tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Taneli Rinne

Taneli Iivar Rinne (14. huhtikuuta 1934 Helsinki – 25. syyskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän kuului Rinteen näyttelijäsukuun, sillä hänen vanhempansa Jalmari Rinne ja Anni Aitto olivat näyttelijöitä, samoin hänen sisaruksensa Tiina, Katriina ja Marjatta Rinne. Hänen veljensä Tommi Rinne oli ohjaaja-näyttelijä. Taneli Rinteen kaksi setää, Joel ja Einari Rinne, olivat myös näyttelijöitä.
Ura.
Rinne esiintyi sukulaistensa tapaan enimmäkseen teatterin näyttämöllä, mutta muutamia kertoja myös valkokankaalla. Rinteen tunnetuimmat roolit ovat Edvin Laineen elokuvissa "Tuntemattoman sotilaan" Ukkola ja elokuvien "Täällä Pohjantähden alla", "Akseli ja Elina" ja "Pohjantähti" Arvo Töyry. Hän esiintyi myös muun muassa elokuvissa "Villin Pohjolan salattu laakso" ja "Pirtua, pirtua". Hänen viimeinen elokuvansa oli Timo Koivusalon "Sibelius". Rinne näytteli myös Metsoloissa eläinlääkäri Meriläistä.
Rinteelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2007.
Thomas Mapfumo

Thomas Mapfumo (s. 1945) on Zimbabwen kuuluisimpia muusikoita. Hänen musiikkityylissään "chimurengassa" yhdistyvät shonakulttuurin piirteet (muun muassa mbira-sormipiano) ja länsimaiset soittimet.
Mapfumo vietti elämänsä varhaisimmat vaiheet Maronderassa, mutta muutti sitten perheineen Harareen. Hänen musiikkityylinsä on vaikuttanut muun muassa Bhundu Boysin ja Stella Chiweshen tuotantoon. Hänen pääasiallinen laulukielensä on shona. 
Osa Mapfumon laulunsanoista on vahvasti poliittisesti kantaa ottavia, ja vuonna 1977 hän joutui viettämään laulunsa "Hokoya" johdosta 90 päivää vankeudessa. Hän on myöhemmin kritisoinut myös Robert Mugaben hallitusta ja asuu nykyisin Yhdysvalloissa.
Mapfumo on Blacks Unlimited -yhtyeensä kanssa saanut kansainvälistä menestystä ja esiintynyt muun muassa Live 8 -konsertissa vuonna 2005.
Ekoparken

Ekoparken on Tukholman, Solnan ja Lidingön alueilla sijaitseva kaupunkipuisto. Kaupunkipuiston tarkoitus on suojella kaupunkimaiseen ympäristöön kuuluvan alueen kulttuuri- tai luonnonmaisemaa, historiallisia ominaispiirteitä, kaupunkikuvaa ja virkistysarvoja. Ekoparkeniin kuuluvat Skeppsholmen, Kastellholmen, Fjäderholmarna, Djurgården, Nobelparken, Norra Djurgården (osittain), Ladugårdsgärdet (osittain), Ulriksdal, Haga sekä Brunnsviken. Puistossa on Pohjois-Euroopan järein tammimetsä ja sen vesissä esiintyy kivennuoliainen.
Ruotsin valtiopäivät säätivät lain Ekoparkin perustamisesta 7. joulukuuta 1994. Ruotsin kuningas vihki puiston 19. toukokuuta 1995. Puiston pinta-ala on 27 km2. Asukkaita puiston kattamalla alueella on 21 768.
Puistossa vierailee 15 miljoonaa kävijää vuosittain.
Ankaran maakunta

Ankaran maakunta () on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee Keski-Turkissa. Vuonna 2014 maakunnan pinta ala oli 25 632 neliökilometriä ja väkiluvuksi arvioitiin 5 270 575 (2015). Ankara on Turkin toiseksi väkirikkain (Istanbulin maakunnan jälkeen) ja pinta-alaltaan kolmanneksi suurin maakunta. 
Maakunnan hallinnollinen keskus on Turkin pääkaupunki Ankara (4 587 558 as., 31.12.2014 arvio).
Piirikunnat.
Maakunta on jaettu 25 piirikuntaan, joista moni on käytännössä Ankaran kaupunginosia.
Carlos Carvalhas

Carlos Alberto do Vale Gomes Carvalhas GCC (s. 9. marraskuuta 1941 São Pedro do Sul) on portugalilainen Kommunismipoliitikko.
Carvalhas toimi vuosina 1992–2004 Portugalin kommunistisen puolueen pääsihteerinä Álvaro Cunhalin seuraajana. Hän ilmoitti syksyllä 2004 eroamisaikeistaan, ja 27. marraskuuta hänen seuraajakseen astui Jerónimo de Sousa.
Carvalhas oli ehdolla Portugalin presidentinvaaleissa 1991. Hän sai 635 373 ääntä eli yhteensä 12,92 % annetuista äänistä.
Rolf Labbart

Rolf Gustaf Labbart (2. huhtikuuta 1922 Mänttä – 17. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hänen aktiivisin elokuvauransa ajoittui 1940- ja 1950-luvuille. Labbart näytteli päätyökseen teatterissa. Hänen ensimmäinen vaimonsa Soli Labbart oli myös näyttelijä. Toisen vaimonsa, näyttelijä-ohjaaja Eira Jauckensin kanssa hän meni naimisiin vuonna 1969 ja he olivat yhdessä Labbartin kuolemaan saakka.
Labbart oli tunnettu kasvo 1950-luvun elokuvissa, mutta sen jälkeen häntä nähtiin enää harvoin valkokankaalla. Labbart oli mukana useissa televisiosarjoissa, muun muassa "Yhdeksän miehen saappaat" sekä "Sodan ja rauhan miehet".
Labbart oli myös iskelmälaulaja ja esiintyi useissa Yleisradion ohjelmissa.
Rolf Labbart on yksi kuuluisuuteen nousseista suomalaismiehistä, jotka palvelivat ja sotivat SS-Wiking-divisioonan suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa ("Finnischen Freiwilligen Bataillon der Waffen SS)" Saksan itärintamalla vuosina 1941–1943.
Labbart sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen toukokuusta 1987 alkaen. Hän kuoli 92-vuotiaana Helsingissä ja haudattiin Hietaniemen hautausmaan veteraanilehtoon.
Kütahyan maakunta

Kütahyan maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Sen pinta-ala on 11 889 km². Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 571 463. Vuonna 1990 Kütahyan asukasluku oli 578 020.
Piirikunnat.
Kütahya on jaettu 13 piirikuntaan. Pääkaupungin nimi lihavoitu.
Azem Hajdari

Azem Hajdari (11. maaliskuuta 1963 – 12. syyskuuta 1998) oli albanialainen poliitikko. Hän oli näkyvässä roolissa vuoden 1990 demokratiaa vaatineissa mielenosoituksissa.
Hajdari valmistui Tiranan yliopistosta ja täydensi opintojaan Yhdysvalloissa ja Saksassa. Hänet valittiin Albanian parlamentin jäseneksi neljään otteeseen vuosina 1991, 1992, 1996 ja 1997. Hän edusti Albanian demokraattista puoluetta.
Hajdari oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. 
Hänet ammuttiin Tiranassa vuonna 1998, ja murha laukaisi levottomuuksia. Oppositio syytti hallitusta murhan tilaamisesta. Vielä 21 vuotta myöhemmin murhaan liittyy selvittämättömiä asioita.
Luettelo Ruotsin sodista

Tämä on luettelo Ruotsin sodista.
Varhaisen keskiajan sodat.
Viikinkiajan voidaan katsoa loppuneen noin vuonna 1050. Seuranneen parin sadan vuoden historiasta on jäänyt vain hyvin vähän lähteitä. Ruotsissa käytiin kuitenkin sotia tuolla ajalla, etupäässä kuninkaankruunusta ja ulkopuolisia vihollisia vastaan. Toisaalta Ruotsin (Svea ja Gööta) katsotaan syntyneen vasta vuonna 1350, tosin vasta 1523 Kustaa Vaasa yhdisti Ruotsin ja perusti sen kuningaskunnan Kalmarin Unionin hajottua. Ennen näitä lähteiden perusteella on vaikea tehdä eroa kuninkaanmurhien ja sisällissotien välillä. Tälle ajalle ajoittuu muun muassa kiistelty ensimmäinen ristiretki Suomeen.
Jari Järvelä

Jari Olli Järvelä (s. 21. marraskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen kirjailija.
Järvelälle myönnettiin vuoden 2001 Kalevi Jäntin palkinto romaanista "Veden paino" (2001). Vuonna 2007 hän sai kirjallisuuden valtionpalkinnon trilogiasta, johon kuuluvat "Veden paino", "Pieni taivas" (2004) ja "Kansallismaisema" (2006). Hänen teoksensa "Lentäjän poika" (1999), "Romeo ja Julia" (2007) ja "Kosken kahta puolta" (2018) olivat Finlandia-palkintoehdokkaina. "Kansallismaisema" ja "Romeo ja Julia" olivat myös Runeberg-palkintoehdokkaina.
Elämä ja ura.
Järvelä kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1985. Hän valmistui kasvatustieteen maisteriksi ja luokanopettajaksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1992 ja työskenteli opettajana Porvoossa ja Kotkassa 1992–1995. Vuonna 1996 hän ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi. Vuosina 1997–1998 Järvelä oli Pekkas-Akatemian kirjoittajakouluttaja. Hän on ollut Kirjailijayhdistys Paltan (ent. Kymen läänin alue) johtokunnan jäsen vuosina 1996–1999 ja Suomen Kulttuurirahaston hallituksen jäsen 2009-2018.
Järvelän esikoisteos oli novellikokoelma "Bambi ja muita novelleja" (1995). Hän sai siitä Suomen Kirjailijaliiton esikoiskirjapalkinnon vuonna 1996. Hänen ensimmäinen romaaninsa, "66 luuta" ilmestyi vuonna 1998. Järvelän toinen romaani "Lentäjän poika" oli vuoden 1999 Finlandia-palkintoehdokas. Hänen kolmas romaaninsa "Veden paino" voitti Kalevi Jäntin palkinnon. Vuonna 2007 Järvelä sai kirjallisuuden valtionpalkinnon romaanitrilogiastaan, johon kuuluvat teokset "Veden paino", "Pieni taivas" ja "Kansallismaisema". "Kansallismaisema" oli ilmestymisvuonnaan myös Runeberg-palkintoehdokkaana. Järvelän romaani "Romeo ja Julia" (2007) oli ehdolla Runeberg-palkinnon ja Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Vuonna 2014 ilmestyi Järvelän ensimmäinen rikosromaani "Tyttö ja pommi", joka on trilogian ensimmäinen osa. Kirjan päähenkilö on graffiteja tekevä nainen. Kirja sai Suomen dekkariseuran myöntämän Vuoden esikoisdekkari -kunniakirjan 2015. Teoksen käännösoikeudet on myyty Saksaan, Tšekkiin ja Turkkiin. Yhdysvaltalainen verkkokirjakauppa ja kustantaja Amazon osti englanninkieliset käännösoikeudet lokakuussa 2014. Elokuussa 2014 romaanista tehtiin elokuvasopimus. Elokuvan käsikirjoittaa Samuli Valkama ja tuottaa Kinotar. Se oli alun perin tarkoitus kuvata vuonna 2016 Kotkassa, minne kirjan tapahtumat sijoittuvat. Keväällä 2016 kerrottiin kuvausajankohdan siirtyneen vuoteen 2017.
Vuonna 2015 ilmestyi trilogian toinen osa "Tyttö ja rotta". Amazon osti sen käännösoikeudet huhtikuussa 2015 jo ennen kirjan ilmestymistä. Metro-trilogian päätösosa "Tyttö ja seinä" ilmestyi vuonna 2016.
Järvelä on monipuolinen kirjoittaja. Hänen romaaninsa kertovat muun muassa tukkijätkistä, nokikolareista, italialaisista mafiosoista ja nuorista rakastavaisista. Proosan lisäksi Järvelä on kirjoittanut kuunnelmia, näytelmiä ja oopperalibrettoja.
Järvelä asuu Kotkassa. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Collection (Magnus Ugglan albumi)

Collection on ruotsalainen Magnus Ugglan vuonna 1986 julkaistu kokoelmalevy. Albumi oli Ugglan yhdeksäs. Se on puolivirallinen julkaisu Suomen markkinoille. Se julkaistiin tupla-LP:nä.
Albumi sisältää vuoteen 1985 mennessä ilmestyneitä Ugglan hittejä, kuten "Centrumhets" ja "Varning på stan".
Den döende dandyn

Den döende dandyn on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1986 julkaistu albumi. Albumi on Ugglan seitsemäs studioalbumi ja kymmenes albumi yhteensä. Se nauhoitettiin Polar Studios AB -studiossa.
Albumi sisältää muun muassa menestyskappaleet "Joey killer", "Passionsfrukt" ja "Fula gubbar". Albumilta julkaistua "Joey killer" -singleä on myyty yli 60 000 kappaletta. "Fula gubbar" -kappaleen kertosäkeeseen Uggla sai innoitusta Georg Philipp Telemannin kuoroteoksesta.
Albumin kansikuvassa on The Beatlesin "Keltainen sukellusvene" -elokuvan tyylinen piirros Ugglasta.
Kappaleet.
Kappaleet ovat Magnus Ugglan kirjoittamia, ellei toisin mainita.
Lentiira

 
Lentiira on Kuhmon kaupunkiin kuuluva kylä, joka sijaitsee samannimisen järven rannalla. Lentiirassa on noin 180 vakituista asukasta. Kesämökkejä on noin 250. 
Lentiirassa poltettiin maailman suurin tervahauta vuonna 2000. Lentiiran kyläkoulu lakkautettiin 2009. Kylän kauppa lopetti toimintansa marraskuussa 2015.
Lentiiran kirkossa pidetään Kuhmon kamarimusiikkijuhlien konsertteja.
Fleur Adcock

Fleur Adcock (10. helmikuuta 1934 Auckland – 11. lokakuuta 2024) oli uusiseelantilaissyntyinen, suuren osan elämästään Englannissa viettänyt runoilija. 
Adcockille myönnettiin vuonna 2006 Kuningattaren runouden kultamitali. Adcock meni vuonna 1952 naimisiin Alistair Campbellin kanssa, mutta erosi; vuosina 1962–1963 hän oli avioliitossa Barry Crumpin kanssa. 
Adcockin ensimmäinen runokokoelma "The Eye of the Hurricane" ilmestyi vuonna 1964.
Alistair Campbell

Alistair Te Ariki Campbell ONZM (25. kesäkuuta 1925 – 16. elokuuta 2009) oli uusiseelantilainen runoilija.
Campbell syntyi Rarotongalla, Cookinsaarilla, mutta asui suurimman osan elämästään Uudessa-Seelannissa, mm. Wellingtonin alueella ja Poriruassa. 
Campbellin ensimmäinen aviopuoliso oli runoilija Fleur Adcock. Pari meni naimisiin vuonna 1952, mutta liitto päättyi avioeroon.
Exit (albumi)

Exit on grindcore-yhtye Rotten Soundin vuonna 2005 julkaistu neljäs albumi. Hieman albumin julkaisun jälkeen Rotten Soundin tunnetuin ja pitkäaikaisin rumpali Kai Hahto erosi yhtyeestä, koska halusi keskittyä perheeseensä ja Wintersuniin.
Albumin tuotti ruotsalaisen grindcore-yhtyeen Nasumin vokalisti Mieszko Talarczyk, joka menehtyi vuoden 2004 Intian valtameren maanjäristyksen aiheuttamassa tsunamissa 26. joulukuuta 2004.
Lil’ Chris

Lil’ Chris (oik. Christopher James Hardman, 26. elokuuta 1990 Lowestoft – 23. maaliskuuta 2015 Lowestoft) oli brittiläinen laulaja. 
Hän tuli pinnalle "Rock School" -ohjelmasta, joka esitettiin Britanniassa tammikuussa 2006. Ohjelman idea oli saada luokallisesta mihinkään haluttomia nuoria täydellinen rockyhtye. Ohjelman ”opettajana” toimi rocklegenda Gene Simmons. 
Sittemmin Chrisille tarjottiin levytyssopimus ohjelmassa menestymisen takia. Tyylilajinaan pop-punk ja rock hän saavutti paljon ottaen huomioon lyhyen uran. Ensimmäinen single ”Chekin’ it out” julkaistiin 25. syyskuuta 2006, ja se sijoittui kolmanneksi Britannian virallisella singlelistalla. 
Sittemmin ilmestyivät singlet ”Gettin Enough??” (11. joulukuuta 2006) ja ”Figure it out” (26. tammikuuta 2007), myös albumi, joka nimettiin artistin mukaan, ilmestyi 4. kesäkuuta 2006 ja sijoittui 54:nneksi Britannian virallisella listalla.
Karl Logan

Karl Logan (s. 28. huhtikuuta 1965) on entinen heavy metal -yhtye Manowarin kitaristi. Hän liittyi bändiin vuonna 1994 entisen kitaristin David Shanklen jätettyä bändin. Loganin soittotapa on saanut vaikutteita neo-klassisesta soittotavasta, joka eroaa entisten Manowar-kitaristien soittotyyleistä. Osa bändin faneista ei pidä sitä sopivana bändin soundiin.
Manowarin DVD:llä "Hell on Earth I" Logan kertoo kuinka tapasi basisti Joey DeMaion melkein ajettuaan hänen päälleen moottoripyörällä. 
Logan ajoi vuonna 2006 kolarin moottoripyörällään ja loukkaantui niin, että Manowarin kiertue siirtyi.
Logan pidätettiin lapsipornon hallussapidosta vuoden 2018 elokuussa, mutta hän vapautui 35 000 dollarin takuita vastaan. Häntä syytetään myös kolmen alaikäisen seksuaalisesta hyväksikäytöstä, ja näistä syistä Manowar erotti hänet yhtyeestä.
Valkea ja kuulas

Valkea ja kuulas on Viikatteen vuonna 2001 julkaistu mini-CD.
EP:n viimeinen kappale "Mandshurian kummut" on venäläinen kansanmusiikkikappale.
Kappaleet.
Lähde:
Taskuvarkaus

Taskuvarkaus on etenkin suurkaupungeille tyypillinen rikosmuoto. Taskuvaras yrittää varastaa uhriltaan lompakon tai muuta arvokasta ilman, että uhri huomaa asiaa. Monesti taskuvaras apureineen yrittää harhauttaa tavalla tai toisella uhrin huomion, jotta varsinainen varkaus voidaan vaivihkaa suorittaa. Harhautus voi perustua katutaiteeseen tai rihkaman kaupusteluun.
Taskuvarkaiden sesonkiaikaa on turistikausi ja heidän suosiossaan ovat turistien suosimat kaupungit.
Uuden-Seelannin vaakuna

Uuden-Seelannin vaakuna on Uuden-Seelannin valtion tunnus.
Vaakunan suunnitteli James McDonald, jonka luonnos voitti vuonna 1908 järjestetyn kilpailun, johon ilmoittautui alun perin 75 luonnosta. Kuningas Yrjö V allekirjoitti sopimuksen (26. elokuuta 1911), jossa hän myönsi Uuden-Seelannin vaakunan viralliseen käyttöön. Nykyisen vaakunan myönsi käyttöön kuningatar Elisabet II.
Vaalea nainen on eurooppalainen, joka kantaa kädessään Uuden-Seelannin lippua. Hänen vastapäätä seisoo maorilaismies, joka kuvaa Uuden-Seelannin alkuperäiskansaa. Vaakunan yläpuolella on Yhdistyneen kuningaskunnan kruunu.
Luca Turilli’s Dreamquest

Luca Turilli’s Dreamquest on italialaisen kitaristin Luca Turillin perustama yhtye. Turillin nimi lisättiin Dreamquestiin, jottei tulisi sekaannusta saman nimiseen ranskalaiseen yhtyeeseen.
Vaikka Turilli tunnetaankin kitarataidoistaan, hän soittaa Dreamquestissa vain koskettimia. Kitaraa yhtyeessä soittaa Rhapsodyn kiertueilla mukana oleva Dominique Leurquin. Naislaulajana toimii Myst, jonka oikeaa henkilöllisyyttä ei ole paljastettu.
M/S Merchant

M/S Merchant () on Scandlines-varustamon omistama ja operoima ro-ro-rahtialus. Aluksen on rakentanut Rauma-Repola Oy:n Rauman telakka vuonna 1982. Kuollutta painoa "Merchantilla" on 13 025 tonnia. Alun perin aluksen nimi oli "Finnmerchant". Alus on rekisteröity Saksan lipun alle ja sen kotisatama on Rostock.
Merchantin sisaraluksia ovat M/S Vasaland ja M/S Aurora.
Käyttöhistoria.
11. kesäkuuta 1982 alus laskettiin vesille. 10. joulukuuta Marjatta Roos kastoi aluksen "Finnmerchantiksi". 16. joulukuuta 1982 alus luovutettiin Neste Oy:lle, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Naantali. 3. tammikuuta 1983 alus lähti telakalta kohti Helsinkiä. Saman kuukauden aikana Finncarriers aloitti liikennöinnin aluksella, reitillä Helsinki–Turku–Purfleet. 
7. syyskuuta 1988 Partrederi Finnmerchant osti aluksen. Kotisatama muuttui uuden omistajan myötä Helsingiksi. Lokakuussa 1990 Finnmerchant siirtyi Etelä-Suomen ja Lyypekin väliseen liikenteeseen. 15. maaliskuuta 1994 alus myytiin Finnlinesille. 19. kesäkuuta 2003 ruotsalainen Nordö Link osti aluksen. 19. elokuuta 2003 Finnmerchant aloitti liikennöinnin Rauma–Helsinki–Lyypekki -reitillä ja jo seuraavan kuukauden alussa se siirtyi jälleen uudelle reitille; Hanko–Helsinki–Hamina–Zeebrugge–Felixstowe–Amsterdam.
Merchant.
Syyskuussa 2003 norjalainen Finn RoRo osti aluksen ja rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle nimellä "Merchant". Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Maaliskuussa 2006 alus päätyi Antique Shipping Ltd:n (SOL) omistukseen. 
Elokuussa 2007 tanskalais-saksalainen Scandlines ilmoitti ostavansa aluksen. Syyskuussa 2007 Merchant aikarahdattiin DFDS Tor Linen Imminghamin ja Rotterdamin väliseen liikenteeseen. Lokakuussa reitti vaihtui; Cuxhaven tuli Rotterdamin tilalle. Jälleen marraskuun alussa reitti muuttui; Kiel–Pietari. Luovutus Scandlinesille tapahtui tammikuussa 2008, jonka jälkeen alus aloitti liikennöinnin Hangon ja Rostockin välillä.
Annukka

Annukka on suomalainen naisen nimi. Se on hellittelymuoto nimestä Anna, joka pohjautuu heprean armoa tarkoittavaan Hannah-nimeen. Annukka viettää nimipäivää 9. joulukuuta, jolloin juhlivat myös Anna, Anne, Anni, Anu, Anneli, Annikki ja Annika. Almanakkaan se on otettu 1973. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin 6630 henkilölle.
Aaro Kivilinnan muistopalkinto

Aaro Kivilinnan muistopalkinto on jääkiekon SM-liigan vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto parhaalle seuralle. SM-liigan, Mestiksen, nuorten SM-liiga sekä B- ja C-nuorten SM-sarjan pisteet jakautuvat kahdeksalle parhaalle 10–8–6–5–4–3–2–1. Naisten ja B2-nuorten SM-sarjasta sekä A-tyttöjen ja C-tyttöjen SM-turnauksesta pisteitä jaetaan neljälle parhaalle, 5–3–2–1. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin kaudella 1972–1973. 
Palkinto on tähän mennessä jaettu vain kertaalleen kahdelle seuralle kauden päätteeksi. Tämä tapahtui kauden 1996–1997 päätteeksi, kun Jokerit ja TPS olivat pistelaskujen jälkeen tasapisteissä. Useimmin Aaro Kivilinnan muistopalkinnon ovat saavuttaneet Tampereen Ilves ja Oulun Kärpät, joille palkinto on myönnetty kaikkiaan kahdeksan kertaa.
Aaro Kivilinna oli aikanaan jääkiekkoilija sekä jääkiekkovaikuttaja ja on aateloitu Suomen Jääkiekkoleijonaksi nro 2. Kivilinna kaatui talvisodassa vuonna 1940.
Susa Saukko

Susa-Maria Saukko (s. 2. helmikuuta 1976 Lahti) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja pianisti. Hän on suorittanut Lahden kansanopiston näyttämötaiteen linjan 1994–1995, Teatterikorkeakoulun 1997–2001, opiskellut Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa laulua sekä Lahden konservatoriossa ja Sibelius-Akatemiassa pianoa. 
Saukko oli vuosina 2001–2006 kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatteriin, jossa hän teki muun muassa Heinähatun roolin näytelmässä "Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset" (2003). Hän on näytellyt lisäksi Teatteri Pienessä Suomessa 2001 "Pikku Heidin" nimiroolin ja Komediateatteri Arenassa 2006 "Natoni on toista maata" -revyyssä.
TV:n puolella Saukko esitti "Salatuissa elämissä" Aleksi Salinin opiskelutoveri Sinna Jokista tuotantokaudella 2002. Hän on lisäksi näytellyt muun muassa lyhytelokuvassa "Muisti" (2007). Hän oli mukana Peter Lindholmin vuonna 2008 valmistuneessa elokuvassa "Kolmistaan" ja esitti myös sen tunnusmusiikin ”Uusiin unelmiin”. Saukko on myös vieraillut "Kymppitonnissa" vuonna 2004.
Saukko on tehnyt myös monia äänirooleja ja pitänyt runo- ja lauluiltoja.
Hiroshiman poika

Hiroshiman poika on japanilaisen sarjakuvapiirtäjän Keiji Nakazawan kaiketi tunnetuin teos. Se perustuu hänen omiin kokemuksiinsa Hiroshiman pommitukseen johtaneesta sodasta. Nakazawa kuvaa realistisesti sitä, kuinka näki kaupungin tuhoutuvan ja ihmisten kuolevan. Mangan pohjalta on tehty kolme live action -elokuvaa, kaksi anime-elokuvaa ja televisiodraamasarja.
Jalavan vuonna 1985 julkaisema suomennos sarjakuvan ensimmäisestä osasta oli ensimmäinen suomennettu manga. Ensimmäisen osan toinen painos ilmestyi vuonna 2006, ja toinen osa samana vuonna. Ensimmäinen osa kuvaa elämää pommitushetkellä ja sitä ennen, ja toinen osa taas kuvaa elämää viikko pommin jälkeen.
Naismith Memorial Basketball Hall of Fame

Naismith Memorial Basketball Hall of Fame on kaikkien aikojen merkittävimmille koripalloilijoille omistettu museo Springfieldissä Massachusettsin osavaltiossa.
Basketball Hall of Fame koostuu enimmäkseen yksittäisistä pelaajista. Ainoat sinne kelpuutetut kuusi kokonaista joukkuetta ovat First Team, Buffalo Germans, New York Renaissance, Original Celtics, Harlem Globetrotters ja Texas Western.
Basketball Hall of Fame perustettiin virallisesti vuonna 1959, mutta se avattiin yleisölle vasta 17. helmikuuta 1968. Hall of Fameen kuuluu heinäkuussa 2025 kaikkiaan 473 koripallon historiaan olennaisesti vaikuttanutta henkilöä.
Allting som ni gör kan jag göra bättre

Allting som ni gör kan jag göra bättre on ruotsalaisen Magnus Ugglan vuonna 1987 julkaistu albumi. Albumi on Ugglan kahdeksas studioalbumi ja se sisältää pelkästään cover-versioita tunnetuista ruotsalaisista kappaleista. Eräs albumin tunnetuimmista kappaleista on sen viimeinen kappale, Lasse Tennanderin "Ska vi gå hem till dig".
Albumia on myyty yli 135 000 kappaletta.
Kappalelista.
Kappaleen perässä on mainittu kappaleen alkuperäinen esittäjä.
Ideasta tuotteeksi

Ideasta tuotteeksi: Miten insinöörit keksivät suunnitelmallisesti on Henry Petroskin kirjoittama ja Kimmo Pietiläisen suomentama Terra Cognitan julkaisema insinöörin työtä kuvaava kirja. Kirja muodostuu yhdeksästä tapaustutkimuksesta, joissa tutustutaan tekniseen suunnitteluun ja kehittämiseen yhdeksän teknisen keksinnön avulla. Kussakin osassa keskitytään tiettyyn näkökulmaan insinöörin työstä.
Ajuraan

Ajuraan on somaliklaani. Ajuranit olivat 13.–17. vuosisadalla Somalian suurin, hallitsevin klaani. Muiden klaanien tyytymättömyys Ajuranien tyrannivaltaan johti suursotaan, jossa Ajuranit miltei katosivat. Ajuranien lukumäärä on noussut vähitellen.
Historia.
Tarun mukaan Ajuran dynastia olisi syntynyt Balad-nimisen arabikauppiaan ja merkalaisen päällikön Jamballe Hawiyen tyttären avioliitosta. Nykykäsityksen mukaan ajuranit saapuivat Somaliaan noin 900-luvulla muiden somaliklaanien mukana. Klaanin alkukodista kiistellään paljon, mutta heidän arvellaan olleen tulleen joko Egyptistä tai Sudanista, josta myös Hawiye-klaani on saapunut.
M/S Ropax 1

M/S Ropax 1 () on Channel Ferriesin omistukseen rekisteröity ropax-alus. Alus on rakennettu vuonna 1980, Oskarshamn Varv -nimisellä telakalla Oskarshamnissa, Ruotsissa. "Ropax 1" on rekisteröity Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Lontoo. 
Ropax 1:n sisaralus on M/S Ropax 2.
Käyttöhistoria.
1980–1990.
13. elokuuta 1980 alus laskettiin vesille ja 12. joulukuuta se luovutettiin Ab Skärhamns Oljetransporterin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Skärhamn. Tuolloin aluksen nimi oli "Finnhawk". Tämän jälkeen Atlantic Cargo aloitti liikennöinnin aluksella. 
30. joulukuuta 1981 Merivienti Oy osti Finnhawkin ja rekisteröi sen Suomen lipun alle, kotisatamanaan Helsinki. Elokuun lopulla vuonna 1985 South Atlantic Cargo Shipping Co Ltd. osti laivan ja rekisteröi sen Bahaman lipun alle. Kotisatama muuttui maan pääkaupungiksi, Nassauksi. 21. lokakuuta 1989 Windspoint Shipping Co Ltd. osti Finnhawkin ja laittoi sen Gibraltarin lipun alle. Joulukuun alussa 1989 Finnhawk saapui Polish Marin Yard -nimiselle telakalle Gdyniaan, Puolaan. Telakalla alukseen lisättiin muun muassa tilaa matkustajille.
1990–.
Huhtikuun alussa 1990 Nordö Link -varustamo osti aluksen ja laittoi sen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Malmö. 6. toukokuuta alus saapui telakalta Puolasta ja sai nimekseen "Malmö Link". Toukokuussa 1990 alus siirtyi Malmön ja Travemünden väliseen liikenteeseen. 
26. huhtikuuta 2007 Finnlines ilmoitti Nordö Linkin myyneen aluksen EU:n alueella toimivalle yritykselle. 24. heinäkuuta 2007 Malmö Link oli viimeistä päivää liikenteessä Malmön ja Travemünden välillä, jonka jälkeen se lähti telakalle Birkenheadiin, Britanniaan kunnostettavaksi. Elokuussa alus nykyisen nimensä: "Ropax 1". Syyskuussa laiva rekisteröitiin Channel Ferries Ltd:n omistukseen ja Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. 11. tammikuuta 2008 alus lähti telakalta kohti Tunisiaa, jossa se aikarahdattiin Cotunavin liikenteeseen.
Kainuun Museo

Kainuun Museo on Kajaanin kaupungin omistama Kainuun alueellinen vastuumuseo, joka toimii vuonna 1931 valmistuneessa tukkuliikkeen kiinteistössä lähellä Kajaanin rautatieasemaa.
Näyttelyt.
Museon perusnäyttely esittelee Kainuun maakunnan historiaa ja kulttuuria sekä Kajaanin historiaa. Näyttely käsittelee muun muassa puun moninaista käyttöä, tervan tuotantoa ja kuljetusta, Elias Lönnrotin elämää, alueen sotahistoriaa sekä Kajaanin vanhaa kaupunkielämää. Vaihtuvat näyttelyt täydentävät perusnäyttelyä tai esittelevät eri teemoja.
Kokoelmat.
Tätä nykyä Kainuun Museon kokoelmat käsittävät noin 23 000 esinettä, 360 000 valokuvaa ja arkistomateriaalia paikallisten yhdistysten, yhteisöjen ja yksityisten henkilöiden historiasta. 
Kainuun Museon periaatteena on ollut, että kokoelmiin otettava aineisto liittyy käytön tai valmistuksen kautta Kainuuseen ja kuvaa kainuulaista arkea ja elämän menoa. Esineiden rahallisella arvolla ei ole niinkään merkitystä.
Museon 90-vuotisen historian aikana aineistoa on karttunut esineiden, valokuvien, videoiden ja asiakirjojen muodossa mm. talonpoikaiskulttuurista, tervantuotannosta, maa- ja metsätaloudesta, eränkäynnistä ja paikallisista merkkihenkilöistä.
Historia.
Museo sai alkunsa vuonna 1930 perustetusta Kainuun Museoyhdistyksestä, ja kun se vuonna 1977 siirtyi kaupungin omistukseen, sen esinekokoelmaan kuului 3 024 esinettä. Kokoelmissa on myös taidetta: ensimmäiset taideteokset saatiin vuonna 1934 taiteilija Louis Sparrelta, 1970-luvulla kerättiin Kalevala-aiheisia teoksia, ja mukana on myös kainuulaisten harrastajamaalareiden teoksia.
Näyttelytilat ovat alun perin sijainneet kolmessa kerroksessa, mutta vuosina 2007–2008 museossa tehtiin remontti, jonka jälkeen näyttelytiloja on enää kahdessa kerroksessa. Remontti valmistui kesällä 2008.
Vuodesta 2008 lähtien museo on yhdessä muiden Kainuussa sijaitsevien museoiden kanssa järjestänyt kesäkuussa teemaviikon nimellä Käö kahtomassa - Kainuun museoviikko.
Alueellinen vastuumuseotyö.
Uudistunut museolaki korvasi 1.1.2020 alkaen vanhan maakunta- ja aluetaidemuseojärjestelmän. Kainuun Museo on Opetus- ja kulttuuriministeriön nimeämä alueellinen vastuumuseo, joka toimii asiantuntijana ja yhteistyökumppanina kulttuuriperintöön liittyvissä tehtävissä.
Alueellisten vastuumuseoiden tehtävät jakautuvat kolmeen osa-alueeseen, joista Kainuun Museo hoitaa alueellisen museotoiminnan edistämistehtävää ja kulttuuriympäristötehtävää. Kainuun Museon tärkeitä yhteistyökumppaneita ovat muut maakunnassa sijaitsevat museot.
Éric Tappy

Éric Tappy (19. toukokuuta 1931 Lausanne – 11. kesäkuuta 2024) oli sveitsiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. 
Tappyn opettajina toimivat muun muassa Fernando Carpi Genevessä, Ernst Reichert Salzburgissa sekä Nadia Boulanger Pariisissa. Hänen debyyttikonserttinsa oli 1959 Strasbourgissa Johann Sebastian Bachin "Matteuspassion" evankelistana. Yhdysvalloissa hän esiintyi ensimmäistä kertaa San Franciscon oopperassa vuonna 1974.
Tappyn laajaan ohjelmistoon kuului monenlaista taidemusiikkia varhaisesta musiikista avantgardeen saakka. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1982.
Juan Belmonte

Juan Belmonte (14. huhtikuuta 1892 – 8. huhtikuuta 1962) oli kuuluisa espanjalainen matadori eli härkätaistelija.
Belmonte syntyi Trianassa, lähellä Sevillaa, ja aloitti härkätaistelut jo 16-vuotiaana 1908. Hän kuului lasten härkätaisteluryhmään nimeltään "Los Niños Sevillanos". Hän tappoi ensimmäisen härkänsä 1910, missä yhteydessä hän aloitti oman, ainutlaatuisen härkätaistelutyylinsä kehittämisen. Hän seisoi pystyasennossa aivan paikallaan viimeiseen asti eikä pelännyt sarvia niin kuin muut taistelijat. Tämä tyyli aiheutti Belmontelle lukuisia vammoja.
Belmonten kilpailija José Goméz (Joselito) kehitti härkätaistelua Belmonten kanssa vuoteen 1920 asti, jolloin hän menehtyi härän runtelemana. Belmonte jäi yksin kehittämään härkätaistelua, jonka suosio oli huipussaan hänen jäädessään eläkkeelle. Hän saavutti urallaan ennätykselliset 109 taistelua, jonka on pystynyt rikkomaan vain Manuel Benítez Pérez ("El Cordobés") vuonna 1965.
Uransa jälkeen hän kirjoitti Manuel Chaves Nogalesin kanssa omaelämäkerran "Juan Belmonte, matador de toros: su vida y sus hazañas", joka käännettiin myös englanniksi. Hän oli myös Ernest Hemingwayn hyvä ystävä ja onkin hänen kahdessa kirjassaan ("Ja aurinko nousee" ja "Kuolema iltapäivällä") sivuhahmona. Belmonte teki itsemurhan Hemingwayn tavoin ampumalla itsensä.
Berzelii park

Berzelii park eli Berzeliuksenpuisto on puisto Tukholmassa Ruotsissa. Se sijaitsee Nybroplanin, Hamngatanin ja Norrmalmstorgin välissä. Sitä rakennettiin maisema-arkkitehti Knut Forsbergin suunnitelmien mukaan vuosina 1852–1858, ja se avattiin 13. heinäkuuta 1858.
Puisto sai nimensä ruotsalaisen kemistin Jöns Jacob Berzeliuksen mukaan, hänelle myös pystytettiin sinne suurikokoinen patsas. Carl G. Qvarnströmin veistämä patsas paljastettiin heinäkuussa 1858. Nybroplanin luona on karhuja esittäviä Carl Millesin veistämiä patsaita. Osa puistoa oli aiemmin Nybrovikeniä, joka täytettiin Kaarle XIV Juhanan aloitteesta vuosina 1838–1848. Puisto vihittiin kello kolme yöllä. Tarkoitus oli estää yleisömassojen tungeksiminen juuri perustettuun puistoon, jolloin istutukset olisivat tallaantuneet.
Kesällä 1951 puisto oli niin sanottujen Berzelii-mellakoiden tapahtumapaikkana, jolloin humaltunut ja joutilas nuoriso kokoontui puistoon. Vähitellen hulinointi puistossa lisääntyi, kunnes tilanne kärjistyi 26. elokuuta 1951, jolloin 3 000 nuorta otti yhteen viidestä eri kaupungista koottujen poliisivoimien kanssa, joukossa myös sotilaspoliiseja.
Hans Rott

Hans Rott (1. elokuuta 1858 Braunhirschengrund, Wien – 25. kesäkuuta 1884 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja urkuri. 
Hans Rottin molemmat vanhemmat olivat näyttelijöitä. Äiti kuoli vain hieman yli 30-vuotiaana vuonna 1872 ja isä 1876 rampauduttuaan pari vuotta aiemmin. Rott opiskeli muun muassa urkujensoittoa Anton Brucknerin johdolla. 
Rott ansioitui Brucknerin mukaan varsinkin Johann Sebastian Bachin teosten tulkitsemisessa, ja Bruckner arvosti myös hänen improvisointitaitojaan. Hän sai lisäksi vaikutteita Richard Wagnerilta ja osallistui ensimmäisille Bayreuthin musiikkijuhlille vuonna 1876. 
Rott jäi omana aikanaan suurilta osin vaille arvostusta, vaikka sekä Bruckner että Gustav Mahler olivat vakuuttuneita hänen kyvyistään. Hänen E-duuri-sinfoniansa sai kantaesityksensä vasta vuonna 1989. Sittemmin siitä on tehty useita levytyksiä. 
Rott kärsi elämänsä loppuvaiheissa vaikeista mielenterveysongelmista ja joutui vuonna 1881 psykiatriseen hoitolaitokseen. Lyhyestä toipumisesta huolimatta hän vajosi yhä syvemmälle masennukseen ja vuonna 1883 annetun diagnoosin mukaan harhoihin. Hän kuoli tuberkuloosiin 25-vuotiaana.
Lentäjän poika (romaani)

Lentäjän poika on kirjailija Jari Järvelän vuonna 1999 WSOY:n kustantamana ilmestynyt romaani. Se oli hänen neljäs teoksensa, ja se valittiin saman vuoden kirjallisuuden Finlandia-palkinto -ehdokkaaksi.
Kirjassa on pelkoa, jännitystä ja mustaa huumoria. Se kertoo insinööristä, jonka gangsterit toimittavat auton takakontissa jään alle.
Machida

Machida () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden lounaispuolella ja rajautuu Tokion metropolin Hachiōjin ja Taman kaupunkeihin sekä Kanagawan prefektuurin Jokohaman, Kawasakin, Sagamiharan ja Yamaton kaupunkeihin. Machidassa on 429 193 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 71,80 neliökilometriä. 
Nykyisen muotoinen Machidan kaupunki perustettiin vuonna 1958. Kaupunki sijaitsee noin 30–40 kilometrin päästä Tokion erillisalueista ja toimii siten Tokion asuinlähiönä. Machidan rautatieaseman ympäristö on tärkeä paikallinen liikealue. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Jokohama-linja, Odakyū-rautateiden Odawara-linja, Tōkyū-rautateiden Den’entoshi-linja ja Keiō-rautateiden Sagamihara-linja.
Manuel Pinho

Manuel António Gomes de Almeida de Pinho (s. 28. lokakuuta 1954 Lissabon) on portugalilainen poliitikko.
Pinho kuuluu Portugalin sosialistiseen puolueeseen. Hänestä tuli vuonna 2005 maansa talousministeri. Hän joutui eroamaan vuonna 2009 käyttämänsä elekielen takia.
Raisa Punkki

Raisa Punkki on suomalainen tanssija, koreografi ja tanssinopettaja. Punkki on tanssitaiteen maisteri Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen linjalta (1992). Vuosina 1996–1998 Punkki tanssi Helsinki Dance Companyssa ja sen jälkeen Kenneth Kvarnströmin tanssiryhmässä. Punkki on työskennellyt opettajana mm. Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksella sekä tanssi- ja teatteripedagogiikan laitoksella; Turun ammattikorkeakoulun tanssitaiteen linjalla; Turun konservatoriossa; Suomen tanssitaiteilijain liitossa; sekä Helsingin Kaupunginteatterin tanssiryhmässä ja Kööpenhaminan Skolen for Moderne Dansissa. 
Punkki on tanssinut myös mm. Anzu Furukawan ja Tero Saarisen tuotannoissa.
Wernicken enkefalopatia

Wernicken enkefalopatia on tiamiinin puutoksesta johtuva aivosairaus. Se aiheuttaa aivorungon, pikkuaivojen ja isoaivojen ohimolohkojen harmaan aineen vaurioitumisen. Yleensä sairautta edeltää pitkäaikainen alkoholismi, mutta myös muut tekijät voivat johtaa siihen. 
Wernicken enkefalopatia voi hoitamattomana johtaa koomaan ja kuolemaan. Tyypillisiä oireita ovat lähimuistin menetys, silmien liikehäiriöt ja liikunnalliset ongelmat. Yleensä sairauteen kuuluu Korsakoffin oireyhtymä. 
Sairaus on nimetty Carl Wernicken mukaan.
Nisse Hirn

Niilo "Nisse" Taavi Kristian Hirn, nimimerkki Filmimies, (24. tammikuuta 1911 Helsinki – 25. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen elokuvakäsikirjoittaja. 
Hirn teki merkittävimmät elokuvakäsikirjoittajan saavutuksensa Teuvo Tulion elokuvien parissa. Nimimerkillä ”Filmimies” hän kirjoitti Tuliolle muun muassa elokuvat "Sellaisena kuin sinä minut halusit" (1943) "Rakkauden risti" (1946) "Levoton veri" (1946) ja "Intohimon vallassa" (1947). Niiden lisäksi hän toimi myös käsikirjoittajana Valentin Vaalalle ("Sysmäläinen" 1938, "Rikas tyttö" 1939) ja Orvo Saarikivelle ("Hätävara" 1939, "Poikamies-pappa" 1941, "Oi, aika vanha kultainen...!" 1942).
Kirjallista tuotantoa.
Nimimerkillä "Toni" (Niilo (Nisse) Hirnin ja Topo Leistelän yhteinen salanimi):
Sergei Belov

Sergei Aleksandrovitš Belov (, 23. tammikuuta 1944 Tomskin alue, Venäjän SFNT – 3. lokakuuta 2013 Perm, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut venäläinen koripalloilija, koripallovalmentaja, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Elämä ja ura.
Belov debytoi 20-vuotiaana sverdlovskilaisessa "Uralmaš"-joukkueessa, missä pelasi vuodet 1964–1967 ennen siirtymistään Moskovan TsSKA:han. TsSKA:ssa hän pelasi kaikkiaan kaksitoista kautta, minkä aikana voitti Neuvostoliiton mestaruuden 11 kertaa ja Euroliigan kahdesti (1969, 1971).
Neuvostoliiton maajoukkueessa Belov voitti kultamitalin Münchenin kesäolympialaisissa 1972. Lisäksi hän voitti pronssia Méxicossa 1968, Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980. Belov voitti kaksi maailmanmestaruutta (1967 ja 1974) ja neljä Euroopan mestaruutta (1967, 1969, 1971 ja 1979). Hänet valittiin Neuvostoliiton urheilumestariksi 1968. Hän oli olympiatulen sytyttäjä vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa.
Belov nimettiin Basketball Hall of Fameen 11. toukokuuta 1992 ensimmäisenä eurooppalaispelaajana. Hänet valittiin Venäjän kunniavalmentajaksi 1995. Hän toimi Venäjän koripalloliiton presidenttinä 1993–1998.
Belov kuoli Permissä 69 vuoden ikäisenä 3. lokakuuta 2013. Hänen kuolinsyytään ei kerrottu.
Heikki Railevirta

Heikki Ilkka Ilari Railevirta (s. 7. joulukuuta 1950 Ruovesi) on suomalainen näyttelijä. 
Railevirta varttui Pälkäneellä osuusliike Voiman myymälänhoitajan poikana. Hän kävi Pälkäneen yhteiskoulun ja valmistui Tampereen yliopiston III näyttelijäkurssilta 1977. Hän on työskennellyt Turun, Oulun ja Jyväskylän kaupunginteattereissa, 14 vuotta Kuopion kaupunginteatterissa, vuodesta 2003 Lappeenrannan kaupunginteatterissa ja vuosina 2006–2011 Tampereen Komediateatterissa. Lisäksi hän on esiintynyt televisiosarjassa "Sodan ja rauhan miehet" ja Anssi Mänttärin ohjaamassa elokuvassa "Mestari".
Panssarikansiristeilijä

Panssarikansiristeilijä () oli 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun sota-alustyyppi, joka sai nimensä aluksen haavoittuvia osia suojaavasta panssarikannesta. Suojattavia osia olivat konehuoneet, jotka oli suojattu kannella räjähtävien kranaattien sirpaleita vastaan. Alustyypistä kehittyivät paremmin suojatut panssariristeilijät, joissa suojattiin myös kyljet ja varsinainen kansi.
Taustaa ja ominaisuuksia.
Räjähtävien kranaattien tullessa yleiseen käyttöön merisodankäynnissä sotalaivat tarvitsivat lisäsuojaa, ja siten panssarikansiristeilijät syntyivät noin vuonna 1880. Panssarikansiristeilijöissä suojaava kansi oli lisärakenne aluksen muun rakenteen sisällä, mikä suojasi aluksen toiminnan kannalta tärkeitä osia kuten kone- ja kattilahuoneita. Tyypillisesti alusten uppouma oli 2 500–7 000 tonnia ja ne oli aseistettu jopa tusinalla 3,9–6 tuuman (100–152 mm) tykkejä. Alusten nopeus oli uppoumasta ja konetehosta riippuen 18–23 solmua.
Ensimmäinen varsinainen panssarikansiristeilijä oli Chilen laivaston "Esmeralda", joka valmistettiin Armstrongin telakalla Elswickissä. Alus toimi perustana usealle telakan toimittamalle alukselle, jotka muodostivat perustan niin kutsutuille Elswick-tyyppisille risteilijöille. Alusten etu- ja takakansi sekä varsinainen puinen kansirakenne oli korvattu panssarikannella.
Noin vuonna 1910 panssarilevyjen laatu parani samoin kuin höyrykoneiden, jotka kevenivät ollen kuitenkin samalla entistä tehokkaampia. Palveluksessa olleet panssarikansiristeilijät muuttuivat vanhentuneiksi hitaampina ja heikommin suojattuina kuin uudet alukset. Lisäksi öljyn käyttö polttoaineena poisti hiilivarastojen suoja-arvon. Panssarikannen keveneminen mahdollisti samalla panssaroinnin laajentamisen myös kylkiin ja yläkansiin.
Tampereen eläintarha

Tampereen eläintarha oli Tampereella vuosina 1964–1972 toiminut eläintarha, jonka vetonauloihin kuuluivat muun muassa leijonat Tam ja Pere. Eläintarhasta vastasi Tampereen kaupungin puisto-osasto.
Alkusysäys eläintarhan perustamiselle saatiin, kun Tampereen puolalaisessa ystävyyskaupungissa Łódźissa vuonna 1960 vieraillut delegaatio sai yllättäen lahjaksi kaksi leijonanpentua. Ensihätään ne sijoitettiin Korkeasaareen, mutta samalla ryhdyttiin suunnittelemaan eläintarhan perustamista Tampereelle. Paikkavaihtoehtoina olivat muun muassa Viikinsaari ja Särkänniemi, kunnes tarha päätettiin lopulta sijoittaa Sorsapuiston nurkalta vapautuneisiin entisen kunnallisen teurastamon tiloihin.
Eläintarhan rakentaminen maksoi lähes viisi miljoonaa markkaa. Muita eläimiä saatiin lahjoituksina Euroopan eläintarhoilta ja osa ostettiin. Leijonien nimet Tam ja Pere valittiin kansanäänestyksellä. Eläintarha avautui yleisölle 1. heinäkuuta 1964. Nähtävillä oli kaikkiaan 60 eläintä, leijonien lisäksi susia, karhuja, mäyriä, kettuja, puumia, aasi ja apinoita. Vuonna 1965 lajimäärä kasvoi 25:een. Ensimmäisenä vuonna tarhassa vieraili 90 000 ihmistä, seuraavana jo 150 000. Kävijämäärä pysyi yli 100 000:ssa eläintarhan loppuun saakka, lukuun ottamatta viimeistä vuotta.
Tampereen eläintarhan tarina loppui melko lyhyeen. Teurastamon tilat olivat toimintaan sopimattomat ja eläintarhan oli tarkoituskin toimia siellä vain väliaikaisesti. Eläintarhan käytössä olleet tilat olivat 1970-luvun alkuun mennessä käyneet ahtaiksi ja huonokuntoisten rakennusten katsottiin olevan muodostumassa turvallisuusriskiksi. Tampereen kaupunginhallitus teki lokakuussa 1971 periaatepäätöksen eläintarhan sulkemisesta vuoden 1972 aikana. Uuden erikoiseläintarhan ensimmäisten rakennusten arvioitiin valmistuvan aikaisintaan vuoden 1973 aikana. Myös suuresta osasta eläimiä katsottiin olevan pakko luopua, sillä ne eivät olisi mahtuneet suunniteltuun uuteen eläintarhaan. Syksyllä 1971 Tampereen eläintarhassa oli noin 120 eläinyksilöä.
Eläintarhalle ei kuitenkaan löydetty uutta paikkaa, joten se suljettiin 26. syyskuuta 1972. Osasyynä oli tiukentunut eläinsuojelulaki ja lehdistössä lisääntynyt arvostelu. Leijonat oli määrä siirtää Ruotsiin, Kolmårdenin eläinpuistoon. Tam kuoli nukutettuna kuljetuslaatikkoonsa jo Tampereella, mutta Pere selvisi hengissä Ruotsiin. Tarhan susia puolestaan lahjoitettiin Ähtärin eläinpuistoon.
Nykyään eläintarhan paikalla on vuonna 1990 rakennettu Tampere-talo.
Beta Comae Berenices

Beta Coma Berenices (β Comae Berenices / β Com) on Bereniken hiusten tähdistössä oleva, Aurinkoa muistuttava keltainen pääsarjan tähti noin 30 valovuoden päässä Auringosta, kirkkaudeltaan noin 4,3 magnitudia. Kreikkalainen kirjain beeta (β) tarkoittaa yleensä, että kyseisellä tähdellä on toiseksi suurin näennäinen magnitudi tähdistössään. β Com on kuitenkin hiukan kirkkaampi kuin α Comae Berenices. Sen voi nähdä paljaalla silmällä paikoissa, missä ei ole paljoa valosaastetta.
Tähti on Aurinkoa hieman kirkkaampi ja kuumempi; sen spektriluokka on G0V ja pintalämpötila noin 6000 K. Sillä on havaittu 16,6 vuoden auringonpilkkujakso spektriviivoissa sekä myös toissijainen 9,6 vuoden jakso. 
Tähti ei ole spektroskooppinen kaksoistähti, eikä sen ympäriltä ole havaittu eksoplaneettoja tai pölykiekkoa. Sen arvellaan olevan Aurinkoa nuorempi, iältään noin kaksi miljardia vuotta. Sen elinkelpoinen vyöhyke, eli etäisyys, jolla maankaltaisella planeetalla voisi esiintyä nestemäistä vettä, on 0,918 - 1,96 AU.
Ruskea alikääpiö

Ruskea alikääpiö () on taivaankappale, joka on ruskeata kääpiötäkin himmeämpi. Sen massa on alle 13 Jupiterin massaa. Ruskeassa alikääpiössä ei tapahdu deuteriumin fuusiota niin kuin ruskeassa kääpiössä. Tästä huolimatta ruskea alikääpiökin säteilee alussa melko kirkkaasti sen kutistumisessa vapautunutta painovoimaenergiaa. Yhtään kiistatonta ruskeaa alikääpiötä ei ole havaittu, mutta esimerkiksi kohdetta S Ori 52 on ehdotettu sellaiseksi.
Tähtienvälinen planeetta

Tähtienvälinen planeetta eli vapaa planeetta on tähtienvälisessä avaruudessa liikkuva planeetan massainen taivaankappale, joka ei ole sidottu painovoimalla mihinkään muuhun taivaankappaleeseen.
Usein tähtienväliset planeetat ovat syntyneet tähden läheisyydessä, mutta heitetty myöhemmin ulos tähtijärjestelmään painovoiman vaikutuksesta toisen kohteen lähiohituksen aikana. Tällaisia ulossinkoutumisia tapahtuu erityisen paljon moninkertaisissa tähtijärjestelmissä, joissa planeettojen liikkeet ovat monimutkaisia. Joskus planeetta sinkoutuu ulos, kun vieras tähti kulkee planeettakunnan ohitse. Myös supernovaräjähdyksissä vapautuu planeettoja.
Mikrolinssiohjelmat ovat löytäneet vuoteen 2020 mennessä joitain kymmeniä vapaita planeettoja. Ne havaitaan tähtien lyhytaikaisina kirkastumisina, kun planeetan painovoima taivuttaa tähden valoa maapallon kaukoputkiin.
Tähtienvälisten planeettojen koko vaihtelee pikkuplaneetan kokoisista noin viiden Jupiterin kokoisiin.
Tähtienvälisten planeettojen määrästä on esitetty hyvin vaihtelevia arvioita. Kavli Institute for Particle Astrophysics and Cosmology arvioi vuonna 2012, että Linnunradan galaksissa olisi jopa 100 000 kertaa enemmän tähtienvälisiä planeettoja kuin tähtiä. Joillakin näistä planeetoista voisi olla jopa mahdollisuus elämän ylläpitämiseen tiheän ilmakehän takia. Puolalainen Przemyslav Mroz arvioi vuonna 2018, että Jupiterin massaisia tähtienvälisiä planeettoja olisi neljäsosa tähtien määrästä mutta vapaita maapalloja tai supermaapalloja olisi viisi kertaa enemmän kuin tähtiä. Oklahoman yliopiston tutkijoiden kvasaaritutkimuksessa vuonna 2018 saatiin viitteitä siitä, että yhtä tähteä kohti olisi joko noin 2 000 vapaata planeettaa, joiden massa on Kuun ja Jupiterin massojen välillä, tai 200 vapaata planeettaa, joiden massa on Marsin ja Jupiterin massojen välillä.
Samankaltaisia taivaankappaleita.
Tähtienvälisten planeettojen ja tähtien välimuoto on ruskea alikääpiö. Se on tähtien tapaan syntynyt mutta tähtienvälisen planeetan kaltainen kohde, jossa ydinreaktiot eivät ole alkaneet. Ruskeita alikääpiöitä ei luokitella planeetoiksi, muttei myöskään varsinaisiksi tähdiksi.
Don Henley

Donald Hugh "Don" Henley (s. 22. heinäkuuta 1947 Gilmer, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä. Hän on toiminut rockmusiikkia esittävän Eagles-yhtyeen rumpalina ja laulajana. Henley on vaikuttanut Eaglesissa yhtyeen koko uran ajan, ja hän on yhtyeen perustajia.
Musiikkiura.
Henley perusti Eaglesin vuonna 1971 yhdessä kitaristi-laulaja Glenn Freyn, basisti Randy Meisnerin ja kitaristi Bernie Leadonin kanssa ja yhtye julkaisi ensilevynsä "Eagles" vuonna 1972. Yhtye hajosi kuuden studioalbumin jälkeen vuonna 1980 syviin erimielisyyksiin. Henley esiintyi 1980-luvun ajan sooloartistina ja julkaisi kolme sooloalbumia. Eagles palasi yhteen vuonna 1994 ja sittemmin hän on julkaissut kaksi sooloalbumia, kaksi kokoelma-albumia konsertti-DVD:n. Hän menestyi soolourallaan Eaglesissa vaikuttaneista muusikoista parhaiten.
Henleyn tunnetuimpia Eaglesissa tulkitsemia kappaleita ovat muun muassa hänen yhtyeelle kirjoittamansa hittikappaleet "Hotel California", "Desperado", "Life in the Fast Lane", "One of These Nights", "Witchy Woman", "Best of My Love" ja "The Long Run". Hänen soolouransa tunnetuimpia kappaleita ovat "Dirty Laundry", "The Boys of Summer", "All She Wants to Do is Dance", "The Heart of the Matter", "The Last Worthless Evening", "Sunset Grill", "Not Enough Love in the World", "New York Minute" ja "The End of the Innocence". Henley on soolotuotannollaan voittanut kaksi Grammy- ja viisi MTV Video Music Award-palkintoa, ja hänen soolotuotantoaan on kansainvälisesti myyty yli kymmenen miljoonaa kappaletta. Suomalaisen Radio Aallon "365 maailman parasta biisiä"-äänestyksessä Henleyn kappale "The Boys of Summer" ylsi sijalle 344. 
Vuonna 2008 musiikkilehti "Rolling Stonen" julkaisemassa "100 Greatest Singers"-äänestyksessä Henley äänestettiin sijalle 87. Vuonna 2012 Celebrity Networt-verkkosivuston laatimassa listassa Henley listattiin maailman rikkaimpien rumpaleiden listalla neljännelle sijalle 200 miljoonan dollarin ansioillaan, ja hänen edelleen ylsivät ainoastaan Nirvana-yhtyeessä vaikuttanut Dave Grohl, muun muassa Genesis-yhtyeessä soittanut Phil Collins ja listan kärkipaikalle noussut, The Beatlesissa kuuluisuuteen noussut Ringo Starr.2015 hän oli noussut listalla kolmanneksi.
Ispoinen

Ispoinen () on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Uittamon, Ilpoisten ja Katariinan välissä. Ispoinen kuuluu Uittamo-Skanssin suuralueeseen. Alue on suurimmaksi osaksi harvaan asuttua asuinaluetta. Vuonna 2016 alueen väkiluku oli 524. Alueen väestöstä 21,9 % on alle 15-vuotiaita ja 22,9 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 92,0 % väestöstä ja ruotsia 7,6 %. Muun kielisiä on 0,4 %.
Yli-Maaria

Yli-Maaria () on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Pohjois-Turussa ja kuuluu Maaria-Paattisen suuralueeseen. Alue on suhteellisen tiheästi asuttua, ja sinne on kaavoitettu uusia omakotitalotontteja. Palveluita ovat elintarvikekauppa K-Market, St1-huoltoasema, konditoriakahvila / lounasravintola, apteekki, seurakuntatalo sekä vuonna 2018 valmistunut yhtenäiskoulu Ypsilon, jonka yhteydessä toimivat myös kirjasto ja neuvola. S-ryhmän elintarvikekauppa S-Market on tulossa. Vuonna 2009 Yli-Maariaan valmistui palvelukoti Mediverkko. 
Yli-Maaria kuului aiemmin Maarian kuntaan, mutta se yhdistettiin Turkuun 1967. Vuonna 2004 alueen väkiluku oli 2 209. 32,1 % alueen väestöstä on alle 15-vuotiaita ja 4,9 % on yli 65-vuotiaita. Alueen väestöstä 97,2 % puhuu äidinkielenään suomea ja 1,5 % ruotsia.
Yli-Maariassa sijaitsee Ilmestyspäivän kenttä, jossa kesällä järjestetään Turun Nappulaliigan jalkapalloharjoituksia ja -otteluja. Kentällä on myös rantalentopallokenttä. Talvisin kentälle tehdään luistelurata, jonka jäädyttämisestä ja kunnossapidosta huolehditaan talkoovoimin. Useita leikkipuistoja ja hyvät bussiyhteydet.