tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alvenrad

Alvenrad on folk-metalliyhtye Alankomaiden Veluwen alueelta.Yhtye on alun perin yhdistänyt musiikkiinsa folk-, heavy metal- ja progressiivisen rockin elementtejä, mutta on nykyään hieman enemmän suuntautunut black metaliin. Runolliset sanoitukset on kirjoitettu hollanniksi käyttäen allitteratiivista säkeistöä skaldiseen tyyliin. Alvenrad on hollannin kielen vanha mytologinen termi, joka tarkoittaa "aurinkoa". Toisaalta Alvenrad on kunnianosoitus Veluwen myyteille ja kansanperinteelle. Toisaalta toisinaan karhean, toisinaan hauraan musiikillisen pinnan alta löytyy monia filosofisia ja taiteellisia inspiraatioita, kuten Thomas Mannin romaani "Taikavuori" tai Rob Riemen essee "Nobility Of Spirit. A Forgotten Ideal".
Historia.
Vuonna 2009 Mark Bertszoon ja Jasper Strik perustivat yhtyeen "Faelwa". Samana vuonna he julkaisivat EP:n "Farewell Sun", joka oli vahvasti Tenhi en Empyriumin inspiroima. Vuonna 2010 kaksikko aloitti uuden projektin nimellä "Stormsterk" ja julkaisi albumin nimeltä "Wild en Bijster Land", joka oli norjalaistyylinen folk rock -julkaisu. Prophecy Productionsin kykyjenetsijä Thor Joakimsson innostui molemmista julkaisuista ja kuultuaan kaksikon suunnitelmista muodostaa Alvenrad vuonna 2013, hän tarjosi kaksikolle levytyssopimusta Trollmusic levy-yhtiössään, jolla on läheiset siteet Prophecy Productionsiin.
Vuonna 2014 Alvenrad julkaisi debyyttialbuminsa "Habitat." Yhtye työskenteli Ancient Ritesin kitaristi Erik Sprootenin kanssa. Albumi sai positiiviset arvostelut Aardschok-lehti "Rockerilla", "Rock Hard" ja "Legacy"-lehdissä.
28. heinäkuuta 2016 Alvenrad esiintyi ensimmäistä kertaa livenä Prophecy Festissä Saksan Balvessa. 28. huhtikuuta 2017 Alvenrad avasi Empyriumin ja Les Discretsin keikan Oberhausenissa. Samana vuonna he myös kirjoittivat ja tuottivat toisen albuminsa.
Bändi julkaisi 8. joulukuuta 2017 albumin "Heer". Mukana Markin ja Jasperin lisäksi olivat Thijs Kwint bassossa ja Ingmar Regeling rummuissa. Vieraileviin muusikoihin kuului myös avainviulua soittava Hanna van Gorcum. Albumi pohjautui temaattisesti Skírnismáliin. Miksauksesta ja masteroinnista vastasi Klangschmiede Studio E:n Markus Stock . Kansitaiteen teki David Thiérrée. "De Zonne-ever" julkaistiin singlenä, ja "Arrow Classic Rock" -radioasema otti sen soittolistoilleen.
Vuonna 2019 yhtye kiersi Heidevolk-yhteen kanssa, samalla kun se kirjoitti ja äänitti kolmatta albumiaan, joka sai nimekseen "Veluws IJzer". Mukaan liittyi rumpali Nathanael Taekema ja rummut äänitti E-Sound Studiossa Thomas Cochrane. Vierailevia muusikoita olivat Tineke Roseboom (laulu), Thomas Cochrane (puhaltimet), Hanna van Gorcum (viulu), Antal van Ass (huilu), Rosie Taekema (sello) ja Thirza Fekkes (puupuhaltimet). Kalthallen-studion Markus Skroch teki miksauksen ja masteroinnin.
Albumi julkaistiin 23. syyskuuta 2022 vasta perustetulla Luidheim-levymerkillä. Albumilla juhlistettiin Veluwen alueen monia puolia, ja sen kannen kuvituksesta vastasi Gust van de Wall Pernén. Poppunt Gelderlandin ja Prinssi Bernardin kulttuurirahaston tuella tuotettiin kaksi musiikkivideota julkaisun yhteydessä: "De Stuwwal" ja "Roodwild."
Maria islamissa

Neitsyt Maria () eli ”Maria, Imranin tytär” on islamissa kunnioitettu hahmo, sillä hänet mainitaan usein Koraanissa. 
Koraanin maininnat.
Maria mainitaan Koraanissa 34 kertaa, mikä on enemmän kuin Raamatussa. Koraani sisältää evankeliumeista ja apokryfikirjallisuudesta saatuja kertomuksia Jeesuksen syntymästä ja lapsuudesta, joihin Maria liittyy. Kuten Raamatussa, myös Koraanissa Maria saa ilmoituksen raskaudestaan hengeltä, jonka katsotaan olevan enkeli Gabriel. Kertomusten yksityiskohdat kuitenkin poikkeavat toisistaan. 
Jeesus on islamissa yksi profeetoista, Jumalan lähettiläs (Koraani 4:171) ja Jumalan palvelija (Koraani 19:30). Neitsyt Marian synnittömyys saa vastineen Sahih Muslimin "hadithissa", jonka mukaan ”Saatana koskee jokaista Aadamin lasta tämän syntymän päivänä lukuun ottamatta Mariaa ja hänen poikaansa”. Marian suurassa (19:28) Mariaa puhutellaan "Aaronin sisareksi". Koraani sekoittaa tässä Marian Mooseksen ja Aaronin sisareen Mirjamiin, mikä siirtää hänet 1 500 vuotta ajassa taaksepäin. 
Historiallis-kriittisen koulukunnan mukaan Jeesukseen liittyvien aiheiden runsas esiintyminen Koraanissa johtuu siitä, että islam kuroutui erilleen itäisestä kristinuskosta aluksi yhtenä sen suuntauksista. Koraania ajallisesti myöhempi "hadith"-kirjallisuus sisältää vain vähän merkintöjä Mariasta.
Marialle nimetyt moskeijat.
Vuonna 1988 yhdysvaltalainen Nation of Islam -järjestö nimesi moskeijansa Chicagossa Marian moskeijaksi. Vuonna 2017 Yhdistyneiden Arabiemiraattien kruununprinssi sheikki Mohammed Bin Zayed Al Nahyan antoi nimetä Abu Dhabissa sijaitsevan moskeijan "Marian, Isan äidin moskeijaksi" Nimen tarkoituksena oli rakentaa siltaa uskontojen välillä. Maria-moskeijoita on muuallakin lähinnä länsimaissa.
Ole Birk Olesen

Ole Birk Olesen (s. 21. joulukuuta 1972 Gram) on tanskalainen toimittaja ja Liberaalin allianssin poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2011 ja toimi Tanskan liikenne-, rakennus- ja asuntoministerinä vuosina 2016–2019.
Admiral Makarov

Admiral Makarov () on Venäjän laivaston Grigorovitš-luokan ohjusfregatti. Alus on nimetty merentutkija, vara-amiraali Stepan Makarovin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Kaliningradista Jantarin telakalta, missä köli laskettiin 29. helmikuuta 2012. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 2015 ja valmistui joulukuussa 2017. Alus liitettiin Mustanmeren laivastoon Sevastopoliin.
Palvelus ja merkitys.
"Admiral Makarov" on osallistunut Venäjän Ukrainaan kohdistamaan hyökkäyssotaan 24. helmikuuta 2022 lähtien. Alus oli mukana esimerkiksi Odessaan suunnatussa, noin 50 risteilyohjuksella tehdyssä hyökkäyksessä 4. huhtikuuta 2022.
Alus on kahden sisaraluksensa kanssa Venäjän Mustanmeren laivaston suurinta ja uusinta pinta-alustyyppiä sen jälkeen, kun "Moskva" tuhoutui huhtikuussa 2022.
6. toukokuuta 2022 uutisoitiin alkujaan odessalaisella uutissivustolla osin satelliitista mitattuun tulipaloon nojautuen, että alus olisi syttynyt palamaan saatuaan osuman Ukrainan Käärmesaaren lähistöllä ukrainalaisesta R-360 Neptun -merimaaliohjuksesta. Aluksen pelastustöihin lähetettiin viestimien mukaan useita muita venäläisaluksia. Tilannetta seurattiin Flightradar24-sivuston mukaan ainakin Yhdysvaltain, Britannian ja Turkin tiedustelulentokoneilla tai -drooneilla. Kremlin tiedottaja kiisti tapahtuman toteamalla, "ettei heillä ole sellaista tietoa".
Petrojärvi

Petrojärvi on osin kulttuurimaiseman reunustama ylänköjärvi Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 55 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 70 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede.
Petrojärven pituus lännestä itään on 1,9 kilometriä. Järven länsi- ja keskiosan leveys on 300–500 metriä, itäosa on kapeampi. Rannat muodostuvat loivapiirteisistä lahdista. Petrojärven länsi- ja keskiosassa on yhtenäinen vähintään kymmenen metriä syvä vyöhyke. Syvin kohta sijaitsee järven läntisimmässä osassa. Järven itäosa on matalaa.
Petrojärven ainoa saari on järven keskivaiheilla sijaitseva alle hehtaarin laajuinen Petronsaari. Järven läntisillä rannoilla on melko paljon pientaloja ja Pääkylän kulttuurimaisema. Petronsaaresta itään rannat ovat varsin luonnontilaisia. Etelärannalla kohoaa Mustanpuronvaara, jonka huippu on noin 265 metriä merenpinnan yläpuolella. Petrovaaran kylä sijaitsee noin kaksi kilometriä Petrojärveltä kaakkoon Saarijärven rannalla.
Petrojärveen laskee Mustapuro etelästä Mustanpuronvaaran itäpuolitse. Petrojärvi laskee järven itärannalta alkavaa Petropuroa pohjoiseen.
Petrojärven vesitilavuus on 3 308 000 kuutiometriä.
Petrojärvi (04.762.1.004) kuuluu Polvijärven valuma-alueeseen (04.762), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kajoonjärven valuma-alue (04.76) ja ensimmäinen on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Petrojärvi on Polvijärven valuma-alueen neljänneksi laajin vakavesi, laajimmat ovat Polvijärvi, Koppalanjärvi ja Kalliojärvi. Polvijärven valuma-alueeseen kuuluu 35 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Saimaa Geopark

&lt;mapframe height="350" width="300" latitude="62.5" longitude="26" zoom="5" text="Saimaa Geopark"&gt;
 "type": "ExternalData",
 "service": "geoshape",
 "ids": "Q211020,Q181854,Q190583,Q1000117,Q1009610,Q1009622,Q1025694,Q368997,Q1025700",
]
&lt;/mapframe&gt;Saimaa Unesco Global Geopark on luontomatkailuun ja geologiaan keskittyvä puisto, joka toimii Eteläisen-Saimaan sekä yhdeksän eri kunnan alueella: Imatra, Lappeenranta, Mikkeli, Ruokolahti, Puumala, Juva, Sulkava, Taipalsaari ja Savitaipale. Alue sai Unescon Global Geoparkin statuksen vuonna 2021. Saimaa UNESCO Global Geoparkin 65 geokohdetta kertovat Suomen suurimman järven muinaisista ajoista. Reunamuodostumat, harjut, siirtolohkareet sekä hiidenkirnut muistuttavat viimeisimmästä jääkaudesta, joka päättyi noin 10 000 vuotta sitten. Saimaa Geopark tarjoaa matkailijoille ainutlaatuisen mahdollisuuden tutustua muinaisiin kalliomaalauksiin, kiemurteleviin vesistöihin, kauniisiin järvimaisemiin sekä Saimaan järviluonnon monimuotoisuuteen.
Saimaa Geoparkin keskeisimpiä tehtäviä ovat: 
Pohjoismaiden 15 geoparkista viisi on Suomessa: Rokua Geopark, Lauhanvuori-Hämeenkangas Geopark, Saimaa Geopark, Salpausselkä Geopark ja Kraatterijärvi Geopark, mikä on Lappajärvellä.
Rauhajärvi (Pieksämäki)

Rauhajärvi on syvyyssuhteiltaan melko epäyhtenäinen metsäjärvi Etelä-Savon ja Pohjois-Savon maakuntarajalla. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 54 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Kuopiosta 81 kilometriä etelään.
Maantiede.
Rauhajärven länsiosa sijaitsee Pieksämäen alueella ja itäosa Joroisten alueella. Maakuntaraja halkoo järveä etelä–pohjoisuuntaisesti ja varsin suorana, sen pituus järven kohdalla on likimain yhtäkuin järven pituus eli noin 2,3 kilometriä. Rauhajärven pohjoisosa on huomattavasti leveämpi kuin eteläosa ja itäranta on länsirantaa mutkaisempi. Etelässä Hiltulanniemi jakaa järven kahteen lahteen. Noin 15 prosenttia Rauhajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue ulottuu Hiltulanniemen tuntumasta noin kilometrin koilliseen järven itäistä rantaa mukaillen. Lisäksi järven luoteis- ja pohjoisosassa on pienempiä syvänteitä.
Rauhajärven ainoan saaren pinta-ala on alle aarin. Järven metsäisillä rannoilla on harvakseltaan pientaloja.
Rauhajärveen laskee Ruuhijoki etelästä Ruuhilammelta (102,6 metriä mpy). Rauhajärvi laskee Rauhajokea pohjoiseen Jokilampeen, joka on osa Maavettä (99,0 metriä mpy). Rauhajärven ja Maaveden välinen kannas on kapeimmillaan Rauhaveden koillisrannalla, josta on alle 200 metriä Maaveden rantaan.
Rauhajärven vesitilavuus on 9 435 000 kuutiometriä.
Rauhajärvi (04.254.1.001) kuuluu Rauhajoen valuma-alueeseen (04.254), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sysmäjärven valuma-alue (04.25) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Rauhajoen valuma-alueeseen kuuluu 24 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista kolme on yli neliökilometrin laajuisia. Rauhajärvi on alueen laajin järvi, sen jälkeen tulee Harjärvi ja Valkeinen.
Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö

Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö - Allmänna Finska Försäkringsaktiebolaget (nimi vuoteen 1917 "Finska Försäkrings Aktiebolaget Providentia)" oli suomalainen vuosina 1902–1922 toiminnassa ollut vakuutusyhtiö. Yhtiö jätti ensimmäisenä suomalaisena vakuutusyhtiönä konkurssihakemuksen toukokuussa 1922. Yhtiön pääkonttori oli Helsingissä Kaivokatu 8:ssa.
Providentia nimellä toimiessaan yhtiö myönsi enimmäkseen tapaturmavakuutuksia. Vuodesta 1917 alkaen sen toiminta laajeni merikuljetusvakuutuksiin, palovakuutuksiin ja murtovakuutuksiin, joissa se oli Suomen suurin vakuuttaja vuoteen 1919 saakka. Yhtiö oli tässä vaiheessa Suomen suurimpia vahinkovakuuttajia ja vuonna 1921 se aloitti ensimmäisenä Suomessa autojen vakuuttamisen. Yhtiö osake oli pörssinoteerattu 1918-1922.
Eräiden tanskalaisten meri- ja jälleenvakuutusyhtiöiden nurinmeno aiheutti sen että myös Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö joutui jättämään konkurssihakemuksen ensimmäisenä suomalaisena vakuutusyhtiönä 23. toukokuuta 1922.Yhtiön murtovakuutuskanta siirtyi Pohjolalle. Vuonna 1918 perustettu tytäryhtiö "Vakuutusosakeyhtiö Bothnia" oli erikoistunut ulkomaisiin merikuljetusvakuutuksiin ja kotimaisiin palovakuutuksiin. Se otti haltuunsa osan emoyhtiönsä jälleenvakuutusliikkeestä mutta teki konkurssin elokuussa 1923 jolloin Pohjola osti sen vakuutuskannan. Yleinen Suomalainen Vakuutusosakeyhtiö omisti 25 prosenttia vuonna 1919 perustetusta "Jälleenvakuutusosakeyhtiö Veritaksesta". Vuonna 1906 perustettu jälleenvakuutusyhtiö Verdandi osti sen 1922 ja fuusioi itseensä 1926.
Naarajärvi (Pieksämäki)

Naarajärvi on Etelä-Savossa Pieksämäellä Naarajärven lähellä sijaitseva järvi. Sen etäisyys Mikkelistä on 62 kilometriä pohjoiseen. Naarajärven pohjoispuolella sijaitsee samanniminen Pieksämäen keskustaajamaan kuuluva kaupunginosa.
Maantietoa.
Naarajärvi on 5,3 kilometriä pitkä, 1,7 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 449 hehtaaria eli 4,5 neliökilometriä. Haarautuva Murtoniemi jakaa järven eteläosan kahteen lahteen, joista läntinen jakautuu edelleen useisiin pienempiin lahtiin. Järven pohjoisosa on verraten yhtenäistä selkävettä, johon työntyy itärannan noin 300 metriä pitkä Metosniemi.
Siinä on 24 saarta, joiden pinta-ala on 18,02 hehtaaria eli noin noin 3,86 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista neljä on yli hehtaarin suuruisia, 19 yli aarin ja yksi on alle aarin kokoinen. Suurimmat saaret ovat Murtoniemen pohjoispuolella sijaitsevat Rantosaari ja Pukkisaari sekä järven pohjoisimmassa osassa sijaitseva noin kuusihehtaarinen Suurisaari. Naarajärven rannoilla on runsaasti pientaloja ja jonkin verran peltomaata. Murtoniemen tyvessä sijaitsevan Telavuoren korkeustaso on noin 140 metriä merenpinnan yläpuolella.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Noin neljäsosa Naarajärvestä on kolmesta neljään metriä syvä. Järven tilavuudeksi on määritetty 13,62 miljoonaa kuutiometriä eli 0,01362 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,0 metriä. Sen syvänteessä on 9,8 metriä syvää ja sen syvin kohta sijaitsee itärannan läheisyydessä..
Järven rantaviivan pituus on 28,9 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 7,6 kilometriä. Naarajärven rannalla on vuodesta 1965 toiminut Camping Lomatrio, jonka yhteydessä on myös motelli.
Vesistösuhteet.
Naarajärvi (14.935.1.001) kuuluu Naarajärven valuma-alueeseen (14.935), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Kyyveden alue (14.93) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Naarajärven valuma-alueeseen kuuluu 26 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista kolme on yli neliökilometrin laajuisia. Naarajärvi on alueen laajin järvi, sen jälkeen tulee Ala-Siili ja Iso-Syvä.
Naarajärveen laskee Siilinpuro pohjoisesta Ala-Siilistä (113,2 metriä mpy). Naarajärven laskujoki alkaa järven länsirannalta, josta se virtaa Naarajokena etelään. Naarajärveen on läheisessä yhteydessä sen lounaispuolinen Iso-Syvä (110,8 metriä mpy). Järvien välinen kannas on kapeimmista kohdistaan noin 30 metriä leveä.
Vangasjärvi (järvi)

Vangasjärvi on matala, keskihumuksinen järvi Pieksämäen keskustan länsipuolella Etelä-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 4,3 neliökilometriä. Yli 99,5 prosenttia järven alasta on enintään viisi metriä syvä ja sen vesitilavuus on 10 kuutiohehtometriä. Etäisyys Mikkelistä on 67 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Vangasjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 5,1 kilometriä. Järven eteläpuolisko on melko tasaleveä, noin 500–600 metriä, keskiosan leveys on noin 900 metriä ja pohjoisosan leveys noin puolitoista kilometriä. Merkittävin niemi on itärannan Nuuvinniemi eli Vangasniemi, jonka pohjoispuolella järvi on leveimmillään. Niemen itäpuolella sijaitsee järven ainoa nimetty lahti, Nuuvinlahti. Vangasjärvi on paitsi matala, myös verraten tasasyvä; vain noin yksitoista hehtaaria järvestä on yli neljän metrin syvyinen. Syvin kohta, kahdeksan metriä, sijaitsee järven kaakkoisosassa.
Vangasjärven saariluku on kuusi. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja. Laajin saari on Simonsaari luoteessa. Saarten yhteispinta-ala on noin 35 aaria. Vangasärven etelärannoilla on taajama-asutusta, luoteisrannalla on peltomaata. Pohjoisessa ja koillisessa on metsä- ja suomaata. Vangasjärven ja sen koillispuolella sijaitsevan Pieksänjärven välisellä noin puolitoista kilometriä leveällä kannaksella levittäytyy Juurikkasuon luonnonsuojelualue.
Vangasjärvi laskee Nuuvinlahden itärannalta Kirkkojokea itään Uuhilampeen (119,5 metriä mpy). Uuhilampi laskee Pohosjokea Pieksänjärveen (118,9 metriä mpy).
Vangasjärven vesitilavuus on 9 968 000 kuutiometriä. Järvi on varsin kirkasvetinen.
Vangasjärvi (14.795.1.004) kuuluu Vangasjärven valuma-alueeseen (14.795), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Pieksäjärven valuma-alue (14.79) ja ensimmäinen on Rautalammin reitin valuma-alue (14.7). Vangasjärven valuma-alueeseen kuuluu neljä vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista Vangasjärvi on laajin. Alueen kolme muuta järveä ovat Vehkalampi, Säälampi ja Uuhilampi.
Leitner

Leitner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Saarijärvi (Juuka)

Saarijärvi on ylänköjärvi Petrovaaran kylässä Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 2,5 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 65 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede.
Saarijärven pituus kaakosta luoteeseen on 3,6 kilometriä. Suurin leveys on järven keskiosan noin 900 metriä. Verraten suoraa rantaviivaa rikkoo itärannan haarautuva Sulkuniemi, jonka pohjoispuolella sijaitsee Timonlahti. Sulkuniemen vastarannalla sijaitsee loivapiirteinen Vinnurinniemi. Järven eteläosan ainoa nimetty niemi on kaakkoisrannan Saariniemi. Puolet Saarijärvestä on enintään kolme metriä syvä. Syvintä on järven keskiosassa.
Saarijärven saariluku on seitsemän. Saarista kolme on alle aarin laajuisia luotoja. Laajin saari on noin puolen hehtaarin kokoinen Niemisaari aivan Saariniemen pohjoispuolella. Sen luoteispuolella sijaitsee Mustasaari. Timonlahden suulla sijaitsee Sulkusaari. Saarijärven rannoilla on metsä- ja suomaan ohella peltotilkkuja. Pientaloja on varsin paljon. Länsirannan Kurkisuon ja Mutkasensuon kohdalla on varsin luonnontilaista.
Saarijärven luusua sijaitsee järven eteläisimmän osan Myllylahden perukassa, josta alkaa etelään virtaava Myllypuro, joka päätyy Kuusijärveen (180,5 metriä mpy).
Saarijärven vesitilavuus on 10 825 000 kuutiometriä.
Saarijärvi (04.763.1.004) kuuluu Kuusjoen valuma-alueeseen (04.763), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kajoonjärven valuma-alue (04.76) ja ensimmäinen on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Saarijärvi on Kuusjoen valuma-alueen laajin vakavesi, toiseksi laajin on noin 70-hehtaarinen Kuusjärvi. Alueeseen kuuluu myös Kakaranlampi ja Iso Oijelampi sekä useita alle hehtaarin laajuisia metsälampia.
Juuan Saarijärvi on yhdeksänneksi laajin Suomen yli kahdestasadasta Saarijärvestä. Juuassa on myös toinen Saarijärvi (04.414.1.018), se sijaitsee lähellä Pielistä noin 22 kilometriä Petrovaaran Saarijärveltä itään.
Meri on kohtalomme

Meri on kohtalomme ("In Which We Serve") on Noël Cowardin ja David Leanin ohjaama brittiläinen puolidokumentaarinen sotaelokuva vuodelta 1942. Se kertoo takaumien avulla brittilaivaston aluksen ja sen miehistön tarinoita, kehyskertomuksena miehistön pelastautuminen uppoavasta laivasta toisen maailmansodan alkuvaiheissa.
Elokuva tuotettiin sodanaikaiseksi kotirintamapropagandaksi, tarkoituksena näyttää merisodan arkea ja vahvistaa kansakunnan itsetuntoa. Elokuva jäi Cowardin ainoaksi ohjaustyöksi, mutta se aloitti Leanin ja Cowardin pitkän ohjaaja-käsikirjoittaja-yhteistyön.
Noël Coward myös käsikirjoitti ja tuotti elokuvan ja näytteli keskeisen komentajakapteeni Kinrossin roolin. Hänet palkittiin elokuvasta vuoden 1942 Oscar-gaalassa erikoispalkinnolla. Seuraavana vuonna "Meri on kohtalomme" oli ehdolla parhaan elokuvan Oscar-palkintoon ja Coward parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin saajaksi. New York Film Critics Circle palkitsi elokuvan vuoden 1942 parhaana.
Koppalanjärvi

Koppalanjärvi on rantaviivaltaan rikkonainen, useasta altaasta koostuva korpijärvi Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 1,7 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 72 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede.
Koppalanjärven rantaviivan pituus on 25 128 metriä. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on 3,4 kilometriä ja länsikolkasta itäkolkkaan 3,0 kilometriä. Järven eteläisimmän osan muodostaa Kotilahti, jonka koillispuolella avautuu Kotiselkä. Kotiselältä kuljetaan kapeaa Lauttasalmea järven keskiosaan, josta pääsee noin sata metriä leveää salmea järven luoteisosan Jokiselälle ja muutaman metrin levyistä salmea järven pohjoisimman osan muodostavalle Pohjoisselälle. Koppalanjärven lukuisista niemistä vain luoteisrannan Töhönniemellä on karttanimi.
Yli puolet Koppalanjärvestä on vähintään 1,5 metriä ja enintään 3 metriä syvä. Kotilahti on syvintä aluetta. Lauttasalmen pohjoispuoliset järvenosat ovat matalia lukuun ottamatta Pohjoisselän 11-metristä syvännettä.
Koppalanjärven saariluku on 13. Saarista 8 on alle aarin laajuisia luotoja. Ainoa yli hehtaarin laajuinen saari on Kotiselän eteläosassa sijaitseva noin kaksihehtaarinen nimetön saari. Töhönniemen itäpuolella sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen nimetön saari. Myös Pohjoisselän itäosassa sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen nimetön saari. Koppalanjärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Kotiselän etelärannalla kohoaa Koppalanvaara, jonka huippu on noin 215 metriä merenpinnan yläpuolella.
Koppalanjärvi laskee Jokiselän länsirannalta alkavaa Koppalanpuroa länteen Kalliojärveen (180,3 metriä mpy).
Koppalanjärven vesitilavuus on 5 102 500 kuutiometriä. Runsas kymmenesosa vesitilavuudesta on vähintään kuuden metrin syvyydessä.
Koppalanjärvi (04.762.1.010) kuuluu Polvijärven valuma-alueeseen (04.762), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kajoonjärven valuma-alue (04.76) ja ensimmäinen on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Koppalanjärvi on Polvijärven valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi, laajin on Polvijärvi ja kolmanneksi laajin on Kalliojärvi. Polvijärven valuma-alueeseen kuuluu 35 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Savijärvi (Juuka)

Savijärvi on rantaviivaltaan epäyhtenäinen järvi Kolin kansallispuiston länsipuolella Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 54 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede.
Savijärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,4 kilometriä. Järven eteläosa muodostaa oman altaansa, jota yhdistää järven keskiosaan kapea salmi. Keskiosasta siirrytään Paavonsalmen kautta järven pohjoiseen osaan, jossa sijaitsee useita saaria. Savijärven useista niemistä laajin on järven etelä- ja keskiosaa erottava Ukonniemi. Sen itäpuolella sijaitsee Ukonlahti. Järven keski- ja pohjoisosan välissä on Saviniemi, jonka länsipuolella sijaitsee Haminalahti. Savijärven keski- ja pohjoisosa on huomattavasti syvempää kuin eteläosa. Syvin kohta, 15 metriä, sijaitsee järven luoteisosassa.
Savijärven saariluku on 20. Saarista 13 on alle aarin laajuisia luotoja ja 3 on yli hehtaarin laajuisia. Laajin on noin 6,5-hehtaarinen Laukkusaari järven pohjoisosassa. Sen pohjoispuolella sijaitsee noin kolmehehtaarinen Jänissaari ja eteläpuolella noin puolitoistahehtaarinen Kilisaari. Ukonniemen läheisyydessä on useita pieniä saaria. Savijärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Rannan tuntumassa on erinäisiä pientalojen keskittymiä. Savijärven etelä- ja keskiosaa yhdistävän salmen yli kulkee seututie 504.
Savijärveen laskee Ylemmäisenjoki etelästä Ylemmäinen-järveltä (126,9 metriä mpy) ja Pöhmäkänjoki idästä Louhilammelta (128,8 metriä mpy). Savijärvi kääntyy alavirtaan Laukkusaaren länsipuolelta, josta alkaa luoteeseen Ahmolammelle (122,4 metriä mpy) virtaava Myllyjoki. Joen reitti jatkuu pohjoiseen ja päätyy Pielisen (93,7 metriä mpy) Mellihtanlahteen.
Savijärven vesitilavuus on 10 945 000 kuutiometriä.
Savijärvi (04.413.1.008) kuuluu Mellihtanjoen valuma-alueeseen (04.413), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pielisen alue (04.41) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Savijärvi on Mellihtanjoen valuma-alueen laajin vakavesi, toiseksi laajin on Ylemmäinen. Alueeseen kuuluu 17 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Juuan Savijärvi on laajin Suomen 19:stä Savijärvestä.
Brookhaven (New York)

Brookhaven on kunta ("town") New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 485 773 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnassa, New Yorkin metropolialueella.
Maantiede.
Brookhaven sijaitsee New Yorkin osavaltiossa Long Islandilla, Suffolkin piirikunnassa. Brookhavenin kuntaan kuuluu 9 kylää ja 50 paikallishallinnotonta aluetta. Brookhaven yltää Long Islandin pohjoisrannikolta etelärannikolle asti. Brookhavenista on alle 90 kilometrin matka New Yorkiin.
Väestö.
Vuonna 2020 Brookhavenin 485 773 asukkaasta valkoisia oli 83,0 %, mustia 6,1 %, aasialaisia 4,7 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. 17,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 12,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Messigny-et-Vantoux

Messigny-et-Vantoux on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen.
Kunnan keskustassa oleva romaaninen Saint Vallierin kirkko on peräisin 1200-luvulta. Kirkossa on uskonnollisia maalauksia 1400- ja 1500-luvuilta. "Château de Vantoux" on yksityisomistuksessa oleva linna. Se on nen, ja sitä ympäröi ranskalainen puutarha sekä näyttävät ulkorakennukset. Kunnan pesutalo on rakenteeltaan atrium.
Pinasca

Pinasca () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 844 asukasta.
Cirey-lès-Pontailler

Cirey-lès-Pontailler on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Dijonin kaupungista itään.
Kunnan keskustassa 1800-luvulta peräisin oleva Saint-Laurentin kirkko. Kirkon portaali on tyyliltään romaaninen. Kirkon torni on tehty liuskekivestä, ja siinä on neljä pyramidionia.
Iro Särkkä

Iro Maaria Särkkä (s. 1978 Kontiolahti) on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja asiantuntija Helsingin yliopistosta. Hän on tutkinut Suomen hallitusten ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa erityisesti suhteessa Natoon ja Natosta Suomessa käytyä turvallisuuspoliittista keskustelua kylmän sodan jälkeisenä aikana.
Särkkä on valmistunut valtiotieteen maisteriksi vuonna 2003 Helsingin yliopistosta, ja väitteli tohtoriksi vuonna 2019. Hänen väitöskirjansa aihe oli "Nato-retoriikka Suomen turvallisuuspoliittisessa keskustelussa".
Iro Särkkä on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Z (täsmennyssivu)

Z voi tarkoittaa seuraavia:
Sotapoika

Sotapoika on Markku Onttosen ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1993, joka perustuu Heikki Hietamiehen samannimiseen romaaniin vuodelta 1986. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa MTV3-kanavalla 12.4.1993. Elokuvan ensiesitys vuonna 1993 keräsi yli miljoona katsojaa.
Elokuvassa kuvataan yhden perheen kohtaloa jatkosodan aikana. Perheen isä on lähetetty rintamalle ja äiti Kaarina sekä Erkki-poika elävät kotonaan pikkukaupungissa. Eräänä päivänä perheen elämä mullistuu isän palatessa kotiin rintamakarkurina.
Savijärvi

Savijärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2022

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2022 pelattiin huhti–toukokuussa 2022. A-lohko pelattiin Sloveniassa Ljubljanassa ja B-lohko Puolassa, Tychyssä. 
A-lohkon voitti isäntämaa Slovenia, joka nousi seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan viiden vuoden tauon jälkeen. Samalla Unkari nousi kuuden vuoden tauon jälkeen takaisin.
Kisoissa oli käytössä vain viiden joukkueen lohkot kuuden joukkueen lohkojen sijaan, koska Ranska ja Itävalta nostettiin Venäjän ja Valko-Venäjän korvaajiksi ylimmän sarjan maailmanmestaruuskisoihin Suomeen.
A-lohkon turnaus.
(I) Isäntä
B-lohkon turnaus.
(I) Isäntä
Petter Pirhonen

Petter Olavi Pirhonen (19. lokakuuta 1904 Jääski – 23. elokuuta 1984 Forssa) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Pirhosen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Pirhonen ja Anni Pellinen ja puoliso vuodesta 1931 opettaja Hilppa Valmari, professori Johannes Valmarin tytär. Pirhonen tuli ylioppilaaksi Viipurin maanviljelyslyseosta vuonna 1924 ja valmistui agronomiksi vuonna 1930. Hän opiskeli myös kasvitiedettä ja kasvatusoppia ja toimi auskultoinnin jälkeen lyhyen aikaa kemistinä ja agrogeologina. Elämäntyönsä hän teki kuitenkin Mustialassa, jonne hän tuli opettajaksi vuonna 1931. Opettajan tointa Pirhonen hoiti aina vuoteen 1968 asti, toimien myös Mustialan maatalousalan oppilaitosten rehtorina vuodesta 1947. Mustialan museon hoitaja hän oli 1945–1968. Pirhosella oli myös useita kunnallisia ja muita luottamustehtäviä, kuten Tammelan kunnanhallituksen jäsenyys. Pirhonen osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1961.
Tauno Ratsula

Tauno Johannes Ratsula (16. helmikuuta 1922 Turku – 22. heinäkuuta 2004 Kauniainen) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Ratsulan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Hemming Ratsula ja emäntä Maria Elvira Gustafsson ja puoliso vuodesta 1947 agronomi Tarja Soilikki Kurikka, kauppaneuvos Heikki Kurikan tytär. Ratsula taisteli suomalaisessa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa Ukrainassa ja Kaukasuksella 1941–1943, tuli ylioppilaaksi Turussa vuonna 1943 ja osallistui vielä Suomessa jatkosotaan 1943–1944. Hän oli Vesilahdella Kaltsilan kartanon tilanhoitaja 1947–1952 ja valmistui sen aikana agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1949. Invalidisäätiön maatalousoppilaitoksen opettaja Mäntsälässä ja samalla Saaren kartanon tilanhoitaja Ratsulasta tuli vuonna 1952 ja oppilaitoksen johtaja vuonna 1963, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1983 asti. Ratsulalla oli myös useita luottamustoimia, mukaan lukien Mäntsälän kunnanvaltuuston jäsenyys. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1978. Sotilasarvoltaan Ratsula oli reservin majuri (1977).
Kaisu Snellman

Ellen Kaisu Snellman (5. maaliskuuta 1898 Helsinki – 1992) oli suomalainen opettaja ja filosofian kandidaatti. Hän oli mukana Oxfordin ryhmäliikkeessä ja myöhemmin Moraalinen varustautuminen -järjestössä (MRA).
Kaisu Snellmanin vanhemmat olivat todellinen valtioneuvos Karl Snellman ja Ellen Sofia Elisabeth Möller. Hän oli naimisissa vuodesta 1920 Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtajan Arthur Benjamin Snellmanin (1887–1972) kanssa ja heillä oli kuusi lasta.
Snellman pääsi ylioppilaaksi 1916, valmistui filosofian kandidaatiksi 1934 ja kansakoulunopettajaksi 1950. Hän oli Helsingissä opettajana vuodesta 1951 alkaen.
Snellman tutustui 1930-luvun puolivälissä Oxford-liikkeeseen kirjallisuuden kautta. Hän matkusti Tanskaan tapaamaan liikkeen johtoa ja päätti sitten alkaa edistää liikkeen toimintaa Suomessa. Hän toimitti suomeksi liikkeen "Rising Tide" -julkaisun, joka ilmestyi Suomessa joulukuussa 1937 nimellä "Kansat nousevat". 
Myöhemmin Snellman edusti Suomen MRA-liikettä Pohjoismaissa, Hollannissa, Englannissa, Sveitsissä sekä Yhdysvalloissa pidetyissä konferensseissa.
Granger

Granger on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Jussi-palkinnot 2022

Jussi-gaalassa 2022 jaettiin palkinnot vuoden 2021 parhaille suomalaisille elokuville. Jussi-ehdokkuudet julkistettiin 3. maaliskuuta 2022, ja palkinnot jaettiin 6. toukokuuta Helsingin Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa järjestetyssä gaalassa. Eniten palkintoja sai "Hytti nro 6", joka palkittiin sekä parhaana elokuvana että seitsemässä muussa kategoriassa. "Hytti nro 6" oli saanut myös eniten ehdokkuuksia, kaikkiaan 12.
Muut tilaisuudessa jaetut palkinnot.
Seuraavat palkinnot jaettiin tilaisuudessa, mutta ne eivät olleet varsinaisia Filmiauran jakamia Jussi-palkintoja.
Elisa Viihteen yleisön suosikkielokuva
Yleisön suosikkielokuvana palkittiin '. Toiseksi eniten ääniä sai ' ja kolmanneksi eniten "Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily."
Nordisk Film -palkinto
25 000 euron arvoinen Nordisk Film -palkinto myönnettiin "Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia" -elokuvan työryhmälle.""
Wisdom (Altarian albumi)

Wisdom on Altarian viides studioalbumi, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2022. Yhtye on tuottanut albumin itse, sekä äänittänyt sen omalla studiollaan.
Pusher 3

Pusher 3 (tunnetaan myös nimellä "Pusher III: I’m the Angel of Death") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut tanskalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Nicolas Winding Refn. Se on "Pusher"-trilogian viimeinen osa, ja se sai ensi-iltansa elokuussa 2005.
Vic-des-Prés

Vic-des-Prés on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 22 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen.
Kunnan keskustassa oleva 1200-luvulla rakennettu Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkko on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi. Kirkon sisällä on 1400-luvulta peräisin oleva pronssinen aspersorium, eli vihkivesiastia.
Elsa Könönen

Elsa Helena Könönen (13. marraskuuta 1899 – 13. maaliskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen järjestötyöntekijä sekä sairaan- ja sosiaalihoitaja, opettaja, kirjailija ja kääntäjä.
Henkilöhistoria.
Elsa Könösen vanhemmat olivat Juhana Könönen ja Julia Alexandra Tamelander. Filosofian maisteriksi valmistunut Könönen toimi sihteerinä Suomen Punaisen Ristin keskushallituksessa 1920-luvun lopulta 1930-luvun lopulle, kun järjestö oli Mannerheimin johtama. Hän kirjoitti muistelmateoksen näistä työvuosistaan, mutta toimitti myös Pelastusarmeijan historiikin Suomessa. Suomen Punaisen Ristin keskushallituksen palveluksen jätettyään Könönen työskenteli vuoden 1940 kesäolympialaisten valmistelussa ja talvisodan alettua yhteensä viisitoista vuotta Punaisen Ristin Sairaalan palveluksessa sairaan- ja sosiaalihoitajana. Myöhemmin hän toimi oppikoulun historian ja ranskan kielen opettajana.
Punanukkasimppu

Punanukkasimppu ("Caracanthus madagascariensis") on skorpionisimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Intian valtamerestä.
Koko ja ulkonäkö.
Punanukkasimppu voi kasvaa suurimmillaan noin 5 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on soikea ja hieman litistynyt. Selkäevä on pitkä ja sen keskellä on lovi. Selkäevän ruodot ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Punanukkasimppu on väriltään harmahtavan vaaleanpunainen ja ruumiissa on tummempaa punaista marmorikuviointia.
Levinneisyys ja elintavat.
Punanukkasimppua tavataan Afrikan itärannikolta Chagossaarille. Kalan elinympäristöä ovat koralliriutat ja se piileskelee päivisin korallien joukossa. Lajin ravintoa ovat pienet äyriäiset ja kalat.
Hyde Parkin ja Regent's Parkin pommi-iskut

Väliaikainen IRA teki pommi-iskun 20. heinäkuuta 1982 Lontoon Hyde Parkissa ja Regent’s Parkissa. John Downey todettiin siviilioikeudenkäynnissä "aktiiviseksi osallistujaksi" iskuun.
Hyde Parkissa autoon kätketty naulapommi räjäytettiin ohi kulkeneiden Household Cavalryn sotilaiden ollessa matkalla vahdinvaihtoseremoniaan tukikohdastaan. Seitsemän hevosta kuoli tai jouduttiin lopettamaan. Toinen pommi räjähti ajastettuna Regent’s Parkissa, jossa Royal Green Jacketsin soittokunta esitti musiikkia 120 hengen yleisölle.
Danny McNamee tuomittiin iskuista 25 vuodeksi vankeuteen vuonna 1987. Hän valitti tuomiostaan ja voitti oikeusjutun joulukuussa 1998, mutta tuomareiden mukaan tämä ei välttämättä tarkoita hänen syyttömyyttään.
Rautpohjan paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Rautpohjan paloasema sijaitsee osoitteessa Rautpohjankatu 3. Paloasema sijtaitsee Rautpohjan tehdasalueella ja siellä toimii sopimuspalokuntana Rautpohjan VPK.
Karlivka

Karlivka (; vuoteen 1711 asti Ortšyk, 1735-1742 Minihpol; ) on kaupunki Ukrainan Pultavan alueen Pultavan piirissä. Karlivka sijaitsee Dneprin vesistön Orel-sivujoen Ortšyk-sivuhaaran varrella, 47 kilometriä aluekeskus Pultavan keskustasta itäkaakkoon. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 14 172 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 Karlivkan väkiluku oli 17 995 ja asukkaat olivat etniseltä taustaltaan pääosin ukrainalaisia.
Karlivka on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Pultavan piiriin; tätä ennen se oli Karlivkan piirin hallintokeskus (1923-2020). 
Kaupungin alueelta on löydetty pronssikauden hautapaikkoja (3 000-1 000 eaa.) ja hopeariimuja (100-200-luvulta jaa.). Kirjallinen maininta (1670) Dneprin (?) oikeanpuolen asukkaiden muuttamisesta seudulle ja siellä sijaitsevasta Ortšykin slobodasta. Se kuului Pultavan 1. sotilasrykmentin alueisiin. 1700-luvun alusta maat omisti Venäjän keisarikunnan armeijan kenraali I.-B. Weisbach. Hän nimesi Ortšykin vuonna 1711 Karlivkaksi; tätä pidetään kaupungin perustamisvuotena. Hänen kuoltuaan keisarinna Anna Ivanovna lahjoitti tilan 1735 kenttämarsalkka B.-K. Minihille, joka kutsui sitä Minihpoliksi. Keisarinna Elisabet lähettytti Minihin 1742 Siperiaan, jolloin asutus ympäristöineen siirtyi kreivi O. Rozumovskylle. Paikkakunnan nimi palasi Karlyvkaksi. Karlivka oli hallinnollisesti Pultavan kuvernementin Konstantynohradin kihlakuntaan kuuluva kylä, vuodesta 1863 volostin keskus. 1849 paikkakunnan maat myytiin suurruhtinatar Elena Pavlovnalle, jonka jälkeen ne kuuluivat suurruhtinatar Katarina Mikhailovnalle ja hänen jälkeläisilleen. Vuonna 1856 Karlivkan talonpojat vapautettiin maaorjuudesta. 
Vuonna 1859 kylässä asui 3 345 ihmistä, vuonna 1900: 4 926 as., vuonna 1923 4 774 as. (naapurikylän kanssa 8 064), 1939: 10 409 as. Piirikeskus vuodesta 1923. Stalinin aika kurjisti oloja, kylä kärsi muun muassa holodomorin vaikutuksista erityisesti vuosina 1932-1933. Kaupunkityyppisen taajaman asema 1939. Natsien miehitttämänä 21. syyskuuta 1941 - 20. syyskuuta 1943. Kaupungin asema vuonna 1957. Vuonna 1959 noin 14 500 asukasta, 1979 jo 19 300 asukasta. 
Hyökkäyssotansa (2022-) aikana Venäjä tuhosi kaupunkia muun muassa ohjuksia käyttäen.
Jack Behrens

Jack Behrens (25. maaliskuuta 1935 Lancaster, Pennsylvania – 9. joulukuuta 2024) oli yhdysvaltalais-kanadalainen säveltäjä.
Behrens aloitti pianonsoiton opiskelun 7-vuotiaana ja kiinnostui miltei samanaikaisesti myös säveltämisestä. Hän suoritti sekä kandidaatin että maisterin arvonsa Juilliard Schoolissa, jossa hänen sävellysopettajiaan olivat William Bergsma, Peter Mennin ja Vincent Persichetti. Vuonna 1962 Behrens pääsi Copley Foundationin apurahan turvin opiskelemaan Aspenin musiikkijuhlille -ja kouluun Darius Milhaud'n oppiin. Filosofian tohtorin arvon sävellyksessä hän sai Harvardin yliopistossa, jossa häntä opettivat Leon Kirchner ja Roger Sessions. Hän osallistui myös erikoistuneemmille Christian Wolffin ja Robert Lowellin kursseille.
Behrensin teoksista levytyksiä ovat tehneet muiden muassa Bianca Baciu ("Homages for Piano Solo", Centaur Records), Karin Di Bella ("Variants", Naxos) sekä Elaine Lau ja Joseph Ferretti ("Music for Two Pianos", Capstone Records). Behrens ohjasi kolme kanadalaista John Cagen teoksen "Europera 5" tuotantoa. Hän oli Canadian Music Centren "Associate Composer" ja opetti muun muassa Reginan yliopistossa, Simon Fraserin yliopistossa, Länsi-Ontarion yliopistossa (Western University) sekä The Glenn Gould Schoolissa.
Behrens

Behrens on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Fade to Black (Nadir Rüstəmlin kappale)

Fade to Black on Nadir Rüstəmlin kappale, jolla hän edusti Azerbaidžania vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 106 pistettä ja saavutti sijan 16.
Louis Alexandre Piccinni

Louis Alexandre Piccinni (1779 Pariisi – 1850) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen sukujuurensa olivat italialaiset, ja hänen isoisänsä oli säveltäjä Niccolò Piccinni.
Piccinni opiskeli pianonsoittoa, pääsi sitten Pariisin konservatorioon ja sai sävellysopetusta Jean-François Le Sueurilta. Vuosina 1803–1816 Piccinni oli Théâtre de la Porte Saint-Martinin kapellimestari, ja vuosina 1804–1818 hän osallistui Ludvig XVIII:n hovin musiikkielämään säestäjän tehtävissä. Piccinni opetti laulua ja pianonsoittoa Pariisissa vuoteen 1836. Tämän jälkeen hän työskenteli opettajana ja johtajana konservatorioissa Toulousessa. Myöhemmin hän muutti Strasbourgiin ja johti Baden-Badenin konsertteja. Piccinni palasi Pariisiin vuonna 1849 ja kuoli seuraavana vuonna. 
Piccinnin tuotantoon kuuluu yli 200 näyttämöteosta, joiden joukossa on 25 koomista oopperaa. Hän laati myös melodraamoja, baletteja ja muita teoksia. Piccinni teki lisäksi pianosovituksen Jean-François Le Sueurin teoksesta "Ossian, ou Les bardes".
Thyra Frank

Thyra Frank Rasmussen (s. 10. toukokuuta 1952 Skørping) on tanskalainen entinen Liberaalin allianssin poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 2011–2015 ja toimi Tanskan vanhusministerinä vuosina 2016–2019.
Thyra Frank on koulutukseltaan sairaanhoitaja, ja hän toimi vuodesta 1988 lähtien palvelukodin johtajana Frederiksbergissä. Hänen johdollaan asukkaiden elämänlaatu ja elinikä kasvoivat, ja hän sai laajaa mainetta sekä useita palkintoja. Hänet on muun muassa nimetty Dannebrogin ritarikuntaan.
New Vector

New Vector Ltd. on brittiläinen yhtiö, joka kehittää pikaviestinpalveluita. Sen tuotteita ovat Element-pikaviestinasiakasohjelmat ja Element Matrix Services -palvelu, joita markkinoidaan Element-tavaramerkillä. New Vector on myös suuresti mukana Matrix-protokollan kehitystyössä.
Tytäryhtiöt.
New Vectorilla on ainakin seuraavat tytäryhtiöt:
Elaine Lau

Elaine Lau on kanadalainen pianisti ja äänirautapianisti.
Lau valmistui Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musicista, jossa opiskeli Eugene ja Elizabeth Pridonoffin johdolla, sekä The Glenn Gould Schoolissa. Hänen oppiaineensa olivat pianonsoitto (esiintyminen) ja pianopedagogiikka. Hänen opettajiensa joukossa olivat myös Peter Longworth, Valerie Tryon, June Caskey, Gwen Beamish, Golda Vainberg-Tatz ja Karl Ulrich Schnabel.
Lau on soittanut solistina useiden orkesterien kanssa. Eri kokoonpanoista hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet Canadian Chamber Ensemble, Contact Contemporary Music ja Kitchener–Waterloon sinfoniaorkesteri. Hän on esiintynyt sooloresitalistina muiden muassa Canadian Opera Companyn Piano Virtuoso -konserttisarjassa sekä Canadian Music Centren On the 13th! -pianokonserttisarjassa. Lau on sekä säännöllisesti kantaesittänyt uusia teoksia että tulkinnut standardiohjelmistoon kuuluvia teoksia. Hän oli Stephanie Chuan ja Joseph Ferrettin kanssa mukana perustamassa Torontossa toimivaa palkittua junctQín-kosketinsoitinkollektiivia, joka on omistautunut uuden musiikin esittämiselle. Ryhmä on tilannut teoksia useilta säveltäjiltä. Joseph Ferrettin kanssa Lau on myös soittanut duopianistina Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Kaksikko on kantaesittänyt uusia teoksia ja levyttänyt Capstone Recordsille. Vuonna 2006 Laulla ja Ferrettillä oli Banff Centre for the Arts ja Creativityn taiteilijaresidenssi. Laun levytysten joukossa on ollut Redshift Recordsille tehty kuusikätisen nykypianomusiikin levytys "reTHiNK" (2020, rahoittajina FACTOR ja Canada Council). Vuonna 2021 hän esiintyi sopraano Kristin Mueller-Heaslipin kanssa säveltäjä Alex Eddingtonin albumilla "A Present from a Small Distant World" (Redshift Records).
Lau toimi vuosien ajan Luccan oopperateatterin valmentajana ja korrepetiittorina. Vuosina 2005–2008 hän oli Pennsylvania Governor's School for the Artsin yhteistyöpianisti ja -kouluttaja. Vuonna 2003 Lau aloitti opettamisen Wilfrid Laurier -yliopistossa. Hän on toiminut henkilökunnan jäsenenä myös Oscar Peterson School of Musicissa (entisessä Royal Conservatory Schoolissa). Vuonna 2013 Lau pääsi Kanadan kansallisen nuoriso-orkesterin kosketinsoitinhenkilökunnan jäseneksi. Vuonna 2018 hänelle myönnettiin Ontarion rekisteröityjen musiikkiopettajien liiton "Contribution to Teaching" -palkinnon.
Hours (albumi)

Hours (tyyliteltynä 'Hours...') on englantilaisen muusikon David Bowien albumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 1999.
Kokoonpano.
Lähde
Element (täsmennyssivu)

Element tarkoittaa seuraavia asioita:
Tietotekniikka.
Element on New Vectorin rekisteröimä tavaramerkki, jota käytetään seuraavissa:
Blaine (Tennessee)

 
Blaine (aikaisemmin Blaine's Crossroads) on kaupunki Graingerin piirikunnassa, Tennesseen osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 1 869. Blaine sai kaupunkioikeudet 1. marraskuuta 1978.
Marvin Braden on toiminut Blainen pormestarina 2018 lähtien.
Väestö.
Kaupungin asukkaista 94,78 prosenttia on valkoisia, 1,42 prosenttia intiaaneja ja 0,18 prosenttia afroamerikkalaisia. 2,66 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 37,9 vuotta.
Komitea työväendemokratian ja kansainvälisen sosialismin puolesta

Komitea työväendemokratian ja kansainvälisen sosialismin puolesta () on yksi ensimmäisistä trotskilaisjärjestöistä Venäjällä.
KRDMS luominen.
KRDSMS:n perusti Sergei Bijets vuonna 1990 Työväen kansainvälisen komitean (TKK) venäläiseksi osastoksi. KRDMS piti itseään Lev Trotskin vuonna 1928 perustaman bolševikki-leninistien liiton suorana seuraajana. Järjestö osallistui kampanjamateriaaliensa jakeluun ja osallistui aktiivisesti vuosien 1991 ja 1993 tapahtumiin Moskovassa sekä vastusti ”työnvastaisen” työlain käyttöönottoa. Valiokunta julkaisi Työväendemokratia -sanomalehteä. Vuonna 1993 organisaatio erosi TKK:n jäsenyydestä. Tuloksena muodostui kaksi samannimistä ryhmää.
KRDMS muutoksia.
Vuonna 1998 KRDMS, muutti nimekseen Sosialistinen vastarinta (), ja sanomalehden nimeksi muutettiin Vasen etujoukko ().
KRDMS.
Järjestön jäsenet kannattivat ”vallankumouksellisen työväenpuolueen” perustamista, joka ei liity mihinkään kansainvälisiin rakenteisiin. KRDMS aloitti marxilaisen työväenpuolueen kanssa yhdistävän keskustelun, jonka puitteissa pidettiin useita seminaareja Neuvostoliiton luokkaluonteesta. Yhdistymistä ei kuitenkaan koskaan tapahtunut. Vuonna 1998 Moskovassa pidetyssä KRDMS:n kuudennessa kongressissa yksi järjestön johtajista, Sergei Bijets, ehdotti liittymistä marxilaisen internationaalin komiteaan (KMT). Hänen ehdotuksensa ei sitten saanut tukea.
Tammikuussa 1999 pidettiin seitsemäs kongressi, jossa järjestö päätti liittyä KMT:hen. Samassa kongressissa KRDMS nimettiin uudelleen Vallankumoukselliseksi työväenpuolueeksi. Boris Stomahin, erotettiin organisaatiosta samassa kongressissa.
Anadolu Ajansı

Anadolu Ajansı on Turkin valtiollinen uutistoimisto. Sen pääkonttori on Ankarassa, ja se tuotti vuonna 2020 uutisia 13 kielellä edelleenkäyttösopimukset huomioiden yhteensä 6 000:lle media-asiakkaalle. Toimiston rahoituksesta vastaa pääosin Turkin valtio, mutta sillä ei ole osakeyhtiössä enemmistöomistusta.
Historia.
Uutistoimisto perustettiin 6. huhtikuuta 1920 Turkin itsenäisyyssodan aikana, 17 päivää ennen väliaikaisen parlamentin ensimmäistä kokoontumista. Toimisto pitää perustajinaan kahta kansallismielistä aktivistia, journalisti Yunus Nadi Abalıoğlua ja kirjailija Halide Edib Adıvaria. Uusi toimisto otti tehtäväkseen sekä valistaa kotimaan kansalaisia, että puolustaa itsenäisyyttä haluavan maan kantoja ulkomaille. Kemal Atatürkin avulla toimistosta kehitettiin länsimaisen mallin mukainen, riippumaton uutispalvelu vuonna 1925. Toimiston itsenäinen asema turvattiin perustuslaissa, ja valtion omistusosuus on 2020-luvulle asti pysynyt alle 50 prosentin. Pääosan tuloistaan toimisto kuitenkin saa valtion rahoituksena. 
AK-puolueen noustua 2000-luvulla valtaan Recep Tayyip Erdoğanin johtama hallitus pyrki saamaan enemmän määräysvaltaa Anadolu Ajansın uutisointiin ja Kansainvälisen lehdistöinstituutin IPI:n mukaan toimiston katsottiin paljolti menettäneen puolueettomuutensa sisäpoliittisen paineen alla. Presidentillinen asetus vuonna 2018 antoi presidentille viideksi vuodeksi oikeuden nimittää toimiston johto sekä määrätä sen rahoituksesta, toiminnasta, organisaatiosta ja henkilöstöhallinnosta. Turkin vuoden 2019 paikallisvaalien aikana virallista tulospalvelua hoitanutta AA:ta syytettiin tulosseurannan keskeyttämisestä, kun eräs opposition ehdokas alkoi menestyä liian hyvin. 
Maaliskuussa 2021 IPI kiitti Turkin perustuslakituomioistuimen oikeuden kumoavaa päätöstä, jossa vuoden 2018 asetus katsottiin valtaosin laittomaksi. Presidentin valta päättää Anadolu Ajansın rahoituksesta kuitenkin säilyi, ja IPI katsoi Turkin hallituksen edelleen vaarantavan uutistoimiston toimituksellisen riippumattomuuden.