tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Džumhurijat

Džumhurijat (, ”Tasavalta”) on Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa ilmestyvä tadžikinkielinen sanomalehti.
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi maaliskuussa 1925 nimellä "Idi todžik" (”Tadžikkien juhla”). Se sai toisesta numerostaan lähtien nimen "Bedori todžik" (”Tadžikkien herääminen”). Vuonna 1928 nimeksi tuli "Todžikiston surh" (”Punainen Tadžikistan”) ja vuonna 1955 "Todžikistoni Soveti" (”Neuvosto-Tadžikistan”). 
Kuudesti viikossa ilmestynyt lehti oli neuvostoaikana Tadžikistanin kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä sanomalehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa venäjänkielinen "Kommunist Tadžikistana" ja uzbekinkielinen "Sovet Tojikistoni". Lehden painosmäärä oli 200 000 kappaletta vuonna 1975.
Tadžikistanin itsenäistyttyä vuonna 1991 lehti sai nimen "Džumhurijat". Maan sisällissodan aikana se oli viikkoja tai kuukausia ilmestymättä ja monet toimittajat jättivät lehden. Vuonna 1995 "Džumhurijatista" tuli Tadžikistanin hallituksen julkaisu. Se ilmestyi aluksi kerran ja myöhemmin kahdesti ja kolmesti viikossa. Lehden levikki pysyi kuitenkin aluksi pienenä.
"Džumhurijat" on nykyään Tadžikistanin presidentin ja hallituksen äänenkannattaja. Se on tasavallan luetuin sanomalehti ja maan ainoa päivälehti. Viidesti viikossa ilmestyvän lehden painosmäärä oli 51 700 kappaletta helmikuussa 2023. Sen aineistoja julkaistaan myös Internet-sivustolla.
Monserratinpeurahiiru

Monserratinpeurahiiru ("Peromyscus caniceps") on Meksikossa elävä äärimmäisen uhanalainen jyrsijä. Sitä on tavattu vain Meksikolle kuuluvalla Monserratin saarella Kalifornianlahdella. Sen uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet villiintyneet kissat sekä ihmisen mukana saarelle tulleet kilpailevat jyrsijälajit.
Monserratinpeurahiiru syö hyönteisiä ja kasviravintoa. Aikuinen yksilö painaa 22 grammaa.
Mahtran sota (Vilde)

Mahtran sota () on virolaisen kirjailijan Eduard Vilden romaani vuodelta 1902, joka julkaistiin Suomessa Lilli Rainion suomentamana vuonna 1908.
Kirja kertoo Mahtran kylässä 2.6.1858 tapahtuneesta talonpoikaiskapinasta. Se on ensimmäinen osa Vilden kirjoittamaa trilogiaa, joka kuvaa kuohuntaa Viron talonpoikaisväestössä 1800-luvulla.
8 tunnin työpäivä

Kahdeksan tunnin työpäivä oli sosiaalipoliittinen liike ja yksi työväenliikkeen keskeisistä tavoitteista 1800-luvun jälkipuolelta alkaen. Suomessa asiasta säädettin laki vuonna 1917. Yhdysvalloissa vastaava päätös vahvistettiin vasta vuonna 1938 osana Franklin D. Rooseveltin New Deal -yhteiskuntasopimusta.
Utopistinen sosialisti Robert Owen ehdotti jo vuonna 1817 seuraavaa jakoa: ”8 tuntia työtä, 8 tuntia lepoa, 8 tuntia virkistystä”.
Kansainvälinen työjärjestö ILO määritteli kahdeksan tunnin työpäivän tehdastyöläisille ensimmäisessä konventiossaan vuonna 1919. Toimistojen ja kaupan alan työntekijöitä koskeva konventio valmistui vuonna 1930.
Frisbeegolfin Euroopan-mestaruuskilpailut

Frisbeegolfin Euroopan-mestaruuskilpailut ovat kahden vuoden välein järjestettävät kilpailut, joissa ratkaistaan frisbeegolfin Euroopan-mestaruus. Ensimmäiset frisbeegolfin EM-kilpailut järjestettiin vuonna 1981, mutta säännöllisesti niitä alettiin järjestää vuodesta 1997.
Lähteet.
Euroopean Disc Golf Federation, voittajat vuosittain:
PDGA:n (Professional Disc Golf Association) sivut turnauksista vuodesta 1999 alkaen:
Seyed Ali Mousavi Nour

Seyed Ali Mousavi Noor (, syntynyt 7. maaliskuuta 2006) on iranilainen karateka, joka voitti kultamitalin vuoden 2021 Aasian karaten mestaruuskilpailuissa. Mousavi kuuluu Iranin miesten karatemaajoukkueeseen eri sarjoissa. Hän voitti ensimmäisen virallisen mitalinsa vuonna 2021 Zanjanin maakunnan maajoukkuemestaruudesta. Mousavi on kotoisin Ramhormozin kaupungista.
Hän aloitti karaten 12-vuotiaana, ja voitettuaan useita ruohonjuuritason ikäryhmiä, hänestä tuli maajoukkueen jäsen vuonna 2017 ja hän on tällä hetkellä Iranin islamilaisen tasavallan karatejoukkueen kansallinen mestari.
Neste 1000 Lakes Rally 1995

Neste 1000 Lakes Rally 1995 järjestettiin 25.–27. elokuuta 1995. Se oli 46. Suomen ralli kautta aikain. Se ei ollut osa ralliautoilun kuljettajien ja valmistajien MM-sarjaa, vaan ainoastaan kaksilitraisten kaksivetoisten eli F2-autojen MM-sarjan osakilpailu.
Osallistujat.
A-ryhmän nelivetoisilla autoilla kilpailuun osallistuivat mm. Tommi Mäkinen, Juha Kankkunen, Marcus Grönholm ja Sebastian Lindholm. Thomas Rådströmin piti myös osallistua, mutta loukkaantuminen Mänttä 200 -ajossa perui osallistumisen.
F2-autoilla kilpailuun osallistuivat mm. Jarmo Kytölehto, Harri Rovanperä ja Per Svan Opeleilla, Alister McRae, Ari Mökkönen ja Gregoire de Mevius Nissaneilla, Tapio Laukkanen Volkswagenilla, Pavel Sibera ja Emil Triner Škodilla sekä Erwin Weber ja Antonio Rius Seateilla.
Reitti.
Reitti oli nyt jopa 546 kilometriä pitkä, eli kaikkien aikojen pisin Jyväskylän Suurajot mitattuna erikoiskokeiden yhteispituudella. Erikoskokeiden määrä kuitenkin väheni 32:een, eli niiden keskipituus nousi yli 16 kilometriin.
Perjantaina ajettiin nyt viisi erikoiskoetta Jyväskylän länsipuolella ennen edellisvuoden perjantailenkin reittiin liittymistä. Keuruu, Höytiä ja Hankasalmi olivat uusia erikoiskokeita, mutta Jukojärveä oli ajettu eri muodossa aiemmin, viimeksi 1981. 
Lauantain reitti oli 258 kilometriä pitkä. Hassi, Päijälä, Västilä, Ouninpohja, Vaheri ja Ehikki ajettiin nyt eri suuntaan. Valkeakosken kaupunkierikoiskoe jäi pois reitiltä.
Sunnuntai oli yhtä pitkä kuin aiemmin, mutta tiivistetty nyt viiteen erikoiskokeeseen. Huomionarvoista oli Lempään ajaminen kahteen kertaan ensimmäisenä erikoiskoetoistona sitten vuoden 1987. Tarkoitus oli saada kokemuksia teiden kestämisestä kahteen kertaan ajaessa.
Kilpailun tapahtumat.
Juha Kankkunen keskeytti ensimmäiselle erikoiskokeelle. Auto osui kiveen ja etupyörä taittui alle. Ensimmäisen ja toisen erikoiskokeen välillä oli huoltokielto, joten Kankkunen olisi joutunut ajamaan 22 kilometriä pitkän Parkkolan kolmella pyörällä. Kankkunen jatkoi rallissa nolla-autona.
Rallin alussa keskeyttivät myös Sebastian Lindholm, N-ryhmän Jouko Puhakka ja Olli Harkki sekä etuvetoisia ajaneet Ari Mökkönen ja Gregoire de Mevius. 
Hassin erikoiskokeella sattui onnettomuus, jossa tiellä kävellyt katsoja menehtyi jäätyään 0-auton alle. Erikoiskoe peruttiin.
Jazz-hautajaiset

Jazz-hautajaiset on New Orleansissa Lousianassa tunnettu hautajaistapa, jossa hautajaissaattueeseen kuuluu jazzia soittava puhallinorkesteri. Jazz-hautajaiset ovat erityisesti afroamerikkalaisen yhteisön perinnettä. Yhdysvalloissa mustien orjien hautajaisiin kuului jo 1700-luvulla hautajaissaattue, jossa laulettiin ja soitettiin, ja tapa oli käytössä myös New Orleansissa.
Hautajaisten kulku.
Jazz-hautajaiset noudattavat paraatirakennetta. Kun siunaustilaisuus päättyy, orkesteri seuraa perhettä hautausmaalle joko jalan tai hevosen vetämissä vaunuissa. Orkesteri muodostaa "ensimmäisen rivin" ja soittaa surumusiikkia ja perinteisiä virsiä. Musiikki eroaa nykyjazzista ja myös Dixieland-jazzista. Paraatin johtajalla on näyttävä vyö, musta hattu ja joskus myös koristeellinen sateenvarjo, ja hän kävelee kulkueen edessä. Hautajaisvieraat kulkevat orkesterin takana niin sanottuna "toisena rivinä" mahdollisesti myös tanssien musiikin tahdissa. Vainaja hyvästellään perheen hautaan, joka New Orleansin suoperäisyyden takia on yleensä maanpinnan yläpuolelle nouseva hautakappeli. Tämän jälkeen musiikin tempo vaihtuu, ja orkesteri soittaa iloisia kappaleita, kuten "When the Saints Go Marching In". 
Jazz-hautajaisia järjestetään muusikoille, mutta myös muille. Tapaa pidetään kunnioittavana, sillä jazzin katsotaan kuuluvan yhtä lailla kuolemaan kuin elämäänkin.
Palmunäädät

Palmunäädät (Paradoxurinae) eli palmusivetit on sivettieläimiin kuuluva alaheimo. Nämä eläimet elävät puissa ja niiden jalat ovat sopeutuneet puissa kiipeämiseen siten, että niillä on terävät kynnet, paljaat anturat ja kolmas ja neljäs varvas ovat osittain kasvaneet yhteen. Ne syövät enimmäkseen hedelmiä. Afrikanpalmusivettiä esiintyy itäisessä Afrikassa ja eteläisessä Aasiassa elää seitsemän palmunäätälajia. 
Sukuja:
Käärme paratiisissa

Käärme paratiisissa ("The Garden of Eden") on Ernest Hemingwayn vuonna 1986 postuumisti julkaistu romaani, jonka suomennos ilmestyi 1988. Se on kolmen nuoren aikuisen suhteita kuvaava teos. 
Kirjailija David Bourne ja hänen varakas vaimonsa Catherine viettävät kuherruskuukauttaan Etelä-Ranskan hotelleissa. Samalla David kirjoittaa romaania isänsä kokemuksista siirtomaa-ajan Afrikassa. Catherine rikkoo idyllin, kun hän alkaa leikitellä sukupuolirooleilla. Lopulta hän tuo hotelliin Marita-nimisen naisen, ja naiset alkavat kilpailla Davidin suosiosta.
Kirjailijan kuollessa teos ei ollut vielä valmis. Ennen julkaisua toimittajat lyhensivät käsikirjoitusta. Muutamia kohtia myös laajennettiin, mikäli tekstin selkeys ja johdonmukaisuus sitä vaativat.
Teos jakautuu neljään kirjaan eli päälukuun. Ensimmäisen kirjan kolme lukua kuvaavat leppoisaa kuherruskuukautta. Toisen kirjan viisi lukua kuvaa Catherinen muuttumista. Hän käy yksin suurkaupungissa ja muuttaa kampauksensa poikamaiseksi. Kolmas kirja sisältää 15 lukua. Siinä kehittyy kolmikon välinen jännite, ja samalla David kirjoittaa kirjansa valmiiksi. Neljännen kirjan neljässä luvussa tapahtuvat loppuratkaisut, jolloin Davidin työ tuhoutuu.
Keuruun terveysasema

Keski-Suomen hyvinvointialueen Keuruun terveysasema toimii Keuruulla osoitteessa Kantolantie 7.
Terveysasemalla toimii lääkärin ja hoitajan, muistihoitajan sekä diabeteshoitajan vastaanotto. Hoitotarvikejakelu, suun terveydenhuolto, neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut löytyvät myös. Terveysasemalla on mahdollisuus röntgentutkimuksiin sekä arkisin toimii myös Fimlabin näytteenotto.
Terveysaseman yhteydessä toimii myös sairaala. Sairaalan toiminta on maan vanhinta ja vuonna 2019 se täytti 130 vuotta.
Ballenan kansallispuisto

Ballenan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Costa Ricassa, Puntarenasin maakunnassa.
Puistossa on koralliriuttoja, mangovemetsiä ja hiekkarantoja. Siellä tavataan delfiineitä ja ryhävalaita.
Tomio Okamura

Tomio Okamura (4. heinäkuuta 1972 Tokio, Japani) on tšekkiläinen poliitikko ja liikemies. Hän on toiminut Tšekin edustajainhuoneen jäsenenä vuodesta 2013 ja sitä ennen vuoden Tšekin senaatissa. Okamura on perustamansa Vapaus ja suora demokratia puolueen puheenjohtaja.
Elämä.
Okamura syntyi Tokiossa tšekkiläisen äidin ja japanilaisen isän perheeseen, mutta varttui osittain Tšekkoslovakiassa. Äitinsä terveyden romahtamisen vuoksi hän ja hänen veljensä kasvoivat osittain orpokodissa Mašťovissa Länsi-Tšekissä. Nuorena aikuisena hän matkusti Japaniin, jossa hän teki töitä muun muassa roskienkerääjänä. Okimura tunsi tulleensa syrjityksi, joten hän muutti takaisin Tšekkiin, jossa hän työskenteli kääntäjänä ja matkaoppaana.
Poliittinen ura.
Okamura valittiin Tšekin senaattiin vuonna 2012 sitoutumattomien listalta. Seuraavana vuonna hän oli mukana perustamassa uutta Suoran demokratian aamunkoitto ("Úsvit přímé demokracie)" -nimistä puoluetta, jonka puheenjohtajaksi hänet valittiin. Vuoden 2013 edustajainhuoneen vaaleissa puolue ylitti viiden prosentin äänikynnyksen, ja Okamura siirtyi senaattorin paikalta edustajainhuoneeseen.
Okamura erosi Suoran demokratian aamunkoitosta vuonna 2015. Yhdessä Radim Fialan kanssa hän perusti Vapaus ja suora demokratia -puolueen, jonka puheenjohtajana Okamura toimii yhä. Vuoden 2017 vaaleissa puolue sai 10,64 % äänistä ja Okamura valittiin edustajainhuoneen varapuhemieheksi. Vuoden 2021 vaaleissa puolue menetti kaksi paikkaa, mutta Okamura säilytti paikkansa.
Lokakuussa 2024 Tšekin parlamentin sisäinen kurinpitoelin tuomitsi Okamuran 20 000 Tšekin korunan sakkoihin sen jälkeen kun hän oli kutsunut edustajainhuoneen varapuheenjohtajaa Jan Bartošekia ”nykyajan Hitleriksi”.
Yksityiselämä.
Okamuran vanhempi veli Hayato Okamura valittiin Tšekin edustajainhuoneeseen vuoden 2021 vaaleissa KDU-ČSL:n jäsenenä. Veljessarjan nuorin Osamu Okamura työskentelee arkkitehtina, ja oli Vihreiden eurovaaliehdokas kesän 2024 vaaleissa.
Pihtiputaan terveysasema

Keski-Suomen hyvinvointialueen Pihtiputaan terveysasema toimii Pihtiputaalla osoitteessa Asematie 12. Terveysasemalta löytyy lääkärin ja hoitajan vastaanotto, suun terveydenhuolto, neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut. Terveysasemalla on myös mahdollisuus röntgentutkimuksiin sekä arkisin näytteenottoon Fimlabin laboratoriossa.
Terveysaseman yhteydessä toimii myös sairaala, jossa on vuodeosasto lyhytaikaiseen hoitoon ja hoivaosasto pidempiaikaisille potilaille.
Narodnaja gazeta (Tadžikistan)

Narodnaja gazeta (, ”Kansan lehti”) on Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1925 nimellä "Sovetski Tadžikistan" (”Neuvosto-Tadžikistan”), mutta sen julkaisu keskeytyi taloudellisista syistä vuonna 1927. Se syntyi uudelleen vuonna 1929 ja sai vuonna 1930 nimen "Kommunist Tadžikistana" (”Tadžikistanin kommunisti”).
"Kommunist Tadžikistana" oli neuvostoaikana Tadžikistanin kommunistisen puolueen sekä Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä sanomalehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa tadžikinkielinen "Todžikistoni Soveti" ja uzbekinkielinen "Sovet Tojikistoni". Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 83 000 kappaletta vuonna 1972.
Lehti sai nimen "Narodnaja gazeta" Tadžikistanin itsenäistyessä syyskuussa 1991. Siitä tuli riippumaton julkaisu, mutta maan sisällissodan aikana sen ilmestyminen oli vähällä kokonaan loppua. Vuonna 1998 lehdestä tuli Tadžikistanin presidentin ja hallituksen virallinen äänenkannattaja .
"Narodnaja gazeta" ilmestyy vuodesta 2004 lähtien kerran viikossa. Sen painosmäärä oli noin 11 000 kappaletta vuonna 2020. Lehden Internet-sivusto avattiin vuonna 2017.
Mince pie

Mince pie on brittiläinen, joulun aikaan tarjottava murotaikinaleivonnainen, joka täytetään brandyllä kostutetuilla kuivahedelmillä ja mausteilla. Leivonnaiselle ei ole vakiintunutta suomenkielistä nimitystä: esimerkiksi Charles Dickensin joulutarinassa se on käännetty joulutortuksi ja J. R. R. Tolkienin "Hobitissa" täytetortuksi. Suomenkielisissä resepteissä on käytetty myös nimityksiä englantilaiset tai brittiläiset hedelmäpiiraat.
Historia.
Vielä Tudorien aikakaudella mince pie oli suolainen piirakka, joka muotoiltiin seimen muotoiseksi ja koristeltiin taikinasta tehdyllä Jeesus-lapsella. Valmistusainekset symboloivat jouluevankeliumin yksityiskohtia, ja niiden lukumäärä oli kolmetoista Jeesuksen ja hänen opetuslastensa mukaan. Täytteeseen kuului kuivahedelmiä, kuten rusinoita, luumuja ja viikunoita, minkä lisäksi siihen laitettiin karitsan- tai lampaanlihaa ja mausteita (kanelia, neilikkaa ja muskottipähkinää) – liha edusti paimenia ja mausteet tietäjiä. Lihan sekoittaminen makeiden ainesten kanssa ei ollut mitenkään epätavallista keskiajalla.
Tortun muoto muuttui pyöreäksi vasta uskonpuhdistuksen jälkeen. Varmuudella ei tiedetä, milloin täytteeseen lakattiin laittamasta lihaa. Lampaanlihan tilalla alettiin käyttää 1700-luvulla kieltä tai sisälmyksiä ja 1800-luvulla jauhettua naudanlihaa. Joskus viktoriaanisen aikakauden lopulla ja 1900-luvun alussa liha jäi kokonaan pois – tosin täytteeseen lisättiin hedelmien lisäksi vielä ihraa.
Uskomukset.
Mince piehin liitetään Isossa-Britanniassa erilaisia uskomuksia. Jos leipomisvaiheessa hämmentää täytettä myötäpäivään, se tuo onnea. Joulun ensimmäistä mince pieta syödessä tulisi toivoa jotakin, eikä leivonnaista saa koskaan leikata veitsellä.
Xalq ovozi

Xalq ovozi (Халқ овози, ”Kansan ääni”) on Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa ilmestyvä uzbekinkielinen sanomalehti.
Lehti sai alkunsa tadžikinkielisessä "Bedori todžikissa" vuosina 1926–1927 julkaistuista uzbekinkielisistä sivuista ja sen vuonna 1928 perustetusta liitteestä "Qizil Tojikiston" (”Punainen Tadžikistan”). Vuonna 1929 siitä tuli itsenäinen sanomalehti, joka sai vuonna 1955 nimen "Sovet Tojikistoni" (”Neuvosto-Tadžikistan”).
"Sovet Tojikistoni" oli neuvostoaikana Tadžikistanin kommunistisen puolueen sekä Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä päivälehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa tadžikinkielinen "Todžikistoni Soveti" ja venäjänkielinen "Kommunist Tadžikistana". Lehden painosmäärä oli 93 500 kappaletta vuonna 1975.
Lehti sai nimen "Xalq ovozi" vuonna 1992, mutta Tadžikistanin sisällissodan aikana sen ilmestyminen oli vähällä loppua kokonaan. Se ilmestyy nykyään kerran viikossa maan hallituksen julkaisuna kyrillisin kirjaimin. Painosmäärä oli 9 200 kappaletta vuonna 2022. Lehden Internet-sivusto avattiin vuonna 2013.
Straumen (Inderøy)

Straumen on taajama Inderøyn kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja asukasluku 1 764 vuonna 2022.
Ingrid Bolsø Berdal

Ingrid Bolsø Berdal (s. 2. maaliskuuta 1980 Inderøy) on norjalainen näyttelijä. Hän valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 2004 ja aloitti samana vuonna näyttelijänuransa Det Norske Teatretissa. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Berdal teki vuonna 2006 elokuvassa "Gymnaslærer Pedersen". Berdal on voittanut vuoden tulokkaan Heddan vuonna 2005, parhaan naispääosan Amandan 2007 ja parhaan näyttelijän Gullrutenin 2020.
Fortniten maailmanmestaruuskilpailut

Fortniten maailmanmestaruuskilpailut (Fortnite World Cup) oli New Yorkissa Yhdysvalloissa 26.–28. heinäkuuta 2019 Fortnitessa järjestetty turnaus, jossa pelattiin sekä yksinpelit (solo) että kaksinpelit (duo).
Yksinpelin voitti ylivoimaisesti yhdysvaltalainen Kyle ”Bugha” Giersdorf ja ansaitsi voittorahoja noin kolme miljoonaa dollaria eli noin 2,7 miljoonaa euroa. Potti oli tällöin suurin yksittäiselle pelaajalle jaettu rahapalkinto elektronisen urheilun kilpapelaamisessa. Kaksinpelin voittivat Emil ”Nyhrox” Bergquist Pedersen ja David ”aqua” Wang, jotka ansaitsivat molemmat 1,5 miljoonaa dollaria. Yhteensä koko turnauksessa jaettiin palkintorahoja vajaa 27 miljoonaa euroa. Turnaus on täten yksi kaikkien aikojen suurimmista elektronisen urheilun turnauksista rahapalkintojen osalta.
Soinnillinen uvulaarinen frikatiivi

Soinnillinen uvulaarinen frikatiivi on konsonanttiäänne, jonka IPA-symboli on ⟨ʁ⟩. Se ilmenee tunnetusti muun muassa ranskan kielessä. Arabian kielessä äännettä merkitsee kirjain غ ja turkkilaisissa usein ğ.
Sakshaugin vanha kirkko

Sakshaugin vanha kirkko () on Inderøyn kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva 1100-luvulla rakennettu keskiaikainen kivikirkko. Se jäi pois käytöstä vuonna 1871, kun uusi Sakshaugin kirkko valmistui. Vanha kirkko kuitenkin korjattiin 1900-luvulla ja vihittiin uudelleen käyttöön vuonna 1958.
Sakshaugin kirkko

Sakshaugin kirkko () on Inderøyn kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1871.
Inderøyningen

Inderøyningen on norjalainen vuonna 1993 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Inderøy. Lehden omistaa Trønder-Avisa. Se ilmestyy paperisena kerran viikossa.
Munchs gate

Munchs gate on St. Hanshaugenin kaupunginosassa Oslossa sijaitseva lyhyt katu, joka ulottuu Apotekergatalta St. Olavs plassille. Se on nimetty historian professori Peter Andreas Munchin mukaan.
Teuvo Juuvinmaa

Teuvo Tapani Juuvinmaa (s. 26. syyskuuta 1943 Vaala) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Juuvinmaa syntyi Mauno Juuvinmaan ja Hilda Kilpeläisen perheeseen. Hän avioitui 1967 Hilkka Inkeri Uiton kanssa.
Juuvinmaa tuli ylioppilaaksi Puolalan yhteislyseosta 1962 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1969. Juuvinmaa oli Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa 1965–1969 ja Polttoaine Osuuskunnan ja Oy G. H. H. Ab:n, vuodesta 1976 Aspo Oy, toimistopäällikkö vuodesta 1969, taloudesta ja hallinnosta vastaava apulaisjohtaja vuodesta 1975, talousjohtaja vuodesta 1980, talous- ja hallintojohtaja vuodesta 1984, varatoimitusjohtaja vuodesta 1986 ja toimitusjohtaja 1991–1994 teollisuusneuvos Henrik B. Nybergin jälkeen. Aspoyhtymä Oy:n, vuodesta 1998 Aspo Oyj, toimitusjohtaja Juuvinmaa oli 1994–1999. Hänellä on ollut lisäksi useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1997.
Transelectrica

Transelectrica on Romanian kantaverkoista vastaava osakeyhtiö ja sähkönsiirron systeemioperaattori (TSO). Sen osake noteerataan Bukarestin pörssissä (avoin yhtiö). Yhtiön osake-enemmistön omistaa Romanian valtio.
Transelectrica on Euroopan kantaverkkoyhtiöiden yhteistyöjärjestö ENTSO-E:n jäsenyritys. Romanian kantaverkko kytkeytyy suurjänniteyhteyksillä Bulgarian (ESO EAD), Serbian (EMS), Unkarin (MAVIR), Ukrainan (Ukrenerho) ja Moldovan (Moldelectrica) kantaverkkoihin.
Jaana Taponen

Jaana Taponen (s. 1965 Joensuu) on suomalainen kirjailija. Romanttista viihdettä kirjoittavan Taposen esikoisromaani "Väärä varustus" julkaistiin vuonna 2008.  
Koulutukseltaan Taponen on liiketalouden tradenomi sekä sisustusalan artesaani. Työuransa aikana hän on toiminut markkinointi- ja myyntitehtävissä, tuottajana ja tuotepäällikkönä.
Operaatio Barkhane

Operaatio Barkhane oli Ranskan sotilasoperaatio, jonka tarkoitus oli torjua terroristiverkostojen kehittymistä Sahelissa. Se oli käynnissä vuosina 2014–2022 ja oli jatkoa tammikuussa 2013 aloitetulle Operaatio Servalille. Vuonna 2021 Barkhanessa oli 5 100 sotilasta, joista suuri osa oli muukalaislegioonasta. Vuoteen 2021 mennessä operaatiossa oli kuollut yli 50 sotilasta. Helmikuussa 2022 Ranska ilmoitti aloittavansa joukkojensa vetäytymisen Sahelista.
Kazahstanskaja pravda

Kazahstanskaja pravda (, ”Kazakstanin totuus”) on Kazakstanin pääkaupungissa Astanassa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1920 alueen hallintokaupunkina toimineessa Orenburgissa nimellä "Izvestija Kirgizskogo kraja" (”Kirgiisien aluepiirin tiedonannot”). Se siirtyi vuonna 1925 Qızılordaan ja vuonna 1929 Almatyyn. Lehden nimenä oli "Sovetskaja step" (”Neuvostoaro”) vuodesta 1923 ja "Kazahstanskaja pravda" vuodesta 1932.
"Kazahstanskaja pravda" oli neuvostoaikana Kazakstanin kommunistisen puolueen sekä Kazakstanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä sanomalehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa kazakinkielinen "Sosıalıstik Qazaqstan", uiguurinkielinen "Kommunizm tuği", koreankielinen "Lenin kitši" ja saksankielinen "Freundschaft". Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 254 000 kappaletta vuonna 1983.
Kazakstanin itsenäistymisen jälkeen valtiollisena sanomalehtenä jatkanut "Kazahstanskaja pravda" yhtiöitettiin vuonna 1998. Sen toimitus siirrettiin seuraavana vuonna Astanaan. "Kazahstanskaja pravdan" ja "Egemen Qazaqstanin" julkaisuyhtiöt päätettiin yhdistää valtiolliseen Qazaq gazetteri -lehtikustantamoon vuonna 2020.
"Kazahstanskaja pravda" toimii yhä Kazakstanin viranomaisten äänenkannattajana, jossa julkaistaan maan presidentin ja hallituksen määräykset sekä parlamentin hyväksymät lait. Viidesti viikossa ilmestyvän lehden levikki oli noin 80 000 kappaletta vuonna 2021. Sen Internet-sivusto avattiin vuonna 1999.
Ruokosirkku

Ruokosirkku ("Donacospiza albifrons") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. 
Koko ja ulkonäkö.
Ruokosirkku kasvaa 13–15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin koiraan pää on harmaa ja selkä sekä siivet ovat harmahtavan ruskeat. Päässä on leveä valkoinen silmäkulmajuova. Selässä ja siivissä on tummia raitoja ja siipien olkapäät kellanruskeat. Ruokosirkkuoiraan rinta ja vatsa ovat kellanruskeat. Naaraslinnun selässä on tiheämmin raidoitusta ja vatsa on vaaleampi. On tosin esitetty, että erot eivät johdu sukupuolest, vaan ruokosirkut ovat ulkonäöltään erilaisia suuren populaationsisäinen suuren vaihtelun, iän ja alueellisen vaihtelun vuoksi.&gt; 
Levinneisyys ja elintavat.
Ruokosirkkua tavataan Brasilian eteläosista Argentiinan pohjois- ja itäosiin ja Boliviassa on erillinen populaatio. Lajin elinympäristöä ovat soiden ja muiden kosteikkojen ruovikot ja ruohomaat. Levinneisyysalueen pohjoisosassa lintu elää kuivemmilla alueilla kuin etelämpänä. Ruokosirkku liikkuu useimmiten pareittain. Lajin pesimäkausi kestää syyskuusta tammikuulle.
Mervi Katainen

Mervi Katainen (o.s. Kuittinen, s. 1978 Vihti) on suomalainen, kokoomusta edustava poliitikko. Katainen on toiminut vuodesta 2023 Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hän on entisen Suomen pääministerin Jyrki Kataisen puoliso.
Katainen on valtiotieteiden tohtori ja työskenteli ennen kaupunginhallituksen puheenjohtajuutta terveysteknologiayritysten edunvalvontajärjestö Sailab – MedTech Finland ry:n kehittämispäällikönä.
Elämäkerta.
Katainen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Vihdissä. Hän toimi Vihdin nuorisovaltuustossa ja oli sen puheenjohtajana vuonna 1997. Katainen oli perustamassa Suomen Nuorisovaltuustojen Liittoa ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuonna 1997.
Katainen aloitti jalkapallon pelaamisen 10-vuotiaana Nummelan Palloseurassa ja siirtyi 16-vuotiaana ylimmällä sarjatasolla pelanneeseen Malmin Palloseuraan. Vuonna 1997 hän voitti MPS:n riveissä naisten Suomen Cupin ja SM-hopeaa. Katainen sai ylioppilaaksi valmistuttuaan jalkapallostipendin yhdysvaltalaiseen Kansasin yliopistoon, jossa hän opiskeli vuoden ajan, kunnes aloitti valtiotieteiden opinnot Helsingin yliopistossa. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2005.
Katainen työskenteli vuosina 2007–2014 Espoon sivistystoimessa suunnittelijana, erityissuunnittelijana ja hallintopäällikkönä. Hän työskenteli europarlamentaarikko Henna Virkkusen poliittisena avustajana Brysselissä vuosina 2015–2017. Katainen toimi väitöskirjatutkijana Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa vuosina 2017–2023.
Katainen oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä kokoomuksen listoilla ja sai 2 806 ääntä, muttei tullut valituksi.
Espoon kaupunginvaltuustoon Katainen valittiin vuoden 2021 kuntavaaleissa, joissa hän sai 1 220 ääntä. Länsi-Uudenmaan aluevaltuustoon hänet valittiin vuoden 2022 aluevaaleissa, joissa hän sai 2 215 ääntä.
Katainen aloitti vuonna 2022 terveysteknologiayritysten edunvalvontajärjestö Sailab – MedTech Finland ry:n kehittämispäällikönä. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta joulukuussa 2023. Kataisen väitöskirja käsitteli epäluottamusta poliitikkojen ja virkamiesten välillä.
Katainen oli ehdolla Uudenmaan vaalipiirissä vuoden 2023 eduskuntavaaleissa ja sai 3 852 ääntä, muttei tullut valituksi.
Kun Henrik Vuornos aloitti pääministeri Petteri Orpon erityisavustajana ja erosi Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtajan tehtävästä, Katainen valittiin yksimielisesti uudeksi kaupunginhallituksen puheenjohtajaksi. Samalla hän irtisanoutui työstään ja alkoi hoitaa tehtäväänsä päätoimisesti.
Yksityiselämä.
Mervi Kuittinen ja Jyrki Katainen tapasivat Kokoomusnuorten tapahtumassa vuonna 1998 ja alkoivat seurustella kolme vuotta myöhemmin. Pari meni naimisiin vuonna 2003. Heillä on kaksi lasta (s. 2005 ja s. 2009). Perhe asuu Espoon Friisilässä.
Katainen harrastaa jalkapalloa ja muuta liikuntaa sekä lukemista.
Tiikerilinsanki

Tiikerilinsanki ("Prionodon linsang") eli juovalinsanki eli nauhalinsanki on linsankien sukuun kuuluva laji. Sen esiintymisalue sijaitsee Aasian kaakkoisosassa.
Moissac

Moissac on kunta Lounais-Ranskassa Tarn-et-Garonnen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Tarnjoen varrella, noin 30 kilometriä Montaubanin kaupungista luoteeseen.
Moissac on luostarikaupunki, joka on kehittynyt 700-luvulla perustetun Pyhän Pietarin luostarin ympärille. Luostarista tuli tärkeä etappi Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitillä, joka kulki Le Puysta Santiago de Compostelan katedraaliin. Luostari koki kultakautensa 1000- ja 1100-luvuilla. Luostari, luostarikirkko portteineen sekä tympanon veistoksineen ovat peräisin tuolta ajalta. Kaupungin merkitys satamakaupunkina kasvoi 1400-luvulla, jolloin sen satamasta kuljetettiin veneillä erityisesti viiniä ja suurissa paikallisissa myllyissä tuotettuja jauhoja Bordeaux'hun. Huippunsa jokikauppa saavutti 1700-luvulla, jolta ajalta ovat keskustan suuret asuintalot. Ranskan suuri vallankumous 1700-luvun lopulla lopetti luostaritoiminnan. Luostari ja luostarin romaaninen portaali listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1998 osana Ranskassa sijaitsevien Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitien varrella olevia historiallisia rakennuksia.
Villaindrit

Villaindrit ("Avahi") on indrien heimoon kuuluva kädellisten suku.
Kaikki villaindrit elävät Madagaskarin metsissä. Niillä on pitkät jalat, lyhyet käsivarret ja pyöreä pää. Ne ovat öiseen aikaan aktiivisia kasvissyöjiä.
Suvussa on yhdeksän lajia:
Eva Nyström

Eva Ulrika Nyström (s. 29. marraskuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa West Ham Unitedia.
Nyström pelasi Suomessa kausina 2017–2018 PK-35 Vantaan joukkueessa Naisten liigassa 22 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti jälkimmäisellä kaudella liigamestaruuden. Tämän jälkeen hän siirtyi Ruotsiin, jossa hän pelasi kaudella 2019 toisella sarjatasolla AIK:n joukkueessa. Kaudella 2020 hän pelasi pääsarja Damallsvenskanissa Umeån joukkueessa 21 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän siirtyi kaudeksi 2021 Hammarbyhyn. Hän pelasi joukkueessa ensimmäisellä sarjakaudella 21 ottelua, jossa hän teki yhden maalin, toisella kaudella 25 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, kolmannella kaudella 24 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja neljännellä kaudella 24 ottelua tekemättä maaleja. Hän voitti kaudella 2023 Ruotsin-mestaruuden.
Nyström pelasi Suomen naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2022. Hän on pelannut kesäkuun 2025 loppuun mennessä 29 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa helmikuussa 2024 Espanjassa pelatussa ottelussa Filippiinejä vastaan ja toisen helmikuussa 2025 Kansojen liigan vierasottelussa Unkaria vastaan rangaistuspotkusta.
Avahi cleesei

Avahi cleesei on Madagaskarilla tavattava villaindrien sukuun kuuluva puoliapina. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
Se on 55–67 cm pitkä ja painaa 700–1300 grammaa. Selkäpuolen villava turkki on harmaanruskea, vatsapuolen karva on lyhyempää ja vaaleanharmaata. Takajalkojen takapinta on valkoinen. Silmät ovat oranssinruskeat, ja niissä on musta reunus. Kasvot ovat vaaleammat kuin muu pää, ja niitä reunustaa kapea, tumma raita. Häntä on ruskeanharmaa.
Lajia on tavattu viime vuosina vain Tsingy de Bemarahan luonnonsuojelualueella Madagaskarin länsiosassa. Suojelualueen ulkopuolelle jäänyt metsä, jossa indrejä tavattiin vielä 1990-luvulla, on hakattu pois.
"Avahi cleesei" -indrit ovat yöaktiivisia. Ne syövät kasvisravintoa: puiden silmuja, kukkia ja nuoria versoja.
Laji on nimetty englantilaisen koomikon John Cleesen mukaan. Hän on tehnyt paljon työtä indrien suojelemiseksi.
Intiansivettikissa

Intiansivettikissa eli isosivetti ("Viverra zibetha") on sivettikissoihin kuuluva nisäkäslaji. Sitä esiintyy Himalajan seudulla Intian Nanhourin alueelta Nepaliin, Bhutaniin ja eteläiseen Kiinaan. Se elää vuoristoalueilla 3 080 metriin saakka. Sen elinympäristöä ovat sekä aina- että kausivihannat metsät. Intiansivettikissan levinneisyysalueella kanta on keskimäärin hitaassa laskussa. Laji luokitellaan kuitenkin elinvoimaiseksi.
Egemen Qazaqstan

Egemen Qazaqstan (”Suvereeni Kazakstan”) on Kazakstanin pääkaupungissa Astanassa ilmestyvä kazakinkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1919 alueen hallintokaupunkina toimineessa Orenburgissa nimellä "Ushqyn" (”Kipinä”). Se siirtyi vuonna 1925 Qızılordaan ja vuonna 1929 Almatyyn. Lehden nimenä oli vuodesta 1920 "Eńbek týy" (”Työn lippu”), vuodesta 1921 "Eńbekshil qazaq" ja vuodesta 1929 "Eńbekshi qazaq" (”Työtätekevä kazakki”) sekä vuodesta 1932 "Sosıaldy Qazaqstan" ja vuodesta 1937 "Sosıalıstik Qazaqstan" (”Sosialistinen Kazakstan”).
"Sosıalıstik Qazaqstan" oli neuvostoaikana Kazakstanin kommunistisen puolueen sekä Kazakstanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä sanomalehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa venäjänkielinen "Kazahstanskaja pravda", uiguurinkielinen "Kommunizm tuği", koreankielinen "Lenin kitši" ja saksankielinen "Freundschaft". Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 170 000 kappaletta vuonna 1983.
Kazakstanin itsenäistyttyä vuonna 1991 lehti sai nimen "Egemendi Qazaqstan", joka vuonna 1993 muuttui muotoon "Egemen Qazaqstan". Toimitus muutti Astanaan vuonna 1999. "Egemen Qazaqstanin" ja "Kazahstanskaja pravdan" julkaisuyhtiöt päätettiin yhdistää valtiolliseen Qazaq gazetteri -lehtikustantamoon vuonna 2020. 
Lehteä painetaan pääkaupungin lisäksi myös Almatyssa ja maan aluekeskuksissa. Sen painosmäärä on 206 000 kappaletta. Aineistoa julkaistaan myös Internetissä.
Reijo Työrinoja

Reijo Juhani Työrinoja (26. elokuuta 1948 Tampere – 18. marraskuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen teologi ja professori.
Työrinoja opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui teologian maisteriksi 1975, lisensiaatiksi 1981 ja väitteli tohtoriksi 1984 tutkielmalla "Uskon kielioppi", joka tarkasteli uskonnollisten väitteiden ja käsitteiden luonnetta Ludwig Wittgensteinin myöhäisfilosofian valossa. Työrinoja vihittiin papiksi vuonna 1975, ja hän työskenteli virallisena apulaisena Vanhankirkon seurakunnassa 1975–1976 sekä pappina Hangon suomenkielisessä seurakunnassa 1977–1983.
Helsingin yliopistossa Työrinoja toimi vs. yliassistenttina 1983–1991, systemaattisen teologian professorina 1998–2012, osan aikaa myös teologisen etiikan ja uskonnonfilosofian professorina. Vuodesta 2004 hän hoiti myös Turun yliopiston filosofian historian ja uskonnonfilosofian dosentuuria.
Työrinojan tutkimusalueisiin kuuluivat keskiajan filosofia sekä enkelioppi. Hän julkaisi artikkeleita keskiajan ja modernin uskonnonfilosofian ja etiikan alalta sekä suomensi otteita Tuomas Akvinolaisen teoksesta "Summa theologiae".
Ateles hybridus

Ateles hybridus on harvinainen hämähäkkiapinalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
"Ateles hybridus" -apinat painavat 7–9 kg, koiraat ovat hiukan suurempia kuin naaraat. Niillä on muiden hämähäkkiapinoiden tapaan pitkät, hoikat raajat. Eturaajat ovat pidemmät kuin takaraajat. Lähes karvaton, notkea 75 cm pitkä häntä toimii viidentenä raajana. Turkin yleisväri on ruskea, vatsapuoli on vaalea, ja useimmilla yksilöillä on valkoinen kolmio otsassa.
"Ateles hybridus" -apinoita tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa. Ne elävät puiden ylimmillä oksilla noin 30 yksilön ryhmissä.
Lajin uhanalaisuuteen on syynä metsästys ja sopivan elinympäristön pirstaloituminen.
Valot sammuu

Valot sammuu (Live) on rap-artisti Cheekin livealbumi, joka on nauhoitettu hänen jäähyväiskeikalta Lahden mäkimontussa 24. elokuuta 2018. Se julkaistiin Liiga Musicin ja Warner Music Finlandin kautta 23. elokuuta 2019. 
Cheek eli Jare Tiihonen ilmoitti musiikkiuransa lopettamisesta marraskuussa 2017. Viimeiselle keikalle myytiin 60 000 lippua vain muutaman minuutin aikana, ja televisiosta sitä seurasi yli 1.5 miljoonaa katsojaa. Keikka ilmoitettiin julkistettavan uudelleen miksattuna ja leikattuna. Samalla keikasta julkaistiin myös videotallenne DVD- ja BluRay-alustoille.
Rissan kirkko

Rissan kirkko on Indre Fosenin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1888.
Leksvikin kirkko

Leksvikin kirkko () on Indre Fosenin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1668.
Årnset

Årnset on taajama Indre Fosenin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 193 vuonna 2022.
Microcebus gerpi

Microcebus gerpi on hiirimakien sukuun kuuluva pikkumakilaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
"Microcebus gerpi" on yksi suurikokoisimmista hiirimakilajeista, se on noin 27 cm pitkä ja painaa 68 grammaa.
"Microcebus gerpi" on aktiivinen yöaikaan, jolloin se etsii ravintoa metsässä. Auringonlaskusta auringonnousuun se torkkuu pesäkolossaan, ja joissain tilanteissa se voi vaipua horrokseen jopa kuuden kuukauden ajaksi.
Laji elää Madagaskarin keskiosassa. Sitä on havaittu vain Sahafinan aarniometsässä ja sitä ympäröivillä alueilla lähellä Andasibe-Mantadian kansallispuistoa, noin 20 km saaren itärannikolta.
Vuonna 2018 arvioitiin, että tämä laji on maailman 25 uhanalaisimman apinalajin joukossa.
ASF-virus

ASF-virus eli Afrikkalainen sikaruttovirus () suuri kaksijuosteinen DNA virus. Se kuuluu "Asfarviridae" -heimoon ja se aiheuttaa kesysioissa ja villisioissa afrikkalaista sikaruttoa. Afrikkalainen sikarutto on herkästi tarttuva verenvuotokuumetauti, joka on kesysioille usein tappava. Taudin oireisiin kuuluu muun muassa korkea kuume, ruokahaluttomuus, apatia sekä eritteiden tai veren vuoto silmistä ja sieraimista. Tauti voi johtaa myös äkkikuolemaan. Oireita ilmenee tyypillisesti 5-15 vuorokauden päästä tartunnasta, mutta joissain tapauksissa voi kulua viikkoja, ennen kuin tauti alkaa oireilla. Afrikkalainen sikarutto ei tartu ihmiseen. 
Virus voi levitä terveisiin sikoihin suorassa kontaktissa tartunnan saaneiden sikojen kanssa. Virus tarttuu ilmateitse tai suun kautta. Virustartunta voi kuitenkin tapahtua myös epäsuorasti esimerkiksi virusta kantavien esineiden tai lihatuotteiden välityksellä. ASF-virus infektoi monilla alueilla maailmassa luonnollisia isäntäeliöitään kuten pahkasikoja ja villisikoja. Afrikassa sen vektorina toimivat "Ornithodoros" -sukuun kuuluvat puutiaiset. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ASF-virus säilyy sylvaattisessa kierrossa puutiaisten ja pahkasikojen välillä. 
Ensimmäisen raportoitu tapaus afrikkalaisesti sikarutosta on Keniasta vuodelta 1921. Nykyisin afrikkalaista sikaruttoa esiintyy muun muassa Baltiassa, Puolassa, Unkarissa, Romaniassa, Saksassa, Tšekissä, Kreikassa, Kroatiassa, Venäjällä, Valko-Venäjällä, Moldovassa, Ukrainassa sekä Serbiassa. Tautia ei ole toistaiseksi koskaan todettu Suomessa, mutta uhka sen leviämisestä Suomeen on kasvanut merkittävästi.
Råkvåg

Råkvåg on taajama Indre Fosenin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 211 vuonna 2022.
Fjordabladet

Fjordabladet (vuosina 1874–1920 "Fjordenes Blad") on norjalainen vuonna 1874 perustettu paikallislehti, joka ilmestyy Nordfjordeidissä Stadin kunnassa. Lehti kuuluu Polaris Media -konserniin.
Isah

Isah (oik. Kaleb Isaac Ghebreiesus; s. 16. heinäkuuta 1999 Stavanger) on norjalainen rap-artisti. Hän teki läpimurtonsa vuonna 2019 Dutty Diorin kanssa esittämällään singlellä "Hallo", joka nousi VG-listalle 38 viikon ajaksi. Isah on tehnyt yhteistyötä myös Karpen kanssa. Hän voitti vuoden 2019 Spellemannprisen-gaalassa vuoden tulokkaan palkinnon.
Microcebus manitatra

Microcebus manitatra on hiirimakien sukuun kuuluva pikkumakilaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt sen äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.
"Microcebus manitatra" painaa noin 58 grammaa. Sen pituus päästä hännäntyveen on noin 27 cm, ja häntä on 15 cm pitkä. Takajalat ovat suhteellisen lyhyet ja korvat suuret.
Laji elää Madagaskarin kaakkoisosassa. Sitä on havaittu vain Ambatotsirongorongon alueella. Suurin uhka on elinympäristön hävitys; metsää hakataan puutavaran takia ja raivataan pelloksi kassavan ja banaanin viljelyä varten.
Sven Grathe

Sven III Grathe (tansk. "Svend III Grathe") ; (n. 1125 – 23. lokakuuta 1157) oli Tanskan kuningas vuosina 1146–1157. 
Suku ja koulutus.
Hän oli kuningas Eerik II Emunen ja tämän jalkavaimon Thunnan avioton poika.
Kun kuningas Erik Emune kuoli vuonna 1137, Sven oli vielä liian nuori seuratakseen isäänsä valtaistuimella. Hänet lähetettiin Saksan kuninkaan Konrad III:n hoviin kasvatettavaksi. Siellä hän tutustui myös tulevaan Saksan kuninkaaseen, Fredrik I Barbarossaan.
Taistelu valtaistuimesta, kuningas.
Kun Eerik III Lam luopui kruunusta vuonna 1146, Sven Grathe valittiin Sjællannin ja Skånen kuninkaaksi, mutta Jyllannin asukkaat valitsivat kuninkaaksi Knuut Maununpojan, joka oli kuningas Niilo Sveninpojan pojan, Ruotsin kuningas Maunu Niilonpoika Vahvan poika. Sven ja Knuut alkoivat taistella vallasta. Kumpikin haki tukea Saksasta, ja vuonna 1152 Saksan valtaistuimelle noussut Fredrik I Barbarossa myönsi Sven Grathelle koko Tanskan herruuden. Vastineeksi kuninkuudesta Svenin tuli antaa Knuut Maununpojalle sopivia läänityksiä kuningaskunnassa, ja lisäksi prinssi Knud Lavardin poika Valdemar saisi puolestaan isänsä herttuakunnan Schleswigissä.
Sven ajautui kuitenkin pian erimielisyyksiin maan muiden mahtimiesten kanssa, ja Valdemar, joka oli aluksi tukenut Sveniä, liittoutui Knuutin kanssa. Molemmat julistautuivat kuninkaaksi vuonna 1154, ja Sven lähti samana vuonna Saksaan hakemaan apua. Sven palasi Tanskaan vuonna 1157 tukenaan muun muassa Henrik Leijonan joukot. Sven, Knuut ja Valdemar tekivät sovinnon, jossa valtakunta jaettiin kolmen kuninkaan kesken: Sven sai Skånen, Knuut Sjællannin ja Valdemar Jyllannin.
Roskilden verikilta.
Kun sovinto oli määrä sinetöidä Roskildessa 9. elokuuta 1157, Sven yritti tappaa kilpailijansa Roskilden verikiltana tunnetun tapahtuman aikana. Knuut sai surmansa, mutta haavoittunut Valdemar onnistui pakenemaan Jyllantiin. Lokakuussa Valdemar voitti Hedessä Svenin, joka tapettiin heti taistelun jälkeen. 
Tarujen mukaan Sven Grathe haudattiin sille paikalle, jossa hänet surmattiin, ja paikalle rakennettiin myöhemmin kappeli, joka on sittemmin purettu.
Avioliitto ja jälkeläiset.
Sven avioitui vuonna 1152 Adelheid von Meißenin (k. 1181) kanssa, joka oli Meißenin markkreivi Conradin ja Luitgard von Ravensteinin tytär. Leskeydyttään vuonna 1157 hän avioitui kreivi Adalbert III von Ballenstedtin kanssa ja heille syntyi yksi lapsi.
Heille syntyi kaksi lasta:
Tom Sachs

Tom Sachs (s. 26. heinäkuuta 1966) on yhdysvaltalainen nykytaiteilija. Sachs on parhaiten tunnettu töistään, jotka ovat saaneet innoituksensa Modernistisesta taiteesta ja muotoilusta. Sachs käyttää töissään vaatimattomia materiaaleja kuten vaneria. Hän jättää tarkoituksella työnsä keskeneräisen näköiseksi, jotta katsoja saa vapauden miettiä miltä loppuun saakka hiottu teos näyttäisi. Usein hänen taideteoksensa luovat uuden tilan ja todellisuuden, mitkä ovat toiminnoiltaan funktionaalisia ja usein myös interaktiivisia.
Hannu Roine

Hannu Olavi Roine (s. 7. joulukuuta 1942 Turku) on suomalainen juristi ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Roine syntyi myyntipäällikkö August Olavi Roineen, aiemmin Eliasson, ja merkonomi Helvi Helena Honkaniemen perheeseen. Hän avioitui 1970 Ulla Maija Elvolan kanssa. Ylioppilakasi Roine tuli Helsingin lyseosta 1961 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1965. Hän sai varatuomarin arvon 1969.
Roine oli tuomiokunnan notaari 1967, valtiovarainministeriön vero-osaston ylimääräinen esittelijä 1968–1969, vt. ylitarkastaja 1968, ylitarkastaja 1969, verohallinnon atk-ryhmän johtaja 1970 ja toimistopäällikkö 1971. Teollisuuden verovaliokunnan sihteeri Roine oli 1972–1975 ja sitten Isku-yhtiöiden lakimies ja johtoryhmän jäsen 1975–1977, Isku Oy:n toimitusjohtaja 1977–1996, Isku-Yhtymä Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 1975 ja toimitusjohtaja 1980–1996 sekä konsernijohtaja 1996–2004. Veroasiantuntijana tunnetulla Roineella on ollut useita liike-elämän ja teollisuuden luottamustehtäviä, mutta hän on toiminut lisäksi muun muassa Lahden Hiihtoseuran johtokunnan jäsenenä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Roine oli myös Lahden vuoden 2001 MM-hiihtojen järjestelytoimikunnan varapuheenjohtaja. Teollisuusneuvoksen arvonimen 1997 saanut Roine nimettiin Lahden Hiihtoseuran kunniajäseksi 2012.
Anne Lindmo

Anne Sandvik Lindmo (s. 3. huhtikuuta 1970 Basel, Sveitsi) on norjalainen toimittaja ja televisiojuontaja, joka tunnetaan parhaiten NRK:n keskusteluohjelmista "Store studio" (2002–2009) ja "Lindmo" (2012–). Hän on voittanut parhaan juontajan Gullrutenin kolmesti.
Philippe Sands

Philippe Sands (s. 1960) on juutalainen, englantilais-ranskalainen oikeustieteen professori. Hän on yhtenä perustamassa Ukrainaan Venäjän hyökkäyssotaa käsittelevää erityistuomioistuinta. Hän oli neuvottelemassa Rooman perussääntöä. Sands on julkisuudessa esiintyvä kommentaattori, asianajaja ja brittiläisen University College of Londonin professori. Hän osallistuu juristina sekä Ukrainaan että palestiinalaisten itsemääräämisoikeuteen liittyviin oikeusjuttuihin. Hän oli Englannin Penin puheenjohtaja vuoteen 2022.
Kirjassaan "Paluu Lembergiin" Sands käsittelee paitsi omaa sukuhistoriaansa – hänen isoisänsä on syntynyt Lembergissä (nyk. Lviv Ukrainassa) – myös erityisesti termien kansanmurha ja rikos ihmisyyttä vastaan syntyä ja niiden luojien Hersch Lauterpachtin ja Raphael Lemkinin henkilöhistoriaa. Hän arvostelee kansanmurha-käsitettä, koska se hänen mukaansa tuo identiteettipolitiikan kansainväliseen oikeuteen
Hugo Sundström

Hugo Olof Sundström (3. joulukuuta 1907 Helsinki - 5. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja. Hän toimi pitkään valokuvaajana "Hufvudstadsbladetille" ja "Nya Pressenille". Sota-aikana hän toimi Tk-joukoissa ja oli päämajan palveluksessa. Sodan jälkeen hän oli Olympia-Kuva Oy:n hallituksen jäsen. Sundström oli opiskellut kemigrafiksi.
Sundström aloitti ammattikuvaajan uran vuonna 1928, kun Hufvudstadsbladet palkkasi kemigrafiksi koulutetun Sundströmin ostettuaan kliseelaitos Kuvan, jossa hän oli työskennellyt. Hän nautti 1920-luvulla vakinaista palkkaa lehtikuvaajana, mikä oli tuolloin harvinaista. Näin hän omistautui kokonaan lehtikuvaukselle. 
Sundström tuli tunnetuksi kuvaajana hillitystä ja herrasmiesmäisestä työskentelytavastaan, eikä hän tungeksinut kuvauskohdetta piirittäneissä kuvaajalaumoissa. Silti hänen työnsä ammattitaitoinen jälki ei tästä kärsinyt. Toimittuaan Hufvudstadsbladetin ja Nya Pressenin ainoana kuvaajana 1950-luvun alkuun,hän sai avukseen Caj Bremerin. Sundström teki töitä lähes 50 vuoden ajan kuolemaansa 1973 saakka.
Erik Kruskopfin mukaan Sundström on eräs edelläkävijöistä Suomen lehtikuvauksen alalla. Ihmisenä hän oli oikeuden- ja velvollisuudentuntoinen, joka näkyy myös hänen kuvissaan, joissa faktatieto yleensä hallitsee esteettisten vaikutusten kustannuksella.
Erkki Voutilainen

Erkki Voutilainen (7. lokakuuta 1914 Helsinki – 23. maaliskuuta 1988 Espoo) oli suomalainen valokuvaaja. Hän toimi ateljee-, mainos- ja lehtikuvaajana. Hän kuvasi "Uusi Suomi" ja "Maaseudun Tulevaisuus" -lehdille sekä freelancerina. Hän omisti Foto E. Voutilainen -kuvaamon.
Princesa-luokka

Princesa-luokka oli Espanjan laivaston kolmen kaksikantisen 70-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Viimeinen tilattu alusluokka, joka perustui Gaztañetan 70-tykkisen linjalaivan suunnitelmiin. Enseñada tilasi alukset vuonna 1748 Havannasta Real Compañia de la Habanalta. Alusten vaatimukset määritteli Ciprián Autrán, joka myös suunnitteli ja valmisti ne yhdessä Pedro de Torresin kanssa.