Tseburek

Tseburek () on perinteinen Krimin tataarien suolainen ja taikinapäällysteinen leivonnainen, joka on tavallisesti täytetty lihatäytteellä. Alun perin tseburekin historia alkaa joko Turkista tai Krimin niemimaalta. Tseburek on tunnettu krimintataarien kansallisruokana. Tseburek on kuitenkin suosittu ruoka myös Kaukasiassa, Länsi-Aasiassa, Keski-Aasiassa, Venäjällä, Latviassa, Liettuassa, Virossa, muualla Ukrainassa, Itä-Euroopassa, Turkissa ja Romaniassa. Ukrainan Mariuopolissa tseburekit ovat suosittuja kreikkalaisten väestön keskuudessa, mutta nimellä "tšir-tšir". Tseburekin erityispiirre on runsaassa öljyssä paistetty pinta, joka on ohut ja hyvin rapea.
Taustatietoa.
Tseburekin alkuperästä ja synnystä ei ole tarkkaa tietoa, sillä tseburek on osana montaa eri kulttuuria. Myös tseburekin samankaltaisuus monen eri suolaisen leivonnaisen kanssa vaikuttaa siihen, ettei sen tarkkaa maantieteellistä alkuperää ja keksijää ei ole tiedossa.
Turkin kielellä tseburek on "çibörek", ja sen nimitys tulee alun perin turkkilaisista sanoista "çiğ börek", jossa "çiğ" tarkoittaa raakaa. Tämä viittaa siihen, että tseburekin lihatäyte on raakaa, joka paistetaan yhdessä taikinan kanssa. Pääte "börek" viittaa yleisesti kokonaisuutena balkanilaisiin leivonnaisiin ja piiraisiin, mihin tseburek sen alalajina lukeutuu. Krimin tataarit oletettavasti ovat keksineet nimityksen alkuperäiselle tsebukerille. Myös tataarin kielellä "ci" tarkoittaa herkullista.
Toisen teorian mukaan tseburek olisi kiinalaisen perinneruoan taikinanyytin jälkeläinen. Tämä perustuu siihen, että mongolialaisessa keittiössä on hyvin tseburekia vastaava suolainen leivonnainen nimeltä "huušuur".
Tseburekin suosio kasvoi Neuvostoliitossa erityisesti vuoden 1989 jälkeen. Tällöin asetettiin laissa asetus, jonka mukaan Krimin tataarit saivat lain nojalla asettua vapaasti asumaan Neuvostoliittoon. Silloin Neuvostoliitossa ryhdyttiin perustamaan kasvavissa määrin tšeburetšnaja-nimellä kutsuttuja ruokapaikkoja, joissa myytiin edullisia ja nopeita katuruokia kuten piiraita, pelmenejä ja tseburekeja. Tseburekien suosio perustui sekä niiden herkullisuuteen, että niiden edullisuuteen. Tämä teki tseburekeista sosioekonomisesti tasapuolisen herkun nautittavaksi, sillä tavalliset ihmiset elintasosta riippumatta pystyivät niistä nauttimaan. Tseburekia pidettiin sekä tavallisen ihmisen herkuteltava pikaruokana että ylätyyliin sopivana gourmet-ruokana.
Tseburekit ovat Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen edelleen suosittuja, ja niitä myydään katuruokaloissa tai pienissä katukioskeissa. Tseburekeja on myös mahdollista tilata ravintoloista.
Valmistus.
Tseburek voidaan perinteisen reseptin mukaan uppopaistaa öljyssä tai rasvassa. Se voidaan myös valmistaa paistamalla pannulla öljytilkan kanssa. Taikina on muodoltaan pyöreä, joka taitetaan puoliksi. Näin tseburek saa sille ominaisen puolikuun muotonsa. Tseburekissa lihatäytteet ovat perinteisesti nautaa, lammasta tai sikaa. Liha jauhetaan yhdessä sipulin kanssa. Raaka liha levitetään ohuelti taikinan päälle, jotta se kypsyy uppopaisto-vaiheessa samanaikaisesti taikinan kanssa. Tseburekista on saatavilla myös kasvisvaihtoehtoja. Kasvistäytteissä raaka-aineina käytetään juustoa, perunoita, sipulia ja kaalia tai kananmunia. Nykyään tseburekin kokoa ja täytteitä vaihdellaan, ja reseptin suosio perustuu sen kykyyn olla helposti muokattava.