tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Frynnis

Frynnis (, myös ; ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilija, joka oli kotoisin Mytilenestä Lesboksen saarelta, mutta vaikutti Ateenassa. Hän kirjoitti dithyrambirunoutta.
Elämä.
Frynnis eli peloponnesolaissodan aikana. Hänen isänsä nimi oli ilmeisesti Kamon tai Kambon, mutta oikea muoto on epävarma. Myös hänen omassa nimessään on epätietoisuutta, mutta "Frynnis" on aito aiolialainen muoto.
Frynnis kuului lesboslaiseen kitharamusiikin koulukuntaan ja sai oppinsa Aristokleideelta, muusikolta, joka eli persialaissotien aikaan ja joka väitti polveutuvansa suoraan Terpandroksesta. Ennen näitä opintoja Frynnis oli ollut huilunsoittaja, mikä saattaa osittain selittää hänen vapaamuotoisuutensa kitharamusiikissa.
Kreikkalaiset komediakirjailijat pilkkasivat toistuvasti hänen uudistuksiaan, naismaisia piirteitään ja kylmää ilmaisuaan. Erityisesti häntä pilkkasivat Ferekrates ja Aristofanes. Hänen uudistuksiinsa kuului muun muassa kahden kielen lisääminen seitsenkieliseen kitharaan. Pseudo-Plutarkhos kertoo, että kun Frynnis matkusti Spartaan, eforit leikkasivat hänen yhdeksänkielisestä soittimestaan kaksi kieltä pois, jättäen hänelle vain valinnan, uhraisiko hän kaksi alinta vai kaksi ylintä kieltä. Tarinan paikkansapitävyys on kuitenkin epävarma, sillä on mahdollista, että kielten määrää oli lisätty jo aiemmin.
Frynnis oli ensimmäinen, joka voitti Perikleen perustamat musiikkikilpailut Panathenaia-juhlien yhteydessä. Tämä tapahtui luultavasti vuonna 445 eaa. Hän oli myös yksi Timotheoksen opettajista, vaikka Timotheos voittikin hänet kerran kilpailussa.
Glaukos (epigrammaatikot)

Glaukos Ateenalainen (; ) ja Glaukos Nikopolislainen (; ) olivat kaksi antiikin kreikkalaista epigrammirunoilijaa, joiden epigrammeja on "Kreikkalaisessa antologiassa". Heitä ei voi nykyisin erottaa toisistaan, koska heidän epigramminsa ovat ilmeisesti sekoittuneet keskenään.
"Kreikkalaisessa antologiassa" on kuusi epigrammia, joista ensimmäinen, toinen, neljäs ja viides on merkitty yksinkertaisesti nimellä ”Glaukoksen” (), kolmas nimellä ”Glaukos Ateenalaisen” () ja kuudes nimellä ”Glaukos Nikopolislaisen” (). Sisäisten todisteiden perusteella on arveltu, että ensimmäinen ja toinen kuuluvat Glaukos Nikopolislaiselle, ja että kolmannen, neljännen ja viidennen on kirjoittanut sama runoilija, luultavasti Glaukos Ateenalainen. Nämä kolme jälkimmäistä kuvaavat kaikki taideteoksia. On kuitenkin ehdotettu myös, että kaikki epigrammit tulisi lukea Glaukos Ateenalaisen nimiin.
Glaukos Rhegionlainen

Glaukos Rhegionlainen (, ; 400/300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kirjailija, joka oli kotoisin Rhegionista. Joskus häntä kutsutaan nimellä "Glaukos Italialainen". Hän kirjoitti kreikkalaisista runoilijoista ja muusikoista ().
Diogenes Laertios lainaa Glaukokselta kohtia, jotka koskevat Empedoklesta ja Demokritosta, ja sanoo hänen olleen viimeksi mainitun aikalainen. Hänen sanotaan kirjoittaneen muun muassa Aiskhyloksen myyteistä (). Joskus hänen teoksensa on tosin laitettu puhuja Antifonin nimiin.
Kinesias

Kinesias (, ; n. 450–390 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilija, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän kirjoitti dithyrambirunoutta.
Elämä.
Aristofaneen skoliastin mukaan Kinesias olisi ollut thebalainen, mutta tämä tieto näyttää olevan ristiriidassa Plutarkhoksen todistuksen kanssa, ja J. A. Fabriciuksen mukaan se saattaa johtua sekaannuksesta toiseen samannimiseen henkilöön. Fabricius mainitsee hänen isäkseen Euagoraan, nähtävästi perustuen epäselvään komediakirjailija Platonin katkelmaan, joka tunnetaan lainauksena Galenoksella. Filosofi Platonin dialogissa "Gorgias" hänet kuitenkin mainitaan nimenomaisesti Meleen pojaksi.
Kinesiaan kykyjen sanotaan olleen vain vähäiset. Plutarkhos kuvaa häntä runoilijaksi, joka ei nauttinut mainetta eikä ollut luova nero. Komediakirjailija Ferekrates syytti häntä musiikin turmelemisesta, ja tähän viittaa ehkä myös Aristofaneen käyttämä sana "asmatokamptēs" (, ”laulujen vääntelijä”). Aristofaneen "Linnuissa" Kinesias esitetään hahmona, joka haluaa lentää Olymposvuorelle hakeakseen pilvistä – jotka ovat hänen oikea kotinsa – uuden erän ”pisarapyörteisiä ja lumen piiskaamia” säveliä.
Hänen runoutensa lisäksi myös hänen ulkomuotonsa tarjosi komedialle otollisen kohteen: Athenaioksen mukaan hän oli niin pitkä ja laiha, että hänen täytyi tukea itseään lehmuspuusta tehdyllä korsettimaisella tuella. Tästä syystä Aristofanes kutsuu häntä ilmaisulla ”kevyt kuin lehmuspuu” () ja laittaa "Sammakoissa" Euripideen ehdottamaan, että Kinesias liitettäisiin siiviksi toiseen samanlaiseen roistoon, Kleokritokseen. Athenaioksen kautta säilyneessä Aristofaneen "Gerytades"-näytelmän katkelmassa häntä kutsutaan sopivaksi dithyrambirunoilijoiden lähettilääksi varjomaisten kollegoidensa luo Haadeehen.
Satiirille antoi aihetta myös hänen avoin ja liiallinen jumalattomuutensa sekä hyvin paheellinen elämäntapansa. Puhuja Lysias kertoo Athenaioksen mukaan, että komediakirjailijat hyökkäsivät hänen kimppuunsa vuosittain juuri näistä syistä. Lysias itsekin kirjoitti häntä vastaan kaksi puhetta, jotka ovat kadonneet lukuun ottamatta tässä mainittua katkelmaa.
Kinesias sai kuitenkin osittaisen kostonsa: hän onnistui, todennäköisesti noin vuonna 390 eaa., lakkauttamaan komedioiden osalta koregi-instituution, joka oli ollut laskussa jo vuodesta 406 eaa. Tämän seurauksena Strattis hyökkäsi hänen kimppuunsa näytelmässään "Kinesias".
Lysias kertoo Athenaioksen mukaan myös, että Kinesias jätti lopulta runoilijantoimensa ja ryhtyi sykofantiksi, mikä osoittautui hänelle varsin tuottoisaksi.
Kreksos

Kreksos (, ; 400/300-luku eaa.(?)) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilija, joka kirjoitti dithyrambeja. Pseudo-Plutarkhos mainitsee hänet yhdessä Timotheoksen, Filoksenoksen ja muiden aikakauden runoilijoiden kanssa. Hänen sanotaan tuoneen dithyrambirunouteen Arkhilokhoksen ja tragediakirjailijoiden tyylin, jossa jambimittaisia säkeitä osaksi puhuttiin ja osaksi laulettiin lyyran säestyksellä.
Ksenodamos

Ksenodamos (, ) oli antiikin kreikkalainen muusikko ja lyyrinen runoilija, joka oli kotoisin Kytheralta.
Pseudo-Plutarkhos mainitsee Ksenodamoksen erääksi toisen spartalaisen musiikkikoulukunnan johtohahmoista. Koulukunnan perusti Spartaan Thaletas. Jotkut kirjoittajat pitivät Ksenodamosta paiaanien säveltäjänä, mutta toisten — heidän joukossaan Pratinas — mukaan hänen sävellyksensä eivät olleet paiaaneja vaan hyporkhemoja. Pseudo-Plutarkhos lisää, että hänen aikanaan oli vielä olemassa Ksenodamoksen oodi, joka oli selvästi hyporkhema.
Myös Athenaios mainitsee Ksenodamoksen yhdessä Pindaroksen kanssa merkittävimpinä hyporkhemojen säveltäjinä varhaisten lyyristen runoilijoiden joukossa.
Ksenokritos Lokroilainen

Ksenokritos Lokroilainen (, ; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen muusikko ja lyyrinen runoilija, joka oli kotoisin Lokroi Epizefyrioista.
Pseudo-Plutarkhos mainitsee Ksenokritoksen toisen doorilaisen musiikkikoulukunnan johtohahmona. Tämän koulukunnan oli perustanut Thaletas, ja Ksenokritos sävelsi paiaaneja. Vähän myöhemmin samassa tekstissä Pseudo-Plutarkhos kertoo, että joidenkin mukaan hän oli myös kirjoittanut herooisia dithyrambirunoja, ja että oli kiistanalaista, oliko hän todella säveltänyt paiaaneja. Näiden kahden kohdan ristiriita selittyy helposti: tässä jälkimmäisessä kohdassa Pseudo-Plutarkhos seuraa Glaukosta, jonka auktoriteettiin vedoten hän lisää, että Ksenokritos eli Thaletaan jälkeen.
Tavallisessa tekstilukutavassa esiintyy mainitussa kohdassa kahdesti nimi "Ksenokrates" (), mutta oikea muoto on selvästi "Ksenokritos" (). Vastaavia virheitä löytyy muualtakin, esimerkiksi Diogenes Laertioksella filosofi Ksenokrateen elämäkerrassa, jossa luetellaan samannimisiä ja mainitaan laulujen kirjoittaja, jolla tarkoitetaan lähes varmasti Ksenokritosta – sillä Aristoksenos, joka on Diogeneen lähteenä, kirjoitti nimenomaan näistä varhaisista muusikoista.
Ksenokritoksen katsotaan olleen lokroilaisen lyyrisen runouden tyylin perustaja. Tämä tyyli oli aiolilaisen tyylin muunnos. Jos edellä esitetty tulkinta Diogeneen kohdasta on oikea, meidän on katsottava hänen olevan ainakin joidenkin – ja mahdollisesti ensimmäisten – lokroilaisten laulujen () eli eroottisten runojen tekijä, Sapfoa ja Erinnaa jäljitellen. Ksenokritoksen kerrotaan olleen sokea syntymästään saakka.
Ksenokritos

Ksenokritos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Melanippides vanhempi

Melanippides vanhempi (; 500/400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilija, joka oli kotoisin Melokselta. Hän oli "Sudan" mukaan Kritonin poika ja vaikutti noin 65. olympiadin aikoihin eli 520 eaa. "Paroslaisen kronikan" mukaan hän voitti kilpailun Ateenassa vuonna 494/493 eaa.
Melanippideen tyttärenpoika oli tunnetumpi Melanippides nuorempi, jonka isä oli niin ikään Kriton. Nuorempi Melanippides kirjoitti dithyrambirunoutta, mikä oli näin oletettavasti myös vanhemman Melanippideen laji. "Suda" erottaa vanhemman ja nuoremman Melanippideen toisistaan, mutta usein heidät on luettu samaksi henkilöksi. Jotkut tutkijat ovat yrittäneet erotella Melanippideen nimellä säilyneitä katkelmia laittaakseen ne jomman kumman Melanippideen nimiin. Nykyisin katsotaan, ettei vanhemmalta Melanippideelta ole säilynyt katkelmia.
Melanippides

Melanippides () voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Melinno

Melinno (; n. 200-luku eaa. – 1. vuosisata jaa.) oli antiikin kreikkalainen lyyrinen runoilija. Hän kirjoitti viisisäkeisen sapfisen runon "Oodi Roomalle". Runo on usein virheellisesti liitetty Erinnaan.
Melinnon elämästä ei tiedetä varmasti mitään, ja myös hänen tarkka ajoituksensa on epävarma. Nykyisin hänet ajoitetaan yleensä Rooman valtakunnan suuruuden nousun aikoihin myöhemmälle tasavallan ajalle tai varhaiselle keisariajalle. Todennäköisimpänä ajoituksena on pidetty 100-luvun eaa. ensimmäistä puoliskoa. Melinnon on arveltu olleen kotoisin Italian Suur-Kreikasta, jossa kreikkalaiset ensimmäisenä kohtasivat Rooman nousun. Johannes Stobaios kutsuu häntä vahingossa lesboslaiseksi.
Venezuelan liittovaltiollinen alue

Venezuelan liittovaltiollinen alue (esp. "Dependencias Federales de Venezuela") on hallinnollinen alue, joka käsittää valtaosan Venezuelan Karibianmeren rannikolla olevista saarista, lukuunottamatta Nueva Espartan saariosavaltiota. Saarten yhteispinta-ala on noin 342 neliökilometriä ja asukasluku oli vuonna 2016 Venezuelan alhaisin: vain noin 3 000, tosin Nueva Espartaan kuuluvalta Isla de Margaritalta muuttaa aika ajoin noin sata ihmistä Liittovaltiolliselle alueelle kalastamaan. Liittovaltiollinen alue koostuu 600 saaresta, joista suurin osa on pieniä kareja ja luotoja. Suurin saari on asumaton La Tortuga, joka käsittää puolet koko alueen pinta-alasta. Aluetta hallinnoidaan virallisesti hallituksen toimesta Venezuelan pääkaupunki Caracasista, mutta saarten pienet yhteisöt päättävät pitkälti omista asioistaan. Alue perustettiin vuonna 1938.
Tim Crow

Tim Crow (1938 Lontoo – 10. marraskuuta 2024) oli brittiläinen psykiatri ja professori.
Crow sai lääketieteellisen pätevyyden Royal London Hospitalissa vuonna 1964. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Aberdeenin yliopistosta neurofysiologiassa vuonna 1970. Crow pääsi vuonna 1973 vanhemmaksi luennoitsijaksi Manchesterin yliopistoon. Hän työskenteli vuosina 1974–1994 Northwick Park Hospitalin kliinisen tutkimuskeskuksen psykiatrian jaoksen päällikkönä. Crow liittyi vuonna 1995 Oxfordin yliopiston psykiatrian laitoksen henkilökuntaan. Vuonna 2004 hänestä tuli The Prince of Wales International Centre for SANE Researchin tieteellinen kunniajohtaja.
Crow keskittyi tutkimuksessaan skitsofrenian alkuperään ja syihin. Hänen mukaansa skitsofrenian tausta liittyy kielen kehitykseen ja sairaus sai alkunsa suhteellisen myöhään ihmisen evoluutiossa. Hänen mukaansa skitsofrenia saattaa olla hinta, jonka ihmiskunta maksaa kielen kehityksestä. Crow toteutti vuonna 1976 Eve Johnstonen kanssa ensimmäisen tietokonetomografiatutkimuksen skitsofreenikoiden aivoista. Myöhemmin kaksikko osoitti David Cunningham Owensin kanssa aivomuutosten liittymisen nimenomaisesti skitsofreniaan lääkityksen sijaan. Tämä aivojen rakenteellisten muutosten havaitseminen skitsofreniassa vaikutti ratkaisevasti skitsofrenian nykyaikaisen neurobiologisen tutkimuksen kehittymiseen. Crow teki Frank Owenin kanssa tutkimuksia myös vainajien dopamiinireseptoreista, mikä täsmensi sekä skitsofrenian että lääkityksen vaikutuksia aivoihin. Chris Frithin kanssa Crow tutki skitsofreenikkojen kognitiivista suoriutumista.
Crow teki vuonna 1980 merkittävän julkaisun, jossa esiteltiin kahden oireyhtymän malli sairauden hahmottamiseksi. Hän sai monia palkintoja Britanniassa ja ulkomailla. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri vuonna 2018. Crowilla oli vaimo ja kaksi lasta.
1461 Jean-Jacques

1461 Jean-Jacques (1937 YL) on suuri asteroidi, jonka kiertorata kulkee asteroidivyöhykkeellä Marsin ja Jupiterin välillä. Asteroidin kiertoaika Auringon ympäri on noin 5,53 vuotta (2020 päivää), jolloin se on lähimmillään 2,97 astronomisen yksikön päässä Auringosta ja etäisimmillään 3,28 astronomisen yksikön päässä. Asteroidin läpimitta on noin 35,15 kilometriä. Jean-Jacques on M-tyypin asteroidi, joka todennäköisesti sisältää rautaa, nikkeliä ja kobolttia. Asteroidin löysi vuonna 1937 Marguerite Laugier, joka nimesi sen poikansa mukaan.
Luettelo Porin Ässien kausista

Porin Ässät on vuonna 1967 perustettu porilainen jääkiekkoseura. Se pelaa jääkiekon SM-liigassa, jossa se on pelannut vuodesta 1975 lähtien lukuun ottamatta kautta 1989–1990, jolloin se pelasi I-divisioonassa. Tätä ennen Ässät pelasi SM-sarjassa vuosina 1967–1975. Ässät on pelannut pääsarjatasolla yhteensä 57 kautta, ja on voittanut jääkiekon Suomen mestaruuden kolme kertaa: vuosina 1971, 1978 ja 2013.
SM-sarja.
Lähde:
"Päivitetty kauden 2024–2025 jälkeen."
Hunajaopas

Hunajaopas ("Indicator indicator") on tikkalintujen lahkoon ja hunajaoppaiden heimoon kuuluva lintulaji.
Levinneisyys.
Hunajaopas elää laajasti Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, pois lukien Namibian, Botswanan ja Etelä-Afrikan lounaisosat. Se on laajimmalle levinnyt laji hunajaoppaiden heimossa, ja sen uhanalaisuusluokitus on elinkelpoinen.
Elinympäristö.
Hunajaopas suosii avoimia alueita, kuten savanneja, pensasmaita, metsien reuna-alueita ja jokien varsia. Se esiintyy korkeintaan 3 000 metrin korkeudessa, mutta tavallisimmin alle 2 000 metrissä. Elinympäristöt ovat usein ravinteikkaita ja tarjoavat sekä hyönteisten että lintujen pesiä, joita se käyttää hyväkseen. Hunajaopas on usein huomaamaton, mutta se saattaa paljastaa itsensä tunnistettavalla, kaksisävelisellä kutsuäänellä: “VIC-tor, VIC-tor, VIC-tor”.
Ulkonäkö.
Koiraat ovat noin 20 cm pitkiä, painavat keskimäärin 48,9 g ja niillä on vaaleanpunainen nokka, musta kurkku ja lähes valkoinen rinta. Naaraat ovat ruskeanharmaita ja niiltä puuttuu koiraan erityiset värit. Poikaset ovat keltaisen, ruskean ja oliivin sävyisiä. Aikuisen höyhenpeite kehittyy noin kahdeksassa kuukaudessa.
Lisääntyminen.
Hunajaopas on pesäloinen: naaras munii munansa muiden lintujen pesiin ja puhkaisee isäntälintujen munat. Kuoriuduttuaan poikanen tappaa mahdolliset muut poikaset. Koiraat eivät osallistu jälkeläisten hoitoon. Pesimäaika on syys–lokakuussa, ja naaras munii kauden aikana 4–8 munaa. Poikaset ovat lentokykyisiä 30–40 päivän ikäisinä ja saavuttavat sukukypsyyden vuoden iässä. Luonnossa hunajaoppaan tiedetään elävän jopa 12-vuotiaaksi.
Käyttäytyminen.
Hunajaopas on päiväaktiivinen ja liikkuu pääasiassa yksin. Sen englanninkielinen nimi ”Greater Honeyguide” ja tieteellinen nimi viittaavat sen ainutlaatuiseen tapaan ohjata ihmisiä ja muita eläimiä mehiläispesille ääntelemällä ja esittelemällä valkoista pyrstöään. Se hyödyntää mehiläispesien sisältämiä vahavarastoja ja toukkia ravinnokseen. Vaikka se ei puolusta omaa elinalueitaan, se saattaa puolustaa isäntälintujen pesiä kilpailijoilta.
Bengt Fagerlund

Bengt ”Natte” Fagerlund (23. huhtikuuta 1929 Jyväskylä – 4. syyskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen ekonomi ja liikemies, jonka yrityksiä olivat ulkomainontaan erikoistunut BF-Mainos ja laivaristeilyjä järjestänyt Oy Fagerlines Ab. Hän kirjoitti ja toimitti useita tieto- ja oppikirjoja liike-elämän ja sotahistorian aloilta.
Jyväskylässä syntynyt Fagerlund varttui Kuopiossa ja valmistui ekonomiksi 1963. Hän työskenteli Erva-Latvalan ja Viherjuuren mainostoimistoissa ennen kuin vuonna 1966 perusti ulkomainospaikkoja vuokraavan BF-Mainos Oy:n, jonka hän myi eläkkeelle jäätyään 1992. Veneilyharrastuksen myötä hän hankki 1970-luvun puolivälissä Norjasta "M/S Kristina Brahen", entisen postilaivan ja amerikkalaisen sota-aluksen, jolla hänen yrityksensä Fagerlines teki risteilyjä Saimaalla ja Suomenlahdella kymmenen vuoden ajan.
Fagerlund toimi Mainoshoitajain yhdistyksen ja Suomen Ulkomainosliiton puheenjohtajana ja oli Euroopan Ulkomainosliiton (FEPE) perustajajäsen. Hän sai Mainonnan monitaho -palkinnon 1980. Hän oli mukana myös Lions- ja Rotary-järjestöissä sekä nuorkauppakamari- ja reserviupseeritoiminnassa.
Martti Järveläinen

Martti Juhani Järveläinen (8. helmikuuta 1935 Suonenjoki – 21. maaliskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja tehdassuunnittelun professori.
Martti Järveläisen vanhemmat olivat rovasti Kalle Kustaa Järveläinen ja Bertta Hanna Lydia Kettunen ja puoliso vuodesta 1958 Airi Kaisa Kukko-Liedes. Järveläinen tuli yloppilaaksi Suonenjoen yhteiskoulusta 1953 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta kemian diplomi-insinööriksi 1962 ja tekniikan lisensiaatiksi 1969 ja väitteli siellä tekniikan tohtoriksi 1974.
Järveläinen oli prosessi-insinööri Nesteellä 1969-1972 ja prosessisuunnittelija ja kehityspäällikkö Rinteknossa 1972-1976. Teknillisessä korkeakoulussa hän oli assistentti 1962-1969, laitetekniikan apulaisprofessori 1976–1994 ja tehdassuunnittelun professori 1994-1997. Opettajana arvostettu ja alaansa kehittänyt Järveläinen ohjasi yliopistouransa aikana noin 250 diplomityötä. Hänellä oli myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä.
Viuhkatikkiheinä

Viuhkatikkiheinä ("Bothriochloa ischaemum") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, tikkiheinien ("Bothriochloa") sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti sahraheinien ("Dichanthium") sukuun kuuluvaa "Dichanthium annulatum" -lajia.
Viuhkatikkiheinä on monivuotinen ja mättäitä muodostava heinälaji, joka voi kasvaa 25–70 cm korkeaksi. Sen korret ovat pystyjä tai polveilevia ja niissä on kolmesta kuuteen solmua. Lehtien lavat ovat tasasoukkia, 5–16 cm pitkiä, 0,2–0,3 cm leveitä ja teräväkärkisiä. Lehtien kielekkeet ovat noin 1 mm pitkiä. Viuhkatikkiheinän kukintona on 5–15 tähkyläryppäästä koostuva röyhy. Tähkyläryppäät ovat 3–7 cm pitkiä ja väriltään hopeisenvihreitä tai ruskeita. Tähkylät ovat 4–5 mm pitkiä ja niiden ulkohelpeissä on 1–1,5 cm pitkät vihneet. Laji kukkii ja tuottaa hedelmiä syksyllä.
Viuhkatikkiheinä kasvaa kivikkoisilla ja hiekkapohjaisilla rinteillä, teiden varsilla sekä erilaisilla muilla häirityillä kasvupaikoilla. Lajia tavataan luontaisena Euroopassa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa, Kiinassa ja Korean niemimaalla sekä Pohjois-Afrikassa. Ihmisen mukana levinneenä tulokaslajina sitä tavataan myös Yhdysvalloissa.
Klyyga

Klyyga on Helsingin ydinkeskustaan Kluuviin suunniteltu rakennus. Se sijoittuisi Elielinaukion linja-autoterminaalin tilalle Postitalon ja päärautatieaseman väliin. Elielinaukion linja-autotoiminnot on suunniteltu siirrettävän Kamppiin, ja Asema-aukiota sekä Kaivokatua muutettavan kävely-ystävällisempään suuntaan.
Klyyga on kymmenkerroksinen ja noin 27 000 neliömetriä kerrosalaa sisältävä toimisto- ja liikerakennus. Sen alimmat kerrokset ovat yleisölle avointa tilaa, joiden läpi voi kävellä monesta eri suunnasta. Klyyga koostuu kahdesta keskenään erikorkuisesta osasta, jotka yhdistyvät toisiinsa matalammalla keskiosalla. Läntinen siipi nousee 44 metrin korkeuteen ja noudattelee viereisen Postitalon räystäslinjaa. Klyygan julkisivu on verhoiltu luonnonkivellä ja lasilla. Julkisivu on poimutettu siten, että se näyttäytyy etelästä katsottaessa kivisempänä ja pohjoisesta katsottaessa lasisempana. Uudisrakennus on suorassa yhteydessä vuonna 1910 valmistuneeseen suojeltuun veturitallirakennukseen, jossa toimii Vltava-ravintola.
Hankkeen on käynnistänyt Elielinaukion kehitys Oy, jonka muodostava Ilmarinen, VR, S-ryhmä, Exilion Capital ja Evata Partners. Rakennus perustuu arkkitehtuurikilpailun voittajaehdotukseen. Kilpailun toisessa vaiheessa olivat vastakkain ehdotukset "Albero" ja "Klyyga", joista jälkimmäinen palkittiin voittajaksi. Rakennuksen suunnittelusta on vastannut norjalainen arkkitehtitoimisto Snøhetta pääsuunnittelijanaan Jenny Osuldsen. Suunnittelussa ovat olleet mukana konsultoimassa ja avustamassa WSP Finland ja suomalainen arkkitehtitoimisto Davidsson Tarkela.
Arkkitehtuurikilpailun viisi ehdotusta julkaistiin maaliskuussa 2021 ja voittaja valittiin saman vuoden joulukuussa. Helsingin päätöksentekoelimissä asemakaavan muutosta käsitellään vuonna 2025.
Thitu

Thitu (, , ) on Spratlysaariin kuuluva saari Etelä-Kiinanmerellä. Se on osaa suurempaa Thitun riuttojen riuttatasannetta. Spratleysaaret ovat kiisteltyjä ja Thitua hallitsee Filippiinit, joka on miehittänyt sitä vuodesta 1974. Sitä ovat vaatineet itselleen myös Kiina, Taiwan ja Vietnam. Thitu on yksi Spratleysaarten harvoista asutuista saarista ja sillä asuu noin 300 filippiiniläistä.
Maantiede.
Thitu kuuluu Etelä-Kiinan meren Spratlysaarten saariryhmään. Saari on Thitun riuttojen itäkärjessä ja Spratleysaarten luoteisosassa. Thitun riutat ovat matala riuttatasanne, jolla on kokoa 1,88 km2. Thitun saaresta sen lähimmät maantieteelliset muodostelmat merenpinnan yläpuolella ovat Meiju-riutta 1 merimailia itään ja Sandy Cay 1–1,5 merimailia luoteeseen. Thitu on muodostelmista ainoa, jolla on myös maanpäällistä kasvillisuutta. Sillä on kokoa noin 760 metriä lännestä itään ja 600 metriä pohjoisesta etelään. Pinta-alaa on noin 0,40 km2. Saarta ympäröi 15–30 metriä leveä hiekkaranta.
Historia.
Saarta hallitsee Filippiinit, mutta sitä ovat vaatineet itselleen myös Kiina, Taiwan ja Vietnam osana Etelä-Kiinanmeren aluekiistaa. Aluekiistaan Thitun saarella on kiinnitetty huomiota 1900-luvulta alkaen. Alueella siirtomaita hallinnut Ranska ja Kiinan tasavalta kävivät sanallista väittelyä sen hallinnasta 1930-luvulla. 1950-luvulla filippiiniläinen liikemies Tomas Cloma julisti saaren ”vapaa-alueeksi”, mutta Kiinan tasavalta miehitti sen väliaikaisesti hieman myöhemmin. Kiinan tasavallan eli Taiwanin joukot joutuivat hylkäämään saaren taifuunin takia vuonna 1971. 
Cloma pakotettiin myöhemmin myymään oikeutensa saareen Filippiinien valtiolle, joka miehitti taiwanilaisten hylkäämän Thiun vuonna 1974. Ensimmäiset vakituiset filippiiniläiset asukkaat alkoivat saapua saarelle 1990-luvulla. Osana Filippiinejä Thiu kuuluu hallinnollisesti Kalayaanin kuntaan. 
Filippiinit on kutsunut saarta nimellä Pag-asa. eli "toivo". Saarta myös vaativat Kiina, Vietnam ja Taiwan käyttävät muita nimiä. Nimeä ”Thitu” on käytetty esimerkiksi kansainvälisen oikeuden yhteyksissä.
Etelä-Kiinanmeren aluekiistaa koskien Filippiinien merkittävin kilpailija alueella on Kiina. Kiina on rakennuttanut alueelle sotilastukikohtia. Yksi niistä sijaitsee Subin riutalla noin 32 km päässä Thiusta. Kiinalaiset alukset purjehtivat usein saaren lähistöllä Filippiinejä painostaakseen.
Väestö.
Nykyisin Thitun saarella asuu noin 300 asukasta. Paikalliset asuvat pienissä puusta rakennetuissa asumuksissa. He harjoittavat kalastusta ja viljelevät kasviksia. Osa on töissä hallinnossa. Töitä on yleisesti ottaen vähän ja monet saarella syntyneet muuttavat peruskoulun käytyään muualle. Valtio tukee paikallisia esimerkiksi tuomalla saarelle vettä ja ruokaa.
Siviilien lisäksi Thiulla siojaitsee Filippiinien laivaston ja rannikkovartioston tukikohta. Saarelle lähetetään myös ilmavoimien ja merijalkaväen henkilöstöä.
Saarella on koulu ja terveyskeskus. Lähin kaupunki Palawanilla on noin 30 tunnin purjehdusmatkan päässä. Saarella on kiitotie, joka mahdollistaa ilmaliikenteen.
Simon Knak

Simon Knak (s. 27. tammikuuta 2002 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Knak edustaa Sveitsin NL-liigassa pelaavaa HC Davosia. Hänellä on sopimus joukkueensa kanssa kauden 2025–2026 loppuun.
Knakin on kasvattajaseura on EHC Kloten. NHL-joukkue Nashville Predators varasi hänet kuudennella kierroksella 179. varausvuorolla . Knak on pelannut 193 Sveitsin NL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 30 maalia ja 32 syöttöä eli yhteensä 62 teehopistettä. Knak on pelannut 24 Sveitsin NL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja seitsemän syöttöä eli yhteensä kymmenen tehopistettä. Knak kuuluu Sveitsin joukkueeseen Ruotsin ja Tanskan MM-kilpailuissa 2025. Uran tilastot päivitetty 23. toukokuuta 2025.
Aurinkoahvenkalat

Aurinkoahvenkalat (Centrarchiformes) on kalalahko, joka nykyisin käsittää 21 heimoa ja 77 sukua.
Sofian päärautatieasema

Sofian päärautatieasema () on Bulgarian länsiosassa, pääkaupunki Sofiassa toimiva rautatieasema. Asema oli Bulgarian keskeisin rautatieasema.
Nykyinen rautatieasema on valmistunut vuonna 1974. Se korvasi aiemman, vuonna 1888 valmistuneen rautatieaseman. Rautatieaseman naapurina sijaitsee Sofian päälinja-autoasema. Aseman edustalla sijaitsevan asema-aukion alapuolella kulkee Sofian metro, jolla on Sofian päärautatieaseman metroasema.
Lily Phillips

Lilian “Lily“ Phillips (s. 23. heinäkuuta 2001 Derbyshire) on brittiläinen pornonäyttelijä, joka tuli tunnetuksi Onlyfansista ja seksitempauksistaan.
Phillips asui lapsena vanhempiensa ja veljensä kanssa Denbyn kylässä. Hänen isänsä työskenteli yrittäjänä ja äitinsä kiinteistönvälittäjänä. Perhettä on kuvailtu varakkaaksi. Phillips kävi koulua John Flamsteed Community Schoolissa. Myöhemmin hän suoritti liikealan ja ravitsemustieteen opintoja Sheffieldin yliopistossa. Phillips kertoi turhautuneensa enimmäkseen etäopintoina tehtyihin opintoihinsa ja päättäneensä ryhtyä Onlyfans-esiintyjäksi. Hän perusti Onlyfans-tilinsä opiskeluaikanaan ja keskeytti sitten opintonsa. Ennen Onlyfans-menestystään hän oli tehnyt Tiktok-julkaisuja deittailusta ja suhteista. Phillips nousi vuoden 2024 lopussa suureen julkisuuteen keksimällään ja toteuttamallaan haasteella, jonka yhteydessä hän harrasti seksiä 101 miehen kanssa yhden päivän aikana. Joulukuussa 2024 tubettaja Josh Pieters julkaisi Youtubessa 47-minuuttisen dokumentin "I Slept with 100 Men in One Day". Dokumentissa tuotiin esiin kokemuksen rankkuus Phillipsille.
Joulukuuhun 2024 mennessä Phillips oli sanojensa mukaan tienannut Onlyfansin kautta yli 2,5 miljoonaa dollaria. Hän voitti vuoden 2025 XMA-palkinnon. Phillips ilmoitti pyrkivänsä ensimmäiseksi henkilöksi, joka harrastaa seksiä tuhannen miehen kanssa yhdessä päivässä. Bonnie Blue kuitenkin kertoi ehtineensä rikkoa tuhannen miehen rajapyykin ennen Phillipsiä harrastettuaan seksiä 1 057 miehen kanssa päivässä. Tähän saakka ennätyksen haltijana oli pidetty pornonäyttelijä Lisa Sparksia, joka oli harrastanut seksiä 919 miehen kanssa vuorokauden aikana vuonna 2004.
Interstate 75

Interstate 75 (I-75) on Interstate-tie, joka kulkee etelä-pohjoissuunnassa Floridan osavaltiosta Kanadan rajalle. Tie on 2 875,04 kilometriä pitkä, ja se kulkee Floridasta Georgian, Tennesseen, Kentuckyn Ohion ja Michiganin osavaltioiden läpi.
Historia.
I-75:n rakentaminen alkoi 1950-luvulla, ja sen viimeinen osuus Georgiassa valmistui vuonna 1977. Floridassa reittiä laajennettiin 1960- ja 1970-luvuilla, kun Alligator Alley otettiin käyttöön ja laajennettiin nelikaistaiseksi vuoteen 1993 mennessä. Reitti on korvannut useita vanhoja U.S. Route -teitä, kuten U.S. 25:n Cincinnatin ja Detroitin välillä sekä U.S. 2:n Michiganin yläniemellä. Tieosuuksia on laajennettu liikennemäärien kasvun vuoksi erityisesti Atlantan ja Cincinnatin alueilla.
Reitin kuvaus.
I-75:n eteläpää sijaitsee Hialeahissa, Floridassa, risteyksessä osavaltion teiden SR 826 ja SR 924 kanssa. Reitti kulkee Floridasta pohjoiseen Alligator Alleyn kautta, joka on maksullinen tieosuus Miamin ja Naplesin välillä ja halkoo Big Cypressin kansallista suojelualuetta. Georgiassa tie kulkee Valdostan, Maconin ja Atlantan kautta, missä se yhdistyy I-85:een muodostaen Downtown Connectorin. Tennesseessä reitti suuntaa koilliseen Chattanoogasta Knoxvilleen, missä se jakaa osuuden I-40:n kanssa. Kentuckyn ja Ohion kautta kulkiessaan tie palvelee Lexingtonia ja Cincinattiä, ja Michiganissa se päättyy Sault Ste. Mariessa kansainväliselle sillalle, joka yhdistää Yhdysvallat ja Kanadan.
Yksi reitin tunnetuimmista osuuksista on Mackinac Bridge Michiganissa, joka yhdistää osavaltion ylä- ja alaniemet. Tämä noin viisi mailia pitkä riippusilta on teknisesti ja visuaalisesti merkittävä rakennelma, jonka tornit kohoavat 168 metriä vedenpinnan yläpuolelle.
Liikenne ja kehitys.
I-75 on vilkkaasti liikennöity, ja suuri osa reitistä on vähintään kuusikaistainen Floridasta Tennesseeen. Atlantan ja Cincinnatin alueilla esiintyy ruuhkia, joita on pyritty lievittämään lisäkaistoilla ja maksullisilla Express Lane -kaistoilla. Floridassa Alligator Alleyn maksuja ylläpidetään ympäristönsuojelutoimien rahoittamiseksi. Kentuckyssa Brent Spence Bridgen korvaamista tai laajentamista on suunniteltu, mutta hanketta ovat hidastaneet rahoitus- ja ympäristökysymykset. Ohiossa on toteutettu laajennuksia, kuten “Thru the Valley Project” Cincinnatin alueella, ja Michiganissa Ambassador Bridge ja Mackinac Bridge ovat keskeisiä liikenteen solmukohtia.
Merkitys.
I-75 on tärkeä väylä, joka tukee taloudellista toimintaa ja matkustamista Yhdysvaltojen kaakkois- ja pohjoisosien välillä. Se kulkee rinnakkain useiden U.S. Route -teiden, kuten U.S. 41:n ja U.S. 25:n, kanssa ja on korvannut monia näistä vanhoista reiteistä. Tie palvelee sekä päivittäistä työmatkaliikennettä että kausiluonteista matkailua, erityisesti talvikuukausina, jolloin liikenne keskilännestä Floridaan lisääntyy. Reitin varrella sijaitsevat luontokohteet, kuten Everglades ja Mackinac Island, lisäävät sen merkitystä myös matkailun näkökulmasta.
Napostelijat

Napostelijat (Girellidae) on aurinkoahvenkalojen lahkoon luettava kalaheimo. Napostelijoita tavataan Tyynenmeren lämpimissä vesissä.
Taksonomia.
Napostelijoita on kahdessa suvussa, "Girella" ja "Graus", yhteensä 20 lajia.
Aiemmin napostelijat katsottiin alaheimona osaksi laajempaa ruorikalojen heimoa (Kyphosidae).
Wiener Damenkapelle

Wiener Damenkapelle on naisten muodostama orkesteri tai kapelli, jotka olivat suosittuja erityisesti 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Wienissä Itävallassa.
Yhtyeet esittivät viihdemusiikkia, kuten wienervalsseja, ja esiintyi usein ravintoloissa, kahviloissa ja Praterin huvipuistossa. Yleensä 6–9 muusikon kokoonpanot koostuivat soittimista, kuten viuluista, huilusta, sellosta ja rummuista, ja niitä johti usein ”Stehgeigerin” (seisova viulisti). Damenkapellit, kuten Josephine Amann-Weinlichin johtama ”Erstes Europäisches Damenorchester”, kiersivät laajasti Euroopassa ja Yhdysvalloissakin, ja ne edistivät naisten näkyvyyttä muusikkoina. Nykyisin perinnettä jatkaa esimerkiksi Doris Dorerin johtama Wiener Walzertraum.
Joonas Immonen

Joonas Immonen on suomalainen palkittu toimittaja. Hän työskentelee "Ilta-Sanomissa" tutkivana toimittajana. Vuonna 2024 hänet palkittiin Suurella Journalistipalkinnolla Vuoden alueellinen juttu -sarjassa ja vuonna 2025 Vuoden juttu -sarjassa.
Ura.
Koulutus.
Immonen on opiskellut yhteiskuntatieteitä Tampereen yliopistossa. 
Työura.
Immonen aloitti uransa "Maaseudun Tulevaisuudessa", jossa hän toimi politiikan ja talouden toimittajana. Vuonna 2024 hän siirtyi "Ilta-Sanomien" kesätoimittajaksi. Vuoden 2024 lopusta saakka Immonen on toiminut vakituisesti "Ilta-Sanomien" tutkivana toimittajana.
Tunnustukset.
Immonen palkittiin vuonna 2024 Suuren journalistipalkinnon Vuoden alueellinen juttu -kategoriassa artikkelillaan “MT tutki: Useat kunnat vuotavat haavoittuvuutensa valmiussuunnitelmissaan kelle tahansa”. Artikkelissa Immonen paljasti, kuinka useat kunnat olivat julkaisseet verkossa arkaluonteisia tietoja varautumisestaan poikkeustilanteisiin, mikä johti niiden poistamiseen julkisista lähteistä palkinnon jälkeen.
Vuonna 2025 Immonen palkittiin toisen kerran Suuren journalistipalkinnon Vuoden juttu -kategoriassa artikkelillaan “En ole mikään rasisti, mutta”, jossa hän käsitteli arjen rasismia ja sen ilmenemismuotoja suomalaisessa yhteiskunnassa. Tässä jutussa hän onnistui palkintoraadin mukaan käsittelemään kiistanalaisia aiheita kiihkottomasti ja analyyttisesti.
Immonen palkittiin Maaseudun Tulevaisuuden journalistipalkinnolla vuonna 2023. MT:n päätoimittaja Jouni Kemppaisen mukaan Immonen teki vuonna 2023 eniten juttuja, jotka nousivat esille muuhun mediaan ja aiheuttivat yhteiskunnallista keskustelua.
Politiikka.
Vuoden 2021 kuntavaaleissa Immonen valittiin keskustan listoilta Huittisten kaupunginvaltuuston jäseneksi 127 äänellä. Seuraavan vuoden aluevaaleissa hänet valittiin myös aluevaltuutetuksi Satakunnassa 425 äänellä. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa hän sai 1 133 Satakunnan vaalipiirissä, mutta ei tullut valituksi.
Vuonna 2024 Immonen ilmoitti jättävänsä luottamustehtävänsä ja jäsenyytensä puolueessa. Syyksi hän ilmoitti journalistin riippumattomuuden tärkeyden.
Yksityiselämä.
Hän on toiminut Maavoimien reserviupseerikurssin 257:n oppilaskunnan puheenjohtajana. Immonen on sotilasarvoltaan reservin vänrikki.
Karen Spens

Karen Spens (s. 1963 Helsinki) on suomalainen logistiikan ja yritysmaantieteen professori.
Spensillä on talous- ja yrityshallinnon tohtorin tutkinto. Spensin tutkimus on keskittynyt erityisesti humanitaariseen logistiikkaan. Spens on ollut keskeinen hahmo alan kehityksessä: hän on ollut mukana perustamassa "Journal of Humanitarian Logistics and Supply Chain Management" -julkaisua sekä HUMLOG Institutea. Hän on toiminut myös opetuksesta vastaavana dekaanina, jolloin hän kehitti muun muassa opiskelijoiden oppimisen varmistamiseen tähtääviä prosesseja.
Spens toimi Hanken Svenska handelshögskolanin rehtorina vuosina 2015–2022.
Spens on BI Norwegian Business Schoolin presidentti ja toimii organisaation ylimpänä johtajana, vastaten suoraan hallitukselle. Lisäksi hänellä on laajaa kansainvälistä kokemusta liiketaloustieteellisten korkeakoulujen hallinnosta muun muassa AACSB:n, EQUIS:n ja AMBA &amp; BGA:n hallintoelimissä.
Spens palkittiin vuoden 2023 logistikoksi Suomen Osto- ja Logistiikkayhdistyksen (LOGY) vuotuisessa konferenssissa
Spensiä kuvataan verkostoituneeksi, kuuntelevaksi ja rohkeasti uuteen tarttuvaksi vaikuttajaksi logistiikan ja yhteiskunnallisen kehittämisen rajapinnassa.
Humanitaarinen logistiikka.
Spensin työ humanitaarisen logistiikan tutkimuksen ja koulutuksen parissa alkoi vuonna 2006, kun hän kirjoitti ensimmäisen artikkelinsa humanitaarisesta logistiikasta NOFOMA-konferenssiin, inspiroituneena vuoden 2004 Kaakkois-Aasian tsunamista. Hänen artikkelinsa, "Humanitarian Logistics in Disaster Relief Operations" (2007), voitti parhaan paperin palkinnon ja käynnisti laajan yhteistyön muun muassa Punaisen Ristin ja Unicefin kanssa.
HUMLOG-instituutti.
Spens perusti Hanken Svenska handelshögskolanin HUMLOG-instituutin ("Humanitarian Logistics and Supply Chain Research Institute") yhteistyössä Maanpuolustuskorkeakoulun kanssa vuonna 2008. Instituutti on nykyään yksi johtavista humanitaarisen logistiikan tutkimuskeskuksista, joka on saanut tunnustusta muun muassa rokotelogistiikan tutkimuksesta COVID-pandemian aikana.
Business Lead -ohjelma.
Spens oli mukana kehittämässä ohjelmaa, joka auttaa korkeasti koulutettuja maahanmuuttajia ja pakolaisia integroitumaan suomalaiseen liike-elämään. Ohjelma palkittiin EFMD Excellence in Practice -kultamitalilla, ja Spens esitteli ohjelman Maailman talousfoorumissa Davosissa 2019.
Julkaisut ja tutkimus.
Spens on julkaissut useita kirjoja ja artikkeleita logistiikan ja katastrofitutkimuksen alalla. Hän on toiminut muun muassa "International Journal of Physical Distribution and Logistics Management" -lehden toimittajana ja useiden logistiikkajulkaisujen toimitusneuvostoissa.
Olympos Fryygialainen vanhempi

Olympos Fryygialainen (vanhempi) (, ) oli myyttinen antiikin aikainen huilunsoittaja, joka esitettiin Marsyaan oppilaaksi.
Olympoksen sanottiin olleen kotoisin Myysiasta ja eläneen ennen Troijan sotaa. Hän kuuluu myysialaisten ja fryygialaisten huilunsoittajien myyttiseen sukulinjaan – Hyagnis, Marsyas ja Olympos – joista jokaisen nimiin antiikin kreikkalaiset lähteet laittoivat huilun keksimisen. Heidän nimiinsä liitettiin myyttinen vastakkainasettelu fryygialaisen huilumusiikin ja kreikkalaisen kitharamusiikin välillä. Jotkut kirjoittajat esittivät Olympoksen Marsyaan isäksi (sen sijaan että hän olisi ollut tämän poika, oppilas ja suosikki), mutta edellä mainittu sukulinja, jossa Marsyas edelsi Olymposta, oli yleisemmin hyväksytty.
Olympoksen nimiin laitettiin jumalille omistetut sävelmät (). Ne olivat vanhoja melodioita, joita käytettiin tiettyjen jumalten palvonnassa. Niiden alkuperä oli niin kaukainen, että se oli tuntematon, kuten myös niiden, jotka liitettiin Oleniin ja Filammoniin. Olympos esiintyy usein taiteessa poikana, jota Marsyas opettaa, tai joka seuraa tämän kohtaloa ja suree sitä.
On arveltu, että tämä vanhempi ja myyttinen Olympos olisi saanut alkunsa väärinkäsityksestä, joka koski nuorempaa ja historiallista Olymposta.
Polymnestos Kolofonlainen

Polymnestos Kolofonlainen (, ; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen, eleginen ja lyyrinen runoilija sekä muusikko, joka oli kotoisin Kolofonista.
Polymnestos, joskus myös "Polymnastos", oli Melesin poika. Hän vaikutti pian Thaletaan jälkeen ja laati spartalaisten pyynnöstä runon tämän kunniaksi, mutta ennen Alkmania, joka mainitsee hänet. Näin ollen hän oli osittain samanaikainen molempien näiden kanssa, ja hänen vaikutusaikansa voidaan karkeasti sijoittaa vuosien 675–644 eaa. tienoille.
Polymnestos kuului doorilaiseen musiikkikoulukuntaan, joka kukoisti tuohon aikaan Spartassa, ja hän jatkoi Thaletaan aloittamia uudistuksia. Hän kehitti erityisesti orthialaisia "nomos"-sävelmiä ja keksi uudenlaisen auloidisen nomoksen, joka sai hänen mukaansa nimen "Polymnēstion" ().
Attikalaiset komediakirjailijat pilkkasivat hänen runojaan niiden eroottisen sisällön vuoksi. Elegiarunoilijana häntä voidaan pitää myös Kolofonista kotoisin kotoisin olleen Mimnermoksen edeltäjänä.
Polymnestos

Polymnestos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Avibase

Avibase on laaja tietokantajärjestelmä, joka sisältää tietoa kaikista maailman linnuista. 
Avibase-tietokannan kehittäminen alkoi vuonna 1991, alun perin tarkoituksena seurata maailman lintujen nimiä ja alueellisia luetteloita. Avibasen taksonomiset periaatteet pohjautuivat vuonna 1993 julkaistuun "Commission internationale des noms français des oiseaux" -luetteloon. Avibasen julkinen verkkosivusto avattiin vuonna 2003. Vuonna 2007 Flickristä otettiin käyttöön pikkukuvat, joita lisättiin verkkosivustolle kuvitettujen lintujen tarkistuslistojen luomiseksi. Vuonna 2008 lisättiin linkkejä Xeno-cantoon ja mahdollisuus kuunnella lintujen laulua. Vuonna 2012 luotiin oma Avibase Flickr -ryhmä, ja elokuussa 2013 lanseerattiin uusi ominaisuus nimeltä MyAvibase, jonka avulla käyttäjät voivat luoda henkilökohtaisen tilin, seurata listoja ja laatia raportteja lintujen havainnoinneista. Vuonna 2014 julkaistiin ZooKeys-lehdessä artikkeli, joka selitti Avibasen sisäiset toiminnallisuudet.
Tietokanta sisältää yli 53 miljoonaa tietuetta 10 000 lintulajista ja 22 000 alalajista, mukaan lukien levinneisyystiedot 20 000 alueelta, taksonomiaa, synonyymejä useilla kielillä ja paljon muuta. Sivustoa hallinnoi Denis Lepage ja sen isäntänä toimii Birdlife Internationalin kanadalainen kumppani Birds Canada. Avibase yhdistää tieteelliset nimet lähteisiin, jotka määrittelevät niiden merkityksen, ja se kartoittaa 125 erilaista taksonomista lähdettä, jotka kattavat yli 1,7 miljoonaa lajia ja alalajia.
Marian ylistyslaulu (Luther)

Marian ylistyslaulu () on Martti Lutherin selitysteos Uuden testamentin Marian kiitosvirteen vuodelta 1521.
Tätä Lutherin teosta on usein luonnehdittu helmeksi hänen raamatunselitystensä joukossa. Luther kannatti devotio modernan käsitystä Mariasta esikuvana. Teoksen keskeisenä sisältönä on mm. Jumalan "vieras" ja "oma" työ, jonka pohjalta Luther pyrkii vastaamaan kysymykseen, miksi Jumala sallii kärsimyksen. Hän kirjoitti ja julkaisi kommentaarin Marian kiitosvirteen juuri niinä ratkaisevina vuosina 1520-1521, jolloin paavi Leo X ekskommunikoi hänet.
Océane Michelon

Océane Michelon (s. 4. maaliskuuta 2002 Chambéry) on ranskalainen ampumahiihtäjä. Hän on viestin maailmanmestari ja yhteislähtökilpailun MM-mitalisti.
Michelon saavutti nuorten MM-kilpailuissa 19-vuotiaiden sarjassa pronssia pikakilpailussa 2020 sekä 22-vuotiaissa hopeaa normaalimatkalla ja pronssia viestissä 2022. Hän sai EM-kilpailuissa 2024 hopeaa sekaviestissä ja pronssia takaa-ajossa. Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti kultaa naisten viestissä ja hopeaa yhteislähtökilpailussa. Lisäksi hän oli kahdestoista pikakilpailussa ja kolmastoista takaa-ajossa.
Michelon kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Oberhofin pikakilpailussa kaudella 2023–2024 sijoittuen 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan seitsemäs Kontiolahden lyhennetyllä normaalimatkalla kaudella 2024–2025. Hän sijoittui neljänneksi samalla kaudella Oberhofin takaa-ajokilpailussa ja Ruhpoldingin normaalimatkalla. Ensimmäisen palkintopallisijansa hän saavutti sijoittumalla kolmanneksi Nove Meston takaa-ajossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides, normaalimatkan cupissa kolmas sekä takaa-ajon ja yhteislähdön cupeissa viides.
Tifernum

Tifernum voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin:
Joupin koulu

Joupin koulu on Seinäjoella sijaitseva alakoulu, joka sijaitsee Joupin kaupunginosassa. 
Koulussa on luokka-asteet 1–6, ja oppilasmäärä on noin 150. Koulussa työskentelee kahdeksan luokanopettajaa, laaja-alainen erityisopettaja ja kolme koulunkäynninohjaajaa.
Joupin koulu aloitti toimintansa August Hakolan talossa 23. elokuuta 1920, jossa Seinäjoen ensimmäinen koulu oli aloittanut toimintansa vuonna 1871. Joupin kantatilalle rakennettiin uusi koulutalo 1920-luvulla. Koulun vanhin rakennus perustuu kouluhallituksen mallipiirustukseen nro 9 a. Pihalle rakennettiin myös ulkorakennuksia, joissa sijaitsi varastoja ja saunatiloja, mutta viimeiset näistä purettiin vuonna 1974. Joupin koulu koostuu eri aikakausina valmistuneista osista, joista ensimmäinen rakennus on peräisin 1920-luvulta, toinen 1950-luvulta ja kolmas 1980-luvulta. 1950-luvulla koulun laajennukseksi valmistunut rakennus edustaa aikakaudelleen tyypillistä, korkealaatuista koulutyyppiä, joka noudattaa valtion normaalihintapäätöksen mukaisia tai niitä mukailevia suunnitteluperiaatteita. Nykyisessä kouluverkossa tällaiset rakennukset ovat yhä harvinaisempia. Vuonna 1989 valmistuneessa kolmannessa osassa sijaitsevat liikuntasali oheistiloineen sekä muun muassa väestönsuoja.
Vuosina 2011–2012 peruskorjattu koulurakennus sijaitsee laajalla piha-alueella tarjoten monipuoliset liikunta- ja vapaa-ajan mahdollisuudet. Pihapiiristä löytyy leikkitelineitä, peliareena, nurmialue sekä suuri tekonurmikenttä.
Balaji Srinivasan

Balaji S. Srinivasan (s. 24. toukokuuta 1980) on yhdysvaltalainen yrittäjä ja yhteiskunnallinen ajattelija. Hänellä on intialaiset sukujuuret. Hän muutti Singaporeen 2020-luvun alussa.
Srinivasan varttui Long Islandilla. Hän sai sähkötekniikassa kandidaatin, maisterin ja filosofian tohtorin oppiarvot Stanfordin yliopistosta. Lisäksi hän sai samasta yliopistosta luonnontieteiden maisterin oppiarvon kemiantekniikassa. Srinivasan oli vuonna 2007 mukana perustamassa geenitesteihin erikoistunutta Counsyl-yhtiötä, jonka myöhemmin osti Myriad Genetics. Vuonna 2017 Donald Trump harkitsi hänen nimittämistään Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkeviraston johtoon. Srinivasan toimi vuosina 2018–2019 Coinbasen teknologian päävastaavana. Hän on toiminut myös partnerina Andreessen Horowitzissä. Vuonna 2023 hän menetti julkisessa vedonlyönnissä miljoona dollaria yliarvioituaan Bitcoinin tulevan arvonnousun.
Yhteiskunnalliset ajatukset.
Srinivasan kannattaa Network State -ideologiaa, jossa muodostettaisiin hajautettuja valtioita eli teknologiamyönteisiä rinnakkaisyhteiskuntia ja -talousalueita, joissa toimisivat vaihtoehtoiset koulutusjärjestelmät, tiedotusvälineet ja valuutat. Srinivasan on pyrkinyt vetoamaan henkilöihin, jotka haaveilevat Piilaaksosta ilman San Franciscoa. Hänen mukaansa Yhdysvaltain itärannikko on rappeutunut kulttuurisesti, koska siellä hänen mukaansa mielletään teknologiamyönteisempi yhteisö dystooppiseksi. Srinivasanin mukaan Intiassa esiintyy positiivisempaa suhtautumista teknologiaan. Hän on omaksunut vaikutteita Albert O. Hirschmanin ajattelusta.
Srinivasan julkaisi vuonna 2022 kirjan "The Network State: How to Start a New Country", jossa esitellään suunnitelma demokraattisesta yhteiskunnasta vetäytymisestä ja uusista suvereeneista alueista. Niillä valtaa käyttäisivät teknologiajohtajat. Srinivasan isännöi lokakuussa 2023 ensimmäisen Network State -konferenssin. Hän kannattaa teknologiayhtiöille uskollisten kansalaisten järjestäytymistä uudeksi, harmaisiin t-paitoihin pukeutuvaksi poliittiseksi heimoksi. Srinivasanin visiossa sinisiltä eli demokraateilta kiellettäisiin pääsy harmaiden hallinnoimille alueille, mutta punaisten eli republikaanien pääsy sallittaisiin. Srinivasan on pitänyt “liberaaleja äänestäjiä” syypäinä San Franciscon ongelmiin.
Srinivasan pitää lehdistöä, erityisesti "The New York Timesia" poliittisena vihollisena. Hänen mukaansa "The New York Times" ylläpitää Woke Capital -nimistä ideologiaa. Elon Muskin ostama X (entinen Twitter) on Srinivasanin mukaan hyvä esimerkki teknologian alan liikemiesten hallinnoimasta vaihtoehtomediasta. Srinivasanilla oli huhtikuussa 2024 miljoona X-seuraajaa. Hän on tehnyt Network State -ideologiansa parissa yhteistyötä Garry Tanin kanssa. Häntä ovat haastatelleet muiden muassa Tim Ferriss ja Lex Fridman.
OnlyOffice

OnlyOffice on verkossa toimiva toimisto-ohjelmistopaketti. Ohjelmisto tunnettiin vuoteen 2014 saakka nimellä TeamLab. Ohjelmisto on julkaistu AGPL-lisenssillä. Ohjelmiston kehittäjä on latvialainen yritys.
Ohjelmistoa käytetään verkkoselaimella ja mukana ovat tekstinkäsittely-, taulukkolaskenta- ja esitysgrafiikkaohjelmistot.
Maurice Couette

Maurice Marie Alfred Couette (9. tammikuuta 1858 Tours – 18. elokuuta 1943 Angers) oli ranskalainen fyysikko, joka tunnetaan erityisesti reologian ja virtausmekaniikan tutkimuksesta.
Hän kehitti Couette-virtauksen käsitteen ja suunnitteli viskosimetrin, joka mahdollisti nesteiden viskositeetin tarkan mittaamisen.
Elämä ja ura.
Maurice Couette syntyi Toursissa, Ranskassa. Hän oli perheensä ainoa lapsi. Hän opiskeli École normale supérieure -korkeakoulussa Pariisissa ja valmistui fysiikan tohtoriksi vuonna 1890. Couette toimi professorina Angersin yliopistossa, jossa hän teki 43 vuoden ajan merkittävää tutkimusta nesteiden viskositeetista ja virtauksesta. Hän oli Ranskan tiedeakatemian jäsen.
Vuonna 1886 Maurice Couette meni naimisiin Jeanne Jennyn kanssa, joka synnytti kahdeksan lasta, joista viisi saavutti aikuisiän.
Couette-virtaus ja vaikutus tieteeseen.
Couette kehitti Couette-laitteen, jossa neste on kahden lieriömäisen pinnan välissä ja toinen niistä pyörii. Tämä mahdollistaa viskoottisten nesteiden virtauskäyttäytymisen tutkimisen. Tämä ilmiö, joka tunnetaan nimellä Couette-virtaus, on keskeinen mm. reologiassa, hydrodynamiikassa ja monissa insinööritieteissä.
Hänen tutkimuksensa loivat perustan myöhemmälle turbulenttisen ja laminaarisen virtauksen tutkimukselle sekä nykyaikaiselle nesteiden mekaniikalle.
Miekkojen ässä

Miekkojen ässä on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortissa pilven keskeltä ulottuu käsi. Se pitää pystyssä miekkaa, joka symboloi mieltä ja älykkyyttä. Miekan kärjessä on kruunu, jonka ympärillä on seppele, merkki menestyksestä ja voitosta. Taustalla olevat rosoiset vuoret viittaavat siihen, että edessä oleva tie tulee olemaan haastava.