tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ala-Nurmes

Ala-Nurmes on pitkänomainen ja kapea järvi Kuopion koilliskolkassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 51 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Ala-Nurmeksen pituus etelästä pohjoiseen on 4,7 kilometriä. Järven eteläpuolisko on noin 200–300 metriä leveä, pohjoispuolisko noin 600–800 metriä leveä ja aivan pohjoisin osa on noin 200 metriä leveä. Runsas viidennes Ala-Nurmeksen pinta-alasta on vähintään 10 metriä syvä. Kyseinen vyöhyke alkaa järven eteläosasta ja ulottuu kolmisen kilometriä pohjoiseen, jossa se kattaa järven koillisen osan. Luoteinen osa on matalaa, kuin myös järven pohjoisin ja eteläisin osa. Ala-Nurmeksen syvin kohta sijaitsee itärannan Lypsyniemen edustalla.
Ala-Nurmeksen saariluku on 17. Niistä 6 on alle aarin laajuisia luotoja. Saaret sijaitsevat järven eteläisessä ja luoteisessa osassa. Laajin saari on noin 80 aarin laajuinen Virtasaari.
Ala-Nurmeksen pohjoisosaan virtaa vesireitti pienten järvien kautta pohjoisesta Nurmesjärveltä (110,1 metriä mpy) runsaan kahden kilometrin päästä. Ala-Nurmes kääntyy alavirtaan länsirannan Kivisalmen kohdalta, josta alkaa etelään Mustaan (101,7 metriä mpy) virtaava vesiuoma. Musta laskee Syväriin (95,5 metriä mpy).
Ala-Nurmeksen länsi- ja etelärannoilla on runsaasti viljelysmaata, itäranta on metsäistä.
Ala-Nurmeksen vesitilavuus on 10 975 000 kuutiometriä.
Ala-Nurmes (04.639.1.003) kuuluu Nurmesjoen valuma-alueeseen (04.639), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Nurmesjoen valuma-alueeseen kuuluu 29 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Nurmesjärvi, Ala-Nurmes, Syvä-Kankainen ja Musta. Alueen järvistä yhdeksän on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.
Froneri Finland

Froneri Finland on Turengissa jäätelöä valmistava yritys. Jäätelön lisäksi se myy muun muassa Nestlén pakasteleivonnaisia. Sen perustivat vuonna 2016 sveitsiläinen Nestlé ja brittiläinen R&amp;R jatkamaan Nestlén vuonna 2004 ostamaa Valion jäätelöliiketoimintaa. Froneri on Unileverin ohella toinen Suomen kahdesta suuresta jäätelönvalmistajasta. Froneri-konserni on Nestlén ja sijoitusyhtiö Pai Partnersin puoliksi omistama. Suomessa se omistaa Pingviini-, Aino- ja Classic-jäätelöt sekä tuottaa isojen kauppaketjujen omat jäätelöt ja Fazerin jäätelöt. Venäjällä Froneri-konserni valmistaa Mövenpick-, Maxibon- ja Extrême-jäätelöitään nimillä Monterra, Maxiduo ja Sunréme.
Tuotteet.
Froneri Finland valmistaa:
Kritiikki.
Froneri jatkaa toimintaansa Venäjällä huolimatta Venäjän hyökkäyssodasta Ukrainaan.
Syvä-Kankainen

Syvä-Kankainen on järvi Kuopion, Lapinlahden ja Rautavaaran rajalla Pohjois-Savon maakunnan koillisosassa. Sen pinta-ala on 1,1 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 60 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Syvä-Kankaisen pituus etelästä pohjoiseen on 1,8 kilometriä. Järvi muodostuu varsin tasaleveästä pääaltaasta ja sen koillispuolisesta Leppälahdesta. Pääaltaan suurin syvyys on 10 metriä, Leppälahden suurin syvyys on 37 metriä. Noin neljä hehtaaria Leppälahdesta on vähintään 20 metriä syvä. Syvä-Kankaisen ainoa saari on 20 aarin laajuinen Leppäluoto järven itärannan lähellä. Syvä-Kankaisen metsäisille rannoille on siroteltu pientaloja. Järven eteläpuolella levittäytyy Syväsuo.
Syvä-Kankaiseen virtaa ojia ympäröiviltä soilta. Järven länsirannalta alkaa Syväpuro, joka laskee kaakkoon Nurmesjärven (110,1 metriä mpy) Kangaslahteen.
Syvä-Kankaisen vesitilavuus on 7 544 000 kuutiometriä.
Syvä-Kankainen (04.639.1.010) kuuluu Nurmesjoen valuma-alueeseen (04.639), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Nurmesjoen valuma-alueeseen kuuluu 29 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Nurmesjärvi, Ala-Nurmes, Syvä-Kankainen ja Musta. Alueen järvistä yhdeksän on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.
Musta (Kuopio)

Musta on järvi Kuopion koillisosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 31,9 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 51 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Mustan pituus etelästä pohjoiseen on 900 metriä. Suhteellisen tasaleveän altaan leveys on noin puolet pituudesta. Saaria ei ole. Järveä ympäröi Palonurmen kylän kulttuurimaisema. Itäinen ranta on metsämaata. Mustan pohjoisrannalle virtaa laskuoja Ala-Nurmeksesta, joka sijaitsee Mustan itäpuolella. Ala-Nurmeksen eteläosan ja Mustan välissä sijaitsee noin 400 metriä leveä kannas. Musta laskee etelärannan Korkeakoskea etelään Alalampeen (98,5 metriä mpy), josta vesireitti jatkuu Katteluskosken ja Salakkakosken kautta Syväriin (95,5 metriä mpy).
Musta (04.639.1.002) kuuluu Nurmesjoen valuma-alueeseen (04.639), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syvärin alue (04.63) ja ensimmäinen on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Nurmesjoen valuma-alueeseen kuuluu 29 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Nurmesjärvi, Ala-Nurmes, Syvä-Kankainen ja Musta. Alueen järvistä yhdeksän on yli kymmenen hehtaarin laajuisia.
Harattalanjärvi

Harattalanjärvi on monihaarainen järvi Luumäen ja Lappeenrannan rajalla Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 73 hehtaaria. Etäisyys Lappeenrannan keskustasta on 26 kilometriä lounaaseen.
Maantiede.
Harattalanjärvi muodostuu lahdista ja salmista, sen mutkittelevan rantaviivan pituus on 10 938 metriä. Suurin ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 2,8 kilometriä. Harattalanjärven pohjoisosassa sijaitsee kaksi saarta, joista Suurisaari on pinta-alaltaan lähes viisi hehtaaria. Toinen saari on nimetön. Suurisaaren länsipuolella sijaitsee 14 hehtaaria laaja alue, jonka syvyys on vähintään 10 metriä. Järven keskiosan Isosalmen suurin syvyys on kahdeksan metriä, eteläisimmät osat ovat matalia.
Harattalanjärven rannat ovat metsä- ja suomaata, pohjoisella rannalla on pientaloja. Järvi kapenee etelässä Harattalanjoeksi, joka laskee Matalajärveen (48,7 metriä mpy).
Harattalanjärven vesitilavuus on 3 951 000 kuutiometriä.
Harattalanjärvi (08.005.1.009) kuuluu Läntisen Vilajoen valuma-alueeseen (08.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vilajoen vesistössä (08). Läntisen Vilajoen valuma-alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Harattalanjärvi on suurin.
David Wilson (diplomaatti)

David Clive Wilson, Tillyornin paroni Wilson (; s. 14. helmikuuta 1935) on brittiläinen entinen diplomaatti ja sinologi, joka toimi Brittiläisen Hongkongin toiseksi viimeisenä kuvernöörinä vuosina 1987–1992. Tämän jälkeen hän istui Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneessa vuosina 1992–2021.
Wilson syntyi Alloassa Skotlannissa. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Keble Collegessa. Vuosina 1960–1962 hän toimi Hongkongin kuvernöörin poliittisena neuvonantajana. Vuosina 1963–1965 hän opiskeli Pekingissä kiinan kieltä. Vuonna 1973 hän väitteli tohtoriksi Lontoon yliopistossa; hänen väitöskirjansa aiheena olivat Britannian ja Kuomintangin suhteet 1920-luvulla. Vuosina 1977–1981 hän toimi taas Hongkongin kuvernöörin poliittisena neuvonantajana. Vuonna 1984 hänet valittiin kiinalais-brittiläisen yhteisjulistuksen toimeenpanosta vastaavan työryhmän jäseneksi.
Kuvernööri Edward Youden kuoltua vuonna 1986 Wilson valittiin hänen seuraajakseen. Hänen kuvernöörikaudelleen osuivat Taivaallisen rauhan aukion verilöyly sekä vietnamilaisten venepakolaisten aiheuttama ongelma. Wilson erotettiin kuvernöörin virasta vuonna 1992, ja hänen seuraajakseen valittiin Chris Patten.
Opiskellessaan mandariinikiinaa Hongkongin yliopistossa Wilson oli valinnut kiinankieliseksi nimekseen "Wei Dewei" (), joka muistutti hänen omaa nimeään mandariinikiinaksi lausuttuna muttei kantoninkiinaksi lausuttuna. Lisäksi se lausuttiin kantoninkiinaksi samalla tavalla kuin ”vaarallisen tekopyhä” (), ja sukunimeä "Wilson" vastaava merkki ) oli mahdollista jakaa osiin , ’1800 naisaavetta’. Kuvernöörikautensa alussa hän vaihtoi kiinankielisen nimensä muotoon "Wai Yik-shun" (), joka kantoninkiinaksi lausuttuna muistuttaa lähemmin hänen oikeaa nimeään. 
Kuvernöörikautensa jälkeen Wilson aateloitiin Tillyornin paroni Wilsoniksi, minkä myötä hän sai paikan Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneessa.
Hongkongin vuosien 2014 sekä 2019 demokratiamyönteisten mielenosoitusten aikaan Wilson puolusteli Hongkongin poliisin toimia mielenosoittajia vastaan keskusteluissa ylähuoneessa.
Wilson lyötiin vuonna 1987 Order of St Michael and St George -ritarikunnan suurristin komentajaksi (KCMG) ja vuonna 1991 suurristin ritariksi, sekä vuonna 2000 skotlantilaisen Order of the Thistle -ritarikunnan ritariksi (KT).
Novhorod-Siverskyin piiri

Novhorod-Siverskyin piiri () on aluehallinnollinen, maaseutuvaltainen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Dneprin sivujoki Desna laskee piirin läpi. Piiri rajoittuu pohjoisessa Venäjän Brjanskin alueeseen, idässä Sumyn alueen Šostkan piiriin, etelässä Nižynin piiriin ja lännessä Korjukivkan piiriin.
Piirin hallinnollinen keskus on Novhorod-Siverskyin kaupunki (12 647 as., 2021).
Novhorod-Siverskyin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina karsi Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen yhdistämällä aiempia piirejä. Uuden Novhorod-Siverskyin piirin pinta-alaksi tuli 4 630,4 neliökilometriä. Aiempi samanniminen piiri oli pienempi.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Novhorod-Siverskyin piirin väkiluvuksi 63 670 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 43,4 prosenttia piirin asukkaista (27 631 as.), eli kahden kaupungin (Novhorod-Siverskyi, Semenivka) ja kahden kaupunkityyppisen taajaman (Korop, Ponornytsja) väestö.
Harald Tom Nesvik

Harald Tom Nesvik (s. 4. toukokuuta 1966 Ålesund) on norjalainen edistyspuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä vuosina 2018–2020 ja istui suurkäräjillä vuosina 1997–2017.
Korjukivkan piiri

 Korjukivkan piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Piiri rajoittuu pohjoisessa Venäjän Brjanskin alueeseen, idässä Novhorod-Siverskyin piiriin, etelässä Nižynin piiriin ja lännessä Tšernihivin piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Korjukivkan kaupunki (12 409 as., 2021).
Korjukivkan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden Korjukivkan piirin pinta-alaksi tuli 4 600,9 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Korjukivkan piirin väkiluvuksi 88 329 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 51,7 prosenttia piirin asukkaista (45 649 as.), eli piirin kolmen kaupungin (Korjukivka, Mena ja Snovsk) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman (Makošyne, Sosnytsja, H’olmy) väestö. Aiempi samanniminen piiri oli pienempialaisempi (kartta), ja piirin väkiluku oli alhaisempi.
&lt;br clear=left&gt;
Macaon peruslaki

Macaon Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueen peruslaki (, ) on Macaon vastine perustuslaille. Peruslaki määrittelee mm. kaupungissa käytettävän yksi maa, kaksi järjestelmää -mallin.
Peruslaki otettiin käyttöön Macaon siirron yhteydessä vuonna 1999. Kiinan ja Portugalin välisen sopimuksen mukaan laki on voimassa 50 vuotta siirron jälkeen. Peruslaki takaa Macaon asukkaille mm. ilmaisun-, elinkeinon- ja kokoontumisenvapauden. Lisäksi peruslaki turvaa kaupungille demokraattisen järjestelmän ja vapauden valita hallinnon edustajat. 
Vuonna 2021 Portugalin hallitus ilmaisi huolensa peruslain toteutumista koskien, kun Macaon hallintojohtaja, Ho Iat-seng, halusi määritellä "median" olevan patrioottinen ja rakastavan erityishallintoaluetta. Portugali ilmaisi toivovansa Macaon hallinnon seuraavan peruslakia täysimääräisesti.
Geely Xingyue L

Geely Xingyue L on Geelyn vuodesta 2021 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. 
Xingyue L esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2021. Se perustuu samalle CMA-pohjalevylle kuin esimerkiksi Volvo XC40. Moottorina on nelisylinterinen 2,0-litrainen, jonka teho on etuvetoisessa versiossa 218 hevosvoimaa ja nelivetoisessa 238 hevosvoimaa. Etuvetomallissa voimansiirtona on seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto, nelivetoisessa kahdeksanportainen automaattivaihteisto. Vuoden 2021 lopulla esiteltiin myös hybridimalli, jossa kolmesylinterisen 1,5-litraisen (150 hv) bensiinimoottorin ja sähkömoottorin yhteisteho on 245 hevosvoimaa.
Sundsten

Sundsten on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Sacklén

Sacklén on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Edelsköld

Edelsköld on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Lizelius

Lizelius on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Liljegren

Liljegren on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Sackleen

Sackleen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Stefan Brennsteiner

Stefan Brennsteiner (s. 3. lokakuuta 1991) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt parhaiten suurpujottelussa.
Brennsteiner osallistui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 suurpujotteluun mutta keskeytti toisessa laskussaan. Åren maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän keskeytti toisessa laskussaan. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Pekingin suurpujottelussa hän sijoittui 27:nneksi; hän oli ensimmäisen kierroksen toiseksi nopein mutta kaatui toisessa laskussaan ja sai heikon loppuajan. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli suurpujottelussa neljäs.
Maailmancupissa Brennsteiner kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 ja toisen kerran tammikuussa 2014. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Sankt Moritzin suurpujottelussa helmikuussa 2014, jolloin hän sijoittui 23:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän ylsi ensi kerran yhdeksännellä sijallaan Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2018. Hän sijoittui kolmanneksi Banskon suurpujottelussa helmikuussa 2021 ja Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2021. Viikko Kranjska Goran kilpailun jälkeen hän oli Lenzerheiden suurpujottelussa neljäs. Hän sijoittui toiseksi Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2022. Hän sijoittui Val d’Isèren suurpujottelussa kolmanneksi joulukuussa 2024. Hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa Cooper Mountainin ensimmäisessä suurpujottelussa marraskuussa 2025.
Arvottomat lapset

Arvottomat lapset on Kirsi Crowleyn ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 2019.
Elokuvan aiheena ovat Filippiinien Manilan katulapset.
Näyttämö-teatteri

Näyttämö-teatteri on esittävän taiteen vierailuteatteri Joensuussa. Se on toiminut vuodesta 2021 entisessä Joensuun lyseon lukion rakennuksessa Koskikadulla. Teatterinjohtaja on Rauli Kajavuori.
Näyttämö on Sirkus Supiainen ry:n perustama ja toimii sen kotinäyttämönä. Katsomopaikkoja on 80–100. Ohjelmisto painottuu vierailuesityksiin ja Sirkus Supiaisen omiin näytöksiin. Teatteri tarjoaa tilojaan myös muiden teatteri-, tanssi- ja sirkusryhmien ja oppilaitosten käyttöön.
Sirkus Supiainen.
Sirkus Supiaisen toiminta alkoi vuonna 1986. Nimi Sirkus Supiainen otettiin käyttöön vuonna 1997. Sirkus toimii laaja-alaisesti esittävän taiteen kentällä. Yhdistyksen kotipaikka on vuodesta 2015 alkaen ollut Joensuu. Sirkus toimii Näyttämö-teatterin lisäksi Pilkontiellä, jossa Näyttämö aloitti vuonna 2018.
Supiaisen toiminta kattaa muun muassa esityksiä, festivaaleja, leirejä sekä työpajojen järjestämistä sirkuskouluille ja -taiteilijoille. Yhdistys on ylläpitänyt lasten ja nuorten Supiaisen Sirkuskerhoa. Sirkus Supiainen on Suomen Nuorisosirkusliitto ry:n jäsen.
Sota sisälläni

Sota sisälläni on Boris B. Bertramin ohjaama tanskalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2017.
Elokuva on henkilödokumentti tanskalaisesta sotakuvaajasta Jan Grarupista. Elokuvassa seurataan Grarupin elämää hänen palattuaan työkentältä hoitamaan perhettään vaimonsa sairastumisen vuoksi.
Ding Liren

Ding Liren (, s. 24. lokakuuta 1992 Wenzhou) on kiinalainen shakin suurmestari. Hän piti hallussaan shakin maailmanmestaruutta vuosina 2023–2024.
Ura.
Ding alkoi käydä shakkikerhossa Wenzhoussa nelivuotiaana. Hän sijoittui toiseksi 10-vuotiaiden ja 12-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Ding sai 12-vuotiaana tuloksen 3,5/7 aikuisten Kiinan mestaruusturnauksessa. Vuonna 2008 hän sijoittui mestaruusturnauksessa kuudenneksi tuloksella 5,5/11. Vuonna 2009 vasta 16-vuotias Ding voitti Kiinan mestaruuden kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana tuloksella 8,5/11. Hän sai suurmestarin arvon samana vuonna. Hän uusi Kiinan-mestaruutensa vuosina 2011 ja 2012.
Ding edusti Kiinaa vuoden 2012 shakkiolympialaisissa kolmannella pöydällä. Kaksi vuotta myöhemmin Ding pelasi kakkospöydällä kun Kiina voitti kultaa. Vuonna 2015 Ding oli Kiinan ykköspöydällä kun Kiina voitti joukkueiden maailmanmestaruuden.
Ding sijoittui vuoden 2012 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kolmanneksi. Vuonna 2015 Ding nousi ensi kertaa maailman ranking-listan kymmenen kärkeen. Vuosina 2015 ja 2016 hän sijoittui jaetulle kakkossijalle vahvassa Tata Steel -turnauksessa Hollannissa. Vuonna 2017 Ding voitti Moskovan Grand Prix -turnauksen ja sijoittui toiseksi Fiden maailmancup-turnauksessa. Tämä sijoitus toi hänelle paikan vuoden 2018 MM-ehdokasturnaukseen, jossa hän sijoittui neljänneksi.
Ding teki vuosina 2017–2018 historiaa pelaamalla 100 tappiotonta turnauspeliä putkeen. Lokakuussa 2019 Magnus Carlsen rikkoi Dingin ennätyksen.
Dingin korkein vahvuusluku on 2 816 marraskuulta 2018, jolloin hän oli maailman rankinglistan sijalla 4. Ding nousi maailman rankinglistan kolmossijalle helmikuussa 2019 ja kakkossijalle ensi kertaa marraskuussa 2021.
Ding johdatti Kiinan maailmanmestaruuteen vuoden 2018 shakkiolympialaisissa ja oli ykköspöydän paras pelaaja. Vuonna 2019 hän voitti vahvan Sinquefield Cup -turnauksen Yhdysvalloissa ja sijoittui jälleen toiseksi Fiden maailmancupissa. Vuosina 2020–2021 pelatussa MM-ehdokasturnauksessa Ding sijoittui viidenneksi.
Vuonna 2022 Ding sijoittui MM-ehdokasturnauksessa kakkoseksi. Kun maailmanmestari Magnus Carlsen luopui mestaruudestaan, Ding pääsi MM-otteluun Venäjän Jan Nepomnjaštšia vastaan. Ding voitti vuonna 2023 pelatun MM-ottelun jatkopeleissä ja nousi ensimmäiseksi kiinalaiseksi shakin maailmanmestariksi.
Voitettuaan maailmanmestaruuden Ding piti terveyssyistä taukoa pelaamisesta. Hänen tuloksensa tauon jälkeen ovat olleet vaatimattomia. Ding kohtasi marras-joulukuussa 2024 maailmanmestaruusottelussa Intian Gukesh Dommarajun. Ding hävisi ottelun 6.5–7.5 ja menetti maailmanmestaruutensa.
Veikko Matikainen

Veikko Ilmari Matikainen (7. syyskuuta 1923 Savonlinna – 24. elokuuta 2006 Tampere) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Matikaisen vanhemmat olivat kirvesmies Pekka Matikainen ja Milma Immonen ja puoliso vuodesta 1950 Maija Helena Hämäläinen. Matikainen kävi ensin lyseota Viipurissa, mutta talvisodan sytyttyä suoritti keskikoulun loppuun Tampereella. Osallistuttuaan jatkosotaan hän opiskeli Tampereen teknillisessä koulussa ja valmistui sieltä rakennusmestariksi vuonna 1946. Matikainen työskenteli valmistuttuaan työmaamestarina useilla eri rakennustyömailla kymmenisen vuotta, kunnes perusti vuonna 1958 omaa nimeään kantavan rakennusliikkeen.
Vaikka Matikaisen rakennusliikkeen alku oli melko vaatimaton, siitä kehittyi merkittävä yritys, joka rakensi muun muassa lukuisia tehdas- ja liikekiinteistöjä ja toteutti esimerkiksi vuonna 1965 alkaneen Tampereen yliopiston toisen vaiheen rakennustyöt. Tampereen Hervannan rakentamiseen yritys osallistui alusta pitäen. Kaupungin keskustaan se rakensi tavarataloja, hotelleja ja yritysten toimitaloja, Kalevankankaalle muun muassa siunauskappelin. Yrityksensä toimitusjohtajan tehtävästä Matikainen luopui vuonna 1992. Teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973 saanut Matikainen oli jalkapallon ystävä. Hän osallistui Ilves-Kissojen toimintaan ja oli seuran kunniapuheenjohtaja.
Projekti Rockin' High

Projekti Rockin' High on Matleena Saarensalmi-Hintikan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuva on dokumentti suomalaisesta AncarA-yhtyeestä, joka aikoo soittaa maailman korkeimmalla olevan sähköisen keikan Mount Everestin perusleirissä, noin 5300 metrin korkeudessa.
LEGO Masters Suomi

LEGO Masters Suomi on suomalainen kilpailuohjelma, jossa kahdeksan kilpailijaparin pitää rakentaa Lego-palikoista eri teemojen mukaan erilaisia rakennelmia. Kilpailijoilla on käytettävissä yli kolme miljoonaa Lego-palikkaa.
Kilpailun voittajat saavat palkinnoksi 10 000 euroa. Toisella kaudella voittajat pääsivät lisäksi myös Legolandiin.
Ohjelman esittäminen.
"LEGO Masters Suomea" esitettiin kahden ensimmäisen tuotantokauden ajan MTV3-kanavalla. Ohjelmaa juonsi Jaakko Saariluoma ja sen tuomarina toimi Lego Groupin luova johtaja Esa Nousiainen. Ensimmäinen kausi esitettiin keväällä 2022 ja toinen vuotta myöhemmin.
Syksyllä 2024 ohjelma siirtyy kolmannella tuotantokaudellaan Nelosen ohjelmistoon. Ohjelman uutena juontajana aloittaa Christoffer Strandberg, Esa Nousiaisen jatkaessa tuomarina. Kauden voittajiksi valittiin Anssi Hakoma, 38, ja Rami Lindström , 38.
Ohjelman tekeminen.
Ohjelmassa nähtäviä Lego-teoksia rakennettiin pisimmillään 20 tuntia. Kilpailijat saivat pitää rakentamisen aikana taukoja, jolloin kello pysäytettiin. Kello pysäytettiin muun muassa lounastauon ajaksi ja useamman päivän kestäneiden rakennustehtävien välisinä öinä, jolloin kilpailijat saivat nukkua. Ohjelman tekoaikaa säätelivät myös alaikäisten osallistujien työaikalait. Rakentamisen aikana sai pitää myös omia taukoja, mutta tällöin kelloa ei pysäytetty.
Kilpailijoiden rakentamat teokset purettiin tehtävien jälkeen ja seitsenhenkinen tiimi lajitteli palikat uudelleen. Tiimin tehtävänä oli myös huolehtia, että saatavilla oli riittävästi palasia. Kilpailijoiden käytössä oli yli kolme miljoonaa palikkaa.
Ohjelmassa nähtäviä tehtäviä on ollut suunnittelemassa, harjoittelemassa ja testaamassa legotiimi, jonka havaintojen perusteella on tiedetty kuinka paljon mihinkin tehtäävän on tarvittu aikaa. Osa tehtävistä on aiemmin ollut muiden maiden "LEGO Masters" -ohjelmissa, mutta esimerkiksi seitsemännen jakson Muumi-tehtävä oli suunniteltu Suomen ohjelmaa varten.
Ensimmäinen tuotantokausi.
Ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin MTV3-kanavalla 17. maaliskuuta 2022. Kauden voittajapariksi valittiin Tino Poutiainen, 20, ja Julius Alanen, 16.
Kauden viidennessä jaksossa tehtiin epävirallinen maailmanennätys, kun Ismo ja Arttu rakensivat kestävimmän sillan koko "LEGO Masters" -ohjelmaformaatin historiassa. Silta kesti yli 500 kiloa, kunnes painojen laittaminen keskeytettiin turvallisuussyistä.
Toinen tuotantokausi.
Toisen tuotantokauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 9. huhtikuuta 2023. Kauden voittajapariksi valittiin Aura Kangasniemi, 28, ja Oskari Naarajärvi 20.
Voittajapari nähdään myös kilpailemassa Lego Masters Australian Grand Masters kaudella 2025. 
Kolmas tuotantokausi.
Kolmanneksi tuotantokaudeksi ohjelma siirtyi Neloselle ja juontajaksi tuli Christoffer Strandberg. Kauden esittäminen alkoi 24. lokakuuta 2024. Kauden voittajapariksi valittiin Anssi Hakoma, 38, ja Rami Lindström, 38. Jaksot kuvattiin vaihtuvissa rakennuspaikoissa.
Selim Colliander

Knut Selim Alexander Colliander (18. helmikuuta 1885 Turku – 15. elokuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja lelutehtailija. Colliander osallistui ruotsinkielisten aktivistipiirien toimintaan ja hän oli mukana ministeri Heikki Ritavuoren murhan suunnittelussa ja hänen tehtävänään oli näyttää murhan tekijälle Ernst Tandefeltille kuka Ritavuori oli. 
Collianderin vanhemmat olivat Knut Agaton Colliander (1857–1886) ja Maria Katarina Martin (s. 1849). Hän kävi Kotkan yhteiskoulua ja opiskeli sitten Saksissa Saksassa täydentäen opintonsa Freibergin teknillisessä yliopistossa. Hän oli työssä Kööpenhaminassa ja palasi sitten 1908 Suomeen jossa hän oli "Suomen Kiviteollisuus Oy - Finska Stenindustri Ab":n teknillisenä johtajana. Vuosina 1911–1919 Colliander oli "International Granite Co":n toimitusjohtajana Hampurissa. Colliander oli mukana Suomen sisällissodassa valkoisten joukossa Mikkelin pioneerien komppanianpäällikkönä.
Vuonna 1916 perustetun "Osakeyhtiö Kvarts Aktiebolagin" toimitusjohtajana ja osakkaana ollut Colliander osti keväällä 1916 Malakias Saksalta Kangasniemen Ylänteenniemellä sijainneen 11 hehtaarin lohkotilan, jonka alueella sijaitsi kvartsiesiintymä. Yhtiö perusti alueelle kvartsilouhoksen, josta louhe kuljetettiin kapearaiteista rautatietä pitkin niemen itärannalle olleelle laivalaiturille. Louhe kuljetettiin sitten proomuilla Otavan satamaan ja sieltä edelleen rautateitse Imatralle Oy Vuoksenniska Ab:n edeltäjän Elektrometallurgiska Aktiebolagetin rautasulatolle. Kvartsilouhoksen toiminta päättyi jo 1919 sillä louhinta ja kuljetus osoittautui liian kalliiksi ja lisäksi kvartsin laatu oli vaihdellut liikaa. Louhoksen rakennukset huutokaupattiin ja yhtiö purettiin sen jälkeen. Kvartsilouhos oli vielä lyhyen aikaa käytössä vuonna 1940.
Vuonna 1922 Colliander perusti Helsingin maalaiskunnan Malmille (Pukinmäki) "Selim Colliander &amp; Co":n, joka valmisti maalattuja peltisiä leikkikaluja. Colliander oli vuodesta 1931 halkosaha Oy Agraria Ab:n hallituksen puheenjohtajana ja hän oli myös jonkin aikaa Ab Granit Oy:n palveluksessa. Colliander joutui 1930-luvun alun pulavuosina talousvaikeuksiin ja hän teki vararikon 1935. Collianderin Björkbacka-uudistila ja Malmilla sijainnut tehdas myytiin pakkohuutokaupalla. Vuodesta 1936 lähtien Colliander oli tarkastusinsinöörinä puolustusministeriön tarkastusosastolla. Colliander kuoli heinäkuussa 1937 Helsingissä 52-vuotiaana.
Heikki Ritavuoren murhaajan Ernst Tandefeltin vuonna 1927 oikeuskansleri Axel Charpentierille lähettämän selostuksen mukaan murhan pääsuunnittelija oli ollut entinen Helsingin suojeluskuntapiirin päällikkö, kenraalimajuri Paul von Gerich, murhan käytännön valmisteluista oli vastannut Yliopiston apteekin apteekkarina toiminut tunnettu aktivisti Oscar Jansson ja insinööri Knut Selim Colliander puolestaan oli kahden Töölöön tehdyn tunnistamismatkan aikana näyttänyt Tandefeltille kuka Ritavuori oli.
Vasco Joaquim Rocha Vieira

Vasco Joaquim Rocha Vieira (; 16. elokuuta 1939 – 22. tammikuuta 2025) oli portugalilainen upseeri, joka toimi portugalilaisen Macaon viimeisenä kuvernöörinä.
Tausta ja yksityiselämä.
Rocha Vieira syntyi vuonna 1939. Vuosi tämän jälkeen perhe muutti Mosambikiin. Vuonna 1976 Rocha Vieira meni naimisiin Maria Leonor -nimisen naisen kanssa. Parilla on kolme lasta.
Ura sotilaana ja poliitikkona.
Rocha Vieira on koulutukseltaan insinööri. Hän aloitti sotilasopintonsa vuonna 1969, ja hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi vuonna 1984 ja kenraaliksi vuonna 1987. Hän työskenteli vuosina 1969–1973 Lissabonin kaupunginhallinnossa. Vuosina 1974–1975 hän työskenteli Macaon hallinnossa virkamiehenä. Tämän jälkeen hän toimi Portugalin armeijassa esikuntapäällikkönä. Hän oli vuoden 1974 Neilikkavallankumouksen jälkeen perustetun vallankumousneuvoston jäsen vuosina 1976–1978. Vuosina 1986–1991 hän toimi Azoreista vastaavana ministerinä.
Macaon kuvernöörinä.
Vuonna 1991 hänestä tuli Macaon kuvernööri, jossa virassa hän toimi vuoteen 1999 asti, jolloin Macao luovutettiin Kiinalle, ja siitä tuli Macaon erityishallintoalue.
Kuvernöörinä Rocha Vieira toimi paikallishallituksen päämiehenä ja teki mm. vuonna 1999 valtiovierailun Viroon.
Macaon jälkeen.
Kuvernöörinkautensa jälkeen Rocha Vieira toimi mm. Portugalin sähköverkoista vastaavan Energias de Portugal -yrityksen tarkastuskomiteassa. Syyskuussa 2019 uutisoitiin, että entinen kuvernööri oli saanut viimeisen 19 vuoden ajan valtiolta eläkettä 13 607 euroa kuukaudessa.
Vuonna 2016 julkaistiin kirja nimeltä "O 25 de Novembro e a Democratização Portuguesa" (), jonka yksi kirjoittajista Rocha Vieira on. 
Kunnianosoituksia.
Portugalilaiset.
Lähde:
Ulkomaalaiset.
Lähde:
Citi Zēni

Citi Zēni on latvialainen yhtye, joka perustettiin maaliskuussa 2020 laulunkirjoitusleirillä Riiassa. Yhtye edusti Latviaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella "Eat Your Salad". Yhtye kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin 14:nneksi eikä päässyt finaaliin.
Xiu Deshun

Xiu Deshun (, s. 1. helmikuuta 1989) on kiinalainen shakinpelaaja. Hän saavutti vuonna 2011 suurmestarin arvonimen. Xiu oli helmikuussa 2022 maailmanlistan sijalla 553 vahvuusluvulla 2 524. Kiinan aktiivipelaajien listalla hän oli 23:s. Parhaimmillaan Xiu on ollut syyskuussa 2013 vahvuusluvulla 2 585.
Xiu on kilpaillut kolmissa Aasian-mestaruuskisoissa vuosina 2009, 2010 ja 2012. Hän edusti Kiinaa vuoden 2014 Aasian joukkuemestaruuskisoissa ja voitti kultaa.
My Dream

My Dream on maltalaisen laulajan Thea Garrettin esittämä kappale, jolla Garrett edusti maataan vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Maltan edustuskappaleeksi 20. helmikuuta pidetyssä "GO Malta EuroSong 2010" -laulukilpailun finaalissa, jossa kappale oli sekä raatien että puhelinäänestäjien suosikki.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 25. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 12:nneksi eikä päässyt finaaliin. Myöhemmin julkaistuista eritellyistä tuloksista selvisi, että pelkillä asiantuntijaraatiäänillä kappale olisi sijoittunut semifinaalin seitsemänneksi ja päässyt finaaliin, mutta pelkillä puhelinäänillä kappale olisi jäänyt semifinaalin 12:nneksi eikä olisi päässyt finaaliin.
Prylukyn piiri

Prylukyn piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Piiri rajoittuu pohjoisessa Nižynin piiriin, idässä Sumyn alueseen (Konotopin ja Romnyn piirit), etelässä Pultavan alueeseen ja lounaassa Kiovan alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Prylukyin kaupunki (52 553 as., 2021).
Prylukyn piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden, laajemman Prylukyn piirin pinta-alaksi tuli 5 210,8 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Prylukyn piirin väkiluvuksi 152 632 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 61,1 prosenttia piirin asukkaista (93 264 as.), eli piirin kahden kaupungin (Itšnja, Pryluky) ja yhdeksän kaupunkityyppisen taajaman (Varva, Dihtjari, Družba, Ladan, Lynovytsja, Mala Divytsja, Parafijivka, Sribne, Talalajivka) väestö.
Monika Liu

Monika Liubinaitė (s. 9. helmikuuta 1988 Klaipėda, Liettua), tunnettu myös nimellä Monika Liu, on liettualainen laulaja ja lauluntekijä. Liubinaitė syntyi Klaipėdassa. Hän opiskeli jazzia Klaipėdan yliopistossa ja jatkoi opintojaan Berklee College of Musicissa.
Liu edusti Liettuaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Sentimentai”. Liu kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin seitsemänneksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa Liu sijoittui 14:nneksi.
Edward Youde

Edward Youde (; 19. kesäkuuta 1924 – 5. joulukuuta 1986) oli brittiläinen diplomaatti, joka toimi brittiläisen Hongkongin kuvernöörinä vuodesta 1982 kuolemaansa vuonna 1986 asti.
Youde opiskeli kiinaa Lontoon yliopistossa. Hän alkoi työskennellä Britannian ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1947, ja matkusti pian sen jälkeen Kiinaan Nanjingiin Britannian suurlähetystöön, jossa hän toimi kolmantena sihteerinä. Vuosina 1956–1959 hän toimi Washington D.C.:ssä, vuosina 1965–1969 Britannian YK-edustustossa ja vuosina 1974–1978 Britannian Kiinan-suurlähettiläänä. 
Toukokuussa 1982 Youde nimitettiin Hongkongin kuvernööriksi Murray MacLehosen seuraajaksi. Hän oli merkittävässä roolissa Britannian ja Kiinan välisissä neuvotteluissa, joiden seurauksena vuonna 1984 allekirjoitettiin kiinalais-brittiläinen yhteisjulistus Hongkongin luovuttamisesta Kiinalle vuonna 1997. Hän kuoli vuonna 1986 nukkuessaan sydänkohtaukseen ollessaan vierailulla Pekingissä Britannian Kiinan-suurlähettilään luona.
Youdelle myönnettiin seuraavat kunnianosoitukset:
Joan Rubió

Joan Rubió i Bellver (24. huhtikuuta 1870 – 30. marraskuuta 1952) oli katalonialainen arkkitehti, katalonialaisen modernismin edustaja.
Rubió valmistui arkkitehdiksi vuonna 1893 ja työskenteli Antoni Gaudí assistenttina 1893–1905. Hän osallistui Sagrada Famílian, Casa Batllón ja Güellin puiston suunnitteluun. Hänen omia töitään on runsaasti Kataloniassa, etenkin Barcelonassa ja Mallorcan Sóllerissa.
Vuonna 1927 Barcelonan kaupunki antoi Rubion tehtäväksi uudistaa El Gòticin kaupunginosan vuoden 1929 maailmannäyttelyä varten. Hän suunnitteli kaikkien muiden kun goottilaisten rakennusten purkamista ja korvaamista uusgoottilaisilla. Suunnitelmasta toteutettiin vain kuuluisa kävelysilta Carrer del Bisben yli. Silta yhdistää Palau de la Generalitatin (Katalonian hallintorakennus) presidentin virka-asuntoon Casa dels Canongesiin.
Fäwziyä Bäyrämova

Fäwziyä Äwxädi qızı Bäyrämova (tat. Фәүзия Әүхәди кызы Бәйрәмова, ven. Фаузия Аухадиевна Байрамова; "Fauzija Auhadijevna Bairamova," s. 5. joulukuuta 1950, Venäjän SFNT) on tataarilainen poliitikko, aktivisti, kirjailija, toimittaja ja julkaisija. Hän on tatarstanilaisen itsenäisyyspuolueen "Ittifaq" perustaja. Vuosina 1990-1995, Bäyrämova oli Tatarstanin tasavallan valtioneuvoston jäsen. 1994-1997 Bäyrämova toimi krimintataarien neuvoston puheenjohtajana ("Qırımtatar Milliy Meclisi)", jonka perustamisessa hän oli ollut mukana. Bäyrämova oli myös mukana Tatarstanin perustuslain luomisessa. Bäyrämova on kirjoittanut lukuisia poliittisia julistuksia ja historiikkeja, jotka keskittyvät tataareihin ja heidän poliittiseen asemaan. Bäyrämovan on sanottu olevan merkittävimpiä ja kiisteltyimpiä tataaripoliitikkoja, joka tunnetaan hänen ”tinkimättömästä etnisestä nationalismista”.
Nižynin piiri

Nižynin piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Tšernihivin alueella. Piiri rajoittuu luoteessa Tšernihivin piiriin, pohjoisessa Korjukivkan ja Novhorod-Siverskyin piiriin, idässä Sumyn alueseen (Konotopin piiri), sekä etelässä Prylukyn piiriin ja lounaassa Kiovan alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Nižynin kaupunki (66 983 as., 2021).
Nižynin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Tšernihivin alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden, aiempaa laajemman ja väkirikkaamman Nižynin piirin pinta-alaksi tuli 7 219,0 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Nižynin piirin väkiluvuksi 220 640 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 57,1 prosenttia piirin asukkaista (125 932 as.), eli piirin kuuden kaupungin (Bah’matš, Baturyn, Bobrovytsja, Borzna, Nižyn ja Nosivka) ja kahden kaupunkityyppisen taajaman (Dmytrivka, Losynivka) väestö.
Alina Paš

Alina Ivanivna Paš (, s. 6. toukokuuta 1993 Buštyno, Ukraina) on ukrainalainen laulaja ja räppäri. Paš osallistui Ukrainan X Factorin kuudenteen tuotantokauteen, jossa hän sijoittui kolmanneksi.
Paš osallistui Ukrainan euroviisukarsintaan "Vidbiriin" kappaleella ”Tini zabutyh’ predkiv” ja voitti kilpailun. Hänelle annettiin mahdollisuus edustaa Ukrainaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa. 15. helmikuuta 2022 Pašin edustuspaikka kuitenkin kyseenalaistettiin, kun laulajan syytettiin vierailleen laittomasti Krimillä. Ukrainan lain mukaan Krimille saapuminen suoraan toisesta maasta on laitonta. Seuraavana päivänä Paš ilmoitti vetäytyvänsä Eurovision laulukilpailusta syytösten vuoksi.
Stefan Airapetjan

Stefan Airapetjan (s. 24. joulukuuta 1997 Viljandi, Viro), tunnettu myös taiteilijanimellään Stefan, on virolainen laulaja. Airapetjan syntyi Viljandissa armenialaisille vanhemmille ja aloitti laulamisen nuoruudesta lähtien. Hän edusti Viroa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa kappaleella ”Hope” voitettuaan Viron euroviisukarsinnan Eesti Laulin. Airapetjan kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin viidenneksi ja pääsi finaaliin. 14. toukokuuta pidetyssä finaalissa Airapetjan sijoittui 13:nneksi.
Latvajärvi (Ulmosenjoen valuma-alue, Suojärven piiri)

Latvajärvi () on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä sijaitseva järvi, jonka laskujoki Sarkajoki laskee Suistamonjärveen.
Maantietoa.
Latvajärvi on 1,5 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Se on muodostunut harjujakson koillispuolelle. Harjujaksoon kuuluu Linnamäki ja kaksi pienempää harjua. Järvessä on metsäinen saari, jolla on pituutta alle 150 metriä, ja lisäksi järven kaakkoispään lahdessa on neljä luotoa. Järvi on vanhoissa suomalaiskartoissa asumaton metsäjärvi, jonka vedenpinnan korkeus on ympäröivillä järvillä sama.
Vesistösuhteita.
Latvajärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Latvajärvi sijaitsee Ulmosenjoen valuma-alueen pääuomassa niin, että sen yläjuoksun Lautaoja tulee siihen ja Sarkajoki laskee siitä. Latvajärvi kuuluu kapeaan luode-kaakko- suuntaiseen järvivyöhykkeeseen, joka on muodostunut maaston pitkittäiseen painanteeseen. Siihen kuuluu Ristijärvi, joka laskuoja yhtyy Lautaojaan aivan Latvajärven yläpuolelle. Latvajärven luoteisrantaan laskee Dantsajärvi (Tanskajärvi), jonka kautta laskevat muutkin yläpuoliset järvet kuten esimerkiksi Lamelikko ja Roukkeenjärvi. Kaakossa sijaitsevaan Hirsikkojärveen on yhdysoja, mutta se laskee aidosti Saarijärven kanssa yhteiseen lasku-uomaan.
Suomea rakentamassa

Suomea rakentamassa on Pasi Riialin ja Mikko Peltosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.
Elokuvan aiheena on omakotitalon rakentaminen Suomessa. Elokuvassa seurataan omakotitalojen rakennusprosesseja sekä taloa itselleen rakentavan perheen, että niitä rakentavan yrityksen näkökulmista.
River Radamus

River Radamus (s. 12. helmikuuta 1998, Steamboat Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä. Hän on joukkuekilpailun maailmanmestari ja on suurpujottelussa sijoittunut parhaimmillaan arvokilpailuissa neljänneksi ja maailmancupin osakilpailuissa kolmanneksi.
Radamus voitti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kultaa suurpujottelussa ja supersuurpujottelussa vuonna 2019 sekä saavutti hopeaa alppiyhdistetyssä vuonna 2017 ja supersuurpujottelussa vuonna 2018. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui parisuurpujottelussa kahdeksanneksi, suurpujottelussa 11:nneksi ja joukkuekilpailussa kuudenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi ja supersuurpujottelussa 15:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Radamus voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksi, suurpujottelussa 12:nneksi ja parisuurpujottelussa 15:nneksi.
Maailmancupissa Radamus kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2017. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2018, jolloin hän sijoittui 24:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän on yltänyt suurpujottelussa viisi kertaa: hän sijoittui Söldenissä lokakuussa 2021 kuudenneksi, Alta Badiassa joulukuussa 2021 peräkkäisinä päivinä kuudenneksi ja kymmenenneksi sekä niin ikään Alta Badiassa joulukuussa 2022 kymmenenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Palisades Tahoen suurpujottelussa kolmanneksi. Se oli hänen ensimmäinen maailmancupin palkintopallisijansa.
Perhe.
Radamuksen vanhemmat ovat Aldo ja Sara Radamus. Aldo Radamus on Yhdysvaltain hiihtojoukkueen entinen valmentaja ja "Ski Club Vail" -hiihtoseuran johtaja.
Lei Tingjie

Lei Tingjie (, s. 13. maaliskuuta 1997 Chongqing) on kiinalainen shakinpelaaja. Hän saavutti vuonna 2014 naisten suurmestarin arvonimen ja vuonna 2017 suurmestarin arvonimen. Helmikuussa 2022 Lein vahvuusluku oli 2 535, jolla hän oli maailman seitsemänneksi vahvin naispelaaja. Maailmanlistalla hän oli sijalla 481 ja Kiinan aktiivipelaajien listalla 20:s. Parhaimmillaan Lei on ollut maaliskuussa 2018 vahvuusluvulla 2 545.
Lei voitti vuosina 2017 ja 2019 naisten nopean shakin MM-hopeaa. Marraskuussa 2021 Lei voitti naisten Grand Swiss -turnauksen, mikä varmisti hänen paikkansa naisten vuoden 2022 MM-ehdokasturnauksessa.
Thibaut Favrot

Thibaut Favrot (s. 22. joulukuuta 1994) on ranskalainen alppihiihtäjä. Hän on sijoittunut parhaimmillaan arvokilpailuissa viidenneksi ja maailmancupin osakilpailuissa toiseksi.
Favrot sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan kahdeksanneksi superalppiyhdistetyssä vuonna 2014. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän keskeytti suurpujottelussa ja parisuurpujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurpujottelussa viidenneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli suurpujottelussa kuudes.
Maailmancupissa Favrot kilpaili ensimmäisen kerran lokakuussa 2015 ja toisen kerran tammikuussa 2017. Hän sijoittui maailmancupin pisteille eli kolmenkymmenen parhaan joukkoon ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2017, jolloin hän sijoittui 24:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon ja samalla palkintokorokkeelle hän ylsi ensimmäisen kerran Alta Badian parisuurpujottelussa joulukuussa 2018. Tavallisessa suurpujottelussa hän on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi Banskossa helmikuussa 2021.
Elisabeth Winterhalter

Elisabeth Hermine Winterhalter (17. joulukuuta 1856, München - 13. helmikuuta 1952, Hofheim am Taunus) oli saksalainen lääkäri, feministi ja taiteiden tukija. Hän oli ensimmäisiä saksalaisia naislääkäreitä ja ensimmäinen saksalainen naispuolinen kirurgi.
Elämänvaiheita.
Elizabeth Winterhalter syntyi sukuun, jossa oli ollut lääkäreitä jo monessa polvessa. Isä ja vanhempi veli olivat lääkäreitä ja Elisabeth ilmoitti jo pienenä haluavansa lääkäriksi. Hänen vanhempansa eivät tukeneet ajatusta. Vanhemmat halusivat tyttärestään opettajan ja he lähettivät hänet opiskelemaan opettajaksi Schwabingiin.
Vuonna 1884 Winterhalterin äiti taipui ajatukseen tyttärensä lääketieteen opinnoista. Koska Saksan yliopistot eivät ottaneet naisia opiskelijoiksi, hän muutti Sveitsiin ja aloitti opinnot ensin Zürichissä ja sittemmin Bernissä. Hän suoritti sveitsiläisen ylioppilastutkinnon ja se antoi hänelle jatko-opintoluvan. Tuolloin hän tapasi Zürichisä lomailleen taidemaalari Ottilie Roedersteinin. Naiset rakastuivat ja heistä tuli elämänkumppanit. 
Winterhalter suoritti välitutkinnon vuonna 1886 ja loppututkinnon vuonna 1889. Sen jälkeen hän oli työharjoittelussa Pariisissa ja Münchenissä. Hän kävi Tukholmassa opiskelemassa gynekologista hierontaa ja vuonna 1890 hänestä tuli tohtori ja hän piti praktiikkaa Zürichissä.
Winterhalter ja Roederstein muuttivat vuonna 1891 Frankfurt am Mainiin Roedersteinin taideuran perässä. Winterhalter perusti kaupunkiin gynekologiaan erikoistuneen klinikan. Pariskunta osti maata Hofheim am Taunuksesta ja rakennutti sinne huvilan vuonna 1909. 
Lääkärin ammatin Winterhalter joutui jättämään vuonna 1911 terveydellisistä syistä. Sen jälkeen hän hoiti pariskunnan raha-asiat ja puutarhan. Hän oli aktiivinen monissa hyväntekeväisyyshankkeissa ja oli mukana perustamassa paikkakunnan kirjastoa. Hyväntekeväisyytensä vuoksi pariskunta palkittiin Hofheim am Taunuksen kunniakansalaisuudella. Tämän lisäksi hän oli mukana valtakunnallisessa järjestössä joka teki sukupuolitauteja koskevaa valistustyötä. Ollessaan vielä mukana työelämässä hän oli vaikuttanut siihen, että paikkakunnalle perustettiin tytölyseo.
Kansallissosialistien valtakaudella vuosina 1933-1945 pariskunta sai elää rauhassa, joskin melko eristyneenä. Roedersteinin poismenon jälkeen Winterhalter perusti Roederstein-Winterhalter säätiön. Täytettyään 95 vuotta Winterhalter sai Saksan liittotasavallan presidentti Theodor Heussilta kunnianosoituksen siitä, että oli ollut avaamassa lääkärinammattia naisille.
Onnellisten kaupunki

Onnellisten kaupunki on Hannu-Pekka Vitikaisen ja Heikki T. Partasen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011.
Elokuva käsittelee Pieksämäelle mahdollisesti perustettavan Ideapark-kauppakeskuksen vaikutuksia kaupunkiin, työllisyyteen ja asukkaisiin.
Konotopin piiri

Konotopin piiri () on aluehallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Sumyn alueella. Piiri rajoittuu kaakossa Sumyn piiriin, etelässä Romnyn piiriin, lännessä Tšernihivin alueeseen (Nižynin ja Novhorod-Siverskyin piirit) ja pohjoisessa Šostkan piiriin. Idässä naapurina on Venäjän Kurskin alue. Piirin läpi virtaa länttä kohti Seim (, ), joka Dnepriin laskevan Desnan suurin sivujoki. Piirin hallinnollinen keskus on Konotopin kaupunki (84 787 as., 2021).
Konotopin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Sumyn alueen piirien lukumäärän viiteen. Uuden Konotopin piirin pinta-alaksi tuli 5 186,5 neliökilometriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Konotopin piirin väkiluvuksi 198 238 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 67,1 prosenttia piirin asukkaista (133 017 as.), eli piirin neljän kaupungin (Buryn, Konotop, Krolevets ja Putyvl) ja yhden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on huomattavasti aiempaa samannimistä piiriä (1923–2020) laaja-alaisempi ja väkirikkaampi.
Alana Haim

Alana Mychal Haim (s. 15. joulukuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä. Hän on pop rock -yhtye Haimin pianisti, kitaristi ja laulaja.
Vuonna 2021 Haim tähditti Paul Thomas Andersonin elokuvaa "Licorice Pizza", josta hän sai parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden. Vuonna 2020 hän sai vuoden albumin Grammy-ehdokkuuden Haimin kolmannesta studioalbumista "Women in Music Part III".
Lee Erwin

Lee Harry Erwin (s. 19. maaliskuuta 1994) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Pohjois-Makedonian pääsarjassa pelaavaa Gostivaria.
Álvaro Fernandes

Álvaro Fernandes oli portugalilainen merenkulkija, jonka uskotaan käyneen ensimmäisenä eurooppalaisena Ylä-Guinean rannikolla.
Fernandes oli Madeiran löytäjän João Gonçalves Zarcon veljenpoika, joka sai kasvatuksensa Henrik Purjehtijan hovissa. Hän osallistui karavelin kapteenina vuoden 1445 retkeen Länsi-Afrikan rannikolle jatkaen matkaa kauas Kap Verden niemimaan eteläpuolelle. Fernandes nimesi yhden rannikon kiintopisteistä ”Mastojen niemeksi” ("Cabo dos Matos").
Henrik Purjehtija lähetti Fernandesin vuonna 1446 toiselle retkelle Länsi-Afrikan rannikolle. Fernandes eteni Gambiajoelle, jossa alkuasukkaiden myrkytetyt nuolet pakottivat hänen miehensä vetäytymään. Fernandes jatkoi etelään nykyisen Guinea-Bissaun luoteiskärkeen tai mahdollisesti Conakryn tienoille saakka. Hän palasi juhlittuna sankarina Portugaliin vuonna 1447.
Dilnigar Ilhamjan

Dilnigar Ilhamjan (, ; s. 3. toukokuuta 2001) on kiinalainen maastohiihtäjä, joka on etnisyydeltään uiguuri. Hän edusti isäntämaa Kiinaa vuoden 2022 talviolympialaisissa, joiden avajaisseremoniassa hän oli yksi olympiatulen sytyttäjistä. 
Dilnigar syntyi Xinjiangissa Altayn kaupungissa. Hänen isänsä Ilhamjan Miraji on itse entinen hiihtäjä, joka vuonna 1993 voitti hiihdon Kiinan-mestaruuskisoissa pronssia. Dilnigar alkoi hiihtää 12-vuotiaana. Hän on harjoitellut Norjassa kolme vuotta.
Vuoden 2022 talviolympialaisissa Pekingissä hän oli yksi olympiatulen sytyttäjistä yhdistetyn hiihtäjän Zhao Jiawenin ohella. Hänen valintaansa olympiatulen sytyttämiseksi kritisoitiin sen valossa, että Kiina harjoittaa Xinjiangissa laajamittaista uiguurivähemmistön sortoa. Kansainvälinen olympiakomitea kuitenkin puolusti päätöstä.
Dilnigar sijoittui naisten 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa sijalle 43.
Ruelliat

Ruelliat ("Ruellia") on akanttikasvisuku, johon kuuluu 365 lajia. Niitä esiintyy koko maailman tropiikissa ja subtropiikissa, lisäksi Yhdysvalloissa.
Lajeja.
Ruellioihin yhdistetään aiemmin eri sukuna pidetyt siivikit ("Dipteracanthus").
Taistelu joesta

Taistelu joesta on Maria Lappalaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010.
Elokuvan aiheena on Metsä-Botnian Uruguayn Fray Bentosiin perustama sellutehdas. Elokuvassa seurataan tehdasta vastustavaa kansanliikettä ja tehtaan rakentamisen vuoksi Argentiinan ja Uruguayn välille muodostunutta konfliktia.