tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Saint-André-du-Bois

Saint-André-du-Bois on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin yhdeksän kilometriä Langonin kaupungista koilliseen.
Château de Malromé on peräisin 1500-luvulta. Linnan omisti tuolloin Bordeaux’n parlamentin jäsen Étienne de Rostéguy de Lancre. Linna pysyi Lancren suvun hallinnassa kaksisataa vuotta. Muutaman omistajavaihdoksen jälkeen vuonna 1883 Toulouse-Lautrecin kreivitär Adèle osti linnan ja sitä ympäröivät 34 hehtaarin viinitarhat. Hänen poikansa taidemaalari Henri de Toulouse-Lautrec vietti linnassa kesiään. Henri myös kuoli linnassa 37-vuotiaana 9. syyskuuta 1901, ja hänet haudattiin läheisen Verdelais’n hautausmaalle.
Suomen Brasílian-suurlähetystö

Suomen Brasílian-suurlähetystö () on Suomen ulkomainen edustusto Brasilian pääkaupungissa Brasíliassa. Edustustoa on huhtikuusta 2022 lähtien johtanut suurlähettiläs Johanna Karanko.
Brasilia tunnusti Suomen itsenäisyyden vuonna 1919. Suomen edustajisto perustettiin vuonna 1937 Rio de Janeiroon. Suomen suurlähetystö muutti uuteen pääkaupunkiin Brasíliaan vuonna 1973. Lähetystön rakennukset (1974) suunnitteli arkkitehti Jonas Cedercreutz. Suurlähetystön lisäksi Suomella on konsulaatti São Paulossa, kunniapääkonsulaatti Rio de Janeirossa sekä useita muita kunniakonsulaatteja.
Evan Goldberg

Evan Goldberg (s. 11. toukokuuta 1982 Vancouver, Kanada) on kanadalainen käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten näyttelijä ja elokuvantekijä Seth Rogenin yhteistyökumppanina.
Jevhenija Doluh’anova

Jevhenija Hryhorivna Doluh’anova (; s. 10. kesäkuuta 1984) on ukrainalainen shakinpelaaja. Hänet tunnetaan vuonna 2006 ansaitsemastaan naisten shakin suurmestarin (WGM) tittelistä.
Vuonna 2004 Doluh’anova voitti pronssia Ukrainan naisten shakin mestaruuskilpailussa. Vuotta myöhemmin hän taas saavutti toisen sijan kansainvälisessä naisten shakkiturnauksessa Femidassa.
Super Prestige Pernod

Super Prestige Pernod oli maantiepyöräilyssä vuosina 1959–1987 toiminut kilpailusarja, jossa jaettiin pisteitä maantiepyöräilyn isoimmista kilpailuista, kuten suurista ympäriajoista ja yhden päivän klassikoista. Sarja korvasi vuosina 1948–1958 ajetun Challenge Desgrange-Colombo -kilpailusarjan. Super Prestige Pernod -kilpailusarjaa sponsoroi ranskalainen alkoholituotteiden valmistaja Pernod. Kilpailusarja päättyi vuonna 1987, kun Ranskassa kiellettiin alkoholin mainonta urheilun yhdeydessä. Kilpailusarjan tilalle tuli vuonna 1989 Maantiepyöräilyn maailmancup, jonka seuraajia olivat UCI ProTour ja nykyinen UCI World Tour.
Kilpailun voittanutta pidettiin kauden parhaana pyöräilijänä. Monet pyöräilyn suurista nimistä voitti kilpasarjan useasti. Belgialainen Eddy Merckx onnistui voittamaan sarjan ennätykselliset seitsemän kertaa. Neljään voittoon ylsivät ranskalaiset Jacques Anquetil ja Bernard Hinault. Irlantilainen Sean Kelly voitti kilpailun kolmesti.
Sanan- ja uskonnonvapaus (yhdistys)

Sanan- ja uskonnonvapaus ry on vuonna 2021 perustettu suomalainen ihmisoikeusjärjestö. Järjestön tarkoituksena on edistää ja valvoa sanan- ja uskonnonvapauden toteutumista. Järjestö korostaa vapautta ilmaista ja harjoittaa julkisesti Raamattuun perustuvaa kristillistä uskoa ja vakaumusta. 
Perustaminen.
Järjestö perustettiin kesäkuussa 2021. Silloisen puheenjohtajan Santeri Marjokorven mukaan yhdistyksen perustamista esittivät rivikristityt, jotka näkivät sanan- ja uskonnonvapaustilanteen Suomessa heikentyneen. Etenkin Päivi Räsäsen ja Juhana Pohjolan oikeusprosessit olivat herätttäneet halun tukea heitä. Yhdistyksen tehtäväksi määriteltiin erilaisen asiantuntijatuen tarjoamisen tilanteessa, jossa joku kristitty joutuu uskonnollisen vakaumuksensa julkituomisesta rikosoikeudellisten toimien kohteeksi. Jäsenet olivat yksityishenkilöitä hyvin monenlaisella kristillisellä taustalla. Perustetun yhdistyksen hallituksen jäsenissä oli katolilaisia, helluntalaisia sekä luterilaisten herätysliikkeiden jäseniä, niin evankelisia, kuin lestadiolaisia. Yhdistyksen mukaan sanan- ja uskonnonvapaus koskee myös sateenkaaripappeja, mutta ei erityisesti katsonut näiden asian ajamisen olevan yhdistyksen tehtävä. 
Johto.
Hallituksen puheenjohtajana toimi vuonna 2023 Susanna Koivula, ja varapuheenjohtajana Suomen kristillisdemokraattien poliitikko ja pastori Mika Ebeling. Hallituksen jäseniin kuului myös perussuomalaisten entinen puheenjohtaja Timo Soini.
Reijo Lähteenmäki

Reijo Ilmo Aulis Lähteenmäki (s. 20. kesäkuuta 1941 Mouhijärvi) on suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintavaikuttaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Lähteenmäki syntyi maanviljelijä Veikko Vilho Lähteenmäen ja Greta Laitilan perheeseen ja avioitui 1960 ekonomi Pirkko Elina Pääjoen kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi 1960 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1966. Lähteenmäki oli Jyväskylän työvoimapiirin työnvälitysharjoittelija 1964, Tampereen Työkeskussäätiön tuntiopettaja 1966 ja Tampereen yliopiston työvoimaopin vt. lehtori 1966.
Karjakunnan, vuodesta 1979 Keskuskunta OK-Liha, markkinointijohtajan assistentti Lähteenmäki oli 1967, Helsingin myymälöiden johtajan assistentti vuodesta 1968, johdon kehitysprojektien erityistehtävissä 1969, keskusleikkaamoiden päällikkö Helsingissä 1970–1971, vuotakaupan johtaja 1971–1985, liharyhmän apulaisjohtaja 1972, liharyhmän johtaja 1973–1975, lihalinjan johtaja 1976, Etelä-Suomen aluejohtaja 1977–1978, lihalinjan johtaja 1979, johtaja keskushallinnossa 1980, markkinointijohtaja 1981–1982 ja eteläisen tulosryhmän johtaja 1983–1985 sekä johtokunnan varajäsen 1975–1980 ja jäsen 1981–1985.
Lähteenmäki oli SOK:n päivittäistavaralinjan johtaja 1985–1989 ja hankintajohtaja 1990, Inex Partners -yhtiön toimitusjohtaja 1991–1994 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1999–2001 ja puheenjohtaja vuodesta 2001 sekä Hankkija-Maatalous Oy:n toimitusjohtaja 1995–1998 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1999. SOK:n kenttäryhmän johtaja ja hallituksen jäsen Lähteenmäki oli 1999–2003. Hänellä oli työuransa aikana lisäksi useita osuustoiminnallisia ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2002.
Abraham Wuchters

 
Abraham Wuchters (n. 1608 – 23. toukokuuta 1682 Sorø, Tanska) oli alankomaalaissyntyinen taidemaalari, joka työskenteli Tanskassa vuodesta 1638. Wuchtersista tuli hovimaalari 1671, ja hän teki muotokuvia muun muassa Kristian IV:stä, Ulrik Frederik Gyldenlövestä ja Fredrik III:sta. 
Aiheesta muualla.
Flovi

Flovi Oy (aiemmin Biila Solutions Oy) on Suomessa, Ruotsissa ja Puolassa toimiva, pääasiallisesti autojen siirtopalvelua tarjoava teknologiayritys.
Yritys perustettiin vuonna 2008 opiskelijavoimin, kunnes vuonna 2015 yksi perustajista, Aapeli Kallunki, ryhtyi toimitusjohtajaksi muiden perustajien jättäytyessä pois. Yritys toimi nimellä CarCare Finland Oy vuoteen 2019 asti, jolloin yritys muutti nimensä Biila Solutions Oy:ksi osana kansainvälistymisprosessiaan. Samana vuonna yritys osti Kempeleessä toimineen ohjelmistoyritys Ninjami Oy:n koko osakekannan liittäen sen itseensä. Tammikuussa 2024 Biila sai 3,5 miljoonan euron sijoituksen kansainvälistymiseen teknologia-alan kasvuyhtiöihin sijoittavalta Voland Partnersilta. Helmikuussa 2025 yritys ilmoitti ostavansa Saka Finland Oy:n koko ajamalla suoritettavan logistiikan, mukaan lukien lähes sata autonkuljettajaa. Samaan aikaan yritys vaihtoi nimensä Flovi Oy:ksi.
Lokakuussa 2025 yritys ilmoitti laajentavansa liiketoimintaansa Puolaan.
Flovin pääkonttori sijaitsee Vantaalla. Lisäksi yrityksellä on toimipisteitä Tampereella, Oulussa ja Ruotsin Borlängessä.
Flovi-verkkoalusta.
Vuonna 2016 yritys julkaisi autojen siirtopalvelua tarjoavan verkkoalustan OmaKuskin, jonka nimi muutettiin yrityksen vuoden 2019 nimenmuutoksen yhteydessä Biila Go:ksi ja sittemmin Floviksi. Rekisteröityneet kumppaniyritykset voivat tilata alustan kautta autojen siirtoja Ahvenanmaata lukuun ottamatta kaikkialla Suomessa ja rajoitetusti Ruotsissa. Myös rekisteröitymättömät yritykset ja yksityiset käyttäjät voivat tilata autonsiirtoja Flovi One -palvelun kautta.
Flovin kautta tilatut autonsiirrot suoritetaan ajamalla. Pääosa kuljettajista ei ole Flovin työntekijöitä, vaan toimivat itsenäisinä yrittäjinä, joilla on vapaus päättää missä, milloin ja kuinka paljon he työskentelevät. Kuljettajaksi pääseminen edellyttää tarkastusprosessin ja kuljettajakoulutuksen hyväksyttyä läpäisemistä. Lisäksi kuljettajilta edellytetään suomalaista voimassa olevaa ajokorttia, älypuhelimen omistamista ja puhtaita luottotietoja. Rekisteröityjä kuljettajia oli vuonna 2022 noin 10 000, joista aktiivisia noin 1400.
Flovin pääasiallisia asiakkaita ovat autokaupat, huoltoliikkeet ja leasing-yhtiöt. Vuonna 2024 alustan kautta siirrettiin Suomessa noin 110 000 autoa.
Överum

Överum on taajama sekä entinen kunta ja ruukkiyhteisö Västervikin kunnan pohjoisosassa Ruotsin Kalmarin läänissä. Siellä asui vuoden 2020 väestönlaskennassa 1 155 ihmistä, mikä tekee siitä Västervikin neljänneksi suurimman taajaman. Överum sijaitsee noin 40 kilometriä luoteeseen Västervikin keskustasta ja 70 kilometriä kaakkoon Linköpingistä. Alue on kumpuilevaa ja siellä on monia järviä.
Överumissa toimii vallonien vuonna 1655 perustamaan tykkivalimoon pohjautuva konepaja Överums Bruk AB, joka valmistaa erilaisia vedettäviä maatalouskoneita kuten kyntöauroja. Tehtaan omistajia ovat olleet Åtvidabergs Industrier (myöhemmin nimellä Facit) 1943–1972 ja Electrolux 1972–1998. Nykyisin sen omistaa tanskalainen Kongskilde Industries A/S. Nykyisen ruukinkartanon päärakennuksen on suunnitellut Axel Nyström (1793–1868) ja se edustaa arkkitehtuuriltaan tämän Tjustiksi kutsutun alueen tyypillistä "tjustempire"-tyyliä.
Överumin kautta kulkevat valtatie 35 ja Västervikin ja Linköpingin välinen rautatie Tjustbanan.
Emilia Uljas

Emilia Uljas (s. 2001 Askola) on suomalainen korkeakouluopiskelija. Uljas toimi vuonna 2021 Suomen Lukiolaisten Liitto ry:n puheenjohtajana, ja tämän jälkeen hän on toiminut mm. kolumnistina Ylellä. Uljas on Ylen Aamun Jälkiviisaat-paneelin vakiojäsen. Hän on ohjelman historian nuorin panelisti. Tämän lisäksi hän toimi vuosina 2023–2024 Allianssi ry:n nimittämänä Suomen EU-nuorisodelegaattina. Uljas työskenteli viestintätoimisto Milttonilla maaliskuusta 2022 elokuuhun 2023.
Uljas valmistui vuonna 2020 Ressun lukiosta, ja nyt hän opiskelee Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa.
Tulilintu (kirja)

Tulilintu on Markku Sadelehdon toimittama antologia, johon on koottu naisten kirjoittamia kauhunovelleja. Esipuheessa Sadelehto kertoo, että ”kansainvälinen käytäntö on ollut sijoittaa antologiaan yksi naisen kirjoittama novelli. Olen julkaissut seitsemässä antologiassani naisnovellin, suhde miesnovelleihin on suunnilleen 1:8,5. Palauttessani nyt tasapainon kiistän jyrkästi, että minulla olisi ollut ennakkoluuloja, tendenssini oli vain briljeerata kirjanteossa.” Vuonna 1995 julkaistussa haastattelussa Sadelehto kertoi kirjan olleen ”vanha päähänpinttymä, jonka sain tehdä, kun Marja Luoma kelpuutti sen julkaisuohjelmaansa. Toinen kustannustoimittaja sanoi, että ei.”
"Kirjavinkit"-sivustolla julkaistu arvio toteaa antologian tunnetuimpien kirjailijoiden Elizabeth A. Lynnin ja Joyce Carol Oatesin tuottavan pettymyksen, mutta ”muut kirjoittajat nostivat tukkaa pystyyn sitten senkin edestä”. Sadelehdon mukaan nuoret lukijat inhosivat kirjan lopetusta, koska se on ”uskomattoman lohduton – – mutta kunhan he ovat vanhoja ja rukoilevat päivästä päivään kuolemaa jossakin inhottavassa vanhainkodissa – – kusessa ja paskassa maaten! Olen sitä mieltä, ettei ihmisen pitäisi elää liian vanhaksi.”
Louis Thomasi

Louis Lucien Thomasi (1910–1985) oli Gambian nykyisen lipun suunnittelija.
Elämäkerta.
Thomasi syntyi vuonna 1910 lähellä Bamakoa, joka on nykyisin Malin valtion pääkaupunki, mutta tuolloin osa Ranskan Länsi-Afrikkaa. Thomasi muutti sittemmin Bathurstiin (nykyisin Banjul), jonne hän perusti perheensä. Hän työskenteli ensin paikallisessa yrityksessä, sitten kalastajana ja myöhemmin vuonna 1964 yksityisenä kirjanpitäjänä.Thomasi kuoli 4. marraskuuta 1985.
Lippu.
Thomasi oli 52-vuotias, kun hallinto ilmoitti hakevansa ehdotuksia Gambian valtion tulevaksi kansallislipuksi. Thomasi suunnitteli kilpailuun kahdeksan erilaista ehdotusta, joissa kaikissa oli väreinä punaista, valkoista, sinistä ja vihreää. Thomasi selitti punaisen symboloivan aurinkoa, valkoisen symboloivan rauhaa, sinisen Gambia-jokea ja alhaalla olevan vihreän symboloivan maataloutta itsenäisen Gambian talouden perustana. Thomasi oli vakuuttunut, että jokin hänen laatimistaan ehdotuksista voittaisi kilpailun tulevasta lipusta ja niin tapahtuikin. Thomasi vastaanotti 50 punnan šekin pääministeri Dawda Jawaralta juhlaseremoniassa 21.12.1964. Uusi lippu liehui ensimmäisen kerran itsenäistymisseremoniassa helmikuun 17. ja 18. päivän välisenä keskiyönä 1965, kun Gambia virallisesti itsenäistyi. Thomasi oli mukana itsenäistymisseremoniassa, vaikkakaan ei kutsuttuna vieraana, mistä hän oli hyvin harmissaan, eikä Thomasi saanut koskaan kansallista kunnianosoitusta 50 punnan šekkiä lukuun ottamatta. Pääministeri Jawarda tarjosi Thomasille työpaikkaa valtion tilintarkastajana, mutta tuota työpaikkaa varten Thomasin täytyi ensin saada Gambian kansalaisuus. Hän sai kansalaisuuden vuosi Gambian itsenäistymisen jälkeen, mutta ei sitten kuitenkaan koskaan tuota valtion tilintarkastajan tehtävää.
Aavistus verta

Aavistus verta on Ellen Datlow’n toimittama kauhuantologia, johon on koottu vampyyriaiheisia novelleja. Datlow’n mukaan ”kauhukirjallisuuden tehtävä on hämmentää seisovia vesiä, kyseenalaistaa totuttuja olettamuksia”, ja kokoelman tarinat käsittelevät vampirismia enimmäkseen vertauskuvallisesti. Kirja oli ehdolla parhaan antologian World Fantasy -palkinnon saajaksi, mutta hävisi Datlow’n ja Terri Windlingin toimittamalle "The Year’s Best Fantasy and Horror" -sarjan 4. osalle. Myös suomennos sai myönteisen vastaanoton, ja "Aikakoneen" Eija Elo piti sitä vuoden 1993 toiseksi parhaana antologiana Lisa Tuttlen toimittaman "Sielusi hipiän" jälkeen.
Suomen Bogotán-suurlähetystö

Suomen Bogotán-suurlähetystö () on Suomen ulkomainen edustusto Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa. Edustustoa on heinäkuusta 2021 lähtien johtanut suurlähettiläs Antti Kaski.
Kolumbia tunnusti Suomen itsenäisyyden vuoden 1919 lopulla. Vuonna 1954 solmittiin diplomaattiset suhteet maiden välille. Suomen yhteystoimisto perustettiin Bogotáan vuonna 2013. Toimiston asema korotettiin suurlähetystoksi syyskuussa 2017.
Himon anatomia (kirja)

Himon anatomia on Toni Jerrmanin toimittama novelliantologia vuodelta 1997. Kirjan tarinat käsittelevät kauhua ja erotiikkaa.
Antologia voitti Dark Fantasy -yhdistyksen Kultainen moottorisaha -palkinnon vuoden 1998 parhaasta kauhualan painotuotteesta.
Ruotsin kielioppi

Ruotsin kielioppi käsittää ruotsin kielen morfologian ja syntaksin. Fonologiaa käsitellään erikseen.
Substantiivi.
Suku.
Ruotsin kielessä substantiivit jaetaan kahteen kieliopilliseen sukuun: en- ja ett-sukuiset. Oikea suku voidaan usein päätellä sanan merkityksestä tai päätteestä. Jokaisesta säännöstä on kuitenkin poikkeuksia. 
En-suku.
Ihmisiä, eläimiä sekä kukkia ja puita tarvoittavat sanat ovat pääsääntöisesti en-sukuisia: (esim. en man, en fågel, en björk).
Substantiivit, joilla on seuraavat päätteet, ovat yleensä en-sukuisia:
Ett-suku.
Marjoja tarkoittavat sanat ovat pääsääntöisesti ett-sukuisia: (esim. ett smultron).
Substantiivit, joilla on seuraavat päätteet, ovat yleensä ett-sukuisia:
Monikko.
Substantiivit jaetaan viiteen deklinaatioon sen perusteella, miten substantiivi taipuu:
Sanakirjoissa deklinaatiota merkitään usein latinalaisella numerolla.
Pronominit.
Persoonapronominit.
Lähde:
Sukupuolineutraali "hen" lisättiin SAOL-sanakirjaan vuonna 2015. Se oli jo entuudestaan saavuttanut suosiota erityisesti toimittajien ja suomenruotsalaisten keskuudessa.
Possessiivipronominit.
Lähde:
Adjektiivit.
Adjektiivi taipuu substantiivin suvun ja luvun mukaan: en-suku, ett-suku ja monikko (esim. hungrig, hungrigt, hungriga).
Oranian kuningasperheen ritarikunta

Oranian kuningasperheen ritarikunta () on alankomaalainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1905 kuningatar Vilhelmiinan käskystä. Hän oli menettänyt oikeuden myöntää luxemburgilaista Tammikruunun ritarikuntaa, kun persoonaunioni Alankomaiden ja Luxemburgin välillä hajosi eriävien perimyslakien vuoksi vuonna 1890. Alkujaan ritarikunnassa oli 18 luokkaa sekä mitaleja.
Kunnianosoitusta jaetaan tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta Alankomaiden hallitsijalle tai Oranian kuningashuoneelle noin ylipäänsä. Saajan ei tarvitse Alankomaiden kansalainen. Päätökset ritarikunnna myöntämisestä tekee sen suurmestarina toimiva Alankomaiden hallitsija, nykyään Willem-Alexander, oman mielensä mukaan.
Nykyään ritarikunnassa on kolme luokkaa:
Lahaina

Lahaina on väestönlaskennallinen paikkakunta Mauin saarella Havaijilla. Paikkakunta on Havaijin kuningaskunnan historiallinen pääkaupunki, joka toimi valtion keskuspaikkana vuosina 1802–1845. Lahaina oli 1800-luvulla myös merkittävä valaanpyyntikeskus, mutta sittemmin siitä tuli sokeriteollisuuskaupunki ja 1900-luvun loppupuoliskolla tärkeä matkailukeskus. Lahainassa asui vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 12 702 ihmistä. Paikkakunta tuhoutui pahoin Havaijin maastopaloissa 2023, ja monet sen historiallisista rakennuksista paloivat.
Sijainti.
Lahaina sijaitsee Havaijilla Mauin saaren luoteisosassa. Paikkakunta käsittään noin kahden kilometrin verran suojanpuoleista rannikkoa. Lahainan taustalla nousee tulivuorihuippuja, joista korkein on Puʻu Kukui (1 764 metriä). Paikkakunnan maapinta-ala on 20,2 neliökilometriä.
Historia.
Lahaina oli pieni kalastuskylä, kun Havaijisaaret yhdistänyt kuningas Kamehameha I teki siitä 1802 pääkaupunkinsa. Sinne hän aloitti myös rakentaa Mauin ensimmäistä länsimaistyylistä rakennusta, Brick Palacea. Lahaina säilyi pääkaupunkina vuoteen 1845, jolloin Kamehameha III siirsi hallintokeskuksen Oahun Honoluluun.
Lahaina kasvoi hallintokaupunkina myös merkittäväksi satamaksi, joka oli Tyynenmeren pohjoisosien tärkeimpiä valaanpyyntisatamia. Sinne alkoi tulla maahanmuuttajia, ja satama tuki kauppoja, hotelleja, majataloja, kapakkoja ja ilotaloja. Vuonna 1824 Lahainassa vieraili 100 alusta vuodessa, ja parhaimmillaan 1850-luvulla siellä kävi yli 400 valaanpyyntialusta vuodessa.
Valaanpyynti romahti 1860-luvulla, ja Lahainasta muodostui hiljainen plantaasikaupunki, kun 1861 sinne perustettiin sokeritehdas. Sokeri- ja ananasteollisuus olivat pitkään Lahainan merkittävimmät taloudenalat, mutta kummankin merkitys romahti 1900-luvun puolivälin jälkeen.
Lahainan historiallinen keskusta valittiin 1962 Yhdysvaltain kansallisten historiallisten alueiden joukkoon. Matkailusta on tullut sen jälkeen paikkakunnan tärkein taloudenala.
Lahaina on kärsinyt pahoin Havaijin maastopaloissa elokuussa 2023. Iso osa sen historiallisesta keskustasta on tuhoutunut, ja sadat perheet ovat joutuneet lähtemään pakoon. Tuhoutuneisiin rakennuksiin kuuluvat ainakin 1830-luvulla rakennettu Dwight Baldwinin kotimuseo, joka oli mahdollisesti Mauin vanhin rakennus, ja Waiolan kirkko, jonka hautausmaalla lepää useita Havaijin kuninkaallisia.
Väestö.
Lahainassa asui vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 12 702 ihmistä. Heistä 34,8 prosenttia oli aasialaisia, 27,9 prosenttia valkoisia ja 10,5 prosenttia havaijilaisia tai muita Tyynenmeren asukkaita. Useampaan väestönlaskennalliseen rotuun kuului 24,7 prosenttia asukkaista.
Luxemburgin kansalaisuus

Luxemburgin kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön sekä Luxemburgin suurherttuakunnan välillä. Maassa noudatetaan sekä ius sanguinis- että ius soli -periaatteita.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Luxemburgin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät jonkin seuraavista ehdoista:
Sellaiset lapset, jotka ovat syntyneet Luxemburgin maaperällä ja joiden vanhemmilla (biologiset tai adoptio) ei ole Luxemburgin kansalaisuutta, saavat maan kansalaisuuden automaattisesti täyttäessään 18, mikäli he ovat olleet maan vakinaisia asukkaita vähintään viisi vuotta, joista yhden vuoden yhtäjakoisesti ennen 18. syntymäpäivää. Myös sellainen maassa syntynyt lapsi saa 18-vuotiaana automaattisesti Luxemburgin kansalaisuuden, jos hän on syntynyt 1. heinäkuuta 2013 jälkeen ja vähintään yksi hänen vanhemmistaan on oleskellut laillisesti ja ensisijaisesti Luxemburgissa vähintään vuoden ennen lapsen syntymää.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella Luxemburgin kansalaisuus voidaan myöntää hakijalle, joka täyttää seuraavat ehdot:
Itse hakemus ei maksa mitään, mutta kunnat voivat vaatia esimerkiksi kunnallisverojen maksun suorittamista ennen kuin ne myöntävät esimerkiksi avioliittotodistuksen.
Luxemburgin kansalaisuuslaki sisältää myös kansalaisuusoption, jota sovelletaan käytännössä sellaisissa tapauksissa, joissa hakijalla on jokin hyvä syy hakea kansalaisuutta helpotettua reittiä pitkin. Myös näiden hakijoiden tulee olla hyvämaineisia. Tällaisia tapauksia ovat:
Kaksoiskansalaisuus.
Luxemburg on sallinut kaksoiskansalaisuuden vuodesta 2009 lähtien.
Luxemburgin kansalaiset ovat automaattisesti myös Euroopan unionin kansalaisia.
Lentopallo kesäolympialaisissa 2024

Lentopallossa kilpailtiin Pariisin 2024 kesäolympialaisissa 16:tta kertaa. Lentopallossa kilpailtiin kahdessa eri muodossa: sisällä pelattavassa lentopallossa ja rantalentopallossa. Olympialaisissa oli omat turnaukset naisille ja miehille. Sisälentopalloturnauksiin osallistui 12 joukkuetta ja rantalentopalloon 24 joukkuetta. Paris Expo Porte de Versailles isännöi sisälentopallo-ottelut, ja rantalentopallo-ottelut järjestettiin Marskentällä. Ottelut pelattiin 27. heinäkuuta – 11. elokuuta 2024.
Jonna Voima

Jonna Voima (s. Helsinki) on suomalainen järjestöjohtaja. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari.
Ura.
Jonna Voima on valmistunut Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi. Hän suoritti auskultointinsa Loviisan käräjäoikeudessa ja sai varatuomarin arvon. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli kahdessa eri asianajotoimistossa rikosjuttujen parissa.
Uransa ammattiyhdistyksissä Voima aloitti vuonna 2004, kun hän toimi Tehyssä lakimiehen sijaisena.
Voima alkoi työskennellä työmarkkinalakimiehenä Ammattiliitto Jytyn edunvalvontaosastolla vuonna 2006. Vuonna 2013 hänet nimitettiin Jytyn johtavaksi työmarkkinalakimieheksi. Hänen tehtäviinsä kuului työehtosopimuksiin liittyvät neuvottelut. Marraskuusta 2020 lähtien hän on toiminut Jytyn puheenjohtajana.
Syyskuusta 2021 lähtien Voima on toiminut yhtenä Kevan 30 valtuutetusta.
Yksityiselämä.
Voima on asunut Porvoossa vuodesta 2004 lähtien.
Einar Thulin

Nils Einar Thulin (21. huhtikuuta 1896 Lund, Ruotsi – 20. lokakuuta 1963 New York, New York, Yhdysvallat) oli ruotsalainen korkeushyppääjä. Hän osallistui vuoden 1920 kesäolympialaisiin.
Thulin kilpaili nuoruudessaan ruotsalaisessa IFK Mälmön joukkueessa. Vuoden 1920 kesäolympialaisissa hän jakoi korkeushypyssä sijan 7. ranskalaisen Pierre Levdenin kanssa.
Teckomatorp

Teckomatorp on taajama Svalövin kunnassa Ruotsin Skånessa, noin viisi kilometriä kaakkoon keskustaajama Svalövistä. Asukkaita vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 1 866.
Teckomatorpin kautta kulkee Malmön ja Helsingborgin välinen rautatie.
Myrkkyskandaali 1977.
Vuonna 1894 Skånska sockerfabriks AB perusti Teckomatorpiin sokerijuurikkaiden käsittelyaseman, joka suljettiin 1960-luvun alussa.
Entisen sokeritehtaan tiloissa sen jälkeen vuosina 1965–1979 toiminut tanskalaisomisteinen kemiantehdas BT Kemi aiheutti Ruotsin pahimpana pidetyn ympäristöskandaalin. Tervapaperia, puunsuoja-aineita ja kasvinsuojeluaineita valmistaneen tehtaan hajuhaitoista valitettiin vuosia, ja tehtaan liepeiltä löytyi vuonna 1977 satoja muun muassa kloorifenolia ja fenoksihappoja, jopa dioksiinia sisältäviä myrkkytynnyreitä maahan haudattuina. Lisäksi vaarallisia kemikaaleja oli vuosia päästetty laittomasti Braån-jokeen, jonka vesi tehtaan alapuolella todettiin myrkylliseksi. Tehdas suljettiin, mutta käräjäoikeuden mukaan vaara ihmisille jäi kuitenkin näyttämättä toteen, ja tehtaan johtaja sai vain ehdollisen sakkotuomion talousrikoksista ja päästömittausasiakirjojen väärentämisestä. Vuonna 1971 tapahtunut jätetynnyrien hautaaminen oli myös jo vuoteen 1977 mennessä ehtinyt rikoksena vanhentua. Maaperän puhdistustyöt saatiin päätökseen vuonna 2009, yli 30 vuotta myöhemmin. Noin 77 000 tonnia saastunutta maa-ainesta laivattiin Saksaan puhdistettavaksi. Paikalle on rakennettu Vallarna-niminen ulkoilupuisto.
Jukka Maarianvaara

Jukka Maarianvaara (s. 1974) on suomalainen juristi. Vuosina 2017–2022 hän toimi tasa-arvovaltuutettuna. Nykyään hän on ammattiliitto Jytyn edunvalvontajohtaja.
Koulutukseltaan hän on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari.
Ura.
Maarianvaara työskenteli uransa alussa muun muassa Turvatekniikan keskuksessa ja Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:ssä. Vuodesta 2003 lähtien hän toimi terveys- ja sosiaalialan ammattijärjestö Tehyssä, ensin lakimiehenä ja neuvottelupäällikkönä ja vuodesta 2009 lähtien edunvalvontajajohtajana. 
Huhtikuussa 2017 hän aloitti viisivuotisen toimintakautensa tasa-arvovaltuutettuna. Hänen tehtäviinsä kuului tasa-arvon edistäminen ja syrjinnän estäminen. Alkuvuonna 2022 hänet valittiin tehtävään toiselle viisivuotiskaudelle. Hän jätti tehtävän siirtyessään alkuvuonna 2023 ammattiliitto Jytyn edunvalvontajohtajaksi.
Skarsgård

Skarsgård on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Rundvik

Rundvik on taajama Nordmalingin kunnassa Ruotsin Västerbottenin läänissä, Ångermanlandin maakunnassa, noin 9 tiekilometriä keskustaajama Nordmalingista lounaaseen. Se sijaitsee Pohjanlahden rannalla ja Eurooppatie E4:n varrella suunnilleen Uumajan ja Örnsköldsvikin puolivälissä. Myös Botniabanan-rautatielinja kulkee Rundvikin kautta.
Taajama on kasvanut vuonna 1861 perustetun höyrysahan ympärille, ja sen asukasluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 800. Vuosina 1929–2011 paikkakunnalla toimi myös yhdysvaltalaisen Masonite-yhtiön lisenssillä kovalevyä valmistanut tehdas, joka meni konkurssiin 2011. Jäljelle jäi Masonite Beams AB, joka valmistaa puukuiturakenteisia I-palkkeja puurakentamiseen. Sahan omistaa nyt SCA Timber AB ja palkkitehtaan norjalainen Byggma Group.
Täitimenjärvi

Täitimenjärvi on pitkänkapea ja erittäin matala järvi Rääkkylän eteläosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on kolme neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 42 kilometriä etelään. Järvi sijaitsee Oriveden Kokonselän pohjoispuolella.
Maantiede.
Täitimenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,6 kilometriä. Järven keskiosa on vain noin sata metriä leveä. Rantaviiva on epämääräinen etenkin etelässä. Järven keskisyvyys on vain 84 senttimetriä. Syvintä on järven pohjoisosan muodostavalla Kapakkaselällä, suurin mitattu syvyys on 178 senttimetriä.
Täitimenjärven saariluku on viisitoista. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja. Kolmentoista pinta-ala on yli aarin, mutta alle hehtaarin. Laajin saari on järven eteläosan Jänissaari-Mykräsaari. Täitimenjärven ranta-alueet ovat kulttuurimaisemaa, metsää ja suota, joka on eteläosan Metsonlahden ja Hirvilahden kohdalla merkitty vaikeakulkuiseksi.
Täitimenjärveen virtaa tulouoma luoteesta Leppälammilta. Järvi kääntyy alavirtaan Metsonlahden eteläkolkasta, josta alkaa Täitimenjoki. Sen pituus on noin kilometrin, suunta kohti kaakkoa ja se laskee Oriveden (75,9 metriä merenpinnan yläpuolella) Huotinlahteen.
Täitimenjärven vesitilavuus on 2 497 000 kuutiometriä.
Täitimenjärvi (04.318.1.001) kuuluu Täitimenjoen valuma-alueeseen (04.318), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Oriveden alue (04.31) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Täitimenjärvi on selkeästi laajin Täitimenjoen valuma-alueen vakavesistä. Alueella on sen lisäksi kaksi vähintään hehtaarin laajuista järveä: Etelä-Leppälampi ja Pohjois-Leppälampi.
Raholanjärvi

Raholanjärvi on metsäjärvi Juuan länsiosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Järvi on umpiperä eli vesireitin pää. Etäisyys Joensuusta on 81 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Raholanjärvi koostuu verrattain tasalevyisestä altaasta, jonka pituus kaakosta luoteeseen on 3,6 kilometriä. Järven kaakkoisosan muodostaa Itälahti. Pohjoisosan lahdet (Riihilahti, Pohjoislahti) ovat suultaan avoimia. Alle kymmenesosa Raholanjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, noin neljätoista metriä, sijaitsee Itälahdella.
Raholanjärven saariluku on yhdeksäntoista. Saarista kolmetoista on alle aarin laajuisia luotoja. Vain yhden saaren pinta-ala on yli hehtaarin. Merkittävin saariryhmä on järven matalassa pohjoisosassa sijaitseva Suuret Kalmosaaret. Raholanjärven ympäristössä on laajoja suoalueita (Ollikkalansuo, Konosensuo, Teerisuo). Itälahden etelärannalla kohoaa Pieni Itävaara, jonka huippu on noin 205 metriä merenpinnan yläpuolella ja Suuri Itävaara, jonka huippu on lähes 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Raholanjärven rannoilla on pientaloja, mutta ei historiallista asutusta. 1800-luvun alussa vakinainen asutus sijaitsi järven luoteispuolella nykyisen Raholanvaaran alueella.
Raholanjärveen virtaa suo-ojia, kuten Kohisovanpuro idästä. Raholanjärvi kääntyy alavirtaan eteläosan nimettömän lahden perukasta, josta alkaa Myllypuro, joka laskee Pieneen Raholanjärveen (155,7 metriä merenpinnan yläpuolella). Virta jatkuu Raholanjokena länteen.
Raholanjärven vesitilavuus on 7 788 000 kuutiometriä.
Raholanjärvi (04.746.1.018) kuuluu Hietajoen valuma-alueeseen (04.746), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Saarijärven alue (04.74) ja ensimmäinen jakovaihe on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Raholanjärvi on laajin Hietajoen valuma-alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Kalliojärvi.
Adolfo Celi

Adolfo Celi (27. heinäkuuta 1922 Messina, Italia – 19. helmikuuta 1986 Siena, Italia) oli italialainen näyttelijä. Hän näytteli konnan roolin "James Bond" -elokuvassa "Pallosalama" (1965).
Alvar Aallon puisto

Alvar Aallon puisto () sijaitsee Otaniemen kampusalueen keskiosassa kaakkoisessa Espoossa. Se on osa laajempaa Alvar Aallon suunnittelemaa asemakaavaa, jota alettiin toteuttaa 1950-luvulta alkaen.
Alvar Aallon puisto rajoittuu etelässä Harald Herlin -oppimiskeskukseen, lännessä Aalto-yliopiston Kandidaattikeskukseen ja idässä Otakaareen. Puistoaukean ja Otakaaren välissä on jonkin verran metsikköä. Pohjoisessa puistoalue jatkuu Martti Levónin puistona. Alvar Aallon puisto putosi aikoinaan pois kampusalueen kartalta ja puistoa alettiin kutsua nimellä Alvarinaukio. Alvarinaukio on puiston eteläpuolisen pienen ostoskeskuksen edustalla sijaitsevan aukion virallinen nimi.
Alvar Aallon puisto on lounais–koillissuuntainen. Puiston eteläreunan kirjaston laajennusta ei toteutettu maan päälle, sillä uudisrakennus olisi sulkenut kokonaisuuden kannalta merkittävän näkymälinjan etelästä Vuorimiehentieltä kohti puistoa.
Alvar Aallon puiston lounaispuolella sijaitsee Hagalundin puisto.
Wikimedia Enterprise

Wikimedia Enterprise on Wikimedia Foundationin tuottama maksullinen palvelu, jonka avulla kaupalliset yritykset voivat hyödyntää helposti Wikipedian ja muiden Wikimedia-hankkeiden sisältöjä. Vaihtoehtoisesti yritykset voivat käyttää näitä sisältöjä vapaasti saatavilla olevilla ilmaisilla tavoilla, mutta Wikimedia Enterprise pyrkii tarjoamaan kunkin yrityksen tarpeisiin räätälöidyn ratkaisun, asiakaspalvelun sekä esimerkiksi maksutonta vaihtoehtoa ajantasaisemmat ja paremmin koneluettavassa muodossa olevat tietoaineistot. 
Wikimedia Enterprise aloitti toimintansa lokakuussa 2021. Googlesta tuli yksi sen ensimmäisistä asiakkaista. Google käyttää Wikimedia Foundationin hankkeiden sisältöjä muun muassa verkkohakujen tulossivujen tietopaneeleissa sekä lainaamalla Wikipedia-artikkeleita joidenkin YouTubesta löytyvien videoiden yhteydessä vastapainona misinformaatiolle ja salaliittoteorioille. Myös Internet Archive hyödyntää Wikimedia Enterprisen palveluja. Se kuitenkin käyttää niitä maksutta.
Suurin osa Wikimedia Foundationin toimintaansa tarvitsemista varoista tulee sen oman arvion mukaan jatkossakin lahjoituksista ja apurahoista. Wikimedia Enterprisen tuottamien lisätulojen odotetaan kuitenkin edesauttavan organisaation vakautta.
Kristinusko Ruandassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Ruandassa. Kristinusko on Ruandan suurin uskonto ja suurin osa ruandalaisista kuuluu protestanttisiin kirkkoihin. Tämänkaltaisiin yhteisöihin kuuluu yhteensä 57,7 prosenttia ruandalaisista. Toiseksi suurimpaan kirkkokuntaan, roomalaiskatoliseen kirkkoon kuuluu 382, prosenttia väestöstä.
Historia.
Ruanda on alun perin batwojen, bahutujen ja batutsien aluetta. Vuonna 1884 alue annettiin Saksalle ja siitä tuli Belgian protektoraatti ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Ruandassa toteutettiin vuonna 1994 kansanmurha jossa kuoli yli miljoona ihmistä. Monet kirkot ovat kamppailleet vastuunsa kanssa kansanmurhasta. Toiset kirkot vastustivat kansanmurhaa, kun taas toiset osallistuivat siihen.
Ruandan suuria kirkkoja ovat katolinen kirkko, anglikaanit, presbyteerit, baptistit ja adventistit. Viime vuosina erityisesti uudet kristilliset ryhmät, kuten helluntaiherätys ovat kasvaneet.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Monet protestanttiset kirkot toimivat yhteistyössä protestanttiseen kirkkojen neuvostossa. Maasssa toimii myös evankelinen allianssi.
Kristinusko Sierra Leonessa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Sierra Leonessa. Kristinusko on Sierra Leonen toiseksi suurin uskonto. Suurin osa väestöstä kuuluu muslimeihin. Kristittyjä maan asukkaista on 22,9 prosenttia. Sierra Leonen suurin protestanttinen ryhmä on yhdistyneet metodistit. Helluntailaisia maan kristityistä on noin 10 prosenttia.
Historia.
Sierra Leonen sisällissota päättyi 2002. Monilla kirkoilla on ollut tämän jälkeen suuri rooli rauhan- ja sovinnontyössä. Kristityt kirkot ovat silti toimineet maassa vähemmistönä.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Sierra Leonessa toimii paikallinen ekumeeninen kirkkojen neuvosto. Maassa toimii myös evankelinen liitto, joka on yhteydessä evankeliseen allianssiin.
Kristinusko Etelä-Afrikassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Etelä-Afrikassa. Kristinusko on Etelä-Afrikan suurin uskonto. Kristittyihin kirkkoihin kuuluu 86 prosenttia väestöstä. Etelä-Afrikassa on monia alkuperäiskansojen kirkkoja, joista suurin on Siionin kristillinen kirkko, jossa on kahdeksan miljoonaa jäsentä. Myös evankeliset ja helluntaiseurakunnat toimivat aktiivisesti.
Historia.
Etelä-Afrikka on ollut vuodesta 1652 lähtien hollantilaisten siirtomaa. Etelä-Afrikan väestö koostui alkuperäisväestön lisäksi hollantilaisista buureista että pienestä englantilaisesta väestöstä. Hollantilaiset olivat reformoituja.
Keväällä 1860 Etelä-Afrikkaan levisi uutiset Yhdysvaltain ja Englannin herätyksistä, jotka innostivat eteläafrikkalaisia rukouskampanjoihin. Rukousten myötä reformoiduissa kirkoissa syntyi herätysliikehdintää. Uuden sysäyksen sille antoi liikehdintä Andrew Murrayn kirkossa Worcesterissä. Worcesterin seurakunnan rukousherätyksen yhteydessä ainakin 7 000 henkilöä tuli uskoon. Joukossa oli myös khoi- ja bantuheimojen jäseniä.
Buurit hävisivät alueen hallinnon vuonna 1902. Vuonna 1948 buurit tulivat valtaan Etelä-Afrikassa ja tuolloin otettiin käyttöön apartheid-hallinto. Useat Etelä-Afrikan kirkot tuomitsivat apartheidin, muun muassa arkkipiispa Desmond Tutun ja Alan Boesakin johdolla. Keskeisiä asiakirjoja olivat Belharin tunnustus, Kairos-dokumentti sekä Etelä-Afrikan evankelinen todistaja.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Kirkkojen neuvoston nykyisiin jäseniin kuuluvat katolinen kirkko, helluntailainen Apostolic Faith Mission ja Hollannin reformoitu kirkko. Etelä-Afrikassa toimii myös evankelinen allianssi.
Kristinusko Tansaniassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Tansaniassa. Kristinusko on Tansanian suurin uskonto. Kristittyihin kirkkoihin kuuluu 63,1 prosenttia väestöstä. Suurin kirkkokunta on katolisuus, johon kuuluu noin puolet kristityistä. Muita suuria kirkkoja ovat anglikaanit, luterilaiset, baptistit ja sisämaanlähetys. Helluntailaisten osuus protestanteista on noin 20 prosenttia. Tansanian ortodoksiset kuuluvat Aleksandrian patriarkaattiin.
Historia.
Tansaniassa on yli sata erilaista, pääasiassa bantuihin kuuluvaa, etnistä ryhmää. Arabien kauppakeskittymiä perustettiin Tansanian rannikolle ja Sansibarin saarelle jo 1000-luvulla. Saksa julisti alueen siirtomaakseen vuonna 1884. Alue päätyi sittemmin brittien siirtomaaksi, kunnes maa julistautui itsenäiseksi vuosina 1961 ja 1963.
Grängesberg

Grängesberg on taajama Ludvikan kunnan Grängesbergin piirissä Ruotsin Taalainmaan läänissä. Asukasluku vuoden 2020 väestönlaskennassa oli 2 188. Grängesberg sijaitsee 16 kilometriä etelälounaaseen kunnan keskustaajamasta Ludvikasta.
Grängesberg oli malminkäsittelykeskus alueen rautakaivoksille, joita avattiin jo 1500-luvulla. Raudan louhinta kasvoi suurtoiminnaksi 1800-luvun lopulla, kun keksittiin Thomas-Gilchrist-menetelmä teräksen valmistamiseksi myös fosforipitoisesta rautamalmista. Kaivostoiminta jatkui vuoteen 1989, ja alue oli tuotantomäärältään Ruotsin kolmanneksi suurin rautamalmin lähde. Vuonna 1971 Grängesbergin kaivoksissa työskennelleistä 400 miehestä 200 oli suomalaisia. Nykyisin vanha teollisuusalue on kulttuurikäytössä, muun muassa Ekomuseum Bergslagen -kokonaisuuteen kuuluvana museona.
Nykyinen alumiiniyritys Gränges juontaa juurensa Grängesbergiin, jossa se oli aikoinaan mahtiyhtiö. Trafik AB Grängesberg–Oxelösund (TGO) perustettiin vuonna 1896 rautatieyhtiöksi ja laajeni siitä Grängesbergsbolagetiksi, joka harjoitti kaivos-, metalliteollisuus- ja laivanvarustamotoimintaa. Se oli läpi 1900-luvun alkupuolen pohjoisen LKAB-kaivosyhtiön toinen omistaja Ruotsin valtion rinnalla.
Alueella tutkitaan uusia ja entistä ympäristöystävällisempiä menetelmiä kaivos- ja malminrikastustoiminnan elvyttämiseksi fosfaattimineraali apatiitin ja eräiden harvinaisten metallien tuottamiseksi.
Myös Spendrups-panimoyhtiö sai vuonna 1897 alkunsa Grängesbergistä, ja se on yhä paikkakunnan suurimpia työnantajia.
Kristinusko Gambiassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Gambiassa. Suurin osa Gambian väestöstä on muslimeja ja ainoastaan pieni vähemmistö, 3,5 prosenttia väestöstä, kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Historia.
Gambia-joen varsi on useiden eri heimojen alkuperäisaluetta. Alueesta tuli 1500-lopulla Portugalin valtaus, minkä jälkeen alueella seurasivat britit ja ranskalaiset. Gambia-joen alue julistettiin brittiläiseksi protektoraatiksi vuonna 1894 ja Gambia itsenäistyi 1965. Roomalaiskatolisuus tuli maahan portugalilaisväestön mukana, mutta varsinainen evankeliointi alkoi varsinaisesti vasta 1800-luvulla. Gambian kristillinen neuvosto perustettiin vuonna 1963.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Gambiassa toimii roomalaiskatolisten, anglikaanien ja metodistien ekumeeninen kristillinen neuvosto. Monet kirkkokunnat käyvät vuoropuhelua myös muslimien kanssa.
Kristinusko Togossa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Togossa. Kristinusko on Togon suurin uskonto, johon kuuluu noin 42,3 prosenttia väesöstä. Arviolta noin puolet krisityistä kuuluu katoliseen kirkkoon. Suurimmat protestanttiset kirkkokunnat ovat evankeliset presbyteerit ja helluntailaiset.
Historia.
Togo on entinen Saksan siirtomaa, joka jaettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen ranskalaisten ja brittien kesken. Brittiläinen Togo liittyi Ghanaan ja ranskalaisesta siirtomaasta tuli Togo vuonna 1962. Katolinen lähetystyö alkoi Togossa 1500-luvun lopulla.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Togossa toimii kristillinen neuvosto, johon kuuluvat monet protestantit, helluntailaiset ja evankeliset kirkot.
Kristinusko Ugandassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Ugandassa. Kristinusko on Ugandan suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on protestantismi, johon kuuluu noin 45,1 prosenttia väestöstä. Suurimmat protestanttiset ryhmät ovat anglikaanit, helluntailaiset, adventistit ja baptistit. Roomalaiskatoliseen kirkkoon kuuluu 39,3 prosenttia väestöstä. 
Historia.
Kristinusko saavutti Ugandan 1800-luvulla. Monet ensimmäiset kääntyneet joutuivat uutta uskontoa vastustaneen kuninkaan marttyyriuhreiksi.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Ugandan kaksi suurinta kirkkoa, katolinen ja anglikaaninen, muodostavat yhteisen kristillisen neuvoston Ugandan ortodoksisen kirkon kanssa.
Kristinusko Sambiassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Sambiassa. Kristinusko on Sambian suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on protestantismi, johon kuuluu noin 74,3 prosenttia väestöstä. Roomalaiskatoliseen kirkkoon kuuluu 20,2 prosenttia väestöstä. Vuonna 2000 arvioitiin, että 35 prosenttia Sambian kristityistä oli evankelisia ja helluntailaisia tai karismaattisia.
2010-luvun alussa arvioitiin, että Sambiassa on noin 200 eri kristillistä kirkkoa. Aktiivisimmin yhteisössä toimii katolinen kirkko. Muiden Saharan eteläpuolisten valtioiden tavoin, monet sambialaiset harjoittavat myös Afrikan perinteisiä uskomuksia ja käytäntöjä.
Historia.
Sambia asutettiin bantujen toimesta noin vuonna 800. Vuonna 1890 brittiläiset kaivosyhtiöt ottivat alueen hallintaansa. Vuonna 1911 alueelle perustettiin brittien protektoraatti. Kristillinen lähetystyö saapui Sambiaan 1800-luvulla. Vuonna 1991 Sambian uudelleensyntynyt kristitty presidentti julisti maan kristilliseksi kansakunnaksi.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Sambiassa toimii ekumeeninen kirkkojen neuvosto sekä evankelinen yhteisö, joka on yhteydessä evankeliseen allianssiin.
Kristinusko Zimbabwessa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Zimbabwessa. Kristinusko on Zimbabwen suurin uskonto. Suurin kirkkokunta on protestantismi, johon kuuluu 74,8 prosenttia väestöstä. Suurimmat kirkkokunnat ovat apostolinen kirkko ja helluntaiherätys. Roomalaiskatoliseen kirkkoon kuuluu 7,3 prosenttia väestöstä ja muihin kristillisiin kirkkoihin 5,3 prosenttia.
Historia.
Bantuheimot ovat asuttaneet Zimbabwea jo tuhansia vuosia. 1800-luvulla alueesta tuli brittien siirtomaavalta. Zimbabwe itsenäistyi vuonna 1980. Kirkoilla on ollut suuri rooli yhteiskunnassa. Suhtautuminen hallitukseen ja vapaustaisteluun on jakanut kirkkoja.
Kirkkojenväliset järjestöt.
Zimbabwessa toimii ekumeeninen kirkkojen neuvosto sekä evankelinen yhteisö, joka on yhteydessä evankeliseen allianssiin.
Anita Carter

Ina Anita Carter (31. maaliskuuta 1933 Maces Spring, Virginia – 29. heinäkuuta 1999 Hendersonville, Tennesee) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja lauluntekijä. Hän oli osa Carter Family -country-yhtyettä 1939−1940 ja uudelleen 1944–1996. Hänen pääinstrumenttinsa olivat basso, 12-kielinen kitara ja sointusitra.
Carter kärsi nivelreumasta, jonka hoitoon käytetyt lääkeet vauroittivat rankasti hänen haimaansa, munuaisiaan ja maksaansa. Hän eli saattohoidossa isosiskonsa June Carter Cashin ja tämän miehen Johnny Cashin kotona Hendersonvillessä, Tenneseessä. Hän oli kuollessaan 66-vuotias.
Hooja

Hooja on ruotsalainen elektronisen musiikin duo Jällivaarasta. Duoon kuuluu Joakim ”Hooja” Lithner ja Markus ”DJ Mårdhund” Mattsby. Nimi "Hooja" tulee meänkielen sanasta "huija," joka tarkoittaa suomeksi samaa kuin "hyi" tai "oi".
Anna-Liisa Anttila

Anna-Liisa Anttila (4. huhtikuuta 1927 Helsinki – 9. elokuuta 2023 Lappeenranta) oli suomalainen toimittaja. Hän tuli tunnetuksi ensimmäisenä naisena, joka luki radiouutisia Yleisradiossa.
Helsingissä syntynyt Anttila asui lapsena muun muassa Viipurissa, josta hän jatkosodan jälkeen muutti evakkona Imatralle. Anttila aloitti toimittajanuransa "Ylä-Vuoksi"-lehdessä ja oli myöhemmin mukana jo vuonna 1965, kun Yleisradio perusti radiolle oman uutistoimituksen. Aikaisemmin radiouutisista oli vastannut ainoastaan STT. Hän oli Suomen ensimmäinen uutistenlukijana toiminut nainen. Lisäksi Anttila selosti radiolle kuudet itsenäisyyspäivän vastaanotot vuosina 1965–1970 ja selosti niitä myöhemmin myös televisiossa. 1970-luvun alussa Anttila siirtyi Lappeenrantaan Yleisradion aluetoimitukseen, josta hän jäi eläkkeelle 1988.
Hannu Leimu

Hannu Leimu (s. 1969 Kokkola) on suomalainen kuvataiteilija ja sarjakuvantekijä.
Kuvataide ja veistokset.
Leimun maalaustaiteelle on ominaista hyperrealistinen tarkkuus ja populaarikulttuurin, kuten PC-pelien maisemien, yhdistäminen arkipäiväisiin teemoihin.  Maalaustaiteessaan Leimu on käsitellyt muun muassa väkivaltaa ja virtuaalimaailmojen vaikutusta ihmismieleen. Maalaustaiteen lisäksi Leimun tuotantoon sisältyy metalli- ja puuveistoksia.
Leimun töitä on mm. Kokkolan yliopistokeskuksessa sekä Imatran, Vantaan, Tampereen ja Pietarsaaren museokokoelmissa. Leimun nelimetrinen naispuolista kentauria esittävä pronssiveistos "Auringon lapsi" sijaitsee Vaasan ylioppilastalon edustalla. 
Leimu on järjestänyt yksityisnäyttelyitä mm. Galleria Beckerissä Jyväskylässä, Helsingin Taiteilijaseuran Galleria Katariinassa, Nelimarkka-museossa ja Turun Kulttuurikeskuksessa. Hän osallistunut mm. seuraaviin yhteis- ja ryhmänäyttelyihin:
Sarjakuvat.
Leimulta on ilmestynyt kolme sarjakuvateosta. Esikoisteoksessa "Kadonneet" (2021) isä ja poika etsivät ihmiskauppiaiden ryöstämää pojan äitiä kulkien läpi dystopisen, sisällissodan runteleman maan. "Aavikon reiteillä" (2023) puolestaan kertoo arvokasta rahtia kuljettavan vartijan ja paimentolaiskylälleen suojelijaa etsivän pienen pojan tarinan. "William Kidd - Merirosvon aave" (2024) on piraattiseikkailu, jossa on myös yliluonnollisia elementtejä. 
Leimu mainitsee sarjakuvailmaisuunsa vaikuttaneina Milo Manaran, Joe Kubertin, Ivo Milazzon, Giovanni Ticcin, Russ Manningin ja Benito Jacovittin.
Tyylilliset piirteet ja teemat.
Leimun tuotannon keskeisiä teemoja ovat perhe, dystopia, maskuliinisuus ja eettinen pohdinta. Kuvataiteessa yhdistyvät pelimaailmojen unenomaisuus ja hyperrealismi, sarjakuville on ominaista henkilöiden ja ympäristön tarkka kuvaus. Erityisenä piirteenä Leimun tuotannossa on historiallisen ja populaarikulttuurin yhdistäminen. Esimerkiksi William Kidd-teosta inspiroivat 1970-luvun merirosvolelufiguurit.
Yksityiselämä.
Leimu on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Leimu käyttää usein itseään ja perhettään malleina taiteessaan. Hän on haastatteluissa korostanut vaikeiden lapsuudenkokemustensa merkitystä taiteelleen.