tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Savannah (näyttelijä)

Shannon Michelle Wilsey Longoria, taiteilijanimeltään Savannah (9. lokakuuta 1970 – 11. heinäkuuta 1994) oli yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän toimi myös "Penthousen" mallina.
Savannah'n vanhemmat erosivat vuonna 1972, jonka jälkeen tyttö muutti äitinsä kanssa Teksasiin. Hän asui lyhyesti isänsä kanssa Kaliforniassa ja myöhemmin isovanhempiensa kanssa samassa osavaltiossa. 13-vuotiaana Savannah sai kuulla, että häntä kasvattanut Joe Longoria ei ollut hänen biologinen isänsä.
Savannah asui muusikko Gregg Allmanin (Allman Brothers Band -yhtye) kanssa kahden vuoden ajan. Hän tuli raskaaksi, mutta sai keskenmenon. Hänellä oli seurustelusuhteet myös mm. pornomalli Jeanna Finen, basisti Billy Sheehanin (Mr. Big -yhtye), koomikko Pauly Shoren, kitaristi Slashin (Guns N' Roses -yhtye) ja Vince Neilin (Mötley Crüe -yhtye) kanssa.
Savannah ennätti lyhyen alastonmalli- ja pornouransa aikana vuosina 1990–1994 esiintyä yli sadassa pornoelokuvassa. Hänellä oli vuodesta 1991 sopimus Vivid Entertainmentin kanssa.
Savannah teki itsemurhan vuonna 1994. Hän oli ampunut itseään ja joutunut tämän seurauksena tajuttomaksi. Oltuaan yksitoista tuntia koomassa hän menehtyi vammoihinsa Kalifornian Burbankissa 11. heinäkuuta 1994 noin kello 11:20 aamupäivällä.
Hirtettävän paradoksi

Hirtettävän paradoksi on looginen paradoksi, jonka voi sanallisessa muodossa esittää näin: 
Tuomari kertoo kuolemaantuomitulle, että tämä hirtetään seuraavalla viikolla (ma–pe) keskipäivällä, mutta päivä tulee tuomitulle yllätyksenä. Hän ei tiedä sitä ennen kuin teloittaja koputtaa hänen sellinsä oveen hirttopäivänä keskipäivällä.
Tuomittu järkeilee seuraavasti: 
Toisaalta, jos teloittaja koputtaa oveen esim. keskiviikkoaamuna, niin hirttäminen on kuin onkin yllätys.
Toinen yleinen sanallinen esitysmuoto hirtettävän paradoksille on, että opettaja kertoo pitävänsä pistokokeet ensi viikolla, ja oppilas päättelee sen mahdottomaksi.
Hirtettävän paradoksille ei ole löydetty täysin yleisesti hyväksyttyä selitystä ja sitä pidetään yksinkertaisesta muodostaan huolimatta hyvin mutkikkaana.
Inajat Allah Khan

Inajat Allah Khan (20. lokakuuta 1888 − 12. elokuuta 1946) oli Afganistanin kuningas muutaman päivän ajan tammikuussa 1929 hänen veljensä Aman Allahin luovuttua kruunusta hänen hyväkseen Habib Allah Kalakani uhkaavan kapinan takia. Myös Inajat Allah joutui eroamaan Kalakanin pakottamana. Inajat Allah pakeni ensin Intiaan ja eli sittemmin Iranissa.
Elämäkerta.
Inajat Allah Khan syntyi 20. lokakuuta 1888. Hänen isänsä oli Afganistanin emiiri Habib Allah Khan, jolla oli myös toinen poika ja Inajat Allahin nuorempi veli Aman Allah Khan. Kruununprinsseinä veljekset menivät naimisiin Afganistanin politiikassa ja kulttuurielämässä vaikutusvaltaisen Mahmud Beg Tarzin kahden tyttären kanssa. Hän sai isältään marsalkan arvonimen vuonna 1905 ja vuonna 1916 hänestä tuli opetusministeri.
Habib Allah Khan murhattiin helmikuussa 1919 hämärissä olosuhteissa. Seurauksena oli lyhyt valtakamppailu, jonka osapuolia olivat Inajat Allahin veli Aman Allah ja heidän setänsä Nasr Allah. Kisan voitti tuolloin Kabulin kuvernöörinä toiminut Aman Allah. Amman Allah tarjosi muodollisesti kruunua vanhemmalle veljelleen, joka kuitenkin kieltäytyi, eikä puuttunut suuremmissa määrin politiikkaan veljensä valtakaudella. Aman Allah tuli vaimonsa Soraja Tarzin kanssa tunnetuksi uudistusmielisenä hallitsijaparina. Afganistanin vanhoillisissa piireissä tämä herätti kuitenkin suuttumusta. Marraskuussa 1928 syttyi kapina šinwar-pašujen keskuudessa ja hallitsijan talvipalatsi Jalalabadissa poltettiin. Myöhemmin myös tadžikkijohtaja Habib Allah Kalakani nostatti kapinan Kabulin pohjoispuolisilla alueilla. Kalakanin johtamien sotajoukkojen lähestyessä Kabulia tammikuussa 1929 Aman Allah päätti paeta Dorrani-heimon tukialueelle Kandahariin. Rolls-Roycellaan tiehensä ajanut hallitsija luopui kruunusta veljensä Inajat Allahin hyväksi. Hänen valtakautensa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä kalakani pakotti hänet luopumaan itse kruunustaan vain kolme päivää myöhemmin.
Brittien kuninkaallisten ilmavoimien lentokone evakuoi Inajat Allahin ja hänen perheensä Brittiläisen Intian Peshawariin. Myöhemmin hän asui Iranissa ja kuoli Teheranissa 12. elokuuta 1946.
José Carlos Bauer

José Carlos Bauer (21. marraskuuta 1925 – 4. helmikuuta 2007) oli brasilialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Bauer oli kotoisin São Paulosta ja voitti kuusi kertaa kotiosavaltionsa jalkapallomestaruuden. Hän pääsi Brasilian jalkapallomaajoukkueeseen, jonka kanssa ehti pelata 29 ottelua. Hän pelasi Brasilian joukkueessa vuosien 1950 ja 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa. 
Pelaajauran jälkeen Bauer toimi esim. Ferroviária de Araraquaran valmentajana. Hän kuoli São Paulossa 81-vuotiaana.
P. J. Hynninen

Paavo Johannes (Juho) Hynninen (31. toukokuuta 1883 Joroinen – 18. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen ministeri ja suurlähettiläs. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.
Hynninen syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopiosta, mutta jäi yliopisto-opintojen jälkeen Helsinkiin. Hän toimi aluksi Helsingin kauppiaitten kauppakoulun kansantaloustieteen ja kauppamaantieteen opettajana 1909–1915 sekä samalla Helsingin maanviljelyslyseon opettajana 1910–1911. Ylioppilaskunnan puheenjohtaja hän oli 1913 ja Savolaisen Osakunnan kuraattori 1913–1916. Opettajan ura jäi, kun Hynninen siirtyi Uuden Suomettaren päätoimittajaksi vuosiksi 1915–1917. Maailmansodan aikaan Hynninen toimi myös itsenäisyysliikkeessä, kun hän vanhasuomalaisia edustaen kuului Aktiivisen Komitean johtoon. Eino Suolahti korvasi hänet myöhemmin A.K.:n jäsenyydessä. Hän siirtyi sen jälkeen Luottopankki Oy:n toimitusjohtajaksi vuosiksi 1917–1922. Lisäksi hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajana 1916–1918.
Vuonna 1922 Hynninen siirtyi Suomen itsenäistymisen jälkeen perustetun ulkoasiainhallinnon palvelukseen ja toimi aluksi neljä vuotta Pietarin pääkonsulinviraston päällikkönä. Tämän jälkeen hän toimi kaksi vuotta pääkonsulina Haagissa ja vuoden 1928 jälkeen lähettiläänä Riiassa. Tämän jälkeen hän toimi lähettiläänä Tallinnassa vuosina 1933–1940. Lokakuussa 1942 Hynnisestä tuli pääkonsuli Göteborgiin, ja sieltä hänet nimitettiin jo seuraavana vuonna kansliapäälliköksi (1943–1946), kun Aaro Pakaslahti siirtyi lähettilääksi Vichyn Ranskaan. Sodan jälkeen Hynnisen ura jatkui uusissa poliittisissa oloissa. Hän toimi Suomen Tanskan-lähettiläänä Kööpenhaminassa vuodesta 1946 eläkkeelle siirtymiseensä saakka, vuoteen 1953. 
Vielä eläkepäivinään Hynninen ehti toimia Suomen ja Neuvostoliiton välisen tieteellis-teknillisen yhteistyökomitean puheenjohtajana vuosina 1955–1960 sekä ulkoasiainministerinä Von Fieandtin ja Kuuskosken hallituksissa vuosina 1957–1958.
Jacques Lemaire

Jacques Gerard Lemaire (s. 7. syyskuuta 1945 LaSalle, Quebec) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen ammattilaispelaaja. Hän pelasi urallaan 998 NHL-ottelua Montreal Canadiensissa. Hän on voittanut urallaan Stanley Cupin yhdeksän kertaa (kahdeksan pelaajana ja kerran valmentajana). NHL:n arvokkaimmalle valmentajalle myönnettävän Jack Adams Awardin Lemaire on voittanut kahdesti. 
Ura.
Pelaajaura.
Montreal Canadiensin juniorijoukkueessa vietettyjen vuosien jälkeen Lemairen ammattilaisura käynnistyi kaudella 1966–1967 CPHL-liigan Houston Apollosissa, josta hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Canadiensin edustusjoukkueeseen NHL:ään. Canadiensissa Lemaire pelasi keskushyökkääjänä kaikkiaan 12 kautta ja 998 ottelua, joissa hän teki 427 maalia ja antoi 547 maaliin johtanutta syöttöä, yhteensä 974 tehopistettä. Jäähyminuutteja Lemairelle kertyi NHL-uralla 280.
Vuonna 1979 Lemaire siirtyi Sveitsin B-liigan HC Sierren joukkueeseen pelaajavalmentajaksi.
Pelaajana Lemairea luonnehdittiin vahvaksi luistelijaksi ja erinomaiseksi taklaajaksi, ja hän oli tunnettu kovasta lyöntilaukauksestaan.
Valmentajaura.
Kahden Sveitsin-vuoden jälkeen Lemaire palasi Kanadaan valmentamaan quebeciläistä juniorijoukkuetta Longueuil Chevaliersia. Seuraavalle kaudelle hänet nimitettiin Montreal Canadiensin apulaisvalmentajaksi, jolta paikalta hän nousi kesken kauden päävalmentajaksi erotetun Bob Berryn tilalle. Lemairen johdolla Canadiens eteni konferenssifinaaliin, ja Lemairelle myönnettiin kauden päätteeksi ensimmäistä kertaa Jack Adams Award.
Lemaire valmensi Canadiensia vielä seuraavan kauden, mutta siirtyi vuonna 1985 seuran johtotehtäviin.
Kaudelle 1993–1994 Lemaire palasi vaihtoaitioon New Jersey Devilsin päävalmentajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi viiden kauden ajan ja voitti Stanley Cupin vuonna 1995.
Vuonna 2000 Lemaire nimitettiin uuden NHL-joukkueen Minnesota Wildin ensimmäiseksi päävalmentajaksi. Minnesotassa hän voitti toisen Jack Adams Awardinsa, vuonna 2003. Vuonna 2006 Lemaire ja Wild solmivat monivuotisen jatkosopimuksen, jonka kestoa ei kuitenkaan kerrottu julkisuuteen.
Lemaire kuitenkin irtisanoutui valmentajan tehtävistään kauden päätteeksi. Kaudella Lemaire toimi New Jersey Devilsin päävalmentajana. New Jersey tippui keväällä 2010 ensimmäisellä kierroksella pudotuspeleistä, ja Lemaire ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Hän palasi kuitenkin Devilsin valmentajaksi joulukuussa 2010 kesken kauden 2010–2011, kun John MacLean sai potkut.
Muuta.
Lemairella ja hänen vaimollaan Mychelellä on kolme lasta, pojat Patrice ja Danyk ja tytär Magalie sekä kolme lastenlasta, Jeremy, Xavier ja Zachary. Lemairen sisarenpoika Manny Fernandez on entinen NHL-maalivahti ja pelasi enonsa alaisuudessa Minnesota Wildissä.
Rupla

Rupla () on rahayksikkönä useissa maissa:
Lisäksi se on ollut aiemmin käytössä Neuvostoliitossa, Armeniassa, Latvian rupla, Tadžikistanissa ja Transkaukasiassa.
Rupla-nimellä kutsutaan myös seuraavia paikkoja:
Yamaha FJR 1300

Yamaha FJR 1300 on Yamahan valmistama urheilullinen matkapyörä, joka on ollut myynnissä vuodesta 2001. Pyörän huippunopeus on vuoden 2009 tiedon mukaan 240 km/h.
Tekniikka.
Pyörä on kardaanivetoinen ja nelisylinterisellä rivimoottorilla varustettu. Runko on alumiiniprofiilia. Etuhaarukka on täysin säädettävä, ja takajousitukselle on kaksiasentoinen pikasäätö, jolla sen saa jäykemmäksi esimerkiksi matkustajan kanssa ajettaessa. Tuulilasin korkeutta voi säätää sähköllä myös ajon aikana. Edessä on kaksi jarrulevyä ja takana yksi, nykyisissä versioissa (FJR 1300A) on ABS-jarrut, vanhemmissa versioissa ne olivat valinnaisvarusteina. Vuodesta 2006 eteenpäin FJR:n on saanut myös sähkötoimisella, puoliautomaattisella vaihteistolla, jossa kytkinvipu on korvattu automaatilla (malli FJR 1300AE), ja vaihteita voi vaihtaa joko vasemman käden nappuloilla tai jalkakäyttöisellä vivulla. Pyörään kuuluvat myös vakiovarusteena sivulaukut, jotka kiinnittyvät suoraan pyörän rakenteisiin, eivätkä vaadi erillistä laukkutelinettä (vanhimmissa versioissa laukut olivat lisävaruste).
Alla olevat tiedot ovat vuoden 2003 1300A-mallista. Moottori on pysynyt samana, mutta akseliväli on pidentynyt ja jousitusta on jäykistetty uusimmissa malleissa, myös katteisiin ja satulaan on tullut pieniä muutoksia. Muutokset vaikuttavat hieman mittoihin ja painoon, ja valinnaisvarusteinen, puoliautomaattinen vaihteisto nostaa painoa viidellä kilolla.
Muutokset 2013.
Uudet ominaisuudet FJR1300A / FJR1300AS vm. 2013:
AS-mallissa lisäksi:
Vuonna 2013 värivaihtoehtoina olivat ABS mallissa pronssi, musta ja hopea; AS-mallissa pronssi ja musta.
Muutokset 2014.
Vuonna 2014 Yamaha on esitellyt uuden AE-mallin, joka on käytännössä tuotu A ja AS -mallien väliin jättämällä AS-mallista puoliautomaattivaihteisto pois. Teho ja vääntö kaikissa A, AE ja AS malleissa on pysynyt entisellään. Värivaihtoehdot tänä vuonna ovat pronssi ja musta, sekä A-mallissa lisäksi punainen. Paino ajokunnossa: A 289 kg, AE 292 kg ja AS 296 kg.
AE-mallissa on A-malliin verrattuna lisäksi sähköisesti säädettävä jousitus ja USD-etuhaarukka. AS-mallissa on tämän lisäksi ilman kytkinkahvaa toimiva YSS-C vaihteisto.
KRS-One

Lawrence Krisna Parker (s. 20. elokuuta 1965 New York, New York), tunnetaan taiteilijanimeltä KRS-One, on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hänellä on ollut uransa aikana lukuisia muitakin pseudonyymejä, kuten Kris Parker, The Blastmaster ja The Teacha.
Parker kasvoi Bronxissa New Yorkissa. 1980-luvun puolivälissä hän liittyi Boogie Down Productions -yhtyeeseen. Parker perusti afroamerikkalaisyhteisöjen väkivallan ehkäisyyn pyrkivän Stop the Violence Movement -järjestön vuonna 1987. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa "Return of the Boom Bap" julkaistiin vuonna 1993.
Yksityiselämä.
Parker on kasvissyöjä ja uskonnoltaan hindu.
Vince Lombardi Trophy

Vince Lombardi Trophy on NFL:n mestaruuspalkinto, joka jaetaan vuosittain Super Bowlin voittajajoukkueelle. Pokaalissa on aidon kokoinen hopeinen amerikkalainen jalkapallo ja NFL:n logo sekä teksti: Vince Lombardi Trophy. Super Bowlin jälkeen siihen kaiverretaan voittajajoukkueen nimi, päivämäärä ja ottelun tulos.
Pokaali oli alun perin nimeltään "World Championship Game Trophy", koska Super Bowlkin oli alun perin "AFL-NFL World Championship Game". Pokaalin nimi muutettiin vuonna 1970 Vince Lombardi Trophyksi Green Bay Packersin legendaarisen valmentajan Vince Lombardin kunniaksi.
Vince Lombardi Trophy on siitä poikkeuksellinen urheilupalkinto, että se ei ole kiertopalkinto. Super Bowlin voittajajoukkue saa Vince Lombardi Trophyn omakseen ja joka vuosi tehdään uusi pokaali. Pokaali valmistetaan käsityönä Tiffany &amp; Co.:lla ja sen hinnaksi on arvioitu 25 000 dollaria.
Kognitivismi

Kognitivismi on teoria ja tutkimussuunta psykologiassa ja kognitiotieteessä, sekä oppimisteoria ja metodologia kasvatustieteissä. 
Kognitivistisen teorian mukaan mielen toiminta voidaan kuvata ja selittää kvantitatiivisilla ja tieteellisillä menetelmillä. Klassisen kognitivismin (symbolinen paradigma, klassinen komputationalismi) teorian mukaan mieli voidaan kuvata symbolirakenteilla operoivana tiedonkäsittelynä. Kognitiotieteissä kognitivistinen tutkimus soveltaa tätä taustateoriaa käyttäen mielen toiminnan tutkimukseen matemaattista ja laskennallista mallintamista kokeellisen psykologian tutkimusmenetelmiä. Generatiivinen kielitiede on alkujaan myös kognitivistinen aatesuuntaus.
Kognitiivinen psykologia on psykologian haara, joka rakentuu historiallisesti kognitivismin varaan. Kognitiotiede on puolestaan teoreettisempi ja filosofisempi tieteenala, joka tutkii yleisesti kognitiota ja tietoilmiöitä. Generatiivinen kielitiede kuvaa kielen mekanismeja tiedonkäsittelyjärjestelmänä.
Kognitivismista tuli psykologian valtavirtaa 1900-luvun loppupuolella sen syrjäyttäessä behaviorismin kokeellisen psykologian taustaideologiana. Kognitivismi ei niinkään hylkää behaviorismia kokonaisuudessaan, vaan oikeastaan laajentaa behavioristista psykologiaa hyväksymällä sisäisten mielentilojen olemassaolon, mutta tavallaan "määrittelee ne uudelleen" symbolirakenteina (subjektiivisten tajunnantilojen sijaan). 
Kognitivismin suosio johtui pitkälle behavioralismia vastaan 1950-luvulla yhä enenevästi kasautuneesta kritiikistä, kuten Noam Chomskyn argumenteista. Hänen mukaansa kieltä on mahdotonta oppia puhtaasti ehdollistamalla, joten sen oppimiseen vaaditaan myötäsyntyisiä kykyjä.
Brad Renfro

Brad Barron Renfro (25. heinäkuuta 1982 Knoxville, Tennessee – 15. tammikuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja lapsitähti.
Lapsuus.
Renfron vanhemmat erosivat pojan ollessa vain viisivuotias, ja isoäidistä tuli pojan pääasiallinen huoltaja. Renfon koko elämä oli kamppailua päihteiden kanssa. Hän oli vain yhdeksänvuotias polttaessaan ensimmäistä kertaa hasista. Vasta 11-vuotiaana hän joi itsensä humalaan kesken koulupäivän ja erotettiin koulusta.
Ura.
Ohjaaja Joel Schumacherin roolittaja Mali Finn löysi Renfron elokuvaan "Päämies", jossa tämä näytteli pääroolia Susan Sarandonin ja Tommy Lee Jonesin rinnalla. Elokuva oli yksi vuoden 1994 menestyneimpiä. Tämän jälkeen Renfro näytteli muun muassa elokuvissa "Ghost World, Rohto, Mallioppilas ja" "Bully".
Yksityiselämä.
Renfrolla oli vuonna 2003 syntynyt poika. Lapsi kasvoi äitinsä kanssa Japanissa.
Renfro löydettiin kuolleena asunnostaan Los Angelesissa 15. tammikuuta 2008. Hän oli kuollessaan 25-vuotias. Brad Renfron kuolinsyy oli heroiinin ja morfiinin yliannostus.
Pidätykset.
Renfro pidätettiin useita kertoja. Vuonna 1998 hän jäi kiinni huumeiden hallussapidosta, kun häneltä löydettiin kokaiinia ja marihuanaa. Vuonna 2000 Renfro yritti varastaa kaverinsa kanssa huvijahdin Floridassa. Pidätykset seurasivat toisiaan, ja Renfro vietti lyhyitä aikoja vankilassakin. Vuonna 2005 Renfro jäi jälleen kiinni yrityksestä ostaa heroiinia. Nuorukainen myönsi tuolloin käyttävänsä heroiinia ja opiaatteja. Renfo passitettiin elämänsä aikana useita kertoja vieroitukseen.
Johan Knutson

Johan Knutson (28. heinäkuuta 1816 Allerum, Skåne, Ruotsi – 13. syyskuuta 1899 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen taidemaalari, joka muutti Suomeen vuonna 1840. Knutson oli huomattava Suomen merkittäviä maisemia kuvannut taiteilija.
Elämä.
Knutsonin vanhemmat olivat sorvari Knut Knutson ja Ingrid o.s. Larsson. Hänen puolisonsa vuodesta 1866 oli Olivia Constantia Ehrenström (k. 1911). 
Hän opiskeli Lundin litografian laitoksella, Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) Tukholmassa 1839–1840 ja Kööpenhaminassa 1838. Myöhemmin hän opiskeli myös Saksassa ja Itävallassa. Knutson muutti Suomeen 24-vuotiaana. Hän oli Suomen Taiteilijaseuran jäsen ja toimi piirustuksenopettajana Porvoossa 1844–1890.
Hänen teoksiaan oli ensimmäisen kerran näyttelyssä 1858, Tukholmassa hän osallistui näyttelyyn 1866 ja Suomen Taiteilijain näyttelyihin hän osallistui vuosina 1894–1899.
Johan Knutson on haudattu Näsinmäkeen Porvoossa. 
Tuotanto.
Vuosina 1845–1852 Knutson oli mukana kirjan "Finland framställdt i teckningar" kuvittamisessa, mikä oli hänen varsinainen syynsä tulla Suomeen. Hän laati teokseen 48 maisemakuvaa, muun muassa piirroksen Karstulasta. Hänen teostensa pohjalta on kuvitusta myös vuosina 1872–1874 vihkoina ilmestyneessä kuvateoksessa "Matkustus Suomessa" (En resa i Finland). Poliisi kielsi Knutsonin aloittaman litografiasarjan "Tapainkuvia Helsingistä" jatkamisen.
Knutson laati myös maisemamaalauksia kuten "Porvoon hevosmarkkinat" ja "Näköala Helsingin Eteläsatamasta". Hänen teoksiinsa kuuluu myös muotokuva "Runeberg metsästäjänä". Knutsonin teoksia on Ateneumin, Turun ja Tampereen taidemuseoissa, Cygnaeuksen galleriassa, Helsingin Kaupunginmuseossa, Kansallismuseossa, Porvoon museossa sekä Hiekan taidemuseossa.
Kuten J. L. Runeberg, Johan Knutson ylisti tuotannossaan suomalaista luontoa ja pyrki Snellmanin hengessä toteuttamaan maisemissaan ja kansankuvauksissaan taiteen tehtävää. Tästä esimerkkejä ovat muiden muassa teokset "Pyykinpesijät", "Maisema Ylä-Tornion Matinahosta", "Näköala Eteläsatamasta Suomenlinnaan" ja "Rekolankoski Jämsässä". Knutson rakensi Runebergin rinnalla Suomen kansalle sen omaa kansallista identiteettiä.
Teoksistaan Knutson sai seuraavat palkinnot:
Belgian Kongo

Belgian Kongo oli nykyisen Kongon demokraattisen tasavallan alueella vuosina 1908–1960 sijainnut Belgian siirtomaa. Siirtomaa syntyi, kun Belgia otti haltuunsa Kongon vapaavaltion, joka oli ollut kuningas Leopold II:n henkilökohtaista omaisuutta. Belgian Kongo itsenäistyi 30. kesäkuuta 1960 nimellä Kongo, joskin yleiseen käyttöön yleistyi tarkentava nimitys ”Kongo (Léopoldville)”. Syynä tähän oli Ranskan Kongon itsenäistyminen samana vuonna, myös sen valittua nimekseen Kongon.
Historia.
Leopold II luopui omistuksestaan Kongon vapaavaltioon, kun tieto hänen hallintonsa julmuudesta levisi halki Euroopan. Kongon vapaavaltio liitettiin emämaahansa 18. marraskuuta 1908. Kongoon määrättiin kenraalikuvernööri hoitamaan siirtomaan asioita, ja Brysseliin perustettiin siirtomaaministeriö.
Kongon olot paranivat Belgian otettua sen hallintaansa. Siirtomaahallinto ei pyrkinyt ratkaisemaan yhteiskunnallisia ongelmia. Poliittinen valta ja virkakoneisto pysyivät täysin valkoisten käsissä aina 1950-luvun lopulle saakka. Kongolaisten koulutus oli lähetyssaarnaajien käsissä ja rajoittui yleensä alakouluopetukseen. Opintoja saattoi jatkaa, jos tähtäsi pappisuralle, mutta vasta vuonna 1954 ensimmäinen kongolainen pääsi muuhun korkeakouluun kuin opiskelemaan papiksi.
Kaivostoiminta.
Belgian Kongossa oli runsaat luonnonvarat, ja sen kaivokset tuottivat Belgialle huomattavasti raaka-aineita.
Vuonna 1915 Kongosta löydettiin uraania, minkä vuoksi maahan perustettiin yksi maailman ensimmäisistä uraanikaivoksista. Toisen maailmansodan aikana Belgian Kongo oli tärkeä uraanin toimittaja Yhdysvalloille. Sieltä kaivettua uraania käytettiin myös atomipommin keksimiseen johtaneessa Manhattan-projektissa ja Hiroshimaan pudotetussa pommissa.
Kongon kenraalikuvernöörit.
Belgian Kongoa hallitsi kaikkiaan kymmenen emämaan edustajaa tittelillä kenraalikuvernööri ().
Hercules (ooppera)

Hercules on Georg Friedrich Händelin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Sen englanninkielisen libreton on kirjoittanut Thomas Broughton ja se perustuu Sofokleen "Trakhiin naisiin" ja Ovidiuksen "Muodonmuutoksiin".
Herculeen konserttimuotoinen ensi-ilta oli 5. tammikuuta 1745 Lontoossa.
Kihti (merenselkä)

Kihti () on muun Suomen ja Ahvenanmaan välillä oleva merenselkä Itämeren Saaristomerellä Suomen lounaisella rannikolla. Kihdin selän kautta kulkee vilkkaita kauppamerenkulun väyliä, joita pitkin kulkee mm. Turusta ja Naantalista Ahvenanmaalle ja Ruotsiin kulkeva laivaliikenne.
Hugenotit (ooppera)

Hugenotit () on Giacomo Meyerbeerin säveltämä viisinäytöksinen grand opéra, jonka ensiesitys oli Pariisin oopperassa 29. helmikuuta 1836. Oopperan libreton kirjoittivat Eugène Scribe ja Émile Deschamps ja sen tapahtumat sijoittuvat vuoden 1572 huhtikuuhun, jolloin Ranskassa oli katolisten ja hugenottien välinen sisällissota. Tapahtumat huipentuvat pärttylinyön verilöylyyn. Oopperan alkusoitossa kehitellään Martti Lutherin säveltämää virttä "Jumala ompi linnamme" eri tempoissa.
Damon Albarn

Damon Albarn (s. 23. maaliskuuta 1968 Whitechapel, Lontoo) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Albarnin laulutyyli on erikoinen, sillä hän käyttää normaalin laulutyylinsä ohella paljon falsettia ja ajoittain laulaa erittäin matalalta. Albarn tunnetaan erityisesti Blur-yhtyeen keulamiehenä, jossa hän soitti myös satunnaisesti kitaraa ja koskettimia. Hän teki myös valtaosan yhtyeen kappaleiden sanoituksista. Blur oli suosituimmillaan vuosina 1994–1997, jolloin brittipop oli suosittua. Blur jäi tauolle vuonna 2003, jonka jälkeen Albarn on työstänyt projekteja Gorillaz ja The Good, The Bad And The Queen. Albarn on ollut myös mukana työstämässä musikaalia nimeltään ja oopperaa nimeltään .
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1997

34. alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Italian Sestrieressä 3.–15. helmikuuta 1997.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2007

Vuoden 2007 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 27. jääpallon MM-kilpailut. Ne järjestettiin 28. tammikuuta - 4. helmikuuta 2007 Kemerovon kaupungissa Venäjällä. Peliareenana toimi Kemerovon Himik-stadion, jonne mahtuu 30 000 katsojaa.
Kisoihin osallistui 12 joukkuetta. A-sarjassa pelasivat Venäjä, Ruotsi, Suomi, Kazakstan sekä Norja ja B-sarjassa Viro, Unkari, MM-kisojen ensikertalainen Latvia, Mongolia, Alankomaat ja Yhdysvallat. Maailmanmestaruuden voitti neljännen kerran historiansa aikana Venäjä. Valko-Venäjä säilytti paikkansa A-sarjassa voitettuaan B-sarjan mestarin Yhdysvallat.
B-sarja.
Alkusarja.
Moksibustio

Moksibustio eli moksaus () on perinteinen kiinalainen hoitomuoto, jossa veren ja qi-energian virtausta ihmiskehossa pyritään edistämään akupisteitä lämmittämällä. Tarkoituksena on lievittää potilaan kipuja ja särkyjä. Menetelmän nimi on peräisin siihen käytetyn kuivatun pujon nimestä ( ja ). Joskus moksausta käytetään hoito- tai anestesiakeinona yhdessä akupunktion kanssa. Kiinasta menetelmä on levinnyt muihinkin Aasian maihin.
Useat varhaiset tekstit pitävät akupunktiota ja moksibustiota hyvin suuressa arvossa. Länsimaalainen lääketiede ei ole löytänyt menetelmää tukevia fysiologisia perusteita, joskin sen uskotaan vaikuttavan autonomiseen hermostoon.
Menetelmä.
Suorassa moksauksessa kuivattua pujoa poltetaan suoraan iholla, ihon päälle asetetun inkivääri- tai valkosipuliviipaleen tai suolapedin päällä. Suoraan ihon päällä poltettuna pujo otetaan pois ennen ihon palamista. Pujo voidaan myös polttaa akupunktioneulan päässä, jolloin lämpö siirtyy iholle neulan kautta. Epäsuora moksaus on yleisemmin käytetty menetelmä. Siinä moksibustion tekijä pitelee lähellä potilaan ihoa palavaa moksasikaria. Moksasikari palaa 4–5 minuutin ajan. Akupisteen lämmityksen lisäksi moksibustion vaikutus perustuu jangin vahvistamiseen ja kylmästä johtuvien salpautumien avaamiseen. Moksibustiota käytetään tavallisesti suurten verisuonien, silmien ja korvien alueella, koska niihin ei suositella akupunktiota. Ennen vanhaan potilaan iho paloi hoidon aikana jopa rakkuloille asti, mutta nykyään akupisteitä on tapana vain lämmittää. Perinteinen kiinalainen lääketiede korostaa potilaan asennon merkitystä moksibustion onnistumisen kannalta.
Mahdolliset haitat.
On joitain haittavaikutuksia, joita potilas saattaa saada moksibustiosta. Huolimaton moksaus voi aiheuttaa ihon palamista. Toisaalta savu ja käytetty pujo voi joissain potilaissa aiheuttaa myrkytysreaktioita, pahoinvointia tai yskimistä. Iholle voi muodostua tummia jälkiä tai pahimmillaan tyvisolusyöpä.
Monte Cristo

Monte Cristo on ranskalainen pelitalo, joka toimii pelien julkaisijana ja kehittäjänä. Sen perusti entinen Credit Suisse First Bostonin varapresidentti Jean-Marc de Fety sekä entinen Mars &amp; Co:n neuvonantaja Jean-Cristophe Marquis. Vuodesta 2002 yhtiötä on johtanut Jean-Christophe Marquis ja Jérome Gastaldi.
Rinaldo

Rinaldo on Georg Friedrich Händelin säveltämä italialaistyylinen opera seria, jonka libreton kirjoitti Giacomo Rossi. Teoksen libretto perustui jaksoihin Torquato Tasson runosta "Gerusalemme liberata" () ja sijoittuu ensimmäisen ristiretken tapahtumiin. "Rinaldo" oli Händelin ensimmäinen Lontoossa esitetty ooppera ja samalla ensimmäinen Lontoossa esitettäväksi sävelletty italialaistyylinen ooppera. Ooppera sai ensi-iltansa Hänen majesteettinsa teatterissa Haymarketissa 24. helmikuuta 1711. Oopperan suureen menestykseen vaikutti myös kaksi siinä esiintynyttä kuuluisaa kastraattilaulajaa Nicolo Grimaldi eli Nicolini ja Valentino Urbani.
Teos vaipui alkumenestyksen jälkeen unohduksiin lähes kahdeksisadaksi vuodeksi, mutta erityisesti 1970-luvulta alkaen sitä on alettu esittää yleisemmin, ja se on tullut osaksi oopperatalojen perusohjelmistoa. Oopperan kastraattilaulajien roolit esittävät nykyisin kontratenorit.
Wismar

Wismar on satamakaupunki ja entinen hansaliiton kaupunki Pohjois-Saksassa Itämeren rannalla Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa. Wismar sijaitsee 45 kilometriä itään Lyypekistä ja 30 kilometriä pohjoiseen Schwerinistä. Kaupungin luonnonsatama Mecklenburginlahden rannalla on kallioniemekkeen takana hyvin suojattuna. Asukkaita Wismarissa on 42 219 (31.12.2013).
Yhdessä läheisen Stralsundin kaupungin kanssa Wismar muodostaa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen. 
Historia.
Wismar sai kaupunginoikeudet vuonna 1229 ja joutui Mecklenburgin haltuun 1301. Vuonna 1259 Wismar teki sopimuksen Lyypekin ja Rostockin kanssa tarkoituksena puolustautua Itämeren merirosvoja vastaan. Tästä sopimuksesta kehittyi hansaliitto. Wismar oli 1200- ja 1300-luvulla kukoistava hansakaupunki, jossa oli merkittäviä villatehtaita. Vaikka musta surma tappoi vuonna 1376 noin 10 000 asukasta, kaupunki säilyi melko vauraana aina 1500-luvulla asti.
Westfalenin rauhassa vuonna 1648 Wismar siirtyi Ruotsin omistukseen (Ruotsin Wismar). Wismarista tuli vuonna 1653 Ruotsin Saksan alueiden korkeimman tuomioistuimen paikka. Ruotsi myi kaupungin Mecklenburgille vuonna 1803 sadan vuoden takaisinlunastusoikeudella. Tämän epävarman tilanteen takia Wismar ei osallistunut Mecklenburgin valtiopäiville ennen kuin vuonna 1897. Wismarilla on edelleen joitain jäänteitä vanhasta vapaudestaan, kuten lupa liehuttaa omaa lippua.
Nähtävyydet.
Keskellä vanhaa kaupunkia sijaitsee valtava tori. Noin 10 000 neliömetrin laajuinen tori on Saksan suurin ja sen reunoilla on tyylikkäitä rakennuksia tyyliltään 1300-luvun Pohjois-Saksan gotiikasta 1800-luvun uusromaanisiin. Torin keskipiste on "Wasserkunst", koristeellinen takorautainen kaivo, joka tuotiin Hollannista vuonna 1602. Aukion pohjoislaidalla on uusklassinen kaupungintalo. Toinen huomattava rakennus torilla on vanha gotiikkaa edustava varastotalo "Alter Schwede" (Vanha ruotsalainen).
Mariankirkon ("Marienkirche") 80 metriä korkea torni on ainoa jäänne 1200-luvulla rakennetusta alkuperäisestä tiiligotiikkarakennuksesta. Se kärsi pahasti toisessa maailmansodassa ja Saksan demokraattisen tasavallan hallitus tuhosi sen lopullisesti 1960-luvulla.
Nikolainkirkkoa ("Nikolaikirche"), 1381–1460, korkeine holvauksine pidetään Mariankirkon kanssa hyvänä esimerkkinä siitä, miten Lyypekin suurempi Pyhän Marian kirkko on vaikuttanut pohjoisten maakuntien kirkkorakennuksiin.
Ristinmuotoinen Pyhän Yrjänän kirkko ("Georgenkirche") on 1200-luvun ensimmäiseltä puoliskolta ja se tuhoutui täysin toisessa maailmansodassa. Kirkko uudelleenrakennettiin 1990-luvulla.
Peter Grimes

Peter Grimes on brittiläisen säveltäjän Benjamin Brittenin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Sen libreton on kirjoittanut Montagu Slater ja se pohjautuu George Crabben runoon "The Borough". Kantaesityksensä se sai Lontoossa 7. kesäkuuta 1945. Kapellimestarina toimi tuolloin Reginald Goodall, ja nimiroolin tulkitsi Peter Pears.
"Peter Grimes" kertoo yhteisöstä syrjäytyneestä kalastajasta, jota syytetään oppipojan kuolemasta. Uudenkin oppipojan kuollessa Peter Grimes ajautuu epätoivoiseen ratkaisuun. "Peter Grimes" merkitsi Brittenille läpimurtoa. Vahva tarina ja merellisiä tunnelmia henkivä musiikki nostivat oopperan sekä kriitikoiden että yleisön suosioon, ja se kuuluu edelleen oopperatalojen kantaohjelmistoon. 
Suomessa teos nähtiin ensimmäisen kerran jo neljä vuotta kantaesityksen jälkeen, kun Suomalainen Ooppera esitti sitä 17.3.1949 lähtien. Ensimmäinen suomalainen Peter Grimes oli Alfons Almi.
"Peter Grimes" on esitetty myös Savonlinnan oopperajuhlilla. Libreton on suomentanut Leena Vallisaari.
Mecklenburginlahti

Mecklenburginlahti (, ) on lahti Itämeren lounaisosassa. Se sijaitsee Saksan ja Tanskan saarien Lollandin, Falsterin ja Mønin välissä.
Luoteessa Mecklenburginlahti yhdistyy Kielinlahteen Fehmarnin Beltin ja Ferhmarninsalmen kautta. Wismarin- ja Lyypekinlahdet ovat Mecklenburginlahden osia.
Lyypekki, Travemünde, Rostock ja Wismar ovat merkittävimmät satamakaupungit lahden rannalla.
Vuonna 2024 lahdesta, Saksan pohjoisrannikon tuntumasta, löytyi muinainen kivirakennelma, jonka arvioidaan olevan peräisin kivikaudelta. Blinkerwalliksi nimetty megarakennelma löydettiin 21 metrin syvyydestä. Se on vajaan kilometrin mittainen ja noin metrin korkuinen kivimuuri. Tutkijat arvioivat, että muuri on rakennettu yli 10 000 vuotta sitten. Se jäi veden alle, kun merenpinta nousi äkillisesti noin 8 500 vuotta sitten. Blinkerwall on tutkijoiden mukaan yksi suurimmista ja mahdollisesti myös vanhimmista kivikauden ajan rakennelmista Euroopassa. Löytöä pidettiin tuoreeltaan tieteelle arvokkaana. Ensimmäiset viitteet Blinkerwallista löydettiin vuonna 2021. Tutkijat pitävät todennäköisenä, että muuria käytettiin kivikaudella metsästyksen apuna. Se oli ansa, johon suuret riistaeläinlaumat ajatettiin tapettavaksi. Samankaltaisia, metsästykseen liittyviä rakennelmia on löydetty aiemmin esimerkiksi Saudi-Arabiasta, Grönlannista ja Yhdysvalloista, mutta ei Euroopasta.
Jonny Moseley

Jonny Moseley (s. 27. elokuuta 1975, San Juan, Puerto Rico) on syntyjään puertoricolainen, mutta Yhdysvaltoja edustanut entinen kumparelaskija.
Moseley voitti kumparelaskun olympiakultaa Naganon olympialaisissa 1998, ennen Janne Lahtelaa ja Sami Mustosta. Vuoden 2002 olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi.
Mooses ja Aaron

Mooses ja Aaron () on Arnold Schönbergin säveltämä keskeneräiseksi jäänyt kaksinäytöksinen ooppera, jota pidetään yhtenä 1900-luvun musiikin keskeisistä oopperateoksista. Teoksen libretto on säveltäjän kirjoittama ja se perustuu Toiseen Mooseksen kirjaan. Teoksen kolmatta näytöstä, johon on olemassa libretto, ei koskaan sävelletty. Oopperassa käytetään säveltäjän kehittämää kaksitoistasäveljärjestelmää. Ooppera edustaa Schönbergin hienointa yritystä yhdistää filosofisia ajatuksia musiikkiin. Teoksen syntyyn vaikutti myös juutalaisen, joskin protestantiksi kääntyneen, Schönbergin kokema antisemitismi. Pian teoksen säveltämisen jälkeen Schönberg palasikin juutalaisuuteen.
Teos jäi säveltäjältä keskeneräiseksi ja sitä ei esitetty ennen hänen kuolemaansa. Kaksi ensimmäistä näytöstä esitettiin konserttimuodossa Hampurissa 12. maaliskuuta 1954. Ensimmäinen näyttämöesitys oli Zürichin Stadttheaterissa 12. maaliskuuta 1957. Vuonna 1973 Jean-Marie Straub ja Danièle Huillet tekivät oopperasta elokuvaversion.
Porgy ja Bess

Porgy ja Bess () on yhdysvaltalaisen George Gershwinin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Sen libreton ovat kirjoittaneet Ira Gershwin sekä Du Bose Heyward, jonka romaaniin "Porgy" ja samannimiseen näytelmään tarina perustuu. Ooppera sai ensi-iltansa 10. lokakuuta 1935 New Yorkissa. Kriitikot arvostelivat sitä liian musikaalimaiseksi, ja vaikka yleisö pitikin yksittäisistä numeroista, teos poistui pian ohjelmistosta. Suurempaan suosioon "Porgy ja Bess" nousi vasta Gershwinin kuoleman jälkeen. 
Oopperassa Gershwin pyrkii yhdistelemään perinteistä eurooppalaista orkesterimusiikkia amerikkalaiseen jazz- ja kansanmusiikkiin.
Oopperan tunnetuin sävelmä lienee ”Summertime”, jonka musta äiti laulaa alussa kehtolauluna lapselleen. Tapahtumien näyttämönä toimii Charlestonin Catfish Row.
Tarinan pahan miehen, kokaiinikauppias Sportin’ Lifen roolihahmo kirjoitettiin alun perin laulaja Cab Callowayn persoonallisuutta mallina käyttäen, joskaan hän ei tätä roolia esittänyt.
Oopperan omintakeinen erityispiirre oli se, että se oli kirjoitettu ja sovitettu mustia esittäjiä ajatellen, koska tapahtumat sijoittuvat Charlestonin mustien slummikortteliin. Jopa poliisit, joita tarinassa vilahtaa pariin otteeseen, ovat mustia. Tekijöiden nimenomainen toivomus oli, että teosta saisivat esittää ainoastaan mustat laulajat. Tämä on johtanut kiistoihin tekijänoikeuksien haltijoiden ja eurooppalaisten oopperatalojen välillä, viimeksi Budapestissa.
Levytyksiä.
Vuonna 2003 musikaalin alkuperäistuotannon esiintyjien tekemät soundtrack-levytykset (1940–1942) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Vuonna 1958 Miles Davis tulkitsi musikaalin sävelmiä albumillaan "Porgy and Bess".
Teepallo

Teepallo on teen valmistuksessa käytetty keittiöväline. Tavallisesti teepallo on pallon tai kananmunan muotoinen, joko rei'itetystä metallista tai metalliverkosta valmistettu astia, joka aukeaa keskeltä kahdeksi osaksi.
Teepallon käyttö.
Avattuun teepalloon laitetaan teenlehtiä, jonka jälkeen se suljetaan ja asetetaan astiaan, jossa teen valmistus tapahtuu. Teepallo upotetaan teelaadulle sopivan asteiseen veteen, missä teetä haudutetaan muutama minuutti teelaadusta sekä omista mieltymyksistä riippuen.
Subaru Justy

Subary Justy on Subarun vuosina 1984–1995 valmistama pieni automalli, jossa oli 1,0- tai 1,2-litrainen kolmisylinterinen bensiinimoottori. Sitä valmistettiin sekä etuvetoisena että nelivetoisena. Saatavilla oli myös katalysaattorimalli ja automaattivaihteisto.
Uudemmissa malleissa on yleensä viisi ovea, mutta vanhemmat ovat yleensä kolmiovisia. Justy on suosittu auto Suomen autosuunnistuksessa neliveto-ominaisuutensa ja pienen kokonsa ansiosta.
Vuonna 1991 Subaru valmisti myös Keke Design -Justya 150 kappaletta. Niissä oli erikoisvarusteina muun muassa kattoluukku ja nahkainen ohjauspyörä. Ulkoapäin autot olivat kolmiovisia ja niitä kiersi keltainen tarra, lisäksi autossa oli alkuperäisenä alumiinivanteet. Perässä oli Keke- design tarra ja valmistenumero.
Vuodesta 1995 Suzuki on valmistanut Subaru Justy-malleja, jotka ovat olleet nelivetoisia versioita Suzuki Ignis- ja Swift-malleista. Vuosimallin 2008 Justy on etuvetoinen ja perustuu Daihatsu Sirioniin.
Justy Suomessa.
Suomen markkinoille Subaru Justy tuli loppuvuodesta 1987 ensimmäisenä nelivetoisena pikkuautona. Siinä oli 1,2 litran kolmisylinterinen moottori ja korivaihtoehtoina 3- ja 5-oviset mallit. Alkuvuodesta 1989 siitä tuotiin Suomeen moottoria lukuun ottamatta täysin uudistettu malli 16 cm pidemmällä korilla. Sitä sai myös variaattorityyppisellä portaattomalla automaattivaihteistolla varustettuna.
Askewin koodeksi

Askewin koodeksi () on koptinkielinen gnostilaisia kirjoituksia sisältänyt pergamenttikirja eli koodeksi, jonka British Museum osti tohtori Askewilta vuonna 1785. Kirjan varhaisempaa historiaa ei juurikaan tunneta. Museon virkailijan, koptin asiantuntija C. G. Woiden mukaan A. Askew osti kirjan antikvariaatista Lontoossa kymmenellä punnalla noin vuonna 1773. Koodeksin tunnetuin kirjoitus on "Pistis Sofia".
Koodeksi on museon katalogissa numerolla "MS. Add. 5114". Koodeksi on sidottu nykyaikaisiin kansiin, joissa on otsikko "Piste Sophia Coptice". Sen alkuperäiset lehdet ovat pergamenttia, ja siihen kuuluu 178 lehteä eli 356 sivua. Teksti on kirjoitettu kahteen sarakkeeseen. Kirjoitus on kahden eri kirjurin käsialaa. Kirjoitukset ovat koptinkielisiä käännöksiä kreikankielisistä alkuteksteistä, ja ne ovat peräisin noin vuodelta 300.
Koodeksi koostuu neljästä osasta. Ensimmäisellä ei ole otsikkoa. Toisen otsikko on ""Pistis Sofian" toinen kirja (tai osa)". Tätä seuraa kirjoitusta alaotsikolla "Osa Vapahtajan kirjoista". Kolmas osa on katkelmallinen ja koostuu eri tekstien osista. Siihen kuuluu lyhyt katkelma "Sanomattomasta gnosiksesta" sekä jälleen kirjoitusta alaotsikolla "Osa Vapahtajan kirjoista". Neljännellä osalla ei ole ylä- eikä alaotsikkoa.
Nag Hammadin kirjaston löytymiseen saakka Askewin koodeksi oli yhdessä Brucen koodeksin ja Berliinin koodeksin kanssa käytännössä ainoa lähde varhaiskristillisinä vuosisatoina muuten tuhottuihin gnostilaisiin kirjoituksiin.
Michael Bond

Thomas Michael Bond (13. tammikuuta 1926 Newbury, Berkshire, Iso-Britannia – 27. kesäkuuta 2017) oli brittiläinen lastenkirjailija, mutta hän kirjoitti myös rikosromaaneja. Bond tunnetaan parhaiten Karhuherra Paddingtonin ja marsu Olga da Polgan luojana.
Hän kävi koulunsa Presentation Collegessa Readingissä. Toisen maailmansodan aikana hän palveli sekä Royal Air Forcessa että Middlesexin rykmentissä.
Bondin kirjailijanura alkoi vuonna 1945 ja hänen ensimmäinen novellinsa julkaistiin "London Opinion" -lehdessä. Bond ei aluksi ajatellut ryhtyvänsä lastenkirjailijaksi, mutta monien novellien ja radiokuunnelmien jälkeen hänen agenttinsa ehdotti lastenohjelmien kirjoittamista televisioon. Vuonna 1958 Bond loi Karhuherra Paddingtonin ja ensimmäinen Paddington-aiheinen kirja, nimeltään "Bear Called Paddington" (Karhu nimeltään Paddington), ilmestyi samana vuonna. Samaan aikaan hän työskenteli BBC:n kameramiehenä. Ensimmäinen kirja oli menestys ja hän ryhtyi täyspäiväiseksi kirjailijaksi vuonna 1967.
Vuonna 1997 Bond sai Brittiläisen imperiumin upseerin arvonimen kirjailijantyöstään.
Paddington-kirjoja on käännetty yli 40 kielelle ja myyty yhteensä yli 35 miljoonaa (2017). Bond jatkoi kirjoittamista kuolemaansa saakka. Viimeinen kirja, "Paddington's Finest Hour" (Paddingtonin hienoin hetki) julkaistiin huhtikuussa 2017.
Bond oli naimisissa Sue Bondin kanssa ja heillä on kaksi lasta ja neljä lastenlasta. Bond asui Lontoossa, lähellä Paddingtonin asemaa.
Satakieli (ooppera)

Satakieli (; ) on Igor Stravinskyn varhaiskauden aikana säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Sen libretto perustuu Hans Christian Andersenin satuun ja on säveltäjän ja Stepan Mitussovin kirjoittama. Stravinsky aloitti oopperan säveltämisen vuonna 1908, mutta se jäi sivuun useiksi vuosiksi ja valmistui lopulta vasta vuonna 1914. Oopperan ensi-ilta oli "Théâtre National de l’Opérassa" Pariisissa 26. toukokuuta 1914.
The Masterplan (kappale)

The Masterplan on brittiläisen rockyhtye Oasiken kappale, jonka on kirjoittanut Noel Gallagher. Se julkaistiin yhtyeen ”Wonderwall”-singlen B-puolena ja vuonna 1998 ilmestyneellä B-puolien kokoelmalla "The Masterplan". Kappale on myös yhtyeen kokoelmalevyllä "Stop the Clocks" (2006).
Kappaleen laulaa Noel Gallagher, joka ei yleensä laula yhtyeen kappaleilla. Se on yksi Noel Gallagherin suosikkikappaleista Oasikselta. Noel Gallagher on maininnut moneen otteeseen, että olisi kelpuuttanut kappaleen jollekin yhtyeen albumeista.
Hans Tyderle

Johannes ”Hans” Tyderle (s. 15. joulukuuta 1926 Svitavy, Tšekki) on saksalainen piirtäjä ja maalari. Vuosikymmeniä hän keskittyi enkaustiikkaan eli vahamaalaukseen. Hän on tehnyt sekä ekspressionismiin että abstraktiseen taiteeseen kuluvia teoksia. Teemoina hänen tauluissaan on muotokuvat, asetelmat, uskonnolliset aiheet ja erotiikka, harvemmin maisemat. 
Hän signeeraa taulunsa lyhenteellä ”Ha Ty”.
Armide (Lullyn ooppera)

 
Armide on ranskalaisen Jean-Baptiste Lullyn säveltämä ooppera. Sen libreton on kirjoittanut Philippe Quinault ja se perustuu Torquato Tasson runoteokseen "La Gerusalemme liberata" (). Teos edustaa Lullyn ja Quinault'n luomaa ranskalaista oopperatyyliä, "tragédie en musiquea". Ensiesityksensä teos sai Pariisissa 15. helmikuuta 1686.
Armide

Armide voi tarkoittaa seuraavia:
Oopperoita.
Armide-nimisiä oopperateoksia on sävelletty yli 50. Näistä tunnetuimpia ovat:
Näiden oopperoiden kanssa samaan Torquato Tasson eeppiseen runoelmaan "Gerusalemme liberata" (, 1580) perustuu myös Georg Friedrich Händelin ooppera "Rinaldo" (1711).
Sadiq al-Mahdi

Sadiq al-Mahdi (; 25. joulukuuta 1935 Omdurman, Anglo-egyptiläinen Sudan – 26. marraskuuta 2020 Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat) oli sudanilainen uskonnollinen johtaja ja poliitikko. Hän johti Sudanin Hizb al-Umma -puoluetta ja oli Ansar-suufilahkon imaami. Hän oli Sudania 1883–1898 hallinneen mahdiksi itsensä nimittäneen Muhammad ibn Abdallan seuraaja.
Al-Mahdi toimi Sudanin pääministerinä kahdesti: ensimmäistä kertaa 1966–1967 ja 1986–1989. Hänen ensimmäinen hallituksensa oli Umma-puolueen ja Hassan al-Turabin puolueen ja pienempien puolueiden yhteishallitus.
Al-Mahdi nousi valtaan 1986 maan ensimmäisissä vaaleissa 17 vuoteen. Hänen valtakautensa aikana maan talous ja sisällissota vain pahenivat. Kuusi vuotta kestänyt sisällissota, jonka hallituksen joukot olivat häviämässä, oli jo johtanut 250 000 nälänhädän uhriin. Viimeisinä viikkoina Khartoumin asukkaat olivat protestoineet kaduilla talousvaikeuksia ja vaatineet entisen presidentin paluuta. Kesäkuussa 1989 al-Mahdi pidätytti 14 upseeria ja 50 siviiliä vallankaappauksen suunnittelusta ja yrityksestä nostaa entinen presidentti Jaafar Nimeiry maanpaosta takaisin valtaan.
30. kesäkuuta 1989 vallan kaappasi prikaatikenraali Omar al-Bashirin johtama sotilaiden ryhmä, nimeltään Kansallisen pelastuksen vallankumouksen neuvosto ja Bashir otti hoitaakseen valtionpäämiehen, pääministerin, puolustusministerin ja asevoimien komentajan tehtävät.
Al-Mahdi oli näyttelijä Alexander Siddigin (Dr. Julian Bashir Star Trek: Deep Space Ninessa) setä. Hän julkaisi useita poliittisia kirjoja.
Al-Mahdi kuoli COVID-19-tautiin sairaalassa Abu Dhabissa 26. marraskuuta 2020 .
Sa’id ibn Taimur

Sa’id ibn Taimur (13. elokuuta 1910 – 19. lokakuuta 1972) oli Omanin sulttaani vuosina 1932–1970.
Sa’id ibn Taimuria edelsi hänen isänsä Taimur ibn Faisal.
Kautensa alkuvuosikymmeninä Sa’id ibn paljolti Taimur sulki maan rajat ja pakotti tällä riitaiset heimot kohti yhtenäisyyttä hajanaisen kauden jälkeen. Yhtenäisyyttä syntyi, mutta maa taantui ympäröivän maailman kehityksestä. Sa’id ibn Taimuria sai kautensa aikana maansa sisäistä poliittista vastustusta muun muassa imaamilta, maan uskonnolliselta johtajalta, joka kapinoi Nizwasta käsin. Kiistaan sekaantui ulkomaitakin, mutta Taimur pysyi vallassa vuoteen 1970. 
Sulttaania vastaan kapinoitiin jälleen vuonna 1965, ja 1966 hän joutui salamurhayrityksen kohteeksi. Vuonna 1970 maassa toteutettiin onnistuneesti vallankaappaus, jolla valtaan nostettiin sulttaanin poika Qabus ibn Sa’id Al Sa’id.
Sa’id ibn Taimur ajettiin vallankaappauksen jälkeen maanpakoon. Hän asui elämänsä viimeiset vuodet Lontoon Dorchester-hotellissa. Kuoltuaan 1972 Sa’id ibn Taimur haudattiin Englantiin.
Mel Judah

Mel Judah (s. 8. lokakuuta 1947, Kalkutta, Intia) on australialainen pokeriammattilainen, joka on voittanut kaksi World Series of Poker (WSOP) -turnausta ja yhden World Poker Tour -turnauksen. Hänen lempinimensä on "The Silver Fox" (hopeakettu).
Judah oppi pokerin 14-vuotiaana katselemalla isäänsä pelaamassa ostopokeria. Judah syntyi Intiassa, mutta jonkin aikaa Australiassa asuttuaan muutti Lontooseen. Ennen pokeriuraansa hän työskenteli Vidal Sassoon -hiusmuotoilijana.
Judah on voittanut urallaan kaksi WSOP-ranneketta ja oli WSOP:n pääturnauksessa kolmas vuonna 1997, jolloin Stu Ungar voitti. Rahallisesti suurimman turnausvoittonsa (579 375 dollaria) Judah otti WPT:n toisella kaudella, jolloin hän oli ykkönen Legends of Poker -turnauksessa. Joulukuussa 2006 hän oli Sky Sportsin televisioiman Poker Million V -turnauksen finaalipöydän neljäs.
Syyskuussa 2007 Judahin pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,0 miljoonaa dollaria
Taimur ibn Faisal

Taimur ibn Faisal (1886–1965) oli Omanin sulttaani vuosina 1913–1932.
Taimur ibn Faisal seurasi isäänsä Faisal ibn Turkia lokakuussa 1913. Hän luopui kruunustaan vuonna 1932 poikansa Sa’id ibn Taimurin hyväksi. 
Valtansa jälkeen Taimur asui ulkomailla, pääosin Intiassa. Hän kuolikin siellä, Bombayssa, vuonna 1965. Taimur oli naimisissa kuudesti, ja hänellä oli viisi lasta.
Cimbasso

Cimbasso on nykyään harvinainen vaskipuhallin, joka kuuluu tromba-ryhmään. Soittimessa on kolmesta viiteen venttiiliä ja putki on hyvin sylinterimäinen. Cimbasso on usein F- tai Bb-vireinen ja sen ääniala on sama kuin tuubassa tai kontrabassopasuunassa. Soinniltaan cimbasso voi vaihdella lämpimästä ja pehmeästä kirkkaaseen ja uhkaavaan.
Cimbassoa ovat käyttäneet oopperoissaan muun muassa Giuseppe Verdi ja Giacomo Puccini. Oopperoiden lisäksi cimbassoa käytetään myös elokuvien musiikissa.
George Tupou I

George Tupou I (n. 1797 – 18. helmikuuta 1893) oli Tongan ensimmäinen kuningas. 
George Tupou I:n tarkasta syntymäajasta tai -paikasta ei ole selvyyttä. Hän nousi vähitellen Haʻapailla johtavaan asemaan ja hallitsi koko Tongaa vuodesta 1845 kuolemaansa.
George Tupou I teki hallituksensa pääkaupungiksi Nukuʻalofan. Vuoden 1875 perustuslain myötä Tongasta tuli virallisesti kuningaskunta ja Tupousta sen ensimmäinen kuningas. Tällöin hallitsija myös otti käyttöönsä nimen, jolla hänet nykyään tunnetaan. 
George Tupou I kuoli vuonna 1893 Tongatapun saarella, jolloin hänen seuraajakseen nousi lapsenlapsi George Tupou II.
Spunk

Spunk on punk-yhtye Sex Pistolsin virallinen bootleg-albumi. Albumi sisältää yhtyeen varhaisia kappaleversioita vuosilta 1976–1977 demoversioina, jotka myöhemmin julkaistiin eri lyriikoilla ja eri nimillä albumilla "Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols", tosin "Liar" ja "Submission" olivat samoilla nimillä. Kaikissa albumin kappaleissa bassoa soittaa alkuperäinen basisti Glen Matlock, joka erosi myöhemmin yhtyeestä helmikuussa 1977. Albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa syyskuussa 1977 Isossa-Britanniassa. CD-versio julkaistiin 1987. Albumi julkaistiin uudestaan 2006 remasteroituna CD-versiona.
Kappalelista.
Suluissa lukee kappaleiden lopullinen .imi