tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Élson

Élson Falcão da Silva eli Élson (s. 16. marraskuuta 1981 Conceição do Araguaia, Brasilia) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Pelaajaura.
Ennen Saksaan siirtymistään Élson edusti kotimaassaan kaksi kautta Vitóriaa sekä kasvattajaseuraansa Ituanoa kauden verran ammattilaistasolla. 2003–2004 Élson pääsi pelaamaan isossa roolissa Palmeirasissa, tuloksena neljä maalia. Tuon kauden jälkeen hän siirtyi Stuttgartiin. 2005 Élson oli lainalla Ponte Pretassa, 2006 Cruzeirossa ja 2007–2008 Goiàsissa.
Debyytissään Stuttgartissa Élson korvasi kentältä pois tulleen Ricardo Osorion ottelussa VfL Bochumia vastaan. Stuttgart voitti tuon ottelun, ja Élson syötti ottelun toisen, Mario Gómezin tekemän maalin. Huhtikuussa 2009 Élson kirjoitti jatkosopimuksen Stuttgartin kanssa kesään 2011 asti.
Jelena Davydova

Jelena Viktorovna Davydova (, s. 7. elokuuta 1961 Voronež) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Davydova voitti Moskovan 1980 olympialaisissa kultaa joukkuekilpailussa ja pistein 79,150 moniottelussa. Telinefinaaleissa hän sai hopeaa puomilla (19,750 pistettä) ja sijoittui neljänneksi hypyssä (19,575).
Moskovan MM-kilpailuissa 1981 Davydova voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa permannolla sekä pronssia moniottelussa ja nojapuilla.
Venäjän kansallinen yhtenäisyys

Venäjän kansallinen yhtenäisyys (), tai sananmukaisemmin käännettynä ”Venäläinen etninen yhtenäisyys”, on Venäjällä ja venäläisten asuttamilla seuduilla toimiva kansallissosialistinen, puolisotilaallinen liike, oman määritelmänsä mukaan ”täysin venäläinen patrioottinen kansanliike”. Liikettä ei tule sekoittaa Yhtenäinen Venäjä -puolueeseen, joka on maan valtapuolue.
Liikkeen nimessä oleva venäjänkielen sana ”natsionalnost” on sukua monien kielten valtiota tai kansakuntaa tarkoittaville sanoille, mutta venäjässä tarkoittaa pikemminkin etnisyyttä. Liikettä ei ole rekisteröity, ja se on kielletty monilla alueissa, kuten Moskovassa.
Ideologia.
Liikkeen iskulause on ”Venäjä venäläisille ja maanmiehille”. Liike ei hyväksy sellaisten etnisyyksien läsnäoloa Venäjällä, joiden ”alkuperäinen kotimaa” on Venäjän ulkopuolella, ja liike haluaisi karkottaa varsinkin Kaukasian alueelta tulleita ja juutalaisia. Liikkeen vision mukaan vain venäläisillä ja heidän ”maanmiehillään”, eli käytännössä Venäjän alueen alkuperäisasukkailla, on oikeus asua Venäjällä. Rodullisesti toisistaan poikkeavat etnisyydet eivät kuitenkaan saisi sekoittua keskenään.
Liike kouluttaa joitakin jäseniään aseelliseen taisteluun ja terrorismiin, ja on tehnyt ainakin yhden pommi-iskun synagogaan, jossa kolme haavoittui.
Liikkeen suhde Venäjän hallintoon ja viranomaisiin on monimutkainen. Ylin hallinto suhtautuu liikkeeseen yleensä jyrkän torjuvasti, ja liikkeen on vaikea päästä politiikkaan mukaan. Liike on kielletty monin paikoin. Venäjän ulkopuolella Latviassa se sai kuitenkin osallistua kunnallisvaaleihin 2001. Toisaalta jotkut Venäjän viranomaiset ja liikemiehet ovat avustaneet liikettä, muun muassa tarjoamalla tiloja taistelulajien harjoitukseen tai sotilaskoulutukseen, univormujen tekoon ja tiedotusmateriaalin valmistukseen. Liike on myös voinut toisinaan toimia yhteistyössä poliisin kanssa katuparaatien järjestämisessä.
Natalja Šapošnikova

Natalja Vitaljevna Šapošnikova (, s. 24. kesäkuuta 1961 Rostov-na-Donu) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Šapošnikova voitti Moskovan 1980 olympialaisissa kultaa joukkuekilpailussa ja pistein 19,725 hypyssä. Pronssia hän saavutti puomilla pistein 19,725 ja permannolla yhdessä Maxi Gnauckin kanssa pistein 19,825. Moniottelussa hän sijoittui neljänneksi 79,025 pisteellä.
Šapošnikova voitti maailmancupin hyppyfinaalin vuosina 1977 ja 1978. Ainoan henkilökohtaisen MM-mitalinsa hän saavutti Strasbourgissa 1978 sijoittumalla moniottelussa pronssille. Kööpenhaminan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa puomilla ja saavutti hopeaa permannolla sekä pronssia moniottelussa ja hypyssä.
Šapošnikovan mukaan on nimetty eritasonojapuuliike, jossa voimistelija hyppää alemmalta aisalta ylemmälle.
URHOtv

URHOtv tai UrhoTV oli syyskuussa 2009 toimintansa aloittanut televisiokanava, jonka omisti Parsifal Sport. Yhtiö teki sopimuksen jääkiekon SM-liigan televisiointioikeuksista kausille 2009–2013 ja alun perin se aikoi televisioida 3-4 ottelua viikossa. Lähetysten tuotanto säilyi selostajia, kommentaattoreita ja tuotantotiimiä myöten vastaavana kuin Canal+-liigalähetyksissä. Viestintävirasto ei kuitenkaan myöntänyt kanavalle täyttä toimilupaa, mikä rajoitti kanavan lähetysajan kahdeksaan tuntiin viikossa. Kanava ilmoitti kuitenkin olleensa varautunut myös tällaiseen päätökseen ja aikoi aloittaa toimintansa suunnitellusti heti syksyllä.
Parsifal Sport osti jääkiekon SM-liigan televisiointioikeudet sen jälkeen kun kilpailuvirasto katsoi, että Canal+:n ostanut ruotsalainen mediakonserni Bonnier olisi muutoin saanut liian vahvan aseman Suomen maksukanavamarkkinoilla.
Maaliskuun lopussa 2010 uutisoitiin teknisistä ongelmista URHOtv:n SM-liigan pudotuspelien nettilähetyksissä. URHOtv:n mukaan ongelmat olivat johtuneet siitä, että kysyntä oli ylittänyt odotukset. Maaliskuussa 2011 URHOtv:n lähetyksissä oli useasti samankaltaisia ongelmia. URHOtv:n nettisivut ja lähetykset olivat käyttäjien saavuttamattomissa.
Syyskuussa 2010 UrhoTV sai toivomansa täyden toimiluvan mikä mahdollisti lähetysaikojen laajentamisen, joulukuun 2010 alussa UrhoTV alkoi laajentaa ohjelmatarjontaansa ensin lisäten urheilulähetyksiä ja myöhemmin alkoi myös esittää elokuvia.
Marraskuussa 2013 UrhoTV päätti lopettaa toimiluvan mukaiset lähetykset 1. joulukuuta 2013. Vuonna 2015 UrhoTV asetettiin konkurssiin. 
URHOtv Total.
9. maaliskuuta 2010 URHOtv ja Sonera julkaisivat yhteistyösopimuksen, joka mahdollisti URHOtv:n televisioivan kaikki SM-liigakierroksen ottelut suorana ja yksinoikeudella Soneran verkossa, joka tekee yhteensä 401 runkosarjaottelua ja kaikki play-off-ottelut finaaleja, sekä 7 semifinaalia lukuun ottamatta. Palvelu tarjosi myös 180 jalkapallon Veikkausliigan ottelua, sekä 1-4 lentopallon SM-liigan &amp; Korisliigan ottelua viikossa.
Wiesel

Wiesel () on saksalainen kevyt panssaroitu taisteluajoneuvo. Painonsa ja kokonsa ansiosta se on ilmakuljetteinen. Sen käyttötarkoituksena on toimia erilaisten asejärjestelmien alustana. Vaunua valmistaa Rheinmetallin tytäryhtiö Rheinmetall Landsysteme GmbH.
Taustaa.
Wiesel kehitettiin Saksan maavoimille täyttämään tarvetta ilmakuljetteisesta kevyestä panssariajoneuvosta erityisesti maahanlaskujoukoille. Sen lisäksi että sen tuli sopia Naton käyttämiin kuljetuskoneisiin se tuli voida myös pudottaa ilmasta toiminta-alueelle. Porsche tuotti muutaman tämän kaltaisen prototyypin Bundeswehrille vuonna 1975 mutta projekti keskeytettiin 1978 määrärahojen puutteessa. Porsche jatkoi tahollaan oman vaununsa kehittämistä koska siitä oltiin kiinnostuttu muissa maissa. Wiesel esiteltiin lopulta 1980-luvun lopulla jolloin toimitukset Bundeswehrille käynnistyivät. Ajoneuvo sai nimen "Wiesel" eli lumikko pienen kokonsa ja ketteryytensä ansiosta, mikä tekee siitä taistelukentällä hyvin vaikeasti havaittavan.
Zoltán Magyar

Zoltán Magyar (s. 13. joulukuuta 1953 Budapest) on entinen unkarilainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Ykköstelineellään hevosella hän oli 1970-luvulla maailman paras: tuloksena kaksi olympiakultaa, kolme maailmanmestaruutta ja kolme Euroopan-mestaruutta.
Magyar sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja pistein 109,200 henkilökohtaisessa moniottelussa 29:nneksi. Hän oli unkarilaisjoukkueen toiseksi paras voimistelija. Montréalin 1976 olympialaisiin tullessaan hän oli hevosvoimistelun hallitseva maailman- ja Euroopan-mestari, ja nyt hän voitti hevosella myös olympiakultaa pistein 19,700. Joukkuekilpailussa hän saavutti neljännen sijan, kun Unkari hävisi vain 0,2 pisteellä Itä-Saksalle. Hypyssä hän oli viides 19,150 pisteellä ja moniottelussa jälleen toiseksi parhaana unkarilaisena yhdeksäs 113,425 pisteellä. Moskovan 1980 olympialaisissa Magyar voitti hevosella kultaa 19,925 pisteellä. Joukkuekilpailussa hän saavutti pronssia ja moniottelussa hän oli parhaana unkarilaisena yhdeksäs 115,225 pisteellä.
Magyar voitti hevosella maailmanmestaruuden kolmissa peräkkäisissä MM-kilpailuissa: Varnassa 1974, Strasbourgissa 1978 ja Fort Worthissa 1979. Myös Euroopan-mestaruuden hän voitti hevosella kolmissa peräkkäisissä kisoissa: Grenoblessa 1973, Bernissä 1975 ja Vilnassa 1977. Hänen paras moniottelun arvokisasijoituksensa oli neljäs sija EM-kisoissa 1975.
Urheilu-uransa jälkeen Magyar on toiminut muun muassa Unkarin Olympiakomitean varapuheenjohtajana ja siviilipuolella eläinlääkärinä.
Taikamiekka – Seikkailujen Camelot

Taikamiekka – Seikkailujen Camelot () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva, jonka on ohjannut Frederik Du Chau. Elokuva perustuu Vera Chapmanin fantasiaromaaniin "The King's Damosel".
Juoni.
Kayley unlemoi tulevansa ritariksi niin kuin isänsä, sir Lionel, joka matkustaa Camelotiin tapaamaan kuningas Arthuria ja muita pyöreän pöydän ritareita. Ahne ritari nimeltä Ruber yrittää riistää Arthurilta vallan ja kahakan aikana Lionel saa surmansa.
Kymmenen vuoden kuluttua, aarnikotka hyökkää Camelotiin ja varastaa Arthurin miekan, Excaliburin. Merlin lähettää haukkansa, Aydenin, noutamaan sen takaisin, mutta miekka putoaa Kiellettyyn metsään. Edelleen ritariksi tulemisesta unelmoiva Kayley kuulee tästä ja haluaa lähteä etsimään Excaliburia, mutta hänen äitinsä Juliana kieltää häntä. Sitten Ruber miehinen saapuu paikalle ja vaatii Julianaa auttamaan häntä pääsemään Camelotiin. Hän käyttää noidalta ostamaansa ainetta, sulauttaa ensin kukon ja kirveen yhteen Piilunokaksi, minkä jälkeen hän muuttaa kätyreitään rautaisiksi hirviöiksi sulauttamalla näitä yhteen erilaisten aseiden kanssa. Kayley pakenee ja päätyy Kiellettyyn metsään, missä hän Aydenin opastaman sokean erakon, Garrettin. Kuultuaan Excaliburin varkaudesta Garrett päättää etsiä sen käsiinsä ja ottaa vastahakoisesti Kayleyn mukaansa.
Lohikäärmeiden mailla seurueeseen liittyy kaksipäinen lohikäärme Nummi ja Pusula, joita muut lohikäärmeet kiusaavat, koska nämä eivät kykene lentämään tai syöksemään tulta. Lisäksi kaksikko syyttää toisiaan tilanteesta, jossa ovat. Myöhemmin takaa-ajon aikana Garrettiin osuu nuoli, ja Kayleyn parannettua hänet he huomaavat kivijättiläisen löytäneen Excaliburin ja käyttävän sitä hammastikkuna. Kivijättiläisen nukkuessa he vievät miekan. Ruber ja hänen miehensä ilmestyvät myös paikalle, mutta herätetty kivijättiläinen istuu niiden päälle.
Palattuaan päätielle Garrett päättää palata metsään, koska ei usko enää kuuluvansa Camelotiin. Kayleyn yrittäessä mennä Garrettiin perään Ruber kappaa hänet ja saa Excaliburiin käsiinsä sulauttaen sen aineellaan kiinni toiseen käteensä. Uhkailemalla Kayleyn henkeä Ruber pääsee turvallisesti Camelotin porteista sisään. Piilunokka kuitenkin kääntyy Ruberia vastaan ja vapauttaa Kayleyn, joka varoittaa ritareita. Nummi ja Pusula lähtevät varoittamaan Garrettia, huomaten pystyvänsä lentämään ja syöksemään tulta vain, jos ovat asioista samaa mieltä keskenään. He ajavat aarnikotkan tiehensä ja pelastavat Aydenin.
Kayley ja Garrett selvittävät tiensä pyöreän pöydän luokse ja estävät Ruberia tappamasta Arthuria Excaliburilla. Taistelu siirtyy linnan pihaan, jossa olevasta kivestä Arthur aikoinaan veti Excaliburin irti. Väistäen Ruberin hyökkäyksen, he huijaavat tämän iskemään miekan takaisin kiveen. Kahden taikuuden kohtaaminen tuhoaa Ruberin ja muuttaa tämän miehet normaaleiksi. Lisäksi Nummi ja Pusula irtaantuvat toisistaan, mutta päättävät yhdistyä takaisin. Arthur vetää miekan jälleen kivestä ja kiittäen Kayleytä ja Garrettia näiden avusta, hän lyö heidät ritareiksi.
Muu (yhdistys)

Muu r.y. on suomalainen taiteilijoiden yhdistys, joka edustaa taiteen kokeellisia uusia alueita kuten media-, video-, valo- ja äänitaidetta, performanssia, yhteisö- käsite- ja ympäristötaidetta. Yhdistys perustettiin vuonna 1987 ja sillä on tällä hetkellä yli 700 jäsentä.
Muu r.y.:n toimitila on nimeltään MUU Helsinki nykytaidekeskus. Se sijaitsee Kaapelitehtaalla. MUU järjestää koulutusta ja tarjoaa resursseja mediataiteen tekemiseen.
Tyler Kennedy

Tyler Kennedy (s. 15. heinäkuuta 1986 Sault Ste. Marie, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan NHL-liigassa Pittsburgh Penguinsissa, San Jose Sharksissa, New York Islandersissa ja New Jersey Devilsissä. Hänen uransa tähtihetkiin kuuluu Stanley Cupin voitto 2008–2009.
Ura.
Kennedy aloitti jääkiekon kotikaupungissaan Sault Ste. Mariessa. Vuonna 2002 hän liittyi 17-vuotiaana OHL-junioriliigan Sault Ste. Marie Greyhoundsiin. Kauden 2003–2004 päätteeksi Pittsburgh Penguins varasi hänet vuorolla 99. Kennedy pelasi vielä kaksi kautta OHL:ssä ennen kuin teki sopimuksen Pittsburghin kanssa.
Vuonna 2006 Kennedy liittyi Pittsburghin organisaatioon ja siirtyi pelaamaan seuran farmijoukkueeseen AHL-liigan Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Pittsburghin kokoonpanoon hän nousi kaudella . Tulokaskaudellaan hän pelasi 55 ottelua, joissa hän teki 10 maalia ja yhdeksän syöttöä. Kaudella Kennedy voitti Pittsburghissa Stanley Cupin.
Kennedy pelasi Penguinsissa lopulta 372 NHL:n runkosarjaottelua ja teki kaudella 2010–2011 parhaimmillaan 21 maalia. Yhteensä hänen Penguins-aikansa toi 168 tehopistettä runkosarjassa ja 27 pudotuspeleissä. Kennedy siirtyi kesällä 2013 San Jose Sharksiin, joka hankki hänet Penguinsista vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon.
Kennedy pelasi Sharksissa kahdella kaudella. New York Islanders hankki hänet kesken kauden 2014–2015 vaihtoehtoiseen varausvuoroon joko vuodelta 2015 tai 2016. Kennedy kärsi loukkaantumisista sekä Sharksissa että Islandersissa eikä pelannut esimerkiksi kaudella 2014–2015 kuin 38 runkosarjaottelua.
New Jersey Devils teki sopimuksen Kennedyn kanssa marraskuussa 2015. Hän oli ollut jo kesällä seuran harjoitusleirillä koesopimuksella. Hän oli joutunut jättämään leirin kuitenkin henkilökohtaisten syiden takia. Devils teki Kennedyn kanssa lopulta vuoden sopimuksen, kun tämä palasi joukkueeseen marraskuussa.
Kennedy pelasi kaudella 2015–2016 Devilsissä, mutta ilmoitti lopettavansa uransa seuraavalla kaudella. Hänelle tarjottiin joitakin kahden suunnan sopimuksia, mutta hän ei ollut valmis enää 30-vuotiaana mahdolliseen farmikomennukseen. Kennedy päättikin kauden 2016–2017 lopettaa uransa.
Matt Duchene

Matthew "Matt" Duchene (s. 16. tammikuuta 1991 Haliburton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Dallas Starsissa. Hän on Colorado Avalanchen varaus vuodelta . Duchenesta tuli myös ensimmäinen NHL:ään varattu vuonna 1991 syntynyt pelaaja, kun häntä aiemmin varatut John Tavares ja Victor Hedman ovat syntyneet loppuvuodesta 1990.
Ura.
Duchene on kotikylänsä joukkueen Haliburton Huskiesin kasvatti. Ennen OHL:ää hän on pelannut myös Central Ontario Wolvesissa. Vuosina 2007–2009 hän pelasi OHL:n Brampton Battalionissa, jossa Duchene oli kaudella 2008–2009 tehoilla 31+48=79 joukkueen kolmanneksi paras pistemies Cody Hodgsonin ja Jevgeni Gratševin jälkeen. Duchene teki tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa heinäkuussa 2009.
Duchenen vahvuuksiin kuuluu luistelu ja kiekonkäsittely. Hän teki tulokaskaudellaan 2009–2010 NHL:ssä 81 ottelussa tehot 24+31=55 ja oli tulokkaiden pistepörssin ykkönen. Duchene oli ehdolla vuoden tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn voittajaksi, mutta se päätyi Buffalo Sabresin puolustaja Tyler Myersille.
Kaudella 2010–2011 Duchene oli tehoilla 27+40=67 Avalanchen paras pistemies. Kaudella Avalanche myi Duchenen Ottawa Senatorsiin. Seuraavalla kaudella Senators myi Duchenen eteenpäin Columbus Blue Jacketsiin.
Heinäkuussa 2019 Duchene solmi seitsemän vuoden mittaisen sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Sopimuksen kokonaisarvo oli 56 miljoonaa dollaria.
Predators osti Duchenen sopimuksen ulos kesäkuussa 2023. Heinäkuussa 2023 hän teki vapaana agenttina Dallas Starsin kanssa yksivuotisen ja kolmen miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Duchene teki Starsin kanssa yksivuotisen ja kolmen miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Kesäkuussa 2025 Duchene solmi Starsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 18 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkue.
Duchene on edustanut Kanadaa sekä olympia- että MM-tasolla. Sotšin olympialaisissa 2014 Duchene oli voittamassa Kanadalle olympiakultaa. Hän kuului myös Kanadan MM-kultaa voittaneisiin joukkueisiin vuosina 2015 ja 2016. Lisäksi hän on pelannut MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011, 2013 ja 2017. Duchene kuului myös Kanadan alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen vuonna 2008.
Muuta.
Duchenen eno Newell Brown on Vancouver Canucksin varaus vuodelta ja hän toimii nykyään joukkueen apuvalmentajana.
Suomen Taidegraafikot

Suomen Taidegraafikot – Finlands Konstgrafiker ry, alun perin Suomen Graafilliset Taiteilijat ja Piirtäjät on vuonna 1931 perustettu valtakunnallinen yhdistys. Sen tarkoituksena on edistää taidegrafiikan ja piirustustaiteen tunnettavuutta sekä tiedottaa ja järjestää näyttelyitä.
Suomen Taidegraafikot on Suomen Taiteilijaseuran jäsenjärjestö.
Yhdistys toimii valtakunnallisena taidegraafikoiden ja piirtäjien etujärjestönä. Sen toimipaikka on Galleria G, jonka yhteydessä on myyntikokoelma Grafoteekki. STG:llä on myös verkkokauppa.
Yhdistyksellä on vajaa 400 jäsentä.
Suomen Taidegraafikot on kerännyt vuodesta 1940 alkaen grafiikan kokoelmaa. Kokoelma siirtyi vuonna 1981 Alvar Aalto -museoon ja 1998 Jyväskylän taidemuseoon, jonne se on deponoitu. Kokoelmassa on runsaan 5000 vedoksen ohella työvälineitä, luonnoksia, noin 600 laattaa ja muuta arkistoaineistoa. Taidegraafikoiden ja heidän perikuntiensa lahjoitukset kartuttavat kokoelmaa, joka on yksi maan laajimpia grafiikan alalla.
Maxi Gnauck

Maxi Gnauck (s. 10. lokakuuta 1964 Berliini) on entinen itäsaksalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Yksittäisistä telineistä parhaiten hän menestyi nojapuilla, jolla hän voitti olympiakullan lisäksi kolme maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan-mestaruutta.
Gnauck voitti neljä mitalia Moskovan 1980 olympialaisten telinevoimisteluissa. Hän voitti kultaa nojapuilla 19,875 pisteellä. Hän saavutti hopeaa kahdeksanottelussa, jossa hän pisteillään 79,075 hävisi Neuvostoliiton Jelena Davydovalle 0,075 pisteen erolla. Lisäksi hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa, jossa hän keräsi parhaat henkilökohtaiset pisteet, sekä permannolla tasapistein 19,825 Natalja Šapošnikovan kanssa. Puomilla Gnauck sijoittui neljänneksi (19,700 pistettä) ja hypyssä kuudenneksi (19,300).
Los Angelesin 1984 olympialaisiin Gnauck ei voinut osallistua itäblokin maiden olympiaboikotin vuoksi. Hän saavutti kuitenkin voittoja olympialaisten korvikkeeksi järjestetyissä Ystävyyden kisoissa.
Gnauck voitti maailmanmestaruuden nojapuilla heti ensimmäisenä arvokisavuonnaan Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979. Kiinan Ma Yanhong jakoi mestaruuden hänen kanssaan. Moniottelussa Gnauck saavutti hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Moskovan MM-kilpailuissa 1981 hän voitti kultaa nojapuitten lisäksi puomilla ja hypyssä sekä saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Budapestin MM-kilpailuissa 1983 hän voitti kolmannen maailmanmestaruutensa nojapuilla ja kolmannen MM-pronssinsa joukkuekilpailussa.
Kööpenhaminan EM-kilpailuissa 1979 Gnauck saavutti hopeaa hypyssä ja pronssia nojapuilla. Madridin EM-kilpailuissa 1981 hän oli kisojen paras voimistelija: tuloksena kultaa moniottelussa, permannolla, puomilla ja nojapuilla sekä hopeaa hypyssä. Helsingin EM-kilpailuissa 1985 hän voitti vielä kultaa nojapuilla ja sai hopeaa moniottelussa.
Gnauck lopetti voimistelu-uransa vuonna 1985.
Hideo Ishikawa

Hideo Ishikawa (; s. 13. joulukuuta 1969 Nishinomiya, Hyōgon prefektuuri, Japani) on miespuolinen "ääninäyttelijä". Hänen lempinimään ovat ”Hide” ja ”Hide-chan” ja hän työskentelee Aoni Productionissa. Ishikawa on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Tunnetuimpia hänen rooleistaan ovat Kiccho Fukuda Slam Dunkissa, Auron Final Fantasy X:ssä, Itachi Uchiha Narutossa, Jūshirō Ukitake Bleachissa ja Pierre de Chaltier Tales of Destinyssä.
Prince George (kaupunki)

Prince George on kaupunki Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Se on provinssin pohjoisosien suurin kaupunki ja kaupunkia kutsutaankin pohjoisen Brittiläisen Kolumbian pääkaupungiksi. Kaupunki sijaitsee Nechako- ja Fraserjokien yhtymäpaikassa. Highway 16 ja Highway 97 -teiden risteyskohdassa. Prince Georgessa asuu 70 981 asukasta (2006) ja kaupungin metropolialueella 83 225 asukasta.
Historia.
Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asuivat Lheidli T'Enneh intiaanit. Ensimmäinen eurooppalainen seudulla oli tiettävästi tutkimusmatkailija Alexander Mackenzie, joka kulki alueen läpi vuonna 1793. Eurooppalaiset siirtolaiset tiesivät rakenteilla olevan Grand Trunk Pacific Railway rautatieyhtiön ratalinjauksen kulkevan alueen läpi ja asettuivat viljelemään maata seudulle vuonna 1906. Seuraavana vuonna Simon Fraser perusti "Fort George" -nimisen turkiskauppa-aseman nykyisen kaupungin alueelle. Kauppa-asema oli osa North West Companyn verkostoa. Muutamaa vuotta myöhemmin kilpaileva Hudson’s Bay Company perusti oman kauppa-asemansa, "South Fort Georgen". Molemmat alueet houkuttelivat alueelle siirtolaisia ja kilpailivat keskenään. Myöhemmin South Fort Georgesta muodostui Prince Georgen kaupunginosa. Rautatie valmistui vuonna 1914, ja Prince Georgen kaupunki perustettiin 6. maaliskuuta 1915. 1900-luvun alussa siipiratasalukset olivat alueen tärkein ja helpoin liikenneväline lähes tiettömällä alueella. Alukset liikennöivät Fraser- ja Nechakojokia pitkin Tyynenmeren rannikolla sijaitsevaan Vancouveriin.
Turismi.
Kaupunki on tunnettu monipuolisista ulkoilumahdollisuuksistaan. Vain muutaman minuutin ajomatkan päässä kaupungista sijaitsee useita patikointireittejä ja leiriytymisalueita, golfkenttä, kalastusmahdollisuuksia ja maastohiihtoreittejä. Kaupungin rajojen sisällä sijaitsee kaikkiaan 120 kaikille avointa puistoa.
Liikenne.
Lentoliikenne.
Prince Georgen lentoasema sijaitsee kaupungin eteläpuolella. WestJet ja Air Canada Jazz lentävät päivittäisiä vuoroja Vancouveriin ja pienemmät lentoyhtiöt lähialueen kaupunkeihin.
Tieliikenne.
Kaupungin läpi kulkee kaksi tietä. Highway 97 kulkee pohjois-eteläsuunnassa ja johtaa etelässä Kamloopsiin ja pohjoisessa Dawson Creekiin. Highway 16, joka on osa valtakunnallista Yellowhead Highway -tietä, johtaa idässä Jasperiin ja lännessä Prince Rupertiin.
Greyhound-linja-autoyhtiö ajaa päivittäin useita vuoroja kaupungista Vancouveriin, Dawson Creeckiin, Edmontoniin ja Prince Rupertiin.
Rautatieliikenne.
Canadian National Railway omistaa kaupungin läpi kulkevan rautatielinjan ja hoitaa sillä rahtiliikennettä. Henkilöliikenteestä vastaa VIA Rail, jonka kolmesti viikossa liikennöivä Skeena matkustajajuna pysähtyy Prince Georgen rautatieasemalla.
Brad May

Brad S. May (s. 29. marraskuuta 1971 Toronto) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
May pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta (1988–1991) juniorisarja OHL:n Niagara Falls Thunderissa ja oli kahdella jälkimmäisellä joukkueensa parhaita maalintekijöitä. Hänet valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen vuosina 1990 ja 1991. Myöhemmin hän tuli kuitenkin tunnetuksi kovaotteisena alempien ketjujen pelaajana ja poliisina. Hänelle kertyi yhteensä 2 248 jäähyminuuttia NHL:n runkosarjassa ja 112 pudotuspeleissä. 
May edusti vuonna 1991 alkaneella ja vuonna 2010 päättyneellä NHL-urallaan seitsemää eri joukkuetta ja pelasi yli tuhat ottelua, runkosarjassa yhteensä 1 041 ja pudotuspeleissä 88. Tehopisteitä hänelle kertyi runkosarjassa 288, 127 maalia ja 161 syöttöpistettä. Pudotuspeleissä pisteitä kertyi 13, neljä maalia ja yhdeksän syöttöpistettä. Hän oli voittamassa Stanley Cupia Anaheim Ducksissa vuonna 2007, jolloin hänet hankittiin joukkueeseen NHL:n siirtotakarajalla. 
May kuului Kanadan joukkueeseen jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1996, jolloin oli voittamassa hopeaa. Hän pelasi turnauksessa kahdeksan ottelua ilman tehopisteitä. Hän oli mukana myös jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1991, jolloin oli voittamassa kultaa.
Pelaajauransa jälkeen May on toiminut muun muassa OHL-seura Mississauga St. Michael's Majorsin apuvalmentajana kaudella 2011–2012 sekä CBC Sportsin ja Sportsnetin jääkiekkoasiantuntijana.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1999

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1999 järjestettiin Kanadan Manitobassa Winnipegin kaupungissa. Kultaa voitti Venäjä, kun se voitti finaalissa Kanadan Artjom Tšubarovin tekemällä jatkoaikamaalilla. Pronssia voitti Slovakia.
Lopputulokset.
A-sarja
B-sarja
C-sarja
D-sarja
Kuu kaakon yllä

Kuu kaakon yllä on Viikatteen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 2. syyskuuta 2009. Kuu kaakon yllä on Viikatteen ensimmäinen albumi, jolla yhtye käyttää ulkopuolista tuottajaa. Levyn on tuottanut Miitri Aaltonen, joka vastaa myös albumin äänityksestä ja miksauksesta. Kappale "Aaveissa vainko olet mun" julkaistiin myös toukokuussa 2009 ilmestyneellä "Kesävainaja"-EP:llä. Albumi nousi suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1.
Albumin ensimmäinen single "Viina, terva &amp; hauta" julkaistiin 19. elokuuta 2009. Singlellä on mukana albumille sisältymätön cover Eläkeläiset-yhtyeen kappaleesta "Humppalaki", joka puolestaan on cover-versio Judas Priestin kappaleesta "Breaking the Law". Single julkaistiin ainoastaan 7" vinyylinä ja sitä painettiin 700 kappaletta.
Toinen single "Kuu kaakon yllä" julkaistiin 10. joulukuuta 2009. Single sisältää lyhennetyn "Härski Hartikainen -radio edit"-version "Kuu kaakon yllä" -kappaleesta, sekä coverin Eläkeläisten kappaleesta "Olkoon humppa", joka on alun perin Eläkeläisten versio AC/DC:n kappaleesta "Let There Be Rock". Single julkaistiin edeltäjänsä tavoin 7" vinyylinä ja sitä painettiin 1000 kappaletta.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kaarle Viikate. Sovitukset Viikate ja Miitri Aaltonen. Jousisovitukset Ervo Viikate.
Singlet.
Viina, terva &amp; hauta
Julkaistu 19. elokuuta 2009.
Kuu kaakon yllä
Julkaistu 10. joulukuuta 2009.
Daniela Silivaș

Viorica Daniela Silivaș (s. 9. toukokuuta 1972 Deva) on romanialainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän saavutti Soulin 1988 olympialaisten telinevoimisteluissa mitalin jokaisessa kuudessa kilpailussa. Hän voitti vuosina 1985–1989 kuusi henkilökohtaista maailmanmestaruutta ja viisi henkilökohtaista Euroopan-mestaruutta.
Soulin 1988 olympialaisissa Silivaș voitti kultaa nojapuilla täysillä 20 pisteellä, permannolla 19,937 pisteellä ja puomilla 19,924 pisteellä. Hopeaa hän saavutti joukkuekilpailussa sekä pistein 79,637 moniottelussa edellään vain Neuvostoliiton Jelena Šušunova. Pronssia Silivaș sai hypyssä pistein 19,818.
Ensimmäisen maailmanmestaruutensa Silivaș voitti Montréalissa 1985. Tuolloin hän oli paras puomilla ja saavutti lisäksi hopeaa joukkuekilpailussa. Rotterdamissa 1987 hän voitti MM-kultaa permannolla, nojapuilla ja joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia moniottelussa. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1989 hän voitti kultaa permannolla, puomilla ja nojapuilla sekä saavutti hopeaa joukkuekilpailussa.
Helsingin EM-kilpailuissa 1985 Silivaș saavutti pronssia permannolla. Moskovan EM-kilpailuissa 1987 hän voitti kultaa moniottelussa, permannolla, puomilla ja nojapuilla ja jäi hopealle ainoastaan hypyssä. Brysselin EM-kilpailuissa 1989 hän voitti vielä kultaa permannolla ja saavutti hopeaa moniottelussa ja nojapuilla sekä pronssia puomilla.
Gabriela Potorac

Gabriela Potorac (s. 6. helmikuuta 1973 Bacău) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Potorac saavutti Soulin 1988 olympialaisissa hopeaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa ja pistein 19,830 hypyssä sekä pronssia tasapistein 19,837 Phoebe Millsin kanssa puomilla. Moniottelussa hän sijoittui neljänneksi 79,037 pisteellä edellään kaksi neuvostoliittolaista sekä maannaisensa Daniela Silivaș.
Vuonna 1989 Potorac saavutti puomilla Euroopan-mestaruuden Brysselissä sekä MM-pronssia Stuttgartissa. Hän sai myös MM-hopeaa joukkuekilpailussa.
Peräjoki

Peräjoki voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Chaske Spencer

Chaske Spencer (s. 9. maaliskuuta 1975 Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Nuoruus ja yksityiselämä.
Spencer on asunut lapsuutensa monissa kaupungeissa, kuten Montanassa. Spencer on valmistunut Clearwater Valleyn lukiosta. Tämän jälkeen Spencer siirtyi Lewis Clark State -lukioon. Noin vuoden tämän jälkeen hän jätti opiskelunsa kesken kehittääkseen uraansa näyttelijänä. 
Spencerillä on kaksi pikkusiskoa. Hänen äitinsä on lukion opettaja ja hänen isänsä opintoneuvoja. Hän on alkuperältään Sioux, Nez Perce, Cherokee, Creek, ranskalainen ja hollantilainen.
Ura.
Vuonna 2002 Spencer sai roolin elokuvasta "Skins", mikä johdatti hänet sitten seuraavaan projektiin elokuvassa "Dreamkeeper". Tämän jälkeen hän sai roolin TV-minisarjassa "Into the West". Vuonna 2009 Spencer esitti ihmissutta nimeltä Sam Uley elokuvassa "Twilight – Uusikuu". Elokuva perustuu Stephenie Meyerin luoman kirjasarjan toiseen osaan "Uusikuu". Spencer jatkaa rooliaan ihmissuden roolissa "Twilight - Uusikuun" jatko-osassa "Twilight – Epäilys", joka taas perustuu kirjasarjan kolmanteen osaan "Epäilys". "Twilight – Epäilystä" seuraa kaksiosainen päätöselokuva "Twilight – Aamunkoi", mutta Spencer näyttelee vain toisessa osassa. Elokuva perustuu kirjasarjan neljänteen ja viimeiseen osaan "Aamunkoi". Sam Uley on ihmissusilauman johtaja.
Idaho Steelheads

Idaho Steelheads on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Idahon osavaltion pääkaupungista Boisesta. Seura pelaa ECHL-liigassa kansallisen konferenssin läntisessä divisioonassa. Idaho Steelheads on voittanut ECHL:n mestaruuden kahdesti, 2004 ja 2007. Seura toimii farmijoukkueena NHL-seura Dallas Starsille ja AHL-seura Texas Starsille. Suomalaisista Miro Karjalainen, Tuomas Mikkonen ja Aki Seitsonen ovat edustaneet seuraa.
Historia.
WCHL.
Idaho Steelheads perustettiin vuonna 1996. Seura sai liittyä West Coast Hockey Leagueen neljän seuran laajennuksessa kaudeksi 1997–1998, ja saavutti ensimmäisellä kaudellaan divisioonansa viimeisen pudotuspelipaikan. Steelheads putosi ensimmäisellä kierroksella Anchorage Acesia vastaan. Kauden aikana seura pelasi kaksi harjoitusottelua venäläistä SKA Habarovskia vastaan.
Päävalmentaja Dave Langevin jätti Steelheadsin kaudella 1998–1999 ja hänet korvasi Clint Malarchuk, jonka johdolla seura pääsi kausina 1998–1999 ja 1999–2000 pudotuspeleihin, joskin pudoten aina ensimmäisellä kierroksella.
John Olver seurasi Malarchukia päävalmentaja kaudelle 2000–2001. Hänen johdossaan seuran tulokset alkoivat kohentua, ja Steelheads eteni aina finaaleihin, joissa hävisi San Diego Gullsille. Seuraavalla kaudella Steelheads hävisi finaaleissa Fresno Falconsille. Kausi 2002–2003 oli Steelheadsin historian paras runkosarjassa, mutta pudotuspeleissä seura putosi jo ensimmäisellä kierroksella.
ECHL.
West Coast Hockey League lopetti toimintansa kauteen 2002–2003, ja liigan joukkueet siirtyivät ECHL:ään. Idaho Steelheads voitti ensimmäisellä ECHL-kaudellaan liigan mestaruuden Kelly Cupin. Seuraavalla kaudella Steelheads pudotettiin pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella.
Kaudeksi 2005–2006 seuran uudeksi päävalmentajaksi tuli Derek Laxdal. Kyseisellä kaudella Steelheads putosi pudotuspelien toisella kierroksella.
Kaudella 2006–2007 Steelheads isännöi kauden ECHL:n tähdistöottelun. Samalla kaudella seura voitti toisen Kelly Cupin. Vain kolme edelleen aktiivista ECHL-seuraa on voittanut Kelly Cupin useammin kuin kerran.
Kahtena seuraavana vuonna Steelheads jatkoi pudotuspeliputkeaan, mutta putosi molempina kertoina ensimmäisellä kierroksella.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"(Tilanne 20. marraskuuta 2025)"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Cristina Bontaș

Cristina Bontaș (s. 5. joulukuuta 1973 Bacău) on entinen romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Bontaș saavutti Barcelonan 1992 olympialaisissa hopeaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa sekä pronssia permannolla tasapistein 9,912 Tatjana Gutsun ja Shannon Millerin kanssa. Neliottelussa hän sijoittui neljänneksi 39,674 pisteellä ja puomilla samoin neljänneksi 9,875 pisteellä.
Stuttgartin MM-kilpailuissa 1989 Bontaș saavutti hopeaa hypyssä ja joukkuekilpailussa sekä pronssia permannolla. Indianapolisin MM-kilpailuissa 1991 hän voitti kultaa permannolla ja saavutti pronssia moniottelussa ja joukkuekilpailussa.
Brysselin EM-kilpailuissa 1989 Bontaș saavutti pronssia permannolla ja hypyssä. Ateenan EM-kilpailuissa 1990 hän saavutti hopeaa hypyssä.
Trenton Titans

Trenton Titans oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi ECHL-liigassa. Seura oli Philadelphia Flyersin ja Adirondack Phantomsin farmijoukkue. FHL-seura Danbury Whalers oli Trenton Titansin farmijoukkue.
Historia.
Vuonna 1996 ECHL antoi Trentonille oikeudet laajennusjoukkueeseen. Kaupunkiin perustettiin seura vuonna 1999 nimellä "Trenton Titans". Jo kaudella 2000–2001 seura pelasi liigan finaaleissa. ECHL-liigan mestaruuden Kelly Cupin Titans voitti kaudella 2004–2005. Kauden 2005–2006 Titans toimi New York Islandersin farmijoukkueena ja seuraavalla kaudella Philadelphia Flyersin farmijoukkueena.
New Jersey Devils osti seuran vuonna 2007 ja seuran uudeksi nimeksi tuli Trenton Devils. Samalla seurasta tuli New Jerseyn farmijoukkue. Neljä vuotta myöhemmin seura sai uuden omistajan ja sen nimeksi palautettiin Trenton Titans. Samassa yhteydessä seura palasi Philadelphia Flyersin ECHL-yhteistyökumppaniksi.
Nykyinen joukkue.
"(Tilanne 30. heinäkuuta 2013)"
Askolan vaakuna

Askolan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Askolan historiasta. Myllynkivi muistuttaa pitäjän useista myllyistä ja sen ympäri maata kuuluisista leivistä. Ruusut viittavat Askolassa syntyneeseen ja siellä vaikuttaneeseen kirjailija Johannes Linnankoskeen, jonka tunnetuin teos oli "Laulu tulipunaisesta kukasta".
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 14. marraskuuta 1956. Vaakunan heraldinen selitys on ”hopeakentässä myllynkivi, josta kasvaa kolme ruusua; kaikki punaista.”
Sitä saa mitä tilaa

Sitä saa mitä tilaa on Yölinnun kuudes studioalbumi, ja se on julkaistu vuonna 2001. Albumin on tuottanut Esa Nieminen. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat nimikkokappale "Sitä saa mitä tilaa" lisäksi "Moottoripyörä on moottoripyörä", "Rakkaus on sininen", "Sukuvika – suksi ei luista", "Se jokin sinulla on" ja "Rilluttele yö". Levy on yhtyeen tunnetuimpia levyjä. Se rikkoi kultalevyrajan kaksi viikkoa ilmestymisensä jälkeen ja platinalevyrajan marraskuussa 2001.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Jelena Šušunova

Jelena Lvovna Šušunova (, 23. toukokuuta 1969 Leningrad – 16. elokuuta 2018 Pietari) oli neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän saavutti Soulin 1988 olympialaisten telinevoimisteluissa neljä mitalia ja voitti vuosina 1985 ja 1987 yhteensä viisi maailmanmestaruutta ja viisi Euroopan-mestaruutta.
Soulin 1988 olympialaisissa Šušunova voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä pistein 79,662 moniottelussa. Hopeaa hän sai puomilla pistein 19,875 ja pronssia nojapuilla pistein 19,962. Permannolla hän sijoittui seitsemänneksi 19,575 pisteellä ja hypyssä kahdeksanneksi 19,712 pisteellä.
Šušunova voitti Montrealin MM-kilpailuissa 1985 kultaa joukkuekilpailussa, moniottelussa ja hypyssä. Permannolla hän sai hopeaa ja puomilla pronssia. Rotterdamin MM-kilpailuissa 1987 hän voitti kultaa hypyssä ja permannolla. Hopeaa hän saavutti joukkuekilpailussa, moniottelussa ja puomilla sekä pronssia nojapuilla.
Helsingin EM-kilpailuissa 1985 Šušunova voitti kultaa moniottelussa, permannolla, hypyssä ja nojapuilla. Ainoastaan puomilla hän jäi pronssille. Moskovan EM-kilpailuissa 1987 hän voitti kultaa hypyssä ja sai pronssia moniottelussa.
Kuopion maalaiskunnan vaakuna

Kuopion maalaiskunnan vaakuna on saanut aiheensa vuonna 1549 perustetun pitäjän historiasta koko Pohjois-Savon emäpitäjänä. Niinpä maakunnan vaakunan jousiaihe on valittu tunnukseksi myös maalaiskunnan vaakunaan.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kolme kultaista jännittämätöntä käsijousta alakkain.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 10. syyskuuta 1953. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1969 Kuopion maalaiskunnan yhdistyessä suurimmaksi osaksi Kuopion kaupunkiin lukuun ottamatta kahta Siilinjärveen liitettyä kylää.
Doug Lynch

Doug Lynch (s. 4. huhtikuuta 1983 North Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka siirtyi tammikuussa 2013 Itävallan pääsarjan EC Red Bull Salzburgiin. Pelipaikaltaan hän on puolustaja ja mailakätisyys vasen. Hän on pelannut ennen NHL:ssä Edmonton Oilersissa ja Itävallan pääsarjassa Vienna Capitalsissa ja Elitserienin Frölundassa
Karl Stewart

Karl Stewart (s. 30. kesäkuuta 1983 Aurora, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Stewartia ei koskaan oltu varattu NHL:ään, mutta hän pelasi urallaan neljä kautta NHL-liigassa edustaen neljää eri seuraa. Hän pelasi urallaan pääsääntöisesti NHL-seurojen farmijoukkueissa. Vuonna 2009 hän lähti Saksaan kuudeksi vuodeksi pelaamaan Straubing Tigersiin. Hän teki sopimuksen kaudeksi 2015–2016 itävaltalaisen Vienna Capitalsin kanssa, mutta saikin töitä NHL:n kykyjenetsijänä ja päättikin lopettaa ammattilaisuransa kesällä 2015.
Charles Templon

Charles Templon (s. ) on ranskalainen näyttelijä. Templon on näytellyt TV-sarjassa "Kesärakkaus", jossa hänen roolihahmonsa on Alex Nelka. Sarjaa on tehty vuosina 2007 ja 2008.
Ylioppilaaksi päästyä Templonin oli tarkoitus opiskella oikeustiedettä, mutta opinnot Pariisin yliopistossa Nanterressa tyssäsivät alkuunsa.
Riistaveden vaakuna

Riistaveden vaakuna on pohjoissavolaisen Riistaveden vaakuna. Se on niin sanottu puhuva vaakuna, eli vaakunan sisältö viittaa Riistaveden nimeen: Aaltokoroinen tyviö viittaa veteen ja atrain yhdistyy kaloihin, vesien ”riistaan”.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä aaltokoroisesta hopeatyviöstä nouseva kolmipiikkinen kulta-atrain.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja se vahvistettiin käyttöön 17. huhtikuuta 1964. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 1973 Riistaveden liityttyä Kuopion kaupunkiin.
Josh Green

Joshua Green (s. 16. marraskuuta 1977 Camrose, Alberta, Kanada) on uransa jo lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, joka pystyi pelaamaan sekä vasempana laitahyökkääjänä että keskushyökkääjänä.
Ura.
Green pelasi vuosina 1993–1997 WHL:ää Medicine Hat Tigersissa, Swift Current Broncosissa ja Portland Winterhawksissa. Kaudella 1997–1998 hän pelasi puolen kautta AHL:n Fredericton Canadiensissa. Seuraavalla kaudella Green pelasi AHL:ää Springfield Falconsissa ja NHL:ää Los Angeles Kingsissä. Kaudella 1999–2000 hän pelasi AHL:n Lowell Lock Monstersissa ja NHL:n New York Islandersissa.
Kaudella 2000–2001 Green pelasi AHL:ää Hamilton Bulldogsissa kahden runkosarjaottelun verran ja NHL:ää Edmonton Oilersissa kolmen pudotuspeliottelun verran. Seuraavan kauden hän vietti kokonaisuudessaan Oilersissa. Kaudella 2002–2003 Green pelasi 20 ottelua Oilersissa, neljä ottelua New York Rangersissä ja 21 ottelua Washington Capitalsissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi AHL:ää Lowell Lock Monstersissa sekä NHL:ää Calgary Flamesissä ja New York Rangersissä. Työsulkukauden 2004–2005 Green vietti kokonaisuudessaan AHL:n Manitoba Moosessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi AHL:ää Manitoba Moosessa ja NHL:ää Vancouver Canucksissa, jossa vietti koko kauden 2006–2007.
Kauden 2007–2008 Green edusti Itävallan pääsarjan Red Bull Salzburg EC:tä. Seuraavalla kaudella hän pelasi AHL:ää Iowa Chopsissa ja NHL:ää Anaheim Ducksissa. Kauden 2009–2010 Green edusti Elitserienin Modoa. Seuraavalla kaudella hän pelasi AHL:n Syracuse Crunchissa ja NHL:n Anaheim Ducksissa.
Kaudella 2011–2012 Green pelasi AHL:ää Oklahoma City Baronsissa ja NHL:ää Edmonton Oilersissa. Seuraavan kauden hän vietti kokonaisuudessaan AHL:n Oklahoma City Baronsissa ja toimi myös joukkueen kapteenina.
Kaudet 2013–2015 Green edusti Tapparaa ja kaudet 2015–2017 KooKoota.
Nikolai Antropov

Nikolai Aleksandrovitš Antropov (, s. 18. helmikuuta 1980 Öskemen, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on kazakstanilais-kanadalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi uransa kaksi viimeistä KHL-joukkue Barys Astanassa, jossa päätti uransa kevääseen 2015. Ulottuva keskushyökkääjä pystyi tavittaessa myös fyysiseen peliin.
Ura.
Antropov pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jo 16-vuotiaana kotikaupunkinsa joukkueessa, Torpedo Ust-Kamenogorskissa kaudella 1996–1997 Venäjän kakkosliigassa. Hän pelasi joukkueessa myös kaudella 1997–1998. Toronto Maple Leafs varasi Antropovin koko tilaisuuden kymmenentenä varauksena, mitä pidettiin yllätyksellisenä. Antropov oli ennen varauspäivää listattu vasta 17. lupaavimmaksi eurooppalaiseksi kenttäpelaajaksi, mutta Toronto varasi hänet jo toisena eurooppalaisista. Kauden 1998–1999 Antropov pelasi Venäjän jääkiekon superliigassa, Moskovan Dynamon riveissä.
Vuonna 1999 Antropov siirtyi Toronto Maple Leafsiin. Hän ehti pelata AHL:n St. John's Maple Leafsissa, kun Toronto kutsui hänet ylös farmijoukkueesta. Antropov pelasi ensimmäisellä kaudellaan NHL:ssä 66 ottelua ja teki niissä tehot 12+18=30. Antropovin tulokaskausi päättyi polvivammaan, ja leikkauksesta toipuminen vaikutti hänen toiseen kauteensa Torontossa. Kauden 2001–2002 alussa hänet lähetettiin St. John'siin hakemaan parempaa kuntoa. Antropov tekikin AHL:ssa 34 ottelussa 35 pistettä. Torontossa hän pelasi kuitenkin vain 11 ottelua, kun joutui helmikuussa 2002 jälleen polvileikkaukseen.
Kaudella 2002–2003 Antropov ylitti henkilökohtaiset piste-ennätyksensä, jotka oli tehnyt tulokaskaudellaan. Antropov teki 16+29=45 pistettä. Antropov pelasi Venäjän pääsarjassa kahdessa joukkueessa. Hän aloitti Ak Bars Kazanissa, mutta siirtyi kymmenen ottelun jälkeen Lokomotiv Jaroslavliin. Työsulun jälkeisinä kausina Antropov taisteli loukkaantumisten kanssa. Kaudella 2005–2006 hän pelasi 57 ottelua ja kaudella 2006–2007 54 ottelua.
Kaudella 2007–2008 Antropov rikkoi piste-ennätyksensä, kun hän teki 56 pistettä 72 ottelussa. Seuraavalla kaudella Antropov ylitti tuonkin pistemäärän kolmella pisteellä. Hänet kaupattiin myös kauden aikana Torontosta New York Rangersiin, jossa pelasi loppukauden. Kesällä 2009 Antropov teki sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Kaudeksi 2011–2012 Thrashers myytiin Winnipegiin, jossa se jatkaa Jets-nimellä. 
Työsulun lykättyä NHL-kauden 2012–2013 alkua Antropov pelasi syksystä 2012 alkuvuoteen 2013 kazakstanilaisseura Barys Astanassa KHL:ssä. Elokuussa 2013 hän palasi Barysiin kaksivuotisella sopimuksella NHL-sopimuksensa päätyttyä. 
Maajoukkueura.
Antropov ei ole pelannut yksiäkään MM-kisoja, mutta edusti Kazakstania Torinon olympiakisoissa 2006. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1999.
Kōhei Uchimura

Kōhei Uchimura (, s. 3. tammikuuta 1989 Isahaya, Nagasakin prefektuuri) on japanilainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Uchimura saavutti kuusiottelun ja joukkuekilpailun olympiahopeaa Pekingissä 2008. Permannolla hän oli viides. Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Uchimura voitti maailmanmestaruuden kuusiottelussa 2,575 pisteen erolla hopeamitalistiin. Lisäksi hän oli permannolla neljäs ja rekillä kuudes. Seuraavissa MM-kilpailuissa Uchimura uusi kuusiottelun mestaruutensa, saavutti hopeaa permannolla ja joukkuekilpailussa sekä pronssia nojapuilla. Tokion MM-kilpailuissa 2011 Uchimura voitti kolmannen peräkkäisen kuusiottelun maailmanmestaruuden kaikkien aikojen ensimmäisenä miestelinevoimistelijana. Hän voitti myös kultaa permannolta, hopeaa joukkuekilpailusta ja pronssia rekiltä sekä oli neljäs nojapuilla, viides hevosella ja kuudes renkailla.
Uchimura kilpaili toisissa olympialaisissaan Lontoossa 2012. Hän saavutti kolme mitalia, kultaa kuusiottelusta sekä hopeaa permannolta ja joukkuekilpailusta. Joukkuekilpailussa Japani jäi alun perin mitalisijojen ulkopuolelle, neljänneksi, mutta nousi hopealle tehtyään protestin Uchimuran saamista pisteistä hevosella. Antwerpenin MM-kilpailuissa 2013 hän voitti neljännen kerran kuusiottelun maailmanmestaruuden. Hän sai kultaa myös nojapuilla sekä pronssia permannolla ja rekillä. Nanningin MM-kilpailuissa 2014 hän voitti viidennen kerran peräkkäin kuusiottelun maailmanmestaruuden ja lisäksi hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja rekillä.
Uchimura voitti kuusiottelun, rekin ja joukkuekilpailun maailmanmestaruudet Glasgow'ssa 2015. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa kuusiottelussa ja joukkuekilpailussa sekä sijoittui viidenneksi permannolla. Dohan MM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa rekillä ja pronssia joukkuekilpailussa..
Simpeleen vaakuna

Simpeleen vaakuna on saanut aiheensa kunnan kehityksestä. Siinä yhdistyvät maatalouspitäjän tunnuksina käytetyt apilat, kun taas hammasratas viittaa kunnan teollistumiseen. Vaakunan värit (punainen ja hopea) kertovat Simpeleen sijainnista Karjalan historiallisessa maakunnassa.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä yläreunaltaan sakarakoroinen kaarihirsi, saatteena kolme apilaa, kaksi kaarihirren ylä- ja yksi alapuolella; kaikki hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 25. toukokuuta 1955. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 Simpeleen yhdistyttyä Rautjärven kanssa.
Sinilähde

Sinilähde on kaupunginosa Heinolassa. Sinilähde sijaitsee noin 2 km Myllyojasta Heinolaan päin Ruotsalaisen rannalla Valtatie 4:n varrella. Heikki Siikosen suunnittelema Sinilähteen seurakuntatalo valmistui vuonna 1957. Hevossaarentiellä Sinilähteellä toimii K-Citymarket Heinola, jonka yhteydessä on Alko ja Postin pakettipiste. K-Citymarket on kesäaikaan suosittu kohde mökkiliikenteelle, jolloin kaupan myynti kohoaa lähes maan suurimmaksi (verrattuna muihin K-Citymarketteihin). Sinilähteelle avattiin keväällä 2021 uusi ala-aste, jossa samassa rakennuksessa toimii myös päiväkoti ja esiopetus.
VantagePoint Capital Partners

VantagePoint Capital Partners on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii tieto- ja viestintäteknologia-, terveys- ja cleantech -aloilla toimivien yritysten venture capital -rahoittajana. Yhtiöllä on toimintaa Pohjois-Amerikassa (toimistot Piilaaksossa ja Montrealissa) sekä Aasiassa (toimistot Hongkongissa ja Pekingissä) VantagePoint Capital Partners hallinnoi 4,5 miljardin dollarin sijoitusomaisuutta.
Greylock Partners

Greylock Partners on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii kuluttajaohjelmisto- ja yritysinfra-alan sekä puolijohdeteollisuuden varhaisen vaiheen yritysten venture capital -rahoittajana. Yhtiö on eräs alansa vanhimmista. Sen perustivat vuonna 1965 Bill Elfers ja Dan Gregory. Charlie Waite liittyi pian mukaan. Elfers ja Waite olivat alan ensimmäisen yrityksen American Research and Development Corporationin entisiä työntekijöitä. 
Greylock Partnersin päätoimipaikka on Piilaaksossa Menlo Parkissa. Yrityksellä on myös toimistot San Franciscon Bay Arealla, Bostonissa, San Mateon piirikunnassa (Kalifornia) sekä Israelissa ja Intiassa. Greylock Partners hallinnoi noin 2 miljardin dollarin sijoitusomaisuutta.
Eliittikisat 2009

Eliittikisat järjestettiin vuonna 2009 viidellä paikkakunnalla: Kuortaneella, Lapualla, Lappeenrannassa, Joensuussa ja Lapinlahdella.
Osakilpailut.
Kuortane.
Kuortaneen eliittikisat järjestettiin 13. kesäkuuta 2009.
Miehet
Naiset
Lapua.
Lapuan eliittikisat järjestettiin 8. heinäkuuta 2009.
Miehet
Naiset
Lappeenranta.
Lappeenrannan eliittikisat järjestettiin 12. heinäkuuta 2009.
Miehet
Naiset
Joensuu.
Joensuun eliittikisat järjestettiin 22. heinäkuuta 2009.
Miehet
Naiset
Lapinlahti.
Lapinlahden eliittikisat järjestettiin 25. heinäkuuta 2009.
Miehet
Naiset
Scooby Doo ja Loch Nessin hirviö

Scooby-Doo ja Loch Nessin hirviö () on vuonna 2004 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu animaatiohahmoon Scooby-Doohon. Se oli samalla järjestyksessään seitsemäs suoraan DVD:lle julkaistu Scooby-Doon elokuvasarjassa, jonka aloitti "Scooby-Doo ja saaren zombiet" vuonna 1998. Elokuvan ohjasivat Scott Jeralds ja Joe Sichta. Käsikirjoituksesta vastasivat George Doty IV, Ed Scharlach ja Mark Turosz, jotka loivat sen Joe Sichtan kirjoittaman tarinan pohjalta. Pääosassa ääninäyttelivät Frank Welker, Casey Kasem, Mindy Cohn ja Grey DeLisle.
Elokuva huomioitiin Annie-ehdokkuudella vuonna 2005 parhaan suoraan videolle julkaistun elokuvan kategoriassa. Se oli samalla ensimmäinen Scooby-Doo-elokuva, joka käytti vuoden 2002 "Scooby-Doo" televisiosarjan Mysteeri Oy:n asuja.
Suomessa elokuvan ensi-ilta nähtiin MTV3:lla 29. syyskuuta 2007.