57. sotasairaala

57. sotasairaala (57. SotaS) toimi talvi-, jatkosodan ja Lapin sodan aikana Kemissä. 
Talvisota.
57. sotasairaala perustettiin 13. lokakuuta 1939 Kemin sotilaspiirin määräyksestä, kun sodan syttyminen vaikutti todennäköiseltä ja sen toiminta käynnistyi 30. marraskuuta 1939.
Jatkosota.
Saksalaisten kanssa tiivis yhteistyö - kesäkuu 1941-marraskuu 1942.
Liikekannallepanon alettua 15. kesäkuuta 1941 57. sotasairaala perustettiin uudestaan Talvisodan mallin mukaan. Tilanteessa jouduttiin ottamaan huomioon myös saksalaisten paikkakunnallaolo ja heidän suunnitelmansa sairaalajärjestelyistä. Alussa 57. SotaS oli alistettu III Armeijakunnalle ja keväällä 1942 Rovaniemellä toimivalle suomalaisellle Yhteysesikunta Roille, koska sotasairaalaan kuului niin suomalaisia kuin saksalaisia. Suomalainen ja saksalainen sotasairaalatoiminta jaettiin 28.11.1942 omiksi sairaaloikseen, vaikka yhteistyö toki jatkui. Sairaalatoiminnassa jouduttiin ottaamaan huomioon myös siviilipuoli, koska sotasairaalakäyttöön oli varattu Kemin yleinen sairaala. Lapsille varattiin 20 potilaspaikkaa, 10 synnytyspaikkaa ja naisille 20 potilaspaikkaa.
Suomalaisten ja saksalaisten lääketieteellisen yhteistyön hyvänä esimerkkinä on saksalaisen kirurgin ja Kemissä toimineen saksalaisen sotasairaalan ylilääkärin, professori Gerhard Küntscherin kehittämän ydinnaulauksen raajojen pitkien putkiluiden murtumien hoitoon. Paikalliset suomalaisen sotasairaalann kirurgit eli lääkintäev.luutn. Eino Aalto-Setälä ja hänen sairaslomalla ollessaan lääkintäkapteeni Lyderik Löfgren oppivat menetelmän professori Küntscherin opastuksella Kemin yleisen sairaalan leikkaussalissa.
Saksalaisten ja suomalaisten sotasairaaloiden eriyttäminen - joulukuusta 1942.
Asemasodan myötä sairaalapaikkojen määrää voitiin rajoittaa. Samassa yhteydessä suomalaisten ja saksalaisten sotasairaalatoiminta eriytettiin toisistaan 28.11.1942 alkaen. Saksalaisilla oli kaksi sotasairaalaa, toinen ilmavoimien ja toinen muille saksalaisille sotilaille. Saksalaisten ilmavoimien sotasairaalatoiminta keskitettiin tällöin Karihaaraan Työkeskus Toivolan rakennukseen, sillä toiminta oli keskittynyt kaupungin pohjoispuolelle lähelle Kemin lentokenttää. 
Saksalaisten ilmavoimien käytössä oli Toivolan lisäksi käytössä Paattion kansakoulu eli kartano sekä Kemi Oy:n virkamieskerho Karihaarassa. Muulle saksalaiselle sotasairaalatoiminnalle eli Krigslazarette 1/521:lle oli Kemissä käytössä Kemin yleisen sairaalan lisäksi Kemin keskuskansakoulu, lyseo, Pirtti, ammattikoulu (14.8.1942 asti), apukoulu ja työväentalo sekä kymmenen sairaalaparakkia Sauvonsaaren urheilukentälle, joissa oli 500 potilaspaikkaa.
57 SotaS:llä oli tämän jaon jälkeen käytössä Kemin yleisen sairaalan 79 potilaspaikkaa ja ammattikoulun 61 potilaspaikkaa eli 140 potilaspaikaa. Yhteistyötä tehtiin edelleen mm. kirurgiassa Kemin yleisen sairaalan tiloissa.
Alkuvuosi 1944 Kemissä.
Suomalaiset ottivat SotaS:n 57. käyttöön 16.4.1944 alkaen koko Kemin ammattikoulurakennuksen eli myös kolme alinta kerrosta ja näin paikkaluku lisääntyi 160:llä. Saksalaisille jäi rakennukseen edelleen kellarikerroksessa ollut hammasklinikka.
Lapin sota.
Suomen ja Neuvostoliiton välillä jatkosodan sotatoimet päättyivät 4. syyskuuta 1944 aselepoon. Sen seurauksena oli nähtävissä sotatoimien syttyminen suomalaisten ja saksalaisten välillä, joille Kemin alue yksi keskeisiä toimintapaikkoja huollon osalta. Yhteisesikunta Roi antoi 13.9.1944 sotasairaalalle määräyksen siirtää kaikki hoidossa olevat osastopotilaat Oulaisiin 60. sotasairaalaan vielä saman päivänä Kemin rautatieasemalla odottavaan junaan sekä siirtää sairaalan kalusto ja materiaali Raaheen. Kemiin jäi yleisen sairaalan tiloihin pieni mahdolliseen syttyvään sotaan liittyvä evakuointisairaala. Raaheen oltiin juuri siirtämässä 25. sotasairaalaa, jolle Kemistä tulleen sotasairaalan tuli luovuttaa tarvittavaa materiaalia.
57. sotasairaalan silloinen päällikkölääkäri Karonen sai 9.10.1944 määräyksen puolustusvoimain ylilääkäri Eino Suolahdelta siirtää sairaalatoiminta pikimmiten takaisin Kemiin rintaman siirtyessä syys-lokakuun taitteessa käynnistyneessä Lapin sodassa pohjoisemmaksi. Sotasairaalan henkilöstön ja sen materiaalien laivakuljetus Raahen Lapaluodon satamasta Kemin sisäsataman redille tapahtui 18.10.1944 mennessä. Sotasairaala aloitti toimintansa evakuointisairaalana Kemissä 24.10.1944. Tällöin se alistetiin III Armeijakunnalle.
Henkilöstö sotasairaalassa sotien aikana.
Henkilöstössä oli useita samoja henkilöitä kuin talvisodan aikaisessa sotasairaalassa eli päällikkölääkärinä lääkintäev.luutn. Eino Aalto-Setälä ja myöhemmin lääkintämajuri Eino Karonen. Muita keskeisiä toimijoita olivat mm. lääkintämajurit Filip Haikonen ja Paavo Penttilä. Sairaalan toimiessa loka-marraskuussa evakuointisairaalana siellä toimivat mm. lääkintäkapteenit Gunnar Wasastjerna, Sulo Elomaa ja Reino Sysi. Ylihoitajina toimivat Kirsti Fabritius (15.6.1941-31.12.1942), Agnes Bernstedt (1.1.1943-26.10.1944) ja Eva Aitto (18.10.-30.11.1944). Talouspäällikkönä toimivat sot.virkamies E. Karonen (17.6-15.10.1941), kapteeni C.Ramsay (9.10.1941-22.5.1942), sot.virkamiehet Rudolf Hellberg (9.10.1941-31.3.1943) ja Valerian Maila (1.4.1943-30.11.1944).