Metauros

Metauros (, myös "Matauros", ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi nykyisen Gioia Tauron kaupungin paikalla.
Maantiede.
Metauroksen kaupunki sijaitsi noin kilometrin sisämaahan Bruttiumin niemimaan länsirannikosta eli Tyrrhenanmeren rannasta, noin kaksi kilometriä pohjoiseen Metauros (lat. "Metaurum", nyk. Petrace) -joen suusta ja noin sata kilometriä pohjoiseen Rhegionista eli nykyisestä Reggio Calabriasta. Kaupunki oli rakennettu laakealle tasanteelle, joka tunnetaan nykyisin nimellä Piano delle Fosse, ja käsitti mahdollisesti myös alempaa rinnettä, ja sen kooksi on arvioitu noin 60 hehtaaria. Erään ehdotuksen mukaan ylhäällä tasanteella olisi ollut kuitenkin lähinnä kaupungin akropolis, ja alakaupunki olisi ollut rannikkotasangolla.
Metauroksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Lounaassa sen ja Rhegionin poliksen välisenä rajana toimi Metauros-joki. Pohjoisessa Metauroksen alue rajautui Medman poliksen alueeseen.
Historia.
Metauros oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin arkaaisella kaudella. Se esiintyy vain harvoin antiikin ajan lähteissä, eikä se ilmeisesti koskaan noussut erityisen merkittävään asemaan. Stefanos Byzantionlainen mainitsee sen Lokroi Epizefyrioista käsin perustetuksi siirtokunnaksi. Solinuksen mukaan se taas olisi perustettu Zanklesta käsin. Nykyisin katsotaan usein, että kaupungin perustivat zanklelaiset, mutta se tuli myöhemmin viimeistään 500-luvulla eaa. lokroilaisten alaisuuteen.
Kaupunki tunnetaan pääasiassa siitä, että joidenkin lähteiden mukaan runoilija Stesikhoros syntyi siellä, vaikka yleisemmin hänen katsottiin olleen kotoisin Sisilian Himerasta. Nykyisin katsotaan, että Stesikhoros oli todennäköisesti Metauroksen kansalainen ja muutti sieltä Himeraan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Metaurīnos" (). Etnonyymin olemassaolo on merkittävin perustelu sille, että kaupunki luetaan nykytutkimuksessa arkaaisen ja klassisen kauden itsenäisten polisten joukkoon, mutta sen todellinen asema tunnetaan huonosti.
400-luvun eaa. ja roomalaisen kauden välillä maininnat kaupungista ovat harvinaisia, ja sen asutus näyttää siirtyneen Metauros-joen eteläpuolelle Taurianonin vanhaan keskukseen. Pomponius Mela mainitsee kaupungin ikään kuin se olisi vielä asuttu, mutta Strabon mainitsee vain Metauros-joen ja saman nimisen ankkuripaikan, ja myös Plinius vanhempi viittaa ainoastaan jokeen ("Metaurus amnis") ilman mainintaa kaupungista.
Rakennukset ja löydökset.
Metauroksesta ei ole löydetty juurikaan rakennusjäänteitä, sillä nykyinen asutus peittää sen alleen. Eräät terrakottaiset veistoskoristelulöydöt kertovat mahdollisesti temppelin olemassaolosta. Nykyisen Masseria Favan alueella on osittain kaivettu keisarillinen huvila siihen liittyvine kylpylärakennelmineen. Kaupungin ulkopuolella siitä 500 metriä kaakkoon sijaitsi ilmeisesti pyhäkkö. Toinen pyhäkkö saattoi sijaita noin kilometrin kaupungista etelään.
Kaupungin hautausmaita oli sen pohjois- ja kaakkoispuolella. Nykyisen Due Pompen alueelta on löydetty nekropolis, jonka käyttö voidaan jakaa kolmeen ajanjaksoon. Vanhin vaihe, jossa hautaukset olivat polttohautauksia, ajoittuu 600-luvulta eaa. 500-luvun eaa. ensimmäiselle puoliskolle. Siihen liittyen on löydetty myöhäisprotokorinttilaista, joonialaista ja kreikkalais-itämaalaista keramiikkaa sekä attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Keskimmäinen vaihe, jossa hautaukset olivat ruumishautauksia, ajoittuu 500-luvun eaa. puolivälistä 400-luvun eaa. alkuun. Viimeinen vaihe, jossa haudat ovat katettuja, ajoittuu 100-luvulta 200-luvulle jaa.
Kaupunkiin liittyviä esinelöytöjä on esillä Metauroksen arkeologisessa museossa Gioia Taurossa.