tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ahmad Masud

Ahmad Masud () on afganistanilainen poliitikko ja sotilas. Masud tunnetaan kuuluisan isänsä Ahmad Šah Masudin poikana ja hän on vaikuttanut etenkin Pandžširin alueella alueella. Maan keskushallinnon romahdettua Talibanin offensiivissa Kabulin valtaamisen jälkeen elokuussa 2021 hänen johtamansa joukot ovat tehneet vastarintaa.
Elämäkerta.
Ahmad Masud syntyi Pandžširin alueella ja hän oli perheen ainoa poika. Hänen isänsä Ahmad Šah Masud oli tadžikki ja tuli hyvin kuuluisaksi Neuvostoliiton vastaisten "mudžahid"-joukkojen komentajana Afganistanin sodan aikana. Hän sai surmansa al-Qaidan tekemässä iskussa vuonna 2001. Hänen alaisuudessaan taistelleet nousivat kuitenkin huomattaviin asemiin Afganistanin myöhemmässä hallinnossa. Kaikki afgaanit eivät myöskään jaa käsitystä sankarimaineesta etenkin hänen osallistuttuaan maan veriseen sisällissotaan.
Ahmad Masud oli isänsä kuollessa 12. Kuoleman jälkeen hän valmistui opinnoistaan Iranissa. Myöhemmin yritettyään epäonnistuen päästä West Pointin sotilasakatemiaan Yhdysvalloissa hän matkusti edelleen opiskelemaan upseeriksi Sandhurstin kuninkaallisessa sotakorkeakoulussa ja King’s Collegessa Britanniassa palaten Afganistaniin vuonna 2016. Myöhemmin hän alkoi ottaa osaa politiikkaan Afganistanissa. Masud kokosi oman poliittisen liikkeensä kotialueellaan. Masud vastusti Talibanin kanssa käytäviä neuvotteluja. Vuonna 2021 hän varoitti Yhdysvaltojen suunnitteilla olleen vetäytymisen johtavan "kaookseen, väkivaltaan ja sisällissotaan" syyttäen myös tuolloista presidentti Ashraf Ghania. Afganistanissa Masud tunnetaan kuitenkin etenkin kuuluisan isänsä poikana. 
Vuoden 2021 puolella Taliban alkoi vallata laajoja alueita Afganistanissa edeten hyvin nopeasti. Elokuussa 2021 hallinnon käsissä oli enää pääkaupunki Kabul. Presidentti Ghanin uutisoitiin paenneen Afganistanista samalla, kun hallitus romahti ja Talibanin taistelijat valtasivat sen. Ahmad Masudin joukot Pandžširissa liittoutuivat varapresidentti Amrullah Salehin kanssa vannoen jatkavansa vastarintaa Talibania vastaan. Talibanin edettyä Pandžširin laaksoon 6. syyskuuta 2021 Masudin uutisoitiin kuitenkin paenneen Tadžikistaniin.
Masudin maastapaon jälkeen hän on asunut Keski-Aasiassa, josta käsin hän on johtanut iskuja Talibania vastaan. Vuonna 2024 hän väitti johtamallaan kansallisella vastarintaliikkeellä olevan Afganistanissa olevan noin 5 000 taistelijaa.
Saksalainen korttipakka

Saksalainen korttipakka on laajalti Keski-Euroopan saksankielisillä alueilla käytetty korttipakka. Se eroaa Suomessa yleisesti käytetystä pakasta sekä maittensa että korttiensa perusteella.
Saksalainen korttipakka on vanha; sen maat vakiintuivat jo 1450-luvulla, ja vaikuttivat peruskorttipakan maiden kehitykseen. Nykyään se on yleisin itäisessä ja eteläisessä Saksassa, Itävallassa, saksankielisessä Sveitsissä ja Liechtensteinissä, sekä pohjois-Italiassa, Unkarissa, Tšekissä ja Slovakiassa, Sloveniassa, Kroatiassa ja Bosniassa.
Maat.
Saksalaisen korttipakan maat ovat "tammenterho", "lehti", "hertta" ja "kello". Näistä terhot vastaavat peruskorttipakan ristiä, lehdet pataa, hertta herttaa ja kellot ruutua.
Kortit.
Pohjois-Saksassa pakassa on yleensä 32 korttia: 7, 8, 9, 10, "Unter" ("alempi" sotamies), "Ober" ("ylempi" sotamies), kuningas ja ässä. Eteläisissä versioissa kortteja on 36, jolloin pohjoiseen pakkaan on lisätty vielä kuutoset.
Unkarissa käytetyissä saksalaisissa korttipakoissa on usein kuvattu Wilhelm Tellin tarinaan liittyviä henkilöitä (Tell itse on terhojen "Ober"). Tämä oli aikoinaan passiivisen vastarinnan osoitus Itävallan herruutta kohtaan, koska Tell kapinoi Habsburgeja vastaan.
Joissain pakoissa kortit on jaettu kahteen osaan, yleensä vinottain, jolloin toisessa puoliskossa on saksalaisen pakan maat/arvot ja toisessa peruskorttipakan.
Stefan Czarniecki

Stefan Czarniecki (1599–1665) oli puolalainen sotapäällikkö. Hän kunnostautui Puolan johtajana Pohjan sodan aikaan.
Czarniecki otti osaa vuonna 1648 syttyneen pitkällisen kasakkakapinan kukistamiseen, jolloin hän joutui vihollisten vangiksi kahdeksi vuodeksi. Päästyään vapaaksi hän jatkoi joukkojen johtamista kasakoita vastaan menestyksekkäästi. Ruotsin kuningas Kaarle X Kustaa hyökkäsi Puolaan Pohjan sodan seurauksena ja Czarniecki kutsuttiin puolustamaan maata. Hän johti Krakovan puolustusta 1655, mutta joutui perääntymään ja Varsovan taistelussa 1656 Puolan armeija lyötiin täysin. Czarniecki jatkoi taistelua ruotsalaisia vastaan johtamalla pientä tataariarmeijaa ja onnistui luopulta työntämään ruotsalaiset maasta. Tämän jälkeen Czarnieckin joukot siirtyivät auttamaan Tanskaa.
Czarniecki johti joukkoja vielä Puolan–Venäjän sodassa. Hänet palkittiin sotien jälkeen suurilla läänityksillä ja nimitettiin hetmaniksi.
Hans Joachim von Zieten

Hans Joachim von Zieten (1699-1786) oli preussilainen ratsuväenkenraali ja Fredrik Suuren sotapäälliköistä eniten suosittu. Hän meni sotapalvelukseen 1714 ja tuli 1741 husaarirykmentin päälliköksi. Hän kunnostautui monessa taistelussa sekä Itävallan perimyssodan että erityisesti Seitsenvuotisen sodan aikana hänet ylennettiin ratsuväenkenraaliksi. Zietenillä oli merkitystä Preussin sotalaitoksen historiassa kevyen ratsuväen kehittäjänä ja käyttäjänä.
Luettelo Pokémoneista (sukupolvi IV)

Pokémon-tuoteperheen neljäs sukupolvi sisältää 107 kuvitteellista eliölajia. Ne esiteltiin pelisarjan vuonna 2006 ilmestyneissä osissa "Pokémon Diamond" ja "Pearl".
Markus Keski-Petäjä

Markus Keski-Petäjä (s. 12. kesäkuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. Keski-Petäjä edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä. Keski-Petäjän kasvattajaseura on Kannuksen Ura. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana. Keski-Petäjä on pelannut urallaan 70 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kahdeksan tavallista juoksua, tuonut 96 juoksua ja kerännyt 317 kärkilyöntiä. Keski-Petäjä on pelannut urallaan kolme Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, tuonut 11 juoksua ja kerännyt 19 kärkilyöntiä. Tilastot päivitetty 18. elokuuta 2021.
Aukusti Koivisto (muusikko)

Aukusti Koivisto (s. 20. toukokuuta 1996 Pälkäne) on suomalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä. Koivisto yhdistää kitaravetoisessa musiikissaan vaikutteita amerikkalaisesta juurimusiikista sekä perinteisestä suomalaisesta iskelmästä ja rautalankamusiikista.
Aukusti on tehnyt satoja keikkoja erilaisissa kokoonpanoissa vuodesta 2012 alkaen. Hän on keikoilla pääasiassa laulanut ja soittanut kitaraa, mutta myös muut yhtyesoittimet ovat tulleet hänelle tutuiksi. Keikkailun lisäksi Koivisto työskentelee Pälkäneellä VK-Studiossa, jossa hän miksaa, äänittää ja tuottaa musiikkia.
Aukusti aloitti oman soolouransa varsinaisesti vuonna 2019 ja ensimmäinen sooloalbumi "Sinisen talon seinustalla" julkaistiin huhtikuussa 2019. Albumi valittiin paikallisradioiden Kuukauden levyksi. Albumin kappale "Ikkunan takaa" soi paljon radiokanavilla ja levyn englanninkielistä puolta edustava "White Lightning" on ollut menestys ulkomaisilla rockabilly-listoilla.
Koiviston toinen pitkäsoitto "Matkalla sinne jonnekin" julkaistiin kesäkuussa 2020. Levyn ensimmäinen single "Särjettyjen maa" on saanut paljon radiosoittoa, mm. YLE Radio Suomessa. Koiviston pitkäsoitot ovat keränneet suoratoistopalveluissa yli miljoona striimausta.
Kesäkuussa 2021 Koivisto julkaisi ensimmäisen itse säveltämänsä ja sanoittamansa singlen ”Jäädä saanhan vierelles sun”. Aukusti on jatkanut oman musiikin kirjoittamista ja julkaisemista; helmikuussa 2022 julkaistiin single "Uuteen valoon" ja elokuussa 2022 single "Ensimmäinen päivä". Koiviston omat kappaleet ovat päässeet muun muassa YLE Radio Suomen soittolistalle. Syyskuussa 2023 Aukusti julkaisi "Keskiyön kangastus" -albumin, joka sisältää vain Koiviston itsensä säveltämiä ja sanoittamia kappaleita.
Vanadiini(III)fluoridi

Vanadiini(III)fluoridi (VF3) eli vanadiinitrifluoridi on vanadiini- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi katalyyttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa vanadiini(III)fluoridi on kellanvihreää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on romboedrinen ja eräät muutkin fluoridit kiteytyvät samankaltaisella rakenteella. Kidevedettömän vanadiini(III)fluoridi lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen trihydraatti (VF3·3H2O), joka on väriltään tummanvihreää. Aine on veteen liukenematonta eikä hapetu yhtä helposti kuin muut vanadiini(III)yhdisteet. Vanadiini(III)fluoridi on Lewis-happo ja reagoi esimerkiksi fluoridien kanssa kompleksiseksi fluorovanadaatti(III)ioneiksi (esimerkiksi [VF4]-, [VF5]2- ja [VF6]3-). Useita muitakin komplekseja tunnetaan.
Vanadiini(III)fluoridia voidaan valmistaa vanadiinin ja vetyfluoridin reaktiolla. Muita tapoja ovat vanadiinitrioksidi tai vanadiinitrikloridin ja vetyfluoridin reaktio tai vanadiini(IV)fluoridin kuumentaminen.
2 V + 6 HF → 2 VF3 + 3 H2
VCl3 + 3 HF → 2 VF3 + 3 HCl
V2O3 + 6 HF → 2 VF3 + 3 H2O
Vanadiini(III)fluoridia voidaan käyttää katalyyttinä yhdessä magnesiumfluoridin kanssa. Sitä on myös tutkittu parantamaan litiumioniakkujen ominaisuuksia.
Philip G. Epstein

Philip G. Epstein (22. elokuuta 1909 New York – 7. helmikuuta 1952 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Hän kirjoitti veljensä Julius J. Epsteinin kanssa näytelmän "And Stars Remain", jonka ensi-ilta oli lokakuussa 1936. Sen jälkeen hän alkoi kirjoittaa elokuvia Jack L. Warnerin studiolla, jossa Julius Epstein oli työskennellyt jo aiemmin. He saivat parhaan käsikirjoituksen Oscar-palkinnon "Casablancasta" ja kirjoittivat lisäksi muun muassa elokuvat "Arsenikkia ja vanhoja pitsejä", "Naisen valta" sekä "Hän, joka tuli päivälliselle".
Epsteinien isän nimi oli Shablian, mutta hän muutti sen Epsteiniksi Ellis Islandilla saapuessaan siirtolaisena New Yorkiin.
Ellisin saari

Ellisin saari ("Ellis Island") on vuonna 1984 valmistunut yhdysvaltalainen minisarja, joka perustuu Fred Mustard Stewartin samannimiseen romaaniin. Sen ohjasi Jerry London. Sarja kertoo Yhdysvaltoihin muuttaneista siirtolaisista 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Richard Burton näytteli viimeiseksi jääneen roolinsa "Ellisin saaressa". Faye Dunaway voitti Golden Globe -palkinnon parhaasta naissivuosasta, ja Ben Vereen oli ehdolla parhaan miessivuosapalkinnon saajaksi.
"Ellisin saari" esitettiin Suomessa Yle TV2 -kanavalla seitsemässä osassa tammi–helmikuussa 1986. Elokuvakriitikko Pertti Avolan arvion mukaan se oli malliesimerkki yhdysvaltalaisten tv-sarjatuotantojen epäkiinnostavuudesta ja keinotekoisin kääntein etenevästä käyttödraamasta.
Liviu Rebreanu

Liviu Rebreanu (1885 Felsőilosva, Unkari (nyk. Romania) – 1944 Valea Mare, Romania) oli romanialainen kirjailija. Hän edusti realistista tyylisuuntaa.
Rebreanulla oli 13 sisarusta, joista yksi oli nuorempi veli Emil. Rebreanu opiskeli vuosina 1903–1906 Budapestin sotilasakatemiassa. Sen jälkeen hän palveli Gyulan jalkaväkirykmentissä. Rahaepäselvyyksien vuoksi hän erosi 1908. Romaniaan muutettuaan hän ryhtyi toimittajaksi, mutta 1910 hänet luovutettiin Unkariin vankilaan.
Rebrenau julkaisi novelleja vihkosina 1912–1914 ja tunnetuimman teoksensa, naturalistisen maaseutukuvauksen "Ion" 1920. Vuonna 1922 ilmestynyt "Hirtettyjen metsä" on ensimmäisiä eurooppalaisia maailmansotakuvauksia. Se perustuu osittain Rebreanun Emil-veljeen, joka yritti vuonna 1917 loikata Itävalta-Unkarin armeijasta Romanian puolelle, mutta jäi kiinni ja hirtettiin maanpetturina.
Thaumatodryinus tuukkaraski

Thaumatodryinus tuukkaraski on pistiäislaji, joka on endeeminen Keniassa. Hyönteisen lajinimi, "tuukkaraski" on kunnianosoitus Boston Bruinsin entiselle suomalaiselle maalivahdille Tuukka Raskille.
Laji kuvattiin yksittäisen näytteen perusteella, joka kerättiin malaise-pyydyksellä 2162 metriä merenpinnan yläpuolella Vuria Forestissa, Taita Hillsissä, aivan alkuperäiskansojen sisällä. Sen ekologia, isäntälaji mukaan lukien, on muuten tuntematon.
Dead Reckoning (Oceanhoarsen albumi)

Dead Reckoning on helsinkiläisen heavy metal -yhtyeen Oceanhoarsen debyyttialbumi, joka julkaistiin 20.8.2021. Kappaleesta From Hell to Oblivion julkaistiin single sekä musiikkivideo 18.8.2021.
Tähkä (täsmennyssivu)

Tähkä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jacques Réda

Jacques Réda (24. tammikuuta 1929 Lunéville, Ranska – 30. syyskuuta 2024) oli ranskalainen kirjailija, jazzkriitikko ja journalisti. Hän oli "Jazz Magazinen" avustaja ja vuosina 1987–1996 "La Nouvelle revue françaisen" päätoimittaja.
Réda on kutsuttu urbaanin ympäristön runoilijaksi. Hän kirjoitti runoissaan usein havintoja elämästä sekä urbaanissa että suburbaanissa ympäristössä. Hän tarkkaili erityisti Pariisia. Réda kirjoitti myös proosaa ja julkaisi yli 50 kirjaa.
Réda sai vuonna 1997 merkittävän ranskalaisen kirjallisuuspalkinnon Grand Prix de poésie de l’Académie française.
Suomennettuja runoja.
Runoja antologiassa "Sanat että tietäisimme: kymmenen ranskalaista runoilijaa", toim. Mirja Bolgár, Helsinki: WSOY 1975 Runot on suomentanut Väinö Kirstinä. Viereisellä sivulla on alkuteksti.
Runoja julkaisussa "Tuli &amp; Savu: runouslehti" 2004; nro 3; s. 20. Runot on suomentanut Harri Veivo kokoelmasta "Retour au calme", 1989.
Minnie Pitin onnettomuus

Minnie Pitin onnettomuus oli Halmer Endissä, Staffordshiressä, Englannissa 12. tammikuuta 1918 tapahtunut kaivosonnettomuus, jonka aiheutti maanalainen metaanikaasun räjähdys. Räjähdyksessä kuoli 155 työläistä, joista alle 16-vuotiaita oli 44.
Onnettomuustutkijoiden mukaan räjähdyksen aiheutti lähes varmasti viallinen lamppu.
Kirvaluteet

Kirvaluteet ("Temnostethus") on nokkaluteiden (Anthocoridae) heimoon kuuluva ludesuku.
Suomesta suvun edustajia on tavattu kaksi lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin kymmenen lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suvun lajeja tavataan lähinnä Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Britanniassa.
Aiheesta muualla.
Isolyhythäntälepakko

Isolyhythäntälepakko eli isouuden-seelanninlepakko ("Mystacina robusta") on uhanalainen lepakkolaji, jota ei ole tavattu vuoden 1967 jälkeen.
Noin yhdeksän senttimetriä pitkänä se on suurikokoisin Uuden-Seelannin kolmesta lepakkolajista. Se viettää lepakoksi harvinaisen paljon aikaansa maassa ja on siksi vaarassa joutua esimerkiksi rottien syömäksi. Ihmisten mukanaan tuomat pedot ovat pienentäneet sen elinaluetta, mahdollisesti jo olemattomiin.
Hanna Prakatsen

Hanna Vitaljeuna Prakatsen (, ; s. 6. syyskuuta 1992 Minsk) on alun perin valkovenäläinen, sittemmin Venäjää ja vuodesta 2023 Uzbekistania edustanut soutaja. Hän saavutti yksikössä olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 3,42 sekunnin erolla kultaa voittaneeseen uusiseelantilaiseen Emma Twiggiin. Aiemmin samana vuonna Prakatsen voitti yksikössä Euroopan-mestaruuden 6,41 sekunnin erolla hopealle sijoittuneeseen britti Victoria Thornleyyn. Vuosina 2014–2016 Prakatsen edusti EM-kilpailuissa ja myös kerran MM-kilpailuissa Valko-Venäjää ja sijoittui parhaimmillaan kahdeksikossa kuudenneksi EM-kilpailuissa 2015. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti pariaironelosessa pronssia vuonna 2010.
Suolalasitus

Suolalasitus ei tarkkaan ottaen ole lasite, vaan keramiikan polttoon liittyvä menetelmä, jossa polttouuniin lisätään suolaa. Suolan sisältämä natrium reagoi piidioksidin kanssa, muodostaen natriumsilikaattia. Tuloksena on kiiltävä, läpikuultava pinta, jossa voi olla appelsiininkuorta muistuttava tekstuuri. Metallioksidit voivat värjätä sen eri ruskean (rautaoksidi), sinisen (kobolttioksidi) tai violetin (mangaanioksidi) sävyiseksi.
Historia.
Suolalasitus keksittiin Saksassa Reininmaan keramiikkapajoissa 1400-luvulla. Se oli keskiajan Euroopan merkittävin keksintö keramiikan saralla. Suolalasitusta käytettiin runsaasti 1500-1800-luvuilla, etenkin kivitavaran lasittamiseen. Englannissa valmistettiin paljon suolalasitettua kivitavaraa 1600-1700-luvuilla Nottinghamshiressä, Lontoossa, Staffordshiressä ja Derbyshiressä. Se oli hyvin suosittua Pohjois-Amerikassa 1600-luvun lopulta 1800-luvulle, jolloin se oli Yhdysvalloissa suosituin keramiikan lasitusmenetelmä.
Suolalasitusta ei käytetä enää teollisessa tuotannossa ympäristösyistä, koska sen savukaasut sisältävät suolahappoa.
Prosessi.
Suolalasituksessa raa'at, kuivat saviesineet asetetaan uuniin torneiksi, ja erotetaan toisistaan pienillä savipalloilla, jotteivät ne "liimautuisi" kiinni toisiinsa tai polttouunin hyllyihin, koska lasitetta muodostuu kaikkialle uunin sisäpinnalle. Suolaa lisättäessä uunin lämpötilan on oltava vähintään 1100 °C, jotta suola höyrystyy.
Lasitekerros paksuuntuu polton jatkuessa; mitä useampia kertoja suolaa lisätään, sitä paksumpi lasite syntyy. Tyypillisesti suolaus toistetaan 3-5 kertaa, minkä jälkeen uunin annetaan jäähtyä. Tarvittava vesihöyry on tuotettu joko kostuttamalla suolaa, tai käyttämällä tuoretta polttopuuta suolauksen aikana.
Reaktiot.
Suola reagoi vesihöyryn kanssa muodostaen ensin natriumhydroksidia ja vetykloridikaasua. Vetykloridi poistuu savukaasujen mukana tai reagoi ylijäävän natriumin kanssa takaisin suolaksi.
2NaCl + 2H2O → 2NaOH + 2HCl
Sitten natriumhydroksidi hajoaa natriumoksidiksi ja vesihöyryksi.
2NaOH → Na2O + H2O
Ns. soodapoltossa prosessi on suoraviivaisempi eikä siinä tarvita vesihöyryn lähdettä:
Na2CO3 → Na2O + CO2
Kummassakin tapauksessa syntynyt natriumoksidi reagoi astian pinnan piidioksidin ja alumiinioksidin kanssa muodostaen lasitekerroksen:
Na2O + SiO2 + Al2O3·(SiO2)2 → (Na2O)x·Al2O3·(SiO2)y
Liikuntasali

Liikuntasali on rakennus tai sisätila, joka on suunniteltu ja varustettu erilaisia urheilulajeja varten. Liikuntasaleja on tavallisesti kouluissa ja päiväkodeissa, joissa niitä käytetään liikunnan opetukseen.
Magdalena Lobnig

Magdalena Lobnig (s. 19. heinäkuuta 1990) on itävaltalainen soutaja. Hän saavutti yksikössä olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Hän sijoittui kuudenneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa Lobnig on yltänyt kahdesti pronssille: Sarasotassa 2017 ja Plovdivissa 2018. Chungjun MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi ja Amsterdamissa 2014 viidenneksi. Pariairokaksikossa hän oli MM-kilpailuissa neljäs Račicessa 2022. Hän voitti yksiköiden Euroopan-mestaruuden ylivoimaisesti Brandenburgissa 2016 ja on ollut kolmasti EM-hopealla. Vuonna 2012 hän voitti pariairokaksikossa alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden.
Kalevalan reunamuodostuma

Kalevalan reunamuodostuma (myös Kuittijärven reunamuodostuma ) on Venäjän puolella sijaitseva reunamuodostuma, jonka Suomen puolella sijaitseva jatke on Pielisjärven reunamuodostuma . Se kerrostui noin 11 200–11 300 vuotta sitten tai 11 400–11 300 vuotta sitten Fennoskandian jäätikön Pohjois-Karjalan virtauskielekkeen eteen.
Maantietoa.
Kalevalan reunamuodostuma on suoraa jatkumoa Suomen puolella alkavalle Pielisjärven reunamuodostumalle. Se alkaa Jaamankankaalta ja kulkee Uimaharjun kautta Venäjän rajalle lounas-koillis-suuntaisena. Rajan takana se jatkaa kaarten pohjois-etelä-suuntaiseksi päätyen Uhtuaan (eli Kalevalan). Reunamuodostuma seuraa summittaista reittiä, joka käy alkaa Suomen rajalta, kulkee Tikshozeron järven kautta, kiertää ensin Lieksajärven ja sitten Nuokkijärven niiden itäpuolelta, kiertää itäpuolelta Ala-Kuittijärven ja kääntyy Keski-Kuittijärven pohjoispuolelle päättyen Uhtuan pohjoispuolella. Sen kokonaispituus Pielisjärven muodostuman kanssa on noin 400 kilometriä ja ilman sitä se on 300 kilometriä pitkä. Reunamuodostuma on kohtuullisen hyvin kartoitettu.
Muodostumisteoria.
Kalevalan reunamuodostuma seuraa maastossa Rukajärven reunamuodostuman läntistä osaa noin 30 kilometrin etäisyydeltä. Tämän vuoksi on päätelty, että molemmat reunamuodostumat ovat kerrostuneet Pohjois-Karjalan virtauskielekkeen eteen, mutta eri aikoina. Sen tärkein ajoitusyritys pohjautuu Ala-Kuittijärven ja Keski-Kuittijärven sedimenttien lustosavikronologiaan. Niiden mukaan mannerjäätikön reuna olisi perääntynyt Kuittijärven järvialtaasta noin 11 250 vuotta sitten. Koska Ala-Kuittijärven itäosa sijaitsee 30 kilometriä reunamuodostuman takana ja koska jäätikön reuna perääntyi tuona aikana 300–400 metriä vuodessa, on Kalevalan reunamuodostuman iäksi ehdotettu 11 400–11 300 vuotta .
Kalevalan reunamuodostuma on esitetty olevan Pielisjärven reunamuodostuman, ja samalla myös Kolmannen Salpausselän, ikäinen. Kalevalan reunamuodostuman iäksi on aikaisemmin esitetty 11 800–11 600 vuotta, mikä on ollut yleisesti hyväksytty ajoitus.
Bukavun katolinen yliopisto

Bukavun katolinen yliopisto (, , lyhennys UCB) on yksityinen, vuonna 1989 perustettu yliopisto Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa, Etelä-Kivun maakunnan Bukavun kaupungissa. 
Yliopistossa on seitsemän tiedekuntaa (2021): arkkitehtuuri ja kaupunkisuunnittelu, maatalous, kauppatieteet ja hallinto, oikeustiede, lääketiede, luonnontieteet ja yhteiskuntatieteet. Opetuskielinä käytetään ranskaa ja englantia. 
Yliopisto lukeutuu kymmenen korkeatasoisimman joukkoon Kongon demokraattisessa tasavallassa. UCB pyrkii nousemaan vuoteen 2025 mennessä manner-Afrikan 100 korkeatasoisimman yliopiston joukkoon.
Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2021

Lentopallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2021 pelattiin neljässä maassa 18. elokuuta – 4. syyskuuta. Pelikaupunkeina olivat Serbian Belgrad, jossa pelattiin myös mitaliottelut, Bulgarian Plovdiv, Kroatian Zadar ja Romanian Cluj-Napoca. Mukana oli 24 joukkuetta. Ne pelasivat neljässä kuuden joukkueen alkulohkossa yksinkertaisen sarjan, ja pudotuspeleihin pääsi kustakin lohkosta neljä joukkuetta.
Loppuottelussa Italia voitti Serbian eräluvuin 3–1. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Italian Paola Ogechi Egonu.
Brad Beck

Brad Beck (10. helmikuuta 1964 Vancouver, Kanada) on entinen jääkiekkoilija, joka edusti urallaan esimerkiksi Porin Ässiä. Beck on Chicago Blackhawksin 5. kierroksen varaus vuodelta 1982.
Beck aloitteli uraansa Brittiläisen Kolumbian junioriliiga BCJHL:ssa kaudella 1980-1981. Kahden siellä pelatun kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan yliopistokiekkoa Michigan State Universityn joukkueeseen. Pelattuaan neljä kautta yliopistosarjassa oli edessä siirtyminen aikuisten sarjoihin kaudlle 1986-1987. Liigaksi valikoitui IHL ja seuraksi Saginaw Generals (seuraavalla kaudella Saginaw Hawks). Kaudella 1988-1989 Beck pelasi 16 ottelua Porin Ässissä tehden niissä yhden maalin ja antaen neljä maalisyöttöä. Seuraavaksi kaudeksi Beck palasi takaisin IHL:aan Indianapolis Icen joukkueeseen. Siellä hän pelasi 34 ottelua ennen siirtyimistään Englantiin BHL-liigan Durham Waspsin joukkueeseen, jossa pelasi kauden loppuun.
Kauden 1990-1991 Beck pelasi ECHL:n Richmond Renegadesin joukkueessa lähes piste-per-peli tahdilla. 64 pelatun ottelun saldo oli 60 pistettä. Seuraavan kauden Beck aloitti Colonial Hockey Leaguen Flint Bulldogsin riveissä, josta kuitenkin siirtyi 23 pelatun ottelun jälkeen Hollantiin Utrechtin joukkueeseen. Utrechtissa Beck pelasi vielä kauden 1992-1993 jonka jälkeen hän lopetti pelaajauransa. Uran parhaaksi saavutukseksi jäi Hollannin mestaruus keväällä 1992.
Timjamiöljy

Timjamiöljy on kukkivasta timjamista vesihöyrytislauksella erotettu haihtuva öljy. Se on väritöntä tai kellertävää nestettä, joka on hyväntuoksuista ja hyvänmakuista. Timjamiöljy sisältää muun muassa tymolia. Timjamiöljyä käytetään tuoksunsa vuoksi hajuvesiteollisuudessa sekä farmaseuttisissa ja kosmeettisissa tuotteissa, koska aineella on antiseptisiä ominaisuuksia.
Vesihöyrytislaus

Vesihöyrytislaus on tislausmenetelmä, jolla puhdistetaan korkeassa lämpötilassa kiehuvia, veteen liukenemattomia aineita. Vettä ja puhdistettavaa ainetta kuumennetaan tislausastiassa, jonne johdetaan vesihöyryä. Seoksesta muodostuvat höyryt tiivistetään jäähdyttimessä ja aineet erotetaan toisistaan erotussuppilossa. Vesihöyrytislauksen avulla saadaan nostettua tislattavan aineen höyrynpainetta ja näin ollen alennettua kiehumispistettä. Menetelmällä ikään kuin tyhjiötislataan ilman tyhjiölaitteita.
Dorde Olofintytär

Dorde Olofintytär oli Eurajoen nimismies vuosina 1575–1580, ensimmäisenä naisnimismiehenä Suomen historiassa. Hän oli emäntänä Lavilan tilalla, joka oli aikanaan Eurajoen varakkain. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli kirjuri Henrik Henrikinpoika, ja pari sai pojan, Urbanus Henrikinpojan. Henrikin kuoleman jälkeen Dorden on uskottu avioituneen Lars Olofinpojan kanssa. Larsin kadottua historiallisista lähteistä vuonna 1565, Urbanuksesta tuli tilan isäntä ja nimismies. Hän kuoli vuoden 1575 paikkeilla, jolloin Dorde otti vastuun tilasta ja nimismieheydestä.
Dorde kirjallisissa lähteissä.
Ensimmäisen kerran Dorde esiintyy käräjälähteissä vuonna 1550 Henrik Henrikinpojan kuoleman jälkeen, koskien maanvaihtoa. Seuraavan vuoden aikana hänet mainitaan muutaman kerran: Hän sai erään pienen talon isännältä niityn tilapäisesti käyttöönsä hyvityksenä siitä, että oli maksanut tämän sakot miestaposta. Hän peri myös poikansa Urbanuksen kanssa edesmenneen miehensä antamia lainoja. Käräjälähteiden perusteella Dordella oli hallussaan maita Lavilan lisäksi Irjanteella, Lemlahdessa, Kainussa ja Eurakoskella.
Huhtikuussa 1575 Dorden on kuitattu kestittäneen tammanvartija Simon Perinpoikaa. Kestitys tapahtui kruunun asioissa nimismiehentaloissa. Viimeinen henkilökohtainen merkintä Urbanuksesta on maaliskuulta samalta vuodelta, joten tilan isännyyden siirtyminen Dordelle lienee tapahtunut maaliskuun lopussa tai huhtikuun alussa 1575. Vuoden 1576 kymmenysluettelon mukaan tilan isäntä oli "Dorothea", mutta maakirjassa isännäksi ja nimismieheksi on vielä seuraavinakin vuosina merkitty Urbanus, vaikka hän oli jo kuollut. Vuonna 1577 Dorde päätti rahtikuljetuksen kuitin omien sanojensa mukaan edesmenneen poikansa Urbanus Henrikinpojan sinetillä. Samana vuonna häntä ensimmäistä kertaa kutsutaan nimismiehen tittelillä Simon Perinpojan kuitissa, ja sama mainita toistuu useasti myöhemmin. Kuiteista ei käy ilmi, oliko Dorde itse luku- ja kirjoitustaitoinen.
Viimeinen merkintä Dordesta on toukokuulta 1580, jonka jälkeen hän oli ilmeisesti kuollut. Urbanus vanhemman lisäksi Henrikin ja Dorden lapsia olivat Mårten, Urbanus nuorempi sekä ainakin kolme tytärtä, joiden nimiä ei tiedetä.
Vanhemmassa kirjallisuudessa Dorde Olofintytär on tulkittu virheellisesti Lavilan Urbanus Henrikinpojan vaimoksi, vaikka todellisuudessa Urbanus oli hänen poikansa.
Lähteet.
Viitteet.
Kamferisprii

Kamferisprii eli kamferiviina () on etyylialkoholin, veden ja kamferin seos. Sprii tarkoittaa seosta, jossa on 90 tilavuusprosenttia etyylialkoholia ja loppuosa vettä. Kamferispriissä on 10 % kamferia, 70 % etyylialkoholia ja 20 % vettä. Sitä on entisaikoina käytetty nieltynä lääkkeenä sydämen toiminnan piristämiseen ja iholle siveltynä ihottumia hoitavana desinfiointiaineena. Sisäisesti käytetty kamferisprii saa mahan ja suolen limakalvon ärtymään, josta voi olla seurauksena esimerkiksi mahakatarri.
Linimentti

Linimentti eli linjamentti ( &lt; , voidella) on iholle siveltävä tai hierottava nestemäinen lääkevalmiste, joka vaikuttaa paikallisesti. Sitä on käytetty esimerkiksi reuman, nyrjähdysten ja palohaavojen hoidossa. Linimentti voi olla emulsio, liete, liuos tai seos. Linimentissä on tavallisesti ihoa rauhoittavia, suojaavia tai lämmöntunnetta aikaansaavia ainesosia, kuten jotakin balsamia, rasvaa, saippuaa tai öljyä liuotettuna etyylialkoholiin tai emulgoituna veteen.
Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2021

Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2021 pelattiin neljässä maassa 1.–19. syyskuuta. Mitaliottelut ja välierät pelattiin Puolan Katowicessa, ja Puolan muut isäntäkaupungit olivat Gdańsk ja Krakova. Lisäksi pelattiin Suomen Tampereella, Tšekin Ostravassa ja Viron Tallinnassa. Mukana oli 24 joukkuetta. Ne pelasivat neljässä kuuden joukkueen alkulohkossa yksinkertaisen sarjan, ja pudotuspeleihin pääsi kustakin lohkosta neljä joukkuetta.
Virala Acquisition Company

Virala Acquisition Company oli suomalainen pörssiyhtiö.
Yhtiö on Suomen ensimmäinen Spac-yhtiö, ja se listautui Helsingin pörssiin 29.6.2021. Yhtiön tavoitteena oli kerätä markkinoilta 75 miljoonaa euroa, jonka jälkeen se alkoi etsimään sopivia yhtiöitä ostettavaksi. Yhtiön arvo oli ylimerkatun pörssilistautumisen jälkeen 107,5 miljoonaa euroa. Syyskuussa 2021 yhtiö osti Purmo Groupin Rettig Groupilta.
Alexander Ehrnroothin ja Albert Ehrnroothin johtama Virala-konserni on yksi yhtiön perustajaosakkaista. Yhtiöllä oli heinäkuussa 2021 3 136 osakkeenomistajaa, joista kolme suurinta olivat:
Harennansupiainen

Harennansupiainen ("Crocidura harenna") on Etiopiassa elävä päästäislaji.
Sitä on tavattu vain Harennan metsästä Bale-vuorilta Etiopian eteläosasta. Jäljellä olevaa elinympäristöksi sopivaa metsäaluetta uhkaavat metsän raivaus maatalouskäyttöön, karjan ylilaidunnus, puuaineksen kerääminen polttopuuksi ja metsäpalot. Osa metsästä on suojeltu Balevuorten kansallispuistossa.
Spac

Spac tarkoittaa yhtiötä, joka on perustettu yritysostoa varten. Spac tulee englannin sanoista "special-purpose acquisition company" eli vapaasti suomennettuna "yritysostoon tarkoitettu erillisyhtiö".
Spac-yhtiöillä ei ole varsinaista liiketoimintaa, vaan niitä perustetaan toisten yhtiöiden ostamista varten pörssistä kerättävillä varoilla.
Helsingin pörssiin kesäkuussa 2021 listautunut Virala Acquisition Company oli Suomen ensimmäinen Spac-yhtiö. Suomen toinen Spac-yhtiö Lifeline SPAC I listautui Helsingin pörssiin lokakuussa 2021.
Pohjoismaiden ensimmäinen Spac-yhtiö oli Bure, joka listautui Tukholman pörssiin maaliskuussa 2021.
Havuluteet

Havuluteet ("Elatophilus") on nokkaluteiden (Anthocoridae) heimoon kuuluva ludesuku. Suomesta suvun edustajia on tavattu kolme lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu yli viisitoista lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suvun lajeja tavataan lähinnä Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Britanniassa.
Aiheesta muualla.
Anna Veronica Mautner

Anna Veronica Mautner (1935 – 30. tammikuuta 2019) oli brasilialainen psykoanalyytikko, kirjailija ja professori São Paulon yliopistossa.
Elämä.
Mautner syntyi vuonna 1935 Pestin piirikunnassa Unkarissa ja muutti Brasiliaan kolmen vuoden ikäisenä. Hänen äitinsä Rosa oli juutalainen kommunisti, joka saapui Brasiliaan toisen maailmansodan alkamisen jälkeen vuonna 1939. Mautner kasvatettiin Lapassa, São Paulossa, missä hänen perheensä piti kampaamoyritystä.
Mautner oli sionisti ja feministi. Hänestä tuli sosiaalipsykologian professori São Paulon yliopistossa, jossa hän oli opiskellut yhteiskuntatieteitä. Hänestä tuli psykoanalyytikko vasta 1980-luvulla, mutta hän teki pitkän uran.
Vuonna 2000 Mautnerista tuli Folha de São Paulo -lehden kolumnisti.
Mautnerin viimeisenä elinvuonna Regina Favre julkisti Mautnerin menestystä selittävän antologian. Mautner kuoli São Paulossa useiden elinten vajaatoimintaan 30. tammikuuta 2019.
Yksityiselämä.
Mautnerilla oli kuolemansa aikaan kolme lasta ja viisi lastenlasta.
22 pyhäkköä

22 pyhäkköä () oli Japanin keisarihovin Heian-kauden keskivaiheilla käyttöön ottama šintolaisten pyhäkköjen luokittelu. 22 pyhäkön joukkoon kuului hovin kannalta erityisen tärkeitä pyhäkköjä, joissa rukoiltiin esimerkiksi sadetta ja hyvää viljasatoa. Ise-jingūn pyhkäkköä lukuun ottamatta kaikki pyhäköt sijaitsivat Kinain alueella, niistäkin lähes kaikki Heian-kyōn eli nykyisen Kioton ympäristössä. Kinain alueen pyhäköistä seitsemän sijaitsi Yamashiron provinssissa eli nykyisessä Kioton prefektuurissa, seitsemän Yamaton provinssissa eli nykyisessä Naran prefektuurissa.
Historia.
22 pyhäkön luokka kehittyi vähitellen 800-luvun lopulta lähtien tärkeimmistä "myōjin"-pyhäköistä, joissa keisarillinen hovi rukoili runsasta satoa ja sadetta. Pyhäköiden riitteihin turvauduttiin myös erilaisten kriisien ja onnettomuuksien, kuten tulvien aikana. Keisari Daigon valtakaudella 900-luvun vaihteessa hovi valitsi aluksi 16 pyhäkköä, joita pidettiin erityisen merkittävinä. Lähes kaikki niistä olivat "myōjin"-pyhäkköjä. Tähän luetteloon kuuluivat Isen, Iwashimizun, Kamon, Matsunoon, Hiranon, Inarin, Kasugan, Ōharanon, Ōmiwan, Isonokamin, Ōyamaton, Hirosen, Tatsutan, Sumiyoshin, Niun ja Kifunen pyhäköt. Järjestelmä virallistettiin vuonna 966.
Sittemmin 900–1000-luvuilla luokkaan lisättiin kuusi muuta pyhäkköä: ensin vuonna 991 Yoshidan, Hirotan ja Kitanon pyhäköt, vuonna 994 Umenomiyan pyhäkkö, vuonna 995 Gionin pyhäkkö ja lopulta vuonna 1039 Hien pyhäkkö. Taira-klaanin voimistuessa Heian-kauden lopulla keskusteltiin klaanille tärkeän Itsukushiman pyhäkön lisäämisestä 22 pyhäkön luokkaan, mutta järjestelmä oli jo vakiintunut. Ei tiedetä varmasti, miksi luokkaan kuului myös joitakin virallisen "Engishiki"-luettelon ja šintolaisen byrokratian ulkopuolisia pyhäköitä. Kun hovin valta provinsseissa taantui, se saattoi keskittyä palvontamenoihin Kioton lähialueilla ja pyhäköissä, jotka olivat yläluokan uskomuksille merkityksellisiä.
Joidenkin vuosisatojen ajan 22 pyhäkköä muodostivat maan tärkeimpien pyhäköiden luokan, ja keisarihovi lähetti niihin säännöllisesti palvojia. Helmi- ja heinäkuussa suoritettavat sato-onnen turvanneet riitit vakiintuivat 1000-luvun alkupuolella. Keisarivallan heikentyessä kuitenkin myös 22 pyhäkön järjestelmä taantui. Muromachi-kauden keskivaiheilla keisarilliset palvontamenot lakkautettiin. 
Vaikka 22 pyhäkön luokalla ei enää ollut virallista merkitystä, siihen kuuluvat pyhäköt olivat keisarihoville tärkeitä, joten Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvulla ne nostettiin kaikki uuden valtiollisen pyhäkköluokittelun huipulle.
Luettelo pyhäköistä.
22 pyhäkköön kuuluivat seuraavat pyhäköt. Kamo Mioya-jinjan ja Kamo Wakeikazuchi-jinjan pyhäköt tunnetaan luokittelussa yhteisnimellä Kamo-jinja. Niukawakami-jinjan pyhäkköön kuuluu nykyisin ylempi, keskimmäinen ja alempi pyhäkkö.
R. Tait McKenzie

Robert Tait McKenzie (26. toukokuuta 1867 Ramsay Township Ontario, Kanada – 28. huhtikuuta 1938 Philadelphia Pennsylvania, Yhdysvallat) oli kanadalainen lääkäri, opettaja ja kuvanveistäjä. Hän työskenteli myös partiotoiminnan perustajan lordi Robert Baden-Powellin kanssa Philadelphiassa. McKenzie kuului taiteilijoille tarkoitettuun Royal Canadian Academy of Artsiin. 
McKenzie osallistui vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin, joissa hän voitti pronssia mitaleissa ja medaljongeissa teoksellaan "Atleettien kilpi".
Kinshasan yliopisto

Kinshasan yliopisto (, lyhennys UNIKIN) on julkinen, vuonna 1954 perustettu yliopisto Kongon demokraattisen tasavallan pääkaupunki Kinshasassa.
Yliopisto kuuluu Kongon demokraattisen tasavallan kärkijoukkoon. Afrikassa se sijoittuu joidenkin arvioiden mukaan 200 korkeatasoisimman yliopiston joukkoon.
M/S Symphony of the Seas

M/S Symphony of the Seas on vuonna 2018 Royal Caribbean Internationalille valmistunut matkustajalaiva. Se oli valmistuessaan maailman suurin risteilyalus. Sittemmin suurimman risteilyaluksen ennätyksen vei vuonna 2022 valmistunut saman varustamon M/S "Wonder of the Seas".
Laiva rakennettiin Saint-Nazairessa Ranskassa Chantiers de l’Atlantique -yhtiön toimesta. Laivan pituus on 362 metriä ja siihen mahtuu 5 518 matkustajaa. Laivassa on 22 ravintolaa, 24 uima-allasta ja 2 759 hyttiä.
Mwotlapin kieli

Mwotlap, tai motlav, on Vanuatulla puhuttava oseanialainen kieli. Kielellä on noin 2100 puhujaa. huolimatta siitä, että lapset oppivat kielen kotona, kielen katsotaan olevan vaarassa.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Vuonna 2020 julkaistiin mwotlap-englanti-ranska -sanakirja.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Lubumbashin yliopisto

Lubumbashin yliopisto (, lyhennys UNILU) on julkinen, alkujaan vuonna 1955 perustettu julkinen yliopisto Kongon demokraattisen tasavallan toiseksi suurimmassa kaupungissa, Katangan maakunnan Lubumbashissa.
Yliopisto perustettiin Liègen yliopiston tuella Belgian siirtomaahallinnon aikana vuonna 1955 nimellä "Université officielle du Congo et du Rwanda-Urundi". Toiminta alkoi seuraavana vuonna. Vuonna 1960 yliopiston nimi vaihdettiin (), samoin vuonna 1963 (). Vuonna 1971 siitä tuli kolme kampusta (Kinshasa, Kinsangani ja Lubumbashi) sisältäneen Zairen kansallisen yliopiston (, UNAZA) Lubumbashin kampus. Vuonna 1981 yliopistokampus itsenäistyi autonomiseksi yliopistoksi ja sai nykyisen nimensä. 
Yliopisto kuuluu Kongon demokraattisen tasavallan kärkijoukkoon. Afrikassa se sijoittuu joidenkin arvioiden mukaan 400 korkeatasoisimman yliopiston joukkoon.
Panorama (The Carsin albumi)

Panorama on amerikkalaisen new wave -yhtye The Carsin kolmas studioalbumi, jonka julkaisi Elektra Records -yhtiö 15. elokuuta 1980 ja tuottanut Roy Thomas Baker.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Ric Ocasek.
Khartumin yliopisto

Khartumin yliopisto (, , lyhennys UofK) on julkinen yliopisto Sudanin pääkaupunki Khartumssa.
Yliopisto on Sudanin vanhin. Se perustettiin vuonna 1902 nimellä "Gordon Memorial College". Oppilaitos käynnisti toimintansa yleisenä perusasteen kouluna, joka sai ensimmäiset opiskelijat vuonna 1903. Vuonna 1905 aloitettiin toisen asteen opetus: ensin insinöörin ja maanmittarien apulaisten koulutuksella ja vuodesta 1906 nelivuotisella perusasteen opettajien koulutuksella. Vuonna 1924 collegesta kehittyi toisen asteen ammatillinen oppilaitos, joka keskittyi sharian, insinööritieteiden, opettajakoulutuksen, sihteerityön, kirjanpidon ja luonnontieteiden opettamiseen. Myös lääketieteellinen opetus aloitettiin (Kitchener School of Medicine, 1924). 
Korkea-asteen opetus alkoi Sudanissa kuitenkin vasta vuonna 1936, kun oikeustieteen koulutus alkoi collegessa (School of Law). Vuoteen 1940 mennessä collegeen kuului jo maatalouden, taiteiden (humanististen tieteiden), oikeustieteen, luonnontieteiden, insinööritieteiden ja eläinlääketieteen osastot (koulut). Kullakin osastolla oli yhteys siihen hallinnon ministeriöön, jonne opiskelijoiden oletettiin tuonnempana työllistyvän. Toiminnot yhdistettiin vuonna 1945 nimelle Khartumin yliopiston tiedekunta, joka oli Lontoon yliopiston (University of London) alaisuudessa. Lontoon yliopisto järjesti lopputentit ja jakoi tutkintotodistukset. Vuonna 1951 myös lääketieteen opetus liittyi samaan kokonaisuuteen. Collegesta muodostettiin korkeakoulu nimellä Khartoum University College.
Maan itsenäistymisen (1956) seurauksena muodostettiin itsenäinen Khartumin yliopisto, joka on laajentunut huomattavasti myöhempinä vuosina. 
Nykyään UofK on Sudanin korkeatasoisimpia yliopistoja yhdessä Sudanin tieteen ja teknologian yliopiston kanssa (1950). Afrikassa se sijoittuu joidenkin arvioiden mukaan 100 korkeatasoisimman yliopiston joukkoon (sija 64 Afrikassa heinäkuun 2025 listauksessa).
Samsung Galaxy A72

Samsung Galaxy A72 on Samsung Electronicsin 17. maaliskuuta 2021 julkistama ja 26. maaliskuuta julkaisema älypuhelin. Se tuli Suomessa myyntiin julkistuspäivänä 449 euron suositushinnalla.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,7 tuuman näyttö, joka tukee 90 hertsin kuvataajuutta. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia kuusi tai kahdeksan gigatavua. Suomessa myyntiin tuli vain versio, jossa on 128 gigatavua tallennustilaa ja kuusi gigatavua keskusmuistia. Tallennustila on laajennettavissa enintään yhden teratavun microSD-kortilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran 12 megapikseliä, telekameran kahdeksan megapikseliä ja makrokameran viisi megapikseliä. Telekamerassa on kolminkertainen optinen zoom ja etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Akun kapasiteetti 5 000 milliampeerituntia ja se tukee 25 watin pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu näytön alle. Puhelin on pöly- ja vesitiivis ja sen IP-luokitus on 67. Käyttöjärjestelmänä on Android 11 ja käyttöliittymänä Samsungin One UI 3.1.
V (MyGrainin albumi)

V on MyGrainin viides studioalbumi, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2020.
Kokoonpano.
Yhtyeen kokoonpano albumilla:
Kakemono-e

Kakemono-e (, kirjaimellisesti ’riippuva kuva’) on seinälle kiinnitettävä avattava kuvakäärö. Kakemono-e-kääröjä käytettiin erityisesti puupiirrospainokuvien ripustuksessa japanilaisessa ukiyo-e-tyylisuunnassa Edo-kaudella. Muiden japanilaisen kuvataiteen tyylisuuntien tai kalligrafian seinälle ripustettavia kuvakääröjä kutsutaan nimillä "kakemono" () tai "kakejiju" (). 
Tekniikka tuotiin Japaniin alun perin Kiinasta. Kakemono-e-kuvassa liimattiin yhteen kaksi ōban-koon vedosta, jotka kiinnitettiin vahvemmalle taustapaperille. Taustapaperi jäi kehystämään vedoksia kaikilla sivuilla. Vahvistetun arkin toiseen tai molempiin päihin kiinnitettiin rulla, "jiku," jonka ympärille vahvistetut arkit kierrettiin. Tyypillinen kakemono-e-käärö oli noin 76 cm korkea ja 23 cm leveä. Kakemono-e-käärö ripustettiin avattuna seinälle vapaasti roikkuvaksi sisustuselementiksi. Kakemono-e-kääröt olivat suosittuja erityisesti 1800-luvun alkupuoliskon kaupunkikodeissa. Kääröjen kuvat olivat yleensä bijinga-genren kauniiden naisten kuvia tai yakusha-e-genren näyttelijäkuvia. Esimerkiksi Utagawa Toyohiro, Kikukawa Eizan (1787–1867) ja Utagawa Kunisada (1786–1865) suunnittelivat kakemono-e-kuvia. Utagawa Hiroshige (1797–1858) suunnitteli maisemakuvia kakemono-e-formaatissa.
Afghan Star

Afghan Star on afganistanilainen tositelevisiosarja, jonka kautta etsitään lahjakkaita laulajia Afganistanista. Sen näyttäminen Tolo TV -kanavalla aloitettiin syyskuussa 2005. Ohjelmasta tuli yksi Afganistanin katsotuimmista. Merkillepantavaksi nousi naisten laaja osallistuminen siihen. Yleisön joukkoon pääseminen on edellyttänyt useita turvatarkastuksia, ja show'ta on turvattu panssaroiduin ajoneuvoin.
Viimeisessä esiintymisessään Afghan Star -ohjelmassa osallistuja Setara Hussainzada tanssi ja poisti hijabin laulaessaan. Hän sai osallistumisensa jälkeen tappouhkauksia, ja hänet ajettiin lopulta kotoaan. Dokumenttielokuvassa "Afghan Star" (2009) seurataan neljän ohjelmaan osallistuneen elämiä. Dokumentissa "Silencing the Song: An Afghan Fallen Star" (2011) käsitellään Setara Hussainzadaa, johon kohdistettuja uhkauksia yhä jatkettiin.
Sotatulokas

Sotatulokas eli polemokori on vierasperäinen kasvilaji, joka on kulkeutunut paikalle sotajoukkojen tai muun sotatoiminnan mukana. Tavallisesti sotatulokkaita tavataan sotajoukkojen kokoontumis- ja huoltoalueilla sekä niiden liepeillä.
Suomeen sotatulokkaita on tullut sekä saksalaisten että venäläisten sotajoukkojen myötä. Suomessa sotatulokkaina tavataan esimerkiksi ketunsaraa, karvasaraa, kesämaitiaista sekä muutamia, lähinnä itärajan tuntumassa kasvavia poimulehtilajeja.
Kääpiöpoimulehti

Kääpiöpoimulehti ("Alchemilla australis") on ruusukasveihin kuuluva yksivuotinen pieni ruohokasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Euroopassa ja Välimerenalueella. Se on sijoitettu vaihtoehtoisesti myös erillisenä sukuna pidettyihin poimukkeihin ("Aphanes") nimenään kääpiöpoimukki.
Ulkonäkö ja koko.
Kääpiöpoimulehti on hento- ja rentovartinen ja kasvaa 3–10 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat syvälle kolmiliuskaisia, kolmesta viiteen millimetriä pitkiä. Kukat ovat pieniä, 1,2–1,8 millimetriä, nelilukuisia ja teriöttömiä. Ne kasvavat tiheästi lehtihangoissa jääden korvakkeiden väliin piiloon. Hedelmänä on pähkylä, joka leviää kuivuneen verhiön avulla.
Mszana Dolna

Mszana Dolna on kaupunki ja oma kuntansa Limanowan piirikunnassa, Vähä-Puolan voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 7 889. Kaupunki on ympäröivän Mszana Dolnan maalaiskunnan hallinnon keskus.
Maantiede.
Mszana Dolnan pinta-ala on 27,1 neliökilometriä, josta maatalousmaan osuus on noin 52 prosenttia ja metsän osuus noin 35 prosenttia. Kaupunki rajoittuu Mszana Dolnan maalaiskunnan lisäksi Niedźwiedźin kuntaan. Se sijaitsee läntisiin Beskideihin kuuluvan Beskid Wyspowyn alueella. Kaupungin korkeus merenpinnasta on yleisesti yli 400 metriä. Mszana Dolnan alueella virtaavia jokia ovat Raba, Mszanka ja Porębianka, pienempiä virtoja ovat muun muassa Szarkowy, Słomka ja Szklanówka.
Osa-alueet.
Mszana Dolna jakautuu seuraaviin tilastollisiin osa-alueisiin:
Historia.
Varhaisin merkintä Mszanasta virallisissa dokumenteissa on vuodelta 1369, jolloin sille myönnettiin kaupungin oikeudet. Jan Długoszin historiankirjoissa siitä on tosin maininta asutuksesta Mszanka-joen varrella jo vuodelta 1254. Vuonna 1345 perustettu, toinen Mszanaksi kutsuttu Raba-joen varrella sijaitseva asutus yhdistyi 1400-luvun lopulla Mszanka-joen Mszanan kanssa. Lisämäärettä Dolna alettiin käyttää kaupungin nimessä erotukseksi läheisestä Mszana Górnan kylästä. Mszana Dolnasta tuli sijaintinsa Raba- ja Mszanka-jokien laaksojen risteyksessä ja Krakova-Košice -kauppareitin varrella ansiosta alueellaan tärkeä kauttakulkupiste.
1600-luvulla Mszana Dolna kuitenkin kärsi lukuisista sodista. Pohjan sodassa kaupunki tuhoutui ruotsalaisten hyökkäyksessä maan tasalle, eikä tuhon seurauksena kyläksi taantunut Mszana Dolna toipunut siitä ennen 1800-luvun loppua, jolloin sen väestöllinen ja taloudellinen kehitys lähti uuteen nousuun.
Vuonna 1772 Mszana Dolna päätyi Puolan ensimmäisessä jaossa Itävallan hallintoon. Toisessa maailmansodassa ensin saksalaiset miehittivät paikkakunnan ja sitten sodan loppupuolella neuvostoliittolaiset valtasivat sen. Mszana Dolnan noin 4 000 asukkaasta 1 018 kuoli hyökkäyksissä. Vuonna 1952 Mszana Dolna sai jälleen kaupunginoikeudet. Vuosina 1975–1998 se kuului Nowy Sączin voivodikuntaan. Vuonna 1992 Mszana Dolnan kunnasta erotettiin omaksi kunnakseen Mszana Dolnan maalaiskunta.
Väestö.
Vuoden 2019 joulukuussa Mszana Dolnassa asui 7 889 asukasta, joista 52,3 prosenttia oli naisia ja 47,7 prosenttia miehiä. Kaupungin väkiluku on kasvanut viime vuosikymmeninä; vuonna 1995 se oli 6 634. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 joulukuussa 20,1 prosenttia, työikäisten 60,4 prosenttia ja eläkeikäisten 19,6 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 39,7 vuotta. Kaupungin osa-alueista väekkäimpiä olivat Osiedle Tysiąclecia, Osiedle Krakowska ja Słomka–północ. Kaupungin työttömyysaste oli vuoden 2019 lopussa 9,1 prosenttia. Työssäkäyvistä asukkaista 55,8 prosenttia työskenteli maatalousalalla, 17,3 prosenttia teollisuus- tai rakennusalalla, 9,5 prosenttia palvelualalla ja yksi prosentti talousalalla.
Liikenneyhteydet.
Mszana Dolnan alueella kulkevat valtatie 28, voivodikunnan tie 968 sekä rautatielinja 104.
Keski-Uudenmaan hyvinvointialue

Keski-Uudenmaan hyvinvointialue (ruots. "Mellersta Nylands välfärdsområde") on Uudenmaan maakunnan keskiosat kattava hyvinvointialue. Hyvinvointialue perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta ja sen Uudenmaan maakuntaa koskevaa erillisratkaisua.
Kunnat.
Keski-Uudenmaan hyvinvointialueeseen kuuluu kuusi kuntaa, joista kaksi on kaupunkeja:
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 202 597 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen. Alueen kunnat perustivat aiemmin Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymän, joten sosiaali- ja terveydenhuollon järjestämisvastuu ja työntekijät siirtyvät hyvinvointialueelle kuntayhtymästä, ja kuntayhtymä lakkautettaneen tarpeettomana.
Terveydenhuolto.
Alueeltaan Keski-Uudenmaan hyvinvointialue kuuluu HUS-yhtymään. Alueella sijaitsevia sairaaloita ovat:
Laboratoriopalvelut tuottaa HUS Diagnostiikkakeskus.
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta Keski-Uudenmaan hyvinvointialue kuuluu Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen toimialueeseen yhdessä Vantaan ja Keravan hyvinvointialueen kanssa.
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Keski-Uudenmaan aluevaltuustoon valittiin 69 valtuutettua.
Kenneth Bednarek

Kenneth ”Kenny” Bednarek (s. 14. lokakuuta 1998) on yhdysvaltalainen pikajuoksun maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Bednarek karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä Dohan MM-kilpailuissa 2019. Hän saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 200 metrillä ennätysajallaan 19,68. Hän sai samalla matkalla hopeaa myös Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ajalla 19,77. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui 200 metrillä viidenneksi. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti 200 metrillä hopeaa ajalla 19,62. Samojen kilpailujen 100 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti 200 metrillä hopeaa ajalla 19,58. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi toisen osuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa. 100 metrillä hän sijoittui neljänneksi ajalla 9,92.
Bednarek on voittanut kymmenen Timanttiliigan osakilpailua 200 metrillä vuosina 2021–2024. Näistä kaksi on ollut Timanttiliigan finaaleja. Hän voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 100 metrillä 2025 ennätyksellään 9,79. World Athletics Relays -kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 100 metrin viestissä kultaa vuonna 2024 ja hopeaa 2025.
90125

90125 on 7. marraskuuta 1983 julkaistu brittiläisen Yes-yhtyeen yhdestoista albumi.