tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chabelleyn lentokenttä

Chabelleyn lentokenttä on sotilaslentokenttä Chabelleyssä Djiboutissa. Se toimii Yhdysvaltojen sotilastukikohtana.
Yhdysvalloille on Djiboutissa myös suuri Camp Lemonnierin tukikohta, joka toimii Amboulin kansainvälisen lentoaseman yhteydessä.
Lentokenttä ja tukikohta.
Chabelleyn lentokenttä on pieni lentokenttä, joka sijaitsee aavikolla noin 12 kilometriä Djiboutin kaupungin keskustasta lounaaseen. Kentällä on yksi noin 2,5 km pitkä asfaltioitu kiitotie ja Yhdysvaltojen rakentamia hangaareita, henkilöstötiloja sekä muita tiloja. Alue on hyvin suojattu aidalla, ympärystiellä ja turvajärjestelmillä, jotka amerikkalaiset rakensivat.
Historia.
Chabelleyn lentokenttä oli pitkään Ranskan ja sen Muukalaislegioonan palveluksessa. Kenttä oli vaatimaton, lähinnä kiitotie ja pieni asemataso.
Yhdysvaltalaisjoukot käytti Chabelleyn lentokenttää harjoituksiin ainakin vuonna 2008, ja vuonna 2011 kentän lentokäyttöä alettiin suunnitella. Yhdysvallat siirsi miehittämättömät ilma-aluksensa Camp Lemonnierista Chabelleyhin vuonna 2013. Djiboutin viranomiset pyysivät siirtoa, koska olivat huolissaan droonien turvallisuudesta ruuhkaisessa ilmatilassa useiden onnettomuuksien jälkeen, ja halusivat siirtää droonitoiminnan syrjäisemmälle lentokentälle.
Helmikuussa 2013 Pentagon pyysi Yhdysvaltain kongressilta rahoitusta ”minimaalisille tiloille, jotka ovat tarpeellisia väliaikaisiin operaatioihin” Chabelleyssä. Vuoden 2013 aikana Yhdysvallat laajensi Chabelleyn pientä lentopaikkaa soveltumaan drooneille, jotka siirrettiin sinne syksyllä 2013. Toukokuussa 2014 Yhdysvallat sopi Djiboutin kanssa tukikohdan pidempiaikaisesta käytöstä. Tukikohtaa on laajennettu myöhemminkin.
Chambelleyn on sanottu olevan Yhdysvaltojen niin kutsutun droonisodan tärkeä tukikohta. Tukikohdasta on kerrottu julkisuuteen vähän tietoa, ja sen toimintaa on salattu. Lentotoiminta Chabelleystä on syrjäisyytensä ansiosta huomattavasti salaisempaa kuin toiminta kansainväliseltä lentoasemalta. Sinne on ollut sijoitettuna todennäköisesti MQ-1 Predator- ja MQ-9 Reaper -drooneja. Toiminta on sisältänyt ilmeisesti Yhdysvaltojen Joint Special Forces Command -erikoisjoukkojohtoportaan ja keskustiedustelupalvelu CIA:n johtamia salaisia operaatioita. Drooneja on käytetty tiedusteluun, valvontaan ja ”terrorisminvastaisiin” ilmaiskuihin ainakin Somaliassa ja Jemenissä.
Toivo Salosen patsas

Toivo Salosen patsas on Anitta Toivion vuonna 2004 tekemä pienoispatsas Pälkäneellä pikaluistelija Toivo Salosen kunniaksi. Patsas oli ensin urheilukentän vieressä mutta se siirrettiin Kostia-areenan eteen. Teos on osa teossarjaa "Liikkeellä". Salonen (1933–2019) oli muun muassa olympiapronssimitalisti.
Väinö Sipilän patsas

Väinö Sipilän patsas on Anitta Toivion vuonna 2004 tekemä pienoispatsas Pälkäneellä kestävyysjuoksija Väinö Sipilän kunniaksi. Patsas oli ensin urheilukentän vieressä mutta se siirrettiin Kostia-areenan eteen. Teos on osa teossarjaa "Liikkeellä". Sipilä oli muun muassa 20 000 m:n ja 30 000 m:n maailmanennätysjuoksija
Al-Mulk

Al-Mulk (, ) on Koraanin 67. suura ja luokitellaan mekkalaiseksi. Se sisältää 30 jaetta. Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Sisältö.
Suura kertoo ensin Jumalan tunnusmerkeistä luonnosta ja sen jälkeen sisältää polemiikkia uskottomia vastaan ja kertoo tuomiopäivänä odottavasta palkkiosta ja rangaistuksesta.
Varpunen (albumi)

Varpunen on suomalaislaulaja Kai Hyttisen kahdeksas, vuonna 1979 julkaistu studioalbumi. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat nimikappale ”Varpunen” sekä ”Jamaica Farewell”.
Tuottaja Vexi Salmen levy-yhtiö Levytuottajat julkaisi albumin Gold Disc -levymerkillään vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappalemateriaali.
Albumin kahdestatoista kappaleesta yhdeksän on ulkomaista ja kolme suomalaista alkuperää. Avausraitana on espanjalaisen laulaja-lauluntekijä Miguel Gallardon säveltämä ja alun perin tunnetuksi tekemä kappale ”Gorrión”, johon Vexi Salmi teki suomennoksen nimeltä ”Varpunen”. Kappaleesta tuli tunnettu ja sen levytti samana vuonna myös Arto Nuotio. ”Hälle kuulun” on käännös argentiinalaislaulaja Daniel Magalin kappaleesta ”Cara de Gitana”, joka julkaistiin alun perin artistin samannimisellä debyyttialbumilla vuonna 1978. ”Muistojen laulu” on romanialaisen Ivan Ivanovicin säveltämä kappale, johon Vexi Salmi teki suomenkielisen sanoituksen. ”England My England” tuli tunnetuksi englantilaisen laulaja-lauluntekijä Alan Pricen tulkintana. Price tuli tunnetuksi The Animals -yhtyeen kosketinsoittajana. Salmi käänsi kappaleen suomeksi nimellä ”Suomi oi Suomi”. Levyn kolmesta suomalaisesta kappaleesta kaksi on Fredin eli Matti Siitosen säveltämiä (Soi viulu, Vain hetki elämää). ”Martinezin kapakka” on levyn toisen pääasiallisen sovittajan Antti Hyvärisen säveltämä kappale.
B-puolen avaava ”Copacabana” on käännös samannimisestä kappaleesta, jonka alkuperäisenä esittäjänä muistetaan yhdysvaltalainen Barry Manilow. Näyttelijä Liza Minelli esitti kappaleen "The Muppet Show" -televisio-sarjan jaksossa vuonna 1979. ”Jamaica Farewell” on Irwing Burgien salanimellä Lord Burgess säveltämä kappale, jonka Harry Belafonte levytti albumilleen "Calypso" vuonna 1956. Kappaleen ovat sittemmin esittäneet myös Chuck Berry, Sam Cooke ja duo Nina &amp; Frederik. ”Rakkauden aika” -kappaleen esitti alun perin saksalaisduo Cindy &amp; Bert nimellä ”Danke dir”. Levyn päättävä ”Linda Linda” muistetaan paremmin Suomessa etenkin Frederikin esittämänä. Kappale on alun perin lähtöisin Alankomaista, jossa sen esitti popyhtye Tee Set.
Kappaleet.
Lähteet:
Tekijät.
Muusikoita.
Lähde:
Tuotanto.
Lähde:
Itsesääli

Itsesääli on tila, jossa ihminen kokee itsensä passiivisena kohteena, jolle tapahtuu jatkuvasti ikäviä asioita. Hetkellinen itsesääli voi olla luonnollinen reaktio vastoinkäymisiin, mutta pitkittyneenä se voi muuttua haitalliseksi tunnetilaksi.
Ilmeneminen ja vaikutukset.
Itsesäälistä kärsivä ihminen saattaa torjua muiden tarjoaman avun ja myötätunnon, sillä ei koe ansaitsevansa sitä. Tyypillistä on myös itseensä käpertyminen ja kokemus siitä, että kukaan muu ei voi ymmärtää omaa tilannetta. Pitkittyessään itsesääli voi johtaa sosiaaliseen eristäytymiseen, kun ihminen torjuu tarjotun avun ja tuen.
Itsesäälin taustalla voi olla varhaisen lapsuuden turvaton kiintymyssuhde tai ongelmat vihanhallinnassa. Myös neuroottinen persoonallisuuus voi altistaa itsesäälille.
Hoito.
Itsesäälistä eroon pääsemiseksi on tärkeää ensin tunnistaa ongelma ja tarkastella omaa käyttäytymistään neutraalisti. Huomion kohdentaminen muihin ihmisiin ja muiden auttaminen voivat auttaa asettamaan omat ongelmat mittasuhteisiin. Tarvittaessa on suositeltavaa hakea ammattiapua.
Succès Masra

Succès Masra (s. 30. syyskuuta 1983) on tšadilainen ekonomisti ja poliitikko, joka toimi maan pääministerinä vuoden 2024 alussa ja oli ehdokkaana vuoden 2024 presidentinvaaaleissa.
Masra suoritti tohtorin tutkinnon taloustieteessä Paris 1 Panthéon-Sorbonnen yliopistosta. Hän on suorittanut myös johtamisen opintoja Lillen katolisessa yliopistossa, Harvard Kennedy School of Governmentissa ja Oxfordin yliopistossa. Ennen poliittista uraansa hän työskenteli johtavana ekonomistina Afrikan kehityspankissa (AfDB) ja vanhempana konsulttina Ernst &amp; Young Global Limitedissä ja BNP Paribas Bank Groupissa.
30. lokakuuta 2023 asti Masra oli näkyvä presidentti Mahamat Débyn vastustaja. Hänen henkeään uhattiin useasti, ja vuoden 2022 lopulla hän pakeni Yhdysvaltoihin, jossa hän asui noin vuoden.
Masran poliittisen puolueen "Les Transformateurs" hyväksyminen oli pitkä prosessi. Vuoden 2022 lopulla puolueen toiminta keskeytettiin useiden kuukausien ajan mellakoiden yllyttämisen vuoksi. Déby antoi hänestä kansainvälisen pidätysmääräyksen kesäkuussa 2023, jossa hän syytti Masraa kapinasta ja kansallisen turvallisuuden uhkaamisesta. Pitkien neuvottelujen jälkeen Masra palasi Tšadiin marraskuussa 2023.
Masralla on suuri tuki poliittisen eliitin keskuudessa sekä Yhdysvalloissa että Ranskassa. Hän tuki Débyn MPS-puoluetta 17. joulukuuta 2023 pidetyssä kansanäänestyksessä uudesta perustuslaista, joka sallisi väliaikaisen presidentin Débyn asettua ehdokkaaksi tulevissa presidentinvaaleissa. Kiitokseksi tuesta Déby nimitti hänet pääministeriksi 1. tammikuuta 2024, ja hänen puolueensa pääsi hallitukseen. Hänen hallituksensa, hän mukaan lukien, erosi 22. toukokuuta 2024, kun Masra sai vain 18 prosenttia äänistä 6. toukokuuta pidetyissä presidentinvaaleissa. Masra väitti, että vaalituloksia oli manipuloitu ja että hän itse oli saanut yli 50 prosenttia äänistä, mutta hänen kanteluaan ei tutkittu.
South Sudan Broadcasting Corporation

South Sudan Broadcasting Corporation (lyh. SSBC) on Etelä-Sudanin kansallinen yleisradioyhtiö. Yhtiö perustettiin vuonna 2013 ja on maan parlamentin alainen organisaatio. SSBS:n kotipaikka on Juba. Yhtiö rahoitetaan pääosin budjettivaroin, joskin asetuksen mukaan pyrkimyksenä on ollut siirtyä yhdistelmään kansalaisilta perittäviä mediamaksuja, valtiontukia, mainosrahoitusta ja erilaisia tukia. Esimerkiksi Japani, Kiina ja Unesco ovat tukeneet yleiradioyhtiön laitehankintoja ja lähetysasemien uusimisia.
Valtionyhtiö ylläpitää maan ainoaa televisiokanavaa (SSBC TV) ja löyhästi South Sudan Radio -nimikkeen alle kytkeytyvää radioasemien verkkoa. Radioviestinnän saralla SSBC on yksi useista toimijoista, muita ovat esimerkiksi Radio Miraya, Eye Radio ja Capital FM. Televisiolähetykset pitävät sisällään uutisia, ajankohtaisohjelmia, musiikkia ja viihdettä, mutta lähetykset ovat käytännössä vain vähemmistön saavutettavissa. SSBC:n televisiokanavaa välitetään VHF/UHF-analogialähetyksinä. Lisäksi radio- ja televisiolähetyksiä jaetaan muutaman viestintäsatelliitin ja joidenkin streamingpalvelujen kautta, jotka mahdollistavat lähetysten seuraamisen myös ulkomailla. 
Vuonna 2013 annetun viestintälain mukaan SSBC olisi poliittisesti ja taloudellisesti riippumaton hallituksen määräysvallasta. Tosiasiallisesti South Sudan Broadcasting Corporation ei ole toiminnassaan lainkaan journalistisesti vapaa, vaan maan hallitseva poliittinen ryhmittymä eli Sudanin kansanvapautusliike (SPLM) käyttää SSBC:n kanavia näkökantojensa esittämiseen. Toimittajia ja joukkoviestimiä on avoimesti varoitettu julkituomasta opposition kantoja.
Allamaye Halina

Allamaye Halina (s. 1967) on tšadilainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimii maan pääministerinä toukokuusta 2024 alkaen. Sitä ennen hän oli Tšadin Kiinan-suurlähettiläs. 
Halina syntyi Mayo-Kebbi Estin maakunnassa Etelä-Tšadissa tammikuussa 1967. Hän on suorittanut kandidaatin tutkinnon historiasta ja maantiedosta N'Djamenan yliopistosta ja kansainvälisten suhteiden maisterin tutkinto
Kamerunin kansainvälisten suhteiden instituutissa.
Halina on toiminut sekä isä Idriss Débyn että poika Mahamat Débyn presidentinhalllinnossa yhteensä 13 vuoden ajan.
Halinan ensimmäinen hallitus erosi vuoden 2025 alussa, mutta presidentti nimitti Halinan johtamaan myös uutta hallitusta.
Supermarsu ja suuri huijaus

Supermarsu ja suuri huijaus on Joona Tenan ohjaama suomalainen lastenelokuva, joka tulee ensi-iltaan joulukuussa 2025.
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Paula Noronen ja Joona Tena.
Emilia on saanut lemmikkimarsun puremasta kyvyn muuttua Supermarsuksi, pörröiseksi sankariksi, jonka tehtävänä on auttaa eläimiä. Mutta mitä tapahtuu, kun supervoimien lähteenä oleva juomapullo päätyy vääriin käsiin?
Elokuvan lapsipääosia näyttelevät Siiri Virtanen, Olavi Lahti, Albert Oksala ja Eelis Sainio. Aikuisten päärooleissa ovat Tommi Korpela, Kari Hietalahti, Essi Hellén, Eero Ritala, Nicklas Pohjola, Petteri Pennilä ja Esko Salminen .
Elokuva perustuu Paula Norosen Supermarsu-kirjoihin. Supermarsu ja suuri huijaus on kolmas Supermarsu-elokuva.
Elokuvan on tuottanut Marko Talli Yellow Film &amp; TV:stä ja sen levittää elokuvateattereihin SF Studios.
Saleh Kebzabo

Saleh Kebzabo (s. 27. maaliskuuta 1947) on tšadilainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi maan pääministerinä 2022–2024. Hän oli sitä ennen ollut neljä kertaa ehdokkaana presidentiksi.
Kebzabo syntyi Léréssä Tšadin lounaisosassa vuonna 1947. Hän suoritti perusopintonsa Kamerunissa ja opiskeli journalismia Ranskassa. Sitten hän työskenteli Chadian Press Agencyssä ja yhteistyössä "Jeune Afriquen" ja "Demain l'Afriquen" toimituksen kanssa. Hän oli mukana perustamassa Tšadin ensimmäistä sanomalehteä "N'Djaména Hebdoa". Kebzabo astui politiikkaan UNDR-puolueen (Kansallinen demokratian ja uudistamisen liitto) riveissä ja nousi sen puheenjohtajaksi sekä Tšadin kansalliskokouksen varajäseneksi. Hänellä oli useita ministerinvirkoja Idriss Débyn presidenttikaudella vuosina 1993–2001. Kebzabo osallistui presidentinvaaleihin Débyn vastaehdokkaana vuosina 1996, 2001, 2006, 2016 ja aluksi myös 2021, jolloin hän kuitenkin vetäytyi ehdokkuudestaan.
Presidentti Idriss Débyn kuoleman jälkeen huhtikuussa 2021 hänen poikansa Mahamat Déby nousi valtaan armeijan tuella. Suostumalla pääministeriksi Kebzabo tunnusti armeijan muodostaman siirtymäkauden sotilasneuvoston auktoriteetin. Sotilasneuvosto perusti komitean järjestämään siviilivaltaan siirtymistä. Kebzabo nimitettiin tämän komitean varapuheenjohtajaksi.
Siirtymäkauden pääministerinä Kebzabo ilmoitti erostaan uuden perustuslain valmistuttua.
Riddarhyttan

Riddarhyttan on taajama Skinnskattebergin kunnassa Västmanlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 245 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Johan Jönson

Johan Jönson (s. 1966) on ruotsalainen runoilija. Hänen esikoisteoksensa "Som samplingsdikter" ilmestyi vuonna 1992. Jönson on kotoisin Sundsvallista ja asuu Tukholmassa.
Jönsson

Jönsson tai Jönson on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Rydsgård

Rydsgård on taajama Skurupin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 521 asukasta.
Skivarp

Skivarp on taajama Skurupin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 397 asukasta.
Abbekås

Abbekås on taajama Skurupin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 841 asukasta.
Forum cuppedinis

Forum cuppedinis (lat., ”Herkkutori”) oli forum antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Siellä myytiin sen nimen mukaisesti erilaisia herkkuja ("cuppedia"). Forum sijaitsi Sacra vian ja Argiletumin välissä. Myöhemmin se, samoin kuin alueen monet muut pienet markkinapaikat, liitettiin osaksi Fulvius Nobiliorin vuonna 179 eaa. rakennuttamaa Macellumia. Symmachus kutsuu paikkaa nimellä "Forum cupedinarium".
Per Andersson (näyttelijä)

Per Johan Andersson (s. 17. marraskuuta 1976 Mölndal) on ruotsalainen näyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Hän aloitti näyttelemisen 11-vuotiaana ja perusti myöhemmin Grotesco-nimisen huumoriryhmän. Andersson on esiintynyt muun muassa "Parlamentet"-paneeliohjelmassa ja Sveriges Televisionin joulukalentereissa sekä tehnyt väliaikanumeroita Melodifestivaleniin. Lisäksi hän on näytellyt teattereissa ja elokuvissa. Vuonna 2016 hän sai Karamelodiktstipendiet-palkinnon.
Yksi Göteborgin raitiovaunuista on nimetty Per Anderssonin mukaan.
Per Andersson

Per Andersson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Forum holitorium

Forum holitorium (myös "Forum olitorium"; ”Vihannestori”) oli forum antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se oli nimensä mukaisesti kaupungin vihannesmarkkinoiden paikka, ja sijaitsi Forum boariumin pohjoispuolella, itään Velabrumista sen ja Tiber-joen välissä.
Maantiede ja historia.
Forum holitorium oli Campus Martiuksen eteläosaa. Se sijaitsi juuri Serviuksen muurin Porta Carmentaliksen ulkopuolella Regio IX Circus Flaminiuksen alueella. Forumin kaakkois- ja koillisrajat muodostuivat Serviuksen muurista ja Capitolium-kukkulan rinteestä, ja se ulottui luoteeseen nykyisen Piazza Montanaran yli.
Lännessä ja lounaassa Forum holitorium ulottui alun perin todennäköisesti Tiberille asti, mutta sen aluetta pienennettiin myöhemmin, kun sen ja joen väliin rakennettiin useita rakennuksia. Näihin lukeutuvat ennen kaikkea forumin länsilaidalla olleet neljä temppeliä, Pietaksen temppeli, Januksen temppeli, Spesin temppeli ja Juno Sospitan temppeli, sekä Marcelluksen teatteri, joka rakennettiin Pietaksen temppelin paikalle. Tämän jälkeen forumin koon arvioidaan olleen noin 125 × 40–50 metriä.
Forumin yhdisti Vicus jugariukseen ja Forum boariumiin katu, joka kulki etelään Porta Carmentalikselta.
Rakennukset ja löydökset.
Januksen (pohj.), Spesin (etel.) ja Juno Sospitan temppelien (kesk.) jäänteet ovat San Nicola in Carcere -kirkon alla tai osana; kirkko on keskimmäisen temppelin päällä ja sisällyttää kummankin puolen seinäänsä osan viereisen temppelin pylväikköä. Januksen temppeli rakennettiin alun perin vuonna 260 eaa. ja uusittiin vuonna 17 jaa. Se oli tehty peperino-tuffista ja siinä oli joonialaiset pylväät. Spesin temppeli rakennettiin noin vuonna 250 eaa. ja uusittiin myös vuonna 17 jaa. Se oli tehty travertiinista ja siinä oli doorilaiset pylväät. Juno Sospitan temppeli rakennettiin vuonna 197 eaa. ja uusittiin vuonna 90 eaa. Se oli tehty peperino-tuffista ja siinä oli joonialaiset pylväät. Temppelit kaivettiin vuonna 1932.
Forumin kaakkoislaidalla oli porttirakennus tai portiikki, joka tunnetaan Forum holitoriumin portiikkina. Se rakennettiin myöhäisellä tasavallan ajalla. Portiikki koostui kahdesta rinnakkaisesta arkadista, joilla oli väliä viisi metriä, ja jotka oli tehty peperinosta ja travertiinista. Rakennuksesta on säilynyt osa.
100-luvulle eaa. tultaessa forum oli päällystetty, ja merkittäviä osia sen travertiinilaattaisesta päällysteestä on löydetty San Nicola in Carcere -kirkon ja entisen Piazza Montanaran poikki noin 90 metrin matkalta kulkevan peperinokivisen muurin välistä. Muuri saattoi merkitä forumin pohjoisrajaa.
Forum piscarium

Forum piscarium (myös "Forum piscatorium"; lat., ”Kalatori”) oli forum antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se oli nimensä mukaisesti kaupungin kalamarkkinoiden paikka, ja sijaitsi Forum Romanumin pohjoispuolella Sacra vian ja Argiletumin välissä.
Forum piscarium oli olemassa tasavallan ajalla. Se paloi vuonna 210 eaa. ja rakennettiin uudelleen seuraavana vuonna. Vuonna 179 eaa. siitä tehtiin osa Fulvius Nobiliorin samalle alueelle rakennuttamaa Macellumia. Myöhemmin paikalle rakennettiin keisariforumeita.
Pettymys

Pettymys on tunne, joka syntyy kun toivottu tai odotettu asia ei toteudu. Se on yhdistelmä surua, turhautumista ja joskus vihaa, kun odotukset ja todellisuus eivät kohtaa.
Pettymyksen kokeminen.
Pettymyksen voimakkuuteen vaikuttavat useat tekijät. Keskeisimpiä ovat toivotun asian tärkeys henkilölle, odotusajan pituus sekä lopputuloksen lopullisuus. Esimerkiksi unelmatyöpaikan menettäminen aiheuttaa tyypillisesti voimakkaamman pettymyksen kuin ravintolan jälkiruoan loppuminen. Samoin pitkään toivotun asian menettäminen koetaan yleensä raskaampana kuin äskettäin syntyneen toiveen kariutuminen.
Pettymys voi ilmetä monissa elämäntilanteissa, kuten ihmissuhteissa, työelämässä, harrastuksissa tai arkisissa tilanteissa. Sen käsittelyyn suositellaan usein tunteiden tiedostamista, odotusten sopeuttamista ja myönteisen ajattelun ylläpitämistä. Psyykkisen hyvinvoinnin kannalta on tärkeää, ettei pettymykseen jää liiaksi kiinni, vaan siitä pyritään oppimaan ja jatkamaan eteenpäin.
Forum suarium

Forum suarium (lat., ”Sikatori”) oli forum antiikin Rooman kaupungissa Italiassa. Se oli nimensä mukaisesti kaupungin sikamarkkinoiden paikka. Forum sijaitsi Campus Martiuksen pohjoisosassa.
Forum suarium oli olemassa keisariajalla. Se mainitaan kahdessa piirtokirjoituksessa noin vuodelta 200 sekä myöhemmissä asiakirjoissa. Forum sijaitsi Campus Martiuksen pohjoisosassa lähellä "cohortes urbanaen" parakkeja, ja sijoitetaan nykyisen Via di Propagandan tienoille. Sen hallinnoinnista vastasi prefekti tai joku hänen alaisistaan.
Kash Patel

Kashyap Pramod Vinod ”Kash” Patel (s. 25. helmikuuta 1980 Garden City, Long Island) on yhdysvaltalainen juristi, jonka Donald Trump nimitti FBI:n johtajaksi toiselle kaudelleen Yhdysvaltain presidenttinä.
Patel syntyi intialaisille maahanmuuttajavanhemmille ja sai hindulaisen kasvatuksen. Hän opiskeli rikosoikeutta ja historiaa Richmondin yliopistosta, josta hän valmistui vuonna 2002. Hän sai oikeustieteellisen oppiarvon Pace Universitysta vuonna 2005. Patel aloitti uransa julkisena asianajajana Floridassa ja työskenteli sitten vuodesta 2013 terrorismirikosten syyttäjänä. Vuonna 2017 hänet palkattiin Devin Nunesin henkilökuntaan. Patel liittyi vuonna 2019 Trumpin kutsusta Yhdysvaltain kansalliseen turvallisuusneuvostoon.
Trumpin hävittyä vuoden 2020 presidentinvaalit Joe Bidenille Patel väitti ilman todisteita vaalituloksen johtuneen laajamittaisesta vaalivilpistä. Trump nimitti vaalien jälkeen Patelin siirtymäkauden puolustusministeri Christopher C. Millerin henkilöstöpäälliköksi. Ensimmäisen presidenttikautensa viimeisinä viikkoina Trump harkitsi Patelin nimittämistä FBI:n tai CIA:n varajohtajaksi, mutta hän perääntyi aikomuksistaan vanhempien virkamiesten vastalauseiden johdosta. Patel pysyi läheisissä väleissä Trumpiin ja istui Truth Socialia ylläpitävän Trump Media &amp; Technology Groupin hallituksessa.
Patel kirjoitti lapsille suunnatun trilogian, jossa hän itse toimii velhona, joka auttaa sankarillista Kuningas Donaldia vihollisten kukistamisessa. Trilogian osat ovat "The Plot Against the King" (2022), "The Plot Against the King: 2,000 Mules" (2022) ja "The Plot Against the King 3: The Return of the King" (2024). Patel esiintyi usein radion puheohjelmissa ja podcasteissa. Hän puhui usein Trumpin heikentämiseksi toimineiden henkilöiden asettamisesta syytteeseen. Patel kertoi Steve Bannonin podcastissa vuonna 2023 aikovansa jäljittää väitettyyn vaalivilppiin osallistuneet salaliittolaiset hallituksessa ja tiedotusvälineissä. Kirjassa "Government Gangsters: The Deep State, the Truth, and the Battle for Our Democracy" (2023) Patel julkaisi luettelon kuudestakymmenestä henkilöstä, joiden hän uskoi olevan deep staten edustajia. Luetteloon kuului sekä Trumpin ensimmäisen presidenttikauden että Joe Bidenin presidenttikauden aikaisia virkamiehiä.
Tultuaan valituksi toistamiseen presidentiksi vuonna 2024 Trump nimitti Patelin FBI:n johtajaksi. Patel kertoi vuonna 2024 halustaan sulkea FBI:n päämaja ja avata se sitten uudelleen deep state -museona.
Youcat

Youcat on "Katolisen kirkon katekismukseen" perustuva, vuonna 2011 ilmestynyt nuorille suunnattu katekismus.
Katekismus on alkuperältään itävaltalainen. Teos etenee kysymysten ja vastausten muodossa ja sisältää lisäksi runsaasti lainauksia Raamatusta, pyhiltä ja muita kirjoittajilta, kuvia, selityksiä ja piirroksia. Esipuheen on kirjoittanut paavi Benedictus XVI. Suomeksi teos on ilmestynyt vuonna 2017. Youcatin ympärille on syntynyt myös muuta aineistoa, kuten Youbibel ja Docat, joita ei ole julkaistu suomeksi.
Sonja Kasurinen

Sonja Kasurinen (s. 2002 tai 2003) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan "Salatut elämät" -televisiosarjasta Nella Tammisen roolista. Hän esiintyi sarjassa vuosina 2014–2018. Hänen jälkeen hahmoa jatkoi näyttelijä Emma Nopanen.
Kasurinen on myös nähty useassa "Salatut elämät" -sarjan nettisarjassa, kuten "Pahainpäivä" ja "Kämppä tyhjänä" ensimmäisellä ja toisella tuotatokaudella.
Mary Anne MacLeod Trump

Mary Anne MacLeod Trump (o.s. "MacLeod"; 1912 Tong, Isle of Lewis – 2000) oli skotlantilaissyntyinen, vuonna 1942 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut nainen. Hän oli Donald Trumpin äiti.
MacLeod Trump oli Malcolm MacLeodin ja tämän vaimon Maryn kymmenestä lapsesta nuorin. Isä pyöritti postitoimistoa ja pientä puotia. MacLeod Trumpin siskot Catherine Reid, Christina Matheson ja Mary Joan Pauley muuttivat Yhdysvaltoihin 1920-luvulla. MacLeod Trump itse lähti New Yorkiin ensimmäisen kerran vuonna 1930 Catherine-siskonsa seurassa hakemaan töitä kotiapulaisena. Hän palasi lyhyesti Skotlantiin vuonna 1934, mutta asettui pian pysyvästi New Yorkiin. MacLeod Trump meni tammikuussa 1936 naimisiin Fred Trumpin kanssa. Pariskunnalle syntyi viisi lasta, joista toiseksi nuorin on Donald Trump.
MacLeod Trump työskenteli ilmeisesti alun perin lastenhoitajana varakkaassa perheessä New Yorkissa, mutta joutui työttömäksi 1930-luvun lamassa. Hän asui sitten miehensä kanssa vauraalla alueella Queensissa ja harjoitti aktiivisesti hyväntekeväisyyttä. MacLeod Trump sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1942. Hän teki myöhemminkin elämässään vierailuja skotlantilaiselle synnyinsaarelleen. Hän puhui gaelia.
Somalian kansallistelevisio

Somalian kansallistelevisio (; , lyh. SNTV) on Somalian kansallinen televisioyhtiö. Yhtiö perustettiin alkujaan vuonna 1983 ja sen lähetystoiminta käynnistettiin uudelleen vuonna 2011. SNTV:n kotipaikka on Mogadishu. 
Suomalainen Viestintä ja kehitys -säätiö on yhteistyössä Somalian kansallistelevision ja Somalian journalistiliiton kanssa kouluttanut somalialaisia televisiotoimittajia Suomessa ja Somaliassa.
SNTV:n lähetyksiä välitetään myös viestintäsatelliittien avulla.
Ainejärjestönauha

Ainejärjestönauha (myös järjestönauha, vuosijuhlanauha, juhlanauha) on yliopistoissa tietyn ainejärjestön edustajien juhlapuvun yhteydessä käyttämä nauha.
Ainejärjestönauhoja pidetään akateemisissa juhlatilaisuuksissa, esim. oman ainejärjestön vuosijuhlissa tai edustettaessa omaa ainejärjestöä muualla. Nauha edustaa paitsi juhlallista tilaisuutta ja siihen liittyvää arvokkuutta, myös keinoa erottautua muista järjestöistä ja vahvistaa järjestön yhteenkuuluvuutta ja omaa järjestöidentiteettiä.
Ylioppilaskuntien käytössä olevaa, samantyylistä nauhaa kutsutaan "kuntanauhaksi" tai "ylioppilaskuntanauhaksi". Järjestönauhalla voidaan viitata yläkäsitteenä "ylioppilaskunta"-, "osakunta"-, "tiedekunta"- ja "ainejärjestönauhoihin" sekä muiden akateemisten järjestöjen nauhoihin.
Eri yliopistoilla, ylioppilaskunnilla ja ainejärjestöillä on erilaisia perinteitä ja ohjeita nauhan käyttöön liittyen. Ylioppilaskuntien kuntanauhoja pitävät ylioppilaskunnan hallituksen ja edustajiston jäsenet sekä toimihenkilöt. Ainejärjestöissä ainejärjestönauhan käyttöön ovat tyypillisesti oikeutettu kaikki järjestön jäsenet. Joissakin järjestöissä on omat nauhat hallituslaisille ja jäsenille sekä hallituslaisen nauhan yhteydessä käytettävä hallituspinssi tai -merkki. Ainejärjestönauhan olemassaolo ja käyttäminen on vapaaehtoista eivätkä kaikki ainejärjestöt ole ottaneet nauhaa käyttöönsä.
Ainejärjestönauhan ominaisuudet.
Ainejärjestönauhassa on yleensä muutamaa eri väriä eri paksuisina viivoina. Yleensä vahvin väri on ylimpänä nauhassa. Ainejärjestöt päättävät itse nauhansa värin ja sommittelun. Valmista nauhaa myydään yleensä vain ainejärjestön jäsenille, mutta joissain tapauksissa myös muille halukkaille.
Etiketti.
Ainejärjestönauhaa pidetään juhlapuvun yhteydessä joko olalta lantiolle tai vasemman rinnan kohdalla ruusukkeeksi taiteltuna. Molempia malleja voidaan käyttää sekä puvun että mekon kanssa. Ruusukkeen käyttö on perinteisesti yhdistetty nimenomaan naistapaiseen juhlapukeutumiseen eli pitkiin iltapukuihin, koska ainejärjestönauha ei saa koskettaa paljasta ihoa eikä pitkä nauha ole siksi sopinut puettavaksi etenkään olkaimettomien mekkojen kanssa. Jotkut ainejärjestöt ohjeistavat kantamaan pitkää ainejärjestönauhaa oikealta olalta puvun kanssa ja vasemmalta olalta mekon kanssa.
Useiden ainejärjestö- ja kuntanauhojen käytöstä samanaikaisesti on ylioppilaskunta- ja järjestökohtaisia ohjeita. Järjestön omissa vuosijuhlissa voidaan pitää ylimpänä omaa nauhaa ja sen jälkeen muita nauhoja, kun taas ulkopuolisissa tilaisuuksissa kuntanauha tulee ylimmäksi. Nyrkkisääntönä voi mainita, että päällimäisenä käytetään aina juhlaa isännöivän järjestön nauhaa. Samanaikaisesti puettavien nauhojen määrä on usein rajoitettu kolmeen nauhaan.
Ditheröinti

Ditheröinti () tarkoittaa tietokonegrafiikassa ja digitaalisessa signaalinkäsittelyssä menetelmää, jossa kohinan avulla vähennetään kvantisoinnin aiheuttamaa "palkittumista". Menetelmällä karkeampi tekniikka voi matkia hienojakoisempaan tulokseen pystyvää tekniikkaa. Menetelmällä voi matkia eri värejä sekä varjostusta. Äänenkäsittelyssä ditheröinnillä korvataan pyöristysvirheitä, joita tulee analogisen signaalin muuntamisessa digitaaliseksi. Kohinan lisäämisellä piilotetaan kvantisointivirheitä ja parannetaan koettua äänenlaatua.
Historia.
Tekniikkaa kuvasi Lawrence G. Roberts vuonna 1962, mutta termi on syntynyt myöhemmin.
Miikka Jahnukainen

Miikka Aleksi Jahnukainen (4. helmikuuta 1939 – 12. tammikuuta 2022) oli suomalainen valtiotieteen tohtori ja ATK-instituutin ensimmäinen rehtori.
Instituutissa Jahnukainen opetti muun muassa kursseja:
Vuonna 1975 Jahnukainen julkaisi ATK-instituutin kanssa kirjan "Tietosysteemin rakentaminen". Kirjan julkaisi Tietojenkäsittelyliitto.
Aftontidningen

Aftontidningen (lyh. AT) oli vuosina 1942–1956 ilmestynyt ruotsalainen iltapäivälehti, jota julkaisi ammattiliittojen keskusjärjestö Landsorganisationen. Se perustettiin, koska "Aftonbladet" oli ollut liian saksalaismielinen. Samoihin aikoihin Bonnier perusti "Expressenin". Aftontidningen sai huomiota räväkällä tyylillään, ja sen kulttuuritoimituksessa oli huomattavia nimiä kuten Stig Ahlgren ja Karl Vennberg. Lehti ei kuitenkaan pärjännyt kilpailussa ja se lakkautettiin, kun LO vuonna 1956 osti "Aftonbladetin".
Voileipäkeksi

Voileipäkeksi on keksilaji, joka on tarkoitettu syötäväksi suolaisten tai makeiden levitteiden kanssa. Voileipäkeksit ovat sukua laivakorpulle, jotka kehitettiin alun perin merimiesten tarpeisiin säilyvänä ruokana pitkillä Atlantin ylityksillä. 
Suomessa voileipäkeksejä on perinteisesti tarjoiltu etenkin teen kanssa, ja niiden päällysteitä voivat olla esimerkiksi voi ja muut rasvalevitteet, juustot, hunaja, marmeladit sekä hillot. Yksi Suomessa suosituimmista voileipäkekseistä on Cream Cracker, joita on ollut markkinoilla yli sata vuotta.
Susan Harris

Susan Harris (o.s. Spivak, s. 28. lokakuuta 1940 Mount Vernon, New York) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka tuli 1970-luvulta alkaen tunnetuksi komediasarjojen kuten "Kupla" (Soap), "Tyttökullat" (Golden Girls) ja "Vihdoinkin yksin" (Empty Nest) luojana. Vuosina 1975–1998 Harris oli yksi Yhdysvaltain televisiokanavien tuotteliaimmista käsikirjoittajista, joka oli luomassa toistakymmentä menestyssarjaa.
Kirjanpitäjäisän perheessä Westchesterin piirikunnassa Manhattanin koillispuolella varttunut Harris opiskeli englannin kieltä ja kirjallisuutta Cornellin ja New Yorkin yliopistossa suorittamatta tutkintoa. Ennen omien sarjojensa menestystä Harris oli mukana käsikirjoittamassa muun muassa sarjoja "The Courtship of Eddie's Father" ja "The Partridge Family". 1970-luvun alussa "Perhe on pahin" -sarjan luoja Norman Lear kutsui Harrisin mukaan sen käsikirjoitustiimiin, johon siihen asti oli kuulunut vain miehiä. Pienen pojan yksinhuoltajana Harris kirjoitti sarjaa pääosin etätyönä kotoaan käsin tapaamatta kertomansa mukaan edes koskaan sen näyttelijöitä. Hän kirjoitti muutaman jakson sittemmin "Tyttökullissa" näytelleen Bea Arthurin tähdittämään sarjaan "Maude", kunnes sarja "Fay" oli ensimmäinen josta hän sai maininnan yhtenä sarjan luojista. Sarjaa kuitenkin tuotettiin vain kymmenen jaksoa.
Saippuasarjoja parodioiva absurdi "Kupla" (1977–1981) oli vaikea myydä televisiojohtajille, mutta toteutuessaan ABC-verkossa mursi monia aiempia raja-aitoja tv-komedian alalla. Sitä seurasi "Benson" (1979–1986), spin-off-sarja "Kuplan" sarkastisesta afroamerikkalaisesta hovimestarista, jota näytteli Robert Guillaume.
Harrisin seuraava menestyssarja "Tyttökullat" (1985–1992) säilyi kuuden tuotantokauden ajan kymmenen katsotuimman joukossa Yhdysvalloissa, mutta viimeisellä seitsemännellä kaudella putosi sijalle 40. Harris ja muut loivat sarjan naishahmoille 24 jaksoa saaneen spin-offin "The Golden Palace", jossa hahmot ovat alkaneet pyörittää miamilaista hotellia. Paremmin menestyi "Vihdoinkin yksin" (1988–1995), jonka pääosaa, leskeksi jäänyttä lääkärimiestä kaksine tyttärineen ja puhuvine koirineen näytteli "Kuplasta" tunnetuksi tullut Richard Mulligan.
Harrisin vuonna 1991 esitetty sarja "Sokeria ja pippuria" (Good &amp; Evil) kertoo kosmetiikkayhtiön perijättären tyttäristä, joista toinen on kovapintainen bisnesnainen ja toinen epäitsekäs ja varovainen tutkija. Sarja sai 11 jaksoa.
Susan Harris vetäytyi tv-uralta noin 60-vuotiaana saatuaan käyntiin viimeisen sarjansa, vuonna 1998 esitetyn 13-jaksoisen "Salaiset ansiot" (The Secret Lives of Men).
Harris sai vuonna 2005 käsikirjoittaja Paddy Chayefskyn mukaan nimetyn Writers Guild of America -palkinnon. Hänet nimitettiin vuonna 2011 Yhdysvaltain televisioakatemian Hall of Famen jäseneksi.
Yksityiselämä.
Susan Harrisin poika on kirjailija ja neurotieteilijä Sam Harris.
Raide-Jokeri 0

Raide-Jokeri 0 (kutsutaan myös nimellä Jokeri 0) on Helsinkiin suunniteltu poikittaissuuntainen pikaraitiotie, joka kulkisi Meilahdesta Pasilan ja Kalasataman kautta Herttoniemeen. Sieltä se voisi myöhemmin jatkaa joko Laajasaloon tai Itäkeskukseen. Se korvaisi nykyisen runkobussilinjan 500.
Pikaraitiotien tärkeimpiä tavoitteita olisi yhdistää paljon työpaikkoja tarjoava Meilahden sairaala-alue Keski-Pasilaan, luoda sieltä Teollisuuskatua pitkin kulkeva nopea raideyhteys Kalasatamaan ja helpottaa metron ylikuormitusta Itäväylän kohdalla.
Raide-Jokeri 0 on yksi Helsingin yleiskaavassa 2016 suunnitelluista pikaraitioteistä, mutta sen rakentamisesta ei ole vielä tehty päätöstä. Pikaraitiotien varaus on kuitenkin huomioitu esimerkiksi Kulosaaren sillan uudelleenrakentamisessa 2020-luvun lopulla. Myös Teollisuuskadun ja Junatien suunnitteluperiaatteissa on varauduttu pikaraitiotiehen.
Raide-Jokeri 0 on saanut nimensä siitä, että se on alkuperäisestä Raide-Jokeria sisempi pikaraitiolinja. Ulompia kehämäisiä pikaraitioteitä on kutsuttu nimillä Raide-Jokeri 2 ja Raide-Jokeri 3 eli Vantaan pikaraitiotie.
Linjaus.
Helsingin kaupunkiympäristölautakunta päätti vuonna 2022, että suunnittelun ensimmäisessä vaiheessa on linjauksena Meilahti–Pasila–Kalasatama–Herttoniemi. Herttoniemestä linja voisi jatkua edelleen Laajasaloon tai Itäkeskukseen. Länsipäässä linja voisi jatkua Meilahdesta Töölön tai Munkkiniemen suuntaan.
Meilahdesta Pasilaan ja siitä Teollisuuskadun alkuun pikaraitiotien on suunniteltu kulkevan tunnelissa, joka parantaisi linjan nopeutta ja palvelutasoa. Triplan alapuolella voitaisiin hyödyntää sen maanalaista asemavarausta, eli niin sanottua Pasilan metroasemaa.
Suunnittelu ja rakentaminen.
Yleiskaavan toteuttamisohjelmassa Jokeri 0:n suunnittelu on ajoitettu vuosien 2021–2035 välille. Uutta raitiotietä rakennettaisiin 10,3 kilometriä Meilahden ja Roihupellon välillä. Roihupellosta Itäkeskukseen linjaus kulkisi alkuperäistä Raide-Jokeria varten rakennetuilla raiteilla. Jokeri 0:aa kuvaillaan tekniseltä toteutettavuudeltaan haastavaksi, ja se vaatii reitin joissain kohdissa kalliita ratkaisuja. Toisaalta reitin varrella on niin paljon maankäytön kehityskohteita, että matkustajakysynnän odotetaan 2030-luvulla perustelevan rakentamisen.
Paistettu riisi

Paistettu riisi on riisistä paistamalla valmistettu ruokalaji, joka eroaa risotosta siten, että siihen ei laiteta paljoa lientä. Sen sijaan siihen käytetään usein hieman soijakastiketta ja seesamiöljyä. Se on yleisimmillään aasialaisessa ruokakulttuurissa. Paistettu riisi tunnetaan muun muassa kiinalaisessa keittiössä, missä sitä maustetaan kevätsipulilla. Paistetun riisin kanssa käytetään usein lihaa ja kasviksia.
Pulegoni

Pulegoni (C10H16O) on tyydyttymättömiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää aromiaineena ja muiden yhdisteiden valmistukseen. Yhdistettä esiintyy useissa mintuissa, erityisesti puolanmintussa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa pulegoni on nestemäistä ainetta, jolla on piparmintunkaltainen tuoksu. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Pulegoni on myrkyllistä maksalle, koska siitä muodostuu ihmisen aineenvaihdunnassa mentofuraania ja edelleen muita reaktiivisia hapetustuotteita.
Pulegonia voidaan eristää puolanminttuöljystä tai valmistaa sitronellaalia hapettamalla. Yhdistettä käytetään aromiaineena ja muun muassa mentofuraanin, mentolin ja mentonin valmistamiseen.
Jaakko Salminen

Jaakko Mikko Salminen (22. elokuuta 1930 Ulvila – 2. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja professori.
Jaakko Salminen syntyi puuseppä Frans Emil Salmisen, ent. Lähteenkorva, ja Hilda Aurora Lahdenperän perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli Pirkko Kolehmainen. Salminen tuli ylioppilaaksi Porin suomalaisesta yhteislyseosta 1950, valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1953, kasvatustieteen kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1970 ja filosofian lisensiaatiksi Joensuun korkeakeakoulusta 1976, missä hän väitteli filosofian tohtoriksi 1979 tutkimuksella "Die sprachliche Entwicklung des Kindes und die Voraussetzungen zum Erlernen des Lesens und Rechtschreibens". 
Salminen toimi kansakoulunopettajana useilla eri paikkakunnilla 1953–1963. Hän oli Savonlinnan seminaarin kansakoulun johtaja 1963–1973 ja Joensuun yliopistossa kasvatustieteen lehtori 1973–1976, didaktiikan apulaisprofessori 1977–1982 ja vt. professori 1982–1985. Hän oli myös yliopiston kasvatustieteen tiedekunnan dekaani ja yliopiston toinen vararehtori 1984–1985. Helsingin yliopistossa Salminen oli erityispedagogiikan vt. professori 1986–1990 ja sitten kasvatustieteen professori. Eläkkeelle hän jäi 1994. Salminen julkaisi sekä tieteellisiä tutkimuksia että useita oppikirjoja.
Wasa Party Syndicate

Wasa Party Syndicate oli vuonna 1992 toiminut vaasalainen rave-tapahtumia järjestänyt ryhmä.
Wasa Party Syndicaten muodostivat DJ Jocka sekä MC Hyper M.
Antonovin lentoaseman taistelu

Antonovin lentoaseman taistelu oli Venäjän maahanlaskujoukkojen Antonovin lentoasemalla Kiovan alueella toteuttama sotilasoperaatio, jonka päämäärä oli ilmasillan muodostaminen Venäjän hyökätessä Ukrainaan. Maailman suurin lentokone Antonov An-225 (tai "Mrija") tuhoutui halliinsa taistelun aikana. Venäjän epäonnistuminen lentokentän nopeassa haltuunotossa pelasti pääkaupunki Kiovan taisteluilta.
Ukraina pystyi varautumaan lentokentälle suunnitteilla olleeseen operaatioon Yhdysvaltojen varoitettua siitä.
Antonovin lentoasema on entinen Neuvostoliiton aikainen sotilaslentotukikohta, jota puolusti sodan alkaessa yksi alle kahdensadan sotilaan vahvuinen komppania Ukrainan kansalliskaartin 4. nopean toiminnan prikaatista. Kevyesti varustetulla komppanialla oli panssariajoneuvoja, ainakin yksi ZU-23-2-ilmatorjuntatykki ja olalta laukaistavia 9K38 Igla-ohjuksia.
Taistelu.
Aamulla kello 6 ja 7 välillä 24. helmikuuta lentokentälle ja sen viereiseen kansalliskaartin tukikohtaan osui neljä Kalibr-ohjusta, joista yksi räjähti läheisellä asuinalueella ja kaksi jäi suutareiksi. Hyökkäävään joukkoon kuului 200–300 maahanlaskujoukkojen sotilasta 31. kaartin ilmarynnäkköprikaatista ja 45. kaartin erikoistoimintaprikaatista. Sotilaita kuljettaneet noin 34 helikopteria lensivät matalalla ja tutkahäirinnän sekä pilvisen sään vuoksi ne onnistuivatkin pääsemään huomaamatta Ukrainan ilmatilaan. Paikalliset kuvasivat kotiensa yli lentäviä helikoptereita.
Laskeuduttuaan kiitotielle sotilaat joutuivat vaikeaan tilanteeseen, koska lähistöllä ei ollut riittävää suojaa tulitukselta. Tunnin kuluttua puolustajat vetäytyivät kentältä. Vetäytymisen aikana kiitotietä tulitettiin tykistöllä ja Ukrainan ilmavoimat pommitti sitä, jotta venäläiset eivät voisi käyttää sitä. Venäläiset saivat kentän haltuunsa noin kello 13.
Koska pääkaupunki Kiova olisi ollut vakavasti uhattuna jos venäläiset olisivat onnistuneet luomaan ilmasillan käyttäen kenttää, ukrainalaiset päättivät vallata kentän välittömästi takaisin. Nopeasti organisoituun vastahyökkäykseen koottiin kaikki joukot, joita voitiin käyttää lyhyellä varoitusajalla. Sotilaita vastahyökkäyksessä oli 80. ilmarynnäkköprikaatista, 95. ilmarynnäkköprikaatista, 3. erikoisrykmentistä ja 72. mekanisoidusta prikaatista. Operaatio alkoi auringonlaskun jälkeen noin kello 17:30 ja 21:00 lentoasema oli ukrainalaisten hallinnassa. Tämä kuitenkin jäi lyhytaikaiseksi, koska venäläiset saivat täydennyksiä pohjoisesta.
Varapuolustusministeri Aleksandr Fomin ilmoitti 28. maaliskuuta, että Venäjä vetäytyy Kiovan alueelta, eli myös Antonovin lentoasemalta. Venäläiset tuhosivat varusteitaan ja materiaaliaan. Tässä yhteydessä venäläiset menettivät ainakin kolme panssariajoneuvoa, 23 rynnäkköpanssarivaunua, kolme panssaroitua miehistönkuljetusvaunua, yhden ilmatorjuntatykin, kaksi kenttätykkiä, kolme helikopteria, 67 kuorma-autoa sekä muita autoja. 
Jälkipyykki ja merkitys.
Mrija-lentokone, joka oli huollossa Hostomelin lentokentällä, tuhoutui taistelujen aikana.
Antonovin lentoaseman taistelu mursi myös Venäjän propagandakoneiston masinoiman myytin Venäjän maahanlaskujoukkojen voittamattomuudesta.
Jäähyväiset Matjoralle (elokuva)

Jäähyväiset Matjoralle () on Elem Klimovin ohjaama neuvostoliittolainen draamaelokuva vuodelta 1983. Valentin Rasputinin samannimiseen romaaniin perustuvan elokuvan pääosissa näyttelevät Stefanija Stanjuta, Lev Durov ja Aleksei Petrenko.
Elokuva rakenteilla olevan Bratskin vesivoimalan patoaltaan alle joutuvasta Matjoran kylästä viivästyi, kun sen alkuperäinen ohjaaja Larisa Šepitko ja muita työryhmän jäseniä sai surmansa auto-onnettomuudessa kesällä 1979. Uudeksi ohjaajaksi nimettiin Šepitkon leski Elem Klimov, tunnettu elokuvantekijä hänkin.
Neuvostoelokuviin erikoistunut Kosmos-Filmi toi elokuvan Suomeen. Se sai Suomen-ensi-iltansa Capitol-elokuvateatterissa Helsingissä 7. syyskuuta 1984 ja keräsi Suomen teatterikierroksellaan 3 601 katsojaa. Mainostelevisio esitti elokuvan helmikuussa 1988.
7th Sense

7th Sense oli vuonna 1992 toiminut vaasalainen rave-tapahtumia järjestänyt ryhmä.
7th Sensen muodostivat DJ Isi, DJ Willy, Mr.R sekä DJ Janne.
Jari Metsämuuronen

Jari Metsämuuronen (s. 1962) on suomalainen professori. Hän työskentelee Turun yliopiston oppimisanalytiikan tutkimusinstituutissa. Hänen tutkimukselliset kiinnostuksensa ovat suuntautuneet koulutuksellisen tasa-arvon ja oppimisen arvioinnin teemoihin. Hän on opettanut tutkimusmenetelmiä ja kirjoittanut niihin liittyen lukuisia teoksia ja vertaisarvioituja artikkeleita. Koulutukseltaan Metsämuuronen on sairaanhoitaja, luokanopettaja ja kasvatustieteen tohtori.
Metsämuurosen vuonna 1995 julkaistun väitöskirjan otsikko on "Harrastukset ja omaehtoinen oppiminen : sitoutuminen, motivaatio ja coping : teoreettinen tausta, rakenneanalyysi ja sitoutuminen".
Pyhän Kolminaisuuden ritarikunta

Pyhän Kolminaisuuden ritarikunta on etiopialainen ritarikunta, joka perustettiin 2. marraskuuta 1930 keisari Haile Selassien käskystä ja valtaannousun kunniaksi. Keisarikunnan romahtamisen jälkeen keisarillinen perhe on jatkanut kunnianosoituksen jakamista. Sitä myönnetään tunnustuksena poikkeuksellisesta palveluksesta niin siviileille kuin sotilaillekin. Saajan ei tarvitse olla Etiopian kansalainen.
Ritarikunnassa oli alkujaan viisi luokkaa (suurristi, suurupseeri, komentaja, upseeri ja ritari), mutta nykyään sitä jaetaan vain kahdessa luokassa: suurristi ja poikkeustapauksissa ketju.
Uskonto Afganistanissa

Tämä artikkeli käsittelee Afganistanin uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Vuonna 2009 Afganistanin väestö oli lähes täysin islaminuskoista. Arviolta 84,7–89,7 prosenttia väestöstä kuului sunnalaisuuteen ja 10–15 prosenttia šiialaisuuteen. Afganistanin uskonnollisesta väestöstä ei ole saatavilla luotettavia tietoja, sillä virallista maanlaajuista väestönlaskentaa ei ole tehty vuosikymmeniin.
Islam.
Perinteisesti hallitseva uskonto on ollut sunnimuslimien lahko, joka noudattaa Hanafi-koulukuntaa. Viimeisen 200 vuoden ajan suuri osa väestöstä on noudattanut Deobandi-vaikutteista Hanafi-sunnismia, joka on peräisin Intiasta. Huomattava vähemmistö kannatti islamin mystisempää versiota, joka on tunnettu suufilaisuutena. Suufilaiset ovat ryhmittyneet karismaattisia uskonnollisia johtajia seuraaviin sääntö- tai veljeskuntiin. 1900-luvulla wahhabilaisen islamin vaikutus kasvoi tietyillä alueilla.
Saman uskonnollisen ryhmän jäsenet ovat perinteisesti keskittyneet tietyille alueille. Sunnalaiset paštut hallitsevat maan etelä- ja itäosia. Šiialaisten hazaroidien aluetta on vuoristoinen Hazaradžatin ylänkö. Koillisilla alueilla on perinteisesti ismailiitti-kansoja. Pääkaupunki Kabul on puolestaan monimuotoisempaa. Pohjoisessa Mazar-e Šarifin kaupungissa asuu sekä sunnalaisia että šiioja.
Muut uskonnolliset ryhmät.
Muiden uskonnolisten ryhmien arvioidaan olevan Afganistanissa alle prosentin luokkaa. Sikhejä ja hindulaisia on Afganistanissa noin 2 200 sekä bahai-uskoon kuuluvia yli 400. Lisäksi Afganistanissa on pieniä määriä muiden uskonnollisten ryhmien kannattajia, enimmäkseen buddhalaisia. Afganistanissa on tiettävästi pieni, piilossa oleva kristillinen yhteisö, jonka koko vaihtelee 500 ja 8 000 välillä. Kabulissa on ollut yksi kristillinen kirkko ja juutalainen synagoga.
Aiemmin Afganistanissa asui pieniä hindujen, sikhien, bahai-uskolaisten, juutalaisten ja kristittyjen yhteisöjä, mutta suuri osa näiden yhteisöjen jäsenistä muutti pois Neuvostoliiton vastaisen jihadin, sisällissodan ja Taleban-hallinnon aikana. Muiden kuin muslimien määrän arvioitiin olevan satoja Taleban-hallinnon päättyessä 2000-luvun alussa. Taleban-hallinnon kaatumisen jälkeen jotkut uskonnollisten vähemmistöjen jäsenet palasivat, ja monet heistä asettuivat Kabuliin.
Uskonto Angolassa

Tämä artikkeli käsittelee Angolan uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Vuonna 2014 Angolan väestö oli suurelta osin kristittyä. Roomalaiskatolisuuteen kuului 41,1 prosenttia, protestantteihin 38,1 prosenttia, muihin 8,6 prosenttia ja uskontokuntiin kuulumattomia oli 12,3 prosenttia väestöstä. 
Kristinusko.
Suurin osa väestöstä on kristittyjä, ja heistä roomalaiskatoliset ovat suurin uskonnollinen ryhmä. Katolisen kirkon mukaan väestöstä 55 prosenttia on katolilaisia, mutta tätä lukua ei voida todentaa. Kansallisen uskontoasioiden insituutin (INAR) mukaan Afrikan riippumattomiin kirkkoihin kuuluu 25 prosenttia väestöstä. 10 prosenttia väestöstä kuuluu protestanttisiin tunnustuskuntiin, kuten metodisteihin, baptisteihin, kongregationalisteihin (United Church of Christ) tai helluntailaisuuteen (Assemblies of God). Noin viisi prosenttia väestöstä kuuluu brasilialaisiin evankelisiin kirkkoihin.
Muut uskonnot.
Pieni osa Angolan maaseutuväestöstä harjoittaa animismia tai perinteisiä alkuperäiskansojen uskontoja. Angolassa on myös pieni muslimiyhteisö, jonka jäsenten määräksi arvioidaan 80 000–90 000. Muslimiväestö koostuu suurelta osin Länsi-Afrikasta tulleista siirtolaisista ja libanonilaistaustaisista perheistä.