tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Trikomoniaasi

Trikomoniaasi on seksitauti. Se on kansainvälisesti hyvin yleinen mutta Suomessa harvinaistunut. Sairauden aiheuttaa "Trichomonas vaginalis" -niminen loinen, joka voi esiintyä emättimessä, virtsaputkessa tai eturauhasessa. 
Trikomoniaasi on useimmiten oireeton tai lieväoireinen. Se saattaa johtaa esimerkiksi virtsaputki- ja emätintulehduksiin. Mahdollisia oireita ovat pahanhajuinen, runsas valkovuoto, limakalvojen kirvely ja dysuria eli kivulias tai muuten vaikeutunut virtsaneritys. 
Trikomoniaasi voidaan todeta ottamalla naiselta irtosolunäyte tai valkovuotonäyte. Mieheltä näyte voidaan ottaa virtsaputken eritteestä. 
Trikomoniaasia voidaan hoitaa metronidatsolilla. WHO on arvioinut sairauden maailman yleisimmäksi sukupuolitaudiksi.
Hoitamattomana trikomoniaasia lisää eturauhasen syöpäriskiä 40 %.
Kreikan vaakuna

Kreikan vaakuna () on Kreikan kansallistunnus. Se koostuu sinisestä kilvestä, jossa on valkoinen kreikkalainen risti. Vaakunaa reunustavat laakerinlehdet.
Historia.
Kreikan ensimmäisessä vaakunassa vuonna 1822 oli kuvattuna Athene ja pöllö. Kreikan kuningaskunta otti vuonna 1833 käyttöön vaakunan, jossa oli valkoinen risti sinisessä kilvessä nykyisen tavoin. Lisäksi se oli varustettu kruunulla. Kuningas Oton baijerilaisessa virallisessa valtiovaakunassa kilpeä reunustivat leijonat. Kuningas Yrjö I:n aikana otettiin käyttöön tanskalaismallinen valtiovaakuna. Kreikan nykyinen vaakuna otettiin käyttöön 7. kesäkuuta 1975.
Gustav Schäfer

Gustav Schäfer (22. syyskuuta 1906 – 12. joulukuuta 1991) oli saksalainen kilpasoutaja ja olympiavoittaja.
Schäfer voitti yksikkösoudun Euroopan mestaruuden Luzernissa 1934. Kaksi vuotta myöhemmin Berliinin 1936 olympialaisissa hän voitti olympiakultaa yksiköissä. Toiseksi sijoittunut Itävallan Josef Hasenöhrl hävisi hänelle 4,3 sekuntia 2 000 metrin matkalla.
Lothar Binding

Lothar Binding (s. 1. huhtikuuta 1950) on saksalainen poliitikko. Hän kuuluu Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen.
Binding oli vuodesta 1998 vuoteen 2021 Saksan liittopäivien jäsen. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Forsyteismi

Forsyteismi (Forsyteism) on John Galsworthyn suurromaanista "Forsytein taru" peräisin oleva termi, jota käytetään kuvaamaan Euroopan ylemmän keskiluokan hengetöntä ja vain omaa etua tavoittelevaa elämänkatsomusta vuosina 1830–1920. Pääasiassa se tarkoittaa omaisuuden hankkimista hinnalla millä hyvänsä sekä ylenkatseellista suhtautumista alempiin yhteiskuntaluokkiin. 
Forsyteismi sai alkunsa 1830- ja 1840-lukujen välisenä aikana, jolloin ylempi keskiluokka eli porvaristo alkoi rikastua huomattavaa vauhtia ja siitä tuli koko ajan vaikutusvaltaisempi yhteiskuntaluokka. Pian ylempi keskiluokka syrjäytti aateliston vallan kahvasta, vaikka se omaksuikin miltei kaikki aateliston tavat ja perinteet, arvonimiä ja maanomistusta lukuun ottamatta.
Forsyteismin harrastajiin eli ylempään keskiluokkaan kuuluivat mm. seuraavanlaiset ammattiryhmät: lakimiehet, kauppiaat, kiinteistönvälittäjät ja kustantajat.
"Forsytein tarussa" Galsworthy arvosteli voimakkaasti juuri forsyteismin kannattajia ja ylemmän keskiluokan kapea-alaista maailmankatsomusta.
Piet de Jong

Petrus Jozef Sietze ”Piet” de Jong (3. huhtikuuta 1915 Apeldoorn – 27. heinäkuuta 2016) oli hollantilainen poliitikko, joka toimi Alankomaiden pääministerinä vuosina 1967–1971. Hän kuului Katoliseen kansanpuolueeseen.
Jong syntyi Apeldoornissa ja nousi maansa puolustusministeriksi 1963. Pääministerin virassa häntä edelsi Jelle Zijlstra ja seurasi Barend Biesheuvel.
Välkommen till folkhemmet

Välkommen till folkhemmet on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1983 julkaistu kuudes studioalbumi. Livelevyt mukaan laskettuna albumi on seitsemäs.
Albumin kappaleista muun muassa "IQ", "Hand i hand" ja "Astrologen" nousivat hiteiksi. "IQ" on Ugglan cover-versio Bruce Woolleyn "Blue Blue (Victoria)" -kappaleesta. Välkommen till folkhemmet -albumilla alkoi oikeastaan ensimmäistä kertaa esiintyä Ugglalle nykyään tyypillistä satiirista tyyliä. Esimerkiksi kappaleessa "IQ" ivataan muskelimiehiä.
Albumi äänitettiin Polar Studiossa ja Park Studiossa. Lasse Gustavsson miksasi albumin Park Studiossa.
Albumin kansikuvan on ottanut Ugglan veli, Gabriel Uggla.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet ovat Magnus Ugglan tekemiä, ellei toisin mainita.
Retrospektivt collage

Retrospektivt collage on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1985 julkaistu kokoelmalevy. Albumi oli Ugglan kahdeksas.
Albumi sisältää Ugglan tunnetuimpia kappaleita edellisiltä albumeilta. Lisäksi siinä oli Magnus Uggla Band sjunger schlagers -EP:ltä kappaleet "Mälarö kyrka" ja "Johnny the Rucker". Levyn ensimmäiset painokset sisälsivät bonuskappaleet "Retrospektivt collage (short version)" ja "Retrospektivt collage (different mix)".
Tom Bosley

Thomas Edward "Tom" Bosley (1. lokakuuta 1927 Chicago, Illinois – 19. lokakuuta 2010 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän opiskeli DePaulin yliopistossa, Chicagossa. Bosley tunnettiin erityisesti isällisistä ja sympaattisista roolihahmoistaan televisiosarjoissa "Onnen päivät" ja "Isä Dowlingin mysteerit".
Bosleylle myönnettiin Tony-palkinto suorituksestaan New Yorkin pormestarina Broadway-musikaalissa Fiorello! (1959). Hän oli sukutaustaltaan juutalainen.
Ostankinon televisiotorni

Ostankinon televisiotorni () 540 metriä korkea televisio- ja radiotorni Moskovassa Venäjällä. Sen on suunnitellut Nikolai Vasiljevitš Nikitin (1907–1973). Torni on Euroopan korkein rakennelma.
Tornin rakentaminen alkoi vuonna 1963, ja se valmistui vuonna 1967. Se piti maailman korkeimman vapaastiseisovan rakennelman titteliä kymmenen vuotta, kunnes vuonna 1976 Kanadan Torontoon valmistui CN Tower. 
Tornissa on tapahtunut muutamia onnettomuuksia, kuten esimerkiksi tulipalo 27. elokuuta 2000 ja basehyppääjä Christina Grubelnekin paiskautuminen tornin seinämään 1. heinäkuuta 2004. 
Tulipalot.
Tornissa syttyi 27. elokuuta 2000 tulipalo, joka vaati neljän ihmisen hengen. Tulipalo häiritsi Moskovan radio- ja televisiosignaaleja. 
Tornissa syttyi uudestaan tulipalo 25. toukokuuta 2007, mutta se kuitenkin oli paljon pienempi palo kuin vuonna 2000. Kaikki sisällä olleet ehdittiin evakuoida, ja henkilövahingoilta säästyttiin.
M. John Harrison

Michael John Harrison (s. 26. heinäkuuta 1945 Rugby, Warwickshire) on brittiläinen kirjailija. Hän on kirjoittanut tieteiskirjallisuutta, fantasiaa sekä näitä lajityyppejä ja valtavirtakirjallisuutta yhdistäviä teoksia. 
Harrison toimii arvostelijana muun muassa "Guardian"- ja "Daily Telegraph" -lehdissä. Harrison on vieraillut Suomessa muun muassa vuoden 2008 Finnconin kunniavieraana.
Magic Sam

Magic Sam (oik. Sam Maghett, 14. helmikuuta 1937 – 1. joulukuuta 1969) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja.
Magic Sam syntyi Mississippin Grenadassa. Vuonna 1950 hän muutti Chicagoon, ja alkoi muutamia vuosia myöhemmin saada keikkoja paikallisista klubeista huomattavana pidetyn kitaransoittotaitonsa takia. Magic Sam levytti Cobra levy-yhtiölle vuosina 1957-1959. Tältä ajalta tunnetuimpia singlejä olivat "Easy Baby" sekä "All Your Love". Magic Sam alkoi nyt saada suosiota, mutta värvättiin armeijaan. Aika tuli armeijassa pitkäksi ja Sam päätti lähteä lätkimään. Tämän seurauksena hän sai kuusi kuukautta vankeutta.
Vuonna 1963 Magic Sam sai huomiota suositulla singlellään "Feelin' Good (We're Gonna Boogie)". Tehtyään kiertueen Yhdysvalloissa, Englannissa ja Saksassa, hän sai vuonna 1967 sopimuksen Delmark levy-yhtiölle, jonka riveissä hän levytti itse tuottamansa albumit "West Side Soul" sekä "Black Magic". Näistä varsinkin ensin mainitusta tuli erittäin maineikas blueslevy. Näihin aikoihin Magic Samin tärkeäksi yhteistyökumppaniksi muodostui huuliharpisti Charlie Musselwhite.
Taika Samin ura kuitenkin katkesi yllättäen, kun hän yhtäkkiä joulukuussa 1969 kuolikin sydänkohtaukseen 32-vuotiaana. Tämän jälkeen hänet haudattiin Alsipin kaupunkiin Illinoisin osavaltiossa.
Nuorella iällä tapahtuneesta kuolemastaan huolimatta Magic Samia pidetään huomattavana muusikkona. Esimerkiksi kuuluisassa "Blues Brothers" elokuvassa John Belushi omistaa kappaleen Sweet Home Chicago Magic Samille.
Superstition

Superstition on Stevie Wonderin kirjoittama, tuottama, esittämä ja sovittama funk-kappale. Hän levytti sen Motown Recordsille vuonna 1972.
"Superstition" julkaistiin alun perin "Talking Book" -albumilla. Se julkaistiin myös singlenä, joka nousi Yhdysvalloissa myyntilistan ykkössijalle ja Britanniassa nelossijalle.
Kappaleesta on tehty useita cover-versioita, tekijöinä muun muassa Melvin Van Peebles, Raven-Symone, Stevie Ray Vaughan ja Widespread Panic. "Rolling Stone" -lehti arvioi kappaleen vuonna 2021 kaikkien aikojen 12. parhaaksi musiikkikappaleeksi.
Arameankielinen Wikipedia

Arameankielinen Wikipedia on Wikipedian arameankielinen versio. 9. joulukuuta 2010 siellä oli 1 138 artikkelia.
Telahermo

Telahermo (lat. "nervus trochlearis") on neljäs aivohermo. Sen ainoa tehtävä on hermottaa yhtä silmänliikuttajalihasta, silmää sisään- ja alaspäin kääntävää ylävinoa silmälihasta ("m. obliqus superior"). Muut silmää hermottavat aivohermot ovat silmän liikehermo ja loitontajahermo.
Telahermo voi halvaantua, ja syynä siihen on yleensä päähän kohdistunut isku tai synnynnäinen vamma. Halvauksen voi tunnistaa siitä, että potilas kallistaa päätään hieman terveen silmän puolelle välttääkseen kahtena näkemistä. Sen voi tunnistaa Bielschowskyn kokeella: kun potilaan päätä kallistaa vauriopuolelle, halvaantunut silmä karsastaa ylöspäin.
Unkarin jääkiekkomaajoukkue

Unkarin jääkiekkomaajoukkue edustaa Unkaria miesten jääkiekon kansainvälisissä otteluissa. Maa liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton jäseneksi vuonna 1927.
Rekisteröityneitä miesjääkiekkoilijoita Unkarissa on yhteensä 1 330, jäähalleja 49. Nykyisin joukkuetta valmentaa Sean Simpson.
Arvokisamenestys.
Unkari on osallistunut kolme kertaa olympialaisten jääkiekkoturnaukseen sijoittuen parhaimmillaan kahdeksanneksi Garmisch-Partenkirchenissä vuonna 1936. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa sen paras sijoitus on viides vuodelta 1937. Vuoden 1938 turnauksessa Unkari järjesti yllätyksen nappaamalla pisteen itseltään Kanadalta. Aiemmin tähän olivat eurooppalaisista joukkueista pystyneet vain Ruotsi vuonna 1931 ja Iso-Britannia vuoden 1936 olympiaturnauksessa. 
2000-luvulla.
Vuonna 2001 1. divisioonan turnauksen viimeisessä ottelussa Unkari hävisi jatkoajalla ratkaisevassa ottelussa Italialle ja jäi näin maalin päähän pääsarjapaikasta.   
Unkari nousi korkeimmalle sarjatasolle 70 vuoden tauon jälkeen vuonna 2008, ja pelasi Sveitsissä jääkiekon maailmanmestaruusturnauksessa 2009. Se ei ole kuitenkaan pystynyt haastamaan jääkiekon suurmaita, mutta noissa kisoissa se hävisi niukasti Slovakialle yhden maalin erolla 4–3. Nykyisin Unkari on vakiintunut 1. divisioonan yhdeksi ennakkosuosikiksi, tosin ollen kisojen lohkossa usein täpärästi toiseksi paras. 
Sotšin talviolympialaisten karsinnoissa Unkarin tie päättyi esikarsintaan, kun se hävisi lohkonsa viimeisen ratkaisevan pelin Alankomaille rangaistuslaukauskilpailussa. 
Keväällä 2015 Unkari sijoittui 1. divisioonan A-lohkon turnauksessa toiseksi ja nousi ylimmälle tasolle maailmanmestaruusksoihin vuodeksi 2016. Vuonna 2025 joukkue onnistui ensimmäistä kertaa sitten 1930-luvun uusimaan sarjapaikkansa korkeimmalla sarjatasolla. Näissä kisoissa joukkue pelasi kolmatta kertaa korkeimmalla sarjatasolla sitten toisen maailmansodan.
Tunnettuja pelaajia.
Kolme unkarilaista pelaajaa on varattu NHL-joukkueisiin:
Myös unkarilainen maalivahti Adam Vay nousi kuuluisuuteen otteistaan vuoden 2016 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Vuonna 2015 kanadalaissyntyinen Frank Banham edusti Unkaria 1. divisioonan A-lohkon maailmanmestaruusturnauksessa sekä seuraavana vuonna olympiakarsinnoissa ja jälleen myös A-sarjan maailmanmestaruusturnauksessa.
Mustakulma-albatrossi

Mustakulma-albatrossi ("Thalassarche melanophris") on keskikokoinen eteläisen pallonpuoliskon 
albatrossi. Lajin nimesi Coenraad Jacob Temminck 1828.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 80–95 cm ja siipien kärkiväli keskimäärin 2,4 m. Lajinimi on peräisin silmän yllä olevasta kapeasta mustasta juovasta. Vartalo ja pää ovat valkoiset, siipien yläpinta ja selkä ovat tummanharmaat ja siipien alapinta mustan ja valkoisen kuvioima. Pyrstö on tumma. Nokka on keltainen. Nuoret ja esiaikuiset linnut ovat aikuisen värisiä, mutta nokka on tumman luunvärinen ja siinä on tumma kärkitäplä. Sukupuolet ovat samannäköiset. Koiras on hieman naarasta kookkaampi. Laji voi elää yli 30-vuotiaaksi.
Esiintyminen.
Maailman populaation koko on 1–2,5 miljoonaa yksilöä, joista pesiviä pareja on noin 530 000–680 000. Laji on yksi runsaslukuisimmista albatrosseista. 60–80 % mustakulma-albatrosseista pesii Falklandinsaarilla, 10–20 % Etelä-Georgiassa ja 3–20 % Chilen edustan saarilla. Pienempiä populaatioita asuu myös Intian valtamerellä Kergueleninsaarilla ja Crozetsaarilla sekä Australian ja Uuden-Seelannin vesillä Heard-, McDonald-, Macquarie-, Campbell-, Antipodes- ja Snares-saarilla.
Lajin pesimäpopulaatioiden havaittiin 2010-luvulla tehdyissä tutkimuksissa olevan pääsääntöisesti kasvussa, vaikka pitkäsiimakalastus uhkaa lajia.
Elinympäristö.
Pesimäsaaret ovat yleensä jyrkkärantaisia ja vuoristoisia, paikoin myös tasaisia. Pesimäajan ulkopuolella mustakulma-albatrossit vaeltelevat Antarktiksen vesillä sekä eteläisellä Atlantilla ja Intian valtamerellä.
Lisääntyminen.
Pari muodostaa elinikäisen parisuhteen. Sukukypsä noin 10 vuoden ikäisenä. Laji pesii joka vuosi. Pesä on noin 60 cm korkea kasa, joka on koottu ruohoista ja mudasta. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat.
Ravinto.
Syö pääasiassa krillejä mutta myös mustekaloja, kaloja ja haaskoja.
Arlen Specter

Arlen J. Specter (12. helmikuuta 1930 Wichita, Kansas, Yhdysvallat – 14. lokakuuta 2012) oli Yhdysvaltain senaatin jäsen Pennsylvaniasta. Hän oli Yhdysvaltain republikaanisen puolueen jäsen vuodesta 1966 aina vuoden 2009 huhtikuun 28. päivään saakka, jolloin hän ilmoitti eroavansa puolueesta ja liittyvänsä demokraatteihin. Syyksi puolueloikkaukseen Specter ilmoitti vieraantumisen republikaanisen puolueen näkemyksistä.
Specter valittiin senaattiin viisissä peräkkäisissä vaaleissa vuosina 1980, 1986, 1992, 1998 ja 2004. Hän pyrki ehdolle myös vuoden 2010 vaaleissa, mutta hävisi demokraattien esivaaleissa Joe Sestakille. Specter toimi Yhdysvaltain senaatin jäsenenä 30 vuotta, tammikuusta 1981 tammikuuhun 2011. Hän on valmistunut lakimieheksi Yalen yliopistosta. Hänellä on vaimonsa Joan L. Levyn kanssa pojat Shanin ja Steve. 
Specter työskenteli Warrenin komissiolle nuorena juristina. Hän kärsi Hodgkinin lymfoomasta, johon hän kuoli 14. lokakuuta 2012.
Luikerot

Luikerot eli limakalat (Blenniidae) on luikerokalojen lahkoon kuuluva merikalojen heimo. Siitä tunnetaan noin 410 lajia ja noin 60 sukua.
Koko ja ulkonäkö.
Luikeroiden pää on tylppäkuonoinen, eikä ihossa erotu suomuja. Silmät ovat suhteellisen suuret ja sijaitsevat pään yläosassa, mikä antaa kalalle hiukan sammakkoeläinmäisen ulkonäön.
Alkuperä.
Luikeroita elää Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren trooppisissa ja subtrooppisissa osissa, yleensä meressä, harvoin murtovedessä tai makeassa vedessä. Monet lajit ovat suosittuja akvaariokaloja. Välimeren seudulla elää luonnonvarainen jokiluikero.
Käyttäytyminen.
Luikerot nöpöttävät usein rintaeviensä varassa lähellä pohjaa samalla tavalla kuin tokot. Ne ovat luonnossakin hyvin reviiristään tietoisia kaloja, joten niitä ei kannata pitää monta samassa akvaariossa.
Luikerot sekoitetaan helposti tokkoihin. Anatomian selvin ero on selkäevä, joka luikeroilla jatkuu yhtenäisenä koko selän yli. Pohjalla maatessaan ne pitävät vartaloaan luonteenomaisesti kaarella. Luikerot ovat kovia hyppimään, ja siirtyvät luonnossa riutanlammikosta toiseen hyppäämällä.
Metyyliformiaatti

Metyyliformiaatti on orgaaninen yhdiste (formiaatti), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan erittäin herkästi syttyvää väritöntä nestettä, joilla on lievästi makea haju. Sen kemiallinen kaava on C2H4O2 ja rakennekaava HCOOCH3. Metyyliformiaatista käytetään myös nimityksiä "muurahaishappometyyliesteri" ja "metyylimetanoaatti".
Ympäristö- ja terveysvaikutukset.
Metyyliformiaatti ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa. Ympäristössä metyyliformiaatti hajoaa hiilen oksideiksi ja vedeksi.
Valmistus ja käyttö.
Metyyliformiaattia valmistetaan metanolin ja muurahaishapon tai natriumformiaatin välisellä reaktiolla happamissa olosuhteissa. Yhdistettä käytetään liuottimena ja valmistettaessa muun muassa formamidia ja dimetyyliformamidia.
M/S Finnhansa

M/S Finnhansa () on Finnlinesin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Se on rakennettu vuonna 1994 Stocznia Gdanskan telakalla Gdańskissa, Puolassa. Alus on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Helsinki.
Finnhansan sisaralukset ovat M/S Finnpartner, M/S Transeuropa ja M/S Finntrader.
Tekniset tiedot.
Pituutta aluksella on 183 metriä, leveyttä 29,9 metriä ja sen syväys on 7,4 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus) on 32 534 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus) 9 761. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 10 700 tonnia. Aluksen lastikapasiteetti on 3 380 kaistametrimetriä. Laivan huippunopeus on 21,3 solmua ja jääluokitus 1A Super. 
Aluksen konttikapasiteetti (TEU) on 500 ja jäähdytyskonttikapasiteetti 130. 
Laivan pääkoneina on neljä Zgoda-Sulzer 8ZAL40S -dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 23 040 kilowatin tehon.
Käyttöhistoria.
14. syyskuuta 1993 alus laskettiin vesille. Elokuun alussa 1994 alus luovutettiin Finncarriers Oy:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. 10. elokuuta alus aloitti liikennöinnin Helsingin ja Lyypekin välillä. 19. syyskuuta 1994 rouva Marjatta Jouhki kastoi aluksen Helsingissä.
Vuonna 2000 Finnhansa rekisteröitiin Finnlinesin omistukseen. 1. lokakuuta 2001 alus aloitti liikennöinnin välillä Helsinki–Travemünde.
1. marraskuuta 2006 Finnhansa oli Itämerellä Öölannin saaren ja Gotlannin saaren lähettyvillä, kun ruotsalainen rahtilaiva M/S Finnbirch oli uppoamassa samalla alueella. Finnhansa saapui ensimmäisten joukossa onnettomuuspaikalle ja jäi avustamaan pelastusoperaatiossa. Muut paikalle saapuneet alukset olivat nimeltään M/S Marneborg, M/S Largo ja M/S Tomke.
Vuonna 2010 alus aloitti liikennöinnin nimellä Transrussia reitillä Travemünde–Pietari.
Alkuvuodesta 2014 alus sai Suomen lipun ja nimekseen Finnhansa.
Hytit.
Finnhansassa on 34 matkustajille tarkoitettua hyttiä. Yhteensä niissä on 114 matkustajapaikkaa. Kaikki hytit ovat 3–4 henkilöä vetäviä, noin 20 m²:n suuruisia ikkunahyttejä. Hytit sijaitsevat aluksen kansilla 4–7.
Kannet.
Aluksen 4. kannella sijaitsevat ravintolatilat, baari, Sailor’s Shop -myymälä sekä neuvonta ja vastaanotto. 5. kannella taas on osa matkustajien hyteistä sekä kokoustilat. 6. kannella on muun muassa aurinkokansi, leikkipaikat lapsille sekä saunaosasto. Finnhansan ylimmälle kannelle on sijoitettu ainoastaan matkustajahyttejä.
Venäjän rautatiet

Venäjän rautatiet eli RŽD () on koko Venäjän federaation rautatieliikenteestä vastaava konserni. Se perustettiin 1. lokakuuta 2003 korvaamaan Venäjän rautatieministeriön liikennetoiminta. Konsernille siirtyi Venäjän rautatieministeriöltä 987 yritystä ministeriön 2 046 yrityksestä, mikä edusti 95 prosenttia kirjanpidollisesta tasearvosta. Yhtiön omistaa Venäjän federaatio. 
Venäjän alueelliset rautatiet.
Venäjän rautatiet -konserniin kuuluu yhteensä 16 alueellista rautatieyhtiötä. Näitä ovat muiden muassa:
Melkein kaikkialla

Melkein kaikkialla on mittateorian käsite. Ominaisuus formula_1 pätee "melkein kaikkialla" joukossa formula_2, jos se pätee koko joukossa formula_2 lukuun ottamatta nollamittaista joukkoa formula_4.
Nollamittaisuus on riippuvainen käytettävästä mitasta formula_5, joten myös käsite "melkein kaikkialla" on riippuvainen mitasta. Tällöin ominaisuus formula_1 on voimassa "mitan formula_5 suhteen melkein kaikkialla" joukossa formula_2, jos formula_1 on voimassa joukossa formula_2 lukuun ottamatta joukkoa formula_4, missä formula_12 on nollamittainen mitan formula_5 suhteen eli formula_14.
Todennäköisyyslaskennassa vastaava käsite on "melkein varmasti". Tapahtuma tapahtuu "melkein varmasti" (lyhennetään m.v.), jos sen todennäköisyys on yksi.
Amiralitetshuset

Amiralitetshuset () on rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Skeppsholmenin saarella kaupungi keskustassa. Se on rakennettu alun perin vuosina 1647–1650 amiraliteettikollegion käyttöön. Alkuperäinen suunnittelija oli todennäköisesti hollantilainen arkkitehti Louis Gilles. Amiraliteettikollegio muutti jo vuonna 1680 Tukholmasta Karlskronaan, ja rakennusta käytettiin myöhemmin Ruotsin laivaston viljavarastona ja kasarmina. Vuonna 1754 rakennusta muutteli ruotsalainen arkkitehti Carl Hårleman.
Nykyisen, pohjoiseurooppalaista renessanssia edustavan ulkonäkönsä rakennus sai vuosina 1844–1846. Sen suunnitteli arkkitehti Fredrik Blom. Kuningas Oskar I:n toiveesta Blom korjasi alkujaan niukan uusklassistista suunnitelmaansa romanttisempaan suuntaan koristeellisine nurkkatorneineen. Historistinen arkkitehtuuri saattoi vaikuttaa siihen, että rakennusta on joskus virheellisesti luultu entiseksi Juhana III:n huvilinnaksi. Vuonna 1952 rakennukseen tehtiin muutoksia arkkitehti Rudolf Cronstedtin johdolla. 
Vuodesta 1935 lähtien Amiralitetshuset on ollut Ruotsin valtiollinen rakennushistoriallinen kohde.
Bonnierhuset

Bonnierhuset on tornitalo Tukholman Vasastanin kaupunginosassa, Vasaparken-puiston eteläpuolella Torsgatanin varrella. Se kohoaa 61 metrin korkeuteen. Rakennuksessa toimii Bonnierin konsernijohto ja "Dagens Industri" -sanomalehden toimitus. Talon omistaa Bonnier Cityfastigheter.
Bonnierhuset rakennettiin 1946–1949. Sen suunnittelivat arkkitehdit Ivar ja Anders Tengbom, jotka olivat voittaneet vuonna 1937 järjestetyn suunnittelukilpailun. Kyseessä oli ensimmäinen Ruotsiin toisen maailmansodan jälkeen rakennettu betonirunkoinen tornitalo. Seinät on verhoiltu keltaisella tiilellä. Toimistot sijaitsevat torniosassa, matalammassa siivessä on lehtipaino. Taloa on laajennettu 1964 ja 1972 Anders Tengbomin suunnittelemilla lisäosilla.
Bonnierhusetin eteläpuolelle valmistui vuonna 2006 Bonnierin taidehalli.
Nimeä Bonnierhuset käytetään myös Sveavägenin varrella Norrmalmilla sijaitsevasta Bonnierin vanhasta pääkonttorista.
Colt Single Action Army

Colt Single Action Army (tunnettu myös nimillä Colt Peacemaker tai Colt Model 1873) on alkujaan Colt’s Patent Firearms Manufacturing Companyn ja myöhemmin Colt’s Manufacturing Companyn (CMC) valmistama yksitoiminen () revolveri. 
Yksitoimisen aseen iskuvasara on joka laukauksella ensin vedettävä vireeseen. Ase ladataan vetämällä iskuvasara puolivireeseen, jolloin oikeassa kyljessä patruunarullan takana oleva latausportti voidaan avata ja syöttää patruunat yksitellen patruunakammioihin. Tyhjät hylsyt ja ampumattomat patruunat poistetaan yksitellen piipun alla olevalla jousitetulla ejektoritangolla työntämällä.
Vuonna 1872 patentoitu ja 1873 valmistukseen otettu revolveri kehitettiin suustaladattavien Colt -mallien patruunakäyttöisten muunnosten pohjalta. Yhdysvaltain armeija valitsi vuonna 1873 revolverin palvelusaseekseen .45 Colt (tunnettu myös nimillä .45 Long Colt tai .45 LC) -kaliiperisena. Armeijan ja ratsuväen mallissa on 7,5 tuuman (191 mm) piippu, tykistömallissa piippu on 5,5-tuumainen (140 mm). 
Colt Peacemaker on yksi tunnetuimmista niin sanotun villin lännen aseista. Ase sai nopeasti suuren suosion sekä sotilas- että siviilikäyttäjien keskuudessa.
Huang Hua

Huang Hua (25. tammikuuta 1913 – 24. marraskuuta 2010) oli kiinalainen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi Kiinan kansantasavallan ulkoministerinä vuosina 1976–1982. 
Huang Hua syntyi Hebeissä ja liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1936. Hän opiskeli Yenchingin yliopistossa.
Huang Huaa edelsi ulkoministerin virassa Qiao Guanhua ja seurasi Wu Xueqian. Hän kuoli 97-vuotiaana marraskuussa 2010.
Hessensteinin palatsi

Hessensteinin palatsi on palatsimainen rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Tukholman vanhassakaupungissa (Gamla stan), Riddarholmenilla, Birger Jarls torgin laidalla. Palatsi on alun perin rakennettu vuoden 1630 tienoilla valtaneuvos Bengt Bengtsson Oxenstiernan yksityistaloksi. Noin vuonna 1680 rakennusta uudistettiin, ja suunnittelijana toimi tuolloin mahdollisesti arkkitehti Nicodemus Tessin nuorempi. Vuonna 1983 rakennuksen restauroi arkkitehtitoimisto Uhlin&amp;Malm. Rakennuksessa on nykyisin Svean hovioikeuden tiloja.
Rakennuksen nimi tulee kuningas Fredrik I:n rakastajattaresta Hedvig Taubesta, jonka lapset saivat Hessensteinin kreivin arvon.
Michael Foot

Michael Mackintosh Foot (23. heinäkuuta 1913 – 3. maaliskuuta 2010) oli brittiläinen poliitikko. Hän syntyi Plymouthissa, Devonissa, ja toimi Työväenpuolueen puoluejohtajana 1980–1983.
Foot toimi muun muassa vuosina 1976–1979 parlamentin alahuoneen johtajana ja vuosina 1974–1976 Yhdistyneen kuningaskunnan työministerinä. Hän oli ehdolla parlamentin jäseneksi ensimmäistä kertaa vuonna 1935 (22-vuotiaana), ja ensimmäistä kertaa hän pääsi parlamenttiin vuonna 1945.
Michael Footista tuli Britannian historian kaikkien aikojen pitkäikäisin puoluejohtaja 93-vuotispäivänään 23. heinäkuuta 2006, jolloin hän rikkoi päivää ennen 93-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2005 kuolleen James Callaghanin aiemman ennätyksen.
Hötorgsskraporna

Hötorgsskraporna () tarkoittaa Tukholman Norrmalmin kaupunginosassa sijaitsevaa viiden tornitalon kokonaisuutta, joka sijaitsee Hötorgetin ja Sergelin torin välissä. Tornitalot ovat liikekäytössä, ja niissä kaikissa on 19 kerrosta. Talot rakennettiin vuosina 1955–1966 osana Norrmalmin uudelleenjärjestelyä.
Tornitaloista ensimmäinen, "Hötorgshus 1", rakennettiin 1955–1960, ja sen suunnitteli arkkitehti David Helldén. "Hötorgshus 2" rakennettiin 1957–1960, ja sen suunnitteli Anders Tengbom. "Hötorgshus 3" rakennettiin 1960–1962, ja sen suunnitteli Sven Markelius. "Hötorgshus 4" rakennettiin 1960–1962, ja sen suunnitteli Lars-Erik Lallerstedt. Rakennuksista viimeinen, Backström &amp; Reiniuksen suunnittelema "Hötorgshus 5", rakennettiin 1961–1965. Viides talo on neljää muuta taloa matalampi: se yltää 61 metrin korkeuteen, kun muut ovat 72 metriä korkeita.
Tukholmalaiset tuntevat talot nimellä "de fem trumpetstötarna" (”viisi trumpetintöräystä”).
M/S Finnlady

M/S Finnlady () on Finnlinesin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Alus on rakennettu vuonna 2007 Fincantierin Anconan telakalla Italiassa. Kuollutta painoa aluksella on 9 653 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. "Finnlady" on rekisteröity Suomen lipun alle ja sen kotisatama on Maarianhamina. Nykyään alus liikennöi Helsingistä Travemündeen. 
"Finnladyn" sisaralukset ovat M/S "Finnmaid", M/S "Finnstar", M/S "Finnswan" ja M/S "Europalink".
Alus.
"Finnlady" on luokkansa suurimpia laivoja maailmassa, ja se noudattaa sekä Euroopan että kansainvälistä uusinta turvallisuus- ja ympäristötasoa. Matka-aika Helsingin ja Travemünden välillä on 30 tuntia, ja laivalla noudatetaan Suomen aikaa. Varustamo on investoinut laivaan 115 miljoonaa euroa.
Hytit.
"Finnladyllä" ja sen neljällä sisaraluksilla on Suomen ja Saksan välisen laivaliikenteen suurin hyttivalikoima, yhdeksän hyttiluokkaa. Hyttien koko vaihtelee 10 m²:stä 38 m²:iin. Hytit ovat laivalla kolmella kannella. 
Vapaa-ajan vietto.
Promenadikannella eli ylimmällä matkustajakannella sijaitsevat muun muassa "Aere"-, "Acqua"- ja "Terra"-nimiset kokoustilat, kaksi poreallasta, saunat, kuntosali, ravintola, kaksi baaria, aurinkokansi ja Sailor’s Shop -myymälä. 
Käyttöhistoria.
16. kesäkuuta 2006 alus laskettiin vesille. 5. helmikuuta 2007 alus luovutettiin Finnlines Ship Management AB:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle nimellä M/S "Europalink". Kotisatamaksi tuli Malmö. 
6. helmikuuta 2007 alus siirtyi Finnlines Oy:n omistukseen, joka muutti lippuvaltion Suomeksi ja kotisataman Helsingiksi. Samana päivänä alus sai nykyisen "Finnlady"-nimensä. Telakalta Italiasta alus lähti kohti Travemündea 10. helmikuuta. 22. helmikuuta "Finnlady" aloitti Helsingin ja Travemünden välisen liikenteen.
Myöhään perjantai-iltana 16. toukokuuta 2008 alus törmäsi Travemündessä laituriin kärsien vähäisiä vaurioita. Myös laituri vaurioitui. Onnettomuuden syyksi epäiltiin teknistä vikaa. Kukaan ei loukkaantunut törmäyksessä eikä se aiheuttanut vaaraa matkustajille. Matkustajia aluksella oli onnettomuushetkellä 175, ja heidät päästettiin laivaan sisään yön ajaksi. Kiireisimmille matkustajille pyrittiin löytämään korvaavia kuljetuksia.
Sunnuntaina 18. toukokuuta tekninen vika varmistui onnettomuuden syyksi, mutta sen aiheuttajaa ei tiedetty. Samana päivänä alus saatiin korjattua ja se lähti kohti Helsinkiä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan aluksen olisi pitänyt lähteä Suomeen jo lauantain vastaisena yönä.
Maailman postiliitto

Maailman postiliitto eli UPU () on kansainvälinen järjestö, joka säätelee jäsenvaltioidensa välistä postitoimintaa. Se on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö. Liitto perustettiin 9. lokakuuta 1874, ja siihen kuuluu 192 valtiota. Maailman postiliiton päämaja sijaitsee Bernissä, Sveitsissä, ja järjestön virallinen kieli on ranska.
Postiliikennettä hallinnoitiin 1800-luvulla pitkälti valtioiden tekemien kahdenvälisten sopimusten avulla. Ensimmäisiä kansainvälisiä periaatteita yritettiin luoda Pariisissa 1863. Ensimmäinen kansainvälinen postikongressi järjestettiin 1874 Bernissä. Siellä 22 valtiota solmivat Bernin sopimuksen, jolla perustettiin Yleinen postiliitto. Liitto astui voimaan 1. heinäkuuta 1875, ja vuonna 1878 sen nimi muutettiin Maailman postiliitoksi.
Maailman postiliitosta tuli 1. heinäkuuta 1948 YK:n erityisjärjestö, ja UPU on siitä lähtien pystynyt vaikuttamaan alaansa vaikuttavaan asioihin YK:ssa. UPU tekee myös yhteistyötä monien muidenkin YK:n erityisjärjestöjen, rahastojen ja ohjelmien kanssa. UPU:n pääsihteeri on myös mukana YK:n johtokunnassa.
Emanuel Pohjaväre

Emanuel Pohjaväre (vuoteen 1906 Helin, 29. huhtikuuta 1875 Teisko – 31. joulukuuta 1949 Petroskoi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1909 ja 1911–1918. Sisällissodan aikana Pohjanväre työskenteli punaisten hallinnossa ja pakeni sodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle.
Elämä.
Emanuel Pohjaväreen vanhemmat olivat Ruovedellä syntyneet torppari Franz Herman Helin (1831-1901) ja Amanda Ala-Ruhala (1835-1884). Pohjaväre työskenteli jo lapsesta renkinä ja oli myöhemmin leipurinoppilaana Tampereella ja Helsingissä. Vuonna 1897 hän perusti leipuriliikkeen ja sekatavarakaupan Ruoveden Muroleeseen. Yrityksen ajauduttua konkurssiin 1902 Pohjaväre muutti Ähtäriin ja avasi leipomon Inhan tehtaille. Vuodesta 1908 lähtien hän piti leipuriliikettä Mäntän Koskelassa.
Pohjaväre toimi leipurintyönsä ohessa sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana. Hän oli myös Inhan ja Mäntän työväenyhdistysten puheenjohtajana. Vuonna 1907 Pohjaväre valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Kahden vaalikauden jälkeen Pohjaväre palasi leipurin ammattiin, mutta valittiin eduskuntaan jälleen 1911.
Sisällissodan aikana Pohjaväre toimi kansanvaltuuskunnan sisäasianosaston kamreerin apulaisena. Sodan loppuvaiheessa Pohjanväre pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän aluksi toimi luennoitsijana ja opettajana Kontupohjassa. Pohjaväre asettui myöhemmin Petroskoihin, jossa hän kirjoitti myös "Punainen Karjala" -lehteen. Neuvostoliitosta saadun tiedon mukaan Pohjaväre kuoli Petroskoissa 78-vuotiaana joulukuussa 1949. Suomessa hänet julistettiin kuolleeksi vuonna 1962.
Perhe.
Emanuel Pohjaväreen puoliso oli Ruovedellä syntynyt Lydia Emilia Ala-Pohja (s. 1878), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1900. Pohjaväreen paettua Venäjälle Lydia jäi lasten kanssa Suomeen. Lydia Pohjaväre oli mukana sosialidemokraattisen naisliiton toiminnassa ja vaikutti pitkään Mäntän kunnalliselämässä eri luottamustehtävissä.
Hannu Heikkilä

Hannu Tapani Heikkilä (23. lokakuuta 1922 Helsinki – 10. syyskuuta 2003 Hollola) oli suomalainen oopperalaulaja. Äänialaltaan hän oli aluksi baritoni, sitten basso. 
Henkilöhistoria.
Heikkilän vanhemmat olivat Väinö Johannes Heikkilä ja Iida Elisabet Tauren. Hänen ensimmäinen puolisonsa (1951–1965) oli pianisti Kerstin Linnea Pettersson ja toinen vuodesta 1966 Anja Helena Miettinen. Heikkilä tuli ylioppilaaksi 1940, opintomatkoja Keski-Eurooppaan hän teki 1950-luvulla. Hän toimi paitsi useissa alansa järjestöissä, myös opettajana Sibelius-Akatemiassa, samoin kuin suomensi kuusitoista oopperalibrettoa. Heikkilä kuului vuodesta 2000 Martti Talvela -säätiön hallitukseen.
Taiteellinen toiminta.
Heikkilällä oli uransa aikana kaikkiaan yli 90 eri roolia oopperoissa ja opereteissa muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla ja Lahdessa. Hänen keskeisiä oopperaroolejaan olivat Pimen ("Boris Godunov"), Mefisto ("Faust"), Rocco ("Fidelio"), Figaro ("Figaron häät"), kuningas Marke ("Tristan ja Isolde"), Filip II ("Don Carlos") sekä Musta Joe ("Teatterilaiva").
Heikkilä palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1970.
Aiheesta muualla.
Fisherman’s Friend

Fisherman’s Friend () on vahva mentolipastilli, jota valmistetaan Fleetwoodissa, Lancashiren kreivikunnassa Englannissa.
Pastillin kehitti apteekkari James Lofthouse vuonna 1865 lievittämään kalastajien hengityselinvaivoja, kuten yskää ja kurkkukipua, jotka johtuivat Pohjanmeren viileästä ja tuulisesta ilmastosta. Alun perin valmiste oli erittäin vahvaa nestemäistä lääkettä, joka sisälsi mentolia ja eukalyptusöljyä. Lofthouse puristi siitä pieniä pastilleja, jotka olivat helpompia säilyttää ja nauttia kuin nestemäinen versio. Pastillia alettiin kutsua ”kalastajan ystäväksi” niiden suotuisan vaikutuksen vuoksi.
Pastillit ovat pysyneet muuttumattomina nykypäivään asti, ja ne ovat tunnettuja pienehköistä paperipakkauksistaan. Trooppisissa, kosteissa maissa pussit ovat muovia ja uudelleensuljettavia. Myöhemmin markkinoille on tullut myös muun muassa salmiakilla, kirsikalla, mintulla ja aniksella sekä useilla muilla mauilla maustettuja versioita. Pastilleja on saatavana myös sokerittomina.
Pastillit eivät sisällä eläinperäisiä tuotteita, joten ne sopivat myös kasvissyöjille sekä vegaaneille.
Joissakin baareissa on saatavilla Fisherman’s Friend -pastilleja ja vodkaa sekoittamalla tehtyjä ryyppyjä. Tällaista juomaa saa Suomessa myös Alkosta, jossa myytävän tuotteen valmistaja on tanskalainen Spiritus Distillers A/S.
Nikolai Lehto

Kaarlo Nikolai Lehto (15. joulukuuta 1905 Halikko – 6. marraskuuta 1994 Turku) oli suomalainen kuvataiteilija. 
Lehto aloitti taiteellisen uransa mainospiirtäjänä. Hän kiinnostui taiteesta muutettuaan Turkuun 1920. Aluksi hän maalasi traditionaalisia ja realistisia maisemia ja henkilökuvia. Vähitellen hän alkoi tietoisesti siirtyä naivistisempaan ja surrealistisempaan ilmaisuun. Hän jättäytyi vapaaksi taiteilijaksi vasta yli 50-vuotiaana.
Suurimman suosion Lehto saavutti töillään, joiden pääosassa ovat ihmiset tai eläimet. Henkilöt ovat vahvasti tyypiteltyjä ja poseeravat kuten vanhoissa perhevalokuvissa, katse kohti kameraa. Ihmiset ovat arvokkaan vakavia eikä töissä näy liikettä. Teokset ovat kertovia ja lämpimän humoristisia.
Lehto opiskeli Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1930–1932. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1972 ja hän sai professorin arvon vuonna 1982.
Ranskan vallankumoussodat

Ranskan vallankumoussodat olivat sarja vuosina 1792–1802 käytyjä sotia, joissa pääosapuolina olivat yhtäältä Ranskan ensimmäinen tasavalta ja toisaalta ensimmäisen ja toisen liittokunnan jäsenet. Ensimmäisen liittokunnan sota käytiin vuosina 1792–1797 ja toisen liittokunnan sota vuosina 1799–1801.
Ranskan suuri vallankumous alkoi vuonna 1789. Vallankumoukselliset pelkäsivät ulkovaltojen suunnittelevan Ranskan-vastaista sotaa vanhan järjestelmän eli ancien régimen palauttamiseksi. Tähän pelkoon vaikutti niin sanottu Pillnitzin julistus vuonna 1791. Etenkin girondistit vaativat sotaa Ranskan lakiasäätävässä kansalliskokouksessa.
Ranska julisti sodan Itävallalle vuonna 1792. Preussi yhtyi sotaan Itävallan puolelle ja itävaltalais-preussilaiset joukot hyökkäsivät Ranskaan. Ranskalaiset voittivat Valmyn taistelun, minkä jälkeen he hyökkäsivät Itävallan Alankomaihin, voittivat Jemappesin taistelun ja valtasivat Itävallan Alankomaat. Marraskuussa 1792 Ranska valtasi Nizzan ja Savoijin.
Ensimmäinen liittokunta.
Britannia, Hollanti, Espanja, Itävalta, Preussi ja Venäjä muodostivat ensimmäisen Ranskan vastaisen liittokunnan, koska Ranska levitti vallankumousta omien rajojensa ulkopuolelle. Seuranneessa ensimmäisen liittokunnan sodassa liittoutuneet menestyivät aluksi kaikilla rintamilla, mutta takaiskujen jälkeen ranskalaisten asevelvollisarmeijat alkoivat menestyä ja työnsivät liittoutuneiden joukot pois Ranskasta. Ranskalaiset valloittivat uusia alueita ja loivat niistä tasavaltoja, jotka olivat puskurivaltioita. Liittokunnan jäsenet lopettivat sotimisen yksi toisensa jälkeen vuodesta 1794 lähtien. Ensimmäinen liittokunnan sota päättyi lopullisesti Itävallan irtauduttua sodasta kenraali Napoléon Bonaparten Italian-sotaretken jälkeen Campo Formion rauhassa vuonna 1797.
Toinen liittokunta.
Toinen Ranskan vastainen liittokunta perustettiin Venäjän johdolla ja siihen kuuluivat Britannia, Itävalta, Portugali, Napoli ja Osmanien valtakunta. Liittokunnan sotatoimet sujuivat aluksi hyvin, mutta se kärsi tuhoisan tappion Sveitsissä, minkä jälkeen Venäjä vetäytyi sodasta. Ranska ja osmanit saavuttivat sovun vuonna 1800. Ranska voitti Marengon ja Hohenlindenin taistelut pakottaen Itävallan irtautumaan sodasta helmikuussa 1801. Britannia jatkoi sotaa merillä vuoteen 1802, jolloin se solmi Ranskan kanssa Amiensin rauhan.
Vuonna 1803 syttyneitä uusia sotia kutsutaan Napoleonin sodiksi.
Rauni Magga Lukkari

Rauni Magga Lukkari (s. 30. syyskuuta 1943 Utsjoki) on saamelainen runoilija ja kääntäjä. Hän kirjoittaa pohjoissaameksi.
Lukkari syntyi Utsjoen Vetsikossa, mutta on asunut yli 20 vuotta Norjan puolella Tromssassa.
Olavi Lähteenmäki

Frans Olavi Lähteenmäki (13. heinäkuuta 1909 Turku – 22. kesäkuuta 2006) oli suomalainen pappi ja poliitikko. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1958–1975.
Henkilöhistoria.
Lähteenmäen vanhemmat olivat maanviljelijä Frans Oskar Lähteenmäki ja Matilda Maria Ristimäki. Lähteenmäki kävi keskikoulun Loimaalla ja valmistui ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1929. Hän opiskeli Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa ja osallistui aktiivisesti ylioppilaselämään ollen muun muassa Varsinaissuomalaisen osakunnan kuraattori 1934–1936 ja ylioppilaskunnan puheenjohtaja vuonna 1936. Opiskeluaikanaan Lähteenmäki liittyi myös Akateemiseen Karjala-Seuraan ja vaikutti seuran toiminnassa sen lakkauttamiseen saakka.
Lähteenmäki suoritti teologian erotutkinnon 1934. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1936. Pastoraalitutkinnon Lähteenmäki suoritti vuonna 1943. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1945 ja maisteriksi 1950 sekä teologian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi 1948. Vuonna 1955 Lähteenmäki väitteli teologian tohtoriksi. Lähteenmäki työskenteli vuonna 1936 ylimääräisenä pappina Helsingin Sörnäisten suomalaisessa seurakunnassa, vuosina 1936–1945 Suomen pyhäkouluyhdistyksen pääsihteerinä ja 1943–1953 Töölön seurakunnan apulaisena. Vuosina 1948–1949 hän oli Helsingin opettajakorkeakoulun uskonnonopettaja ja vuosina 1949–1953 uskonnon lehtori. Vuosina 1953–1972 Lähteenmäki toimi Turun opettajakorkeakoulun rehtorina ja kasvatusopin sekä etiikan opettajana. Vuonna 1968 hänelle myönnettiin professorin arvonimi. Lähteenmäki oli "Pyhäkoululehden" päätoimittaja 1936–1945 ja "Vartijan" toimitussihteeri 1940–1945.
Eduskuntaan Lähteenmäki valittiin vuoden 1958 vaaleissa. Hän johti kokoomuksen eduskuntaryhmää vuosina 1966–1971 ja oli vuosina 1970–1975 eduskunnan toinen varapuhemies.
Lähteenmäki oli naimisissa Kaarina Mirjam Ilona Pietilän kanssa vuosina 1936–1989. Avioliitto päättyi vaimon kuolemaan. Vuodesta 1991 Lähteenmäen puoliso oli Sirkka Helena Sonck. Lähteenmäellä oli neljä vuosina 1939–1948 syntynyttä tytärtä.
Howden Ganley

James Howden Ganley (synt. 24. joulukuuta 1941 Hamilton, Uusi-Seelanti) on entinen Formula 1 -kuljettaja. Urallaan hän sai 10 MM-pistettä 41 osakilpailussa. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Ganley muutti kilpa-ajamisen toivossa Uudesta-Seelannista Englantiin 19-vuotiaana, jossa hän sai työpaikan mekaanikkona. Formula 3 -ura aukeni hänelle kuitenkin vasta 1960-luvun lopussa, jolloin hän oli saanut kerättyä riittävästi rahaa. Menestystä hän sai Formula 5000 -sarjassa, jossa hän sijoittui Peter Gethinin jälkeen toiseksi, mikä auttoi myös häntä saamaan paikan BRM:n Formula 1 -tallista kausiksi 1971-72. Vuonna 1972 hän ajoi myös Le Mansin 24 tunnin ajoissa sijoittuen toiseksi yhdessä Francois Cevertin kanssa. Hän keräsi kohtalaisesti pisteitä BRM:n autoilla ja vaihtoi kaudeksi 1973 Iso-Marlboron -talliin, jonka auto osoittautui kuitenkin heikoksi. Myös seuraava vuosi osoittautui heikoksi Marchin ja Makin autoilla, minkä seurauksena hän lopetti F1-uransa ja keskittyi Tim Schenkenin kanssa perustamansa Tiga -kilpa-autovalmistusyhtiön perustamiseen.
Heki Danjō Masatsugu

Heki Danjō Masatsugu (s. 1443 Yamato, Japani – k. 1502) oli legendaarinen soturi, jonka katsotaan luoneen perustan japanilaiselle jalkaväensotilaiden jousiammunnalle. Heki Danjōn opeista syntyi yksi merkittävimmistä "kyūdō"-koulukunnista, hänen nimeään kantava "Heki-ryū". "Heki-ryūn" myöhemmistä haaroista useita harjoitellaan edelleen aktiivisesti.
Heki Danjō eli sotaisana aikana jolloin pidettiin kunniakkaana tulla yhdistetyksi kuuluisiin sotureihin. Tästä syystä kaikkien Heki Danjōn nimeä kantavien tyylisuuntien yhteydestä historialliseen henkilöön ei ole täyttä varmuutta, mutta tiedetään että Heki Danjō opetti Yoshida Shigekataa, joka kirjasi opit kirjakääröön ("Mokuroku") joka on edelleen tärkeä osa Heki-koulukunnan opetusta.
"Heki-ryūn" "Insai"-tyylisuunnan perustaja Yoshida Genpachirou Shigeujin kirjoitti Heki Danjōsta jumalallisena sodanjumala Hachimanin ilmentymänä. Historia kuitenkin kertoo hänen elämästään vain vähän. Heki Danjō syntyi Yamatossa, nousi jousiampujana kuuluisuuteen Uchinon taistelussa, opetti kyūjutsua ja lopulta ryhtyi hieman ennen kuolemaansa munkiksi Koya-vuorelle.
Katsu Kaishū

Katsu Kaishū (, 1823–1899) eli Katsu Rintarō eli Awa Katsu, oli japanilainen laivastoupseeri ja valtion virkamies Bakumatsu-kauden ja Meiji-restauraation aikaan. Katsu kannatti Japanin modernisointia ja demokratisoitumista ja hän oli yksi Meiji-restauraation keskeisistä henkilöistä. Katsu palveli Tokugawan alaisuudessa vuosina 1855–1868 ja myöhemmin keisarillisen Japanin joukoissa 1872–1899.
Elämä.
Katsu syntyi Edossa (nykyinen Tokio) vuonna 1823. Hänen isänsä Katsu Koichin oli Tokugawan vasalli. Nuorena Katsu opiskeli kenjutsua ja zeniä. Myöhemmin hän tutustui myös hollannin kieleen ja länsimaiseen sodankäyntiin, sekä perusti oman hollanninkielisen koulun. Bakufu palkkasi Katsun hänen osoittamiensa kykyjen vuoksi ja Katsu aloitti opintonsa Nagasakin laivastokoulussa 1855. Palattuaan opintojensa loppuessa Edoon, hänet komennettiin palvelukseen Yhdysvaltoihin purjehtivalle Kanrinmarulle 1860. Katsun komentama alus matkasi San Franciscoon, jossa Katsu vietti kaksi kuukautta ennen palaamistaan takaisin Japaniin.
Kaksi vuotta Amerikan matkansa jälkeen Katsu ylennettiin Japanin laivastossa "gunkan-bugyo-narabin" arvoon. Samana vuonna hän tapasi Sakamoto Ryōman, josta tuli hänen avustajansa ja vuotta myöhemmin Katsu perusti yhdessä Ryōman kanssa Kōben laivastokoulun Hyōgoon. Katsu ylennettiin edelleen "gunkan bugyoksi" 1864. Saman vuoden aikana hän kuitenkin joutui vastaamaan syytteisiin Tokugawan vastaisten joukkojen suojelemisesta ja menetti virka-asemansa. Katsu määrättiin kotiarestiin ja hänen perustamansa laivastokoulu suljettiin. Tokugawa Yoshinobu kutsui Katsun takaisin palvelukseen 1866. Bakufu oli kokenut nöyryyttävän tappion Chōshūn kapinallisia vastaan ja Katsu komennettiin bakufun ja Chōsūn välisiin neuvotteluihin bakufun edustajaksi.
Tokugawa Yoshinobu ilmoitettua luopuvansa asemastaan Japanin poliittinen tilanne kiristyi ja puhkesi lopulta sisällissodaksi 1868. Seuranneessa Boshin-sodassa Katsu kuului Tokugawan vasallina bakufun puoleisiin joukkoihin. Katsu neuvotteli Saigō Takamorin kanssa Edon linnan ehdottoman antautumisen ilman verenvuodatusta.
Sebringin 12 tunnin ajo

Sebringin 12 tunnin ajo on vuotuinen moottoriurheilun kestävyyskilpailu, joka ajetaan Sebring International Racewaylla Sebringissä, Floridassa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 12 tuntia.
Kilpailua on järjestetty vuodesta 1950 lähtien. Kilpailuun on osallistunut lukuisia Formula 1 -kuljettajia sen historian aikana, muun muassa suomalainen Jyrki Järvilehto on voittanut kilpailun kahdesti. Kilpailua pidetään hyvänä valmistautumisena myöhemmin järjestettävään Le Mansin 24 tunnin ajoon.
Kilpailu on nykyään osa WeatherTech SportsCar Championship -sarjaa ja on aiemmin kuulunut World Sportscar Championship, IMSA GT Championship ja American Le Mans Series -sarjoihin.
Puolan perimyssota

Puolan perimyssota käytiin vuosina 1733–1735. Sodassa olivat vastakkain Ranskan ja Espanjan sekä Itävallan, Venäjän ja Saksin liittouma. Puolalaisjoukkoja taisteli kummallakin puolella.
Sodan sytytti kiista vuonna 1733 kuolleen Puolan kuninkaan August II Väkevän seuraajasta Puolan valtaistuimella. Tärkeimmät kruununtavoittelijat olivat lopulta Stanisław Leszczyński ja Saksin Fredrik August, August Väkevän poika. Rauhassa Puolan kuninkaaksi tunnustettiin August.
Taustaa.
Ruotsin Kaarle XII nosti Leszczyńskin Puolan kuninkaaksi lyhytaikaisesti suuren Pohjan sodan aikana. Sodan jälkeen kuninkaaksi nousi kuitenkin Pietari Suuren tukema August II Väkevä. Ranska tuki Leszczyńskia August Väkevän seuraajaksi, koska Leszczyński oli Ranskan kuningas Ludvig XV:n appi. Leszczyńskiä tukivat myös Espanja ja Savoiji. Venäjä ja Itävalta tukivat Saksin Fredrik Augustia. August Väkevä kuoli helmikuussa 1733 ja kuninkaan vaali suoritettiin syyskuussa 1733. Vaalissa uudeksi kuninkaaksi valittiin Leszczyński.
Sotatapahtumat.
Venäjän 30 000 miehen armeija tunkeutui Puolaan lokakuussa 1733 ja eteni Varsovaan nostaakseen Augustin kuninkaaksi. Venäläisten lisäksi myös 10 000 saksilaista tunkeutui Puolaan. Puolalla ei käytännössä ollut armeijaa, joten Leszczyński pakeni Danzigiin. Syyskuussa August kruunattiin Puolan kuninkaaksi Krakovassa. Yhdistynyt saksilais-venäläinen armeija ryhtyi piirittämään Danzigia tammikuussa 1734. Vaikka piiritetyn kaupungin avuksi saapui meritse 2 200 miehen ranskalaisarmeija, Danzig antautui kesäkuussa 1734. Leszczyński pakeni kaupungista Preussiin juuri ennen piirityksen loppumista. Hän oli puolalaisten keskuudessa suositumpi vaihtoehto kuninkaaksi kuin August. Leszczyński ei saanut juurikaan apua Ranskalta, koska kardinaali André Hercule de Fleury halusi lopettaa sodan Ranskalle suosiolliseen rauhaan.
Sotaa käytiin Reinin laaksossa huhtikuusta syyskuuhun 1734. Sotatoimien ainoa merkittävä seuraus oli Philippsburgin linnoituksen valtaus. Venäjän armeija eteni Reinin laaksoon sodan lopulla, mutta silloin rauhanneuvottelut olivat jo alkaneet.
Italiassa Ranska ja Espanja hyökkäsivät Lombardiaan, Napoliin ja Sisiliaan. Itävaltalaiset voittivat Parman taistelun 29. kesäkuuta ja ranskalaiset puolestaan Luzzaran taistelun 19. syyskuuta. Itävaltalaiset voittivat sodan lopulla käydyn Bitonton taistelun 25. toukokuuta 1735.
Rauha.
Rauha solmittiin marraskuussa 1738 Wienissä. Sopimuksessa August III tunnustettiin Puolan kuninkaaksi ja Leszczyński luopui vaatimuksistaan kruunuun. Leszczyński sai korvaukseksi Lothringenin herttuakunnan, joka siirtyi vuonna 1766 hänen kuolemansa jälkeen Ranskalle. Espanjan kuninkaan poika Kaarle sai rauhassa Napolin kuningaskunnan ja Sisilian, josta korvauksena hän luovutti kolme herttuakuntaansa Itävallalle.
Pii3 Orionis

Pii3 Orionis (π3 Orionis, π3 Ori) on kellanvalkea pääsarjan tähti Orionin tähtikuviossa.