tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pohjolanrinteen koulu

Pohjolanrinteen koulu on yläkoulu Riihimäen Harjukylässä, Urheilupuiston tuntumassa. Koulussa toimii perusopetusluokat 6–9.
Historia.
Vuonna 1958 Riihimäelle ryhdyttiin suunnittelemaan kauppalan omistamaa keskikoulua lyseoiden rinnalle. Riihimäen yhteiskoulu aloitti toimintansa vuokratiloissa kansalaisopistolla syksyllä 1963. Koulu koostui kahdesta ensimmäisestä luokasta ja rehtorina toimi Kalevi Huovinen.
Arkkitehti Raimo Valjakan suunnittelema koulurakennus valmistui Riihimäen urheilupuiston tuntumaan vuonna 1967. Peruskoulu-uudistuksen jälkeen yhteiskoulu muuttui Pohjolanrinteen yläasteeksi ja lukioksi. Huovinen jatkoi lukion rehtorina, kun taas yläasteen rehtoriksi valittiin Eeva-Reetta Mäsä. Lukion iltalinjan toiminta loppui koulussa vuonna 1990. Kun Riihimäen lyseot yhdistettiin vuonna 1994, Pohjolanrinteen lukio lakkautettiin. Kun erityskoulu lakkautettiin Riihimäellä, siirrettiin yläasteen mukautetun opetuksen luokat Pohjolanrinteen kouluun.
Koulurakennus peruskorjattiin viereisen urheilutalon peruskorjauksen jälkeen vuosina 2007–2008. Peruskorjauksen yhteydessä koulu varustettiin uudella opetusteknologialla.
Winberg

Winberg on sukunimi, joka on ainakin seuraavilla henkilöillä:
Hervey Allen

Hervey Allen (1889 Pittsburgh, Yhdysvallat – 1949 Coconut Grove, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Allen opiskeli Harvardin yliopistossa ja työskenteli sittemmin Columbian yliopistossa 1922–1927. Hänen tunnetuin teoksensa on Napoleonin aikaan sijoittuva "Anthony Adverse" (1933, suomeksi 1935).
Hannu Krook

Hannu Krook (s. 1965) on suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos. Hän on toiminut SOK:n pääjohtajana 1.1.2021 lähtien.
Ennen SOK:n pääjohtajan tehtävää hän luotsasi menestyksekkäästi Osuuskauppa Varuboden-Oslaa kahdeksan vuoden ajan. Hän toiminut myös Oy Otto Brandt Ab:n konserninjohtajana, pörssiyhtiö Tiimari Oyj:n toimitusjohtajana, TeliaSonerassa useissa tehtävissä mm. SVP Consumer Products &amp; Services, Sonera Zedin ja Sonera Plazan toimitusjohtajana sekä Sonera Oyj:n CMO:na, Coca Cola Juomat Oy:n toimitusjohtajana sekä yritysjohdon konsulttina the Boston Consulting Groupissa ja Brand Managerina Procter &amp; Gamble Scandinaviassa. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.
Hän on myös toiminut useissa elinkeinoelämän luottamustehtävissä mm. Elinkeinoelämän Keskusliiton hallituksen varapuheenjohtajana, Kaupan liiton puheenjohtajana, Keskuskauppakamarin hallituksen jäsenenä sekä Pellervon hallituksen jäsenenä.
Me Naiset Radio

Me Naiset Radio oli Sanoma-konserniin kuuluvan Nelonen Median omistama suomalainen kaupallinen radiokanava. Se aloitti lähetykset 1. tammikuuta 2021 korvaten samalla taajuudella toimineen Radio Aallon. Kanavan lähetykset lopetettiin maaliskuun lopussa 2023, jolloin kanavan fm-taajuuksilla aloitti Easy Hits.
Kanavan juontajia ovat olleet muun muassa Jenni Alexandrova, Alina Kangasluoma, Ida-Liina Huurtela ja Elli Collan. Kaikki kanavan vakiojuontajat lopettivat kanavalla sen ensimmäisen toimintavuoden aikana.
Gunnevi

Gunnevi on ruotsalainen naisen etunimi. Se on vuonna 1912 Ruotsissa käyttöön tullut uudismuodoste, joka pohjautuu vanhoihin "Gun"-alkuisiin nimiin, kuten Gunhildiin ja Gunvoriin.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Gunnevi on joulukuuhun 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 360–380 naisella. Heistä suurin osa on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla. 
Gunnevilla on nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 25. maaliskuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 1995.
Kaunis koti

Kaunis koti oli vuosina 1948–1971 ilmestynyt suomalainen asumista, sisustusta ja taideteollisuutta käsitellyt aikakauslehti. "Kaunis koti" oli 1950-luvulla ja 1960-luvun alkupuolella ainoa sisustuslehti Suomessa, kunnes se sai 1967 kilpailijakseen "Avotakka"-lehden ja lopetti muutamaa vuotta myöhemmin ilmestymisensä. 
Alkujaan Yhtyneitten Kuvalehtien tytäryhtiön Valiolehtien ja Suomen taideteollisuusyhdistyksen julkaisema lehti siirtyi vuonna 1950 Yhtyneille Kuvalehdille, samalla kun Taideteollisuusyhdistys luopui lehden julkaisusta.
Lehti sai alkuvuosinaan nostetta jälleenrakennuskauden kodinperustamisinnosta sekä suomalaisten muotoilijoiden maailmanmaineeseen noususta 1950-luvun Milanon triennaaleissa. Asumiseen ja sisustamiseen erikoistuneita toimittajia ei juuri ollut, joten varsinkin alkuvuosina lehden kirjoittajiin kuului paljon muotoilijoita, kuten Yki Nummi, Olof Ottelin ja Werner West. Valokuvaajina toimivat muun muassa Tuovi Nousiainen ja Claire Aho sekä taideteollisuuteen ja arkkitehtuuriin erikoistuneet Matti ja Otso Pietinen.
Lehti oli pitkään mustavalkoinen, kunnes vuoden 1953 lopussa siihen alkoi ilmestyä joitakin värikuvia, etenkin kansikuviksi. Aluksi lehti ilmestyi 36-sivuisena neljästi vuodessa, kunnes Eila Jokelan päätoimittajakaudella siitä tuli 44-sivuinen ja kuudesti vuodessa ilmestyvä. Lehden paperin ja painatuksen laatu parani vähitellen.
Viimeisen päätoimittajan Anna-Liisa Rekolan kaudella "Kaunis koti" alkoi kertoa muotoilun ja sisustuksen ohella laajemmin myös arkkitehtuurista ja yleisestä taide- ja kulttuurihistoriasta, sekä yhteiskunnallisista teemoista kuten asuntopolitiikasta. Vuonna 1967 A-lehtien aloittama "Avotakka"-lehti alkoi kuitenkin nopeasti syödä "Kauniin kodin" markkinaosuutta muun muassa värikkyytensä, omaan studioon lavastettujen sisustusten ja vahvemman toimituskuntansa voimin. Vuoden 1972 liiketoimintajärjestelyssä Yhtyneiden "Kaunis Koti" käytännössä lakkautettiin sulauttamalla se "Avotakkaan".
Anamaria Rusi

Anamaria Rusi (s. 21. syyskuuta 1982 Petroșani, Romania) on Suomessa asuva laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Anamaria tuli ihmisten tietoisuuteen The Voice of Finlandin seitsemännellä kaudella sekä yhtenä All Together Now Suomi -musiikkiviihdeohjelman tähtituomareista, joka alkoi Nelosella lokakuussa 2020.
Ura.
Anamaria aloitti uransa osallistumalla kotimaassaan Romaniassa lukuisiin laulukilpailuihin ja menestymällä niissä hyvin. Hän liittyi romanialaiseen Perpetuum-nimiseen yhtyeeseen vuonna 2001 ja julkaisi sen kanssa romaniankielisen albumin nimeltään "Iti mai amintesti" vuonna 2003. Lisäksi Anamaria oli mukana Tribute to Jimi Hendrix albumilla esittämällään kappaleella "Crosstown". Albumi julkaistiin vuonna 2005. Anamarian oma debyytti single "Never Gets Old" julkaistiin joulukuussa 2018. Kappale oli pop-kappale, joka kertoi rakkaudesta, joka ei koskaan kuole. Anamaria Rusin toinen single "With Me Comes the Night" julkaistiin kesäkuussa 2019 ja se oli vauhdikas bilekappale, jossa esiintyi myös rap-artisti Eliitti. Kolmannen singlensä "Half Naked" Anamaria julkaisi syyskuussa 2019. Half Naked kertoo ihmisen haavoittuvuudesta ja siitä, miten "alasti ja aseistamattomana" ihminen on parisuhteessa toisen ihmisen kanssa.
Anamaria Rusi tunnetaan myös bilebändinsä PAM! feat. ELLA:n keulakuvana.
Yksityiselämä.
Anamaria syntyi Romaniassa Petroșanin kaupungissa. Hänen äitinsä oli ammatiltaan kirjakaupan myyjä ja isä toimi esimiehenä kaivoksella. Anamarialla on nuorempi veli. Anamaria Rusi aloitti laulamisen todella nuorena ja hän osallistui maansa suurimpiin laulukilpailuihin menestyen niissä hyvin. Suurimmaksi idolikseen Anamaria mainitsi Whitney Houstonin ja kertoi laulaneensa jo nuorena tähden lauluja peilin edessä käyttäen hiusharjaa mikrofoninaan. 16-vuotiaana Anamaria muutti asumaan yksin Bukarestiin, jossa hän opiskeli muusikoksi. Vuonna 2013 Anamaria saapui keikalle ensimmäistä kertaa Suomeen kotimaisen ohjelmatoimiston kutsumana. Samalla hän tapasi nykyisen puolisonsa, juontajana työskentelevän Kim Rusin, joka toimii myös Anamarian managerina. 
Diskografia.
Singlet
Ohdakkeen-saranruoste

Ohdakkeen-saranruoste ("Puccinia dioicae") on ruosteisiin kuuluva sienilaji, jonka itiöemät ovat vuorottelevia kuten usein muillakin ruostesienillä. Laji vuorottelee ohdakkeilla ja saroilla. Sen on tieteelle esitellyt Paul Wilhelm Magnus vuonna 1877. Sen ekologisen merkityksen vaikeutta kuvaa, että sillä on useita muotoja, jotka näyttävät viihtyvän eri lajeilla
Kansallisliberaalinen puolue (Romania)

Kansallisliberaalinen puolue (romaniaksi "Partidul Național Liberal"), lyh. PNL, on romanialainen keskusta-oikeistolainen puolue. Puolue on sekä Euroopan kansanpuolueen että Centrist Democrat International:n jäsen.
Puolue on alkujaan perustettu vuonna 1875 ja sen ensimmäinen puheenjohtaja oli Ion C. Brătianu. Sosialistisen tasavallan aikana puolue oli kielletty ja merkittävä osa sen aktiiveista lähti maanpakoon. Nykymuodossaan puolue aloitti toimintansa vuonna 1990..
Uskonpuhdistajat

Uskonpuhdistajat eli reformaattorit olivat uskonpuhdistusta ajaneita ihmisiä, jotka toimivat etupäässä katolista kirkkoa arvostelleiden tahojen johdossa tai vain muuten arvostelivat voimakkaasti kirkon oppia. Uskonpuhdistajat levittivät mielipiteitään esimerkiksi julkaisemalla kirjoja, joissa nostettiin esiin katolisen kirkon opin epäkohtia.
Uskonpuhdistuksen katsotaan alkaneen varsinaisesti Martti Lutherin toiminnasta vuonna 1517, mutta jo tätä ennen niin kutsutut "esiuskonpuhdistajat", kuten englantilainen John Wycliffe ja böömiläinen Jan Hus, arvostelivat katolisen kirkon virallista oppia.
Historia.
Keskiajan lopulla pitkään uskonnollista ja myös maallista valtaa käyttäneen paavin asema alkoi heikentyä. Käytössä ollut feodaalijärjestelmä alkoi rakoilla, ja maalliset hallitsijat alkoivat eri puolilla Eurooppaa irtautua paavin vallasta tavoitteenaan luoda omia valtioita. 1300-luvulta lähtien Euroopassa oli syntynyt kristillisiä liikkeitä, jotka arvostelivat katolisen kirkon ja ennen kaikkea paavin taloudellista valtaa ja rikkautta. Lopulta 1500-luvulla katolista kirkkoa arvostelleet tahot irtautuivat siitä ja perustivat omia kirkkojaan. Tämän Länsi-Euroopasta alkunsa saaneen, katolisen kirkon epäkohtien korjaamiseen pyrkivän liikkeen toimintaa kutsutaan uskonpuhdistukseksi ja joskus myös reformaatioksi.
Albin Sundsvik

Albin Erik Johan Sundsvik (s. 27. huhtikuuta 2001 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Sundsvik on SDE HF:n kasvatti. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran U16-junioreiden varakapteenina. Sundsvik voitti koko U16 SM:n nousukarsintasarjan pistepörssin tehoilla 5+5=10. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi Skellefteå AIK:n organisaatioon. Sundsvik nousi seuran J18-junioreiden kapteeniksi. Kauden 2018–2019 hän pelasi pääasiassa Skellefteån J20-junioreissa, joiden varakapteenina Sundsvik toimi. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+24=41. Sundsvik vahvisti myös seuran J18-junioreita, joiden sisäisen maalipörssin voiton hän jakoi pudotuspeleissä neljällä osumallaan Simon Robertssonin ja Kenneth Pappalardo Gulbrandsenin kanssa. Sundsvik voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia. 
Sundsvik debytoi kaudella 2018–2019 myös Skellefteån SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 12 runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja kaksi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Sundsvik sai tililleen ensimmäisen SHL-ottelunsa vain 17-vuotiaana 13. marraskuuta 2018 vieraissa Frölunda HC:tä vastaan. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Sundsvik sai ensimmäiset jääaikansa liigassa seuraavassa ottelussa, kotidebyytissään 15. marraskuuta 2018 Malmö Redhawksia vastaan. Hän sai ottelussa peliaikaa 9.33 minuuttia ja Sundsvik keräsi teholukeman +1. SHL-uransa avausmaalin hän teki kymmenennessä ottelussaan 7. maaliskuuta 2019 Timrå IK:ta vastaan.
Lokakuussa 2019 Sundsvik teki Skellefteån kevääseen 2022 asti ulottuvan SHL-sopimuksen. Kaudella 2019–2020 hän pelasi liigassa 38 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4. Mestarien liigassa Sundsvik pelasi viisi ottelua ilman tehopisteitä.
Anaheim Ducks varasi Sundsvikin kuudennella kierroksella 160. pelaajana .
Maajoukkueura.
Sundsvik pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän toimi Ruotsin varakapteenina. Sundsvik pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Sundsvik pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 12 nuorten ja 35 poikien maaottelua.
Elmer Söderblom

Elmer Söderblom (s. 5. heinäkuuta 2001 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seuraura.
Söderblom on Hovås HC:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Frölunda HC:hen. Kaudella 2016–2017 Söderblom voitti sekä J18 Allsvenskanin että U16 SM:n hopeaa. Kaudella 2017–2018 hän oli J18 Elitissä Frölundan paras maalintekijä 15 osumallaan. Söderblom voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia. Kaudella 2018–2019 hän voitti sekä J20 SuperElitin että J18 Allsvenskanin mestaruuden.
Detroit Red Wings varasi Söderblomin kuudennella kierroksella 159. pelaajana . Kaudella 2019–2020 hän voitti Frölundassa tehoilla 29+26=55 koko J20 SuperElitin maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Söderblom debytoi myös seuran SHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarja- ja yhden Mestarien liigan ottelun ilman tehopisteitä. Söderblom teki SHL-debyyttinsä 23. marraskuuta 2019 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.06 minuuttia. Söderblom voitti kauden aikana CHL:n mestaruuden. Tammikuussa 2020 Frölunda lainasi hänet viiden ottelun ajaksi sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Tingsryds AIF:ään.
Huhtikuussa 2020 Söderblom teki Frölundan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.
Kesäkuussa 2022 Söderblom teki Red Wingsin kanssa kolmivuotisen NHL-sopimuksen.
Maajoukkueura.
Söderblom pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hänet valittiin sekä Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun että Suomea vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Söderblomin turnauksen molemmat maalit, avausottelussa Tšekkiä vastaan ja puolivälieräottelussa Suomea vastaan syntyivät samankaltaisesti, näyttävästi hänen jalkojensa välistä, mikä herätti huomiota mediassa.
Söderblom pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Söderblom pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin hän voitti hopeaa. Söderblom pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut yhdeksän nuorten ja 32 poikien maaottelua.
Muuta.
Söderblomin isoveli Arvid pelaa maalivahtina Chicago Blackhawksin NHL-joukkueessa. Veljesten isä Martin Söderblom pelasi omalla urallaan puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa. Hän toimii nykyään naprapaattina Frölundan SHL-joukkueessa.
Romanian teräskruunu

Romanian teräskruunu (romaniaksi "Coroana de oțel a României") on Romanian kuninkaan käytössä ollut kruunu. Sitä pidetään melko modernina verrattuna muihin vastaaviin kruunuihin. Kruunua säilytetään nykyään Romanian historiallisessa kansallismuseossa.
Alkuperä.
Kruunu on poikkeuksellisesti valmistettu teräksestä eikä kullasta. Teräs on peräisin Ottomaanivaltakunnan armeijan kanuunasta, jonka romanialaiset joukot onnistuivat kaappaamaan Romanian itsenäisyyssodan aikana Plevnan taistelussa 1877. Kaapattu tykki oli saksalaisesta Kruppin valmistama ja aikansa laadukkaimpiin kuulunut. Materiaalivalinnan kerrotaan tulleen suoraan Romanian ensimmäiseltä kuninkaalta Kaarle I:ltä, joka halusi korostaa itsensä sijaan koko Romanian historiaa ja itsenäisyyssotaa. Kruunun suunnittelijoihin kuuluvat mm. filologi Bogdan Petriceicu Hasdeu, historioitsija Alexandru Odobescu ja taidemaalari Theodor Aman..
Kaarle ei kuitenkaan käyttänyt kruunua omissa kruunajaisissaan korostaakseen itsenäisyyden vuoksi tehtyjä uhrauksia. Kruunu oli kuitenkin esillä kruunajaisissa. Kaarlen seuraaja, Ferdinand I oli ensimmäinen Romanian kuningas, joka käytti kruunua kruunajaisissaan vuonna 1922..
Romanian kruunun ritarikunta perustettiin kruunun kunniaksi ja teräskruunu oli myös ritarikunnan mitalien kuva-aihe vuoteen 1932 saakka.
Kruunu nykyään.
Heinäkuussa 2016 Romanian presidentti Klaus Johannis vahvisti lakimuutoksen, jolla kruunu lisättiin Romanian vaakunaan. Tarkoituksena oli muistaa Romanian kuningaskunnan, johon nykyinen Moldovan tasavalta kuului (romaniaksi ns. "Marea Unire"), perustamista, josta tuli vuonna 2018 kuluneeksi 100 vuotta. Vuodesta 2018 kruunullinen vaakuna on ollut pakollinen kaikissa virallisissa yhteyksissä.. Aloite kruunun lisäämisestä vaakunaan tuli kansallisliberaalisen, sosiaalidemokraattisen ja liberaalidemokraattisen puolueiden yhteisestä aloitteesta. Parlamentin alahuone äänesti aloitteen puolesta 8. kesäkuuta 2016..
Nykyään Romanian kuningasperheen pää, prinsessa Margareta käyttää virallisesti titteli "Kruunun hoitaja" (romaniaksi "Custodele Coroanei"), koska monarkiaa Romaniassa ei enää ole. Kruunusta valmistettu kopio on esillä Peleșin linnassa ja sitä käytetään mm. kuningasperheen edustustilaisuuksissa. Viimeksi kopio oli käytössä Mikael I:n hautajaisissa. Syynä kopion käyttöön oli se, että Romanian laki kieltää alkuperäisen kruunun, joka lasketaan kansallisaarteeksi, lainaamisen..
Gustav Berglund

Gustav Berglund (s. 8. tammikuuta 2001 Huskvarna, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Berglund on HV71:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2016–2017 seuran U16-junioreiden varakapteenina. Berglund oli U16 Elitissä tehoilla 5+9=14 joukkueen tehokkain puolustaja Emil Malysjevin ja Linus Agerlövin kanssa. Hän voitti myös koko sarjan pudotuspelien pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 3+8=11. Kaudeksi 2017–2018 Berglund siirtyi Frölunda HC:n J18-junioreihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin pronssia. Kaudella 2018–2019 Berglund oli J18 Elitissä joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+12=18. J18 Allsvenskanissa hän oli Frölundan eniten maaleja tehnyt puolustaja. Berglund voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden.
Detroit Red Wings varasi Berglundin kuudennella kierroksella 177. pelaajana . Kaudella 2019–2020 hän debytoi Frölundan SHL-joukkueessa, jossa Berglund pelasi kahdeksan runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki SHL-debyyttinsä 26. syyskuuta 2019 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Berglund sai ottelussa jääaikaa 4.27 minuuttia.
Huhtikuussa 2020 Berglund teki Frölundan kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen. Samalla seura lainasi hänet kaudeksi 2020–2021 lainalle sarjatasoa alemmas HockeyAllsvenskan-joukkue Västerviks IK:hon.
Maajoukkueura.
Berglund pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän mahtui kokoonpanoon kuitenkin vain alkulohkon ottelussa Itävaltaa vastaan, kun Philip Broberg oli sivussa loukkaantumisen vuoksi. Yhteensä Berglund on pelannut viisi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Luettelo vuonna 1940 kuolleista henkilöistä

 
 * Kaatui toisessa maailmansodassa. ** Toisen maailmansodan siviiliuhri.
Nyköpingsånin vesistö

Nyköpingsånin vesistö (, vesistöaluetunnus 65) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Nyköpingsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 3 632 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Nyköpingsån, jonka pituus on 157 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,7 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue.
Vesistö jää kahden suuren päävesistön Norrströmin vesistön (tunnus 61) ja Motalanvirran vesistön (tunnus 67) väliseen taskuun, jossa on neljä pienempää päävesistöä. Nyköpingsånin vesistön vedenjakajan pohjoispuolella sijaitsee laaja Norrströmin vesistö, mutta merenrannikon läheisyydessä vedenjakajan takana sen tilalle vaihtuu pieni Trosaånin vesistö (tunnus 63) ja alempana vielä Svärtaånin vesistö (tunnus 64). Vesistön lounaispuolella sijaitsee Motalanvirran vesistö, joka vaihtuu rannikon lähellä Kilaånin vesistöksi (tunnus 66).
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (34,3 %), turve (8,7 %), kalliomaa (15,0 %), hiekka ja sora (3,6 %), multamaa (9,5 %), savimaa (14,1 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (59,6 %), soita ja kosteikkoja (1,8 %), viljelymaita (17,5 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,8 %) sekä joutomaita (6,4 %). Näiden lisäksi on 12,9 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Nyköpingsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 22,8 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 54,5 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 7,46 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 22,2 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 56 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,5 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 88,1 m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 2,2 m³/s elokuussa 1990. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulvan huippu ajoittuisi huhtikuulle ja kesät olisivat vähäsateisia.
Vesivoimaa.
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 76 patoa, joista 14,2 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 101,6 miljoonaa kuutiometriä.
Nyköpingsånin pääuomassa on 12 vesivoimalaitosta: Storhusfallet, Fors, Harg, Genne, Spånga, Billsbro, Högsjö, Brevens Bruk, Smedjefallet, Masugnsfallet, Boda kvarn ja Forsa. Vesistön sivu-uomissa on vielä 4 voimalaa lisää: 
Voimaloiden yhteisteho on 5,1 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 21,3 gigawattituntia.
Anna Fedorova

Anna Fedorova (s. 27. helmikuuta 1990 Kiova) on ukrainalainen pianisti.
Fedorova syntyi muusikkovanhemmille. Hän aloitti pianotunnit 5-vuotiaana ja konsertoinnin vain vuosi myöhemmin. Hän pääsi stipendillä opiskelemaan Kiovan lahjakkaiden lasten Lysenko-musiikkikouluun, josta valmistui vuonna 2008. Royal College of Musicissa Fedorova sai tämän jälkeen opetusta Norma Fisheriltä. Hän osallistui myös András Schiffin, Alfred Brendelin ja Menahem Presslerin pitämille mestarikursseille. Kapellimestareita, joiden johdolla Fedorova on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Jaap van Zweden, Jun Märkl, Alun Francis, Andrew Grams, Howard Griffiths, Gerard Oskamp, Justus Frantz, Kevin Griffiths, Carlos Miguel Prieto, Jérôme Pillement, Shinik Hahm, Alejo Pérez, Martin Panteleev ja David Lockington. Kamarimusiikissa Fedorovan yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Benedict Kloeckner ja Jamal Alijev. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu varsinkin romanttisia teoksia muiden muassa Frédéric Chopiniltä, Franz Lisztiltä, Johannes Brahmsilta ja Sergei Rahmaninovilta.
Vuonna 2017 Fedorova oli mukana perustamassa kansainvälistä kamarimusiikkifestivaalia Edessä, Alankomaissa. Hänestä tuli sen taiteellinen johtaja.
Ville Rämet

Ville Rämet (s. 22. maaliskuuta 2002) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoa.
Ura.
Rämet teki Superpesis-debyyttinsä 18. elokuuta 2020 kotona Joensuun Mailaa vastaan. Hän löi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä 20. elokuuta 2020 Vimpelin Vetoa vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua pudotuspeleissä, joissa hän toi yhden juoksun.
Luka Raesmaa

Luka Raesmaa (s. 12. lokakuuta 2001 Helsinki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoa.
Ura.
Raesmaa on Helsingin Roihun kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 2. elokuuta 2020 kotona Kouvolan Pallonlyöjiä vastaan. Hän löi ensimmäisellä lyöntivuorollaan kunnarin ja oli ensimmäinen pääsarjatasolla kunnarin lyönyt helsinkiläisseuran kasvatti 34. vuoteen.
Kilaånin vesistö

Kilaånin vesistö (, vesistöaluetunnus 66) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Kilaånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 432 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Kilaån, jonka pituus on 63 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue.
Vesistö jää kahden suuren päävesistön Norrströmin vesistön (tunnus 61) ja Motalanvirran vesistön (tunnus 67) väliseen taskuun, jossa on neljä pienempää päävesistöä. Kilaånin vesistö on niistä pienin ja se jääkin Nyköpingsånin vesistön (tunnus 65) ja rannikolla mereen laskevien ojien ja purojen pienten valuma-alueiden väliin. Yhteistä vedenjakajaa päävesistön kanssa on vain pohjoispuolella sijaitsevan Nyköpingsånin vesistön kanssa.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (30,4 %), turve (8,7 %), kalliomaa (23,0 %), hiekka ja sora (7,2 %), multamaa (10,2 %), savimaa (14,6 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,9 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (68,9 %), soita ja kosteikkoja (2,3 %), viljelymaita (17,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,4 %) sekä joutomaita (5,3 %). Näiden lisäksi on 4,0 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Kilaånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,35 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,33 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,1 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 12 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 16,1 m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,1 m³/s monenakin kuukautena useina vuosina. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulvan huippu ajoittuisi huhtikuulle ja kesäisin olisi vähäsateista.
Vesivoima.
Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Kilån, joka tuottaa sähköä 0,2 megawattin teholla noin 0,3 gigawattituntia vuodessa.
Sateenkaaritoka

Sateenkaaritoka ("Characodon lateralis") on tokiin kuuluva kalalaji. Laji elää uhanalaisena makeissa vesissä Meksikossa. Toisinaan sitä pidetään myös akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö.
Sateenkaaritoka voi kasvaa 4–6 cm pitkäksi. Sateenkaaritokakoiraan suomut ovat harmaat tai oliivinruskeat ja muuttuvat sen ikääntyessä punertaviksi. Vatsassa on myös keltaisia ja punaisia alueita. Naaras on harmaa ja vatsastaan vaaleampi. Molemmilla sukupuolilla on kyljissään 3–11 tummaa täplää. Sateenkaaritoan selkä-, perä- ja pyrstöevissä on mustia, keltaisia ja punaisia juovia, muut evät ovat läpikuultavat. Naaraan evät ovat läpikuultavat. 
Levinneisyys ja elintavat.
Sateenkaaritokaa tavataan luonnonvaraisena Meksikosta Durangon osavaltiosta. Se elää makeavetisissä lähteissä ja suolammikoissa, joissa on runsaasti vesikasvillisuutta. Sen ravintoa ovat hyönteisten toukat ja muut selkärangattomat vesieläimet, levät ja vesikasvit. Kalan lisääntymisaika on keväällä ja kesällä ja naaras synnyttää eläviä poikasia, joita on tyypillisesti 5–20. Sateenkaritokakantaa uhkaa elinympäristön häviäminen, koska lähteistä otetaan vettä maataloutta varten, ja sitä saalistavat vieraslajit kuten ravut ja kalat. Sateenkaaritoka luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi.
Akvaarioissa sateenkaaritokia suositellaan pidettäväksi kolmen yksilön ryhminä.
Gretel

Gretel on saksalainen naisen etunimi. Se on deminutiivi (eli hellittelymuoto) Margareta-nimen lyhentymästä Greta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Gretel on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 970 naisella. Heistä suurin osa on syntynyt 1920- tai 1930-luvulla.
Gretelillä on nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 20. heinäkuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 1973.
Al-Zawiya

Al-Zawiya () on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Libyassa. Se sijaitsee Välimeren rannalla 50 kilometriä Tripolista länteen. Kaupungissa on 186 100 asukasta (vuonna 2020).
Al-Zawiyan kautta kulkee Tripolista Tunisian rajalle johtava maantie. Kaupungissa on Libyan vanhin öljynjalostamo ja sen lähellä on öljykenttiä. Lähiseudun elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Al-Zawiyassa toimii vuonna 1988 perustettu yliopisto.
Al-Zawiyan länsipuolella sijaitsee Sabrathan rauniokaupunki.
Torborg

Torborg on pohjoismainen naisen etunimi. Se on muinaisskandinaavinen nimi, jonka alkuosa viittaa Tor-jumalaan. Loppuosan merkitys on ’linna’ tai ’suoja’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Torborg on vuoteen 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 130–150 naisella.
Nimipäivät.
Torborgilla on nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 19. syyskuuta ja Ruotsin almanakassa 17. kesäkuuta.
Vuosina 1901–1918 ilmestyneessä suomenkielisessä Luulajan almanakassa Torborgin nimipäivä oli Ruotsin tavoin 17. kesäkuuta.
Lipnica

Lipnica on maalaiskunta Bytówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 5 216.
Bytówin piirikunnan asukkaista 6,6 prosenttia asuu Lipnican kunnassa ja sen pinta-alasta 14,1 prosenttia kuuluu Lipnican kuntaan. Kylät kunnassa ovat Borowy Młyn, Borzyszkowy, Brzeźno Szlacheckie, Brzozowo, Gliśno Wielkie, Karpno, Kiedrowice, Lipnica, Luboń, Łąkie, Mielno, Ostrowite, Osusznica, Prądzona, Upiłka, Wierzchocina, Wojsk sekä Zapceń. 
Vuoden 2019 lopussa 48,7 prosenttia Lipnican asukkaista oli naispuolisia ja 51,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21,1 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 61,4 prosenttia ja eläkeikäiset 17,5 prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,2 vuotta. Vuonna 2019 Lipnican kunnassa syntyi 63 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 58,8 prosenttia puhui kašubin kieltä.
Jouluolut

Jouluolut on kausiluonteinen olut, jota valmistetaan jouluna. Jouluoluen juonti Pohjoismaissa on vanha perinne, sillä jo viikingit joivat sitä aikoinaan. Jouluoluet ovat yleensä tummia. Jouluoluet maustetaan yleensä vahvoilla mausteilla, kuten kanelilla, neilikalla ja vaniljalla.
Jouluoluen suosion selittää se, että olut sopii esimerkiksi joulupöytään ja moniin muihin eri makuihin. 
Historia.
Sveitsiläinen jouluolut Samichlaus Bier pääsi vuonna 1982 Guinnessin ennätysten kirjaan maailman vahvimpana oluena. Sen alkoholipitoisuus on 13,7–14,0 tilavuusprosenttia. Suomessa Sinebrychoff toi vuonna 1987 markkinoille wieniläistyylisen lagerin jouluoluena veroluokassa IVA.
Keminmaan kotiseutumuseo

Keminmaan kotiseutumuseo eli Keminmaan pitäjämuseo on toinen Keminmaan kahdesta paikallismuseosta Valmarin museon ohella. Kemijoen rannassa Keminmaan vanhan kivikirkon, Pyhän Mikaelin kirkon, vieressä sijaitseva Keminmaan kotiseutumuseo on alun perin Kemin pitäjän manttaalikunnan lainajyvämakasiini, joka on otettu käyttöön 1849. Museossa on esillä Keminmaan elinkeinoista ja historiasta kertovia esineitä, joiden kautta esitellään mm. Kemijoen vanhaa jokikalastusperinnettä. Museota ylläpitää Keminmaa-seura ry.
Söderköpingsånin vesistö

Söderköpingsånin vesistö (, vesistöaluetunnus 68) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Söderköpingsånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 882 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Söderköpingsån, jonka pituus on 25 kilometriä. Joki laskee Itämereen alle 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue.
Söderköpingsånin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Söderköpingsånin vesistö sijaitsee heti ensimmäisenä Motalanvirran eteläpuolella ja sen eteläpuolelle jää pienempi Vindånin vesistö (tunnus 69). Näiden lisäksi on merenrannikolla mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on yhtäsuuri kuin Söderköpingsånin vesistö.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (27,5 %), turve (5,6 %), kalliomaa (18,7 %), hiekka ja sora (2,2 %), multamaa (7,1 %), savimaa (13,2 %) ja jäätikköjokijäänteet (4,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (52,3 %), soita ja kosteikkoja (1,0 %), viljelymaita (18,4 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (2,2 %) sekä joutomaita (5,2 %). Näiden lisäksi on 20,9 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Söderköpingsånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 2004–2019. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 5,39 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 23,5 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,22 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 5,45 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 23 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24 m³/s on mitattu huhtikuussa 2010 ja pienin 0,49 m³/s syyskuussa 2016. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.
Vindånin vesistö

Vindånin vesistö (, vesistöaluetunnus 69) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Vindånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 304 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Vindån. Joki laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue.
Vindånin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienelle päävesistölle. Vindånin vesistö sijaitsee heti toisena Motalanvirran eteläpuolella ja se on näistä vesistöistä pienin. Tämän vuoksi se mahtuukin kahden naapurinsa Söderköpingsånin vesistön (tunnus 68) ja Storånin vesistön (tunnus 70) väliin. Merenrannikolla on lisäksi mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Vindånin vesistön kanssa yhtä suuri.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (27,7 %), turve (4,5 %), kalliomaa (31,2 %), hiekka ja sora (1,5 %), multamaa (8,7 %), savimaa (14,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,0 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (67,4 %), soita ja kosteikkoja (0,5 %), viljelymaita (15,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,1 %) sekä joutomaita (6,4 %). Näiden lisäksi on 9,9 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Vindånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 1,98 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 7,53 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,42 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 1,9 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 6,7 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 12,7 m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,2 m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi maaliskuusta huhtikuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.
Holland (sukunimi)

Holland on sukunimi, joka on ainakin seuraavilla henkilöillä:
Storånin vesistö

Storånin vesistö (, vesistöaluetunnus 70) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Storånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 522 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Storånin vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Storån. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue.
Storånin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Storånin vesistö sijaitsee Motalavirran vesistön itäpuolella ja Söderköpingsånin vesistön (tunnus 68) ja Vindånin vesistön (tunnus 69) eteläpuolella. Etelä- ja itäpuolella on näiden lisäksi mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pienempi kuin Storånin vesistöllä.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (28,8 %), turve (5,9 %), kalliomaa (37,1 %), hiekka ja sora (1,4 %), multamaa (6,6 %), savimaa (8,2 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,3 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (71,6 %), soita ja kosteikkoja (0,7 %), viljelymaita (10,9 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,6 %) sekä joutomaita (4,9 %). Näiden lisäksi on 10,4 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Storånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,91 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 13,3 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,68 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,4 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 11 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 18,1 m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,9 m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoima.
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 40 patoa, joista 23,2 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 28,6 miljoonaa kuutiometriä.
Storån pääuomassa on 6 vesivoimalaitosta: Edsbruk, Melby, Forsa ström nedre, Forsa ström övre, Åtvidaberg ja Kvarntorp. Voimaloiden yhteisteho on 3,4 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 6,2 gigawattituntia.
Joulu Japanissa

Japanin joulu sai alkunsa jo 1500-luvulla. Siitä tuli kuitenkin osa japanilaisten elämää vasta toisen maailmansodan jälkeen. Koska Japanin väestöstä vain noin 1–2 prosenttia on kristittyjä, joulua ei pidetä uskonnollisena juhlana tai lomana. Koulut ovat kuitenkin suljettuina joulupäivänä.
Japanilaiseen joulupöytään kuuluu yleensä joulukakku, joka on mansikoilla ja kermavaahdolla koristeltu täytekakku. Joulupäivänä on 1970-luvulta lähtien yleisesti syöty kanaa. Perinne johtuu yhdysvaltalaisen pikaruokaketju Kentucky Fried Chickenin (KFC) kampanjasta, jossa uppopaistetusta kanasta lanseerattiin japanilaiseen jouluun vastine yhdysvaltalaiselle joulukalkkunalle. Ilmiön suosion vuoksi KFC:n ravintoloihin voi joutua tekemään varauksen kuukausia etukäteen, jotta sellaiseen pääsee nauttimaan jouluna kana-aterian.
Joulupukki () tuo Japanissa lahjoja vain lapsille, ei aikuisille. Yleensä joulupukki antaa vain yhden lahjan ja tämänkin lasten nukkuessa.
Historiaa.
Japanissa vietettiin joulua ensimmäisen kerran vuonna 1552, eli kolme vuotta sen jälkeen, kun kristinusko tuli Japaniin. Japanin varhaiset joulujuhlat olivat tyypillisiä ja yleisiä paikkoja antaa usein hammastahnaa lahjaksi.
Botorpsströmmenin vesistö

Botorpsströmmenin vesistö (, vesistöaluetunnus 71) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Botorpsströmmenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 999 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Botorpsströmmen, jonka pituus on 75 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue.
Botorpsströmmenin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella ja niillä on pitkä yhteinen vedenjakaja. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Niihin kuuluu eteläpuolella sijaitseva Marströmmenin vesistö (tunnus 72). Botorpsströmmenin joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Botorpsströmmenin vesistön kanssa lähes yhtä suuri.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (21,8 %), turve (5,0 %), kalliomaa (49,0 %), hiekka ja sora (0,9 %), multamaa (4,5 %), savimaa (6,9 %) ja jäätikköjokijäänteet (2,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (74,9 %), soita ja kosteikkoja (0,7 %), viljelymaita (10,2 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6 %) sekä joutomaita (3,8 %). Näiden lisäksi on 9,8 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Botorpsströmmenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 6,13 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19,6 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,07 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 6 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 17 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 38,3 m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,7 m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoima.
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 39 patoa, joista 29,4 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 56,9 miljoonaa kuutiometriä.
Botorpsströmmenin pääuomassa on 10 vesivoimalaitosta: Skaftet, Tovehult, Brunsö, Botorp, Svarteström, Ankarsrum, Odensvi, Havets kvarn, Tyllinge (Wattengropen) ja Totebo. Voimaloiden yhteisteho on 5,8 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 16,9 gigawattituntia.
Marströmmenin vesistö

Marströmmenin vesistö (, vesistöaluetunnus 72) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Marströmmenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 496 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma.
Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Marströmmen.Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue.
Marströmmenin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Marströmmenin vesistö on niistä toiseksi eteläisin. Se sijaitsee kahden pienemmän päävesistön Botorpsströmmenin vesistön (tunnus 71) ja Virånin vesistön (tunnus 73) välissä. Vain pieni osa läntisestä vedenjakajasta kuuluu myös Motalanvirran vesistölle. Rannikolla on sen joensuun ympäristössä ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Marströmmenin vesistön kokoinen.
Valuma-alueen piirteitä.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (18,0 %), turve (4,9 %), kalliomaa (62,2 %), hiekka ja sora (0,6 %), multamaa (2,7 %), savimaa (4,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,8 %), soita ja kosteikkoja (1,0 %), viljelymaita (7,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2 %) sekä joutomaita (3,6 %). Näiden lisäksi on 5,4 % vesistöjä.
Virtaamia.
SMHI on julkaissut tilastossaan Marströmmenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,73 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,4 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,1 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 13,9 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,9 m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,1 m³/s viimeksi vuonna 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulvan huippu ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoimaa.
Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 10 patoa, joilla ei säännöstellä vesistön jokien virtaamia.
Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Ölvedals Kvarn, joka tuottaa sähköä 0,3 megawattin teholla noin 0,7 gigawattituntia vuodessa.
Joulutaulu

Joulutaulu on jouluaiheiseen maalaukseen perustuva, kirjapainossa painettu, seinälle kiinnitettävä paperinen taulu. Ruotsissa, jossa maalaukseen perustuvien, painettujen joulutaulujen perinne 1900-luvulla syntyi, joulutauluja kutsutaan nimellä "julbonad". Suomen kielessä joulutaulu voi tarkoittaa myös muuta jouluaiheista seinällä pidettävää kuvaa.
Joulutaulut olivat suosittuja joulukoristeita 1920–1960-luvuilla Ruotsissa, mutta myös Suomessa ja muissa Pohjoismaissa. Joulutaulujen painosmäärät olivat Ruotsissa niiden kulta-aikana 1930–1960-luvuilla miljoonia kappaleita ja niitä oli lähes jokaisessa ruotsalaiskodissa. Tauluissa kuvattiin tavallisimmin joulutonttujen elämää ja askareita, mutta oli myös muita aiheita. Joulutauluista pienimmät olivat kooltaan noin 40 x 20 cm ja suurimmat noin 80 x 40 cm. Joulutaulujen tunnetuin maalaaja oli ruotsalainen taiteilija ja kuvittaja Jenny Nyström (1854–1946), joka 1880-luvulla loi nykyaikaisen joulutonttu-hahmon. Muita tunnettuja joulutaulujen maalareita olivat muun muassa Erik Forsman (1916–1976), Anders Olsson (1913–1999), Curt Nyström (1893–1965) ja Lars Carlsson (1921–2002). Nykyisin joulutauluja on myytävänä ainoastaan vintage-tauluina, tavallisesti käytettyinä. Sen lisäksi että niitä edelleen käytetään joulukoristeina, on niistä muodostunut keräilyesineitä. Vanhimpia ja harvinaisimpia joulutauluja myydään antiikkihuutokaupoissa.
Yksi paperinen Anders Olssonin joulutaulu maksoi 1940-luvulla Ruotsissa 30 äyriä, mikä on tämän päivän rahassa noin seitsemän Ruotsin kruunua (euroina 70 senttiä.) Olssonin joulutauluja myytiin myös raamitettuina. Ne maksoivat kruunun ja 25 äyriä, mikä nykyrahassa on noin 25 kruunua (2,5 euroa).
Joulutaulujen historia.
Joulutaulujen maalauksen historia alkoi Etelä-Ruotsissa 1700-luvun puolivälissä kankaalle (tavallisesti pellavakankaalle) tai suoraan puuseinään tehdyistä maalauksista. Tauluja ("bonader") maalattiin joulua ja muita juhlapyhiä varten. Aiheet otettiin Raamatusta ja maalaukset kuvasit pääasiassa viittä aihetta: Jeesuksen syntymä, kolme viisasta miestä, Kaanan häät, tietämättömät neitsyet ja tuhlaajapoika. Maalaukset saivat alkunsa kirkkomaalauksesta. Kirkon maalarit toimivat opettajina käsityöläisille, jotka alkoivat maalata joulu- ja muita aiheita palkkiota vastaan. Kulttuuri ja vauraus alkoivat kehittyä Ruotsissa vapauden aikakaudella ja talonpojilla oli varaa ostaa juhlamaalauksia. Maalauksia alettiin tehdä 1800-luvun alkupuolella kankaan sijasta paperille. Perinne jatkui 1880-luvulle saakka, jolloin kirjanpainotaidon kehittymisen myötä Saksasta alkoi tulla painettuja jouluaiheisia ja muita kuvia ja käsityöläisten maalaukset jäivät historiaan.
Kirjapainossa painettuja, taiteilijoiden maalauksiin perustuvia joulutauluja alettiin Ruotsissa valmistaa ja myydä 1920-luvulla. Joulutaulujen aiheiden kehittymiseen Jenny Nyströmillä oli merkittävä vaikutus. Joulutaulujen suosio oli suurimmillaan 1930–1950-luvuilla. Kun televisio ja aikakauslehdet yleistyivät, joulutaulujen suosio alkoi 1960-luvulla vähentyä ja niiden valmistus loppui vähitellen kokonaan.