Ahtubinskin lentotukikohta

Ahtubinskin lentotukikohta (, ; kansallinen lentopaikkatunnus: ЬРВХ), on lentotukikohta Venäjä Astrahanin alueella. Se on tunnettu erityisesti siellä toimivasta, Venäjän asevoimien käyttöön tulevien sotilaslentokoneiden testaamisesta ja sotilaallisten järjestelmien kehittämiseen osallistumisesta. Tukikohta sijaitsee Ahtubinskin kaupunkin kyljessä; lentotukikohtaan on kolme kilometriä Ahtubinskin keskustasta. Tukikohdan uusi 4 000 metriä pitkä ja 60 metriä leveä kolmas kiitotie otettiin käyttöön keväällä 2013.
Tukikohdassa toimii "929. Venäjän puolustusministeriön V. P. Tškalovin valtiollinen lentotestauskeskus" (, lyhenteitä käyttäen ( tai 929 GLITs; sotilasyksikkö 15650), eli tiivistäen Venäjän valtion koelentokeskus. Lentokeskus on nimetty koelentäjä, Neuvostoliiton sankari Valeri P. Tškalovin mukaan. 
Lentokoneiden testaus- ja koulutuskeskuksena toimivan tukikohdan lentokalusto on hyvin monipuolinen. Koelentokeskuksen tyypillistä toimintaa on esimerkiksi uusien lentokoneiden, helikoptereiden ja niiden järjestelmien sekä aseiden, maatuen ja lennon tukijärjestelmien samoin kuin miehittämättömien lentolaitteiden (UAV) testaaminen, samoin kuin järjestelmäpäivitysten koekäyttö. Koelentokeskus on samalla myös koulutuskeskus. 929 GLITs:n lentokalustoa ovat muun muassa: Antonov An-12BK/PPS, Antonov An-26KPA, Antonov An-72, Antonov An-124, Iljušin Il-76MD, Suhoi Su-27/27SM/SM3/UB/UP, Mikojan MiG-29SMT/UBM, MiG-31BM, Suhoi Su-24M/Suhoi Su-25SM3, Suhoi Su-30SM, Suhoi Su-34, Suhoi Su-35, Suhoi Su-57 (T-50-2 PAKFA) ja Jakovlev Jak-130 (harjoitushävittäjä). Miehittämättömistä sotilaallisista ilma-aluksista esimerkiksi kehitteillä olevan Suhoi S-70 (Ohotnik-B):n testausta on tehty Ahtubinskissa.
Historiaa.
Venäjän valtion koelentokeskuksen historia alkaa vuodesta 1916, ja ensimmäisen oman lentokentän se sai toimintaansa varten vuonna 1920; yksikkö toimi aluksi Moskovassa. Vuosina 1932-1935 koelentokeskus muutti Štšolkovoon, jonne rakennettiin uusi lentokenttä. Vuonna 1940 - sodan lähestyessä Moskovaa - ilmavoimien tutkimusinstituutin nimellä kulkeva koelentokeskus muutti Jekaterinburgin (Sverdlovskin) Koltsovon lentokentälle. Tammikuussa 1943 tutkimusinstituutti palasi Štšolkovoon. Kolme instituuttia yhdistettiin toukokuussa 1944 valtiolliseksi ilmavoimien tieteelliseksi ja testauslaitokseksi (GosNII VVS KA). Laitoksen palveluksessa oli yli 2 500 sotilas- ja 1 050 siviilityöntekijää.
Ensimmäinen Neuvostoliitossa testattu suihkukone oli sotasaaliiksi saatu Messerschmitt Me-262, mikä auttoi suihkumoottorikäyttöisten neuvostoliittolaisten koneiden kehittelyä. Esimerkiksi lokakuussa 1946 saatiin valmiiksi sittemmin MiG-9 -suihkukoneena tunnetun konemallin testit. Vuosina 1960-1961 laitoksen kotipaikka siirrettiin Ahtubinskin, jonne oli jo vuonna 1949 perustettu ja siirretty osa testaus- ja koelentotoiminnoista. Tämä siirros oli yhteydessä rakettitekniikan nopeaan kehittymiseen, joka oli päässyt vauhtiin jo sotasaaliiksi saatujen V-1 ja Henschel-136 -ohjusten myötä. Osia ilmavoimien koelento- ja testaustoiminnoista sijoitettiin myös muualle (toimipisteet olivat: Štšolkovo/Tškalovsk, Vladimirovka/Ahtubinsk, Volsk ja Feodosija). 1960- ja 1970-luvulla testattiin myös avaruuslentoihin liittyviä tarpeita.
"(Historiaosuus kaipaa jatkoa 1970-luvusta-)"