tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Louis Ngwat-Mahop

Louis Clément Ngwat-Mahop (s. 16. syyskuuta 1987, Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista FC Bayern Müncheniä. Hyökkääjänä pelaavalla Ngwat-Mahopilla on myös Ranskan passi.
Ngwat-Mahop siirtyi Bayerniin Dragon Club de Yaoundésta kaudeksi 2006/07. Toistaiseksi hän on pelannut lähinnä seuran kakkosjoukkueessa. Bundesliigaotteluita Ngwat-Mahopille on kertynyt vasta yksi. Elokuussa 2011 Louis Ngwat Mahop siirtyi Saksan toiseksi ylimmällä sarjatasolla pelaavaan Karlsruher SC:hen.
Federico Peña

Federico Fabian Peña (s. 15. maaliskuuta 1947) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. 
Peña on syntynyt Laredossa, Texasissa, ja valmistui Texasin yliopistosta. Muutettuaan Coloradoon hän alkoi harjoittaa lakimiehen ammattia. Hänet valittiin Coloradon edustajainhuoneeseen demokraattina vuonna 1979. 
Peña toimi Denverin pormestarina 1983–91, Bill Clintonin presidenttikaudella Yhdysvaltain liikenneministerinä 1993–96 ja energiaministerinä 1997–98.
Federico Peñalla on kolme lasta: Nelia, Cristina ja Ryan. Hän otti avioeron puolisostaan Ellen Hart Peñasta 10. syyskuuta 2001 ja solmi 2. syyskuuta 2006 uuden avioliiton Cindy Velasquezin kanssa.
Ghost Rider – aaveajaja

Ghost Rider – aaveajaja on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu Marvel-kustantamon "Aaveajaja"-supersankarisarjakuviin. Elokuvan on ohjannut Mark Steven Johnson ja pääosaa esittää Nicolas Cage. Elokuva sai Yhdysvalloissa ensi-iltansa 16. helmikuuta ja Suomessa 21. helmikuuta 2007.
Elokuvassa helvetillisen kirouksen uhriksi joutunut Johnny Blaze joutuu kantamaan demonista energiaa sisällään ja moottoripyörällään taistelee rikollisia vastaan Aaveajajana. Elokuvassa Aaveajaja joutuu taistelemaan kahta vanhinta ja vaarallisinta vihollistaan, Mephistophelesia ja tämän poikaa Mustasydäntä vastaan. Elokuva keskittyykin pääasiallisesti käsittelemään Aaveajajan alkua ja Johnny Blazen aikaa helvetillisenä motoristina.
Juoni.
Elokuva alkaa, kun Carter Slade on menossa noutamaan San Venganzan sopimusta. Sopimus on niin paha, ettei Slade voi antaa sitä paholaisen käsiin, joten hän karkaa hevosensa kanssa kauas pois. Paljon myöhemmin 17-vuotias Johnny Blaze ja hänen isänsä Barton Blaze ovat Sirkuksessa vetämässä moottoripyöräshow’ta. Temppu onnistuu, mutta Barton ei tykkää että Johnny yrittää hurmata hänen tyttöystäväänsä Roxanne Simpsonia kesken show’n. Johnny ja Roxanne menevät erään ison puun alle, johon Johnny kaivertaa tekstin ”J&amp;B Forever”. Roxanne kertoo, että hänen isänsä lähettää hänet asumaan mummonsa luokse, koska pitää Johnnya niin villinä. Johnny ehdottaa, että he karkaisivat yhdessä pois seuraavana päivänä samassa paikassa. Kun Johnny palaa illalla kotiin ja hänen isä nukkuu tuolilla, Johnny huomaa roskakorissa paperin josta hän saa tietää että hänen isällään on syöpä, joka etenee hitaasti. Johnny menee korjaamaan pyöriä jolloin vanha mies tulee kysymään että jos Johnny myy sielunsa hänelle, niin hän lupaa parantaa Johnnyn isän syövän. Johnny suostuu sopimukseen ja hänen kädestään lentää verta sopimukseen, ikään kuin allekirjoituksena. Seuraavana aamuna Barton tulee herättämään Johnnyn ja kertoo olleensa sairas, mutta on nyt terve. Johnny muistaa edellisillan tapahtuneet ja hämmentyy. Kun Barton valmistautuu näytökseen, Johnny kertoo karkaavansa Roxannen kanssa pois. Barton antaa Cracie moottoripyörän avaimet ja menee esiintymään. Juuri kun Johnny on menossa pois, hän kuulee meteliä. Kun hän menee sirkustelttaan hän löytää kuolemaisillaan olevan isänsä jonka temppu meni pieleen. Johnny kuulee Mefiston (vanhan miehen) nauravan jonka jälkeen katoaa. Kun Johnny on menossa hakemaan Roxannea hän kaatuu pyörän kanssa ja huomaa Mefiston hänen edessään. Mefisto kiroaa Johnnyn jonka takia Johnny unohtaa miltä tuntuu ystävyys, rakkaus ja perhe. Johnny ajaa vesisateessa Roxannen ohi ja jättää hänet puunjuurelle.
Hamit Altıntop

Hamit Altıntop (s. 8. joulukuuta 1982 Gelsenkirchen, Nordrhein-Westfalen, Saksa) on turkkilainen jalkapalloilija, joka on pelannut Saksassa, Turkissa ja yhden kauden Espanjassa. 183 senttimetriä pitkän Altıntopin pelipaikka on keskikenttäpelaaja.
Altıntop on pelannut ammattilaisuransa alkupuolella Wattenscheidissa (2000–2003), Schalkessa (2003–2007) ja Bayern Münchenissä. Real Madridin kanssa hän teki nelivuotisen sopimuksen toukokuussa 2011. Real Madridissa hän pelasi vain viisi ottelua ja kesällä 2012 hän siirtyi Galatasarayhin.
Altıntop pelasi Turkin maajoukkueessa 82 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia vuosina 2004–2014. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2008 EM-kilpailuissa.
Myös Altıntopin identtinen kaksoisveli Halil on tunnettu jalkapalloilija. Veljekset pelasivat yhdessä Wattenscheidissa ja Schalkessa.
Alexis Herman

Alexis Margaret Herman (16. heinäkuuta 1947 Mobile, Alabama – 25. huhtikuuta 2025) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän toimi vuosina 1997–2001 maansa 23. työministerinä. Hän oli ensimmäinen afroamerikkalainen henkilö ja viides nainen kyseisessä virassa. Häntä seurasi Elaine Chao. 
Herman oli naimisissa tohtori Charles L. Franklin, Jr:n kanssa. Pari asui Virginian McLeanissa.
Vinyyliasetaatti

Vinyyliasetaatin (monomeeri) kemiallinen kaava on C4H6O2 ja rakennekaava CH3COOCH=CH2. Siitä käytetään myös nimiä "etikkahappovinyyliesteri", "1-asetoksietyleeni" ja "etikkahappoetenyyliesteri".
Vinyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä, herkästi syttyvää, herkkäliikkeistä nestettä, jonka tunnusomainen haju on alussa miellyttävän hedelmäinen, eetterimäinen haju, joka muuttuu kuitenkin nopeasti pistäväksi ja ärsyttäväksi. Sen moolimassa on 86,1 g/mol, sulamispiste −93 °C, kiehumispiste 72 °C, tiheys 0,93 g/cm3, hajukynnys 1,4 mg/m3, leimahduspiste –8 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 402 °C ja CAS-numero 108-05-4. Vinyyliasetaatin liukoisuus veteen on 2,5 g/100 ml 20 °C:n lämpötilassa. Vinyyliasetaatti liukenee myös etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja muihin orgaanisiin liuottimiin.
Vinyyliasetaatti monomeerina on epästabiili aine ja siksi sitä stabiloidaan tavallisesti polymeroitumisen estoaineilla kuten hydrokinonilla (stabilointiteho rajoittuu 60 päivään) tai pidempiaikaisessa stabilointitarpeessa difenyyliamiinilla. Stabiloimaton vinyyliasetaatti polymeroituu valon, lämmön ja kosteuden vaikutuksesta värittömäksi, läpinäkyväksi massaksi. Vinyyliasetaatin höyry ei sisällä polymeroitumisen estoaineita, joten höyry voi polymeroituessaan tukkia esimerkiksi venttiilejä.
Vinyyliasetaattia käytetään monomeerinä polyvinyyliasetaatin (PVAC) ja vinyyliasetaattisekapolymeerien valmistuksessa. Vinyyliasetaatti voi muodostaa sekapolymeerejä vinyylikloridin, eteenin tai akryylinitriilin kanssa. Suomessa vinyyliasetaatin tärkein käyttö on paperiteollisuuden erikoislatekseissa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä.
Thomas S. Kleppe

Thomas Savig Kleppe (1. heinäkuuta 1919 – 2. maaliskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Kleppe toimi vuosina 1950–1954 Bismarckin pormestarina. Hän edusti vuosina 1967–1971 Pohjois-Dakotaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja toimi 1975–1977 maansa sisäministerinä.
Kleppe oli vuosina 1964 ja 1970 ehdolla Yhdysvaltain senaatin jäseneksi muttei tullut valituksi. Hän kärsi vanhoilla päivillään Alzheimerin taudista ja kuoli Bethesdassa, Marylandissa 87-vuotiaana.
Hawkwind 1997

Hawkwind 1997 on Hawkwindin livealbumi vuodelta 1999. Albumista julkaistiin rajoitettu painos ja sitä myytiin yhtyeen web-sivun kautta sekä keikkojen yhteydessä. 
Muusikot.
sekä:
Spaced Out in London

Spaced Out In London on Hawkwindin livealbumi vuodelta 2004.
Albumi on nauhoitettu Walthamstow Assembly Hallissa Lontoossa 13. joulukuuta 2002 yhtyeen perinteisellä joulukiertueella. Albumia myytiin vain yhtyeen web-sivun kautta sekä konserteissa.
Kuuluisa englantilainen "shock-rock"-laulaja Arthur Brown vierailee albumilla yhtyeen vokalistina. Muun kokoonpanon muodostavat yhtyeen monivuotinen ydintrio Dave Brock, Alan Davey ja Richard Chadwick ja mukana on myös vuosien varrella muutamaan otteeseen mukana ollut kosketinsoittaja Tim Blake.
Albumilla kuullaan Brownin omat sävellykset "Time Captives" ja "Time And Confusion". "Aerospaceage Inferno" ja "The Gremlin Song" ovat alun perin ex-vokalisti Robert Calvertin sooloalbumilta "Captain Lockheed And The Starfighters". "Lighthouse" on Tim Blaken soolonumero ja albumilla kuullaan myös harvemmin livenä esitetty "The Watcher", joka on yhtyeen ex-basisti Lemmy Kilmisterin sävellys. Alun perin konsertissa soitetut encoret "Sonic Attack", "Spacebrock" ja "Silver Machine" on jätetty pois albumilta.
Stewart Udall

Stewart Lee Udall (31. tammikuuta 1920 – 20. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Udall syntyi St. Johns -nimisessä Arizonan osavaltion kaupungissa tunnetun lakimiehen, muun muassa Arizonan korkeimman oikeuden jäsenenä ja puheenjohtajana toimineen Levi Stewart Udallin pojaksi. Hän valmistui itsekin lakimieheksi Arizonan yliopistosta vuonna 1948.
Udall istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1955–1961. Näiden vuosien jälkeen hän toimi vuoteen 1969 maansa 37. sisäministerinä. Hän kuului mormonikirkkoon ja hänen mukaansa on nimetty Yhdysvaltain Neitsytsaarilla sijaitseva Yhdysvaltain itäisin kohta "Point Udall".
Udallin poika Tom ja veljenpoika Mark ovat molemmat toimineet sekä Yhdysvaltain edustajainhuoneen että Yhdysvaltain senaatin jäseninä. Edustaja ja entinen presidenttiehdokas Mo Udall oli hänen nuorempi veljensä.
Hirviösusi

Hirviösusi ("Aenocyon dirus", aik. "Canis dirus") on sukupuuttoon kuollut koiraeläinlaji, joka eli Pohjois-Amerikassa viime jääkausien aikana, noin 300 000–12 000 vuotta sitten. Sitä on aiemmin pidetty koirien ("Canis") suvun edustajana, mutta uusien geenitutkimuksien perusteella hirviösusi muodostaa kokonaan oman sukunsa koiraeläimien heimon sisällä. Hirviösusi ei ole minkään nykyisin elävän eläimen suora esi-isä.
Hirviösusi muistutti nykyistä sutta ("Canis lupus") rakenteellisesti, ollen keskimäärin hieman suurempi: hirviösusi saattoi olla 1,5 metriä pitkä ja painoi keskimäärin noin 50 kg. Laji saattoi olla jakautunut kahteen alalajiin, joista itäinen oli suurempi (yksilöpaino jopa noin 67 kg). Hirviösuden kallo ja leuka olivat leveämmät kuin nykyisen suden, ja se on saattanut niellä saaliista irtirepimänsä kimpaleet pureskelematta, ja myös murtaa hampaillaan luita. Raajojen alaosat olivat suhteessa lyhyemmät kuin nykyisillä susilla. Eläimen tarkkaa ulkonäköä ei tiedetä, koska lajista on löydetty ainoastaan luurankofossiileita. La Brean tervahaudoista on löytynyt tuhansien hirviösusien jäänteitä.
Urosten ja naaraiden välillä ei ollut ruumiin tai hampaiden kokoeroa, mikä viittaa vähäiseen kilpailuun urosten välillä ja monogamisiin parisuhteisiin. Hirviösudet ilmeisesti metsästivät usein yli 30 yksilön laumoissa, suuremmissa kuin nykyiset sudet. Saaliseläimiä olivat pääasiassa villihevoset, joskus biisonit sekä harvemmin mastodontit ja jättiläislaiskiaiset; myös haaskansyönti oli mahdollista.
Vuonna 2025 yhdysvaltalainen bioteknologiaan erikoistunut yritys Colossal Biosciences kertoi luoneensa uusia yksilöitä kloonausteknologian avulla. Yritys kertoi muokanneensa tavallisen suden dna-ketjua lisäämällä siihen hirviösuden dna:ta.
William L. Guy

William Lewis Guy (30. syyskuuta 1919 – 26. huhtikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.
Guy syntyi Devils Lakella ja toimi Pohjois-Dakotan kuvernöörinä vuosina 1961–1973. Hän oli epäonnistuneesti ehdolla Yhdysvaltain senaatin jäseneksi vuonna 1974.
Take Me to Your Leader

Take Me to Your Leader on Hawkwindin studioalbumi vuodelta 2005. 
Se oli yhtyeen ensimmäinen täyspitkä studioalbumi kahdeksaan vuoteen. Ensimmäiset 2000 kappaletta sisälsivät DVD:n jossa oli haastatteluja ja livemateriaalia. 
Musiikillisesti albumi on enimmäkseen elektroniseen musiikkiin (ambient, tekno, rave, trance) painottuva space rockia kuitenkaan unohtamatta. Hawkwind-tyyliin mukana on uusi versio vanhasta kappaleesta: tällä kertaa vuoden 1977 "Spirit Of The Age", joka julkaistiin myös singlenä (UK #79). Päätöskappale "A Letter To Robert" on omistettu ex-vokalisti Robert Calvertille. Siinä Arthur Brown kuvaa keskusteluaan Calvertin kanssa. Albumin teemana on myös seksuaalinen kanssakäyminen ulkoavaruudesta tulleen olennon kanssa ("To Love A Machine", "Angela Android"). 
Yhtyeen ydinkokoonpanon albumilla muodostavat Dave Brock, Alan Davey ja Richard Chadwick. Vierailijoina albumilla ovat mm. laulaja Arthur Brown, laulaja Lene Lovich, urkuri James Clemas, saksofonisti Jez Huggett ja TV-toimittaja Matthew Wright. Myös jo 1970-luvulla mukana ollut Simon House soittaa albumilla. Uutena jäsenenä mukana on kosketinsoittaja Jason Stuart. 
Myös yhtyeen entinen basisti ja myöhemmin Motörheadista tuttu Lemmy Kilmister sekä Monster Magnet-yhtyeen kitaristi Phil Caivano vierailevat albumin mukana tulleella DVD:llä kappaleella "Silver Machine". Kappale on äänitetty ja kuvattu Ruisrockissa vuonna 2004. 
Muusikot.
sekä:
Aiheesta muualla.
Arvostelu Starfarer-sivustolla
Jack Davenport

Jack Davenport (s. 1. maaliskuuta 1973 Suffolk, Englanti, Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa James Norringtonin roolissa "Pirates of the Caribbean" -elokuvissa.
Davenport on esiintynyt myös muun muassa televisiosarjoissa "Paritellen" (2000–2004) ja "Smash" (2012–2013) ja hän esitti tohtori Lloyd Simcoeta yhdysvaltalaisessa scifi-sarjassa "FlashForward" vuosina 2009–2010. Lisäksi hän on näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Lahjakas herra Ripley", "The Libertine" ja "Merirosvoradio". 
Yksityiselämä.
Davenportin vanhemmat ovat näyttelijä Nigel Davenport ja ohjaaja-näyttelijä Maria Aitken. Eelämänsä ensimmäiset seitsemän vuotta Davenport asui Ibizalla.
Hän avioitui näyttelijä Michelle Gomezin kanssa vuonna 2000, ja heillä on poika.
Take Me to Your Future

Take Me to Your Future on Hawkwindin DualDisc-formaatissa julkaistu albumi vuodelta 2006, jolla on viisi audiokappaletta sekä arkistovideoita.
Audiopuolella avauskappale "Uncle Sam's On Mars" on uudelleenversiointi vuoden 1979 "PXR 5 -"albumilla alun perin julkaistusta kappaleesta. "Small Boy" ja "Ode To A Timeflower" ovat tuolloin tulevalta ja vuonna 2007 julkaistulta "The Brock/Calvert Project -"albumilta jossa edesmenneen Robert Calvertin 1980-luvulla nauhoittamia runoja on sovitettu yhtyeen tekemään musiikkiin. "The Reality Of Poverty" on ennenjulkaisematon kappale joka on peräisin "Take Me To Your Leader" -albumin sessioista. "Silver Machine (21th Century Remix)" on uudelleenversiointi/miksaus yhtyeen vuoden 1972 hitistä. Alkuperäisversiosta ovat jäljellä Lemmy Kilmisterin lauluosuudet sekä kitarasoolo.
Videopuoli sisältää live-materiaalia Voiceprintin tuolloin tulevilta DVD-julkaisuilta sekä yhtyeen arkistoista. Studiomateriaalia ovat instrumentaali "Don't Be Donkish" ja "Paradox"-kappaleen uusi versio.
Levyn kansi perustuu Georgia O'Keeffen maalaukseen "Radiator Building - Night, New York" vuodelta 1927.
Aiheesta muualla.
Arvostelu Starfarer-sivustolla
Vincent Matthews

Vincent Edward (”Vince”) Matthews (s. 16. joulukuuta 1947 Queens, New York) on yhdysvaltalainen entinen pikajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Vince Matthews oli yksi parhaista Yhdysvaltojen pikajuoksijoista 1960-luvun lopulla. Hän kehittyi samaa tahtia kilpakumppaninsa Lee Evansin kanssa, jonka kanssa he tapasivat kilpakentillä jo teini-ikäisestä lähtien. Aikuisten kisoissa Matthews jäi Evansin taakse kakkoseksi vuonna 1967 Yhdysvaltojen mestaruuskisoissa (silloiset AAUn kisat) ja Pan-Amerikan kisoissa. 
Muutama viikko ennen Yhdysvaltojen olympiakarsintoja 1968 Matthews juoksi uuden maailmanennätyajan 400 metrillä, mutta juoksu hylättiin, koska hänen kenkänsä olivat sääntöjen vastaiset. Varsinaisissa karsinnoissa Matthews jäi vasta neljänneksi, mutta hänet valittiin viestijoukkueeseen.
Méxicon olympialaisissa Matthews juoksi ensimmäisen osuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueessa. Joukkueen voittoaika oli maailmanennätys 2.56,16, joka säilyi ennätyksenä 24 vuotta. Muu joukkue oli Ron Freeman, Larry James ja Lee Evans.
Mexicon jälkeen Matthews lopetti aktiivisen harjoittelun keskittyen töihin ja avioliittoon. Jotenkin hän sai itsensä kuitenkin kovaan kuntoon taas olympiavuodeksi 1972. Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa hän juoksi kolmanneksi John Smithin ja Wayne Collettin jälkeen, jättäen kuitenkin Evansin neljänneksi.
Münchenin olympialaisten 400 metrin juoksun loppukilpailussa Smith loukkasi jalkansa 80 metrin jälkeen, jonka jälkeen voitosta kamppailivat Matthews ja Collett. Matthews voitti lopulta kisan ajalla 44,66 ja Collett oli toinen ajalla 44,80. Samassa kisassa Markku Kukkoaho juoksi toiseksi parhaana eurooppalaisena kuudenneksi edelleen voimassa olevalla Suomen ennätyksellä 45,49. Palkintojenjaossa kansallislaulun soidessa Matthews ja Collett keskustelivat keskenään ja liikehtivät hermostuneesti. Monet uskoivat, että miehet tekivät sen protestiksi, kuten Tommie Smith ja John Carlos olivat tehneet neljä vuotta aiemmin. Kaksikko kielsi tarkoituksellisen väärinteon, mutta Kansainvälinen olympiakomitea antoi heille kilpailukiellon tuleviin olympiakilpailuihin. Tästä syystä, ja lisäksi kun John Smith oli loukkaantunut, Yhdysvallat ei pystynyt osallistumaan 4 × 400 metrin viestiin.
Khadevis Robinson

Khadevis Kekoai Tobi Robinson (s. 19. heinäkuuta 1976 Dallas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen keskimatkojen (pääasiassa 800 m) juoksija. 
Robinson sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 800 metrillä alkuerässään kolmanneksi ajalla 1.46,14 ja Lontoon olympialaisissa 2012 alkuerässään neljänneksi ajalla 1.47,17 karsiutuen kummallakin kerralla jatkosta. Ulkoratojen MM-kilpailuihin hän on osallistunut 800 metrillä joka kerta vuosina 1999–2011. Sevillassa 1999 ja Edmontonissa 2001 hän jäi alkueriin, mutta Pariisissa, Helsingissä, Osakassa, Berliinissä ja Daegussa hän selviytyi välieriin. Sisäratojen MM-kilpailuissa Maebashissa 1999 Robinson juoksi alkuerissä 4×400 metrin viestissä ja sai kultamitalin kun toisella kokoonpanolla juossut Yhdysvaltain joukkue voitti loppukilpailun. 800 metrillä sisäratojen MM-kilpailuissa hän on selviytynyt välieriin Maebashissa, Moskovassa 2006 ja Valenciassa 2008. Birminghamissa 2003 hän ei selviytynyt jatkoon alkueristä. 
Vuonna 2006 Robinson sijoittui maailmancupissa kuudenneksi ajalla 1.46,45 ja viidenneksi ajalla 1.47,37.
Lähde: IAAF
Megaforce Records

Megaforce Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö. Sen tunnetuimpia yhtyeitä ovat muiden muassa Metallica, Testament, Anthrax, S.O.D., Manowar, ja suomalainen Stone. Megaforce Records perustettiin vuonna 1982 Old Bridgessä, New Jerseyssä.
Levy-yhtiön perustaja Marsha Zazula kuoli 68-vuotiaana syöpään 10. tammikuuta 2021. Toinen perustaja, hänen aviomiehensä Jon kuoli 69-vuotiaana vuotta myöhemmin 1. helmikuuta 2022.
Kanem-Bornu

 
Kanem-Bornu oli historiallinen valtakunta Afrikassa. Se sijaitsi nykyisten Tšadin ja Nigerian valtioiden alueella. Valtakunta syntyi tuntemattomana ajankohtana Tšadjärven ympärille. 800-luvulta lähtien arabialaiset maantieteilijät alkoivat kutsua valtakuntaa "kanem-valtakunnaksi". Kanem-Bornu hajosi vasta vuonna 1893. Suurimmillaan sen alueisiin kuului nykyinen eteläinen Libya, Tšad, Nigeria ja pohjoinen Kamerun. 1200-luvulta lähtien valtakunnan historia on talletettu kuninkaalliseen kronikkaan Diwaniin, jonka saksalainen löytöretkeilijä Heinrich Barth löysi vuonna 1850.
Dominic Howard

Dominic "Dom" James Howard (s. 7. joulukuuta 1977 Stockport, Englanti) on brittiläisen yhtyeen Musen rumpali.
Howard syntyi Stockportissa lähellä Manchesteria Englannissa. Howardin perhe muutti Teignmouthiin, kun poika oli kahdeksanvuotias. Hän alkoi soittaa rumpuja noin 11-vuotiaana, ja inspiraation lähteenä toimi koulussa soittanut jazzyhtye.
Howardin ensimmäinen yhtye oli kouluaikojen Carnage Mayhem. Näihin aikoihin hän ystävystyi Matthew Bellamyn kanssa. Bellamy soitti kitaraa ja pianoa muttei ollut mukana missään yhtyeessä. Jonkin ajan kuluttua Bellamy liittyi Howardin silloiseen yhtyeeseen. Kahden vuoden kuluttua kuitenkin enää Howard ja Bellamy olivat jäseninä tässä yhtyeessä, ja silloin Chris Wolstenholme liittyi mukaan. Wolstenholme soitti entisessä bändissään Fixed Penaltyssa rumpuja, mutta nyt hän alkoi soittaa bassoa.
Vuoden 1994 alussa syntyi yhtye Gothic Plague. Yhtyeen nimi muuttui ensin muotoon Rocket Baby Dolls, ja lopulta sen nimeksi tuli Muse. Tässä vaiheessa yhtye soitti jo vakavissaan.
Vuonna 2004 Dominic Howardin isä William tuli seuraamaan Musen keikkaa Glastonburyyn. Juuri kun yhtyeen esiintyminen päättyi, William Howard sai sydänkohtauksen ja menehtyi – tämä saattoi yhtyeen hajoamisen partaalle. Dominic Howard toipui kuitenkin menetyksestään perheen ja yhtyetovereiden tuella, ja niin Muse saattoi vielä jatkaa kiertuettaan.
Tyyli.
Howardia on inspiroinut moni rumpali, kuten Stewart Copeland, Queenin Roger Taylor, Buddy Rich, Nick Mason, Tré Cool ja Dave Grohl. Näistä Grohlia voidaan pitää Howardin merkittävimpänä esikuvana. Howardilla on laaja musiikkimaku: hänen suosikkeihinsa kuuluvat muun muassa Jimi Hendrix, Pavement, Radiohead, Pink Floyd, Led Zeppelin, Queen, dEUS, The Smashing Pumpkins, Primus, Rage Against the Machine, Green Day ja Nine Inch Nails.
Howard on vasenkätinen, joten sen vuoksi hänen rumpusettinsä on järjestetty tavanomaisen setin peilikuvaksi.
Peräaukkokanava

Peräaukkokanava eli anaalikanava () on reitti suolistosta peräaukon läpi ulos elimistöstä. Sen kautta työnnetään ulosteena kuona-aineita ulos elimistöstä. Peräaukkokanava koostuu pääasiassa peräsuolesta.
Peräaukkokanavaa säätelee poikkijuovainen eli tahdonalainen lihaksisto. Osittain säätelyyn osallistuu myös sileä lihaksisto.
Peräaukkokanavan toimintaa voivat häiritä muun muassa tulehdukset, haavaumat, peräpukamat ja raskaus sekä esimerkiksi dementia.
Altmarkin rauha

Altmarkin rauha (myös nimellä Altmarkin välirauha) solmittiin kuusikymmenvuotisessa sodassa Ruotsin ja Puola-Liettuan välille 25. syyskuuta 1629 Altmarkissa lähellä Gdańskia. Välittäjänä toimi Ranska. Rauhassa Ruotsi sai Väinäjoen pohjoispuolisen Liivinmaan ja Riian sekä useiden Preussin satamakaupunkien tullitulot. Rauhaa kesti kuusi vuotta. Vuonna 1635 solmitussa Stuhmsdorfin rauhassa sopimusta jatkettiin 25 vuodella, mutta Ruotsin oli luovuttava Preussin satamakaupungeista. Näiden kaupunkien tullitulot olivat olleet tärkeitä kolmikymmenvuotisen sodan rahoittamiselle.
Altmarkin välirauhan seurauksena koko Liivinmaan mantereella sijainnut alue jäi Ruotsille. Kun Ruotsi vielä vuonna 1645 Brömsebron rauhassa sai myös Saarenmaan, virolaisten asuttamat alueet olivat kaikki siirtyneet Ruotsin nousevan suurvallan osaksi.
Ernest Hollings

Ernest Frederick ”Fritz” Hollings (1. tammikuuta 1922 Charleston, Etelä-Carolina – 6. huhtikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli vuosina 1966–2005 Yhdysvaltain senaatin jäsen Etelä-Carolinan edustajana.
Hollings syntyi Charlestonissa. Hän opiskeli The Citadelin sotilasakatemiassa, josta hän suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1942. Myöhemmin hän opiskeli lakia Etelä-Carolinan yliopistossa, josta hän valmistui 1947.
Hollingsille myönnettiin pronssitähti hänen palveluksestaan Yhdysvaltain maavoimien tykistöjoukoissa toisen maailmansodan aikana. Hänet valittiin Etelä-Carolinan edustajainhuoneen jäseneksi ensimmäisen kerran vuonna 1948. Vuonna 1954 hänet valittiin Etelä-Carolinan varakuvernööriksi, ja sen jälkeen hän toimi osavaltion kuvernöörinä vuosina 1959–1963. Vuonna 1966 Hollings valittiin täytevaaleissa Yhdysvaltain senaattiin, jossa hän toimi yhtäjaksoisesti aina vuoteen 2005 saakka. Vuonna 1984 Hollings pyrki demokraattien ehdokkaaksi Yhdysvaltain presidentinvaaleihin, mutta ei tullut valituksi.
Hollings kuuluu Yhdysvaltain evankelisluterilaiseen kirkkoon. Hän ilmoitti vetäytyvänsä senaatista 4. elokuuta 2003 eikä siten osallistunut enää vuoden 2004 vaaleihin.
Peter Schreier

Peter Max Schreier (29. heinäkuuta 1935 Meissen – 25. joulukuuta 2019 Dresden) oli saksalainen laulaja (lyyrinen tenori) ja kapellimestari.
Schreier sai äänenmurroksen 16-vuotiaana. Hän teki debyyttinsä elokuussa 1959 roolissa Ludwig van Beethovenin ainoassa oopperassa "Fideliossa". Myöhempinä vuosina hän menestyi myös Wolfgang Amadeus Mozartin tulkitsijana.
Schreier sai vuonna 1963 kiinnityksen Berliiniin Valtionoopperaan Unter den Lindenille. Hän oli vuodesta 1966 alkaen myös vuotuinen vieraileva taiteilija Wienin valtionoopperassa. Hän teki vuonna 1966 myös Bayreuthin-debyyttinsä, ja vuonna 1967 hän teki ensiesiintymisensä Salzburgin musiikkijuhlilla. Hän asui vakituisesti Dresdenissä. 
Lisäksi Schreier lauloi muun muassa Richard Wagneria ja Hans Pfitzneriä sekä saksalaisia liedejä. Hän jätti oopperalavan kesäkuussa 2000 viimeisenä roolinaan "Taikahuilun" prinssi Tamino. 22. joulukuuta 2005 hän esiintyi evankelistana ja kapellimestarina J. S. Bachin jouluoratorion esityksessä Prahassa. Hän esiintyi myös Suomessa lukuisia kertoja 1960-luvulta alkaen, muun muassa Helsingissä, Savonlinnan oopperajuhlilla sekä Naantalin musiikkijuhlilla.
Musen diskografia

Tämä artikkeli käsittelee brittiläisen rockyhtye Musen diskografiaa. Muse on myynyt maailman laajuisesti yli 15 miljoonaa albumia.
Jon-Jon Geitel

Jon-Jon Sebastian Geitel (s. 16. tammikuuta 1990 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja muusikko.
Ura.
Geitel vietti nuoruutensa Helsingin Heikinlaaksossa. Hän vaihtoi myöhemmin koulua Kaisaniemen ala-asteelle, jossa hän aloitti musiikkiluokalla. Hänen sukunsa on aikoinaan muuttanut Suomeen Saksasta 1700-luvulla.
Geitel kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2008 Sibelius-lukiosta ja opiskeli Teatterikorkeakoulussa teatteritaiteen maisteriksi vuosina 2010–2016. Geitel on toiminut freelancer-näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Elokuvia ja TV-sarjoja, joissa Geitel on näytellyt, ovat muun muassa "Kotikatu" (2009), "Parasta aikaa" (2009–2010), "Helppo elämä" (2009–2010), "Roskis­prinssi" (2011), "95" (2017), "Ratamo" (2018), "Tähdet, tähdet" (2019) ja "Sorjonen" (2019).
Geitel on myös mukana toisena laulusolistina Roope Salminen &amp; Koirat -yhtyeessä, joka julkaisi esikoislevynsä maaliskuussa 2016. Vuonna 2010 perustettu yhtye sai levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa maaliskuussa 2014. Geitelin ensimmäinen soololevy "Päivä kerrallaan" julkaistiin maaliskuussa 2021.
Geitel oli yksi "Selviytyjät Suomi" -ohjelman kuudennen tuotantokauden kilpailijoista. 
Yksityiselämä.
Geitel avioitui näyttelijä Saara Geitelin (o.s. Kaskilahti) kanssa heinäkuussa 2023.
Giuseppe Saronni

Giuseppe Saronni (s. 22. syyskuuta 1957 Novara) on italialainen entinen maantiepyöräilijä. Lempinimellä "Beppe" tunnettu Saronni voitti yhteensä 193 kilpailua ammattilaisurallaan, vuosina 1977-1989. Hän oli Francesco Moserin kova kilpakumppani. 
Saronni voitti Italian ympäriajossa kaikkiaan 24 etappia sekä kokonaiskilpailun vuosina 1979 ja 1983. Hän voitti ammattilaisten maailmanmestaruuden Goodwoodissa, Isossa-Britanniassa vuonna 1982 ennen Yhdysvaltain Greg LeMondia. Saronnin loppukiri oli niin vaikuttava, että hän sai lempinimen "Goodwoodin kiväärinlaukaus". Edellisenä vuonna Saronni oli jäänyt MM-kilpailussa toiseksi Belgian Freddy Maertensin jälkeen. Vuonna 1982 Saronni voitti myös Lombardian ympäriajon.
Kauden 1983 alussa Saronni esitti jälleen loistavan kirin voittaessaan Milano–San Remo-klassikon; kolmena edellisenä vuonna hän oli sijoittunut kilpailussa toiseksi. 
Nykyään Saronni työskentelee Lampre-Fondital-tallin managerina.
Fredrik Åkesson

Fredrik Åkesson (s. 18. heinäkuuta 1972 Tukholma) on ruotsalainen kitaristi. Hän soittaa tällä hetkellä metalliyhtyeessä Opeth sekä hard rock -vaikutteisessa yhtyeessä Talisman. Åkesson tunnetaan etenkin soolokitaristina, ja hän on soitto- ja tilutustaidoiltaan arvostettu kitaristi, etenkin Ruotsissa.
Åkesson soitti myös noin puolentoista vuoden ajan ruotsalaismetalliyhtye Arch Enemyssä, josta kuitenkin joutui lähtemään kitaristi Christopher Amottin palattua yhtyeeseen vuonna 2007. Åkesson oli yhtyeeseen liittyessään vuonna 2005 korvannut juuri Amottin.
Fredrik Åkessonin liittyi Opethiin vuoden 2007 toukokuussa Opethin alkuperäisen kitaristin Peter Lindgrenin jätettyä yhtyeen henkilökohtaisista syistä. Opethin keulahahmo Mikael Åkerfeldt ilmoitti Åkessonin värväämisestä lähes saman tien Lindgrenin erottua. Åkesson esiintyi ensi kertaa yhtyeen kanssa samana vuonna Suomessa, 15. heinäkuuta, Ilosaarirockissa Joensuussa.
Åkesson on soittanut soolokitaraa myös Krux-yhtyeen "II"-albumilla, vuodelta 2006.
Tukholmalaislähtöisellä Åkessonilla on tällä hetkellä sopimus ESP-kitaramerkin kanssa.
Mark Delaney

Mark Delaney (s. 13. toukokuuta 1976 Haverfordwest, Wales) on walesilainen jalkapalloilija, joka edusti usean vuoden ajan Englannin Valioliigassa pelannutta Aston Villaa. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Vuosien 1995 ja 1998 välillä Delaney edusti Carmarthen Townia, jossa nousi joukkueen kapteeniksi jo 20-vuotiaana. 1. kesäkuuta 1998 walesilainen siirtyi vapaalla siirrolla Cardiff Cityyn. Kauden ajan Cardiffissa pelanut Delaney myytiin 28 liigaottelun jälkeen 250 000:lla punnalla Aston Villaan maaliskuussa 1999. Delaney teki 24. elokuuta 1999 ensimmäisen maalinsa Aston Villalle ottelussa Watfordia vastaan.
Delaney pelasi Walesin maajoukkueessa 36 ottelua.
Maksasolu

Maksasolut eli hepatosyytit muodostavat n. 70–80 prosenttia maksan solutilavuudesta. Nämä solut osallistuvat proteiinisynteesiin ja hiilihydraattien, kolesterolin, sappisuolojen ja fosfolipidien muodostamiseen, detoksifikaatioon ja monien aineiden muokkaamiseen.
Maksasolun histologia.
Maksasolu on läpimitaltaan noin 30 (μm) ja muodoltaan monikulmio. Maksasolun pinnat ovat joko sinusoidiin, sappitiehyisiin tai toisiin maksasoluihin päin. Aikuisen maksan soluissa on useimmiten vain yksi tuma. Sen koko on noin 10 prosenttia solun tilavuudesta, ja se sijaitsee keskellä maksasolua. Tuma on vaaleahko ja kromatiini on siinä hajallaan. Tumassa on yksi tai useampia tumajyväsiä. Kaksitumaisia soluja tavataan vanhuksilla ja regeneraation yhteydessä. Tumavakuolit ovat melko yleisiä. Tavallisesti maksasolut sisältävät ruskeita jyväsiä, lipofuskiinia, jonka määrä lisääntyy iän myötä. Uudet tekniikat ovat mahdollistaneet solurungon havainnollistamisen valomikroskooppisesti. Maksasolu on pitkäikäinen: jopa puoli vuotta ja mm. tästä syystä maksakudoksessa nähdään mitooseja todella harvoin. 
Maksasolut saavat eri määrän happea ja ravintoa, mikä saattaa johtaa maksasolujen aineenvaihdunnallisiin eroihin.
Maksapalkkien välissä olevat sinusoidit ovat endoteelin verhoamia. Endoteelissa esiintyvät aukot tekevät mahdolliseksi eri plasmakomponenttien kulkeutumisen maksasolun ja sinusoidin seinämän välissä olevaan nk. Dissen tilaan. Sinusoidit sisältävät myös Kupfferin soluja, jotka sijaitsevat usein kahden sinusoidin liitoskohdassa.
Maksasolun solulimassa on paljon soluelimiä ja kalvoja:
Maksasoluissa on yksi tai useampia tumajyväsiä, jotka koostuvat ribosomien esiasteista, jotka sisältävät RNA:ta. 
Kromatiini on tasaisena tai jyväisenä, ja solun jakaantumisen hetkellä kromosomit erottuvat siinä. Muut tumainkluusiot ovat normaaleissa oloissa harvinaisia, paitsi glykogeeni, joka esiintyy noin 30 nm:n läpimittaisten yksittäisten kappaleiden muodossa. 
Maksasolut sisältävät runsaasti Golgin laitteita, jotka ovat tavanomaisimmin sappitiehyiden ja tuman lähellä. 
Mitokondriot ovat 1–4 μm:n paksuisia rakkuloita. Ne muodostavat noin viidesosan solujen tilavuudesta (1 500 – 2 000 kpl/solu)
Proteiinisynteesi.
Maksasolut tuottavat veren seerumiin albumiinia, fibrinogeeniä ja hyytymistekijöitä. Maksasolussa tapahtuu pääasiallisesti lipoproteiinien, seruloplasmiinin, transferriinin, komplementtien ja glykoproteiinien synteesi. Maksasolut tekevät omat rakenneproteiininsa ja entsyyminsä.
Hiilihydraattiaineenvaihdunta.
Maksasolut luovat rasvahappoja hiilihydraateista sekä syntetisoivat triglyseridejä rasvahapoista ja glyserolista. Maksasolut myös syntetisoivat apoproteiineja, joihin liitetään ja joiden kanssa kuljetetaan lipoproteiineja (VLDL, HDL).
Vera Jordanova

Vera Jordanova (s. 28. elokuuta 1975 Helsinki) on suomalais-bulgarialainen malli ja elokuvanäyttelijä. 
Jordanovan kummatkin vanhemmat olivat bulgarialaisia muusikoita. Lapsuutensa hän vietti heidän kanssaan kiertueilla ympäri Pohjoismaita. Lopulta he asettuivat Bulgariaan, jossa Jordanova vietti lapsuutensa. Maan poliittisen ilmapiirin vuoksi perhe kuitenkin muutti takaisin Jordanovan synnyinmaahan, Suomeen. Hän oli tuolloin 14-vuotias.
Helsingissä Jordanova meni suomalaiseen lukioon, joka oli erikoistunut kieliin. Suomen kielen lisäksi hän opiskeli venäjää, englantia ja ranskaa ja osaa puhua näitä kaikkia kieliä sujuvasti. Lisäksi hän osaa espanjaa. Ylioppilaaksi pääsyn jälkeen suuri suomalainen mallitoimisto löysi Jordanovan ja hän alkoi esiintyä useissa kansallisissa lehdissä ja kampanjoissa. Vähitellen hänen mallinuransa laajeni ulkomaille asti ja hän vietti paljon aikaa kuvauksissa ympäri maailmaa. 
Mallia Jordanova esitti myös ensimmäisessä elokuvaroolissaan. Tämä oli pieni näyttäytyminen Åke Lindmanin trillerissä "Harjunpää ja kiusantekijät" (1993). Varsinaisen uransa näyttelijänä hän aloitti 1990-luvun lopulla näytellen tv-sarjoissa "Tähtitehdas" (1998) ja "Isänmaan toivot" (2000). Ensimmäisen suuremmanluokan roolin hän sai Eli Rothin ohjaamassa ja käsikirjoittamassa kauhuelokuvassa "" (2007). Siinä hän näytteli mystistä femme fatalea, joka vaanii mitään arvaamattomia nuoria interreilaajia. 
Jordanova seurusteli viisi vuotta taikuri Iiro Seppäsen kanssa, mutta pari erosi alkuvuodesta 2008. Hän on seurustellut myös näyttelijä Samuli Edelmannin kanssa sekä elokuva-alalla työskentelevän Riku Roimun kanssa. Vuonna 2013 hän kihlautui kolumbialaisen Federico Ruizin kanssa ja he avioituivat kesäkuussa 2016. Heille syntyi poika 18. elokuuta 2016 New Yorkissa.
Savoie

Savoie ([savwa], ”Savoiji”, arpitaaniksi "Savouè") on Ranskan departementti numero 73.
Savoie sijaitsee Alpeilla Itä-Ranskassa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 6 028 neliökilometriä, ja vuonna 2006 siellä oli 403 094 asukasta. Savoie jakautuu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 37 kantoniin ja 305 kuntaan. Savoien pääkaupunki on Chambéry. Toinen tunnettu kaupunki on Albertville, jossa pidettiin talviolympialaiset 1992.
Matkailu.
Departementin alueella sijaitsee useita laskettelukeskuksia, kuten Val d’Isère ja "Kolme laaksoa" (). Siihen kuuluu useita laskettelukeskuksia kolmesta eri laaksosta: Courchevel, Méribel, Les Menuires ja Val Thorens.
"Savoyard fondue" on paikallinen herkku, joka valmistetaan Savoien alueen valkoviinistä ja emmental- ja beaufort-juustoista.
Historia.
Savoie oli osa historiallista Savoijin valtiota. Savoien departementti syntyi, kun Napoleon III liitti alueita Ranskaan vuonna 1860.
Ajomies (vuoden 1921 elokuva)

Ajomies ("Körkarlen") on uudenvuodenpäivänä 1921 ensi-iltansa saanut ruotsalaisen Victor Sjöströmin kuuluisin kotimaassaan ohjaama mykkäkauhuelokuva. Tätä Selma Lagerlöfin samannimiseen romaaniin pohjautuvaa teosta pidetään yleisesti yhtenä parhaista koskaan tehdyistä skandinaavisista elokuvista ja koko maailman mykkäelokuvista.
"Ajomies" luokitellaan kauhuelokuvaksi kuolema-aiheensa ja painajaismaisten näkyjensä vuoksi. Pohjimmiltaan teemana on silti kristillisyys kuten anteeksiannon ja katumuksen tärkeys.
"Ajomies" oli Ingmar Bergmanin suosikkielokuva. Hänen "Mansikkapaikkansa" on kunnianosoitus niin Sjöströmille – joka esitti elokuvassa pääosaa – kuin tämän teoksellekin.
Arne Mattsson on ohjannut "Ajomiehestä" samannimisen uudelleenfilmatisoinnin, joka sai ensi-iltansa vuonna 1958.
Juoni.
"Ajomies" kertoo tarinan alkoholisti David Holmista, joka loukkaantuu kuolettavasti uudenvuodenyönä. Legendan mukaan hänestä tulee Ajomies, kuolleiden sieluja keräävä Kuoleman palvelija. Edellinen Ajomies ilmestyy Davidille, mutta ennen kuin hänen on aika astua tuonpuoleiseen, hänen on käytävä elämäntaipaleensa lävitse.
Black Earth

Black Earth on ruotsalaisen metalliyhtye Arch Enemyn debyyttialbumi, vuodelta 1996. Albumi on alun perin julkaistu Wrong Again Recordsin levymerkillä, mutta sen uudelleenjulkaisua ovat julkaisseet myös levy-yhtiöt Century Media ja Regain Records, joka on Wrong Again Recordsin tilalle syntynyt levy-yhtiö. Ensialbumiksi "Black Earth" sai yllättävän hyvän vastaanoton metallipiireissä, etenkin Japanissa, ja yhtye itsekin pitää albumia loistavana debyyttinä. Kaupallinen suosio albumilla kuitenkaan ei ollut verrattavissa yhtyeen 2000-luvun tuotantoon.
Albumin ensimmäinen kappale "Bury Me an Angel" kuuluu edelleenkin yhtyeen livesetin vakio-osastoon.
Albumista julkaistiin bonusraitoja sisältävä uudelleenjulkaisu vuonna 2007.
Kappaleet.
Bonuskappaleet uudelleenjulkaisuissa.
"Kappaleet "Losing Faith" sekä "The Ides of March" ovat Century Median sekä Regain Recordsin julkaiseman uudelleenjulkaisun lisäkappaleet, ja "Aces High" on vain Regainin julkaisussa ollut bonusraita."
Regain Records

Regain Records on ruotsalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut julkaisemaan enimmäkseen raskaamman sarjan metallimusiikkia, kuten death- ja black metal -albumeita.
Per Gyllenbäck perusti Regain Recordsin Wrong Again Records -nimisen levy-yhtiön tilalle vuonna 1997. Yhtiö sai mainetta jo Wrong Again Recordsin aikaan muun muassa nykyään hyvin suosittujen yhtyeiden, kuten In Flamesin ja Arch Enemyn ansiosta.
Regain Recordsin myynti kasvoi merkittävästi, kun se uudelleenjulkaisi jo tunnetuksi tulleen In Flamesin kaksi ensimmäistä albumia, "Lunar Strainin" ja "Subterraneanin", jotka olivat alun perin julkaistu vielä Wrong Again -levymerkillä.
Regain Recordsista on sittemmin laajentunut ruotsalaisesta levy-yhtiöstä Euroopassa laajalti toimivaksi levy-yhtiöksi ja jakelijaksi. Sen kiinnityksiin kuuluu tai on kuulunut merkittäviä metalliyhtyeitä, kuten Behemoth, Dark Funeral, Dismember, Enthroned, Gorgoroth, Marduk, Mustasch ja Overkill.
Koronkiskonta

Koronkiskonta on kohtuuttoman suuren koron perimistä lainatusta rahasta. 
Historiallisessa asiayhteydessä ja ulkomailla käsitteellä voidaan viitata myös muihin kohtuuttomiin veloituksiin rahanvaihdossa ja lainauksessa, kuten esimerkiksi suuriin palkkioihin valuutan vaihdosta toiseen.
Koronkiskontaa harjoittavaa henkilöä kutsuttiin entisaikaan koronkiskuriksi.
Historia.
Babyloniasta tunnetaan koronkiskontaa harjoittanut pankki nimeltään Egipi &amp; Pojat. Babyloniassa korkeista lainankoroista kärsivät varsinkin pienviljelijät, jotka joutuivat riippuvaisiksi lainanantajistaan. Assyriassa lainankorko saattoi nousta jopa 50 prosenttiin.
Koronkiskonta Suomessa.
Koronkiskonnalle ei Suomessa ole määritelty tiettyä korkorajaa, mutta koronkiskonnaksi voidaan laskea korko, joka ylittää reilusti julkisen valvonnan alaisten rahoituslaitosten, yleensä pankkien tavallisesti ottaman koron. Suomessa koronkiskonnaksi on epäilty pikalainoja myöntävien pikavippiyritysten toimintaa, jonka korkomäärät ovat moninkertaisesti ylittäneet pankkien myöntämien lainojen koron. Asiasta on kuitenkin tehty syyttämättäjättämispäätöksiä, koska pikavippien todellisiin vuosikorkoihin on laskettu myös korkeat käsittely- ja tilinhoitomaksut.
Lainkohdat.
Rikoslain 36 luvun 6 §:ssä ja 7 §:ssä säädetään kiskonnasta ja törkeästä kiskonnasta määrittelemällä se siihen, että hankkii "taloudellista etua, joka on selvästi epäsuhteessa vastikkeeseen".
Laki varallisuusoikeudellisista oikeustoimista 13.6.1929/228 31 § säätelee kiristämistä ja kiskontaa hädänalaisen tilan hyväksikäytön näkökulmasta.
Kirjallisuudessa.
Kirjallisuudessa tunnettuja koronkiskureita ovat muun muassa juutalainen Shylock William Shakespearen näytelmässä "Venetsian kauppias" ja koronkiskurieukko Aljona Ivanovna Fjodor Dostojevskin romaanissa "Rikos ja rangaistus".
Vilddas

Vilddas on saamenkielistä musiikkia esittävä yhtye. Sen perustivat Tampereella vuonna 1997 Annukka Hirvasvuopio, Mikko Vanhasalo ja Marko Jouste. Vilddasin ensimmäinen konsertti oli 26. marraskuuta 1997 Tampereella kulttuuritalo Telakassa.
1. Háliidan
2. Vuolgge Fárrui
3. Boađan Du Lusa
4. Go Moai Leimme Mánat
5. Vilges Suola
6. Moaresluohti
7. Lasse-ádjáluohti
8. Ohcejohka
9. Dánses Lille Sárá
10. Dolla
11. Dola Mun Cahkkehan 
12. Irggástallan
1. Go Moai Leimme Mánat
2. Ohcejohka
3. Go Moai Leimme Mánat (radio edit)
1. Savkalanlávlla
2. Jiekŋaáhpi
3. Oarreluohti - Nanne Luohti
4. Beaivvážis Šaddet Beaivvit
5. Dán Ija
6. Biegga
7. Hirvas-Niila Luohti
8. Ráfi
9. Pauanne 
10. Guhtur-Ándde-Reijo
11. Eadni Lávlu
12. Báze Dearvan
1. Biegga
2. Pauanne
3. Moarseluohti
Ahti Karjalainen (säveltäjä)

Ahti Eino Karjalainen (20. maaliskuuta 1907 Oulu – 2. lokakuuta 1986 Jyväskylä) oli suomalainen säveltäjä, muusikko (viulisti, alttoviulisti, pasunisti) ja kapellimestari. Hän vaikutti osan elämästään Jyväskylässä kouluttajana ja orkesterinjohtajana. Hänen sävellystyylinsä edusti romantiikan suuntausta, ja hän sävelsi muun muassa kolme sinfoniaa, useita konserttoja, kamari- ja soolosoitinmusiikkia sekä lauluja.
Ahti Karjalainen opiskeli sävellystä Erkki Melartinin, Selim Palmgrenin ja Sulho Rannan johdolla ja hän sai Sibelius-Akatemian diplomin vuonna 1947. Karjalainen oli jäsenenä useissa orkestereissa vuosina 1929–1951, muun muassa pasuunan äänenjohtajana Helsingin kaupunginorkesterissa vuosina 1944–1951. Vuosina 1950–1958 hän toimi musiikinopettajana Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa ja vuosina 1963–1971 Jyväskylän kaupunginorkesterin kapellimestarina sekä välillä kapellimestarina Joensuussa ja musiikkiopiston johtajana Kotkassa.
Pat Benatar

Pat Benatar, oikealta nimeltään Patricia Mae Andrzejewski (s. 10. tammikuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen rock-laulaja. Benatar oli menestyksensä huipulla 1980-luvun alussa. Hän on nelinkertainen Grammy-voittaja.
Elämä ja ura.
Patricia Mae Andrzejewski syntyi 10. tammikuuta 1953 Greenpointissa Brooklynissa ja kasvoi viereisessä Lindenhurstissa Long Islandilla. Hänen äitinsä oli oopperalaulaja. Pat opiskeli New Yorkin Juilliard Schoolissa. Valmistuttuaan Lindenhurst High Schoolista hän meni naimisiin vuonna 1971 Dennis Benatarin kanssa ja muutti Virginiaan, missä hän työskenteli pankkivirkailijana. Liitto päättyi eroon ja Benatar muutti takaisin New Yorkiin.
Benatar alkoi laulaa vakituisesti klubeilla 1970-luvun puolivälissä New Yorkissa ja sai levytyssopimuksen Chrysalis Recordsilta. Hänen kitaristikseen tuli Neil Giraldo, josta tuli vuonna 1982 myös hänen aviomiehensä. Giraldo toi Benatarin musiikkiin Benatarin kaipaaman rokkaavan kitarasoundin.
Benatarin esikoisalbumi "In the Heat of the Night" (1979) oli menestys samoin kuin sen singlet ”Heartbraker” ja ”I Need a Lover”.
Benatarin toinen albumi "Crimes of Passion" (1980) myi platinaa ja sisälsi hitit ”Hit Me with Your Best Shot”, ”Treat Me Right” ja ”You Better Run”. Samalla Benatarista tuli yksi uuden MTV-musiikkivideokanavan soitetuimmista artisteista. Benatarin sen ajan kiertueet olivat loppuunmyytyjä, ja albumit kuten "Precious Time", "Get Nervous", "Live from Earth", "Tropico", "Seven the Hard Way" ja "Wide Awake in Dreamland" olivat suuria hittejä. Hänen suurimpia hittisinglejään olivat etenkin ”Love Is a Battlefield” ja ”We Belong”.
Benatarin menestys hiipui 1980-luvun lopulla, ja hän vaihtoi tyyliään bluesin ja R&amp;B:n suuntaan albumilla "True Love" (1991). Tyylinvaihdos ei onnistunut, joten hän palasi areenarock-tyyliinsä seuraavilla albumeillaan. Benatar piti keikkailusta viiden vuoden tauon 1990-luvun alussa. Hänen toistaiseksi viimeinen studioalbuminsa "Go" ilmestyi 2003. Hän on myös näytellyt sitcomeissa. Benatar julkaisi muistelmansa "Between a Heart and a Rock Place" vuonna 2010. Benatar konsertoi edelleen 2010-luvulla miehensä kanssa.
Benatar on saavuttanut urallaan 10 platinalevyä, yhdeksän Yhdysvaltain listan ykkössingleä ja neljä Grammya.
Benatarilla on avioliitostaan Neil Giraldon kanssa kaksi tytärtä.
Phil Bredesen

 
Philip Norman ”Phil” Bredesen (s. 21. marraskuuta 1943) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2003–2011 Tennesseen kuvernöörinä ja vuosina 1991–1999 Nashvillen pormestarina. 
Bredesen muutti Nashvilleen vuonna 1975 ja perusti vuonna 1980 vakuutusyhtiö HealthAmerica Corporationin. Hän toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1986, jolloin Maxicare Health Plans Incorporation osti sen noin 400 miljoonalla dollarilla. Ennen valintaansa Nashvillen pormestariksi hän oli pyrkinyt tehtävään myös vuonna 1987, jolloin hävisi pormestarinvaalin toisella kierroksella Bill Bonerille.
Bredesen on naimisissa Andrea Conten kanssa. Parilla on yksi lapsi, poika Ben.
Jon Corzine

Jon Stevens Corzine (s. 1. tammikuuta 1947) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän istui vuosina 2001–2006 Yhdysvaltain senaatissa ja tuli sen jälkeen valituksi New Jerseyn kuvernööriksi nelivuotiskaudelle, joka päättyi 2010.
Corzine syntyi Illinois'ssa. Hän työskenteli investointipankki Goldman Sachsissa ja ansaitsi noin 400 miljoonaa dollaria pankin mennessä pörssiin 1999. Hänen seuraajakseen pankin toimitusjohtajaksi tuli Henry Paulson.
Hän otti marraskuussa 2003 avioeron Joanne Doughertystä, jonka kanssa oli ollut naimisissa vuodesta 1969. Pari sai kolme lasta. Marraskuussa 2010 Corzine avioitui Sharon Elghanayanin kanssa.
Corzine joutui 12. huhtikuuta 2007 vakavaan auto-onnettomuuteen ja oli alun perin kriittisessä tilassa, mutta toipui ja pääsi muutamien viikkojen kuluttua sairaalasta.
Corzine menetti paikkansa kuvernöörinä republikaanien Chris Christielle vuoden 2009 vaaleissa.
Ranskan kansanäänestykset

Ranskassa kansanäänestys tapahtuu tasavallan presidentin päätöksellä, mutta sitä voivat esittää sekä Ranskan hallitus sekä kansalliskokous ja senaatti. 
Vuoden 2003 perustuslain muutos, jonka tavoitteena on lisätä vallan hajaantumista Ranskassa, mahdollistaa myös alueelliset ja paikalliset neuvoa antavat kansanäänestykset.
Määritelmä.
Kansanäänestys perustuu suoraan kansan suvereniteettiin ja Viidennen tasavallan perustuslaki määrittelee kansanäänestyksen;
Artikla 3.: "Kansakunnan suvereniteetti kuuluu kansalle, joka käyttää sitä edustajien välityksellä tai kansanäänestyksellä..."
Tässä perustuslain artiklassa sekoittuvat sekä suora demokratia ja edustuksellinen demokratia, joiden välityksellä kansa käyttää valtaansa.
Kansanäänestysten tyypit.
Ranskassa kansanäänestys, jonka perustuslain 3. artikla tekee yhdeksi kansakunnan tavaksi käyttää suvereenia valtaansa, on tapa konsultoida suoraan kansalaisten mielipidettä tietystä kysymyksestä tai tekstistä, jota ei voida toteuttaa ilman äänestäjien enemmistön kannatusta.
Ranskan Viidennen tasavallan perustuslaki vuodelta 1958 luettelee neljä erilaista mahdollista kansanäänestystä. Näistä kolme on kansallisen tason kansanäänestystä; tavallisen lain hyväksymiseksi, valtiosopimuksen ratifioimiseksi (artikla 11.) sekä perustuslain muuttamiseksi (artikla 89.). Neljäs mahdollisuus koskee paikallista tasoa ja perustuslain 72 artikla ja sen 1 momentti mahdollistavat paikallisten yhteisöjen konsultoinnin asioissa, jotka ovat paikallisessa kompetenssissa. Pitää kuitenkin huomioida, että kansanäänestyskin on pois suljettu mahdollisuus jos on kyse tasavaltalaisen valtiomuodon olemassaolosta (artikla 89.).
Ranskan kansanäänestykset.
Vuodesta 1793 lähtien Ranskassa on suoritettu seuraava kansanäänestykset:
Kahvankari

Kahvankari on asumaton saari Oulun kaupungin vesialueella Perämerellä. Se sijaitsee Hermannien ja Kellon Kraaselin saarien välisellä alueella Kuivasmeren lahden suulla Taskilan kaupunginosan edustalla, noin 2,2 kilometrin päässä Letonniemestä. Saarta esitettiin suojeltavaksi luonnonsuojelulain nojalla, ja se on ympäröivine karikkoineen luonnonsuojelualuetta.
Saari on pääasiassa sekametsän peitossa, ja sen rannat ovat ruoikkoisia. Saaren pohjoisosassa on hiekkasärkkä, joka ulottuu Kellon Kraaseliin saakka. Saarella pesii merilintuja, ja se on muun muassa karikukkojen ("Arenaria interpres") pesimispaikka.
José José

 
José Romulo Sosa Ortíz eli José José (17. helmikuuta 1948 – 28. syyskuuta 2019) oli meksikolainen laulaja ja näyttelijä. 
José José oli 1970-luvun vuosina Latinalaisen Amerikan tunnetuimpia balladisteja. Tunnetuimpiin lauluihin lukeutuu päättyneestä romanssista kertova "Lo Dudo". Hän teki yhteistyössä José Felicianon kanssa hitin "Por Ella". 
José José sai vielä 1990-luvulla suosiota "Cuarenta y Veinten" (1992) kaltaisilla hiteillä. Hänen tuorein studioalbuminsa "Tenampa" julkaistiin vuonna 2001. Vuonna 2007 ilmestyi Josén tunnetuimpien duettojen kokoelma "Mis Duetos", joka sisälsi myös uuden kappaleen "E-Mail Me".
José Josélla on viisi lasta. Alkoholiongelma alkoi rappeuttaa hänen terveyttään 1990-luvulla, mutta hän ilmoitti toipuneensa Alcoholics Anonymousin vertaistuella. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.