tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Muna (saari)

Muna () on saari Kaakkois-Sulawesin provinssissa Indonesiassa, sijaiten Sulawesi- ja Buton-saarien välissä. Saaren pinta-ala on 1 704 km², ja sen korkein kohta on 445 metriä merenpinnan yläpuolella. Muna sijaitsee päiväntasaajan eteläpuolella, ja sen maasto on pääosin alavaa, keskimäärin alle 100 metriä merenpinnan yläpuolella.
Geologia ja karstialueet.
Muna koostuu lähes kokonaan pleistoseenikauden kalkkikivestä, joka on peräisin noin 1,8 miljoonan vuoden takaa ja kuuluu todennäköisesti Wapulaka-muodostumaan. Alun perin koralliriuttojen muodostama kalkkikivi on kohonnut ja muodostaa nykyään laajan karstialueen, mikä näkyy saaren rannikon jyrkillä kalkkikiviseinämillä. Munan karstialue on ainutlaatuinen, ja sen muodostumisprosessi ilmenee esimerkiksi Liang Metandonon luolan stalaktiittien ja stalagmiittien yhtymisestä. Sulawesilla on myös muita karstialueita, kuten Wawolesea ja Maros-Pangkep, joilla on omat geologiset, ympäristölliset ja sosiokulttuuriset erityispiirteensä. Karstialueita löytyy Indonesiasta myös Kalimantanista, Acehista ja Länsi-Sumatrasta, joista erityisesti Kalimantanin luolat ovat tunnettuja arkeologisina kohteina monipuolisten teemojensa ja artefaktiensa vuoksi.
Ilmasto.
Munalla on trooppinen ilmasto, ja keskilämpötila vaihtelee 25–27 °C välillä. Sadekausi ajoittuu marraskuusta maaliskuuhun, jolloin tuulet tuovat kosteutta Aasiasta ja Tyyneltämereltä. Kuivakausi kestää toukokuusta lokakuuhun, jolloin kuivempi ilma tulee Australiasta.
Kasvillisuus ja metsien tila.
Historiallisesti Muna on ollut tunnettu tiikki- ja pähkinäpuistaan. Tiikin hakkuut ovat kuitenkin vähentäneet merkittävästi saaren alkuperäisiä metsiä suurten puunkäyttötarpeiden vuoksi, eikä tilannetta ole juurikaan valvottu tai rajoitettu.
Hallinto ja väestö.
Hallinnollisesti Muna kuuluu Kaakkois-Sulawesin provinssiin, ja siitä muodostettiin autonominen alue, Kabupaten Muna, jonka hallintokeskus on Raha. Alue kattaa suuren osan Muna-saaresta sekä osan Buton-saaresta ja jakautuu hallinnollisesti Kabupaten Muna, Kabupaten Muna Barat ja Kabupaten Buton Tengah -alueisiin, joiden väestö vaihtelee hallinnollisista yksiköistä riippuen.
Peter Kanerva

Kaj Peter Oscar Kanerva (s. 11. lokakuuta 1978 Kerava) on suomalainen näyttelijä, valmistunut Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005. 
Kanerva on esiintynyt Åbo Svenska Teaterissa ja Viirus-teatterissa. Tähänastisista töistä tunnetuin on rooli Ottona elokuvassa "Colorado Avenue", jonka pohjalta on tehty myös kolmiosainen televisiosarja. Hän on esiintynyt myös elokuvissa "Etulinjan edessä" ja "Ollaan vapaita".
Oulun päivät

Oulun Päivät on Oulussa vuodesta 1962 lähtien järjestetty vuosittainen kaupunkitapahtuma. Vuoteen 2012 asti tapahtuma järjestettiin syyskuun ensimmäisenä viikonloppuna. Vuodesta 2013 alkaen Oulun Päivät siirrettiin kesän alkuun ja laajennettiin kolmiviikkoiseksi. Tapahtuma palasi alkuperäiselle paikalleen syyskuun ensimmäiselle viikolle vuonna 2022. Oulun kaupunki on toiminut tapahtuman järjestäjänä vuodesta 1977, johon asti tapahtuman järjesti kotiseutuyhdistys Oulu-seura.
Potkiaiset

Potkiaiset ovat lukion 2. vuoden oppilaiden abiturienteille penkinpainajaisten edellä järjestämät juhlat. Juhlan tarkoituksena on kuvaannollisesti potkia abit ulos lukiosta, jotta 2. vuoden opiskelijoista tulee koulun vanhimmat. Potkiaiset vaihtelevat koulujen mukaan. 
Potkiaisia järjestetään myös kuudennella sekä yhdeksännellä luokalla.
Pyöröpaalain

Pyöröpaalain on niitetyn nurmisadon tai viljan olkien luo'olta keräämiseen tarkoitettu korjuukone.
Paalaimessa on noukin, jolla niitetty nurmi tai puitu olki poimitaan niittokoneen, niittomuskan, karhottimen tai puimurin jättämältä karholta/karheelta. Siinä niitetty tai puitu kasvusto on järjestetty pitkiksi kapeiksi kasoiksi, joiden väliin jää sänki.
Nykyisissä pyöröpaalaimissa on usein silppuri, jolla kasvusto pilkotaan pienempiin osiin. Usessa paalaimissa silppuri voidaan kytkeä pois toiminnasta. Silputtu kasvimassa tiivistyy paremmin ja paali purkautuu helpommin, kun sillä ruokitaan tai kuivitetaan eläimiä.
Pyöröpaalaimella tehdyn heinäpaalin paino on noin 400–800 kg, olkipaalin paino 200–500 kg ja säilörehupaalin paino 700–1000 kg. Pyöröpaalaimen ongelma on se, että se ei ole jatkuvatoiminen, minkä takia pysähdykset hidastavat työtä. Paali saadaan pysymään koossa narulla tai verkolla. Myös muovikalvolla sitovia versioita on ollut markkinoilla.
Mallit.
Niistä on olemassa kaksi päätyyppiä: muuttuvakammioinen ja kiinteäkammioinen sekä erittäin harvinainen paalia maata vasten pyörittävä versio.
Muuttuvakammioisen paalaimen paali on tiivis myös keskeltä, koska kasvimassan puristaminen aloitetaan jo paalin ytimestä. Osassa muuttuvakammioisia paalaimia paalin koko voidaan valita, sillä kasvimassa on koko ajan tiivis.
Kiinteäkammioisen paalaimen etuna on yksinkertainen ja selkeä rakenne. Ongelmana on se, että paali tiivistyy vasta täyttyessään, minkä takia ydin jää usein hieman löysemmäksi.
Yleensä paalainta vedetään traktorilla, mutta malleja on myös ajettavina, kuten yhdysvaltalaisen konevalmistajan Vermeerin esittelemä malli.
Davis Station

Davis Station on ympärivuotisesti toiminnassa oleva Australian omistama tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee Prinsessa Elisabetin maalla koordinaateissa . Vuonna 1957 avattu asema on suurin Australian omistama asema, ja sinne mahtuu yhteensä noin 70 työntekijää kesäisin, mutta vain 20 talvisin.
Ilmasto ja maantiede.
Alueen ilmasto on suhteellisen leuto. Siitä huolimatta jokaisen kuukauden keskilämpötila on pakkasen puolella, ja kylmimmän kuukauden (elokuu) keskilämpötila on noin –20 °C ja lämpimimmän (tammikuu) noin 0 °C. Asemalla on vuosittain keskimäärin 209 pilvistä päivää maaliskuun ollessa pilvisin kuukausi. Asema on eteläisin Australian omistama Antarktis-asema ja se sijaitsee 4 700 kilometriä Perthin kaupungista lounaaseen.
Yleisurheilun Suomen tilasto 2008

__notoc__
Yleisurheilun Suomen tilasto 2008 sisältää joka lajin viisi parasta tulosta tekijöineen.
100 m.
Miehet
Naiset
200 m.
Miehet
Naiset
400 m.
Miehet
Naiset
800 m.
Miehet
Naiset
1 500 m.
Miehet
Naiset
3 000 m.
Miehet
Naiset
5 000 m.
Miehet
Naiset
10 000 m.
Miehet
Naiset
Puolimaraton.
Miehet
Naiset
Maraton.
Miehet
Naiset
3 000 m esteet.
Miehet
Naiset
110 m/100 m aidat.
Miehet
Naiset
400 m aidat.
Miehet
Naiset
Korkeus.
Miehet
Naiset
Seiväs.
Miehet
Naiset
Pituus.
Miehet
Naiset
3-loikka.
Miehet
Naiset
Kuula.
Miehet
Naiset
Kiekko.
Miehet
Naiset
Moukari.
Miehet
Naiset
Keihäs.
Miehet
Naiset
10-/7-ottelu.
Miehet
Naiset
10 000 m/5 000 m kävely.
Miehet
Naiset
10 km kävely.
Miehet
Naiset
20 km kävely.
Miehet
Naiset
50 km kävely.
Miehet
Ikechukwu Uche

Ikechukwu Uche (s. 5. tammikuuta 1984 Aba, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Málagaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hänen nimensä Ikechukwu tarkoittaa ”Jumalan voimaa” igbon kielellä. Hänen vanhempi veljensä Kalu Uche on myös jalkapalloilija.
Ura.
Uche aloitti uransa Amanze Unitedin ja Iwuanyanwo Nationalen junioreista. 17-vuotiaana hän siirtyi espanjalaiseen Racing Ferroliin, joka pelasi Segunda Divisiónissa. Toisella kaudellaan 2002–2003 hän pelasi yhteensä 24 ottelua. Kausi päättyi kuitenkin joukkueen putoamiseen sarjaporrasta alemmaksi.
Vuonna 2003 Uche siirtyi Recreativoon 300 000 dollarin siirtosummalla ja teki heti ensimmäisellä kaudellaan 12 maalia. Kaudella 2005–2006 maaleja syntyi 20 kappaletta 28 ottelussa, ollen kauden paras maalintekijä. Recreativo nousi myös kauden päätteeksi pääsarjaan kolmen vuoden tauon jälkeen.
Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Uche teki 8 maalia. Joukkue sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Vuonna 2007 Uche siirtyi Getafeen, jossa hän pelasi kahden kauden ajan lähinnä vaihtomiehen roolissa. Vuonna 2009 hän siirtyi juuri pääsarjaan palanneeseen Real Zaragozaan.
Carlini

Carlini (myös Carlinin tutkimusasema, aikaisemmin Jubany) on Argentiinan omistama vuonna 1982 perustettu ympärivuotisesti toiminnassa oleva tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee Kuningas Yrjön saarella Etelä-Shetlannin saaristossa Antarktiksen niemimaan läheisyydessä. Noin 10–20 metrin korkeudella merenpinnan tasosta sijaitsevalla asemalla on tilaa noin 20–60 työntekijälle.
Alueella on useiden eri maiden omistamia tutkimusasemia, ja aseman lähettyvillä on useiden kymmenien tuhansien pingviinien ja satojen merileijonien elinalue.
Asemalla on talvikaudella noin 20 työntekijää, mutta kesäisin enemmän. Keskukseen kuuluu 15 rakennusta, muun muassa kaksi laboratoriota ja elokuvateatteri. Aseman ilmasto on melko leuto, eivätkä kuukausittaiset lämpötilanvaihtelut ole kovinkaan suuria.
Metallica soitti konsertin asemalla 8. joulukuuta 2013.
Auto Europe

Auto Europe on yhdysvaltalainen vuokra-autonvälitysyhtiö, jonka pääpaikka on Portlandissa Mainen osavaltiossa. Yhtiöllä on toimipisteet Isossa-Britanniassa ja Saksassa Münchenissä. 
Auto Europe välittää vuokra-autoja Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Australiassa, Kaakkois-Aasiassa, lähi-idässä ja Afrikassa. Vuonna 2003 avattiin Münchenin toimipiste Saksassa ja Lontoon toimisto Britanniassa. Noutoasemia on maailmanlaajuisesti yli 8 000.
Auto Europella on ympäri maailmaa noin 500 työntekijää, Saksassa tällä hetkellä noin 150. 
Historia.
Yhtiön perustamisidea syntyi vuonna 1954 Yhdysvalloissa. 1997 yrityksen perustaja Alex Cecil jäi eläkkeelle ja jätti yrityksen Imad Khalidille.
Henri Halkola

Henri Martin Halkola (s. 5. elokuuta 1973 Pudasjärvi) on suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Jyväskylän kaupunginteatterissa. Halkola esiintyi keväällä 2009 saippuasarjassa "Salatut elämät" Kari Taalasmaan roolissa Tommi Taurulan sairausloman ajan. Halkola oli roolissa ensimmäisen kerran 13. toukokuuta 2009, ja hän näytteli Taalasmaata tuotantokauden loppuun saakka. Halkola on ollut kiinnitettynä Oulun Teatteriin vuodesta 2021 lähtien.
Halkola esitti pääosaa Jyväskylän kaupunginteatterissa vuonna 2009 ensi-iltansa saavassa Arto Paasilinnan kirjaan perustuvassa "Ulvova mylläri" -musikaalinäytelmässä. Vuonna 2012 hän näytteli kahdessa suuressa roolissa, joista toinen oli Astrid Lindgrenin kirjasarjaan perustuvan Veljeni Leijonamielen Joonatan Leijonamieli, ja toinen päärooli oli Anni Blomqvistin kirjasarjaan pohjautuva Myrskyluodon Maijan kalastaja Jannen rooli. Halkola on näytellyt myös Aasia Shrek-musikaalissa ja Henry Jekylliä Jekyll &amp; Hyde-musikaalissa Jyväskylän Kaupunginteatterissa näytäntökaudella 2015–2016. Musikaalin naispääosissa olivat Saara Jokiaho (Emma Carew) ja laulaja Maria Lund (Lucy Harris).
Vanin piirikunta

Vanin piirikunta () on piirikunta Imeretin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on noin 24 512 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 577 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Vani, joka tunnetaan arkeologisista kaivauksistaan.
Piirikunta sijaitsee Imeretin eteläosassa Rioni-joen eteläpuolella. Se rajautuu idässä Baghdatin, pohjoisessa Tsqaltubon, lännessä Samtredian ja etelässä Tšokhataurin piirikuntaan.
Gary Lightbody

 
Gary Lightbody (s. 15. kesäkuuta 1976 Bangor, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen muusikko ja lauluntekijä, parhaiten tunnettu vaihtoehtorockia soittavan Snow Patrol -yhtyeen keulakuvana.
Harri Närhi

Harri Juhani Närhi (s. 22. joulukuuta 1953 Lieksa) on suomalainen kirjailija ja elokuvakriitikko. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopiston yleisen kirjallisuustieteen laitokselta.
Närhen ura alkoi 1980-luvulla runoilijana ja novellistina eri antologioissa. Hänen esikoisteoksensa "Vartija" voitti Weilin+Göösin romaanikilpailun vuonna 1988. Hän toimii myös elokuvakriitikkona "City"-lehdessä. Hän oli 1990-luvun alkupuolella yksi WSOY:n "Video-opas"-hakuteoksen kirjoittajista. Vuonna 2004 hän kirjoitti haastattelukirjan elokuvaohjaaja Markku Pölösestä.
Jumalaapelkäävät

Jumalaapelkäävät ( tai φοβουμενοι τον θεον ja ) ovat ei-juutalaisia, joilla on eritasoisia yhteyksiä juutalaisuuteen, mutta eivät ole kuitenkaan täyskypsiä proselyyttejä eli juutalaisuuteen kääntyneitä. Jumalaapelkäävät uskoivat Israelin Jumalaan, mutta ei jostakin syystä (esim. työnsä tähden) tahtoneet antaa ympärileikata itseään, koska silloin heidän olisi pitänyt noudattaa koko Mooseksen lakia.
Raamatussa jumalaapelkääviksi mainitaan Hananjan, Job, Simeon, Cornelius ja purppuran myyjä Lyydia.
Karkelo

Karkelo on Korpiklaanin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. kesäkuuta 2009. 
Taustaa.
Korpiklaani ilmoitti alkuvuodesta 2009 nettisivuillaan palaavansa kiertueilta takaisin studioon 15. helmikuuta 2009 nauhoittamaan seuraavaa studioalbumiaan. Samassa uutisessa julkistettiin albumin nimi, "Karkelo".
Albumi nauhoitettiin kahdessa paikkaa: yhtyeen rumpali Matson nauhoitti omat osuutensa Petrax-studioilla Hollolassa, jonka jälkeen muu yhtye nauhoitti loput osuudet Grooveland Recording Studiolla Lahdessa.
Alun perin albumille suunniteltiin neljätoista kappaletta, mutta lukumäärä supistui myöhemmin kolmeentoista, joista yksi on mukana vain albumin digipak-versiolla.
23. huhtikuuta yhtye julkaisi levyn kappalelistan sekä uutisen tulevasta "Vodka"-singlestä.
Julkaisu.
Yhtye julkaisi 13. toukokuuta 2009 MySpace-sivustollaan albumin ensimmäisen kappaleen "Vodka" kaikkien kuultavaksi.
Ensimmäinen virallinen single Vodka julkaistiin CD:nä ja LP:nä 29. toukokuuta 2009. Single sisältää myös kappaleen "Juodaan viinaa", joka on lainakappale Hectorilta.
11. kesäkuuta Vodkasta julkaistiin musiikkivideo ja 19. kesäkuuta yhtye julkaisi koko albumin MySpace-sivuillaan kuunneltavaksi.
Karkelon virallinen julkaisupäivä oli 26. kesäkuuta 2009. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Tsqaltubon piirikunta

Tsqaltubon piirikunta () on piirikunta Imeretin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on noin 56 883 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 707,5 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Tsqaltubo, joka tunnetaan kylpyläkaupunkina.
Piirikunnan tärkeimmät joet ovat Rioni ja Gubistsqali.
Kalu Uche

Kalu Tongololiki Mawakavamba Jawarapawara Uche (s. 15. marraskuuta 1982 Aba, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Almeríaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki.
Hänen nuorempi veljensä Ikechukwu Uche on myös jalkapalloilija.
Ura.
Vuonna 2000 Uche siirtyi barcelonalaisseura Espanyoliin, joka pelasi Espanjan pääsarjassa. Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan yhtään ottelua joukkueessa.
Espanjasta Uche siirtyi Puolaan ja Wisła Krakówiin, jossa hän pelasi vuoteen 2006 asti. Joukkueessa hän voitti muun muassa pääsarjamestaruuden vuonna 2003 ja kaksi kertaa Puolan cupin. Kauden 2004–2005 hän pelasi lainassa Bordeauxissa, ajauduttuaan ongelmiin Puolassa.
Vuonna 2005 Uche palasi Espanjaan, tällä kertaa Almeríaan. Kausi 2006–2007 sujui Almeríalta hyvin ja joukkue nousikin kauden päätteeksi pääsarjaan. Uche teki kauden aikana yhteensä 8 maalia. Ensiesiintymisensä pääsarjassa Uche teki 26. elokuuta 2007 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.
11. tammikuuta 2009 pelatussa ottelussa Espanyolia vastaan Almerían ykköskärki Álvaro Negredon oltua sivussa Uche teki joukkueensa molemmat maalit, joka päättyi lopulta tasatulokseen 2–2.
Seuraavana kesänä 2009 Negredo palasi kasvattajaseuraansa Real Madridiin, jonka jälkeen Uchesta tuli joukkueen hyökkäyspään johtava pelaaja. Kausi 2009–2010 oli tähän asti hänen uransa paras maalien valossa. Hän pelasi 28 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia.
Kauden 2010–2011 Uche aloitti loukkaantuneena. 26. syyskuuta 2010 toisessa ottelussaan loukkaantumisensa jälkeen hän teki kaksi maalia vieraskentällä Deportivo La Coruñaa vastaan.
Maajoukkue.
Uche teki ensiesiintymisensä Nigerian maajoukkueessa vuonna 2003 Afrikan-mestaruuskilpailuiden karsintaottelussa Angolaa vastaan. Hän edusti maataan vuonna 2010 kaksissa arvokilpailuissa, alkuvuodesta Afrikan-mestaruuskilpailuissa ja myöhemmin kesällä maailmanmestaruuskilpailuissa.
Keisarisarvinokka

Keisarisarvinokka eli kaksisarvinokka ("Buceros bicornis") on kaakkoisaasialainen suuri sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Se on sarvinokkien heimon suurin laji. Keisarisarvinokka on Malesiassa Sarawakin osavaltion ja Intiassa Keralan osavaltion kansallislintu. Keisarisarvinokka voi elää vankeudessa jopa 50 vuoden ikäiseksi.
Koko ja ulkonäkö.
Keisarisarvinokka kasvaa pituudeltaan 95–120 cm pitkäksi ja siipien kärkiväliltään jopa 152 cm kokoiseksi. Keisarisarvinokat kasvavat tavallisesti 2,15–4 kg:n painoiseksi. Näkyvimpiä piirteitä ovat suuri keltaisenoranssi ja musta keratiinista muodostunut "sarvi", joka on koiraalla suurempi kuin naaraalla sekä valkoiset pyrstösulat joissa on musta raita. Siivet ovat pääasiassa mustat mutta siipien reunat ovat valkoiset sekä siipien sisäpuolella on valkoinen raita. Niska on valkoinen. Ohimot, posket, leuka, silmien ympärys ja nokan alku ovat mustat sekä kaula ja rinta ovat valkoisia. Jotkin höyhenet näyttävät keltaisilta, mutta se johtuu rauhasten tuottamasta öljystä. Kyljet, vatsa ja selkä ovat mustia. Jalkojen ympärys on valkoinen ja jalat ovat harmaat. Suuren, mutta sisältä onton nokan ylempi puoli on oranssinkeltainen ja alempi osa valkoinen. Naaraat ovat koiraita pienempiä ja niillä on punaisten silmien sijaan siniset silmät.
Elinalueet.
Keisarisarvinokkan levinneisyysalue on melko laaja, ja niitä tavataan Kiinassa Intiassa, Nepalissa, Bhutanissa, Myanmarissa, Thaimaassa, Laosissa, Vietnamissa, Kambodžassa, Malakan niemimaalla sekä Sumatralla.
Elinympäristö.
Keisarisarvinokkien elinympäristö on korkealla sademetsien katolla. Ne voivat löytää suojaa puiden rei'istä, ja ne voivat tutkia laajan alueen sademetsää yhden ainoan päivän aikana ruoanetsintämatkoillaan.
Ravinto.
Keisarisarvinokat syövät pääasiassa hedelmiä. Ne saattavat kuitenkin syödä myös pieniä nisäkkäitä, lintuja, liskoja, käärmeitä ja hyönteisiä.
Lisääntyminen.
Pesä ja pesiminen.
Keisarisarvinokat pesivät puun onkalossa. Naaras rakentaa pesän koloon. Kun naaras on valmis munimaan, se menee puunkoloon, minkä jälkeen koiras kerää muta-, savi- ja ulostekappaleita ja muuraa pesäaukon kiinni lähes täysin. Muuriin jätetään pieni aukko jotta koiras voisi tuoda naaraalle ruokaa, kun naaras on munimis- ja hautomisvaiheessa. Muuri on suojana saalistajilta.
Muniminen ja haudonta.
Naaras munii 1-2 munaa, joita se hautoo neljästä viikosta kuukauteen.
Harvinaistuminen.
Keisarisarvinokat harvinaistuvat koska läntisen Intian, Kaakkois-Aasian ja Indonesian sademetsät, joissa ne elävät ovat suurelta osin hakattu puutavaraksi tai pelloiksi. Lajia harvinaistuttaa myös metsästys. Keisarisarvinokat on listattu CITES-sopimukseen liitteeseen I.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee keisarisarvinokan vaarantuneeksi.
Šabac

Šabac on kaupunki ja kunta Serbiassa. Se sijaitsee Savajoen varrella. Kunnan pinta-ala on 795 km² ja väkiluku vuonna 2011 oli 115 884 asukasta, joista itse kaupungissa asui 53 919 asukasta. Šabac sai kaupunginoikeudet vuonna 2007 Serbian kansalliskokouksen päätöksellä.
Talous.
Šabac on merkittävä teollisuuskeskus, josta löytyy muun muassa United States Steelin tehdas. Kaupungin tärkeimpiä teollisuudenaloja ovat nykyään elintarvike- ja liikennevälineteollisuus. Ennen Jugoslavian hajoamista kaupungissa oli merkittävää kemianteollisuutta, joka teki kaupungista yhden maan taloudeltaan vakavaraisimmista, mutta kemianteollisuus romahti Serbialle asetettujen pakotteiden takia Jugoslavian hajoamissotien aikana.
Filippiinienviirikaija

Filippiinienviirikaija ("Prioniturus discurus") on Filippiineillä elävä kaijalaji. Lajin aiempi lajinimi oli siniviirikaija.
Koko ja ulkonäkö.
Filippiinienviirikaija on noin 27 cm pitkä ja painaa 140–160 g. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Naaraan pyrstö on lyhyempi. Sen höyhenpuku on vihreä, vaaleampi ja kellanvihreämpi alapuolelta. Pää, kurkku ja niska ovat siniset, takavatsa ja alaperä keltaiset ja pidentyneet pyrstösulat säihkyvän tummat. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris ruskeanharmaa ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat" ja pään sininen on himmeää tai puuttuu.
Esiintyminen.
Filippiinienviirikaija elää lähes koko Filippiinien alueella. Sen populaatio on kooltaan noin 10 000 yksilöä ja elinympäristön ala 50 000–100 000 neliökilometriä. Lajista tunnetaan ainakin kolme alalajia.
Elinympäristö.
Laji elää metsissä ja peltojen tai hakkuiden keskelle jääneissä metsiköissä 1 700 m:n korkeudelle merenpinnasta.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesintää tapahtuu ainakin huhti-toukokuussa ja laji on yhdyskuntalintu, jonka pesät ovat puunkoloissa. 
Ravinto.
Filippiinienviirikaija syö hedelmiä (eritoten banaania), marjoja, siemeniä ja pähkinöitä.
Kenraalikunta

Kenraalikunta on ylimpien upseerien ja muiden korkeiden viranhaltijoiden joukko puolustusvoimissa tai asevoimissa. 
Suomen puolustusvoimissa kenraalikuntaan kuuluvat maa- ja ilmavoimien sotilasarvoista prikaatikenraalit, kenraalimajurit, kenraaliluutnantit ja kenraalit sekä merivoimien sotilasarvoista lippueamiraalit, kontra-amiraalit, vara-amiraalit ja amiraalit.
Sotilastehtävissä prikaatikenraali ja lippueamiraali voivat toimia samankaltaisissa tehtävissä kuin eversti tai kommodori. Suomessa näiden sotilasarvojen muodostaminen tuli välttämättömäksi siksi, että suomalaiset palvelivat everstin arvolla tehtävissä, joissa kansainvälisen yhteistyön muut jäsenet palvelivat prikaatikenraalin arvossa. Ennen prikaatikenraalin tehtävän perustamista Suomessa toimivat everstit palvelusarvolla prikaatin kenraali.
Myös Suomen puolustusvoimien ylimmät siviilivirat, kuten pääasessori eli johtava juristi ja kenttäpiispa, on aikaisemmin laskettu kenraalin arvoisiksi ja niiden haltijat kenraalikuntaan kuuluviksi. Pääasessori osastopäällikkönä rinnastettiin 2008 asti kenraalin arvoiseksi.
Kaksisarvinokat

 Kaksisarvinokat ("Buceros") on sarvinokkien heimoon kuuluva suku, johon kuuluu kolme lajia. Kaikki lajit ovat uhanalaisuusluokitukseltaan silmälläpidettäviä lajeja. Suvun lajit ovat suurimpia sarvinokkalajeja.
Lajit.
Joskus naurusarvinokka ("Rhinoplax vigil") liitetään kaksisarvinokkiin, mutta nykyään se liitetään yleensä omaan sukuunsa "Rhinoplax".
Vuoriviirikaija

Vuoriviirikaija ("Prioniturus montanus") on Filippiineillä elävä kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Vuoriviirikaija on noin 30 senttimetriä pitkä ja 100–140 grammaa painava keskikokoinen papukaija. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on pääosin vihreä, alapuolelta vaaleamman kellanvihreä. Naama on sininen, päälaella on punainen laikku ja pidentyneet pyrstösulat ovat mustat ja sinikiiltoiset. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraan naama on enimmäkseen vihreä ja sen pyrstö on lyhyempi. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris tummanruskea ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien ”lusikat”. Lajista tunnetaan kolme alalajia.
Esiintyminen.
Vuoriviirikaija elää Filippiinien pohjoisella saarella Luzonilla. Sen populaatio on kooltaan alle 10 000 yksilöä.
Elinympäristö.
Laji elää vuoristometsissä yli 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Se on hyvin äänekäs ja lentelee pikku parvissa ruokailupuiden välillä.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesintää tapahtuu elo–syyskuussa ja pesä on puunkolossa.
Ravinto.
Vuoriviirikaija syö hedelmiä, pähkinöitä ja siemeniä, myös maissin siemeniä.
Amyntas II

Amyntas II (lisänimeltään ”Pieni”, kuoli 394 eaa.) oli Makedonian kuningas vuosina 395–394 eaa. Amyntas oli Perdikkas II:n lapsenlapsi tämän pojan Menelaoksen kautta. Erään toisen tulkinnan mukaan Amyntas oli kuningas Arkhelaoksen poika.&lt;ref name="Borza/178"&gt;Borza 1992, s. 178&lt;/ref&gt;
Kun kuningas Aeropos II kuoli sairauteen vuonna 395/394 eaa., Amyntas II valittiin hänen seuraajakseen. Kuninkuus siirtyi näin pois Arkhelaoksen sukuhaaralta Perdikkas II:n toisen pojan Menelaoksen pojalle. Amyntas kuoli kuitenkin pian erään Derdaan murhaamana. Derdas oli yleinen nimi Ylä-Makedonian Elimeian maakunnan kuningassuvun jäsenillä. Ehkä Amyntaan murhan takana oli elimeialainen vallankaappausyritys. Amyntaan kuoleman jälkeen kuninkuus palasi kuitenkin Arkhelaoksen sukuhaaralle. Kuninkaaksi tuli Aeropoksen poika Pausanias. Ehdolla kuninkaaksi olisi myös ollut Amyntaan poika Filippos. Pausanias kuoli kuitenkin pian tämän jälkeen, ehkä salamurhan uhrina. Salamurhan takana oli luultavasti Amyntas III.
Mannoosi

Mannoosi (C6H12O6) on aldoheksoosisokeri ja glukoosin epimeeri. Mannoosia esiintyy eläinten lisäksi orkideoissa, mäntykasveissa, mannasaarnissa ("Fraxinus ornus"), sienissä ja bakteereissa.
Rakenne.
Mannoosi on glukoosin epimeeri, jolla on kaksi anomeerista muotoa α- ja β-mannoosi. Rengasmaisessa muodossaan mannoosi voi esiintyä sekä furanoosina että pyranoosina. Mannoosi eroaa glukoosista siten, että sen kakkoshiileen liittynyt hydroksyyliryhmä on suuntautunut vasemmalle, kun se glukoosissa on suuntautunut oikealle.
Mannoosin aineenvaihdunta.
Mannoosi imeytyy huonosti ihmisen elimistössä. Suurin osa mannoosista kulkeutuu ihmisen elimistön läpi muuttumattomana. Sen sijaan esimerkiksi kanit kykenevät hyödyntämään lähes 96 % saamastaan mannoosista.
Kaislajärvi

Kaislajärvi on Juvan eteläosassa sijaitseva kylä. Kaislajärven kylä sijoittuu Lentunen-nimisen järven itäpuolelle, Härkölän kylän pohjoispuolelle. Siellä on liikuntatoimen hoitama uimapaikka ja valaistu hiihtolatu.
Leirikeskus.
Kaislajärvellä sijaitsee kunnan omistuksessa oleva leirikeskus. Leirikeskuksessa on päärakennus, jossa on keittiö, kaksi makuuhuonetta ja ruokasali. Ympärivuotiseen käyttöön sopivassa tupasaunassa on sauna, pesuhuone ja takkatupa, jossa keittonurkkaus, ja lisäksi tuvassa on kahdeksan vuodepaikkaa.
Varsinaisina majoitustiloina toimivat leirimökit, joita on yhteensä kymmenen. Mökeissä on sähkölämmitys ja kussakin neljä vuodepaikkaa. Mökit ovat kärsineet mm. kosteusvaurioista, koska pienen kävijämääränsä vuoksi keskuksen ylläpito on melko niukkaa.
Walter E. Bryant

Walter E. Bryant (14. tammikuuta 1861 Sonoma, Kalifornia – 21. toukokuuta 1905 San Francisco) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Walter Bryantin vanhemmat olivat Daniel Sharp ja Susan H. Bryant. Hän opiskeli yksityisesti ja oli pienestä pitäen kiinnostunut luonnosta. Jo seitsemänvuotiaana hän sai isältään kiväärin ja tämä opetti hänet ampumaan. Hän tutki ja keräsi kasveja ja linnunmunia sekä täytti lintuja ja nisäkkäitä. Vuosina 1886–1894 hän toimi Kalifornian tiedeakatemian kuraattorina. Hän teki useita tutkimusmatkoja Alaskasta Keski-Amerikkaan. Erityisesti häntä kiinnostivat kolibrit, joita hänellä oli suuri kokoelma.
Bryant liittyi American Ornithologists' Unioniin vuonna 1888. Hän oli perustamassa California Ornithological Clubia, myöhemmin nimeltään Cooper Ornithological Club, ja toimi seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Bryant julkaisi suuren joukon lintutieteellisiä artikkeleita.
Bryant nimesi linnuista guadalupenkeijun ("Oceanodroma macrodactyla") ja nisäkkäistä mustajäniksen ("Lepus insularis").
Irma (romaani)

Irma on Tuula-Liina Variksen kirjoittama romaani, joka ilmestyi WSOY:n kustantamana vuonna 2008. Se kertoo freelance-toimittaja Irma Valtosen elämästä eri ajankohtina ja eri näkökulmista. Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton.
Tapahtumat ja henkilöt.
Romaanin ensimmäisessä osassa kertojana on Irma itse, ja hän on kulttuurivaltuuston jäsenenä matkalla juuri itsenäistyneessä Liettuassa. Palattuaan matkalta hän saa lapsiltaan kuulla, että hänen miehellään Martilla on toinen nainen, taidemaalari Ursula Riekonrinta.
Toinen osa on kirjoitettu Tero Tikkasen näkökulmasta. Tero tutustuu Kreikan-matkalla Irmaan ja tämän ystävään Jattaan. Vaikka Tero on enemmän kiinnostunut Jatasta, hän päätyy kuitenkin vuoteeseen Irman kanssa. Heidän suhteensa jatkuu Suomessakin, tosin salassa, sillä Tero on naimisissa ja kolmen lapsen isä. Irma on juuri eronnut ja rakastuu järjettömästi Teroon, kunnes tulee yhtäkkiä järkiinsä ja lopettaa suhteen Teron kanssa.
Kolmannessa osassa kertoja on Irman ex-mies Markus, joka on asunut jo monta vuotta Lapissa Ursulan kanssa. Heidän suhteensa on ollut myrskyisä, sillä Ursula on alkanut juoda yhä enemmän ja pahoinpitelee Markusta. Sitten Ursula kuolee yllättäen sydänkohtaukseen, eikä Markus tiedä mitä elämässään tekisi. Hän ottaa pitkästä aikaa yhteyttä Irmaan ja omiin lapsiinsa, jotka ovat kasvaneet jo aikuisuuden kynnykselle.
Neljännessä osassa näkökulma on jälleen Irman, ja se sitoo aikaisemmat tapahtumat yhteen. Romaanista Savon Sanomiin kirjoittaneen Eeva Saesmaan mukaan ”romaanin lopussa Irma katsoo itseään peiliin. Tärkeimmäksi nousee sittenkin katse, jonka hän itselleen suo. Sekin on vain heijastus, mutta rehellisesti lihaksi tullut.”
Arvioita.
Mervi Kantokorven mukaan "Irman" keskeinen teema on ”naisen kokemus eletystä ruumistaan”, ja Kaisa Kurikka kuvaa sitä ”naisen identiteetin syväluotaukseksi”. Varis on itse kertonut halunneensa kuvata ”yhtä naista eri kulmista”. Sisko Pajun mukaan kirjassa on huomattavasti omaelämäkerrallisia aineksia, ja varsinkin sen lopussa tulee esiin feministinen asenne.
Romaani on saanut kriitikoilta enimmäkseen myönteisen vastaanoton, ja sitä on kiitelty muun muassa kiinnostavasta rakenteesta ja siitä, että erillisistä osista huolimatta tarina muodostaa vahvan jatkumon. Kirjan rakenteessa on havaittu ”sukulaisuutta” Krzysztof Kieślowskin elokuvatrilogiaan "Kolme väriä". Toisaalta on myös huomautettu, että nimisymboliikkaa on selitetty liikaa ja Irman ja lasten suhde on kuvattu ohuesti.
Leena Ahlholm toteaa, että vaikka hän pitääkin "Irmaa" uskottavana ja kiinnostavana, se ei ole Tuula-Liina Variksen paras kirja. Salla Seurin mielestä "Irma" ”ei ehkä ole mullistava kirja, mutta nautittava se on”. Sisko Pajun mukaan kirja on sujuva ja mukaansatempaava, ja hänen mielestään se olisi voinut olla Finlandia-ehdokas.
Juho Jaakonaho

Johannes ”Juho” Jaakonaho (1. syyskuuta 1882 Haapajärvi – 21. tammikuuta 1964 Haapajärvi) oli suomalainen maanviljelijä, suksiseppä ja maantiepyöräilijä. 
Pyöräilijänä Jaakonaho edusti Kälviän Tarmoa, Sievin Lylyä, Oulun Pyrintöä ja Kokkolan Veikkoja, sillä hänen kotipaikkakunnallaan Haapajärvellä ei ollut pyöräilyseuraa. Jaakonaho voitti pitkän kilpapyöräilyuransa aikana yhteensä 22 maantiepyöräilyn eri matkojen Suomen-mestaruutta, joista ensimmäisen viiden kilometrin matkalla vuonna 1910 ja viimeisen 30 kilometrin matkalla 49-vuotiaana vuonna 1931. Jaakonaho piti uransa aikana hallussaan Suomen ennätyksiä ainakin yhden, kymmenen, viidentoista, kahdenkymmenen, kahdenkymmenenviiden ja kolmenkymmenen kilometrin matkoilla. Jaakonaho kilpaili Suomen edustajana myös viidensissä kesäolympialaisissa Tukholmassa vuonna 1912, mutta joutui keskeyttämään henkilökohtaisen matkansa rengasrikkoon.
Jaakonaho voitti pyöräilyn SM-kisoissa 1910 kaikki kolme matkaa. Hänen voittoaikansa 1 kilometrillä oli 1.25,2, 10 kilometrillä 15.56,4 ja 30 kilometrillä 1.00.19,8. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, tällä kertaa neljä kappaletta. Voittoajat olivat 1 kilometrillä 1.30,3, 10 kilometrillä 16.50,7, 30 kilometrillä 51.06,0 ja 60 kilometrillä 1.49.08,0. Vuonna 1913 hän voitti kaksi SM-kultaa, 1 kilometrin ajalla 1.29,6 ja 10 kilometrin ajalla 15.53,0. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen kaikki kilpailumatkat, 1 kilometrin ajalla 1.22,0, 10 kilometriä 15.23,0, 30 kilometriä 50.21,7 ja 60 kilometriä loppuajalla 1.46.07,8. SM-kisoissa vuonna 1915 Jaakonaho voitti 1 kilometrin kilpailun ajalla 1.26,8 ja 60 kilometriä ajalla 1.47.23,0. Vielä vuonna 1922 hän voitti kaksi henkilökohtaista Suomen-mestaruutta. Jaakonaho oli nopein 1 kilometrillä ajalla 1.26,1 ja 10 kilometrillä ajalla 16.20,2.
Pasi Jaakonahon suunnittelema Juho Jaakonahon muistomerkki, jonka jalustassa on taiteilija Bo Aurénin suunnittelema reliefi, paljastettiin Haapajärvellä Jaakonahon 100-vuotismuiston kunniaksi 1982.
Kemin ortodoksinen kirkko

Kemin ortodoksinen kirkko nimeltään Johannes Kastajan syntymän kirkko on yksi Oulun ortodoksisen seurakunnan kolmesta kirkosta. Kirkko sijaitsee Kemissä Koivuharjun kaupunginosassa Ruutirannalla.
Alun perin rukoushuoneeksi syksyllä 1962 vihitty rakennus sijoitettiin niin sanotun "Hakalan sairaalan" tontille Lehtokadun varteen. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Ilmari Ahonen. Ortodoksinen uskonto tuli Kemiin 1920–luvulla itäkarjalaisten pakolaisten mukana. Ennen oman rukoushuoneen valmistumista Kemin ortodoksit pitivät jumalanpalveluksiaan Sauvosaaren kansakoulussa.
Aljaksandar Dubko

Aljaksandar Dubko (, ; 14. tammikuuta 1938 - 4. helmikuuta 2001) oli Hrodnan alueellisen hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1994 hän oli ehdokkaana Valko-Venäjän presidentinvaalissa. Hän oli aiemmin myös jäsenenä Valko-Venäjän neuvostotasavallan sekä Neuvostoliiton korkeimmassa neuvostossa.
Presidentti Lukašenkan myönsi hänelle postuumisti 30. kesäkuuta 2001 Valko-Venäjän sankarin arvon pitkäaikaisesta työstään Neuvostoliiton ja Valko-Venäjän kansalaisten hyväksi.
Mih’ail Kartšmit

Mihail Kartšmit (; 1948–2004) oli Minskin alueen Njasvižissa sijaitsevan maatalouskombinaatti Snoun () puheenjohtaja. Hän sai Vital Kramkon tapaan 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.
Borne (Alankomaat)

Borne () on kunta Alankomaissa Overijsselin provinssissa. Asukkaita kunnassa on 21 125 (31.12.2008) ja väestötiheys on 813 as./km². Kunnan pinta-ala on 26,15 neliökilometriä, josta vettä on 0,15 km². Bornen pormestari on Cees Brekelmans ja keskuspaikkakunta samanniminen kuin kuntakin.
Bornen naapurikunnat ovat Tubbergen pohjoisessa, Dinkelland koillisessa, Hengelo kaakossa, Hof van Twente lounaassa ja Almelo luoteessa.
Bornen kuntaan kuuluvat myös Hertmen ja Zenderenin asutuskeskukset (). Aikaisemmin kuntaan kuului myös Bornerbroekin kylä, joka 1. tammikuuta 2001 alkaen on kuulunut naapurikunta Almeloon. Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa sijaitseva Rheine on ollut vuodesta 1983 lähtien Bornen ystävyyskaupunki.
Bornessa sijaitsee rautatieasema.
Vital Kramko

Vital Kramko (, ; s. 1941) on Hrodnan alueella sijaitsevan maatalouskombinaatti Kastrytšnikin (, , ’lokakuu’) puheenjohtaja. Kramko sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan maataloustuotannon kehittämiseksi.
Pavel Maryjau

Pavel Maryjau (, ; s. 1938) on valkovenäläinen poliitikko ja liikemies, joka sai 30. kesäkuuta 2001 presidentti Lukašenkan myöntämän Valko-Venäjän sankarin arvonimen.
Maryjau oli sankariksi julistamisensa aikaan raskaita maansiirtoajoneuvoja ja kuormaajia valmistavan Valko-Venäjän autotehtaan (BelAZ) päällikkö. Hän sai sankarin arvonimen epäitsekkäästä työstään ja urhoollisista ponnistuksistaan kotimaisen autojen valmistuksesta. Tällä hetkellä BelAZ on jäsenenä "talous-, budjetti-, ja finanssineuvostossa" sekä tasavallan neuvostossa.
Uladzimir Karvat

Uladzimir Karvat (, ; 1959 – 1996) on ensimmäinen Valko-Venäjän sankariksi nimetty henkilö.
Hän oli Valko-Venäjän ilmavoimien everstiluutnantti. Karvat sai arvonimen kuolemansa jälkeen urheiden tekojensa vuoksi. 23. toukokuuta 1996 hänen harjoituslennolla ollut Suhoi Su-27 -lentokoneensa syttyi palamaan, ja eteni suoraan kohti asutettua aluetta. Karvat ohjasi konetta niin kauan, että se lopulta törmäsi maahan kilometrin päähän ihmisasutuksesta Hatsištšan alueella. Samana päivänä presidentti Lukašenka julisti hänet Valko-Venäjän sankariksi. Virallinen asetus sankarin asemasta annettiin muutama kuukausi myöhemmin (21. marraskuuta 1996).
Kristillinen kasvatus

Kristillinen kasvatus on kristilliseen uskoon kasvattavaa uskontokasvatusta. Kirkossa kasvatuksen tehtävä on muun muassa kristillisen perinteen siirtäminen, edellytysten luominen hengelliselle elämälle ja vakaumuksen vahvistaminen. Kristillinen kasvatus sisältää asenteiden tapojen ja taitojen opettamista, tunteiden käsittelyä sekä tahdon suunnan ohjaamista.
Kristillinen kasvatus saa piirteensä kristillisestä arvomaailmasta. Kasvatustehtävä on maallisella hallinnolla ja osana lakia. Raamatusta ei löydy yksityiskohtaisia ohjeita ihmisen kasvatuksesta. Kasvatuksen päämääränä nähdään ihmisen pysyminen Jumalan läheisyydessä ja Jumalan kuvana. Kristillinen ihmiskäsitys hyväksyy ihmiseen vaikuttamisen kasvatuksessa, jos menetelmät ja tavoitteet ovat moraalisesti oikeita. Kasvatusta pidetään tärkeänä ja erittäin vastuullisena toimintana, koska kasvatuksen kohde nähdään arvokkaana Jumalan luomistyönä. Kasvattajan täytyy nähdä kaikki yksilöt samanarvoisina, kasvatustapahtumassa tulee siksi ottaa huomioon kaikki ryhmän jäsenet. Kasvattajalla täytyy olla selkeä Raamattuun pohjautuva ihmiskäsitys, jota hän työssään soveltaa joko tietoisesti tai tiedostamatta.
Aihepiiriä on käsitelty "Kristillinen kasvatus" -lehdessä, jonka viimeinen numero ilmestyi vuonna 2012.
Jarmo Jokila

Jarmo Jokila (s. 13. helmikuuta 1986 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija.
Jokila pelasi SM-liigassa TPS:n riveissä kausina 2004–2006. Samoina kausina Jokila pelasi myös Mestistä TuTossa. Kaudella 2008–2009 Jokila voitti Mestiksen pistepörssin (20+37=57). Mestiksen pudotuspeleissä Jokila oli toiseksi tehokkain pelaaja (3+7=10).
SaiPassa Jokila pelasi 52 ottelua kausien 2009–2011 aikana. Hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin keväällä 2011. SaiPasta Jokila siirtyi seuraavaksi kaudeksi Slovakian Extraliigan Banská Bystricaan. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi HK Nitraan. Tämän jälkeen hän on muun muassa voittanut Tanskan mestaruuden SønderjyskE:ssä sekä pelannut Puolan pääsarjassa ja monikansallisessa Erste Ligassa MAC Budapestin joukkueessa. Tammikuussa 2018 hän palasi Suomeen ja Tutoon.
Jokila on pelannut alle 18-vuotiaiden Suomen jääkiekkomaajoukkueessa kuusi ottelua tehoin 1+0=1. Alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa Jokila on pelannut seitsemän ottelua tehoin 5+1=6.
Jokilan veli Janne on myös pelannut sekä TPS:ssä että SaiPassa.
Cain’s Offering

Cain’s Offering on suomalainen power metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2009. Yhtye toimi nimellä Mindrealms vuodesta 2005 vuoteen 2009. 
Kokoonpano koostuu tunnettujen suomalaisten yhtyeiden kuten Stratovariuksen ja Sonata Arctican muusikoista. Esikoisalbumi "Gather the Faithful" julkaistiin Euroopassa 28. elokuuta 2009. Sen sävelsi ja sanoitti Jani Liimatainen. Toinen studioalbumi "Stormcrow" julkaistiin keväällä 2015.
Diskografia.
Studioalbumit
Suomen Erillisverkot

Suomen Erillisverkot on Suomen valtion kokonaan omistama erityistehtäväyhtiö, jonka omistajaohjauksesta vastaa valtioneuvoston kanslia. Erillisverkot tarjoaa konesalipalveluita, tietoliikennepalveluita ja tilannekuvapalveluita viranomaisille ja huoltovarmuuskriittisille toimijoille. Palveluja ovat muun muassa viranomaisradioverkko Virve, kriittisten valvomoiden yhteistyötä tukeva Krivat sekä johtojen ja kaapeleiden sijaintitietoja tarjoava Johtotieto. 
Erillisverkkojen asiakkaita ovat muun muassa puolustusvoimat, poliisi, pelastustoimi, sosiaali- ja terveyssektori, Hätäkeskuslaitos, Rajavartiolaitos, valtion ja kuntien toimijat sekä huoltovarmuuskriittiset yritykset.
Suomen Erillisverkkojen toimitusjohtaja on Timo Lehtimäki.
Ässävika

Ässävika eli sigmatismi (puhekielessä myös "sammaltaminen" tai "lespaaminen") on puhevika, jossa henkilöllä on vaikeuksia sibilantti s:n ääntämisessä. Yleisintä s-vika on pienillä lapsilla jäänteenä puheenopettelusta. Ilmiönä se on yleinen, mutta suurin osa lapsista oppii äänteen kuitenkin jo ala-asteen aikana puheterapeutin tai muun harjoituksen myötä eikä ongelmia synny. Puhevika voi kuitenkin jäädä pysyväksi ellei sitä pyritä korjaamaan ennen teini-ikää, koska tämän jälkeen ääntöelinten mukauttaminen uuteen äänteeseen on huomattavasti vaikeampaa.
/s/:n ääntämisen oppimista voidaan edistää, mutta harjoittelussa tulee huomioida myös yksilön oma kehitys. Harvinaisemmissa tapauksissa S-vika voi muiden ääntövaikeuksien tavoin johtua myös vammasta kallon tai ääntöelinten alueella.
Kemin Lapin seurakunta

Kemin Lapin seurakunta oli historiallinen seurakunta Lapissa. Seurakunta aloitti toimintansa 1673, kun Kemin seurakunta, joka käsitti tuolloin koko Lapinmaan alueen jaettiin Kemin seurakunnaksi ja Kemin Lapin seurakunnaksi. Länsipuoli Lapista jäi Kemin seurakuntaan, kun itäinen puoli Inarista Kuusamoon liitettiin uuteen seurakuntaan. 
Kemin Lappi oli alkujaan yksi Ruotsin kuudesta lapinmaasta eli historiallisesta kauppa- ja verotusalueesta Lapissa yhdessä Tornion Lapin, Luulajan Lapin, Piitimen Lapin, Uumajan Lapin ja Ångermanlandin Lapin kanssa.
Seurakunnan keskukseksi suunniteltiin alkuvaiheessa Sompion Lapinkylää, mutta sen asukkaat vastustivat hanketta ja saivatkin estetyksi seurakunnan ja kirkon tulon alueelleen. Kun perustetun seurakunnan etelälaidalle oli muuttanut yhä enemmän uudisasukkaita, vaihtoehdoksi nousi Kuusamo. Ensimmäinen kirkkoherra Gabriel Tuderus nimitettiin Alatornion kirkkoherraksi v. 1682 ja hänen seuraajakseen Kemin Lapin kirkkoherraksi nimitettiin Henrik Cajanus. Hän sai aikaan väliaikaisen kirkon ja papin asunnon rakentamisen nykyisen Kuusamon keskustaajaman lähelle Torangintaipaleelle. Väliaikainen kirkko nousi sinne v. 1687 tai 1688. Kappelin lähelle valmistui myös pappila vuonna 1691, mutta Henrik Cajanus ehti juuri kuolla ennen muuttoa sinne. Virkatalon ensimmäinen asukas oli Samuel Julenius, Etelä-Pohjanmaalta Kuusamoon siirtynyt triviaalikoulun lehtori, joka oli yksinäinen ja perheetön pappismies. Varsinainen kirkko valmistui vihdoin vuonna 1695 suunnilleen nykyisen kirkon paikalle. Seurakunnan nimi muuttui Juleniuksen saadessa vuonna 1692 kirkkoherran valtakirjan. Silloin käytettiin ensimmäisen kerran nimitystä Kuusamon Lapin seurakunta. 
Kemin Lapissa on vielä 1800-luvulla puhuttu keminsaamen kieltä.
Uskonnon lukutaito

Uskontojen lukutaito tai uskontolukutaito on uskonnollisten kertomusten sekä perinteisen uskonnollisen kielen tuntemusta ja ymmärtämistä. Se on kykyä osata lukea, arvioida, tulkita ja viestiä erilaisia katsomuksiin liittyviä tapoja ilmaista uskontoa kuten kuvia, rituaaleja, symboleita ja tekstejä. Uskontolukutaito antaa ihmisille kyvyn tulkita ja tunnistaa uskontoja niin julkisessa tilassa, poliittisesti että yksilöiden kannalta. Uskontolukutaitoa käyttäessa pyritään kuitenkin välttämään uskonnollistamista ja pyritään sen sijasta käyttämään opittua kykya tulkita ja arvioida uskontoja neutraalisti.&lt;ref name="https://dialogi.diak.fi/2020/02/12/uskontolukutaito-ja-uskonnon-rooli-globalisoituvassa-maailmassa/"&gt;dialogi.diak.fi&lt;/ref&gt;&lt;ref name="https://journal.fi/uskonnontutkija/article/view/77407/38556"&gt;journal.fi/uskonnontutkija&lt;/ref&gt; 
Uskontolukutaitoon liittyy kolme näkökulmaa: kulttuuripainotteinen näkökulma, uskontososiologiapainotteinen näkökulma ja teologiapainotteinen näkökulma. Kulttuuripainotteinen näkökulma korostaa uskonnon rakentumista kulttuurin sisään. Uskontososiologiapainotteinen näkökulma nostaa esiin tietämyksen uskonnollisista traditioista ja kyvyn oppia uutta. Teologiapainotteinen näkökulma korostaa teologista vuorovaikutusta ja yhteistyötä uskonnollisten yhteisöjen kanssa.
Amphionides reynaudii

Amphionides reynaudii on valtamerten äyriäinen, jonka taksonominen asema on pitkään säilynyt arvoituksellisena. Viimeisimpien tutkimusten mukaan se kuitenkin edustanee jonkin katkaravun nuoruusvaihetta.
"A. reynaudii" on parin sentin pituinen planktoneläin, jota tavataan maailman kaikkien trooppisten merten rannikkovesissä. Ulkoisesti sitä on pidetty omalaatuisena siksi, että monet sen ruumiinosista ovat vaikuttaneet surkastuneen osittain tai kokonaan. Toisin kuin muilla äyriäisillä sillä esimerkiksi on vain yksi pari leukaraajoja. Naaraat ja koiraat eroavat monin tavoin toisistaan.
Luokittelun historia.
Vuonna 1833 kuvattua "Amphionides"-äyriäistä on aina ollut vaikea sijoittaa kuoriäyriäisten järjestelmään. Alun perin se kuvattiin vain (varhaisena) toukkavaiheena, jolloin se luokiteltiin katkaravuksi. Vuonna 1969 toukka kuitenkin yhdistettiin Zimmerin vuonna 1904 kuvaamaan oletettuun "aikuisvaiheeseen", joka sekin poikkesi kaikista kymmenjalkaisista äyriäisistä (Decapoda) niin paljon, että se vuonna 1973 erotettiin niiden ja krilliäyriäisten (Euphausiacea) rinnalle kolmanneksi lahkoksi Eucarida-ylälahkon sisällä. Tähän lahkoon luettiin vain yksi laji.
Vasta vuonna 2015 "A. reynaudiin" paikka äyriäisten sukupuussa määritettiin DNA-tuntomerkkien perusteella, jolloin se osoittautui sittenkin varsinaisten katkarapujen Caridea-osalahkon jäseneksi, ja siis kymmenjalkaiseksi. Sen lähin määritetty sukulainen kuuluu "Pandalus"-sukuun, ja todennäköisesti kysymyksessä onkin Pandalidae-heimoon kuuluva toukkavaihe. Eri valtameristä havaitut "A. reynaudii"-äyriäiset saattavat olla eri lajien toukkavaiheita.
Will Oldham

Will Oldham, eli Bonnie 'Prince' Billy (s. 24. joulukuuta 1970 Louisville, Kentucky) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä.
Elämä.
Will Oldham aloitti uransa näyttelijänä ja esiintyi muun muassa 17-vuotiaana John Saylesin elokuvassa "Matewan – kuoleman kaivos". Ennen nykyistä taiteilijanimeään hän esiintyi erilaisten Palace-nimen variaatioiden alla, kuten Palace, Palace Music, Palace Brothers ja Palace Songs. Hän on vuosituhannen vaihteesta lähtien esiintynyt nimellä Bonnie 'Prince' Billy. 
Vuonna 1992 häneltä ilmestyi ensimmäinen levytys, single "Ohio River Boat Song". Seuraavana vuonna ilmestyi Palace Brothersin nimellä ensimmäinen kokopitkä levy. Vuosina 1995–1997 Oldham levytti nimellä Palace Music, minkä jälkeen oli vuorossa "Joya" hänen omalla nimellään. 
Vuonna 1999 ilmestyneen albumin "I See a Darkness" Oldham levytti Bonnie 'Prince' Billyn nimellä, ja tuota taiteilijanimeä hän onkin sittemmin käyttänyt harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta. Johnny Cash levytti "I See a Darkness" -levyn nimikappaleen myöhemmin omalle albumilleen "" yhdessä Will Oldhamin kanssa. 
Oldham on julkaissut levyjä ahkerasti ja näytellyt lähinnä pieniä rooleja independent-elokuvissa. Hänen viimeisin albuminsa "Beware" julkaistiin maaliskuussa 2009.
Karen McDougal

Karen McDougal (s. 23. maaliskuuta 1971 Merrillville, Indiana) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja Playboy-tyttö.
McDougal oli Playboyn joulukuun 1997 "Playmate of the Month" ja vuoden 1998 Playmate of the Year.
McDougal on tehnyt menestyksekkään mallinuran Playboyssa poseeraamisensa jälkeen. Hän esiintyy myös "Charlien enkelit" -elokuvassa, tosin pienessä sivuosassa.
Karen McDougal on lehtitietojen mukaan ollut jonkinlaisessa sukupuolisuhteessa vuonna 2006 Donald Trumpin kanssa. Hänelle on maksettu suhdetta koskevista tiedoista, mutta tietoja ei ole julkaistu. Maksaja oli mediayhtiö American Media, joka toimi yhteistyössä Trumpin silloisen asianajajan Michael Cohenin kanssa. McDougal haastoi uutiskanava Fox Newsin oikeuteen vuonna 2019, kun kanavan juontaja Tucker Carlson oli sanonut hänen kiristäneen rahaa Donald Trumpilta. Tapaus ei johtanut syytteeseen.
Yhdysvaltain verohallinto

Yhdysvaltain verohallinto (, lyh. IRS) on Yhdysvaltojen liittovaltion hallituksen virasto, joka kerää, verottaa ja valvoo maan sisäisiä veroja. Sillä on edustus Yhdysvaltain valtiovarainministeriön osaston sisällä, ja se on vastuussa liittovaltion verolain tulkinnasta ja soveltamisesta.
Presidentti Abraham Lincoln perusti viraston heinäkuussa 1862, ja sen nykynimi otettiin käyttöön 9. heinäkuuta 1953. Virastoa on organisoitu uudelleen 1950- ja 1990-luvuilla. Viraston päämaja sijaitsee Washingtonissa, ja sillä on yli 80 000 työntekijää.
Proms-festivaali

Proms-festivaali (The Proms, muodollisemmin The BBC Proms tai The Henry Wood Promenade Concerts presented by the BBC) on vuosittainen kahdeksan viikkoa kestävä klassisen musiikin konserttien sarja Lontoossa. Vuonna 1895 aloitettu kesätapahtuma käsittää tätä nykyä yli 70 konserttia Royal Albert Hallissa, sarjan kamarimusiikkia Cadogan Hallissa, puistokonsertteja ympäri Britanniaa viimeisenä iltana ("Last Night of the Proms") sekä erilaisia koulutus- ja lastentapahtumia. Vuonna 2009 konserttien kokonaismäärä saavutti ensi kertaa sadan rajan. Taidemusiikin saralla Jiří Bělohlávek on luonnehtinut Promsia "maailman laajimmaksi ja demokraattisimmaksi musiikkifestivaaliksi".
Suomessa Proms-festivaalin konsertteja lähettää Ylen nettiradiokanava Yle Klassinen.
Si Griffis

Silas Seth (Si) Griffis (22. syyskuuta 1883 Onaga, Kansas, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 1950 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka voitti Stanley Cupin kahdesti, vuonna 1907 Kenora Thistlesissä ja vuonna 1915 Vancouver Millionairesissa. Hän pelasi urallaan 154 aikuisten ottelua joissa teki 84 maalia. Griffis valittiin Hockey Hall of Fameen heinäkuussa vuonna 1950, hetkeä ennen kuolemaansa.