tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oscar-gaala 2022

Oscar-gaala 2022 oli 94. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi vuotuiset Oscar-palkinnot vuoden 2021 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin Los Angelesissa Hollywoodin Dolby-teatterissa 27. maaliskuuta 2022.
Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon voitti "Coda – kahden maailman välissä", jolla oli yhteensä kolme ehdokkuutta, jotka se voitti kaikki. Viimeksi alle neljällä ehdokkuudella oli saatu parhaan elokuvan palkinnon vuonna 1933, kun suoritukseen oli yltänyt "Grand Hotel". "Codasta" parhaan miessivuosan palkinnon sai toisena kuurona näyttelelijänä Troy Kotsur. Elokuvan ohjaaja-käsikirjoittaja Sian Heder palkittiin parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta.
"The Power of the Dog" oli saanut eniten ehdokkuuksia, 12, mutta sille annettiin lopulta vain yksi Oscar, kun Jane Campion palkittiin parhaasta ohjauksesta. Hän oli kolmas kyseisen palkinnon voittanut nainen. Jessica Chastain sai elämäkertaelokuvasta "The Eyes of Tammy Faye" parhaan naispääosan ja Will Smith elämäkertaelokuvasta "" parhaan miespääosan palkinnon. Parhaan naissivuosan palkinnon voittanut Ariana DeBose palkittiin elokuvasta "West Side Story" ensimmäisenä queerina ei-valkoisena ihmisenä. Hän oli myös vasta toinen näyttelijäpalkinnon saanut latino. Ensimmäinen oli ollut Rita Moreno, joka oli saanut palkinnon samasta Anitan roolista vuoden 1961 elokuvasta.
Eniten palkintoja sai "Dyyni", jolle annettiin kuusi Oscaria. Se sai palkintoja erityisesti teknisistä kategorioista. Elokuvan säveltäjä Hans Zimmer oli palkittu edellisen kerran vuonna 1995.
Gaalan aikana keskustelua herätti tilanne, jossa myöhemmin palkittu Will Smith kävi lyömässä kasvoihin lavalla ollutta Chris Rockia, joka oli kertonut vitsin Smithin vaimosta Jada Pinkett Smithistä. Rock oli viitannut vitsissään Pinkett Smithin kaljuuntumiseen. Pinkett Smith sairastaa karvojen lähtöä aiheuttavaa alopeciaa.
Samijlo Velytško

Samijlo Vasylovytš Velytško (; 1670 Pultavan alue – n. 1728 Žuky, Pultavan alue) oli ukrainalainen historioitsija. Hän laati erilaisten kirjallisten ja suullisten lähteiden sekä omien muistelmiensa perusteella kirjallisella ukrainan kielellä teoksen ’Ajantiedon tapahtumista Lounais-Venäjällä 17. vuosisadalla’, jossa hän silloin syntyneen kansallisen innostuksen herättämänä kuvaa ihannoimansa Ukrainan vapaustaistelua puolalaisia vastaan.
Velytškon kaukainen jälkeläinen on kirjailija Vasili Velitško.
WordPress Foundation

WordPress Foundation on voittoa tavoittelematon organisaatio, joka on perustettu tukemaan avoimen lähdekoodin WordPress-projektia. Organisaation tarkoitus on taata avoin pääsy WordPressin ohjelmistoprojekteihin ikuisesti. Osana tätä organisaatio omistaa ja vastaa WordPress, WordCamp sekä joistain muista WordPressiin liittyvistä tavaramerkeistä.
Historia.
Tammikuussa 2010 Matt Mullenweg perusti organisaation omistamaan ja vastaamaan WordPressin tavaramerkeistä. Aiemmin – vuodesta 2006 alkaen – Automattic-yhtiö toimi WordPressin tavamerkin väliaikaisena haltijana. Tarkoitus oli alusta alkaen myöhemmin sijoittaa WordPressin tavaramerkit WordPress Foundationille, jota ei vielä 2006 ollut olemassa ja jonka perustaminen kesti lopulta odotettua kauemmin.
Víctor Balaguer (laulaja)

Víctor Balaguer (24. maaliskuuta 1921 – 17. huhtikuuta 1984) oli espanjalainen laulaja, joka tunnettiin monipuolisena pop- ja zarzuelalaulajana. Balaguer lauloi sekä espanjaksi että katalaaniksi.
Balaguer sijoittui 1961 toiseksi Espanjan euroviisukarsinnassa kappaleella "Ba, Be, Bi, Bo, Bu". Vuotta myöhemmin Balaguer osallistui Espanjan karsintaan kappaleilla "Llámame" ja "Grandioso", joista ensiksimainittu voitti karsinnan ja jälkimmäinen sijoittui kolmanneksi. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Balaguer sijoittui jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.
Euroviisuedustuksensa jälkeen Balaguer palasi laulamaan pääasiassa katalaaniksi. Balaguer kuoli paksusuolen syöpään 63-vuotiaana Barcelonassa 17. huhtikuuta 1984.
Olena Vasyleva

Olena Vasyleva (, o.s. Klovatska; 20. toukokuuta 1899 Sribne, Pultavan alue – 18. maaliskuuta 1981 New York, Yhdysvallat) oli ukrainalainen kirjailija, kääntäjä ja bibliografi.
Elämä.
Vasyleva opiskeli romaanista filologiaa Pietarissa ja Harkovan vieraiden kielten instituutissa.
Myöhemmin Vasyleva opetti romaanisia kieliä Harkovan vieraiden kielten instituutissa ja käänsi ranskasta Victor Hugoa ja Emile Zolaa, muun muassa Zolan "Margueriten". Toisen maailmansodan aikana hän muutti Saksaan, opetti Ukrainan teknillisessä ja taloudellisessa instituutissa Münchenissä vuosina 1947-1949. Vuodesta 1950 lähtien hän asui New Yorkissa opettaen ranskaa ja jatkoi ranskan- ja englanninkielisen kirjallisuuden kääntämistä. Itse hän kirjoitti romaanien lisäksi novelleja ja kertomuksia, joita julkaistiin ukrainalaisten emigranttien aikakauslehdissä.
Vasyleva kuoli 18. maaliskuuta 1981 New Yorkissa.
Kirjallinen tuotanto.
Romaani "More žiteiskeje" ('Elämän meri'), joka kuvaa ukrainalaisen perheen traagista kohtaloa toisen maailmansodan aikana, ilmestyi vuonna 1962. Romaani "Koli orbiti šrešujutsja" ('Kun kiertoradat risteytyvät'), joka ilmestyi 1968, sisältää 12 luonnosta ja muistoa läheisistä ihmisistä. Vasyleva saattoi myös valmiiksi Ukrainan vallankumouksen jälkeisen ajan tieteellisen bibliografian (1958).
Vasylevan tuotanto sisältää novellien ja tarinoiden ohella lehtiartikkeleita, kuten
Bohdan Kravtsiv, joka myös oli ukrainalainen emigranttikirjailija ja toimittaja, piti Vasylevalle tunnusomaisena taiteellisen ilmaisun taloudellisuutta, johdonmukaista ydintyyliä ja hyvää kirjallista kieltä.
Automattic

Automattic Inc. on yhdysvaltalainen yhtiö, joka tuottaa lukuisia avoimen lähdekoodin tuotteita ja palveluita. Yksi sen tunnetuimmista palveluista on WordPress.com, joka on kaupallinen isännöintipalvelu WordPress-ohjelmistoa varten. Automattic tai WordPress.com-palvelu eivät ole sidoksissa WordPress-projektiin tai WordPress Foundationiin, vaikka nimi toisinaan aiheuttaakin sekaannusta. Automattic tosin on yksi monista yhtiöistä, jotka osallistuvat WordPress-projektiin. 
Yhtiön palveluksessa oli 1 930 työntekijää maaliskuussa 2022. 
Toimitusjohtaja Matt Mullenweg antaa yrityksen työntekijöille mahdollisuuden työskennellä missä ja milloin tahansa. 
Tuotteet ja palvelut.
Automattic tai sen tytäryhtiöiden tuotteita ja palveluita:
Eleonore Schwarz

Eleonore Schwarz (s. 1936, Wien) on itävaltalainen oopperalaulaja. Schwarz lauloi 1960- ja 1970-luvuilla Wienin Volksoperissa.
Schwarz edusti Itävaltaa vuoden 1962 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Nur in der Wiener Luft", joka sijoittui kilpailussa jaetulle viimeiselle sijalle nollalla pisteellä.
Brion-sur-Ource

Brion-sur-Ource on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Ourcejoen varrella, noin 42 kilometriä Montbardin kaupungista koilliseen.
Kunnan keskustassa oleva Saint-Hippolyten kirkko on alkujaan peräisin 1400-luvulta. Se on omistettu Hippolytos Roomalaiselle. Kirkkoa uusittiin 1500-, 1600- ja 1800-luvuilla. Ourcejoen ylittävässä holvisillassa on kaksitoista holvia. Silta on peräisin 1600-luvulta, mutta se uusittiin 1900-luvulla.
Aratos

Aratos (, ) voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Mohamed el-Kawisah

Mohamed el-Hadi Yussif el-Kawisah (, s. 8. maaliskuuta 1987) on libyalainen judoka. Hän voitti Afrikan-mestaruuden 2011 ja on samalla ensimmäinen libyalainen, joka on voittanut Afrikan mestaruuden judossa. El-Kawisah kilpaili myös kerran olympialaisissa 2016.
Ura.
El-Kawisah sai ensimmäisen sijoituksen kansainvälisessä turnauksessa heinäkuussa 2007, oltuaan seitsemän Afrikan kisoissa Algeriassa.
Seuraavan vuoden 2008 el-Kawisah aloitti tammikuussa järjestettyssä kansainvälissä turnaukessa Mauritiuksessa, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Lokakuussa el-Kawisah kilpaili Ranskassa Troyesissa järjestetyssä turnauksessa, jossa hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Alaa El Idrissille. Joulukuussa el-Kawisah kilpaili vielä kotimaassaan Poliisien maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän saavutti pronssia.
Toukokuussa 2009 el-Kawisah oli mukana Afrikan mestaruuskilpailuissa Mauritiuksessa, jossa hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Alaa El Idrissille.
Huhtikuussa 2010 el-Kawisah oli toistamiseen mukana Afrikan mestaruuskilpailuissa, jotka järjestettiin Kamerunissa. Tällä kertaa hän sijoittui viidenneksi.
Afrikan mestaruus (2011).
Huhtikuussa 2011 hän oli mukana Senegalissa järjestetyissä Afrikan mestaruuskilpailuissa. El-Kawisah eteni aina loppuotteluun saakka toista kertaa urallaan. Hän voitti avauskierroksella Yassine Moudatirin ja sen jälkeen Idriss Mahoundin. Välierissä el-Kawisah pudotti Lusanda Ngoman jatkosta. Loppuottelussa hän onnistui saavuttamaan mestaruuden voitettuaan Fraj Dhouibin. Samalla hänestä tuli ensimmäinen Afrikan mestaruuden judossa voittanut libyalainen. Syyskuussa el-Kawisah osallistui Afrikan kisoihin, jotka järjestettiin Mozambikissa. Hän saavutti kisoissa pronssia.
Huhtikuussa 2012 el-Kawisah lähti Marokossa järjestettäviin Afrikan mestaruuskilpailuihin hallitsevana mestarina. Hän sijoittui lopulta viidenneksi. Pian toukokuussa el-Kawisah oli mukana Azerbaijanissa järjestetyssä Grand Prix turnauksessa, jossa hän saavutti pronssia. Kesäkuussa el-Kawisah sijoittui seitsemänneksi maailmancupissa, Espanjassa.
Huhtikuussa 2013 hän saavutti pronssia Afrikan mestaruuskilpailuissa, Mozambikissa.
Kesäkuussa 2014 el-Kawisah ei kyennyt saavuttamaan mitalia Afrikan mestaruuskilpailuissa ja jäi seitsemänneksi.
Huhtikuussa 2015 hän sen sijaan onnistui etenemään kolmatta kertaa Afrikan mestaruuskilpailuissa loppuotteluun. El-Kawisah hävisi mestaruuden Yassine Moudatirille. Syyskuussa hän oli mukana kolmatta kertaa Afrikan kisoissa, jossa el-Kawisah sijoittui seitsemänneksi.
Tammikuussa 2016 el-Kawisah oli ensimmäistä kertaa mukana Tunisian Openissa, jossa hän sijoittui seitsemänneksi. Huhtikuussa el-Kawisah saavutti toista kertaa pronssia Afrikan mestaruuskilpailuissa. Elokuussa hän oli mukana ensimmäistä kertaa Olympialaisissa, jotka järjestettiin Brasiliassa. El-Kawisah sijoittui 32 parhaan joukkoon hävittyään Yeldos Smetoville, joka lopulta voitti olympiahopeaa.
Huhtikuussa 2018 el-Kawisah kilpaili alle 73-kiloisten sarjassa Afrikan mestaruuskilpailuissa, Tunisiassa, jossa hän sijoittui viidenneksi.
Etanahaiskiainen

Etanahaiskiainen ("Phosphuga atrata") on raatokuoriaisten heimoon kuuluva sukunsa ainut laji. Se on kooltaan 9-16 mm ja väriltään kiiltävän musta, joskus heikosti ruskeansävyinen. Lajin pää on venynyt kärsämäiseksi. Etanahaiskiaisen aikuiset ja toukat pyydystävät öisin kotiloita liuottaen syljellään reitin kotilon kuoren sisään ja syöden sisuksen. Etanahaiskiainen saalistaa ainakin espanjansiruetanoita ("Arion vulgaris"), tylppäetanoita ("Deroceras invadens") ja rantaetanoita ("Deroceras laeve"). Päivisin laji piileskelee kivien, sammalten ja lahopuiden alla. Etanahaiskiainen talvehtii aikuisena kaarnan alla tai maaperässä ja talvehtineita yksilöitä voi nähdä usein jo keväthangilla.
Suomessa laji on vakiintunut ja yleinen esiintyen Suomessa pohjoisimpia osia myöden. Etanahaiskiainen luokitellaan Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy lähinnä Euroopan alueella.
Gunilla Carlsson

Gunilla Carlsson (s. 11. toukokuuta 1963 Lund) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 2002–2013 sekä Euroopan parlamentissa vuosina 1995–2002. Vuosina 2006–2013 hän toimi Ruotsin kehitysapuministerinä. Lisäksi hän oli puolueensa varapuheenjohtaja vuosina 1999–2015. Sittemmin hän on työskennellyt YK:ssa useissa tehtävissä, muun muassa UNAIDS:in apulaisjohtajana.
Vandenesse-en-Auxois

Vandenesse-en-Auxois on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.
Kunnan läpi kulkee Burgundin kanava, ja siellä olevan sataman kautta saatiin aikaisemmin maataloustuotteet kuljetettua ostajille. Ennen kuin kanava rakennettiin, niin kuljetukseen käytettiin Vandenessejokea. Nykyään joki kulkee kanavan vieressä, alittaen kanavan kunnan keskustassa. Keskustassa oleva Neitsyt Marian kirkko on rakennettu 1200-1400-luvuilla.
Alex Horne

Alexander James Jeffery Horne (s. 10. syyskuuta 1978) on brittiläinen koomikko. Hän on luonut "Suurmestari UK" -ohjelman, jossa toimii myös Suurmestarin avustajana. Horne on esiintynyt useissa viihdeohjelmissa, esimerkiksi "8 Out of 10 Cats Does Countdown" ja "Never Mind the Buzzcocks". Hänellä on viiden muusikon kanssa komediaryhmä, The Horne Section, jota hän johtaa.
Yksityiselämä.
Horne on naimisissa Rachel Hornen kanssa. Heillä on kolme poikaa. 
Tammikuussa 2024, Horne sai kunniatohtorin arvonimen Warwickin yliopistolta.
Petrokrepostin lahti

Petrokrepostin lahti ( tai myös ) on Venäjällä Leningradin alueella Laatokan etelärannassa sijaitseva leveäsuinen lahti. Lahden pohjukassa ja Nevajoen suulla sijaitsee keskiaikainen linnoitus Pähkinäsaaressa.
Maantietoa.
Petrokrepostin lahdensuun itäinen reuna sijaitsee Morinin niemen (Морьин Нос, "Morin nos") ja länsireuna noin 8 kilometriä pitkän Karedžan riutan (Кареджский риф, "Karedžski rif") juuren välissä. Lahdensuun leveys on 27 kilometriä (18 kilometriä riutan kärjestä) ja lahden pituus yli 25 kilometriä. Lahden länsirannat ovat metsämaata, mutta etelä- ja itärannat kasvavat pensaita. Lahden suussa on 10–12 metriä syvää, mutta lahden rannat ovat hyvin matalia. Lahden viiden metrin syvyyskäyrä kulkee 3–7 kilometrin päässä rannasta. Matalikon pohjoisosassa, ja samalla keskellä lahtea, sijaitsee Zelentsyn (Зеленцы) saariryhmä. Lahden itäreunasta työntyy luoteeseen päin kahdeksan kilometriä pitkä Karedžan riutta. Sen kivikkoinen matalikko tai niemi, riippuen vesitilanteesta, jatkuu järvelle syventyen asteittain vedenpinnan alla. Riutan päässä on saari ja siinä majakka, molemmat saman nimiset kuin riuttakin. Länsirannalla toimii maamerkkinä Morjen kylän kirkko. Etenkin lahden itärannikko riutan lähellä on ohuen savikerroksen peittämää tai paljasta hiekkapohjaa. Matalat rannat kasvavat yleisesti tiheää ruovikkoa.
Lahden itärantaan laskevat Koponinjoki, Lavajoki, Seltikanjoki ja Naasianjoki. Länsirantaan laskee esimerkiksi pieni Murjajoki. Lahden lounaisrannassa sijaitsee Nevan joensuu. Neva on Laatokan laskujoki, joka virtaa 50 kilometrin päässä Pietarin läpi ja laskee Suomenlahteen.
Tuulen suunta vaikuttaa Laatokan vedenpinnan korkeuteen. Pohjoistuulella vesi voi nousta 0,9 metriä ja etelätuulella laskea 0,5 metriä. Lisäksi vedenpinta vaihtelee vuodenaikojen mukaan 1,2 metriä . Matalalla lahdella liikuttaessa tulee myös huomioida virtaukset. Vaikka Laatokkaa kiertävät virtaukset ohittavatkin lahden, alkaa Nevan imuvaikutus tuntua selvästi. Laskujoen virtaus on havaittavissa jo lahdensuulla, mutta se kasvaa etelään mentäessä ja Nevan joenniskalla se on jo 5–6 solmua.
Nevajoen itärannalla sijaitsee Pähkinälinnan kaupunki ja Vahriselkä sekä länsirannassa Seremetan kylä (Шереметьевка). Lahden länsirannikolla on useita kyliä. Etelärannalla sijaitsevat Naasian (Назия) ja Nižnjaja Šaldihan (Нижняя Шальдиха) kylät. Itärannalla sijaitsevat Priladožski, Lavrovon (Лаврово) ja Koboian (Кобоиа) kylät.
Laivaliikenne.
Nevalta alkaa pohjoiseen johtava Koškinskin (Кошкинский) laivaväylä, jonka pituus on yli 10 kilometriä. Väylän matalin syväys on 4 metriä ja leveys on yleensä yli 85 metriä. Venäjän sisämaan ja valtamerien laivaliikenne ohittavat toisensa Nevalla. Nevan varressa on laiturit kivihiilelle ja öljylle sekä monelle muulle rahdille. Vesiliikenne Volgalle ja Vienanmerelle kulkee Laatokasta Syvärin kautta, joten lahti on vesiliikenteen solmukohta. Matalan rannikon ja sen vaikeiden tuulien vuoksi käyttää osa laivaliikenteestä etelärannikkoa seuraavaa suojaisaa Laatokan kanavaa, jota myöten voi ohittaa koko Laatokan ja kääntyä nousemaan Olhavanjokea ja Syväriä ylävirtaan päin.
Novoaidar

Novoaidar (; ) on kaupunkityyppinen taajama ja piirikeskus itäisen Ukrainan Luhanskin alueen Štšastjan piirissä. Taajama sijaitsee Donin vesistön Donets-joen Aidar-sivuhaaran varrella. Kiovaan on 795 kilometriä ja aluekeskus Luhanskiin 60 kilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman asukasluvuksi 7 879 (2021 alussa). 
Novoaidarin taajama oli heinäkuuhun 2020 saakka Novoaidarin piirin hallintokeskus. Osana Ukrainan aluehallinnon uudistusta, 17. heinäkuuta 2020 Ukraina korkein neuvosto yhdisti silloiset Novoaidarin ja Stanytsja Luhanskan piirit uudeksi Štšastjan piiriksi.
Troy Kotsur

Troy Michael Kotsur (s. 24. heinäkuuta 1968) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti parhaan miessivuosan Oscarin elokuvasta "Coda – kahden maailman välissä" (2021). Hän oli ensimmäinen kuuro miesnäyttelijä ja toinen kuuro näyttelijä, joka voitti palkinnon. Tätä ennen palkinnon voittanut kuuro näyttelijä oli Marlee Matlin.
Kotsur voitti samasta roolista myös lukuisia muita palkintoja; kuten Baftan, SAG-palkinnon ja Critics' Choice Movie Awardin. Hänestä tuli ensimmäinen kuuro näyttelijä, joka on voittanut kolme viimeksi mainittua palkintoa.
Sorva (täsmennyssivu)

Sorva voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Ikäheimonen

Ikäheimonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
No Matter How the World Turns

No Matter How The World Turns on Awake Againin debyyttialbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2022.
Kaarlo Kivekäs

Kaarlo Kivekäs tarkoittaa ainakin seuraavia suomalaisia henkilöitä:
Kefiderokoli

Kefiderokoli (C30H34S2N7ClO10) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina hoidettaessa muuten vaikeasti hoidettavia infektioita. Kefiderokoli kuuluu WHO:n keskeisimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Muiden kefalosporiinien tavoin kefiderokolin antibioottiset ominaisuudet perustuvat bakteerien soluseinän biosynteesin estoon. Lisäksi yhdisteessä on kloorikatekolisivuketju, joka toimii sideroforina sitoen rautaioneja. Tämän vuoksi lääkeaine pääsee bakteerien soluseinän läpi rautaionien kuljetusmekanismeja pitkin. Kefiderokoli tehoaa erityisesti gramnegatiivisiin bakteereihin kuten kolibakteeriin, "Pseudomonas aeruginosa"-bakteeriin ja enterobakteereihin. Yhdiste on suhteellisen stabiili beetalaktamaasien vaikutuksia vastaan ja tehoaa myös karbapeneemeille vastustuskykyisiin kantoihin. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen. Kefiderokoli hyväksyttiin markkinoille Yhdysvalloissa vuonna 2019 ja Euroopan unionin alueella 2020. Sitä voidaan käyttää muuten vaikeasti hoidettavien infektioiden, esimerkiksi virtsatulehdusten ja sairaalakeuhkokuumeen hoitoon.
Haittavaikutukset.
Kefiderokoli voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan pääkipua, vatsakipua, ripulia ja ihottumaa. Haittavaikutukset ovat yleensä lieviä.
Ellen Winther

Ellen Winther Lembourn (o.s. Sørensen, 11. elokuuta 1933 – 13. elokuuta 2011) oli tanskalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Winther aloitti uransa 1957 Tanskan kuninkaallisessa teatterissa, jossa toimi vuoteen 1987 laulajana ja näyttelijänä.
Winther voitti Dansk Melodi Grand Prixin 1962 kappaleella "Vuggevise" ja edusti näin Tanskaa saman vuoden Eurovision laulukilpailussa. Kansainvälisessä laulukilpailussa Winther sijoittui jaetulle kymmenennelle sijalle.
Wintherille myönnettiin 1983 Dannebrogin ritarikunnan kunniamerkki.
Winther oli naimisissa pianisti John Wintherin kanssa ja sai tämän kanssa kaksi lasta. Myöhemmin Winther oli naimisissa poliitikko Hans Jørgen Lembournin kanssa lähes 25 vuotta miehen kuolemaan 1997.
Jenna Ortega

Jenna Marie Ortega (s. 27. syyskuuta 2002 Palm Desert, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tehnyt roolin Wednesday Addamsina Netflixin kauhukomediasarjassa "Wednesday" (2022–), josta hän oli parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkaana.
Ortega aloitti uransa lapsinäyttelijänä elokuvissa ' (2013), "Iron Man 3" (2013) ja "The Little Rascals Save the Day" (2014). Hän sai enemmän huomiota näyteltyään romanttisessa draamakomediasarjassa "Jane the Virgin" (2014–2019) ja teki myöhemmin läpimurtonsa Disney Channelin komediasarjassa "Stuck in the Middle" (2016–2018). Sittemmin hän on näytellyt muun muassa elokuvissa ' (2020), "Yes Day" (2021), "The Fallout" (2021), "Scream" (2022), "Studio 666" (2022), "X" (2022), "Scream VI" (2023), "Miller’s Girl" (2024) ja "Beetlejuice Beetlejuice" (2024) sekä televisiosarjoissa "Avalorin Elena" (2016–2020), "You" (2019) ja "" (2020–2022). Kauhurooliensa myötä Ortegaa ollaan alettu pitämään yhtenä nykypäivän ”scream queeneistä”.
Ortega tunnetaan myös julkisuuskuvastaan ja punaisen maton tyyleistään. Näyttelemisen lisäksi hän on ajanut muun muassa seksuaalivähemmistöjen ja syrjittyjen ihmisten oikeuksia. Hän oli pitkään vegaani, mutta nykyään hän on pescovegetaristi.
Jo Wilson

Jo Wilson on fiktiivinen hahmo ABC:n sairaaladraama "Greyn Anatomiassa." Häntä esittää Camilla Luddington. Hahmo esiintyi ensimmäistä kertaa Greyn Anatomian yhdeksännen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa, "Going, Going, Gone". 
Taustaa.
Wilsonin äiti jätti hänet paloasemalle vain viiden päivän ikäisenä. Wilson ei koskaan löytänyt pysyvää sijaiskotia ja 16-vuotiaana hän muutti asumaan autoonsa. Wilson valmistui luokkansa parhaana oppilaana ja jatkoi opiskelua Princetonin yliopistossa ja sieltä valmistumisen jälkeen hän opiskeli lääketiedettä Harvardin yliopistossa. Wilson oli erinomainen oppilas ja valmistui aina loistonumeroin.
Kun Wilson opiskeli lääketiedettä, hän tapasi vanhemman, menestyneen lääkärin, Paul Stadlerin. Pari meni naimisiin nopeasti. Stadler alkoi kuitenkin pahoinpidellä Wilsonia, kerran melkein tappaneen hänet. Wilson varastaa Stadlerilta rahaa, vaihtaa nimensä ja karkaa eri puolelle maata. Wilson ei ikinä uskaltanut hakea avioeroa, peläten että Stadler löytäisi ja tappaisi hänet. Wilson uskaltaa hakea avioeroa Alex Karevin ja Meredith Greyn tuella. Stadler ilmestyy uuden kihlattunsa, Jennyn kanssa Grey Sloan Memorial sairaalaan. Kun Stadler ja Jenny ovat Seattlessa, jää Stadler Rattijuopon auton alle. Stadler julistetaan aivokuolleeksi ja Wilson, Stadlerin virallinen vaimo, saa päättää sammutetaanko hengityskone. Wilson päättää sammuttamisen puolesta ja Stadler kuolee.
Perhe.
Koronaviruspandemian aikana Wilson hoitaa Val Ashtonia, joka kärsii kohdunulkoisesta raskaudesta, joka on kaikkien yllätykseksi edennyt viikolle 26. asti. Val päätyy menehtymään, mutta vauva, Luna saadaan pelastettua. Wilson kiintyy Lunaan, joka tarvitsee pitkään hoitoa sairaalassa. Hän yrittää adoptoida Lunan, mutta sosiaaliviranomaiset eivät suostu tähän. Wilson päättää taistella Lunasta ja lopulta hän saa viedä tyttärensä kotiin 2021 huhtikuussa.
Inger Berggren

Inger Margareta Berggren (23. helmikuuta 1934 – 19. heinäkuuta 2019) oli ruotsalainen laulaja. Hän aloitti laulajan uransa 16-vuotiaana Thore Swanerudin orkesterissa ja lauloi myöhemmin Thore Ehrlingin, Simon Brehmin ja Göte Wilhelmsonin kanssa. Berggren valmistui Ruotsin kuninkaallisesta musiikkiakatemiasta 1956.
Berggrenin ensimmäinen levytys "Nära" julkaistiin 1952. 1958 hän saavutti jonkinlaista suosiota kappaleella "Vals Intim". Berggren esitti vuoden 1960 Melodifestivalenissa voittokappaleen "Alla andra får varann" sekä toiseksi sijoittuneen kappaleen "Underbar, så underbar", mutta häntä ei valittu voittokappaleen esittäjäksi kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun.
Varsinainen läpimurto tapahtui Berggrenin voitettua Melodifestivalenin 1962 kappaleella "Sol och vår", minkä myötä hän valikoitui Ruotsin edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Saman vuoden Melodifestivalenissa Berggren esitti myös viidenneksi sijoittuneen kappaleen "Sagans underbara värld". Kansainvälisessä kilpailussa hän sijoittui jaetulle seitsemännelle sijalle 16 kilpailijan joukosta. Samana vuonna Berggren saavutti menestystä myös Ruotsin listojen kärkeen nousseella kappaleella "Elisabeth serenade" ja seuraavana vuonna kappaleella "Twist till Menuett".
Berggren palasi Melodifestivaleniin säveltäjänä vuonna 1967 kappaleella "Vem frågar vinden", jonka esitti Towa Carson. Kappale sijoittui Melodifestivalenissa viidenneksi.
1970-luvulla Berggren työskenteli musiikinopettajana Täbyn kunnassa sekä kapellimestarina Tukholman kaupunginteatterissa. Hän esitti vuoden 1973 elokuvassa "Anderssonskans Kalle i busform" elokuvateatterin kassatyöntekijää. 1983 Berggren esitti rouva Bergholmia TV-sarjassa "Spanarna" ja Liliania vuoden 1984 elokuvassa "Sömnen".
Robert Whitehead

Robert Whitehead (1823 Bolton – 14. marraskuuta 1905 Shrivenham, Berkshire) oli brittiläinen laivan- ja veneenrakennusinsinööri ja keksijä. 
Hänet tunnetaan ensimmäisen moottorilla liikkuvan torpedon keksijänä yhdessä italialaisen laivaston komentajakapteeni Giovanni Luppisin kanssa, joka tuolloin oli jo vetäytynyt aktiivipalveluksesta. Whitehead perusti myös yrityksen valmistamaan torpedoja nimillä Whitehead MK 1 jne. kun asetta paranneltiin. Elinaikanaan useat valtiot palkitsivat hänet kunniamaininnoilla.
Amelia Shepherd

Amelia Francis Shepherd on fiktiivinen hahmo ABC:n sairaaladraamasarjassa, Greyn anatomiassa ja Rakkauden anatomiassa. Häntä esittää Caterina Scorsone. Shepherd on veljensä tavoin neurokirurgi. Shepherd on toipuva addikti, joka oli nuoresta asti riippuvainen opioideihin.
Perhe.
Shepherd on perheensä nuorin lapsi, eikä hän tullut ikinä toimeen perheenjäseniensä kanssa, Derekiä lukuun ottamatta. Kun Shepherd oli 5, todisti hän veljensä kanssa aseellista ryöstöä, jossa perheen isä kuoli. Shepherd ja Derek olivat läheisiä, mutta Shepherdin huumeongelma hiersi heidän välejään. Derek jopa elvytti siskonsa, kun tämä otti nuorena yliannostuksen. Shepherdin siskot, Liz, Nancy ja Kathleen kohtelevat häntä huonosti ja pilkkaavat häntä jatkuvasti. 
Shepherdilla on 2 lasta. Christopher Derek Shepherd, joka syntyi ilman aivoja, ja menehtyi 43 minuuttia synnytyksen jälkeen. Christopherin isä, Ryan Kerrigan oli hänen kihlattunsa, joka kuoli yliannostuksen seurauksena. Shepherd päätti synnytyksen jälkeen luovuttaa poikansa elimet. Scout Derek Shepherd Lincoln on Shepherdin ja Atticus Lincolnin poika. Scout syntyi alkuvuodesta 2020.
Aspa Palvelut

Aspa Palvelut Oy on suomalainen yritys, joka tuottaa yksilöllisiä asumispalveluja mielenterveys- ja päihdekuntoutujille, eri tavoin vammaisille ihmisille ja muille arjessaan tukea tarvitseville. Aspa Palvelut on Aspa-säätiön tytäryhtiö.
Asiakkaan itsemääräämisoikeuden toteutuminen ja hänen mahdollisuutensa vaikuttaa omiin asioihinsa on Aspa Palveluiden asumispalveluiden lähtökohta. 
Aspa Palveluilla on reilut 1300 asumispalveluiden asiakasta eri puolilla Suomea. Palveluita tarjoavia yksiköitä eli Aspa-koteja on noin 40 eri paikkakunnalla Helsingistä Utsjoelle. Asumisen palveluiden tilaajina on noin 65 kuntaa. 
Liikevaihto vuonna 2019 oli 22,5 miljoonaa euroa. 
Aspa Palvelut Oy:n tuotot palautuvat takaisin yhteiskunnalliseen työhön. Aspa Palvelut maksaa osinkoa omistajalleen Aspa-säätiölle. Säätiö käyttää osingon uusien kohtuuhintaisten asuntojen hankkimiseen sekä itsenäisen elämän kehittämiseen yhdessä asukkaiden kanssa.
Kreemi

Kreemi on aines, joka valmistetaan voista tai margariinista, tomusokerista, vedestä tai maidosta ja vaniljasokerista.
Kreemiä käytetään:
Kreemiä voi maustaa makuaromeilla sekä värjätä pastaväreillä. Nestemäiset väriaineet saattavat vaikuttaa kreemin rakenteeseen. 
Kreemin maustamiseen voi myös käyttää tomusokerin tilalla joko kokonaan tai osittain maustettuja tomusokereita.
Erilaisia kreemejä:
Fantasiakakku

Fantasiakakku on yksilöllinen ja persoonallinen, toiveiden mukaan valmistettu täytekakku.
Fantasiakakku kuorrutetaan kreemillä tai sokerimassalla.
Kakussa on sokerimassasta tai suklaasta valmistettuja koristeita tai kakkukuvia. 
Fantasiakakku suunnitellaan yksilöllisesti. 
Koristeissa ja värimaailmassa voidaan tuoda esille juhlien teemaa, aihetta tai tiettyä värimaailmaa, tyyliä tai vaikka syntymäpäiväsankarin tai juhlijan harrastusta tai muuta hänelle muuten tärkeää asiaa tai aihetta.
Anatoli Svydnytskyi

Anatoli Svydnytskyi (), (13. syyskuuta 1834 Mankivtsi, Litynin piirikunta, Podolian kuvernementti – 18. heinäkuuta 1871 Kiova) oli ukrainalainen kirjailija, aktivisti ja folkloristi. Hän kuului Harkovan-Kiovan salaseuraan, joka vastusti Venäjän keisarin hallintoa, levitti kiellettyä kirjallisuutta ja perusti sunnuntaikouluja. Hän kirjoitti yksinvaltaista hallintoa ja kansallishengen tukahduttamista vastustavia runoja, joista hänen elinaikanaan julkaistiin vain "Horlytsia" 1860). Ivan Franko julkaisi 1901 muita runoja kirjallisessa aikakauskirjassa "Literaturno-naukovyi vistnyk".
Svydnytskyn artikkeleitakaan ei paria poikkeusta lukuun ottamatta päässyt julkisuuteen. Kun ukrainankieliset julkaisut kiellettiin, hän julkaisi artikkeleita ja kertomuksia venäjäksi "Kievlianin"-nimisessä sanomalehdessä.
Svydnytskyn pääteoksena pidetään kronikkaa "Liuboratski", joka on suurelta osin omaelämäkerrallinen. Ivan Franko piti sitä ensimmäisenä Ukrainan kirjallisuuden realistisena romaanina. Se ilmestyi vasta 15 vuotta Svydnytskyn kuoleman jälkeen, eikä sillä siten ollut vaikutusta aikalaiskirjailijoihin.
Old Star

Old Star on black metal -yhtye Darkthronen seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2019 levymerkillä Peaceville Records.
Eternal Hails......

Eternal Hails... on black metal -yhtye Darkthronen kahdeksastoista studioalbumi, joka julkaistiin 25. kesäkuuta 2021 levymerkillä Peaceville Records.
Syys (albumi)

Syys on Radiopuhelimet-laulaja J. A. Mäen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2022.
Kaunis muisto

Kaunis muisto on Per-Olof Strandbergin ohjaama, kuvaama, leikkaama ja tuottama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1977. Elokuva on ainut suomessa teatterilevityksen saanut 8 mm:n elokuva.
Elokuvassa nuori avopari Peg ja Kaj lähtevät mökille yhdessä ystävänsä Dickin kanssa. Mökille saapuu myös muita heidän tuttaviaan. Mökillä nuoret päätyvät keskustelemaan elämästä sekä ihmissuhteista.
Euandros

Euandros (, ”hyvä mies”) tai Evander (lat.) voi viitata seuraaviin:
Kos (täsmennyssivu)

Kos tai Koš voi viitata seuraaviin:
Kypros (täsmennyssivu)

Kypros () tai Cyprus (lat.) voi viitata seuraaviin:
Zeit (albumi)

Zeit on saksalaisen industrial metal -yhtyeen Rammsteinin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2022. Rammsteinin virallisella Instagram -sivustolla oli 8. maaliskuuta 2022 alkaen nähtävänä lyhyt pätkä nimikkokappaleen "Zeit" musiikkivideosta, joka tuli kokonaan julki kahden päivän kuluttua 10. maaliskuuta 2022. Seuraavaksi Rammstein kertoi piilottaneensa ympäri maailmaa 11 aikakapselia, jotka paljastaisivat albumin kappaleiden nimet etukäteen. Jokaisessa kapselissa oli koodi, jolla pystyi paljastamaan yhden kappaleen nimen. Yksi kapseleista oli Suomessa, muut olivat Australiassa, Itävallassa, Ranskassa, Saksassa, Meksikossa, Alankomaissa, Puolassa, Ruotsissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Albumin seuraava single "Zick Zack" tuli kuunneltavaksi 7. huhtikuuta 2022. Rammstein järjesti albumille maailmanlaajuisen ennakkokuuntelun päivää ennen albumin varsinaista julkaisua 28. huhtikuuta 2022, koko albumin julkitulon aattopäivänä. Ennakkoon tuli julki myös kappaleen "Angst" musiikkivideo. Seuraava single "Dicke Titten" julkaistiin 25. toukokuuta 2022, "Angst" 26. elokuuta 2022 ja viimeinen single "Adieu" 25. marraskuuta 2022.
Albumin Atmos-version on miksannut suomalainen masteroija Svante Forsbäck.
Olga de Meyer

Maria Beatrice Olga Alberta Caracciolo (8. elokuuta 1871 - 16. heinäkuuta 1931) oli englantilainen kirjailija, taiteiden tukija ja seurapiirihenkilö. 
Nykyään Olga de Meyer muistetaan lähinnä valokuvaaja Adolph de Meyerin vaimona ja siitä, että hänen huhuttiin olevan Walesin prinssin, tulevan kuningas Edward VII:n tytär. 
Elämänvaiheita.
Olga de Meyerin isä oli napolilainen Caracciolon ruhtinas, Gennaro Caracciolo Pinelli ja äitinsä oli Marie Blanche Sampayo, ranskalaisen diplomaatin tytär. Ainoana lapsena hän peri isänsä arvonimen. Huhuja Walesin prinssin isyydestä ei ole vahvistettu eikä kumottu. Toisaalta on esitetty arveluja hänen olleen tulevan hallitsijan kummitytön. Vanhempien avioliitto päättyi juuri siksi, että isä ei kestänyt kuunnella jatkuvia vihjailuja tyttärensä oikeasta isästä. 
Vuonna 1892 Olga de Meyer avioitui ensimmäisen kerran. Aviomehenä oli italialainen aatelismies Marino Brancaccio. Liitto kesti seitsemän vuotta, jolloin se päättyi avioeroon. Liittoa on kuvailtu tapahtumarikkaaksi. Uuden avioliiton hän solmi vuonna 1899, kuuluisan valokuvaajan, Adolph de Meyerin kanssa. 
Häiden jälkeisenä vuotena paljastui, että Olga de Meyerillä oli suhde Violet Trefusisin kanssa. Hänellä oli myös suhde perijätär Winnaretta Singerin kanssa. Aviomiestä asia ei tuntunut haittaavan, sillä hän oli homoseksuaali ja Olga oli luultavasti biseksuaali tai lesbo. Aviomiehen mielestä avioliitto ei saanut perustua intohimolle, vaan ymmärrykselle ja kumppanuudelle. Olga oli mallina useissa aviomiehensä valokuvissa ja poseerasi myös useille oman aikansa taiteilijakuuluisuuksille. Hänet ikuisti kankaalleen muiden muassa John Singer Sargent, James McNeill Whistler, Jacques-Emile Blanche ja Paul César Helleu. 
Ranskassa Olga de Meyer ryhtyi kirjoittamaan säännöllistä palstaa La Galoise lehteen. Häneltä ilmestyi myös novelleja sekä romaani. Romaani, nimeltään "Nadine Narska" oli omaelämäkerrallinen. Kirjan ilmestyessä hän oli ottanut itselleen nimen Marah de Meyer, jolla halusi tulla kutsutuksi loppuikänsä. Uuden nimen ottamista oli suositellut astrologi. Yhden hänen novelleistaan sovitti valkokankaalle Erich von Stroheim vuonna 1919. 
Olga de Meyer eli koko aikuisuutensa taiteellisissa piireissä joissa juhlittiin paljon. Alkoholia kului paljon ja kuviohin kuului myös kokaiini. Elämänsä viimeiset vuodet de Meyer olikin kokaiiniriippuvainen. Hän kuoli päihdevieroituksessa. Kuolinajasta esiintyy kaksi eri tietoa, vuodet 1930 ja 1931.
Filovirukset

Filovirukset ("Filoviridae)" aiheuttavat verenvuotokuumeita ihmisille ja kädellisille. Virukset kuuluvat "Mononegavirales­"-lahkoon, ja ainakin viisi sukua on tunnistettu: "Ebolavirus", "Marburgvirus", "Cuevavirus", "Striavirus" ja "Thamnovirus". Kuudenneksi jäseneksi on luokiteltu ""-suku, joka löydettiin Kiinasta vuonna 2019. Filovirukset ovat luokiteltu bioturvallisuuden perusteella ryhmään 4 niiden stabiilin aerosolimuodon sekä kuolleisuuslukujen perusteella, jotka kohoavat jopa 90 %:iin. 
Historia.
Ensimmäinen tarkasti luokiteltu filoviruksen leviäminen tapahtui vuonna 1967, kun silloisen lajiluokituksen mukaan "Cercopithecus aethiops" -apinoita tuotiin Ugandasta Marburgiin Saksaan. Eläimiä käsitelleet henkilöt sairastuivat, ja uusi tunnistettu viruslöydös nimettiin Marburg-virukseksi. Seuraava Ebola-viruksen (EBOV) aiheuttama verenvuotokuume-epidemia tunnistettiin Zairessa (nykyinen Kongon demokraattinen tasavalta). Se saavutti 88 prosentin kuolleisuusluvun ja aiheutti 318 ihmisen kuoleman. Samana vuonna levisi myös toinen EBOV:n kaltainen verenvuotokuume-epidemia Sudanissa (SUDV), joka ylsi 53 prosentin kuolleisuuteen ja tappoi 284 ihmistä. Näiden virusten aiheuttamia epidemioita on puhjennut satunnaisesti Afrikassa tietyin väliajoin. Myös Euroopasta on löydetty filovirus. "Cuevavirus" -lahkoon kuuluva Lloviu virus (LLOV) eristettiin lepakosta Pohjois-Espanjassa. Tämä virus ei ole kuitenkaan tunnetusti aiheuttanut infektioita ihmisessä. 
"Ebolavirus"-lahkon lajeja on tunnistettu sittemmin lisää kuolleisuuslukujen vaihdellessa suuresti. Reston-ebolavirus (RESTV) eristettiin Filippiineillä vuonna 1989 ja todettiin olevan tautia-aiheuttamaton ihmisillä. Nykyisellä nimellä tunnettu Taï Forest -ebolavirus (TAFV) on luokiteltu aiheuttaneen vain yhden ihmisen sairastumisen Norsunluurannikon tasavallassa, mikä ei kuitenkaan johtanut kuolemaan. Bundibugyo-ebolavirus (BDBV) aiheutti epidemian Ugandassa vuonna 2007, mikä johti 149 ihmisen kuolemaan saavuttaen 25 % kuolleisuusluvun.
Genomi.
Filovirukset ovat negatiivisäikeisiä, yksijuosteisia RNA-viruksia. Niiden genomi on noin 19 kb kokoinen, josta löytyy seitsemän erilaista geeniä. Nämä koodaavat seitsemää rakenteellista proteiinia: nukleoproteiini (NP), virusproteiini 35 (VP35), VP40, glykoproteiini (GP), VP30, VP24 ja laajaproteiini (L). Filovirusten GP toimii pääkomponenttina sisäänpääsyssä isäntäsoluun, mikä tekee siitä tärkeän kohteen kehitettäville lääkeaineille. 
Patogeenisuus.
Egyptin hedelmälepakoiden ("Rousettus aegyptiacus") on ajateltu toimivan filovirusten isäntälajina. Tartunta ihmiselle edellyttää suoraa kontaktia infektoituneiden ruumiineritteiden kanssa. Tunnetuimmat patogeeniset filovirukset ovat Ebola- sekä Marburg-virukset. Tunnuspiirteet näiden virusten aiheuttamissa infektiossa ovat kontrolloimaton viruksen replikaatio, laajat tulehdusreaktiot ja isännän synnynnäisen immuunijärjestelmän signaalireittien hiljentäminen. Tulehduksen aikana yleisimmät oireet ovat korkea kuume, voimakas väsymys, lihaskipu, kohonneet maksaentsyymitasot, verenvuoto ja hyytymishäiriöt.
Seututie 362

Seututie 362 on Iitin Kausalan (valtatie 12) ja Kouvolan Kimolan (seututie 363) välinen maantie. Tie toimii Iitin kunnan keskeisenä sisäisen liikenteen väylänä, sillä se on osa nopeimpia reittejä Kausalasta Iitin kirkonkylälle, Radansuuhun, Lyöttilään ja Vuolenkoskelle.
Tie alkaa Kausalan kiertoliittymästä, jossa se kohtaa valtatien 12 ja seututien 360, ja jatkaa siitä kohti pohjoista. Tien rinnalla on pyörätie valtatien 12 ja Harjuntien välillä. Tie kulkee Radansuun kylän läpi, jossa se kohtaa yhdystien 3621 Iitti Golfin kohdalla. Radansuusta tie jatkuu Iitin kirkonkylälle, jossa se kulkee Iitin kirkon ohi ja kohtaa yhdystien 3622. Iitin kirkonkylän jälkeen tie ylittää Kymijoen Virran sillan kautta, ja sen jälkeen kulkee peltojen ja metsien poikki Kymentaan kylän ohi Hiidensaarentien kohdalla olevalle Iitin ja Kouvolan, sekä Päijät-Hämeen ja Kymenlaakson rajalle. Kouvolan puolella tie ohittaa Kimolan kylän juuri ennen Kimolanlahden siltaa, jonka jälkeen tie päättyy Kimolantien ja Vierumäentien, seututien 363, risteykseen. Kimolanlahden sillan ali kulkee Kimolan kanavaan johtava veneilyreitti Kouvolan Pyhäjärveltä Iitin Konnivedelle ja edelleen Päijänteelle.
Valtatien 12 parantamissuunnitelmassa Uudenkylän ja Tillolan välillä esitetään seututien 362 linjausta muutettavan Kausalan ja Radansuun välillä rakentamalla tie uuteen maastokäytävään Kausalan Luhtatien sekä nykyisen Iitintien (seututie 362) ja Urajärventien (yhdystie 3621) risteyksen välille. Uusi linjaus ohittaisi esimerkiksi Radansuun kylän keskuksen, ja sen rinnalle toteutettaisiin koko matkalle jalankulun ja pyöräilyn väylä. Seututie kohtaisi uudella linjauksella Valtatien 12 uuden linjauksen Kausalan eritasoliittymässä nykyisen Harjuntien pohjoispuolella ja nykyisen Iitintien itäpuolella.
Seututien varteen myös esitetään jalankulun ja pyöräilyn väylän rakentamista Iitin kirkonkylän Mullikkamäentien ja Sorronniemen Sorronniemenkadun välille. Iitin kunnalla on myös tavoitteena toteuttaa jalankulun ja pyöräilyn väylä seututien suunnitellun uuden linjauksen päätepisteen ja Mullikkamäentien välille Radansuussa ja Iitin kirkonkylällä.
Hillevi Engström

Hillevi Engström (s. 15. huhtikuuta 1963 Sollentuna) on ruotsalainen poliisi ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän istui valtiopäivillä vuosina 2002–2015 ja toimi Ruotsin työmarkkinaministerinä vuosina 2010–2013 sekä kehitysapuministerinä 2013–2014.
Miguel Van Damme

Miguel Van Damme (25. syyskuuta 1993 – 29. maaliskuuta 2022) oli belgialainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi maalivahtina Cercle Bruggessa. Aluksi Van Damme pelasi Cerclen nuorisojoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Van Damme debytoi 5. huhtikuuta 2014 Jupiler Pro Leaguessa. Hän pelasi koko pelin 1–0 kotitappiossa KV Mecheleniä vastaan.
Yksityiselämä.
Kesäkuussa 2016 ennen kausia 2016–2017 suoritetussa rutiinitarkastuksessa Van Dammella diagnosoitiin leukemia. Vuotta myöhemmin hänen syöpänsä oli remissiovaiheessa ja hän allekirjoitti uuden sopimuksen Cerclen kanssa kesäkuuhun 2019 asti. Hän toipui ja huolimatta siitä, että hän tarvitsi edelleen lääkitystä päivittäin, hän pystyi pelaamaan Belgian Cupissa 2017–2018. 20. syyskuuta 2017 Genkiä vastaan. Tammikuussa 2020 Van Dammen leukemia uusiutui ja hänelle kerrottiin, että hänen selviytymismahdollisuutensa olivat heikot. Tästä huolimatta hän sai immunoterapiaa ja allekirjoitti uuden vuoden mittaisen sopimuksen Cerclen kanssa 16. kesäkuuta 2020. 18. lokakuuta 2021 syöpä uusiutui jälleen. Hän kuoli lopulta sairauteen 28-vuotiaana 29. maaliskuuta 2022.
Van Damme oli naimisissa Kyana Dobbelaeren kanssa ja heillä oli yksi lapsi, joka syntyi vuonna 2021.
Busseaut

Busseaut on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Brévonjoen varrella, noin 33 kilometriä Montbardin kaupungista koilliseen.
Kunnan keskustassa on 1800-luvulta peräisin oleva uusgoottilainen Sainte-Thérèsen kirkko.
WordPress Photo Directory

WordPress Photo Directory on WordPress-projektin ylläpitämä avoimen lähdekoodin kuvahakemisto avoimille kuville. Kaikki palvelun kuvat on lisensoitu avoimella CC Nolla -lisensillä. Kuvat ovat vapaaehtois osallistujien tekemiä ja lataamia. Palvelu on vielä osittain kehitysvaiheessa ja siinä käytetty ohjelma on lisensoitu GNU GPLv2.0 -lisensillä.
Kuvahakemiston pyrkimyksenä on tarjota avoin vaihtoehto suljetuille kuvapankeille, kuten Unsplash, Pixbaby ja Adobe Stock, joiden lisenssiehdot ovat viime vuosina muuttuneet rajoittaviksi. Käyttö esimerkiksi WordPress-teemoissa on rajoittunut.
WordPress Photo Directoryssä on kuvaa maaliskuussa 2022.
Historia.
14. joulukuuta 2021 Matt Mullenweg ilmoitti WordPress Photo Directorysta State of the Word 2021 -tapahtumassa. Tammikuussa 2022 projektiin alettiin kerätä osallistujia ja jo helmikuussa avattiin oma kehittäjäsivusto, jossa seuraavaksi valittiin tiiminvetäjät.
Eero Syvänoja

Eero Uolevi Syvänoja (15. lokakuuta 1926 Jaala – 25. huhtikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija. Julisteiden ja mainoskampanjoiden suunnittelun ohella hän tuli tunnetuksi taideteollisuusalan näyttelyiden suunnittelijana ja myös huonekalumuotoilijana.
Syvänoja astui jatkosodan loppuvaiheessa 17 vuoden iässä palvelukseen Brewster-hävittäjälentokonelaivueessa 26. Hän sai asemekaanikon koulutuksen, mutta toimi etupäässä mukana lennonjohdossa. Sotien jälkeen hän kouluttautui graafikoksi Ateneumissa ja työskenteli 1950-luvulla Myyntimainonta- ja Valotorni-mainostoimistoissa.
Syvänoja oli 1960-luvulla yksi Markkinointi Viherjuuren keskeisiä mainonnan suunnittelijoita Matti Viherjuuren, Erkki-Mikael Salmen, Pirkko Tatarinovin ja Annikki Saarikiven rinnalla. Vuonna 1961 hän sai vuoden parhaan julisteen palkinnon vaatevalmistaja Turolle tekemällään työllä. Askolle tehty juliste palkittiin vuonna 1968. Vuonna 1976 Syvänojan Matkailun edistämiskeskukselle suunnittelema julistesarja "Four Seasons" sai tuomariston erikoispalkinnon matkailualan tapahtumassa Italian Cataniassa. Vuoden 1978 parhaana aatteellisena julisteena palkittiin Matti Viherjuuren ja Eero Syvänojan ulkoministeriölle ja matkailujärjestöille suunnittelema "Finlandia"-juliste. Syvänojan suunnittelema on muun muassa Lumenen ensimmäinen huulipuikko sekä monet logot ja pakkaukset muun muassa Arabialle ja Nesteelle. Hän teki myös kymmeniä äänilevykansia erityisesti Finlandia Recordsille.
Eero Syvänoja työskenteli Viherjuurella 16 vuotta, kunnes perusti Pirjo Lausamo-Laineen kanssa oman suunnittelutoimiston P&amp;E:n, jonka Viherjuuri osti myöhemmin. Tämän jälkeen Syvänoja ja Lausamo-Laine jatkoivat Viherjuuren graafisen suunnittelun toimistossa nimeltä Indigo.
Eero Syvänojan puoliso oli italialaisia designhuonekaluja myyneen Funktion perustaja Alli Syvänoja (1929–2014). Heidän yhdessä suunnittelema ja Jouni Revon valmistama pyökkipöytä voitti vuonna 1992 Mööpeli-kalustesuunnittelukilpailun. Kahta vuotta myöhemmin Eero Syvänojan suunnittelema ja puusepänliike Solidon koivusta rakentama keittiötyöpiste sai Mööpeli-kilpailussa jaetun ensipalkinnon.
Donald Trumbull

Donald Edmund Trumbull (27. toukokuuta 1909 – 7. kesäkuuta 2004) oli yhdysvaltalainen elokuvaerikoistehosteiden edelläkävijä.
Elämä.
Trumbull syntyi Chicagossa. Hän oli Douglas Trumbullin isä, jonka kanssa hän työskenteli useissa elokuvaprojekteissa. Trumbull kuoli luonnollisista syistä 95-vuotiaana tyttärensä kotona Graeaglessa.
Viljo Väinölä

Viljo Olavi Väinölä (18. joulukuuta 1914 Pietari – 5. elokuuta 1995 Hollola) oli suomalainen tekstiili- ja huonekalualan yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Viljo Väinölän vanhemmat olivat Verner ja Venla Väinölä ja puoliso Mirjam Häyrinen. Väinölä valmistui Kultaseppäkoulusta vuonna 1934 ja työskenteli vuodesta 1937 lahtelaisessa liikkeessä kelloseppänä ja kultaseppä- ja kaiverrusosastojen vastaavana johtajana. Sotien jälkeen hän siirtyi Kutomo ja Neulomo -yhtiön palvelukseen. Vuonna 1949 hänestä tuli yhtiön isännöitsijä ja hallituksen puheenjohtaja ja vuonna 1966 toimitusjohtaja. Väinölä oli myös yhtiön omistamien kahden muun yrityksen, Kooen Oy:n ja huonekalutehdas Loppi Oy:n, toimitusjohtaja. Hän toimi lisäksi muun muassa kiinteistöyhtiöden Läyliäisten Mylly- ja Konepaja ja Lahden Verkatehdas johdossa ja hänellä oli useita tekstiili- ja huonekalualan luottamustehtäviä. Edelleen, Väinölä tunnettiin Lahden Kimmon perustajana ja puheenjohtajana sekä merkittävänä lahjoittajana. Teollisuusneuvoksen arvonimi Väinölälle myönnettiin vuonna 1980.
Louhikorentokala

Louhikorentokala ("Eurypegasus draconis") on korentokaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Louhikorentokala voi kasvaa suurimmillaan 8–10 cm pitkäksi ja naaraat ovat koiraita kookkaampia. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkäkuonoinen, tukevahko ja lyhyehkö. Ruumista suojaavat luulevyt ja selässä on luukyhmyjä. Kalan rintaevät ovat hyvin suuret ja muodoltaan viuhkamaiset. Louhikorentokalojen väritys on hyvin vaihteleva. Useimmiten ne ovat selästään ruskeankirjavia ja vatsastaan vaaleampia. Koiraiden rintaevissä on sininen ja valkoinen reunajuova. 
Levinneisyys ja elintavat.
Louhikorentokalaa tavataan laajalta alueelta, joka ulottuu Punaisestamerestä ja Afrikan kaakkoisrannikolta Japaniin, Australiaan ja Marquesassaarille. Se elää usein lähellä leviä ja meriheiniä kasvavaa hiekka- tai sorapohjaa jokien suistoalueilla. Lajin ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet, kuten äyriäiset, nilviäiset ja madot. Louhikorentokalat liikkuvat usein pareittain ja ovat todennäköisesti yksiavioisia. 
Louhikorentokaloja pyydystetään toisinaan akvaariokaloiksi. Niitä myös hyödynnetään perinteisessä aasialaisessa lääkinnässä.
BMPT

BMPT, toisinaan lisänimellä "Terminator", on venäläinen panssariajoneuvo. BMPT on suunniteltu tukemaan tankkien toimintaa pääasiassa urbaaneilla alueilla. BMPT:n pääasiallinen tehtävä on vastustajan jalkaväkeä vastaan hyökkääminen.
Kazakstan on ottanut ajoneuvon käyttöön ja sitä on valmistettu Kazakstanissa. Vuonna 2018 Venäjän asevoimat ottivat vastaan ensimmäiset BMPT-vaunut ja niiden sanottiin olevan käyttövalmiita vuonna 2021.
Vaunussa on passiivista ja reaktiivista panssarointia. Vaunussa on kaksi 30 mm tykkiä, kaksi AGS-17D tai AGS-30 kranaatinheitintä, neljä Ataka-T panssarintorjuntaohjusta sekä yksi 7,62 mm konekivääri. Vaunua on valmistettu useilla eri alustoilla, uudemmasta mallista on käytetty myös nimitystä "BMPT-72" tai "Terminator 2". Enemmistössä vaunuista on taistelupanssarivaunutyypin T-72 rungon päälle kiinnitetty modernimpi tykkitorni. Lisäksi ilmeisesti on valmistettu pieni määrä BMPT-vaunuja Armata-panssarivaunualustalle, mutta näitä versioita ei ole vielä tuotu taistelukäyttöön. 
Venäjä on käyttänyt T-72:n runkoon pohjautuvaa BMPT-vaunua hyökkäyssodassaan Ukrainaan (2022–), esimerkiksi keväällä 2022 Luhanskin alueen Sjevjerodonetskin taisteluissa ja alkuvuodesta 2023 Kreminnan seudulla. Ukraina on tuhonnut tykistötulella Kreminnan seudulla ainakin yhden tällaisen panssariajoneuvon.
Kehitystyö.
Vaunun idea oli Sergei Majevin. Hän toimi 1985--1987 Afganistanissa 40. armeijan varakomentajana ja Turkestanin sotilaspiirin kalustosta vastaavana.
Majev idea oli vaunu, jossa olisi panssarivaunun suoja ja aseistettuna pienikaliiperisilla aseilla antamaan saturaatiotulitukea kahden kilometrin etäisyydelle asti.
Neuvostoliiton puolustusministeriö tuki ajatusta ja kehitystyö annettiin Tšeljabinskin traktoritehtaalle. BMPT oli valmiina testeihin 1992, mutta Tšeljabinskin tehdas meni 1990-luvulla konkurssiin. Projektin pelasti Majevin nimitys panssarijoukkojen pääviraston johtajaksi 1996. Hän sai siirrettyä projektin Nižni Tagiliin Uralvagonzavodille, jossa valmistui 2002 uusi prototyyppi.
BMPT-1 läpäisi testit 2006, mutta vaunusta päätettiin tehdä halvempi ottamalla alustaksi olemassa oleva T-72-vaunun alusta. Torni ja 125 mm tykki poistetiiin ja korvattiin konetykeillä, konekivääreillä ja ohjuslaukaisimilla. Vaunu hyväksyttiin viimein palvelukseen 2017.