tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nainen ikkunassa

Nainen ikkunassa ("The Woman in the Window") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1944. Elokuva perustuu J. H. Wallisin romaaniin "Once Off Guard". käsikirjoituksen kirjoitti romaanin pohjalta Nunnally Johnson, ja pääosissa näyttelevät Edward G. Robinson ja Joan Bennett.
Juoni.
Professori Richard Wanleyn (Edward G. Robinson) perhe lähtee viettämään kesää, ja perheenisä jää kaupunkiin. Hän tapaa Alice Reedin (Joan Bennett), jota esittävän maalauksen hän on aiemmin nähnyt näyteikkunassa, ja he menevät ravintolan kautta naisen asunnolle. Asuntoon tulee naisen miesystävä, ja tapahtuu surmatyö. Wanley ja Reed yrittävät hävittää jälkiä.
Tuotanto.
Oman tuotantoyhtiön International Picturesin omistanut Johnson sai elokuvan käsikirjoituksen valmiiksi syksyllä 1943. Hän kiinnitti pääosiin Robinsonin ja Bennettin ja halusi Langin ohjaajaksi. Johnsonin käsikirjoitus on Wallisin romaanille pitkälti uskollinen. Hän oli vaihtanut vain Robinson esittämän professorin alan englanninkielisestä kirjallisuudesta rikospsykologiaan ja Bennettin hahmon moniselitteisemmäksi, kun romaanissa tämä oli prostituoitu.
Johnson antoi itsenäisenä tuottajana Langille melko vapaat kädet "Naisen ikkunassa" ohjaukseen. Lang pystyi matkustamaan kuvauspaikoille New Yorkiin, jotta lavasteista tuli hänen mielestään oikeat.
Fritz ohjasi vuoden kuluttua saman näyttelijäryhmän kanssa samantapaisen elokuvan "Punainen katu", jossa myös piinataan keski-ikäistä miestä. Sekin kuuluu Langin parhaimmistoon
Vastaanotto.
"Nainen ikkunassa" sai aikalaiskriitikoilta ja yleisöltä hyvän vastaanoton. Elokuvan musiikin tekijät Hugo Friedhofer ja Arthur Lange olivat ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi parhaasta musiikista draama- tai komediaelokuvaan. Elokuvaa pidetään nykyään Langin Yhdysvaltojen-uran parhaimpana teoksena ja hänen 1940-luvun elokuvistaan tärkeimpänä.
2000-luvun kritiikissä todetaan, että juonenkäänteet ovat osittain epäuskottavia, mutta sen korvaavat tunnelma ja onnistunut rytmitys. 
Dan Duryeain ovimiehen hahmon älykkyys tekee myös kriitikkoon vaikutuksen, mutta hän olisi odottanut Robinsonin ja Bennettin rooleilta enemmän hermostusta. 
"Nainen ikkunassa" vaikutti myös film noir -termin kehittymiseen. Ranskalaiset toimittajat käyttivät termiä ensimmäistä kertaa vuonna 1946, kun viisi samantyylistä yhdysvaltalaista elokuvaa sai ensi-iltansa Ranskassa. Ne olivat "Nainen ikkunassa", "Maltan haukka", "Laura", "Hyvästi, kaunokaiseni" ja "Nainen ilman omaatuntoa".
Luhtaorvokki

Luhtaorvokki ("Viola uliginosa") on pääasiassa Itä- ja Keski-Euroopassa tavattava orvokkikasvi. Suomessa laji on uhanalainen ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Ulkonäkö ja koko.
Luhtaorvokki kasvaa 8–16 senttimetriä korkeaksi. Kasvin juurakko on pitkä, suikerteleva ja usein myös rönsyllinen. Lehdet ja kukkaperät kasvavat suoraan juurakosta. Luhtaorvokin vaaleanvihreät, kaljut lehdet ovat puikean herttamaisia ja selväkärkisiä. Siniset tai sinipunaiset kukat ovat lehdettömän vanan latvassa. Kukkien terälehdet ovat selvästi lanttokärkisiä. Luhtaorvokki kukkii Suomessa touko-kesäkuussa.
Muista Suomessa tavattavista orvokeista luhtaorvokkia muistuttaa lähinnä korpiorvokin ("V. epipsila") ja suo-orvokin ("V. palustris") välinen risteymä viitaorvokki ("V." × "ruprechtiana"). Luhtaorvokki risteytyy aho-orvokin kanssa.
Levinneisyys.
Luhtaorvokki on mantereinen, itäeurooppalainen kasvilaji. Sen päälevinneisyysalue ulottuu Länsi-Ukrainasta Länsi-Venäjälle ja Valko-Venäjälle. Luhtaorvokkia tavataan myös Keski-Euroopan itäosissa, Balkanilla sekä Itämeren piirissä Suomessa, Ruotsissa, kaikissa Baltian maissa ja Tanskassa Bornholmin saarella.
Suomessa luhtaorvokkia on tavattu vain noin 20 kasvupaikalta Etelä-Suomessa. Näistä esiintymistä jäljellä oli vuonna 1997 noin puolet. Suurin osa silloisista esiintymistä oli hyvin pieniä. Suomen suurimmat luhtaorvokin esiintymät ovat Hangossa. Vuonna 2011 luhtaorvokin tiedettiin esiintyvän Suomessa vain Hangon Santalankorvessa, Jomalassa, Karkussa, Kökarin Österbyggessä, Tohmajärven Onkamossa ja Vihdin Kourlassa. Muun muassa Mäntsälän Kuljunojan luhtaorvokki, jonka kasvupaikka oli rauhoitettu, oli vuoteen 2008 mennessä hävinnyt.
Kasvuympäristö.
Tyypillisiä luhtaorvokin esiintymispaikkoja ovat puronvarret, tervaleppäluhdat ja tulvarannat. Laji vaatii menestyäkseen kasvupaikoillaan säännöllisesti toistuvia tulvia. Luhtaorvokin taantumisen syinä Suomessa ja muualla ovat kasvupaikkojen ojitus, purojen perkaus, pellonraivaus ja rakentaminen.
Jääkiekon IV-divisioona

 Jääkiekon IV-divisioona on Suomen jääkiekon kuudenneksi korkein sarjataso.
Jääkiekon V-divisioona

Jääkiekon V-divisioona on Suomen jääkiekon seitsemänneksi korkein sarjataso. Sitä pelataan Jääkiekkoliiton eteläisellä alueella.
Kaudella 2023-24 V-divisioonan kausi alkoi vasta keväällä, ja siinä pelaavat syksyn IV-divisioonan lohko 1:n alkusarjan 8 heikointa joukkuetta.
TNS-hoito

TNS-hoito eli transkutaaninen hermostimulaatio () kuuluu kivunhoitoon käytettäviin lääketieteellisiin stimulaatiomenetelmiin.
Menetelmässä kosketushermopäätteitä ärsytetään sähköisesti, jolloin ärsykkeet estävät kipuärsykkeiden etenemisen selkäytimestä aivoihin. Laitteilla voidaan antaa joko nopeafrekvenssistä ärsytystä, joka tuntuu iholla värinänä, tai hidasfrekvenssistä ärsytystä, joka tuntuu kivuttomina lihassupistuksina. Sitä käytetään monien akuuttien ja kroonisten kipujen hoidossa. Kun ärsytys kohdistetaan lihaksen kipeisiin laukaisupisteisiin, lihasten arkuus vähenee.
TNS-hoidon antamiselle on joitakin esteitä, kuten ihotulehdus, avoin ihohaava ja voimakas ihottuma, eikä sitä anneta jos on raskaana tai käyttää sydämen tahdistinta.
Menetelmän vaikutusmekanismista ei ole varmuutta, mutta sen oletetaan vaikuttavan kivunviestintäjärjestelmään selkäytimen tasolla ja keskushermostossa. Vaikutus ilmeisesti kohdistuu myös tahdosta riippumattomaan hermostoon ja vaikuttaa samoihin kohdesoluihin kuin vahvat kipulääkkeet. Sen on osoitettu tehoavan parhaiten nivelrikon, erityisesti polvinivelrikon, kuukautiskipujen, leikkauksen jälkeisen kivun, sepelvaltimotautiin liittyvän kivun, pitkäaikaisen hermoperäisen kivun ja nivelreumaan liittyvän kivun hoidossa, ja se tehoaa suureen osaan potilaita vähintään kohtalaisesti tai hyvin.
TNS on sähköisistä stimulaatiohoidoista tavallisimmin käytetty. Muita käytetään harvoin.
Megascolides australis

Megascolides australis on Australiassa elävä jättiläismäinen mato, joka kuuluu kastematojen kanssa samaan lahkoon Crassiclitellata. Se kasvaa usein metrin mittaiseksi, suurimmillaan kolmemetriseksi.
Hiromichi Tanaka

Hiromichi Tanaka () (s. 7. tammikuuta 1962) on japanilainen videopelikehittäjä, joka on toiminut ohjaajana, tuottajana ja suunnittelijana. Hän työskentelee aiemmin Squarena tunnetulla Square Enixillä.
Squarella Tanaka aloitti työskentelyn PC-pelien parissa ja siirtyi seuraavaksi suunnittelemaan ensimmäiset kolme "Final Fantasy" -peliä Famicomille. Super Famicomille julkaistuja "Seiken densetsu" -pelejä kehittäessään hän suunnitteli pelisarjassa vaikuttaneen toiminnallisen taistelujärjestelmän. Tanaka oli myös johtavassa roolissa PlayStation 2:n ensimmäisen massiivimoninpelin, " Final Fantasy XI:n", tuotannossa.
UGK 4 Life

UGK 4 Life (vaihtoehtoisesti 4 Life) on vuonna 2009 julkaistu hip hop-yhtye UGK:n viimeiseksi jäänyt albumi. Albumi jäi suositun yhtyeen viimeiseksi duon toisen puoliskon, Pimp C:n kuoltua äkillisesti joulukuussa 2007. Levyllä on vierailemassa useita kuuluisia artisteja, kuten Akon, Snoop Dogg, Too Short, E-40 ja 8Ball &amp; MJG.
Abduwali Muse

Abduwali Abdulqadir Muse () on somalialainen mies, jonka Yhdysvaltain laivasto otti kiinni ja pidätti epäiltynä merirosvouksesta Somalian rannikolla huhtikuussa 2009. Hän oli vanhempiensa mukaan tekohetkellä 16-vuotias, mutta silti Yhdysvallat syytti häntä täysi-ikäisenä rikoksesta epäiltynä.
Ainoana eloonjääneenä Yhdysvaltain lipun alla ollutta alusta vastaan suoritetusta hyökkäyksestä Musea uhkasi jopa elinkautinen vankeusrangaistus.
Toukokuussa 2010 Muse myönsi oikeudessa syytteet. Tunnustuksen ansiosta syyttäjä poisti kuudesta syytteestä neljä syytettä, jonka vuoksi Muse vältti elinkautisen vankeuden. Syyttäjä vaati tälle vähintään 27 vuoden ja enintään 33 vuoden 9 kuukauden vankeusrangaistusta.
Tuomio piti antaa lokakuussa 2010, mutta sitä lykättiin. 16. helmikuuta 2011 oikeus langetti Muselle 33 vuotta 9 kuukautta vankeutta.
Vuonna 2013 ensi-iltansa sai Paul Greengrassin ohjaama elokuva "Captain Phillips", joka perustuu Richard Phillipsin ja Stephan Taltyn kirjaan "A Captain's Duty", joka kertoo huhtikuun 2009 kaappauksesta. Musea elokuvassa näyttelee Barkhad Abdi, joka palkittiin roolisuorituksestaan Bafta-palkinnolla.
Enterbrain

 
Enterbrain kabushikigaisha () on japanilainen lehti- ja kirjajulkaisija, joka on toiminut vuodesta 2000 lähtien. Valtaosa Enterbrainin julkaisuista keskittyy videopeleihin, mutta yhtiön valikoimaan kuuluu myös urheilu- ja sarjakuvakirjoja. Enterbrainin levikiltään suurin lehti on viikoittain ilmestyvä "Shūkan Famitsū".
Painettujen tuotteiden lisäksi Enterbrain on julkaissut roolipelejä ja niiden luomiseen tarkoitettuja ohjelmia, kuten RPG Maker. 
Kadokawa hankki yhtiön vuonna 2004.
Joseph Wilson Duncan

Joseph Wilson Duncan, myös J. W. Duncan (k. 14. toukokuuta 1912) oli yhdysvaltalainen prikaatikenraali. 
Texasista kotoisin ollut Duncan kunnostautui nez percé -intiaaneja vastaan vuonna 1877 käydyssä sodassa Idahossa. Hänet ylennettiin vänrikiksi 10. toukokuuta 1878.
Everstiksi ylennyt Duncan johti amerikkalaisten hyökkäystä Bud Dajon ensimmäisessä taistelussa Jolon saarella Filippiineillä vuonna 1906. Puolustajat, moroiksi kutsutut filippiiniläiset muslimit, tapettiin lähes poikkeuksetta. Hengissä selvisi noin 800 miehestä, naisesta ja lapsesta vain kuusi. Vaikka operaatio pääosin tuomittiin Yhdysvalloissa, tuomitsijana muun muassa kirjailija Mark Twain, verilöyly ei vaikuttanut Duncanin urakehitykseen. Moro-provinssien sotilaskuvernööri kenraalimajuri Leonard Wood päinvastoin onnitteli Duncania onnistuneesta operaatiosta. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi vielä ennen kuolemaansa vuonna 1912.
Perhe.
Duncanilla oli ainakin yksi tytär. Tämän nimi oli Irene Duncan, ja hän kuoli vuonna 1892.
Riikka Tanner

Riikka Tanner (s. 3. lokakuuta 1949 Perniö) on suomalainen toimittaja, dokumenttielokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Tannerin ohjauksiin kuuluvat muun muassa yhdessä Kanerva Cederströmin kanssa tehdyt "Tove ja Tooti Euroopassa" vuodelta 2004 ja taistolaisuuden kanssa tiliä tekevä "Lenin-setä asuu Venäjällä" vuodelta 1987.
Tannerin kirjoista "Linda kulkee keskellä tietä" on muotokuva hänen isoäidistään Linda Tannerista, "Käheä-ääninen tyttö" puolestaan kertomus valkolaisten kasvattaman mustalaislapsen elämäntiestä, ja se pohjautuu osin Tuula Lindin muistiinpanoihin. Tanner on laatinut selvityksen "Mustalaisten asunto-olot: selvitys puutteellisesti asuvista ja asunnottomista mustalaisista", jonka Sosiaalihallitus julkaisi vuonna 1987.
Riikka Tannerin isoisä oli poliitikko Väinö Tanner.
Anusat

ANUSAT (Anna University Microsatellite) on intialainen Chennaissa toimivan Annan yliopiston mikrosatelliitti, joka laukaistiin Intiasta 20. huhtikuuta 2009. 
Sen kehittämisen tarkoitus oli tuoda yliopiston tutkijat ja ISROn tutkijat yhteen ja siirtää tietoa satelliittitekniikasta yliopistoon. Satelliitin hyötykuormana on "vastaanota, varastoi ja siirrä"-tyyppisen tiedonsiirron mahdollistava digitaalinen muisti ja radiovälineet. Tietoliikenne tapahtuu radioamatööritaajuuksilla. Satelliitissa on teknologiakokeita kuten digitaaliradio ja MEMS-hyrrä ja MEMS-magneettikenttäanturi.
Aste (artisti)

Aste (ent. Asteriks, oikealta nimeltään Jani Sutelainen, s. 24. kesäkuuta 1985) on suomalainen rap-artisti. Räpin ohella Aste harrastaa brasilialaista jujutsua Tampereen Ju-Jutsukoulussa. Asteella on musta vyö sekä Euroopan mestaruus sinisellä ja purppuralla vyöllä.
Biografia.
Kouvolan Voikkaalla nuoruutensa viettänyt ja sittemmin Lahteen muuttanut artisti aloitti riimittelyn vuosituhannen alussa, jolloin hän vaikutti erilaisissa kollektiiveissä ja julkaisi ensimmäisen "AD/HD"-nimisen pitkäsoiton elokuussa 2008 Löyly-Viihde-levy-yhtiön kautta. Levyltä julkaistu single "AD/HD" oli Suomen rock- ja discolistoilla useita viikkoja.
Vuonna 2009 Aste solmi levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa. "Surullisiilauluja" julkaistiin 3. kesäkuuta 2009 ja sen ensimmäinen kappale "Poikkeus sääntöön" valittiin The Voice -radiokanavan kesähittiäänestyksessä Suomen viralliseksi kesähitiksi 2009.
Elokuussa 2010 julkaistun "Nuorallatanssija"-albumin ensimmäinen kappale "Normipäivä" julkaistiin 17. toukokuuta 2010. Single nousi heti iTunesin ladatuimpien kappaleiden joukkoon. Syksyllä 2010 Aste oli mukana Nelosen Kuorosota-ohjelmassa ja sijoittui lahtelaisen kuoronsa kanssa kolmanneksi.
Syyskuussa 2012 Aste ilmoitti uuden albumin olevan valmis ja ilmestyvän 12. lokakuuta 2012. Albumi kulkee työnimellä "Sirkus palaa". Albumin ensimmäinen single "Sekopää" julkaistiin 21. helmikuuta 2011.
Artisti tekee vuosittain lähes sata keikkaa. Mukana Asteen singleillä ovat olleet muun muassa Sanni, Kasmir sekä Sini Sabotage.
Aste toimi valmentajana Kuorosota-ohjelmassa vuonna 2010 ja sijoittui sijalle 3. Aste oli myös yksi Nelosella syksyllä 2012 esitettävän AnkkaRäp-televisio-ohjelman valmentajista. 
Aste on ollut Vuoden Tulokas 2009 ja Vuoden Innovaattori 2012 -Emma-palkintojen ehdokkaana kaksi kertaa.
Yksityiselämä.
Sutelaisella on kolme poikaa, joista nuorin on syntynyt lokakuussa 2024.
Anders Molander

Anders Molander (k. 1720) toimi isänsä Claudius Simoniksen jälkeen Sulkavan kirkkoherrana. Hän oli myös papiston edustaja 1686 valtiopäivillä.
Molanderien pappissukuun syntynyt Anders tuli ylioppilaaksi Turussa 15. maaliskuuta 1671. Hän julkaisi väitöskirjansa Turun akatemian teologian professorin Nils Tunanderin ohjauksessa 21. marraskuuta 1673. Hän palasi kotiin Sulkavalle, missä toimi 1678 alkaen vt kirkkoherrana. Isänsä kuoltua Molander valittiin tämän virkaan Sulkavan kirkkoherraksi 1682. Anders Molander oli työkyvytön neljä viimeistä vuottaan. Hänen poikansa Claus oli seurakunnan apupappina vuodesta 1711 ja seurasi isäänsä Sulkavan kirkkoherrana.
Kirkkoherra Molander luotsasi seurakuntaansa neljän vuosikymmenen ajan ja näin hänestä tuli yksi Sulkavan pitkäaikaisimpia ja vaikutusvaltaisimpia pappeja. Vaikka suuri osa tuosta ajasta täyttyi koettelemuksista monine kato-, nälkä-, ja kuolonvuosineen, joihin Suuri Pohjan sota ja Isonvihan aika toivat oman raskaan lisänsä, pyrittiin vallitsevia oloja kirkkoherran aikana kohentamaan. Varsinkin kansanopetuksen hyväksi ja lukutaidon kehittämiseksi oli merkittävää. Kaikesta päätellen hän kuului myös niihin pappeihin, joihin niin talonpojat kuin pitäjän köyhimmät asukkaat saattoivat turvautua joutuessaan voutien ja muiden virkavallan edustajien mielivallan kohteiksi. Esimerkkinä tästä on 1685 talvikäräjillä toteutettu loistutkinta, jossa vouti kirjureineen joutui vastaamaan yhteensä kahteentoista vähäosaisten tekemään valitukseen mielivaltaisesta ulosotosta. Kyseinen tutkinta tehtiin Molanderin valvonnassa. Talonpoikia hänen tiedetään tukeneen muun muassa silloin, kun nämä syyttivät nimismies Löfbergiä verojen perintään liittyvistä kohtuuttomuuksista.
Tukholman valtiopäivillä 1686 Anders Molander oli yksi kahdeksasta pappissäädyn edustajasta. Valtiopäivillä hän jätti yhdessä kolmen muun Viipurin hiippakuntalaisen kanssa kuninkaalle valituskirjeen, jossa alamaisesti pyydettiin korjausta hiippakunnan taloudellisiin epäkohtiin.
Anders Molanderin vaimo oli Agneta Kyander, Rantasalmen kirkkoherran Anders Kyanderin ja Emerentia Klöfverskjöldin tytär. Heidän lapsiaan olivat:
Richard David Precht

Richard David Precht (8. joulukuuta 1964 Solingen, Länsi-Saksa) on saksalainen filosofi, kirjailija ja toimittaja.
Prechtin isä on teollinen muotoilija Hans-Jürgen Precht, ja vanhemmat olivat vasemmistoidealisteja. Precht opiskeli Kölnin yliopistossa filosofiaa, germaanisia kieliä ja taidehistoriaa, ja työskenteli valmistuttuaan yliopistossa tieteellisenä avustajana. Hän oli Arthur F. Burnsin stipendiaattina Chicago Tribunessa 1997. Sen jälkeen hän työskenteli useissa sanomalehdissä ja radioissa. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin biolääketieteen alan palkinto.
Precht on kirjoittanut kaksi romaania ja kolme tietokirjaa, joista tunnetuin on "Montako minua on? Matkoja filosofiaan" (2007).
Precht asuu Luxemburgissa ja Kölnissä.
Mount Bagsak

Mount Bagsak on Jolon saarella lähellä Bagsakin kaupunkia Filippiineillä sijaitseva toimimaton tulivuori.
Vuorella käytiin Bud Bagsakin taistelu kesäkuussa 1913, jossa kenraali John J. Pershingin johtamat amerikkalaiset ja filippiiniläiset sotilaat tuhosivat islamilaisten morojen kapinallisjoukon aiheuttaen myös siviilitappioita.
Barong (teräase)

Barong, joskus kirjoitusmuodossa Barung, on Filippiinien muslimiväestön, morojen perinteinen lyhyt ja leveä käyräteräinen puolimiekka tai veitsi. 
Barongia käytetään aseena joissakin filippiiniläisperäisissä kamppailulajeissa, kuten Kali, Eskrima ja Silat.
Tranquility

Tranquility eli Node 3 (liitososa 3) on Kansainväliseen avaruusaseman moduuli.
Tausta.
Tranquility, kuten Node 2:kin, on ESAn rahoittama ja Thales Alenia Spacen italialaisen tehtaan rakentama. Vuonna 1997 ESA ja NASA solmivat sopimuksen, jossa NASA vaati näiden kahden moduulin toteutusta Euroopassa maksuna ESAn Columbus-moduulin laukaisulle sukkulalla. Moduuli siirtyi NASAn omistukseen vuonna 2009, kun se toimitettiin avaruuteen ja asennettiin avaruussukkulalennolla STS-130. Italialainen moduuli Cupola kiinnitettiin Tranquilityyn.
Moduuli sisältää laitteita elämän ylläpitoon avaruusasemalla, kuten hengitysilman muodostamiseen, kierrättämiseen ja laaduntarkkailuun käytettäviä laitteita ja avaruus-WC:n.
Nimikilpa.
Tranquility nimettiin yleisöäänestyksen seurauksena. Tranquility oli NASAn ehdottamista nimistä suosituin, mutta Stephen Colbert kampanjoi nimen ”Colbert” puolesta, ja tämä ehdotus sai kaikista eniten ääniä. 14. huhtikuuta 2009 Sunita Williams esiintyi "The Colbert Report" -ohjelmassa ja paljasti voittajat. Kompromissina moduulin juoksumatto sai nimen "C.O.L.B.E.R.T." (Combined Operational Load Bearing External Resistance Treadmill).
Anoplolepis gracilipes

Anoplolepis gracilipes on muurahaislaji Formicinae-alaheimossa. Noin 4 mm:n mittainen "Anoplolepsis gracilipes" elää keskimäärin 76–84 vuorokautta. Se on yksi viidestä vaeltajamuurahaislajista. Neljä muuta ovat tulimuurahainen ("Solenopsis invicta"), isopäinen muurahainen ("Pheidole megacephala"), pieni tulimuurahainen ("Wasmannia auropunctata") ja argentiinalainen muurahainen ("Linepithema humile"). Lajin englanninkielinen nimi ”yellow crazy ant” (keltainen hullu muurahainen) viittaa sen väriin ja ”hulluun” liikehdintään häirittynä. Lajin alkuperäistä elinaluetta ei varmuudella tiedetä, mutta arvellaan sen olleen Länsi-Afrikassa. Lajia esiintyy tropiikissa ja subtropiikissa, jonne se on levinnyt laivojen mukana. Sitä pidetään nykyisin yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista. Erityisenä vitsauksena sitä on Australian pohjoisosissa ja Joulusaarella, jossa se on muodostanut superkolonioita vallaten 30 % saaren sademetsistä. Joulusaarella on kokeiltu sen hävittämistä fiproniiliä sisältävillä syöteillä.
IRNSS

Indian Regional Navigational Satellite System (IRNSS) on Intian oma alueella paikannussatelliittijärjestelmä. ISRO kehittää tätä 7 satelliittiin perustuvaa järjestelmää. Seitsemän satelliitin järjestelmä on ollut opertiivinen vuodesta 2018. Sitä tukevat navigaatiolaitteet tulivat vuonna 2019 pakollisiksi intialaisiin kaupallisen henkilö- ja tavaraliikenteen ajoneuvoihin. 
T&amp;K-projekti.
Intia aloitti hankkeen toukokuussa 2006. Sen arvellaan olevan valmis vuonna 2012. Järjestelmän ja sen ensimmäisen satelliitin kehitystyö maksoi noin 16 miljardia rupiaa - 1. satelliitti laukaistiin vuonna 2009.
Operatiivisen järjestelmän rakentaminen.
Kaikkiaan järjestelmä käyttää GPS-satelliittien signaalin lisäksi aluksi seitsemän ja myöhemmin yhdentoista intialaisen satelliitin signaaleja ja tietoliikennettä.
Länsimaissa Venäjän arvellaan avustavan Intiaa kehittämään järjestelmäänsä siirtämällä Glonassin teknologiaa Intian käyttöön.
Järjestelmä.
Kolme satelliittia toimii geostationaarisella kiertoradalla, loput 29 asteen inklinaation omaavalla radalla. Kaikki satelliitit ovat jatkuvasti Intiassa olevan maa-asemaverkoston kuuluvuusalueella. Atomikellot sijoitetaan satelliitteihin. Paikannussignaali lähetetään S-taajuuskaistalla (2-4 GHz). Satelliitit olisivat tietoliikennesatelliittien kaltaisia - paino 1300 kg ja sähköteho 1400 W. Paikannustarkkuus Intiassa olisi parempi kuin 20 metriä.
Maa-asemia: pääkeskus (Master Control Center, MCC), lukuisia seuranta-asemia (IRIM) ja satelliittien komennot lähettäviä asemat (TT&amp;C).
Aleksandr Jerjomenko

Aleksandr Vladimirovitš Jerjomenko (, s. 10. huhtikuuta 1980 Moskova) on venäläinen jääkiekkomaalivahti. Hän on pelannut vuodesta 2011 KHL-joukkue Dinamo Moskovassa.
Jerjomenko oli voittamassa Venäjän maajoukkueen kahta peräkkäistä MM-kultaa vuosina 2008 ja 2009. Lisäksi hän voitti joukkueessa MM-hopeaa vuonna 2010 ja MM-pronssia vuonna 2007, jolloin hänellä oli myös turnauksen paras torjuntaprosentti (95,7).
Mauricio Mendoza

Mauricio Mendoza Rentería (s. 28. helmikuuta 1981 Cali, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä ja hyökkäävä keskikenttäpelaaja. 
Ura.
Mendoza aloitti uransa Deportes Quindíon riveissä vuonna 2002, jonka jälkeen hän on viettänyt suurimman osan urastaan kotimaassaan Kolumbiassa. Mendoza pelasi myös Perussa vuosina 2005–2007 Universitario de Deportesissa ja Alianza Limassa. Hän siirtyi tammikuussa 2009 kolumbialaisesta Millonariosista tunisialaiseen ES Saheliin.
Robert Noyce

Robert Norton Noyce (12. joulukuuta 1927 – 3. kesäkuuta 1990) oli yhdysvaltalainen fyysikko, keksijä ja liikemies. Hän oli perustamassa Fairchild Semiconductoria vuonna 1957 ja Inteliä vuonna 1968. Noycea pidetään, yhdessä Jack Kilbyn kanssa, mikropiirin keksijänä.
Ura.
Noyce suoritti fysiikassa kandidaatin tutkinnon Grinnell Collegessa vuonna 1949 ja väitteli tohtoriksi MIT:ssä vuonna 1953. Valmistuttuaan Noyce liittyi William Shockleyn johtaman Shockley Semiconductor Laboratoryn palvelukseen. Vuonna 1957 hän lähti Shockleylta seitsemän muun kanssa, jotka perustivat Fairchild Semiconductorin. Vuonna 1968 Noyce perusti Intelin yhdessä Gordon Mooren kanssa. Noyce toimi Intelin ensimmäisenä toimitusjohtajana vuosina 1968–1975.
Noyce kehitti käytännöllisen mikropiirin vuonna 1959 ja sai sille patentin. Jack Kilby oli tehnyt itsenäisesti jo hieman aiemmin toimivan mikropiirin puolijohteella, mutta Noycen työ Jean Hoernin työn pohjalta mahdollisti käytännöllisen mikropiirin. Hoernin keksimän suojaavan oksidikerroksen avulla "flying wire" -liitokset voitiin poistaa ja kaikki komponentit voitiin rakentaa piikiekon yhdelle puolelle. Nykyisin Kilby ja Noyce jakavat kunnian keksinnöstä. 
Intelin pääkonttori Robert Noyce Building on nimetty Noycen mukaan. Hän sai IEEE:n myöntämän kunniamitalin vuonna 1978 ja IEE:n myöntämän Faradayn mitalin vuonna 1979.
GPGPU

GPGPU eli General-purpose computing on graphics processing units (lyhyemmin GPU-compute) on tekniikka, jossa grafiikkasuorittimella suoritetaan laskentaa, joka on yleisesti ollut pelkän suorittimen laskettavana. 
Grafiikkasuorittimet ovat perinteisiin keskussuorittimiin nähden hyvin tehokkaita rinnakkaislaskennassa. Tietyissä algoritmeissa nopeusero voi olla 10–100-kertainen GPU:n hyväksi.
GPU:n suorituskyky laskennassa perustuu yksinkertaisiin suorittimiin, joita on huomattavan paljon rinnakkain. GPU:n transistoreista suuri määrä on käytetty datan käsittelyyn sen sijaan, että niitä käytettäisiin ehtorakenteisiin, vuonhallintaan ja datan välimuistiin. GPU soveltuu käytettäväksi algoritmeissa joissa on korkea "laskentaintensiteetti" sekä datan "riippumattomuus". Laskentaintensiteetti määritellään operaatioina datayksikköä kohden. Tästä syystä esimerkiksi säteenseuranta on yksi mahdollinen käyttökohde.
Historia.
Varhaiset grafiikkasuorittimet (GPU) olivat verrattain yksinkertaisia, kiinteätoimisia komponentteja. Ohjelma-algoritmien toteuttaminen GPU:n mikropiirillä tehosti 3D-grafiikkaa ja vapautti keskussuorittimen muihin operaatioihin. 
Renderöidyn tiedon siirtäminen takaisin keskusmuistiin kuvan ("frame") jälkikäsittelyä varten lisäsi tarvetta kaksisuuntaiselle väylälle ja GPU ei ollut enää sidottu vain näytölle suuntautuviin toimintoihin.
Shader-kielet lisäsivät joustavuutta ja sovittamista uusien algoritmien toteuttamiseen GPU:lla ilman tarvetta, että algoritmi olisi kiinteätoimisena piirinä mikrosirulla. Näiden kehittyminen johti lopulta nykyisen kaltaiseen tilanteeseen, jossa GPU on ohjelmoitavissa oleva komponentti ja käytettävissä laajalti muuhunkin kuin näyttötoimintoihin.
Varhaiset shader-kielet ("pixel shader", "vertex shader") olivat vielä varsin rajoittuneita ja muistuttivat assembly-kieltä. "Unified Shader" -kehityksen myötä toiminnoista tuli geneerisempiä, joustavampia ja ohjelmoitavuus korvasi kiinteätoimiset osat GPU:n rakenteessa.
Myöhemmin on tullut mahdollisuus ohjelmoida C-tyylisellä korkeamman tason kielellä (ks. GLSL, HLSL, Cg, C++ AMP). Shader-kielellä tehty ohjelma käännetään joko suoraan tai välillisesti (ks. SPIR-V) GPU:n itsensä käyttämään muotoon. Johtuen useiden eri arkkitehtuurien määrästä viimeinen käännös GPU-kohtaisesti tapahtuu usein ajuritasolla.
Ohjelmarajapinnat ja kirjastot.
GPGPU-rajapintoja ovat muun muassa Khronos Groupin OpenCL, NVIDIAn CUDA, AMD:n ROCm, Intelin oneAPI sekä Microsoftin DirectX 11:n mukana julkistama DirectCompute sekä C++ AMP. 
Khronos Groupin SYCL on suunnattu laajempaan heterogeeniseen käyttöön (suorittimet, GPU:t, FPGA:t, ei ainoastaan GPU:n kanssa).
Vulkan-rajapinta käyttää termiä "Compute Pipeline" tekniikalle. Applen Metal tukee GPGPU-käyttöä "Compute Pipeline" -toiminnon kautta.
Ohjelmakoodikirjastoja ovat esimerkiksi OpenACC ja Torch.
Käyttökohteet.
Eräät supertietokoneet käyttävät menetelmää laskentakapasiteetin lisäämiseen. Käyttökohteita ovat muun muassa fysiikkamallinnus ja tekoälytutkimus. 
Esimerkkeinä Oak Ridgen "Titan" ja Facebookin julkaisema avoin "Big Sur" -laitealusta.
Honda CB1000R

Honda CB1000R tai Honda CB 1000 R on Hondan valmistama nakupyörätyylinen moottoripyörämalli. Se tuli markkinoille vuonna 2008.
Tekniikka.
CB1000R:n moottori on otettu vuoden 2007 Honda CBR1000RR Firebladesta, ja muokattu tuottamaan vähemmän huipputehoa. Vaikka mallissa onkin pienempi huipputeho, niin siinä on enemmän tehoa keski- ja alakierroksilla.
CB1000R:ssä on yksipuolinen takahaarukka pyörän vasemmalla puolella. Sen toisioveto on toteutettu ketjulla. Vaihteisto on 6-portainen, ja kytkin on märkä monilevykytkin.
Pyörän mittaristo on täysin digitaalinen, ja se sisältää nopeus-, kierrosnopeus-, moottorinlämpötila- ja polttoainemittarin.
Eturenkaan koko on 120/70-17. Takarenkaan koko on 180/55-17.
Teknisiä tietoja.
CB1000R:n painoksi on punnittu 223,8 kg ajokunnossa, ja sen painojakauma on 48,9% eturenkaalle ja 51,1% takarenkaalle.
Pyörän huippunopeus on rajoitettu mittarin näyttämään 249 km/h, mutta todellinen nopeus tuolloin on 229,66 km/h.
Kiihtyvyyksiä.
Suurimmalla vaihteella:
Budapest-Nyugatin rautatieasema

Budapest-Nyugatin rautatieasema eli Budapestin läntinen rautatieasema ( [ˈɲugɒti ˈpaːjɒˌudvɒr], arkikielessä usein vain "Nyugati") on yksi Budapestin kolmesta päärautatieasemasta. Se sijaitsee Budapestin VI osa-alueella Terézvárosin kaupunginosassa, vanhankaupungin pohjoispuolella.
Nykyisen asemarakennuksen suunnitteli August de Serres vuonna 1873, rakennustyöt alkoivat 1875, ja rakennus otettiin käyttöön 28. lokakuuta 1877. Sen paikalla sijaitsi uuden asemahallin valmistumiseen asti Pestin ja Vácin välisen rautatien eteläinen pääteasema, "Pesti Indóház".
Budapestin päärautatieasemien nimet eivät viittaa niitten sijaintiin vaan siihen, minne liikenne niiltä aikanaan suuntautui. Nyugatista eli Läntiseltä rautatieasemalta oli 1840-luvun lopulta lähtien yhteys Bratislavaan (silloin Preßburg/Pozsony), ja asema sai nykyisen nimensä vuonna 1891. Suhteessa toisiin päärautatieasemiin ja kaupungin keskustaan Nyugati pályaudvar sijaitsee pikemminkin pohjoisessa tai koillisessa.
MÁV liikennöi asemalta kaukoliikenteen lisäksi myös junia Ferihegyn lentoaseman terminaalille 1. Rautatieaseman välittömässä läheisyydessä, noin 26 metrin syvyydessä, sijaitsee samanniminen metroasema, jonka kautta kulkee linja M3 (ns. Sininen maanalainen). Läntinen asema on huomattava liikennesolmu: sen luona sijaitsee myös paikallislinjurien päätepysäkkejä sekä erittäin keskeisten raitiovaunulinjojen 4 ja 6 pysäkki.
Työväen marssi

Työväen marssi ("Käy eespäin väki voimakas…") on vanha suomalainen työväenlaulu, joka on edelleen suosittu sosiaalidemokraattien tilaisuuksissa.
”Työväen marssi” on vanhin yhä esitettävistä suomalaisista työväenlauluista. Kappale tehtiin Helsingin työväenyhdistyksen (HTY) 10-vuotisjuhliin vuonna 1894. Sen sävelsi tuolloin HTY:n kuoronjohtajana ja Johanneksenkirkon urkurina toiminut Oskar Merikanto ja sanoitti nimimerkki Tuokko eli kirjailija Antti Törneroos. Kappaleen juhlavat sanat henkivät wrightiläisen työväenliikkeen optimismia.
Vuoden 1918 sisällissodan jälkeen ”Työväen marssista” tuli ensisijaisesti Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen laulu. Sitä on laulettu muun muassa sosiaalidemokraattien puoluekokouksissa.
Kaarlo Sarkko

Kaarlo Sarkko (29. tammikuuta 1938 Helsinki – 28. heinäkuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi valtakunnansovittelijana 1973–1975, Helsingin yliopiston työoikeuden professorina 1975–1983 ja työtuomioistuimen presidenttinä 1983. Sarkko oli puolueeton realisti, joka saavutti sekä työnantajien että työntekijöiden luottamuksen. Hänestä työskentely työmarkkinajärjestöjen kanssa oli tervetullutta vaihtelua yliopiston teoreettiseen ilmapiiriin. Hän kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 45-vuotiaana.
Koulutus ja ura.
Sarkko kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteiskoulusta 1956 ja suoritti Helsingin yliopistossa lainopin kandidaatin tutkinnon 1959. Hän suuntautui alusta alkaen tutkijan uralle opiskellen 1961–1962 Yhdysvalloissa Columbian yliopistossa New Yorkissa, jossa hän suoritti Master of Comparative Law -tutkinnon. Vuosina 1962–1963 Sarkko toimi Halikon tuomiokunnan notaarina ja 1963 Suomen Selluloosayhdistyksen palveluksessa. Turun yliopiston valtiosääntöoikeuden ja kansainvälisen oikeuden assistenttina hän oli 1963. Lakitieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1963 ja sai samana vuonna varatuomarin arvon. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli 1969 Helsingin yliopistossa aiheenaan työrauhavelvollisuus.
Kaarlo Sarkko aloitti työuransa Helsingin yliopistossa vertailevan oikeustieteen laitoksen amanuenssina 1963–1964, jatkoi maa- ja vesioikeuden sekä työoikeuden tilapäisenä assistenttina 1964–1965 ja assistenttina 1965–1970. Käytännön kokemusta työoikeudesta hän sai jo väitöskirjavaiheessa toimiessaan työsopimuslakikomitean sihteerinä 1967–1969. Yliopistoura jatkui työoikeuden dosenttina 1969–1970, siviilioikeuden virkaatekevänä apulaisprofessorina 1969–1970, työoikeuden virkaatekevänä apulaisprofessorina 1970 ja apulaisprofessorina 1971–1975. Työoikeuden viransijaisena professorina Sarkko oli 1971–1973 ja työoikeuden henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1975–1983.
Yliopistouransa ohella Sarkko oli työtuomioistuimen sihteerinä, varajäsenenä ja jäsenenä 1969–1982 sekä korkeimman oikeuden ylimääräisenä oikeusneuvoksena 1979. Työriitojen piirisovittelijana hän toimi 1972–1973 ja valtakunnansovittelijana 1973–1975. Virkaehtokomitean puheenjohtajana hän toimi 1973–1975, työneuvoston puheenjohtajana 1978–1982, sekä työsuhdeturvakomitean jäsenenä ja puheenjohtajana 1978–1981. Lisäksi Sarkko toimi monen toimikunnan ja lautakunnan jäsenenä ja puheenjohtajana.
Teokset.
Lisäksi Sarkko kirjoitti artikkeleita työoikeudesta kotimaisiin ja ulkomaisiin julkaisuihin. "Lakimies"-lehden päätoimittajana hän toimi 1981–?.
EuroChallenge 2008–2009

EuroChallenge 2008-2009 oli kuudes kerta, kun kilpailu järjestettiin nykyisellä nimellään. Kilpailu on Euroopan kolmanneksi korkein kansainvälinen sarja. Edellisvuotinen nimi FIBA EuroCup oli vaihdettu ja nykyinen nimi on EuroChallenge. Sarjassa pelasi yksi suomalainen, Petteri Koponen, joka myös voitti kilpailun Virtus Bolognan joukkueessa.
Joukkueet.
"* punaisella pohjalla olleet tippuivat ULEB Eurocupista 2008-2009"
Sarjasysteemi.
Ensimmäinen karsintakierros.
32 joukkuetta pelaa pareittain kahdesti toisiaan vastaan. Joukkue, joka tekee yhteensä enemmän pisteitä pääsee seuraavalle kierrokselle. Pelit pelattiin 14. - 22. lokakuuta 2008.
Toinen karsintakierros.
Systeemi on samanlainen kuin äskeiselläkin kierroksella paitsi joukkueita on ainoastaan 16. Parien voittajat pääsevät ruonkosarjaan ja häviäjät putoavat. Pelit pelattiin 4. - 11. marraskuuta 2008.
Runkosarja.
Mukana ovat kahdeksan karsintojen kautta tullutta joukkuetta, kahdeksan automaattisesti päässyttä joukkuetta, sekä kuusitoista ULEB Eurocupista tippunutta joukkuetta. Nämä joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa ne pelaavat kahdesti jokaista joukkuetta vastaan. Lohkojen kaksi parasta pääsevät jatkoon. Pelit pelattiin 25. marraskuuta 2008 - 13. tammikuuta 2009.
TOP 16.
Tämä vaihe pelattiin ensimmäistä kertaa sarjan historiassa. Joukkueet jaettiin neljän joukkueen lohkoihin, jolloin lohkoja oli yhteensä neljä. Jokainen joukkue pelasi kajdesti jokaista joukkuetta vastaan, ja lohkojen kaksi parasta pääsivät jatkoon. Pelit pelattiin 27. tammikuuta - 10. maaliskuuta 2009.
Final Eight.
Kahdeksan jäljellä olevaa joukkuetta pelasivat pareittain toisiaan vastaan niin, että lohkoykkönen pelasi toisen lohkon kakkosta vastaan ja niin edelleen. Ottelusarja pelattiin paras kolmesta-menetelmällä. Pelit pelattiin 17. - 25. maaliskuuta 2009.
Final Four.
Ottelusarja on samanlainen Euroliigan kanssa. Pelit ovat kerrasta poikki ja semifinaalien voittajat pääsevät loppuotteluun. Häviäjät pelaava pronssipelin. Pelit pelataan Bolognan Futurshow Stationissa 24. - 26. huhtikuuta.
Henkilökohtaiset tilastot.
Pelaajan pitää pelata vähintään 50% joukkueensa peleistä, jotta hän olisi tilastokelpoinen.
Baghdadi Mahmudi

al-Baghdadi Ali al-Mahmudi oli Libyan viimeinen yleisen kansankomitean pääsihteeri, maan pääministeri, 5. maaliskuuta 2006 lähtien. Hän oli maansa varapääministerinä maaliskuusta 2004 maaliskuuhun 2006 ja sitä ennen terveysministeri.
Vuonna 2007 Baghdadi Mahmudi ilmoitti vähennyksistä julkisella sektorilla ja valtion työntekijöiden vähennyksestä yli kolmanneksella. Tämä tarkoitti noin 400 000 työntekijää, jotka saivat korvauksena kolmen vuoden palkan tai lainan yrityksen perustamiseen. Tavoitteena oli julkisen sektorin keventämisen lisäksi myös vilkastuttaa yksityistä sektoria korvaamaan ulkomaisia tuontituotteita.
Elokuussa 2011 Libyan levottomuuksien aikaan kapinallisten edettyä Tripoliin Mahmudin kerrottiin paenneen Djerbaan Etelä-Tunisiaan. Heinäkuussa 2015 Mahmudi sai kuolemantuomion Libyan vuoden 2011 sodan aikaisista sotarikoksistaan.
Mahmudi on opiskellut lääketiedettä ja erikoistunut gynekologiaan.
Tammikuussa 2022 Baghdadi Mahmoudi vangittiin Libyassa, johon hän joutui, kun Tunisia karkotti hänet 2012.
Änkyrimadot

Änkyrimadot (Enchytraeidae) on heimo harvasukasmatojen alaluokassa, Haplotaxida-jaksossa. Heimossa on noin 50 lajia, joista monet elävät pelto- ja puutarhamullassa.
Änkyrimadot ovat monella tavalla ekologisesti hyödyllisiä. Yhdessä lierojen kanssa ne muuttavat kasvimateriaalia mullaksi, jolloin ravinteita vapautuu kasvien käyttöön. Maaperän rakenne ja huokoisuus paranevat, kun maaperässä kaikissa kerroksissa on mahdollisimman paljon sekä lieroja että änkyrimatoja.
Änkyrimadot vaikuttavat maaperän kalsiumin sekä typen ja fosforin vapautumiseen kasvien juuria varten. Ne käyttävät ravintonaan myös maaperän haitallisia bakteereja ja siten ehkäisevät niiden leviämistä.
Jättilierot

Jättilierot (Megascolecidae) on Crassiclitellata-lahkoon kuuluva harvasukasmatojen heimo. Heimoa tavataan kaikkialta eteläiseltä pallonpuoliskolta ja pohjoisen pallonpuoliskon eteläosista, mutta erityisen yleisiä jättilierot ovat Australaasiassa sekä Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Suurin osa lajeista elää maassa, mutta niitä tavataan myös makeiden vesien yhteydestä ja meren rantavyöhykkeiltä, kuten kosteasta hiekasta tai mudasta sekä mätänevän merilevän seasta. Heimoon kuuluu "Megascolides australis", joka on yksi Crassiclitellata-lahkon suurimmista lajeista.
Suvut.
Heimo voidaan jakaa 81 sukuun, mutta suurimman osan jättilieroista taksonomista oikeellisuutta ei ole arvioitu, ja ne ovat siksi epävarmoja.
Into the Valley of the Moonking

Into the Valley of the Moonking on hard rock -yhtye Magnumin studioalbumi. Se julkaistiin Saksassa 12. kesäkuuta 2009, muualla Euroopassa 15. kesäkuuta 2009 ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin. Albumista julkaistaan kolme eri versiota: tavallinen CD, rajoitettu DVD-levyn sisältävä painos ja tuplavinyyli.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Nichels

Nichels oli yhdysvaltalainen kilpa-autovalmistaja, joka osallistui Indianapolis 500 kilpailuun kausina 1950 ja 1954. Ensimmäisessä kilpailussa Paul Russo oli 9. ja toisessa Johnny Thomson keskeytti.
Punainen katu

Punainen katu ("Scarlet Street") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1945. Se perustuu Georges de la Fouchardièren romaaniin, josta Jean Renoir ohjasi aiemmin elokuvan "Yöperhonen". "Punaisen kadun" pääosissa ovat Edward G. Robinson, Joan Bennett ja Dan Duryea.
Tuotanto ja vastaanotto.
"Punainen katu" oli Langin, Bennettin ja Walter Wangerin yhteisyrityksen Diana Productionsin ensimmäinen elokuva. Lang sai elokuvan tekemiseen suhteellisen vapaat kädet, mikä oli harvinaista hänen Hollywood-urallaan. Lang ja käsikirjoittaja Dudley Nichols siirsivät elokuvan tapahtumapaikan Montmartresta Pariisista Greenwich Villageen New Yorkiin. Lang kuvasi elokuvaa 56 päivää heinäkuusta lokakuulle 1945. "Punainen katu" ylitti miljoonan dollarin budjettinsa reilulla 200 000 dollarilla.
Elokuva ajautui vaikeuksiin ennen julkistamistaan. Vaikka Hayesin koodistoa valvonut komitea hyväksyi elokuvan, niin National Legion of Decency -järjestö antoi sille arvosanan B, eli se oli järjestön mukaan osittain moraalisesti arveluttava. Tämän seurauksena New Yorkin, Atlantan ja Milwaukeen kaupungit eivät sallineet "Punaisen kadun" esittämistä teattereissaan. Tuottaja Wanger lensi tammikuussa 1946 tapaamaan sensuuriviranomaisia ja sai luvan elokuvan esittämiseen vain muutamien pienten muutosten jälkeen. New Yorkissa elokuva sai lopulta ensi-iltansa 20. helmikuuta 1946.
Hans Prinzhorn

Hans Prinzhorn (6. kesäkuuta 1886 Hemer, Westfalen – 14. kesäkuuta 1933 München, Saksa) oli saksalainen psykiatri ja taidehistorioitsija.
Prinzhorn opiskeli Wienin yliopistossa taidehistoriaa ja filosofiaa ja valmistui 1908. Hän muutti Englantiin opiskelemaan äänenkäyttöä, sillä hänellä oli aikomus ryhtyä laulajaksi. Myöhemmin hän opiskeli lääketiedettä ja psykiatriaa ja toimi ensimmäisen maailmansodan aikana armeijan lääkärinä.
Vuonna 1919 Prinzhornista tuli Karl Wilmannsin avustaja Heidelbergin yliopiston psykiatriseen sairaalaan. Hän sai tehtäväksi laajentaa Emil Kraepelinin alulle panemaa potilaiden töiden taidekokoelmaa. Kun hän lopetti työt sairaalassa 1921, kokoelmassa oli jo yli 5 000 teosta noin 450 "tapaukselta".
Prinzhorn julkaisi 1922 ensimmäisen ja merkittävimmän teoksensa "Bildnerei der Geisteskranken" ('mielisairaiden taideteoksia'), jonka runsas kuvitus sisälsi esimerkkejä kokoelmasta. Hänen kollegansa suhtautuivat teokseen varauksellisesti, mutta taidealalla oltiin innostuneita. Jean Dubuffet oli erittäin innostunut teoksista, ja tuolloin syntyi käsite "L'Art brut", ITE-taide.
Kirja liikkuu pääasiassa psykiatrian ja taiteen, sairauden ja itseilmaisun rajamailla. Se edustaa ensimmäisiä yrityksiä analysoida psyykkisesti sairaiden teoksia.
Työskenneltyään lyhyitä aikoja parantoloissa Zürichissä, Dresdenissä ja Wiesbadenissa hän avasi 1925 psykoterapeuttisen vastaanoton Frankfurtiin, mutta menestys ei ollut kehuttava. Hän jatkoi kirjojen kirjoittamista, ja hänen eläessään niistä julkaistiin kuusi. Hänen toiveensa saada pysyvä työpaikka jossakin yliopistossa ei toteutunut. Ammatillisten epäonnistumisten aiheuttaman pettymyksen ja kolme epäonnistunutta avioliittoa koettuaan hän muutti asumaan tätinsä luokse Müncheniin ja vetäytyi julkisuudesta. Hän ansaitsi elantonsa luennoimalla, muun muassa Yhdysvalloissa, josta hänelle tuli uusikin kutsu, johon hän ei kuitenkaan masennuksen vuoksi vastannut, ja kirjoittamalla esseitä. Hän kuoli 1933 Münchenissä kuumetautiin.
Pian Prinzhornin kuoleman jälkeen "Prinzhornin kokoelma" varastoitiin yliopiston ullakolle. Vuonna 1938 siitä esiteltiin muutamia näytteitä natsien propagandanäyttelyssä "Rappiotaide" ("Entartete Kunst"). Vuonna 2001 kokoelma sai omat vakituiset tilat Heidelbergin yliopiston entisestä kappelista.
Filmografia.
Elokuva kuvaa Prinzhornin kokoelman historiaa ja kertoo skitsofreniapotilaiden sisäisistä ristiriidoista heidän taiteensa kautta.
Hippopotamus gorgops

Hippopotamus gorgops on pleistoseenikaudella sukupuuttoon kuollut virtahepolaji. Laji kehittyi Afrikassa myöhäis-mioseenin aikaan ja levisi Eurooppaan plioseenikauden alussa. Laji hävisi ennen viimeisintä jääkautta. "Hippopotamus gorgops" oli suurempi kuin nykyisin elävä virtahepo; se oli 4,3 metriä pitkä ja sen säkäkorkeus oli 2,1 metriä. Eläimen silmät sijaitsivat korkealla kallossa. Tämä on oletettavasti auttanut sitä näkemään sen ollessa osittain sukelluksissa.
Leonard Wood

Leonard Wood (9. lokakuuta 1860 Winchester, New Hampshire – 7. elokuuta 1927) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja sotilas, joka toimi Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkönä, Kuuban sotilaskuvernöörinä ja Filippiinien kenraalikuvernöörinä.
Wood opiskeli lääketiedettä Harvardissa ja valmistui lääkäriksi Bostonissa vuonna 1884. Seuraavana vuonna hän värväytyi armeijaan sotilaslääkäriksi ja ehti osallistua viimeiseen apassipäällikkö Geronimoa vastaan käytyyn sotaretkeen. Hänet palkittiin kongressin kunniamerkillä. Espanjan ja Yhdysvaltain sodassa Wood johti kuuluisaa Rough Riders -ratsuväkirykmenttiä muun muassa Las Guasimasin taistelussa. Sotilaskuvernöörinä Wood auttoi merkittävästi kehittämään Kuubaa ja sen infrastruktuuria perustaen maahan lukuisia kouluja ja sairaaloita. 
Vuonna 1902 Wood siirrettiin Filippiineille, jossa hän toimi aluksi sotilaskomentajana ja vuosina 1903–1906 kenraalikuvernöörinä. Filippiinien ja Yhdysvaltain sodan toisen vaiheen, Moro-kapinan aikana Wood johti tai järjesti useita suuria rangaistusoperaatioita islaminuskoisia moroja vastaan. Bud Dajon ensimmäisen taistelun aikana vuonna 1906 yhdysvaltalaisosasto surmasi kapinallisjoukon lisäksi heidän perheitään. Tapaus herätti Yhdysvalloissa arvostelua, johon osallistui muun muassa kirjailija Mark Twain. Wood siirrettiin vielä saman vuoden aikana.
Presidentti William Howard Taft nimitti Woodin armeijan esikuntapäälliköksi. Tehtävässään hän auttoi kehittämään yleisesikuntaa. Yhdysvaltain liityttyä mukaan ensimmäiseen maailmansotaan Woodia kaavailtiin maan siirtoarmeijan komentajaksi, mutta tehtävä annettiin John J. Pershingille. Woodista tuli sen sijaan kahden divisioonan koulutustarkastaja. Wood pyrki republikaanien presidenttiehdokkaaksi, mutta hävisi.
Wood kuoli 1927 aivokasvaimen poistoleikkauksesta aiheutuneisiin komplikaatioihin.
Glukuronihappo

Glukuronihappo (C6H10O7) on glukoosista C6-hiilen hydroksyyliryhmän hapettuessa muodostunut uronihappo. Glukuronihappo on yhdessä sen epimeerin iduronihapon kanssa tärkeä osa glykosaminoglykaaneja. Yhdiste toimii myös C-vitamiinin esiasteena nisäkkäissä lukuun ottamatta kädellisiä ja marsuja. Aineella on myös tärkeä tehtävä muuttaa maksassa myrkylliset aineet veteen liukeneviksi.
Glukuronidaatio.
Glukuronihappo on hyvin veteen liukenevaa. Glukuronihapolla onkin suuri merkitys esimerkiksi lääkeaineiden ja myrkyllisten yhdisteiden metaboliassa. Maksassa glukuronihapposta muodostuu UDP-glukuronihappoa. UDP-glukuronihapon glukuronyyliosa liittyy UDP-glukuronyylitransferaasientsyymien avulla substraatin karboksyyli-, hydroksyyli-, tioli- tai aminoryhmiin ja tekee yhdisteestä vesiliukoisen, jolloin se poistuu elimistöstä helposti. Reaktiossa UDP-glukuronihaposta vapautuu uridiinidifosfaattia. Esimerkissä glukuronihappo liitetään 4-aminobifenyyliin.
Itämeren alueen tietotekniikkaolympialaiset

Itämeren alueen tietotekniikkaolympialaiset (, "BOI") on vuosittainen lukiolaisten ohjelmointikilpailu. Kilpailun vakituiset osallistujamaat ovat Baltian maat (Latvia, Liettua ja Viro), Pohjoismaat (Norja, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Islanti) sekä Puola ja Saksa. Ensimmäinen BOI järjestettiin vuonna 1995, ja Suomi on osallistunut kilpailuun vuodesta 1998 alkaen.
BOI järjestetään yleensä huhti-toukokuussa ja kestää vajaan viikon. Jokainen osallistujamaa saa lähettää kilpailuun kuusihenkisen joukkueen. BOI:n yksi tehtävä on toimia harjoituskilpailuna kansainvälisiä tietotekniikkaolympialaisia (IOI) varten ja kansainväliset kilpailut muistuttavatkin paljon toisiaan.
BOI järjestettiin vuonna 2006 Suomessa, vuonna 2007 Saksassa, vuonna 2008 Puolassa, vuonna 2009 Ruotsissa, vuonna 2010 Virossa ja vuonna 2011 Tanskassa.
Suomen BOI-menestys.
Suomalaiset ovat vuoteen 2011 mennessä saaneet BOI:sta 4 kultamitalia, 9 hopeamitalia ja 21 pronssimitalia. Seuraavassa taulukossa K tarkoittaa kultaa, H hopeaa ja P pronssia.
RUK-museo

Reserviupseerikoulun museo eli RUK-museo sijaitsee Reserviupseerikoulun välittömässä läheisyydessä Haminassa. Museolla käy vuosittain 6 000 vierasta.
Museon pääperiaatteena on kerätä ja tallentaa Reserviupseerikoulun ja sen oppilaskunnan vaiheisiin liittyvää aineistoa ja esineistöä. Museon kokoelmia voivat vierailijoiden ohella käyttää hyväkseen tutkijat. RUK-museota ylläpitää Reserviupseerikoulun oppilaskunnan kannatusyhdistys.
Museo on auki tiistaista sunnuntaihin kesäkuun alusta elokuun loppuun.
Historia.
Ajatus Reserviupseerikoulun ja sen oppilaskunnan perinteitä vaalivan museon perustamisesta syntyi oppilaskunnassa 1960-luvulla. Vuonna 1973 oppilaskunta esitti, että Oppilaskunnan kannatusyhdistys ottaisi museohankkeen vastuulleen, ja lopulta 19. lokakuuta 1975 museo perustettiin Reserviupseerikoulun johdon ja kannatusyhdistyksen yhteistyönä. Museo toimi aluksi Haminan Mannerheimintien varrella vanhassa päävartiossa. Tilat kävivät kuitenkin ajan mittaan ahtaiksi, ja vuonna 1996 museo siirrettiin Kadettikoulunkadulle sotilaskodin entisiin tiloihin.
Näyttelyt.
Museo esittelee reserviupseerikoulutusta, oppilaskuntaa ja reservin johtajien perinteitä aina vuodesta 1920 alkaen. Perusnäyttely kertoo ennen muuta upseerioppilaista palveluksessa ja vapaa-ajallakin vuosikymmenten varrella. Kesän 2008 erikoisnäyttelyssä esiteltiin reservin johtajuutta. Vuonna 2000 avatussa Pahkajärvi-hallissa on esillä koulutuskäytössä ollutta raskasta kalustoa.
Museon kokoelmiin kuuluu myös rynnäkkötykki "Aili", joka on sijoitettu katokseen Reserviupseerikoulun pääportin eteen.
Tenuibranchiurus glypticus

Tenuibranchiurus glypticus on etelänrapujen heimoon kuuluva äyräislaji, joka elää ainoastaan Queenslandin makeissa vesissä. Se on tunnetuista rapulajeista pienin: täysikasvuisetkin yksilöt ovat alle 30 millimetrin pituisia. "Tenuibranchiurus glypticus" on sukunsa ainoa laji.