tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Taisto Summanen

Taisto Summanen (19. kesäkuuta 1931 Leningrad – 9. helmikuuta 1988) oli neuvostoliittolainen suomeksi kirjoittanut runoilija ja kielenkääntäjä.
Taisto Summasen isä oli suomalainen kommunisti Kalle Summanen, joka saapui Neuvostoliittoon 1926 vankien vaihdon yhteydessä. Vuonna 1933 perhe muutti Petroskoihin, jossa isä työskenteli opettajana. 
Summanen aloitti runojen kirjoittamisen kouluvuosina, ja ensimmäiset hänen runonsa julkaistiin lehdissä heti sodan jälkeen. Summanen valmistui Petroskoin valtionyliopistosta 1954 ja ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Summasen ensimmäinen runokokoelma "Oraita" ilmestyi 1956, ja vuonna 1958 hänestä tuli Karjalan kirjailijaliiton jäsen. 
Summanen julkaisi yli 20 omaa runoteosta suomeksi ja venäjäksi. Lisäksi hän käänsi venäjäksi useiden suomalaisten kirjailijoiden ja suomeksi kirjoittaneiden neuvostokarjalaisten kirjailijoiden teoksia.
Säännös

Säännös on noudatettavaksi tarkoitettu, yksipuolinen ja julkinen tahdon ilmaisu, jonka sisältönä on määräys tai ohje. Tavallisesti kyseessä on julkisen vallan säätämä normi eli oikeussäännös. Säännös muodostuu useasta lainkohdasta, joka on yksinomaan tekninen nimitys pykälille, momenteille, kohdille ja alakohdille. Toisaalta yhdessä lainkohdassa voi olla useita säännöksiä.
Säännöstö.
Säännöstö on säännöksistä muodostuva kokonaisuus, joka on annettu jonkin asian saattamiseksi sääntelyn alaiseksi.
Nikolai Laine

Nikolai Laine (Gippijev) (27. toukokuuta 1920 Repola – 18. helmikuuta 1984) oli Neuvostoliitossa asunut suomeksi ja venäjäksi kirjoittanut vienankarjalainen kirjailija.
Laine alkoi kirjoittaa runoja jo kouluaikana, ja niitä julkaistiin pioneerien Kipinä-lehdessä ja nuorisoliiton Nuori kaarti -lehdessä. Laineen ensimmäinen karjalankielinen runokokoelma "Huondes (Huominen)" ilmestyi 1939 hänen opiskellessaan Petroskoin kasvatusopillisen korkeakoulun kielen ja kirjallisuuden osastolla. Toisen maailmansodan aikana Laine toimi sotakirjeenvaihtajana ja kirjoitti rintamalehtiin. 
Sodan jälkeen Laine oli Punalippu-lehden toimittajana ja varapäätoimittajana. Laine toimi vuosina 1978–1984 Karjalan kirjailijaliiton puheenjohtajana. Hän suomensi myös muun muassa ukrainalaisen Taras Ševtšenkon ja venäläisen Nikolai Nekrasovin runoja sekä käänsi Kalevalan venäjäksi.
Jalmari Virtanen

Jalmari Virtanen (8. tammikuuta 1889 Padasjoki – 2. huhtikuuta 1939 Kotlas, Neuvostoliitto) oli suomalaissyntyinen Venäjällä ja Neuvostoliitossa sekä ajoittain Suomessa asunut työmies ja runoilija.
Kirjallinen tyyli.
Virtanen kirjoitti poliittisia pamfletteja, runoja ja kertomuksia, joita julkaistiin työväenlehdissä, osan niistä eli vuoteen 1922 nimellä "Juho Joutsen". Virtasta pidettiin toisinaan herkkänä lyyrikkona, mutta esimerkiksi Hilda Tihlä arvosteli häntä taiteellisesta mauttomuudesta, "kirveen jäljestä".
Elämä.
Virtanen muutti 13-vuotiaana Suomesta Venäjälle, jossa hän työskenteli pietarilaisessa terästehtaassa. Vuonna 1905 Virtanen osallistui vallankumoukselliseen toimintaan ja lakkoliikkeisiin, minkä seurauksena hän menetti työpaikkansa. Jouduttuaan useita kertoja pidätetyksi hän poistui 1906 Pietarista ja kierteli sitten eri puolilla Venäjää ja Suomessa. Vuosina 1910–1916 Virtanen oli asemamiehenä Kälviällä. Hän oli perustamassa Kälviän työväenyhdistystä 1909 ja toimi yhdistyksen sihteerinä. Hän palasi Venäjälle 1916.
Vallankumouksen jälkeen Virtanen muutti Neuvosto-Karjalaan 1921. Hän käynnisti 1922 Petroskoissa suomenkielisen harrastajakirjoittajille tarkoitetun kirjallisuuskerhon ja perusti vuonna 1927 suomenkielisen "Soihtu"-kirjallisuuslehden.
Virtanen johti Karjalan proletaarikirjailijoiden seuraa yli kymmenen vuotta. 1930-luvun alussa Virtanen vaikutti myös kirjailijaliitossa toimineessa Suomen Kommunistisen Puolueen tukiryhmässä.
Virtanen joutui Stalinin puhdistusten uhriksi. Hänet pidätettiin vuonna 1937, julistettiin tuholaiseksi ja hänen tuotantonsa hävitettiin. Jalmari Virtanen kuoli 1939 pakkotyövankina Kotlasin vankiasemalla.
Darren Aronofsky

Darren Aronofsky (s. 12. helmikuuta 1969 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänen elokuviensa ominaispiirteitä ovat muun muassa surrealismi, melodramaattisuus, häiritsevä sisältö sekä psykologisuus.
Elämä ja ura.
Darren Aronofsky syntyi vuonna 1969 Brooklynissa New Yorkissa konservatiivijuutalaiseen opettajaperheeseen. Hän arvosti nuorena yhtäältä Spielbergin ja Lucasin varhaisia suosikkielokuvia ja toisaalta myös vaihtoehtoisia ja nuorekkaita elokuvantekijöitä kuten Spike Leetä ja Jim Jarmuschia.
Aronofsky opiskeli Harvardissa tavallista elokuvaa ja animaatioelokuvan teoriaa ja valmistui vuonna 1991. Hän kävi vuoden ajan American Film Institute Conservatory -elokuvakoulua ja ohjasi joukon lyhytelokuvia. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli "Pi", mustavalkoinen elokuva matemaatikosta, joka etsii maailman salaisuuksia numeroiden kautta. Aronofsky sai elokuvasta parhaan ohjauksen palkinnon Sundancen elokuvajuhlilla 1998.
Aronofskyn toinen elokuva, "Unelmien sielunmessu" (2000) on visuaalisesti radikaali kuvaus riippuvuudesta. Elokuva sai kriitikoilta hyvän vastaanoton ja oli myös kohtalainen kaupallinen menestys. Sen jälkeen Aronofskylta pyydettiin seuraavan "Batman"-elokuvan käsikirjoitus. Tuottajat pitivät sitä liian väkivaltaisena, mutta tarina toimi Christopher Nolanin ohjaaman "Batman Begins" (2005) -elokuvan pohjana.
Aronofskyn seuraava ohjaus oli "The Fountain" (2006), joka kertoo useita elämiä tuhannen vuoden aikana elävästä miehestä. Elokuva sai kultainen leijona -ehdokkuuden Venetsian elokuvajuhlilla. Seuraava ohjaus "The Wrestler – painija" (2008) kertoo ikääntyvästä painijasta ja merkitsi Aronofskyn paluuta arvostetuksi ohjaajaksi. Psykologinen kauhuelokuva "Black Swan" (2010) toi Aronofskylle Oscar-ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta. Aronofskyn seuraava ohjaus oli raamatullisesta Nooasta kertova "Noah" (2014). Hänen uusin ohjaustyönsä on psykologinen kauhuelokuva "Mother!" (2017).
Aronofsky on ympäristöaktivisti ja kuuluu esimerkiksi The Sierra Club Foundation -järjestön johtokuntaan. Hän on saanut aktivismistaan tunnustuksia PETAlta ja Yhdysvaltain Humane Societylta.
Aronofsky oli kihloissa näyttelijä Rachel Weiszin kanssa vuosina 2005–2010, ja heillä on yksi yhteinen poika. Sen jälkeen Aronofsky on seurustellut tuottaja Brand-Ann Milbrandtin sekä näyttelijä Jennifer Lawrencen kanssa.
Michal Smola

Michal Smola (21. joulukuuta 1981) on tšekkiläinen suunnistuksen MM-mitalisti. Hän edustaa kansainvälisellä seuratasolla ruotsalaista Södertälje Nykvarn Orienteriä ja kotimaassaan Zlín-nimistä suunnistusseuraa. Hän myös asuu Zlínissä.
Smola on kolminkertainen nuorten maailmanmestari. Tähän asti ainoan aikuisten MM-mitalinsa hän saavutti vuoden 2008 Olomoucin kotikisoissa, voittaen hopeaa keskimatkalla.
Herman Schalin

Herman Walentin Schalin (12. tammikuuta 1865 Ilmajoki – 23. helmikuuta 1954) oli suomalainen pianonvirittäjä ja liikemies.
Elämä.
Herman Schalin syntyi eteläpohjalaisen mökkiläisen pojaksi. Nälkävuonna 1867 hänen äitinsä lapsineen joutuu kulkemaan kerjuulla. Schalin sairastui tulirokkoon kuusivuotiaana ja menetti sen myötä täysin näkönsä 12-vuotiaana. Hän suoritti opintonsa Kuopion sokeainkoulussa, jonne hän sai kotikuntansa myöntämän stipendin, ja valmistui pianonvirittäjäksi 20-vuotiaana erinomaisin arvosanoin. Koulun jälkeen hän muutti Helsinkiin.
Schalin teki opintomatkoja Ruotsiin ja Saksaan. Hänen maineensa alkoi levitä ja hän sai huippupianisteilta kutsuja tulla virittämään konserttiflyygeleitä muun muassa Pietariin. Schalin teki yhteistyötä säveltäjä Oskar Merikannon kanssa ja miehet perustivat pianomakasiinin Eteläesplanadille 1885. Merikanto oli toiminnassa mukana kuitenkin vain yhden vuoden. Herman Schalinin liiketoiminta laajeni koko Suomeen, ja hänen asiakkaitaan olivat erityisesti seurakunnat ja niiden kanttorit. Hän vaurastui ja rakennutti kerrostalon Kapteeninkatu 11:een Helsingin Ullanlinnaan. Talon piirsi arkkitehti Usko Nyström, ja se tunnetaan muun muassa 1930-luvulla avatusta ja yhä toimivasta Sea Horse -ravintolasta. Lisäksi Schalinilla oli pari maatilaa sekä viisi muuta kivitaloa, joista kolme Viipurissa.
Herman Schalin oli hallitseva persoona kotona ja ystäviensä seurassa. Suurin osa hänen vuokralaisistaan pelkäsi häntä. Suomen sisällissodan aikana Schalinien talossa asusti 23 suojeluskuntalaista. Schalin kuljetti aseita ja patruunoita pitkän turkkinsa suojissa, kukaan ei epäillyt sokeaa miestä.
Ankaran Schalinin lapset rohkenivat puhutella isäänsä vasta aikuisiällä toisen maailmansodan jälkeen. Schalin oli kookas ja parrakas, tuttu hahmo useimmille ajan helsinkiläisille. Hän liikkui kadulla yksin kepin avulla.
Lovesick, Broke &amp; Driftin’

Lovesick, Broke &amp; Driftin’ on Hank Williams III:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2002.
HMS Superb (1907)

HMS Superb oli Britannian kuninkaallisen laivaston Bellerophon-luokan taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Armstrong Whitworthin telakalta, missä köli laskettiin 6. helmikuuta 1907. Alus laskettiin vesille 7. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 29. maaliskuuta 1909. 
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 1. taistelulaivaviirikköön. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä se siirrettiin 1. taistelulaivaviirikön mukana Suureen laivastoon (). Vuonna 1915 alus siirrettiin 4. taistelulaivaviirikön lippulaivaksi.
Vuonna 1916 "Superb" otti osaa Skagerrakin taisteluun, jossa se käytti 54 kappaletta 12 tuuman kranaatteja ja siihen ei osuttu yhtään kertaa. Alus muodosti sisaraluksensa "HMS Temerairen" kanssa osaston, joka liittyi Itäisen Välimeren laivastoon 1918. Aluksesta tehtiin Itäisen Välimeren laivaston lippulaiva ja myöhemmin Mustalla merellä palvelevan laivasto-osaston lippulaiva. Se palasi kotivesille 1919.
"Superb" siirrettiin rauhan teon jälkeen Noran reserviin ja edelleen poistolistalle 26. maaliskuuta 1920. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1922.
Likaiset työt

Likaiset työt () oli yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota juonsi Mike Rowe. Sarjaa esitettiin Discovery Channelilla kahdeksan tuotantokautta vuosina 2003−2012.
Sarjassa tutustuttiin erilaisiin ammatteihin, joita yhdisti niiden likaisuus. Työntekijä otti Mike Rowen mukaan apulaisekseen ja näytti hänelle ammattinsa inhottavimmat, vaarallisimmat ja likaisimmat työtehtävät, jotka Rowe joutui hoitamaan.
Sarjasta on tehty myös eurooppalainen versio, jonka juontajana on entinen jalkapallomaalivahti Peter Schmeichel.
François Gonon

François Gonon (23. huhtikuuta 1979) on ranskalainen suunnistaja. Hän voitti urallaan viisi MM-mitalia. 
Gonon voitti nuorten sarjassa kaksi MM-mitalia; viestistä pronssia 1998 ja viestistä hopeaa 1999. Aikuisten MM-kisadebyytissään vuonna 1999 Skotlannissa Gonon sijoittui viestissä 12. Ensimmäisen MM-mitalinsa hän nappasi niin ikään viestistä, kun hän juoksi toisen osuuden hopeaa voittaneessa joukkueessa Japanin MM-kisoissa 2005. Olomoucin MM-kisoissa 2008 Gonon saavutti myös henkilökohtaisen MM-mitalin, kun oli kolmas pitkällä matkalla häviten kultaa voittaneelle Sveitsin Daniel Hubmannille kaksi minuuttia. Savoien MM-kisoissa 2011 hän saavutti kultaa viestissä ja pronssia pitkällä matkalla. Trentinon MM-kisoissa 2014 hän saavutti pronssia viestissä.
Gonon lopetti suunnistusuransa vuonna 2014 ja siirtyi Sveitsin miessuunnistajien maajoukkuevalmentajaksi.
Honda NSX

Honda NSX on Hondan valmistama superauto. Siinä on V6-moottori, jossa on noin 280 hevosvoimaa tehoa. Moottori on sijoitettu kuljettajan taakse, joten auto on keskimoottorinen. NSX:ää valmistettiin vuosina 1990–2005. Auton suunnittelussa olivat mukana muun muassa Ayrton Senna ja Bobby Rahal. NSX oli myös ensimmäinen täysin alumiinikorinen auto. Toisen sukupolven NSX:n valmistus alkoi vuonna 2016.
Toinen sukupolvi.
Toisen sukupolven NSX esiteltiin Pohjois-Amerikan markkinoille vuonna 2016 nimellä Acura NSX. Elokuussa 2021 Acura ilmoitti, että vuosi 2022 on viimeinen mallille vähäisestä myynnistä johtuen.
Ignatioksen kirje efesolaisille

Ignatioksen kirje efesolaisille (myös "Ignatioksen kirje efesoslaisille"; , ) on Ignatios Antiokialaisen kirjoittama kirje, joka oli nimensä mukaisesti osoitettu Efesoksen kaupungin seurakunnalle. Se luetaan apostolisten isien kirjoituksiin.
Historia.
Ignatios toimi Antiokian piispana Syyriassa 100-luvun alussa. Hänen nimissään on säilynyt 13 kirjettä, joista seitsemän on aitoja. Vähän-Aasian Jooniassa sijainneen Efesoksen kristityille osoitettu kirje on yksi näistä. Ignatios kirjoitti sen Smyrnassa ollessaan vangittuna ja sen vuoksi matkalla Roomaan. Eusebios Kesarealainen mainitsee kirjeen.
Myöhemmin kirje esiintyi osana kahta Ignatioksen nimiin laitettua kirjekokoelmaa, pidempää ja lyhyempää kokoelmaa. Lyhyempi kokoelma sisälsi vain seitsemän aitoa kirjettä, ja pidempi kokoelma näiden lisäksi kuusi epäperäistä kirjettä. Lisäksi kirje tunnetaan lyhyestä kokoelmasta tehdystä syyriankielisestä lyhennelmästä, joka löytyi vuonna 1845.
Sisältö.
Kirjeessä on 21 lukua ja yhteensä 47 jaetta, ja se on näin Ignatioksen kirjeistä pisin. Ignatios kiittää aluksi seurakuntaa siitä, että heidän piispansa Onesimoksen johtama lähetystö oli käynyt tervehtimässä häntä Syyriassa. Kirjeessään hän myös kehottaa seurakuntaa yksimielisyyteen ja toimimaan kaikessa piispan kanssa yhteisymmärryksessä. Lisäksi hän varoittaa harhaopeista ja antaa ohjeita kristillistä elämää varten sekä kehottaa viettämään jumalanpalvelusta. Kirjeen lopussa Ignatios lupaa kirjoittaa uudelleen, ja pyytää esirukousta itselleen ja Syyrian seurakunnalle.
Kirjeen sisältö luvuittain on:
Tuulivoimakapasiteetti eri maissa

Tuulivoimakapasiteetti eri maissa kokoaa taulukkotietoja maailman tuulivoimakapasiteetin kehityksestä.
Tuulivoimakapasiteetti 2002–2008.
Tässä taulukossa on esitetty vuoden loppuun mennessä asennettu tuulivoimakapasiteetti (megawatteina) eri maissa vuosille 2002–2008. Tietojen lähde on World Wind Energy Association. Myös Global Wind Energy Councilin ja Euroopan osalta European Wind Energy Associationin sivuilta löytyy eri maiden tilastoja: 2003, 2004, 2005, 2006 ja 2007. Luvut voivat poiketa hieman toisistaan eri lähteissä.
Tuulivoimakapasiteetti 1996–1998.
Tässä taulukossa on esitetty tuulivoimakapasiteetti (megawatteina) eri maissa vuosille 1996–1998.
Marc Lauenstein

Marc Lauenstein (s. 15. syyskuuta 1980) on sveitsiläinen kaksinkertainen suunnistuksen pitkän matkan MM-hopeamitalisti. Hän edustaa suomalaista Vehkalahden Veikot -nimistä suunnistusseuraa ja kotimaassaan CO Chenauta.
Nuorten sarjoissa kilpaillessaan Lauenstein harrasti aktiivisesti hiihtosuunnistusta voittaen myös nuorten maailmanmestaruuden viestissä vuonna 2000. Aikuisten sarjaan siirtyessään hän vaihtoi kuitenkin kesäsuunnistukseen. Hänen arvokisadebyyttinsä on vuodelta 2002 Unkarin EM-kisoista. Jo kolme vuotta myöhemmin Japanin MM-kisoissa 2005 hän juhli MM-hopeaa pitkällä matkalla häviten kultaa voittaneelle venäläiselle Andrei Hramoville kaksi minuuttia. Kisat kruunasi vielä viestipronssi, jossa Lauenstein juoksi toisen osuuden. Vuotta myöhemmin hän voitti jälleen hopeaa mielimatkallaan häviten Jani Lakaselle minuutin.
Launsteinin muita saavutuksia ovat Jukolan viestin kolmas sija vuosina 2005, 2007 ja 2008 Vehkalahden Veikkojen joukkueessa sekä maailmancupin kokonaiskilpailun kahdeksas sija vuonna 2005.
Sveitsiläisen uraa ovat viime vuosina varjostaneet lukuisat loukkaantumiset ja vastoinkäymiset. Esimerkiksi vuoden 2007 Ukrainan MM-kisoissa Lauenstein sairastui juuri ennen pitkän matkan finaalia voitettuaan pari päivää aikaisemmin oman karsintaeränsä. Loukkaantumiset vaivasivat häntä varsinkin valmistautumisessa kauden 2008 arvokisoihin.
Filippos Agathokleen poika

Filippos Agathokleen poika oli makedonialainen sotilas Aleksanteri Suuren aikana. Lysimakhos oli hänen veljensä. 
Filippos kuului ilmeisesti makedonialaisen jalkaväen valiojoukon hypaspistien kuninkaalliseen osastoon eli "agemaan". Quintus Curtius Rufus kertoo Kun Aleksanteri oli sotaretkellä Sogdianassa seurasi Filippos Aleksanterin mukana juosten, vaikka kuningas ratsasti. Lysimakhos tarjosi veljelleen hevosta, mutta tämä kieltäytyi. Seuranneessa taistelussa Filippos taisteli Aleksanterin rinnalla, mutta pyörtyi taistelun aikana ja kuoli Aleksanterin käsiin.
Kelho

Kelho on kylä Lempäälän kunnassa. Se sijaitsee Valkeakoskentien varrella, noin seitsemän kilometrin päässä Lempäälän kuntakeskuksesta, noin 12 kilometrin päässä Valkeakoskelta ja noin 30 kilometrin päässä Tampereelta. Kelhossa on noin 270 asukasta. 
Alueella sijaitsevat Sotavallan, Innilän ja Kelhon kartanot.
Kelhon koulu.
Kelhon koulussa on esiopetuksessa ja 1–6-luokilla yli 70 oppilasta (oppilasmäärä 2008). Luokkajaot muodostetaan vuosittain kulloisenkin tarpeen mukaan. Tällä hetkellä luokat ovat 0–1, 2–3 ja 4–6. Koulussa on kolme opettajaa sekä kiertävä erityisopettaja.
Koululta noin kahden kilometrin päässä sijaitseva huoltoasema Pirkanhovi on eräänlainen maamerkki, sillä se sijaitsee keskellä koulupiiriä . Kelhon koulupiirin alueeseen kuuluvat Innilä, Sotavalta, Kelho, Sorrinmäki ja Lippo. Koulu on kyläläisille tärkeä paitsi kylän elinvoimaisuuden säilyttämiseksi, myös keskuspaikkana kokoontumisille ja erilaisten tapahtumien järjestämiselle.
Walter Krupinski

Walter Krupinski (11. marraskuuta 1920 – 7. lokakuuta 2000) oli saksalainen lentäjä-ässä toisessa maailmansodassa.
Krupinski syntyi Domnaussa Itä-Preussissa. Hän kasvoi Braunsbergin kaupungissa. Hän liittyi Luftwaffeen vuonna 1939. Hänen veljensä Paul taas liittyi laivastoon ja sai surmansa Norjan rannikolla 11. marraskuuta 1944. Krupinski osallistui taisteluun Britanniasta ja lensi itärintamalla Jagdgeschwader 52:ssa. Hän saavutti 197 ilmavoittoa 1 100 taistelutehtävässä pudotussuhteen ollessa 5.58. Krupinski tunnettiin lempinimellä "Graf Punski". Hän antoi Erich Hartmannille lempinimen "Bubi"-poika.
Toisessa maailmansodassa hänen sotilasarvonsa oli kapteeni. Krupinski osallistui myös taisteluihin Normandiassa ja Saksassa ja haavoittui 12. elokuuta 1944. Hänet siirrettiin tämän jälkeen Saksaan. Krupinski ansaitsi palveluksistaan I ja II luokan rautaristit ja ritariristin tammenlehvillä. Sodan jälkeen hän palveli Saksan puolustusministeriössä ja lensi ensimmäistä saksalaista suihkuhävittäjää, joka oli rakennettu toisen maailmansodan jälkeen. Hän toimi Saksan ilmavoimien kenraalina, kunnes joutui eroamaan 8. marraskuuta 1976 Rudel-skandaalin takia. Hän kuoli vuonna 2000 Neuenkirchenissä.
Günther Lützow

Günther Lützow (4. syyskuuta 1912 Kiel – 24. huhtikuuta 1945 Donauwörth) oli saksalainen lentäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Hän meni lentäjäkoulutukseen 7. huhtikuuta 1931. Hän otti osaa Espanjan sisällissotaan, jossa saavutti viisi ilmavoittoa. Toisessa maailmansodassa Lützow otti osaa taisteluun Britanniasta ja Ranskasta sekä operaatio Barbarossaan. Länsirintamalla Lützow saavutti 20 ilmavoittoa ja itärintamalla 85. Lützow ansaitsi kultaisen Espanjan ristin ja rautaristin ritariristin palveluksistaan. Lützowin pudotussuhde oli 2.78. Lützow katosi taistelussa Donauwörthin lähettyvillä 24. huhtikuuta 1945, eikä hänen ruumistaan löytynyt.
Johan Magnus Salenius

Johan Magnus Salenius (27. tammikuuta 1846 Valkjärvi – 17. tammikuuta 1928) oli suomalainen lyseon lehtori ja historioitsija.
Henkilöhistoria.
Saleniuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Henrik Johan Salenius ja Johanna Wilhelmina Alopaeus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1863 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1866. Salenius toimi Porvoon yläalkeiskoulun historian ja maantiedon kollegana 1868–1878 ja Kuopion suomalaisen lyseon lehtorina 1878–1907. Viimeksi hän oli Suomen historiallisen seuran sihteerinä 1907–1913. Salenius sai Helsingin yliopiston filosofian kunniatohtorin arvon 1927.
Salenius tutki Kaakkois-Suomen ja Savon historiaa, mukaan lukien Itä-Suomen kirkolliset olot. Hän myös keräsi runsaasti esineistöä Helsingin yliopiston ja Suomen muinaismuistoyhdistyksen kokoelmiin.
Johan Magnus Saleniuksen puoliso vuodesta 1884 oli Johanna Gustafva Langén (k. 1906). Heidän poikansa oli kirjakauppias ja suomentaja Armas Salenius.
Reisi

Reisi on alaraajan osa lonkkanivelen ja polvinivelen välillä. Sen tukirankana on reisiluu. Reiden lihakset ovat järjestyneet anterioriseen, mediaaliseen ja posterioriseen lihasaitioon.
Lihakset.
Anteriorisessa lihasaitiossa ovat räätälinlihas ("musculus sartorius"), nelipäisen reisilihaksen ("m. quadriceps femoris") muodostavat neljä lihasta sekä lannesuoliluulihaksen ("m. iliopsoas") muodostavat kaksi–kolme lihasta. Anteriorisen lihasaition lihakset ovat lonkan koukistajia tai polven ojentajia.
Mediaalisen lihasaition lihaksia ovat reiden pitkä, lyhyt ja iso lähentäjälihas ("m. adductor longus, adductor brevis &amp; adductor magnus"). Myös hoikkalihas ("m. gracilis"), harjannelihas ("m. pectineus") sekä ulompi peittäjälihas ("m. obturatorius externus") ovat mediaalisessa aitiossa. Ensin mainitut lähentäjälihakset nimensä mukaan lähentävät (adduktoivat) reittä lonkkanivelen suhteen.
Posteriorisen aition lihaksia ovat kaksipäinen reisilihas ("m. biceps femoris"), puolijänteinen lihas ("m. semitendinosus") sekä puolikalvoinen lihas ("m. semimembranosus"). Ne ovat muun muassa polven koukistajia ja lonkan ojentajia.
Koei

Koei on 1978 perustettu japanilainen pelitalo videopelien kehittämiseen ja julkaisemiseen.
Vuonna 2009 se fuusioitui japanilaisen Tecmon kanssa muodostaen holdingyhtiön Tecmo Koei Holdings.
Yhtiö tunnetaan Suomessa Dynasty Warriors -pelisarjan luojana. Toinen kuuluisa tuoteperhe on historiallinen simulaatiopelisarja joka perustuu historiallisten tositapahtumien lisäksi kiinalaiseen Sanguo yanyi -romaaniin ("Kolmen kuningaskunnan kertomus").
Yhtiö on kehittänyt Nobunaga's Ambition -strategiapelisarjan, jonka ensimmäinen osa on julkaistu vuonna 1983.
Wolfgang Falck

Wolfgang Falck (19. elokuuta 1910 – 13. maaliskuuta 2007) oli saksalainen lentäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Häntä on pidetty Saksan yöhävittäjätoiminnan luojana.
Elämä.
Falck syntyi 19. elokuuta 1910 Berliinissä. Hän meni lentäjäkoulutukseen vuonna 1932. Hänen lentäjätovereihinsa koulutuksessa kuuluivat tulevat lentäjä-ässät Hannes Trautloft ja Günther Lützow. Vuonna 1933 Falck siirrettiin upseerikouluun, josta valmistuttuaan hänet ylennettiin luutnantiksi lokakuussa 1934. Vuonna 1936 hänestä tuli lentueenjohtaja ja yliluutnantti. Hän oli Claus von Stauffenbergin hyvä ystävä ja joutui tarkkailuun heinäkuun 20. päivän salaliiton jälkeen.
Falck otti osaa toisessa maailmansodassa ensin Puolan offensiiviin ja sitten Tanskan valtaukseen. Falck saavutti Puolassa Bf 110:llä kolme ilmavoittoa lentäessään Rynnäkköhävittäjärykmentti 76:n I lennostossa (I/ZG 76). . Viimeisen seitsemännen ilmavoittonsa hän saavutti Tanskassa. Sen jälkeen kenraali Albert Kesselring komensi hänen yksikkönsä Saksaan muodostamaan yöhävittäjälentueen. Falckista tuli yöhävittäjärykmentti 1:n komentaja kesäkuussa 1940 ja saman vuoden lokakuussa hän ansaitsi ritariristin. Heinäkuussa 1943 hänet ylennettiin everstiksi ja siirrettiin ilmavoimien esikuntaan () Berliiniin, jossa hän vastasi Saksan ilmapuolustuksesta. Seuraavaksi hänet sijoitettiin "Jagdfliegerführer Balkaniin" Pancevoon kesäkuussa 1944 ja hänestä tuli ilmavoimien koulutuskeskusten johtaja. Maaliskuussa 1945 hän sai komentoonsa hävittäjiä Reininmaalla. Hän antautui yhdysvaltalaisille Baijerissa 3. toukokuuta 1945.
Sodan jälkeen Falck työskenteli liikemiehenä, maanviljelijänä ja Britannian armeijan siviiliupseerina. Hän myös työskenteli McDonnell Douglasille Yhdysvalloissa. Eläkevuotensa hän vietti Itävallassa. Hän kuoli vuonna 2007.
Juan Carlos Moreno

Juan Carlos Moreno Rodríguez (s. 19. huhtikuuta 1975, Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä Espanjan pääsarjassa pelaavaa CD Numanciaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Moreno on FC Barcelonan junioriakatemian kasvatteja. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kaudella 1995-1996. Kauden aikana hän pelasi yhteensä seitsemän ottelua. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi Barcelonan juniorijoukkueeseen.
Moreno on edustanut urallaan useita joukkueita Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Joukkueita ovat olleet Recreativo de Huelva, Lleida, CF Extremadura ja Terrassa FC. Vuonna 2003 Moreno siirtyi CD Numanciaan. Hän on ollut siirtymisensä jälkeen kiistaton avauskokoonpanon pelaaja.
Kaudeksi 2008-2009 Numancia palasi kolmen kauden tauon jälkeen takaisin Espanjan pääsarjaan. Moreno teki avausmaalin kauden ensimmäisessä vierasottelussa Real Madridia vastaan.
Sofia Milos

Sofia Milos (s. 27. syyskuuta 1969) on näyttelijä. Hän syntyi Sveitsin Zürichissä italialaiselle isälle ja kreikkalaiselle äidille. Hänet tunnetaan muun muassa Yelina Salasin roolista televisiosarjassa "". Hän on skientologi. Hän osaa kuutta kieltä: italiaa, saksaa, englantia, ranskaa, kreikkaa ja espanjaa.
Milos on menestynyt myös mallina ja harrastaa muun muassa maalaustaidetta. Hän esitti ensimmäisen roolinsa vuonna 1992.
Drew Hankinson

Andrew William Hankinson (s. 22. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen showpainija, joka paini World Wrestling Entertainmentissä. Hänet tunnetaan paremmin nimellä Luke Gallows. Hän oli CM Punkin Tag Team-pari. Gallows tunnettiin aiemmin nimellä Festus sekä Imposter Kanena ja Freakin' Deaconina. WWE erotti hänet marraskuussa 2010. Hankinson palasi WWE:hen vuonna 2022 ja painii tällä hetkellä The O.C. nimisessä ryhmässä.
Hannes Trautloft

Johannes ”Hannes” Trautloft (3. maaliskuuta 1912 – 11. tammikuuta 1995) oli saksalainen lentäjä-ässä toisessa maailmansodassa. Hän lensi 560 taistelutehtävää ja saavutti 58 ilmavoittoa. Hän lensi Luftwaffen hävittäjälentorykmentti JG 54:ssä.
Trautloft syntyi Großobringenissa. Hän meni ensin siviililentäjäkoulutukseen ja liittyi Reichswehriin vuonna 1932. Hänen opiskelutovereitaan olivat lentäjä-ässät Wolfgang Falck ja Günther Lützow. Ennen natsien valtaannousua Trautloft opiskeli lentämistä Neuvostoliitossa ja otti myöhemmin osaa Espanjan sisällissotaan.
Toisessa maailmansodassa Trautloft otti osaa Puolan offensiiviin ja yleni kapteeniksi. Ranskan ja Britannian ilmataisteluissa hän saavutti kymmenen ilmavoittoa. Hänestä tuli JG 54:n päällikkö 25. elokuuta 1940. Eräs hänen ensimmäisiä tekojaan päällikön asemassa oli yhteisen tunnuksen, vihreän sydämen, nimeäminen yksikölle. 25. elokuuta 1941 hänet ylennettiin majuriksi.
JG 54:n mukana Trautloft lensi Englannin kanaalin yllä yli 120 taistelutehtävää. Hän otti osaa operaatio Barbarossaan, jossa hänen voittonsa nousivat 58:aan. Hän ansaitsi palveluksistaan ritariristin. Loppuvuodesta 1944 toimiessaan ilmavoimien tarkastajana Trautloft pelasti teloitukselta 166 liittoutuneiden lentäjää järjestämällä arvovallallaan näiden siirron SS:n hallinnoimalta Buchenwaldin keskitysleiriltä parempiin oloihin tavalliselle Luftwaffen sotavankileirille. Tammikuussa 1945 Trautloft osallistui Luftwaffen komentajana toimineen valtakunnanmarsalkka Hermann Göringin syrjäyttämistä vaatineeseen harvinaislaatuiseen kapinaan ja siirrettiin rangaistuksena alempiin tehtäviin kouluttajaksi Strasbourgiin, jossa hänen sotansa päättyi arvoltaan everstinä.
Toisen maailmansodan jälkeen hän liittyi Bundeswehrin palvelukseen vuonna 1957, yleten ensin prikaatinkenraaliksi ja sitten kenraaliluutnantiksi. Hän kuoli vuonna 1995 Bad Wiesseessä.
Elizabeth Reaser

Elizabeth Ann Reaser (s. 15. kesäkuuta 1975 Bloomfield, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi televisiosarjasta "Greyn anatomia" ja vuoden 2008 elokuvasta "Twilight – Houkutus".
Nuoruus ja yksityiselämä.
Reaser syntyi Bloomfieldissä, Michiganissa Karen Davidsonille ja John Reaserille. Reaserin isäpuoli William Davidson oli miljardööri liikemies, ja Reaserin äidistä Karenista tuli Detroit Pistonsin omistaja Reaserin isäpuolen kuoltua vuonna 2009. Nuoruudessaan Reaser kävi Birmingham Seaholm High Schoolia ja valmistui Avondale High Schoolista vuonna 1993. Myöhemmin hän kävi Juilliard Schoolia. Reaser on kasvissyöjä.
Ura.
Reaser tunnetaan muun muassa roolistaan vampyyri Esme Cullenina Stephenie Meyerin kirjasarjaan perustuvissa elokuvissa "Twilight – Houkutus" (2008), "Twilight – Uusikuu" (2009), "Twilight – Epäilys" (2010) ja "Twilight – Aamunkoi" (2011–2012). Hän on esiintynyt myös televisiosarjassa "Greyn anatomia", jossa hän vieraili muistinsa menettäneen ja raskaana olevan potilaan Avan roolissa yhteensä 17 jakson verran vuosina 2007–2008. Hän sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan "Greyn anatomiassa". Vuonna 2008 Reaser esitti pääosaa draamasarjassa "Ex List", joka kuitenkin lopetettiin vain neljän esitetyn jakson jälkeen huonon vastaanoton takia.
J20 Nationell

J20 Nationell (vuoteen 2020 asti "J20 SuperElit") on ruotsalainen junioreiden jääkiekkosarja. Se on Ruotsin korkein sarjataso juniorijääkiekossa. Liigaan osallistuu 20 joukkuetta jotka on lajiteltu kahteen ryhmään. "Norra" ja "Södra". J20 Superelitin voittaja saa palkinnoksi Anton Cupin.
Surupuku (kappale)

Surupuku (ra064) on Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukauksen kappale ja ensimmäinen single vuonna 2002 ilmestyneeltä Rajaportti-albumilta. Kappale päätyi Radiomafian valtakunnalliseen voimasoittoon ja single nousi suoraan Suomen virallisen listan ykköseksi. Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus sai Surupuvulla vuoden 2002 Emma-gaalassa Emma-patsaan kategoriasta "Vuoden biisi". Surupukua voidaankin pitää yhtyeen "läpimurtosinglenä", jolla Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus nousi lopullisesti suuren yleisön tietoisuuteen.
Kappaleen on säveltänyt Timo Rautiainen, sanoittanut Jarkko Martikainen ja sovittanut Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus yhdessä Jarkko Martikaisen kanssa. Singlen bonusraitana on Niskalaukauksen versio alun perin Vesa-Matti Loirin esittämästä, Eino Leinon runoon perustuvasta kappaleesta ”Tulkaa kotiin”.
Eemeli Parras

Eemeli Parras, oikea nimi Johan Emil Partainen, myöhemmin "Partanen" (18. helmikuuta 1884 Helsinki – 23. tammikuuta 1939 Kotlas) oli suomalaissyntyinen Yhdysvalloissa ja myöhemmin Neuvostoliitossa asunut toimittaja ja kirjailija.
Elämä.
Parraksen ajurina toiminut isä kuoli hänen ollessaan 2-vuotias. Parras kävi kansakoulun Mäntsälässä ja teki sitten erilaisia sekatöitä kunnes tuli 1901 Helsinkiin viilarin oppiin. Työnsaanti oli kuitenkin vaikeaa ja vuonna 1902 Parras lähti siirtolaiseksi Pohjois-Amerikkaan. Hän oli mukana kirjailija Matti Kurikan Sointula-hankkeessa Kanadassa mutta sen romahdettua Parras joutui hankkimaan elantonsa kuparikaivoksen työmiehenä. 
Parras palasi 1907 Suomeen ja toimi jonkin aikaa muun muassa Lahdessa ilmestyneen "Raivaaja"-lehden toimittajana. Hän palasi kuitenkin Yhdysvaltoihin 1910. Parras toimi nyt työväenjärjestöjen luennoitsijana, oli toimittajana useissa amerikansuomalaisissa työväenlehdissä ("Työmies", "Raivaaja") ja osallistui ammattiyhdistys- ja puoluetoimintaan. Hän julkaisi näihin aikoihin myös ensimmäisen runokokoelmansa "Pohjalta". Ensimmäisen maailmansodan vuosina Parras joutui viranomaisten pidättämäksi sodanvastaisen toimintansa vuoksi. Hän johti myös 1914–1915 käytyä kaivosmiesten lakkoa.
Vuonna 1919 Parras liittyi vastaperustettuun Amerikan kommunistiseen puolueeseen. Hän jatkoi toimittajantyötä Astoriassa Oregonissa ilmestyneessä "Toveri"-lehdessä ja toimi puolueen agitaattorina. Vuonna 1932 Parras karkotettiin Yhdysvalloista poliittisen toimintansa takia ja hän muutti Neuvostoliittoon asettuen asumaan Petroskoihin. Parras työskenteli kustannusliike Kirjassa kaunokirjallisuuden toimittajana ja hän pääsi 1934 Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi. 
Parras toimi aktiivisesti Karjalan kirjailijaliiton yhteydessä toimineessa Suomen Kommunistisen Puolueen tukiryhmässä.
Parras joutui Stalinin puhdistusten uhriksi ja kuoli pakkotyöleirillä Arkangelin alueella vuonna 1939.
Yksityiselämä.
Parraksen puoliso oli näyttelijä Anna Talma, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1910.
Purokerttuli

Purokerttuli ("Parkesia motacilla") on Yhdysvalloissa tavattava kerttuleiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Kooltaan purokerttuli on noin 14 cm pitkä. Ulkonäöltään laji on rastasmainen. Purokerttulin selkä on väriltään ruskea, vatsa valkoinen ruskein pystyviiruin. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Purokerttulin nokka on tumma ja ohut. Koivet ovat väriltään vaaleanpunaiset. Sukupuolet eivät eroa toisistaan ulkonäön perusteella. Nuoret yksilöt muistuttavat aikuisia lintuja, mutta eroavat tietyiltä höyhenpuvun yksityiskohdiltaan. Purokerttuli muistuttaa rantakerttulia ("Seiurus noveboracensis"), mutta on tätä suurikokoisempi ja vatsastaan ja sivuiltaan valkeampi. Maassa kävellessään lintu keikuttaa jatkuvasti pyrstöään.
Elinympäristö.
Lajia tavataan pesimäaikoina Minnesotan, Mainen, Texasin ja Floridan osavaltioissa. Talveksi laji muuttaa Meksikoon, Etelä-Amerikan pohjoisosiin ja Karibialle. Purokerttulit elävät pääasiassa lehtimetsissä nopeasti virtaavien sorapohjaisten purojen lähettyvillä. Harvemmin lajia tavataan sypressejä kasvavilla suomailla. Talvehtimisalueilla lajia voidaan tavata myös puutarhoissa, jos lähistöllä on vettä.
Purokerttulipopulaation kanta on vakaa, mutta huomattavasti pienempi kuin aikaisemmin. Tämä johtuu pääasiassa elinympäristön vähenemisestä.
Elintavat.
Koiraspurokerttulit aloittavat laulunsa varhain saapuessaan pesimispaikoille. Kamppailut reviireistä ja parhaista lisääntymispaikoista voivat olla rajujakin. Pesän rakentaminen aloitetaan lehtien puhkeamisen aikaan. Suosittuja pesäpaikkoja ovat kaatuneiden puiden kolot ja halkeamat. Pesä sijaitsee usein purojen läheisyydessä. Pesä rakennetaan mudasta, lehdistä ja kasvinosista. Naaras munii yleensä noin viisi munaa, jotka ovat kermanvalkeita punaruskein pilkuin.
Ravintonaan laji käyttää pääasiassa hyönteisiä, joita se pyydystää niin vedestä kuin ilmastakin. Lisäksi laji voi syödä nilviäisiä ja pieniä kaloja.
Williams FW31

Williams FW31 on Formula 1 -auto, jota Williams -talli käytti kaudella 2009. Auto julkistettiin 19. tammikuuta 2009. Väritykseltään auto oli tummansininen ja elektroniikkayhtiö Philips toimi pääsponsorina.
FW31-autossa oli edeltäjäänsä, FW30:een verrattuna kapeampi takasiipi ja leveämpi etusiipi. Autossa käytettiin lisäksi sliksi-renkaita eli sileitä renkaita. Nämä muutokset johtuivat lähinnä FIA:n sääntömuutoksista.
Autolla kilpailivat Nico Rosberg ja Kazuki Nakajima.
Vaarallisilla vesillä

Vaarallisilla vesillä (myös nimellä Hengenvaarallinen saalis) on yhdysvaltalainen televisiodokumenttisarja. Sarjaa esitetään Discovery Channel -kanavalla. Se kertoo tapahtumista ravustusaluksilla, jotka pyytävät kuningasrapuja ja lumitaskurapuja Beringinmerellä Alaskassa. Sarjan nimi johtuu suuresta vammautumisen tai kuoleman riskistä, joka uhkaa laivojen miehistöjä.
Formaatti.
Sarjassa seurataan kahdeksasta kymmeneen ravustusalusta ja niiden miehistöjä ravustuskausien läpi. Lokakuussa laivat pyytävät kuningasrapua ja tammikuussa lumitaskurapua. Sarjassa painotetaan ammatin vaarallisuutta miehistöille – myös Discovery Channelin kuvausryhmät joutuvat vaaraan kuvatessaan laivojen kansilla.
Sarjassa esiintyvät näkyvästi miehistöjen lisäksi laivojen kapteenit, joiden suhteita miehistöön ja muiden laivojen kapteeneihin korostetaan. Usein laivoilla on mukana "märkäkorvia" (), joiden edesottamuksia haastavassa työympäristössä seurataan. Tavallisiin teemoihin kuuluu myös perhesiteet (esimerkiksi Hansenin veljekset "Northwesternillä", tai Phil Harris ja hänen kaksi poikaansa "Cornelia Mariella") ja märkäkorvien loppuunpalaminen Beringinmerellä.
Koska kuningasravustus Alaskassa on yksi maailman vaarallisimmista ammateista, Yhdysvaltain rannikkovartioston pelastushelikopteri ja -henkilöstö ovat usein esillä sarjassa. He tyypillisesti pelastavat veden varaan joutuneita miehistönjäseniä ja evakuoivat sairastuneita ravustajia laivoilta. Discovery Channelin kuvaaja on myös mukana rannikkovartioston tehtävissä.
Sarjan tunnusmusiikkina on "Wanted Dead or Alive" Bon Jovin esittämänä.
Sarjaa juontaa Pohjois-Amerikassa Mike Rowe ja Euroopassa Bill Petrie. 
Alukset.
Sarjaa kuvataan useissa eri laivoissa, joista osa vaihtuu tuotantokausien välissä.
1 Sarjan 1. tuotantokaudella 15. tammikuuta 2005 "Big Valley" upposi. Viisi kuudesta miehistön jäsenestä kuoli; kolmea ei löydetty koskaan. Cache Seel oli ainoa pelastunut. Sarjassa nähdään materiaalia etsinnöistä, joihin aluksen "Maverick" ja "Cornelia Marie" osallistuivat kuvaajineen.
2 Phil Harris kuoli 9.2.2010 kallonsisäiseen verenvuotoon. (Lähde: englanninkielinen wikisivu: http://en.wikipedia.org/wiki/Phil_Harris_%28fisherman%29)
3 Blake Painter löydettiin kotoaan kuolleena toukokuussa 2018.
4 Eric Nyhammer, "Rollon" kapteeni, työskenteli vanhempana kansimiehenä "North Americanilla" 4. tuotantokauden kuningasrapukaudella.
Palkinnot.
Sarja sai neljä "Primetime Emmy" -ehdokkuutta vuonna 2007. Sarja sai ehdokkuuden kategoriassa Paras tosi-tv-ohjelma; 3. tuotantokauden jakso "The Unforgiving Sea" sai kolme ehdokkuutta.
Tony Thompson (nyrkkeilijä)

Tony Thompson (s. 18. lokakuuta 1971 Washington) on yhdysvaltalainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Thompson debytoi vuonna 2000 otellen viidesti. Thompson voitti otteluista neljä mutta hävisi viidennessä itseään hieman kokeneemmalle Eric Kirklandille tuomariäänin nelieräisessä kamppailussa. 
Tappiosta toivuttuaan Thompson jatkoi uraansa. Vastustajien taso koheni hitaasti ja vuonna 2006 sitkeä työ palkittiin tasokkaammilla otteluilla. Vuonna 2006 Thompson voitti kaikin tuomariäänin Dominick Guinnin täydet erät kestäneessä kamppailussa. Vuonna 2007 Thompson voitti kaikin tuomariäänin Timor Ibragimovin ja tyrmäsi WBO-liiton haastajaottelussa Luan Krasniqin. Tämän jälkeen Thompson raivasi tieltään heikon Cliff Couserin pitäen tämän jälkeen lähes vuoden ottelutauon. Vuonna 2008 Thompson pääsi WBO-liiton titteliotteluun ukrainalaista Volodymyr Klytškoa vastaan. Thompson hallitsi ottelun alkua ja sai kokoisensa Klytškon ajoittain pahoihin vaikeuksiin mutta romahti henkisesti ottelun edetessä pidemmälle ja tuli tyrmätyksi näyttävästi 11. erässä.
New Zealand Ice Hockey League

NZIHL on Uuden-Seelannin korkein sarjataso jääkiekossa. Liiga on perustettu 2005. Liigassa pelaa 6 joukkuetta.
Vallankumous (albumi)

Vallankumous on Kari Peitsamon ja Ankkulin kuudes ja Peitsamon yhdeksäs albumi vuodelta 1981. Albumi on Ankkuli-yhtyeen viimeinen uutta materiaalia sisältävä julkaisu. Levy oli myös Peitsamon viimeinen levytys Johanna-levymerkille ennen siirtymistään Poko Rekordsille. Levyn kannessa on Peitsamon lukioaikainen luokkakuva, jossa on ainoastaan luokan pojat. Peitsamon vieressä, eturivissä keskellä, on kuvataiteilija Osmo Rauhala. 
Rocket Records julkaisi levyn yhteispainoksena Ankkulin edellisen Greatest Hits -albumin kanssa maaliskuussa 2015.
Sophia Myles

Sophia Myles (s. 18. maaliskuuta 1980) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "From Hell" (2001), "Varjojen valtakunta" (2003), "Myrskylinnut" (2004), "Tristan &amp; Isolde" (2006), "Art School Confidential" (2006) ja "Hallam Foe" (2007). Lisäksi hänet tunnetaan esimerkiksi Beth Turnerin roolista televisiosarjassa "Moonlight" ja Beth Baileyn roolista televisiosarjassa "Erikoisjoukkue". 
Myles syntyi Lontoossa papin tyttäreksi. Hänellä on sukujuuria Walesissa ja Venäjällä. Myles harkitsi filosofian opiskelua Cambridgen yliopistossa, mutta päätyi sen sijaan näyttelijäksi. 16-vuotiaana hän sai roolin lady Jane Greynä televisioelokuvassa "The Prince and the Pauper" käsikirjoittaja Julian Fellowesin nähtyä hänet koulunäytelmässä. Sen jälkeen hän esiintyi useissa erilaisissa brittituotannoissa, kuten Madame de Pompadourina "Doctor Whossa" vuonna 2006.
Mylesin läpimurtoroolina ainakin kriitikoiden näkökulmasta voidaan pitää naispääosaa vuoden 2007 elokuvassa "Hallam Foe", josta hän sai parhaan naisnäyttelijän British Independent Film Awards -palkinnon. Vanity Fair -lehti ennakoi hänen olevan ”seuraava iso juttu” jo vuoden 2004 "Myrskylintujen" alla – ennen kuin elokuva paljastui flopiksi. Vuosina 2007–2008 Myles esiintyi yhdysvaltalaisen "Moonlight"-televisiosarjan naispääosassa. Sen päätyttyä hän piti taukoa näyttelemisestä ja kierteli vuoden verran reppumatkailijana Kaakkois-Aasiassa. Vuonna 2010 Myles esiintyi jälleen televisiossa brittiläisen "Erikoisjoukkue"-sarjan yhdeksännellä tuotantokaudella. Vuonna 2013 hän sai sivuosan Michael Bayn elokuvasta "Transformers – Tuhon aikakausi" (2014).
Hunting Season

Hunting Season on Damn Seagullsin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 28. tammikuuta 2009. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 25.
Kappaleesta ”Libertine” kuvattiin musiikkivideo.
KTM 990 Super Duke

KTM 990 Super Duke on KTM:n valmistama nakupyörä-tyylinen moottoripyörä, jossa on kaksisylinterinen V-moottori. Malli esiteltiin vuonna 2005. Mallista on myös urheilullisempi versio 990 Super Duke R. 
990 Super Duken moottori on kehitelty vuonna 2003 esitellystä LC8-moottorista, joka esiteltiin KTM 950 Adventuren yhteydessä. Moottorin alkuperäinen iskutilavuus on 942 cm³, josta on tehty 999 kuutioinen porausta ja iskua kasvattamalla. Sylintereiden välinen kulma on 75°. Polttoaineen syöttönä on Keihinin valmistama epäsuora suihkutusjärjestelmä.
Pyörässä on teräksinen putkirunko, ja takarunko sekä takahaarukka ovat alumiinia. Siinä on Brembon valmistamat jarrut, jotka pysäyttävät pyörän sadan kilometrin tuntinopeudesta vajaassa 37 metrissä. Etuhaarukka on mallia USD (Up Side Down).
Uurasjärvi (Ikaalinen)

Uurasjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Uurasjärvellä, Jämijärven rajan tuntumassa, sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Uurasjärvi on osa Mylly-Kartun joen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 900 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 11,6 hehtaaria. Se sijaitsee Uurasjärven kylän peltoaukean keskellä ja on monien maatilojen ympäröimä. Siihen laskee kaksi pelto-ojaa, joista pitempi tuo luoteesta soiden ja turvetuotantoalueiden vettä Lauttalammilta saakka. Järven 13 kilometriä pitkä laskuoja lähtee sen itäpäästä ja alkaa Noro-ojan nimellä mutkitella itään päin ja jatkaa Mylly-Kartun jokena alajuoksulla. Se laskee lopulta Kyrösjärven Uuraslahteen. Järvi on paikoin soistumassa umpeen, mutta ruoppaustoiminnan ansiosta avovettä on vielä runsaasti. Läheisiä maatiloja lukuun ottamatta, rantojen läheisyyteen ei ole rakennettu mitään. Rantaan ei johda yhtään tietä.
Historiaa.
Uurasjärveen liittyviä asiakirjoja on useaan eri otteeseen aloitetuista järvenkuivatushankkeista. Ensimmäiset hakemukset järvenlaskusta jättivät vuonna 1817 sekä toimitusmaanmittari C.P. Hornberg ja talollinen Jöran Jöransson Uurasjärvi. Toinen kuivatushanke käynnistyi vuonna 1835, kun majuri Gustaf Grönhagen haki järvenlaskulupaa. Päätös siitä annettiin vuonna 1838. Hän uusi hakemuksensa vuonna 1840. Myöhemmin kuivatushanke käynnistyi kolmannen kerran. Vuonna 1877 Matts Mattsson Uurasjärvi haki järvenlaskulle lupaa, josta annettiin päätös jo samana vuonna. Vuonna 1881 suoritettiin järvenlaskun katselmus, joka päättyi vuonna 1883.
Kun tarkastelee järveä Ikaalisten pitäjänkartasta, huomaa Jämijärven ja Ikaalisten välisen rajan kääntyvän "Urasjärven" rannasta. Ranta on nykykartoissa noin 100 metriä irti rajasta. Järven ympärillä olevat niityt ja suot ovat pitäjänkartassa olevan järven muotoisia. Järvi vaikuttaa siten olevan laskettu.
Wang Beixing

 
Wang Beixing (, s. 10. maaliskuuta 1985 Harbin) on kiinalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille.
Wang voitti sprinttimaailmanmestaruuden Moskovassa 2009 yhteispistein 152,475. Vuonna 2005 hän sijoittui sprinttereiden MM-kilpailussa kuudenneksi. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 500 metrillä Inzellissä 2005 kahden luistelun yhteisajalla 1.17,82, Salt Lake Cityssä 2007 ajalla 1.14,53, Naganossa 2008 ajalla 1.16,28, Richmondissa 2009 ajalla 1.15,87 ja Sotšissa 2013 ajalla 1.16,043. Inzellissä 2011 hän sai 500 metrillä pronssia. 1 000 metrillä hän on sijoittunut MM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi 2008.
Wang voitti pronssia 500 metrillä Vancouverin olympialaisissa 2010 ja sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi sekä Torinon 2006 että Sotšin 2014 olympialaisissa. Aasian talvikisoissa hän voitti kultaa 500 ja 1 000 metrillä sekä hopeaa 100 metrillä Changchunissa 2007. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui 500 metrillä kolmanneksi kausilla 2006–2007, 2009–2010 ja 2012–2013.
Kinnarin Pesis 2006

Kinnarin Pesis 2006 (KiPe06) on järvenpääläinen pesäpalloseura.
Seura perustettiin vuonna 2006 kun Kinnarin Pesis ajautui konkurssiin Ykköspesis-kauden 2005 päätteeksi. Kinnarin Pesis pelasi pääsarjatasolla Superpesiksessä kausilla 2002–2004 ja saavutti SM-hopeaa kaudella 2003.
Kaudella 2023 KiPe pelaa useilla joukkueilla.
Historia.
Pesäpallolla on Järvenpäässä pitkät perinteet.Lajia on harrastettu jo 1920-luvulta lähtien. Kinnarin kenttä oli Järvenpään Palon omistuksessa ja se myytiin Järvenpään kaupungille 1970-luvulla. Aiemmin pesäpallo oli järjestäytynyt urheilun yleisseuran Järvenpään Palon pesäpallojaoston kautta. Palon muututtua suunnistusseuraksi aloitti Kinnarin Pesis toimintansa Suomensarjasta. Se peri sarjapaikan Järvenpään Pesikseltä, joka oli perustettu Palon lopetettua pesäpallotoiminnan. Nykyään pesäpalloa pelataan Järvenpäässä Lepolan pesäpallokentällä.
Kinnarin Pesis nousi kaudeksi 2000 Ykköspesikseen jossa se voitti runkosarjan. Superpesiksen karsintasarjassa joukkue hävisi pisteellä sarjapaikkansa säilyttäneelle Haminalle. Seuraavalla kaudella Järvenpää sijoittui runkosarjassa toiseksi, mutta nousi kauden päätteeksi Superpesikseen. Ensimmäisellä pääsarjakaudella Järvenpää sijoittui runkosarjassa seitsemänneksi ja hävisi puolivälierissä Pattijoen Urheilijoille otteluvoitoin 3–0.
Kaudella 2003 Järvenpää hävisi runkosarjan voiton vain pisteellä Sotkamon Jymylle. Puolivälierissä joukkue voitti Seinäjoen Maila-Jussit suoraan voitoin 4–0. Välierissä kaatui Koskenkorvan Urheilijat voitoin 4–2. Finaaleissa Sotkamon Jymy voitti ensin Järvenpäässä jaksoin 0–2 (2–3, 3–8) ja Sotkamossa kotiutuslyöntikilpailun jälkeen 2–1 (3–1, 1–2, 1–1, 3–1).
Seuraavalla kaudella Järvenpää sijoittui runkosarjassa viimeiseksi ja putosi kauden päätteeksi Ykköspesikseen. Kaudella 2005 Järvenpää sijoittui Ykköspesiksessä toiseksi viimeiseksi ja luopui kauden päätteeksi sarjapaikastaan konkurssin takia. Vuonna 2006 perustettiin uusi seura, joka sai nimekseen Kinnarin Pesis 2006. Joukkue aloitti alimmalta sarjatasolta, nousi Maakuntasarjaan kaudeksi 2007 ja Suomensarjaan kaudeksi 2008.
Palkinnot ja huomionosoitukset.
Palkitut.
Vuoden lukkari:
Vuoden pelinjohtaja:
Parationi

Parationi eli "etyyliparationi" eli "dietyyli-p-nitrofenyylitiofosfaatti" on kasvinviljelyssä käytetty hyönteismyrkky. Parationi on hyvin myrkyllistä myös selkärankaisille eläimille. Aineen myynti ja käyttö kiellettiin Suomessa 1990-luvulla.
Parationi vaikuttaa hermostoa lamaavasti estämällä koliiniesteraasin toiminnan. Muun muassa "Bladan" on parationin kaupallinen myyntinimi. Parationi oli 1950-luvulla merkittävin yksittäinen itsemurhatarkoituksessa käytetty aine Suomessa.
Parationin eli etyyliparationin kemiallinen kaava on C10H14NO5PS ja rakennekaava (C2H5O)2PSOC6H4NO2.