tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Universumin vanhimmat

Universumin vanhimmat ovat Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä avaruusolentojen ryhmittymä. Ryhmän jokainen jäsen on rotunsa viimeinen edustaja muiden kuoltua jo miljoonia vuosia sitten sukupuuttoon. Vanhimmat ovat käytännössä kuolemattomia ja heillä on käytössään hienostuneita korkeateknologisia laitteita. 
Universumin vanhimmat esiintyivät ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Avengers"-lehden numerossa 28 (1966). 
Historia.
Jokaisella Universumin vanhimmalla on jokin henkilökohtainen kiinnostuksen kohde, johon nämä keskittyvät fanaattisesti. Olennot tekevät näin luultavasti siksi, että kuolemattomuus takaa runsaasti vapaa-aikaa, jonka kuluttaminen tekemättä mitään olisi pitkästyttävää (Keräilijän vaimo antoi itsensä kuolla vapaaehtoisesti, koska ei enää kestänyt kuolemattomuuttaan). On kuitenkin huomionarvoista, etteivät Universumin vanhimmat ole kosmisia olentoja vaikka joillakin heistä onkin kyky manipuloida kosmista energiaa, ja valtavasti tietoutta. Maapallolla vaikuttavat supersankarit ovat usein kohdanneet Vanhimpia, joskus liittolaisina, joskus vastustajina. 
Koska Universumin vanhimpia yhdistää side Marvel-universumin historian syntyhetkiin, he ovat tottuneet näkemään toinen toisensa sisaruksinaan. Yleensä Vanhimmat työskentelevät itsenäisesti, mutta ovat joskus liittoutuneet jonkin suuremman yhteisen päämäärän vuoksi. Ei ole tiedossa, kuinka monta Universumin vanhinta on enää jäljellä (kts. alapuolinen listaus). Eonin mukaan Vanhimpia on jäljellä universumissa noin tuhat kappaletta. 
Universumin tunnetuista vanhimmista useat omasivat yhden Ikuisuuskivistä, mutta kellään ei ollut tietoutta sen todellisesta voimasta. Nämä kivet varastettiin titaani Thanoksen toimesta. 
Erään kerran Suurmestari haastoi Kuoleman kanssaan peliin, jossa useita supersankareita käytettiin pelinappulana strategiapelissä. Suurmestarin tarkoitus oli herättää Korvacin surmaama Keräilijä, mutta Suurmestarin oli kuoltava näin tapahtuakseen. Suurmestari kuitenkin manipuloi Kuoleman valtakunnassa itsensä johtavaan asemaan, kunnes Kostajat pysäyttivät tämän. Raivostunut Kuolema suuttui Universumin vanhimmille ja kielsi näitä koskaan astumasta valtakuntaansa. Toisin sanoen Kuolema teki heistä kuolemattomia – päämäärä, johon ovela Suurmestari oli alusta alkaen tähdännytkin. 
Myöhemmin joitain Vanhimpia muodosti liiton tuhotakseen koko universumin. Vanhimmat saivat selville, että tappamalla Galactus, Ikuisuus ja Kuolema universumi menisi epätasapainoon ja tuhoutuisi. Koska Vanhimmat olivat kuolemattomia, he uskoivat selviävänsä tuhosta ja heräämällä uudesta universumista jumalvoimaisina olentoina. Hopeasurffari liittolaisineen kuitenkin esti Vanhimpien suunnitelmat.
Jukka Eskola

Jukka Harri Tapio Eskola (s. 1978) on suomalainen muusikko. Hänen instrumenttinsa ovat trumpetti ja flyygelitorvi. Eskolalla on omat yhtyeensä Jukka Eskola Quintet, Jukka Eskola Orquesta Bossa sekä Jukka Eskola Soul Trio, ja hän on soittanut myös muun muassa Nuspirit Helsingissä, The Five Corners Quintetissa, Teppo Mäkysen Teddy Rok Sevenissä, Jimi Tenor Groupissa, Jo Stancessa, Ricky-Tick Big Bandissä sekä lukuisissa muissa kokoonpanoissa.
Eskola syntyi Espoossa, mutta hänen perheensä muutti Kuopioon hänen ollessaan yksivuotias. Eskola aloitti soittamisen yhdeksänvuotiaana. Eskola opiskeli ensin Kuopion konservatoriossa ja siirtyi Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatorioon vuonna 1998. Vuonna 2001 hän aloitti opiskelut Sibelius-Akatemiassa musiikin maisteriksi. Musiikilliseksi esikuvakseen Eskola mainitsee etenkin trumpetistit Clifford Brownin, Kenny Dorhamin ja Freddie Hubbardin.
Eskolan ensimmäinen oma levytys oli vuonna 2001 julkaistu single "The Waves", jonka hän teki voitettuaan Nokia Young Talent -stipendin. Hänen ensimmäinen soololevynsä "Jukka Eskola" ilmestyi vuonna 2005. Levy julkaistiin myös Japanissa, jossa sitä myytiin yli 5 000 kappaletta. Albumilla soittivat Eskolan lisäksi saksofonisti Timo Lassy, pianisti Jukkis Uotila, basisti Antti Lötjönen sekä rumpali Teppo Mäkynen, joka myös tuotti albumin. Eskolan toinen albumi "Hub Up" julkaistiin pelkästään Japanissa. Kolmannen soololevyn, "Walkover"in" "julkaisija oli helsinkiläinen Ricky-Tick Records. Tällä levyllä miehitys on sama kuin ensimmäisellä levyllä. Eskolan neljännen soololevyn "Jukka Eskola Orquesta Bossa" julkaisi maailmanlaajuisesti italialainen Schema Records. Jukka Eskola Soul Trion levyt julkaisi suomalainen Timmion Records. Eskolan yhtyeet Jukka Eskola Quintet, Jukka Eskola Orquesta Bossa sekä Jukka Eskola Soul Trio ovat keikkailleet Suomessa ja ulkomailla. 
Eskola on soittanut vierailijana sadoilla suomalaisilla levyjulkaisulla ja ollut mukana sessiomuusikkona useissa television viihdeohjelmissa. 
Eskolalle myönnettiin vuoden 2006 Sony Jazzpalkinto, ja vuonna 2007 hänet palkittiin Pori Jazzin vuoden taiteilijana. Vuonna 2022 hänelle myönnettiin Suomen Jazzliiton arvostettu Yrjö-palkinto. 
Eskola on myös tehnyt sävellyksiä ja sovituksia oman soolotuotantonsa lisäksi useisiin television viihdeohjelmiin sekä artisteille kuten Elastinen ja Juha Tapio.
Sagwa

Sagwa () on Cinégroupin ja Sesame Workshopin tuottama yhdysvaltalais-kanadalais-kiinalainen animaatiosarja, joka perustuu yhdysvaltalaisen kirjailijan Amy Tanin kirjoihin. 
Sarja sijoittuu Kiinan keisarilliseen aikakauteen. Pääosassa on kiinalaisen maakunnan piirituomarin luona asuva perhe, jolla on vaimo nimeltä Tai-Tai ja kolme tytärtä. Perheeseen kuuluu myös kolme siamilaiskissaa; tyttökissa Sagwa, vanhempi poikakissa Dongwa ja nuorempi tyttökissa Sheegwa. 
Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla vuosina 2005 ja kesällä 2008. 
Suomenkieliset näyttelijät.
Suomenkielisen jälkiäänityksen suomensi ja ohjasi Maija Rantanen.
Emil Hurja

Emil Edward Hurja (22. tammikuuta 1892 Crystal Falls, Michigan, Yhdysvallat – 30. toukokuuta 1953 Washington D.C., Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen poliittinen vaikuttaja, toimittaja ja kirjailija. Hurja oli uranuurtaja mielipidetiedustelujen käyttämisessä poliittisena välineenä ja Franklin D. Rooseveltin presidenttikauden aikana tehtyjen sosiaalisten ja taloudellisten uudistusten tärkeä taustavaikuttaja. 
Hurja oli suomalaisten siirtolaisten poika, isä Matt Hurja (alun perin "Matti Pitkäkangas") oli töissä kaivoksessa. Hän aloitti kirjapaino-oppilaana vuonna 1909, työskenteli postissa ja sekalaisissa töissä samalla kun opiskeli. Hänestä tuli Charles A. Sulzerin sihteeri vuonna 1917. Hurja suoritti B.A.-tutkinnon Washingtonin yliopistossa vuonna 1917. 
Hän palveli vänrikkinä, myöhemmin kapteenina Yhdysvaltain ilmavoimissa ensimmäisessä maailmansodassa vuosina 1917–1919. Hän avioitui Gudrun Andersin kanssa 22. kesäkuuta 1919. Hurja työskenteli toimittajana sanomalehtialalla "Daily American" -lehdessä Teksasissa vuosina 1919–1926. Hän työskenteli finanssi- ja kaivosasiantuntijana New Yorkissa vuosina 1927–1931. Hurja julkaisi teoksen "History of Presidential Inauguration" (1932)
Hurjan kuva oli "Time"-lehden kannessa maaliskuussa 1936. Hän toimi demokraattisessa puolueessa 1932–1937 ja vuonna 1933 hänestä tuli puoluejohtaja James Farleyn avustaja. Hänen kirjansa "Westward Ho, Fare Paid" ilmestyi 1937. Vuosina 1937–1939 hän toimi talousanalyytikkona ja vuosina 1939–1945 "Pathfinder"-lehden kustantajana ja päätoimittajana. 
Rooseveltin pyrkimys hallinnon keskittämiseen oli pettymys Hurjalle. Sen vuoksi Hurja siirtyi republikaaniseen puolueeseen ja asettui vuonna 1946 ehdokkaaksi edustajainhuonevaaleissa Michiganista .Häntä ei kuitenkaan valittu. Emil Hurja on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaan osastolle 8.
Kutana

Kutana () on nasleg eli maalaiskunta ja sen keskyskylä Suntarin ulusin eli Suntarin piirin pohjoisosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Keskuskylä sijaitsee Viljuin varrella 75 kilometriä pohjoiseen piirikeskuksesta Suntarista. Kyläalueeseen kuuluu myös Tumulin kylä, joka sijaitsee kehdeksan kilometriä keskuskylästä itään. 
Kutanassa on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveysasema ja kauppa. Vuonna 2001 Kutanan kylässä oli 913 asukasta. Kutanan kylä on perustettu vuonna 1873. 
Kutanassa harjoitetaan nautakarja- ja hevostaloutta.
Vishantin Kirja

Vishantin Kirja on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen loitsukirja. Esine esiintyi ensimmäisen kerran "Strange Tales"-lehden numerossa 116 (tammikuu 1964) ja sen loivat Stan Lee ja Steve Ditko. Se on Marvel-universumin mahtavin valkoisen magian tietolähde ja itsessään tuhoutumaton. Kirjaan on sidottu monia mahtavia suojelevia loitsuja. Vishantin Kirjan vastakappale on kirja nimeltä Darkhold ja se sisältää pelkästään pahaa taikuutta. 
Vaikka Vishantin Kirja onkin hyväntahtoisen magian lähde, sen sisältämiä loitsuja voidaan käyttää myös pahaan, mikäli niiden langettaja on esimerkiksi kokematon magiansa käytössä. Tämä todistettiin nuoren mutta kokemattoman Tohtori Oudon yrittäessä herättää Kirjan avulla kuollutta veljeään Victor Strangea henkiin, mutta loitsu herättikin Victorin vuosia myöhemmin eloon Paroni Bloodina. 
Loitsujen ja mystisen tietouden lisäksi Vishantin Kirja sisältää tietoutta myös nykyisistä tapahtumista. Ei ole tiedossa, miten tuhansia vuosia vanha kirja kykenee antamaan informaatiota myös Marvel-universumin tämänhetkisistä asioista. 
Historia.
Vishantin Kirjan ovat sarjakuvien mukaan kirjoittaneet tuntemattomat tekijät (kenties itse Vishanti) tuhansia vuosia sitten. Kirjan ensimmäinen tunnettu omistaja oli atlantislainen velho Varnae noin 18500 eaa.. Varnaen kuoleman jälkeen hänestä syntyi ensimmäinen vampyyri Marvel-universumiin Darkholdin Kirjasta luetun loitsun vuoksi. 
Vishantin Kirjan seuraava omistaja oli babylonialainen jumala Marduk. Marduk asetti aarnikotkan vartioimaan Vishantin Kirjaa. Myöhemmin velho nimeltään Muinainen matkusti ajassa taaksepäin ja voitti loitsuillaan aarnikotkan. Ottaen Kirjan haltuunsa Muinainen palasi nykyaikaan. 
Muinainen säilyi Vishantin Kirjan omistajana, kunnes ymmärsi oppilaansa Tohtori Oudon olevan sovelias Kirjan säilytykseen. Tohtori Outo säilyttää kirjaa asunnossaan New Yorkissa Greenwich Villagessa. Hän menetti Kirjan tuhotessaan avaruudesta kotoisin olevan velhon, mutta tällä kertaa itse Agamotto pelasti kirjan siirtämällä sen omaan ulottuvuuteensa.
Kjukei

Kjukei (, ) on nasleg eli maalaiskunta ja sen keskyskylä Suntarin ulusin pohjoisosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Keskuskylä sijaitsee 85 kilometriä pohjoiseen ulusin eli piirin hallinnollisesta keskuksesta Suntarista. 
Kjukeissa on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveysasema ja kauppa. Kjukein kylä on perustettu vuonna 1922. 
Kjukeissa harjoitetaan nautakarja- ja hevostaloutta.
Pirkko Jaakola

Pirkko Marjatta Jaakola (s. 21. elokuuta 1940 Loimaa) on suomalainen Loimaalla asuva kirjailija. Hän on kirjoittanut useita radiokuunnelmia, näytelmiä, lasten tv-elokuva -käsikirjoituksia sekä sanoittanut useita lauluja ja toiminut vakituisena pakinoitsijana muun muassa "Anna"-lehdessä vuosina 1980–1984. Hänen veljensä oli kuvanveistäjä Alpo Jaakola ja hänen poikansa on näyttelijä Antti Jaakola. Jaakola on Suomen Näytelmäkirjailijaliiton sekä Lounais-Suomen kirjailijaliiton jäsen.
Jaakolalle myönnettyjä palkintoja ovat muun muassa "Prix Bohemia" (1979) kuunnelmasta "Eksyssuon lapset" sekä "Prix Danube" (1983) tv-elokuvasta "Kummalliset". Lisäksi Jaakolalle myönnettiin Varsinais-Suomen liiton "Aurora-mitali" vuonna 1983.
Viitatorni

Viitatorni on Jyväskylän Viitaniemessä sijaitseva arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema tornitalo. Viitatorni rakennettiin vuosina 1957–1962 ja se oli Jyväskylän korkein rakennus kunnes toimistorakennus Innova valmistui vuonna 2002. Viitatorni on 39 metriä korkea ja siinä on 13 kerrosta, joista alimmassa sijaitsee liikehuoneistoja ja talonmiehen asunto. Talon 73 huoneistoa suunniteltiin alun perin perheettömille, eikä niissä ole asuntokohtaisia parvekkeita. Yhteensä rakennuksessa on 4 223 kerrosneliömetriä.
Taloa on kutsuttu ulkomuotonsa ja ympäristöstä erottumisensa vuoksi (Aallon) Torahampaaksi. Viitatornista avautuu näkymä Tuomiojärvelle ja järven puoleisella julkisivulla tien toisella puolella sijaitsee Jyväskylän ystävyyskaupungin mukaan nimetty Jaroslavlin aukio, alkuperäiseltä nimeltään Torniaukio ja nykyiseltä nimeltään Viitaniemenaukio.
Viitatornin osoite on Viitaniementie 16, 40720 Jyväskylä.
Ruotsin öljyriippumattomuustavoite

Ruotsin öljyriippumattomuustavoite on Ruotsin hallituksen vuonna 2005 asettama tavoite, jonka mukaan Ruotsi pyrkii ensimmäiseksi maaksi, joka lopettaa riippuvuuden öljystä ja fossiilisista polttoaineista vuonna 2020.
Riippuvuuden poiston määritelmä on, että vuoteen 2020 mennessä:
Öljy korvataan uusiutuvalla energialla ja lisäämällä energiatehokkuutta. Energialähteinä lisätään biopolttoaineita, aurinkokennoja, polttokennoja, tuulipuistoja, aaltoenergiaa, kaukolämpöä ja lämpöpumppuja. Hallitus tukee päämäärään liittyvää tutkimusta.
Pyhän Johanneksen kirkko (Malmö)

Pyhän Johanneksen kirkko () on kirkkorakennus Ruotsin kolmanneksi suurimmassa kaupungissa Malmössä. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1903 ja saatiin päätökseen 1907. Sen suunnittelusta vastasi ruotsalainen arkkitehti Axel Anderberg. Kirkko edustaa arkkitehtonisesti jugend-tyyliä. Rakennus kohoaa korkeimmillaan 26 metriin.
Sharp

Sharp Corporation () on japanilainen elektroniikkayritys. Sharpin toimitusjohtaja on Takashi Okuda. Tuotteisiin sisältyy matkapuhelimet, aurinkokennot, nestekidenäytöt, televisiot, projektorit, valokopiokoneet, mikroaaltouunit, CCD-kennot ja Flash-muistit. Sharp valmistaa myös ilmastointilaitteita sekä Euroopassa IVT-merkillä myytävät ilmalämpöpumput. Liikevaihdosta 49 % oli kotimaahan ja 51 % ulkomaille (2006).
Helmikuussa 2016 Foxconn ilmoitti ostavansa enemmistön Sharpista 3,9 miljardilla eurolla.
Historia.
Yhtiö perustettiin vuonna 1912 ja sen alkuperäinen tuote oli Ever-Sharp-kynä, josta yhtiön nimi on johdettu. Vuoden 1923 Suuren Kantōn maanjäristyksen jälkeen yritys muutti Osakaan ja alkoi valmistamaan radioita.
1960-luvulla yhtiö otti edistysaskeleita laskinten kehityksessä ja sai 1. joulukuuta 2005 IEEE:n tunnustuksen sen pioneerityöstä elektronisiin laskimiin. Sharp QT-8D oli ensimmäinen MOS LSI -mikropiirejä käyttävä laskin ja ensimmäinen VFD-näyttöä käyttävä. Sharp kehitti muun muassa laskimissa käytettävien LCD-näyttöjen tekniikkaa.
Marraskuussa 2000 yhtiö loi ensimmäisen kameralla varustetun matkapuhelimen, J-SH04:n.
Sharp on ollut myös yksi tärkeimmistä LCD-televisiotekniikan kehittäjistä. Se kuitenkin päätti luopua kannattamattomasta televisiovalmistuksestaan ja myi vuonna 2015 Pohjois-Amerikan tv-tehtaansa ja tavaramerkkinsä käyttöoikeuden kiinalaiselle Hisenselle. Sharp tuli kuitenkin toisiin ajatuksiin ja sai vuonna 2019 puretuksi sopimuksen oikeudessa. Euroopassa Sharp myi tv-merkkinsä käyttöoikeuden slovakialaiselle Universal Media Corporationille, joka ei onnistunut merkin ylläpidossa. Sharp-televisioita valmistettiin siis 2010-luvun lopulla vain Japanin, Kiinan ja Singaporen markkinoille. 2020-luvulle tultaessa Sharp ottaa uudelleen haltuunsa Pohjois-Amerikan markkinat ja panostaa Euroopan markkinoihin Universal Median kanssa perustamansa yhteisyrityksen kautta.
Aurinkokennot.
Vuonna 2006 Sharpin aurinkokennojen tuotanto nousi 500 megawatista 600 megawattiin ja Euroopan tuotanto 50 megawatista 110 megawattiin. Lokakuussa 2006 aurinkokennojen tuotantokapasiteetti nostettiin 600 MW:iin. Tammikuussa 2007 yritys ilmoitti uudesta 110 MW:n tuotannosta Japanissa, joka aloittaa maaliskuussa: yhteensä 710 MW. Euroopan kapasiteetti kasvoi helmikuussa 2007 110 MW:sta 220 MW:iin. 
Sharpin markkinaosuus oli 27 % (314 MW) vuonna 2004. Yritys ennusti tuotannokseen 1 100 MW 2006/2007. Kaikkien yritysten globaalisti ilmoittamat kasvuennusteet 2006/2007 olivat kolminkertaiset vuoden 2004 piituotantoon verrattuna. Sharp aloitti ohutfilmikennojen tuotannon syyskuussa 2005.
Sharp rakensi uuden aurinkokennotehtaan Sakaihin (Osakan prefektuuri). Tehdas valmistaa ohutfilmikennoja. Se valmistui vuonna 2009, ja sen tuotantokapasiteetti on 1 000 MW / vuosi. Aurinkokennojen tuotanto koko maailmassa oli 3,8 GW vuonna 2007.
Tietotekniikka.
Sharp on valmistanut useita tietoteknisiä laitteita.
Sirpa Puhakka

Sirpa Liisa Puhakka (s. 9. kesäkuuta 1956 Eno) on suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja poliitikko. Hän on työskennellyt muun muassa "Ydin-lehden" ja "Kansan Uutisten" päätoimittajana. Puhakka toimi myös Vasemmistoliiton puoluesihteerinä 2007–2013 ja on entinen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. 
Elämä.
Puhakka on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Vuosina 1976–1995 hän työskenteli ilmoitusmarkkinoinnissa, toimittajana ja toimitussihteerinä "Turun Päivälehdessä", "Kansan Uutisissa", "Pohjois-Karjalassa", "Itä-Savossa" ja "Ydin-lehdessä". Puhakka oli myös "Ydin-lehden" päätoimittaja 2004–2007. Vuoden 2015 alusta vuoteen 2021 hän toimi "Kansan Uutisten" päätoimittajana. Puhakka on ollut Yleisen Lehtimiesliiton (2006–2008), Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton (1993–1995) ja Tutkivat journalistit -yhdistyksen (1994–1995) puheenjohtaja.
Vuonna 1995 Puhakka palkattiin Vasemmistoliiton eduskuntaryhmän tiedottajaksi ja 2001 hänet valittiin samaan tehtävään itse puolueessa. Vuonna 2003 Puhakka siirtyi viestintäpäälliköksi Solaris-lomat-yhdistykseen. Puhakka valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon ensimmäisen kerran vuonna 2001. Hän on ollut muun muassa ryhmänsä puheenjohtaja sekä sosiaali- ja terveyslautakuntien jäsen. Puhakka valittiin puoluesihteeriksi vuoden 2007 puoluekokouksessa, jossa hän voitti edeltäjänsä Aulis Ruuthin äänin 348–83. Puoluesihteerinä Puhakka vaatii Suomea liittymään rypäleammukset kieltävään kansainväliseen sopimukseen. Hän arvioi myös valtion tuottavuusohjelman aikansa eläneeksi vuonna 2010.
Puhakka on ollut monesti ehdolla eduskuntavaaleissa. Hän sai 400 ääntä vuonna 1995, 765 ääntä 1999 ja 1 895 ääntä 2003. Hän jäi ensimmäiselle varasijalle 3 866 äänellä vuonna 2007 ja 3 121 äänellä 2011. Europarlamenttivaaleissa 2009 Puhakka sai 4 205 ääntä.
Kyocera

Kyocera Corporation on japanilainen yritys Kiotossa. Yritys on perustettu vuonna 1959 nimellä Kyoto Ceramic.
Yritys on julkinen. Se on listattu New Yorkin pörssiin. Vuonna 2007 sen liikevaihto oli 12,82 miljardia USA:n dollaria. Työntekijöitä on 61 468. Tuotteisiin kuuluu matkapuhelimet, digitaaliset kuvatuotteet, lasertulostimet ja aurinkokennot, joiden tuotanto nousee 180 MW:sta (2007) 500 MW:iin (2010).
Matkapuhelimet.
Sanyo myi tappiollisen matkapuhelinyksikkönsä Kyoceralle 260 miljoonalla eurolla 1/2008. Kaupan jälkeen suurimmat matkapuhelimien tekijät ovat Nokia, Samsung, Motorola, Sony Ericsson, LG ja Kyocera (2008).
Suntech Power

Suntech Power on kiinalainen energiayritys, joka valmistaa aurinkokennoja (PV cells ja modules). Suntech Power on kiinalais-australialainen yhteisyritys, joka listattiin New Yorkin pörssiin (NYSE: STP) joulukuussa 2005. Yrityksen mukaan sen liikevaihto on $0,6 milj. (2006) ja $0,23 milj. (2005). Yrityksellä on sopimus toimittaa aurinkokennoja Pekingin Olympia Stadioniin. Yritys oli ilmoittanut laajentavansa tuotantoaan 1500 MW:lla 2008–10 mennessä, samoin kuin kiinalaiset Nanjing CEEG PV Tech ja Yingli Solar.
Toimitusjohtaja on Dr. Zhengrong Shi (s. 1963). Hän on Forbesin mukaan rikkain kiinalainen 2006, ja omistaa $2,2 miljardia US 3/2006. Hänellä on Australian kansalaisuus. Dr. Shi Zhengrong suoritti tohtorin tutkinnon Australiassa ja palasi sen jälkeen Kiinaan 2001 ja perusti Suntech Powerin.
Osti japanilaisen PV-yrityksen MSK elokuussa 2006. MSK valmistaa PV-kennoja rakennuksiin ja rakennusmateriaaleihin.
Yritys aloittaa ohutfilmikennojen valmistuksen Shanghain tiedepuistossa kapasiteetilla 50 MW 2008–2009. Kennoissa yhdistetään amorfinen ja mikrokiteinen pii ohuena kerroksena lasi-kantajaan. Kidepiikennoihin verrattuna piin tarve on 2 %.
Vaaleanpunaisen pantterin paluu

Vaaleanpunaisen pantterin paluu on Blake Edwardsin ohjaama, järjestyksessään kolmas Vaaleanpunainen pantteri -elokuva vuodelta 1975. Sen pääosissa nähdään komisario Jacques Clouseauna Peter Sellers ensi kertaa sitten vuoden 1964 "Laukaus pimeässä" -elokuvan. Christopher Plummer korvasi herrasmiesvaras Sir "Aave" Lyttonin roolissa David Nivenin, joka oli ollut "Aaveena" elokuvasarjan ensimmäisessä elokuvassa "Vaaleanpunainen pantteri". Muita keskeisiä näyttelijöitä ovat Lyttonin naisystävää esittävä Catherine Schell, Clouseauta vihaavaa ylikomisariota esittävä Herbert Lom ja Clouseaun miespalvelijan roolissa Burt Kwouk. 
Juoni.
Elokuvan alussa arvokas timantti nimeltä Vaaleanpunainen pantteri varastetaan lugashlaisesta museosta ja kömpelö komisario Clouseau (Peter Sellers) lähetetään Ranskasta tutkimaan tapausta. Clouseaun epäilyt kohdistuvat jälleen kerran Sir Charles Lyttoniin (Christopher Plummer), joka tunnetaan ovelana varkaana. Clouseau haluaa päästä selville Lyttonin ja tämän vaimon (Catherine Schell) tekemisistä naamioitumalla muun muassa allashuoltajaksi ja puhelinkorjaajaksi. 
Clouseaun esimies, ylikomisario Charles Dreyfusilla (Herbert Lom) tulee Clouseaun suhteen mitta täyteen ja hän yrittää kerta toisensa jälkeen salamurhata tämän. Elokuvassa ovat mukana totutusti myös Clouseaun kiinalainen palvelija (Burt Kwouk), Dreyfusin avustaja ja ylikonstaapeli Francois Chevalier André Maranne.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo elokuvaa ilahduttavan hyväksi comebackiksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Microsoft PixelSense

Microsoft PixelSense (ent. Surface) on Microsoftin tuote, eräänlainen kosketusnäyttöpöytä, jonka käyttöön ei tarvita hiirtä tai näppäimistöä, vaan laite reagoi kosketukseen ja esineisiin. Laite tukee Windows Vista -käyttöjärjestelmää ja sen näytön koko on 30 tuumaa. Surface tuli julkiseen käyttöön ensimmäisen kerran 17. huhtikuuta 2008 muutamiin AT&amp;T-yrityksen liikkeisiin.
Pöytien hinta on reilut 10 000 euroa.
Evitskog

Evitskog on kylä Kirkkonummen luoteisosassa, lähellä Siuntiota. Vuonna 2011 kylässä oli 705 asukasta. Asukkaista vajaa puolet on ruotsinkielisiä. 
Kylä sijaitsee noin 30 km Helsingistä ja 11 km Kirkkonummen keskustasta. Lähimpään kauppaan Lapinkylässä on noin 6 kilometriä. Kauppa oli suljettu vuonna 2018, mutta on taas auki seitsemänä päivävä viikossa. Evitskogilaiset oppilaat käyvät joko suomenkielistä koulua Veikkolassa tai ruotsinkielistä Sjökullassa.
Nimi Evitskog on muodostettu miehennimestä "Ö(dh)vidher" ja ruotsinkielisestä metsää tarkoittavasta "skog"-sanasta. Sama miehennimi esiintyy myös kylännimessä Övitsby Siuntiossa. Evitskogille ehdotettiin 2010-luvun taitteessa suomenkielistä nimeä Hievala, mutta hankkeesta on luovuttu.
Toimintaa.
Kylässä toimii Kirkkonummen vanhin vapaaehtoinen palokunta, Evitskog FBK, joka on perustettu 1931. Palokunnantalo on myös näyttävä maamerkki. Nuorisoseurantalo Övidsborg on 1930-luvulta, se on Kirkkonummen suurin seuraintalo. Nuorisoseurassa on 260 jäsentä. Marttakerho on perustettu 1908.
Evitskogissa sijaitsee myös Storträsketin uimaranta, jossa Kirkkonummen kunta järjestää kesäisin uimakouluja.
Evitskog valittiin vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 1992.
Syksyllä 2015 Evitskogiin avattiin tilapäinen vastaanottokeskus, johon majoitettiin 260 turvapaikanhakijaa. Vastaanottokeskus perustettiin KN-keskuksen tiloihin, joka oli aiemmin majoittanut lähinnä virolaisia komennusmiehiä. Rakennus on alkujaan rakennettu 1970-luvulla Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto TVK:n koulutuskeskukseksi.
Populaarikulttuurissa.
Arttu Wiskari laulaa kappaleellaan "Mökkitie": ”– – Kesä loppui, ja mulle kerrottiin / ei tule enää reissuja Evitskogiin – –”. Wiskari on kuitenkin kertonut, ettei hänellä eikä hänen perheellään ole ollut mökkiä Evitskogissa.
Viktor Hurmio &amp; Fetknopparna -yhtyeen samannimisellä albumilla (Evitskog Records, 1983) on laulu nimeltä ”Evitskog”. Laulusolisti, oikealta nimeltään Roland Rantschukoff, on kotoisin Evitskogista. Viktor Hurmio &amp; Fetknopparna oli 1980-luvun alkupuolella suosittu suomenruotsalaisen nuorison keskuudessa.
Evitskogista ovat kotoisin myös näyttelijä Svante Martin ja vuoden 2011 euroviisufinalisti Paradise Oskar eli laulaja-lauluntekijä Axel Ehnström.
Sveitsin Grand Prix 1982

Sveitsin Grand Prix 1982 oli kauden kolmanneksi viimeinen kilpailu. Se järjestettiin 29. elokuuta Dijonin radalla Ranskassa, koska Sveitsissä oli kielletty autokilpailut Le Mansin 24 tunnin ajoissa sattuneen suuronnettomuuden takia. Kilpailun voitti suomalainen Keke Rosberg Williams-Fordilla. Voitto oli suomalaisten historian ensimmäinen voitto F1:n MM-sarjassa. Rosberg nousi voittonsa myötä MM-sarjan johtoon ohi Didier Pironin.
Aika-ajot.
Renaultit olivat jälleen kerran ylitse muiden aika-ajoissa. Alain Prost ja René Arnoux nappasivat sijat 1. ja 2. Muut kuljettajat 10 nopeimman joukossa olivat Riccardo Patrese (Brabham-BMW), Niki Lauda (McLaren-Ford), Andrea de Cesaris (Alfa Romeo), Nelson Piquet (Brabham-BMW), Derek Daly (Williams-Ford), Rosberg, Bruno Giacomelli (Alfa Romeo) ja ainoata Ferraria ajanut Patrick Tambay. Ferrarilta puuttui edelleen toinen kuljettaja Saksan GP:n harjoituksissa tapahtuneen Pironin onnettomuuden jälkeen. Tambayn niska oli huonossa kunnossa, joten hän jätti kilpailun väliin.
Kilpailu.
Kaikki odottivat onnistuisiko viimeinkin Brabhamin varikkostrategia kilpailuun, mutta Renaultit karkasivat heti muilta, kärjessä Prost. Patrese, Lauda ja Piquet seurasivat perässä. Piquet ohitti pian kaksi edellään ollutta kuljettajaa ja nousi kolmanneksi, Rosberg seurasi perässä. Kierroksella 11. Piquet ohitti Arnoux'n ja nousi toiseksi, Prost jatkoi kilpailun johdossa. Piquet'n piti tulla kierroksella 40. tankkaukseen, jolloin hän putosi viidenneksi. Rosberg nousi toiseksi kun edellään ajaneella Arnoux'lla oli autossaan polttoaineensyöttöongelmia. Rosberg sai lopulta Prostin kiinni ja ohitti tämän. 
Ranskalaiset järjestäjät olisivat kuitenkin halunneet ranskalaisen Prostin voittavan kilpailun ranskalaisella Renault'lla, minkä takia he olivat aikeissa lopettaa kilpailun pari kierrosta normaalia aiemmin, kun he näkivät, että Rosberg siirtyisi johtoon. Nämä aikeet saatiin kuitenkin estettyä, kun Williamsin työntekijä havaitsi heidän aikeensa ja huomautti virheestä, mutta tästä huolimatta kilpailua jatkettiin yhden ylimääräisen kierroksen verran. Palkintokorokkeelle Rosbergia seurasivat Prost ja Lauda. Muut pistesijat veivät Piquet, Patrese ja Elio de Angelis (Lotus).
Martha Reeves

Martha Rose Reeves (s. 18. heinäkuuta 1941 Eufaula, Alabama, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen r&amp;b- ja soul-laulaja. Hän oli aiemmin Martha &amp; the Vandellas -yhtyeen keulahahmo ja nyttemmin sooloartisti.
Reeves oli vanhempiensa yhdestätoista lapsesta vanhin. Perhe muutti heti hänen synnyttyään Detroitiin Michiganiin. 
Martha &amp; the Vandellas oli aikansa keskeisiä hittitehtaita. Tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat "(Love Is Like A) Heat Wave", "Live Wire", "Wild One", "Dancing in the Street", "Nowhere to Run", "I'm Ready for Love", "Jimmy Mack" ja "Honey Chile". Yhtye kuitenkin hajosi 1970-luvun alkuvuosina, ja Reeves aloitti soolouran.
Reevesin ensimmäinen oma albumi "Martha Reeves" julkaistiin MCA Records -levymerkillä vuonna 1974. Levy oli siihen aikaan hyvin kallis; sen tekeminen maksoi 250 000 dollaria. Reeves on julkaissut kaikkiaan viisi sooloalbumia, joista tuoreimman 24 vuoden tauon jälkeen 2004. Hän julkaisi omaelämäkertansa vuonna 1995. 
Martha &amp; the Vandellas on kelpuutettu Rock and Roll Hall of Fameen ja Vocal Group Hall of Fameen. Reeves valittiin vuonna 2005 Detroitin kaupunginvaltuustoon.
Reeves esiintyi Suomessa Flow-festivaalilla elokuussa 2008.
Käsivarren erämaa

Käsivarren erämaa-alue perustettiin vuoden 1991 erämaalailla samoin kuin 11 muutakin Lapin erämaa-aluetta. Käsivarren erämaa sijaitsee Enontekiön alueella Käsivarren pohjoisosassa. Pinta-alaltaan se on 2 206 km². Käsivarren erämaa-alue on poronhoitoaluetta.
Käsivarren erämaa-alueella sijaitsevat Saanaa lukuun ottamatta kaikki Suomen yli tuhat metriä korkeat tunturit. Alueella ei ole teitä. Siellä on yksi ympärivuotinen asutus, Raittijärven kylä.
Retkeilijöille alueella on merkitty yhteispohjoismainen Kalottireitti. Alueella on runsaasti autiotupia.
Erämaa-alueella sijaitsee Suomen korkein kohta, 1 324 metriä merenpintaa ylemmäksi yltävä Halti-tunturi. Tunturi nousee Norjan puolella vieläkin korkeammalle, 1 365 metriin.
Käsivarren erämaan autiotuvat.
Käsivarren erämaan alueella tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat seuraavat Metsähallituksen huoltamat autiotuvat:
Craig Venter

John Craig Venter (s. 14. helmikuuta 1946, Salt Lake City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen biologi, geneetikko ja liikemies.
Ura.
Värväydyttyään Yhdysvaltain laivastoon ja suoritettuaan asevelvollisuutensa Vietnamin sodassa, Venter aloitti akateemisen uransa Kalifornian College of San Mateossa. Palattuaan sodasta Venter valmistui biokemian kandidaatiksi 1972. Vuonna 1975 hän valmistui fysio- ja farmakologian tohtoriksi San Diegon University of Californiassa. Työskenneltyään professorina Buffalon State University of New Yorkissa, hän siirtyi vuonna 1984 "National Institutes of Healthiin". 1990-luvulla hänestä tuli maailmankuulu, kun hän kiihdytti ihmisen geenikartoituksen uuteen vaiheeseen.
Saavutuksia.
Venterin ensimmäinen yhtiö oli Celera Genomics. Vuonna 1992 hän perusti The Institute for Genomic Research (TIGR) -yhtiön, jonka hallituksen puheenjohtajana hän myös toimii. Lisäksi hän on myös J. Craig Venter Instituutin puheenjohtaja.
Kesäkuussa 2005 Venter perusti Synthetic Genomics -yhtiön, jonka päämääränä on rakentaa eliö, jossa on mahdollisimman vähän geenejä. Venterin ryhmä onkin lähellä tavoitetta, Synthetic Genomics on siirtänyt "Mycoplasma genitalium" -bakteerista pois 101 geeniä sen 482 geenistä. Bakteeri on silti pysynyt elossa ja kopioitunut.
Vuonna 2007 Venter pääsi Time-lehden "Maailman vaikutusvaltaisimmat ihmiset" -listalle.
Chuck Schumer

Charles Ellis "Chuck" Schumer (s. 23. marraskuuta 1950 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja lakimies. Hän toimi Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajana vuosina 2021–2025. Hän on 3. tammikuuta 1999 lähtien toiminut senaatissa New Yorkin edustajana. Aiemmin hän toimi kongressiedustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1981–1999. Schumer toimi senaatin vähemmistöjohtajana 2017–2021. Häntä pidetään keskusta-vasemmistolaisena poliitikkona. 
Elämä ja ura.
Schumer valmistui Brooklynin James Madison High Schoolista vuonna 1967. Samassa koulussa opiskelivat myös muun muassa tuleva Vermontin senaattori Bernie Sanders ja myöhemmin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina toiminut Ruth Bader Ginsburg. Schumer opiskeli oikeustieteitä Harvardin yliopistossa ja valmistui oikeustieteiden tohtoriksi vuonna 1974. Schumer toimi New Yorkin osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1975–1980. 
Vuonna 1980 Schumer valittiin edustamaan New Yorkin 16. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Vuonna 1982 Schumer valittiin edustamaan New Yorkin 10. vaalipiiriä, jonka edustajana hän toimi vuosina 1983–1993. Vuonna 1992 Schumer valittiin edustamaan New Yorkin 9. vaalipiiriä, jota hän edusti vuosina 1993–1999. Schumer valittiin senaattiin vuonna 1998, ja hän on edustanut New Yorkia vuodesta 1999 asti. 
Schumerista tuli Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtaja 20. tammikuuta 2021, kun varapresidentti Kamala Harris astui virkaansa. Schumerista tuli ensimmäinen demokraattipuolueen senaatin enemmistöjohtaja sitten Harry Reidin, joka toimi tehtävässä vuoteen 2015 asti. Schumer on senaatin ensimmäinen juutalainen enemmistöjohtaja. Hän toimi enemmistöjohtaja tammikuuhun 2025 asti, kun vuoden 2024 senaatin vaalien senaatin kokoonpano alotti toimikautensa.
Yksityiselämä.
Schumer on juutalainen ja hänen sukunsa ovat lähtöisin Venäjältä, Puolasta ja Itävallasta. Schumer ja hänen vaimonsa Iris Weinshall vihittiin 21. syyskuuta 1980. Heillä on kaksi tytärtä.
RAR

RAR (, ’Rošal-arkisto’) on tiedostonpakkaukseen ja arkistointiin tarkoitettu tiedostomuoto. RAR:n suunnitteli Jevgeni Rošal. RAR:n tiedostopääte on codice_1 ja sen MIME-tyyppi on codice_2.
Rošal suunnitteli RAR:n alun perin DOS-käyttöjärjestelmälle, ja se siirrettiin myöhemmin muille käyttöjärjestelmille. RAR-tiedostojen purkamiseen on saatavilla esimerkiksi Windowsille tehty, shareware-muodossa jaettu WinRAR ja Mac OS X:lle saatava UnrarX. Linux-pohjaisissa käyttöjärjestelmissä RAR-tiedostojen purkuohjelma on yleensä valmiiksi mukana.
Elizabeth Dole

Mary Elizabeth Alexander ”Liddy” Dole, o.s. Hanford (s. 29. heinäkuuta 1936) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän oli 7. tammikuuta 2003 – 3. tammikuuta 2009 Pohjois-Carolinan edustajana Yhdysvaltain senaatissa.
Dole syntyi Salisburyssä, Pohjois-Carolinassa, Mary Ella Catheyn ja John Van Hanfordin tyttäreksi. Hän valmistui Duken yliopistosta, Harvardin yliopistosta ja Harvardin yliopiston "Law Schoolista". 
Dole muutti vuonna 1966 Washington DC:n kaupunkiin. Hän oli alun perin demokraatti, mutta siirtyi republikaaneihin vuonna 1975. Hän työskenteli useita vuosia Valkoisessa talossa ja toimi mm. Yhdysvaltain liikenneministerinä vuosina 1983–1987 sekä työministerinä 1989–1990. Lisäksi hän on toiminut Yhdysvaltain Punaisen Ristin puheenjohtajana. Dole pyrki republikaanisen puolueen ehdokkaaksi Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaaleihin, mutta ei tullut valituksi.
Dole oli 1970-luvulta naimisissa entisen presidenttiehdokkaan Bob Dolen kanssa tämän kuolemaan saakka. Hän tuli valituksi senaattiin vuoden 2002 vaaleissa ja pyrki uudelle kaudelle vuonna 2008, mutta hävisi demokraatti Kay Haganille.
Opel Astra

Opel Astra on Opelin vuodesta 1991 lähtien valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi Opel Kadettin. E-mallin Kadettia myytiin jo aiemmin Isossa-Britanniassa nimellä Vauxhall Astra E, minkä takia Astran mallikirjaimet alkavat F:stä normaalin A:n sijaan. 
Astraa myydään Opelina Manner-Euroopassa ja suuressa osassa maailmaa ja Vauxhallina Isossa-Britanniassa. Aikaisemmin Astraa on myyty Holdenina Oseaniassa ja Chevroletina Latinalaisessa Amerikassa, Kiinassa mallia myytiin vuosina 2009–2019 Buick-merkkisenä. Astraa vietiin myös Pohjois-Amerikkaan Saturn-merkkisenä vuodesta 2007 alkaen, mutta General Motors päätti lopettaa merkin valmistuksen vuonna 2010.
Joillain markkina-alueilla myytiin H-malliin saakka Astravan-pakettiautoversiota, joka oli farmarimalli ilman takaikkunoita ja -istuimia.
Richard Burr

Richard Mauze Burr (s. 30. marraskuuta 1955) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on edusti Pohjois-Carolinaa Yhdysvaltain senaatissa vuosina 2005–2023. Hän oli sitä ennen toiminut vuosina 1995–2005 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä.
Burr syntyi Charlottesvillessä, Virginiassa Martha Gillumin ja David Horace Burrin pojaksi. Hän valmistui Richard J. Reynolds High Schoolista ja "Wake Forest Universitystä". Hän meni vuonna 1984 naimisiin Brooke Fauthin kanssa ja sai kaksi poikaa.
Paha Kaksonen

Paha Kaksonen on jyväskyläläinen vuonna 2004 perustettu rockyhtye. Yhtye on luonnehtinut musiikkiaan stadionpunkiksi, koska siinä yhdistyvät ilmaisullisesti punkin rosoisuus ja stadion rockin mahtipontisuus ja pullistelu. Pahan Kaksosen musiikillisia esikuvia edustavat muun muassa AC/DC, Turbonegro, Motörhead ja Danko Jones. Sanoituksissaan yhtye on kertonut vannovansa hedonismin nimiin rock'n'rollin parhaiden perinteiden mukaisesti. 
Pahan Kaksosen debyyttialbumi "Paha Kaksonen" ilmestyi maaliskuussa 2006. Levyn julkaisi jyväskyläläinen Fan Records. Jakelusta ja promootiosta huolehti Playground Music Scandinavia. Levyltä löytyvät muun muassa kappaleet "Naula päähän", "Taksi alle ja Tavastialle" ja "Paha kaksonen".
Yhtyeen jäsenten taustalta löytyvät muun muassa yhtyeet Markan Kone, Cerubi, Brutaali Magneetti ja Suuret suljetut Purppurasilmät. Valtaosa soittajista kuuluu myös jyväskyläläiseen AC/DC-tribuuttiyhtyeeseen Dirty Deeds Indeed.
Yhtyeen toinen albumi "Kovaa hyvä tulee" ilmestyi Playground Music Scandinavian jakelemana 14. toukokuuta 2008. "Kovaa hyvä tulee sijoittui" "Rumban" vuoden 2008 lukijaäänestyksessä Vuoden kotimainen albumi -sarjassa sijalle 10, jaettuna Apulannan "Kuution" kanssa. Vuoden kotimainen bändi -sarjassa sijoitus oli 17.
Paha Kaksonen julkaisi kolmannen albuminsa "Hekumania" lokakuussa 2011. Levy äänitettiin ja miksattiin maalis–huhtikuussa 2011. 
Tammikuussa 2013 ilmestyi vain digitaalisesti julkaistu "Lisco Inferno -"ep . 13. syyskuuta 2013 julkaistiin puolestaan "Väärän kuninkaan häät" -digisingle, jonka sanottiin ennakoiva vuonna 2014 julkaistavaa neljättä albumia.
Omaa uutta materiaalia sisältävää albumia Paha Kaksonen ei kuitenkaan vuonna 2014 tehnyt. Sen sijaan julkaistiin kaksi äänitettä, joilla juhlistettiin yhtyeen 10-vuotista taivalta. Toukokuussa tullut "Syrjähyppyjä vol. 1" -ep sisältää neljä suomalaisen rockin historiasta poimittua coverbiisiä yhtyeiltä Keba, Popeda, Gasoline Girls And Petrol Boys ja Rajuilma. Lokakuussa ilmestynyt "Syrjähyppyjä vol. 2" -levy tarjoaa akustisia versioita yhtyeen aiemmin levytetystä tuotannosta. Musiikillisesti albumi on nimensä mukaisesti syrjähyppy muun muassa countryn ja folkpunkin pariin. 
Pahan Kaksosen neljäs uutta materiaalia sisältävä studioalbumi "Kovaäänisten naisten kukkula" ilmestyi huhtikuussa 2016. 
Syyskuussa 2016 Paha Kaksonen teki jyväskyläläisen Rajuilma-yhtyeen solistina tunnetun Rauno "Rane" Rautiaisen kanssa yhteiskeikan Jyväskylän Tanssisali Lutakossa otsakkeella Paha Kaksonen feat. Rane Rautiainen plays Rajuilma. Tuon esiintymisen jälkeen Paha Kaksonen ja Rautiainen päättivät alkaa tehdä musiikkia yhdessä. Ensimmäinen Pahan Kaksosen ja Rautiaisen yhteissingle "Syökää, juokaa, naikaa" julkaistiin helmikuussa 2017. Kokopitkä albumi "Rane Rautiainen &amp; Paha Kaksonen" ilmestyi lokakuussa 2018.
ACU

ACU eli Army Combat Uniform on Yhdysvaltain maavoimien maastopuku, joka otettiin käyttöön vuoden 2004 lopulla. Puvun maastokuvion nimi on UCP (universal camouflage pattern), sitä tunnetaan nimillä ACUPAT (ACU pattern) ja ARPAT (army pattern).
Kuvio ja värit.
Puvun kuvio koostuu vihreästä, vaaleanruskeasta ja harmaasta. Puvun kuvio on suunniteltu toimimaan tehokkaasti metsässä, aavikolla ja asutuskeskuksissa. 
Musta väri jätettiin kuviosta, sillä täysin mustaa väriä ei esiinny luonnossa. Musta myös näkyy pimeännäkölaiteella hyvin. Harmaa toimii taistelutilanteessa hyvin, koska se peittyy esimerkiksi pölyllä, ja saa näin luonnollisen värin. Kuvio on parhaimmillaan yli 300 metrin etäisyyksillä, jolloin puku muuttuu yhtä vaaleaksi kuin taustansa.
ACU-kuvio muistuttaa kanadalaista CADPAT-kuviota, sekä Yhdysvaltain merijalkaväen MARPAT-kuviota.
Käyttöönotto.
ACU on alkuvuodesta 2005 alkaen korvannut Yhdysvaltain armeijan edellistä maastopukua, vuodesta 1981 käytössä olleen BDU:n. Siirtymäajan päätyttyä joulukuussa 2007 kaikilla on kaksi ACU-pukua.
Sotilaat ovat sanoneet että nailonia sisältävä ACU-puku ei hengitä yhtä hyvin kuin puuvillainen DCU-puku (desert camouflage uniform) ja että uuden puvun käyttö lämpimissä olosuhteissa olisi siksi epämukavampi.
Vierre

Vierre tarkoittaa oluenvalmistuksessa nestemäistä suodosta, joka saadaan mäskäyksen jälkeen lopputuotteen siilauksessa. Vierre sisältää kaikki vesiliukoiset komponentit ja käymiskelpoiset hiilihydraatit, koska jyvien itäessään maltaisiin tuottaneet entsyymit kuten diastaasi ovat vierteeseen päästyään hajottaneet viljan tärkkelyksen pääosin maltoosiksi, joka lämmitysvaiheessa käy alkoholiksi. Vierteen hiilihydraatit käytetään pääkäymisen aikana etanoliksi. Varastokäymisen aikana oluen lopullinen maku muotoutuu.
Oluen kantavierreväkevyys tarkoittaa vierteen käymiskelpoisten hiilihydraattien prosenttiosuutta vierteestä. Nyrkkisääntö on, että etanoliprosentti on noin kolmasosa kantavierreväkevyydestä.
Aerogeeli

 
Aerogeeli on kiinteää mikrohuokoista silikaattivaahtoa, säikeistä piidioksidia (SiO2)n. Aerogeelin keksijänä pidetään Samuel Stephens Kistleriä vuonna 1930.
Aerogeeliä pidetään maailman kevyimpänä kiinteänä aineena ja sitä nimitetään myös "kiinteäksi savuksi". Aerogeelin tilavuudesta tyhjää on noin 95–99,98 %. 
Aerogeelin ominaisuudet.
Mekaaniset ominaisuudet.
Aerogeeli painaa pienimmillään noin 3 kg/m³. Aine on puristuslujuudeltaan vahvaa, mutta iskunkestävyydeltään ja vetolujuudeltaan heikkoa. Aine vaurioituu joutuessaan kosketuksiin veden kanssa.
Lämmöneristyskyky.
Aerogeelin lämmöneristyskyky on poikkeuksellisen hyvä. Aineen lämmönjohtavuus on 0,015–0,020 W/(Km) ilmakehän paineessa, mutta eristyskyky paranee alipaineessa. Tyhjiöimällä saadaan lämmönjohtavuudeksi 0,004 W/mK (50 Mbar paineessa). Nykyisin käytettyjen eristeiden lämmönjohtavuus on noin kymmenen kertaa suurempi.
Cambridgen yliopistolla ainetta on käytetty koetalon lämmöneristeenä, jolloin on saatu aikaan ilman varsinaista lämmitysjärjestelmää lämpenevä passiivitalo. Teollista käyttöä hidastaa toistaiseksi aerogeelin kallis hinta.
Optiset ominaisuudet.
Aerogeeli on valoa läpäisevää. Aineen valon läpäisysuhde näkyvän valon alueella on 75 %.. Prototyyppinä on valmistettu muun muassa aerogeelitäytteisiä ikkunoita.
Äänitekniset ominaisuudet.
Aerogeelissä äänen nopeus on ainoastaan 100 metriä sekunnissa. Vinosti ainepintaan osuva ääniaalto muuttaa jyrkästi suuntaansa, joten periaatteessa aerogeelistä voitaisiin suunnitella ääntä suuntaavia linssejä, tai johtomaisia äänen kuljettimia.
Valmistus.
Aerogeeli valmistetaan sooli-geeli-tekniikalla vaahdottamalla sulaa lasimassaa paineilman ja katalyyttisen seosnesteen avulla. Tällöin muodostuu geeliä, jossa on äärimmäisen pieniä ja ohutseinäisiä nestetäytteisiä huokosia. Neste korvataan kaasulla, jonka jälkeen jäljelle jää säikeinen silikaattirakenne. Menetelmä kehitettiin kokeellisena Yhdysvalloissa Stanfordin yliopistossa jo 1930-luvulla.
Aerogeeliä valmistetaan levymäisenä ja raemaisena. Levymateriaalin koot ovat toistaiseksi varsin rajoitettuja, alle yhden neliömetrin.
Wilhelm Bolin

Andreas Wilhelm Bolin (2. elokuuta 1835 Kivisaari, Inkerinmaa/Pietari – 16. kesäkuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen yliopiston kirjastonhoitaja ja filosofi. 
Bolinin vanhemmat olivat pietarilainen kauppias Karl Edvard Bolin ja Ernestine Katarina Römpler. Hän kävi Pietarin saksalaista St. Petrin koulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1852. Bolin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1857, filosofian lisensiaatiksi 1860 ja filosofian tohtoriksi 1864. Hänestä tuli riemumaisteri 1907. 
Bolin toimi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina vuodesta 1862 ja filosofian dosenttina vuodesta 1865. Hän oli vt. professorina 1865–1868, ylimääräisenä filosofian professorina 1870 ja yliopiston kirjastonhoitajana vuodesta 1873 aina vuoteen 1912 saakka. Hän oli Ludwig Feuerbachin, Ludwig Anzengruberin sekä Paul Heysen ystävä ja edusti filosofisesti materialismia ja positivismia. 
Bolinin yli puoli vuosisataa jatkunut laaja kirjallinen tuotanto liikkui etupäässä saksalaisen filosofian ja uudemman ajan kirjallisuuden, muun muassa Shakespeare-tutkimuksen alalla. Tekemillään ulkomaanmatkoilla Bolin solmi läheiset suhteet useaan 1800-luvun keskivaiheen huomattaviin filosofisten ja kirjallisten virtausten edustajiin muun muassa Ludvig Feuerbachiin ja Ludvig Anzengruberiin, joiden molempien elämäkerrat Bolin kirjoitti. Bolinin merkittävin tuotanto oli kirjoitettu saksankielellä, joka lienee ollut hänen varsinainen äidinkielensä samoin kuin Saksa hänen henkinen kotimaansa. Bolin otti jonkin verran osaa Helsingin ruotsinkielisiin kulttuuririentoihin ja oli 1880-luvulla Finsk Tidskriftin toimittajana.
Bolin toimi myös teatterialalla ja johti Svenska Teaternia 1883–1887. Bolin kuului Suomessa tuhkauslaitostoiminnan alkuunpanijoihin.
Bolin kirjoitti ruotsiksi ja saksaksi.
Arkkitehtisuunnittelu

Arkkitehtisuunnittelu on rakennussuunnittelun osa-alue, joka käsittää rakennuksen "yleissuunnittelun"; rakennuksen sijoittelun, ulkoasun, muodon ja tilojen suunnittelun. Arkkitehtisuunnittelun tehtävänä on erikoissuunnittelijoiden tukemana yhdistää tilaajan tavoitteet paikan vaatimuksiin. 
Työhön sisältyy rakennetun ja rakennettavan ympäristön suunnittelu, sekä rakennusryhmien ja rakennusten suunnittelu. Suunnittelu voi sisältää uudishankkeen tai olla korjaus- ja muutos- ja entistämissuunnittelua. Arkkitehtisuunnittelusta ja -suunnitelmista käytetään tunnusta ARK. 
Arkkitehtisuunnittelun tehtävät.
"Alla arkkitehtisuunnittelun tehtäväluettelo pääpiirteittäin, kun kysymyksessä on normaalitasoinen suunnittelukohde. Kohdekohtaisesti tehtäväluettelo voi muuttua, esimerkiksi pientalokohteissa käytetään luetteloa soveltuvin osin." 
Tarveselvitys
Hankesuunnittelu
Luonnossuunnittelu
Toteutussuunnittelu
Rakennusaikaiset tehtävät
Käytön aikaiset tehtävät
Erillistehtävät
Arkkitehtisuunnittelijat.
Arkkitehtisuunnittelua tekevät arkkitehdit ja rakennusarkkitehdit. Arkkitehtisuunnittelun tehtäviä voivat toisinaan suorittaa myös insinöörit ja diplomi-insinöörit. Yleensä kyseisiin tutkintoihin ei kuitenkaan automaattisesti sisälly koulutusta esimerkiksi arkkitehtisuunnittelussa vaadittavaan sommitteluun tai tilasuunnitteluun.
Arkkitehtisuunnittelijalle on määritetty pätevyysvaatimukset suunnittelutehtävän vaativuuden mukaan Suomen rakentamismääräyskokoelman osassa A2.
Kent Conrad

Gaylord Kent Conrad (s. 12. maaliskuuta 1948) on yhdysvaltalainen poliitikko Pohjois-Dakotasta. Hän edustaa "North Dakota Democratic-NPL Partya" ja toimi Yhdysvaltain senaatin jäsenenä 3. tammikuuta 1987 – 3. tammikuuta 2013. Hän ei ollut enää ehdolla marraskuun 2012 vaaleissa. Conrad toimi senaatin budjettikomitean puheenjohtajana vuosina 2001–2003 ja 2007–2013. 
Conrad syntyi saksalaistaustaisille vanhemmille Pohjois-Dakotan Bismarckissa, mutta jäi orvoksi nuorella iällä ja varttui isovanhempiensa kasvattamana. Hän opiskeli "Roosevelt Elementaryssa" ja "Hughes Junior High'ssa" sekä Tripolissa, Libyassa. Hän opiskeli myöhemmin Phillips Exeter -akatemiassa, Stanfordin yliopistossa ja George Washingtonin yliopistossa.
Conradin puoliso on Lucy Calautti, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1987. Conradilla on tytär Jessamyn päättyneestä avioliitostaan Pam Schaferin kanssa.
Peter Costa

Peter Costa (s. 17. tammikuuta Kíti, Kypros) on englantilainen Las Vegasissa asuva pokeriammattilainen. Hänen vanhempansa ovat kyproksenkreikkalaisia. Perhe muutti Liverpooliin Peterin ollessa nuori. Perheellä oli fish and chips -ravintola, joka laajeni myöhemmin ketjuksi.
Britteinsaarilla Costa tuli tunnetuksi voitettuaan "Late Night Pokerin" kuudennen tuotantokauden finaalin. Lopun kaksinpelissä Costa kukisti itävaltalaisen Jin Cai Linin ja ansaitsi 60 000 puntaa.
Tammikuussa 2003 Costa voitti Aussie Millions -tapahtuman pääturnauksen ja ansaitsi ykköstilastaan 394 870 Australian dollaria. Costalla on myös useita turnausvoittoja Yhdysvalloista: esimerkiksi kesäkuussa 2002 hän voitti kolme turnausta kolmessa viikossa – kaikissa näissä ykköspalkinto oli yli 110 000 dollaria. 
World Series of Pokerissa Costa on parhaimmillaan ollut seitsemäs (kaksi kertaa). World Poker Tourilta hänellä on rahasijoja, mutta ei toistaiseksi finaalipöytäsijoituksia.
Vuosina 2002 ja 2003 Costa oli ehdolla Europaan parhaan pelaajan palkinnon saajaksi. Hän teki maailmanennätyksen voitettuaan kaikkien aikojen suurimman (1 166 pelaajaa) limiitti-hold'em -turnauksen Orleansin kasinolla heinäkuussa 2003.
Kesäkuussa 2007 Costan pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,7 miljoonaa dollaria.