tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jorinde van Klinken

Jorinde van Klinken (s. 2. helmikuuta 2000) on alankomaalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hän on voittanut nuorten sarjoissa Euroopan-mestaruuden molemmissa päälajeissaan sekä saavuttanut aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa kiekonheitossa hopeaa ja EM-kilpailuissa kuulantyönnössä hopeaa ja pronssia sekä kiekonheitossa hopeaa.
Alle 20-vuotiaiden ikäluokassa van Klinken saavutti kuulantyönnössä EM-hopeaa 2017 ja MM-pronssia 2018 sekä voitti EM-kultaa 2019. Kiekonheitossa hän sijoittui vuoden 2016 MM-kilpailuissa kymmenenneksi, vuoden 2017 EM-kilpailuissa kuudenneksi ja vuoden 2018 MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 hän voitti kiekonheitossa kultaa ja sijoittui kuulantyönnössä neljänneksi.
Yleisen sarjan arvokilpailuissa van Klinken jäi vielä karsintaan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018, maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 64,97; karsinnassa hänen tuloksensa oli 65,66. Hän osallistui Eugenessa myös kuulantyöntöön mutta ei päässyt loppukilpailuun. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän saavutti kuulantyönnössä pronssia ennätyksellään 18,94 ja sijoittui kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 64,43. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi ulkoratojen ennätyksellään 19,05 ja kiekonheitossa neljänneksi tuloksella 67,20. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti hopeaa sekä kuulantyönnössä tuloksella 18,67 että kiekonheitossa tuloksella 65,99. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän oli kiekonheitossa seitsemäs tuloksella 63,35 ja karsiutui kuulantyönnön loppukilpailusta. Hän sijoittui kuulantyönnössä vuonna 2025 sisäratojen EM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja MM-kilpailuissa 12:nneksi. Hän saavutti Tokion MM-kilpailuissa 2025 hopeaa kiekonheitossa tuloksella 67,50. mutta karsiutui kuulantyönnön loppukilpailusta.
Van Klinken voitti Yhdysvalloissa NCAA:n mestaruuden kiekonheitossa vuosina 2021–2023. Alankomaiden-mestaruuden hän on voittanut kiekonheitossa vuosina 2020, 2021, 2023, 2024 ja 2025 sekä kuulantyönnössä sisäradoilla vuonna 2019.
Van Klinken ylitti kuulantyönnössä 18 metrin rajan vuonna 2021. Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on elokuussa 2023 työnnetty 19,05. Sisäradoilla hän ylitti 19 metrin rajan maaliskuussa 2022 tuloksellaan 19,08. Ennätyksensä 19,57 hän työnsi Albuquerquessa helmikuussa 2023. Kiekonheitossa hän ylitti 60 metrin rajan kesäkuussa 2019 tuloksellaan 61,33. Toukokuussa 2021 hän paransi Yhdysvalloissa ennätystään viikon sisällä ensin lukemiin 62,58, sitten 65,94 ja lopulta 70,22, joka oli tuolloin maailman paras tulos lähes kolmeen vuoteen ja jolla hän oli vasta toinen tällä vuosisadalla yli 70 metriä heittänyt eurooppalainen. Tuloksellaan hän oli lopulta vuoden 2021 maailmanlistalla toinen. Vuonna 2022 hänen paras tuloksensa oli MM-kilpailujen karsinnassa heitetty 65,66.
Nummen kirkonkylä

Nummen kirkonkylä () on taajama Nummella Lohjalla. Vuoteen 1981 se oli osa Nummen kuntaa ja tämän keskustaajama, vuosina 1981–2013 osa Nummi-Pusulan kuntaa ja tämän keskustaajama. 
Nummen kirkonkylässä sijaitsee aiemmin myös Nummi-Pusulan kunnantalona toiminut Nummen kunnantalo.
Kirkonkylässä toiminut Sale-päivittäistavarakauppa siirtyi Nummen Saukkolaan vappuna 2022.
Alueen lapset käyvät Oinolassa sijaitsevassa koulukeskuksessa, jossa sijainnut lukio suljettiin vuonna 2018.
Rae Sremmurd

Rae Sremmurd on yhdysvaltalainen rap-duo, jonka muodostavat veljekset Slim Jxmmi (Aaquil Brown) ja Swae Lee (Khalif Brown).
Veljekset syntyivät Whittierissä, mutta äitinsä työpaikan takia he muuttivat usein. He varttuivat Tupelossa ja aloittivat musiikkiuransa perustamalla Dem Outta St8 Boyzin Jemiah Middlebrooksin kanssa. Heidän äiti ja isäpuoli erosivat ja täten joutuivat kodittomiksi. He muuttivat hylättyyn asuntoon, jatkoivat musiikin tekemistä ja alkoivat pitämään juhlia levittääkseen nimeään.
Vuosia myöhemmin veljekset erkanivat omalle tielleen tuottajan Mike WiLL Made-Itin avulla. He solmivat levytyssopimuksen hänen levy-yhtiölle EarDummersille ja julkaisivat ensimmäisen kappaleen "We" helmikuussa 2014. Sittemmin he ovat julkaisseet kolme studioalbumia: "SremmLife", "SremmLife 2", "SR3MM". Kesäkuussa 2022 he ilmoittivat neljännestä albumista "Sremm4Life".
Vitali Kyrylenko

Vitali Volodymyrovytš Kyrylenko (, s. 25. huhtikuuta 1968 Harkova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt pituushyppääjä.
Kyrylenko voitti MM-pronssia Stuttgartissa 1993 tuloksella 815 senttimetriä. Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui seitsemänneksi. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 ja Atlantan kesäolympialaisissa 1996 hän karsiutui loppukilpailusta.
Claudine Vita

Claudine Vita (s. 19. syyskuuta 1996) on saksalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Hän on kiekonheitossa voittanut nuorten sarjoissa Euroopan-mestaruuksia sekä sijoittunut aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa parhaimmillaan viidenneksi ja saavuttanut Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia.
Vita saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 hopeaa kiekonheitossa. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa kiekonheitossa ja saavutti hopeaa kuulantyönnössä. Vuonna 2017 hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa kiekonheitossa. Vuoden 2019 universiadeissa hän saavutti kiekonheitossa hopeaa.
Yleisen sarjan arvokilpailuissa Vitan paras kuulantyöntösaavutus on viides sija sisäratojen EM-kilpailuissa 2017. Kiekonheitossa hän on sijoittunut neljänneksi EM-kilpailuissa 2018, yhdeksänneksi MM-kilpailuissa 2019 ja Tokion olympialaisissa 2021 sekä viidenneksi MM-kilpailuissa 2022 tuloksella 64,24; karsinnassa hän heitti 64,98. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia tuloksella 65,20.
Vitan kuulantyöntöennätys on ulkoradoilla 17,90 vuodelta 2016 ja sisäradoilla 18,09 vuodelta 2017. Kiekonheitossa hän ylitti 60 metrin rajan vuonna 2015 ja 65 metrin rajan vuonna 2018. Ennätyksensä 66,64 hän heitti Neubrandenburgissa toukokuussa 2019. Hänen paras arvokilpailuheittonsa on vuoden 2022 EM-kilpailuissa heitetty 65,20.
Jirō Minami

Jirō Minami (10. elokuuta 1874 Hiji – 5. joulukuuta 1955 Tokio) oli japanilainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Korean kenraalikuvernöörinä elokuusta 1936 toukokuuhun 1942. Hänet tuomittiin oikeudessa sotarikoksista ja tuomittiin elinkautiseen. Hän syntyi vuonna 1874 Hijissä, Ōitan prefektuurissa, entiseen samuraiperheeseen. Hän onnistui pääsemään Japanin keisarilliseen armeija-akatemiaan. Valmistuttuaan vuonna 1895 hänestä tuli luutnantti.
Minami taisteli Venäjän–Japanin sodassa ja Kiinan–Japanin sodassa. Hän toimi lyhyen ajan vuonna 1931 Japanin sotaministerinä. Vuonna 1936 Minami nimitettiin Korean kenraalikuvernööriksi. Valtakaudellaan hän käytti Koreassa edeltäjiään kovemman linjan lähestymistapaa, ja 1920-luvun erilaiset liberaalit uudistukset peruutettiin. Lisäksi Minami kielsi kaikki koreankieliset sanomalehdet yhtä lukuun ottamatta ja vaati voimakkaasti sōshi-kaimei-politiikkaa. Hän jatkoi poliittista uraansa kun hän menetti kenraalikuvernöörin arvonimen.
Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltojen miehitysviranomaiset pidättivät Minamin ja asettivat hänet sotatuomioistuimen eteen. Hänet tuomittiin elinkautiseen, mutta hänet vapautettiin vuonna 1954 terveytensä vuoksi. Hän kuoli vuotta myöhemmin.
Andri Skvaruk

Andri Bohdanovytš Skvaruk (, s. 9. maaliskuuta 1967 Šnyriv, Lvivin alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt moukarinheittäjä.
Ennätyksensä 82,62 metriä vuonna 2002 heittänyt Skvaruk saavutti MM-hopeaa Ateenassa 1997 tuloksella 81,46 metriä. Atlantan kesäolympialaisissa 1996 hän sijoittui neljänneksi ja Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 kymmenenneksi. Vuosien 1999 ja 2001 MM-kilpailuissa hän oli viides ja vuoden 2003 MM-kilpailuissa neljäs. EM-kilpailuissa Skvaruk sijoittui parhaimmillaan viidenneksi vuonna 2002.
Riitialan työväentalo

Riitialan työväentalo sijaitsee Ikaalisissa Riitialan kylässä n. 15 km Ikaalisten keskustasta pohjoiseen. Talon omistaa Riitialan Työväenyhdistys ry.
Historia.
Riitialan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 ja yhdistyksen ensimmäinen talo valmistui vuonna 1906 vuokratontille. Talo oli nimeltään Torppa. Talolle tehtiin ilkivaltaa vuonna 1933. Syyskuun 10 päivän vastaisena yönä työväentalon erääseen ikkunaan ja juhlasalin ulko-oveen oli töhritty tervalla sirpin ja vasaran kuvat. Lisäksi oli särjetty kolme ikkunaa.
Torppa oli käytössä 30 vuotta. Riitialan toinen työväentalo valmistui vuonna 1936, sekin oli vuokratontilla. Tupaantuliaisia vietettiin 4.10.1936. Tällä talolla ei ollut mitään erityistä nimeä. Talo ehti olla käytössä vain pari vuotta, kun se tuhoutui tulipalossa jouluaamuna 1938. Palo havaittiin klo 5.30 työväentalon alustassa. Paikallisen osuusliikkeen hoitaja sai parin vieraansa kanssa sammutettua pari tulipesäkettä talon alustasta, mutta samalla tuli leimahti valloilleen talon sisällä. Aluksi paloa pidettiin onnettomuutena, mutta nopeasti se osoittautui tuhopoltoksi. Poliisi tutki paloa heti vuoden 1939 alusta lähtien ja tutkimukset jatkuivat vielä elokuussa 1939, mutta tekijää tai tekijöitä ei saatu kiinni. Työväenyhdistys tarjosi myös löytöpalkkiota (johtokunta 6.1.1939) tiedoista, jotka johtavat tuhopolttajan löytämiseen ja tuomitsemiseen, mutta sekään auttanut. Tapaus jäi selvittämättä.
Nykyinen talo.
Nykyinen, järjestyksessä kolmas talo, rakennettiin nopeasti, avajaiset olivat jo 1.9.1939 sijaitsee omalla tontilla. Silläkään ei ole erityistä nimeä. talon koko noin 300 m2, ja tontin pinta-ala on 3 800 m2. Taloa on huollettu ja korjattu tarpeen mukaan ja sen kunto on hyvä. Talossa on juhlasali ja näyttämö. Näyttämön rakenteet ovat esirippua myöden olemassa, mutta tila on kuntosalikäytössä. Lisäksi on keittiö ja ravintolatilat. Ravintolassa on biljardipöytä. Yläkerrassa on talonmiehen asunto. Taloa lämmitetään pönttö-uuneilla, öljypuhaltimella ja sähköllä.
Varhaisempi toiminta.
Alusta lähtien toimintaan on kuulunut työväenyhdistyksen järjestötoiminta. Harrastajateatteri kuului alusta lähtien mukaan. Vilkkainta oli iltamien järjestäminen. Tiloja on vuokrattu myös ulkopuolisten käyttöön.
Nykyinen toiminta.
Nykyisin talo on lähes päivittäisessä käytössä. Työväenyhdistys käyttää tiloja kokoustiloina. Varhaisempien vuosien teatteri- ja iltamatoiminta on jo jäänyt pois. Taloa käytetään juhlatiloina, ja Riitialan ala- ja yläkouluikäisten monitoimi- ja liikuntakerho pidetään myös työväentalolla. Kunta tukee tiloissa järjestettäviä peli-iltoja.
Torvimeduusat

Torvimeduusat (Trachymedusae) on polyyppieläimiin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan valtameristä.
Taksonomia ja anatomia.
Torvimeduusoihin luetaan kuuluvaksi lähteestä riippuen 4 tai 5 heimoa. Lahkon monofyleettisyys on osin kyseenalainen ja toisinaan heimo Gerryonidae luetaan kuuluvaksi pikkumeduusoihin (Limnomedusae).
Torvimeduusoilla ei ole elinkierrossaan polyyppivaihetta, vaan niiden toukista kehittyy meduusa suoraan. Meduusaelinvaiheen muoto on puolipallomainen tai korkea. Meduusan reunoilla on jäykkiä lonkeroita. Väriltään torvimeduusat ovat usein kirkkaanpunaisia. Sukupuolielimet sijaitsevat meduusan säteittäiskanavissa, joita on 4–8. Monet lahkon lajeista elävät syvissä vesissä, jopa 4 000 metrin syvyydessä.
Pusula (taajama)

Pusula on Lohjalla sijaitseva taajama. Se oli vuoteen 1981 Pusulan kunnan päätaajama ja vuoteen 2013 yksi Nummi-Pusulan kolmesta taajamasta.
Kirkonkylällä sijaitsevat mm. Pusulan kirkko, Sale-vähittäistavarakauppa, paloasema sekä alakoulu. Pusulan vanha kunnantalo myytiin yksityishenkilölle vuonna 2007 ja on nykyisin asuinkäytössä.
Taajaman laidalla sijaitsee Pusulanjärvi (myös Jäämäjärvi).
Sammatin kirkonkylä

Sammatin kirkonkylä (ruots. "Sammatti kyrkby") on Lohjan kaupungissa sijaitseva taajama. 
Se oli vuoteen 2009 Sammatin kunnan keskustaajama.
Kylällä sijaitsevat muun muassa ABC-kylmäasema, Sale-päivittäistavarakauppa sekä apteekki. Sammatin kirkko, joka sijaitsee kirkonkylällä, rakennettiin vuosina 1754–1755.
Sarah Mitton

Sarah Mitton (s. 20. kesäkuuta 1996) on kanadalainen kuulantyöntäjä.
Mitton voitti universiadeissa kuulantyönnön kultaa Napolissa 2019 tuloksella 18,31. Kaksi vuotta aiemmin Taipein universiadeissa hän sijoittui kymmenenneksi. Vuonna 2019 hän sijoittui Pan-Amerikan kisoissa kuudenneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja Tokion olympialaisissa 2021 hän jäi karsintaan. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 19,77. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 Mitton sijoittui seitsemänneksi tuloksella 19,02. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 19,03. Hän voitti myös Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian-mestaruuden tuloksella 20,15. Hän saavutti MM-hopeaa Budapestissa 2023 tuloksella 20,08. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kultaa Santiagon Pan-Amerikan kisoissa tuloksella 19,19. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Glasgow'ssa 2024 Pohjois-Amerikan halliennätyksellä 20,22. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän oli kahdestoista. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden jälleen Nanjingissa 2025 tuloksella 20,48. Hän voitti samana vuonna Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian-mestaruuden ja sijoittui neljänneksi Tokion MM-kilpailuissa.
Vuoden 2021 lopulla Mittonin ennätys oli 18,89. Helmikuussa 2022 hän paransi halliennätyksekseen 19,16. Ulkoradoilla hän ylitti 19 metrin rajan toukokuussa 2022. Kesäkuussa 2022 Langleyssa hän voitti uransa toisen Kanadan-mestaruuden ennätystuloksellaan 20,33. Hän työnsi sisäratojen Kanadan ennätyksen 19,80 Windsorissa tammikuussa 2023. Hän työnsi Kanadan ennätyksen 20,68 Fleetwoodissa toukokuusssa 2024. Hän työnsi Pohjois-Amerikan sisärataennätykseksi niin ikään tuloksen 20,68 Karlsruhessa helmikuussa 2025.
Karjalohjan kirkonkylä

Karjalohjan kirkonkylä () on Lohjan kaupungissa sijaitseva rakenteeltaan nauhamainen taajama. Vuoden 2013 alkuun saakka se oli Karjalohjan kunnan hallinnollinen keskus. Karjalohjan kirkonkylä sijaitsee Ahtialan, Ilmoniemen, Kourijoen, Lohjantaipaleen ja Pappilan kylien alueella.
Kirkonkylässä sijaitsee muun muassa Karjalohjan kirjasto, Karjalohjan seurojentalo, Kylätalo Kehrä (ent. kunnantalo), nuorisotalo Katulamppu (ent. rukoushuone), Sale-päivittäistavarakauppa ja Seo-huoltoasema, jossa toimii myös kahvilaravintola Unkan baari. Taajamassa on myös aiemmin toiminut Siwa ja Keskon kauppa, mutta nämä lakkautettiin 2000-luvun alkupuolella Salen suosion vuoksi.
Vuonna 1860 valmistunut Karjalohjan kirkko sijaitsee kirkonkylässä. Kivikirkko paloi salamaniskusta syyskuussa 1970, mutta se restauroitiin ulkoasultaan lähes alkuperäisen kaltaiseksi 1990-luvulla. Sen viereen rakennettiin vuonna 1977 Lasikirkko, joka muutettiin seurakuntataloksi kivikirkon restauroinnin jälkeen.
Taajamassa sijaitsee myös kylpylähotelli Lohja Spa &amp; Resort, toimi aikaisemmin muun muassa nimillä Lomakeskus Päiväkumpu ja Kylpylähotelli Päiväkumpu.
Karjalohjan nykyinen koulu valmistui 1950-luvulla, ja sen vieressä sijaitsee liikuntahalli, luistinrata ja urheilukenttä.
Karjalohjan kirjasto sijaitsee nykyisen koulun läheisyydessä rakennuksessa, jossa toimi aikaisemmin kansakoulu.
Lessinianpaimenkoira

Lessinianpaimenkoira () on italialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Italian kennelliitto ENCI on tunnustanut sen alustavasti, ja se on lisätty ns. "avoimeen rekisteriin" (Registro Supplementare Aperto - RSA).
Ulkonäkö.
Lessinianpaimenkoira on olemukseltaan keskikokoinen, hieman korkeuttaan pidempi, susimainen (lupoidinen) ja maatiaismainen. Sillä on vahva lihaksisto, mutta se on samalla myös ketterä. Silmät ovat keskikokoiset ja hieman mantelinmuotoiset; väriltään meripihkankeltaiset, pähkinänruskeat tai tummat. Toisinaan silmät voivat olla siniset tai toinen silmä sininen ja toinen ruskea. Silmäluomen reunat ovat mustat tai maksanruskeat. Korvat ovat kookkaat ja kolmionmuotoiset, ja niiden asento vaihtelee pystyistä taittuneisiin ja riippuviin - yleensä ne ovat kuitenkin pystyt tai puolipystyt (kärjistään taittuneet). Häntä on keskipitkä ja tukeva; levossa se roikkuu alhaalla tai on vaakatasossa kannettu, liikkeessä se on joko kaareva tai puolikaareva. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 53-63 cm (ihanne 58 cm) ja narttujen noin 49-59 cm (ihanne 54 cm) välillä. Paino on suhteessa säkäkorkeuteen ja käyttötarkoitukseen - täten erityisen massiiviset yksilöt ovat epätoivottuja.
Karvapeite on keskipitkä ja kaksikerroksinen, erityisesti selän alueella vuohimainen tai silkkinen - toisinaan myös aaltoileva ja lähes kihara. Lyhyttä karva on päässä ja alaraajoissa, runsaampaa korvien tyvissä, reisien takaosissa ja hännässä. Toisinaan karvapeite muodostaa varsinkin uroksille kauluksen. Väritys on fawn (sävy vaihtelee vaaleasta tummaan; toisinaan maskilla), ruskea, blue merle, red merle tai musta; tan-merkkejä esiintyy, mutta ne ovat epätoivottavia; myöskään valkoiset merkit eivät ole toivottavia, mikäli ne kattavat yli 50 % karvapeitteen väristä (pään alueella epätoivottavaa on, jos valkoiset merkit kattavat yli 33 %). 
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on tasapainoinen, älykäs, vilkas, utelias, oppivainen ja tottelevainen, tarpeen vaatiessa myös päättäväinen ja rohkea. Se tulee yleensä hyvin toimeen muiden koirien ja eläinten kanssa. Työssään se on väsymätön ja kykenee työskentelemään äärimmäisissä ilmasto-olosuhteissa ja karkeassa maastossa. Sille on kehittynyt suuri vastustuskyky tauteja, nälkää ja väsymystä vastaan. Se on nopea ja fyysisesti kestävä, kyeten hyppäämään vaivatta esteiden yli.
Alkuperä.
Lessinianpaimenkoira on muinaista alkuperää oleva paimenkoira Koillis-Italiasta (Itä-Lombardia, Trentino-Alto Adige, Veneto, Friuli Venezia Giulia) sekä lähialueilta. Paimenkoiria esiintyi Italian Alpeilla jo neoliittisella aikakaudella; ne olivat todennäköisesti saapuneet alueelle Paflagoniasta paimentolaisheimojen mukana - nämä olivat puolestaan omaksuneet kotieläinten kasvatuksen Levantin natufeilta. Rotu levisi pian koko nykyiselle elinalueelleen, ja se kulki paimentolaisten mukana vuorilta tasangoille ja päinvastoin.
Hiidensalmen silta

Hiidensalmen silta on Lohjan kaupungissa sijaitseva tiesilta, joka sijaitsee Hiidensalmen ja Roution kaupunginosien rajalla.
Historia.
1840-luvulta aina vuoteen 1882 Hiidensalmi ylitettiin lautalla. Lautturi oleskeli salmen Roution puoleisessa mökissä, joka on edelleen olemassa.
Vuonna 1882 salmen yli rakennettiin ensimmäinen puusilta. Uusi silta tuli tarpeeseen, ja kivisilta valmistui vuonna 1925. Rakentamisen aikana sen vierestä kulki väliaikainen ponttoonisilta.
Kolmas ja nykyinen silta valmistui vuonna 1967.
Vuosina 1926–1997 Lohjan kunnan ja kauppalan, myöhemmin kaupungin raja kulki sillan keskeltä.
Siltojen rakentamisesta on muistomerkki sillan kaupungin puoleisella osalla.
Reetta Niemensivu

Reetta Niemensivu (s. 12. syyskuuta 1979 Parkano) on suomalainen kuvittaja ja sarjakuvataiteilija. Hän on kuvittanut lastenkirjoja ja julkaissut sarjakuva-albumeita.
Niemensivu on koulutukseltaan graafinen suunnittelija ja opiskellut sarjakuvaa myös Taideteollisessa korkeakoulussa. "Helsingin Sanomat" valitsi hänen esikoisteoksensa "Lempi ja rakkaus" kuukauden läpimurroksi huhtikuussa 2010.
Niemensivu oli yksi vuonna 2019 Sarjakuva-Finlandia-palkinnon saaneen "Sisaret 1918" -teoksen tekijöistä. Hänen teoksensa "Maalarisiskot" oli ehdolla saman palkinnon saajaksi 2020. Vuonna 2022 Niemensivun kuvittama ja Saara Kekäläisen kirjoittama lastenkirja "Valpuri ja vaarallinen aamupuuro" valittiin lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaaksi.
Auriol Dongmo

Auriol Dongmo (s. 3. elokuuta 1990) on kamerunilaissyntyinen, Portugalia vuodesta 2020 edustanut kuulantyöntäjä. Hän on sisäratojen maailmanmestari vuodelta 2022.
Dongmo edusti kesään 2017 saakka Kamerunia. Hän voitti kuulantyönnön Afrikan kisoissa vuosina 2011 ja 2015 sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2014 ja 2016 oltuaan jo vuonna 2012 pronssilla. Hän kilpaili myös kiekonheitossa ja sijoittui Afrikan kisoissa kahdesti viidenneksi sekä Afrikan-mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi, kahdeksanneksi ja kymmenenneksi. Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sijoittui kuulantyönnössä seitsemänneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Dongmo sijoittui 12:nneksi tuloksella 16,99 työnnettyään karsinnassa tuloksen 17,92.
Portugalin edustajana Dongmo voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 kultaa tuloksella 19,34. Hän sijoittui Tokion olympialaisissa 2021 neljänneksi tuloksella 19,57. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa tuloksella 20,43. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 19,62. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän saavutti Münchenin EM-kilpailuissa hopeaa parhaalla ulkoratatuloksellaan 19,82. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Istanbulissa 2023 tuloksella 19,76. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 19,69. Hän saavutti Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 pronssia tuloksella 19,26. Hän oli samana vuonna Nanjingin MM-hallikilpailuissa kahdeksas, mutta karsiutui loppukilpailusta Tokion MM-kilpailuissa.
Dongmo on voittanut neljä Timanttiliigan kilpailua.
Dongmon parhaat tulokset Kamerunin edustajana olivat kuulantyönnössä kesäkuussa 2017 tehty 18,37 ja kiekonheitossa 47,00 kesäkuulta 2016. Portugalin edustajana hän työnsi sisäratojen MM-kilpailuissa halliennätyksekseen 20,43 maaliskuussa 2022. Ulkoradoilla hänen ennätyksensä on Eugenessa syyskuussa 2023 työnnetty 19,92. Dongmon parhaat tulokset ovat myös Portugalin-ennätyksiä.
Song Jiayuan

Song Jiayuan (s. 15. syyskuuta 1997) on kiinalainen kuulantyöntäjä.
Song saavutti kuulantyönnössä hopeaa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2016. Vuonna 2019 hän saavutti Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia ja sijoittui universiadeissa kahdeksanneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän jäi karsintaan. Tokion olympialaisissa 2021 hän sijoittui viidenneksi työnnettyään karsinnassa tuloksen 19,23 ja loppukilpailussa 19,14. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 19,57.
Song voitti vuonna 2023 Aasian-mestaruuden ja sai hopeaa Aasian kisoissa. Lisäksi hän voitti kultaa universiadeissa ja sijoittui Budapestin MM-kilpailuissa 11:nneksi. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti pronssia tuloksella 19,32.
Song ylitti 19 metrin rajan huhtikuussa 2021 ja 20 metrin rajan toukokuussa 2022. Ennätyksensä 20,38 hän teki kesäkuussa 2022. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on maaliskuussa 2019 työnnetty 18,23.
New York Group

New York Group oli ukrainalaislähtöisten avantgardististen emigranttirunoilijoiden ryhmä, joka syntyi 1950-luvun puolivälissä. Ryhmän perustajajäseniä olivat Bohdan Boychuk, B. Pevnyi, Mariia Revakovych ja Yuriy Tarnawsky. Myöhemmin ryhmään liittyivät vielä kirjailijat ja taiteilijat Emma Andijevska, Zhenia Vasylkivska, Vira Vovk, Bohdan Rubchak, Roman Baboval, Liuboslav Hutsaliuk, Patrytsiia Kylyna, I. Heruliak ja Iurii Solovii.
Ryhmä oli lähinnä ystävien muodostama ryhmä ilman erityistä ohjelmaa, mutta he vaalivat ukrainan kielen puhtautta ja pyrkivät etääntymään edellisen sukupolven voimakkaasta kansallismielisyydestä. Ryhmää ei ole virallisesti lakkautettu, mutta jäsenten hajotessa eri puolille sen julkaisutoiminta hiipui.
Ryhmän vuosijulkaisun "Novi poeziji" päätoimittajat olivat koko sen ilmestymisajan 1959–1971 Bohdan Boychuk ja Yuriy Tarnawsky.
Fresnelin diffraktio

Fresnelin diffraktio on diffraktioon sovellettu matemaattinen malli, jota käytetään silloin, kun aaltorintama on lähellä esimerkiksi diffraktion aiheuttavaa aukkoa. Tämä malli on yleisimmin käytetty laskentamalli Fraunhoferin diffraktion lisäksi. Kun aaltorintama kulkee lyhyen matkan aukkoon, diffraktoitunut aalto muodostuu aluksi kaareutuvaksi ja aaltorintama kapenee vähitellen. Fresnelin diffraktioon liittyvät Huygensin periaate ja Kirchhoffin malli. Fresnelin diffraktiota mallia käytettäessä aaltorintama esitetään kartion muotoisena litteässä ympäristössä ja aaltojen kulku esitetään suorana jatkumona.
Leyanis Pérez

Leyanis Pérez Hernández (s. 10. tammikuuta 2002) on kuubalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Hän kilpailee myös pituushypyssä.
Pérez sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 11:nneksi tuloksella 13,99. Hän voitti kaksi kuukautta myöhemmin kultaa Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa tuloksella 14,58. Saman vuoden heinäkuussa hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa neljänneksi ennätystuloksellaan 14,70. Vuoden 2023 Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän saavutti hopeaa sekä pituushypyssä tuulituloksella 665 että kolmiloikassa ennätyksellään 14,98. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti kolmiloikassa pronssia tuloksella 14,96. Kauden päätteeksi hän voitti kultaa Santiagon Pan-Amerikan kisoissa tuloksella 14,75.
Pérez saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hopeaa kolmiloikassa tuloksella 14,90. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 14,62. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Nanjingissa 2025 tuloksella 14,93. Hän voitti samana vuonna ulkoratojen maailmanmestaruuden Tokiossa tuloksella 14,94.
Pérez on voittanut kahdeksan Timanttiliigan kilpailua mukaan lukien finaalit Brysselissä vuonna 2024 ja Zürichissä 2025.
Pérez ylitti kolmiloikassa 14 metrin rajan toukokuussa 2019. Kesäkuussa 2021 ylittyi 14,5 metriä tuloksella 14,53. Vuonna 2022 hän paransi arvokilpailuissa ennätystään toukokuussa 14,53:een ja heinäkuussa 14,70:een. Seuraavana vuonna hän hyppäsi San Salvadorissa ennätyksekseen 14,98. Pituushyppyennätyksensä 664 cm hän hyppäsi samoissa kilpailuissa.
Libya (1969–2011)

Muammar Gaddafi nousi valtaan 1. syyskuuta 1969, kun hänen johtamansa joukko upseereja kaappasi vallasi kuningas Idrikseltä verettömässä vallankaappauksessa. Tämän jälkeen Gaddafi lakkautti monarkian ja perusti uuden valtion nimellä Libyan arabitasavalta, joka muutti nimeään useasti tämän jälkeen.
Libyan arabitasavalta (1969-1977).
Hallintonsa alkuvuosina Gaddafi karkotti ulkomaiset sotilaat maasta ja ohjasi suurimman osan öljytuloista oman valtion käyttöön. Hän myös karkotti siirtomaa-aikana maahan muuttaneita siirtolaisia. Gaddafi halusi yhdistää arabimaat sekä Afrikan. 
Uusi johtaja pyrki parantamaan kansan oloja. Hän esimerkiksi pyrki saamaan kaikille suunnatun opetuksen, ilmaisen terveydenhuollon sekä hyvän asunnon kaikille libyalaisille, joista suuri osa saatiinkin toteutettua.
Hän liitti Libyan Egyptin ja Syyrian kanssa muodostettuun Arabitasavaltojen liittoon. Hänen kirjoittamansa poliittinen Vihreä kirja julkaistiin vuonna 1975. Arabitasavaltojen liitto hajosi vuonna 1977, minkä jälkeen Libyan sosialistinen kansan arabijamahiriya perustettiin.
Libyan suuri sosialistinen kansan arabijamahiriya (1977-2011).
Libyan nimeksi muutettiin Libyan sosialistinen kansan arabijamahiriya vuonna 1977. Maan nimeen lisättiin sana "suuri" vuonna 1986 sen jälkeen, kun Libya oli selvinnyt USA:n pommituksista. Gaddafi tuki pitkään terrorismia jakamalla rahaa kansainvälisten terroristiliikkeiden käyttöön. Syyskuun 11. terrori-iskujen jälkeen hän kuitenkin alkoi vastustamaan terrorismia länsivaltojen rinnalla. 2000-luvun alussa hän solmi useita suhteita Euroopan maiden kanssa.
Vuonna 2011 arabimaissa alkoi mielenosoitusten aalto, joka tunnetaan nimellä arabikevät. Tällöin levottomuudet levisivät myös Libyaan. Gaddafi vastasi mielenilmaisuihin käyttämällä aseellista väkivaltaa. Tämän seurauksena Libyan sisällissota syttyi. Lopulta hänen joukkonsa alkoivat hävitä kapinallisia vastaan ja pääkaupunki Tripoli vallattiin 28. elokuuta 2011. Lopulta Gaddafi ja hänen lähipiirinsä ajettiin kotikaupunkiinsa Sirtiin, ja kapinalliset tappoivat hänet 20. lokakuuta 2011.
Thea LaFond

Thea LaFond (s. 5. huhtikuuta 1994) on dominicalainen kolmiloikkaaja, olympiavoittaja ja sisäratojen maailmanmestari. Nuorempana hän kilpaili arvokilpailutasolla myös korkeushypyssä.
LaFond sijoittui Kansainyhteisön kisoissa 2014 kolmiloikassa 11:nneksi. Vuonna 2015 hän sijoittui NACAC:n mestaruuskilpailuissa kuudenneksi sekä kolmiloikassa että korkeushypyssä. Samana vuonna hän oli Pan-Amerikan kisoissa kolmiloikassa kahdestoista ja korkeushypyssä kolmastoista. Hän jäi kolmiloikassa karsintaan Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2018 hän sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa kolmiloikassa 17:nneksi sekä saavutti pronssia Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 13,92 ja NACAC:n mestaruuskilpailuissa tuloksella 13,74. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän sijoittui kahdeksanneksi.
LaFond selviytyi Tokion olympialaisissa 2021 loppukilpailuun hyppäämällä karsinnassa ennätystuloksensa 14,60 mutta jäi loppukilpailussa tulokseen 12,57 ja sijoittui 12:nneksi. Hän sijoittui sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 neljänneksi tuloksella 14,53. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli viides tuloksella 14,56. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 14,39. Lisäksi hän voitti NACAC:n mestaruuden tuloksella 14,49. Budapestin MM-kilpailujen 2023 karsinnassa hän hyppäsi Dominican ennätyksen 14,62, jota kohensi loppukilpailussa tulokseen 14,90 sijoittuen neljänneksi. Kauden päätteeksi hän saavutti pronssia Santiagon Pan-Amerikan kisoissa tuloksella 14,25.
LaFond voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Glasgow’ssa 2024 Dominican ennätystuloksella 15,01. Pariisin olympialaisissa 2024 hän toi Dominicalle sen ensimmäisen olympiamitalin voitettuaan olympiakultaa jälleen uudella Dominican ennätyksellä 15,02. Hän sijoittui Nanjingin sisäratojen MM-kilpailuissa 2025 neljänneksi. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän sai hopeaa tuloksella 14,89.
LaFond on voittanut yhden Timanttiliigan kilpailun.
LaFond ylitti kolmiloikassa 13 metrin rajan vuonna 2013, 14 metrin rajan vuonna 2017 ja 15 metrin rajan 2024. Hänen kolmiloikkaennätyksensä ulkoradoilla on Pariisin olympialaisissa hypätty 15,02 ja sisäradoilla Glasgow’n MM-kisatulos 15,01. Hänen ennätyksensä korkeushypyssä on 185 vuodelta 2015 ja pituushypyssä 664 vuodelta 2022. Näiden kolmen lajin lisäksi hän pitää Dominican ulkoratojen ennätystä hallussaan 100 metrin aitajuoksussa ajalla 14,03. Sisäradoilla hänellä on maansa ennätys näiden kolmen hyppylajin ja 60 metrin aitajuoksun lisäksi viisiottelussa.
Jukebox Junkie

Jukebox Junkie on Andy McCoyn studioalbumi. Se julkaistiin 5. elokuuta 2022. Albumin ensimmäisen single on ”Take Me I’m Yours”, joka on brittiläisen Squeeze-yhtyeen kappale vuodelta 1978.
Oleg Taktarov

Oleg Taktarov on Venäjältä lähtöisin oleva uransa lopettanut UFC-ottelija ja elokuvanäyttelijä, joka kuuluu etniseltä taustaltaan suomensukuiseen kansaan, mareihin. Taktarov otteli UFC:ssä 1990-luvulla ja kuului maineikkaimpiin vapaaottelijoihin. Hän muun muassa voitti UFC 6 -turnauksen vuonna 1995.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2000

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2000 käytiin 13. toukokuuta Kemissä. 
Miehissä Suomen mestaruuden 4 km matkalta voitti Marko Kotila ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Jussi Utriainen. Joukkueissa miehissä Suomen mestaruuden 4 km matkalta voitti Turun Weikot ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Teivo Stayers. Naisissa Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti viime vuoden tavoin Annemari Sandell ja joukkueissa mestaruuden voitti myöskin viime vuoden tavoin Viipurin Urheilijat. 
Suomen mestaruuden miesten 22-vuotiaiden ikäluokassa 6 km matkalta voitti Mikael Talasjoki ja mestaruuden 19-vuotiaiden sarjassa myöskin 6 km matkalta voitti Jukka Keskisalo. Miesten 17-vuotiaiden ikäluokassa 4 km matkalta Suomen mestaruuden voitti Matti Räsänen. Naisissa Suomen mestaruuden 22-vuotiaiden ikäluokassa voitti edellisen vuoden tavoin Johanna Risku ja mestaruuden 19-vuotiaiden sarjassa voitti Minna Nummela. Naisten 17-vuotiaiden ikäluokassa Suomen mestaruuden voitti Riina Tolonen. Kaikissa naisten ikäluokissa matkoina oli 4 kilometriä.
Tulokset.
Lähde:
Natanael (nimi)

Natanael on heprealaisperäinen miehen etunimi, josta tunnetaan myös rinnakkaismuoto Nathanael. Nimen merkitys on ’Jumala on antanut’ tai ’Jumalan lahja’. Uudessa testamentissa Natanael on apostoli Bartolomeuksesta käytetty toinen nimi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on maaliskuuhun 2025 mennessä tilastoitu noin 250 "Natanael"-nimistä ja noin 130 "Nathanael"-nimistä miestä.
Nimipäivät.
Nimiasut "Natanael" ja "Nathanael" ovat kumpikin olleet mukana Suomen almanakassa. "Natanael"-muotoa käytettiin vuosina 1792–1795, ja nimipäivä oli silloin 13. maaliskuuta. "Nathanaelilla" on ollut kolme nimipäivää: 10. toukokuuta (vuosina 1739, 1740, 1742, 1749), 22. toukokuuta (vuonna 1706) ja 24. lokakuuta (vuosina 1705–1706).
Suomenruotsalaiseen almanakkaan "Natanael"-nimi sisältyi vuosina 1929–1949. Nimipäivä oli 13. syyskuuta.
Ruotsissa "Natanael" viettää nimipäivää 22. joulukuuta.
Keturah Orji

Keturah Orji (s. 5. maaliskuuta 1996) on yhdysvaltalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä.
Orji saavutti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2013 hopeaa pituushypyssä ja pronssia kolmiloikassa. Yleisen sarjan arvokilpailuissa hän on kilpaillut pääasiassa kolmiloikkaajana. Olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi Rio de Janeirossa 2016 tuloksella 14,71 ja seitsemänneksi Tokiossa 2021 tuloksella 14,59. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli seitsemäs Dohassa 2019 tuloksella 14,46 ja kuudes Eugenessa 2022 tuloksella 14,49. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 2016, viidenneksi vuonna 2018 ja seitsemänneksi vuonna 2022. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän saavutti pituushypyssä hopeaa tuloksella 666.
Orji on voittanut Yhdysvaltain-mestaruuden kolmiloikassa ulkoradoilla vuosina 2016–2019 ja 2021–2022 sekä sisäradoilla vuosina 2019 ja 2022–2023. Hän on voittanut NCAA:n mestaruuden kolmiloikassa vuosina 2015–2018 ja pituushypyssä vuonna 2018.
Orjin ennätys kolmiloikassa on huhtikuun 2021 lopulla syntynyt Yhdysvaltain-ennätys 14,92 ja pituushypyssä huhtikuun 2021 alussa tehty 685. Sisäradoilla hänen parhaat tuloksensa ovat kolmiloikassa 14,60 vuodelta 2020 ja pituushypyssä 672 vuodelta 2017.
Drâa

Drâa (myös "Dra") on joki Marokon eteläosassa. Sen pituus on noin 1 150 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 15 100 neliökilometriä.
Drâa saa alkunsa Korkean-Atlaksen etelärinteiltä ja laskee toisinaan Atlantin valtamereen. Sen virtaus on jatkuvaa vain yläjuoksulla. Vesi käytetään lähes kokonaan keinokasteluun.
Drâan alueella on ollut tärkeä merkitys Marokon historiassa. Sen asukkaat ovat haratineja, berberejä ja arabeja.
Ralph Hills

Ralph Gorman Hills (19. tammikuuta 1902 Washington DC – 20. syyskuuta 1977 Baltimore) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti maataan vuoden 1924 olympialaisissa Pariisissa ja saavutti olympiapronssia kuulantyönnössä. Ennätyksekseen Hills työnsi tuloksen 15,26 metriä vuonna 1925.
Glenn Hartranft

Glenn Hartranft (3. joulukuuta 1901 Aberdeen – 12. elokuuta 1970 San Diego) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä sekä olympiamitalisti. Hän edusti maataan vuoden 1924 olympialaisissa Pariisissa ja saavutti olympiahopeaa kuulantyönnössä. Samoissa kisoissa Hartranft kilpaili myös kiekonheitossa, sijoittuen kuudenneksi. Ennätyksikseen hän kuulassa työnsi tuloksen 15,53 metriä vuonna 1924 ja kiekossa heitti ennätystuloksensa 48,18 metriä vuonna 1924.
Päivänpaistepolitiikka

Päivänpaistepolitiikka (kor. 햇볕정책) tarkoittaa Etelä-Korean ulkopolitiikkaa Pohjois-Koreaa kohtaan vuosina 1998–2008. Politiikka painotti rauhanomaista yhteistyötä pohjoisen kanssa, ja tätä kautta tavoitteli rauhallista yhdistymistä. Vuonna 2000 Etelä-Korean silloinen presidentti Kim Dae-jung sai Nobelin rauhanpalkinnon pyrkimyksistä parantaa suhteita Pohjois-Koreaan. Suhteiden parantaminen jatkui Roh Moo-hyunin presidenttikaudella vuoteen 2008. Lee Myung-bakin kausi merkitsi päivänpaistepolitiikan päättymistä. 
2017-2022 Moon Jae-inin valtakaudella Etelä-Korea aloitti jälleen rauhanoimaisen lähestymistavan Pohjois-Koreaan, mikä aloitti päivönpaistepolitiikan elpymisen. Moon Jae-inin pyrkimys parantaa Koreoiden välisiä suhteita johti kolmeen Koreoiden väliseen huippukokoukseen vuoden aikana, mukaan lukien kaksi Panmunjomissa pidettyä huippukokousta. 2022 valittu presidentti Yoon Suk-yeol ei kannata päivänpaistepolitiikkaa ja on ottanut tiukemman suhtautumisen pohjoiseen.
Esimerkkejä maiden välisestä yhteistyöstä kauden aikana olivat eteläkorealaisten mahdollisuudet vierailla Kumgang-vuorilla Pohjois-Koreassa (lopetettu 2008 kun pohjoiskorealaissotilaat ampuivat eteläkorealaisen turistinaisen) ja perheiden jälleentapaamiset ensimmäistä kertaa vuosikymmeniin. Toinen maiden välinen yhteistyö on Kaesongin teollisuusalue Pohjois-Koreassa, jonne eteläkorealaiset yritykset ovat pystyneet perustamaan tehtaita.
Safina Saʼdullayeva

Safina Erkinovna Saʼdullayeva (s. 4. maaliskuuta 1998) on uzbekistanilainen korkeushyppääjä.
Saʼdullayeva sijoittui korkeushypyssä neljänneksi sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuissa 2018, kuudenneksi Tokion olympialaisissa 2021, kuudenneksi sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2022 ja viidenneksi ulkoratojen MM-kilpailuissa 2022. 
Saʼdullayevan korkeushyppyennätys on 196 cm, jonka hän ylitti ensimmäisen kerran toukokuussa 2021 maansa mestaruuskilpailuissa Taškentissa ja jota hän sivusi elokuussa 2021 Tokion olympialaisten loppukilpailussa ja heinäkuussa 2022 Eugenen MM-kilpailujen loppukilpailussa.
Kwangmyong

Kwangmyong () on pohjoiskorealainen intranet, joka avattiin Pohjois-Korean kansalle vuonna 2000. Vain tietyillä ihmisillä on pääsy maailmanlaajuiseen Internetiin, kun taas muu väestö saa käyttää valtion valvomaa kwangmyongia. Intranetin selailuun tarkoitettu selain on kopio Firefoxista. Kwangmyong on käytettävissä kaikista suurimmista kaupungeista ja yliopistoista, mutta maaseudulla sen käyttäminen on hyvin vähäistä.
Kwangmyongissa on arviolta 5 000 verkkosivustoa.
Emil Pakkala

Emil Pakkala (26. joulukuuta 1867 Tornio – 16. tammikuuta 1952 Rauma) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Pakkalan vanhemmat olivat tilanomistaja Johan Erik Pakkala ja Maria Katariina Lemke ja puoliso 1901–1936 Severiina Saarela. Pakkala oli sekä kultasepän opissa että nahkurimestari A. J. Westendin oppipoika Oulussa 1887–1890 ja mestarin kisällinä 1890. Hän kävi käsityöläiskoulun ja suoritti yksityisiä kauppa- ja kirjanpitokursseja sekä harjoitti opintoja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Pakkala teki myös opintomatkoja useisiin eri maihin 1890-luvulla. Hänellä oli oma liike Helsingissä, mutta hän työskenteli myös eri nahkaliikkeiden palveluksessa ja oli Munkkisaaren nahkatehtaan työnjohtaja 1898–1901. Oma nahkatehdas Helsingissä Pakkalalla oli 1901–1913. Hän oli Nahkatehdas Oy Pakkala &amp; Nikanderin perustajaosakas ja johtaja 1912–1915 ja Rauman Nahkatehdas Oy:n enemmistöosakas ja toimitusjohtaja vuodesta 1915. Pakkala oli mukana perustamassa Suomen Nahkatehtaitten Keskus Oy:tä ja kuului yhtiön johtokuntaan. Hän oli myös Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä ja oli Tampereen kauppakamarin Rauman osaston puheenjohtajana. Tiilitehtaan Helsingin maalaiskunnan Tikkurilassa Pakkala omisti 1907–1910 ja maatilan Vihdissä 1917–1936. Pakkala oli Kansallisen Kokoomuksen perustajajäsen 1918. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1936.
Anicka Newell

Anicka Newell (s. 5. elokuuta 1993) on kanadalainen seiväshyppääjä.
Newell jäi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 karsintaan. Lontoon maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 hän sijoittui loppukilpailussa 12:nneksi. Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sijoittui seitsemänneksi. Tokion olympialaisissa 2021 hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui yhdeksänneksi. 
Newellin ennätys ulkoradoilla on kesäkuussa 2017 hypätty 465 cm ja sisäradoilla 470 cm tammikuulta 2021.
Soitinrakentaja

Soitinrakentaja on käsityöläinen, joka rakentaa soittimia. Usein soitinrakentajat ovat erikoistuneet yksittäisen soittimen rakentamiseen, kuten kitaran- tai kontrabassonrakentaja.
Slimane Moula

Slimane Moula (; s. 25. helmikuuta 1999) on algerialainen keskimatkojen juoksija.
Moula kilpaili 400 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2018. Vuonna 2019 hän voitti 400 metrillä Algerian-mestaruuden. Sittemmin hänen päälajinaan on ollut 800 metrin juoksu. Toukokuussa 2022 hän alitti kahdesti ajan 1.45; jälkimmäinen tulos oli Ostravassa juostu 1.44,19. Kesäkuussa 2022 hän voitti Afrikan-mestaruuden ajalla 1.45,59. Kesäkuun lopulla hän voitti Tukholmassa timanttiliigan osakilpailun ajalla 1.44,60. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Välimeren kilpailuissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti alkueränsä ajalla 1.44,90 ja välieränsä ajalla 1.44,89 sekä sijoittui loppukilpailussa viidenneksi ajalla 1.44,85. Hän voitti Dohan timanttiliigan kilpailun toukokuussa 2023. Hän sijoittui viidenneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ajalla 1,44,95. Pariisin olympialaisissa 2024 hän karsiutui 800 metrin keräilyerissä. Hän juoksi lyhyiden ratojen (eli käytännössä sisäratojen) Algerian ennätyksen 1.45,11 Metzissä helmikuussa 2025. Hän voitti kesällä 2025 Algerian-mestaruuden ja karsiutui välierissä Tokion MM-kilpailuissa.
Trey Cunningham

Trey Cunningham (s. 26. elokuuta 1998) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija, 110 metrin aitajuoksun MM-mitalisti.
Cunningham paransi 60 metrin aitajuoksun alle 20-vuotiaiden sisäratojen maailmanennätystä kahdesti New Yorkissa maaliskuussa 2017 juostuaan ajat 7,45 ja 7,40. Hän sijoittui 110 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen olympiakarsinnoissa neljänneksi 2021. Hän voitti 2022 NCAA:n mestaruuden sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa ennätyksellään 7,38 ja ulkoradoilla 110 metrin aitajuoksussa niin ikään uudella ennätysajallaan 13,00. Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui 110 metrin aitajuoksusa toiseksi. Hän saavutti saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hopeaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 13,08.
Anžela Balah’onova

Anžela Anatolijivna Balah’onova (, s. 18. joulukuuta 1972 Šah’tarsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt seiväshyppääjä ja Euroopan mestari sekä ulko- että sisäradoilta. Hän teki urallaan sisäratojen maailmenennätyksen ja useita Euroopan ennätyksiä.
Urheilu-ura.
Balah’onova voitti vuonna 1998 Euroopan mestaruuden Budapestissa 1998 tuloksella 431 senttimetriä ja sisäratojen Euroopan mestaruuden Valenciassa 1998 sisäratojen maailmanennätyksellä 445 cm. Seuraavana vuonna hän saavutti Sevillassa MM-hopeaa Euroopan ennätystuloksella 455 cm: edelle sijoittui vain Yhdysvaltojen Stacy Dragila maailmanennätyksellä 460 cm. Ennätyksensä 457 cm Balah’onova hyppäsi vuonna 2004. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän eteni loppukilpailuun jossa jäi ilman tulosta, ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän sijoittui kuudenneksi.
Marco Arop

Marco Arop (s. 20. syyskuuta 1998 Khartum, Sudan) on kanadalainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu.
Arop saavutti NACAC:n mestaruuskilpailuissa 2018 hopeaa 800 metrillä. Vuonna 2019 hän voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa ajalla 1.44,25. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi. Tokion olympialaisissa 2021 hän karsiutui välierissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kahdeksanneksi. Ulkoratojen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia ajalla 1.44,28. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Arop voitti kultaa ajalla 1.44.24. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti hopeaa vain sadasosan kilpailun voittaneelle Emmanuel Wanyonyille hävinneenä. Aropin aika 1.41,20 oli Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian ennätys ja maailmantilaston kaikkien aikojen neljänneksi paras. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia ajalla 1.41,95.
Arop on voittanut timanttiliigan osakilpailun Eugenessa ja Lausannessa vuonna 2021, Birminghamissa vuonna 2022 sekä Xiamenissa ja Chorzówissa 2024. 
Arop syntyi Sudanissa, josta hän muutti pienokaisena sisällissotaa paenneen perheensä mukana Egyptin kautta Kanadaan.
Kalajokilaakso

Kalajokilaakso voi tarkoittaa:
Ihor Hlavan

Ihor Kostjantynovytš Hlavan (, s. 25. syyskuuta 1990 Nazarivka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpakävelijä.
Hlavan voitti 50 kilometrillä MM-pronssia Moskovassa 2013: hän sijoittui kilpailussa alun perin neljänneksi mutta nousi mitaleille venäläisen Mihail Ryžovin dopingkäryn myötä. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Hlavan sijoittui 50 kilometrillä 16:nneksi, ja Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui 20 kilometrillä 35:nneksi sekä keskeytti 50 kilometrillä. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän oli 50 kilometrillä viides ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 20 kilometrillä neljäs.
Hlavan sijoittui Lontoon MM-kilpailuissa 2017 50 kilometrillä alun perin neljänneksi, mutta tulos hylättiin hänen jäätyään kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä 25. heinäkuuta 2017 tehdyssä testissä. Hän sai kilpailukiellon ajalle 25.7.2017–24.7.2019 ja uudelleen 15.7.2021–14.7.2022. Myös kilpailukieltojen välissä kävellyt tulokset hylättiin. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 35 kilometrin kävelyssä 33:s. Vuonna 2024 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kymmenenneksi Rooman EM-kilpailuissa ja 40:nneksi Pariisin olympialaisissa.
Djamel Sedjati

Djamel Sedjati (; s. 3. toukokuuta 1999) on algerialainen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 800 metrin juoksu.
Sedjati juoksi vuonna 2021 parhaimmillaan ajan 1.44,91 kesäkuussa Strasbourgissa. Hän pääsi mukaan Tokion olympialaisiin, mutta kisapaikalla hän antoi positiivisen koronavirustestituloksen eikä saanut kilpailla. Maaliskuussa 2022 hän osallistui sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuihin mutta ei menestynyt. Hän paransi vuonna 2022 ennätystään ensin aikaan 1.44,05 kesäkuussa Décines'ssa ja kuusi päivää myöhemmin aikaan 1.43,69 Strasbourgissa. Hän voitti kultaa Oranim Välimeren kilpailuissa ajalla 1.44,52. Heinäkuussa 2022 Eugenen MM-kilpailuissa hän voitti sekä alku- että välieränsä ja selviytyi loppukilpailuun, jossa hän saavutti hopeaa ajalla 1.44,14.
Sedjati juoksi 800 metrin ennätyksensä 1.43,40 Pariisissa 9. kesäkuuta 2023. Hän voitti samana kesänä Tukholman Timanttiliigan kilpailun, mutta hänet hylättiin 800 metrin loppukilpailussa Budapestin MM-kilpailuissa. Loppukaudella hän voitti Brysselin Timanttiliigan kilpailun ja paransi Eugenessa ennätyksensä aikaan 1.43,06.
Sedjati voitti kesällä 2024 Timattiliigan kilpailun Tukhomassa ja Pariisissa, jossa juoksi ennätyksensä
ja maailman kaikkien aikojen kolmanneksi parhaan ajan 1.41,56. Hän paransi Algerian ennätyksen viisi päivää myöhemmin Monacossa lukemiin 1.41,46. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti pronssia ajalla 1.41,50. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän sai hopeaa ajalla 1.41,90.
Matkavakuutus

Matkavakuutus on vakuutus, joka korvaa esim. jos matkalla matkustaja sairastuu tai loukkaantuu tai jos matkatavarat katoavat tai rikkoutuvat. Matkavakuutus kattaa aina sekä kotimaan että ulkomaan matkailun. Matkavakuutuksia on kahdenlaisia, matkatavaravakuutus ja matkustajavakuutus, kuitenkin yleisesti matkavakuutus kattaa molemmat. Ajallisesti matkavakuutuksia on kaksi, jatkuva matkavakuutus ja määräaikainen matkavakuutus. Suomen ulkoministeriö suosittelee aina ottamaan matkavakuutuksen, sillä EU:n alueella käytettävä eurooppalainen sairaanhoitokortti ei kata erityishoidon tai kuolemantapauksien kuluja.
Matkavakuutuksen korvaukset.
Matkavakuutus korvaa etukäteen maksetut lennot, hotellit ja aktiviteetin peruuntumiset, matkavakuutus korvaa jos matkatavarat katoavat/varastetaan tai rikkoutuvat.
Matkavakuutus ei korvaa silloin matkan peruuntumista jos, matka peruuntuu päihteiden käytön takia. Matkavakuutus ei myöskään korvaa jos, matkalta myöhästyy oman huolimattomuuden takia tai peruuntumisen syynä on lakko tai konkurssi.
Määräaikainen ja jatkuva matkavakuutus.
Määräaikainen matkavakuutus ostetaan yleensä kun, matkustetaan kerran vuodessa ulkomaille ja vakuutus ostetaan jokaiselle matkalle erikseen. Määräaikainen matkavakuutus on edullisin vaihtoehto jos, matkustaa ulkomaille harvoin.
Jatkuva matkavakuutus on voimassa keskeytyksettä ympäri vuoden.
Tademaït

Tademaït on ylänköalue Algerian Saharassa. Se erottaa Läntisen Ison ergin Itäisestä Isosta ergistä. Kalkkikivestä muodostuneen ylängön suurin korkeus on 845 metriä. Sitä peittää suola- ja sora-aavikko. Sademäärä on hyvin alhainen, ja kasvillisuutta on vain vadeissa.