tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Grand Châtelet

Grand Châtelet eli Châtelet oli Pariisissa sijainnut keskiaikainen linnoitus, joka toimi "ancien régimen" aikana oikeustalona ja vankilana. Se sijaitsi Seinen pohjoisrannalla nykyisen place du Châtelet -aukion kohdalla.
Linnoituksen rakennutti Ranskan kuningas Ludvig VI Paksu vuoden 1130 aikoihin. Se sijaitsi nykyisen pont au Changen paikalla olleen sillan kohdalla, ja sen alkuperäinen tarkoitus oli suojata Île de la Citén saarta Seinejokea pitkin tulevilta vihollisen hyökkäyksiltä. Ludvig VI rakennutti myös toisen linnoituksen joen vastarannalle. Île de la Citén pohjoispuolista jokiuomaa turvannut linnoitus sai nimen Grand Châtelet (”iso Châtelet”) ja eteläpuolen linnoitus nimen Petit Châtelet (”pieni Châtelet”). Sana "châtelet" tarkoittaa ranskan kielessä kulkuväylää suojaavaa pientä linnoitusta.
Grand Châtelet rakennettiin uudelleen useaan kertaan 1200–1600-lukujen aikana. Se oli vuodesta 1190 alkaen Ranskan korkeimpiin oikeusviranomaisiin kuuluneen Pariisin kuninkaallisen profossin ("prévôt") virkapaikka. Myöhemmin se toimi oikeustalona ja vankilana sekä Pariisin yleisestä järjestyksestä vastanneiden viranomaisten toimipaikkana. Grand Châtelet’n oikeus lakkautettiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana elokuussa 1790. Rakennus purettiin Napoleonin aikana vuosina 1802–1810, ja sen paikalle rakennettiin fontaine du Palmier -suihkulähde sekä vuonna 1858 nykyisen muotonsa saanut place du Châtelet -aukio.
Connery

Connery on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Jevgeni Sudbin

Jevgeni Olegovitš Sudbin (; s. 19. huhtikuuta 1980 Pietari) on venäläissyntyinen pianisti.
Sudbin aloitti pianonsoiton opiskelun Pietarissa ja jatkoi sitä Saksassa, johon muutti perheineen vuonna 1990. Vuonna 1997 Sudbin asettui Lontooseen, jossa opiskeli Christopher Eltonin johdolla Royal Academy of Musicissa. Hän valmistui sieltä maisteriksi vuonna 2005 ja teki Wigmore Hall -debyyttinsä saman vuoden helmikuussa. Joulukuussa 2006 hän piti Yhdysvaltain-ensiresitaalinsa New Yorkissa. Sudbin on saanut lisäopetusta Murray Perahialta, Claude Frankilta, Leon Fleisherilta, Stephen Houghilta, Alexander Satzilta ja muilta. Omien opintojensa jälkeen hän on toiminut vierailevana professorina Royal Academy of Musicissa. Kamarimusiikin parissa Sudbin on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Alexander Chaushianin, Ilja Gringoltsin, Hilary Hahnin, Julia Fischerin, Chilingirian Quartetin, Johannes Moserin ja Vadim Gluzmanin kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa Sudbin on työskennellyt, ovat olleet muiden muassa Neeme Järvi, Vladimir Ashkenazy, Osmo Vänskä, Mark Wigglesworth, Andrew Litton ja Vasili Sinaiski.
Sudbin sai Skrjabin-levytyksestään vuoden CD:n tunnustuksen "The Telegraphilta", kuukauden levytyksen arvon "BBC Music Magazinelta" ja parhaan sooloinstrumentaalilevytyksen klassisen musiikin MIDEM-palkinnon Cannesissa. Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut Skrjabinin lisäksi muiden muassa Domenico Scarlattin, Ludwig van Beethovenin, Sergei Rahmaninovin ja Dmitri Šostakovitšin musiikkia.
Arvid Thorsten Birger Genetz

Arvid Thorsten (Torsten) Birger Genetz (20. toukokuuta 1852 Muolaa – 9. syyskuuta 1932 Uukuniemi) oli suomalainen opettaja ja valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Genetzin vanhemmat olivat nimismies Lars Oskar Otto Genetz ja Flora Ferrin ja puoliso vuodesta 1881 Ida Maria Hårdh. Genetz tuli ylioppilaaksi 1871 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1875. Hän teki myöhemmin useita opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja Pohjoismaihin. Genetz toimi Kymin lauttausyhtiön alipäällikkönä 1877–1879, oli kollega Jyväskylän lyseossa 1881 ja toimi Sortavalan seminaarissa luonnontieteiden lehtorina 1881–1919. Hän oli Sortavalan edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900.
Punavartio

Punavartio oli Leningradissa ja Petroskoissa vuosina 1931–1937 ilmestynyt maanpuolustus- ja urheilulehti. Vuoden 1931 ajan sen nimenä oli "Spartak".
Kustannusliike Kirjan julkaisema "Punavartio" oli Karjalan ASNT:n ja Leningradin alueen maanpuolustusjärjestö Osoaviahimin ja liikuntaneuvostojen äänenkannattaja. Se julkaisi maanpuolustusta ja liikuntaa käsitteleviä artikkeleita, kaunokirjallista aineistoa sekä urheilu-uutisia Neuvostoliitosta ja ulkomailta. Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden levikki oli yhdestä kolmeen tuhatta. Vastaava toimittaja oli aluksi Leningradissa Väinö Rekola ja lehden siirryttyä vuonna 1934 Petroskoihin T. Uurto.
Ringa Manner

Ringa Sofi Katariina Manner (28. marraskuuta 1987 Vantaa) on suomalainen muusikko. Manner on tullut tunnetuksi Pintandwefall-yhtyeen jäsenenä ja Ruusut-yhtyeen laulajana sekä sooloprojektistaan The Hearing.
Omien yhtyeidensä lisäksi Manner on tehnyt yhteistyötä muun muassa I Was a Teenage Satan Worshipper -yhtyeen, rap-duo Sofan ja muusikko Jori Sjöroosin kanssa sekä laulanut rap-artisti Paperi T:n kappaleilla ”Kaikki on hyvin”, ”Yli” ja ”Basilikanlehtiä”. Manner toimi solistina Vantaan viihdeorkesterin juhlavuoden kunniaksi vuonna 2018 järjestetyssä "Aineen ja ajan messussa", jonka sävelsi Lauri Porra.
The Hearing.
Ringa Mannerilla on vuonna 2011 käynnistynyt sooloprojekti The Hearing. The Hearingin toinen albumi "Adrian" oli ehdolla Teosto-palkinnon saajaksi vuonna 2017. The Hearing valittiin vuonna 2020 ensimmäisessä Indie Awardsissa Vuoden artisti/bändi -palkinnon saajaksi.
Kornel Ujejski

Kornel Ujejski (12. syyskuuta 1823 – 19. syyskuuta 1897) oli puolalainen runoilija. Hän oli kotoisin Galitsiasta. Hän kuuluu Puolan romantiikan myöhempiin huomattaviin edustajiin. Hänen kauniit lyyris-isänmaalliset runonsa sisältävät ylevää uskonnollista alistumista. Pääkokoelmia ovat "Skargi Jeremiego" (1847), jonka runot ovat syntyneet Galitsian talonpoikien ylimystön keskuudessa 1846 toimeenpanemien murhien johdosta, sekä "Pieśni Salomona" ja "Melodje biblijne" 1852. Ensin mainitussa kokoelmassa on myös kansallishymniksi aikanaan tullut jylhän kaunis "Z dymem pożarów" ('Tulipalojen sauhujen keskellä').
Hrvoje Kačić

Hrvoje Kačić (, 12. tammikuuta 1932 Dubrovnik, Kroatia – 14. helmikuuta 2023) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Kačić saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956. Hän saavutti myös EM-pronssia vuonna 1950 ja hopeaa 1958.
Ivo Cipci

Ivica ”Ivo” Cipci (s. 25. huhtikuuta 1933 Split, Kroatia) on Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Cipci saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956. Hän saavutti myös EM-hopeaa vuonna 1958.
Miscellaneous Debris

Miscellaneous Debris on viiden cover-kappaleen EP Primukselta, joka on julkaistu 12. maaliskuuta 1992. EP on ensimmäinen julkaisu yhtyeeltä jolla Les Claypool soittaa kuuluisaksi tekemäänsä otenauhatonta kuusikielistä Carl Thompson -bassoa, lempinimeltään "Rainbow Bass".
Marijan Žužej

Marijan Žužej (8. helmikuuta 1934 Maribor, Slovenia – 18. joulukuuta 2011 Zagreb, Kroatia) oli Jugoslaviaa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Žužej saavutti Jugoslavian maajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956. Hän saavutti myös EM-hopeaa vuosina 1954 ja 1958.
Haukilahden kirjasto

Haukilahden kirjasto on Espoon Haukilahden kaupunginosassa sijaitseva yleinen kirjasto. Se on osa Espoon kaupunginkirjastoa ja Helmet-kirjastoverkkoa. 
Kirjasto perustettiin vuonna 1985, ja sen tilat sijaitsevat aluksi Toppelundin koulun rakennuksessa. Alkuvuodesta 2019 kirjasto muutti kivenheiton päähän, arkkitehtitoimisto Lehto-Peltonen-Valkaman suunnittelemaan Haukilahden päiväkodin ja kirjaston uudisrakennukseen. Haukilahden kirjasto toimii suurelta osin omatoimikirjastona.
Romano Dazzi

Romano Dazzi (10. helmikuuta 1905 Rooma – 16. elokuuta 1976 Firenze) oli italialainen taiteilija. Hänen isänsä Arturo Dazzi oli tunnettu kuvanveistäjä. Dazzi osallistui vuonna 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti hopeaa maalaustaiteessa teoksellaan ”Neljä piirrosluonnosta freskolla”. Dazzin muihin tunnettuihin teoksiin kuuluvat vuoden 1926 Rooman liikuntakasvatusakatemian suuren salin koristemaalaukset.
György Horkai

György Horkai (s. 1. heinäkuuta 1954 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija, olympiavoittaja ja euroopanmestari.
Horkai voitti Unkarin maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976 ja olympiapronssia Moskovassa 1980, kolme MM-hopeaa 1975, 1978 ja 1982 sekä neljä EM-mitalia joista kaksi kultaa (1974, 1977), hopeaa (1983) ja pronssia (1981).
Puolan vuoden 2002 väestönlaskenta

Puolan vuoden 2002 väestönlaskenta () oli Puolan tilastoviraston Puolassa 21. toukokuuta – 8. kesäkuuta 2002 välisenä aikana suorittama väestönlaskenta.
Väestönlaskennan tuloksena Puolan väkiluvuksi saatiin 38 230 100, mikä oli alle prosentti enemmän kuin edellisen väestönlaskennan tulos. Kaupunkiväestön osuus (61,8 %) nousi 0,6 prosentilla edellisestä väestönlaskennasta ja maaseutuväestön osuus (38,2 %) vastaavasti pieneni 0,6 prosenttia.
Trichocera

Trichocera on talvisääskien (Trichoceridae) heimoon kuuluva hyönteissuku. Se sisältää noin 110 lajia, jotka kaikki ovat sopeutuneita kylmiin elinympäristöihin. "Trichoceran" luontainen levinneisyys on Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Afrikassa ja Pohjois-Amerikassa, mutta sitä esiintyy vieraslajina myös eteläisellä pallonpuoliskolla. Kolme lajia on nimittäin levittäytynyt ihmisen mukana Australiaan ja Uuteen-Seelantiin sekä antarktisille saarille ja muille eteläisille kylmille valtamerisaarille (Etelä-Georgia, Falklandsaaret, Kerguelen ja Kuningas Yrjön saari). Suomessa tavataan 25 "Trichocera"-lajia.
Farpi Vignoli

Farpi Vignoli (1907 Bologna – 1997 Bologna) oli italialainen kuvanveistäjä. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti kultaa kuvanveistossa teoksellaan ”Hevosraviohjastaja”. Vignolin muihin tunnettuihin teoksiin kuuluvat Emilia-Romagnan alueen entisen maataloustuottajan kodin (nykyisin työläisliiton) julkisivun reliefit vuosilta 1938–1941.
Italian paralympiakomitea

Italian paralympiakomitea ( ) on perustettu vuonna 1990 ja on kansainvälisen paralympiakomitean (IPC) jäsen. Se vastaa paralympialaislajien kehittämisestä ja hallinnasta Italiassa.
Cladoneura

Cladoneura on talvisääskien (Trichoceridae) heimoon kuuluva hyönteissuku. Se sisältää suurikokoisia talvisääskiä, joiden siiven pituus on noin 10 millimetriä. Useimmista muista talvisääskistä poiketen ne lentävät pääasiassa kesällä ja alkusyksyllä. "Cladoneura" sisältää vain viisi nykyistä lajia, jotka elävät harvinaisina Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Himalajan vuoristossa Tiibetissä. Lisäksi Pohjois-Amerikasta tunnetaan yksi fossiilinen laji. Yksi laji, "Cladoneura hirtipenne", elää oletettavasti myös Suomessa, mutta siitä ei ole julkaistua tietoa.
Martinlaakson kirjasto

Martinlaakson kirjasto on Vantaan Martinlaakson kaupunginosassa toimiva yleinen kirjasto. Se on osa Vantaan kaupunginkirjastoa ja Helmet-kirjastoa. 
Martinlaakson kirjasto on perustettu vuonna 1974. Kirjasto toimi ennen Martinlaakson koulun ja lukion luona. Nykyään kirjasto sijaitsee aivan Martinlaakson rautatieaseman länsipuolella, samassa rakennuksessa Martinlaakson terveysaseman kanssa. Tämä rakennus on vuodelta 1988. Kirjastotiloja on uusittu esimerkiksi vuosina 2005 ja 2015–2016.
Vireä kirjasto on ollut yhdessä innovoimassa esimerkiksi aineiston palauttamista helpottavia älyhyllyjä. Kirjastossa kokoontuu esimerkiksi lukupiiri ja lautapelikerho.
Luciano Mercante

Luciano Mercante (1902–1982) oli Italialainen kuvanveistäjä. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti hopeaa kuvanveistossa teoksellaan "Mitalit".
Daisen (Akita)

Daisen () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Omonojoen ja sen sivujoen Taman varrella. Kaupunki käsittää alueita Yokoten allaslaaksosta sekä Ōu- ja Dewavuorilta. Daisenissa on 79 522 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 866,77 neliökilometriä.
Daisen on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Ōmagarin kaupunki, Kamiokan, Kyōwan, Nakasenin, Nishi-Senbokun, Ōtan ja Senbokun maaseutukaupungit sekä Nangain kyläkunta. Kaupungin keskustan muodostava Ōmagari kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla jokisatamana ja yhtenä Ushū-kaidō-tiereitin postiasemista ("shukuba"). Myös nykyisen kaupungin alueella sijaitsevat Jingūji ja Kariwano ovat historiallisia postiasemia. Daisen on tärkeää riisintuotantoaluetta, jossa viljellään myös vihanneksia ja hedelmiä. Muita elinkeinoja ovat metsäteollisuus ja sianlihan tuotanto.
Daisenin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Senbokun alueella sijaitseva Ikeda-klaanin puutarha sekä Sui-jinjan ja Koshiō-jinjan šintolaiset pyhäköt. Sui-jinjassa säilytetään Japanin kansallisaarteeksi valittua peiliä, johon on kuvattu bodhisattva Kannon. Hotta no sakun arkeologinen kohde käsittää Heian-kauden hallintorakennusten jäänteitä. Ōmagari tunnetaan vuorostaan elokuisin järjestettävästä Japanin kansallisesta ilotulituskilpailusta. Daisenia palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Tazawako-linja. Niitä pitkin kulkee suurnopeusjunayhteys Akita Shinkansen.
Xie Fuzhi

Xie Fuzhi (; 1909 Hong’an, Hubei – 26. maaliskuuta 1972) oli kiinalainen poliitikko, joka toimi Kiinan yleisen turvallisuuden ministerinä vuosina 1959–1972. Hänellä oli keskeinen rooli kulttuurivallankumouksen aikana toteutetuissa poliittisissa puhdistuksissa.
Ura.
Xie liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen Jinggangvuorilla vuonna 1931 ja osallistui vuosien 1934–1935 pitkään marssiin. Hän oli poliittisena komissaarina kommunistien armeijassa vuosina 1938–1949 ja jatkoi sen jälkeen uraansa puolueessa sekä Kiinan kansanarmeijassa. Hänet valittiin 1954 Kiinan kansankongressiin ja 1956 puolueen keskuskomiteaan sekä ylennettiin kenraaliksi 1955. Vuosina 1955–1959 hän oli puolueen Yunnanin alueen ensimmäisenä sihteerinä. Xie nimitettiin turvallisuusministeriksi Mao Zedongin suosituksesta syyskuussa 1959, ja hän toimi tehtävässä kuolemaansa asti. Tammikuusta 1965 alkaen hän oli samalla myös varapääministerinä. Hän oli vuosina 1966–1969 politbyroon varajäsen ja huhtikuusta 1969 alkaen sen varsinainen jäsen.
Xie seurasi kulttuurivallankumouksen aikana uskollisesti Maon uutta linjaa ja oli sekä Lin Biaon että Jiang Qingin ympärille muodostuneiden ryhmien tukija. Xien valmistelemat, tammikuussa 1967 julkaistut uudet turvallisuusmääräykset kielsivät ”vastavallankumouksellisiin luokkiin” kuuluvilta kiinalaisilta julkisissa tehtävissä toimimisen ja yllyttivät vainoon heitä kohtaan. Xie kuului kulttuurivallankumouksen pienryhmään ja oli huhtikuusta 1967 alkaen Pekingin vallankumouskomitean puheenjohtaja. Lisäksi hän oli pelätyn ”puoluekeskuksen erityistapausten tutkimusryhmän” jäsen ja kontrolloi yhdessä Wang Dongxingin kanssa muiden puoluejohtajien tapauskansioita. Xiellä oli keskeinen rooli muun muassa Liu Shaoqin, Deng Xiaopingin ja Zhu Den lavastamisessa puolueen vihollisiksi. Heinäkuussa 1967 Xie ja Wang Li joutuivat niin sanotun Wuhanin välikohtauksen yhteydessä hetkeksi maltillista linjaa kannattaneen kenraali Chen Zaidaon vangitsemiksi ollessaan Wuhanissa tukemassa Maon käskystä radikaalimpia punakaarteja. Vangitsemista väitettiin vallankaappausyritykseksi, ja sen seurauksena radikaalit kaartit syöksivät Kiinan joksikin aikaa entistä syvempään sekasortoon.
Maaliskuussa 1971 Xiestä tuli muiden tehtäviensä ohella Pekingin ensimmäinen sihteeri, mutta hän kuoli vuotta myöhemmin. Hänet yhdistettiin kuolemansa jälkeen niin sanottuun neljän koplaan, ja hänet julistettiin lokakuussa 1980 postuumisti erotetuksi kommunistisesta puolueesta samassa yhteydessä Kang Shengin kanssa.
Kempeleen koululaitoksen historia 1882–1982

Kempeleen koululaitoksen historia 1882–1982 on vuonna 1983 julkaistu Mauno Hiltusen kirjoittama ja Kempeleen kunnan kustama kirja.
Kirja käsittelee Kempeleen kunnan koululaitoksen historiaa 1880-luvun alusta 1980-luvun alkuun. Hiltusen mukaan hänen saatuaan vuonna 1982 kirjoittamansa kirjan "Kempeleen historia" valmiiksi häntä pyydettiin kirjoittamaan Kempeleen koululaitoksen 100-vuotisesta vaiheista. Kirjan olisi alun perin pitänyt olla jo valmiina lokakuussa 1982, mutta kirjailija ei kerennyt kirjoittamaan sitä määräaikaan mennessä. Kirjailijan saadessa lisäaikaa kirjan tekoon, oli hänellä mahdollisuus laajentaa aihepiiriä merkittävästi, ja tarkastella kunnan kouluvaiheita yksityiskohtaisemmin.
Kirja on jaettu seitsemään päälukuun, jotka noudattavat varsin tiukasti kouluhistorioissa vakiintunutta kaavaa, joka pohjaa jaottelunsa eräiden koululakien käänteen tekevään luonteeseen. Kirjassa käsitellään suppeasti myös kansanopetusta, koulutoimintaa ennen kansakoulua sekä vuoden 1866 tärkeään kansakouluasetukseen ja sen herättämiin kannanottoihin.
Falciano del Massico

Falciano del Massico (napoliksi/kampaniaksi "Fauciano") on kunta Italian Campaniassa Casertan maakunnassa. Kunnassa on noin 3 600 asukasta ja se sijaitsee noin 50 kilometriä luoteeseen Napolista sekä noin 35 kilometriä luoteeseen Casertasta. Kunnassa sijaitsee luonnonsuojelualue vulkaanista alkuperää olevalla Falciano-järvellä.
Politiikka.
Maaliskuusta 2012 lähtien Falciano del Massicossa kuoleminen on ollut laitonta. Syynä on kunnan hautausmaan täyttyminen niin, että vainajat on vietävä haudattaviksi läheiseen Mondragonen kaupunkiin. Mondragone on pitkäaikaisessa riidassa Falciano del Massicon kanssa, minkä vuoksi hautausmaksut ovat siellä huomattavasti korkeampia. Suurin osa Falciano del Massicon asukkaista on eläkeikäisiä, ja pormestari on pyytänyt heitä ​​tekemään kaikkensa, jotta he eivät kuolisi ennen kuin kunnalle saadaan uusi hautausmaa. Saman kuukauden loppuun mennessä jo kaksi vanhempaa asukasta oli "uhmannut" uutta lakia.
Kristian Alfred Grahn

Kristian (Christian) Alfred Grahn (10. joulukuuta 1835 Hauho – 26. tammikuuta 1891 Heinola) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies, joka toimi Heinolan pormestarina. 
Grahnin vanhemmat olivat varapastori Fredrik August Grahn ja Flora Teresia Waldén ja puoliso vuodesta 1865 Flora Lovisa Viktoria Waldens. Grahn suoritti tuomarintutkinnon 1862 ja sai varatuomarin arvon 1864, jolloin hän myös suoritti kameraalitutkinnon. Hän toimi Heinolan pormestarina vuodesta 1866. Grahn edusti Heinolaa porvarissäädyssä valtiopäivillä 1872.
Fredrik Edvard Grönroos

Fredrik Edvard Grönroos (27. syyskuuta 1849 Kristiinankaupunki – 12. marraskuuta 1920 Vaasa) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies. 
Grönroosin vanhemmat olivat kauppias Frans Fredrik Grönroos ja Margareta Elisabet Kanniainen ja puoliso vuodesta 1879 Augusta Katarina Malmström. Grönroos tuli ylioppilaaksi 1868 ja suoritti tuomarintutkinnon 1872 ja kameraalitutkinnon 1873. Varatuomarin arvon hän sai 1876. Hän työskenteli Vaasan hovioikeudessa vuodesta 1878, jossa hän tuli notaariksi 1888. Saloisten tuomiokunnan tuomari Grönroos oli 1890–1913 ja Ilmajoen vuodesta 1913. Raahen kaupunginvaltuuston jäsen Grönroos oli yksitoista vuotta ja toimi valtuuston puheenjohtajana 1894–1896. Hän edusti Raahea porvarissäädyssä valtiopäivillä 1897.
The Song of the Stolen Roses

The Song of the Stolen Roses on The Aviators -yhtyeen mini-LP, joka julkaistiin vuonna 1982.
Friedrich Umlauft

Friedrich Umlauft (1844 Wien, Itävalta – 1923 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen maantieteilijä, kartografi ja Wienin akatemian maantieteen professori sekä maantieteellisistä aiheista kirjoittanut kirjailija. Hän julkaisi muun muassa teokset "Die österreich-ungarische Monarchie" (1876), "Die Alpen, Handbuch der gesamten Alpenkunde" (1887), "Das Luftmeer, Grundzüge der Meteorologie und Klimatologie" (1891). Hän toimitti kokoomateoksen "Die Länder Österreich-Ungarns in Wort und Bild" (1880–1889), johon hän itse kirjoitti osuuden "Das Erzherzogtum Österreich unter der Enns". Hän julkaisi vuodesta 1882 alkaen pitkään aikakauskirjaa "Deutsche Rundschau für Geographie und Statistik" ja vuodesta 1894 maantieteellis-tilastollista vuosikirjaa "Hartlebens kleines statistisches Taschenbuch über alle Länder der Erde".
Tibor Komáromi

Tibor Komáromi (s. 5. elokuuta 1964 Budapest) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti Ferencvárosi TC -seuraa. Häntä valmensi Janos Szanyi.
Komáromi saavutti Soulin olympialaisissa 1988 hopeaa 82 kg:n painoluokassa. Loppuottelussa hän hävisi Neuvostoliittoa edustaneelle Mihail Mamiašvilille pistein 1–10. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän sijoittui 90 kg:n sarjassa 11:nneksi.
Komáromi voitti kolme maailmanmestaruutta 82 kg:n painoluokassa: Budapestissa 1986, Clermont-Ferrandissa 1987 ja Martignyssa 1989. EM-kilpailuissa hän saavutti 82-kiloisissa kultaa Pireuksessa 1986, 
hopeaa Leipzigissa 1985 ja Kolbotnissa 1988 sekä pronssia Tampereella 1987. Lisäksi hän oli neljäs Oulussa 1989. 90 kg:n sarjassa hän sai EM-pronssia Poznańissa 1990, Aschaffenburgissa 1991 ja Kööpenhaminassa 1992.
Komáromi saavutti nuorten MM-hopeaa 74 kg:n painoluokassa 1983 ja voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 82-kiloisissa 1984.
Liebherr LTM 1500-8.1

Liebherr LTM 1500-8.1 on Liebherrin valmistama kahdeksanakselinen ajoneuvonosturi. Se esiteltiin vuonna 1998 ja se korvataan Liebherr LTM 1650-8.1:llä vuodesta 2020 alkaen.
LTM 1500-8.1:ssä on maksimissaan 84 m:n korkeuteen ylettävä seitsemänosainen teleskooppivarsi, ja siihen voi asentaa 91 m:n nostopuomin, jonka avulla tavaroita voi nostaa 145 m:n korkeudelle. Nosturilla voi ajaa myös maastossa.
Talletustodistus

Talletustodistus on arvopaperi, joka vastaa tiettyä määrää jotakin muunmaalaista osaketta.
"American Depositary Receipt" (lyh. ADR) on yhdysvaltalainen talletustodistus. Yhdysvaltalaisissa pörsseissä käydään kauppaa ulkomaisten yhtiöiden osakkeilla ADR-muodossa. Esimerkiksi yhtä Nokian osaketta vastaava ADR-todistus on listattuna New Yorkin pörssissä. 
Vastaavia järjestelyjä on myös muissa maissa. Suomessa Arvopaperikeskus otti 1999 käyttöön FDR-talletustodistukset ("Finnish Depositary Receipt") ulkomaisten yhtiöiden listaamiseksi Helsingin pörssiin.
Pirttimäki (Puumala)

Pirttimäki on kylä Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Pirttimäki sijaitsee Puumalan kirkonkylästä noin 10 kilometriä pohjoiseen. Pirttimäelle kääntyy sivutie Juvalle menevältä seututieltä 434. Kylä on korkean mäen päällä.
Pirttimäellä on käytöstä poistettuna oleva 1930-luvulla rakennettu Pirttimäen kunnalliskoti. Kunnalliskodilla on toiminut sen lakkauttamisen jälkeen aina 2000-luvun alkuun perhekoti. Nykyään kunnalliskoti on yksityisomistuksena ja on ollut tyhjillään aina perhekodin lopettamisesta saakka. Rakennus on päässyt erittäin huonoon kuntoon.
Pirttimäeltä avautuu hieno näkymä Saimaan Haapaselälle. Pirttimäen alue on raivattu pelloiksi suurilta osin. Pirttimäki on ollut mukana Etelä-Savon maakunnan parhaimmat maisemat listauksessa.
Pirttimäen taistelu.
Pirttimäellä käytiin vuosina 1788–1790 olleen Kustaan sodan taistelu vuonna 1790. Venäläiset olivat valloittaneet Puumalan kirkonkylän elokuussa 1789 ja suomalaiset olivat vetäytyneet Pirttimäen alueelle. Seuraava talvi ja kevättalvi sujuivat sopuisasti Puumalan alueella aina toukokuuhun asti. Toukokuussa 1790 venäläiset tekivät yllätyshyökkäyksen kirkonkylästä Pirttimäelle. Venäläiset hyökkäsivät kolmessa kolonnassa. Yksi kolonna tuli Juvan tietä pitkin, toinen Pirttimäen itäpuolelta ja kolmas Torikonjärveä pitkin. Venäläiset saivat yllätettyä suomalaiset täysin. Hyökkäys alkoi 5. toukokuuta kello kahdelta yöllä. Vähän lähempänä kirkonkylää Kontilanhovin tilalla majaillut ruotsalainen sotakapteeni ei ollut huomannut venäläisiä eikä täten tehnyt hälytystä. Yllätyshyökkäyksen kohteeksi joutuneet suomalaiset saivat kuin saivatkin kasattua nopeasti 900-päisen joukkonsa ja torjuivat hyökkäyksen kuulilla sekä bajoneteillä eli aseen piippuun kiinnitetyillä pistimillä. Kun kello tuli kolme yöllä, avuksi saatiin 50 sotilasta Keriniemen kylästä ja muutaman tunnin päästä 104 sotilasta Harmaalasta. Aamukuudelta venäläiset luovuttivat ja suomalaiset ajoivat heidät pois aina Miettulan sahalle asti. Pirttimäen taistelu on Puumalan alueen suurin Kustaan sodan aikainen taistelu ja siinä kuoli noin 140 suomalaista. Pirttimäen eteläpuolella on jäljellä vielä taistelun aikaisia tykkiasemia.
Aleksanteri Gummerus

Aleksanteri (Aleksander) Gummerus (13. syyskuuta 1845 Kokkola – 7. maaliskuuta 1915 Pihtipudas) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Aleksanteri Gummeruksen vanhemmat olivat rovasti Aleksander Jakob Gummerus ja Emilia Sofia Nordling ja puoliso vuodesta 1870 Alma Maria Nordlund (k. 1931). Professori, piispa Jaakko Gummerus oli heidän poikansa, samoin kuin professorit Lauri ”Tahko” Pihkala ja Rurik Pihkala sekä piirieläinlääkäri Kaarlo Gummerus ja insinööri Alarik Gummerus. Senaattori, tuomari Valentin Gummerus sekä rovasti, valtiopäivämies Julius Immanuel Gummerus ja kirjankustantaja Karl Jacob Gummerus olivat Aleksanteri Gummeruksen veljiä.
Aleksanteri Gummerus tuli ylioppilaaksi 1866. Hän suoritti teologian erotutkinnon ja hänet vihittiin papiksi 1869. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1875. Gummerus oli ensin Säämingin kirkkoherran apulainen ja vuodesta 1873 Rantsilan kappalainen. Varapastorin arvon vuonna 1878 saanut Gummerus tuli Pihtiputaan kirkkoherraksi toukokuussa 1879, rovastin arvon hän sai 1898. Gummerus oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä vuonna 1885.
Ferenc Kocsis

Ferenc Kocsis (s. 8. heinäkuuta 1953 Budapest) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti budapestlaista Ganz-MÁVAG SE -seuraa. Hän on pituudeltaan 173 cm.
Kocsis saavutti kaikki arvokisamenestyksensä 74 kg:n painoluokassa. Hän voitti olympiakultaa Moskovassa 1980 kukistettuaan ratkaisuottelussa Neuvostoliiton Anatoli Bykovin. Hän voitti maailmanmestaruuden San Diegossa 1979, sai MM-hopeaa Méxicossa 1978 ja pronssia Göteborgissa 1977. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Bukarestissa 1979 ja Göteborgissa 1981. Lisäksi hän oli EM-kilpailuissa viides 1976 ja seitsemäs 1984.
Taifuuni Goni

Taifuuni Goni oli voimakas trooppinen hirmumyrsky, joka iski Filippiineille loka-marraskuun vaihteessa vuonna 2020. Se oli yksi mittaushistorian voimakkaimmista maihin osuneista trooppisista hirmumyrskyistä. Myrskyn osuessa Catanduanesin saarelle tuulen nopeus oli puuskissa jopa 87 metriä sekunnissa. Sieltä myrsky jatkoi Filippiinien suurimmalle saarelle Luzonille.
Goni kulki Luzonin poikki, mutta ei osunut pääkaupunki Manilaan täydellä voimallaan.
Myrsky voimistui poikkeuksellisen nopeasti: sen nopeus kasvoi 45 m/s:sta 80 metriin sekunnissa 28.–29.10. välisenä yönä. Voimistuminen tapahtui Tyynen­meren länsi­osassa alueella, jossa meri­veden lämpötila oli 30–31 astetta, mikä on pari astetta tavanomaista lämpimämpää.
Norbert Növényi

Norbert Növényi (s. 15. toukokuuta 1957) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja sekä MM- ja EM-mitalisti. Hän edusti Ferencvárosi Torna Club-Müfémsze- ja Újpesti Dózsa -seuroja. Häntä valmensi isänsä Norbert Növényi.
Növényi voitti 90 kg:n painoluokassa olympiakultaa Moskovassa 1980. Hän kukisti hopeaa saaneen Neuvostoliiton Igor Kanyginin pistein 7–6. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli 100 kg:n sarjassa seitsemäs. Hän saavutti MM-kilpailuissa 90 kg:n painoluokassa hopeaa San Diegossa 1979 ja pronssia Kiovassa 1983. EM-kilpailuissa hän saavutti 90-kiloisissa hopeaa Bukarestissa 1979 sekä oli neljäs 1983 ja seitsemäs 1981.
Katagami

Katagami () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Hachirōgatajärveen. Katagamissa on 32 314 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 97,73 neliökilometriä.
Katagami on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Iitagawan, Shōwan ja Tennōn maaseutukaupungit. Alue on luonteeltaan maaseutumainen, ja siellä tuotetaan muun muassa riisiä, koristekukkia, vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenapäärynöitä ja viinirypäleitä. Hachirōgatajärvestä kerätään "nori"-merilevää. Kaupunkiin on sijoittunut myös pienimuotoista teollisuutta, kuten tekstiilien, saken ja soijakastikkeen tuotantoa, ja Akitan kaupungin läheisyyden ansiosta se on kasvanut myös lähiönä.
Katagamin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Shinmei-shan šintolaisen pyhäkön Kannon-halli, joka on valittu tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Tōko Yasaka-jinjan pyhäkkö tunnetaan vuorostaan "Tōnin-gyōji"-seremoniaperinteestään. Katagamia palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Oga-linja.
Tuhkasirkku

Tuhkasirkku ("Diuca diuca") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Tuhkasirkku voi kasvaa 16–18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Tuhkasirkku on päästään ja selästään harmaa, siivet ja pyrstö ovat tummemmat. Naaras voi olla hieman koirasta rusehtavampi. Lajin kurkku on valkoinen. Tuhkasirkun rinta on harmaa, vatsa vaalkoinen ja alaperä punaruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Tuhkasirkun levinneisyys ulottuu Bolivian ja Brasilian eteläosista Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat ja teiden reunamaat. Lintua tavataan aina 2 400 metrin korkeuteen.
Nawaf al-Ahmad al-Jabir al-Sabah

Nawaf al-Ahmad al-Jabir al-Sabah (, 25. kesäkuuta 1937 Kuwait City, Kuwait – 16. joulukuuta 2023 ) oli Kuwaitin emiiri vuodesta 2020 kuolemaansa 2023 saakka. Nawaf nousi valtaan hänen velipuolensa ja Kuwaitin aikaisemman emiirin Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabahin kuoltua. Hänen seuraajansa Mishal al-Ahmad al-Jabir al-Sabah on vain 3 vuotta nuorempi eli huomattavasti yli 80-vuotias. Mishal on hoitanut käytännön hallintotehtäviä jo vuodesta 2021 Nawafin terveyshuolien takia. Kuwaitin lakien mukaan emiirin on nimitettävä seuraajansa vuoden kuluessa valtaannoususta. Tätä seurataan nyt tarkasti, sillä al-Sabahin hallitsijasuvun nuorempi sukupolvi odottaa vuoroaan. 
Nawafia pidettiin konnsensushakuisena, vaikka hänen valtakaudellaan hallituksen ja parlamentin välillä oli paljon jännitteitä. Hän pyrki pitämään hyvät välit naapurimaihin, ja lähensi Kuwaitin ja Saudi-Arabian välisiä suhteita.
Salomon Hirvinen

Salomon Hirvinen (31. heinäkuuta 1834 Ylihärmä – 2. huhtikuuta 1903 Vöyri) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. Hirvisellä on kuvattu olevan hyvä lauluääni sekä hyvä saarnamies. Hirvinen tunnustautui raittiuden tiukaksi vaalijaksi.
Henkilöhistoria.
Salomon Hirvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Salomon Eliaksenpoika (Hirvelä) ja Liisa Matintytär (Kurki) ja puoliso vuodesta 1865 Matilda Karolina Fransman. Senaattori, juristi Väinö Vindician Hirvinen oli heidän poikansa. Hirvinen tuli ylioppilaaksi 1855 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1860. 
Ura pastorina.
Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1876. Hirvinen oli ensin Pohjan kappalaisen viran välisaarnaaja 1860 ja sitten Espoon kappalaisen apulainen vuodesta 1861. Seinäjoen kappalainen hänestä tuli 1864 ja Rauman kappalainen 1867, minkä ohessa hän oli Rauman kaupungin kansakoulujen tarkastaja 1872–1879 ja kaupungin reaalikoulun vt. kollega 1875–1876. Ylistaron kirkkoherra Hirvinen oli vuodesta 1879 ja virkansa ohessa Vaasan ylisen rovastikunnan kansakoulujen piiritarkastaja 1881–1882. Vöyrin kirkkoherra Hirvinen oli vuodesta 1892. Hän toimi myös lääninrovastina 1885–1893 ja vuodesta 1897. Hirvinen oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1882.
Seinäjoen kappalainen (1864–1867).
Hirvinen valittiin kesäkuussa 1864 Seinäjoen seurakunnan kappalaiseksi ja oli toimensa ensimmäinen viranhaltija. Hirvisen kaudella Seinäjoen kirkko kunnostettiin ja kappalaisen virkatalo valmistui asuinkelpoiseksi. Seurakunnan hengellisen elämän ohella Hirvinen paneutui Seinäjoen ja Ilmajoen yhteiskunnallisiin ongelmiin. Hirvinen suosi Ilmajoen seurakuntalaisia pitämään kylissään rukouksia ja hartaushetkiä ja oli siten kotihartautta suosivaa esimiestään, Kaarle Forsmania, vastaan. Hirvinen oli raittiuden tiukka vaalija ja ohjasi seurakuntalaisiaan käytännöllisiin päätöksiin.
Hirvinen oli myös Seinäjoen kaupunginkirjaston perustajia.
Länsipuiston talo

Länsipuiston talo on Veikko Kallion suunnittelema asuin- ja liikerakennus, joka sijaitsee Tampereella Hämeenpuiston (ent. Läntinen Puistokatu) ja Puuvillatehtaankadun kulmassa. Kuusikerroksinen, pohjoismaista klassismia edustava kivitalo on valmistunut tammikuussa 1928. Se muodostaa näyttävän kokonaisuuden viereisen Laivayhtiön talon kanssa.
Länsipuiston talo on peruskorjattu vuonna 1986. Silloin julkisivuun palautettiin alkuperäinen, kellertävä sävy. Rakennusta ei ole suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan sillä on kaupunkikuvallista arvoa. Talo on osa Hämeenpuiston valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.
Tunnettuja asukkaita.
Länsipuiston talon asukkaisiin ovat kuuluneet piispat Jaakko Gummerus ja Aleksi Lehtonen. Arkkitehti, akateemikko Juha Leiviskän lapsuudenkoti sijaitsi talon piharakennuksessa.
Liebherr R 9250

Liebherr R 9250 on Liebherrin valmistama avolouhoskaivinkone. Sitä valmistetaan kahdenlaisilla moottoreilla, ja siitä on pisto- ja kuokkakaivinkoneversiot. Sen kauhakapasiteetti on noin 15 kuutiometriä.
Anakreonteia

Anakreonteia (, ) on antiikin aikainen runokokoelma, joka edustaa anakreonttista runoutta, toisin sanoen sen runot on kirjoitettu Anakreonin tyyliin ja hänen käyttämillään runomitoilla. Runot eivät kuitenkaan ole Anakreonin itsensä kirjoittamia, vaan kokoelma on syntynyt pitkän ajan kuluessa myöhäiseltä hellenistiseltä kaudelta varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle.
Kokoelma sisältää 60 rakkausrunoa ja juomalaulua, ja ne on sijoitettu "Anthologia Palatinan" alkuun. Ne antavat kuvan Anakreonista juomarina ja nautiskelijana, ja sellainen kuva on Anakreonista ollut myöhemmin vallalla.
Laura Claycomb

Laura Claycomb (s. 1968) on yhdysvaltalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan sopraano.
Claycomb on kotoisin Texasista ja aloitti uransa San Franciscon oopperassa. Hän sai kansainvälistä näkyvyyttä ensimmäisen kerran esiintyessään lyhyellä varoitusajalla Giuliettan roolissa Vincenzo Bellinin oopperassa "I Capuleti e i Montecchi" Grand Théâtre de Genèvessä. Claycombin muihin merkittäviin rooleihin ovat kuuluneet muiden muassa Gilda ("Rigoletto") ja Zerbinetta ("Ariadne auf Naxos"). Hänen konserttiohjelmistoonsa on kuulunut muiden muassa Carl Orffin ja Gustav Mahlerin teoksia. Kapellimestareita, joiden kanssa Claycomb on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Pierre Boulez, Patrick Summers, Esa-Pekka Salonen, Rafael Frühbeck de Burgos, Daniel Oren, Richard Hickox, Franz Welser-Möst, Bruno Campanella, Evelino Pidò, Ulf Schirmer, Yannick Nézet-Séguin, Christophe Rousset, Kazushi Ono, Harry Bicket, Emmanuel Villaume, Teodor Currentzis, Jonathan Darlington, Pinchas Steinberg, Paavo Järvi, Claudio Abbado, Valeri Gergijev, Colin Davis ja Andrew Davis.
Claycomb on saanut urallaan monia palkintoja ja tunnustuksia, esimerkiksi hopeamitalin kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa. Ensimmäisen sooloalbuminsa hän julkaisi vuonna 2015; sillä hänen mukanaan soitti kitaristi Marc Teicholz. Claycomb asuu miehensä kanssa Italiassa.
Vaasan Tupakkatehdas

Vaasan tupakkatehdas oli Vaasassa toiminut tupakkatehdas. Sen toimitusjohtaja oli 1910-luvulla C. J. Finnilä. Tehdas sai alkunsa veljesten Jacob, Carl ja Aleksander Finnilän 1861 perustamasta tupakkatehtaasta Vaasan uusi tupakkatehdas, jossa valmistettiin kartuusi- ja pötkytupakkaa ja joka siirtyi 1908 Vaasan tupakkatehdas o.-y:lle. Tällöin entiset tuotantoalat lopetettiin, ja tehdas erikoistui savukkeiden valmistukseen. Osakepääoma oli aluksi 200 000 markkaa, jaettuna 500 markan osakkeisiin. Yhtiöjärjestys vahvistettiin toukokuussa 1908. 1910-luvun loppupuolella osakepääoma oli 250 000 mk, tuotantomäärä oli noin 250 000 savuketta päivässä.
Raatimies Lars Böök sai 1722 privilegion tupakkatehtaan toiminnalle, ja perusti tehtaan 1723
Berndt Emil Hollmérus

Berndt Emil Hollmérus (11. syyskuuta 1840 Porvoon maalaiskunta – 20. elokuuta 1903 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen tilanomistaja, opettaja, pankinjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies.
Hollméruksen vanhemmat olivat tilanomistaja Berndt Hollmérus ja Margareta Sofia Waenerberg ja puolisot vuodesta 1871 Johanna Carlstedt (k. 1874) ja vuodesta 1875 tämän sisar Matilda Carlstedt. Hollmérus tuli ylioppilaaksi Porvoossa ja toimi Porvoon maalaiskunnassa opettajana 1862–1871 ja sitten tilanomistajana. Säästöpankin johtaja Porvoossa hän oli vuodesta 1863. Hän oli talonpoikaissäädyssä Porvoon tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885 ja 1891. Valtiopäivillä hän oli useiden eri valiokuntien jäsen ja esiintyi säädyssään runsaasti. Hollmérus sai kunnallisneuvoksen arvon.
Žohov

Žohov on saari Venäjällä. Se kuuluu De Longin saariryhmään. Žohovin löysi Boris Vilkitskin retkikunta vuosina 1913 ja 1914. Saari on alankoa. Saarella ei nykyisin asu ketään. 
Arkeologisissa kaivauksiss aon löytynyt jäänteitä 25-30 asukkaan yhteistöstä noin 9300-8600 vuotta sitten.
Saarelta on löydetty koirien luita metsästäjä-keräilijäkulttuurin ajalta. Niiden arvellaan osoittavan, että asukkaat kasvattivat koiria vetojuhdiksi.
Susanne Rosenqvist

Anneli Susanne Christina Rosenqvist (s. 26. marraskuuta 1967 Landskrona) on ruotsalainen meloja, joka kilpaili ratamelonnassa ja maratonmelonnassa. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen ja painaa 65 kilogrammaa.
Rosenqvist voitti ensimmäisen ratamelonnan arvokilpailumitalinsa Pariisin MM-kilpailuissa 1991, joissa hän saavutti hopeaa 5 000 metrin kajakkikaksikossa. Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 Rosenqvist edusti 500 metrin kajakkinelosessa Ruotsin joukkuetta, joka saavutti pronssia jättäen neljänneksi Romanian joukkueen. Ruotsin olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen kuuluivat Rosenqvistin lisäksi Anna Olsson, Maria Haglund ja Agneta Andersson. Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1993 Rosenqvist saavutti hopeaa 500 metrin kajakkinelosessa. Méxicossa 1994 hän voitti MM-pronssia 500 metrin kajakkinelosessa ja Duisburgissa 1995 kaksi MM-pronssimitalia 500 metrin kajakkikaksikossa ja 200 metrin kajakkinelosessa.
Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Rosenqvist kuului Ruotsin pronssia voittaneeseen joukkueeseen 500 metrin kajakkinelosessa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Agneta Andersson, Ingela Ericsson ja Anna Olsson. Dartmouthin MM-kilpailuissa 1997 Rosenqvist saavutti pronssia 200 metrin kajakkinelosessa. Mitali jäi hänen viimeisekseen ratamelonnassa.
Rosenqvist saavutti urallaan kaksi maratonmelonnan maailmanmestaruutta vuosina 1996 Vaxholmissa ja 1998 Kapkaupungissa. Lisäksi hän voitti MM-pronssia Győrissa 1999.
Suomen kaartin paluulaulu

Suomen kaartin paluulaulu (”"Kauan on kärsitty vilua ja nälkää…"”) on suomalainen kansanlaulu, joka kertoo Suomen kaartin osallistumisesta vuosien 1877–1878 Turkin sotaan. Laulun toisessa säkeistössä viitataan Gornyi Dubnjakin taisteluun, johon osallistui suomalaisia. Laulu tunnetaan myös useilla muilla nimillä, kuten Kauan on kärsitty, Oi kallis kotimaa ja Suomen kaartin paluumarssi.
Laulun säveltäjää tai sanoittajaa ei tunneta. "Suuren toivelaulukirjan" mukaan kyseessä olisi sama laulu kuin arkkiveisujen tekijä G. W. Gustafssonin vuonna 1878 sepittämä ja julkaisema ”Muisto marssi Suomen Kaartin kotia tulosta Turkin Sotatantereelta”, joka oli tarkoitettu laulettavaksi kansanlaulun ”Laulava leiwo, wirkoisa wieno” sävelellä. Gustafsson sepitti laulunsa seurattuaan kotimaahan palanneen Suomen kaartin ohimarssia Helsingissä toukokuussa 1878. Ilmeisesti ”Suomen kaartin paluulaulu” ja niinikään nykypäiviin säilynyt ”Suomen kaartin lähtölaulu” (”Tuhannenpa verran poikia läksi…”) eivät kuitenkaan ole alkuperältään arkkiveisuja, vaan tavallisia laulelmia. Turkin sota innoitti Suomessa yhteensä 113 arkkiveisua, joista yksikään ei ole nykyään tunnettu.
Suomen sisällissodan aikana sekä valkoiset että punaiset sepittivät ”Suomen kaartin paluulaulun” sävelmään omia laulujaan. Valkoiset käyttivät säveltä ”Vapaussoturin valloituslaulussa” (”Kauan on kärsitty ryssien valtaa”) ja punaiset laulussa ”Kauhun päivät Hennalassa”. Säveltäjä Uuno Klami käytti melodiaa "2. sinfoniansa" (1945) finaaliosassa.
Puolan vuoden 1988 väestönlaskenta

Puolan vuoden 1988 väestönlaskenta () oli Puolan tilastoviraston Puolassa 7.–12. joulukuuta 1988 välisenä aikana suorittama väestönlaskenta.
Väestönlaskennan tuloksena Puolan väkiluvuksi saatiin 37 879 105, mikä oli yli 2 800 000 enemmän kuin edellisessä väestönlaskennassa. Väestönlaskennassa puolalaisista kaupungeissa asui 234 1754 083 ja maaseudulla 144 704 022. Edellisestä väestönlaskennasta kaupunkien väestö oli kasvanut ja maaseutujen väestö hieman pienentynyt.
Urmeli

Urmeli () on saksalais-ranskalainen vuosina 1995–1997 valmistunut 26-osainen piirrossarja. Sarja perustuu Augsburger Puppenkiste -nukketeatterin vuonna 1969 ilmestyneeseen television nukketeatterinäytelmään "Urmel aus dem Eis", joka taas perustuu saksalaisen Max Krusen kirjoittamaan samannimiseen kirjaan.
Suomessa sarja esitettiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä televisiokanava Nelosella vuosina 1998-1999. Sarjan jälkiäänityksen teki PVP Voice.
Juoni.
Urmeli () on esihistoriallinen dinosaurus, jonka luultiin kuolleen sukupuuttoon. Eräänä päivänä Tapahtuma-saarelle (alkuperäisessä versiossa Titiwu) ilmaantuu jäävuori, jonka sisällä on dinosauruksen muna. Saaren asukkaat hautovat munaa, jotta se kuoriutuisi. Munan kuoriuduttua sen sisältä löytyy Urmeli-dinosaurus. Saaren asukkaat kiintyvät Urmeliin, kun taas Wingelbergin kaupungista kotoisin olevat museonjohtaja Swindelman (alkuperäisessä versiossa Zwengelmann) ja eläintarhan johtaja Slimeyer (alkuperäisessä versiossa Solmeyer) haluavat vangita Urmelin. Urmeli kokee useita erilaisia seikkailuja. Ystäviensä avulla Urmeli pystyy usein huijaamaan vihollisiaan, ja suojelemaan Tapahtuma-saarta suuremmilta ongelmilta.
Axel August Hårdh

Axel August Hårdh (6. lokakuuta 1840 Raahe – 3. tammikuuta 1898 Kuopion pitäjä) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. 
Hårdhin vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Gustaf Adolf Hårdh ja Emilia Katarina Sovelius ja puoliso vuodesta 1880 Bertha Aina Sofia Idman. Hårdh tuli ylioppilaaksi 1860 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja lääketieteen lisensiaatiksi ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1872. Hän oli Tampereen apulaiskaupunginlääkäri vuodesta 1877 ja Niuvanniemen sairaalan ylilääkäri vuodesta 1884. Hårdh oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen 1877–1882. Hän edusti Tamperetta porvarissäädyssä valtiopäivillä 1882. 
Lehtori, suomentaja Emil Hårdh oli Axel August Hårdhin veli.
Afrikanseulojat

Afrikanseulojat ("Tylochromis") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu 18 lajia, joita tavataan Afrikasta:
Seututie 513

Seututie 513 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Uimaharjusta samassa kunnassa sijaitsevaan Luhtapohjaan. Tien kunto on pääosin hyvä. Seututien 513 keskivuorokausiliikenne oli 179 ajoa/vrk vuonna 2006. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 80 kilometriä tunnissa.
György Kenéz

György Kenéz (s. 23. kesäkuuta 1956 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija, olympiavoittaja ja euroopanmestari.
Kenéz voitti Unkarin maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976, kaksi MM-hopeaa 1978 ja 1982 sekä kolme EM-mitalia; kultaa 1977, hopeaa 1983 ja pronssia 1981.
Matti Peltonen

Matti Peltonen voi tarkoittaa seuraavia suomalaisia henkilöitä:
Seututie 514

Seututie 514 on Pohjois-Karjalassa kulkeva seututie. Tie kulkee Joensuun Enon kirkonkylästä Ilomantsin kirkonkylään. Nopeusrajoitus tiellä on pääosin 100 kilometriä tunnissa. Tien kunto on hyvin vaihteleva, mutta pääosin tyydyttävä.
Hammaskotilot

Hammaskotilot (Scaphopoda) on merissä elävien nilviäisten luokka. Tieteellinen nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”lapiojalkaa”.
Hammaskotiloiden kuori on tavallisesti korkeintaan 15 senttimetrin mittainen. Niiden kuori on pitkänomainen, ja siinä on kaksi aukkoa. Kuori on leveimmillään aukoista suuremman eli ”pään” kohdalla (se puoli josta eläimen pää pistää esiin). Suurempi aukko on yleensä hautautuneena pehmeään pohjasedimenttiin, mitä kautta eläin kuljettaa ravintoa suuhunsa ohuiden värekarvallisten säikeiden avulla. Pienempien aukkojensa kautta hammaskotilot hengittävät. Niillä ei kuitenkaan ole joidenkin nilviäisten tapaan kiduksia, vaan ne vaihtavat kaasuja vedestä vaipan pinnalla olevan erityisen kudoksen kautta. Hammaskotiloilla ei ole silmiä.
Hammaskotiloilla on erilliset sukupuolet.
Stade 7 Mars

Stade 7 Mars () on monikäyttöinen stadion Ben Gardaneissa, Tunisiassa. Vuonna 2000 valmistunut stadion on yleisemmin käytössä jalkapallo- ja yleisurheilutapahtumissa. Stadionille mahtuu 10 000 katsojaa ja se toimii US Ben Guerdaneen kotistadionina.
Beste Zangers

Beste Zangers (ent. De beste zangers van Nederland, holl. "Alankomaiden parhaat laulajat") on alankomaalaisen TV-kanavan AVROTROS lähettämä sarja. Ohjelman isäntä kutsuu useita kuuluisia muusikoita osallistumaan, ja jokainen heistä valitsee omia kappaleitaan muille esittäväksi. Lopussa alkuperäinen esiintyjä arvioi muiden tekemien kappaleiden ”coverversiot”.
Ensimmäisen kauden (kesänä 2009) isäntänä toimi Edsilia Rombley, seuraavien 2011 ja 2011 Victor Reinier, 2012–2019 Jan Smit ja 2020 Nick &amp; Simon.
Formaatti sai suosiota ympäri Eurooppaa, mm. suomalainen Vain elämää -sarja perustuu osin siihen.
Stenqvist

Stenqvist on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Merkley

Merkley on sukunimi, joka on muuan muassa seuraavilla henkilöillä:
Kazuno

Kazuno () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Akitan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koilliskulmassa Hanawan allaslaaksossa. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Aomorin prefektuuriin, idässä sen alue nousee Ōuvuorille ja rajautuu Iwaten prefektuuriin. Kazunossa on 29 945 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 707,52 neliökilometriä.
Kazunon kaupunki perustettiin vuonna 1972 liittämällä yhteen Hanawan, Osarizawan ja Towadan maaseutukaupungit sekä Hachimantain kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Hanawassa, joka kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja linnanaluskaupunkina osana Moriokan daimiokuntaa. Alue on luonteeltaan maaseutumainen. Hanawan allaslaaksossa viljellään riisin lisäksi vihanneksia ja hedelmiä, kuten omenoita, ja harjoitetaan karjataloutta. Osarizawassa toimi vuoteen 1978 asti Osarizawan kaivos.
Kazunossa toimii useita kuumia lähteitä ("onsen"), kuten Goshōgake-onsen ja Ōyu-onsen. Kaupungissa järjestetään muun muassa Hanawa-bayashi-festivaali, jonka kulkue on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Muita juhlaperinteitä ovat Dainichidōn bugaku-tanssi ja Kemanain bon-tanssi. Osa kaupungin vuoristoalueista kuuluu Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Kazunoa palvelee JR Higashi-Nihonin Hanawa-linja.
Kivenmäki

Kivenmäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Vuonosara

Vuonosara ("Carex vacillans") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, keskikokoiseksi kasvava saralaji. Vuonosara on monimuotoinen laji ja luokiteltu joskus jokapaikansaran ("Carex nigra") sekä viiltosaran ("Carex acuta") tai vihnesaran ("Carex paleacea") väliseksi risteymäksi. Muista saralajeista vuonosara muistuttaa eniten suolasaraa ("Carex recta"), mutta lajit ovat erotettavissa tähkäsuomujen ja pullakoiden ulkonäön perusteella.
Vuonosara voi muodostaa juurakostaan pitkiä rönsyjä, mutta kasvaa kuitenkin usein laajoina mättäinä, joissa on vain muutamia kukintotähkiä muodostavia varsia. Kasvullisen lisääntymisen kautta syntyneet kukintotähkättömät varret ovat mättäissä yleensä korkeampia kuin kukintotähkiä muodostavat varret. Yleisesti ottaen varret kasvavat noin puoli metriä korkeiksi ja ovat kolmisärmäisiä sekä karkeapintaisia. Lehdet ovat tavallisesti reilut 5 mm leveitä, harmaanvihreitä, tasapintaisia sekä pitkäkärkisiä ja yltävät yleensä kukinnon yläpuolelle. Vuonosara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu tavallisesti 2–3 hedetähkästä sekä 3–4 emitähkästä. Emitähkät ovat pitkäperäisiä sekä pystyjä tai nuokkuvia ja toisinaan niiden kärjissä saattaa olla hieman hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat pullakoita pidempiä sekä mustia, joskin keskisuonen kohdalta vaaleampia. Pullakoiden väri vaihtelee harmaanvihreästä ruskehtavaan ja niissä on lyhyt suuota. 
Vuonosara kasvaa savisilla merenrantaniityillä. Vuonosaraa tavataan sekä Euroopassa että Pohjois-Amerikassa, lähinnä Norjan rannikolla sekä Kanadan Labradorin niemimaan ja sen läheisten saarten rannikoilla.