tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015 olivat 39. jääkiekon alle 20-vuotiaiden MM-kisat ja ne pelattiin Kanadassa, ottelupaikkakuntina toimivat Toronto ja Montreal. Maailmanmestaruuden voitti isäntämaa Kanada kukistamalla loppuottelussa Venäjän maalein 5–4.
 "Pääartikkeli: Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen 2015 kokoonpanot"
Erotuomarit.
Kisoihin valittiin 12 päätuomaria ja 10 linjatuomaria: 
Päätuomarit:
Linjatuomarit:
Lopputulokset.
MM-Taso 
1. divisioona A-Lohko 
 B-lohko
2. divisioona A-lohko 
 B-lohko 
3. divisioona 
Televisiointi.
Suomessa kisat televisioi maksullisena MTV Oy, kanavallaan MTV Sport 1.
Salam

Salam on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Se käsittää valtavan alueen Saharan autiomaata maan pohjoisosassa. Asukkaita on 17 100 henkeä (vuonna 2009).
Salamin kunta rajoittuu idässä Kidalin alueeseen ja Timbuktun piirin Berin kuntaan, etelässä Bourem-Inalyn ja Alafian kuntiin, lännessä Timbuktun alueen Goundamin piiriin sekä pohjoisessa Mauritaniaan ja Algeriaan. Kunnan hallinnollinen keskus on Agouni. Asukkaat ovat karjanhoitoa harjoittavia tuaregeja. Pohjoisosassa sijaitsee Taoudennin suolakaivos.
Marius Raichi

Marius Eugene Raichi [marjys re'ʃiː] (13. syyskuuta 1909 Cagnes-sur-Mer, Alpes-Maritimes, Ranska – 24. huhtikuuta 1986 Cros-de-Cagnes, Ranska) oli ranskalainen elokuvaaja, joka toimi Suomessa ravintoloitsijana ja Suomen filmiteollisuuden kuvaajana.
Raichi palkittiin 1946 parhaan kuvauksen Jussi-palkinnolla elokuvasta "En ole kreivitär".
Raichin puoliso oli Henie Rosenthal. Heillä oli Helsingin Mikonkadulla ravintola Chez Marius, joka toimi vuodesta 1957 vuoteen 1991.
Mitsubishi F1M

Mitsubishi F1M (liittoutuneiden raportointinimi "Pete") oli Mitsubishin valmistama keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien kaksitasoinen tulenjohtoon tarkoitettu lentokone risteilijöillä ja taistelulaivoilla.
Alun perin moottorina oli 820 hevosvoiman Nakajima Hikari ja F1M2:ssa 875 hevosvoiman 14-sylinterinen Mitsubishi Zuisei tyypin 13 tähtimoottori. Mitsubishi F1M2:n huippunopeus oli 370 km/h ja lakikorkeus 9 440 metriä.
Aseistuksena oli kolme 7,7 millimetrin konekivääriä, joista kaksi ampui suoraan eteenpäin ja kolmas oli taka-ampumossa liikuteltavana. F1M saattoi kuljettaa myös kahta 60 kilogramman pommia siipiripustuksissa.
Lafia (Timbuktu)

Lafia on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Sen pinta-ala on 5 400 neliökilometriä. Asukkaita on 7 800 henkeä (vuonna 2009).
Lafian kunta rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Bourem-Inalyn, idässä Gourma-Rharousin piirin Hamzakoman sekä etelässä ja lännessä Haribomon kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Nigerjoki.
Kuntaan kuuluu neljä kylää ja 13 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Aglalin kylä. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja, fulbeja, maureja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Aglalin kautta kulkee Timbuktun ja Rharousin välinen erämaareitti, josta haarautuu toinen reitti Douentzaan. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, lehmänpapu, okra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii neljä alakoulua, yksi yläkoulu sekä kaksi terveyskeskusta. Matkailua seudulle ei ole.
Goundam

Goundam on kaupunki sekä Timbuktun alueen Goundamin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen keskijuoksun järviseudulla noin sata kilometriä Timbuktusta lounaaseen. Kaupungissa on 16 300 asukasta (vuonna 2009).
Goundamin kaupunkikunnan pinta-ala on 101 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Kaneyen ja Doukourian, etelässä Tonkan sekä lännessä ja pohjoisessa Télén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kunta käsittää 11 kaupunginosaa. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Goundamin kautta kulkee maantie 33 Timbuktuun, Niafunkéen sekä Dirén jokisatamaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Kunnassa on kuusi ala- ja kaksi yläkoulua, lyseo ja terveyskeskus.
Songhaivaltakunnan aikana 1500-luvun loppuun saakka Goundam oli kukoistava kauppapaikka. Myöhemmin sitä hallitsivat fulbet ja tuaregit sekä vuodesta 1894 lähtien ranskalaiset. Seudun nähtävyyksiä ovat Länsi-Afrikan suurin järvi Faguibine sekä Essakanen keidas, jossa pidetään suuri kansanperinnefestivaali.
Bourem-Inaly

Bourem-Inaly on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella noin 20 kilometriä Timbuktusta itään. Kunnassa on 12 300 asukasta (vuonna 2009).
Bourem-Inalyn kunnan pinta-ala on noin 4 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Salamin, idässä Berin ja Gourma-Rharousin piirin Hamzakoman, etelässä Haribomon ja Lafian sekä lännessä Alafian kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen. Sen halki virtaa Nigerjoki sivuhaaroineen ja järvineen.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja yksi paimentolaisryhmä. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja ja bozoja.
Seudun pääelinkeinot ovat osin keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vesimeloni. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Kunnassa on kuusi koulua, kaksi koraanikoulua sekä terveyskeskus.
Paikallinen nähtävyys ovat Nigerjoen virtahevot.
Alafia

Alafia on maalaiskunta Timbuktun alueen Timbuktun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Toya sijaitsee Nigerjoen vasemmalla rannalla 18 kilometriä Timbuktusta lounaaseen. Kunnassa on 12 900 ja keskuskylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto.
Alafian kunnan pinta-ala on 27 857 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun piirin Salamin, idässä Bourem-Inalyn, etelässä Gourma-Rharousin piirin Haribomon ja Dirén piirin Garbakoïran sekä lännessä Goundamin piirin Douékirén ja Essakanen kuntiin. 
Kunta sijaitsee pääosin Haoussaksi kutsutulla Nigerin vasemmalla rannalla. Pieni alue on Gourmaksi kutsutulla oikealla rannalla. Pohjoisin osa on Saharan autiomaata. Maisemaa leimaavat pohjoisen hiekkadyynit ja etelän jokilaakso.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 100 millimetriä. Sadekausi kestää heinäkuusta syyskuuhun. Lämpötilat vaihtelevat 10 ja 45 asteen välillä.
Asutus.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja 13 paimentolaisryhmää. Asutus on keskittynyt Nigerjoen läheisyyteen. Kylien asukkaat ovat etupäässä songhaita ja paimentolaiset tuaregeja. Lisäksi on belloja, maureja, sorkoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam. Kunnassa on myös muutamia kristittyjä.
Liikenne ja palvelut.
Toyasta on tieyhteys Timbuktun satamaan Korioméen. Kunnan pohjoisosan kautta kulkee Timbuktun ja Goundamin välinen maantie 33. Tärkeän liikenneväylän muodostaa Nigerjoki.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, transhumanssiin perustuva karjanhoito ja varsinkin bozojen ja somonojen harjoittama kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä hyödynnetään puuvaroja, kalkkikiveä ja hiekkaa. Toyassa ja kolmessa muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii 13 alakoulua ja kolme yläkoulua. Koulua käyvien lasten määrä on alhainen, joskin tyttöjen osuus on 2000-luvulla lisääntynyt. Kunnallisia terveyskeskuksia on neljä. Niiden taso on vaatimaton, eikä kunnassa ole yhtään lääkäriä. Vesihuolto käsittää 15 vesijohtoa, 11 porakaivoa ja joukon nykyaikaisia ja perinteisiä kaivoja. Jokaisella kylällä ja paimentolaisryhmällä on ainakin yksi puhtaan juomaveden lähde, mutta kunnan laajuuteen ja väkilukuun suhteutettuna niiden määrä on riittämätön.
Alueella on Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot. Timbuktun läheisyyden ansiosta voidaan seurata radio- ja televisiolähetyksiä. Sähköä saadaan muutamista aurinkopaneeleista.
Matkailu.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Nigerjoen rannat ja Toyan valkoinen dyyni. Matkailun merkitys on vähäinen. Kunnassa on kaksi leirintäaluetta. Iloan kylä on toiminut solidaarisuusmatkailun kohteena.
Douentzan piiri

Douentzan piiri () on paikallishallintoalue Moptin alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Douentza. Piirin pinta-ala on 23 481 neliökilometriä. Asukkaita on 246 600 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Maantiede ja ilmasto.
Douentzan piiri muodostaa 29,7 % Moptin alueen pinta-alasta ja on siten alueen piireistä suurin. Se rajoittuu etelässä Moptin alueen Koron ja Bandiagaran, lännessä Moptin ja Timbuktun alueen Niafunkén ja pohjoisessa Gourma-Rharousin piireihin sekä kaakossa Burkina Fasoon.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 400 millimetriä. Luonnonalueita ovat kivinen ylätasanko, hiekkadyynien peittämä Seno, eroosion kuluttama Gandamia sekä kumpuileva Gourman tasanko. Vesistöjä ovat sateen jälkeen kuivuvat joet ja Koraroun järvi. Huomattavin eläinlaji ovat Gourman norsut.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Vuonna 1959 perustettuun piiriin kuuluu Douentzan kaupunkikunta ja 14 maalaiskuntaa: Dallah, Dangol-Boré, Débéré, Dianwéli, Djaptodji, Gandamia, Haïré, Hombori, Kéréna, Korarou, Koubéwel Koundia, Mondoro, Pétaka ja Tédjé. Kaupunginosia, kyliä ja nomadiryhmiä on yhteensä 254.
Piirissä asuu 13,0 % Moptin alueen väestöstä. Asukastiheys on alueen piireistä alhaisin. Kaupunkiväestön osuus on 9,7 %. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja dogoneja. Lisäksi on songhaita, bozoja, tuaregeja ja bambaroita.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Piirin läpi kulkee Sévarén ja Gaon välinen maantie RN16. Douentzassa on lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat karjanhoito ja maanviljely. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset, kamelit ja siipikarja. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi sekä vähäisemmässä määrin riisi ja durra. Lisäksi harjoitetaan keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Karjan myynti suuntautuu Bamakoon, Burkina Fasoon, Norsunluurannikolle ja Ghanaan. Toistuvat kuivuusjaksot aiheuttavat jatkuvaa elintarvikepulaa.
Piirissä toimii 72 alakoulua, kuusi yläkoulua ja kaksi lyseota. Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto, teatterisali ja neljä nuorisotaloa. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin poliklinikka, 23 terveyskeskusta ja kolme apteekkia (vuonna 2011). Huomattavin terveysongelma on ihmisessä loisivat sukkulamadot.
Born to Die

Born to Die on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lana Del Reyn toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 27. tammikuuta 2012 iTunesissa ja 31. tammikuuta 2012 Interscope Recordsin, Polydor Recordsin ja Stranger Recordsin julkaisemana. 9. marraskuuta 2012 albumi julkaistiin uudelleen kahdeksalla uudella kappaleella, nimellä "Born To Die - The Paradise Edition".
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 5.
Douentza

Douentza on kaupunki sekä Moptin alueen Douentzan piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Dogonimaan ja Gourman alueen rajalla 170 kilometriä Moptista koilliseen. Asukkaita on 28 000 henkeä (vuonna 2009).
Douentzan kaupunkikunnan pinta-ala on 153,86 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Débérén, idässä Pétakan, etelässä Dianwélin ja lännessä Dangol-Borén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kunta käsittää viisi kaupunginosaa ja neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Heidän lisäkseen on dogoneja, songhaita, arabeja ja tuaregeja. Vallitseva uskonto on islam.
Douentzan kautta kulkee Moptin ja Gaon välinen maantie RN16, josta haarautuu RN39 Timbuktuun. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, osin paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Kaupungissa pidetään alueellisesti tärkeät karjamarkkinat. Karjan vienti suuntautuu Norsunluurannikolle, Togoon, Beniniin ja Burkina Fasoon.
Kunnassa toimii viisi koulua, jotka tavoittavat kaksi kolmasosaa ikäluokasta. Douentzan terveyskeskus palvelee myös lähikuntia. Nähtävyyksiin kuuluvat lähiseudun dogonikylät sekä Gourman alueella elävät norsut. Douentzassa on myös majoituspalveluja.
Antero Lindgren

Antero Lindgren (s. 1980 Lohja) on suomalainen laulaja, kitaristi ja säveltäjä-sanoittaja, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa, "Mother", helmikuussa 2012. Lindgren julkaisi toisen albuminsa "Talking with the Dead" 3. toukokuuta 2013. Lindgren äänestettiin YleX:n ja Rumban Tulevaisuuden tusina 2013 -asiantuntijaäänestyksessä vuoden lupaukseksi vuonna 2012.
"Mother"-albumiin Lindgren sävelsi ja sanoitti kaikki kappaleet itse. Albumin ensipainos oli 1000 kappaletta ja se on myyty loppuun. Albumin "Cigarette stump" sekä "Mother" -kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Kriitikot ovat ylistäneet "Mother"-albumia.
Levyillä sekä keikoilla soittaa joitakin tunnettuja muusikoita, kuten Joensuu 1685 ja Siinai-yhtyeissä vaikuttava Risto Joensuu sekä soolouraa luova Topi Saha. 
Antero Lindgren asuu Helsingissä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Ukonkaura

Ukonkaura ("Avena strigosa") on heinälaji kaurojen ("Avena") suvussa. Se on yksivuotinen ja kasvaa suurimpana yhden metrin korkeaksi. Röyhy on 10–25 senttimetriä pitkä ja viisi senttimetriä leveä, peltokauraan ("Avena sativa") verrattuna muodoltaan suppea. Tähkylöiden helpeiden kärkihampaat ovat enintään usean millimetrin pituisia.
Ukonkauraa on kasvanut aiemmin rikkakasvina viljapelloissa. Se on hävinnyt Suomesta muutamia vuosikymmeniä sitten kokonaan.
Skotlannin pohjoisilla Shetlandinsaarilla ukonkauran eli "shetlanninkauran" ("Shetland aets") jyvät olivat perusruokaa 1900-luvulle saakka. Sen oljet hyödynnettiin erilaisten käyttötekstiilien ja korien sekä muiden punonnaisten raaka-aineena. Ukonkauran korret ovat ohuet ja pysyvät taipuisina pidempään kuin moderneilla rotevilla viljalajikkeilla ja sopivat siksi paremmin käsitöiden materiaaliksi.
Niittyheinäkaura

Niittyheinäkaura eli heinäkaura ("Arrhenatherum elatius") on heinälaji heinäkaurojen ("Arrhenatherum") suvussa.
Niittyheinäkaura on monivuotinen ja kasvaa löyhinä mättäinä puolesta puoleentoista metriä korkeaksi. Sillä on kalju korsi ja enintään senttimetrin leveät lehdet, joiden lapa on litteä, karhea ja osin karvainen. Heinän röyhy on kapea ja 15 senttimetriä pitkä. Tähkylässä on yleensä kaksi kukkaa, joista toinen on kaksineuvoinen ja toinen hedekukka. Hedekukan ulkohelpeissä on näkyvät vihneet, tähkylän kaksineuvoisella kukalla on lyhyt tai puuttuva vihne.
Niittyheinäkauraa kasvaa Suomessa niityillä, merenrannoilla, nurmikoilla ja tienvarsilla. Heinäkauran alkuperäinen levinneisyysalue kattaa Lounais-Suomen ja etelärannikon, mutta tulokaslajina sitä tavataan lähes kautta maan Lappia myöten. Se on luonnonvarainen laji Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa, ja levinnyt ihmisen mukana myös Japaniin, Australiaan sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan.
Sitä on kylvetty rehuheinäksi ja laidunmaille, mutta paikoin siitä on tullut haitallinen vieraslaji, joka syrjäyttää kotoperäisiä heiniä.
Viinipullo

Viinipullo on yleensä lasista tehty viinin säilytykseen ja suojaamiseen tarkoitettu pullo. 
Historia.
Viiniä säilytettiin lasiastioissa satunnaisesti jo antiikin Roomassa. Varta vasten viinin säilytykseen ja kuljetukseen suunnitellut pullot otettiin käyttöön 1300-luvulla. Hauraan pullon suojana käytettiin aluksi niinipunoksia. Vuonna 1640 Newcastlessa, Englannissa kehitettiin kestävä viinipullo.
Materiaali.
Lasi soveltuu hyvin viinipullon materiaaliksi, sillä se on kestävää eikä vaikuta viinin makuun. Vihreä tai ruskea lasi suojaa viiniä ultraviolettisäteilyltä, joka tuhoaa viinin tanniineja. Lasinen viinipullo kestää lämpötiloja −15 celsiusasteesta 80 celsiusasteeseen. Lasipullot voidaan myös kierrättää.
Rakenne.
Aluksi viinipullot olivat pisaranmuotoisia, mutta 1800-luvulla pullojen muoto muuttui nykyisenkaltaiseksi pitkäksi ja kapeaksi pinoamisen helpottamiseksi. Vanhoja viinejä säilytetään usein jyrkkäharteisissa pulloissa, jotta pulloon ajan myötä muodostuva sakka ei valuisi lasiin. Viinipullon pohjassa on yleensä kuoppa, johon peukalo laitetaan viiniä kaadettaessa.
Viinipullon kapea kaula suojaa viiniä hapettumiselta vähentämällä viinin kosketuspintaa ilman kanssa. Se mahdollistaa myös korkin käytön pullon sulkemiseen. Luonnonkorkillinen viinipullo avataan korkkiruuvilla. Joskus viinipullon kaulan suussa käytetään lisäksi kapselia.
Koot.
Yleisin viinipullon tilavuus on 0,750 litraa. 1,5 litran kokoinen pullo on nimeltään "magnum", jossa samppanjaa yleensä säilytetään. Samppanja tarvitsee myös paksuseinäisen pullon, joka kestää pullon sisälle kehittyvän paineen. Makeita jälkiruokaviinejä kuten tokajia ja sherryä säilytetään joskus puolen litran pulloissa.
Etiketit.
Viinipullon etuetiketin sisältö on tarkkaan säännelty, ja siinä lukee viinin nimi, vuosikerta, tuottaja ja viljelyalue. Lisäksi viinin alkoholipitoisuus ilmoitetaan etiketissä puolen prosenttiyksikön tarkkuudella ja pullon tilavuus senttilitroina (cl).
Takaetiketin sisältö on vapaampi kuin etuetiketin, ja siinä on usein viinin ruoka- ja tarjoilusuosituksia, tai tarkempaa tietoa rypälelajikkeesta tai viinin valmistuksesta.
Euroopan ulkopuolelta tulevien eli Uuden maailman viinien etiketit on suunniteltu kuluttajalähtöisemmin kuin ranskalaisten viinien etiketit, jotka joudutaan tiukkojen säännösten vuoksi tekemään tuotelähtöisesti. Tutkimusten mukaan kuluttaja nojaa usein pullon etiketin antamaan tietoon, ja ranskalaisviinien etiketit nähdäänkin usein vaikeaselkoisina ja puuttellisina. Uuden maailman viinejä hyödyttää se, että niissä käytetty lajike kerrotaan etiketissä, sillä rypälelajikkeella on kuluttajille paljon merkitystä viinin valinnassa.
Keltakaurake

Niittykeltakaura eli keltakaura eli keltakaurake eli keltakaurakko ("Trisetum flavescens") on heinälaji keltakaurojen eli villikaurojen ("Trisetum") suvussa. Sitä esiintyy Euroopassa ja Lounais-Aasiassa.
Niittykeltakaura on monivuotinen heinä ja kasvaa mätästävänä 40–80 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kalju korsi, jonka solmujen alapuolella on kuitenkin karvoitusta. Enintään puoli senttimetriä leveät lehdet ovat päältä karvaisia. Keltakauran röyhyt ovat kapeanmuotoisia ja nuokkuvia. Tähkylät ovat yleensä kolmikukkaisia ja niissä on lyhyt vihne, väriltään kullankeltaisen-ruskeita, ehkä vähän sinipunaisia.
Niinisalon rautatieasema

Niinisalon rautatieasema () on Kankaanpään Niinisalossa sijaitseva rautatieliikennepaikka. Liikenne Porin suunnasta aloitettiin joulukuussa 1933. Radanrakennuksen edettyä liikenne Parkanon suuntaan voitiin aloittaa 1935. Thure Hellströmin piirtämä asemarakennus valmistui 1934. Samana vuonna asema-alueelle rakennettiin myös vesitorni.
Koko rataosan rakennustöiden kannalta Niinisalo, jonne radan rakentajat pääsivät kesällä 1933, oli tärkeä etappipaikka, koska nyt päästiin käsiksi Hämeenkankaan hiekka- ja soravaroihin. Heinäkuusta 1933 lähtien Niinisalon sorakuopasta kuormattiin ja kuljetettiin noin 150 000 kuutiometriä raidesoraa ja pengertäytettä ratatyömaalle. 
Aseman läheisyyteen valmistuivat Niinisalon varuskunnan ensimmäiset rakennukset vuonna 1934, ja sen toiminta käynnistyi kaksi vuotta myöhemmin. Varuskunta toimi kertausharjoituskeskuksena toisen maailmansodan syttymiseen saakka. Juuri talvisodan alla siirrettiin Reserviupseerikoulu Haminasta Niinisaloon. Valvontakomission määrättyä RUK:n toiminnan keskeytettäväksi vuonna 1945 varuskunnassa toimi Internaatiksi kutsuttu valtion sisäoppilaitos armeijasta kotiutettuja oppikoulujen oppilaita varten, ja pari vuotta myöhemmin Niinisalon kasarmialuetta alettiin muuttaa tykistövaruskunnaksi. Varuskunnan ansiosta Niinisalosta kehittyi varsin huomattava taajama, jossa oli 1960-luvulla liki 1 300 asukasta. Ratapihan länsipäästä rakennettiin sivuraide varuskunta-alueelle 1950-luvun alkupuolella.
Niinisalon rautatieasema muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi 1976 ja henkilöliikenne lakkautettiin koko Haapamäki–Pori-radalta keväällä 1981. Tämän jälkeen rataosalla on liikennöinyt lähinnä Puolustusvoimien sotilasjunia. Niinisalon rautatieasemasta tuli rataosan läntinen päätepiste kun yhteys Kankaanpään suuntaan suljettiin 1999. Kankaanpään rautatieasemalle johtava rata jäi yhä osaksi Niinisalon ratapihaa kunnes sen kunnossapito lopetettiin 2001. Niinisalon varuskunta-alueelle johtanut kuormausraide on purettu, haarautumiskohtaan on rakennettu uusi päätylaituri. Asemarakennus on yhä jäljellä. Niinisalon ja Parkanon välinen rata on ollut sulkemisuhan alla, mutta toistaiseksi Puolustusvoimain sotilasjunat kulkevat yhä muutaman kerran vuodessa Niinisalosta Parolaan sekä Lappiin. Lisäksi Niinisaloon tehdään satunnaisia museojunamatkoja mm. Haapamäeltä.
Filmfare Awards South 2009

Filmfare Awards South 2009 oli 7. elokuuta 2010 Chennaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2009 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli 57:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Band of Horses

Band of Horses on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Seattlessa. Yhtye on julkaissut viisi studioalbumia, joista menestynein on Grammy-ehdokkuuden saanut "Infinite Arms". Yhtyeen kokoonpano on kokenut useita muutoksia, vaikka nykyiset jäsenet Ben Bridwell, Ryan Monroe, Tyler Ramsey, Bill Reynolds ja Creighton Barrett ovat kaikki olleet bändin kanssa useita vuosia. Band of Horsesin viides studioalbumi "Why Are You OK" julkaistiin kesäkuussa 2016.
Arch 22

Arch 22 () on kaariportti Gambian pääkaupungissa Banjulissa. Arch 22 on rakennettu 22. heinäkuuta 1994 tapahtuneen vallankaappauksen kunniaksi. Kaari on noin 36 metriä korkea ja sen on suunnitellut senegalilainen arkkitehti Pierre Goudiaby. Kaari esiintyy myös Gambian 100 dalasin setelissä.
Tokaji

Tokaji on unkarilainen valkoviini, jonka tunnetuin laatu on makea "Tokaji aszú". Tokaji-viinejä viljellään Tokaj-Hegyaljan alueella Koillis-Unkarin ja myös Slovakian vulkaanisessa maaperässä.
Tokajin makeus on peräisin "Botrytis cinerea" -jalohomeesta, joka otettiin käyttöön 1600-luvulla. Unkarin pitkästä ja lämpimästä syksystä sekä aamusumuista pitävä home muuttaa rypäleet rusinamaisiksi, minkä jälkeen ne kerätään käsin.
Tokajin yleisimmät, perinteiset rypäleet ovat "Furmint", "Hárslevelú" ja "Sárgamuskotály". Virallisesti hyväksyttyjä ovat lisäksi "Zéta", "Kövérszőlő" ja "Kabar".
Makeat Tokaji aszú -viinit luokitellaan makeuden mukaan neljään luokkaan, kolmesta "puttonyosista" kuuteen puttonyosiin. Kuuden puttonyosin viinissä on sokeria 150–180 grammaa litrassa ja kolmen puttonyosin viinissä vähän alle puolet tästä. Lisäksi "Tokaji aszú eszenciassa" sokeria on yli 180 grammaa litrassa sekä harvinaisessa ja kalliissa "Tokaji eszenciassa" jopa 450–800 grammaa litrassa.
"Tokaji szamorodni" -laatua valmistetaan sekä kuivana että makeana. Siihen käytetään vain osittain jalohometartunnan saaneita rypäleitä.
Hamartia

Hamartia () on kohtalokas erehdys, jonka päähenkilö tekee hyvässä tarkoituksessa tai tietämättömyydestä. Hamartia on Aristoteleen "Runousoppi"-teoksessaan esittelemä termi ja liittyy läheisesti kreikkalaiseen tragediaan.
Hamartia liittyy usein väärinkäsityksiin. Yksi esimerkki hamartiasta on Oidipus, joka tappaa tietämättään isänsä ja menee naimisiin äitinsä kanssa. Hän on kuitenkin pyrkinyt hyvään ja ennustuksen kuultuaan lähtenyt pois, jotta voisi välttää sen toteutumisen. 
Jännitettä lisää, että katsoja on tietoinen erehdyksestä ennen kuin päähenkilö huomaa sen itse, kuten Oidipuksessa. Virheen tunnistaminen ja huomaaminen on nimeltään anagnorisis.
Hamartiaa ja sen tunnistamista edeltää usein "hybris" eli ylimielisyys. Päähenkilö on hybriksen vallassa kunnes joutuu nöyrtymään huomattuaan virheensä. Tämän jälkeen seuraa "katharsis".
Gene De Paul

Gene De Paul (17. kesäkuuta 1919 New York – 27. helmikuuta 1988 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen populaari- ja elokuvamusiikin säveltäjä.
De Paul syntyi New Yorkissa kesäkuussa 1919. Hän sai koulutusta klassiseen pianonsoittoon ja aloitti uransa sovittajana ja teatteripianistina. Hän soitti varhaisella urallaan myös pianoa tanssiorkestereissa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa.
Laulujen säveltämisen De Paul aloitti vuonna 1940. Hänen sanoittajanaan toimi usein Don Raye, joka kirjoitti sanat muun muassa vuoden 1941 kappaleen ”I’ll Remember April”. Toinen merkittävä yhteistyökumppani oli Johnny Mercer, jonka kanssa De Paul teki muun muassa musiikin elokuvaan "Seitsemän veljeksen morsiamet" ja Broadway-musikaalin "Li’l Abner", joka oli Tony-ehdokkaana parhaasta musiikista. Vuonna 1951 De Paul sävelsi musiikkia Disney-animaatioelokuvaan "Liisa Ihmemaassa". Yhteensä hänen musiikkiaan käytettiin 15 elokuvassa. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1985.
Gene De Paul kuoli helmikuussa 1988 Los Angelesin Northridgessa. Hänet on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin Los Angelesissa.
Filmfare Awards South 2008

Filmfare Awards South 2008 oli 31. heinäkuuta 2009 Hyderabadissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2008 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli 56:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Vinblastiini

 
Vinblastiini on mitoosi-inhibiittoreihin kuuluva solunsalpaaja. Sen kauppanimi on "Velbe". Nuorille ja aikuisille lääke infusoidaan noin 5–10 minuutissa. Lapsille se voidaan antaa hitaalla injektiolla. Tavallisimmin vinblastiinilla hoidetaan virtsarakon syöpää, mutta sitä voidaan käyttää myös muissa tapauksissa, kuten lymfooman tai Kaposin sarkooman kohdalla.
Lääkkeen antaminen on voinut tapahtua 5–10 mg suuruisin annoksin ja lääkeinjektio tehty yhden viikon mittaisin välein. Tämä hoitoindikaatio on koskenut lymfooman hoitoa.
Sivuvaikutukset.
Tyypillisiä sivuvaikutuksia ovat infektioriski, mustelmat ja verenvuoto, anemia, pahoinvointi ja väsymys. Edellä mainituista riskeistä johtuen: on tärkeää että injektioneulan pisto osuu kunnolla paikoilleen laskimosuoneen ennen lääkkeen tiputtamisen aloitusta, eikä siten ettei verisuoni lävistyy kokonaan, taikka vajaasti. Silloin neula ei ole asentunut täysin suonen suuntaisesti.
Vinblastiini on yksi ruusukatarasta ("Catharanthus roseus") eristetyistä alkaloideista.
The Real McCoy

The Real McCoy on Pekka Lehdon ohjaama elokuva muusikko Andy McCoysta vuodelta 1999. Elokuva sisältää kuvamateriaalia Hanoi Rocksin alkuajoilta ja McCoyn elämästä.
Juonipaljastuksia.
Elokuva alkaa, kun Angela on palaamassa kotiin ja havahtuu Andyn avunhuutoihin. Angela ryntää apuun, muttei jaksa nostaa kaiteelta pudonnutta Andya takaisin ylös. Andy putoaa 3. kerroksesta katuun ja loukkaantuu vakavasti. Sairaalassa Andy kertoo vierailulle tulleelle Dave Lindholmille mitä tapahtui.
Andyn päästyä sairaalasta hän alkaa kirjoittaa Angelan avustuksella elämäkertaansa.
Lopussa Andy varastaa Taivaan valtakunnan avaimet Helsingin tuomiokirkolla sijaitsevalta Pyhän Pietarin patsaalta. Andy ja Angela puhuvat itsensä ulos tilanteesta, mutta kun poliisit palaavat myöhemmin paikalle niin asia todellinen laita selviää.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2012

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2012 olivat järjestyksessään 31. uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut. Uintikilpailut käytiin Unkarin Debrecenissä 21.–27. toukokuuta. Uimahypyt kilpailtiin Alankomaiden Eindhovenissa 15.–20. toukokuuta ja taitouinti samassa kaupungissa 23.–27. toukokuuta.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaat
Filmfare Awards South 2010

Filmfare Awards South 2010 oli 2. heinäkuuta 2011 Hyderabadissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2010 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli 58:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Filmfare Awards South 2007

Filmfare Awards South 2007 oli 13. heinäkuuta 2008 Chennaissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2007 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli 55:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Matkijalintuhaukka

Matkijalintuhaukka ("Accipiter imitator") on haukkojen heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Bougainvillessa Papua-Uudessa-Guineassa sekä Choiseulinsaarella ja Santa Isabelin saarella Salomonsaarilla. Huonosti tunnettu laji on määritelty silmälläpidettäväksi pienten saaripopulaatioiden perusteella, joiden arvioidaan olevan supistumassa metsien hävityksen vuoksi. Sen verran yleinen matkijalintuhaukka kuitenkin on, että populaatioarviot ovat lähinnä otaksumia ja se voi määränsä perusteella kuulua korkeampaan luokkaan. Arviointi voi olla virheellinen, sillä lintu käyttäytyy aika huomaamattomasti eikä sen äänikään erotu erityisemmin. Se muistuttaa huomattavasti salomoninhaukkaa, ja siksi monet havainnot ovat jokseenkin epävarmoja.
Matkijalintuhaukan elinpiiri tunnetaan huonosti, ja monet seikat sen suhteen ovat vielä arvailua.
Matkijalintuhaukka on kooltaan 28–33 cm. Sen höyhenys on mustavalkoinen, mutta osa linnuista saattaa olla täysin mustia. Selkäpuoli on täysin musta, kaula ja rinta joko valkoinen tai musta. Silmäterät ovat punaruskeat.
Christian Lollike

Christian Lollike (s. 1974 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen näytelmäkirjailija. Hän on opiskellut teatterialaa Aarhusin teatterissa 1998–2001. Hän kirjoittanut runsaasti näytelmiä, joista useimmat hän on myös ohjannut. Aarhusin teatterissa toimiessaan hän kirjoitti joukon merkittäviä näytelmiä, esimerkiksi "Nathan (uden titel)", joka esitettiin Århusin tuomiokirkossa. Hän johtaa nyttemmin CaféTeatretia. 
Hän on saanut useita palkintoja. Hänet on valittu 2009 vuoden näytelmäkirjailijaksi, johon liittyy Reumert-palkinto.
Lolliken näytelmiä ovat Suomessa esittäneet Viirus-teatteri "Kosmisk fruktanin" ja Universum-teatteri "Underverketin". Sirius-teatteri on esittänyt "Underverketin" vuonna 2010.
Lollike on kirjoittanut näytelmän "Manifest 2083" norjalaisen joukkomurhaaja Anders Breivikin manifestin perusteella. Näytelmä tulee ensi-iltaan lokakuussa 2012. Tieto näytelmästä on herättänyt voimakasta paheksuntaa sekä Norjassa että Tanskassa. Näytelmä on monologi, ja sen esittää Café-teatterissa Olaf Hojgaard.
Lollike tunnetaan yhteiskunnallisista teksteistä. Hän sanoo tekevänsä analyysiä yhteiskunnasta eikä viihdettä: "Emme tee Hollywood-elokuvaa." Breivik-monologin jälkeen hän keskittyy Euroopan talouskriisiin.
Näytelmät.
Lollike on kirjoittanut näytelmiä ja kuunnelmia.
Palkinnot ja tunnustukset.
Lollike on saanut useita palkintoja.
Camel Trophy

Camel Trophy oli vuosina 1980–2000 järjestetty autosuunnistuskilpailu, jossa käytettiin maastoautoja. Kilpailu ajettiin eri vuosina eri puolella maailmaa; kilpailuja käytiin Afrikassa, Etelä-Amerikassa, Oseaniassa ja Aasiassa. Kilpailussa edustetaan aina omaa maata. Maista useimmin kilpailun pääpalkinnon Camel Trophyn voitti Italia, joka sai kolme voittoa. Kahteen voittoon ylsivät myös Saksa, Turkki, Ranska ja Alankomaat.
Kilpailun seuraajana alkoi vuonna 2003 sarja, jonka nimi on G4 Challenge.
Sergei

Sergei () on pääasiassa venäläinen ja bulgarialainen miehen etunimi. Nimi on muunnos roomalaisesta sukunimestä Sergius, joka saattaa johtua latinan "palvelijaa" tarkoittavasta sanasta, mutta on todennäköisemmin etruskilaista alkuperää. Nimen ovat tehneet suosituksi tämän nimiset pyhimykset, joita ovat 300-luvulla Syyriassa marttyyrikuoleman kärsinyt Pyhä Sergius, paimentolaisten suojeluspyhimys, sekä 1300-luvulla elänyt venäläinen uskonnollinen johtaja Sergei Radonežilainen.
Suomessa Sergei-nimisiä henkilöitä on kesäkuuhun 2025 mennessä ollut noin 4 120, joista noin puolet on 1970- ja 1980-luvuillla syntyneitä. Nimeä ei ole suomen- eikä ruotsinkielisessä kalenterissa, mutta ortodoksisessa kalenterissa se on useammankin tämän nimisen pyhimyksen muistopäivän kohdalla, joten sitä esiintyy myös suomalaisten ortodoksien etunimenä.
Ukrainan kielessä nimi on muodossa Serhi ja valkovenäjän kielessä Sjarhei.
Nimeä Sergei käytetään myös neuvosto­liittolais­valmisteisesta, myös Suomen puolustus­voimien käytössä olevasta 23 lkt 61-ilma­torjunta­tykistä.
Deadhorse

Deadhorse on paikallishallinnoton alue ("unincorporated community") North Slopen piirikunnassa (borough) Alaskassa Daltonin valtatien varrella. 
Deadhorse tuli tutuksi öljylöydöstä. Nimi Deadhorse ei viittaa kuolleisiin hevosiin, vaan Daltonin valtatietä liikennöivät rahtarit sanovat, että sinne päästyään olo on kuin kuolleella hevosella. Deadhorsessa on postitoimisto, lentoasema, kauppa ja asutusta. Kaupunki tuli tutuksi "Rekkakuskit jäällä" -televisiosarjasta. Deadhorse on sijaitsee pohjoisella napapiirillä.
Suomenlahden Kone

Suomenlahden Kone Oy oli 1960- ja 1970-luvulla toiminut suomalainen metallialan yritys, joka vei valmistamiaan teräsrakenteisia kaarihalleja Neuvostoliittoon. Yritys tuli tunnetuksi 1970-luvun lopulla viisi vuotta kestäneen konkurssipetosoikeudenkäynnin vuoksi.
Suomenlahden Kone Oy:n omistaja Aarne Mantila (k. 1982) myi rahoitusvaikeuksiin joutuneen yrityksensä liiketoiminnot ja osan omaisuutta 1974 Kone Oy:n toimitusjohtajalle Pekka Herlinille. Mantila oli ottanut yritykselleen ja mahdollisesti itselleenkin lainaa oululaisen liikemiehen Aaro Makkosen hoitamasta pimeää rahanlainausta harjoittaneesta ”Atlas-pankista”. Suomenlahden Kone Oy meni konkurssiin 1975 ja konkurssipetosoikeudenkäynti aloitettiin 1977. Konkurssipetosoikeudenkäynnissä Herliniä syytettiin siitä, että hän olisi maksanut Suomenlahden Koneen toiminnoista liian alhaisen hinnan ja auttanut siten Mantilaa konkurssirikoksessa. Oikeudenkäynnissä Herlin vapautui kuitenkin syytteistä.
Herlin osti Suomenlahden Koneen luultavasti siksi, että liikemies Tuomas Tapalan (k. 1981) omistama "Nordator Oy" oli velkaa Herlinin perheen sijoitusyhtiön "Holding Manutasin" omistamalle "Ollituote Oy":lle ja Tapala oli saanut siirrettyä nämä velat Suomenlahden Koneelle. Nordator Oy ja Ollituote Oy toivat kumpikin maahan keilahalleissa käytettyjä keilanasetinautomaatteja ja yritykset olivat salaa sopineet näiden laitteiden Suomen markkinoiden jakamisesta. Konkurssijutun käsittelyn yhteydessä Herlin syytti Tapalaa kiristyksestä ja Tapala puolestaan väitti, että juttua varten olisi Italiasta tilattu 100 000 markalla palkkamurhaaja. 
Aarne Mantila ja Tuomas Tapala olivat kestinneet avokätisesti korkeaa poliisijohtoa muun muassa poliisiylijohtaja Erkki J. Korhosta sekä Helsingin poliisikomentajaa Nils-Olof Söderströmiä. Kestintä oli alkanut Tapala ja Mantila tullessa apuun kun poliisijohto tarvitsi varoja Suomeen vastavierailulle tulleelle neuvostoliittolaiselle miliisijohdolle järjestettyihin juhliin. Myöhemmin he pyrkivät näiden yhteyksiensä avulla vaikeuttamaan Suomenlahden Koneen konkurssijutun tutkintaa.
Tapalan osalta tutkinta jäi kesken, kun hän kuoli vuonna 1981. Pimeää rahanlainausta harjoittanut Aaro Makkonen tuomittiin 1977 törkeästä veropetoksesta, mutta hän pääsi pakenemaan maasta Vantaan nimismiehen Pentti Viitasen myöntämän pikapassin avulla. Viitanen oli kuulunut myös Mantilan ja Tapalan järjestämissä juhlissa vierailleeseen poliisijohtoon.
Siinä sivussa

Siinä sivussa (engl. "Ham on Rye") on Charles Bukowskin vuonna 1982 julkaistu neljäs romaani. Teos keskittyy Bukowskin omaelämäkerrallisen alter egon Henry Chinaskin nuoruus- ja kasvuvuosiin 1930-luvun pula-ajan Los Angelesissa. 
Kirja ilmestyi suomeksi vuonna 1991 WSOY:n kustantamana. Sen on suomentanut Seppo Loponen.
Indira Gandhin rauhanpalkinto

Indira Gandhin palkinto () tai Indira Gandhin rauhanpalkinto ( tai "Indira Gandhi Prize for Peace, Disarmament and Development") on arvovaltainen intialainen rauhanpalkinto joka myönnetään järjestöille tai yksittäisille kansalaisille, jotka ovat tehneet työtä maailmanrauhan ja kehityksen sekä uuden kansainvälisen talousjärjestyksen hyväksi. Rauhanpalkinto on noin 2,5 miljoonaa Intian rupiaa. Rauhanpalkinnon myöntää Indira Gandhi Memorial Trust, joka palkitsee yksittäisiä henkilöitä ja kansainvälisiä järjestöjä.
Frankie Boyle

Francis Martin Patrick "Frankie" Boyle (s. 16. elokuuta 1972 Glasgow, Skotlanti) on skotlantilainen koomikko ja käsikirjoittaja, joka on tunnettu mustasta huumoristaan sekä provosoivista kommenteistaan.
Boyle oli pitkään vakiojäsen BBC Two:n Mock the Week -ohjelmassa, jonka lisäksi on vieraillut lukuisissa vastaavankaltaisissa ohjelmissa. Lisäksi hän esiintyy -pelissä Liberty Cityn Split Sides Comedy Clubilla.
M/S Vegaland

M/S "Vegaland" oli ruotsalainen ro-ro-rahtialus.
Aluksen sisarlaivoja olivat "Thebeland", "Timmerland" (myöh. "Hellenic Sailor"), "Tyrusland", "Vasaland" (myöh. "Hellenic Master")" ja "Vikingland".
Omistushistoria.
Alus rakennettiin Chibassa, Japanissa Mitsui Engineering &amp; Shipbuilding Co. Ltd.:n telakalla ja laskettiin vesille 22. toukokuuta 1979. Alus toimitettiin syyskuussa 1979 Broströms Rederi AB:lle Göteborgiin.
11. marraskuuta 1981 alus vuokrattiin Wilhemsenille Norjan Tönsbergiin, ja se sai nimekseen "Tarn". Nimen "Vegaland" alus sai 17. lokakuuta 1983, ja kesäkuussa 1984 alus siirtyi Rederi AB Transoceanille Göteborgiin.
AB Svenska Orient Linjen hankki aluksen maaliskuussa 1991, ja se siirtyi edelleen Rederi Ab Trans-Rexille tammikuussa 1993. Visbyläinen Rederi AB Gotland hankki aluksen huhtikuussa 1993, mutta aluksen kotisatamana säilyi edelleen Göteborg. Tammikuussa 1994 alus myytiin Ab Bylock &amp; Norsjöfraktille Skärmaniin, mutta jo toukokuussa alus siirtyi Svenska Orient Linjenin hallintaan
Syyskuussa 1996 alus pidennettiin alkuperäisestä 165 metristä 190 metriin, muutostyön teki portugalilainen Mitrena Shipyard Lissabonissa.
Marraskuussa 2000 alus siirtyi OSM Sea Partner Ab:n hallintaan ja sen kotisatamaksi tuli Lontoo. Vuonna 2006 alus vuokrattiin kahden vuoden sopimuksella Transfennicalle, ja se siirtyi Lyypekki–Hanko–Paldiski-reitille. Touko–elokuussa 2006 alus oli vuokrattuna hollantilaiselle MoD:lle ja palasi sen jälkeen aiemmalle reitilleen. Syyskuussa reitiksi muutettiin Hamina–Rostock–Lyypekki.
Vuonna 2010 alus vuokrattiin Stora Ensolle, ja se aloitti liikennöinnin reitillä Kemi–Oulu–Göteborg–Lyypekki. Joulukuussa samana vuonna alus vuokrattiin Nordanalle ja se siirrettiin liikennöimään Välimereltä Yhdysvaltoihin.
Alus myytiin intialaiselle romuttajalle maaliskuussa 2012, ja se saapui Alangiin, Intiaan romutettavaksi 1. huhtikuuta 2012.
Maria Cebotari

Maria Cebotari (10. helmikuuta 1910 Chișinău – 9. kesäkuuta 1949 Wien) oli romanialaissyntyinen sopraano. Hän opiskeli laulua Chișinăussa ja työskenteli vuodesta 1929 lyhyesti näyttelijänä Moskovassa. Jo vuonna 1931 hän oli laulamassa Mimin roolia Dresdenissä. Hän loi Amintan roolin Richard Straussin oopperan "Die schweigsame Frau" kantaesityksessä vuonna 1935. Hänellä oli laajalti erilaisiin rooleihin soveltunut ääni. Puccinin ja Straussin lisäksi hän tulkitsi muiden muassa Bizet'n, Verdin ja Mozartin rooleja.
Cebotari loi uransa pääasiassa Natsi-Saksassa, eikä hän koskaan esiintynyt Yhdysvalloissa. Hän oli vuosina 1936–1944 Berliner Staatsoperin jäsen. Hän teki lukuisia levytyksiä. Hän kuoli haimasyöpään 39 vuoden iässä.
Cebotari sai uransa aikana myös pääosia elokuvissa.
Petoankeriaat

Petoankeriaat (Synaphobranchidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaiskista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Petoankeriaiden heimoon kuuluu lähteestä riippuen 10–12 sukua ja 26–38 lajia. Lajeja ovat muun muassa naskaliankerias ("Dysomma anguillare") ja petoankerias ("Synaphobranchus kaupi"). Ruumiinrakenteeltaan ne ovat melko pitkulaisia mutta tukevahkoja kaloja. Kooltaan ne jäävät yleensä alle metrin mittaisiksi, mutta suurimmat lajit voivat saavuttaa 1,8 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat kookas jopa silmän taakse ulottuva suu ja lähellä rintaeviä sijaitseva kidusaukko. Kalojen selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevän kanssa. Rintaevät puuttuvat eräiltä lajeilta. Petoankeriaiden heimon lajien Leptocephalus-toukalla on poikkeukselliset teleskooppimaiset silmät. Useilla petoankeriaslajeilla on suomut ja ne ovat väriltään yksivärisen ruskeita tai harmaita.
Levinneisyys ja elintavat.
Petoankeriaslajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne elävät tyypillisesti mannerjalustojen läheisyydessä ja lähellä pohjaa usein 100–2 000 metrin syvyydessä. Petoanekriaista useimmat ovat petokaloja, jotka saalistavat pieniä kaloja tai selkärangattomia, mutta mukaan mahtuu myös raadonsyöjiä kuten töppöankerias ("Simenchelys parasiticus").
Jimmer Fredette

James Taft "Jimmer" Fredette (s. 25. helmikuuta 1989, Glen Falls, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan Chicago bullsissä. Fredette oli NBA:n varaustilaisuuden kymmenes varaus vuonna .
Ura.
Fredette oli yksi yliopistokoripalloilun suurimmista tähdistä pelatessaan Brigham Youngin yliopiston joukkueessa. Hän rikkoikin koulun ennätyksen pisteissä sekä konferenssin ottelukohtaisen piste-ennätyksen. Lisäksi hän oli NCAA:n I-divisioonan seitsemänneksi paras korintekijä. Fredette osallistui NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Milwaukee Bucks varasi hänet tilaisuuden kymmenentenä pelaajana. Pian varauksen jälkeen hänet kaupattiin Sacramento Kingsin organisaatioon, jonka kanssa hän teki monivuotisen sopimuksen.
NBA:n työsulun takia lyhentyneellä tulokaskaudellaan Fredette pelasi 61 ottelussa, joista hän oli aloitusviisikossa seitsemässä. Hänen pistekeskiarvonsa oli 7,6 ja 
syöttökeskiarvonsa 1,8.
2014 Kings osti Fredetten sopimuksen ulos ja hän siirtyi vapaalla siirrolla Chicago Bullsin riveihin loppukaudeksi.