tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gunnar Suolahti

Gunnar Wilhelm Suolahti (vuoteen 1906 Palander; 16. syyskuuta 1876 Hämeenlinna – 26. joulukuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen historiantutkija, filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston professori. Vanhemmat olivat lehtori Edvard Wilhelm Palander ja Aurora Kockström. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1912 lähtien Ilta Emilia Bonsdorff ja heidän poikansa oli historiantutkija Jaakko Suolahti. Gunnar Suolahden veljiä olivat lääketieteen tohtori, kenraali Eino Suolahti ja kieltentutkija Hugo Suolahti.
Varhaisvaiheet.
Gunnar Palander vietti lapsuutensa Hämeenlinnassa, jonka kuuluisasta Hämeenlinnan Lyseosta hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1894. Kouluaikana hänen historianopettajanaan toimi useita historiankirjoja kirjoittanut K. O. Lindeqvist, joka sai taitavalla opetuksellaan nuoren Palanderin kiinnostumaan historiasta. Sama linja jatkui kun hän yliopistossa opiskellessaan sai opettajakseen J. R. Danielson-Kalmarin. Palanderin opinnot etenivät joutuisasti ja vuonna 1898 hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon ja lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1901. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Aleksanterin yliopiston historian dosentiksi. 
Lamprechtin oppilaana Leipzigissa.
Danielson-Kalmarin vaikutuksesta väitöskirjaansa valmisteleva Gunnar Suolahti seurasi Leipzigissa lukuvuoden 1898–1899 Karl Lamprechtin opetusta. Lamprecht oli kiistelty historioitsija, jonka mielestä oli tutkittava ennemmin kollektiivisia ilmiöitä kuin yksilöitä ja yksittäisiä tapahtumia sekä etsittävä historiasta lainalaisuuksia. Lamprechtin menetelmä teki Suolahteen suuren vaikutuksen ja hän totesi Lamprechtin opetuksessa kuulevansa selvemmin asioita, joita hän oli itsekin miettinyt. Eino Jutikkalan mukaan ”Suolahti laajensi Suomen historiantutkimuksen piiriä sisältämään kollektivistisesti käsitellyn yhteiskunnan, jokapäiväisen elämän ja mentaliteettien historian”. Suolahti ei kuitenkaan omaksunut Lamprechtin ajattelua kritiikittömästi eikä väheksynyt politiikan ja henkilöhistorian merkitystä. Hän ei myöskään omaksunut Lamprechtin käsityksiä historian lainalaisuuksista.
Yliopistoura.
Dosenttina Suolahti toimi useita eri kertoja Suomen, Venäjän ja Pohjoismaiden historia sekä yleisen historian professorien viransijaisena. Hänet nimitettiin kuitenkin vuonna 1918 historian ylimääräiseksi professoriksi. Vasta vuonna 1929 hän sai haltuunsa Suomen ja Skandinavian historian professorin oppituolin. Hänen yliopistolliseen virkaansa kuului myös toimiminen yliopiston sijaiskanslerin sihteerinä vuosina 1903–1905. Hän oli myös ylioppilastutkintolautakunnan jäsen vuosina 1920–1923. Hämäläis-Osakunnan kuraattorina hän oli vuosina 1906–1908, sen v.t. inspehtorina vuosina 1925–1926 sekä vakinaisena vuodet 1926–1930. Hän toimi useiden tieteellisten yhdistysten johtotehtävissä. Näitä olivat muun muassa Suomen historiallinen seura, Historiallinen Yhdistys, Suomen kirkkohistoriallinen seura ja Suomen sukututkimusseura.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu

Yhdenvertaisuusvaltuutettu ( , , ja ) on Suomen oikeusministeriön yhteydessä toimiva viranomainen, jonka tehtävänä on valvoa yhdenvertaisuuslain noudattamista, edistää yhdenvertaisuuden toteutumista ja ehkäistä syrjintää. Lisäksi valtuutettu toimii kansallisena ihmiskaupparaportoijana ja maastapoistamisen valvojana. Yhdenvertaisuuslain määrittelyssä aikaisempi vähemmistövaltuutetun virka korvattiin tehtäviltään laaja-alaisemmalla yhdenvertaisuusvaltuutetulla.
Toimi.
Yhdenvertaisuusvaltuutetun toimialaan kuuluvat uuden yhdenvertaisuuslain mukaiset syrjintäperusteet: ikä, alkuperä, kansalaisuus, kieli, uskonto, vakaumus, mielipide, poliittinen toiminta, ammattiyhdistystoiminta, perhesuhteet, terveydentila, vammaisuus, seksuaalinen suuntautuminen ja muu henkilöön liittyvä syy. Sukupuoleen tai sukupuoli-identiteettiin perustuva syrjintä kuuluu tasa-arvovaltuutetulle ja työelämään liittyvät syrjintätapaukset aluehallintovirastoille.
Tehtäviensä hoitamiseksi valtuutettu:
1) laatii ja teettää selvityksiä, julkaisee raportteja sekä tekee aloitteita;
2) antaa neuvoja ja lausuntoja;
3) edistää tiedotusta, kasvatusta ja koulutusta;
4) osallistuu eurooppalaiseen ja kansainväliseen yhteistyöhön;
5) seuraa toimialallaan Suomen kansainvälisten ihmisoikeusvelvoitteiden noudattamista ja kansallisen lainsäädännön toimivuutta;
6) seuraa ihmiskauppaan liittyviä ilmiöitä.
Valtuutettu voi tarvittaessa pyytää syrjinnästä epäillyltä selvityksen asiasta ja edistää asiassa sovintoa. Valtuutettu voi viedä tai auttaa viemään syrjintäasian yhdenvertaisuus- ja tasa-arvolautakuntaan tai tuomioistuimeen.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu voi avustaa tai määrätä alaisensa virkamiehen avustamaan syrjinnän kohteeksi joutunutta henkilöä tämän oikeuksien turvaamisessa tai tarvittaessa hankkia tälle tätä tarkoitusta varten oikeusapua. Yhdenvertaisuusvaltuutettu voi myös avustaa ihmiskaupan uhria oikeudessa tai hankkia tälle oikeusapua.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu voi tehdä tarkastuksen viranomaisen, koulutuksen järjestäjän ja oppilaitoksen sekä tavaroiden tai palveluiden tarjoajan toimitiloissa, jos tarkastus on tarpeen yhdenvertaisuuslain noudattamisen valvomiseksi valtuutetun toimivaltaan kuuluvissa asioissa. Yhdenvertaisuusvaltuutetulla on lisäksi oikeus salassapitosäännösten estämättä saada laissa säädettyjen tehtäviensä hoitamiseksi tarpeelliset tiedot muilta viranomaisilta maksutta.
Yhdenvertaisuusvaltuutettu on itsenäinen ja riippumaton viranomainen. Yhdenvertaisuusvaltuutetun toimintaa johtaa yhdenvertaisuusvaltuutettu Kristina Stenman.
Sibyrtios

Sibyrtios (300-luku eaa. ) oli makedonialainen sotilas, jonka Aleksanteri Suuri nimitti Karmanian satraapiksi. Pian Sibyrtios nimitettiin kuitenkin tärkeämpien satraappikuntien Arakhosian ja Gedrosian satraapiksi. Aleksanterin kuoleman jälkeen vuonna 323 eaa. Sibyrtios säilytti asemansa. Vuonna 317 eaa. hän liittyi Eumeneksen ja Peukestaan joukkoihin Peithonia vastaan. Sibyrtios riitaantui kuitenkin Eumeneksen kanssa ja joutui pakenemaan Antigonoksen luokse. Kukistettuaan Eumeneksen Antigonos antoi Sibyrtioksen jatkaa Arakhosian ja Gedrosian satraappina. Sibyrtios sai myös alaisikseen osan niin sanotuista Argyraspideista, Aleksanterin valiojoukoista.
Arrianos mainitsee että Megasthenes, joka vieraili Intiassa, asui Sibyrtioksen luona. Tämä tapahtui vuonna 303 eaa., joten Sibyrtios toimi ilmeisesti virassaan vielä pitkän aikaa.
RSS

RSS () on XML-kieleen perustuva verkkosyötemuoto. RSS-syötteitä käytetään usein päivittyvän digitaalisen sisällön julkaisemiseen. Sen kehittämisen aloitti Dave Winer vuonna 1997.
Käyttö.
RSS-syötteet sisältävät ainakin otsikon ja URL-osoitteen. Monet palvelut tarjoavat feedissään esimerkiksi koko uutisen sisällön. RSS-sisällön käyttäjät käyttävät ohjelmia, joita kutsutaan lukijoiksi. Käyttäjä tilaa syötteen antamalla lukijalleen linkin syötteeseen, jonka lukijaohjelma voi sitten tarkistaa uuden sisällön varalta. Jos uutta sisältöä on tullut edellisen tarkistuksen jälkeen, lukijaohjelma hakee tuon sisällön ja näyttää sen käyttäjälle. Erillisten lukijaohjelmien, kuten Amphetadeskin, Akregatorin ja Bloglinesin lisäksi RSS-syötteitä voi lukea mm. Google Chrome-, Firefox-, Safari-, Opera-, OmniWeb-, Flock- ja Internet Explorer -selaimilla.
Suosion väheneminen.
RSS-oli suosituimmillaan 2010-luvulla. Sittemmin tuki syötteille on hiipunut.
Google lakkautti Google Reader -lukijansa kesällä 2013.
Apple poisti RSS-tuen Apple Mail ja Safari -ohjelmista OS X Mountain Lion -käyttöjärjestelmäversiossa 2012.
Firefox poisti selaimestaan RSS- ja Atom-syötteiden lukijat syksyllä 2018.
Myöskään Google Chrome ja Microsoft Edge eivät enää tue syötteitä.
Historia.
RSS:n kehittäjä oli Dave Winer, joka kehitti scriptingNewsin vuonna 1997. Netscape kehitti RSS 0.90:n vuonna 1999. Se tuki scriptingNewsia ja oli XML:ää, jossa oli RDF-määritelmä. Winer kehitti UserLand Softwarella scriptingNewsin version 2.0b1, jossa oli ominaisuuksia Netscapen RSS 0.90:sta. Netscape kehitti samana vuonna 0.91-version, jota myös UserLand alkoi käyttää. Netscape lopetti kuitenkin vuosituhannen vaihteessa RSS:n kehittämisen.
UserLand julkaisi vuonna 2000 virallisen RSS 0.91:n määritelmän. Samana vuonna Rael Dornfestin johtama ryhmä kehitti RSS:n 1.0-version, joka käytti RDF:ää ja nimiavaruuksia. RSS 1.0 on sekoitettu usein 0.91-versioon, mutta niillä ei ole yhteisiä tekijöitä. Winer jatkoi samaan aikaan UserLandilla RSS:n kehittämistä ja julkaisi version 0.92. Winer kehitti UserLandilta lähtönsä jälkeen RSS:ää edelleen ja julkaisi vuonna 2002 2.0-version ja sen määritelmän seuraavana vuonna.
Fidel LaBarba

Fidel LaBarba (29. syyskuuta 1905—2. lokakuuta 1981) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja urheilutoimittaja.
Amatööriura.
LaBarba syntyi New Yorkin Bronxiin italialaisten maahanmuuttajien pojaksi. Pian syntymän jälkeen perhe muutti Los Angelesiin, missä Fidel myi pienenä poikana sanomalehtiä. Hän oppi tappelemaan kaduilla ja 14-vuotiaana manageri George Blake havaitsi hänen lahjakkuutensa. Amatöörinä LaBarba voitti Yhdysvaltain amatöörimestaruuden kärpässarjassa ja pääsi 1924 Pariisin olympialaisiin, missä voitti kultamitalin.
Ammattilaisura.
Pian olympiavoittonsa jälkeen LaBarba ryhtyi ammattilaiseksi. Ammattilaisura ei alkanut erityisen loistokkaasti, kuudesta ensimmäisestä ottelustaan LaBarba saavutti kaksi voittoa, kaksi tappiota ja yhden ratkaisemattoman, tosin otteluista kolme oli legendaarista Jimmy McLarninia vastaan. Sittemmin hän ryhtyi takomaan tasaisesti pistevoittoja vastustajistaan ja pääsi 22. elokuuta 1925 ottelemaan Frankie Genaroa vastaan otteluun, jossa panoksena oli Amerikan höyhensarjan mestaruus. LaBarba voitti kymmeneräisen kamppailun pisteillä. Hän puolusti titteleitä seuraavan vuoden heinäkuussa Georgie Riversiä vastaan pistevoitolla.
21. tammikuuta 1927 LaBarba otteli Elky Clarkia vastaan höyhensarjan maailmanmestaruudesta ja voitti 12-eräisen kamppailun pisteillä. Seuraavat kaksi otteluaan Johnny Vaccaa vastaan hän sittemmin hävisi. Oteltuaan välissä muutaman muun ottelun, jotka hän voitti, kohtasi hän vielä 23. elokuuta 1927 Vaccan ja voitti tällä kertaa. Ottelun jälkeen hän ilmoitti lopettavansa nyrkkeilyn ja menevänsä Stanfordin yliopistoon. Päätöksen seurauksena höyhensarjan maailmanmestaruuden tilanne jäi kiistanalaiseksi kymmenen vuoden ajaksi.
LaBarba ei kuitenkaan collegessa pitkään viihtynyt, vaan palasi kehiin kääpiösarjalaisena 17. heinäkuuta 1928 ja voitti Huerta Evansin. Voittokulku jatkui vielä kahdeksan ottelua kunnes vastaan tuli kuubalainen Kid Chocolate, joka voitti hänet tuomaripistein. Yleisö osoitti voimakkaasti mieltään päätöstä vastaan. LaBarba jatkoi uraansa ja voitti suurimman osan otteluistaan lukuun ottamatta paria pistetappiota. Marraskuussa 1930 hän muun muassa voitti uudelleenkohtaamansa Kid Chocolaten. 22. toukokuuta 1931 hän kohtasi Battling Battalinon haastajana ottelussa kärpässarjan mestaruudesta, mutta hävisi. Uudelleen hän otteli mestaruudesta 9. joulukuuta 1932 Kid Chocolatea vastaan, mutta hävisi jälleen. Tappion jälkeen hän otteli vielä kolme ottelua, joista hävisi kaksi, ennen lopettamistaan.
Uransa jälkeen LaBarba palasi Stanfordiin ja opiskeli journalismia. Hän työskenteli urheilutoimittajana ennen joutumistaan armeijaan ja toiseen maailmansotaan. Sodan jälkeen hän työskenteli PR-töissä, käsikirjoittajana ja neuvontantajana Hollywoodin nyrkkeilyelokuvissa. Uransa aikana LaBarba ei koskaan joutunut tyrmätyksi.
STS-116

STS-116 on Nasan 10. joulukuuta 2006 kello 3.47 Suomen aikaa alkanut 12 päivää kestänyt avaruussukkulalento Discovery-sukkulalla. Lento on 117. avaruussukkulalento ja 33. Discoveryn lento. Lennon suunniteltu laukaisuhetki Cape Canaveralista Floridasta oli 8. joulukuuta noin kello 02.35 (UTC), mutta lähtö jouduttiin lykkäämään viime minuuteilla huonon sään vuoksi. STS-116:n miehistön jäsen Christer Fuglesang on ensimmäinen ruotsalainen ja pohjoismaalainen avaruudessa.
Lennon tarkoituksena oli jatkaa Kansainvälisen avaruusaseman rakentamista asentamalla avaruusasemalle runkoelementti (P5 truss). Myös edellisen lennon (STS-115) asennustoimia jatkettiin aurinkokennojen sähkötöillä. Lisäksi lennon tehtäviin kuuluu vaihtaa avaruusasemalla työskentelevä astronautti.
Discovery laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen 22. joulukuuta 2006 kello 22.32 (UTC).
Miehistö.
Asemalle jäänyt ISS Retkikunta 14:n miehistön jäsen:
Asemalta Maahan palannut ISS Retkikunta 13:n miehistön jäsen:
Viljo Kajava

Viljo Lennart Kajava (22. syyskuuta 1909 Tampere – 2. helmikuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen runoilija, suomentaja, kirjallisuuskriitikko ja journalisti. 
Elämä ja tuotanto.
Viljo Kajavan vanhemmat olivat räätäli Konrad Johannes Kajava ja Martta Johanna o.s. Granlund. Hänen sukujuurensa juontavat isän puolelta Tyrväälle, ja hänen äitinsä vanhemmat olivat kotoisin Pirkkalasta ja Teiskosta. Kajavan puoliso oli Maj Inkeri Aulio vuodesta 1933 lähtien, ja heillä oli yksi lapsi Maija (1942). Lapsuudessaan hän joutui kokemaan vuoden 1918 sodan Tampereen valtauksen, mikä näkyi yhteiskunnallisena painotuksena hänen tuotannossaan. Kajavan perhe asui Viljon lapsuudessa Kaakinmaan kaupunginosassa.
Kansakoulun käytyään Kajava aloitti oppikoulun Tampereen lyseossa ja siirtyi kolmannelta luokalta monia merkkimiehiä tuottaneeseen Hämeenlinnan lyseoon, jonka koululehteen Vasamaan hän kirjoitteli runoja. Kajava kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1931.
Kajava opiskeli Helsingin yliopistossa. Hän aloitti kirjailijana 1930-luvun puolivälissä. Hänen tuotantonsa oli hyvin yhteiskunnallista ja vasemmistolaista. Hän kuului keskeisenä jäsenen kirjailijayhdistys Kiilaan. Talvisota vuosina 1939–1940 oli Kajavalle suuri murros, ja hän siirtyi tuotannossaan yhteiskunnallisuudesta luontoaiheiseen ja impressionistiseen lyriikkaan. Jatkosodan ajan Kajava toimi rintamakirjeenvaihtajana TK-komppaniassa. 
Runoudessa Kajava oli merkittävä vapaarytmisen runon puolustaja ja uudistaja Suomessa. Hänellä oli voimakas vaikutus 1950-luvun suomalaisiin kirjallisuuden modernisteihin. Yhteiskunnallinen tietoisuus teki paluun Kajavan tuotantoon 1960-luvun runoissa, joka oli vilkkaan yhteiskunnallisen keskustelun ja suuren muutoksen vuosikymmen. Kuitenkin luonnon ja ihmisen vuorovaikutus pysyi mukana Kajavan tuotannossa koko hänen elämänsä ajan.
Kajava oli hyvin tuottelias kirjoittaja ja vielä 87-vuotiaana hän julkaisi runokokoelman ”Vielä piirrän viivan”, joka ilmestyi vuonna 1996. Runoteoksen teemat olivat samoja, joita Kajava oli viljellyt pitkän kirjoittajauransa aikana yhteiskunnallisuuden lisäksi, eli luonto, meri ja rakkaus.
Viljo Kajava on haudattu Hietaniemen hautausmaalle vaimonsa Maj Inkeri Kajavan kanssa sukuhautaan (Aulio-Nyman), läntinen uusiosa, kortteeri 18, linja 11.
Lehtimies.
Viljo Kajava toimi myös lehtimiehenä. Eritoten hänen uransa kriitikkona on pitkä ja monisäikeinen:
Perinnöllisyys

Perinnöllisyys tarkoittaa ominaisuuksien periytymistä suvullisessa lisääntymisessä eliöltä sen jälkeläisille. Se on evoluution keskeinen mekanismi ja mahdollistaa esimerkiksi eläinten ja kasvien jalostuksen villityypistä poikkeaviksi roduiksi ja lajikkeiksi. 
Perinnöllisyys perustuu eliöiden kaikissa soluissa oleviin geeneihin, jotka määräävät sekä lajin yhteiset että kunkin yksilön ainutlaatuiset, synnynnäiset, perinnölliset ominaisuudet. Saman lajin yksilöillä on samat geenit, mutta kukin geeni voi saada eri muotoja. Yksilö perii geenimuotoja vanhemmiltaan, ja niiden yhdistelmistä syntyy kunkin yksilön ainutkertainen perimä. 
Meioosissa geenit jakautuvat sukusoluihin, jotka parittelun kautta muodostavat toisen yksilön sukusolujen kanssa uuden yksilön (jälkeläisen) solumateriaalin. Näin jälkeläisen oma geenimateriaali sisältää sen molempien vanhempien geenimateriaalia, ja jälkeläisen ominaisuuksissa on molempien vanhempien piirteitä.
Kommilan ratapiha

Kommilan ratapiha () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkolla Varkauden kaupungissa Pohjois-Savon maakunnassa rataosalla Varkaus-Kommila. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 429,7 ratakilometriä mitattuna Pieksämäen ja Kouvolan asemien kautta. Rautateitse matkaa Pieksämäen asemalle on 53,6 kilometriä ja Varkauden asemalle 7,8 kilometriä.
Kommilan ratapiha toimii Stora Enson tavaraliikenteen luovutusratapihana. Liikennepaikalla on ainoastaan tavara- ja vaihtotyöliikennettä.
Kommilassa turvalaitteena on varmistuslukko- ja opastinturvalaitos. Opastimien opasteet eivät ole riippuvaisia vaihteiden asennosta, tämän takia suurin nopeus ratapihalla on 30 km/h.
Fusō (1877)

Fusō () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu keskelle alusta sijoitetulla tykkitornilla varustettu ironclad-taistelulaiva (). Alus oli ensimmäinen Japanin laivastolle Britanniassa valmistettu panssaroitu sotalaiva. Sen rakennustöitä valvoi Tōgō Heihachirō, josta myöhemmin tuli menestynyt amiraali.
Valmistus.
Sir Edward Reedin suunnittelema alus tilattiin vuoden 1875 laivasto-ohjelmassa Lontoosta Poplarista Samuda Brothersilta, missä köli laskettiin syyskuussa 1875. Alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1877. Se oli pienennetty versio "HMS Iron Dukesta" ja parkkitakiloitu. Penn and Sons Greenwichistä toimitti koneiston, jolla se kykeni saavuttamaan 4 500 merimailin toimintasäteen 10 solmun nopeudella. Kruppin toimittamat tykit sijoitettiin samoin kuin Ranskan merivoimien "Redoutablella".
Aluksen kylkien panssarointina oli neljästä yhdeksään tuumaan oleva panssarivyö. Tykkipatterin suojana oli kahdeksan tuuman panssari ja laipiot seitsemäntuumaiset.
Palvelus.
Alus toimitettiin Japaniin ja vuodesta 1881 sen kotisatamana toimi Jokohama. Aluksen palveluksesta poistoa suunniteltiin jo vuonna 1891, mutta se kuitenkin otti osaa ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan vuosina 1894–1895. Sodan aikana alus osallistui Jalujoen taisteluun, jossa siihen osui kahdeksan kranaattia surmaten kaksi ja haavoittaen kahtatoista miehistönjäsentä, sekä Weihaiwein taisteluun. Vuonna 1894 alus modernisoitiin, jolloin sen parkkitakila ja päämasto poistettiin. Samalla alukselle asennettiin kahdeksan kuuden tuuman 50 pituuskaliiperin pikatykkiä, seitsemän konekivääriä ja kaksi 18 tuuman torpedoputkea.
Alus törmäsi 29. lokakuuta 1897 myrskyssä Iyon (Shikoku) rannikolla risteilijä "Matsushimaan" ja upposi. Kapteeni Uryū Sotokichi vangittiin kolmeksi kuukaudeksi onnettomuuden takia. Hylky nostettiin seuraavan vuoden syyskuussa. Alus uudelleenluokiteltiin 2. luokan taistelulaivaksi 28. maaliskuuta 1898 ja sille asennettiin vuonna 1899 uudet Kruppin tykit korjausten jatkuessa aina huhtikuuhun 1900. Vuodesta 1903 alkaen aluksella oli kaksi kuuden tuuman ja neljä 4,7 tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä.
"Fusō" luokiteltiin 8. huhtikuuta 1900 rannikkopanssarilaivaksi. Venäjän–Japanin sodan alkaessa alus kuului vara-amiraali S. Kataokan 3. laivueen VII divisioonaan, jonka komentajana oli kontra-amiraali Sukeuji Hosoya. Divisioonaan kuului kymmenen tykkivenettä. Divisioona suojasi maaliskuussa joukkojenkuljetussaattueita Cinampoon. Alus osallistui Port Arthurin piiritykseen ja partioi Tsushiman salmea. Sodan päättyessä alus oli jo pahoin vanhentunut ja luokiteltiin 2. luokan rannikkopuolustusalukseksi 11. joulukuuta 1905. Virallisesti alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1908 ja romutettiin Jokohamassa vuonna 1910.
DEFCON (peli)

DEFCON on brittiläisen pelitalo Introversion Softwaren kehittämä reaaliaikainen strategiapeli, joka julkaistiin 29. syyskuuta 2006. Pelissä pelaajan tehtävänä on valita hallintaansa oma manner ja sitten voittaa tuhoisa ydinsota muita mantereita vastaan. Peli on saanut suuresti vaikutteita ydinsotaa käsittelevistä elokuvista, kuten "Tohtori Outolempi", "Sotaleikit" ja "Pommin varjossa". 
Vaikka pelin voikin maksullisesti ladata Internetissä, on siitä olemassa myös paketoitu myyntiversio, jonka tosin voi ostaa ainoastaan Introversionin verkkokaupasta. Introversionin verkkokaupan ohella peliä markkinoi myös Valve Corporation Steam-ohjelmansa kautta.
Pelaaminen.
Yleistä.
"DEFCON" on toteutettu 1980-luvun tyylisellä vektorigrafiikalla, ja pelin maailmankartta muistuttaakin suuresti sodanjohdon digitaalisia tietokonekarttoja. Pelaajan tarkoituksena on pelimuodosta riippuen tuhota mahdollisimman paljon vihollisen ohjussiiloja, lentotukikohtia ja asutuskeskuksia ydinaseiden avulla tai suojata omaa väestöään. Koska kaikki pelaajat kärsivät pahoja tappioita, pelin voittaa se, joka kärsinyt vähiten menetyksiä ja aiheuttanut eniten tuhoa vihollisilleen. Ydinsodasta selviytyneiden ja siinä menehtyneiden määrällä on suuri vaikutus pelaajan saamiin pisteisiin.
Pelissä jokaisella osapuolella on tasapuoliset mahdollisuudet voittoon, sillä jokaisella osanottajalla on saman verran yksiköitä. Pelissä ei kerätä raaka-aineita tai rakenneta uusia yksiköitä ja rakennuksia. Sen vuoksi pelin voittoon tarvitaankin nopeita refleksejä, strategista ajattelua ja tehokkaita taktiikoita. Pelaajan on opittava hyökkämään ja puolustamaan samanaikaisesti, sillä pelkkä hyökkäys on hyvin riskialtista ja jättää pelaajan avoimeksi vihollisen ydinaseiskuille.
Peliä voi pelata erilaisilla asetuksilla. Esimerkiksi pisteiden määrityksen voi valita niin, että eniten ydinhyökkäyksestä selviytyneitä omaava pelaaja voittaa koko pelin. Myös pelin nopeuden voi asettaa 15 minuutin pikapeliksi, sekä vaihtoehtoisesti reaaliaikaiseksi, jolloin pelin pituus voi olla kuusi tuntia.
Pelialueet.
Pelissä on kuusi eri osapuolta, joista yhden pelaaja tai tekoäly voi valita. Nämä ovat:
Pelissä on myös muutamia alueita, jotka eivät kuulu millekään osapuolelle. Näitä ovat Etelämanner, Grönlanti, Kazakstan, Länsi-Intia, Oseania ja Turkki.
Yksiköt.
"DEFCON":ssa pelaaja saa alussa asetella kartalle omalle maa- ja merialueelleensa joukon yksiköitä, joita on jokaisella osapuolella yhtä paljon. Yksiköitä ei voi rakentaa, joten yksiköiden menettäminen voi heikentää suurestikin pelaajan hyökkäys- ja puolustuskykyä. Pelaajalla on vain rajallinen näkökyky, joten yksiköiden oman havaintokyvyn hyödyntäminen on tärkeää.
DEFCON-tasot.
"DEFCON":ssa on viisi vaihetta, joiden kautta peli etenee aina alusta loppuun:
William Petersen

William Louis Petersen (s. 21. helmikuuta 1953 Evanston, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä sekä -tuottaja. Hän esitti tutkija Gil Grissomia srikossarjan C.S.I. yhdeksällä ensimmäisellä tuotantokaudella. Petersen oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi vuonna 2004.
Yksityiselämä.
Petersen meni naimisiin pitkäaikaisen naisystävänsä Gina Cironen kanssa Italiassa kesäkuussa 2003. Petersenillä on tytär Maite (s. 1975) edellisestä avioliitostaan (1974–1981) Joanne Bradyn kanssa.
DEFCON

DEFCON eli Defense Readiness Condition on Yhdysvaltain asevoimien käyttämä puolustusvalmiuden tilaa osoittava luokitusjärjestelmä. Alhaisin valmiustila on DEFCON 5 ja korkein DEFCON 1, joka merkitsee välitöntä Yhdysvaltoihin kohdistuvan hyökkäyksen uhkaa. DEFCON-tilan muuttamisesta päättävät aselajien komentajat (Joint Chiefs of Staff).
Historia.
Aselajien komentajat loivat DEFCON-järjestelmän marraskuussa 1959, jotta voitaisiin pitää yllä tiettyä valmiustilaa eri komentoalueilla.
Korkein koskaan käytetty valmiustila on DEFCON 2. Kuuban ohjuskriisin aikana lokakuussa 1962 Yhdysvaltain asevoimat määrättiin valmiustilaan DEFCON 3. Yhdysvaltain ilmavoimat määrättiin 23. lokakuuta valmiuteen DEFCON 2 muiden aselajien pysyessä valmiudessa DEFCON 3. Ilmavoimien valmiustasoa laskettiin 15. marraskuuta.
Regressiivinen vero

Regressiivinen vero on veronkantotapa, jossa veroprosentti pienenee verotettavan rahasumman kasvaessa. Tuloverotuksessa regressiivinen vero tarkoittaa, että suurituloisilla on alhaisempi veroprosentti kuin pienituloisilla. Regressiivisen verotuksen vastakohta on progressiivinen verotus. 
Vero voi olla regressiivinen verosääntöjen perusteella tai siksi, että rikkaat välttyvät maksamasta täyttä veroa laillisen verosuunnittelun tai laittoman veronkierron avulla. Rikkailla tarkoitetaan tuloveron tapauksessa eniten ansaitsevia, pääomaveron tapauksessa eniten pääomaa omistavia ja kulutusveron tapauksessa eniten kuluttavia.
Muita veronmääräytymistapoja.
Jos kaikkien verovelvollisten vuosituloista peritään sama prosenttiosuus veroa riippumatta vuositulojen määrästä, kyseessä on suhteellinen eli tasavero. "Tasasummavero" on kysymyksessä, kun kaikki verovelvolliset maksavat euromääräisesti yhtä suuren summan.
Landshut

Landshut on kaupunki Saksan Baijerissa ja Ala-Baijerin pääkaupunki. Sen perustamisvuosi on 1204. Kaupunki sijaitsee Isarjoella.
Landshutin pinta-ala on 65,8 km² ja väkiluku 72 992 (2021).
Historia.
Landshut syntyi kahden merkittävän kauppareitin risteyskohtaan. Baijerin herttua Ludvig I kyllästyi alueella liikkuviin varkaisiin ja perusti risteyskohtaan vartiopaikan, jota kutsuttiin nimellä ”Hut und Schutz des Landes", josta myöhemmin muodostui itse kaupunginkin nimi Landshut. Ludvig alkoi vuonna 1204 rakentaa paikalle kaupunkia ja asuinlinnaa. Trausnitzin linna valmistui noin vuonna 1230. Landshutista tulikin Wittelsbachin herttuiden keskuspaikka, minkä seurauksena se alueellinen hallintokeskus vuoteen 1503. Landshut kukoisti erityisesti kolmen Baijeri-Landshutin herttuakunnan lisänimen ”rikas” saaneen herttuan aikana 1392–1503.
Landshutin asema ei heti heikentynyt itsenäisen statuksensa loputtua. Baijertin herttua Ludvig X asui siellä ja rakennutti sinne vuosina 1536–1543 asuinpaikakseen Alppien pohjoispuolen ensimmäisen renessanssipalatsin, Stadtresidenz Landshutin. Landshut oli 1500-luvulla myös kulttuurikeskus. Hans Leinberger oli esimerkiksi tunnettu veistoksistaan. Johann Weyssenburgerin työpajassa painettiin puolestaan monia varhaisia teologisia ja humanistisia kirjoja. Orlando di Lasso sävelsi kaupungissa monia teoksiaan.
Kolmikymmenvuotinen sota tuhosi Landshutin aseman, kun sen aikana vuonna 1634 ruotsalaiset valtasivat kaupungin. Sota ja sairaudet tappoivat yli kolmanneksin kaupungin väestöstä. Landshutilla meni noin 200 vuotta tuhosta selviytymiseen.
Landshutista tehtiin vuonna 1839 Ala-Baijerin pääkaupunki. Samoihin aikoihin kaupunki alkoi teollistua, ja sinne saatiin rautatie vuonna 1858. Näiden asioiden seurauksena kaupunki alkoi jälleen kasvaa, ja uusia alueita alettiin rakentaa. Toisen maailmansodan aikana Landshutia pommitettiin ankarasti, koska se oli merkittävä liikenteen solmukohta. Sodan jälkeen kaupunkiin muutti paljon siirtolaisia, ja kaupungin väkiluku kasvoi voimakkaasti. Landshutiin liitettiin vuosina 1972–1974 uusia alueita, ja kaupungin pinta-ala kasvoi 19 neliökilometristä 66 neliökilometriin.
David Anders

David Anders Holt (s. 11. maaliskuuta 1981 Grants Pass, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Alias", jossa hän näytteli Julian Sarkia.
Elämä.
Anders vietti suurimman osan nuoruudestaan urheilijana. Lukiossa hän kuului jalkapallo- ja tennisjoukkueisiin, mutta viimeisenä vuotenaan hän innostui näyttelemisestä. Lukion jälkeen hän muutti Los Angelesiin ja pääsi vuotta myöhemmin "Alias"-sarjaan. 
Andersilla on kaksi veljeä ja yksi sisko. Hänen oikea sukunimensä on Holt, mutta koska on olemassa myös toinen David Holt -niminen näyttelijä, hän otti näyttelijänä käyttöön etunimensä David Anders. Hän on opiskellut Chicagossa, ottanut näyttelemisen, äänen ja musikaalisen esiintymisen yksityistunteja. Hän kuuluu West Coast Ensemble -näyttelijäryhmään ja esiintyi heidän kanssaan "Anne Frankin päiväkirjassa". Anders on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Siskoni on noita", "C.S.I." ja "C.S.I. Miami". Hän on myös näytellyt Takezo Kenseitä ja Adam Monroeta "Heroes"-sarjan toisella ja kolmannella kaudella. Vuosina 2010–2014 hän esitti John Gilbertiä "Vampyyripäiväkirjoissa".
Crossroads – tienristeyksessä

Crossroads – tienristeyksessä ("Crossroads") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2002. Siinä käsitellään ystävyyttä, rakkautta ja perhesuhteita, eli nuorten ongelmia.
Juoni.
Crossroads kertoo kolmesta lapsuuden ystävästä, Kitistä, Mimistä, ja Lucysta, jotka haluavat päästä eri syistä toiselle puolelle maata. Kit menee tapaamaan poikaystäväänsä, Mimi menee levytyssopimuskilpailuun ja Lucy menee tapaamaan äitiään. Kaikki alkaa kun koulun päättäjäisiltana he menevät kaivamaan toivelaatikon maasta, jonka he sinne pienenä hautasivat. Entiset ystävykset lähtevät Benin kyydillä Kaliforniaan ja ystävystyvät uudelleen matkalla.
Erichin hallitus

Erichin hallitus oli Suomen tasavallan 6. hallitus. Se oli Kokoomuksen, Edistyspuolueen, Maalaisliiton ja RKP:n muodostama enemmistöhallitus, joka toimi 391 päivän ajan 15. maaliskuuta 1920 – 9. huhtikuuta 1921. Presidentti K. J. Ståhlberg nimitti hallituksen muodostajaksi Helsingin yliopiston kansainvälisen oikeuden kokoomuslaisen professori Rafael Erichin.
Erichin hallituksen tärkein tehtävä ja saavutus oli Tarton rauha silloisen Neuvosto-Venäjän kanssa. Baltian maista Viro oli Erichin hallituksen aloittaessa toimintansa jo solminut oman rauhansopimuksensa ja Latvia sekä Liettua kävivät neuvotteluja parhaillaan, joten Suomea uhkasi eristyksiin joutuminen. Tosin Suomessa oli vielä joukko interventiopolitiikan kannattajia. Rauhansopimus solmittiin Tarton kaupungissa Virossa 14. lokakuuta 1920. Tuolloin Neuvosto-Venäjä tunnusti lopullisesti Suomen itsenäisyyden. Erichin hallituksen aikana säädettiin myös Ahvenanmaan itsehallintolaki, mutta saarimaakunnan asema ratkesi lopullisesti vasta seuraavan hallituksen aikana Kansainliiton tehtyä päätöksensä kiistassa.
Erichin hallituksen toimikaudella hyväksyttiin oppivelvollisuuslaki ja laki kansakoululaitoksen kustannuksista marraskuussa 1920. Tämä merkitsi käytännössä siirtymistä kirkollisesta yhteiskunnalliseen oppivelvollisuuteen. Joulukuussa 1920 eduskunta hyväksyi Suomen ensimmäisen sukunimilain, jonka mukaan jokaisella Suomen kansalaisella tuli olla sukunimi. Erichin hallitus kaatui maaliskuussa 1921, kun sosiaalidemokraattiset kansanedustajat äänestivät hallituksen eduskunnalle antamaa valtion virkamiesten palkankorotusesitystä vastaan.
Hallituksen puoluejakauma.
15.3.1920 
9.4.1921
Hinta

Hinta tarkoittaa hyödykkeelle asetettua rahallista arvoa. Hintoja on niukoilla hyödykkeillä, jotta niitä ei kulutettaisi enemmän kuin on saatavilla. Hinta on siis tapa rajoittaa niukkojen hyödykkeiden liikakulutusta ja estää niiden äkillinen kesken loppuminen eli myyntikatkoksen syntyminen. Hinnan avulla tavaroita ja palveluita on helppo verrata toisiin markkinoilla oleviin hyödykkeisiin, koska raha tekee hyödykkeet yhteismitallisiksi. Muussa tapauksessa vaihtokauppaa käydessä arvot jouduttaisiin ajattelemaan suhteessa toisiin hyödykkeisiin, esimerkiksi lehmän arvo olisi kolme sikaa ja sian arvo ⅓ lehmää.
Hinnat määräytyvät markkinoilla kysynnän ja tarjonnan mukaan. Jos kysyntä ylittää tarjonnan eli on liikakysyntää, hinta nousee. Jos tarjonta ylittää kysynnän eli on ylitarjontaa, hinta laskee. Kun kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret, hyödykkeen hinta vastaa teoriassa sen tuotantokustannuksia. Jos markkinoilla ei suostuta maksamaan tuotantokustannuksia vastaavaa hintaa, tuotantokustannukset ylittävät tulot, minkä vuoksi tuotantokustannukset pitää sopeuttaa markkinoilta saatavaan hintaan tappioiden välttämiseksi. Jos hyödyke on jo tuotettu, täytyy tyytyä siitä markkinoilla saatavaan tappiolliseenkin hintaan. Hintoja vääristävät esimerkiksi verot (kuten mm. arvonlisävero) nostamalla ja tukipalkkiot alentamalla hintoja. Lisäksi hintoja vääristää epätäydellinen kilpailu.
Mikrotaloustieteellisessä analyysissa tutkitaan, kuinka hinnat määräytyvät. Hintojen määräytymisen logiikka on yksinkertainen, mutta taloustieteellisiä menetelmiä tarvitaan sen selvittämiseen kuinka paljon esimerkiksi kysynnän ja tarjonnan muutokset vaikuttavat hintoihin tai kuinka paljon hintojen muutokset vaikuttavat kysyntään ja tarjontaan. Tässä käytetään muun muassa x,y-akselistossa sijaitsevia kysyntä- ja tarjontakäyriä ja erilaisia joustoja.
Harkitulla hinnoittelulla saadaan aikaan psykologisia vaikutuksia. Asiakkaat valitsevat usein tuotteen, jonka hinta päättyy yhdeksikköihin. Yhdeksikköihin päättyvän hinnan ero tasahintaan on määrällisesti pieni, mutta vaikutuksiltaan merkittävä.
Aalborgin lentoasema

Aalborgin lentoasema () on Tanskan kolmanneksi suurin ja Pohjois-Jyllannin suurin lentoasema. Lentoasema sijaitsee Aalborgin keskustasta 6,5 kilometriä luoteeseen.
Ankkalinnan pamaus

Ankkalinnan pamaus on suomalainen vuosina 1997–2019 ilmestynyt Aku Ankasta ja sarjakuvataiteilija Carl Barksista kiinnostuneiden fanzine. Lehti julkaisi Aku Ankkaan ja Walt Disneyn luomuksiin liittyviä artikkeleita.
Lehden päätoimittaja oli Timo Ronkainen ja sitä julkaisi Ankistit ry.
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi Joensuun Sarjakuvaseuran Ankkajaoston julkaisemana vuonna 1997. Vuodesta 1998 lehteä on julkaissut oma yhdistyksensä.
Vuonna 2003 "Ankkalinnan Pamaus" ja Timo Ronkainen palkittiin "Lehti-Lempi" -palkinnolla Kemin sarjakuvapäivillä.
Fusō

Fusō voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Fuso voi tarkoittaa myös:
Funeral for a Friend

Funeral for a Friend on vuonna 2001 perustettu walesilainen post-hardcore-yhtye. Ensimmäiset studioalbumit olivat tyylilajiltaan screamoa, josta yhtye erkani kolmannella albumillaan. Funeral for a Friend on toiminut mm. My Chemical Romance -yhtyeen lämppärinä. Funeral For A Friend on konsertoinut Suomessa kolme kertaa Nosturissa vuosina 2007, 2008 ja 2013. Yhtyeen laulaja Matthew Davies-Kreye jättii yhtyeen vuonna 2023.
Ahvenvita

Ahvenvita ("Potamogeton perfoliatus") on monivuotinen uposlehtinen kasvi.
Ahvenvidan varsi kasvaa enimmillään 2,5 metriä pitkäksi. Sen lehdet ovat kapeita, jopa 12 cm pitkiä uposlehtiä. Kukinto on 2–3 cm pitkä tähkä.
Ahvenvitaa tavataan koko Euroopassa Espanjaa, Etelä-Italiaa ja Kreikkaa lukuun ottamatta, sekä samoilla leveyspiireillä Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Ahvenvita kasvaa syvemmällä kuin järviruoko ja lumme. Vain kukat kohoavat vedenpinnalle. Ahvenvidan varsi on rento, joten se heiluu vedessä aallokkoa myötäillen. Varressa on ilmatiehyitä, jotka keventävät vartta. Siksi ahvenvita pysyy pystyssä. Ahvenvidan lehdet ovat niin ohuet ja läpikuultavat, että ahvenvita lakastuu heti, kun se joutuu pois vedestä. Ahvenvita ottaa lehdillään hiilidioksidia vedestä. Ahvenvitakasvustot ovat kalojen suoja- ja syönnöspaikkoja. Koska veden saanti ei ahvenvidalle ole ongelma, sillä on vain pienet juuret, joilla se ottaa ravinteita pohjasta. Lisäksi se saa niitä myös suoraan lehtien läpi.
Humanistinen psykologia

Humanistinen psykologia on psykologian suuntaus, joka korostaa yksilön ainutlaatuisuutta ja luovuutta. Se sai alkunsa 1950-luvulla, kun joukko humanistisesti suuntautuneita psykologeja halusi korjata behaviorismin japsykodynaamisen psykologian puutteita. Humanistisen psykologian mukaan ihmisen menneisyys ei esimerkiksi määrää hänen tulevaisuuttaan, vaan ihminen voi koska tahansa tehdä tulevaisuutta koskevat valintansa.
Humanistiset psykologit uskoivat, että ihmisen käsittäminen ilman hänen kokemuksiensa huomioimista eri tilanteissa on mahdotonta. Siksipä humanistisessa psykologiassa ei pyritä tarkkaan ja mitattuun tietoon kuten behaviorismissa, vaan tärkeämpää oli kuvailla avoimesti ja monipuolisesti tutkimuksen kohteesta saatua tietoa. Humanistit eivät pyri yleistettävissä olevaan tietoon, vaan yksittäistapaukset ovat heille tärkeämpiä.
Merkitys.
Humanistinen psykologia on ollut merkittävä psykologian historialle, sillä sen parissa on kehitetty monia terapiamuotoja. Humanistisen psykologian ongelma on kuitenkin se, ettei sillä ole mitään yleistä teoriaa, jota kaikki humanistit kannattaisivat. Lisäksi se esittää psykologiatieteelle vieraita idealistisia käsityksiä siitä, miten asioiden tulisi olla ilman, että se vetoaa tutkimustuloksiin.
Mauretania (alue)

Mauretania on antiikin aikainen nimitys Pohjois-Afrikan länsiosalle. Se ulottui nykyisestä Algeriasta Atlantin rannikolle käsittäen Pohjois-Marokon. Pohjoisessa aluetta rajasi Välimeri ja etelässä Atlasvuoret. Alue sai nimensä siitä, että sen väestöä kutsuttiin maureiksi. Nämä kuuluivat berberikansoihin.
Maurit elivät ensin Karthagon alaisina heimoyhteisöinä. Myöhemmin alueella sijaitsi Mauretanian kuningaskunta, joka mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 206 eaa. Siitä tuli Rooman vasallivaltio vuonna 25 eaa. Vuonna 40 Rooman keisari Caligula kutsui Mauretanian kuninkaan Ptolemaioksen Roomaan ja antoi murhata hänet. Mauretania liitettiin tämän jälkeen lopullisesti Rooman valtakuntaan. Siitä muodostettiin kaksi provinssia, länsiosan käsittänyt Mauretania Tingitana ja itäosan käsittänyt Mauretania Caesariensis.
Nykyinen Mauritania sijaitsee Afrikan Atlantin-puoleisella rannalla Länsi-Saharan eteläpuolella.
Mauretania Caesariensis

Mauretania Caesariensis () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Mauretaniassa Pohjois-Afrikassa nykyisen Algerian alueella.
Maantiede.
Mauretania Caesariensiksen provinssi käsitti Mauretanian itäosan. Sen länsipuolella sijaitsi Mauretania Tingitanan provinssi ja itäpuolella alun perin Africa proconsulariksen provinssi. Pohjoisessa provinssia rajasi Välimeri ja etelässä Atlasvuoret. Nykymaantieteessä alue on Algerian pohjoisosaa. Seudun väestö oli maureja, jotka olivat berberikansaa. Rannikolla oli myös vanhaa foinikialais- ja karthagolaisvaikutusta. Provinssin hallinnollinen keskus oli Caesarea (nyk. Cherchel).
Kaupunkeja.
Mauretania Caesariensiksen roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Mauretania Caesariensiksen provinssin alue oli vanhaa Mauretanian kuningaskunnan aluetta. Mauretania Caesariensiksen provinssi perustettiin noin vuonna 40–42 samaan aikaan Mauretania Tingitanan provinssin kanssa. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan.
Septimius Severus yritti yhdistää Mauretanian provinssit, mutta siitä luovuttiin. Noin vuonna 293 provinssin itäosasta erotettiin Mauretania Sitifensiksen provinssi. Jäljelle jäänyt pienempi Mauretania Caesariensiksen provinssi kuului African diokeesiin. 300-luvulla se kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului Italia et African prefektuuriin ja edelleen African diokeesiin.
Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Mauretania Tingitana

Mauretania Tingitana () oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Mauretaniassa Pohjois-Afrikassa nykyisen Marokon alueella.
Maantiede.
Mauretania Tingitanan provinssi käsitti Mauretanian länsiosan rajoittuen lännessä Atlanttiin ja idässä Mauretania Caesariensiksen provinssiin. Mauretania Tingitanan ja Caesariensiksen erotti toisistaan vuoristo. Provinssin pääaluetta oli Tingiksen niemimaa, josta se ulottui jonkin verran etelään ja itään. Nykymaantieteessä provinssiin kuului Marokon pohjoisosa. Seudun väestö oli maureja, jotka olivat berberikansaa. Rannikolla oli myös vanhaa foinikialais- ja karthagolaisvaikutusta. Provinssin hallinnollinen keskus oli Tingi eli Tingis (nyk. Tanger), josta sen lisänimi on peräisin.
Kaupunkeja.
Mauretania Tingitanan roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
Historia.
Mauretania Tingitanan provinssin alue oli vanhaa Mauretanian kuningaskunnan aluetta. Mauretania Tingitanan provinssi perustettiin vuonna 40-42 samaan aikaan kuin Mauretania Caesariensis. Näistä Mauretania Tingitana pysyi olemassa sellaisenaan Rooman historian loppuun saakka. Provinssin päätehtävä oli suojata Hispanian provinsseja maurien hyökkäyksiltä.
Septimius Severus yritti yhdistää Mauretanian provinssit, mutta siitä luovuttiin. Vuodesta 293 provinssi kuului Hispanian diokeesiin. 300-luvulta lähtien se oli osa Gallian prefektuuria. Rooman valtakunnan jaon jälkeen vuodesta 395 provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen samoihin prefektuuriin ja diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
Saksala (Kotka)

Saksala on Kotkan kaupunginosa ja kylä, joka sijaitsee kaupungin itäosassa Nummenjoen varrella. Saksala on maaseutumaista aluetta, josta on kaavoitettu asemakaavassa vain pieniä alueita. Rakennuskanta on pääosin omakotitaloja, mutta kaavoitetuilla alueilla on myös joitakin rivitaloja. Saksala kuuluu Marinkylän kanssa samaan tilastoalueeseen, jonka asukasluku on 656 (31.12.2012).
Saksala on kuulunut Vehkalahden kyliin ennen kuin se liitettiin osaksi Kymin pitäjää. Kymiin kylä kuului vuoteen 1976 saakka. 
Saksalan kautta kulkee Vanha Viipurintie eli Kuninkaantie.
Historia.
Saksalan kylä on syntynyt kolmen alkukylän, Suur-Neviton eli Saksalan, Mättölän ja Pisilän yhteensulautumisesta. Mainituissa osakylissä oli vuonna 1551 yhteensä 4 kokoveroa ja 15 taloa.
Äiti (vuoden 1926 elokuva)

Äiti (Мать, "Mat") on Vsevolod Pudovkinin ohjaama neuvostoliittolainen mykkäelokuva, joka valmistui vuonna 1926. Se kertoo työläisperheen äidistä, joka nousee vastustamaan tsaarivaltaa Venäjän vallankumouksen aikoina vuonna 1905. Elokuva perustuu Maksim Gorkin samannimiseen romaaniin.
Elokuva lukeutuu venäläisen elokuvan suurimpiin klassikkoihin ja tavanomaisesta neuvostoliittolaisesta vallankumouselokuvasta poiketen "Äiti" kiinnittää huomiota tasavertaisesti henkilöhahmoihin ja näyttävään tekniikkaan.
D. Blokin säveltämä musiikki lisättiin elokuvaan vuonna 1935.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Äiti" oli mukana heistä yhdentoista listalla.
Juoni.
Tavallinen työläisperhe on ajautunut sisäisiin ristiriitoihin johtuen vallankumouksellisista tapahtumista. Perheen äiti yrittää pitää perhettä koossa vallankumouksellisen pojan ja taantuneen isän mielipide-eroista huolimatta, mutta äidin hyvää tarkoittaneet aikomukset päättyvät huonosti. Tietämättään hän pettää poikansa, joka joutuu vankilaan. Äiti työntää surunsa syrjään ja liittyy työläisten rintamaan.
Pianokonsertto (Schumann)

Robert Schumannin pianokonsertto a-molli op. 54 on yksi säveltäjänsä suosituimmista teoksista ja tämän ainoa pianokonsertto. Se kuuluu tärkeimpien romantiikan musiikin soolokonserttojen joukkoon. 
Taustaa.
Schumann aloitti pianokonserton säveltämisen useaan otteeseen, mutta useat sävellykset jäivät keskeneräiseksi. Vuonna 1841 Schumann sävelsi fantasian pianolle ja orkesterille, ja tästä tuli myöhemmin pianokonserton ensimmäinen osa. Seuraavat osat sävellettiin vuonna 1845 ja kokonainen pianokonsertto kantaesitettiin tammikuussa 1846 Leipzigin Gewandhaus-konserttisalissa. Pianistina toimi Schumannin vaimo Clara ja esityksen johti Felix Mendelssohn Bartholdy.
Teosta on usein verrattu Edvard Griegin pianokonserttoon ja onkin mahdollista, että Schumannin konsertto toimi eräänlaisena esikuvana norjalaisen säveltäjän teokselle. 
Rakenne.
Schumannin pianokonsertto jakautuu kolmeen osaan:
Toisen ja kolmannen osan välissä ei ole taukoa.
Arvioita.
Saksalainen musiikkikriitikko Philipp Spitta kirjoitti Schumannin pianokonsertosta: ”Pianokonsertto on Schumannin ihanimpia ja kypsimpiä teoksia. Omaperäisyyden lisäksi siinä on ominaisuuksia, joita vailla ei yksikään konsertto saisi olla: ulkoista loistoa, iskeviä, voimakkaita ja hyvin muotoiltuja aiheita.” Kun Clara Schumann vuonna 1856 – miehensä kuolinvuonna – soitti teoksen Lontoossa, muuan sikäläinen arvostelija ylisti hänen ”kiitettäviä ponnistelujaan hänen yrittäessään saada miehensä kummallisen rapsodian kuulostamaan musiikilta”.
Levytyksiä.
Schumannin pianokonsertosta on olemassa runsaasti levytyksiä. Esimerkkejä:
Siirräntä

Siirräntä () tarkoittaa tiedon siirtämistä tai signaloimista tietokonelaitteiston komponenttien välillä. Esimerkiksi ohjelmistot lukevat painallukset näppäimistöltä siirrännän avulla. Tavallisesti siirräntää käytetään oheislaitteiden ohjaamiseen; tällöin voidaan puhua "siirräntälaitteista". Siirräntälaitteita on erilaisia: syöttölaitteita (hiiri, näppäimistö jne.), tulostuslaitteita (tietokonenäyttö, tulostin jne.) ja muita laitteita. Jotkin siirräntälaitteet ottavat ja antavat syötteitä (esimerkiksi muistitikku). Siirräntälaitteita ohjataan laiteajureilla.
Tietokonearkkitehtuurien näkökulmasta järjestelmän ydin muodostuu suorittimesta, väylästä ja keskusmuistista. Siirräntä on tapahtuma, jossa tieto kulkee tällaiseen järjestelmään sisään tai siitä ulos.
Suora siirräntä, keskeytysohjattu siirräntä ja oikosiirto.
Ohjelmoinnin näkökulmasta siirräntää on kolmea tyyppiä:
Vuokko (nimi)

Vuokko on suomalainen naisen nimi, joka on ollut käytössä 1880-luvulta lähtien. Nimi on luontoaiheinen ja johtuu Etelä-Suomessa kevään symboliksi tulleen kasvisuvun nimestä vuokot. Vuokon nimipäivä on 2. toukokuuta, vuokkojen kukkimisaikana. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Vuokko on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 9 003 naisella sekä 20 miehellä.
Nummenjoki

Nummenjoki eli Tavastilanjoki on Suomenlahden Kaarniemenlahteen eli Salminlahteen laskeva joki Kotkassa. Nummenjoen vesistö ulottuu myös Kouvolan ja Haminan alueelle. Nummenjoen suu ja Kaarniemenlahti kuuluvat Natura 2000 -alueisiin.
Historia.
Nummenjoki on ollut jääkauden jälkeen Kymijoen suuhaara, mutta vedenjakaja on nykyään Kymijokeen virtaavan Rapakivenjärven ja Nummenjokeen virtaavan Läkäjärven välissä. Kymijoen suurimpien tulvien aikana vesi on virrannut Kymijoesta Nummenjoen kautta mereen vielä viime vuosisatoinakin (1779–1780 ja 1898–1899). Tämä historiallinen yhteys on sittemmin tukittu tulvasuojelun nimissä.
Maantiede.
Nummenjoen tärkein latvahaara on Läkäjärven kautta virtaava Uronjoki, joka yhtyy Joutsenjoen kanssa kuivatetun Nummenjärven alueella Nummenjoeksi. Nummenjoki on yläjuoksultaan ojamainen mutta alajuoksultaan jokimainen.
Samu Haber

Samu Aleksi Haber (s. 2. huhtikuuta 1976 Helsinki) on suomalaisen poprockyhtyeen Sunrise Avenuen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä. Haber perusti Sunrise-nimisen duon vuonna 1992 yhdessä myöhemmin soolouralle päätyneen Jan Hohenthalin kanssa. Varsinaisen Sunrise Avenue -yhtyeen perustaminen tapahtui vuonna 2002 yhdessä Janne Kärkkäisen kanssa. 
Sunrise Avenuen lopettaessa Haber siirtyy soolouralle ja tekee musiikkia jatkossa suomeksi. Ensimmäinen Universal Music Groupille tehty kappale "Enkelten kaupunki" julkaistiin marraskuussa 2020.
Ura.
Nuoruudessaan Haber soitti kitaraa Absurdus-nimisessä heavy-bändissä. Haber on ollut mukana jokaisen Sunrise Avenuen julkaiseman musiikkikappaleen teossa joko yksin tai yhdessä tuottajan tai co-writerin kanssa. Kansainvälisen Sunrise Avenue -menestyskappaleen ”Hollywood Hills” hän on säveltänyt kokonaan yksin.
Haber esiintyi Follow Your Instinctin syyskuussa 2012 julkaistulla kappaleella ”No Matter What They Say”.
Lisäksi Haber toimi yhtenä tähtivalmentajista ja tuomareista The Voice of Germany -ohjelmaformaatissa vuosina 2013, 2014, 2016,2017 &amp; 2020. Haber otti ensimmäisen kautensa pestiä varten kahden viikon ajan saksan kielen opetusta parantaakseen kielitaitoaan. Vuonna 2017 ja 2019 hän oli mukana suomalaisessa "Vain elämää"-ohjelmassa yhtenä seitsemästä artistista, jotka versioivat toistensa kappaleita.
Haber on toiminut lauluntekijänä myös muille artisteille kuten Kaija Koolle ja Mikko Sipolalle. 
Haberista ilmestyi 14. lokakuuta 2020 Otavan kustantama Tuomas Nyholmin kirjoittama "Samu Haber – forever yours" -elämäkertakirja.
Haber juonsi Uuden musiikin kilpailun 2023.
Yksityiselämä.
Haber tunnetaan intohimoisena HIFK:n fanina. Haber itse pelasi Espoon Kiekkoseurassa 14-vuotiaaksi asti, mutta lopetti jääkiekon, koska musiikki kiinnosti häntä enemmän. Haberin isä on kotoisin Saksasta, mutta Haber on syntynyt Helsingissä, missä hän asuu nykyäänkin. Hän on asunut joitakin vuosia Espanjassa, jolloin hän työskenteli baareissa, pyöritti mobiilihommia ja myi muun muassa lomaosakkeita. 
Haber oli Sunrise Avenuen alkuaikoina kihloissa laulaja Jonna Kärkkäisen kanssa. Haber seurusteli ja asui avoliitossa Vivianne Raudeseppin kanssa vuosina 2010–2017. Elokuussa 2018 Haber kihlautui elokuvantekijä Marko Röhrin tyttären Etel Röhrin kanssa.
Rikostuomiot.
Haber on saanut kahdeksan kuukauden ehdollisen vankeustuomion talouspetoksesta.
Haberia vastaan nostettiin vuoden 2020 alussa Helsingin käräjäoikeudessa syyte huumausainerikoksesta Hän oli käyttänyt huumeita 6. heinäkuuta 2019 Ruisrock-festivaaleilla Turussa. Haberin syytettä käsiteltiin osana laajempaa Katiska-huumejuttua. Hänet tuomittiin huhtikuussa 2021 Helsingin käräjäoikeudessa huumausaineen käyttörikoksesta kymmeneen päiväsakkoon, joka teki hänen tuloillaan 5 490 euroa.
Carelicum

Carelicum on Joensuun kaupungin palvelukeskus, ja se sijaitsee ydinkeskustassa torin laidalla.
Carelicumissa sijaitsee muun muassa:
Alun perin Carelicumin rakennus (Esa Malmivaara 1985) oli Maakuntapakin talo ja kuului Pohjois-Karjalan Säästöpankille. Carelicum avattiin kesäkuussa 1998 ja peruskorjattiin loppuvuodesta 2010. Muun muassa museotiloja oli uudistettu ja pääaulan tilat järjestelty uudelleen.