tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Beit Liqya

Beit Liqya () on pikkukaupunki Palestiinan Länsirannalla Ramallahista lounaaseen lähellä Israelin rajaa. Sen asukasluku oli vuonna 2024 arviolta 10 679.
Maantiede.
Beit Liqya sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Ramallah’n kuvernementissa noin 13,5 km Ramallah’n kaupungista lounaaseen. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 289 metriä. Sen naapuripaikkakuntia ovat Beit Anan ja Beit Ur al-Foqa idässä, Kharbatha al-Misbah pohjoisessa, sekä Beit Sira ja Beit Nuba lännessä. Lähellä kulkee Israelin Länsirannan turva-aita, joka kulkee osittain myös kaupungin maiden poikki.
Keskimääräinen vuotuinen sadanta paikalla on 579,4 mm. Vuoden keskilämpötila on 18 °C.
Historia.
Beit Liqyan nimen merkityksestä on esitetty useita teorioita. Kirjaimellisesti se tarkoittaa kokoontumistaloa. Tämä on liitetty esimerkikis tarinaan paikasta islamilaisten armeijoiden komentajien kokoontumispaikkana. Toisaalta sen on sanottu myös viitanneen henkilönnimeen al-Liqyani.
Palestine Exploration Fundin 1880-luvulla julkaisema "Survey of Western Palestine" kuvaili paikkaa pienenä kylänä kukkulan juurella. Se mainitsee myös sen nimen viittaavan mahdollisesti Vanhan testamentin Elteken kaupunkiin.
Oslon rauhanprosessin yhteydessä vuonna 1995 kaupunki jaettiin alueisiin B ja C. Ensimmäisellä siviiliasioista vastaa palestiinalaishallinto ja Beit Liqyassa se käsittää suurimman osan kaupungin rakennetusta alueesta. Suurin osa kaupungin maa-alueesta on kuitenkin aluetta C, jota hallitsee Israel.
Väestö.
Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan Beit Liqyan asukasluku oli vuonna 2024 10 679. Vuonna 2007 asukasluku oli 7 247.
Zababida

Zababida () on pikkukaupunki Palestiinan Länsirannalla. Sen asukasluku oli vuoden 2024 arvion mukaan 4 871 ja sen asukkaiden enemmistö on kristittyjä.
Maantiede.
Zababida sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Jeninin kuvernementissa noin 15 kilometriä Jeninin kaupungista kaakkoon.
Historia.
Nykyisen kylän perustivat paikalle muuttaneet kristityt heidän ostettua maata muslimeilta. Ensimmäiset asukkaat olivat otodokseja ja he rakennuttivat Pyhän Yrjön kirkon vuonna 1874. Myöhemmin rakennettiin myös katolinen Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko. Palestine Exploration Fundin 1880-luvulla julkaisema "Survey of Western Palestine" kuvaili paikkaa lyhyesti keskikokoisena kylänä.
Väestö.
Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan Zababidan asukasluku oli vuonna 2024 4 871. Noin 75 % paikallisista on kristittyjä. Monet ovat muuttaneet ulkomaille.
Lähellä vain parin kilometrin päässä sijaitsee Jeninin amerikkalainen yliopisto ("Arab American University").
Kaikenkarvainen Charlie (animaatiosarja)

Kaikenkarvainen Charlie () on yhdysvaltalainen piirrossarja, jota esitettiin vuosina 1996–1998. Siinä on yhteensä 40 puolen tunnin jaksoa. Se perustuu Don Bluthin vuoden 1989 animaatioelokuvaan Kaikenkarvainen Charlie. Sarja sijoittuu toisen elokuvan jälkeen. Useimmat elokuvien ääninäyttelijät esittivät roolinsa sarjassa, mukaan lukien Dom DeLuise, Ernest Borgnine, Charles Nelson Reilly, Bebe Neuwirth, Sheena Easton ja Adam Wylie. Steven Weber toimitti Charlien äänenä sarjassa korvaten elokuvissa näytelleet Burt Reynoldsin ja Charlie Sheenin. Sarjan finaalina toimii suoraan videolle julkaistu Kaikenkarvaisten koirien joulu.
Juoni.
Kaikenkarvainen Charlie 2 -elokuvan tapahtumien jälkeen Charlie ja Itchy asuvat San Franciscossa suojelusenkeleinä. Jokaisessa jaksossa Annabelle antaa heille tehtävän, ja vaikka he yrittävät aina tehdä sen oikein, he joutuvat jatkuvasti kiusallisiin tilanteisiin. Myös Charlien kaksinaamainen vihollinen Carface ja hänen apulaisensa Killer – joka palaa ensimmäisestä elokuvasta – esiintyvät, samoin kuin Charlien ystävät: irlanninsetteri Sasha; whippet-enkeli Annabelle ja ihmispoika David. Sarjassa esitellään myös kaksi uutta hahmoa: Bess, palkittu, puhdasrotuinen näyttelykoira ja Itchyn romanttinen ihastus ja Belladonna, Annabellen demoninen serkku.
Miriana Conte

Miriana Conte (s. 17. joulukuuta 2000) on maltalainen laulaja. Conte valittiin 8. helmikuuta 2025 maltalaisessa "Malta Eurovision Song Contest" -laulukilpailussa edustamaan Maltaa Eurovision laulukilpailuun 2025 kappaleella ”Serving” (alk. ”Kant”). Conte oli aiemmin osallistunut maan euroviisukarsintaan "Malta Eurovision Song Contest" -kilpailuun vuosina 2017 kappaleella "Don’t Look Down", 2018 kappaleella ”Rocket”, 2022 kappaleella ”Look What You’ve Done Now” ja 2024 kappaleella ”Venom”.
Musiikki on ollut olennainen osa Conten elämää viisivuotiaasta lähtien, kun hän aloitti laulutunnit ja kehitti nopeasti intohimon esiintymiseen. Vuonna 2017, ollessaan vain 16-vuotias, hän pyrki ensimmäistä kertaa edustamaan Maltaa Euroviisuissa.
Conte ei ole vieras televisioitujen musiikkikilpailujen maailmassa, sillä hän on osallistunut X Factor Maltan kilpailuun kahdesti – ensimmäisen kerran vuonna 2018 osana ryhmää ja toisen kerran vuonna 2019 sooloartistina. Hän oli myös mukana perustamassa tyttöbändiä nimeltä 4th Line, joka pääsi finaaliin, mutta Conte jätti bändin vuonna 2019. 
Conte on myös vahva LGBTQ+ -yhteisön tukija, ja vuonna 2019 hän oli mukana Maltan Pride-viikon teemakappaleen "Roll the Dice" tallentamisessa, joka oli omistettu yhteisön tukemiselle. Vuonna 2023 hän sai ADHD-diagnoosin.
Ydinnappi

Ydinnappi on kuvainnollinen termi, jolla kuvataan valtaa käyttää ydinaseita. Todellisuudessa minkään ydinasevaltion ydinaseita ei voi laukaista niin yksinkertaisesti kuin yhtä nappia painamalla, mutta mediassa ja populaarikulttuurissa ”ydinnapin painamisella” viitataan ydinhyökkäyksen aloittamiseen.
Ilmauksen käyttö.
1. tammikuuta 2018 Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un sanoi, että hänen pöydällään on ydinnappi koko ajan. Yhdysvaltain presidentti Donald Trump vastasi seuraavana päivänä Twitterissä, että hänelläkin on nappi, mutta se on isompi, vahvempi ja oikeasti toimii. Uhittelusta syntyi pohdintaa, onko tuollaista nappia oikeasti olemassa, mutta ei ole.
Todellinen laukaisu.
Ydinaseiden laukaisuprotokolla vaihtelee valtioittain, mutta se on aina monivaiheinen prosessi. Siihen tarvitaan valtionpäämiehen tai muiden laukaisusta vastuussa olevien henkilöiden päätös sekä laukaisukoodeja. Joissain ydinasevaltioissa valtionpäämiestä seuraa aina ydinasesalkku, jolla voidaan antaa komento ydinaseiden laukaisemisesta. Ydinaseiden käytön valtuutusviesti ja laukaisukoodit välitetään salattuja yhteyksiä pitkin viimein laukaisupaikalle, kuten ohjussiilolle tai ydinsukellusveneeseen. Kun kaikki varmistusprotokollat on käyty läpi ja käskyn aitoudesta ollaan varmoja, voi laukasupaikan henkilökunta toteuttaa käskyn. Esimerkiksi Yhdysvalloissa siilossa tarvitaan kaksi henkilöä, jotka kääntävät avaimiaan laukaisun aloittamiseksi.
Grant Fisher

Grant Jackson Fisher (s. 22. huhtikuuta 1997 Calgary, Kanada) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija. Hän on kaksinkertainen olympiamitalisti sekä 3 000 metrin ja 5 000 metrin lyhyiden ratojen maailmanennätyksen haltija.
Fisher sijoittui Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 yhdeksänneksi 1 500 metrin juoksussa. Hän karsiutui saman matkan alkuerissä Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 5 000 metrin juoksussa 2017.
Fisher sijoittui vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa viidenneksi 10 000 metrillä ja yhdeksänneksi 5 000 metrillä. Hän juoksi 5 000 metrin sisäratojen Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian ennätyksen 12.53,73 Bostonissa helmikuussa 2022. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän juoksi San Juan Capistranossa maanosan ulkorataennätyksen 10 000 metrillä: 26.33,84. Hän voitti 5 000 metrin Yhdysvaltojen-mestaruuden. Eugenen MM-kilpailuissa hän sijoittui 10 000 metrillä neljänneksi ja 5 000 metrillä kuudenneksi. Hän juoksi Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian ennätyksen 3 000 metrillä elokuussa 2022 Monacossa ajalla 7.28,48 ja 5 000 metrillä syyskuussa 2022 Brysselissä ajalla 12.46,96. 
Fisher juoksi syyskuussa 2023 Eugenessa Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian ennätyksen 3 000 metrillä ajalla 7.25,47. Helmikuussa 2024 hän paransi kahden mailin juoksun sisäratojen maanosaennätyksen New Yorkissa aikaan 8.03,62. Hän voitti Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa sekä 5&amp;bsp;000 että 10 000 metrin juoksut. Pariisin olympialaisissa hän saavutti molemmilla matkoilla pronssia ajoin 13.15,13 ja 26.43,46.
Fisher juoksi 3 000 metrin lyhyiden ratojen (siis käytännössä sisäratojen) maailmanennätyksen 7.22,91 New Yorkissa 8. helmikuuta 2025. Viikkoa myöhemmin hän juoksi 5 000 metrin lyhyiden ratojen maailmanennätyksen 12.44,09 Bostonissa.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisäradat.
AR = maanosan ennätys
ME = maailmanennätys
Danğaran piiri

Danğaran piiri () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Danğaran taajama. Piirin pinta-ala on 2 000 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 165 270 asukasta.
Danğaran piiri rajoittuu pohjoisessa Norakin kaupunkiin sekä idässä Temurmalikin ja Vose’n, etelässä Farxorin ja lännessä Vaxšin, Kūšonijonin, Abdurahmoni Džomīn ja Jovonin piireihin. Se sijaitsee Vaxšvuorten lounaisrinteillä. Lännessä ovat Tiraktoğ- ja Sarsarak- ja idässä Moronvuoret. Vuorten korkeus on keskimäärin 1 500–2 000 metriä. Niiden välissä sijaitsee Danğaran aro, jonka eteläosa on 500 metriä merenpinnan yläpuolella. Hyötykaivannaisiin kuuluvat vuorisuola, kalkkikivi ja rakennusaineet.
Seudun ilmasto on mantereinen. Kesät ovat kuumia ja kuivia ja talvet leutoja. Tammikuun keskilämpötila on 0–2 ja heinäkuun 26–28 astetta. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Vuorilla ilmasto on viileämpi ja sademäärä suurempi. Piirin läpi virtaa Surxobin sivujoki Tohir. Luoteisrajalla on Vaxšjoki ja pohjoisessa Norakin tekojärvi. 
Vuonna 1932 perustetun piirin nimenä oli aluksi Oqsun piiri, kunnes sen keskukseksi tuli vuonna 1936 Danğara. Siihen kuuluu Danğaran kaupunkikunta ja 8 maalaiskuntaa: Ismat Šafirov, Korez, Lohur, Lolazor, Oqsu, Pušing, Sangtūda ja Sebiston. Kaupunkiväestön osuus on 14 prosenttia.
Danğarasta on maantie- ja rautatieyhteydet Dušanbehen, Boxtariin ja Kūlobiin. Maakunnan keskukseen Boxtariin on matkaa maanteitse 76 ja maan pääkaupunkiin Dušanbehen 116 kilometriä. 
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan, puuvillan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon ja silkin tuotantoon. Keinokasteluun saadaan lisävettä Vahšjoesta tunnelia pitkin. Piirissä on puuvilla-, jalkine-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta sekä vesivoimalaitoksia. 
Danğara on Tadžikistanin presidentin Emomali Rahmonin sekä monien poliitikkojen ja korkeiden virkailijoiden kotipaikka, mikä on tuonut seudulle huomattavia investointeja. Piirikeskuksessa toimii vuonna 2013 avattu yliopisto, lääketieteellinen opisto ja yliopisto sekä musiikki- ja draamateatteri. Historiallisia kohteita ovat muinaiset asuinpaikat ja linnoitukset sekä merkkihenkilöiden mausoleumit.
Santeri Pulkkinen

Santeri Pulkkinen (s. 6. maaliskuuta 2000 Ylikiiminki) on suomalainen pesäpalloilija. Pulkkinen edustaa Ykköspesiksessä pelaavaa Simon Kiriä.
Pulkkinen on Kiimingin Urheilijoiden kasvati ja pelasi ensimmäisen ammatti ottelunsa Oulun Lipon kakkosjoukkueessa Suomensarjassa kaudella 2016. Pulkkinen pelasi seuraavat kolme kautta Oulussa, vaihdellen Lipon edustusjoukkueen ja Suomensarjan joukkueen välillä. Pulkkinen pelasi ensimmäisen Superpesis ottelunsa kauden 2019 Superpesiskarsinnoissa Siilinjärven Pesistä vastaan. Pulkkinen siirtyi Simon Kirin leiriin kaudeksi 2020.
Jos rakkaus jää…

Jos rakkaus jää… on suomalaislaulaja Päivi Paunun viides, vuonna 1976 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää Paunun aiempien levyjen tapaan iskelmämusiikkia. Levy poikkeaa Paunun muusta tuotannosta, sillä sen kolmestatoista kappaleesta ainoastaan yksi on suomalaista alkuperää.
Albumi ei menestynyt kovin hyvin ja Paunu laittoi soolouransa tauolle. Paunu teki viimeisen studioalbuminsa kymmenen vuoden kuluttua, kun hän lauloi yhdessä Carissimi-kuoron kanssa Kari Kuuvan säveltämää gospelmusiikkia vain C-kasetilla julkaistulle albumille "Arkinen hartaus" (1986).
Kappalemateriaali.
Levyn kolmestatoista kappaleesta kaksitoista on käännöskappaleita. A-puolen avausraitana on ”Ja yö on hiljaa”, joka on käännös yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Harriet Schockin kappaleesta ”My Heart”. Michel Berger’n säveltämä ”Samba-Mambo” tunnetaan alun perin ranskalaislaulaja France Gallin esittämänä. Myös Päivi Kautto-Niemi levytti kappaleen albumilleen "Sun luokses jään" vuonna 1979. ”Kaiken jälkeen” on albumin ainoa suomalainen kappale, jonka on säveltänyt Markku Kopisto ja sanoittanut Chrisse Johansson. ”Bla, bla, bla” on italialainen kappale, jonka huumoriryhmä Squallor lauloi alun perin vuonna 1974. Suomessa kappaleen levytti ensimmäisenä Pirjo Laitila vuonna 1975. ”Sunnuntaisin” puolestaan on Pertti ”Pertsa” Reposen tekemä käännös kanadalaislaulaja Anne Murrayn tunnetuksi tekemästä kappaleesta ”Sunday Sunrise”. Walesiläinen laulaja Mary Hopkin lauloi vuonna 1968 kappaleen ”Those Were the Days”, minkä Paunu levytti suomeksi nimellä ”Oi niitä aikoja” samana vuonna. Hopkinin alun perin vuonna 1971 tulkitsema ”Let My Name Be Sorrow” sai Johanssonin toimesta uuden sanoituksen nimellä ”Surun lapsi”. A-puolen päättää ”Se meitä voimakkaampi on”, jonka alkuperäisenä laulajana oli brasilialainen Astrud Gilberto.
B-puolen avaa ”Kokemusten summa”, jonka italialaislaulaja Loretta Goggi lauloi alun perin nimellä ”Dirtelo, non dirtelo”. Kappaleen suomennos on Johanssonin käsialaa. ”Maria, lapsi auringon” on käännös kreikkalaislaulaja Dimitra Galanin kappaleesta ”Maria me ta kitrina”. Kappaleen ovat levyttäneet Suomessa myös Titti Jonsson (1975) ja Anita Hirvonen (1977). Levyn nimikappaleen ”Jos rakkaus jää…” esitti alun perin ranskalaislaulaja Nicole Croisillen nimellä ”Je ne suis que de l’amour”. Stevie Wonderin säveltämä ja muun muassa Barbra Streisandin laulama balladi ”All in Love Is Fair” sai Johanssonin kynästä suomennoksen nimellä ”Nyt kaikki sallitaan”. Suomessa kappaleen levyttivät vuonna 1976 myös Kirka (albumilleen "Lauantaiyö") sekä popyhtye Cascade (samannimiselle albumilleen). ”Joku päivä onnistaa” on Albert Hammondin tulkitseman ”Rivers Are for Boats” -kappaleen käännös. Levyn päättää italialaisen Dario Beldan Bembon säveltämä ”Aria”, jonka suomensi levyn tuottanut Johansson.
Kappaleet.
Lähde:
Tekijät.
Muusikoita.
Lähteet:
Tuotanto.
Lähde:
Alexis Monney

Alexis Monney (s. 8. tammikuuta 2000) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän on joukkuealppiyhdistetyn MM-hopeamitalisti, syöksylaskun MM-pronssimitalisti ja nuorten maailmanmestari. Hän on voittanut yhden maailmancupin osakilpailun.
Monney voitti syöksylaskussa nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2020. Samoissa kisoissa hän osallistui myös supersuurpujotteluun, jossa hän keskeytti. Aikuisten arvokisoihin hän osallistui ensimmäisen kerran vuonna 2023, jolloin hän sijoittui MM-kilpailujen syöksylaskussa 18:nneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa joukkuealppiyhdistyssä, pronssia syöksylaskussa ja keskeytti supersuurpujottelussa.
Monney kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2021. Hän ylsi pisteille ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 Kvitfjellin syöksylaskussa ja kymmenen parhaan joukkoon tammikuussa 2023 Wengenin syöksylaskussa. Hän otti ensimmäisen maailmancupvoittonsa Bormion syöksylaskussa joulukuussa 2024. Sen jälkeen hän on sijoittunut kärkikolmikkoon heti seuraavana päivänä Bormion supersuurpujottelussa kolmanneksi ja tammikuussa 2025 Kitzbühelin syöksylaskussa toiseksi. Hän sijoittui kolmanneksi Crans-Montanan syöksylaskussa ja toiseksi supersuurpujottelussa helmikuussa 2025. Syöksylaskucupin kokonaispisteissä hän oli kolmas ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksäs.
Sanna Manninen

Sanna Manninen (s. 1970) on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän on suomentanut ruotsin-, norjan- ja tanskankielistä kirjallisuutta yhteensä yli yhdeksänkymmentä teosta, muun muassa Lena Anderssonin, Solveg Ballen, Nina Lykken, Elisabeth Åsbrinkin, Nina Wähän, Mari Jungstedtin, Liza Marklundin sekä Anna Janssonin teoksia. Manninen palkittiin pohjoismaisen kirjallisuuden laatukäännöksistään Kaarlen palkinnolla vuonna 2025. Palkintoperusteissa hänen suomennoksiaan luonnehdittiin ensiluokkaisiksi.
Manninen asui lapsena ja opintojensa jälkeen Ruotsissa, ja ruotsi onkin hänen vahvin vieras kielensä. Hän on opiskellut yliopistossa yleistä kirjallisuustiedettä ja käännöstiedettä ja työskennellyt kustantamossa ennen siirtymistään vapaaksi kirjallisuuden kääntäjäksi.
Manninen suomensi tanskalaisen runoilija-prosaisti Olga Ravnin spekulatiivisen fiktion lajityyppiin kuuluvan romaanin "Alaiset – 2100-luvun työpaikkaromaanin" Suomen Kulttuurirahaston Maailmankirjallisuuden suomennostuella, jonka tavoitteena on kääntää maailmankirjallisuutta etenkin sellaisista lähdekielistä, joita suomennetaan nykyään vain vähän. Manninen tähdentää, että ”Mitä vähemmän jotain kieltä Suomessa osataan, sitä tärkeämpää on tehdä siitä suomennoksia.” Manninen on myös painottanut työskentelyapurahojen merkitystä kirjallisuuden suomentajien työssä kuvaillen, että ”Raha tarkoittaa aikaa ja aika laatua.”
Mustajalkojen reservaatti

Mustajalkojen reservaatti (, mustajalaksi "Aamsskáápipikani") on mustajalkoihin kuuluville piegan-mustajaloille varattu reservaatti Montanassa Kanadan rajalla. Maastoltaan reservaatti edustaa osittain tasankoa ja osittain Kalliovuoria. Pinta-alaltaan reservaatti on 1,5 miljoonaa eekkeriä, eli hieman reilut 6070 km2.
Hallinto.
Reservaatti perustettiin vuonna 1855 Yhdysvaltain ja mustajalkojen välisen sopimuksen nojalla. Reservaatin hallinnollinen keskus, ja isoin kaupunki, on vuodesta 1895 lähtien ollut Browning.
Reservaattia johtaa 9-jäseninen neuvosto, jonka jäsenet valitaan neljän vuoden välein järjestettävissä vaaleissa. Neuvoston puheenjohtajana toimii Rodney “Minnow” Gervais.
Väestö ja kulttuuri.
Kaikkiaan mustajalkoja lasketaan olevan 15 560, joista noin 7000 asuu reservaatilla tai sen välittömässä läheisyydessä.
Talous ja koulutus.
Maa- ja karjatalous ovat tärkeitä elinkeinoja. Teollisuutta reservaatin alueella edustaa siellä toimiva kynätehdas. Lisäksi reservaatilla toimii Glacier Peaks Casino -niminen kasino. Alueelta on myös löydetty öljyä ja kaasua.
Browningissa toimii Blackfeet Community College, jonka koulutusohjelmat ovat lähtökohtaisesti 2-vuotisia.
Vaahteraliigan vuoden pelaaja

Vuoden liigapelaaja on Suomen amerikkalaisen jalkapallon pääsarjan Vaahteraliigan vuoden pelaajalle vuosittain myönnettävä palkinto. Palkinto on jaettu pääsääntöisesti joka vuosi kaudesta 1980 lähtien.
Ari Tuuli Trophy

Ari Tuuli Trophy on Suomen amerikkalaisen jalkapallon pääsarjan Vaahteraliigan vuoden etenijälle vuosittain myönnettävä palkinto. Palkinto on jaettu pääsääntöisesti joka vuosi kaudesta 1993 lähtien. Vuoden etenijälle jaettava palkinto nimettiin vuonna 1999 Ari Tuulin mukaan.
Matti Lindholm Trophy

Matti Lindholm Trophy on Suomen amerikkalaisen jalkapallon pääsarjan Vaahteraliigan vuoden puolustajalle vuosittain myönnettävä palkinto. Palkinto on jaettu pääsääntöisesti joka vuosi kaudesta 1993 lähtien. Vuoden etenijälle jaettava palkinto nimettiin vuonna 1999 Matti Lindholmin mukaan.
Birit Haarla

Birit Haarla eli Čiske Jovsset Biret Hánsa Outi Biret (s. 2000) on saamelainen balettitanssija ja koreografi. Utsjoelta Dalvadaksen kylästä kotoisin oleva Birit Haarla valmistui vuonna 2019 Suomen Kansallisoopperan ja -baletin Balettioppilaitoksesta ja suoritti sen jälkeen vuonna 2022 tanssitaiteen kandidaatin tutkinnon Brysselissä Performing Arts Research and Training Studios -nykytanssikoulussa. Birit Haarla on kertonut kiinnostuksen kohteikseen muun muassa ympäristösuhteen keholllisuuden ja leikkisyyden poliittisen potentiaalin. Taide voi hänen mukaansa olla pehmeää aktivismia. 
Yhdessä kaksossisarensa, tanssija-koreografi Katja Haarlan kanssa hän toimi koreografina ja esiintyi Marja Helanderin ohjaamassa tanssielokuvassa "Eatnanvuloš Lottit – Maan sisällä linnut" (2018) sekä vuoden 2022 Venetsian biennaalissa saamelaistaiteen paviljongissa Pauliina Feodoroffin ohjaamassa esityksessä "Matriarkaatti". Sisarusten yhteinen tanssiteos on myös vuonna 2022 Brysselissä ensi-iltansa saanut "Starting from Staring - Čalmmiid Čađa," jonka äänimaailmaan kuuluu Katarina Barrukin uumajansaamenkielistä joikua. Teoksen lähtökohtana oli ajatus maailman katsomisesta ennakkoluulottomasti ja vailla odotuksia. Yhdessä kuvataiteilija Outi Pieskin kanssa Birit Haarla ja Katja Haarla toteuttivat vuoden 2021 Helsinki Biennaaliin maayhteyttä käisttelevän, tanssia, elektronista musiikkia, duodjia ja luohtia yhdistävän "Guhte Gullá - Here to Hear" -videoinstallaation. Vuonna 2024 sisarukset saivat tunnustuksena omaleimaisesta työstään ja kriittisestä otteestaan ensimmäistä kertaa jaettu Tanssin nuori tekijä -palkinnon.
Suostumus seksuaalisiin tekoihin

Suostumus seksuaalisiin tekoihin on oikeudellinen ja eettinen käsite, joka tarkoittaa henkilön vapaaehtoista myöntymistä seksuaaliseen kanssakäymiseen. Suostumuksen antaminen edellyttää henkilöltä kykyä ja vapautta tehdä päätös.
Suostumuksen ilmeneminen käytännössä.
Suostumus voi ilmetä monin tavoin. Se voi olla innostunut sanallinen myöntyminen tai keskustelu osapuolten toiveista ja rajoista. Osapuolet voivat myös varmistaa suostumuksen jatkuvuuden kysymällä esimerkiksi "onko tämä ok?" tai "haluatko edetä hitaammin?".
Suostumuksen puute voi ilmetä esimerkiksi tilanteissa, joissa:
Suostumus Suomen lainsäädännössä.
Suomen rikoslainsäädännössä seksuaalirikosten määrittely on perustunut 1.1.2023 alkaen suostumuksen puutteeseen. Lain mukaan raiskaus on sukupuoliyhteys sellaisen henkilön kanssa, joka ei osallistu siihen vapaaehtoisesti. Vapaaehtoisuus tulee ilmaista sanallisesti, käytöksellä tai muulla tavalla.
Suostumuksen puuttuminen voi ilmetä monella tavalla. Henkilö voi olla kykenemätön antamaan suostumustaan esimerkiksi nukkuessaan, ollessaan voimakkaasti päihtynyt tai pelkotilassa. Laissa huomioidaan, että raiskauksen uhri ei välttämättä puolustaudu aktiivisesti, vaan voi lamaantua.
Laki ei aseta erityisiä muotovaatimuksia suostumuksen ilmaisemiselle aikuisten välisessä seksuaalisessa kanssakäymisessä. Vapaaehtoisuudesta voi olla selvyys esimerkiksi osapuolten aikaisemman suhteen ja viestinnän perusteella. Pelkkä aiempi sukupuoliyhteys ei kuitenkaan merkitse suostumusta myöhempiin seksuaalisiin tekoihin.
Suostumuksen psykologiset näkökohdat.
Tutkimusten mukaan lamaantuminen tai "jäätyminen" on yleinen reaktio uhkaavissa tilanteissa, mukaan lukien seksuaalisen väkivallan yhteydessä. Tämä on evolutiivisesti kehittynyt selviytymismekanismi, joka ei ole tietoinen valinta.
Petäjäveden työväentalo

Petäjäveden työväentalo oli Petäjävedellä Jämsänveden rannalla Rantatiellä sijainnut Petäjäveden työväenyhdistyksen toimitalo.
Historia.
Petäjäveden työväenyhdistys perustettiin lokakuun 22. päivänä 1905 puuseppä K. Lindholmin talossa Petäjävedellä. Perustamista oli suunniteltu jo kokouksessa vuonna 1904. Kokoukset ja juhlat pidettiin milloin missäkin talossa tai taivasalla. Toukokuussa 1907 yhdistys osti O. Malmbergin omistaman Kirveslahti-nimisen asuinrakennuksen tonttimaineen yhdistykselle. Rahoittaakseen työväentalon rakentamisen yhdistys järjesti mm. arpajaiset ja kansanjuhlan. Juhlalliset tupaantuliaiset voitiin viettää 6.1.1909. Juhliin osallistui 300 henkeä. Rakennus purettiin huonokuntoisuuden takia 1960-luvulla. Se oli käytössä vielä ainakin vuonna 1964. 
Rakennus.
Petäjäveden Kirveslahti-nimisellä tontilla Jämsänveden rannalla Rantatien varrella sijaitsi pieni asuintalo. Niinpä tontille rakennettiin aluksi lava, jossa juhlat ja kokoukset pidettiin. Vuosien kuluessa rakennettiin vanhan rakennuksen yhteyteen lisätilaa. Yhdistyksen rakennustoimikunta huolehti talon lisäosien rakentamisesta ja korjauksista. Monien yritysten jälkeen työväentalo muokattiin etupäässä talkootöinä omalle tontilleen. Avajaiset pidettiin 6.1.1909. Vuoden 1918 helmikuussa Petäjäveden työväentalo otettiin suojeluskunnan haltuun. Tänä aikana taloa käytti Petäjäveden elintarviketoimikunta sekä maanviljelyseura erilaisiin yleisötilaisuuksiin. Vasta joulukuussa 1918 pieni yhdistyksen ryhmä kokoontui taas työväentalossa.
Toimintaa.
Yhdistykseen oli perustettu vuoden 1908 lopulla niin kutsuttu puhujaseura (lakkautettu v. 1914). Se vastasi nykyisiä työväenopistojen kerhoja. Omaan kirjastoon tilattiin useita työväenlehtiä ja v. 1910 perustettu lainakirjasto sai alkunsa, kun opettaja M. Lassila oli lahjoittanut yhdistykselle 28 eri nidettä. Myöhemmin saatiin lisää lahjoituksia lainakirjastoon. Arpajaisten ja lahjoitusten avulla saatiin lisärahoitusta työväentalon rakentamiseen ja kunnossapitoon. 
Vuonna 1916 yhdistykseen perustettiin nuoriso-osasto, johon liittyi 70 jäsentä. Nuoriso-osasto perustettiin uudelleen yhdistykseen vuonna 1920. Naisosasto perustettiin uudenvuodenpäivänä 1918. Suurlakkovuonna 1917 yhdistykseen kuului 106 jäsentä.
Yhdistyksessä toimi myös huvitoimikunta, johon liitettiin toiminnassaan hiipunut näytelmäseura. Huvitoimikunta järjesti iltamia ja näytäntöiltoja, joiden tuotoilla saatiin taloa kunnostettua. Vuonna 1928 ostettiin taloon oma radio, jota sai kuunnella pientä maksua vastaan.
Vuonna 1927 perustettiin lasten raittiusosasto, nimeltään Sarastus, joka toimi yhdistyksen alaosastona. Osastoon on kuulunut 15-20 lasta. Petäjäveden työväenyhdistyksen 40-vuotisjuhlaa vietettiin omalla työväentalolla 4.11.1945.
Varzobin piiri

Varzobin piiri () on hallintopiiri Tadžikistanissa. Sen keskus on Varzobin kylä. Piirin pinta-ala on 1 656 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 86 924 asukasta.
Varzobin piiri rajoittuu pohjoisessa Ainīn, idässä Vahdatin, etelässä Rudakīn ja Dušanben sekä lännessä Hisorin piireihin ja kaupunkeihin. Se sijaitsee Hisorvuorten etelärinteillä. Hyötykaivannaisia ovat kivihiili, kalkki, kipsi, fluoriitti ja rakennusaineet.
Seudun ilmasto on mantereinen. Vuorten keskirinteillä tammikuun keskilämpötila on –1:stä –7:ään ja heinäkuun 24,2 astetta. Vuotuinen sademäärä on 1 600–1 800 millimetriä. Tärkein joki on Kofarnihonin sivujoki Varzob.
Vuonna 1991 perustettuun piiriin kuuluu Takobin taajama ja kuusi maalaiskuntaa: Ainī, Dehmalik, Lutšob, Tšorboğ, Varzobqal’a ja Ziddī. Kaupunkiväestön osuus on kolme prosenttia. Suurimmat keskukset ovat Tšorboğin ja Šodobin kylät.
Varzobin laakson kautta kulkee Dušanben ja Xudžandin välinen maantie. Matkaa piirikeskuksesta pääkaupunkiin on 26 kilometriä.
Seudun pääelinkeinot ovat matkailu ja maatalous. Alueella on parantoloita sekä matkailu- ja hiihtokeskuksia, joista tunnetuin on Xodžaobigarm. Maatalous on erikoistunut vihannesten, perunan, hedelmien ja viljan viljelyyn sekä karjan- ja mehiläistenhoitoon. Kaivosteollisuus hyödyntää kivihiiltä ja alumiinioksidia. Piirissä on myös vesivoimalaitoksia ja Tadžikistanin tiedeakatemian kasvitieteellinen puutarha.
Rannikkovartiosto

Rannikkovartiosto on valtiollinen organisaatio, joka vastaa erilaisista turvaallisuuteen liittyvistä asioista merellä. Rannikkovartiostojen kokoonpano ja tehtävät vaihtelevat valtioittain laajalti. Yleisiä tehtävätyyppejä ovat meripelastus, rajavalvonta ja muu viranomaistoiminta. Joissain valtioissa rannikkovartiosto on raskaasti aseistettu ja valtion asevoimien osa.
Suurimmalla osalla maailman maista on jonkinlainen rannikkovartiosto. Se on lähes aina valtion hallinnon alaisuudessa, mutta komentoketju vaihtelee. Joissain maissa rannikkovartiosto on siviiliviranomainen, joissain sotilasyksikkö. Joissain maissa rannikkovartiosto voidaan siirtää sotatilassa asevoimien alaisuuteen. Samoja tehtäviä hoitaa useissa maissa myös vapaaehtoisten meripelastusjärjestöt. Rannikkovartiostot toimivat nimensä mukaan yleensä valtionsa läheisillä vesialueilla. Toisaalta jotkut toimivat myös kansainvälisissä tehtävissä kaukana kotimaasta tai tehostavat valtionsa aluevaatimuksia partioimalla kiistellyillä vesillä.
Rannikkovartiostojen kalustoihin kuuluu erilaisia vesialuksia, pienistä RIB-veneistä suurempiin vartiolaivoihin. Suuremmat aseistetut laivat voivat muistuttaa laivastojen sotalaivoja. Monissa maissa kalustoon kuuluu lisäksi ilma-aluksia, kuten helikoptereita, mutta myös suurempia lentokoneita ja drooneja.
Tehtävät.
Rannikkovartioston tehtäviin voi lukeutua:
Valtiosta riippuen näitä tehtäviä on voitu jakaa eri viranomaisten kesken tai perustaa kokonaan omia virastoja hoitamaan tiettyä tehtävää.
Suomessa.
Suomella ei ole nimellistä rannikkovartiostoa, vaan suurin osa rannikkovartiostoille tyypillisistä tehtävistä kuuluu Rajavartiolaitokselle ja sen merivartiostoille (Länsi-Suomen merivartiosto ja Suomenlahden merivartiosto). Lisäksi tehtävissä toimivat muut viranomaiset ja vapaaehtoisjärjestöt, kuten Suomen Meripelastusseura.
Hugo Theodor Bengelsdorff

Hugo Theodor Bengelsdorff (11. helmikuuta 1875 Porvoo – 18. tammikuuta 1939 Tampere) oli suomalainen apteekkari.
Bengelsdorff kävi koulua Turussa ja ryhtyi sitten apteekkialalle. Hän suoritti farmasiatutkinnon 1896 sekä proviisoritutkinnon 1901. Bengelsdorff toimi sitten proviisorina Maarianhaminassa ja Helsingissä. Vuosina 1906–1907 hän oli Argentiinassa. Palattuaan Suomeen 1907 hän toimi Helsingissä 6. ja 4. apteekin hoitajana, kunnes vuonna 1915 hän sai Helsingin 13. apteekin apteekkioikeudet. Vuonna 1923 Bengelsdorff siirtyi Tampereelle, saatuaan Tampereen 5. eli Tammelan apteekin oikeudet ja hoiti siitä lähtien tätä apteekkia. 
Bengelsdorff oli 1907–1923 Suomen Farmaseuttisen yhdistyksen johtokunnan jäsenenä ja 1908–1918 Farmaseuttisen aikakauslehden taloudenhoitajana. Hän oli myös Suomen Apteekkariyhdistyksen johtokunnan jäsenenä. Bengelsdorff piti farmasian opiskelijoille luentoja ja kursseja. Hän harjoitti myös tieteellistä tutkimustyötä, ja julkaisi useita apteekkialaa koskevia teoksia. Niistä tunnetuin oli 1923 ilmestynyt "Farmaseuttinen laboratoriokirja", joka 1929 ilmestyi uudistetussa muodossa nimellä "Farmaseuttinen kompositiokirja". Tämä kirja oli suomalaisten apteekkien yleisesti käyttämä ohjekirja lääkeyhdistelmien valmistuksessa. Bengelsdorff kuului vuodesta 1919 alkaen suojeluskuntaan ensin Helsingissä ja myöhemmin Tampereella. Hän kuoli 64-vuotiaana Tampereella tammikuussa 1939.
Toivosen talo

Toivosen talo (tunnettu myös nimellä Melkkaan talo) oli arkkitehti F. L Caloniuksen suunnittelema kaksikerroksinen kivitalo, joka sijaitsi Tampereella osoitteessa Hämeenpuisto 12. Uusrenessanssityylisen talon rakennutti kirjakauppias E. Toivonen, ja se valmistui vuonna 1887.
Toivosen talo rakennettiin aikakaudella, jolloin kiviset kaupunkitalot olivat Tampereella vielä hyvin harvinaisia. Rakennuksen esikuvaksi on mainittu Caloniuksen suunnittelema Selinin talo. Kirjakauppias Toivonen velkaantui kalliin rakennushankkeensa vuoksi niin, että hän oli vähällä joutua luopumaan koko talosta. Lopulta hän sai kuitenkin raha-asiansa järjestykseen pankinjohtaja Nils Idmanin tarjoaman lainan turvin.
Rakennuksen omisti myöhemmin Vihtori Melkas. Hänen jälkeensä vuonna 1899 talo siirtyi Finlaysonin omistukseen. Yhtiö sai 1940-luvulla itselleen kaikki kyseisen korttelin tontit, ja vuosina 1949–1955 paikalle rakennettiin tehtaan työntekijöitä varten Erik Bryggmanin suunnittelema Amurinlinna. Toivosen talon purkaminen alkoi keväällä 1954. Sen tilalle nousi Amurinlinnan maamerkki, ”Impilinnaksi” kutsuttu 14-kerroksinen tornitalo, joka oli valmistuessaan Suomen korkein asuinrakennus.
Mistral AI

Mistral AI on ranskalainen tekoälyalan kasvu-yritys. Yhtiön perusti huhtikuussa 2023 kolme ranskalaista tekoälytutkijaa: Arthur Mensch (toimitusjohtaja), Guillaume Lample ja Timothée Lacroix. Forbesin tekoäly-yritysten AI50-listalla (2024) olevan yrityksen kotipaikka on Pariisi.
Kesällä 2024 yhtiö keräsi lähes 600 miljoonan euron rahoituksen; yhtiön arvon arvioitiin tuolloin olleen 5,8 miljardia euroa. Kolmannella, syyskuun alussa 2025 julkaistulla rahoituskierroksellaan yhtiö keräsi 1,7 miljardin euron rahoituksen muun muassa ASML ja Nvidia:n kaltaisilta yrityssijoittajilta. Tällöin yhtiön laskennallisena arvona pidettiin 11,7 miljardia euroa. Suurimman sijoituksen (1,3 mrd. €) tehneen ASML:n arvioitiin saaneen noin 11 prosentin omistusosuuden ranskalaisyhtiöstä. 
Yhtiön tuotteita ovat muun muassa: Mistral (laajat kielimallit), Le Chat (keskustelubotti), Codestral (ohjelmointikielten yleinen kielimalli, yli 80 ohj.kielelle) ja Pixtral (kuvia ja tekstiä tulkitseva kielimalli). Le Chat -keskustelubotti toimii muun muassa kaikilla Euroopan unionin virallisilla kielillä.
Salibandy Super Cup 2024

Salibandy Super Cup kausi 2024 on Salibandyn Super Cupin 5. kausi. Runkosarjan avauspelissä on tuplapanos jossa on jaossa Super Cup mestarus ja runkosarja pisteet.
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet navajoiden reservaatissa

Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeudet Navajoiden reservaatissa ovat ns. heimosuvereniteetin piirissä, eli reservaatin lainsäädäntöelimen päätettävissä.
Historia.
Perinteisesti navajoyhteisöt ovat tunnustaneet myös miehen ja naisen lisäksi kaksi muuta sukupuolta: biologiset miehet, jotka elävät naisnormien mukaisesti ja biologiset naiset, jotka elävät miesnormien mukaisesti. Muista kuin mieheksi tai naiseksi identifioituvasta henkilöstä käytetään navajoksi nimeä "Nádleehí" (). Vastaava kolmas sukupuoli tunnetaan myös muissa Pohjois-Amerikan alkuperäiskulttuureissa.
Navajoväestön negatiivista suhtautumista seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin on selitetty liittovaltion ylläpitämien koulukotien mukana tulleella kolonialismilla ja assimilaatiolla, minkä vuoksi suhtautumisessa on sukupolvien välisiä eroja eroja: siinä, missä HLBTQ-myönteisen navajonuoren vanhemmat saattavat olla seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia vastaan, hänen isovanhempansa saattavat suhtautua huomattavasti myötämielisemmin, koska esimerkiksi nádleehí-hahmoja esiintyy navajoiden luomismyytissä.
Samaa sukupuolta olevien avioliitto.
Reservaatin neuvosto kielsi samaa sukupuolta olevien avioliiton lailla vuonna 2005. Presidentti Joe Shirley Jr. yritti käyttää veto-oikeuttaan ja kutsui lakia syrjiväksi, mutta reservaatin neuvosto pyörsi tämän.
Vuonna 2022 kongressin säätämä Respect for Marriage Act -laki, joka laillisti samaa sukupuolta olevien avioliitot kaikkialla Yhdysvalloissa, ei koske intiaanireservaatteja, koska laissa ei erikseen sanottu sen koskevan myös reservaatteja. Ainoastaan kongressilla on valta reservaatteja koskevissa lakiasioissa.
Reservaatin neuvostossa pantiin syyskuussa 2023 alulle lakialoite samaa sukupuolta olevien parien avioliiton sallimiseksi.
Lohiniva (Rovaniemi)

Lohiniva on Rovaniemellä sijaitseva kylä. Se sijaitsee Ounasjoen ja kantatie 79:n varrella noin 90 kilometin päässä Rovaniemen keskustasta Kittilän kunnanrajan tuntumassa. Lohinivassa on noin 70 asukasta. Kylässä toimii muun muassa kauppa sekä kahvila-ravintola. Lohinivan ja E8-valtatien yhdistää Kolarin Sieppijärvelle kulkeva yhdystie 9361. 
Historia.
Lohinivan ensimmäinen asutus syntyi 1500-luvun puolivälissä. Kylän lähes koko rakennuskanta tuhoutui Lapin sodan aikana natsi-Saksan joukkojen vetäytyessä. Jäljelle jäi vain puolisen tusinaa rakennusta. Ounasjoen ylitse Sieppijärven suuntaan kuljettiin pitkään lossilla, kunnes Lohinivan silta valmistui vuonna 1986. Vuoden 2006 kuntaliitokseen saakka Lohiniva oli osa Rovaniemen maalaiskuntaa.
Kaarle Wäinö Hoppu

Kaarle Wäinö Hoppu (22. helmikuuta 1885 Koivisto – 28. heinäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Helsingin kaupungin satamajohtaja.
Hopun vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Kustaa Hoppu ja Kristina Tiltti. Hoppu tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1907 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1911. Hoppu teki useita opintomatkoja Euroopan eri maihin.
Hoppu toimi jo nuorena sanomalehtialalla koulukaupungissaan Viipurissa Karjala-lehden toimituksen jäsenenä. Vuonna 1910 hän tuli Helsingin Sanomain toimituksen jäseneksi ja oli siellä 1917 vuoteen saakka. Hoppu oli 1913-1918 Yhteiskuntataloudellisen Aikakauskirjan toimitussihteerinä. Vuonna 1918 Hoppu nimitettiin merenkulkuhallituksen tilasto- ja alusrekisteritoimiston toimistopäälliköksi. Vuonna 1934 hänet valittiin Helsingin kaupungin satamahallintotoimiston johtajaksi ja hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1953 saakka.
Hoppu oli merenkulkukomitean, posti- ja lennätinkomitean, merimiesten huoltokomitean, merimiesten huonekomitean ja alusrekisterikomitean jäsenenä, satamakomitean sihteerinä, virkamiesten keskuslautakunnan puheenjohtajana, Merimieskotiyhdistyksen puheenjohtajana ja merenkulkuvaltuuskunnan varapuheenjohtajana. Hoppu julkaisi eräitä teoksia sekä kirjoitti artikkeleita koti- ja ulkomaisiin aikakauskirjoihin ja sanomalehtiin.
Hoppu oli naimisissa 1913-1954 Saima Gustava Fröbergin (k. 1954) kanssa. Heidän poikansa oli ylilääkäri Kaarlo Väinö Hoppu (s. 1920).
Julkaisuja.
Nimellä "K. W. Hoppu":
Aapajoki (kylä)

Aapajoki on Torniossa sijaitseva kylä. Se sijaitsee samannimisen joen varrella noin 25 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Vuoden 1972 kuntaliitokseen saakka Aapajoki kuului Karungin kuntaan. Vuoteen 1968 asti kylässä toimi Kolarin radan Aapajoen seisake.
Baldžuvonin piiri

Baldžuvonin piiri () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Baldžuvonin kylä. Piirin pinta-ala on 1 326 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 31 735 asukasta.
Baldžuvonin piiri rajoittuu pohjoisessa Nurobodin ja Sangvorin, idässä Xovalingin, etelässä Temurmalikin ja lännessä Norakin, Faizobodin ja Roğunin piireihin ja kaupunkeihin. Vuoristoisella alueella virtaa Surxobjoki. Länsirajalla on Vaxšjoki ja Norakin tekojärvi.
Vuonna 1996 perustettuun piiriin kuuluu viisi maalaiskuntaa: Baldžuvon, Dektur, Sari Xosor, Satalmuš ja Todžikiston. Tadžikkien lisäksi piirissä asuu uzbekkeja, venäläisiä ja kirgiisejä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan puutarhanhoitoa ja mehiläistenhoitoa. Piirissä on kaasu- ja korukiviteollisuutta sekä pieniä vesivoimalaitoksia. Nähtävyyksiä ovat vanhat linnat ja Sari Xosorin luonnonpuisto.
Väinö Seppänen

Väinö Johannes Seppänen (13. helmikuuta 1875 Jämsä – 6. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen ylilääkäri.
Väinö Seppäsen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto Wilhelm Seppänen ja Maria Gustava Könkkölä. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1892 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1896, filosofian maisteriksi 1897, lääketieteen kandidaatiksi 1899 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1904. 
Seppänen oli aluksi lyhyen aikaa Hämeenlinnan lääninsairaalan vt. ylilääkärinä, sitten Ruoveden kunnanlääkärinä 1905–1911 ja erikoistuttuaan tuberkuloosilääkäriksi Takaharjun parantolan ylilääkärinä 1911–1927 ja Helsingin tuberkuloosisairaalan ylilääkärinä 1927–1945. Seppänen oli Suomen Tuberkulosiyhdistyksen ja Duodecim-seuran johtokunnan jäsen. Hän julkaisi useita tutkielmia alaltaan, muun muassa palkitun tutkimuksen rintakehän liikkeistä keuhkotuberkuloosissa.
Väinö Seppänen oli naimisissa vuodesta 1904 Aino Andriette Johanssonin kanssa.
Aina (kappale)

Aina on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Viivin esittämä musiikkikappale, jolla hän osallistui vuoden 2025 Uuden Musiikin Kilpailuun. Kappale on rakkausteemainen balladi. Kappale sai 8. helmikuuta pidetyssä finaalissa 38 pistettä ammattilaisraadeilta ja sata yleisöltä. Viivi sai saman verran yhteispisteitä Nelli Matulan kanssa, mutta yleisöpisteiden suurempi painoarvo nosti Viivin tämän yläpuolelle, kaikkiaan kolmannelle sijalle.
Optimaalinen pysähtyminen

Optimaalinen pysähtyminen on matemaattisessa optimoinnissa valinnantekemistä koskeva teoria. Siinä haetaan optimaalista hetkeä tehdä tietty valinta. Tavoitteena voi olla ennakoidun voiton maksimointi tai kustannuksen minimointi. 
Tunnettu esimerkki on nk. sihteeriongelma. Siinä on satunnaisessa järjestyksessä joukko ehdokkaita sihteeriksi. Ehdokkaita haastatellaan yksittäin ja kunkin haastattelun jälkeen pitää valita palkataanko vasta haastateltu vai siirrytäänkö seuraavaan. Aina seuraavaan siirryttäessä saadaan lisätietoja tarjonnasta mutta toisaalta valikoima pienenee. Kysymys on siitä millon kannattaa pysähtyä ja tehdä valinta. Tuloksen perusteella saatetaan käyttää myös nimitystä 37 prosentin sääntö. Tarkalleen tulos on 1/e≈0.3679. Sama lukuarvotulos ilmenee kahdessa asiassa. Paras kanditaatti läydetään 0,37 todennnäköisyydellä. Optimaalinen strategia on tutustua ensimmäiseen 37 % prosenttiin hakijoista ja hylätä ne. Sitten valitaan seuraava ehdokas, joka on parempi kuin ensimmäiset 37 prosenttia.
Sodankylän kirkonkylä

Sodankylän kirkonkylä on Sodankylän kunnan keskustaajama. Vuoden 2023 lopussa taajaman väkiluku oli 4 865, ja sen pinta-ala oli 12,73 neliökilometriä.
Kirkonkylä sijaitsee Kitisen ja Jeesiöjoen välisellä niemellä. Valtatie 5 (E63) kulkee sen läpi.
Kirkonkylällä toimii Poikkijoen päiväkoti, Tähtikunnan koulu ja Sodankylän lukio sekä Rovaniemen koulutuskuntayhtymä REDUn Sodankylän toimintayksikkö.
Hakuto-R Mission 1

Hakuto-R Mission 1 (myös HakutoRM1) oli japanilainen kaupallisen yrityksen ispacen miehittämätön kuulaskeutuja. Laskeutuja törmäsi Kuuhun tehden siitä käyttökelvottoman.
Laukaisu ja matka Kuuhun.
Laukaisu.
Hakuto-R Mission 1 laukaistiin Cape Canaveralista Floridasta Falcon 9 -kantoraketilla 11. joulukuuta 2022 kello 7.38 UTC. 40 minuuttia laukaisusta Hakuto-R Mission 1 suunnattiin Kuun siirtoradalle. 7 minuuttia myöhemmin laskeutuja irroitettiin kantoraketista onnistuneesti.
Kuun kiertoradalla.
Laskeutuja pääsi Kuun kiertoradalle 21. maaliskuuta 2023. Hakuto-R Mission 1:n suunniteltu 100 kilometrin pituinen kiertorata saavutettiin 13. huhtikuuta. Laskeutumista yritettiin 25. huhtikuuta kello 16.40 UTC. Suunniteltu laskeutumispaikka oli Kuun Kylmyyden meressä. Suunnitellun laskeutumisen jälkeen luotaimeen ei enää saatu yhteyttä. Laskeutuessaan Hakuto-R Mission 1:stä olisi tullut ensimmäinen kaupallisen kuulaskeutuja. Luotain törmäsi Kuuhun tehden siitä käyttökelvottoman.
Rakenne.
Hakuto-R Mission 1 oli 2,3 metriä korkea. Luotaimen massa hyötykuorien sekä polttoaineen kanssa oli noin 1 000 kg. Luotaimen runko oli kahdeksankulmainen noin 1,64 metriä korkea ja 1,6 metriä leveä. Luotaimessa oli yksi laskeutumiseen tarkoitettu päärakettimoottori ja kuusi apumoottoria. Luotaimessa oli aurinkopaneelit, jotka tuottivat 350 watin maksimitehon. Aurinkopaneelit latasivat luotaimen litiumioniakkuja. Luotaimessa oli yhteensä neljä laskeutumisjalkaa.
Made of

Made of on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Goldielocksin esittämä musiikkikappale, jolla hän osallistui vuoden 2025 Uuden Musiikin Kilpailuun. Hän teki kappaleen yhteistyössä veljensä Lauri Mäntysen ja tuottaja Topi Kilpisen kanssa. Kappale sai 8. helmikuuta pidetyssä finaalissa eniten ammattilaisraatien pisteitä, mutta jäi yleisöpisteiden myötä kokonaistuloksissa toiseksi Erika Vikmanin esittämän Ich kommen jälkeen.
Kemijärven keskustaajama

Kemijärven keskustaajama on Kemijärven kaupungin keskustaajama. Vuoden 2023 lopussa taajaman väkiluku oli 3 905 ja sen pinta-ala oli 9,6 neliökilometriä.
Taajama sijaitsee Kemijärven länsirannalla, sen länsipuolella on pienempi Pöyliöjärvi. Eurooppatie E63 ja tie 944 kohtaavat keskustaajaman pohjoisreunalla.
Keskustassa sijaitseva Hillatien koulu on ainoa perusopetusta antava koulu Kemijärvellä. 
Siellä toimii myös lukio ja Rovaniemen koulutuskuntayhtymä REDUn Kemijärven toimintayksikkö
Ransta

Ransta on taajama Salan kunnassa Västmanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 858 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Möklinta

Möklinta on taajama Salan kunnassa Västmanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 320 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Salbohed

Salbohed on taajama Salan kunnassa Västmanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 245 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Naturviterne

Naturviterne (vuosina 1961–1987 "Norsk Landbruksakademikerlag", 1987–2003 "Norsk Naturforvalterforbund", 2003–2007 "Naturviterforbundet") on norjalainen luonnontieteilijöiden ammattiliitto, joka on perustettu vuonna 1961. Sillä oli noin 7 500 jäsentä vuonna 2024 ja se kuuluu Akademikerne-keskusjärjestöön.
Norsk Psykologforening

Norsk Psykologforening on norjalainen psykologien ammattiliitto, joka on perustettu vuonna 1934. Sillä oli noin 11 000 jäsentä vuonna 2024 ja se kuuluu Akademikerne-keskusjärjestöön.
Outakoski (Utsjoki)

Outakoski (pohjoissaameksi "Vuovdaguoika") on kylä Utsjoen kunnassa Suomen Lapissa. Sen katsotaan muodostavan kyläkeskuksen yhdessä Karigasniemen kylän kanssa. Outakosken koulu lakkautettiin vuonna 2002.
Gunnar Leche

Gunnar Leche (1891–1954) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän toimi Uppsalan kaupunginarkkitehtina vuosina 1920–1954. Hän vastasi muun muassa Tuna backarin ja Sala backen asuinalueiden rakentamisesta 1940- ja 1950-lukujen taitteessa.
Hohenau (Paraguay)

Hohenau on pikkukaupunki Paraguayn Itapúan departementissa. Sen perustivat Brasiliasta saapuneet saksalaiset siirtolaiset 14. maaliskuuta 1900. Vuonna 2022 Hohenaun asukasluku oli 12 809.
Maantiede.
Hohenau sijaitsee Paraguayn Itapúan departementissa noin 36 kilometriä alueen hallinnollisesta keskuksesta Encarnaciónissa pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 220 km².
Historia.
Hohenau perustettiin 14. maaliskuuta 1900. Perustajat Wilhelm Closs ja Carlos Reverchón houkuttelivat paikalle alkujaan Brasilian Rio Grande do Suliin muuttaneita saksalaisia siirtolaisia. Vuoteen 1914 mennessä Hohenaussa oli noin 4 000 asukasta. Paikalliset harjoittivat maanviljelyä ja he kasvattivat etenkin Argentiinaan myytyä maissia. 1930-luvulla Hohenausta tuli paikallisten natsien keskus. Toisen maailmansodan jälkeen sinne myös pakeni natsisotarikollisia Saksasta. Jonkin aikaa kaupungissa asui esimerkiksi Josef Mengele.
Talous.
Hohenau on nykyisin edelleen maanviljelyn keskus. Sen ohella idyylisenä pidetylle paikkakunnalle suuntautuu maaseutumatkailua. Hohenaulla on ollut paraguaylaisittain tunnettu korkeasta elintasosta ja tehokkaasta paikallishallinnosta.
Väestö.
Hohenaun asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 12 809. Vuonna 2008 vastaava lukema oli 11 044 ja vuonna 1982 5 500. Espanjan ja guaranin ohella kaupungissa puhutaan edelleen saksaa.
Hohenaussa on järjestetty siirtolaisten juhlat nimellä "Fiesta Nacional de las Colectividades". Kaupungissa on pieni museo ja kulttuurikeskus Histórico Cultural Edwin Krug..
Selkäsaari (Kemi)

Selkäsaari on Perämerellä Kemin edustalla sijaitseva saari, joka on pinta-alaltaan noin 3 km³. Saaressa on muutamia kesämökkejä, mutta pääosin se on yleisessä virkistyskäytössä. Kesäisin Selkäsaareen pääsee pienveneiden ohella Kemin sisäsatamasta liikennöivällä vesibussi "M/S Leilalla". Selkäsaaressa on myös Kemin Matkailu Oy:n omistama saunarakennus.
Historia.
Selkäsaari oli jo 1900-luvun vaihteessa kaupungin varakkaan porvariston kesänviettopaikka, jossa alkoi myöhemmin käydä myös tavallisia kaupunkilaisia. Saaressa oli muun muassa tanssilava, joka hajotettiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Sisällissodan aikana saaren pohjoispäässä teloitettiin punakaartilaisia. Vuonna 1921 yhdeksän Selkäsaaressa teloitetun vainajan jäänteet siirrettiin Peurasaaren hautausmaalle yhteishautaan. Hieman myöhemmin kieltolain aikana Selkäsaaresta tuli salakuljettajien piilopaikka ja 1930-luvulta lähtien se toimi lasten kesäsiirtolana.
Leche

Leche on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Katja Haarla

Katja Haarla eli Čiske Jovsset Biret Hánsa Outi Gáddjá (s. 2000) on saamelainen tanssija-koreografi, joka on kotoisin Utsjoelta Dalvadaksen kylästä. Haarla kouluttautui ammattitanssijaksi Suomen Kansallisoopperan ja -baletin Balettioppilaitoksessa vuosina 2016"–" 2019. Sen jälkeen hän opiskeli nykytanssia ja koreografiaa brysseliläisessä Performing Arts Research and Training Studios -tanssioppilaitoksessa ja valmistui tanssitaiteen kandidaatiksi vuonna 2022. Haarla on ollut kiinnostunut muun muassa kollektiivisista olemisen tavoista sekä tanssin tarjoamasta mahdollisuudesta kommunikoida sanattomasti liikkein ja elein.
Yhdessä kaksossisarensa Birit Haarlan kanssa hän valmisti koreografian ja esiintyi Marja Helanderin tanssielokuvassa "Eatnanvuloš Lottit – Maan sisällä linnut" (2018) sekä Pauliina Feodoroffin ohjaamassa esityksessä "Matriarkaatti" vuoden 2022 Venetsian biennaalissa. Sisarukset palkittiin vuonna 2024 Tanssin nuori tekijä -palkinnolla merkittävistä ansioistaan ja pioneerityöstään saamelaisen kulttuuriperinnön tuomisesta esille tanssin alalla.
Luftstridsskolan

Luftstridsskolan (lyh. LSS) on Ruotsin ilmavoimien koulutuskeskus Uppsalassa. Se muun muassa kouluttaa lentäjiä sekä kehittää Ruotsin ilmapuolustuskykyä ja vastaa Ruotsin ilmatilan valvonnasta.