tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nikon D3500

Nikon D3500 on Nikonin 30. elokuuta 2018 julkistama digitaalinen järjestelmäkamera, jossa on 24 megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno. Kameralla pystyy kuvaamaan viisi kuvaa sekunnissa ja videoimaan FullHD-laadulla 60 kuvaa sekunnissa. Lisäksi kamerassa on kolmen tuuman näyttö ja tuki Bluetoothille.
Nikon D3500 on Nikon D3400:n seuraaja.
Käyräjärvi

Käyräjärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Burgred

Burgred (k. 874 tai 875, Rooma) oli Mercian kuningas vuosina 852–874. Noustuaan valtaan Burgred pyysi Wessexin kuningas Ethelwulfilta apua taistelussa walesilaisia vastaan. Ethelwulf suostui pyyntöön, ja sotaretki walesilaisia vastaan osoittautui menestykseksi. Wessexin ja Mercian liitto sinetöitiin Ethelwulfiin tyttären Aethelswithin ja Burgredin avioliitolla.
Vuonna 868 Burgred joutui jälleen turvautumaan Wessexin apuun. Tanskalainen viikinkiarmeija oli valloittanut Nottinghamin, ja Burgredin avuksi tulivat Wessexin kuningas Ethelred ja tämän veli Alfred joukkoineen. Armeijat eivät käyneet varsinaisia taisteluita. Viikingit viipyivät Merciassa talven yli ja vetäytyivät sitten tukikohtaansa Yorkiin. Vuonna 872 viikingit valloittivat Lontoon, ja 874 he marssivat Lindseystä Reptoniin ja pakottivat Burgredin pakenemaan. Burgred pakeni Roomaan, jossa hän sittemmin kuoli.
Selkäjärvi

Selkäjärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna

Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna oli Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan tunnus lipun ohella. Se oli käytössä vuosina 1919–1992, viimeisen vuoden itsenäisen Ukrainan vaakunana.
Vaakunan otti käyttöön Ukrainan SNT:n hallitus 14. maaliskuuta 1919, ja siihen tehtiin muutoksia 7. marraskuuta 1928, 30. tammikuuta 1937 ja 21. marraskuuta 1949. Vuonna 1949 käyttöönotettu ja viimeiseksi jäänyt vaakuna perustui Neuvostoliiton vaakunaan, ja siinä oli kuvattuna tyypilliset kommunismin tunnukset: sirppi ja vasara, punainen tähti, auringonnousu ja vaakunaa ympäröivät vehnäntähkät. Nouseva aurinko symboloi Neuvosto-Ukrainan tulevaisuutta, tähti sekä sirppi ja vasara puolestaan kommunismin voittoa. Lipussa on Neuvostoliiton motto "Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!" sekä ukrainaksi että venäjäksi; sen sijaan Ukrainan SNT:n nimi on vain ukrainaksi.
Itsenäistyttyään 24. elokuuta 1991 Ukraina säilytti aluksi neuvostoaikaisen vaakunan. Seuraavana vuonna se vaihdettiin Ukrainan nykyiseen vaakunaan.
Maxus

SAIC Maxus Automotive Co., Ltd. (kauppanimeltään Maxus ja joskus tunnettu pinyin-käännöksellä kiinalaisnimeltään, Datong ("大通)") on kiinalainen ajoneuvovalmistaja. Rotator Oy aloitti Maxus täyssähköisten pakettiautojen myynnin Suomessa 2021.
Vuonna 2021 Maxus-pakettiautoja rekisteröitiin Suomessa 19 kappaletta. Seuraavana vuonna rekisteröitiin 60 autoa. Vuonna 2023 Maxus ylsi 75 auton myyntiin, jolla sijoitus oli pakettiautojen merkkikohtaisessa tilastossa 11. Seuraavana vuonna Maxus-pakettiautojen rekisteröinnit jäivät 29 kappaleeseen.
Matolammi (Jämsä, Koivukylä)

Matolammi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 1,6 hehtaarin laajuinen metsälampi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 29 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Matolammen pituus on 180 metriä ja leveys 140 metriä. Idässä sijaitsee Lähdejärvi ja etelässä Koukkulammi. Keuruun raja kulkee noin 600 metriä Matolammesta länteen.
Matolammi kuuluu Hanhiojan valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Hanhiojan alueen laajin vakavesi Hanhijärvi sijaitsee kuutisen kilometriä Matolammilta itään ja sen korkeustaso on noin 65 metriä Matolammia alempana.
Neljä kilometriä Koskenpään Matolammilta etelälounaaseen sijaitsee 60 aarin laajuinen Matolammi.
Lähdejärvi (Jämsä)

Lähdejärvi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva noin 17 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 28 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 87 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Mänttä noin viisitoista kilometriä länsilounaaseen.
Maantiede.
Lähdejärven rannat ovat metsäisiä. Lounaassa on järven kokoon suhteutettuna laaja koukkumainen lahti, pohjoiseen mentäessä järvi kapenee voimakkaasti. Lähdejärven keskellä sijaitsee noin 30 aarin laajuinen Kärmesaari, jonka pohjoispuolella on kolme pienempää saarta. Järven lounaiskolkkaan virtaa etelästä Koukkulamminpuro. Järven kaakkoiskolkasta lähtee Lähdeoja itään kohti Salmijärveä.
Lähdejärveä ympäröi mäkinen maasto, joka ei kuitenkaan kohoa ylängöksi. Pohjoispuolinen Lähdevuori on korkeimmillaan noin 180 metriä merenpinnan yläpuolella, eli runsaat 30 metriä Lähdejärven pinnan yläpuolella. Lähdevuoren pohjoispuolella on Vataanjoen valuma-alueeseen kuuluva Joutsenlammi, lounaassa on Koukkulammi, lännessä Kivilammi ja Matolammi. Idässä levittäytyy Piikkisuo.
Lähdejärvi kuuluu Hanhiojan valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Hanhiojan alueen laajin vakavesi Hanhijärvi sijaitsee nelisen kilometriä Lähdejärveltä itään ja sen korkeustaso on noin 47 metriä Lähdejärveä alempana.
Kultahydroksidi

Kultahydroksidi (Au(OH)3) on kulta- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa kultapinnoitteita ja muita kultayhdisteitä sekä keraamiikan värjäämiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kultahydroksidi on keltaista tai ruskeaa kiinteää ainetta, joka tummuu valon vaikutuksesta. Rakenteeltaan se on amorfista ja koostuu kulta- ja hydroksidi-ionien muodostamasta lineaarisesta polymeeristä. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee happoihin ja lisäksi emäksiin muodostaen kompleksisen tetrahydroksiauraatti(III)-ionin ([Au(OH)4]-). Kuumennettaessa kultahydroksidi hajoaa ensin kultaoksidihydroksidiksi ja lopulta kultaoksidiksi.
Kultahydroksidia valmistetaan saostamalla emästen kuten alkalimetallihydroksidien tai -karbonaattien veteen liukenevien kultayhdisteiden, kuten tetraklorokultahapon tai alkalimetallitetrakloroauraattien, vesiliuoksista. 
Na[AuCl4] + 3 NaOH → Au(OH)3 + 4 NaCl
Kultahydroksidia käytetään valmistettaessa kultapinnoitteita elektrolyyttisesti ja lasin ja keramiikan värjäämiseen punaiseksi. Siitä myös valmistetaan muita kultayhdisteitä kuten syanokomplekseja ja kultananopartikkeleita.
Leeds Arts University

Leeds Arts University on taideyliopisto Leedsissä, West Yorkshiressä, Englannissa. Yliopiston pääkampus sijaitsee University of Leedsiä vastapäätä.
Historia.
Koulu perustettiin vuonna 1846 nimellä Leeds School of Art. Vuosina 1968-1993 se tunnettiin nimellä Jacob Kramer College - menetettyään osan varaustaan Leeds Polytechnic- ammattikorkeakoululle (tulevalle Leeds Beckett- yliopistolle). Se tunnettiin nimellä Leeds College of Art and Design vuoteen 2009, ja sitten nimellä Leeds College of Art. Elokuussa 2017 koulu sai yliopiston aseman ja sen nimeksi muutettiin Leeds Arts University. Samalla koulusta tuli ainoa erikoistunut taiteellinen yliopisto Pohjois-Englannissa.
Yliopistolla on tiloja sekä Blenheim Walkilla () että Vernon Streetillä ( ). 
Koulussa opiskeli 2,055 korkeakouluopiskelijaa lukuvuonna 2019/2020.
Alemmat korkeakoulututkinnot.
Kandidaatin tutkinto, BA (Hons):
Ylemmät korkeakoulututkinnot.
Maisterin tutkinto, MA:
Cipolletti

Cipolletti on Argentiinassa Río Negron maakunnassa Río Neuquén -joen varrella sijaitseva kaupunki. Se on perustettu 1903 ja nimetty seudulle keinokastelujärjestelmiä suunnitelleen italialaisen insinöörin César Cipollettin mukaan.
Vuonna 2022 kaupungissa oli 95 524 asukasta.
Cipolletti on osa puolen miljoonan asukkaan Neuquénin suurkaupunkialuetta.
Kaali (täsmennyssivu)

Kaali voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Adolf Fredrik Simolin

Adolf Fredrik Simolin (27. huhtikuuta 1824 – 19. huhtikuuta 1908 Kirkkonummi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Simolinin vanhemmat olivat Fredrik ja Hedvig Simolin ja puoliso Lovisa Wilhelmina Simolin. Ratsutilallinen Adolf Fredrik Simolin Kirkkonummelta oli talonpoikaissäädyssä Raaseporin itäisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864.
Matti Teräs-Rautila

Matti Teräs-Rautila (Teräsrautela) (4. marraskuuta 1821 Maaria – 7. tammikuuta 1901 Maaria) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Teräs-Rautilan vanhemmat olivat Matti Teräsrautela ja Helena Matintytär ja puoliso Johanna Frederika Matintytär. Talollinen Teräs-Rautila oli talonpoikaissäädyssä Maskun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja puolusti kotitarveviinan polttoa innokkaasti.
Lauri Tiainen (valtiopäivämies)

Lauri Tiainen (14. maaliskuuta 1815 Parikkala – 31. elokuuta 1886 Parikkala) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Lauri Tiaisen vanhemmat olivat Olli Laurinpoika Tiainen ja Euphemia Jaakontytär Pitkänen ja puoliso Helena Ristontytär Tiainen. Tiainen oli talonpoikaissäädyssä Käkisalmen keskisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan ja säätytalovaliokunnan jäsen.
Rote Kapelle

Rote Kapelle (suom. Punainen orkesteri) oli toisen maailmansodan ajan tärkeimpiä kansallissosialismin vastaisia vastarinta- ja vakoilujärjestöjä. Se oli Neuvostoliiton hyväksi toiminut eri kansallisuuksista koostunut löyhä verkosto, joka tunnetaan saksalaisten sille antaman nimen Die Rote Kapelle mukaan. Saksalaiset antoivat satojen henkilöiden muodostamalle verkostolle punaista orkesteria tarkoittavan nimen siepattuaan sen viestejä ensi kertaa kesäkuussa 1941 Königsbergin lähellä sijainneella kuunteluasemallaan. Heistä se muistutti suurta Moskovan keskuksesta johdettua soittokuntaa. Verkosto myös käytti joitakin musiikkiin ja orkesteriin viittaavia koodisanoja, esimerkiksi radiolähetin oli "piano" ja sähköttäjä "pianisti".
Vakoiluverkosto välitti Moskovaan tietoja muun muassa Peenemünden V-rakettikokeista, operaatio Edelweissista eli hyökkäyksestä Kaukasiaan, Kurskin taistelun valmisteluista, saksalaisista joukoista Suomessa ja Hitlerin Mannerheimin syntypäivän johdosta Suomeen tekemästä vierailusta. Paljastuneiden vakoojien vangitsemiset ja teloitukset aloitettiin Brysselissä kesällä 1942.
Punaisen orkesterin jäseniä olivat saksalaiset ilmavoimien upseeri Harro Schulze-Boysen, kirjailija Adam Kuckhoff, taloustieteilijä Arvid Harnack ja kirjailija Günther Weisenborn, bulgarialainen Nikolai Jankov-Jablin, joka toimi Suomessa, Konstantin Jefremov ja unkarilainen Sándor Rádo (peitenimi "Dora"), joka toimi Sveitsissä. Sveitsi oli Punaisen orkesterin tärkein toimialue. Siellä se tunnettiin nimellä "Viking".
Esaias Tykki

Esaias Tykki (Stycki) (1814 – 1870 Johannes) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Tykki oli talollinen Johanneksesta ja talonpoikaissäädyssä Rannan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan varajäsen. Tykki kuoli huhtikuussa 1870 Johanneksessa.
Antti Uotila

Antti Uotila (22. toukokuuta 1811 Hauho – 8. helmikuuta 1886 Urjala) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Uotilan vanhemmat olivat Antti ja Anna Luri ja puoliso Ulrika Tuomaantytär Laatu. Kirjailija Oskar Uotila ja taidemaalari Aukusti Uotila olivat heidän poikiaan. Ratsutilallinen Antti Uotila oli talonpoikaissäädyssä Sääksmäen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä talousvaliokunnan varajäsen.
Gustav Vanha-Seppälä

Gustav (Gustaf) Vanha-Seppälä (7. tammikuuta 1815 Piikkiö – 3. lokakuuta 1893 Piikkiö) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Vanha-Seppälän vanhemmat olivat Michel Kärme ja Anna Juhontytär ja puoliso Johanna Seppä. Ratsutilallinen, kunnallismies Vanha-Seppälä oli talonpoikaissäädyssä Piikkiön ja Halikon ylisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli valtiopäivillä laki- ja talousvaliokunnan varajäsen.
Vasa-jäynä

Vasa-jäynä on vuonna 1961 toteutettu kaikkien aikojen kuuluisimmaksi teekkareiden jäynäksi tituleerattu tempaus. Jäynä liittyy "Vasa"-laivan hylyn nostoon.
Jäynän toteuttajat olivat Harri Leppänen ja Krister Ahlström sekä tempauksen ideoijat Martti Tuomola ja Matti Kaje.
Tapahtumien kulku.
Keväällä 1961 joukko Otaniemen teekkareita kuuli uutisesta, jonka mukaan ruotsalaiset tiedemiehet aikoivat nostaa pintaan kolmisen sataa vuotta aikaisemmin Tukholman edustalle uponneen Vasa-laivan hylyn. Opiskelijat olivat muutenkin matkalla Göteborgiin opiskelijoiden kevätjuhlaan, joten he päättivät tehdä matkalla jäynän. Teekkarit veivät ostamansa kestävyysjuoksija Paavo Nurmen patsaan pronssisen pienoismallin Tukholmaan laivan uppoamispaikalle. Illan tullen ryhmä sukelsi patsas mukanaan hylyn kannelle ja jätti pronssipatsaan sinne. Opiskelijat olivat varustautuneet märkäpuvulla, mutta itse sukellus tapahtui ilman sukellusvälineitä.
Kun hylky nostettiin veden pinnalle, ruotsalaisasiantuntijat hämmentyivät patsaan löytymisestä. Patsaan henkilöllisyyden paljastuttua tutkijaryhmää ihmetytti, miten pienoisveistos oli kulkeutunut historialliseen alukseen. Teekkarit päättivät pitää Tukholmassa tiedotustilaisuuden, jossa he paljastivat löydön olleen heidän jäynänsä osana. Tapahtuman käänteet toi julki ensimmäisenä "Svenska Dagbladet".
Jäynää toteuttamassa ollut Harri Leppänen on myöhemmin kuvaillut uskovansa täydellisen ajoituksen olleen sen onnistumisen takana.
Merkitys.
Vasa-jäynä on suomalaisessa mediassa poikkeuksellisen laajalti käsitelty tapaus. Sitä on kutsuttu jäynän maailmanennätykseksi, kaikkien aikojen jäynäksi, kuningasjäynäksi ja historialliseksi jäynäksi.
Olof Johan Ekström

Olof Johan Ekström (10. syyskuuta 1819 Turtola – 3. tammikuuta 1885 Vaasa) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1863–1864. 
Ekströmin vanhemmat olivat henkikirjuri, nimituomari Nils Ekström ja Katarina Grapet ja puolisot vuodesta 1858 Aurora Matilda Bladh (k. 1862) ja vuodesta 1867 Elise Marti (k. 1886). Professori Fritz Walter Ekström oli Olof Johan Ekströmin poika. Ekström tuli ylioppilaaksi 1836 ja suoritti tuomarintutkinnon 1841. Varatuomarin arvon hän sai 1844. Ekströn oli Vaasan hovioikeuden kanslisti vuodesta 1848 ja aktuaari vuodesta 1853. Vaasan läänin lääninsihteeri hän oli 1853–1884. Ekström sai laamannin arvonimen 1864 ja valtioneuvoksen arvonimen 1884.
Jezero

Jezero on Marsin Isidis Planitian tasangolla sijaitseva kraatteri. Sen halkaisija on 45 kilometriä, jonka uskotaan syntyneen meteoriitin iskeytymisestä 3,9 miljardia vuotta sitten.
Jezero oli Nasan avaruusmönkijä Perseverancen laskeutumispaikka. Vuoden 2018 marraskuussa julkistettiin, että Perseverancen laskeutumispaikka tulee olemaan Jezero. Perseverance laskeutui kraatterille 18. helmikuuta 2021.
Vähä-Havu

Vähä-Havu on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 33 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 35 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 93 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Keuruu noin viisitoista kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Vähä-Havun pituus on 900 metriä ja leveys 600 metriä. Tilavuus on 822 000 kuutiometriä. Järven lounaisosassa on runsaan hehtaarin laajuinen Isosaari ja rannoilla on muutamia rakennuksia. Vähä-Havun koillispuolella sijaitsee Havunkylä, jonka luoteispuolella on Havunjärvi, jonka halki kulkee Jämsän ja Keuruun kuntaraja. Ympäristössä on peltotilkkuja ja metsälampia, kuten Saarislampi ja Lehtislampi. Saarislammesta virtaa Saarispuro Vähä-Havun itärannalle; Vähä-Havun eteläosassa on noin sadan metrin mittainen kapea lahti, josta lähtee laskuoja etelään Pirttilampeen.
Vähä-Havu kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vataanjoen alueen suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 28 metriä Vähä-Havua alempana.
Havunkylä on vedenjakajalla, sillä Havunjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Saarislampi (Jämsä)

Saarislampi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva kahden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 35 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede.
Saarislampi sijaitsee Kunnarsuolla Vähä-Havun ja Lehtislammen välissä. Tilavuus on noin 44 000 kuutiometriä. Saarislammen länsirannalta lähtee Saarispuro Vähä-Havuun. Järven itäosassa on pieni saari. Saarislammen koillispuolella sijaitsee Havunkylä, jonka luoteispuolella on Havunjärvi, jonka halki kulkee Jämsän ja Keuruun kuntaraja.
Saarislampi kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vataanjoen alueen suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 38 metriä Saarislampea alempana. Koijärvi sijaitsee viitisen kilometriä Saarislammelta kaakkoon.
Saarislampi on vedenjakajalla, sillä Havunjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Lehtislampi

Lehtislampi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva runsaan kuuden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 35 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 95 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Keuruu noin kuusitoista kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Lehtislammen pituus on noin 600 metriä ja leveys 200 metriä. Tilavuus on noin 196 000 kuutiometriä. Järvi on saareton ja sen kaakkoisrannalla on muutama rakennus. Lehtislammen koillispuolella sijaitsee Havunkylä, jonka luoteispuolella on Havunjärvi, jonka halki kulkee Jämsän ja Keuruun kuntaraja. Ympäristössä on peltotilkkuja, järviä ja lampia, kuten Saarislampi ja Vähä-Havu. Etelässä on Kunnarsuo, jonka eteläpuolella on Kunnarlampi. Idässä maasto kohoaa ylängöksi muutaman hehtaarin laajuisella alueella noin kilometri Lehtislammelta.
Lehtislampi kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vesistön suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 38 metriä Lehtislampea alempana. Koijärvi sijaitsee viitisen kilometriä Lehtislammelta kaakkoon.
Lehtislampi on vedenjakajalla, sillä Havunjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Kunnarlampi

Kunnarlampi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva noin kolmen hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 34 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede.
Kunnarlampi sijaitsee Kunnarsuon eteläosassa. Järvi on saareton ja sen tilavuus on noin 69 000 kuutiometriä. Sen koillispuolella sijaitsee Havunkylä, jonka luoteispuolella on Havunjärvi, jonka halki kulkee Jämsän ja Keuruun kuntaraja. Kunnarlammen länsipuolella on Vähä-Havu, luoteispuolella Saarislampi ja pohjoisessa Lehtislampi.
Kunnarlampi kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vataanjoen alueen suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 37 metriä Kunnarlampea alempana. Koijärvi sijaitsee nelisen kilometriä Kunnarlammelta kaakkoon.
Kunnarlampi on vedenjakajalla, sillä Havunjärvi kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Don’t Call Me (Shineen albumi)

Don’t Call Me on eteläkorealaisen Shinee-yhtyeen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. helmikuuta 2021. Albumi on yhtyeen ensimmäinen albumi, johon Jonghyun ei osallistunut millään tapaa. Albumin tuottamiseen osallistuivat muun muassa tuottajat Kenzie, Yoo Young-jin, Dem Jointz ja Ryan S. Jhun. Musiikillisesti albumi edustaa popia, hip-hopia, EDM:ää, R&amp;B:tä ja reggaeta. 
Albumi sijoittui listaykköseksi Gaonin albumilistalla. Shinee promosi albumia musiikkiohjelmissa.
Albumista julkaistiin uudelleenjulkaisu Atlantis 12. huhtikuuta 2021, joka sisälsi kolme uutta kappaletta, mukaan lukien nimikkosinglen ”Atlantis”.
Tausta.
SM Entertainment ilmoitti 1. tammikuuta 2021, että Shinee tulisi julkaisemaan jälleen uutta musiikkia. Muutama päivä ilmoituksen jälkeen paljastettiin, että yhtye tulisi julkaisemaan seitsemännen studioalbuminsa. Yhtye ei ollut julkaissut yli kahteen vuoteen musiikkia, sillä jäsenet Onew, Key ja Minho olivat armeijassa. Onew kuvaili hankalaksi takaisin laulajaksi siirtymisen pitkän tauon jälkeen. Minho totesi, että "hänellä kesti kaksi kuukautta tottua laulajana olemiseen taas". Key kertoi myös kokemistaan suorituspaineista, sillä hänestä tuntui, että monella oli suuret odotukset tauon jälkeen. Tammikuun viimeinen päivä yhtye piti YouTuben ja V-Liven välityksellä livetapahtuman. Livetapahtumassa Shinee kertoi, että "Don’t Call Me" julkaistaisiin 22. helmikuuta.
Vastaanotto.
Albumi sijoittui Gaonin albumilistan listaykköseksi samalla viikolla, kuin se julkaistiin. Se sijoittui myös Billboardin maailmanlaajuisella albumilistalla seitsemänneksi.
Ylänen (Jämsä, Koskenpää)

Ylänen on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 24 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 32 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 98 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Yläsen pituus on noin 750 metriä ja leveys 400 metriä. Järven koillisosassa on saari. Rannoilla on muutama rakennus ja peltotilkku. Noin 600 metriä Yläseltä etelään maasto kohoaa ylängöksi muutaman hehtaarin laajuisella alueella. Kaakossa sijaitsee Porkkakylien pieni viljelysaukea ja Alasen järvi. Yläseen laskee pohjoisesta Pahalammilta Pahanlammioja. Jämsän pohjoisimmat järvet, Peräjärvi ja Kotanen, sijaitsevat Pahalammin pohjoispuolella.
Ylänen kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vataanjoen alueen suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 44 metriä Ylästä alempana. Koijärvi sijaitsee kolmisen kilometriä Yläseltä lounaaseen.
Myös Jämsän Hallissa on Ylänen.
Alanen (Jämsä)

Alanen on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva noin kuudentoista hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 32 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 96 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Alasen pituus on noin 800 metriä, leveys on lähes koko järven mitalta noin neljänneskilometri. Järvi on saareton. Se on osa Porkkakylien maatalousmaisemaa; pienet peltoaukeat levittäytyvät järven länsi- ja itäpuolella. Pohjoisessa sijaitsee Karhukorpi ja koillisessa Yläsen järvi. Etelässä on Mataramäki (noin 160 metriä mpy). Alasen eteläkolkasta lähtee laskuoja etelään.
Alanen kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vataanjoen alueen suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 40 metriä Alasta alempana. Koijärvi sijaitsee kaksi kilometriä Alaselta etelään.
Heinäjärvi (Jämsä, Heräkulma)

Heinäjärvi on Jämsän keskiosassa Heräkulmassa sijaitseva neljän hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kymmenen kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 80 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Heinäjärven ulottuvuus lännestä itään on 270 metriä ja etelästä pohjoiseen 190 metriä. Järvi on saareton ja niemetön. Se on itäisin kolmesta Heinävuorta (160 metriä mpy) ympäröivästä pienestä järvestä. Heinäjärven luoteispuolella sijaitsee Heräjärvi ja lounaispuolella Lepojärvi. Heinäjärven ja Lepojärven välissä sijaitsee Sikaliskolammi. Heinäjärven itäpuolella levittäytyy pieni viljelysaukea. Heinäjärven korkeustaso on noin kolmetoista metriä Lepojärveä alempana ja noin kymmenen metriä Heräjärveä alempana. Heinäjärven ja Heräjärven välissä virtaa Tulisevankoski.
Heinäjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta.
Suomessa on 57 Heinäjärvi-nimistä yli hehtaarin laajuista vakavettä, neljä niistä Jämsässä. Heräkulman Heinäjärven lisäksi on Paljakan Heinäjärvi, Turkinkylän Heinäjärvi ja Sammallahden Heinäjärvi.
10 Years

10 Years on islantilaislaulaja Daði Freyrin kappale, jolla hän edusti Gagnamagnið-yhtyeensä kanssa Islantia vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 378 pistettä ja saavutti neljännen sijan.
Ukrainan Helsingin-suurlähetystö

Ukrainan Helsingin-suurlähetystö () sijaitsee Kulosaaressa, Helsingissä.
Historia.
Suomi ja Ukraina solmivat diplomaattiset suhteet vuonna 1918, ja Suomi oli yksi ensimmäisistä maista joka avasi diplomaattisen lähetystön Ukrainaan. Neuvostoliiton romahdettua suhteet Ukrainaan solmittiin uudelleen helmikuussa 1992.
Vuonna 1994 Ukrainan valtio osti Kulosaaressa sijaitsevan Itä-Saksalle kuuluneen lähetystön Saksalta. Lähetystörakennus remontoitiin, mutta siihen kuulunut erillinen rantasauna on säilytetty lähestulkoon alkuperäisessä kunnossa.
Suurlähettiläs.
Nykyinen suurlähettiläs on Myh’ailo Vydoinyk.
Pukkilan kirjasto

Pukkilan kirjasto on Pukkilan kirkonkylässä toimiva yleinen, Pukkilan kunnallinen kirjasto. Sen tilat sijaitsevat vuonna 1992 rakennetussa Tietotalossa (Keskustie 15, Pukkila). Vuodesta 2018 lähtien Pukkilan kirjasto on tarjonnut palveluja hallinnollisesti Myrskylän kunnan kirjaston kanssa yhdistetyn yhteisen kirjastolaitoksen kautta. Pukkilan kirjasto toimii paitsi kirjastorakennuksessa, myös kirjaston kotipalvelun ja verkkokirjaston välityksellä. 
Verkkokirjasto on toteutettu osana useiden Uudenmaan kirjastojen muodostamaa seudullista kirjastokimppaa eli Helle-kirjastoja, jonka osa Pukkilan kirjasto on.
Mattinen

Mattinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Veniamin Fleišman

Veniamin Iosifovitš Fleišman (; 20. heinäkuuta 1913 Bežetsk – 14. syyskuuta 1941 Kraassela, Leningrad) oli neuvostoliittolainen säveltäjä.
Fleišman opiskeli lapsena viulunsoittoa ja työskenteli myöhemmin opettajana koulussa. Vuonna 1935 hän muutti Leningradiin, jossa aloitti sävellysopinnot Mihail Judinin johdolla. Vuonna 1937 hän siirtyi Dmitri Šostakovitšin ensimmäiselle sävellysluokalle Leningradin konservatorioon, jossa hänen opiskelutovereihinsa kuuluivat Orest Jevlahov, Georgi Sviridov, Juri Levitin ja Galina Ustvolskaja. Fleišmanista tuli myöhemmin Šostakovitšin ystävä, joka tämän mukaan tutustutti hänet juutalaisten kansanmusiikkiperinteisiin. Šostakovitš käytti pmaksumiaan juutalaisvaikutteita myöhemmissä sävellyksissään.
Fleišman liittyi Leningradin piirityksen aikana kaupunkilaisten vapaaehtoisprikaatiin ja sai surmansa taistellessaan. Myös hänen veljensä Isai ja Ilja kuolivat toisessa maailmansodassa vuosina 1941 ja 1942. Veniaminin kuollessa leskeksi jäi vaimo Ljudmila. Fleišman nimesi poikansa sävellysopettajansa mukaan Dmitriksi, ja hänellä oli vaimonsa kanssa myös tytär Olga.
Ainoa Fleišmanilta säilynyt teos on Anton Tšehovin novelliin pohjautuva ooppera "Skripka Rotšilda" ("Rothschildin viulu"). Säveltäjä ehti laatia valmiiksi ja osin orkestroida teoksesta version lauluäänille sekä pianolle. Oopperan aihetta Fleišmanille oli ehdottanut Šostakovitš. Vuonna 1943 Šostakovitš sai haltuunsa sen nuotit toiselta entiseltä opiskelijalta, armeijan kapteeni Boris Kljuznerilta. Hän saattoi orkestraation loppuun, ja hänen aloitteestaan ooppera kantaesitettiin Moskovassa vuonna 1960. Vuonna 1968 teos esitettiin Leningradissa, mutta viranomaiset julistivat sen "sionistiseksi" ja kielsivät sen myöhemmät esitykset.
Live service

Live service () tarkoittaa videopeleissä esiintyvää vaihtuvaa sisältöä, johon liittyy bonuksia päivittäiseen sisäänkirjautumiseen. Palvelun ajatuksena on saada pelaajat pysymään pelaajina, jolloin nämä käyttävät enemmän rahaa mikromaksuihin.
Pelaaja kannustetaan mikromaksuihin myös rajoitetun aikaa saatavilla olevilla esineillä, joka aiheuttaa pelkoa paitsi jäämisestä.
Elävä sisältö tarkoittaa, että pelaaja pyritään pitämään pelissä jatkuvasta pelaamisesta annettavilla bonuksilla. Tavoite pitää pelaajat pelissä myös tarkoittaa että peliä on pelattava hyvin pitkään, jotta siinä etenee merkittävästi. 
Tyypillisesti peleissä on sisältöpäivityksiä ja pelin sisäisiä tapahtumia.
Merkittävät indikaattorit pelin menestykselle ovat pelaajien säilyttäminen ja näiden mukanaolo.
Tyyppi on yleistynyt "Destinyn" menestyksen myötä ja muita lajityypin pelejä ovat "Fortnite" ja "Warframe". Live service -peleistä sanotaan, että markkinoilla on rajatusti tilaa live service -peleille, jotka voivat menestyä koska ne voivat "tukehduttaa" toisensa. Live service -pelien kehityskustannukset ovat nousseet merkittävästi, mutta pelaajamäärien kasvu on pysähtynyt. Merkittävä osa live service -peleistä epäonnistuu, koska ne usein riippuvat "verkkoefektistä": pelit tarvitsevat suuria pelaajamääriä, jotka houkuttelevat lisää pelaajia. Live service -peleihin liittyvät suuret riskit pelien julkaisijoille.
Tyyppiä on kritisoitu jatkuvasta crunch time -tilasta vaadittujen toistuvien päivityksien toteuttamiseksi.
Luettelo Tampereen Ratikan taideteoksista

Luettelo Tampereen Ratikan taideteoksista sisältää Tampereen raitiotiehen liittyviä julkisia taidekohteita.
Mäntsälän kirjasto

Mäntsälän kirjasto on Mäntsälän kirkonkylässä toimiva yleinen kunnallinen kirjasto. Mäntsälän kunnankirjasto on saanut alkunsa jo vuonna 1847. Mäntsälän kirjasto palvelee asiakkaitaan paitsi toimitiloissaan kunnan monitoimitalossa, myös Mäntsälän kirjastoauton ja verkkokirjaston välityksellä.
Mäntsälän kirjasto on osa neljän uusimaalaisen kunnan (Järvenpää, Kerava, Mäntsälä ja Tuusula) muodostamaa seudullista kirjastokimppaa eli Kirkes-kirjastoja.
Vuoriruusu

Vuoriruusu ("Rosa pendulina") on Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoissa luonnonvaraisena kasvava ruusulaji, jota on 1600-luvulta lähtien käytetty myös koristepensaana. Carl von Linné luokitteli ja antoi ruusulle sen tieteellisen nimen "Rosa pendulina" kirjassaan Species Plantarum vuonna 1753. Tieteellisenä nimenä, "Rosa pendulinan" synonyyminä, käytetään myös nimeä "Rosa alpina". Vuoriruusun englanninkieliset nimet ovat Alpine rose ja Mountain rose. Ruusun ruotsinkielinen nimi on bergros.
Ulkonäkö ja koko.
Vuoriruusu kasvaa luonnonvaraisena 0,6-1,2 metriä korkeaksi pystyksi pensaaksi. Suotuisissa olosuhteissa se voi saavuttaa jopa 3 metrin korkeuden. Versot ja oksat ovat lähes piikittömät ja väriltään punaruskeat. Lehdet ovat 7-9 lehden lehdyköissä, väriltään tummanvihreät, soikeanpyöreät, kärjestä terävät, sahalaitaiset. Vuoriruusu kukkii varhain alkukesästä. Fuksianpunaiset kukat ovat halkaisijaltaan 4-6 cm ja niissä on viisi terälehteä. Heteet ovat ruskeankeltaiset. Kukan tuoksu on mieto, miellyttävä, villiruusun tuoksu, vivahteena pihka. Loppukesällä muodostuvat kiulukat ovat väriltään punaisia ja muodoltaan pyöreän pitkulaisia. Ne roikkuvat alaspäin kukkavarsista. Vuoriruusu leviää juurivesojen avulla ja luonnossa se voi muodostaa laajoja pensastoja.
Levinneisyys.
Vuoriruusun alkuperäinen levinneisyysalue ulottuu Keski- ja Etelä-Euroopasta itään Kazakstaniin. Sen päälevinneisyysaluetta ovat Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoalueet: Pyreneiden, Apenniinien, Alppien ja Karpaattien vuoristot, joissa ruusu kasvaa laaksoissa ja vuorten rinteillä. Vieraslajina vuoriruusua esiintyy lähes koko Euroopassa ja Yhdysvaltain itäosissa.
Käyttö ruusujen jalostuksessa.
Vuoriruusun ja jonkin muun ruusulajin risteyminä syntyneitä ruusulajikkeita ovat mm: "Rosa" 'Amadis', "Rosa" 'Bourgogne', ja "Rosa" 'Poppius' eli suviruusu. "Rosa" 'Tove Jansson' eli Moominrose on "Rosa" 'Poppiuksen' ja "Rosa" ’Red Nellyn’ risteytys.
Käyttö koristepensaana.
Vuoriruusua käytetään koristepensaana yksittäin tai köynnösruusun tapaan. Sillä on useita koristepensaalle hyviä ominaisuuksia, kuten piikittömyys, aikainen kukinta ja hyvä talvenkestävyys. Se myös sietää varjoa ja laihaa maaperää. Ruusun kasvukorkeus vaihtelee kasvupaikan mukaan. Suomessa vuoriruusu menestyy kasvuvyöhykkeillä I-IV.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1970

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1970 järjestettiin Espoossa 28. helmikuuta – 1. maaliskuuta 1970. Kilpailut olivat avoimet, eli myös ulkomaiset urheilijat saivat osallistua. 
Ruotsin Kjell Isakssonin seiväshypyn voittotulos 528 cm oli uusi sisäratojen Euroopan-ennätys.
Heinäjärvi

Heinäjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Standardiarabia

Standardiarabia, joka tunnetaan myös nimellä fusha () on arabian kielimuoto, joka kehittyi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Sitä käytetään kirjoitettuna ja osin myös puhuttuna yleiskielenä tiedotusvälineissä, kouluissa, kirjallisuudessa, lainsäädännössä ja tieteessä. "Fusha" ei ole kenenkään äidinkieli. Äidinkielenään arabit puhuvat ei-standardoitua arabiaa, joka jakautuu useisiin alueellisiin murteisiin. Arabian käyttäjä tarvitsee siten kahta erilaista kielimuotoa, toista arkipuheessa, toista virallisempiin tarkoituksiin. Kielitieteessä ilmiöstä käytetään nimeä diglossia. Arabian murteita ovat muun muassa algerianarabia, egyptinarabia, hassaniyya, libyanarabia, marokonarabia ja maltanarabia. Arabit pitävät luonnollisena, että henkilö puhuu "fushaa", jos arabia ei ole hänen äidinkielensä. Jos taas arabi käyttäisi "fushaa", se herättäisi ihmetystä. 
Länsimaissa erotetaan toisistaan kielimuotoina moderni "fusha" ja Koraanin klassinen arabia. Arabimaailmassa eroa ei tehdä. Samaistamalla "fusha" klassiseen arabiaan sen arvostus on pyritty siirtämään myös standardiarabiaan. Standardiarabiassa kielioppia on jossain määrin kevennetty klassiseen arabiaan verrattuna. Syntyperäiset arabian puhujat eivät kunnolla ymmärrä Koraanin kieltä. 
Disney-elokuvat dubattiin egyptinarabiaksi vuoteen 2013 asti, kunnes kieleksi vaihdettiin standardiarabia. Vuonna 2017 palattiin egyptinarabiaan. Sitä arabimaailmassa ymmärretään eri murteista parhaiten Egyptin runsaan viihdetuotannon takia.
Keskustelua "fushan" asemasta.
Libanonilainen kirjoittaja Hossam Abouzahr on arvostellut arabimaissa vallitsevaa tilannetta, jossa paikallismurteilla ei ole virallista asemaa. Paikalliset murteet ovat ihmisten äidinkieltä. Ne ovat sanastoltaan laajempia ja ilmaisuvoimaisempia kuin standardiarabia, joka on täynnä tuntemattomia sanoja ja vieraita kieliopillisia rakenteita. Standardiarabia ei Abouzahrin mukaan ole nykykäytössään edes täydellinen tai elävä kieli. Sillä on tästä huolimatta virallisen kielen asema. Enimmäkseen vain sitä löytää kirjoitettuna tekstinä, vaikka kukaan ei kielimuotoa puhu. Abouzahrin mielestä vallitsevasta käytännöstä on paljon haittaa kielen ja kirjallisuuden kehitykselle. Hän puolustaa murteiden nostamista viralliseen asemaan.
Pikkurillimonarkki

Pikkurillimonarkki ("Philentoma pyrhoptera") on vangoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Pikkurillimonarkki voi kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Pikkurillimonarkkikoiraan pää ja selkä ovat väriltään siniset. Siivet ja pyrstö ovat väriltään alalajista riippuen joko punaruskeat tai siniset. Rinta on sininen ja vatsa harmahtava. Lajin naaras on päästään ja selästään harmahtavan ruskea sekä siivistään ja pyrstöstään punaruskea. Pikkurillimonarkin silmät ovat punaiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Pikkirillimonarkin levinneisyysalue ulottuu Thaimaan eteläosista, Malesiaan, Sumatralle ja Borneoon. Lajin elinympäristä ovat kuivat alankojen metsät ja myös suometsät. Laji liikkuu yleensä yksittäin tai pareittain metsien alakerroksissa ja voi liittyä sekäparviin. Pikkurillimonarkin ravintoa ovat hyönteiset.
Bernalillon piirikunta

Bernalillon piirikunta () on Yhdysvaltain New Mexicon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 679 121 vuonna 2019 ja sen pinta-ala on 3 020 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kaupunki on Albuquerque.
Piirikunta perustettiin vuonna 1852.
Väestö.
Piirikunnan asukkaista 46,7 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 38,3 prosenttia valkoisia, 4,11 prosenttia intiaaneja ja 2,62 prosenttia aasialaisia. 94,6 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 37,8 vuotta.
Muuraset

Muuraset ("Myrmotherula") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Lajit.
Muurasten sukuun kuuluvat BirdLife Suomen mukaan seuraavat lajit:
Kääpiömuuranen

Kääpiömuuranen ("Myrmotherula brachyura") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kääpiömuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 6 790 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viiksikääpiömuuranen

Viiksikääpiömuuranen ("Myrmotherula ignota") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Viiksikääpiömuurasta tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Panamassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 610 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkohiekkamuuranen

Valkohiekkamuuranen ("Myrmotherula ambigua") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkohiekkamuurasta tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 313 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltavatsamuuranen

Keltavatsamuuranen ("Myrmotherula sclateri") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Keltavatsamuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 100 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Suuren levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruskoviirumuuranen

Ruskoviirumuuranen ("Myrmotherula surinamensis") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Ruskoviirumuurasta tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 660 000 km2. Lajin arvellaan olevan vähenemässä nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Amazonianviirumuuranen

Amazonianviirumuuranen ("Myrmotherula multostriata") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Amazonianviirumuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 6 140 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Panamanviirumuuranen

Panamanviirumuuranen ("Myrmotherula pacifica") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Panamanviirumuurasta tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 824 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Carl Georg Rosenberg

Carl (Karl) Georg Rosenberg (23. huhtikuuta 1828 Sund – 20. marraskuuta 1901 Kaarina) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja valtiopäivämies. 
Rosenbergin vanhemmat olivat Matts Mattsson ja Anna Catharina Sviberg ja puolisot Anna Rosenberg ja Hilda Emilia Justin. Rosenberg oli maanviljelijä ja kunnallismies, joka sai ansioistaan kunnallisneuvoksen arvon. Hän oli talonpoikaissäädyssä Ahvenanmaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888, 1891, 1894 ja 1897. Vuonna 1891 hän oli pankkivaliokunnan jäsen.
Ratinen

Ratinen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Johan Erik Rosenberg

Johan Erik Rosenberg (20. syyskuuta 1834 Lumparland – 31. tammikuuta 1921 Lumparland) oli ahvenanmaalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. 
Rosenbergin vanhemmat olivat Anders Johan Rosenberg ja Anna Lovisa Eriksdotter ja puoliso Maria Serafia Rosina Rosenberg. Johan Erik Rosenberg oli maanviljelijä ja kunnallismies, joka harjoitti kauppaliiketoimintaa ja oli talonpoikaissäädyssä Ahvenanmaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1882, 1885, 1899 ja 1900. Vuonna 1867 hän oli valtiovarain- ja suostuntavaliokunnan jäsen, vuonna 1872 valitsijamies sekä merilakivaliokunnan jäsen ja suostunta- ja kunnallislakivaliokunnan varajäsen ja vuonna 1882 säätytalovaliokunnan jäsen ja pankkivaliokunnan varajäsen.
Lepojärvi (Jämsä, Heräkulma)

Lepojärvi on Jämsän keskiosassa Heräkulmassa sijaitseva runsaan kahden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on yksitoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 79 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Lepojärven pituus on 270 metriä. Järvi on soikeahko, saareton ja niemetön. Se on eteläisin kolmesta Heinävuorta (160 metriä mpy) ympäröivästä pienestä järvestä. Lepojärven pohjoispuolella sijaitsee Heräjärvi ja koillispuolella Heinäjärvi. Lepojärven ja Heinäjärven välissä sijaitsee Sikaliskolammi (138,0 metriä mpy). Lepojärven ja Sikaliskolammin välistä kulkee yhdystie 14329. Heräjärven pohjoispuolella sekä Heräjärven ja Lepojärven välissä on peltotilkkuja. Heinäjärven itäpuolella levittäytyy pieni viljelysaukea.
Lepojärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Lepojärvi on Lahnajoen alueen eteläisiä vakavesiä.
Jämsässä on myös toinen Lepojärvi, se sijaitsee Elimäen kylän lähellä noin seitsemäntoista kilometriä Heräkulman Lepojärveltä pohjoisluoteeseen. Rumakulman länsipuolella noin kahdeksan kilometriä Jämsän keskustasta lounaaseen on Lepojärvi-niminen metsälampi (138,7 metriä mpy). Noin kilometri siitä luoteeseen sijaitsee puolen hehtaarin laajuinen Lepsjärvi (131,2 metriä mpy).
Elias Rotberg

Elias Rotberg (1819 – 1890 Leppävirta) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Rotberg oli talollinen Leppävirralta, joka oli talonpoikaissäädyssä Leppävirran tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän oli valtiopäivillä kunnallisvaliokunnan varajäsen.
Heräjärvi (Jämsä, Heräkulma)

Heräjärvi on Jämsän keskiosassa Heräkulmassa sijaitseva runsaan kymmenen hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin yksitoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta noin 80 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Heräjärven pituus on 600 metriä. Se on pohjoisin ja suurin kolmesta Heinävuorta (160 metriä mpy) ympäröivästä pienestä järvestä. Heräjärven eteläpuolella on Lepojärvi ja kaakkoispuolella Heinäjärvi. Heräjärven pohjoispuolella sekä Heräjärven ja Lepojärven välissä on peltotilkkuja. Heinäjärven itäpuolella levittäytyy pieni viljelysaukea. Lepojärvi on noin kolme metriä Heräjärveä ylempänä, Heinäjärvi puolestaan noin kymmenen metriä alempana. Heräjärven ja Heinäjärven välissä virtaa Tulisevankoski.
Heräjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta.
Jämsässä on myös toinen Heräjärvi, se sijaitsee Elimäen kylän lähellä seitsemäntoista kilometriä Heräkulman Heräjärveltä pohjoisluoteeseen.
Kustaa Ruhanen

Kustaa Ruhanen (29. marraskuuta 1830 Hirvensalmi – 18. heinäkuuta 1911 Hirvensalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Ruhasen vanhemmat olivat Jooseppi Paavonpoika Ruhanen ja Liisa Joosepintytär Tuukkanen ja puoliso Loviisa Topiaantytär Ruhanen. Kustaa Ruhanen oli maanviljelijä ja kunnallismies, joka oli talonpoikaissäädyssä Mäntyharjun tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894, 1900 ja 1904–1905. Vuonna 1894 hän oli talousvaliokunnan varajäsen ja vuosina 1904–1905 laki- ja talousvaliokunnan varajäsen. Tuolloin ja jo vuonna 1900 hän oli talonpoikaissäädyn kaikkien aikojen iäkkäimpiin kuulunut valtiopäivämies.
Alainen Liesjärvi

Alainen Liesjärvi on Jämsän kaakkoisosassa sijaitseva noin 47 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on seitsemän kilometriä itään ja Tampereelta 91 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Alaisen Liesjärven pituus on 1,3 kilometriä. Järvi sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen länsiosassa. Se jakautuu pohjoiseen ja eteläiseen selkään, joita yhdistää noin sata metriä pitkä salmi. Pohjoinen selkä kattaa suurimman osan järven pinta-alasta. Pohjoisella selällä on kaksi saarta ja eteläisellä yksi. Rannat ovat metsäisiä, rakennuskantaa on siroteltu puuston keskelle. Alaisen Liesjärven kaakkoispuolinen Loilonvuori kohoaa yli 200 metriä merenpinnan yläpuolelle; matka järven itärannalta vuoren huipulle on noin 1,3 kilometriä. Pohjoisessa on Himosvuori, jonka huippu on myös yli 200 metriä mpy. Matka järven pohjoiskolkasta ylängölle on noin kilometri. Alaisen Liesjärven itäpuolella on Yläinen Liesjärvi, jonka korkeustaso on noin 58 metriä Alaista Liesjärveä ylempänä.
Alainen Liesjärvi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Alainen Liesjärvi on selkeästi laajin Nielevän yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta järvestä ja se kuuluu alueensa pohjoisiin järviin. Alaisen Liesjärven etelärannalta lähtee laskuoja lounaaseen kohti Jämsänjokea.
Himoksen matkailukeskus laskettelurinteineen sijaitsee 1,5–3 kilometriä Alaiselta Liesjärveltä luoteeseen ja pohjoiseen.
Nielevän alueen yli hehtaarin laajuiset vakavedet:
Yläinen Liesjärvi

Yläinen Liesjärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Himoksen lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kahdeksan kilometriä itään ja Tampereelta 92 kilometriä itäkoilliseen.
Maantietoa.
Yläinen Liesjärvi on 920 metriä pitkä, 390 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 21 hehtaaria. Järvi sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen länsiosassa ja Patalahden eteläpuolella kohoavien Himoksen vuorien päällä. Siellä se jää yli 200 metrin korkeuteen kohoavan Loilonvuoren päällä epätasaisuuksien vlisiin painaumiin. Koillispuolella kohoava Loikkomäki on samaa ylänköä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä. Sen rannoilla on viisi vapaa-ajan asuntoa ja sen etelärannassa on laavu.
Vesistösuhteet.
Yläinen Liesjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Nielevän valuma-alueeseen (14.519) se kuuluu. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Yläinen Liesjärvi on toiseksi laajin Nielevän alueen yhdestätoista yli hehtaarin laajuisesta järvestä ja se kuuluu alueensa pohjoisiin järviin tai lampiin. Eteläiset Rimminjärvet laskevat puronsa siihen ja Yläisen Liesjärven länsipäästä alkava laskupuro virtaa vuoren rinnettä alas päätyen Alaisen Liesjärven koillisrantaan. Se laskee vuorostaan Hangasojaa myöten yhtyen Nielevään sen alajuoksulla. Yläinen Liesjärven vedenpinnan korkeus on 172,8 metriä mpy., joten Alainen Liesjärvi sijaitsee 58 metriä alempana.
Ymär Abdrahim

Ymär Abdrahim (Abdurrahim, ent. "Abdrahimoff," Умяр Абдрахимов; 24. maaliskuuta 1882 – 26. maaliskuuta 1975) oli Venäjän Nižni Novgorodin alueella syntynyt ja Suomeen muuttanut tataarikauppias, joka piti menestyksekästä kangas- ja lyhyttavarakauppaa Helsingissä.
Abdrahimin kangas- ja lyhyttavarakauppa sijaitsi Helsingissä Isolla Roobertinkadulla. Jo sitä ennen Abdrahimin sedällä oli ollut kauppatoimintaa Narinkkatorilla. Siellä nuori Abdrahim oppi ammattinsa. Oman liikkeensä hän avasi vuonna 1911.
Abdrahim oli vuonna 1915 yksi "Helsingin musulmaanien hyväntekeväisyysseuran" sääntöjen allekirjoittajista. Kyseinen yhdistys oli Suomen ensimmäinen islamilainen yhdistys. Hän oli myös mukana perustamassa sen seuraajaa, Suomen Islam-seurakuntaa. 
Hieman myöhemmällä iällä, Abdrahimin mentyä naimisiin ja saatuaan Suomen kansalaisuuden, hän toi perheensä maahan. Osa hänen lapsistaan olivat syntyneet Venäjällä, osa syntyi Suomessa. Yksi heistä oli Osman Abdrahim, joka taisteli talvi- ja jatkosodassa. Toinen poika Hasan Abdrahim oli tunnettu urheilija 1930-luvun lopulla erityisesti luistelijana ja pyöräilijänä. Hasan kaatui Talvisodan lopulla 5. maaliskuuta 1940.
Ymär Abdrahim on haudattu Helsingin Islamilaiselle hautausmaalle.
Nimi.
Ymär Abdrahim (Abdul-Rahim, Abdurrahim) on tataarin kirjakielellä Гомәр Габдрәхим; "Ğömər Ğəbdrəxim" (Ğəbderrəxim), arabialaisella kirjaimistolla عمر عبد الرحيم. 
Nimi aikaisemmin Ymär Abdrahimoff; ven. Умяр Абдрахимов, "Umjar" "Abdrahimov;" misäärimurteella "Ymär" (Ümer).