Miro Barešić

Miro Barešić (1950 – 31. heinäkuuta 1991) oli kroatialainen nationalisti ja terroristi. Vuonna 1971 hän murhasi Jugoslavian Ruotsin lähettiläs Vladimir Rolovićin Tukholmassa. Barešić sai elinkautisen vankeustuomion, mutta hänet vapautettiin vankilasta kroaatien kaapattua ruotsalaisen lentokoneen vuonna 1972. Barešić päätyi Paraguayhin, jossa hän työskenteli esimerkiksi maan armeijan kouluttajana ja myöhemmin Paraguayn Thdysvaltain lähettilään henkivartijana. Eri vaiheiden kautta Barešić luovutettiin Ruotsiin vuonna 1980 ja hän päätyi istumaan lievennettyä tuomiotaan vuoteen 1987 saakka. Jugoslavian hajoamissotien yhteydessä Barešić palasi Kroatiaan ja kuoli taisteluissa serbikapinallisia vastaan.
Barešićilla on ollut kansallissankarin maine Kroatian kansallismielisissä piireissä.
Elämäkerta.
Nuoruus.
Miro Barešić syntyi Šibenikissä Jugoslaviassa nykyisessä Kroatiassa vuonna 1950. 20-vuotiaana hän sai 6 kuukauden vankeustuomion asepalveluksesta kieltäytymisestä. Tuomionsa istuttuaan Barešić muutti Ruotsiin, jossa tuolloin oli jo entuudestaan kroaatiyhteisö.
Jugoslavian lähettilään murha.
7. huhtikuuta 1971 Barešić ja Anđelko Brajković iskivät pistoolein aseistautuneina Jugoslavian lähetystöön Tukholmassa. Kaksikko ampui sisään tulelssaan sihteeriä ja talonmiestä sihteerin haavoittuessa vakavasti. Tämän jälkeen he haavoittivat Jugoslavian Ruotsin lähettilästä Vladimir Rolovićia, joka myös hakattiin, sidottiin ja otettiin panttivangiksi. Lopulta poliisin saavuttua lähettilään toimiston ulkopuolelle Barešić ampui Rolovićia päähän. Poliisi pidätti Barešićin ja Brajkovićin. Rolović kuoli sairaalassa kahdeksan päivää myöhemmin. 
Barešićin, Brajkovićin ja kolmen heille apua antaneen oikeudenkäynti alkoi Tukholmassa kesäkuussa 1971. Oikeudenkäynnin perusteella Barešić ja muut olivat alkaneet suunnitella iskua pian Barešićin saavuttua Ruotsiin. Barešić aikoi kutsua ryhmäänsä "mustaksi legioonaksi" Ustašan toisen maailmansodan aikaisen yksikön "Crna Legija" mukaan. Barešić ja Brajković tunnustivat tekonsa ja elokuussa 1971 molemmat saivat elinkautiset vankeustuomiot. Kolme muuta saivat sakkoja.
15. syyskuuta 1972 kolme kroaatimiestä sieppasivat Scandinavian Airlinesin DC-9 -lentokoneen, 86 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä lennolla Göteborgista Tukholmaan. Kone pakotettiin laskeutumaan Bulltoftan lentokentälle Malmössä. Tämän jälkeen sieppaajat vaativat koneen räjäytämisellä uhaten seitsemän Ruotsissa vankilassa olleen kroaatin vapauttamista. Heidän joukossaan olivat Barešić ja Brajković. Ruotsin oikeusministeri Lennart Geijer johti neuvotteluja, jotka päättyivät kroaativankien vapauttamiseen. Sieppaajat vapauttivat panttivankinsa ja Barešić nousi koneen kyytiin. Mukaansa sieppaajat saivat myös 500 000 kruunua. Kone nousi ilmaan ja suuntasi kohti Madridia Espanjassa. Espanjaan laskeutuneet sieppaajat pyysivät turvapaikkaa. Espanjalaiset viranomaiset vangitsivat kroaatit, mutta eivät suostuneet palauttamaan heitä Ruotsiin. Espanjassa he saivat lievät tuomiot koneen sieppauksesta.
Paraguayssa.
Barešić tapasi Paraguayn Espanjan lähettiläs Rodney Elpidio Acevedon ja hän sai paperit matkalle Asuncióniin. Paraguayssa Alfredo Stroessnerin hallinto antoi hänelle Paraguayn passin tekaistulla nimellä. Barešić liittyi maan armeijaan kapteenina. Hän opetti kamppailulajeja Mariscal Francisco Solano Lópezin sotilasopistolla. Hän toimi myös paikallisessa jengissä, joka sekaantui uruguayn Paraguayn lähettiläs Carlos Abdalan murhaan vuonna 1976. Barešićin tuttava Joso Damjanović kohtasi Abdalan kävelyllä Asunciónissa ja sekoitti tämän Paraguayhin nimettyyn Jugoslavian lähettilääseen. Damjanović murhasi Abdalan ja hänet pidätettiin. Barešić välttyi syytteiltä asian tiimoilta ilmeisesti koska hänellä oli yhteyksiä maan johtoon. Hän jatkoi kouluttajana maan armeijassa ja teki myöhemmin töitä henkivartijana Paraguayn Yhdysvaltain lähettiläälle käytäen väärää nimeä Tony Saric. Vuonna 1978 hän kilpaili Paraguayn joukkueen mukana taekwondon maailmanmestaruuskisoissa Oklahomassa. Yhdysvalloissa hän oli osallisena liikennerikkomuksessa, jonka takia hän oli vedonnut diplomaattiseen koskemattomuuteen. Tässä yhteydessä Yhdysvaltain viranomaiset selvittivät Barešićin oikean henkilöllisyyden ja hän palasi Asuncióniin.
Palautus ja myöhemmät vaiheet.
Barešićin palattua Paraguayhin Yhdysvalloissa alkoi oikeusjuttu, jossa syytettynä oli joukko kroaateja. Heitä syytettiin Yhdysvalloissa asuvien jugoslavialaisten kiristyksestä terrorismin rahoittamiseksi. Barešić nimettiin jutussa ja Yhdysvallat sopi hänen luovuttamisestaan oikeuteen New Yorkissa. Oikeusjuttu päättyi todisteiden puutteessa, joidenkin huhujen mukaan koska todistajia oli uhkailtu vaikenemaan. Barešić päädyttin kuitenkin luovuttamaan edelleen Ruotsiin vuonna 1980, jossa hän päätyi vankilaan jatkamaan tuomiotaan vuoden 1971 murhasta. Vuonna 1985 tuomiota lievennettiin 18 vuoteen ja Barešić vapautui joulukuussa 1987 ja hän palasi Paraguayhin. Paraguayssa hänelle myönnettiin pysyvä oleskelulupa 'humanitaarisista syistä' 
Jugoslavian hajoamissotien alettua Barešić palasi kotimaahansa Kroatiaan vuonna 1991. Barešić liittyi Kroatian armeijaan ja vain 18 päivää myöhemmin hän kuoli taisteluissa Kroatian serbejä vastaan 31. heinäkuuta 1991.
Kuoleman jälkeen.
Barešić oli sodan jälkeen saavuttanut kansallissankarin maineen Kroatian kansallismielisissä piireissä. Vuonna 2016 Dragan kylään lähellä Šibenikiä pystytettiin Barešićin patsas. Sen pystyttämistilaisuuteen osallistui esimerkiksi kroatialaisia ministreitä. Kulttuuriministeri Zlatko Hasanbegović kuvaili Barešićia sankarina ja sotaveteraanien ministeri Tomo Medved kutsui häntä "yhdeksi suurimmista patriooteista". Serbia tuomitsi patsaan pystyttämisen. Maan ulkoministeriö kutsui Barešićia terroristiksi ja pääministeri Aleksandar Vučić kuvaili Kroatian toimia "hulluutena". Patsaan pystyttämisen tuomitsi myös Montenegro.