tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eric Garnerin kuolema

Eric Garner oli pidätystilanteessa kuollut henkilö, jonka kuolema herätti huomiota Yhdysvalloissa. Hän kuoli 17. heinäkuuta 2014 New Yorkin Staten Islandissa, sen jälkeen, kun newyorkilainen poliisi Daniel Pantaleo otti kielletyn kuristusotteen Garnerista pidätystilanteessa. Tilanteesta levinnyt videokuva herätti suurta huomiota Yhdysvalloissa, sai aikaan keskustelua poliisin voimankäytöstä ja oli yksi monesta raportoidusta poliisiväkivaltatilanteesta, joka johti mielenosoituksiin.
New Yorkin poliisilaitoksen poliisit lähestyivät Garneria, koska epäilivät hänen myyvän luvatta yksittäisiä savukkeita. Garnerin kerrottua poliisille, että hän oli väsynyt olla häirinnän kohteena ja ettei myynyt savukkeita, poliisit yrittivät pidättää Garnerin. Kun Pantaleo laittoi kätensä Garnerin päälle, Garner veti kätensä pois. Pantaleo siirsi tämän jälkeen kätensä Garnerin niskan ympärille ja taltutti hänet maahan. Usean poliisin painaessa Garneria alas, hän toisti lausetta ”I can't breath" ('En pysty hengittämään.') 11 kertaa maatessa kasvot maata vasten. Garnerin menetettyä tajuntansa, hän makasi jalkakäytävällä seitsemän minuutin ajan samalla, kun poliisit odottivat ambulanssia. Garner todettiin kuolleeksi lähisairaalassa noin tuntia myöhemmin. 
Oikeuslääkäri ilmoitti viralliseksi kuolinsyyksi tapon, koska oikeuslääkärin raportin mukaan Garner kuoli toisen ihmisen tahallisesta toimesta. Ruuminavauksen mukaan Garnerin kuolema johtui siitä, että hänen niskansa ja rintansa olivat painuneet kasaan poliisin painaessa häntä maata vasten, mikä johti lopulta sydänkohtaukseen.
Vihanto

Vihanto tai Wihanto on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kimberly

Kimberly, josta tunnetaan myös rinnakkaismuoto Kimberley, on englantilaisella kielialueella käytetty naisen etunimi. Se pohjautuu eteläafrikkalaisen timanttikaupungin Kimberleyn nimeen.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 110 "Kimberly"-nimistä ja noin 30 "Kimberley"-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Rantavalvatti

Rantavalvatti ("Sonchus palustris") on valvatteihin kuuluva monivuotinen asterikasvilaji.
Rantavalvatti kasvaa 1–3,3 metriä korkeaksi. Sen varsi on nelisärmäinen, ontto ja yläosasta haarova. Lehdet ovat sinivihreät, suikeat ja kaljut, niissä on niukasti parittaisia liuskoja, päätöliuska on nuolimainen, teräväkärkinen. Mykerökukinnot muodostavat tiheän mykeröstön kasvin latvaan, yksittäinen mykerö on leveydeltään kolmesta neljään senttimetriä. Kukat ovat vaaleankeltaiset. Hedelmänä on pitkittäisharjuinen hapsihaivenellinen pähkylä, joka on noin neljän millimetrin pituinen.
Rantavalvatti esiintyy suuressa osassa Euroopan maista. Pohjoismaissa rantavalvatti on eteläinen ja melko harvinainen kasvi, sitä esiintyy Tanskassa ja Etelä-Ruotsin ja Etelä-Norjan rannikolla. Se kasvaa merenrannoilla, ruovikoissa ja rantasoilla.
Kızılcahamam

Kızılcahamam on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Kızılcahamamin väkiluku oli 28 350.
Etelänpukinparta

Etelänpukinparta ("Tragopogon dubius") on kaksivuotinen pukinpartoihin kuuluva asterikasvilaji.
Etelänpukinparta kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon piennarpukinpartaa, johon verrattuna kasvin varsi paksunee selvästi yläosastaan. Etelänpukinparran lehdet ovat pitkät, kapeat, jäykähköt ja teräväkärkiset. Kukinnot ovat varsissa yksittäin kasvavia sitruunankeltaisia mykeröjä. Laitakukat ovat kielimäisiä, kehtosuomujen kärjet ovat niitä pidempiä. Hedelmänä on 2–4 senttimetriä pitkä piikkinen ja lenninhaivenellinen pähkylä.
Etelänpukinparta esiintyy alkuperäisenä suuressa osassa Eurooppaa, mutta ei Britteinsaarilla, Baltiassa tai Pohjoismaissa. Pohjoismaissa se on kuitenkin harvinainen tulokaslaji. Suomessa etelänpukinparta on tunnettu 2010-luvulta alkaen, se kasvaa Uudellamaalla Hangossa vakiintuneeksi arvioituna uustulokkaana.
Frank Joseph Guarini

Frank Joseph Guarini nuorempi (s. 20. elokuuta 1924 Jersey City, New Jersey) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja juristi.
Guarini palveli Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1944–1946. Hän opiskeli oikeustiedettä New Yorkin yliopistossa ja Haagin kansainvälisen oikeuden akatemiassa. Hän sai juristinoikeudet New Jerseyssä vuonna 1951. Vuosina 1965–1972 Guarini istui New Jerseyn osavaltion senaatissa ja vuosina 1979–1993 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Hän ei asettunut uudelleen ehdolle vuonna 1992.
Jegor Afanasjev

Jegor Jurjevitš Afanasjev (; s. 23. tammikuuta 2001 Tver, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue San Jose Sharksissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Afanasjev osaa pelata myös keskellä. Häntä on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Ura.
Seuraura.
Afanasjev on Dinamo Moskovan kasvatti. Hän siirtyi jo 15-vuotiaana Yhdysvaltoihin ja HPHL-juniorisarjan Little Caesarsiin kaudeksi 2016–2017. OHL-joukkue Ottawa 67’s varasi Afanasjevin 106. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös Muskegon Lumberjacks 156. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa. Afanasjev siirtyi kaudeksi 2017–2018 Lumberjacksiin. Kaudella 2018–2019 hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 27+35=62, joilla Afanasjev sijoittui koko USHL:n pistepörssissä kymmenenneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan kolmanteen tähdistökentälliseen. Afanasjev pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa. 
Joulukuussa 2018 Ottawa 67’s kauppasi Afanasjevin OHL-oikeudet, vuosien 2019, 2021, 2022 ja 2023 toisen kierroksen varausvuorot sekä ehdolliset vuoden 2021 toisen ja kolmannen ja vuoden 2022 kolmannen kierroksen varausvuorot Windsor Spitfiresiin vaihdossa maalivahti Michael DiPietroon, vuoden 2024 toisen ja vuoden 2020 neljännen kierroksen varausvuoroihin.
Nashville Predators varasi Afanasjevin toisella kierroksella 45. pelaajana . Jo saman vuoden lokakuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Afanasjev siirtyi kaudeksi 2019–2020 Windsor Spitfiresin OHL-joukkueeseen. Hän voitti tehoilla 31+36=67 joukkueen sisäisen maalipörssin ja Afanasjev jakoi sisäisen pistepörssin voiton Tyler Anglen kanssa.
Lokakuussa 2020 Nashville Predators lainasi Afanasjevin kotimaahansa KHL-seura TsSKA Moskovaan. Hän teki KHL-debyyttinsä 14. marraskuuta 2020 HK Sotšia vastaan. Afanasjev sai ottelussa jääaikaa 12.17 minuuttia. Hän teki ottelussa myös KHL-uransa avausmaalin ja sai syöttöpisteen Mat Robinsonin tekemään maaliin.
Kesäkuussa 2024 Predators kauppasi Afanasjevin San Jose Sharksiin vaihdossa Ozzy Wiesblattiin. Hän kuitenkin palasi elokuussa TsSKA Moskovaan kolmivuotisella sopimuksella. 
Toukokuussa 2025 Afanasjev palasi NHL:ään ja teki San Jose Sharksin kanssa vuoden mittaisen ja 800 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Afanasjev pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän edusti alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista koottua Venäjää myös miesten Karjala-turnauksessa vuonna 2020, jolloin Afanasjev pelasi niin ikään kolme A-maaottelua tehopistein 2+2=4. Hän teki näin ollen A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenalla turnauksen isäntäjoukkue Suomea vastaan. Tšinahov merkittiin Venäjän ykkösketjun vasempaan laitaan Marat Husnutdinovin ja Vasili Podkolzinin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa ylivoimalla. Afanasjev keräsi Venäjän 6–2-voittoon päättyneessä myös kaksi syöttöpistettä, joista ensimmäinen oli kakkossyöttöpiste Ilja Safonovin tekemään voittomaaliin.
Afanasjev pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017.
Valkopallo-ohdake

Valkopallo-ohdake ("Echinops sphaerocephalus") on monivuotinen pallo-ohdakkeisiin kuuluva asterikasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina.
Ulkonäkö.
Valkopallo-ohdake kasvaa 1–2 metriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja harvaan uurteinen, yläosasta punaruskea ja nystykarvainen. Lehdet ovat yhdestä kahteen kertaa pariliuskaiset, liuskat ovat piikkilaitaiset, lehdet ovat päältä tahmean nystykarvaiset. Kukintona on kolmesta kuuteen senttimetriä leveä pallon muotoinen tiheä mykerö kasvin latvassa. Kukat ovat harmaat tai joskus sinertävät, kiiltävät. Hedelmänä on 6–10 millimetriä pitkä pähkylä.
Levinneisyys.
Valkopallo-ohdake esiintyy alkuperäisenä mm. Etelä- ja Itä-Euroopassa, Venäjällä, Kaukasiassa ja Turkissa. Muun muassa Saksassa, Isossa-Britanniassa, Pohjoismaissa ja Baltiassa laji on levinnyt tulokas. Suomessa valkopallo-ohdake on 2020-luvun alussa arvioitu vakiintuneeksi uustulokkaaksi, jota on havaittu kaikkiaan 20–30 kertaa.
Vanukirppuruoho

Vanukirppuruoho ("Pulicaria dysenterica") on monivuotinen asterikasvilaji. Se kasvaa 40–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on yläosasta haarova, huopakarvainen ja runsaslehtinen. Lehdet ovat yli senttimetrin leveät, sepivät, tuoksuvat. Mykeröt ovat 1,5–3,5 senttimetriä leveät, mykeröiden laitakukat ovat siirottavat, 7–8 millimetriä pitkät, kullankeltaiset.
Levinneisyys.
Vanukirppuruoho esiintyy luonnonvaraisena suuressa osassa Eurooppaa, paitsi pohjoisosasta se puuttuu. Pohjoismaissa se kasvaa alkuperäisenä Tanskassa. Suomessa lajista on vain yksittäinen havainto. Euroopan lisäksi sitä esiintyy Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Kaukasiassa ja läntisessä Aasiassa.
Kesäkirppuruoho

Kesäkirppuruoho ("Pulicaria vulgaris") on yksivuotinen, kirppuruohoihin kuuluva asterikasvilaji. Se kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat alle yhden senttimetrin leveät, suikeat ja kapeatyviset. Mykeröt ovat yhden senttimetrin leveät, mykeröiden laitakukat ovat pystyt, alle viisi millimetriä pitkät, likaisen vaaleankeltaiset. Kesäkirppuruoho kasvaa luonnonvaraisena lähes koko Euroopassa, paitsi Pohjoismaissa, missä laji on hyvin harvinainen ja esiintyy tai on esiintynyt aiemmin Tanskassa ja Ruotsissa.
Semjon Tšistjakov

Semjon Olegovitš Tšistjakov (; s. 7. elokuuta 2001 Jekaterinburg, Venäjä) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa KHL-seura Avangard Omskia.
Ura.
Seuraura.
Tšistjakov on Sputnik Nižni Tagilin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Traktor Tšeljabinskiin, josta Tšistjakov siirtyi kesken kauden 2016–2017 Salavat Julajev Ufaan. Kaudella 2017–2018 hän debytoi Tolpar Ufan joukkueessa Venäjän nuorten sarja MHL:ssä.
Nashville Predators varasi Tšistjakovin neljännellä kierroksella 117. pelaajana . Kauden 2019–2020 hän pelasi kokonaan MHL:ssä, jossa hänen seuransa vaihtui kesken kauden Tolpar Ufasta Omskije Jastrebyyn. Kaudella 2020–2021 Tšistjakov debytoi Avangard Omskin KHL-joukkueessa. Hän teki KHL-debyyttinsä 25. syyskuuta 2020 Kunlun Red Staria vastaan. Tšistjakov sai ottelussa jääaikaa 16.15 minuuttia ja hän keräsi teholukeman –1.
Maajoukkueura.
Tšistjakov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän toimi Venäjän varakapteenina. Valmennus valitsi Tšistjakovin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. 
Tšistjakov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti hopeaa. Tšistjakov toimi Venäjän varakapteenina. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Tšistjakov valittiin myös Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Venäjän ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018, jolloin Tšistjakov voitti pronssia. Hän pelasi samana vuonna myös World Junior A Challengessa, joka päättyi kultaan.
Venäjän A-maajoukkueessa Tšistjakov on pelannut neljä ottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi kolme ensimmäistä A-maaotteluaan vuoden 2020 Karjala-turnauksessa, jonne Venäjä lähetti alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista kootun joukkueen. Tšistjakov teki näin ollen A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenalla turnauksen isäntäjoukkue Suomea vastaan. Hänet merkittiin Venäjän kakkospuolustajapariin Šakir Muhamadullinin viereen. Tšistjakov sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Jegor Afanasjevin tekemään ylivoimamaaliin.
Puistoplataani

Puistoplataani ("Platanus" × "hispanica", syn. "P." × "acerifolia") on plataaneihin kuuluva viljelyperäinen puuristeymä. Se on tunnettu koristepuuna ja on yleisesti istutettu katu- ja puistopuu Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Puistoplataani on idänplataanin ("Platanus orientalis") ja amerikanplataanin (eli lännenplataanin) ("Platanus occidentalis") risteymä. Sitä ei tunneta luonnonvaraisena, sillä kantalajit esiintyvät luontaisesti toisistaan selvästi erillään, idänplataani Etelä-Euroopasta Lähi-itään ja amerikanplataani Yhdysvaltojen itäosassa.
Puistoplataani on kesävihanta ja kasvaa suureksi leveälatvustoiseksi puuksi, jonka korkeus voi olla 30, jopa 50 metriä. Sen rungon kaarna hilseilee laikuittaisesti. Puistoplataanin lehdet ovat liuskoittuneet hieman samaan tapaan kuin metsävaahteralla (2. tieteellinen nimi "acerifolia" viittaa vaahteran lehtiin), ne ovat matalasti viisiliuskaisia ja hammaslaitaisia. Kukinnot ovat riippuvia kerrannaiskukintoja, pienet kukat kasvavat pallomaisina rykelminä, emi- ja hedekukat erikseen. Hedelmät ovat pieniä haivenellisia pähkylöitä, jotka muodostavat kertopähkylän, "piikkipallon".
Strychnos toxifera

Strychnos toxifera on strykniinipähkinäkasveihin kuuluva eteläamerikkalainen köynnöskasvilaji. Kasvista voidaan valmistaa kurare-myrkkyä, jossa Etelä-Amerikan alkuperäiskansat ovat kastaneet metsästyksessä käyttämiään nuolia.
Moldovan presidentinvaalit 2020

Moldovan presidentinvaalit 2020 järjestettiin Moldovassa 1. marraskuuta 2020 ja toinen kierros 15. marraskuuta 2020.
Vaalikäytännöt.
Ehdokkaaksi voivat asettua vähintään 40-vuotiaat moldovalaiset, jotka ovat asuneet maassa vähintään 10 vuotta ja hallitsevat romanian kielen. Presidentinvaalien tuloksen vahvistaa maan korkein oikeus, jolle valitun presidentin täytyy toimittaa virkavalansa viimeistään 45 päivän kuluessa. Vala toimitetaan myös Moldovan parlamentille.
Presidentin kauden pituus on neljä vuotta ja sen voi uusia kerran.
Ehdokkaat.
Virallisia ehdokkaita oli yhteensä kahdeksan:
Istuva presidentti Igor Dodon osallistui vaaleihin itsenäisenä ehdokkaana, mutta sosialistinen puolue tuki hänen ehdokkuuttaan. 
Venäjän presidentti Vladimir Putin sanoi toivovansa Dodonin voittoa.
Tulokset.
Astuttuaan virkaansa Sandu ilmoitti järjestävänsä maahan ennen aikaiset parlamenttivaalit, joiden puolesta kansalaiset olivat osoittaneet mieltään jo ennen tämän virkaanastujaisia.
Marat Husnutdinov

Marat Azamatovitš Husnutdinov (, ; s. 17. heinäkuuta 2002 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Boston Bruinsia. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Husnutdinov on Belyje Medvedi Moskovan kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Vitjaz Podolskiin. Kaudella 2017–2018 Husnutdinov oli seuran C-nuorten paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 8+34=42. Hän voitti kauden päätteeksi Venäjän C-nuorten sarjan mestaruuden. Kaudeksi 2019–2020 Husnutdinov siirtyi SKA Pietarin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden Venäjän nuorten sarja MHL:n SKA-1946:ssa.
Minnesota Wild varasi Husnutdinovin toisella kierroksella 37. pelaajana . Kaudella 2020–2021 hän debytoi SKA Pietarin KHL-joukkueessa. Husnutdinov teki KHL-debyyttinsä 23. syyskuuta 2020 Sibir Novosibirskiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.39 minuuttia ja Husnutdinov keräsi teholukeman –1.
Husnutdinov vakiinnutti paikkansa KHL-liigassa kaudella 2021–2022. Kaudella 2023–2024 SKA kauppasi hänet HK Sotšiin. Sotšin kauden päätyttyä helmikuussa runkosarjaan, Husnutdinov teki sopimuksen Minnesota Wildin kanssa ja siirtyi NHL-liigaan. 
Maaliskuussa 2025 Wild kauppasi Husnutdinovin, Jakub Laukon ja kuudennen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa Boston Bruinsiin vaihdossa Justin Brazeauun. Kesäkuussa 2025 Husnutdinov solmi Bruinsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,85 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Husnutdinov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin Husnutdinov voitti hopeaa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin Husnutdinov toimi Venäjän kapteenina ja johdatti joukkueen kultaan. Hän pelasi samana vuonna myös World Junior A Challengessa, joka päättyi kultaan. Husnutdinov edusti myös Venäjän alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin hän voitti kultaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019.
Venäjän A-maajoukkueessa Husnutdinov on pelannut neljä ottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi kolme ensimmäistä A-maaotteluaan vuoden 2020 Karjala-turnauksessa, jonne Venäjä lähetti alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista kootun joukkueen. Husnutdinov teki näin ollen A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenalla turnauksen isäntäjoukkue Suomea vastaan. Hänet merkittiin Venäjän ykkössentteriksi laidoilleen Jegor Afanasjev ja Vasili Podkolzin. Husnutdinov teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa.
Nokia 2.4

Nokia 2.4 on HMD Globalin 22. syyskuuta 2020 julkistama ja 30. syyskuuta 2020 julkaisema älypuhelin.
Nokia 2.4:ssä on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 32 tai 64 gigatavua ja keskusmuistia 2 tai 3 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 512 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kaksi takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 13 megapikseliä ja syvyyskameran tarkkuus kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on viisi megapikseliä. Puhelimessa on 4 500 milliampeeritunnin akku ja sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 10.
Aleksandr Volkov (jääkiekkoilija)

Aleksandr Vladimirovitš Volkov (; s. 2. elokuuta 1997) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Tampa Bay Lightning valitsi hänet toisella kierroksella 48. pelaajana. Volkov voitti Stanley Cupin Lightningissa kaudella . Maaliskuussa 2021 Lightning kauppasi Volkovin Anaheim Ducksiin vaihdossa Antoine Morandiin ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon . Heinäkuussa 2021 Volkov teki yksivuotisen jatkosopimuksen Ducksin kanssa.
Volkov ei kaudella 2021–2022 mahtunut Ducksin kokoonpanoon, ja hänen sopimuksensa purettiin lokakuussa 2021. Tämän jälkeen Volkov teki neljävuotisen sopimuksen KHL-seura SKA Pietarin kanssa.
Azalea-luokka

Azalea-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston 12 aluksen muodostama miinanraivaajaluokka. Alukset olivat tyypiltään niin kutsuttuja sluuppeja ja ne muodostivat yhden viidestä Flower-luokan alaluokasta.
Hankinta.
Uusi tilaus miinanraivauskykyisistä sluupeista tehtiin toukokuussa 1915. Aluksille asennettiin kuitenkin raskaampi aseistus, minkä syynä oli Saksan keisarikunnan laivaston iskut miinanraivauslaivueita vastaan. Tavoitteena oli asentaa kaikkiin aluksiin 4,7 tuuman tykki, mutta viimeisiin aluksiin kyettiin tykkipulan vuoksi asentamaan ainoastaan nelituumainen. Muuten alukset olivat identtisiä edeltäneen Acacia-luokan kanssa ja alukset saatiin palvelukseen syyskuusta joulukuuhun 1915.
Luokan aluksista "HMS Begonia" muutettiin 1916-1917 Haulbowlinessa Q-laivaksi, jolloin sen tehtävänä oli esittää pientä rannikkopurtta. Alus palasi palvelukseen 9. elokuuta 1917 ja se käytti tehtävissään nimiä "Dolcis", "Jessop" ja "Q10". Alus upposi Casablancan edustalla törmäyksessä sukellusvene "SM U-110":n kanssa. "HMS Myrtle" upposi ajettuaan miinaan Suomenlahdella bolševikkien vastaisessa operaatiossa. "HMS Zinnia" siirrettiin huhtikuussa 1920 Belgian laivastolle, joka ei muuttanut aluksen nimeä.
Inaguanpäivännouto

Inaguanpäivännouto ("Helianthemum inaguae") on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen ("Helianthemum") sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä kasvaa luonnossa Kanariansaarilla Gran Canarian saaren länsiosissa Inaguan alueella. Inaguanpäivännouto on endeeminen laji Gran Canarialla sekä äärimmäisen uhanalainen laji Espanjassa. Lajin uhkina ovat muun muassa kuivuus sekä yksilömäärän vähyys ja populaatioiden eristyminen toisistaan.
Inaguanpäivännouto kasvaa noin 40–80 cm korkeaksi, ja sen varsi on haarainen. Lehdet ovat muodoltaan tasasoukkia tai suikeita, väriltään vihreitä ja pääsuonen kohdalta karvaisia. Kukinto on terttumainen ja kukkien terälehdet ovat keltaisia. Verholehdet ovat 2,8–4,5 mm pitkiä. Kukat ovat kaksineuvoisia. Inaguanpäivännouto kukkii huhti–toukokuussa ja tuottaa hedelmiä touko–heinäkuussa, joskus elokuussakin. Kukkaperät kääntyvät hedelmäasteella.
Inaguanpäivännouto kasvaa kuivissa havupuuvaltaisissa metsissä Inaguan vuoristoalueella 1200–1400 metrin korkeudessa.
Mamak

Mamak on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa ja Ankaran kaupungissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Mamakin väkiluku oli 665 978.
Guimarinpäivännouto

Guimarinpäivännouto ("Helianthemum teneriffae") on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen ("Helianthemum") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Teneriffan saarella kasvava harvinainen ja endeeminen laji, jolta tunnetaan vain yksi populaatio. Guimarinpäivännouto on luokiteltu Espanjassa uhanalaiseksi lajiksi ja se sisältyy myös Kanariansaarten suojeltavien lajien luetteloon.
Guimarinpäivännouto on kasvutavaltaan pysty ja pensasmainen laji, joka muistuttaa muita samantapaisia lajeja, mutta on erotettavissa niistä muun muassa lehtiensä ja kukkiensa koon perusteella. Guimarinpäivännoudon lehdet ovat soikeanpuikeita ja alle 3 cm pitkiä sekä korvakkeellisia. Guimarinpäivännoudon kukinto koostuu 4–12 kukasta, ja kukat ovat halkaisijaltaan 2 cm. Kukkien verholehdet ovat karvaisia.
Kosminen kauhu

Kosminen kauhu ("cosmicism") on kauhukirjailija H. P. Lovecraftin (1890–1937) kehittämä filosofia ja kaunokirjallinen suuntaus. Sen mukaan maailma on perusluonteeltaan välinpitämätön, ja ihmiset ja humanismi ovat maailmankaikkeuden mittakaavassa merkityksettömiä. Kosminen maailmankatsomus kiistää jumalten ja muiden yliluonnollisten olentojen olemassaolon. Filosofia on vaikuttanut spekulatiiviseen realismiin, jonka mukaan moderni filosofia on laiminlyönyt metafysiikan keskittymällä liiaksi mieleen.
Kosmisen kauhukirjallisuuden keskeinen elementti on tuntemattoman pelko ja sen tunkeutuminen normaalin arkikokemuksen piiriin. Lajityyppi luo pelon tunnetta kuvaamalla subliimin, johon verrattuna ihmiset ovat pieniä, merkityksettömiä ja avuttomia. Psykologisen kauhun tapaan kosminen kauhukirjallisuus käsittelee usein ihmismielen tuntemattomia ominaisuuksia ja unohdettujen salaisuuksien julkitulemista.
Melodifestivalen 2021

Melodifestivalen 2021 oli järjestyksessään 61. Melodifestivalen laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Rotterdamissa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2021.
Kilpailun voitti Tusse kappaleella "Voices".
Formaatti.
Koronaviruspandemian vuoksi SVT joutui tekemään muutoksia Melodifestivalenin järjestelyihin. Tavanmukaista Melodifestivalen-kiertuetta kuudella eri paikkakunnalla ei järjestetty. Sen sijaan kaikki esitykset lähetettiin suorana Tukholman Annexet-areenalta ilman yleisöä. Kilpailun juonsi Christer Björkman yhdessä vaihtuvien vierasjuontajien kanssa.
Kilpailun kulku.
1. osakilpailu.
Ensimmäinen osakilpailu kilpailtiin 6. helmikuuta 2021.
2. osakilpailu.
Toinen osakilpailu kilpailtiin 13. helmikuuta 2021.
3. osakilpailu.
Kolmas osakilpailu kilpailtiin 20. helmikuuta 2021.
4. osakilpailu.
Neljäs osakilpailu kilpailtiin 27. helmikuuta 2021.
Toinen mahdollisuus.
"Toinen mahdollisuus" -karsinta kilpailtiin 6. maaliskuuta 2021.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 13. maaliskuuta 2021.
Arabis-luokka

Arabis-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston 36 miinanraivaajan muodostama alusluokka, joka oli yksi viidestä Flower-luokan alaluokasta. Alukset olivat tyypiltään niin kutsuttuja sluuppeja.
Hankinta.
Hieman Azalea-luokasta muunnettu luokka tilattiin heinäkuussa 1915 kolmessa erässä. Aluksiin asennettiin voimakkaammat koneet, joilla pyrittiin nostamaan alusten nopeutta puolella solmulla. Muutosten pohjana oli ensimmäisistä Flower-luokan aluksista saadut kokemukset. Aluksiin myös asennettiin keula ja kylkiosastoihin 50 tonnia korkkia, jolla pyrittiin parantamaan vaurioituneen aluksen kelluvuutta. Myös Ranskan laivastolle valmistettiin 1915–1916 kahdeksan luokan alusta.
Amber (nimi)

Amber on naisen etunimi. Se pohjautuu englannin sanaan "amber", joka merkitsee meripihkaa.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 150–160 Amber-nimistä naista.
Taylor (etunimi)

Taylor on englantilaiselta kielialueelta lähtöisin oleva etunimi, jota käytetään sekä miehen että naisen nimenä. Se pohjautuu sukunimeen "Taylor" (’räätäli’, engl. "tailor").
Taylor-etunimeä esiintyy jonkin verran myös Suomessa. Huhtikuuhun 2025 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 160–190 Taylor-nimistä henkilöä, joista suunnilleen puolet on miehiä ja puolet naisia. Suurin osa Suomen Tayloreista on syntynyt 1990-luvulla tai 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä.
Talliumkloridi

Talliumkloridi (TlCl) on tallium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä ja muiden talliumyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa talliumkloridi on valkoista kiteistä ainetta. Valon vaikutuksesta sen väri muuttuu ensin violetiksi ja sittemmin ruskeaksi tai mustaksi. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja muistuttaa cesiumkloridin rakennetta. Talliumkloridi liukenee vain erittäin niukasti veteen. Talliumkloridi on erittäin myrkyllistä monien muiden talliumyhdisteiden tapaan.
Talliumkloridia voidaan valmistaa metallisen talliumin ja kloorin välisellä reaktiolla tai saostamalla talliumsuolaliuoksesta vetykloridin tai alkalimetallikloridien avulla.
2 Tl + Cl2 → 2 TlCl
Tl+(aq) + Cl-(aq) → TlCl(s)
Talliukloridia käytetään katalyyttinä eräissä kloorausprosesseissa ja sitä voidaan myös käyttää lähtöaineena valmistettaessa muita talliumyhdisteitä.
Pilanconesinpäivännouto

Pilanconesinpäivännouto ("Helianthemum tholiforme") on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen ("Helianthemum") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarilla Gran Canarian saarella endeemisenä kasvava kasvilaji, josta tunnetaan vain kuusi populaatiota Gran Canarian saaren eri kunnista. Pilanconesinpäivännoutoa kasvaa Agüimesin, San Bartolomé de Tirajanan, Mogánin, Artenaran ja Agaeten kunnissa. Pilanconesinpäivännouto on luokiteltu Espanjassa erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Pilanconesinpäivännouto on pensasmainen ja voi kasvaa jopa 35 cm korkeaksi. Elomuodoltaan pilanconesinpäivännouto on kamefyytti tai joskus pienikokoinen fanerofyytti. Pilanconesinpäivännoudon varret ja lehdet ovat tiheän, vaalean karvoituksen peittämiä. Lehdet ovat pieniä ja niiden muoto vaihtelee suikeasta soikeaan. Korvakkeet ovat 2–3 mm pitkiä ja kolmiomaisia tai suikeita. Kukinto on tiivis ja siinä on enintään 20 kukkaa. Kukat ovat halkaisijaltaan 1 cm. Kukkien terälehdet ovat keltaisia ja niiden tyvessä on tavallisesti oranssinruskea täplä. Pilanconesinpäivännouto kukkii maalis–huhtikuussa ja tuottaa hedelmiä touko–kesäkuussa. Hedelmät ovat 4–5 mm pitkiä ja karvaisia kotia. Pilanconesinpäivännouto on hyönteispölytteinen.
Pilanconesinpäivännouto kasvaa erilaisilla rinteillä kohdissa, joissa maaperää vain on riittävästi. Laji kasvaa usein yhdessä muun muassa kanariankistuksen ("Cistus symphytifolius"), kanarianmännyn ("Pinus canariensis"), tirajananvuorimarketan ("Argyranthemum adauctum" ssp. "gracile"), tanasirokin ("Micromeria benthamii"), hopeamaitteen ("Lotus holosericeus") sekä kanarianjänönputken ("Bupleurum salicifolium") kanssa.
Nallıhan

Nallıhan on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2012 väestönlaskennassa Nallıhanin väkiluku oli 19 106.
Jouhi

Jouhi on pitkä ja melko jäykkä eläimen karva. Erityisesti nimitystä käytetään pitkistä hevosen harjan ja hännän karvoista, mutta sana esiintyy myös puhuttaessa esim. hylkeen turpajouhista.
Puhdistetut ja lajitellut hevosenjouhet olivat vielä 1900-luvun alkupuoliskolla tärkeä tuote moneen käyttötarkoitukseen. Kauppatavarana hevosen häntäjouhien pituuden tuli olla vähintään 60 senttimetriä ja harjajouhien 30–50 cm. Häntäjouhet keitettiin puhtaassa vedessä ja kammattiin häkilällä, jolloin saatiin erotelluksi pitkät ja lyhyet jouhet toisistaan. Parhaat pitkät valkoiset jouhet käytettiin viulun jousiin ja halvemmat värilliset jouhet kudontaan ja palmikointiin.
Jouhikudonnaiset valmistettiin joko kokonaan jouhista tai sekarakenteisina, jolloin kude oli jouhta ja loimet puuvillaa, manilahamppua tai muuta vastaavaa. Yksinomaan jouhista valmistettuja tuotteita olivat esimerkiksi siivilän pohjat, seulakankaat ja huonekalukankaat. Sekarakenteisia tuotteita olivat muun muassa lakit, joustavat alusvuorit ja punontatuotteet.
Lyhyemmät harjajouhet puhdistettiin kuumalla vedellä ja höyryllä, jolloin ne myös kihartuivat. Siksi niitä nimitettiin käherretyiksi jouhiksi. Ne olivat parasta täyteainetta huonekaluihin, patjoihin, satuloihin ja tyynyihin, mutta jouhien kalleuden vuoksi mukaan sekoitettiin usein halvempia kuituja. Lyhimpiä käherrettyjä jouhia käytettiin myös narujen ja köysien punomiseen sekä muun muassa kengänpohjallisten valmistamiseen. Ylipäätään hyvät jouhet ovat kovia ja kimmoisia. Käytettyjen jouhien kimmoisuuden saa palautumaan, kun ne kiehauttaa ja kiertää keppien ympärille kuivumaan.
Karula Savijärv

Karula Savijärv, myös Savijärv on Itä-Viron vesistö- ja Võrtsjärven alavesistöalueelle kuuluva, Valgamaalla Valgan kunnassa Lustin ja Valtinan kylässä sijaitseva eutrofinen järvi.
Maantietoa.
Pinta-alaltaan noin 6,2 tai 6,7 hehtaarin kokoinen Karula Savijärv sijaitsee noin 90 metriä merenpinnan yläpuolella ja 5 kilometrin etäisyydellä Lüllemäen kylästä sen itä-koillispuolella keskellä Haabsaaren glasifluviaalisesti muodostuneiden säännöttömien, pitkien ja kapeiden kumpujen ja selänteiden Kames-maastoa. Sen enemmän tai vähemmän pohjoiseteläsuuntaisen pitkänomaisen järven itärannalla on peltoja ja laitumia, muualla järvi rajoittuu metsään.
Järven luokittelu ja ekologia.
Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (, (VRD)) luokituksen mukaan Karula Savijärv on VRD III:n, veden pinta-alaltaan alle 10 km²:n vähäkloridinen (klorideja alle 25 mg/l) ja veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti kovavetiseksi ja eutrofiseksi järveksi (, KE), jossa on keskisuuri virtaus. Siihen on valuma lähistöllä olevasta Kallõtõ järvestä ja sen pohjoisosasta alkavan Tohvri-ojan yhdistyessä Tinu-ojan kanssa muodostuu Valtina-joki, jonka virtaus päättyy Ärnu- ja lopulta Väike Emajõgi () -nimiseen jokeen.
Järvi on korkearantainen, sen rannat ovat enimmäkseen kovapintaisia ja jyrkkärinteisiä, jonka ansiosta kasvivyöhykkeet ovat kapeita. Vesirajaa reunustaa kapea hetekaistale. Vesistö on lähderunsas ja mineraalipitoisuudeltaan (189–230 mg HCO3/l) yksi Karulan rikkaimpia järviä. Vesi on väriltään vaaleanvihreää ja hyvin läpinäkyvä (4,9 m). Järven pohja on melko kova ja mutainen ja sen kasvilajiosto on määrältään kohtalaisen runsas. Niin kasvi- kuin eläinplanktonin määrä on vähäistä, joista viimeksi mainitun joukossa on huomattava määrä Ergasilus-sukujen loisia. Kohtalaisen runsas pohjaeläimistö on melko monimuotoinen, mukaan lukien harvinaiset metsäjärvien vesipunkit Limnesia connata. 
Luontoarvoja ja kalakanta.
Kalakuntaa on heikosti ja tärkeimmät asukkaat ovat ahvenet, särjet, sorvat, hauet ja suutarit. Paikallisten mukaan järvessä on myös lahnaa ja ankeriaita, myös muutama jokirapua.
Karula Savijärv kuuluu Karulan kansallispuiston pohjoisrajalla sijaitsevan 68,8 hehtaarisen Savijärven ympäröivän vyöhykkeen () alueelle ja on puiston syvin järvi.
Työttömyysvakuutusmaksu

Työttömyysvakuutusmaksua maksavat kaikki työnantajat ja 18–64-vuotiaat palkansaajat. Maksut kerätään työmarkkinaosapuolten hallinnoimaan Työllisyysrahastoon. Työllisyysrahastolle maksut suorittaa työnantaja, joka pidättää palkansaajan osuuden työntekijän palkasta. Työntekijän työttömyysvakuutusmaksu näkyy palkkakuitissa vähennyksenä bruttopalkasta.
Työllisyysrahasto keräsi työttömyysvakuutusmaksuja yhteensä noin 3,62 miljardia euroa vuonna 2023.
Maksuprosentit.
Työttömyysvakuutusmaksujen taso määrätään vuosittain lailla. Vuonna 2024
Kerättyjen työttömyysvakuutusmaksujen käyttö.
Työttömyysvakuutusmaksuilla rahoitetaan muun muassa
Osa työttömyysvakuutusmaksujen tuotosta siirretään suhdannepuskuriin, jonka tarkoituksena on turvata Työllisyysrahaston maksuvalmius ja työttömyysvakuutusmaksujen tasainen maksukehitys. Suhdannepuskurin määrä muodostuu rahaston tuottojen ja menojen erotuksesta. Tavoitteena on kerryttää hyvinä aikoina puskuria, jota voidaan käyttää niin, että työttömyyden kasvaessa työttömyysvakuutusmaksujen korotukset voidaan pitää pienempinä ja työttömyysturvan sekä muiden etuuksien tasainen rahoitus voidaan turvata. Tätä myös Emu-puskuriksi kutsuttua suhdannepuskuria on käytetty viimeisten 20 vuoden aikana jo useaan otteeseen maksukorotuksia tasaamaan.
Strange Little Birds

Strange Little Birds on yhdysvaltalaisen rockyhtye Garbagen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 10. kesäkuussa 2016.
Västiträsket (Rånejoki, Niemisel)

Västiträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa Niemiselissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa.
Västiträsket on 1,4 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee Niemisuvannosta eli Niemiselistä alle kilometrin päässä pohjoisessa. Järven vedenpintaa on 1800-luvulla laskettu alemmaksi, minkä takia järvi on hajonnut kolmeksi järvialtaaksi. Luoteessa sijaitsee entinen lahti, jonka lahdensuun ylittää nykyään maantie ja Haaparannan rautatie. Koillispäässä on Storviken, jonka vesiyhteys on kuroutunut soistumalla umpeen. Järven kaskiosaa tulee idästä Börstånin joki ja siitä laskee etelään Kvarnånin joki. Järven rannat ovat kosteikkoa tai suota. Sen pohjoisrannalla sijaitsee Kungsbackenin kulmakunta ja sen peltomaat. Peltoja on myös järven lounaisrannoilla. Muuten järvi on autiota metsämaata.
Historiaa.
Vanhoissa kartoissa järven nimi on ”Wäster Träsket”. Vuonna 1855 tai sitä aikaisemmin on järvessä toimitettu järvenlasku, jolla vedenpintaa laskettiin hieman. Järvenlaskun seurauksena paljastui järven rantoja alueilta, jotka ovat nykyään soistuneita. Samalla järven yhtenäinen vesiallas jakautui kolmeen osaan: länsiosaan, joka sijaitsee tien ja rautatien luoteispuolella, keskiosaan ja Storvikeniin. Sen keskellä sijaitsi suuri saari Lappholmen, joka maatui järvenlaskussa niemeksi. Vanha tulouoma Börstån virtaa suoalueen läpi suoraan keskiosaan entisen saaren pohjoispuolelta. Järvenlaskussa kuivui luoteispuolinen pieni lampi, jonka karttanimi on nykyään Norbäckmyränget. Samalla pieneni kaakossa sijainnut Slumpen, jonka kautta Börstån virtaa, ja se on soistunut rannoiltaan merkittävästi.
Vesistösuhteet.
Västiträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen sivujoen Kvarnånin valuma-alueeseen . Kvarnånin valuma-alueen pinta-ala on noin 134 neliökilometriä (km²), joka on noin 3 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta. Kvarnån on järven kahdeksan kilometriä pitkä Rånejokeen yhtyvä laskujoki, joka on valuma-alueensa pääuoman alajuoksua. Järven kaakkoispäähän tulee Börstån, joka muodostaa pääuoman keskijuoksun. Västiträsketin keskivirtaama (MQ) on 1,9 m³/s, mikä muodostuu lähes kokonaan Kvarnånin ja Börstånin yhdessä aiheuttamasta läpivirtauksesta. Järven oma lähialue on vain 2,8 km² suuruinen. Siihen kuuluu Norbäcken, joka laskee järven luoteispäähän. Rånejoki laskee päässä Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Malkoçoğlu Cem Sultan

 
Malkoçoğlu Cem Sultan on vuonna 1969 ilmestynyt Remzi Jöntürkan ohjaama turkkilainen toimintaelokuva.
Ranskan ympäriajo 2020

Ranskan ympäriajo 2020 oli järjestyksessään 107. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Se oli alun perin tarkoitus järjestää 27. kesäkuuta – 19. heinäkuuta 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi se käytiin vasta 29. elokuuta – 20. syyskuuta 2020. 21 etappia sisältänyt kilpailu alkoi Nizzasta ja päättyi Pariisiin.
Slovenialaispyöräilijät ottivat kilpailussa kaksoisvoiton. Tadej Pogačar nousi kokonaiskilpailun voittoon kukistettuaan toiseksi viimeisen päivän 36 kilometrin aika-ajoetapilla Primož Rogličin lähes kahdella minuutilla. Näin hän nousi 57 sekunnin takamatkalta kokonaisvoittoon 59 sekunnin erolla Rogličiin. Richie Porte sijoittui kolmanneksi. Pogačar oli Ranskan ympäriajon ensimmäinen slovenialainen voittaja ja kilpailun kaikkien aikojen toiseksi nuorin voittaja. Hän voitti myös mäkikirikilpailun ja nuorten kilpailun sekä kaikkiaan kolme etappia. Pistekilpailun voitti Sam Bennett ja joukkuekilpailun Movistar Team
Etapit.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Lähde: Pro Cycling Stats
Polatlı

Polatlı on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Polatlın väkiluku oli 125 075.
Teemu Matinpuro

Teemu Tuomas Matinpuro (16. tammikuuta 1961 Rovaniemi) on suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja. Hän on Suomen Rauhanpuolustajien toiminnanjohtaja ja Voima Kustannuksen toimitusjohtaja.
Elämä ja ura.
Matinpuro syntyi kuusilapsiseen perheeseen Rovaniemellä, mutta vietti suuren osan lapsuudestaan ja nuoruudestaan Oulussa. Jo nuorena hän kiinnostui maailman parantamisesta. Ympäristökysymykset olivat lähellä Matinpuron sydäntä ja hän toimi aktiivisesti Luonto-Liiton Pohjois-Suomen piirissä. Koijärvelläkin hän piipahti keväällä 1979. 
Matinpuro aloitti maantieteen opinnot Oulun yliopistossa mutta siirtyi pian jatkamaan niitä Helsinkiin. Hän toimi Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa vuosina 1987–1988, mm. kansainvälisen jaoston ja yritysjaoston puheenjohtajana.
Vuonna 1994 Teemu Matinpuro aloitti toiminnanjohtajana Suomen Rauhanpuolustajissa. Matinpurolle on ollut erityisen tärkeää koko uransa aikana yhteiskunnallisten kirjojen ja lehtien kustantaminen. Hän solmi Rauhanpuolustajien ja Like Kustannuksen välille sopimuksen, jonka turvin kustannettiin vuosien ajan yhteensä pari sataa yhteiskunnallista kirjaa Pystykorva-merkin alla. Pystykorvakirjoja on vuodesta 2018 seurannut Rauhanpuolustajien ja Rosebud Booksin yhteinen Umpihanki-sarja. 
1999 Matinpuro oli perustamassa Voima-lehteä. Hän on toiminut alusta asti Voiman vahvana taustavaikuttajana eri rooleissa. Vuonna 2001 Voima palkittiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
2007 Matinpuro oli luomassa Le Monde Diplomatiquen ja Novaja Gazetan suomenkielistä versiota. Myös Into Kustannus sai alkunsa 2007 Matinpuron taustavaikutuksella. 
Työssään Suomen Rauhanpuolustajissa Matinpuro on muun muassa vastustanut Suomen Nato-jäsenyyttä ja hävittäjähankintoja sekä tehnyt laajaa solidaarisuustyötä esimerkiksi kurdien, Länsi-Saharan sahrawien, palestiinalaisten ja venäläisten toisinajattelijoiden tukemiseksi ja kansalaisjärjestöyhteistyön kehittämiseksi.
Charles Bulfinch

Charles Bulfinch (8. elokuuta 1763 Boston – 4. huhtikuuta 1844 Boston) oli yhdysvaltalainen arkkitehti, joka suunnitteli useita hallintorakennuksia. Hän oli yksi ensimmäisistä merkittävistä syntyperäisistä yhdysvaltalaisista arkkitehdeista.
Bulfinch opiskeli Harvardissa vuosina 1778–1781 ja kiersi opintomatkalla Euroopassa vuosina 1785–1787. Hän toi Amerikkaan skotlantilaisen Robert Adamin uusklassisen arkkitehtuurityylin, johon hän oli tutustunut Lontoossa. Bulfinch suunnitteli useiden Yhdysvaltain osavaltioiden kongressitalot: Massachusetts State Housen Bostonissa (suunniteltu 1787–1788, rakennettu 1795–1798), Connecticut State Housen Hartfordissa (1792–1796, nykyään eri käytössä) ja Maine State Housen Augustassa (1828–1831). Hän suunnitteli lähinnä Uuteen-Englantiin myös hienoja yksityistaloja ja kirkkoja. Bulfinchilla oli keskeinen rooli Bostonin kehittämisessä siirtokunta-ajan englantilaisesta kaupungista 1800-luvun amerikkalaiseksi suurkaupungiksi. Hän kuului Bostonin kaupunginhallitukseen ("Boston board of selectmen") vuosina 1791–1795 ja 1799–1817, ja osallistui kaupungin katujen ja puistojen kehittämiseen.
Bulfinch oli vuosina 1818–1829 Washingtonissa presidentti James Monroen nimittämänä julkisista rakennushankkeista vastaavana virkamiehenä ("commissioner of public buildings"). Hän sai jatkaa Benjamin Latrobelta kesken jäänyttä Yhdysvaltain kongressitalon ("United States Capitol") rakentamista, ja hänen katsotaan olleen järjestyksessä kolmas Capitolin arkkitehti. Bulfinch saattoi talon siipiosat valmiiksi vuonna 1819 Latroben suunnitelmia noudattaen, mutta laati itse piirustukset vuosina 1818–1826 rakennetulle kupolikattoiselle keskiosalle. Talon valmistuttua hänen virkansa lakkautettiin vuonna 1829 ja hän vetäytyi eläkkeelle. Bulfinchin suunnittelema kongressitalon kupoli korvattiin myöhemmin suuremmalla, mutta Rooman Pantheonin innoittama rotunda on säilynyt.
Bulfinch tuki kapteeni Robert Grayta, jonka "Columbia"-alus kiersi ensimmäisenä amerikkalaisena laivana maailman ympäri.
Mendes (kaupunki)

Mendes () eli Djedet () ja Per-Banebdjedet () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Mendesioksen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupungin rauniokumpu eli tell tunnetaan nimellä " Tell el-Rub’a".
Maantiede.
Mendes sijaitsi Niilin suiston itäisissä keskiosissa erään Niilin suuhaaran varrella. Kyseinen suuhaara tunnettiin kaupungin mukaan Mendesin suuhaarana (, ). Kaupunki oli rakennettu lähelle kohtaa, jossa suuhaara laski Tanis-järveen. Thmuisin kaupunki sijaitsi vain noin puolen kilometrin päässä Mendesistä, ja kaupungit muodostavat historiassa eräänlaisen kaksoiskaupungin.
Historia.
Mendes oli merkittävä kaupunki faaraodynastioiden aikana. Se oli vuohenhahmoisen Banebdjedet- eli Mendes-jumalan kultin keskus. Kreikkalaiset yhdistivät jumalan Paniin. Kaupunki tunnettiin myös parfyyminvalmistuksesta. Plinius vanhempi mainitsee kyseisen hajusteen latinaksi nimellä "Mendesium unguentum". Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Mendēsios" ().
Mendes kukoisti kaupankäynnin ansiosta erityisesti 600–200-luvuilla eaa. Se toimi pääkaupunkina lyhyen aikaa mendesläisenä dynastiana tunnetun 29. dynastian aikana vuosina 399–379 eaa. Mendes kärsi suuria tuhoja persialaisten vallattua sen vuonna 313 eaa.
Kaupunki taantui suhteellisen varhain, ja katoaa historiasta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Tämä näkyy muun muassa siinä, että Klaudios Ptolemaios ja Aelius Aristides mainitsevat Thmuisin Mendesioksen nomoksen ainoana merkittävänä kaupunkina omana aikanaan. On arveltu, että Mendesin paikka olisi kärsinyt vahinkoja tai käynyt muutoin huonoksi Niilin muutettua uomaansa tai seudun kanavien päästyä huonoon kuntoon 400–300-luvuilla eaa. tai viimeistään hellenistisellä kaudella. Kun kanavat kunnostettiin roomalaisella kaudella, Thmuis oli jo korvannut Mendesin seudun kaupan ja asutuksen keskuksena.
Kaupungin paikalla on suoritettu kaivauksia vuosina 1960–1981 sekä 1990-luvulla yhdysvaltalaisten ja kanadalaisten arkeologien toimesta.
Rakennukset ja löydökset.
Mendesissä oli Banebdjedet-jumalan temppeli, joka on kaivausten perusteella tuhoutunut tulipalossa vanhan valtakunnan lopulla noin vuonna 2200 eaa. Arabiaikaisten lähteiden mukaan siitä oli jäljellä huomattavia raunioita vielä 1400-luvulla. Löytöihin lukeutuu myös muun muassa kahden sataman ja niiden varastohuoneiden jäänteitä sekä 29. dynastian ensimmäisen faaraon Neferites I:n (hallitsi 398–392 eaa.) hauta.
Iuliopolis

Iuliopolis ( tai "Iouliopolis") tai Juliopolis (lat.) oli seuraavien antiikin aikaisten kaupunkien toinen nimi roomalaisella kaudella:
Tebtynis

Tebtynis () eli Beten () tai Tepten (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Arsinoiteen nomokseen ja sen Polemonin merikseen.
Maantiede.
Tebtynis sijaitsi Faijumin (Fayyum) keitaan eteläpuolella. Se sijoitetaan nykyiseen Umm el-Baragatiin, noin kuusi kilometriä etelään nykyisestä, antiikin aikaisen kaupungin koptilaisen nimen säilyttäneestä Tutunin kylästä. Tebtyniin arkeologisen alueen koko on noin 950 × 600 metriä eli noin 57 hehtaaria, mutta asutus vaikuttaa siirtyneen ajan kuluessa pohjoiseen päin, joten koko alue ei ole ollut välttämättä asuttuna samanaikaisesti.
Historia.
Tebtyniin perusti faarao Amenemhet III noin 1800 eaa., ja se säilyi asuttuna noin 3000 vuotta aina 1200-luvulle jaa. saakka. Se tunnetaan parhaiten kreikkalais-roomalaiselta kaudelta 200-luvun eaa. ja 200-luvun jaa. väliseltä ajalta.
Asutuksen vanhempi nimi oli ilmeisesti "Tynis". Tebtyniissä palvottiin muun Faijumin alueen tavoin krokotiilijumala Sobekia. Kaupungissa tämä tunnettiin nimellä Soknebtynis, ”Sobek, Tyniksen (Tebtyniin) herra”.
Myöhäisantiikin aikana noin 300–640 jaa. kaupungin nimi saattoi olla "Theodosiopolis" (, myös , ), mutta tämä ei ole täysin varmaa. 800- ja 900-luvuilla paikka oli eräs Egyptin luostarielämän keskuksista.
Rakennukset ja löydökset.
Tebtyniissä oli Sobekille omistettu temppeli, jonka rauniot on löydetty. Kaupungista on löydetty myös lukuisia ihmisten ja krokotiilien muumioita. Merkittävimpiin löydöksiin lukeutuu suuri määrä papyruksia, joista osa on peräisin muumioiden kääreistä, osa temppelistä ja osa muista kaivauksista. Ne kaivettiin vuosina 1899–1900 Bernard P. Grenfellin ja Arthur S. Huntin johdolla. Nykyisin ne ovat Bancroft Libraryssä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Kokoelma on suurin papyrustekstien kokoelma Yhdysvalloissa, ja siihen kuuluu yli papyruskatkelmaa.
Thmuis

Thmuis ( tai "Thmouis") eli Ta-maut (, ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Mendesioksen nomokseen. Kaupungin rauniokumpu eli tell tunnetaan nimellä "Tell el-Timai".
Maantiede.
Thmuis sijaitsi kanavan varrella Niilin Tanitikos- ja Mendesios-suuhaarojen (Taniksen ja Mendesin suuhaarojen) välillä. Sen ympärillä oli soista maastoa, ja niin sen olemassaolo oli suuressa määrin riippuvainen kanavoinneista ja patovallituksista. Mendesin kaupunki sijaitsi vain noin puolen kilometrin päässä Thmuisista, ja kaupungit muodostavat historiassa eräänlaisen kaksoiskaupungin. Nykyisin Thmuisin rauniot ovat lähellä Al-Mansuran kaupunkia.
Historia.
Thmuis oli alun perin oman Thmuitesin nomoksensa pääkaupunki. Herodotoksen aikaan nomos oli yhdistetty Mendesioksen nomokseen. Tämä oli mitä todennäköisimmin seurausta siitä, että Mendes oli tuohon aikaan suurempi kaupunki, sekä siitä, että kaupungeilla oli yhteinen kultti, jonka kohteena oli vuohenhahmoinen Banebdjedet- eli Mendes-jumala. Kreikkalaiset yhdistivät jumalan Paniin.
Thmuis kukoisti hellenistiseltä kaudelta lähtien, jolloin se syrjäytti Mendesin, jonka paikka jäi asumattomaksi mahdollisesti Niilin uomassa tapahtuneiden muutosten vuoksi. Tituksen johtama Rooman armeija kokoontui Thmuisiin ensimmäisen juutalaissodan aikaan vuonna 70 jaa. ennen hyökkäystä Jerusalemiin.
Thmuis kukoisti vielä myöhemmällä roomalaisella tai varhaisella bysanttilaisella kaudella 300-luvulla jaa. keisareiden Valentinianuksen ja Theodosius Suuren aikana. Tuolloin sillä oli oma hallintonsa, joka ei ollut Aleksandrian alaisuudessa. Ammianus Marcellinus kutsui kaupunkia yhdeksi Egyptin merkittävimmistä tuolloin.
Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin. Sen tunnetuin piispa on Serapion Thmuislainen, jota ortodoksinen kirkko kunnioittaa pyhänä. Kaupunki vaikuttaa tulleen hylätyksi arabikaudella vuonna 831 verokapinan tukahduttamisen jälkeen.
Rakennukset ja löydökset.
Tell el-Timai on yksi Niilin suiston suurimpia kaupungin rauniokumpuja. Kaupungin paikalta on löydetty muun muassa hellenistiselle kaudelle ajoittuvan, Ptolemaios II:n rakennuttaman temppelikokonaisuuden rauniot. Se on mahdollisesti ollut omistettu jumalattareksi korotetulle kuningatar Arsinoe II:lle. Paikalta on löydetty myös muun muassa hautoja ja sarkofageja.