tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Solo Leveling

Solo Leveling (, ) on korealainen manhwa, josta on tehty japanilainen anime-versio. Sarjakuvaversion tarinan on tehnyt Chugong ja taiteen Dubu. A-1 Picturesin anime-sarjan ohjaaja on Shunsuke Nakashige. Manhwa-versio alkoi vuonna 2018 Kakao Pagessa ja anime-version esittäminen alkoi vuonna 2024. Myös korealainen draamaversio on työn alla.
Manhwa-taiteilija Dubu (oik. Jang-Sung Rak) kuoli vuonna 2022 aivoverenvuotoon, joka johtui kroonisesta sairaudesta.
Juoni.
Tapahtumat sijoittuvat kymmenen vuoden päähän siitä, kun mystiset ulottuvuuksien väliset "portit" alkoivat ilmestyä. Ihmisillä alkoi ilmetä yliluonnollisia kykyjä, joita he käyttävät valoittaakseen porttien toisella puolella olevia luolastoja. Jinwoo Sung alhaisimman tason "metsästäjä", joka eräänä päivänä loukkaantuu kuolettavasti, mutta kuoleman kynnyksellä mysteerinen tehtäväikkuna avautuu hänelle.
Siltapanssarivaunu

Siltapanssarivaunu (englanniksi "armoured vehicle-launched bridge", "panssaroitu, ajoneuvosta pystytettävä silta") on taistelutukiajoneuvo, joka on suunniteltu avustamaan panssarivaunuja ja muuta kalustoa esimerkiksi kuilujen tai jokien yli. Siltapanssarivaunu on yleensä telaketjuilla kulkeva, panssarivaunusta muunnettu ajoneuvo, joka aseistuksen sijasta kantaa kokoontaitettua siltaa. Sen tehtävänä on mahdollistaa panssari- tai jalkaväkiyksiköiden
kulku kaivantojen ja kapeiden jokien yli, kun kahlaaminen ei ole mahdollista eikä sopivaa siltaa ole lähellä.
Kuvaus.
Siltapanssarivaunu avaa ja pystyttää lastinaan olevan sillan minuuteissa. Kun siltajakso on paikoillaan, panssarivaunu irrottautuu siitä ja siirtyy syrjään liikenteen tieltä sekä ylittää pystyttämänsä sillan muiden jälkeen. Tämän jälkeen silta pakataan takaisin kuljetusasentoon.
Varhaisimpia sarjatuotantona valmistettuja siltapanssareita on Wehrmachtin vuonna 1940 käyttöönottama Panzer IV -alustalle rakennettu saksalainen "Brückenleger IV", jonka kehitystyö aloitettiin vuonna 1939.
Britannian armeijan Churchill-vaunun alustalle rakennettu ARK Mk I -siltapanssari esiteltiin vuonna 1943. Normandian maihinnousussa 1944 Liittoutuneet käyttivät Churchill AVRE -vaunun siltapanssariversiota sekä niinikään AVRE-pohjaista ns. risukimppu-vaunua, joka laski ylitettävään kaivantoon etukuormaimestaan nipun tukkeja.
2000-luvulla siltapanssarivaunut (esim. Leguan AVLB) luokitellaan yhdeksi nopeasti liikuteltavien siltojen tyypiksi, hyökkäyssillaksi.
Tyyppejä ovat hyökkäyssilta (assault bridge), tukisilta (support bridge), logistinen silta (logistic bridge) ja kelluva silta (floating bridge).
Viron puolustusvoimien käytössä on Leopard 1 -alustalle rakennettuja siltapanssarivaunuja.
Suomen puolustusvoimien kalusto.
Suomen puolustusvoimat on käyttänyt siltapanssarivaunujen ohella olosuhteisiin paremmin sopivia silta- ja ponttonikalustoja, joista osa on panssaroimattomista erikoisajoneuvoista laskettavia tai koottavia. Neuvostovalmisteisten TMM-3M-silta-ajoneuvojen ja ponttonikalusto 73:n alustoina olivat myös neuvostoliittolaiset KrAZ-255-maastokuorma-autot. 
Neuvostoliittolaisten siltavaunujen ja -autojen tilalle hankittiin vuosina 2003-2004 Saksasta käytettyjä Leopard 2 -panssarivaunuja, joista osa varustettiin siltavaunuiksi. Suomessa on rakennettu saksalaista Leguan-siltajärjestelmää käyttäviä ajoneuvoja, joiden alustana on jokapyörävetoinen Sisu E15TP-L. Sen ohjaamo on panssaroitu.
Taipein eläintarha

Taipein eläintarha () on vuonna 1914 perustettu, Taipeissa sijaitseva eläintarha. Eläintarhan perusti japanilainen mies alun perin yksityiseksi eläinpuistoksi. Seuraavana vuonna Taiwanin hallitus osti puiston ja avasi sen yleisölle. Taipein kaupunki otti eläinpuiston haltuunsa vuonna 1946.
Nykyinen eläintarha avattiin 15. elokuuta 1986 sen jälkeen, kun Taipein kaupunki oli rakentanut 13 vuoden ajan uusia tiloja eri puolelle kaupunkia. Alkuperäinen puisto oli sijainnut Taipein pohjoisosassa, kun taas uusi eläintarha sijaitsee eteläosassa 165 hehtaarin kokoisella alueella. Alueesta 90 hehtaaria on avoinna yleisölle.
Eläintarha koostuu kahdeksasta eri alueesta, joista kussakin asuu eri alueelta kotoisin olevia eläimiä, ja useammasta eläintilasta. Eri alueiden eläimet jakautuvat taiwanilaisiin eläimiin, Aasian trooppisten sademetsien eläimiin, aavikkoeläimiin, australialaisiin eläimiin, afrikkalaisiin eläimiin, lintuihin ja lauhkean vyöhykkeen eläimiin. Viimeinen alue on suunnattu lapsille. Muita eläintiloja ovat pingviini-, koala-, hyönteis- ja pandatalot sekä sammakko- ja matelijatalo. Lisäksi eläintarhassa on koulutustarkoituksiin varattu rakennus.
David Reierson

David Reierson (s. 30. elokuuta 1964 Bashaw, Alberta, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on Calgary Flamesin toisen kierroksen varaus vuodelta 1982.
Ennen ammattilaisuraansa Reierson pelasi ja opiskeli Michigan Tech yliopistossa vuosina 1982-1986. Yliopistouran jälkeen hän siirtyi pelaamaan Kanadan maajoukkueeseen ja liittyi runkosarjan jälkeen AHL-joukkue Moncton Golden Flamesin ryhmään pelaten siellä kuusi pudotuspeliottelua. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi IHL-joukkue Salt Lake Golden Eaglesin riveissä päästen pelaamaan myös kahdessa NHL-ottelussa, jotka jäivät hänen uransa ainoiksi.
Kaudelle 1989-1990 Reierson teki sopimuksen Sveitsiin Ambri-Piottan joukkueeseen, josta siirtyi jo kuuden pelatun ottelun jälkeen Suomeen ja Tapparaan. Reierson pelasi loppukaden aikana 32 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua. Myös seuraava kausi kului Tapparassa jonka jälkeen hän siirtyi kolmeksi vuodeksi Ranskaan. Kolmen Ranskan kauden jälkeen matka vei Saksan pääsarjaan kahdeksi vuodeksi, josta palasi kaudelle 1996-1997 takaisin Amiensin joukkueeseen.
Verkkosaari

Verkkosaari voi viitata muun muassa seuraaviin:
The Voice of Finland (13. tuotantokausi)

The Voice of Finlandin kolmastoista tuotantokausi alkoi 19. tammikuuta 2024. Edelliseltä kaudelta tähtivalmentajina jatkoivat Maija Vilkkumaa ja Elastinen, ja uusiksi valmentajiksi tulivat Sanni ja Arttu Wiskari. Ohjelman juontajina toimivat Heikki Paasonen ja Jaana Pelkonen. Livelähetyksissä backstage-juontajana toimi Pelkosen lisäksi Tinni Wikström.
Kausi koostui neljästä eri vaiheesta; Ääni ratkaisee, Kaksintaistelut, Knockout sekä livelähetykset. Edellisellä kaudella ollut The Cut -vaihe on jätetty pois.
Kauden voitti Elastisen joukkueessa kilpaillut Laura Ruusumaa, joka sai 53 prosenttia äänistä.
Kaksintaistelut.
Kaksintaisteluissa tähtivalmentajien mukana olivat apuvalmentajat; Maijan apuvalmentajana toimi Mariska, Artun apuvalmentajana Costello Hautamäki, Sannin apuvalmentajana Johannes Brotherus sekä Elastisen apuvalmentajana Gettomasa.
Valmentajien oli mahdollista kaapata kaksi hävinnyttä kilpailijaa toisesta joukkueesta. Jos valmentaja kaappasi useamman kuin kaksi kilpailijaa, hän joutui pudottamaan toisen sillä hetkellä kaappaamistansa kilpailijoista.
Livelähetykset.
Jakso 21 (5.4.2024).
Väliaikanumeroina esiintyivät Arttu Wiskari kappaleella "Monaco" ja Jenni Vartiainen kappaleella "Villit vedet".
Jakso 22 (12.4.2024).
Väliaikanumeroina esiintyivät Maija Vilkkumaa ja Aliisa Syrjä kappaleella "Mulle ei sovi tänään" ja Gettomasa kappaleella "Meit ei oo".
Jakso 23 (19.4.2024).
Avausnumerona esiintyi Kuumaa kappaleella "Tuhoaisti", väliaikanumerona esiintyivät Sanni ja Gettomasa kappaleella "Paperihaavoja".
Jakso 24 – Finaali (26.4.2024).
Avausnumerona esiintyivät Elastinen ja Bess kappaleella "Pimee", väliaikanumerona esiintyi Vesterinen Yhtyeineen kappaleella "Kohti sydänpeltoja".
Katsojaluvut.
1 Tavoittavuudella tarkoitetaan ohjelmaa vähintään 3 minuuttia yhtäjaksoisesti katselleiden henkilöiden lukumäärää.
2 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.&lt;br&gt;
San Giorio di Susa

San Giorio di Susa () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 976 asukasta.
Luettelo Kiinan kansallispuistoista

Luettelo Kiinan kansallispuistoista sisältää tietoa eri tavoin määritellyistä Kiinan kansallispuistoista.
IUCN:n luokittelussa Kiinan suojelualueista osa kuuluu tiukimmin suojeltuun luokkaan I, osa luokkiin IV ja VI. Kansallispuistojen luokassa II ei ole yhtään suojelualuetta.
Kansainvälinen kansallispuistoliitto GANP listaa kuitenkin Kiinasta kahdeksan kohdetta.
Unescon maailmanperintölistalla on 57 kohdetta, joista 14 luontokohteita ja neljä yhdistettyjä luonto- ja kulttuurikohteita.
Palworld

Palworld () on japanilaisen Pocket Pairin kehittämä toiminta-selviytymispeli, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2024 Windowsille, Xbox One- ja Xbox Series X/S -alustoille. PlayStation 5:lle se julkaistiin 25.9.2024.
Pelaaminen.
Peliä voi pelata yksin tai korkeintaan 32 pelaajaa yhdellä palvelimella.
Peli sijoittuu avoimeen pelimaailmaan Palpagossaarille, joita asuttavat erilaiset söpöt "pal"-nimiset olennot. Pelaajat keräävät paleja rakentaakseen tukikohtia, ratsuiksi ja taistelua varten. Peliä on kuvattu termeillä pokémonit+aseet. Pelissä on elementtejä Pokémon-sarjasta ja Minecraft-tyyppisistä rakentelupeleistä, ja mustaa huumoria kun palit laitetaan töihin kaivoksiin tai viljelemään maata tai niitä käytetään ammuksina tai ruokana.
PC Gamer moralisoikin peliä eläinrääkkäyksestä ja huonoista työoloista.
Julkaisu.
Peli myi kolmessa päivässä ennakkojulkaisunsa jälkeen viisi miljoonaa kappaletta ja se oli Steamin pelatuin peli. Pelillä on kolmanneksi suurin yhtäaikainen pelaajamäärä 1,5 miljoonalla pelaajalla Steamin historiassa. Hieman myöhemmin peli saavutti seitsemän miljoonaa myytyä kappaletta ja nousi Steamissä "Counter-Strike 2:n" ohi kaikkien aikojen toiseksi suurimmalla yhtäaikaisella pelaajien määrällä. Kuudessa päivässä peli on myynyt yli kahdeksan miljoonaa kappaletta Steam-palvelussa ja yli kaksi miljoonaa yhtäaikaista pelaajaa. Peli on myynyt kuukaudessa 15 miljoonaa kappaletta Steam-palvelussa ja 10 miljoonaa kappaletta Xbox-alustalla.
Pokémon Company on julkaissut lausunnon, että he aikovat tutkia väitettyjä immateriaalioikeuksien loukkaamista. Peliä on kritisoitu samankaltaisuudesta Pokemonien kanssa ja syytetty plagiarisoinnista. Pocketpairin toimitusjohtaja Takuro Mizobe on kertonut hyökkäyksistä ja uhkauksista yhtiön työntekijöitä kohtaan sosiaalisessa mediassa. Takuro Mizobe on myöhemmin kertonut, että Nintento ja Pokémon Company eivät ole sanoneet heille mitään. Syyskuussa 2024 Nintendo ilmoitti haastavansa Pocketpairin oikeuteen patenttirikkomuksesta. Toukokuussa 2025 Pocketpair kertoi päivityksen yhteydessä peliin tehtyjen muutoksien johtuvan käynnissä olevasta kiistasta. Pal-hahmojen kutsuminen ei enää tapahdu palloa heittämällä ja myöhemmin tulevassa päivityksessä ilmassa liitäminen onnistuu vain riippuliitimen avulla eikä Pal-hahmojen.
Heinäkuussa 2024 Pocketpair ja Aniplex ilmoittivat Palworld Entertainmentin perustamisesta, jonka tavoitteena on käyttää pelin immateriaalioikeuksia muissakin kohteissa.
Sanna Lipkin

Sanna Lipkin (s. 1979) on suomalainen arkeologi. Hän on erikoistunut menneisyyden lapsuuden tutkimukseen ja toimii parhaillaan Oulun yliopistossa akatemiatutkijana keskittyen lasten kuolemaan liitettyihin tunteisiin ja lapsen sosiaaliseen identiteettiin historiallisen ajan Suomessa. Lipkin toimii myös Suomen arkeologisen seuran puheenjohtajana ja "Muinaistutkijan" päätoimittajana.
Hassan Ndam

Hassan Ndam (s. 29. lokakuuta 1998) on kamerunilainen jalkapalloilija joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa.
Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaava viranomainen

Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaava viranomainen (APPF) on Euroopan unionin oikeushenkilö, jonka tehtävänä on europuolueiden ja niihin liittyvien säätiöiden rekisteröinti ja valvonta. Tarvittaessa se voi määrätä seuraamuksia valvomillensa puolueille ja säätiöille. Viranomaisen toimivalta perustuu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen 1141/2014.
Euroopan tietosuojaneuvosto

Euroopan tietosuojaneuvosto (EDPD) on Euroopan unionin oikeushenkilö, jonka tehtävä on antaa ohjeita ja suosituksia tietosuojasääntöjen soveltamisesta EU:ssa.
Taiwan Relations Act

Taiwan Relations Act (, lyh. TRA) on Yhdysvaltain kongressin vuonna 1979 säätämä laki, joka säätelee Yhdysvaltojen ja Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, välistä suhdetta, sillä mailla ei virallisesti ole diplomaattisuhteita.
Tausta.
Presidentti Jimmy Carter ilmoitti 15. joulukuuta 1978, että maa katkaisee diplomaattiset suhteet Kiinan tasavallan kanssa ja tunnustaa vastedes Kiinan kansantasavallan (tästä lähtien "Kiina"). Yhdysvallat ilmoitti, että se lakkauttaa vuonna 1954 solmiman puolustusliittonsa Taiwanin kanssa vuoden kuluessa. Se, millaiseksi suhde Taiwaniin muodostuisi tämän jälkeen jäi kuitenkin avoimeksi. Kyseessä oli ensimmäinen (ja toistaiseksi ainoa) kerta, kun Yhdysvallat katkaisee suhteet johonkin kumppanimaahan, jonka kanssa sillä on puolustusliitto. Tammikuussa 1979 Carterin hallitus lähetti virallisen ehdotuksensa kongressille, jossa se pyysi säätämään lain, jolla määriteltäisiin uusi suhde Taiwaniin.
Yhdysvallat on kuitenkin diplomaattisten suhteiden katkaisun jälkeen katsonut Taiwanin olevan erityisen tärkeä osa demokratian kehitystä Itä-Aasiassa, minkä vuoksi se on pitänyt tärkeänä ylläpitää epävirallisiakin suhteita.
Keskeinen sisältö.
TRA muodostaa laillisen pohjan epävirallisten diplomaattisuhteiden ylläpitämiseksi Taiwanin kanssa. Lain nojalla Yhdysvalloilla on velvollisuus huolehtia siitä, että Taiwanilla on tarvittavat valmiudet puolustaa itseään Kiinan hyökkäykseltä.
TRA:n sisältö voidaan jakaa karkeasti viiteen pääkohtaan:
Kuusi vakuutusta.
Reaganin hallitus antoi Taiwanille vuonna 1982 ns. kuusi vakuutusta, jota ohjaavat ja täydentävät sitä, miten Yhdysvallat soveltaa TRA:ta. Näiden kuuden vakuutuksen mukaan Yhdysvallat ei:
Käytäntö ja nykyaika.
Yhdysvalloilla ei virallisesti ole suurlähetystöä Taiwanissa, mutta Taipeissa toimiva Taiwanin Amerikka-instituutti tarjoaa Yhdysvaltain suurlähetystöä vastaavat palvelut maan kansalaisille Taiwanissa. Instituutti on perustettu TRA:n nojalla ja virallisesti se on voittoatavoittelematon yhdistys.
Vuonna 2022 Yhdysvaltain senaatti alkoi säätämään lakia, jolla Yhdysvaltain suhteet Taiwaniin järjesteltäisiin osittain uudelleen. Taiwan Policy Act -nimisen lakialoitteen keskeinen sisältö on se, että Yhdysvallat lupaisi Taiwanille sotilasapua 4,5 miljardin dollarin edestä seuraavan neljän vuoden aikana sekä luokittelisi Taiwanin keskeiseksi ei-NATO:on kuuluvaksi kumppaniksi (), minkä johdosta aseiden myynti Taiwaniin olisi lakiteknisesti helpompaa.
Yykeän kirkko

Yykeän kirkko () on Yykeän kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1782.
Aalborgin yliopisto

Aalborgin yliopisto (, lyh. AAU) on Tanskan Aalborgissa sijaitseva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1974 yhdistämällä useita kaupungissa sijainneita oppilaitoksia. Yliopistossa oli vuonna 2020 yhteensä noin 20 000 opiskelijaa viidessä eri tiedekunnassa.
Herbert Pundik

Herbert Pundik (23. syyskuuta 1927 – 8. joulukuuta 2019) oli tanskanjuutalainen toimittaja. Hän toimi "Information"-lehden matkustavana kirjeenvaihtajana muun muassa Israelissa ja työskenteli myös israelilaiselle "Davar"-lehdelle sekä Tanskan yleisradiolle. Vuosina 1970–1993 hän oli "Politiken"-lehden päätoimittaja. Pundik paljasti vuonna 2010 toimineensa vuoteen 1970 saakka Mossadin agenttina.
Pundikin isä oli nuorena muuttanut perheensä mukana Ukrainasta Tanskan Kööpenhaminaan pakoon juutalaisvainoja. Vuonna 1943 Pundik puolestaan pakeni Tanskasta perheensä kanssa Ruotsiin. Pundik osallistui Israelin itsenäisyyssotaan vuonna 1948. Hänen vanhin poikansa Uri kaatui Jom kippur -sodassa 1973. Toinen poika Ron puolestaan oli edistämässä Oslon rauhanprosessin käynnistymistä. Lisäksi Pundikilla ja hänen vaimollaan Sussi Pundikilla (oik. Inge Ruth, o.s. Ginsborg) on Michal-niminen tytär.
Bengt-Erik Engholm

Bengt-Erik Engholm (s. 1959) on ruotsalainen kirjailija. Hän on tehnyt erityisesti tietokirjoja lapsille ja nuorille kuvittaja Jojo Falkin kanssa. Ne ovat käsitelleet muun muassa eläimiä ja ihmiskehoa.
Econa

Econa (vuosina 1939–1947 "Bedriftsøkonomisk Forening", 1947–1954 "Norsk Bedriftsøkonomisk Forening", 1954–2004 "Norske Siviløkonomers Forening" ja 2004–2010 "Siviløkonomene") on norjalainen ekonomistien ammattiliitto, joka on perustettu vuonna 1939. Sillä oli noin 28 000 jäsentä vuonna 2023 ja se kuuluu Akademikerne-keskusjärjestöön.
San José (1769)

San José oli Espanjan laivaston vuonna 1769 vesille laskettu San Francisco de Paula -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Jorge Juan y Santacilian suunnitelmiin perustuva alus tilattiin 17. lokakuuta 1766 Havannasta Real Astillero de Habanalta. Alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1769.
Palvelus.
Alus lähti 22. elokuuta 1770 Havannasta fregatin ja postilaivan kanssa Ferroliin. Se joutui myrskyn vuoksi etsimään suojaa Cádizista. Se lähti huhtikuussa 1771 Cádizista Ferroliin. Joulukuussa 1774 "San José", "San Genaro", neljä fregattia ja yhdeksän pienempää sotalaivaa muodostivat Cisnerosin laivueen, jossa "San José" oli lippulaivana. Laivueen tehtävänä oli avustaa piiritettyä Melillaa. Alus saapui joulukuussa 1774 fregatti "Carmenin" kanssa Cádiziin, mistä ne saattoivat 22. tammikuuta 1775 kaksi tykkejä ja ampumatarvikkeita kuljettanutta rahtialusta Melillaan. Alus ja xebex "Garzota" ampuivat 28. tammikuuta maakohteita. Se saattoi 23. helmikuuta Cádizista neljä tarvikkeita kuljettanutta rahtialusta Málagaan, mutta saattue joutui palaamaan satamaan kovan vastatuulen vuoksi. Alus palasi 31. maaliskuuta Cádiziin Málagasta ja Pohjois-Afrikan rannikolta.
Heinäkuussa 1775 alus liitettiin Castejónin laivastoon Algerin sotaretkelle. Se aloitti 6. heinäkuuta kaksi päiväisen Algerian rannikkolinnakkeiden ampumisen, jolloin alukseen osui 60 kertaa. Aluksen mastot ja takila vaurioituivat ja miehitöstä sai surmansa neljä ja 16 haavoittui. Alus lähti 15. heinäkuuta Algerian rannikolta ja saapui seuraavana päivänä Alicanteen.
Alus palasi 12. lokakuuta 1775 Málagasta fregattien "Liebren" ja "Santa Catalinan" sekä pienempien sotalaivojen kanssa Cádiziin. Se lähti 7. huhtikuuta 1776 Ferrolista mukanaan 100 upseeria ja kauppiasta Amerikkaan. Alus saapui 2. elokuuta Cartagenasta "Poderoson" ja fregattien "Santa Margaritan" ja "Santa Claran" kanssa Cádiziin kuljettaen joukkoja. Marraskuussa alus lähti Cádizista Montevideoon liittyäkseen Marqués de Casa Tillyn sotaretkeen eteläisillä merialueilla Portugalia vastaan. Se saapui 9. elokuuta 1777 Montevideoon "Monarcan", "Américan" ja "San Dámason" sekä fregattien "Liebren", "Santa Teresan", "Santa Gertrudisin" ja urcan "Santa Florentinan" kanssa. Alus saattoi Montevideosta "Poderoson" ja fregatti "Liebren" kanssa viisi 1,5 miljoonaa pesoa kuljettanutta rahtilaivaa Cádiziin. Lokakuussa 1778 alus oli huollettavana La Carracassa.
Alus lähti 23. kesäkuuta 1779 Cádizista Córdovan 32 linjalaivan laivaston mukana 1. Englannin kanaalin sotaretkelle. Se saapui 14. syyskuuta Brestiin, jolloin aluksen miehistö oli pahoin sairaana. Tammikuussa 1780 alus saattoi aluksia Ferroliin. Se palasi 20. tammikuuta Brestiin vaurioiduttuaan myrskyssä. Aluksen miehistö ankkuroi aluksen vaikean sään vuoksi Brestin edustalla, mutta se ajautui 8. huhtikuuta karikkoon. Haverissa ei tullut miehistötappioita, mutta alus tuhoutui. Ranskalaiset pelastivat aluksen tykit.
Dopingrikos

Dopingrikos on Suomen rikoslaissa määritelty rikos, jossa henkilö levittää dopingaineita. Dopingrikoksen tekotapoja on esimerkiksi myyminen, välittäminen tai maahantuonti ilman laillista oikeutta. Hallussapito on myös rangaistavaa, jos määrä on niin suuri, että henkilöä voidaan epäillä dopingaineen levittämisestä. Dopingrikoksesta voidaan tuomita sakkoa tai enimmillään kaksi vuotta vankeutta.Dopingrikos tuli rikoslakiin 2002, tätä ennen dopingiin liittyvät rikokset tulkittiin esimerkiksi salakuljetukseksi tai laittoman tuontitavaran ryhtymiseen. Dopingrikos löytyy rikoslain luvusta 44.
Praseodyymitrikloridi

Praseodyymitrikloridi eli praseodyymi(III)kloridi (PrCl3) on praseodyymin ja kloorin muodostama ioniyhdiste. Se on kidejärjestelmältään heksagonaalinen, kuten muutkin kevyimpien lantanoidien trikloridit (LaCl3, CeCl3, NdCl3, EuCl3). Muiden kevyiden lantanoidien trikloridien tavoin praseodyymitrikloridi on puhtaina kiteinä hyvin hygroskooppista ainetta, joka reagoi nopeasti ilmassa olevan kosteuden (veden) kanssa muodostaen kidevedellisen heksahydraatin PrCl3 · 6H2O.
Praseodyymitrikloridia voidaan valmistaa praseodyymioksidin (Pr6O11) ja ammoniumkloridin (NH4Cl) välisellä reaktiolla: Pr6O11 (s) + 22NH4Cl (s, g) → 6PrCl3 (s) + 22NH3 (g) + 11H2O (l, g) + 2Cl2 (g). Reaktion optimilämpötila on 400°C ja reaktioaika 60 minuuttia.
Alkoholijuoman markkinointirikos

Alkoholijuoman markkinointirikos on Suomen rikoslaissa määritelty rikos, jossa henkilö markkinoi alkoholijuomia luvattomasti. Alkoholijuomien, jotka sisältävät yli 22 tilavuusprosenttia alkoholia, suora- tai epäsuora mainonta on kiellettyä. Vain poikkeustapauksissa yli 22 prosenttisia alkoholijuomia saa markkinoida niiden anniskelu- ja vähittäismyyntipaikoissa. 
Alle 22 tilavuusprosenttia alkoholia sisältäviä alkoholijuomia saa markkinoida alkoholilainsäädännön puitteissa. Esimerkiksi alkoholia ei saa markkinoida julkisella paikalla tai kohdistaa markkinointi alaikäisille. Alkoholin mainonta televisiossa tai radiossa on kiellettyä kello 07-22 välisenä aikana. 
Epäsuora markkinointi.
Alkoholin epäsuora markkinointi voi tapahtua esimerkiksi tuotesijoittelun tai sponsoroinnin yhteydessä. Mainonnassa ei saa käyttää alkoholijuoman vakiintunutta tunnusta tai aiheuttaa kuluttajalle mielikuvaa väkevästä alkoholijuomasta. Mielikuva voi syntyä esimerkiksi alkoholijuomaan liitettävistä tunnusväreistä.
Valo (mobiilisovellus)

Valo on kristillisille käyttäjille suunnattu deittailun mobiilisovellus. Palvelu on perustettu kesäkuussa 2022. Valo on ladattavissa Googlen Android- ja Applen iOS-käyttöjärjestelmien älypuhelimille näiden sovelluskaupoista. Sovellusta voi käyttää ainoastaan mobiililaitteilla.
Sovelluksella on yrityksen tietojen mukaan 250 000 kirjautunutta käyttäjää Suomessa. Sukupuolijakauma on melko tasainen, joskin naisia on hieman enemmän kuin miehiä. Sovellus toimii tällä hetkellä Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Italiassa ja Yhdysvalloissa. Ruotsissa kerrotaan olevan tällä hetkellä 70 000 kirjautunutta käyttäjää. 
Toiminta.
Profiilin luomisen yhteydessä käyttäjää pyydetään valitsemaan oma seurakunta. Valo-sovellus perustuu osumiin, jotka syntyvät kun kaksi käyttäjää tykkäävät toisistaan. Käyttäjä saa ilmoituksen saamastaan osumasta ja voi aloittaa tämän kanssa keskustelun. 
Valo hyödyntää erilaisia rajauskriteerejä, kuten käyttäjän valitsemaa ikähaarukkaa. Määräävin tekijä on palvelussa valittavat asiasanat ja niiden yhteensopivuus. Palvelu näyttää maakohtaisesti lähellä olevia yhteensopivia käyttäjiä, mutta ei rajoita sopivuutta kilometrimääreellä. 
Kritiikki.
Palvelu herätti aloittaessaan huomiota, sillä sen kerrottiin olevan vain heteroille suunnattu deittipalvelu. Sittemmin yritys on muuttanut linjaansa ja sovelluksen kerrotaan olevan kaikille kristityille suunnattu deittipalvelu, jossa jokainen voi etsiä myös samaa sukupuolta olevaa kumppania. Palvelua on myös kritisoitu kristillisyyden määrittelyn kautta, sillä kirjautumisvaiheessa kristillisyys jää lopulta jokaisen käyttäjän itse määriteltäväksi.
Kempeleen uusi pappila

Kempeleen uusi pappila on Kempeleessä sijaitseva Kempeleen seurakunnan ylläpitämä vuonna 2023 valmistunut rakennus. Pappila rakennettiin samalle tontille, jossa sijaitsi aiemmin vuonna 2019 tulipalossa tuhoutunut, ja vuonna 2020 kokonaan purettu Kempeleen vanha pappila, joka oli alun perin rakennettu vuonna 1899. Pappila sijaitsee Kempeleen keskustaajamassa Koskelan asuinalueella Pohjanmaan radan itäpuolella, lähellä seututien 847 ja Ketolanperäntien kiertoliittymää. Pappila avattiin ensimmäisen kerran yleisölle elokuussa 2023. Pappila avattiin virallisesti käyttöön 15. elokuuta 2024.
Pappilan rakentaminen aloitettiin elokuussa 2022, kun rakennuksen toteutussuunnitelmat ja rakennuttajan kilpailutus oli valmista. Uusi pappilarakennus piti rakentaa eri kohtaan, kuin edellinen pappila vuosien varrella muuttuneiden rakennussäädösten takia. Lisäksi vesi- ja viemäriputkisto kulki keskellä tonttia, jotka oli siirrettävä seututien 847 vierelle. Rakentamisen aikaan tontille rakennettiin väliaikainen liittymä seututieltä 847. Pappilan tontille on myöhemmin rakennettu uusi liittymä seututieltä 847, kun edelliseen pappilaan kuljettiin Koskelan asuinalueen tiestön kautta. Rakennuksen julkisivu on entiseen pappilaan verrattuna hieman tummemman punainen. Arkkitehdin suunnitelman mukaan uuden pappilan rakennustyyli kuvastaa enemmän talonpoikaistyyliä.
Teiharjun tuulivoimalaitos

Teiharjun tuulivoimalaitos on Pirkanmaa Ikaalisten Teikankaalla lähellä Ikaalisten kylpylää sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia ja vuosituotanto on noin 1,0 gigawattituntia . Voimalan on rakentanut Ikaalisten vapaaseurakunta , sen omistaa ja sitä operoi Ilkka Klinga .
Ilkka Klingalla on toinenkin Aljonvuoren tuulivoimalaitos.
Yleistä.
Teiharju on Kyrösjärven Hämylänlahdelta kohoava harjanne, josta on otettu paljon maa-ainesta ja jonne on rakennettu pieni teollisuusalue. Matkaa kylpylälle on kaksi ja Ikaalisten keskustaajamaan on viisi kilometriä. Harjanteen lakialueen ylittää sähkölinjat, joiden lähelle tuulivoimalaitos on pystytetty. Voimalalle tulee huoltotie valtatieltä 3. Harjanne kohoaa yli 60 metriä Kyrösjärven ja 50 metriä viereisen Teijärven vedenpintaa korkeammalle. Voimala sijaitsee 145 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalaitos on saksalaisen Nordexin valmistama N54/1000, jonka napakorkeus on 65 metriä (tai 60 metriä ), tuuliturbiinin halkaisija 54 metriä, ja jonka kapasiteetti on 1,0 megawattia.
Historiaa.
Tuulivoimala on vanhaa mallistoa, jota ei ole valmistettu enää kolmeen vuosikymmeneen. Voimala hankittiin käytettynä Saksasta Riiho-yhtiön kautta, jolla on Alavudella käytössään Riihontien tuulivoimalaitos. Ennen pystytystään sen vaihdelaatikko huollettiin Jyväskylässä. Se pystytettiin vuonna 2011 ja se alkoi tuottaa sähköä marraskuussa. Se on toiminut moitteettomasti käynnistymisestään asti. Sen ensimmäiseksi omistajaksi on ilmoitettu Ikaalisten vapaaseurakunta ja yhteyshenkilöksi Ilkka Klinga. Vuoden 2014 ja sen jälkeen merkittiin tilastoissa sen omistajaksi Ilkka Klinga.
Muzeum Miniaturowej Sztuki Profesjonalnej Henryk Jan Dominiak w Tychach

Muzeum Miniaturowej Sztuki Profesjonalnej Henryk Jan Dominiak w Tychach on museo Etelä-Puolassa Sleesian voivodikunnassa, noin 20 kilometriä Katowicesta etelään. On yksi maailman pienimmistä modernin taiteen museoista, sillä sen näyttelytilat ovat noin 6,15 neliömetrin kokoiset. Museon ensiesitys oli 16. huhtikuuta 2013 Tychyssä. Museossa oli vuonna 31. joulukuuta 2023 yhteensä noin 973 museoesineitä, joista 354 taiteen teoksia ja 619 kulttuuriesinettä. Puolan kulttuuri- ja kansallisperintöministeriö valvoo museota. 
Museolla on tärkeä yhteiskunnallinen tehtävä, sillä se on eräänlainen aikakapseli, jossa kävijät voivat tutustua museon kokoelmiin kuuluviin esineisiin, joilla on sekä historiallista että kulttuurista ja myös taiteellista arvoa. Museon näyttelyssä on maalauksia, piirustuksia, grafiikkaa, veistoksia ja keraamisia miniatyyrejä Puolasta ja ulkomailta (Brasiliasta, Ruotsista, Unkarista ja Ukrainasta).
Liisa Huhta

Liisa Huhta (s. 1975) on suomalainen tietokirjailija.
Huhta on oppiarvoltaan kasvatustieteen maisteri. Hän aloitti vuonna 2010 työskentelyn lukion opinto-ohjaajana ja on työskennellyt Tampereen yhteiskoulun lukiossa. Huhta julkaisi Rosa Meriläisen kanssa kirjat "Kilttien kapina – tottelemattomuusharjoituksia naisille" (2008) ja "Feministin käsikirja" (2009). Vuonna 2022 häneltä ilmestyi kirja "Uupuneet nuoret pärjääjät" (Bazar) nuorten uupumuksesta, jonka esiintyvyyden kasvua on havainnoitu kouluterveyskyselyissä.
Traventhal

Traventhal on kunta Saksassa Schleswig-Holsteinissa Travejoen varrella. Kunnassa oli vuoden 2021 lopussa 534 asukasta, ja sen pinta-ala on 5,37 neliökilometriä. Siellä solmittiin vuonna 1700 Ruotsin ja Tanskan välinen Traventhalin rauha.
Johan Fredrik Adolf Aminoff

Johan Fredrik Adolf Aminoff (14. heinäkuuta 1888 Bromarv – 1. joulukuuta 1954 Bromarv) oli suomalainen kreivi, varatuomari ja Riilahden kartanon omistaja. 
Perhe.
Aminoffin isä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff ja äiti Anna Emilia Hagelstam. Aminoffin isoisä oli vapaaherra Fredrik Aminoff. 
Aminoff avioitui Hulda Naëma (Ulli) von Bornin kanssa, joka oli vapaaherra Viktor Magnus von Bornin ja Hulda Augusta Berndtsonin tytär. 
Ura.
Aminoffin isä Johan Fredrik Aminoff menehtyi vuonna 1892. Aminoff peri kreivin arvon ja Riilahden kartanon samana vuonna. 
Aminoff aloitti opinnot Helsingissä vuonna 1905. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän sai oikeustieteen tutkinnon Helsingin yliopistosta vuonna 1915.
Aminoff ylennettiin Turun hovioikeuden auskultantiksi vuonna 1915 ja varatuomariksi vuonna 1917. 
Hän osallistui Suomen vapaussotaan vuonna 1918. Aminoff toimi Bromarvin suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuodesta 1918. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi vuonna 1920. Aminoff toimi Uudenmaan suojeluskuntapiirin esikunnan jäsenenä vuodesta 1922. 
Aminoff oli Karlskronan kuninkaallisen laivastoseuran kirjeenvaihtajajäsen. Ruotsin kuninkaallisen laivaston Vidar-hävittäjä vieraili Riilahden meritaistelun muistomerkin luona vuonna 1925. Samaan aikaan Ruotsin kuningas Kustaa V suoritti valtiovierailun Helsinkiin. 
Aminoff pystytti toisen Riilahden meritaistelun muistomerkin Riilahden kartanon maille vuonna 1928. Uusi muistomerkki pystytettiin ruotsalaisamiraali Nils Ehrensköldin ja hänen miehistön muistoksi, jotka taistelivat suuren Pohjan sodan aikana Venäjän laivastoa vastaan. 
Aminoff toimi Bromarvin kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1914 ja kuntakokouksen puheenjohtajana 1915-1920. Aminoff oli Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen jäsen.
Hänet valittiin Helsingin metsänhoitolautakunnan puheenjohtajaksi vuonna 1929. Hän oli suomenruotsalaisen maanviljelijäseuran liittohallituksen jäsen.
Aminoff toimi aateliskokouksen puheenjohtajana Helsingin Ritarihuoneella vuosina 1928 ja 1931.
Kunnianosoitukset.
Aminoff sai Vapaudenristin ritarikunnan mitalin, Vapauden ritarikunnan neljännen luokan Vapaudenristin, Suomen puolustusvoimien ansioristin ja ensimmäisen luokan Vapaudenristin. Aminoff sai Ruotsin kuninkaalta Pohjantähden ritarikunnan ritarimerkin.
You Si-kun

You Si-kun (; s. 25. huhtikuuta 1948) on taiwanilainen demokraattisen edistyspuolueen DPP:n poliitikko, joka on toiminut Kiinan tasavallaan varapääministerinä vuonna 2000, pääministerinä vuoisna 2002–2005, DPP:n puheenjohtajana vuosina 2006–2007 ja parlamentin puhemiehenä vuodesta 2020 lähtien.
You syntyi nykyisen Yilanin piirikunnan alueella. Hän valmistui vuonna 1985 valtiotieteiden kandidaatiksi Tunghai-yliopistosta. Vuonna 1981 You valittiin Taiwanin maakunnanvaltuustoon, jossa hän istui vuoteen 1989 asti. Hän oli aktiivisesti mukana tangwai-liikkeessä ja oli vuonna 1986 mukana perustamassa demokraattista edistyspuoluetta. Vuosina 1989–1997 hän toimi Yilanin piirikunnanjohtajana. Vuosina 1998–2001 hän toimi professorina Taipein taideyliopistossa. Vuosina 1998–2000 hän toimi DPP:n pääsihteerinä.
Vuonna 2000 Chen Shui-bianin voitettua presidentinvaalin Tang Fei nimitetiin pääministeriksi ja You varapääministeirksi. Tulvivalla Bazhangjoella tapahtuneen onnettomuuden jälkeen, jossa neljä rakennustyöntekijää hukkui, Tang ja You erosivat. Vuosina 2000–2002 hän toimi presidentinkanslian pääsihteerinä. Vuonna 2002 You nimitettiin Kiinan tasavallan pääministeriksi. Hän erosi vuonna 2005 DPP:n edellisen vuoden parlamenttivaaleissa kärsimän tappion jälkeen. Vuonna 2006 hänet valittiin DPP:n puheenjohtajaksi.
Vuonna 2007 Youta vastaan nostettiin korruptiosyytteet: hänen epäiltiin kavaltaneen valtiolta rahaa väärennetyillä kuiteilla vuosina 2000–2005. Syytteiden johdosta hän erosi puolueen puheenjohtajuudesta. Vuonna 2012 syytteet hylättiin.
Vuonna 2014 You oli ehdolla Uuden-Taipein pormestariksi, mutta hävisi vaalissa Kuomintangin Eric Chulle. Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin. Vaalien jälkeen hänet valittiin parlamnetin puhemieheksi.
Teollisuuspiiri (Harkova)

Teollisuuspiiri (; vuosina 1930-2016 nimellä Ordžonikidzen piiri) on yksi Ukrainan suurkaupunki Harkovan yhdeksästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Piiri sijaitsee Harkovan kaakkoisosassa. Piirissä asui noin 153 800 ihmistä. Vuonna 1989 piirin väkiluku oli 158 049.
Piiri on perustettu vuonna 1930, ja sen pinta-ala on 45,29 neliökilometriä. Vuonna 2016 piiri nimettiin uudelleen Teollisuuspiiriksi osana Ukrainan pyrkimystä vapautua kommunismin ajan perinnöstä. Tätä aiempi nimi - Ordžonikidzen piiri () - viittasi vallankumousjohtaja, komissaari Grigori Ordžonikidzeen. 
Piirin alueella sijaitsevat muun muassa:
Taiwanin Amerikka-instituutti

Taiwanin Amerikka-instituutti (, , lyh. AIT) on Taipeissa sijaitseva voittoa tavoittelematon yhdistys, joka kuitenkin toimii käytännössä Yhdysvaltain epävirallisena suurlähetystönä Taiwanissa. Instituutti perustettiin vuonna 1979 säädetyn Taiwan Relations Act -lain nojalla. Muiden suurlähetystöjen tavoin Yhdysvaltain merijalkaväki vastaa instituutin turvatoimista.
Vuonna 2018 AIT muutti uusiin tiloihin, jonka avajaistilaisuudessa oli paikalla mm. Taiwanin presidentti Tsai Ing-wen. Uudella tontilla sijaitsevan lipputangon alle haudattiin vuonna 2019 aikakapseli, joka on tarkoitus avata 50 vuoden päästä. Kyseessä on vuonna 1795 alkanut amerikkalainen perinne.
Heinäkuussa 2021 instituutin johtajana aloitti Sandra Oudkirk.
Instituutin päämaja sijaitsee Rosslynin kaupungissa, Virginiassa. Päärakennus sen sijaan sijaitsee Taipeissa, mutta AIT:lla on myös sivupiste Kaohsiungissa.
Oranssikurkkutangara

Oranssikurkkutangara ("Wetmorethraupis sterrhopteron") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Oranssikurkkutangara kasvaa 17–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat mustat. Siivissä on myös sinivioletteja sulkia. Oranssikurkkutangaran kurkku ja ylärinta ovat oranssit. Alarinta ja vatsa ovat kellertävän valkoiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Oranssikurkkutangara tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät. Se liikkuu pareittain tai muutaman yksilön ryhmissä, ja voi liittyä myös sekaparviin. Oranssikurkkutangaran ravintoa ovat muurahaispuiden ja muiden kasvien hedelmät ja hyönteiset.
Oranssikurkkutangara luokitellaan vaarantuneeksi, ja kannan kooksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen teiden rakentamisen vuoksi.
Minguo-kalenteri

Minguo-kalenteri () on Kiinan tasavallan perustamisvuoteen 1912 perustuva kalenteri. Sitä käytetään nykyään vain Taiwanissa, mutta sitä on historiallisesti käytetty myös manner-Kiinassa, jossa sitä kuitenkin käytetään edelleen vuosien 1912–1949 historiankirjoituksessa. Minguo-kalenteri eroaa gregoriaanisesta kalenterista ainoastaan vuosien osalta: minguo-kalenterissa vuosien laskeminen alkaa Kiinan tasavallan perustamisvuodesta 1912, joka ilmaistaan "mínguó yuánnián". Myöhemmät vuosiluvut saadaan vähentämällä gregoriaanisen kalenterin mukaisesta vuosiluvusta 1911: esimerkiksi vuosi 2024 on minguo-kalenterin vuosi 113 (). Sana "minguo" tarkoittaa ’tasavaltaa’ ja viittaa Kiinan tasavaltaan.
Historia.
Ennen Xinhai-vallankumousta Kiinassa käytettiin yleisesti keisarien valtakausiin perustuvaa vuosienlaskujärjestelmää sekä kuukalenteria. 1900-luvun alussa eräät tasavaltalaiset ja vallankumoukselliset alkoivat käyttää Keltaisen keisarin valtaanastumisvuoteen perustuvaa vuosilukua. 2. tammikuuta 1912 presidentti Sun Yat-sen antoi määräyksen, jonka mukaan 1912 on tasavallan ensimmäinen vuosi (), josta alkaen vuosia lasketaan, ja kalenterina käytetään muuten gregoriaanista kalenteria.
Minguo-kalenterin vuosiluku on sama kuin pohjoiskorealaisen juche-kalenterin ja japanilaisen kalenterin Taishō-aikakauden (1912–1926) vuosiluku, koska Kiinan tasavallan perustamisvuosi 1912 on myös Pohjois-Korean ensimmäisen johtajan Kim Il-sungin syntymävuosi sekä Japanin keisari Yoshihiton eli Taishōn valtaanastumisvuosi.
Barrett MRAD

Barrett MRAD (lyhenne engl. sanoista "Multi-role Adaptive Design") on yhdysvaltalainen armeijakäyttöön tehty pulttilukkoinen tarkkuuskivääri. Se on suunniteltu Barrett M98B:n pohjalta. 
Aseen rakenne mahdollistaa käyttäjälleen kaliiperin muuttamisen vaihtamalla kahdella torx-ruuvilla kiinnitetyn piipun ja lukon sulkukappaleen. Barrett MRAD voitti vuonna 2019 Yhdysvaltain asevoimien tarkkuuskiväärikilpailutuksen. 
National Rifle Association of America nimesi Barrett MRADin vuoden 2012 kivääriksi.
San Pedro Apóstol (1770)

San Pedro Apóstol oli Espanjan laivaston vuonna 1770 vesille laskettu San Pedro Apóstol -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Francisco Gautierin suunnittelema alus tilattiin 11. helmikuuta 1769 Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta ja nimettiin 23. syyskuuta 1769. Alus laskettiin vesille 31. joulukuuta 1770.
Palvelus.
Huhtikuussa 1772 alus lähti Ferrolista "San Vicenten" kanssa koeajoihin. Tammikuussa 1773 se lähti Ferrolista koeajoihin ja siirtyi samalla Cartagenaan. Alus lähti 8. helmikuuta 1778 Cartagenasta Cádiziin, missä se liittyi Córdovan laivastoon. Kesäkuussa 1779 alus osallistui laivaston mukana 1. Englannin kanaalin sotaretkeen ja Gibraltarin piiritykseen ja salmen sulkemiseen 1781. Se lähti 15. kesäkuuta 1781 Cádizista "San Juan Bautistan" kanssa partiomatkalle Cabo de São Vicenten ja Cape Spartelin alueille.
Alus lähti 2. tammikuuta 1782 Cádizista Borjan laivueen mukana Havannaan, missä alukset täydensivät Solanon laivastoa. Huhtikuussa alus osallistui Guaricon operaatioihin ja partioi Karibialla. Se lähti 5. tammikuuta 1783 Havannasta kohdatakseen merellä fregatteja, jotka piti saattaa Veracruziin. Alus saapui 12. tammikuuta Havannaan fregattien "Nuestra Señora de la On" ja "Santa Águedan" kanssa. Alus lähti Havannasta Solanon laivaston kanssa ja palasi 20. tammikuuta laivaston mukana Havannaan. Se lähti 8. helmikuuta Havannasta kohdatakseen Veracruzista saapuvan Sonda de la Tortugan johtaman saattueen. Alus palasi 11. helmikuuta Havannaan 11 Veracruzista saapuneen aluksen kanssa. Se lähti 6. maaliskuuta Havannasta Solanon laivueen mukana Guaricoon. Alus saapui 20. heinäkuuta Cádiziin Solanon laivueen mukana. Alus lähti 2. syyskuuta Cádizista "San Agustínin" ja "San Nicólas de Barin" kanssa Ferroliin reserviin siirtoa varten. Se oli 1784-1790 Ferrolissa reservissä.
Alus saapui 30. kesäkuuta 1790 Ferrolista "Magnánimon" kanssa Cádiziin, mistä ne lähtivät heinäkuussa Boten laivaston mukana Nootkaan sotaretkelle. Alus lähti 9. tammikuuta 1791 Cádizista "San Isidron" kanssa Ferroliin reserviin siirrettäväksi. Vuoden 1793 se oli Ferrolissa reservissä.
Alus lähti 23. heinäkuuta 1793 Cartagenasta Gravinan laivueen mukana liittyäkseen Lángaran laivastoon Toulonin sotaretkelle. Alus lähti 15. huhtikuuta 1794 Cádizista Cárdenasin laivueessa täydennyksenä Havannassa olevaan Aristizábalin laivueeseen. Alus saapui 15. kesäkuuta Havannaan, mistä se saattoi 30. marraskuuta Campecheen fregatti "Santa Rosan" kanssa yhdeksän rahtialusta. Matka kuitenkin keskeytettiin ja saattue palasi 1. joulukuuta Havannaan menetettyään vasemman puolen kuparilevyt pohjasta. Alus saattoi Havannasta "Príncipe de Astuariasin", urcien "Presentacionin" ja "Santa Libradan" kanssa 44 aarteita ja kauppatavaroita kuljettaneen rahtilaivan saattueen Cádiziin, jonne saavuttiin 17. toukokuuta 1795.
Alus lähti 22. marraskuuta 1795 Cádizista Ignacio María de Álavan laivueen mukana Filippiineille. Vuonna 1796 alus saapui Filippiineille, missä se oli alusluettelosta poistoonsa saakka vuonna 1804. Aluksesta pelastettua puutavaraa käytettiin laiturin valmistamiseen.
Soppeenmäki

Soppeenmäki on kaupunginosa ja teollisuusalue Ylöjärvellä. Etelässä se rajoittuu Soppeenharjuun ja Vuorentaustaan, pohjoisessa Vaasantiehen ja Tampere–Seinäjoki-rataan. Lännessä asuinalue rajoittuu Tampereen läntiseen kehätiehen, josta alkaa Soppeenmäen teollisuusalue. Idän suuntaan lähimpänä ovat Mikkolan alue ja Teivo. Tampereen keskustaan on matkaa 14 kilometriä. 
Soppeenmäen asuinrakennukset sijaitsevat pääosin Soppeenharjun rinteessä. Suurin osa omakotitaloista on Mastontien länsipuolella. 1980-luvulla alettiin rakentaa kerrostaloja Mastontien itäpuolelle. 
Ylöjärven terveyskeskus vuodeosastoineen sijaitsee Soppeenmäessä.
Tunnetuin maamerkki on linkkitorni eli Soppeenmäen radio- ja televisiomasto, joka valmistui vuonna 1960. Betoniosan korkeus on 67,5 metriä ja sen kannattaman metallisen masto-osan alkuperäinen korkeus oli 150 metriä. Maston korkeus oli alun perin 388 metriä merenpinnasta.
Soppeenharjulla lähellä linkkitornia kohoaa Ylöjärven sienimallinen vesitorni (1985).
Koulut ja päiväkodit.
Soppeenmäen yhtenäiskoulussa on noin 600 oppilasta 1.-9. luokilla. Päiväkoteja ovat Mikkolan ja Soppeenharjun päiväkodit sekä yksityinen Touhulan päiväkoti. Vuonna 2024 valmistui Soppeenmäen päiväkoti Seijantielle.
Elinkeinot.
Kaupat, ravintolat ja muut palvelut keskittyvät Mikkolantien, Mastontien ja Soppeentien varteen. Ylöjärven uutisten toimitus sijaitsee Mikkolantiellä.
Soppeenmäen teollisuusalueella, joka ulottuu Elovainiolle saakka, on runsaasti yrityksiä. Suurimpia yrityksiä ovat Huurre ja Pilkington.
Joukkoliikenne.
Tampereen seudun joukkoliikenteen kaikki Ylöjärvelle suuntautuvat reitit kulkevat Soppeenmäen Matkatien pysäkin kautta. Kaukoliikenteen linja-autot pysähtyvät Vaasantiellä
Arvorakennuksia.
Saurion taloa (1903) ylläpitää Kulttuuriosuuskunta Saurio, jonka perustivat vuonna 2019 kulttuuri- ja musiikkijärjestö Rantajätkät, Ylöjärvi-Seura, Ylöjärven taideyhdistys ja Takamaan Poplaivue. 
Mikkolan talo on samannimisen suvun mukaan nimetty talo Mikkolantiellä. Rakennuksessa toimivuoteen 2024 saakka päiväkoti.
Ylöjärven työväentalo oli vuonna 1939 valmistunut työväentalon rakennus. Työväentalontiellä sijainnut rakennus purettiin joulukuussa vuonna 2014. 
Julkisia taideteoksia.
Maapallo, Linnunradan keskipiste -teos (Ari Tiilikainen, 2007) liikenneympyrässä Rantajätkäntie-Kuruntie.
Kuun pimeä puoli -teos (Ari Tiilikainen, 2007) liikenneympyrässä Soppeentie-Kuruntie-Mikkolantie-Mastontie.
Liikunta.
Ylöjärven urheilutalossa, joka sijaitsee yhtenäiskoulun vieressä, on muun muassa uimahalli, suuri palloilusali ja keilahalli.
Soppeenharjulla on monipuoliset lenkkeily- ja hiihtomaastot. Harjulta on hyvät yhteydet muun muassa Lamminpään majalle ja Pikku-Ahvenistolle sekä Julkujärven suuntaan. Pirkan hiihdon loppuosuus kulkee Soppeenharjulla.
Soppeenmäki fiktiossa.
Yle TV2:ssa ensimmäisen kerran vuosina 1978–1980 esitetyn komediasarjan "Tankki täyteen" ulkokohtaukset kuvattiin toimintansa lopettaneella Kesoilin huoltoasemalla Soppeenmäessä. Huoltoasema oli rakennettu valtatie 3:n ja Kuruntien risteyksen länsipuolelle vuonna 1960, ja se purettiin 1980-luvun lopulla.
Japetus Steenstrup

Japetus Steenstrup (1813–1897) oli tanskalainen biologi, erityisesti eläintieteilijä. Hänet tunnetaan jättiläiskalmarin ("Architeuthis dux") kuvaamisesta tieteelle vuonna 1857. Lisäksi hän huomasi, miten jääkausien jälkeiset eliöiden jäänteet ilmentävät ilmasto-olojen muuttumista. Steenstrup kävi myös kirjeenvaihtoa Charles Darwinin kanssa vaihtaen sekä tietoja että näytteitä, ja vuonna 1857 hänet valittiin ulkomaalaisjäsenenä Ruotsin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan.
Traventhalin rauha

Traventhalin rauha oli suuren Pohjan sodan alkuvaiheessa vuonna 1700 solmittu Ruotsin ja Tanskan välinen erillisrauha.
Tausta.
Puolan hyökättyä Liivinmaalle Tanska hyökkäsi Ruotsin liittolaisen Holstein-Gottorpin kimppuun, minkä seurauksena Tanskan laivasto saarrettiin Englannin ja Alankomaiden merivoimien osastojen avulla Kööpenhaminaan, ja Kaarle XII:n henkilökohtaisesti johtama 5 000 miehen armeija kuljetettiin Sjællandiin. Kaarle XII:n maihinnousu Sjællandissa 25. heinäkuuta ja merivaltojen tuki Ruotsille jouduttivat rauhantekoa.
Rauhansopimus.
Rauha solmittiin 8. elokuuta 1700 Traventhalissa nykyisessä Schleswig-Holsteinissa. Välittäjinä toimivat Ranska, Englanti ja Alankomaat. Tanska suostui lähes kaikkeen, mitä Ruotsi vaati. Tanskan kuningas Fredrik IV lupasi olla tukematta Ruotsin muita vihollisia. Tanska joutui tunnustamaan Holstein-Gottorpin herttuan Fredrik IV:n suvereenin aseman ja maksamaan tälle 260 000 riikintaalerin vahingonkorvaukset. Kun rauha oli solmittu, Kaarle oli vähän aikaa Etelä-Ruotsissa ja jatkoi 1. lokakuuta sotimaan Itämerenmaakuntiin.
Seuraukset.
Traventhalin rauhansopimuksen avulla Tanska irrotettiin Ruotsin vastaisesta liittokunnasta. Tanska kuitenkin liittyi uudelleen sotaan Ruotsia vastaan, kun tappio vuoden 1709 Pultavan taistelussa oli heikentänyt Ruotsia. Lopullisesti Ruotsin ja Tanskan sota päättyi vuoden 1720 Frederiksborgin rauhaan, joka oli Tanskalle edullisempi.
Italian ympäriajo 2024

Italian ympäriajo 2024 (Giro d’Italia 2024) oli järjestyksessään 107. Italian ympäriajo. Se alkoi Venaria Realesta 4. toukokuuta ja päättyi Roomaan 26. toukokuuta 2024.
Kilpailun voitti slovenialainen Tadej Pogačar. UAE Team Emirates -joukkuetta edustaneen Pogačarin aikaero toiseksi tulleeseen Daniel Martíneziin oli huomattavat 9 minuuttia ja 56 sekuntia. Kolmanneksi tullut Geraint Thomas taas hävisi voittajalle 10 minuuttia ja 24 sekuntia. Pogačar nousi kilpailun johtoon jo toisella etapilla ja johti kilpailua loppuun saakka. Lisäksi hän saavutti kilpailussa kuusi etappivoittoa. Pogačar voitti myös parhaan mäkimiehen kilpailukategorian. Jonathan Milan voitti pistekirikilpailun ja kolme etappivoittoa. Nuorten kilpailun voitti Antonio Tiberi. Parhaan joukkueen kilpailun voitti Decathlon–AG2R La Mondiale.
Kilpailussa oli 21 etappia, joista kaksi oli henkilökohtaisia aika-ajoja. Kilpailun vaativin etappi eli niin sanottu ”kuningataretappi” oli 15. etappi, joka päättyi Livignoon, ja jonka aikana ajettiin yli 5 400 nousumetriä. 16. etapilla oli tarkoitus ajaa kuuluisa Passo dello Stelvion vuoristonousu, mutta nousu peruttiin lumivyöryriskin takia.
Joukkueet.
"UCI WorldTeam"
"UCI ProTeam"
Bruce Shelley

Bruce Campbell Shelley (s. heinäkuu 1948 Fremont, Michigan) on yhdysvaltalainen lauta- ja videopelisuunnittelija. Shelley on kehitellyt videopelejä vuodesta 1987 useammissa yrityksissä. Shelley pidetään yhtenä maailman vaikutusvaltaisimmista pelikehittäjistä. Hän pääsi vuonna 2009 Interactive Arts &amp; Sciences -akatemian Hall of Fameen. 
Koulutus.
Shelley on opiskellut ympäristötieteitä New Yorkin osavaltionyliopistossa ja taloustieteitä Virginian yliopistossa.
Ura.
Shelley aloitti videopelien työstämisen vuonna 1987. Hän työskenteli Avalon Hillin aluksi lautapelien kehittäjänä ja liittyi MicroProselle vuonna 1988. MicroProsella hän työskenteli Sid Meierin kanssa peleissä kuten "F-19 Stealth Fighter", "Railroad Tycoon", "Covert Action" ja "Civilization". Shelleystä tuli kuitenkin 1990-luvun alussa yhtiön yksi vähäpalkkaisimmista työntekijöistä ja vuoden 1992 loppuun mennessä hän jätti MicroProsen.
Lähdettyään MicroProselta Shelley siirtyi Ensemble Studiosille. Shelley työskenteli viimeisinpänä texasilaisessa yrityksessä Bonusxpessä. 
Kunnianosoitukset.
Vuonna 1999 "PC Gamer Magazine" kuvasi Shelleyn yhdeksi ”25 pelijumalasta” ja GameSpy valitsi Shelleyn vuonna 2002 kahdeksaksi vaikutusvaltaisimmaksi pelikehittäjäksi maailmassa. 
Vuosina 2000–2006 hän oli Interactive Arts &amp; Sciences -akatemian johtokunnan jäsen ja hänet valittiin akatemian Hall of Fameen vuonna 2009. 
Yksityiselämä.
Shelley asuu Illinoisissa vaimonsa Barbara Otten ja kahden koiran kanssa. Shelley harrastaa matkustamista, lukemista (erityisesti historia-, talous-, tiede-, mysteerikirjallisuutta) ja partiomerkkien keräämistä.
Pelejä.
Shelley on työskennellyt muun muassa seuraavissa peleissä:
Pimeyttä, pahuutta, kylmyyttä

Pimeyttä, pahuutta, kylmyyttä ("Det Svarte Alvor") on norjalainen dokumentti vuodelta 1994. Sen tuotti NRK ja ohjasi Gunnar Grøndahl. Dokumentin kesto on 35 minuuttia.
Dokumentti kertoo black metal-musiikista, sen yhteydestä satanismiin, kirkonpoltoista Norjassa 1990-luvulla, sekä Øystein Aarsethin murhasta. Dokumentti koostuu muun muassa black metal -muusikoiden haastatteluista. Haastateltavana ovat Ihshan yhtyeestä Emperor, Garm yhtyeestä Ulver, Hellhammer yhtyeestä Mayhem, sekä Satyr Satyriconista. Haastattelujen lisäksi dokumentissa on pätkiä Immortalin konsertista. Dokumentti on saavuttanut julkaisunsa jälkeen paljon mainetta black metal -fanipiireissä.