tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Himo (Kitee)

Himonkylä sijaitsee Kiteen kaupungin alueella noin 25 km päästä keskustasta Pyhäjärven etelärannalla. Syrjäsalmen jälkeen käännytään 6-tieltä oikealle Himontielle (Nivunki). 
Historia.
Himonkylä on saanut nimensä Pahasta pajarista. Kansantarinoiden mukaan Kiteellä vaikuttanut Paha pajari oli veronkerääjä eli vouti. Hänen hovinsa sijaitsi Pajarinmäellä Hyypiäjärven ja Kiteenjärven välissä. Tarinan mukaan Kesälahden ja Kiteen kirkoissa luettiin kansalle tiedoksi, että kansalaiset voivat toimia tahtonsa mukaisesti pajaria kohtaan ja surmata hänet. Pajari oli silloin kirkossa ratsunsa selässä, kun tämä luettiin. Hän lähti karkuun ja suuntasi kohti Pyhäjärven Pajarinniemeä tarkoituksenaan uida ratsunsa kanssa Pyhäjärvellä olevaan niemeen. Kesälahtelaiset tulivat vastaan ja kivittivät Pajarin Pajarinniemeen ja hautasivat kiviröykkiön alle, joka on vieläkin muistomerkkinä Pajarinniemessä. Pajari ei päässyt uimaan Pyhäjärven etelärannalla olevaan niemeen, jota hän himoitsi. Niemi nimettiin Himon niemeksi ja asutusaluetta Himon kyläksi.
Ennen vuotta 1950 kylällä oli vain muutamia asutuksia, varsinainen asutus rupesi keskittymään tänne 1950-1953. Alueelle muodostettiin rintamamiestiloja. Tilat olivat noin 50 ha metsätiloja. Asukkaat kyhäsivät aluksi tilapäiset asunnot ja eläinsuojat. Hankittiin pari lehmää, sika, hevonen ja kanoja. Pellonraivaus aloitettiin myös välittömästi raivaamalla muutama hehtaari pelloiksi. Vuosien mittaan peltoa raivattiin lisää ja eläinlukuja kasvatettiin, myös perheiden lukumäärä lisääntyi. Lapsia perheissä oli keskimäärin 5-7 kpl. 
Aluksi taloissa ei ollut sähköjä. Sähköt saatiin noin 1953. Tiestö oli auraamatonta hevostietä. Koulua käytiin Tasapäässä, koulumatkat oli 8-12 km pitkiä. Vuonna 1957 Himoon tuli kyläkoulu, joka oli yhden opettajan supistettu koulu. 1-3 luokkalaiset kävivät koulua lauantaisin, ylemmät oppilaat maanantaista perjantaihin. Ensimmäinen koulu sijaitsi talon peräkammarissa. Myöhemmin siirryttiin isompaan taloon jossa olit luokat, keittiö sekä opettajan asunto. Koulu lakkautettiin vuonna 1962.
Valkiajärvi.
Himolla sijaitsee kirkasvetinen Valkiajärvi, jonka rannalla on Keski-Karjalan sukeltajien tukikohta. Kesäisin siellä on vilkasta toimintaa, ulkomaalaisia käy paikallisten kanssa sukeltelemassa ja tutustumassa kalakantaan, joka on melko suppea (hauki, ahven, made, muikku). Valkiajärvellä otettiin otoksia suomalaiseen elokuvaan Järven tarina, jossa kuvattiin Suomen järviä, veden ja luonnon vuosittaista kiertokulkua sekä veden pinnan alla elävien eläinten maailmaa.
Petravaara

Petravaara on Tohmajärvellä sijaitseva kylä. Kylä on muodostunut ortodoksiasutuksen pohjalle vaaramaisemiin. Petravaarassa sijaitsee muun muassa Galleria Savipaja, Iljan tupa ja Apostoli Andreaksen tšasouna (Joensuun ortodoksisen seurakunnan alueella yksityisessä omistuksessa olevat pyhäköt). Vuonna 1976 Jyväskylän suurajoissa Itälenkillä ajettu Petravaara on Suomen MM-rallin historian itäisin erikoiskoe.
Petravaaran asukasluku on 25 (2020).
Varmo

Varmo on kylä Kesälahdella. Varmossa on ollut astutusta jo 1600 luvun alussa. 
Pyhäjärven rannalla sijaitsevassa Varmossa on paljon kesämökkejä. Siellä on myös professori ja runoilija Unto Kupiaisen 1950-luvulla rakennettu kesähuvila.
Vuodet 1695 - 97 tunnetaan kuolon vuosien nimellä. Torniosta ja Kajaanista saakka tuli kerjäläisiä ja Suuri Pohjan sota oli suuri vitsaus koko pitäjälle, se tunnettiin Isovihan nimellä. Vuonna 1709 Kesälahti otti vastaan evakkoja Sortavalasta. Kesälahden kirkkoherra Gregorio S Vasten pakeni Rantasalmelle, kun miehitysjoukot ryöstelivät omaisuutta Kiteellä eikä haluttu kääntyä ortodoksiksi. 
Varmossa on toimiva kalkkikiven avolouhos. Kousassa, mikä kuuluu Varmoon, on veneveistämö ja kylässä on myös marjatiloja. Varmon kylä oli vielä 60-luvun alussa elinvoimainen, siellä oli kaksi kauppaa, koulu ja kakkosposti. EU säädökset oli aikanaan harventamassa maaseutua. 
Nykyisin Varmo sijaitsee Kiteellä. Kesälahden valtuusto hyväksyi 26.04.2012 liittymisen Kiteeseen ja liitos astui voimaan 2013. 
Lähteet.
Karjalan Pyhäjärven vesienhoitosuunnitelma ja Natura 2000 -alueen hoito- ja käyttösuunnitelma
Korvaussalaus

Korvaussalaus on salausmenetelmä, jossa kirjaimia vastaavat toiset kirjaimet. Sen voi purkaa tietämällä käytettyjen aakkosten järjestys.
Julius Caesarin käyttämä Caesarin salakirjoitus on eräs korvaussalauksen muoto. Caesar ei keksinyt menetelmää, mutta teki sen tunnetuksi.
Merkistön ei tarvitse käyttää aakkosia vaan muitakin symboleja voidaan käyttää kuten tikku-ukkojen piirroksia.
Yksinkertaisimmassa muodossa merkit vain siirretään aakkosjärjestyksessä toiseen. Menetelmä on helppo murtaa kielen toistuvien merkkien myötä, mutta merkit voidaan myös korvata kahdella tai kolmella muulla merkillä monimerkillisessä muodossa.
Camping Kiviniemi

Camping Kiviniemi on Puulaveden rannalla Kangasniemellä sijaiteva leirintäalue, jonka omistaa Kangasniemen kunta. Kunta on vuokrannut alueen yksityiselle Area sale scurra -osuuskunnalle vuonna 2023. Leirintäalue on perustettu 1985 ja se on alkujaan toiminut leirikeskuksena. Alue on ollut vuokrattuna yksityiselle toimijalle vuodesta 1998 alkaen. Se tunnettiin 2000-luvun puoleen väliin saakka nimellä Kiviniemi Camping ja 2000-luvun puolesta välissä lähtien nimellä "Puulan muikku". Alueen nimi päivitettiin vuonna 2023 muotoon Camping Kiviniemi.
Leirintäalueella on 16 lomamökkiä, kolme huoltorakennusta, vastaaottorakennus ja tunnetuimpana maamerkkinä Etelä-Suomen suurimmasta kotarakennuksesta. Matkailuajoneuvopaikkoja on 48 kappaletta, joista sähköistettyjä 26 kappaletta. Telttapaikkoja alueella on noin 40.
Kotarakennus on kooltaan hieman yli 70 m². Siinä on pöytä- ja istumapaikat noin viidellekymmenelle hengelle. Kodan tulisija on halkaisijaltaan hieman yli 1,5 metriä ja on jo sinällään nähtävyys. Kotaa vuokrataan yksityiskäyttöön ja siellä pidetään runsaasti yhdistys- ja järjestötapahtumia.
Camping Kiviniemi sijaitsee noin 65 km Jyväskylästä ja 54 kilometriä Mikkelistä valtatie 13:n varrella.
Leirintäalueella on kahvila ja minimarket. Alueella on vierasvenelaituri, uimaranta ja saunoja.
Leirintäalue jakautui kahtia vuonna 2005. Finn Zhukovka Oy suunnitteli leirintäalueen viereen hotelli- ja kylpyläkeskuksen. Rakennushankeen piti alkaa alkuvuodesta 2006; hanke ei kuitenkaan toteutunut. Aiheesta laajempi artikkeli Jukka Joutsin aihetta käsittelevässä tekstissä.
Pohjatöitä kuitenkin aloitettiin ja nykyinen Kiviniementie siirtyi kulkemaan leirintäalueen läpi, jakaen leirintäalueen kahtia. Kangasniemen Teboilin nykyisen rekkaparkin kohdalla piti olla hotellin parkkialue. Hankkeen kaaduttua Teboil osti kyseisen parkkialueen rekkaparkiksi.
Kalliomaluri

Kalliomaluri ("Origma solitaria") on tiaismalureihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australiassa.
Koko ja ulkonäkö.
Kalliomaluri kasvaa 13–15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruumiinrakenteeltaan se on tukevahko ja pitkäpyrstöinen. Lajin pää, selkä ja siivet ovat harmahtavan ruskeat. Otsa ja yläperä ovat punertavammat ja pyrstö on musta. Kalliomalurin kurkku on valkoienn ja rinta sekä vatsa ovat punaruskeat. 
Levinneisyys ja elintavat.
Kalliomaluria tavataan Uudessa Etelä-Walesissä. Lajin elinympäristöä ovat hiekkakivialueiden kivikot, rotkot ja avoimet eukalyptusmetsät. Se liikkuu yksin, pareittain tai muutaman linnun ryhminä. Kalliomalurin ravintoa ovat enimmäkseen hyönteiset, mutta se syö lisäksi esimerkiksi heinien siemeniä. Pesimäkausi on elokuulta tammikuulle. Lintu rakentaa riippuvan pesän sammalista, juurista ja hämähäkinseiteistä luolaan tai rakennukseen. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, ja pesintöjä voi olla kauden aikana kaksi.
Sotilasarvot Moldovan asevoimissa

Moldovan asevoimien käyttämät sotilasarvot jakautuvat upseereihin ja muihin.
Upseerit.
Lähde:
Muut.
Lähde:
Fiesole

Fiesole on Italian Toscanassa sijaitseva kaupunki, joka kuuluu Firenzen metropolialueeseen. Fiesole on rakennettu kukkulalle, noin 5 kilometriä koilliseen Firenzestä. Fiesolen asukasmäärä vuonna 2023 oli 13 666 henkeä.
Fiesolen paikalla sijaitsi alun perin jo 800-luvulla eaa perustettu Faesulae, joka oli etruskien huomattavimpia kaupunkeja. Ensimmäinen kirjallinen merkintä Faesulaesta on vuodelta 283 eaa., jolloin roomalaiset valloittivat kaupungin.
Nykyisin Fiesole on merkittävä turistikohde. Kaupungista avautuva poikkeuksellisen kaunis näkymä alempana sijaitsevaan Firenzeen on kuuluisa. Fiesolessa on säilynyt osia etruskien rakentaman kukkulakaupungin ympärysmuurista, ja kaupunginmuseossa on runsaasti esineitä etruskien ajoilta keskiaikaan saakka. Fiesolessa on lisäksi melko hyvin säilynyt roomalainen kylpylä ja teatteri, jotka on rakennettu 100-luvulla eaa. Fiesolen muihin nähtävyyksiin kuuluvat vuonna 1028 valmistunut romaaninen tuomiokirkko Duomo di Fiesole ja keskiaikainen piispan palatsi, Palazzo Vescovile. Fiesole tunnetaan lukuisista kauniista huviloistaan ja muotopuutarhoistaan, ja kaupunki on ollut yläluokan suosima asuinpaikka. 
Vuodesta 1911 Fiesolessa on järjestetty kesäfestivaaleja, jotka kestävät kesäkuusta syyskuuhun. Alun perin lähinnä roomalaisessa teatterissa järjestettiin esityksiä, mutta nykyisin "Estate Fiesolana" -festivaalin aikana on erilaisia tapahtumia ympäri kaupunkia.
Before the Party’s Over

Before the Party’s Over () on belgialaisen laulajan Mustiin esittämä kappale, joka julkaistiin 20. helmikuuta 2024. Mustii edusti kappaleella Belgiaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale putosi kilpailusta toisessa semifinaalissa saaden 18 pistettä.
Lähteet.
Savonlinnan helluntaiseurakunta

Savonlinnan helluntaiseurakunta on vuonna 1920 perustettu savonlinnalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Raine Ihalainen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Savonlinnan keskustassa Tottinkadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi nuorisotyö, pyhäkoulu, diakonia sekä lähetystyö Tansaniassa ja suomensukuisten kansojen keskuudessa. Seurakunnan toiminta ulottuu myös Enonkoskelle, Rantasalmelle ja Sulkavalle viikottaisina yhteiskristillisinä rukouspiireinä. Seurakunta on julkaissut Liekki- Ajan Fakti-lehtiä.
Historia.
Helluntailiike saapui Etelä-Savoon 1920-luvulla ja Savonlinnan helluntaiseurakunta järjestäytyi jo vuonna 1920. Seurakunnan pitkäaikaisia vaikuttajia ovat olleet Sulo Havukainen (1926–1934) ja Mauno Lahtinen. Vuonna 1929 helluntailiike levisi Sääminkiin opettaja Saara Jussilan toiminnan kautta.
Kajaanin helluntaiseurakunta

Kajaanin helluntaiseurakunta on vuonna 1948 perustettu kajaanilainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Jouni Juntunen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kajaanin Lehtikankaalla Savonkadulla.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, musiikkityö, kuurojentyö ja radiotyö. Seurakunnan lähetit tekevät lähetystyötä Kaakkois-Aasiassa.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Kajaaniin ja Kainuun alueelle 1940-luvulla. Evankelistat Iida Pehkonen ja Margareta Sulama toimivat julistustyössä Kajaanissa vuosina 1934–45, jolloin monia ihmisiä tuli uskoon. Kajaanin helluntaiseurakunta järjestäytyi vuonna 1948. Seurakunta oli kasvanut 1980-luvun puoliväliin mennesssä keskikokoiseksi helluntaiseurakunnaksi, johon kuului 300 jäsentä.
Näin koulutat lohikäärmeesi (vuoden 2025 elokuva)

Näin koulutat lohikäärmeesi () on vuonna 2025 ilmestyvä yhdysvaltalainen toimintafantasiaelokuva, joka tulee olemaan näytelty versio ja uudelleenfilmatisointi DreamWorks Animationin vuoden 2010 samannimisestä animaatioelokuvasta, joka perustuu löyhästi Cressida Cowellin vuoden 2003 samannimiseen kirjaan. Elokuvan ohjaajana, käsikirjoittajana ja tuottajana toimii Dean DeBlois, joka myös ohjasi ja käsikirjoitti animaatioelokuvatrilogian. Elokuvan pääosissa nähdään Mason Thames, Nico Parker, Gerard Butler, Nick Frost ja Julian Dennison. Elokuva saa ensi-iltansa Yhdysvalloissa ja Suomessa 13. kesäkuuta 2025.
Rooleissa.
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Muissa rooleissa: Karl-Gustav Kurn, Jaakko Ohtonen, Panu Vauhkonen, Rauno Ahonen, Annituuli Kasurinen, Valtteri Turunen, Juuso Heikkilä, Lauri Planman, Aku Hytönen, Tarja Alexander, Elisa Espinosa, Isa Antas, Navi Gill
Suomenkielisen version on ohjannut Petri Hanttu ja kääntänyt Marko Hartama.
Grey Dawn

Grey Dawn on ruotsalaisen October Tiden toinen albumi. Tällä albumilla yhtyeen debyyttialbumilla laulaneen Renksen korvasi Canorous Quintetin Mårten Hansen.
Suomen Kotikouluyhdistys

Suomen Kotikouluyhdistys SuKo ry on kotiopetustietoutta edistävä vuonna 2018 perustettu yhdistys. Valtakunnallisen yhdistyksen kotipaikka on Helsinki.
SuKo ry edistää kotiopetuksessa oppivelvollisuuttaan suorittavien asemaa ja yhdenvertaista osallisuutta yhteiskunnassa, tukee huoltajia opetuksen järjestäjinä ja yhteisöllisyyttä kotiopetusperheiden välillä. Yhdistys jakaa tietoa kotioppimisesta ja toimii tukena perheiden ja viranomaisten yhteistyössä. Yhdistys on keskeinen kotiopetuksen asiantuntijataho Suomessa.
Yhdistyksen toimintaan kuuluvat neuvontapalvelut, vertaistukitoiminnan ja yhteisöllisten oppimistilaisuuksien järjestäminen, tapahtumien ja tiedotustilaisuuksien organisointi ja vaikuttamistoiminta. Suomen Kotikouluyhdistys osallistuu tutkimusyhteistyöhön , toteuttaa omia tutkimuksiaan ja julkaisee sivuilleen aineistoja muiden toimijoiden vapaasti hyödynnettäväksi . 
Suomen Kotikouluyhdistys SuKo ry:n alkuunpanemana vietetään valtakunnallista Kotioppimisen päivää vuosittain "syyskuun 1. päivänä." Kotioppimisen päivän ympärillä vietetään myös teemaviikkoa vuosittain vaihtuvalla teemalla. Kotioppimisen päivää vietettiin ensimmäisen kerran 1.9.2023 teemalla "oppimisen ilo". Kotioppimisen päivän tarkoitus on lisätä kotiopetukseen liittyvää tietoisuutta, poistaa kotiopetukseen liittyviä ennakkoluuloja ja edistää kotiopetuksen parissa toimivien yksityisten henkilöiden, ammattilaisten ja viranomaisten verkostoitumista ja yhteistyötä.
Oscar Sandberg

Oscar Teodor Sandberg (1. joulukuuta 1870 Kristianstad – 12. joulukuuta 1926 Tukholma) oli ruotsalainen kuoronjohtaja, kirkkomuusikko ja säveltäjä.
Sandberg syntyi Kristianstadissa, jossa hänen isänsä omisti tehtaan. Hän aloitti vuonna 1892 opiskelun Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, josta valmistui vuonna 1895 urkurin, esilaulajan ja musiikinopettajan pätevyyksillä. Sandberg jatkoi opintojaan siellä vielä vuoteen 1898 saakka Joseph Denten johdolla kontrapunktissa ja sävellyksessä. Hän työskenteli opettajana Södermalmin musiikki-instituutissa vuosina 1897–1907 ja opetti sitten Jacobs realskolassa, kunnes vuonna 1923 siirtyi opettamaan Norra Latin -oppilaitokseen. Sandberg aloitti uran musiikkikriitikkona lehdessä "Social-Demokraten" ja kirjoitti sittemmin vuoteen 1910 saakka "Aftonbladetiin". Vuosina 1900–1907 hän työskenteli musiikillisten toimiensa ohella Statens Järnvägarin palveluksessa.
Sandberg pääsi vuonna 1903 kanttoriksi Oscarskyrkaniin. Huomattavimman panoksensa Ruotsin musiikkielämään hän antoi kuoronjohtajana. Sandberg perusti Oscarskyrkanin kuoron, josta tuli yksi maan arvostetuimmista kuoroista etenkin vuonna 1909 Patrik Vretbladin kanssa aloitettujen motetti-iltojen myötä. Nämä konsertit tarjosivat Sandbergille myös tilaisuuden esittää omia sävellyksiään. Motetti-iltoja jatkoi vielä hänen kuoltuaan hänen seuraajansa Carl-Oscar Othzén. Sandberg johti myös Sjung! sjung! -lauluseuraa ja vuodesta 1916 Par Bricolen kuoroa. Kaudella 1918–1919 hän johti Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Hän oli lisäksi yksi kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä esiintyneen mieskuoron johtajista. Vuonna 1921 Sandberg esiintyi Oscarskyrkanin kuoron kanssa elokuvassa "Vallfarten till Kevlaar". Hän osallistui ruotsalaiseen kirkkomusiikin reformiin ja sekä luennoi että kirjoitti kirkkomusiikkiaiheista. Hän oli yksi kuoromusiikin antologian "Musica sacra" (1915) toimittajista.
Sandberg sai vuonna 1913 Litteris et Artibus -mitalin ja tuli valituksi vuonna 1921 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Hän oli mukana perustamassa vuonna 1910 Internationale Musikgesellschaftin (IMG) Tukholman-haaraa, jossa hän toimi varainhoitajana vuonna 1919. Järjestön korvasi vuonna 1919 Svenska samfundet för musikforskning, jossa Sandberg myös toimi varainhoitajana. Hän oli Tukholman hiippakunnan kirkkomuusikkoliiton puheenjohtaja vuosina 1912–1914 ja toimi vuonna 1917 laulukouluttajana Svenska Sångarförbundetissa. Sandbergin oma sävellystuotanto koostuu kuoroteoksista ja liturgisesta musiikista.
No Joking

No Joking on suomalaismuusikko Pave Maijasen soolouran seitsemäs, loppuvuodesta 1991 ilmestynyt studioalbumi. Albumi ei sisältänyt edellisten levyjen veroisia hittikappaleita. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Hän tulee mun sänkyyn” ja ”Kuokkavieras”.
Maijasen itsensä mukaan ”kaikki albumin laulut syntyivät yksinäisyydessä ja kertovat yksinäisyydestä, oman pienuutensa tajuamisesta, tähtitaivaan loputtomuudesta, hyvästä ja pahasta”. Maijanen äänitti 16-raitaisella studiolaitteistollaan kesäpaikallaan Kesälahden Sarvisalossa peräti kuuden kappaleen pohjat, jotka siirrettiin Finnvox-studioilla Pitäjänmäessä 24-raitaiselle nauhalle äänittäjä/miksaaja T. T. Oksalan toimesta ja niihin tehtiin tarvittavat lisäykset. Kolmesta jäljelle jääneestä kappaleesta kaksi tehtiin Finnvoxilla ja yksi löytyi edellisen "Kuutamokeikka"-albumin ulosjääneistä nauhoista. Maijanen soittaa ”Näitä öitä vain” -kappaletta lukuun ottamatta levyllä kaikki instrumentit itse.
Levyn yhdeksästä kappaleesta neljä on Heikki Harman eli Hectorin sanoittamia. Maijanen tuotti edellisenä vuonna Hectorin "Yhtenä iltana" -albumin ja kaksikon yhteistyö jatkui pitkään. Tunnetuin levyn sanoituksista on jouluteemainen ”Kuokkavieras”, joka kertoo elämästä kylmällä joulukadulla. Hector sai inspiraation kappaleeseen Kari Suomalaisen piirroksesta "Kuokkavieras joulukadulla" (1954).
EMI Finland julkaisi albumin Parlophone-levymerkillä vinyyli- ja CD-levyinä sekä C-kasettina. Albumi oli viimeinen vinyylinä julkaistu Maijasen studioalbumi.
Hlobyne

Hlobyne () on kaupunki Ukrainan Pultavan alueen Krementšukin piirissä. Kaupunki sijaitsee 122 kilometriä aluekeskus Pultavasta länsilounaaseen.
Tammikuun keskilämpötila on −6,5 ja heinäkuun +20,2 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 480 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Hlobynen väkiluvuksi 8 955 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 12 902 asukasta, jotka pääosin olivat etnisesti ukrainalaisia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 13 717 asukasta. 
Paikkakunta mainittiin ensimmäisen kerran kirjallisissa lähteissä vuonna 1725. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Hlobyne sai 1957, kaupungiksi paikkakunta tuli 1976.
Ukrainan valtiossa Hlobyne on kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Krementšukin piiriin; sitä ennen se oli Hlobynen piirin keskus.
Viitasaaren helluntaiseurakunta

Viitasaaren helluntaiseurakunta on vuonna 1920 perustettu viitasaarelainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Urho Paananen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Viitasaaren keskustassa Keskitiellä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten, rukouskokousten ja raamattutuntien lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, solutoiminta, musiikkitoiminta, kirpputori ja kahvio sekä lähetystyö Itä-Afrikassa, Itävallassa ja Virossa.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Viitasaarelle 1920-luvun alussa ja seurakunta järjestäytyi vuonna 1920. Viitasaaren työn aloittaja oli valtiopäivämies Juho Etelämäki, joka kastettiin vuonna 1913. 
Toimitilat.
Viitasaaren helluntaiseurakunnan ensimmäinen rukoushuone valmistui käyttöön vuonna 1954. Seurakunnan toinen rukoushuone, Siion, valmistui talkootyönä vuonna 1985. Toinen rukoushuone oli laajuudeltaan 600 neliömetriä. Rakennus tuhoutui vuonna 2007 tuhopolton seurauksena.
Oriveden helluntaiseurakunta

Oriveden helluntaiseurakunta (aik. Mirhamseurakunta) on vuonna 1923 perustettu oriveteläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Marko Kaikula. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Oriveden keskustassa Puistolankujalla.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten, sanan ja rukousten iltojen, kotikokousten ja herätyskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, osallistuminen maakunnalliseen koulutyöhön, kuorotoiminta, kirjamyynti rukoushuoneella, ruoka-avustus Hyvän Sanoman iltojen yhteydessä ja lähetyskirpputori. Seurakunnalla on ollut oma lähettiperhe Uruguayssa, ja lisäksi se on osallistunut raamattu- ja kirjallisuustyöhön Venäjällä.
Ensimmäiset helluntaiherätyksen tilaisuudet pidettiin Orivedellä vuonna 1918. Seurakunnan ensimmäinen rukoushuone rakentui vuonna 1957.
Bogdan Perustajan ritarikunta

Bogdan Perustajan ritarikunta () on moldovalainen ritarikunta, joka on nimetty ruhtinas Bogdan I:n, lisänimeltään "Perustaja", mukaan. Ritarikunta on perustettu 26. joulukuuta 2008. Ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä Bogdan Perustajan ritarikunta on kolmanneksi korkea-arvoisin Tasavallan ritarikunnan ja Tapani III Suuren ritarikunnan jälkeen.
Kunnianosoituksen myöntämisperusteet ovat seuraavat: Moldovan kehittämisen ja valtion olemassaolon hyväksi tehdyistä ansiot, kansakunnan elävöittäminen, yhteiskuntajärjestyksen turvaaminen, eri etnisten ryhmien välien harmonisointi sekä Moldovan kansainvälisen maineen hyväksi tehdyt ansiot.
Ritarikunnassa on yksi luokka:
Anton Ažbe

Anton Ažbe (1862 Dolenčice – 1905 München ) oli realistisen tyylisuunnan taidemaalari ja merkittävä taideopettaja. Kansallisuudeltaan Ažbe oli sloveeni. Hänen kuuluisimpia oppilaitaan olivat Wassily Kandinsky ja Marianne von Werefkin. Ažben taiteelliseen jäämistöön kuuluu vain 26 teosta ja suurin osa niistä on sijoitettu Slovenian kansallisgalleriaan. 
Elämänvaiheita.
Ažbe syntyi köyhän maalaisperheen pojaksi. Hän jäi yhdessä kaksoiveljensä kanssa orvoksi vain kahdeksanvuotiaana. Koska Ažbe oli syntymässään vammautunut, hänen kasvatusvanhempansa päättivät, että raskaat maanviljelijän työt eivät pojalle sovi. Ažbe laitettiin opiskelemaan kauppiaaksi. 
Kauppiasopinnot Ažbe keskeytti, kun pääsi opiskelemaan taidetta Janez Wolfin oppilaana Ljubljanaan. Opintojaan hän jatkoi vuonna 1882 Wienin taideakatemiassa. Hän ei ollut kuitenkaan tyytyväinen sen opetukseen. Opetus oli hänen mielestään vanhentunutta. 
Wienistä Ažbe siirtyi Müncheniin, missä oli liberaalimpi ilmapiiri. Münchenissä Ažbe sai tunnustusta hyvänä muotokuvamaalarina. Oman taidekoulunsa hän perusti vuonna 1892. Koulusta tuli suosituu erityisesti Itä- Euroopasta kotoisin olevien opiskelijoiden parissa. Koulussa opiskeli kymmenen vuoden aikana arviolta 150 opiskelijaa. 
Opetuksessaan Ažbe lähti akateemisen tradition mukaisesta mallipiirustuksesta ja yhdisti siihen impressionistista herkkyyttä. Hän osasi itse piirtää erinomaisesti ihmisen anatomiaa. Hän painotti sitä, että hyvän taiteilijan on tunnettava perusasiat. Perusasioiden tunteminen ja opiskelu eivät hänen mielestään saaneet olla kuitenkaan este oman näkemyksen luomiselle. Tästä on todisteena se, että, koulusta valmistuneilla oli monia eri tyylisuuntia. Kandinskyn mukaan opiskelu Ažben koulussa oli kuin orjatyötä, mutta opettajana ja ihmisenä Ažbe oli antelias, läsnäoleva ja tietorikas. 
Ažben oppilaat epäilivät, että heidän opettajallaan ei ole omaa elämää. Hänellä ei ollut omaa asuntoa, vaan nukkui koulussaan. Münchenistä Ažbe poistui loppuelämänsä aikana vain kerran; hän teki matkan Venetsiaan vuonna 1897. Hänen elämänpiirinsä kapeutui loppuelämää kohden: hän lopetti kävelylenkkinsä ja siirtyi ajelemaan raitiovaunulla ja viimeiseltä hän poistui kouluistaan lähinpiin oluttupiin, joiden omistajat antoivat taiteilijan jäädä nukkumaan humalansa pois. Lisäksi Ažbe sai mainetta kovana tupakkamiehenä. Hänen erikoislaatuinen hahmonsa ja persoonallisuutensa antoi aihetta moniin pilakuviin. Avioliittoa Ažbe ei solminut. 
Vuonna 1904 lääkäri totesi Ažben sairastavan kurkkusyöpää. Vuotta myöhemmin hän ei enää pystynyt nielemään ruokaa. Hänelle tehtiin leikkaus, mutta liian myöhään.
Birgitta Svendén

Birgitta Svendén (o.s. "Lundberg"; s. 20. maaliskuuta 1952 Porjus) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano. Hänet tunnetaan varsinkin Richard Wagnerin oopperoiden roolien tulkitsijana.
Svendén varttui Vuollerimin kylässä. Hän opiskeli Operahögskolanissa ja esiintyi jo opiskeluaikanaan Tukholman kuninkaallisessa oopperassa muun muassa Lars Johan Werlen oopperan "Tintomara" nimiroolissa. Vuonna 1981 hänet kiinnitettiin kuninkaalliseen oopperaan vakituisesti. Svendén kiinnitettiin Bayreuthin musiikkijuhlille vuonna 1983. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä siellä Flosshilden roolissa "Nibelungin sormuksessa". Tämän jälkeen Svendén palasi Bayreuthin musiikkijuhlille säännöllisesti. Hän teki siellä viimeisen esiintymisensä vuonna 1999 Magdalenan roolissa "Nürnbergin mestarilaulajissa". Svendén esiintyi Metropolitan-oopperassa ensimmäisen kerran kaudella 1988–1989. Hän on lisäksi esiintynyt muun muassa La Scalassa, Covent Gardenissa ja Bayerische Staatsoperissa. Svendén on usein esiintynyt myös konserttilaulajana.
Svendén aloitti toiminnan Tukholman kuninkaallisen oopperan pääjohtajana helmikuussa 2010. Häntä oli tässä tehtävässä edeltänyt Anders Franzén. Svendén toimi myös Operahögskolanin rehtorina vuosina 2005–2009.
Svendén valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1998. Hän sai hovsångerskan arvonimen vuonna 2005. Svendén sai kunniatohtorin arvot vuonna 2004 Luulajan teknillisestä yliopistosta ja vuonna 2013 Mälarinlaakson korkeakoulusta. Muiden palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat Medaljen för tonkonstens främjande (2010) ja Tukholman kaupungin Stockholms stads Bellmanpris (2015). Vuonna 2001 Svendén valittiin Gastronomiska akademienin jäseneksi.
Voikkaan Saalem-seurakunta

Voikkaan Saalem-seurakunta eli Voikkaan helluntaiseurakunta on vuonna 1923 perustettu kouvolalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Petri Porkka. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Voikkaan keskustassa Voiikaantiellä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi nuorten illat, teetupa, lähetyskahvio, pyhäkoulu sekä Israel-työ. Venäjän lähetystyö tapahtuu yhteistyössä Tuohikotin ja Hollolan helluntaiseurakuntien kanssa.
A Thin Shell

A Thin Shell on ruotsalaisen October Tiden kolmas albumi. Se julkaistiin 20. syyskuuta 2010 Candlelight Recordsin toimesta.
Arvostelut.
Impe.fi:
Kuusankosken helluntaiseurakunta

Kuusankosken helluntaiseurakunta on vuonna 1925 perustettu kouvolalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Veikko Siekkinen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kuusankosken keskustassa Pallokentäntiellä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi pienryhmät, lapsi- ja varhaisnuorisotyö sekä lähetystyö Venäjän Karjalassa.
Varkauden helluntaiseurakunta

Varkauden helluntaiseurakunta on vuonna 1925 perustettu varkautelainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Marko Selkomaa. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Varkauden Kuoppakankaalla Osmajoentiellä. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan. Seurakuntaan kuului vuonna 2024 noin 290 jäsentä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä pienryhmätoiminta. Seurakunta tekee lähetystyötä Pohjois-Afrikassa, Keniassa ja Bosniassa.
Tapani III Suuren ritarikunta

Tapani III Suuren ritarikunta () on moldovalainen ritarikunta. Se on perustettu vuonna 1992 ja nimetty Moldovan ruhtinaan Tapani III Suuren mukaan. Sitä myönnetään pääsääntöisesti sotilaille ja se on maan korkein mahdollinen sotilaallinen kunnianosoitus. Kaikkien Moldovan ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä se on toiseksi korkea-arvoisin heti Tasavallan ritarikunnan jälkeen.
Kunnianosoitusta myönnetään tunnustuksena erityisen taidokkaasta johtamisesta, poikkeuksellisesta rohkeudesta lain turvaamiseksi, ihmisoikeuksien ja vapauksien suojelemisesta, rohkeudesta valtion turvaamisessa, erityistehtävien suorittamisesta ja Moldovan itsenäisyyden.
Ritarikunnassa on yksi luokka:
Hartolan helluntaiseurakunta

Hartolan helluntaiseurakunta on vuonna 1926 perustettu hartolalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Maarit Kalliorinne. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Hartolan keskustassa Metsolantiellä.
Helluntailähetys tuli Hartolaan 1900-luvun alkupuolella ja ensimmäiset kokoukset pidettiin Vuorenkylässä Aatu Ahveniasen toimesta. Kastettujen joukko päätti perustaa seurakunnan elokuussa 1926. Seurakunta sai tuolloin nimekseen Vuorenkylän seurakunta, joka myöhemmin vaihtui nykyiseen muotoon. Työ laajeni myöhemmin Hartolan muihin kyliin. Ensimmäinen kokopäiväinen saarnaaja oli Pentti Walden, joka aloitti työn marraskuussa 1964. 1970-luvun lopulla seurakunta sai tontin rukoushuoneelle luterilaiselta seurakunnalta. Uusi rukoushuone vihittiin käyttöön 3. kesäkuuta 1984.
Kiovan kansallinen rakennus- ja arkkitehtuuriyliopisto

Kiovan kansallinen rakennus- ja arkkitehtuuriyliopisto (; lyhennys КНУБА, KNUBA) on Kiovan Solomjankan piirissä toimiva yliopisto, joka sai alkunsa vuonna 1930 Kiovan rakentamisinstituuttina ().
Opetusta annetaan seitsemässä tiedekunnassa. Opiskelijoita on noin 10 000. Yliopiston akateemiseen henkilökuntaan on kuulunut runsas 1 100 ihmistä.
Ivar Hedenblad

Ivar Eggert Hedenblad (27. heinäkuuta 1851 Torsång – 16. kesäkuuta 1909 Ronneby) oli ruotsalainen kuoronjohtaja, urkuri ja säveltäjä.
Hedenblad aloitti kouluttautumisen Tukholmassa, johon hänen äitinsä oli muuttanut leskeksi jäätyään. Hän sai pianotunteja serkultaan Hélène de Ronilta. Hedenblad kävi lukion Strängnäsissä ja valmistui sieltä vuonna 1871. Hän pääsi samana vuonna Uppsalan yliopistoon, jossa opiskeli humanistisia tieteitä ja sai kandidaatin arvon vuonna 1878. Hedenblad valittiin vuonna 1875 akateemisen Allmänna Sången -kuoron johtajaksi, jona hän toimi vuoteen 1902 ja toistamiseen vuodesta 1907 kuolemaansa saakka. Ensimmäisen ulkomaanmatkansa Allmänna Sångenin johdossa Hedenblad teki vuonna 1876. Sitä seurasi vuonna 1878 tunnettu matka Pariisiin, josta palattuaan Hedenblad sai Litteris et Artibus -mitalin. Kaksitoista vuotta aiemmin Uppsalan opiskelijoiden lauluperinne oli saanut Pariisissa ensimmäisen kansainvälisen menestyksensä Oscar Arpin johdolla; Hedenbladin johtama esiintyminen oli yhtä menestyksekäs. Vuonna 1879 Hedenblad sai Uppsalassa sävellysopetusta Johannes Peter Carstensenilta. Lisäksi hän opiskeli Leipzigissa sävellystä Salomon Jadassohnin, laulua Karl Götzen ja harmoniaa Oscar Paulin johdolla. Hedenblad esitteli teoksiaan myös Carl Reineckelle ja sai tältä palautetta.
Vuonna 1879 Hedenblad sai kustantaja Abraham Hirschiltä ehdotuksen sadan mieskuorolaulun kokoelman toimittamisesta. Neljä vuotta myöhemmin kokoelma ilmestyi nimellä "Studentsången", jota laajennettiin vielä kolmella lisäosalla. Valikoima näistä lauluista sisällytettiin myös Hedenbladin postuumisti julkaistuun kokoelmaan "Sångarförbundet". Hedenbladin kokoelmilla oli huomattava vaikutus Ruotsin mieskuoroihin monien vuosikymmenten ajan. Uppsalan yliopiston musiikkijohtaja Jacob Axel Josephson kuoli vuonna 1880, jolloin Hedenblad nimitettiin hänen tilapäiseksi seuraajakseen. Vuonna 1881 hänen asemansa vakinaistettiin. Samalla hän pääsi johtamaan Uppsalan filharmonista seuraa ja Orphei Drängar -kuoroa. Hedenbladista tuli Uppsalan musiikkielämän johtava vaikuttaja seuranneiden vuosikymmenten ajaksi. Vuosina 1895–1897 Hedenblad johti myös Tukholman filharmonista seuraa. Vuosina 1895–1896 ja 1901–1902 hän opetti musiikin historiaa ja estetiikkaa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Vuosina 1902–1909 Hedenblad työskenteli Uppsalan tuomiokirkon urkurina. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1888.
Hedenblad johti urallaan monien ulkomaalaisten teosten Ruotsin-ensiesitykset. Hän sai laajaa suosiota johtaessaan Orphei Drängaria myös ulkomailla ja kasvatti työllään tietoisuutta ruotsalaisesta musiikista maan rajojen ulkopuolella. Hedenblad teki Orphei Drängarin kanssa gramofoniäänityksiä Lontoossa vuonna 1907. Hänen oma sävellystuotantonsa koostuu lähinnä vokaalimusiikista, joka on sävelletty tiettyjä Uppsalan yliopiston, Orphei Drängarin ja Samfundet SHT:n tapahtumia varten. Teosten joukossa on kantaatteja ja mieskvartettilauluja.
Juuan helluntaiseurakunta

Juuan helluntaiseurakunta on vuonna 1927 perustettu kouvolalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Antero Kallinen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Juuan Rostuvissa Sairaalantiellä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö sekä laitosvierailut.
Historia.
Helluntaiherätyksen toiminta Juuassa alkoi vuonna 1920. Metsänhoitajiksi lukevat metsätieteen ylioppilaat Eino Ilmari Manninen ja Gustaf Aadolf Pekuri saapuivat paikkakunnalle suorittamaan opintoihin kuuluvaa metsäharjoittelua. Heidän työnsä tuloksena synty Pohjois-Karjalan maakunnan vanhin, Juuan helluntaiseurakunta.
Juuan helluntaiseurakunta perustettiin 2. lokakuuta 1927. Perustava kokous pidettiin Juuanjärven takana sijaitsevassa Keträvaaran talossa. Seurakunnan nimeksi tuli Saaron -seurakunta. Seurakunnan työntekijäksi asetettiin Eemil Timonen. 25. helmikuuta 1934 seurakunnan nimi muutettiin Siion -seurakunnaksi ja samana vuonna Väinö A. Wäyrynen nimitettiin seurakunnan johtajaksi. Hän toimi tehtävässä aina vuoteen 1974 asti, jolloin hän kuoli. Vuonna 1969 seurakunnan nimi muutettiin helluntaiseurakunnaksi.
Seurakunta sai ensimmäisen rukoushuoneensa 1951 ja seuraavan vuonna 1992. Väinö A. Wäyrynen toimi saarnaajana oman toimen ohessa. Päätoimisina saarnaajina ovat toimineet Tauno Sorjonen (1951–1955), Tauno Turunen (1961–1965) ja Pekka Salenius (1966–1969). Martti Lehikoinen toimi saarnajana ja seurakunnan johtajana 1974–1998. Evankelistoina ovat toimineet Rauha Henttonen (1948–1954) sekä Raili Juntunen ja Heidi Joensuu (1976–1977).
Akaan helluntaiseurakunta

Akaan helluntaiseurakunta (aikaisemmin Toijalan hellntaiseurakunta) on vuonna 1928 perustettu akaalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Pentti Kapanen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Akaan keskustassa Sairaalantiellä. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, kuoro, Seurakuntaviesti-lehti, vankilatyö sekä lähetystyö Ugandassa ja Laosissa. Akaan helluntaiseurakunnan yhteydessä toimii Royal Rangers -partiojärjestö.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Toijalaan 1920-luvulla. Toijalalainen Aarne Ylppö aloitti kokoustoiminnan Toijalassa rautatieläisten tuvalla. Vuonna 1920 Toijalassa vierailivat saarnaajat Eino Heinonen ja Eino Jussila. Vuonna 1921 Ylppö sai toimen Konnunsuon vankilanopettajana ja työtä Toijalassa jatkoi Yrjö Heinonen Ensimmäinen kastejuhla pidettiin vuonna 1921. Seurakunta perustettiin Toijalaan 15. tammikuuta 1928. Seurakunta on näin ollen yksi vanhimmista suomalaisista helluntaiseurakunnista.
Vuonna 1979 Toijalan ja Hyvinkään seurakunnat lähettivät Rauni Jääskeläisen Intiaan. Vuonna 2017 Toijalan helluntaiseurakunta liittyi Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan. Nykyisin seurakunta toimii nimellä Akaan helluntaiseurakunta.
Rukoushuone.
Sotien jälkeen seurakunnan jäsenmäärä kasvoi ja ajatus oman rukoushuoneen rakentamisesta sai alkunsa. Rukoushuone rakennettiin vuosina 1950–1951 Aarne Ylpön lahjoittamalle Tienristi-tontille. Rukoushuone vihittiin käyttöön 15. heinäkuuta 1951. Rukoushuonetta on saneerattu vuosien varrella useaan otteeseen.
Saarnaajat.
Saarnaajina ja pastoreina Toijalan helluntaiseurakunnassa ovat toimineet ovat toimineet ennen sotia Väinö Saukkonen ja sotien jälkeen Jaakko Heinonen, Kaarlo Toivio, Toivo Viitala, Uuno Laakso, Erkki Jääskeläinen, Sakari Närhi, Pentti Haapaniemi, Esa Tasanen, Jouko Koski, Reino Tanner, Harri Johansson ja Juhani Kolehmainen.
Mäntyharjun helluntaiseurakunta

Mäntyharjun helluntaiseurakunta on vuonna 1928 perustettu mäntyharjulainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Eemil Karttunen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Mäntyharjun keskustassa Pyhävedentiellä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi nuoriso-, lapsi- ja kouluytyö sekä lähetystyö erityisesti Japanissa. Seurakunta järjestää lasten leiri toimintaa.
Historia.
Helluntaiherätys levisi jo varhain Mäntyharjulle vuonna 1913. Mäntyharjulta nousi omia puhujia, muun muassa Artturi Ahonen ja Fabian Paakkari. 1920-luvulla Mäntyharjun työ kasvoi Vieno Laineen toiminnan kautta. Laineen työn keskipisteenä oli Mynttilä ja seurakunta järjestäytyi vuonna 1928. Myöhemmin seurakunnan nimi muutettiin Mäntyharjun helluntaiseurakunnaksi. Seurakunnan keskeisiksi vaikuttajiksi tulivat Hämäläisten veljekset, jotka osallistuivat paikallisina vaikuttajina monella tapaa työhön.
Miehikkälän helluntaiseurakunta

Miehikkälän helluntaiseurakunta on vuonna 1929 perustettu miehikkäläläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Matti Nurmela. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Miehikkälän keskustassa Keskustiellä.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi sanan ja rukouksen illat, evankeliuminillat, erilaiset rukousillat ja -tilaisuudet, ehtoollisjuhla sekä laulu- ja hartaustuokiot palvelukodeissa ja sairaalassa. Toimintaan kuuluu lisäksi kesäleirit lapsille. Seurakunta tukee lisäksi vankilatyötä Venäjällä sekä lähetystyötä Thaimaassa.
Leo Insam

Leo Insam (6. helmikuuta 1975 Bolzano - 25. kesäkuuta 2023 Urtijëi, Etelä-Tiroli, Italia) oli italialainen jääkiekkoilija ja nelinkertainen Italian mestari. Hän oli peliipaikaltaan hyökkääjä ja kuului pitkään Italian maajoukkueen vakiokalustoon.
Insam aloitti pääsarjauransa HC Val Gardenan joukkueessa kaudella 1992-1993. Debyyttikaudellaan hän pelasi vain kolme ottelua. Kahden vajaan kauden jälkeen Insam lähti ensimmäisen kerran Pohjois-Amerikan kaukaloihin. Hän pelasi kauden 1994-1995 Brittiläisen Kolumbian junioriliigassa Nanaimo Clippersin joukkueessa. Vuoden mittaisen Kanadan visiitin jälkeen hän palasi takaisin Val Gardenaan. Kaudelle 1996-1997 Insam siirtyi pelaamaan Itävaltaan Klagenfurtin joukkueeseen. Itävallan vuoden jälkeen Insam siirtyi pelaamaan Saksaan Düsseldorf EG:n joukkueeseen ja sieltä edelleen toiselle Pohjois-Amerikan vierailulle - tällä kertaa West Coast Hockey Leaguen Tucson Gila Monstersin joukkueeseen. Siellä hän ei tosin pelannut kuin neljä ottelua ennen paluutaan Düsseldorfiin loppukauden ajaksi.
Kaudelle 1999-2000 Insam palasi Italiaan, tällä kertaa Asiagon joukkueeseen. Asiagon vuoden jälkeen Insam siirtyi pelaamaan Milanoon, jossa pelasi neljä kautta. Milanosta Insam siirtyi HC Bolzanoon seuraavan viiden kauden ajaksi. Syksyllä 2008 Insam teki vielä kahden vuoden sopimuksen Val Gardenaan ja päätti sen jälkeen uransa kevääseen 2010.
Italian maajoukkuetta Insam edusti Olympiakisoissa 1994 ja 1998 sekä MM-turnauksissa 1995-2001. Hän pelasi vielä kuusi maaottelua keväällä 2004 mutta ei tullut valituksi lopulliseen MM-kisajoukkueeseen.
Tietotekniikan käyttö

Tietotekniikan käyttö () on tietotekniikan käyttöä tavoitteellisen tehtävän suorittamiseen. Käyttö voi sisältää ohjelmiston ja tietokonelaitteiston suunnittelua ja kehitystä useisiin tarkoituksiin. Käyttö sisältää informaation järjestämistä, käsittelyä ja hallintaa. Tietotekniikkaa käytetään ja kehitetään muun muassa tietokonetekniikassa, ohjelmistotuotannossa, informaatiotekniikassa, tietojenkäsittelytieteessä ja tietojärjestelmätieteessä.
Etymologia.
Ennen vuotta 1935 artimeettista laskentaa tekevään henkilöön viittattiin englanniksi nykyään tietokonetta tarkoittavalla termillä "computer". Vuosien 1935 ja 1945 välillä termillä viitattiin koneeseen eikä henkilöön. Laskennan ja tietojenkäsittelyn termien kanssa on siten päällekkäisyyttä.
Bukovinan yliopisto

Bukovinan yliopisto () on pienehkö, vuonna 1995 perustettu ukrainalainen yliopisto, joka toimii Tšernivtsissä, Länsi-Ukrainassa. Yksityisrahoitteinen yliopisto antaa alempaan ja ylempään korkeakoulututkintoon johtavaa opetusta. Yliopistossa opiskelee noin 2 500 opiskelijaa.
Bukovina on historiallinen alue, joka sijoittuu Itä-Karpaattien vuoriston ja läheisten tasankojen seudulle nykyisten Romanian (lähinnä Suceavan piirikunnan) ja Ukrainan Tšernivtsin alueilla.
Oscar Arpi

Oscar Adalrik Arpi (8. helmikuuta 1824 Börstil – 25. syyskuuta 1890 Uppsala) oli ruotsalainen kuoronjohtaja.
Arpi valmistui filosofian maisteriksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1854. Hän johti Allmänna Sången -kuoroa vuosina 1852–1871 ja Orphei Drängar -kuoroa vuosina 1853–1854. Hän toimi musiikinopettajana Uppsalan Katedralskolanissa vuosina 1855–1876. Vuonna 1867 Arpin johtama Allmänna Sången voitti ensimmäisen palkinnon kansainvälisessä mieskuorojen laulukilpailussa Pariisissa.
Arpi valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1868. Hän sai Litteris et Artibus -mitalin. Hän oli naimaton.
H’ersonin kansainvälinen lentoasema

H’ersonin kansainvälinen lentoasema () on lentoasema, joka sijaitsee Tšornobajivkan lähiössä H’ersonin lähellä, Ukrainassa.
Ennen Venäjän hyökkäyssotaa säännöllistä liikennettä kentälle oli yhtiöillä Pegasus Airlines, SkyUp Airlines, Turkish Airlines ja Ukraine International Airlines.
Venäjän asevoimat valtasi lentokentän H’ersonin taistelun päätteeksi osana laajempaa hyökkäystä Ukrainaan, mutta sen hallussa pitäminen osoittautui erittäin haastavaksi. Venäläisten vetäytymisen jäljiltä jäi miinakenttä ja valtava määrä aseita, ajoneuvoja ja kaatuneita sotilaita. Kuolleitten joukossa oli kaksi venäläistä kenraalia.
Bukovinan lääketieteellinen valtionyliopisto

Bukovinan lääketieteellinen valtionyliopisto () on vuonna 1931 toimintansa aloittanut ukrainalainen yliopisto, joka sijaitsee Tšernivtsissä, Länsi-Ukrainassa. Yliopistoa käy noin 5 750 opiskelijaa (toisen lähteen mukaan noin 5 500). Ulkomailta on tullut noin 2 400 opiskelijaa; erityisen paljon on opiskelijoita Intiasta. Opetushenkilökuntaa on runsas 700.
Toimintavuosiensa aikana yliopisto on toiminut useilla eri nimillä. Toiminta sai alkunsa Kiovan teollisen ja lääketieteellisen instituutin nimellä (Київський виробничо-медичний інститут; vuodet 1931-1936). Tämän jälkeen opetusta annettiin Kiovan 2. lääketieteellisen instituutin puitteissa (2-й Київський державний медичний інститут; 1936-1944). Seuraavaksi opinahjon nimenä olivat Tšernivtsin lääketieteellinen valtioninstituutti (Чернівецький державний медичний інститут; 1944-1997) ja Bukovinan lääketieteellinen valtionakatemia (Буковинська державна медична академія; 1997-2005). Nykyinen nimi yliopistolla on ollut vuodesta 2005. 
Bukovina on historiallinen alue, joka sijoittuu Itä-Karpaattien vuoriston ja läheisten tasankojen seudulle nykyisten Romanian (lähinnä Suceavan piirikunnan) ja Ukrainan Tšernivtsin alueilla.
Gnupa

Gnupa oli Tanskan kuningas 900-luvun alussa. Hän oli Olavi Röyhkeän poika ja kuului Olavin sukuun. Gnupa hallitsi yhdessä veljensä Gyrdin kanssa. Gnupaa seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Sigtrygg Gnupasson. Gnupan vaimo Astrid pystytti Sigtryggin-riimukivet heidän pojalleen Sigtryggille. Gnupasta ja Gyrditä tiedetään Tanskan myöhemmän kuninkaan Sven II:n kirjoituksista ja Adam Bremeniläisen teoksista.
Tuohikotin helluntaiseurakunta

Tuohikotin helluntaiseurakunta on vuonna 1930 perustettu kouvolalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Kyösti Kylliäinen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Tuohikotissa Alakylänraitilla.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukousiltojen järjestäminen.
Haminan helluntaiseurakunta

Haminan helluntaiseurakunta on vuonna 1931 perustettu haminalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Esa Metsälä. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Haminan keskustassa Kadettikoulunkadulla.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten, rukouskokousten ja ylistyshetkien järjestäminen
Kiuruveden helluntaiseurakunta

Kiuruveden helluntaiseurakunta on vuonna 1931 perustettu kiuruveteläinen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Ari Palmroth. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Kiuruveden keskustassa Nivankadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko -kirkkokuntaan. Seurakuntaan kuuluu noin 90 jäsentä. 
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja Sanan ja rukouksen iltojen lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, päihdetyö, musiikkitoiminta ja lähetystyö. Seurakunta pitää myös kahvilaa ja kirpputoria. 
Historia.
Seurakunnan perustamistilaisuus järjestettiin Herman Mähösen kodissa 1. helmikuuta 1931. Perustamistilaisuudessa seurakuntaan liittyi 19 uskoon tullutta ja kasteella käynyttä henkilöä. Seuraavina vuosina seurakunnan jäsenmäärä lisääntyi. Seurakunta kokoontui alkuun vuokratiloissa mutta myöhempinä vuosina hankittiin omat tilat. Seurakunnalla on ollut vuosikymmenten saatossa useampikin kokoontumistila. Nykyinen, arkkitehti Veikko Gröhnin suunnittelema rukoushuone vihittiin käyttöön 1983. Seurakuntaan on kuulunut enimmillään noin 170 jäsentä.
Toimitilat.
Kiuruveden helluntaiseurakunnan rukoushuone on valmistunut vuonna 1982. Rukoushuoneen pinta-ala on 1 170 neliömetriä ja kirkkosalissa on istumapaikkoja 400 henkilölle. Rukoushuoneen suunnittelija on arkkitehti Veikko Gröhn.
Nokian helluntaiseurakunta

Nokian helluntaiseurakunta on vuonna 1931 perustettu nokialainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan puheenjohtaja on Tarmo Valkama. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Nokian keskustassa Välimäenkadulla.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, Israel-työ, naisten kahvila, musiikkitoiminta, näytelmäkerho sekä lähetystyö.
Historia.
Vapaakristillinen liike saapui Nokialle ensimmäisen kerran vuonna 1911. Järjestäytynyt helluntaiseurakunta perustettiin keväällä 1931. Vuonna 1935 Nokian helluntailaiset järjestäytyivät rukoushuoneyhdistys Eelimiksi. Vuoteen 1947 mennesssä seurakunnan jäsenmäärä kasvoi noin 90:een. Sotien jälkeisenä aikana helluntaiseurakunnan jäsenmäärä kasvoi runsaasti niin, että vuonna 1981 seurakuntaan kuului jo yli 300 jäsentä. Vuonna 1970 helluntaiseurakunta rakennutti toimintakeskuksekseen 550-paikkaisen rukoushuoneen.
Theodor Johannes Blomqvist

Theodor Johannes (Hannes) Blomqvist (27. lokakuuta 1865 Evo – 18. helmikuuta 1934 Tampere) oli suomalainen metsänhoitaja.
Blomqvistin vanhemmat olivat filosofian tohtori, Evon metsäopiston johtaja Anton Gabriel Blomqvist ja Alfhild Ilmoni. Hän valmistui metsänhoitajaksi Evon metsäopistosta 1888 ja opiskeli Saksassa ja Skandinavian maissa 1891–1892 ja 1914.
Blomqvist oli metsänjako- ja muissa töissä valtion metsissä 1893-1898. Hän oli Kankaanpään hoitoalueen metsänhoitajana vuodesta 1898, Oriveden hoitoalueen metsänhoitajana vuodesta 1909 ja Keski-Hämeen hoitoalueen metsänhoitajana 1923–1932.
Blomqvist oli naimisissa vuodesta 1899 Anna Evi Maria Ingmanin kanssa.
Julkaisuja.
Nimellä "T. J. Blomqvist":
ICT (täsmennyssivu)

ICT voi tarkoittaa seuraavia:
Oulaisten helluntaiseurakunta

Oulaisten helluntaiseurakunta on vuonna 1931 perustettu oulaistelainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan pastori on Harri J. Nurmi. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Oulaisten keskustassa Kaarikadulla.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi rukousillat sekä päiväkokoukset.