tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Polska Futbol Liga

Polska Futbol Liga eli PFL on amerikkalaisen jalkapallon kilpasarja Puolassa. Sarjassa pelaa kahdeksan joukkuetta ja sen voittaja on Puolan mestari. PFL perustettiin vuonna 2021 PLFA- ja LFA-sarjojen yhdistyttyä.
Norjan kristillinen neuvosto

Norjan kristillinen neuvosto () on Norjassa toimiva kristillisten kirkkojen ja järjestöjen yhteistoimintajärjestö. Ekumeeniseen järjestöön kuuluu 26 kirkkokuntaa. Norjan kristillinen neuvosto on perustettu vuonna 1992. Järjestön pääsihteeri on Erhard Hermansen
Artjärven kotiseutuyhdistys

Artjärven kotiseutuyhdistys rekisteröitiin yhdistysrekisteriin 5. maaliskuuta 1923. Sen perustava kokous oli pidetty 1921. Yhdistyksen ensimmäiseen hallitukseen, johtokuntaan, kuuluivat Ratulan kartanon omistajat, Gustav Alexander Rothkirch ja Märta Rothkirch, opettajat Aino Virtakangas ja K.E. Majala, maanviljelijät Jarlmari Lakkila ja K. Eerolainen, neiti Aino Kuusisto, everstinna Constance Holmström ja neiti Elin Hamberg. Yhdistyksen sääntöjen mukaan "Yhdistyksen tarkoituksena on edistää Artjärven sekä sen ympäristön muinaisten ja nykyisten luonnon- ja sivistyssuhteiden ja muinaishistorian tuntemista..". 
Yhdistyksellä on Ratulan kartanon lähellä Artjärven kotiseutumuseo sekä Vuorenmäellä lähellä peruskoulua Artjärven reservikomppanian päällikön talo, minkä pihalla on 155 mm:n ranskalainen raskas haupitsi, Canon de 155 C Mle 1915 St. Chamond, ensimmäisen maailmansodan ajalta, vuodelta 1915. Vuorenmaan päälliköntalon kenttätykki on ostettu puolustusvoimilta, ja se kuuluu niinhin kenttätykkeihin, mitä yritettiin hankkia Suomeen raskaiksi kenttätykeiksi talvisotaa varten. Yhdistyksen esinemuseo on Artjärven evankelis-luterilaisen kappeliseurakunnan Kirkonmäellä olevassa valkeassa viljamakasiinissa. 
Yhdistys esittelee kotiseutumuseonsa rakennuksia sisältä joinain päivinä vuodessa, kuten Avoimet Puutarhat -tapahtuman yhteysessä. Myös päällikön talolla on toimintaa mm. Artjärvipäivien aikana. 
Artjärven toinen kotiseutuyhdistys on Hiitelä-seura.
Avoimet Puutarhat

Avoimet Puutarhat on vuosittain järjestettävä puutarhamatkailua tukeva tapahtuma, jossa esitellään maksutta yhden päivän aikana yksityisiä puutarhoja. Tapahtumaa järjestämässä on mm. Puutarhaliitto ry. Lisäksi tapahtumaan liittyy vierailijaäänestys, jossa äänestetään vuoden Avoin Puutarha. Tapahtumassa on vuosittain vajaa tuhat puutarhaa eri maakunnista.
Tapahtuman kehitys.
=Etelä-Savo=
=Kanta-Häme=
=Keski-Suomi=
=Lappi=
=Päijät-Häme=
=Uusimaa=
=Varsinais-Suomi=
=Vuoden avoimet puutarhat vuosijärhestyksessä=
Kinttula

Kinttula on yksi maarekisterikylä Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjän alueella Päijät-Hämeessä. Sen osia ovat Heivataja, Hiitelä, Kilosela, Majasuo, Salmela ja Vuorenmäki. Kinttulan kiinteistötunnusten alkuosa on 560 (Orimattilan kaupunki) - 427 (Kinttulan maarekisterikylä).
Hiitelä (Artjärvi)

Hiitelä on kylä maarekisterikylä Kinttulan alueella Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjän alueella Päijät-Hämeessä.
Hiitelä-seura Simolan maatilalla.
Kylässä toimii kotiseutuyhdistyksenä Hiitelä-seura, jolla on käytössään Miina Äkkijyrkän 1991 vuokraama Uudenmaan maaseutupiirin Simolan maatilan rakennukset. Simolan tila meni valtiolle, maa- ja metsätalousministeriöölle siksi, että sen omistajalla ei ollut enää silloin tarvittuja lupia toimia maatalouden harjoittajana. Simolan tilalla on vanha päärakennus, aitta ja 1941 rakennettu punatiilinen navetta, missä toimii yhdistyksen kirjasto. Se tekee myös seuramatkoja kesäisin. 1999 valtio huutokauppasi tilan.
Vuorenmäki (Artjärvi)

Vuorenmäki on entiseen Artjärven kuntaan, vuodesta 2011 alkaen Orimattilan kaupunkiin kuuluva kylä, mikä kiinteistörekisterissä on Kinttulan maarekisterikylään osa. Siellä on Vuorenmäen peruskoulu, missä on esikoululuokka sekä peruskoulun 1.–6. luokat. Vuorenmäellä on historiallisesti ollut tätä ennen myös kansakoulu sekä Artjärven reservikomppania Suomen suuriruhtinaskunnan aikana. 
Näiltä ajoilta siellä on Artjärven kotiseutuyhdistyksen päällikön talo sekä Suomen tasavallan kautta Artjärven maanmiesseuraalle päätynyt reservikomppania miehistörakennus, minkä Artjärven suojeluskunta lahjoitti lakkauttamistaan ennen Artjärven maamiesseuralle. Kokonaisuuteen on kuulunut ampumarata sekä kuuluu urheilukenttä, minkä käyttöoikeus on urheiluseura Ahjolla. Voimistelu- ja urheiluseura Artjärven Ahjo aloitti toimintansa maaliskuussa 1931 läheisesti Artjärven suojeluskunnan urheilujaostona. Kun suojeluskunnat piti lakkauttaa Moskovaan välirauhan 19. syyskuuta 1944 seurauksena fasistisina järjestöinä marraskuussa 1944, rekisteröitiin Artjärven Ahjo vasta 1945 itsenäiseksi oikeushenkilöksi patentti- ja rekisterihallituksessa.
Vuorenmäen kokonaisuuteen kuuluu myös itse mäen länsipuolella oleva matkailuvaunuleirintäalue, mitä ylläpitää SF-Caravan Lahden Seutu ry jäsenilleen.
Markku Nihti

Markku Tapio Nihti (3. syyskuuta 1945 Saarijärvi – 10. elokuuta 2018 Hyvinkää) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Nihtin vanhemmat olivat maanviljelijä Albert Nihti ja emäntä Tyyne Pitkänen ja puolisot vuodesta 1966 hammashoitaja Marja Lea Katriina Leppäaho ja vuodesta 1995 Pirjo Kyllikki Lillian Lehto. Nihti tuli ylioppilaaksi Elisenvaaran yhteiskoulusta 1970 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1970, jossa hän suoritti myös MBA-opinnot 1994. Nihti oli ilmastointilaiteyritys Suomen Puhallintehdas Oy:n myynti-insinööri 1969–1972 ja teollisuusosaston osastopäällikkö 1972–1975, SF Products Canadan projekti-insinööri 1975–1976, Suomen Puhallintehdas Oy:n teollisuussektorin päällikkö 1977–1981, tuotesektorin päällikkö 1982–1984, varatoimitusjohtaja 1985 ja toimitusjohtaja 1986–1989 sekä yrityksen emoyhtiön ABB Fläkt Ab:n varatoimitusjohtaja Tukholmassa 1989–1992.
ABB-konsernin suomalaisen yhtiön ABB Oy:n kaupallinen johtaja Nihti oli vuonna 1992 ja konsernin omistaman sähkötukkukauppayhtiö ABB Asea Skandia Oy:n toimitusjohtaja 1992–1997 ja Elektroskandia Oy:n toimitusjohtaja 1997–2005. Hän oli sittemmin Kamensky Consulting Oy:n vanhempi asiantuntija, samoin kuin Skamaniko Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen, ja hänellä oli työuransa aikana myös useita muita liike- ja järjestöelämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Nihti sai 2004.
Nedre Slottsgate

Nedre Slottsgate on Oslon ydinkeskustassa sijaitseva katu, joka ulottuu Myntgatalta Grensenille. Ennen 1750-lukua sen nimi oli Slots-Gade. Prinsens gaten ja Karl Johans gaten välillä se on kävelykatu.
Grønlandin kirkko

Grønlandin kirkko (norj. "Grønland kirke") on Oslossa Grønlandin alueella Gamle Oslon kaupunginosassa sijaitseva uusgoottilainen tiilikirkko. Sen on suunnitellut Wilhelm von Hanno, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1869. Kirkko toimii nykyisin Gamlebyenin ja Grønlandin seurakunnan pääkirkkona. Ennen yhdistymistä vuonna 2014 Grønlandin seurakunnan alueen asukkaista vain kolmannes kuului kirkkoon, mikä oli Norjan kirkon alin lukema.
Ruotsin kunnallisvaalit 2018

Ruotsissa järjestettiin kunnallisvaalit 9. syyskuuta 2018. Vaaleissa valittiin Ruotsin kuntien kunnanvaltuustojen jäsenet kaudelle 2018–2022. Kunnallisvaalit järjestettiin yhtä aikaa valtiopäivävaalien ja maakuntavaalien kanssa. Edelliset kunnallisvaalit järjestettiin vuonna 2014 ja seuraavat vuonna 2022.
Tulokset.
Äänestysaktiivisuus oli 84,12 % ( 1,28 %-yksikköä).
Falunin uusintavaalit.
Falunin kunnassa kunnallisvaalien tulos jouduttiin mitätöimään, koska posti toimitti yhden säkillisen ennakkoääniä laskettavaksi liian myöhään ja näitä ääniä ei siksi voitu laskea ollenkaan. Falunissa järjestettiin uudet kunnallisvaalit 7. huhtikuuta 2019.
Wilhelm von Hanno

Andreas Friedrich Wilhelm von Hanno (15. joulukuuta 1826 Hampuri – 12. joulukuuta 1882 Kristiania) oli saksalaissyntyinen Norjassa vaikuttanut arkkitehti. Hän muutti vuonna 1850 Kristianiaan (nyk. Oslo) auttamaan Trefoldighetskirkenin rakentamisessa, ja arkkitehti Alexis de Chateauneufin sairastuttua hänestä tuli kirkon rakennustöiden johtaja. Von Hanno sai avukseen arkkitehti Heinrich Ernst Schirmerin, jonka kanssa hän teki yhteistyötä yli kymmenen vuotta. He suunnittelivat muun muassa kirkkoja, rautatieasemia sekä kaupunkipalatseja.
Zellig Harris

Zellig Sabbettai Harris (23. lokakuuta 1909 Balta, Venäjä – 22. toukokuuta 1992 New York, Yhdysvallat) oli yksi 1900-luvun merkittävimpiä kielentutkijoita etenkin syntaksin tutkimuksen ja matemaattisen kielitieteen aloilla, joilla hän ennakoi monia oppilaansa Noam Chomskyn käsityksiä. Hän oli myös kielitieteellisen diskurssintutkimuksen alullepanijoita. Alkuaan hän tutki seemiläisiä kieliä.
Sigvald Tveit

Sigvald Tveit (14. maaliskuuta 1945 Nissedal, Norja – 8. tammikuuta 2019 Oslo, Norja) oli norjalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Hän opiskeli Oslon yliopistossa, Norjan musiikkikorkeakoulussa ja Yhdysvalloissa. Hän opetti Oslon yliopistossa vuodesta 1972 ja oli amannuenssina vuodesta 1984.
Sävellyksiä.
Tveit sävelsi erityisesti kirkollista musiikkia:
Saimi Kuivala

Saimi Kuivala (o.s. Mönkkönen, 1909 tai 1910 – 5. maaliskuuta 1998) oli neuvostoliitonsuomalainen toimittaja ja kääntäjä.
Saimi Kuivala syntyi pietarinsuomalaisen puutavara-asiantuntija Johan Mönkkösen perheeseen. 1920-luvulla he asuivat Neuvosto-Karjalassa, jossa Saimi valmistui Petroskoin suomenkielisestä koulusta vuonna 1928. Hän työskenteli sen jälkeen "Punainen Karjala" -lehdessä ja Petroskoin radiossa ja meni naimisiin toimittaja Jonne Kuivalan kanssa.
Stalinin vainojen aikana Saimi Kuivala opiskeli Karjalan opettajakorkeakoulussa. Opinnot jäivät kesken, kun hänet talvisodan alettua kutsuttiin työhön Moskovan radion suomenkieliseen toimitukseen. Sodan päätyttyä Kuivalat palasivat Petroskoihin, jossa Saimi työskenteli radiossa. Jatkosodan aikana pariskunta siirtyi Belomorskiin, jossa he toimittivat "Sotilaan Ääni" -propagandalehteä.
Sotien jälkeen Kuivalat muuttivat Ouluun, jossa Jonne työskenteli "Kansan Tahdon" toimittajana. Saimi toimi opettajana ja myöhemmin Helsingissä tietotoimisto Sovinformbjuron kääntäjänä. Jonnen kuoltua Moskovassa Saimi elätti perhettään enimmäkseen käännöstöillä. Hänen muistelmansa "Kuin lankaa kerältä" ilmestyivät "Punalippu"-lehdessä vuosina 1988 ja 1989.
Ovilive

Ovilive on televisio- ja verkkouutisissa tavattava juttutyyppi. Se on reaaliaikainen videolähetys, joka kuvaa suljettua ovea. Oven odotetaan avautuvan millä hetkellä hyvänsä, jolloin toimittajan ja yleisön toivotaan saavan lisätietoja oven takana neuvottelevilta ihmisiltä. 
Ovilivelähetysten yleistymiseen on vaikuttanut viestinten kilpailu uutisista, uutisten nopeutunut kierto sekä livelähetykset mahdollistavan tekniikan kehitys. 
Ovilive-käsitteen varhainen käyttäjä – ellei jopa koko sanan keksijä – oli politiikan toimittaja Tommi Parkkonen, joka vuonna 2019 rinnasti verkon reaaliaikaiset, politiikkaa käsittelevät uutislähetykset WWF:n Norppaliveen. Pian sen jälkeen kirjailija Jari Tervo ennusti oviliven vakiintumista hallituskriisien tavanomaiseksi journalistiseksi käytännöksi. Sittemmin ovilive-sanaa on käytetty toistuvasti monenlaisissa, enemmän tai vähemmän tärkeissä asiayhteyksissä.
Itävallan keisarillinen kruunu

Itävallan keisarillinen kruunu () on kruunu, jota käyttivät ensin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ja lopulta Itävalta-Unkarin keisarit.
Kruunun tilasi keisari Rudolf II. Se on peräisin vuodelta 1602 ja valmistettu Prahassa. Kruunun valmistaja oli Brysselistä lähtöisin oleva kultaseppä nimeltä Jan Vermeyen.
Kruunussa esiinty kolme tärkeää osaa: liljat, jotka ovat vanhoja kuninkaallisten symboleja, kruunun yli menevä arkki, joka kuvastaa hallitsijan kaikkialle yltävää valtaa, sekä kaksi mitraa, jotka symboloivat hallistijan hengellistä korkeaa statusta. Kruunussa on useita jalokiviä ja helmiä.
Kun Frans I perusti Itävallan keisarikunnan vuonna 1804, hän käytti Rudolfin vanhan kruunua uuden keisarikuntansa vallan symbolina. Kruunusta ei koskaan kuitenkaan tullut virallista valtakunnan kruunua kuin vasta Itävalta-Unkarin perustamisen jälkeen. Kruunu säilytti asemansa aina keisarikunnnan romahtamiseen saakka vuonna 1918.
Nykyisin kruunua säilytetään Wienissä Hofburgin yhteydessä sijaitsevassa aarrekammiossa.
Valkoisen kotkan ritarikunta (Venäjän keisarikunta)

Valkoisen kotkan ritarikunta () oli Venäjän keisarikunnassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1831, kun puolalainen samanniminen ritarikunta sulautettiin osaksi Venäjän ritarikuntia.
Venäläisten ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä Valkoisen kotkan ritarikunta oli 8. korkein, eli alhaisin.
Ritarikunnassa oli vain yksi luokka:
Venäjän keisarikunnan romahdettua ja Puolan itsenäistyttyä ritarikunta palasi puolalaiseksi ritarikunnaksi.
Frans Erland Walmqvist

Frans Erland Walmqvist (4. lokakuuta 1830 Vaasa – 10. toukokuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen juristi, esittelijäsihteeri ja valtioneuvos.
Walmqvistin vanhemmat olivat merikapteeni Johan Herman Walmqvist ja Katarina Willman. Walmqvist palveli koulusta päästyään useita vuosia Korsholman eteläisen kihlakunnan kruununvoudin konttorissa, jatkoi opintojaan ja suoritti yksityisesti ylioppilastutkinnon 1856. Hän suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1858. 
Walmqvist oli ylimääräisenä kamarikirjurina senaatin talousosastolla 1858–1859 sekä senaatin valtionvaraintoimituskunnassa 1859–1864. Vuonna 1864 hänet nimitettiin sota-asiain toimituskunnan toiseksi apukamreeriksi, 1870 kanslistiksi valtionvaraintoimituskuntaan ja 1872 protokollasihteeriksi senaatin maanviljelystoimituskuntaan. Walmqvist oli viimeksi senaatin maanviljelystoimituskunnan esittelijäsihteerinä 1875–1888. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1888. Walmqvist oli lisäksi Suomen maalaisten paloapuyhtiön johtokunnan kamreerina 1862–1876 ja johtokunnan ensimmäisenä asiamiehenä 1887–1896. Hän kuoli pitkällisen sairauden jälkeen 71-vuotiaana toukokuussa 1902 
Frans Erland Walmqvist oli naimisissa vuodesta 1860 Hilda Kristina Runebergin (1837–1926) kanssa. Heidän poikiaan olivat kenraalimajuri ja Helsingin poliisimestari Hjalmar Bruno Walmqvist (1866–1946) ja hovioikeuden auskultantti, liikemies Torsten Walmqvist (1873–1941). Heidän tyttärensä Maria (Mary) Adelaide Karsten, o. s. Walmqvist (1868–1913) harrasti musiikkia ja kirjallisuutta ja kirjoitti novelleja. Mary Karsten omisti viimeksi matkustajakoti Kalevan Tampereella.
Thea Bjelde

Thea Bjelde (s. 5. kesäkuuta 2000) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa 7. kesäkuuta 2025 mennessä 28 maaottelua, joista ensimmäisen lokakuussa 2022. Hän on tehnyt ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa huhtikuussa 2024 Suomea vastaan. Bjelde pelasi MM-kilpailuissa 2023 avauskokoonpanossa Norjan kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut Norjan nuorisomaajoukkueissa yli 50 ottelua.
Bjelde on edustanut kotimaansa pääsarjassa Sogndalia, Kaupangeria, vuosina 2016–2021 Arna-Bjørnaria ja heinäkuusta 2021 alkaen Vålerengaa. Hän voitti Norjan liigamestaruuden vuosina 2023 ja 2024.
Sara Hørte

Sara Iren Lindbak Hørte (s. 24. marraskuuta 2000) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2023 loppuun mennessä neljä maaottelua, joista ensimmäisen syyskuussa 2022. Hän on pelannut myös Norjan alle 19- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueissa.
Hørte on edustanut kotimaassaan KFUM:ia, Øvrevoll Hoslea, Kolbotnia ja elokuusta 2022 alkaen Rosenborgia.
Vonkka

Vonkka () on vuonna 2023 julkaistu musikaali-fantasiaelokuva. Se on esiosa "Jalille ja suklaatehtaalle".
Näyttelijät.
Suomenkielisen version on ohjannut Mikko Renfors ja kääntänyt Aksu Palmén.
Italian kruunun ritarikunta

Italian kruunun ritarikunta () oli Italian kuningaskunnassa jaettu kunnianosoitus. Ritarikunta perustettiin 20. helmikuuta 1868 kuningas Viktor Emanuel II:n käskystä. Sitä jaettiin tunnustuksena ansioituneille siviileille ja sotilashenkilöille. Nimityksiä tähän ritarikuntaan tehtiin lähtökohtaisesti vapaammin kuin Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikuntaan. Myöhemmin alettiin vaatia, että Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikuntaan nimitettävät olivat jo entuudestaan saaneet nimityksen Italian kruunun ritarikuntaan.
Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1945, mutta Savoijin perhe jakoi sitä lähinnä perheen sisällä edelleen vuoteen 1983 saakka.
Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa:
Walter Lübcke

Walter Lübcke (22. elokuuta 1953 Bad Wildungen – 2. kesäkuuta 2019 Istha) oli saksalainen, Saksan kristillisdemokraattista unionia edustanut poliitikko, joka joutui uusnatsin murhaamaksi.
Lübcken murhan sanottiin olevan Saksan ensimmäinen poliittinen salamurha sitten vasemmistolaisen RAF:n tekojen 1970-luvulla ja ensimmäinen äärioikeistolainen salamurha sitten toisen maailmansodan. Syyttäjien mukaan se oli maan ensimmäinen äärioikeistolainen salamurha sitten Walter Rathenaun murhan vuonna 1922.
Ura.
Lübcke opiskeli taloustiedettä Kasselin ammattikorkeakoulussa, erikoistuen henkilöstöjohtamiseen ja työn taloustieteeseen. Vuonna 1986 hän liittyi CDU:hun. Vuonna 1991 hän suoritti tohtorin tutkinnon. Vuosina 1999–2008 Lübcke oli Hessenin osavaltion parlamentin jäsen.
Vuonna 2015 Saksa päätti päästää maahan Syyrian sisällissodan pakolaisia, minkä seurauksena suuria määriä turvapaikanhakijoita saapui päivittäin rajan yli. Lübckesta tuli kansallisesti näkyvä hahmo, kun hän puolusti pakolaisten majoittamista. Raivokkaassa kaupungintalon kokouksessa Lübcke kehotti yleisön jäseniä puolustamaan kristillisiä arvoja. Sen vuoksi hän sai tappouhkauksia.
Murha.
Lübcken ollessa 65-vuotias hänet ammuttiin kotonaan Kasselin kaupungissa. Hänet löydettiin sunnuntaiaamuna Isthan kylässä sijainneen kotinsa terasiilta. Häntä oli ammuttu päähän. Häneltä jäi vaimo ja kaksi aikuista lasta.
Äärioikeistolainen Stephan Ernst, 47, tunnusti ampuneensa Lübcken. Ernst tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen, mikä tarkoittaa Saksassa vähintään 15 vuoden vankilassa oloa ennen ehdonalaiseen vapauttamista, mutta rikoksen "erityisen vakavuuden" takia vankilassaoloaika pidentyy todennäköisesti vähintään 22 vuoteen. 
Ernstin motiivi oli rasismi ja muukalaiskammo. Ernstillä tiedettiin olleen uusnatsiyhteyksiä ja häntä syytettiin myös irakilaisen pakolaisen murhayrityksestä vuonna 2016. 
Ernstin DNA:ta löydettiin Lübcken paidasta. Pian pidätyksensä jälkeen Ernst myönsi ampuneensa Lübcken. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän peruutti tunnustuksensa ja väitti toisen miehen ampuneen tappavan laukauksen vahingossa. Ernstin kolmannen version mukaan hän painoi liipaisinta, mutta myös toinen mies oli paikalla. Toinen mies, Markus H, kiisti osallisuutensa, mutta hänet tuomittiin ampuma-aserikoksista 18 kuukauden ehdolliseen rangaistukseen.
Oikeusistunnon lopussa Ernst kääntyi Lübcken lesken ja poikien puoleen ja sanoi: "Olen erittäin pahoillani siitä, mitä tein teille."
Erkki Lipsanen

Erkki August Lipsanen (27. lokakuuta 1911 Pori – 28. joulukuuta 1993 Pori) oli suomalainen yritysjohtaja ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1957.
Lipsasen vanhemmat olivat kauppaneuvos August Lipsanen ja Impi Maria Huida. Hänen puolisonsa oli Saimi Stenroos. Lipsanen kirjoitti ylioppilaaksi Porin ruotsalaisesta yhteiskoulusta 1931 ja valmistui ekonomiksi 1933. Hän toimi sitten isänsä perustaman ja johtaman Aug. Lipsanen Oy:n osastonhoitajana, apulaisjohtajana 1938–1944 ja sitten toimitusjohtajana vuoteen 1977 ja johtokunnan puheenjohtajana vuoteen 1978 eläkkeelle jäämiseen saakka. Tukkukaupan ohella yritys toimi muun muassa kangas-, rautakauppa-, kahvipaahtimo-, maatalous- ja tekstiilivalmistamotoimialoilla. Satakunnan lisäksi yrityksellä oli toimintaa valtakunnallisestikin muun muassa Tampereella.
Lipsanen oli hallintoneuvoston jäsen Rautakonttori Oy:ssä, Rautakauppojen Oy:ssä ja Tukkukauppojen Oy:ssä, Tukon luottamusjaoston jäsen ja elintarvikejaoston johtokunnan puheenjohtaja, sekä Suomen rauta- ja koneliikkeiden yhdistyksen hallituksessa. Hän vaikutti muun muassa Porin kauppakamarin ja Yrittäjäin Satakunnan aluejärjestön puheenjohtajana, Liikesivistysrahaston johtokunnassa sekä Kauppakorkeakoulun valtuuskunnassa.
Savoijin sotilasansioritarikunta

Savoijin sotilasansioritarikunta () oli alkujaan Sardinia-Piemontessa ja lopulta Italian kuningaskunnassa jaettu ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1815 ja sitä jaettiin tunnustuksena ansiokkaasta palveluksesta sodan aikana, urhoollisuudesta ja kunniakkaista teoista sotilaille.
Kunniamerkkiä jaettiin viidessä luokassa:
Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1947 ja korvattiin Italian sotilasansioritarikunnalla.
Akropolis-ralli 1992

Akropolis-ralli 1992 (viralliselta nimeltään "39. Acropolis Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 31. toukokuuta–3. kesäkuuta 1992. Kilpailun erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Here for None

Here for None on suomalaisen power metal -yhtye Warmenin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 18. elokuuta 2023. Kansitaiteesta vastaa Aleh Zielankievic. Kappaleeseen "Hell On Four Wheels" kuvattiin yhtyeen uran ensimmäinen musiikkivideo.
Albumi on Warmenin ensimmäinen, joka ei edusta yhtyeen tuotannolle aiemmin tyypillistä instrumentaalista metallia, vaan enemmänkin Children of Bodomin musiikillista tyyliä. Albumi on myös yhtyeen ensimmäinen, jolla laulaja-kitaristi Petri Lindroos ja rumpali Seppo Tarvainen ovat mukana.
Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunta

Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunta () oli Italian kuningaskunnassa jaettu ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1572. Tuolloin paavi Gregorius XIII:n käskyllä ritarikunnasta tuli vanhempien Pyhän Mauritiuksen (perustettu vuonna 1434) ja Pyhän Lasaruksen (perustettu vuonna 1119) ritarikuntien ainoa laillinen seuraaja.
Vuonna 1793 Sardinian kuningas Viktor Amadeus III:n määräyksellä kunnianosoitusta alettiin jakaa ansioituneille sotilashenkilöille. Italian kuningaskunnan perustamisen jälkeen sitä jaettiin vain aatelisille, joilla oli todistetusti vähintään kahdeksan sukupolvea aateloituja esivanhempia.
Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa:
Italian kuningaskunnan lakkauttamisen jälkeen Savoijin perhe on jatkanut ritarikunnan jakamista lähinnä perheen sisällä.
Juha Suominen (kasvitieteilijä)

Juha Kaarlo Kalervo Suominen (23. helmikuuta 1936 Helsinki – 5. tammikuuta 2020 Karkku) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän syntyi 1936 Helsingissä, mutta muutti pian syntymänsä jälkeen Vaasaan. Hänen kiinnostuksensa luontoon heräsi jo kouluaikana. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1955, jonka jälkeen hän opiskeli Turun yliopistossa biologisia aineita. Hän teki pro gradu -tutkielman nimeltä "Pöytyän pitäjän putkilokasvisto", joka julkaistiin Turun yliopistossa 1959. Tuolloin Suomisesta tuli filosofian kandidaatti. Hieman myöhemmin hän oli assistenttina ja amanuenssina Helsingin yliopiston kasvitieteellisessä laitoksessa. Myöhemmin hän julkaisi lisensiaattityönä julkaisun "Satakunnan kasvistosta sekä sen aluejaosta ja levinneisyysryhmistä" ja väitöskirjana julkaisun "The plant cover of Finnish railway embankments and the ecology of their species". Hänen uransa merkittävimpiä töitä olivat kasvistotutkimus, erityisesti floristiikka ja kasvistokartoitus. Hänen kasvistokartoituksensa ulottuivat kaikkialle Eurooppaan. Hän oli vaikuttamassa myös Suomen maakuntakasvien valinnassa 1982, "Retkeilykasvion" julkaisussa 1980-luvun alussa ja "Lutukka"-lehden perustamisessa 1985.
Reinhold Wilhelm Sirén

Reinhold Wilhelm Sirén (20. joulukuuta 1837 Lempaala, Inkerinmaa – 30. tammikuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen postihallituksen kassanhoitaja ja valtioneuvos.
Sirénin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Wilhelm Sirén ja Maria Margareta Lovisa Enckell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 Kuopion kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1863 ja filosofian maisteriksi 1864. Opiskeluaikanaan Sirén oli mukana ensimmäisessä kaksitoistikossa, joka kiersi maaseutukaupungeissa keräämässä laulukonserteillaan rahaa ylioppilastalon rakentamiseen.
Sirén oli postilaitoksen palveluksessa sekä Suomessa että Venäjällä. Viimeksi hän oli postihallituksessa tililaskuosaston kassanhoitajana vuodesta 1892 alkaen. Hän sai valtioneuvoksen arvon. Sirén kuoli 65-vuotiaana tammikuussa 1903 kirurgisessa sairaalassa kaaduttuaan pari päivää aikaisemmin liukkaalla kadulla.
Sirén oli naimisissa vuodesta 1869 Charlotta Karolina Freymannin kanssa.
Emil Herman Sesemann

Emil Herman Sesemann (21. helmikuuta 1840 Pietari – 30. maaliskuuta 1907 Pietari) oli suomalainen lääkäri ja valtioneuvos.
Sesemannin vanhemmat olivat viipurilaiseen Sesemannin sukuun kuulunut kauppias Georg Sesemann ja Amalia Charlotta Melart. Hän kävi koulua Viipurissa ja pääsi ylioppilaaksi 1859 Helsingin yksityislyseosta. Hän opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja Wienissä ja valmistui lääketieteen tohtoriksi Wienin yliopistosta 1868. 
Sesemann oli Helsingin yliopistossa anatomian dosenttina 1869–1871. Vuodesta 1872 lähtien Sesemann toimi rautatielääkärinä Valkeasaaren ja Pietarin välisellä rataosuudella. Hän asui sen jälkeen vakinaisesti Pietarissa mutta vieraili usein Suomessa. Sesemann sai valtioneuvoksen arvon.
Sesemann oli naimisissa vuodesta 1871 Marie Ida Baeckmannin kanssa.
Argentiinan ralli 1989

Argentiinan ralli 1989 (viralliselta nimeltään "9. Rally Argentina") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1989. Kilpailu järjestettiin 1.–5. elokuuta 1989. Kilpailun erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Bloody Moon (yhtye)

Bloody Moon on laitilalainen metalliyhtye, joka on toiminut aktiivisesti vuodesta 2021 lähtien. Yhtyeen ovat perustaneet kitaristi-laulaja Veeti Sukari ja rumpali Toivo Aitakari. Myöhemmin samana vuonna basisti Nisse Nurminen tuli mukaan. Yhtye on julkaissut yhden studioalbumin sekä neljä singleä. Yhtye on maininnut esikuvikseen muun muassa Children of Bodomin, Lamb of Godin, Dissectionin ja Panteran.
Historia.
Perustaminen.
Veeti ja Toivo kasvoivat musikaalisissa perheissä, ja heidän kotonaan musiikki oli vahvasti läsnä jo lapsuudesta lähtien. Molempien isät ovat muusikoita ja ovat soittaneet aikanaan samassa yhtyeessä. Veetin isän omistamaa studiota on myöhemmin hyödynnetty myös Bloody Moonin tuotannossa. Vaikka heidän vanhemmillaan oli yhteinen musiikillinen tausta, Veeti ja Toivo tutustuivat toisiinsa vasta yläkoulussa. He alkoivat soittaa yhdessä koulun musiikkiluokassa ja perustivat aluksi punkyhtyeen, jonka kautta he pääsivät ensimmäistä kertaa työskentelemään studioon. Myöhemmin he halusivat muuttaa yhtyeen tyyliä, ja kokoonpanoon tehtiin muutoksia, joiden seurauksena yhtyeen basistiksi liittyi Nisse Nurminen ja yhtyeen uudeksi nimeksi tuli Bloody Moon.
Argentiinan ralli 1990

Argentiinan ralli 1990 (viralliselta nimeltään "10. Rally Argentina") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1990. Kilpailu järjestettiin 24.–28. heinäkuuta 1990. Kilpailun erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Karl Emil Konstantin Saurén

Karl Emil Konstantin Saurén (26. heinäkuuta 1817 Helsinki – 17. maaliskuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen juristi, kamreeri ja valtioneuvos.
Saurénin vanhemmat olivat Helsingin kunnallispormestari, laamanni Joel Jakob Saurén (1785–1852) ja Maria Charlotta de la Motte (k. 1851). Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella 1833 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1838. 
Saurén oli senaatin talousosastolla ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1839, valtiovaraintoimituskunnassa kamarikirjurina vuodesta 1842, kamaritoimituskunnassa 2. apukamreerina vuodesta 1847, valtiovaraintoimituskunnassa komissariaattiasiain apukamreerina vuodesta 1850 sekä 1. apukamreerina vuodesta 1851. Viimeksi hän oli sotilastoimituskunnan kamreerina 1858–1882. Saurén sai valtioneuvoksen arvon 1882.
Saurén oli naimisissa 1856–1890 Sofia Natalia Brummerin (k. 1890) kanssa. Heidän poikiaan olivat oikeusraatimies Karl Hjalmar Saurén (1858–1917), arkkitehti Hugo Emil Saurén (1860–1927), vakuutus- ja pankkimies Karl William Saurén (1866–1924) ja liikemies Herman Constantin Saurén (1864–1935).
Operaatio Deny Flight

Operation Deny Flight ( tai "lentokielto") oli sotilasliitto Naton vuosina 1993–1995 suorittama operaatio, jossa valvottiin YK:n asettamaa lentokieltoaluetta Bosnia ja Hertsegovinan yllä. Operaation tehtävää laajennettiin myöhemmin käsittämään myös Bosniassa oleville YK-joukoille annettava ilmatuki. Myöhemmin ilmaiskuja jatkettiin laajamittaisesti Operaatio Deliberate Forcessa.
Tausta.
Bosnian sodan alussa lokakuussa 1992 Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi päätöslauselman 781, joka kielsi luvattomat sotilaslennot Bosnian ilmatilassa. Nato aloitti Operation Sky Monitorin, jossa valvottiin lentokiellon loukkauksia ilman väliintuloa.
Seurauksena loukkausten suuresta määrästä YK:n turvallisuusneuvosto asetti päätöslauselman 816, joka esti kaikki muut kuin YK:n lentovalvontakeskuksen hyväksymät lennot Bosnian ilmatilassa. Lauselma mahdollisti jäsenmaat toimiin lentokiellon valvomiseksi. Vastauksena siihen Nato aloitti 12. huhtikuuta 1993 Operation Deny Flightin, jonka tarkoitus oli valvoa lentokieltoa ja puuttua rikkeisiin.
Lentokieltoalueen valvonta.
Deny Flight oli suhteellisen tehokas estämään lentokoneiden lentämisen kielletyssä ilmatilassa. Helikoptereiden kanssa oli ongelmia, koska kaikki osapuolet käyttivät niitä, myös naamioituina muiden tahojen koptereiksi, jolloin niitä ei voinut vain suoraan ampua alas.
Ensimmäinen suuri kieltoalueen loukkaus tapahtui 28. helmikuuta 1994, kun kuusi serbialaisten J-21 Jastrebia pommitti bosnialaista tehdasta. Yhdysvaltain ilmavoimien F-16-hävittäjät ampuivat neljä serbialaista alas Banja Lukan yllä. Se oli operaation ensimmäinen ja ainoa suurempi ilmataistelu, ja Naton historian ensimmäinen taistelukosketus.
Operaatio lopetettiin Daytonin rauhansopimuksen myötä, ja YK:n peruttua luvan lentokiellon valvontaan.
Spotswood

Spotswood – elämää tohvelitehtaassa ("Spotswood / The Efficiency Expert") on Mark Joffen ohjaama australialainen komediaelokuva vuodelta 1992. 1960-luvun puoleenväliin sijoittuvassa hiljaisessa tarinassa työntutkija (Anthony Hopkins) palkataan tehostamaan Melbournen liepeillä sijaitsevan tohvelitehtaan kovin leppoisaa työtahtia, mutta lopulta työn tilannut yrittäjäkään ei halua minkään muuttuvan. Elokuvan sivuosissa nähdään muun muassa Toni Collette esikoisroolissaan ja Russell Crowe yhdessä ensimmäisistä elokuvarooleistaan.
Vastaanotto.
Filmnet esitti elokuvan Suomessa vuonna 1994 ja Yle TV1 vuonna 1996. "Helsingin Sanomien" tv-sivulla Mikael Fränti kehui elokuvaa brittiläisen Ealing-komediaperinteen onnistuneeksi elvytykseksi, jossa Hopkins ja australialaiset näyttelijät ovat löytäneet hyvän yhteisymmärryksen ja tv-ohjaajana aloittanut Joffe saanut sävyjä ajan ja paikan kuvaamiseen. Saman lehden Pertti Avola luonnehti "Spotswoodia" virkistävän epäsovinnaiseksi komediaksi ja kirjoitti Anthony Hopkinsin verryttelevän siinä vaativampien roolien välissä, mutta luovan silti pienin elein täysipainoisen ihmiskuvan yrityskonsultista.
Blehrin I hallitus

Blehrin I hallitus oli Norjan hallitus 21. huhtikuuta 1902 – 22. lokakuuta 1903. Se koostui pelkästään Venstrestä.
Ministerit.
Pääministeri
Kauppaministeri
Pääministeri Tukholmassa
Maatalousministeri
Valtiovarainministeri
Tilintarkastusministeri
Kirkko- ja opetusministeri
Puolustusministeri
Oikeusministeri
Työministeri
Pyhän Aleksanterin ritarikunta

Pyhän Aleksanterin kuninkaallinen ritarikunta () oli Bulgarian ruhtinaskunnassa, sittemmin kuningaskunnassa, jaettu ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1881 ruhtinas Aleksanteri I:n käskystä. Ritarikunnan nimi viittaa ruhtinas Aleksanteri Nevskiin. Kunniamerkkiä jaettiin tsaarin mieltymyksen mukaan niin bulgarialaisille kuin ulkomaalaisillekin. Ritarikunta oli arvijärjestyksessään kuningaskunnan toiseksi arvokkain ritarikunta.
Kunnianosoitusta jaettiin seitsemässä luokassa:
Francis Hagerup

Georg Francis Hagerup (22. tammikuuta 1853 Horten – 8. helmikuuta 1921 Kristiania) oli norjalainen juristi ja Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan pääministerinä vuosina 1895–1898 ja uudelleen 1903–1905. Lisäksi hän oli oikeus- ja valtiovarainministeri. Poliittisen uransa jälkeen hän työskenteli diplomaattina.
Hagerup alkoi ensin opiskella lääkäriksi, mutta vaihtoi parin vuoden jälkeen oikeustieteeseen. Hän opiskeli Münchenissä, Pariisissa ja Leipzigissa. Vuonna 1885 hän väitteli tohtoriksi ja pari vuotta myöhemmin hänet nimitettiin professoriksi. Hän paitsi opetti, myös kirjoitti oikeustieteen oppikirjoja. Vuonna 1893 hänet valittiin oikeusministeriksi.
Toimittuaan ensin oikeusministerinä Hagerup nousi vuonna 1895 pääministeriksi. Taustalla olivat Ruotsin ja Norjan kiristyneet välit unionipolitiikan takia, mihin unionimyönteisen Hagerupin toivottiin tuovan liennytystä. Hagerupin I hallitus oli sisäisesti hyvin erimielinen lähes kaikesta paitsi neuvottelujen tärkeydestä Ruotsin kanssa, ja unioniasia olikin hallitusta koossa pitävä voima. Neuvotteluissa ei kuitenkaan päästy tyydyttävään lopputulokseen, ja hallitus erosi vuoden 1898 alussa kärsittyään syksyllä vaalitappion. Hagerup pyrki tässä vaiheessa luopumaan politiikasta, mutta Emil Stangin jätettyä Høyren puheenjohtajuuden hänestä tuli tämän seuraaja vuonna 1899.
Hagerup kannatti unionin pysymistä, mutta vuoden 1903 vaaleissa hän haastoi Venstren kannattamalla Norjalle omia konsulaatteja, mitä Venstre oli jo aiemmin vaatinut. Tämä sekä parin uuden puolueen – Samlingspartietin ja Työväenpuolueen – parlamenttiin johti Venstren vaalitappioon ja Hagerupin nousuun uudelleen pääministeriksi. Hallituksen johtajana hän ei kuitenkaan saanut ruotsalaisia taipumaan Norjan omien konsulaattien perustamiseen. Hagerup pelkäsi tilanteen kärjistyvän sodaksi ja kieltäytyi yksipuolisista toimista konsulaattien perustamiseksi, mikä saattoi hänet epäsuosioon omassa puolueessaan. Hagerup erosi ja hänen poliittinen uransa oli ohi. Tämän jälkeen hän siirtyi työskentelemään diplomaattina.
Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen ritarikunta

Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen ritarikunta () on bulgarialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1909 tsaari Ferdinand I:n käskystä. Ritarikunta on nimetty kahden pyhimyksen, Kyrilloksen ja Methodioksen mukaan. Historian saatossa ritarikunta on elvytetty kaksi kertaa: vuonna 1950 Bulgarian kansantasavallan toimesta ja vuonna 2003 nykyisen tasavallan toimesta.
Kuningaskunnan aikana kunniamerkkiä jaettiin siviileille, sotilashenkilöille ja papiston edustajille, jotka olivat edenneet uransa huipulle ja saaneet jo muita korkeita bulgarialaisia kunniamerkkejä. Ulkomaalaisille ritarikuntaa myönnettiin ansioista ihmisyyden hyväsi. Kuningaskunnan aikana luokkia ritarikunnassa oli vain yksi.
Nykyään Bulgarian tasavalta jakaa kunniamerkkiä tunnustuksena taiteen, tieteen, opetuksen ja kulttuurin saralla. Tasavallan jakamassa ritarikunnassa on kolme luokkaa.
Argentiinan ralli 1992

Argentiinan ralli 1992 (viralliselta nimeltään "12. Rally YPF Argentina") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 22.–25. heinäkuuta 1992. Kilpailun erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ).
MPPH-oireyhtymä

MPPH-oireyhtymä on harvinainen oireyhtymä, johon kuuluu megalenkefaliaa, polymikrogyriaa, polydaktyliaa ja hydrokefaliaa. Näiden pääoireiden alkukirjaimista tulee oireyhtymän nimi. MPPH-oireyhtymän tarkka oirekuva on kuitenkin yksilöllisesti vaihteleva.
MPPH-oireyhtymän pääoireista megalenkefalia tarkoittaa aivojen poikkeuksellista suurikokoisuutta ja polymikrogyria aivojen tiheää poimuttuneisuutta. Polydaktylia viittaa monisormisuuteen ja/tai -varpaisuuteen. Se voi koskea molempia käsiä/jalkoja tai vain toista kättä/jalkaa. Hydrokefaliassa aivokammiot laajenevat. Hydrokefalia aiheuttaa aivojen ja pään tavallista nopeampaa kasvua, joka usein jatkuu kahden ensimmäisen elinvuoden ajan. Hydrokefalian sijaan saattaa ilmetä ventrikulomegalia, joka poikkeaa hydrokefaliasta siten, että siinä aivopaine ei kohoa, vaikka aivokammiot laajenevat. Ventrikulomegalia voi myöhemmin kehittyä hydrokefaliaksi. Polymikrogyriassa aivopoimuja on paitsi tavallista enemmän, ne ovat tavallista pienikokoisempia ja ne ovat tavanomaisesta poikkeavalla tavalla järjestyneitä. Aivoissa saattaa ilmetä muitakin rakennepoikkeavuuksia esimerkiksi valkeassa aineessa tai aivokurkiaisessa. Tyypin I Arnold–Chiarin epämuodostuma esiintyy oireyhtymän yhteydessä harvinaisena. MPPH-oireyhtymää sairastavilla lapsilla esiintyy lievästä vaikeaan vaihtelevaa kehitysvammaisuutta. Usein oireyhtymään kuuluu hypotonia, joka monesti lievittyy lapsen kasvaessa. Kaikki potilaat eivät kuitenkaan opi kävelemään. Muilla se aiheuttaa motorisen kehitysviiveen. MPPH-oireyhtymään kuuluu myös suun ja kielen lihasliikkeiden koordinaatiohäiriö, joka aiheuttaa puhevaikeuksia, nielemisongelmia ja kuolaamistaipumusta. Jotkut potilaat eivät opi lainkaan puhumaan. Monilla puheen kehitys on viivästynyttä. Refluksitautia esiintyy osalla potilaista.
MPPH-oireyhtymästä kärsivistä puolilla on lapsuudessa alkava epilepsia. Epilepsian vaikeusasteen kanssa korreloi tilastollisesti polymikrogyrian vaikeusaste. Oireyhtymästä kärsivillä on usein poikkeavia kasvonpiirteitä, kuten korvien matala sijainti, otsan korostuneisuus, nenänselän mataluus ja suulaen korkeus. MPPH-oireyhtymän yhteydessä on joskus kuvattu autismin kirjon häiriölle ominaisia piirteitä, kuten rajoittuneet kiinnostuksen kohteet, sosiaalisen vuorovaikutuksen puutteet ja stereotyyppiset toiminnot. MPPH-oireyhtymään voi liittyä myös sydämen, kilpirauhasen ja munuaisten poikkeavuuksia, näköongelmia, kasvuhormonin puutosta sekä hypoglykemiaa.
MPPH-oireyhtymän taustalla on mutaatio geenissä AKT3, CCND2 tai PIK3R2. Etenkin CCND2-geenin mutaation aiheuttamaan MPPH-oireyhtymään on eräillä lapsilla liittynyt medulloblastooma. MPPH-oireyhtymä johtuu lähes aina sporadisesta uudesta ("de novo") mutaatiosta, mutta sillä on autosomaalinen ja vallitseva periytymistapa. Arvioitu esiintyvyys on elävinä syntyvillä lapsilla alle yksi miljoonasta. Diagnostiikka perustuu oirekuvaan, aivokuvantamiseen, neurologiseen arvioon ja geenitutkimukseen. Erotusdiagnostiikassa huomionarvoinen on varsinkin MCAP-oireyhtymä, johon myös liittyy megalenkefalia. MPPH-oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Oireyhtymä on kuvattu vuonna 2004.
Sanremon ralli 1993

Sanremon ralli 1993 (viralliselta nimeltään "35. Rallye San Remo - Rallye d'Italia") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1993. Kilpailu järjestettiin 11. – 13. lokakuuta 1993. Kilpailu oli kauden 11. ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Kilpailun voitti kaksikko Franco Cunico ja Stefano Evangelisti Fordilla, mutta eivät keränneet valmistajien pisteitä koska Cunico ei ollut nimettynä valmistajien pisteille. Tehdastallien autot keskeyttivät kilpailussa. Kilpailun osallistujien määrää vähensivät kilpailun muuttuminen täysin asfaltilla ajettavaksi sekä se, että Toyota oli jo varmistanut valmistajien mestaruuden kaudella. Mitsubishilla ei ollut kiinnostusta osallistua ja Subaru keskittyi Kiinassa ajettavaan kilpailuun, jonka aikataulu osui päällekkäin. Kilpailuun jäivät Ford ja Jolly Club säännöllisistä maailmanmestaruudesta kilpailevista talleista. Sateen liukastamilla teillä muun muassa Aghini ja Delecour ajoivat ulos ja Biasion kärsi moottorin ylikuumenemisesta. Sainz hylättiin, koska käytetty polttoaine ei ollut sääntöjen mukaista.
Fragiili-XE-oireyhtymä

Fragiili-XE-oireyhtymä eli FRAXE-oireyhtymä on X-kromosomin FMR2-geenin (AFF2-geeni) toistojaksomutaatiosta tai deleetiosta johtuva synnynnäinen oireyhtymä. Se on eri sairaus kuin Fragile-X-oireyhtymä, joka puolestaan johtuu hyvin lähellä sijaitsevan FMR1-geenin toistojaksomutaatiosta.
Fragiili-XE-oireyhtymään liittyy lievää kehitysvammaisuutta ja muita piirteitä. Esimerkiksi puhetta koskeva kehitysviive ja oppimisvaikeudet kuuluvat oirekuvaan. Mahdolliseen kehitysvammaisuuteen ei liity opittujen taitojen taantumista. Monilla fragiili-XE-oireyhtymästä kärsivillä esiintyy ylivilkkautta. Keskittymiskyvyn puutteet, kommunikaatiovaikeudet ja muut käytöksessä ilmenevät ongelmat ovat mahdollisia. Osalla potilaista esiintyy autismin kirjon häiriölle ominaisia piirteitä, kuten stereotyyppisiä toimintoja ja voimakkaita, rajoittuneita mielenkiinnon kohteita. 
Fragiili-XE-oireyhtymä on X-kromosomaalisen periytymistapansa johdosta lähinnä miespuolisilla esiintyvä sairaus. Naispuoliset ovat oireettomia tai lieväoireisia oireyhtymää aiheuttavan mutaation kantajia. Koska oireet ovat naispuolisilla yleensä korkeintaan lieväasteisia, on fragiili-XE-oireyhtymän diagnoosin asettaminen naisille harvinaista. Fragiili-XE-oireyhtymässä viallisessa geenissä on yli 200 toistomutaatiota, mikä estää geenituotteen valmistamisen soluissa. Myös saman geenin deleetio voi olla oireyhtymän taustalla. Fragiili-XE-oireyhtymän esiintyvyys on noin 1/100 000–1/150 000. Sutherland ja Baker kuvasivat fragiili-XE-oireyhtymän ensimmäisinä vuonna 1992.
Galaktosialidoosi

Galaktosialidoosi on lysosomaalinen kertymäsairaus, jossa synnynnäinen entsyymipuutos aiheuttaa sokeriaineenvaihduntatuotteiden kertymistä solujen lysosomeihin. Sairaus jaotellaan varhaislapsuuden vakavaan, lapsuusiän nopeasti etenevään ja nuoruus- tai aikuisiällä puhkeavaan, hitaasti etenevään muotoon.
Muodot.
Galaktosialidoosin varhaislapsuudessa ilmenevään muotoon liittyy huomattava sikiöaikainen turvotus. Vastasyntyneellä saatetaan todeta kasvonpiirteiden karkeutta, nivustyrä, hepatosplenomegalia, askites, sydämen poikkeava suurikokoisuus ja luustohäiriöitä. Varhaislapsuuden tautimuotoon liittyy telangiektasioiden ilmaantumista, jota ei kuitenkaan esiinny poikkeuksetta. Varhaislapsuuden galaktosialidoosin oirekuva on vaikea. Usein siihen sairastunut lapsi kuolee jo ensimmäisen elinvuotensa aikana sydän- tai munuaisongelmiin.
Myös lapsuusiän tautimuodossa oireilu alkaa usein jo ensimmäisen elinvuoden aikana. Oirekuvassa on päällekkäisyyttä varhaislapsuuden tautimuodon kanssa, mutta oireet ovat tyypillisesti lievempiä. Lapsuusiän galaktosialidoosin ominaispiirteitä ovat hepatosplenomegalia, lyhytkasvuisuus, luustohäiriö, läppäviat ja kasvonpiirteiden karkeus. Silmänpohjissa saattaa esiintyä kirsikanpunaisia pisteitä. Kuulon menetys on mahdollista. Joskus todetaan myös neurologisia oireita tai kehitysvammaisuutta. Ataksia ja myoklonia ovat harvinaisempia lapsuusiän kuin nuoruus- tai aikuisiässä puhkeavassa galaktosialidoosissa.
Nuoruus- ja aikuisiän galaktosialidoosille luonteenomaisia ovat ataksian ja myoklonian lisäksi selkärangan luiden poikkeavuudet, lievä kasvonpiirteiden karkeus, etenevä kehitysvamma, epilepsia sekä kuulo- ja näköaistien menettäminen. Nuoruus- ja aikuisiän muodossa esiintyy myös angiokeratoomiksi kutsuttuja verisuonimuutoksia. Toisin kuin varhaisemmin puhkeavissa tautimuodoissa, ei nuoruus- tai aikuisiällä sairastuvilla yleensä ole todettavissa hepatosplenomegaliaa. Oireet puhkeavat keskimäärin kuudennentoista elinvuoden paikkeilla, mutta alkamisajankohdassa on huomattava yksilöllinen vaihtelu.
Syy ja hoito.
Galaktosialidoosi johtuu kromosomissa 20 sijaitsevan CTSA-geenin mutaatiosta. Sillä on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Noin 60 prosenttia todetuista galaktosialidooseista on ollut nuoruus- tai aikuisiällä puhjenneita. Tätä tautimuotoa on todettu tavallista useammin japanilaisilla. Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia tiloja ovat Tay–Sachsin tauti, tyypin 1 GM1-gangliosidoosi ja muut oirekuvaan mahdollisesti sopivat lysosomaaliset kertymäsairaudet. Galaktosialidoosin hoito on oireenmukaista. Elinajanodotetta pidetään nuoruus- ja aikuisiän tautimuodossa normaalina, mutta varhaislapsuuden tautimuodossa elinajanodote rajoittuu usein ensimmäiseen elinvuoteen tai vielä lyhyempään ajanjaksoon. Lapsuusiän galaktosialidoosiin liittyy huomattavasti yksilöllisesti vaihteleva elinajanodote. M. F. Goldberg kuvasi lapsuudessa puhkeavan galaktosialidoosin vuonna 1971. Yoshiyuki Suzuki kuvasi nuoruus- ja aikuisiän tautimuodon vuonna 1977.
Øvre Slottsgate

Øvre Slottsgate on Oslon ydinkeskustassa sijaitseva katu, joka ulottuu Rådhusgatalta Grensenille. Ennen 1750-lukua sitä kutsuttiin Raadhus Gadeksi.
Heikki Halkilahti

Heikki Kaarlo Halkilahti (s. 17. lokakuuta 1947 Helsinki) on suomalainen ekonomi, juristi ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Halkilahden vanhemmat olivat agronomi, maanviljelysneuvos Kaarlo Halkilahti ja terveyssisar Tyyne Mirja Jussila. Hänen puolisonsa vuodesta 1971 on kauppatieteiden maisteri Raija Sinikka Luolama. Halkilahti tuli ylioppilaaksi Riihimäen lyseosta 1965 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1969 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1971. Hän oli lakimies Hankkijalla 1969–1970, Osuuspankkien Keskuspankki Oy:ssä 1970 ja Pellervo-Seurassa 1972–1973, Osuusteurastamo Karjaportin hallintojohtaja 1973–1976, Valion hallinnollisen osaston päällikkö 1976–1977, hallintojohtaja ja hallituksen varajäsen 1977–1987, Etelä-Suomen aluekonttorin johtaja 1987–1989, talous- ja hallintoryhmän johtaja ja hallituksen jäsen 1989–1992, hallintojohtaja vuodesta 1992, hallintoneuvoston sihteeri vuodesta 1977, hallituksen sihteeri 1977–1987 ja vuodesta 1995, toimitusjohtajan sijainen vuodesta 2000, toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 2003 ja 2006–2007 sekä Valion Eläkekassan toimitusjohtaja ja Valion Keskinäisen Vakuutusyhtiön toimitusjohtaja 2006–2014. Halkilahdella oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2004.
Halkilahti

Halkilahti on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Christian Holtermann Knudsen

Christian Holtermann Knudsen (15. heinäkuuta 1845 Bergen, Norja – 21. huhtikuuta 1929 Oslo, Norja) oli norjalainen ammattiyhdistysliikkeen varhainen johtohahmo ja Työväenpuolueen perustajia sekä sen puheenjohtaja kolmeen otteeseen.
Knudsenista tuli Norjan typografien liiton puheenjohtaja vuonna 1876. Hän alkoi vuonna 1884 julkaista omaa lehteä nimeltä "Vort arbeide", joka on nykyisen "Dagsavisenin" edeltäjä. Vuonna 1887 hän oli mukana perustamassa Norjan työväenpuoluetta ja oli sen puoluehallituksen jäsen lähes yhtäjaksoisesti kolmisenkymmentä vuotta. Vuosina 1889, 1900–1902 ja 1912–1918 hän toimi puheenjohtajana. Knudsenia pidetään yhtenä Norjan sosiaalidemokraattisen työväenliikkeen perustajista.