tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jimmy Hill

James William Thomas "Jimmy" Hill (22. heinäkuuta 1928 Lontoo – 19. joulukuuta 2015) oli englantilainen jalkapallopersoona. Hän toimi useissa jalkapalloon liittyvissä ammateissa kuten pelaajana, valmentajana, pelaajayhdistyksen puheenjohtajana ja televisiokommentaattorina.
Pelaajaurallaan Hill edusti Brentfordia ja Fulhamia. Hän toimi 1960-luvulla Coventry Cityn managerina ja myöhemmin Coventry Cityn, Charlton Athleticin ja Fulhamin puheenjohtajana. Hän oli aikanaan myös pelaajayhdistyksen (PFA) puheenjohtaja. Televisiossa hän tuli tunnetuksi BBC:n "Match of the Day" -ohjelman pitkäaikaisena isäntänä.
Tankmar Horn

Tankmar Horn (16. elokuuta 1924 Viipuri – 16. maaliskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja pääjohtaja. Hän työskenteli ulkoasiainministeriön osastopäällikkönä 1950–1960-luvulla ja Oy Wärtsilä Ab:n johtotehtävissä 1970–1991.
Tankmar Hornin isä oli jääkäriliikkeen perustajiin kuulunut jääkärieversti Walter Horn. Horn työskenteli diplomaattina 1950- ja 1960-luvulla ja sen jälkeen Wärtsilän palveluksessa pääjohtajana 1970–1976, johtokunnan puheenjohtajana 1976–1987 ja hallituksen puheenjohtajana 1987–1991 sekä Wärtsilän ja Lohjan fuusiosta syntyneen Metran hallituksen jäsenenä 1991–1995.
Hornin johtajakaudella Wärtsilä neuvotteli uusien jäänmurtajien tilauksista Neuvostoliittoon, ja samaan aikaan alkoivat loistoristeilijöiden toimitukset länteen. Lisäksi hänen johtajakaudellaan Wärtsilä listautui Tukholman ja Lontoon pörsseihin. Horn kuului myös muun muassa Kaukaan ja Kymmenen hallituksiin.
Hornille myönnettiin lähetystöneuvoksen arvonimi vuonna 1963 sekä erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvo vuonna 1968. Presidentti Urho Kekkonen myönsi Hornille ministerin arvonimen vuonna 1972. Horn vihittiin kauppatieteen kunniatohtoriksi Svenska handelshögskolanissa vuonna 1989. Hän sai useita koti- ja ulkomaisia kunniamerkkejä.
Marssi Roomaan

Marssi Roomaan () oli Italiassa lokakuussa 1922 järjestetty mielenosoitus ja vallankaappaus, joka päättyi Benito Mussolinin johtaman Kansallisen fasistipuolueen (, PNF) valtaannousuun.
Italian niukaksi jääneet hyödyt ensimmäisen maailmansodan jälkeisestä Pariisin rauhankonferenssista ja siitä kummunnut pelko sosialistisesta vallankumouksesta loivat laaja-alaisen tyytymättömyyden italialaisessa yhteiskunnassa, mikä lopulta raivasi tietä Mussolinin valtaannousulle. 24. lokakuuta 1922 PNF:n johtajat suunnittelivat lokakuun 28. päivälle vallankaappauksen, jossa aseistautuneet fasistijoukot, mustapaidat (), marssisivat Italian pääkaupunkiin Roomaan ja valloittaisivat strategisia paikkoja ympäri Italiaa. Mussolini seurasi tilanteen etenemistä Milanossa ja jätti järjestelytoimet alaisilleen. Päivästä alkoi fasistinen ajanlasku.
28. lokakuuta pääministeri Luigi Factan hallitus määräsi Rooman piiritettäväksi mutta kuningas Viktor Emanuel III päätti kieltäytyä allekirjoittamasta määräystä. Tämä tarkoitti sitä, ettei Mussolinin pysäyttämiseen tarvittua armeijaa kutsuttu vastustamaan fasisteja. Syistä Viktor Emanuelin kieltäytymiselle on kiistelty; on ehdotettu, että hän olisi pelännyt menettävänsä valtaistuimen kieltäytyessään yhteistyöstä fasistien kanssa, halunnut estää sisällissodan tai toivonut voivansa neutralisoida fasistien vaikutusvallan kytkemällä heidät valtionhallintoon.
Nyt tilanteen hallinnasta itsevarma Mussolini vaati myös hallituksen hallintaansa, ja 29. lokakuuta kuningas pyysi häntä muodostamaan hallituksen. Mussolini matkusti Milanosta junalla ja saapui Roomaan 30. lokakuuta ennen varsinaisten fasistijoukkojen saapumista. Pääministeriksi tullut Mussolini järjesti voitonriemuisan juhlan seuraajilleen osoittaakseen fasistipuolueen kannatuksen vallalleen.
Laura Cereta

Laura Cereta (1469–1499 Brescia) oli renessanssin aikainen humanisti ja feministi. Hän opetti filosofiaa Padovan yliopistossa ja kirjoitti ajatuksiaan pääasiassa kirjeinä.
Elämäkerta.
Cereta kävi kaksi vuotta koulua luostarissa ja jatkoi opintojaan isänsä johdolla kotona. Isä, Silvestro Cereta, oli virkamies ja humanisti, joka ajalle epätyypilliseen tapaan suosi naisten koulutusta ja opetti tyttärelleen matematiikkaa, astrologiaa ja uskontoa. 
Cereta meni viisitoistavuotiaana naimisiin venetsialaisen kauppiaan Pietro Serinan kanssa, joka kuoli kuumeeseen puolitoista vuotta vihkimisen jälkeen. Cereta jäi lapsettomaksi eikä avioitunut enää uudestaan. Miehensä kuoleman jälkeen hän etsi lohdutusta uskonnosta. Hän paneutui tieteen kysymyksiin ja julkaisi kirjeensä vuonna 1488 nimellä "Epistolae familiares". Hänen isänsä kuoli puoli vuotta kirjeiden julkaisemisen jälkeen. Hänen kirjoituksiinsa kohdistui alkuinnostuksen jälkeen kritiikkiä, ja hänen kirjoittamisintonsa loppui siihen.
Feminismi.
Kirjeissään Cereta puolusti naisen oikeutta koulutukseen ja taisteli naimisissa olevien naisten sortoa vastaan. Hänen kirjeessään Bibolo Sempronille on yksi harvoja keskiaikaisia mainintoja ensimmäisellä vuosisadalla eläneestä naisrunoilijasta Cornificiasta.
Indochina Airlines

Indochina Airlines on Vietnamin kansallinen lentoyhtiö.
Se on perustettu vuonna 2008. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi yhtiö lopetti toimintansa vuoden 2009 lopussa. Joulukuussa 2011 liikenneministeriö peruutti virallisesti lentoyhtiön toimiluvan.
Se lentää Vietnaman:
Elva Hsiao

Elva Hsiao (, s. 24. elokuuta 1979 Taiwan) on taiwanilainen pop-laulajatar. Vuodesta 1998 hän on saavuttanut kuuluisuutta erityisesti Itä- ja Kaakkois-Aasiassa mando-pop-hiteillään. 
Listahitit ja singlet.
Muut albumit:
Heidi Limnell

Heidi Limnell (s. 5. elokuuta 1957 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä.
Limnell on valmistunut kuvanveistäjäksi Turun piirustuskoulusta 1983. Taiteilijan ensinäyttelyn hän piti Turun kuvataidelautakunnan kutsusta 1983 Wäinö Aaltosen museossa. Sen jälkeen hänellä on ollut useita yksityisnäyttelyitä, muun muassa Helsingissä 1984, 1986, 1994, 1998, Turussa 1983, 
Wäinö Aaltosen museossa 1985, WAM, 1986, Piiparilassa (Jorma Panulan säätiö) 1987. Ryhmänäyttelyissä hänen töitään on ollut esillä muun muassa "Ihan pihalla" Rautilakeskus Vehmaa 2006, Salon Taiteilijaseuran juhlanäyttelyssä Veturitallissa 2000, Turun Taiteen Biennaalissa 1986 ja 1988.
Limnell on opettanut Salon kansalaisopistossa maalausta ja kuvanveistoa 1991–1992 ja Helsingin suomenkielisessä työväenopistossa piirustusta ja kuvanveistoa 1989–1992.
Limnellin töitä on useissa julkisissa ja yksityisissä kokoelmissa, kuten Suomen valtion, Turun kaupungin, Turun evankelisluterilaisten seurakuntien, Perniön kunnan, Sanomalehtimiesten liiton kokoelmissa.
Oravin kanava

Oravin kanava sijaitsee Saimaan vesistössä Oravintaipaleen kannaksella Haukiveden ja Joutenveden välillä Savonlinna–Joensuu-väylällä. Kanava on suluton, 237 metriä pitkä avokanava, jonka yli kulkee 11,5 metrin korkeudella maantiesilta. Oravin kanava valmistui 1861, ja se uudistettiin nykyiseen muotoonsa 1881. Valmistuessan kanava lyhensi Savonlinnan ja Joensuun välistä laivamatkaa yli 30 kilometriä kun laivojen ei enää tarvinnut kiertää Tappuvirran kautta. Kanavaa levennettiin ja syvennettiin vielä 1907–1911. Alusten suurin leveys kanavalla on 7,4 metriä ja suurin syväys 2,7 metriä.
Oravin kanavan suulla sijaitsee vuonna 1892 rakennettu Saimaan alueen viimeinen puurakenteinen loisto. Kanavalla oli myös 1868 perustettu luotsiasema. Oravin kanavan lähelle valmistui 1960 Haponlahden kanava, kun se kävi 1950-luvulla liian ahtaaksi nippu-uitolle.
James W. Redmond

James William Forbes Redmond (s. 24. marraskuuta 1971 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Sairaalaelämää", "Hollyoaks" ja "Kymppikerho".
Efraim Jaakola

Efraim Jaakola (27. toukokuuta 1791 Uusikirkko Tl – 29. toukokuuta 1857 Uusikirkko Tl) oli kalantilainen Orivon kylässä asunut rukoilevaisiin kuulunut maallikkopuhuja ja virsirunoilija.
Puutarhurista "syntienleikkaajaksi".
Jaakola oli nuoruudessaan merimiehenä ja oleskellessaan Saksassa hän perehtyi puutarhanhoitoon. Palattuaan Suomeen hän perusti oman puutarhan ja kasvatti erityisesti omenoita. Jaakola kävi myös muiden puutarhoissa leikkaamassa omenapuita. Sen jälkeen kun Jaakola alkoi toimia puhujana rukoilevaisten piirissä hänet tunnettiin siksi lisänimellä "Syntienleikkaaja". Perimätiedon mukaan Jaakola kehotti herätyksen saanutta pelimannia Vilhelm Anttilaa eli Pela-Villeä jatkamaan soittamista tällä kertaa virsien säestäjänä rukoilevaisten seuroissa.
Virsirunoilijana.
Jaakola kirjoitti kaikkiaan noin 100 virttä ja hän julkaisi niitä arkkiveisuina. Useita Jaakolan sanoittamia virsiä on mukana rukoilevaisten laulukokoelmassa "Halullisten sielujen hengelliset laulut". Jaakolan virsiä oli myös kansakoulunopettaja Emanuel Tammisen vuonna 1888 julkaisemassa kokoelmassan "Korven kaikuja Hengellisiä lauluja". Nykyisen virsikirjan virsi 368 "Jeesus matkakumppani" on Jaakolan käsialaa.
Kirjallisuus.
Kalantilainen kirjailija F. M. Karrakoski julkaisi 1937 Jaakolasta elämäkertaromaanin nimeltä "Syntienleikkaaja".
Apostolinen suksessio

Apostolinen suksessio (myös sukkessio tai seuraanto) on joidenkin kristillisten kirkkojen oppi, jonka mukaan piispat, jotka ovat vihkineet nykyiset papit ja piispat, ovat itse saaneet vihkimyksensä aiemmilta piispoilta, jotka ovat saaneet vihkimyksensä aiemmilta piispoilta ja niin edelleen, niin että vihkimysten ketju ulottuisi alkukirkon apostoleihin saakka. 
Eri kirkkokunnissa.
Katolinen kirkko opettaa, että apostolit jättivät seuraajikseen piispat, jotta kirkossa säilyisi elävä evankeliumi. Apostolit myös antoivat piispoille opetusviran.
Myös ortodoksinen kirkko katsoo piispojensa saaneen valtuutuksensa apostolisen suksession kautta, mikä säilyttää apostolisen opin muuttumattomana. Tämä on perusta sille, että kirkko kutsuu itseään ”ortodoksiseksi” eli ’oikeauskoiseksi’.
Uskonpuhdistuksen jälkeenkin apostolinen suksessio säilyi muutamissa protestanttisissa kirkoissa, esimerkiksi Englannin anglikaanisessa ja Ruotsin luterilaisessa kirkossa. Ruotsissa se säilyi, koska Ruotsin ensimmäisen luterilaisen arkkipiispan Laurentius Petrin oli vihkinyt Västeråsin piispa Petrus Magni, joka oli vihitty katolisesti Roomassa 1524. Sen sijaan esimerkiksi Norjan ja Tanskan luterilaisissa kirkoissa apostolinen suksessio ei säilynyt.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa apostolinen suksessio katkesi vuonna 1884, koska silloin kaikki piispat kuolivat samana vuonna ja uuden arkkipiispan T. T. Renvallin vihki professori A. F. Granfelt. Vuonna 1934 Ruotsin arkkipiispa Erling Eidem ja Englannin anglikaanisen kirkon Fulhamin piispa Staunton Batty olivat kuitenkin mukana vihkimässä suomalaisen Aleksi Lehtosen piispaksi, joten tällä tavoin apostolisen suksession on katsottu tulleen palautetuksi Suomeenkin. 
Katolisen kirkon käsityksen mukaan reformaatiossa syntyneiltä tunnustuskunnilta puuttuu apostolinen suksessio, eikä se pidä niitä kirkkoina. Luterilaisten kirkkojen mukaan apostolinen suksessio on ennen kaikkea katolisen kirkon oppi. Luterilaisuus ei välttämättä edellytä katkeamatonta historiallista suksessiota, vaan ensisijaista on apostolisen opin välittyminen. Suomen evankelis-luterilainen kirkko ei pidä suksessiota ehdottomana pätevyysvaatimuksena vaan ymmärtää sen kirkon yhteyttä ilmentävänä perinteenä. Kirkon nykyisen käsityksen mukaan piispoilla on velvollisuus vaalia apostolisen suksession jatkuvuutta.
Lautaro

Lautaro oli mapuchejen johtaja eli "toqui" Araucon sodassa.
Lautaro oli erään mapuche-johtajan poika. Espanjalaiset ottivat hänet nuorena vangiksi ja hänestä tuli Pedro de Valdivian henkilökohtainen palvelija. Näin hän pääsi seuraamaan lähietäisyydeltä espanjalaisten sodankäyntitapaa. Hän karkasi espanjalaisilta ja liittyi jälleen mapucheihin ja opetti heille oppimaansa taktiikkaa kuten hevosten käyttöä sodassa. Hän kokosi suuria alkuasukasarmeijoita, jotka pystyivät taistelemaan espanjalaisia vastaan tehokkaasti. Kun sota espanjalaisia vastaan syttyi, mapuchet valitsivat Caupolicánin toquiksi ja Caupolicán teki Lautarosta varamiehensä. Lautaro kuoli 1557 taistelussa espanjalaisia vastaan. Hänen päänsä leikattiin irti ja asetettiin näytteille Santiagoon.
Lautaroa pidetään usein Araucon sodan symbolina loistavan taktiikkansa ja mapuche-heimojen yhdistämisen takia. Hän on yleinen hahmo chileläisessä kirjallisuudessa; esimerkiksi kirjallisuusnobelisti Pablo Neruda on kirjoittanut hänestä.
Split Second – Saalistaja

Split Second – Saalistaja on brittiläinen toiminta- ja tieteiselokuva vuodelta 1992. Pääosissa ovat muun muassa Rutger Hauer ja Kim Cattrall. Elokuva sai paljon vaikutteita "Aliensista" ja "Terminaattorista".
Juoni.
Vuoden 2008 Lontoota ovat viikkokausia vaivanneet ankarat rankkasateet ja niiden aiheuttamat tulvat. Lisäksi kaupungissa riehuu salaperäinen ihmissyöjä-murhaaja, joka repii sydämen irti uhreiltaan. Kukaan ei ole koskaan edes nähnyt sitä, eivätkä poliisit ehdi koskaan ajoissa paikalle. Kovaotteinen poliisi Harley Stone aikoo kuitenkin löytää pedon, sillä hän uskoo kyseessä olevan sama murhaaja, joka tappoi hänen partnerinsa vuosia aikaisemmin.
Caupolicán

 
Caupolicán oli mapuchejen sotilasjohtaja eli "toqui". Hän johti mapucheja Araucon sodassa espanjalaisia vastaan. 
Kun Pedro de Valdivia eteni voitokkaasti Araucaniaan mapuchet kokoontuivat päätämään toquista eli sotajohtajasta. Tarinan mukaan Caupolicán sai asemansa sen jälkeen kun hän oli osoittanut voimansa pitämällä puutukkia hartioillaan 3 päivää ja yötä. Hän oli myös hyvä puhuja ja kansan innostaja. Caupolicán kuoli vuonna 1558, kun espanjalaiset ottivat hänet vangiksi ja teloittivat hänet. Teloitus tapahtui seivästämällä.
Kansliakollegio

Kansliakollegio () on Ruotsissa 1626–1801 toiminut virasto, joka vastaanotti ja lähetti hallitukselle tulevat ja lähtevät asiakirjat ja kirjeenvaihdon. Se myös itse käsitteli asioita, erityisesti sisäistä hallintoa ja ulkopolitiikkaa.
Kustaa Vaasan aikana Ruotsin kanslerinviraston (kanslian) toiminta laajeni, ja vuoden 1626 kansliajärjestys sekä vuoden 1634 hallitusmuoto vakiinnuttivat sen aseman. Kustaa II Aadolfin aikana siitä muotoutui yksi valtakunnan kollegio, jota johti kansleri ja kaksi kanslianeuvosta. Virasto sai vähitellen nimekseen kansliakollegio, ja se säilytti asemansa yleisenä asiakirjojen toimitusvirastona samalla, kun siitä muotoutui hallintovirasto. Kansliakollegio jaettiin eri asioita hoitaviin toimituskuntiin eli ekspeditioihin, joita johti vuodesta 1669 valtiosihteeri. Kansliakollegio lakkautettiin 1801, mutta maassa toimi edelleen Kuninkaallisen majesteetin kanslia ja sen toimituskunnat. Niistä muodostettiin 1840 Ruotsin nykyiset ministeriöt.
Kansliakollegion johtajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kansliakollegion johtajina:
Kansliakollegion presidentit
Kuninkaallisen majesteetin kanslian presidentit
Aavikon kone ja moottori

Aavikon kone ja moottori on Läjä Äijälän kokeellista elektronista industrialmusiikkia soittava kokoonpano, joka julkaisi kaksi yksipuolista 7″ singleä. Singlet julkaisi yhtyeen oma IKBAL-levymerkki. Yhtye toimi Torniossa ja oli aktiivinen vuosina 1979–1980. Yhtye on esiintynyt myöhemmin Avanto-festivaalien Avanto-yökerhossa Mocambossa torstaina 18. marraskuuta 2004.
Nauhoitettu 1979
Nauhoitettu 1979
Nauhoitettu 1980
Molemmilla kokoelmilla on yhtyeen koko tuotanto.
Sisältää kappaleen "Karavaani". 
Sisältää kappaleen "Rakkaudella sinulle".
Timo Liekoski

Timo Liekoski (s. 30. kesäkuuta 1942 Helsinki, Suomi) on suomalainen jalkapallovalmentaja.
Liekoski työskenteli pitkään yhdysvaltalaisen jalkapalloilun parissa. Hän opiskeli Hartwick Collegessa ja pelasi koulun joukkueen kanssa NCAA:n mestaruussarjassa vuosina 1968–1970. Hän valmistui vuonna 1971 ja palasi joukkueeseen valmentajaksi vuosiksi 1973–1975. Hartwick ylsi kertaalleen neljän parhaan joukkoon sekä Liekosken peli- että valmennusvuosina, ja vuonna 1969 hänet valittiin All-America-tähdistöjoukkueeseen. Lähdettyään Hartwickista Liekoski valmensi useita vuosia silloisessa NASL-ammattilaisliigassa ja myöhemmin sen paikan ottaneessa sisäjalkapallon (indoor soccer) MISL-liigassa, joissa molemmissa hänet valittiin vuoden valmentajaksi. NASL:ssä hän valmensi Houston Hurricanea (1978–1979) ja Edmonton Drillersiä (1980–1981).
Liekoski nimettiin Yhdysvaltain A-maajoukkueen päävalmentajan Bora Milutinovićin apulaisvalmentajaksi vuonna 1991. Hän toimi tehtävässä myös vuoden 1994 MM-kilpailuissa, jossa kotijoukkue ylsi neljännesvälieriin. Turnauksen jälkeen Liekoski nimettiin Yhdysvaltain olympiajoukkueen (alle 23-vuotiaat) päävalmentajaksi ja myöhemmin hän toimi Yhdysvaltain jalkapalloliiton valmennus- ja kehityspäällikkönä. Joulukuussa 1995 Liekoskesta tuli MLS-joukkue Columbus Crew’n ensimmäinen päävalmentaja. Hän joutui kuitenkin eroamaan kesken kauden elokuussa 1996 joukkueen voitettua 22 ottelustaan vain kuusi. Hänet korvasi apulaisvalmentaja Tom Fitzgerald.
Liekoski palasi Suomeen kaudeksi 1997 ja valmensi Veikkausliigassa Myllykosken Palloa, joka sijoittui sarjassa viidenneksi. Tämän jälkeen hän siirtyi Suomen palloliiton palvelukseen ja toimi muun muassa futsalmaajoukkueen päävalmentajana, A-maajoukkueessa Richard Møller Nielsenin apulaisvalmentajana sekä alle 17- ja 19-vuotiaiden maajoukkueiden päävalmentajana. Alle 17-vuotiaiden joukkue ylsi 2000-luvun vaihteessa 3 kertaa EM-kilpailuihin hänen valmennuksessaan. Liekoski jäi eläkkeelle Palloliitosta kesällä 2008. Hän on valmentanut myös Suomen asunnottomien maajoukkuetta.
Liekoski on pelannut myös Töölön Vesassa yhden kauden jääkiekkoa SM-sarjassa kaudella 1960–61.
Einstein@home

Einstein@home on Milwaukeen yliopistolla aloitettu projekti, joka käyttää BOINC-ohjelmistoalustaa. Se etsii jatkuvien gravitaatioaaltojen lähteitä, joihin voi sisältyä pulsareita. 
Einstein@home-projekti käynnistettiin virallisesti 19. helmikuuta 2005 osana kansainvälistä fysiikan juhlavuotta. Projekti käyttää hyväkseen samankaltaista hajautettua laskentaa kuin SETI@home. Molemmat toimivat BOINC-alustalla. 
Toukokuussa 2008 projekti oli saanut 148 teraflopsin edestä laskentatehoa. 
Marraskuussa 2009 einstein@home sai valmiiksi CUDA-laajennuksen. Einstein@home tunnistaa automaattisesti CUDA-yhteensopivat laitteet. 
Einstein@home löysi elokuussa 2010 pulsarin, joka nimettiin J2007+2722:ksi. Toinen einstein@homen avulla löydetty pulsari löydettiin maaliskuussa 2011. Se sai nimen PSR J1952+2630.
VÅSC

Viking Åland Sport Club (lyh. VÅSC) on maarianhaminalainen salibandyn erikoisseura. Seuran joukkueet ovat pelanneet Suomen eri sarjatasoilla, joista parhaimmillaan VÅSC saavutti miesten SM-hopeaa 1990 ja naisten SM-hopeaa 1989. Nykyisen seuran edustusjoukkueet pelaavat Ruotsin piirisarjoissa.
Historia.
Seuran naisten joukkue voitti pronssia ensimmäisellä pelatulla naisten mestaruussarjakaudella 1988–1989. Vuotta myöhemmin miehet hävisivät Suomen mestaruuden S.C. Dalmacille.
FLOPS

FLOPS on tietotekniikassa käytetty lyhenne sanoista FLoating point Operations Per Second. Flops mittaa tietokoneen suorituskykyä erityisesti tieteellisessä laskennassa käytettäviin liukulukulaskentaoperaatioihin yhden sekunnin aikana. Yhden petaflopsin tehoinen laite kykenee suorittamaan sekunnissa 1015 laskutoimitusta. 
NEC:n SX-9 oli ensimmäinen supertietokone, joka kykeni yli 100 gigaflopsin nopeuteen per ydin. IBM:n supertietokone Blue Gene toimi teraflopsien nopeudella. IBM Roadrunner oli ensimmäinen supertietokone, joka kykeni yli petaflopsin suorituskykyyn. Fujitsun K computer rikkoi suorituskykyennätyksen kesäkuussa 2011 10,51 petaflopsilla ja oli ensimmäinen 10 petaflopsia ylittänyt tietokone.
Maailman toiseksi tehokkaimman supertietokoneen Titanin jatkuva laskuteho on 17,6 petaflopsia. Kiinalainen Tianhe-2 kykenee lähes 34 petaflopsin laskutehoon. Ensimmäinen eksaflopsin suorituskykyyn yltävä supertietokone on Frontier ja muita kehitetään.
Suurteholaskennassa käytetään kaksinkertaisen tarkkuuden 64-bittisten liukulukujen laskentaa, mutta neuroverkkojen koulutukseen käytetään puolitarkkuuden 16-bittistä liukulukua. Eräissä tapauksissa käytetään vain neljän bitin FP4-liukulukuja neuroverkkojen koulutukseen. Pelkkä suoritinytimien määrä ei kerro nopeudesta, koska eri tarkoituksiin suunnatut ratkaisut toimivat eri tarkkuudella. Lisäksi eri suorittimet voivat tukea erilaisia käskyjä ja vektorilaskentaa.
Chang Lan sola

Chang La (, ’pohjoinen sola’) on jäätikköinen sola Changtsen ja Mount Everestin (Chomolangma) välissä Tiibetissä. Sola on 7 020 metrin korkeudella merenpinnasta.
George Mallory ja Guy Bullock kiipesivät ensimmäisinä Pohjoissolan kamaralle syyskuussa 1921 kartoittaessaan mahdollista reittiä maailman korkeimman vuoren huipulle. Kaikki myöhemmät retkikunnat 1920- ja 1930-luvuilla käyttivät samaa reittiä yrityksissään valloittaa Mount Everest. Vuoren 1953 valloittaneet Sir Edmund Hillary ja sherpa Tenzing Norgay lähestyivät vuorta toisesta suunnasta Nepalin puolelta, koska Kiina oli sulkenut Tiibetin ulkomaalaisilta 1950.
Neitosten karkuretki

Neitosten karkuretki on Arto Paasilinnan vuonna 2008 ilmestynyt humoristinen romaani. Teos on julkaistu myös Kari Pajun lukemana äänikirjana.
Tarinassa seurataan Sveden lastenkodista karanneiden Stinan, Roosan ja Meerin kovaa elämää läpi läntisen Uudenmaan. Tyttöjen tavoitteena on päästä Stinan isän Göranin luo Tenholan Kovikiin tämän juhannusmökille.
Elokuva.
Arto Paasilinnan solmima elokuvasopimus kirjailijan viimeistä edeltävästä menestysromaanistaan Neitosten karkuretki julkaistiin lehdistötilaisuudessa Helsingin Kaapelilla 19. toukokuuta vuonna 2010. Paasilinnan kirjaan pohjautuvan elokuvan käsikirjoittaa Nina J Hedkrok ja ohjaa Hannu Peltomaa. Arto Paasilinnan sekä ohjaaja Hannu Peltomaan ja käsikirjoittaja Nina J Hedkrokin välinen elokuvasopimus solmittiin heinäkuussa 2009 ennen Paasilinnan vakavaa sairastumista saman vuoden syksyllä.
Ljudmila Ševtsova

Ljudmila Ivanovna Ševtsova () (s. 26. marraskuuta 1934) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka voitti olympiakultaa 800 metrin juoksussa Roomassa 1960.
Ševtsova, omaa sukua Lysenko, rikkoi 800 metrin maailmanennätyksen Moskovassa kesällä 1960. Kaksi kuukautta myöhemmin hän voitti olympiakultaa Roomassa. Hänen kanssaan tasaväkisesti voitosta kamppaillut Australian Dixie Willis kaatui vain parikymmentä metriä ennen maalia ja keskeytti.
Kaksi vuotta myöhemmin EM-Belgradissa Ševtsova karsiutui alkuerissä eikä enää saavuttanut menestystä myöhemminkään.
Vuonna 1960 hänelle myönnettiin Työn punaisen lipun kunniamerkki.
Dietyylitoluamidi

Dietyylitoluamidi (DEET, "N","N"-dietyyli-"meta"-toluamidi) on käytetyin hyönteiskarkotteiden tehoaine. Tavallisissa hyttyskarkotteissa sitä on 10–15 %, mikä tehoaa hyttysiin 2–8 tunnin ajan. Mäkäriin, polttiaisiin, paarmoihin ja punkkeihin hyttyskarkote ei tehoa juuri ollenkaan. Punkkikarkote sisältääkin 50 % dietyylitoluamidia ja se toimii lähes kaikkiin hyönteisiin hirvikärpästä lukuun ottamatta. Dietyylitoluamidia sisältävissä tuotteissa on muovin pehmennintä, joten ne voivat aiheuttaa vaurioita keinokuitua sisältäviin vaatteisiin ja vaatteiden muoviosiin. Dietyylitoluamidi voi ärsyttää herkkäihoisia henkilöitä eikä sitä saa käyttää alle 3-vuotiaiden lasten iholle. Dietyylitoluamidia uudempia hyönteiskarkottimien tehoaineita ovat esimerkiksi ikaridiini (C12H23NO3) ja etyylibutyyliasetyyliaminopropionaatti (C11H21NO3), josta käytetään myös nimeä IR3535.
Chicken-n-Beer

Chicken-n-Beer on rap-artisti Ludacrisin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 7. lokakuuta 2003. Albumia myytiin ensimmäisellä viikolla ilmestymisestään 429 000 kappaletta.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1995

Vuoden 1995 jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut olivat toiset FIFA:n järjestämät naisten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pelattiin Ruotsissa 5. kesäkuuta – 18. heinäkuuta 1995. Kisojen pelipaikkoina toimivat Gävle, Helsingborg, Karlstad, Västerås ja Solna.
Maailmanmestaruuden voitti Norja, joka kaatoi finaalissa Saksan 2–0.
Joukkueet.
Kisoihin päässeet joukkueet olivat:
Fenyylietikkahappo

Fenyylietikkahappo on orgaaninen yhdiste (aromaattinen yhdiste), joka on normaaliolosuhteissa palavaa olomuodoltaan valkoisia - keltaisia kiteitä tai hiutaleita, joilla on pistävä haju. Sen kemiallinen kaava on C8H8O2 ja rakennekaava C6H5CH2CO2H. Fenyylietikkahaposta käytetään myös nimityksiä "2-fenyylietikkahappo", "2-fenyylietaanihappo" ja "2-fenyyliasetaattihappo".
Fenyylietikkahapon moolimassa on 136,1 g/mol, sulamispiste 76,5 °C, kiehumispiste 265,5 °C, tiheys 1,09 g/cm3, leimahduspiste 132 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 543 °C ja CAS-numero 103-82-2. Fenyylietikkahappo liukenee veteen 20 °C:n lämpötilassa 0,16 g/100 ml.
Fenyylietikkahappo reagoi joutuessaan tekemisiin vahvojen emästen, voimakkaiden hapettimien ja pelkistimien kanssa. Aineen vesiliuos on heikko happo. Aine hajoaa palaessaan muodostaen ärsyttäviä höyryjä.
Fenyylietikkahappo esterit ja suolat ovat nimeltään 2-fenyyliasetaatteja. (Huom. fenyyliasetaatti on etikkahapon fenyyliesteri).
Fenyylietikkahappoa esiintyy luonnossa useissa eteerisissä öljyissä, muun muassa piparminttu- ja pienemmissä määrin ruusuöljyssä. Sitä esiintyy myös monissa ruoka-aineissa, kuten hunajassa. Synteettisesti sitä voidaan valmistaa hapettamalla fenetyylialkoholia typpihappolla tai kromihapolla. Toinen tapa on lähteä bentsyylikloridista ja kaliumsyanidista, joiden reaktiossa tuotteena muodostuu bentsyylisyanidia. Bentsyylisyanidi hydrolysoituu fenyylietikkahapoksi.
Fenyylietikkahapolla on miellyttävä kukkasmainen tuoksu. Tämän vuoksi sitä käytetään hajusteissa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Lyhytaikainen altistus aineelle voi ärsyttää silmiä ja ihoa. Aine on haitallista vesieliöille.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1991

Vuoden 1991 jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut olivat ensimmäiset FIFA:n järjestämät naisten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pelattiin Kiinassa 16. marraskuuta – 30. marraskuuta 1991. Kisojen pelipaikkoina toimivat Kanton, Foshan, Panyu, Jiangmen ja Zhongshan.
Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, joka kaatoi finaalissa Norjan 2–1.
Joukkueet.
Kisoihin päässeet joukkueet olivat:
Shiver

”Shiver” on englantilaisen rock-yhtye Coldplayn kappale. Kappale äänitettiin yhtyeen debyyttialbumille, "Parachutesille" tuottaja Ken Nelsonin kanssa. Laulaja Chris Martin on kertonut, että kappale kirjoitettiin tietylle naiselle. Kappaleeseen on vaikuttanut yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Jeff Buckley.
Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä Britanniassa ja toisena Yhdysvalloissa. Single nousi sijalle 35 Britannian singlelistalla ja kriitikoiden arviot ”Shiverista” olivat yleisesti ottaen positiivisia.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideon ohjasi englantilainen ohjaaja Grant Gee. Videolla Coldplay soittaa ”Shiverin” pienessä studiossa. "Parachutesin" kannessa oleva keltainen maapallo nähdään musiikkivideossa vahvistimen päällä. Kappaleen musiikkivideota soitettiin voimakkaasti MTV:llä.
Sjamžan piiri

Sjamžan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 900 neliökilometriä ja asukkaita on 10 100 henkeä.
Sijainti ja luonto.
Piiri sijaitsee Vologdan alueen keskiosassa. Se rajoittuu Harovskin, Sokolin, Totman, Verhovažjen ja Vožegan piireihin. Sjamžan piirissä on neljä aluetason luonnonsuojelualuetta.
Historia.
Seudun vanhimpia asukkaita olivat suomalais-ugrilaiset heimot. 400–700-luvulla alueelle muutti slaaveja. 1100-luvulla Sjažena-joelle perustettiin Tšudin Val -niminen linnoitus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, metsästystä ja tekivät metsätöitä.
Hallinto.
Hallinnollinen keskus on Sjamžan taajama. Piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Dvinitskoje (keskuspaikka Samsonovskaja), Korobitsynskoje (Georgijevskaja), Noginskaja, Ramenje, Režskoje (Kopylovo), Sjamža, Ustreka ja Žitjevo.
Piirin ja samalla myös piirihallinnon päämies on Nikolai Borski.
Liikenne.
Piirin kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen maantie.
Talous.
Talouden perustan muodostaa metsä- ja maatalous.
Kulttuuri.
Piirin alueella toimii 12 koulua, joista 4 on keskikouluja. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuurikeskus, kotiseutumuseo, keskuskirjasto haaraosastoineen, lasten taidekoulu ja nuorisokeskus. Sjamžassa toimii Venäjän ortodoksisen kirkon seurakunta ja ilmestyy piirilehti Voshod.
Nancy Johnson

Nancy Johnson (s. 14. tammikuuta 1974) on yhdysvaltalainen kivääriampuja ja olympiavoittaja.
Johnson on saavuttanut olympialaisissa Sydneyssä 2000 kultaa 10 m ilmakiväärissä tuloksella 497.7 (395+102.7).
Jean-Charles Trouabal

Jean-Charles Trouabal (s. 20. toukokuuta 1965 Pariisi) on entinen ranskalainen pikajuoksija, jonka päämatka oli 200 metrin juoksu.
Trouabal saavutti Splitin EM-kilpailuissa 1990 hopeaa 200 metrin juoksussa ajalla 20,31 s. Lisäksi hän voitti kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa hän juoksi kolmannen osuuden ja teki yhdessä Max Morinièren, Daniel Sangouman ja Bruno Marie-Rosen kanssa maailmanennätyksen 37,79 s. Seuraavana vuonna Tokion MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä parhaana eurooppalaisena kuudenneksi ajalla 20,58 s ja saavutti viestin kolmannen osuuden juoksijana hopeaa ajalla 37,87 s Yhdysvaltain parantaessa maailmanennätystä aikaan 37,50 s.
Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 Trouabal sijoittui 200 metrillä kuudenneksi omalla ennätyksellään 20,20 s. Viestin välierissä Ranska hylättiin. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 Trouabal sijoittui 200 metrillä viidenneksi ajalla 20,70 s ja voitti viestissä kultaa Ranskan joukkueen saadessa loppuajan 38,57 s. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui 200 metrin välierissä ja keskeyttämiseen välierissä päättyi Ranskan viestijoukkueenkin urakka.
Trouabal voitti Ranskan mestaruuden 100 metrillä vuosina 1992–1994 sekä 200 metrillä vuosina 1988 ja 1990–1995.
Goran Maksimović

Goran Maksimović (s. 27. heinäkuuta 1963 Jagodina, Jugoslavia, nyk. Serbia) on Jugoslaviaa edustanut serbialainen ampuja ja olympiavoittaja.
Maksimović saavutti olympiakisoissa 1988 Soulissa 10 m ilmakiväärissä kultaa tuloksella 695.6 (594+101.6). Hän saavuttanut myös MM-kilpailuissa kaksi joukkuehopeaa ja kolme joukkuepronssia.
Hänen tyttärensä on ammunnan olympiahopeamitalisti Ivana Maksimović.
Gilles Quénéhervé

Gilles Quénéhervé (s. 17. toukokuuta 1966 Pariisi) on entinen ranskalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hänen päämatkansa oli 200 metrin juoksu.
Quénéhervé kilpaili 20-vuotiaana Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986. Hän juoksi toisen osuuden 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Ranskan joukkue sijoittui neljänneksi ajalla 38,86 s. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän saavutti 200 metrillä hopeaa ennätysajallaan 20,16 s, joka oli Ranskan ennätys vuoteen 2011 saakka jolloin Christophe Lemaitre juoksi 19,80. Kilpailun voittanut yhdysvaltalainen Calvin Smith sai saman loppuajan. Viestijuoksuun Ranska ei Rooman kisoissa osallistunut.
Soulin 1988 olympialaisissa Quénéhervé sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ajalla 20,40 s. Viestissä hän juoksi kolmannen osuuden ja saavutti pronssia Ranskan joukkueen tullessa maaliin ajassa 38,40 s. Viimeisen kerran Quénéhervé kilpaili arvokisoissa Ateenan MM-kilpailuissa 1997, jolloin Ranskan viestijoukkue hylättiin loppukilpailussa.
Ranskan mestaruuden Quénéhervé voitti 200 metrin juoksussa ulkoradoilla vuonna 1989 ja sisäradoilla vuonna 1990. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä 100 metrin juoksussa on 10,17 s vuodelta 1994.
Valkoharjalepinkäinen

Valkoharjalepinkäinen ("Prionops plumatus") on laajalti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elävä vangoihin kuuluva varpuslintu. Lajin luokitellaan toisinaan kuuluvaksi "Prionopidae"- heimoon 
Koko ja ulkonäkö.
Valkoharjalepinkäinen on kooltaan noin 19–25 cm. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta naaras on hieman koirasta kookkaampi. Lajin Silmientausta, siivet ja pyrstöt ovat väriltään tummanharmaat. Lajin töyhtö, vatsa ja pyrstönalusta ovat väriltään valkoiset. Silmänympärystät ja koivet ovat keltaiset ja nokka on musta. 
Elinympäristö.
Laji elää pääsiallisesti kuivilla metsä- ja pensasalueilla yleensä alle1 800 metrin korkeudessa . Toisinaan lajia tavataan myös puutarhoissa ja eukalyptusviljelmillä .
Elintavat ja ravinto.
Valkoharjalepinkäinen on äänekäs ja vilkas lintu. Yleensä laji esiintyy pareittain tai kooltaan pienissä parvissa . Johtava pari valitsee pesäpaikan, mutta kaikki parven jäsenet hoitavat jälkeläisiä . Naaras munii sinertäviä munia yleensä 2–5 kappaletta .
Laji käyttää ravintonaan pääasiassa toukkia, perhosia, termiittejä sekä heinäsirkkoja.
Jean Cochard

Jean Cochard (s. 27. maaliskuuta 1939 Brest) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli pituushyppy.
Cochard sijoittui Tokion 1964 olympialaisten pituushypyssä viidenneksi tuloksella 744 cm. Vuonna 1966 hän sijoittui Dortmundissa ensimmäisissä sisäratojen EM-kilpailuissa jälleen viidenneksi tuloksella 744 cm. Myöhemmin samana vuonna ulkoratojen EM-kilpailuissa Budapestissa hän saavutti pronssia tuloksella 788 cm. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Lynn Daviesille kymmenen senttimetriä. Méxicon 1968 olympialaisissa hän karsiutui heikolla tuloksella 611 cm.
193 senttimetriä pitkä Cochard voitti Ranskan mestaruuden pituushypyssä vuosina 1964 ja 1965. Vuonna 1964 hän paransi Ranskan ennätyksen tulokseen 782 cm ja vuonna 1966 edelleen tulokseen 788 cm.
Ann Packer

Ann Elizabeth Packer (s. 8. maaliskuuta 1942 Moulsford, Oxfordshire, Iso-Britannia) on brittiläinen yleisurheilija, olympiavoittaja Tokiossa 1964.
Ann Packer voitti 1960 Ison-Britannian mestaruuden pituushypyssä. Tämän lisäksi hän kilpaili pika- ja aitajuoksussa sijoittuen 1962 EM-kisoissa kuudenneksi 200 metrillä ja saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa niin ikään kuudenneksi 80 metrin aidoissa. Pikaviestissä hän sai EM-pronssia ja Kansainyhteisön kisoissa hopeaa.
Tokion olympialaisissa Packer oli ennakkosuosikki 400 metrillä, mutta jäi hopealle Australian Betty Cuthbertin voittaessa. Packerin aika 52,2 oli uusi Euroopan ennätys. 800 metriä Packer oli kokeillut ennen kisoja vain viisi kertaa eikä hänen ollut tarkoitus edes juosta sitä kisoissa. 400 metrillä pettynyt Packer lähti kuitenkin kokeilemaan ja onnistui yllättämään muut loppukirillään. Aika 2.01,1 oli uusi maailmanennätys. Kilpailu jäi Packerin lyhyen uran viimeiseksi.
Ann Packer meni naimisiin samoissa kisoissa pitkän viestin hopeaa saaneen Robbie Brightwellin kanssa. Heidän kolmesta pojastaan kaksi, Ian ja David, pelasi jalkapalloa Manchester Cityssä.
Brett Anderson (naislaulaja)

Brett Anderson (s. 30. toukokuuta 1979 Bloomington, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen The Donnas -yhtyeen laulusolisti.
Brett muutti Indianasta Kalifornian Palo Altoon ollessaan seitsemännellä luokalla. Hän tapasi siellä muut The Donnas -yhtyeen jäsenet.
Ranska yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

Ranska on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Sen urheilijat saavuttivat yksittäisissä EM-kisoissa nollasta neljään kultamitalia, kunnes vuoden 2010 kisoissa Barcelonassa se voitti kahdeksan kultamitalia ja sijoittui mitalitilastossa alun perin toiseksi, mutta nousi myöhemmin ykköseksi venäläisurheilijoiden dopinghylkäyksien jälkeen. Mitalitilaston toiseksi se sijoittui Helsingissä 2012 viidellä kultamitalilla ja Zürichissä 2014 yhdeksällä kultamitalilla. Vuosien 1950 ja 2006 mitalitilastoissa se oli kolmas. Vain vuosien 1958 ja 1982 kisoissa maa on jäänyt ilman kultamitaleja, ja koko EM-kisahistoriassa se on kerännyt viidenneksi eniten kultamitaleja. EM-kilpailujen isäntämaana Ranska toimi vuonna 1938, jolloin miesten kisakaupunkina oli Pariisi.
Suurin osa ranskalaisten Euroopan-mestaruuksista on peräisin juoksulajeista. Hypyissä ranskalaisurheilija on voittanut yhdeksän kertaa, otteluissa seitsemän kertaa, kävelyissä kolmasti ja heitoissa ei kertaakaan. Ensimmäinen ranskalainen Euroopan-mestari oli 5 000 metrin juoksun Torinossa 1934 voittanut Roger Rochard. Maan ensimmäinen Euroopan-mestaruuden saavuttanut nainen oli korkeushypyn vuonna 1946 voittanut Anne-Marie Colchen. Pikajuoksija Christophe Lemaitresta tuli vuonna 2010 Ranskan ensimmäinen kolminkertainen Euroopan-mestari, ja kaksi vuotta myöhemmin hän voitti vielä neljännen mestaruuden. Neljään mestaruuteen on yltänyt myös estejuoksija Mahiedine Mekhissi-Benabbad. Kolmeen mestaruuteen ovat yltäneet kävelijä Yohann Diniz, seiväshyppääjä Renaud Lavillenie ja pikajuoksija Muriel Hurtis-Houairi. Kaksinkertaisia mestareita ovat kestävyysjuoksija Michel Jazy, aitajuoksija ja neljännesmaileri Jean-Claude Nallet, pikajuoksijat Claude Piquemal, Roger Bambuck, Daniel Sangouma, Jean-Charles Trouabal, Marie-José Perec, Christine Arron, Sylviane Félix ja Marc Raquil, keskimatkojen juoksija Mehdi Baala, pituushyppääjä Éloyse Lesueur sekä seitsenottelija Antoinette Nana Djimou Ida. Näistä Diniz, Mekhissi-Benabbad, Lavillenie, Jazy, Baala, Lesueur ja Nana Djimou Ida ovat saavuttaneet kaikki mestaruutensa henkilökohtaisissa lajeissa. Lemaitren neljästä kultamitalista kolme on henkilökohtaisista lajeista.
Torry Castellano

Torrance Heather ”Torry” Castellano (s. 8. tammikuuta 1979 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen The Donnas-yhtyeen entinen rumpali. Hän on näyttelijä Laura San Giacomon serkku.
Hildegard Falck

Hildegard Falck (o.s. Janze, s. 8. kesäkuuta 1949 Nettelrede) on saksalainen keskimatkojen juoksija, 800 metrin juoksun olympiavoittaja Münchenissä 1972.
Hildegard Falck harrasti nuorena uintia ja siirtyi juoksijaksi vasta 1967. Vuonna 1970 hän saavutti ensimmäisen suurmenestyksensä voittaessaan Euroopan cupin finaalin.
Sisäratojen EM-kilpailuissa 1971 Falck voitti 800 metrillä kultaa. Länsi-Saksan mestaruuskilpailuissa Stuttgartissa 11. heinäkuuta 1971 Hildegard Falck juoksi ensimmäisenä naisena virallisesti alle kahden minuutin 800 metrillä ajalla 1.58,45. Pohjois-Korean Sin Kim Dan oli tehnyt tämän jo 1963, mutta IAAF ei hyväksynyt hänen suorituksiaan. Pian ME-juoksunsa jälkeen Falck oli mukana tekemässä 4 × 800 metrin viestijuoksun maailmanennätystä. Saman vuoden EM-kisoissa Falck voitti alkueränsä ja oli toinen välierässä, mutta finaalissa Itä-Saksan Gunhild Hoffmeister kompastui 200 metrin jälkeen kaataen edellään juosseen Falckin. Vera Nikolic väisti kolarin niukasti voittaen kisan molempien kolaroijien keskeyttäessä. Pitkässä viestissä Falck sai hopeaa.
Münchenin olympialaisissa Falck voitti 800 metriä ajalla 1.58,55. Hän oli mukana myös pitkän viestin joukkueessa, joka sai pronssia.
Vuoden 1974 EM-kisoissa Falck osallistui ainoastaan pitkään viestiin sijoittuen viidenneksi.
Falckia valmensi hänen miehensä Rolf Falck, joka oli myös juossut keskimatkoja. Myöhemmin Falck oli naimissa nykyaikaisessa viisiottelussa kilpailleen Klaus Kimmichin kanssa.
Erminio Azzaro

Erminio Azzaro (s. 12. tammikuuta 1948) on entinen italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli korkeushyppy.
Azzaro saavutti Ateenan EM-kilpailuissa 1969 korkeushypyssä pronssia tuloksella 217 cm. Kultamitalin voittanut Valentin Gavrilov ja hopeamitalisti Reijo Vähälä saivat saman tuloksen. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 Azzaro sijoittui 17:nneksi tuloksella 205 cm.
Azzaro voitti Italian mestaruuden vuosina 1966, 1969, 1970 ja 1971. Hän paransi Italian ennätystä ensimmäisen kerran kesäkuussa 1966 hypätessään tuloksen 211 cm. Vuonna 1968 hän menetti ennätyksen Giacomo Crosalle mutta otti sen uudelleen nimiinsä hyppäämällä toukokuussa 1969 Formiassa tuloksen 215 cm. Kesäkuussa hän paransi ennätystä sentillä ja syyskuussa EM-kilpailuissa vielä toisella. Vuonna 1970 hän sivusi kahdesti ennätystään ja vuonna 1971 hän ylitti tuloksen 218 cm ensin elokuussa Rietissä ja pari viikkoa myöhemmin Madridissa.
Allison Robertson

Allison Rae Robertson (s. 26. elokuuta 1979 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen The Donnas -yhtyeen kitaristi. Hän on muusikko Baxter Robertsonin ja Lisa Jimenezin tytär. Allison on soittanut The Donnas -yhtyeessä vuodesta 1998, ja hän on yhtyeen nuorin jäsen.
Maya Ford

Maya Anne Ford (s. 8. tammikuuta 1979 Oakland, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen Donnas-yhtyeen basisti.
Hän on syntynyt samana päivänä ja vuonna kuin The Donnasin rumpali Torry Castellano, ja he ovat yhtyeen vanhimmat jäsenet.
Marko Koivuranta

Marko Koivuranta (s. 10. maaliskuuta 1978 Rovaniemi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Koivuranta on RoPS:n kasvatti ja teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa kasvattajaseuransa paidassa kaudella 1995. Hän pelasi RoPS:ssa yhteensä neljä kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 2000 FC Jazziin. Porissa Koivuranta pelasi neljä kautta ja siirtyi sieltä kahdeksi kaudeksi Ykkösen AC Ouluun. Ennen paluutaan Rovaniemelle hän pelasi vielä kolme kautta FC YPAssa. Koivurannan sopimus RoPS:n kanssa kattoi alun perin kauden 2010 loppuun asti, mutta se purettiin yhteisymmärryksessä kauden 2009 jälkeen, jolloin Koivuranta myös lopetti pääsarjauransa.
Koivuranta on pelannut joitain otteluja Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän on pelannut myös futsalia, jossa hän on voittanut Ilves FS:n riveissä SM-hopeaa ja -pronssia. Koivurannalla on tilillään myös 18 miesten futsalmaaottelua. Koivurannan nykyinen futsalseura on Rovaniemen Kanuunat.
Koivuranta on opiskellut sosiaalialaa ammattikorkeakoulussa ja on valmis sosionomi.
Koivuranta toimii nykyään RoPS:n junioripäällikkönä.
Laulan syksyn ruusut kukkimaan

Laulan syksyn ruusut kukkimaan on Tony Montanan vuonna 1993 julkaistu albumi. Sen tunnetuimpia kappaleita on avausraita ”Laulan syksyn ruusut kukkimaan”, joka on samalla Montanan tunnetuimpia kappaleita. Albumi on äänitetty MTV-studioilla.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset Kassu Halonen – Kisu Jernström ja sanoitukset Vexi Salmi, paitsi kappaleet 9 ja 11 (säv. ja san. P. Hailio). Kaikkien kappaleiden sovituksesta vastasi Kassu Halonen.
D-segmentti

D-segmentti tai ylempi keskiluokka on eurooppalaisen kokoluokituksen keskiluokkaa eli C-segmenttiä suurempi autojen kokoluokka.
Ylemmän keskiluokan autoja ovat esimerkiksi Ford Mondeo, Opel Insignia ja Volkswagen Passat.
Ville Syväjärvi

Ville Kauko Kalervo Syväjärvi (s. 23. kesäkuuta 1983 Rovaniemi) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja, mutta kykeni pelaamaan myös oikeana laitapuolustajana.
Syväjärvi on Rovaniemen Palloseuran kasvatti ja debytoi Veikkausliigassa kaudella 2004. Hän pelasi RoPS:ssa kauteen 2006 asti, muttei saanut enää kaudeksi 2007 uutta sopimusta joukkueeseen. Tämän jälkeen hän siirtyi Kakkosessa pelanneeseen Someron Voimaan, mutta palasi jo yhden kauden jälkeen Rovaniemelle FC Santa Clausin riveihin. Kaudeksi 2009 hän teki sopimuksen RoPS:n kanssa.
Ympäristöpolitiikka

Ympäristöpolitiikka on ympäristön tilaan vaikuttava politiikan ala. Ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja media. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa biodiversiteettiin eli luonnon monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.
Historia.
Ympäristökysymykset saivat maailmanlaajuisesti laajaa julkisuutta Rachel Carsonin Yhdysvalloissa julkaisemasta kirjasta "Äänetön kevät" vuonna 1962. Carson havaitsi ja todisti vesibiologina, että silloin keksitty ja yleisesti käytetty DDT tappoi lintuja ja kaloja. Hän kirjoitti asiasta tieteellisesti ja laajalle yleisölle ja vetosi teollisuuteen kemikaalin käytön rajoittamiseksi. DDT:n käyttöä on sittemmin rajoitettu kansainvälisin ympäristösopimuksin ja kemikaalien käytön eduista ja haitoista on tehty maailmanlaajuisesti tutkimusta ja ympäristöpolitiikkaa.
Britannian hiiliteollisuuden 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa käyttämät puhdistustekniikat olivat nykypäivään verrattuna tehottomia. Hiiltä käytettiin laajasti lämmittämiseen ja energianlähteenä. Hiilen epäpuhtaudet aiheuttivat Britanniassa laajan kansanterveydellisen ongelman keuhkosairauksien lisääntymisenä ja väestön eliniän laskuna. Tilannetta on verrattu tämän päivän Aasian ja Kiinan hiilenkäyttöön.
Suomi.
Suomen ympäristöhallinto muodostuu ympäristöministeriöstä, Suomen ympäristökeskuksesta (Syke) ja alueellisista ympäristökeskuksista. Suomen ympäristölainsäädäntöä uudistettiin Euroopan unioniin liittymisen johdosta noin vuonna 2000 vastaamaan yhteisön lainsäädäntöä. Tavoitteena oli vähentää hajanaisuutta. 
Suomen ympäristölainsäädäntöön sisältyy muun muassa vesilaki, ilmansuojelulaki, maankäyttö- ja rakennuslaki, naapuruussuhdelaki, melulaki, ympäristövahinkolaki, öljyvahinkolaki, maa-aineslaki, kaivoslaki, ydinvastuulaki, jätelaki, kemikaalilaki ja ilmastolaki.
Ympäristöpolitiikkaan ja lainsäädäntöön vaikuttavat myös media, elinkeinoelämä ja kansalaisliikkeet kuten esimerkiksi Suomen luonnonsuojeluliitto.
Euroopan unioni.
Euroopan unioni säätää ympäristödirektiivejä ja asetuksia. Ne ovat osa kaikkien EU-maiden ympäristölainsäädäntöä. Euroopan vihrean kehityksen ohjelma ("eng. The European Green Deal") on esimerkki EU:n ympäristöpoliitikasta. Ohjelman tavoitteena on, että Eurooppa olisi ilmastoneutraali vuoteen 2050 mennessä. 
Kansainväliset sopimukset.
Monet ympäristöön liittyvät kysymykset eivät rajoitu kansallisiin rajoihin. Kansainvälisiin ympäristösopimuksiin sisältyy:
Ympäristöpolitiikan tutkimus.
Ympäristöpolitiikka myös on yliopistollinen oppiaine ja tutkimusala. Suomessa se on oppiaineena esimerkiksi Tampereen yliopistossa, Helsingin yliopistossa ja Itä-Suomen yliopistossa. Ympäristöpolitiikan tutkijoina ja opettajina ovat Suomessa toimineet muiden muassa ekologi Yrjö Haila sekä sosiologi ja maaseutututkija Pertti Rannikko.
Ympäristöpolitiikkaa tutkii Suomessa myös muun muassa Valtion taloudellinen tutkimuskeskus (VTT) sekä Sitra.
Wasastjerna

Wasastjerna on suomalainen aatelissuku. Suku on vanhan ruotsalaisperäisen Falander-suvun haara, jolla on yhteinen alkuperä Tigerstedt-aatelissuvun kanssa. Abraham Falander aateloitiin Ruotsissa vuonna 1808 – yhdessä Anders Johan Bergwaldin kanssa – ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1809 sukuna numero 2196 nimellä "Wasastjerna". Suomen ritarihuoneelle suku introdusoitiin sen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 aatelisena sukuna numero 162. Ruotsissa vaikuttanut Bergwaldin sukuhaara on sammunut.
Historia.
Abraham Falanderin suku polveutuu Ruotsin Taalainmaan Falunista lähtöisin olevasta Falander-suvusta. Vuoritilallinen Matias Andersinpojan poika Ericus Falander (1606/1608–1672) siirtyi 1631 Suomeen ja toimi myöhemmin Kokkolan kirkkoherrana. Hänen toiseksi vanhin poikansa aateloitiin 1691 nimellä Tigerstedt ja on siten Tigerstedtien aatelissuvun kantaisä. Wasastjernat ovat kuitenkin toisen pojan, lääninrovasti Jakob Falanderin jälkeläisiä. Hänen pojanpoikansa, vaasalainen kauppaneuvos Abraham Falander sekä Vaasan hovioikeuden kanneviskaali Anders Johan Bergwald kieltäytyivät Suomen sodan aikana toukokuussa 1808 – venäläisten vallattua Vaasan – antamasta uskollisuudenvalaa Venäjän keisarille. Sen johdosta heidät tuomittiin ensin kuolemaan, mutta tuomio lievennettiin maastakarkotukseksi. Matkalla Ruotsiin he tapasivat saman vuoden lokakuussa Ahvenanmaalla Lemlandin pappilassa kuningas Kustaa IV Aadolfin, joka kiitoksena heidän osoittamastaan uskollisuudesta aateloi heidät molemmat nimellä "Wasastjerna". Kahden miehen yhteinen suku introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen syyskuussa 1809 aatelisena sukuna numero 2196.
Abraham Wasastjerna palasi 1810 Suomeen ja kaikki Suomen Wasastjernat ovat hänen jälkeläisiään. Ruotsiin jääneen Bergwaldin sukuhaara sammui hänen kuollessaan lapsettomana vuonna 1828. Suku on tämän jälkeen ollut edustettuna Ruotsin Ritarihuoneella Suomesta muuttaneiden jäsenten ansiosta vuosina 1891–1925 ja uudelleen 1982–2007.
Abraham Wasastjernan jälkeläiset keräsivät kauppiaina ja teollisuudenharjoittajina suuren omaisuuden, johon kuului muun muassa Östermyran ruukki Pohjanmaalla. Suuri osa omaisuudesta menetettiin Gustaf August Wasastjernan henkilökohtaisessa konkurssissa vuonna 1871. 1900-luvulla eräät suvun jäsenet suomensivat sukunimensä muotoon "Vaasantähti".
Julius Alanen

Julius Johannes Alanen (7. huhtikuuta 1882 Tampere – 20. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos ja Osuustukkukaupan (OTK) toimitusjohtaja vuosina 1918–1952.
Julius Alanen oli ensimmäinen suomalainen työväenliikkeen piiristä noussut vuorineuvos. Hän aloitti keskikoulun jälkeen Toiminimi G. O. Sumeliuksen konttoristina vuonna 1898 ja nousi työurallaan aina OTK:n toimitusjohtajaksi asti. Hän toimi tehtävässä vuodesta 1918 lähtien aina kuolemaansa saakka. 
Vuorineuvoksen arvon Alanen sai vuonna 1942.
Alasen veljiä olivat taidemaalari Joseph Alanen ja lääninrovasti Eelis Alanen. Heidän vanhempansa olivat Johan Kustaa Alanen ja Emma Brandthin.