tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Shih tzu

Shih tzu [] () on erittäin vanha, pienikokoinen ja pitkäturkkinen tiibetiläistä alkuperää oleva seurakoirarotu.
Ulkonäkö.
Shih tzu on pieni, vahva, ryhdikäs ja runsasturkkinen koira. Se on matalaraajainen ja korkeuttaan pidempi. Karvapeite on pitkä ja tiheä ja harjaamattomana saattaa takkuuntua tyvestä. Tyypillinen ylälinja muodostuu pään ja hännän korkeuden tasapainosta, matalasta olemuksesta ja leveistä kasvoista.
Luonne ja käyttäytyminen.
Shih tzu on ystävällinen, itsenäinen, älykäs, aktiivinen ja valpas koirarotu, mutta hieman vaikea kouluttaa. Se on suosittu näyttelykoira, ja värivaihtoehtoja on useita. Yleinen myytti on, että shih tzu on melko vaikea opettaa sisäsiistiksi. Useiden kasvattajien käytännön kokemusten mukaan tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa. Koira on viisas ja oppivainen, mutta kouluttamiseen vaaditaan aikaa ja kärsivällisyyttä. Shih tzun omistajan tulee olla määrätietoinen, tiukka ja perehtynyt rotuun. Pilalle hemmoteltu shih tzu on omistajansa painajainen.
Alkuperä.
Shih tzu on peräisin keisarillisen ajan Kiinasta. Rodun esi-isät olivat todennäköisesti Tiibetin buddhalaisluostareista Kiinan keisarille lahjoittettuja ”pyhiä leijonakoiria”. Niitä risteytettiin Kiinassa lhasa apson ja kiinanpalatsikoiran kanssa. Muutama yksilö vietiin Kiinan vallankumouksen jälkeen länteen, jossa rotua kehitettiin edelleen. 1930-luvun alkupuolella ensimmäiset shih tzut tuotiin Eurooppaan. Shih tzun jalostuksessa on käytetty pekingeesiä.
Etymologia.
Shih tzu merkitsee kiinaksi leijonaa.
Hoito.
Shih tzua on hyvä pestä ja harjata säännöllisesti, sillä sen turkki on paksu ja pitkä. Mikäli koiraa pidetään ainoastaan kodin lemmikkinä, shih tzun turkin voi leikata lyhyeksi, jolloin se on erittäin helppohoitoinen. Silloin sitä on helpompaa harjata ja pestä. Mikäli koiraa on tarkoitus pitää rotumääritelmänsä mukaisessa näyttelykunnossa, sen hoitaminen vaatii säännöllisen pesun ja päivittäistä harjaamista. Turkin näyttelykuntoon laittaminen voi kestää jopa neljä tuntia. Kodinhoidon kannalta shih tzu on eräs ihanteellisimpia koirarotuja, koska sen karvanlähtö on lähes olematonta.
Kissan leukemiavirus

Kissan leukemiavirus (lyh. FeLV) on kissoilla esiintyvä retroviruksiin kuuluva gammaretrovirus, joka aiheuttaa kissan leukoosia. Virus erittyy tartunnan saaneen kissan sylkeen, ulosteisiin, virtsaan ja maitoon, joista virus voi levitä kissasta toiseen. Yleisin tartuntareitti on kuitenkin syljen välityksellä esimerkiksi pureman yhteydessä. Oireet sairastuneilla kissoilla ovat hyvin vaihtelevia, ja tauti on hengenvaarallinen etenkin immuunipuolustukseltaan heikoilla kissoilla. 
Tautia vastaan on olemassa rokote, ja virustartunta voidaan todeta verinäytteestä.
Pirkanmaan Sanomat

Pirkanmaan Sanomat oli vuosina 2006–2012 ilmestynyt pirkanmaalainen ilmaisjakelulehti. Lehti oli tabloidi-kokoinen ja ilmestyi kerran viikossa. 
Lehden jakelualueena oli Tampere, Hämeenkyrö, Kangasala, Kuhmalahti, Kuru, Lempäälä, Luopioinen, Mouhijärvi, Orivesi, Punkalaidun, Vammala, Viljakkala, Kangasala, Äetsä, Toijala, Viiala, Kylmäkoski, Valkeakoski, Urjala, Pirkkala, Pälkäne, Nokia ja Ylöjärvi.
Tyrone Power

Tyrone Edmund Power, Jr. (5. toukokuuta 1914 – 15. marraskuuta 1958) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja seksisymboli. Hän näytteli lukuisissa elokuvissa 1930-, 1940- ja 1950-luvuilla. Hän esiintyi komean ulkonäkönsä vuoksi yleensä romanttisissa rakastajarooleissa. 
Power syntyi Cincinnatin kaupungissa Ohiossa. Hänen isänsä oli mykän elokuvan näyttelijä (myös nimeltään Tyrone Power), joka kuoli 1931. Power oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa ja hänellä oli avioliitoista kolme lasta (joista yksi adoptoitu). Hänen tyttärensä Romina Power on laulaja ja näyttelijä. Sen lisäksi hänellä oli romanssit Judy Garlandin ja Lana Turnerin kanssa. Power kuoli sydänkohtaukseen Madridissa kuvatessaan elokuvaa "Salomo ja Saban kuningatar".
Pratunam

Pratunam () on kortteli Ratchathewin kaupunginosassa Bangkokissa Thaimaassa, jonne ovat keskittyneet kaupungin suurimmat vaatemarkkinat. Pratunam tarkoittaa kanavan sulkuporttia.
Pratunamin markkinat ovat auki ympäri vuorokauden. Ne sijaitsevat Ratchaprarop ja Petchaburi -katujen risteyksessä. Markkinat ovat laajentuneet aikojen kuluessa ympäröiville kaduille. Pratunam on kaupungin edullisimpia ostospaikkoja. Vaatteiden lisäksi myytävänä on laukkuja, reppuja, kelloja ja käsityötuotteita. Alueella asuu paljon intialaisia ja pakistanilaisia, jotka ovat perinteisesti toimineet räätäleinä ja vaatekauppiaina.
Petchaburi-kadulla sijaitsee Bangkokin suurin tietokonekauppakeskus Panthip Plaza. Thaimaan korkein rakennus Baiyoke Tower II (88 kerrosta, 304 m), jossa toimii hotelli Baiyoke Sky, on sekin Pratunamissa. Muita hotelleja alueella ovat Indra Regent, Baiyoke Suite Hotel ja Amari Watergate. Lähimmälle ilmajunarata-asemalle (Chit Lom) on matkaa melkein kilometri.
Portimojärvi (Ranua)

Portimojärvi on Simojoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Ranuan kunnassa Lapin maakunnassa. Järvi sijaitsee noin 25 kilometriä pohjoiseen keskustaajamasta ja noin 60 kilometriä etelään Rovaniemeltä kantatien 78 varrella. Simojoki laskee järven läpi. Portimon kylä sijaitsee järven rannalla.
Järvi on matala ja pahoin rehevöittynyt, ja sen vesi on humuspitoista ja lievästi hapanta. Järvessä on voimakas särkikanta, ja sen osuus kokonaiskalansaaliista oli noin 50%. Järvessä, sen yläpuolisessa Simojoessa sekä Simojärvessä ei esiinny lohta.
Järven kunnostamisen toteuttavat Lapin ympäristökeskus sekä Ranuan kunta. Kunnostustyön kustannuksista 70% maksaa Euroopan aluekehitysrahasto, loput maksaa Ranuan kunta. Kunnostustoimien tavoitteena on vesi- ja virkistyskäyttöalueiden sekä maisemakuvan parantaminen. Töiden yhteydessä vesikasvustoa niitetään ja järven vedenpintaa nostetaan pohjapatojen avulla noin puoli metriä.
Antiikintutkimus

Antiikintutkimus on tieteidenvälinen tutkimusala, jonka kohteena ovat antiikin historia ja kulttuuri niiden kaikissa ilmenemismuodoissa. Antiikilla tarkoitetaan tässä yhteydessä yleensä niin sanottua klassista antiikkia eli antiikin Kreikkaa ja Roomaa sekä näiden kulttuurien vaikutuspiiriin joutuneita alueita keskiajan kynnykselle asti.
Antiikintutkimuksen monista haaroista kaksi keskeisintä ovat:
Klassillinen filologia ja klassillinen arkeologia voidaan puolestaan jakaa erilaisiin alatieteisiin, jotka toisinaan kuuluvat jollakin tapaa sekä filologiaan että arkeologiaan; esimerkiksi papyrologian ja epigrafiikan tutkimuskohteet eivät ole ainoastaan tekstejä, joiden sisältöä voidaan tutkia, vaan myös esineitä, joiden ulkonaisia ominaisuuksia voidaan tutkia.
Klassillisen filologian ja klassillisen arkeologian saavuttamille tuloksille rakentuvat muut antiikkiin liittyvät tieteenalat, kuten yleinen antiikin historia, joka usein luetaan antiikintutkimuksen päähaaroihin klassillisen filologian ja klassillisen arkeologian ohella. Erikoistuneempia aloja ovat esimerkiksi antiikin sotahistoria, antiikin sosiaalihistoria, antiikin kirjallisuushistoria ja antiikin filosofian historia.
Historia.
Kaarle Suuren aikana eräs sveitsiläinen munkki teki pyhiinvaellusmatkan Roomaan jäljentääkseen piirtokirjoituksia. Hänen kokoelmastaan on säilynyt jäljennös, joka on tehty Einsiedelnin luostarissa. Renessanssin aikana kiinnostus Rooman historiaan kasvoi suuresti: tutkijat jäljensivät ja julkaisivat piirtokirjoituksia. Näillä kokoelmilla on suuri merkitys, koska tuhansia piirtokirjoituskiviä on myöhemmin hävinnyt. Tieteelliset kaivaukset Rooman Forumilla alkoivat Napoleonin aikana, minkä jälkeen työ oli pysähdyksissä 1870-luvulle asti, jolloin Italian yhdistyminen ja Rooman kaupungin tulo maan pääkaupungiksi käynnistivät uudelleen kiinnostuksen Rooman muinaishistoriaan. Rooman kuuluisien rakennusten raunioita kaivettiin päivänvaloon toinen toisensa jälkeen.
Opiskelu ja tutkimus Suomessa.
Suomessa muinaiskreikkaa ja erityisesti latinaa voi opiskella useassa yliopistossa. Klassillisen filologian oppiaineita voi opiskella pääaineena Helsingin ja Turun yliopistoissa; Helsingin yliopistossa oppiaineet ovat kreikan kieli ja kulttuuri sekä latinan kieli ja Rooman kirjallisuus, Turun yliopistossa vastaavat aineet ovat nimeltään kreikkalainen filologia ja latinalainen filologia. Latinan kieltä voi pääaineena opiskella lisäksi Jyväskylän yliopistossa. Latinan kieli ja antiikin traditio -nimistä oppiainetta voi opiskella sivuaineena Tampereen yliopistossa.
Klassillinen arkeologia on olemassa omana oppiaineenaan Helsingin, Oulun ja Turun yliopistoissa, joissa sitä voi opiskella sivuaineena. Helsingin yliopistossa aine voi olla myös pääaineena kandidaatintutkinnossa. 
Antiikin historiaa ei ole erillisenä oppiaineena Suomessa missään, vaan se on sisällytetty muiden aineiden opetusohjelmiin.
Edward MacDowell

Edward Alexander MacDowell (18. joulukuuta 1860 New York – 23. tammikuuta 1908) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti, jonka tuotantoon kuuluu muun muassa sarjoja, sonaatteja ja konserttoja pianolle.
MacDowell sai varhaisimman musiikinopetuksensa kolumbialaiselta Juan Buitragolta, perheen tuttavalta. Myöhemmin häntä opetti myös venezuelalainen pianisti Teresa Carreño. MacDowell siirtyi perheineen Pariisiin ja pääsi vuonna 1877 Pariisin konservatorioon. Hän opiskeli myös Frankfurtissa pianonsoittoa Carl Heymannin ja sävellystä Joachim Raffin johdolla.
MacDowell meni vuonna 1884 naimisiin pianonsoitonoppilaansa Marian Griswold Nevinsin kanssa. Pariskunta palasi vuonna 1888 Yhdysvaltoihin. He asuivat Bostonissa vuoteen 1896, jolloin MacDowellista tuli musiikin professori Columbian yliopistossa. Hän toimi virassa vuoteen 1904.
Omien sävellystensä lisäksi MacDowell julkaisi useita pianotranskriptioita pääasiassa 1700-luvun kosketinsoitinteoksista. Hän julkaisi vuosina 1896–1898 sävellyksiään myös pseudonyymillä Edgar Thorn.
MacDowell oli vuodesta 1904 lähtien The American Academy of Arts and Lettersin jäsen. Kun hän kuoli New Yorkissa 1908, hänet haudattiin MacDowell Colonyyn, jonka hänen vaimonsa Marian oli perustanut 1907. MacDowell oli jäänyt vuonna 1904 ajoneuvon alle ja kärsi viimeisinä elinvuosinaan neurologisista häiriöistä. Hänen kuolemaansa pidetään useimmiten jonkinlaisen aivosairauden aiheuttamana.
Kokkola (lehti)

Kokkola on Kokkolassa kerran viikossa keskiviikkoisin ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Lehteä julkaisee Hilla Group Oyj. Lehti jaetaan keskiviikkoisin seuraavien kuntien talouksiin: Kokkola, Kaustinen ja Kruunupyy. Lehti jaetaan lisäksi kokkolalaisiin yrityksiin. Lehden voi lukea ilmaiseksi näköislehtenä sen kotisivuilta.
Lehden päätoimittajana toimii va. Joni Mäki-Petäjä. "Kokkola"-lehden painosmäärä voi tarkistaa lehden mediatiedoista. Lehden toimitus sijaitsee Kokkolassa. 
Lehti valittiin vuoden kaupunkilehdeksi vuosina 2007 ja 2024 Kilpailun järjestää Uutismedian liitto.
Mehmet Murat İldan

Mehmet Murat İldan (s. 16. toukokuuta 1965 Elazig, Turkki) on turkkilainen kirjailija ja näytelmäkirjailija. Hän on saanut taloustieteilijän koulutuksen Essexin yliopistossa asuessaan yhdeksän vuotta Englannissa. Hän on jäsenenä Istanbulin näytelmäkirjailijaliitossa , Ankarassa päämajaansa pitävässä Turkin kirjailijaliitossa ja istanbulilaisessa tietokirjailijaliitossa .
Turkkilainen kirjallisuuden kääntäjä Yurdanur Salman on kääntänyt kuusi hänen näytelmäänsä englanniksi. Näytelmästä "Eyes of Magic" on julkaistu katkelmia "Absinthe - New European Writing" -kulttuuriaikakauslehdessä.
Klassillinen filologia

Klassillinen filologia (myös klassinen filologia) on tieteenala, joka tutkii Euroopan klassisia kieliä eli latinaa ja muinaiskreikkaa sekä näillä kielillä kirjoitettua kirjallisuutta. Se on filologinen tiede ja antiikintutkimuksen haaroista vanhin ja perinteikkäin.
Klassillinen filologia voidaan jakaa kahteen osaan:
Ajallisesti klassillinen filologia kattaa näillä kielillä kirjoitetut lähteet 700-luvulta eaa. (Homeros, Hesiodos) keskiajan alkuun asti. Klassillinen filologia on perinteisesti keskittynyt käsikirjoitustradition kautta säilyneisiin teksteihin, mutta usein siihen lasketaan myös omiksi tieteiksi kehittyneet epigrafiikka ja papyrologia, jotka tutkivat piirtokirjoituksia ja papyruksia.
Suomessa klassillisen filologian professuureja on ainoastaan Helsingin yliopistossa (Kreikan kieli ja kirjallisuus sekä, erikseen, Latinan kieli ja Rooman kirjallisuus) ja Turun yliopistossa (antiikin kielet ja kulttuuri). Vuosina 1902–2001 Suomessa tehtiin 19 kreikkalaisen filologian alaan kuulunutta väitöskirjaa.
Scar Symmetry

Scar Symmetry on ruotsalainen melodista death metalia ja progressiivista metallia soittava yhtye.
Historia.
Yhtyeen perustivat vuonna 2004 kokeneet metallimuusikot. Yhtyeen ensimmäinen demo "Seeds of Rebellion" auttoi heitä saamaan levytyssopimuksen Cold Recordsin kanssa samana vuonna. Heinäkuussa 2005 yhtye nauhoitti ensimmäisen albuminsa "Symmetric in Designin" Black Lounge -studiossa. Heinäkuussa 2006 bändi sopi uuden levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa. Kahdeksan kuukautta ensimmäisen levyn julkaisun jälkeen, yhtye julkaisi huhtikuussa 2006 uuden albumin "Pitch Black Progress". Seuraava albumi "Holographic Universe" julkaistiin vuonna 2008 ja samana vuonna vokalisti Christian Älvestam erotettiin johtuen tämän monista erimielisyyksistä muiden bändin jäsenten kanssa erityisesti keikkailuun liittyen. Hänet korvasi kaksi vokalistia, Robert Karlsson (murinaosuudet ja taustalaulu) sekä Lars Palmquist (puhdas laulu). Yhtye julkaisi albumit "Dark Matter Dimensions" vuonna 2009 ja "The Unseen Empire" vuonna 2011. Yhtyeen perustajajäseniin kuulunut kitaristi Jonas Klellgren erosi yhtyeestä vuonna 2013. 
The Singularity.
Tammikuussa 2014 kerrottiin yhtyeen työstävän konseptialbumien trilogiaa nimellä "The Singularity".
Vuonna 2014 yhtye julkaisi levyn "" joka on ensimmäinen osa scifi-teemaista konseptialbumitrilogiaa. Se käsittelee transhumanismia ja teknologista singulariteettia, johon trilogian nimi viittaa. Levy on bändin ensimmäinen jossa myös kitaristi Per Nilsson laulaa. Vuonna 2015 basisti Kenneth Seil erosi bändistä. Syyskuussa 2016 yhtye ilmoitti aiemmin väliaikaisina korvaajina toimineiden Benjamin Ellisin ja Andreas Holman pysyvästä liittymisestä bändiin.
"The Singularity" -trilogian toinen osa "Xenotaph" suunniteltiin julkaistavaksi vuonna 2019, mutta se lykkääntyi yhtyeen kitaristin Per Nilssonin liityttyä Meshuggahin live-jäseneksi sekä Nocturnal Ritesiin. Albumi "" julkaistiin 9. kesäkuuta 2023.
Jäsenet.
Entiset jäsenet
Klassillinen arkeologia

 
Klassillinen arkeologia (myös klassinen arkeologia) on arkeologian haara, joka on erikoistunut tutkimaan klassisen antiikin eli Kreikan ja Rooman ja näiden kulttuurien vaikutuspiiriin joutuneiden alueiden muinaisjäännöksiä. Se on klassillisen filologian ohella yksi antiikintutkimuksen päähaaroista. 
Klassillista arkeologiaa voi Suomessa opiskella Turun yliopistossa. Toinen tärkeä kotimainen toimija on Suomen klassillisen arkeologian seura, joka julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää jäsenlehteä "Fossaa". Seuran tarkoituksena on edistää klassillisen arkeologian tutkimusta ja tuntemusta Suomessa.
Tunnettuja esimerkkejä suomalaisten klassillisten arkeologien työstä ovat kaivaukset Pompejissa, Crustumeriumissa, Arakhamitaissa, Thesprotiassa ja Aaroninvuorella Petrassa.
Aiheesta muualla.
Suomalaista klassillista arkeologiaa:
Olympiaterminaali

Olympiaterminaali () on Helsingin Eteläsatamassa sijaitseva sataman osa, joka rakennettiin kesäolympialaisia varten vuonna 1952. Rakennus sijaitsee Kaivopuiston kaupunginosassa.
Nykyisin rakennus toimii Silja Linen Helsingin terminaalina, ja sieltä on säännöllinen yhteys Tukholmaan. Yli 1 500 000 matkustajaa kulkee vuosittain Olympiaterminaalin kautta. Lisäksi terminaalissa palvelee rahanvaihtopiste, pankkiautomaatti ja kahvila-ravintola. Terminaalin on suunnitellut arkkitehtitoimisto Hytönen-Luukkonen. Terminaaliin kuuluu kaksi lauttapaikkaa ja ajoluiskat. Rakennus on suojeltu.
Historia.
Uutta matkustajaterminaalia Eteläsatamaan alettiin suunnitella olympialaisia silmällä pitäen vuonna 1950. Helsingin Meriasema, sittemmin Olympiaterminaali, avattiin 16. heinäkuuta 1952 juuri ennen olympiakisoja. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Aarne Hytönen ja Risto-Veikko Luukkonen. Ensimmäisenä laivana uutta matkustajapaviljonkia käytti sen avajaispäivänä Tukholmasta tullut "S/S Bore I". Se oli myös ensimmäinen laiturista lähtenyt laiva, kun se lähti paluumatkalle illalla kello 19. Seuraavana päivänä saapui "S/S Brynhild" ja sitä seuraavana päivänä "S/S Aallotar". Olympialaituria alkoivat aluksi käyttää Tukholman linjan laivat. Alun perin terminaalia kutsuttiin myös Olympiapaviljongiksi.
Olympiaterminaalin varsinaiset avajaiset pidettiin 26. tammikuuta 1953. Terminaalilta kulki yli 90 000 matkustajaa vuosittain, mutta kuitenkin vain kesä- ja syyssesonkeina. Ympärivuotisen liikennöinnin Silja Line aloitti Olympiaterminaalista Tukholmaan vuonna 1972 ja säännöllisen reittiliikenteen Tallinnaan vuonna 1995. Terminaali ja sen lauttapaikat uusittiin vuosina 1989–1990 isompia aluksia varten.
Tulevaisuus.
Olympiaterminaalin käyttö liikenteessä päättyy 2020-luvulla. Tukholman matkustajaliikenne siirtyy Katajanokalle ja Tallinnan liikenne Länsisatamaan. Olympiaterminaali ja sen viereinen Satamatalo ovat suojeltuja, ja niille suunnitellaan uusiokäyttöä. Läheinen Makasiiniterminaali sen sijaan purettiin vuonna 2023.
Helsingin kaupunki on etsinyt 2020-luvulla Helsingin taidemuseo HAM:ille uusia toimitiloja. Viitesuunnitelmassa museota on ehdotettu osaksi Olympiaterminaalia ja sen viereistä Satamataloa. Rakennusten väliin on asemakaavassa mahdollisuus lisärakentamiselle. Rakentaminen alueella voisi alkaa aikaisintaan vuonna 2033 ja museo olisi valmis aikaisintaan vuonna 2035. Eteläsatamaan on suunnitteilla myös uusi Arkkitehtuuri- ja designmuseo.
Joensuun Popmuusikot

Joensuun Popmuusikot ry on joensuulainen rockmusiikkiväen järjestö. Se perustettiin 1971 tukemaan paikallista musiikkielämää, parantamaan musiikinharrastajien harjoittelumahdollisuuksia ja tuomaan kaupunkiin livemusiikkia.
Yhdistys jakaa apurahoja paikallisille yhtyeille ja järjestää matkoja suomalaisille festivaaleille ja yksittäisille keikoille.
Popmuusikot ry:n heinäkuussa järjestämä Ilosaarirock on yksi Suomen suurimmista rockfestivaaleista ja yksi yhdistyksen toiminnan kulmakivi. Yhdistys järjestää myös Rokumentti Rock Film Festival -elokuvafestivaalia marraskuussa. Sillä on toimintaa kulttuurikeskus Karjalantalossa ja Ravintola Kerubissa. Yhdistys järjestää klubeja, konsertteja, konserttimatkoja ja bändivaihtoa sekä koulutusta kotimaisten ja kansainvälisten tekijöiden kanssa. Lisäksi yhdistyksen rahasto jakaa apurahoja kolmesti vuodessa paikallisille bändeille ja musiikkitoimijoille.
Kulttuurikeskus Karjalantalo.
Joensuun Popmuusikoiden perustama Joensuun Töminä osakeyhtiö päätti huhtikuussa 2010 vuokrata Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiöltä Ilosaaressa sijaitsevan Karjalantalon. Uusi yhtiö aloittaa vuoden 2011 alussa koko talon laajuisen rytmimusiikin keskuksen, Kulttuurikeskus Karjalantalon toiminnan. Keskus sisältää Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulun pop-jazz- ja kansanmusiikin opetuksen ja popmuusikoiden klubi- ja ravintolatoiminnan.
Aiemmin Popmuusikot suunnitteli keskuksen rakentamista Joensuun taidemuseon kortteliin.
William Ramsay

William Ramsay (2. lokakuuta 1852 Glasgow – 23. heinäkuuta 1916 High Wycombe, Buckinghamshire), arvoltaan Sir, oli skotlantilainen kemisti, joka löysi monia jalokaasuja. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1904 työstään jalokaasujen parissa.
Ramsay opiskeli Glasgow’n yliopistossa Thomas Anderssonin johdolla. Sen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Saksaan Tübingenin yliopistoon. Hän palasi Anderssonin assistentiksi Strathclyden yliopistoon. Vuosina 1879–1887 hän toimi kemian professorina Bristolin yliopistossa. 
Ramsay siirtyi 1887 Alexander William Williamsonin tilalle University College Londoniin. Siellä hän teki kuuluisimmat työnsä. Vuosina 1885–1890 hän julkaisi useita typen oksidejaa käsitteleviä merkittäviä julkaisuja.
Ramsay tutki yhdessä lordi Rayleighin kanssa jalokaasuja. Ensimmäisenä he löysivät aineen, jonka he nimesivät argoniksi. Myöhemmin seurasivat neon, krypton ja ksenon. Käsiteltyään vuonna 1895 radioaktiivista cleveiitti mineraalia hapolla hän löysi maapallolta ensimmäisenä myös heliumia. Vuonna 1910 Ramsay eristi radonin yhdessä Robert Whytlaw-Grayn kanssa. 
Ramsay oli aktiivinen esperanton harrastaja.
Vuonna 1881 Ramsay meni naimisiin Margaret Buchananin kanssa.
Jeanne-Claude Denat de Guillebon

Jeanne-Claude Denat de Guillebon (13. kesäkuuta 1935 Casablanca, Ranskan Marokko – 18. marraskuuta 2009 New York, New York, Yhdysvallat), tunnettu myös nimellä Jeanne-Claude, oli ranskalainen taiteilija, joka oli avioliitossa bulgarialaissyntyisen taiteilijan Christo Javacheffin kanssa.
Elämä.
Jeanne-Clauden äiti Précilda oli vasta 17-vuotias mennessään salaa naimisiin majuri Lein Denatin kanssa. He erosivat pian Jeanne-Clauden syntymän jälkeen. Toisen maailmansodan aikana Jeanne-Clauden äiti meni Vapaan Ranskan armeijaan taistelemaan saksalaismiehittäjää vastaan. Palattuaan vuonna 1945 Précilda meni vuonna 1946 naimisiin kenraali Jacques de Guillebonin kanssa. Perhe asui vuosina 1945–1952 Pariisissa ja vuosina 1952–1957 Tunisiassa. Sen jälkeen perhe palasi Ranskaan.
Jeanne-Claude tapasi bulgarialaissyntyisen taiteilijan Christo Javacheffin lokakuussa 1958 Christon ollessa maalaamassa Jeanne-Clauden äidin Precilda de Guillebonin muotokuvaa. Christo rakastui ensin Jeanne-Clauden sisarpuoleen Joyceen. Jeanne-Claude taas kihlautui Philippe Planchonin kanssa. Ennen häitä Jeanne-Claude tuli raskaaksi, ja lapsen todettiin olevan Christon. Jeanne-Claude meni naimisiin Planchon kanssa mutta jätti hänet häämatkan jälkeen. Christon ja Jeanne-Clauden poika Kiril syntyi 11. toukokuuta 1960. Jeanne-Claude ja Christo menivät naimisiin 28. marraskuuta 1962.
Helmikuussa 1964 Christo ja Jeanne-Claude menivät New York Cityyn. Käytyään välillä Euroopassa pariskunta palasi syyskuussa Yhdysvaltoihin. Oltuaan 17 vuotta vailla minkä maan kansalaisuutta Christo sai 1973 Yhdysvaltain kansalaisuuden.
Taide.
Christon ja Jeanne-Clauden taide on paketoimista. He ovat paketoineet tavallisia rakennuksia, mutta myös saaria ja puita. Ehkä kuuluisin paketointi oli vuonna 1995 paketoitu Reichstag Berliinissä. Vuonna 1983 he paketoivat Miamin edustalla olevat saaret.
Alumiinifolio

Alumiinifolio on erittäin ohueksi valssattua alumiinia. Sitä kyetään valssaamaan viiden mikrometrin (millimetrin tuhannesosan) paksuiseksi, mutta täysin reiättömien folioiden tulee yleensä olla vähintään 12 mikrometrin paksuisia.
Kotitalouksissa alumiinifoliota käytetään usein ruoanvalmistuksen apuna, koska se on palamatonta ja siihen on helppo kääriä erilaisia ruokia säilytystä tai vaikkapa uunissa kypsennystä varten. Alumiinifolion käyttö kotitalouksissa alkoi vuonna 1947 Reynolds Metals:n 'Reynolds Wrap':n tultua kauppoihin Yhdysvalloissa. Hieman paksummasta alumiinifoliosta valmistetaan kotitalouskäyttöön myös kertakäyttöisiä vuokia ja lämpökynttilöiden kuppeja.
Alumiinifolio yhdistelmämateriaaleissa.
Alumiinifoliolla laminoituja papereita ja muoveja käytetään paljon pakkausteollisuudessa, sillä alumiinifolio antaa pakkauskääreelle nesteitä, bakteereita, kaasuja ja valoa läpäisemättömän "barriäärikerroksen". Alumiinikerroksen voi nähdä esimerkiksi monien mehutölkkien sisäpinnassa.
Alumiinifoliolla päällystettyä paperia käytetään usein saunan lämpö- ja kosteuseristämiseen.
Sanna Ravi

Sanna Ravi (s. 5. kesäkuuta 1964 Hämeenlinna) on suomalainen kirjailija. 
Ravi on koulutukseltaan filosofian maisteri (suomen kieli), ja hän on työskennellyt toimittajana, teatterikriitikkona ja suomen kielen opettajana muun muassa Tesoman yläasteella Tampereella. Hän on asunut Tampereella, missä hän muun muassa toimi yliopistossa tieteellisen kirjoittamisen tuntiopettajana. 
Raville myönnettiin vuoden 2007 Runeberg-palkinto teoksesta "Ansari". Teos kuvaa sota-aikaa kotirintamamies Antero Kivekkään kautta. Ansarin arvosteluissa on kiitelty runsaasti Ravin kykyä kertoa yhteiskunnasta yksilön kautta, kerrontateknisesti ehjää kokonaisuutta sekä taitavaa henkilökuvausta.
Lohtaja (Kajaani)

Lohtaja on Kajaanin kaupunginosa. Se sijaitsee valtatien 5 pohjoispuolella noin neljä kilometriä Kajaanin ydinkeskustasta länteen. Alue rajoittuu etelässä viitostiehen, idässä Sokajärventiehen, pohjoisessa metsäalueeseen ja lännessä Maaston asuinalueeseen. Vuoden 2014 lopussa Lohtajalla oli 1 493 asukasta.
Alueelta löytyy muun muassa ABC-liikennemyymälä, kirjasto, päivittäistavarakauppoja, koirapuisto ja Lohtajan koulu, jossa on 1–6 luokat. . 
Liikunnallisia harrastuksia varten on tarjolla muun muassa Lohtajan koulun kaksi hiekkakenttää sekä jalkapallokaukalo. Lisäksi Lohtajalta löytyy noin kahden kilometrin pituinen valaistu pururata. Myös kaupunkia kiertävä moottorikelkkaura kulkee Lohtajan alueella.
Kaikukatu kiertää Lohtajan ja Maaston ympäri, tosin kadun nimi muuttuu lenkin kaakkoisosassa Menninkäisentieksi. Kadun sisäkehällä sijaitsee muun muassa opiskelija-asuntoja ja kaupungin vuokra-asuntoja, kun taas kadun ulkokehällä on enimmäkseen omakotitalo- ja rivitaloasutusta. Monet Lohtajan tiet ja kadut on nimetty satujen tai tarujen mukaan, kuten esimerkiksi Peikonpolku, Peukaloisenpolku, Tontunkuja ja Velhontie.
Pohjanmaa (saaristolaivasto)

Pohjanmaa () oli yksi Ruotsin saaristolaivaston neljästä fregattityypistä.
Pohjanmaa-luokan alukset oli muiden saaristofregattien tapaan varustettu sekä purjeilla että airoilla. Soutajat istuivat aluksen laidoilla. Pääaseet oli sijoitettu kiertolaveteille aluksen keulaan ja perään, ja kevyemmät aseet laidoille. Alusluokan asevaikutus oli pieni, ja alukset olivatkin tarkoitettu lähinnä tiedustelukäyttöön. Alustyypin etuna oli sen helppo soudettavuus.
Alukset.
Pohjanmaan-luokan aluksia rakennettiin kaikkiaan neljä kappaletta.
Alusluokan mallialus rakennettiin Pommerissa 1760. Se sai nimekseen "Gamla" erotuksena myöhemmin valmistetuista aluksista. Tammesta tehty alus oli 68 jalkaa pitkä ja 14 jalkaa leveä, ja sen syväys oli 7 jalkaa. Aluksen aseistus koostui yhdestä kuusinaulaisesta kanuunasta ja kymmenestä kolminaulaisesta nikhaasta. Aluksella oli kaksi mastoa, joissa oli niin kutsutut latinalaispurjeet. Niiden lisäksi päämastossa raakapurje. Sillä oli 14 paria airoja, joilla se kykeni liikkumaan tyvenessä.
Lappeenrannan NMKY

Lappeenrannan NMKY (LrNMKY) on vuonna 1951 perustettu lappeenrantalainen koripalloseura. Seuran edustusjoukkue on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2005 ja 2006 ja pronssia vuonna 2008. Mestaruuksien lisäksi NMKY on voittanut Suomen cupin 2000-luvulla historialliset neljä kertaa peräkkäin. NMKY:n kotikenttänä toimii Lappeenrannan urheilutalo. Seuralla on myös juniorijoukkueet kahdeksassa ikäluokassa. 
Seura tunnetaan myös nimillä Namika Lappeenranta ja Lappeenrannan Namika.
LrNMKY pudottautui Korisliigasta taloudellisista syistä johtuen kauden 2013–2014 jälkeen.
Henkilökohtaiset palkinnot.
Korisliigan vuoden pelaaja
Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja
Korisliigan vuoden puolustuspelaaja
Vuoden I-divisioonapelaaja
Tuija Vuolle

Tuija Vuolle (s. 22. toukokuuta 1942 Kajaani) on suomalainen näyttelijä. Hän oli vuosikymmeniä kiinnitettynä Tampereen Teatterissa. Television puolelta Vuolle muistetaan etenkin Yleisradion Maalaiskomedioista. Vuonna 2010 Vuolteelle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi.
Ura.
Vuolle aloitti teatteriuransa Porin teatterissa, johon hänellä oli kiinnitys vuosina 1961–1965. Vuonna 1965 hän siirtyi Tampereen Teatteriin, josta jäi eläkkeelle vuonna 2010. Vuolle on myös esiintynyt lukuisasti Tampereen Komediateatterissa. Teatterin lisäksi Vuolle on näytellyt monissa televisiosarjoissa. Hän on muun muassa esittänyt Viola Turpeista maalaiskomedioissa "Vain muutaman huijarin tähden", "Peräkamaripojat", "Mooseksen perintö" ja "Turvetta ja timantteja", neiti Piirosta "Paavossa ja Railissa" ja sosiaalityöntekijä Aili Hinkkaa "Reinikaisessa". Vuonna 2024 Vuolle esiintyi Salattujen elämien "Vuokko Hännisenä".
Tuija Vuolteelle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi vuonna 2010.
Yksityiselämä.
Vuolle oli naimisissa kirjailija, toimittaja Erkki Wessmanin kanssa vuodesta 1965 aina hänen kuolemaansa saakka (2011). Muusikko Jaan Wessman (s. 1974) on heidän poikansa.
John Wallis

John Wallis (23. marraskuuta 1616 – 28. lokakuuta 1703) oli johtava Newtonia edeltävän ajan englantilainen matemaatikko. Hän oli pappi ja kuningasmielinen, vaikka Cromwellin hallinto käytti häntä salasanomien selvittämiseen. Vallankumouksen jälkeen hänestä tuli kuninkaan kappalainen ja Royal Societyn perustajajäsen.
Wallisin tärkein anti matematiikkaan liittyy infinitesimaaliseen analyysiin. Wallis muun muassa käytti ensimmäisenä nykyistä äärettömän merkkiä formula_1. Hänen tunnetuin saavutuksensa kuitenkin on Wallisin tulo, jonka avulla voi laskea piin (π):
formula_2
Juuri Wallis kertoi Newtonille ensimmäisenä vuonna 1695, että Manner-Euroopassa differentiaali- ja integraalilaskentaa pidetään Leibnizin keksimänä. Tästä alkoi kuuluisa kiista Leibnizin ja Newtonin kannattajien välillä.
Hallitusammattilaiset

Hallitusammattilaiset ry – Directors' Institute Finland (DIF) on hallitusammattilaisten voittoa tavoittelematon yhdistys, joka edistää hyvien hallituskäytäntöjen kehittämistä sekä ottaa kantaa hyvään hallintotapaan ja muihin yritysten ja muiden organisaatioiden hallitustyöskenteyn kannalta merkittäviin kysymyksiin valmistelemalla lausuntoja ja kannanottoja. 
DIF:illä on yli 750 henkilöjäsentä, joista iso osa työskentelee pörssiyhtiöiden hallituksissa.
Yhdistys on perustettu vuonna 2001. Se kuuluu alan eurooppalaiseen kattojärjestöön The European Confederation of Directors' Associations:iin (ecoDa).
DIF:n hallinto.
DIF:in pääsihteeri on Leena Linnainmaa ja hallituksen puheenjohtaja Kim Ignatius.
Jokelan rautatieasema

Jokelan rautatieasema (, , ratakm 47,937) on matkustajaliikenteen rautatieliikennepaikka Tuusulassa, Jokelan taajamassa. Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen R- ja T-junat, kaukojunia ei asemalla pysähdy. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Riihimäen suuntaan raiteelta 2. Vuodesta 2016 alkaen osa R-junista on jatkanut Riihimäeltä Tampereelle, mikä mahdollisti jokelalaisille suoran junayhteyden myös aina Tampereelle asti. Raide 3 ei ole käytössä muuten kuin poikkeustapauksissa
Historia.
Jokelan asema avattiin ensin pysäkkinä, mutta se korotettiin asemaksi vuonna 1874 tiilitehtaan perustamisen myötä. Rautatien alkuaikoina matka-ajat olivat pitkiä, Helsinkiin matka-aika oli yli kaksi tuntia. Rautatiellä on ollut keskeinen merkitys Jokelan teollisuuden ja väestön kasvulle. Knut Nylanderin suunnittelema asemarakennus valmistui seuraavana vuonna, ja sitä laajennettiin Bruno Granholmin suunnittelemalla poikkipäädyllä vuonna 1903. Aseman sisäosat on kauttaaltaan uusittu. Aseman ulkoasussa ikkunoita on muutettu ja kuistin kaide poistettu. Asema-alueeseen kuuluu asemarakennuksen lisäksi asemapäällikön talo ja radan toisella puolella sijaitseva rautatieläisten asuintalo. Jokelassa toimi parhaimmillaan useita tehtaita, joiden myötä tavaraliikenne oli vilkasta. Tavaraliikenteen tarpeita varten raiteiden molemmille puolille rakennettiin makasiinirakennuksia. Tehtaiden hiljennyttyä tavaraliikenne päättyi ja makasiineja purettiin.
Vuonna 1993 Jokelan aseman miehitys päättyi, kun aseman liikenteenohjaus muuttui kauko-ohjatuksi. Vuonna 1995 asemarakennus siirtyi VR:n omistukseen. Aseman lipunmyynti lakkautettiin kesäkuussa 2011 paikallisten vastustuksesta huolimatta. Asemalla on kuitenkin lipunmyynti lippuautomaatin muodossa. Vanhassa asemarakennuksessa on sittemmin toiminut ainakin kahvila. VR ilmoitti vuonna 2023 aikeistaan myydä monen muun asemarakennuksen ohella Jokelan aseman. Mediassa haastatellun Kuntaliiton asiantuntijan mukaan rakennuksen kehittäminen on kuitenkin haastavaa, sillä se ei sovellu asuinkäyttöön eikä siihen ole onnistuttu saamaan yrityksistä huolimatta kannattavaa liiketoimintaa. Tuusulan kunta osti asemarakennuksen 50 000 eurolla kesällä 2025. 
Jokelan ratapihan pohjoispäässä sattui 21.huhtikuuta 1996 onnettomuus. Onnettomuudessa Oulusta Helsinkiin matkalla ollut pikajuna ajoi sumussa liian kovaa nopeutta ja juna suistui raiteilta. Onnettomuudessa kuoli neljä ihmistä ja loukkaantui 75. Onnettomuus oli tapahtumahetkellä pahin rauhanaikana sattunut junaonnettomuus.
Yle Mondo

Yle Mondo on Yleisradion omistama radiokanava. Yle Mondo esittää englannin-, espanjan-, italian-, norjan-, ranskan-, saksan-, tanskan-, viron- ja venäjänkielistä ohjelmaa. Lähetykset ovat peräisin ulkomaisilta radiotoimijoilta, paitsi Ylen osuudet venäjäksi ja englanniksi sekä selkopalvelu suomeksi. 
Kanava on kuultavissa Helsingissä ULA-taajuudella 97,5 MHz (kaapeliverkossa 107,3 MHz). Vuodesta 2005 Yle Mondo oli saatavilla koko Suomessa Ylen digi-tv:n radiokanavana, mutta palvelu lopetettiin 30. kesäkuuta 2016. Yle Mondoa ei myöskään pysty kuuntelemaan Yle Areenan välityksellä suorana eikä jälkikäteen.
Kanavan aiempi nimi oli YLE Capital FM. Lähetykset Helsingissä alkoivat helmikuussa 1978 aluksi vain Ylen vieraskielisten lähetysten sisältötarkkailua varten. Marraskuusta 1991 ohjelmistoon lisättiin ulkomaisten asemien tuotantoa. Kanavasta tuli ympärivuorokautinen vuoden 1992 alusta.
Kari Kuusiniemi

Kari Kuusiniemi (s. 4. syyskuuta 1957) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija.
1970-luvun puolivälistä 1990-luvun lopulle kestäneellä urallaan Kuusiniemi voitti yli kymmenen henkilökohtaista tilastoa, kuten etenijä- ja lyöjäkuninkuuden sekä kärkilyönti- ja tehotilaston. Kuusiniemi on ainoa miespelaaja, joka on voittanut kaikki neljä tilastoa uransa aikana.
Kuusiniemi oli pitkään kaikkien aikojen pesispörssin kärkipaikalla 2704 pisteellä kunnes toukokuussa 2014 Toni Kohonen ohitti hänet.
Pääsarjassa Kuusiniemi pelasi 18 kautta, ja tuona aikana hänet valittiin 14 Itä–Länsi- ja 12 Liitto–Lehdistö-otteluun. Kuusiniemi voitti yhteensä kymmenen mitalia, joista kolme oli kultaisia. Vuoden pesäpalloilijaksi hänet valittiin vuonna 1989.
Pekka Lehtosaari

Pekka Lehtosaari (s. 10. helmikuuta 1961 Helsinki) on etenkin ääniohjauksistaan tunnettu elokuvantekijä. Hän on käsikirjoittanut elokuvat "Pahat pojat", "Vares – yksityisetsivä" ja "Dark Floors" sekä useita televisiosarjojen jaksoja, kuten sarjaan "Kylmäverisesti sinun" ja "Alamaailma"-sarjaan tarinan . Lisäksi Lehtosaari on esiintynyt animaatiosarjoissa ääninäyttelijänä ja ohjannut yli 50 kokoillan animaation dubbaukset.
Dubbaukset.
Ohjaajana.
Suluissa on ensiksi mainittu dubbauksen ja sen jälkeen itse elokuvan valmistusvuosi, jos dubbaus on tehty vasta paljon myöhemmin elokuvan julkaisun jälkeen.
Ohrana

Ohrana (, ’suoja’, ’vartio’, johdettu termistä , ’suojeluosasto’) oli Venäjän keisarikunnassa toiminut salainen poliisi, joka toimi osana sisäasianministeriötä. Ohranaa avusti valtakunnallinen santarmisto.
Historia.
Ensimmäinen suojeluosasto Venäjällä perustettiin 1866, kun Dmitri Karakozov oli yrittänyt murhata Venäjän keisari Aleksanteri II:n. 
Ohrana perustettiin Aleksanteri III:n aikana 12. toukokuuta 1886, ja sen nimi muutettiin ohranaksi vuonna 1887, kun keisarin kanslian III osasto muutettiin suojeluosastoksi, jonka tarkoituksena oli taistella vihamielisiä järjestöjä, terroristeja, sosialisteja ja vallankumouksellisia, vastaan. Ohrana tarkkaili vallankumouksellisten toimia muissa maissa, kuten Ranskassa. Toimiston alaisuudessa toimi huippuaikana 40 poliisia ja 30 agenttia eripuolilla eurooppaa. Viranomaiset määräsivät toimiston suljettavaksi vuonna 1913, mutta venäläiset jatkoivat toimintaa salaisesti. 
Ohranan keskustoimisto oli Pietarissa osoitteessa Fontanka 16. Katuosoite oli tunnettu pahamaineisuudestaan Venäjän keisarikunnassa.
Ohrana otti käyttöön ”korttelivakoojat”, jotka alkoivat kerätä järjestelmällisesti tietoja poliittisesti epäilyttävistä henkilöistä ja rekistöröidä heitä Moskovassa vuonna 1900 ja Pietarissa 1906-1908. Ohranan aloitteesta otettiin käyttöön pakollinen henkilöllisyystodistus kuljettaessa ulkona, Asuintaloista ja niiden asukkaista alettiin pitää kirjaa. Ohranan erityisenä vahvuutena pidettiin urkkijoita. Tunnettu soluttautuja oli Roman Malinovski, joka paljastui Vladimir Lenin lähipiiristä. 
Ohranalla oli rajoitettu mahdollisuus terroriin, mutta vain jos alueelle oli julistettu poikkeustilalaki voimaan, kuten maatyöläisten kapinan aikana Moskovassa. Poliittisten vankien karkottaminen Siperiaan vaati oikeuden päätöksen. Aleksanteri II aikana 4000 pidätettiin, mutta vain muutamia teloitettiin. Vuosina 1865-95 teloitettiin 44 henkilöä. Tällöin heitä syytettiin lähinnä keisarillisen perheen jäsenten ja virkamiesten salamurhista tai niiden yrityksistä.
Viimeisten keisarien aikana kaikkialle levinnyt korruptio raunioitti myös ohranan, kuten kaiken muunkin keisarillisen hallinnon. Virastona ohrana lakkautettiin vuonna 1917 lokakuun vallankumouksen yhteydessä Vladimir Leninin käskystä. Suomessa sen nimi jäi kuitenkin eloon: etsivän keskuspoliisin henkilöstö kutsui yksikköään ohranaksi, ja maanalaista toimintaa harjoittaneet kommunistit käyttivät sitä vastapuolen virkavaltaa tarkoittavana pilkkasanana.
Ohranan Suomen-osasto toimi niin sanotussa Ohranan talossa Helsingin Ullanlinnassa osoitteessa Punanotkonkatu 4 ja Korkeavuorenkatu 21.
Pala

Pala () oli kunta Jõgevamaan maakunnassa, Virossa. 
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa tartumaalaiset Peipsiäären kunta, Kallasten kaupunki, Alastkiven ja Varan kunnat sekä Pala yhdistettiin uudeksi Peipsiäären kunnaksi, ja Palan alueesta tuli osa Tarton maakuntaa.
Kunnan asukasluku oli 1 210 (1.1.2011), pinta-ala 156,71 neliökilometriä ja asukastiheys 8,3 asukasta neliökilometrillä. Se sijaitsi maakunnan itäisessä osassa, Peipsijärven lähellä.
Palan kuntaan kuului 23 kylää: Assikvere, Haavakivi, Kadrina, Kirtsi, Kodavere, Kokanurga, Lümatili, Matsanurga, Moku, Nõva, Pala, Peremetsa, Piibumäe, Piirivarbe, Punikvre, Raatvere, Ranna, Sassukvere, Sääritsa, Sõõru, Tagumaa, Vea ja Äteniidi. 
Palassa oli yksi koulu nimeltään "Pala kool".
Väestö.
Vuonna 2011 Palan kunnassa oli 1 072 asukasta, joista 1 032 (96,3 %) oli virolaisia, 30 (2,8 %) venäläisiä ja 9 (0,8 %) muita kansallisuuksia.
Riina Hyytiä

Riina Hyytiä (s. 1969 Helsinki) on suomalainen tuotantoyhtiö Dionysos Filmsin toimitusjohtaja, elokuva- ja tv-tuottaja sekä ohjaaja. Vuonna 2004 Hyytiästä tuli ensimmäinen elokuvantekijänä Taideteollisesta korkeakoulusta tohtoriksi väitellyt henkilö. Väitöskirjassa "Ennen kuin kamera käy - Ideasta kuvauksiin, tekijät kertovat" tutkittiin käsikirjoittajan, ohjaajan ja tuottajan välistä yhteistyötä. 
Hyytiän tuottamia televisiosarjoja ovat olleet esimerkiksi "Firma", "Jopet Show", ja "Itse valtiaat". Viimeksi mainitussa hän on toiminut myös ohjaajana alusta lähtien. Lisäksi sarjan pohjalta tehty pitkä elokuva "Keisarin salaisuus" on Hyytiän ohjaama ja tuottama.
Helsinki-filmin tuottajana Hyytiä on ollut mukana tekemässä elokuvia "Hymypoika", "Tyttö sinä olet tähti" ja "Ganes", jonka aiheena on rockyhtye Hurriganes.
Hyytiä perusti 2008 ohjaaja-käsikirjoittaja Johanna Vuoksenmaan kanssa tuotantoyhtiö Dionysos Films Oy:n.
Dionysos Films Oy:ssä Hyytiä on tuottanut elokuvat "Toinen jalka haudasta" (2009), "21 tapaa pilata avioliitto" (2013) ja "Viikossa aikuiseksi" (2015) sekä sarjamuotoista draamaa, kuten "Klikkaa mua" (2011, 2014), "" (2017, 2018, 2019) ja "Karppi" (2018, 2020).
Hyytiä on toiminut Suomen elokuvasäätiön hallituksen jäsenenä ja Suomen elokuvatuottajien keskusliiton puheenjohtajana.
Sininen (albumi)

Sininen on Jukka Kuoppamäen 38:s studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Warner Music.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Kuoppamäki sekä sovittanut Hannu Pikkarainen.
Martin Chemnitz

Martin Chemnitz (1522–1586) oli saksalainen luterilainen teologi.
Chemnitz oli Braunschweigin superintendentti ja yksi Yksimielisyyden ohjeen tekijöistä. Häntä pidetään luterilaisen uskonpuhdistuksen toisen sukupolven kenties merkittävimpänä teologina. Chemnitzin suku aateloitiin myöhemmin Ruotsin valtakunnassa vuonna 1648 ja otettiin Ruotsin ritarihuoneeseen numerolla 417.
Melanie Brown

Melanie Janine Brown (s. 29. toukokuuta 1975 Leeds, West Yorkshire) on englantilainen poplaulaja. Parhaiten hänet muistetaan Spice Girlsin Scary Spicena. Spice Girls -aikoina häntä kutsuttiin Mel B:ksi, koska bändissä oli toinenkin Melanie, jota kutsuttiin nimellä Melanie C.
Ura.
Spice Girls.
Vuonna 1994 Mel B, Melanie C, Geri Halliwell ja Victoria Beckham vastasivat The Stage -lehden mainokseen, jossa etsittiin uusia kykyjä. Noin 400 mainokseen vastannutta naista osallistuivat koekuvauksiin Danceworks Studiosilla Lontoossa. Alun perin mukana oli myös Michelle Stephenson yhtenä Touch-nimisen ryhmän jäsenenä, Stephenson lähti hieman myöhemmin ja hänen tilalleen tuli Emma Bunton.
Ryhmä oli tyytymätön alkuperäiseen johtoonsa, Heart Managementiin, ja he päättivät erosivat heistä. Lopulta he allekirjoittivat sopimuksen Virgin Recordsin kanssa ja muuttivat nimekseen Spice Girls. Heidän debyyttialbuminsa Spice oli maailmanlaajuinen kaupallinen menestys. Albumi nousi listaykköseksi yli 17 maassa ja se myi multiplatinaa 27 maassa. Albumia on myyty noin 30 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1997 julkaistiin toinen albumi Spiceworld. Albumi menestyi myös hyvin sitä on myyty maailmanlaajuisesti 20 miljoonaa kappaletta. Yhtye näytteli myös omassa elokuvassaan Spice World, joka tuotti 100 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Yhtye alkoi hajoamaan Halliwellin lähdön jälkeen toukokuussa 1998.
Mel B debytoi sooloartistina syyskuussa 1998 julkaisemalla kappaleen "I Want You Back". Single nousi Britannian singlelistalla sijalle 1 ja menestyi myös ympäri maailmaa. Kolmannen albumin Forever jälkeen Spice Girls lopetti levyttämisen ja sen jäsenet alkoivat panostaa enemmän aikaa soolouriinsa.
Perhe.
Melanie syntyi Leedsissä, Englannissa. Hänen äitinsä Andrea ja isänsä Martin ovat eronneet. Brownilla on yksi nuorempi sisar, Danielle Brown. 
Brown on ollut naimisissa tanssija Jimmy Gulzarin kanssa ja avioliitosta on yksi yhteinen tytär (s. 1999). Brown seurusteli hetken aikaa näyttelijä Eddie Murphyn kanssa vuonna 2006, mutta Murphy jätti Brownin epäiltyään hänen uskollisuuttaan. Brown tuli raskaaksi lyhyen seurustelusuhteen aikana ja synnytti toisen tyttärensä vuonna 2007. Raskausaikana Murphy kielsi olevansa lapsen isä, mutta isyystesti todisti Murphyn isyyden. Brown avioitui 6. kesäkuuta 2007 musiikkituottaja Stephen Belafonten kanssa Las Vegasissa. Aikaisemmin hän asui Los Angelesissa omistamassaan luksustalossa, nyttemmin hän on muuttanut Australiaan tuomaroimaan "X Factor" -laulukilpailua ja juontamaan paikallista "Dancing with the Stars" -ohjelmaa. Syyskuussa 2011 Brown ja Belafonte saivat ensimmäisen yhteisen lapsensa. Pariskunta erosi vuoden 2017 keväällä ja Melanie syytti ex-miestään pahoinpitelyistä. Ex-pariskunta käy oikeustaistelua lapsen huoltajuudesta. Melanie Brownin uutisoitiin vuoden 2017 kesällä ajautuneen myös taloudellisiin vaikeuksiin tuhlattuaan koko urallaan keräämänsä noin 50 miljoonan dollarin omaisuuden.
Brown kihlautui lokakuussa 2022 häntä 13 vuotta nuoremman parturi-kampaaja Rory McPheen kanssa. He olivat sitä ennen seurustelleet vuodesta 2018 lähtien. Pari avioitui kesällä 2025.
Antti Sokka

Antti Väinö Sokka (13. syyskuuta 1904 Antrea – 11. elokuuta 1972 Jyväskylä) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 23. Hän osallistui sisällissotaan, talvisotaan ja jatkosotaan. Hän oli naimisissa Hilja Jalosen kanssa ja heillä oli kaksi lasta.
Sotilasura.
Antti Sokka osallistui sisällissotaan vapaaehtoisena lähettinä Antrean rintamalla. Hän oli myöhemmin aktiivinen suojeluskuntalainen.
Jatkosodan hyökkäysvaiheessa Sokka palveli alikersanttina panssarintorjuntakivääriryhmän johtajana JR 50:ssä panssarintorjuntatehtävissä. Hänen aseensa oli Lahti L-39 -panssarintorjuntakivääri. Antti Sokalle esitettiin jo syyskuussa 1941 Mannerheim-ristiä, mutta Mannerheim ei hyväksynyt esitystä. Uusintaesityksestä Sokka nimitettiin 12. lokakuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 23.
Hänen nimitysesityksessään mainitaan 13. heinäkuuta 1941 Juttulammen taistelussa tehty kahden kuorma-auton ja yhden panssarivaunun tuhoaminen, Suvilahden taistelussa 21. elokuuta lukuisien hyökkäysvaunujen tuhoaminen, 5. syyskuuta Kinnasvaarassa hyökkäysvaunun kulun hidastaminen niin, että se voitiin tuhota panssarintorjuntatykillä sekä kolmen kuorma-auton tuhoaminen ja yhden panssarin tuleen ampuminen Prääsän taistelussa 8. syyskuuta 1941.
Sokka ylennettiin luutnantiksi 19. lokakuuta 1944.
Siviiliura.
Koulutuksensa Antti Sokka hankki käymällä Suomen Osuuskauppakoulun osuuskauppakurssin Helsingissä vuonna 1926, sekä Keskusosuusliike Hankkijan maatalouskauppakursin vuonna 1930. Työelämässä hän toimi myymälänhoitajana ja kauppaedustajana.
Sinisen talon nalle

Sinisen talon nalle () on MTV3-kanavalla pyörinyt lastenohjelma. Yhdysvalloissa sarjaa esitettiin Disney Channel -kanavalla vuosina 1997–2003. Ohjelmaa tehtiin yhteensä 119 jaksoa. Sarjan on tuottanut Jim Henson Television. Sarjaa esitettiin Playhouse Disney -kanavalla.
Sarjassa seikkailee luonteeltaan utelias ruskeaturkkinen nalle, joka asuu sinisessä talossa. Nalle on puhuva ja 213 cm pitkä. Hän rakastaa auttaa lapsia oppimaan. Isosta koostaan huolimatta Nalle on lapsiystävällinen. Nalle puhuu lapsille ikään kuin he olisivat hänen läheisiä ystäviään. "Sinisen talon nalle" luotiin todella nuorille opettamaan muun muassa muotoja, vuodenaikoja ja auttamista. Myös Nallen ystävät, kuten Tutteri-hiiri ja Varjonen-varjo, osallistuvat opetukseen.
Greatest Hits (Topi Sorsakoski &amp; Agents)

Greatest Hits (Parlophone 777-7935491) on Topi Sorsakosken ja Agentsin kokoelma-albumi vuodelta 1989. "Valot" sekä "Rakkaus on sininen" ovat instrumentaaliversioita. Levy myi 42 430 kappaletta eli kultaa. Levystä on myös kasetti sekä cd-versio. Kannen kuvaus ja suunnittelu: Stefan Bremer.
Kappaleet.
B-puoli.
Kaikki sovitukset: Esa Pullianen.
CD-versio sisältää kaksi bonus-kappaletta ennen viimeistä Rakkaus on sininen -kappaletta:
Charles Glover Barkla

Charles Glover Barkla (7. kesäkuuta 1877 – 23. lokakuuta 1944) oli brittiläinen fyysikko, joka tutki pääasiassa röntgensäteilyä ja sai siihen liittyen Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1917.
Barkla opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Liverpoolissa valmistuen maisteriksi 1899. Fysiikkaa hän opiskeli Oliver Lodgen johdolla. Valmistumisen jälkeen Barkla siirtyi Cambridgen Trinity Collegeen työskentelemään Cavendishin laboratoriossa J. J. Thomsonin kanssa. Vuonna 1900 hän jatkoi edelleen Lontoon King's Collegeen ja sieltä takaisin Liverpooliin 1902. Hän meni naimisiin Mary Esther Cowellin kanssa vuonna 1907, sai pysyvän professuurin 1913 Edinburghin yliopistosta ja pysyi virassaan kuolemaansa asti. Barklan perheeseen syntyi kaksi poikaa ja yksi tytär.
Barklan uran kannalta tärkein tutkimuskohde oli röntgensäteily. Hän löysi karakteristisen röntgensäteilyn ja röntgensäteilyn polarisaation. Hän tutki myös röntgensäteilyn absorptiota ja sovelsi kvanttiteoriaa röntgensäteilyyn. Barkla sai 1917 Nobelin fysiikanpalkinnon karakteristisen röntgensäteilyn löytämisestä.
Syvä kurkku (elokuva)

Syvä kurkku ("Deep Throat") on yhdysvaltalainen pornoelokuva vuodelta 1972. Gerard Damianon ohjaaman ja käsikirjoittaman elokuvan pääosissa olivat Linda Lovelace ja Harry Reems. 
Elokuva on luultavasti kaikkien aikojen menestynein pornoelokuva ja se on myös tuottanut maailman parhaiten suhteessa kustannuksiin. Joidenkin lähteiden mukaan elokuvan tuotto on ollut jopa 600 miljoonaa dollaria. Elokuvan kesto on 61 minuuttia. Elokuvalla on nykyisin merkittävä kulttiasema länsimaisessa popkulttuurissa.
Juoni.
Elokuva kertoo seksuaalisesti turhautuneesta naisesta (Linda Lovelace, joka elokuvan tietojen mukaan esittää ”itseään”). Kun seksijuhlista ei ole mitään apua, hänen ystävättärensä lähettää hänet tohtorin (Harry Reems) luo. Tohtori huomaa naisen klitoriksen sijaitsevan kurkussa. Elokuvan aikana nainen harrastaa suuseksiä lukuisten miesten kanssa, tohtorin harrastaessa seksiä sairaanhoitajansa kanssa.
Britannian Grand Prix 2005

Britannian Grand Prix 2005 oli Formula 1 -kauden 11. osakilpailu, joka ajettiin 8.–10. heinäkuuta 2005 Silverstonen radalla Englannissa.
McLaren-tallin kolumbialaiskuljettaja Juan Pablo Montoya voitti kilpailun runsaan kahden sekunnin erolla toiseksi tulleeseen Renault'n Fernando Alonsoon. Voitto oli Montoyalle ensimmäinen Mclarenilla.