Kesyhiiri

Kesyhiiri on kotihiirestä ("Mus musculus") jalostettu lemmikkieläin. Se on yleistynyt lemmikkieläimenä 1900-luvun lopusta alkaen, mutta vuoden 2000 jälkeen suosio on kasvanut huomattavasti.
Historia.
Hiirten värimuunnoksia ja muita erityisiä ominaisuuksia on jalostettu vuosisatoja. Aikakaudelta 307–1641 eaa. on löydetty dokumentteja kiinalaisten haltuunottamista valkoisista hiiristä. Kesyhiirten suosio nousi 1700-luvulla Japanissa, kun kansan suosio erilaisten värien jalostamiseen nousi.
Nimitys "kesyhiiri" yleistyi 1800-luvulla eurooppalaisten ja aasialaisten kesken, kun hiirien kasvatus ja myynti nousivat. Kesyhiirten lisääntynyt määrä kasvatti kiinnostusta myös hiirikokeisiin, etenkin genetiikassa.
Biologia.
Anatomia.
Kesyhiirinaaras painaa noin 25–50 grammaa ja uros 35–70 grammaa.
Hiiren hampaat kasvavat läpi sen elämän, joten hiirellä täytyy olla jyrsittävää hampaiden terveellisen pituuden ylläpitoon.
Käyttäytyminen.
Kesyhiiret ovat erittäin älykkäitä jyrsijöitä. Hiiret ovat älykkäämpiä kuin gerbiilit tai hamsterit, mutta ne eivät ole älykkäämpiä kuin rotat.
Hiiret ovat vilkkaita ja hämäräaktiivisia jyrsijöitä.
Kesyhiirten ominaishaju on melko voimakas, mutta urosten haju on huomattavasti suurempi kuin naaraiden. Uros käyttää hajua reviirin merkitsemiseen. Uroshiiret ovat reviiritietoisia, ja käyttäytyvät usein toisia uroksia kohtaan väkivaltaisesti. Uroshiiret elävät yksin, ellei kuviossa ole ryhmä naaraita.
Kesyhiirinaaraat viihtyvät laumoissa ja hyötyvät lajitoverien seurasta. Lemmikkihiirten kohdalla naaraita suositellaan asuttaa vähintään kolmen yksilön ryhmissä.
Kesyhiiret ovat kesyjä, mutta saaliseläiminä pelkäävät ihmistä, ellei hiiri ole heihin tottunut.
Ruokavalio.
Kesyhiiren ruokavalion alustana toimii monipuolinen siemensekoitus. Siemensekoituksen lisäksi hiiret tarvitsevat pieniä määriä vihreitä, kuten salaattia tai herneitä. Syömätön tuoreruoka pitää poistaa häkistä ettei se homehdu. Valmistettu maustamaton liha, kana tai kala tarjoaa hiirelle hyvän proteiinilähteen.
Hiirelle voi myös tarjota valmistettua puuroa, riisiä, perunaa, makaronia ja spagettia.
Tarkista onko ruokatuote turvallista, ennen kuin annat sen hiirellesi ensi kertaa.
Hiirten vesi pitää vaihtaa päivittäin. Monet omistajat suosivat vesikuppeja pullojen yli.
Hiirtä suositellaan ruokkimaan illalla, sillä tällöin ne ovat aktiivisimmillaan.
Elinkaari.
Kesyhiiret elävät yleensä noin 1–2 vuotta. Kesyhiiren luovutusikä on viisi viikkoa. 
Hiirten kuolinsyy on yleensä vanhuus, kasvaimet tai hengityselinsairaudet.
Kesyhiiren hoito.
Jyrsimistarkoitukseen voi terraarioon laittaa esimerkiksi myrkyttömiä puiden oksia, kuivia leivänkannikoita, WC-paperirullia, pahvinpalasia, laatikoita, ynnä muuta sellaista. Muuta mukavaa virikettä kiipeilyä harrastaville kesyhiirille ovat muun muassa tunnelit, köysi (esimerkiksi sisalköysi), riippumatot, tikapuut, putket ja puhtaat, ulkoa kerätyt myrkyttömät puiden lehdet, esimerkiksi koivun.
Kaikki ulkoa tuotu kannattaa käyttää uunissa (esimerkiksi 100 °C noin 30 minuuttia), jotta loiset ja muut ei-toivotut vierailijat pysyvät poissa.
Asumukseksi hiiret tarvitsevat terraarion, vanhan akvaarion verkkokannella tai muovisesta varastolaatikosta muokatun terraarion, johon on vähintään kahdelle sivulle (ja kattoon) tehty aukot, jotka verkotetaan tiheäsilmäisellä jyrsijäverkolla.
Kesyhiiri, kuten mikä tahansa muukin lemmikki kannattaa hankkia vastuulliselta kasvattajalta. Vastuullisia kasvattajia löytyy ympäri Suomen ja niitä voi etsiä esimerkiksi sosiaalisesta mediasta. Kasvattajia löytyy niin "virallisia kasvattajanimellisiä" kun "nimettömiä epävirallisiakin", silti he voivat olla yhtä päteviä.