tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Milan Kňažko

Milan Kňažko (s. 28. elokuuta 1945, Horné Plachtince, Tšekkoslovakia) on slovakialainen näyttelijä ja entinen poliitikko. Hän oli mukana perustamassa Kansalaiset väkivaltaa vastaan -järjestöä marraskuussa 1989, joka oli merkittävässä roolissa kommunismivallan kaatuessa Tšekkoslovakiassa samettivallankumouksen aikana.
Tšekkoslovakian viimeisinä vuosina Kňažko toimi presidentti Václav Havelin neuvontantajana sekä liittokokouksen jäsenenä. Slovakian itsenäistyessä vuonna 1993 hän oli maan ulkoministeri. Slovakian kansallisen neuvoston edustajana hän toimi vuosina 1993–1998. 1998–2002 Kňažko oli maan kulttuuriministeri.
Elämä.
Kňažko syntyi Veľký Krtíšin piirissä sijaitsevassa Horné Plachtincen kylässä vuonna 1945. Hänen isänsä tuomittiin vakoilusta syytettynä 13 vuoden vankeusrangaistukseen Kňažkon ollessa viisivuotias. Hän ei koskaan liittynytkään valtaapitävään kommunistiseen puolueeeseen.
Valmistuttuaan rakennusteollisuuden oppilaitoksesta vuonna 1963, Kňažko muutti Bratislavaan opiskelemaan näyttelemistä. Hän pääsi toisella yrittämällä Bratislavan esittävien taiteiden yliopistoon (VŠMU), josta hän valmistui 1968. Myöhemmin hän näytteli muun muassa Slovakian kansallisteatterissa 1985–1990.
Tšekkoslovakian kommunistihallinnon viimeisinä vuosina Kňažko oli mukana allekirjoittamassa Muutama lause nimistä vetoomusta, joka vaati maan kansalaisvapaustilanteen parantamista. Lokakuussa 1989 hän palautti saamansa ansioituneen taiteilijan kunnianimen, ja kun samettivallankumous alkoi seuraavassa kuussa, oli Kňažko yksi Kansalaiset väkivaltaa vastaan (VPN) -järjestön perustajajäsenistä. VPN:n oli Slovakian merkittävin antikommunistinen järjestö, ja hallinnon kaatumisen jälkeen Kňažko valittiin presidentti Václav Havelin neuvonantajaksi ja Tšekkoslovakian liittokokouksen jäseneksi. 
Tšekkoslovakian hajotessa 1990-luvun alussa Kňažko toimi muun muassa Slovakian ulkominsterinä ja varapääministerinä. Tasavallan hajottua hän toimi Slovakian kansallisneuvoston jäsenenä 1993–1998. Kňažko tuki ensin pääministeri Vladimír Mečiaria VPN:n hajotessa tämän tukijoihin ja vastustajiin, mutta käänsi myöhemmin kelkkansa ja erosi Mečiarin HZDS-puolueesta vuoden 1994 vaaleihin johtaneen tapahtumaketjun aikana.
Mikuláš Dzurindan ensimmäisessä hallituksessa hän toimi maan kulttuuriministerinä. Kňažko oli yksi SDKÚ:n perustajäsenistä, mutta erosi puolueesta myöhemmin. Hän jättäytyi valtakunnnanpolitiikasta vapaaehtoisesti vuoden 2002 vaalien aikaan.
Kňažko osallistui vuoden 2014 presidentinvaaleihin, mutta ei selvinnyt toiselle kierrokselle. 
Roolit.
"Lähde:"
Noton niemimaan maanjäristys 2024

Noton niemimaan maanjäristys 2024 () tapahtui 1. tammikuuta 2024 Japanin Honshūn saarella Ishikawan prefektuurissa sijaitsevalla Noton niemimaalla. Järistyksen voimakkuus oli 7,5 momenttimagnitudia ja sen episentrumi sijaitsi 42 kilometriä koilliseen Anamizun maaseutukaupungista. Järistystä seurasi ainakin 1,2 metrin korkuinen tsunami. Uudenvuodenpäivän maanjäristys aiheutti suuria tuhoja erityisesti Noton niemimaan pohjoisosissa: 92 henkeä kuoli ja ainakin 330 henkeä loukkaantui. Wajiman kaupungissa syttynyt tulipalo tuhosi laajan alueen kaupungin keskustaa.
Noton niemimaan maanjäristys oli Japanin eniten kuolonuhreja vaatinut järistys vuoden 2016 Kumamoton maanjärjistyksen jälkeen. Japanin ilmatieteen laitoksen järinän voimakkuutta kuvaavalla "shindo"-asteikolla järistys saavutti voimakkaimman tason 7.
Maanjäristystä seuranneena päivänä 2. tammikuuta Tokion Hanedan lentoasemalla tapahtui viisi kuolonuhria vaatinut yhteentörmäys, kun Japan Airlinesin Airbus A350 -kone törmäsi järistysalueelle tarvikkeita kuljettaneeseen Japanin rannikkovartioston potkurikoneeseen.
Ljudmila Ljadova

Ljudmila Aleksejevna Ljadova (; 29. maaliskuuta 1925 Sverdlovsk – 10. maaliskuuta 2021 Moskova) oli venäläinen säveltäjä ja lauluntekijä.
Ljadova syntyi oopperalaulaja, viulisti Aleksei Ljadovin ja kuoromestari Julija Samoilovan tyttärenä. Hän valmistui Sverdlovskin konservatoriosta vuonna 1948. Hänelle opetti pianonsoittoa Berta Marantz ja sävellystä Viktor Trambitski. Ljadova hyväksyttiin Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1951. Hän teki 1940–1950-luvuilla yhteistyötä laulaja Nina Pantelejevan kanssa. Ljadovan lauluja esittivät myös muiden muassa Tamara Miansarova, Klavdija Šulženko, Gelena Velikanova, Nina Dorda, Kapitalina Lazarenko, Gery Scott, Iosif Kobzon, Juri Bogatikov ja Eduard Hil. Laulujen joukossa ovat "Ai-ljuli", "Tsudo-pesenka", "Staryi marš", "Baraban", "Kogda-nibud", "Telefonnyi zvonok" ja "Ženštšina". Ljadova sävelsi myös suuren määrän operetteja ja oopperan "Dva tsveta vremeni" (1986). Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa orkesteriteoksia, kamarimusiikkia ja pianosävellyksiä.
Ljadova sai Venäjän SFNT:n kunniataiteilijan (1976) ja kansantaiteilijan (1984) arvonimet. Hänelle myönnettiin monia muitakin palkintoja ja tunnustuksia, kuten kunniamerkit ansioista isänmaalle neljännessä (2000) ja kolmannessa (2005) luokassa, Venäjän kunniaritarikunnan merkki (2011) sekä Ystävyyden kunniamerkki (1997). Vuonna 2015 Ljadovasta tehtiin Sverdlovskin alueen kunniakansalainen. Ljadova joutui COVID-19-taudin takia sairaalahoitoon 27. helmikuuta 2021 ja kuoli 10. maaliskuuta 2021.
Oleh Kiva

Oleh Pylypovytš Kiva (; 5. tammikuuta 1947 Lviv – 26. joulukuuta 2007 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä.
Kiva valmistui Kiovan valtionkonservatoriosta vuonna 1971 opiskeltuaan Myroslav Skorykin johdolla. Hän opetti musiikin teoriaa ja toimi kapellimestarina Umanissa vuosina 1971–1972. Hän palasi Kiovaan vuonna 1972 ja liittyi samana vuonna Ukrainan säveltäjäliittoon. Työskenneltyään musiikkitoimittajana ja musiikinopettajana Kiva ryhtyi vuonna 1980 päätoimiseksi säveltäjäksi. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kamarimusiikkia ja pianoteoksia. Hän sävelsi myös viisi kamarikantaattia ja muita vokaaliteoksia. Kiva sävelsi musiikin monien ukrainalaisten ja venäläisten ohjaajien elokuviin. Hän teki usein yhteistyötä elokuvaohjaaja Vladimir Popkovin kanssa. Monet Kivan teoksista on levytettyjä.
Kiva sai urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Ukrainan kansantaiteilijan arvonimen vuonna 2001.
Iryna Kyrylina

Iryna Jakivna Kyrylina (; 25. maaliskuuta 1953 Dresden – 4. syyskuuta 2017 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä ja lauluntekijä.
Kyrylina valmistui Kiovan kunnallisesta Reinhold Glière -musiikkiakatemiasta vuonna 1972 ja Kiovan kansallisesta Tšaikovski-musiikkiakatemiasta vuonna 1977. Hän liittyi Ukrainan säveltäjäliittoon vuonna 1980. Kyrylina opetti Kiovan kansallisessa kulttuuri- ja taideyliiopistossa ja toimi tuomarina monissa kilpailuissa.
Kyrylinan tuotantoon kuuluu muun muassa kuusi kamarikantaattia sekä monia suurimuotoisia teoksia orkesterille, kamariorkesterille tai jousiorkesterille. Hänen kamarimusiikkituotantoonsa kuuluvat muiden muassa sonaatit huilulle ja pianolle (1980) sekä viululle ja pianolle (1980). Vuodelta 1990 on Kyrylinan saksofonikvartetto. Osassa teoksistaan Kyrylina käytti kansanmusiikin soittimia ja muita ukrainalaisen kansanmusiikin aineksia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa näyttämöteoksia ja lapsille suunnattuja teoksia. Kyrylinan säveltämät populaarimusiikin laulut saavuttivat suosiota varsinkin 1980–1990-luvuilla.
Kyrylina sai urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten Ukrainan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1999.
Volodymyr Zubytskyi

Volodymyr Danylovytš Zubytskyi (; s. 2. maaliskuuta 1953 Holoskove, Mykolajivin alue) on ukrainalainen säveltäjä, harmonikansoittaja ja kapellimestari.
Zubytskyi valmistui Kiovan kansallisesta Tšaikovski-musiikkiakatemiasta harmonikansoitossa vuonna 1976, sävellyksessä Myroslav Skorykin opettamana 1977 ja orkesterinjohdossa 1979. Zubytskyi hyväksyttiin Ukrainan säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1978. Hän aloitti esiintymisen harmonikansoittajana 1970-luvulla. Zubytskyi on sittemmin kiertänyt konsertoimassa ja pitämässä mestarikursseja kansainvälisesti. Hän johti Ukrainan säveltäjäliiton nuorten säveltäjien osastoa vuosina 1984–1988 ja Ukrainan harmonikansoittajien liittoa 1988–1998. Hän muutti Italiaan vuonna 1995.
Zubytskyi on omaksunut tuotantoonsa vaikutteita avantgardesta, uusklassismista, uusromantiikasta ja kansanmusiikista. Hänen teostensa joukossa on oopperoita, baletteja, kymmenen sinfoniaa, vokaalimusiikkia ja paljon soitinmusiikkia vaihteleville kokoonpanoille. 1990-luvulla Zubytskyi alkoi keskittyä ennen kaikkea soitinmusiikkiin. Hän on käyttänyt monissa teoksissaan harmonikkaa. Hän on myös sovittanut kuuluisia muiden säveltäjien teoksia harmonikalle tai harmonikalle ja orkesterille. Zubytskyi on saanut monia palkintoja ja tunnustuksia Ukrainassa ja muissa maissa. Hän sai Ukrainan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1992 ja Kansainvälisen harmonikansoittajien liiton "elävän legendan" arvonimen vuonna 2013.
Valeri Matjuh’in

Valeri Oleksandrovytš Matjuh’in (; 12. maaliskuuta 1949 Harkova – 24. toukokuuta 2023 Kiova) oli ukrainalainen pianisti ja kapellimestari.
Matjuh’in opiskeli vuosina 1967–1973 Kiovan Tšaikovski-valtionkonservatoriossa. Hän perusti vuonna 1977 kamarikokoonpanon, josta myöhemmin tuli Kyjivska kamerata. Matjuh’in toimi loppuelämänsä ajan sen johdossa. Hän kiersi kokoonpanon kanssa konsertoimassa eri maissa ja osallistui myös kansainvälisiin festivaaleihin. Samanaikaisesti vuosina 1980–1991 hän työskenteli Ukrainan kansallisfilharmonikkojen pianosolistina. Matjuh’in kantaesitti pianistina Valentyn Sylvestrovin teoksia ja johti myös kapellimestarina monien ukrainalaisten säveltäjien teosten kantaesityksiä. Hän teki lukuisia levytyksiä sekä kapellimestarina että pianistina.
Muiden toimiensa ohella Matjuh’in keräsi ja editoi muiden tekemiä musiikkiteoksia. Hän laati rekonstruktioita nykyaikaiselle nuotinnukselle Dmitri Bortnjanskin teoksista, kuten oopperasta "Alkyd". Matjuh’in sai Latvian säveltäjäliiton palkinnon latvialaisen musiikin edistämisestä (1984), Nikolai Ostrovskin mukaan nimetyn Ukrainan Komsomol-palkinnon (1986), Ševtšenko-kansallispalkinnon (2006) ja Venäjän Ystävyyden kunniamerkin (2008). Matjuh’inille myönnettiin vuonna 2004 Ukrainan kansantaiteilijan arvonimi.
BBC Radio

BBC Radio on Yhdistyneen kuningaskunnan yleisradioyhtiö BBC:n radiotoiminnasta vastaava osa. Se tarjoaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa valtakunnallisia ja paikallisia radioasemia sekä eri puolilla maailmaa toimivia alueellisia radioasemia ja BBC Sounds -suoratoistopalvelun.
BBC Radion radiokanavia lähetetään FM-lähetyksinä, AM-lähetyksinä, DAB-lähetyksinä ja internetissä BBC Soundsin kautta.
Radiokanavat.
Maanlajuiset.
Koko Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuuluvat radiokanavat.
Maailmanlaajuiset.
BBC Radion kansainvälisestä tuotannosta vastaa BBC World Service. BBC Sounds -suoratoistopalvelun kautta lähetyksiä voi kuunnella missä tahansa.
Planois smaug

Planois smaug on lehväluteiden heimoon kuuluva hyönteislaji. Sen kuvailivat tieteelle vuonna 2015 Magallesin alueelta Chilestä Mariom A. Carvajal, Eduardo I. Faúndez ja David Rider.
Nimi.
"Planois smaug" on nimetty J. R. R. Tolkienin "Hobitti eli sinne ja takaisin" -kirjan pääantagonisti lohikäärme Smaugin mukaan. Nimen antaneen North Dakota State Universityn mikrobiologian opiskelija Mariom A. Carvajalin mukaan lehväluteisiin kuuluva laji nimettiin Smaugin mukaan, sillä se uinui yliopiston kokoelmissa noin 60 vuotta ennen heräämistään samaan tapaan kuin Smaug nukkui Yksinäisen vuoren sisuksissa, sen löytöpaikka muistutti häntä Keski-Maasta ja se on Smaugin tavoin kooltaan suuri – "Planois smaug" on Etelä-Amerikan eteläkärjessä tavattavista heimonsa lajeista suurin.
Dracula smaug

Dracula smaug on Ecuadorissa kasvava kämmekkäkasvi.
Ensimmäisen kerran "Dracula smaug" havaittiin vuonna 2013, kun kasvien keräilijä Mario Portilla löysi sellaisen tiettävästi syvällä Luoteis-Ecuadorin pilvimetsissä, lähellä Kolumbian rajaa. Sen kuvailivat tieteelle Luis E. Baquero R. ja Gary Meyer vuonna 2014.
Suurimmat uhat lajin selviämiselle ovat metsäkato ja kasvin kerääminen, jota tehdään mahdollisen hyvin korkean hinnan takia. EcoMinga Foundation -säätiö perusti vuonna 2014 Dracula-suvun lajien suojelualueen Luoteis-Ecuadoriin, mutta ei ole varmaa, kasvaako myös "Draculan smaug" siellä.
Nimi.
"Dracula smaug" on nimetty J. R. R. Tolkienin "Hobitti eli sinne ja takaisin" -kirjan pääantagonisti lohikäärme Smaugin mukaan. Suvun "Dracula" nimi ei tule kreivi Draculasta, vaan se tarkoittaa ”pientä lohikäärmettä”, sillä suvun kukkien ulkoasu on lohikäärmemäinen.
Elinympäristö.
"Dracula smaug" elää kosteissa Keski- ja Etelä-Amerikan pilvimetsissä. Se on päällyskasvi.
Kjøllefjord

Kjøllefjord on taajama Lebesbyn kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 836 vuonna 2023.
Kjøllefjordin kirkko

Kjøllefjordin kirkko () on Lebesbyn kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1951. Sen suunnitteli arkkitehti Finn Bryn. Kjøllefjordin kirkko rakennettiin tanskalaisten seurakuntien lahjoittamilla varoilla toisen maailmansodan jälkeen, kun saksalaiset miehittäjät olivat vetäytyessään harjoittaneet poltetun maan taktiikkaa ja tuhonneet myös kirkkoja. Myös Sallan kirkko Suomessa sai avustusta Tanskasta.
Magnánimo (1754)

Magnánimo eli San Justo y San Pastor oli Espanjan laivaston vuonna 1754 vesille laskettu Eolo-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva, joka kuului niin sanottuihin kahteentoista apostoliin.
Valmistus.
Richard Roothin suunnittelema alus tilattiin 15. kesäkuuta 1752 Reales Astilleros de Esteirolta Ferrolista, missä köli laskettiin 18. heinäkuuta 1752 telakkanumerolla 10. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1754.
Palvelus.
Alus oli Ferrolisssa vuodesta 1755 heinäkuuhun 1760. Elokuuhun 1762 se operoi Cádizissa algerialaisia merirosvoja vastaan. Alus saattoi 1. helmikuuta 1763 Cádizista "Eolon" ja fregatti "Venuksen" kanssa Ferroliin Etelä-Amerikkaan lähtevää saattuetta. Se palasi 12. helmikuuta Cádiziin kärsittyään myrskyssä pahoja vaurioita ja "Venuksen" upottua. Alus lähti 14. toukokuuta Cádizista Espanjan ja Ranskan merivoimien yhdistetyn laivaston kanssa Ferroliin. Se kuljetti 1764 Maldonadoon sotilaita.
Alus palasi 22. syyskuuta 1766 Cádiziin mukanaan 1,5 miljoonaa pesoa ja muuta tavaraa. Vuodesta 1768 se oli Ferrolissa 1768, kunnes alus lähti toukokuussa 1777 Cádizista "San Joaquínin" ja "San Gabrielin" kanssa Havannaan päällikkönään Alejo Gutiérrez de Rubalcaba. Alus osallistui 1781 Pensacolan sotaretkeen Soldanon laivueessa. Sen miehistö valtasi 11. joulukuuta 1781 brittiläisen kaapparifregatti "Heron". Alus lähti 1. kesäkuuta 1783 Havannasta Solanon kuuden linjalaivan ja 70 ranskalaisen joukkoja kuljettaneen aluksen laivaston mukana Santo Domingoon. Se siirrettiin vielä vuonna 1783 Ferrolissa reserviin.
Alus osallistui 1790 Ferrolissa Nootkan kriisiin. Helmikuussa 1791 se oli Cádizissa. Alus saapui 6. toukokuuta 1793 Cartagenaan osallistuakseen Sardinian sotaretkeen Borjan laivaston mukana. Se palasi 14. elokuuta 1794 Cádiziin. Aluksen ollessa Borjan laivueessa Biskajanlahdella se ajoi 11. heinäkuuta 1794 karille ja upposi. Haverissa miehistö ei kärsinyt tappioita ja kaikki aseet ja varusteet onnistuttiin pelastamaan. Seuraavana päivänä se poistettiin alusluettelosta.
Finn Bryn

Finn Bryn (9. joulukuuta 1890 Aker – 15. syyskuuta 1975 Oslo) oli norjalainen arkkitehti. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1916.
Lammasoaivin tuulivoimapuisto

Lammasoaivin tuulivoimapuisto on Lapissa Enontekiön Lammasoaivilla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii kolme tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 1,5 megawattia ja vuosituotanto on vaihdellut 0,9–3,3 gigawattitunnin välillä. Tuulivoimapuiston on rakentanut Kemijoki Oy, sen omistaa Lammasoaivin Voima Oy.
Yleistä.
Lammasoaivin tunturi sijaitsee aivan Ruotsin rajajoen Könkämäenon vieressä, ja kylien Saarikosken ja Itton välissä. Joen ja tunturin välistä kulkee valtatie 21, josta alkaa tunturin laelle johtava tuulipuiston huoltotie. Tunturin pikkuhuippuja on kaksi. Läntisellä huipulla on yksi ja itäisellä kaksi tuulivoimalaa. Huippujen välimatka on noin 300 metriä. Voimalat sijaitsevat 730–735 metrin korkeudella mpy.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Bonuksen valmistamia. Ensimmäiset kaksi ovat B37/450-mallia, jonka napakorkeus on 35 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 37 metriä, ja näiden kapasiteetti on 450 kilowattia eli 0,45 megawattia. Viimeinen on B44/600, jonka napakorkeus on 41 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä, ja sen kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia.
Historiaa.
Kemijoki Oy käynnisti 1990-luvulla viisivuotisen tutkimusohjelman, jossa kartoitettiin pohjoisen tunturialueiden tuulioloja ja rakennettiin koetuulivoimaloita muun muassa Pelkosenniemen Pyhätunturille. Vuonna 1996 Kemijoki Oy ja Enontekiön kunta perustivat Tunturi-Lapin Tuulivoima Oy:n, joka rakennutti Enontekiön Lammasoaivin laelle tuulivoimapuiston. Sen kaksi ensimmäistä voimalaitosta alkoivat tuottaa sähköenergiaa lokakuussa 1996 ja kolmas, edellisiä suurempi voimala, käynnistettiin marraskuussa 1998 . Lammasoaivin kahden pienemmän tuulivoimalan avulla tutkittiin alkuvuosina tuuliturbiinin siipien lämmittämistä jäätymisen estämiseksi. Silloin testattiin siipien pintaan liimattavien lämmityselementtejä sisältävien muovikalvojen toimivuutta.
Kemijokiyhtiö omisti Lapissa Pyhätunturin, Paljasselän, Lammasoaivin ja Olostunturin tuulivoimalaitokset. Se myi muut paitsi Paljasselän tutkimusvoimalaitoksensa Fortumin tytäryhtiölle Tunturituuli Oy:lle vuonna 1998 tai 1999. Tunturituulen tarkoituksena oli kehittää Lapin tuulivoimaosaamista eteenpäin. Fortum on kuitenkin ollut pettynyt tuulivoimalaitostensa sähköntuotantoon eikä kehittänyt toimialaa eteenpäin. 
Tunturituuli myi tuulivoimapuiston Lammasoaivin Voimalle vuonna 2017 . Alkuperäiset tuulivoimalaitokset olivat vuonna 2017 jo noin 20 vuotta vanhat. Vanhentuneiden voimaloiden tilalle suunniteltiin megawattien tehoisia voimalaitoksia. Niiden rinnalle kehitettiin säätövoimaksi paikallista pumppuvoimalaitosta Ala-Kilpisjärven ja Kilpisjärven välille.
Wegger Christian Strømmen

Wegger Christian Strømmen (s. 14. kesäkuuta 1959 Larvik) on norjalainen kristillisen kansanpuolueen poliitikko ja diplomaatti. Hän on työskennellyt Norjan suurlähettiläänä Yhdysvalloissa vuosina 2007–2013, Isossa-Britanniassa 2019–2023 ja Suomessa vuodesta 2023.
Oskar Kroon

Oskar Kroon (s. 1980 Växjö) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisteoksensa "Mitt fönster mot rymden" ilmestyi vuonna 2018. Kroon kirjoittaa pääosin lasten- ja nuortenkirjoja. Hän on saanut August-palkinnon vuosina 2019 ja 2023. Kroon on kotoisin Växjöstä.
Hirokazu Koreeda

Hirokazu Koreeda (, s. 6. kesäkuuta 1962 Tokio) on japanilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Kriitikko Manohla Dargisin mukaan Koreedan suuri aihe on nykyaikainen perhe, mikä antaa hänelle valtavasti teemoja, kuten esimerkiksi menetys, rakkaus, luokka, vieraantuminen ja suunnilleen kaikki muukin. Koreeda on loistava lasten ohjaaja ja lasten haavoittuvuudesta tulee toistuvasti hänen tarinoidensa keskipiste.
Koreedan elokuva "Shoplifters" voitti Cannesin elokuvajuhlilla Kultaisen palmun vuonna 2018 ja "Isänsä poika" voitti tuomariston palkinnon vuonna 2013.
Neptuno (1754)

Neptuno oli Espanjan laivaston vuonna 1754 vesille laskettu 68-tykkinen Eolo-luokan kaksikantinen linjalaiva, joka kuului niin sanottuihin kahteentoista apostoliin.
Valmistus.
Richard Roothin suunnittelema alus tilattiin 15. kesäkuuta 1752 Real Astillerolta Ferrolista, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1752 telakkanumerolla 9. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1754.
Palvelus.
Alus saapui 12. toukokuuta 1758 Cádiziin "Brillanten" ja "Poderoson" kanssa päällikkönään Francisco Garganta. Se lähti Cádizista "Brillanten" kanssa ajaakseen takaa algerialaisia merirosvoja. Joulukuussa 1759 alus lähti Ferrolista Cartagena de Indiasiin, mutta se palasi Cádiziin kolaroituaan fregatti "Concepciónin" kanssa. Alus palasi 18. maaliskuuta 1760 Cartagena de Indiasiin.
Huhtikuussa 1762 alus oli Havannassa. Alus upotettiin 11. kesäkuuta 1762 Havannassa estämään Britannian kuninkaallisen laivaston pääsy satamaan.
Mario Savio

Mario Savio (8. joulukuuta 1942 Queens, New York, Yhdysvallat — 6. marraskuuta 1996 Sebastopol, Kalifornia, Yhdysvallat) oli ihmisoikeusaktivisti, joka tuli tunnetuksi Kaliforniassa sijainneessa Berkeleyn yliopistossa syksyllä 1964 puhjenneiden opiskelijalevottomuuksien yhteydessä puhujana. Savio oli italialaisen siirtolaisen poika ja SNCC:n paikallisosaston puheenjohtaja. Hänet erotettiin Berkeleyn yliopistosta, koska opiskelijoiden osallistuminen poliittiseen järjestötoimintaan oli siellä kiellettyä. Lisäksi hänet tuomittiin Berkeleyn levottomuuksien takia neljän kuukauden pituiseen vankeusrangaistukseen.
Soberano (1755)

Soberano oli Espanjan laivaston vuonna 1755 vesille laskettu 68-tykkinen Eolo-luokan kaksikantinen linjalaiva, joka kuului niin sanottuihin kahteentoista apostoliin.
Valmistus.
Richard Roothin suunnittelema alus tilattiin 15. kesäkuuta 1752 Real Astillerolta Ferrolista, missä köli laskettiin 11. syyskuuta 1752 telakkanumerolla 16. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1755.
Palvelus.
Kesäkuussa 1756 alus lähti Ferrolista kuljettaen sotilaita Cádiziin päällikkönään Joaquín Gutiérrez. Vuoteen 1759 se operoi Välimerellä Cádizin ja Cartagenan välillä algerialaisia merirosvoja vastaan. Kesäkuussa 1758 alus taisteli algerialaisen 60-tykkisen linjalaivan "Castillo Nuevon" ja 40-tykkisen fregatin "Carabelan" kanssa. Syyskuussa 1759 se saapui "Galician", "Atlanten" ja "Terriblen" kanssa Napoliin kuljettaakseen Carlos III:n Barcelonaan kruunajaisiin.
Kesäkuussa 1760 alus lähti Cartagenasta "Triunfanten" kanssa avustaakseen Marqués del Real Tesoron laivastoa. Se lähti 14. huhtikuuta 1761 Cádizista "Aquilónin", "Tigren", "Vencedorin" ja "Asían" sekä fregatti "Venganzan" kanssa Havannaan päällikkönään Gutierre de Hevia, jonne osasto saapui 30. kesäkuuta. Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 13. elokuuta 1762 aluksen Havannan antauduttua piirittäjille.
HMS Soverano.
Alus liitettiin 1761 Kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Soverano". Se romutettiin 1770.
Perreniumhappo

Perreniumhappo (HReO4) on vetyionista (H+) ja perrenaatti-ionista (ReO4-) koostuva happo. Perreniumhapon moolimassa on 251,21 g/mol ja CAS-numero 13768-11-1.
Perreniumhapon valmistamiseen on monia mahdollisia menetelmiä. Tavallisimmin sitä valmistetaan liuottamalla metallista reniumia 30% vahvuiseen vetyperoksidiin tai väkevään typpihappoon. Typpihapon avulla valmistaminen on kuitenkin hieman hankalaa, sillä perreniumhappoa on vaikeaa saada erotetuksi reniumin ja typpihapon muodostamasta liuoksesta, minkä lisäksi reaktion lämpötilan kanssa tulee olla tarkkana. Perreniumhappoa voidaan valmistaa myös reniumheptoksidin ja veden välisellä reaktiolla, mutta tässä ongelmia tuottaa se, että reniumheptoksidi itsessään on vahvasti hygroskooppinen aine. Lisäksi perreniumhappoa voidaan valmistaa elektrodialyysillä perrenaattisuolojen vesiliuoksista, kuten ammonium- tai kaliumperrenaatin vesiliuoksista.
Hércules (1754)

Hércules oli Espanjan laivaston vuonna 1753 vesille laskettu Serio-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin maaliskuussa 1753 Guernizosta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1754. Alus laskettiin vesille vuoden 1754 lopulla tai vuoden 1755 alussa ja otettiin palvelukseen 1756.
Palvelus.
Alus lähti 5. joulukuuta 1756 Cádizista "Contenton" kanssa Cartagenaan. Se poistettiin 4. heinäkuuta 1761 alusluettelosta heikon kunnon vuoksi. Alus määrättiin romutettavaksi 11. heinäkuuta 1761.
Izvestija Soveta deputatov armii, flota i rabotših Abo-Olandskoi ukrepljonnoi pozitsii

Izvestija Soveta deputatov armii, flota i rabotših Abo-Olandskoi ukrepljonnoi pozitsii (Известия Совета депутатов армии, флота и рабочих Або-Оландской укреплённой позиции, ”Turun–Ahvenanmaan linnoitetun asemalinjan armeijan, laivaston ja työläisten edustajien neuvoston tiedonantoja”) oli Turussa vuosina 1917–1918 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti.
Huhtikuussa 1917 aloittanut lehti, lyhyemmältä nimeltään "Izvestija Aboskogo Soveta deputatov", oli yksi helmikuun vallankumouksen jälkeen syntyneistä venäläisistä sotilaslehdistä. Se sisälsi tietoja ensimmäisen maailmansodan rintamilta, Venäjän väliaikaisen hallituksen toiminnasta ja Suomen tapahtumista. Neljästä kuuteen kertaan viikossa ilmestynyt, kirjapaino Polytypoksessa painettu lehti lakkasi helmikuussa 1918. Sen toimittajina mainitaan eri aikoina Beljajev, A. V. Iljinski, Inkov, Ljubimov, Perno, Romanov ja Sidorenko.
ISEQ 20

ISEQ 20 -indeksi eli Irlannin pörssi-indeksi on Euronextin blue chip -indeksi. Indeksi sisältää Euronext Dublinin pörssiarvolla 20 suurinta yhtiötä.
Luettelo indeksin yhtiöistä.
Indeksin yhtiöt 5. tammikuuta 2024:
PSI-indeksi

PSI-indeksi eli Portugalin pörssi-indeksi on Euronextin blue chip -indeksi. Indeksi sisältää Euronext Lissabonin pörssiarvolla suurimmat yhtiöt. Indeksissä listattujen osakkeiden minimimäärää ei ole määritelty, mutta listattujen osakkeiden tulee olla yrityksistä, joiden osakkeiden markkina-arvo on vähintään 100 miljoonaa euroa.
Luettelo indeksin yhtiöistä.
Indeksin yhtiöt 5. tammikuuta 2024:
San Martino Canavese

San Martino Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 795 asukasta.
PX-indeksi

PX-indeksi eli Prahan pörssi-indeksi on Prahan pörssin blue chip -indeksi. Indeksi sisältää Prahan pörssin vaihdetuimmat blue chip-osakkeet.
Luettelo indeksin yhtiöistä.
Indeksin yhtiöt 5. tammikuuta 2024:
Oleh Krysa

Oleh Vasylovytš Krysa (; s. 1. kesäkuuta 1942 Uchanie) on ukrainalais-yhdysvaltalainen viulisti ja musiikkipedagogi.
Krysa opiskeli David Oistrahin johdolla. Hän voitti ensimmäisen palkinnon kansainvälisessä Paganini-kilpailussa vuonna 1963. Hän pääsi palkintosijoille myös Henryk Wieniawski -viulukilpailussa (1962), kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa (1966) ja Montrealin kansainvälisessä viulukilpailussa (1969). Krysa pääsi viulunsoiton laitoksen johtajaksi ensin Kiovan konservatoriossa ja sitten vuonna 1973 Gnesin-musiikkiakatemiassa Moskovassa. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Moskovan konservatorioon, jossa työskenteli viulunsoiton professorina vuoteen 1988 saakka. Sittemmin Krysa on toiminut Rochesterin yliopiston Eastman School of Musicin viulunsoiton professorina. Vuonna 2009 hän oli vierailevana professorina Tokion taideyliopistossa. Hän sai myös kunniaprofessorin arvon Lvivin kansallisessa musiikkiakatemiassa ja Japanin jousisoitinopettajien liiton kunniajäsenyyden. Maaliskuussa 2016 Krysa valittiin Ukrainan kansallisen taideakatemian ulkomaalaisjäseneksi.
Krysa on pitänyt resitaaleja laajalti eri puolilla maailmaa ja esiintynyt eri maiden johtavien orkesterien solistina. Hän on tehnyt levytyksiä monille levy-yhtiöille, kuten Melodijalle, BIS Recordsille, Olympialle ja Polskie Nagrania Muzalle. Krysa esiintyi kamarimuusikkona usein yhdessä vaimonsa, pianisti Tatiana Tchekinan kanssa. Tchekina kuoli vuonna 2013 auto-onnettomuudessa, jossa myös Krysa loukkaantui. Eastman School of Musiciin perustettiin Krysan ja hänen vaimonsa mukaan nimetty stipendi viulunsoiton ja pianosäestyksen opiskelijoille. Krysan mukaan nimettiin myös kansainvälinen kansainvälinen viulukilpailu, joka järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013 Lvivissä. Krysa on toiminut tuomarina monissa kansainvälisissä musiikkikilpailuissa.
Contento (1755)

Contento oli Espanjan laivaston tammikuussa 1755 vesille laskettu Serio-luokan kaksikantinen 68-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin maaliskuussa 1753 Guernizosta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1754. Alus laskettiin vesille tammikuussa 1755 ja otettiin palvelukseen 1756.
Palvelus.
Alus lähti 5. joulukuuta 1756 Cádizista "Hérculeksen" kanssa Cartagenaan. Se poistettiin 2. joulukuuta 1760 alusluettelosta heikon kunnon vuoksi. Alus romutettiin 6. lokakuuta 1761.
Sokrates Skolastikko

Sokrates Skolastikko tai Sokrates Konstantinopolilainen (, ; n. 380 – n. 450) oli bysanttilainen kirkkohistorioitsija, jonka kirjoittama kronikka "Kirkkohistoria" ("Historia ecclesiastica") kertoo kirkon historiasta vuosina 305–439. Osittain latinaksi 500-luvulla käännetty teos oli keskiajan kirkolle tärkeä lähde varhaiseen kristinuskoon.
Sokrates yhdisteli käyttämänsä lähteet sanatarkasti ja liitti tapahtumat keisarien ja piispojen kirjeisiin, silloin kun sellaisia oli saatavilla. Sokrates laati suhteellisen puolueettoman selostuksen ajan tapahtumista, mutta koristeli niitä toisinaan silminnäkijöiden laajennetuilla tarinoilla.
Swiss Market Index

Swiss Market Index eli Sveitsin markkina-indeksi on Sveitsin pörssin blue chip -indeksi. Indeksi sisältää Swiss Performance Indexin 20 suurinta osaketta ja kattaa noin 80 prosenttia Sveitsin osakemarkkinoiden kokonaisarvosta.
Luettelo indeksin yhtiöistä.
Indeksin yhtiöt 26. marraskuuta 2024:
Héctor (1755)

Héctor oli Espanjan laivaston vuonna 1755 vesille laskettu 68-tykkinen Eolo-luokan kaksikantinen linjalaiva, joka kuului niin sanottuihin kahteentoista apostoliin.
Valmistus.
Richard Roothin suunnittelema alus tilattiin 15. kesäkuuta 1752 Real Astillerolta Ferrolista, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1752 telakkanumerolla 17. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1755.
Palvelus.
Alus oli Ferrolissa Pedro Fitz-James Stuartin laivueessa, jonka muut alukset olivat "Triunfante", "Soberano" ja "Vencedor". Laivueen tehtävänä oli torjua algerialaisia merirosvoja apunaan joukko šebekkejä. Alus osallistui 9. kesäkuuta 1758 taisteluun algerialaista linjalaivaa "Castillo Nuevoa" ja fregatti "Carabelaa" vastaan. Lokakuussa 1758 alus siirrettiin reserviin Cartagenassa.
Valkolakkitangara

Valkolakkitangara ("Sericossypha albocristata") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Valkolakkitangara kasvaa 24–26 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat mustat. Otsa ja päälaki ovat kontrastia tuovasti valkoiset. Valkolakkitangarakoiraan kurkku ja rinta ovat kirkkaanpunaiset ja naaraan tummemman ja violetimman punaiset. Linnun vatsa on musta. 
Levinneisyys ja elintavat.
Valkolakkitangaran levinneisyysalue ulottuu Venezuelasta Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät. Se liikkuu useimmiten alle 10 linnun parvissa, mutta toisinaan yksilöitä voi olla jopa 20. Valkolakkitangaroiden on havaittu liikkuvan yhdessä kasikkien kanssa. Laji syö niin hyönteisiä kuin kasviravintoakin. Valkolakkitangara rakentaa suuren ja löyhätekoisen kuppimaisen pesän.
Valkolakkitangara luokitellaan vaarantuneeksi. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen.
ASM (yritys)

ASM on Alankomaissa pääkonttoriaan pitävä monikansallinen puolijohdeteollisuuden tuotantokoneiden valmistukseen ja kehitykseen keskittynyt yritys. ASM on lyhenne sanoista "Advanced Semiconductor Materials". Yrityksen tuotteet ovat keskittyneet piikiekoille valmistettavien tietokonetekniikkan laitesiruissa (device) tarvittavien ohutkalvojen kasvattamiseen ja käsittelyyn. Yrityksen on perustanut vuonna 1968 Arthur del Prado (1931-2016) ja hänen poikansa Chuck del Prado jatkoi yrityksen johtajana (CEO) vuoteen 2020 saakka. Nykyään CEO on Benjamin Loh ja yrityksellä on toimintaa 15 paikkakunnalla. Vuonna 2021 yrityksen tulos oli lähes 500 miljoonaa euroa. Yrityksen osakkeet ovat noteerattu Euronext pörssissä vuodesta 1996. Vuodesta 2020 alkaen yritys on sisältynyt AEX-indeksiin. Nasdaqissa yritys oli vuosina 1981-2015 nimellä ASMI (ASM International).
Vuonna 1999 ASM International osti Suomesta Nesteen tytäyrityksen Mikrokemia Oy:n. Mikrokemia Oy (eng. Microchemistry) syntyi vuonna 1987 ja sen toimitusjohtajaksi tuli Tuomo Suntola. Yritys kehitti atomikerroskasvatus-menetelmää öljynjalostusproseissa käytettävien katalyyttien ja ohutkalvoaurinkokennojen valmistukseen. Sven Lindfors kehitti lasiputkeen rakennetun ja tutkimuskäyttöön sopivan ALD-reaktorin F120. Näitä toimitettiin tutkimuslaitoksille ympäri maailmaa ja joitakin on vielä käytössä 2020-luvulla. 90-luvun lopulla alettiin kehittää Suvi Haukan johdolla High-k-eristettä mikroprosessoreiden transistorirakenteisiin. Prosessoreiden pakkaustiheyden kasvaessa vuotovirrasta alkoi tulla ongelma ja piidioksidikalvo transistorin gate-eristeenä piti korvata paremmin toimivalla. Samalla alettiin kehittää piikiekkojen pinnnoittamiseen ALD-koneita. Tämä työ johti ASM:n kiinnostumiseen Mikrokemiasta. Vuonna 2007 Intel ilmoitti ottaneensa käyttöön ALD-prosessin tuotantokäyttöön hafniumoksidikalvon tuottamisessa. Koneena oli Pulsar-sarjan ALD-reaktorit, joiden kehitystyö oli tehty Suomessa ja toimittajana oli ASM. Nykyään ASM Microchemistry toimii Helsingin yliopiston kampus alueella ja tekee paljon yhteistyötä Kemianlaitoksen kanssa.
WIG30

WIG30-indeksi on Varsovan pörssin osakeindeksi. Indeksi sisältää Varsovan pörssin 30 markkina-arvon perusteella suurinta yritystä.
Luettelo indeksin yhtiöistä.
Indeksin yhtiöt 5. tammikuuta 2024:
IPhone 15 Pro

iPhone 15 Pro ja iPhone 15 Pro Max ovat ovat Applen 12. syyskuuta 2023 julkistamia ja 22. syyskuuta julkaisemia älypuhelimia. Puhelimista on myös perusmallit iPhone 15 ja iPhone 15 Plus.
Yksi puhelimien suurimmista uudistuksista oli Lightning-liitännän vaihtuminen USB-C-liitäntään Euroopan unionin säätämän direktiivin vuoksi. Apple oli aiemmin vastustanut liitännän vaihtamista jyrkästi.
IPhone 15 Pro:n ja Pro Maxin IP-luokitus on IP68, joten ne ovat täysin veden- ja pölynkestävä. Luokituksen mukaan laite voidaan upottaa veteen 30 minuutiksi enintään kuuden metrin syvyyteen.
Arvioita ja kritiikkiä.
iPhone 15 -malleja on kritisoitu niiden lämpötiloista ja mukana toimitettavasta hitaasta USB-kaapelista. Erityisesti pian julkistuksen jälkeen monet kuluttajat havaitsivat vakavia lämpöongelmia uusissa puhelimissaan. Suomalaisen tietotekniikkasivusto Io-techin tekemän testin perusteella he arvostivat muun muuassa laitteen suorituskykyä, näytön resoluutiota ja USB-C-liitäntää.
Institut aérotechnique

Institut aérotechnique (IAT) on ranskalainen julkinen tutkimuslaboratorio, joka on osa Conservatoire national des arts et métiers'iä ja joka on erikoistunut aerodynaamisiin tutkimuksiin ja joka sijaitsee Saint-Cyr-l'Écolessa (Yvelines).
Tämän instituutin perustaminen johtuu Henry Deutsch de la Meurthen aloitteesta, joka on myös Aéro-Club de Francen perustaja. Se vihittiin käyttöön 8. heinäkuuta 1911. Tällä hetkellä sillä on useita tuulitunneleita, joista osa on erikoistunut auto-, rautatie- ja ilmailualoihin. Ilmailun osalta laboratoriolla on kumppanuus Institut Polytechnique des Sciences Avancéesin kanssa.
Nella Pelkonen

Nella Julia Pelkonen (s. 13. huhtikuuta 2005 Tampere) on suomalainen taitoluistelija. Hän on yksinluistelussa Pohjoismaiden ja Suomen mestari.
Ura.
Pelkonen aloitti taitoluistelun harrastamisen vuonna 2010 viiden vuoden iässä Tampereen Kooveen taitoluistelukoulussa. Hänen asenteensa taitoluisteluun teki vaikutuksen kasvattiseuran päävalmentajaan Minna Järviseen heti alussa. Pelkonen kilpaili Kooveen riveissä vuoden 2023 kesään saakka, ja saavutti Järvisen ja Christina Wendelinen valmennuksessa nuorten Suomen mestaruuden, aikuisten SM-hopeaa sekä Pohjoismaiden mestaruuden.
Kesällä 2023 Pelkonen siirtyi Tampereen Tapparaan Susanna Haaralan valmennettavaksi. Seuran ja valmentajan vaihdoksella Pelkonen haki uutta suuntaa harjoittelulle. Syksyn 2023 kilpailutulosten valossa vaihdos oli onnistunut valinta, pienillä muutoksilla harjoiluun saatiin muun muassa lepo ja kuormitus paremmin tasapainoon, ja aiempina kausina Pelkosta vaivanneet loukkaantumiset ja rasitusvammat pysyivät kaudella 2023–2024 poissa. 
Taitoluistelijana Pelkonen on monipuolinen. Hän on esitystekniikaltaan kypsä, omaa hyvän hyppytekniikan ja hallitsee kaariluistelun ja piruetit erinomaisesti. Pelkonen motivoituu kovista kilpailutilanteista, ja häntä luonnehditaan itseään kohtaan vaativaksi ja jopa jääräpäiseksi harjoittelijaksi.
Pelkonen valittiin Suomen Taitoluisteluliiton yksinluistelun nuorten maajoukkueeseen vuonna 2019, aikuisten maajoukkueeseen hän on kuulunut vuodesta 2020 alkaen. Hän on edustanut Suomea muun muassa nuorten olympialaisissa Lausannessa, ollen yksinluistelussa sijalla 14 ja joukkuekisassa neljäs osana Team Determinationia.
Vladimir Galuzin

Vladimir Vasiljevitš Galuzin (; s. 11. kesäkuuta 1956 Rubtsovsk) on venäläinen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan tenori.
Galuzin valmistui Novosibirskin konservatoriosta vuonna 1984. Hän toimi 1980-luvulla solistina Novosibirskin operettiteatterissa ja Novosibirskin ooppera- ja balettiteatterissa. 1990-luvun alussa hän liittyi solistina Mariinski-teatteriin. Galuzin sai venäläisen Casta Diva -palkinnon esiintymisestään Germanin roolissa Pjotr Tšaikovskin "Patarouvassa" vuonna 1999. Hän on tulkinnut rooleja myös muiden muassa Modest Musorgskin, Nikolai Rimski-Korsakovin, Sergei Prokofjevin, Dmitri Šostakovitšin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin ja Ruggero Leoncavallon oopperoissa. Galuzin on esiintynyt vierailevana taiteilijana lukuisissa Euroopan sekä Yhdysvaltain oopperataloissa ja vieraillut kansainvälisillä festivaaleilla. 
Galuzin sai Venäjän kansantaiteilijan arvonimen vuonna 2007. Hänelle myönnettiin Bukarestin kansallisen musiikkiyliopiston kunniatohtorin arvo.
Ohio Issue 2 (2023)

Ohio Issue 2 oli kansanäänestys Ohion osavaltiossa, joka järjestettiin 7. marraskuuta 2023. Äänestäjiltä kysyttiin, haluavatko he laillistaa kannabiksen viihdekäytön.
Tausta.
Ohion lain mukaan kansalaisilla on mahdollisuus tehdä aloitteita kansanäänestyksestä, mikäli aloite kerää vähintään 3 % viimeisimmissä kuvernöörinvaaleissa äänestäneiden määrästä. Lisäksi allekirjoitukset tulee kerätä vähintään 44 piirikunnasta (kaikkiaan piirikuntia on 88), joista jokaisessa tulee saada vähintään 1,5 % viimeisissä kuvernöörinvaaleissa äänestäneiden määrästä.
Alunperin asiasta oli tarkoitus äänestää jo vuonna 2022, mutta republikaanit eivät vieneet asiaa eteenpäin osavaltion lainsäädäntöelimessä. Tästä seurasi oikeusjuttu, jossa päädyttiin lopulta kompromissiin, jonka mukaan kansanäänestys järjestetään 2023.
Tulokset ja jälkipyykki.
Aloitteen hyväksymisen jälkeen ohiolaisilla väh. 21-vuotiailla aikuisilla on mahdollista ostaa ja pitää hallussa enintään 70 g kannabista sekä kasvattaa enintään kuutta kannabiskasvia kotonaan. Kannibistuotteiden hintaan lisätään myös 10 % vero, jonka on tarkoitus mennä huumeriippuvuuden hoidon kustannuksien kattamiseen.
Joenkielinen

Joenkielinen ( ja ) on 534 metriä korkea tunturi Lemmenjoen kansallispuistossa Inarin kunnan lounaisosassa. Kilometrin tunturin huipusta etelään sijaitsee Pieni Joenkileinen, jonka korkeus on noin 465 metriä merenpinnan tasosta. Joenkielisen kautta kulkee 16 kilometriä pitkä merkitty retkeilyreitti, joka myötäpäivään mentäessä nousee tunturille idästä päin Juurakko-ojaa pitkin, ja laskeutuu huipulta jyrkkää pohjoisrinnettä pitkin Lemmenjokilaaksoon, mistä se kulkee takaisin lähtöpisteeseensä Njurkulahteen.
Katso myös.
Luettelo Suomen korkeimmista kohdista
Oleh Bijma

Oleh Ivanovytš Bijma (s. 19. huhtikuuta 1949 Kiova) on ukrainalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Bijma valmistui vuonna 1972 Kiovan näyttämötaiteiden valtioninstituutista, jossa häntä oli opettanut Volodymyr Nebera. Bijma aloitti uransa ohjaajana Ukrtelefilm-yhtiön palveluksessa vuonna 1972 ja toimi sen johtajana vuosina 2001–2008. Bijma on ohjannut monia elokuvaversioita ukrainalaisen kirjallisuuden klassikkoteoksista ja oman aikansa kirjailijoiden teoksista. Lisäksi hän on ohjannut muun muassa musikaaleja, dokumentteja ja elokuvaversion oopperasta "Lucia di Lammermoor" (1980). Bijman elokuva "Za nitštšju den ide" (1984) esitettiin vuonna 1985 ainoana neuvostoliittolaisena elokuvana YK:n tapahtumassa toisen maailmansodan päättymisen 40-vuotisjuhlan kunniaksi. Myöhemmin Bijma ohjasi Ukrainan ensimmäisen eroottisen televisiosarjan "Ostriv ljubovi" (1996). 
Bijma sai Ukrainan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 2000. Hänestä tuli Ukrainan televisioakatemian jäsen vuonna 1997. Lisäksi hänelle myönnettiin vuonna 1996 Ševtšenkon palkinto. Bijma oli Neuvostoliiton sankari Ivan Bijman poika.
Basse-Navarre

Basse-Navarre () on kulttuurihistoriallinen alue nykyisessä Ranskan Pyrénées-Atlantiquesin departementissa. Se sijaitsee keskiaikaisen Navarran kuningaskunnan pohjoisessa osassa. Basse-Navarresta tuli osa Ranskaa vuonna 1620, muun osan Navarran kuningaskunnasta päädyttyä Espanjan haltuun. Alue kuuluu perinteisiin baskinkielisiin alueisiin.
Moon Shot

Moon Shot on satakuntalaismuusikkojen Ville Maljan, Jussi Ylikosken ja Mikko Hakilan yhdessä entisen Children of Bodom -basisti Henkka Seppälän kanssa Helsingissä perustama ns. superyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2019 jäsenten aikaisempien yhtyeiden lopetettua tai mentyä ns. telakalle. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa "Confessions" loppuvuodesta 2021 ja toisen albuminsa "The Power" 26. huhtikuuta 2024.
Margarita Fjodorova

Margarita Aleksejevna Fjodorova (; 4. marraskuuta 1927 – 14. elokuuta 2016) oli venäläinen pianisti.
Fjodorova valmistui Moskovan konservatoriosta, jossa hänen opettajanaan oli Heinrich Neuhaus. Hän sai hopeaa Kansainvälisessä Johann Sebastian Bach -kilpailussa Leipzigissa vuonna 1950. Lisäksi hän sai hopeaa Prahassa järjestetyssä Smetana-kilpailussa vuonna 1951. Fjodorovan ohjelmistoon kuului noin 70 konserttoa. Hän sai mainetta erityisesti Aleksandr Skrjabinin teosten tulkitsijana. Hän myös kantaesitti uusia teoksia. Fjodorova esiintyi eri puolilla Eurooppaa ja Yhdysvalloissa. Hän opetti Moskovan konservatoriossa.
DC Superlemmikkien liiga

DC Superlemmikkien liiga () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut tietokoneanimaatioelokuva, jonka levittämisestä vastaavat Warner Bros. Pictures. Ääninäyttelijöinä toimivat Dwayne Johnson, Kevin Hart, Kate McKinnon, John Krasinski, Vanessa Bayer, Natasha Lyonne, Diego Luna, Marc Maron, Thomas Middleditch, Ben Schwartz ja Keanu Reeves.
Ääninäyttelijät.
Muissa rooleissa: Juha Varis, Katja Sirkiä, Ursula Salo, Amy Burgess ja Ona Bergroth.
Harris Dickinson

Harris Dickinson (s. 24. kesäkuuta 1996 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa näyttelemällä brittiläisissä televisiotuotannoissa ja teki ensimmäisen pääroolinsa elokuvassa "Beach Rats" (2017), josta hän sai Independent Spirit Award -ehdokkuuden. Sitemmin hän on tähdittänyt muun muassa televisiosarjaa "Trust" (2018) sekä Oscar-ehdokaselokuvaa "Triangle of Sadness" (2022).
Dickinson on myös esiintynyt elokuvissa "" (2019), "The King’s Man" (2021), "See How They Run" (2022), "Suon villi laulu" (2022) ja "The Iron Claw" (2023) sekä minisarjassa "A Murder at the End of the World" (2023).
Teodelinda

Teodelinda (k. 628) oli langobardien kuningatar. Hän oli Baijerin herttuan Garibaldin tytär. Hänet naitettiin 589 langobardien kuninkaalle Autarille ja tämän kuoltua seuraavana vuonna tämän seuraajalle Agilulfille. Hän vaikutti paljon myös valtion asioihin ja nimenomaan katolisen uskon levittämiseksi siihen saakka areiolaisten langobardien keskuudessa. Agilulfin kuoltua hän johti hallintoa poikansa Adalovaldin holhoojana (615-624).
Mark Moseley

Mark Moseley (s. 12. maaliskuuta 1948 Laneville, Texas) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan potkaisija. Moseley pelasi NFL-liigassa kausina 1970–1986 edustaen neljää eri seuraa. Uransa aikana hänet valittiin kahdesti NFL-liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin. Hän voitti kaudella 1982 liigan mestaruuden Super Bowlin. Samalla kaudella hänet valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi ja Moseley on historian ainut kyseisen palkinnon voittanut potkaisija.
Stefan Turtšak

Stefan Vasylovytš Turtšak (; 28. helmikuuta 1938 Maćkowice – 23. lokakuuta 1988) oli ukrainalainen kapellimestari.
Turtšak valmistui vuonna 1962 Lvivin konservatoriosta, jossa häntä oli opettanut Mykola Kolessa. Hän teki opiskeluaikanaan debyyttinsä kapellimestarina Lvivin valtionoopperassa ja -baletissa. Vuonna 1967 hänestä tuli Ukrainan kansallisoopperan pääkapellimestari. Turtšak johti muiden muassa Christoph Willibald Gluckin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n, Modest Musorgskin, Dmitri Šostakovitšin, Mykola Lysenkon, Heorhi Maiborodan, Zakaria Paliašvilin, Vitali Hubarenkon ja Jevhen Stankovytšin teosten esityksiä. Hän esiintyi Neuvostoliiton lisäksi muun muassa Englannissa, Saksassa, Jugoslaviassa, Ranskassa, Espanjassa ja Japanissa.
Turtšak sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1977. Vuonna 1980 hänelle myönnettiin Ševtšenkon palkinto. Muita Turtšakin saamia tunnustuksia olivat Sosialistisen työn sankarin arvonimi ja Georgian Paliašvili-valtionpalkinto.
Cutter Gauthier

Cutter Gauthier (s. 19. tammikuuta 2004 Skellefteå, Ruotsi) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Anaheim Ducksissa. Hänet varattiin Philadelphia Flyersiin viidentenä pelaajana .
Tammikuussa 2024 Gauthierin NHL-pelaajaoikeudet kaupattiin Anaheim Ducksiin vaihdossa Jamie Drysdaleen ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. Kaupan syyksi ilmoitettiin Gauthierin haluttomuus pelata Philadelphia Flyersin joukkueessa. Gauthier teki NHL-debyyttinsä Anaheim Ducksissa runkosarjan viimeisellä kierroksella 19. huhtikuuta 2024 Vegas Golden Knightsia vastaan. Hän sai ottelussa yhden syöttöpisteen. Gauthier teki ensimmäisen NHL-maalinsa kotiottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan 16. marraskuuta 2024.
Maajoukkuetasolla Gauthier on voittanut nuorten MM-pronssia vuonna 2023 ja MM-kultaa vuonna 2024, sekä alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2022.
Holt McCallany

Holt McCallany (s. Holt Quinn McAloney; 3. syyskuuta 1963 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa lienee FBI-agentti Bill Tench rikostrillerisarjassa "Mindhunter" (2017–2019).
McCallany on myös esiintynyt muun muassa elokuvissa "Creepshow 2" (1987), "Alien 3" (1992), "Ei-ammattilaiset – nunna, konna ja huora" (1994), "Fight Club" (1999), "Gangsterisota" (2013), "Sully – uroteko Hudson-joella" (2016), "Wrath of Man" (2021), "Nightmare Alley" (2021) ja "The Iron Claw" (2023) sekä televisiosarjoissa "CSI Miami" (2003–2005), "Lights Out" (2011) ja "Blue Bloods" (2014–2015).
McCallanyn äiti, Julie Wilson (1924–2015), oli myös näyttelijä.
Kermanin pommi-isku

Kermanin pommi-isku oli Kermanissa Iranissa 3. tammikuuta 2024 tehty pommi-isku, jossa kuoli vähintään 89 ihmistä.
Kermanin pommi-iskussa räjähti kaksi pommia noin 15 minuutin välein toisistaan. Ensimmäinen pommi räjähti noin kello 15.00. Isku kohdistettiin kenraali Qassem Suleimanin surman neljävuotispäivän kulkueeseen, jossa kannettiin Suleimanin kuvilla varustettuja julisteita. Toinen räjähdys oli ilmeisesti suunnattu ensimmäistä iskua paenneita vastaan. Iranin sisäministeri Ahmad Vahidi kertoi toisen räjähdyksen aiheuttaneen enemmän kuolemantapauksia ja haavoittumisia kuin ensimmäisen. Isis-järjestö ilmoittautui hyökkäyksen tekijäksi. Qassem Suleimani oli johtanut taisteluita Isistä vastaan Irakissa. Yhdysvaltalaisten tiedustelulähteiden mukaan teon taustalla oli pääasiassa Afganistanissa toimiva Isis-järjestön haara Isis-K. Iranin viranomaiset kuitenkin syyttivät teosta Yhdysvaltoja ja Israelia.
Kermanin pommi-iskun aikaan tilanne alueella oli ennestään jännitteinen Iranin tukeman Hamasin varajohtaja Saleh al-Arourin tultua edellisenä päivänä Israelin surmaamaksi Libanonissa.
Alkoholipitoisuus

Alkoholipitoisuus on etanolin, joskus myös muun alkoholin, suhteellinen osuus sitä sisältävästä aineesta, lähinnä nesteestä kuten alkoholijuomasta. Pitoisuus voidaan ilmaista tilavuuteen tai painoon suhteutettuna. Tämän mukaisesti puhutaan kulloinkin tilavuus- tai painoprosentista, jolloin tilavuusprosentti kertoo sen, montako millilitraa puhdasta alkoholia on desiä nestettä kohden, ja painoprosentti sen, montako grammaa puhdasta alkoholia on sataa grammaa nestettä kohden. Veren alkoholipitoisuus ilmoitetaan puolestaan promilleina, eli montako grammaa puhdasta alkoholia on verilitraa kohden.