tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Toivo Pylväläinen

Toivo Pylväläinen (10. heinäkuuta 1894 Leivonmäki – 1979 Kuhmoinen) oli nimellä ”Päijänteen erakko” tunnettu suomalainen kalastaja ja vaapuntekijä. Hän asui noin 40 vuotta Koreakoivun saaressa keskellä Päijännettä, elättäen itsensä kalastuksella ja tullen tunnetuksi tarinoistaan ja käsintehdyistä vaapuistaan.
Elämä.
Pylväläinen syntyi Leivonmäellä vuonna 1894. Hänen äitinsä kuoli vuonna 1902, minkä jälkeen Toivo lähti nuorena kiertämään Etelä-Suomea tehden sekalaisia töitä.
Sotapalvelus ja työura.
Vuonna 1918 Pylväläinen astui vapaaehtoisena asepalvelukseen ja osallistui sisällissodan taisteluihin Vuoksen rintamalla. Armeija-aikana hän sai ainoan koulutuksensa hevosmieheksi. Sodan jälkeen hän työskenteli Rautatiehallituksen palveluksessa noin kymmenen vuotta, toimien muun muassa työnjohtajana Heinolan rautatiesiltatyömaalla.
Erakoituminen Päijänteelle.
1920-luvun lopulla Pylväläinen katosi yllättäen työmaalta ja hänen luultiin hukkuneen Kymen virtaan. Todellisuudessa hän siirtyi Päijänteen alueelle, asettuen aluksi Liuhtolan taloon ja myöhemmin eri saariin kalastaen ja tehden metsätöitä. Vuonna 1936 hän muutti Koreakoivun saareen, jossa hän asui lähes 40 vuotta. Erakoitumisen syyksi on arveltu henkilökohtaisia ihmissuhdeongelmia, erityisesti naisiin liittyviä pettymyksiä. Erään tarinan mukaan hän oli seurustellut kanttiinityöntekijän kanssa, joka tuli raskaaksi, mikä saattoi vaikuttaa hänen päätökseensä vetäytyä yhteiskunnasta.
Vaapuntekijä ja kalastaja.
Pylväläinen oli yksi Suomen ensimmäisistä vaapunvalmistajista ja merkittävä hahmo suomalaisen vapaa-ajan kalastuksen kehityksessä. Hän aloitti vaappujen tekemisen omiin kalastustarkoituksiinsa, mutta pian hänen vaappunsa herättivät kiinnostusta myös muissa kalastajissa. Pylväläisen vaappuja pidettiin poikkeuksellisen tehokkaina ja ne toimivat edelläkävijöinä suomalaisessa vaapunvalmistuksessa. Pylväläisellä oli jo varhain ymmärrys siitä, miltä vaapun tulee näyttää ja kuinka sen tulee uida, jotta se olisi mahdollisimman kalastava.
Pylväläisen vaikutuksesta lähiseudulle syntyi useita vappuja valmistavia pajoja ja hänen tekeleensä toimi inspiraationa myös Lauri Rapalalle, joka oli Toivon kalakaveri. Lauri päätti kaupallistaa vaappujen valmistuksen ja hän perusti liiketoimintaosaamisensa turvin yrityksen, josta myöhemmin kasvoi maailmanlaajuisesti tunnettu Rapala. Laurin kerrotaan omaksuneen vaapunvalmistuksen taidon osittain Pylväläiseltä. Toivon käyttämät innovaatiot vaikuttivat merkittävästi Rapalan omaan uistinmalliin Rapala Original Floater, josta kehittyi kansainvälinen menestystuote.
Elämäntapa ja perintö.
Vaikka Pylväläistä kutsuttiin erakoksi, hänellä oli laaja ystäväpiiri ja hän oli tunnettu tarinankertojana. Hänen vaatimaton mökkinsä Koreakoivussa on nykyään monille kalastajille lähes pyhiinvaelluspaikka, ja se kunnostettiin vuonna 2011 matkailutarkoituksiin.
Pylväläisen elämästä on kirjoitettu kirja "Toivo Pylväläinen: Päijänteen erakko", jonka on toimittanut Markku Lepistö.
Pylväläinen kuoli vuonna 1979 Kuhmoisten vanhainkodissa.
Maryam Abacha

Maryam Abacha (os. Jidah, s. 4. maaliskuuta 1947 Kaduna, Bornon osavaltio) on Nigerian sotilasdiktaattori (1993–1998), kenraali Sani Abachan leski. Yhtäältä hänet on kytketty Nigerian valtiolta anastettujen varojen piilottamispyrkimyksiin, mutta toisaalta hänet tunnetaan laajalti hyväntekeväisyydestään.
Nigerian hallinto arvioi helmikuussa 2000, että Sani Abachan hallinnon aikana valtiolta anastettiin varallisuutta 4,3 miljardin dollarin arvosta. Varastetun varallisuuden etsinnät käynnistyivät, kun muutamia viikkoja miehensä kuoleman jälkeen Sani Abachan leski Maryam Abacha tavattiin nigerialaiselta Kanon lentoasemalta, josta hän oli väitetysti lähdössä pyhiinvaellusmatkalle Saudi-Arabiaan. Mukana olleet 38 matkalaukkua herättivät poliisi epäilyn. Niistä paljastui läjäpäin rahaa. 
Asuu osin Yhdysvalloissa New Yorkissa, osin Nigeriassa...
Hän on perustanut Abujaan vuonna 1999 avatun Nigerian ensimmäisen naisten- ja lastensairaalan, Kansallisen naisten ja lasten sairaalan, joka on nykyisen Abujan kansallisen sairaalan edeltäjä. Perustanut monia koulutus- ja hyväntekeväisyysohjelmia kuten Afrikan ensimmäisetn naisten rauhanohjelma (African First Ladies Peace Mission)...
Hänen mukaansa on nimetty yksityinen yliopistoryhmittymä, johon kuuluu kolme yksityistä yliopistoa Nigerissä ja Nigeriassa. Hän oli perustamassa vuonna 2013 kaksikielistä Maryam Abachan amerikkalaista yliopistoa Nigerissä (MAAUN, Maradi, Niger), yksityistä Maryam Abachan amerikkalaista yliopisto Nigeriassa sekä Franco British International Universityä synnyinkaupunkiinsa Kadunaan.
Spendaaja

Spendaaja (oik. Miska Oksman, s. 14. toukokuuta 2013 Espoo) on suomalainen somepersoona ja räppäri.
Oksman tuli suosituksi debyyttikappaleestaan ”Pomppupäivä” erityisesti TikTokissa. Oksmanin musiikkia levyttää Kobra Entertainment -niminen helsinkiläinen äänitysstudio.
Ura.
Oksman julkaisi kappaleensa ”Pomppupäivä” TikTokiin salassa vanhemmiltaan, ja se sai nopeasti katselukertoja. Kappaleella on Spotifyssä yli 250 000 kuuntelukertaa.
Kappaleen suosion jälkeen Oksman solmi kuuden kappaleen sopimuksen Kobra Entertainmentin kanssa.
Jari Taponen

Jari Taponen (s. 1971) on suomalainen poliisi ja somevaikuttaja. Hän on toiminut ylikomisariona Helsingin poliisissa ja saanut useita palkintoja.
Taponen oli mukana perustamassa Helsingin poliisin ennalta estävää toimintoa vuonna 2012 ja johti sitä vuoteen 2023 saakka. Tässä asemassa hänestä tuli näkyvä vaikuttaja sosiaalisessa mediassa ja tiedotusvälineissä. Hän alkoi kommentoida aktiivisesti yhteiskunnallisia aiheita. Taponen aloitti toiminnan Twitterissä vuonna 2017. Hänellä oli tammikuussa 2024 pitkälti toistakymmentä tuhatta seuraajaa palvelussa.
Taposen toiminta sosiaalisessa mediassa herätti sekä positiivisia että ärtyneitä reaktioita. Hänestä tehtiin monia kanteluita ja rikosilmoituksia. Taponen kirjoitti vuonna 2018, että uskonnollisia ääriliikkeitä enemmän suomalaisissa tilastoissa korostuu äärioikeisto väkivaltaa harjoittavana tahona. Poliisijohto suhtautui kielteisesti kannanottoon, ja Taposelta kiellettiin Twitter-julkaisujen teko kahdeksan kuukauden ajaksi. Taponen on kritisoinut median tapaa käyttää katujengi-termiä. Marraskuussa 2022 hän arvioi, ettei Suomessa ollut yhtäkään katujengin määritelmän kokonaisuudessaan täyttävää ryhmittymää. Hänen mukaansa Suomessa ei ollut yhtäkään nuorisojengin hallitsemaa katua tai kadunpätkää. Taposen mukaan tiedotusvälineet ovat liioitelleet katuväkivallan uhkaa; hänen mukaansa väkivalta- ja raiskausrikollisuuteen liittyvillä yleisillä peloilla ei ole tosiasiallista tilastollista perustaa. Katujengien toiminnan kiistäminen herätti yleisössä kielteisiä reaktioita. Elokuussa 2021 uutisoitiin, että useita henkilöitä epäiltiin kunnianloukkauksista ja laittomista uhkauksista Taposta kohtaan. Epäiltyjen joukossa oli silloinen kansanedustaja Ano Turtiainen, joka oli solvannut Taposta Twitterissä tammikuussa 2020.
Taponen palkittiin Helsinki-mitalilla vuonna 2022. Jussi Halla-aho kritisoi päätöstä ja syytti Taposta osallistumisesta poliittisiin mielenilmauksiin virkapuvussa sekä virantoimituksessa. Taponen väitteli vuonna 2023 valtiotieteiden tohtoriksi kriminologiassa Helsingin yliopistosta. Väitöskirja käsitteli poliisin toimenpiteiden vaikuttavuutta rikollisuuteen ja turvallisuuteen. Taponen teki viimeisen Twitter-julkaisunsa 28. helmikuuta 2024 ja lopetti päivittämisen toistaiseksi. Hän jatkoi kommentointia Blueskyssa. Organisaatiomuutosten myötä Helsingin poliisin erillinen ennalta estävä toiminto päätettiin lakkauttaa vuonna 2024. Vuonna 2025 Taponen ilmoitti 30-vuotisen poliisiuran jälkeen eronneensa Helsingin poliisin palveluksesta vedoten arvoristiriitaan poliisilaitoksen johdon kanssa.
Susan Williams-Ellis

Susan Williams-Ellis (6. kesäkuuta 1918 – 26. marraskuuta 2007) oli brittiläinen muotoilija ja keramiikkataiteilija. Williams-Ellis perusti Portmeirion Potteryn aviomiehensä Euan Cooper-Willisin kanssa vuonna 1960. Williams-Ellis oli arkkitehti Sir Clough Williams-Ellisn ja tämän vaimon Amabel Stracheyn vanhin tytär.
Williams-Ellis aloitti keramiikkataiteilijana kun hänen isänsä pyysi häntä tekemään keramiikkaa Portmeirion Villagen lahjatavarakauppaan. Tämä innoitti Williams-Ellisin keramiikan pariin, ja johti myöhemmin Portmeirion Pottetyn perustamiseen. Susan toimi Portmeirion Potteryssä suunnittelijana, ja halusi luoda arkipäivään sopivia kauniita ja käytännöllisiä esineitä. Hänen vuonna 1972 suunnittelema mallisto "Botanic Garden" saavutti maailmanlaajuisen suosion. Mallisto on yhä saatavilla Portmeirion Online-nettisivulla.
Susan oli kokenut taiteilija, joka inspiroitui isänsä lailla suuresti merestä. Williams-Ellis opiskeli Chelsea School of Artsissa Henry Mooren ja Graham Sutherlandin opissa. Hänen taideteoksiaan on ollut näytillä Festival of Britain -näyttelyssä.
Williams-Ellis meni naimisiin Euan Cooper-Willisin kanssa 1945. Cooper-Willis oli ollut Susanin pikkuveljen, Christopherin kämppäkaveri Cambridgessä. Cooper-Willis oli ekonomi ja sijoitusneuvoja. Pari sai neljä lasta, joista kolme työskentelee Portmeirion Potteriesille tai Portmeirion Villagelle. Williams-Ellis kuoli 89-vuotiaana.
Ulvhild Håkansdotter

Ulvhild Håkansdotter (n. 1095 – n. 1148) oli norjalainen aatelisnainen. Hän oli kaksi kertaa Ruotsin kuningatar ja kerran Tanskan kuningatar avioliittojensa kautta.
Suku.
Hän oli norjalaisen Thjotta-suvun valtaherra Håkon Finnsson (1073–1162) ja tämän nimeltä tuntemattoman puolison tytär.
Avioliitot.
Hänestä tuli Inge nuoremman puolisona Ruotsin kuningatar vuonna 1116, ja Niilo Sveninpojan puolisona Tanskan kuningatar vuonna 1130 ja tämän kuoleman jälkeen vuonna 1134 vielä Ruotsin kuningas Sverker vanhemman puolisona uudelleen Ruotsin kuningatar.
Lapset.
Ulvhildille ja Inge nuoremmalle (n. 1074–1130) syntyi avioliiton aikana mahdollisesti kolme tai useampi lapsi:
Ulvhildin ja Niilo Sverinpojan (n. 1065–1134) avioliito jäi:
Ulvhildille ja Sverkerille (n. 1100–1156) syntyi neljä lasta:
Perintö.
Kuningatar Ulvhildista tuli kirkon hyväntekijä, joka perusti yhdessä Sverkerin kanssa Alvastran sisterssiläisluostarin ja Nydalan luostarin. Hän kuoli vuosien 1143 ja 1150 välillä.
Tutta l’Italia

Tutta l’Italia on italialaisen musiikkituottajan Gabry Ponten kappale. Sen kreditoimattomista lauluosuuksista vastaa Andrea Bonomo.
Kappale julkaistiin 31. tammikuuta 2025, ja sitä käytettiin San Remon musiikkifestivaalien jinglenä. Myöhemmin kappaleen ilmoitettiin osallistuvan San Marinon euroviisukarsintaan, jonka se myös voitti. Näin ollen kappale edusti maata vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa.
Tutta l’Italia eteni ensimmäisestä semifinaalista jatkoon, kun se keräsi 46 pistettä. Finaalissa kappale jäi viimeiseksi, sillä se sai yhdeksän pistettä ammattiraadeilta ja 18 yleisöltä.
Juuso Marno

Juuso Marno on suomalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ja lippupallovalmentaja. Hän työskentelee it-alan palveluyritys Veranon toimitusjohtajana.
Urheilu-ura.
Marno on amerikkalaisen jalkapallon kuusinkertainen Suomen mestari ja kuuluu seuransa Helsinki Roostersin ”legendoihin”. Hän pelasi vuosia Suomen maajoukkueessa saavuttaen Suomen toistaiseksi viimeisen Euroopan mestaruuden Suomen voitettua Saksan vuoden 2000 EM-finaalissa.
Valmennustyö.
Marno on vuoden 2025 alusta alkaen toiminut toisena vastuuvalmentajana Suomen naisten lippupallomaajoukkueessa, joka tavoittelee paikkaa kesäolympialaisissa 2028. Ennen nimitystä naisten maajoukkueeseen hän valmensi Anni Kivikatajan ja Tuomas Kivisaaren kanssa Suomen U17-tyttöjen joukkueen pronssille vuoden 2024 Serbian EM-kilpailuissa. 
Marno on yksi Suomen lippupallon olympiaprojektin keskeisistä vaikuttajista. Hänet on palkittu lajiliiton pronssisella ansiomerkillä työstään amerikkalaisen jalkapallon parissa.
Leena Lindgren

Marja Leena Annikki Lindgren o.s. Varpula (s. 21. kesäkuuta 1946 Seinäjoki) on suomalainen lääkäri ja anestesiologian emeritaprofessori.
Leena Lindgren syntyi liikkeenharjoittaja Toivo Matias Varpulan ja Saimi Annikki Oksasen perheeseen. Hän avioitui 1973 pääsihteeri Jan Lindgrenin kanssa. Leena Lindgren tuli ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseosta 1966 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1973. Hän erikoistui siellä anestesiologiaan 1978 ja valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1981. Hänen englanninkielisen artikkeliväitöskirjana julkaistun tutkimuksensa (1980) aiheena oli "Anaesthesia for otolaryngological surgery in children".
Lindgren oli Helsingin yliopiston anestesiologian dosentti vuodesta 1987 sekä Helsingin yliopistollisen keskussairaalan anestesiologian erikoislääkäri vuodesta 1978 ja anestesiologian osaston ylilääkäri 1994–2001, ennen anestesiologian ylilääkärin tehtävää Tampereen yliopistollisessa sairaalassa vuodesta 2002. Tampereen yliopiston anestesiologian professori hänestä tuli samana vuonna. Lindgren oli myös vieraileva tutkija Pennsylvanian yliopistossa 1981–1982 ja vieraileva professori siellä 1982–1983. Hänellä on lisäksi ollut useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä.
Nieder-Olm

Nieder-Olm on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa itäosassa Hessenin rajan läheisyydessä.
Maantiede.
Nieder-Olm sijaitsee noin 11 kilometriä Mainzista etelälounaaseen ja noin 29 kilometriä Wormsista pohjoisluoteeseen.
Historia.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Nieder-Olmista on vuodelta 899 muodossa Ulmena, jolla viitattiin sekä Nieder- että Ober-Olmiin. Paikkakunta kuului varhaiskeskiaikana Mainzin arkkipiispojen läänityksiin. Keskiajan lopulta kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka Nieder-Olmin seutu nautti suhteellisen rauhaisaa aikaa. Sotavuosina 1618–1648 paikkakunta kärsi Mainzin läheisyydestä, sillä Mainz oli linnoituskaupunki. 1800-luvulla Nieder-Olmin väkiluku moninkertaistui ja infrastruktuuria kehitettiin. Feodaalioikeudet oli kumottu ranskalaisvallan kaudella 1800-luvun alussa. Maailmansotien välisenä aikana demokraattinen keskusta menetti ääniään kansallissosialisteille, jotka ottivat vallan 1933. Toisen maailmansodan loppukahinoissa 21. maaliskuuta 1945 Yhdysvaltain joukot ottivat Nieder-Olmin haltuunsa. Sodan jälkeen paikkakunnan väkimäärän kasvu jatkui, teollisuus ja palvelualat kehittyivät maatalouden kustannuksella. Nieder-Olm sai kaupunkioikeudet vuonna 2006.
Talous ja liikenne.
Nieder-Olmin yrityksiä on muun muassa Eckes-Granini. Nieder-Olmin rautatieasema sijaitsee osoitteessa Ludwig Eckes Allee 26. Paikkakunta kytkettiin Saksan rautatieverkkoon 1871 osuudelle Mainz–Alzey. Nieder-Olmia halkoo moottoritie Bundesautobahn 63 (Kaiserslautern–Mainz). Liittymiä on kaksi, Nieder-Olm Nord ja Saulheim.
Kristiina Björnintytär

Kristiina Björnintytär (tansk. "Christina Bjørnsdatter," ruots. "Kristina Björnsdotter)" oli Eerik Pyhän puolisona Ruotsin kuningatar 1100-luvun puolivälissä.
Sata vuotta hänen elämänsä jälkeen kirjoitetun Knytlingasagan mukaan Kristiinan äiti oli Ruotsin kuningas Inge vanhemman tytär Katariina ja isä tanskalainen aatelismies Björn. Avioliitto Eerikin kanssa solmittiin 1140-luvulla, ja hän kuoli vuoden 1160 paikkeilla. Knytlingasagan mukaan Kristiina oli kuningas Knuut Eerikinpojan ja kahden tyttären äiti. Margareta avioitui Norjan kuninkaan Sverre Sigurdinpojan kanssa.
Knytlingasagan lisäksi Kristiina on mainittu vain Varnhemin luostariin liittyvien selkkaustan yhteydessä. Hänen sukulaisensa, leskirouva Sigrid, lahjoitti luostarille suuren maatilan, mutta Kristiina puuttui asiaan, jotta maat pysyisivät suvun hallussa, ja munkit karkoitettiin tilapäisesti Ruotsista.
Kevin Holmström

Kevin Johan Peter Holmström (s. 12. joulukuuta 1993 Oravainen) on suomenruotsalainen muusikko ja koomikko. Hän on ollut osa Kaj-yhtyettä vuodesta 2009 yhdessä Axel Åhmanin ja Jakob Norrgårdin kanssa.
Ura.
Kaj.
Holmström osallistui yhtyeensä Kaj’n kanssa Melodifestivalen 2025 -laulukilpailuun kappaleella ”Bara bada bastu” ja he voittivat kilpailun. Voiton myötä Kaj edustaa Ruotsia vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Holmströmin lisäksi Axel Åhman, Jakob Norrgård, Robert Skowronski, Kristofer Strandberg ja Anderz Wrethov.
Yksityiselämä.
Holmström asuu vaimonsa Linan kanssa Helsingin Kalliossa.
Holmströmin serkkuja ovat entinen hiihtäjä Matias Strandvall ja entinen jalkapalloilija Sebastian Strandvall.
Ammatiltaan Holmström on ääniteknikko. Hän on opiskellut Arcada-ammattikorkeakoulussa medianomiksi ja on erikoistunut äänityöskentelyyn.
Jakob Norrgård

Jakob Per Anders Norrgård (s. 22. maaliskuuta 1993 Maksamaa) on suomenruotsalainen muusikko ja koomikko. Hän on ollut osa Kaj-yhtyettä vuodesta 2009 yhdessä Axel Åhmanin ja Kevin Holmströmin kanssa.
Norrgård osallistui yhtyeensä Kaj’n kanssa Melodifestivalen 2025 -laulukilpailuun kappaleella ”Bara bada bastu”, ja he voittivat kilpailun. Voiton myötä Kaj edusti Ruotsia vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa ja sijoittui 4. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Norrgård lisäksi Axel Åhman, Kevin Holmström, Robert Skowronski, Kristofer Strandberg ja Anderz Wrethov.
Kaj-yhtyeen kappale ”Nissan bromsa”, auton ojaanajosta kertova parodiaversio Puccinin tenoriaariasta "Nessun dorma", on herättänyt huomiota paitsi hauskalla sanoituksellaan myös Norrgårdin taitavalla laulusuorituksella alkuperäisessä sävellajissa.
Norrgård näyttelee hahmoa nimeltä Jona komediasarjassa "Halln."
Kūšonijonin piiri

Kūšonijonin piiri () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Ismoili Somonīn taajama. Piirin pinta-ala on 578,9 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 254 112 asukasta.
Kūšonijonin piiri rajoittuu pohjoisessa Abdurahmoni Džomīn, koillisessa Danğaran, idässä ja etelässä Vaxšin, lounaassa Džaloluddini Balxīn ja lännessä Xurosonin piireihin. Sen keskellä sijaitsevat maakunnan pääkaupunki Boxtar ja Levakandin kaupunki. Alue sijaitsee etupäässä Vaxšjoen laaksossa.
Seudulla vallitsee kuiva subtrooppinen ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 0–1 ja heinäkuun 24–30 astetta. Vuotuinen sademäärä on 250–300 millimetriä.
Vuonna 1980 perustetun hallintoalueen nimenä oli vuoteen 1992 saakka Kommunistīn ja vuoteen 2018 Boxtarin piiri. Siihen kuuluvat Ismoili Somonīn, Boxtarijonin ja Būstonqal’an taajamat sekä viisi maalaiskuntaa: Mehnatobod, Navbahor, Orijon, Sarvati Istiqlol ja Zargar. Kaupunkiväestön osuus on 8 prosenttia.
Piirin kautta kulkee etelästä Dušanbehen johtava maantie ja rautatie. Sen alueella sijaitsee myös Boxtarin lentoasema. Matkaa piirikeskuksesta Boxtariin on 8 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon, mehiläistenhoitoon ja silkkikuidun tuotantoon. Lisäksi on puuvilla-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Axel Åhman

Axel Johannes Åhman (s. 6. helmikuuta 1993 Vöyri) on suomenruotsalainen kirjailija, muusikko ja koomikko. Hän on ollut osa Kaj-yhtyettä vuodesta 2009 yhdessä Jakob Norrgårdin ja Kevin Holmströmin kanssa.
Muusikkona.
Åhman osallistui yhtyeensä Kaj’n kanssa Melodifestivalen 2025 -laulukilpailuun kappaleella ”Bara bada bastu”, ja he voittivat kilpailun. Voiton myötä Kaj edustaa Ruotsia vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Åhmanin lisäksi Kevin Holmström, Jakob Norrgård, Robert Skowronski, Kristofer Strandberg ja Anderz Wrethov.
Kirjailijana.
Åhman on julkaissut kolme kirjaa. Yhden novellikokoelman, romaanin sekä lastenkirjan. Åhman on palkittu Arvid Mörne -kilpailussa vuonna 2017.
Yksityiselämä.
Åhman asuu Vaasassa ja on naimisissa Louise-puolisonsa kanssa.
Julia Koch

Julia Koch (s. 1962) on yhdysvaltalainen miljardööri. Hän omistaa yhdessä kolmen lapsensa kanssa 42 % Koch Industries -yhtiöstä sen jälkeen, kun hänen puolisonsa David Koch kuoli vuonna 2019. Maalaiskuussa 2025 Kochun omaisuuden arvoksi arvioitiin 74,2 miljardia dollaria. Hän kuuluu Koch-yhtiöiden lisäksi Metropolitan Museum of Artin ja Memorial Sloan Kettering Cancer Centerin johtokuntiin.
Koch on kotoisin Iowasta ja opiskeli muotialaa. Hän omistaa säätiö- ja yritysjärjestelyjen kautta osuuden Brooklyn Nets-koripalloseurasta.
Hera (luotain)

Hera on Euroopan avaruusjärjestön avaruusluotain osana Nasan ja ESA:n yhteistä AIDA-hanketta ja ESA:n Space Safety programia. Luotaimen tarkoituksena on tutkia Nasan DART-luotaimen iskeytymisen vaikutuksia asteroidiin ja sen kuuhun. Hera laukaistiin lokakuussa 2024 Falcon 9 -kantoraketilla Cape Canaveralista ja sen tarkoituksena on päästä tutkittavien asteroidien läheisyyteen vuonna 2027.
Matka.
Hera laukaistiin 7. lokakuuta kello 14.52 UTC Floridan Cape Canaveralista Falcon 9 -kantoraketilla. Kantoraketin toinen vaihe lennätti luotaimen Maan kiertoradalta Aurinkokeskeiselle kiertoradalle. Muutaman viikon jälkeen laukaisusta luotain suoritti kiertoratamanöövereitä. Luotain teki Marsin ohilennon 6 000 kilometrin etäisyydeltä ja ohittaa Deimoksen 12. maaliskuuta 2025 1 000 kilometrin etäisyydeltä. Heran on tarkoitus ottaa kuvia Deimoksesta. Luotaimen on tarkoitus suorittaa kiertoratamanööveri vuoden 2026 tammikuussa, joka vie Heran kohti Didymosta ja Dimorphosta. 14. joulukuuta 2026 Hera pääsee Didymoksen painovoiman vaikutukseen ja asettuu kiertämään asteroidia tammi-helmikuun vaihteessa 2027.
Tupsuonkijakrotti

 
Tupsuonkijakrotti ("Rhycherus filamentosus") tai tupsuantennikrotti on onkijakrotteihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australian rannikolta.
Koko ja ulkonäkö.
Tupsuonkijakrotti voi kasvaa 16–23 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukeva, lyhyt ja suuripäinen. Tunnusomainen piirre ovat ruumiin iholiuskoista muodostuvat ulokkeet. Tupsuonkijakrotin selkäevän ensimmäisestä ruodosta on muodostunut houkutin. Rintaevät ovat kookkaat ja pyrstöevä on pyöreähkö. Kala on väriltään enimmäkseen punaruskea ja ruumiissa on tummempia laikkuja. Tupsuonkijakrotin päässä on sinistä ja keltaista kuviointia.
Levinneisyys ja elintavat.
Tupsuonkijakrottia tavataan Etelä-Australian rannikolta Victoriaan ja Tasmaniaan. Laji elää leviä kasvavilla koralliriutoilla. Naaraat kuten kville, joihin mätimunat tarttuvat. Koiraat vartioivat muinia.
Tupsuonkijakrottia voidaan pitää merivesiakvaarioissa.
Rafaela Aponte-Diamant

Rafaela Aponte-Diamant (s. 1945) on yrittäjä ja miljardööri. Hän on Italian kansalainen mutta asuu Sveitsissä. Hän on maailman suurimman laivayhtiön Mediterranean Shipping Companyn (MSC) perustaja ja omistaja yhdessä miehensä Gianluigi Aponten kanssa.
Rafaela Diamant syntyi Napolissa ja tapasi tulevan miehensä Caprilla. Heistä tuli sekä aviopari että liikekumppaneita. Mies oli heidän tavatessaan merikapteeni. Rafaela Aponte-Diamant on ollut tärkeä osa MSC:n kehitystä erityisesti risteilyihin keskittyvässä tytäryhtiössä MSC Cruises.
Leotiomycetes

Leotiomycetes on rihmastollisiin kotelosieniin (Pezizomycotina) kuuluva luokka. Siihen kuuluvia lahkoja ovat Chaetomellales, Helotiales, Lahmiales, Laurioomycetales, Leotiales, Marthamycetales, Medeolariales, Micraspidales, Phacidiales, Rhytismatales, Thelebolales ja Umbellidiales. Lisäksi luokkaan kuuluu lahkoihin lukematon heimo Prodiplodiaceae sekä heimoihin lukemattomia sukuja, jotka ovat Adelodiscus, Bangdisimitrula, Callerascus, Deltopyxis, Epicladonia, Fulvoflamma, Gelatinopsis, Helicocentralis, Helotiella, Leohumicola, Melanormia, Metapezizella, Nannfeldtia, Ocotomyces, Phyllopezis, Physmatomyces, Polydiscina, Psilothecium, Schnablia ja Trullula. Leotiomycetes-luokkaan kuuluu monenlaisissa ympäristöissä eläviä sieniä. Niihin kuuluu mykoritsoja, endofyyttejä, patogeeneja, vesi- ja ilmavesihyfomykeetteja ja saprobeja.
Marjo Näkki

Marjo Näkki (s. 1976) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Näkki oli STT:n kirjeenvaihtaja Tallinnassa vuosina 2008–2010, joista viimeisenä vuonna hän työskenteli samalla myös MTV:lle. Ennen kirjeenvaihtajuutta hän oli työskennellyt pääasiassa oikeus- ja rikostoimittajana. Vuosina 2010–2015 Näkki toimi Suomen Tallinnan-suurlähetystön lehdistöneuvoksena.
Lokakuussa 2015 Näkki palasi kirjeenvaihtajaksi, kun hän aloitti Ylen Baltian-kirjeenvaihtajana asemapaikkanaan Riika. Vuonna 2017 hän siirtyi Moskovaan kaksivuotiseksi kaudeksi. Kirjeenvaihtajuuksien jälkeen Näkki on työskennellyt Yle Radio 1:n "Ykkösaamun" ja "Pääministerin haastattelutunnin" juontajana.
Doris Uusitalo

Doris Katarina Uusitalo (s. 17. lokakuuta 1957 Pajala) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija. Hän voitti naisten Ruotsin mestaruuden vuonna 1985 ja kuului myös naisten EM-kultaa vuonna 1984 voittaneeseen Ruotsin joukkueeseen. Uusitalo joutui lopettamaan uransa jalkavamman vuoksi vuonna 1987.
Estero Bellacon taistelu

Estero Bellacon taistelu oli yhteenotto Paraguayn, sekä liittoutuneiden Brasilian ja Uruguayn joukkojen välillä kolmoisliiton sodan aikana 2. toukokuuta 1866. Paraguayhin edenneiden liittoutuneiden armeijan etujoukko torjui paraguaylaisten hyökkäyksen asemiinsa lähellä Estero Bellacon suota. Aivan selvää voittajaa taistelulla ei ollut ja molemmat osapuolet kärsivät tuntuvat tappiot.
Tausta.
Paraguayta vastaan liittoutuneiden Argentiinan, Brasilian ja Uruguayn joukot olivat ylittäneet Paranájoen Paraguayhin 16. huhtikuuta 1866. Paraguaylaiset eivät juuri yrittäneet estää joen yritystä. Liittoutuneiden ensimmäinen kohde oli paraguaylaisten linnoitus Itapirússa, joka vallattiin 17. huhtikuuta. Paraguayn presidentti Francisco Solano López siirsi samalla armeijansa Paso de Patrian leiristä, jota uhkasi linnoituksen menetyksen jälkeen liittoutuneiden laivaston tykkituli. Kun liittoutuneet alkoivat tulittaa leiriä 20. huhtikuuta, López oli perustanut uudet asemat Estero Bellacon suon taakse. Seuraavan parin viikon ajan molemmat osapuolet kokosivat joukkojaan.
Taistelu.
Liittotuneiden etujoukot aloittivat lopulta etenemisen kohti paraguaylaisten uutta leiriä Estero Bellacossa. Heidän joukkonsa koostuivat neljästä urugaylaisesta ja kuudesta brasilialaisesta jalkaväen pataljoonasta, kahdesta tykistöpatterista ja brasilialaisesta ratsuväen rykmentistä. Joukkojen komennossa oli uruguaylainen Venancio Flores. Hänen päämääränsä oli sitoa paraguaylaiset samalla, kun liittoutuneet perustivat leiriä paraguaylaisten hylkäämään Paso de la Patriaan. 2. toukokuuta Francisco Solano López lähetti heitä vastaan tykkipatterin tukeman 4 500 jalkamiehen ja 1 000 ratsumiehen paraguaylaisen joukon.
Paraguaylaiset etenivät kolmena osastona ja ne yllätivät liittoutuneet lähes täysin. Liittoutuneet menettivät tykistönsä ja uruguaylaiset joutuivat kiivaisiin taisteluihin pitääkseen asemansa. Flores oli joukkoineen eristykissä useita tunteja, kunnes liittoutuneiden pääjoukot alkoivat saapua Paso de la Patriasta heidän tuekseen. Paraguaylaiset palasivat lähtöasemiinsa päivän päätteeksi.
Seuraukset.
Taistelulla ei ollut selvää voittajaa ja se oli ollut hyvin verinen molemmille osapuolille. 400 uruguaylaista, 311 brasilialaista ja 61 argentiinalaista oli kaatunut. Uruguaylaiset joutuivat jättämään liittoutuneiden etujoukot tappioidensa takia. Ne korvattiin enimmäkseen argentiinalaisilla. Liittoutuneiden joukoissa oli ollut noin 700 paraguaylaisista sotavangeista värvättyä sotilasta, jotka olivat taistelun aikana paenneet takaisin omiensa riveihin. Paraguaylaisten tappiot olivat olleet noin 2 300.
Taistelua Estero Bellacossa seurasi paljon suurempi Tuyutín ensimmäinen taistelu, jossa paraguaylaisten hyökkäys liittoutuneita vastaan torjuttiin Estero Bellacon tapaan.
Nevamesisieni

Nevamesisieni ("Armillaria ectypa") (syn. Desarmillaria ectypa) on mesisienten sukuun kuuluva laji. Sitä esiintyy eteläisessä Suomessa avosoilla. Se on uhanalainen. Se poikkeaa ulkonäöltään muista mesisieneistä.
Ut unum sint

Ut unum sint () on paavi Johannes Paavali II:n kirjoittama kiertokirje. Tässä 25. toukokuuta 1995 julkistetussa kiertokirjeessä Karol Wojtyla kirjoitti ekumeniasta. 
Kiertokirje esittää paavin viran armoon perustuvana ykseyden palvelijana ja laupeuden merkkinä, jolla on lähetystehtävä. Kiertokirjeessä paavi mainitsi Suomen kolmeen otteeseen ja kutsui muita kirkkoja kanssaan dialogiin sopivien muotojen löytämiseksi Pietarin viran ekumeeniseksi toteuttamiseksi (UUS 95-96).
Paavillinen kristittyjen ykseyden edistämisen dikasterio julkaisi vuonna 2024 koosteen Johannes Paavali II:n aloitteesta alkaneista Pietarin virkaa koskevista ekumeenisista dialogeista englannin kielellä ilmestyneessä dokumentissa "The Bishop of Rome".
Vaxšin piiri

Vaxšin piiri () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Vaxšin taajama. Piirin pinta-ala on 965,1 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 206 871 asukasta.
Vaxšin piiri rajoittuu pohjoisessa Kūšonijonin piiriin sekä Boxtarin ja Levakandin kaupunkeihin, idässä Danğaran ja Farxorin piireihin sekä etelässä ja lounaassa Džaloliddini Balxīn piiriin. Se sijaitsee Vaxšjoen laaksossa. Idässä ovat Teraklīvuoret. Hyötykaivannaisiin kuuluvat rakennusaineet.
Seudun ilmasto on mantereinen ja subtrooppinen. Kesät ovat kuumia ja kuivia ja talvet leutoja ja vähälumisia. Tammikuun keskilämpötila on 0,9 ja heinäkuun 28,9 astetta. Vuotuinen sademäärä on 260–270 millimetriä.
Vuonna 1965 perustettuun piiriin kuuluvat Vaxšin ja Kirovin taajamat sekä viisi maalaiskuntaa: 20-solagii Istiqlolijati Todžikiston, Maš’al, Rūdakī, Todžikobod ja Vahdat. Kaupunkiväestön osuus on 11 prosenttia.
Piirin läpi kulkee Termizistä pohjoiseen johtava rautatie. Piirikeskuksesta on 15 kilometriä maakunnan pääkaupunkiin Boxtariin.
Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja teollisuus. Maatalous on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon ja silkkikuidun tuotantoon. Teollisuus jalostaa puuvillaa sekä tuottaa elintarvikkeita ja rakennustarvikkeita.
Historiallisiin kohteisiin kuuluvat Adžinateppan buddhalaisen luostarin rauniot.
Al-Nazi’at

Al-Nazi’at (, ) on Koraanin 79. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen" järjestysnumerolla 31. Suurassa on 46 jaetta. Nimensä suura on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta. Suura muistuttaa sisällön osalta neljää edeltävää suuraa 75, 76, 77 ja 78. Se uhkaa tuomiopäivällä ja Helvetillä, kertoo Jumalan ihmeistä luonnossa ja kehottaa parannukseen.
Jalkaväkirykmentti 12 (talvisota)

Jalkaväkirykmentti 12 (JR 12) oli Suomen maavoimien uusmaalaisista suomenkielisistä reserviläisistä koottu rykmentti talvisodassa. Sen I pataljoona tuli Nurmijärveltä, Myrskylästä ja Hyvinkäältä, sen II pataljoona Mäntsälästä, Pukkilasta ja Hyvinkään maalaiskunnasta sekä III pataljoona Vihdistä ja Pusulasta. Se perustettiin 14. lokakuuta 1939 julistetun YH:n nimellä toteutetun Suomen puolustusvoimain tosiasiallisen liikekannallepanon yhteydessä.
Perustaminen.
Jalkaväkirykmentti 12 perustettiin 13.–18. lokakuuta 1939.
Keskittäminen.
Jalkaväkirykmentti 12 siirrrettin junakuljetuksella Johannekseen ja sieltä edelleen Kuolemajärvelle pääpuolustusasemaan miehittäen aluksi Karhulan lohkon puolustusasemat. Rykmentti oli 18. lokakuuta – 30. marraskuuta 1939 alueen varustelutöissä.
Sotatoimet.
Rajan tuntumassa olleet suomalaiset suojajoukot eivät pystyneet torjumaan venäläisten 30.11.1939 aloittamaa hyökkäystä. Puna-armeija saavutti noin viikossa suomalaisten pääpuolustusasemat. JR 12 siirrettiin joulukuun puolivälissä pääpuolustuslinjalla lännemmäs Koiviston suuntaan, ja tilalle tuli Uudenmaan ruotsinkielisistä koottu JR 10. JR 12:n vastuualueeksi tuli läntisin eli Inkilän lohko. Länsikannaksella suomalaiset pysäyttivät neuvostoliittolaisten hyökkäyksen pääpuolustusaseman eteen ja alkoi asemasotavaihe. Joulu- ja tammikuun suurimmat tappiot koettiin Muolaassa ja Kuolemajärvellä. 
Asemasota päättyi, kun neuvostoliittolaiset aloittivat 1. helmikuuta 1940 uuden hyökkäyksen. Lujasti puolustetuista linnoitetuista asemista luovuttiin 16. helmikuuta ja siirryttiin Koiviston saariin. JR 12:n pataljoonat ryhmittyivät eri saarille niin, että I/JR 12 ryhmittyi Koivistonsaarelle, II/JR 12 Piisaarelle ja III/JR 12 Tiurinsaarelle.JR 12 pidätteli neuvostojoukkoja pääsemästä Viipurinlahdelta Kannaksen armeijan muiden joukkojen selustaan. Niistä oli kuitenkin pian luovuttava. Neuvostojoukot aloittivat hyökkäyksen mantereelta Koiviston saariin 22. helmikuuta. JR 12 onnistui kuitenkin sumuisessa säässä neuvostoliittolaisten huomaamatta poistumaan helmikuun 22.–23. välisenä yönä saarilta hiihtämällä 50 kilometrin matka Viipurinlahden yli Säkkijärvelle . 
JR 12 sai 24. helmikuuta käskyn edelleen Viipurin lohkon komentajalle alistettuna marssia Tervajoen suuntaan, ryhmittyä runkomiehitykseksi suurelle laivaväylälle Suonionsaaren ja Koivuniemen väliselle lohkolle ja aloittaa linnoitustyöt. 28. helmikuuta muodostettiin Viipurin rannikkolohko -niminen yhtymä selventämään Viipurinlahden johtosuhteita. Tämäkään ei jäänyt lopulliseksi ja 1. maaliskuuta armeijakuntaa vastaava sotatoimiyhtymä nimettiin Rannikkoryhmäksi. 
Rykmentin kokonaistappiot Viipurinlahden taisteluissa 3.–13.3. välisenä aikana kaatuneina ja haavoittuneina olivat 432 miestä.
Anna Ihamäki

Anna Ihamäki (s. 4. maaliskuuta 2000 Alajärvi) on suomalainen uransa päättänyt pesäpalloilija. Hän pelasi urallaan yhden Superpesis kauden vuonna 2018. Tuolla kaudella hän löi kolme juoksua ja toi kaksi.
Seuraura.
Ihamäki on Alajärven Ankkureiden kasvatti. Hän pelasi juniorurallaan myös Peräseinäjoen Toiveessa ja Lapuan Virkiässä. Ihamäki pelasi ensimmäisen ammattiottelunsa Nurmon Jymylle vuonna 2015. Hän pelasi yhteensä neljä ottelua Jymylle sinä kautena Suomensarjassa. Ihamäki ei pelannut yhtään virallista ottelua vuonna 2016, vaan siirtyi 2017 Virkiän Superpesiksen harjoitusrinkiin. Virkiässä Ihamäki pelasi tyttöjen Superia, sekä reservijoukkueessa Suomensarjaa. Ihamäki teki Superpesis debyyttinsä Lappajärven Veikkojen paidassa kaudella 2018. 
Yksityiselämä.
Anna Ihamäki on kestävyysjuoksija Antti Ihamäen ja uransa päättäneen pesäpalloilijan Juho Ihamäen nuorempi sisko. Hän on myös pesäpalloilija Lauri Ihamäen vanhempi sisko. 
Ihamäki on valmistunut ylioppilaaksi Alajärven lukiosta vuonna 2019. Hän aloitti saman vuoden syksyllä oikeustieteen opiskelun Turun yliopistossa.
Röykasjärvi

Röykasjärvi on Vöyrin kuntakeskuksen itäpuolella sijaitseva järvi Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on noin 3,3 neliökilometriä. Etäisyys Vaasasta on 45 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Röykasjärvi on etelä–pohjoissuuntaisesti pitkä ja laajalti peltoalueiden reunustama vakavesi. Sen koillisrannan Hoppamäen korkein kohta on noin 70 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven pohjoisimman osan nimi on Komossaträsket ja sinne kuljetaan runsaan sadan metrin levyisen salmen kautta. Röykasjärven pohjoisrannalla sijaitsee Komossan kylä.
Röykasjärven länsipuolitse kulkee maantie 7301 ja itäpuolitse 17797. Röykasjärvi laskee Kimo å -jokea luoteeseen Pohjanlahteen.
Röykasjärvi (43.003.1.001) kuuluu Röykas träskin alueeseen (43.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oravaistenjoen vesistössä (43). Röykasjärvi on laajin valuma-alueensa kahdesta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Toinen on Sammusjärvi, jonka pinta-ala on noin 22 hehtaaria. Röykasjärvi on niin ikään laajin Vöyrin 76:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Cazombo

Cazombo on kunta, kaupunki ja maakuntakeskus Angolan itäosaan vuonna 2024 perustetussa Moxico Lesten maakunnassa eli Itä-Moxicossa. Aiemman kuntajaon mukaisessa Cazombon kunnassa asui 34 000 (2014). Angolan kuntajakoa kuitenkin muutettiin vuonna 2024, eikä uudemman aluejaon tai tuoreemman väestönlaskennan mukaisia väkilukua nykyiselle Cazambolle ole vielä julkaistu.
Cazombo sijaitsee linnuntietä 330 kilometriä naapurimaakunta Moxicon maakuntakeskuksesta Luenasta itään ja 1 115 kilometriä Angolan pääkaupunki Luandasta itäkaakkoon.
Kaupunkiin on maantieyhyeys. Lisäksi siellä on pienehkö Cazombon lentoasema .
Catete

Catete on kunta, kaupunki ja maakuntakeskus Angolan vuonna 2024 perustetussa Icolo e Bengon maakunnassa. Aiemman kuntajaon mukaisessa Cateten kunnanosassa asui arviolta 24 156 ihmistä (2014). Cateten keskusta sijaitsee noin 60 kilometriä pääkaupunki Angolan Luandan keskustasta itäkaakkoon.
Koska Catete on sijaitsee Angolan pääkaupungin lähistöllä, maantieyhteydet ovat kansallisesti katsoen hyvät. Maakunnan kautta kulkee Luandan rautatienä tunnettu ratalinja pääkaupunki Luandasta Malanjeen. Tätä rataa pitkin on Luandan Mussequesin rautatieasemalta vuodesta 2022 lähtien liikennöity useita päivittäisiä junavuoroja Cateten rautatieasemalle.
Cateten historiaan liittyy ja kaupungissa näkyy esimerkiksi muistomerkin ja kulttuurikeskuksen välityksellä Angolan ensimmäisenä presidenttinä toiminut runoilija ja lääkäri Agostinho Neto, koska hän syntyi aiemmassa Icolo e Bengon kunnassa.
Mavinga

Mavinga on kunta, pienehkö kaupunki ja maakuntakeskus Angolan vuonna 2024 perustetussa Cuandon maakunnassa. Aiemman kuntajaon mukaisessa Mavingan kunnassa asui 27 196 (2014). Angolan kuntajakoa kuitenkin muutettiin vuonna 2024, eikä uudemman aluejaon mukaisia väestöarvioita ole vielä julkaistu.
Mavinga sijaitsee linnuntietä 313 kilometriä Cubangon maakuntakeskuksesta Menonguesta itäkaakkoon. Angolan pääkaupunki Luanda löytyy 1 094 kilometriä Mavingasta luoteeseen. 
Liikenteellisesti Mavinga on paljolti harvan ja heikkokuntoisen maantieverkon varassa. Mavingassa toimii tosin pieni Angolan kansallisiin maakuntalentoasemiin lukeutuva hiekkapintainen Mavingan lentoasema . Angolan rautatieverkoston kehittämissuunnitelmissa on kuitenkin esitetty, että naapurimaakunnasta eli Moçâmedesin rautatien pääteasemapaikkakunnalta Menonguesta rakennettaisiin uusi ratayhteys kaakkoon Mavingaan ja edelleen Sambian rajalle.
Tihvonjärvi

Tihvonjärvi on samannimisen kylän ja sen peltojen reunustama järvi Kuopiossa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on noin 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 18 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Tihvonjärven mutkaisen rantaviivan pituus on noin 14 kilometriä. Järven pohjoisrannalta kohti keskiosaa kurottaa Karkuniemi, jonka itäpuolelle jää matala Viilialanlahti. Niemen halki kulkee maantie 16381. Järven syvin kohta, noin 14 metriä, sijaitsee sen keskivaiheilla Pönkäniemen länsipuolella. Vajaa viidesosa Tihvonjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä.
Tihvonjärven saariluku on yksi. Saaren pinta-ala on yli aarin, mutta alle hehtaarin. Viilialanlahdella sijaitseva noin seitsemän hehtaarin laajuinen Tihvonsaari on kasvanut kiinni mantereeseen ja sinne on maantieyhteys.
Tihvonjärven lasku-uoma on vajaan kahden kilometrin pituinen Tihvonjoki. Se alkaa Pönkäniemen eteläpuolelta ja laskee kaakkoon Juurusveden (81,8 metriä merenpinnan yläpuolella) Tihvonlahteen.
Tihvonjärven vesitilavuus on 4 402 000 kuutiometriä.
Tihvonjärvi (04.611.1.044) kuuluu Juurusveden lähialueeseen (04.611), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Juurusveden alue (04.61) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Tihvonjärvi on neljänneksi laajin valuma-alueensa 126:sta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Ellan de la Chapelle

Anna Elise (Ellan) de la Chapelle (15. tammikuuta 1857 – 21. joulukuuta 1921) oli suomalainen vapaaherratar, taiteilija Albert Edelfeltin puoliso.
Edelfeltit menivät naimisiin tammikuussa 1888. Heidän ainoa lapsensa, poika Erik (1888–1910) syntyi loppuvuodesta. Vaikka pari oli tuntenut toisensa lapsuudesta asti ja vaikutti edustavalta parilta, avioliitto ei ollut onnellinen ja lopulta he ajautuivat erilleen.
Kielitaitoinen ja edustava Ellan de la Chapelle hankki puolisolleen tuottoisia muotokuvatilauksia ja hoiti kotitalouden muuttoja asunnosta toiseen ja Pariisin ja Suomen välillä.
Mia Hamari

Mia Hamari (s. 1976 Oulu) on Simossa asuva ja työskentelevä kuvataiteilija ja kuvanveistäjä, jonka tuotantoon kuuluu veistoksia, maalauksia ja taidegrafiikkaa. 
Taiteellinen työskentely.
Hamarin teokset ovat usein kirveellä tai moottorisahalla veistettyjä puuveistoksia, joihin hän yhdistää erilaisia materiaaleja, kuten hevosen jouhia, kiviä, rautaa, lasia, pronssia ja vanhoja esineitä. Puun lisäksi Hamari työstää veistoksia myös kivestä. Keskeinen kiinnostuksen kohde Hamarin tuotannossa on ollut ihmisen ja eläimen välinen metamorfoosi. Hänen veistoksensa ovat eletystä elämästä, alitajunnasta ja unista ammennettuja ihmisenkaltaisia hahmoja. Tärkeäksi omalle taiteelliselle työskentelylleen Hamari on kuvannut ympäröivän luonnon, joka jättää toisinaan myös teoksiin oman jälkensä. 
Hamari opiskeli vuosina 1997–1998 Pekka Halosen Akatemiassa ja vuosina 1998–2004 kuvanveiston osastolla Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa, josta hän valmistui kuvataiteen maisteriksi. Vuodesta 2005 lähtien Hamari on pitänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla ja osallistunut 1990-luvun lopulta lähtien ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin.
Cerro Corán taistelu

Cerro Corán taistelu oli kolmoisliiton sodan päättänyt yhteenotto paraguaylaisten ja brasilialaisten joukkojen välillä 1. maaliskuuta 1870. Noin 8 000 brasilialaisen armeija piiritti ja tuhosi pitkään liittoutuneita pakoilleen Paraguayn presidentti Francisco Solano Lópezin noin 500 vielä jäljellä ollutta seuraajaa. López sai surmansa kaikkien paraguaylaisten kaatuessa tai jäädessä vangiksi.
Taistelupäivä 1. maaliskuuta on "sankarien päivä" Paraguayssa.
Tausta.
Liittoutuneet olivat vallanneet Paraguayn pääkaupunki Asunciónin vuonna 1869 ja sota vaikuti olevan jo miltei ohi. Presidentti Francisco Solano López johti kuitenkin vielä pieniä joukkojaan tarkoituksenaan siirtyä Paraguayn koillisosien kukkuloille käydäkseen sissisotaa liittoutuneita vastaan. Hänen mukaansa oli liittynyt sotilaita Asunciónista paenneesta varuskunnasta ja useita satoja paikallisia intiaaneja. Aseita oli hyvin niukasti ja suurin osa paraguaylaisista käytti vain seipäitä. Aseita saatiin lähinnä väijyttämällä liittoutuneiden joukkoja pienissä yhteenotoissa. Liittoutuneet aloittivat uuden offensiivin Lópezin vangitsemiseksi 18. toukokuuta 1869 ja he alkoivat vallata vielä Lópezin hallussa olleita pikkupaikkakuntia. Piribebuy vallattiin 12. elokuuta ja López yritti hidastaa heidän etenemistään uhraamalla suurimman osan parhaista sotilaistaan Acosta Ñun taistelussa 16. elokuuta.
López pakeni entistä pienempien joukkojensa kanssa edelleen kohti pohjoista. Joulukuussa 1869 hänellä oli komennossaan noin 4 000 seuraajaa. Seuraavien kuukausien aikana heitä kuoli nälkään tai pakeni riveistä. Lopulta paraguaylaisten saapuessa Cerro Coráan Lópezilla oli enää noin 500 sotilasta. Cerro Corá sijaitsee Paraguayn Amambayn departementissa noin 494 kilometriä Asunciónista koilliseen.
Taistelu.
Liittoutuneiden noin 8 000 miehen vahvuinen brasilialaisarmeija ehätti paraguaylaiset 1. maaliskuuta 1870. Paraguaylaiset yllätettiin brasilialaisten piirittäessä koko alueen, minkä jälkeen alkoi heidän hyökkäyksensä. Kaikki paraguaylaiset kaatuivat, tai otettiin vangiksi. Lópezin on sanottu saaneen surmansa, kun häneen osuttiin ensin peitsellä, minkä jälkeen hänet ammuttiin. Hänen viimeisten sanojensa on sanottu olleen "¡Muero con mi pátria!", eli vapaasti kääntäen "Kuolen isänmaani mukana". Hänen leskensä Eliza Lynch ja poika Enrique Solano López hautasivat hänet matalaan hautaan paikan päällä.
Lópezin ohella kaatuneiden joukossa olivat esimerkiksi hänen vanhin poikansa eversti Juan Francisco López ja Paraguayn varapresidentti Domingo Francisco Sánchez.
Seuraukset.
Cerro Corán taistelu ja Lópezin kuolema päätti kolmoisliiton sodan. Argentiina, Brasilia ja Uruguay olivat saavuttaneet vuonna 1865 solmimansa kolmoisliiton ("Triple Alianza") tavoitteen, jonka mukaan sotaa tuli jatkaa Lópezin kukistumiseen saakka.
Lópezin ruumis siirrettiin Cerro Corásta Panteón Nacional de los Héroesiin pääkaupungissa lokakuussa 1936. Cerro Corán alue on nykyisin kansallispuisto. 1. maaliskuuta on Paraguayssa "sankarien päivä".
Gloeophyllales

Gloeophyllales on varsinaisiin avokantaisiin kuuluva lahko. Osa lahkoon kuuluvista sienistä ovat puiden rungoissa eläviä kääpiä. Siihen kuuluvia sukuja ovat aidaskäävät ("Gloeophyllum") ja Chaetodermella.
Elli Mertaniemi

Elli Mertaniemi (s. 29. maaliskuuta 2000 Alajärvi) on suomalainen pesäpalloilija. Mertaniemi edustaa Superpesiksessä pelaavaa Mailattaria. Mertaniemi on myös edustanut Alajärven Ankkureita lentopallossa 2-sarjassa. 
Seuraura.
Lapuan Virkiä.
Mertaniemi on Alajärven Ankkureiden kasvatti. Hän on pelannut Ankkureiden lisäksi junioruralla Vimpelin Vedossa ja Lapuan Virkiässä. Mertaniemi pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa Virkiän Suomensarjan joukkueessa vuonna 2017. Seuraavana kautena Mertaniemi sai kokeilla Superpesistä pelaten kahdessa ottelussa edustuksen kanssa. Mertaniemi pelasi myös 2018 kaudella tyttöjen Itä–Länsi-ottelussa. Mertaniemi allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen kauden 2018 päätyttyä Virkiän kanssa. Hän ei kuitenkaan pelanut seuraavalla kaudella edustuksen mukana vaan pelasi suurimman osan kaudesta tyttöjen Superia. Hän kuitenkin oli testillä Mailattarien edustuksessa yhden pelin ajan.
Mailattaret.
Mertaniemi pysyi kauden 2020 Lapuan Virkiän sopimuspelaajana, mutta sai luvan pelata koko kauden kaksoisedustuksella Mailattarissa. Mertaniemi siirtyi Mailattariin kaudeksi 2021 ja pelasi kauden kapteenina nostattaen Mailattaret Superiin. Hän allekirjoitti kauden loputtua yksivuotisen sopimuksen vuoden optiolla. Mertaniemi ei pelannut kausilla 2023 ja 2024 lukuun ottamatta yhtä peliä Suomarissa.
Yksityiselämä.
Mertaniemi valmistui ylioppilaaksi vuonna 2019. 
Mertaniemi on toiminut vuodesta 2021 lähtien Alajärven padel-hallin klubivastaana. Hän on myös Aalto-padel seuran perustajajäsen ja ensimmäinen puheenjohtaja.
Cazengo

Cazengo on kunta ja maakuntakeskus (2024-) Angolan Cuanza Norten maakunnassa. 
Cazengon kuntaan kuuluvat Ndalatandon () ja do Caculo Camuizan kunnanosat. Aiemmin maakuntakeskukseksi olikin nimetty Ndalatando (tai N’Dalantando), mutta uudessa laissa maakunnan hallintopaikka on nimetty kunnan mukaan. 
Ndalatando sijaitsee linnuntietä 192 kilometriä pääkaupunki Angolan Luandan keskustasta itäkaakkoon. Maanteitse matkaa on 248 kilometriä. Cazengon kunnan Ndalatandon (myös muodssa Nadalatando) kautta kulkee Luandan rautatienä tunnettu ratalinja pääkaupunki Luandasta Malanjeen.
Skeletá

Skeletá on ruotsalaisen heavy metal -yhtye Ghostin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2025 Loma Vistan kautta. Albumilta ensimmäisenä singlenä julkaistun kappaleen "Satanized" musiikkivideolla esiteltiin yhtyeen "uusi" keulahahmo Papa V Perpetua.
Kevin Hassett

Kevin Allen Hassett (s. maaliskuu 1962 Greenfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Hän oli Donald Trumpin ensimmäisen presidentinhallinnon vanhempi neuvonantaja ja talousneuvonantajien neuvoston puhemies vuosina 2017–2019. Vuoden 2025 alussa hänet nimitettiin Yhdysvaltain kansallisen talousneuvoston johtoon.
Hassett väitteli taloustieteessä filosofian tohtoriksi Pennsylvanian yliopistosta. Hän oli aikoinaan American Enterprise Instituten ekonomisti ja Federal Reserve Systemin vanhempi ekonomisti. Hassett oli neuvonantajana George W. Bushin, John McCainin ja Mitt Romneyn presidentinvaalikampanjoissa. Hän on toiminut associate professorina Columbian yliopistossa ja vierailevana professorina New Yorkin yliopistossa. Hassett oli Hoover-instituutin Brent R. Nicklas Distinguished Fellow vuodesta 2019 tammikuuhun 2025.
Hassettin julkaisuihin kuuluu James K. Glassmanin kanssa kirjoitettu "Dow 36,000" (1999), jossa väitettiin pörssiosakkeiden olleen suuresti aliarvostettuja ja ennustettiin Dow Jones Industrial Average -indeksin arvon moninkertaistuminen. Todellisuudessa kuitenkin IT-kupla puhkesi pian kirjan julkaisun jälkeen. Hassett on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
God of Angels Trust

God of Angels Trust on tanskalaisyhtye Volbeatin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2025 Vertigon ja Universalin kautta.
Leena Aarikka-Stenroos

Leena Annika Aarikka-Stenroos (o.s. Aarikka, s. 28. syyskuuta 1970 Kaarlela) on vuodesta 2020 lähtien toiminut Tampereen yliopiston tuotantotalouden professorina.
Aarikka-Stenroos kirjoitti ylioppilaaksi Kuninkaanhaan lukiossa 1989 ja väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulussa 2011. Hänen väitöskirjansa nimike on "Reference communication and third actors in the initiation of business relationships". Aarikka-Stenroosin erityisiä osaamisalueita ovat kestävä liiketoiminta, kiertotalous ja vähähiilinen liiketoiminta.