tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vladimir Morozov (taitoluistelija)

Vladimir Jevgenjevitš Morozov (; s. 1. marraskuuta 1992 Potsdam, Saksa) on venäläinen taitoluistelija. Hän on voittanut pariluistelussa Jevgenija Tarasovan parina kaksi Euroopan-mestaruutta ja saavuttanut maailmanmestaruuskilpailuissa mitaleja. Olympiahopeaa hän on saanut joukkuekilpailussa.
Morozov ja Tarasova saavuttivat pariluistelussa hopeaa vuoden 2013 talviuniversiadeissa. Nuorten MM-kilpailuissa he sijoittuivat viidenneksi vuonna 2013 ja saavuttivat hopeaa vuonna 2014. Seuraavasta kaudesta alkaen he ovat edustaneet Venäjää aikuisten arvokilpailuissa. Vuonna 2015 he saavuttivat EM-pronssia Venäjän ottaessa kolmoisvoiton ja sijoittuivat MM-kilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 2016 he uusivat EM-pronssinsa ja olivat MM-kilpailuissa viidensiä. Kaudella 2016–2017 he voittivat Grand Prix -finaalin. Samana talvena he voittivat Ostravassa Euroopan-mestaruuden ja ylsivät Helsingin MM-kilpailuissa pronssille. Kaudella 2017–2018 Morozov ja Tarasova voittivat ensimmäisen aikuisten Venäjän-mestaruutensa sekä Rostelecom Cupin ja Internationaux de Francen. Moskovassa he voittivat toisen Euroopan-mestaruutensa ja saavuttivat Milanon MM-kilpailuissa hopeaa. Siinä välissä he sijoittuivat Pyeongchangin olympialaisissa pariluistelussa parhaina venäläisinä neljänneksi ja saavuttivat joukkuekilpailussa hopeaa.
Kaudella 2018–2019 Morozov ja Tarasova voittivat Skate American, Rostelecom Cupin ja Venäjän-mestaruuden. Arvokilpailuista he saivat EM- ja MM-hopeaa. Vuonna 2020 he ehtivät saavuttaa EM-hopeaa ennen kuin koronaviruspandemia katkaisi kauden ja peruutti MM-kilpailut. Vuonna 2021 he voittivat Venäjän-mestaruuden ja sijoittuivat MM-kilpailuissa neljänneksi edellään kaksi venäläisparia ja yksi kiinalaispari. Vuonna 2022 he saavuttivat EM-hopeaa venäläisparien ottaessa kolmoisvoiton.
Morozov ja Tarasova luistelivat ennätyspisteensä Saitaman MM-kilpailuissa 2019 saavuttaessaan hopeaa. Heidän lyhytohjelmapisteensä olivat tuolloin 81,21 ja vapaaohjelmapisteensä 147,26, mikä tiesi yhteispisteiksi 228,47. Morozov on pituudeltaan 187-senttimetrinen ja Tarasova 159-senttimetrinen. Heidän valmentajinaan toimivat Marina Sujeva, Maksim Trankov ja Sergei Voronov. Heidän aiempia valmentajiaan ovat olleet muun muassa Nina Mozer ja maailmanmestari Robin Szolkowy.
Vladimir Morozov

Vladimir Morozov on seuraavien henkilöiden nimi:
Le Palais

 
Le Palais () on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Belle Îlen saaren pohjoisrannalla. Le Palais on saaren pääkaupunki.
Kaupungin nähtävyys on Belle Îlen linnoitus, jonka Vauban rakennutti nykyiseen muotoonsa 1600-luvulla. Kaupungissa on runsaasti jäljellä rakennuksia 1600- ja 1700-luvuilta.
Le Palaisiin on lauttayhteys mantereelta Quiberonin, Vannesin ja La Turballen satamista.
John Garrison

John Bright ”Jack” Garrison (13. helmikuuta 1909 West Newton, Massachusetts – 13. toukokuuta 1988 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Garrison kuului Yhdysvaltain miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiahopeaa Lake Placidissa 1932, olympiapronssia Garmisch-Partenkirchenissä 1936 ja maan historian ensimmäisen maailmanmestaruuden Tšekkoslovakiassa 1933.
Etiopiansinappi

Etiopiansinappi tai abessiniansinappi ("Brassica carinata") on ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji. Etiopiansinappia esiintyy luontaisesti lähinnä Itä-Afrikassa päiväntasaajan seudulla, mutta sitä viljellään myös ainakin Uruguayssa biopolttoaineiden raaka-aineeksi.
Werner Korff

Werner Korff (18. joulukuuta 1911 Berliini – 11. helmikuuta 1999) oli saksalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Korff kuului Saksan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja MM-pronssia Italiassa 1934. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja Italian MM-pronssi myös Euroopan mestaruus. Vuoden 1933 MM-kilpailuissa Korffin edustama Saksa sijoittui viidenneksi mutta oli eurooppalaisista maista kolmanneksi paras ja saavutti siten EM-pronssia.
Kuusankosken kirjasto

Kuusankosken kirjasto on Kouvolan Kuusankoskella toimiva Kouvolan kaupunginkirjaston lähikirjasto. Se kuuluu Kymenlaakson kirjastojen yhteiseen Kyyti-kirjastokimppaan.
Kuusankosken kirjasto on suunnitellut arkkitehtitoimisto Brunow &amp; Maunula, jonka suunnittelema on myös viereinen Kuusankoskitalo.
Salatut elämät – 24. esityskausi (2021–2022)

Salatut elämät -saippuasarjan 24. kauden esittäminen alkoi MTV3-kanavalla elokuussa 2021 ja päättyi kesällä 2022.
Kauden kaksi ensimmäistä jaksoa julkaistiin ennakkoon maksullisessa C More -suoratoistopalvelussa 6. ja 13. elokuuta 2021. Seuraavat neljä jaksoa julkaistiin ennakkoon 20. elokuuta 2021 ja 23. elokuuta 2021 palvelussa julkaistiin seuraavat yhdeksän jaksoa. Televisiossa jaksojen esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 23. elokuuta 2021, kun yhden viikon aikana esitettiin 15 jaksoa klo 19.30–21.00 ohjelmapaikalla. 
Koronapandemian vuoksi sarjasta uloskirjoitetut Inkeri Mertasen näyttelemä Dahlia Mustavaara sekä Maija-Liisa Peuhun näyttelemä Ulla Taalasmaa tekivät paluun sarjaan syyskaudella 2021. Kaudella sarjaan palasivat myös Markku Pullin esittämä Joonatan Sievinen sekä Tuija Piepposen esittämä Mirja ”Mirkku” Mattila. Tammikuussa 2022 kerrottiin myös, että Tiia Elgin esittämä Eva Tamminen ja Monika Lindemanin esittämä Linda Eerikäinen palaavat sarjaan. Huhtikuussa 2022 kerrottiin, että Aarni Kivisen esittämä Panu Kaukovaara palaa sarjaan 12 vuoden tauon jälkeen. Vielä kauden päätösjaksossa sarjaan palasi Nora Rinteen esittämä Camilla Mustavaara, joka on sarjassa ollut viime ajat koomassa.
Kaudella sarjasta poistuivat keskeisissä rooleissa olleet Susanna Laineen esittämä Marika Honkanen, Aku Sipolan Jere Sievinen, Roope Puhakan Severi Sievinen ja Mia Ehrnroothin esittämä Cindy Rintala. Samalla kaudella sarjaan pitkältä tauolta palannut Maija-Liisa Peuhu poistui myös sarjasta, näyttelijän sairastuttua koronavirustautiin. Hänen esittämäänsä Ulla Taalasmaata on nähty kuitenkin satunnaisesti videoyhteyden välityksellä.
Jaksot.
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.
Arthur Kopit

Arthur Kopit, alun perin Arthur Lee Koenig (10. toukokuuta 1937 Manhattan, New York, Yhdysvallat – 2. huhtikuuta 2021 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija. Hänen läpimurtonäytelmänsä oli absurdi satiirinen farssi "Oh Dad, Poor Dad, Mamma’s Hung You in the Closet and I’m Feelin’ So Sad", jolla hän parodioi absurdia teatteria ja yhdysvaltalaista psykologisointia.
Marian Adámek

Marian Adámek (s. 2. lokakuuta 1997 Třinec) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC Ocelaři Třineciä. Adámek on voittanut Třinecin joukkueessa kaksi Tšekin mestaruutta.
Ura.
Seuraura.
Adámek debytoi Tšekin Extraligassa kaudella 2014–2015 HC Ocelaři Třinecin joukkueessa. Hän pelasi debyyttikaudellaan yhden ottelun ilman tilastomerkintöjä. Aikaisemmin hän oli pelannut Tšekin juniorisarjoissa vuodesta 2010 lähtien voittaen mestaruuden B-nuorissa vuonna 2015 ja A-nuorissa vuonna 2016. Kaudella 2015–2016 Adámek pelasi yhdeksän ottelua Extraligassa ja 26 ottelua Třinecin U20-joukkueessa. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla 1. česká hokejová ligassa HC Frýdek-Místekin joukkueessa.
Adámek teki ensimmäiset tehopisteensä Extraligassa kaudella 2017–2018 pelaten 38 ottelua tehoin 1+2=3. Seuraavalla kaudella tuli yksi maali 27 ottelussa, ja Adámekin edustama Třinec voitti kauden päätteeksi Tšekin mestaruuden. Kaudella 2019–2020 Adámek jäi Extraligassa pisteittä mutta oli yhä lainalla Frýdek-Místekissä Tšekin kakkostasolla ja teki siellä tehopisteet 2+16=18 pelaamassaan 28 ottelussa.
Kaudella 2020–2021 Adámek teki tähänastiset ennätyspisteensä Extraligassa pelaamalla 37 ottelua tehopistein 3+11=14. Pudotuspeleissä hän keräsi kaksi syöttöpistettä ja voitti lopulta Tšekin mestaruuden Třinecin voittaessa HC Bílí Tygři Liberecin finaalisarjassa lukemin 4–1. Adámekin nykyinen sopimus HC Ocelaři Třinecissä päättyy kauden 2021–2022 jälkeen.
Maajoukkueura.
Adámek on pelannut 40 nuorten maaottelua tehopistein 0+5=5 keräten 12 rangaistusminuuttia. Lisäksi hän on edustanut Tšekkiä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sveitsissä 2015.
Jeremy Swayman

Jeremy Swayman (s. 24. marraskuuta 1998 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. Hän edustaa NHL-seura Boston Bruinsia. 
Swayman edusti yliopistotasolla Mainen yliopistoa vuosina 2017–2020. Junioriurallaan hän saavutti MM-pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Boston Bruins varasi Swaymanin vuoden 2017 varaustilaisuuden 111. pelaajana. Swayman debytoi NHL:ssä huhtikuussa 2021 Philadelphia Flyersia vastaan. Elokuussa 2023 Swayman teki Bruinsin kanssa yksivuotisen ja 3,475 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Bostonissa kymmenen ottelua voittaen niistä seitsemän. Swayman teki maajoukkue debyyttinsä vuoden 2022 jääkiekon MM-kisoissa. Lokakuussa 2024 Swayman teki Bruinsin kanssa kahdeksan vuoden mittaisen ja yhteensä 66 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Morten Korch

Morten Korch (1876 Over Holluf, Tanska – 1954 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Ensimmäisissä teoksissaan hän kertoi kotikaupungistaan mutta siirtyi 1910 viihdekirjallisuuteen. Hän kirjoitti yli sata viihderomaania. Niille on ominaista maaseutunostalgia, romantiikka ja dramaattiset käänteet.
Université Paris-Dauphine

Université Paris-Dauphine on yliopisto Pariisissa Ranskassa. Se on ainoa instituutio Ranskassa, joka on sekä "grande école" että yliopisto. Dauphine perustettiin taloustieteiden tiedekuntana vuonna 1968 entiseen Naton päämajaan Länsi-Pariisissa 16. kaupunginosassa.
Dauphine on tunnettu opetuksestaan finanssissa, taloustieteessä, matematiikassa, oikeustieteessä ja liiketoimintastrategiassa.
Kilpijärvi (Mäntsälä)

Kilpijärvi on matala, rehevä ja huonokuntoinen järvi Mäntsälän luoteisosassa Keski-Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 58 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta kahdeksan kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Kilpijärven pituus lounaasta koilliseen on 3,2 kilometriä. Keskiosan leveys on yli kilometrin, etelä- ja pohjoisosa ovat selvästi kapeampia. Saaria on kaksi, noin puolen hehtaarin laajuiset Pukkisaari ja Pöytäsaari, lisäksi on Pillikari-niminen luoto. Isojärveä ympäröi maatalousmaisema, peltoviljely kuormittaa järveä. Kilpijärveen virtaa useita laskuojia, Kilpijärven länsirannalta virtaa Kilpioja Mustijokeen, joka virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen.
Kilpijärven syvin kohta sijaitsee järven itäosassa. Se on 2,4 metriä, eli vain noin kolmanneksen järven keskisyvyyttä syvempi. Järven pintaa laskettiin 1920-luvulla.
Kilpijärven ekologinen tila oli vuonna 2013 välttävä ja vuonna 2019 huono, vesitilavuus on 4 703 000 kuutiometriä. Tärkeimmät saaliskalat ovat ahven, hauki ja lahna. Kasvistoon kuuluu järviruoko ja järvikorte, jotka muodostavat rantaa kiertävän ilmaversoisvyöhykkeen, sekä uistinvita, lumme ja ulpukka.
Kilpijärvi (19.007.1.001) kuuluu Kilpiojan valuma-alueeseen (19.007), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Kilpiojan alueeseen kuuluu Kilpijärven ohella Iso-Saikari, joka sijaitsee kolme kilometriä Kilpijärveltä koilliseen.
Kilpijärvi on Isojärven jälkeen laajin Mäntsälän 30:stä vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Riepuvoikukka

Riepuvoikukka ("Taraxacum glossodon") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, voikukkien ("Taraxacum") sukuun kuuluva kasvilaji. Ulkonäöltään riepuvoikukka muistuttaa eniten halkiovoikukkaa ("Taraxacum glossocentrum"), mutta lajit ovat erotettavissa lehtien ulkonäön perusteella. Riepuvoikukka muistuttaa lehdiltään jonkin verran myös sirovoikukkaa ("Taraxacum borgvallii") sekä "Taraxacum lacerilobatum" -lajia.
Riepuvoikukan lehdet ovat hyvin repaleisenoloiset. Lehdet ovat hyvin liuskoittuneita ja liuskat ovat pitkiä sekä kapeita. Lehtilavan päättöliuska on myös pitkä ja kapea sekä usein hieman pullomaisenmuotoinen. Riepuvoikukan kukintona on voikukille tavallisen kokoinen ja -värinen mykerö. Mykerön kukat tuottavat siitepölyä. Hedelminä olevat pähkylät ovat muihin saman sektion lajeihin verrattuna isoja, noin 4,8 mm pitkiä.
Riepuvoikukkaa on tavattu Suomesta, Ruotsista, Tanskasta, Puolasta, Tšekistä sekä Slovakiasta ja se on paikallisesti yleinen.
Xiaoshurui

Keisarinna Xiaoshurui (孝淑睿皇后) (2. maaliskuuta 1760 − 5. maaliskuuta 1797), mantšulaisesta täysvalkoisen lippukunnan Hitara-klaanista (喜塔臘氏) oli Yongyanin, keisari Jiaqingin puoliso ja ensimmäinen keisarinna. Hän oli Qing-dynastian keisarinna vuodesta 1796 kuolemaansa asti vuonna 1797.
Elämä.
Perhetausta.
Keisarinna Xiaoshuruin henkilökohtaista nimeä ei ole kirjattu historiaan.
Qianlongin aikakausi.
Tuleva keisarinna Xiaoshurui syntyi kiinalaisen kuukalenterin kahdeksannen kuun 24. päivänä Qianlongin 25. hallitusvuotena, gregoriaanisen kalenterin mukaan 2. lokakuuta 1760.
Hitara meni naimisiin Yongyanin, Qianlongin 15. pojan kanssa 5. kesäkuuta 1774, ja hänestä tuli hänen ensisijainen puolisonsa. Hän synnytti 2. kesäkuuta 1780 Yongyanin toisen tyttären, joka kuoli ennenaikaisesti 6. syyskuuta 1783. Hitara synnytti 16. syyskuuta 1782 Yongyanin toisen pojan, Minningin, ja 20. lokakuuta Yongyanin neljännen tyttären, ensimmäisen arvoluokan prinsessa Zhuangjingin. Qing-dynastian keisarillisten potilasasiakirjojen mukaan Xiaoshuruin terveydentila oli hyvä.
Jiaqingin aikakausi.
Qianlong luopui valtaistuimestaan 9. helmikuuta 1796 ja hänestä tuli väistynyt keisari. Yongyanista tuli hänen seuraajansa, Jiaqing-keisari. 12. helmikuuta 1796, Hitarasta tuli keisarinna koska hän oli keisarin ensisijainen puoliso. Keisarinna kuoli sairauteen 5. maaliskuuta 1797, oltuaan keisarinnana vain vuoden.
Daoguangin aikakausi.
Jiaqing kuoli 2. syyskuuta 1820 ja Minningistä tuli hänen seuraajansa, Daoguang-keisari. Huhtikuussa tai toukokuussa 1821, hän kunnioitti äitiään antamalla tälle postuumisti arvonimen keisarinna Xiaoshurui.
Norsun vuosi

Norsun vuosi voi tarkoittaa seuraavia asioita
Xiaoherui

Keisarinna Xiaoherui (20. marraskuuta 1776 − 23. tammikuuta 1850), mantšulaisesta reunustetun keltaisen lippukunnan Niohuru-klaanista oli Yongyanin, Jiaqing-keisarin puoliso ja toinen keisarinna. Hän oli Qing-dynastian keisarinna vuodesta 1801 keisarin kuolemaan saakka 1820, jolloin hänestä tuli leskikeisarinna Gongci Daoguang-keisarin aikakaudella. Hän oli Qing-dynastian pisimpään palvellut leskikeisarinna. 
Elämä.
Perhetausta.
Keisarinna Xiaoheruin henkilökohtaista nimeä ei kirjattu historiaan.
Qianlongin aikakausi.
Tuleva keisarinna Xiaoherui syntyi kiinalaisen kuukalenterin kymmenennen kuun kymmenentenä päivänä Qianlongin 41. hallintovuonna, eli 20. marraskuuta 1776. 
Niohurusta tuli Yongyanin, Qianlongin 15. pojan, toissijainen puoliso 1790. Hän synnytti 2. elokuuta 1793 Yongyanin seitsemännen tyttären, joka kuoli ennenaikaisesti heinäkuussa tai elokuussa 1795, ja 6. elokuuta 1795 Yongyanin kolmannen pojan, Miankain.
Jiaqingin aikakausi.
Qianlong luopui valtaistuimestaan 9. helmikuuta 1796 ja Yongyanista tuli Jiaqing-keisari. 12. helmikuuta 1796 Niohuru sai arvonimen "jalosukuinen puoliso".
Kun Jiaqingin ensisijainen puoliso, keisarinna Xiaoshurui, kuoli sairauteen 5. maaliskuuta 1797, jalosukuinen puoliso alkoi johtaa keisarillista haaremia koska hän oli korkea-arvoisin keisarin puolisoista, ja hänet ylennettiin "keisarilliseksi jalosukuiseksi puolisoksi". Jiaqing halusi tehdä Niohurusta uuden keisarinnan, mutta hänen täytyisi odottaa kunnes Xiaoshuruin suruaika olisi ohi. Qianlong kuoli 7. helmikuuta 1799, joten ylennys viivästyi 27. toukokuuta 1801 asti. 
Keisarinna kasvatti Minningin, Jiaqingin toisen pojan, jonka biologinen äiti keisarinna Xiaoshurui oli. Hän huolehti Minningistä ja kohteli häntä hyvin, ja heidän suhteensa oli läheinen ja harmoninen. 
9. maaliskuuta 1805 keisarinna synnytti keisarin neljännen pojan, Mianxinin.
Daoguangin aikakausi.
Jiaqing kuoli 2. syyskuuta 1820, ennen kuin oli nimittänyt kruununprinssiä. Uuden keisarin valinta jätettiin Niohurulle, josta oli tullut leskikeisarinna. Leskikeisarinna nimitti Minningin uudeksi keisariksi. Hän lähetti palvelijansa lähettämään tiedon Minningille, joka oli Chengdessä. Minning kiirehti takaisin Kiellettyyn kaupunkiin, ja hänet nimitettiin Daoguang-keisariksi.
Daoguang oli erittäin mielissään leskikeisarinnan valinnasta, ja sanoi että hän oli avarakatseinen koska ei väärinkäyttänyt valtaansa ja nimittänyt yhtä pojistaan keisariksi. Keisari myönsi hänelle arvonimen "leskikeisarinna Gongci". Leskikeisarinna muutti Kielletyn kaupungin Shoukang-palatsiin, joka oli perinteisesti keisarin äidin asuinpaikka.
Leskikeisarinna Gongci kuoli 23. tammikuuta 1850. Hän sai postuumisti arvonimen "keisarinna Xiaoherui", ja hänet siirrettiin erilliseen hautaan läntisten Qing-hautojen Chang-mausoleumin lähelle.
Rodium(III)fluoridi

Rodium(III)fluoridi (RhF3) on rodium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa rodium(III)fluoridi on punaista tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on trigonaalinen. Rodium(III)fluoridi on veteen liukenematonta, eikä liukene emäksiin tai happoihinkaan. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset heksa- ja nonahydraatit (RhF3·6H2O ja RhF3·9H2O). Rodium(III)fluoridinonahydraatin rakenteessa on heksa-akvarodium(III)ioni ([Rh(H2O)6]).
Rodium(III)fluoridia valmistetaan kuumentamalla rodiumia tai rodium(III)kloridia ja fluoria 500–600 °C:n lämpötilaan. Muita tapoja ovat saostaminen rodiumliuoksista fluoridien avulla tai kaliumheksafluororodaatin vetyfluoridiliuoksen kuumentaminen.
2 Rh + 3 F2 → 2 RhF3
Valteri-koulu Onerva

Valteri-koulu Onerva on Jyväskylän Kukkumäessä sijaitseva Opetushallituksen alaisuudessa toimiva koulu, joka on osa Valteria. Vuonna 2015 kaikki valtion erityiskoulut yhdistänyt Valteri järjestää monipuolista ohjaus-, kuntoutus- ja opetustoimintaa tuen tarpeisiin.
Koulussa järjestetään esiopetusta, perusopetusta tai lisäopetusta. Opetus tapahtuu luokkaryhmissä, joihin kuulutaan oman ikäryhmän mukaan. Opettajan lisäksi opetusryhmässä työskentelee esimerkiksi fysioterapeutti, puheterapeutti ja toimintaterapeutti. Valteri-koulu Onerva järjestää tukea myös muualla koulua käyville koululaisille. Tämän tarkoituksena on, että mahdollisimman moni erityistä tukea tarvitseva voisi käydä koulua omassa lähikoulussaan. 
Koulun on sunnitellut arkkitehtitoimisto Aarne von Boehm Oy. Sen rakennustyöt käynnistyivät huhtikuussa 2014. Rakennus luovutettiin marraskuussa 2015. Toiminta käynnistyi tammikuussa 2016. Koulussa on muun muassa taiteilija Kerttu Horilan teos "Olipa kerran", jossa on kuvattu ihmisen kokoinen jänis.
Koulun yhteydessä toimii asumispalveluyksikkö pitkämatkalaisille koulun oppilaille maanantaista perjantaihin. Yksikössä on 56 huonetta, joissa asuu vakituisesti 46 lasta ja nuorta sekä tukijaksojen aikana lisäksi 10 lasta ja nuorta.
Valteri-koulu Onervan naapurissa toimii Jyväskylän kaupungin ylläpitämä Kukkulan koulu.
Omskije Krylja

Omskie Krylia on venäläinen jääkiekkojoukkue Omskin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 2021. 
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Äidin toive

Äidin toive on Joonas Berghällin ohjaama suomalais-tanskalais-ruotsalainen dokumenttielokuva vuodelta 2015.
Elokuvan teemoina ovat äitiys, äidin ja lapsen välinen suhde sekä naisten oikeudet. Siinä kerrotaan kymmenen äidin tarinat.
Naperovoikukka

Naperovoikukka ("Taraxacum laceratum") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon ja voikukkien ("Taraxacum") sukuun kuuluva kasvilaji.
Naperovoikukkaa on tavattu ainakin Suomesta ja Venäjältä. Sitä on havaittu muun muassa Karjalassa molemmin puolin rajaa sekä Inarista. Suomen puolella Karjalassa lajia on havaittu aiemmin harvinaisena Lieksasta ja sittemmin Kontiolahdelta. Venäjän puolelta lajia on löydetty ainakin Sortavalasta, Käkisalmelta sekä Äänislinnasta.
Miehiä ja poikia

Miehiä ja poikia on Joonas Berghällin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2019.
Elokuva on henkilödokumentti, jonka päähenkilöinä on joukko suomalaisia miehiä. Elokuvassa käsitellään haastateltavien henkilöiden elämien kipukohtia
Georg Viktor Berndt von Haartman

Georg Viktor Berndt von Haartman (26. elokuuta 1858 Helsinki – 27. toukokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Haartmanin vanhemmat olivat senaattori Victor von Haartman ja Augusta Vilhelmina Mellin ja puoliso Anna Matilda Kyander. Von Haartman oli insinööri, joka työskenteli valtionrautateiden palveluksessa. Von Haartman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905.
Mezzosopraano Greta von Haartman oli Georg Viktor Berndt von Haartmanin tytär.
Punkkisota

Punkkisota on Joonas Berghällin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva käsittelee borrelioosia ja siinä haastatellaan tautiin sairastuneita ihmisiä joiden joukkoon myös Berghäll itse kuuluu.
Georg Carl Fridolf Kuhlefelt

Georg Carl (Karl) Fridolf Kuhlefelt (30. heinäkuuta 1860 Hattula – 29. joulukuuta 1918 Loviisa) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies.
Kuhlefeltin vanhemmat olivat alikapteeni Herman Karl Fridolf Kuhlefelt ja Adolfina Sofia Wetterhoff ja puoliso vuodesta 1886 Ellen Poppius. Kuhlefelt tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1877, suoritti oikeustutkinnon 1884 ja sai varatuomarin arvon 1887. Hän oli Loviisan pormestari 1893–1903 ja 1906–1918, poliittisista syistä virastaan erotettuna 1903. Loviisaan Kuhlefelt tuli oikeusneuvokseksi 1886. Kuhlefelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905.
Lääkäri, valtiopäivämies Elis Gustaf Ferdinand Kuhlefelt oli Georg Carl Fridolf Kuhlefeltin veli.
Elis Gustaf Ferdinand Kuhlefelt

Elis Gustaf Ferdinand Kuhlefelt (21. elokuuta 1865 Porvoo – 10. syyskuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen silmalääkäri ja valtiopäivämies.
Kuhlefeltin vanhemmat olivat alikapteeni Herman Karl Fridolf Kuhlefelt ja Adolfina Sofia Wetterhoff ja puoliso vuodesta 1888 Katarina Elisabet Estlander. Kuhlefelt tuli ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1883 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1889 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1893. Silmätautien erikoislääkäriksi hän tuli 1896. Kuhlefelt toimi vuodesta 1896 yksityislääkärinä Helsingissä. Aikaisemmin hän palveli amanuenssina ja alilääkärinä eri sairaaloissa ja oli kulkutautilääkärinä Helsingissä, alilääkärinä Loviisan vesiparannuslaitoksessa ja assistenttina Helsingin yleisessä sairaalassa. Vuosina 1895–1923 hän toimi piirilääkärinä Helsingissä. 
Kuhlefelt oli vuodesta 1914 farmaseuttis-kemiallisen tehtaan Medican hallituksen jäsen. Hän on myös oljut oli myös osakkaana Lääkärien Sairaala Oy:ssä ja tämän yhtiön toimitusjohtajana 1918–1923. Hän kuului jäsenenä useihin eri lääkäriyhdistyksiin ja osallistui eri lääkärikonferensseihin sekä julkaisi alaltaan kirjoitelmia lääkäriyhdistysten aikakauskirjoissa. Kuhlefelt teki useita opintomatkoja Euroopan eri maihin.
Kuhlefelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1900 ja 1904–1905.
Juristi, pormestari, valtiopäivämies Georg Carl Fridolf Kuhlefelt oli Elis Gustaf Ferdinand Kuhlefeltin veli.
Alexander Wilhelm Lagerborg

Alexander Wilhelm Lagerborg (20. elokuuta 1838 Oulu – 7. heinäkuuta 1905 Lohja) oli suomalainen insinööri ja virka- ja moninkertainen valtiopäivämies.
Lagerborgin vanhemmat olivat kuvernööri Robert Wilhelm Lagerborg ja Carolina Sofia Margareta Virgin. Hänen puolisot; (1) Anna Maria Christina Franzén (k. 1866, Cannes Ranska). ja (2) Amalia Charlotta Tigerhielm vuodesta 1872. Kirjailija Nanny Cedercreutz oli Lagerborgin tytär ensimmäisestä avioliitosta. Lagerborg oli Haminan kadettikoulun käynyt insinööri, joka palveli tie- ja vesirakennusalan virkamiestehtävissä vuoteen 1866, jolloin hän erosi niistä alikapteenin arvolla. Lagerborg oli myös vakuutushtiö Kalevan perustajia ja toimi vuoden 1866 jälkeen useiden eri yhtiöiden johtotehtävissä.
Lagerborg oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905.
Luokkasyrjintä

Luokkasyrjintä perustuu esimerkiksi joko syntyperään tai taloudelliseen asemaan. Luokkapohjaista syrjintää ilmenee kaikissa yhteiskunta- ja varallisuusluokissa.
Dmitri Kozlovski

Dmitri Eduardovitš Kozlovski (synt. Nehvjadovitš, ; s. 23. joulukuuta 1999 Pietari) on venäläinen taitoluistelija. Hän on pariluistelun Euroopan-mestari ja MM-mitalisti.
Kozlovski nousi parinsa Aleksandra Boikovan kanssa kansainväliseen julkisuuteen pariluistelussa saavuttamalla nuorten maailmanmestaruskilpailuissa hopeaa vuonna 2017. He johtivat vielä lyhytohjelman jälkeen mutta saivat vapaaohjelmassa vasta neljänneksi parhaat pisteet. Kaudella 2018–2019 he sijoittuivat Venäjän-mestaruuskilpailuissa pronssille ja pääsivät aikuisten arvokisoihin. Euroopan-mestaruuskilpailuissa he saavuttivat pronssia ja maailmanmestaruuskilpailuissa tuloksena oli kuudes sija. Syksyllä 2019 he voittivat Skate Canada Internationalin ja Moskovassa kilpaillun Rostelecom Cupin. Vuonna 2020 he voittivat ensimmäisen Venäjän-mestaruutensa. Seuraavaksi he voittivat Euroopan-mestaruuden Venäjän ottaessa kolmoisvoiton ja saivat parhaat pisteet sekä lyhyt- että vapaaohjelmassa. Saman vuoden maailmanmestaruuskilpailut peruuntuivat koronaviruspandemian vuoksi. Kaudella 2020–2021 Boikova ja Kozlovski uusivat Rostelecom Cupin voittonsa ja sijoittuivat Venäjän-mestaruuskilpailuissa hopealle. MM-kilpailuissa 2021 he johtivat lyhytohjelman jälkeen mutta olivat vapaaohjelmassa vasta neljänsiä ja putosivat pronssille. EM-kilpailuissa 2022 he saavuttivat pronssia venäläisten ottaessa kolmoisvoiton.
Kozlovski on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Häntä ja 164-senttimetristä Boikovaa valmentavat Artur Mintšuk ja Tamara Moskvina.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 pudotuspelit

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen 2021 pudotuspelit pelattiin 3.–6. kesäkuuta 2021. Lohkojen neljä parasta etenivät pudotuspelivaiheeseen
Pudotuspeleihin selviytyneet joukkueet.
Joukkueiden järjestys lohkomenestyksen mukaisesti.
Joukkueet sijoitetaan uudestaan välieriin niin, että toisessa välierässä parhaimmin alkulohkoissa menestynyt joukkue kohtaa heikoimmin menestyneen ja toisessa kakkonen kohtaa kolmosen. Kriteerit, joilla lohkomenestys määritellään: 
Sijoitukset ennen puolivälieriä taulukkomuodossa:
Turnauspuu.
&lt;section begin="turnauspuu"/&gt;
Välieräparit määräytyivät joukkueiden alkulohkomenestyksen mukaan.
&lt;section end="turnauspuu"/&gt;
Puolivälierät.
&lt;section begin="puolivälierät"/&gt;&lt;section begin="puolivälierä1"/&gt;&lt;section end="puolivälierä1"/&gt;
&lt;section begin="puolivälierä2"/&gt;&lt;section end="puolivälierä2"/&gt;
&lt;section begin="puolivälierä3"/&gt;&lt;section end="puolivälierä3"/&gt;
&lt;section begin="puolivälierä4"/&gt;&lt;section end="puolivälierä4"/&gt;&lt;section end="puolivälierät"/&gt;
Välierät.
&lt;section begin="välierät"/&gt;&lt;section begin="välierä1"/&gt;&lt;section end="välierä1"/&gt;
&lt;section begin="välierä2"/&gt;&lt;section end="välierä2"/&gt;&lt;section end="välierät"/&gt;
Pronssiottelu.
&lt;section begin="pronssiottelu"/&gt;&lt;section end="pronssiottelu"/&gt;
Loppuottelu.
&lt;section begin="loppuottelu"/&gt;&lt;section end="loppuottelu"/&gt;
Motojirō Kajii

Motojirō Kajii (, 1901 – 1932 Osaka, Japani) oli japanilainen kirjailija.
Kajii sairasti nuorena tuberkuloosin mutta alkoi parikymppisenä viettää dekadenttia elämää. Hän aloitti englanninkielisen kirjallisuuden opinnot Tokion yliopistossa ja perusti muiden opiskelijoiden kanssa pienen piirin coterie-kirjallisuuslehden "Aozora" (’Sinitaivas’), joka ilmestyi 1920-luvun jälkipuolella pari vuotta. Hän edusti lähinnä estetismiä ja sai vaikutteita Leo Tolstoilta, Charles Baudelairelta ja Edgar Allan Poelta. Sairaus uusiutui 1926, ja parantolahoidosta huolimatta hän kuoli 1932.
Kajii sai arvostusta vasta kuolemansa jälkeen. Hänen tuotannolleen on ominaista hienostunut runollisuus, jossa pohjavireenä on ahdistus, epätoivo ja dekadenssi. Tyyli on loogista ja analyyttistä. Novellikokoelma "Remon" ilmestyi 1931, ja juuri ennen hänen kuolemaansa 1932 ilmestyi "Chūōkōron"-lehdessä pienoisromaani "Nonki na kanja". Kokoelma hänen kirjeitään ilmestyi 1955 nimellä "Wakaki shijin no tegami" (’Nuoren runoilijan kirjeitä’).
Ryū Murakami

Ryū Murakami (; 19. helmikuuta 1952 Sasebo, Japani) on japanilainen kirjailija ja elokuvantekijä. Hän on tehnyt omista kirjoistaan 1980-luvulta lähtien elokuvasovituksia.
Murakami asui lapsena kaupungissa, jossa oli Yhdysvaltojen sotilastukikohta, ja se näkyy teemana laajasti hänen tuotannossaan. Keskeisiä henkilöitä ovat ihmiset, joista on tullut olosuhteiden vuoksi yhteiskunnan hylkiöitä.
Russell Thomasin mukaan Murakami suuntaa kirkkaan valon yhteiskunnan pimeimpiin nurkkiin. Siitä näkökulmasta Thomas on valinnut "The Guardianissa" Murakamin romaanin "Koinrokkā beibīzu" (’Säilytyslokerovauvat’) kymmenen parhaan Japaniin sijoittuvan romaanin joukkoon. Esikoisteoksestaan "Kagirinaku tōmei ni chikai burū" (’Lähes loputtoman läpikuultavan sininen’) hän sai vuonna 1976 Akutagawa-palkinnon, joka on Japanin arvostetuimpia kirjallisuuspalkintoja.
Murakamin romaaniin perustuu Takashi Miiken elokuva "Audition" ("Odishon").
Walter Leinweber

Walter Leinweber (18. huhtikuuta 1907 Füssen – 2. maaliskuuta 1997 Füssen) oli saksalainen jääkiekkomaalivahti, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Leinweber kuului Saksan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932, MM-hopeaa vuonna 1930 ja MM-pronssia Italiassa 1934. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja MM-kilpailujen mitalit myös Euroopan mestaruuksia.
Georg Strobl

Georg Strobl (9. helmikuuta 1910 München – 10. toukokuuta 1991) oli saksalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Strobl kuului Saksan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja MM-pronssia Italiassa 1934. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja Italian-MM-kilpailujen pronssimitali myös Euroopan mestaruus. Vuoden 1933 MM-kilpailuissa Stroblin edustama Saksa sijoittui viidenneksi mutta oli eurooppalaisista maista kolmanneksi paras ja saavutti siten EM-pronssia. EM-pronssia Strobl saavutti myös Tšekkoslovakiasta 1938 ja Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisista 1936, missä Stroblin edustama Saksa sijoittui viidenneksi.
BMW Projekt I

BMW Projekt I oli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä kehitetty toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjälentokone, jonka tarkoituksena oli demonstroida ja toimia mainoskampanjana BMW:n valmistamalle BMW 003 turbojetille.
Suunnittelu ja kehitys.
BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan.
BMW Projekt I kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Koneen voimanlähteenä tuli toimia yksi BMW 003 turbojetti sijoitettuna rungon päälle ohjaamon taakse. Sen ilmanottoaukko sijaitsi koneen nokassa ohjaamon alapuolella, ja kaasusuihku vapautui pyrstöpuomin yläpuolelle. Laskutelineeksi aiottiin asentaa sisäänvedettävä kolmipyöräteline. Koneessa oli myös pyrstö kaksois-sivuvakaimella, ja kone oli aseistettu kahdella tykillä.
William Cockburn

William Hastings ”Bill” Cockburn (1. maaliskuuta 1902 Toronto, Ontario – 21. maaliskuuta 1975 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti ja olympiavoittaja.
Cockburn kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932.
Clifford Crowley

Clifford Thomas ”Cliff” Crowley (13. kesäkuuta 1906 Winnipeg, Manitoba – 27. huhtikuuta 1948 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Crowley kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932.
Albert Duncanson

Albert Gordon ”Bert” Duncanson (2. lokakuuta 1911 Winnipeg, Manitoba – 24. maaliskuuta 2000 Cowansville, Quebec) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Duncanson kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932. Duncanson teki olympiaturnauksessa yhden maalin Saksaa vastaan.
Joutsan pääkirjasto

Joutsan pääkirjasto on Joutsan kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Se kuuluu osana Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin.
Kirjastotoiminta sai alkunsa Joutsassa vuonna 1864. Nykyisen kirjastorakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Kauko Lahti ja Jukka S. Lehtonen.
Joutsan pääkirjaston ohella joutsalaisia palvelee Leivonmäellä, Kurkiauran koulun kanssa samassa kiinteistössä sijaitseva Leivonmäen kirjasto (Leivonmäentie 6) sekä muut Keski-kirjastojen toimipisteet ja verkkokirjasto.
Agias Troizenilainen

Agias Troizenilainen (; 700-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Troizenista. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista.
Agias on ajoitettu suunnilleen vuoteen 740 eaa. Agiaan nimi itsessään ei esiinny varhaisissa antiikin lähteissä, elleivät sitten Klemens Aleksandrialaisen ja Pausaniaan käyttämät "Egias" tai "Hegias" () ole saman nimen eri muotoja. Vanhemmissa nykylähteissä runoilijan nimi esiintyy joskus virheellisessä muodossa ”Augias”, mikä oli peräisin Prokloksen eepos-tiivistelmien ensimmäisen toimittajan tekemästä virheestä. Nimi on korjattu "Codex Monacensis" -nimisen käsikirjoituksen pohjalta. Siinä esiintyy eräässä kohdassa muodo "Agias" ja toisessa "Hagias".
Agiaan nimiin on laitettu eepos "Nostoi" (”Paluut”), joka kertoi kreikkalaisten paluusta kotiin Troijan sodasta. Se koostui viidestä kirjasta ja täytti aukon Arktinoksen "Troijan tuhon" ja Homeroksen "Odysseian" välillä. Antiikin aikaiset kirjailijat vaikuttavat kuitenkin olleen epätietoisia eepoksen kirjoittajasta, ja siihen viitattiin usein vain eepoksen itsensä nimellä, ja silloin kun viitattiin kirjailijaan, tästä käytettiin vain nimitystä ”Paluiden kirjoittaja” ().
Siksi jotkut laittoivat eepoksen Homeroksen itsensä nimiin, kun taas jotkut kutsuvat sen kirjoittajaa kolofonlaiseksi. Samannimisiä eepoksia kirjoittivat myös muut runoilijat, kuten Eumelos, Antikleides, Kleidemos ja Lysimakhos. Mikäli teos mainitaan antiikin lähteissä ilman kirjailijan nimeä, tällöin viitataan ehkä juuri Agiaan teokseen.
Agias

Agias () voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Alkaios (täsmennyssivu)

Alkaios (, ) voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Antagoras

Antagoras Rhodoslainen (; 300/200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Rhodokselta.
Antagoras ajoitetaan toimineeksi hellenistisellä kaudella noin vuoden 270 eaa. tienoilla. Hän oli Antigonos Gonataksen ystävä ja Aratoksen aikalainen. Antagoraan sanotaan pitäneen elämän nautinnoista, mihin liittyen Plutarkhos ja Athenaios kertovat hänestä eräitä anekdootteja.
Antagoras kirjoitti eeppisen runoelman nimeltä "Thebais" (). Kerrotaan, että tämä runoelma luettiin kerran boiotialaisille, joiden mielestä se oli niin pitkäveteinen, etteivät he voineet lakata haukottelemasta. Antagoraan nimiin on laitettu myös joitakin epigrammeja, joista muutama on säilynyt.
Antimakhos

Antimakhos (, ) voi viitata seuraaviin:
Antimakhos Heliopolislainen

Antimakhos Heliopolislainen (, ) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Heliopoliista Egyptistä. "Sudan" mukaan hän kirjoitti runoelman "Maailman luominen" (), joka koostui heksametrisäkeestä. Johannes Tzetzes lainaa kolmea säettä ”Antimakhokselta”, mutta ei ole tietoa siitä, ovatko ne peräisin Antimakhos Heliopolislaiselta vai sittenkin jommalta kummalta muulta samannimiseltä runoilijalta (Antimakhos Kolofonlainen tai Antimakhos Teoslainen).
Antimakhos Teoslainen

Antimakhos Teoslainen (, ; 700-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Teoksesta Jooniasta.
Plutarkhos sanoo, että Antimakhoksen kerrottiin tienneen jotakin pimennyksestä, joka tapahtui Rooman perustamispäivänä. Klemens Aleksandrialainen lainaa häneltä yhtä heksametrisäettä, jota Agiaan sanottiin jäljitelleen. Mikäli tämä pitää paikkansa, Antimakhos olisi kuulunut kreikkalaisen kirjallisuuden kaikkein varhaisimpaan aikaan.
Antimakhoksen nimiin laitettiin joskus eeppiseen kyklokseen kuulunut eepos "Epigonoi". Joskus sen kirjoittajana pidettiin kuitenkin Homerosta itseään.
Arktinos

Arktinos Miletoslainen (, ; 700-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Miletoksesta. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista.
Dionysios Halikarnassoslainen kutsui Arktinosta kaikkein varhaisimmaksi kreikkalaiseksi runoilijaksi, minkä vuoksi jotkut sijoittivat hänet jopa aikaan ennen Homerosta. Ne antiikin aikaiset kirjailijat, jotka antavat hänelle jonkun ajoituksen, sijoittavat hänet olympiadien alkuun. Arktinoksen isän nimi oli Teles, ja varhaisempiin esi-esiin kuului Nautes. Arktinosta kutsuttiin Homeroksen oppilaaksi, ja ainakin hän on aikansa runoilijoista se, jonka voi parhaiten katsoa ansainneen tällaisen nimityksen.
Teokset.
Arktinoksen nimiin laitettiin antiikin aikana seuraavat teokset, joista on säilynyt nykyaikaan vain katkelmia:
Asios Samoslainen

Asios Samoslainen (; 700/600-luku eaa.?) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Samokselta.
Asios ajoitetaan toimineeksi noin vuonna 700 eaa., vaikka joskus hänet on sijoitettu jo varhaisempaan ja joskus myöhäisempään aikaan. Athenaios kutsuu häntä ”vanhaksi samoslaiseksi runoilijaksi”. Pausaniaan mukaan Asioksen isän nimi oli Amfiptolemos.
Asios kirjoitti eeppistä ja elegiarunoutta. Hänen runojensa aiheita ei tunneta. Muutamat niistä säilyneet katkelmat koostuvat genealogisista yksityiskohdista sekä samoslaisten ylellistä elämäntapaa koskeneista huomautuksista. Athenaioksen ja Pausaniaan lisäksi katkelmia on säilynyt muun muassa Strabonin ja Pseudo-Apollodoroksen kautta. Asioksen elegiat oli kirjoitettu tavallisessa elegiamitassa, mutta ovat kadonneet kokonaan lukuun ottamatta lyhyttä Athenaioksen lainaamaa elegiaa.
Vuoden 2021 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2021 Atlantin hurrikaanikausi oli Atlantin hurrikaanikausi, joka käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt Atlantilla 1. kesäkuuta – 30. marraskuuta 2021. Virallisen kauden rajat on asetettu kaudelle jonka aikana esiintyy 97 % hurrikaaneista. Yksittäisiä tapauksia on kauden ulkopuolellakin. Nimet valitaan esiintymisjärjestyksessä etukäteen julkaistulta listalta, jossa nimet alkavat englaninkielisten aakkosten mukaisessa järjestyksessä A=Ana, B-Bill, C=Claudette... Jos myrskyjä tulee enemmän kuin 21 ja kirjaimet A–W on käytetty, jatketaan varalistalta (listalla ei ole kirjaimia Q, U, X, Y tai Z, koska niillä alkavia nimiä on niin vähän). Vuoteen 2020 asti 22. myrskystä eteenpäin käytettiin kreikkalaisia kirjaimia.
Toukokuussa NOAA antoi lausunnon, että kaudesta tulee 60 prosentin todennäköisyydellä tavanomaista aktiivisempi, mutta ei kuitenkaan yhtä raju kuin kaudesta 2020.
Vertailu keskimääräiseen kauteen.
Kauden aikana kehittyi 21 nimettyä myrskyä, mikä on kaikkien aikojen kolmanneksi suurin luku. Vielä aktiivisemmat kaudet ovat olleet 2020 (30 myrskyä) ja 2005 (28 myrskyä). Kuudetta kertaa peräkkäin aktiivisuus oli selvästi keskiarvon (14 myrskyä) yläpuolella. Myrskyistä vain seitsemän kehittyi hurrikaanin voimakkuuteen asti, ja tämä taas on keskimääräistä tasoa.
George Garbutt

George Frederick Garbutt (18. kesäkuuta 1903 Winnipeg, Manitoba – 21. syyskuuta 1967 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Garbutt kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932 ja maailmanmestaruuden Puolassa 1931.
Eugamon

Eugamon (joskus "Eugammon"; ; 500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Kyrenestä. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista, ja hänen nimiinsä on laitettu eepos "Telegoneia".
Eugamon toimi arkaaisella kaudella ainakin noin vuoden 568 eaa. tienoilla. Hänen eepoksensa "Telegoneia" oli tarkoitettu Homeroksen "Odysseian" jatkoksi. Se kertoi, mitä Odysseukselle tapahtui sen jälkeen kun hän oli voittanut Penelopen kilpakosijat, aina hänen kuolemaansa saakka. Koska eepos oli kirjoitettu niinkin myöhään, Eugamon todennäköisesti hyödynsi paljon aiempien runoilijoiden töitä. Klemens Aleksandrialainen sanoo, että Eugamon olisi upottanut teokseensa kokonaisen Musaioksen eepoksen, nimeltään "Thesprotis".
Hugh Sutherland

Hugh Robert Sutherland (2. helmikuuta 1907 Winnipeg, Manitoba – 9. syyskuuta 1990 Winnipeg, Manitoba) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Sutherland kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932. Sutherland pelasi olympiaturnauksessa kuudessa ottelussa ja teki yhden maalin.
Dianna Agronin diskografia

Tämä on Dianna Agronin diskografia.
Hack Simpson

Harold Alfred ”Hack” Simpson (26. kesäkuuta 1910 Rosser, Manitoba – 30. maaliskuuta 1978 Montréal, Quebec) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Simpson kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932. Simpson pelasi olympiaturnauksessa viidessä ottelussa ja teki kuusi maalia ollen maalintekijätilaston kolmas.
Underneath Your Clothes

"Underneath Your Clothes" on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijän Shakiran kappale hänen kolmannella studioalbumillaan ja englanninkielisellä debyyttialbumillaan "Laundry Service" (2001). Tämä power-balladi julkaistiin albumin toisena englanninkielisenä singlenä 11. helmikuuta 2002. Kappaleen sanoitukset kirjoitti Shakiran ja sen tuottivat Shakiran ja Lester Mendez. Lyyrisesti kappale kertoo tarinan naisen ehdottomasta rakkaudesta poikaystäväänsä kohtaan ja sen sanoitukset kertovat toisen rakkauden arvoisena olemisesta.
Jotkut kriitikot kiittivät kappaletta siitä, että se oli yksi albumin kohokohdista. Toiset suhtautuivat kuitenkin kriittisemmin sanoituksiin ja kappaleen tuotantoon, joka muistutti heidän mukaansa The Banglesin kappaletta Eternal Flame ja The Beatlesin kappaletta Penny Lane. Kappale menestyi singlelistoilla, tuli listaykköseksi seitsemässä maassa, ja nousi kymmenen parhaan joukkoon useissa maissa, mukaan lukien Yhdysvalloissa.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut muotikuvaaja Herb Ritts. Se kuvaa Shakiran yksinäisyyttä kiertävänä muusikkona. Videolla on Shakiran silloinen poikaystävä Antonio de la Rúa, jonka epäsuosio Argentiinassa johti Shakiran albumien kieltämiseen maassa. Shakira promotoi kappaletta live-esiintymisillä ympäri maailmaa, ja esitti sen maailmankiertueillaan Tour of the Mongoose (2002-2003), Oral Fixation Tour (2006-2007), The Sun Comes Out World Tour (2010-2011) ja El Dorado World Tour (2018).
Tausta ja julkaisu.
Julkaistuaan ensimmäisen live-albuminsa "MTV Unplugged" (2000), jonka ansiosta hän voitti ensimmäisen Grammy-palkintonsa, Shakira ilmaisi halunsa tulla suosituksi Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa englanninkielisillä kappaleilla. Henkilökohtaisen opettajan avulla ja tutkittuaan Bob Dylanin sanoituksia sekä Walt Whitmanin runoutta hän aloitti laulujen kirjoittamisen englanniksi "sanakirja yhdessä kädessään ja thesaurus toisessa". "Laundry Servicen" laulujen kirjoittamisen aikana Shakira kirjoitti rakkauslaulun "Underneath Your Clothes" de la Rúalle. Hän selitti, että "Jos kiinnität huomiota kappaleideni aiheisiin, suurin osa niistä kertoo omista kokemuksistani ja tunteistani ja siitä, mitä olin itse käymässä läpi elämässäni." "Underneath Your Clothes" julkaistiin Yhdysvaltain radioasemille albumin toisena singlenä helmikuussa 2002, ja fyysinen single julkaistiin toukokuussa 2002.
Toni Saukkola

Toni Saukkola (s. 17. heinäkuuta 1991 Helsinki) on suomalainen urheiluselostaja. Saukkola on freelancer, joka selostaa muun muassa Ylen, C Moren ja Ruutu+:n kanavilla. Hänen päälajejaan ovat jääkiekko ja jalkapallo. 
Saukkola on selostanut Ylellä muun muassa jalkapallon naisten MM-kilpailuissa 2019, miesten EM-kilpailuissa 2020 (järjestettiin 2021) , naisten EM-kilpailuissa 2022, miesten MM-kilpailuissa 2022, naisten MM-kisoissa 2023, miesten EM-kisoissa 2024 ja naisten EM-kisoissa 2025. Ylellä hän selosti myös beach volleyta Tokion olympialaisissa 2021 sekä sulkapalloa olympialaisissa 2024. Hän selostaa jääkiekkoa Ylelle vuoden 2026 talviolympialaisissa. C Morella hän on työskennellyt jääkiekon SM-liigan, jalkapallon Mestarien liigan, La Ligan, Serie A:n ja Valioliigan parissa. Ruutu+:ssa Saukkola on selostanut jalkapallon Veikkausliigaa ja Miesten Ykköstä. 
Saukkola on työskennellyt myös kirjoittavana urheilutoimittajana "Helsingin Sanomissa" . HIFK Fotbollin miesten edustusjoukkueen mediavastaavana hän toimi yhteensä viiden kauden ajan vuosina 2014–2017. Selostajatöiden lisäksi Saukkola on työskennellyt vuodesta 2014 lähtien urheilulähetysten grafiikkaoperaattorina eri kanavien tv- ja studiolähetyksissä.
Ennen uraansa urheilumediassa Saukkola oli omien sanojensa mukaan ”duunarihommissa” muun muassa muuttomiehenä, autokuljettajana ja rakennusapulaisena. Saukkola valmistui ylioppilaaksi vuonna 2010 Lumon lukiosta. Urheilumedia-alalle hän päätyi vuonna 2014 ryhdyttyään opiskelemaan urheilujournalismia Laajasalon opistossa.
Saukkola on pelannut jääkiekkoa OKK:ssa, HIFK:ssa, Kiekko-Vantaassa, KJT:ssä ja EVU:ssa sekä jääpalloa HIFK:ssa. Jalkapallon puolella hän on Malmin Ponnistajien kasvatti ja pelaa nykyään keskuspuolustajana alasarjoissa.
Aleksandra Stepanova

Aleksandra Nikolajevna Stepanova (; s. 19. elokuuta 1995 Pietari) on venäläinen taitoluistelija. Hän on jäätanssin moninkertainen Euroopan-mestaruusmitalisti ja nuorten maailmanmestari.
Stepanova saavutti parinsa Ivan Bukinin kanssa jäätanssissa nuorten MM-hopeaa vuonna 2012 ja voitti seuraavana vuonna nuorten maailmanmestaruuden. Aikuisten arvokilpailuissa he ovat kilpailleet vuodesta 2015. Euroopan-mestaruuskilpailuissa he ovat saavuttaneet pronssia vuosina 2015 ja 2018, hopeaa vuonna 2019 sekä jälleen pronssia vuonna 2020. Maailmanmestaruuskilpailuissa he ovat parhaimmillaan sijoittuneet neljänneksi vuonna 2019 ja viidenneksi vuonna 2021.
Ivan Bukin

Ivan Andrejevitš Bukin (; s. 16. syyskuuta 1993 Moskova) on venäläinen taitoluistelija. Hän on jäätanssin moninkertainen Euroopan-mestaruusmitalisti ja nuorten maailmanmestari.
Bukin saavutti parinsa Aleksandra Stepanovan kanssa jäätanssissa nuorten MM-hopeaa vuonna 2012 ja voitti seuraavana vuonna nuorten maailmanmestaruuden. Aikuisten arvokilpailuissa he ovat kilpailleet vuodesta 2015. Euroopan-mestaruuskilpailuissa he ovat saavuttaneet pronssia vuosina 2015 ja 2018, hopeaa vuonna 2019, pronssia vuonna 2020 ja jälleen hopeaa vuonna 2022. Maailmanmestaruuskilpailuissa he ovat parhaimmillaan sijoittuneet neljänneksi vuonna 2019 ja viidenneksi vuonna 2021.
Bukin ja Stepanova eivät päässeet Venäjän dopingrikkeiden takia vuoden 2018 olympialaisiin, mutta sijoittuivat viidensiksi edustaen Venäjän olympiakomitean joukkueessa vuonna 2022 Pekingin talviolympialaisissa.
Luhangan pääkirjasto

Luhangan pääkirjasto on Luhangan kirkonkylän kylätalolla toimiva yleinen kirjasto. Se kuuluu osana Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin.
Kirjastotoiminta sai alkunsa Luhangassa vuonna 1868.
Luhangan pääkirjaston ohella luhankalaisia palvelee Tammijärven kirjasto (Tammijärventie 316) sekä muut Keski-kirjastojen toimipisteet ja verkkokirjasto.
Luhangan terveysasema

Luhangan terveysasema on Luhangan kirkonkylällä osoitteessa Hakulintie 3 toimiva Keski-Suomen hyvinvointialueen ylläpitämä terveysasema.
Terveysasemalla ovat lääkärin, hoitajan, muistihoitajan ja palveluohjaajan vastaanotot. Diabeetikoiden hoitotarvikejakelu on kerran viikossa. Suun terveydenhuolto, neuvola, kuntoutus sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut löytyvät myös.
Keski-Suomen hyvinvontialueen aluevaltuusto päätti kokouksessaan 11. kesäkuuta 2024 tulevaisuuden palveluverkostosta, että se lakkauttaa Luhangan terveysaseman vuosien 2024-2030 aikana. Tilalle on tarkoitus perustaa palvelupiste.