Kost Levytskyi

Kost Levytskyi, (18. marraskuuta 1859 Tysmenytsja, Tovmatšin piirikunta, Galitsia – 12. marraskuuta 1941 Lviv) oli ukrainalainen juristi, kansalais- ja talousorganisaattori ja merkittävä poliittinen johtaja Galitsiassa. Hän oli Ševtšenkon tieteellisen seuran varsinainen jäsen vuodesta 1899 ja kunniajäsen.
Valmistuttuaan Lvivin yliopistosta Levytskyi perusti vuonna 1890 Lviviin asianajotoimiston ja toimi ukrainalaisen yhteisön eri elämänaloilla. Hän toimitti oikeustieteellistä julkaisua "Tšasopys pravnytšaa" (1889–1900), jonka perustajia hän oli. Prosvita-seuran johdon jäsenenä hän laajensi seuran koulutustoimintaa taloudelliseen suuntaan. Rakentaakseen vankan taloudellisen perustan Galitsian ukrainalaisen yhteisön yhteiskunnalliselle ja poliittiselle kehitykselle hän oli perustamassa ja johtamassa useita merkittäviä talousorganisaatioita, joista hän johti Tsentrobankia 1898–1939 ja Ukrainan osuuskuntien tilintarkastusliittoa 1904–1914.
Vakaumukseltaan populistina hän osallistui Kansanneuvoston (Народна рада) perustamiseen ja toimi sen sihteerinä ja varapuheenjohtajana 1885–1899. Liityttyään Kansallisdemokraattiseen puolueeseen hän toimi vuodesta 1902 sen toimeenpanevan kansankomitean sihteerinä ja puheenjohtajana. Vuonna 1907 hänet valittiin edustajaksi Itävallan parlamenttiin ja vuonna 1908 Galitsian paikallisille valtiopäiville. Ukrainan vahvimman puolueen puheenjohtajana sekä ukrainalaisten seurojen puheenjohtajana parlamentissa ja valtiopäivillä hänestä oli vuoteen 1910 mennessä tullut Galitsiassa vaikutusvaltaisin ukrainalainen poliittinen johtaja.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Levytskyillä oli merkittävä asema Länsi-Ukrainan itsenäisyysliikkeessä. Vuonna 1914 hän oli Ukrainan korkeimman neuvoston puheenjohtaja Lvivissä ja vuosina 1915–1916 Ukrainan yleisneuvoston puheenjohtaja Wienissä. Kun Itävallan hallitus ehdotti vuonna 1916 erillisen ja autonomisen Galitsian perustamista Puolan hallintaan, pettynyt Levytskyi erosi Ukrainan parlamentaarisen klubin puheenjohtajan paikalta. Ukrainan kansallisen radan Lvivin valtuuskunta oli päättänyt perustaa Ukrainan valtion Itävalta-Unkarin alueille (Länsi-Ukrainan kansallinen tasavalta), ja sen johtajana hän määräsi Keski-Ukrainan sotilasneuvoston toteuttamaan 1. marraskuuta 1918 aseellisen vallankaappauksen Lvivissä. Seuraavalla viikolla hänestä tuli Länsi-Ukrainan kansallistasavallan valtiosihteeristön ensimmäinen puheenjohtaja. Seuraavana vuonna, kun puolalaiset miehittivät Galitsian, Levytskyi toimi lehdistö- ja propagandasihteerinä sekä sitten ulkoasiainsihteerinä Jevhen Petruševitšin pakolaishallituksessa. Palattuaan Galitsiaan vuonna 1923 hän suuntasi voimansa Ukrainan ammatillisten, taloudellisten ja kulttuuristen instituutioiden vahvistamiseen. Hän toimi Ukrainan lakimiesliiton puheenjohtajana, "Žyttia i pravon" toimittajana ja Tsentrobankin johtajana. Vaikka hän istui Ukrainan kansallisdemokraattisen liiton johtokunnassa, hän ei osallistunut aktiivisesti politiikkaan. Kun neuvostoliittolaiset miehittivät Galitsian vuonna 1939, hän johti Ukrainan avustuskomiteaa ja johti uusien viranomaisten luokse menevää ukrainalaisen yhteisön valtuuskuntaa. Hänet pidätettiin heti, ja hän oli vangittuna Moskovassa kevääseen 1941 asti. Saksan hyökkäyksen jälkeen hän oli 1941 Lvivissä perustamassa lyhytaikaista Ukrainan kansallisneuvostoa, jota hän myös johti.
Levytskyi kirjoitti poliittisia, oikeudellisia ja historiallisia kysymyksiä käsittelevien artikkeleiden lisäksi useita Galitsia-aiheisia monografioita sekä kokosi saksalais-ukrainalaisen oikeustieteen sanakirjan "Deutsch-ukrainisches juridisches Wörterbuch" (1893; 2. versio 1920).