Kuninkaallisen laivaston luokitusjärjestelmä

Kuninkaallisen laivaston luokitusjärjestelmä ja sen edeltäjät olivat järjestelmiä, joilla luokiteltiin Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien käytössä olevat sotalaivat 1600-luvun alusta 1800-luvun puoleen väliin saakka. 
Käytännöksi vuoden 1618 aikoihin otettu luokitusjärjestelmä kuitenkin muuttui jatkuvasti, kun siihen sovellettiin eri kriteerejä. Aluksi luokitellut alukset jaettiin neljään luokkaan ja myöhemmin kuuteen. Kriteerejä olivat mm. niiden täysmiehistö, tykkimiehistö, tykkien luku ja paino. Luokittelulla ei ollut juuri käytännön taktista merkitystä, mutta se saattoi vaikuttaa ajasta ja järjestelmästä riippuen esimerkiksi alusten kapteenien ja upseerien palkkaluokkiin. 
Ensimmäiset luokitukset.
Vuonna 1546 julkaistuun "Mr. Derrick's Appendixiin" jäljennetty luettelo on ensimmäisiä kuninkaallisen laivaston luokittelusta kertovia luetteloita. Tuolloin toiseksi viimeistä vuottaan eläneen kuninkaan Henrikin 58 aluksen laivasto luokiteltiin alusten tyyppien mukaan: 
Limewray 1604.
Uudemman, vuonna 1604 laaditun luettelon mukaan laivojen luokittelussa oli jo ammattimaisempi ote, jossa alukset luokiteltiin niiden vetoisuuden eli niiden rungon tilavuutta kuvaavan luvun mukaan. Luettelon takana oli laivaston taisteluvälineiden tarkastaja () Limewray, joka laati virallisen luettelon kuninkaallisista laivoista ja telakoiden puolustuksista pari kuukautta Elisabet I:n kuoleman jälkeen uutta kuningasta Jaakkoa varten. Luokiteltuja laivoja, jotka kaikki kuuluivat saman "great ships" -luokan alle oli yhteensä 31, loput määriteltiin pinasseiksi ja kaleereiksi. Lukumäärät eivät anna oikeudenmukaista kuvaa koko Britannian laivastosta, sillä vain osan laskettiin kuuluvan kuninkaalliseen laivastoon. Esimerkiksi Lontoon kaupungille ja yksityisille kuuluneita yli satatonnisia laivoja oli satoja. 
Laivaston komissio 1618.
Vuoden 1604 luokitusjärjestelmä ei ollut vielä virallinen, mutta antoi suuntaa sitä seuranneelle luokitukselle, jonka mukaan saattaa päätellä laivojen koon kasvaneen tai ainakin vetoisuuden laskentatavan muuttuneen. Joka tapauksessa 1600-luvun alussa varmasti vanhentuneet kaleerit oli jätetty jo pois luettelosta. Laivaston komission raportti vuodelta 1618 luokitteli sotalaivat vetoisuuden mukaan seuraavasti:
Kaarle I 1626.
Kaarle I määräsi hallintonsa alussa 1626 tehtäväksi uuden luettelon, jossa suurille laivoille annettiin ensimmäistä kertaa luokat, joskin luokkaa merkitsevän termin "rate" tilalla oli tuolloin vielä arvoa tai sijaa merkitsevä "rank". Niinpä esimerkiksi "Ship Royal" oli nyt "first-rank" tai pitemmin "ship of the first rank". Luettelon nimi kuului kokonaisuudessaan "Uudet luokat merimiesten palkkoja varten, hänen kuninkaansa laivaston komission vahvistamat, hänen kuninkaansa useiden laivaluokkien ja upseerien arvojärjestyksen mukaan". Luokkia oli nyt kuitenkin kuusi, jotka jaettiin kukin kahteen alaluokkaan niiden rajoituksina toimivien ääripäiden mukaan. Järjestelmässä määriteltiin paremminkin palkkaluokat, kuin laivojen koot tai tykkiluvut ja eri kokoisten laivojen kapteeneille ja upseereille maksettiin eri kokoista palkkaa.
Mukana tykit 1632.
Vuonna 1632 Kaarle I hyväksyi korvaavan ja tarkemman luettelon. Edeltäjästä tuli nyt käyttää nimeä "vanha luettelo", jonka "uusi luettelo" korvasi. Luettelossa oli 38 laivaa, joista 4 kuului ensimmäiseen, 11 toiseen, 4 kolmanteen, 2 neljänteen, 10 viidenteen ja 2 kuudenteen luokkaan. Luettelossa kerrottiin myös jokaisen laivan tyyppi, miehistön lukumäärä, laivojen ulottuvuudet ja aseistuksen määrä.
Laivaston komitea 1746.
1745 amiraliteetissa huomattiin, ettei laivojen rakentamisessa ollut pidetty yllä mitään standardeja pitkään aikaan ja edellisen kerran rakentamista koskevia määräyksiä oli annettu vuonna 1719. Laivastoamiraali John Norrisin johtama komitea otti käyttöönsä kaikki laivaston upseerit ilman komennusta sekä laivanrakentajat, ja kehotti heitä antamaan suosituksia ja ehdotuksia sopivista miehistö- ja tykkimääristä eri alusluokille. Komitea sai työnsä valmiiksi seuraavana vuonna ja julkaisi uuden luokituksen 27. maaliskuuta 1746: 
Napoleonin sotien aikana.
Taulukon tonnit ovat pitkiä tonneja.
Ohjesääntö 1816.
Valtiomiehen vuosikirjan 1865 mukaan vuonna 1816 käyttöön otetun ohjesäännön mukainen luokitus: