Herman Daly

Herman Edward Daly (21. heinäkuuta 1938 Houston – 28. lokakuuta 2022 Richmond) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. 
Dalya innoittivat John Stuart Millin ajatukset pysyvästä talouden tilasta sekä Kenneth Boulding ja Nicholas Georgescu-Roegen, jotka käsittivät, että kasvavaan talouteen liittyy energian ja materiaalinkulutuksen kasvu. Daly oli ensimmäisiä taloustieteilijöitä, jotka julistivat siirtymisen fossiilisista energialähteistä uusiutuviin energialähteisiin talouspolitiikan tärkeimmäksi tehtäväksi. 
Elinaikanaan Daly sai vain vähän huomiota taloustieteen valtavirrassa. 
Elämäkerta.
Herman Edward Daly syntyi  21. heinäkuuta 1938 Houstonissa. Hänen isänsä Edward Joseph Daly omisti huoltoaseman ja myöhemmin rautakaupan. Äiti Mildred Daly (os. Herrmann) oli kirjanpitäjä ja kotiäiti. Hänen sisarestaan tuli myöhemmin espanjan kielen ja kirjallisuuden professori. 
7-vuotiaana Herman sairastui polioon, joka halvaannutti hänen vasemman kätensä. Vuosia kestäneiden epäonnistuneiden korjausyritysten jälkeen hän valitsi lopulta amputaation.
Valmistuttuaan lukiosta vuonna 1956 hän siirtyi Rice Instituteen (sittemmin Ricen yliopisto) Houstonissa. Hän valitsi pääaineekseen taloustieteen. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 1960 ja ilmoittautui sitten Vanderbiltin yliopiston tohtoriohjelmaan, joka keskittyi Latinalaisen Amerikan kehittämiseen.
Daly avioitui Marcia Damascenon kanssa vuonna 1963. He saivat kaksi tytärtä. 
Hänen opinnäytetyönsä neuvonantaja, romanialainen matemaatikko ja taloustieteilijä Nicolas Georgescu-Roegen auttoi rakentamaan pohjan ympäristötaloustieteelle kirjallaan "The Entropy Law and the Economic Process" (1971), jossa hän väitti, että luonnonvarat heikkenevät, kun niitä käytetään taloudelliseen toimintaan.
Daly suoritti tohtorin tutkinnon Vanderbiltissä vuonna 1967 toimiessaan opettajana Louisianan osavaltionyliopistossa, jossa hän alkoi keskittyä talouden, ympäristön ja etiikan välisiin yhteyksiin painottaen John Stuart Millin muotoilemia vakaan tilan periaatteita. Hänestä tuli apulaisprofessori vuonna 1968 ja täysprofessori vuonna 1973. 
Tri Daly julkaisi ensimmäisen kirjansa "Toward a Steady-State Economy" vuonna 1973.
1970-luvulta lähtien hän kiisteli mm. Robert Solow'n ja Joseph Stiglitzin kanssa siitä, voisiko tekninen kehitys auttaa ihmiskunnan ulos ekologisesta kriisistä. 
Koska perinteinen taloustiede ei käsitellyt monia ekologisesti merkittäviä kysymyksiä, 1980-luvulla Daly ja hänen kollegansa perustivat ympäristötaloustieteen haaran. He vaativat paradigman muutosta: heidän mukaansa talous olisi ymmärrettävä luonnon osajärjestelmänä eikä päinvastoin.
Hän pysyi Louisianan osavaltionyliopistossa vuoteen 1988 asti, jolloin hänelle tarjottiin yllättäen työpaikkaa vanhempana ekonomistina Maailmanpankissa, vaikka sen toiminta perustui talouskasvun tavoitteluun. Maailmanpankissa Daly kehitti "kolme kestävän kehityksen sääntöään" ja yritti muuttaa bruttokansantuotteen mittaustapaa ympäristökustannuksia huomioivaan muotoon, mutta turhaan. 
Yhdessä John B. Cobb Jr:n kanssa Daly kehitti vuonna 1989 kestävän taloudellisen hyvinvoinnin mittarin Index of Sustainable Economic Welfare (ISEW). ISEW kuvaa kansantalouden arvonlisäystä laskemalla mukaan aikaisemmin huomiotta jääneet tekijät, kuten liikenneonnettomuuksien kustannukset, veden pilaantumisen kustannukset ja ilmansaastumisen kustannukset. ISEW:sta kehitettiin edelleen Genuine Progress Indicator (GPI). 
Daly siirtyi Marylandin yliopistoon vuonna 1994 ja toimi siellä eläköitymiseensä saakka vuonna 2010.
Daly kuoli 28. lokakuuta 2022 aivoverenvuotoon Richmondissa. Hän oli 84-vuotias.
Uskonnoltaan hän oli metodisti.
Hänen teesinsä on tiivistetty hänen kirjassaan "Beyond Growth – The Economics of Sustainable Development" ja Peter Victorin kirjoittamassa elämäkerrassa.