tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilkka Enkenberg

Ilkka Enkenberg (s. 1977 Pyhtää) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, joka vuodesta 2022 alkaen on toiminut "Sana"-median päätoimittajana.
Enkenberg on työskennellyt mainos- ja markkinointialalla sekä palkkatöissä että yrittäjänä ja muun muassa kouluttanut yrityksiä tarinankerronnassa. Vuodesta 2011 hän vastasi "Maailman Historia" -lehden suomenkielisestä versiosta ja siirtyi vuonna 2019 "Iltalehti Historian" tuottajaksi.
Ensimmäinen tietokirja, "Talvisota päivä päivältä" julkaistiin vuonna 2013, minkä jälkeen Enkenbergiltä on julkaistu Suomen sotahistoriaa käsittelevät teokset "Jatkosota päivä päivältä" (2014), "Suomalaiset sotasankarit" (2014), "Asekirja – Suomen armeijan aseet vuodesta 1917" (2015) sekä "Suomi sodassa päivä päivältä" (2015), jossa on yhdistetty talvisotaa ja jatkosotaa käsittelevät teokset ja käsitelty niiden lisäksi Lapin sota.
Vuonna 2016 Enkenbergiltä ilmestyivät teokset "Vuosisata – itsenäisen Suomen aika" sekä "Tunnetko Suomen? Kiinnostava historia", joka käsittelee historian taitekohtia ja erikoisia tapahtumia kysymysten kautta.
Vuonna 2018 ilmestyi 1918 – "Suomen synty ja sisällissota", joka käsittelee Suomen historiaa autonomian ajan alusta kuningaskuntahankkeen romuttumiseen. Enkenberg on itse kertonut, että 1800-luku kiehtoo häntä erityisesti.
"Suomen historia – visuaalinen aikamatka" ilmestyi vuonna 2019 ja seuraavana vuonna yhdessä Markus Forsellin kanssa kirjoitettu "Isäkirja – tositarinoita, jotka jokaisen isän tulisi lukea", joka on henkilökohtainen kuvaus isyydestä.
Ukrainan sodan hyökkäysvaihetta keväällä 2022 käsittelevä "Ukrainan sota – Taistelu vapaudesta" ilmestyi vuonna 2022. 
Useista Enkenbergin kirjoista on julkaistu uudistettuja laitoksia, esimerkiksi "Talvisota väreissä" (2020), jossa vuonna 2013 ilmestyneen "Talvisota päivä päivältä" -teoksen sisältö on yhdistetty väritettyihin talvisodan kuviin.
Tamago kake gohan

Tamago kake gohan () on japanilainen ruokalaji, joka valmistetaan rikkomalla ja mahdollisesti sekoittamalla raaka kananmuna keitetyn sushiriisin sekaan. Ruoka maustetaan soijakastikkeella ja syödään joskus muiden mausteiden ja lisukkeiden kanssa. Esimerkiksi furikake, merilevä, tsukemono-säilykkeet ja natriumglutamaatti ovat suosittuja lisukkeita. Myös nattoa syödään sen kanssa. Tamago kake gohan on Japanissa yleinen aamupala. Vaikka se valmistetaan tavallisesti lyhytjyväiseen sushiriisiin, myös keskipitkäjyväisiä riisilajikkeita käytetään.
Kirjallisissa lähteissä tamago kake gohanin mainitsi ensin vuosina 1833–1905 elänyt Ginko Kishida, joka myös väitti keksineensä ruokalajin. Hän oli japanilainen toimittaja, joka kirjoitti 1900-luvun taitteessa tamago kake gohanista lehtiartikkelin. Artikkelin avulla resepti alkoi levitä ympäri maata. Nykyään Japanissa on tamago kake gohaniin erikoistuneita ravintoloita.
2000-luvulla japanilaisille markkinoille tuli soijakastikkeita, jotka oli kehitelty erityisesti tamago kake gohanin maustamiseen. Japanissa myydään myös kalliimpia erityiskananmunia, jotka ovat peräisin sellaisista kanaloista, joissa kanat noudattavat erityisruokavaliota.
Ainamo (täsmennyssivu)

Ainamo voi tarkoittaa seuraavia:
Kattaqoʻrgʻon

Kattaqoʻrgʻon (kyrill. Каттақўрғон, ) on kaupunki Samarkandin alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Zarafshonin laaksossa Narpayn kanavan vasemmalla rannalla 88 kilometriä Samarkandista luoteeseen. Kaupungissa oli 94 900 asukasta vuonna 2024.
Aleksanteri Suuren hävitettyä Samarkandin Kattaqoʻrgʻon oli pitkään Sogdianan keskus. Sen rauniot sijaitsevat kaupungin länsipuolella Rabinjonissa. Nykyinen kaupunki on perustettu 1600-luvun lopussa. Venäläiset valtasivat Buharan emiirikuntaan kuuluneen Kattaqoʻrgʻonin vuonna 1868. Vuosisadan lopulla sen kautta rakennettiin Krasnovodskin ja Samarkandin välinen rautatie, joka toi mukanaan teollisuutta.
Kaupungissa toimii konepaja-, elintarvike- ja puuvillateollisuutta. Sen eteläpuolella on Kattaqoʻrgʻonin tekojärvi.
Bagn

Bagn on taajama Sør-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 610 vuonna 2023.
Reinlin sauvakirkko

Reinlin sauvakirkko () on Sør-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1300-luvulta. Se on Norjan parhaiten säilyneitä sauvakirkkoja. Sitä käytetään nykyään ainoastaan kesäisin.
Hedalenin sauvakirkko

Hedalenin sauvakirkko () on Sør-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1100-luvun loppupuolelta.
Bagnin kirkko

Bagnin kirkko () on Sør-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1736.
Leirskogenin kirkko

Leirskogenin kirkko () on Sør-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1924.
Begnadalenin kirkko

Begnadalenin kirkko () on Sør-Aurdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1964.
Katskhi-torni

Katskhi-torni () on Georgiassa Imeretin hallintoalueella sijaitseva luonnollinen kalkkikivimoniliiitti. Se on 40 metriä korkea, ja sen päällä sijaitsee 600–800-luvuilla rakennettu kirkko. Kirkko on omistettu Maksimos Tunnustajalle.
Georgian ortoksisen kirkon patriarkan Ilia II:n mukaan huipulle vieviä tikkaita saavat nousta ainoastaan munkit.
Sigurd Islandsmoen

Sigurd Islandsmoen (28. elokuuta 1881 Sør-Aurdal – 1. heinäkuuta 1964 Moss) oli norjalainen urkuri ja säveltäjä. Tyyliltään hän edusti myöhäistä romantiikkaa.
Antoine Monot

Antoine Monot Jr. (s. 22. kesäkuuta 1975 Rheinbach, Saksa) on sveitsiläinen tuottelias näyttelijä-ohjaaja. Hänen isänsä on säveltäjä ja kapellimestari ja äitinsä näyttelijä. Monot eli nuoruutensa Saksan Hessenissä Fuldan lähellä. Hän opiskeli dramaturgiaa Zürichin taidekorkeakoulussa ja on sen jälkeen näytellyt aktiivisesti. Hänen tunnettu televisioroolinsa on asianajaja Benjamin Hornberg rikossarjassa "Kahden keikka – vaaralliset yhdessä" alkaen vuodesta 2014, jossa keikkaparina on yksityisetsivä Leo Oswald, jota esittää Wanja Mues.
Zarafshon (kaupunki)

Zarafshon (kyrill. Зарафшон, ) on kaivoskaupunki Navoiyn alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Kyzylkumin aavikolla Tomditovvuoren länsirinteellä 210 kilometriä Navoiysta pohjoiseen. Kaupungissa oli 88 400 asukasta vuonna 2024.
Paikkakunta on syntynyt Muruntovin kultakaivoksen perustamisen yhteydessä vuonna 1967. Siitä tuli kaupunki vuonna 1972.
Zarafshon on Uzbekistanin kultateollisuuden keskus. Sinne johtaa sivurata Uchquduqin rautatieltä (Yangi Zarafshonin asema). Käyttövesi saadaan putkijohtoa pitkin Amudarjasta. Kaupungissa on myös lentokenttä. Siellä on Navoiyn kaivosinstituutin osasto ja Kyzylkumin hyödyntämisen museo.
Fullerton (Kalifornia)

Fullerton on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Historiallisesti Fullerton oli maatalouden keskus, joka tunnettiin sitrushedelmistään. Nykyisin siellä on muun muassa teollisuutta. Kaupungissa sijaitsee California State Universityn toimipaikka.
Maantiede.
Fullerton sijaitsee Kalifornian eteläosassa ja Orangen piirikunnan pohjoisosassa noin 35 kilometriä Los Angelesista kaakkoon. Fullertonin ilmasto on välimerellinen leutoine talvineen ja lämpimine, lähes sateettomine kesineen. Vuotuinen sademäärä on noin 300 millimetriä, josta runsaasti yli puolet sataa joulu–helmikuussa. Toukokuusta lokakuuhun on kuivaa.
Historia.
Ennen eurooppalaisten saapumista nykyisen Fullertonin alue oli tongva-intiaanien asuinseutua. Fullertonin perustivat veljekset George ja Edward Amerige 1887 ja nimesivät sen George H. Fullertonin mukaan, joka oli luvannut rakentaa rautatien Fullertonin kautta. Ratayhteys avattiin 1888. Alueelta löydettiin öljyä 1890-luvulla, ja siitä tuli talouden tukijalka. Kaupungiksi Fullerton kohotettiin 1904. Toisen maailmansodan jälkeen Fullertonin valmistava teollisuus kehittyi ja kaupungin väkiluku kasvoi huomattavasti.
Fullertonin historiallista arkkitehtuuria edustavat muun muassa George Crook Clark House (1894) ja Fox Theater (1925).
Talous ja liikenne.
Fullertonin talouselämän tukijalkoja ovat valmistava teollisuus, terveydenhuolto ja oppilaitokset. Tärkeitä työllistäjiä ovat myös rakentaminen, vähittäiskauppa ja taidealat. Maantieliikenteen valtaväylä on kaupungin länsipuolitse kulkeva Interstate 5. Se risteää State Route 91:n kanssa kaupungin lounaiskolkassa. Fullertonin rautatieasema, Fullerton Transportation Center, sijaitsee Metrolink-radan varrella Orange County -linjalla. Paikallinen lentokenttä on 1927 perustettu Fullerton Municipal Airport. Se on Orangen piirikunnan ainoa lentokenttä.
Kari Paju

Kari Olavi Paju (s. 25. kesäkuuta 1940 Savonlinna) on suomalainen näyttelijä. Hän teki suurimman osan urastaan Jyväskylän kaupunginteatterissa.
Ura.
Kari Pajun vanhemmat olivat työnjohtaja Reino Paju ja Kerttu Sievänen. Hän suoritti merkonomin tutkinnon kauppaopistossa 1959–1961 ja toimi tavaratalopäällikkönä 1974–1976. Pajun taiteellinen ura alkoi kiinnityksellä Jyväskylän Huoneteatterin näyttelijäohjaajaksi 1961. Kiinnitys kesti vuoteen 1977. Tuolloin hän aloitti Jyväskylän kaupunginteatterin näyttelijänä ja siirtyi vuonna 1981 Suomen Kansallisteatterin riveihin. Paju palasi Jyväskylän kaupunginteatterin näyttelijäksi 1985.
Pajun roolitehtäviä olivat muun muassa Astrov ("Vanja-eno"), tuomari Soratie ("Juurakon Hulda"), Esko ("Nummisuutarit") ja Giovanni ("Ei makseta").
Paju on näytellyt muutamissa kokoillan elokuvissa, kuten "Syksyllä kaikki on toisin" (1978). ja "Akallinen mies" (1986).
Paju opetti näyttämötyötä Jyväskylän yliopiston normaalikoulussa 1978–1981.
Lili (nimi)

Lili on naisen etunimi.
Alkuperältään Lili on lyhentymä nimestä Lilian tai muunnos nimestä Lily. Lilian taas on Lily-nimen muunnelma tai muunnos nimestä Elisabet, kun taas Lily on sekin mahdollisesti muunnos nimestä Elisabet tai myös nimestä Karoliina taikka mahdollisesti luontoaiheinen johtuen liljaa tarkoittavasta englannin kielen sanasta "lily".
Suomessa nimi Lili on toukokuuhun 2025 mennessä annettu noin 980 henkilölle. Lilin nimipäivä on 25. toukokuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2025.
Kabosu

Kabosu (; k. 24. toukokuuta 2024) oli shiba inu -rotuinen koira, joka tuli kuuluisaksi Doge-meemistä.
Kabosun omistaja oli Atsuko Sato. Hän otti makoilevasta koirastaan kuvan vuonna 2010. Hän julkaisi kuvan blogiinsa, josta se levisi Redditiin ja sieltä edelleen muualle verkkoon. Kuvasta tehtiin myöhemmin digitaalinen taideteos, joka myytiin neljällä miljoonalla dollarilla. Kuvan pohjalta luotiin myös kryptovaluutta Dogecoin. Kabosu sairasti leukemiaa ja maksasairautta.
Sato otti koiran huostaansa löytökoirana pentutehtaasta, joten sen tarkkaa ikää ei tiedetä. Sato arvoi koiransa olleen noin 18-vuoden ikäinen.
James Burke

James Burke (s. 22. joulukuuta 1936 Londonderry, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen tieteen historioitsija, televisiojuontaja, -tuottaja ja -toimittaja sekä tietokirjailija. Hän tuli 1970-luvun lopulta alkaen kansainvälisesti tunnetuksi tiedeaiheisista televisiosarjoistaan, joista tunnetuin on "Kytkentöjä" (Connections, BBC 1978).
Elämä ja ura.
Pohjois-Irlannissa varttunut Burke palveli Britannian ilmavoimissa vuosina 1955–1957 ja pääsi sitten opiskelemaan englantilaista filologiaa Oxfordin yliopiston Jesus Collegeen. Valmistuttuaan hän työskenteli Italiassa Bolognan englantilaisen koulun englanninopettajana ja opinto-ohjaajana ja luennoi myös Urbinon yliopistossa. Vuosina 1963–1966 hän toimi Rooman englantilaisen koulun rehtorina ja toimitti englantilais-italialaista sanakirjaa.
Burke sattui näkemään Granada Televisionin työpaikkailmoituksen, jossa haettiin yhtiölle avustajaa Italiaan. Hän sai paikan, ja ensimmäinen toimeksianto liittyi Sisilian mafiaan. Vuonna 1966 Burke siirtyi Lontooseen BBC:n tiedetoimitukseen ja työskenteli aluksi "Tomorrow’s World" -sarjan reportterina huolimatta puhtaasti humanistisesta koulutuksestaan. Hän toimi muun muassa Yhdysvaltojen Apollo-kuulennoista brittiyleisölle tehtyjen tv-lähetysten pääjuontajana.
1970-luvulla Burke muun muassa juonsi omaa viikoittaista tiedeohjelmaansa "The Burke Special" (1972–1976). Televisio-ohjelmien ja tietokirjojen lisäksi Burke on laatinut artikkeleita muun muassa "Encyclopædia Britannicaan" ja moniin aikakauslehtiin (mm. "Scientific American", "Time", "The Atlantic", "New Scientist") sekä tehnyt podcast-ohjelmia. Royal Television Society on myöntänyt hänelle kultaisen ja hopeisen ansiomerkkinsä.
Uchquduq

Uchquduq on kaivoskaupunki ja Uchquduqin piirin keskus Navoiyn alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee Kyzylkumin aavikolla 300 kilometriä Navoiysta luoteeseen. Kaupungissa oli 26 800 asukasta vuonna 2016.
Asumattoman aavikon keskelle rakennettu Uchquduq (”kolme kaivoa”) on saanut alkunsa 1950-luvulla löydetystä uraaniesiintymästä. Siitä tuli kaupunki vuonna 1978. Vuoteen 1979 saakka se oli suljettu ulkopuolisilta.
Navoiyn kaivos- ja metallikombinaatille kuuluvat kaivokset tuottavat nykyään uraanin lisäksi myös kultaa, rikkiä ja marmoria. Uchquduqin kautta kulkee Navoiyn ja Nukusin välinen maantie ja vuonna 2001 valmistunut rautatie.
Leo’s Leikkimaa

Leo’s Leikkimaa () on Pohjoismaiden suurin sisäleikkipuistoketju. Se perustettiin vuonna 2006 Luulajassa, Ruotsissa ja on laajentunut vuosien saatossa lähes 50 toimipisteeseen.
Leo’s Leikkimaan emoyhtiö Leo’s Group osti suomalaisen sisäleikkipuistoketju Hoplopin vuonna 2023. Molemmilla ketjuilla on yhteensä noin 65 sisäleikkipuistoa Pohjoismaissa ja Saksassa.
Palvelut.
Vuosipassilla pääsee vuoden ajan jokaiseen Leo’s-puistoon. Passi on erikseen 1-vuotialle ja 2–15-vuotiaille. Leo’s Leikkimaa voi järjestää synttäreitä ja ketjulla on neljä synttäripakettia. Synttäripaketin ostamalla voi varata erityisen synttäritilan leikkimaasta.
Sports Club -brändin alla on kolme liikuntakerhoa: Sport Kidz, Summer Camp ja Winter Camp. Sport Kidz on 4–7-vuotiaiden viikottainen liikuntakerho, Summer Camp kesällä järjestettävä 6–9-vuotiaiden kerho ja Winter Camp talvella toimiva kerho.
Leo’s &amp; HopLop Family -tilauksella saa sähköpostikirjeen, jossa ilmoitetaan esimerkiksi Sports Club -ilmoittautumisen alkamisesta.
Historia.
Joakim Gunler ja Jonas Rönnqvist perustivat Leo’s Lekland -ketjun Luulajassa vuonna 2006 päämääränä luoda hyvä kohtaamispaikka, jossa perheet voisivat leikkiä ja liikkua. 
Seuraava leikkimaa avattiin Uumajaan vuonna 2007 ja Ruotsiin avattiin uusi toimipiste vuosittain, kunnes 2011 yritys osti Norjasta toisen viisi puistoa omaavan sisäpuistoketjun. Norjan puistot korvattiin Leo’silla saman vuoden aikana. Vuonna 2012 avattiin viisi uutta toimipistettä, joista kaksi Norjaan. 
Yritys avasi vuonna 2013 ensimmäisen Tanskan-liikkeen Aalborgissa. Samana vuonna perustettiin Ruotsiin yksi piste lisää ja laajennettiin ensimmäistä. Vuonna 2014 Leo’s solmi kumppanuuden ruotsalaisen sijoitusyhtiö Litorinan kanssa lisälaajentumisen helpottamiseksi.
Bistro Leo’s -ruokakonsepti luotiin vuonna 2015 ja Tanskaan perustettiin kolme uutta leikkimaata. Vuonna 2016 Leo’s laajeni Suomeen ja avasi kaksi leikkimaata Kempeleeseen ja Tampereelle. Uusi bistromenu esiteltiin ja Ruotsissa laajennuttiin tiuhaan tahtiin neljällä uudella sisäpuistolla.
Leo’s osti vuonna 2017 leikkikeskusketju Andy’sin ja korvasi ne Leo’silla. Suomessa avattiin leikkipuistot Lahdessa ja Jyväskylässä ja kaksi Ruotsin keskusta muuttivat paikkaansa. Vuonna 2018 viides Suomen-leikkimaa perustettiin Poriin ja Ruotsiin avattiin vuodessa kolme uutta keskusta.
Vuonna 2019 Suomeen avattiin Turun ja Espoon keskukset. Ruotsiin avautui vain yksi liike, mutta ketju laajeni ensimmäistä kertaa muuhun Eurooppaan: Saksan Bremeniin avattiin leikkikeskus, jonka avajaiset olivat ketjun mukaan yleisömäärältään suurmenestys. Vuonna 2020 koronapandemian vuoksi Leo’s-ketjut suljettiin sadaksi päiväksi, mutta 50 liikkeen virstanpylväs saavutettiin avaamalla piste Göteborgiin.
Vuonna 2023 emoyhtiö Leo’s Group osti Hoplop-sisäpuistoketjun, joka toi 16 uutta keskusta emoyhtiön alle. Kauppojen jälkeen Leo’s Groupilla on 65 sisäpuistoa.
Kaikkien Hoplop- ja Leo’s Leikkimaa-puistojen nimeksi vaihdetaan Leo’s vuoden 2025 alkupuoliskon aikana.
Aina ja aina

Aina ja aina on Karri Koiran toinen albumi, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2024.
Hiirettelänvuori

Hiirettelänvuori on korkea kohouma Iitissä. Hiirettelänvuori on lehtomaista kangasmetsää lukuun ottamatta lakea. Alueella on haapoja, leppiä, myös harmaaleppiä. Alueen ostamisessa auttoi Kymenlaakson lintutieteellisen yhdistyksen Kuukkelimetsä Kymenlaaksoon -hanke.
Aluetta lähelle pääsee ajamalla Päivärannanpolkua pitkin.
Lähteet.
Koirasuonmäki

Koirasuonmäki, varsinaisesti hallinnollisesti Koirasuonmäki-Pertinkulma on Luonnonperintösäätiön kolmen luonnonsuojelualueen kokonaisuus, missä Kullerolehto on ensimmäinen kantatie-24:stä lähdettäessä Metsäkulmalle yhdystietä-14127 tien pohjoispuolella, Koirasuonmäki toinen tien molemmein puolin ja Pertinkulma Koirasuonmäen suojelualueen itäosa eteläpuolella viimeinen. Näiden välissä tien pohjoispuolella ovat muut alueet: Metso-ohjelmalla suojeltu alue ja kaksi Natura-2000 -aluetta.
Aluetta suojeli jo edellinen omistaja, Aatos Peltola, jonka maat möi luonnonperintösäätiölle hänen perikuntansa. 
Pertikulma on entisen ministerin, Pertti Salolaisen lahjoituksen turvin hankittu kahden hehtaarin alue. Sen möi niin ikään luonnonsuojelumyönteinen Esko Heikkilä. 
Lähteet.
The Master Brothers

The Master Brothers on suomalainen rap-yhtye. Sen jäseniä ovat Raymond ”B.O.W.” Ebanks, Pasi ”Kool Ski” Palonen, Jukka ”Jay Rock” Harju ja Kai ”Duke Dee” Salo.
Vuonna 1986 perustettu ryhmä oli aluksi graffitijengi, mutta vuonna 1988 se muutti muotoaan ja siitä tuli yksi ensimmäisistä suomalaisista rap-yhtyeistä. Ebanks on ryhmän MC, Palonen DJ, Harju basisti ja Salo tuplaaja sekä beatboxaaja.
The Master Brothersin ensimmäinen keikka järjestettiin Graffiti SM -kilpailun yhteydessä Lepakossa 4. maaliskuuta 1988. Kokoonpano oli aktiivisimmillaan vuosien 1988-1990 välillä esiintyessään noin 30 keikalla, mutta levytettyä materiaalia siltä ei tuolloin vielä julkaistu. 
Kesällä 1995 The Master Brothers esiintyi kolmella keikalla Helsingin Vanhan Yo-talon ZOO-klubilla. Vuonna 2001 Kool Kat Records julkaisi Yo-talon liveäänityksistä The Old School Fever -nimisen keikkataltioinnin CD:nä. Livetaltioinnista julkaistiin uusintapainos DJ Kool Skin Koolest Tapes -mixtapen kanssa vuonna 2018.
Helmikuussa 2020 The Master Brothers julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa nimeltä The Class of ’84, joka on tarkoitettu kunnianosoitukseksi suomalaisen hiphopin vanhalle koulukunnalle. Rajoitettuna vinyylipainoksena julkaistulla levyllä ovat mukana Freak MC, J.A.K., Paleface, Mr. B ja Max ’C.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Suomalaiset hip hop -yhtyeet]]
Kollabo Brothers

Kollabo Brothers on suomalainen DJ- ja tuottajaduo, jonka muodostavat Kool Ski ja Staffro.
Duon yhteistyö alkoi vuonna 2001, kun Staffro kysyi hiphopiin erikoistuneen Kool Kat Recordsin perustajalta Kool Skiltä kiinnostusta hänen Influence-tuottajalevynsä vinyylipainoksen tekemiseen. Kool Ski päätti julkaista levyn ja toi samalla esiin oman halunsa tehdä musiikkia, mikä johti nopeasti luovaan yhteistyöhön kaksikon välillä.
Vuosina 2003-2004 Kool Ski ja Staffro julkaisivat kaksi yhteistä EP:tä sekä yhden singlen ennen kuin he nimesivät muodostamansa kokoonpanon Kollabo Brothersiksi. Yhteisen nimen alla 12” vinyyleinä julkaistiin singlet Words I Wrote, For My Peoples ja My Flows To Blow / Hip Hop Blues.
Kaksikon yhteistyö kulminoitui vuonna 2006 pitkäsoittoon For My Peoples, joka on toistaiseksi Kollabo Brothersin ainoa albumi. Yhdysvalloista levyllä ovat mukana Craig G, Donald D, Tim Dog, Afu-Ra, Diamond D, Grandmaster Caz, Zion, Paris ja B.I.. Lisäksi albumilla ovat äänessä suomalaisartistit B.O.Dubb ja The Gambit.
For My Peoples lisensoitiin suomalaiselle hiphop-levylle poikkeuksellisesti Japaniin, jossa sen julkaisi CD:nä Universal Musicin jakelussa ollut levy-yhtiö Handcuts Records. Levyn japanilaisessa painoksessa on erilainen kansitaide sekä lisäraitoina kolme remixiä.
Paimela (Hollola)

Paimela on Vesikansaan kuuluva Hollolan kylä sen pohjoisosassa Asikkalan ja Lahden välissä Vesijärven itäpuolella. Vesikansaan kuuluvat lisäksi Kalliolan, Kukkilan, Paimelan, Heinlammin, Noitalan, Sarvan ja Vaanian kylät. Lahden kaupunki ja Vesijärvi katkaisevat Vesikansan maayhteyden muuhun kuntaan. 
Kukkila ja Kalliola muodostavat yhdessä tilastokeskuksen tilastoalueen samoin kuin Paimela yksistään. Vesikansa on Maakansaa selvästi pienempi sekä väkiluvultaan että pinta-alaltaan. Vesikansa on paikoin melko harvaankin asuttua maase
Kasvualue.
Hollolan kunnan voimakkain kasvualue on Kukkilan väestötilastoalue. Myös Paimelassa on kasvua.
2000-luvulle tultaessa on Vesikansasta tullut selvästi kasvualue, minkä Hollolan kunta ottaa huomioon kunnallistekniikkaa ja terveyskeskuspalveluja kehittäessään. Alueen sijainti Lahden pohjoispuolella tekee siitä liikenteellisesti edullisen Lahdessa työssä käyville.
Kalliola (Hollola)

Kalliola on Hollolan pohjoisosassa Asikkalan ja Lahden välissä Vesikansassa sijaitsevan Vesijärven itäpuolella sijaitseva kunnanosan kylä. Vesikansa käsittää Kalliolan, Kukkilan, Paimelan, Heinlammin, Noitalan, Sarvan ja Vaanian kylät. Lahden kaupunki ja Vesijärvi katkaisevat Vesikansan maayhteyden muuhun kuntaan. Kukkila ja Kalliola muodostavat yhdessä tilastokeskuksen tilastoalueen samoin kuin Paimela yksistään. Vesikansa on Maakansaa selvästi pienempi sekä väkiluvultaan että pinta-alaltaan. Vesikansa on paikoin melko harvaankin asuttua maaseutua.
Kasvualue.
Hollolan kunnan voimakkain kasvualue on Kukkilan väestötilastoalue. Myös Paimelassa on kasvua.
2000-luvulle tultaessa on Vesikansasta tullut selvästi kasvualue, minkä Hollolan kunta ottaa huomioon kunnallistekniikkaa ja terveyskeskuspalveluja kehittäessään. Alueen sijainti Lahden pohjoispuolella tekee siitä liikenteellisesti edullisen Lahdessa työssä käyville.
Kunnalliset ja seurakunnalliset palvelut.
Hollolan seurakunta on perustanut Vesikansaan seurakuntakodin 1980 ja Hollolan kunta Kalliolan sivukirjaston, missä on vuodesta 2006 alkaen ollut langaton lähiverkko, WLAN. Kalliolassa ja Paimelassa on koulut. Hollolan kunnan päätöksenteossa on järventakaisten kylien asema otettu huomioon siten, että on perustettu erillinen Vesikansa-lautakunta. Lautakunta hoitaa Kalliolan ja Paimelan koulujen johtokuntien tehtävät, johtaa Vesikansan alueella olevia Hollolan kunnan laitoksia ja palveluita.
Paimelan koululla on vuokrattava kota, missä ei saa yöpyä.
Kool Ski

Kool Ski (oik. Pasi Mikael Palonen, s. 1967 Helsinki) on suomalainen DJ, musiikkituottaja, tapahtumajärjestäjä ja yrittäjä. Myös nimillä Kool Skinny ja Skinny La Rock tunnettua Palosta pidetään yhtenä suomalaisen hiphopin pioneereista.
Palonen kiinnostui hiphopista 1980-luvun alussa nähtyään graffiteja jalkapallojoukkueensa pelimatkalla Ruotsissa ja kuultuaan Grandmaster Flashin musiikkia Yleisradion Rockradiosta. Lopullisesti hän omistautui uudelle alakulttuurille katsottuaan hiphop-klassikko Beat Streetin helsinkiläisessä elokuvateatteri Bristolissa kesällä 1984.
Vuonna 1986 Palonen oli mukana perustamassa The Master Brothers -ryhmää, joka toimi aluksi graffitijenginä. Lopulta siitä muodostui rap-yhtye, johon kuuluivat Palosen lisäksi Raymond ".B.O.W." Ebanks, Jukka "Jay Rock" Harju ja Kai "Duke Dee" Salo.
Palonen toimi ryhmän DJ:nä, kun taas Ebanks huolehti vokaaleista, Harju bassosta ja Salo beatboxaamisesta sekä taustavokaaleista. The Master Brothersin ensimmäinen keikka järjestettiin Graffiti SM -kilpailun yhteydessä Lepakossa 4. maaliskuuta 1988.
Kaiken kaikkiaan The Master Brothers heitti vuosien 1988-1990 välillä noin 30 keikkaa, mutta levytettyä materiaalia se ei tuolloin vielä julkaissut. Myöhemmin ryhmä on keikkaillut satunnaisesti sekä julkaissut livetaltioinnin ja albumin.
Vuosina 1988-1991 Palonen teki itselleen nimeä vetämällä Radio Cityllä omaa Edit of Sound -nimistä ohjelmaansa. Lisäksi Palonen julkaisi soitti lukuisissa eri tapahtumissa sekä perusti oman Kool Production -toiminimen vuonna 1991.
Vuonna 1992 Palonen aloitti Vellu "DJ Slow" Maurulan kanssa Suomen ensimmäisen säännöllisen hiphop-klubin nimeltä Way Back. Tapahtumajärjestäjänä Palosen ensimmäinen iso buukkaus oli yhdysvaltalainen rap-duo Eric B. &amp; Rakim, joka esiintyi Lepakossa syksyllä 1992.
Samana syksynä Palonen perusti silloisen vaimonsa kanssa Suomen ensimmäisen hiphop-liikkeen nimeltä Da’ Joint. Liikkeen valikoimiin kuului muun muassa vaatteita ja levyjä.
Da’ Jointin perintöä on jatkanut Palosen perustama Kool Kat Records, jonka toimintaan kuuluu myös äänitteiden tuottaminen, julkaiseminen ja kustantaminen. Levy-yhtiötoiminnan lisäksi Kool Kat Records on verkkokauppa ja tapahtumajärjestäjä.
Kool Kat Records tunnetaan ehkä parhaiten Rap SM Freestyle Battlen eli freestyleräpin suomenmestaruuskilpailujen järjestäjänä. Kool Katin muihin vuosittaisiin kilpailuihin lukeutuivat aiemmin myös break-harrastajille suunnattu Helsinki Battle sekä turntablism-painotteinen DJ-kilpailu Raaputus Battle.
2000-luvun alkuvuosina Palonen aloitti tiiviin yhteistyön raumalaislähtöisen tuottaja-DJ Markus "Staffro" Saarisen kanssa. Kaksikko muodostaa yhteisen kokoonpanon nimeltä Kollabo Brothers.
Vuoden 2005 Funky Awardseissa Paloselle myönnettiin erityistunnustus pitkäjänteisestä toiminnasta.
Palonen asuu Rovaniemellä. Hänellä on kolme aikuista lasta.
Oskarshamnin satama

Oskarshamnin satama on rahti- ja matkustajasatama, joka sijaitsee Oskarshamnin kunnassa Kaakkois-Ruotsissa. Lastinkäsittely on kattavaa, ja siihen kuuluu öljytuotteita ja konttiliikennettä. Vallitseva lasti on kuitenkin sahatavara.
Satamasta on lauttayhteys Gotlannin Visbyyn, jossa on vuosittain noin 400 000 matkustajaa. Kesäisin on myös lauttayhteys Öölannin saarelle ja Blå Jungfrunin kansallispuistoon.
Oskarshamns Hamn AB:n (nykyisin Smålandshamnar AB) keskimääräinen työntekijämäärä oli 65 vuonna 2008.
Oskarshamnin satama on erittäin saastunut aiemmin lähistöllä sijaitsevien kupari- ja akkutehtaiden vuoksi. Satamasta lähtevät laivat levittävät saastuneen raskasmetallipitoisen veden ympäri Itämerta. Maaliskuussa 2016 Envisan aloitti vedenpuhdistuslaitteiston rakentamisen satamaan. Projekti oli yhtiölle suurin viiteen vuoteen.
Telakka.
Oskarshamnsvarvet Sweden AB on sataman eteläpuolella toimiva telakka. Se perustettiin vuonna 1863, ja se on laskenut vesille yhteensä noin 500 alusta. Telakalla rakennetaan ja korjataan aluksia. Telakalla on kelluva kuivatelakka, nosturi, laivaramppi ja 318 metriä pitkä laituri.
Muut palvelut.
Satamassa on rautateitä, jotka kulkevat eteläisen laiturin kautta sisäsataman ympäri ja ulos kohti "Oceankajenia" sataman pohjoisosassa. Rautatie on vakioraideleveys (raideleveys 1435 mm), ja se on liitetty päärataan Nässjö-Oskarshamn-radan kautta. Muihin laitteisiin kuuluu kaksi hinaaja-alusta, joiden molempien vetovoima on noin 30 tonnia, satamanostureita ja varastotiloja.
Luonnonperintösäätiö Päijät-Hämeessä

Luonnonperintösäätiö Päijät-Hämeessä omistaa kolmetoista luonnonsuojeluetta, jotka se on ostanut yksityisiltä maanomistajilta tai saanut suoraan lahjoituksina.
Tuomilehto

Tuomilehto voi tarkoittaa seuraavia:
Rouvala

Rouvala on Luonnonperintösäätiön omistama maatila ja luonnonsuojelualue Padasjoella. Se ostettiin yksityisen yleisesti tuntemattomaksi jäävän lahjoittajan varoin. Maatilasta 10 hehtaaria on metsää. Kenttäkerroksessa on sinivuokkoja ja kevätlinnunherneitä. Havusekametsässä on noin 70-vuotiaita - 90-vuotiaita puita. Havupuiden seassa on joitain harvoja lehtipuita. Suurimmalla yhtenäisellä metsäalueella on luonnontilainen kostea korpipainanne ja kausikosteikko. Lahopuita ja tuulenkaatamia puita on runsaasti. Lisäksi alueella on puolentoista hehtaarin laajuinen entinen metsälaidun, Alueella on katajia.
Tuomilehto (Luonnonperintösäätiö)

Tuomilehto on kahden rajauksen luonnonsuojeluaue Padasjoen kirkonkylässä. Se sijoittuu osaksi Korkeasmäelle ensimmäisen ja Raivosuolle toisen rajauksen osalta. Edellisen kiinteistötunnus on 576-411-7-55 ja jälkimmäisen, Raivossuon pohjoisosan tai sen pohjoisosan pohjoispuolella olevan lehtometsän myös 576-411-7-55. 
Tuomilehto on lähellä Padasjoen kirkonkylää Kirkkolammin rannalla. Rajauksilla on neljän hehtaarien alueella tuoretta lehtoa, jossa kasvaa tuomipuita. Pensaskerroksessa on paatsama, pihlaja ja lehtokuusama, kenttäkerroksessa on mustakonnamarjoja, punaherukoita, koiranheisiä, sormisaroja ja jänönsalaattia. Linnuista alueella esiintyy lehtokerttua.
Taikavuori (Luonnonperintösäätiö)

Taikavuori on Luonnonperintösäätiön omistama, lahjoituksena saatu metsäpalsta. Se sijaitsee Auttoisissa lähellä Iso Hankajärveä. Linnuista siellä on tavattu muun muassa lehtopöllöä. Alueen lähellä on myös Särkijoki, missä on purotaimenia. Alue sijaitsee 13 kilometrin päässä Rouvalasta.
Pirkko Raunemaa

Pirkko Marjatta Raunemaa, o.s. Pelkonen (s. 25. lokakuuta 1937 Leppävirta) on suomalainen elintarvikealan asiantuntija ja virkamies, joka on toiminut muun muassa Elintarvikeviraston johtajana, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsenenä ja Suomen Naisyhdistyksen puheenjohtaja.
Henkilöhistoria.
Raunemaan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Pelkonen ja Helvi Mustonen. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 oli professori Taisto Raunemaa (k. 2006). Pirkko Raunemaa tuli ylioppilaaksi Helsingin tyttönormaalilyseosta 1957 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1963. 
Raunemaa oli Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun kodin taloustieteen assistentti 1963, Helsingin yliopiston kodintaloustieteen assistentti 1963–1964 ja 1971–1972, Helsingin I sairausvakuutustoimiston apulaistoimistosihteeri 1964–1965, "Hotelli- ja Ravintolehden" toimitussihteeri 1965–1969, Marttaliiton konsulentti 1971, Valtion maatalous-metsätieteellisen toimikunnan tutkimusassistentti 1975–1978, kauppa- ja teollisuusministeriön kuluttajaneuvoston pääsihteeri 1978–1985, Elinkeinohallituksen kuluttaja-asiain osaston osastopäällikkö 1985–1990 ja Elintarvikevirastossa apulaisjohtaja 1990–2001 ja johtaja 2001–2002. Hänellä on ollut myös lukuisia kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Euroopan talous- ja sosiaalikomitean jäsen hän oli 2006–2010. Raunemaa sai Argonomiliiton Vuoden vaikuttaja -palkinnon 2002.
Raunemaa

Raunemaa on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Pascal Soriot

Pascal Soriot (s. 23. toukokuuta 1959) on ranskalainen yrittäjä.
Hän on toiminut englantilais-ruotsalaisen monikansallisen lääkeyhtiön AstraZenecan nykyisenä toimitusjohtajana lokakuusta 2012 lähtien.
Elämäkerta.
Soriot syntyi Ranskassa ja opiskeli eläinlääketiedettä "École nationale vetérinaire d'Alfort"issa. Myöhemmin hän suoritti MBA-tutkinnon HEC Parisissa. Vuonna 1996 hänestä tuli Australian kemianyhtiö Hoechst Marion Rousselin johtaja. Vuonna 2000 hänet nimitettiin Aventis USA:n operatiiviseksi johtajaksi. Lääkeyhtiö muutti nimensä Sanofiksi vuonna 2004. Vuonna 2006 hän siirtyi Rochelle ammatillisesti toimien sen tytäryhtiön Genentechin toimitusjohtajana.
Vuonna 2012 hän aloitti AstraZenecan toimitusjohtajana.
Vuonna 2020 COVID-19-pandemian aikana Soriot toimi yhtiön tiedottajana mahdollisen taudin vastaisen rokotteen kehittämisessä.
Vobkent

Vobkent () on kaupunki ja Vobkentin piirin keskus Buharan alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee samannimisen Zarafshonin sivujoen varrella 28 kilometriä Buharasta pohjoiseen. Kaupungissa oli 17 800 asukasta vuonna 2016.
Vobkent on yksi Uzbekistanin vanhoista kaupungeista. 1500-luvulta lähtien se mainitaan nimillä Vobkana ja Komot. Siellä oli linnoitus, markkinapaikan moskeija, madrasa ja hamam, jotka eivät ole säilyneet. Nykyinen kaupunki on perustettu vuonna 1981.
Kaupungin kautta kulkee Buharan ja Samarkandin välinen maantie. Se on maatalousalueen keskus, jossa toimii puuvillankäsittelylaitos. Paikallinen nähtävyys on 1100-luvulta peräisin oleva minareetti.
Denain

Denain on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Escautjoen varrella, noin 12 kilometriä Valenciennesin kaupungista länteen.
Historia.
Seudun muiden kaupunkien tavoin myös Denain on joutunut useiden sotien kohteeksi. Espanjan perimyssodassa Ranskan marsalkka Villars voitti Savoijin prinssi Eugenin johtamat itävaltalais-hollantilaiset joukot Denainin taistelussa 24. heinäkuuta 1712. Tämä voitto pysäytti vihollisen etenemisen Ranskassa.
Vuonna 1828 Denainissa aloitettiin sieltä löydettyjen kivihiiliesiintymien hyödyntäminen, ja vuonna 1837 perustettiin ensimmäinen masuuni. 1900-luvulle tultaessa oli pienestä kylästä kehittynyt 20 000 asukkaan kaivos- ja teollisuusyhteisö. Ensimmäisessä maailmansodassa kaupunki tuhoutui neljän vuoden saksalaismiehityksen aikana. Sodan jälkeen teollisuus elpyi ja vuonna 1922 päästiin terästuotannossa jo sotaa edeltävälle tasolle. Teräsyhtiö Usinor teki tuotantoennätyksensä Denainissa vuonna 1962. Vuonna 1978 tuhansia työntekijöitä irtisanottiin Usinorista, ja muutama vuosi myöhemmin laitos suljettiin. Myös hiilikaivokset suljettiin.
Urheilu.
Maantiepyöräilykilpailu Grand Prix de Denain ajetaan vuosittain kunnan ympäristössä.
Kaupungin koripalloseura AS Denain-Voltaire on voittanut Ranskan mestaruuden vuonna 1965.
Kogon

Kogon () on kaupunki ja Kogonin piirin keskus Buharan alueella Uzbekistanissa. Se sijaitsee tasangolla 12 kilometriä Buharasta kaakkoon. Kaupungissa oli 57 800 asukasta vuonna 2016.
Vuonna 1929 perustettu kaupunki on syntynyt Kogonin kylän paikalle Krasnovodskin ja Taškentin välisen rautatien asemataajamaksi 1800-luvun lopussa. Vuoteen 1935 saakka sen nimenä oli Novaja Buhara (uzb. Yangi Buxoro) eli ”uusi Buhara”. Kaupungista kehittyi myös huomattava teollisuuskeskus.
Kogonin tärkein elinkeino on rautatieliikenne. Sieltä on ratayhteydet Taškentiin, Türkmenbaşyyn ja Dušanbeen sekä sivurata Buharaan. Kaupungin ohi kulkee Buharasta Qaršiin johtava maantie. Teollisuutta edustavat puuvillankäsittelylaitos, öljynpuristamo ja kipsilevytehdas. Lähistöllä tuotetaan maakaasua.
Nähtävyyksiin kuuluvat Shoxmasjidin ja Shoxinajibin (Zirobodin) moskeijat sekä vuosina 1894–1903 rakennettu eurooppalaista ja itämaista tyyliä yhdistelevä Buharan emiirin palatsi (nykyään kulttuuritalo).
Grand Prix de Denain

Grand Prix de Denain on UCI ProSeries -sarjaan kuuluva yhden päivän mittainen maantiepyöräilykilpailu. Se järjestetään Denainin kunnassa Nordin departementissa Ranskassa pääsiäisen aikaan.
Tienen

Tienen () on kaupunki Flanderin Brabantissa Belgiassa. Vuonna 2018 siellä oli 34 675 asukasta.
Tienenissä järjestetään kesäisin rockfestivaali Suikerrock.
1100-luvulta peräisin olevan Pyhän Germanuksen kirkon kellotorni on Unescon maailmanperintöluettelossa .
Mylly (yhtye)

Mylly on suomalainen skate punkkia rap-kulmalla soittava yhtye, joka on perustettu vuonna 2021. Yhtye vaikuttaa Mikkeli-Jyväskylä-Helsinki-akselilla.
Mylly on julkaissut kolme albumia. Yhtye on tehnyt yhteistyötä muun muassa Junon, Kirkkoveneen ja Konala Cartellin kanssa.
Yhtye sijoittui suomalaisista bändeistä toiseksi kansainvälisessä Emergenza Festival -bändikilpailussa kesällä 2024.
Bandyliigakausi 2024–2025

Jääpallon Bandyliiga kaudella 2024–2025 pelattiin kahdeksalla joukkueella. Suomen mestaruudesta pelattiin 115. kertaa. Bandyliigan järjestää Suomen Jääpalloliitto.
Lappeenrannan Veiterä oli hallitseva Suomen mestari, mutta se hävisi finaaliottelussa Jyväskylän Seudun Palloseuralle maalein 9–2.
Taustaa.
Botnian kotikenttä Helsingin Oulunkylässä oli koko kauden poissa käytöstä.
Sekä ylempi että alempi jatkosarja pelattiin kaksinkertaisena.
WP-35 ei osallistunut sarjaan.
Tommi Niittylä ohitti Joni Maarasen eniten Bandyliigaotteluita pelanneena pelaajana. Niittylä pelasi tammikuussa 2025 ottelun numero 554.
Runkosarja.
Runkosarja alkoi 16. marraskuuta ja päättyi 26. tammikuuta.
Ylempi loppusarja.
Ylemmässä loppusarjassa pelasivat runkosarjan neljä parasta joukkuetta. Loppusarjan kaksi parasta joukkuetta etenivät suoraan välieriin.
Alempi loppusarja.
Alemmassa loppusarjassa pelasivat runkosarjassa sijoille 5–8 sijoittuneet joukkueet. Loppusarjassa jaettiin lähtöpisteet runkosarjan sijoitusten perusteella (5. 3p, 6. 2p, 7. 1p). Runkosarjan kaikki pisteet ja maalit nollattiin. Alemman loppusarjan kaksi parasta joukkuetta etenivät puolivälieriin.
Puolivälierät.
Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -periaatteella.
Välierät.
Välierät pelattiin paras viidestä -periaatteella.
Palkitut.
Kuukauden pelaajat:
All Stars -kentällinen
Reimerswaal

Reimerswaal on kadonnut kaupunki Alankomaiden Zeelandissa. Alankomaiden kulttuuriperintövirasto nimesi sen vuonna 2017 kansalliseksi muistomerkiksi. Se on ainoa uponneista kaupungeista, joka on saanut tällaisen määritteen. Kaupunki oli Zeelandin kolmanneksi suurin kaupunki, ennen kuin se 1600-luvulla jäi veden alle. Asukkaita siellä oli noin kuusi tuhatta. Jo 1500-luvulla kaupungin ympäriltä katosi alueita myrskyissä ja tulvissa. Nykyinen Reimerswaalin kunta on nimetty sen mukaan vuonna 1970, kun viisi kuntaa yhdistettiin yhdeksi.
Elizabeth Gurley Flynn

Elizabeth Gurley Flynn (7. elokuuta 1890 Concord, New Hampshire – 5. syyskuuta 1964 Moskova) oli yhdysvaltalainen ammattiyhdistysaktiivi ja kommunisti. Flynn oli myös näkyvä naisten oikeuksien, ehkäisyn sekä naisten äänioikeuden puolestapuhuja. 
Elizabeth Gurley Flynn syntyi New Hampshiren Concordissa 1890, mutta hänen perheensä muutti New Yorkiin jo vuonna 1900. Flynnin vanhemmat olivat työväenluokkaisia sosialisteja, ja nuori Elizabeth osallistui jo alakouluikäisenä paikallisten sosialistikerhojen toimintaan. Vuonna 1906 hän liittyi IWW:n eli Industrial Workers of the World -ammattiyhdistysliikkeen jäseneksi. Seuraavana vuonna hän lopetti koulunkäynnin osallistuakseen täysipäiväisesti IWW:n toimintaan. Flynn osallistui IWW:n free speech -kampanjoihin monissa kaupungeissa ja hänet pidätettiin useita kertoja. Flynn oli organisoimassa lakkoja Massachusettsin Lawrencessa vuonna 1912 ja New Jerseyn Patersonissa 1913. Vuonna 1916 hän keräsi avustus- ja oikeusapuvaroja Mesabin kaivostyöläisten lakkolaisille Minnesotassa. Vuonna 1918 Elizabeth Gurley Flynn oli perustamassa Workers Defense Unionia. Hän toimi järjestön sihteerinä vuoteen 1922 asti. 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Elizabeth Gurley Flynn keskittyi puolustamaan ja tukemaan työväenliikkeen jäsenten, poliittisten agitaattoreiden sekä poliittisten näkemystensä vuoksi karkotusuhan alla olevien ulkomaalaisten asiaa. Flynn organisoi muun muassa varainhankintaa ryöstömurhasta tuomion saaneiden anarkistien Saccon ja Vanzettin tueksi. 
Vuonna 1920 Flynn oli yksi kansalaisoikeuksia puolustavan American Civil Liberties Unionin perustajista. Muita perustajajäseniä olivat muun muassa Helen Keller ja Jane Addams. Vuosina 1927–1930 Flynn toimi International Labor Defense -järjestön puheenjohtajana. 
Elizabeth Gurley Flynn sairastui vakavasti 1930-luvulla ja oli pitkään sivussa poliittisesta toiminnasta. Vuonna 1937 hän liittyi Yhdysvaltain kommunistiseen puolueeseen. Vuonna 1940 Flynn erotettiin American Civil Liberties Unionista, koska hän oli kommunistisen puolueen jäsen. 
Kommunistisen puolueen jäsenenä Flynn oli väsymätön organisaattori, kirjoitti ahkerasti ja saavutti mainetta innostavana puhujana. Vuonna 1951 Flynn ja 12 muuta kommunistisen puolueen johtohenkilöä vangittiin. Vuonna 1953 Flynn tuomittiin ulkomaalaisten rekisteröintilain eli niin sanotun Smith Act -lain perusteella kahdeksi vuodeksi Aldersonin naisvankilaan. Flynn vapautui vankilasta toukokuussa 1957. Vuonna 1961 Flynn valittiin Yhdysvaltain kommunistisen puolueen puheenjohtajaksi. Hän oli virassa kuolemaansa asti. 
Vuonna 1964 kumottiin laki, joka oli kieltänyt passien myöntämisen kommunisteille. Flynn sai passin ja matkusti vierailulle Neuvostoliittoon. Hän kuoli samana vuonna Moskovassa, missä hänelle järjestettiin valtiolliset hautajaiset Punaisella torilla. Sen jälkeen Flynnin ruumis tuotiin hänen toiveidensa mukaisesti Yhdysvaltoihin, jossa hänet haudattiin Chicagon Waldheim Cemetery -hautausmaalle, lähelle Haymarketin mielenosoituksen marttyyrien hautaa.
Gliese 12

Gliese 12 on 0.24 Auringon massainen punainen kääpiötähti 39.7 valovuoden päässä Maasta Kalojen tähtikuviossa.
Gliese 12 b.
Tähteä kiertää pimennyskeinolla havaittu planeetta Gliese 12b. Planeetta on Maata kuumempi, muttei luultavasti niin kuuma kuin Venus.
Ei tiedetä sopiiko se elämälle.
Geyne

Geyne (Gein) on kadonnut kaupunki Alankomaissa nykyisen Nieuwegeinin alueella. Se sai kaupunkioikeudet 1295.
Tapaus Punahilkka 2

Tapaus Punahilkka 2 () on vuonna 2011 julkaistu tietokoneanimoitu elokuva. Elokuva on jatkoa "Tapaus Punahilkka" -elokuvalle. 
Juoni.
Punahilkan isoäiti Susi ja tämän kofeiiniriippuvainen oravaystävä selvittävät Hannun ja Kertun salaperäistä katoamista ja lähtevät pelastamaan lapsia Verusca-noidan piparkakkutalosta. Pelastusoperaation yhteydessä noita kuitenkin sieppaa Hannun ja Kertun ohella myös Punahilkan isoäidin. 
Samaan aikaan Punahilkka on Sisarkunnan koulutuksessa. Siellä hän saa kuulla, että Sisarkunnan hallussa olevan salaisen supertryffelin resepti on kadonnut, ja että ainoastaan Punahilkan isoäiti muistaa reseptin.
Punahilkka lähtee ystäviensä kanssa pelastamaan isoäitiään ja estämään noitaa luomasta supertryffeliä. Heille selviää, että noita oli kauan sitten Punahilkan isoäidin ohella yksi Sisarkunnan jäsenistä. Paljastuu myös, että Hannu, Kerttu ja noita olivat yhdessä suunnitelleet isoäidin sieppauksen saadakseen selville supertryffelin puuttuvan ainesosan.
Anna Silfverblad

Anna Lydia Silfverblad, o.s. "Talaskivi" (2. toukokuuta 1889 Saarijärvi – 22. toukokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Anna Silfverblad syntyi Saarijärven Mahlulla Ramsin talon tyttärenä ja hän kävi koulunsa Jyväskylässä ja Helsingissä suorittaen ylioppilastutkinnon. Silfverblad oli ensin ulkoasiainministeriössä virkailijana ja oli sen jälkeen toistakymmentä vuotta Kustannusosakeyhtiö Kirjan ja sittemmin WSOY:n palveluksessa. Hän kuoli pitkällisen sairauden jälkeen 50-vuotiaana toukokuussa 1939.
Polydisyklopentadieeni

Polydisyklopentadieeni eli PDCPD on polymeeri, jonka monomeeri on disyklopentadieeni. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa ajoneuvojen osien valmistukseen.
Ominaisuudet.
Polydisyklopentadieenin rakenne on usein ristisilloittunut eli se on kertamuovi. Se ei liukene veteen, mutta liukenee niin alifaattisiin, aromaattisiin kuin kloorattuihinkin hiilivetyihin. Polymeeri kestää laimeiden happojen tai emästen vaikutuksia hyvin. Polydisyklopentadieenin tiheys on 1,03–1,05 g/cm3. Mekaanisilta ominaisuuksiltaan polydisyklopentadieeni on jäykkää, sen iskunkestävyys on hyvä ja kimmomoduuli on korkea.
Valmistus ja käyttö.
Polydisyklopentadieeniä valmistetaan useimmiten reaktiivisella ruiskuvalulla. Reaktion tyyppi on renkaanavautumismetateesipolymerointi. Ruiskuvalussa disyklopentadieeni ja volframi-, molybdeeni- tai rodiumkatalyytti ja aktivoiva alkyylialumiiniyhdiste sekoittuvat ja reaktio tapahtuu.
Polydisyklopentadieeniä käytetään esimerkiksi autojen puskureiden ja autojen, bussien, traktorien ja golfautojen korinosien valmistukseen.
Enteraalinen ravitsemus

Enteraalinen ravitsemus tarkoittaa ravinnon antamista ruokintaletkun kautta suoraan mahalaukkuun tai ohutsuoleen. Sitä tehdään tarvittaessa sairaalapotilaille silloin, jos he ovat aliravittuja tai aliravitsemus on vaarana, eikä potilas jaksa tai kykene syömään riittävästi suun kautta. Potilaalla saattaa olla esimerkiksi vaikeuksia niellä ruokaa. Letkun kautta annettu ravinto voi olla esimerkiksi ravintovalmistetta. 
Toinen letkuruokinnan muoto on parenteraalinen ravitsemus, jossa ravinto annetaan suoraan potilaan verenkiertoon. Sitä käytetään joskus yhdessä enteraalisen ravitsemuksen kanssa täydentämään potilaan ruokintaa. Terveydenhuollon asiantuntijat pitävät enteraalista ravitsemusta joskus ensisijaisena vaihtoehtona, koska se on suonensisäiseen ruokintaan verrattuna halvempaa ja siihen liittyy vähemmän haittoja.
Enteraalista ravitsemusta ei käytetä potilaan hoidossa silloin, jos potilaan mahalaukku tai pohjukaissuoli eivät toimi ollenkaan tai jos hänellä on tukos elimessä. Esimerkiksi suolitukos on elimessä sijaitseva tukos. Myös mahassa tai suolistossa esiintyvät vakavat verenkiertohäiriöt tai suolipuhkeama estävät enteraalisen ravitsemuksen. Elimen tukosta voidaan kuitenkin korjata stentin avulla. Stentti levittää tukossa olevaa kanavaa auki. Jos ongelma on vain mahalaukussa, ja ohutsuoli toimii yhä normaalisti, ravinto voidaan silti ohjata suoraan ohutsuoleen.
Lyhytaikainen enteraalinen ravitsemus toteutetaan sieraimen kautta viedyllä nenä-mahaletkulla tai nasojejunaaliletkulla. Nenä-mahaletku johtaa mahalaukkuun ja nasojejunaaliletku ohutsuoleen. Sieraimen kautta viedyn letkun asennuksessa on aspiraatioriski. Pitkäaikaisemmassa eli ainakin 3–4 viikkoa kestävässä ruokinnassa potilaalle asennetaan vatsanpeitteiden läpi gastronomia- tai jejunostomialetku. Gastronomialetku johtaa mahalaukkuun ja jejunostomialetku ohutsuolen alkuosaan. Vatsanpeitteen läpi viedyssä letkussa potilas voi syödä myös suun kautta, jolloin letku voi jäädä täydennysruokinnalle. Vatsanpeitteiden läpi viedyn letkun asennuksessa on sieraimen kautta vietyyn letkuun verrattuna enemmän riskejä.
Dominik Tiffels

Dominik Tiffels (s. 20. helmikuuta 1994 Köln, Saksa) on saksalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Hänen nuorempi veljensä Freddy Tiffels on myös ammattijääkiekkoilija.
Samuli Vire

Samuli Vire (26. toukokuuta 1889 Pielisjärvi – 10. joulukuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja, raittiusliikkeen puhuja ja kirjailija.
Vire valmistui opettajaksi Sortavalan seminaarista 1912 ja hän opiskeli myöhemmin yliopistollisilla jatkokursseilla ja Jyväskylän kesäyliopistossa. Vire teki opintomatkoja Viroon ja Ruotsiin.
Vire oli opettajana Kiihtelysvaaran Nivassa 1912–1914, Kuhmoisten Leppäkoskella 1914–1925 ja vuodesta 1925 alkaen Oulunkylän suomalaisessa kansakoulussa. Talvella 1914 hän hoiti Niittylahden kansanopiston johtajan tehtäviä.
Vire oli Kuhmoisissa kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1920–1925, valtion verotuslautakunnan ja perintöverolautakunnan puheenjohtajana 1921–1925, kunnan verotus- ja tutkijalautakunnan jäsenenä, kunnan tilintarkastajana, opettajayhdistyksen puheenjohtajana ja Nuorten Kristillisen Yhdistyksen puheenjohtajana. Oulunkylässä hän toimi ammattientarkastajana vuodesta 1930 alkaen ja oli kunnanvaltuuston jäsenenä samoin vuodesta 1930 alkaen. Hän oli Oulunkylässä myös kunnallislautakunnan ja rahatoimikunnan jäsenenä, työttömyyslautakunnan ja työtuvan johtokunnan puheenjohtajana, huoltolautakunnan jäsenenä, Helsingin raittiuspiiritoimikunnan puheenjohtajana, Kristillisen Työläisnuorisoliiton johtokunnan jäsenenä ja liiton julkaiseman "Nuori Kansa"-lehden toimituskunnan jäsenenä.
Vire oli tunnettu kristillinen nuorisopuhuja ja hän julkaisi muun muassa kirjan "Rakasta elämää" ja raittiuskirjaset "Miksi olen raitis", "Sattuman varasta päämäärään" ja "Parempaa polvea".
Samuli Vire ja hänen vaimonsa Jenny Vire loukkaantuivat vaikeasti tasoristeysonnettomuudessa Oulunkylän rautatieasemalla 10. joulukuuta 1949 kello 22 aikaan illalla, kun Keskon pakettiauto, jossa he olivat matkustajina sinkoutui tasoristeyksessä matkustajajunan veturin työntämänä radan sivuun. Vire vietiin Helsinkiin Suomen Punaisen Ristin sairaalaan, jossa hän menehtyi vammoihinsa. Vireen vaimo Jenny Vire kuoli vammoihinsa samassa sairaalassa 12. joulukuuta 1949. Pakettiauton kuljettaja loukkaantui lievemmin mutta joutui jäämään sairaalaan sisäisten vammojen vuoksi. Onnettomuus aiheutui siitä että tasoristeyksen vartijana toiminut vaihdemies oli tavarajunan ohitettua tasoristeyksen nostanut risteyksen puomit ylös päästääkseen joitain jalankulkijoita ylittämään radan. Hän huomasi sitten lähestymässä olleen matkustajajunan ja laski puomit taas alas ja tällöin tasoristeykseen ajanut pakettiauto jäi radalle puomien väliin.