Dave Forestfield

Dave Forestfield (oik. Tatu Metsäpelto) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja. Hänet on palkittu vuosina 2018 ja 2015 Finnish Blues Awardilla parhaasta kappaleesta "Me and My Bible (We're The Devil)" ja "I Believe The Change Will Come", sekä Nashvillessa Yhdysvalloissa Defy Film Festivalilla parhaasta elokuvamusiikista vuonna 2016 elokuvaan "Body Language Zone".
Forestfield on julkaissut yhdeksän soololevyä, joista viimeisin on nimeltään "Skull" (2021). Lisäksi hän on tehnyt yhteislevyjä, säveltänyt materiaalia ja tuottanut levyjä muille artisteille sekä esiintynyt vierailijana.
Forestfiedin musiikissa kuulee vivahteita soulista, bluesista, countrysta, gospelista, varhaisesta popista ja rock'n'rollista sekä paikoin myös jazzista. Hänen kappaleissaan rennon laidback groove yhdistyy tunnistettavalla äänellä kerrottuihin tarinoihin.
Esikoisalbumin Continental Dinner julkaisi Propaganda Records syksyllä 2009. Seuraava albumi Worn Out Dreams ilmestyi 5. toukokuuta 2010. Vuoden 2013 albumilta Wasteland Teens ilmestyi sinkkuna ja videona. Finnish Blues Awardsin voitolla palkitulla sinkulla ja videolla I Believe The Change Will Come esiintyy myös Jo’ Buddy. Levyt jakelee Playground Music. Vuodesta 2013 hän on esiintynyt myös duona Jarkka Rissanen &amp; Dave Forestfield, jolta on julkaistu kaksi albumia, 2015 on "Songs our mama taught us" sekä 2019 "13 Gates". Metsäpellon pojat Aarni ja Jaakko soittavat hard rock -yhtye Block Busterissa.
Continental Dinner.
Dave Forestfieldin musiikki on tyylillisesti omintakeisen laidback, lyriikkapainotteinen olematta siltikään kokonaisuutena retroa. Taustoista huolehtii laaja-alainen orkesteri, jonka taustat ovat mm. Tehosekoitin-, Aavikko-, Syksy- ja Mickey And The Students -yhtyeissä, joista jälkimmäisessä Dave itsekin toimii muusikkona, tuottajana sekä säveltäjänä.
Worn Out Dreams.
Kuten edeltäjänsä, myös "Worn Out Dreams" on kokonaisuus, jonka musiikilliset esikuvat ovat pääasiassa 1940-, 1950- ja 1960-lukujen country-, soul- ja bluestraditiossa. Kappaleet ovat tällä kertaa enemmän tulkinnan keskiössä. Vierailijoiden lisäksi mukana ovat nyt myös haitaristi Anssi Huotari ja omaa jazztrioaan luotsaava Pauliina Pohjolainen.
Party Music For Wasteland Teens.
Party Music For Wasteland Teens ilmestyi 18. lokakuuta 2013. Kyseessä on teemalevy, jonka näyttämönä on paikka, jossa toisen menetys on toisen menestys ja toisen onni on aina toiselta pois. Levy sisältää 15 kappaletta. Joukossa on yli 7-minuuttinen "Boy With a Plan", mainittu tuttu tarina kuinka yhden unelman toteutuminen murskaa toisen unelman. 
Loyal Till The Bitter End.
Singlenä ja videona albumilta ilmestyi 28. marraskuuta 2014 duetto Jo’ Buddyn kera nimeltään "I Believe The Change Will Come". Kappaleesta tekijä sai Finnish Blues Awards -palkinnon 2015. 
Albumilla singer-songwriter liikkuu amerikkalaisen juurimusiikin kentällä käyttäen sitä oman ilmaisunsa pohjana. Forestfieldin humoristinen puoli tulee vahvimmin esiin kappaleissa "Big Wheels" ja "Lock Up Your Heart", kun taas yksin esitetty "Before Our Time" on kuin kaukaa tulevaisuudesta esitetty vastine John Lennonin "Imaginelle". Paikoin kryptisen tarinankerronnan ja jopa psykedeelisten vivahteiden vastapainona "Shining Trees" ja "I Believe The Change Will Come" hyödyntävät gospelin selkeää ilmaisua. Forestfieldin poliittiset ajatukset saavat tilaa varsinkin kappaleissa "Hollow Log" ja "Matthew Mills". Albumin pohjimmainen ajatus on lojaalisuus aina katkeraan loppuun saakka.
Nobody's World.
14 kappaleen levy vuodelta 2017. Avausraita Me And My Bible (We're The Devil) voitti Finnish Blues Awardsin Vuoden kappale -palkinnon tammikuussa 2018. Tämä oli 2. kerta, kun Foresfield voitti kyseisen palkinnon. Levy noteerattiin korkealle alan johtavassa julkaisussa Blues Matters (UK). Levyllä Foresfield soittaa itse lähes kaikki instrumentit rumpuja lukuun ottamatta.
Footsteps In The Snow.
Tämä 2018 julkaistu levy sisältää useita cover-esityksiä, joista Hank Williamsin klassikko You Win Again nostettiin useissa arvioissa levyn levyn parhaaksi raidaksi sen uusia ulottuvuuksia tuovan mollisovituksen ansiosta. Se ja versionti The Beatlesin "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band" -klassikosta on molemmat julkaistu myös musiikkivideoina. Jerry Jeff Walkerin sävellys "Maybe Mexico" julkaistiin digisinglenä.
Skull.
12 originaalista sävellyksestä koostuvalta levyltä "Skull" (2021) julkaistiin myös kaksi EP:tä, "Brighter Light Somewhere" sekä "Fantasy Living Boy". Kummankin EP:n nimikappaleet ovat albumilta, mutta loput raidoista uudelleensovitettuja traditionaaleja sekä osa lainakappaleita mm. Randy Newmanilta ja Delbert McClintonilta. Forestfield on tällä albumilla sekä molemmalla EP:llä jakanut tuottajavastuun J-P Hautalammen kanssa. Useissa arvioissa levyä on pidetty Forestfieldin parhaimpana kokonaisuutena. Albumi sisältää ensimmäistä kertaa myös yhden instrumentaalikappaleen, "Hill Country Hop".