tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
US Pro Vercelli Calcio

Unione Sportiva Pro Vercelli Calcio on jalkapalloseura Vercellin kaupungista Piemonten alueelta Italiasta. Se oli 1900-luvun alkuvuosikymmenien menestyksekkäimpiä italialaisseuroja voittaen seitsemän Italian mestaruutta vuosina 1908–1922. Kaudella 2021–2022 seura pelaa Italian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Serie C:ssä.
"Società Ginnastica Pro Vercelli" perustettiin vuonna 1892. Seuran lajivalikoimaan kuuluivat aluksi miekkailu, voimistelu ja yleisurheilu. Jalkapallotoiminta käynnistyi 1903 ja seura nousi korkeimmalle sarjatasolle 1907. Heti seuraavana vuonna Pro Vercelli voitti ensimmäisen Italian mestaruutensa. Ulkomaalaispelaajia käyttäneet seurat suljettiin sarjasta, ja Pro Vercelli voitti mestaruuden pisteen erolla US Milaneseen. Vuonna 1909 seura voitti kaksiosaisessa välierässä Genoan ja loppuottelussa Milanesen. Vuonna 1910 Pro Vercelli peluutti loppuottelussa Interiä vastaan juniorijoukkuettaan häviten lähteestä riippuen joko 3–9, 3–10 tai 3–11. 
Pro Vercelli voitti kolmannen mestaruutensa 1911 kukistettuaan kaksiosaisessa loppuottelussa Vicenzan yhteismaalein 5–1. Vuonna 1912 seura murskasi finaaleissa Venezian 6–0 ja 7–0 sekä 1913 yksiosaisessa loppuottelussa Lazion 6–0. Sodan jälkeen Pro Vercelli voitti mestaruuden jälleen 1921 kukistettuaan loppuottelussa Pisan 2–1. Seuraavana vuonna se voitti CCI-liiton mestaruuden kukistettuaan loppuotteluissa Fortitudon 3–0 ja 5–2.
Nykymuotoisen Serie A:n ensimmäisellä kaudella, 1929–1930, Pro Vercelli sijoittui yhdeksänneksi ja kaudella 1933–1934 seitsemänneksi. Seura kuitenkin putosi 1935 Serie B:hen ja 1941 edelleen Serie C:hen. Se palasi Serie B:hen 1945, mutta putosi jälleen 1948 ja palasi toiseksi korkeimmalle sarjatasolle vasta kaudeksi 2012–2013.
They Might Be Giants

They Might Be Giants on vuonna 1982 perustettu yhdysvaltalainen vaihtoehtorockyhtye. Alkujaan yhtye oli John Flansburghin ja John Linnellin muodostama duo. Nykyään yhtyeessä toimivat heidän lisäkseen Marty Beller, Dan Miller ja Danny Weinkauf. Yhtyeen ensimmäinen albumi julkaistiin vuonna 1986. Yhtye on julkaissut tähän mennessä toistakymmentä studioalbumia sekä useita singlejä, kokoelmalevyjä, livelevyjä, EP-levyjä ja musiikkivideoita. 
Yhtye otti nimensä elokuvasta "Ollaanpa jättiläisiä" ("They Might Be Giants", 1971). "Veljemme on nero" -televisiosarja käytti teemanaan They Might Be Giantsin kappaletta ”Boss of Me”. Kappale toi yhtyeelle Grammy-palkinnon vuonna 2002.
Caudillo

Caudillo tai caudilho () on latinalaisamerikkalainen poliittinen johtajatyyppi, joka syntyi Latinalaisen Amerikan itsenäisyyssotien myötä 1800-luvulla. "Caudillot" eivät perinteisesti olleet sitoutuneet mihinkään tiettyyn poliittiseen ideologiaan tai liikkeeseen, ja vaikka he usein uransa alussa vastustivat maan vallitsevaa oligarkiaa, he lähes poikkeuksetta nousivat itse oligarkeiksi ja harvoin horjuttivat vallitsevaa sosioekonomista järjestystä. 
Ensimmäiset "caudillot" olivat omia yksityisiä armeijoitaan johtaneita kenraaleita ja suurmaanomistajia ("hacendado"), jotka käyttivät sotilaallista voimaansa noustakseen valta-asemiin vasta itsenäistyneissä valtioissa.
Lähes kaikissa Latinalaisen Amerikan valtiossa on jossain vaiheessa ollut "caudilloja". Heistä tunnetuimpia ovat argentiinalaiset Juan Manuel de Rosas ja Juan Facundo Quiroga, ecuadorilainen Gabriel García Moreno ja meksikolaiset Antonio López de Santa Anna ja Porfirio Díaz sekä dominikaanilainen Rafael Leónidas Trujillo.
Espanjassa Francisco Franco käytti itsestään termiä "el Caudillo" ilman sen latinalaisamerikkalaisia negatiivisia konnotaatioita.
Tetralogia

Tetralogia on neljän toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja. Tetralogioita esiintyy mm. elokuva- tai kirjateoksissa, tietokone- ja konsolipeleissä ja näytelmissä, mutta tetralogioita voivat olla myös musiikkikappaleet ja taulut. Jälkimmäisessä tapauksessa neljä (suhteellisen) itsenäistä taulua muodostavat yhdessä vierekkäin aseteltuna yhden, suuremman kokonaisuuden.
Taidehistorian kuuluisin tetralogia lienee Richard Wagnerin neljän oopperan kokonaisuus Nibelungin sormus, jota Wagner sävelsi 26 vuotta.
Tetralogiasta käytetään joskus nimitystä kvadrilogia (latinan sanan ”quattuor” =neljä, mukaan), mutta tämä on epävirallinen nimitys. Kvadrilogia-nimitystä on käytetty erityisesti elokuvasarjojen, kuten "The Alien Quadrilogy" ja "Die Hard Quadrilogy", kohdalla.
Etelänkääpiöliitäjä

Etelänkääpiöliitäjä ("Puffinus assimilis") on pieni ulappalintujen lahkoon kuuluva avomerilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 25–30 senttimetriä ja siivenkärkien väli 56–63 cm. Se muistuttaa jonkin verran pikkuliitäjää ("Puffinus puffinus"), mutta on kuin sen pienempi versio: hyvin tumma päältä ja valkea alta. Muita eroja ovat: siivet lyhyemmät, pyöreäkärkisemmät, kuperat ja leveämmät; tumma reunus siiven alapinnalla näyttää kapeammalta; nokka suhteessa hennompi ja pää pyöreämpi, jota usein pitää koholla ja nostelee joskus lennossa; siiven yläpinta kaksivärisempi, kyynärsiipi on epäselvärajaisesti vaaleampi ja usein isoissa peitinhöyhenissä valkeahko juova; ylemmäs ulottuva posken valkea alue ympäröi tumman silmän ja korostaa tummia kaulansivuja.
Äänet.
Pimeinä öinä, koloniasta kuuluu kirkkaita, nauravia, rytmisiä sarjoja, ”ka ki-kykykyr-kaa” joissa toinen tavu on voimakkain.
Levinneisyys.
Linnulla on hyvin laaja lisääntymisalue, arviolta 50 000–100 000 km². Sen maailman laajuiseksi määräksi on arvioitu yli 900 000 yksilöä.
Sitä tavataan Australiassa, Ranskan Polynesiassa, Ranskan eteläisillä ja antarktisilla alueilla, Uudessa-Seelannissa, Norfolkinsaarilla, Papua-Uusi-Guineassa, Portugalissa, Saint Helenassa ja Espanjassa.
Alalaji "P. baroli" esiintyy Atlantilla Azoreilla, Madeiralla ja Kanariansaarilla, jossa se pesii keväisin pienehköissä kolonioissa, useimmin maakoloon. Tavataan harvoin pesimäalueiden pohjoispuolella.
Käyttäytyminen.
Etelänkääpiöliitäjän lento on epävakaampaa kuin pikkuliitäjän ja myös siivenlyönnit sekä siivenlyöntisarjat pidemmät. Pystyy olemaan paikoillaan tuulessa siivet kohotettuina ja jalat roikkuen jolloin nappaa ruokaa veden pinnalta.
HMS Exmouth (H02)

HMS Exmouth (viirinumero H02) oli Britannian kuninkaallisen laivaston E-luokan laivueenjohtaja maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1933. Alus laskettiin vesille 7. helmikuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 3. lokakuuta 1934.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin lippulaivaksi Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen, jonka se muodosti sisaralustensa kanssa. Elokuussa 1935 laivue siirrettiin Välimeren laivastoon Italian ja Abessinian välisen kriisin vuoksi. "Exmouth" oli telakalla Aleksandriassa 4. lokakuuta alkaen vuoden loppuun. Maaliskuussa 1936 laivue palasi Kotilaivastoon, jossa se palveli elokuusta alkaen Espanjan rannikolla. Laivue siirrettiin 1939 juuri sodan alla reserviin ja vasta palvelukseen otetut K-luokan hävittäjät muodostivat 5. hävittäjälaivueen.
Alus palautettiin heinäkuussa 1939 palvelukseen lippulaivaksi Kotilaivaston 12. hävittäjälaivueeseen, joka siirrettiin saattuetehtäviin Läntiselle alueelle valvomaan merialuetta ja saattajiksi luoteiselle alueelle ja Pohjanmerelle.
"Exmouth" saattoi 21. tammikuuta 1940 rahtialus "Cyprian Princeä", kun Saksan laivaston sukellusvene "U-22" (Karl Heinrich Jenisch) havaitsi ne. Sukellusveneestä laukaistu torpedo osui hävittäjään upottaen sen. Aluksen upotessa menetti henkensä kaikki 189 miehistönjäsentä, joista 18 on haudattu Wickin hautausmaahan.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
D-luokka (hävittäjä)

D-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, joka muistuttaa hieman suurennettuja B-luokan hävittäjiä ja joihin oli sijoitettu suuremmat polttoainesäiliöt kuin vuoden 1929 laivastosuunnitelman C-luokassa, jotka siirrettiin 1937 Kanadan laivastolle.
Kaiken kaikkiaan D-luokka oli C-luokan kopio lukuun ottamatta pieniä muutoksia.
Aseistus.
Alusten pääaseistuksena olivat 4,7 tuuman 45 pituuskaliiperin QF Mk IX -tykit, joiden asennus mahdollisti 30 korkeuskulman. Aluksilla oli kahdeksan 21 tuuman torpedoputkea Mk IX torpedoiden laukaisemiseksi.
Kaikki vuoden 1931 laivasto-ohjelman aluksien oli suunniteltu olevan nopeita miinanlaskijoita, joiden varusteisiin kuuluisi 60 Mk XIV -miinaa, mutta uuden miinajärjestelmän keskeneräisyyden vuoksi pidettiin mielettömänä varustaa yhdeksän upouutta alusta testaamattomalla järjestelmällä.
Tiineys

Tiineys tarkoittaa nisäkkään raskautta eli aikaa, jolloin hedelmöittynyt munasolu kehittyy naaraan elimistössä alkioksi ja sikiöksi. Tiineys päättyy normaalisti synnytykseen. Se voi päättyä myös ennenaikaisesti blastokystin kiinnittymishäiriöön, spontaaniin keskenmenoon, tai indusoituun keskenmenoon eli aborttiin. Tiineyden kesto vaihtelee eläinlajien välillä parista-kolmesta viikosta jopa yli vuoteen. Pisin tiineysaika on afrikannorsulla: noin 95 viikkoa eli liki 22 kuukautta.
Hevonen.
Tamman tiineys kestää noin 11 kalenterikuukautta. Muutama päivä ennen synnytystä jo aiemmin varsoneiden tammojen utareisiin ilmestyy ns. vahatapit. Siitä tietää, että varsominen on lähellä.
Tasmanianjuovapussimäyrä

Tasmanianjuovapussimäyrä ("Perameles gunnii") on pussimäyrien heimoon kuuluva nisäkäslaji. Lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu "raitapusselia".
Elinalue.
Tasmanianjuovapussimäyriä elää Tasmaniassa ja harvinaisena Victorian osavaltiossa Australian mannermaalla. 
Koko.
Tasmanianjuovapussimäyrällä on lyhyt häntä, ja se painaa alle kilogramman.
Elintavat.
Tasmanianjuovapussimäyrä on yöeläin ja lähtee pesästään iltahämärällä etsimään ruoakseen pieniä selkärangattomia, esimerkiksi sirkkoja, kovakuoriaisia ja matoja. Ravintoa etsiessään se tutkii maata pitkällä kuonollaan ja kaivaa ruoan innokkaasti esiin. 
Tasmanianjuovapussimäyrä elää vain 2-3 vuotta.
Tasmanianjuovapussimäyrä populaarikulttuurissa.
Pelihahmo Crash Bandicoot on tasmanianjuovapussimäyrä.
J. J. Redick

Jonathan Clay ”J. J.” Redick (s. 24. kesäkuuta 1984 Cookeville, Tennessee) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hänen seurajoukkueensa kaudella 2019–2020 on New Orleans Pelicans. Hän oli yliopistouransa aikana yksi suurimmista yliopistokoripalloilun tähdistä.
Ura.
Nuoruus.
Redick pelasi lukiokoripalloa Cave Springin koulussa. Samalla hän sai kansallista huomiota pelitaidoillaan. Redick teki kaksikymmentä pistettä ottelua kohden kahtena ensimmäisenä vuotenaan lukiossa. Ennen kolmatta vuottaan hän lupautui pelaamaan Duken yliopistossa. Viimeisenä kautenaan Cave Springissä Redick johdatti koulunsa osavaltion mestariksi.
Duken yliopisto (2002–2006).
Vuonna 2002 hän siirtyi Duken yliopiston koripallojoukkueeseen. Redick valittiin heti ensimmäisenä vuonna McDonald’s All-American-otteluun, jossa hän voitti kolmen pisteen heittokisan. Samalla hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2002–2003 hän teki 15,0 pistettä ottelua kohden, joka oli yliopiston historian neljänneksi paras noteeraus ensimmäisen vuoden opiskelijalta.
Toisena yliopistokautena Redick oli joukkueensa paras pisteissä, kolmen pisteen heitoissa sekä vapaaheittoprosenteissa. Hän voitti myös ACC:n pistekuninkuuden. Duke pääsi mukaan NCAA:n lopputurnaukseen, jossa se pääsi neljän parhaan joukkoon. Välierissä joukkue hävisi Connecticutin yliopistolle. Redick teki ottelussa viisitoista pistettä.
Kaudella 2004–2005 Redick valittiin ACC:n vuoden pelaajaksi, kun hän voitti sarjan pistekuninkuuden.
Viimeisellä yliopistokaudellaan hän rikkoi koulunsa piste-ennätyksen ja pussitti samalla uransa piste-ennätyksen: 41 pistettä.
NBA (2006–).
Hänen pientä kokoaan ja huonoa puolustusta pidettiin ongelmana, joka saattaisi vaikuttaa pelaamiseen NBA:ssa. Redick osallistui , jossa Orlando Magic varasi hänet numerolla 11. Kaudella 2006–2007 hän teki NBA:ssa keskimäärin 6,0 pistettä kolmen pisteen onnistumisprosentin ollessa 38,8.
Kaudella 2008–2009 Magic selviytyi NBA:n finaaliin, jossa se kuitenkin hävisi Los Angeles Lakersille. Redick edusti Magiciä helmikuuhun 2013 asti, jolloin siirtyi kauden 2012–2013 siirtotakarajapäivänä Milwaukee Bucksiin. Bucksiin siirtyivät pelaajakaupassa hänen lisäkseen Gustavo Ayon ja Ish Smith, kun Magic sai vaihdossa Tobias Harrisin, Doron Lambin ja Beno Udrihin. Saman vuoden heinäkuussa Redick siirtyi Los Angeles Clippersiin kolmen seuran välisessä pelaajakaupassa. Clippers sai Redickin lisäksi Jared Dudleyn Phoenix Sunsista, Suns Eric Bledsoen ja Caron Butlerin Clippersistä ja Bucks toisen kierroksen varausvuorot sekä Bucksilta että Clippersiltä.
Pelattuaan neljä kautta Los Angeles Clippersissä Redick siirtyi Philadelphia 76ersiin kesällä 2017.
Norsunheinät

Norsunheinät ("Miscanthus") on heinäsuku, johon kuuluu noin 15 eri lajia. Lajit ovat alun perin kotoisin Aasian etelä- ja itäosista ja Etelä-Afrikasta. Joitakin lajeja, kuten elefanttiheinää ja mammuttiheinää, voidaan käyttää puutarhakasveina.
Keuruun vanha kirkko

Keuruun vanha kirkko on Keuruulla sijaitseva vuosina 1756–1759 rakennettu länsitornillinen pitkäkirkko, johon on liitetty lyhyet ristivarret. Kirkon alkuperäiset piirteet ovat säilyneet hyvin.
Paanukattoinen ja punamullattu kirkko edustaa hyvin 1700-luvun puukirkkoarkkitehtuuria. Se rakennettiin Antti Hakolan johdolla. Kirkon kuoripääty on kolmisärmäinen. Kirkkoon rakennettiin 1830-luvun alussa myös kahdeksankulmainen sakaristo kuoriosan jatkoksi. Pohjaratkaisun innoituksena lienee ollut Turun tuomiokirkko ja sen Kaikkien Pyhien kappeli.
Johan Tilénin toteuttama puuholvien maalauskoristelu valmistui vuosina 1782–1786. Hän maalasi myös Jeesuksen ristiinnaulitsemista esittävän alttaritaulun (vuoteen 1782 mennessä) ja koristeli Matti Åkergrenin vuonna 1784 valmistaman saarnastuolin. Kirkossa on myös Johan Backmanin maalaus "Kristus pesee opetuslastensa jalkoja" (1751 tai 1761) sekä Carl Gustaf Söderstrandin "Viimeinen tuomio" (1820), joka lahjoitettiin kirkkoon vuonna 1824. Backmanin maalaus on saattanut olla jo nykyistä edeltäneessä kirkossa, mutta on epäselvää, onko se ollut alkujaan alttaritaulu. Backmanin ja Söderstrandin alkuperäiset maalaukset lahjoitettiin Kansallismuseoon vuonna 1902, ja kirkossa on nykyään niiden kopiot 1930-luvulta. Ainakin ensin mainitun kopion on tehnyt Oskari Niemi. Lisäksi kirkossa on kaksi vuonna 1929 lahjoitettua Carl Fredrik Blomin maalausta 1800-luvulta.
Kirkon alkuperäinen vaivaisukko 1800-luvulta on varastettu, ja kuvanveistäjä Eino Räsänen teki sen tilalle uuden vuonna 1955.
Kirkon sisätunnelmaa kuvataan muun muassa Akseli Gallen-Kallela maalaukseensa "Tyttö Keuruun vanhassa kirkossa".
Kirkkoa ympäröivä piha-alue toimii tärkeänä kuvauspaikkana Toivo Särkän ohjaamassa elokuvassa "Vaivaisukon morsian" (1944).
Peter Hirt

Peter Hirt (30. maaliskuuta 1910 Küsnacht, Zürich, Sveitsi – 28. kesäkuuta 1992 Zürich, Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui viiteen F1-osakilpailuun kausina –. Pisteitä Hirt ei saavuttanut. Hän oli parhaimmillaan seitsemäs Sveitsin GP:ssä 1952. Aika-ajoissa Hirt oli 19. Hirt oli Ecurie Espadonin jäsen.
Ruusuke (palkinto)

Ruusuke on palkintoesine, jota käytetään eläinnäyttelyissä ja -kilpailuissa, joissa palkittavia on paljon. Usein ruusukkeen väri kertoo sen merkityksestä tai sijoituksesta kilpailussa.
Ruusukkeen lisäksi annetaan usein pokaali kilpailun pääluokkien voittajille tai näyttelyiden parhaille yksilöille.
Koiranäyttelyt.
Koiranäyttelyissä rotunsa paras (ROP) saa kelta-punaisen ruusukkeen ja vastakkaisen sukupuolen paras (VSP) valko-vihreän ruusukkeen. Sertifikaatti (SERT) on väriltään sini-valkoinen, vara-sertifikaatti vaaleansininen, kansainvälinen sertifikaatti (CACIB) väriltään valkoinen ja vara-CACIB oranssi tai oranssi-valkoinen. Lisäksi sijoituksista kertovat värit punainen (1. sija), sininen (2. sija), keltainen (3. sija) ja vihreä (4. sija). Suomen muotovalio (FI MVA) -ruusuke on väriltään puna-vihreä.
Myös muissa koirakilpailuissa käytetään ruusukkeita. Esimerkiksi TOKO:ssa ruusukkeen värit ovat musta, keltainen ja punainen.
Hevosnäyttelyt ja -kilpailut.
Hevoskilpailuissa ja -näyttelyissä luokkavoittajalle annetaan Suomessa sinivalkoinen ruusuke, toiseksi tulleelle sininen, kolmannelle valkoinen, neljännelle punainen, viidennelle keltainen ja kuudennelle sekä muille sijoittuneille vihreä. Näyttelyissä jaetaan lisäksi erivärisiä ruusukkeita kategoriavoittajille, esimerkiksi parhaalle varsalle.
Pokaali

Pokaali on palkintoesine, joka voidaan antaa palkinnoksi esimerkiksi näyttelyissä tai kilpailuissa. Pokaali annetaan palkinnoksi yleensä voittajalle. Urheilukilpailuissa palkintona voi olla pokaalin ohella myös mitali, näyttelyissä saatetaan palkinnoksi antaa myös rahaa ja ruusukkeita. 
Arvot.
Toisin kuin mitalit, jotka on perinteisesti jaettu kolmeen arvoluokkaan (kultainen, hopeinen ja pronssinen), pokaali luovutetaan kilpailussa usein vain voittajalle. Mikäli kilpailussa jaetaan pokaalit myös muille sijoille, ne ovat huomattavasti voittajan pokaalia pienempiä.
David Hobbs

David Wishart Hobbs (s. 9. kesäkuuta 1939 Royal Leamington Spa, Englanti, Iso-Britannia) on entinen brittiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui seitsemään F1-osakilpailuun kausilla –, ja . Hän ajoi kahdeksanneksi Britannian GP:ssä 1967 ja seitsemänneksi Itävallan GP:ssä 1974. MM-sarjan ulkopuolisissa osakilpailuissa hän oli parhaimmillaan kolmas vuoden 1966 Syrakusan osakilpailussa.
Hobbs osallistui myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 1962–1972, 1979, 1981–1985 ja 1987–1989. Hän oli kahdesti kolmas vuosina 1969 ja 1984 ja ajoi kerran paalulle. Hän voitti luokkansa vuosina 1962 ja 1982. Hän osallistui myös Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1971, 1973–1974 ja 1976, ollen parhaimmillaan viides vuonna 1974. Hobbs kilpaili NASCAR Winston klubissa vuonna 1976 ja Daytonan 500 -kilpailussa. Hän ajoi International Race of Champion kilpailun vuonna 1979. Hän voitti U.S. F5000 -mestaruuden vuonna 1971 ja Trans Am -sarjan mestaruuden vuonna 1983.
Hobbs on nykyään SPEED-televisiokanavan kommentaattori, ja selostustyössään hänet tunnetaan humoristisista sekä ajoittain poliittisesti epäkorrekteista kommenteistaan. Hänet lisättiin Motorsports Hall of Fame of American kunniagalleriaan urheiluautosaavutustensa johdosta vuonna 2009.
Arnold Tilgmann

Arnold Gotthard Tilgmann (12. syyskuuta 1902 Küssnacht, Sveitsi – 18. tammikuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, kuvittaja, sekä liikemies ja mainos- ja pilapiirtäjä. Tilgmann oli kuvittajana tuotteliaimmillaan 1940- ja 1950-luvuilla.
Elämä.
Sveitsissä syntyneen Tilgmannin vanhemmat olivat liikemies Herman Hildor Tilgmann ja Alma Matilda Sjöblom. Arnold Tilgmann kävi viisi luokkaa lyseota ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1922 ja Helsingin musiikkiopistosa 1925–1928. Hän opiskeli myös laulua 1920-luvun lopulla Italiassa maestro Ferrarin johdolla. 
25-vuotiaana Tilgmann työskenteli Turun Kivipainossa. Siellä hän suunnitteli mm. Sisu-pastillin pakkauksen ja logon. Sisun logo on säilynyt samanlaisena 1920-luvulta nykypäivään. 
Vuosina 1927–1939 Tilgmann toimi mainostoimisto Erva-Latvalan graafikkona. 
Talvisodan jälkeen Tilgmann perusti taidekustantamo Oy Paletti Ab:n joka julkaisi muun muassa lastenkirjoja, pelejä, värityskirjoja sekä myös Tilgmannin itse suunnittelemia postikortteja. Tilgmann piirsi kaikkiaan yli 1 500 erilaista postikorttia. Hän piirsi myös lasten kuvakirjoja ja kuvitti pelejä, pelikortteja, pöytäliinoja, seinätauluja ym. Tilgmann oli pääomistajana myös Lehtipaino Oy:ssä, jossa Paletin julkaisut painettiin. 1950-luvulla Paletti alkoi myös julkaista Pecos Bill- ja Tex Willer -sarjakuvalehtiä sekä Ajan Sävel -nuortenlehteä.
Tilgmann vetäytyi Paletti Oy:n johdosta 1970 heikentyneen terveyden takia. Yhtiön toiminta jatkui vielä hänen lastensa johdolla vuoden 1980 loppuun saakka.
Oopperalaulajana Tilgmann esiintyi sekä radiossa että Kansallisoopperan lavalla. Hän piti konsertteja ja toimi myös kuorojen solistina. Tilgmann oli solistitehtävissä Milanossa ja Tukholmassa ja toimi Finlandia-kuoron tenorisolistina Yhdysvalloissa 1939.
Blob (sarjakuvahahmo)

Blob, oikealta nimeltään Frederick J. Dukes, on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo ja Ryhmä-X:n vastustaja. Hän esiintyi ensimmäisen kerran "X-Men" -lehden kolmannessa numerossa, joka oli Stan Leen ja Jack Kirbyn käsialaa.
Blob esiintyi alun perin sirkuksessa ja väitti olevansa horjumaton. Hänellä olikin huomattava määrä massaa, jonka ansiosta hän pystyi hyödyntämään yliluonnollista voimaansa ja luomaan oman painovoimakentän vetäen kohteita puoleensa. Professori X yritti suostutella Blobia liittymään perustamaansa supersankariryhmään, mutta Blobilla oli rikollisen mieli ja halusi käyttää voimiaan rikolliseen toimintaan liittyen Pahojen Mutanttien Veljeskuntaan.
Blob esiintyi vuoden 2009 elokuvassa ', jossa häntä esitti näyttelijä Kevin Durand. Hahmo esiintyi myös vuonna 2016 elokuvassa ', jossa häntä näytteli painija Gustav Claude Ouimet, tunnettu myös nimellä Giant.
Godfrey Ho

Godfrey Ho (Chi Kueng Ho (何志強), s. 1948), joskus myös God Ho, on hongkongilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Ho tunnetaan parhaiten Ninja-elokuvistaan, jotka ovat sarja 80-luvulla kuvattuja Z-luokan martial arts -elokuvia joissa käytetään Copypaste-tekniikkaa. Näistä elokuvista on ajan myötä tullut kulttiteoksia. Ho saattoi kuvata materiaalin yhteen elokuvaan ja editoida sekä pilkkoa kohtaukset eri järjestykseen, minkä jälkeen hän lisäsi materiaalia toisista elokuvistaan ja lopuksi dubbasi kaiken uusiksi saaden näin (lähes) valmiin uuden elokuvan. Tämä mahdollisti hänen luoda neljä tai viisi elokuvaa yhden budjetilla. Tämän vuoksi onkin vaikeaa arvioida kuinka monta valmista elokuvaa hän itse asiassa kuvasi. Häneltä on luultavasti valmistunut luultavasti yli 90 elokuvaa ja noin 40:nen nimissä on sana "ninja".
Monia Hon elokuvia pidetään vertauksena huonolle elokuvalle. Niitä pidetään joskus myös hullunkurisimpina elokuvina ikinä, sisältäen muun muassa rullaluistelevia ninjona, juoneen mitenkään liittymättömiä raiskauskohtauksia ja samoja toistuvia äänitehosteita. Ho on myös varteenotettava hänen tyylistään käyttää toisten luomaa musiikkia (kuten muun muassa "n", "Tähtien sodan", Wendy Carlosin, "Miami Vicen", Iczer Onen, Pink Floydin, Tangerine Dreamin ja Steve Hillagen musiikkia) omissa elokuvissaan.
Tausta.
Luotettavaa taustatietoa Godfrey Hosta on vaikea saada, johtuen hänen salaperäisyydestään ja suhteellisen joutilaasta nykytuotannosta. Hän on ohjannut vain yhden elokuvan vuosien 1995 ja 2005 välillä kun taas yli 60 elokuvaa 1980–1990 välillä. Ongelmaa ei myöskään auta hänen salanimensä, hän on luonut yli 20 eri nimeä elokuvauransa aikana. Kiinnostavasti Internet Movie Databasen mukaan Godfrey Ho ja hänen muut salanimensä eivät ole hänen oikea syntymänimensä vaan Chi Kueng Ho (何志強).
Hon salanimiin kuuluvat muun muassa Godfrey Hall, Zhi Jiang He, Benny Ho, Chi-Mou Ho, Chun-Sing Ho, Charles Lee, Stanley Chan, George King, Ho Jeung Keung, Fong Ho, God-Ho Yeung ja monet muut. On väitelty olisiko Thomas Tang (kuollut tulipalossa 1980-luvun lopulla) ollut oikea henkilö vai yksi Godfrey Hon salanimiä.
Nykyisin Godfrey Ho opettaa digitaalielokuvien valmistusta Hongkongin elokuva-akatemiassa.
Filmografia.
Tämä on epätäydellinen lista Godfrey Hon elokuvista. On luultavasti mahdotonta tietää kuinka monta elokuvaa hän on ohjannut.
John Wraith

John Wraith on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo. Hän esiintyi ensimmäisen kerran "Wolverine" -sarjakuvasarjan numerossa 60 vuonna 1991. Hän esiintyi myös vuonna 2009 julkaistussa elokuvassa "", jossa häntä näytteli Black Eyed Peas -yhtyeen jäsen, will.i.am.
Sarjakuvissa Wraith on Ase-X -projektissa toiminut mutantti, joka kykeni teleportaamaan ajatuksesta sekä ikääntyi normaaleita ihmisiä hitaammin.
Andreas Wisniewski

Andreas Wisniewski (3. heinäkuuta 1959) on saksalainen näyttelijä ja entinen tanssija.
Elämäkerta.
Wisniewski syntyi Berliinissä ja hän vietti suurimman osan varhaiselämästään tanssimiseen, ennen kuin hän kääntyi näyttelijäksi. Wisniewski teki suuren debyytin elokuvassa "Gothic".
Seuraavana vuonna tuli hänen suurin esiintymisensä Bond-elokuvassa "007 vaaran vyöhykkeellä", missä hän esitti KGB:n jäsentä Necrosta. Wisniewskin kolmas suuri esiintyminen oli elokuvassa "Die Hard – vain kuolleen ruumiini yli", missä hänen roolihahmonaan oli Tony, yksi Hans Gruberin (Alan Rickman) alaisista. Elokuvan kuuluisassa kohtauksessa Tonyn ruumis makaa hississä ja John McClane (Bruce Willis) on kirjoittanut verellä hänen paitaansa "Sain nyt konekiväärin. Ho-Ho-Ho".
Wisniewski jätti elokuva-alan hetkeksi esiintyäkseen televisiosarjoissa "Superboy", "Mann &amp; Machine" sekä "Villi Pohjola". Myöhemmin hän palasi elokuva-alalle esiintyäkseen scifi-elokuvassa "Death Machine". Wisniewskillä oli myös sivuosa elokuvassa "Vaarallinen tehtävä".
Pian sen jälkeen hän esiintyi saksalaisissa elokuvissa sekä englantilaisessa sarjassa "Lock, Stock...", mikä perustuu Guy Ritchien ohjaamaan vuoden 1998 elokuvaan "Puuta, heinää ja muutama vesiperä". Wisniewski esiintyi myös sarjassa "Ultimate Force", missä hän esitti venäläisterroristia.
Wisniewski on esiintynyt myös kahdessa musiikkivideossa. Ensin hän esiintyi videossa "Venus", jonka esitti tyttöyhtye Bananarama ja myöhemmin hänet nähtiin Elton Johnin videossa "Nikita".
Vuonna 2001 Wisniewski aloitti ohjaamisen. Hän teki lyhytelokuvia inspiroiden Danny Webbiä ja Christine Adamsia.
Yksityiselämä.
Wisniewski on naimisissa ja hänellä on poika. Wisniewski on uskonnoltaan zen ja hän ohjaakin meditointiluokkia Notting Hill'ssä.
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija

Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija tai lyhyesti vain Vuoden taiteilija on valittu vuodesta 1971 alkaen. Voittajan retrospektiivinen näyttely on ollut esillä Helsingin Taidehallissa. Vuoden taiteilijoita valittiin vuosittain 1990-luvun puoliväliin asti ja siitä eteenpäin satunnaisesti. 
Vuoden taiteilija -tapahtuma ja näyttely on saanut paljon julkisuutta ja se on noussut yleiseen tietoisuuteen paremmin kuin useimmat kulttuurin tapahtumat.
Sillä on sanottu olleen kuvataiteessa jopa suurempi merkitys kuin Finlandia-palkinnolla on kirjallisuudessa. Vuoden taiteilijoilla on tavallisesti ollut takanaan sen verran uraa, että näyttely on tuonut esiin tuotannon koko kaaren ja taiteilijan kehityksen. 
Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilijan jäljessä on tullut useita pieniä ja paikallisia Vuoden taiteilija -titteleitä, esimerkiksi Hyvinkäällä ja Turussa. Suomiartin Vuoden taiteilija -kilpailu on ruotsinsuomalaisille kuvataiteilijoille.
Musiikin puolella vuoden taiteilijoita ovat valinneet ainakin Mikkelin Musiikkijuhlat, Savonlinnan oopperajuhlat ja Pori Jazz.
Charles Conrad

Charles ”Pete” Conrad Jr. (2. kesäkuuta 1930 Philadelphia, Pennsylvania – 8. heinäkuuta 1999 Ojai, Kalifornia) oli kolmas Kuun pinnalla käynyt yhdysvaltalainen astronautti.
Conrad syntyi vuonna 1930 Philadelphiassa Yhdysvalloissa varakkaaseen pankkiiriperheeseen. Hänen perheensä menetti kuitenkin omaisuutensa talouslamassa vuonna 1942 ja perhe joutui muuttamaan pois kartanostaan pienempään taloon. Nuorena Conrad oli kesätöissä Paolin lentokentällä. Aluksi hän leikkasi ainoastaan ruohoa mutta aikaa myöten hän oppi lentokentällä myös lentokoneen korjausta. Autettuaan erästä lentäjää korjaamaan lentokoneensa, Conrad sai lentäjältä virallista lento-opetusta. Conrad valmistui 1953 ilmailutekniikan linjalta yliopistosta ja siirtyi sen jälkeen laivastoon, jossa hänestä tuli sotilaslentäjä.
Vuonna 1959 Conrad kutsuttiin psykologisiin testeihin, joissa valittiin Mercury-astronautteja. Conrad oli ainoa joka kapinoi testeissä avoimesti testaajia vastaan mutta hänet valittiin silti mukaan ohjelmaan.
Conrad lensi Gemini 5 -lennolla maan ympäri, Apollo 12 -lennolla Kuuhun ja oli mukana toisella Skylab-avaruusasemalle tehdyllä lennolla. Gemini 5-lennolla Conrad oli 10:s amerikkainen avaruuslentäjä, ja 20:s avaruuslentäjä koko maailmassa. Conrad kuoli moottoripyöräonnettomuudessa noin kaksi viikkoa ennen ensimmäisen kuulennon 30-vuotisjuhlaa.
Troye Sivan

Troye Sivan Mellet, paremmin tunnettuna Troye Sivan (5. kesäkuuta 1995), on australialainen näyttelijä, laulaja, lauluntekijä ja vloggaaja. Sivan on julkaissut muun muassa EP-levyjä ja menestyssinglejä, hänen ensimmäinen studioalbuminsa on nimeltään "Blue Neighbourhood" (2015). Vuoden 2014 lokakuussa "Time"-lehti valitsi Sivanin 25:n maailman vaikutusvaltaisimman nuoren joukkoon kuluneena vuonna.
Ura.
Musiikki.
Hän on laulanut vuosina 2006, 2007 ja 2008 Seven Networkin rahankeräyksissä. Vuonna 2007 hän lauloi dueton yhdessä Australian Idol -voittajan, Guy Sebastianin, kanssa. Sivan myös eteni StarSearch 2007 -kilpailujen finaaleihin ja hänen ensimmäinen albuminsa, "Dare to Dream", julkaistiin vuonna 2008. Albumi sisälsi viisi kappaletta, ”There’s A Hero”, ”Angels Brought Me Here”, ”Somewhere Over the Rainbow”, ”Unsung Hero” ja ”The Prayer”. Troyen EP, TRXYE julkaistiin 15.08.2014, ja se sisälsi myös viisi kappaletta, ”Happy Little Pill”, ”Touch”, ”Fun”, ”Gasoline” ja ”The Fault In Our Stars”.
Sivan julkaisi EP:n "Wild" 4. syyskuuta 2015. Hän julkaisi musiikkivideotrilogian nimeltään "Blue Neighbourhood." Trilogia sisälsi kappaleet ”Wild”", ”"Fools” ja singlen ”Talk Me Down”"." 
Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Blue Neighborhood" julkaistiin 4. joulukuuta 2015. Hän tuki uutta albumia Troye Sivan Live -kiertueella. Kiertue kattoi monta kaupunkia Yhdysvalloissa ja myös muutamia kaupunkeja Euroopassa (muun muassa Lontoo, Pariisi, Berliini ja Tukholma).
8. joulukuuta 2015 hän esiintyi Jimmy Fallonin "The Tonight Showssa". Vuonna 2017 toukokuussa Sivan julkaisi yhdessä Martin Garrixin kanssa musiikkisinglen "There For You".
Sivanin toinen studioalbumi on nimeltään "Bloom" (2018). Albumi sisältää muun muassa kappaleet "My My My!", "Dance to This" (mukana Ariana Grande), "The Good Side" ja "Bloom".
Näytteleminen.
Näyttelemisen Sivan aloitti teattereissa ja hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli vuonna 2007 Regal Theatren "Oliver!" -musikaalissa, jossa hän esitti Oliver Twistiä. Myöhemmin Sivan sai nuoren Loganin osan "" -elokuvassa. Vuonna 2010 hän esitti pääroolia "Spud"-elokuvassa. Hän jatkoi rooliaan John ”Spud” Miltonina myös "Spud-"elokuvien jatko-osissa. "Spud"-elokuvasarjan kolmannessa osassa hän näytteli tubettaja Caspar Leen kanssa. Hän näytteli sivuosaa elokuvassa Boy Erased vuonna 2018, mm. Nicole Kidmania ja Russell Crowea vastapäätä.
Yksityiselämä.
Sivan syntyi Johannesburgissa Etelä-Afrikassa ja on asunut perheineen Perthissä Australiassa. Uskonnoltaan ja perhetaustaltaan Sivan on juutalainen; hänen vanhempansa ovat Laurelle ja Shaun Mellet, isä on syntynyt juutalaiseen perheeseen ja äiti kääntynyt juutalaisuuteen. Troyella on kolme sisarusta: Steele, Sage ja Tyde. Elokuussa 2013 Sivan kertoi YouTube-vlogissaan olevansa homoseksuaali. Hänen toinen nimensä on ”Sivan” ja hän käyttää sitä taiteilijanimenään.
Palkinnot.
Troye on voittanut Teen Choice Awardin yhteisvideollaan Tyler Oakleyn kanssa kategoriassa ”Choice Web Collaboration”. Video on nimeltään ”Boyfriend Tag”.
Etiopiankorppi

Etiopiankorppi ("Corvus crassirostris") on suurikokoinen Afrikan sarvessa elävä varpuslintulaji.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 60–64 cm ja paino jopa 1,5 kg. Se on maailman suurin varpuslintu yhdessä korpin ("Corvus corax") kanssa. Lajin höyhenpuku on musta lukuun ottamatta takaraivosta niskaan ulottuvaa valkoista laikkua. Nokka on hyvin paksu ja voimakas. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Etiopiankorpin esiintymisalue kattaa Afrikan sarven alueen eli osia Etiopiasta, Eritreasta ja mahdollisesti Somaliasta. Rüppel kuvaili lajin holotyypin Eritrean Halaista. Lajin elinympäristön ala on noin 470 000 neliökilometriä. Se on paikkalintu.
Elinympäristö.
Laji elää vuoristossa 1 500–3 400 metrin korkeudella.
Lisääntyminen.
Etiopiankorpit rakentavat risupesänsä joko puuhun tai kallionjyrkänteelle. Munia on kolmesta viiteen.
Ravinto.
Etiopiankorpit ovat kaikkiruokaisia ja syövät muun muassa raatoja, jätteitä ja eläinten lannassa eläviä kovakuoriaisten toukkia.
Peter O’Brien

Peter O’Brien (s. 25. maaliskuuta 1960 Murray Bridge, Australia) on Logie-palkittu australialainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Lentävät lääkärit" ja "White Collar Blue" ja elokuvissa, kuten vuonna 2009 julkaistussa supersankarielokuvassa "".
Ingo Hoffmann

Ingo Ott Hoffmann (s. 28. helmikuuta 1953 São Paulo) on entinen brasilialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kuuteen F1-osakilpailuun kausilla –. Hän oli parhaimmillaan seitsemäs Brasilian GP:ssä 1977. MM-pisteitä Hoffmann ei saavuttanut.
Hoffmann ajoi Formula 2-luokassa F1-uransa jälkeen. Hän kilpaili myös Saloon Cars ja Stock cars sarjassa. Hoffmann on voittanut Brasilian Stock Car -sarjan mestaruuden 12 kertaa vuosina 1980, 1985, 1989–1994, 1996–1998 ja 2002. Joulukuussa 2006 Hoffmann otti uransa sadannen voiton Autódromo Internacional Nelson Piquet de Brasilia -kilpailussa.
Valkoniskakorppi

Valkoniskakorppi ("Corvus albicollis") on afrikkalainen varpuslintulaji.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 50–54 cm eli se on korppia jonkin verran pienempi. Sen höyhenpuku on musta lukuun ottamatta niskassa olevaa valkoista raitaa. Se muistuttaa lähisukulaistaan etiopiankorppia, jonka niskassa on laajempi valkoinen laikku. Nokka on hyvin tukeva. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Esiintyminen.
Valkoniskakorppi elää Afrikan itä- ja eteläosissa päiväntasaajalta mantereen eteläkärkeen. Sen elinympäristön ala on 1,6 miljoonaa neliökilometriä.
Elinympäristö.
Laji elää vuoristoissa ja kukkuloilla, usein kylien ja kaupunkien tuntumassa.
Lisääntyminen.
Risupesä on tavallisesti kallionjyrkänteellä mutta voi sijaita myös puussa. Munia on kolmesta viiteen.
Ravinto.
Valkoniskakorppi on kaikkiruokainen ja sille kelpaavat niin haaskat, jätteet, marjat, hedelmät, pähkinät, vilja ja pikkueläimet.
Gus Hutchison

Augustus "Gus" Hutchison (s. 26. huhtikuuta 1937 Atlanta Georgia, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1970, Yhdysvaltain GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä. 
Uransa alkuaikoina Hutchison perusti Georgian osavaltioon menestyksekkään kemianteollisuusyrityksen Chemscopen vuonna 1962, mutta ennen yrityksensä perustamista hän oli ajanut kilpaa pienemmissä autoluokissa 1950-luvun lopulla.
Hutchison voitti SCCA Formula A -sarjan mestaruuden vuonna 1967. Sarjan vaihduttua F5000-luokaksi, Hutchison jatkoi ajoaan SCCA-sarjoissa Lolan ja Marchin autoilla. Kilpauransa jälkeen Hutchison keskittyi omaan yritykseensä, Solar Kineticsiin, joka sijaitsee Dallasissa.
Bear Grylls

Edward Michael "Bear" Grylls (s. 7. kesäkuuta 1974) on brittiläis-irlantilainen seikkailija, kirjailija, motivaatiopuhuja ja tv-juontaja. Hän on tullut tunnetuksi Discovery Channelilla esitetystä sarjasta "Hiuskarvan varassa" (Ultimate Survival, Iso-Brit. ja USA Man vs. Wild). Grylls on yksi kaikkien aikojen nuorimmista Mount Everestin huipulle kiivenneistä. Hän oli tuolloin 23-vuotias Ison-Britannian armeijan erikoisjoukkojen sotilas.
Gryllsin isä oli konservatiivipuolueen pitkäaikainen parlamenttiedustaja Sir Michael Grylls (1934–2001) ja äiti Sarah (o.s. Ford). Myös useat Gryllsin iso- ja esivanhemmat saavuttivat huomattavaa tunnettuutta eri elämänalueilla. Vuonna 2000 Bear Grylls avioitui Shara Cannings Knightin kanssa. Heillä on kolme poikaa: Jesse, Marmaduke ja Huckleberry.
Kritiikki liittyen Hiuskarvan varassa -ohjelmaan.
Vuonna 2007 paljastettiin, että ohjelman kaikki tilanteet eivät olleet aitoja, esimerkiksi
Paljastukset raivostuttivat Isossa-Britanniassa ja ohjelma jouduttiin hyllyttämään muutamaksi viikoksi. Jaksoja jouduttiin muokkaamaan ja lisäksi Grylls joutui pyytämään julkisesti anteeksi. Suomessa näytettiin kyseisiä jaksoja vuonna 2009, mutta niiden alussa oli tiedotus, jossa mainittiin että kaikki tilanteet eivät ole aitoja turvallisuussyistä. Vaikka uusia jaksoja tehdään edelleen, Gryllsin maine on kärsinyt kohusta. Uusia jaksoja esitetään nykyisin Isossa-Britanniassa Channel 4-kanavalla ja Discovery-kanavalla.
Helppoheikki

Helppoheikki (helppo = vanh. 'halpa') on sujuvapuheinen markkinakauppias tai torimyyjä, joka kaupittelee tavaroita äänekkäästi ja asiakkaita huvittaen. Helppoheikiksi sanotaan joskus myös jonkin erityisalan edustajaa, johon ei suhtauduta vakavasti. Silvio Berlusconia on sanottu politiikan helppoheikiksi. Helppoheikit ovat järjestäneet suomenmestaruuskisoja, ja mestaruuden on kahteen otteeseen voittanut Matti Rahkola.
Mikko Ruskeala on luonnehtinut legendaariseksi helppoheikiksi Rukkas-Anttia. Nimitys helppoheikki saattaa juontaa juurensa todellisesta Heikki-nimisestä kauppiaasta esimerkiksi Kannaksella, mutta kyse voi olla pelkästään sopivasta alkusoinnusta. Roolihenkilönä helppoheikki esiintyy muun muassa elokuvassa "Rovaniemen markkinoilla".
Esikoisten seurakunta

Esikoisten seurakunta on teologinen käsite, joka mainitaan kerran Raamatussa, Uuden testamentin Heprealaiskirjeessä:
Esikoislestadiolainen herätysliike on saanut nimensä tästä raamatunpaikasta. Juhani Raattamaa puhui kirjeissään usein esikoisten seurakunnasta ja viittasi tässä yhteydessä myös lestadiolaisen alkuherätyksen alueen, Ruotsin Lapin, uskoviin. Koska he ottivat ensimmäisenä vastaan Laestadiuksen julistaman herätyssanoman, he muodostivat liikkeen opetuksen mukaan "tällä aikakaudella" äitiseurakunnan ja "Kristuksen hengellisen hallituksen", jolle muiden kristittyjen tuli osoittaa kuuliaisuutta. Esikoisseurakunnan asema oli tärkeä kiistakysymys lestadiolaisuuden suuressa hajaannuksessa 1900-luvun alussa.
Atromitos FC

Atromitos FC on kreikkalainen jalkapalloseura Peristéristä. Atromitos pelaa Kreikan Superliigassa, jonne se nousi kauden 2008–2009 päätteeksi. Vuonna 1923 perustettu seura pelaa kotipelinsä Stadio Peristerioulla.
Richard Llewellyn

Richard David Vivian Llewellyn Lloyd, kirjailijanimi Richard Llewellyn (8. joulukuuta 1906 Hendon, Lontoo, Britannia – 30. marraskuuta 1983), oli brittiläinen prosaisti.
Llewellynin vanhemmat olivat walesilaisia. Vasta hänen kuolemansa jälkeen selvisi, että hänen väitteensä, että hän olisi syntynyt St. Davidsissa Länsi-Walesissa, ei pitänyt paikkaansa, joskin hänen sukujuurensa olivat Walesissa. 
Monet hänen romaaninsa käsittelevät walesilaisia aiheita, kuten "Vihreä oli laaksoni" ("How Green Was My Valley", 1939), joka sai kiitosta ulkomaita myöten ja josta tehtiin maineikas elokuva "Vihreä oli laaksoni". Teos kuvaa eteläwalesilaista elämää hiilikaivosyhteisössä, jossa Llewellyn vietti jonkin aikaa isoisänsä luona. Sille syntyi kolme jatko-osaa. 
Hän vietti kiertelevää elämää ja matkusteli koko ikänsä laajalti. Ennen toista maailmansotaa hän työskenteli hotelleissa, kirjoitti näytelmän, oli työssä hiilikaivoksessa ja kirjoitti tunnetuimman teoksensa. Sodan jälkeen hän työskenteli toimittajana ja kirjoitti muun muassa Nürnbergin oikeudenkäynnistä, ja sen jälkeen MGM:n käsikirjoittajana. Vanhoilla päivillään hän asui Eilatissa Israelissa.
Hänen teoksissaan toistuvasti esiintyvä henkilö on uuden henkilöllisyyden omaksuva henkilö, joka siirtyy vieraaseen kulttuuriin. Useissa teoksissa esiintyy vakoilijaseikkailija Edmund Trothe.
Llewellyn avioitui kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Nona Sonstenby, (1952–1968), ja toisen kerran hän avioitui 1974 Susan Heimannin kanssa.
Teokset.
Edmund Trothe -sarja
Chris Bradley

Christopher Bradley on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintynyt mutantti, joka nähtiin ensimmäisen kerran "X-Men Unlimited" -sarjakuvasarjan kahdeksannessa osassa. Hänet loi Howard Mackie, Tom Grummett ja Dan Lawlis. Bradley esiintyi myös vuonna 2009 julkaistussa "" -elokuvassa, jossa häntä esitti näyttelijä Dominic Monaghan.
Sarjakuvissa Bradley on mutantti, joka kykenee luomaan ja hallitsemaan sähköä. Hän oleili jonkin aikaa Professori X:n koululla opiskellen voimiensa hallintaa, mutta sairastui mutantteja tappaneeseen tautiin ja lopulta joutui erilleen Ryhmä-X:stä. Hän päätyi yhteen toisen tautia sairastaneen mutantin, David Northin, kanssa ja kaksikko toimi yhdessä kunnes Bradley uskoi Northin menehtyneen. Bradley päätti naamioitua Northiksi pitääkseen yllä tämän muistoa tietämättä siitä, että North oli hengissä ja toimi koodinimellä Zero. Lopulta kaksikko päätyi taistelemaan keskenään ja Zero tappoi entisen ystävänsä.
Toledo, Peoria and Western Railway

Toledo, Peoria and Western on yhdysvaltalainen "Class III" -rautatieyhtiö jolla on toimintaa Illinoisin ja Indianan osavaltioissa. Yhtiön omistaa rautatiekonserni RailAmerica ja se harjoittaa säännöllisesti vain tavaraliikennettä.
Kalusto.
Vetovoima koostuu vanhemmista, käytettynä ostetuista, sekä vuokratuista dieselvetureista:
IORY = Indiana &amp; Ohio Railway
CORP = Central Oregon &amp; Pacific Railway
RLK = Rail Link Inc.
CEFX = CIT Group/Capital Finance Inc. Locomotive Leasing
David North (sarjakuvahahmo)

David North, syntynyt nimellä Christoph Nord, on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo. Hänet tunnettiin alun perin nimellä Maverick ja myöhemmin Agentti Zerona.
Kyvyt.
North on mutantti, mutta hän menetti kykynsä useiden muiden mutanttien tapaan M-päivänä. Aikaisemmin hänen ensisijainen mutanttikykynsä oli sulauttaa itseensä liike-energiaa vastaanottamistaan iskuista. Vaikka tälle kyvylle olikin rajansa, North pystyi selviytymään muun muassa suurista pudotuksista ja yliluonnollisen voimakkaiden vastustajien iskuista haavoittumatta. Astuttuaan Ase-X -ohjelmaan vapaaehtoisena, North sai myös heikon paranemiskyvyn, jonka avulla hän kykeni parantumaan lievistä ja keskinkertaisista haavoista normaalia ihmistä nopeammin. Se myös teki Northista immuunin useimmille sairauksille ja myrkyille sekä vähänsi tämän luontaista ikääntymistä. Myöhemmin North kuitenkin sairastui mutantteja tappaneeseen tautiin, joka vähänsi hänen kykyjensä tehoaan ja myös hänen paranemiskykynsä paloi loppuun taistelussa tautia vastaan.
Kun North melkein kuoli taudin myötä ja telepaatti Elena Ivanova elvytti hänet, Northin sulauttamiskyky kehittyi. Sulautettuaan energiaa, Northin täytyi purkaa se voimakkaina lämpöpurkauksina. Hän kykeni myös kanavoimaan energiaa fyysisiin hyökkäyksiin kehittäen näin iskujensa voimaa yli-inhimillisille tasoille.
Brad Sucks

Brad Turcotte, taiteilijanimeltään Brad Sucks, on kanadalainen muusikko, joka tekee copyleft-lisensoitua musiikkia. Hänellä on levytyssopimus Magnatune-levy-yhtiön kanssa.
Turcotte perusti internet-sivustonsa vuonna 2002. Hänen ensimmäisen albuminsa oli vuonna 2003 verkossa julkaistu "I Don’t Know What I’m Doing". Hänen toinen albuminsa julkaistiin 8. syyskuuta 2008 nimellä "Out of It".
Vuonna 2003 Turcotte teki yhteistyössä muutaman muun muusikon kanssa konseptialbumin "Outside the Inbox", jonka kappaleet saivat aiheensa roskapostien otsikoista.
Uusin albumi "Guess Who's Mess" julkaistiin 2012 loppupuolella.
Naratšanski

Naratšin kansallispuisto, Naratšanski tai Narotšanski eli (, ) on kansallispuisto, joka sijaitsee Valko-Venäjän luoteisosissa lähes kokonaan Minskin alueella, noin 150 km:n päässä Minskistä.
Järviluonto ja -matkailu ovat alueen paikallisia vetonauloja; kalastus etenkin alueen kymmenessä suurimmassa järvessä on suosittua. Suurin järvistä on Naratš- eli Narotš-järvi (), jonka pinta-ala 80 km² ja keskisyvyys 9 m. Metsiä on noin puolet puiston pinta-alasta. Mäntymetsät ovat hallitsevia, lisäksi esiintyy melkoisesti seka- ja koivumetsää; kansallispuiston "Karjalan koivikot" ovat valkovenäläisittäin harvinaisia. Alueella pesii noin 185 lintulajia, joista 24 on luokiteltu harvinaisiksi. 
Kansallispuisto on perustettu 1999. Sen pinta-ala on nykyään 973 neliökilometriä, josta kansallispuistohallinnon maa- ja vesialueita on 69 % ja loput 31 % on muiden maanomistajien hallussa. Kansallispuiston hallinto on Naratšin kaupunkityyppisessä taajamassa.
Vicarius filii dei

Vicarius filii dei (tai "Vicarivs Filii Dei") on joissain historiallisissa yhteyksissä paavista käytetty nimitys, joka on latinaa ja tarkoittaa kirjaimellisesti ”Jumalan pojan sijaista”. Se on muunnos arvonimestä "Vicarius Christi" (”Kristuksen sijainen”), jota katolinen kirkko käyttää piispoista, siis myös Rooman piispasta eli paavista.
Aikaisin tunnettu lähde tämän nimen käytöstä on Konstantinuksen lahjakirjana tunnettu kuuluisa varhaiskeskiajalla väärennetty asiakirja, johon paavit myöhemmin vetosivat. Nimi esiintyy useita kertoja roomalaiskatolisten omassa kirjallisuudessa, mutta nykyään nimeä ei enää käytetä.
Arvonimeen kiinnitettiin huomiota 1600-luvulla, kun protestantit päättelivät sen avulla paavin olevan antikristus. Martti Lutherin kannattaja Andreas Helwig julkaisi vuonna 1612 Wittenbergissä kirjoituksen "Antichristus Romanus, in proprio suo nomine, numerum illum Apocalypticum (DCLXVI) continente proditus", jossa hän kiinnitti huomiota siihen, että kun nimen vicarivs filii dei latinalaisten kirjainten lukuarvot lasketaan yhteen, saadaan tulokseksi Raamatussa mainittu ”pedon luku” 666, joka Ilmestyskirjassa on antikristuksen tunnus. Kirjainten lukuarvot (V=5, i=1, C=100, D=500, L=50) Kirjaimet joilla ei ole lukuarvoa (a, r, f, s ja e) lasketaan nollaksi. (5+1+100+1+5+1+50+1+1+500+1) = 666
Lukuarvo 666 voidaan saada monista muistakin nimistä, mutta havainto sopi hyvin yhteen uskonpuhdistuksen aikana vallinneeseen yleiseen käsitykseen, jonka mukaan roomalaiskatolinen kirkko tai paavi itse oli Ilmestyskirjan peto. Nykyään protestantit ovat pitkälti luopuneet tästä käsityksestä. Kirkkokuntana adventistit katsovat paavin vallan edelleen täyttävän Raamatun kuvaukset pedosta. Uriah Smith esitti 1866 tulkinnan Seitsemännen päivän adventisteille, joiden parissa se on edelleen suosiossa. Adventistien johtaja Le Roy Froom oikoi vuonna 1948 kirkkokunnassa vallalla olleita käsityksiä.
Ainakin paavit Leo IX ja Paavali VI ovat käyttäneet virallisissa asiakirjoissa arvonimeä "Vicarius filii dei". Arvonimi on nähty paavin tiarassa vuonna 1845 Gregorius XVI:n aikana, mutta sen jälkeen se on poistettu tiaroista, eikä tiaroja ole tallella aiemmalta ajalta. Tosiasiassa, adventistien mukaan, mitään tällaista paavin tiaraa ei ole löydetty tai nähty. Lisäksi jokaisella paavilla on oma tiaransa eikä heitä kruunata sellaisella tiaralla, jossa kyseinen teksti olisi. Protestanttiset evankelistat ovat väärentäneet eri tiaroista otettuja valokuvia.
Thomas Bland Strange

Thomas Bland Strange (15. syyskuuta 1831 Meerut, Intia – 9. heinäkuuta 1925) oli brittiläinen kenraalimajuri. Hänet tunnetaan parhaiten osallistumisestaan Saskatchewanin kapinan kukistamiseen vuonna 1885. Hän oli naimisissa Maria Elinorin kanssa ja heille syntyi kaksi poikaa ja kolme tytärtä.
Thomas syntyi vuonna 1831 Henry Francis Strangen ja Maria Letitia Blandin perheeseen Meerutissa Intiassa, joka oli hänen Brittiläisessä armeijassa palvelevan isänsä sotilasosaston komennuspaikka. Hän sai koulutuksensa Edinburgh Academyssä ja Lontoon Woolwichissä sijaitsevassa Royal Military Academyssä, josta hän valmistui tykkimieheksi. Pian valmistuttuaan hän sai ensimmäisen komennuksensa Gibraltarille 17. joulukuuta 1851. Kaksi vuotta myöhemmin hänet ylennettiin luutnantiksi ja siirrettiin Jamaikalle. Thomas palasi takaisin Englantiin 1856, mutta jo seuraavana vuonna hänet komennettiin taltuttamaan Sepoykapinaa Intiassa. Vietettyään lyhyen aikaa Englannissa Thomas otti pestin Kanadassa, jossa hän toimi neuvonantajana ja tarkastajana Kanadan armeijassa. Vuonna 1882 hän oli palvellut armeijassa 30 vuotta ja armeijan säädösten mukaan hänen täytyi jäädä eläkkeelle, joten hän hankki hevostilan nykyisen calgaryn kaupungin itäpuolelta. Hän kasvatti tilallaan hevosia armeijan ratsuväen käyttöön. Saskatchewanin kapinan puhjettua vuonna 1885, hänen hyvä ystävänsä puolustusministeri Adolphe-Philippe Caron pyysi häntä perustamaan puolustusosaston Albertan provinssin alueelle. Joukko koostui lähinnä kokemattomista miehistä sekä joistakin Kanadan ratsupoliisin joukoista. Kapinan aikana joukko osallistui Battle of Frenchman's Butte-taisteluun, jossa joukot taistelivat Big Bearin johtamia cree-intiaaneja vastaan.
Gummeruksen suuri koirakirja

Gummeruksen suuri koirakirja on Gummeruksen kustantama tietokirja. Kirja on suomennos teoksesta "The Complete Dog Book". Kirja ilmestyi vuonna 1997. Kirjan suomensi Diana Södersved. Kirjan valokuvat on ottanut John Daniels. 
Kirja käsittelee koirien hoitoa ja kasvattamista sekä koulutusta. Kirjassa mainitaan myös useita koirarotuja.
Albin Ikonen

Albin Ikonen (18. joulukuuta 1884 Joroinen – 5. syyskuuta 1965 Kokemäki) oli suomalainen kuvanveistäjä. 
Kuvanveistäjäurallaan Ikonen oli tunnettu erityisesti puuveistoksistaan. Hän veisti maalauksenomaisia reliefejä kansanomaiseen tyyliin, muun muassa "Seitsemän veljestä" ja Kotkan kaupungintaloon "Tukinuittaja".