tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kārlis Skrastiņš

Kārlis Skrastiņš (9. heinäkuuta 1974 Riika, Latvia – 7. syyskuuta 2011 Jaroslavl, Venäjä) oli latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän kuoli 7. syyskuuta 2011 lento-onnettomuudessa Venäjällä.
Ura.
Ammattilaisura.
Vuonna 1995 Skrastiņš lähti Latviasta TPS:n riveihin Turkuun. Tuolloin TPS:n päävalmentajana oli Vladimir Jurzinov. Hän pelasi TPS:ssä vuoteen 1998 asti, kunnes Skrastiņš varattiin NHL:ään vuonna 1998 numerolla 230. Hänet valitsi Nashville Predators yhdeksännellä kierroksella.
Skrastiņš lähti Nashvillen riveihin jo syksyllä 1998, ja pelasi seuraavalla kaudella melkein koko kauden farmisarjassa IHL:n Milwaukee Admiralsissa, mutta hän pääsi pelaamaan myös kaksi ottelua NHL:ssä. Kaudella 1999–2000 hän pelasi 19 peliä Milwaukeessa, mutta kausi sujui enimmäkseen Nashvillessä. Skrastiņš pelasi kaudella 59 NHL-ottelua. Hän kuului seuraavat kolme kautta Predatorsien vakiomiehistöön, kunnes hänet vuonna 2003 kaupattiin Colorado Avalancheen.
Skrastiņš pelasi kaudella 2003–2004 Avalanchen riveissä 82 ottelua tehopisteillä 5+8=13. Työsulun aikana hän palasi takaisin Latviaan pelaamaan, HK Riika 2000:n joukkueeseen. Elokuussa 2005 Skrastiņš solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen Coloradon kanssa. Kaudella 2005–2006 Skrastiņš pelasi kaikki Avalanchen ottelut, keräten pisteet 3+11=14. Colorado teki 30. kesäkuuta 2006 monivuotisen jatkosopimuksen Skrastiņšin kanssa.
Kaudella 2006–2007 Skrastiņšista tuli NHL:n ennätysmies. Ottelu Atlanta Thrashersia vastaan torstaina 8. helmikuuta 2007 oli hänen 487. perättäinen NHL:n runkosarjan kamppailu. Atlantan voittoon päättyneessä ottelussa Skrastiņš rikkoi puolustajien perättäisten pelien ennätyksen, joka oli ollut aikaisemmin Hockey Hall of Fame -pelaaja Tim Hortonin nimissä. Skrastiņšin otteluputki katkesi lopulta 495. ottelun jälkeen. Kaikkien pelipaikkojen ennätys jäi kuitenkin kauas, sillä hyökkääjä Doug Jarvis pelasi aikanaan 964 perättäistä ottelua. Kaudella 2007–2008 Skrastiņš tippui terveenäkin yllättäen muutaman kerran Coloradon pelaavan kokoonpanon ulkopuolelle. Hänen siirtymistään pois Coloradosta liikkui huhuja jo ennen siirtorajan umpeutumista. Siirtoajan viimeisenä päivänä Colorado lähetti Skrastiņšin ja kolmannen kierroksen varausvuoron Floridaan vaihdossa puolustaja Ruslan Saleihin.
Floridassa Skrastiņš pelasi hieman reilun kauden. Kesällä 2009 hän teki kahden vuoden sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi KHL-seura Lokomotiv Jaroslavliin. Karlis kuoli 7. syyskuuta 2011 lento-onnettomuudessa Venäjällä.
Jean-Luc Picard

Jean-Luc Picard (s. 13. heinäkuuta 2305) on Star Trek -sarjan elokuvissa ja tv-sarjoissa esiintyvä hahmo, jota näyttelee Sir Patrick Stewart. Picard toimi avaruusalus USS "Enterprisen" kapteenina sarjassa "Star Trek – uusi sukupolvi" sekä sen pohjalta tuotetuissa elokuvissa, sekä vuonna 2020 ensi-iltansa saaneessa Picardiin keskittyvässä sarjassa "". Sarjan ja elokuvien aikana Picard ehti poikkeuksellisesti toimia kahden eri "Enterprise"-aluksen kapteenina USS "Enterprise-D:n" tuhouduttua elokuvassa "Star Trek – sukupolvet". Picardin hahmo esitteli varsin erilaisen kapteenin kuin alkuperäisestä Star Trekistä tuttu James T. Kirk. Kirkin ollessa cowboymainen naistenmies, Picardin persoonaa värittivät tiukka herrasmiesmäisen etiketin ja tinkimättömän etiikan noudattaminen kaikissa tilanteissa. Hänen lempijuomansa on Earl Grey -tee, kuumana. Hillitystä olemuksestaan ja vakavuudestaan huolimatta Picard on säilynyt yhtenä kaikkien aikojen rakastetuimmista "Star Trek" -hahmoista. 
Nimi Jean-Luc Picard on johdettu sveitsiläisestä Jacques Piccardista, joka oli ensimmäinen Mariaanien hautaan laskeutunut ihminen.
Karhumäen piiri

Karhumäen piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan keskiosassa Äänisen pohjoispuolella. Kaakossa se rajoittuu Puudožin, lounaassa Kontupohjan, lännessä Muujärven ja pohjoisessa Segežan piiriin sekä idässä Arkangelin alueeseen. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 13 694 neliökilometriä, ja piirissä oli vuonna 2008 asukkaita 35 100 henkeä.
Seudulla on paljon koskisia jokia. Suurimmat järvet ovat Ääninen ja Seesjärvi. Metsistä suurin osa havu- ja sekametsää. Hyötykaivannaisia ovat kromi, uraani, vanadiini, jalometallit, molybdeeni, kupari, kvartsiitti, dolomiitti, liuskekivi sekä seudulle ominainen šungiitti.
Hallinnollinen keskus on Karhumäen kaupunki. Piiriin kuuluvat kunnat
Kaikkiaan piirin alueella on 141 asutuskeskusta. Kaupunkiväestön osuus on 66 %.
Piiriin kuuluu kolme historiallista kulttuurialuetta. Seesjärven kylät ovat perinteistä karjalaisten asuinseutua. Uikujoen varrella toimi 1600-luvun lopulta lähtien vanhauskoinen Uikujoen yhteisö. Venäläisten asuttama Äänisniemi tunnetaan jääkauden muovaamasta ainutlaatuisesta luonnostaan, perinnekulttuuristaan ja puuarkkitehtuuristaan. 1930-luvun alussa rakennettiin vankityövoimalla Vienanmeren–Itämeren kanava. Poventsan länsipuolella sijaitsevassa Sandarmohissa ammuttiin tuhansia Stalinin vainojen uhreja. Jatkosodan aikana alueen länsiosa oli suomalaisten miehittämä. Seesjärven piiri liitettiin Karhumäkeen vuonna 1955 ja Äänisniemen piiri vuonna 1959.
Alueen kautta kulkevat Muurmannin rata, Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie sekä Norjasta Suomen kautta Arkangeliin johtava Sininen tie. Vienanmeren–Itämeren kanava saa alkunsa Poventsasta ja Karhumäessä on satama.
Talouden perustan muodostaa metsäteollisuus. Piirissä on puunhankintayrityksiä, sahalaitoksia, lastulevytehdas, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta sekä telakka. Maatalous tuottaa lihaa, maitoa ja perunaa.
Nähtävyyksiä ovat Unescon maailmanperintölistalle kuuluva Äänisniemen Kižin saaren museoalue, perinteiset karjalais- ja venäläiskylät, Vienanmeren-Itämeren kanava, Karhumäen asema ja kanavahallinnon rakennus sekä jatkosodan aikaiset linnoitusrakennelmat ja taistelupaikat. Karhumäessä on kotiseutumuseo.
Lahdenpohjan piiri

Lahdenpohjan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan lounaisosassa Laatokan rannalla. Pohjoisessa se rajoittuu Sortavalan piiriin, etelässä Leningradin alueeseen kuuluviin Viipurin ja Käkisalmen piireihin sekä lännessä Suomeen. Piirin pinta-ala on 2 210 neliökilometriä. Asukkaita on 15 500 henkeä (vuonna 2008).
Seudun pinnanmuodostus on hyvin rikkonainen. Harjut ja mäet vuorottelevat kapeiden pelto- ja niittyalueiden sekä jokien ja purojen muodostamien laaksojen kanssa. Suurimmat joet ovat Hiitolanjoki, Soskuanjoki, Ihalanjoki eli Iijoki ja Miinalanjoki eli Miklinjoki. Pieniä järviä on noin 300. Pinta-alasta noin 7 % on suota. Metsistä suurin osa on havu- ja sekametsää. Laatokan saaristossa elää laatokannorppa. Hyötykaivannaisia ovat pegmatiitti, savi, graniitti, maasälpä ja grafiitti. Seudulle Lahdenpohjan, Sortavalan ja Pitkärannan piireissä sijaitsevan, noin 1 220 neliökilometrin laajuisen Laatokan saariston kansallispuiston perustamisesta uutisoitiin tammikuussa 2018.
Hallinnollinen keskus on Lahdenpohjan kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu neljä maalaiskuntaa: Elisenvaara, Hiitola, Kurkijoki ja Miinala. Kaupunkiväestön osuus on 53 %. Asukkaat ovat etupäässä toisen maailmansodan jälkeen muuttaneita venäläisiä, valkovenäläisiä ja ukrainalaisia.
Piiri on perustettu vuonna 1940 Suomen luovuttamista Viipurin läänin alueista. Aluksi sen nimenä oli Kurkijoen piiri. Nykyisen muotonsa Lahdenpohjan piiri sai vuonna 1970.
Lahdenpohjan piirin kautta kulkee Pietarin ja Petroskoin välinen rautatie, josta Elisenvaarassa haarautui nykyään purettu sivurata Parikkalaan ja Hiitolassa Antreaan. Sortavalan ja Lahdenpojan välinen asvalttitie jatkuu Käkisalmeen huonokuntoisena soratienä.
Tärkeimmät elinkeinot ovat rakennuskiven louhinta, rakennustarviketuotanto ja metsäteollisuus. Lahdenpohjassa on vaneritehdas. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Nähtävyyksiä ovat karjalaisten muinaiset asuinpaikat ja linnavuoret, Lumivaaran, Ilmeen ja Jaakkiman luterilaiset kirkot, Kurkijoen ortodoksinen kirkko sekä Lahdenpohjan kaupungin historialliset rakennukset. Kurkijoella on kotiseutumuseo.
Kommutaattori (matematiikka)

Ryhmäteoriassa ryhmän "G" alkioiden "x" ja "y" kommutaattori on ryhmän "G" alkio ["x", "y"] = "x"−1"y"−1"xy". Kommutaattorin voidaan ajatella mittaavan eräällä tavalla alkioiden kommutointia.
Ominaisuuksia.
Alkioiden "x" ja "y" kommutaattori liittyy olennaisesti alkioiden vaihdannaisuuteen, sillä xy = yx["x", "y"]. Täten alkiot "x" ja "y" kommutoivat (eli ovat vaihdannaisia) täsmälleen silloin, kun kommutaattori ["x", "y"] on ryhmän "G" neutraalialkio. 
Suoraan laskemalla voidaan todistaa kommutaattorille seuraavia ominaisuuksia: 
Jos "A" ja "B" ovat ryhmän "G" osajoukkoja, niin ryhmän "G" aliryhmä formula_4 on joukon
formula_5 
generoima aliryhmä. Aliryhmä 
formula_6
on ryhmän "G" derivaattaryhmä. Erityisesti ryhmä "G" on Abelin ryhmä, jos ja vain jos 
formula_7
Sauber C17

Sauber C17 oli Leo Ressin suunnittelema auto, jolla Sauber-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Autoa ajoivat Benettonilta siirtynyt Jean Alesi ja kolmatta vuotta tallissa ollut Johnny Herbert.
Kausi 1998 vahvisti Sauberin aseman kunnioitettavana keskiluokan tallina, joka ei kyennyt tekemään läpimurtoa tullakseen kärkitalliksi. Tallin auto oli nopea ja luotettava, mutta ei tarpeeksi, jotta pisteitä olisi kyetty keräämään säännöllisesti. Alesi ja Herbert itse asiassa sijoittuivat pisteiden ulkopuolelle seitsemänneksi kaiken kaikkiaan viisi kertaa. Kauden kohokohta oli Alesin kolmas tila Belgiasta. Pitkälti tämän ansiosta hän teki tallin kanssa sopimuksen seuraavaksi kaudeksi. Herbert sen sijaan kadotti motivaationsa huonon onnen ja vain yhden pistesijan takia. Hän päätti lähteä seuraavaksi kaudeksi Stewart-talliin. Seuraavalla kaudella hänet korvasi Pedro Diniz.
Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kuudenneksi saavuttaen kymmenen MM-pistettä. Tämä oli toistaiseksi tallin paras sijoitus, mutta kärkitalleihin, kuten Ferrariin ja McLareniin, oli vielä matkaa.
Niklas Nylund

Niklas Anders Nylund (s. 1964) on suomalainen muusikko, säveltäjä ja tuottaja. Parhaiten hänet tunnetaan Leevi and the Leavings -yhtyeestä, jonka rumpaliksi hän tuli vuonna 1987. Nylund soitti yhtyeessä ensimmäisen kerran vuonna 1988 julkaistulla "Häntä koipien välissä" -albumilla ja toimi yhtyeen rumpalina aina sen lopettamiseen asti. Yhtye lopetettiin vuonna 2003, kun sen keulahahmo Gösta Sundqvist kuoli sydänkohtaukseen. Nylund soitti yhtyeessä rumpujen ja lyömäsoittimien lisäksi levyillä myös kitaraa ja kosketinsoittimia. Vuonna 2011 yhtyeen jäljelle jääneet jäsenet päättivät tehdä paluun Leavings-Orkesterina, jossa Nylund toimii solistina.
Nylund on työskennellyt pitkään myös musiikkituottajana. Leevi and the Leavingsille hän tuotti yhtyeen kolme viimeistä albumia, "Bulebule", "Onnen avaimet" ja "Hopeahääpäivä". Hän on ollut mukana tuottajana ja muusikkona myös Gösta Sundqvistin oheisprojektin Aarne Tenkasen albumeilla "Tenho" ja "Viimeinen ratikkamatka". Lisäksi Nylund on tuottanut lukuisten muiden artistien levyjä, tunnetuimpina Aki Sirkesalo, Mikko Leppilampi, Sami Saari ja Ville Pusa. Nylund on tehnyt yhteistyötä myös mm. Hanna Pakarisen kanssa. Hän on myös äänittänyt musiikkia elokuviin "Levottomat 3" ja "Risto Räppääjä".
Nylund toimii nykyisin tuottajan työn ohella ruotsinkielisen Pappas Eget Band -yhtyeen kitaristina.
Juha Karastie

Juha Raimo ”Juppe” Karastie (s. 1956) on Leevi and the Leavings -yhtyeessä soittanut muusikko. Hän soitti yhtyeessä muiden muassa bassoa, banjoa, mandoliinia, oboeta ja kitaraa ja toimi taustalaulajana. Karastie tuli Leavingsiin vuonna 1979. Aluksi hänen oli määrä vain toimia avustavana muusikkona, mutta hän jäi sittemmin yhtyeeseen pysyvästi. Karastie oli ennen Leavings-uraansa soittanut Labyrinth-nimisessä yhtyeessä yhdessä Gösta Sundqvistin kanssa.
Karastie soitti Leevi and the Leavingsissa aina sen lopettamiseen asti, vuoteen 2003. Yhtyeen keulahahmo Gösta Sundqvistin kuoltua sydänkohtaukseen 16. elokuuta 2003 päättivät Karastie, Risto Paananen ja Niklas Nylund lopettaa yhtyeen toiminnan. Vuonna 2011 Karastie, Nylund ja Paananen palasivat julkisuuteen Leavings-Orkesteri-nimisenä yhtyeenä ja julkaisivat "Arpapeliä"-albumin. 
Karastie on ollut mukana myös Salossa vuosittain järjestettävillä lastenlaulukilpailuissa. Hänen sovittamansa kappale ”Hyvää yötä” voitti parhaan lastenlaulun palkinnon vuonna 1992.
Karastie toimii kodinelektroniikkaa maahantuovan yrityksen toimitusjohtajana. Näyttelijä Joona Karastie on Juhan poika.
Iowa-luokka

Iowa-luokka on viimeinen toteutunut Yhdysvaltain laivaston taistelulaivaluokka. Suurempaa Montana-luokkaa suunniteltiin, mutta tämä peruttiin.
Neljä alusta valmistui toisen maailmansodan aikana. Alukset ehdittiin jo siirtää reserviin, mutta ne otettiin uudelleen käyttöön 1980 ja poistettiin jälleen käytöstä 1990. Kokonaan ne poistettiin laivaston alusrekisteristä vuonna 2006. Valmistuneiden alusten lisäksi kaksi alusta oli rakenteilla, mutta työt keskeytettiin, ja puolivalmiit rungot romutettiin. Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain laivaston painopiste siirtyi raskaista taistelulaivoista lentotukialuksiin.
Historia.
Iowa-alukset rakennettiin aiemman South Dakota -luokan pohjalta. Edeltäjiinsä verrattuna alukset olivat 60 metriä pidempiä, ja ne oli varustettu suuremmilla tykeillä ja tehokkaimmilla koneilla.
Iowa-luokan alukset olivat tulivoimaisia ja varsin nopeita. Laivaston tavoitteena oli luoda nopealiikkeinen taistelulaiva, joka voisi toimia lentotukialusten saattajana. Niiden toimintamatka oli 25 solmun nopeudella 15 000 kilometriä ja 15 solmun nopeudella 27 000 kilometriä. Laivan kokoa rajaava tekijä oli, että sen haluttiin sopivan kulkemaan Panaman kanavan läpi.
Pääaseistus oli jaettu Yhdysvaltain laivastolle tyypilliseen tapaan: kaksi tykkitornia kansirakenteiden etupuolelle ja yksi taakse. Toissijainen aseistus, kuten ilmatorjunta-aseet, oli sijoitettu kansirakenteiden sivuille.
Irja Kuusla

Irja Kuusla (o.s. Digert, 26. tammikuuta 1904 Karstula – 4. heinäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Irja Kuuslan aviomies oli näyttelijä Arvo Kuusla ja hänen lapsiaan ovat näyttelijä Matti Kuusla ja kuvaaja Mauno Kuusla. Kuusla oli myös tunnettu teatterinäyttelijä.
Irja Kuusla esiintyi pitkän uransa aikana yli sadassa elokuvassa. Hänet muistetaan mm. Pekka Puupää -elokuvien Mattsonskana. Kuusla tunnettiin usein vanhan rouvan roolissa. Kuuslan ensimmäinen elokuva oli "VMV 6" ja viimeinen oli Spede Pasasen elokuva "Kahdeksas veljes", jossa hän esitti lehtimyyjää.
Kuusla on haudattu aviomiehensä Arvon viereen Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Kim Possible (hahmo)

Kim Ann Possible on päähahmo Disneyn vuonna 2002 alkaneessa animaatiosarjassa "Kim Possible", jossa hän esiintyi ensimmäisen kerran sarjan avausjaksossa "Ihastus". Hahmoa ääninäyttelee englanninkielisessä alkuperäisversiossa Christy Carlson Romano ja suomenkielisessä versiossa Mirjami Heikkinen.
Kim on lukiolaisopiskelija sekä freelancer-sankari ja salainen agentti. Toisin kuin muilla sankareilla, Kimillä ei ole salaista henkilöllisyyttä. Kaikki hänen luokkatoverinsa tietävät hänen urotyönsä, mutta eivät kommentoi asiaa, ellei se koske heitä. Koulussa Kim kuuluu "suosittuihin" oppilaisiin. Kim on myös cheerleading-joukkueen kapteeni ja täyden kympin oppilas, toisin kuin hänen poikaystävänsä Ron Stoppable.
Hahmon historia.
Alun perin Kim halusi toimia lapsenvahtina saadakseen lisää viikkorahaa. Ronin ajatuksesta hän loi internetsivuston "KimPossible.com" sloganilla "teen mitä vain" mainostaakseen sivutoimeaan. Kimin suunnitelmat muuttuivat, kun eräs rikas mies jäi yhdessä myyjän kanssa turvalaserjärjestelmän keskelle. Heidän onnekseen mukana oli kannettava tietokone, jolla heidän tarkoituksenaan oli mennä "Team Impossible" -sivustolle, mutta he ajautuivat vahingossa Kimin nettisivustolle. Tämän kirjoitusvirheen myötä Kimin ura maailmanpelastajana sai alkunsa.
Kyvyt.
Kim on erittäin urheilullinen ja hän omaa erinomaiset refleksit, jotka ovat kehittyneet vuosien cheerleading-harjoitusten myötä. Tämän johdosta hän osaa tehdä mitä uskomattomampia liikkeitä, kuten voltteja keskellä laserammuntaa ja taistella vihollisia vastaan laskuvarjohypyn aikana. Kim on myös erittäin taitava erilaisissa kamppailulajeissa: hän osaa muun muassa 16 eri kungfu-lajia, kuten Mantis-kungfuta. Lisäksi hän kykenee taistelemaan kokeneempia ja iäkkäämpiä vihollisia, kuten Shegoa vastaan.
Fyysisten ominaisuuksien lisäksi Kim on hyvin nopea oppimaan ja kykenee opettelemaan uusia taitoja melko nopeasti. Hän pärjää varsin väkevästi jopa extreme-urheilussa, kuten riippuliidossa, laskettelussa, vuorikiipeilyssä ja maastopyöräilyssä.
Viholliset.
Kimillä on monia vastustajia, joista useat yrittävät tehdä maailmanvalloitusta. Tässä yleisimpiä Kimin vihollisia:
Meukow

Meukow on tunnettu konjakkimerkki. Meukowin kellarit sijaitsevat Cognacin kaupungissa Ranskassa. Konjakki valmistetaan Ugni blanc -rypälelajikkeesta. Meukow ikäännytetään perinteisissä ranskalaisissa tammitynnyreissä.
Historia.
Venäjän keisari Aleksanteri II lähetti 1850-luvulla veljekset Auguste-Christophe ja Gustave Meukowin Ranskaan hankkimaan keisarihuoneelle konjakkia. He perustivat Cognacin kaupunkiin House A.C. Meukow &amp; Co -nimeä kantavan yrityksen 1. elokuuta 1862. 1900-luvun alkupuolella Meukow oli jo laajentunut huomattavan kokoiseksi tekijäksi konjakkimarkkinoilla. Meukow yhdistyi vuonna 1979 Costen perheen omistamaan CCG Group of Companies -yhtiöön, joka oli viidenneksi suurin konjakinvalmistaja. Michel Costen suunnittelema Meukowin pantteripullo otettiin käyttöön vuonna 1995. Pantteri on nykyisin brändin tunnuskuva.
Syvänniemi

Syvänniemi on kylä Kuopion Karttulassa Kuttajärven itärannalla, noin 30 kilometriä länsilounaaseen Kuopion keskustasta. Kylässä asuu 650 ihmistä noin 125 taloudessa. Joukossa on monia lapsiperheitä. Tilastokeskuksen taajama-määritelmän mukaisesen Syvänniemen taajaman pinta-ala oli 1,28 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2016 lopussa yhteensä 229 ihmistä. Koko Karttulassa (aiemman kunnan alueella) asuu noin 3 500 henkeä.
Syvänniemi valittiin vuoden kyläksi vuonna 2004. 
Kylällä sijaitsevat muun muassa päiväkoti, Kemppaanmäen koulu, kauppa (M-Market Keihäskoski), maaseutuhotelli sekä Syvänniemen kirkko (arkkitehti J. V. Strömberg, 1925) ja Syvänniemen ortodoksisen rukoushuone (Ylienkeli Mikaelin rukoushuone, vuodelta 1949). Kesällä 2019 kylällä avattiin aiempaan omakotitaloon sijoittuva, burmalais-suomalaisen yhteisön buddhalainen Ratanasukhan luostari.
Syvänniemi tunnetaan muun muassa Herman Saastamoisen toiminnan johdosta. Vuonna 1862 Syvänniemelle perustettiin kauppahuone Rosenius &amp; Sesemanin omistama höyrysaha jonka omistajiksi tuilvat vuonna 1885 tapahtuneen konkurssin jälkeen kuopiolaiset liikemiehet Hallman, Möller ja Saastamoinen. Saha muutettiin 1890-luvulla lankarullatehtaaksi joka työllisti parhaimmillaan lähes 300 työntekijää. Lankarullatehdas toimi aina 1930-luvun alun pulavuosiin saakka jolloin se lopetettiin. Talvisodan aikaan entisen rullatehtaan tiloja käytettiin vankileirinä ja jatkosodan aikana tehtaan tiloissa toimi sotamateriaalin korjauspaja. Syvänniemellä toimi lisäksi järvimalmia käyttänyt Sourun ruukki vuosina 1868–1908 jolloin se lakkautettiin kannattamattomana. Saastamoinen omisti Syvänniemellä myös suuren maatilan.
Kurhila

Kurhila on Asikkalan länsiosassa sijaitseva kylä, jossa on ollut asutusta jo tuhansien vuosien ajan. Kurhila sijaitsee valtatie 24:n varrella, noin 7 kilometriä Asikkalan kuntakeskuksesta Vääksystä pohjoiseen Jämsän suuntaan. Kurhilassa sijaitsee Länsi-Asikkalan koulu, jossa on luokat 1–6.
Kurhilassa toimii muun muassa Invalidiliiton Kaakkois-Suomen piirin jäsenyhdistys, Etelä-Päijänteen Invalidit.
Kurhila-Hillilä.
Kurhila muodostaa viereisen Hillilän kanssa laajemman toiminta-alueen. Kylillä on yhteinen kyläyhdistys, ja kylät valittiin yhdessä Päijät-Hämeen vuoden kyläksi vuonna 2000.
New Memories

New Memories on suomalaisen vuonna 1975 vaikuttaneen Rock’n’Roll Bandin 30-vuotis juhlalevy, kun yhtye palasi keikoille vuonna 2005. Levy on äänitetty livenä Puistobluesissa 2. heinäkuuta 2005. Levy on ilmestynyt CD:nä ja DVD:nä, jotka siis sisältävät kummatkin koko keikan. CD sisältää livekeikan lisäksi kaksi uutta studioraitaa "Rock ’n’ roll Fire" ja "Rock ’n’ roll Water", mutta julkaisu, joka sisältää sekä DVD:n että CD:n ei sisällä CD:n studioraitoja.
Kappaleet.
DVD.
+ Dokumenttielokuva ”I’m Gonna Roll - Rokkibändin paluu”
Under the Sign of Hell

Under the Sign of Hell on Gorgorothin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 1997. Under the Sign of Hell oli ensimmäinen Gorgorothin levy, jolla Pest oli laulajana.
Vuonna 2005 Season of Mist julkaisi albumista digipak-painoksen.
Shōbu Kirifuda

Shōbu Kirifuda () on kuvitteellinen anime- ja manga-päähahmo "Duel Masters" -ohjelmassa.
Hahmo.
Shōbu on energinen poika, joka pitää Duel Masters -korttipelistä. Hänen pakkansa koostuu suurimmaksi osaksi tuli-elementinä korteista, josta löytyy myös Shōbun suosikkikortti "Bolshack Dragon". Hän on legendaarisen Duel Masters -korttipelin mestari Shōri Kirifudan poika. Shōbun tavoitteena on löytää isänsä ja tulla myös samalla maailman parhaaksi ottelijaksi kuten isänsä.
Pakkokiertokattila

Pakkokiertokattila on vesiputkikattila, jossa vedenkierron tehostamiseksi käytetään pumppua pumppaamaan vettä lieriöstä höyrystimeen.
Rakenteeltaan kattila on muuten kuin luonnonkiertokattila. Höyry erottuu vedestä painovoimaisesti kuten luonnonkiertokattilassa, joten paineen tulee olla alle veden kriittisen paineen eli alle 221 bar tavallisesti korkeintaan 190 bar. Pumpun pakkokierto vie tavallisesti 0,5 % sähkötehosta.
Läpivirtauskattila

Läpivirtauskattila on höyryvoimalaitoksissa käytettävä suurille sähkötehoille soveltuva höyrykattila. Se eroaa rakenteellisesti luonnonkierto- ja pakkokiertokattiloista siten että, lieriötä ei ole. Se on periaatteeltaan putki, jonka toiseen päähän pumpataan vettä ja toisesta päästä tulee tulistunutta höyryä.
Sulzer-kattiloissa on vedenerotuspullo höyrystimen jälkeen.
Läpivirtauskattilassa vesi pumpataan kattilan läpi pumpulla. Vesi lämpenee ja sitten höyrystyy tehosta riippuen hieman eri kohdissa.
Kattilassa on tulistimet joissa höyryyn siirretään lisää energiaa. Kattila sopii nopeisiin kuorman vaihteluihin.
Läpivirtauskattilat.
Läpivirtauskattiloita nimitetään kehittäjiensä mukaan.
Desi Reijers

Dirkje Johanna ”Desi” Reijers (s. 4. kesäkuuta 1964 Doetinchem, Gelderland) on alankomaalainen entinen uimari, joka osallistui uransa aikana yksiin olympialaisiin, vuoden 1984 kesäolympialaisiin. Siellä hän saavutti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, ja joukkueessa uivat hänen lisäkseen Conny van Bentum, Elles Voskes sekä Annemarie Verstappen, eli sama joukkue kuin vuoden 1983 EM-kilpailuissa. Olympialaisissa hän osallistui myös 4 × 100 metrin sekauintiviestiin, jossa heidän joukkueensa hylättiin.
Alie te Riet

Alice (Alie) te Riet (s. 4. elokuuta 1953 Groningen) on alankomaalainen uimari, joka osallistui uransa aikana yksiin olympialaisiin, vuoden 1972 kesäolympialaisiin. Siellä hän karsiutui 100 metrin rintauinnissa, ajalla 1.18,79 (20. sija) sekä 200 metrin rintauinnista ajalla 2.48,49 (17. sija). Hän oli mukana Alankomaiden 4 x 100 metrin sekauintiviestissä. Joukkue sijoittui viidenneksi, ja joukkueessa uivat myös Enith Brigitha (selkäuinti), Anke Rijnders (perhosuinti) sekä Hansje Bunschoten (vapaauinti).
Amazing Race (3. tuotantokausi)

Amazing Race on tosi-TV-ohjelma, jossa kilpailijat matkustavat ympäri maailmaa haastavien tehtävien johdattelemina. Sarjan kolmas tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa syksyllä vuonna 2002. Kisa alkoi Floridasta ja päättyi Seattleen. Kisan aikana käytiin muun muassa Isossa-Britanniassa, Singaporessa ja Lissabonissa.
Vuonna 2003 kolmas tuotantokausi voitti Emmyn parhaasta tosi-tv-ohjelmasta.
Kilpailun voittivat ystävykset Flo ja Zach.
Anke Rijnders

Anthonia ("Anke") Marie Rijnders (23. elokuuta 1956 Amersfoort, Utrecht) on alankomaalainen uimari. Hän osallistui uransa aikana yksiin olympialaisiin, vuoden 1972 kesäolympialaisiin. Siellä hän osallistui 4 x 100 metrin sekauinti- ja vapaauintiviesteihin, ja hän sijoittui joukkueensa kanssa molemmissa viesteissä viidenneksi. Henkilökohtaisissa lajeissa hän oli seitsemäs 200 metrin vapaauinnissa ja kahdeksas 400 metrin vapaauinnissa.
Husain Tahir al-Saba’

Husain Tahir al-Saba’ (s. 14. marraskuuta 1979 Dhahran) on saudiarabialainen pituushyppääjä. Hänen ennätyksensä on 835, jonka hän on hypännyt kahdesti: toukokuussa 2004 ja elokuussa 2008.
Al-Saba’ on voittanut Aasian mestaruuden kolme kertaa, vuosina 2000, 2002 ja 2003. Aasian kisoissa hän on voittanut kultaa 2002 ja 2006. hän sijoittui toiseksi jääden vain sentin päähän Dwight Phillipsistä. Hän oli toinen myös jälleen sentin voittajalle, Fabrice Lapierrelle, hävinneenä. MM-kilpailuissa hän on ollut kahdestoista Sevillassa 1999, kymmenes Edmontonissa 2001, viides Pariisissa 2003 ja yhdestoista Osakassa 2007. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 11:nneksi, samoin Lissabonin sisäratojen MM-kilpailuissa 2001.
Anoura fistulata

Anoura fistulata on ensimmäisen kerran vuonna 2003 havaittu harvinainen Ecuadorin sademetsissä elävä lepakkolaji. Lajilla on ruumiin kokoon suhteutettuna pidempi kieli kuin millään muulla nisäkkäällä. Sen syvältä ruumiinontelosta alkavan kielen pituus on jopa puolitoistakertainen ruumiin pituuteen nähden. Kielen tyvi sijaitsee lajin sydämen ja rintalastan välissä. Kooltaan laji on noin hiiren kokoinen.
Pitkällä kielellään se pystyy imemään mettä "Centropogon nigricans" -kukkien 8,5 cm syvästä kukasta. Samalla lepakon karvoihin tarttuu siitepölyä, jonka se kuljettaa seuraavaan kukkaan. "Centropogon nigricans" on ainoa toistaiseksi tunnettu kukkalaji, jonka pölytys on riippuvainen yhdestä lepakkolajista. Meden lisäksi lepakkolajin ravintoon kuuluvat pienet hyönteiset.
"Anoura fistulata" -lepakkolaji ja "Centropogon nigricans" -kukkalaji ovat esimerkki koevoluutiosta.
Luigi Di Biagio

Luigi Di Biagio (s. 3. kesäkuuta 1971 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. 175 senttimetriä pitkän Di Biagion pelipaikka oli keskikentällä, useimmiten puolustavassa roolissa. Helmikuusta 2018 hän on valmentanut Italian maajoukkuetta.
Maajoukkueura.
Di Biagio pelasi 31 ottelua Italian A-maajoukkueessa vuosina 1998–2002 ja teki otteluissa kaksi maalia. Hän edusti maataan muun muassa vuosien 1998 ja 2002 MM-kisoissa. Vuoden 1998 MM-kilpailujen puolivälierissä Ranskaa vastaan hän epäonnistui rangaistuspotkukilpailun ratkaisevana kymmenentenä laukojana osumalla ylärimaan, minkä seurauksena Italia putosi jatkosta. Hän saavutti EM-hopeaa 2000.
Markku Lahtela

Markku Juhani Lahtela (1. elokuuta 1936 Kemijärvi – 31. heinäkuuta 1980 Nummi) oli suomalainen kirjailija. Hänet tunnettiin radikaaleista yhteiskunnallisista kannanotoista. Koulutukseltaan hän oli humanististen tieteiden kandidaatti (Helsingin yliopisto 1963).
Lahtela suomensi teoksia, joista keskusteltiin 1960-luvulla paljon, muun muassa A. S. Neillin teoksen "Summerhill", joka oli niin sanotun vapaan kasvatuksen perusteos, sekä yhden beat-kirjallisuuden tunnetuimmista teoksista, Jack Kerouacin "Matkalla".
Keväällä 1967 Lahtela herätti huomiota polttaessaan julkisesti sotilaspassinsa Helsingissä Esplanadin puistossa Kalevi Seilosen, Ilpo Saunion ja Tauno Tuomivaaran kanssa. Miehet johtivat rauhanjärjestö Sadankomitean mielenosoitusmarssia, jolla haluttiin kiinnittää huomio aseistakieltäytyjien asemaan Suomessa, mutta marssin taustalla oli osittain myös Vietnamin sodan vastustus. Lahtela, Seilonen, Saunio ja Tuomivaara tuomittiin laajaa paheksuntaa herättäneestä teostaan sakkoihin.
Lahtelan isä oli maalaisliiton (myöhemmin keskustapuolue) kansanedustaja ja ministeri Olavi Lahtela, äiti kirjailija Kyllikki Kallas ja isänisä maalaisliiton kansanedustaja Matti Lahtela. Hänen poikiaan ovat kirjailija Silvo Lahtela, Matias Lahtela ja näyttelijä Johannes Lahtela. SDP:n poliitikko Mikael Jungner on hänen sisarenpoikansa.
Lahtela kärsi alkoholismista. Hän teki itsemurhan vuonna 1980.
Smart Forfour

Smart Forfour (virallinen kirjoitusmuoto: smart forfour) on Daimler-konserniin kuuluvan Smart Automobile -divisioonan valmistama pieni perheauto. Mallista on olemassa kaksi sukupolvea, joista ensimmäistä valmistettiin vuosina 2004–2006. Toinen sukupolvi julkaistiin 16. heinäkuuta 2014 ja on toistaiseksi edelleen tuotannossa.
Ensimmäinen sukupolvi.
Smartin ongelma oli, että kaksiovinen ForTwo oli liian pieni perheautoksi. Tarvittiin siis suurempi pienen kokoluokan auto, jota nimettiin ForFouriksi. Sen tekniikka (esimerkiksi alusta ja bensiinimoottorit) pohjautuu pitkälti vuoden 2003 Mitsubishi Colt -henkilöautoon. Mallia valmistettiin vain noin kahden vuoden ajan ja sen valmistus päätettiin kuitenkin lopettaa kannattamattomana vuonna 2006. Smart lanseerasi Smart Forfourin ensin Mitsubishin valmistamilla 1.1l, 1.3l, ja 1.5l bensiinimoottoreilla sekä Mercedes-Benzin valmistamilla 1.5l dieselmoottoreilla. Vuonna 2005 moottorivaihtoehtoja parannettiin pienempitehoisilla 1,1l:n ja 1,5l:n turbobensiinimoottoreilla .
Moottorit.
Forfourin dieselmoottorit perustuvat Mercedes-Benzin nelisylinteriseen yhteispaineruiskutus dieselmoottoriin, jota käytettiin Mercedes-Benz A-sarjan autoissa.
Vaihteistot.
Manuaalinen ja robottimanuaaliautomaatti ovat kummatkin Getragin valmistamia. ForFourin Softouch-vaihteistoa voidaan käyttää tavallisen manuaalivaihteiston tapaan tai automaattitilassa.
Varustelumallit.
Vakiovarusteet perustuen 2005 mallistoon 
- ei saatavilla; □ vakiovaruste; • lisämaksu optio ; ○ ilman lisämaksua optio
- ei saatavilla; □ vakiovaruste; • lisämaksu optio ; ○ ilman lisämaksua optio
Toinen sukupolvi.
Toinen sukupolvi pohjautuu Renaultin vuoden 2014 takavetoiseen Twingoon. Auto julkaistiin Tempodromissa, Berliinissä 16.7.2014 ja toimitukset alkoivat lokakuussa 2014. Ensimmäisissä malleissa on 52 kW moottori manuaalivaihteistolla. Myöhemmin tuli saataville 66 kW moottorilla varustettu malli ja keväällä 2015 kaksoiskytkimellä varustetut mallit.
Smart Roadster

Smart Roadster on kaksipaikkainen urheiluauto. Smart Roadsteria valmistettiin vain noin kolmen vuoden ajan vuoden 2003 alusta vuoden 2005 marraskuuhun, jolloin raskaasti tappiollinen smart karsi toimintojaan lopettaen muun muassa Roadsterin ja Roadster-Coupén valmistamisen.
Mallistoon kuului "porrasperäinen" Roadster ja "lasiperä" Roadster-Coupé. 
Autot ovat takaluukkua/takalasia lukuun ottamatta muuten teknisesti yhteneväisiä, eroa on vain varustetasossa. 
Roadster-Coupé -mallia ei ole ollut saatavilla pienempitehoisella moottorilla. Molempiin malleihin on saatavana lisävarusteena muun muassa keskikyynärnoja ja lukuisa joukko muita varusteita.
Roadsterissa on joko sähköisesti avattava kangaskatto, joka laskostuu takakontin etuosaan ja katon sivuilla irrotettavat kattopalat tai irrotettava kaksiosainen kova katto. Kummassakin kattovaihtoehdossa autosta saa täysin avomallisen. Kangaskattoisiin autoihin sai lisävarusteena valmiuden kovaan kattoon, mikä mahdollistaa olosuhteisiin paremman katon käytön eri vuodenaikoina.
Teknisiä tietoja.
Suomeen oli kesällä 2006 maahantuotu noin 50 kpl Roadster tai Roadster-Coupé -malleja, kaikkiaan Roadster-mallistoa valmistettiin noin 43 000 kappaletta.
Francesco Coco

Francesco Coco (s. 8. tammikuuta 1977 Paternò, Sisilia, Italia) on entinen italialainen jalkapalloilija. 181 senttimetriä pitkän Cocon pelipaikka oli puolustaja.
Coco edusti vuosina 1993–2002 Serie A:ssa pelaavaa AC Milania mutta pelasi välillä lainasopimuksella myös Vicenzassa, Torinossa ja Espanjan pääsarjaseurassa FC Barcelonassa. Vuonna 2002 hän siirtyi Milanon Internazionaleen. Pelaajauransa kaksi viimeistä vuotta 2005–2007 hän pelasi lainasopimuksella Livornossa ja Torinossa.
Vuosina 2000−2002 Coco pelasi 17 A-maaottelua Italian maajoukkueessa. Hän edusti maataan muun muassa MM-kisoissa 2002.
Roadster

Roadster on alun perin pohjoisamerikkalainen termi kaksipaikkaiselle avoautolle. Nykyaikaisessa roadsterissa on tavallisesti irroitettava tai alas laskettava katto. Convertible tarkoittaa yleisemmin autoa, jonka katto on irroitettava tai alas laskettava, riippumatta matkustajien lukumäärästä. Vanhoissa roadstereissa tuulilasi ei ollut integroitu koriin, kuten se yleensä on moderneissa autoissa. Perinteiset vanhat kilpa-autot ovat usein roadstereita. Nykyisin monia kaksipaikkaisia cabrioleteja markkinoidaan roadstereina.
Toisinaan käytetty nimitys "spider" (myös muodossa "spyder") laskettavan katon mallille on peräisin ajalta ennen autoja hevosten vetämistä vaunuista.
Speedster on slangitermi autolle, josta on poistettu puskurit, lokasuojat ja tuulilasi.
Cristiano Doni

Cristiano Doni (s. 1. huhtikuuta 1973 Rooma, Latium, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. Doni on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Vuonna 2001 Italian A-maajoukkueessa debytoinut Doni on pelannut seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän edusti maataan MM-kisoissa 2002.
Doni pidätettiin joulukuussa 2011 osallisuudesta ottelutulosten järjestämiseen. Aiemmin syksyllä hän sai samasta syystä Italian jalkapalloliitolta kolmen ja puolen vuoden pelikiellon.
Yhdistetyn maailmancup 2006–2007

Yhdistetyn maailmancupkausi 2006–2007 alkoi 25. marraskuuta Kuusamossa ja kausi päättyi 18. maaliskuuta Oslossa. Kauden aikana oli tarkoitus järjestää 21 kilpailua, joista 19 olisivat olleet henkilökohtaisia kilpailuja. Huonojen sääolojen vuoksi kuitenkin peruttiin 5 kilpailua. Hannu Manninen otti neljännen kokonaiscupin voittonsa, vaikka nuori ranskalainen Jason Lamy Chappuis pääsikin lopulta hyvin lähelle pisteissä.
Tulokset.
Lähde: FIS
Christian Abbiati

Christian Abbiati (s. 8. heinäkuuta 1977 Abbiategrasso, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi suurimman osan urastaan AC Milanin joukkueessa Italian pääsarjassa Serie A:ssa. Abbiati on 191 senttimetriä pitkä.
Ura.
Abbiati pelasi AC Milanissa vuoroin kakkosmaalivahtina ja välillä kiistattomana ykkösmaalivahtina. Hän pelasi myös muun muassa toisessa Italian suurseurassa Juventuksessa, jossa hän joutui kuitenkin tyytymään kakkosmaalivahdin rooliin. Abbiati pelasi myös vuoden Espanjassa, Atlético Madridissa, jossa hän toimi myös kakkosvahtina argentiinalaisen Leo Francon pelatessa ykkösenä. Madridista Abbiati palasi Milaniin ja oli joukkueen ykkösmaalivahti sen sijoittuessa Serie A:ssa kolmanneksi kaudella 2008–2009. Kausi meni kokeneelta maalivahdilta pääosin hyvin, mutta 4–2-tappiossa vanhaa seuraansa Juventusta vastaan Abbiati sekoili Milanin maalilla ja ainakin yksi Juventuksen maaleista voidaan laittaa hänen kontolleen. Kaudella 2009–2010 brasilialaismaalivahti Dida otti itselleen päävastuun Milanin maalilla. Abbiati pelasi vain yhdeksän liigaottelua, ja Milan sijoittui liigassa kolmanneksi. Kauden jälkeen Milania kymmenen vuotta edustanut Dida pohti lopettamista, ja Abbiatista tuli jälleen joukkueen ykkösmaalivahti. Kaudella 2010–2011 Abbiati pelasi 35 liigaottelua ja Milan voitti Italian-mestaruuden. Kausina 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014 Abbiati oli edelleen Milanin ykkösmaalivahti mutta sai jonkin verran kritiikkiä otteistaan. Kaudella 2014–2015 hän pelasi vähemmän, ja viimeisellä kaudellaan 2015–2016 hän pelasi vain yhden liigaottelun ja viisi Italian cupin ottelua.
Vuonna 2003 Italian A-maajoukkueessa debytoinut Abbiati pelasi neljä A-maaottelua ja 20 alle 21-vuotiaiden maaottelua. Hän oli mukana Italian joukkueessa EM-kilpailuissa 2000 ja MM-kilpailuissa 2002. Abbiati oli lähellä paikkaa Italian MM-kultaa 2006 voittaneessa joukkueessa, mutta lopulta kakkosvahdin paikan Abbiatin seuratoverin, Gianluigi Buffonin takana vei kokeneempi Angelo Peruzzi. Kolmosvahdiksi valittiin Livornon nuori Marco Amelia, joka sittemmin pelasi Milanissa Abbiatin kakkosvahtina. 
Abbiati ilmoitti vuonna 2007 lopettavansa maajoukkueuransa mutta oli valmis pyörtämään päätöksensä, mikäli hän nousisi Italian ykkösmaalivahdiksi.
Globalisaation haasteet Euroopalle -selvitys

Globalisaation haasteet Euroopalle -selvitys on pääministeri Matti Vanhasen maaliskuussa 2006 talousneuvostoston sihteeristöllä teettämä selvitys globalisaation haasteista Euroopalle ja Suomelle. Selvitys on jatkoa pääministerin aloitteesta vuonna 2004 toteutetulle ”Suomi maailmantaloudessa”-hankkeelle, joka tarkasteli Suomen kilpailukykyä globalisaation oloissa ja esitti laajan joukon suosituksia kilpailukyvyn parantamiseksi. Raportissa tarkastellaan globalisaatiota ja sen Euroopalle asettamia politiikkahaasteita.
Raportti koostuu yhteensä 13 eurooppalaisten asiantuntijoiden kirjoittamasta artikkelista. Ensimmäisessä artikkelissa arvioidaan globalisaatioilmiötä ja sen seurauksia uusimman taloustieteellisen kirjallisuuden valossa. Kolme kommenttiartikkelia täydentää globalisaatioanalyysiä. Tämän jälkeen tarkastellaan EU-alueen kilpailukykyä ja EU-maiden rakennepolitiikka yleisesti. Kaksi artikkelia tarkastelee EU:n sisämarkkinoita ja neljä innovaatiopolitiikkaa laajassa mielessä. Lopuksi kahdessa artikkelissa keskustellaan globaalien ja eurooppalaisten talouspolitiikkakysymysten poliittisesta hallinnasta.
Keskustelu.
SDP:n puheenjohtaja, valtiovarainministeri Eero Heinäluoma tyrmäsi talousneuvoston raportin johtopäätökset MTV3:lle antamassaan haastattelussa 10.12.2006. Hänen mukaansa ne eivät kelpaa SDP:lle edes keskustelun pohjaksi.
Keskustan puoluesihteerin Jarmo Korhosen mukaan Globalisaatioraportti on asiantuntijaselvitys. Se tarttuu lähivuosina päälle kaatuviin asioihin napakasti ja keskustelua avaavasti.
Alivaltiosihteeri Vesa Vihriälän mukaan Raportti ei ole "puolueselvitys". Raportti on valmisteltu aivan kuten muutkin sihteeristön talousneuvostolle laatimat raportit, sihteeristön päällikön vastuulla, asiantuntijoita hyväksi käyttäen. Hankkeen laajuuden vuoksi sen etenemistä on kuitenkin työn kuluessa poikkeuksellisesti esitelty kaksi kertaa talousneuvostolle. Asiantuntijoita on hankkeen yhteydessä samoin kuultu poikkeuksellisen laajasti.
Vibeke Stene

Vibeke Stene (s. 17. elokuuta 1978) on norjalainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten norjalaisen goottimetalliyhtyeen Tristanian entisenä solistina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1997 vähän ennen kuin se alkoi tehdä ensimmäistä demoaan. Aluksi hänen oli tarkoitus olla vain vieraileva laulaja, mutta hänestä tulikin pysyvä jäsen. Stene jätti yhtyeen viiden studioalbumin jälkeen 27. helmikuuta 2007. Hän totesi eronneensa voidakseen toteuttaa pitkäaikaisen unelmansa, laulun opettajana toimimisen.
Stene on esiintynyt myös Green Carnationin levyllä "Journey to the End of the Night" (1999).
20. maaliskuuta 2007 Vibeke Stenen nimi mainittiin mahdollisena Nightwishin uutena solistina. Stene kuitenkin kumosi huhut ja kertoi, ettei edes haluaisi laulaa Nightwishissä.
Vuoden 2013 kesäkuussa Vibeke palasi julkisuuteen ja ilmoitti, että oma albumi on tekeillä. Ensin hän kuitenkin tekee albumin yhdessä God of Atheists -nimisen extreme metal-projektin kanssa.
Evelyn Glennie

Evelyn Glennie (s. 19. heinäkuuta 1965 Aberdeen) on skotlantilainen kuuroutunut lyömäsoittaja. Hän on harvinaisuus soolouraa luoneena lyömäsoittajana, ja on saanut paljon huomiota mediassa myös vammansa takia.
Glennie syntyi vuonna 1965 ja kasvoi aberdeenshireläisellä maatilalla. Hänen isänsä soitti harmonikkaa. Glennie opiskeli mm. Lontoon Royal Academy of Musicissa. 
Glennie on ollut täysin kuuro 12-vuotiaasta lähtien. Hän alkoi niihin aikoihin soittaa patarumpuja ja opetteli soitonopettajansa ohjauksessa aistimaan rumpujen värähtelyä. Hän soitti myös muita lyömäsoittimia ja pianoa, ja päätti aloittaa ammattimuusikon uran. Hän on voittanut uransa aikana kaksi Grammya ja omistaa yli 1 800 lyömäsoitinta. 
Glennie oli vuosina 1994–2003 naimisissa säveltäjä-ääniteknikko-tuubansoittaja Greg Malcangin kanssa. 
Hän on esiintynyt useiden merkittävien orkesterien kanssa ja tehnyt yhteistyötä muun muassa islantilaisen Björkin kanssa albumilla "Telegram".
Maskun Kalustetalo

Maskun Kalustetalo Oy, lyhyemmältä nimeltään pelkkä Masku, on suomalainen huonekaluja myyvä yritys. Ketju on nimensä mukaisesti lähtöisin Maskun kunnasta, Varsinais-Suomesta. Yrityksen omistaa Toivo Sukari, joka on ollut perustamassa myös Lempäälän Ideaparkia. 
Syyskuussa 2025 Masku-ketjuun kuului 47 huonekalumyymälää ympäri Suomen. Maskun Kalustetalo toimii Suomen lisäksi myös Virossa, Tallinnassa, Tartussa ja Pärnussa. Yritys työllisti vuonna 2022 noin 330 henkilöä. Maskun myymistä tuotteista jopa yli 50 % on kotimaisten yritysten tuottamia.
Historia.
Vuonna 2019 Maskun Kalustetalolle rakennettiin 19 834 neliömetrin kokoinen logistiikkakeskus Mäntsälään, johon keskitetään yrityksen huonekaluvarasto. Uusi logistiikkakeskus valmistui tammikuussa 2019. Maskun kalustetalon liikevaihto kasvoi vuonna 2018 kymmenen prosenttia 92 miljoonaan euroon ja liiketoiminnan tulos 3,4 miljoonaan.
Yhtiön toimitusjohtaja on perustaja Toivo Sukarin vanhin tytär Hanna Kuronen ja hallituksen puheenjohtajana toimii SOK:n entinen pääjohtaja, vuorineuvos Kari Neilimo.
Harhaanjohtava markkinointi.
Heinäkuussa 2022 kuluttaja-asiamies tiedotti, että se esittää Mas­kun Ka­lus­te­ta­lol­le mil­joo­nan eu­ron seu­raa­mus­mak­sua har­haan­joh­ta­vas­ta alen­nus­mark­ki­noin­nis­ta. Kuluttaja-asiamiehen selvityksen mukaan yritys on käyttänyt suuria alennusprosentteja tai vertailuhintoja antaakseen mielikuvan merkittävistä alennuksista. Näitä vertailuhintoja ei ole tosiasiassa peritty, ja huonekaluja on myyty tarjoushinnoilla noin 80–90 prosenttia niiden kokonaismyyntiajasta. Maskun markkinointia on käsitelty markkinaoikeudessa kolmesti, jolloin yritykselle on tuomittu kieltoja ja uhkasakkoja kuluttajansuojalain vastaisesta alennus- ja tarjousmarkkinoinnista. Toimenpiteillä ei ole ollut tavoiteltua vaikutusta, minkä vuoksi kuluttaja-asiamies esittää ensimmäistä kertaa seuraamusmaksun määräämistä.
Maskut Virossa.
Maskun kalustetalo Oy:n tytäryhtiö Masku Baltic OÜ:lla on Virossa neljä myymälää.
Kaksi myymälää Tallinnassa sekä lisäksi Masku Tarto ja Pärnu.
Masku Baltic OÜ:lla on verkkokauppa.
Chevrolet Corvette

Chevrolet Corvette on yhdysvaltalaisen General Motorsin vuodesta 1953 valmistama urheiluauto. Nykyinen tuotantosukupolvi on seitsemäs. Euroopassa Corvette on myynnissä omana merkkinään, mutta virallisesti se on edelleen Chevrolet Corvette.
Corvetten historia.
1951–1952 – Corvetten suunnitteluvuodet.
Corvetten suunnittelu alkoi vuonna 1951, jolloin käynnistettiin projekti koodinimeltään Opel. Vuonna 1952 projektin pohjatyöt saatiin valmiiksi ja aloitettiin täysikokoisen Corvetten savimallin valmistus. Projekti Opelin suunnittelijoista Harley Earl esitteli luomuksensa General Motorsin Chevroletin jaokseen pääinsinööri Edward Colelle. Cole piti näkemästään ja käski Earlin suunnitteluryhmän jatkaa työtään.
Opel-suunnittelunimen korvaamiseksi palkattiin mainostoimisto Campbell-Ewald suunnittelemaan projektille jokin C-kirjaimella alkavan mallinimi. Mainostoimisto ehdotti nimeksi Corvettea, korvetti-sotalaivatyypin mukaan.
C1 1953–1962.
Corvette esiteltiin ensimmäisen kerran yleisölle vuoden 1953 tammikuussa General Motorsin Motorama Show’ssa New Yorkissa. Erittäin positiivisen palautteen vuoksi Harlow Curtice antoi luvan aloittaa Corvetten sarjatuotanto kesäkuussa 1953. Ensimmäiset Corvettet valmistettiin Flintissä sijaitsevalla Van Slyke Avenuella olevalla Chevroletin tehtaalla. Alun perin Corvette piti tehdä peltikoriseksi muiden Chevroletin mallien tapaan, mutta uusia muotteja ei ehditty valmistaa, joten Corvette valmistettiin lasikuitukorisena, kuten Motorama show’n autokin oli valmistettu. Lasikuitukori kuitenkin herätti yleistä ihmetystä ja epäilyä materiaalin kestävyydestä. 
Zora Arkus-Duntov aloitti myös Corvetten Grand Sport -tuotanto-ohjelman, joka kuitenkin jäi vähäiseksi General Motorsin kilpailutoiminnan lopettamisen myötä.
C2 1963–1967 ”Mid Year”.
C2 on Corvette Sting Ray -nimellä tunnettu Larry Shinodan ja muotoilujohtaja Bill Mitchellin suunnittelema Corvetten toinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1963–1967. Sting Rayta valmistettiin sekä coupe- että roadster-avomallina ja vuodesta 1965 moottoriksi voi valita myös ns. isolohko V8 -moottorin.
C3 1968–1982 ”Shark Body”.
C3 on Larry Shinodan suunnittelemaan Chevrolet ”Mako Shark” -muotoilututkielmaan pohjautuva Corvetten kolmas sukupolvi, jota valmistettiin coupemallina vuosina 1968–1982 ja roadster-avomallina vuoteen 1975.
Tanskanpystykorva

Tanskanpystykorva () on tanskalainen koirarotu. Vaikkei sillä ole FCI:n tunnustusta, se on Suomen Kennelliiton hyväksymä.
Ulkonäkö.
Tanskanpystykorva on valkoinen, hieman korkeuttaan pitempi pystykorva. Se muistuttaa melko paljon japaninpystykorvaa, volpino italianoa ja saksanpystykorvien valkoista värimuunnosta. Uroksen säkäkorkeus on 43–49 cm ja nartun 39–46 cm. Turkin sävy voi olla puhtaanvalkoisen lisäksi vaalean keksin- (kellertävän kerman) tai roosanvärinen. Ilmiasu ei saa kuitenkaan näyttää vaaleanruskealta.
Luonne ja käyttäytyminen.
Tanskanpystykorva on hyvä pihavahti. Se ei kuitenkaan ole aggressiivinen vaan utelias ja ystävällinen. Se on myös eloisa ja rohkea. Siltä puuttuu kokonaan metsästysvietti, joten riistakoiraksi siitä ei ole.
Alkuperä.
Tanskanpystykorva on tunnettu jo kolmensadan vuoden ajan. Sitä esiintyi aiemmin paljon maatiloilla, joilla se piti lapsille seuraa. Työ rodun elvyttämiseksi ja hyväksymiseksi alkoi vuonna 1988. Tanskan kennelklubi hyväksyi sen vuonna 2001, minkä jälkeen sillä on ollut osallistumisoikeus Tanskan kansallisiin näyttelyihin. Vuoden 2013 alusta alkaen se on voinut osallistua niihin myös Suomessa.
Suomeen tuotiin ensimmäiset rodunedustajat, kaksi narttua, vuonna 2021. Kolmas narttu saapui alkuvuodesta 2022. Ensimmäinen suomalainen pentue syntyi loppuvuodesta 2022.
Lähteet.
Adlercreutz, Carl-Johan: Koirarotujen maailma
Kiikunlähde

Kiikunlähde on Hollolan Uskilassa sijaitseva luonnonlähde.
Kiikunlähde on Hollolan kunnan matkailusivujen mukaan Suomen suurin lähdeallas. Sen pituus on 400 metriä ja leveys leveimmillään 100 metriä. Sen 14 lähteensilmästä purkautuu vettä noin 7 000 m3/vrk. Pohjoispäässä on pato, joka on nostanut lähdelammen pintaa muutaman metrin ja siten muodostanut riittävän putouksen ja tasaisen ympärivuotisen virtauksen padon vieressä sijainneelle myllylle ja sahalle. Vesi jatkaa matkaansa Kiikunojaa pitkin Vesijärveen Kirkonlahteen lähelle Hollolan kirkkoa. Lähteen silmässä veden lämpötila on noin 5 astetta, joten se ei jäädy talvella.
Hydrogeologisesti Kiikunlähde on osa Etelä-Suomen suurinta maan alla olevaa pohjavesiallasta, joka purkautuu suurina lähteinä kolmeen suuntaan: Kymijoen vesistöön, Kokemäenjoen vesistöön ja Suomenlahteen . Näistä suurista lähteistä yksi on Kiikunlähde.
Kiikunlähteelle johtava Kiikuntie on yksityistie, ja se on suljettu autoilta. Tietä saa ajaa vain luvan kanssa.
Ethan Bennett

Ethan Bennett on fiktiivinen poliisi "Batman"-animaatiossa. Hahmon äänenä toimi Steve J. Harris.
Bennett oli Bruce Waynen paras ystävä, ja he olivat tunteneet toisensa jo yläasteelta lähtien. Hän toimi poliisina Gotham Cityssä ja toisin kuten parinsa Ellen Yin, Bennett pitää Batmanin tekemisiä hyväksyttävinä, sillä auttaahan hän poliiseja ratkaisemaan rikoksia. Myöhemmin Jokeri aiheutti hänelle elämänsä lopullisen muutoksen.
Savinaama.
Bennettin jouduttua hengittämään myrkyllistä kaasua, joka oli peräisin Jokerin kehittämästä saviannoksesta, Ethanin keho muuttui myöhemmin saviseksi ja mahdollisti kehon muutosta erilaisiksi esineiksi tai henkilöiksi. Hän oli pitkään epätoivoinen itsensä suhteen ja lopulta päätyi Gothamin mielisairaalaan, jossa Tohtori Outo tutki Bennettin kehitystä. Myöhemmin häntä oltiin jo päästämässä takaisin siviilielämään ja hänen piti käydä oikeusistuimen kautta, jotta ihmiset olisivat vakuuttuneita hänen parantumisestaan. Bruce Wayne tarjosi Bennettille myös töitä yhtiöstään. Kaikki ei kuitenkaan mennyt miten piti vaan Bennett muuttui jälleen Savinaamaksi ja lähti hakemaan kostoa Jokerille, jonka takia hän muuttui tällaiseksi hirviöksi.
Ellen Yin

Ellen Yin on fiktiivinen poliisietsivä "Batman-"animaatiosarjassa. Hahmon äänenä toimi Ming-Na Wen.
Fiktiivinen historia.
Ellen Yin on vielä aika uusi poliisi Gotham Cityssä, mutta täysin tulokas hän ei ole, sillä Yin toimi aikaisemmin poliisina Metropoliksessa. Hän kuitenkin halusi uusia haasteita ja siirtyi Gothamiin poliisiksi. Yin ei ole mikään järjin ystävällinen jostain syystä Bruce Waynea kohtaan, vaikka hänen parinsa Ethan Bennett onkin Brucen paras kaveri, eikä hän myöskään pidä Batmanistä. Etsivä Yinin mielestä Batman rikkoo lakia vaikka auttaakin poliiseja nappaamaan kiinni rikollisia. Toisella tuotantokaudella Yinin mieli kuitenkin muuttui Batmania kohtaan ja hän teki koko kauden yhteistyötä Batmanin kanssa.
Esiintymiset.
1. tuotantokausi
2. tuotantokausi