Tiitu Takalo

Vilja ”Tiitu” Takalo (s. 28. joulukuuta 1976 Tampere) on suomalainen sarjakuvataiteilija, sarjakuvakäsikirjoittaja, kuvittaja ja pienkustantaja. Hän on toiminut myös sarjakuvapiirtämisen opettajana.
Takalo tunnetaan naiseuden, tyttöyden, ihmissuhteiden sekä aktivismi- ja vaihtoehto-elämäntapojen kuvaajana. Vuonna 2017 hän sai Suomen sarjakuvaseuran Puupäähattu-tunnustuspalkinnon ansioituneesta sarjakuvaurastaan. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin sarjakuvataiteen valtionpalkinto.
Elämä ja ura.
Takalo valmistui ylioppilaaksi Tammerkosken aikuislukiosta 1997 ja kuvataiteilijaksi Tampereen ammattikorkeakoulusta vuonna 2001.
Takaloa pidetään yhtenä sukupolvensa taitavimmista sarjakuvapiirtäjistä. Vuonna 2010 Takalolle myönnettiin Vuoden naistutkimusteko -palkinto. Hän sai vuonna 2015 Sarjakuva-Finlandian teoksestaan "Minä, Mikko ja Annikki" sekä teoksen ranskankielisestä käännöksestä Prix Artémisia -palkinnon 2021. Takalolle myönnettiin osana työryhmää myös vuoden 2019 Sarjakuva-Finlandia teoksesta "Sisaret 1918". Hän on ollut Sarjakuva-Finlandia-ehdokkaana myös albumeilla "Kehä" (2007), "Jää" (2008), "Ottopoikia ja työläistyttöjä" (2012), "Memento mori" (2020) ja "Rakkaus on köyhän rikkaus" (2021).
Takalo valittiin vuoden 2014 Tampere Kuplii -sarjakuvafestivaalin kunniavieraaksi. Vuonna 2020 Takalo oli Helsingin sarjakuvafestivaalin festivaalitaiteilija. Samana vuonna hän sai Kynnys ry:n Vim­ma-pal­kin­non teoksesta "Memento mori".
Takalon työtä esiteltiin Miia Vistilän toimittamassa vuonna 2008 ilmestyneessä "Kotimaista naissarjakuvaa" -teoksessa (BTJ-kustannus). Takalon teoksia on käännetty englanniksi, ranskaksi, portugaliksi ja ruotsiksi.
Tuotanto.
Takalon piirtämää sarjakuvaa julkaistiin ensimmäisen kerran Kemin pohjoismaisen sarjakuvakilpailun vuoden 2000 albumissa "Musta*Naamio – Fan*Tom". Hänen ensimmäinen oma julkaisunsa oli vuonna 2000 omakustanteena julkaistu "Siivekkäitä naisia", joka oli Takalon samana vuonna perustaman perustaman Hyeena kustannus -pienkustantamon ensimmäinen julkaisu.
Takalo on julkaissut seitsemän varsinaista sarjakuva-albumia tai sarjakuvaromaania: "Memento mori" (2020), "Minä, Mikko ja Annikki" (2014), "Ottopoikia ja työläistyttöjä" (2011, käsikirjoitus Pauli Kallio), "Tuuli ja myrsky" (2009), "Jää" (2008), "Kehä" (2007) ja "Tyhmä tyttö" (2004). Lisäksi hän on julkaissut lukuisia omakustanteisia sarjakuvalehtiä, ja hänen töitään on julkaistu suomalaisissa, ruotsalaisissa ja portugalilaisissa sarjakuva-antologioissa. Takalon "Kehä"-albumi julkaistiin ruotsiksi vuonna 2008 nimellä "I ringen" (Optimal Press). Albumi "Tuuli ja myrsky" julkaistiin ruotsiksi huhtikuussa 2010 nimellä "Slåss som en tjej" (Optimal Press). Takalon "Minä, Mikko ja Annikki" -sarjakuvaromaani on julkaistu englanniksi (North Atlantic Books, 2019) ja ranskaksi (Rue de l'échiquier, 2020).
Takalon sarjakuvia on ilmestynyt muun muassa seuraavissa lehdissä: "Tulva", "Amnesty", "Aamulehden" Valo-liite, "Helsingin Sanomat" ja "Ilta-Sanomat". Takalo on toiminut myös kuvittajana.
Takalo pitää feminismiä yhtenä tärkeimmistä tuotantoonsa vaikuttaneista tekijöistä, ja hän on toiminut anarkofeminismin piirissä. Myös pien- ja omakustantaminen on ollut hänelle tärkeää. Takalo on ollut järjestämässä vuodesta 2008 lähtien Pienlehtimarssi-tapahtumaa joka on osa Tampere kuplii -sarjakuvafestivaalia. Takalon kuvituksia nähtiin marraskuussa 2010 ohjaaja Raisa Fosterin ohjaamassa "Monopeli"-näytelmässä.
Pienkustannustoiminta.
Vuonna 2000 perustamansa Hyeena-pienkustantamon kautta Takalo on julkaissut paitsi omia sarjakuviaan, niin myös muiden naissarjakuvantekijöiden töitä. Hyeena-kustannus julkaisi vuosina 2001–2007 kahdeksan numeroa naissarjakuvaan keskittynyttä "Irtoparta"-lehteä. "Irtoparta"-lehdet sisälsivät muun muassa Kaisa Lekan ja Hanneriina Moisseisen sarjakuvia. 
Muita Hyeena-kustannuksen julkaisuja ovat olleet Johanna Longan "Arkena ja sunnuntaina" -albumi (2008) ja "Pussailua barrikadeilla/Kissing behind the Barricades" -seinäkalenteri (2009).