Elizabeth Okie Paxton

Elizabeth Okie Paxton, syntyjään Elizabeth Vaughan Okie (1878- 1972) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän maalasi asetelmia, muotokuvia ja interiöörejä. Hänen maalauksiaan on kehuttu niiden herkkyydestä valon ja värin käytössä sekä ajattomuudesta. Hänen maalauksensa olivat usein näyttelyissä ja myös ostava yleisö piti niistä. 
Elämänvaiheita.
Elizabeth Vaughan Okie opiskeli maalaustaidetta Cowles Art Schoolissa opettajinaan Joseph DeCamp ja Ernest Major. On huomattava, että naisia opetettiin erillään miehistä, ja että heidän kurssiensa hinnat olivat miehiä kalliimmat. Muiden nuorten bostonilaisten naistaiteilijoiden tapaan Vaughan Okie oli varakkaan perheen tytär. 
Opiskellessaan taidekoulussa 18-vuotias Vaughan Okien ihastui opettajaansa William McGregor Paxtoniin. Ihastuminen oli molemminpuolinen ja oppilas ja opettaja solmivat avioliiton. Avioliiton solmimisen jälkeen Elizabeth Okie Paxton jätti oman taiteellisen uransa vuoteen 1910 asti. Sitä ennen hän oli miehensä suosikkimalli ja sekä muusa että kodin hoitaja. Kesät pariskunta vietti joko Cape Codissa tai Cape Annissa. Avioliitto jäi lapsettomaksi. Miehen uran edistäminen sai aikaan sen, Okie Paxtonin oma taide jäi pitkäksi aikaa marginaaliin. 
Pariskunta matkaili yhdessä Euroopassa, missä heihin kumpaankin teki vaikutuksen alankomaalaisen Johannes Vermeerin taide. Pariskunta vaikuttui Vermeerin valonkäytöstä ja interiööreistä sekä tehdä asetelmia. 
Vuoden 1910 paikkeilla valmistui Okie Paxtonin puhutuimpia ja kuuluisimpia maalauksia, nimeltään "Aamiaistarjotin". Maalausta on kutsuttu feminiiniksi, uskottavaksi, sensuelliksi ja sotkuiseksikin. Teoksesta, vaikka siinä ei ole henkilöhahmoja, välittyy naisen henkilöllisyys. Se välittää hetkellisen kuvan keskiluokkaisen naisen elämästä, mutta onko siinä kuvaus rakastelun jälkeisestä vuoteesta vai vain hetki, jolloin ei tarvitse esittää mitään. Jokatapauksessa on päätelty, että se esittää hetkeä sellaisen naisen elämästä, jota tuolloin kuvattiin nimityksellä "New Woman", jolla on teollistumisen tuoman vaurauden myötä varaa ja mahdollisuus omaan elämään. 
Okie Paxtonin töitä oli näytteillä Phidadelphiassa ja Pennsylvaniassa vuosina 1916 ja 1917. Lisäksi niitä oli biennaalissa Cocoran Galleryssa vuosien 1912 ja 1941 välillä. Lisäksi hänet palkittiin San Franciscossa pidetyssä Panama-Pacific International Exhibitionissa hopeamitalilla vuonna 1915. Muuan kriitikko totesikin Okie Paxtonin olleen miestään paremman taidemaalarin. 
Jäätyään leskeksi Okie Paxton asettui Femway Studiolle Bostoniin, missä maalasi vielä useita vuosia. 
Uransa loppupuolella Okie Paxton oli yhä tunnustettu taiteilija huolimatta taidemaun muutoksesta. Hänen töitään oli esillä New Yorkin maailmannäyteelyssä vuonnas 1939 ja Yhdysvaltain ammattitaiteilijoiden kilta myönsi hänelle kultamitalin. Uusi tunnustus tuli vielä vuonna 1964. 
Koska Okie Paxtonin maalaukset kävivät aikoinaan hyvin kaupaksi, niitä on lähinnä yksityishenkilöiden hallussa. Niitä voi nähdä Bostonin taidemuseossa, Maryhill Museum of Artissa ja Concord Art Associationissa. 
Elizabeth Okie Paxtonin teoksia oli esillä vuonna 2001 Bostonia taidemuseon naistaiteiloijoiden näyttelyssä. Hänen lisäkseen esillä oli Ellen Day Halen, Lilian Westcott Halen ja Polly Thayerin töitä. 
Elizabeth Okie Paxtonin ja William McGregor Paxtonin yhteisnäyttely pidettiin vuonna 2019 The Butler Institute of American Artissa.