli ja harjoitteli myös Englannissa 1930-luvulla ja teki lukuisia opintomatkoja ympäri maailmaa. Hulkko oli Kemin tullikamarin ylimääräinen kamarikirjuri ja ekspeditööri purjehduskausina 1926–1929, T:mi Helmer Husan konttoripäällikkö Torniossa 1929–1934, Ab Kemi Oy:n Karihaaran liikkeen johtaja 1935–1936, Oulu Oy:n prokuristi ja kirjanpito-osaston päällikkö 1936–1939, Veljekset Åströmin myyntipäällikkö 1939–1942, Höckertin Seuraajat Oy:n johtaja ja johtokunnan sihteeri Kemissä 1942–1945, johtokunnan jäsen 1943–1947 ja toimitusjohtaja 1945–1947 ja Käyttöauto Oy:n toimitusjohtaja Oulussa 1945–1968 sekä yhtiön osakas ja hallituksen jäsen 1945–1981 ja puheenjohtaja 1963–1981. Oulun kaupunginvaltuuston jäsen Hulkko oli 1951–1968 ja kaupunginhallituksen jäsen 1951–1952, 1956–1958 ja 1961–1965. Hänellä oli lisäksi useita autokauppa-alan ja muita luottamustehtäviä. Hulkko tunnettiin myös radioamatöörinä. Alankomaiden varakonsulina 1948–1956 toiminut Hulkko oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1942). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.
Kauppaneuvos Veikko Hulkko on Olavi Hulkon poika.
Kai Kivijärvi

Kai Søren Kivijärvi (20. syyskuuta 1907 Helsinki – 17. elokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Kivijärven vanhemmat olivat kirjailija, lehtimies Erkki Kivijärvi ja Gertrud Alice Frisell ja puoliso vuodesta 1934 Iiri Grundström. Kivijärvi tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1932. Hän oli Helsingin Sanomien toimittaja 1932, Suomen Kuvalehden toimitussihteeri 1932–1935, Hotelli Kämpin mainospäällikkö vuodesta 1932, Kuusinen Oy:n mainos- ja julkaisuosaston päällikkö 1935–1937, Oy Karl Fazerin Konditorian apulaistoimitusjohtaja 1938–1939, toimitusjohtaja 1939–1958 ja johtokunnan jäsen 1938–1963 ja Oy Karl Fazer Ab:n myynnin johtaja 1945–1955, toimitusjohtaja 1955–1965, hallintoneuvoston jäsen 1954–1963, johtokunnan jäsen vuodesta 1945 ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1965. Hänellä oli myös lukuisia liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Lastentautien tutkimussäätiön johtokunnan puheenjohtajuus. Sotilasarvoltaan Kivijärvi oli reservin kapteeni (1944). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.
Suh’odilsk

Suh’odilsk (; ); vuoteen 1972 saakka Verh’nodivannen kylä () on kaivoskaupunki itäisen Ukrainan Luhanskin alueen kaakkoisosissa Dovžanskin piirissä. Kaupunki sijaitsee 45 kilometriä Luhanskista kaakkoon ja noin 38 kilometriä piirikeskus Dovžanskistä pohjoiseen.
Vuoden 2021 alun väestöarvion mukaan kaupungissa asui 20 474 henkeä. Väestönlaskennassa 2001 asukkaita oli 23 739, joista 7,3 prosenttia oli etnisesti ukrainalaisia, 92,4 prosenttia venäläisiä ja 0,3 prosenttia muita.
Kaupungin lounaispuolitse kulkee Sorokynestä (eli vuonna 2016 uudelleennimetystä Krasnodonista, jota nimeä venäläismiehittäjä yhä käyttää) Luhanskiin johtava eurooppatie (valtatie M04). Kaupungin etelälaidalla on Sorokynen kaupungin kanssa yhteinen rautatieasema (vokzal stantsija Krasnodon). Venäjän raja sijaitsee linnuntietä runsas kahdeksan kilometriä Suh’odilskstä itään. 
Aiempi Verh’nodivannen kylä nimettiin vuonna 1972 Suh’odilskiksi ja sille annetriin kaupungin asema. Kaupunki kuului pitkään Krasnodonin (nyk. Sorokynen) kaupunkipiirin alaisuuteen. Ukrainan aluehallinnollisessa uudistuksessa Suh’odilsk siirtyi periaatteessa kaupunkipiiristä osaksi Dovžanskin piiriä. Vuodesta 2014 kaupunkia ovat kuitenkin miehittäneet niin sanotun Luhanskin kansantasavallan joukot (Venäjän nukkevaltio). 
Tammikuun keskilämpötila on -7,5 °C, heinäkuun +22,0 °C. Vuotuinen sademäärä on 440 mm.