Ukrainan 3. rynnäkköprikaati

Ukrainan 3. erillinen rynnäkköprikaati () on vuonna 2022 perustettu Ukrainan maavoimien prikaati.
Prikaati perustettiin yhdistämällä Azovin SSO-yksiköt (erikoisjoukot), jotka olivat entisten Azov-pataljoonan veteraanien perustamia. Prikaatin komentaja on Andri Biletskyi, Azovin pataljoonan perustaja ja entinen komentaja sekä Ukrainan entinen kansanedustaja.
Historia.
Kun Venäjän hyökkäys Ukrainaan alkoi vuonna 2022, suurin osa Azov-pataljoonan yksiköistä oli sijoitettuna Mariupoliin, missä ne pian piiritettiin. Mariupolin ulkopuolella monet Azovin entiset veteraanit alkoivat muodostaa uusia yksiköitä erityisesti Kiovassa, Sumyssä ja Harkovassa. Nämä yksiköt liitettiin pian Ukrainan asevoimien erikoisoperaatiojoukkoihin (SSO), ja ne tunnettiin yhteisnimellä SSO Azov.
Marraskuussa 2022 kaikki entiset Azovin SSO-joukot yhdistettiin yhdeksi täysin toimintakykyiseksi taisteluyksiköksi Ukrainan maavoimiin. Prikaati suunniteltiin strategisesti luomaan erittäin liikkuva, hyvin varustettu ja monipuolisesti koulutettu joukko, joka kykenee osallistumaan sekä puolustus- että hyökkäysoperaatioihin.
Merkittävä virstanpylväs prikaatille oli 24. helmikuuta 2023, kun presidentti Volodymyr Zelenskyi luovutti prikaatin värin juhlallisessa seremoniassa. Prikaatin värien sanottiin ”ilmentävän Ukrainan valtiollisen aseman perinteiden sitkeyttä aina Kiovan Rusin ajoista ja kasakka-ajasta 1900-luvun alun vapautustaisteluista ja nykyaikaan saakka”.
Prikaatin sotilaat osallistuivat H’ersonin kaupungin ja koko H’ersonin alueen vapauttamiseen sekä Bah’mutin taisteluun. Huhtikuun 12. päivänä 2023 prikaati ilmoitti aloittavansa rekrytointitoimet. Toukokuussa 2023 se oli yksi ensimmäisistä yksiköistä, joka raportoi onnistuneista hyökkäyksistä Bah’mutin alueella Venäjän maavoimia vastaan.
Kuukausia kestäneiden taistelujen jälkeen prikaati vapautti Bahmutin piirissä sijaitsevan Andrijivkan kylän 15. syyskuuta 2023 ja piti sen hallussaan venäläisten 17. syyskuuta tekemästä vastahyökkäyksestä huolimatta.
Helmikuussa 2024, pian Valeri Zalužnyin erottamisen jälkeen, prikaati siirrettiin Avdijivkaan lieventämään kaupungin mahdollista saartoa. Avdjivkan joudutta venäläisten haltuun 17. helmikuuta prikaati otti uudet puolustusasemat Avdijivkan länsipuolella Lastotškinen ympärillä. Samana päivänä prikaatin lehdistöpäällikkö Oleksandr Borodin väitti, että hänen yksikkönsä oli Avdijivkaan siirtymisen aikana surmannut 1 500 venäläistä sotilasta, haavoittanut yli 3 500:aa ja tuhonnut 20 panssariajoneuvoa. Hän lisäsi, että prikaatilla ei ollut tietoja omista sotilaita, jotka olisivat joutuneet vangeiksi.
Toukokuun 27. päivänä 2024 prikaati ilmoitti surmanneensa, haavoittaneensa tai ottaneensa vangiksi ”lähes” 600 venäläistä sotilasta Harkovan alueella. Eräs prikaatin vangiksi ottama venäläissotilas väitti haastattelussa olevansa ainoa eloonjäänyt 15 sotilaan osastostaan hyökkäyksen jälkeen. 
Elokuun 22. päivänä 2024 prikaati raportoi vallanneensa vastahyökkäyksessä Venäjän 20. armeijaa vastaan kaksi neliökilometriä Harkovan alueella. Vaikka he olivat miesluvultaan 2,5:1 alakynnessä, prikaati kertoi päihittäneensä kokonaisen pataljoonan, mukaan lukien joukkueiden ja komppanioiden tukikohdat. Heidän mukaansa kolmessa päivässä kaatui 300 venäläissotilasta, ja joukot ajettiin pois Makijivkasta.
Maaliskuussa 2025 aloitettiin suunnitelmat prikaatin muuttamisesta 3. armeijakunnaksi, ja Andri Biletskyi jatkaa sen komentajana.
Maaliskuun lopulla 2025 antamassaan haastattelussa Biletskyi kertoi, että prikaati puolusti Harkovan alueella sijaitsevaa Borovan kaupunkia, joka oli hänen mukaansa Venäjän hyökkäyksen kohteena. Prikaatia vastaan taistelivat Venäjän 1. panssariarmeijan ja 20. armeijan yksiköt.
Huhtikuussa ja toukokuussa 2025 aikana raportoitiin, että 3. hyökkäysprikaati piti hallussaan yli 50 kilometriä Kupjanskin ja Lymanin rintamalinjoista. Tämä oli tiettävästi pisin rintamaosuus, jota yksikään ukrainalainen prikaati piti hallussaan koko maassa, ja prikaati oli ylläpitänyt tätä asemaa lähes vuoden ajan.