tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Florence Quivar

Florence Quivar (s. 3. maaliskuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.
Quivarin äiti oli pianonsoiton- ja laulunopettaja, joka perusti gospelkokoonpanon Harmonic Choraliers. Quivar itse esiintyi ensimmäisen kerran laulajana 6-vuotiaana kirkkoesityksessä. Hän pääsi opettajakoulutukseen, mutta päättikin siirtyä Philadelphian musiikkiakatemiaan. Hän valmistui sieltä. Quivar oli tämän jälkeen myös lyhyesti Juilliard Schoolissa ja teki sen oopperateatterissa vuonna 1975 lavadebyyttinsä Antonín Dvořákin "Rusalkan" esityksessä. Palattuaan Philadelphiaan hän opetti ja lauloi resitaaleissa. Maureen Forresterin pitämien mestarikurssien myötä Quivar kiinnostui liedohjelmistosta ja oratorioista. Hän voitti Marian Anderson -palkinnon, saavutti impressaari Harold Shaw'n huomion ja alkoi esiintyä orkesterien kanssa eri puolilla Yhdysvaltoja.
Quivar esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa Marinan roolissa Modest Mussorgskin "Boris Godunovin" esityksessä vuonna 1977. Hän on esiintynyt Metropolitan-oopperan lisäksi muun muassa Royal Opera Housessa, Lyric Opera of Chicagossa, Teatro Colónissa, Houston Grand Operassa ja Salzburgin musiikkijuhlilla. Hänen oopperarooleihinsa ovat kuuluneet Laura ("La Gioconda"), Brangäne ("Tristan ja Isolde"), Äiti Marie ("Dialogues des Carmélites") ja Azucena ("Trubaduuri"). Quivar on laulanut myös lukuisten sinfoniaorkestereiden, kuten Chicagon sinfoniaorkesterin, Houstonin sinfoniaorkesterin, Berliinin filharmonikkojen, Lontoon filharmonikkojen, New Yorkin filharmonikkojen ja Philadelphian orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt myös musikaaleissa.
Quivar levyttämiin teoksiin ovat kuuluneet "Luisa Miller", "Oedipus Rex", Verdin "Requiem", Rossinin "Stabat Mater", "Porgy ja Bess" sekä Gustav Mahlerin sinfoniat nro 3 ja nro 8. Hän julkaisi myös spirituaalien albumin "Ride on, King Jesus". Quivar on ollut aktiivinen uusien teosten parissa. Hän esiintyi Vetten jumalattaren roolissa Anthony Davisin oopperan "Amistad" kantaesityksessä Lyric Opera of Chicagossa kaudella 1997–1998 ja kantaesitti William Bolcomin laulusarjan "From the Diary of Sally Hemings" Kongressin kirjastossa 2001.
Quivar liittyi Academy of Vocal Artsin henkilökuntaan vuonna 2014.
Day of the Dead (Los Bastardos Finlandesesin albumi)

Day of the Dead on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen viides albumi, joka julkaistiin 20. maaliskuuta 2013.
BMF Ball

BMF Ball on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen kuudes albumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2015. Kappale "Road Fever" on käännös Pelle Miljoona Oy:n "Moottoritie on kuuma" -kappaleesta.
Untuvaviuhkaheinä

Untuvaviuhkaheinä ("Chloris virgata") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, viuhkaheinien ("Chloris") sukuun kuuluva kasvilaji.
Untuvaviuhkaheinä on yksivuotinen sekä yleensä mätästävä, joskus yksittäisversoina kasvava heinälaji. Varsien pituus voi vaihdella 10 cm:n korkeudesta yli metriin. Lehtilavat ovat enintään 30 cm pitkiä ja 1,5 cm leveitä. Kieleke on enintään 4 mm pitkä. Kukintona olevassa röyhyssä on 4–20 erillistä haaraa, jotka ovat 5–10 cm pitkiä. Röyhyn haarat voivat olla pystyjä tai nuokkuvia, ja niissä on keskimäärin kymmenen tähkylää senttimetrillä. Kussakin tähkylässä on yksi kaksineuvoinen kukka sekä yksi tai kaksi martoa kukkaa. Ulkokaleet ovat 1,5–2,5 mm pitkiä ja sisäkaleet 2,5–4,3 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat 2,5–4,2 mm pitkiä. Alimman kukan ulkohelpeessä oleva vihne on 2,5–15 mm pitkä ja sisemmän kukan vihne on 3–9,5 mm pitkä. Jos tähkylässä on vielä kolmaskin kukka, on se tavallisesti hyvin selvästi redusoitunut ja vihneetön. Jyvät ovat 1,5–2 mm pitkiä, noin 0,5 mm leveitä ja muodoltaan soikeita.
Untuvaviuhkaheinä on laajalle levinnyt ja monenlaisilla kasvupaikoilla kasvava laji. Sitä tavataan tropiikista temperaattisille alueille, joilla kesät ovat kuumia. Yhdysvaltojen lounaisosissa untuvaviuhkaheinä on tavallinen sinimailaspeltojen rikkaruoho.
Rock'n'Roll

Rock'n'Roll on Los Bastardos Finlandeses -yhtyeen seitsemäs albumi, joka julkaistiin 15. maaliskuuta 2019.
William Troost-Ekong

William Paul Troost-Ekong (s. 1. syyskuuta 1993 Haarlem, Alankomaat) on alankomaalais-nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Watfordia. Aiemmin hän on pelannut pääsarjatasolla Alankomaissa, Belgiassa, Norjassa, Turkissa ja Italiassa.
Troost-Ekong on pelannut Nigerian maajoukkueessa vuodesta 2015 ja ollut viime vuosina maajoukkueen kapteeni. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja pelasi turnauksessa joukkueensa kaikki kuusi ottelua alusta loppuun. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täydet minuutit Nigerian kaikissa kolmessa ottelussa. Hän saavutti pronssia Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 ja teki puolivälierässä Etelä-Afrikkaa vastaan 2–1-voittomaalin 89. peliminuutilla. Pohjois-Hollannissa alankomaalaiselle äidille ja nigerialaiselle isälle syntynyt Troost-Ekong edusti myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkuetta eri juniori-ikäluokissa.
Käyttäytymisstrategia

Käyttäytymisstrategia viittaa psykologian ja käyttäytymistaloustieteen oivallusten soveltamiseen strategisen johtamisen tutkimukseen ja käytäntöön. Eräässä alan määritelmässä ”Käyttäytymisstrategia yhdistää kognitiivisen ja sosiaalipsykologian strategisen johtamisteorian käytännön kanssa. 
Käyttäytymisstrategian tavoitteena on tuoda realistisia oletuksia ihmisen kognitiosta, tunteista ja sosiaalisesta käyttäytymisestä organisaatioiden strategiseen johtamiseen ja siten rikastuttaa strategiateoriaa, empiiristä tutkimusta ja käytännön tekemistä
Maya (nimi)

Maya on useissa kielissä käytetty naisen etunimi.
Suomessa ja Skandinaviassa Mayaa pidetään Maria-nimen yhtenä muunnelmana (vrt. Maija, Maja). Englantilaisella kielialueella sen katsotaan pohjautuvan nimeen "Maia" (kreik. ’pikku äiti’), joka on tullut tunnetuksi kreikkalaisesta ja roomalaisesta mytologiasta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 1 230–1 240 Maya-nimistä naista.
Mayalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Tunnettuja Mayoja.
Maya miehennimenä
Dillenburgin rautatieasema

Dillenburgin rautatieasema () on rautatieasema Saksan Dillenburgin kaupungissa. Asema on perustettu 1930-luvulla ja sen toiminta muodostaa yhdessä linja-autojen kanssa kaupungin julkisen liikenteen. Dillenburgin rautatieasemalla on viisi raidetta, jotka ovat pääasiassa pikajunien ja taajamajunien käytössä.
Rautatieaseman ja linja-autoaseman yhteydessä on lisäksi taksiasema sekä lyhytaikaiseen pysäköintiin tarkoitettu alue. Etäämmällä on myös pitkäkestoisempi pysäköintialue lomailijoita varten.
Slaakin taistelu

Slaakin taistelu oli 13. syyskuuta 1631 Slaakin salmessa Alankomaiden Zeelandin saaristossa käyty taistelu espanjalaisen ja alankomaisen laivaston välillä. Taistelu päätty espanjalaisten huomattavaan tappioon.
Tausta.
Espanja ja Alankomaat kävivät kahdeksankymmenvuotista sotaa. Osapuolet olivat neuvotelleet rauhasta, mutta neuvottelut eivät vuosina 1630 tai 1631 näyttäneet olevan etenemässä.
Espanjalaiset kokosivat syyskuussa 1631 Jean de Nassaun komentaman 90 sluuppia ja proomua käsittäneen laivaston, jonka tehtävä oli purjehtia Antwerpenista Alankomaiden hallitsemaan Zeelandiin, jonne laskettaisiin maihin noin 5 000 miehen maihinnousuosasto.
Taistelu.
Espanjalaisten suunnitelmat olivat paljastuneet etukäteen. Maurits Oranialainen lähetti heitä vastaan amiraali Marinus van Valckenissen komentaman 50 kevyen rannikkoaluksen laivaston, joka kohtasi espanjalaiset Zeelandin saariston Slaakin salmessa 13. syyskuuta. Kun Nassau havaitsi lähestyvät alankomaalaiset, hän päätti vallata Tholenin saaren lähellä Bergen op Zoomia. Paikka on nykyisin osa mannerta meren kuivattamisen takia.
Yritys vallata Tholen kaatui alankomaalaisten onnistuttua lähettämään saarelle 2 000 englantilaista ja skotlantilaista palkkasotilasta. Joukot olivat pystyneet kahlaamaan saarelle mantereelta laskuveden aikana. Espanjalainen laivasto kärsi puolestaan suuret tappiot sen jouduttua loukkuun kapeassa salmessa. Aluksista vain kolmasosa pääsi palaamaan takaisin kotisatamaansa.
Seuraukset.
Slaakin taistelu oli ollut selvä tappio espanjalaisille. Alankomaalaiset olivat saaneet sotasaaliiksi 50 sluuppia ja isovenettä, 400 pientä tykkiä ja kuusi isoa kanuunaa. Vankeja oli otettu 5 000. Espanjalaisia komentanut Jean de Nassau pääsi tosin pakenemaan. Nassau selitti myöhemmin tappiotaan sanomalla hänen kuunnelleen neuvoja eräältä kapusiinimunkilta ja toiselta alankomaalaiselta maanpakolaiselta. Kummatkin olivat Nassaun mukaan väittäneet operaatiota helpoksi.
Helsingin rikollisuus

Rikollisuus Helsingissä on muihin Suomen kuntiin verrattuna keskimääräistä suurempaa, ja muihin Euroopan pääkaupunkeihin verrattuna alhaista. 2010-luvulla Helsingissä tehtiin tuhatta asukasta kohden 1 340 rikosta, mikä on yli koko Suomen keskiarvon 1 200. Tuona ajanjaksona Helsingissä kirjattiin yhteensä 850 785 rikosta, joista lähes puolet olivat omaisuusrikoksia.
Helsingin poliisilaitoksessa työskentelee noin 1 600 poliisia. Poliisi nauttii Helsingissä, kuten muuallakin Suomessa korkeaa luottamusta asukkailta.
Kaupunginosittain.
Henkirikosten määrällä mitattuna Helsingin kolme väkivaltaisinta kaupunginosaa vuosina 2000–2020 olivat Kallio, Kluuvi ja Kontula. Kyseiset kolme kaupunginosaa sijoittuvat myös Suomen kaupunginosien henkirikostilastojen kymmenen kärjessä sijoille 2, 7 ja 10. Turvattomuuden tunnetta kokivat eniten Kallion, Mellunkylän ja Pukinmäen asukkaat, joista 25–30% sanoi kokevansa turvattomuutta asuinalueellaan vuonna 2009. Tuomarinkylän, Lauttasaaren ja Östersundomin asukkaista alle viisi prosenttia tunsi kokevansa samaa.
Suhteessa muihin Suomen kuntiin.
Vuosina 2000–2020 Helsingissä murhattiin, tapettiin tai yritettiin henkirikosta 785 kertaa, mikä on Suomen kunnista selvästi eniten, ja yli kaksi kertaa enemmän kuin toisella sijalla olevalla Vantaalla.
Vuosina 2009–2014 Helsingissä ilmoitettiin huumausainerikoksia vuosittain 5,6 tuhatta asukasta kohden, mikä oli Suomen kunnista toiseksi eniten Turun jälkeen, koko maan keskiarvon ollessa 4,4.
Vuonna 2017 Helsingissä kirjattiin lukumäärällisesti Suomen kunnista eniten raiskauksia, 197 tapausta, joka on lähes kolme kertaa enemmän kuin toiseksi sijoittuneella Tampereella (71). Vuosien 2012–2017 indeksillä asukaslukuun suhteutettuna raiskauksissa Helsinki oli kuitenkin vasta sijalla 27.
Suhteessa muihin Euroopan kaupunkeihin.
Vuonna 2018 tehdyssä 109 eurooppalaisen kaupungin vertailussa Helsingin rikosindeksi oli vasta 95. korkein. Helsingin turvallisuusindeksi oli samassa vertailussa kaupungeista 15. paras.
Poliisit Helsingissä nauttivat kaikista Euroopan pääkaupungeista suurinta luottamusta kaupunkilaisilta; 89% helsinkiläisistä sanoi vuonna 2005 olevansa tyytyväisiä poliisin työhön. Samassa kyselyssä 57% sanoi, etteivät he ole joutuneet rikoksen uhriksi viimeisen viiden vuoden aikana, Euroopan pääkaupungeista korkein lukema Lissabonin ohella.
Atsoyhdisteet

Atsoyhdisteet ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1N=NR2, missä R1 ja R2 ovat orgaanisia ryhmiä. Monet atsoyhdisteet ovat värillisiä ja atsoväreissä on atsoryhmä.
Ominaisuudet ja valmistus.
Aromaattiset atsoyhdisteet ovat tyypillisesti stabiileja, kiinteitä ja värillisiä aineita. Yhdisteiden värillisyys johtuu suuresta konjugaatioasteesta yhdisteissä. Alifaattiset atsoyhdisteet ovat herkempiä muodostamaan radikaaleja kuumennettaessa, mutta niitä muodostuu myös aromaattisista atsoyhdisteistä. Atsoyhdisteillä esiintyy cis-trans-isomeriaa. Trans-isomeereissa orgaaniset ryhmät ovat eri puolilla typpiatomien väliseen kaksoissidokseen nähden ja cis-isomeereilla ne ovat samalla puolella. Trans-isomeerit ovat tyypillisesti stabiilimpia ja ne voidaan muuttaa cis-atsoyhdisteiksi säteilyttämällä UV-valolla. Atsoyhdisteet ovat heikosti emäksisiä.
Tavanomaisin aromaattisten atsoyhdisteiden valmistusmenetelmä on atsokytkentäreaktio. Siinä aromaattisesta amiinista tehdään ensimmäisessä vaiheessa typpihapokkeen avulla diatsoniumsuola, joka reagoi elektronirikkaan aromaattisen yhdisteen kuten fenolin tai aniliinijohdannaisen kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Muita tapoja ovat esimerkiksi aniliinien ja nitrosoyhdisteiden reaktio ja nitroyhdisteiden kytkentä emäksisissä olosuhteissa.
Álvaro Fernández

Álvaro Fernández voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Maurice Evans

Maurice Evans voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:
Maurice Evans (näyttelijä)

Maurice Herbert Evans (3. kesäkuuta 1901 Dorchester – 12. maaliskuuta 1989 Rottingdean) oli englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan monista rooleistaan yhdysvaltalaisissa Shakespeare-elokuvissa. Muista rooleista tunnetuimpia ovat Dr. Zaius elokuvassa "Apinoiden planeetta" (1968) ja "Vaimoni on noita" televisiosarjassa Samantha Stephenin isän Mauricen rooli (1964–1971).
Evans näytteli ensimmäistä kertaa brittielokuvassa vuonna 1930 elokuvassa "White Cargo". Hän muutti 1930-luvulla Yhdysvaltoihin. Evans sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1941 ja liittyi armeijaan vuonna 1942. Toisessa maailmansodassa hän yleni majuriksi ja palveli viihdytysjoukoissa Tyynellä valtamerellä. Yhdysvalloissa hän esiintyi monissa Shakespearen näytelmien rooleissa teatterissa ja esiintyi yhdysvaltalaisessa elokuvassa ensimmäistä kertaa vasta vuonna 1951 ("Kind Lady", naispääosassa Ethel Barrymore). Myöhempia elokuvarooleja olivat muun muassa Caesar elokuvassa "Androkles ja leijona" (1952), Hutch elokuvassa "Rosemaryn painajainen" (1968). Hän oli mukana myös Apinoiden planeetan jatko-osassa "Paluu apinoiden planeetalle" (1970). Hänellä oli rooleja myös useissa TV-sarjoissa ja televisioelokuvissa ("Macbeth", "Hamlet", "Dial M for Murder" jne.).
Evans muutti takaisin Englantiin 1960-luvun lopulla. Hän kuoli hoitokodissa 87-vuotiaana Rottingdeanissa lähellä Brightonia.
Khairbei

Khairbei (k. 5. lokakuuta 1522) oli egyptiläinen mamelukkiylimys ja mamelukkien alainen Aleppon kuvernööri. Khairbei loikkasi Osmanien valtakunnan puolelle Mardž Dabiqin taistelussa ja petoksensa jälkeen hänestä tuli Egyptin ensimmäinen osmanikuvernööri.
Elämäkerta.
Varhaiset vaiheet.
Khairbei syntyi Samsunissa Osmanien valtakunnassa. Hänen isänsä oli abaza-taustainen orjakauppias, joka välitti tšerkessejä mamelukeiksi eli sotilasorjiksi. Perheen isä antoi Khairbein ja hänen neljä veljeään mamelukkiylimys ja myöhemmän Egyptin sulttaani Qansuh al-Ghaurin palvelukseen. Vaikka Khairbei ei ollut varsinainen sotilasorja, mamelukkijärjestelmässä hänet "vapautettiin" ja vuonna 1495–1496 hänestä tuli emiiri. Vuonna 1498 hän oli lähettiläs Osmanien valtakuntaan, tehtävänään kertoa virallisesti osmanisulttaani Bayezid II:lle al-Ašraf al-Din Qajitbein noususta Egyptin sulttaaniksi.
Mamelukkien palveluksessa.
Khairbein entisen isännän Qansuh al-Ghaurin noustessa sulttaaniksi Khairbei nimitettiin vuonna 1504 tai 1505 Aleppon kuvernööriksi. Hänestä tuli yksi al-Ghaurin tärkeimmistä alikomentajista. Khairbeiita pidettiin tehokkaana, joskin ankarana kuvernöörinä. Hän ylläpiti myös suurehkoa omaa mamelukkiarmeijaansa, johon kuului esimerkiksi egyptiläisille epätavalliseen tapaan joukko hakapyssyin varustettua sotilasta. Tavallisemmin mamelukkikomentajat kartoivat ajatusta tuliaseista ja jäivät jälkeen esimerkiksi osmanien armeijoista.
Osmanien valtakunnan sulttaani Selim I hyökkäsi Egyptin hallitsemaan Syyriaan vuonna 1516. Osmanit kohtasivat sulttaani Qansuh al-Ghaurin johtamat mamelukit Mardž Dabiqin taistelussa elokuussa 1516. Mamelukeilla oli paitsi pienempi armeija, mutta he olivat myös teknisesti ajastaan jäljessä. Kaiken lisäksi omia joukkojaan taistelussa komentanut Khairbei veti omat miehensä pois kesken taistelun. Petoksellaan Khairbei pääsi osmanien suosioon. Puolia vaihdettuaan hän alkoi esiintyä Selimin korkea-arvoisten upseerien tavoin ja esimerkiksi osmanien tapaan viiksin. Mamelukeille oli tyypillisempää kasvattaa koko parta. Hänestä tuli paikallistuntemuksensa avulla tärkein Selimin Egyptiä koskevien asioiden neuvoantaja. Selim teki Khairbeista Egyptin ensimmäisen osmanikuvernöörin 24. elokuuta 1517.
Egyptin osmanikuvernöörinä.
Kuvernöörinä Khairbei antoi muun muassa teloituttaa aikanaan mamelukeilta turvapaikan saaneen Bayezid II:n kapinallisen pojanpoika Kasim Bein. Hän oli mukana myös kukistamassa Damaskoksen mamelukkikuvernöörin kapinaa osmaneja vastaan. Egyptissä Khairbein onnistui vakauttaa epävakaa maa. Osmaneja vastaan hävinneiden mamelukkien vastainen terrori lopetettiin. Khairbei kuoli 5. lokakuuta 1522. Egyptissä kansa muisti hänen vaiheensa petturina ja esimerkiksi hänen nimensä taipui kansan suussa usein muotoon "Khajinbei", joka viittaa arabian petturia tarkoittavaan sanaan "khajin".
Pöllötalo

Pöllötalo (engl. "The Owl House") on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka on luonut Dana Terrace. Sen genre on yhdistelmä fantasiaa ja kauhukomediaa. "Pöllötalo" sai ensi-iltansa Disney Channelilla 10. tammikuuta 2020 ja se on julkaistu digitaalisessa muodossa Disney+-suoratoistopalveluun. Sarjasta on ilmestynyt kaksi kautta ja tuloillaan on kolmas sekä viimeinen kausi. 
Juoni.
Luz Noceda, dominikaanilais-amerikkalainen 14-vuotias teinityttö päätyy vahingossa löytämänsä portaalin kautta mystiseen taikamaailmaan. Hän tapaa noidan nimeltä Eda Clawthorne ja jää tämän huostaan Pöllötaloon. Luz on luonteeltaan utelias ja mielikuvituksellinen, joten mahdollisuus taikuruudesta alkaa kiinnostaa häntä heti. Tämän vuoksi Eda alkaa opettamaan hänelle loitsuja. Luz kohtaa seikkailuillaan Loimusaarilla (engl. Boiling Isles) ikäisiään noitaoppilaita, joista hän ystävystyy muun muassa Willowiin, Gusiin ja Amityyn.
Leo Helgas

Leo Harras Helgas (18. syyskuuta 1902 Loviisa – 13. marraskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen keskimatkojen juoksija, jonka menestysvuodet ajoittuivat 1920-luvun loppuvuosille. 
Leo Helgas aloitti yleisurheilu-uransa Loviisassa paikallisen Ryhdin riveissä. Tässä vaiheessa hän kilpaili lähes kaikissa yleisurheilulajeissa. Lisäksi hän kilpaili Loviisan suojeluskunnan joukkueessa niin yleisurheilussa kuin hiihdossa. 
Vuonna 1924 Helgas siirtyi Helsinkiin HKV:n riveihin. Hän oli HKV:n riveissä voittamassa niin henkilökohtaisia kuin viestijuoksun SM-mitaleja. Parhaina saavutuksina oli vuoden 1929 SM-kisojen 1 500 metrin mestaruus ja vuoden 1930 4 x 1 500 metrin SM-viestin mestaruus. Helgas oli mukana yhtenä neljästä suomalaisesta 1 500 metrin juoksijasta olympiakisoissa. Alun perin Helgas jäi karsinnoissa Suomen olympiakarsinnoissa kuudenneksi, mutta lunasti paikan ylimääräisissä karsinnoissa Nurmen luovuttua paikastaan 1 500 metrillä. Helgas jäi itse olympiakisoissa alkueriin.
Leo Helgaksen ura päättyi kesäkuussa 1931, kun hänet julistettiin ammattilaiseksi. Hän oli taloudellisessa ahdinkotilanteessaan pantannut saamiaan palkintoja, ja tänä aiheutti erikoislaatuisen urheilu-uran päätöksen. 
Saavutukset.
Urheilu-uransa jälkeen Helgas toimi liikemiehenä Helsingissä.
Warlord (Skrewdriverin albumi)

Warlord on äärioikeistolaisena tunnetun englantilaisen rockyhtyeen Skrewdriverin vuonna 1989 julkaistu albumi.
Kappalelista.
Lähde:
Tuulevi

Tuulevi on suomenkielinen naisen etunimi, joka on otettu käyttöön 1940-luvulla. Se liittyy läheisesti nimiin Tuuli, Tuulia ja Tuulikki. Kaikkien pohjana on luontoaiheinen sana "tuuli".
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 440 Tuulevi-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1960- tai 1970-luvulla. 
Tuulevilla ei ole nimipäivää almanakassa.
Lloyd Arntzen

Lloyd Arntzen (s. 1927 Saskatchewan) on kanadalainen jazzklarinetisti, -sopraanosaksofonisti ja -laulaja.
Arntzen muutti vuonna 1946 Vancouveriin. Hän on toiminut jäsenenä ja johtajana lukuisissa New Orleans -tyylin yhtyeissä eri puolilla Kanadaa ja Yhdysvaltoja. Arntzen on esiintynyt lukuisissa CBC:n radiolähetyksissä ja kirjoitti sekä esitti viidentoista vuoden ajan CBC:n viikoittaista "Sing Out" -radiosarjaa. 
Arntzen sai vuonna 2018 paikan BC Entertainment Hall of Famessa. Hän kuuluu muusikkosukuun ja on yli 90-vuotiaana toiminut kolmen sukupolven perhekokoonpanossa Three Generations of Jazz.
Taylor Heinicke

Taylor Heinicke (15. maaliskuuta 1993, Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Heinicke edustaa Atlanta Falconsia.
Heinicke pelasi Old Dominionin yliopistossa vuodet 2011–2014. Hän pelasi Old Dominionissa 46 ottelua, joissa heitti lähes 15 000 jaardia ja 132 touchdownia. Lisäksi hän juoksi itse 22 touchdownia. Heinickea ei koskaan varattu NFL:ään, mutta hän solmi toukokuussa 2015 kolmivuotisen 1,5 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa. Hän ei pelannut otteluakaan Vikingsissa, kunnes hänet vapautettiin sopimuksestaan syyskuussa 2017. Hän siirtyi pelaamaan Houston Texansiin joulukuussa 2017 ja hän pelasi ensimmäisen NFL-ottelunsa 25. joulukuuta 2017 Pittsburgh Steelersia vastaan. Huhtikuussa 2018 Heinicke siirtyi Carolina Panthersiin, jossa pelasi seuraavalla kaudella kuudessa ottelussa, joista yhden aloittavana pelinrakentajana, heittäen 320 jaardia, yhden touchdownin ja kolme syötönkatkoa. Maaliskuussa 2019 Heinicke solmi Panthersin kanssa yhden vuoden sopimuksen, mutta Panthers vapautti hänet sopimuksesta saman vuoden elokuussa. Joulukuussa 2020 Heinicke siirtyi Washington Football Teamiin, jossa pelasi yhden runkosarjan ottelun ja yhden pudotuspeliottelun. Helmikuussa 2021 Heinicke ja Washington solmivat kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2023 Heinicke teki Atlanta Falconsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 14 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Rokote Laboratories Finland

Rokote Laboratories Finland Oy on suomalainen yritys, joka kehittää nenäsumutteena annettavaa FINCoVac-koronavirusrokotetta. Maaliskuussa 2021 Helsingin ja Itä-Suomen yliopistoista tuli yrityksen omistajia. Heinäkuussa 2021 Rokote Laboratories Finland Oy sai 9 miljoonan euron rahoituksen nenäsumutteena annettavalle koronarokotteelle.
Kummeli (2. tuotantokausi)

Kummelin toinen tuotantokausi sisälsi 12 jaksoa, jotka esitettiin joulukuusta 1992 maaliskuuhun 1993 Yleisradion TV2-kanavalla. Jaksojen määrällä mitattuna toinen tuotantokausi on Kummelin kausista pisin. Heikki Hela liittyi tällä kaudella Kummeli-ryhmään, mutta ensimmäisen yhdeksän jakson ajan hänet nimettiin lopputeksteissä vielä ”apupojaksi”.
Toinen tuotantokausi sisältyi "Kummeli – Kyllä lähtee!" -DVD-boksiin, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2004. Sittemmin kaikki jaksot on julkaistu katsottaviksi Yle Areenaan.
Taustaa.
Kummelin ensimmäisen tuotantokauden jaksot olivat kesällä 1991 keränneet katsojia noin 200 000 katsojan verran, mikä ei yltänyt vielä Ylen suosituimpien viihdeohjelmien tasolle. Pitkien neuvottelujen jälkeen ryhmä sai tehtyä marraskuussa 1991 TV2:n kanssa kuuden jakson sopimuksen, johon lisättiin kuuden lisäjakson optio. Jaksokohtainen budjetti nostettiin 85 000 markkaan, mikä mahdollisti aiempaa suuremman tuotannon. Rahoilla hankittiin myös uusi Sony Betacam -kamera, jonka avulla kuvanlaatu parani merkittävästi.
Heikki Hela liittyi Kummeli-ryhmään toisella tuotantokaudella, vaikka aluksi hänen tehtävänsä oli pääasiassa äänittäminen. Kauden ensimmäisen yhdeksän jakson ajan hänet nimettiin lopputeksteissä yhdeksi ”apupojista”, mutta kymmenennestä jaksosta eteenpäin hänet laskettiin mukaan ”Kummeli-nelikkoon” yhdessä Heikki Silvennoisen, Timo Kahilaisen ja Olli Keskisen kanssa.
Kauden 12 jaksoa esitettiin Yle TV2 -kanavalla joulukuusta 1992 maaliskuuhun 1993. Toisella kaudella esiteltiin useita uusia hahmoja, kuten Mauno Ahonen, ”Selvä!”-miehet, Jakke ja Sepi, Martti Mielikäinen, Potilas Saarinen, Varikset, Puukon veljekset sekä Speedy ja Saku. Sporttivartti-sketsin pääosiin tulivat uudet hahmot; valmentaja Raimo Vormisto (Silvennoinen) ja hänen suojattinsa Timo Silakka (Kahilainen). Ilpo Nuokon (Silvennoinen) korvasi ohjelman juontajana huomattavasti energisempi ja asiallisempi Eero Kakko (Keskinen), ja Kummeli-studiota uudistettiin. Kakon juonnot koostuivat lähinnä puujalkavitseistä, sananmuunnoksista ja kuvitteellisen katsojapalautteen lukemisesta. Toisella kaudella alettiin myös esittää pieleen menneitä ottoja jaksojen lopussa.
Burtnieksin drumliinikenttä

Burtnieksin drumliinikenttä ( ) sijaitsee Baltian kaakkoisosissa Etelä-Virossa ja Pohjois-Latviassa Vidzemen alangolla. Drumliinikenttä koostuu noin 1 430 drumliinista, jotka ovat levittäytyneet 2 320 neliökilometrin suuruiselle alueelle. Drumliinit ovat muodostuneet viime jääkauden loppuvaiheessa noin 15 200 vuotta sitten Fennoskandian mannerjäätikön alla.
Maantietoa.
Kenttä on 82,5 kilometriä pitkä ja se on etelä-pohjois-suuntainen. Pohjoisessa on kenttä 15–20 kilometriä ja etelässä 45 kilometriä leveä. Sen pohjoisosat ulottuvat Viron puolelle ja Latviassa Rūjienan kaupunkiin asti. Alueen alanko on muodostunut devonkauden hiekkakiveen ja alanko on leveämpi kaakkoon päin mentäessä. Drumliinit sijaitsevat alangolla niin, että niiden parvi leviää alangon muodon mukaisesti viuhkaksi. Useimmat drumliinit ovat 2–3 kilometriä pitkiä, 100–600 metriä leveitä ja ne ovat ympäristöä 6–12 metriä korkeampia. Suurin niistä on Ķoņukalnsin megadrumliini, joka on 9,6 kilometriä pitkä, 2,4 kilometriä leveä ja sillä on korkeutta 35 metriä. Drumliinit ovat ylhäältä katsoen soikean tai pisaran muotoisia. Kentän keskellä sijaitsee Burtniekin järvi, johon tulee ympäristöstä useita jokia ja josta laskee Salatsijoki Itämeren Riianlahteen.
Muodostumisteoria.
Fennoskandian mannerjäätikkö on jääkauden kylmimmässä vaiheessa kasvanut suureksi. Drumliinikentän muodostumisen aikana ilmaston lämpeneminen oli ehtinyt sulattamaan siitä runsaasti jäätä pois. Itämeren altaassa on virrannut suuri Itämeren jäätikkövirta, josta on haarautunut Riianlahden yli virtaava Riian jäätikkövirta. Jäätikkövirran itäosassa virtasi kapea Zemgalen virtauskieleke, jonka virtausalueella drumliinikenttä sijaitsee . Kun jäätikön reuna sijaitsi Pohjois-Liettuan reunamuodostuman linjalla, oli ohueksi sulanut jäätikön itäreuna haarautunut itään kääntyväksi Burtnieksin kielekkeeksi. Kääntyminen on johtunut Sakalan ylängöstä, jonka taakse jäätikkö oli päässyt virtaamaan. Kielekkeen kääntyminen voidaan nähdä myös drumliinikentän viuhkamaisena muotona. Ylängön taakse itään syntyi lyhytikäinen Sedan jäätikköjärvi, jonka vedenpinta on aikoinaan peittänyt osan drumliinikentästä.
Janzé

Janzé () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Rennesin kaupungista kaakkoon.
Janzé on vanha kauppa- ja markkinakaupunki. 1800-luvulla se tuli tunnetuksi purjekankaiden kauppapaikkana. Lisäksi kaupungin markkinoilla kaupattiin tattaria sekä omenoita siiderin valmistukseen.
Liselotte

Liselotte on naisen etunimi. Se on yhdysnimi, joka koostuu Elisabetin lyhentymästä Lise ja Charlottan lyhentymästä Lotte. Liselotte-nimen rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Liselott.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 140–150 "Liselotte"-nimistä ja noin 120–140 "Liselott"-nimistä naista.
Sikyong

Sikyong () on Tiibetin pakolaishallinnon poliittinen johtaja. Vuoteen 2011 asti sikyong toimi nimenomaan pakolaishallinnon hallituksen johtajana, eli käytännössä pääministerinä. Dalai-lama ilmoitti kuitenkin siirtyvänsä syrjään pakolaishallituksen poliittisesta toiminnasta ja keskittyvänsä enemmän hengellisiin asioihin. Taustalla oli halu demokratisoida Tiibetin pakolaishallitusta.
Nykyisenä sikyongina toimii Penpa Tsering, joka aloitti virassa 27. toukokuuta 2021.
Historia.
Tiibetin pääministerin virka perustettiin alkujaan nimellä Kalön Tripa. Kun pääministerin valtaoikeuksia muokattiin 2011, myös titteli muutettiin kalön tripasta sikyongiksi, joka tarkoittaa vapaasti käännettynä "poliittista johtajaa" ja eroaa siten hengellisestä johtajasta, jonka tehtävän huolehtiminen jäi dalai-laman vastuulle.
Kiinan kommunistinen puolue ilmoitti vuonna 2010, että se ei käy enää minkäänlaisia neuvotteluita dalai-laman kanssa.
Vuoteen 2011 asti Tiibetin pakolaishallituksen perustuslain mukaan dalai-lama käytti toimeenpanovaltaa. Hän pystyi käyttämään tätä valtaa joko itse tai alaisen kautta.
Nykyään.
Sikyongista voidaan nykyään käyttää myös titteliä "Tiibetin keskushallinnon presidentti" ().
Nykymuodossaan sikyongin virka perustettiin elokuussa 2011. Lobsang Sangay jatkoi tehtävässä, mutta uusilla valtaoikeuksilla. Dalai-lama ilmoitti jäävänsä pois kaikista pakolaishallituksen poliittisista tehtävistä.
Sikyong valitaan Tiibetin pakolaishallituksen vaalien yhteydessä käytävissä erillisissä vaaleissa. Kauden pituus on viisi vuotta. Hänen tärkein tehtävänsä johtaa Tiibetin pakolaishallitusta, sekä valita pakolaishallitukselle seitsemän ministeriä, joiden nimitykset pakolaishallitus varmistaa.
Tiibetin pakolaishallituksen perustuslain mukaan sikyongin tulee ennen valintaansa täyttää seuraavat ehdot:
Jegor Tšižikov

Jegor Jurjevitš Tšižikov (; s. 4. heinäkuuta 2001 Tšerepovets, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Imatran Ketterää. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Tšižikov on Severstal Tšerepovetsin kasvatti. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran U16-joukkueen varakapteenina. Tšižikov voitti tehoilla 37+47=84 koko Venäjän U16-sarjan piste- ja syöttöpörssin. Kesken kauden 2017–2018 hän siirtyi Yhdysvaltoihin Colorado Evolutionin 16U AAA-joukkueeseen, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin Tšižikov voitti tehoilla 15+9=24.
Kaudeksi 2018–2019 Tšižikov palasi kotikaupunkiinsa ja siirtyi Venäjän nuorten sarja MHL:n Almaz Tšerepovetsiin. Hän oli 16 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Tšižikov pelasi osan kaudestaan myös sarjatasoa alempana Venäjän nuorten kansallisessa NMHL:ssä Metallurg Maijskin joukkueessa. Kaudella 2019–2020 hän nousi Almazin kapteeniksi. Tšižikov voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 25+27=52 ja sisäisen tehotilaston lukemalla +28. Hän debytoi kauden aikana myös kasvattajaseuransa Severstal Tšerepovetsin KHL-joukkueessa, jossa Tšižikov pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki KHL-debyyttinsä 26. marraskuuta 2019 Dinamo Riikaa vastaan. Tšižikov sai ottelussa jääaikaa 2.01 minuuttia. KHL-uransa avausmaalin Tšižikov teki neljännessä ottelussaan 3. helmikuuta 2020 vieraissa Neftehimik Nižnekamskia vastaan. Myös kaudesta 2020–2021 hän pelasi valtaosan Almazissa. Tšižikov pelasi kauden aikana KHL:ssä seitsemän runkosarjaottelua tehden kaksi maalia. Hänen kauteensa mahtui kuitenkin myös noin kolmen kuukauden mittainen poissaolo marraskuussa 2020 tulleen loukkaantumisen vuoksi.
Kaudeksi 2021–2022 Tšižikov siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän voitti siellä sekä Mestiksen mestaruuden että Suomen Cupin. Helmikuussa 2022 seura lainasi hänet ja Henry Karjalaisen yhden ottelun ajaksi SM-liigajoukkue Saimaan Palloon, kun joukkueesta oli lukuisia pelaajia sivussa koronavirustartuntojen ja -altistusten vuoksi. Toukokuussa 2022 Tšižikov teki Ketterän kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Tšižikov on pelannut neljä poikien maaottelua.
Pena Penninkilampi

Pentti Tapani "Pena" Penninkilampi (s. 1950) on suomalainen muusikko, joka kuului Juice Leskisen Coitus Int -yhtyeen alkuperäisjäseniin. Penninkilampi soitti Coitus Int.:ssä yhtyeen hajoamiseen 1975 saakka kosketin- ja lyömäsoittimia sekä haitaria, ja on taustojen lisäksi laulanut levyillekin joitakin kappaleita, kuten "Elämässä pitää olla runkkua", "Odysseus", "Hän hymyilee kuin lapsi" ja "Hän sammuu".
Penninkilampi muutti Outokummusta Tampereelle vuonna 1971 ja työskenteli hitsaajana Valmetilla. Hän löysi tiensä Juice Leskisen, Mikko Alatalon, Harri Rinteen ja Max Möllerin seuraan, ja nämä viisi perustivat yhtyeen Coitus Int. Soittamisen ohessa Penninkilampi dokumentoi yhtyeen toimintaa keikkapäiväkirjoihin. Yhtye teki olemassaolonsa aikana albumit "Juice Leskinen &amp; Coitus Int" (1973) ja "Per Vers, runoilija" (1974). Se lopetti toimintansa vuonna 1975. Samana syksynä Penninkilampi lähti opiskelemaan sairaanhoito-oppilaitokseen.
Vuonna 1977 Mikko Alatalo ryhtyi kokoamaan uudelleen Coitus Int. -yhtyettä, joka sitten perustettiinkin nimellä Coitus Inc. Penninkilampi jätti lähtemättä mukaan asettaessaan työnsä mielisairaalassa etusijalle. Hän kävi laulamassa yhden kappaleen toiminnaltaan jo lakkautetun Välikausitakki-yhtyeen albumille, joka saatiin julkaistua vuoden 1978 puolella. Hän on mukana Coitus Int 50 Revival-yhtyeessä, joka kunnioittaa Juice Leskisen muistoa.
Douglas Farrow

Douglas Farrow on kanadalaisen McGillin yliopiston teologian ja etiikan professori. Ennen saapumistaan McGillin yliopistoon vuonna 1998, hän opetti Britanniassa King's College London -yliopistossa, sen jälkeen kun hän oli siellä väitellyt teologian tohtoriksi Colin Guntonin ohjauksessa. 
Douglas Farrow'n tutkimuskohteita ovat Irenaeus, Augustinus, Anselm Canterburylainen, ja Tuomas Akvinolainen. Klassisista teologisista lähtökohdista hän etsii ratkaisua kirkon, kansalaisyhteiskunnan ja valtion kohtaamiin moderniin ongelmiin. 
Vuoden 2021 alussa joukko McGillin oppilaita valitti hänen homoseksuaalisuutta vastustavien mielipiteittensä marginalisoivan osan opiskelijoista.
Albatross Island

Albatross Island on Hunter Islandin saariryhmään kuuluva 18 hehtaarin kokoinen saari ja luonnonsuojelualue Bassinsalmella Luoteis-Tasmanian ja King Islandin välissä Australiassa. Tasmanian alkuperäisväestön kielen mukainen nimi on Tangatema.
Saari on yhdessä Black Pyramid Rock -saaren kanssa tärkeää lintualuetta, joka on kuuluisa 5 000 isoalbatrossiparin pesintäalueesta. Alueella pesivien isoalbatrossien määrä kattaa noin 40 prosenttia maailman kaikista isoalbatrosseista.
Eläimistö.
Isoalbatrossien lisäksi pesiviin meri- ja rantalintuihin kuuluu sinipingviini, lyhytpyrstöliitäjä, pikkuprioni, keisarilokki, hopealokki ja sysimeriharakka. Siellä pesii yleensä vuosittain yksi valkomerikotkapari. Saarella vierailee säännöllisesti afrikanmerikarhuja ja uudenseelanninmerikarjuja. Matelijoista saarelta löytyy mm. metalliskinkki "(Carinascincus metallicus)" ja tasmanianpuuskinkki ("Carinascincus pretiosus)."
Petriikka

Petriikka on suomenkielinen naisen etunimi. Se liittyy läheisesti nimeen Petri.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 33 Petriikka-nimistä henkilöä, joista alle 5 on miehiä ja loput naisia. Heistä suurin osa on syntynyt vuosina 1960–2009.
Jare

Jare on suomenkielinen miehen etunimi. Se liittyy läheisesti nimeen Jari.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on marraskuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 880 Jare-nimistä henkilöä. Heistä suurin osa on syntynyt 2010-luvulla.
Vuodesta 2025 lähtien Jaren nimipäivä on 20. marraskuuta.
Jørgen Sonne

Jørgen Sonne (1925 Kööpenhamina, Tanska – 2015) oli tanskalainen kirjailija. Hän oli historian ja englannin kielen maisteri. Runoilijana hän oli modernisti ja arvostettu herkkien, älyllisten runojen kirjoittaja. Hän kirjoitti myös novelleja ja esseitä ja käänsi kirjallisuutta tanskaksi.
Erik Stjernvall

Erik Woldemar Stjernvall (10. huhtikuuta 1905 Sysmä – 28. marraskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen meriupseeri, merikapteeni ja yritys- ja järjestöjohtaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvon.
Stjernvallin vanhemmat olivat kunnallisneuvos Voldemar Stjernvall ja Johanna (Hanna) Emilia Tandefelt ja puolisot 1929–1952 Gurli Majlis Annikki Nordberg ja 1955–1990 Ingrid Margaretha Magnusson. Stjernvall kävi seitsemän luokkaa yhteiskoulua, mutta meni 1924 merikadettikurssille ja valmistui meriupseeriksi 1927. Seuraavana vuonna hän suoritti vielä tähystäjän tutkinnon ilmavoimissa. Stjernvall oli 1929–1933 komppanianpäällikkö rannikkotykistössä ja laivanpäällikkö rannikkolaivastossa, 1933–1934 panssarilaiva Ilmarisen merenkulku-upseeri ja 1935–1939 Suomen Joutsenen ensimmäinen upseeri ja vahtipäällikkö koululaivan kolmella purjehdusmatkalla. Sotien aikana hän palveli panssarilaiva Ilmarisella, panssarilaiva Väinämöisellä ja päämajan huoltoesikunnassa. Loukkaannuttuaan Helsingin suurpommituksissa 1944 hän erosi puolustusvoimien palveluksesta. Stjernvall oli 1945–1946 Wahlroos-yhtiöiden toimitusjohtaja, Suomen Höyrylaiva-yhtiössä hän oli liikenneosaston päällikkö 1945–1955 ja liikennetarkastaja 1946–1955. Merikapteenin tutkinnon 1948 suorittanut Stjernvall toimi sitten yli kymmenen vuotta Suomen Lastauttajain Liiton ja Suomen Lastauttajain Työantajaliiton toimitusjohtajana. Hänellä oli myös lukuisia luottamustoimia, kuten yhteensä 26 vuoden ajan eri tehtäviä Suomen Laivastoliiton hallintoelimissä. Eläkkeelle Stjernvall jäi 1969. Merenkulkuneuvoksen arvonimen 1966 saanut Stjernvall oli sotilasarvoltaan komentajakapteeni (1941).
Cemal Reşit Rey

Cemal Reşit Rey (25. syyskuuta / 25. lokakuuta 1904 Jerusalem – 7. lokakuuta 1985) oli turkkilainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. Yhdessä Necil Kazım Aksesin, Hasan Ferit Alnarin, Ulvi Cemal Erkinin ja Ahmed Adnan Saygunin kanssa hän muodosti Turkin viisikoksi kutsutun säveltäjäryhmän.
Reyn isä oli diplomaatti, kirjailija Ahmet Reşit Rey, joka toimi Jerusalemin ja sitten Aleppon ottomaanikuvernöörinä. Rey opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa sai pianonsoiton opetusta Marguerite Longilta. Ensimmäisen maailmansodan aikana Rey joutui lähtemään Geneveen jatkamaan opintojaan, mutta hän palasi Pariisiin vuonna 1919. Siellä hän jatkoi opiskelua Longin johdolla, minkä lisäksi opiskeli sävellystä Gabriel Faurén ja orkesterinjohtoa Henri Defossén johdolla.
Vuonna 1932 Rey pääsi opettamaan pianonsoittoa ja sävellystä Istanbulin konservatorioon. Vuonna 1943 hän perusti Istanbuliin kaupungin ensimmäisen jousiorkesterin. Tästä orkesterista tuli vuonna 1945 kaupunginorkesteri, ja myöhemmin se otti käyttöön nimen Istanbulin valtionsinfoniaorkesteri. Rey oli myös yksi filharmonisen seuran perustajista Istanbulissa 1946. Hän toimi johtajana ja neuvonantajana Ankaran ja Istanbulin radioissa vuosina 1938–1949. Vuonna 1985 hän sai nimityksen Mimar Sinan -yliopiston valtionkonservatorion taiteilijaprofessoriksi. Maaliskuussa 1989 Istanbuliin avattiin säveltäjän mukaan nimetty Cemal Reşit Rey -konserttisali.
Rey omaksui musiikkiinsa aluksi impressionistisia vaikutteita ja sittemmin turkkilaisen kansanmusiikin tyylillisesti länsimaalaistettuja muotoja. Hänen tuotannossaan ovat edustettuina lukuisat länsimaalaiset genret, kuten sävelruno, muunnelma, sinfonia, konsertto ja ooppera. Sinfonioita hän sävelsi kaksi; konsertot hän sävelsi viululle ja pianolle.
Bab Zuwaila

Bab Zuwaila on Kairon kaupunginmuurin portti Egyptissä. Se on toinen muurin kahdesta jäljellä olevasta portista. Portti on peräisin fatimidien kaudelta 1000-luvun alulta.
Portti.
Bab Zuwaila on toinen fatimidien aikaisen Kairon kaupunginmuurin vielä jäljellä olevasta portista. Toinen portti on pohjoisportti Bab al‑Futuh. Portilta sisään käydessä kuljetaan al-Muizz -kadulle, joka kulkee aina pohjoisportille saakka. Bab Zuwaila on rakennettu kivestä. Portilla on kaksi pyöreää tornilla, joiden katolla on kaksi minareettia.
Historia.
Portin rakennutti vanhemman portin paikalle fatimidien visiiri Badr al‑Jamali vuonna 1092. Vanhemman portin oli rakennuttanut Egyptin aikanaan joukkoineen valloittanut fatimidikomentaja Jawhar al‑Siqilli. Hänen joukoissaan oli Zuwailan berberiheimon sotilaita. Zuwaila-heimon sotilaiden tehtävä oli valvoa kaupunginmuurin eteläistä porttia ja portin nimi Bab Zuwaila johdettiin heidän nimestään. Portin minareetit rakennettiin vuonna 1415, kun mamelukkisulttaani al-Malik al-Muaijad Šaikh rakennutti lähelle moskeijan.
Portti tuli tunnetuksi sen luona tehdyistä teloituksista. Usein teloitetut pistettiin näytille portin luona. Esimerkiksi Egyptin viimeinen mamelukkisulttaani Tumanbei hirtettiin portilla Osmanien valtakunnanvallattua Egyptin.
Amerikanlumimarja

Amerikanlumimarja eli lumimarja ("Symphoricarpos albus") on koristekasvina viljelty pensaslaji, joka esiintyy alkuperäisenä läntisessä Pohjois-Amerikassa. Se muodostaa juurivesojen avulla tiheitä kasvustoja. Pensas kasvaa yhdestä kahteen metriä korkeaksi. Lehdet ovat 2–5 senttimetrin mittaisia, soikeita tai leveän soikeita, ehyitä, lähes kaljuja. Tertussa on 3–8 pientä, vaaleanpunaista, viisilukuista kukkaa. Kukista kehittyvät luumarjat ovat valkoisia, mehukkaita ja pehmeitä, 1–1,5 senttimetrin kokoisia. Amerikanlumimarja on myrkyllinen ihmiselle.
Valkolumimarja (var. "laevigatus") ja vitilumimarja (var. "albus") ovat amerikanlumimarjan muunnoksia.
Ty Cobb

Tyrus Raymond Cobb (18. joulukuuta 1886 – 17. heinäkuuta 1961) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan takakenttäpelaaja. Hän pelasi Major League Baseballissa (MLB) 22 kautta Detroit Tigersissa (1905–1926) ja päätti uransa Philadelphia Athleticsissa (1927–1928).
Cobb rikkoi useita MLB-ennätyksiä ja lopetettuaan uransa hänellä oli hallussaan niistä 43, mukaan lukien paras osumatarkkuus 36,6 prosentilla. Hän voitti American Leaguen (AL) parhaan lyöjän palkinnon 12 kertaa; kaikkiaan hän löi yli 32,0 prosentin osumatarkkuudella 22 kauden ajan. Vuonna 1909 hän voitti Triple Crownin, joka annetaan pelaajalle, jolla on liigan paras osumatarkkuus sekä eniten kunniajuoksuja ja lyötyjä juoksuja. Cobb valittiin ensimmäisten joukossa Baseball Hall of Fameen vuonna 1936.
Alppikuusama

Alppikuusama ("Lonicera alpigena") on kuusamalaji, jota käytetään koristepensaana. Se on pystyhaarainen pensas ja kasvaa 0,6–2 metriä korkeaksi. Lehdet kasvavat vastakkain, ne ovat 6–11 senttimetrin mittaisia, ehyitä, soikeita, suippoja. Lehtilavat ovat päältä tummanvihreitä ja suonia pitkin karvaisia, alta kiiltävän vaaleanvihreitä. Kukat kasvavat kaksittain lehtihankaisissa kukkaperissä, joiden pituus on 3–4 cm. Kukat ovat kellanvihreän punertavia, teriön tyviosan torvi on lyhyt ja kärkiosa kaksihuulinen. Hedelmänä on mehevä marja, kypsänä kiiltävän kirkkaanpunainen.
Alppikuusama esiintyy alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopassa.
Ulvi Cemal Erkin

Ulvi Cemal Erkin (14. maaliskuuta 1906 Istanbul – 15. syyskuuta 1972 Ankara) oli turkkilainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän kuului Turkin viisikoksi kutsuttuun säveltäjäryhmään. Ryhmään kuuluneet olivat ensimmäisiä ammattimaisia säveltäjiä, jotka pyrkivät uudistamaan turkkilaista musiikkielämää länsimaisten mallien pohjalta.
Erkin sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa äidiltään. Hän valmistui 19-vuotiaana Galatasarayn lyseosta ja lähti Pariisiin. Hän suoritti siellä opintoja sekä Pariisin konservatoriossa että École Normale de Musique de Parisissa. Opettajia olivat Isidor Philipp, Camille Decreus, Jean Gallon, Noël Gallon ja Nadia Boulanger. Instrumenttinaan Erkin opiskeli pianoa. Hän palasi diplomin saatuaan Turkkiin vuonna 1930 ja pääsi harmonian- sekä pianonsoitonopettajaksi Ankaran musiikkiopettajakouluun. Uudelleenorganisoinnin jälkeen tästä oppilaitoksesta tuli vuonna 1936 Ankaran valtionkonservatorio, jossa Erkin jatkoi pianonsoiton opettamista. Vuosina 1949–1951 Erkin työskenteli valtionkonservatorion rehtorina. Hän oli vuodesta 1932 naimisissa pianisti Ferhunde Remzin kanssa; puolisosta tuli Erkinin teosten säännöllinen esittäjä. 
Vuonna 1943 Erkin osallistui Tasavaltalaisen kansanpuolueen järjestämään sävellyskilpailuun pianokonsertolla ja teoksella "Köçekçe". Pianokonsertto palkittiin kilpailussa. Orkesterille laadittu tanssirapsodia "Köçekçe" nousi yhdeksi Erkinin tunnetuimmista teoksista. Pianokonserton esityksessä solistina toimi säveltäjän vaimo. Erkinin tuotantoon kuuluu myös esimerkiksi viulukonsertto. Kapellimestarina Erkin johti myös ulkomaisten orkesterien konsertteja. Hän sai kunnianosoitukset Ranskan ja Italian valtioilta sekä vuonna 1971 Turkin valtiontaiteilijan arvon. Erkin kuoli sydäninfarktiin vuonna 1972. Hänen muistokseen painettiin postimerkki vuonna 1985.
Mustakuusama

Mustakuusama ("Lonicera nigra") on kuusamalaji, jota käytetään koristepensaana. Se kasvaa 0,5–1,5 metriä korkeaksi. Oksat ovat vaaleanruskeat, kaljut tai hienokarvaiset. Lehdet kasvavat vastakkain, ne ovat 3–7 senttimetrin mittaisia, ehyitä, muodoltaan suikeita–leveän soikeita. Lehtilavat ovat päältä kiiltävänvihreitä ja suonia pitkin karvaisia, alta vaaleanvihreitä. Kukat kasvavat kaksittain lehtihankaisissa kukkaperissä, joiden pituus on 3–4 kertaa kukkien pituuden verran. Kukat ovat valkoisia tai vaaleanpunaisia, teriön tyvipuolen torvi on puolet teriön pituudesta, kärkipuolella on kaksi selvää huulta. Hedelmänä on parittainen marja, kaksi marjaa ovat tyvestä yhteenkasvaneet, ne ovat kypsänä sinimustia.
Mustakuusama esiintyy alkuperäisenä Keski-Euroopan vuoristoissa.
Roman J. Israel, Esq.

Roman J. Israel, Esq. on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Dan Gilroy sekä tähdittänyt Denzel Washington ja Colin Farrell.
"Roman J. Israel, Esq." sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 19. syyskuuta 2017. Elokuva tuotti vain 13 miljoonaa dollaria 22 miljoonan dollarin budjetilla ja se sai ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta. Washington sai roolisuorituksestaan parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Pál Losonczi

Pál Losonczi (synt. Pál Laklia; 18. syyskuuta 1919 – 28. maaliskuuta 2005) oli unkarilainen valtiomies, joka toimi maan puhemiehistön puheenjohtajana eli kansantasavallan presidenttinä 1967–1987.
Losonczi oli talonpoika ja hän hyötyi vuonna 1945 toteutetun suurien maa-alueiden jakamisesta. Kolme vuotta myöhemmin hän joutui kuitenkin muiden maanviljelijöiden mukana luopumaan maistaan kolhoosimallin tulon takia. Hän oli kuitenkin yksi ainoista, joka hyötyi mallista. Hänestä tuli Vörös Csillag -osuuskuntatilan (suom. "punainen tähti") puheenjohtaja, jossa virassa hän toimi 12 vuotta. 
Losonczi nousi maatalousministeriksi vuonna 1960. Virkakaudellaan hän auttoi muun muassa toteuttamaan varapääministeri Lajos Fehérin suunnittelemia maatalousuudistuksia. Losonczin kohtuullinen suosio ja maanviljelijän alkuperä auttoivat hänen nousuaan presidentiksi 1967. Hän oli matalan profiilin presidentti, ja hänen tärkein tehtävänsä oli tarjota vakaata tukea pääministeri János Kádárille.
Losonczi jäi eläkkeelle vuonna 1987, vuosi ennen János Kádárin vallan loppua. Losonczi asui eläkkeellä eristyksessä ja kieltäytyi antamasta haastatteluja. Hän kuoli 28. maaliskuuta 2005.
Meksikon tiedeakatemia

Meksikon tiedeakatemia (, lyhennys AMC) on vuonna 1959 perustettu kansallinen, Meksikon pääkaupungista Méxicosta käsin toimiva tiedeakatemia. 
Helmikuussa 2021 tiedeakatemialla oli 2 935 varsinaista jäsentä sekä 115 kirjeenvaihtajajäsentä. Jäsenet ovat luonnon-, yhteiskunta- ja humanististen tieteiden sekä teknisten tieteiden aloilla tutkimustyötä tekeviä kyvykkäitä tieteentekijöitä. Lisäksi tiedeakatemialla on institutionaalisina jäseninä Meksikon kansallisen yliopiston (Universidad Nacional Autónoma de México, UNAM) tutkimusyksikköjä ja Meksikon Etelämantereen tutkimuslaitos.
Amanlis

Amanlis () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Seichejoen varrella, noin 23 kilometriä Rennesin kaupungista kaakkoon.
Kylän keskustassa oleva Saint-Martin-de-Toursin kirkko on rakennettu pääosin 1300-luvulla samalla paikalla olleen kirkon tai linnan perustuksille. Kirkon kuori rakennettiin vuonna 1625. Kirkko on listattu historialliseksi monumentiksi 21. helmikuuta 1974 annetulla asetuksella.
Crystal (nimi)

Crystal on naisen etunimi. Se pohjautuu kidettä ja kristallilasia tarkoittavaan englannin kielen sanaan "crystal". Lähtömuotona on kreikan "krýstallos", joka merkitsee jäätä ja vuorikristallia.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 60–70 Crystal-nimistä naista.
Cobb

Cobb on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:
Cobb on myös yhden piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Sammakkoankerias

Sammakkoankerias ("Coloconger raniceps") on karttuankeriaisiin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan indopasifiselta merialueelta.
Koko ja ulkonäkö.
Sammakkoankerias voi kasvaa suurimmillaan noin 50 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja sen ruumis on tukevahko. Kalalla on kookkaat silmät ja kuono on lyhyt ja tylppä. Sammakkoankeriaan selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevään. Väriltään laji on tumman violetti, lähes musta.
Levinneisyys ja elintavat.
Sammakkoankeriasta tavataan alueelta, joka ulottuu Itä-Afrikasta Japaniin ja Tyynenmeren länsiosiin. Se on syvän veden kala ja liikkuu useimmiten 300–1 100 metrin syvyydessä.