tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Non scholae sed vitae discimus

Non scholae sed vitae discimus on latinankielinen lause, joka tarkoittaa 'emme opiskele koulua vaan elämää varten'. Lausetta käytti käännetyssä muodossa filosofi Seneca ( 4 eaa. – 65 jaa.), joka kirjeessä Luciliukselle pahoitteli, että koulussa opiskellaan tarpeettomia asioita. Hän moitti kouluopetusta siitä, että "jopa opinnoissamme kärsimme hillittömyydestä, kuten kaikissa muissakin asioissa". Sen takia kouluissa opitaan elämälle vieraita asioita: "non vitae sed scholae discimus" eli koulussa "emme opi elämää vaan koulua varten". 
Lausetta käytetään, kun halutaan korostaa, että opetuksessa on tähdättävä oppilaiden kasvatukseen ennemmin kuin koulun välittömien tavoitteiden saavuttamiseen.
Eva-Maria Liimets

Eva-Maria Liimets (s. 31. toukokuuta 1974 Tallinna) on virolainen keskustapuolueen poliitikko. Hän oli Viron ulkoministeri vuosina 2021–2022. Aiemmin hän on toiminut Viron suurlähettiläänä Tšekissä, missä hänen vastuullaan olivat myös Slovenia ja Kroatia. Liimets valittiin Kaja Kallaksen hallituksen ulkoministeriksi sitoutumattomana, mutta hän liittyi keskustapuolueeseen kesällä 2021.
Muuta.
Liimets on eronnut ja hänellä on yksi lapsi.
Liimets osaa äidinkielensä viron lisäksi englantia, saksaa, italiaa ja venäjää.
Anton Gueth

 
Anton Walther Florus Gueth (19. helmikuuta 1878 – 22. toukokuuta 1957) oli saksalainen buddhalainen munkki, kääntäjä ja kirjailija. Hän oli myös ensimmäinen mannereurooppalainen, joka sai täyden munkin vihkimyksen. 
Tausta.
Geuth syntyi Wiesbadenissa, Saksan keisarikunnassa 19. helmikuuta 1878. Geuthin isä, myös nimeltään Anton, toimi paikallisen lukion rehtorina. Sisaruksia hänellä oli kolme: kaksi veljeä ja yksi sisar. Lukion jälkeen Geuth opiskeli musiikin teoriaa yksityisopettajan johdolla. Tämän lisäksi hän opetteli säveltämistä viululla ja pianolla. 
Elämä munkkina.
Geuthin aikalaisia, jotka olivat myös buddhalaisuuteen kääntyneitä eurooppalaisia, olivat britit Gordon Douglas ja Allan Bennett MacGregor.
Vuonna 1903 Geuth matkusti Burmaan ja antoi munkinlupauksensa. Geuthin vihki burmalainen theravada-munkki U Asabha Thera, jolta Geuth sai myös uuden nimen Nyanatiloka. Hänestä tuli tässä yhteydessä ensimmäinen mannereurooppalainen bhikkhu eli täyden munkinlupauksen antanut munkki.
Nyanatilokan toimi myös kääntäjänä ja mm. käänsi Milinda Panhan saksaksi.
Sri Lankassa Nyanatiloka perusti Island Hermitage -nimisen luostarin saaren eteläosaan vuonna 1911. Temppelin tontti oli lahjoitus brittihallinnon työntekijältä.
Toisen maailmansodan jälkeen Nyanatiloka alkoi olla yhteydessä Saksan buddhalaisiin ja rohkaisi näitä järjestäytymään kansallisella tasolla.
Teck

Teck on württembergiläinen, Englantiin siirtynyt aatelissuku, joka polveutuu Württembergin herttuan Aleksanterin ja kreivitär Hohensteinin avioliitosta. Heidän vanhin poikansa Franz (1837-1900) sai ensin ruhtinaan, ja sitten vuonna 1871 Teckin herttuan arvon. Hän meni 1866 naimisiin englantilaisen prinsessan Mary Adelaiden kanssa, jonka isä oli Cambridgen herttua Adolf.
Herttua Franzin ja Mary Adelaiden lapsia olivat mm:
BMW 3-sarjan Compact

BMW 3-sarjan Compact on BMW:n vuosina 1994–2004 valmistama alemman keskiluokan kolmeovinen hatchback, joka perustuu tekniikaltaan 3-sarjaan. Mallin seuraajaksi tuli BMW 1-sarja.
BMW E36/5 (1994–2000).
BMW E36 -mallisarjan Compact esiteltiin vuonna 1994. Akseliväli oli samanpituinen kuin sedanissa, mutta taka-akselilla käytettiin monivarsituennan sijaan yksinkertaisempaa rakennetta. Samoin kojelauta poikkesi muista korimalleista ja oli yksinkertaisempaa mallia.
Mallivalikoiman muodostivat aluksi 1,6-litrainen (102 hv) 316i ja 1,8-litrainen (140 hv) 318ti. Syksyllä 1995 esiteltiin dieselmalli 317tds 1,7-litraisella (90 hv) moottorilla. Seuraavana keväänä 318ti sai uuden 1,9-litraisen (140 hv) moottorin.
Syksyllä 1996 malli sai uudistuksia esimerkiksi etupuskuriin ja -säleikköön. Seuraavana vuonna markkinoille tuli 323ti, jossa oli kuusisylinterinen 2,5-litrainen (170 hv) moottori. Vuoden 1999 alussa 316i-malliin tuli sama 1,9-litrainen moottori kuin 318ti-mallissa, mutta teho oli pudotettu 105 hevosvoimaan. 
BMW E46/5 (2001–2004).
BMW E46 -mallisarjan Compact esiteltiin keväällä 2001. Malli oli sedania 21 senttimetriä lyhyempi pituudeltaan, mutta koska akseliväli oli sama, ei takaistuintiloissa ollut merkittävää eroa. Compactin keulan muotoilu erosi muista korimalleista, takavalot puolestaan olivat läpinäkyvät. Sisätilat eivät eronneet muista korimalleista, mutta sisustusvärivalikoimassa oli pirteämpiä värisävyjä. Alusta oli säädetty hieman normaalia jäykemmäksi. 310-litrainen tavaratila oli esimerkiksi Volkswagen Golfia pienempi. Takaistuimet kääntämällä tila kasvoi 1 100-litraiseksi.
Compactin mallivaihtoehdot olivat aluksi 316ti ja 325ti. 316ti:n moottori oli aivan uusi 1,8-litrainen Valvetronic, jonka järjestelmässä kaasuläppä oli jätetty pois ja polttoaineen annostelu hoitui pelkästään imuventtiilien avulla. Moottori oli 115 hevosvoiman tehoinen ja varsin taloudellinen. Dieselmalleja ei otettu lainkaan Suomen tuontiohjelmaan. Vuodesta 2003 lähtien 325ti-malliin sai kuusivaihteisen SMG-II-sekventaalivaihteiston.
Vuonna 2003 takavalojen lasit muuttuivat läpinäkyvistä punaisiksi. Myös takaluukun kansi vaihtui uuteen, jossa oli aiempaa leveämpi poikittainen lista rekisterikilven yläpuolella.
Kurt Gimmi

Kurt Gimmi (13. tammikuuta 1936 Zürich – 29. maaliskuuta 2003 Zürich) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Condor-joukkueessa 1958, edusti seuraavana vuonna Tricofilina-Coppia ja uudelleen Condoria, vuosina 1960–1964 Carpanoa ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 1964 lisäksi Cynaría.
Gimmi voitti vuoden 1959 Tour de Romandien kokonaiskilpailun 26 sekunnin erolla maanmieheensä Rolf Grafiin. Seuraavana vuonna hän oli Sveitsin ympäriajossa toinen kaksi minuuttia 37 sekuntia Alfred Rüeggille hävinneenä. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti Luchoniin päättyneen 11. etapin.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives, Memoire-du-Cyclisme
Amatöörien joukkueaika-ajon Sveitsin-mestaruus
Amatööriseurojen joukkueaika-ajon Sveitsin-mestaruus
Züri-Metzgete, neljäs
Tour du Nord-Ouest de la Suisse, kolmas
Tour de Romandie, kokonaiskilpailun ja etapin 1b voitto
Sveitsin ympäriajo, etapin 3a voitto
Annemasse–Bellegarde–Annemasse, voitto
Züri-Metzgete, kuudes
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kuudes
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun voitto
Ranskan ympäriajo, etapin 11 voitto
Sveitsin ympäriajo, 5. etapin voitto
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 5. etapin voitto&gt;
Tour du Nord-Ouest de la Suisse, kolmas
Osaamisansa

Osaamisansa () tarkoittaa onnistumisten aiheuttamaa muuntautumiskyvyttömyyttä, omasta menestyksestä ”sokeutumista”, virheellistä uskomusta että aiemmin hyviin tuloksiin johtanut toimintatapa johtaisi menestykseen myös nykyisyydessä ja tulevaisuudessa. Käsite on syntynyt liiketaloustieteen ja johtamiskoulutuksen piirissä, mutta sitä on alettu soveltaa myös sotatieteissä ja työpsykologiassa, jossa se tarkoittaa tietyllä erikoisalalla menestyneen yksilön kyvyttömyyttä nähdä hyötyjä uudenlaisissa työtavoissa tai omia mahdollisuuksiaan muunlaisissa tehtävissä.
Termin esittelivät organisaatiososiologit Barbara Levitt ja James G. March vuonna 1988. Siitä on kirjoittanut myös muun muassa johtamistutkija Frank J. Barrett, joka soveltaa ajatteluunsa myös kokemuksiaan jazzmuusikkona: myös improvisaatiossa on kyse opittujen tekniikoiden ja uuden luomisen, sääntöjen ja vapauden välisestä tasapainottelusta.
Esimerkkejä.
Yritysmaailman käytetyimpiä esimerkkejä osaamisansasta on valokopioinnin uranuurtajan Xeroxin kyvyttömyys nähdä sen omassa PARC-tutkimuslaboratoriossa 1970-luvulla kehitetyn graafisen käyttöliittymän ja monien muiden työpöytäjulkaisemisen mahdollistavien innovaatioiden (hiiri, WYSIWYG, PostScript) kaupallisia mahdollisuuksia. Niistä innostuivat yhtiön oman johdon sijasta nuoren sukupolven it-yrittäjät, Applen Steve Jobs ja Microsoftin Bill Gates, kun taas Xerox-yhtiö jäi oman aiemman menestyksensä vangiksi, koki digitaalisen tietotekniikan kopiointibisneksensä uhkana eikä kyennyt ajoissa kaupallistamaan it-alan keksintöjään kilpailukykyisiksi tuotteiksi.
Sama tapahtui suomalaiselle Nokialle, joka oli luonut menestyksensä fyysisiin näppäimiin perustuvilla matkapuhelimilla eikä uskonut tarpeeksi kosketusnäyttöjen mahdollisuuksiin, vaikka sellaisia itsekin kehitti. Näin Nokian markkinaosuus romahti Applen iPhonen ja muiden kosketusnäyttöpuhelinten markkinoille tultua nopeasti 51 prosentista vuonna 2007 vain viiteen prosenttiin vuonna 2013. Risto Siilasmaa käyttää kirjassaan "Paranoidi optimisti" (2018) Nokian 2010-luvun taitteen osaamisansailmiöstä nimitystä ”myrkyllinen menestys”.
Ruotsissa osaamisansaa kutsutaan usein nimellä "Facitfällan". Se viittaa mekaanisilla laskukoneilla maailmanmaineeseen nousseeseen ruotsalaiseen Facit-yhtiöön, joka ei 1970-luvun taitteessa kyennyt tarpeeksi nopeasti sopeutumaan elektronilaskinten markkinoilletuloon.
Rolf Graf

Rolf Graf (19. elokuuta 1932 Unterentfelden, Aargau, Sveitsi – 18. tammikuuta 2019 Baden) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1952–1964.
Graf voitti Gent–Wevelgem-kilpailun 1954 tasa-ajalla ennen maanmiestään Ferdinand Kübleriä. Vuonna 1956 hän voitti Sveitsin ympäriajon kokonaiskilpailun neljän minuutin ja 59 sekunnin erolla Fritz Schäriin sekä pariaika-ajokilpailu Trofeo Baracchin yhdessä André Darrigaden kanssa. Hän voitti maantieajon Sveitsin-mestaruuden 1956, 1959 ja 1962. Hän voitti uransa aikana kolme etappia Ranskan ympäriajossa ja yhden etapin Italian ympäriajossa.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives, Memoire-du-Cyclisme
Luzern–Engelberg, voitto
Gent–Wevelgem, voitto
Ranskan ympäriajo, 9. etapilla kolmas
Züri-Metzgete, kuudes
Tour de Romandie, 4. etapin voitto
GP de Suisse, voitto
Grand Prix de Lugano (aika-ajo), voitto
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 5. ja 6. (aika-ajo) etapin voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Gran Premio Ciclomotoristico (Roma–Napoli–Roma), 3. etapin voitto
GP du Locle, voitto
Grand Prix de Ravenne (joukkueaika-ajo), voitto
Grand Prix de Lugano (aika-ajo), toinen
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa neljäs
Sveitsin ympäriajo, 6. etapin voitto
Trofeo Baracchi, toinen
Grand Prix de Forli, toinen
GP du Locle, voitto
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 1a (aika-ajo) voitto
Italian ympäriajo, 22. etapin voitto, 2. etapilla (aika-ajo) toinen
Sveitsin ympäriajo, 1. etapin voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Ranskan ympäriajo, 12. ja 19. etapin voitto, 16. etapilla toinen
Trofeo Longines (joukkueaika-ajo), voitto
Ranskan ympäriajo, 19. etapin (aika-ajo) voitto
Menton-Roma, 2. etapin voitto
Sveitsin ympäriajo, 3. ja 4. (aika-ajo) etapin voitto
Tour du Canton de Genève, voitto
Ranskan ympäriajo, 4. etapilla kolmas
Grand Prix de Lugano (aika-ajo), toinen
Züri-Metzgete, neljäs
Tour de Romandie, etapin 3b (aika-ajo) voitto
Tour du Canton de Genève, voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Tour du Nord-Ouest de la Suisse, voitto
Grand Prix de Lugano (aika-ajo), voitto
Pressure (Martin Garrixin kappale)

Pressure on alankomaalaisen DJ-tuottajan Martin Garrixin musiikkikappale, jolla vierailee myös ruotsalaislaulaja Tove Lo. Sen julkaisi STMPD RCRDS digitaalisesti ladattavana singlenä 5. helmikuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Garrix, Oskar Rindborg, Tove Lo ja Wilhelm Börjesson, joista Garrix myös tuotti sen Osrinin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasivat Philip Hovensjö sekä Olle Knutson ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Pressure" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästyä singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Alankomaissa ja Uudessa-Seelannissa.
Lohtupirskomarja

Lohtupirskomarja ("Brucea antidysenterica") on kvassiakasvien (Simaroubaceae) heimoon ja pirskomarjojen ("Brucea") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksikotinen pensas tai pieni puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan seitsemän metriä korkeaksi. Lohtupirskomarjaa on käytetty perinteisessä lääkinnässä, joskin sen hedelmät ovat myrkyllisiä.
Lohtupirskomarja kasvaa luonnossa ainavihantien metsien alakerroksissa, metsänreunoilla sekä usein hakkuuaukeoilla. Lajia tavataan 1750–2500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lohtupirskomarja on trooppisen Afrikan kasvilaji ja kasvaa luonnossa Guineasta ja Nigeriasta itään Etiopiaan sekä etelään Angolaan, Malawiin ja Sambiaan ulottuvalla alueella.
Lohtupirskomarjan juuria, hedelmiä ja kaarnaa on käytetty punataudin hoitoon perinteisessä lääketieteessä, mihin lajin nimikin viittaa. Nykyaikaiset tutkimukset ovat vahvistaneet lohtupirskomarjan vaikutukset punatautiin ja tuoneet esiin myös kasvin muita potentiaalisia lääkinnällisiä käyttökohteita.
Watkins

Watkins on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
We Are the People

We Are the People on alankomaalaisen DJ-tuottajan Martin Garrixin musiikkikappale, jolla vierailevat myös irlantilaisyhtyeen U2 jäsenet Bono ja The Edge. Sen julkaisi STMPD RCRDS digitaalisesti ladattavana singlenä 14. toukokuuta 2021. "We Are the People" toimi vuoden 2020 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen virallisena tunnuskappaleena. Kappaleen ovat sanoittaneet Garrix, The Edge, Bono, Simon Carmody, Giorgio Tuinfort, Albin Nedler ja Kristoffer Fogelmark, joista Garrix myös tuotti sen. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Olle Knutson ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin Lontoossa.
"We Are the People" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa ja Unkarissa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, El Salvadorissa, Saksassa ja Sveitsissä. Kappale on myynyt julkaisunsa jälkeen platinaa Italiassa.
Kappaleen kaikki esittäjät esittivät sen livenä vuoden 2020 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen avajaisseremoniassa kesäkuussa 2021.
Love Runs Out (Martin Garrixin kappale)

Love Runs Out on alankomaalaisen DJ-tuottajan Martin Garrixin musiikkikappale, jolla vierailevat myös yhdysvaltalaisräppäri G-Eazy sekä yhdysvaltalaislaulaja Sasha Alex Sloan. Sen julkaisivat STMPD RCRDS ja Epic Records digitaalisesti ladattavana singlenä 6. elokuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Alex Hope, Chloe Angelides, G-Eazy, Garrix, Oskar Rindborg ja Sloan, joista Garrix myös tuotti sen Alex Hopen, Osrinin sekä Tom Martinin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Damian Karsznia ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Love Runs Out" oli kaupallisesti huono menestys, sillä se pääsi singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon ainoastaan Uudessa-Seelannissa.
JJ+E

JJ+E () on vuonna 2021 julkaistu ruotsalainen romanttinen draamaelokuva. Se perustuu Mats Wahlin romaaniin "Veden tuolla puolen" (1993), ja on uudelleenfilmatisointi vuoden 1996 elokuvasta "Vinterviken". Elokuvan on ohjannut Alexis Almström, ja pääosia esittävät Mustapha Aarab, Elsa Öhrn ja Jonay Pineda Skallak. 
Tukholmaan sijoittuva elokuva kertoo nuoresta pojasta John-Johnista, joka rakastuu koulutoveriinsa Elisabethiin. Elokuva julkaistiin Netflixissä 8. syyskuuta 2021.
Diamonds (Martin Garrixin, Julian Jordanin ja Tinie Tempahin kappale)

Diamonds on alankomaalaisten DJ-tuottajien Martin Garrixin ja Julian Jordanin sekä brittiläisräppärin Tinie Tempahin musiikkikappale. Sen julkaisi STMPD RCRDS digitaalisesti ladattavana singlenä 8. lokakuuta 2021. Kappaleen on sanoittanut Tempah ja sen tuottivat Jordan ja Garrix. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Diamonds" oli kaupallisesti huono menestys, sillä se ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille. Garrix on esittänyt "Diamondsin" ensimmäisen kerran livenä Electric Love Boutique Edition-festivaaleilla Itävallassa elokuussa 2021.
Won’t Let You Go

Won’t Let You Go on alankomaalaisen DJ-tuottajan Martin Garrixin, ruotsalaislaulajan John Martinin sekä venäläisen DJ-tuottajaduon Matisse &amp; Sadkon musiikkikappale. Sen julkaisi STMPD RCRDS digitaalisesti ladattavana singlenä 10. joulukuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Matisse &amp; Sadkon jäsenet Aleksander ja Yury Parkhomenko, Martin, Garrix ja Michel Zitron, joista Alexander sekä Yury Parkhomenko ja Garrix myös tuottivat sen. Kappaleen lyriikkavideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Won’t Let You Go" ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille. Garrix on esittänyt kappaleen livenä muun muassa Electric Love ja Creamfields-festivaaleilla.
Summer’s Gone

Summer’s Gone on saksalaisyhtyeen Sash!:n musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläisräppäri Tony T. Sen julkaisi Tokapi Recordings Sash!:n Life Changes-studioalbumin ensimmäisenä singlenä 18. lokakuuta 2013. Kappaleen ovat sanoittaneet Ralf Kappmeier, Sascha Lappessen ja Thomas Alisson, joista Sash! myös tuotti sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 3. huhtikuuta 2014.
"Summer’s Gone" ei ole päässyt lainkaan listoille.
Sikhiläisyys Suomessa

Sikhiläisyys Suomessa on muihin Suomessa sijaitseviin uskonnollisiin yhteisöihin verrattuna hyvin pieni yhteisö. Ensimmäisen kerran sikhejä tuli Suomeen 1980-luvun alussa töihin. Intian taloudellinen tilanne oli silloin heikko ja työttömyys oli yleistä, joten monet toivoivat löytävänsä Suomesta paremman elämän. Nykyään sikhejä on Suomessa noin 600, joista suurin osa asuu pääkaupunkiseudulla. 
Suomessa on kaksi gurdwaraa, jotka sijaisevat Helsingissä sekä Vantaalla. Suomen Gurdwara-yhdyskunta maksaa temppelien kulut. 
Suomessa sikhien työttömyysprosentti on melkein nollassa ja heitä työskentelee monella eri alalla. Vaikka sikhiläisyys ei juurikaan näy Suomen katukuvassa, monet uskonnon edustajat ovat menestyneitä. Helsingissä on esimerkiksi useita ravintoloita ja yökerhoja joiden perustajat ovat sikhejä. Sikhiläisyys korostaakin kovan työn merkitystä, ja heidän työmoraalinsa on korkea. Monet vanhemmat haluavat myös siirtää tämän ahkeruuden ja työnteon arvostuksen lapsilleen. 
Sikhiläisyys on jakaantunut kahtia opinkiistan takia, joka koskee tulkintoja heidän pyhästä kirjastaan Dasam Granthista. Tämä kiista näkyy myös Suomessa, sillä Helsingin ja Vantaan temppelit kannattavat eri tulkintoja. Tämä on jakanut yhteisön kahden eri temppelin välille. 
Sikhit ovat joutuneet käymään keskustelua heidän uskonnolliseen perinteeseen kuuluvasta pään peittävästä turbaanista. Intialaissyntynen sikhi Gill Sukhdarshan Singh on linja-autonkuljettaja ja hän joutui syrjinnän kohteeksi, sillä hän käyttää turbaania uskonnollisista syistä. Yhtiö oli sitä mieltä, että turbaani olisi häirinnyt matkustajia, mutta päätös kumottiin. Suomessa vain harva sikhimies ylipäätään käyttää turbaania, ja monet ovat lopettaneet sen käyttämisen. Sen sitomiseen kuluu aikaa joka aamu, mikä ei sovi monien sikhien kiireiseen elämään. Sikhimiesten perinteisiin tunnuksiin kuuluu myös hiusten ja parran leikkaamatta jättäminen, mutta monet suomalaiset sikhit ovat jättäneet myös tämän perinteen.
Can’t Change You

Can’t Change You on saksalaisyhtyeen Sash!:n musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläisyhtye Plexiphones. Sen julkaisi Tokapi Recordings Sash!:n Life Changes-studioalbumin toisena ja viimeisenä singlenä 14. maaliskuuta 2014. Kappaleen ovat sanoittaneet Ralf Kappmeier, Sascha Lappessen ja Thomas Alisson, joista kaikki myös tuottivat sen. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 1. heinäkuuta 2016.
"Can’t Change You" ei ole päässyt lainkaan listoille.
Walking the Wire

Walking the Wire on saksalaisyhtyeen Sash!:n musiikkikappale, jolla vierailee myös brittiläinen DJ-tuottaja Christina Novelli. Sen julkaisi Tokapi Recordings digitaalisesti ladattavana singlenä 3. joulukuuta 2021. Kappaleelle on toteutettu myös lyriikkavideo, joka julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Walking the Wire" ei ole toistaiseksi päässyt listoille. Kappaleesta on toteutettu myös pianoversio, joka julkaistiin samana päivänä singlen kanssa.
Fritz Schär

Friedrich "Fritz" Schär (13. maaliskuuta 1926 Kaltenbach, Thurgau, Sveitsi – 29. syyskuuta 1997 Frauenfeld, Thurgau) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1947–1958.
Schär sijoittui Louison Bobet'n jälkeen hopealle ammattilaisten maantieajon MM-kilpailussa Solingenissa 1954. Hän oli Bobet'n ja Ferdinand Küblerin jälkeen kolmas saman vuoden Ranskan ympäriajossa. Edellisvuonna hän oli voittanut Ranskan ympäriajossa pistekilpailun ja kaksi etappia. Hän voitti Züri-Metzgeten 1949 ja 1950 sekä maantieajon Sveitsin-mestaruuden 1953. Italian ympäriajossa hän voitti kaksi etappia.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Memoire-du-Cyclisme
Tour du lac Léman, voitto
Ratapyöräilyn takaa-ajon Sveitsin-mestaruus
Züri-Metzgete, amatöörien kilpailu, voitto
Cyclocrossin Sveitsin-mestaruus
MM-kilpailut, amatöörien maantieajossa neljäs
À travers Lausanne, kolmas
Lombardian ympäriajo, kolmas
Tour du lac Léman, voitto
À travers Lausanne, voitto
Züri-Metzgete, voitto
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa neljäs
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljästoista, 2. etapilla kolmas
Sveitsin ympäriajo, 8. etapin voitto
Züri-Metzgete, voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdestoista, 14. etapin voitto, 2. etapilla toinen
Züri-Metzgete, toinen
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kolmas
Italian ympäriajo, 5. etapilla kolmas
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 13b (aika-ajo) voitto
Milano – San Remo, seitsemäs
Tour des Quatre-Cantons, voitto
Züri-Metzgete, kolmas
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, 19. etapin voitto, 17. etapilla toinen
Sveitsin ympäriajo, 2. etapin voitto
Ratapyöräilyn "stayer"-ajon Sveitsin-mestaruus
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa neljäs
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljästoista, 9. ja 14. etapilla toinen
Tour du Nord-Ouest de la Suisse, toinen
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 1. etapin voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, pistekilpailun voitto, 1. ja 2. etapin voitto, 20. etapilla (aika-ajo) kolmas; kokonaiskilpailun johdossa etappien 1–4 ja 9–10 jälkeen
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa neljäs
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs, 2. etapilla kolmas
Tour du Nord-Ouest de la Suisse, voitto
Ranskan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailussa kolmas, etapin 4a (joukkueaika-ajo) voitto, 17. etapilla toinen, etapilla 21b (aika-ajo) kolmas
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 1953|MM-kilpailut]], maantieajossa hopeaa
Sveitsin ympäriajo, 1. etapin voitto
Italian ympäriajo, etapilla 2a toinen, 8. etapilla kolmas
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja 7. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, 1. etapilla toinen
Berylliumnitraatti

Berylliumnitraatti (Be(NO3)2) on beryllium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kaasulamppujen valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa berylliumnitraatti on valkoista tai kellertävää kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Siitä tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja kuten mono-, tri- ja tetrahydraatit [Be(NO3)2·H2O, Be(NO3)2·3H2O ja Be(NO3)2·4H2O]. Kuumennettaessa kidevesi poistuu rakenteesta, mutta yhdiste alkaa hajota berylliumoksidiksi ja typen oksideiksi. Berylliumnitraatti liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös etanoliin.
Berylliumnitraattia valmistetaan neutraloimalla berylliumhydroksidia tai -karbonaattia typpihapolla. Sitä muodostuu myös berylliumin ja typpihapon reagoidessa.
Be(OH)2 + 2 HNO3 → Be(NO3)2 + 2 H2O
Berylliumnitraattia on käytetty kaasulamppujen hehkusukkien valmistukseen. Yhdisteestä voidaan myös valmistaa berylliumoksidia.
Näsisaari

Näsisaari on 12 hehtaarin kokoinen Tampereen Näsijärveen rakennettu tekosaari. Se sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä keskustasta luoteeseen nykyisessä Hiedanrannan kaupunginosassa; ennen Hiedanrannan perustamista saaren alue jakautui Lielahden ja Santalahden kaupunginosien kesken. Saaren läpi on rakennettu Tampereen raitiotieverkon toinen rakennusvaihe. Myöhemmin tekosaarelle voidaan rakentaa uusi noin 5 000 asukkaan Järvikaupungiksi nimetty asuinalue. Järven täyttäminen aloitettiin helmikuussa 2022 osana rakentamisen ensimmäistä vaihetta. Raitioliikenne saaren läpi aloitettiin tammikuussa 2025. Järvikaupungin alueelle on tarkoitus avata myöhemmin raitiotiepysäkki.
Historia.
Tampere haki heinäkuussa 2017 vesistötäyttölupaa Näsijärven Vaitionaron ranta-alueelle Lielahdessa. Suunnitelmissa oli rakentaa alueelle puisto, jalankulun ja pyöräilyn väyliä ja myöhemmin raitiotielinja. Pirkanmaan ely-keskuksen aluehallintovirastolle jättämän lausunnon mukaan järven täyttäminen vaarantaisi pohjavesialueen. Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto myönsi Tampereelle luvan rannan täyttöön lokakuussa 2018. Pirkanmaan ELY-keskus, Tampereen ympäristönsuojeluyhdistys ry ja Suomen luonnonsuojeluliiton Pirkanmaan piiri ry valittivat asiasta Vaasan hallinto-oikeuteen. Joulukuussa 2019 Vaasan hallinto-oikeus kumosi Tampereen kaupungille myönnetyn luvan, koska täyttö aiheuttaa riskin pohjavedelle.
Helmikuussa 2019 Tampereen kaupunki haki lupaa saaren rakentamista varten Näsijärveen. Tarkoituksena olisi jättää 36 metriä leveä kanava rantaviivan ja saaren väliin. Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto myönsi tammikuussa 2020 luvan tekosaaren rakentamiseksi. Päätöksestä jätettiin valitus hallinto-oikeuteen. Helmikuussa 2021 Vaasan hallinto-oikeus hylkäsi tekosaaresta jätetyn valituksen. Tampereen ympäristönsuojeluyhdistys ry jätti jatkovalituksen päätöksestä. 16. joulukuuta 2021 korkein hallinto-oikeus myönsi Tampereen kaupungille luvan Näsisaaren rakentamiseen. Järven täyttäminen alkoi helmikuussa 2022 kalliolouheen viemisellä järveen. Louhetta saatiin Tampereen keskustan eteläpuolelle rakennettavalta Sulkavuoren maanalaisesta jätevesien keskuspuhdistamosta. Pohjaveden suojelemiseksi Tampereen kaupunki asetti saaren ympäri suojaverhon, joka ulottuu vedenpinnasta järvenpohjaan ja jonka on tarkoitus estää rakentamisesta aiheutuvien samentumien leviämistä.
Klas Stigzelius

Klas Kristian Evert Stigzelius (16. maaliskuuta 1936 Käkisalmi – 3. heinäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Stigzeliuksen vanhemmat olivat insinööri Axel Evert Stigzelius ja Laila Matilda Sohlman ja puoliso vuodesta 1960 Rauni Hilkka Orvokki Jääskeläinen. Stigzelius suoritti keskikoulun ja meni opiskelemaan insinööriksi Ruotsiin, mutta joutui palamaan takaisin hoitamaan isänsä perustamaa Rautatyö-yhtiötä tämän sairastuttua. Vaikka isä oli muodollisesti yhtiön johdossa vuoteen 1963, Stigzelius vastasi siitä veljineen ja työskenteli vuodesta 1957 yhtiön teknisenä johtajana. 
Toimitusjohtajaksi 1963 tultuaan Stigzelius vaikutti osaltaan siihen, että yritys keskittyi teollisuuden kuljetuslaitteisiin, erityisesti trukkeihin, mukaan lukien vihivaunut eli automaattitrukit. Yrityksen kansainvälistymisen yhteydessä sen nimeksi tuli Rocla vuonna 1979. Eläkkeelle 1994 jäänyt Stigzelius oli työuransa aikana ollut aktiivinen alansa yhteistyössä ja toimi vielä vuoteen 2001 asti Roclan hallituksessa. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1989, vuoden yritysjohtajaksi materiaalitalouden alalta hänet valittiin 1990 ja seuraavana vuonna hän sai valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon.
Niila-Ville Laitinen

Niila-Ville Laitinen (s. 3. lokakuuta 1989) on suomalainen futsalmaalivahti, joka edustaa seurajoukkuetasolla Kampuksen Dynamoa. Laitinen kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueen maalivahtinelikkoon yhdessä Antti Koivumäen, Kasper Kankaan ja Juha-Matti Savolaisen kanssa.
Jere Intala

Jere Intala on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa jyväskyläläistä Kampuksen Dynamoa. Intala oli mukana KaDyn Suomen mestaruuden kaudella 2020-21 voittaneessa joukkuessa. Intala kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen, jossa hän debytoi vuonna 2021. Hän on tähän asti pelannut yhdessä maaottelussa. 
Intala on tamperelaisen PP-70:n kasvatti.
Tuukka Pikkarainen

Tuukka Pikkarainen (s. 7. tammikuuta 1998) on suomalainen futsalpelaaja. Seurajoukkuetasolla Pikkarainen edustaa FC Kemiä, jonka kapteenina hän toimi Futsal-Liigakaudella 2020–2021. FC Kemi voitti kaudella SM-hopeaa. 
Pikkarainen kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen. Hän on pelannut maajoukkueessa 19 ottelua ja tehnyt kolme maalia.
Companion

Companion on Skepticismin studioalbumi, joka julkaistaan 24. syyskuuta 2021. Albumi pääsi Rolling Stone-lehden vuoden parhaimpien metallialbumien listalle sijalle kahdeksan.
Hohe Tauernin kansallispuisto

Hohe Tauernin kansallispuisto (saks. "Nationalpark Hohe Tauern") on luonnonsuojelualue Itävallassa. Se on Itävallan vanhin ja laajin kansallispuisto. Puisto käsittää suuren osan Itä-Alppien vuorista, ja se on n. 100 km pitkä itä-länsi-suunnassa ja n. 40 km pohjois-etelä-suunnassa. Kuuluisat Krimmlerin putoukset sijaitsevat puiston läntisimmässä osassa.
Historia.
Hohe Tauernin kansallispuisto perustettiin 1981 Glocknerin ja Schobergin vuoriryhmien alueelle Kärntenissä; sen koko oli tuolloin 186 km2. Sitä on laajennettu useaan otteeseen 1980- ja 1990-luvuilla. Viimeisin ja pienin laajennus tapahtui 2011, ja käsitti vain 21 km2 Fleißtalin laaksossa Kärntenissä. Nykyään puiston koko on 1856 km2.
Suurin osa puiston alueesta, 1212 km2, on kokonaan suojeltua ydinvyöhykettä (saks. "Kernzone"). Loput 644 km2 muodostavat ulkovyöhykkeen ("Außenzone"), missä maa- ja metsätalouden harjoittaminen on sallittua.
Luonto.
Puiston pinta-alasta 54% on jäätikköjä, rakkaa, paljaita kallioseinämiä ja varvukkoa, 32% on alppiniittyjä ja laitumia, 9% on metsää, 4% pensaikkoa (leppiä ja vuorimäntyjä), ja 1% vesistöjä. Hohe Tauernin alueella on 322 jäätikköä ja 279 jokea ja puroa, joista 57 saa alkunsa jäätikköjen sulamisvesistä, sekä n. 200 yli 3000 m korkuista vuorenhuippua; korkein näistä on Grossglockner, joka on myös koko Itävallan korkein vuori.
Kasvillisuus.
Kansallispuistosta tavataan n. 3500 kasvilajia. Tunnetuimpia ovat rauhoitettu alppitähti, ruostealppiruusu ja lehtirikot. Hohe Tauernin alueella on myös vanhoja lehtikuusi- ja sembramäntymetsiä, kuten 600-vuotias Zedlacherin metsä Tirolissa.
Eläimistö.
Hohe Tauernin kansallispuiston alueella on yli 15 000 eläinlajia. Niistä tunnetuimmat ovat partakorppikotka, maakotka, alppivuohi, gemssi ja alppimurmeli. Muita eläinlajeja ovat mm. hanhikorppikotka, vuoripuroissa elävä taimen, kiiruna ja hippiäinen.
Vilho Timonen

Vilho Timonen (28. maaliskuuta 1904 Luusalmi, Uhtua, Vienan Karjala – 20. tammikuuta 1977 Nurmijärvi) oli vienankarjalaista syntyperää oleva suomalainen opettaja, joka oli aktiivi karjalaisten asioiden puolestapuhuja.
Timonen oli ehtinyt jo Vienassa ollessaan luoda pohjaa opettajanuralleen käymällä paikallisen esiseminaarin Uhtualla. Hän jatkoi Suomeen siirryttyään opintojaan Jyväskylän seminaarissa, josta hän valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1928. Samana vuonna hän sai Karvonen sai Suomen kansalaisuuden.
Vilho Timonen toimi kansakoulunopettajana karjalaisten asumisalueilla. Vuosina 1928-1931 Suojärvellä, 1931-1939 Harlussa ja 1939-1967 Lappeenrannassa Kaukaan kansakoulussa. Vuosina 1955-1967 hän toimi koulunjohtajana. Eläköidyttyään hän muutti asumaan Keravalle.
Suomessa ollessaan Timonen ajoi kotiseutunsa Vienan Karjalan asiaa jo opiskeluaikana toimien Jyväskylän seminaarin karjalaisseuran puheenjohtajana. Työuransa aikana 1930-luvulla hän oli mukana karjalaisissa kulttuurijärjestöissä. Hän oli myös Akateemisen Karjala-Seuran (AKS) jäsen.
Asevelvollisuuden Timonen suoritti Viipurin rykmentissä ja kävi sen yhteydessä upseerikoulutuksen vuosina 1930-1931. Talvisodassa Timonen oli joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä Karjalankannaksella. Jatkosodassa hän oli aluksi kapteeniksi ylennettynä rintamaupseerina. Järjestettäessä Itä-Karjalan hallintoa hän oli AKS:läisenä aktiivisti mukana 20. heinäkuuta 1941 Vuokkiniemessä pidetyssä kansalliskokouksessa, jossa hänet valittiin Karjalan Vapausliikkeen johtoryhmään. Luotaessa Itä-Karjalan hallintoa kesällä 1941 hänestä tuli Itä-Karjalan sotilashallinnon koulutoimiston päällikkö. Hän osallistui myös itäkarjalaisten heimoaktiivien perustaman "Itä-Karjala" -lehden julkaisemiseen toimien vuosina 1943-1944 sen päätoimittajana.
Sotilaana ollessaan sotien aikana hän sai Suomen Vapaudenristin 3. ja 4. luokan kunniamerkit sekä siviliansioistaan Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkin.
V. Rantanen ja Teräksen varjo

V. Rantanen ja Teräksen varjo on samannimisen kokoonpanon EP, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2021. EP sisältää neljä Viljo Rantasen Teräsbetonille säveltämästä kappaleesta, jotka eivät päätyneet levylle. Kappaleeseen ”Selkä” on tehty musiikkivideo.
Dareion

Dareion () eli Darieion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Myysiassa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Dareionin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi siksi, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa. Tässä yhteydessä kaupunki mainitaan Myysian kaupunkina. Stefanos Byzantionlainen puolestaan kutsuu sitä Fryygian kaupungiksi.
Doriskos

Doriskos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Traakiassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi noin kaksi kilometriä etelään nykyisestä Féresin kaupungista.
Doriskos sijaitsi Traakian rannikolla Hebros-joen suun länsipuolella olleella tasangolla, joka sai kaupungista nimen Doriskoksen tasanko (). Roomalaisella kaudella Doriskoksen kautta kulki Via Egnatia, ja siitä länteen sijaitsi Traianopolis.
Doriskos oli linnoitettu kaupunki, joka hallitsi tärkeää Hebros-joen ylityspaikkaa. Persialaiset valtasivat alueen Dareioksen sotaretken aikaan. Sinne kokoontuivat myös Kserkseen joukot ennen vuoden 480 eaa. hyökkäystä Kreikkaan. Liviuksen aikaan Doriskos vaikuttaa olleen pelkkä linnoituspaikka.
Kaupungin paikalta on löydetty muurien ja rakennusten jäänteitä. Läheltä on löydetty kappale Via Egnatiaa.
Kraig Nienhuis

Kraig Nienhuis (s. 9. toukokuuta 1962 Sarnia, Ontario, Kanada) on uransa päättänyt kanadalais-itävaltalainen jääkiekkoilija. Nienhuis pelasi urallaan 87 NHL-ottelua kolmen kauden aikana ennen siirtymistään Eurooppaan. Nienhuis pelasi karkeasti neljä kautta Itävallassa Klagenfurtin joukkueessa ja sai sen myötä Itävallan kansalaisuuden. Hän edusti Itävaltaa vuoden 1996 MM-turnauksessa. Hän pelasi turnauksessa kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Kauden 1998-1999 aluksi Nienhuis pelasi seitsemän ottelua Italiassa Milanon joukkueessa ennen paluutaan Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi siellä kauden 2001 loppuun UHL-liigan Port Huronin joukkueessa ja päätti sitten uransa.
Ide (Traakia)

Ide () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakian Khersonesoksella nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan noin kilometri pohjoiseen nykyisestä Çanakkalen maakunnan Güneylin kylästä.
Ide sijaitsi Traakian Khersonesoksen pohjoisrannikolla itään Paionista ja länteen Lysimakheiasta. Kaupungista ei tiedetä juuri mitään. Ainoa maininta siitä on Pseudo-Skylaksilla.
Lysimakheia (Myysia)

Lysimakheia (, myös "Lysimakhia", ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä İzmirin maakunnan Merdivenliä.
Lysimakheia oli pieni kaupunki, jonka mainitsee vain Plinius vanhempi. Hänen aikanaan sitä ei ollut enää olemassa. Kaupungin nimen perusteella sen oli oletettavasti perustanut tai uudelleennimennyt Lysimakhos hellenistisellä kaudella 300-luvun eaa. lopussa tai 200-luvun eaa. alussa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Lysimakheus" ().
Lysimakheia (Traakia)

Lysimakheia (, myös "Lysimakhia", , ) oli antiikin aikainen kaupunki Traakian Khersonesoksella nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi noin neljä kilometriä pohjoiseen nykyisestä Çanakkalen maakunnan Bolayırin kylästä.
Lysimakheian perusti Lysimakhos hellenistisellä kaudella vuonna 309 eaa. Se korvasi varhaisemman Kardian kaupungin.
Maantiede.
Lysimakheia sijaitsi Traakian Khersonesoksen pohjoisrannikolla Melaksenlahden (nyk. Saroksenlahti) etelärannalla lähellä niemimaan juurta. Siitä länteen sijaitsivat Ide ja Paion, koilliseen Kobrys ja Kypassis, ja etelään Paktye. Kaupunki sijaitsi paikalla, jossa se hallitsi tietä Sestoksesta pohjoiseen ja Traakian sisäosiin päin.
Historia.
Lysimakheia perustettiin hellenistisellä kaudella vuonna 309 eaa. Sen perusti Lysimakhos valmistautuessaan taistelemaan vastustajiaan vastaan, sillä sen paikka oli strategisesti edullinen. Hän nimesi sen itsensä mukaan. Saadakseen asukkaita uuteen kaupunkiinsa, Lysimakhos tuhosi läheisen Kardian kaupungin, jonka korvaajaksi Lysimakheia näin tuli. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Lysimakheus" ().
Lysimakhos teki Lysimakheiasta valtakuntansa pääkaupungin, ja se nousi nopeasti merkittäväksi. Hänen kuoltuaan kaupunki tuli seleukidien valtapiiriin. Seleukos II:n sodassa Ptolemaios III:ta vastaan se päätyi viimeksi mainitulle. Myöhemmin kaupunki joko sai vapauden tai vapautti itsensä, ja esiintyy "sympoliteiassa" yhdessä Aitolian liiton kanssa. Aitolialaiset eivät kuitenkaan kyenneet takaamaan sen turvallisuutta, ja traakialaiset tuhosivat sen samaan aikaan kun roomalaiset kävivät sotaa Filippos V:tä vastaan.
Antiokhos III kunnostutti kaupungin, keräsi sen hajaantuneen ja osaksi orjiksi joutuneen väestön takaisin, ja hankki sinne uusia asukkaita muualta anteliailla lupauksilla. Tämä ei kuitenkaan vaikuta onnistuneen kovin hyvin, ja roomalaisella kaudella kaupunki taantui edelleen. Viimeinen maininta siitä antiikin aikaisella nimellään on Ammianus Marcellinuksella. Keisari Justinianus I kunnostutti ja linnoitti paikan 500-luvulla, ja sen jälkeen se tunnettiin nimellä "Heksamilion" (, lat. "Hexamilium").
Rakennukset ja löydökset.
Nykyisessä Bolayırissa on ollut havaittavissa kaupunkiin liittyviä raunioita vielä ainakin 1800-luvulla.
Lysimakheia

Lysimakheia (, myös "Lysimakhia", ) tai Lysimachia (lat., myös "Lysimachea"; ) voi viitata seuraaviin:
Orthagoria

Orthagoria () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa nykyisen Kreikan alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Orthagorian historiasta ei tiedetä juuri mitään. Plinius vanhemman mukaan Orthagoria olisi ollut Maroneian vanhempi nimi. Erään toisen antiikin aikaisen maantieteilijän mukaan se olisikin ollut Stageiran vanhempi nimi. ​Nykyisin kaupungin arvellaan yleensä sijainneen Maroneiasta itään.
Orthagoria on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi muun muassa sillä perusteella, että se löi omaa hopea- ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Orthagoreus" ().
Paion (Traakia)

Paion (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakian Khersonesoksella nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan noin kolme kilometriä pohjoiseen nykyisestä Çanakkalen maakunnan Ocaklısta.
Paion sijaitsi Traakian Khersonesoksen pohjoisrannikolla Alopekonnesoksen ja Kardian tai myöhemmän Lysimakheian välillä. Hieman itään siitä sijaitsi Iden kaupunki. Paionista ei tiedetä juuri mitään. Ainoa maininta siitä on Pseudo-Skylaksilla.
Paion

Paion ( tai ; ) voi viitata seuraaviin:
Sale (Traakia)

Sale () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Alexandroúpolin kaupunkia.
Sale sijaitsi Doriskoksen tasangolla Traakian etelärannikolla lähellä Hebros-joen suuta. Seutu oli alun perin kikonien maata. Rannikolla Salesta länteen sijaitsivat Zone ja Drys. Roomalaisella kaudella Sale sijaitsi Via Egnatian varrella, ja siitä 15 roomalaista mailia eli noin 22 kilometriä itään sijaitsi Traianopolis. Doriskoksen kaupunki sijaitsi kauempana sisämaassa sekä Salesta että Traianopoliista itään. Salen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä.
Salen historiasta tiedetään vain vähän. Herodotos sanoo sen olleen Zonen tavoin Samothrakesta käsin perustettu siirtokunta. Se kuului osan historiaa Samothraken "peraia"-alueisiin. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Sale kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 422/421 eaa.
Al-Bayda (Jemen)

Al-Bayda ) on kaupunki Jemenin keskiosissa. Se on Al Baydan maakunnan hallinnollinen keskus.
Maantiede.
Al-Bayda sijaitsee Jemenin keskiosien itäosassa Al Baydan maakunnassa, ja on myös sen hallinnollinen keskus. Kaupunki sijaitsee maantieteellisellä Abyan rannikkoalueen ja al-Baydan ylängön välillä.
Historia.
Al-Bayda sijaitsi aikanaan Pohjois-Jemenin hallitsemien alueiden itänurkassa lähellä Etelä-Jemenin vastaista rajaa. Tämä teki Al-Baydasta ja Haribista pohjoisempana strategisesti huomattavia paikkakuntia Jemenin eri konfliktien aikana. Ne näyttelivät huomattavaa osaa Pohjois-Jemenin sisällissodassa, Pohjois- ja Etelä-Jemenin välisissä konflikteissa, sekä maiden yhdistymisen jälkeisessä Jemenin sisällissodassa vuonna 1994.
Myöhemmin al-Baydan alue on ollut tunnettu al-Qaidan toiminnasta ja itse kaupunkiin on tehty esimerkiksi pommi-iskuja. Huthit valtasivat kaupungin al-Baydan Jemenin sisällissodan aikana.
Väestö.
Ympäröivä seutu on harvaan asuttua. Paikalliset kuuluvat Qifa-heimoon ja ovat etupäässä sunnalaisia muslimeja.
Gabriel Wikström

Per Johan Gabriel Wikström (s. 21. helmikuuta 1985 Skinnskatteberg) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi vuosina vuosina 2011–14 Ruotsin sosiaalidemokraattisen nuorisoliiton puheenjohtajana ja 2014–17 Ruotsin kansanterveys-, sairaanhoito- ja urheiluministerinä. Hän jäi sairauslomalle toukokuussa 2017 työuupumisen takia ja erosi pari kuukautta myöhemmin virastaan. 
Wikström olisi noussut valtiopäiväedustajaksi varasijalta maaliskuussa 2018, mutta hän kieltäytyi. Vuonna 2020 hänet valittiin koordinoimaan Löfvenin hallituksen työtä kestävän kehityksen saavuttamiseksi.
Volkswagen Talagon

Volkswagen Talagon on Volkswagenin vuodesta 2021 lähtien Kiinan markkinoille valmistama suurikokoinen crossover-tyyppinen automalli.
Talagon esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2021. Se perustuu samalle MQB Evo -pohjalevylle kuin esimerkiksi kahdeksannen sukupolven Golf. Malli on saatavana sekä kuusi- että seitsemänpaikkaisina versioina.
Krar (täsmennyssivu)

Krar voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Maastohiihdon maailmancup 2021–2022

Maastohiihdon maailmancup 2021–2022 oli historian 41. virallinen maailmancup-kausi. Kausi alkoi 26. marraskuuta 2021 Suomen Rukalla ja päättyi 13. maaliskuuta 2022 Falunissa Ruotsissa.
"Lähde: FIS"
Maailmancupin pisteet.
Miehet.
Lähde: FIS
Naiset.
Lähde: FIS
Al-Mahwit

Al-Mahwit () on kaupunki Jemenissä. Se on al-Mahwitin maakunnan hallinnollinen keskus.
Maantiede.
Al-Mahwit sijaitsee Jemenin al-Mahwitin maakunnassa. Kaupunki on maakunnan hallinnollinen keskus. Pääkaupunki Sanaahan idässä on matkaa noin 120 kilometriä. Kaupungin lähiseutu on hyvin vuoristoista.
Historia.
Al-Mawhitin kaupungilla on pitkä historia. Sen vanhakaupunki tunnetaan esimerkiksi omalaatuisesta arkkitehtuuristaan. Paikallisia taloja rakennettiin lähiympäristössä saatavilla rakennusmateriaaleilla.
Al-Mahwitin alue ja myös kaupunki itsessään olivat pitkään hyvin syrjäisiä. Kaupungin asukasluku oli vielä 1980-luvun alussa alle 10 000. Syrjäseudulla muun Jemenin kehittyminen ei pitkään juuri tuntunut al-Mahwitissa. Tilanne alkoi kuitenkin viimein muuttua 1980-luvun aikana, jolloin kaupunki sai ensimmäistä kertaa esimerkiksi päällystettyjä teitä, sähköä ja viemärijärjestelmän. Al-Mahwitissa kehittyi myös 1970-luvulla perustetun al-Mahwitissain maakunnan hallinnollinen keskuksena, jonne sijoitettiin hallinnollisia virastoja.
Väestö.
Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa zaidilaisia muslimeja.
Kunnallinen protokolla

Kunnallinen protokolla on kaupungin tai kunnan käyttämä arvojärjestys. Protokollan mukaan ylimpänä on valtuuston puheenjohtaja, joka on poliittisesti korkein henkilö. Hänet on valittu vaaleilla ja nimetty kanssavaltuutettujen keskuudesta. Korkeinta poliittista toimeenpanovaltaa on yleensä kunnanhallituksen puheenjohtajalla. 
Kunnan virkakoneistoa johtaa puolestaan kunnanjohtaja tai kaupunginjohtaja. Hän ei ole poliittinen henkilö vaan toimii virkavastuulla ja hänet on valinnut kaupunginvaltuusto kaupunginhallitusen esityksestä, ja jolle kunnanjohtaja on vastuussa. 
Edustusprotokollassa kunnanjohtaja sijoittuu yleensä riviin kolmanneksi. 
Joissakin kunnissa ja kaupungeissa on pormestari, joka on poliittinen henkilö ja vaaleilla valittu. Hänellä on niin sanottu kaupunginhallituksen puheenjohtajan rooli sekä kaupungin- tai kunnanjohtajan rooli.
Kunnanhallitus on vastuussa valtuustolle ja kunnanjohtaja hallitukselle. Valtuusto voi erottaa molemmat ja myös nimittää molemmat.
Samanlainen protokolla on monessa kuntayhtymässä ja maakuntaliitossa. Poliittista toimintaa ohjaa kuntalaki ja useasti kunnassa hallintosääntö.
Ksenoestrogeenit

Ksenoestrogeenit ovat elimistön ulkopuolella esiintyviä estrogeeniä jäljitteleviä hormoneita. Ksenoestrogeenit voivat olla joko luonnossa esiintyviä tai ihmisen synteettisesti valmistamia kemiallisia yhdisteitä. 
Monet tutkijat pitävät ksenoestrogeenejä vakavina ympäristöhaittoina, jotka toimivat hormonihäirikköinä. Ne voivat aiheuttaa ennenaikaisen murrosiän tai muita lisääntymisterveydellisiä haittoja.
Jesse Seppälä

Jesse Joona Mikael Seppälä (s. 7. tammikuuta 2002 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Helsingin IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta Seppälä osaa pelata myös keskellä.
Ura.
Seuraura.
Seppälä on Espoo Bluesin kasvatti. Hän oli kaudella 2017–2018 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 22+38=60 joukkueensa paras syöttäjä ja Seppälä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Niko Huuhtasen kanssa. He jakoivat koko sarjan pistepörssin neljännen sijan Ässien Thomas Hölsömäen kanssa. Seppälä voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomen-mestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Tapparan organisaatioon. Seppälä pelasi suurimman osan kaudestaan seuran B-nuorissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi B-nuorten SM-sarjan toiseen tähdistökentälliseen.
WHL-joukkue Edmonton Oil Kings varasi Seppälän 52. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2019–2020. Seppälän kausi jäi kuitenkin vaisuksi ja hän teki 17 pelaamassaan ottelussa vain yhden maalin.
Kaudeksi 2020–2021 Seppälä palasi Suomeen ja siirtyi Helsingin IFK:n U20-joukkueeseen. Kaudella 2021–2022 hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Seppälä debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua. Seppälä teki liigadebyyttinsä 15. joulukuuta 2021 KalPaa vastaan. Hänelle avautui paikka HIFK:n kokoonpanosta, kun Jere Innala oli pelikiellossa ja Roni Hirvonen liittyi Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueen mukaan. Seppälä merkittiin heti joukkueen ykkösketjun vasempaan laitaan Eetu Koivistoisen ja Juha Jääskän viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.51 minuuttia. Seppälä sai myös kakkossyöttöpisteen Koivistoisen tekemään maaliin siirretyn rangaistuksen aikana. Hänelle merkittiin ottelusta teholukema –1.
Kesäkuussa 2022 Seppälä teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi varsinaisella tulokaskaudellaan 2022–2023 47 runkosarjaottelua tehopistein 1+4=5 ja yhdeksän pudotuspeliottelua tehden yhden maalin. Seppälä teki liigauransa avausmaalin 5. marraskuuta 2022 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hänen maalinsa hyväksyttiin videotarkituksen jälkeen. Seppälä edusti HIFK:ta kauden aikana myös Spengler Cupissa, jossa hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Toukokuussa 2023 Seppälä teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kausi 2024–2025 Seppälällä päättyi loukkaantumisen vuoksi jo joulukuussa 2024. Helmikuussa 2025 hän teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Seppälä pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018 voittaen hopeaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019, jolloin Seppälä voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut kaksi nuorten ja 36 poikien maaottelua.
Muuta.
Seppälän isoveljet Jere ja Joonas ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Jere pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 352 SM-liigaottelua Espoo Bluesissa, Porin Ässissä ja SaiPassa.