tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Per-Ola Ljung

Per-Ola Ljung (s. 7. marraskuuta 1967) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Tammikuusta 2023 lähtien hän on toiminut Trelleborgin päävalmentajana.
Ura.
Ljung pelasi urallaan puolustajana. Hän aloitti pelaajauransa IFK Hässleholmissa, josta siirtyi Helsingborgiin kaudeksi 1988. Ljung edusti Helsingborgia 11 vuoden ajan ja oli mukana joukkueen nousussa Ruotsin kolmannelta sarjatasolta aina Allsvenskaniin saakka. Hän pelasi kevätkaudella 1998/99 lainalla Watfordissa ja siirtyi kaudeksi 2000 Landskrona BoISiin. Ljung lopetti pelaajauransa kauden 2002 jälkeen. 
Pelaajauransa jälkeen Ljung siirtyi valmentajaksi. Hän aloitti valmennusuransa vuonna 2004 Ruotsin 5. divisioonan Tornsissa. Lokakuussa 2005 hän teki sopimuksen 2. divisioonan Helsingborgs Södran kanssa. Hän valmensi joukkuetta kauden 2006 ajan, kunnes palasi pelaajaurallaan edustamaansa Helsingborg IF:n organisaatioon. Ljung toimi Helsingborgissa apuvalmentajana vuosina 2007–2012 ja oli mukana voittamassa Ruotsin mestaruutta kaudella 2011. Kesäkuussa 2012 hän siirtyi Örebron päävalmentajaksi. 
Ljung ei onnistunut pelastamaan Örebroa putoamiselta Allsvenskanista, mutta jatkoi joukkueen valmentajana ja nosti sen takaisin pääsarjaan jo kauden 2013 päätteeksi. Keväällä 2014 hän teki seuran kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen ja otti hoitaakseen päävalmentajan tehtävien rinnalla myös seuran urheilutoimenjohtajan tehtävät. Hän jätti Örebron kuitenkin jo kesällä 2014 ja siirtyi GAISin päävalmentajaksi. Hän sai potkut seurasta kauden 2015 lopussa, kun GAIS oli juuttunut putoamisviivan alapuolelle ja Superettania oli pelaamatta enää kolme kierrosta.
GAIS-potkujensa jälkeen Ljung oli sivussa valmennustehtävistä reilun vuoden, kunnes vuoden 2017 alussa palasi Superettaniin pudonneen Helsingborgin päävalmentajaksi. Kaudella 2018 hän luotsasi joukkueen Superettanin voittoon ja näin Helsingborg palasi pääsarjatasolle kaudeksi 2019. Kaudella 2019 Helsingborg ajautui putoamiskamppailuun ja Ljung sai potkut seurasta kesäkuuss 2019.
Helsingborgista saamiensa potkujen jälkeen hän toimi Trelleborgin pelaajatarkkailijana. Tammikuussa 2023 hän palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Trelleborgin päävalmentaja.
Nummen Hyrsylän työväentalo

Hyrsylän työväentalo oli Lohjan kaupungissa Nummen Hyrsylän kylässä sijainnut työväentalo. Talon nykytilanteesta ei ole tietoa.
Historiaa.
Nummen Hyrsylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Samana vuonna ostettiin nimismiehen leskeltä huvila, joka kunnostettiin yhdistystoiminnan tarpeisiin. Työväentalon tontin vuokrasopimusta ei uusittu, ja talo jouduttiin purkamaan vuonna 1942. Yhdistys rakensi vuonna 1952 tanssilavan, jonka puuainekset myytiin vuonna 1964. Myöhemmin toimitilaksi ostettiin Haukanpesä-niminen kiinteistö, joka siirtyi Nummen työväenyhdistykselle 1980-luvulla. Talon nykytilanteesta ei ole tietoa.
Toimintaa työväentalolla.
Talossa oli juhlia ja iltamia keskeytyksettä vuoteen 1939 saakka. Talossa vieraili tunnettuja työväenpuhujia, kuten Sulo ja Wäinö Wuolijoki, Mikko Erich, Vihtori Huhta ja Cay Sundström. Näytelmiä valmistettiin ja esitettiin iltamissa. Vuonna 1932 vietettiin onnistunutta 25-vuotisjuhlaa.
Nummen Heijalan-Hyönölän työväentalo

Nummen Heijalan-Hyönölän työväentalo oli Lohjan kaupungissa Nummen Heijalan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Nummen Heijalan-Hyönölän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Se sai ostaa vuonna 1911 Ainola-nimisen rakennuksen työväentalokseen. Kauppahinta oli 1 900 markkaa, jolla yhdistys sai rakennuksen, palstan ja tontilla olleita veistettyjä hirsiä. Työväentalo oli taloudellisissa vaikeuksissa vuonna 1933. Osuusliike Keon kerho hankki rahaa huvitilaisuuksilla, ja naapurikuntien työväenyhdistykset antoivat rahallista apua. Huonossa kunnossa ollut talo myytiin pakkohuutokaupassa vuonna 1966.
Toimintaa työväentalolla.
Ensimmäiset iltamat pidettiin syyskuussa 1919, ja yhdistyksen kirjasto siirrettiin talolle. Vuonna 1914 talolla pidettiin herätyskokous. Osuusliike Keon kerholaiset alkoivat pitää talossa tansseja, juhlia ja muita huvitilaisuuksia 1930-luvulla. Sota-aikana järjestettiin joulu- ja vappujuhlia.
Pusulan Ikkalan työväentalo

Ikkalan työväentalo oli Lohjan kaupungissa Pusulan Ikkalan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Pusulan Ikkalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Työväentalo valmistui vuonna 1910. Työväentalossa tehtiin jatkuvia korjauksia, ja sähkövalo otettiin käyttöön vuonna 1925. Vuonna 1927 työväentalolle hankittiin radio ja puhelin. Tontin vuokrasopimus päättyi 1960-luvulla, eikä sitä uusittu, ja talo purettiin.
Toimintaa työväentalolla.
Työväentalolla järjestettiin uudenvuodenaattona pitkäksi perinteeksi muodostunut kuusijuhla. Itsenäisyyspäivänä vuonna 1944 järjestettiin kotiutettujen rintamamiesten tervetuliaisjuhla.
Nummen Järvenpään työväentalo

Järvenpään työväentalo oli Lohjan kaupungissa Nummen Järvenpään kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Nummen Järvenpään työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907, ja sen jäseninä oli mäkitupalaisia ja torppareita. Työväenyhdistys kartutti rakennusrahastoaan alusta alkaen. Vasta vuonna 1946 yhdistys osti tontin ja siinä sijainneet rakennukset. Rakennus korjattiin väliaikaiseksi työväentaloksi. Vuonna 1954 yhdistys osti myös maalaistalon, jonka puut ajettiin talkoilla työväentalon tontille. Talo on ollut toiminnassa vielä vuonna 1958, jonka jälkeen se on purettu 1950-luvun lopulla.
Arthur Ravenel nuorempi

Arthur Ravenel nuorempi (29. maaliskuuta 1927 Charleston, Etelä-Carolina – 16. tammikuuta 2023 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.
Ravenel oli Arthur Ravenel vanhemman ja Mary Allen Boykinin poika. Hän valmistui luonnontieteiden kandidaatin oppiarvolla College of Charlestonista vuonna 1950. Hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä vuosina 1945–1946. Ravenel istui Etelä-Carolinan edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1953–1958 ja Etelä-Carolinan senaatissa 1981–1986 sekä 1997–2003. Tammikuusta 1987 tammikuuhun 1995 hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Yhdysvaltain 100.–103. kongresseissa.
Ravenel työskenteli työurallaan kiinteistönvälittäjänä ja pääurakoitsijana. Hän meni 27. elokuuta 1974 naimisiin Jean Elliott Rickenbakerin kanssa ja sai kuusi lasta.
Someron Suojoen työväentalo

Suojoen työväentalo oli Someron kaupungin Suojoen kylässä sijainnut työväentalo, joka purettiin vuonna 1989. 
Historiaa.
Ensimmäinen työväenyhdistys Suojoen alueella oli nimeltään Lautelan työväenyhdistys, joka perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1917 yhdistys päätti ostaa yksityishenkilöltä talon, mutta ei ole tietoa, ehtikö kauppa toteutua. Yhdistys lakkasi toimimasta sisällissodan aikaan. Sen lakattua toimimasta perustettiin lähes samalle alueelle Suojoen työväenyhdistys.
Talo rakennettiin talkootyönä vuosien 1920–1921 aikana. Talkooväkeä oli jopa 80 henkeä. Työväentalon käyttö hiipui 1940–1950-lukujen aikana, kun ”sakki meni kahtia”. Tällä viitataan mahdollisesti sodan jälkeiseen SKDL:n syntyyn ja työväenliikkeen jakautumiseen. Vuonna 1968 pidettiin vielä hirvipeijaiset ja Oraksen osuuskuntajuhlat. Yhden lähteen mukaan talo oli autiona jo vuodesta 1953 lähtien, eli vuoden 1968 juhlat olivat poikkeus.
Vuonna 1977 heräsi ajatus talon korjaamisesta. Sen katto vuoti ja savupiiput olivat rapistuneet, mutta kantavat rakenteet olivat vielä ehjät. Someron Eläkeläiset olisi halunnut kunnostaa talon eläkeläisten vapaa-ajanviettopaikaksi ja koko Someron työväestön käyttöön. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut. Loppuvaiheessa talo oli SKDL:n Suojoen yhdistyksen omistuksessa. Alkuvuodesta 1989 talo lahjoitettiin KtK:n Etelä-Hämeen aluejärjestölle. KTK purki rakennuksen ja käytti suurimman osan hirsistä. Osa varastoitiin peitteen alle, missä ne olivat muutaman vuoden, kunnes ne varastettiin. 
Rakennus.
Talo oli hirsirakenteinen, lautavuorattu ja maalaamaton. Sen pinta-ala oli 106 m². Taloon kuului juhlasali näyttämöineen, keittiö, ravintola sekä yhden huoneen ja keittiön vahtimestarin asunto. Rakentamiseen käytettiin vanhan riihen hirsiä. Talossa oli pärekatto, joka uusittiin vuonna 1948. Lämmitys oli puulla, eikä vesijohtoa, viemäriä tai wc:tä ollut. Tontilla sijaitsi myös urheilukenttä, jolla oli 300 metrin juoksurata.
Suomen kontrabassoklubi

Suomen kontrabassoklubi ry on 23. toukokuuta 1976 perustettu suomalainen soitinjärjestö kontrabasisteille.
Suomen kontrabassoklubin esikuvana oli muutama vuosi sitä aiemmin perustettu Suomen käyrätorviklubi. Oiva Nummelinin oppilaat olivat avainasemassa järjestön perustamisessa, ja Nummelin valittiin perustamiskokouksessa järjestön kunniajäseneksi. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi vuoteen 1981 saakka Jorma Katrama. 1980-luvulla Suomen kontrabassoklubin toiminta laajeni alueellisesti. Aiemmin kokoukset ja tapahtumat olivat olleet lähes poikkeuksetta Helsingissä järjestettyjä, mutta tuolloin järjestö alkoi pitää kokouksia ja järjestää kontrabassotapahtumia myös muualla maassa. Vuonna 1982 Suomen kontrabassoklubi alkoi julkaista Basisti-lehteä. Vuoteen 1988 asti se ilmestyi neljästi vuodessa ja sen jälkeen kahdesti vuosittain. Vuonna 1996 lehden uudeksi nimeksi tuli Kontra-C; lehden ilmestymistahti on myös palannut alkuperäiseen.
Vuonna 1984 Suomen kontrabassoklubi ylitti sadan jäsenen rajapyykin, ja myöhemmin vakiintunut jäsenmäärä on ollut 150–200. Vuonna 1987 järjestö aloitti "Vuoden basistin" tunnustuksen myöntämisen. Suomen kontrabassoklubi on myös järjestänyt kilpailuja. Vuonna 2012 perustettiin neljän vuoden välein järjestettävä Nuorten kansallinen kontrabassokilpailu.
Someron Hirsjärven työväentalo Venhola

Hirsjärven työväentalo Venhola oli Someron kaupungin Hirsjärven kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Hirsjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1916 eräs työväenliikkeen kannattaja, seppä nimeltä Venhola, tarjosi taloaan työväentaloksi. Talo tunnettiin Venholana.
Sisällissodan aikaan talolla majaili punakaartilaisia. Sen jälkeen yhdistyksen toiminta oli katkoksissa, ja se käynnistettiin uudelleen kesäkuussa 1919. Samana syksynä yhdistyksen nimi muutettiin Ihamäen työväenyhdistykseksi. Toiminta oli 1920-luvun puoleenväliin saakka vilkasta, ja yhdistyksen jäsenmäärä oli 40–70 henkeä vuosina 1919–1925. Vuonna 1926 jäsenmäärä oli enää 12. Vuonna 1928 Ihamäen työväenyhdistys päätti liittyä Someron työväenyhdistykseen. Talo myytiin huutokaupalla samana vuonna.
Ojakkalan työväentalo Alkula

Ojakkalan työväentalo Alkula sijaitsi Vihdin Ojakkalan taajamassa. Talo ostettiin vuonna 1907, ja sen omisti Ojakkalan Työväenyhdistys Alku ry.
Historiaa.
Talo rakennettiin vuonna 1906ja Ojakkalan työväenyhdistys Alku osti talon vuonna 1907. Talo sijaitsi Ojakkalassa vuosina 1834–1872 toimineen lasitehtaan paikalla. Sotien jälkeen suunniteltiin uuden työväentalon rakentamista, ja sitä varten ostettiin tontti, mutta uuden talon rakentaminen ei koskaan toteutunut .
Rakennus.
Talo oli hirsirakenteinen ja lautaverhoiltu. Alkuvuosina taloon rakennettiin pieni juhlasali, ja vuonna 1914 suunniteltiin talon laajennusta. Laajentaminen kuitenkin kariutui ensimmäisen maailmansodan alkamiseen. Vuosina 1920–9121 taloa laajennettiin suurentamalla juhlasalia, ja rakennettiin näyttämö.
Rakennusta kunnostettiin useaan otteeseen. Vuosina 1974–1976 laskettiin sisäkattoa ja talo maalattiin. Myöhemmin sisäkatto nostettiin taas alkuperäiseen korkeuteensa. Vuosina 1988–1992 opetusministeriö myönsi avustusta talon kunnostamiseen. Talon lattiat, katot, seinät ja ikkunat uusittiin. Samalla asennettiin sähkölämmitys ja maalattiin talo .
Työt tehtiin talkoovoimin sähkö- ja putkitöitä lukuun ottamatta. Työväentalo tuhoutui tulipalossa täysin 2.11.2016. Nykyisin paikalla on muistokivi.
Toimintaa työväentalolla.
Talo oli koko historiansa ajan vilkkaassa käytössä. Erityisen vilkasta oli teatteriharrastus. Taloa myös vuokrattiin ja siellä vietettiin paljon häitä ja syntymäpäiviä sekä kylän muita tilaisuuksia.
Royal Marsden Hospital

Royal Marsden Hospital on syöpäsairaala Lontoossa Englannissa. Se avattiin ensimmäisenä syöpätautien hoitoon ja tutkimukseen keskittyneenä sairaalana maailmassa.
William Marsden perusti sairaalan nimellä Free Cancer Hospital vuonna 1851 vaimonsa Elizabeth Annin kuoltua syöpään. Sairaalan sijainti vaihtui useita kertoja 1850-luvun mittaan, mutta nykyinen arkkitehti David Mocattan suunnittelema sairaalarakennus Fulham Roadilla (Kensington and Chelsea) avattiin potilaille vuonna 1862. Vuonna 1954 sairaala sai nykyisen nimensä. Royal Marsden Hospitalin käyttöön avattiin toinenkin tila Suttonin kaupunkipiiriin vuonna 1963. Institute of Cancer Research (alun perin The Cancer Hospital Research Institute) perustettiin vuonna 1909 pienenä tutkimuslaboratoriona myöhemmin Royal Marsden Hospitaliksi nimetyn sairaalan sisällä. Vuonna 1948 se itsenäistyi hallinnollisesti sairaalasta, mutta läheinen yhteistyö sairaalan ja tutkimusinstituutin välillä jatkui.
Royal Marsden Hospital sai ensimmäisenä National Health Servicen sairaalana vuonna 1991 Queen's Award for Technologyn työstä lääkekehityksen parissa. Kansainvälisen ISO 9001 -laatusertifioinnin Royal Marsden Hospital sai sädehoidosta vuonna 1996 ja kemoterapiasta vuonna 2003. Tulipalon johdosta sairaalassa jouduttiin 2. tammikuuta 2008 toteuttamaan täysi evakuointi.
Monte Carlo -ralli 1981

Monte Carlo -ralli 1981 (viralliselta nimeltään "49. Rallye Automobile de Monte-Carlo") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 24. – 30. tammikuuta 1981 Monte Carlossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailun voitti Jean Ragnotti, jolle voitto oli ensimmäinen MM-tasolla.
Kilpailuun ilmoittautui 274 autokuntaa, joista kilpailuun lähti 263.
Kilpailussa Hannu Mikkola oli kuuden minuutin johdossa uudella Audi Quattrolla, mutta keskeytti jarruvian vuoksi.
Someron Kerkolan työväentalo

Kerkolan työväentalo oli Someron kaupungin Kerkolan kylässä sijainnut työväentalo. Se jäi tyhjilleen 1920-luvun loppupuolella ja tuhoutui tulipalossa vuonna 1930.
Historiaa.
Kerkolan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Keväällä 1915 yhdistys vuokrasi tontin 50 vuoden vuokrasopimuksella ja rakensi siihen työväentalon. Talon rakentamisesta tosin kirjoitettiin lehdessä jo talvella 1915, joten se saatettiin rakentaa jo edellisenä vuonna. Rakennusaineina käytettiin erään navetan hirsiä. Noin vuodet 1922–1925 yhdistys oli toimimatta, ja vuonna 1925 järjestettiin kokous, johon saapui noin 60 henkeä ja jossa keskusteltiin piirisihteeri E. Kivisalon johdolla yhdistyksen henkiin herättämisestä. Kukaan ei kuitenkaan ilmoittautunut halukkaaksi toimimaan yhdistyksessä, joten se päätettiin lakkauttaa. Näin ei kuitenkaan vielä tapahtunut, sillä vielä vuonna 1927 yhdistys järjesti iltamia ja keräsi jäsenmaksuja. Yhdistyksen viimeinen tilinpäätös tehtiin kesällä 1929, ja kyseisenä vuonna yhdistys purettiin ja talo myytiin Pitkäjärven työväenyhdistykselle pois siirrettäväksi. 
Joulukuussa 1929 Kerkolan ja lähikylien nuoriso järjesti luvattomat tanssit työväentalolla. Niiden yhteydessä syntyi tappelu, jossa ammuskeltiin tuliaseella. Yksi henkilö menetti henkensä. Tappelusta tuomittiin kaksi henkilöä kolmen ja neljän kuukauden vankeusrangaistuksiin sekä sakkoihin. Tuomioiden pienuus johtui siitä, ettei tutkinnassa saatu lopullisesti selville, kuka kuolettavan laukauksen oli ampunut. Samanlainen tapaus oli sattunut myös vuonna 1924. 
Kesäkuun viimeisen päivän vastaisena yönä vuonna 1930 työväentalo paloi. Se oli tuolloin ollut jo jonkin aikaa tyhjillään. Palon epäiltiin saaneen alkunsa kortinpelaajien varomattomasta tulenkäsittelystä. Jotkut aikalaiset ovat myös muistelleet, että kommunistit ja porvarit olisivat polttaneet talon tarkoituksella sulassa sovussa.
Nuoruus (albumi)

Nuoruus on Petri &amp; Pettersson Brass -yhtyeen keulahahmona tunnetuksi tulleen Ilkka ”Petri” Petterssonin ensimmäinen sooloalbumi vuodelta 1977. Se sisältää monien tekijöiden teksteihin sävellettyjä lauluja, tunnetuimpina Mika Waltari tekstiin perustuva nimikappale ja Pablo Nerudan runoon sävelletty ”Tämänkin hämärän”. Albumilla soittaa Finnforest-yhtyeen muusikoita, keskeisimpinä säveltäjänä, sovittajana ja yhtyeenjohtajana esiintyvä Pekka Tegelman ja albumin tuottajaksi merkitty Jussi Tegelman.
Yleisradion musiikkitoimittajat valitsivat albumin vuoden 1977 parhaaksi kevyen musiikin levyksi.
Albumi julkaistiin uudelleen CD:nä vuonna 1996 laajennettuna kolmella bonusraidalla, jotka ovat peräisin Petterssonin myöhemmiltä albumeilta "Ehkä meille vielä jää aikaa" (Ponsi 1979) ja "Oikku ja vapaus" (Rondo 1981). "Helsingin Sanomien" Jukka Hauru piti silloin kokonaisuutta hieman epätasaisena, mutta aikaa hyvin kestäneenä. Kappale ”Tämänkin hämärän” on hänestä nerokas esimerkki luontevasta progressiivisesta rockista, jossa ei sorruta banaaliuteen tai tekotaiteeseen: ”Sen tyylistä musiikkia ei ole myöhemmin valitettavasti juuri kukaan yrittänyt tehdä.”
Pettersson ja Pekka Tegelman jatkoivat samaa linjaa seuraavalla albumilla "Ehkä meille vielä jää aikaa" (Ponsi 1979), joka niin ikään sisältää sävellyksiä muun muassa Nerudan, Brechtin ja Waltarin teksteihin.
Kappaleet.
Kaikki orkesterisovitukset on tehnyt Pekka Tegelman, laulusovitukset Ilkka Pettersson.
Boris Pistorius

Boris Pistorius on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut Saksan puolustusministerinä tammikuusta 2023. Ennen valtakunnallisen ministerintehtävän vastaanottamista hän oli Ala-Saksin osavaltion sisäministeri.
Viilasimpukat

Viilasimpukat (Limidae) on simpukoihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Viilasimpukat jaetaan kymmeneen sukuun. Lajeja heimossa on noin 125–130. Heimon lajien kuori on muodoltaan kolmiomainen tai soikea ja usein epäsymmetrinen. Saranan vieressä on korvakkeet, ja kuoressa voi olla harjanteita. Viilasimpukoiden jalka on kookas, ja vaipassa on useita pitkiä lonkeroita. Heimon lajit tuottavat proteiinisäikeitä, joita kutsutaan nimellä byssus. 
Levinneisyys ja elintavat.
Viilasimpukoita tavataan maailmanlaajuisesti lauhkeista ja lämpimistä meristä. Ne elävät kivikoissa ja riutoilla tai kaivautuvat hiekkapohjaan. Heimon lajeja elää niin matalissa kuin syvissäkin vesissä.
Haimoon työväentalo

Haimoon työväentalo sijaitsi Vihdin Haimoon taajamassa. Talon omisti Haimoon työväenyhdistys ry.
Historiaa.
Haimoon työväenyhdistys perustetiin vuonna 1909. Aluksi kokoonnuttiin torppareiden tiloissa. Vuonna 1912 päätettiin työväentalon rakentamisesta, mutta hanke toteutui vasta vuonna 1922. Tontin yhdistys osti omalta jäseneltään vuonna 1919. Hirsirakenteinen talo valmistui vuonna 1922, ja se vihittiin käyttöönsä 1.10.1922 . 
Talon laajentamista suunniteltiin 1930-luvulla. Muutospiirustukset hyväksyttiin vuonna 1935. Helsingin Työväen Säästöpankilta haettiin lainaa hankkeelle, mutta lainaa ei myönnetty. Tämän ja heikentyneen toiminnan vuoksi laajennusta ei toteutettu .
Sodan jälkeen toiminta elpyi ja yhdistys sai kerättyä varoja työväentalon kunnostamiseen. Vuonna 1951 toteutettiin katon korjaus talkoilla. Toiminta kuitenkin hiipui, ja talo myytiin vuonna 1967 purettavaksi..
Talon käyttö.
Talo oli yhdistyksen omassa käytössä, ja siellä järjestettiin kokoustoiminnan lisäksi huvitilaisuuksia, urheilutapahtumia ja kesäjuhlia.
Werner Christie

Werner Christie (s. 26. huhtikuuta 1949 Oslo) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan terveysministerinä vuosina 1992–1995.
Kjell Borgen

Kjell Borgen (21. lokakuuta 1939 Oslo – 22. elokuuta 1996) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1993 ja toimi Norjan liikenneministerinä 1986–1988 sekä kuntaministerinä 1988–1989 ja 1990–1992. Vuosina 1968–1977 hän oli Rendalenin pormestari.
Someron Ollilan työväentalo

Ollilan työväentalo oli Someron kaupungin Ollilan kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Ollilan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Talo valmistui talkootyönä vuonna 1910 vuokratontille, joka myöhemmin lunastettiin omaksi. Ilmeisesti hieman myöhemmin rakennettiin vielä lisäosa, johon tuli juhlasali. Työväenyhdistyksen toiminta jakaantui torppariosaston (vuodesta 1919 eteenpäin pienviljelijäosasto), nuoriso-osaston ja puolueosaston kesken. Ilmeisesti pienviljelijäosaston perustamisen jälkeen yhdistyksessä alkoi olla sisäisiä ristiriitoja. Sisällissodan jälkeen toiminta oli seitsemän kuukautta pysähdyksissä, ja se aloitettiin uudestaan vuoden 1919 alkupuolella. 24 yhdistyksen jäsenistä oli kuollut sodassa. 
Lapuanliikkeen aikaan 1930-luvun alussa talon ikkunat rikottiin ja tervattiin. Lisäksi salin lamput ja kamiina sekä ravintolahuoneen kalustoa oli rikottu.
Sotien jälkeen 1940-luvun lopulla puolue-erimielisyydet repivät yhdistystä kahtia, ja toiminta hiipui. Suunnitelmissa kuitenkin oli myös uuden työväentalon rakentaminen, ja materiaaleja sitä varten oli säilössä noin 10 vuoden ajan. Vuonna 1953 huonokuntoinen talo päätettiin siirtää Someron kirkonkylän työväenyhdistykselle käytettäväksi "sosialidemokraattisen puoluetoiminnan tekemiseen". Vuonna 1999 talosta oli jäljellä enää ”maatunut kivijalka”.
Toimintaa työväentalolla.
Talolla harrastettiin näytelmätoimintaa, pidettiin kursseja, iltamia ja kesäjuhlia sekä urheiltiin. 
Rakennus.
Talo oli kooltaan noin 14 x 7 metriä. Siinä oli ainakin sali näyttämöineen, puffetti ja vahtimestarin asunto.
Someron Pitkäjärven työväentalo

Pitkäjärven työväentalo oli Someron kaupungin Pitkäjärven kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Pitkäjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Työväentalo valmistui vuonna 1908 erään kartanon rouvan lahjoittamalle tontille. 
Lapuanliikkeen aikaan työväentalo kohtasi ilkivaltaa useita kertoja: vuonna 1930 se suljettiin mielivaltaisesti, ja kesällä 1932 sen ikkunat sotkettiin tervalla. Vuoden 1933 keväällä talo yritettiin polttaa ja saman vuoden kesällä räjäyttää.
Viimeiset vappujuhlat talossa pidettiin vuonna 1966. Tämän jälkeen talo oli pitkään tyhjillään ja siirtyi jossain vaiheessa SDP:n Etelä-Hämeen piirille. Piiri myi sen vuonna 1983 yksityishenkilölle. Vuonna 1999 talossa toimi Perhekoti Valo Oy. 2020-luvulla talo on ollut yksityiskäytössä.
Someron Pajulan työväentalo

Pajulan työväentalo oli Someron kaupungin Pajulan kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin 1970-luvun alkupuolella.
Historiaa.
Pajulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Oman talon yhdistys sai vuonna 1916, ja taloa laajennettiin vuonna 1927. Laajennustyö oli vuonna 1930 yhä osin kesken. Talolla pidettiin muun muassa kesäjuhlia, joissa vuonna 1931 oli yli 200 osallistujaa. Kesällä 1933 Lapuanliikkeen kannattajat tunkeutuivat talolle ja tuhosivat siellä muun muassa tauluja. 
Muistitiedon mukaan talo purettiin 1970-luvun alussa, ja hirret jaettiin yhdistyksen jäsenten kesken. Tontti lahjoitettiin Someron työväenyhdistykselle vuonna 1993, kun Pajulan työväenyhdistys lakkasi toimimasta.
Tuovi Putkonen

Tuovi Putkonen (s. 1947 Heinolan maalaiskunta) on suomalainen toimittaja ja teatteriohjaaja.
Putkonen on pitkäaikainen "Romano miritš" -ohjelman juontaja. Hän on edistänyt romanien oikeuksia muun muassa Suomen romanien oikeudet -seminaarin puheenjohtajana.
Putkosen puoliso on oopperalaulaja Marko Putkonen. Heidän lapsiaan ovat teatteriohjaaja ja toimittaja Janus Putkonen sekä näyttelijä Krista Putkonen-Örn.
Ehkä meille vielä jää aikaa

Ehkä meille vielä jää aikaa on Petri &amp; Pettersson Brass -yhtyeen keulahahmona tunnetuksi tulleen Ilkka ”Petri” Petterssonin toinen sooloalbumi vuodelta 1979. Edeltäjänsä, esikoisalbumin "Nuoruus" tavoin se sisältää monien tekijöiden teksteihin sävellettyjä lauluja, tunnetuimpina Mika Waltari, Nazim Hikmet ja Pablo Neruda. Tälläkin albumilla Petterssonin tärkeänä yhteistyökumppanina on Pekka Tegelman. Albumin tuottajana toimi Henrik Otto Donner.
"Helsingin Sanomissa" Kalle Heikkinen kirjoitti, ettei tekijöiden kunnianhimoinen suhtautuminen ole hävittänyt albumilta inhimillisyyttä: ”Sävelten ja tulkintojen yhteispeli on varmaa; teksteille tehdään oikeutta. Petri Pettersson eläytyy esityksiinsä syvällisesti osoittaen sen tärkeän seikan, etta esittäjä ja runot ovat samalla aaltopituudella.”
Kappaleet.
Kaikki sovitukset on tehnyt Pekka Tegelman, ellei toisin mainita.
M/S May Lillies

Alus M/S May Lillies (IMO: 7900388) on vuonna 1979 rakennettu matkustaja-/yleisrahtilaiva, joka purjehtii tällä hetkellä Filippiinien lipun alla. Alusta liikennöi ATIENZA SHIPPING LINES CORP. Kotisatamana toimii Batangas.
Tekniset tiedot.
Aluksen Tietoja
Oikku ja vapaus

Oikku ja vapaus on Petri Petterssonin kolmas sooloalbumi vuodelta 1981. Yhtä lukuun ottamatta kaikki sävellykset ovat Petterssonin omia, ja kahta lukuun ottamatta kaikki kappaleet perustuvat Aaro Hellaakosken runoihin. Albumin tuottivat Finndiscin Rondo-levymerkille Jaakko Salo ja Pekka Aarnio, ja kaikki sovitukset on tehnyt Pekka Tegelman.
Heraldinen lautakunta

Heraldinen lautakunta on Suomen Kansallisarkiston yhteydessä toimiva heraldinen lautakunta, joka ohjaa sekä valvoo lausuntotoimikuntana valtion, kuntien ja kirkon kuvallisia tunnuksia. Näitä ovat Suomen lippu ja vaakuna, viranomaisten sinetit, leimat ja muut heraldiset tunnukset, kaupunkien, maakuntien ja kuntien vaakunat, kirkolliset vaakunat sekä huvialusten ja joukko-osastojen liput.
Lautakunta käsittelee ja antaa arvion vaakunoista, sineteistä ja lipuista. Lautakunta opastaa heraldisissa kysymyksissä sekä viranomaisia että yksityisiä yhteisöjä ja henkilöitä. Sen tehtävänä on myös seurata ja edistää heraldista kulttuuria ja tehdä esityksiä ja aloitteita heraldiikkaa koskien.
Kate Dickie

Kate Dickie (s. 4. heinäkuuta 1971, East Kilbride, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa, televiosarjoissa ja teatterissa. Hän voitti parhaan brittiläisen independent-elokuvan naispääosan palkinnon roolistaan elokuvassa "Red Road" (2006).
Saltivskan metroasema

Saltivska (, ) on Harkovan metron Saltivska-linjan koillinen pääteasema. Sen lounaispuolella on Studentskan metroasema. Aseman nimi oli vuoteen 2024 asti Herojiv Pratsi (, ).
LibreOffice Calc

LibreOffice Calc on avoimen lähdekoodin taulukkolaskentaohjelma, joka kuuluu LibreOfficen ohjelmistopakettiin.
Calc tallentaa tiedostot oletusarvoisesti LibreOfficen omaan tiedostomuotoon (.ods), mutta se kykenee myös avaamaan Microsoft Officen vastaavan ohjelman, Excelin, tiedostoja. Excelin tiedostoiksi tallentaminen on myös mahdollista.
Linuxin lisäksi Calc on saatavilla myös Windows- ja macOS-käyttöjärjestelmille. Ohjelman lisenssi on Mozilla Public License v2.0.
Studentskan metroasema

Studentska (, ) on Harkovan metron Saltivska-linjan asema. Sen koillispuolella on Herojiv Pratsin metroasema ja lounaispuolella Akademika Pavlovan metroasema. Aseman läheisyydessä sijaitsevat Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto sekä kansallinen farmaseuttinen yliopisto.
Akademika Pavlovan metroasema

Akademika Pavlova (, ) on Harkovan metron Saltivska-linjan asema. Sen koillispuolella on Studentskan metroasema ja lounaispuolella Akademika Barabašovan metroasema. Asema on nimetty venäläisen tutkijan Ivan Pavlovin mukaan.
Akademika Barabašovan metroasema

Akademika Barabašova (, ) on Harkovan metron Saltivska-linjan asema. Sen koillispuolella on Akademika Pavlovan metroasema ja länsipuolella Kyjivskan metroasema. Vuoteen 2003 asti aseman nimi oli pelkästään Barabašova. Vuosina 1984–1986 asema oli Saltivska-linjan itäinen pääteasema, kunnes linjan jatke Herojiv Pratsin metroasemalle avattiin. Asema on nimetty harkovalaisen astronomin Mykola (Nikolai) Barabašovin mukaan.
Kalergi-salaliittoteoria

Kalergi-salaliittoteoria on juutalaisvastainen salaliittoteoria. Sen mukaan itävaltalainen kreivi Richard Coudenhove-Kalergi, pasifisti ja paneurooppalaisen liikkeen isähahmo, pyrki 1900-luvun alussa edistämään niin sanottua väestönvaihtoa Euroopassa. Heidän mukaansa Kalergin kuvaukset tulevaisuuden ihmisestä yhdistyneenä yhtenä rotuna kertoivat siitä, että Kalergin suunnitelmana oli Euroopan ja valkoisen rodun hävittäminen eli valkoisten kansanmurha. Teoriassa ajatellaan, että juutalaiset suunnittelevat maailman rotujen sekoittamista.
Salaliittoteoria.
Kalergi ennusti, että tulevaisuudessa Eurooppa yhdentyisi Yhdysvaltain tavoin liittovaltioksi. Hän myös ennusti, että ihmiskunta muodostaisi tulevaisuudessa yhdestä rodusta. Kalergi kirjoitti vuonna 1925: Kaukaisen tulevaisuuden ihminen on sekarotuinen. Nykyiset rodut ja luokat joutuvat lisääntyvässä määrin väistymään – – Euraasialais-negroidinen tulevaisuuden rotu näyttää ulkoisesti vanhalta egyptiläiseltä ja tulee syrjäyttämään kansojen ja rotujen monimuotoisuuden persoonallisuuksien monimuotoisuudella.Politiikan tutkijoiden André Krouwelin ja Jan-Willem van Prooijenin mukaan Kalergi-salaliittoteoria on eräs versio Eurabia-teoriasta ja monien juutalaisvastaisena pitämästä väestönvaihtoteoriasta. Salaliittoteorian kannattajat näkevät yhdentyneen Euroopan osana uutta maailmanjärjestystä, johon yhdistyvät usein antisemitistiset viittaukset miljonääri George Sorosiin.
Äärioikeistolaiset vetoavat toisinaan siihen, että Kalergin nimissä kulkevan säätiön Eurooppa-palkinto myönnettiin muun muassa Saksan liittokansleri Angela Merkelille ja Euroopan komission puheenjohtaja Jean-Claude Junckerille. Merkel tunnetaan ”"Wir schaffen das"” -politiikasta, joka avasi Saksan rajat pakolaisille vuonna 2015, ja Juncker oli samana vuonna Euroopan komission puheenjohtaja.
Kyjivskan metroasema

Kyjivska (, ) on Harkovan metron Saltivska-linjan asema. Sen itäpuolella on Akademika Barabašovan metroasema ja länsipuolella Puškinskan metroasema.
Monte Carlo -ralli 1985

Monte Carlo -ralli 1985 (viralliselta nimeltään "53. Rallye Automobile de Monte-Carlo") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 26. tammikuuta – 1. helmikuuta 1985 Monte Carlossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 
Vatanen ja Harryman voittivat kilpailun viiden minuutin ja 17 sekunnin aikaerolla siitä huolimatta, että saivat kilpailussa kahdeksan minuutin aikarangaistuksen tultuaan aikakontrolliin liian aikaisin. Harryman käytti vanhaa lähtöaikaa kun erikoiskokeen lähtö viivästyi ja lähtöaika muuttui. Aikasakon myötä Vatanen ja Harryman olivat toisena neljä minuuttia ja 41 sekuntia Walter Röhrlin takana. Vatanen kutisti eron kahteen minuuttiin ennen kilpailun viimeistä osuutta. Rengasvalinnan myötä Vatanen ajoi kaksi minuuttia ja kolme sekuntia Röhrliä nopeammin ja ajoi kilpailun voittoon. Kilpailun aikana teillä oli lunta, jäätä ja loskaa sekä kuivaa ja märkää asfalttia.
Kilpailu oli lähellä peruuntua ennen sen alkua rallin järjestäjien ja FISA:n välisen kiistan vuoksi. Järjestäjät ehtivät ilmoittaa rallin perumisesta, mutta ilmoittivat rallin järjestämisestä vuorokauden päästä.
Jaroslava Mudrohon metroasema

Jaroslava Mudroho (, ; ennen vuotta 2024 Puškinska, , ) on Harkovan metron Saltivska-linjan asema. Sen itäpuolella on Kyjivskan metroasema ja länsipuolella Universytetin metroasema. Aseman läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Jaroslav Mudryin kansallinen oikeustieteellinen yliopisto, Ukrainan kansallinen oikeustieteellinen akatemia ja Harkovan kansallinen kasvatustieteellinen yliopisto. Asema oli aiemmin nimetty Aleksandr Puškinin mukaan, nykyään Jaroslav I Viisaan mukaan.
Universytetin metroasema (Harkova)

Universytet (, ) on Harkovan metron Saltivska-linjan asema. Sen itäpuolella on Puškinskan metroasema ja eteläpuolella Istorytšnyi muzein metroasema. Asema sijaitsee Harkovan Vapaudenaukion () alla. Vuoteen 1991 asti aseman nimi oli Dzeržynska (, ) Feliks Dzeržinskin mukaan. Asema nimettiin uudelleen sen läheisyydessä sijaitsevan Harkovan kansallisen yliopiston mukaan. Asema on yhteydessä Oleksijivska-linjan Deržpromin metroasemaan.
Istorytšnyi muzein metroasema

Istorytšnyi muzei (, ) on Harkovan metron Saltivska-linjan läntinen pääteasema. Sen pohjoispuolella on Universytetin metroasema. Asema on nimetty sen läheisyydessä sijaitsevan M. F. Sumtsovin Harkovan historiallisen museon mukaan. Asema on yhteydessä H’olodnohirsko-Zavodska-linjan Maidan Konstytutsijin metroasemaan.
Mackayjärvi

Mackayjärvi on Isolla Hiekka-aavikolla sijaitseva suolajärvi. Mackayjärvi on Australian neljänneksi suurin järvi. Se sijaitsee Länsi-Australian ja Pohjoisterritorion rajalla. Aboriginaaliheimo pintupit kutsuvat sitä nimellä "Wilkinkarra".
Järvi on Länsi-Australian suurin, ja sen pinta-ala on 3 494 neliökilometriä. Järven korkeus vaihtelee alueen mukaan.
Mackayjärvi on nimetty australialaisen tutkimusmatkailijan Donald George Mackayn mukaan.
Patruuna-Areena

Patruuna-Areena on Lapualla sijaitseva n. 6 500 neliömetrin kokoinen harjoitushalli, jossa on mahdollista harjoitella jalkapalloa, pesäpalloa ja yleisurheilua. Patruuna-Areena valmistui vuonna 2011.
Tilat.
Patruuna-Areenassa suurin kenttä on tekonurmella päällystetty jalkapallokenttä, jonka pinta-ala on 4500 m². Se on jaettavissa kahdeksi juniorikentäksi. Jalkapallokentän vieressä on 4-ratainen 60 m juoksurata, josta on mahdollisuus suorittaa pituushyppy. Patruuna-Areenassa on 5 pukuhuonetta, joista yhdessä on invavarustus, ja sen lisäksi 2 vessaa, kuntosali, kioski ja aulatila.
Luonas sun

Luonas sun on Ilkka ”Petri” Petterssonin neljäs sooloalbumi vuodelta 1987. Sen on M&amp;T Productionille tuottanut Veikko Samuli ja sovittanutkin salanimellä Sauli Ylämaa. Levyn tyyli on Petterssonin aiempia laulelmatyyppisiä sooloalbumeja iskelmällisempi, ja taustat on toteutettu muusikkojen sijaan ajalle ominaisesti rumpukonein ja syntetisaattorein. Tällä albumilla Pettersson käyttää artistinimestään pelkkää alkuosaa Petri.
Gustav Adolfs torg

Gustav Adolfs torg (suom. "Kustaa Aadolfin tori") on Tukholman Norrmalmilla Norrbron pohjoispäädyssä sijaitseva aukio, joka on peräisin 1700-luvun lopulta. Torin keskellä on Pierre Hubert L'Archevêquen veistämä Kustaa II Aadolfia esittävä ratsastajapatsas vuodelta 1796. Torin laidalla sijaitsevat muun muassa Perintöruhtinaan palatsi ja Ruotsin kuninkaallinen ooppera. Torin pohjoislaidalla on entisiä pankkitaloja.
Torilta lähtevät pohjoiseen Malmtorgsgatan ja Regeringsgatan, itään Strömgatan, etelään Norrbro ja torin pohjoislaidalla kulkee Fredsgatan.
Syyskuussa 1881 liikemies Ludvig Fredholm sytytti Gustav Adolfs torgilta Norrbron kautta Mynttorgetille ulottuvalla alueella Tukholman ensimmäiset sähköiset katulamput.
Beautiful Stars

Alus BEAUTIFUL STARS (IMO: 7735197 ) on matkustaja-/ro-ro-rahtilaiva, joka on rakennettu vuonna 1978 (45 vuotta vanha) ja purjehtii tällä hetkellä Filippiinien lipun alla. kotisatama on Cebu.
Göran Kropp

Lars Olof Göran Kropp (11. joulukuuta 1966 Jönköping, Ruotsi – 30. syyskuuta 2002 Yhdysvallat) oli ruotsalainen vuorikiipeilijä ja seikkailija. Kropp oli avoliitossa vuorikiipeilijä ja seikkailija Renata Chlumskan kanssa. Kroppin elämästä on tehty kirja nimeltä "8000+".
Kropp kuoli 30. syyskuuta 2002 lähellä Vantagea Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Hän kuoli päävammoihin pudotessaan 18 metriä.
Korsikan ralli 1987

Korsikan ralli 1987 (viralliselta nimeltään "31. Tour de Corse - Rallye de France") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1987. Kilpailu järjestettiin 7. – 9. toukokuuta 1987 Ajacciossa. Kilpailu oli kauden viides, ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Kilpailun aikana kartanlukija Jean-Michel Argenti sai surmansa Jean Marchinin Peugeot 205 GTI:n kyydissä, kun auto suistui tieltä. Argenti lensi autosta kun auto putosi 50 metriä rotkoon. Edeltävänä vuonna Henri Toivonen ja Sergio Cresto kuolivat Korsikan rallissa ja Attilio Bettega sitä edellisenä vuonna.
Toni Malminen

Toni Malminen (s. 1976) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän on ollut vuodesta 2023 Itä-Suomen yliopiston yliopistolehtori, nykyisin yleisen oikeustieteen. Malminen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 2003 ja oikeustieteen lisensiaatiksi 2004. Hän suoritti LL.M.-tutkinnon Yale Law Schoolissa vuonna 2007. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 2016 kiitettäväksi arvioidulla väitöskirjallaan "The Intellectual Origins of Legal Realism".
Malminen on toiminut lukuisissa oikeustieteellisissä opetustehtävissä. Hän on toiminut myös tutkijatohtorina Tampereen yliopiston johtamisen ja talouden tiedekunnassa ja 2018-2023 kilpailu- ja asianajajaoikeuden työelämäprofessorina Itä-Suomen yliopistossa.Malminen on lisäksi Suomen Asianajajaliiton "Defensor Legis" -aikakauskirjan päätoimittaja. Hän on Suomalaisen Tiedeakatemian Nuorten Tiedeakatemian alumni. Malminen oli vierailevana tutkijana Harvardin yliopistossa 2009–2010.
Malmisen tutkimustyön painopisteet ovat olleet oikeushistoriassa, erityisesti oikeuden aatehistoriassa, sekä liikejuridiikassa. Hänen oikeusrealismia koskeva väitöskirjansa on julkaistu myös espanjaksi ("Los orígines intelectuales del realismo jurídico", Tirant Lo Blanch 2021). Lisäksi Malminen on julkaissut kymmeniä muita oikeushistorian alaan kuuluvia artikkeleja ja oikeusfilosofisten tekstien käännöksiä. Hän on myös vuonna 2019 toimittanut yhdessä OTT Sakari Wuolijoen kanssa teoksen "Oikeus, kirjastot ja kulttuuri", joka on ensimmäinen suomenkielinen julkisia ja yksityisiä oikeuskirjastoja käsittelevä teos. Tieteellisen tutkimustoiminnan lisäksi Malminen on popularisoinut oikeustieteellisiä ja -poliittisia kysymyksiä julkaisemalla sanomalehdissä ja blogeissa asiantuntijakirjoituksia. 
Akateemisen uran ohella Malminen toimi vuosina 2007–2021 asianajotehtävissä, joissa hän keskittyi kilpailuoikeuteen ja kansainvälisiin yrityskauppoihin. Tämän toimintansa perusteella hänet on arvioitu yhdeksi maailman johtavista kilpailuoikeuden asiantuntijoista. Hän on myös Suomen Asianajajaliiton asianajajatutkintolautakunnan jäsen. Malminen toimi oikeushistorian tutkijoiden Matthias Calonius -seuran puheenjohtajana 2021–2022.
Lapuan jäähalli

Lapuan jäähalli (sponsorinimeltään Lapuan Energia Areena) on Lapualla sijaitseva jäähalli. Halli sijaitsee urheilutalon, uimahallin ja yleisurheilukentän ja pesäpallokentän läheisyydessä. Kentän koko on 58 m × 26 m.
Poikani Joel

Poikani Joel on Elisa Viihde Viaplay -suoratoistopalvelussa 17. huhtikuuta 2022 julkaistu kaksiosainen suomalainen minisarja. Sarja perustuu brittiläiseen, Chris Langin käsikirjoittamaan, "A Mother’s Son" -sarjaan vuodelta 2012. Suomeen lokalisoidun käsikirjoituksen on tehnyt Kati Royle. Sarjan on ohjannut Saara Cantell.
"Poikani Joel" -sarjassa perheen äiti Roosa (es. Laura Malmivaara) elää uusioperheessä uuden puolisonsa Laurin (es. Ilkka Villi) ja heidän lapsiensa kanssa. Roosalla on huolia poikansa Joelin (es. Alex Laine) vuoksi, joka murjottaa, kapinoi ja sulkeutuu. Samoihin aikoihin lähistöltä löytyy perheen lasten koulutoveri puukotettuna. Roosa saa Joelin kiinni valheista ja alkaa epäillä poikansa osallisuutta puukotukseen.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat Tampereen Pispalaan.
Sanremon ralli 1983

Sanremon ralli 1983 (viralliselta nimeltään "25. Rallye Sanremo") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1983. Kilpailu järjestettiin 2. – 7. lokakuuta 1983 Sanremossa. Kilpailu oli kauden kymmenes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
The Queen’s Medical Center

The Queen’s Medical Center on Honolulun keskustassa toimiva sairaala. Se on koko osavaltion suurin yksityinen sairaala. Sen katsotaan kuuluvan Yhdysvaltain 50 parhaimman sairaalan joukkoon. Sairaala on toiminut voittoatavoittelemattomana yrityksena (virallisesti "501 (c) (3) non-profit corporation") vuodesta 1935 lähtien. Vuonna 2020 sen liikevaihto oli hieman reilu 1,27 miljoonaa dollaria.
Sairaala perustettiin vuonna 1859 Havaijin kuninkaan Kamehameha IV:n ja hänen vaimonsa kuningatar Emman aloitteesta. Alkujaan se tunnettiin nimellä Queen’s Hospital ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1967.
Sairaala tekee yhteistyötä mm. Havaijin yliopiston, Mānoan kampuksen, kanssa sairaanhoitajien kouluttamisessa.
Ruotsin ralli 1985

Ruotsin ralli 1985 (viralliselta nimeltään "35. International Swedish Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 15. – 17. helmikuuta 1985 Karlstadissa. Kilpailu oli kauden toinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Portugalin ralli 1985

Portugalin ralli 1985 (viralliselta nimeltään "19. Rallye de Portugal - Vinho do Porto") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 6. maaliskuuta – 9. maaliskuuta 1985 Estorilissa. Kilpailu oli kauden kolmas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Safari-ralli 1985

Safari-ralli 1985 (viralliselta nimeltään "33. Marlboro Safari Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1985. Kilpailu järjestettiin 4. – 8. huhtikuuta 1985 Nairobissa. Kilpailu oli kauden neljäs. Kilpailu ajettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 99 aikatarkastuspistettä, ja koko reitin pituus oli . Kilpailun voitti Juha Kankkunen, jolle voitto oli ensimmäinen rallin MM-sarjassa. Kankkunen voitti kilpailun ensiyrittämällä.
Audilla oli kilpailussa uusia kuusivaihteisia vaihdelaatikoita, joissa ilmeni vikoja. Peugeoteissa turboahtimen putkien liitokset olivat liian jäykkiä ja murtuivat. Mikkolan auto syttyi palamaan tankkauksen aikana, mutta se saatiin sammutettua ja konepelti vaihdettiin Stiq Blomqvistin autosta, josta oli hajonnut vaihdelaatikko. Aaltosen autossa öljyä valui kytkimeen, joka alkoi luistamaan ja lopulta se oli vaihdettava, jonka jälkeen vaihteistoon ilmeni ongelmia.
Oleksi Arestovytš

Oleksi Mykolajovytš Arestovytš (, ; s. 3. elokuuta 1975) on ukrainalainen tiedustelu-upseeri. Hän toimi Ukrainan, Venäjän ja ETYJin kolmikantatyöryhmän puheenjohtajana Itä-Ukrainan konfliktin yhteydessä.
Arestovytš tunnetaan Ukrainan presidentin Volodymyr Zelenskyin neuvonantajana ja tiedottajana Ukrainan sodan aikana. Virallisesti hän oli presidentin kansliapäällikön Andri Jermakin riippumaton neuvonantaja, jolla ei ollut valtiollista asemaa.
Ukrainalaisen Kyiv Independent -lehden (Arestovytšin eron jälkeen kirjoitetun artikkelin) mukaan Arestovytš liittyi 2005 äärioikeistolaiseen Bratstsvo-puolueeseen, jolla oli yhteyksiä Viktor Medvedtšukiin, ja hän oli antanut kiistanalaisia lausuntoja ukrainalaisesta kulttuurista, LGBT-ihmisistä sekä naisista Ukrainan armeijassa. Edelleen lehden mukaan monet hänen lausuntonsa osoittautuivat valheellisiksi tai harhaanjohtaviksi.
Arestovytš on kirjoittanut some-kommenttejaan venäjäksi, mikä on herättänyt suuttumusta joissakin ukrainalaisissa. Arestovytš antoi myös lausunnon, jonka mukaan taistelut Ukrainassa päättyisivät 2–3 viikossa. Vuonna 2017 Arestovytš sanoi ATO-operaatiota "poikien kesäretkeksi".
Ohjusisku Dniproon ja ero.
15. tammikuuta 2023 venäläinen H-22-ohjus osui kerrostaloon Dniprossa. Arestovytš sanoi julkisesti, että Ukrainan ilmatorjunta ampui ohjuksen alas ja se osui kerrostaloon. Arestovytš sanoi myöhemmin YouTube-lähetyksessään tehneensä vakavan virheen. Ukrainan ilmavoimat korosti, ettei sillä ollut mahdollisuuksia ampua alas H-22-ohjuksia, ja vaati lisää aseita länsimailta. Venäjän viralliset tahot toistivat Arestovytšin sanoja. Kremlin tiedottaja Dmitri Peskov sanoi, ettei Venäjä iske asuinrakennuksiin, ja sanoi iskun olleen Ukrainan ilmapuolustuksen syytä, ”kuten eräät Ukrainan edustajat ovat sanoneet”.
Arestovytš sanoi luottaneensa tuntemaltaan ilmapuolustuksen kontaktilta saamaansa tietoon. Ukrainalaisen Holos-puolueen edustajat vetosivat Ukrainan turvallisuuspalveluun ja syyttivät Arestovytšia huijariksi ja agentiksi. Myös Petro Porošenkon Euroopan solidaarisuus -puolueen edustajat valmistelivat vetoomusta. Ukrainan television Oksana Sokolova vaati Arestovytšin rankaisemista tämän kommenttien vuoksi.
Arestovytš jätti eronpyynnön 17. tammikuuta ja julkaisi sen myös Facebookissa ja Telegram-kanavallaan.
18. tammikuuta Arestovytš lisättiin puoliviralliselle Myrotvorets-”tappolistalle” Ukrainan valtion vihollisista syynä ”PR-sabotaasi venäläisten hyökkääjien hyväksi, osallistuminen aggressioon Ukrainaa vastaan, tietoinen osallistuminen Ukrainan puolustuksen heikentämiseen demoralisaatiolla ja valtion valta- ja hallintorakenteiden heikentäminen”.
Keijo Puhakka

Keijo Kalervo Puhakka (s. 29. lokakuuta 1947, Helsinki) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi SM-sarjassa aikana 1967–1975 sekä kauden 1975–1976 SM-liigassa. "Keka" Puhakka voitti SM-hopean ja Suomen Cup -mestaruuden HJK:n riveissä. Muita hänen edustamia seuroja olivat Upon Pallo ja Jokerit. Ennen jääkiekkouraa Puhakka pelasi pesäpalloa Riihimäen Pallonlyöjissä.
Vapauden kutsu

Vapauden kutsu ) on kuusiosainen historiallinen televisiosarja jonka on ohjannut Dror Zahavi. Sen tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan jälkeiseen Länsi-Saksaan. Sarjan ensimmäinen jakso julkaistiin julkaistiin Saksassa 24. marraskuuta 2021 Das Erste kanavan verkkosivulla, ja sen televisiokanavalla 1. joulukuuta 2021 alkaen, ja Suomessa se tuli Ylen Areenaan 9. tammikuuta 2023.
Juoni.
"Vapauden kutsu" sarja kertoo kulttuurien yhteentörmäyksestä 1950-luvun kuvittellisessa Kaltensteinin pienessä saksalaiskaupungissa Pfalz alueella Länsi-Saksassa, minne on toisen maailmansodan jälkeen sijoitettu satojatuhansia yhdysvaltalaisia sotilaita. Erika Strumm (Franziska Brandmeier) ja Marie Kastner (Elisa Schlott) ovat ystäviä, ja heistä Erika on ulospäinsuuntaatunut, ja Marie on konservatiivisesta maanviljelijäperheestä ja suhtautuu ihmisiin varautuneemmin. Kun Marie ja yhdysvaltalainen George (Reomy D. Mpeho), joka on musta sotilas, alkavat seurustella nousee rasismi esiin.
Näyttelijät.
Lähde: 
Jaksot.
Lähde:
Leevi Kauppi

Leevi Erkki Kauppi (10. tammikuuta 1920 Pälkäne – 10. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen meijerialan yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. 
Henkilöhistoria.
Kaupin vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Kauppi ja Lyyli Maria Kirmula ja puoliso 1943–1993 Hellin Tuulikki Mäkipää. Kauppi tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1940 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1948. Hän oli Hämeen-Uudenmaan meijeriliiton konsulentti 1948–1953 ja toimitusjohtaja 1953–1956, Valion Rovaniemen konttorin johtaja 1956–1957, Etelän Maitokunnan toimitusjohtaja 1957–1962 ja Lahden Seudun Meijeriosuuskunnan toimitusjohtaja 1962–1981. Kaupilla oli myös useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä, kuten esimerkiksi Elintarvikealan työnantajaliiton hallituksen jäsenyys 1974–1981. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1973.
Oleksa Novakivskyi

Oleksa Novakivskyi (; 14. maaliskuuta 1872 Slobodo-Obodivka, Olhopilin piirikunta, Podiljan kuvernementti – 29. elokuuta 1935 Lwów (Lviv), Puola) oli ukrainalainen taidemaalari ja opettaja.
Novakivskyi opiskeli maalausta 1888–1892 Odessassa sekä 1892–1893 ja 1895–1900 Krakovan taideakatemiassa, jossa hänen opettajanaan oli muun muassa Jan Stanisławski. Hän sai valmistuttuaan kultamitalin. Hän asettui asumaan Krakovan lähelle Mogiłaan (nykyisin Nowa Huta) ja teki lähinnä maisemamaalauksia. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Krakovassa 1911. Hän sai suojelijakseen metropoliitta Andrei Šeptytskyin ja siirtyi vuonna 1913 Lviviin, jossa hän piti näyttelyt 1920 ja 1921. Hän perusti vuonna 1923 nimeään kantavan taidekoulun.
Krakovassa asuessaan Novakivskyi maalasi naturalismin ja impressionismin tyyliin maisemien lisäksi muotokuvia, asetelmia ja laatukuvia puolalaisten aikalaisten tapaan. Ensimmäisen maailmansodan aikana hänen tyylinsä kehittyi symbolismin ja ekspressionismin suuntaan, esimerkkeinä "Sotamadonna" (1916), "Pyhän Yrjön katedraali" (1916), josta hän vuosien mittaan maalasi useita versioita, kuten täyttä ekspressionismia edustavan version (1921–1922), ja "Kuoleman enkeli" (1919). Hän maalasi monien tunnettujen aikalaisten muotokuvia. 1920-luku toi hänen väreihinsä eloisuutta ja viivoihin liikettä. Ekspressionismia edustavat maisemamaalaukset "Pyhän Yrjön katedraali" (1921–1922), "Satu Hutsulin alueesta" (1927) ja "Grehitvuori" (1934), "Sodan Moolok" (1919), omakuva vuodelta 1918 sekä muotokuvat "Dovbush" (1931) ja "O. Barvinskyi" (1932).
Novakivskyin tuotanto käsittää yli 500 öljytyötä, osa keskeneräisiä. Lvivissä avattiin vuonna 1972 hänen tuotantoaan esittelevä museo.