tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lentopommi

Lentopommi on lentokoneesta, ilmalaivasta tai helikopterista pudotettava räjähde, joka laukeaa yleensä osuttuaan maahan tai
pienellä viivellä sen jälkeen. Lentopommi on pääasiassa ensimmäisen maailmansodan aikana kehitetty räjähde, jonka tarkoituksena on vaikuttaa vastustajaan maan päällä.
Erilaisia lentopommeja ovat muun muassa sirpalepommi, rypälepommi, painepommi, panssaripommi, tunkeutumispommi, palopommi ja syvyyspommi. Yhdysvaltojen kehittämä 13,6 tonnin bunkkeripommi läpäisee arvioiden mukaan jopa 60 metriä teräsbetonia.
Historia.
Ensimmäinen maailmansota ja edeltävä aika.
Ensimmäinen tunnettu ilmapommitus tapahtui 1. marraskuuta 1911, kun italialainen luutnantti Giulio Gavotti pudotti neljä Cipelli-tyyppistä käsikranaattia Etrich Taubensa ohjaamosta Osmanien valtakunnan joukkojen sotilasleiriin Ain Zarassa, Libyassa.
Ensimmäisessä maailmansodassa lentopommitus oli hyvin vähäistä ja pommikoneet olivat alkeellisia. Pommituksessa käytettiin lähinnä tykistöä, kuten järeitä haupitseja. Ensimmäisessä maailmansodassa saksalaiset käyttivät ilmalaivoja pommittaessa muun muassa Yhdistyneen kuningaskunnan kaupunkeja. Pommitukset olivat kuitenkin epätarkkoja, ja niihin kuoli hieman yli tuhat henkeä. Ensimmäiset lentokoneet olivat tiedustelulentokoneita, joiden lentäjät olivat aseistautuneita pistoolein. Vähitellen lentokoneisiin kiinnitettiin konekiväärejä ja ohjaamosta pudotettujen räjähteiden tilalle tuli rungon alle tai siipiin kiinnitettäviä lentopommeja. Lopulta alettiin valmistaa erityisiä pommituslentokoneita. 
Toinen maailmansota.
Toisessa maailmansodassa ilmapommitusten määrä lisääntyi ja kehitettiin uusia pommikoneita kuten Heinkel He 111, B-17 ja Junkers Ju 88. Asutuskeskuksiin kohdistuvaa pommitustekniikkaa testattiin Espanjan sisällissodassa, jossa tunnetuksi tuli erityisesti Luftwaffen vuonna 1937 suorittama Guernican pommitus. Toisen maailmansodan aikana suurimpien lentopommien massa oli tuhansia kilogrammoja ja niiden tarkoituksena oli tuhota kokonaisia asutuskeskuksia. Niitä kutsuttiin myös korttelipommeiksi niiden hävittäessä käytännössä koko korttelin kerrallaan.
Nykyään vaikuttavimpia lentopommeja ovat bunkkeripommit, joiden tarkoituksena on tuhota maahan kaivettu betoninen suoja-, varasto- tai laboratoriobunkkeri. Toisen maailmansodan aikana vastaavaan tarkoitukseen käytettiin järeitä haupitseja ja järeitä kanuunoita rautatietykkeinä esimerkiksi Sevastopolissa. Suunnitelmana oli käyttää niitä Maginot-linjaa vastaan.
Suomi käytti ilmapommitusta niin talvisodassa kuin jatkosodassakin. Talvisodassa Suomella oli hyvin vähän lentokoneita, mutta jatkosodassa Suomi käytti laajalti pommikoneita esimerkiksi Talin–Ihantalan taistelussa.
Mamadou Niang

Mamadou Hamidou Niang (s. 13. lokakuuta 1979 Matam, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Qatarin pääsarjassa pelaavaa Al-Saddia.
Ura.
Mamadou Niang siirtyi 18-vuotiaana Le Havren nuorisojoukkueesta Troyesiin. Vuonna 2003 Niang lainattiin loppukaudeksi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Metziin. Siellä hän teki 12 ottelussa 5 maalia ja auttoi Metziä palaamaan takaisin pääsarjaan kaudeksi 2003–2004. Silloinen Metz-valmentaja Jean Fernandez olisi halunnut tehdä lainasopimuksesta pysyvän siirron, mutta se kuitenkin epäonnistui ja Niang siirtyi Troyesista Strasbourgiin.
Kaudella 2004–2005 Mickaël Pagis siirtyi Strasbourgiin Niangin seuratoveriksi, jossa he myöhemmin muodostivat tehokkaan kärkiparin. He tekivät yhdessä yhteensä 27 maalia liigakauden aikana. Strasbourg selvisi Ranskan liigacupin finaalin Caenia vastaan. Strasbourg voitti ottelun, ja näin varmisti historiansa toisen liigacup-pokaalin.
Vuonna 2005 Niang siirtyi Marseilleen 7 miljoonan euron siirtosummalla. Kauden 2007–2008 päätyttyä Niang oli liigan toiseksi paras maalintekijä 18 osumallaan.
Elokuussa 2010 Niang siirtyi Marseillesta turkkilaiseen Fenerbahçeen 8 miljoonan euron siirtosummalla. Hän vietti seurassa yhden kauden tehden 29 ottelussa 15 maalia.
Syyskuussa 2011 Niang siirtyi qatarilaiseen Al-Saddiin 7.5 miljoonan euron siirtosummalla.
Maajoukkue.
Niang on edustanut Senegalia kolmesti Afrikan-mestaruuskilpailuissa, vuosina 2004, 2006 ja 2008.
Barbed wire match

Barbed wire match oli ECW:n järjestämä showpainin ottelumuoto. Otteluissa käytettävien aseiden ympärillä oli piikkilankaa ja ottelukehän köydet oli korvattu piikkilangalla. Ottelut voitettiin selätyksellä tai luovutuksella. Barbed wire match -otteluita ei enää järjestetä, koska ottelutapa johti liian usein oikeisiin loukkaantumisiin. Tunnetuimpia ottelijoita olivat Cactus Jack eli Mick Foley ja Sandman eli James Fullington.
World Press Photo

World Press Photo on riippumaton järjestö, joka sijaitsee Amsterdamissa Alankomaissa. Vuonna 1955 perustettu WPP järjestää vuosittain maailman suurimman ja arvostetuimman lehtikuvakilpailun.
Palkintoseremonia järjestetään Oude Kerkissä Amsterdamissa. Kilpailun päätyttyä voittaneet valokuvat kootaan kiertäväksi näyttelyksi, jota käy katsomassa runsaat miljoona ihmistä 40 maassa. Vuosittain ilmestyy kuudella kielellä vuosikirja, jossa esitellään voittaneet kuvat.
Vuoden lehtikuvan lisäksi kilpailussa valitaan voittajat kymmenessä sarjassa:
Järjestö tukee ammattimaista lehtikuvausta kansainvälisesti hyvin laajasti edistääkseen valokuvajournalismin kehitystä, kannustaakseen tiedon levittämistä, auttaakseen kehittämään valokuvajournalismiin korkeat ammatilliset vaatimukset ja tukeakseen vapaata ja rajoittamatonta tiedonlevitystä. Se järjestää ympäri maailmaa koulutushankkeita, kuten seminaareja, työpajoja ja vuosittain Joop Swart -mestariluokan.
World Press Photo -kilpailu.
Vuonna 1955 kilpailuun jätti 42 valokuvaajaa 11 maasta yhteensä 301 valokuvaa. Vuonna 2011 valokuvaajia oli mukana 5 691. He tulivat 125 maasta, ja valokuvien määrä oli yhteensä 108 059.
Vuoden 2011 kuvassa on hunnutettu jemeniläisnainen pitelemässä haavoittunutta sukulaista sylissään. Vuoden 2010 kuvassa on kasvoista silvottu afgaaninainen Bibi Aishasta.
Vuoden 2015 kilpailussa jouduttiin hylkäämään runsaasti kuvia väärennettyinä. Ongelmallisin on urheilusarja, jossa ei voitu jakaa kolmatta palkintoa, koska kahta lukuun ottamatta kaikista löytyi sääntöjen vastaista kuvan käsittelyä. Kaikista toiseksi viimeiselle kierrokselle päässeistä kuvista joutuu kuvaaja esittämään negatiivin ja digikuvista suoraan kamerasta tulleen tiedoston. Tällä kierroksella kuvista hylättiin manipuloinnin vuoksi parikymmentä prosenttia.
World Press Photo of the Year -voittajia.
http://www.hs.fi/kulttuuri/a1305927283309 
Kilpailua ei järjestetty vuosina 1959, 1961 ja 1970.
Merita-Nordbanken

Merita-Nordbanken oli suomalaisen Meritan ja ruotsalaisen Nordbankenin yhdistymisestä syntynyt pohjoismainen pankkikonserni. Merita-Nordbanken syntyi vuonna 1997. Vuonna 2000 siitä tuli Nordea.
Merita-Nordbankenin synty.
Vuonna 1997 suomalainen Merita-pankki yhdistyi ruotsalaisen Nordbankenin kanssa, jolloin muodostui Merita-Nordbanken. Fuusiosta syntynyt konserni oli Pohjoismaiden ja Itämeren alueen suurin pankkikonserni. Sillä oli syntyessään 6,5 miljoonaa henkilöasiakasta eli noin puolet Suomen ja Ruotsin väestöstä. PK-yrityksiä oli asiakkaina 300 000 ja suuryrityksiä yli 400.
Pankkien yhteistoiminta ennen fuusiota oli ollut vähäistä. Fuusio ei ollut kummankaan pankin kannalta välttämätön, mutta se nähtiin houkuttelevaksi. Nordbankenin vahvuuksia olivat toiminta ruotsalaisten kotitalouksien rahalaitoksena ja pk-sektorilla sekä sijoitusrahastoissa. Meritan vahvuuksia olivat kansainvälinen toiminta, suurasiakkaat, henkilö- ja eläkevakuutukset sekä elektroniset pankkipalvelut. Fuusioon houkutteli vahvuuksien ulottaminen Suomesta Ruotsiin ja Ruotsista Suomeen.
Merita-Nordbanken aloitti toimintansa vuoden 1998 alusta. Konsernin emoyhtiöksi tuli suomalainen "MeritaNordbanken Oyj". Emoyhtiön omistajat olivat pörssinoteeratut holdingyhtiöt "Merita Oyj" ja "Nordbanken Holding AB (publ)" omistusosuuksin 40 % ja 60 %. Äänivalta jaettiin 50–50 %. Pankin Suomen toiminnot jäivät konsernin tytäryhtiöön "Merita Pankki Oyj:hin".
Pankkitoimintaa uusi konserni jatkoi entisillä nimillään. Suomessa pankki toimi nimellä Merita Pankki ja Ruotsissa nimellä Nordbanken. Nimien säilyttämistä puolsivat imagosyyt ja vanhojen asiakkaiden pitäminen uuden pankin asiakkaan muutoksesta huolimatta.
Fuusiosta syntyi kertaluonteisia yhdistymiskustannuksia, mutta synergiahyötyjen uskottiin ylittävän ne. Suurin anti oli kummankin pankin vahvuusalueiden ulottaminen toisen pankin alueelle. Nordbankenista saatiin Merita Pankille vahvan vähittäispankkitoiminnan asiakaskonseptit, rahasto-osaamista ja ruotsalainen asuntolainakonsepti. Merita Pankista saatiin Nordbankeniin ulkomaantoimintojen osaamista, toimiva yksityispankki-konsepti ja elektronisen pankkitoiminnan osaaminen. Fuusio vaikutti onnistuneelta jo ensimmäisenä toimintavuonna. Toimintojen yhdistäminen oli kuitenkin hankalaa, koska pankit jatkoivat itsenäistä toimintaansa molemmissa maissa.
Nordic Baltic Holding.
Omistusyhtiöt "Merita Oyj" ja "Nordbanken Holding AB (publ)" yhdistettiin "Nordic Baltic Holdingiksi" (NBH) alkuvuodesta 2000. Yhdistäminen toteutettiin osakevaihdolla, jossa Meritan ja Nordbankenin osakkeet vaihdettiin NBH:n osakkeiksi. Tarkoitus oli saada yhtiön rakenteesta yksinkertaisempi.
Konserniin yhdistettiin jo samana vuonna tanskalainen Unibank ja norjalainen "Christiania Bank og Kreditkasse". 
Nordea.
Vuoden 2000 marraskuussa konserni otti käyttöön nimen Nordea. Uuden nimen käyttöönotto eteni siten, että Nordea-nimi korvasi paikalliset brändit "Merita", "Nordbanken", "Unibank" ja "K-Bank" joulukuussa 2001.
Suomen "Merita-pankin" liiketoiminta siirtyi monimutkaisessa yhtiöjärjestelyssä vuoden 2002 alusta yhtiölle, jonka nimeksi tuli "Nordea Pankki Suomi Oyj."
Rosenbröijer

Bröijer on Viipurin saksalainen kauppiassuku, jonka yksi sukuhaara on aateloitu nimellä Rosenbröijer.
Suvun vanhin tunnettu suomalainen jäsen Herman Bröijer saapui Viipuriin Lyypekistä vuonna 1588 ja toimi myöhemmin Viipurin pormestarina. Hänen poikansa, Inkerinmaan sotakomissaari Antonius Bröijer aateloitiin vuonna 1647 ansioistaan Nevanlinnan kaupungin perustamisessa, ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1650 numerolla 404, nimellä "Rosenbröijer".
Antonius Bröijerin sukuhaara sammui nykyisen tietämyksen mukaan mieslinjalla hänen pojanpoikansa mukana jo vuonna 1681. Vuonna 1821 Antonius Bröijerin jälkeläisiksi itseään väittäneet asikkalalaiset veljekset, majuri Carl Christian Bröijer ja majuri Adolf Johan Bröijer, onnistuivat kuitenkin kirjautumaan Ruotsin ritarihuoneen matrikkeliin suvun vanhalla numerolla. Heidät naturalisoitiin Suomen aateliin vuonna 1823 ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen vuonna 1825 sukuna numero 187.
Suvun jäseniä.
Avioliiton kautta sukuun liittyvät myös:
Isokytö

Isokytö on Järvenpään 13. kaupunginosa. Se sijaitsee parin kilometrin päässä kaupungin keskustasta koilliseen. Vuoden 2014 lopussa siellä asui 2 762 ihmistä. 
Kaupunginosassa toimii muun muassa vuonna 1986 rakennettu Mankalan koulu ja päiväkoti. Kaupunginosan lähes kaikki kadut, tiet ja polut on nimetty eri paikkakuntien (esimerkiksi Tammela, Somero ja Loppi) sekä maakuntien mukaan (esimerkiksi Uusimaa, Kymenmaa ja Ahvenanmaa). Isökytö on esikaupunkialuetta. Kaupunginosan asunnot ovat suurimmaksi osaksi rivitaloyhtiöitä tai omakotitaloja. Kerrostaloja on erittäin vähän. 
Alueella sijaitsee suuri leikkipuisto. Ulkoilumahdollisuudet ovat hyvät runsaiden jalankulun ja pyöräilyn väylien määrästä johtuen. Alueelta on lyhyehkö kävely- tai pyöräilymatka Haarajoen asemalle, josta pääsee kerran tunnissa Z-junalla Helsingin ja Lahden suuntiin. Naapurikaupunginosista löytyy useita kauppoja ja palveluita, kuten Alepa, K-Supermarket Peltola, Kotipizza ja Tokmanni.
Pahkakirjoahven

Pahkakirjoahven ("Cyphotilapia frontosa") on afrikkalaisessa Tanganjikajärvessä endeemisenä elävä kirjoahvenlaji. Sitä pidetään myös akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö.
Pahkakirjoahven on varsin suurikokoinen kala ja koiras voi saavuttaa jopa 33 cm:n pituuden naaraan jäädessä hieman pienikokoisemmaksi. Pahkakirjoahvenen ruumis on musta valkoisin pystyraidoin. Lajin evät ovat väriltään vaaleansiniset. Helpoiten pahkakirjoahvenen tunnistaa sen otsan suurikokoisesta kyhmystä, joka on yleensä koirailla hieman suurempi kuin naarailla.
Käyttäytyminen.
Pahkakirjoahvenet ovat varsin rauhallisia kaloja. Luonnossa laji esiintyy parvissa, joten akvaariossakin olisi hyvä pitää useampi yksilö. Pienemmissä ryhmissä on hyvä olla usea naaras yhtä koirasta kohden. Naaraat hautovat mätiään suussaan.
Vesiolot ja ravinto.
Pahkakirjoahvenet viihtyvät parhaiten vedessä, jonka lämpötila on 24–26 °C ja pH 8,0–9,0. Luonnossa lajin pääasiallinen ravinto ovat kalat, erityisesti "Cyprichromis"-suvun lajit kuten killiahvenet. Akvaariossa pahkakirjoahvenia voidaan ruokkia madoilla ja äyriäisillä.
Kiinanlaikkuköynnös

Kiinanlaikkuköynnös ("Actinidia kolomikta") on laikkuköynnöksiin kuuluva köynnöskasvi. Se kasvaa noin 2–4 metriä korkeaksi. Kasvutapa on rönsyilevä. Pienet valkoiset kukat puhkeavat kesä-heinäkuussa. Kasvupaikaksi sopii aurinkoinen tai puolivarjoinen. Heteet ja emit ovat eri köynnösten kukissa. Hedekasvit saavat lehtiinsä punaista ja valkoista. Kasvi tuottaa syötäviä pienehköjä vihreitä hedelmiä, jotka maistuvat hieman kiiviltä. Siksi kasvia kutsutaankin myös nimellä minikiivi.
Suomalainen lajike annikinlaikkuköynnös ("Actinidia kolomikta" 'Annikki') sekä puolalainen taddeuksenlaikkuköynnös ("Actinidia kolomikta" 'Dr. Szymanowski') ovat itsepölytteisiä, joten ne tuottavat marjoja itsekseenkin ilman erillisiä hede- ja emikasveja.
Maj-Lis Rosenbröijer

Maj-Lis Rosenbröijer (o.s. Backman, ) oli suomalainen maisema-arkkitehti.
Hän opiskeli Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa ja jatkoi opintojaan Kööpenhaminan taideakatemiassa. Hän voitti 1960-luvun taitteessa Helsingin Alppilaan rakennetusta puistosta järjestetyn suunnittelukilpailun. Vuodesta 1970 puisto on tunnettu nimellä Lenininpuisto. 1960-luvulla hän suunnitteli myös Naantalin Kultarannan puutarhan kunnostuksen ja laajennuksen, ja Saimaan kanavan rajanylityspaikan.
Hän on myös tehnyt yhteistyötä arkkitehtien ja Raili ja Reima Pietilän kanssa. Hänen suunnitelmiaan ovat Suomen New Delhin -suurlähetystön puutarha sekä Mäntyniemen puutarha. Hänen myöhäisimpiä töitään oli Nokia Oy:n pääkonttorin maisemointi Espoon Keilaniemessä.
Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli diplomi-insinööri Lars-Magnus Rosenbröijer. Heillä oli ainakin yksi lapsi.
Merimieshuone

Merimieshuone oli laitos, joka suoritti laivaväen otto- ja päästökatselmuksen, piti luetteloa merimiehistä ja suoritti merimiesten työnvälitystä, ellei kaupungin työnvälityksessä ollut merimiesosastoa. Lisäksi se kokosi tilastotietoja piirinsä aluksista ja merimiehistä sekä varojensa salliessa avusti paikkakunnan puutteessa eläviä merenkulkijoita ja heidän omaisiaan.
Merimieshuoneet perustettiin Ruotsin kauppalaivureille ja meriväelle annetulla ohjesäännöllä vuonna 1748 ja kuninkaallisella selityksellä vuonna 1752. Suomessa merimieshuoneet lakkautettiin vuoden 1938 alussa, ja niiden varat siirrettiin valtion hoitamaan merimiesten avustusrahastoon. Merimieshuoneiden arkistot siirrettiin maakunta-arkistoihin.
Suomen merimieshuonelaitos.
Suomen merimieshuonelaitos uudistettiin vuonna 1874 annetulla asetuksella. Sen mukaan merimieshuone tuli olla jokaisessa kaupungissa, jonka satamista harjoitettiin ulkomaille suuntautuvaa kauppamerenkulkua. Merimieshuoneita valvoi senaatin valtiovaraintoimikunta läänien kuvernöörien avustuksella. Kaupungeissa, jotka eivät kyenneet ylläpitämään merimieshuonetta, merimieshuoneen tehtävät hoiti maistraatti tai järjestysoikeus. Merimieshuone voitiin perustaa myös maalaiskuntaan, jos laivanisännät niin halusivat.
Merimieshuonetta johti johtokunta, johon kuului viisi merenkulun ja kaupan tuntevaa jäsentä. Johtokunnan apuna oli yksi asiamies ja tarpeellinen määrä muita palvelijoita. Johtokunnan valinta tapahtui kaupungeissa maistraatin tai järjestysoikeuden edessä ja maalaiskunnissa kunnalliskokouksen edessä. Laivanisännät saivat valita johtokuntaan kaksi jäsentä, merimieshuoneeseen kuuluvat laivanpäällysmiehet myös kaksi jäsentä ja merimieshuoneeseen kuuluvat merimiehet yhden jäsenen. Johtokunnan jäsenet valittiin neljäksi vuodeksi kerrallaan, ja johtokunta kokoontui puheenjohtajan kutsusta tarvittaessa.
Asiamiehen tuli olla purjehdusaikana joka päivä ja muulloin tarpeen vaatiessa merimieshuoneen toimistossa. Hän piti luetteloa laivoista, joiden pääisännät asuivat kaupungissa, sekä merimieshuoneeseen kuuluvista päällysmiehistä, perämiehistä, merimiehistä, konemiehistä ja lämmittäjistä. Luetteloon merkittiin henkilön nimi, syntymävuosi ja -paikka, oliko hän naimisissa vai naimaton, missä tehtävissä hän oli merellä palvellut, tiedot hänen maineestaan ja muista elinoloista.
Merimieshuoneeseen otettiin ja sen eduista pääsi nauttimaan jokainen kauppalaivalla palveleva merenkulkija, ellei häntä ollut syytetty tai rangaistu häpeällisestä rikoksesta tai ellei hän ollut niin pahamaineinen, ettei häntä sen vuoksi voitu ottaa merimieshuoneeseen. Henkilö, jota ei otettu merimieshuoneeseen, saattoi työskennellä laivoilla, mutta hän ei päässyt osalliseksi merimieshuoneen tarjoamista eduista. Laivaväkeen kuuluville merimieshuoneen jäsenille annettiin mainekirja, joka laivaan pestattaessa jätettiin laivan päällikölle.
Aiheesta muualla.
Merimieshuoneet arkistolaitoksen Portissa
Dominio

Dominio (, ) tarkoitti alkuaan jokaista Yhdistyneen kuningaskunnan merentakaista aluetta. Vuonna 1917 pidetyn imperiumin konferenssin jälkeen dominio-nimitystä käytettiin vain itsehallinnollisista Brittiläisen imperiumin (vuodesta 1931 Brittiläinen kansainyhteisö) maista. Vuonna 1947 dominio korvattiin nimityksellä Kansainyhteisön jäsen(maa) ("Member of the Commonwealth").
Dominioiden aseman Kansainyhteisössä ja suhteen Yhdistyneeseen kuningaskuntaan määritteli niin sanottu "Dominion Status", joka hyväksyttiin 1931 Westminsterin säädöksessä.
Honkajoen kirkko

Honkajoen kirkko (aiemmin "Hongonjoen kirkko") on vuonna 1812 valmistunut kirkkorakennus Kankaanpäässä, entisen Honkajoen kunnan alueella. Se on päätytornillinen, tasavartinen ja puurakenteinen ristikirkko, johon liittyy kolminivelinen torni. Kirkko edustaa arkkitehtuuriltaan kansanomaista puurakentamista, jonka muotokielessä on vaikutteita klassismista. Kirkon rakentamisesta vastasi ilmajokinen tunnettu kirkonrakentaja Salomon Köhlström. Kirkko valmistui vuonna 1812. Sisustus on monivärinen, ja se on hyvä esimerkki 1800-luvun puolivälissä voimissaan olleesta ammattikuntalaitoksen ylläpitämästä koristetaiteesta. Kirkko rakennettiin alun perin Ikaalisten saarnahuoneeksi.
Honkajoen kirkon tornin yläosa edustaa pohjalaisen renessanssityylisiä tapuleita ja ulkoseinien ulkolaudoitus puolestaan empiretyyliä. Kirkkosalin seinillä on kapiteelein varustettuja matalareliefisiä marmoroituja pilastereita. Kirkkosalissa ei ole kattolistaa. Holvin keskellä sijaitsee suuri sininen taivaspyörylä. Vaasalainen J. G. Hedman on tehnyt kirkon alttaritaulun ja sen kehyslaitteen. Alttaritaulu valmistui vuonna 1856 ja esittää Jeesusta Getsemanessa. Teuvan pitäjänmaalari Anders Gustaf Rönnlund on tehnyt ikkunoiden ja kuoriseinän draperiamaalaukset.
Kirkon 16-äänikertaiset ja 2-sormioiset urut ovat Hans Heinrichin rakentamat vuodelta 1981. Kirkon kaksi kelloa ovat vuosilta 1818 ja 1841.
Kustaa Aadolf

Kustaa Aadolf () on ollut seuraavien Ruotsin kuninkaiden ja prinssien nimi:
Kustaa Aadolf -nimisten kuninkaiden mukaan ovat lisäksi saaneet nimensä:
Ådalens IF

 
Ådalens Idrottsförening (lyh. ÅIF) on sipoolainen salibandyn erikoisseura. Seuran juniorityö on huomioitu Nuori Suomi -sinetillä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa miesten Divaria. Naisten edustusjoukkue pelaa naisten F-liigaa. ÅIF:n kotihallina toimii Ingman Areena.
Miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2019–2020 Salibandyliigaan voittamalla kevään 2019 nousukarsinnoissa Porin Karhut voitoin 1–3. Joukkue putosi liigasta heti yhden kauden jälkeen.
Papas (urheiluseura)

 
Papas on kajaanilainen salibandyn erikoisseura, joka perustettiin 1996. Naisten edustusjoukkue pelasi kausilla 2013–2014 ja 2014–2015 Salibandyliigassa. Miesten edustusjoukkue nousi kauden 2024-2025 päätteeksi Suomisarjaan voitettuaan karsinnoissa Josba II.
Jack Suchet

Jack Suchet ([su:ʃeɪ]) (10. toukokuuta 1908 Johannesburg, Etelä-Afrikka – 9. syyskuuta 2001) oli brittiläinen gynekologi ja synnytyslääkäri, joka tutki penisilliinin vaikutusta sukupuolitauteihin yhdessä Alexander Flemingin kanssa. Hän oli brittiläisen näyttelijä David Suchetin ja uutisankkuri John Suchetin isä.
Varhaiselämä.
Jack Suchet syntyi Etelä-Afrikassa. Hänen isänsä Isidor Suchedowitz oli liettuanjuutalainen siirtolainen Memelistä. Isidor Suchedowitz muutti nimensä Suchetiksi ja toivoi pojastaan liikemiestä. Jack Suchet opiskeli liiketaloutta Kapkaupungin yliopistossa.
Muutto Englantiin.
Suchet muutti vuonna 1932 Englantiin ja elätti itsensä myymällä jäätelöä Lontoon Paddingtonin rautatieasemalla, myymälä omaa vertaan ja pelaamalla bridgeä rahasta sekä tekemällä doping-testejä greyhoundien syljestä. Bridge jatkui Suchet'n harrastuksena loppuelämän. Suchet aloitti opiskelut St Mary's Hospital Medical Schoolissa vuonna 1933 ja erikoistui synnytyksiin ja gynekologiaan.
Ura.
Suchet työskenteli St Maryn sairaalan synnytysosastolla ja hänestä tuli myöhemmin sukupuolitautiosaston johtaja. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Alexander Flemingin kanssa tutkien penisilliinin vaikutusta sukupuolitauteihin. Hän työskenteli myös armeijan lääkintäjoukoissa (Royal Army Medical Corps) ja palasi myöhemmin St Mary'siin. Vuonna 1953 hän aloitti oman vastaanoton Harley Streetillä ja työskenteli tämän lisäksi Itä-Lontoon sairaaloissa.
My Way (Usherin albumi)

My Way R&amp;B-laulaja Usherin toinen studioalbumi vuodelta 1997. Albumin tuottivat LaFace ja Arista.
Forum 18

Forum 18 on norjalainen ihmisoikeusjärjestö, joka pyrkii edistämään uskonnonvapautta. Järjestön nimi juontuu ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 18. artiklasta. Forum 18 tiivistää artiklan seuraavasti:
Järjestön vuonna 2003 perustama kristillinen uutispalvelu, Forum 18 News Service, pyrkii tiedottamaan puolueettomasti, totuudellisesti ja nopeasti uskonnonvapauteen kohdistuvista uhkista ja toimista uskonnosta riippumatta. Uutispalvelu keskittyy pääasiassa entisen Neuvostoliiton valtioihin, kuten Valkovenäjään, Keski-Aasiaan ja Itä-Eurooppaan, mutta se on julkaissut raportteja myös Kosovosta, Serbiasta, Turkista, Burmasta, Kiinasta (mukaan lukien Xinjiang), Laosista, Mongoliasta, Pohjois-Koreasta ja Vietnamista.
Uutisia julkaistaan lähes jokaisena arkipäivä sekä perjantaisin viikon koosteena. Uutisia voi tilata ilmaiseksi järjestön kotivuilta, missä on myös uutisarkisto, selvityksiä eri maiden ja alueiden uskonnollisesta vapaudesta sekä artikkeleita uskonnonvapauteen liittyvistä aiheista.
Elokuussa 2005 eräs järjestölle tiedottaneista pidätettiin ja karkotettiin Uzbekistanista, mutta järjestö jatkaa maan tilanteen tarkkailua.
Usher (albumi)

Usher on R&amp;B-laulaja Usherin ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 1994. Albumin julkaisivat LaFace ja Arista.
Songs About Girls

Songs Abot Girls on will.i.amin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2007. Albumin alkuperäinen nimi oli "Keep the Beeper".
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 38.
Jääkiekon U20 SM-sarja

U20 SM-sarja, vuoteen 2020 asti Nuorten SM-liiga, on 20 joukkueesta koostuva Suomen Jääkiekkoliiton alainen nuorten jääkiekkosarja (A-juniorit eli 20 vuotiaat ja nuoremmat jääkiekkoilijat). Sarja on korkein juniorijääkiekon sarjataso Suomessa ja siinä pelaavat jokaisen 16 miesten SM-liigajoukkueen- sekä kahden Mestiksessä pelaavan joukkueen A-juniorijoukkueet. U20 SM-sarjan mestaruuspokaalina toimii Legacy Bowl, jonka kanadansuomalaisten yhteisö lahjoitti sarjan kiertopalkinnoksi keväällä 2013. Nuorten Suomen-mestaruudesta on pelattu vuodesta 1945 lähtien, joita (mestaruuksia) Tampereen Ilves on kerännyt eniten – 22 kappaletta.
U20 SM-sarjaa alempi suomalaisen juniorijääkiekon sarjataso on U20 Mestis.
Sarjajärjestelmä.
U20 SM-sarjan runkosarja pelataan 18 sarjaan osallistuvan joukkueen kesken, jonka lopputuloksena ottelumääräksi muodostuu 44 ottelua joukkuetta kohden. Jokainen joukkue osallistuu myös kahteen turnaukseen, joissa molemmissa pelataan kolme ottelua.
Kymmenen parhaiten runkosarjassa sijoittunutta joukkuetta pelaavat pudotuspeliottelut. Villi kortti -kierroksella pelataan otteluparein 7.–10. ja 8.–9. Puolivälierät pelataan otteluparein 1.–villi kortti 2., 2.–villi kortti 1., 3.–6. ja 4.–5. Välierissä parhaiten runkosarjassa sijoittunut kohtaa huonoiten sijoittuneen, kun taas vastaavasti toiseksi parhaiten sijoittunut kohtaa toiseksi huonoiten sijoittuneen. Näiden otteluparien voittajat kohtaavat loppuotteluissa, häviäjät pronssiottelussa. Villi kortti -kierroksella taas pelataan paras kolmesta -menetelmällä, joka tarkoittaa sitä, että ottelusarjan voittoon tarvitaan kaksi voittoa. Puolivälierä-, välierä- ja finaalisarjat pelataan paras viidestä menetelmällä, jolloin ottelusarjan voittoon tarvitaan kolme voittoa. Pronssimitalit voittava joukkue ratkaistaan yhdessä pronssiottelussa.
Vuonna 2008 sarjassa astui voimaan uusi käytäntö, jonka mukaan joukkueessa saa pelata neljä yli-ikäistä (eli yli 20-vuotiasta) pelaajaa. Samalla sääntöjä muutettiin siten, että Nuorten SM-liigaan voi nousta, mutta sarjasta ei voi pudota. Poikkeuksena tähän sääntöön ovat joukkueet, joiden edustusjoukkue ei pelaa miesten SM-liigaa (esimerkkinä kauden 2023–2024 Kiekko-Espoo). Lisäksi joukkue, joka on kolmatta kertaa putkeen runkosarjan viimeinen, joutuu putoamiskarsintaan. Runkosarjan viimeiseksi jäänyt joukkue joutuu karsintaan myös silloin, jos kaikki joukkueet, joiden edustusjoukkue ei pelaa SM-liigassa, sijoittuvat 12 parhaan joukkoon runkosarjassa. Kausilla 2016–2017 ja 2017–2018 sarjassa on myöskin pelannut sarjan ulkopuolisen EC Red Bull Salzburgin A-juniorijoukkue. Sen pisteet laskettiin, vaikkei se pelannutkaan täysiä sarjoja.
Palkinnot.
U20 SM-sarjan palkinnot on jaettu nykyisillä nimillään kaudesta 2010–2011 lähtien, kun Jääkiekkoliitto julkisti 62 uutta pelaajapalkintoa marraskuussa 2010.
Abstrakti olio

Abstrakti olio (, mon. "abstracta") on filosofinen käsite, joka viittaa sellaiseen olioon, joka ei ole konkreettinen, päinvastoin kuin esimerkiksi fysikaaliset kappaleet.
"Abstraktionismi" on ontologinen kanta, jonka mukaan abstrakteja olioita (tai entiteettejä yleisesti) on olemassa, ja "konkretismi" puolestaan tälle vastakkainen kanta.
Määritelmä.
Filosofit ovat erimielisiä siitä, mikä tarkkaan ottaen tekee oliosta tai entiteetistä abstraktin. Erään määritelmän mukaan olio on abstrakti, jos ja vain jos siltä puuttuu aika-avaruudellinen sijainti tai se on ajasta ja avaruudesta riippumaton. Tällöin esimerkiksi oikeus on abstrakti olio, koska se ei sijaitse missään tietyssä paikassa.
Toisen määritelmän mukaan abstrakteja ovat oliot, joilta puuttuvat kaikki kausaaliset voimat. Kausaalisella voimalla tarkoitetaan olion kykyä vaikuttaa johonkin muuhun syy-seuraussuhteen mukaisesti. Tällöin esimerkiksi tyhjä joukko on abstrakti olio, koska se ei voi vaikuttaa mihinkään toiseen olioon.
Kaikki abstraktit entiteetit ovat ei-materiaalisia, mutta kaikki ei-materiaaliset entiteetit eivät ole abstrakteja: muun muassa aistinsisällöt voidaan nähdä aika-avaruudellisina, konkreettisina ei-materiaalisina entiteetteinä.
Abstraktit oliot filosofisena ongelmana.
Abstraktit oliot ovat usein filosofisen huomion kohteena, koska ne nostavat esiin ongelmia yleisesti hyväksytyissä teorioissa. Ontologiassa abstraktit oliot ovat ongelmallisia fysikalismin ja naturalismin kannalta. Historiallisesti merkittävin ontologinen abstrakteihin olioihin liittynyt väittely on koskenut universaalien ongelmaa (muun muassa keskiajan universaalikiista).
Tietoteoriassa abstraktit oliot ovat ongelmallisia empirismin kannalta. Jos abstrakteilla olioilla ei ole sijaintia tai kausaalisia voimia, kuinka tiedämme niistä? On vaikea sanoa, millä tavalla ne vaikuttavat aistihavaintoihimme, ja silti vaikuttaa siltä, että olemme yksimielisiä useista niitä koskevista asioista. Jotkut, kuten Edward N. Zalta ja tavallaan myös Platon ideaopissaan, ovat katsoneet, että abstraktit oliot muodostavat metafysiikan ja koko filosofisen tutkimuksen keskeisimmän ja määrittävän aiheen. Jos filosofia nähdään erillisenä empiirisestä tutkimuksesta ja empiiriset kysymykset erillisinä abstrakteja olioita koskevista kysymyksistä, abstraktit oliot vaikuttavat filosofian omimmalta alueelta.
Volvo FM

Volvo FM on Volvon valmistama kuorma-auto. Valittavissa olevia moottoreita ovat D9B, D11B, D13A ja D13B. D9B:n tehovaihtoehdot ovat 300, 340 tai 380 hv, D11B:n 390 tai 430 hv. D13A:n vaihtoehdot ovat 360, 400, 440 tai 480 hv ja D13B:n 360, 400 tai 440 hv. D9B on suora 6-sylinterinen 9,4-litrainen dieselmoottori, joka saavuttaa Euro 5 -päästömääräykset SCR-teknologian avulla. D11B on 10,8-litrainen suora 6-sylinterinen dieselmoottori, ja saavuttaa Euro 5 -päästömääräykset SCR-teknologian avulla. Suora 12,8-litrainen D13A on 6-sylinterinen dieselillä toimiva moottori, joka käyttää SCR-tekniikkaa Euro 5 -päästömääräysten saavuttamiseksi. D13B-turbodieselmoottori on 12,8-litrainen suora 6-sylinterinen moottori, jossa on käytössä EGR-pakokaasukierrätys ja se saavuttaa Euro 4 -päästömääräykset.FM on tarkoitettu 18–120 tonnin kokonaisyhdistelmämassalle.
Ohjaamovaihtoehtoja on saatavilla kuusi, jotka ovat: Globetrotter XL, Globetrotter, makuuohjaamo, matala makuuohjaamo, päiväohjaamo ja miehistöohjaamo.
Zamalek SC

Zamalek Sporting Club () on egyptiläinen urheiluseura, joka tunnetaan paremmin jalkapalloseurana. Seura perustettiin vuonna 1911, jolloin sen nimi oli Kasr El-Nil vuoteen 1913 asti. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 1952 lähtien. Jalkapalloilussa joukkue on Egyptin menestyneimpiä seuroja Al-Ahlyn ohella. Lisäksi se menestynyt varsin hyvin Afrikan Mestarien liigassa ja muissa Afrikan cupeissa.
Zamalek on myös toiseksi menestynein seura Afrikassa ja yhdestoista maailmassa kansainvälisillä kentillä FIFA:n virallisissa kilpailuissa.
Ljudmyla Džyhalova

Ljudmyla Džyhalova (s. 22. tammikuuta 1962 Odessan alue) on Neuvostoliittoa edustanut ukrainalainen pikajuoksija ja viestijuoksun olympiavoittaja. Hänen päämatkansa oli 400 metrin juoksu.
Ljudmila Džigalova sijoittui vuoden 1987 universiadien 400 metrin juoksussa toiseksi ja oli samalla sijalla myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Saman vuoden Euroopan cupissa hän oli voittamassa viestijuoksua. Soulin 1988 olympialaisissa hän pääsi juoksemaan viestijuoksun alkuerissä. Neuvostoliiton voittamaan loppukilpailuun hän ei osallistunut.
Vuonna 1989 Džigalova kilpaili Neuvostoliiton viestijoukkueessa Euroopan cupissa ja maailmancupissa (sijoitukset toinen ja kolmas). Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui 400 metrillä kuudenneksi ja saavutti viestissä hopeaa. Samana vuonna hän voitti 400 metrillä ensimmäisen Neuvostoliiton mestaruutensa. Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän karsiutui niukasti 400 metrin juoksun välierissä mutta voitti kultaa viestissä, jossa hän juoksi toisen osuuden. Samana vuonna hän juoksi myös Euroopan cupin voittaneessa viestijoukkueessa. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 4 × 400 metrillä, jossa hän jälleen juoksi toisen osuuden.
Harkovassa asunut Džigalova oli pituudeltaan 176 cm ja painoi parhaina juoksuvuosinaan 62 kiloa.
Luettelo Salon kylistä

Luettelo Salon kylistä on lista Salon seudun kuntaliitoksen 2009 jälkeen Saloon kuuluvista kylistä. Luettelossa on alussa rivejä joissa lukee "yleiset alueet". Esim Iilikenmäen yleiset alueet 734-303-*-* tarkoittaa rakennuskaavan ja ohjeellisen tonttijaon sisältävän asemakaavan mitattuja yleisiä alueita, jotka voivat olla rakennuskaavateitä, toreja, puistoja tms. Esim alue 734-303-9901-1 joka sisältää suunnilleen kaikki Iilikenmäen kadut. Yleiset alueet on samanlaisia kiinteistöjä kuin muutkin, ne voivat olla yhdessä tai useassa palstassa. Yleisestä alueesta on yleensä olemassa kartta suurin osa yleisistä alueista löytyy kiinteistörekisterikartalta 
Kuntaliitoksen yhteydessä monen kylän nimi muutettiin päällekkäisyyksien vuoksi.
DIO - Distraught Overlord

Dio-distraught overlord, tai dio ~distraught overlord~ (jap.ディオ) oli vuonna 2006 perustettu japanilainen Visual-kei-yhtye. Dion musiikissa oli jopa iloisia vivahteita, mutta se ei muuta heidän Visual-kei-genreään.
Historia.
Alun perin Dio tunnettiin Baby Santa-nimisessä yhtyeessä sessiojäseninä. Myöhemmin he aloittivat uransa Diona, joka sai kokoonpanon laulaja Mikaru, kitaristit Erina ja kei ja basisti Ivy. Heillä ei ollut sinä aikoina vielä oikeaa rumpalia. Sitten vakituiseksi rumpaliksi tuli Denka. 
Vuonna 2009 syksynä, Dio ilmoitti jäävänsä tauolle, ja yhtyeen kitaristi Erina erosi. 13.3.2010 yhtye hajosi.
Theater of the Mind

Theater of the Mind on rap-artisti Ludacrisin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 24. marraskuuta 2008. Alun perin sen piti kuitenkin ilmestyä jo 21. lokakuuta 2008.
Teema.
Ludacris sanoi, että albumi on "teatterillinen". Joka kappaleessa kuuluvat äänet ovat kuin kohatauksia elokuvista. Ludacris sanoi myös, ettei albumin yhdessäkään kappaleessa ole "mukana" (feat.) ketään artistia, vaan he ovat "kanssanäyttelijöitä" (co-starring). Albumin takakannessa esim. kappaletta "Wish You Would" ei merkitä: "Wish You Would feat. T.I.", vaan "Wish You Would co-starring T.I.".
Vieraat.
Albumilla kuullaan muun muassa Lil Wayneä, The Gamea, T.I.:ta ja Jamie Foxxia. Lisäksi kappaleella "Undisputed" vierailee ammattilaisnyrkkeilijä Floyd Mayweather Jr..
Sensuuri.
Albumin kansista on tehty myös versioita, joissa Ludacrisin jalassa olevien Adidas Superstar -kenkien sivuilla olevat mustat raidat on sensuroitu piilomainonnan estämiseksi.
Listasijoitukset.
Albumi sijoittui Billboard 200 -listalla viidenneksi. Sitä myytiin 214,126 kappaletta ensimmäisellä viikolla ilmestymisestään.
Uudet julkaisut.
Kyseisellä albumilla kerrotaan myös levy-yhtiö Disturbing Tha Peacen uusista julkaisuista:
DISTURBING THA PEACE
...A NEW ERA BEGINS
The Preview Mixtape.
Ennen albumin julkaisua Ludacris julkaisi DJ Draman kanssa yhteisen "The Preview" -nimisen mixtapen.
Sibel Kekilli

 
Sibel Kekilli (s. 16. kesäkuuta 1980 Heilbronn, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänellä on turkkilaiset sukujuuret. Kekillin ura näyttelijänä alkoi vuonna 2004 naispääosasta Fatih Akınin Kultaisella karhulla palkitussa elokuvassa "Suoraan seinään". Vuosina 2011–2014 Kekilli esiintyi HBO:n televisiosarjassa "Game of Thrones" Shaen roolissa. 
Ura.
Ennen varsinaista näyttelijäuraansa Kekilli esiintyi yhdeksässä pornoelokuvassa.
Nitro Snowboards

Nitro Snowboards on yhdysvaltalainen lumilautailu- ja lasketteluvälineiden valmistaja. Yhtiö perustettiin vuonna 1990 Seattlessa, Washingtonissa. Yhtiö valmistaa lumilautoja, monoja ja siteitä. Yhtiö valmistaa lisäksi lasketteluvaatteita, pipoja, paitoja ja reppuja. Nitro Snowboards sponsoroi lumilautailijoita ja julkaisee heidän lasketteluvideoitansa
Pirjo Luoma-aho

Pirjo Päivikki Luoma-aho (s. 20. elokuuta 1960 Jyväskylä) on suomalainen näyttelijä.
Ura.
Luoma-aho valmistui Teatterikorkeakoulusta ja on kuulunut Kansallisteatterin vakituiseen näyttelijäkuntaan vuodesta 1987. Hänellä on humanististen aineiden opintoja Helsingin yliopistossa. Luoma-ahon klassikkorooleja ovat olleet Liina Suvanto "Kultaisessa vasikassa", Roxane "Cyrano de Bergeracissa", Hippolyta / Titania "Kesäyön unelmassa", "Viettelyksen vaunun" Blanche, "Näköala sillalta" -näytelmän Beatrice Carbone, "Kauppamatkustajan kuolemassa" perheen äiti Linda. Hänellä oli naispääosat elokuvissa "Lain ulkopuolella" sekä "Viola". Luoma-aho on vieraillut tv-sarjoissa ja hänellä on ollut rooleja kuunnelmissa.
Perhe.
Pirjo Luoma-aho oli naimisissa Harri Virtasen kanssa 1987–1996 ja heillä on kaksi lasta.
Euro Shopper

Euro Shopper on vuonna 1996 perustettu päivittäistavaroiden kaupan oma merkki, jota hallinnoi seitsemän eurooppalaisen vähittäismyyntiketjun yhteenliittymä AMS Sourcing B.V. Tuotemerkillä myydään noin kolmeasataa tuotetta. Euro Shopperin tunnusmerkki on ostoskärryn kuva.
Euro Shopper -tuotteita myydään 21 maassa ja niiden myynti tuotti 103 miljardia euroa liikevaihtoa vuonna 2016. Suomessa Euro Shopper -tuotteita myy Kesko (K-ryhmä).
Vuonna 2013–2014 ruotsalainen ICA, alankomaalainen Ahold ja suomalainen Kesko aloittivat Euro Shopper -tuotteiden korvaamisen omilla tuotemerkeillään: ICA Basic (ICA), AH Basic (Ahold) ja K-Menu (Kesko).
Suomessa Euro Shopper tunnetaan erityisesti energiajuomastaan, josta käytetään usein akronyymia ES.
Melvin Alvah Traylor junior

Melvin Alvah Traylor Junior (16. joulukuuta 1915–11. helmikuuta 2008 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Melvin Traylor oli chicagolaisen pankkiirin Melvin Alvah Traylorin ja Dorothy Y. Traylorin poika. Hän palveli merivoimien luutnanttina toisessa maailmansodassa Guadalcanalissa. Hän haavoittui vaikeasti Tarawan taistelussa, ja menetti toisen silmänsä sekä vammautui käteen ja ylävartaloon.
Sodan päätyttyä Melvin Traylor jatkoi työskentelyään "Field Museum of Natural History in Chicago"ssa, missä hän aloitti vuonna 1937. Vuonna 1956 Traylorista tuli museon lintuosaston apulaiskuraattori. Viimeisinä työvuosinaan hän toimi lintutieteellisen osaston johtajana. Jäätyään eläkkeelle 1980 Traylor jatkoi työskentelyään museossa emerituskuraattorina.
Hän teki tutkimusretkiä Afrikkaan (yhdessä Austin L. Randin kanssa), Etelä-Amerikkaan ja Aasiaan. Vuonna 1960 hän osallistui Himalajan retkelle, jota johti Sir Edmund Hillary. 
Traylor toimitti, yhdessä Raymond A. Paynterin, Ernst Mayrin ja G. William Cottrellin kanssa, teoksen "Checklist of Birds of the World", joka koostui 16 osasta, jotka kirjoitettiin vuosina 1934–1987. Traylor kirjoitti kymmeniä artikkeleita tieteellisiis sarjoihin. Traylor kuvaili ja nimesi joitakin uusia lintulajeja, kuten tanajoenherttu ("Cisticola restrictus") ja vihernapsijoiden suvun "Zimmerius". Oranssisilmänappari ("Tolmomyias traylori") on nimetty hänen kunniakseen.
Japanilainen teetaide

Japanilainen teetaide (, vanhastaan myös ) on taidemuoto ja henkisen oppimisen polku, joka keskittyy vihreän teen valmistamiseen ja nauttimiseen.
Teetaidetta opiskelevat opettelevat valmistamaan monia erilaisia teelaatuja. He saavat myös tietoa kimonoista, kukista ja monista muista asioista. Teetaiteen oppiminen vaatii vuosien harjoittelua. Jotkut omistavat koko elämänsä sen opettelulle ja harjoittelulle.
Historia.
Tee tuli Japaniin Kiinasta noin vuonna 700. Vuoden 729 Japanista on peräisin maininta keisari Shōmun teetarjoilusta sadalle munkille palatsissaan Narassa uskonnollisessa seremoniassa, josta teeseremonian arvellaan kehittyneen. Teestä tuli erittäin suosittu juoma, ja suosion myötä myös teen kasvatus alkoi Japanissa. 1100-luvulla "matcha" eli vihreä teejauhe alkoi olla suosittua. Teemestari Sen no Rikyū kohotti teeseremonian taidemuodoksi 1500-luvulla. Vielä nykyäänkin teetä valmistetaan siten kuin hän opetti. 1500-luvun Japanissa teetä joivat niin rikkaat kuin köyhätkin.
Teetilaisuuden rituaaleja.
Teetilaisuuden aluksi teehuoneeseen tuleva vieras katsoo japanilaista kalligrafiaa. Hän kumartuu käärön eteen osoittaen kunnioitusta tekstin kirjoittaneelle mestarille ja mietiskelee tekstin sisältöä. Kalligrafia näkyy teetaiteessa myös muilla tavoin, kuten esineiden säilytyslaatikoissa sekä esineiden luettelossa.
Joseph Veltjens

Joseph Veltjens (2. kesäkuuta 1894– 6. lokakuuta 1943) oli saksalainen liikemies ja sotilas ja ensimmäisen maailmansodan johtavia hävittäjä-ässiä 35 pudotuksellaan. Toisen maailmansodan aikana hän sai everstiluutnantin arvon. Hän toimi kutsuttuna Vierjahresplanin Hollannin talousalueen johtajana. 
Vuosina 1936–1937 Veltjens järjesti Suomesta kolme asekuljetusta Espanjan sisällissodan tasavaltalaisille "S/S Yorkbrook" -aluksella, vaikka natsi-Saksa kuului sodan vastapuolen tukijoihin. Toisen maailmansodan käynnistyttyä Veltjens tuli Suomeen elokuussa 1940 Herman Göringin lähettiläänä ja sopi Mannerheimin kanssa saksalaisjoukkojen kauttakulusta. Veltjensin tavanneen eversti Ragnar Nordströmin muistelmien mukaan saksalaiseverstillä oli mukanaan viesti suomalaisille joka kuului suomennettuna seuraavasti: ”Minulla on kunnia ilmoittaa, että Saksan valtakunnan ’führer’ ja hänen valtakunnanmarsalkkansa ovat päättäneet, että he eivät jätä Suomea Molokin ikeen alle, vaan tulevat pelastamaan Suomen”. Seuraavana päivänä hän oli esittänyt viestinsä myös presidentti Risto Rytille ja marsalkka Mannerheimille.
Veltjens oli osakkaana Hanseatica Aschpurwis &amp; Veltjens S. A. -yhtiössä, joka sai hoitaakseen Saksan ase- ja tarviketoimituksia Suomeen. Talvisodan aikana Veltjensin yhtiö toimitti Göringin määräyksestä ja salassa Neuvostoliitolta Suomeen tykkejä ja kranaatteja. 
Lokakuun alussa 1940 Suomen ja Saksan välillä tehty sopimus keskitti Saksan sotasaalista ja Wehrmachtin varastoja koskevat toimitukset Veltjensin yritykselle. Tämän yhtiön nimi oli Joseph Veltjens Waffen &amp; Munition A/G. Saksa maksoi Veltjensille jopa 25 prosentin provisiota Suomen ostamista tavaraeristä. 
Veltjens kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1943.
Edwin Long

Edwin Longsden Long (1829–1891) oli englantilainen taidemaalari, joka syntyi Bathissa, Somersetissa. Hän aloitti uransa muotokuvamaalarina. Vuonna 1857 Long matkusti taiteilija John Phillipin kehotuksesta Espanjaan, minkä jälkeen hän kiinnostui muista kulttuureista niin, että matkusti laajemmalti Espanjassa. Matkojen tuotoksena syntyi teos "Bravo el Toro" (1859). 
Longin työ sai uuden suunnan Egyptiin ja Syyriaan suuntautuneiden matkojen jälkeen, ja hän aloitti suurten historiallisten ja orientalististen töiden parissa työskentelyn.
Luettelo televisiosarjan Lilo &amp; Stitch jaksoista

Tämä on luettelo "Lilo &amp; Stitch" jaksoista. Jaksoja on yhteensä 65, ja ne on esitetty myös Suomessa vuosina 2003-2006. Yksi jakso kestää noin 20 minuuttia.
Charles Haskins Townsend

Charles Haskins Townsend (1859 Parnassus, Pennsylvania – 1944) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Vuosina 1897–1902 Townsend työskenteli Yhdysvaltain Kalastuskomissiossa (United States Fish Commission) kalastajaosaston päällikkönä. Tämän jälkeen hän toimi New Yorkin Akvaarion (New York Aquarium) johtajana Castle Gardenissa, vuodesta 1902 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1937.
Townsend oli tuottelias kirjoittaja, ja kirjoitti muun muassa kalastamisesta, valaista, hylkeistä, syvänmerensukelluksesta ja eläintieteestä.
Vuosina 1912–1913 Townsend toimi Amerikan kalastajien yhdistyksen (American Fisheries Society) puheenjohtajana. Hänen äänestettiin New Yorkin tiedeakatemian (New York Academy of Sciences) jäseneksi.
Townsend kuvaili ja nimesi linnuista meksikonpikkuliitäjän ("Puffinus auricularis") ja kookossaarensiepparin ("Nesotriccus ridgwayi").
Vampyyrin oppipoika

Vampyyrin oppipoika on Darren Shanin kirjoittamaan fantasiakauhukirjasarja "Darren Shanin tarinan" toinen osa. Se kertoo Darren Shan -nimisestä puolivampyyrista. Romaani julkaistiin englanniksi 2000 ja suomeksi 2002. Sen suomensi Kaijamari Sivill ja kustansi Tammi.
Juoni.
Darren Shan on puolivampyyri, jonka vastoin hänen tahtoaan entinen vampyyrikenraali Crespley veretti. Darren on Crespleyn oppipoika ja omaksuu vampyyrien tapoja, mutta hän on hyvin vastahakoinen ihmisveren juomisessa ja omien sanojensa mukaan "kuolee mieluummin kuin juo ihmisen verta". He liittyvät friikkisirkuksen porukkaan. Darren tutustuu siellä käärmepoika Evraan, josta tulee sittemmin yksi hänen parhaista ystävistään. Suorittaessaan päivittäisiä tehtäviään Evra ja Darren törmäävät 16-vuotiaaseen Sam Grestiin ja he kolme ystävystyvät. Darrenin ja Samin seikkaillessa hylätyllä rautatieasemalla he törmäävät luontoaktivistiin J.V:en, josta heille aiheutuu myöhemmin paljon ongelmia. Friikkisirkuksen näytöksen loppupuolella J.V vapauttaa susimiehen, joka repii häneltä kädet kokonaan irti ja lopulta päätyy metsästämään Darrenia ja Samia. Sam on kuolemaisillaan, kun susimies alkaa raadella häntäkin, mutta Darren selviytyy hengissä, kun Crespley pelastaa hänet viime hetkellä. Darren juo Samin kuiviin ja osa Samin sielusta siirtyy sitä kautta Darreniin.
Pop-musiikkia

Pop-musiikkia on Neljä Baritonia-yhtyeen singlejulkaisu vuodelta 1997. Single saavutti platinalevyn rajan vuonna 1998. Kappaleeseen julkaistiin Tommi Pietiläisen ohjaama video.
Art Garfunkel – Across America

Art Garfunkel – Across America on Art Garfunkelin konserttitaltiointi New Yorkin Ellis Islandilla vuodelta 1996. Konsertti pidettiin kolmena peräkkäisenä iltana. Across America on Garfunkelin ainoa virallinen taltioitu konsertti, ja se pidettiin hänen 12-vuotisen Amerikan läpikävelynsä päättymisen kunniaksi, johon myös nimi viittaa. Se on myös Garfunkelin ensimmäinen soolouran konsertti, jossa hän laulaa Simon &amp; Garfunkel -duon lauluja.
Konsertti teemoittuu matkustamiseen, juuriin, identiteetin etsintään ja oikeudenmukaisuuteen. Laulaja-lauluntekijä selvittää musiikkikappaleiden väleissä matkan nostamia ajatuksia ja kertoo avoimesti vaiheistaan ja näkemyksistään maailmanmenosta yleensäkin. Art kertoo juttuja myös suhteestaan Paul Simoniin ja kaksikon keskinäisestä köydenvedosta duon alkuvuosilta. Vierailevina tähtinä ovat James Taylor ja Michael Brecker, joka soittaa saksofonia ensimmäisessä ja viimeisessä kappaleessa. Myös Garfunkelin vaimo Kim Cermak laulaa taustalla ja niin ikään heidän poikansa James esiintyy myös.
Konsertti on julkaistu CD:nä, VHS:nä ja DVD:nä. CD ei sisällä "Cecilia"-kappaletta, mutta siinä on kappaleet "I Only Have Eyes For You" sekä "I Will", jotka taas puuttuvat DVD:ltä ja VHS:ltä.
Kyösti Käyhkö

Kyösti Käyhkö (27. huhtikuuta 1912 Pietari – 13. lokakuuta 1973) oli suomalainen näyttelijä, sanoittaja ja järjestäjä.
Käyhkö näytteli työväenteattereissa Kajaanissa, Kotkassa ja Helsingissä sekä kaikkiaan 44 elokuvassa. Elokuvaroolit olivat pieniä, muistettavimpia rooleja kahdessa Valentin Vaalan ohjaamassa elokuvassa: konnaroolit elokuvissa "Dynamiittityttö" (1944) ja "Omena putoaa..." (1952) sekä konttoripäällikkö Suonperän osa elokuvassa "Yövartija vain..." (1940). Hän toimi järjestäjänä muutamassa Suomen Filmiteollisuuden ja Suomi-Filmin elokuvassa. Hän kirjoitti myös laulunsanoituksia pakinoita ja kuunnelmia, ohjasi harrastajanäyttämöillä ja toimi Mustikkamaan kesäteatterin johtajana.
Kyösti Käyhkön isä oli junailija Juho Käyhkö, joka oli näyttelijä-teatterinjohtaja Aku Käyhkön veli. Kyöstin äiti oli Aina Lovisa (os. Palmros). Kyösti oli keskimmäinen kolmesta neljän vuoden välein Pietarissa syntyneestä veljeksestä. Vanhin 1908 syntynyt veli Kavo Käyhkö perusti Cultor Oy -nimisen rakennus- ja asfalttifirman. Nuorin veli, 1916 syntynyt Kauko Käyhkö oli Kipparikvartetin keulahahmona tunnettu laulaja-näyttelijä. Kauko Käyhkö teki myös pitkän uran elokuvissa ja teatterissa. Juho ja pojat muuttivat Helsinkiin alkuvuodesta 1917.
Kyösti Käyhkön vaimo oli Kaisu (os. Koivunen). Heillä on yksi poika Kimmo, jolle kummisetä Kauko teki 5-vuotissyntymäpäiväksi tunnetun lastenlaulun "Kimmon Puuhevonen".
Kristina Lugn

Gunhild Bricken Kristina Lugn (14. marraskuuta 1948 Tierp – 5. toukokuuta 2020) oli ruotsalainen runoilija ja näytelmäkirjailija.
Lugn valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1972 ja julkaisi samana vuonna ensimmäisen runokokoelmansa ("Om jag inte"). Lungin läpimurtoteos oli 1983 ilmestynyt "Bekantskap ösnkas med äldre bildad herre". Lapsen näkökulmasta on kirjoitettu "Percy Wennerfors" (1972).
Lugn sai elämänsä aikana useita palkintoja, kuten Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1989. Hänet valittiin 5. lokakuuta 2006 Ruotsin akatemiaan.
Hän johti Tukholmassa Teater Brunnsgatan Fyraa, jonka perusti alun perin näyttelijä Allan Edwall. Lugn teki myös keskusteluohjelmaa "Kristina Lugns bokcirkel", jota on esitetty Suomessa nimellä "Ruotsalainen lukupiiri".
Nadim Thabet

Nadim Thabet (s. 10. lokakuuta 1984 Tripoli, Libya) on libyalais-tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa ES Sahelia.
Ura.
Thabet aloitti uransa Zeramdinessa, josta hän siirtyi myöhemmin ES Saheliin. Kaudella 2007–2008 Thabet nousi Sahelin toiseksi varamaalivahdiksi Aymen Mathlouthin ollessa ykkösmaalivahti. Thabet siirtyi kuitenkin kesken kauden lainalle Stade Gabésieniin, jossa hän pelasi kauden loppuun asti. Kaudella 2008–2009 Thabet lainattiin Jendouba Sportiin, jossa hän oli joukkueen ykkösmaalivahtina. Jendouba Sportin pudottua kauden päätteeksi sarjatasoa alemmaksi Thabet siirtyi kesällä 2009 lainalle Stade Tunisieniin, jossa hän oli kaudella 2009-2010 varamaalivahtina.