tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Punaveripihkapuu

Punaveripihkapuu ("Pterocarpus soyauxii") on hernekasveihin kuuluva trooppinen puulaji, joka kasvaa luontaisesti Keski-Afrikassa päiväntasaajan lähellä. Punaveripihkapuuta käytetään puutöissä ja sen arvokas puuaines tunnetaan kauppanimellä padouk.
Puun ominaisuuksia.
Punaveripihkapuu on Länsi-Afrikan suurimpia puita ja se voi saavuttaa 40 metrin korkeuden ja 100–120 senttimetrin, joskus poikkeuksellisesti jopa 150 senttimetrin, läpimitan. Runko on solakka ja suorakasvuinen. Runko on oksaton jopa 20 metriin saakka. Tyvilaajentuma ei ole merkittävä.
Puuaines.
Puuaines on suhteellisen painavaa ja kovaa, mutta karkeahkoa. Sillä on hyvät lujuusominaisuudet. Sen taivutus- ja puristusominaisuudet ovat paljon korkeammat kuin tammilla. Se on hyvin elastista ja iskunkestävää, mutta kuitenkin helposti halkaistavaa. Puu on helppoa ja hyvää työstää kaikilla välineillä. Sillä on hyvät hiomisominaisuudet. Sen hionta- ja viimeistelyjälki on sileä. Puun ominaispaino kuivana on 0,70–0,80.
Padoukin pintapuu on sydänpuuhun verrattuna vaaleaa ja arvotonta. Sydänpuu on tuoreena punaista, mutta tummuu myöhemmin kauniin oranssin punaruskeaksi. Kauan varastoitaessa väri kuitenkin muuttuu yksitoikkoisen ruskeaksi. Puun leikkauspinnat ovat kaikissa suunnissa koristeellisen juovikkaita.
Levinneisyys.
Punaveripihkapuu kasvaa Länsi-Afrikan ikivihreissä sademetsissä Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Nigeriassa ja Päiväntasaajan Guineassa.
World Conservation Monitoring Centerin (1992) mukaan punaveripihkapuun esiintymät sen luontaisilla kasvupaikoilla ovat melko turvattuja Kamerunia lukuun ottamatta. Eri maista saadun puutteellisen informaation takia täydellistä kartoitusta puun tilasta tällä hetkellä ei kuitenkaan ole saatu.
Käyttö.
Padoukia käytetään koristeellisina leikattuina viiluina. Kauniin värityksensä ansiosta se on suosittua puu-upotustöissä (intarsioissa) ja puuveistoksissa. Se sopii erinomaisesti huonekaluihin ja erilaisiin käyttöesineisiin kuten harjoihin, veitsien kädensijoihin, aseiden periin ja niin edelleen. Kovuutensa ansiosta se sopii käytettäväksi myös soittimiin, parketeiksi ja portaisiksi. Luontaisilla kasvualueilla sitä käytetään myös esimerkiksi ratapölkkyinä.
Padoukista saadaan myös punaista väriainetta värjäykseen.
Simutrans

Simutrans on Hansjörg "Hajo" Malthanerin kehittämä ilmainen kuljetusyrityksen managerointipeli. Malthaner jätti kehitysyhteisön heinäkuussa 2005. Itse pelin kehittämisen hän oli lopettanut jo aiemmin. Nykyään kehitystiimin johtajana toimii Markus "Prissi" Pristovsek.
Yleistä.
Simutransissa pelaaja toimii kuljetusyhtiön johtajana tehtävänään kasvattaa pikku yrityksestä suuryritys. Peli tukee kuljetusmuotoina autoja, junia, raitiovaunuja, laivoja sekä lentokoneita. Pelissä on myös mahdollista käyttää ns. "aikajana"-toimintoa, jolloin erilaisia kuljetusvälineitä saa käyttöönsä ajan kuluessa.
Alun perin Simutransin pelialue muodostui 64×64 pikselin ruuduista, mutta myöhemmin ilmestyi versio, jossa ruutujen tarkkuus on 128×128 pikseliä, mahdollistaen hienommat ja yksityiskohtaisemmat grafiikat sekä 96x96 pikselin ruutuja käyttävä versio, jossa kaikki kuvat on piirretty käsin.
Muokkaaminen.
Peliä voi helposti muokata haluamansa laiseksi muokkaamalla erinäisiä sääntötiedostoja. Omien esineiden kuten kulkuneuvojen, teiden, rakennusten lisääminen peliin on myös helppoa pelissä olevan makeobj-ohjelman avulla.
Tributyylitina

TBT eli tributyylitina (C12H28Sn) on torjunta-aineena käytetty orgaaninen tinayhdiste. TBT:tä on käytetty muun muassa veneiden ja laivojen pohjamaaleissa estämään kasvillisuuden ja pieneliöiden kiinnittyminen aluksen pohjaan. TBT:tä on käytetty myös muun muassa puu- ja paperiteollisuudessa ja teollisuuden vesijärjestelmissä.
Tehokkuutensa ja halpuutensa vuoksi TBT:tä on käytetty runsaasti. Sen on kuitenkin havaittu olevan haitallista merieliöille ja viime vuosina sen käyttöä on rajoitettu huomattavasti. Sen käyttö veneissä kiellettiin jo vuonna 1991. EU on kieltänyt käytön laivoihin vuodesta 2003. Tinayhdisteitä on kuitenkin runsaasti merenpohjasedimenteissä etenkin satamien lähistöllä. Tributyylitinan hajoamistuotteita ovat dibutyylitina (DBT) C8H20Sn ja monobutyylitina (MBT) C4H9Sn.
Haitat eliöstölle ja myrkyllisyys.
Orgaaniset tinayhdisteet aiheuttavat eräillä etanoilla naaraiden maskulinisaatiota. Tätä on mahdollisesti myös kaloilla. Eläinkokeissa on todettu kehityshäiriöitä sikiönkehityksen aikana. Suurina annoksina ne voivat olla myrkyllisiä myös keskushermostolle, tarvittavat annokset ovat kuitenkin paljon suurempia kuin esim. metyylielohopean. Ihmiselle haittoja ei ole todettu. Rotan suurimmaksi annokseksi, josta ei todeta vaikutuksia, on saatu 25 mikrogrammaa kiloa kohti vuorokaudessa. Satakertaista turvamarginaalia käytettäessä laskennallinen päiväannos voi ylittyä kalaa käytettäessä, mutta tästä ei ole katsottu aiheutuvan merkittävää terveyden uhkaa. Tutkimukset kuitenkin jatkuvat.
Toimiala

Toimiala on taloudellista toimintaa harjoittavan yrityksen tai ammatinharjoittajan pääasiallisen toiminnan perusteella määräytyvä elinkeinoluokka. Henkilön toimiala (elinkeino) määräytyy hänen työpaikkansa toimialan perusteella. Luokittelussa yritystoiminta ryhmitellään elinkeinohaaroihin ja nämä edelleen yhä pienempiin alaryhmiin. Toimiala voi määräytyä esimerkiksi tuotevalikoiman, tuotannon tai tuotteiden jakelutien perusteella. Toimialana voi olla vaikka metalliteollisuus, vähittäiskauppa tai koulutus. Luokittelussa pääasiallinen toiminta tarkoittaa työalaa, joka tuottaa suurimman taloudellisen arvonlisäyksen. Rahallisen arvon lisääntyminen voi tällöin olla vähemmänkin kuin puolet koko toiminnan tuottamasta arvonlisäyksestä.
Toimialaluokitus.
Toimialat luetellaan toimialaluokituksessa. Suomessa Tilastokeskus käyttää kansallista Toimialaluokitus 2008 -nimistä luokkajakoa, jonka lyhenne on TOL 2008. Silloin kun taloudellisen toiminnan harjoittaja on monitoimialainen, luokittelusta tulee usein mutkikas. Näin käy varsinkin silloin, kun toimintoja on enemmän kuin kaksi, ne kuuluvat kahta useampaan toimialaluokkaan eikä minkään toiminnan arvo ylitä puolta arvonlisäyksen kokonaismäärästä.
Käytöstä poistuneen TOL 2002:n pohjana oli EU:n virallinen toimialaluokitus NACE 2002 (Classification of Economic Activities in the European Community). Kansainvälinen luokitus on ISIC (International Standard Industrial Classification of all Economic Activities). Pohjois-Amerikassa on käytössä NAICS (North American Industry Classification System).
Ryan VandenBussche

Ryan VandenBussche (s. 28. helmikuuta 1973 Simcoe, Ontario) on entinen kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi NHL:ssä tappelijana 310 ottelua, joissa hän teki 10 maalia, antoi 10 syöttöä ja otti 702 jäähyminuuttia. 
Ura.
VandenBussche pelasi kolme kautta OHL:ssa. Toronto Maple Leafs varasi hänet vuoden 1992 NHL:n varaustilaisuudessa 173. vuorolla. Hän pelasi vuosina 1993–1996 neljä kautta AHL:ssa. VandenBussche solmi sopimuksen vapaana pelaajana 22. elokuuta 1995 New York Rangersin kanssa. Toisella kaudellaan Rangersin organisaatiossa VandenBussche pääsi vihdoin debytoimaan NHL:ssa 13. joulukuuta 1996 ja pelasi kauden aikana yhteensä 11 NHL-ottelua. 
Ennen kauden alkua syyskuussa 1997 harjoituspelissä VandenBussche tyrmäsi tappelussa Nick Kypreosin, joka joutui lopettamaan uransa saatuaan aivotärähdyksen. Kaudella 1997–1998 VandenBussche pelasi neljässä eri joukkueessa. Hän pelasi kolme ottelua IHL:ssa Indianapolis Icen joukkueessa, viisitoista Hartford Wolf Packin joukkueessa AHL:ssa ja kuusitoista ottelua Rangersin paidassa NHL:ssa. Rangers myi maaliskuussa 1998 VandenBusschen Chicago Blackhawksin, josta se sai vaihdossa Ryan Risidoren. VandenBussche pelasi kauden aikana Chicagossa neljä ottelua. VandenBussche pelasi Chicagossa vuoteen 2004, jolloin hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Pittsburgh Penguins kanssa. 
Syyskuussa 2006 Jokerit ilmoitti VandenBusschen kuukauden mittaisesta koeaikasopimuksesta. Koeaika päättyi Jokerit-Blues otteluun 5. marraskuuta. Ottelun jälkeen Jokerit ilmoitti, että VandenBussche ei jatka joukkueessa. Samana päivänä VandenBussche solmi uuden sopimuksen CHL:n New Mexico Scorpionsin kanssa, mutta pelasi seurassa vain yhdeksän ottelua ja lopetti uransa jääkiekkoilijana 17. tammikuuta 2007.
Uransa jälkeen Vandenbussche on toiminut kiinteistöalalla Ontarion Port Ryersessa. Hän on tapellut poliisien kanssa useasti jääkiekkouransa jälkeen.
Kaudella 2013–2014 Vandenbussche toimi Niagara &amp; District Junior C liigassa pelanneen Port Dover Sailors -joukkueen päävalmentajana.
Šeksna (joki)

Šeksna () on Volgan vasemmanpuoleinen sivujoki Vologdan alueella Venäjällä. Nykyisellään joki on 139 km:n pituinen. Se laskee Valkeajärvestä (Beloje ozero) Rybinskin tekojärveen. Ennen vesistöjen patoamista joki oli nykyistä paljon pitempi. Joessa on kaksi voimalaitosta. Šeksna on osa Volgan–Itämeren vesitietä, ja siitä on myös kanavayhteys Vienanjoen vesistöön. Šeksnan varrella sijaitsee Šeksnan kaupunkityyppinen taajama ja joen suulla Vologdan alueen suurin kaupunki Tšerepovets.
Slivovits

Slivovits on vahva, väritön alkoholijuoma, jota valmistetaan luumuista tai kriikunoista tislaamalla.
Slivovits on brandy-tyyppinen juoma, ja sitä kutsutaankin joskus englanniksi nimellä plum brandy ('luumubrandy'). Slivovits kuuluu rakia-alkoholijuomiin.
Slivovits tulee alun perin Balkanilta. Nimi tulee slaavilaisesta luumua tarkoittavasta sanasta "šljiva" tai "sliva". Valmistus keskittyy Albaniaan, Bosnia-Hertsegovinaan, Bulgariaan, Kroatiaan, Pohjois-Makedoniaan, Romaniaan, Serbiaan ja Montenegroon sekä Tšekin tasavaltaan, Slovakiaan ja Puolaan. Vähäisissä määrin sitä tehdään myös Itävallassa, Saksassa, Unkarissa ja Italiassa. Romanian unkarilaiskylissä slivovitsiä valmistetaan kotituotantona.
Slivovits on Serbian ja useimpien muiden Balkanin slaavilaisten valtioiden kansallisjuoma. Alkoholipitoisuus voi vaihdella 25–70 %:n välillä, mutta useimmat kaupalliset tuotteet ovat vahvuudeltaan 40–45 %.
Slivovits liittyy vahvasti aškenasijuutalaisten Pesah-pääsiäisen viettoon, sillä juoma valmistetaan košer-periaatteiden mukaisesti. Pesah-juhlassa ei käytetä viljaperäisiä tuotteita.
Red Bull Ring

Red Bull Ring (aikaisemmin A1-Ring ja Österreichring) on moottorirata Spielbergissä Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa.
Radalla on ajettu Formula 1 -luokan osakilpailuja vuosina 1970–1987, 1997–2003 ja uudelleen vuodesta 2014 alkaen. Vuosina 1970–1987 kilpailut ajettiin Österreichring-radalla. Vuosina 1997–2003 ajettiin lyhyemmällä, uudelleennimetyllä ja -rakennetulla A1-Ring-radalla. 11 vuoden tauon jälkeen vuodesta 2014 alkaen Itävallan GP on järjestetty uudelleennimetyllä Red Bull Ring -radalla.
Österreichring.
Österreichring tunnettiin monista nopeista mutkista ja se oli monena vuonna keskinopeudeltaan Formula 1 -kauden nopein rata. Monien mielestä rata oli vaarallinen, erityisesti "Bosch Kurve" -mutka. Bosch Kurve oli 180-asteinen ja siinä ei ollut tilaa ajaa paljoa ulos radalta. Nelinkertainen maailmanmestari Alain Prost sanoi usein, että kaikkia ratoja paitsi Österreichringiä pitäisi muuttaa, mutta Österreichringille olisi hyvä saada turva-alueet. Yhdysvaltalainen Mark Donohue kuoli radalla ajettuaan ulos "Vöst-Hügel Kurve" -mutkassa vuonna 1975. Vuonna 1976 "Vöst-Hügel Kurve" -mutka, jossa ajettiin kaasu pohjassa jopa 290 km/h:ssa muotoiltiin tiukemmaksi ja vuonna 1977 tilalle rakennettiin "Hella-Licht Schikane". Österreichringillä ajettiin Formula 1:n Itävallan GP vuosina 1970–1987.
A1-Ring.
Pääasiassa turvallisuuden takia rata oli hylätty Formula 1:stä melkein kymmenen vuoden ajan. Rata rakennettiin kokonaan uudelleen samalle paikalle. Suunnittelijana toimi F1-rata-arkkitehti Hermann Tilke. Rata lyhennettiin 4,326 kilometriin ja nopeat mutkat korvattiin hitaammilla, jotta ohitusmahdollisuudet ja turvallisuus parantuisivat. Radalla on kolme pitkää suoraa ja mutkaisempi osuus. Rata uudelleennimettiin A1-Ringiksi sponsorin, teleoperaattori A1:n mukaan. A1-Ringillä ajettiin Formula 1:n Itävallan GP vuosina 1997–2003. Vuonna 2004 pääkatsomo ja varikkorakennukset purettiin.
Red Bull Ring.
Syksyllä 2008 Red Bull -yhtiö aloitti 70 miljoonaa euroa maksaneen remontoinnin. Remontissa rakennettiin uudet pääkatsomo- ja varikkorakennukset. Uutta moottorirataa rakennettiin myös vanhan radan vierelle, mahdollistaen erilaisia rataprofiileja, kuitenkin vanha A1-Ringin rataprofiili pysyi muuttumattomana. 15. toukokuuta 2011 rata nimettiin Red Bull Ringiksi. Formula 1:set palasivat radalle vuonna 2014. Kaudeksi 2017 rataa lyhennettiin 4,326 kilometristä 4,318 kilometriin ja näin ollen myös kilpailupituus lyheni 307,020 kilometristä 306,452 kilometriin.
Radan ensimmäinen mutka nimettiin toukokuussa 2019 kuolleen itävaltalaisen F1-kuljettaja Niki Laudan kunniaksi Niki Lauda Kurveksi ennen kauden F1-osakilpailua.
McLaren MP4/4

McLaren MP4/4 oli yksi ylivoimaisimmista Formula 1 -autoista. McLaren-talli kilpaili kyseisellä autolla kaudella 1988 ja sen suunnitteli Gordon Murray.
Pettymystä täynnä olleen kauden 1987, jolloin McLaren-TAG Porsche hävisi ylivoimaiselle Williams-Hondalle , jälkeen McLarenin onnistui hankkia itselleen kaudeksi 1988 tehokkaat 1500-kuutioiset Hondan V6-turbomoottorit. Williams oli edellisellä kaudella käyttänyt onnistuneesti Hondan moottoreita, joten näytti siltä, että kaudesta 1988 tulisi McLarenille hyvä. Kausi 1988 olisi samalla viimeinen, jolloin saisi käyttää turboahdettuja moottoreita. Moni talli tästä syystä alkoi käyttää ahtamattomia eli vapaastihengittäviä moottoreita. Toisin kuin muissa talleissa, Murray päätti suunnitella koko auton turbomoottorin ympärille. Tämä antoi McLarenille edun kilpailijoihin nähden. Tilanne parani entisestään, kun Ayrton Sennasta tuli Alain Prostin tallikaveri (Prostin ehdotuksesta) kolmen vuoden sopimuksella. 
Kausi 1988 oli McLarenin ylivoimaista hallintaa, sillä se voitti 15 kilpailua 16:sta, joista kymmenen oli kaksoisvoittoja. Ylivoimaisesta johdosta keskeytettiin vain kerran. Tämä tapahtui Monzassa, kun Senna ajoi kolarin ohittaessaan Jean-Louis Schlesseria kierroksella. Kauden ainoa kilpailu, jota McLaren ei voittanut oli Italian Grand Prix, jonka Gerhard Berger Ferrarillaan voitti Prostin keskeytettyä moottoririkon takia. Ehkä paras esimerkki MP4/4:n ylivoimasta oli Monacon Grand Prix. Aika-ajoissa Senna oli 1,5 sekuntia nopeampi Prostia, jolla oli sama auto kuin Sennalla, kun taas Prost oli yli sekunnin seuraavaa autoa nopeampi. Kauden lopussa McLaren voitti sekä valmistajien että kuljettajien mestaruuden (Senna voitti, Prost toinen kolmen pisteen päässä Sennasta), mutta Sennan ja Prostin välit tulehtuivat pahasti.
MP4/4 voitti kaiken kaikkiaan 15 kilpailua, saavutti 15 paalupaikkaa ja 199 pistettä, kaikki yhden kauden aikana.
Mortal Kombat 2 – hävitys

Mortal Kombat 2 – hävitys ("Mortal Kombat: Annihilation") on "Mortal Kombat" -elokuvasarjan toinen osa, joka sai ensi-iltansa vuonna 1997. Ensimmäinen "Mortal Kombat" -elokuva oli saanut ensi-iltansa kaksi vuotta aiemmin. Elokuvan ohjasi John R. Leonetti. 
Alkuperäisen elokuvan näyttelijäkaarti vaihtui lähes täysin verrattuna ykkösosaan. Ainoastaan Robin Shou ja Talisa Soto palasivat rooleihinsa. Edellisessä elokuvassa Reptilea näytellyt Keith Cooke palasi uutena Sub-Zerona ja Soton stunttinainen, Dana Hee, esittää elokuvassa Mileenaa. Muissa keskeisissä rooleissa ovat James Remar, joka korvasi Christopher Lambertin Raidenina, Sandra Hess esittää Sonia Bladea, Brian Thompson Shao Kahnia ja Lynn "Red" Williams Jaxia. Erona edelliseen elokuvaan Johnny Cagea esittää Chris Conrad.
Edeltävään, menestystä keränneeseen "Mortal Kombatiin" verrattuna "Mortal Kombat 2" tehtiin pienemmällä budjetilla ja kokemattoman ohjaajan varassa. Se tuotti noin kolmanneksen ensimmäisen elokuvan lipputuloista ja keskeytti kolmannen elokuvan suunnittelun kokonaan.
Juoni.
Palattuaan kotiinsa Liu Kang ja hänen ystävät huomaavat että Outworld:in keisari Shao Kahn on rikkonut Mortal Kombatin sääntöjä. Maa ja Outworld yhdistyvät kuudessa päivässä jolloin Raiden menettää voimansa ja ihmiskunta menehtyy. Lyhyen taistelun jälkeen, Shao Kahn tappaa Johnny Cagen ja sankarit joutuvat etsimään intiaanipäällikkö Nightwolfin, sekä Sonyan partnerin Jax:in, samalla kun Raiden matkaa vanhojen jumalien temppeliin vaatimaan oikeutta Shao Kahnin teoille.
Šeksna

Šeksna () on Šeksna-nimisen Volgan sivujoen varrella oleva kaupunkityyppinen taajama, jossa oli 15 900 asukasta 2005. Se on Vologdan alueen Šeksnan piirin hallinnollinen keskus. Etäisyys Vologdasta on 83 kilometriä. Šeksnan kaupunkityyppinen taajama muodostettiin vuonna 1954 Nikolskoje selon kylästä, jonka väestömäärä oli lisääntynyt teollistumisen myötä.
Elinkeinot.
Sekšnassa on mekaanista puunjalostusteollisuutta.
Mäntysalo

Mäntysalo on noin tuhannen asukkaan asuinalue Nurmijärven Klaukkalan pohjoisosassa Vanhan kirkkotien varrella. Mäntysalossa on vuonna 1996 perustettu koulu, jossa on luokat 4–9 (aiemmin luokat 3–9). Mäntysalossa on kaksi päiväkotia/esikoulua, Mäntysalon päiväkoti ja Havumäen päiväkoti. Mäntysalon ympäristössä sijaitsevat Haikalan ja Ripatin asuinalueet. Mäntysalossa toimii asukasyhdistys Mäntysalon Seura.
Alueella on puistolampi, Enkun lampi, jonka aluetta Mäntysalon Seura pyrkii pitämään siistinä talkoovoimin kunnan avustamana.
Turun ammattikorkeakoulun opiskelijakunta

Turun ammattikorkeakoulun opiskelijakunta – TUO (engl. "Student Union of Turku University of Applied Sciences – TUO") on Turun ammattikorkeakoulussa toimiva ammattikorkeakoululain 42a§:n mukainen opiskelijakunta.
Opiskelijakunnan tehtävänä on valita opiskelijoiden edustajat ammattikorkeakoulun hallitukseen ja muihin monijäsenisiin toimielimiin. Lisäksi opiskelijakunta toimii jäsentensä yhdyssiteenä ja edistää heidän yhteiskunnallisia, sosiaalisia ja henkisiä sekä opiskeluun ja opiskelijan asemaan yhteiskunnassa liittyviä pyrkimyksiä.
Jäsenyys.
Opiskelijakunta edustaa kaikkia Turun ammattikorkeakoulun noin 12 000 opiskelijaa ja opiskelijakunnan jäsenyys on vapaaehtoinen. Jäseneksi voivat liittyä kaikki Turun ammattikorkeakoulussa tutkintoon opiskelevat opiskelijat. Jäseneksi liittyvä saa opiskelijakortin, joka oikeuttaa opiskelija-alennuksiin. 
Yhteensä opiskelijakunnalla on jäseniä noin 1600+ henkeä. Jäseniä opiskelijakunnalla on Turussa ja Salossa.
Toimisto ja organisaatio.
Opiskelijakunnan työskentelytilat sijaitsevat ICT-Cityssä. Opiskelijoita palveleva TUO Lounge sijaitsee EduCityn toisessa kerroksessa. TUO Loungesta saat jäsenpalvelua sekä sinua palvelevat myös kampuskauppa ja Kampus Brewery. Opiskelijakunnan toimistolla työskentelee opiskelijakunnan hallituksen ja edustajiston puheenjohtajiston lisäksi opiskelijakunnan toiminnanjohtaja, sekä vaikuttamisen ja viestinnän, tuutoroinnin ja opiskelijakulttuurin, tuutoroinnin ja markkinointiviestinnän sekä hallinnon asiantuntijat. Toimistolla työskentelee lisäksi vaihtelevasti koordinaattoreita sekä harjoittelijoita.
Ylintä valtaa opiskelijakunnassa käyttää jäsenten joka syksy vaaleilla valitsema edustajisto. Edustajisto nimittää hallituksen, joka huolehtii käytännön toimintaan liittyvistä päätöksistä ja asioiden hoitamisesta yhdessä työntekijöiden kanssa.
Historia.
Opiskelijakunnan toiminta on käynnistynyt elokuun alussa 2006, jolloin aiemmin opiskelijakunnan tehtäviä ammattikorkeakoulussa hoitaneen Turun ammattikorkeakoulun opiskelijayhdistys TUKKO ry:n toiminta siirrettiin opiskelijakunta TUOlle. TUKKO on alun perin perustettu nimellä Turun ammattikorkeakoulun ylioppilaskunta ry jo huhtikuussa 1996. Tuolloin voidaan katsoa TUOn toiminnan varsinaisesti saaneen alkunsa. Perustamisen yhteydessä valittua ylioppilaskunta-nimeä ei kuitenkaan voitu käyttää sen viitattua yliopistolain mukaisiin ylioppilaskuntiin, joten rekisteriviranomaisten vaatimuksesta yhdistys rekisteröitiin nimellä TUKKO.
Otto Struve

Otto Struve (12. elokuuta 1897 Harkova Venäjän keisarikunta – 6. huhtikuuta 1963 Berkeley, Kalifornia) oli amerikanvenäläinen tähtitieteilijä.
Struve oli kuuluisaa, saksalaistaustaista venäläistä tähtitieteilijäsukua: hänen isänsä oli Ludwig Struve, Otto Wilhelm von Struven poika ja Friedrich Georg Wilhelm von Struven pojanpoika.
Struve oppi tähtitiedettä isältään. Hän oli perheensä ensimmäinen, joka kävi venäjänkielisiä eikä saksankielisiä kouluja. Hän valmistui Harkovan lukiosta ja aloitti opintonsa ensimmäisen maailmansodan aikoihin Harkovan yliopistossa. Maailmansodan aikana hän kuitenkin opiskeli tykistökoulussa Pietarissa ja ehti palvella upseerina Turkin-rintamalla, mutta Brest-Litovskin rauhan jälkeen hän palasi yliopistoon ja valmistui vuonna 1919. Kun Venäjän sisällissota kääntyi valkoisille tappiolliseksi, Struvet siirtyivät vielä valkoisten hallussa olleelle Krimille. Ludwig Struve kuoli siellä vuonna 1920, ja Otto Struve pakeni valkoisen armeijan mukana lopullisesti maasta, ensin Turkkiin. 
Struve asui Turkissa jonkin aikaa Gallipolissa ja muutti sitten Istanbuliin. Muiden pakolaisten tavoin hän oli toisarvoisissa töissä. Hän kirjoitti Saksassa asuneelle sedälleen Hermann Struvelle, mutta ilmeni, että tämä oli kuollut pari kuukautta aiemmin. Sedän leski pyysi Berliinin observatorion johtajaa kirjoittamaan Chicagon yliopiston Yerkesin observatorion johtajalle Edwin Brant Frostille suosituksen, ja Struve sai pian työpaikan.
Struve muutti Yhdysvaltoihin, missä hän aloitti uransa astronomina. Hän väitteli vuonna 1923 Chicagon yliopistossa. Hänen äitinsä Jelizaveta muutti poikansa luokse samana vuonna. Struvesta tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1927 ja myöhemmin Frostin seuraaja Yerkesin observatorion johtajana. Myöhemmin hän työskenteli neljässä muussa observatoriossa. Hän kirjoitti useita teoksia tähtitieteestä. 
Hän oli Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin puheenjohtaja. 
Hän avioitui vuonna 1925 Mary Martha Lanningin kanssa. Avioliitto oli lapseton.
Veikkausliigan kausi 2007

Veikkausliigan kausi 2007 oli liigan historian 18. kausi. Liigaan osallistui jälleen 14 joukkuetta. 21. huhtikuuta 2007 alkaneeseen kauteen puolustavana mestarina lähti Tampere United. Ykkösestä liigaan olivat nousseet FC Viikingit ja AC Oulu.
Kausi oli melko vahvasti Tampere Unitedin hallintaa. Se voitti mestaruuden kahdeksan pisteen erolla hopeajoukkue FC Hakaan. Pronssia sai Turun Palloseura kolme pistettä Hakasta jääneenä. Kauden päätteeksi sarjasta putosivat Ykköseen molemmat nousijajoukkeet. AC Oulu sijoittui sarjassa viimeiseksi, ja FC Viikingit hävisi liigakarsinnassa Ykkösessä toiseksi sijoittuneelle Rovaniemen Palloseuralle maalein 2–1. Edelliskauden putoajajoukkue KuPS nousi takaisin Veikkausliigaan kaudeksi 2008 voitettuaan Ykkösen.
Ottelutaulukko.
Karsintaottelu.
Rovaniemen Palloseura nousi liigaan yhteismaalein 2-1.
Otteluohjelma.
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
Budjetit.
Veikkausliiga-kauteen suurimmalla budjetilla lähti turkulainen TPS, jonka liigabudjetti oli 2,5 miljoonaa euroa. TPS jakoi myös kärkipaikan 100-vuotisjuhlia viettävän HJK:n kanssa suurimmassa pelaaja- ja valmentajabudjetissa joka oli miljoona euroa. Kauteen pienimmällä budjetilla lähti nousijajoukkue FC Viikingit, jonka liigabudjetti oli 0,53 miljoonaa euroa.
Joukkueet eurokentillä.
"Mestarien liiga:"
"UEFA Cup:"
"Intertoto Cup:"
Palkinnot.
Kuukauden pelaajan ja valmentajan palkitseminen oli Veikkausliigalta uusi lanseeraus kaudelle 2007. Palkinnolle haluttiin saada näkyvyyttä heti kauden alussa, joten poikkeuksellisesti huhtikuussa palkittiin pelaaja ja valmentaja, vaikka pelattiin vain kaksi kierrosta. Jatkossa kaksi kierrosta ei riitä palkitsemiseen.
I/JR 38 (talvisota)

I/JR 38 eli Jalkaväkirykmentti 38:n ensimmäinen pataljoona perustettiin YH:n julistamisen (14.10.1939) jälkeen Kuopiossa.
Varustaminen.
I/JR 38 pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen lähinnä materiaalin osalta niitä ei saavutettu.
Komentaja(t).
I/JR 38:n komentajana toimi 30. joulukuuta 1939 asti kapteeni Otto Halonen. 
Keskittäminen.
I/JR 38 keskitettiin muun JR 38:n mukana Impilahti-Syskyjärvi väliselle alueelle Laatokan Karjalaan 18.-19.10.1939 välisenä aikana.
Rauha 13. maaliskuuta 1940.
Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11. 
Pataljoona vetäytyi koko muun IV Armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään 7 kilometriä vuorokaudessa. 
Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin mm. maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.
Viktor Ambarzumjan

Viktor Ambarzumjan (; 18. syyskuuta 1908 Tbilisi, Georgia – 12. elokuuta 1996 Byurakan) oli armenialainen tähtitieteilijä ja astrofyysikko. Hän oli eräs teoreettisen astrofysiikan edelläkävijöistä. Ambarzumjan toimi Neuvostoliiton tiedeakatemian jäsenenä ja Kansainvälisen tähtitieteellisen unionin puheenjohtajana. 
Uskonnollisten kaikkeusnäkemysten arvostelua.
Ambarzumjan muun muassa arvosteli länsimaisten tähtitieteilijöiden uskonnollisia tulkintoja kaikkeudesta, kuten alkuräjähdysteorian uskonnollisia tulkintoja. Ambarzumjanin mukaan aine pyrkii muodostamaan yhä uudenlaisia järjestelmiä, kun siirrytään pienemmistä järjestelmistä suurempiin. Ambarzumjanin mukaan voidaan kuvitella, että aine voi muodostaa äärettömän määrän erilaisia, sisäkkäisiä järjestelmiä, joista ihminen on toistaiseksi havainnut kvarkkien ja havaitsemamme kaikkeuden väliset järjestelmät. Ambarzumjanin mukaan mikään ei estä ajattelemasta kaikkeutta äärettömäksi ja ikuiseksi. 
Ambarzumjanin mielestä ihmisen toistaiseksi havaitsemaa osaa kaikkeudesta ei voida kutsua kaikkeudeksi, koska on täysin mahdollista, että havaittu osa kaikkeutta on vain osa suurempaa järjestelmää, joka voi puolestaan olla osa suurempaa järjestelmää ja niin edelleen. Ambarzumjan varoitti tekemästä ihmisen lähiympäristöä koskevista havainnoista liian pitkälle meneviä johtopäätöksiä koko kaikkeuden suhteen. Havaittua kaikkeuden osaa Ambarzumjan kutsui metagalaksiksi. Voi olla olemassa muita samanlaisia metagalakseja, jopa ääretön määrä.
Aiheesta muualla.
Muistokirjoituksia:
Otto Wilhelm von Struve

Otto Wilhelm von Struve (, 7. toukokuuta 1819 Tartto, Venäjän keisarikunta – 4. huhtikuuta 1905 Karlsruhe, Saksa) oli baltiansaksalaista syntyperää ollut venäläinen tähtitieteilijä. 
Otto Wilhelm von Struve oli tähtitieteilijä Friedrich Georg Wilhelm von Struven poika ja tähtitieteilijä Otto Struven isoisä. Hänellä oli kaksi poikaa, joista tuli merkittäviä tähtitieteilijöitä: Ludwig Struve (1858–1920) ja Hermann Struve (1854–1920).
Ludwig Struve opiskeli Tarton yliopistossa. Hän toimi 1839 perustetussa Pietarin tiedeakatemian Pulkovon observatoriossa sen ensimmäisenä johtajana toimineen isänsä Wilhelm von Struven apulaisena alusta asti, ja seurasi itse tätä laitoksen johtajana 1862–1889. Pulkovon observatorio sijaitsee 19 kilometrin päässä Pietarista etelään. Vuonna 1885 observatorioon asennettiin 30 tuuman kaukoputki, joka oli silloin maailman suurin kaukoputki.
Struve sai vuonna 1850 Lontoon kuninkaallisen tähtitieteen seuran kunniamitalin.
Neste (täsmennyssivu)

Neste voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ludwig Struve

Gustav Wilhelm Ludwig Struve (; 1. marraskuuta 1858 – 4. marraskuuta 1920 Sevastopol) oli venäläinen tähtitieteilijä.
Hänen isoisänsä oli Friedrich Georg Wilhelm von Struve, isänsä Otto Wilhelm von Struve, poikansa Otto Struve ja veljensä Hermann Struve, kaikki merkittäviä tähtitieteilijöitä.
Ludwig Struve opiskeli Tarton yliopistossa ja työskenteli sen jälkeen isänsä johtamassa Pulkovon observatoriossa Pietarissa. Hän vieraili 1883–1886 useissa johtavissa Länsi-Euroopan observatorioissa ja työskenteli sitten Tarton observatorion tähtitieteilijänä 1886–1894. Tämän jälkeen Struve muutti Harkovaan, jossa hänen poikansa Otto Struve syntyi. Vuonna 1897 Ludvig Struvesta tuli Harkovan yliopiston tähtitieteen professori ja observatorion johtaja.
Otto Struve taisteli valkoisten puolella Venäjän sisällissodassa. Sodan loppuvaiheessa Ludwig Struve perheineen väistyi uutta valtaa Krimille Simferopolin yliopistoon, mutta kuoli vuonna 1920. Otto Struve pakeni maasta ja vaikutti sittemmin tähtitieteilijänä Yhdysvalloissa jossa kuoli 1963.
Eino Olkinuora

Eino Johannes Olkinuora (2. joulukuuta 1915 Kaukola – 30. lokakuuta 1941 Gavrilovskaja, Neuvostoliitto) oli suomalainen maastohiihtäjä. Hän voitti yhdessä Pauli Pitkäsen, Olavi Alakulpin ja Klaus Karppisen kanssa kultaa 4 × 10 kilometrin viestissä hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 1939 Zakopanessa. Hän on edelleenkin nuorimpana maailmanmestariksi yltänyt suomalainen mieshiihtäjä.
Parhaimmillaan Olkinuora oli talvella 1941, jolloin hän kulki voitosta voittoon saavuttaen muun muassa uransa ainoat Suomen mestaruudet (18 ja 50 km:llä). Talven ainoa epäonnistuminen osui Cortina d'Ampezzon epävirallisiin MM-kisoihin, joissa hän jäi 18 km:llä 30:nneksi ja keskeytti 50 km:n kisan puolivälissä johdettuaan välillä jo lähes 2 minuutin erolla seuraavaan. Niinpä hänen parhaaksi henkilökohtaiseksi arvokisasijoituksekseen jäi 8. sija 18 kilometrillä MM-kisoissa 1939. Viestivoittoon Olkinuora ylsi myös Cortinassa 1941.
Salpausselän kisojen pikamatkan voittoon Eino Olkinuora hiihti 1939. Vuonna 1941 hän ei ”Selälle” lähtenyt ja sai kilpakumppaninsa Jussi Kurikkalan kanssa kansainvälisiä kisoja koskevan kilpailukiellon. Holmenkollenilla Olkinuora oli yltänyt toiseksi vuonna 1939.
Monien muiden tuon ajan hiihtäjien tavoin Eino Olkinuora kilpaili menestyksekkäästi myös kestävyysjuoksun kansallisella tasolla. Vuonna 1940 hän voitti Urheilulehden maratonin ja Kaivopuiston maratonin (nimestään huolimatta molemmat olivat pituudeltaan 25 kilometriä). Samana vuonna hän ylsi Kalevan kisoissa 10 000 m:llä neljänneksi ja 5 000 m:llä viidenneksi.
Kersantti Olkinuora kaatui osallistuessaan kaukopartioon kaukana Äänisen itäpuolella Gavrilovskajan kylässä Arkangelin aluella jatkosodassa 30. lokakuuta 1941.
Hevoskastanjat

Hevoskastanjat ("Aesculus") on kasvisuku saippuamarjakasvien (Sapindaceae) heimossa. Sukuun kuuluu parisenkymmentä lajia, jotka kasvavat luontaisena Kaakkois-Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Himalajalla ja Itä-Aasiassa. Nimensä hevoskastanjat lienevät saaneet siitä, että turkkilaiset käyttivät hevoskastanjansiemeniä hevosten yskänlääkkeenä. Hevoskastanja ("Aesculus hippocastanum") tuli Balkanilta muualle Eurooppaan 1500-luvulla. Hevoskastanjojen lehdet, kukat ja siemenet sisältävät eskuliinia (C15H16O9).
Kuvaus.
Hevoskastanjat ovat kesävihantia yksikotisia järeitä puita tai joskus myös pensaita. Niiden oksat ja vuosikasvaimet ovat vankkoja. Oksien silmut ovat isoja (3,5 cm) ja tahmeita. Lehdet ovat suuria (20–30 cm), pitkäruotisia, vastakkaisia, isolapaisia ja sormilehdykkäisiä. Alkukesällä huomiota herättävä on kartiomainen kukinto, joka on suuri ja pysty (20–30 cm). Piikkipallomainen hedelmä on paksuseinäinen, nahkea kota, jossa on yksi tai kaksi isoa (2–4 cm), ruskeaa pähkinämäistä ihmisravinnoksi kelpaamatonta siementä.
Hevoskastanjat Suomessa.
Etelä-Suomessa menestyy hyvin balkaninhevoskastanja ("Aesculus hippocastanum"). Sen kukat touko-kesäkuussa ovat valkoisia ja keskeltä kellertäviä. Myös punertavakukkainen punahevoskastanja ("Aesculus" × "carnea") on menestynyt etelä- ja lounaisrannikolla. Se on selvästi pienempi kuin balkaninhevoskastanja ja sen talvisilmut ovat heikosti tahmeat. Keltahevoskastanjakin ("Aesculus flava") on menestynyt aivan eteläisessä Suomessa.
Hermann Struve

Karl Hermann Struve (; 3. lokakuuta 1854 Pietari, Venäjä – 12. elokuuta 1920 Bad Herrenalb, Schwarzwald, Saksa) oli venäläis-saksalainen tähtitieteilijä. Hän syntyi ja vaikutti aluksi Venäjällä, mutta muutti 41-vuotiaana Saksaan, jossa työskenteli loppuikänsä. 
Jo Hermann Struven isoisä Friedrich Georg Wilhelm von Struve ja isä Otto Wilhelm von Struve olivat tähtitieteilijöitä, samoin hänen veljensä Ludwig Struve, poikansa Georg Hermann Struve ja veljenpoikansa Otto Struve. Suku oli alun perin saksalainen.
Hermann Struve valmistui vuonna 1882 Tarton yliopistosta ja työskenteli sitten sukulaistensa johtamassa Pulkovon observatoriossa Pietarin lähellä. Hänet nimitettiin observatorion vanhemmaksi astronomiksi vuonna 1890 ja hänen odotettiin seuraavan isäänsä Otto Wilhelm von Struvea laitoksen johtajana. Vuonna 1895 hän kuitenkin hyväksyi kutsun Saksaan Königsbergin observatorion johtajaksi. Vuodesta 1904 hän johti Berliinin observatoriota, ja vuonna 1913 hän siirtyi Neubabelsbergin obervatorioon, missä hän työskenteli kuolemaansa asti.
Guy Fawkesin yö

Guy Fawkesin yö (, tunnetaan myös nimellä Guy Fawkesin päivä tai kokkoyö) on englantilaisen salaliittolaisen Guy Fawkesin mukaan nimetty juhlapäivä, jota vietetään Yhdistyneessä kuningaskunnassa niin sanotun ruutisalaliiton epäonnistumisen vuosipäivänä 5. marraskuuta. Ympäri Britanniaa järjestetään ilotulituksia, joista mahtavimmat ovat Lontoossa, jonne juhlapäivän historia sijoittuu. 
Päivää vietetään myös Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa sekä Kanadan englanninkielisissä osissa. Uudessa-Seelannissa juhla merkitsee kesän alkua.
Perinteet ja niihin liittyvät tavat.
Perinteisiin kuuluu, että lapset tekevät Guy Fawkesia muistuttavan nuken nimeltä The Guy ja kantavat sitä mukanaan kaduilla. He keräävät rahaa sanomalla ”A penny for the Guy”, jotta saisivat rahaa illan ilotulituksia varten.
Parlamenttitalon vuosittaisten avajaisten perinteisiin kuuluu, että ennen avajaisia vartija tutkii Westminsterin palatsin kellarit.
Ympäri Yhdistynyttä kuningaskuntaa järjestetään ilotulituksia ja sytytetään kokkoja.
Historia.
Englannin ja Irlannin protestanttisen kuningatar Elisabet I:n kuoltua vuonna 1603 vainotut katoliset toivoivat, että uusi kuningas Jaakko I olisi suvaitsevaisempi heidän uskontoaan kohtaan. Hän osoittautui kuitenkin yhtä protestanttiseksi kuin edeltäjänsä, minkä seurauksena joukko katolisia päätti räjäyttää Lontoon parlamenttitalon eli Westminsterin palatsin sen vuosittaisissa avajaisissa vuokraamalla palatsin kellarit ja sijoittamalla sinne 36 tynnyriä ruutia. Kuningas sai kuitenkin vihjeen räjäytysyrityksestä. 5. marraskuuta 1605 Guy Fawkes saatiin kiinni palatsin kellarista ja tuomittiin kuolemaan hirttämällä, repimällä ja paloittelemalla. Saman päivän iltana kuninkaan pelastumista juhlittiin ilotulituksin.
Mindtrek

Mindtrek on syksyisin Tampereella järjestettävä teknologiatapahtuma. Tapahtuma kestää kaksi päivää ja sen puitteissa järjestetään mm. kansainvälinen konferenssi digitalouden ammattilaisille ja seminaareja sekä kilpailu alan uusille innovaatioille ja tuotteille. 
Ensimmäisen kerran tapahtuma järjestettiin vuonna 1997, mutta tuolloin sen nimi oli Tampereen multimediakilpailu ja tapahtuma oli kaikille avoin. Tuolloin tapahtuma kattoi ainoastaan kilpailun. Vuodesta 1999 vuoteen 2015 se järjestettiin nimellä MindTrek. Tapahtuman rakenne ja kohderyhmä uudistuivat vuonna 2007, jolloin sen yhteistyökumppaneiksi tulivat mm. digitaalisten sisältöjen ja jokapaikan tietotekniikan klusteriohjelmat, alan suuret suomalaiset yritykset ja kehityskeskukset (mm. Neogames ja COSS). Tapahtuman järjesti MindTrek ry.
Vuonna 2015 COSS ry otti harteilleen MindTrekin ylläpidon ja toteuttamisen. Nimi uudistui jälleen, tällä kertaa nykyiseen muotoonsa Mindtrek. Nykyään Mindtrek järjestetään yhteistyössä Tampereen kaupungin kanssa. Tapahtuman teema päivittyi tuolloin myös avoimuuteen - avoin lähdekoodi ja avoin data. Mindtrekin tarkoituksena on tuoda yhteen yrityset, yhtiöt, julkieset organisaatiot ja opiskelijat. Tapahtuman kohderyhmänä ovat pääosin
Julkinen sektori - kuten CIOt, yritysten päättäjät, terveysalan päättäjät ja muut ammattilaiset
Teknologian sektori - kuten kehittäjät, ohjelmoijat ja muut IT-alan ammattilaiset
Akateeminen sektori - kuten tutkijat, opiskelijat ja professorit
Vuonna 2016 Mindtrek keräsi vierailijoita ympäri maailmaa, jolloin 38.8% kaikista vierailijoista olivat kansainvälisiä osallistujia. Vierailijoita oli yhteensä lähes 1 200.
James Shaffer

James Christian "Munky" Shaffer (s. 6. kesäkuuta 1970 Rosedale, Kalifornia) on alternative metal -yhtye Kornin kitaristi. 
James Shaffer tarttui kitaraan onnettomuuden vuoksi. Hän varasti vanhempiensa alkoholijuomat ja oli lähdössä bileisiin, kun hänen sormensa jäi moottoripyöränkettingin väliin. Vasemman käden etusormesta lähti pala irti ja lääkäri suositteli instrumentin soiton aloittamista. James päätti aloittaa kitaran soiton.
Brian "Head" Welch ja Munky jammailivat yhdessä 80-luvun hair metallia. Munky osti 7-kielisen kitaran ja rakastui siihen kuunnellessaan Steve Vain "Passion and Warfare" levyä.
James "Munky" Shaffer on tunnettu omaperäisestä soittotyylistään ja kitarasoundistaan. Vuonna 2005 Hit Parader -lehti sijoitti James Shafferin sijalle #43 paras hard rock -kitaristikategoriassa. James Shaffer on ottanut vaikutteita muun muassa Dimebag Darrelilta ja Steve Vailta. Munkyn lempinimi tulee hänen taidostaan levittää varpaat erilleen toisistaan, jolloin ne näyttävät apinan (Monkey) käsiltä.
Jamesilla on tytär nimeltä Carmella Star, joka syntyi vuonna 2001.
Lisenssimaksu

Lisenssimaksu eli rojalti on immateriaalioikeuksien, kuten teollisoikeuden alaisuuteen kuuluvien tavaramerkin, patentin, mallioikeuden, liikeidean tai näiden yhdistelmien käyttämisestä teoksen tai tuotteen oikeuksien omistajalle maksettava sopimuspohjainen korvaus eli tekijänpalkkio. Esimerkiksi kaupallisista tietokoneohjelmista maksetaan usein lisenssimaksuja tai patentin alaisen tuotteen kaupallisesta käyttämisestä patentin omistajalle. Rojaltilla tai lisenssimaksulla voidaan viitata myös esimerkiksi kaivosoikeuksien vuokraamisesta maksettavaan korvaukseen.
Suomessa musiikkiyhteydessä rojaltilla viitataan yleensä lähinnä muusikoille maksettavaan kappaleiden tai levyjen myyntiperusteiseen korvaukseen. Tekijänoikeuden alaiset teosto- ja gramexmaksu ovat lisenssimaksuja. Televisiomaksu ja yksityisen kopioinnin hyvitysmaksu ovat myös kohtalaisen lähellä lisenssimaksua olevia veroluonteisia maksuja.
Joona Laukka

Joona Laukka (s. 30. kesäkuuta 1972 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1995–2003. Laukka on osallistunut kaikkiin kolmeen suureen pyöräilyn ympäriajoon: Italian ympäriajoon (1996, sijoitus 14.), Ranskan ympäriajoon (1997, sijoitus 35. ja 1998, keskeytys) ja Espanjan ympäriajoon (1998, sijoitus 85. ja 1999, sijoitus 42.). Laukka on myös voittanut arvostetun Tour de Wallonie -etappikilpailun Belgiassa vuonna 1994.
Ura.
Laukka aloitti uransa Festina-tallissa vuonna 1995. Samassa tallissa hän jatkoi vuoteen 1997, jonka jälkeen kaudeksi 1998 hän siirtyi Lotto-Mobistar-talliin. Vuonna 1999 Laukka ajoi tallissa Acceptcard Pro Cycling, 2000 Sport Lisboa e Benfica ja vuonna 2001 Elite 2/3. Selkävaivojen vuoksi rikkonaiseksi jäänyt, Jean Delatour -joukkueessa ajettu kausi 2002 jäi Laukan uran viimeiseksi.
Tour de Normandie, etappivoitto
Tour de la Région Wallonne, kokonaiskilpailun voitto
Pariisi-Nizza-ajo, kokonaiskilpailun 14. sija, etapilla 4. sija
Critérium du Dauphiné Libéré, kokonaiskilpailun 16.
Vuelta a Burgos, kokonaiskilpailun 18.
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailun 14.
Route du Sud, kokonaiskilpailun 3.
 Maantieajon SM-kilpailut, maantieajon Suomen-mestaruus ja aika-ajon Suomen-mestaruus
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailun 35.
Pauli Pitkänen

Paul (Pauli) Einar Pitkänen (2. joulukuuta 1911 Nilsiä – 28. syyskuuta 1941 Siilinjärvi) oli suomalainen maastohiihtäjä ja maailmanmestari.
Pitkänen voitti kolme kultaa hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa, kaksi Lahdessa vuonna 1938 ja yhden Zakopanessa vuonna 1939. Vuoden 1938 kisoissa hän voitti kullat 18 kilometrin matkalla ja 4 × 10 kilometrin viestissä. Vuonna 1939 hän voitti kultaa 4 × 10 kilometrin viestissä yhdessä Olavi Alakulpin, Eino Olkinuoran ja Klaus Karppisen kanssa sekä sijoittui 18 kilometrin matkalla 11:nneksi.
SM-kilpailuissa Pitkänen sijoittui parhaimmillaan neljänneksi 17 kilometrillä vuonna 1937. Hän voitti Puijolla 17 kilometrin hiihdon vuosina 1933, 1934, 1935, 1937 ja 1938 sekä Ounasvaaralla 15 kilometrin kilpailun vuonna 1937. Holmenkollenilla hän sijoittui 17 kilometrillä toiseksi vuonna 1937.
Urallaan Pauli Pitkänen edusti Sänkimäen Hakaa, Savon Sisua ja Puijon Hiihtäjiä. Hänen veljensä Lauri ja Aaro Pitkänen olivat kansallisen tason hiihtäjiä.
Sota-aika.
Talvisodassa Pitkänen oli ensin alikersanttina Jalkaväkirykmentti 38:n hiihtojoukoissa, mutta joutui sodan ratkaisupäivinä kiväärimieheksi Laatokan rannoille ja saariin. Petäjäsaaressa hän haavoittui 4. maaliskuuta 1940 saatuaan kranaatinsirpaleen reiteensä. Kaksi päivää myöhemmin Petäjäsaaren epätoivoisessa puolustuksessa kaatui yhden päivän aikana ainakin 117 suomalaista, heistä 46 rantasalmelaisia ja 23 nilsiäläisiä.
Pitkänen ylennettiin taisteluansioistaan kersantiksi ja määrättiin upseerikouluun. Jalkavamma ei kuitenkaan parantunut, ja syksyllä 1940 hän joutui takaisin sairaalaan. Jalka halvaantui, ja hän joutui sittemmin liikkumaan invalidikepin avulla.
Jatkosodan alkaessa kesällä 1941 Pitkänen lähti vapaaehtoisena kotirintaman tehtäviin. Nilsiän suojeluskuntalaiset olivat 18. elokuuta eräässä koulussa järjestelemässä kuntansa kaatuneiden varusteita. Niistä löytyi käsikranaatti, ja sitä käsitellessä Pitkänen huomasi sen syttyvän. Hän aikoi heittää kranaatin ikkunasta ulos, mutta pihalla oli lapsia leikkimässä. Muut ryntäsivät huoneesta ulos, mutta invalidikepin avulla liikkunut Pitkänen ehti vain heittäytyä lattialle makaamaan, ennen kuin kranaatti räjähti. Hän sai vaikeita vammoja ja kuoli sairaalassa kuusi viikkoa myöhemmin 28. syyskuuta 1941.
Satakunnan ammattikorkeakoulun opiskelijakunta

Satakunnan ammattikorkeakoulun opiskelijakunta SAMMAKKO (engl. "The Student Union of Satakunta University of Applied Sciences") on Satakunnan ammattikorkeakoulussa toimiva ammattikorkeakoululain mukainen opiskelijakunta.
Opiskelijakunnan tehtävänä on valita opiskelijoiden edustajat ammattikorkeakoulun hallitukseen ja muihin monijäsenisiin toimielimiin. Lisäksi opiskelijakunta toimii jäsentensä yhdyssiteenä ja edistää heidän yhteiskunnallisia, sosiaalisia ja henkisiä sekä opiskeluun ja opiskelijan asemaan yhteiskunnassa liittyviä pyrkimyksiään.
Historia.
Opiskelijakunnan toiminta käynnistyi 1. elokuuta 2005, jolloin aiemmin opiskelijakunnan tehtäviä ammattikorkeakoulussa hoitaneen Satakunnan ammattikorkeakoulun opiskelijat SAMMAKKO ry:n toiminta siirrettiin opiskelijakunta SAMMAKKOlle. SAMMAKKO ry on alun perin perustettu jo 27.11.1996, jolloin opiskelijakunnankin toiminnan voidaan katsoa varsinaisesti saaneen alkunsa. Vuodesta 1992 SAMMAKKO ry:n perustamiseen asti ammattikorkeakoulussa toimi rekisteröimätön opiskelijaedustajisto, johon kuului kaksi opiskelijaa jokaisesta ammattikorkeakoulun silloisissa yksiköissä toimineista opiskelijayhdistyksistä.
Jäsenyys.
Opiskelijakunnan jäsenyys on vapaaehtoinen. Jäseneksi voivat liittyä kaikki Satakunnan ammattikorkeakoulussa tutkintoon opiskelevat opiskelijat, jäseniä opiskelijakunnalla on kaikilla ammattikorkeakoulun toimintapaikkakunnilla eli Porissa, Raumalla, Kankaanpäässä ja Huittisissa. Jäseneksi liittyvä saa opiskelijakortin, joka oikeuttaa opiskelija-alennuksiin. Yhteensä opiskelijakunnalla on jäseniä n. 3000.
Toimisto ja organisaatio.
Opiskelijakunnan toimistot sijaitsevat Porin kampuksella osoitteessa Satakunnankatu 23 sekä Rauman kampuksella osoitteessa Satamakatu 26. Opiskelijakunnalla on kolme vakituista työntekijää, toiminnanjohtaja, yhteisöllisyysasiantuntija sekä viestinnän ja edunvalvonnan asiantuntija.
Ylintä valtaa opiskelijakunnassa käyttää jäsenten joka syksy vaaleilla valitsema edustajisto. Edustajisto nimittää hallituksen, joka huolehtii käytännön toimintaan liittyvistä päätöksistä ja asioiden hoitamisesta yhdessä työntekijöiden kanssa. 
Opiskelijakunta on Suomen opiskelijakuntien liitto SAMOK ry:n sekä Opiskelijoiden liikuntaliitto OLL:n jäsen.
Pasi Peltonen

Pasi Peltonen (s. 17. helmikuuta 1972 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Peltonen edusti koko urallaan 1993–2009 pelkästään Porin Ässiä, pelaten yli 800 SM-liigapeliä. Ässien kapteenina hän toimi 1998–2000 ja 2005–2007. Hän voitti SM-hopeaa kaudella 2005–2006 ja SM-pronssia kaudella 1994–1995. Peltonen oli pitkään kaikkien aikojen eniten rangaistusminuutteja kerännyt pelaaja SM-liigassa, mutta 19. lokakuuta 2012 Markus Kankaanperä ohitti hänet tilastoissa. 
Vuonna 2018 Peltonen aloitti Ässien C2-joukkueen valmentajana. Seuraavaksi kaudeksi Peltonen seurasi pelaajia C1-joukkueen valmentajaksi.
Kausilla 2017–2018 ja 2018-2019 Peltonen on pelannut III-divisioonassa Lappi Liigaa pelaavan Suomen pohjoisimman jääkiekkoseuran ivalolaisen Tunturi-Kiekon puolustajana molempina vuosina yhdessä ottelussa.
Metacafe

Metacafe on vuonna 2002 perustettu verkkosivusto, joka on erikoistunut omatekoiseen lyhytelokuvaviihteeseen. Metacafen käyttäjät jakavat tuhansia uusia videoita päivittäin. Palvelu tarjoaa myös työpöytäohjelmiston käyttäjille, jotka lataavat useita videoita päivittäin. Ohjelma pystyy lataamaan videoita, kun tietokone on toimettomana. Yhteisössä on myös arvostelujärjestelmä, jonka avulla voidaan suositella suosituimpia videoita.
Tuottajapalkinnot.
Lokakuussa 2006 Metacafe aloitti Producer Rewards eli Tuottajapalkinnot -ohjelman, jossa videotuottajille maksetaan alkuperäisestä sisällöstä. Mikä tahansa video, joka saavuttaa 20 000 katsomiskertaa, on arvosteltu vähintään kolmen tähden arvoiseksi eikä riko tekijänoikeuksia tai mitään Metacafen yhteisön normeja, palkitaan 5 dollarilla joka 1000 katsomiskerrasta. 20 000 katsomiskerrasta tuottaja ansaitsee 100 dollaria, 200 000 katsomiskerrasta 1 000 dollaria ja 2 miljoonasta katsomiskerrasta 10 000 dollaria. Metacafen menestynein tuottaja Kipkay on ansainnut kesäkuuhun 2008 mennessä 107 414 dollaria.
Montaja

Montaja on saari Perämerellä Simon kunnan edustalla. Saari on pinta-alaltaan kunnan toiseksi suurin. Se sijaitsee noin kahden kilometrin päässä mantereelta Simoniemen kylän eteläpuolella.
Montajassa sijaitsee Simon seurakunnan leirikeskus sekä luonnonsuojelualue.
Vuonna 1975 saarelle siirrettiin Simon pappilasta renkitupa. Siirtotyön suunnitelman laati Valdemar Svanberg. Renkitupa toimii leirikeskuksen päärakennuksena.
Deformaatioretrakti

Topologiassa retrakti kutistaa koko avaruuden aliavaruudelleen. Deformaatioretrakti on kuvaus, jonka ideana on kutistaa avaruus aliavaruudelleen jatkuvalla tavalla.
Formaali määritelmä.
Olkoon "X" topologinen avaruus ja "A" "X":n aliavaruus "X". Jatkuva kuvaus formula_1 on "retrakti" jos "r":n rajoittuma "A":han on "A":n identtinen kuvaus"A", eli formula_2 kaikilla "A":n alkioilla "a". Huomaa, että retraktio kuvaa "X":n surjektiivisesti "A":lle. Tällöin "A":ta sanotaan "X":n retrektiksi.
Jatkuva kuvaus formula_3 on deformaatioretrakti jos kaikilla "X":n alkioilla "x", "A":n alkioilla "a", ja välillä [0, 1] olevalla reaaliluvulla "t" on voimassa,
formula_4
formula_5
formula_6.
Siten deformaatioretrakti on homotopia "X":n identtisen kuvauksen ja "X":n retraktin "A":lle väillä. "A":ta kutsutaan "X":n deformaatioretraktiksi.
Huomaa, että vaikka homotopia on kuvausten välinen ekvivalenssirelaatio, deformaatioretrakti ei ole avaruuksien välinen ekvivalenssirelaatio. Yleensä derofmaatioretraktissa avaruus kutistuu toisen avaruuden osajoukoksi. Kuitenkin deformaatioretrakti on siinä mielessä samantapainen käsite kuin homotopiaekvivalenssi, että kaksi avaruutta ovat homotopiaekvivalentteja keskenään jos ja vain jos kumpikin avaruus muuntuu deformaatioretraktissa samaksi avaruudeksi. Tämä on ekvivalenssirelaatio.
Jokainen topologinen avaruus, joka voidaan muuntaa deformaatioretraktilla pisteeksi on kutistuva. Kutistuvuus on kuitenkin heikompi ehto kuin deformaatioretrakti, sillä on olemassa kutistuvia avaruuksia, joita ei voida muuntaa pisteeksi deformaatioretraktin avulla.
Kristologia

Kristologia (kr. "Khristos", Kristus ja "logos", tieto) on tutkimusta Kristuksen asemasta teologiassa. Toisaalta termillä voidaan viitata jonkun ajattelijan käsityksiin Kristuksesta.
Spekulatiivista kristologiaa voidaan pitää hellenistisenä lisänä alun perin soteriologiseen teologiaan. 
Kristologian ongelmat ovat Lessingin mukaan: