tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kreikkalainen egyptiläisten evankeliumi

Kreikkalainen "Egyptiläisten evankeliumi" () on apokryfisiin kirjoihin lukeutuva evankeliumi, josta on säilynyt ainoastaan katkelmia. Sitä ei tule sekoittaa selvemmin gnostilaiseen koptilaiseen "Egyptiläisten evankeliumiin".
Historia.
"Egyptiläisten evankeliumia" luettiin ilmeisesti egyptiläisissä kirkoissa toisella ja kolmannella vuosisadalla. Evankeliumi on kirjoitettu toisen vuosisadan toisella neljänneksellä. Jo Klemens Aleksandrialainen lainaa sitä teoksessaan "Stromata". Hänen lisäkseen evankeliumin mainitsi Hippolytos, joka viittasi ”näihin erilaisiin sielun muutoksiin, jotka on esitetty egyptiläisten nimiin laitetussa evankeliumissa” ja kytki kirjoituksen harhaoppiseen naasene-lahkoon. Myöhemmin Epifanios kirjoitti, että sabellianistit käyttivät evankeliumia. Vaikka hänellä tuskin oli ensi käden tietoa Sabelliuksesta, joka opetty Roomassa toisen vuosisadan puolessa välissä, tämä kytkentä evankeliumin ja sabellianistien välillä vahvistaisi evankeliumin olevan peräisin toisen vuosisadan alkupuolelta. Sanan "logos" käyttö Vapahtajaan viitatessa viittaisi siihen, että evankeliumi on saanut vaikutteita "Johanneksen evankeliumista", jolloin evankeliumi olisi kirjoitettu noin vuosien 120–150 välisenä aikana.
Sisältö.
Evankeliumista ei tunneta katkelmia näiden mainintojen ulkopuolelta. Katkelmista ei voi päätellä, kuinka laaja evankeliumi niiden lisäksi oli tai mitä muuta evankeliumi käsitteli, vai kuvaavatko katkelmat evankeliumin sisällön oleellisilta osiltaan. Ei voida myöskään sanoa, perustuuko se johonkin toiseen tekstiin. Katkelmien perusteella evankeliumi vaikuttaa olevan Jeesuksen lausumia sisältävä evankeliumi, joka on kirjoitettu dialogimuotoon.
Tunnetuissa katkelmissa Jeesus keskustelee opetuslapsensa Salomen kanssa. Jeesus kannattaa puheissaan selibaattia. Cameronin mukaan ”jokainen katkelma kannattaa seksuaalista asketismia keinona katkaista syntymän kuolettava kiertokulku ja voittaa väitetyt synnilliset erot mies- ja naissukupuolen välillä, mahdollistaen sen, että kaikki ihmiset voivat palata tilaan joka ymmärrettiin heidän alkuperäiseksi androgyyniseksi tilakseen”.
Salome kysyy Jeesukselta muun muassa: ”Kuinka kauan kuolema vallitsee?”, johon Jeesus vastaa: ”Niin kauan kuin naiset kantavat lapsia”. Tällä on yhteyksiä useisiin muihin toisen ja kolmannen vuosisadan apokryfeihin, ja Theodotos Bysanttilainen esitti sen seuraavasti: ”Kun vapahtaja sanoo Salomelle, että kuolemaa on oleva niin kauan kuin naiset kantavat lapsia, hän ei sanonut sitä parjatakseen syntymää, sillä se on tarpeellinen uskovien pelastukseksi” (67). Opetus ei sopinut yhteen kanonisten evankeliumien kanssa, ja muun muassa Paavalin opetuksissa paluu alkuperäiseen yhteyteen tapahtuu kasteen kautta, mutta opetus vaikuttaa silti levinneen laajalle. Samanlainen näkemys ruumiista sielun vankilana oli tyypillistä gnostilaisuudelle. Enkratiitit puolestaan kannattivat avioliiton hylkäämistä, ja monet muut kristilliset suuntaukset ylistivät selibaattia. Tämän vuoksi on hankala sanoa, minkälaiselta ryhmältä opetus on alkujaan peräisin.
Opetuksesta löytyy yhtäläisyys mm. "Tuomaan evankeliumiin", jossa sanotaan:
Williams FW19

Williams FW19 oli Adrian Neweyn ja Patrick Headin suunnittelema auto, jolla Williams-talli kilpaili Formula 1 -sarjassa kaudella . Autoa ajoivat viime vuoden MM-kakkonen Jacques Villeneuve ja Heinz-Harald Frentzen, joka siirtyi talliin Sauber-tallista.
Auto oli kehitetty versio menestyksekkäästä FW18-autosta, jolla voitettiin ylivoimaisesti sekä kuljettajien että valmistajien mestaruus kaudella . Auto oli viimeinen Williams-auto, jota Adrian Newey oli suunnitellut. Newey lähti Williamsilta kesken kauden McLarenille. Myös auton käyttämät Renault-moottorit olivat viimeistä kertaa mukana ennen väliaikaista vetäytymistä sarjasta. Kausi 1997 oli Williamsille paljon vaikeampi kuin edellinen kausi, sillä he kohtasivat kovan koko kauden kestäneen vastuksen Michael Schumacherilta ja Ferrarilta. Williams-talli varmisti tallimestaruuden itselleen jo kauden toiseksi viimeisessä kilpailussa, Japanin Grand Prix'ssa. Kuljettajien mestaruus ratkesi Villeneuven hyväksi kauden päättävässä Euroopan Grand Prix'ssa. FW19-autolla voitettiin kahdeksan kertaa: Villeneuve 7 kertaa ja Frentzen kerran.
Formula 1 -tulokset.
(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja "kursivointi" kilpailun nopeinta kierrosta.)
Sideerinen astrologia

Sideerinen astrologia on astrologinen suuntaus, jossa tähtikartan osat, etenkin Eläinradan merkit lasketaan vastaavien tähdistöjen ja kiintotähtien sijainnin mukaan. Tässä suhteessa se eroaa "trooppisesta astrologiasta", jossa merkit on pysyvästi sidottu määräetäisyydelle kevättasauspisteestä.
Alun perin Eläinradan merkit on nimetty niiden tähdistöjen mukaan, joiden suunnalla Aurinko on eri vuodenaikoina. Myöhemmin syntynyt ero sideeristen ja trooppisten merkkien välillä johtuu maapallon prekessiosta. Sillä tarkoitetaan maan akselin hidasta siirtymistä avaruuden tasojen suhteen. Kun maapallo kiertää vuoden aikana auringon ympäri, akselin suunta pysyy lähes muuttumattomana ja osoittaa nykyisin kaikkina vuodenaikoina suunnilleen Pohjantähden suuntaan. Pidemmän ajan kuluessa akselin suunta kuitenkin muuttuu, suunnilleen yhden kaariasteen 72:n vuoden aikana, ja vasta noin 26 000 vuoden kuluttua se osoittaa jälleen samaan suuntaan. Tämän vuoksi myöskään kevättasauspiste ei sijaitse pysyvästi samassa tähdistössä. Kaksituhatta vuotta sitten se sijaitsi lähellä Kalojen ja Oinaan tähdistöjen rajaa, mutta nykyisin Kalojen tähdistön alueella lähempänä Vesimiehen tähdistön rajaa Trooppisessa astrologiassa kevättasauspistettä pidetään kuitenkin edelleen Kalojen ja Oinaan "merkkien" rajana, mutta sideerisessä astrologiassa sen katsotaan olevan lähellä Vesimiehen ja Kalojen merkkien rajaa. Vastaavasti muutkin trooppiset ja sideeriset merkit poikkeavat nykyään suunnilleen kuukauden verran toisistaan.
Sideeristä astrologiaa on vanhastaan harrastettu varsinkin Intiassa, trooppista länsimaissa.
Feng-Yun

Fengyun (, Fēngyún; suom. "tuuli (ja) pilvi") on Kiinan kansantasavallan sääsatelliittiperhe, johon kuuluvia satelliitteja on laukaistu ja ollut Kiinan ilmatieteen laitoksen käytössä vuodesta 1988. Satelliitit kiertävät Maata polaariradalla tai geosynkronisella radalla.
Kiinan Fengyun-satelliittiohjelma voidaan jakaa historiallisesti neljään kehitysvaiheeseen. FY-1-sarjan satelliitit kiersivät polaariradalla ja FY-2-sarjan tekokuut GEO-radalla. Ohjelman ensimmäiset satelliitit (FY-1A, FY-1B, FY-2A ja FY-2B) olivat lentoajaltaan lyhytikäisiä kehitysvaiheen koesatelliitteja. Toisessa vaiheessa (lähtien vuonna 1999 laukaistusta FY-1C- ja vuonna 2004 laukaistusta FY-2C-satelliitista), Fengyun-satelliitit ovat olleet vakaatoimisia ja kyenneet suorittamaan operatiivisia ilmakehän mittauksia. 
Kolmannessa vaiheessa tulivat mittauslaitteistojen osalta kehittyneemmät toisen sukupolven satelliitit. FY-3-sarja kiertää aurinkosynkronisella radalla. FY-4-sarja on GEO-radalla. Uutta ovat monikanavainen optisen alueen kuvantaminen, ilmakehän pystyluotaus, mikroaaltokuvantaminen, hyperspektraalinen jäännöskaasujen (ilmakehän muut kaasut kuin typpi, happi ja argon) havaitseminen ja koko spektrialueen säteilytasemittaukset. Tämän jälkeen on kehitetty muun muassa mittausten sisäistä ja ulkoista tarkkuutta, paranneltu kuvattavan alueen kohdennusta täsmällisemmäksi ja radiometrin kalibrointia.
CMA:n operatiivisia sääsatelliitteja olivat toukokuussa 2019: FY-2H (sijainti 79°E), FY-2G (sijainti 99,2°E) ja FY-4A (sijainti 104,7°E), minkä lisäksi FY-2F (sijainti 112°E) oli yhä käytettävissä tarvittaessa. Lisäksi sillä on FY-3D- ja FY-3C-satelliitit. FY-3B-satelliitin käyttö on päättynyt kesällä 2020. Fengyun-ohjelman satelliititit korvataan ajan saatossa uudemmilla. Esimerkiksi FY-2-sarjan satelliittien operatiivisesta käytöstä on suunniteltu luovuttavan vuoden 2022 jälkeen. Toisaalta Kiinan 14. viisivuotiskauden (2021-2025) aikana sen on tarkoitus laukaista ehkä kuusi-seitsemän uutta ilmatieteellistä satelliittia.
Fengyun-satelliittiperheen satelliittien laukaisun ja käytön päättymisen ajankohdat sekä rata on kuvattu lyhyesti allaolevassa taulukossa.
Sääsatelliitti avaruusromun lähteenä.
Kiina tuhosi FY-1C:n 11. tammikuuta 2007 satelliittientorjuntakokeessaan. NASAn mukaan satelliitin tuhoutuminen tuotti kiertoradalle 2 841 avaruusromun kappaletta, mikä on toistaiseksi suurin yksittäisestä tapahtumasta syntynyt määrä avaruusromua.
Roskilde Festival

Roskilde Rock Festival on Tanskan Roskildessa vuosittain pidettävä musiikkifestivaali. Se on yksi Euroopan suurimmista rockfestivaaleista. Ensimmäisen tapahtuman järjestivät kaksi tanskalaista lukiolaista sekä promoottori Carl Fischer vuonna 1971. 
Tapahtuma-alue jakautuu varsinaiseen festivaalialueeseen, jossa kaikki konsertit järjestetään, ja leirintäalueeseen, jossa on mahdollisuus yöpyä. Vuonna 2009 koko tapahtuman energia saatiin tuulivoimasta.
Vuodesta 1973 lähtien tapahtumaa on pyörittänyt Roskilde Foundation -säätiö, joka jakaa festivaalin voitot hyväntekeväisyyteen. 1970-luvulta 2010-luvun loppuun se jakoi yli 50 miljoonaa euroa etupäässä lapsi- ja nuorisotyöhön. 2010-luvun lopulla säätiö perusti Tanskaan ensimmäisen uuden korkeakoulun sitten vuoden 1969. Siellä voi opiskella musiikkia, viestintää, politiikkaa ja kuvataidetta.
Bartolomeuksen evankeliumi

Bartolomeuksen evankeliumi on eräs apokryfisiin kirjoihin kuuluvista evankeliumeista. Se on mahdollisesti sama kirjoitus kuin "Bartolomeuksen kysymykset" ja "Jeesuksen Kristuksen ylösnousemus Bartolomeuksen mukaan", tai ei kumpikaan.
Historia.
Kirjoitus on kirjoitettu noin vuonna 200. Se tunnetaan vain Hieronymuksen ja muiden varhaisten lähteiden maininnoista. Hieronymus mainitsee sen johdannossaan Matteuksen evankeliumin kommentaariinsa, mahdollisesti tukeutuen Origeneeseen. Sen lisäksi se mainitaan paavi Gelasius I:n harhaoppisia teoksia luettelevassa "Decretum Gelasianumissa", Pseudo-Dionysioksella sekä "Hierotheuksen kirjassa".
Sisältö.
Evankeliumi koostuu Bartolomeuksen Jeesukselle esittämistä kysymyksistä. Se jakaantuu viiteen osaan:
Pathogenic Ocular Dissonance

Pathogenic Ocular Dissonance on kalifornialaisen thrash metal -yhtye Tourniquetin kolmas albumi vuodelta 1993. Albumin julkaisi Intense Records, ja Metal Blade Records jakeli albumia yleisille markkinoille. Albumi tunnetaan yhtyeen maineikkaimpana, aggressiivisimpana ja teknisimpänä. HM Magazinen lukijat äänestivät "Pathogenic Ocular Dissonancen" 1990-luvun suosikkialbumiksi. Vuonna 2010 saman lehden toimitus sijoitti albumin 23. sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listallaan.
Nauhoitus.
"Pathogenic Ocular Dissonancea" äänitettiin monella studiolla Mixing Lab A &amp; B:n lisäksi, ja tuottajana toimi Bill Metoyer. Laulaja Guy Ritter ei itse pitänyt albumin aggressiivisesta suunnasta. Hän kertoi myöhemmin HM-lehden haastattelussa, että toivoi Tourniquetin siirtyvän enemmän kaupallisempaan suuntaan, mutta rumpali Ted Kirkpatrick taas oli ehdoton yhtyeen raskaammasta suunnasta. Tyytymättömänä tähän Ritter erosi yhtyeestä äänitysten jälkeen. Hän laulaa pääasiassa nimikappaleella, "Phantom Limbilla", "Exoskeletonsilla" ja "Theodicy on Trialilla". Kitaristi Gary Lenaire vastasikin suuresta osasta albumin huutolauluista. Guy Ritterin sanotaan lähteneen yhtyeestä kesken albumin nauhoitusten, mutta hän tarkensi HM-lehden haastattelussa:
Syiksi yhtyeestä lähtemiseen Ritter kertoi samassa lehdessä:
Ritterin mukaan levy-yhtiön kanssa oli myös joitain epäkohtia:
Yleiskatsaus.
Kappaleet ovat sekä monimutkaisia että teknisiä ja sisältävät kokeiluja eri tyylien kuten jazzin ja bluesin kanssa "Phantom Limb" -kappaleella. Yhtyeen omaleimainen tapa yhdistää klassista musiikkia kitarariffeihin käy ilmi albumilla varsinkin nimikappaleen alussa.
Sanoitukset vietiin "Psychosurgerystä" astetta eteenpäin, eivätkä monet niitä välttämättä ymmärrä ilman sanakirjan apua: sanoituksissa käytetään hyvin erikoisia lääketieteellisiä termejä, ihmisen syndroomia ja tiloja kuvaannollisesti. Albumin nimi viittaa värisokeus-puutostilaan. Kappale "Gelatinous Tubercles of Purulent Ossification" taas kertoo nikotiiniaddiktiosta ja siitä seuranneesta kurkunpään rappeutumisesta. Eräät kappaleen ääninäytteet on tuotettu Western Electic 5000 -puhesyntetisaattorilla.
Kymmenminuuttinen "The Skeezix Dilemma" käyttää kantaa ottavasti yhdysvaltalaisen "Uncle Wiggily" -lautapelin (myös Howard Roger Garisin lastenkirjasarja) konseptia allegoriana lapsen kaltoinkohtelulle. Kappaleen alussa on minuutin verran sirkusmusiikkia, jota seuraa hermostuneen lapsen lukema pätkä lautapelin johdantoa. Heavy metal -kappale "Exoskeletons" taas on tribuutti Black Sabbathille: kappaleen lopussa on lyhyt osa "Supernautin" kitarariffiä. "The Tempter" on Metal Blade Records -version lisäkappale. Kappale on Trouble-coveri, joka julkaistiin myös Tourniquetin "Intense Live Vol. 2" EP:llä.
Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2001 remasteroituna ja uusitulla ulkoasulla. Lisäraitoina ovat live-äänitteet vuodelta 2000 nimikappaleesta sekä "Bearing Gruesome Cargo" -kappaleesta, joka on alun perin "Vanishing Lessons" -albumilta.
( * = Metal Blade Records -painoksen Trouble-cover)
Gene Vincent

Gene Vincent (oik. Eugene Vincent Craddock, 11. helmikuuta 1935 Norfolk, Virginia, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1971) oli yhdysvaltalainen rock and roll -laulaja, jonka suurin hitti oli ”Be-Bop-A-Lula”.
Elämä ja ura.
Gene Vincentin musiikkiura alkoi kantriyhtyeissä. Keväällä 1956 hän kirjoitti suurimman hittinsä ”Be-Bop-A-Lula” ja teki julkaisusopimuksen Bill Loweryn The Lowery Group -yhtiön kanssa. Lowery äänitti Vincentin laulaman ”Be-Bop-A-Lulan”, ja Loweryn avulla Vincent sai levytyssopimuksen Capitol Records -yhtiön kanssa. Vincentin taustayhtyeenä oli tuolloin The Blue Caps. ”Be-Bop-A-Lulasta” tuli suuri hitti, ja se oli 20 viikkoa Billboard Pop -listalla, parhaimmillaan seitsemäntenä. Yhtä suurta hittiä Vincent ei enää tehnyt, mutta muita tunnettuja kappaleita ovat ”Bluejean Bop”, ”Lotta Lovin”, ”Dance To The Bop” ja ”Say Mama”. 
Vincent kävi kiertueella Australiassa Little Richardin ja Eddie Cochranin kanssa 1957. Lisäksi hän oli ensimmäisiä elokuvassa esiintyneitä rock-tähtiä esiintyessään elokuvassa "The Girl Can't Help It" yhdessä Jayne Mansfieldin kanssa. 1950-luvun lopulla Vincentin ura Yhdysvalloissa oli pahoissa vaikeuksissa, mutta Euroopassa menestys vielä jatkui. Hän oli suosittu live-esiintyjä varsinkin 1960-luvun alkuvuosina Ranskassa ja Britanniassa, jossa asuikin useita vuosia. Vincent vieraili myös Suomessa lokakuussa 1964 ja esiintyi Helsingin työväentalolla sekä Lahden Kansantalolla taustallaan The Esquires. 
Vincentin vuonna 1955 ajaman moottoripyöräkolarin seurauksena hänen vasen jalkansa oli vioittunut lähes amputointikuntoon, ja hänen tavaramerkikseen muodostuikin 1960-luvulla mustan, nahkaisen esiintymisasun ohella voimakas ontuminen, joka on havaittavissa kaikilla aikakauden kuvatallenteilla. Hän käytti ainakin vuoden -64 Helsingin konsertissaan toisessa jalassaan kengän alle ulottuvaa metallitukea, joka yhdessä nahkaisen asun kanssa lisäsi Vincentin karskiin olemukseen tietynlaista traagisuutta. 
Krooniset kivut pahenivat vuonna 1960 sattuneen toisen pahan kolarin jälkeen, jossa kuoli muusikko-ystävä Eddie Cochran. Levytyssopimus Capitol-yhtiön kanssa päättyi vuonna 1962, eikä Columbia Recordsilla jatkunut ura enää tuottanut listamenestyksiä. Vammautuneen jalan hoidon toistuva laiminlyönti ja runsas alkoholin käyttö tekivät tehtävänsä, ja Vincent oli 1960-luvun puoliväliin tultaessa vain kolmekymppisenä jo parhaat päivänsä nähnyt. 
Levytykset 1965–1971 eivät menestyneet kaupallisesti, ja levy-yhtiö vaihtui usein. Vincent esiintyi kuitenkin loppuun saakka, kunnes kuoli mahahaavaan vuonna 1971 Los Angelesissa.
Gamalielin evankeliumi

Gamalielin evankeliumi on nimitys apokryfiselle kirjoitukselle, joka kertoo Pontius Pilatuksen vaiheista Jeesuksen noustua kuolleista. Evankeliumi on laitettu farisealaisen Gamalielin nimiin. Hänet mainitaan "Apostolien teoissa" kahdesti.
Teksti tunnetaan kreikankielisenä. Se on alun perin ollut kirjoitettu koptiksi, joskin se on hyödyntänyt kreikkalaista lähdeaineistoa. Nimityksen ”Gamalielin evankeliumi” on antanut A. Baumstark, joka havaitsi tiettyjä yhtäläisyyksiä joukossa koptilaisia tekstikatkelmia. Myös Lacau piti osia omana evankeliuminaan. Reveillout oli otaksunut näiden olevan osa "Kahdentoista apostolin evankeliumia". Baumstarkin mukaan evankeliumi on kirjoitettu 400-luvulla.
Evankeliumi on riippuvainen "Johanneksen evankeliumista" ja lainaa siitä usein. Tämän lisäksi evankeliumiin on todennäköisesti vaikuttanut kirjoitus "Pilatuksen teot", joka on osa "Nikodemuksen evankeliumia".
Turengin junaturma

Turengin junaturma, joskus myös Harvialan junaturma, tapahtui rataosalla Riihimäki–Tampere talvisodan aikana 12. maaliskuuta 1940, ja se on eniten uhreja vaatinut junaturma Suomessa.
Turmassa pohjoisesta tullut Loimaalta Viipuriin matkaavia 71. kuormastokomppanian sotilaita ja hevosia kuljettanut sotilasjuna törmäsi aamulla kello 5.28 yhteen etelästä tulleen tavarajunan numero 53 kanssa Harvialan ja Turengin välillä paikassa, joka oli 95. kilometripylväästä pohjoiseen noin sata metriä nykyisen pellettitehtaan kohdalla. Junien nopeus törmäyshetkellä oli noin 40–50 km/h. Turmassa kuoli 39 ihmistä ja loukkaantui 69, minkä lisäksi useita sotilasjunassa olleita hevosia kuoli tai jouduttiin ampumaan niiden vauhkoonnuttua. Eräs onnettomuudesta hengissä selvinnyt muisteli "Laitilan Sanomien" haastattelussa vuonna 1990, että miehet ja hevoset jäivät murskaantuneisiin vaunuihin puristuksiin "kuin hiirenloukkuun". Surmansa saaneet sotilaat olivat kotoisin Etelä-Satakunnasta ja Vakka-Suomesta; yksinomaan laitilalaisia oli 15, mikä oli viidesosa Laitilan kunnan koko talvisodan uhrimäärästä. 
Onnettomuuden uhrien lukumäärä kasvoi suureksi, sillä sotilasjunan miehistönkuljetusvaunut, jotka Loimaalta lähtiessä olivat junan viimeisinä, olivat siirtyneet Toijalassa heti veturin perään junan kulkusuunnan muuttuessa. Törmäyksessä miehistönkuljetusvaunut, joita oli kolme (yksi III luokan matkustajavaunu ja kaksi niin sanottua härkävaunua), murskautuivat täysin, ja vaunujen kamiinat sytyttivät myös tulipaloja vaunujen jäännöksissä. Lisäksi pelastustoimet onnettomuuden jälkeen viivästyivät.
Onnettomuuden syynä oli Harvialan rautatieasemalla junanlähettäjänä toimineen rautatievirkamiesharjoittelijan virhe: hän antoi lähtöluvan Turengista päin tulossa olleelle tavarajunalle, vaikka sotilasjuna oli jo ohittanut Harvialan aseman. Alun perin junien oli tarkoitus kohdata Harvialan asemalla. Harjoittelijan kerrotaan ennen onnettomuutta olleen valveilla jo 36 tuntia ilman lepotaukoja. Harjoittelija tuomittiin myöhemmin oikeudessa kahden vuoden, yhden kuukauden ja kymmenen päivän vankeusrangaistukseen sekä 30 000 markan vahingonkorvauksiin, jotka koostuivat muun muassa uhrien hautajaiskuluista ja onnettomuudessa tuhoutuneen tai kadonneen omaisuuden korvaamisesta.
Voimassa olleen sotasensuurin vuoksi onnettomuudesta ei sen tapahduttua kerrottu julkisuudessa mitään. Seuraavan päivän sanomalehtien pääuutisaiheena oli sen sijaan juuri allekirjoitettu ja voimaan astunut Moskovan rauhansopimus.
Onnettomuuden uhrien muistoksi paljastettiin vuonna 2000 muistomerkki Turengin rautatieasemalla.
Maaliskuun 1940 aikana tapahtuivat myös Iittalan junaturma viikkoa ennen Turengin junaturmaa ja Putikon junaturma kuusi päivää Turengin onnettomuuden jälkeen. Näissä kolmessa junaturmassa sai surmansa yhteensä 84 ihmistä.
Metsänemä

Metsänemä ("Epipogium aphyllum") on Euroopassa ja Aasiassa kasvava kämmekkälaji. Se on lehtivihreätön kasvi, joka elää yhteyttämisen sijaan sienijuuren varassa. Metsänemän tieteellinen sukunimi "Epipogium" (, "parran päällä") viittaa kukan muotoon, sen huulen alapuolelle kääntyneisiin kehälehtiin, ja lajinimi "aphyllum" viittaa varren lehdettömyyteen.
Ulkonäkö ja koko.
Metsänemässä ei ole lainkaan lehtivihreää, vaan se on läpikuultavan kellertävä tai rusehtava kasvi. Juurakko on korallimaisen haarova ja vailla juuria. Kasvin juurakko elääkin maan sisässä sienirihmaston varassa. Metsänemä leviää juurakosta kasvavien maarönsyjen avulla, ja kukkaversot nousevat niistä loppukesästä. Kukkavarret kasvavat 10–30 cm korkeiksi. Kasvin vähäiset lehdet ovat suomumaisia. Kellertäviä, punasävyisiä kukkia on 1–5 kappaletta. Kukat ovat yli senttimetrin leveitä, kukan huuli on kääntynyt ylöspäinen kehälehtien yläpuolelle. Kannus on paksu ja tylppä. Kukat tuoksuvat lievästi banaanille. Metsänemä kukkii Suomessa elo-syyskuussa, mutta ei kuitenkaan joka vuosi. Kasvin on havaittu myös kukkineen maan alla. Kukista kehittyy kotia vain harvoin.
Metsänemä lienee hyönteispölytteinen. Kukkien rakenne viittaa kimalaispölytykseen, mutta toisaalta kimalaiset harvoin eksyvät lajin suosimiin kasvupaikkoihin.
Levinneisyys.
Metsänemä on pohjoinen ja mantereinen kasvi. Sen levinneisyysalue on varsin laaja ja ulottuu Britteinsaarilta ja Keski-Euroopasta itään Aasian havumetsävyöhykkeen kautta Japaniin saakka. Pohjoismaissa metsänemää tavataan Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. Suomessa lajia on tavattu harvinaisena koko maassa etelärannikolta Pohjois-Lappiin ja sen havaintoja on kaikista eliömaakunnista. Suuri osa Etelä- ja Keski-Suomen havainnoista on kuitenkin vanhoja. Epäsäännöllinen ja lyhyt kukinta vaikeuttaa metsänemän havainnointia, joten lajin nykytilaa Suomessa on vaikea arvioida.
Elinympäristö.
Metsänemä viihtyy vanhoissa, varjoisissa, multavissa lehti- ja sekametsissä, puronvarsissa, lähteikköjen äärellä sekä lehto- ja lettokorvissa. Pohjoisessa lajia tavataan myös tunturikoivikoissa.
Uhanalaisuus.
Suomessa metsänemä on uhanalaisuudeltaan vaarantunut. Metsänemän elinympäristöjä uhkaavat erityisesti raskaat metsänhoitotoimet kuten avohakkuu ja auraus. Myös metsänojitus voi kuivattaa kasvupaikkoja liikaa. Aikaisemmin laji kärsi pellonraivauksesta.
Metsänemä on Suomessa rauhoitettu laji Ahvenanmaata lukuun ottamatta. Myös Ruotsissa se on rauhoitettu.
Pako Alcatrazista

Pako Alcatrazista ("Escape from Alcatraz") on Don Siegelin ohjaama, vuonna 1979 ensi-iltansa saanut tositapahtumiin perustuva elokuva, jonka pääosaa esittää Clint Eastwood Frank Morrisin roolissa. Elokuva kuvaa neljän vangin suunnitelmaa paeta pahamaineisesta Alcatrazin vankilasta. Vangeista kaksi olivat veljeksiä – John ja Clarence Anglin. Paossa mukana olleen Allen Westin nimi on tuntemattomasta syystä muutettu Charley Buttsiksi.
Vastaanotto.
Kriitikko Arto Pajukallion mielestä ohjauksessa pakosuunnitelman toteuttamista seurataan hyvin kihelmöivästi, mutta itse päähenkilö jää hahmottumatta. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen pitää elokuvaa jäntevästi ohjattuna ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Esikot

Esikot ("Primula") on esikkokasvien heimoon kuuluva suku, jossa on 400–500 lajia. Lisäksi koristekasveina käytetään hybrideitä. Esikkoja kasvaa villeinä pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä, Etelä-Amerikan vastaavassa ilmastossa sekä korkealla Etiopian, Indonesian ja Uuden Guinean vuorilla. Monia esikkoja kasvatetaan koristekasveina; joitakin käytetään rohtoina. Esimerkiksi kultaesikosta ("Primula auricula") on kehitetty erilaisia lajikkeita ja hybridimuotoja koristekasveiksi yli 350 vuoden ajan.
Esikot kasvavat kosteassa, ravinteikkaassa maassa yleensä varsin varjoisissa paikoissa.
Monivuotiset esikot kukkivat varhain keväällä. Suvun tieteellinen nimi ("Primula") tulee sanasta ensimmäinen () ja viittaa kasvin aikaiseen kukkimiseen.
Kevätesikko

Kevätesikko ("Primula veris") on keväällä kukkiva esikkolaji.
Ulkonäkö ja koko.
Kevätesikon lusikanmuotoiset, noin 5–15 cm pitkät lehdet kasvavat ruusukkeena maata vasten. Niiden keskeltä nousee 5–30 cm korkeita kukkavarsia, joiden päässä on 10–20 keltaista kukkaa. Kevätesikko kukkii touko-kesäkuussa. Kevätesikon voi sekoittaa helposti lehtoesikkoon ("Primula elatior").
Levinneisyys.
Kevätesikkoa tavataan Euroopan ja Länsi-Siperian lauhkealla vyöhykkeellä, lähinnä sen eteläosassa eli lehtimetsävyöhykkeellä. Etelässä se esiintyy harvinaisena välimerenilmaston alueella lähinnä vuoristoissa ja puuttuu Unkarin pustalta ja Kaakkois-Euroopan aroilta.
Suomessa kevätesikkoa esiintyy lähinnä Ahvenanmaalla ja Etelä-Suomessa, mutta suotuisilla paikoilla niitä tavataan jopa Lapissa asti. Vakiintunut alkuperäinen kasvi tai muinaistulokas se on vain Lounais-Suomessa. Pohjoisempana sen satunnaiset esiintymät lienevät peräisin koristekasvina viljellyistä esikoista.
Kevätesikko on Ahvenanmaan maakuntakasvi.
Elinympäristö.
Kevätesikkoa tavataan lehtoniityillä ja lehdoissa sekä asutuksen läheisyydessä puutarhakarkulaisena.
Käyttö.
Kevätesikon kukkia on aikaisemmin käytetty paloviinan ja nuuskan värjäämiseen. Kukista on tehty myös viiniä ja tuoreita lehtiä syöty salaattina.
Amatööriporno

Amatööriporno on yksi pornografian alalajeista, jossa päähenkilöt, toisin kuin ammattimaisissa pornoelokuvissa, ovat harrastelijoita eli eivät välttämättä saa palkkaa työstään ja kuvaavat elokuvansa itse. Amatööripornoa on kutsuttu yhdeksi kannattavammista ja pitkäaikaisemmista pornografian tyylilajeista.
Satu Rasila

Satu Rasila (o.s. Laiho, s. 1972 Tampere) on suomalainen näytelmäkirjailija, dramaturgi ja teatteriohjaaja. Rasila on toiminut Turun kaupunginteatterin dramaturgina vuodesta 2012.
Yksityiselämä.
Satu Rasila oli naimisissa näyttelijä Kimmo Rasilan kanssa vuodesta 1998 vuoteen 2022. Heillä on vuonna 2002 syntynyt tytär.
Ura.
Rasila pääsi ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulun lukiosta vuonna 1991. Lukuvuoden 1993–1994 hän opiskeli Tampereen yliopistossa yleisen kirjallisuustieteen draamalinjalla. Rasila opiskeli Teatterikorkeakoulussa dramaturgiankoulutusohjelmassa 1994–1998 ja valmistui Teatteritaiteen maisteriksi 2002.
Rasila aloitti vuoden 2012 alussa Turun kaupunginteatterin dramaturgina. Hän toimi samassa tehtävässä jo aiemmin, vuosina 1998–1999. Mikko Koukin ollessa virkavapaalla vuoden 2025, Satu Rasila toimii hänen tilalla teatterin taiteellisena johtajana.
Rasila on kirjoittanut Turun Linnateatterin suosituimman teoksen, "Mieletön Turun historia" -nimisen komedian. Näytäntökaudella 2015–2016 Rasila oli yksin tai muiden kanssa kirjoittamilla näytelmillään kirjoittajakohtaisen katsojatilaston ykkönen Suomessa. Hänen kirjoittamansa näytelmät "Tamara", "Katoava maa", "Hockey Night" (Miska Kaukosen kanssa) ja "Linnan juhlat" (Tuomas Parkkisen kanssa) keräsivät vuoden aikana yhteensä 52 663 katsojaa.
Rasila on toiminut Suomen Näytelmäkirjailijaliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2011 hän on toiminut vierailevana luennoitsijana Turun yliopiston luovan kirjoittamisen koulutusohjelmassa. Vuonna 2019 Rasila sai Suomen Kulttuurirahaston myöntämän Elias Lönnrot -mitalin.
Rasila on tuonut yleisölle tutuksi myös Seilin saaren mielisairaalan naisten tarinoita. Rasilan käsikirjoittama "Seili"-musikaali sai ensi-iltansa Turun kaupunginteatterissa vuonna 2016. Arkistoihin ja mielisairaalan potilasasiakirjoihin perustuva tutkimustyö innoitti vuonna 2023 yhteistyössä Mikko Koukin kanssa julkaistun "Seilin naiset: 8 tarinaa hulluksi tulemisesta" -nimisen audiodraaman Storytel-äänikirjapalveluun. Syyskuussa 2024 Seinäjoen kaupunginteatterissa esitettiin teokseen perustuva "Seili"-musikaali, jonka sävellyksestä vastaa Jussi Vahvaselkä sekä ohjauksesta Pauliina Salonius.
Picasa

Picasa on Googlen ilmainen kuvankäsittely- ja arkistointiohjelma. Google alkoi jakaa ohjelmistoa ilmaiseksi hankittuaan ohjelmiston Idealab-yritykseltä heinäkuussa 2004. Picasa toimii Windows-, Linux- ja OS X -käyttöjärjestelmissä ja se on käännetty usealle kielelle, myös suomeksi.
Google ilmoitti helmikuussa 2016 lopettavansa Picasan kehityksen maaliskuun 2016 aikana ja keskittyvänsä jatkossa Google Kuvat -palveluun.
Ominaisuudet.
Ohjelmalla voi muokata ja järjestellä kuvia. Kuvien perusmuokkauksiin kuuluvat mm. punasilmäisyyden poisto sekä kuvien rajaus ja suoristus. Ohjelma tarjoaa useita erilaisia tehosteita. Kuvia voi katsella helposti myös diaesityksenä sekä luoda halutuista kuvista esimerkiksi näytönsäästäjän tai kuvakollaasin. Kuvia voi luokitella folksonomisesti eli ns. avainsanojen ("tags") avulla. Kuvia voi tallentaa eri tiedostomuotoihin. 
Picasa tukee kuvien geotaggausta joko Google Earth -ohjelmiston tai Google Maps -palvelun avulla. 
Ohjelma osaa tunnistaa kuvista automaattisesti samankaltaiset kasvot, jotka nimeämällä ohjelma luo kansiot jokaista henkilöä kohden ja näin kuvien selailu ja käyttö halutun henkilön perusteella helpottuu. Apuna nimeämisessä voidaan käyttää käyttäjän Google-tiliin liitettyjä yhteystietoja, jos Picasa on yhdistetty käyttäjän Google-tiliin.
Picasa ei tee muutoksia suoraan kuviin, vaan tallentaa tehdyt muutokset asetustiedostoon, ja näyttää sen avulla alkuperäisen kuvan muokattuna. Jos muutokset haluaa näkyviin muuallakin kuin Picasassa, ne voi tallettaa kuviin erikseen. Ohjelma luo tällöin automaattisesti varmuuskopiot alkuperäisistä kuvista. Vientityökalulla kuvat haluttuun tiedostomuotoon ja kokoon tallentamalla muutokset tallentuvat luonnollisesti myös.
Picasa-verkkoalbumit.
Picasasta kuvat voi siirtää Googlen yhteisölliseen kuvienjakopalveluun, Picasa-verkkoalbumeihin. Picasassa on myös mahdollista luoda albumeita, jotka synkronoidaan automaattisesti verkkoalbumien kanssa aina kun muutoksia tulee. Picasa-verkkoalbumien käyttö vaatii Google-tunnuksen, mutta palvelun kuvia voi katsella ilman tunnustakin. 
Kuvien siirto verkkoalbumeihin on mahdollista OS X -käyttöjärjestelmällä myös ilman Picasaa, iPhoto-sovellukseen saatavan lisäosan tai erillisen ohjelman avulla .
Verkkoalbumit tukevat laajasti itse Picasan edistyneitä ominaisuuksia, mukaan lukien kasvojentunnistus, geotaggaus ja avainsanojen hallinta. Muutokset synkronoidaan automaattisesti alkuperäisiin kuviin Picasassa. 
Verkkoalbumit mahdollistavat yhteiskäyttöisen kuva-albumin luomisen, johon albumin luojan sallimat henkilöt voivat ladata uusia ja muokata kansiossa ennestään olevia kuvia. Toimintaperiaate on sama kuin Googlen yhteiskäyttöisessä Google Docs &amp; Spreadsheets -verkko-ohjelmistossa. Kansion yhteiskäyttäjät tarvitsevat Google-tunnuksen eivätkä voi käyttää jaettua kansiota Picasan kautta, ainoastaan www-käyttöliittymällä.
Picasa on integroitu myös Googlen Gmail-sähköpostipalveluun, eli kuvia voi lähettää sähköpostitse suoraan Picasasta. Tätä kautta esimerkiksi integraatio Flickr-verkkopalveluun on mahdollinen .
New Line Cinema

New Line Cinema on Robert Shayen vuonna 1967 perustama yhdysvaltalainen elokuvastudio. Studio päätyi Time Warnerin (nykyisen WarnerMedian) omistukseen vuonna 1996, ja vuonna 2008 se liitettiin suuremman sisaryhtiönsä Warner Bros. Picturesin alaisuuteen.
Historia.
Shaye perusti New Line Cineman 27-vuotiaana 1967. Alkuun yhtiö levitti collegekampuksille halpoja ulkomaisia ja indie-elokuvia, kuten tekijänoikeuksiltaan rauenneen marihuananvastaisen propagandaelokuvan "Reefer Madness" vuodelta 1936. Yhtiön ensimmäinen oma tuotanto oli vuonna 1977 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva "Stunts". Vuonna 1979 New Line Cineman levittämä ranskalaisen Bertrand Blierin "Préparez vos mouchoirs" palkittiin parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarilla. 1970–1980-lukujen taitteessa Shaye palkkasi vanhan opiskelutoverinsa Michael Lynnen huolehtimaan yhtiön taloudellisesta puolesta. Vuonna 1990 Lynne kohosi operatiiviseksi johtajaksi ja 2001 Shayen rinnalle toiseksi toimitusjohtajaksi.
Ted Turnerin Turner Broadcasting System osti New Line Cineman vuonna 1994 yli 500 miljoonan dollarin kauppasummalla. Kaksi vuotta myöhemmin Time Warner osti TBS:n. New Line Cinema toimi yli vuosikymmenen Time Warnerin alaisuudessa sen suuremman elokuvastudion Warner Bros. Picturesin rinnalla, mutta emoyhtiössä studioiden päällekkäisiä toimintoja katsottiin karsaasti.
New Line Cineman rohkein riskinotto ja suurin taloudellinen menestys oli Peter Jacksonin "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogia, joka sai ensi-iltansa kolmena perättäisenä vuonna 2001–2003. Sen jälkeen seurasi kuitenkin sarja epäonnistumisia ja pettymyksiä, kuten Shayen itsensä ohjaama "Maaginen Mimzy" (2007) ja budjetiltaan valtava fantasiatarina "Kultainen kompassi" (2007), jotka molemmat floppasivat. Keväällä 2008 Time Warnerin johtaja Jeff Bewkes liitti New Line Cineman Warner Bros. Picturesiin ja irtisanoi Shayen sekä Lynnen. Myös suurin osa New Line Cineman 600 työntekijästä irtisanottiin.
Hank Williams

Hiram ”Hank” King Williams (17. syyskuuta 1923 – 1. tammikuuta 1953) oli yhdysvaltalainen country-muusikko. Hän on säveltänyt ja esittänyt kymmeniä tyylin klassikoita, jotka ovat levinneet muuallekin, muun muassa rock and rollin suuntaan. Hänen kappaleisiinsa kuuluvat muun muassa ”Jambalaya”, ”Your Cheatin’ Heart”, ”Hey Good Looking”, ”I Can’t Help It”, ”Lovesick Blues” ja ”I’m So Lonesome I Could Cry”. Hank Williamsin tyyliä kuvataan usein nimellä "honky-tonk", ja se nousi ensimmäiseen kukoistuskauteensa juuri Williamsin ja aikalaisten myötä 1930-luvulla ja 1940-luvun alussa. Rockabillyn ja Nashville-tyylin jälkeen honky tonkin – ja samalla Hank Williamsin vanhojen levyjen – arvostus kasvoi uudelleen 1980-luvulta alkaen.
Williamsilla oli selkärangassa synnynnäinen kivulias epämuodostuma spina bifida occulta, jonka sanotaan vaikuttaneen hänen myöhempään alkoholinkäyttöönsä.
Williams aloitti uransa likimain lapsitähtenä 1937. Hän soitti kitaraa koulun jälkeen jalkakäytävällä WSFA-radion studion edessä, ja hänet huomattiin ja kutsuttiin toisinaan soittamaan suorassa radiolähetyksessä. Radiomenestyksensä turvin hän perusti oman yhtyeen ja lopetti koulun 1939. Hankin äiti toimi aluksi yhtyeen managerina. Sodan aikana yhtyeen jäsenet liittyivät armeijaan, ja Hankin alkoholismi otti ylivallan.
Laulajalahjakkuus Williams kuoli alkoholin ja huumeiden yhteisvaikutukseen uudenvuodenpäivänä 1953. Hänen piti soittaa Cantonissa Ohiossa, mutta huonon sään vuoksi hän ei voinut lentää, joten hän palkkasi autonkuljettajan ja lähti hotellilta Knoxvillestä Tennesseestä. Williams otti mukaansa B12-vitamiinia ja morfiinia. Auto oli Cadillac. Lopulta hän huomasi, että hän oli unohtanut ottaa viskiä mukaansa. Takapenkillä oli kuitenkin oluttölkkejä. Kun kuljettaja pysähtyi bensa-asemalla, hän tankattuaan huomasi, että Williams oli kuollut. Hän oli kuollessaan vain 29-vuotias. Williams haudattiin Montgomeryyn, mistä hänen uransa alkoikin.
Hank Williams on kaikkien aikojen arvostetuimpia countrymusiikin tekijöitä.
Amazing Race (2. tuotantokausi)

Amazing Race on tosi-TV-ohjelma, jossa kilpailijat matkustavat ympäri maailmaa haastavien tehtävien johdattelemina. Sarjan toinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2002. Ohjelma alkoi 11. maaliskuuta ja päättyi 15. toukokuuta. Tällä kaudella otettiin käyttöön monet kilpailun elementeistä, jotka tulisivat tutuiksi kaikilla myöhemmillä kausilla. Näiden joukossa on muun muassa vihjelaatikkotelineen käyttö, varikkopysähdysmatto, Phil Keoghan tervehtimässä kädestä kaikkia ryhmiä varikkopysähdyksellä ja ohjelman selkeästi kiihkeämpi tahti. Kisa alkoi Las Vegasista ja päättyi San Franciscoon. Kisan aikana käytiin muun muassa Rio de Janeirossa, Kapkaupungissa ja Hongkongissa. Ensimmäisen kerran sarjan historiassa juontaja joutui odottamaan viimeistä paria varikolle yli 24 tuntia. Kyseessä oli myös ainoa kausi, jonka aikana ei käyty Euroopassa lainkaan. 
Suomessa toinen tuotantokausi näytettiin MTV3:lla alkuvuodesta 2004.
Kilpailun voittivat ystävykset Chris ja Alex.
Dohan kansainvälinen lentoasema

Dohan kansainvälinen lentoasema (IATA: DOH, ICAO: OTBD) () on Qatarin Dohassa sijaitseva lentoasema, joka suljettiin vuonna 2014, kun Hamadin kansainvälinen lentoasema aloitti toimintansa. Lentoasemalla oli kolme moskeijaa, ilmainen langaton verkkoyhteys, iso verovapaiden tuotteiden kauppa ja muutamia ravitsemusliikkeitä. Dohan 4 572 metrin mittainen kiitotie oli pisin siviililentoasemilla käytetty.
Lentoasemaa laajennettiin sen olemassaolon aikana, mutta siitä huolimatta monet matkustajat väittivät sen olleen todella pieni, ahdas ja muutenkin kaukana kansainvälisestä tasosta.
Hamadin lentoaseman piti korvata Dohan kansainvälinen lentoasema jo vuonna 2009. Uuden aseman avaaminen kuitenkin viivästyi viidellä vuodella. 27. toukokuuta matkaan lähtenyt Qatar Airwaysin lento 183 Wieniin oli viimeinen Dohan lentoasemalta lähtenyt lento. Sen jälkeen kaikki lentoliikenne siirrettiin Hamadiin.
Galilein luku

Galilein luku (Ga) on dimensioton virtausdynamiikan parametri. Se on nimetty Galileo Galilein mukaan.
Luku kuvaa gravitaation ja viskoosien voimien suhdetta. Sitä käytetään muun muassa viskoosien virtausten ja termisen laajentumisen kuvauksessa, esimerkiksi lauhduttimissa kuvaamaan nestefilmin virtausta pitkin seinämää.
formula_1
Numero-ooppera

Numero-ooppera on oopperateos, joka koostuu yksittäisistä osista, kuten aarioista, resitatiiveista ja muista jaksoista, "numeroista", jotka voi helposti irrottaa kokonaisuudesta. Tyypillinen numero-ooppera on esimerkiksi Georg Friedrich Händelin "Ariodante". Myös Giuseppe Verdin "Attila" on pitkälti kaavamainen numero-ooppera. Numero-oopperat olivat suosittuja 1700-luvulla ja vielä 1800-luvullakin, kunnes niistä tuli vanhanaikaisia Richard Wagnerin ideoiden levitessä. 
Numero-ooppera eroaa musiikkidraamasta, jossa on muutaman sävelen mittaisena motiivina toistuva johtoaihe. Numero-oopperan vastakohta on esimerkiksi Wagnerin "Lohengrinin" jälkeisille teoksille tyypillinen läpisävelletty tyyli, jossa aariat ja resitatiivit sulautuvat ilman selviä rajoja toisiinsa musiikkidraamaksi.
Joutsijärvi (Kemijärvi)

Joutsijärvi on 130 asukkaan kylä Kemijärvellä valtatien 5 ja kantatien 82 varrella noin 40 kilometrin päässä Sallasta ja 25 kilometrin päässä Kemijärvestä.
Kylän matkailunähtävyyksiä ovat Mäntyselässä ja Mäntyvaarassa talvisodan taisteluiden muistomerkit sekä Moskovan rauhan aikana rakennetut Salpa-linjan osat. Joutsijärven kylän keskellä Hunajalammen rannalla on yksi kunnostettu Suomen Salpa-linjan bunkkereista, jossa on esineitä ja valokuvia.
Talvisodassa osasto Roininen perääntyi Joutsijärvelle asti ennen etenemistään jälleen kohti Märkäjärveä.
Joutsijärvellä toimii vielä yksi Lapin harvoista kyläkaupoista, jonka nimi taivutetaan usein muotoon Joutsjärven kyläkauppa.
Seututie 923

Seututie 923 on eteläisessä Lapissa kulkeva seututie. Se haarautuu seututieltä 924 Simojoen varrella Alaniemen kylässä Simossa ja johtaa Keminmaan Sompujärven kylän kautta Tervolan keskustaajamaan, jossa se liittyy seututeihin 926 ja 929 sekä valtatiehen 4. Tie on kapea ja sorapintainen välillä Sompujärvi–Tervola.
Walesin jalkapallomaajoukkue

Walesin jalkapallomaajoukkue edustaa Walesia kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Se toimii Walesin jalkapalloliiton alaisuudessa.
Wales on selviytynyt historiansa aikana kolme kertaa arvokisoihin. Vuoden 1958 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkue onnistui pääsemään lohkovaiheesta jatkoon kolmella tasapelillä. Puolivälierissä tuleva maailmanmestari Brasilia pudotti Walesin jatkosta, tuolloin 17-vuotiaan Pelén maalilla.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Wales teki ensiesiintymisensä 2016. Se voitti alkulohkonsa kukistettuaan Slovakian ja Venäjän sekä hävittyään Englannille. Neljännesvälieräottelussa se voitti Pohjois-Irlannin ja puolivälierässä Belgian, kunnes hävisi välieräottelussa Portugalille.
Wales ylsi mukaan EM-kilpailuihin 2020, jotka koronaviruspandemian vuoksi siirrettiin vuoteen 2021. Lopputurnauksessa joukkue selviytyi alkulohkonsa kakkosena jatkoon pelaamalla ensin Sveitsin kanssa tasapelin, voitettuaan sitten Turkin ja hävittyään vielä Italialle. Neljännesvälierässään Wales hävisi Tanskalle 0–4.
Jo EM-kilpailuissa 1976 Wales oli selviytynyt puolivälieriin, mutta lopputurnauksessa pelasi tuolloin vain neljä joukkuetta. 
Alimmillaan FIFA-rankingissa Wales oli elokuussa 2011, sijalla 117. Kuitenkin jo seuraavan vuoden toukokuussa sijoitus oli noussut yli 70 paikkaa, sijalle 41. Korkeimmillaan se on ollut kahdeksantena lokakuussa 2015.
Joukkue.
Nykyinen joukkue.
Wales nimesi oheisen joukkueen vuoden 2024 EM-karsintoihin otteluihinsa Suomea sekä A-polun toisen välierän (Puola - Viro) voittajaa tai häviäjää vastaan.
"Ottelu- ja maalimäärät päivitetty 21.11.2023 pelatun Wales-Turkki-ottelun jälkeen."
Vale Canada

Vale Canada Ltd (vuosina 2007–2010 "Vale Inco Ltd.", mitä ennen "Inco Ltd.") on brasilialaisen Vale-monialayrityksen kanadalainen tytäryhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Torontossa Ontariossa. Se on mukana nikkelin, rautamalmien ja pellettien, hiilen, kuparin, lannotteiden, mangaanin ja erilaisten rautaseosten kaivostoiminnassa ja tuotannossa. Ennen yhdistymistään Inco oli maailman toiseksi suurin nikkelin tuottaja sekä maailman kolmanneksi suurin kaivosyhtymä.
Historia.
The International Nickel Company (Inco) perustettiin New Jerseyssä Yhdysvalloissa 1902, kun Canadian Copper, Oxford Copper Company ja Société Minière Caledonienne muiden pienempien yhtiöiden ohella fuusioituivat. Uuden yhtiön hallinta siirrettiin International Nickel Company of Canada, Ltd.:lle sen perustamisvuonna 1916. Yhtiö alkoi käyttää lyhyempää nimeä Inco vuonna 1919.
Inco aloitti toimintansa yhdessä Canadian Copperin kanssa, kun Ontarion Sudburysta löydettiin kuparimalmiesiintymiä. Aluksi kuparimalmi laivattiin Oxford Copper Companyn sulattamolle Constable Hookiin New Jerseyhin. Tuotannon yhteydessä havaittiin malmin sisältävän myös runsaasti nikkeliä. Vuonna 1902 perustettiin Oxford Copperin ja Canadian Copperin yhteistyöyritys International Nickel. Vuonna 1918 yhtiö rakensi uuden jalostamon Ontarion Port Colborneen. Yhtiö on joutunut Port Colbournessa oikeuteen vastaamaan asukkaiden nostamaan joukkokanteeseen maaperän saastuttamisen vuoksi. Suuria ympäristöongelmia on myös Sudburyn seudulla. Inco Limited oli myös Petsamon Nikkeli -yhtiön perustaja.
Vuonna 1929 yhtiö laajeni huomattavasti, kun se hankki omistukseensa brittiläisomisteisen Mond Nickel Companyn. Samalla yhtiön pääkonttori siirrettiin Torontoon.
Inco-yhtiöllä on ollut kaivostoimintaa pääosin Kanadassa ja Indonesiassa. Toimintaa on ollut myös Guatemalassa, jossa olevasta Sky Resources -yrityksestä Inco omistaa edelleen osan. Viimeiseksi avattu kaivos on Kanadassa, Voiceys Bayssä, innujen ja inuittien asuttamalla alueella. Uuden-Kaledonian alkuperäiskansa kanakit vastustavat yhtiön pyrkimystä rakentaa kaivos alueelleen. 
Lokakuussa 2006 Incon osti brasilialainen kaivosyhtiö Vale (tuolloin CVRD) 19,4 miljardin Kanadan dollarin kauppahinnalla. Ostajakonsernilla on maailmanlaajuista toimintaa.
Kingdom Come (albumi)

Kingdom Come on rap-artisti Jay Z:n yhdeksäs sooloalbumi, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2006. Vuonna 2003 Jay Z ilmoitti lopettavansa uransa hip hop -artistina ja The Black Albumin piti jäädä hänen viimeisekseen. Huhut hänen paluustaan alkoivat kuitenkin lähes välittömästi albumin ilmestyttyä ja lopulta, vuonna 2006, ilmestyi Kingdom Come. Albumin nimi tulee samannimisestä sarjakuvasta, jossa Teräsmies palaa maanpaosta kaaokseen ajautuneelle Maapallolle.
Ilmestymisviikollaan levy meni Yhdysvaltojen albumilistan kärkeen, myyden kultaa viikossa.
Hannu Jortikka

Hannu Jortikka (s. 16. joulukuuta 1956 Turku) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Koulutukseltaan Jortikka on rakennusmestari. Jortikka on valmentanut Suomen nuorten jääkiekkomaajoukkuetta ja toiminut olympiahopeaa saavuttaneen Suomen jääkiekkomaajoukkueen kakkosvalmentajana Calgaryn olympialaisissa. Joulukuussa 2006 hänet nimettiin Jääkiekkoleijonaksi numerolla 183. Jortikka on kuudella mestaruudellaan eniten Suomen mestaruuksia voittanut päävalmentaja, nämä kaikki Turun Palloseurassa.
Pelaajana.
Hannu Jortikka oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti SM-sarjassa ja SM-liigassa ainoastaan TPS:aa (1972–1979 ja 1980–1981). Yhden kauden hän kävi välillä kiekkoilemassa Ruotsissa AIK:ssa. Jortikka voitti pelaajana yhden Suomen mestaruuden, yhden hopean ja kolme pronssia.
Jortikka pelasi kolme B-maaottelua sekä nuorten ja poikien maaotteluita, mutta ei koskaan noussut A-maajoukkueeseen.
Valmentajana.
Seurajoukkueissa.
Jortikka on Suomen menestyksekkäimpiä valmentajia, hänen valmennuksessaan TPS (1988–1992, 1998–2001 ja 2005–2007) on voittanut yhteensä kuusi Suomen mestaruutta, kaksi kolmen mestaruuden putkea. TPS:n lisäksi hän on valmentanut Suomessa HPK:ta (1992–1993), JyP HT:tä (1995–1996) ja Jokereita (2003–2005). 25. marraskuuta 2009 hän palasi kesken kauden Jokereiden valmentajaksi Hannu Aravirran saadessa potkut. Kuuden Suomen mestaruuden lisäksi hänellä on myös kaksi hopeaa. Jortikka on valittu SM-liigan parhaaksi valmentajaksi viisi kertaa.
Jortikka on valmentanut myös ulkomailla. Kaudella 1993–1994 hän oli Sveitsissä Bernissä ja Malmössä hän on valmentanut kaksi kertaa (1994–1995 ja 1997–1998).
Marraskuun lopulla 2009 Jortikka palasi SM-liigavalmentajaksi, kun hänestä tuli sarjan hännille juuttuneen Jokerien päävalmentaja. Jortikka jatkoi myös nuorten maajoukkuevalmentajana tammikuun 2010 MM-kisoihin asti. Marraskuussa 2010 Jortikka vapautettiin Jokereiden valmennuksesta, ja hänen tilalleen tuli Erkka Westerlund. Kaudeksi 2011–2012 Jortikka siirtyi jatkamaan valmennusuraansa KHL:n Amur Habarovskiin. Seura irtisanoi sopimuksen joulukuussa 2012. Kausiksi 2013–2015 Jortikka solmi sopimuksen KHL-liigaan uutena seurana liittyneen Admiral Vladivostokin kanssa. Sopimus purettiin kuitenkin jo joulukuussa 2013 Jortikan aloitteesta.
Torremolinokseen muuttanut Jortikka ilmoitti toukokuussa 2016, että hänen valmennusuransa on todennäköisesti ohi. Paluuta SM-liigaan hän piti mahdottomana, mutta sanoi harkitsevansa mahdollista KHL-tarjousta. Jortikka vahvisti elokuussa 2022 uransa olevan ohi.
Maajoukkueissa.
Vuosina 1987–1988 Jortikka valmensi Suomen 20-vuotiaiden maajoukkuetta voittaen maailmanmestaruuden ja MM-pronssin. Nuorten maajoukkueesta hän siirtyi A-maajoukkueen kakkosvalmentajaksi (1988–1990) ja oli voittamassa olympiahopeaa. Jortikka ei ole koskaan ollut A-maajoukkueen päävalmentaja, vaikka hän on monesti ollut spekulointien kohde, kun maajoukkueelle on oltu valitsemassa uutta luotsia.
Jortikka toimi Suomen alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen valmentajana kesäkuusta 2014 tammikuuhun 2015.
Forum Marinum

Forum Marinum on Turussa sijaitseva merenkulun valtakunnallinen vastuumuseo ja merivoimien museo sekä kokonainen merellinen kortteli. Se sijaitsee Aurajoen varrella Turun sataman tuntumassa sijaitsevissa vanhoissa Osuuskaupan ja valtion varastorakennuksissa Linnanpuomissa ja Kruununmakasiinissa. Näyttelyrakennusten lisäksi museoon kuuluu museoaluksia.
Museo syntyi vuonna 1977 perustetun Turun merenkulkumuseon ja vuonna 1936 perustetun Åbo Akademin Merihistoriallisen museon yhdistyessä, ja se avattiin vuonna 1999. Forum Marinumin tiloissa toimii edelleen Åbo Akademin merihistorian laitos.
Vuonna 2024 Forum Marinumissa vieraili 106 000 maksanutta museokävijää.
Näyttelyt.
Päänäyttely "Töissä merellä" avautui toukokuussa 2016. Muita pysyviä näyttelyitä ovat "Suomen Joutsenen viisi elämää", "Suomalainen laivanrakennus" ja "Bore"-laivalla sijaitseva "Boren" historiaa esittelevä näyttely. Näiden lisäksi museossa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä.
Forum Marinumin Suomen laivaston ja Lounais-Suomen merenkulun historiasta kertova perusnäyttely "Skuutasta Ro-Roon, Kaleerista Ilmatyynyyn" oli esillä Kruununmakasiinissa vuosina 2002–2015.
Tällä hetkellä vaihtuvia näyttelyitä on saaristoa esittelevä 40 000+ -näyttely ja Suomen kansallismuseon tuottama Merimonsterit-näyttely.
Esillä olleita vaihtuvia näyttelyitä.
Vaihtuvat näyttelyt käsittelevät suomalaista merenkulun historiaa eri näkökulmista. Vuoden 2016 alkuun asti museossa oli esillä risteilymatkustuksen historiaa 1945−1975 esittelevä "Suomi liikkeelle" -näyttely. Vuonna 2013 esillä oli suomalaisesta valtamerikalastuksesta 1920-luvulta 1970-luvulle kertova näyttely. Muita näyttelyitä ovat muun muassa olleet:
Museolaivat.
Forum Marinumin kokoelmiin kuuluvat muiden muassa seuraavat alukset:
Lisäksi kokoelmissa on talonpoikaisveneitä ja ruuhia sekä soutu-, huvi- ja kilpaveneitä.
Muuta.
 Uudempaa esineistöä on 2000-luvulla rakennetun ja vain kymmenkunta vuotta myöhemmin romutetun merivoimien kokeellisen ilmatyynyalus "Tuulin" toinen työntömoottori joka on esillä Aurajoen rannassa museon lähettyvillä.