tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luettelo valtioista taloudellisen vapauden mukaan

Luettelo valtioista taloudellisen vapauden mukaan on luettelo, jossa valtiot on asetettu järjestykseen taloudellista vapautta mittaavan Index of Economic Freedom -indeksin mukaan. Se perustuu amerikkalaisen konservatiivisen ajatushautomon Heritage Foundationin ja taloussanomalehti The Wall Street Journalin vuosittaiseen raporttiin valtioiden taloudellisesta vapaudesta. Raportti on ilmestynyt vuosittain vuodesta 1995.
Valtiot on pisteytetty ottamalla huomioon samalla painolla kymmenen osa-aluetta:
Kullakin osa-alueella määritellään kuinka lähellä maa on prosentuaalisesti vapautta. Kokonaispistemäärä on osa-alueiden prosenttilukujen keskiarvo. Maat voidaan sitten asettaa järjestykseen taloudellisen vapauden toteutumisen mukaan.
Fraser-instituutti julkaisee kilpailevaa mittaria "Economic freedom of the world".
Valtioiden järjestys.
Alla olevassa taulukossa on valtioiden sijoitus taloudellisen vapauden indeksissä vuosina 1995-2015. Maat saa kunkin vuoden mukaiseen järjestykseen painamalla vuosilukua.
The Boston Herald

The Boston Herald on Bostonissa, Massachusettsissa ilmestyvä sanomalehti. Lehden julkaisu aloitettiin 1846, ja se on eräs vanhimmista Yhdysvalloissa päivittäin ilmestyvistä sanomalehdistä. Lehti on historiansa aikana voittanut neljä Pulitzer-palkintoa, viimeksi vuonna 1954.
Lehden omistajana on vuodesta 1994 ollut Patrick J. Purcell. The Boston Herald on suurin itsenäisessä omistuksessa oleva sanomalehti Uuden Englannin alueella.
Aurinkokirjoahven

Aurinkokirjoahven ("Neolamprologus leleupi") on yksi afrikkalaisen Tanganjikajärven endeemisistä kirjoahvenlajeista. Laji on myös suosittu akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö.
Aurinkokirjoahvenkoiraat voivat kasvaa noin 10 cm:n pituisiksi naaraiden jäädessä hieman tätä lyhyemmiksi. Lajista on olemassa useita värimuotoja: keltainen, oranssi, hopean beige ja ruskehtavan musta. Värimuodot johtuvat kunkin yksilön pigmenteistä. Keltaisilta yksilöiltä puuttuu musta pigmentti täysin.
Käyttäytyminen.
Aurinkokirjoahvenet elävät yleensä yksinään. Pariutumista tapahtuu lähinnä kutuaikeissa, ja pariutuminen ei yleensä kestä yli kuukautta. Laji kutee yleensä naaraan valitsemaan koloon. Sekä koiras että naaras huolehtii tarkoin poikasistaan.
Vesiolot ja ravinto.
Aurinkokirjoahvenet viihtyvät parhaiten vedessä, jonka lämpötila on 24–26 °C sekä pH 7,5–8,0. Luonnossa laji syö pieniä selkärangattomia, kuten vesihyönteisiä. Akvaariossa aurinkokirjoahvenille voi tarjota hyttysten toukkia ja katkarapuja. Jotta keltainen väri olisi kirkas, tulisi huolehtia siitä, että ravinto on riittävän karotenoidipitoista.
Jody Reynolds

Ralph Joseph "Jody" Reynolds (3. joulukuuta 1932 Denver, Colorado – 7. marraskuuta 2008 Palm Desert, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hänet muistetaan lähinnä hitistä "Endless Sleep" (1958), joka nousi aikoinaan Billboard Hot 100 -listan viidennelle sijalle. Laulaja kelpuutettiin vuonna 1999 Rockabilly Hall of Fameen. 
Reynolds kuoli 75-vuotiaana maksasyöpään.
Natsisymboliikka

Natsisymboliikka on Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen käyttämää ja nykyään muun muassa erilaisten uusinatsiryhmien käyttämää symboliikkaa. Kansallissosialistien tärkein symboli oli hakaristi jota käytettiin puolueen pääasiallisena merkkinä. Hakaristilippu oli myös natsi-Saksan valtiolippu.
Muita tärkeitä natsisymboleita ovat myös:
Riimut.
Natsit käyttivät riimuja symboleinaan. Riimusymbolit ovat myös siirtyneet uusnatsiryhmille. 
Natsien kiinnostus riimuja kohtaan juontuu okkulttikirjailija Guido von Listiin, joka 1908 julkaisi kirjan "Das Geheimnis der Runen" ('riimujen salaisuus'). Kirjassa esiteltiin 18 riimua, joista useat päätyivät myöhemmin natsien symboliikkaan.
Uusnatsien symboliikka.
Useat natsisymbolit on otettu käyttöön myös uusnatsiryhmissä. Symbolien tarkoituksena on muistuttaa natsisymboleita olematta kuitenkaan täysin samanlaisia. Uusnatseilla on myös monia omia numerosymboleita, kuten:
Tabu.
Useista natsisymboleista on tullut tabuja varsinkin Euroopassa. Vuonna 2005 eräät saksalaiset puolueet halusivat ajaa hakaristin esityskieltoa koko Euroopan unionin alueelle. Eräät saksalaiset poliitikot haluavat, että holokaustin kiistämisestä ja natsisymbolien esittämisestä tulisi lainvastaista Euroopan unionissa.
Antti Aarnio-Wihuri

Antti Ilmari Aarnio-Wihuri (s. 24. helmikuuta 1940 Turku) on suomalainen liikemies ja lääketieteen kunniatohtori. Hän on sukuyhtiönsä, monialayritys Wihurin pääomistaja ja hallituksen puheenjohtaja. Aiemmin hän on toiminut Wihurin toimitusjohtajana. Perheyhtiön johdossa Aarnio-Wihuri on korostanut jatkuvuutta ja yhtiö onkin säilynyt saman perheen omistuksessa jo yli sata vuotta. Maaliskuussa 2019 Aarnio-Wihurin arvioitiin olevan kolmanneksi rikkain suomalainen 1,3 miljardin euron omaisuudella.
Aarnio-Wihurin vanhemmat olivat tukkukauppias Hjalmar Aarnio ja kauppaneuvos Rakel Wihuri. Hänellä on kahdeksan lasta. Avioliitosta Marja Korvenkarin (s. 1942) kanssa kuusi lasta (s. 1964, 1965, 1967, 1969, 1971 ja 1975) ja avioliitosta Viivu Aarnio-Wihurin (1948—2007) kanssa kaksi lasta (s.1988 ja 1990). Vuodesta 2009 Aarnio-Wihuri on ollut uudelleen kihloissa ensimmäisen vaimonsa Marjan kanssa. Aarnio-Wihuri oli presidentti Urho Kekkosen ystävä.
Aarnio-Wihuri harrastaa veneilyä ja omistaa tilaustyönä tehdyn 23-metrisen Masmar 75 J -veneen, jonka huippunopeus on 111 km/h.
Autourheilija.
Wihuri omisti 1970-luvulla yksityisen kilpa-autotallin AAW Racing Team. Aarnio-Wihuri harrasti 1960- ja 1970-luvuilla itsekin autourheilua osallistuen niin ralleihin kuin rata-ajoihinkin. Lokakuussa 1968 Wihuri osti Keimolan moottoriradan Curt Lincolnin yhtiöltä, ja Antti Aarnio-Wihurista tuli ratayhtiön isäntä. Wihuri myi radan vuonna 1982 Sanoma Oy:lle.
Live in Detroit – 1984

Live In Detroit – 1984 on yhdysvaltalaisen Black 'n Blue yhtyeen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Albumi on nauhoitettu vuonna 1984 yhtyeen Black 'n Blue -levyn kiertueella Detroitissa.
Collected (Black ’n Blue)

Collected on Black ’n Blue -yhtyeen julkaisema box set -kokoelma, joka julkaistiin vuonna 2005. Albumi sisältää viisi levyä, joista yksi on DVD-levy.
William Toomey

William ("Bill") Anthony Toomey (s. 10. tammikuuta 1939 Philadelphia) on entinen yhdysvaltalainen kymmenottelija, olympiavoittaja Mexico Cityssä 1968.
Toomey oli varakkaasta perheestä, miljonäärin poika. Hän aloitti urheilu-uransa 400 metrin juoksijana ja siirtyi kymmenottelijaksi 1959. Toomey karsiutui niukasti Tokion olympiajoukkueesta ja sairastui sitten hengenvaaralliseen maksatautiin. Toivuttuaan hän teki 1966 maailmanennätyksen pistein 8 234 ja voitti Pan-Amerikan kisat 1967.
Mexico Cityn olympialaisissa Toomey oli jäädä ilman tulosta seipäässä ylitettyään avauskorkeutensa 360 vasta kolmannella yrityksellä. Lopulta hän selvitti jopa 420 ja voitti kultaa pistein 8 193. Paras yksittäinen tulos oli 400 metrin 45,6.
Seuraavana vuonna Toomey teki uransa viimeisessä ottelussa ME-pisteet 8 417. Toomeyn suoritusten arvoa nostaa heittolajeja haitannut, lapsena saatu käsivamma.
Toomey meni naimisiin brittiläisen pituushypyn olympiavoittajan Mary Randin kanssa. Heille syntyi kaksi tytärtä, mutta avioliitto päättyi eroon 22 vuoden jälkeen.
Willi Holdorf

Willi Holdorf (17. helmikuuta 1940 Blomesche Wildnis, lähellä Glückstadtia – 5. heinäkuuta 2020 Achterwehr) oli saksalainen kymmenottelija ja rattikelkkailija. Hän voitti kymmenottelussa olympiakultaa Tokiossa 1964 ja rattikelkkailussa EM-hopeaa.
Elämä ja urheilu-ura.
Holdorf oli 182 cm pitkä ja painoi 90 kg. Hänen suurin valttinsa oli nopeus; talvella 1965 hän sivusi hallissa 60 jaardin Euroopan ennätystä ajalla 6,0 sekuntia.
Holdorfin ensimmäinen huippusuoritus oli viides sija EM-Belgradissa 1962. Tokion olympialaisissa hän kamppaili voitosta tasaväkisesti Neuvostoliittoa edustaneen virolaisen Rein Aunin kanssa tehden ottelusarjassa kolme omaa ennätystään. Päätöslajissa 1 500 metrillä Holdorf repi itsensä tajuttomaksi ja virkosi vasta neljä minuuttia maaliintulon jälkeen. Tämä jäi hänen ainoaksi suursaavutuksekseen, myöhemmin Holdorf ryhtyi jalkapallovalmentajaksi.
Holdorf kilpaili myös rattikelkkailijana saavuttaen EM-hopeaa vuonna 1973. Hän sairasteli viimeisinä elinvuosinaan ja kuoli Achterwehrissä 80-vuotiaana 5. heinäkuuta 2020.
Hell Yeah! (Black ’n Bluen albumi)

Hell Yeah! on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtyeen Black ’n Bluen studioalbumi vuodelta 2011. 
Vaikka Black 'n Blue on tehnyt satunnaisia paluuesiintymisiä ja kiertueita alkuperäiskokoonpanollaan yhtyeen hajottua vuonna 1989, on "Hell Yeah!" yhtyeen ensimmäinen kokonaan uutta materiaalia sisältävä albumi sitten vuoden 1988 "In Heatin". "In Heat" -albumista poiketen "Hell Yeah!" -albumilla ei soita yhtyeen alkuperäinen kokoonpano: Kissiin vuonna 2002 liittynyt alkuperäiskitaristi ja perustajajäsen Tommy Thayer ei soita albumilla, vaan hänen tilalleen vuonna 2003 hankittu Shawn Sonnenschtein vastaa albumin kitaransoitosta yhdessä myös albumin tuottaneen Jeff Warnerin kanssa. 
Yhtye aloitti albumin nauhoittamisen jo vuonna 2003 paluunsa myötä, mutta hiljaiseloa pitkään viettäneen yhtyeen oli vaikeuksia löytää levy-yhtiö, joka julkaisisi albumin. Albumin julkaisua kaavailtiin jo saman vuoden syksylle, mutta se myöhästyi lopulta kyseisten ongelmien vuoksi. Solmittuaan levytyssopimuksen vuonna 2011 Frontiers Recordsin kanssa albumi näki päivänvalon, ja se julkaistiin Japanissa 20. huhtikuuta, Euroopassa 10. toukokuuta ja Pohjois-Amerikassa 17. toukokuuta, ja se sai osakseen positiivisia arvosteluja. 
Kappalelista.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Jaime St. James.
Hermann von Ihering

Hermann von Ihering (9. lokakuuta 1850 Kiel – 24. helmikuuta 1930 Gießen) oli saksalainen lääkäri, eläintieteilijä ja paleontologi.
Hermann von Ihering oli lakimies Rudolf von Jheringin vanhin poika. Perhe muutti Wieniin 1868, ja Hermann aloitti siellä lääketieteen opinnot. Vuoden 1870 sodassa hän toimi apulaislääkärinä Darmstadtin sairaalassa.
Ihering opiskeli lääketiedettä Gießenissä, Leipzigissa, Berliinissä ja Göttingenissä, ja hänet promovoitiin lääketieteen tohtoriksi Göttingenissä 1873. Sen jälkeen hän opiskeli eläintiedettä ja geologiaa ja valmistui tohtoriksi 1876. Opiskeluaikana hän toimi assistenttina Göttingenin eläintieteellisessä instituutissa. Valmistumisensa jälkeen 1876 hän toimi eläintieteen yksityisdosenttina Erlangenissa ja vuodesta 1878 Leipzigissa.
Ihering muutti Brasiliaan 1880 ja asui siellä 30 vuotta. Alkuun hän asui saksalaisessa yhteisössä Taquarassa Rio Grande do Sulin provinssissa. Täällä hän keräsi lintuja British Museumille ja ornitologi Hans von Berlepschille sekä linnunmunia ornitologi Adolph Nehrkornille ja hämähäkkejä eläintieteilijä Alexander Keyserlingille. Hän työskenteli myös vuoden verran lääkärinä.
1883 Ihering aloitti työskentelyn Rio de Janeiron kansallismuseossa. 1887 hän muutti São Pauloon valtionmuseo Museu Paulistaan, jonka johtajana hän toimi 1893–1916.
Vuonna 1920 Ihering muutti takaisin Saksaan. 1921 hän avioitui pikkuserkkunsa Metan kanssa, joka kuoli 1928. Myöhemmin hänestä tuli Göttingenin yliopiston paleontologian kunniaprofessori.
Ihering kirjoitti noin 310 tieteellistä kirjoitusta, joista noin 20 käsitteli lintuja. Hän nimesi ja kuvaili joitakin uusia lintulajeja, muun muassa pikkupyrstösirkun ("Emberizoides ypiranganus ") ja saopaulonnapsijan ("Phylloscartes paulista"). Edellä mainitut nimeämiset olivat kirjassa "Catálogos da Fauna Brasileira", jonka hän julkaisi yhdessä poikansa Rudolpho von Iheringin kanssa 1907. Iheringin kunniaksi on nimetty tuhkamuuranen ("Myrmotherula iheringi") ja suomukurkkumuura ("Formicivora iheringi").
Suomen linnusto

Suomen linnusto käsittää Suomessa tavatut lintulajit, joista jotkin kierto- ja paikkalinnut viettävät koko elämänsä Suomessa. Osa on muuttolintuja ja osa satunnaisia harhailijoita, jotka on tavattu joitakin kertoja Suomessa.
Suomessa on vuoden 2024 loppuun mennessä havaittu hyväksytysti 496 luonnonvaraiseksi luokiteltua lintulajia. Suomelle uudet lajit otetaan mukaan vasta sitten, kun harvinaisuushavainnot tarkistava Birdlife Suomen rariteettikomitea on havainnon käsitellyt ja hyväksynyt.
Suomessa pesivät linnut.
Vuosittain pesiviä lajeja on noin 247. Lintujen pesimäkanta vaihtelee vuodesta toiseen. Linnut-vuosikirja 2018:ssa on esitetty Suomessa pesivät lajit, niiden arvioidut parimäärät kuuden vuoden EU-raportointikaudelta vuosilta 2013–2018 sekä vuoden 2019 Punaiseen kirjaan perustuvat uhanalaisuusluokat. EU-raportointikauden 2019–2024 deadline on 31.7.2025. Voimakkaasti runsastuvilla lajeilla maksimi tai taantuvilla lajeilla minimi kuvastavat paremmin nykykannan tilaa. Suuri vaihteluväli kertoo myös kannan luontaisesta voimakkaasta vaihtelusta tai kannanarvioon liittyvästä epävarmuudesta.
Runsaimmat talvilinnut.
Talvensa Suomessa viettävistä linnuista runsaimpia olivat vuoden 2004 arvion mukaan (lukumäärä yksilöinä, ei pareina):
Jemma McKenzie-Brown

Jemma McKenzie-Brown (s. 1994 Beverley, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän on Tiara Goldin roolissa elokuvassa "". McKenzie-Brown oli mukana myös televisiosarjassa ja elokuvassa "High School Musical 4", jonka ensi-ilta oli toukokuussa 2010.
Tool-assisted speedrun

Tool-assisted speedrun (yleisemmin TAS, ”työkaluavusteinen speedrun”) on videopelin läpäisytapa, jossa peli pelataan mahdollisimman nopeasti käyttäen hyväksi emulaattorin työkaluja. TASit tehdään yleensä viihteen vuoksi; tämän takia tulokset eivät tallennu oikeille ennätyslistoille.
Tool-assisted freerun.
Tool-assisted freerun (yleisemmin TAF, ”työkaluavusteinen vapaajuoksu”) tarkoittaa videopelissä tehtävää hauskanpitoa emulaattorilla. TAFissa ei ole mitään päämäärää; sillä pyritään löytämään uusia glitchejä sekä rikkomaan pelin mekaniikat tekemällä sinne soveltumattomia asioita (Mario Kart Wii:ssä esimerkkinä ”moon jump”, kuuhyppy)
Metodit.
Työkaluja, joita käytetään TASin tekemiseen ovat esimerkiksi Slow down, (peli pyörii hitaammin, vaikuttaen reaktionopeuteen, ”hidastus”), Frame Advance (pelataan framet yksitellen) ja Re-record (useimmiten myös Savestate/rerecord ilman väliviivaa, käytetään tallennuksia missä vaiheessa peliä tahansa, täysin riippumaton pelin omista tallennuspaikoista).
Dolphin-emulaattorilla TASin tekoon käytetään hyvin usein myös Gecko-koodeja (gecko codes). Gecko-koodit ovat koodeja, jotka käyttäjät ovat itse tehneet muokkaamalla pelien lähdekoodeja. Hyvä esimerkki Gecko-koodejen oikeaoppisesta käytöstä näkyy Mario Kart Wii-pelissä, jossa koodeilla saadaan aikaiseksi esimerkiksi kulkuvälineen nopeampi kulkeminen sekä ”näkymättömät” seinät.
Esimerkkejä suosituista TAS-peleistä.
TASit tehdään useimmiten vanhoissa peleissä niiden valmiiksi sisältämiensä glitchien takia:
Kamov Ka-27

Kamov Ka-27 on Neuvostoliiton laivastolle kehitetty sukellusveneentorjuntaan tarkoitettu helikopteri.
Helikopterin kehitystyö aloitettiin 1970 korvaamaan edeltäjäänsä Kamov Ka-25:ia. Kopterien ulkonäkö on samanlainen, mikä johtuu tarpeesta mahduttaa kopteri samaan hangaaritilaan laivoilla kuin edeltäjänsä. Prototyyppi lensi joulukuussa 1974 ja otettiin käyttöön 1982.
Kopterin muunnoksia ovat Ka-29 joukkojen kuljetukseen, vientiversio Ka-28 ja siviiliversio Ka-32.
Laivastokäytössä varustuksena ovat mereen pudotettavat kuuntelulaitteet ja aseistuksena yksi kevyt torpedo.
Radar

"Radar" on poplaulaja Britney Spearsin kappale. Se sisältyy kahdelle Spearsin albumille, sekä "Blackoutille" että "Circukselle". Singlenä kappale julkaistiin vasta "Circus"-levyn neljäntenä singlenä 23. kesäkuuta 2009 Britanniassa.
Julkaisu.
2007 Blackout.
"Radar" julkaistiin harvoissa maissa promosinglenä, mutta ei lainkaan kaupallisena maailmanlaajuisesti. Kappale ylsi top-kymmeneen muun muassa Ruotsissa ja Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -listan sijalle 88. Kappaletta soitettiin radiossa myös Suomessa.
2008 Circus.
"Radar" on myös Spearsin albumilla "Circus" bonuskappaleena.
2009 Single.
7. toukokuuta 2009 Spearsin virallisella kotisivulla ilmoitettiin "Radarin" olevan neljäs single "Circus"-levyltä. Single julkaistiin Isossa-Britanniassa radiosoittoon 23. kesäkuuta ja myöhemmin digitaalisena latauksena.
Musiikkivideo.
Musiikkivideo kuvattiin Bacara Resort &amp; Spa:lla Santa Barbaran pohjoispuolella Kaliforniassa. Videon kuvasi Dave Meyers, joka on aiemmin kuvannut Spearsin videot "Lucky", "Boys", ja "Outrageous". Virallinen musiikkivideo julkaistiin Spearsin Vimeo-sivuilla 2. heinäkuuta 2009. Video vuosi nettiin jo aikaisemmin ennen virallista julkaisua.
Juoni.
Videossa Spears ihastuu tuntemattomaan hevospoolon pelaajaan, vaikka hänellä videon alussa näytetään olevan jo ennestään poikaystävä. Spearsin asuihin videon aikana kuuluvat muun muassa poolo-bootsit sekä iso lierihattu. Video loppuu kuvaan, jossa Spears ja tuntematon mies kävelevät käsi kädessä auringonlaskuun.
Boys

Boys on Britney Spearsin single vuodelta 2002. Se on julkaistu hänen albumillaan "Britney". Se sisältyi myös "Austin Powers ja kultamuna" -elokuvaan sekä sen soundtrackille.
Suomen virallisella singlelistalla kappaleen paras sijoitus oli 19:s.
Suomen linnut – Tunnistusopas

Suomen linnut – Tunnistusopas on ornitologi Lasse J. Laineen käsikirja lintuharrastajille. Kirja ilmestyi vuonna 2015, ja sen on kustantanut Otava.
Teoksessa esitellään kattavasti kaikki Suomessa pesivät lintulajit ja säännölliset läpimuuttajat. Lisäksi esitellään harvinaisempia läpimuuttajia, harhailijoita ja harvinaisuuksia, kaiken kaikkiaan 345 lajia. Linkin kautta pääsee kustantajan sivulle kuuntelemaan 231 linnun ääniä. Ennen lajikuvauksia kirjassa on yleisiä vinkkejä tunnistamisen avuksi sekä luvut lintujen rakenteesta, käyttäytymisestä ja liikkumisesta sekä äänistä tunnistamisesta. Lopussa on hakemisto, jossa on suomen-, englannin- ja ruotsinkieliset nimet ja tieteelliset nimet.
Teoksen tiedot pohjautuvat Laineen tekemään, 1990-luvulla ilmestyneeseen Suomen kaikkien aikojen myydyimpään lintukirjaan "Suomalainen lintuopas", mutta lajeja on 75 enemmän.
Kymmeniä luontokirjoja kirjoittanut Lasse J. Laine on koulutukseltaan biologi ja on harrastanut lintuja 15-vuotiaasta.
Jouni Tikkanen kirjoitti arviossaan Suomen Luonto -lehdessä, että teos noudattaa perinteistä tunnistusoppaan linjaa ja on tiedoiltaan ajan tasalla. Jan Södersved kiittää Linnut-lehdessä kirjaa hienoista kuvista ja modernista taitosta, mutta myös siitä, että siinä on suomalaisista oppaista kattavin lajisto. Tosin Södersved huomauttaa, että amerikantavi on jäänyt vahingossa pois yli 20 kertaa havaituista läpimuuttajista: se on tavattu Suomessa 120 kertaa.
Juovakorallimonni

Juovakorallimonni ("Plotosus lineatus") on tropiikin ja subtropiikin merissä ja murtovesissä viihtyvä kala.
Ulkonäkö ja koko.
Juovakorallimonni kasvaa 35 cm pitkäksi. Sen värityksenä ovat ohuet, valkoiset tai vaaleankeltaiset pitkittäisjuovat hyvin tummanruskealla pohjalla. Vaaleahkot viikset erottuvat hyvin. Aivan nuoret yksilöt ovat mustia, ja kalan kasvaessa suureksi juovat hiukan himmenevät. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Juovakorallimonneja tavataan Indopasifisella merialueella Etelä-Japanista Australiaan ja Afrikan rannikolle ulottuvalla alueella, myös Punaisellamerellä. Aikuiset yksilöt saattavat ajoittain käydä makeavetisissä joissa tai ainakin jokisuiden murtovesissä. Yleensä juovakorallimonnit pysyttelevät koralliriuttojen lähellä, ja tonkivat syötävää pohjahiekasta.
Käyttäytyminen.
Nuoret juovakorallimonnit muodostavat noin sadan yksilön parvia, jotka suojautuvat painautumalla tiiviiksi palloksi toisiaan vasten. Aikuisenakin kalat ruokailevat yhdessä. Ne kutevat kesällä matalaan veteen kivikkopohjalle pesään, joka koiras rakentaa.
Juovakorallimonneja voi pitää meri- tai murtovesiakvaariossa, mutta niitä pitää olla ainakin viiden yksilön parvi. Kalan selkäruodon piikkien pistosta voi saada tuskallisen myrkytyksen.
Projekti 651

Projekti 651 () oli Neuvostoliiton laivaston 1950-luvun dieselkäyttöisten ohjussukellusveneiden (SSG) sarja. Se oli Neuvostoliiton ensimmäinen varta vasten ohjusveneeksi rakennettu sukellusvene ja kantoi neljää ydinkärkistä risteilyohjusta. Veneitä rakennettiin 16 vuosina 1962–1968.
Ohjuksia oli jo koitettu sijoittaa projekti 613:n sukellusveneisiin ja sen jatkokehitelmiin, aluksi säiliöihin rungon päälle. Projekti 651:ssa ohjukset on sijoitettu runkoon tornin etu- ja takapuolelle vierekkäin, josta ne nousevat laukaisua varten noin 25 asteen kulmaan. Ohjusten laukaisu onnistuu vain pinnalta noin 4,5 minuutissa sukellusveneen liikkuessa korkeintaan 4 solmua. Ohjusten lisäksi veneessä on kymmenen torpedoputkea. Ohjuksena oli aluksi P-5 (). Tarkoituksena oli uhata Yhdysvaltain itärannikkoa ydinkärkiohjuksin.
Projekti 651:tta seurasi on ydinkäyttöinen projekti 675, johon mahtui kahdeksan ohjusta.
Myöhemmin ballistiset ohjukset jättivät tällaiset veneet vanhentuneiksi ja ne varustettiin P-6 () -ohjuksin ja myöhemmin P-500 Bazalt () -ohjuksin, tarkoituksena hyökätä Yhdysvaltain laivaston lentotukialuksia vastaan.
Yksi veneistä, eri lähteissä "K-77" tai "K-81", myytiin 1994 Jari Komulaiselle kelluvaksi ravintolaksi. Sitä yritettiin myydä eBayssa ja käytettiin myös elokuvan K-19 – The Widowmaker kuvauksissa. Vene upposi Providencessa Providencejokeen huhtikuussa 2004 ollessaan Saratoga-museon kokoelmissa.
Juliett-luokan vene "U-461" on ollut museoituna Peenemündessa vuodesta 1998.
Everytime

"Everytime" on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin kappale hänen neljänneltä studioalbumiltaan "In the Zone" (2003). Se julkaistiin 17. toukokuuta 2004 albumin kolmantena singlenä. Kun Spears päätti suhteensa Justin Timberlaken kanssa hän ystävystyi taustalaulajaansa Annette Artaniin. Spears sävelsi kappaleen melodian pianollaan ja kirjoitti kappaleen yhdessä Artanin kanssa Italiassa. Kappaleen on huhuttu olevan Spearsin vastaus Timberlaken kappaleeseen "Cry Me a River", mutta Spears ei ole myöntänyt eikä kieltänyt huhuja. 
"Everytime" nousi musiikkilistoilla useimmissa maissa top 5:een ja nousi listaykköseksi Australiassa, Unkarissa, Irlannissa ja Isossa-Britanniassa. Spears on esittänyt kappaleen useissa live esiintymisissä sekä kahdella kiertueellaan: pianon kanssa The Onyx Hotel Tourilla (2004) ja istuen suuressa sateenvarjossa The Circus Starring Britney Spears -kiertueella (2009). Kappaletta ovat versioineet muun muassa Glen Hansard ja Jackie Evancho.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideossa toimittajat ja paparazzit seuraavat poikaystävän ja henkivartijoiden suojelemaa Spearsia. Hotellihuoneeseen päästyään Spears riitelee poikaystävänsä kanssa. Spears päättää mennä kylpyyn, jossa huomaa päässään olevan avohaava, jonka seurauksena hän pyörtyy veteen. Tästä hiukan myöhemmin poikaystävä tulee kylpyhuoneeseen ja huomaa Spearsin olevan pyörtyneenä veteen. Spears kiidätetään ambulanssilla sairaalaan valokuvaajien ympäröimänä. Videossa ei suoraan näytetä kuinka hänelle käy, mutta annetaan kuitenkin ymmärtää Spearsin menehtyneen. Videon lopussa Spears herää kylvystä hymyillen.
Assemblies of God

World Assemblies of God Fellowship eli Assemblies of God on vuonna 1914 Arkansas'ssa perustettu kansainvälinen helluntailainen kirkkokunta. Assemblies of God on maailman suurin kansainvälinen helluntaikirkkokunta. Kirkkokunnalla on maailmanlaajuisesti yli 65 miljoonaa jäsentä.
Helluntailiikkeen eri oppisuuntauksista Assemblies of God on merkittävin.
Aktiivista lähetystyötä tekevä Assemblies of God -kirkko on levinnyt laajasti eri puolille maailmaa.
Assemblies of God -kirkon opinkohdat esitellään sen kuudentoista perustavanlaatuisen totuuden luettelossa. Kirkon erottavat (muista) konservatiivisista protestanttisista suuntauksista selkeimmin kohdat 8 ja 12. Ne liittyvät kielilläpuhumiseen ja parantamiseen, joiden merkitystä liikkeessä korostetaan.
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

Suomi on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1934 kisoista alkaen. Myös erillisinä järjestetyissä ensimmäisissä naisten EM-kilpailuissa vuonna 1938 oli mukana yksi suomalaisedustaja. Kolmissa ensimmäisissä kisoissa vuosina 1934–1946 Suomi oli kisojen menestyneimpiä maita mutta 1990-luvulta lähtien se on saavuttanut yksittäisissä kisoissa 1–3 mitalia, lukuun ottamatta vuoden 2018 mitalittomia ja vuoden 2022 neljän mitalin kisoja, ja sijoittunut mitalitilastossa yhdeksännen ja kuudennentoista sijan väliin sekä pohjanoteerauksina jaetulle 24. sijalle vuonna 2010, jaetulle 26. sijalle kotikisoissa vuonna 2012 ja jaetulle 27. sijalle 2016. EM-kilpailujen kaikkien aikojen mitalitilastossa maa on yhdeksäntenä kerättyään 105 mitalia, joista 35 on kultaisia. Ilman mitaleja Suomi on jäänyt vain Budapestissä 1966 ja Berliinissä 2018. EM-kilpailujen isäntämaana se on toiminut kolmesti: Helsinki oli kisakaupunkina vuosina 1971, 1994 ja 2012.
Yleisurheilun kaikkien aikojen ensimmäinen Euroopan-mestari oli Suomea edustanut korkeushyppääjä Kalevi Kotkas. Suomalaisurheilijoista Euroopan-mestaruuden on voittanut 26 mies- ja viisi naisurheilijaa. Maan ainoat kaksinkertaiset Euroopan-mestarit ovat 1930-luvulta kestävyysjuoksija Ilmari Salminen ja keihäänheittäjä Matti Järvinen, 1950-luvulta seiväshyppääjä Eeles Landström sekä vuoden 1971 kotikisoissa kaksi kultamitalia voittanut kestävyysjuoksija Juha Väätäinen.
Torkkila

Torkkila on kylä entisen Angelniemen kunnan alueella Etelä-Halikossa. Kylä sijaitsee Pöyläntien varrella edelleen vanhan kylämäen päällä. Torkkilaa ympäröivät Pöylä, Antola, Kanamäki ja Sauvon kunta.
Torkkilan kyläalueen maasto koostuu metsäisistä mäistä, joita tasaiset peltoalueet ympäröivät. Kylässä on edelleen jäljellä lakkautettu vanha Angelniemen VPK:n palotalli.
Torkkila kuuluu Halikon alueen myöhäisempään kyläkantaan. Naantalin luostari omisti useita tiloja kylästä 1520-luvulla. Kylän kantatilaluku oli kuitenkin 1560-luvulla vain kaksi taloa. Hallinnollisesti Torkkila kuului 1700-luvulle asti Sauvon hallintopitäjään. Torkkilan kansakoulu aloitti toimintansa 1904 ja lopetti vaihdelleen toimintansa vuonna 1964. Koulua vastapäätä Angelniemen kunta rakennutti VPK:n rakennuksen vuonna 1937. Torkkila kasvoi 1900-luvun alkupuolella torppien itsenäistyttyä ja pienimuotoisen siirtoväen asutuksen myötä. Sittemmin kylä on jäänyt kunnan kehityksestä syrjään ja alkanut hiljentyä.
Adler’s Appetite (EP)

Adler's Appetite on Adler’s Appetite -nimisen yhtyeen ensimmäinen julkaisu vuodelta 2005. Albumi on viisikappaleinen EP-levy, ja sen julkaisijana toimi Fantasy Records. Levyn tuotti yhtyeen rumpali Steven Adler.
Afrikanharlekiini

Afrikanharlekiini ("Smithornis capensis") on pieni afrikkalainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 13 cm ja paino noin 25 g. Afrikanharlekiini on pieni mutta roteva. Se istuu tähystyspaikalla (oksalla tai ruohokasvin lehdellä) matalalla tiheän kasvillisuuden seassa. Sen höyhenpuku on alapuolelta valkea, tummaraitainen, ja päältä ruskea. Yläperä on valkoinen ja pyrstö lyhyehkö. Sen nokka on tukevatekoinen ja leveä, hyönteisten pyydystämiseen kehittynyt. Sukupuolet ovat hieman erivärisiä. 
Esiintyminen.
Afrikanharlekiini elää Afrikassa Saharan ja Sahelin eteläpuolella Keniasta Norsunluurannikolle, etelässä Angolaan ja Nataliin saakka. Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 3,1 miljoonaa neliökilometriä ja se on ainakin paikoin runsas.
Elinympäristö.
Afrikanharlekiinit elävät monenlaisissa metsissä, pusikoissa ja taimikoissa.
Lisääntyminen.
Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Laji on yksiavioinen. Pesä rakennetaan korkealle lehtipuun latvukseen, missä se on piilossa oksien ja lehvien alla. Valkoisia munia on 1–3.
Afrikanharlekiinin soidinkäyttäytyminen on lajityypillistä. Lintu lentelee tähystyspaikkansa ympärillä pientä ympyrää, jolloin sen siiveniskuista syntyvä hurina kuuluu metrien päähän.
Ravinto.
Afrikanharlekiini syö lähes pelkästään lentäviä hyönteisiä, joita se pyydystää nopeilla lentopyrähdyksillä, kuten siepot.
Keri Kelli

Keri Kelli (oikealta nimeltään Kenneth Fear; s. 7. syyskuuta 1971 Huntington Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Alice Cooperin yhtyeen kitaristina. Kelli on soittanut lisäksi muun muassa yhtyeissä Ratt, Warrant, Skid Row, Slash’s Snakepit, L.A. Guns ja Adler’s Appetite, minkä lisäksi hän on soittanut muun muassa Mötley Crüen laulajan Vince Neilin ja Warrantin laulajan Jani Lanen soolotuotannolla. Kelli soittaa kitaraa myös Night Rangerin uusimmalla, vuonna 2021 julkaistulla albumilla "A.T.B.P.O.". Kelli paikkasi Skid Row’n kitaristia Dave Saboa yhtyeen Euroopan-kiertueella vuonna 2005 tämän oltua loukkaantuneena. Kitaran soittamisen lisäksi Kelli on toiminut myös taustalaulajana, sanoittajana, tuottajana ja miksaajana. Kellistä käytetään lempinimiä ”KK” ja ”The Kook”.
Projekti 611

Projekti 611 () oli Neuvostoliiton laivastolle toisen maailmansodan jälkeen valmistetun 26 sukellusveneen muodostama alusluokka, jossa toteutiin Saksan laivaston tyyppi XXI:n ominaisuuksia.
Suunnittelu.
Projekti 611 toteutti samat ominaisuudet kuin kehittyneimmät sodanaikaiset saksalaiset sukellusveneet. Se pystyi 16 solmun nopeuteen veden alla ja oli varustettu snorkkelilla. Miehistöllä oli käytössään mukavuudet pitkän matkan operaatioihin. Veneiden aseistuksena oli kymmenen torpedoputkea, joista kuusi oli edessä ja neljä takana.
Alukset.
Neuvostoliitto ei ryhtynyt sodan jälkeen merkittävään varusteluun, joten vain 26 sarjan venettä rakennettiin vuosina 1949–1958. Yhdysvallat oli pelännyt Neuvostoliitolla olevan jo 1950 käytössään 300 vastaavaa venettä. Sukellusveneitä valmistettiin Sudomekhin telakalla Leningradissa yksi vuonna 1952, seuraavana vuonna viisi ja sen jälkeen kuusi kahtena seuraavana vuonna.
Variantit.
1950-luvulla tehtiin kokeita veneiden aseistamiseksi ohjuksilla sekä erilaisiin käyttötarkoituksiin. Muunnoksia olivat erikoiskoulutusversio 611RU, asejärjestelmätesteihin A611 ja AB611 sekä kantaman lisäämiseksi AB611U. Lisäksi tehtiin AB611K laivueenjohtaja, AB611E propulsiojärjestelmätesteihin, miinanlaskukykyinen AB611D, AB611RE ohjuskokeisiin, AB611S pelastusalus ja P611 tankkeri. Näiden lisäksi kaksi veneistä valmistui merentutkimuskäyttöön "Lara" ja "Vega".
Yhteen veneeseen lisättiin vesitiiviiseen säiliöön R-11FM-ohjus (), joka pystyi kuljettamaan ydinkärjen. Ensimmäinen ohjuslaukaisu sukellusveneestä tehtiin 16. syyskuuta 1955. Konstruktion onnistuttua viisi venettä varustettiin kahdella ohjuksella (). Nestepolttoaineinen ohjus kuljetettiin vaaka-asennossa ja nostettiin pystyyn ennen laukaisua, joka onnistui vain pinnalla. Ohjuksen kantomatka oli 520 kilometriä.
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa

Suomi on osallistunut yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuihin joka kerta lukuun ottamatta ensimmäisiä, vuoden 1966 ja kolmansia, vuoden 1968 kisoja eli kaikkiaan 39 kertaa. Joukkueen koko on vaihdellut kahdesta urheilijasta kahteenkymmeneenviiteen. Parhaiten maa on menestynyt vuoden 1978 kisoissa, joissa kolme suomalaisurheilijaa voitti mestaruuden. Kaikkiaan Suomella on 37 mitalia, joista 13 on kultaisia. Ilman mitalia se on jäänyt 19 kertaa.
Suomen ensimmäinen sisäratojen EM-mitalisti oli pikajuoksija Jarkko Tapola vuoden 1970 kisoissa. Ensimmäinen naisurheilija oli Tuula Rautanen vuonna 1972 ja ensimmäiset naismitalistit Sisko Hanhijoki ja Ringa Ropo vuoden 1989 kisoissa. Menestyneimmät suomalaisurheilijat ovat kolme mestaruutta voittanut kuulantyöntäjä Reijo Ståhlberg ja kahteen mestaruuteen yltänyt aitajuoksija Arto Bryggare.
Abaza

Abaza () on kaupunki Hakassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee vuorten keskellä Abakan-joen yläjuoksulla. Novokuznetskin ja Abakanin väliseltä rautatieltä haarautuu Askizin asemalla kaupunkiin johtava sivuraide. Asukkaita on 16 500 henkeä (vuonna 2013).
Kaupunki sijaitsee viiden kilometrin päässä vuonna 1856 löydetystä Abakanin rautamalmiesiintymästä. Vuonna 1867 paikalle perustettiin rautatehdas, joka toimi vuoteen 1926 saakka. Tehtaan asutus sai nimen Abaza, joka on lyhenne nimestä Abakanski zavod (”Abakanin tehdas”). Esiintymää ryhdyttiin hyödyntämään uudelleen vuonna 1957. Vuonna 1966 Abazan taajamasta tuli kaupunki.
Abdulino

Abdulino () on kaupunki Orenburgin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Surmet-joen rannalla Samaran ja Ufan välisen rautatien varrella (Abdulinon asema). Kaupunki on Abdulinon piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 20 900 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1795. Vuonna 1923 siitä tuli kaupunki. Abdulinossa on rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Työväenkulttuuri

Työväenkulttuuri muodostui, kun teollistumisen myötä (Suomessa noin vuosina 1870–1950) syntyi tehdastyöväestö ja kun se alkoi työväenliikkeen myötä saada vähitellen oikeuksia. Korjattiin pahimpia työväen kokemia epäkohtia, kuten lapsityötä ja ylipitkää työaikaa. Lisääntynyt vapaa-aika synnytti tehdaspaikkakunnille omaehtoista kulttuuria työväentalojen piirissä teattereineen, iltamineen ja symboleineen. Tämä työväenliike antoi vähävaraisille mahdollisuuden osallistua erilaisiin taide- ja liikuntamuotoihin.
Historia.
Tausta ja työväenkulttuurin synty.
Työväestön henkisen kulttuurin edelläkävijöitä Suomessa olivat nimettömät köyhälistörunoilijat ja -laulajat 1700- ja 1800-luvun vaihteesta sekä työväestön järjestötoiminta luku-, laulu-, soitto- ja näytelmäseurojen merkeissä 1860- ja 1870-luvuilta lähtien. Omaleimainen joukkoilmiö työväenkulttuurista syntyi 1800- ja 1900-luvun vaihteessa, jolloin marxilais-sosialistiset opit levisivät Suomeen, itsenäinen työväenpuolue syntyi ja työväenliike saavutti suurlakon myötä joukkoliikkeen luonteen. Ominaista liikkeelle oli yhtenäinen luokkaluonne. 
Liikkeen jakautuminen.
Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen työväenliike jakautui marxilais-reformistiseen (SDP) ja marxilais-leniniläiseen (SKP, vasemmistososialistit) suuntaan, joista kumpikin julistautui työväenluokan ainoaksi edustajaksi. Liikkeen jakautuminen merkitsi myös työväen kulttuuritoiminnan kahtiajakoa. Kahtiajakoa syvensi vielä myös se, että äärivasemmisto oli 1920-luvulla osin ja 1930–1944 kokonaisuudessaan julistettu laittomaksi. Vaikka kommunistit saivat vuonna 1944 täydet toimintaoikeudet takaisin, se ei pystynyt palauttamaan kulttuuritoiminnan yhtenäisyyttä.
Kuvaus.
Työväenkulttuuri jakautuu kolmijakoisesti, mutta sen myöhemmän ajanjakson tarkastelua vaikeuttaa liikkeen sisäinen jakautuminen, joka oli ajoittain hyvinkin vihamielistä. Työväenkulttuuriin on luettu työväenliikkeessä harjoitettu sivistystoiminta eri tasoineen sekä sen aatemaailmasta nousseet luovan kulttuurin, ajattelun ja taiteen ilmiöt.
Alkuaan tehtaan työnantaja muodosti holhoavan ja läheisen (patriarkaalisen) suhteen työntekijöihinsä. Se ilmeni niin, että työnantaja oman etunsa mukaisesti kustansi ’omille’ työntekijöilleen asuntoja, kouluja ja terveydenhoitoa. 1890-luvulta alkaen tämä suhde alkoi murtua, ja huolenpito siirtyi yhteiskunnalle ja työntekijän omalle vastuulle. Työväestö halusi ottaa vastuun ja vallan päättää asioistaan.
Työväenkulttuuri on osa kansankulttuuria. Maaseudun kansankulttuuri pysyi työväenkulttuurin osana, mutta työväestö vieraantui siitä vähitellen. Työväellä oli voimakas halu sivistää ja kehittää itseään. Se ei kuitenkaan omaksunut eikä hyväksynyt yläluokan tai keskiluokan ajatusmaailmaa, vaan työväenkulttuuri oli niille rinnakkainen tai vastakkainen (vastakulttuuri tai alakulttuuri). Työväestö ei mielellään liittynyt esimerkiksi porvarillisiin urheiluseuroihin, vaan perusti työväen urheiluseuran.
Abinsk

Abinsk () on kaupunki Krasnodarin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Krasnodarin ja Krymskin välisen rautatien varrella (Abinskajan asema) 75 kilometriä Krasnodarista lounaaseen. Kaupunki on Abinskin piirin keskus. Asukkaita on 34 900 henkeä (vuonna 2010).
Abinin kylässä asuneet adygeit karkotettiin vuonna 1834 Turkkiin ja paikalle perustettiin venäläinen linnoitus ja kasakkakylä. Vuonna 1963 Abinskista tuli kaupunki.
Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Lähellä sijaitsee maeotien muinainen asuinpaikka.
Joe Jonas

Joseph Adam (Joe) Jonas (s. 15. elokuuta 1989 Casa Grande, Arizona) on veljiensä Nick ja Kevin Jonaksen kanssa Jonas Brothers -nimisessä yhtyeessä. Bändi hajosi vuonna 2013, mutta palasi yhteen vuonna 2019. Vuonna 2011 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Fastlife". Joe tunnetaan myös pop-yhtye DNCE:n laulajana.
Yksityiselämä.
Hänen vanhempansa ovat Denise ja Paul Kevin Jonas sr. Hänet kasvatettiin Wyckoffissa, New Jerseyssä ja hänessä on irlantilaista, italialaista, saksalaista ja cherokee-intiaanien verta. 
Joe on seurustellut Taylor Swiftin kanssa vuonna 2008, mutta jätti tämän puhelimitse. Joe on myös seurustellut Demi Lovaton kanssa, mutta pari erosi toukokuussa 2010.
Vuonna 2016 Jonas alkoi seurustella näyttelijä Sophie Turnerin kanssa, ja lokakuussa 2017 he kihlautuivat. He avioituivat ensin Las Vegasissa toukokuussa 2019 ja toistamiseen Etelä-Ranskassa kuukautta myöhemmin. Vuoden 2020 heinäkuussa pariskunta sai esikoistytön.
Ura.
"Jonas Brothers".
Jonasin suunnitelmat tulevaisuuden kannalta olivat erilaiset kuin veljiensä, sillä hän halusi ennen laulajan uraansa koomikoksi. Vuonna 2005 Joe veljineen äänitti ensimmäisen kappaleensa, "Please Be Mine". Columbia Recordsin johtaja Steve Greenberg päätti solmia heidän kanssaan levytyssopimuksen nimellä Jonas Brothers. Vuoteen 2013 asti Joe oli yhtyeen päälaulaja, kunnes yhtye hajosi. Vuonna 2019 yhtye teki paluun kappaleella "Sucker". Hän soittaa yhtyeessä myös tamburiinia ja kitaraa.
"DNCE".
Vuonna 2015, Jonas Brothersin hajoamisen jälkeen, Joe aloitti uuden musiikkiprojektin ja päätti perustaa yhtyeen ystäviensä Jack Lawlessin, JinJoo Leen sekä Cole Whittlen kanssa. He julkaisivat ensimmäisen singlensä "Cake By The Ocean" sekä EP:n "Swaay" vuonna 2015. Marraskuussa 2016 yhtye julkaisi "DNCE"-nimisen albumin.
Näyttelijän ura.
Jonas näyttelee Shane Gray -nimistä poikaa elokuvassa "Camp Rock" (2008) ja sen jatko-osassa (2010). Hän näyttelee myös Disney Channelin tv-sarjassa "JONAS", jossa esiintyvät kaikki veljekset, Frankie mukaan lukien. Vuonna 2010 Joe Jonas, Nick Jonas ja Kevin Jonas näyttelivät "Jonas L.A." -sarjassa.
Sandy Duncan

Sandra Kay "Sandy" Duncan (s. 20. helmikuuta 1946 Henderson, Teksas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.
Hän on esiintynyt televisiossa vuodesta 1964. Hänellä oli myös 1970-luvun alussa oma televisio-show ("The Sandy Duncan Show", 1972).
Duncan on ollut kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen aviomies oli Bruce Scott (1968–1972), toinen Thomas Calcaterra (1973–1979) sekä nykyinen Don Correia (1980–), jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, Jeffrey (s. 1983) ja Michael (s. 1984).
Hänellä on ollut lukuisia tunnettuja rooleja, joista yksi on sarjassa "The Hogan Family" jossa hän näytteli vuosina 1987–1991 Sandy Hogan -nimistä naista.
Vuonna 1971 hän esiintyi komediasarjassa "Funny Face" esittäen Sandy Stocktonia.
Azov

Azov eli Asova () on satamakaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vasemmalla rannalla 7 kilometrin päässä paikasta, jossa se laskee Asovanmeren Taganrogin lahteen. Azovissa on Donin Rostovin ja Bakun väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema ja merisatama.
Kaupunki muodostaa oman kaupunkipiirinsä, mutta on myös ympäröivän Azovin piirin keskus. Asukkaita kaupungissa oli 82 937 henkeä ja ympäröivässä piirissä 93 579 (vuonna 2010).
Historiaa.
Ajanlaskun alussa seudulla on sijainnut kaksi maeotien tai skyyttien asutusta, jotka Ptolemaios mainitsee nimillä Paniardis ja Patarva. 900–1100-luvulla paikalla sijaitsi slaavien asutus, joka kuului muinaisvenäläiseen Tmutarakanin ruhtinaskuntaan. Vuoden 1067 tienoilla, kun kumaanit valloittivat Asovan meren rannat, seudulla sai surmansa heidän ruhtinaansa Azun, josta venäläisen Azov-nimityksen arvellaan olevan peräisin. Toisen näkemyksen mukaan paikannimi juontuu turkkilaisesta joen suistoa tarkoittavasta sanasta. Historiankirjoituksessa ja vanhoissa kartoissa kaupungista on käytetty Azovin lisäksi nimiä Azak ja usein myös Tana, joka oli Azovin läheisyydessä olleen genovalaisten perustaman kauppakeskuksen ja siirtokunnan nimi.
1200-luvulla paikalle syntyi Azakin kaupunki, jossa risteytyivät Kiinaan ja Volgan Bulgariaan kulkevat kauppareitit. Vuonna 1395 Timur Lenkin joukot hävittivät kaupungin. 1400-luvun alussa se menetti merkitystään kansainvälisen kaupan keskuksena. Vuonna 1471 sen valtasivat turkkilaiset, jotka rakensivat paikalle linnoituksen. Vuosina 1641–1641 kasakat valtasivat ja hävittivät linnoituksen, jonka turkkilaiset myöhemmin rakensivat uudestaan. Venäläiset valtasivat sen vuonna 1696. Vuodesta 1708 lähtien Azov oli samannimisen läänin keskus ja se sai kaupungin aseman, mutta Venäjän–Turkin sodan 1710-11 hävinnyt Venäjä luovutti sen jälleen turkkilaisille Prutin rauhansopimuksen mukaan. Venäläiset valtasivat sen uudelleen vuonna 1736, mutta Belgradin rauhansopimuksen mukaan Azovista ja Taganrogista tuli puolueettomia alueita, joiden linnoitukset hävitettiin. Venäläiset valtasivat kaupungin jälleen vuonna 1769, ja vuoden 1774 rauhassa se liitettiin lopullisesti Venäjään. Vuosina 1776–1782 Azov oli samannimisen läänin pääkaupunki, mutta se menetti kaupunginoikeutensa vuonna 1801. Vuonna 1926 Azovista tuli jälleen kaupunki.
Turkkilaisesta linnoituksesta on säilynyt osia korkeista maavalleista ja muutamia venäläisajan rakennuksia. Sen lähellä on muinainen skyyttien asuinpaikka. Kaupungin uusi keskusta syntyi 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.
Aavikkojärvi

Aavikkojärvi tai playa on kuiva tai väliaikaisesti vedellä täyttyvä järviallas tai jäänne muinaisesta sisäisestä valuma-alueesta. Järven pohja koostuu usein hienojakoisesta sedimentistä, jonka seassa on emäksisiä suoloja. Jos pinta muodostuu pääasiassa suoloista aluetta kutsutaan suolajärveksi, -pannuksi tai -tasangoksi.
Aavikkojärvien pinta on yleensä kuiva, kova ja tasainen kuivana aikana, mutta kostea ja pehmeä sadekauden aikana. Aavikkojärvet voivat olla pieniä ja pyöreitä painaumia. Järvi syntyy, kun sadevesi täyttää kuopan. Aavikkojärviä voi muodostua myös pohjaveden pinnan ulottuessa maanpinnalle asti ja veden tihkuessa järveen.
Aavikkojärviä tavataan tyypillisesti maailman puolikuivilla ja kuivilla alueilla. Maailman suurin aavikkojärvien keskittymä on Yhdysvalloissa Texasin eteläosassa ja itäisessä New Mexicossa. Suurin osa aavikkojärvistä on melko pieniä. Maailman suurin suolatasanko Salar de Uyuni sijaitsee Boliviassa.
Tmutarakan

Tmutarakan () on Tamanin niemimaalla Mustaanmerta ja Asovanmerta yhdistävän Kertšinsalmen rannalla sijainnut muinaisvenäläinen kaupunki, joka oli vahvimmillaan 900–1000-luvuilla. Se sijaitsi nykyisen Tamanskajan kylän lähellä.
Ennen ajanlaskun alkua paikalla oli sijainnut kreikkalainen Hermonassan siirtokunta. 700–800-luvulla paikalla oli kasaarien valtakuntaan kuulunut Tamatarhan asutus. Sen jälkeen kun Kiovan ruhtinas Svjatoslav Igorevitš oli vuonna 965 hävittänyt kasaarien valtakunnan, paikalle syntyi Tmutarakanin kaupunki, josta tuli samannimisen ruhtinaskunnan keskus, huomattava kauppapaikka ja satama. Kaupunki toimi venäläisten ruhtinaskuntien, Pohjois-Kaukasian kansojen ja Bysantin välittäjänä. Asukkaina oli venäläisiä, kreikkalaisia, armenialaisia sekä nykyisten adygejen ja osseettien esi-isiä. Ruhtinas Mstislav Vladimirovitšin aikana vuonna 1023 rakennettiin Jumalansynnyttäjän kirkko, josta tuli myöhemmin Tmutarakanin hiippakunnan keskus. Kumaanien hyökkäysten takia Tmutarakanin ruhtinaskunnan yhteydet muuhun Venäjään katkesivat, ja se menetti itsenäisyytensä.
Viherharlekiini

Viherharlekiini ("Calyptomena viridis") on kaakkoisaasialainen leveänokkaharlekiinien heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 17–20 cm. Viherharlekiinikoiraan höyhenpuku on kirkkaanvihreä, mikä on mainio suojaväri hämärässä lehvästössä. Naaras on hailakamman värinen ja keskimäärin suurempi kuin koiras. Otsan höyhenet kasvavat leveähkön nokan päälle, ja lintu näyttää hyvin pyöreäpäiseltä ja lyhytnokkaiselta. Pyrstö on lyhyehkö.
Esiintyminen.
Viherharlekiini elää Kaakkois-Aasiassa Myanmarin eteläosissa, Lounais-Thaimaassa, Malesiassa ja Indonesian pohjoisilla saarilla Borneolla, Sumatralla ja pikkusaarilla. Sumatralla tapahtuvat valtaisat metsien hakkuut ovat uhka lajin esiintymiselle.
Lajista tunnetaan kolme alalajia: nimialalaji "viridis" sekä alalajit "caudacuta" ja "siberu".
Elinympäristö.
Viherharlekiinit elävät monenlaisissa metsissä ja taimikoissa, sekä alavilla mailla että vuoristojen rinteillä.
Lisääntyminen.
Lajin pesintä tunnetaan puutteellisesti. Naaras rakentaa kasvikuiduista punomalla päärynämäisen, riippuvan pesän matalalle ruohokasvillisuuden varaan lähelle maanpintaa. Valkeahkoja munia on 2–3. Poikaset jättävät pesän 22–23 päivän ikäisinä.
Ravinto.
Viherharlekiini syö lähes pelkästään viikunoita ja niiden siemeniä.
Aksai

Aksai () on kaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin ja sen alajuoksun sivu-uoman Aksain yhtymäkohdassa 18 kilometriä Donin Rostovista koilliseen. Kaupunki on Aksain piirin keskus. Sen läpi kulkee Šahtyn ja Donin Rostovin välinen rautatie. Asukkaita on 41 969 henkeä (vuonna 2010).
Paikalla sijainnut Aksaiskajan kasakkakylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1569. 1600-luvun lopulta lähtien Donin kasakoiden keskuksen, noin 20 kilometriä idempänä sijaitsevan Tšerkasskin etuvartiona. Vuonna 1957 perustettiin Aksain kaupunki.
Alapajevsk

Alapajevsk () on kaupunki Sverdlovskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Uralin itäreunalla Alapaiha- ja Neiva-jokien yhtymäkohdassa 180 kilometriä Jekaterinburgista koilliseen. Kaupunki on Alepajevskin piirin keskus sekä Jekaterinburgista Seroviin ja Nižni Tagiliin johtavien rautateiden risteyspaikka. Asukkaita on 37 857 henkeä (vuonna 2015).
Paikalla sijainnut Alapaihan kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1639. Vuonna 1704 paikkakunnalle ryhdyttiin rakentamaan metallitehdasta. Vuonna 1781 Alapajevskista tuli kaupunki. 
Kaupungissa on metalli- ja koneenrakennusteollisuutta. Kotiseutumuseon lisäksi Alapajevskissa toimii siellä lapsena asuneelle säveltäjä Pjotr Tšaikovskille omistettu museo.
Aleisk

Aleisk () on kaupunki Altain aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obiin laskevan Alei-joen rannalla 125 kilometriä Barnaulista lounaaseen. Kaupunki on Aleiskin piirin keskus. Sen läpi kulkee Barnaulin ja Semipalatinskin välinen rautatie (Aleiskajan asema). Asukkaita on 28 500 henkeä (vuonna 2008).
Vuonna 1939 perustettu kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Jevgenija Setšenova

Jevgenija Ivanovna Setšenova (, 17. elokuuta 1918 Sevastopol – 25. kesäkuuta 1990 Moskova) oli neuvostoliittolainen pikajuoksija, joka voitti urallaan kuusi mitalia EM-kilpailuissa.
Setšenova oli vuoden 1946 Oslon EM-kilpailujen paras pikajuoksija. Hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 11,9 s ja 200 metrillä ajalla 25,4 s. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Neuvostoliiton joukkueen loppuaika oli 48,7 s. Setšenova juoksi ensimmäisen osuuden.
Lontoon 1948 olympialaisiin Neuvostoliitto ei vielä osallistunut. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui kaukana Fanny Blankers-Koenin takana hopealle sekä 100 metrillä (12,3 s) että 200 metrillä (24,8 s). Viestissä, jossa Setšenova juoksi viimeisen osuuden, sijoittui Neuvostoliitto jälleen pronssille (47,5 s).
Helsingin 1952 olympialaisissa Setšenova ei päässyt henkilökohtaisilla matkoilla loppukilpailuun. Viestissä hän juoksi toisen osuuden ja Neuvostoliitto sijoittui neljänneksi ajalla 46,3 s.
Kiiltosirppisammal

Kiiltosirppisammal ("Hamatocaulis vernicosus") on harvinainen sammallaji. Se on Euroopan luontodirektiivin liitteen II laji, jonka päävastuu kuuluu Ruotsille ja Suomelle. Suomessa se on vaarantunut. 
Ulkonäkö.
Kiiltosirppisammal on keskikokoinen ja haaroo säännöllisesti. Sen verson kärki on sivulle koukistunut. Sen lehdet ovat kiiltävät ja pitkittäispoimulliset. Sen keskisuoni ulottuu lehden puolivälin ohi. Se muistuttaa ulkonäöltään lettosirppisammalta, lapinsirppisammalta ja luhtasirppisammalta.
Levinneisyys.
Lajia tavataan ympäri pohjoista pallonpuoliskoa boreaalisella vyöhykkeellä. Sitä pidettiin aiemmin yleisempänä, mutta mikroskooppiset tarkastelut ovat erottaneet sen lähilajeistaan. Se esiintyy koko Suomessa harvinaisena ja monet esiintymät ovat hävinneet viime aikoina soiden ojituksen vuoksi. Näin on käynyt muun muassa Turun Pomponrahkalla.
Elinympäristö.
Kiiltosirppisammal kasvaa emäksisillä ja ruosteisilla lettosuoalueilla. Laji esiintyy Suomessa runsasimmillaan rimpisillä koivuletoilla sekä meso-eutrofisilla rimpinevoilla Perä-Pohjolan alueella.