tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Henrik Gustaf Kyander

Henrik Gustaf Kyander (6. syyskuuta 1811 Heinävesi – 30. syyskuuta 1867 Heinävesi) oli suomalainen Heinävedellä vaikuttanut tilanomistaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1867.
Kyanderin vanhemmat olivat hovisihteeri Johan Henrik Kyander ja Margareta Elisabet Bohm ja puoliso vuodesta 1840 Karolina Katarina Envald. Johan Henrik Kyander omisti Heinäveden pohjoiset ja luoteiset osat ja oli 1800-luvun alkupuolella vaikutusvaltaisin henkilö pitäjässä. 
Henrik Gustaf Kyander kirjoitti ylioppilaaksi Turussa vuonna 1828. Yliopisto-opintojen lisäksi hän suoritti 1830-luvulla maanmittarin tutkinnon ja sai vuonna 1839 varamaanmittarin arvon. Vuodesta 1840 Kyander toimi Karvion kartanon isäntänä Heinävedellä. Hän osallistui aktiivisesti pitäjänkokouksiin sekä toimi monissa luottamustehtävissä, osallistuen muun muassa pitäjäntuvan ja pappiloiden rakentamiseen ja toimi pitäjänmakasiinin hoitajana lähes yhtäjaksoisesti vuosina 1841-186. Hän oli myös Heinäveden maanviljelysseuran perustajia. Kyander oli myös kulttuurivaikuttaja, ja tuki paikallista talonpoikaisrunoilijaa Olli Kymäläistä. 
Kyanderin kuoleman jälkeen Karvion kartanolle ei löytynyt suvusta uutta isäntää, ja se päätyi lopulta valtiolle vuonna 1884 kruununpuistoksi.
Böckerman

Böckerman on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Louise de Marillac

Pyhä Louise de Marillac (12. elokuuta 1591 Meux, Ranska – 15. maaliskuuta 1660 Pariisi, Ranska) oli pyhimys, äiti ja järjestön "Compagnie des Filles de la Charité" perustaja pyhän Vincent de Paulin kanssa. Hän meni naimisiin Antony LeGrasin kanssa ja tämän kuoleman jälkeen tapasi pyhän Vincent de Paulin josta tuli hänen hengellinen neuvonantajansa. He perustivat vuonna 1633 yhdessä yhteisön "Compagnie des Filles de la Charité" joka omistautui erityisesti köyhien palvelemiseen. Louise kuoli vuonna 1660 luonnollisista syistä muutama kuukausi ennen pyhän Vincentin kuolemaa. Nainen eli seuraavien 9 paavien hallintokausien aikana: Gregorius XIV (1590-1591), Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605), Paavali V (1605-1621), Gregorius XV (1621-1623), Urbanus VIII (1623-1644), Innocentius X (1644-1655) ja Aleksanteri VII (1655-1667). Paavi Benedictus XV julisti hänet autuaaksi 8. toukokuuta 1920 ja paavi Pius XI julisti hänet pyhimykseksi 11. maaliskuuta 1934. Hän on pettymyksen tuottavien lasten, vanhempien menettämisen, sääntökuntien torjumien ihmisten, sairaiden ihmisten, leskien ja sosiaalityöntekijöiden suojeluspyhimys. Naisen muistopäivää vietetään 15. maaliskuuta.
Argentiina kesäolympialaisissa 1996

Argentiina osallistui Atlantan vuoden 1996 kesäolympialaisiin 179 urheilijan joukkueella 20 eri lajissa. Argentiina voitti kisoissa kaksi hopeamitalia ja yhden pronssimitalin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Carolina Mariani.
Mitalistit.
Lähde:
Georg Borgström (maanviljelysneuvos)

Georg Borgström (21. toukokuuta 1842 Helsinki – 2. tammikuuta 1920 Sipoo) oli suomalainen tilanomistaja ja agronomi, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Hän toimi Östersundomin kartanon isäntänä vuodesta 1870 alkaen.
Borgströmin isä oli Helsingin vauraimpiin porvareihin kuulunut kauppaneuvos Henrik Borgström ja äiti Carolina Christina Kjemmer. Hänen veljiään olivat kauppaneuvos Johan Leonard Borgström ja kauppaneuvos August Borgström. Borgström opiskeli Stuttgartissa kauppatieteitä, jotka hän joutui kuitenkin keskeyttämään silmäsairauden vuoksi. Myöhemmin hän opiskeli agronomiksi Ruotsissa ja Mustialan maanviljelysopistossa. 
Ulkomailta palattuaan Borgström työskenteli aluksi isänsä toimistossa ja hoiti hetken isänsä omistamaa Tuurholman kartanoa. Hän osti 1870 leskirouva Sofia Lindforsilta isänsä avustuksella Karlsvikin eli Östersundomin kartanon, josta tuli hänen johtonsa aikana taloudellisesti kannattava. Kartanon maille rakennettiin Borgströmin johdolla uusi päärakennus, mylly, puistoalue ja kauppapuutarha, ja kartano laajensi toimintaansa karjatalouteen. 1920-luvulle tultaessa tilalla työskenteli vakituisesti jo 26 henkeä. Borgström oli kiinnostunut erityisesti siemenjalostuksesta.
Borgström oli useita vuosia Söderkullan maanviljelyskoulun johtokunnan puheenjohtajana ja Suomen maalaisten palovakuutusyhdistyksen hallituksen jäsen. Vuonna 1875 Borgström avioitui ruotsalaisen Hilda Hagströmerin kanssa. Heidän poikiaan olivat professori Leonard Borgström, maanviljelysneuvos Erik Borgström ja maanviljelysneuvos Nils Borgström.
Suriana maritima

Suriana maritima on Surianaceae-heimoon kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta ja runsasoksainen pensas, joka kasvaa tavallisesti enintään kolme metriä korkeaksi, mutta poikkeuksellisesti se voi kasvaa jopa seitsemän metriä korkeaksi.
"Suriana maritima" kasvaa koralliriutoilla sekä hiekkaisella maaperällä vuorovesien ylimmän vedenpinnan yläpuolella. Lajia tavataan usein mustamangroveja kasvavien mangroverämeiden rannikonpuoleisissa osissa. Yleisesti ottaen lajia kasvaa lähes koko maailman trooppisten alueiden rannikkoseuduilla.
"Suriana maritima" -lajin maanpäällisiä osia on käytetty paikallisesti adstringenttina sekä punataudin hoitoon. Jauhettuja kukkia on puolestaan käytetty ripulin hoitoon ja muita osia muihin vaivoihin. "Suriana maritima" ei kvassiakasveille (Simaroubaceae) tyypillisesti sisällä terpenoidilaktoneja, vaikka kuuluukin eri heimoon. "Suriana maritima" -lajia käytetään lisäksi sitomaan hiekkadyynejä ja -rantoja sekä joskus koristekasvina.
Karl Alfred Wasastjerna

Karl Alfred Wasastjerna (19. kesäkuuta 1860 Helsinki – 13. tammikuuta 1945 Kemiö) oli suomalainen kartanonomistaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1920.
Wasastjernan vanhemmat olivat valtiopäivämies Alfred Edgar Wasastjerna ja Maria Adelaide Boij ja puoliso vuosina 1890–1943 Bertha Alfthan. Heillä oli kaksi tytärtä. Karl Alfred Wasastjerna kirjoitti ylioppilaaksi ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1877. Hän aloitti uransa Hackman &amp; Co:n konttorissa Viipurissa ja siirtyi sitten Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n konttoriin. Tilanomistajaksi Wasastjerna ryhtyi vuonna 1888, kun hän osti Kemiöstä Strömman kartanon, josta hän kehitti paikallisen mallitilan. Erityisesti hän kehitti tilan metsänhoitoa, ja toimi pitkään Turun ja Porin läänin lääninmetsälautakunnan puheenjohtajana sekä Suomen Metsänhoitoyhdistys Tapion hallituksen puheenjohtajana. 
Strömman kartanoon kuuluneiden höyrysahan, höyrymyllyn, tiilitehtaan ja purje- ja moottorivenetehtaan myötä Wasastjerna säilytti yhteytensä liike-elämään. Wasastjerna toimi myös Saloon 1918 perustetun Suomen Raakasokeritehdas Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä, ja omasi yhteyksiä muutenkin suomalaiseen sokeriteollisuuteen. 
Wasastjernalla oli useita kunnallisia ja muita luottamustehtäviä ja jäsenyyksiä. Hän oli muun muassa Suomen Talousseuran hallituksen jäsen 1910-luvulla sekä Sydvästra Finlands jordbrukarklubbin ja Perniön maamiesseuran jäsen. Wasastjerna oli myös mukana osuustoiminnassa, muun muassa Osuuskassojen Keskuslainarahasto Oy:n hallintoneuvostossa.
Széchenyi

Széchenyi on vanha unkarilainen kreivillinen suku. Sen jäseniin kuuluvat:
Svjatohor

Svjatogor () on bylina-runoudessa esiintyvä sankari, joka on peräisin esikristilliseltä, Kiovan Rusin ajalta. Svjatogor on niin voimakas jättiläinen, ettei maakaan voi häntä kantaa. Bylina on koottu erilaisista aineksista: siinä on nähty vaikutteita Raamatun apokryfisistä kertomuksista Simsonista ja Mooseksesta sekä jälkiä Pyhän Yrjön legendasta.
Sára Mihalik

Sára Anna Mihalik (s. 13. huhtikuuta 1996) on unkarilainen kilpameloja, joka edusti aikuisten arvokisoissa Suomea. Seuratasolla Mihalik edusti Kangasalalaista seuraa, Kangasalan melojia . Hän asui Tampereella. Hän osallistui vuoden 2022 ratamelonnan MM-kisoihin ja voitti pronssia K1-luokan 5 000 metrillä. Mihalik ei ole Suomen kansalainen, mutta hän on saanut luvan edustaa Suomea arvokisoissa. Hänen haaveilemaansa olympiaedustuspaikkaa varten selvitystyö on käynnissä.
Ura.
Sára Mihalik on edustanut aiemmin synnyinmaataan Unkaria. Hän on kilpaillut nuorille olympialupauksille suunnatussa Olympiatoivojen kilpailuissa kolmesti. Vuonna 2011 hän oli kajakkinelosten 500 metrillä kolmas, 2012 kajakkikaksikkolähdöissä toinen ja kolmas sekä 2013 kajakkiyksikkökilpailussa neljäs. Vuonna 2016 Mihalik osallistui alle 23-vuotiaiden ratamelonnan MM-kilpailuissa Saksassa kajakkiyksikön maratonmatkan kilpailuun sijoittuen toiseksi, aikuisten MM-kilpailuissa Saksassa kajakkikaksikon maratonmatkalle saaden kolmannen sijan ja alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Bulgariassa kajakkiyksikön 500 metrillä tullen kuudenneksi.
Mihalik kuului Unkarin melontamaajoukkueen alle 23-vuotiaiden kansalliseen kehitysryhmään, mutta vuonna 2019 tie edustaa Unkaria nousi pystyyn eikä hän ole edustanut maata sen jälkeen. Hän on kertonut edustuspaikkojen "olevan kortilla" Unkarissa, joten hän lähti etsimään uutta suuntaa päätyen Suomeen. Vuoden 2022 vaihteessa Sára Mihalikin edustusoikeus vaihtui Suomeen. Kesällä 2022 hän on ollut mukana kahdessa maailmancupin kilpailussa sekä osallistunut kansallisiin karsintakilpailuihin Suomessa. Mihalik on harjoitellut Suomen maajoukkuemelojien kanssa Tampereen Kaukajärvellä kisakautta varten 
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 2022.
Sára Mihalik osallistui 2022 ratamelonnan MM-kisoihin Kanadan Dartmouthissa ja voitti pronssia K1-luokan 5 000 metrillä. Kilpailussa Mihalik yritettiin ensin liputtaa pois radalta "knock-out" -hylkäystuomiolla hänen kaaduttuaan kanootista toisen kanto-osuuden jälkeisessä veteen laskeutumisessa. Tällöin Mihalik oli kilpailussa ensimmäisellä sijalla. Syynä liputtamiseen oli tuomariston tekemä vääränlainen tulkinta kaatumistilanteesta. Suomen maajoukkue teki tuomariston päätöksestä kaksi protestia sekä valituksen Kansainvälisen kanoottiliiton ICF:n ratakomitealle, jolloin tuomariston tuomio kumottiin ja Mihalikin pronssi varmistui. Päätös tuli vasta 3,5 tuntia kilpailun päättymisen jälkeen. Mihalik osallistui myös kajakkikaksikkojen 500 metrille Netta Malisen kanssa. Alkuerässä kaksikko oli seitsemäs.
Orlando Cossani

Orlando Cossani (2. elokuuta 1932 Concepción del Uruguay – 18. maaliskuuta 2004 Buenos Aires) oli argentiinalainen uimari.
Cossani kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952 sijoittuen 200 metrin rintauinnissa 14:nneksi. Hän saavutti Pan-Amerikan kisoissa kaksi hopeamitalia: 3 × 100 metrin sekauintiviestissä Buenos Airesissa 1951 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Méxicossa 1955.
Cossanin puoliso Eileen Holt oli myös olympiauimari ja Pan-Amerikan kisojen mitalisti.
HMS Somerset

HMS Somerset voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
Santamaria

Santamaria tai Santamaría on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Drăculești (suku)

Drăculeștin ruhtinashuone oli toinen Basarabin dynastian haaroista Valakian voivodeina. Sen tunnetuin jäsen oli Vlad III Seivästäjä eli Vlad Dracula.
Historioitsijoiden Radu Florescun ja Raymond McNallyn laatiman sukututkimuksen mukaan, mikä on julkaistu heidän vuoden 1989 kirjassaan "Dracula: Prince of Many Faces", Vlad III:n jälkeläisten romanialainen mieslinja sammui vuonna 1632. Unkarilaisen sukulinjan viimeinen miespuolinen jälkeläinen taas kuoli myöhään 1500-luvulla.
Lapsuus (yhtye)

Lapsuus on vuonna 2018 Mikkelissä perustettu punk-yhtye.
Vuonna 2019 yhtye julkaisi kasetti- ja digijulkaisuna neljän kappaleen EP:n. Sen jakelijana toimi suomalainen Kasettipesä Oy.
Vuonna 2020 Lapsuus solmi levytyssopimuksen Stupido Recordsin kanssa. Yhtye on julkaissut Stupido Recordsin kautta täyspitkän albumin "Kaikki menee mustaksi" (2020) ja neljän kappaleen EP:n "Haamuna maailmassa" (2021).
Debyyttialbumi sai kriitikoilta pääosin positiivisen arvion (mm. Soundi, neljä tähteä).
Syyskuussa 2023 yhtye julkaisi toisen studioalbuminsa "Huoleton ja suruton". 
Yhtyeen musiikille ominaista ovat värikkäät, kitaroiden ja bassokitaran luomat sointumaailmat, henkilökohtaisia aiheita käsittelevät sanoitukset sekä tarttuvat pop-melodiat.
Lapsuus ilmoitti lopettavansa keikkailun joulukuussa 2023. Yhtyeen jäsenistä Janne (basso) toimii sooloartistina nimellä Rakkaudella Janne
Gō Ichinose

Gō Ichinose () on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä. Hänet tunnetaan muun muassa Pokémon-pelisarjan musiikin säveltäjänä.
Herman Mathias Gisiko

Herman Mathias Gisiko (26. toukokuuta 1850 Raisio – 25. elokuuta 1912 Sauvo) oli suomalainen Sauvossa vaikuttanut maanviljelijä ja kunnallismies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1896. Gisiko viljeli Ruonankartanon maita neljä vuosikymmentä.
Gisikon vanhemmat olivat Mynämäen kihlakunnan henkikirjuri, Turun meritullikamarin pakkahuoneentarkastaja Herman Otto Gisiko ja Emilia Rosendal ja puoliso vuodesta 1874 Sigrid Jolanda Tötterman. Gisikon isä Herman Otto Gisiko oli syntynyt Tukholmassa Preussista tulleeseen juutalaisperheeseen, mutta hänet oli kastettu luterilaiseksi perheen muutettua Helsinkiin. 
Mathias Gisiko aloitti lyseon Turussa, mutta siirtyi Alexander Jakob von Wendtin omistaman Palikaisten kartanon pehtooriksi ja vuonna 1872 Ruonankartanon kruununvirkatalon isännäksi. Gisiko ei omistanut Ruonankartanoa, vaan se oli hänellä vuokralla. Gisiko perusti Ruonaan meijerin vuonna 1881 ja pienen meijerikoulun muutamaa vuotta myöhemmin. Karjanpidon lisäksi Gisiko viljeli muun muassa sokerijuurikasta. 
Gisiko osallistui aktiivisesti Suomen Talousseuran ja Varsinais-Suomen maanviljelysseuran toimintaan ja maanviljelysnäyttelyihin. Hän toimi Peksalan kartanon ruotsinkielisen maanviljelyskoulun johtokunnassa ja oli Peksalan karjanhoitokoulun perustajia. Gisiko toimi Sauvon kuntakokouksen puheenjohtajana vuodesta 1884 vuoteen 1892 saakka, vaikkakin kunnan suomenkielinen johto syytti häntä ruotsin kielen suosimisesta. Gisiko toimi myös Suomen Hypoteekkiyhdistyksen arviomiehenä vuodesta 1894 lähtien, Turun ja Porin läänin virkatalojen tarkastajan sijaisena ja Turku–Karjaa-rautatien pakkolunastuslautakunnan puheenjohtaja.
Almir dos Santos

Almir dos Santos (s. 4. syyskuuta 1993) on brasilialainen kolmiloikkaaja.
Dos Santos kilpaili yleisen sarjan arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2017 ja sijoittui pituushypyssä viidenneksi myötätuulituloksella 751 cm. Aiemmin samana vuonna hän teki pituushyppyennätyksensä 796 cm mutta on sen jälkeen keskittynyt kolmiloikkaan. Vuonna 2018 hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 17,41 m. Toukokuussa 2018 hän hyppäsi Ranskassa ulkoratojen ennätyksensä 17,53 m, ja helmikuussa 2019 hän paransi Yhdysvalloissa sisäratojen ennätyksensä 17,46 metriin.
Vuoden 2019 arvokilpailuissa dos Santos sijoittui Pan-Amerikan kisoissa neljänneksi tuloksella 16,70 m ja Dohan MM-kilpailuissa sijalle 12 tuloksella 15,01 m hypättyään karsinnassa tuloksen 16,92 m. Vuonna 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän jäi karsintaan tuloksella 16,27 metriä. Helmikuussa 2022 dos Santos saavutti Etelä-Amerikan sisäratojen mestaruuskilpailuissa hopeaa ja toukokuussa hän sijoittui Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa neljänneksi; molemmissa hänen tuloksensa oli 16,59 m. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 16,87 m. Hän voitti kolmiloikan Etelä-Amerikan-mestaruuden 2023 tuloksella 17,24 m mutta karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa. Pan-Amerikan kisoissa 2023 hän saavutti hopeaa tuloksella 16,92 m.
Vuonna 2024 do Santos sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa kymmenenneksi ja voitti toukokuussa tuloksella 17,31 m Ibero-Amerikan mestaruuden. Pariisin olympialaisissa 2024 dos Santos sijoittui kolmiloikan loppukilpailussa 11:nneksi tuloksella 16,41 m. Kilpailun päätyttyä hän kosi tyttöystäväänsä stadionyleisön edessä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2025 dos Santos sijoittui alun perin kolmanneksi tuloksella 17,22 m, mutta hänet hylättiin sääntöjen vastaisten jalkineiden vuoksi. Samana vuonna hän voitti Etelä-Amerikan mestaruuden tuloksella 16,68 m ja jäi Tokion MM-kilpailuissa karsintaan tuloksella 16,79 m.
Dos Santos on voittanut kolmiloikassa Brasilian-mestaruuden vuosina 2019, 2022, 2023 ja 2025.
Helge Mortensen

Helge Mortensen (s. 9. toukokuuta 1941 Odense) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1984–2005 ja toiminut Tanskan liikenneministerinä vuosina 1993–1994 sekä viestintä- ja matkailuministerinä vuonna 1994. Vuosina 1994–2006 hän työskenteli valtiontilintarkastajana.
Ferenc Wesselényi

Kreivi Ferenc Wesselényi de Hadad et Murány (1605–1667) oli unkarilainen magnaatti ja Unkarin palatiini vuodesta 1655. Hän osallistui vuonna 1667 Frankopanin salaliittoon keisari Leopold I:stä vastaan, mutta kuoli samana vuonna ennen sen paljastumista. Wesselényi valloitti Murányn linnan vuonna 1644 linnan rouvan, kauniin Maria Széchyn avulla, jonka rakkauden hän herätti. Tätä episodia kuvaa yksi runoilija István Gyöngyösin romanttisista teoksista.
90’s Show

90’s Show () on yhdysvaltalainen tilannekomediatelevisiosarja, joka sijoittuu 1990-luvulle. Sarjassa esiintyy alkuperäisen 70’s Show -televisiosarjan hahmoja ja näyttelijöitä lukuun ottamatta Steven Hydeä ja häntä näytellyttä Danny Mastersonia, jota odottaa oikeudenkäynti raiskaussyytteistä. Sarja keskittyy Eric Formanin ja Donna Pinciotin tyttären Leia Formanin ympärille.
Juoni.
Leia lähtee vanhempiensa kanssa kylään isovanhempiensa Kittyn ja Redin luo Point Placeen, jossa hän tutustuu paikallisiin nuoriin ja päättää jäädä sinne koko kesäksi. Eric on aluksi vastahakoinen, mutta antaa lopulta tyttärelleen luvan jäädä ja palaa kahdestaan Donnan kanssa Chicagoon. Pian selviää, että Leian isovanhempien naapurissa asuvan tytön Gwenin äidillä on suhde Fezin kanssa. Nuorten ystäväporukkaan lukeutuvat myös Michael Kelson ja Jackie Burkhartin poika Jay, jonka kanssa Leia alkaa seurustella, Gwenin veli Nate ja tämän tyttöystävä Nikki sekä aasialainen homoseksuaali Ozzie, jolla on etäsuhde kanadalaiseen poikaan Etienneen. 
Leian syntymäpäiville saapuu vierailulle myös Donnan isä Bob Floridasta. Hänen antamansa lahja karaokelaite on sen verran arvokas, että Redin täytyy pistää paremmaksi omalla lahjallaan. Lopulta hän keksii antaa lahjaksi Ericin entisen auton.
Sarjan aikana käy ilmi, että 70 Show'n lopussa keskenään seurustelemaan alkaneiden Fezin ja Jackien suhde kariutui, kun jälkimmäinen jäi kiinni pettämisestä Michaelin kanssa.
Inupiatit

Inupiatit tai iñupiatit ovat Pohjois-Alaskassa elävä inuiittikansa, joka elää Alaskan ja Kanadan pohjoisosissa ja Grönlannissa. Inupiatien perinteisiin elinkeinoihin kuuluvat karibujen, porojen, hirvien, mursujen ja maitovalaiden metsästys, kalastus ja keräily. Vastaavasti heidän perinteisiä ruokiaan ovat muktuk eli raaka ja jäinen valaanliha, hylkeenrasva, kala ja kuivattu karibunliha. Heidän perinteisten vaatteidensa ja saappaidensa valmistukseen on käytetty eläinten vuotia eli nahkoja, luuneulaa ja eläinten jänteitä. Iglujen sijaan inupiatien perinteinen asumus on kivistä ja ajopuusta tai valaanluusta rakennettu talo, joka on peitetty turpeella tai sammalella.
Upper One Games ja E-Line Media ovat kehittäneet yhteistyössä inupiatien kanssa vuonna 2014 julkaistun videopelin nimeltä Never Alone, joka esittelee inupiatien kulttuuria.
Olof Westerlund

Olof Westerlund (14. tammikuuta 1921 - 12. tammikuuta 2011 Raasepori) oli suomalainen maanviljelijä sekä ravihevosten ohjastaja, valmentaja ja omistaja. Hän oli 1950-luvun näkyvimpiä raviurheilijoita Suomessa.
Tenholassa asuneen Westerlundin ensimmäinen menestyshevonen oli suomenhevosori Erkko. Erkon osti hänen isänsä Herman Westerlund näkemättä maanviljelystyöhön, mutta pienikokoinen hevonen osoitti olevansa kyvykäs juoksija. Erkko oli kolminkertainen ravikuningas ja viitenä vuonna eniten ansainnut hevonen Suomessa. Olof Westerlundin aloitteesta Vermossa aloitettiin Erkon muistoksi ajettava avoin suomenhevosten kilpailu vuonna 1978. Erkon Pokaali -niminen kilpailu ajetaan Vermossa edelleen vuosittain.
Westerlundin osaomistama Karina voitti ravikuningattaren tittelin Forssassa 1968. Westerlund kilpaili suomenhevosilla myös Ruotsissa lämminverisiä vastaan. 
Westerlund oli ensimmäisten joukossa, kun lämminverisiä ravureiden tuonti Suomeen aloitettiin. Hän kilpaili lämminverisillä ja kuului vuonna 1955 perustetun Lämminveriraviliiton ensimmäiseen johtokuntaan.
Kilpakumppanit tunsivat Westerlundin taitavana kilpa-ajajana ja rehtinä urheilijana, joka osasi myös käyttää muiden heikkouksia hyväkseen kilpailun aikana. Hän käytti kilpailuissa aina kelloa, mistä oli hyötyä sekä Kuninkuusravien ennätysaikojen saavuttamisessa sekä toisaalta aikanaan yleisten aikatasoitusten vuoksi.
Nuorena Westerlund kilpaili eri lajeissa, erityisesti maastohiihdossa ja maantiepyöräilyssä, jossa hän ylsi SM-hopealle saakka.
Shigeki Morimoto

Shigeki Morimoto () on japanilainen ohjelmoija ja videopelisuunnittelija. 
Ura.
Morimoto työskentelee Pokémon-pelisarjaa valmistavassa yhtiössä Game Freakissa. Hän on työskennellyt lähes jokaisen pääsarjan Pokémon-pelin parissa, aina Pokémon Redistä ja Bluesta lähtien. Redissä ja Bluessa Morimoton työtehtävänä oli suunnitella ja luoda pelien taistelujärjestelmä. Morimoto on työskennellyt myöhemmin myös Pokémon-pelien ohjaajana.
Hän on myös vastuussa harvinaisen legendaarisen Pokémonin Mewn ohjelmoinnista peliin.
Hinohara

Hinohara () on Japanin kyläkunta Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se kuuluu Nishi-Taman piirikuntaan. Hinohara sijaitsee sisämaassa Tokion länsiosan vuoristoalueella ja rajautuu etelässä Yamanashin prefektuuriin. Kunnan alueesta 92 prosenttia on metsän peitossa. Keskuskylä Motojuku on rakentunut Kita-Aki- ja Minami-Aki-jokien yhtymäkohtaan. Hinoharassa on 2 039 asukasta (elokuussa 2022) ja sen pinta-ala on 105,41 neliökilometriä.
Hinohara on Tokion metropolin länsiosien ainoa jäljellä oleva kyläkunta. Pääosa sen pinta-alasta on jyrkkäpiirteistä vuoristoa, jonka korkein huippu on 1 531 metriin kohoava Mitōvuori. Paikkakunnalla on pitkä historia, ja sen alueelta on löytynyt arkeologisia jäänteitä jo jōmon-kaudelta. Edo-kaudella sinne sijoitettiin daimiokunnan tulliportti. Hinohara on ollut itsenäinen kunta Japanin kunnallishallinnon perustamisesta lähtien vuonna 1889. Nykyisinkin merkittävä elinkeino on metsäteollisuus.
Luontonsa ansiosta Hinohara on suosittu retkeilykohde, ja seutua onkin kutsuttu ”tokiolaisten olohuoneeksi” ("okuzashiki"). 
Valtaosa Hinoharan alueesta kuuluu Chichibun–Taman–Kain kansallispuistoon. Luonnonnähtävyyksiin lukeutuvat noin 100 metriä korkea, huomiota herättävä Kanotoiwa-kalliomuodostelma ja Hossawan vesiputous. Syrjäisyytensä vuoksi alue on säilyttänyt myös monia perinteisiä kulttuuripiirteitä. Rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon valittu Kobayashi-suvun asuintalo ja ”kypärä-tyyliin” ("kabuto-zukuri") rakennetut vanhat maalaistalot.
Hunyadi

Hunyadi oli unkarilainen aatelissuku. Suvusta nousi Unkarin kuningas Matias Corvinus.
Suku on ottanut nimensä Hunyad- tai Vajdahunyad-nimisestä Transilvanian paikkakunnasta (rom. Hunedoara), jonka kuningas Sigismund Luxemburgilainen vuonna 1409 lahjoitti Vajk-nimiselle ritarilleen, János Hunyadin isälle. Vajkin kerrotaan olleen alempaa aatelia Valakiasta ja etniseltä taustaltaan mahdollisesti romanialainen tai eteläslaavi. 
Suvulla on ollut merkittävä asema sekä Unkarin että sen eteläisten ja kaakkoisten naapurimaiden kansallisessa historiassa, joten Hunyadien etnisestä alkuperästä on kiistelty pitkään. Vuonna 2023 Unkarin hallituksen perustama kansallinen tutkimusinstituutti "(Magyarságkutatási Intézet)" julkisti tutkimuksen, joka perustui kahden Hunyadi-suvun jälkeläisen (Matias-kuninkaan aviottoman pojan János Corvinuksen ja tämän pojan) jäännöksistä saadun DNA:n analyysiin. Tutkijoiden tulkinnan mukaan Hunyadien genomi on merkittävältä osaltaan peräisin väestöltä, joka on elänyt ”Karpaattien altaassa” jo tuhansia vuosia. Tutkimuksen luotettavuutta ja tieteellisen julkaisun laatua on kuitenkin myös ankarasti arvosteltu.
Hunyadi-suvun vaakunan tarkkaa syntyhistoriaa ei tunneta. Vaakuna esittää korppia (lat. "corvus"), ja sen mukaan kuningas Matias otti lisänimekseen "Corvinus." Aikansa hallitsijoiden tapaan Matias halusi juontaa juurensa antiikin Roomasta, ja näin korppivaakuna yhdistettiin tarinaan Corvinus-nimisestä roomalaisesta soturista, jolle Liviuksen mukaan korppi toi voiton taistelussa gallialaisia vastaan. Tämän Corvinuksen jälkeläiset olisivat sitten päätyneet Transilvaniaan.
Suvun jäseniä:
Nyžni Sirohozy

Nyžni Sirohozy (; ) on kaupunkityyppinen taajama Henitšeskin piirissä, Hersonin alueella, Etelä-Ukrainassa. Taajama sijaitsee Velyki Sirohozy -joen varrella, 169 kilometriä aluekeskus H’ersonista itään ja 92 kilometriä piirikeskus Henitšeskistä pohjoiseen.
Vuonna 2021 taajaman väkiluvuksi arvioitiin 4 544. Väestönlaskennassa 2001 kirjattiin 6 021 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Paikkakunta on ollut heinäkuusta 2020 lähtien osa Henitšeskin piiriä. Tätä ennen se toimi Nyžni Sirohozyn piirin hallintokeskuksena.
Taajaman lähistöllä on 11 muinaista hautakumpua, joista tunnetuimmat ovat nimeltään Dijiv ja Ohuz. Nykyisen asutuksen alkuajankohtana pidetään vuotta 1812. Kaupunkityyppisen taajaman aseman asutus sai vuonna 1960.
Venäjän asevoimat miehittivät taajaman osana hyökkäyssotaansa Ukrainaan alkuvuodesta 2022.
Rahkamadonlakki

Rahkamadonlakki ("Psilocybe fuscofulva", syn. "Psilocybe turficola" ja "Psilocybe atrobrunnea") on madonlakkeihin ("Psilocybe") kuuluva sienilaji. Muista madonlakeista poiketen se ei tuota psykoaktiivisia yhdisteitä.
Kuvaus.
Rahkamadonlakki on pieni, ruskea sieni. Lakki on 1–3 senttimetriä leveä, väriltään tumman harmaanruskea tai punaruskea. Jalka on 3–10 senttimetriä pitkä, aluksi vaaleanruskea, mutta tummuu punaruskeaksi sienen vanhetessa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Rahkamadonlakkia tavataan Yhdysvalloissa, Kanadassa sekä useissa Euroopan maissa. Suomessa se on yleisehkö. Sienen elinympäristöä ovat metsäsoistumat ja avosuot. Se kasvaa rahka- ja karhunsammalella, harvoin myös kostealla lahopuulla.
Psykoaktiivisuus.
Rahkamadonlakki ei tuota psilosybiiniä eikä psilosiinia, vaikka sieni on läheistä sukua muun muassa suippumadonlakille ("Psilocybe semilanceata"). Koska niin sanottuja vähämadonlakkeja ("Deconica") ei enää luokitella madonlakkeihin, on rahkamadonlakki tiettävästi sukunsa ainoa laji, joka ei tuota psykoaktiivisia yhdisteitä. Rahkamadonlakilta puuttuu myös useimmille madonlakeille tyypillinen sienen jalan sinertyminen, joka psykoaktiivisilla lajeilla johtuu psilosiinin hapettumisesta.
Taksonomia.
Rahkamadonlakista on käytetty useita tieteellisiä nimiä. "Psilocybe turficola" on ollut monien eurooppalaisten tutkijoiden käytössä, mutta virheellisen lajikuvauksen takia nimi ei ole validi. Nimi "Psilocybe atrobrunnea" on kyseenalainen, eikä alkuperäinen lajikuvaus välttämättä edes viittaa rahkamadonlakkiin. Tästä syystä rahkamadonlakin tieteelliseksi nimeksi jää jäljelle "Psilocybe fuscofulva".
Turvapaikka (kirja)

Turvapaikka on Arto Salmisen vuonna 1995 ilmestynyt esikoisteos.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat Punaisen Ristin pakolaiskeskukseen kaksikieliselle paikkakunnalle. Salminen keräsi kirjan aineiston työskennellessään pakolaiskeskuksessa Siuntiossa. Hän on kertonut kirjan olevan tarkka raportti keskuksen tapahtumista.
Vastaanotto.
Heti ilmestyttyään kirjaa kehuttiin, mutta sitä myytiin vain 450 kappaletta. Arviossaan Ari Lahdenmäki luonnehtii Salmisen kirjoja unohtumattomiksi, jotka luettuaan moni haluaisi ne unohtaa. Salmista hän piti hyvinvointivaltion rappion säälimättömänä kuvaajana.
Muuta.
Kirjasta on tehty näytelmä.
Masked Singer Suomi (4. tuotantokausi)

Masked Singer Suomen neljännen kauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 3. syyskuuta 2022 ja päättyi 19. marraskuuta 2022. Kauden juonsi Ilkka Uusivuori ja vakiopanelisteina toimivat Janne Kataja, Jenni Kokander, Maria Veitola ja Christoffer Strandberg. Neljännen tuotantokauden hahmot olivat Banaani, Fikkari, Hodari, Kaappikello, Party Animal, Ritari, Sammakko, Sarvikuono, Siili, Timantti, Ukkonen ja Örkki. Kauden viidennessä jaksossa kilpailuun tulivat mukaan uudet hahmot, parina esiintyvät, Kruuna ja Klaava. Kuudennessa jaksossa mukaan tuli myös yksi uusi hahmo, Musta-Lammas.
Jaksot.
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.&lt;br&gt;
Tanssii tähtien kanssa (15. tuotantokausi)

Tanssii tähtien kanssa 15. kauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 28. elokuuta 2022. Ohjelma perustuu formaattiin "Dancing with the Stars". Ensimmäinen suora lähetys esitettiin 4. syyskuuta 2022 ja kausi päättyi finaaliin 20. marraskuuta 2022.
Ohjelman juontajana jatkoi Vappu Pimiä. Uutena juontajana aloitti Ernest Lawson. Aikaisemmista kausista poiketen Pimiä juonsi parketin puolella ja Lawson haastatteli pareja takahuoneessa. Ohjelman tuomareina jatkoivat Jukka Haapalainen, Helena Ahti-Hallberg ja Jorma Uotinen.
"Katso myös: Luettelo televisiosarjan Tanssii tähtien kanssa kilpailijoista
Vihreä luku tarkoittaa viikon parasta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää.
Pisteet.
Taustavärit:
 kilpailun voittajat
 kilpailun 2. sija
 kilpailun 3. sija
 paras pari
 pudotusuhassa
 pudonnut pari
 keskeyttänyt pari
Fitnesspäiväkirja

Fitnesspäiväkirja on discovery+-suoratoistopalvelun tositelevisiosarja, jossa seurataan tunnettujen suomalaisten naisten liikunnantäyteistä arkea.
Sarjaa on esitetty myös TV5, Frii ja TLC -televisiokanavilla.
Vuosina 2015–2016 sarjaa esitettiin nimellä "Fitnesspäiväkirjat".
Sarjaa ovat tähdittäneet mm. Eevi Teittinen, Pernilla Böckerman, Tia-Maria Sokka, Nanna Karalahti, Lotta Harala, Erna Husko ja Emilia Leppänen.
Finnpanelin mukaan "Fitnesspäiväkirja 2020" oli yksi suoratoistopalvelu Dplayn (nyt discovery+) vuoden katsotuimmista ohjelmista.
Zichy (suku)

Zichy ("de Zich et Vásonykő") on yksi Unkarin vanhimmista ja tunnetuimmista aatelissuvuista. Se on mainittu jo 1200-luvulla. Suku sai ensin sukunimen Zayk vanhimman tunnetun esi-isänsä mukaan, sitten 1400-luvulta lähtien Zichin sukutilan mukaan. Suku sai vuonna 1679 keisarillisen kenraalin Istvan Zichyn (k. 1693) myötä kreivinarvon. Suvun jäsenistä ovat mainittavia seuraavat:
Sielun kaltainen tuote

Sielun kaltainen tuote on Apulannan 13. studioalbumi, joka julkaistiin 14. lokakuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet “Lokin päällä lokki”, “60 uutta ongelmaa”, "3D-Kriisit", "9 Väärää Kättä" ja "Kämmenen kuva poskeen". Albumia on työstetty vuosina 2019-2022 yhtyeen tukikohdassa Apulandiassa. Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Toni Wirtanen. Albumin on miksannut Jyrki Tuovinen ja tuottanut Jyrki Tuovinen, Apulanta ja DJ Infekto. Albumin on masteroinut Jasse Kesti. Levyjulkaisukeikka järjestettiin 14. lokakuuta 2022 Pakkahuoneella Tampereella. Albumi on myynyt platinaan oikeuttavan määrän.
Novofedorivka

Novofedorivka (; ; vuoteen 1992 Saky-4) on taajama Etelä-Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan Sakyn piirissä. Taajama sijaitsee Krimin niemimaan länsirannalla, maanteitse 56 kilometriä aluekeskus Simferopolista länteen ja seitsemän kilometriä piirikeskus Sakysta lounaaseen. 
Vuonna 2013 alussa taajaman väkiluvuksi arvioitiin 6 558. Väestönlaskennassa 2001 kirjattiin 5 570 asukasta.
Taajaman nimi oli vuoteen 1992 saakka "lentokasarmi Saky-4" (), mikä viittasi heti taajaman itäpuolella sijaitsevaan, Neuvostoliiton laivaston käytössä olleeseen Sakyn lentotukikohtaan. 
Venäjän asevoimat miehittivät taajaman osana Krimin miehitystään alkuvuodesta 2014. Lentotukikohdan ohella Novofedrivkaa on kehitetty Mustanmeren rantalomakohteena.
Väinö Suuronen

Väinö Suuronen (14. heinäkuuta 1887 Kangasniemi – 18. helmikuuta 1956 Kangasniemi) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Suurosen vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Fredrik Suuronen ja Mariana Kuitunen ja puoliso vuodesta 1916 talousopettaja Kerttu Emilia Tiitinen. Suuronen kävi viisi luokkaa Mikkelin lyseota 1900–1906 ja tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1911. Hän teki myös opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Suuronen oli harjoittelija Suomen Kylvösiemenyhdistyksessä 1910–1911 ja Hankkijalla siemenosaston johtaja 1911–1918, apulanta-, väkirehu- ja viljaosaston johtaja 1918–1923 ja johtokunnan jäsen 1914–1922. Valtion Rikkihappo- ja superfosfaattitehtaiden myyntiosaston päällikkö Lappeenrannassa Suuronen oli 1922–1928 ja 1931–1944, kaupallisen osaston johtaja Helsingissä 1945–1953 ja johtokunnan jäsen 1945–1953 ja Vihtavuori-yhtiön kaupallisen osaston johtaja ja johtokunnan jäsen vuodesta 1946. Suomen Maanviljelijöiden Kauppa -yhtiön toinen johtaja Tampereella Suuronen oli 1929–1930. Hän omisti Hirvisalon tilan Hirvensalmella 1916–1945 ja Suomäen tilan Kangasniemellä vuodesta 1938. Suurosella oli myös useita luottamustehtäviä, mukaan lukien Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenyys Maalaisliiton edustajana. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1947.
Väinö Koskinen

Väinö Emil Koskinen (17. heinäkuuta 1880 Urjala – 17. helmikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen puutarhuri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Väinö Koskisen ura alkoi paimenpoikana ja harjoittelijana Herman Hiltusen puutarhassa Helsingin maalaiskunnassa 1899–1901. Hän oli sitten Saksassa puutarhamies Frans Grümmerin kauppapuutarhassa 1901–1905, harjoittelija Conrad Maasilla Rellingenissä 1906–1907, Behralla Hannoverissa ja useissa puutarhaliikkeissä Berliinissä 1908–1909. Herman Hiltusen ja Frans Grümmerin palveluksessa Koskinen oli Suomeen palattuaan 1909, Edvars Steniuksen palveluksessa Männistön puutarhassa 1910–1912 ja veljensä Onni Koskisen kanssa perustamansa Veljekset Koskinen Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1912. Kauppapuutarha kasvoi alallaan Suomen suurimmaksi 1950-luvun puolivälissä. 
Koskinen oli Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen, Suomen Kauppapuutarhurien Seuran perustajia 1919, Helsingin Suomalaisen Puutarhaseuran perustajia 1922 ja puheenjohtaja aina vuoteen 1951 asti sekä Kauppapuutarhaliiton puheenjohtaja 1945–1953. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1948, Suomen Puutarhaviljelijäin Liiton kultaisen ansiomerkin 1940 ja seuran kunniajäsenyyden 1950. Kauppapuutarhaliiton ensimmäisen kunniajäsenyyden Koskinen sai 1953. Hän oli myös Helsingin Puutarhaseuran kunniajäsen ja -puheenjohtaja.
Väinö Pätiälä

Väinö Paavo Pätiälä (22. huhtikuuta 1884 Asikkala – 24. marraskuuta 1957) oli suomalainen, pääasiassa Päijät-Hämeessä vaikuttanut kartanonomistaja ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1948.
Pätiälän vanhemmat olivat taloustirehtööri Kalle Kustaa Pätiälä ja Adolfina Eskola. Torpparin poika Kalle Kustaa Pätiälä hankki useita kartanoita Päijät-Hämeen ja Kymenlaakson alueella, joiden viljelyä hänen poikansa jatkoivat. 
Väinö Pätiälä kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1904 ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta 1907. Hän hoiti vuodesta 1908 lähtien yhdessä isänsä kanssa Rautajärven kartanoa. Hän osti Hollolan Laitialan kartanon 1910 isältään ja hoiti sitä itsenäisesti vuoteen 1943. Sen jälkeen hän toimi vielä Luukin kartanon hoitajana Espoossa vaimonsa kanssa. Laitialassa Pätiälä valmisti suurisuuntaisesti AIV-rehua ja kunnostautui siemenviljelijänä. 
Pätiälällä oli Lahdessa ja Hollolassa lukuisia luottamustoimia, ja hän toimi kymmenien vuosien aikana muun muassa Itä-Hämeen maanviljelysseurassa, Ayrshire-yhdistyksessä ja Suomen Kylvösiemenyhdistyksessä. Pätiälä vaikutti myös Lahden elinkeinoelämässä, ja tuli paikallisen huonekaluyrityksen Joutjärvi Oy:n omistajaksi. Pätiälä sai Lahteen oman nimikkokatunsa.
Bertrand de Orléans e Bragança

Bertrand de Orléans e Bragança e Wittelsbach (s. 2. helmikuuta 1941) on Orléans-Bragançan sukuun kuuluva Brasilian entisen keisariperheen jälkeläinen ja Brasilian kruununtavoittelija. Hän on Brasilian viimeisen keisarin Pedro II:n tyttären, prinsessa Isabellan pojanpojanpoika. Bertrandista tuli kruununtavoittelija veljensä Luizin kuoltua 15. heinäkuuta 2022. Bertrand kuuluu isänsä puolelta Orléansin ja äitinsä puolelta Wittelsbachin sukuun.
Koska Bertrand ei ole ollut koskaan naimisissa eikä hänellä ole lasta, hänen perillisensä on hänen veljensä Antônio.
Jonathan Lekkerimäki

Jonathan Lekkerimäki (s. 24. heinäkuuta 2004 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vancouver Canucksissa. Lekkerimäki on taustaltaan ruotsinsuomalainen. Lekkerimäki varattiin ensimmäisen kierroksen 15. pelaajana Canucksiin.
Maajoukkuetasolla Lekkerimäki on voittanut alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa vuonna 2022, ja nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia (2022) ja hopeaa (2024).
Ura.
Seuraura.
Lekkerimäki varattiin Vancouveriin tukholmalaisseura Djurgårdenista.
Lekkerimäki pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kotiottelussa Calgary Flamesiä vastaan 12. marraskuuta 2024. 
Maajoukkueura.
Lekkerimäki on jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestari vuodelta 2022 sekä vuoden 2024 alle 20-vuotiaiden jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuiden hopeamitalisti.
Yksityiselämä.
Lekkerimäki on kuusamolaista sukua. Hänen isoäitinsä Irja Lekkerimäki (o.s. Leinonen) muutti Kuusamon Vapavaarasta Ruotsiin 1960-luvun lopulla.
Giuseppe Fiorelli

Giuseppe Fiorelli (1823–1896) oli italialainen arkeologi. Hän oli Pompejin kaivausten johtaja vuodesta 1845, mutta hänet erotettiin 1849 poliittisista syistä. Hänet nimitettiin jälleen 1860 entiseen tehtävään ja samalla Napolin yliopiston professoriksi. Fiorelli nimitettiin Italian senaattoriksi 1865, Rooman museoiden ja kaivausten johtoon 1875 sekä koko Italian muinaismuistojen ja kaivausten pääjohtajaksi 1881. Hän kirjoitti Pompejista useita kirjoja. Tunnustukseksi Fiorellin ansioista on Pompejin torille pystytetty hänen rintakuvansa.
Osterikastike

Osterikastike on ostereista keittämällä valmistettu tummanruskea ja paksu maustekastike. Se on maultaan makeahkoa ja umamia, ja sitä käytetään erityisesti kasvisten, broilerin ja naudanlihan maustamiseen. Osterikastike on yleinen perusmauste Kiinan, Thaimaan, Malesian, Vietnamin ja Kambodžan keittiöissä. Kastike valmistetaan tavallisesti osteriuutteesta, sokerista, suolasta, maissitärkkelyksestä ja vedestä. Toisinaan sokerikulööriä käytetään tummentamaan sen väriä, mutta korkealaatuinen osterikastike on luonnostaan tummaa.
Osterikastikkeen kulinaarisella historialla on yhtäläisyyksiä kala- ja soijakastikkeisiin, mutta nämä kaksi ovat koostumukseltaan juoksevampia ja maultaan suolaisempia.
Jääkiekkoilijan kesä

Jääkiekkoilijan kesä on Veijo Meren kirjoittama romaani, joka julkaistiin vuonna 1980. Tarinan tapahtumapaikkana on suomalainen kaupunki, jossa pelataan jääkiekkoa ja jossa sijaitsee maakunta-arkisto. Keskeisiä henkilöitä ovat nuori jääkiekkoilija Illu, entinen mestariuimari Salme eli miesten kesken Iso Vaalee, sodan käynyt Unto eli Uti ja kapteeni Kurjenmatka. Illun kesän aikana kokemat tapahtumat sisältävät naissuhteita, Utin hautajaiset ja isän liiketoimien epäonnistumisen. Tarina sisältää takaumia jatkosodan tapahtumiin. Elokuva "Iso vaalee" perustuu tähän kirjaan.
George Finlay

George Finlay (1799–1875) oli skotlantilainen Kreikan ystävä ja historioitsija. Hän lähti Kreikan vapaussodan aikana Kreikkaan, jonne hän asettui pysyvästi asumaan. Hän kirjoitti useita Kreikan historiaa käsitteleviä teoksia, jotka julkaistiin 1877 nimellä "A history of Greece from its conquest by the Romans to the present time" ja joissa hän otti erityisesti huomioon yhteiskunnallisen kehityksen.
Sormustinmaneetit

Sormustinmaneetit (Beroidae) on kampamaneetteihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan meristä ja se on ainoa heimo myssymaneettien (Nuda) luokassa.
Taksonomia ja anatomia.
Sormustinmaneetteihin kuuluu kaksi sukua, jotka ovat "Beroe" (26 lajia, mutta lajeja voi olla enemmänkin) ja "Neis" (1 laji). Sormustinmaneettien ruumiinmuoto on kartiomainen, lieriömäinen tai säkkiä muistuttava. Heimon lajeilla ei ole lonkeroita, vaan ne pyydystävät ravintonsa, eläinplanktonin, suurella suullaan.
Emil Danielsson (urheilija)

Emil Danielsson (5. syyskuuta 1997) on ruotsalainen keskipitkien ja kestävyysmatkojen juoksija. Danielssonin seura on Spårvägens FK.
Saavutukset.
Danielssonilla on 5 000 metrin juoksusta Ruotsin-mestaruus 2023, kaksi Ruotsin-mestaruushopeaa (2020 ja 2022) ja kaksi pronssia (2018 ja 2021) sekä 1 500 metrin juoksusta yksi hopea (2023) ja kaksi pronssia (2019 ja 2022). Sisäratojen Ruotsin-mestaruuskilpailuista hänellä on 1 500 metriltä kulta 2023 ja hopea 2019. Hänellä on myös Ruotsin mestaruuksia pitkiltä viestimatkoilta ja maastojuoksun joukkuekilpailuista.
Danielsson karsiutui Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa alkuerissä sekä 1 500 että 3 000 metrillä. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui 1 500 metrin välierissä ja 5 000 metrin alkuerissä.
Niilo I. Jokinen

Niilo Ilmari Jokinen (21. toukokuuta 1885 Längelmäki – 19. lokakuuta 1966 Tampere) oli suomalainen, Kuopiossa vaikuttanut valtion karjatalousopiston johtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Jokinenn vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Elias Jokinen ja Gustava Könkkölä ja puoliso vuodesta 1913 sairaanhoitaja Hilja Martikainen. Väinö Jokinen opiskeli kansakoulun jälkeen Tampereen reaalilyseossa viisi luokkaa. Hän muutti 1903 Kurkijoelle, missä hän suoritti ylemmän maanviljelyskoulun. Toimittuaan pari vuotta maatalousneuvojana Muuruvedellä Jokinen jatkoi opintojaan Norjan maanviljelyskorkeakoulussa Åsissa. Jokinen toimi sitten opettajana Muuruvedellä, Iisalmessa, Jokioisissa ja lopulta Kuopion karjatalousopistossa lehtorina ja opiston johtajana 1926–1956. 
Kuopiossa Jokinen oli kuului yli kahdenkymmenen vuoden ajan muun muassa Pellervo-Seuran valtuuskuntaan ja Osuuskassojen Keskuslainarahaston ja Osuuskassojen Keskusliiton hallintoneuvostoihin. Hän oli myös Pohjois-Savon metsänhoitolautakunnan puheenjohtajana 1935–1958 ja Kuopion maanviljelysseuran varaesimiehenä. Jokinen kuului Savon Sanomain Kirjapaino Oy:n hallitukseen ja hallintoneuvostoon 1920-luvulta 1950-luvulle.
Quevedo

Quevedo on kaupunki Ecuadorissa, Los Ríosin provinssissa. Vuonna 2010 siellä oli noin 151 000 asukasta, mutta väkiluku kasvaa melko nopeasti.
Quevedo sijaitsee keskellä Ecuadorin rannikon tasankoaluetta, jonka läpi virtaa Quevedo-joki. Quevedo, samoin kuin muu Los Ríosin provinssi, on trooppista maanviljelysaluetta, jossa kaakaon tuotannolla on suuri merkitys.
Quevedossa toimii vuonna 1984 perustettu teknillinen yliopisto. Siellä voi opiskella maataloutta, karjataloutta, liiketaloutta, ympäristötiedettä ja tekniikkaa.
Shigeru Ōmori

Shigeru Ōmori () on Pokémon-pelisarjan pelien ohjaaja ja tuottaja. Hän työskentelee Game Freakilla.
Ura.
Ōmorin ensimmäinen projekti Game Freakilla oli vuonna 2002 julkaistut Pokémon Ruby ja Sapphire -pelit, joissa hän työskenteli pelisuunnittelijana yhdessä Jun’ichi Masudan ja Shigeki Morimoton kanssa. Tämän jälkeen Ōmori on työskennellyt lähes jokaisen Pokémon-pelisarjan pääjulkaisun parissa pelinkehityksessä tai ohjaaja-tuottajana.
Humberto Mansilla

Humberto Mansilla (s. 22. toukokuuta 1996) on chileläinen moukarinheittäjä.
Mansilla voitti nuorten kilpailuissa muun muassa Pan-Amerikan mestaruuden vuonna 2015. Yleisessä sarjassa hän voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden vuonna 2021 tuloksella 75,83 ja 2023 tuloksella 75,92 oltuaan samalla tasolla hopealla vuosina 2017 ja 2019. Hän saavutti hopeaa myös Etelä-Amerikan kisoissa 2018 ja 2022 sekä Pan-Amerikan kisoissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 kilpailluissa Tokion olympialaisissa hän jäi karsintaan. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hänen karsintatuloksensa 75,33 riitti loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 73,91. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta.
Mansillan toukokuussa 2021 heittämä paras tulos 77,70 on myös Chilen ennätys.
Oskar Ruohtula

Oskar Severus Ruohtula (23. lokakuuta 1870 Luhanka – 19. tammikuuta 1937 Luhanka) oli suomalainen Maataloushallituksen virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Ruohtulan vanhemmat olivat talollinen Joonas Ruohtula ja Fredrika Jonaksentytär ja puoliso vuodesta 1899 Rauha Dagmar Andersén. Hänen veljensä Robert Ruohtula oli Luhangan johtomiehiä ja toimi myös kansanedustajana. 
Oskar Ruohtula valmistui 1894 agronomiksi Mustialan maanviljelysopistosta ja opetti aluksi Kuopion Haminalahden kartanon karjanhoitokoulussa. Vuonna 1902 hän siirtyi Hämeen läänin maanviljelysseuran karjanhoitokonsulentiksi. Seuraavaksi hän työskenteli Pellervo-seurassa ja vuodesta 1906 Itä-Hämeen maanviljelysseuran toiminnanjohtajana ja neuvojana. Lahden maamieskoulun johtajana ja tilanhoitajana Ruohtula toimi 1909–1914 ja maanviljelyseuran puheenjohtajana 1920–1931. Ruohtula nimitettiin 1914 valtion maanviljelysharjoittelukonsulentiksi, joka muutettiin Maataloushallituksen maatalousopetuksen tarkastajaksi vuonna 1918. 
Ruohtula valittiin vuodeksi 1921 Agronomisen Yhdistyksen puheenjohtajaksi. Hän hoiti myös sukutilaansa Luhangalla vuodesta 1913. Hän toimi useissa valtion komiteoissa.
Kesäkissa (kappale)

Kesäkissa on suomalainen iskelmä vuodelta 1984. Sen sävelsi Esko Koivumies ja sanoitti Chrisse Johansson. Kappaleen tulkitsi Anita Hirvonen. Se julkaistiin studioalbumilla "Päivään uuteen" ja samannimisen seitsentuumaisen vinyylisinglen b-puolena.
Nopeatempoisen "Kesäkissan" kertoja tilittää rakkautensa yhtäkkistä päättymistä. Syksyn tullen hän kokee olleensa vain kesäkissa, "halpa huvi" ja "helppo nakki".
Päivään uuteen (kappale)

Päivään uuteen on Anita Hirvosen single vuodelta 1984. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Jukka Koivisto salanimellä Linda Vallila. Singlen b-puolena on "Kesäkissa".
"Päivään uuteen" julkaistiin myös saman nimisen studioalbumin avausraitana. Kappale on voimaballadi, jonka kertoja on löytänyt uuden rakkauden, ja tulevaisuus näyttäytyy valoisana suhteessa menneisyyteen.
Brankovićin hallitsijasuku

Branković oli vanha serbialainen suku, jonka ensimmäinen merkittävämpi jäsen oli Branko, joka hallitsi Makedoniassa suuren Serbian kuninkaan Stefan Dušanin (1331–55) aikana.
Yrjö Melasniemi

Yrjö Arthur Melasniemi (ent. Hellén; 1. heinäkuuta 1888 Kuorevesi – 18. elokuuta 1979 Salo) oli suomalainen yritysjohtaja ja maanviljelijä, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1948. Hän teki elämäntyönsä sokerijuurikkaan viljelyn ja jalostamisen parissa Salon Sokeritehtaan toimitusjohtajana 1933–1959.
Melasniemin vanhemmat olivat kanttori-urkuri, torppari Samuel Hellén (aiemmin Niemelä) ja Helena Mathilda Lindholm ja puoliso vuodesta 1929 konttoriapulainen Aili-Tellervo Jokela. Yrjö Melasniemi pääsi ylioppilaaksi Heinolan yhteiskoulusta vuonna 1909 ja suoritti Helsingin yliopistossa agronomin tutkinnon pääaineenaan kotieläinoppi vuonna 1913. Valmistuttuaan hän toimi opettajana Länsi-Uudenmaan kansanopistossa. Melasniemi siirtyi Uudenmaan läänin maanviljelysseuran karjatalouskonsulentiksi ja vuonna 1917 Hämeen-Satakunnan maanviljelysseuraan samaan tehtävään. Vuonna 1919 Melasniemi siirtyi Suomen Raakasokeritehdas Oy:n Salon tehtaan palvelukseen juurikassokerin valmistamiseen. Melasniemi nimitettiin vuonna 1933 yhtiön toimitusjohtajaksi, ja hän toimi Salon Sokeritehtaaksi vuonna 1956 nimensä muuttaneen yrityksen johtajana yli neljännesvuosisadan. 
Melasniemi viljeli 1929–1945 omistamaansa Heikkilän tilaa Vihdissä ja toimi Uskelassa sijainneen ja Kärkän tilan hoitajana 1940–1952. Hän toimi useiden sokeritehtaiden johtoelimissä ja oli valtioneuvoston sokerikomitean jäsen 1947–1951.
Muktuk

Muktuk tai maktak on inuiittien ruokalaji, joka valmistetaan valaan traanista ja valaan nahasta. Tavallisesti sen valmistamiseen käytetään yhteisöstä riippuen grönlannin-, sarvi- tai maitovalaan rasvaa. Muktuk voidaan syödä raakana ja jäisenä, paistettuna, haudutettuna tai säilöttynä, ja sen kanssa saatetaan tarjota soijakastiketta. Sen purutuntuma saattaa olla hyvin sitkeä, ja valaan ihoon tehdäänkin usein viiltoja syömisen helpottamiseksi. Rasva sulaa syömisen aikana. Muktukin makua on kuvattu kookosmaiseksi ja paistetun kananmunan kaltaiseksi.
Muktuk sisältää paljon C-vitamiinia, ja 100 gramman palassa onkin C-vitamiinia jopa 36 milligrammaa. Lisäksi valaan traani koostuu 70-prosenttisesti kertatyydyttymättömistä rasvahapoista ja lähes 30-prosenttisesti omega-3-rasvahapoista. 
Merten saastuminen on sittemmin saattanut tehdä muktukin syömisestä terveysriskin: merinisäkkäät ovat merten ravintoketjun ylimpinä, ja rikastumisen seurauksena niiden traaniin kertyy paljon myrkkyjä. Traanista on löydetty PCB-yhdisteitä, syöpää aiheuttavia yhdisteitä ja muita myrkkyjä. Yhdisteiden pitoisuus traanissa saattaa olla tavanomaisella tasolla, mutta on myös mahdollista, että merissä oleva saaste on vaikuttanut siihen. Ympäristöjärjestöt ovat osoittaneet huolensa PCB-yhdisteiden korkeasta pitoisuudesta traanissa.