tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
SS Republic (1872)

SS Republic oli valtamerialus, jonka Harland &amp; Wolff rakensi vuonna 1871 White Star Lineä varten. 
Republicin oli tarkoitus saada nimekseen Arcatic, mutta nimeä muutettiin.
Republic oli 420 jalkaa pitkä, ja sen bruttovetoisuus oli 3,984 tonnia. Laivan käyttövoimana olivat sekä höyrykone, että neljä mastoa ja purjeet. Laivassa oli tilaa 166 ensimmäisen luokan matkustajalle ja välikansitilaan mahtui jopa 1,000 matkustajaa.
Republic lähti neitsytmatkalleen 1. helmikuuta 1872 Liverpoolista New Yorkiin. Alus kulki tätä reittiä 17 vuoden ajan, viimeisen kerran 16. tammikuuta 1889.
White Star Line myi Republicin Holland America Linelle, joka muutti laivan nimen Maasdamiksi. Maasdam lähetettiin korjaukseen G. Forrester &amp; Colle Liverpooliin koneiden vaihtamista varten. Samalla laivaa muutettiin niin, että se pystyi kuljettamaan 150 henkilöä ensimmäisessä luokassa, 60 toisessa luokassa ja 800 välikansitaloissa. Kun laiva oli valmis se alkoi kulkea 15. maaliskuuta 1890 reittiä Rotterdamin ja New Yorkin välillä. Yhdeksän vuotta myöhemmin vaihtuvien markkinoiden kanssa Maasdamia korjattiin jälleen ensimmäisen luokan matkustajia ja välikansitilalla matkustavia ajatellen. Korjauksen jälkeen laiva jatkoi reitillä Rotterdam-New York 6. maaliskuuta 1902 saakka.
Maasdam myytiin 1902 Italialaiselle laivanvarustamolle, joka nimesi taas laivan uudestaan. Tällä kertaa alus sai nimekseen Vittoria. 
Myöhemmin, 1902, Vittoria myytiin jälleen, tällä kertaa La Velocelle. La Veloce nimesti Vittorian Citta di Napoliksi. 
Citta di Napoli korjautettiin niin että se pystyi kuljettamaan 1,424 siirtolaismatkustajaa. Alus aloitti purjehduksensa 30. syyskuuta 1902 Genovan, Napolin ja New Yorkin välillä.
Citta de Napoli kulki reittiä 27. huhtikuuta 1907 saakka. Laiva romutettiin vuonna 1910.
Erik Cronvall

Erik Johan Cronvall (3. huhtikuuta 1904 Helsinki – 5. syyskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari, viulisti ja musiikkipedagogi.
Cronvall opiskeli viulunsoittoa Helsingin Filharmonisen seuran orkesterikoulussa, Helsingin Musiikkiopistossa sekä Pariisissa, Berliinissä ja Wienissä. Cronvall oli Radio-orkesterin viulisti ja konserttimestari sen perustamisesta alkaen vuosina 1927–1953 sekä Radion sinfoniaorkesterin pitkäaikainen kapellimestari vuosina 1944–1970. Hän oli myös jäsenenä Linko–Cronvall–Selin-triossa ja sen perustamassa Sibelius-kvartetissa. Trioon kuuluivat Cronvallin lisäksi pianisti Erkki Linko ja sellisti Yrjö Selin.
Muiden töidensä ohella Cronvall opetti Sibelius-Akatemiassa sekä viulunsoittoa että yhteismusisointia ja johti useaa harrastajaorkesteria. Hänen johtamiinsa harrastajaorkestereihin kuuluivat Helsingin yliopiston Uusmaalaisen osakunnan orkesteri vuosina 1926–1946 ja Ylioppilaskunnan Soittajat -orkesteri vuosina 1946–1966, kumpikin kahdenkymmenen vuoden ajan. Cronvall sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1965 ja professorin arvonimen vuonna 1968.
Cronvallin puoliso oli pianisti Eevi Cronvall o.s. Voipio (1916–2009), jonka kanssa Cronvall esiintyi muun muassa duokonserteissa, radionauhoituksissa ja Sibelius-viikoilla. Heidän poikansa on toimittaja Aarno Cronvall.
Kaisa Sinikara

Kaisa Sinikara (s. 1947) on Helsingin yliopiston entinen ylikirjastonhoitaja ja teologian tohtori. Yliopiston kansleri myönsi vuonna 2010 Kaisa Sinikaralle oikeuden käyttää professorin arvonimeä aikana, jona hän toimii Helsingin yliopiston ylikirjastonhoitajana.
Sinikara väitteli teologian tohtoriksi 2007. Sinikara aloitti ylikirjastonhoitajana kesäkuussa 2009 ja jäi eläkkeelle kesäkuussa 2013.
Sinikara on ollut vuosina 1978–1983 ja 1985–1987 teologisen tiedekunnan kirjastossa eri tehtävissä, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjastossa 1977–1978 ja 1987–1989 sekä sen jälkeen Helsingin yliopiston opiskelijakirjastossa johtajana 1989–2002. Hän toimi yliopiston kirjasto- ja tietopalvelujen koordinointiyksikön päällikkönä 2002–2009.
Leo Laukkanen

Leo Olavi Laukkanen (11. lokakuuta 1913 Helsinki – 1. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän on tunnettu erityisesti abstrakteista pienoisveistoksistaan, jotka on useimmiten tehty graniitista.
Laukkanen opiskeli Taideteollisuuden keskuskoulussa vuosina 1931–1933. Vaikka Laukkasen tuotannon tunnetuin osa koostuu abstrakteista veistoksista, hän teki uransa alku- ja loppuvaiheissa myös esittäviä veistoksia sekä kivestä että pronssista, muun muassa naishahmoja. Vuonna 1980 Helsingin Taidehallissa oli laaja Laukkasen muistonäyttely, jonka teokset hän oli testamentannut Suomen taiteilijaseuralle.
Laukkanen oli kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen assistentti vuosina 1948–1956.
Air Mikisew

Air Mikisew oli lentöyhtiö pohjoisessa Albertassa, Kanadassa. Sen pääkonttori sijaitsi Fort McMurrayssa. Yhtiön kotikenttä oli Fort McMurrayn lentoasema ja reittikohteita olivat Edmontonin keskuskenttä ja Fort Chipewyanin lentoasema. Reittiliikenteen lisäksi yhtiö suoritti sairaankuljetuslentoja Wood Buffalon alueella sekä tilauslentoja läntisen Kanadan alueella. Se asetettiin lentokieltoon huhtikuussa 2010 ja lopetti sen jälkeen toimintansa.
Air Mikisewin omisti "Mikisew Group Of Companies" -yhtiö, jonka taas yhteisomistaa noin 2 500 Mikisew First Nationin asukasta. Mikisew-nimi tulicreen kielestä, jossa se tarkoittaa kotkaa.
Fort McMurrayn kauppakamari nimesi Air Mikisewin Fort McMurrayn vuoden 2005 yritykseksi.
Laivasto.
Air Mikisewin laivasto koostui seuraavista lentokoneista (maaliskuu 2010):
Fitzwilliam College

Fitzwilliam College on yksi Cambridgen yliopiston 31 collegesta. Fitzwilliam Collegen juuret ovat college-järjestelmän ulkopuolisessa instituutiossa, joka aloitti toimintansa vuonna 1869 Trumpington Streetillä Fitzwilliam-museota vastapäätä sijaitsevassa talossa. Tämä instituutio järjesti opetusta niille opiskelijoille, joilla ei ollut varaa opiskella jonkin collegen alaisuudessa. 1900-luvun jälkipuoliskolla tarve tällaiselle instituutiolle väheni, sillä Cambridgen yliopistoon oli luotu erilaisia stipendijärjestelyjä, jotka mahdollistivat myös vähävaraisten opiskelijoiden pääsyn college-järjestelmän piiriin. Nimellä "Fitzwilliam House" tunnettu instituutio sai kuninkaallisen erioikeuden ja muutti nimensä Fitzwilliam Collegeksi vuonna 1966.
College rakennettiin 1960-luvulla "Storey's Wayn" varteen. Ensimmäiset opiskelijoiden rakennukset suunnitteli Sir Denys Lasdun ja ne valmistuivat vuonna 1966. Collegen kappelin on suunnitellut Sir Richard MacCormac. "Gatehouse"-pihan ja auditorion on suunnitellut arkkitehtitoimisto "Allies and Morrison". Uusi kirjasto ja tietotekniikkakeskus ovat "Edward Cullinan Architects" -arkkitehtitoimiston suunnittelemat ja ne avataan 2010. Collegen keskellä sijaitsee "The Grove", vuonna 1813 valmistunut William Custancen suunnittelema rakennus, joka on nykyisin suojeltu. Emma Darwin asui tässä talossa 1883–1896 miehensä Charles Darwinin kuoleman jälkeen. Rakennus liitettiin osaksi Fitzwilliam Collegea vuonna 1988.
Eero (sarjakuva)

Eero on Petteri Tikkasen sarjakuva-albumi, jonka päähenkilö on Eero. "Eero" sai vuoden 2010 Sarjakuva-Finlandian. Eero esiintyi jo Tikkasen "Kanerva"-albumeissa, mutta Tikkanen halusi tuoda hahmoon uuden näkökulman, ja "Eerossa" Kanerva jää sivuhenkilöksi. 
Tikkanen tarjosi "Eeroa" ensin Egmontille, mutta "se tuli bumerangina takaisin". Sen kustansi sittemmin Like, ja siinä vaiheessa hän lisäsi siihen pinkkiä ja sinistä. Albumissa Eeron lapsuus loppuu ja hän lähestyy murrosikää. Palkinnon ansiosta Eeron tarina jatkuu, ja tulevat tarinat kertovat mopoikäisestä ja autoikäisestä Eerosta.
Huviretki hirttopaikalle

Huviretki hirttopaikalle () on Peter Weirin ohjaama australialainen mystinen draamaelokuva vuodelta 1975. Se kertoo sisäoppilaitoksen tyttöoppilaiden huviretkestä Hanging Rock -nimiselle kalliomuodostelmalla, missä kolme heistä katoaa salaperäisesti. Elokuva sijoittuu vuoteen 1900.
"Huviretki hirttopaikalle" oli Peter Weirin läpimurtoelokuva ja myös yksi ensimmäisistä maailmanlaajuisesti menestyneistä australialaisista elokuvista.
Suomessa elokuva sai uusintaensi-illan valkokankaalla ELKE ry:n levittämänä restauroituna versiona.
Palkinnot.
Voitetut BAFTA-palkinnot:
Baptiste Gentili

Baptiste Gentili (s. 17. syyskuuta 1957) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 
Ura pelaajana.
Gentili aloitti pelaajaurana 1974 AC Ajaccion keskikentällä. Hän pelasi seurassa yhden kauden siirtyen tämän jälkeen OGC Niceen, jossa vierähti kahdeksan kautta. Gentili pelasi nizzalaisseurassa 81 sarjaottelua onnistuen 32 kertaa maalinteossa. Hän oli joukkueen kanssa saavuttamassa hopeaa Ranskan liigassa 1976 ja Coupe de Francessa 1978. Gentili siirtyi paikallisvastustaja AS Cannesiin 1983. Hän pelasi urallaan vielä myös FC Mulhousessa ja Gazélec Ajacciossa, kunnes lopetti vuonna 1992.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Gentili aloitti 1992 AC Ajacciossa. Seura oli pudonnut Division 2:sta Nationaliin ja Gentilin tavoitteena oli palauttaa korsikalaisseura mahdollisimman korkealle. Vuonna 1994 Ajaccio juhli Korsikan mestaruutta ja neljä vuotta myöhemmin Nationalin voittoa. Kaudeksi 1998/99 Division 2:een palannut Ajaccio oli sarjassa Gentilin johdolla parhaimmillaan seitsemäs. Hän saikin jättää tehtävänsä kauden 2000/01 jälkeen.
Pitkän Ajaccio-pestinsä jälkeen hän toimi kaudella 2001/02 lyhyen aikaa FC Martigues’n päävalmentajana, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Division 2:sta. Kauden jälkeen hän siirtyi AS Beauvais Oisen peräsimeen, mutta seura romahti hänen johdollaan Division 2:n seitsemänneltä sijalta putoajaksi ja Gentili sai potkut kauden jälkeen.
Toukokuussa 2004 Gentili palasi Korsikalle, tällä kertaa Gazélec Ajaccion päävalmentajana. Hän voitti seuran kanssa Korsikan mestaruuden 2005, mutta huonot tulokset johtivat potkuihin marraskuussa 2005. Tämän jälkeen Gentili oli pari vuotta sivussa valmennustehtävistä, kunnes siirtyi 2007 Ligue 2:een pudonneen FC Nantes Atlantiquen apuvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kauden ajan.
Helmikuussa 2010 Gentili nimettiin Ligue 2:ssa kehnosti pelanneen FC Nantes Atlantiquen kolmanneksi valmentajaksi kauden aikana. Gentilin johdolla Nantes oli lopulta 15:s ja vältti putoamisen Nationaliin. Kaudella 2010/11 hän ei kuitenkaan kohtuullisesta alusta huolimatta saanut Nantes’n peliä kulkemaan ja sijoituksen pudottua keskikastin alemmalle puolelle hän sai potkut maaliskuussa 2011.
Tammikuussa 2012 Gentili siirtyi Jean Tiganan apulaisvalmentajaksi kiinalaisseura Shanghai Shenhuaan. Pesti Kiinassa päättyi potkuihin huhtikuussa 2012.
Keltahoususirkku

Keltahoususirkku ("Pselliophorus tibialis") on Keski-Amerikassa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan keltahoususirkku on noin 18 cm. Väritykseltään keltahoususirkku on lähes kokonaan hyvin tumman harmaa. Pää, kurkku, siivet ja pyrstö ovat hieman muuta ruumista tummemmat. Aikuisten lintujen reisissä on keltaiset höyhentupsut, jotka puuttuvat nuorilta yksilöiltä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keltahoususirkkua tavataan Costa Ricasta sekä Panaman länsiosista. Lajin elinympäristöä ovat ylänkömaiden metsien reunat, tiheiköt, pensaikkoiset laaksot ja pensaikot soiden lähettyvillä. Elinympäristöt sijaitsevat useimmiten 1 500–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat ja ravinto.
Keltahoususirkut liikkuvat useimmiten pareittain tai pieninä ryhminä ja saattavat liittyä sekaparviksi tangaroiden tai kerttulien kanssa. Laji käyttää ravintonaan marjoja ja kukkien mettä sekä myös hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Frederick John Jackson

Frederick John Jackson (1860 Catterick, North Yorkshire – 1929 Beaulieu-sur-Mer, Ranska) oli englantilainen tutkimusmatkailija, lintutieteilijä ja siirtomaahallinnon virkamies.
Päätettyään opiskelunsa Shrewsbury Schoolissa ja Cambridgen Jesus Collegessa Jackson johti retkikunnan tapaamaan Emin Pashaa Egyptiin. Vuonna 1899 hän johti toista retkikuntaa, joka tutki Britannian uutta siirtomaata Keniaa (tuolloin vielä osa Itä-Afrikan protektoraattia). Myöhemmin hänet nimitettiin Kenian ensimmäiseksi kuvernööriksi. Hän toimi myös Ugandan protektoraatin kuvernöörinä vuosina 1911–1918.
Jackson kirjoitti teoksen "The Birds of Kenya Colony and Uganda Protectorate", joka julkaistiin postuumisti vuonna 1938. Hän oli perustamassa "East Africa and Uganda Natural History Society" -nimistä yhdistystä ja toimi sen puheenjohtajana. Jacksonin kuoltua hänen laaja eläinkokoelmansa myytiin ja sittemmin se katosi.
Jackson nimesi linnuista keniankirvisen ("Anthus latistriatus") 1899.
Gabriele Oriali

Gabriele Oriali (s. 25. marraskuuta 1952) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelasi pääosin puolustavana keskikenttäpelaajana, mutta pystyi pelaamaan myös keskuspuolustajana. Nykyisin Oriali kuuluu italialaisen Inter Milanon henkilöstöön.
Ura pelaajana.
Gabriele Oriali aloitti uransa Inter Milanon junioriseurassa ja pelasi siellä neljä kautta kunnes nousi seuran edustusjoukkueeseen. Hän debytoi Interin paidassa kaudella 1970–1971 Interin voittaessa mestaruuden.
Oriali ei ollut teknisilta taidoiltaan parhaimmistoa, mutta hän oli erinomainen puolustamaan ja merkkaamaan vastustajan pelaajan.
Ensimmäisen kerran Oriali kutsuttiin Italian maajoukkueeseen 21. joulukuuta 1978 ystävyysotteluun Espanjaa vastaan. Ansaittuaan nopeasti paikkansa aloituskokoonpanossa, hän teki ensimmäisen ja myös ainoan maalinsa Italian maajoukkueessa ystävyysottelussa Ruotsia vastaan Firenzessä 26. syyskuuta 1979 ottelussa, joka päättyi Italian 1-0 voittoon.
Voitettuaan scudetton Interin kanssa 1979–1980 hän pelasi Italian joukkueessa 1980 EM-kisoissa. Italia sijoittui kisoissa neljänneksi hävittyään rangaistuspotkukilpailussa Tšekkoslovakialle. Interissä Oriali voitti toisen Italian cupin kaudella 1981–1982. Kaikkiaan hän pelasi Interin paidassa Italian cupissa 70 ottelussa tehden 8 maalia.
Oriali pelasi Interissä 45 ottelua eurocupeissa tehden 3 maalia. Hän kuului Interin joukkueeseen sen hävitessä Ajaxille Euroopan cupin finaalissa kaudella 1971–1972.
Oriali muistetaan myös sankarimaisesta esityksestä Milanon derbyssä AC Milania vastaan 1981, jossa hän teki voittomaalin. Samana vuonna Inter voitti molemmat paikalliskamppailut Milania vastaan, missä se onnistui seuraavan kerran vasta 2007.
Oriali oli maajoukkueen avainpelaaja vuoden 1982 MM-kisoissa Espanjassa. Oriali pelasi turnauksessa viisi ottelua mukaan luettuna loppuottelu Länsi-Saksaa vastaan. Finaali päättyi Italian 3–1-voittoon.
Orialin viimeinen maaottelu oli Göteborgissa 29. toukokuuta 1983 Ruotsia vastaan pelattu ottelu, joka päättyi Ruotsin 2–0-voittoon.
Kauden 1982–1983 päätteeksi Oriali siirtyi Fiorentinan joukkueeseen, jossa hän pelasi neljä kautta. Oriali lopetti jalkapallouransa 1987 pelattuaan 384 ottelua ja tehtyään 40 maalia Serie Assa ja 28 maalia muissa kilpailuissa.
Ura valmentajana.
Lopetettuaan pelaajauransa Oriali siirtyi valmennuspuolelle. Hän aloitti Bolognan urheilutoimenjohtajana siirtyen sieltä Parman organisaatioon. Oriali palasi Inter Milanoon seuran tekniseksi johtajaksi. Vuonna 2001 hän siirtyi Interin pelaajakaupoista vastaavaksi johtajaksi ja toinen entinen Interin pelaaja Marco Branca otti hänen paikkansa teknisenä johtajana. Gabriele Oriali on myös Inter Milanon edustusjoukkueen edustaja.
F1 2010

F1 2010 on Codemastersin kehittämä ja julkaisema ajopeli, joka perustuu Formula 1 -kauteen 2010. Peli julkaistiin PlayStation 3-, Xbox 360- ja Microsoft Windows -alustoille syyskuussa 2010. Julkaisuviikollaan peli nousi heti Isossa-Britanniassa viikon myydyimmäksi peliksi. Peliä on myyty 2,3 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Peli sisältää kaikki kauden 2010 kuljettajat, tallit ja radat sekä uuden Korea International Circuit -radan Etelä-Koreassa. Pelin uratilassa voi ajaa seitsemän kokonaista F1-kautta. Uratilassa jokaisen kisan jälkeen siirrytään varikolle tapaamaan kisainsinöörejä, kävellään varikkoalueella ja tavataan mediaa, joten vuorovaikutus median kanssa on erittäin tärkeä osa uraa. Pelin sääjärjestelmää kutsutaan Active Track Technologyksi. Pelin ajettavuutta on ollut suunnittelemassa entisen Brawn GP -tallin testikuljettaja Anthony Davidson.
F1 2010 palkittiin BAFTA-palkinnolla vuoden 2010 urheilupeliksi.
Sokokenkirvinen

Sokokenkirvinen ("Anthus sokokensis") on itäafrikkalainen varpuslintu. Sen suppea elinympäristö käsittää mantereen itärannikon metsäisiä alueita Itä-Kenian Arabuko-Sokokessa ja Tansanian koillisosassa. Victor Gurney Logan Van Someren kuvaili lajin holotyypin Sokokesta 1921.
Nailed Coil

Nailed Coil on tuusulalainen vuonna 2002 perustettu metalliyhtye. Yhtyeen musiikki yhdistelee pääpiirteittäin uuden tyylistä thrash metallia. Nailed Coil tunnetaan erittäin rajusta livemeiningistä. Yhtye on tehnyt vuosien aikana yhden täysipitkän levyn "Trail of Yesterday", yhden promon "Strong Words Dying" ja neljä EP:tä. Vuonna 2009 yhtye julkaisi DVD:n nimellä "The Full Blown Breakout", joka sisältää muun muassa yhtyeen livevideoita ja musiikkivideoita. Vuonna 2007 Nailed Coil voitti kansainvälisen Metal Camp 2007 -kilpailun. Yhtye pääsi Sloveniaan soittamaan legendaaristen yhtyeiden kanssa.
Yhtyeen jäsenet ovat pysyneet samana vuodesta 2002 lähtien. Vuonna 2007 yhtye sai toisen kitaristin Juissi Kososen.
Poikien pesula

Poikien pesula ("My Beautiful Laundrette", televisiossa myös nimellä "Rakas pesulani") on Stephen Frearsin ohjaama brittiläinen romanttinen draamakomedia vuodelta 1985.
"Poikien pesula" oli Frearsin läpimurtoelokuva. Se tehtiin alun perin brittiläiselle Channel 4 -⁠televisiokanavalle, mutta se menestyi Edinburghin elokuvajuhlilla niin hyvin, että se pääsi elokuvateatterilevitykseen ympäri maailmaa.
Juoni.
Nuori homoseksuaali pakistanilaismies Omar joutuu 1980-luvun alun Etelä-Lontoossa huolehtimaan alkoholisoituneesta toimittajaisästään, mutta tekee rakettimaisen nousun seudun liike-elämään remontoimalla Nasser-setänsä hoitaman kulahtaneen pesulaliikkeen trendikkääksi itsepalvelupesulaksi. Hän rikkoo normeja myös seurustelemalla valkoisen nuorukaisen Johnnyn kanssa.
Tuotanto.
Käsikirjoittaja Hanif Kureishi oli ensin ajatellut tekevänsä laajan eeppisen draaman pakistanilaisperheen siirtolaishistoriasta vuodesta 1945 aina 1970-luvulle. Lopulta tarina tiivistyi surrealistiseksi jännityskomediaksi, joka sijoittuu Margaret Thatcherin pääministerikauden alkuvuosiin ja Etelä-Lontooseen.
Vastaanotto.
"Poikien pesula" valittiin British Film Instituten vuonna 1999 kokoamalle listalle 1900-luvun sadasta parhaasta brittielokuvasta. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Poikien pesula" oli merkittävä askel nuoren näyttelijän Daniel Day-Lewisin uralla, ja myös Saeed Jaffrey and Shirley Anne Field saivat kehuja roolitöistään.
Hanif Kureishi oli ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen palkintoon sekä brittien Bafta-palkintogaalassa että Oscareissa. Bafta-ehdokkuuden sai myös Saeed Jaffrey roolistaan Nasser-setänä. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi "Poikien pesulan" yhdeksi vuoden 1985 kymmenestä parhaasta elokuvasta ja palkitsi Daniel Day-Lewisin sekä tästä että roolistaan elokuvassa "Hotelli Firenzessä".
Sheena Tosta

Sheena Tosta (o.s. Johnson, s. 1. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.
Tosta karsiutui 1998 Annecyn nuorten MM-kisoissa 400 metrin aitojen alkuerissä. Hän voitti matkan NCAA-mestaruuden vuonna 2003 ja 2004. Vuonna 2004 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnat ja Ateenan olympialaisissa hän juoksi matkan neljänneksi ajalla 53,83. Tosta sijoittui kahdeksanneksi. Hän karsiutui seuraavana vuonna Osakan MM-kisoissa välierissä.
Tosta voitti Pekingin olympialaisissa 2008 olympiahopeaa 400 metrin aidoissa ajalla 53,70. Kauden lopussa hän juoksi viidenneksi. Seuraavana vuonna hän karsiutui Berliinin MM-kisoissa välierissä ja sijoittui kuudenneksi.
Van de Graaffin generaattori

"Rockyhtyeestä katso Van der Graaf Generator."
Van de Graaffin generaattori on sähköstaattinen generaattori, jossa pyörivä eristehihna kuljettaa sähkövarausta maasta pallonmuotoiseen metallikupuun. Hihna varataan ylläpitämällä koronapurkausta hihnan toisella puolella. Fyysikko ja keksijä Robert Van de Graaff rakensi ensimmäisen toimivan korkeajännitegeneraattorin vuonna 1929.
Van de Graaffin tandemkiihdytin on hiukkaskiihdytin, jonka toiminta perustuu van de Graaffin generaattoriin. Sitä voidaan käyttää muun muassa sädehoidossa. Kiihdytettävien ionien varaustilasta riippuen generaattorin hiukkassuihkun energia on yhdestä megaelektronivoltista 20–30 megaelektronivolttiin. Sitä voidaan käyttää myös radionuklidien tuottamiseen. Ionit kiihdytetään kondensaattorin potentiaalikentässä.
Kriketin Euroopan-liiga 2000

Kriketin Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin kaudella 2000 divisioonissa 1 ja 2. Pelipaikkana oli Glasgow, Skotlanti ja kisojen ajankohta 21.-27. heinäkuuta.
European Representative Festival 2000.
Turnaus vastasi nykyistä 4.divisioonaa. Se pelattiin Wienissä, Itävallassa 21.-25. elokuuta ja sen voitti Norja.
Käki (ryhmä)

Käki-ryhmä on vuonna 1996 perustettu kuvataiteilijaryhmä. Käki-ryhmä on pitänyt useita taidenäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Vuonna 1997 ryhmä toteutti ympäristötaideteoksen "Valoa ateljeessa" Espoossa.
Vuonna 2010 Käki-ryhmän näyttely oli Kaunasissa Liettuan taiteilijaseuran Meno Parkas galleriassa. Seuraavana vuonna ryhmän näyttely oli Tallinnassa kulttuurikeskus Salmessa. Keväällä 2012 ryhmä järjesti näyttelyn ja performanssin Berliinin Suomi keskuksessa.
Käki-ryhmän taiteilijat ovat jäseniä Espoon kuvataiteilijat r.y:ssä ja myös muiden kuvataiteilijoiden ammattijärjestöjen jäseniä.
Jyväskylän Valo

Jyväskylän Valo on Jyväskylässä toimiva pesäpalloseura, joka pelaa naisten maakuntasarjaa kesällä 2024. Vuonna 2010 naisten joukkue pelasi yhden kauden Superpesiksessä. Miesten joukkue pelaa kuntopesistä. Seura on perustettu vuonna 1948.
Osimon sopimus

 Osimon sopimus allekirjoitettiin vuonna 1975 Italian ja Jugoslavian välillä Osimon kaupungissa Italiassa. Sopimuksella jaettiin Triesten vapaa-alue, joka sijaitsi näiden kahden maan rajalla Adrianmeren rannikolla.
Sopimuksen jälkeen Italiassa oli sloveenivähemmistö ja Jugoslaviassa (myöhemmin Sloveniassa) italialaisvähemmistö, ja näiden asemasta ja omaisuudesta on käyty kiistoja jatkuvasti Jugoslavian hajoamissotien jälkeen.
Gammayökkönen

Gammayökkönen ("Autographa gamma") on metalliyökkösiin lukeutuva, keskikokoinen perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Gammayökkösen lisäksi suvussa "Autographa" on myös muita, huomattavan samannäköisiä lajeja. Nimensä gammayökkönen on saanut etusiivessä olevasta vaaleasta kreikkalaisten kirjainten gammaa tai pientä y-kirjainta muistuttavasta kuviosta. Etusiivet ovat tummanruskeat ja niissä on monimutkaista kuviointia, jonka tarkoituksena on perhosen piilottaminen saalistajilta. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat vaaleat ja selvästi mutkittelevat. Etusiiven keskiosa on tummavarjosteinen kuten myös melko heikosti erottuvan tumman aaltoviirun sisäreuna. Ruskeanharmaissa takasiivissä on melko selvärajainen tumma reunus ja tummat siipisuonet. Takasiipien väritys erottuu hyvin myös lentävällä perhosella. Levätessään perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti eli harjakattoa muistuttavassa asennossa ruumiin sivuilla. Siipiväli on 36–43 mm.
Toukka on noin 3 cm pitkä, vaaleanvihreä ja sillä on vaaleat sivujuovat. Toukan päässä on selvästi erottuva tumma juova.
Levinneisyys ja lentoaika.
Gammayökkönen on levinneisyydeltään afrikkalainen ja eteläeurooppalainen laji ja vakituisella elinalueellaan sitä tavataan lähes ympäri vuoden. Ahkerana vaeltajana se esiintyy laajalti vakituisen elinalueensa ulkopuolella ja Suomessakin lajia tavataan kesäviipyjänä vuosittain koko maassa Lappia myöten. Joinakin vuosina lajilla saattaa olla myös pieni talvehtiva kanta. Koska perhosen esiintyminen riippuu vaelluksista, lajin runsaudessa on huomattavan suuria vuosittaisia eroja. Ensimmäiset gammayökköset lentävät Suomeen keväällä ja suurin osa syyskesällä ja syksyllä tavattavista yksilöistä osa on näiden keväällä saapuneiden perhosten täällä syntyneitä jälkeläisiä.
Lajin levinneisyys kattaa koko Euroopan, Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja Aasian pohjoisosat aina Tyynellemerelle saakka. Sitä tavataan myös Färsaarilla ja Islannissa. Suomessa perhosia tavataan kahtena sukupolvena, joista vähälukuisempi ensimmäinen polvi on lennossa toukokuulta heinäkuulle ja toinen, yksilömäärältään selvästi suurempi heinäkuusta lokakuulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Gammayökkösen voi tavata lähes missä tahansa ympäristössä, mutta parhaiten laji viihtyy avoimilla niityillä ja tienpientareilla ja perhonen vierailee ahkerasti kukilla. Ainoastaan tiheissä metsissä perhosia ei juuri tapaa. Monista muista yökkösistä poiketen gammayökkönen on aktiivinen yön lisäksi myös päiväsaikaan. Laji lentää helposti kirkkaiden valojen luokse ja tulee monia sukulaisiaan helpommin myös makealla nesteellä kostutetulle syötille.
Esiintyessään runsaana, gammayökkösen toukat aiheuttavat viljelyskasveille huomattavia vahinkoja. Suomessa taloudellisesti huomattavia vahinkoja on tapahtunut ainakin vuosina 1922 ja 1946 sekä 2018. Alueilla, joilla laji talvehtii, se talvehtii pienenä toukkana. Kotelo on löyhässä kotelokopassa ravintokasvin yhteensidottujen lehtien välissä.
Ravinto.
Toukka kelpuuttaa ravinnokseen varsin laajan kirjon eri kasvilajeja. Näihin kuuluvat muiden muassa monet hernekasvit ja kaalit.
Kriketin Euroopan-liiga 1996

Kriketin Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin kaudella 1996 Kööpenhaminassa, Tanskassa.
Sijoitusottelut.
&lt;br&gt;
Hải Dương

Hải Dương on kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 112 000 asukasta.
Hải Dương sijaitsee Punaisenjoen kahden sivujoen, Thia Binhin ja Ke Satin, yhtymäkohdassa noin 60 km Hanoista itään. Kaupunki pyrkii kehittymään osaksi Hanoin työssäkäyntialuetta. Siellä on 17 alakoulua, 13 yläkoulua ja kuusi jatkokoulua sekä ammatillisia oppilaitoksia.
Kriketin Euroopan-liiga

Kriketin Euroopan-liiga on vuonna 1996 käynnistynyt sarja, jossa ratkaistaan kahden vuoden välein kriketin Euroopan mestaruus.
Euroopan-liigan voittajat.
ECB = England and Wales Cricket Board &lt;br&gt;
4. divisioona ennen vuotta 2006 tunnettiin nimellä "ECC Representative Tournament"-
3. divisioona 2005 -&gt; "Affiliates Championship" ja aiemmin "ECC Trophy"
Tunnusraitayökkönen

Tunnusraitayökkönen ("Orthosia gothica") on keskikokoinen, ruskea yöperhoslaji. Lentoaikansa puolesta se kuuluu kevään ensimmäisiin perhosiin.
Koko ja ulkonäkö.
Tunnusraitayökkönen on keskikokoinen, perusväritykseltään vaatimaton, ruskean ja harmaankirjava yökköslaji. Etusiiven keskellä, rengastäplän ja munuaistäplän välissä, on yleensä selvästi erottuva, hyvin tumma, hieman isoa L-kirjainta muistuttava kuvio. Tämä tunnusomainen kuvio voi kuitenkin olla myös keskiruskea tai jopa selvästi muuta siipeä vaaleampi, ja joskus rengastäplä saattaa jakaa sen kahteen osaan. Siiven takaosassa, keskivarjossa, on yleensä näkyvissä toinen tumma, likimain suorakaiteen muotoinen kuvio. Takasiivet ovat vaaleanruskeat, ja siipiväli on 31–38 mm. Ulkonäöltään samantapaisia lajeja ovat kilpiruuniyökkönen ("Xestia c-nigrum") ja kolmioruuniyökkönen ("Xestia triangulum").
Levinneisyys ja lentoaika.
Levinneisyysalue kattaa koko Euroopan. Keski-Euroopassa laji lentää maalis-huhtikuussa, Suomessa aikuiset perhoset lentävät huhtikuun puolivälistä kesäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Tunnusraitayökkönen on erittäin yleinen laji, jonka yleisyyttä lisää sen viihtyminen kaikenlaisissa ympäristöissä. Laji on aktiivinen pimeän aikaan ja lentää helposti valolle. Päivisin aikuisia perhosia voi löytää lepäämästä ulkovalojen läheisyydessä. Aikuiset perhoset vierailevat kukilla. Laji talvehtii kotelona.
Ravintokasvi.
Toukka syö monia kasvilajeja.
Aaron Armstrong

Aaron Armstrong (s. 14. lokakuuta 1977) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Armstrong voitti 2005 maansa mestaruuden 200 metrin juoksussa. Myöhemmin samana vuonna hän kilpaili samalla matkalla Helsingin MM-kisoissa, joissa karsiutui toisissa alkuerissä ajalla 20,94. Kauden lopussa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 20,75. Seuraavana vuonna Armstrong voitti jälleen Trinidad ja Tobagon mestaruuden 200 metrillä. Hän juoksi Kansainyhteisön kisoissa matkan viidenneksi ajalla 20,61.
Armstrong kilpaili 2008 Pekingin olympialaisissa, joissa hän karsiutui 200 metrillä toisissa alkuerissä ajalla 20,58. 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä hän oli mukana Trinidad ja Tobagon joukkueessa. Loppukilpailussa Armstrongin tilalla joukkueessa juoksi Emmanuel Callender. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi jälkikäteen olympiavoittajaksi kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia. 
Armstrong karsiutui seuraavana vuonna Berliinin MM-kisoissa 200 metrin alkuerissä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai pronssia 100 metrillä ajalla 10,24. Daegun MM-kisoissa 2011 Armstrong karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Jules ja Jim

Jules ja Jim (, Suomessa myös nimellä Jules ja Jim – rakkauden hymy) on François Truffaut’n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1962. Se perustuu Henri-Pierre Rochén samannimiseen romaaniin.
"Jules ja Jim" oli Truffaut’n kolmas elokuva ja sitä pidetään yhtenä hänen parhaista ja rakastetuimmista elokuvistaan. Se oli myös ranskalaisen elokuvan uuden aallon merkittävimpiä elokuvia.
Juoni.
Rochén omaelämäkerralliseen esikoisromaaniin perustuvassa elokuvassa eletään ensimmäistä maailmansotaa edeltäviä ja sen jälkeisiä vuosia (1912–1932). Kaksi nuori miestä, saksanjuutalainen Jules (Oskar Werner) ja ranskalainen Jim (Henri Serre) tapaavat Pariisissa vuonna 1912, ystävystyvät kauniin ja vapaamielisen Catherinen (Jeanne Moreau) kanssa ja rakastuvat häneen molemmat. Jules avioituu Catherinen kanssa, mutta sodan jälkeen heidän liittonsa kariutuu ja Jim tulee uudestaan kuvioihin, traagisin seurauksin.
Musiikki.
Georges Delerue on säveltänyt elokuvan musiikin. Jeanne Moreau laulaa puolivälissä kappaleen "Le Tourbillon (de la vie)" (Elämän pyörremyrsky), sen säveltäjän Serge Rezvanin (salanimellä Boris Bassiak) säestäessä kitaralla.
Palkinnot ja tunnustukset.
Elokuva sai Britanniassa BAFTA-palkintoehdokkuuden parhaan vieraskielisen elokuvan kategoriassa.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Jules ja Jim" oli mukana heistä yhdentoista listalla. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Give In to Me

Give In to Me on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin seitsemäs vuoden 1991 albumilta "Dangerous" julkaistu single. Se julkaistiin helmikuussa 1993. Kappaleella soittaa rock-yhtye Guns N’ Rosesin kitaristi Slash.
Joonas Laurikainen

Joonas Laurikainen (s. 19. toukokuuta 1983 Turku) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Hän edustaa futsalissa porilaista FC Jazzia. Aikaisemmin hän on pelannut Futsal-liigaa myös Turun Pallokerhossa.
Laurikainen on pelannut Veikkausliigassa kolmena kautena yhteensä 40 ottelua: Interissä hän pelasi kolme ottelua kaudella 2005 ja Jarossa 11 ottelua kaudella 2008 ja 26 kaudella 2009. Liigamaaleja hän on tehnyt viisi, joista jokaisen Jarossa. Lisäksi Laurikainen on edustanut urallaan muun muassa Pallo-Iiroja (2004) sekä ruotsalaisia Moraa (2006) ja Hudiksvallia (2007). Jazziin hän siirtyi kaudeksi 2010 kolmivuotisella sopimuksella. Laurikainen toimi pelaamisen ohella seuran junioripäällikkönä.
Suomen futsalmaajoukkueessa Laurikainen pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2006. Hän on tehnyt 32 maaottelussaan 13 maalia, joilla hän on viidennellä sijalla eniten maaleja Suomen maajoukkueessa tehneiden pelaajien listalla. Laurikainen valittiin Suomen vuoden futsalpelaajaksi vuonna 2008. 
Laurikaisen isä on jalkapallovalmentaja Mika Laurikainen.
QGIS

QGIS on ilmainen, vapaa, avoimen lähdekoodin paikkatieto-ohjelmisto, joka sisältää mahdollisuuden tiedon selaamiseen, muokkaamiseen ja analysointiin.
Kehitys.
QGIS tunnettiin aikaisemmin nimellä "Quantum GIS". Tästä nimestä käytettiin yleisesti lyhennettä QGIS, joka lopulta korvasi vanhan nimen kaikissa ohjelmiston osissa, kuten koodi ja dokumentaatio, sekä ulkoisessa tiedotuksessa.
QGIS on kirjoitettu C++-ohjelmointikielellä ja sen graafinen käyttöliittymä on suunniteltu Qt-kirjastolla. QGIS mahdollistaa C++ ja Python-ohjelmointikielillä tehtyjen liitännäisten käytön. Qt:n lisäksi QGIS on riippuvainen GEOS-kirjastosta ja SQLite-ohjelmistosta. Muita suositeltavia ohjelmistoja ovat GDAL, GRASS GIS, PostGIS sekä PostgreSQL. Ohjelmistoa kehitetään Open Source Geospatial Foundationin eli OSGeo:n tuella.
QGIS on alustariippumaton ohjelmisto, ja se tukee useita käyttöjärjestelmiä, kuten Mac OS X, Linux, Unix ja Microsoft Windows. QGIS on jatkuvan kehityksen alla, ja siihen julkaistaan säännöllisiä päivityksiä ja bugikorjauksia. QGIS on käännetty lukuisille kielille.
Tiedostomuodot.
QGIS mahdollistaa ESRIn shapefile-tiedostomuodon, sekä paikkatietojakauman käytön, mutta ESRIn uudempaa geodatabase-tiedostomuotoa ei kuitenkaan tueta. MapInfo, PostGIS ja useita muita tiedostomuotoja on mahdollista käyttää QGIS:ssä. QGIS tukee verkkopohjaisten rajapintojen, kuten WMS ja WFS, käyttöä. Tämä mahdollistaa ulkoiset tietolähteet.
QGIS hyödyntää GDAL kirjastoa, jonka myötä QGIS tukee 84 vektoriformaattia ja 161 rasteriformaattia
Toiminnallisuus.
QGIS mahdollistaa integroinnin muiden avoimen lähdekoodin paikkatietokirjastojen kanssa, kuten PostGIS, GRASS GIS ja MapServer, täten mahdollistaen useita eri toiminnallisuuksia.
Samuel Hoffenstein

Samuel Goodman Hoffenstein (8. lokakuuta 1890 Liettua, Venäjän keisarikunta – 6. lokakuuta 1947) oli venäläissyntyinen elokuvasäveltäjä ja -käsikirjoittaja. Hän muutti Yhdysvaltoihin vanhempiensa mukana 1894.
Hoffenstein oli kolme kertaa Oscar-ehdokkaana. Parhaan sovitetun käsikirjoituksen ehdokkaana hän oli elokuvasta "Tri Jekyll &amp; Mr. Hyde" (1931). Toisen kerran hän oli palkintoehdokkaana alkuperäiskäsikirjoituksesta elokuvaan "Laura" (1944).
Killing Me

Killing Me on Cristal Snow'n toukokuussa 2010 julkaistavan toisen albuminsa, God You Made Me Wicked'n, toinen single. Kappale sai ensisoittonsa YleX-radiokanavalla 19. maaliskuuta 2010.
Kappaleen on kirjoittanut Cristal Snow, Jukka Kosunen sekä Heikki Liimatainen. Taustoja laulaa Jimi Constantine sekä Elena Mady.
"Killing Me" nousi heti NRJ-radiokanavan Toivotuimmat Top10-listalle lisäyspäivänä sijalle #1 ja pysytteli siellä pitkän aikaa. Kappale on pysynyt kokonaisuudessaan NRJ:n Top10-listalla yli kolme kuukautta.
Julkaisu.
Single julkaistiin digitaalisesti 12. huhtikuuta 2010. Singlestä valmistettiin 10 kappaletta fyysisiä promosinglejä DJ-käyttöön sekä lehdistölle.
Musiikkivideo.
Singlelle kuvattiin musiikkivideo maaliskuun 2010 alussa.
Musiikkivideolla nähdään Snow kävelemässä raivopäissään tunnelissa. Hän potkii ilmaa ja sylkäisee matkallaan. Puolessavälissä hän kääntyy ja palaa sinne mistä on paennut. Tunnelin päähän saapuessaan savua alkaa tulla lisää ja Snow tunkeutuu ihmismassan läpi, jotka kaikki ovat kääntyneenä tunnelista poispäin. Snow ottaa ihmismassan keskeltä kuvan, siitä mitä ihmiset tuijottavat, ja lähettää sen viestinä jollekin. Kuvassa näkyy palava talo ja viestissä lukee "Your house is on fire" (suom. Talosi on tulessa). Video päättyy kuvaan kun Cristal lähtee taas pois tunnelia päin ja lähikuvassa asfaltille tipahtaa tulitikkuaski. 
Videon ohjaaja Misko Iho ehdotti videoon ensin stunttia, mutta Snow halusi tehdä stunttiosuudet itse. Video kuvattiin yöllä Helsingissä ja siinä Snow juoksee palava takki päällään. Video julkaistiin 12. huhtikuuta Misko Ihon YouTube-kanavalla ja se julkaistiin myös Cristal Snown kotisivulla.
Palkintoehdokkuudet.
Ihon ohjaama "Killing Me" musiikkivideo pääsi ehdolle Oulun Musiikkivideo Festivaaleilla 2010. Myöhemmin samana vuonna video asettui ehdolle "Best Video" -sarjassa scandipop.co.uk -sivustolla.
"Killing me" sai ehdokkuuden myös Vuoden kotimainen biisi -sarjassa Black Cherry -blogissa, ja myöhemmin julkistettiin äänestyksen voittajaksi.
Michael Jackson &amp; Friends

 Michael Jackson &amp; Friends oli Michael Jacksonin järjestämä kahden hyväntekeväisyyskonsertin lyhyt konserttisarja (tai kiertue), jolla kerättiin rahaa Punaiselle ristille, Unescolle ja The Nelson Mandela Children's Fund -hyväntekeväisyysjärjestölle. Molemmat konsertit televisioitiin ja jälkimmäinen konsertti näytettiin maailmanlaajuisesti internetissä.
Tietoa.
Korean konsertti.
Ensimmäinen konsertti pidettiin 25. kesäkuuta 1999 loppuunmyydyllä Chamsil Olympiastadionilla Soulissa, Etelä-Koreassa 54 000 ihmisen yleisölle. Jackson saapui stadionille kello 21.30 luoden paljon jännitystä yleisöön, kun ihmiset huomasivat hänen bussinsa saapuvan backstage-alueelle. Jackson esiintyi lavalla kello 22.10 yhdessä kitaristi Slashin kanssa samaan tapaan kuin vuoden 1995 MTV Video Music Awardsissa. Konsertti päättyi siihen, kun Jackson esiintyi ilotulitusten ja yleisöön satavien terälehtien kera.
Jacksonin lisäksi konsertissa esiintyi Status Quo, Slash, Justus Frantz, The Kelly Family, Sasha, Barenaked Ladies, Philip Kirkorov, Alan Parsons, Ringo Starr, Zucchero, The Scorpions, All Saints, Boyzone, Patricia Kaas, A. R. Rahman, Luther Vandross, Helmut Lotti, Roberto Alagna, Angela Gheorghiu, Vanessa Mae, Gheorghiu &amp; Alagna, Peter Maffay &amp; Noa, U.Jurgens &amp; M.Adorf, Andrea Bocelli ja Spirit of the Dance. Konsertti kesti yhteensä noin yhdeksän tuntia.
Saksan konsertti.
Toinen konsertti pidettiin 27. kesäkuuta 1999 Münchenin Olympiastadionilla Saksassa, joka oli samantapainen kuin ensimmäinen konsertti, sisältäen monia samoja esiintyjiä. Jacksonin esityslista sisälsi "bridge of no return" -sillan, mikä oli pakolaislapsien symboli. "Earth Song" -kappaleen aikana lapset kulkivat yhdessä sillan yli, mikä symboloi pakolaisten ahdinkoa. Kappaleen lopussa sillan piti romahtaa ja panssarivaunun tulla lavalle, kuten Jacksonin HIStory World Tour -kiertueella. Silta, jonka päällä Jackson seisoi, irtosi kuitenkin liian aikaisin ja sillan keskiosa putosi kovaa vauhtia maahan. Jackson nousi takaisin lavalle ja jatkoi "Earth Song" -kappaleen sekä sen jälkeen "You Are Not Alone" -kappaleen esittämistä. Konsertin lopuksi Jackson vietiin sairaalan ja hänen raportoitiin kärsivän mustelmista ja pienistä palovammoista. Vuonna 2007 Jackson kuitenkin mainitsi, että hän satutti tuolloin selkänsä pahasti, jonka johdosta hän joutui syömään vahvoja särkylääkkeitä.
Jacksonin lisäksi konsertissa esiintyi Patricia Kaas, Steven Seagal, Status Quo, Spirit of the Dance, H.O.T , S.E.S, Luther Vandross, Vanessa Mae, Boys II Men, Slash, Andy Lau, The Scorpions, Philip Kirkorov, Coco Lee ja Blackstreet.
Will You Be There

Will You Be There on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kahdeksas vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin kesäkuussa 1993. Kappale esiintyy samana vuonna julkaistussa elokuvassa "Free Willy – Pelastakaa Willy". Kappale voitti vuonna 1994 MTV Movie Award -palkinnon ”parhaana kappaleena elokuvassa”.
Sepänkeskus

Sepänkeskus (ent. Sepänaukion vapaa-aikakeskus) on vuonna 1994 perustettu Jyväskylässä sijaitseva nuoriso- ja kansalaistoiminnan keskus, jonka toiminnasta vastaa Jyväskylän kaupungin nuorisopalvelut. Rakennuksessa on muun muassa nuorten bänditilat, vuokrattavia kokoustiloja ja kansalaisjärjestöjen toimitiloja.
Sepänkeskuksen rakennus on kärsinyt sisäilmaongelmista, joihin Jyväskylän kaupungin sisäilmastoryhmä on etsinyt ratkaisua. Jyväskylän nuorisolautakunnassa pohdittiin vuonna 2010 rakennuksen uutta käyttötarkoitusta.
Siemenvaippa

Siemenvaippa eli arillus on siementä ympäröivä mehevä lisäke, jollaisia tavataan joillain kasvilajeilla. Esimerkiksi marjakuusilla siemeniä suojaavat tavallisten käpyjen sijasta kirkkaanpunaiset siemenvaipat. Siemenvaipan tarkoituksena on edistää siemenen leviämistä. Eräillä kasveilla siemenvaippa on ihmisravinnoksi kelpaava. Näistä hyötykasveja ovat esimerkiksi litsi ja rambutaani, joiden syötävät "hedelmät" ovat siemenvaippoja sekä muskottipuu, jonka siemenvaippaa ("muskottikukkaa") käytetään mausteena.
Keston Bledman

Keston Bledman (s. 8. maaliskuuta 1988 Port of Spain, Trinidad) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Bledman voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 pronssia 100 metrin juoksussa ajalla 10,55. Seuraavana vuonna hän sijoittui Pekingin nuorten MM-kisoissa 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 10,47 ja karsiutui kisojen 200 metrin juoksun alkuerissä ajalla 25,57. Alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa hän oli samana vuonna toinen 100 metrillä ajalla 10,39. Osakan MM-kisoissa 2007 hän karsiutui 100 metrin toisissa alkuerissä ajalla 10,33. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa hän sai 100 metriltä kultaa ajalla 10,32 ja 4 × 100 metrin viestissä hopeaa.
Bledman oli Pekingin olympialaisissa 2008 mukana Trinidad ja Tobagon joukkueessa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi jälkikäteen olympiavoittajaksi kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia. Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa hän kuului kultaa voittaneeseen Trinidad ja Tobagon pikaviestijoukkueeseen Calissa 2008 ja Havannassa 2009. Bledman kilpaili maansa pikaviestijoukkueessa Berliinin MM-kisoissa 2009 alkuerissä. Finaalissa eri miehityksellä juossut joukkue voitti MM-hopeaa. Mayagüezin Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa 2010 hän kuului kultaa voittaneeseen maansa pikaviestijoukkueeseen. Seuraavana vuonna hän voitti samassa kaupungissa Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden 100 metrillä ajalla 10,05 ja sai pikaviestissä hopeaa. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Bledman juoksi Lontoon olympialaisissa 2012 avausosuuden Trinidad ja Tobagon pikaviestijoukkueessa. Joukkue sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin hopealle Tyson Gayn dopingkärystä johtuneen Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen. 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui 100 metrin välierissä. IAAF World Relays -kilpailuissa 2014 hän sai hopeaa pikaviestissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Hän karsiutui 100 metrin alkuerissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017.
Bledman karsiutui 60 metrin alkuerissä Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018. Saman vuoden Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän saavutti pikaviestissä hopeaa ja sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi.
Lähde: Tilastopaja
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradat
Sisäradat
Kriketin maailmanliiga 2007–2009

Kriketin maailmanliiga 2007–2009 oli turnausten sarja, joka huipentui 2009 pelattuun World Cupin karsintaan. 
2007.
1.divisioona.
Pelattiin Nairobissa Keniassa 29. tammikuuta – 7. helmikuuta.
Loppuottelu.
&lt;br&gt;
Kaikki kuusi joukkuetta vuoden 2009 finaaliturnaukseen, joka on myös World Cupin karsintaturnaus.
3. divisioona.
Pelattiin Darwinissa, Australiassa 27. toukokuuta – 2. kesäkuuta.
2.divisioona.
Pelattiin Windhoekissa, Namibiassa 24. marraskuuta – 1. joulukuuta.
2008.
5. divisioona.
Turnaus pelattiin Jerseyssä 23.–31. toukokuuta. Turnauksen voitti Afganistan kukistettuaan finaalissa Jerseyn.
4.divisioona.
Pelattiin Dar es Salaamissa Tansaniassa 4.–11. lokakuuta.
2009.
3.divisioona.
3. divisioonan turnaus pelattiin 24.-31. tammikuuta Buenos Airesissa, Argentiinassa. Afganistan jatkoi voittoputkeaan. Se otti kolmannen peräkkäisen divisioonavoittonsa ja nousi lopputurnaukseen näin ollen suorinta tietä 5. divisioonasta saakka.
Lopputurnaus.
World Cupin karsintaturnaus ja maailmanliigan finaali 2007–2009 pelattiin huhtikuussa Etelä-Afrikassa.
Super Eight.
Play-off sijoista 9-12:
&lt;br&gt;
Brita Kekkonen

Brita Linnéa Kekkonen (o.s. Fagerholm, 30. heinäkuuta 1927 Helsinki – 10. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suurlähettiläs Taneli Kekkosen puoliso ja tasavallan presidentti Urho Kekkosen miniä. Hänen isänsä oli valtioneuvos Karl-August Fagerholm. Koulutukseltaan hän oli romaanisen filologian maisteri. Brita Fagerholm ja Taneli Kekkonen avioituivat 1952 ja heillä oli kaksi lasta, Timo Kekkonen ja Tea Kekkonen.
Kekkonen kuoli 10. toukokuuta 2013 Helsingissä Laakson sairaalassa 85-vuotiaana. Hän sairasti syöpää.
Taustaltaan suomenruotsalaista Brita Kekkosta luonnehdittiin suorapuheiseksi, teräväkieliseksi kosmopoliitiksi.
John Taliaferro Thompson

John Taliaferro Thompson (31. joulukuuta 1860 – 21. kesäkuuta 1940) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri, joka tunnetaan parhaimmiten Thompson-konepistoolin luojana.
Puolukkapiiloyökkönen

Puolukkapiiloyökkönen ("Conistra vaccinii") on keskikokoinen yökköslaji. Aikuistalvehtijana se kuuluu toisaalta syksyn viimeisiin ja toisaalta kevään ensimmäisiin perhosiin.
Koko ja ulkonäkö.
Yleisväritykseltään puolukkapiiloyökkönen on tavallisimmin ruosteenruskea, mutta lajin sisällä on huomattavan suurta muuntelua ja joskus tavataan myös harmaita tai kellertäviä yksilöitä. Etusiiven keskiosassa on yleensä selvästi erottuva tumma täplä, joka muodostuu munuaistäplän takaosasta. Etusiiven kärkiosassa saattaa erottua rivi tummia täpliä. Muuten etusiipien kuviointi on melko huomaamatonta ja joskus sitä voi olla vaikea huomata lainkaan. Takasiivet ovat etusiipiä selvästi vaaleammat, harmaanruskeat. Siipiväli 30–35 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan koko Euroopassa. Lisäksi se elää Pohjois-Afrikassa ja idässä levinneisyys ulottuu Altaivuoristoon saakka. Suomessa puolukkapiiloyökkönen on erittäin yleinen ja runsaslukuinen ainakin Oulun korkeudelle saakka. Se talvehtii aikuisena ja kuuluu samalla sekä syksyllä viimeisten joukossa, että keväällä ensimmäisinä lentäviin perhosiin. Lauhat jaksot saattavat herättää talvehtivat perhoset esille keskellä talveakin. Lentoaika Suomessa on syyskuun alusta pakkasiin ja keväällä huhtikuusta kesäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Puolukkapiiloyökkönen elää etenkin sekametsissä sekä erilaisissa kulttuuriympäristöissä. Laji on yöaktiivinen mutta keväällä ja syksyllä aikuisia perhosia on helppo löytää lepäämässä seinillä, varsinkin ulkovalojen lähistöllä. Makealla nesteellä kostutetulle syötille perhosia voi illalla lentää joukoittain. Aikuinen perhonen talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka kelpuuttaa laajan joukon ravintokasveja.
Papuan maanjäristys 1976

Papuan maanjäristys 1976 oli Papuan provinssissa Indonesiassa tapahtunut maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 7,1 Richterin asteikolla.
Vahingot ja kuolonuhrit.
Mutavyöryt nostivat kuolleitten määrää 72:lla. 5 000–9 000 ilmoitettiin kadonneiksi ja heidän oletettiin menehtyneen. Kuusi kokonaista kylää tuhoutui.
Jelena Migunova

Jelena Migunova (s. 4. tammikuuta 1984) on venäläinen 400 metrin juoksija.
Migunova sijoittui 2005 Izmirin universiadeissa viidenneksi 400 metrillä ajalla 53,21. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän oli 4 × 400 metrin viestijuoksussa mukana Venäjän joukkueessa alkuerissä. Toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue voitti kultaa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi myös 4 × 400 metrillä Venäjän joukkueessa alkuerissä. Loppukilpailussa, jossa Migunova ei ollut mukana, joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta tuli myöhemmin hylätyksi dopingin takia. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän juoksi kolmannen osuuden Venäjän kultajoukkueessa 4 ×400 metrin viestissä.
Memento mori (Mariskan albumi)

Memento mori on suomalaisen hip hop -artisti Mariskan toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin helmikuussa 2004 ja sen julkaisi Warner Music Finland.
Lapväärtin kirkko

Lapväärtin kirkko () on vuonna 1851 valmistunut, rapatusta tiilestä rakennettu kirkko Kristiinankaupungin Lapväärtissä. Kolmetuhatta istuinpaikkaa mahduttavaa kirkkoa on sanottu Suomen toiseksi (Kerimäen kirkon jälkeen) suurimmaksi maaseutukirkoksi. Sen suunnittelija on saksalaissyntyinen intendentti E. B. Lohrmann. Kirkko on sekä Kristiinankaupungin suomalaisen että ruotsalaisen seurakunnan käytössä.
Kirkkoa alettiin suunnitella 1784 piispantarkastuksen yhteydessä, peruskivi muurattiin vasta 1. marraskuuta 1848. Kokkolalainen Erkki Kuorikoski pestattiin rakennusmestariksi. Kirkon rakennukseen käytetyt kivet ja tiilet saatiin lähiseudulta. Kirkon urkuina ovat Gebrüder Jehmlichin 1958 rakentamat, 34-äänikertaiset urut. Alttaritaulu on Erik Löfgrenin jäljennös da Vincin "Viimeisestä ehtoollisesta". Kolmen kellon sijoituspaikkana toimiva kellotapuli on rakennettu aiemman kirkon aikana 1771 ja siirretty nykyisen kirkon viereen 1853.