tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Olympiakos SFP (miesten lentopallo)

Olympiakos SFP (miesten lentopallo) on kreikkalainen lentopalloseura ja osa Olympiakos SFP -urheiluseuraa. Seura on perustettu vuonna 1926. Olympiakos on koko Kreikan menestynein seura kautta aikain, myös kansainvälisesti mitattuna. Ateenalainen seura Panathinaikos VC on Olympiakoksen suurin kilpailija Kreikassa samoin kuin muissakin lajeissa kuten jalkapallossa ja koripallossa. Olympiakos on arvostettu yhdeksi Euroopan huippuseuraksi. Olympiakos on voittanut 32 kertaa Kreikan liigan ja 18 kertaa cupin. Se on myös ainoa kreikkalainen seura, joka on onnistunut voittamaan kansainvälisen turnauksen, minkä se on tehnyt kolme kertaa voittamalla Euroopan Cup-voittajien cupin vuosina 1996 ja 2005, sekä Challenge Cupin vuonna 2023.
Mestaruudet.
Huom:
&lt;br&gt;* Vuonna 1994 Kreikan Cup peruutettiin ja finaali 4 järjestettiin Melína Merkoúri muistoksi. Kansainväliset pelaajat olivat poissa vuoden 1994 MM-kisojen vuoksi. Olympiakos Piraeus voitti finaalissa Aris Thessalonikin 3–0 ja voitti mestaruuden.
Jantar

Jantar () oli neuvostoliittolainen vakoilusatelliittien perhe, jonka käyttö alkoi 1970-luvulla. Sen satelliitit kuvasivat strategisesti kiinnostavia kohteita ja palauttivat filmit kapseleissa takaisin maanpinnalle. Venäjä jatkoi näiden satelliittien käyttöä 2010-luvulle. 
Tausta.
Jantar-satelliittiohjelma korvasi Neuvostoliiton Zenit-vakoilusatelliitit. Yhdysvalloissa ne luokiteltiin neljännen sukupolven vakoilusatelliiteiksi. 
Jantar 2K eli Feniks.
Jantarit aloitti Jantar 2K -tyypin satelliitit. Ne olivat varustetut ohjausmoottorein, joiden avulla satelliitin rataa kyettiin muuttamaan, jotta kuvatietoa saataisiin mahdollisimman laajasti strategisesti mielenkiintoisista kohteista. Tähän satelliittiin kuului myös isompi paluukapseli, jonka mukana pudotettiin maanpinnalle kamera filmeineen. Lisäksi satelliitissa oli pienempiä kapseleita pelkkien filmien lähettämiseen maanpinnalle. Jantar 2K -satelliitin toiminta-aika oli 30 päivää.
Tämän satelliittityypin suunnittelutyö aloitettiin vuonna 1967 ja valmistus vuonna 1970. Ensimmäinen laukaisuyritys tehtiin Plesetskin kosmodromilta 23. maaliskuuta 1974. Laukaisu epäonnistui. Ensimmäinen avaruudessa toiminut Jantar-satelliitti oli Kosmos 697, joka laukaistiin Plesetskistä 13. joulukuuta 1974. Tämä satelliitti oli toiminnassa 12 päivän ajan, jonka jälkeen sen filmimateriaali palautui maanpinnalle. Satelliittien suuret valmistussarjat johtuivat niiden lyhyestä toiminta-ajasta - filmimäärä rajoitti niiden käyttöaikaa. Satelliittien kamerat palautettiin maahan paluukapseleissa ja niitä käytettiin useilla lennoilla.
Jantar 2K -satelliitteja laukaistiin avaruuteen aina vuoteen 1983 saakka. Niistä viimeinen oli Kosmos 1471, joka laukaistiin Plesetskin kosmodromilta 28. kesäkuuta 1983. Tämä satelliitti otti valokuvia tiedustelukäyttöön 30 päivän ajan.
Jantar 3KF.
Jantar-3KF on vuonna 1969 tehty tutkielma kehitetystä versiosta. Tätä suunnitelmaa ei viety edes prototyyppituotantoon.
Jantar 4K2M eli Kobalt-M.
Tämä versio, Jantar-4K2 kehitysversioineen, perustuu Jantar-4K1:n satelliittirunkoon. Se voidaan laukaista Sojuz-U -, Angara- ja Zenit-2 -kantoraketeilla, mutta laukaisuihin on käytetty yksinomaan Sojuz-U -kantoraketteja. Laukaisupaikkana käytetään Venäjän Plesetskin avaruuskeskusta ja satelliitit laukaistaan 170 - 370 km korkeuteen radalle, jonka inklinaatio on 62,8 - 67,2 astetta. Satelliitin kamera kuvaa maanpinnan kohteita. Kuvien erottelukyky on tiettävästi 30 cm luokkaa. Kobalt-M -satelliitin mukana on kaksi filmikapselia, jotka pudotetaan maanpinnalle toimintajakson päätyttyä. Satelliitin toiminta-aika on tyypillisesti 120 päivää. Kobalt-M -satelliitit ovat tiettävästi viimeisiä sotilaallisia satelliitteja, jotka palauttavat kuvamateriaalin kapseleissa maanpinnalle. 
Ensimmäinen Kobalt-M -luokan tiedustelusatelliitti laukaistiin avaruuteen syyskuun 24. päivänä vuonna 2004. Se sai nimen Kosmos 2410. Tämän jälkeen avaruuteen on laukaistu viisi muuta Kobalt-M -luokan satelliittia, joista viimeisin Kosmos 2462 laukaistiin huhtikuun 16. päivänä vuonna 2010.
Ngô Quyên

Ngô Quyên (noin 897–944) oli vietnamilainen kenraali. Hän voitti kiinalaiset vuonna 938 Bạch Đằngin taistelussa, ja siihen päättyi kiinalaisten lähes tuhat vuotta jatkunut valta Vietnamissa. Hän perusti Vietnamin ensimmäisen keisarikunnan, antoi sille nimen Đại Việt ja siirsi pääkaupungin Co Loaan. Hänen jälkeensä maata hallitsivat keskenään kilpailevat lääninherrat.
Anna Gottlieb

Maria Anna Josepha Francisca Gottlieb (29. huhtikuuta 1774 Wien – 1. helmikuuta 1856 Wien) oli itävaltalainen sopraano. Hän lauloi Paminan roolin Mozartin "Taikahuilun" ensiesityksessä 17-vuotiaana. Jo vuonna 1786, kahdentoista vuoden iässä, hän oli laulanut Barbarinan roolin "Figaron häiden" ensiesityksessä. 
Myös Gottliebin vanhemmat, Johann Christoph Gottlieb (1737–1798) ja Anna Maria Theiner (1745–1797), olivat näyttelijöitä ja laulajia.
Adolf Turakainen

Adolf Kustaa Turakainen (25. maaliskuuta 1932 Leppävirta – 26. lokakuuta 1996 Vantaa) oli suomalainen toimittaja, urheiluselostaja ja yleisurheilija.
Turakainen opiskeli Työväen Akatemiassa ja aloitti toimittajanuransa 1950-luvun alussa työskenneltyään sitä ennen isänsä ammatissa, työkaluviilarina. Hän toimi vuosina 1952–1957 uutistoimittajana ja toimitussihteerinä kuopiolaislehti Savon Kansassa, josta hän siirtyi Suomen Sosialidemokraatin palvelukseen. 
Vuodesta 1959 alkaen Turakainen työskenteli Yleisradiossa, aluksi urheiluselostajana. Hän selosti muun muassa kesäolympialaisia 1960 yhdessä Paavo Noposen ja Pekka Tiilikaisen kanssa. 1965 hän alkoi toimittaa Metsäradiota ja 1970 hän aloitti Radio Suomen silloisen päivittäisohjelmien toimituksen – sittemmin ajankohtaistoimituksen – päällikkönä. Hänen toimituspäällikköaikanaan kehittämiinsä ohjelmiin lukeutuu muun muassa ajankohtaismakasiini "Tänään iltapäivällä". Turakainen jäi eläkkeelle vuonna 1993.
Turakainen oli perustamassa Radio- ja televisiotoimittajien liittoa (RTTL) ja toimi myös sen puheenjohtajana. Hän vaikutti myös Autoliitossa, Kalamiesten keskusliitossa, Suomen Ladussa, Suomen radio- ja televisioselostajissa ja Sydäntautiliitossa. 
Turakainen kilpaili nuoruudessaan pikajuoksussa. Hän voitti useita Työväen Urheiluliiton mestaruuksia ja teki 25 vuotta voimassa olleen TUL:n poikien 100 metrin juoksun ennätyksen. Hän osallistui Helsingin 1952 kesäolympialaisiin 200 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän saavutti SM-hopeaa 100 metrillä ja SM-pronssia 200 metrillä. Turakaisen edustama seura oli Varkauden Tarmo.
Salanimellä Poju Turakainen hän levytti vuonna 1953 kaksi Toivo Kärjen-Reino Helismaan kappaletta, "Mitäpäs mulla on väliä" ja "Tietysti".
Yksin pimeässä

Yksin pimeässä ("Wait Until Dark") on Terence Youngin ohjaama yhdysvaltalainen trillerielokuva vuodelta 1967. Siinä sokea nainen joutuu kotiinsa tunkeutuvien kolmen rikollisen armoille. Elokuva perustuu Frederick Knottin näytelmään "Wait Until Dark".
Pääosan sokeutuneena Susyna esittänyt Audrey Hepburn sai roolistaan sekä Oscar- että Golden Globe -ehdokkuuden ja hänen aviomiestään Samia esittänyt Efrem Zimbalist Jr. puolestaan sivuosan Golden Globe -ehdokkuuden.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1992 sen osoittavan ohjaaja Youngin ammattitaidon jännityselokuvien tekijänä: ”Hän liikkuu kuin omimmillaan kauhun, pelon ja pahan pimeässä maailmassa.” Fränti vertasi elokuvaa Polanskin "Inhoon" ja sanoi sen pysyvän sovinnaisena sortumatta samanlaisiin ”perversseihin syövereihin”. Audrey Hepburnin hän totesi olevan parempi kuin vuosiin.
Elizabeth Coffey

Elizabeth Coffey (oik. Elizabeth Coffey-Williams, s. 1948) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja transaktivisti. Hän on näytellyt elokuvaohjaaja John Watersin elokuvissa. 
Coffey on transsukupuolinen. Vuonna 1970 hän esitteli itsensä avoimesti transnaiseksi. Tämän jälkeen hän tapasi elokuvaohjaaja John Watersin, joka otti hänet näyttelijäksi vuonna 1972 valmistuneeseen elokuvaan "Pink Flamingos". Elokuvassa Coffey esitti naista, joka kohtauksessa vilauttaa peniksensä elokuvan pääantagonistille. Kohtauksen kuvauksen jälkeen hänelle tehtiin sukuelinkirurginen leikkaus.
Nanaimo

Nanaimo on kaupunki Vancouverinsaarella, Georgiansalmen rannalla Brittiläisen Kolumbian eteläosassa, Kanadassa. Kaupungin väkiluku on noin 78 692 (2006). Kaupungin muodostamalla metropolialueella asuu kaikkiaan 92 361 asukasta. Georgiansalmen vastakkaisella puolella, noin 55 kilometriä Nanaimosta itään sijaitsee Vancouver ja noin 110 kilometriä kaakkoon provinssin pääkaupunki Victoria.
Historia.
Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui salish-intiaaneihin kuuluvia snuneymuxw-heimoja.
Ensimmäisenä eurooppalaisena alueella purjehti vuoden 1592 tienoilla espanjalainen tutkimusmatkailija Juan de Fuca. Brittiläisistä ensimmäisenä Vancouverinsaarelle rantautui tutkimusmatkailija James Cook vuonna 1778. Espanjalaiset jatkoivat alueen tutkimista ja nimesivät useita lahtia ja salmia alueella. Britit kuitenkin perustivat ensimmäisenä "Fort Victoria" -tukikohdan (nykyinen Victoria) saarelle vuonna 1843.
Vancouverinsaaren pohjoisosasta löydettiin 1835 kivihiiltä. Vuonna 1846 solmitussa Oregonin sopimuksessa Vancouverinsaari määriteltiin Britannian omaisuudeksi ja myöhemmin se liittyi Kanadan liittovaltioon. Kolme vuotta myöhemmin solmitussa sopimuksessa saari luovutettiin Hudson's Bay Companyn hallintaan kuningatar Viktorian määräyksestä. Sopimusehdoissa määriteltiin HBC:n voittomarginaaliksi 10 prosenttia saaren kaivostoiminnan tuotosta ja loput 90 prosenttia määriteltiin investoitavaksi alueen asuttamiseen ja tiestön sekä palveluiden kehittämiseen. Hudson's Bay Company rakensi nykyisen Nanaimon alueelle vuonna 1853 bastionilinnoituksen kauppa-aseman ja hiilikaivoksen turvaksi. Tämä linnoitus on vanhin edelleen vapaasti seisova Hudson's Bay Companyn rakennus Pohjois-Amerikassa ja tiettävästi Brittiläisen Kolumbian toiseksi vanhin rakennus. Kivihiilestä muodostui alueen tärkein kauppatavara ja työllistäjä 1800–1900-luvuilla. Alue tunnettiin aluksi nimellä ”Colvilletown”, mutta vuonna 1860 nimeksi valittiin Nanaimo.
Nanaimo sai kaupunkioikeudet vuonna 1874.
1940-luvun loppupuolelta 1950-luvun alkupuolelle metsäteollisuudesta muodostui merkittävä työllistäjä alueella. Vuonna 1950 Harmac Pulp Mill -sellutehdas aloitti toimintansa ja on edelleen merkittävä työllistäjä alueella.
"National Post" -lehden lukijaäänestyksessä kanadalaisten suosikkileivonnaiseksi valittu kaupungin mukaan nimetty Nanaimo bar on saattanut saada alkunsa kaupungista.
Newnham College

Newnham College on yksi Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Newnham College on tarkoitettu ainoastaan naisopiskelijoille ja lisäksi kaikki sen opettajat ovat naisia. Collegen perusti Henry Sidgwick vuonna 1871 asuinpaikaksi naisille, jotka halusivat käydä Cambridgen yliopiston luennoilla. Newnham College oli perustamisaikanaan toinen naisten college Cambridgessa; ensimmäinen oli Girton College. Newnham College aloitti Regent Streetillä 1871 ja nykyisellä paikallaan vuonna 1875 (nimellä "Newnham Hall"). College on saanut nimensä Cambridgen laitamilla sijaitsevasta Newnhamin kylästä.
Naisten collegeille Newnhamille ja Girtonille myönnettiin Cambridgen yliopiston täysimääräisen collegen status vuonna 1948. Newnham College on vanhin nykyisistä Cambridgen yliopiston naiscollegeista (kaksi muuta ovat Murray Edwards College ja Lucy Cavendish College). Girton College oli ensimmäinen naiscollege (perustamisvuosi 1869), mutta se alkoi hyväksyä miesopettajia vuodesta 1977 ja miesopiskelijoita vuodesta 1979 alkaen.
Villi sydän

Villi sydän ("Wild at Heart") on David Lynchin ohjaama rikostarina kahdesta rakastavaisesta, jotka Yhdysvaltain syvään etelään suuntautuvalla pakomatkallaan joutuvat erikoisiin ja pelottaviin tilanteisiin. Lynchin elokuva voitti pääpalkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1990. Päähenkilöitä esittävät Nicolas Cage ja Laura Dern.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii "Villiä sydäntä" sadunomaisen värikkääksi sekoitukseksi seksiä, liikettä, unenomaisuutta, perversioita ja musiikkivideoita. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä.
Calculon

Calculon on television "Futurama"-animaatiosarjassa esiintyvä robottihahmo. Calculonin ääninäyttelijänä toimii Maurice LaMarche.
Elämä.
Calculon on näyttelijärobotti. Hän näyttelee itseään saippusarjassa "All My Circuits". Sarjassa "Ei televisioon" () selviää, että Calculon on vain yhden kohtauksen näyttelijä. Calculon on alkuperältään 2000-luvun teollisuusrobotti.
Bender on Calculonin virallinen vaanija ja lämminvesivaraaja.
Joan Rodgers

Joan Rodgers (s. 4. marraskuuta 1956 Whitehaven, Cumbria) on englantilainen sopraano. Hän valmistui Liverpoolin yliopistosta oppiarvolla venäjän kielestä. Tämän jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan laulamista Royal Northern College of Musicissa Manchesterissä. Hän debytoi Aix-en-Provencen festivaalilla vuonna 1982 Judith Blegenin korvaajana tulkiten Paminan roolin "Taikahuilussa". Pian hän pääsi Covent Gardeniin ja muihin eurooppalaisiin oopperataloihin.
Metropolitan-oopperan-debyyttinsä Rodgers teki vuonna 1995 jälleen Paminan roolissa. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut oopperan lisäksi myös konserttimusiikkia. Mozartin lisäksi hän on tulkinnut muiden muassa Händelin, Mussorgskin, Rahmaninovin ja R. Straussin tuotantoa. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentaja uudenvuoden 2001 listassa.
Rodgers on eronnut kapellimestari Paul Danielistä, jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä.
Lucia Evangelista

Lucia Evangelista (30. huhtikuuta 1917 Genova, Italia – 26. lokakuuta 2000 North Plainfield, New Jersey) oli sopraano. Hän opiskeli laulamista kotikaupunkinsa Verdi-konservatoriossa ja teki oopperadebyyttinsä Teatro Politeama Genovesessa 19-vuotiaana tulkitsemalla Mimìn roolin "La bohèmessa". Yhdysvaltoihin muutettuaan (1947) hän vietti kaksi kautta New Yorkin kaupunginoopperassa.
Evangelista meni vuonna 1952 naimisiin basso Jerome Hinesin kanssa. Pari kierteli konserttien merkeissä myös yhdessä. Evangelista päätti laulu-uransa vuonna 1957 ja kuoli 83-vuotiaana ALS-taudista kärsittyään.
Leila Kalliala

Leila Kalliala (o.s. Yöntilä, 18. maaliskuuta 1930 Berliini – 13. toukokuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen lehtitoimittaja.
Kalliala oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti ja hän työskenteli valmistumisensa jälkeen vuosina 1952–1957 Viikkosanomissa, aluksi toimitussihteerinä ja myöhemmin toimituspäällikkönä. Hän toimitti myös Viikon kertojat -lehteä. Vuonna 1957 hän siirtyi Me Naiset -lehden päätoimittajaksi ja hänen päätoimittaja-aikanaan lehdestä, joka oli jo ensimmäinen naistenlehti Suomessa, tuli Suomen ensimmäinen naisten viikkolehti. 
Kalliala toimi Me Naisten päätoimittajana 1960-luvun alkuun, jolloin hän siirtyi osapäivätyöhön haluttuaan omistaa enemmän aikaa perheelleen. Hän jatkoi lehden erikoistoimittajana tehden kulttuuripainotteista Tiimalasi-palstaa sekä kirjoittaen kolumneja. 
Kallialan harrastuksiin kuuluivat kirjallisuus ja golf, jossa hän oli moninkertainen Suomen-mestari. Hän myös kirjoitti Helsingin golfklubin historiikin "HGK 1932–82" sekä suomensi golfaiheisia kirjoja.
Kalliala jäi syksyllä 1987 sairauseläkkeelle ja menehtyi vajaat kolme vuotta myöhemmin, keväällä 1990, vaikeaan sairauteen. Hän oli kuollessaan 60-vuotias. 
Diplomaatti Armas Yöntilä oli Leila Kallialan isä ja golfvalmentaja Ville Kalliala on hänen nuorin poikansa.
Tellabs

Tellabs on yhdysvaltalainen tietoliikennelaitteita valmistava yhtiö. Vuonna 1975 perustetulla yhtiöllä on noin 2600 työntekijää (2012).
Martis Oy.
Vuonna 1993 Tellabs osti suomalaisen Martis-yhtiön. Espoossa toiminut Martis Oy on perustettu vuonna 1976. Tellabs Oy:n kaikki Suomessa toimineet työntekijät siirtyivät Coriantin työntekijöiksi vuoden 2013 yrityskaupoissa minkä jälkeen Tellabsilla ei enää ole ollut Suomessa työntekijöitä.
Lee Sang-hwa

 
Lee Sang-hwa (, s. 25. helmikuuta 1989) on eteläkorealainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprinttimatkoille.
Lee saavutti junioreiden MM-kilpailuissa Seinäjoella 2005 hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia yleisluistelussa. Saman vuoden matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Inzellissä hän sai pronssia naisten 500 metrillä. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli samalla matkalla viides. Richmondissa 2009 hän sai MM-pronssia 500 metrillä. Hän voitti sprinttereiden maailmanmestaruuden Obihirossa 2010. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti kultaa 500 metrillä. Seuraavana talvena hän sai Inzellissä MM-hopeaa 500 metrillä. Vuonna 2012 hän voitti saman matkan maailmanmestaruuden Heerenveenissä kahden luistelun yhteisajalla 75,690.
Vuonna 2013 Lee saavutti sprinttereiden MM-kilpailuissa Salt Lake Cityssä pronssia sekä voitti Sotšissa 500 metrin maailmanmestaruuden kahden luistelun yhteisajalla 75,347. Sotšin olympialaisissa 2014 hän voitti kultaa 500 metrillä yhteisajalla 74,70. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Kolomnassa 2016 yhteisajalla 74,85. Seuraavana vuonna hän sai Gangneungissa MM-hopeaa 500 metrillä ajalla 37,48 ja vuonna 2018 samassa paikassa olympiahopeaa ajalla 37,33, kun matka kilpailtiin jälleen vain yhden lähdön kilpailuna.
Lee voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013. Hän on sijoittunut samalla matkalla toiseksi kausilla 2006–2007, 2010–2011, 2011–2012 ja 2014–2015 sekä kolmanneksi kausilla 2007–2008 ja 2008–2009. 100 metrillä hän on ollut toinen kaudella 2005–2006 ja kolmas 2006–2007. Hän on voittanut 37 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 34 kertaa toiseksi ja 23 kertaa kolmanneksi (kauden 2017–2018 loppuun mennessä).
Lee on luistellut 500 metrillä neljä maailmanennätystä; tammikuussa 2013 hän luisteli Calgaryssä ajan 36,80 s ja marraskuussa 2013 hän paransi maailmanennätystä viikon sisällä kolmesti luisteltuaan Calgaryssä 36,74 s ja Salt Lake Cityssä 36,57 s ja 36,36 s.
Annie Nightingale

Annie Nightingale (1. huhtikuuta 1942 – 11. tammikuuta 2024) oli brittiläinen radiotoimittaja. Hän oli BBC Radio 1:n ensimmäinen naispuolinen DJ ja oli ollut kanavan pitkäaikaisin juontaja. MBE-arvonimen hän sai vuonna 2002 työstään radiossa.
Lê Khả Phiêu

Lê Khả Phiêu (27. joulukuuta 1931 – 7. elokuuta 2020) oli Vietnamin kommunistisen puolueen pääsihteeri ja siten koko maan "de facto" johtaja vuosina 1997-2001.
Phiêu opiskeli sotilasopistossa ja politiikan tutkimusta, ja osallistui taistelutoimiin. Varsinainen poliittinen ura alkoi vuonna 1964. Hän nousi armeijan sisällä Vietnamin kansanarmeijan yleisen poliittisen osaston päälliköksi. Sieltä hänet äänestettiin puolueen keskuskomiteaan, sen sihteeristöön ja vuonna 1994 politbyroohon. Ura huipentui siihen, kun joulukuussa 1997 hänet äänestettiin puolueen pääsihteeriksi. Vuonna 2001 Nông Ðức Mạnh äänestettiin hänen tilalleen.
Jokileppälintu

Jokileppälintu ("Rhyacornis fuliginosa") on Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa tavattava sieppoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan jokileppälintu on noin 12–14 cm. Koiras on väritykseltään pääosin sinertävän lyijynharmaa. Alavatsa on väriltään hieman muuta ruumista tummempi. Ylä- ja alaperä sekä pyrstö ovat väriltään punaruskeat. Naaras on höyhenpuvultaan vaaleamman harmaa. Vatsa ja rinta ovat valkopilkulliset. Pyrstö on musta ja valkokärkinen. Nuoret linnut muistuttavat naaraita, mutta koiraalla pilkkuja on vain päässä, kun nuorella naaraalla koko höyhenistö on pilkullinen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Jokileppälinnun levinneisyys ulottuu Afganistanista, Pakistanin ja Intian kautta Kaakkois-Aasiaan ja Kiinaan ja Thaimaahan. Lajin elinympäristöä ovat kivikot jokien ja nopeasti virtaavien purojen läheisyydessä. Jokileppälintua tavataan aina 2 400 metrin korkeuteen saakka.
Ravinto.
Jokileppälinnun ravinto koostuu pääosin hyönteisistä ja muista selkärangattomista, joita se pyydystää ilmasta tai kiviltä. Se voi syödä myös marjoja.
Pesiminen.
Jokileppälinnun pesimäkausi alkaa tammi-helmikuussa ja kestää touko-kesäkuulle. Kuppimainen sammalista, juurista ja karvoista rakennettu pesä sijaitsee kivikossa tai joen törmässä. Naaras munii neljästä viiteen vaalean sinivihreää ruskeapilkullista munaa.
Joakim Nyström

Joakim Nyström (s. 20. helmikuuta 1963 Skellefteå) on entinen ruotsalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä seitsemänneksi maaliskuussa 1986 ja nelinpelissä neljänneksi marraskuussa 1986. Urallaan hän voitti 13 ATP-turnausta kaksinpelissä ja kahdeksan nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksien kaksinpelissä Nyström selviytyi kolme kertaa puolivälieriin asti. Nelinpelissä hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen 1986 parinsa Mats Wilanderin kanssa. Nyström on voittanut edustaessaan Ruotsia Davis Cupin 1984, 1985 ja 1987.
Nyström valmentaa Ruotsin Davis Cup -joukkuetta yhdessä Mats Wilanderin kanssa. Lisäksi hän valmentaa Jürgen Melzeriä ja on aikaisemmin valmentanut Jarkko Niemistä.
Eibingenin luostari

Eibingenin luostari eli Pyhän Hildegardin benediktiiniläisluostari () on nunnayhteisö Saksan Hessenissä Eibingenissä lähellä Rüdesheimia.
Hildegard Bingeniläinen perusti vuonna 1165 tyhjillään olleeseen augustinolaiseen luostariin benediktiiniläisyhteisön, joka lakkautettiin 1800-luvun alussa Saksan tämän osan maallistuessa. Nykyisen yhteisön on perustanut Löwenstein-Wertheim-Rosenbergin ruhtinas Karl VI Bertholdsteiniin Pyhän Gabrielin luostariin vuonna 1904, josta se siirrettiin nykyiseen paikkaansa. Nunnaluostari kuuluu benediktiinien sääntökunnan alaiseen Beuronin sääntökuntaan. Yhteisö karkotettiin Saksasta 1941, ja se pääsi palaamaan 1945.
Sisaret perustivat 1988 Hildesheimiin Marienroden luostarin, joka itsenäistyi Eibingenin luostarista 1998.
Nunnat työskentelevät viiniviljelyksillä ja käsityöpajoissa ja huolehtivat perinteisestä vieraanvaraisuudesta. Heidän lauluaan kuulee perinteisissä jumalanpalveluksissa, joita yleisö ei kuitenkaan pääse seuraamaan.
Luostari kuuluu Keski-Reinin laakson yläosa -maailmanperintökohteeseen. Kirkkoa on käytetty konserttitilana Rheingaun musiikkijuhlien aikana.
Nuorten toimintakeskus Happi

Nuorten toimintakeskus Happi on Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen ylläpitämä nuorten toimintakeskus Helsingissä. Se sijaitsee entisissä Merikiidon tiloissa osoitteessa Sörnäisten rantatie 31. Se sai nimensä nimikilpailun tuloksena helmikuussa 2009.
Happi on tarkoitettu helsinkiläisten 15–29-vuotiaiden nuorten tilaksi. Tilat ovat kooltaan 3 500 m2. Talossa on neljä kerrosta. Hapessa on useampi toimija. Hapen tiloissa toimivat Narrin näyttämö, HattuMedia, Helsinki Freedom Records, Pelitalo, Myötätuulessa-hanke, Kahvila Vety, Värkkäämö, Nuorten Ääni -toimitus, Skrappi, Sankarit-toiminta, monistamo, lainaamo, nuorisoasiainkeskuksen vapaaehtoistoiminta ja suomenkielisen työväenopiston kuvataidekeskus.
Hapen säännöt on määritelty toimintakeskuksen perustuslaissa. Perustuslaki säädettiin yhdessä nuorten kanssa Hapen Valtiopäivillä 22.–23.8.2009.
Gavin DeGraw

Gavin Shane DeGraw (s. 4. helmikuuta 1977) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi kappaleistaan ”Chariot” ja ”I Don’t Want to Be”.
Hänen viimeisin albuminsa "Something Worth Saving" julkaistiin syyskuussa 2016.
Nuoruus.
DeGraw varttui Catskillin vuoristossa South Fallsburgissa New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli vanginvartija ja äitinsä myrkkyasiantuntija, kuten hän mainitsee kappaleessa ”I Don’t Want To Be”. DeGraw aloitti laulamisen ja pianonsoiton kahdeksanvuotiaana. Hän kävi Berklee College of Music -musiikkiopistoa samaan aikaan kuin laulaja John Mayer. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Joey ja Neeka. Veljensä ehdotuksesta hän alkoi kirjoittaa omia laulujaan. Joey DeGraw soittaa kitaraa ja laulaa taustoja Gavinin yhtyeessä ja esittää myös omaa musiikkiaan.
Ura.
DeGraw aloitti Manhattanin klubeissa paikallisten pianistien Andrew Westin ja Lenny Revellin kanssa, joissa hän sai paikallisia faneja. Hän sai suuren läpimurtonsa kun ”I Don’t Want To Be” valittiin "Tunteet pelissä" -sarjan tunnuskappaleeksi. Useat kilpailijat ovat myös esittäneet kappaletta eri maiden "Idols"-kilpailuissa. DeGraw’n kaksi muuta kappaletta ”Follow Through” ja ”Chariot” ovat myös saavuttaneet suosiota ja niitä on soitettu radiossa. Hänen kappaleensa ”We Belong Together” on mukana vuoden 2006 elokuvassa "Tristan &amp; Isolde". Vuonna 2004 DeGraw julkaisi albumistaan "Chariot" akustisen version nimeltä "Chariot Stripped". DeGraw nauhoitti albumin yhtyeensä kanssa studiossa ainoastaan yhdellä otolla pyrkien intiimiin tulokseen.
Vuoden 2004 jälkeen hän on tullut tunnetummaksi esiintyessään myös muissa osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa myöhäisillan keskusteluohjelmassa "Last Call with Carson Daly". DeGraw on esiintynyt myös keskusteluohjelmissa "The Tonight Show with Jay Leno", "Late Show with David Letterman", "The Ellen DeGeneres Show" ja "Live With Regis And Kelly". Hän on esiintynyt cameorooleissa ohjelmissa "Dead Like Me", "Sisko ja sen sisko" ("What I Like About You") ja "American Dreams". Hän on myös laulanut "Tunteet pelissä" -ohjelmassa kappaleet ”I Don’t Want To Be” ja ”Chariot” Karenin kahvilassa. 
DeGraw on ollut kiertueella Sister Hazelin, Barenaked Ladiesin, Howie Dayn, Michael Tolcherin, Butterfly Boucherin, The Allman Brothers Bandin, Marc Broussardin, Saving Janen, Jason Mrazin ja Maroon 5:n kanssa.
Badia a Coltibuono

Badia a Coltibuono on yksityinen luostari Italian Toscanassa Gaiole in Chiantin kunnassa. Luostarin juuret ylettyvät 1000-luvulle. Vanhimmat olemassa olevat dokumentit viittaavat pieneen kirkkoon, joka kunnostettiin ja muutettiin luostariksi vuonna 1037, jolloin se annettiin lahjoituksena Vallombrosan munkeille. Luostari kukoisti ja kasvoi. Kuitenkin vuonna 1810 Napoleonin määräyksestä omaisuus pakkolunastettiin. Munkit häädettiin ja luostari huutokaupattiin.
Nykyään luostarin omistaa yksi Chiantin suurimmista viinintuottajista Paolo Stucchi Prinetti, joka pitää luostarissa ravintolaa. Luostarissa asuu myös hänen äitinsä Lorenza de’ Medici, joka on Italiassa tunnettu keittokirjailija.
Tuhat ja yksi kujetta

Tuhat ja yksi kujetta ("Two Arabian Knights") on Lewis Milestonen ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1927. Milestone sai elokuvasta parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon. 
Elokuva kertoo kahdesta sotilaasta, jotka saksalaiset vangitsevat ensimmäisen maailmansodan aikana. Heidän onnistuu paeta arabeiksi pukeutuneina ja päätyvät Arabiaan, jossa he ryhtyvät pelastamaan haaremityttöä.
Elokuvan uskottiin pitkään olleen kadonnut, kunnes siitä löytyi kopio Howard Hughesin jäämistöstä. Restauroitu elokuva esitettiin 2004, lähes 50 vuotta edellisen esityksen jälkeen.
Palkinnot.
Voitetut Oscar-palkinnot:
Klaus Helkama

Klaus Eeronpoika Helkama (s. 13. tammikuuta 1945 Tukholma) on suomalainen sosiaalipsykologi. Hänen tutkimuskohteitaan ovat sosialisaatio, moraaliajattelu ja -arvot sekä yrittäjätoiminnan sosiaalipsykologiset edellytykset.
Helkama valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2002.
Antonín Hájek

Antonín Hájek (12. helmikuuta 1987 Frýdlant, Tšekkoslovakia – syyskuu 2022 Malesia) oli tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hän edusti seuratasolla Dukla Libereciä.
Hájek sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa neljänneksi Rovaniemellä 2005. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Oberstdorfin MM-kisoissa samana vuonna. Lentomäen MM-kilpailuissa Oberstdorfissa 2008 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 20:s ja joukkuekilpailussa kuudes. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäessä seitsemänneksi. Saman vuoden lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa hän sijoittui kahdeksanneksi.
Hájek kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Liberecissä tammikuussa 2004. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lahdessa maaliskuussa 2007. Parhaimmillaan hän oli neljäs Kulmin lentomäessä ja Sapporon suurmäessä, molemmat tammikuussa 2010.
Hájekin henkilökohtainen pituusennätys ja samalla Tšekin ennätys on 236 m, jonka hän hyppäsi Planicassa 2010.
Hájek ilmoitti syyskuussa 2015 lopettavansa uransa kärsittyään sitä ennen terveysongelmista ja pudottuaan maajoukkueesta. Hän toimi Tšekin naisten maajoukkueen valmentajana Pekingin olympialaisissa 2022.
Hájekin kerrottiin marraskuussa 2022 kadonneen kuukautta aiemmin, oletettavasti Malesiassa. Maaliskuussa 2023 Tšekin hiihtoliitto vahvisti hänen kuolleen. Hänet oli löydetty merestä Langkawin saarten lähistöltä, ja hän on ollut kuolleena jo syksystä 2022.
Kirje kolmelle naiselle

Kirje kolmelle naiselle ("A Letter to Three Wives", Suomessa myös nimellä "Minun mieheni – vai sinun?") on Joseph L. Mankiewiczin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1949. Kolme naista saa kirjeen yhteiseltä tutultaan, joka kertoo aikovansa karata yhden aviomiehen kanssa.
Mankiewicz sai elokuvasta Oscar-palkinnot parhaasta ohjauksesta ja sovitetusta käsikirjoituksesta.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kirjeen kolmelle naiselle" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. 
Palkinnot.
Voitetut Oscar-palkinnot:
Oscar-ehdokkuudet
Offa

Offa oli Mercian kuningas vuodesta 757 kuolemaansa asti vuonna 796. Hän tuli valtaan Ethelbaldin salamurhaa seuranneen sisällissodan jälkeen. Hän onnistui suostuttelemaan paavi Hadrianus I:n jakamaan Canterburyn hiippakunnan kahtia, jolloin luotiin toinen arkkihiippakunta Lichfieldiin. Valtakautensa lopussa koko Humberin eteläpuolinen Englanti kuului hänen valtakuntaansa. Hän rakennutti Walesin rajalle ”Offa’s Dyke” -nimellä tunnetun suojavallin, joka ulottui ”merestä mereen”. Offa kuoli vuonna 796, jonka jälkeen hänen poikansa Ecgfrith hallitsi noin viiden kuukauden ajan ennen kuin Coenwulfista tuli kuningas.
Täytyy ottaa huomioon, ettei Offa ollut Englannin ensimmäinen kuningas. 500-luvulta lähtien Mercia oli yksi Englannin kuningaskuntaa edeltäneistä anglosaksien kuningaskunnista. Mercian naapureita olivat Northumbria, Powys, eteläisen Walesin kuningaskunnat, Wessex, Essex ja Itä-Anglia, joilla Mercian tavoin oli useasti omat hallitsijansa. 800-luvulla Wessexin kuningas Egbert yhdisti suurimman osan Englannin silloisista eri kuningaskunnista. Koska on kuitenkin epäselvää, käyttikö hän arvonimeä ”Englannin kuningas”, Englannin monarkian voidaan katsoa alkavan aikaisintaan Alfred Suuren tai seuraavan kuninkaan Edvard Vanhemman jälkeen. 
Offan aikana lyötiin myös kultakolikoita, joihin on todennäköisesti puutteellisten arabian kielen taitojen takia lyöty kolme riviä Koraanin suurasta 112. Offan nimissä lyödyissä kolikoissa on kuitenkin jonkin verran kirjoitusvirheitä ja kolikot on oletettavasti lyöty Abbasidien kalifin lyömien kolikoiden innoittamana. 
Sukulaissuhteet.
Offan vaimo oli Cynethryth, ja heillä oli yksi poika Ecgfrith ja neljä tytärtä, jotka olivat Ælfflæd, Eadburh, Æthelburh ja Æthelswith.
Suhde kirkkoon.
Offalla tiedetään olleen erimielisyyksiä Canterburyn arkkipiispan Jænberhtin kanssa, koska hän oli sekaantunut Kentin kuningaskunnan asioihin ja Jænberht oli Kentin kuninkaan Egbert II:n kannattajia.
Islannin jääkiekkoliiga

Islannin jääkiekkoliiga on Islannin jääkiekon korkein sarjataso. Liigassa pelaa kuusi joukkuetta.
Historia.
Jääkiekkoa on pelattu Islannissa jo 1950-luvulla eri luonnonjäillä, mutta maan ilmasto teki kuitenkin sen vaikeaksi. Järjestäytynyttä toimintaa ei pystytty suorittamaan pitkään aikaan. Vuonna 1987 ensimmäinen jäähalli valmistui ja toinen kolme vuotta myöhemmin.
Jääkiekkoliigaa pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1991, jolloin se muodostui kolmesta joukkueesta.
Joukkueet.
Vuonna 2012 liigassa pelasi kuusi joukkuetta.
Smooth Criminal

Smooth Criminal on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin seitsemäs vuoden 1987 albumilta "Bad" julkaistu single. Se esiintyy sekä Jacksonista kertovassa vuoden 1988 elokuvassa "Moonwalker" että vuosina 1989–1990 julkaistuissa "Michael Jackson’s Moonwalker"-peleissä.
Keski-Uudenmaan pelastuslaitos

Keski-Uudenmaan pelastuslaitos on yksi Suomen 22:sta alueellisesta pelastuslaitoksesta. Hallinnollisesti Keski-Uudenmaan pelastuslaitos oli vuosina 2004–2022 Vantaan kaupungin alainen kunnallinen liikelaitos ja vuodesta 2023 Vantaan ja Keravan hyvinvointialueen alainen, palvellen myös Keski-Uudenmaan hyvinvointialuetta. 
Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen pelastuskeskus ja hallinto sijaitsevat Vantaalla Lentokentän kaupunginosassa Helsinki-Vantaan lentoaseman alueella (Teknikontie 4, 01530 Vantaa).
Pelastuslaitoksen vastuualueeseen kuuluu kahdeksan kuntaa: Hyvinkää, Järvenpää, Nurmijärvi, Kerava, Mäntsälä, Pornainen, Tuusula sekä Vantaa.
Paloasemat ja ensihoitoasemat.
Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen paloasemat ja ensihoitoasemat sijaintikunnittain. Asemaverkostoa täydennetään lähivuosina, koska olemassaoleva asemaverkosto ei ole pystynyt takaamaan vaaditun tasoista, riittävän nopeaa ensivastetta (mm. ensihoitoa) useilla taajama-alueilla. Esimerkiksi Vantaalle on suunniteltu rakennettavan vuosina 2022-2026 neljä uutta valmiusasemaa Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen käyttöön.
Sopimus- ja tehdaspalokuntien asemat.
Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen apuna alueella toimii 30 sopimuspalokuntaa. Näistä kolme on tehdaspalokuntia (TPK: Tikkurila Oyj:n TPK, Altian Rajamäen tehtaiden TPK ja Hyvinkään konepajan TPK) ja 27 vapaaehtoisia palokuntia (VPK). Sopimuspalokunnat tukevat pelastuslaitoksen toimintaa tulipalo- ja onnettomuustilanteissa henkilöstöllään ja kalustollaan.
Bad World Tour

Bad World Tour oli Michael Jacksonin ensimmäinen soolokiertue. Kiertueen sponsorina toimi Pepsi ja se kesti 16 kuukautta sisältäen 123 konserttia sekä 4,4 miljoonaa katsojaa 15 eri maassa. Kiertue tuotti 125 miljoonaa dollaria, jolla se pääsi Guinness World Recordsiin.
Esityslista.
First Leg:
Second Leg:
State Route 185 (Kalifornia)

State Route 185 on valtatie, joka kulkee Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Sillä on pituutta 17 423 kilometriä. Tie avattiin vuonna 1964.
Ilmiantaja (vuoden 1935 elokuva)

Ilmiantaja ("The Informer") on John Fordin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1935. Elokuva perustuu Liam O'Flahertyn romaaniin "Yö petoksen jälkeen". Pääosaa esittää Victor McLaglen.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1920-luvun alkuun Irlannin vapaussodan aikaiseen Dubliniin, jolloin mies ilmiantaa parhaimman ystävänsä palkkion takia.
John Ford voitti "Ilmiantajasta" ensimmäisen parhaan ohjauksen Oscar-palkintonsa (hän voitti yhteensä viisi kertaa).
Palkinnot.
Voitetut Oscar-palkinnot:
Oscar-ehdokkuudet:
St Catharine’s College (Cambridge)

St Catharine’s College on yksi Cambridgen yliopiston 31 collegesta, jonka Robert Woodlark perusti vuonna 1473 vähälukuiselle joukolle opettajia. Collegeen tuli 1500-luvulla myös opiskelijoita. College rakennettiin 1600-luvulla pääosin uudestaan. College tunnettiin nimellä "Katharine Hall" perustamisestaan vuoteen 1860 asti, jolloin nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa.
College on nimetty Pyhän Katariina Aleksandrialaisen mukaan. Collegen vaakunassa on Katariinan symboli, teilipyörä, jolla Katariina oli legendan mukaan tarkoitus teloittaa.
Animal Collective

Animal Collective on yhdysvaltalainen popyhtye. Yhtye perustettiin Baltimoressa, Marylandissa vuonna 2000. Yhtyeen kolme ensimmäistä albumia, "Spirit They're Gone, Spirit They've Vanished", "Danse Manatee" ja "Campfire Songs" julkaistiin alun perin eri nimillä ja kokoonpanoilla. Yhtyeen neljäs albumi", Here Comes the Indian", oli ensimmäinen, jolla kaikki neljä jäsentä olivat mukana, ollen ensimmäinen Animal Collective-nimellä julkaistu albumi.
Kokoonpano.
• Avey Tare (David Portner) – laulu, kitara, koskettimet, piano, basso
• Panda Bear (Noah Lennox) – laulu, rummut, koskettimet, kitara
• Deakin (Josh Dibb) – kitara, koskettimet, laulu, basso
• Geologist (Brian Weitz) – koskettimet, syntetisaattorit, sämpleri
St. Johann in Tirol

St. Johann in Tirol on kunta Tirolissa Kitzbühelin piirissä, Itävallassa. Asukkaita kunnassa on 9 226. Siellä on tunnettu talviurheilukeskus. St. Johann on ollut Rovaniemen ystävyyskaupunki vuodesta 1989 lähtien.
Maantiede.
Kunta sijaitsee tien E641 varrella. Etäisyys St. Johannin ja Salzburgin välillä on 65 kilometriä, Innsbruckiin 100 kilometriä ja Müncheniin 125 kilometriä.
Talous.
Kunnan tärkeimmät elinkeinot ovat matkailu ja ravintola-ala. Vuosittain noin 420 000 matkailijaa yöpyy St. Johannissa.
Torinon tuomiokirkko

Torinon tuomiokirkko () on Pohjois-Italiassa sijaitsevan Torinon pääkirkko. Kirkko on omistettu Johannes Kastajalle (), ja se on rakennettu vuosina 1491–1498 kampaniilin (kellotorni,1470) viereen. Käärinliinan kappeli, "Cappella della Sacra Sindone" (myös: "La Cappella del Guarini"), jossa Torinon käärinliina nykyisin on, rakennettiin vuosina 1668–1694.
Historia.
Kirkko on samalla paikalla, jossa oli muinainen roomalainen kaupunki. Alkuperäinen kristillinen pyhäkössä oli kolme kirkkoa, San Salvatore, Santa Maria de Dompno ja San Giovanni Battista, joista suurin oli Johannes Kastajalle omistettu. Joidenkin lähteiden mukaan Johannes Kastajalle omistetun olisi vihkinyt langobardien kuningas Agilulf, joka hallitsi 591–616. Garibaldo di Torinon murhasi tässä kirkossa vuonna 662 Godepertin kannattaja, jonka murhaan Garibaldon uskotaan olleen osallinen.
Kolme kirkkoa hävitettiin vuosina 1490 ja 1492. Uutta kirkkoa, joka jälleen nimettiin Johannes Kastajan mukaan, alettiin rakentaa 1491, ja sen suunnitteli Amedeo de Francisco di Settignano, joka tunnetaan myös nimellä Meo del Caprino, ja joka sai sen valmiiksi seitsemässä vuodessa. Kellotorniksi, kampaniiliksi, jäi kuitenkin torni, joka oli rakennettu 1469 ja on yhä paikallaan. Filippo Juvarra muokkasi kirkkoa 1600-luvulla jonkin verran. Paavi Leo X vahvisti sen metropoliitan istuimeksi 1515.
Katedraalin laajentamiseksi perustettiin 1649 projekti, jotta käärinliinalle saataisiin hienompi säilytyspaikka. Bernardino Quadri tuli Roomasta Torinoon Savoijin herttua Kaarle Emmanuel II:n hoviin. Quadrin suunnitelma perustui Carlo di Castellamonten vanhaan suunnitelmaan, jossa oli kuorin takana soikea kappeli. Guarino Guarini kutsuttiin 1667 viemään hanke loppuun. Kappelin rakentaminen kesti 28 vuotta, ja se valmistui 1694.
Tuomiokirkkoon on haudattu Piergiorgio Frassati (1901–1925), torinolaissyntyinen urheilija, köyhien hyväntekijä, jota sanotaan "kolmannen vuosituhannen nuorison pyhimykseksi". Paavi Johannes Paavali II julisti hänet autuaaksi 1990.
Kun katedraalin takana olevaa Käärinliinan kappelia korjattiin vuonna 2009, käärinliina oli katedraalin sisällä olevassa pienessä kappelissa.
Munchies

Munchies (Glufz) on vuoden 1987 kauhuelokuva, jonka pääosissa olivat Harvey Korman, Charles Stratton ja Nadine Van der Velde. Elokuvalla on kaksi jatko-osaa, "Munchie" ja "Munchie Strikes Back".
Juoni.
Päähenkilö, avaruustutkija Simon Watterman, löytää fossiilisoituneen ”Munchien” luolasta Perusta ja vie sen mukanaan Yhdysvaltoihin. Wattermanin poika ja tyttöystävä nimeävät sen Arnoldiksi. Cecil Watterman, Simonin ilkeä kaksoisveli ja pikaruokapaikan myyjä, kaappaa Arnoldin Cindyn ja Paulin muhinoidessa keskenään.
Kun Arnoldin kaappaajat satuttavat sitä, siitä tulee aggressiivinen ja se hyökkää Cecilin adoptoidun pojan kimppuun. Yrittäessään tappaa Arnoldin he leikkelevät sen palasiksi, mutta kuolemisen sijaan Arnold jakautuu neljäksi uudeksi pieneksi munchieksi.
Papan poika seikkailemassa

Papan poika seikkailemassa () on Norman Taurogin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1931. Se perustuu Percy Crosbyn "Skippy"-sarjakuvaan ja pääosissa ovat Jackie Cooper ja Robert Coogan. Pojat yrittävät kerätä rahaa kokoon koiraveroa varten.
Elokuva voitti kaksi Oscar-palkintoa ja menestyi niin hyvin, että sille tehtiin heti jatko-osa "Sooky" (1931).
Palkinnot.
Voitetut Oscar-palkinnot:
Oscar-ehdokkuudet:
Metropoliitta

Metropoliitta on eri kirkkokunnissa käytettävä piispan nimitys tai arvonimi.
Alkujaan metropoliitta oli Rooman valtakunnan maakunnan (kirkkoprovinssin) suurimman kaupungin piispa. Titteli on ollut käytössä vuodesta 325 pidetystä Nikean kirkolliskokouksesta alkaen.
Caddyshack II

Caddyshack II (tunnetaan myös nimellä "Karheikossa kuhisee") on vuonna 1988 tehty jatko-osa vuoden 1980 komedialle "Latvasta laho". Elokuvan pääosissa näyttelevät Jackie Mason, Dan Aykroyd, Robert Stack, Dyan Cannon, Chevy Chase, Jonathan Silverman ja Jessica Lundy.
Juoni.
Kate Hartounian (Lundy) on juutalaisarmenialaisen kiinteistönvälittäjälesken tytär. Saadakseen jännitystä elämäänsä hän ystävystyy Miffy Youngin (Phillips), ylimielisen White Anglo-Saxon Protestant -tytön kanssa, joka yllyttää Katea ja hänen isäänsä liittymään heidän country clubiinsa. Kate ja hänen isänsä Jack (Mason) hakevat jäsenyyttä Bushwood-kerhosta.
Kun klubin jäsenet tapaavat Jackin, he hylkäävät miehen jäsenyyshakemuksen. Syy on Jackin törkeässä käytöksessä ja siinä, että hänellä oli aiemmin suhde Bushwoodin presidentin (Miffyn isän) Chandler Youngin (Stack) vaimon kanssa.
Vastaukseksi Jack, miljonääri kun on, ostaa valtaosan Bushwood-klubista sen omistaneelta Ty Webbiltä ja muuttaa sen huvipuistoksi.
Vaikka Katea nolottaakin isänsä toiminta, on hän silti tälle lojaali. Miffy vaatii Katea muuttamaan sukunimensä Hartounianista Hartiksi. Ymmällään ajatuksesta selkänsä kääntämisestä sukunsa nimelle, Kate kääntääkin selkänsä Miffylle ja muhinoi tämän isän kanssa.
Vastaanotto.
Elokuva tuotti yli 11 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Elokuva sai neljä Golden Raspberry -ehdokkuutta ja voitti niistä kaksi. Se oli ehdokkaana Worst Picture and Worst Actor -palkinnon saajaksi (Mason) ja voitti palkinnot Worst Supporting Actor (Aykroyd) ja Worst Original song (”Jack Fresh”).
"Caddyshack II":n tunnuslaulun ”Nobody’s Foolin” esitti Kenny Loggins, jonka hittilaulu ”I’m Alright” esitettiin sarjan ensimmäisessä elokuvassa.
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2010

Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2010 järjestettiin 13. – 17. helmikuuta Whistlerissä. Kolmeen järjestettävään lajiin osallistui yhteensä 109 urheilijaa 25 eri valtiosta. 
Rata.
Olympiarata on yksi maailman nopeimmista ohjaskelkkailuradoista ja paikoittain vauhti voi olla jopa 145 kilometriä tunnissa. Sitä on kritisoitu sen turvallisuusjärjestelyiden vuoksi, sillä harjoituksissa sattui useita onnettomuuksia. Niistä pahin oli georgialaisen Nodar Kumaritašvilin kuolemaan johtanut kolari, jossa hän lensi viimeisessä mutkassa ulos radalta törmäten terästolppaan. Aiemmin romanialainen Violeta Strămăturaru menetti tajuntansa hetkeksi menetettyään kelkkansa hallinnan.
Lapseni on minun

Lapseni on minun (myös Lapsi – minun lapsi) on Jorma Nortimon ohjaama suomalainen melodraamaelokuva vuodelta 1940. Elokuva perustuu Helvi Hämäläisen "Tyhjä syli" -nimiseen romaaniin vuodelta 1937, ja sen on käsikirjoittanut Arvi Kivimaa.
Elokuva kertoo Elsasta (Kaisu Leppänen), joka tasapainoilee lapsettoman liiton ja uuden rakkauden välillä. Hän tahtoo saada päiväläiseltä (Eino Kaipainen) lapsen, jota hänen oma miehensä (Harri Sinijärvi) ei kykene antamaan.
Lasisiipiset

Lasisiipiset (Sesiidae) on perhosten heimo. Siihen kuuluu maailmassa runsaat 1 300 lajia noin 150 suvussa. Mimikry on heimossa yleistä ja monet lajeista näyttävätkin ensisilmäykseltä enemmän pistiäisiltä kuin perhosilta.
Piirteitä.
Aikuiset perhoset ovat aktiivisia päiväsaikaan. Ne ovat väritykseltään tummia ja etenkin takaruumiissa on yleensä keltaisia, kellertäviä tai punaisia poikkiraitoja, joiden ansioista perhosesta saa pistiäismäisen vaikutelman. Vartalo on pituuteensa nähden kapea. Siivet ovat kapeat ja usein suurelta osin läpinäkyvät, mutta etusiivissä voi olla kuviointia tai ne voivat olla jopa kokonaan suomujen peittämät.
Muutamat lajit ovat viljelyskasvien tuholaisia. Toukat elävät kaivertamissaan käytävissä puuvartisten ravintokasvien oksien tai rungon sisällä tai juuristoissa, samaan tapaan kuin lasisiipisille läheistä sukua olevien puuntuhoojamaisten perhosten toukat. Aikuisen perhosen kuoriuduttua tyhjä kotelo työntyy osittain ravintokasvin ulkopuolelle.
Lajit Suomessa.
Suomessa on tavattu 17 lasisiipilajia Vuoden 2010 Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa yksi laji on katsottu erittäin uhanalaiseksi (EN), kaksi lajia silmälläpidettäviksi (NT) ja yksi laji puutteellisesti tunnetuksi (DD). Lisäksi yksi lasisiipi on rauhoitettu Suomessa luonnonsuojeluasetuksella.
Jamie-Lynn Sigler

Jamie-Lynn Sigler (s. 15. toukokuuta 1981 Long Island, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa Meadow Sopranon roolissa televisiodraamassa "Sopranos".
Tausta ja ura.
Sigler syntyi Long Islandilla New Yorkissa sefardi- ja aškenasijuutalaistaustaiselle isälle ja juutalaisuuteen kääntyneelle kuubalaiselle äidille. Hänelle järjestettiin bat mitsva. Sigler aloitti näyttelemisen ja laulamisen seitsemänvuotiaana ja esiintyi newyorkilaisesssa teatterissa.
Sigler opiskeli näyttelemistä Cultural Arts Playhousessa. Myöhemmin hän opiskeli psykologiaa New Yorkin yliopistossa, mutta keskeytti opintonsa.
Sigler näytteli Meadow Sopranon roolia televisiosarjassa "Sopranos" vuosina 1999–2007, josta hänet tunnetaan parhaiten. Hän voitti roolista kaksi Screen Actors Guild -palkintoa ja kaksi Hollywood Reporterin YoungStar Award -palkintoa. Hän teki Broadway-debyyttinsä vuonna 2002 näytellen Bellen roolia "Kaunotar ja hirviö" -musikaalissa. Sigler on näytellyt uransa aikana useissa elokuvissa, televisiosarjoissa ja näytelmissä.
Näytteljäuransa ohella Sigler julkaisi musiikkialbumin "Here To Heaven" vuonna 2001.
Henkilökohtainen elämä.
Sigler oli naimisissa manageri Abraxas "A. J." DiScala kanssa vuosina 2003–2005. Sigler avioitui baseball-pelaaja Lenny Dykstran kanssa vuonna 2016. Parilla on kaksi lasta, joista ensimmäinen syntyi vuonna 2013 ja toinen vuonna 2018.
Sigler kärsi teini-ikäisenä anoreksiasta ja on perustanut syömishäiriöitä sairastavia auttavan säätiön.
The Pope Must Die

The Pope Must Die (Yhdysvaltojen nimi: The Pope Must Die(t)) on vuoden 1991 komediaelokuva, jossa näyttelevät Robbie Coltrane, Adrian Edmondson, Annette Crosbie, Alex Rocco sekä Peter Richardson, joka myös ohjasi elokuvan.
Juoni.
Vatikaanivaltio on mafian hallussa. Paavi kuolee, ja kardinaali (Rocco) saa taivuteltua kardinaalikollegion valitsemaan uudeksi paaviksi mafian ehdokkaan Albinin. Kollegion huonokuuloinen sihteeri (Edmondson) julistaa kuitenkin paaviksi rehellisen seurakuntapapin Albinizin (Coltrane). Mafia päättää, että uudenkin paavin on kuoltava.
Trancecore

Trancecorella tarkoitetaan kahta eri elektronisen musiikin alalajia. Englannista lähtöisin oleva trancecore on hard dancen alalaji ja Hollannista lähtöisin oleva trancecore on hardcoren alalaji.
Trancecore.
Hollannista lähtöisin oleva trancecore on saanut vaikutteita psytrancesta ja acidista sekä hollantilaisesta hardcoresta ja gabberista. Trancecore ei keskity pelkästään bassorumpuun vaan melodioilla on myös tärkeä osuus. Suurin ero verrattuna Englannista lähtöisin olevaan trancecoreen on kuitenkin hardcorelle tyypillinen särötetty bassorumpu.
Vuonna 1996 perustetun Cenobite Records levy-yhtiön artistit olivat ensimmäisiä, jotka keskittyivät tähän hardcoren alalajiin. Cenobite Records ei selvinnyt hardcoren laskukauden yli vuosituhannen vaihteessa, mutta se palasi takaisin vuonna 2005. Vuodesta 2001 lähtien mm. Ferox ja Ki-Real jatkoivat ja kehittivät trancecorea. He yhdistivät modernimpaa hardcore-soundia trancecore-soundin kanssa.
Uudistetulla Cenobite Recordsilla on sittemmin myös julkaistu modernimpaa trancecorea, mutta Feroxiin verrattuna osa julkaisuista on ollut tyylillisesti lähempänä nykyistä Hollannin valtavirran hardcorea.
UK trancecore.
UK trancecore ja trance erotellaan lähinnä tempon mukaan: kun trancen tempo on yleensä 130-140 iskua minuutissa, uk trancecoren tempo taas on yleensä vähintään 170 iskua minuutissa. 
Trancecorekappaleissa on myös kovempi bassorumpu kuin trancessa, ja melodiat ovat monimutkaisempia trancen yksinkertaiseen arppaukseen verrattuna. UK trancecoressa ei ole vokalistia kuten happy hardcoressa, joten UK trancecore koostuu vain rytmistä, melodiasta ja joskus harmoniasta, joitakin satunnaisia yhden sanan huudahduksia (esimerkiksi kappaleen nimi) voi tosin olla.
UK trancecore kehittyi vuoden 1990 loppupuolella happy hardcoresta ja Freeformista.
The Living End (elokuva)

The Living End on vuoden 1992 elokuva, jonka ohjasi ja kirjoitti Gregg Araki. Elokuva sai ehdokkuuden Grand Jury Prizen saajaksi Sundancen elokuvafestivaaleilla vuonna 1992.
Juoni.
Luke on levoton ja harkitsematon kulkuri ja Jon pessimistinen elokuva-arvostelija. He molemmat ovat homoja ja HIV-positiivisia. Luken ja Jonin tavattua toisensa ja Luken tapettua homofobisen poliisin, he lähtevät yhdessä matkalle mottonaan ”Fuck everything”.