Bihać

Bihać () on kaupunki ja kunta luoteisessa Bosnia ja Hertsegovinassa Unajoen varrella. Vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 56 261 asukasta. Bihać on Una-Sanan kantonin hallintokeskus.
Maantiede.
Bihać sijaitsee Unsajoen varrella Bosnia ja Hertsegovinan luoteisosassa Bosnia-Hertsegovinan federaatiossa, joka on toinen kahdesta maan muodostavasta entiteetistä. Se on Una-Sanan kantonin hallinnollinen keskus. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 231 metriä. Historiallisesti se on ollut tärkeä reitti Karpaattien altaan alueelta pohjoisessa kohti Adrianmeren rannikon vuoristoseutua.
Historia.
Nykyisen Bihaćin alueella on ollut asutusta jo pitkään, mutta joissakin vanhoissa kronikoissa sen perustamisvuodeksi on annettu 1205. Vanhin paikan mainitseva historiallinen lähde on vuodelta 1260. Vuonna 1262 mongoleja pakeneva Unkarin kuningas Béla IV saapui kaupunkiin ja antoi sille aseman vapaana kuntana. Kaupungin johdossa oli vapaasti valittu tuomari ja 12 kaupunginvaltuutettua. Unkarin kuningas Ludvig I saapui puolestaan kaupunkiin vuonna 1345 ja vietti siellä pidemmän aikaa armeijansa johdossa. 1300-luvun lopulla kaupunki kuului Hrvoje Vukčić Hrvatinićin maihin. Sigismund Luxemburgilainen antoi kaupungin vuonna 1412 kroatialaiselle Frankopan-suvulle ja vuonna 1527 hallinta siirtyi Jurišić-suvulle.
Bihaćilla oli tärkeä asema kroatialais-unkarilaiselle puolustusjärjestelmälle osmaneja vastaan. Osmanit olivat vallanneet Bosnian vuonna 1463 ja he uhkasivat myös muuta valtakuntaa. Vuonna 1592 he hyökkäsivät yllättäen Bihaćiin vallaten kaupungin. Siitä tuli vuorostaan osmanien sotilaallinen keskus, ensin heidän levittäytyessään ja myöhemmin puyolustautuessaan laajemmissa sodissa. Osmanit muunsivat kaupungin Pyhän Antoniuksen katolisen kirkon Fethija-moskeijaksi. Osmanivalta kaupungissa jatkui vuoteen 1878, jolloin Itävalta-Unkari miehitti Bosnian ja Hertsegovinan. Osana Itävalta-Unkari Bihać oli keskus yhdelle Bosnia ja Hertsegovinan kuudesta hallinnollisesta alueesta.
Itävalta-Unkarin kauden jälkeen kaupungista tuli osa Jugoslavian kuningaskuntaa. Kaupunki menetti hallinnollista merkitystään. Toisen maailmansodanaikana sillä oli kuitenkin merkitystä Jugoslavian partisaaneille. Bihaćin tasavalta oli partisaanien vuonna 1942 perustama vapaa-alue. Bihać oli esimerkiksi partisaanien esikunnan ja perustaman sodanaikaisen parlamentin kokoontumispaikka.
Bihać oli keskellä sotaa Jugoslavian hajoamissotien aikana. Vuodesta 1992 se oli bosniakkien hallitsema, mutta muista alueista erillään sijainnut Bosnian serbien ympäröimä alue. Toukokuussa 1993 kansainvälinen yhteisö peruusti kuusi niin saottua turva-aluetta Bosniaan muslimipakolaisille. Bihać oli näistä yksi. Sodan jälkeen kaupunki on ollut Bosnia-Hertsegovinan federaation Una-Sanan kantonin hallinnollinen keskus. Kaupungin tärkeimmät teollisuudenalat ovat puutavara- ja tekstiiliteollisuudet. Bihaćissa on vesivoimala.
Väestö.
Bosnia ja Hertsegovinan vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 56 261. Heistä bosniakkeja oli 49 550, kroaateja 3 265, serbejä 910 ja muita 1 879.
Vuonna 1991 kaupungin asukasluku oli lähes 71 000. Heistä noin 66 % oli bosniakkeja, 17,6 % serbejä, 7,7 % kroaateja ja 6 % "jugoslaaveja".