Grumentum

Grumentum (lat.; ) oli antiikin aikainen kaupunki Lucaniassa Italiassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Grumento Novan kaupunkia eli aiempaa Saponaraa.
Grumentum oli yksi Lucanian sisäosan merkittävimmistä keskuksista. Se tunnetaan historiassa tapahtumapaikkana sekä toisessa puunilaissodassa että liittolaissodassa, joiden aikana se oli vahva linnoitus. Myöhemmin siitä tuli roomalainen "colonia" eli sotilassiirtokunta. Kaupunki hylättiin varhaiskeskiajalla, jolloin asukkaat siirtyivät Saponaraan.
Maantiede.
Grumentumin kaupunki sijaitsi Aciris (nyk. Agri) -joen ylälaaksossa joen oikealla rannalla, noin 1,5 kilometriä itään nykyisestä Grumento Novasta ja noin 50 kilometriä etelään nykyisestä Potenzasta. Kaupungin arkeologinen alue on kukkulalla nykyisten Agri- ja Sciaura-jokien välissä. Kaupungin kautta kulki Via Herculia.
Tämä sijainti sopii hyvin yhteen "itinerariumien" antamien etäisyyksien kanssa, ja erityisesti "Tabula Peutingerianaan", joka ilmoittaa matkan Potentiasta (nyk. Potenza) Anxiaan (nyk. Anzi) olleen 15 roomalaista mailia eli noin 22 kilometriä ja sieltä Grumentumiin 18 mailia eli noin 27 kilometriä. Koska monet muut tämän alueen etäisyys- ja asemapaikkamerkinnät ovat turmeltuneita tai epävarmoja, tämä tieto on erityisen tärkeä Lucanian topografialle. Kaupungin keskeinen sijainti Aciriksen laakson yläosassa selittää sen sotilaallisen merkityksen.
Historia.
Grumentumin sisämaassa olevasta sijainnista käy selväksi, ettei se ollut alkuperältään kreikkalainen siirtokunta, vaan epäilemättä alkuperäinen lucanialainen kaupunki. Sen perustaminen ajoitetaan noin vuoteen 550 eaa.
Kaupunkia ei mainita historiassa ennen toista puunilaissotaa. Kaupungin nimi esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 215 eaa., jolloin karthagolainen sotapäällikkö Hanno kärsi tappion sen muureilla Tiberius Sempronius Longuksen johtamia roomalaisia vastaan. Vuonna 207 eaa. Hannibal itse, lähdettyään talvileiristään Bruttiumista ja marssittuaan Lucaniaan, perusti leirinsä Grumentumiin, missä konsuli Gaius Claudius Neron johtamat roomalaisjoukot kohtasivat hänet ja aiheuttivat hänelle pienen tappion.
Grumentum näyttää tuolloin olleen yksi niistä lucanialaiskaupungeista, jotka olivat liittyneet Karthagon puolelle, ja näin kaupunki oli siis Hannibalin hallussa. Karthagolaiset kuitenkin menetettivät tai hylkäsivät sen pian tämän jälkeen. Seuraavan kerran Grumentumista kuullaan liittolaissodan aikana vuonna 90 eaa., jolloin se esiintyy vahvana ja tärkeänä kaupunkina, johon Rooman preettori Licinius Crassus vetäytyi kärsittyään tappion lucanialaiskenraali Marcus Lamponiukselle. Seneca nuorempi ja Macrobius kertovat anekdootin, jonka perusteella kaupunki olisi myöhemmin joutunut liittolaisten haltuun ja kestänyt Rooman pitkän piirityksen.
Kaupunki tuli Rooman haltuun 50-luvulla eaa. Tämän jälkeen se vaikuttaa säilyttäneen asemansa yhtenä harvoista sisä-Lucanian edelleen kukoistaneista paikoista. Grumentumista tuli roomalainen "colonia" eli sotilassiirtokunta viimeistään Augustuksen aikana. Toisaalta se mainitaan myös "municipiumina"; Strabon taas kutsuu sitä pieneksi paikaksi (), ja "Liber coloniarum" luettelee sen niiden Lucanian kaupunkien joukossa, joilla oli vain "praefecturan" asema. Eräs piirtokirjoitus kuitenkin vahvistaa sen, että se oli jossakin vaiheessa saanut "colonian" arvon; muut piirtokirjoitukset, joissa mainitaan sen neuvosto ja eri virkamiehet, sekä rakennusten rauniot todistavat, että se oli Rooman valtakunnan aikana huomattava paikka. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Grumentinus".
"Itinerariumit" todistavat kaupungin säilyneen olemassa 300-luvulle saakka, ja kirkolliset lähteet kertovat sen olleen piispanistuin vielä paavi Gregorius Suuren aikaan. Kaupunki kärsi saraseenien hyökkäyksistä 500-luvulla, minkä seurauksena se alkoi autioitua. Antiikin aikainen paikka hylättiin lopullisesti Leo VIII:n aikana 900-luvulla, jolloin asukkaat siirtyivät nykyisen Grumento Novan paikalle. Uusi asutus tunnettiin alun perin nimellä Saponara ja sittemmin Saponara di Grumento. Se on nimetty uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan ”Uudeksi Grumentumiksi” nykyaikana. Antiikin aikaisen kaupungin jäännöksiä on tutkittu 1600-luvulta saakka.
Rakennukset ja löydökset.
Grumentumin asemakaavassa oli kolme pääkatua ja lukuisia pienempiä katuja. Kaupunki oli ympäröity noin kolme kilometriä pitkällä muurilla, jossa oli kuusi porttia. Osa muureista oli tehty "opus reticulatum" -muuraustyylillä. Kahden piirtokirjoituksen perusteella muuri kunnostettiin vuonna 57 eaa.
Kaupungista on kaivettu esiin muun muassa forum pylväikköineen, basilika, curia eli paikallisen neuvoston kokouspaikka, comitium ja kolme temppeliä. Yksi temppeleistä oli omistettu Harpokrateelle. Kaupungin raunioihin kuuluu myös patriisinen domus, kylpylä, amfiteatterin jäänteitä, lukuisten muiden rakennusten perustuksia ja seinien osia sekä päällystettyjä katuja. Paikalta on löydetty myös monia piirtokirjoituksia, rahoja, koruja ja muita pienesineitä.
Kaupungin roomalainen teatteri sijaitsee kahden suuren pohjois–etelä-suuntaisen kadun välissä. Sen katsomo ("cavea") rakennettiin ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Näyttämörakennus rakennettiin 100-luvulla ja jälleenrakennettiin 300-luvulla. Teatteri kaivettiin esiin vuosina 1956–1957 ja se kunnostettiin vuosina 1964–1967.