Dave Stathos

David Stathos (s. 20. tammikuuta 1978 Longueuil, Quebec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän kävi Princetonin yliopiston, jonka jälkeen Stathos pelasi ammattilaisurallaan yhteensä 102 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua Helsingin IFK:ssa ja Pelicansissa. Hän voitti HIFK:ssa SM-pronssia vuonna 2004. Stathos pelasi kauden 2006–2007 myös Ruotsissa Elitserien-joukkue Skellefteåssa. Hän pelasi myöhemmin pääasiassa Kanadan senioriliigoissa. Stathos on toiminut ammattilaisuransa jälkeen maalivahtivalmentajana ja hän omistaa Ottawassa toimivan ympärivuotisen maalivahtikoulu Goalie Performance Centerin.
Ura.
Juniori- ja yliopistovuodet.
Stathos vietti juniorivuotensa pääasiassa kotikaupungissaan Quebecin Longueuilissa. Halifax Mooseheads varasi hänet 158. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 1995, mutta Stathos ei kuitenkaan missää vaihessa siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata myöhemmin Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Stathos pelasi kolme seuraavaa kautta CJHL-junioriliigan Cornwall Coltsissa. Hän voitti ensimmäisen kautensa 1995–1996 päätteeksi sarjan mestaruuden. Kaudella 1997–1998 Stathos valittiin CJHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Vuodet 1998–2002 Stathos kävi Princetonin yliopistoa.
Ammattilaisura.
Syksyllä 2002 Stathos osallistui Philadelphia Flyersin harjoitusleirille. Seura tarjosi hänelle tulokassopimusta, mutta Stathos kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta. Lokakuussa hän siirtyi kolmen viikon mittaisella tryout-sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon, joka hankki Stathosin ensisijaisesti paikkaamaan Tom Draperin lähdön jättämää aukkoa. Saman kuun lopulla hän sai seuraan loppukauden 2002–2003 kattavan jatkosopimuksen. Stathos pelasi HIFK:ssa 37 runkosarjaottelua torjuen 14 voittoa ja neljä nollapeliä. Pudotuspeleissä hän pelasi neljä ottelua. Maaliskuussa 2003 Stathos teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2003–2004 Stathos pelasi SM-liigan runkosarjassa 46 ottelua torjuen 25 voittoa, mikä oli eniten koko liigassa. Hän voitti myös nollapelitilaston kahdeksalla nollapelillään. Pudotuspeleissä Stathos pelasi neljä ottelua, mutta puolivälieräsarjassa hän menetti HIFK:n ykkösmaalivahdin paikan Jan Lundellille. Stathos voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Kaudella 2004–2005 hän pelasi HIFK:ssa 17 runkosarjaottelua. Joulukuussa 2004 Stathos putosi joukkueen kokoonpanosta, kun HIFK:n ulkomaalaiskiintiö täyttyi John Maddenin myötä. Myöhemmin samassa kuussa joukkue täydensi maalivahtiosastoaan työsulkuvahvistus Tomáš Vokounilla, mikä jätti Stathosin kolmosmaalivahdiksi. Vokounin siirtouutisen yhteydessä HIFK:n toimitusjohtaja Pentti Matikainen mukaan kertoi Stathosille etsittävän uutta seuraa. Tammikuussa 2005 seura vuokrasi hänet alustavasti kuuden ottelun mittaisella sopimuksella Pelicansiin, jossa Stathos pelasi kahdessa ottelussa päästäen yhdeksän maalia.
Syyskuussa 2005 Stathos palasi toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Pelicansiin paikkaamaan Markus Helasen loukkaantumista. Hän pelasi siellä kahdessa ottelussa yhteensä vajaan neljän erän verran ja päästi yhdeksän maalia. Lokakuussa Pelicans vahvisti Stathosin koejakson päättyneen ilman jatkosopimusta. Hän pelasi loppukauden kotimaassaan LNAH-liigan Laval Chiefsissa.
Saint-Georges CRS Express varasi Stathosin 62. pelaajana LNAH:n varaustilaisuudessa 2006. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsiin Elitserienin nousijajoukkue Skellefteå AIK:n riveihin. Stathos jäi joukkueen pääasialliseksi kakkosmaalivahdiksi Andreas Hadelöville ja pelasi runkosarjassa 16 ottelua. Pudotuspeleissä hän ei saanut peliaikaa. Kaudeksi 2007–2008 Stathos palasi LNAH-liigaan ja siirtyi Saint-Hyacinthe Top Designin joukkueeseen. Kaudella 2008–2009 hän pelasi yhden ottelun Sainte-Marie Poutrelles Deltan joukkueessa.
Vuodet senioriliigoissa ja maalivahtivalmentajana.
Stathos valmensi maalivahteja jo teini-ikäisenä Longueuilissa, Amosissa ja Cornwallissa. Hän ajatteli aina, että hänen tekniikkansa murtaminen ja sanallistaminen parantaisi hänen omaa peliään ja keksi uusia tapoja täydentää sitä. Princetonin yliopistossa Stathos työskenteli kesäisin pääohjaajana Rick Heinzin maalivahtikouluissa, joissa hän suunnitteli, johti ja valmensi yli 40 viikon maalivahtileirejä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. 
Stathos aloitti pelaajauransa päätyttyä vuonna 2007 high school-opettajana Montrealissa, jossa hän järjesti erityisopetusta neljän vuoden ajan. Tämän jälkeen Stathos muutti Ottawaan, jossa hän työskenteli Senators Sports &amp; Entertainmentissa maalivahtien pääkonsulttina, kunnes Stathos perusti kaupungissa toimivan ympärivuotisen maalivahtikoulu Goalie Performance Centerin. Hän aloitti kaudella 2017–2018 CCHL-junioriliigassa Kanata Lasersin maalivahtivalmentajana. Stathos itse palasi maalivahtina kaukaloihin kaudella 2019–2020 EOSHL-senioriliigan West Carleton Rivermenin joukkueessa, mutta hän pelasi myös yhden ottelun LHSAO:n Maniwaki Forestiersissa. Stathos pelasi Rivermenin maalinsuulla myös kaudella 2021–2022.
Kaudella 2020–2021 Stathos toimi monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Dunaújvárosi Acélbikákin maalivahtivalmentajana.
Muuta.
Stathosin vaimo Johanna on kotoisin Espoosta. Heillä on vuonna 2007 Ruotsissa syntynyt poika Niklas, joka pelaa maalivahtina Yhdysvalloissa Boston Hockey Academyssa. Perheen sukulaispoika on suomalainen maalivahti Petteri Rimpinen, joka pelaa SM-liigajoukkue Kiekko-Espoossa.