Asteekkien uskonto

Asteekkien uskonto oli Meksikon keski- ja eteläosissa eläneiden asteekkien harjoittama uskonto. Uskonto oli luonteeltaan synkretistinen, eli se yhdisteli vaikutteita useista mesoamerikan alueella vaikuttaneista uskonnoista. Erityisesti mayojen uskonnon vaikutus asteekkien uskonnolle oli huomattava. Asteekkien uskonto oli polyteistinen eli käsitti lukuisia eri jumalhahmoja, joskin siinä oli myös monistisia piirteitä. Uskonnolla oli pitkälle järjestäytynyt papisto ja sen harjoittamiseen liittyi uhrimenoja, mukaan lukien ihmisuhrausta.
"Teotl".
Asteekkien uskonnolle keskeinen käsite on "Teotl." "Teotl" ei ole käsitteenä yksiselitteinen, ja se sai eri merkityksiä papiston harjoittamassa filosofisluontoisessa uskonnossa kuin tavallisen oppimattoman kansan harjoittamassa uskonnossa. Yleensä "Teotl" viittaa jumalalliseen tai sakraaliseen voimaan tai energiaan, joka on koko maailmankaikkeuden aikaan saava ei-persoonallinen voima. Teotlin käsitteen kautta asteekkien uskonto oli tavallaan myös panteistinen, sillä "Teotlin" nähtiin olevan läsnä kaikessa olemassaolevassa.
Vaikka "Teotl" ymmärrettiin kaiken olemassaolevan takana olevana ykseytenä, liittyi käsitteeseen myös dualistisia piirteitä. "Teotliin" ajateltiin liittyvän toisiaan täydentäviä vastakkaisuuksia, kuten elämä ja kuolema, järjestys ja epäjärjestys, pimeys ja valo tai maskuliinisuus ja feminiinisyys. Näiden vastakkaisuuksien välisen vaihtelun nähtiin tuottavan maailmassa havaittava muutos ja moninaisuus. Vastakkaisuuksiin liittyi myös käsitys olemassaolon syklisyydestä. Esimerkiksi elämän ajateltiin sisältävän kuoleman välttämättömyyden, mutta kuoleman toisaalta uskottiin antavan edellytyksiä uuden elämän syntymiselle.
Asteekkien pappiseliitin harjoittaman uskonnon mukaan myös lukuisat asteekkiuskonnossa palvotut jumalat olivat "Teotlin" eri ilmenemismuotoja tai heijastumia. Tavallisen kansan harjoittamassa uskonnossa "Teotl" esitettiin kuitenkin ennemmin ylijumalan tapaisena etäisenä hahmona.
Jumalat.
Asteekkien uskonto käsitti suuren joukon eri elämänalueita hallinnoivia jumaluuksia. Uskonnon synkretistiseen luonteeseen kuului, että ympäröivien kulttuurien jumaluuksia otettiin osaksi asteekkien pantheonia. Kansan harjoittaman uskonnon suurin huomio keskittyi "Teotlin" sijaan juuri näihin konkreettisemmin eri elämänalueisiin kytkeytyviin jumalhahmoihin. 
Eräitä tärkeimmistä jumalhahmoista olivat:
Uskonnollinen kosmologia ja aikakäsitys.
Asteekkien uskontoon liittyi maailmankuva, joka jakoi maailman viiteen myyttiseen ajanjaksoon ja lukuisiin kerroksittaisiin taivaisiin ja alisiin maailmoihin. Ihmisten asuttaman maailman uskottiin olevan keskellä maailmojen sarjaa, jossa sitä ympäröi 13 eri tasoista taivasta ja yhdeksän alista maailmaa.
Maailman uskottiin jakautuvan viiteen perättäiseen aikakauteen eli "aurinkoon", joista nykyisen maailman ajateltiin olevan sarjassa neljäs. Aikakaudet olivat:
Myös mesoamerikkalainen kalenteri oli tärkeässä asemassa asteekkien uskonnollista aikakäsitystä, ja suuri osa uskonnollisesta elämästä ja rituaaleista oli sidottu kalenterin määräämiin ajankohtiin. Asteekkien käyttämä kalenteri käsitti sekä 365 päivää sisältävä aurinkokalenterin että 260 päivää käsittävän sakraalikalenterin. Näiden rinnakkainen eteneminen muodosti laajemman 52 vuotta kerrallan kestävän syklin.