tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Daniele Scarpa

Daniele Scarpa (s. 3. tammikuuta 1964 Venetsia) on italialainen ratameloja, olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Scarpa edusti Italiaa neljissä kesäolympialaisissa. Los Angelesissa 1984 hän sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä kuudenneksi ja kilpaili kajakkikaksikon 500 metrin sekä 1 000 metrin kilpailuissa yhdessä Francesco Ubertin kanssa. 500 metrillä pari oli lähellä saada pronssia, mutta Kanadan kaksikko jätti heidät neljännelle sijalle 0,09 sekunnin erolla. Soulin olympialaisissa 1988 Scarpa oli kajakkikaksikon 500 metrillä yhdeksäs parinaan Beniamino Bonomi. Samoissa olympialaisissa hän kuului Italian seitsemänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Barcelonan olympialaisissa 1992 Scarpa meloi 500 metrin kajakkiyksikössä seitsemänneksi ja 1 000 metrin kajakkikaksikossa viidenneksi parinaan Paolo Luschi. Neljä vuotta myöhemmin Scarpa saavutti Atlantassa 1996 olympiakultaa yhdessä Antonio Rossin kanssa kajakkikaksikon 1 000 metrillä. Hän voitti samoissa olympialaisissa myös hopeaa kajakkikaksikon 500 metrillä Beniamino Bonomin kanssa.
Scarpa saavutti kaksi maailmanmestaruutta kajakkikaksikon 500 metrin ja 1 000 metrin kilpailuissa Duisburgissa 1995. Hänellä on lisäksi kaksi MM-hopeaa Kööpenhaminasta 1993 ja Méxicosta 1994 sekä yksi MM-pronssi Mechelenistä 1985. Välimeren kilpailuissa Scarpa saavutti kaksi kultamitalia Languedoc-Roussillonissa 1993.
Scarpa edusti Gruppo Sportivo Fiamme Oro -seuraa. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen ja painaa 94 kilogrammaa.
Laila Heinonen

Laila Hellevi Heinonen (2. joulukuuta 1928 Lammi – 13. toukokuuta 2013) oli suomalainen saarnaaja sekä kanslisti, joka perusti 1960-luvulla vaikuttaneen heinoslaisuuden vuonna 1960 yhdessä sisarensa Oulun tyttölyseon luonnontieteen lehtorin Aune Esteri Heinosen (s. 4. helmikuuta 1926 Kärkölä) kanssa.
Elämäkerta.
Uuden herätysliikkeen alkuvaiheet.
23. elokuuta 1960 Oulun lääninhallituksen kanslistina työskennellyt Laila Heinonen kertoi saaneensa Jumalalta seuraavan viestin:
Laila Heinonen julkaisi näitä lopun ajan ennustuksiaan "Palavin lampuin" -nimisessä lehdessä. Ne koottiin myös kirjaseksi nimeltä "Suomi, sinun pelastuksesi on Minun Poikani veressä" (1960), jota painettiin noin 25 000–30 000 kappaletta useana eri laitoksena. Kirjasen ensimmäiset laitokset kustansi sisarusten isä, Oulun lääninhallituksen kamreeri, varatuomari Johan Aukusti Heinonen (1895–1962). Kirjanen käännettiin ruotsiksi vuonna 1962 ("Finland, din räddning är i Min Sons blod").
Aluksi heinoslaisuus pyrki toimimaan muiden herätysliikkeiden tapaan kirkon piirissä mutta erkani lahkoksi, koska ei saanut sieltä vastakaikua.
Profeettamellakoiden aika.
Kun ennustukset eivät toteutuneet, liike alkoi supistua pieneksi profeettasisarusten ympärille kerääntyneeksi uskollisten kannattajien joukoksi. Vuonna 1967 heinoslaisuus nousi taas julkisuuteen, kun sen kannattajia kokoontui 21. heinäkuuta Haukiputaan kirkon luo tarkoituksenaan saada Haukiputaan kirkkoherra Erkki Jokela mukaan liikkeeseen.
Samaan aikaan Oulussa vallitsivat myös ns. profeettamellakat, kun heinoslaisten provosoiva esiintyminen sai paikallisen nuorison mellakoimaan pari viikkoa Oulun keskustassa. Satapäinen nuorisojoukko saapui parveilemaan ja huutelemaan lahkon omistaman huoneiston edustalla. Mellakoitsijat käyttäytyivät holtittomasti, kunnes virkavalta julisti tilanteen rauhoittamiseksi ulkonaliikkumiskiellon keskustan kaduille. Kyseessä lienee ensimmäinen mellakka Oulussa sitten Suomen sisällissodan vuonna 1918. Se oli ennusmerkki muuttuvasta maailmasta kauan rauhassa eläneessä pikkukaupungissa.
Liikkeen johtaja Laila Heinonen tuomittiin 9. elokuuta 1967 Oulun raastuvanoikeudessa sakkoihin häirittyään lahkosta eronneen jäsenen kotirauhaa. Kirjailija Anu Kaipainen julkaisi liikkeestä aiheen saaneen kirjansa "Arkkienkeli Oulussa" samana vuonna.
Nykyään.
Laila Heinonen muutti 1980-luvulla Oulusta Turkuun. Nykyään heinoslaisuus toimii hyvin sulkeutuneena nimellä Suomen esirukoilijakansan esirukoilijat ry (rekisteröity vuonna 1972). Yhdistyksen kotipaikka on nykyisin Kaarina, jossa sillä on oma pieni rukoushuone. Vuonna 1996 Åbo Akademin tutkija Tuomas Martikainen kertoi julkaisussaan, että yhdistys toimii Suomessa, Ruotsissa sekä Norjassa ja jäseniä sillä on noin 180.
Ohjaaja Annika Nykänen ohjasi heinoslaisuudesta dokumenttielokuvan "Maailmanloppu alkaa Oulusta". Elokuvan tuotti oululainen tuotantoyhtiö Klaffi Tuotannot, ja se sai ensi-iltansa Oulussa 7. joulukuuta 2007. Elokuvassa haastateltiin muun muassa entisiä heinoslaisia. Laila ja Aune Heinonen itse kieltäytyivät tiukasti antamasta haastatteluja elokuvaan.
Jääkiekon Mestarien liigan kausi 2021–2022

Lohkot.
Lohkot arvottiin 19. toukokuuta.
Kuchi

Kuchi on intialainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Kuchi on pienikokoinen ja hoikkarakenteinen, Thanjavurin alueen roduista kaikkein pienin. Se on kuitenkin kokoonsa nähden nopea. Se muistuttaa ulkonäöltään kettua. Häntä on tuuhea ja selän ylle kiertynyt. Karvapeite on pitkä. Säkäkorkeus on vain 25 cm ja paino 7 kg.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Thanjavurin alueelta Tamil Nadun osavaltiosta, ja sitä käytetään oravan, rotan ja muun vastaavan riistan metsästykseen. Viime aikoina siitä on tullut myös suosittu seurakoira.
Paolo Luschi

Paolo Luschi (s. 16. heinäkuuta 1970 Livorno) on italialainen ratameloja. Hän edusti Italiaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 sijoittuen 1 000 metrin kajakkikaksikossa viidenneksi parinaan Daniele Scarpa.
Sengottainkoira

Sengottainkoira on intialainen koirarotu. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Kahden sengottainkoiran sanottiin riittävän aikuisen tiikerin nujertamiseen, joskin koirat toisinaan menettivät samalla henkensä.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Keralan osavaltion Thiruvananthapuram-alueelta ja Tamil Nadun osavaltion Sengottai-kaupungista. Sitä käytetään suurriistan metsästykseen. Sen lähin sukulaisrotu on kombai. Sengottainkoira on nykyisin sukupuuton partaalla, koska suurriistan metsästys on menettänyt suosiota ja suurriista itsessään harvinaistunut, ja S. Theodore Baskaranin mukaan rotua ei ole nähty edes Intiassa miesmuistiin.
Tripurankoira

Tripurankoira on intialainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Tripurankoira on keskikokoinen pystykorva. Kuono on kettumainen, korvat pienet ja pystyt, häntä tuuhea ja tiukasti selän ylle kiertynyt. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Väritys vaihtelee: tyypillisiä ovat valkoinen, ruskea, musta ja kirjava.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on älykäs ja valpas.
Alkuperä.
Tripurankoira on saanut nimensä Tripuran kukkuloilta, minkä lisäksi sitä esiintyy myös Assamin Lushai-kukkuloilla. Paikalliset heimot käyttävät sitä villisian ja kauriin metsästykseen. Aikaisemmin rotu pysyi puhtaana maantieteellisen eristymisen ansiosta. Nyt sitä kasvattavat heimot ovat kuitenkin enemmän yhteyksissä kaupunkien kanssa, ja samalla koirat ovat alkaneet risteytyä satunnaisesti sekarotuisten kanssa. Tämän vuoksi rotu on sukupuuton partaalla.
Mattias Svanberg

Mattias Olof Svanberg (s. 5. tammikuuta 1999 Malmö) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Bolognaa.
Svanberg edusti Malmö FF:ää kesään 2018 saakka. Hän pelasi Allsvenskanissa kolmen kauden aikana 36 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 2016 ja 2017. Serie A:ssa hän on Bolognan joukkueessa pelannut kolmen kauden aikana 82 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Svanberg pelasi useissa Ruotsin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin A-maajoukkueessa marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Färsaaria vastaan ja teki ottelussa maalin. Toukokuun 2021 loppuun mennessä hän on pelannut kahdeksan maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Marcus Danielson

Marcus Andreas Danielson (s. 8. huhtikuuta 1989 Eskilstuna) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on helmikuusta 2020 alkaen edustanut kiinalaisseura Dalian Professionalia. Siihen saakka hän pelasi kotimaassaan. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa vuodesta 2019 lähtien.
Danielson edusti Ruotsissa Eskilstunaa, Helsingborgia, Västeråsia, kuusi vuotta Sundsvallia ja Djurgårdenia. Viimeksi mainitussa hän voitti Ruotsin cupin vuonna 2018 ja liigamestaruuden vuonna 2019.
Danielson ei pelannut Ruotsin nuorisomaajoukkueissa. Ruotsin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 30-vuotiaana lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Maltaa vastaan ja teki tässä ottelussa maalin. Toisen maaottelumaalinsa hän teki marraskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Kroatiaa vastaan ja kolmannen kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan. Kesäkuun 28. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 12 maaottelua, joista 11:ssä täydet minuutit.
Kongponkoira

Kongponkoira ("Kong-kyi") on tiibetiläinen koirarotu.
Ulkonäkö.
Kongponkoira on suomenpystykorvaa huomattavasti raskasrakenteisempi, ja toisin kuin tällä sillä on karkea snautserimainen karvapeite. Sillä on pienet pystyt korvat. Väriltään se on punaruskea.
Alkuperä.
Kongponkoira on kotoisin Nyingchi-prefektuurin Kongpo-alueelta, missä sitä käytetään metsästyskoirana. 1930-luvulla tutkimusmatkailija Frederick Marshman Baileyn vaimo Irma vieraili alueella ja huomasi paikallisen rodun. Hänellä itsellään oli mukana matkalla suomenpystykorva, jonka nähdessään tiibetiläiset osoittivat sitä hämmästyneinä ja kutsuivat sitä nimellä "kong-kyi". Kiinalaiset kommunistit osallistuivat tiibetiläisten koirien joukkoteurastukseen, mutta tästä huolimatta jossain syrjäisemmillä alueilla saattaa edelleen olla jäljellä muutamia rodunedustajia.
Kiinanmetsästyskoira

Kiinanmetsästyskoira ("ma-chu-gou") on sukupuuttoon kuollut kiinalainen koirarotu. 
Ulkonäkö.
Kiinanmetsästyskoira oli kuin vinttikoiran raskasrakenteisempi versio. Sillä oli pystyt tai puolipystyt korvat. Karvapeite oli lyhyt ja tiheä, ja selässä kulki pieni ridge. Väritys oli varjostunut tummanruskea.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu oli älykäs ja sillä oli hyvä hajuaisti. Metsästäessään se oli innokas ja sinnikäs, ja se työskenteli ajueissa. Se saartoi riistan ja pidätteli sitä paikallaan metsästäjän saapumiseen asti.
Alkuperä.
Kiinanmetsästyskoiraa käytettiin villisian ja kauriin metsästykseen. Se kuoli sukupuuttoon 1900-luvun alussa.
Sergei Klytškov

Sergei Klytškov, oik. Lesenkov, (1889 Dubrovka, Tverin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1940 Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen kirjailija. Hänet vangittiin 1937, koska häntä pidettiin kulakkikirjailijana, ja hän kuoli vankileirillä.
Klytškov kuuluu talonpoikaisrunoilijoihin. Hän alkoi kirjoittaa proosaa lokakuun vallankumouksen jälkeen. Romaaneissaan hän uudisti venäjän kieltä mutta häntä kuitenkin arvosteltiin romaanien vanhoillisuudesta. Hän liittyy vanhavenäläisyyteen siten, että hän pitää kaupunkeja ja teollisuutta pahan välikappaleina.
Klytškovin maine palautettiin vuonna 1956 suojasään aikana, mutta hänen teoksiaan julkaistiin Neuvostoliitossa vasta vuodesta 1985 alkaen.
Rinnakkaisyhteiskunta

Rinnakkaisyhteiskunta on jonkin yhteiskunnan sisällä oleva yhteiskunta, jossa toimivat erilaiset säännöt kuin ympäröivässä yhteiskunnassa. Rinnakkaisyhteiskunta saattaa esimerkiksi olla islamilainen, tai sitä hallitsevat ja johtavat kansalliset tai kansainväliset rikollisjengit, jotka saattavat olla tietyn suvun johtamia. Rinnakkaisyhteiskunnan johtajat valvovat yhteiskunnan sääntöjen noudattamista, ja sääntöjen rikkomisesta seuraa rangaistuksia, kuten väkivaltaisia kostoja.
Poliisiylijohtaja Mikko Paateron mukaan rinnakkaisyhteiskuntia on Euroopassa syntynyt muun muassa Ruotsiin, Saksaan, Ranskaan ja Tanskaan. Esimerkiksi Ruotsin Södertäljen rinnakkaisyhteiskuntaa johtava rikollisverkosto, Södertäljen mafia, toimii muun muassa pankkina, sairaalana, vakuutusyhtiönä ja asunnonvälittäjänä. Göteborgin Angeredin kaupunginosan rinnakkaisyhteiskuntaa hallitsee libanonilaislähtöinen Ali Khanin suku. Ranskan presidentti Emmanuel Macron varoitti vuonna 2020 rinnakkaisesta yhteiskunnasta, jota maan islamistit olivat perustamassa Ranskan islamilaisiin yhteisöihin.
Aurajoen ratasilta (Aura)

Aurajoen ratasilta on Turku–Toijala-radan teräsbetoninen holvisilta, joka ylittää Aurajoen Auran kunnassa. Silta valmistui vuonna 1924. Se on yksi rautateiden museosilloista.
Betoni- ja teräsbetonisiltojen rakentaminen alkoi 1890-luvulla, jolloin Suomessa rakennettiin runsaasti rautateitä. Ensimmäiset betonisillat tehtiinkin rautateille. Raudoittamattomia holvirakenteita käytettiin yleensä vain rumpujen rakentamisessa, harvemmin pidemmillä jänneväleillä. Ilmeisesti Suomen ensimmäinen raudoittamaton holvisilta oli silloisen Helsingin satamaradan ylittänyt Mannerheimintien silta, joka valmistui vuonna 1894. Pitäjänmäen asemalle valmistui 1915 vapaalta aukoltaan yhdeksänmetrinen betoniholvisilta. Aurajoen ratasillan vapaa aukko on 26 metriä, ja se on Suomen suurin raudoittamaton betoniholvi. Holvin korkeus on 6,74 metriä, paksuus sen laessa 1,2 metriä ja kannassa kaksi metriä.. Sillan kokonaispituus on 48 metriä.
Shyam Benegal

Shyam Benegal (14. joulukuuta 1934 Trimulgherry, Hyderabadin ruhtinaskunta, Brittiläinen Intia – 23. joulukuuta 2024) oli intialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Neljällä ensimmäisellä elokuvallaan "Ankur" (1973), "Nishant" (1975), "Manthan" (1976) ja "Bhumika" (1977) hän oli osa uutta tyylilajia, jota on kutsuttu Intian ”uudeksi elokuvaksi” tai ”vaihtoehtoiseksi elokuvaksi”. Benegalille myönnettiin Padma Shri vuonna 1976 ja Padma Bhushan vuonna 1991. Benegalille myönnettiin intialaisen elokuvan korkein palkinto elinikäisestä saavutuksesta, Dadasaheb Phalke Award -palkinto vuodelta 2005. Hän voitti National Film Awards -palkinnon parhaasta hindinkielisestä elokuvasta seitsemän kertaa. Hänelle myönnettiin V. Shantaramin elämäntyöpalkinto Mumbain elokuvajuhlilla vuonna 2018.
Intian presidentti nimitti Benegalin Rajya Sabhan jäseneksi kaudelle 2006–2012. 
Yksityiselämä.
Benegal oli naimisissa Nira Benegalin kanssa ja heillä on Pia-niminen tytär.
Goschi

Goschi on sukupuuttoon kuollut haitilais-dominikaaninen koirarotu. 
Ulkonäkö.
Goschi oli pienikokoinen koira, jolla oli silkkinen, untuvanpehmeä karvapeite. Väritys oli usein helakka.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotua kuvailtiin "täysin mykäksi".
Alkuperä.
Rotu oli todennäköisesti saapunut Hispaniolan saarelle etelästä, Etelä-Amerikan karibien mukana. Saaren alkuperäisasukkaat käyttivät sitä metsästykseen.
2018 (albumi)

2018 on Pate Mustajärven maaliskuussa 2018 julkaistu studio-albumi.
Tarumanmetsästyskoira

Tarumanmetsästyskoira on brasilialainen koirarotu. 
Ulkonäkö.
Tarumanmetsästyskoira on rungoltaan vinttikoiramainen. Karvapeite on lyhyt ja väritys mustavalkoinen.
Alkuperä.
Brasilian ja Guyanan välisen raja-alueen taruma- ja wai-wai-heimot kasvattavat rotua. Sitä käytetään kaikenlaisen riistan metsästykseen. Sitä arvostetaan niin paljon, että yksilöitä vaihdetaan esimerkiksi aseisiin ja kanootteihin. Lisäksi heimojen naiset pitävät koirista erityistä huolta, tarjoten niille nukkumapaikan ja erityisruokavalion.
Erik Knudsen (kirjailija)

Erik Knudsen (27. maaliskuuta 1922 Slagelse, Tanska – 12. marraskuuta 2007) oli tanskalainen runoilija. Hän oli opettaja Krogerupin kansanopistossa.
Knudsen aloitti 1940-luvulla symbolistina. Eksistentialismin välivaiheen jälkeen seurasi yhteiskunnallisen runouden kausi, ja hänestä tuli uusradikalismin edustaja. Siihen hänet asetti revyy "Frihed – det bedste guld" (1961), jossa hän arvostelee hyvinvointiyhteiskunnan kaupallisuutta ja ennakkoluuloja.
Knudsenin veli oli kirjailija, kustannusjohtaja Mogens Knudsen.
Suomennetut runot.
Annikki Tähkän suomentamia runoja on julkaisussa "Parnasso" 1957 ; nro 7.
Patagoniankoira

Patagoniankoira on sukupuuttoon kuollut chileläis-argentiinalainen koirarotu. 
Ulkonäkö.
Patagoniankoira oli suunnilleen kettukoiran kokoinen, mutta muistutti muutoin pienikokoista sutta. Sillä oli kärkeä kohti kapeneva kuono, pystyt korvat, hoikka runko, pitkät raajat ja tuuhea häntä. Karvapeite oli karhea ja tumma.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu oli energinen ja valpas.
Alkuperä.
Patagonian tehuelche-intiaanit käyttivät rotua suurriistan, pääasiassa guanakon ja nandun metsästykseen. 1800-luvun loppuun mennessä se oli kuollut sukupuuttoon, tehuelchejen kulttuurin katoamisen myötä.
Siirtomaatyyli

Siirtomaatyyli tai koloniaalityyli () tarkoittaa arkkitehtuuria, joka perustuu siirtomaan emämaan arkkitehtuuriin. Erityisesti siirtomaatyyli tarkoittaa Britannian siirtomaissa ja etenkin Yhdysvalloissa 1600-luvun alkupuolelta 1800-luvulle saakka vaikuttaneita arkkitehtuuri- ja huonekalutyylejä. Siirtomaatyylin esikuvana oli aluksi arkkitehti Inigo Jonesin palladiolaisvaikutteinen klassismi, mutta 1700-luvun lopulta lähtien Robert Adamin uusklassistinen arkkitehtuuri. Siirtomaatyylillä on alun perin viitattu nimenomaan Amerikan 13 ensimmäisen brittiläisen siirtokunnan arkkitehtuuriin, mutta sen tyylipiirteet tulivat uudestaan muotiin 1900-luvulla joka puolella Yhdysvaltoja. Vastaavasti "Dutch Colonial" Etelä-Afrikassa ja "Spanish Colonial" latinalaisessa Amerikassa ovat saaneet vaikutteita Alankomaiden ja Espanjan arkkitehtuurista, ja näitä sekä siirtomaatyylin muita alalajeja esiintyi myös Yhdysvaltojen siirtokunnissa, joita eri maista tulleet siirtolaiset perustivat.
Yhdysvaltalaisen siirtomaatyylin tyypillisimpiä rakennuksia ovat puiset, väritykseltään vaaleat kaksi- tai kolmikerroksiset pohjoisamerikkalaiset herraskartanot, joissa on näyttävät pylväiköt. Niitä on erityisesti eteläissä osavaltioissa. Siirtomaatyylin seuraaja oli federaalityyli ().
Muhammad. The Prophet for Our Time

Muhammad. The Prophet of Our Time on vuonna 2006 ilmestynyt brittiläisen tietokirjailijan Karen Armstrongin tekemä profeetta Muhammedin elämäkerta. Se on toinen Armstrongin kirja aiheesta, sillä vuonna 1991 ilmestyi ensimmäinen elämäkerta "Muhammad: a Biography of the Prophet", jolle "Muslim Public Affairs Council" antoi mediapalkinnon. Jo tässä teoksessa Armstrong torjui käsityksen islamin totaalisesta jyrkkyydestä ja löysi profeetan opetuksista rauhan ja suvaitsevaisuuden teologian. Koraanin "pyhä sota" tarkoitti Armstrongin tulkitsemana jokaisen muslimin velvollisuutta taistella oikeudenmukaisen ja ihmisarvon mukaisen yhteiskunnan puolesta. 
Kirjan esittelyjä.
Uudessa lyhyessä elämäkerrassa Armstrong tarjoaa kuvan Muhammedista sekä mystikkona että viisaana poliittisena toimijana ja sosiaalisena uudistajana. Armstrong korostaa, ettei Muhammed koskaan kannattanut väkivaltaa, vaan on sen sijaan myös nykyajalle esikuvallinen opas. Ahmed Bouaoud jopa arvioi, että kaikkien Armstrongin kirjojen päätarkoituksena on torjua väite, että profeetta Muhammed olisi terroristi tai väkivallan kannattaja. 
Islamilainen kritiikki.
Islamilaisella taholla elämäkerran vastaanotto on ollut kaksijakoinen. Yhtäältä pannaan merkille Armstrongin poikkeuksellinen suhde islamiin; toisin kuin orientalistien enemmistö, hän katsoo, että Koraani on "Jumalan pyhää sanaa, jonka auktoriteetti on absoluuttinen". Hän myös luottaa Ibn Ishaqin elämäkertaan ja myöhempään "hadith"-kirjallisuuteen pätevänä tietolähteenä Muhammedista. Toisaalta Armstrong tarvittaessa poikkeaa näistä lähteistä. Hän esimerkiksi tulkitsee niin, että pakko huivin käyttöön koski vain profeetan vaimoja. Avioliitto Zainabin kanssa esitetään traditiosta poikkeavasti, samoin Kaaban temppelin puhdistus. 
Pakistanilaiset tutkijat Butt ja Khalid kirjoittavat, että Armstrong pyrkii lähentämään toisiinsa kristittyjä, juutalaisia ja muslimeja. Hän korostaa, että luottamuksen puute johtuu molemmilla puolilla tehdyistä virheistä. Asian korjaamiseksi Armstrong ehdottaa, että kristittyjen tulisi tutustua ennakkoluulottomalla tavalla kirjoitettuun profeetta Muhammedin elämäkertaan. Muslimien tulisi vastaavasti hyväksyä myös Mooseksen ja Jeesuksen kautta saadut Jumalan ilmestykset. 
Butt ja Khalid katsovat, että Armstrong kertoo profeetan elämänvaiheista toisinaan tavalla, joka ei tyydytä muslimilukijaa tai voi olla hänen kannaltaan jopa loukkaavaa. Armstrong muun muassa arvostelee Muhammedin kumppaneita, kuten Aishaa ja Umaria. Edellistä hän kuvaa sanoilla "kaunis, henkevä, mustasukkainen, suorasanainen, ylpeä asemastaan, eikä ilman itsekeskeisyyttä". Umarin hän väittää hakanneen vaimoaan. Kriitikot kysyvät, miten kirjoittaja, joka ryhtyy arvostelemaan ansioituneita Muhammedin kumppaneita, voisi rakentaa siltaa lännen ja muslimimaailman välille.
Viktoriaaninen bulldoggi

Viktoriaaninen bulldoggi ("Victorian Bulldog") on englantilainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Rotu muistuttaa ulkoisesti 1800-luvun englanninbulldoggia, ja se on atleettinen. Säkäkorkeus on 51 cm ja paino 36–41 kg.
Alkuperä.
Nimestään huolimatta viktoriaaninen bulldoggi on nykyaikainen projekti, jonka tarkoituksena on luoda uudelleen alkuperäinen työkoirana käytetty bulldoggi. Siitä vastaa Ken Mollett, joka on kahden vuosikymmenen aikana saanut jalostettua modernia bulldoggia pitkäraajaisemman koiran.
Terveys.
Eräs viktoriaanisen bulldoggin omistaja kuvailee, kuinka hänen koiransa voi juosta maileja ja maata auringossa ilman että se kärsisi kipeistä ihokurtuista tai hengitysongelmista. Ken Mollett vastaavasti mainitsee, että rotu ei tuhise eikä kuorsaa.
Svanberg

Svanberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sädepalkinto

Sädepalkinto on vuosittain jaettava kunniapalkinto. Sen jakoi vuosina 2007–2020 Suomen valo,- ääni- ja videosuunnittelijat (SVÄV). Kategoriat ovat valosuunnittelu, äänisuunnittelu ja videosuunnittelu. Vuodesta 2021 SVÄV ja Lavastus- ja pukusuunnittelijat (LP) ovat jakeneet palkinnot yhdessä. Sädepalkintokategorioita on vuodesta 2021 lähtien viisi: lavastussuunnittelu, pukusuunnittelu, valosuunnittelu, videosuunnittelu ja äänisuunnittelu.
Palkitut.
Erikoissädepalkintona Hajusäde 2014: Juni Klein &amp; Jarkko Partanen + työryhmä, Dirty dancing.
Kunniamaininta ohjaaja Miko Jaakkolalle halusta laajentaa ohjauksissaan näyttämökerrontaa videon avulla.
Palkinnot jaettiin vuoden 2020 Thalia-juhlassa.
Palkinnot jaettiin vuoden 2021 esittävän taiteen palkintojen yhteydessä. Koronatilanteen takia palkintojuhlaa ei järjestetty. 
Lähde
Ranskan avoin tennisturnaus 2021 – naisten nelinpeli

Tímea Babos ja Kristina Mladenovic voittivat turnauksen viime vuonna, mutta Mladenovic ei pelannut tänä vuonna. Babos pelasi Vera Zvonarjovan kanssa.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Ranskan avoin tennisturnaus 2021 – miesten nelinpeli

Kevin Krawietz ja Andreas Mies voittivat turnauksen viime vuonna, mutta Mies ei pelannut tänä vuonna. Krawietz pelasi Horia Tecăun kanssa.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;section begin=sijoitetut /&gt;
&lt;section end=sijoitetut /&gt;
Spirodiklofeeni

Spirodiklofeeni (C21H24Cl2O4) on tyydyttymättömiin laktoneihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa punkki- ja hyönteismyrkkynä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa spirodiklofeeni on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Spirodiklofeeni on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi hiilivetyihin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Aineella on akarisidisiä ja insektisidisiä ominaisuuksia ja se tehoaa esimerkiksi kehrääjäpunkkeihin ja jauhiaisiin. Vaikutusmekanismi perustuu asetyylikoentsyymi-A-karboksylaasientsyymin estoon, jolloin kohde-eliöt eivät kykene valmistamaan tarvitsemiaan rasvoja. Spirodiklofeeni tehoaa niin täysikasvuisiin yksilöihin kuin muniinkin.
Spirodiklofeenin valmistuksessa sykloheksanonista valmistetaan syanohydriini ja edelleen 1-hydroksisykloheksaanikarboksyylihapon esteri, joka reagoi 2,4-dikloorifenyyliasetyylikloridin kanssa. Syklisaatio vahvan emäksen vaikutuksesta ja reaktio 2,2-dimetylibutyryylikloridin kanssa muodostaa spirodiklofeenia.
Spirodiklofeenia käytetään punkkien ja hyönteisten torjuntaan muun muassa hedelmä- ja koristekasviviljelmillä. Euroopan unionin alueella sen myyntilupa päättyi vuonna 2020.
Jacob Senleches

Jacob Senleches (aktiivinen 1378–1395) oli ranskalainen keskiajan musiikin ars subtilior -tyyliä edustanut säveltäjä. 
Senlechesin nimi viittaa pohjoisranskalaiseen alkuperään. Hän kuitenkin työskenteli vuonna 1382 Kastilian hovissa. Tämän jälkeen hän palveli ainakin kardinaali Pedro de Lunaa eli tulevaa vastapaavi Benedictus XIII:ta Aragoniassa. Senleches saattoi työskennellä myös Avignonissa. Senlechesin säilyneeseen musiikkituotantoon kuuluu kolme balladia ja kolme virelaita. Kappaleita julkaistiin "Codex Chantillyssa" ja "Codex Modenassa". Senlechesin sävellykset osoittavat musiikillista kompleksisuutta ja niissä on myös käytetty mutkikasta notaatiota.
Teillä oli nimet, ja kerran te kuljitte täällä

Teillä oli nimet, ja kerran te kuljitte täällä on Pate Mustajärven vuonna 2019 oman levymerkkinsä Turpiini Recordsin kautta julkaisema levy.. Levyn sanoitukset ovat yhtä lukuun ottamatta Mustajärven itse kirjoittamia. Sävellyksistä vastasi Ari Kankaanpää. Idean levyn nimeen Mustajärvi sai luettuaan "Seura"-lehdestä Suomen nälkävuosia käsitelleen jutun, joka päättyi lauseeseen ”teillä oli nimet, ja kerran te kuljitte täällä”. Albumi julkaistiin digiversiona, CD:nä ja tuplavinyylinä. Tuplavinyylin bonuksena on "Ore no ani Anton” , joka on japaninkielinen versio kappaleesta "Veljeni Anton".
Bowsyterrieri

Bowsyterrieri ("Bowsy Terrier") on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.
Luonne ja käyttäytyminen.
Bowsyterrieri tunnettiin hyvistä tappeluominaisuuksistaan.
Alkuperä.
Rotu syntyi todennäköisesti turnspitin ja paikallisten, matalaraajaisten terriereiden välisestä risteytyksestä.
Etymologia.
Skottilaisissa paikallismurteissa "bowsy" tarkoittaa joko tuuheaa tai käyrää. Käyrä saattaa viitata tyypillisen turnspitin käyriin eturaajoihin, jotka tämä rotu on saattanut siltä periä.
Henri Gervex

Henri Gervex (10. joulukuuta 1852 Pariisi - 7. heinäkuuta 1929 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen opettajiaan olivat Alexandre Cabanel, Pierre-Nicolas Brisset ja Eugène Fromentin. 
Elämänvaiheita.
Gervex pääsi aloittamaan taideopintonsa jo 15-vuotiaana, kun perhetuttava esitteli hänet taiteilija Pierre-Nicolas Brisset’lle, joka otti hänet oppilaakseen. 
Uransa alkuvaiheessa Gervex erikoistui maalaamaan mytologisia aiheita. Tämän katsottiin hänen aikanaan antaneen taiteilijalle tekosyyn kuvata alastomia ihmisiä, eivätkä hänen maalauksensa välttämättä edustakaan aina hyvää makua. Jo uransa alkuvaiheessa hän edusti suurta teknistä taituruutta. 
Skandaalin Gervex aiheutti vuonna 1878 yhdellä parhaista maalauksistaan, joka on nimeltään "Rolla". Se esittää kohtausta Alfred de Musset´n runosta, jossa alaston prostituoitu makaa vuoteella harjoitettuaan seksiä asiakkaansa kanssa. Tämä oli Pariisin Salongin tuomareille liikaa, ja he estivät teoksen pääsyn näyttelyyn. Taidekauppias Bague otti teoksen näytteille myymäläänsä, ja yleisöä ryntäsi myymälään nähdäkseen paheksutun maalauksen. 
Vuoden 1877 paikkeilla Gervex kääntyi pois mytologiasta kohti omaa aikaansa. Hän kuvasi Belle Époquen elämää ja kyseisen ajan ihmisten elämäniloa. Hän jatkoi naisaiheiden maalaamista, ja useimmiten naiset hänen teoksissaan ovat alastomia. Kahviloissa hän tapasi nousevan impressionismin taiteilijoita, joiden kanssa hän ystävystyi. Suhteillaan hän auttoi Édouard Manet’ta saamaan teoksiaan Pariisin salonkiin ja käynnisti julkisen keräyksen, jotta Manet’n "Olympia" saataisiin ostettua valtion kokoelmiin. Hänen ystäviinsä kuului myös Pierre Renoir, jonka parissa maalauksessa näkyy Gervexin hahmo. Gervex kampanjoi paljon sen hyväksi, että suuri yleisö siirtyisi suosimaan impressionismia, jota tuolloin pidettiin vielä kovin radikaalina. 
Maalausten ohella Gervex kuvitti Balzacin kirjan La fille aux yeux d’or ja teki seinämaalauksia Gare-du-Lyonin ravintolaan, Opéra-Comiqueen ja La Villetten kaupungintaloon. Yksityiselämässään Gervex tuli näihin aikoihin tunnetuksi pitkästä suhteestaan tunnettuun kurtisaaniin, Valtesse de la Bigneen, joka oli Émile Zolan romaanin "Nana" päähenkilön esikuva. Gervexin taas väitetään olevan esikuva romaanissa esiintyvälle opporturnistiselle taidemaalarille. 
Vuonna 1896 matkustaessaan Venäjällä Gervex sai merkittävän tilauksen. Hänen tuli tehdä maalaus tsaari Nikolai II:n kruunajaisista. Hän oli matkustellut tätä ennen jo useissa maissa. Vuonna 1913 hänet kutsuttiin Ranskan taideakatemian jäseneksi. 
Vanhoilla päivillään Gervex jatkoi matkustelua ja sai useita kunnianosoituksia ja -merkkejä. Hän pääsi Ranskan kunnialegioonan jäseneksi. Vähän ennen kuolemaansa hän sai kuulla, että skandaalin aiheuttanut työ "Rolla" on otettu Luxembourgin museon kokoelmiin.
Presa español

Presa español on sukupuuttoon kuollut espanjalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Rotu oli ulkoisesti kuin englanninbulldoggin kookkaampi, raskasrakenteisempi versio. Väritys oli tumma. 
Alkuperä.
Presa español oli yksi varhaisimpia espanjalaisia taistelukoiria. Sillä oli samanlainen tehtävä kuin cordobantaistelukoiralla. Englanninkielinen nimitys viittaa siihen, että sitä olisi käytetty taistelussa härkiä vastaan, mutta tosiasiassa se taisteli pääasiassa toisia koiria vastaan.
Rotu oli esillä englantilaisessa koiranäyttelyssä vuonna 1896, ja muutamia yksilöitä tuotiin Britanniaan myös sen jälkeen, tarkoituksena vahvistaa englanninbulldoggien linjoja. Se oli olemassa ainakin vielä 1900-luvun alussa, sillä Robert Leighton julkaisi siitä kuvan vuonna 1907.
Isojärvi (Mäntsälä)

Isojärvi (myös Onkimaanjärvi) on matala ja rehevä järvi Mäntsälän eteläosassa Keski-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 47 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta kahdeksan kilometriä etelään. Isojärven eteläisin osa sijaitsee Pornaisissa.
Maantiede.
Isojärven pituus lounaasta koilliseen on 2,5 kilometriä ja leveys kaakosta luoteeseen 1,6 kilometriä. Järven kaakkoisosassa sijaitsee Vähäsaari, sen länsipuolinen Isosaari on nimestään huolimatta niemi. Isojärven rannoilla on sekä metsää että peltoa, valuma-alueella harjoitetaan runsaasti maataloutta. Järven itäkolkasta lähtee Onkimaanjoki itään kohti Porvoonjokea, joka laskee Suomenlahteen.
Isojärven syvin kohta sijaitsee järven pohjoispuoliskolla. Suuri osa järvestä on pari metriä syvää. Järven itärannan Korkeakallio kohoaa 90 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 30 metriä Isojärven pinnan yläpuolelle.
Isojärven ekologinen tila oli vuonna 2013 välttävä ja vuonna 2019 huono. Vesitilavuus on 5 789 000 kuutiometriä. Näkösyvyys on 0,3 metriä. Yleisimmät kalalajit ovat hauki ja kuha. Kasvistoon kuuluu järviruoko ja järvikorte, jotka muodostavat selkeän ilmaversoisvyöhykkeen, sekä uistinvita, ahvenvita ja ulpukka.
Isojärvi (18.063.1.002) kuuluu Isojärven valuma-alueeseen (18.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Porvoonjoen vesistössä (18). Toinen jakovaihe on Piurunjoen valuma-alue (18.06). Isojärven alueeseen kuuluu Isojärven ohella Pivanjärvi, joka sijaitsee vajaa kaksi kilometriä Isojärveltä itään.
Isojärvi on laajin Mäntsälän 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Martin Koch

Martin Koch on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Kotojärvi (Pornainen)

Kotojärvi on matalahko ja rehevöitynyt järvi Pornaisten eteläosassa Keski-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Helsingin keskustasta on 39 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Kotojärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,3 kilometriä. Pääaltaan länsiosasta työntyy etelään 900 metriä pitkä lahti. Järven itäosan ilmettä hallitsee noin seitsemän hehtaarin laajuinen Kotojärvensaari, jonka korkein kohta kohoaa 20 metriä järven pinnan yläpuolella. Kotojärven luusua eli paikka, josta järven vesi suuntaa alavirtaan, sijaitsee järven kaakkoiskolkassa. Siitä alkaa mutkainen Isonniitynoja, joka virtaa etelään kohti Mustijokea, joka virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen. Kotojärveä ympäröi kulttuurimaisema, metsämaata on etenkin järven etelärannan Kivisniemellä, joka kohoaa noin 40 metriä järven pinnan yläpuolelle.
Kotojärven länsipuoliskolla sijaitsee laaja kuudesta kahdeksaan metriä syvä alue. Syvin kohta sijaitsee Kivisniemen jyrkähkön rannan tuntumassa järven keskivaiheilla. Kotojärven vesitilavuus 4 802 000 kuutiometriä. Perimätiedon mukaan järven pintaa laskettiin 1920- ja 1930-luvuilla noin 0,7 metriä louhimalla kaakkoiskolkan laskuojan pohjaa.
Kotojärvi on rehevöitynyt. Laskuojaan tehtyjen muutosten seurauksena sen pinnankorkeus vaihtelee voimakkaasti sademääristä ja vuodenajasta riippuen. Kuivina kausina veden pinta laskee laskuojan pinnan tasalle, jolloin veden lämpötila nousee nopeasti, rantakasvillisuus mätänee ja alkaa haista. Rehevöitymisen seurauksiin kuuluu myös roskakalakannan lisääntyminen ja arvokalojen vähentyminen.
Kotojärvi (19.008.1.001) kuuluu Isonniitynojan valuma-alueeseen (19.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Isonniitynojan alueeseen kuuluu Kotojärven ohella Ruokijärvi, joka sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Kotojärveltä koilliseen.
Kotojärvi on Isojärven jälkeen laajin Pornaisten seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä ja laajin kokonaan Pornaisissa sijaitseva järvi.
Pornaisten Kotojärvi on laajin Suomen kuudestatoista saman nimisestä vakavedestä. Kotojärvi on yleinen järven nimi Uudellamaalla: Mäntsälässä sijaitsee kolme Kotojärveä ja Lohjalla kaksi.
Tibor Tatai

Tibor Tatai (s. 4. elokuuta 1944) on unkarilainen ratameloja. Hän saavutti Méxicon kesäolympialaisissa 1968 kultaa 1 000 metrin kanadalaisyksikössä. Hän voitti kanadalaisyksikön 1 000 metrillä maailmanmestaruuden Kööpenhaminassa 1970 sekä MM-hopeaa Belgradissa 1971 ja EM-pronssia Moskovassa 1969.
Didier Hoyer

Didier Hoyer (s. 3. helmikuuta 1961 Boulogne-sur-Mer) on ranskalainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Hoyer edusti Ranskaa kolmissa kesäolympialaisissa. Los Angelesissa 1984 hän saavutti olympiapronssia 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa parinaan Éric Renaud. Sama pari jäi kanadalaiskaksikon 500 metrillä neljänneksi 0,01 sekunnin erolla pronssia voittaneeseen Espanjan kaksikkoon. Soulin olympialaisissa 1988 Hoyer sijoittui yhdessä Pascal Sylvozin kanssa 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa kahdeksanneksi. Neljä vuotta myöhemmin Hoyer saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 pronssia 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa parinaan Olivier Boivin. Kanadalaiskaksikon 500 metrillä sama pari sijoittui kuudenneksi.
Hoyer saavutti kanadalaiskaksikon kilpailuissa neljä MM-hopeaa Plovdivissa 1989, Pariisissa 1991 ja Kööpenhaminassa 1993 sekä kanadalaisyksikön ja -kaksikon kilpailuissa kaksi MM-pronssia Montrealissa 1986 ja Pariisissa 1991. Välimeren kilpailuissa hän saavutti kaksi kultamitalia Ateenassa 1991.
Hoyer edusti Boulogne Canoë Kayak -seuraa. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen ja painaa 77 kilogrammaa.
Joël Bettin

Joël Bettin (s. 14. joulukuuta 1966 Melun) on ranskalainen ratameloja. Hän saavutti Soulin kesäolympialaisissa 1988 pronssia 500 metrin kanadalaiskaksikossa parinaan Philippe Renaud. Bettin saavutti MM-hopeaa 500 metrin kanadalaisnelosessa Pariisissa 1991 sekä kaksi MM-pronssia 500 metrin kanadalaiskaksikossa ja -nelosessa Plovdivissa 1989. Kaikki arvokisamitalinsa Bettin voitti yhdessä Philippe Renaudin kanssa. Nelikkokilpailuissa olivat lisäksi mukana Pascal Sylvoz ja Benoît Bernard.
Nicole Kidmanin filmografia

Tämä on Nicole Kidmanin filmografia.
Kultainen Venla 2015

Kultainen Venla 2015 oli järjestyksessään kuudes Kultainen Venla -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2015 parhaille suomalaisille televisio-ohjelmille ja niiden tekijöille. Gaala järjestettiin 15. tammikuuta 2016 Kansallisoopperassa ja se televisioitiin suorana MTV3-kanavalla. Gaalan juonsi Jenni Pääskysaari ja musiikkivieraana oli Waltteri Torikka.
Eniten palkintoja sai draamasarja "Koukussa", joka palkittiin viidesti.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().
Ruokijärvi

Ruokijärvi on erittäin matala ja sameavetinen järvi Pornaisten kaakkoisosassa Keski-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 68 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 43 kilometriä koilliseen. Järven itäisin kolkka sijaitsee Porvoon alueella.
Maantiede.
Ruokijärven pituus kaakosta luoteeseen on 1,4 kilometriä. Saaria on kolme, joista yksi on vähäinen luoto. Suurin saari on vajaan hehtaarin laajuinen Isosaari järven luoteisosassa. Rannat ovat suurelta osin soisia ja lahtien pohjukat rantaviivaltaan epämääräisiä. Etelärannalla on metsämaata (Präkkärinkallio, Sopenmetsä), joka kohoaa noin 30 metriä Ruokijärven pinnan yläpuolelle. Sopenmetsän kaakkoispuolella levittäytyy Suurisuo. Ruokijärven länsikolkasta virtaa Ruokijärvenoja Kalkinojan kautta Kotojärveen, joka laskee Isonniitynojaa pitkin etelään kohti Mustijokea, joka virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen.
Ruokijärvi on vähävetinen, sen vesitilavuus on 643 000 kuutiometriä eli 643 miljoonaa litraa.
Ruokijärvessä on runsaasti roskakalaa, kuten suutaria ja ruutanaa.
Ruokijärvi (19.008.1.002) kuuluu Isonniitynojan valuma-alueeseen (19.008), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Isonniitynojan alueeseen kuuluu Ruokijärven ohella Kotojärvi, joka sijaitsee runsaat kaksi kilometriä Ruokijärveltä lounaaseen.
Takiji Kobayashi

Takiji Kobayashi (1903 Kita-Akita – 1933 Tokio) oli japanilainen kirjailija. Hän työskenteli pankkivirkailijana.
Kobayashi kiinnostui työväenliikkeestä ja liittyi Japanin kommunistiseen puolueeseen. Hän kuoli vankilassa kidutukseen. Hän kirjoitti romaanissaan "1928-nen 3-gatsu 15-nichi" vasemmistovainoista. Romaani "Kani Kōsen" kuvaa kalastusaluksen työläisten oloja.
Tieto Kobayashin kuolemasta oli kantautunut Suomeenkin, sillä Elisabeth de Lisitzin kirjoittaa 1936 "Suomen Sotilas" -lehdessä:
Tiiläänjärvi

Tiiläänjärvi on järvi Askolan itäosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 58 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 16 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Tiiläänjärven pituus on runsaat kaksi kilometriä. Järveä ympäröi kulttuurimaisema, itärannalla on pieni metsäalue. Saaria on yksi, noin kymmenen hehtaarin laajuinen mökittämätön Isosaari järven itäosassa. Syvin kohta sijaitsee järven luoteisosassa. Tiiläänjärven luoteisrannalle virtaa Slotinoja Koukjärvestä, joka sijaitsee kolme kilometriä pohjoiseen. Tiiläänjärven etelärannalta virtaa laskuoja Kylänpäänjärveen, joka sijaitsee kaksi kilometriä etelään. Kylänpäänjärvestä virta vie Ilolanjokeen, joka virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen.
Tiiläänjärven vesitilavuus on 9 269 000 kuutiometriä. Se on suurin Askolan kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä ja kunnan ainoa yli neliökilometrin laajuinen järvi. Toiseksi suurin on Valkjärvi.
Tiiläänjärvi (17.005.1.004) kuuluu Kylänpäänjärven valuma-alueeseen (17.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Kylänpäänjärven alueella sijaitsee seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Tiiläänjärvi on niistä suurin. Toiseksi suurin on Koukjärvi.
Vanha Raahe

Vanha Raahe on Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevan Raahen vanha puukaupunginosa, joka käsittää noin 150 vanhaa asuintaloa ja parisataa talousrakennusta. Kyseessä on yksi Suomen parhaiten säilyneistä puukaupungeista.
Iso osa vanhaa kaupunkia tuhoutui Raahen palossa vuonna 1810. Vain yksi neljäsosa kaupungista säilyi palossa, mutta kaupunki rakennettiin nopeasti uudelleen.
Vanha Raahe on yksi Raahen kaupungin matkailullista markkinointikohteista ja sitä pidetään kulttuurihistoriallisesti arvokkaana nähtävyytenä, johon on opasteet valtatieltä 8.
Vanhassa kaupungissa järjestetään kesäisin suosittuja opastettuja kierroksia sekä joulun alla koko kaupunginosan käsittävä Wanhan Raahen Joulukalenteri.
Lisitzin

Lisitzin on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Valkjärvi (Myrskylä)

Valkjärvi () on suhteellisen kirkasvetinen järvi Askolan ja Myrskylän rajalla itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 73 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 64 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 21 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Askolan ja Myrskylän raja halkaisee Valkjärven kaakkois–luoteissuuntaisesti järven keskivaiheilta. Rajan kohdalla altaan pituus on 1,1 kilometriä. Järven länsiosa sijaitsee Askolassa ja itäosa Myrskylässä. Järven pohjoispuolella levittäytyy kulttuurimaisema, muissa ilmansuunnissa on metsää ja suoalueita. Saaria ei ole. Valkjärven länsiosan muodostaa koukkumainen lahti, jonka keskellä on 12-metrinen syvänne. Järven itäosa on suurelta osin kolmesta viiteen metriä syvä. Valkjärven koillisrannalta lähtee laskuoja pohjoiseen kohti Tankvallinojaa, joka virtaa länteen Ilolanjokeen, joka puolestaan virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen.
Valkjärven vesitilavuus on 2 449 000 kuutiometriä. Se on toiseksi suurin Askolan kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä ja neljänneksi suurin Myrskylän viidestätoista vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Valkjärvi (17.006.1.001) kuuluu Tankvallinojan valuma-alueeseen (17.006), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Tankvallinojan alueen muut järvet ovat Kotojärvi ja Pimijärvi. Ne sijaitsevat Valkjärven koillispuolella.
Suomen lukuisista Valkjärvistä Askolan ja Myrskylän Valkjärvi on yhdeksänneksi laajin.
Koukjärvi

Koukjärvi on järvi Askolan pohjoisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 65 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 61 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 20 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Koukjärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on puolitoista kilometriä. Järven eteläosassa on kapea, koukkumainen lahti. Itärannan tuntumassa sijaitsee vähäinen luoto. Koukjärven rannalla on runsaasti asutusta. Kaakkoispuolella sijaitseva metsäinen Lahdenmäki kohoaa yli 30 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järven syvin kohta sijaitsee altaan keskivaiheilla. Eteläosan lahden pohjukasta lähtee Slotinoja Tiiläänjärveen, joka sijaitsee kolme kilometriä etelään. Tiiläänjärven korkeustaso on noin yksitoista metriä Koukjärveä alempi.
Koukjärven vesitilavuus on 4 105 000 kuutiometriä. Se on kolmanneksi laajin Askolan kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä. Toiseksi laajin järvi, Valkjärvi, on vesitilavuudeltaan huomattavasti pienempi kuin Koukjärvi.
Koukjärvi (17.005.1.007) kuuluu Kylänpäänjärven valuma-alueeseen (17.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Koukjärvi on Kylänpäänjärven alueen laajin vakavesi Tiiläänjärven jälkeen ennen Kylänpäänjärveä.
J. W. Havulinna

Juho Werner Havulinna, sukunimi aik. "Hummelin" (26. elokuuta 1865 Pori – 22. lokakuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen liikemies, kauppaopiston opettaja ja ylioppilaspoliitikko.
Henkilöhistoria.
Havulinnan vanhemmat olivat puuseppä Karl Hummelin ja Maria Sofia Kellander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Porin yksityislyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1891. Havulinna harjoitti lasiteknillisiä opintoja Saksassa 1897 sekä tutki kauppaopetusoloja 1906 Itävallassa, Saksassa ja Italiassa. Havulinna oli Helsingin yliopiston fysikaalisen kokoelman vt. assistenttina 1893–1906. Hän oli sen jälkeen liikemiehenä ja Suomen liikemiesten kauppaopiston opettajana Helsingissä 1898–1924. Hän oli Sörnäisten Höyryleipomo Osakeyhtiön johtajana ja kuului Talous-Osakekaupan johtokuntaan. Havulinna oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1893 lähtien sekä toimi Länsisuomalaisen osakunnan kuraattorina 1896–1899 ja ylioppilaskunnan taloudenhoitajana 1897–1909.
Havulinna oli naimisissa vuodesta 1893 Ida Sofia Finnbergin kanssa. Kauppaneuvos Veijo Havulinna oli heidän poikansa.
Kylänpäänjärvi

Kylänpäänjärvi on järvi Askolan kaakkoisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 57 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 56 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 13 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Kylänpäänjärven pituus on noin kilometrin. Ympärillä on runsaasti peltomaata, itärannalla on pieni metsäalue, joka kohoaa 50 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli noin 35 metriä järven pinnan yläpuolelle. Saaria ei ole. Kylänpäänjärveen virtaa laskuoja pohjoisesta Tiiläänjärvestä, Kylänpäänjärvestä lähtee laskuoja Ilolanjokeen, joka virtaa järven itäpuolitse etelään ja laskee Suomenlahteen.
Kylänpäänjärvi (17.005.1.001) kuuluu Kylänpäänjärven valuma-alueeseen (17.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Kylänpäänjärven alueella sijaitsee seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Tiiläänjärvi on niistä suurin. Toiseksi suurin on Koukjärvi, kolmanneksi suurin on Kylänpäänjärvi.
Etujärvi

Etujärvi on järvi Askolan keskustaajaman tuntumassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 16,8 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 54 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 16 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Etujärvi on soikiomainen, sen pituus etelästä pohjoiseen on noin 600 metriä ja leveys lännestä itään noin puolet pituudesta. Saaria ei ole. Rannat ovat kulttuurimaisemaa, lounaassa levittäytyy pieni suoalue. Pohjoisessa sijaitsee Takajärvi, järviä erottaa noin sata metriä leveä kannas. Etujärvi ja Takajärvi ovat olleet aiemmin yksi järvi, jonka nimi oli Nalkkilanjärvi. Niiden länsipuolella sijaitsee Nalkkilan kylä. Porvoonjoki on kenties aikoinaan virrannut Nalkkilanjärven kautta. Etujärven ja Takajärven korkeustasot ovat edelleen yhtenevät. Etujärven lounaisrannalta lähtee Porvoonjokeen johtava laskuoja.
Etujärvi on kuudenneksi laajin Askolan kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Etujärvi (18.021.1.001) kuuluu Vakkolan alueeseen (18.021), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Porvoonjoen vesistössä (18). Toinen jakovaihe on Porvoonjoen keskiosan alue (18.02). Etujärvi ja Takajärvi ovat Vakkolan alueen ainoat yli hehtaarin laajuiset vakavedet.
Takajärvi (Askola)

Takajärvi on järvi Askolan keskustaajaman pohjoispuolella itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 17,6 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 54 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 17 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Takajärven pituus etelästä pohjoiseen on noin 700 metriä ja leveys lännestä itään noin 300 metriä. Saaria ei ole. Rannat ovat kulttuurimaisemaa, pohjoisosastaan järvi on soistunut. Etelässä sijaitsee Etujärvi, järviä erottaa noin sata metriä leveä kannas. Etujärvi ja Takajärvi ovat olleet aiemmin yksi järvi, jonka nimi oli Nalkkilanjärvi. Niiden länsipuolella sijaitsee Nalkkilan kylä. Porvoonjoki on kenties aikoinaan virrannut Nalkkilanjärven kautta. Etujärven ja Takajärven korkeustasot ovat edelleen yhtenevät. Etujärven lounaisrannalta lähtee Porvoonjokeen johtava laskuoja.
Takajärven pinta-ala on Ranta10-menetelmällä noin 15 % laajempi kuin Ranta20-menetelmällä. Etujärven pinta-ala on Ranta10-menetelmällä noin 4 % laajempi kuin Ranta20-menetelmällä. Takajärvi on Ranta10-menetelmällä hieman Etujärveä laajempi, Ranta20-menetelmällä Etujärvi on puolestaan hieman laajempi.
Takajärvi (18.021.1.002) kuuluu Vakkolan alueeseen (18.021), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Porvoonjoen vesistössä (18). Toinen jakovaihe on Porvoonjoen keskiosan alue (18.02). Etujärvi ja Takajärvi ovat Vakkolan alueen ainoat yli hehtaarin laajuiset vakavedet.
Vahijärvi (järvi)

Vahijärvi on järvi Askolan lounaisosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 27,4 hehtaaria. Etäisyys Helsingistä on 50 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 15 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Vahijärven pituus lounaasta koilliseen on 950 metriä. Saaria ei ole. Rannat ovat kulttuurimaisemaa, koillisosastaan järvi on soistunut. Etelärannalla on metsämaata, joka kohoaa noin 30 metriä järven pinnan yläpuolelle. Vahijärveen virtaa Kaatuneenoja koillisesta, Vahijärvestä virtaa Järvenoja etelään Pikkujokeen, joka yhtyy Porvoonjokeen Porvoon keskustaajaman luoteispuolella.
Vahijärvi on Porvoonjoen länsipuolisen Askolan ainoa järvi ja viidenneksi laajin Askolan kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Vahijärvi (18.013.1.003) kuuluu Pikkujoen alueeseen (18.013), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Porvoonjoen vesistössä (18). Toinen jakovaihe on Porvoonjoen alaosan alue (18.01). Pikkujoen alueeseen kuuluu Vahijärven ohella Pimijärvi ja Valkjärvi.