tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ing-Marie Wieselgren

Ing-Marie Wieselgren (9. huhtikuuta 1958 Motala – 6. heinäkuuta 2022 Visby) oli ruotsalainen psykiatrian erikoislääkäri. Hän työskenteli Uppsalan akateemisessa sairaalassa ylilääkärinä ja Ruotsin kuntaliiton SKR:n julkisten mielenterveyspalveluiden koordinaattorina. Wieselgren valmistui lääkäriksi Uppsalan yliopistosta ja väitteli tohtoriksi vuonna 1995. Vuodesta 1998 lähtien hän työskenteli eri tehtävissä Uppsalan akateemisessa sairaalassa. 
Wieselgren kuoli henkirikoksen uhrina heinäkuussa 2022, kun häntä puukotettiin Visbyn keskustassa käynnissä olleessa Almedalenin politiikkaviikon toritapahtumassa, ja hän kuoli myöhemmin sairaalassa. Puukottaja oli tekohetkellä 32-vuotias Theodor Engström, joka on toiminut aktiivisesti Pohjoismainen vastarintaliike -uusnatsijärjestössä. Syyttäjän mukaan miehen alkuperäisenä suunnitelmana oli murhata keskustapuolueen puheenjohtaja Annie Lööf. Joulukuussa 2022 Engström tuomittiin murhasta psykiatriseen hoitoon. Oikeus ei katsonut Wieselgrenin olevan niin merkittävässä yhteiskunnallisessa asemassa, että tekoa olisi pidetty terrorismina. Engström sai myös tuomion terrorismirikoksen valmistelusta suunniteltuaan Lööfin murhaamista.
Johan Henrik Lindroos

Johan Henrik Lindroos (18. tammikuuta 1798 Helsinki – 9. kesäkuuta 1862 Helsingin pitäjä) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lindroosin vanhemmat olivat pienlaivuri, kauppias Johan Lindroos ja Margareta Elisabet Lindman ja puoliso vuodesta 1842 Gustava Cecilia Meyer. Heidän tyttärensä Alexandra Elisabeth avioitui senaattori Leo Mechelinin kanssa ja Henriette Gustava eli Jenny eversti, tehtailija, kuvernööri Torsten Costianderin kanssa. Lindroos oli kauppa-apulainen ja kirjanpitäjä isänsä liikkeessä 1810-luvun lopulla ja 1820-luvulla, oma kauppaliike hänellä oli vuodesta 1829. Hän oli myös merkittävä laivanvarustaja ja teollisuudenharjoittaja. Lindroos omisti Nummen sahan Lopella ja oli Sydfinska Ångfartygsbolaget -yhtiön osakas. Löyttymäen kartanon Janakkalassa hän omisti vuodesta 1839 ja oli myös Puotilan kartanon omistaja Helsingin pitäjässä. Lindroos oli Helsingin kaupunginvanhin vuodesta 1837. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1854.
Hinttinen

Hinttinen (ruots: Hinttis) on saari Turussa noin 10 kilometriä kaupungin keskustasta lounaaseen. Saari sijaitsee Airiston Kivelänperällä, Satavan etelä- ja Kakskerran länsipuolella. Saaressa on parikymmentä tonttia ja kesämökkiä.
Saarella on kaksi suojeltua huvilaa:
Vaaituskoje

Vaaituskoje on vaaituksessa eli maaston korkeussuhteiden mittauksessa käytettävä työkalu. Vaaituskojetta voi käyttää korkeuksien mittaamisen lisäksi etäisyyksien mittaamiseen, ja jos kojeessa on astekehä, kulmien mittaamiseen.
Vaaituskojeita on kahta päämallia: optisia sekä hydrostaattisia vaaituskojeita. Näistä jälkimmäiset perustuvat vaakasuoran nestepinnan hyväksikäyttöön, kun puolestaan optisia vaaituskojeita lajitellaan vielä kahden pääperiaatteen mukaan. Tasainvaaituskojeisiin, joissa lankaristikolle tuleva tähtäyssäde kallistetaan vaakasuoraan vaaitustasaimen avulla, kun puolestaan itsetasaavissa vaaituskojeissa tähtäyssäde, joka latasta vaakasuorasti tulee, ohjataan kompensaattorin avulla lankaristikolle tähtäyssädettä taittamalla tai siirtämällä lankaristikkoa pystysuunnassa.
Tasainvaaituskojeet voidaan vielä jakaa rakenteensa perusteella kolmeen ryhmään: yksinkertaiset, keskikokoiset ja tarkkavaaituskojeet. Yksinkertaiset vaaituskojeet sisältävät kolme pääosaa, joista ensimmäinen on jalustaan kiinnitetty runko-osa sekä siinä oleva rasiatasain, jolla kojeen likimääräinen tasaus suoritetaan. Seuraava osa on kaukoputki, jonka lankaristikon kautta kulkee tähtäyskaukoputki. Viimeisenä tulee vaaitustasain, jonka yläpuolella kylläkin on usein vielä yksinkertaisissa kojeissa peili, jonka avulla tasauksessa käytetty kupla on helpompi nähdä. Keskikokoisten vaaituskojeiden merkittävin ero yksinkertaisiin kojeisiin nähden koskee kallistusruuvia, jolla kaukoputkea voidaan kallistaa korkeussuunnassa alhidadiosan suhteen vaaka-akselin ympäri, jotta tasaimen kupla saadaan keskelle ja näin tähtäysakseli saadaan vaakasuoraan. 
Toinen jaottelu, jonka avulla tasainvaaituskojeita voidaan ryhmitellä, koskee käyttötarkoitusta. Kojeita voidaan lajitella neljään ryhmään sen mukaan mihin tarkoituksiin kyseisiä kojeita käytetään: rakennus-, insinööri-, yleis- ja tarkkavaaituskoje.
Itsetasaavien kojeiden toiminta perustuu jollain tavoin joko painovoiman (riippuva heiluri) tai vaakasuoran nestepinnan hyväksikäyttöön. Heilurin käyttöön perustuvia heilurikompensaattoreita on neljä erilaista: pystyasentoinen peili, 50 gon kulmainen peili- tai prismayhdistelmä, muut kolmiprismaiset kompensaattorit ja seisova prisma. Muuntyyppisistä kompensaattoreista mainitaan tässä yhteydessä lankaristikon tai objektiivin ohjauskompensaattori ja nestekompensaattori.
Decade of Silence

Decade of Silence on suomalaisen doom metal -yhtyeen Depressed Moden kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 6. toukokuuta 2022 levymerkillä Firedoom Music. Albumilta on julkaistu singlet ”Endless November”, ”Death Walks Among Us”, ”Eternal Darkness” ja ”Dissociation of the Extinguished Mind”. Albumin on miksannut Teemu Heinola ja masteroinut Finnvox Studiolla Helsingissä Mika Jussila.
Rebecca McKenna

Rebecca McKenna (s. 13. huhtikuuta 2001) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Pohjois-Irlannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 20 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa helmikuussa 2018.
McKenna on edustanut Englannissa kesästä 2021 alkaen Lewesiä. Aiemmin hän edusti kotimaassaan Glentorania ja vuosina 2017–2021 Linfieldiä.
Oskari Helminen

Oskar (Oskari) Helminen (10. huhtikuuta 1889 Messukylä – 5. lokakuuta 1977) oli suomalainen rakennusmestari, joka teki pitkän työuran Lapinniemen puuvillatehtaan ja Tampella-yhtymän palveluksessa. Hän suunnitteli Tampereelle useita rakennuksia.
Helminen valmistui rakennusmestariksi Tampereen teollisuuskoulun huonerakennusosastolta vuonna 1912. Hän toimi ensin työnjohtajana rakennusmestari K. A. Tuomisen alaisuudessa, kunnes sai vuonna 1915 piirtäjän ja rakennusmestarin paikan Tampereen kaupungin rakennustoimistosta. Helminen ehti 1910-luvulla työskennellä myös Lokomolla, ennen kuin hän siirtyi rakennustöihin Lapinniemen puuvillatehtaalle. Kun Lapinniemi yhdistyi Tampellaan vuonna 1935, Helmisestä tuli koko Tampella-yhtymän rakennusmestari. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1961.
Ranta-Tampellan kadunnimet "Helmisenraitti" ja "Oskari Helmisen aukio" on nimetty hänen mukaansa.
Thonnelle

Thonnelle on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Thonnejoen varrella, noin 51 kilometriä Verdunin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan alueelle rakennettiin Maginot-linjan puolustusasema "Ouvrage de Thonnelle", jossa oli kolme kasemattia. Alue kuului Secteur fortifié de Montmédyn puolustussektoriin.
Avioth

Avioth on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Thonnejoen varrella, noin 54 kilometriä Verdunin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan nähtävyys on goottilainen basilika "Notre-Dame d'Avioth". Basilikan rakentaminen tehtiin kolmessa vaiheessa. Vanhimmalta ajalta vuosilta 1250-1310 ovat peräisin länsitornien alemmat kerrokset ja käytävät. Viimeisin rakennuskausi oli vuosina 1375-1400, jolloin kirkko viimeisteltiin nykyiseen muotoon. Basilikan vieressä sijaitsee "Recevresse", jota käytettiin vastaanottamaan pyhiinvaeltajien lahjoja. Recevressen täydellinen kopio on nähtävillä Pariisin arkkitehtuurimuseossa, Cité de l’architecture et du patrimoinessa. Basilika on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1840.
Ali Leppäkoski

Ali Johannes Leppäkoski () oli suomalainen painija. Turkulainen Leppäkoski edusti Turun Voimamiehiä. Hän toimi myös seuran maaotteluedustajana.
Elämä.
Leppäkoski syntyi Paimiossa 1911, mutta muutti perheensä kanssa Turkuun jo 12-vuotiaana. Lapsena hän osallistui useisiin ikäluokkansa urheilukilpailuihin, mutta sai eniten menestystä hiihdossa. Myös hänen nuoremmista veljistään Antti ja Arvo Leppäkoskesta tuli myöhemmin painijoita, mutta Arvo Leppäkosken ura päättyi vaikeaan haavoittumiseen sodassa.
Painiura.
Leppäkoski työskenteli 1930-luvulla Crichton-Vulcanilla, jossa hänen työtoverina oli painija Arvo Kangas, Lauri Kankaan vanhempi veli. Kangas kiinnitti huomiota Leppäkosken vahvaan fysiikkaan, ja kannusti tätä aloittamaan painiharrastuksen. Leppäkoski kävikin vierailulla Turun Voimamiesten Humalistonkadulla sijainneessa urheilijakahvilassa ja harjoitussalissa. Sali oli aivan tyhjä, lukuun ottamatta harjoittelemassa ollutta olympiavoittaja Kaarlo Mäkistä. Mäkinen pyysi Leppäkoskea ottelemaan kanssaan, ja Leppäkosken tappiosta huolimatta harrastus painin parissa lähti tästä tilanteesta liikkeelle. Tämän jälkeen Leppäkoski harjoitteli salilla pitkän aikaa lähes joka ilta. Leppäkosken ensimmäinen valmentaja oli painija Aarne Mäki, joka syksyllä 1931 totesi Leppäkosken olevan valmis ensimmäisiin kilpailuihin.
Leppäkoski oli aluksi alipainoinen ja hontelo, mutta Mäki kannusti tätä olemaan aggressiivinen. Ensimmäinen vastustaja oli Helsingin Jyryä edustanut Paavo Oksa, joka ilmeisesti aliarvioi uuden vastustajansa. Ensimmäinen ottelu päättyi selkävoittoon vain 11 sekunnin jälkeen. Vaikka Leppäkoski jäi kokonaiskilpailun sarjassaan neljänneksi, menestys kannusti jatkamaan. Ura jatkui kuitenkin vasta vuoden tauon jälkeen vuonna 1933, sillä Leppäkoski suoritti välissä asepalveluksen Riihimäellä.
Toisen maailmansodan jälkeen Turun Voimamiesten painitoiminta hiipui käytännössä olemattomiin, mutta Leppäkoski ja samassa seurassa paininut Aarre Airo jatkoivat seuratoimintaa erityisesti nuorten parissa. Leppäkoski ja Airo ohjasivat Turun Voimamiesten painitoimintaa aina 1960-luvun lopulle saakka.
Saavutukset.
SM-kultaa
SM-hopeaa
SM-pronssi
Maaotteluedustukset
Suomen Painiliiton mestaruuskilpailut, joukkueiden SM-turnaus
Guro Pettersen

 Guro Pettersen (s. 22. elokuuta 1991) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa maaliskuun 2024 loppuun mennessä seitsemän maaottelua. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua maajoukkueen ykkösmaalivahti Cecilie Fiskerstrandin loukkaannuttua ennen kisoja.
Pettersen on edustanut kotimaassaan Fløyaa, Stabækia, Vålerengaa ja Arna-Bjørnaria. Kausina 2020–2021 hän pelasi Ruotsissa Piteån joukkueessa, josta hän palasi kaudeksi 2022 Vålerengaan. Piteån maalivahtina hän teki toukokuussa 2021 maalin Linköpingiä vastaan vapaapotkusta kentän keskiviivalta. Hän siirtyi helmikuussa 2024 Saksan Bundesliigassa pelaavaan Werder Bremeniin.
Anja Sønstevold

Anja Sønstevold (s. 21. kesäkuuta 1992) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa maaliskuun 2024 loppuun mennessä 31 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2017 yhden ottelun: hän tuli alkulohko-ottelussa Belgiaa vastaan vaihdosta kentälle toiselle puoliajalle. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa Norjan ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli vaihdosta kentälle Norjan kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa.
Sønstevold on edustanut Norjan liigassa Kolbotnia ja Lillestrømiä. Kaudella 2020–2021 hän edusti Ranskassa Fleury 91:tä. Elokuussa 2021 hän siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavaan Interin joukkueeseen ja tammikuussa 2024 saman sarjan AS Romaan. Hän on pelannut Serie A:ssa maaliskuun 2024 loppuun mennessä 58 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Tracy Wilson

Tracy Wilson (s. 25. syyskuuta 1961) on kanadalainen jäätanssija. Hän on voittanut parinsa Rob McCallin kanssa kolme MM-pronssia sekä vuoden 1988 talviolympialaisten pronssia. Hän on myös seitsenkertainen Kanadan mestari vuosilta 1982–1988.
Nykyään Wilson toimii taitoluisteluvalmentajana Toronto Cricket, Skating and Curling Clubissa Torontossa. Hänen tunnetuimpiin oppilaisiinsa lukeutuvat Yuzuru Hanyū ja Javier Fernández.
Pia Gjellerup

Pia Gjellerup (s. 22. elokuuta 1959 Frederiksberg) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1987–2007 ja toiminut Tanskan valtiovarainministerinä vuosina 2000–2001, elinkeinoministerinä 1998–2000 sekä oikeusministerinä vuonna 1993.
Marville

Marville on kunta Pohjois-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Othainjoen varrella, noin 39 kilometriä Verdunin kaupungista pohjoiseen.
Marville on renessanssiajan ja 1700-luvun arkkitehtoninen kokonaisuus. Se kuului sekä Barin että Luxemburgin herttuakuntaan, jonka toiseksi tärkein kaupunki se oli 1500-luvulla. Marvilleen asettui aatelisia, varakkaita kauppiaita ja suuria uskonnollisia yhteisöjä. Parhaat arkkitehdit ja lahjakkaat kivenhakkaajat rakensivat ylellisiä asuntoja, joista monet ovat edelleen olemassa. Saint-Nicolasin goottilainen kirkko on peräisin 1200-luvulta. Se on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1920.
Marville-Montmédyn lentoasema on rakennettu vuonna 1953 Naton lentotukikohdaksi. Sitä pitivät tukikohtanaan Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat. Vuonna 1966 kenraali De Gaulle ilmoitti Ranskan vetäytyvänsä integroidusta NATO-komennosta, muutti laivue tukikohtansa Länsi-Saksaan Lahrin lentoasemalle vuonna 1967.
WWE Universal Championship

WWE Universal Championship () on ammattipainin raskaansarjan mestaruustitteli, joka on toiminnassa World Wrestling Entertainmentissa ja on tällä hetkellä Smackdown-brändissä käytössä. Tämä on toinen WWE:n raskaansarjan mestaruusvöistä. Toinen on WWE Championship ja on käytössä WWE Raw:ssa. WWE Universal mestaruus otettiin käyttöön 25. heinäkuuta 2016 Raw:ssa, mutta siirtyi vuonna 2019 Smackdownin alaisuuteen. Ensimmäisenä mestaruuden voitti Finn Bálor, mutta joutui loukkaantumisen takia luopumaan mestaruudesta jo seuraavana päivänä. WWE hyllytiin mestaruuden kaikessa hiljaisuudessa, kun John Cena voitti Cody Rhodesilta WrestleMania 41-tapahtumassa Undisputed WWE Championship-mestaruuden, johon oli yhdistettynä WWE ja Universal mestaruudet.
Sardinianajokoira

Sardinianajokoira ("Vetreddu sardo") on italialainen koirarotu. 
Ulkonäkö.
Sardinianajokoira on kooltaan keskikokoisesta suureen. Italiassa korvat ja häntä yleensä typistetään. Säkäkorkeus on noin 65 cm ja paino 30-35 kg. Karvapeite voi olla lyhyt tai karkea. Väritys on raidallinen (brindle).
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on ketterä ja erittäin aktiivinen. Se on sopeutunut kuumaan ja janoon.
Alkuperä.
Rotu sai alkunsa sardinianvinttikoirauroksen ja molossikoiranartun välisestä risteytyksestä. Sitä käytetään varsinkin suurriistan metsästykseen, jossa sille on hyötyä sekä vinttikoiran ketteryydestä että molossin puruvoimasta. 1800-luvun lopulle asti sitä käytettiin vielä hyvin paljon metsästykseen. Se on arvostettu paitsi Sardiniassa, myös Italian mantereella: 1900-luvun aikana yksityiset ihmiset ostivat lukuisia aikuisia koiria molemmista sukupuolista ja jopa kokonaisia pentueita. Nämä yksilöt vietiin Toscanaan, missä niitä käytettiin toscananajokoiran kehittämiseen.
Etymologia.
"Vetreddu" tarkoittaa pientä veltroa.
Esther González

Esther González Rodríguez (s. 8. joulukuuta 1992 Huéscar) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla yhdysvaltalaista Gotham FC:tä ja pelaa Espanjan naisten maajoukkueessa.
González kuului Espanjan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2017 mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi kaksi ottelua avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä vaihdosta kentälle. Hän teki tappiollisessa puolivälieräottelussa Englantia vastaan joukkueensa ainoan maalin. MM-kilpailuissa 2023 hän voitti maailmanmestaruuden mutta ei pelannut loppuottelussa. Hän oli kolme kertaa avauskokoonpanossa ja tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Costa Ricaa vastaan. EM-kilpailuissa 2025 hän teki alkulohkossa kaksi maalia Portugalia, yhden Belgiaa ja yhden Italiaa vastaan.
González on edustanut kotimaassaan muun muassa Atlético Madridia, Levantea ja kausina 2021–2023 Real Madridia. Hän siirtyi elokuussa 2023 yhdysvaltalaiseen Gotham FC:hen (silloiselta nimeltään NJ/NY Gotham FC).
Sheila García

Sheila García Gómez (s. 15. maaliskuuta 1997) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla Atlético Madridia, johon hän siirtyi vuonna 2021 Rayo Vallecanosta. Hän pelaa Espanjan naisten maajoukkueessa.
Inkerilä

Inkerilä on kylä Kouvolan Valkealassa. Se sijaitsee entisen Valkealan kunnan itäosassa, Hangasjärven länsirannalla. Kylässä on parisataa asukasta.
Inkerilä on entisen Valkealan kunnan rekisterikylä , ja kuuluu nykyisin Utin kaupunginosaan. Inkerilän rekisterikylään kuuluu myös Metsä-Rämän, Uusi-Maunon, Korjankylän ja Penttilän kylät. Inkerilästä on matkaa Valkealan kirkonkylälle 20 kilometriä, Kouvolaan 30 kilometriä, Tuohikottiin 10 kilometriä ja Uttiin 22 kilometriä. Lähin koulu on 15 kilometrin päässä sijaitseva Kääpälän koulu, ja lähimmät ruokakaupat sijaitsee Tuohikotissa, Utissa ja Kaipiaisissa.
Kylän oma kauppa lopetti vuonna 1981. Entinen koulu on nyt metsästysseuran ja marttojen hallinnassa 
Varhaisimmat maininnat Inkerilästä ovat 1500-luvulta. Kylkän ensimmäinen asutus on todennäköisesti ollut Maunon alueella, jossa on säilynyt jäänteitä entisten talojen kivijaloista. Siellä on käytetty nimeä Vanhankylänpelto.
Olga Carmona

Olga Carmona García (s. 12. kesäkuuta 2000) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla Real Madridia ja pelaa Espanjan naisten maajoukkueessa.
Carmona siirtyi Real Madridiin vuonna 2020 Sevillasta.
Carmona oli Espanjan joukkueessa voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2018. Hän voitti naisten maailmanmestaruuden vuonna 2023. Hän teki MM-turnauksen välierässä Ruotsia vastaan 2–1-voittomaalin ja loppuottelussa Englantia vastaan ottelun ainoan maalin. Hän juhli loppuottelun maalia paljastamalla paitaansa kirjoitetun "Merchi"-sanan, jolla hän halusi kunnioittaa ystävänsä kuolleen äidin muistoa, ja ottelun päätyttyä hän sai kuulla oman isänsä kuolleen kaksi päivää aiemmin.
Uimila

Uimila on Kouvolan Jaalassa sijaitseva kylä. Se sijaitsee entisen Jaalan kunnan luoteisosassa, Karijärven rannalla lähellä Päijät-Hämeen maakunnan ja Heinolan kaupungin rajaa. Uimila on entisen Jaalan kunnan rekisterikylä, ja kuuluu nykyisin Pohjois-Jaalan kaupunginosaan. Uimilasta on matkaa Jaalan kirkonkylälle 15 kilometriä, Kouvolaan 44 kilometriä, Kuusankoskelle 36 kilometriä ja Heinolaan 27 kilometriä. Lähin koulu on 15 kilometrin päässä sijaitseva Jaalan koulu, ja lähin ruokakauppa sijaitsee Jaalan kirkonkylällä.
Laia Aleixandri

Laia Aleixandri López (s. 25. elokuuta 2000) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti kausina 2022–2025 englantilaisseura Manchester Cityä. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuodesta 2019.
Aleixandri edusti kausina 2017–2022 kotimaassaan Atlético Madridia. Hän siirtyi kesällä 2022 Manchester Cityyn. Hän pelasi kolmen kauden aikana Englannin Superliigassa 55 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Aleixandri oli Espanjan joukkueessa voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2015 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2018. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018.
Vasyl Bobynskyi

Vasyl Petrovytš Bobynskyi, , ; (11. maaliskuuta 1898 Krystynopil, Sokalin piiri, Galitsia – 2. tammikuuta 1938) oli ukrainalainen runoilija, kääntäjä ja journalisti.
Bobynskyi palveli Sitšissä vuosina 1918–1919 Puolan–Ukrainan sodassa Galitsiassa. Hän oli sotilaiden sanomalehden "Striletsin" päätoimittaja. Hän kuului 1921 lviviläiseen symbolistirunoilijoiden ryhmään, joka julkaisi kulttuurilehti "Mytusaa". Hän irtautui 1920-luvun alussa demokraateista ja liittyi Länsi-Ukrainan kommunistiseen puolueeseen. Hän alkoi julkaista vuonna 1925 Lvivissä ilmestynyttä viikkolehteä "Svitlo" (Lviv), jonka päätoimittaja hän oli huhtikuuhun 1927. Bobynskyi oli vasemmistolaisen aikakauslehden "Viknan" (Вікна) perustajia ja päätoimittajia ja siihen yhteydessä olleiden kirjailijoiden ryhmän Hornon perustaja. Hän muutti 1930 Neuvosto-Ukrainaan ja asui Harkovassa, missä hän kuului kirjailijajärjestö Zahidnja Ukrajinaan ja Ukrainan proletaarikirjailijoiden liittoon. Hän julkaisi vuosina 1919–1933 useita runokokoelmia.
Bobynskyi joutui 1934 vangiksi Solovetskin saarten leirille, ja hänet teloitettiin. Hänen maineensa puhdistettiin Stalinin kuoleman jälkeisen suojasään aikana. Valikoima runoja on julkaistu 1960 ja laaja kirjoituskokoelma Kiovassa 1990.
Athenea del Castillo

Athenea del Castillo Beivide (s. 24. lokakuuta 2000) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaassaan Real Madridia ja pelaa Espanjan naisten maajoukkueessa.
Del Castillo edusti kausina 2019–2021 Deportivo de La Coruñaa. Hän siirtyi kesällä 2021 Real Madridiin.
Del Castillo oli Espanjan joukkueessa voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2018. Hän pelasi naisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran EM-kilpailuissa 2022. Hän kuului avauskokoonpanoon viimeisessä alkulohko-ottelussa ja tuli kolmessa muussa ottelussa vaihdosta kentälle. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi mestaruuden voittaneessa Espanjan joukkueessa ensimmäisen alkulohko-ottelun avauskokoonpanossa ja tuli kolmannessa alkulohko-ottelussa ja neljännesvälieräottelussa ottelun lopulla vaihdosta kentälle. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 Espanja sijoittui neljänneksi ja del Castillo pelasi neljä ottelua avauskokoonpanossa sekä tuli kahdessa muussa ottelussa toisen jakson alussa vaihdosta kentälle. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Brasiliaa vastaan.
Irene Guerrero

Irene Guerrero Sanmartín (s. 12. joulukuuta 1996) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaassaan kaudella 2022–2023 Atlético Madridia ja pelaa Espanjan naisten maajoukkueessa.
Guerrero edusti vuoteen 2020 saakka Real Betisiä ja sen jälkeen kaksi kautta Levantea. Hän siirtyi kesällä 2022 Atlético Madridiin.
Marta Cardona

Marta Cardona de Miguel (s. 26. toukokuuta 1995) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut kotimaassaan muun muassa Levantea, kausina 2018–2020 Real Sociedadia ja kausina 2020–2022 Real Madridia. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa.
Wayne Wheeler

Wayne Bidwell Wheeler (10. marraskuuta 1869 – 5. syyskuuta 1927) oli yhdysvaltalainen asianajaja ja kieltolakiaktivisti, joka toimi pitkään Anti-Saloon League -järjestön johtajana. Wheelerillä oli ratkaiseva rooli Yhdysvaltain kieltolain säätämisessä.
Wheelerismi on yhdysvaltalainen termi poliittiselle lobbaukselle, jossa keskitytään yhteen asiaan, josta paisutellaan todellisuutta vakavampi uhka.
Tausta ja yksityiselämä.
Wheeler syntyi Brookfieldin pikkukaupungissa, Ohiossa, vuonna 1869. Hänen vanhempansa olivat Joseph Wheeler ja Ursula Hutchinson. Wheeler kasvoi maatilalla, ja koki jo varhaisessa vaiheessa alkoholin haittoja: hänen setänsä kuoli alkoholismiin ja Wheeler itse haavoittui, kun humalainen maataloustyöntekijä osui häneen talikolla.
Opiskellessaan Oberlin Collegessa Wheeler osallistui aktiivisesti paikallisen seurakunnan toimintaan ja tapasi vuonna 1893 pastori Howard Hyde Russellin, joka oli vastikään perustanut Anti-Saloon Leaguen, johon Wheeler liittyi saman tien. Valmistuttuaan Oberlinista kandidaatiksi, Wheeler siirtyi Western Reserve Law School -kouluun, josta hän valmistui asianajajaksi vuonna 1898. Tämän jälkeen hän alkoi työskennellä Anti-Saloon Leaguen lakimiehenä.
Vuonna 1901 Wheeler meni naimisiin Ella Belle Candyn kanssa. Parille syntyi kolme poikaa.
Ura aktivistina.
Työskennellessään liigalle Wheeler osoittautui hyväksi ja tehokkaaksi järjestelijäksi, joka onnistui organisoimaan kampanjan kieltolakia vastustavan kuvernöörin lyömiseksi vaaleissa. Tämän johdosta Wheeleristä tuli kuuluisa ja hän kipusi liigan johtoportaikossa. Asianajajan urallaan Wheeler toimi syyttäjänä yli 2000 kieltolakiin liittyvässä tapauksessa.
Wheeler kuului republikaaniseen puolueeseen. Anti-Saloon League sen sijaan tuki, tai vastusti, yksittäisiä ehdokkaita sen perusteella, mitä nämä ajattelivat kieltolaista eikä huomioinut muita näiden poliittisia mielipiteitä.
Kun ns. Volstead-laki (jonka nojalla kieltolaki astui voimaan) astui voimaan, Wheeler otti kunnian lakialoitteen kirjoittamisesta, josta ei tosin ole mitään todisteista. Wheelerin rooli lakialoitteen läpimenossa oli kuitenkin merkittävä.
Aktivistina Wheeler pyrki osoittamaan poliitikoille, että äänestämällä hänen kanssaan samalla tavalla, poliitikot saisivat pitää luottamustehtävänsä, mutta mikäli nämä vastustaisivat Wheelerin ajatuksia, hän usuttaisi koko raittiusliikkeen näitä vastaan ja äänestäisi nämä ulos.
Vuonna 1926 Wheelerin ote politiikassa oli heikentynyt ja kieltolakia vastustettiin entistä äänekkäämmin mm. kongresissa. Lisäksi Wheelerin terveydentila oli huonontunut, joten hän päätti eläköityä Michiganiin. Syksyllä 1927 Wheelerin vaimo kuoli kaasulieteen liittyvässä onnettomuudessa, ja noin viikkoa myöhemmin Wheeler kuoli itse.
Pettersen

Pettersen tai Pettersén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ludvig Bruun

Ludvig Bruun (24. elokuuta 1814 – 1. marraskuuta 1886 Pietari) oli suomalainen kauppias, liikemies ja Suomen kauppa-asiamies, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Bruunin vanhemmat oli Pietarin postikonttorin sensori Carl Bruun ja Karolina Rehbinder ja puoliso 1843–1880 serkku Catharina Bruun, kauppaneuvos Christian Bruunin tytär. Ludvig Bruunilla oli kauppiaanoikeudet Haminassa, mutta hän oli ennen muuta isänsä perustaman toiminimen Carl Bruun &amp; Co palveluksessa Pietarissa sekä tukkukauppias ja Suomen kauppa-asiamies Pietarissa 1854–1859. Bruun oli myös serkkunsa Jean Bruunin hankkiman Porsaskosken ruukin osakas Pieksämäellä vuodesta 1850 sekä Alexander von Daehnin, Christian Bruunin, Jean Bruunin ja Theodor Bruunin kanssa Saveron lasitehtaan osakas Sippolassa vuodesta 1858. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1856 ja Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 3. asteen ansiomerkin 1859. Bruun nimitettiin myös kunniaporvariksi Pietarissa.
Myh’ailo Verbytskyi

Myh'ailo Verbytskyi (, 4. maaliskuuta 1815 Javirnyk Ruskyi, Sjanikin piiri, Galitsia (nyk. Puolaa) – 7. joulukuuta 1870 Mlyny, Javorivin piiri, Galitsia) oli ukrainalainen säveltäjä, orkesterinjohtaja ja Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon pappi. 1800-luvun galitsialaisten puoliammattilaisten säveltäjien tapaan hän opiskeli Peremyšlin katedraalin musiikkikoulussa A. Nanken oppilaana ja oli myöhemmin F. Lorenzin yksityisoppilas.
Verbytskyi oli virsisäveltäjä, ja häneen vaikuttivat erityisen voimakkaasti Dmytro Bortnjanskyin kuorokonserttojen perinne. Hänen sävellyksensä sekakuorolle ja mieskuorolle edustavat Peremyšlin koulukunnan kuoromusiikkia. Koulukunta oli 1800-luvun puolivälin tienoilla ukrainalaisen musiikin kehityksen ytimessä.
Kirkollisen musiikin lisäksi Verbytskyi sävelsi 1840-luvun lopulta lähtien musiikkia teatterille ja sai valmiiksi musiikin 18 näytelmään, operettiin ja vaudeville-esitykseen. Hän sävelsi myös sinfonioita, mutta ne jäivät enimmäkseen keskeneräisiksi. Verbytskyin tunnetuinta tuotantoa on hänen 1862–1863 säveltämänsä Ukrainan kansallishymni ”Štše ne vmerla Ukrajiny”, jonka sanat on kirjoittanut Pavlo Tšubynskyi. Hänen muu merkittävä tuotantonsa koostuu alkusoitoista ja poloneeseista orkesterille ja virsimusiikista Taras Ševtšenkon, Ivan Hušalevytšin, Juri Fedkovytšin ja Markijan Šaškevytšn runoihin.
Ruzizi

Ruzizi eli Rusizi on noin 160 km pitkä joki Afrikassa Kivu- ja Tanganjikajärven välillä. Ruzizi on Kivujärven eteläinen laskujoki ja virtaa lähes suoraan etelään Tanganjikajärveen Kongon demokraattisen tasavallan ja Ruandan sekä Burundin rajalla. Joki alkaa aivan Bukavun kaupungin itäpuolelta ja sen yläjuoksulla on runsaasti koskia.
Joen yläjuoksu padottiin vuonna 1958 sähköntuotantoa varten ja vuonna 1989 rakennettiin sähköä tuottava vesivoimalaitos myös joen alajuoksulle.
Hannu Lehtonen (professori)

Hannu Väinö Tapani Lehtonen (1. heinäkuuta 1950 Helsinki – 18. maaliskuuta 2022 Helsinki) oli Helsingin yliopiston kalataloustieteen professori.
Hannu Lehtosen isä oli biologi ja lintutieteilijä Leo Lehtonen, joten poikakin kiinnostui luonnosta jo lapsena ja ensimmäisen kalansa hän onki kolmivuotiaana. Hannu Lehtonen valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1973 pääaineenaan eläintiede. Lisensiaatiksi hän valmistui 1977 ja väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi 1981 Suomen rannikoiden siikakalojen biologiasta ja kannanarvioinnista.
Työuransa Lehtonen aloitti 1972 kalataloustutkijana Helsingin kaupungin vesiensuojelulaboratoriossa. Sieltä hän siirtyi Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitokseen tutkijaksi vuosiksi 1973–1983 ja erikoistutkijaksi vuosiksi 1983–1995. Lehtonen vastasi erityisesti rannikon kalakantojen tutkimisesta perehtyen etenkin kalastuksen ja ympäristötekijöiden vaikutuksiin. Helsingin yliopiston kalataloustieteen dosenttina Lehtonen oli 1983–1995 ja kalataloustieteen professorina hän toimi 1995–2018. Hän ohjasi kymmenittäin opinnäytetöitä ja toimi usein vastaväittäjänä niin Suomessa kuin ulkomaisissa yliopistoissa.
Sivutoimenaan Lehtonen oli jäsenenä useissa suomalaisissa ja ulkomaisissa kalatalousalan työryhmissä sekä muun muassa Suomen Vapaa-ajankalastajien Keskusjärjestön puheenjohtajana 2000–2006. Hän osallistui myös tieteellisten sarjojen toimitustyöhön toimien "Finnish Fisheries Researchin" vastaavana toimittajana 1979–1995 ja "Boreal Environmental Researchin" vastaavana toimittajana 1996–1997. Lehtonen loi noin 270 tieteellistä kirjoitusta ja noin 600 muuta kalataloutta käsittelevää kirjoitusta.
Rwerujärvi

Rwerujärvi on Afrikassa Ruandan ja Burundin rajalla sijaitseva matala järvi. Järven pinta-ala on noin 100 km2 ja siitä noin 20 km2 on Ruandan puolella ja 80 km2 Burundin puolella. Järvellä on rantaviivaa noin 76 km. Järven keskisyvyys on noin 2,1 m ja suurin syvyys 3,9 m.
Rwerujärven veden kautta järven lähialueilla leviää skistosomiaasia aiheuttava "Schistosomiasis mansoni" -sukkulamato. Ruandan puolella tehdyn tutkimuksen mukaan infektioita havaittiin yleisesti ottaen runsaimmin lähimpänä järven rantaa asuvilla ihmisillä, joille järven vesi on ainoa käyttöveden lähde.
Kristian Trapp (1793–1860)

Kristian (Christian) Trapp (1. heinäkuuta 1793 Turku – 16. maaliskuuta 1860 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä, yritysjohtaja ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Trappin vanhemmat olivat samanniminen kauppaneuvos Kristian Trapp ja Anna Sofia Lundgren ja puolisot 1833–1834 Johanna Hindén ja vuodesta 1835 Gustava Åkerberg. Carl Wilhelm Trapp ja Robert Trapp, aateloituna "von Trapp", olivat Kristian Trappin veljiä. Trapp oli kauppa-apulainen ja kirjanpitäjä isänsä kauppayhtymän palveluksessa Turussa ja porvarinoikeudet Turussa 1818 saatuaan siellä kauppias, samoin kuin laivanvarustaja, kiinteistöjen omistaja, Turun vanhan laivaveistämön osakas ja johtaja 1835–1838 ja kauppayhtymä Chr. Trapp &amp; Co:n johtaja vuodesta 1841. Hän oli myös Turun kaupunginvanhin ja toimi Suomen Pankin tilintarkastajana 1859. Trapp oli Turun kauppaseuran perustajia ja seuran johtokunnan jäsen vuodesta 1859. Hän kuului myös Turun takausyhdistyksen johtokuntaan, oli Turun lukuyhdistyksen rahastonhoitaja ja toimi Lyypekin konsulina Turussa vuodesta 1848. Kauppaneuvoksen arvonimen Trapp sai 1859.
Voices in the Sky

Voices in the Sky on suomalaisen Brymirin neljäs albumi, joka julkaistiin 26. elokuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Voices in the Sky”, sekä ”Herald of Aegir”.
Tuotanto.
Albumin nimikkokappaleesta "Voices in the Sky" on tehty musiikkivideo, jonka on tuottanut Emil Jokipalo ja ohjannut Kristian Setälä.
Ruvubu

Ruvubu (voidaan kirjoittaa myös Rurubu tai Ruvuvu) on noin 480 km pitkä joki Afrikassa. Joki koostuu useista haaroista ja sen pisin latvajoki on Ruvironza, jota voidaan pitää Niilin kaukaisimpana lähteenä. Ruvubu virtaa pääosin Burundissa ja muodostaa osan matkastaan Burundin ja Tansanian välistä rajaa. Lopulta Ruvubu yhtyy Kagera-jokeen noin 30 km Ruandassa sijaitsevan Kibungon kaupungin kaakkoispuolella.
Verimalja (elokuva)

Verimalja on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen sotaelokuva, jonka on ohjannut Jarno Elonen.
"Verimalja" sijoittuu toisen maailmansodan loppuvuosiin ja kertoo suomalaisesta kersantti Myllykoskesta, joka lähtee osana saksalaisten Waffen-SS:ää etsimään Bysanttilaista maljaa.
Elokuva on toteutettu omakustanteisesti. Sen ohjannut Elonen on aikaisemmin ohjannut muun muassa "The Name of The Game" -dokumenttielokuvan ja "Bitwisards"-TV-sarjan. Elokuvan alullepanija ja pääkäsikirjoittaja Pekka Rintala on kirkko- ja sotahistoriaan perehtynyt teologian maisteri. Elokuvan levittäjä Suomessa on pääosin kotimaisia independent-elokuvia levittänyt Black Lion Pictures.
Yaël Braun-Pivet

Yaël Braun-Pivet (s. 7. joulukuuta 1970) on ranskalainen lakimies ja La République En Marche (LREM) poliitikko, joka on toiminut Ranskan kansalliskokouksen puhemiehenä 28. kesäkuuta 2022 lähtien. Hän on sekä ensimmäinen nainen että uskonnoltaan juutalainen tässä virassa. Hän toimi aiemmin Ranskan merentakaisten alueiden ministerinä pääministeri Élisabeth Bornen hallituksessa vuonna 2022. Ranskan kansalliskokouksen jäsen hän ollut vuodesta 2017 lähtien.
Cyangugu

Cyangugu on kaupunki Ruandassa Kivujärven eteläisellä rannalla, lähellä Kongon demokraattiseen tasavaltaan kuuluvaa Bukavua. Cyangugun ja Bukavun välistä virtaa Ruzizi-joki. Cyangugu on Länsi-Ruandan Rusizin piirin pääkaupunki sekä suurin kaupunki. Vuoden 2015 väestötietojen mukaan kaupungissa asui 63883 asukasta.
Cyangugun lähellä sijaitsee Kamemben lentoasema, josta on joka viikko useita lentoja valtion pääkaupunkiin Kigaliin.
Cyangugun ja sen lähialueiden merkittävimpiä nähtävyyksiä ja turistikohteita ovat Nyungwen metsänsuojelualue (54 km päässä), Masheshan kuumat lähteet sekä Kivujärvi.
Psykoanalyysi Neuvostoliitossa

Psykoanalyysi eli ”freudismi” () torjuttiin Neuvostoliitossa ideologisin perustein. Venäjälle oli syntynyt kaksikin psykoanalyyttista ryhmittymää pian ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Aleksandr Lurija perusti psykoanalyyttisen yhdistyksen Kazaniin vuonna 1922 ja Mosche Wolff ja Ivan Jermakov Moskovaan, mutta niiden toiminta lakkasi vuoden 1928 jälkeen, ja Josif Stalinin tultua valtaan psykoanalyysi leimattiin taantumukselliseksi. Myös V. I. Lenin oli suhtautunut kielteisesti psykoanalyysiin:
”Freudin teoria on nykyään myös tavallaan muotioikku. – – Minussa eivät herätä luottamusta ne, jotka pohtivat yhtä herkeämättä ja sinnikkäästi sukupuoliasioita kuin intialainen fakiiri tuijottaa napaansa. Minusta tuntuu, että sukupuoliteorioiden runsaus, ne kun vielä ovat enimmäkseen hypoteeseja, lisäksi usein mielivaltaisia hypoteeseja, johtuu henkilökohtaisista tarpeista. Nimenomaan halusta hakea porvarilliselta moraalilta puolustusta omalle epänormaalille tai ylettömälle sukupuolielämälleen ja anoa suvaitsevaisuutta itseään kohtaan. Minua iljettää sellainen porvarillisen moraalin naamioitu kunnioitus yhtä paljon kuin sukupuoliasioiden tarkastelu mieliharrastuksena.”
Niinpä neuvostoliittolaisten psykologien koulutuksessa psykoanalyysi – yhdessä behaviorismin kanssa – tuomittiin porvarilliseksi ja taantumukselliseksi:
”Freudismi kuuluu porvarillisen ideologian imperialismin kauden taantumuksellisimpiin tuotteisiin. Freudilainen oppi pimeistä alitajuisista voimista, jotka muka sisältä käsin ohjaavat ihmistä tehden hänestä vaistonvaraisten eläimellisten viettymysten ohjaileman avuttoman leikkikalun, ilmentää porvariston pelkoa yhteiskunnallisten järistysten edessä, epäluottamusta tietoisuuteen. – – Ja tässä aivan kuin behavioristeillakin nähdään tietoisuuden osuus vähäpätöiseksi, tietoisuutta väheksytään eri tavoin.”
Vasta kommunismin luhistuttua psykoanalyytikot saattoivat ryhtyä harjoittamaan ammattiaan entisen Neuvostoliiton alueella.
Ivan A. Lavrivskyi

Ivan A. Lavrivskyi, , (10. syyskuuta 1823 Lopinka, Lemkon piiri – 24. toukokuuta 1873 Holm) oli ukrainalainen säveltäjä ja pappi. Hän opiskeli musiikkia Peremyšlissä, ja sen jälkeen hänestä tuli Peremyšlin katedraalin katedraalikuoron johtaja.
Lavrivskyin alkuperäiset sävellykset ovat tyylillisesti verrattavissa Myhailo Verbytskyin sävellyksiin ja edustavat Peremyšlin koulukuntaa, joka oli 1800-luvun puolivälin tienoilla ukrainalaisen musiikin kehityksen ytimessä. Myöhemmin Lavrivskyi asui Krakovassa (1854–1863) ja Lvivissä (1863–1866) ennen nimitystään professoriksi ja vararehtoriksi Holmin teologiseen seminaariin. Lavrivskyin koraaliteoksiin kuuluu sekä uskonnollisia että maallisia sävellyksiä ja myös operetteja.
‘Inamona

‘Inamona on perinteinen havaijilainen mauste, jota käytetään laajasti paikallisessa keittiössä.
Mausteseos valmistetaan merisuolasta ja paahdetuista hopeatungpuun ("Aleurites moluccana") hedelmistä eli bankulpähkinöistä (), Havaijin kielessä tätä puuta kutsutaan termillä "kukui". Lisäksi siihen voidaan lisätä myös muita mausteita kuten chiliä. Erityisesti sitä käytetään poken valmistuksessa.
Havaijin ulkopuolella 'inamona on melko harvinaista, joskin sitä myydään paikoittan Yhdysvaltain mantereella.
Poke (ruokalaji)

Poke on havaijilainen ruokalaji, jota syödään yleensä alkupalana tai pääruokana. Se valmistetaan raa’asta kuutioidusta tonnikalasta, jota marinoidaan esimerkiksi seesamöljyssä ja soijakastikkeessa.
Ennen eurooppalaisten saapumista poke valmistettiin tonnikalasta, jonka päälle ripoteltiin merilevää ja ‘inamonaa. Nykyään pokea voidaan käyttää myös lisukkeena muissa ruokalajeissa kuten tacoissa ja sushissa.
Marteloskooppi

Marteloskooppi on metsään perustettu neliönmuotoinen ja yhden hehtaarin kokoinen koeala, jossa jokainen puu on numeroitu sekä perinpohjaisesti mitattu . Marteloskooppi-käsite kehitettiin alun perin Ranskassa. Marteloskooppi muodostuu ranskan sanasta "martelage", joka tarkoittaa puuvalintaa, sekä kreikan sanasta "skopein", joka tarkoittaa katsoa . Suomeen käännös "marteloskooppi" tuli englannin sanasta "marteloscope". Marteloskooppien tarkoitus on parantaa metsänhoidon päätöksentekoa tarjoamalla mahdollisuuden lisätä ymmärrystä puiden tarjoamista elinympäristöistä eri metsälajeille sekä puiden taloudellisesta arvosta. Marteloskooppeja oli 169 kappaletta 22:ssa eri maassa Euroopassa heinäkuussa 2022. Suomessa on julkaistu kaksi marteloskooppia Joensuun seudulla . 
Marteloskooppien perustaminen.
Marteloskoopit ovat neliönmuotoisia koealoja, jotka on jaettu neljään yhtä suureen osaan eli neljänneksiin. Koealan reunat ja keskipiste sekä neljännesten keskipisteet on merkitty pysyvästi koealalle. Koealan jokainen puu paikannetaan koealalta. Puista määritetään ja mitataan seuraavat tiedot :
Nämä tiedot tallennetaan marteloskoopeista ylläpidettyyn tietokantaan.
Puissa olevat elinympäristöt.
Marteloskooppien erikoisuus on puista määritettävät elinympäristöt, joiden avulla voidaan määrittää marteloskoopin ekologinen arvo. Puissa olevat elinympäristöt (tree related microhabitats) ovat tärkeitä monelle lajille kasveista hyönteisten kautta nisäkkäisiin ja sitä kautta olennaisia luonnon monimuotoisuudelle. Puiden, joissa on paljon elinympäristöjä, säilyttäminen metsässä voi osaltaan parantaa metsien lajiston monimuotoisuutta. Marteloskoopeilla voidaan harjoitella puissa olevien elinympäristöjen tunnistamista. 
Marteloskoopin käyttökohteet.
Marteloskooppien avulla koulutetaan ihmisiä tunnistamaan puiden ekologisia ja taloudellisia arvoja. Koulutuksen apuvälineenä toimii esimerkiksi I+Trainer-sovellus, joka mahdollistaa virtuaalisten puuvalintojen tekemisen. Sovelluksen avulla käyttäjä voi valita kartalta, haluaako hän poistaa vai säästää puun. Kun käyttäjä on valinnut kaikki haluamansa puut, sovellus näyttää sekä poistetun että jäljelle jäävän puuston ekologisen ja taloudellisen arvon. Näin käyttäjä näkee, kuinka hänen valintansa vaikuttivat metsän monimuotoisuuteen sekä siitä saataviin tuloihin. 
Marteloskooppien käytössä ei ole oikeaa tai väärää vastausta, joten se mahdollistaa keskustelun eri käyttäjien puuvalinnoista ja niiden syistä. Euroopassa marteloskooppeja on käytetty paljon eri sidosryhmien kanssa keskinäisen keskustelun ja ymmärryksen parantamiseksi. Sitä on käytetty myös lasten metsäkasvatuksessa sekä metsäammattilaisten koulutuksessa.
Ivan Fedotov

Ivan Fedotov (s. 28. marraskuuta 1996 Lappeenranta) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa. Hän on edustanut maajoukkuetasolla Venäjää. NHL-seura Philadelphia Flyers varasi Fedotovin seitsämännellä kierroksella vuonna 2015. 
Ura.
Seuraura.
Liki kaksimetrinen Fedotov on voittanut KHL:n mestaruuden pelatessaan Moskovan TsSKA:ssa. Kauden 2021–2022 runkosarjan jälkeen hänet palkittiin sarjan parhaana maalivahtina. Toukokuussa 2022 Fedotov solmi yhden vuoden ja alle miljoonan dollarin pelisopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa.
Huhtikuussa 2024 Fedotov teki Flyersin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 6,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Syyskuussa 2025 Flyers kauppasi Fedotovin Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Maajoukkueura.
Fedotov oli osa Venäjän olympiakomitean joukkuetta, kun se saavutti olympiahopeaa Pekingin olympialaisissa vuonna 2022. Suomen jääkiekkomaajoukkueeseen Ivan Fedotovia ei ole ikinä kysytty, eikä häntä tiettävästi tunnettu Suomen junioripiireissä hänen ollessaan juniori-ikäinen. Fedotov itse on kertonut, että hän on aina halunnut pelata vain Venäjän maajoukkueessa. 
Yksityiselämä.
Fedotov on syntynyt Suomessa, ja hänen isänsä on venäläinen. Fedotovin äidin sukujuuret ovat toiselta puolen sukua suomalaiset ja toiselta puolen venäläiset. Fedotov itse identifioituu kuitenkin venäläiseksi ja hän on varttunut Venäjällä. Hänellä ei ole Suomen kansalaisuutta, vain Venäjän.
Kesällä 2022 Fedotov pidätettiin Pietarissa, sillä Venäjän viranomaisten mukaan hän pakoili asepalvelusta Venäjällä. Fedotov oli toimittajan seurassa pidätyshetkellä, kun he toimittajan kanssa poistuivat Pietarin jääpalatsista. Venäjän valtio-omisteisen uutistoimisto "Ria Novostin" mukaan Fedotov kohtasi hankaluuksia varusmiespalveluksensa suhteen sen jälkeen, kun hän oli ajautunut erimielisyyksiin jääkiekkoseura Moskovan TsSKA:n kanssa.
Tavallisesti venäläisurheilijoilla ei ole asepalvelukseen ja urheilusuorituksiin liittyvissä kysymyksissä ongelmia. Urheilijoiden kutsunnat käy läpi urheiluun erikoistunut järjestö, jota valvovat kuitenkin viime kädessä Venäjän puolustusministeriö ja osittain jopa maan sisäministeriö.
Hieman ennen pidätystään Fedotov oli ilmoittanut valmennukselle ja TsSKA:n seurajohdolle halustaan lähteä Venäjältä. Seura tulkitsi, että Fedotov irtisanoi mielivaltaisesti ja laittomasti sopimuksensa. Fedotovin asianajaja kertoi päivä pidätyksen jälkeen, että Fedotovin asepalvelukseen kutsumisesta valitettiin oikeuteen, mutta valitus vedettiin pois. Asianajajan mukaan Fedotov ei ollut koskaan vältellyt armeijaa – hän ei ollut vain saanut yksinkertaisesti kutsua sinne.
Poul Nielson

Poul Nielson (s. 11. huhtikuuta 1943 Kööpenhamina) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1971–1973, 1977–1984 ja 1986–1999, toiminut Tanskan energiaministerinä vuosina 1979–1982 ja kehitysapuministerinä 1994–1999 sekä ollut kehitysasioista vastaava EU-komissaari vuosina 1999–2004.
Kazimierz Zimny

Kazimierz Franciszek Zimny (4. kesäkuuta 1935 Tczew – 30. kesäkuuta 2022) oli puolalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Zimny voitti 5 000 metrillä olympiapronssia Roomassa 1960 ja sijoittui samalla matkalla EM-hopealle Tukholmassa 1958 ja Belgradissa 1962. Hän kilpaili myös Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Hänen ennätysaikansa olivat 5 000 metrillä vuonna 1959 Berliinissä juostu 13.44,4 ja 10 000 metrillä vuonna 1965 Stuttgartissa juostu 28.46,0, kumpikin käsiajanotolla. Zimny kuoli 87-vuotiaana 30. kesäkuuta 2022.
James Dunlop

James Dunlop (31. lokakuuta 1793 Dalry, Ayrshire, Skotlanti – 22. syyskuuta 1848 Uusi Etelä-Wales, Australia) oli skotlantilais-australialainen tähtitieteilijä.
Elämä ja ura.
Dunlop aloitti kaukoputkien rakentamisen teini-ikäisenä vuonna 1810 ja kiinnostui tähtitieteestä tutustuessaan Thomas Brisbaneen vuonna 1820. Kun Brisbane nimitettiin Uuden Etelä-Walesin kuvernööriksi, hän nimitti Dunlopin Carl Rümkerin apulaistähtitieteilijäksi vasta perustettuun Parramattan observatorioon vuonna 1821. Dunlop teki lukuisia löytöjä eteläiseltä pallonpuoliskolta näkyvistä syvän taivaan kohteista. Hän löysi galaksit NGC 5128 ja NGC 1808 vuonna 1826. Kesäkuussa 1822 Dunlop näki ensimmäisenä Encken komeetan paluun. Dunlop työskenteli Brisbanen yksityisessä observatoriossa Roxburghissa Skotlannissa vuosina 1827–1831. Parramattan observatorion johtajana hän toimi vuosina 1831–1847. 
Dunlop muistetaan 7385 tähden luettelosta, jonka William Richardson kokosi Dunlopin vuosina 1822–1826 Parramatta observatoriossa tekemistä havainnoista, hänen 621 tähtisumun luettelostaan, joka julkaistiin "Philosophical Transactions" -lehdessä vuonna 1828, ja hänen kaksoistähtien luettelostaan, joka julkaistiin "Memoirs of the Royal Astronomical Society" -lehdessä vuonna 1829.
Dunlopille myönnettiin vuonna 1828 Kuninkaallisen tähtitieteellisen seuran kultamitali hänen tähti- ja tähtisumuluetteloistaan.
Merle Frohms

Merle Frohms (s. 28. tammikuuta 1995) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 34 maaottelua.
Frohms pelasi EM-kilpailuissa 2022 Saksan kaikki kuusi ottelua ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen.
Frohms on kesästä 2020 edustanut kotimaassaan Eintracht Frankfurtia. Hänen aiempia seurojaan ovat VfL Wolfsburg ja SC Freiburg.
Felicitas Rauch

Felicitas Rauch (s. 30. huhtikuuta 1996 Hann. Münden) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 27 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi viisi ottelua ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen.
Rauch on kesästä 2019 edustanut kotimaassaan VfL Wolfsburgia, johon hän siirtyi Turbine Potsdamista.
Willy Vanden Berghen

Willy François Vanden Berghen (3. heinäkuuta 1939 Vilvoorde – 30. maaliskuuta 2022) oli belgialainen maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti.
Vanden Berghen voitti yksilökilpailun olympiapronssia Roomassa 1960. Joukkuekilpailussa hän sijoittui 18:nneksi. Samana vuonna Vanden Berghen voitti myös amatöörien MM-pronssia yksilökilpailussa. Vanden Berghen kuoli 82-vuotiaana 30. maaliskuuta 2022.
Brian Shenton

Brian Shenton (15. maaliskuuta 1927 Doncaster – 9. toukokuuta 1987) oli brittiläinen pikajuoksija ja Euroopan mestari.
Shenton voitti 200 metrillä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950 ja pikaviestissä EM-hopeaa Bernissä 1954. Hän kilpaili kummassakin lajissa myös Helsingin 1952 ja Melbournen 1956 kesäolympialaisissa ollen pikaviestissä Helsingissä neljäs ja Melbournessa viides. Shenton kuoli autokolarissa.
Bertha Crowther

Bertha Crowther (o.s. Piggott, 9. joulukuuta 1921 Hendon – 8. elokuuta 2007 Cheshire) oli brittiläinen yleisurheilija.
Crowther saavutti viisiottelussa EM-hopeaa Brysselissä 1950. Hän kilpaili myös pika-aitajuoksussa ja korkeushypyssä sijoittuen jälkimmäisessä kuudenneksi Lontoon kesäolympialaisissa 1948.
Lena Lattwein

Lena Lattwein (s. 2. toukokuuta 2000) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 24 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Lattwein pelasi EM-kilpailuissa 2022 viisi ottelua, teki yhden maalin alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen.
Lattwein edustaa kotimaassaan Wolfsburgia, johon hän siirtyi kesällä 2021 Hoffenheimista.
Sydney Lohmann

Sydney Lohmann (s. 19. kesäkuuta 2000) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa heinäkuun 7. päivään 2025 mennessä 40 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Lohmann pelasi EM-kilpailuissa 2022 neljä ottelua ja saavutti hopeaa Englannille loppuottelussa kärsityn jatkoaikatappion jälkeen. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli vaihdosta kentälle yhdessä ottelussa. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle neljässä ottelussa, pelasi avauskokoonpanossa tappiollisen välieräottelun Yhdysvaltoja vastaan ja saavutti olympiapronssia.
Lohmann edustaa kotimaassaan Bayern Müncheniä.