tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ravi Zacharias

Ravi Zacharias (26. maaliskuuta 1946 Madras, Brittiläinen Intia – 19. toukokuuta 2020 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) oli kanadalais–yhdysvaltalainen kirjailija kristillinen apologeetta ja evankelista. Chuck Colson on kutsunut Zachariasta "aikamme suurimmaksi apologeetaksi". Zacharias kiersi urallaan ympäri maailmaa ja tuli tunnetuksi kristillisen uskon ja älyllisen keskustelun puolustajana. Evankelistana Ravi Zacharias kiersi puhumassa yli 70 maassa. Ravi Zacharias kirjoitti 28 kirjaa, joita on myyty maailmanlaajuisesti miljoonia kappaleista.
"Newsmax" nimesi Zachariaksen 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.
Elämä ja ura.
Ravi Zacharias syntyi anglikaanikirkkoon kuuluvaan intialaisperheeseen. Ravi yritti itsemurhaa 17-vuotiaana. Sairaalassa toipuessaan Ravi tuli uskoon. Vuonna 1966 Ravi muutti perheensä kanssa Kanadaan. Julistustyön aloitettua hänet pyydettiin puhumaan Vietanimin sotilastukikohtiin.
Vuonna 1974 Ravi Zacharias muutti Yhdysvaltoihin ja opiskeli Trinity Evangelical Divinity School-oppilaitoksessa teologian maisterin tutkinnon. Vuonna 1983 Zacharias puhui Billy Grahamin kutsumana Amsterdamin konferenssissa. Matka johti Ravi Zacharias International Ministries-järjestön perustamiseen vuonna 1984.
Stuart Epperson

Stuart ”Stu” Watson Epperson (2. marraskuuta 1946 Patrick County, Virginia – 17. heinäkuuta 2023) oli yhdysvaltalainen liikemies, poliitikko ja evankelikaalisen liikkeen vaikuttaja. Epperson oli Salem Media Groupin perustaja ja hallituksen puheenjohtaja. Eppersonin mediayhtikoi syndikoi radiosisältöä ja tarjoaa julkaisuja kristilliselle, konservatiiviselle ja perheyleisölle. Mediayhtiöllä on yli 100 radioasemaa Yhdysvalloissa.
Elämä ja ura.
Stuart Epperson kasvoi pienellä tupakkatilalla Patrick Countyssa, Virginiassa. Epperson suoritti maisterin tutkinnon radio- ja televisiolähetystoiminnasta Bob Jonesin yliopistossa. Epperson haki yhdessä veljensä kanssa radioasemalupaa FCC:ltä ja asema aloitti lähetyksensä vuonna 1947. Epperson työskenteli veljensä palveluksessa useissa aseman tehtävissä.
Epperson toimi Council for National Policyn puheenjohtajana.Vuonna 2013 Epperson valittiin North Carolina Broadcasters Hall of Fameen. Vuonna 2005 "Time" nimesi Eppersonin yhdeksi 25 vaikutusvaltaisemmaksi evankelikaaliksi Yhdysvalloissa. "Newsmax" nimesi Eppersonin 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.
David Barton

David Barton (s. 28. tammikuuta 1954 Aledo, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija ja poliittinen aktivisti. Raamatuntutkijana Barton opettaa, että Yhdysvallat perustettiin kristilliseksi kansakunnaksi ja hän torjuu kirkon ja valtion erottamisen perustuslaillisena periaatteena. Barton on tunnettu henkilö kristilliskonservatiivisessaa liikkeessä ja hän on tukenut poliitikkoja lakiehdotuksissa, jotka tukevat kirkon ja valtion välisen erottelun purkamista. Bartonilla on ollut oma päivittäinen radio-ohjelma.
"Newsmax" nimesi Bartonin 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.
Myransin kartano

Myransin kartano (lausutaan: "my:ras""," ruotsiksi: "Myrans gård") on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva entinen ratsutila. Kartanon päärakennuksen vanhimmat osat ovat 1700-luvulta ja tyylisuunnaltaan rakennus edustaa empireä. Kartanon pohjoisosan siipirakennukset ovat valmistuneet 1800-luvun alussa, ja lasikuisti 1870-luvulla. Kartanolle johtaa noin kaksi kilometriä pitkä puukuja, joka on rauhoitettu luonnonsuojelulailla. Kartanon omistajiin on kuulunut muun muassa Le Bellin suku. Vuosina 1883 ja 1906 kartanolla toimi meijerikoulu. Myransin kartanon omistaja Fredrik Adolf Le Bell perustikin Nummelle paikkakunnan ensimmäisen meijerin vuonna 1880.
Siuntion Pyhän Pietarin kirkossa on nähtävissä Myransin ja Hollstensin kartanoiden omistajien lahjoittama kattokruunu vuodelta 1688.
Elverhøyn kirkko

Elverhøyn kirkko () on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1803.
Hillesøyn kirkko

Hillesøyn kirkko () on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1889.
Kvaløyn kirkko

Kvaløyn kirkko () on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1962.
Krokenin kirkko (Tromssa)

Krokenin kirkko () on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 2006.
Lakselvbuktin kirkko

Lakselvbuktin kirkko () on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1983.
Grønnåsenin kirkko

Grønnåsenin kirkko () on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1996.
Pohjois-Norjan yliopistollinen sairaala

Pohjois-Norjan yliopistollinen sairaala (, lyh. UNN HF; pohjoissaameksi "Davvi-Norgga universitehtabuohcceviessu") on Nordlandin, Tromssan ja Finnmarkin lääneissä toimiva sairaalayhtymä. Sillä on noin 6 000 työntekijää.
Yhdysvaltain demokraattisen puolueen esivaalit 2024

Yhdysvaltain demokraattisen puolueen esivaalit 2024 alkoivat 23. tammikuuta ja päättyivät 8. kesäkuuta 2024. Ne järjestettiin kaikissa Yhdysvaltain osavaltioissa sekä merentakaisilla alueilla. Esivaaleissa valittiin edustajat elokuussa 2024 pidettävään demokraattien kansalliseen puoluekokoukseen, jossa valitaan puolueen presidenttiehdokas vuoden 2024 presidentinvaaleihin. Istuva presidentti Joe Biden voitti esivaalit, mutta luopui ehdokkuudestaan 21. heinäkuuta 2024. Hänen tilalleen nousi hänen varapresidenttinsä Kamala Harris.
Ehdokkaat.
Puoluekokousedustajat.
Taulukossa puoluekokousedustajien arvioitu määrä ehdokasta kohti 9. kesäkuuta 2024 mennessä. Enemmistöön vaaditaan 1 968 valitsijamiestä.
Igor Gorgan

Igor Gorgan (s. 2. elokuuta 1969 Dubăsari) on moldovalainen entinen kenraali, joka toimi maansa esikuntapäällikkönä vuosina 2013–2016 ja 2019–2021. "The Insider" paljasti raportissaan kesäkuussa 2024 Gorganin jakaneen tietoja Venäjälle Ukrainan sodan (2022) aikana.
Opinnot ja ura.
Gorgan opiskeli sotilaskorkeakoulussa Novosibirskissä vuosina 1987–1991. Hän ehti palvella Odessassa jonkin aikaa, mutta Neuvostoliitto hajosi pian ja Gorgan siirtyi komppanian päälliköksi Chișinăuhun. Vuosina 2001–2002 hän opiskeli United States Army Command and General Staff Collegessa Kansasissa. Lisäksi Gorgan opiskeli Moldovan vapaassa kansainvälisessä yliopistossa, josta hän sai maisterin arvon kansainvälisessä oikeudessa.
Gorgan osallistui Naton johtamiin operaatioihin Bosniassa, Irakissa ja Georgiassa vuosina 2003–2006. Hän oli Moldovan esikuntapäällikkö ensimmäisen kerran vuosina 2013–2016. Heinäkuussa 2019 venäläismielinen presidentti Igor Dodon nimitti hänet uudelleen tähän asemaan. Kohti länsiliittoutumista suuntautunut Maia Sandu erotti Gorganin syyskuussa 2021. Tultuaan erotetuksi Gorgan aloitti työskentelyn Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestön toimistossa Chișinăussa.
Vakoilu.
"The Insiderin" kesäkuussa 2024 julkaiseman raportin mukaan Gorgan aloitti tietojen jakamisen Venäjän sotilastiedustelun GRU:n edustajan kanssa huhtikuussa 2022. Gorgan välitti tietoa asekuljetuksista ja muusta avusta Ukrainalle. Lisäksi hän raportoi Moldovan politiikasta ja Maia Sandun puheista. Gorgan väitti vuodetussa viestissä Moldovan poliitikkojen olevan nopeasti "hoidettavissa" ja monien olevan valmiita Venäjän väliintulolle. Hän myös toivoi Moldovan tulevan puhdistetuksi "fasisteista" ja toisaalta ilmoitti, ettei Moldovassa ole "natsiryhmiä". Gorgan ilmeisesti lopetti kirjeenvaihdon GRU:n Aleksei Makarovin kanssa Moldovan karkottaessa kymmeniä venäläisiä diplomaatteja heinäkuussa 2023.
"The Insider" julkaisi Gorganin Telegram-viestien lisäksi Moldovan tutkivien journalistien ottamia kuvia Gorganin tapaamisista GRU:n Aleksei Makarovin kanssa Chisinaun Venäjän-suurlähetystön ulkopuolella. Moldovan presidentin henkilöstöpäällikkö Adrian Băluțel ilmoitti tietojen myötä Gorganin sotilasarvon ja kunniamerkkien perumisesta. Lisäksi hän vaati ankarinta rangaistusta maanpetoksesta.
"The Insiderin" lähde Venäjän sotilastiedustelussa arveli Gorganin aloittaneen vakoilun Venäjän hyväksi jo vuonna 2004.
Yksityiselämä.
Gorgan on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänen kielitaitoonsa kuuluvat englanti, ranska, georgia ja venäjä.
Kymiyhtiön ammattikoulu

Kymiyhtiön ammattikoulu eli Kymin teollisuuskoulu sijaitsee Kuusankoskella Kouvolassa. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Selim A. Lindqvist. Rakennus suunniteltiin alun pitäen ammattikoulun tarpeiden lisäksi Kuusankosken kansakoululaisten jatko-opetuksen tiloiksi, ja siinä tarkoituksessa se oli 1926-1951. Talvi- ja jatkosodan aikana siinä toimi sotasairaala.
Koulurakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1916, ja se valmistui lopullisesti vuonna 1933. Rakennuksessa on toiminut muun muassa väliaikainen seuratalo. Talvisodan aikana rakennuksessa toimi 11. sotasairaala joulukuusta 1939 toukokuun 1940 loppuun. Maksimipaikkaluku oli 349 kirurgian potilasta. Jatkosodan aikana ammattikoulussa toimi 13. sotasairaala 11. kesäkuuta – 25. marraskuuta 1944, paikkaluku oli 350. Itse ammattikoulun toiminta päättyi 2006, mutta senkin jälkeen siellä on toiminut muun muassa musiikkiopisto ja päiväkoti. Kaakkois-Suomen ely-keskus määräsi maaliskuussa 2023 juhlasalin ja lämpiön sisätilat ja kiinteän sisustuksen suojeltavaksi. Rakennuksen omistaa kiinteistökehitysyhtiö Redeve.
Koko rakennus on suojeltu, ja rakennuksessa on seinämaalauksia, jotka on suunnitellut Eric Ehrström ja toteuttanut S. Wuorion koristemaalausliike. Ne vaativat konservointia. Juhlasalin suunnittelussa avusti arkkitehti Sigurd Frosterus. Ovissa on kunnostetut lasimaalaukset, joissa kuvataan antiikin vapaita taiteita. Kahdessa ryijyissä on käytetty aiheina Kymiyhtiön ja siihen yhdistyneiden yritysten tunnuksia. Teoksia on tarjottu Kouvolan kaupungille, mutta Kouvolan taidemuseon mukaan niitä ei voida ottaa vastaan taloudellisen tilanteen vuoksi. Entisetkin kokoelmat odottavat konservointia. Lisäksi niitä on kiinteinä rakenteina vaikea hyödyntää. Juhlasalin 1933 valmistuneet 10-äänikertaiset konserttiurut on peruskunnostettu ja huollettu vuonna 2009.
Seinämaalaukset olivat peitettyinä välirauhan solmimisen jälkeen vuosina 1946–1983, koska valvontakomission tiedettiin tarkkailevan julkisia taideteoksia, jotka saattoivat olla Moskovan välirauhan tekstin tai hengen vastaisia. Lasimaalausten konservoinnin toteutti UPM-Kymmenen Kulttuurisäätiö, ja käytännön työn tekivät Metropolia-ammattikorkeakoulun opiskelijat ja lasimaalausten konservointiin erikoistunut arkkitehti Nina Lehos.
Haukelandin yliopistollinen sairaala

Haukelandin yliopistollinen sairaala () on Bergenissä toimiva yliopistollinen sairaala. Sen edeltäjä, Bergenin kunnallissairaala, perustettiin vuonna 1912. Vuoden 2002 terveydenhuoltouudistuksen myötä sairaala siirtyi valtion hallintaan. Se kuuluu Helse Bergen -sairaalayhtymään, jonka alaisena toimii myös muutama pienempi sairaala.
Jan Löfström

Jan Markus Löfström (s. 1962) on suomalainen dosentti, professori ja yliopistotutkija. 
Löfström on valmistunut filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1989 ja sosiologiasta Essexin yliopistosta vuonna 1994. Löfström on historiallisen antropologian dosentti Jyväskylän yliopistosta vuodesta 2000 ja yhteiskunnallis-historiallisen kasvatuksen dosentti Turun yliopistosta vuodesta 2014. 
Löfström on toiminut historian ja yhteiskunnallisten aineiden didaktiikan yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa vuosina 1999–2019, historiallis-yhteiskunnallisen kasvatuksen apulaisprofessorina Turun yliopistossa vuosina 2019–2022 ja historian didaktiikan vierailevana professorina Linné-yliopistossa Ruotsin Växjössä vuosina 2020–2022. Vuodesta 2022 alkaen Löfström on toiminut historiallis-yhteiskunnallisen kasvatuksen professorina Turun yliopistossa.
Hans-Tore Bjerkaas

Hans-Tore Bjerkaas (s. 7. heinäkuuta 1951 Tromssa) on norjalainen toimittaja, joka toimi Norjan yleisradion pääjohtajana vuosina 2007–2013. Hän valmistui vuonna 1976 Tromssan yliopistosta ja on siitä lähtien työskennellyt NRK:lla, lukuun ottamatta vuosia 1992–1993, jolloin hän oli TV 2:n ohjelmapäällikkö.
Maximilian Wöber

Maximilian Wöber (s. 4. helmikuuta 1998 Wien) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Alankomaissa, Espanjassa, Englannissa ja Saksassa. Hän edustaa kaudella 2025–2026 Saksan Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä lainasopimuksella Englannin Valioliigan Leeds Unitedista. Kauden 2023–2024 hän oli lainalla Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachissa, jossa pelasi 25 Saksan pääsarjaottelua, ja teki kaksi maalia. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Sevillassa seitsemän Primera Divisiónin ottelua. Mestarien liigassa hän on pelannut Red Bull Salzburgissa 22 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin sekä Ajaxissa neljä ottelua. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2017.
Wöber pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 MM-karsintaotteluissa Serbiaa ja Moldovaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi alkulohko-ottelua ja tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Turkkia vastaan. Ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ranskan voittomaali merkittiin Wöberin omaksi maaliksi. Wöber on pelannut elokuun 2025 loppuun mennessä 31 A-maaottelua, joissa hän on ollut 22 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt maaleja A-maaotteluissaan.
Sextape

Sextape on rap-artisti Sexmanen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2019 omakustanteena.
Eugène Jansson

Eugène Fredrik Jansson (18. maaliskuuta 1862 Tukholma – 15. kesäkuuta 1915 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari. Uransa alussa Jansson maalasi abstrakteja maisemakuvia öisestä Tukholmasta. Myöhemmin hän siirtyi kuvaamaan naturalistisesti alastomia, urheilevia miehiä.
Nigerian korkein oikeus

Nigerian korkein oikeus () on Nigerian liittotasavallan korkein oikeusaste. Korkeimman oikeuden nimestä käytetään lyhennettä SCN ("Supreme Court of Nigeria"). Korkein oikeus sijaitsee Abujassa ns. keskusalueella "Three Arms Zone-alueella", jonka läheisyydessä sijaitsee Nigerian presidentinlinna sekä kansalliskokous.
Korkeimman oikeuden jäsenet.
Korkeimman oikeuden vakinaisia jäseniä ovat:
Auchy-lez-Orchies

Auchy-lez-Orchies on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Douain kaupungista koilliseen.
Sainte-Berthen kirkon suunnitelmat laati arkkitehti Charles Leroy vuonna 1845. Vanha 1500-luvulta peräisin oleva kirkko purettiin vuonna 1852, ja uusi kirkko valmistui vuonna 1862. Kirkko on omistettu Berthe Avenaylaiselle. Saksalaiset polttivat kirkon ensimmäisen maailmansodan aikana.
Urheilu.
Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Auchy-lez-Orchies -Bersée osuuden pituus on 2 670 metriä.
Košicen alueellinen jako

Itä-Slovakiassa sijaitseva Košicen kaupunki on jaettu neljään hallintopiiriin ("Okres") ja 22:en kaupunginosaan ("Mestská časť").
Jokaisella kaupunginosallaan on oma pormestari ja kaupunginvaltuusto.
Zeuksis

Zeuksis (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Kalliovuortenmaksaruoho

Kalliovuortenmaksaruoho ("Sedum stenopetalum") on suomumaksaruohoihin kuuluva kasvilaji, joka voidaan jakaa kahteen alalajiin.
Kalliovuortenmaksaruoho on yksi- tai monivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka varret voivat kasvaa noin 10–45 cm pitkiksi. Varret ovat kasvutavaltaan kohenevia ja haarovia. Lehdet sijaitsevat ruusukkeina ja ovat 4,3–13,8 mm pitkiä ja 1,4–2,7 mm leveitä. Lehdet ovat useimmiten poikkileikkaukseltaan pyöreitä ja väriltään vihreän ja punaisen väliltä. Kukat sijaitsevat varsien kärjissä yksittäin tai pieninä viuhkomaisina kukintoina, joissa on yleensä 9–15 kukkaa. Kukat ovat tavallisesti viisilukuisia ja niiden teriöt ovat säteittäisiä. Terälehdet ovat 5,4–11 mm pitkiä ja väriltään keltaisia tai valkoisia. Heteiden ponnet ovat keltaisia ja palhot keltaisia tai valkoisia.
Kalliovuortenmaksaruohoa tavataan luonnossa Pohjois-Amerikan länsiosissa.
Adam Wharton

Adam James Wharton (s. 6. helmikuuta 2004 Blackburn) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikentän keskustan pelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea ja kuuluu myös Englannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Wharton nousi synnyinkaupunkinsa seuran Blackburn Roversin junioreista edustusjoukkueeseen kesällä 2022. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Englannin liigacupissa Hartlepoolia vastaan elokuussa 2022. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi samassa kuussa Stokea vastaan. Kaikkiaan hän pelasi avauskaudellaan 18 Englannin Mestaruussarjan ottelua ja teki kaksi maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Blackburnissa 26 Mestaruussarjan ottelua, joissa teki kaksi ja syötti kolme maalia.
Wharton siirtyi Englannin Valioliigan Crystal Palaceen 21,1 miljoonan euron siirtosummalla helmikuussa 2024. Hän pelasi loppukauden aikana Palacen kaikissa 16 valioliigaottelussa, ja oli yhtä vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 20 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 16. Hän oli leikkaushoitoa vaatineen nivusvamman seurauksena kolme kuukautta peleistä sivussa. Palacen voittamassa FA Cupissa hän pelasi viisi ottelua ja oli avauskokoonpanossa myös loppuottelussa Manchester Cityä vastaan.
Wharton pelasi Englannin alle 19-, 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi ystävyysottelussa Bosniaa ja Hertsegovinaa vastaan kesäkuussa 2024. Hän kuului Englannin hopeajoukkueeseen EM-kilpailuissa 2024, muttei saanut peliaikaa turnauksessa.
Alexander Aminoff (eversti)

Alexander Aminoff (30. marraskuuta 1811 Saaren kartano, Mietoinen - 16. heinäkuuta 1886 Kulosaari, Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja eversti.
Perhe.
Aminoff vanhemmat olivat kreivi Johan Fredrik Aminoff ja Eva Matilda Bruncrona. Hän avioitui Fredrika Charlotta Maria af Forsellesin kanssa, joka oli majuri Fredrik Johan Ulrik af Forsellesin ja Ulrika Charlotta Möllersvärdin tytär. Fredrika af Forsellesin isoisoisä oli kauppaneuvos Jacob af Forselles. Pariskunta sai yhdeksän lasta. Heidän lapsia olivat kenraaliluutnantti Johan Fredrik Gustav Aminoff, vapaaherra Max Aminoff, eversti Adolf Casimir Aminoff ja merikapteeni Ivan Alexander Aminoff.
Ura.
Aminoff ylennettiin kersantiksi vuonna 1827, vanhemmaksi aliupseeriksi 1827, vänrikiksi 1831, aliluutnantiksi 1836, alikapteeniksi 1854, kapteeniksi 1855, majuriksi 1858 ja everstiluutnantiksi 1864. Hän vetäytyi eläkkeelle everstinä vuonna 1871. Aminoff osallistui Krimin sotaan vuosina 1853-1856. Hän suoritti uran pääosin Suomen kaartin palveluksessa: 1. suomalaisessa jalkaväkirykmentissä, toisessa tarkk’ampujapataljoonassa Viipurin rykmentissä, inkerinmaalaisessa jalkaväkirykmentissä ja Henkikaartin Suomen Tarkk’ampujapataljoonassa.
Earthrise

Earthrise () on astronautti William Andersin 24. joulukuuta 1968 ottama valokuva Maasta ja osasta Kuun pintaa. Kuva otettiin Kuun kiertoradalla Apollo 8 -avaruuslennon aikana. Kyseessä oli ensimmäinen miehitetty avaruuslento Kuun lähelle. Kuvaa pidetään yhtenä kaikkien aikojen ikonisimmista ympäristövalokuvista.
Albertina Saarela

Albertina Saarela, o.s. Kiteenoja (20. toukokuuta 1849 Seinäjoki – 15. maaliskuuta 1902 Helsingin pitäjä) oli suomalainen kauppias ja maito- ja karjatalousyrittäjä.
Albertina Saarelan vanhemmat olivat Jaakko Kiteenoja ja Hedvig Luopajärvi ja puoliso vuodesta 1869 Isak Valentin Saarela (k. 1910). Albertina Saarela tuli Ilmajoelta Helsinkiin 1867 ja teki siellä monenlaisia töitä. Toimittuaan Tuomarinkylän kartanossa karjapiikana hänestä tuli 1868 kartanon karjakko ja maidonajaja ja -myyjä. 
Naimisiin mentyään Saarela vuokrasi puolisoineen Espoon Kilosta navetan ja kestikievarin. Maitoa Saarela myi ensin torilla, kunnes avasi 1885 Helsingin Mikonkadula oman myymälän, johon hän alkoi hankkia maitoa myytäväksi myös Helsingin ulkopuolelta. Alkuvuonna 1890 liiketoiminta laajeni Tampereelle. Samana vuonna maaliskuussa uutisoitiin Saarelan maitoliikkeen olleen Suomen suurin, päivittäin siellä myytiin tuhat kannua maitoa ja se työllisti kymmeniä henkilöitä. Saarela myös koulutti vuokranavettojensa henkilöitä ammattitaitoisiksi karjakoiksi. Vielä 1893 Saarelat vuokrasivat liiketoimintaansa varten Kumpulan kartanon ja Sofielundin tilan maanviljelyksineen ja rakennuksineen, mutta Albertina Saarelan kuoltua 1902 Isak Saarela luopui jo seuraavan vuoden marraskuussa maito- ja karjatuotteiden liiketoiminnasta meijereineen ja myymälöineen.
Port St. Lucie

Port St. Lucie on kaupunki Floridassa Yhdysvalloissa. Port St. Lucien oli alkuaan määrä olla eläkeläisyhteisö, mutta nykyisin kaupungin ikärakenne on monipuolisempi. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2023 noin 245 000. Laajemman metropolialueen väkiluku oli noin puoli miljoonaa.
Maantiede.
Port St. Lucie sijaitsee Floridan kaakkoisrannikolla noin 173 kilometriä Orlandosta kaakkoon ja noin 169 kilometriä Miamista pohjoiseen. Port St. Lucie kuuluu Treasure Coast -alueeseen ("Aarrerannikko"). Nimen taustalla on espanjalainen laivasto, joka kuljetti arvotavaraa, ja katosi hurrikaanissa nykyisen Vero Beachin edustalla vuonna 1715.
Ilmasto.
Port St. Lucie sijaitsee kostean subtrooppisen ja trooppisen ilmaston vaihettumisvyöhykkeellä. Kesät ovat kuumia ja kosteita ja talvet lyhyitä ja kuivempia. Elokuun keskimääräinen sademäärä on 76 millimetriä. Port St. Lucien vuotuinen keskilämpötila on 23,4 °C. Elokuun keskilämpötila on 30,9 °C ja tammikuun 15,3 °C. Meriveden lämpötila on korkein elokuussa: keskimäärin 29,5 °C. Heinäkuussa taivas on kokonaan tai osittain pilvessä noin kaksi kolmasosaa ajasta. Helmikuussa taivas on sitä vastoin pilvetön tai lähes pilvetön niin ikään noin kaksi kolmasosaa ajasta.
Historia.
Port Saint Lucien nimi palautuu Jupiter Inletin lähelle perustettuun siirtokuntaan, jota alettiin rakentaa Lucian päivänä eli 13. joulukuuta. Vuosiluku vaihtelee lähteittäin, mutta vuosikymmen oli 1560-luku. Port St. Lucie on hyvin nuori kaupunki. Se perustettiin 27. huhtikuuta 1961 harvaan asutulle alueelle. Vuonna 1970 asukasluku oli vain 330 ja vuonna 1980 noin 17 000.
Nimestään huolimatta Port St. Lucie ei ole satamakaupunki. Sinne suunniteltiin suurta satamaa, mutta hanke raukesi satamaa kaavailleen yrityksen konkurssiin 1900-luvun lopulla.
Liikenne.
Port St. Lucien maantieliikenteen pääväyliin kuuluu maksullinen Florida's Turnpike (State Road 91). Toinen valta-akseli on Interstate 95. Lähimmät lentoasemat ovat Vero Beach Regional Airport ja Palm Beach International Airport. Floridan itärannikon rautatieyhteys Florida East Coast Railway kulkee Port St- Lucien itäisimpien osien halki, mutta kaupungissa ei ole rautatieasemaa.
Chase Budinger

Chase Andrew Budinger (s. 22. toukokuuta 1988 Encinitas, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja rantalentopalloilija. Hän pelasi koripalloa NBA:ssa vuosina 2009–2016. Sittemmin hän on keskittynyt rantalentopalloon.
Budinger pelasi yliopistourallaan koripalloa Arizonan yliopiston Wildcats-joukkueessa. Detroit Pistons varasi hänet NBA:han 44. varausvuorolla. Pistons myi hänet saman tien Houston Rocketsiin. Budinger edusti NBA:ssa Houston Rocketsia kausina 2009–2012, Minnesota Timberwolvesia kausina 2012–2015, Indiana Pacersia kesästä 2015 maaliskuuhun 2016 ja Phoenix Sunsia keväällä 2016. Hän solmi syyskuussa 2016 sopimuksen Brooklyn Netsin kanssa mutta ei pelannut seurassa yhtään NBA-ottelua. Hän pelasi NBA:ssa 407 runkosarjapttelua, jossa hänen ottelukohtaiset keskiarvonsa olivat 7,9 pistettä, 1,2 syöttöä ja 3,0 levypalloa. Pudotuspeleihin hän ei päässyt kertaakaan. Kaudella 2016–2017 hän edusti espanjalaisseura Baskoniaa.
Rantalentpopalloura.
Vuonna 2017 Chase Budinger päätti lopettaa koripallouransa keskittyäkseen ammattilaisrantalentopalloon. Hän debytoi AVP-kiertueella Sean Rosenthalin parina vuonna 2018 ja vuonna 2019 hän pelasi yhdessä Casey Pattersonin kanssa. 5. kesäkuuta 2024 Budinger ja hänen parinsa Miles Evans selvittivät tiensä vuoden 2024 kesäolympialaisiin, jotka pidettiin Pariisissa, Ranskassa, ja he ylsivät neljännesvälieriin. Budingerista tuli näin ensimmäinen henkilö, joka on sekä pelannut NBA:n runkosarjaottelussa että kilpaillut olympialaisten rantalentopalloturnauksessa.
Henkilökohtainen elämä.
Budingerilla on kaksoiskansalaisuus: Yhdysvaltain ja Latvian.
Budingerin vanhemmat ovat Duncan ja Mara Budinger. Hänen äidinisänsä Andrejs Eglitis, oli latvialainen, joka pakeni Yhdysvaltoihin pian Neuvostoliiton miehitettyä Latvian. Andrejs oli ylpeä latvialaisista juuristaan ja kirjoitti aiheesta kirjan nimeltä "Mies Latviasta" "(A Man From Latvia)". Budingerin isosiskon "Brittanie" pelasi lentopalloa San Franciscon yliopistossa ja myöhemmin ammattilaisena Euroopassa. Hänen isoveljensä "Duncan" pelaa myös lentopalloa ja kiertää ammattilaisena.
Kirsi Leivonen

Kirsi Leivonen (s. 1966) on suomalainen virkamies ja hyvinvointialuejohtaja.
Leivonen on toiminut Pohjois-Karjalan hyvinvointialuejohtajana elokuusta 2022 lukien. Leivonen työskenteli aiemmin Kuopion yliopistollisessa sairaalassa muun muassa hankejohtajan sekä hoitotyönjohtajan tehtävissä. Uransa Leivonen on aloittanut sairaanhoitajana ja kätilönä, minkä jälkeen terveystieteen maisteriopintojen myötä hän on toiminut myös ylihoitajana. 
Leivonen on koulutukseltaan terveystieteiden tohtori, ja hän on väitellyt vuonna 2020 Itä-Suomen yliopistosta aiheenaan Lean-johtaminen terveydenhuollossa –tapaustutkimus yliopistosairaalassa .
Ali Leiniö

Ali Leiniö on suomalainen retkeilytubettaja. Hän kuvaa videoillaan tekemiään vaelluksia ja lyhyempiä retkiä eri puolille Suomea. Leiniön videoille tunnusomaista on rauhallinen kerrontatapa. Kesäkuussa 2025 hänen Youtube-kanavallaan oli yli 82 300 tilaajaa. 
Leiniö julkaisi ensimmäiset videonsa Youtubeen vuonna 2015. Vuonna 2020 Leiniö kertoi toivovansa, että voisi tulevaisuudessa elättää itsensä luontoretkeilyllä ja Youtubella. Googlen mainostulot rahoittivat jo reissut, jotka hän tekee pääosin julkisilla kulkuvälineillä liikkuen.
Vuonna 2021 Leiniö kertoi, että on tehnyt retkeilyvideoiden tekemisestä itselleen ammatin. Hän harrasti lapsena partiota, mutta aloitti varsinaisen retkeilyharrastuksen ennen 30-vuoden ikää.
Košice - Sídlisko KVP

Košice - Sídlisko KVP on yksi itä-slovakialaisen Košicen kaupungin kaupunginosista. Asukasmäärältään mitattuna se on Košicen kolmanneksi suurin kaupunginosa. Hallinnollisesti se kuuluu Košicen toiseen hallintopiiriin ja sen pormestari on Ladislav Lörinc.
Sijainti ja luonne.
Sídlisko KVP sijaitsee Myslava-, Západ- ja Sever- kaupunginosien välissä noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta. Lännessä sen rajat ulottuvat suuriin metsä- ja peltoalueisiin. KVP:n rakennuskanta koostuu lähinnä korkeista kerrostaloista. Itse KVP:n alueella ei ole käytännössä ollenkaan teollisuutta, vaan sen asukkaat joko työskentelevät pienissä palveluyrityksissä tai Košicen muilla alueilla. 
Sídlisko KVP on nimetty toisen maailmansodan jälkeisen Tšekkoslovakian uudelleenjärjestäneen Košicen hallitusohjelman ("Košický vládny program") mukaan.
Historia.
Alueen moderni historia alkoi vuonna 1980 kun sen suunniteltu rakentaminen aloitettiin Košicen suuren asuntopulan vuoksi. Ensimmäiset asukkaat muuttivat jo vuonna 1983 ja sen päärakennusvaihe kesti aina vuoden 1989 samettivallankumoukseen saakka. Alun perin rakenteilla ollutta asuinaluetta kutsuttiin nimellä Západ II, sen itäpuoluella sijaitsevan Západ (länsi) asuinalueen mukaan. KVP:n pääsuunnittelija 1980-luvulla oli arkkitehti Milan Motýľ. 
Paavi Johannes Paavali II vieraili KVP:ssä vuonna 1995. Samana vuonna valmistui Karmeliittojen sääntökunnan luostari, jonka kappelia käyttävät myös muut alueen asukkaat.
Vaakuna.
Sídlisko KVP:n vaakunan on suunnitellut taidehistorijoitsija Gabriel Kládek samalla paikalla keskiajalla sijainneen Gurbuchin kylän heraldiikan pohjalta.
Nicolas Seiwald

Nicolas Seiwald (s. 4. toukokuuta 2001 Kuchl) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän on edustanut vuodesta 2023 alkaen Saksan Bundesliigassa pelaavaa RB Leipzigia. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Seiwald on edustanut kotimaassaan 2. Ligassa Lieferingiä ja Bundesliigassa Red Bull Salzburgia. Hän pelasi kausina 2020–2023 Bundesliigassa 78 ottelua ja teki viimeisellä kaudella kolme maalia. Hän voitti kolme liigamestaruutta ja kahdesti cupin. Hän pelasi Mestarien liigassa 14 ottelua ja teki maalin lokakuussa 2022 Dinamo Zagrebia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaksi ottelua.
Seiwald pelasi kaudella 2023–2024 RB Leipzigin joukkueessa 21 Saksan Bundesliigan ottelua, joissa hän oli kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Voitokkaassa Saksan supercupin loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan hän pelasi täydet minuutit. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua, joissa hän oli kolme kertaa avauskokoonpanossa.
Seiwald pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Israelia ja Moldovaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 täydet minuutit Itävallan kaikissa neljässä ottelussa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 34 A-maaottelua, joissa hän on ollut 33 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt maaleja A-maaotteluissaan.
Patrick Wimmer

Patrick Wimmer (s. 30. toukokuuta 2001 Tulln) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän on edustanut vuodesta 2022 alkaen Saksan Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia. Hän on pelannut Itävallan A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Wimmer aloitti pääsarjauransa Itävallan Bundesliigassa joulukuussa 2019 Austria Wienin joukkueessa. Hän pelasi liigassa pudotuspelit mukaan laskien 53 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän siirtyi elokuussa 2021 saksalaisseura Arminia Bielefeldiin, jossa hän pelasi 31 bundesliigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Wimmer siirtyi kesällä 2022 Wolfsburgiin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Bundesliigassa 26 ottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja seuraavalla kaudella 14 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Lokakuun 2023 lopulla liigaottelussa tullut jalkavamma piti hänet poissa kentiltä helmikuulle 2024 saakka.
Wimmer pelasi Itävallan alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Tanskaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa ja pelasi kolmannen avauskokoonpanossa, mutta hän oli tappiollisen neljännesvälierän aikana pelikiellossa saatuaan aiemmissa otteluissa kaksi varoitusta. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 21 A-maaottelua, joissa hän on ollut 11 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan A-maaottelumaalinsa kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Serbiaa vastaan.
Oona Tolppanen

Oona Tolppanen on suomalainen rugbynpelaaja, liikunta-alan yrittäjä, urheilujuontaja ja sosiaalisen median vaikuttaja. Tolppanen on voittanut useamman Suomen mestaruuden Helsinki Rugby Clubissa ja hän kuuluu Suomen rugbymaajoukkueeseen.
Tolppanen tunnetaan Discovery-suoratoistopalvelun urheilujuontajana, "Gladiaattorit"-ohjelman Safiirina (kausilla 2017 ja 2019) sekä suositun hyvinvointiaiheita käsittelevän Fitoona-blogin pitäjänä. Tolppanen osallistui vuonna 2024 esitetyn Erikoisjoukot-tosi-tv-ohjelman toiselle kaudelle ja oli yksi neljästä ohjelman testit läpäisseestä osallistujasta.
Tolppasella on kaksi lasta jalkapalloilija Pekka Lagerblomin kanssa.
Mantšurianmaksaruoho

Mantšurianmaksaruoho tai mantsurianmaksaruoho ("Phedimus middendorffianus", syn. "Sedum middendorffianum") on aasianmaksaruohoihin kuuluva maksaruoholaji.
Mantšurianmaksaruoho on monivuotinen ruohovartinen kasvi, mutta sen suikertava ja haarova juurakko puutuu ajan kuluessa. Juurakosta kasvaa monia pystyjä ja tyveltä haarovia varsia, jotka kasvavat 10–30 cm korkeiksi. Mantšurianmaksaruohon kukat ovat keltaiset.
Mantšurianmaksaruoho kasvaa luonnossa vuoristometsien kivillä ja kallioilla 300–1000 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan luontaisena Venäjän Kaukoidässä, Kiinan koillisosissa sekä Korean niemimaalla.
Mantšurianmaksaruohoa, erityisesti lajiketta 'Czar's Gold', kasvatetaan usein viherkatoilla.
Klárov

Klárov on aukiomainen alue Tšekin pääkaupungin Prahan Malá Stranan kaupunginosassa. Se on nimetty tšekkiläisen professori Alois Klárin mukaan.
Sijainti.
Klárov sijaitsee Vltavajoen länsirannalla lähellä Prahan linnaa ja joen vastarannalla sijaitsevaa Vanhaakaupunkia. Klárovin yhdistää joen itäpuolella sijaitsevaan Jan Palachin aukioon Mánesin silta.
Historia.
Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty todisteita yli tuhat vuotisista rakennetuista kivitaloista Klárovin alueella. Aukio on ollut historiallisesti merkittävä risteyskohta Baijeriin, Krakovaan sekä Määriin suuntautuneille kauppareiteille.
Nykyisen nimensä Klárov on saanut 1900-luvun alussa alueella vaikuttaneen Klárin perheen mukaan. Kielitieteilijä ja professori Alois Klár perusti alueelle sokeiden hoito- ja työllisyyslaitoksen. Alosin työtä jatkoivat hänen poikansa Pavel Alois, ja tämän poika Rudolf Maria. Nykyään rakennusta käyttää Tšekin geologinen instituutti.
Itävallan keisarikunnan aikana Klárov oli tärkeä sotilaskeskittymä. Siellä sijaitsi muun muassa esikuntarakennuksia sekä pieni kasarmi, joka purettiin vuonna 1922. Nykyään sen paikalla sijaitsee muuntaja-asema. 
Liikenne.
Prahan metrolinja A pysähtyy Klárovin laidalla Malostranskán asemalla.
Magnitka Magnitogorsk

Magnitka Magnitogorsk () on venäläinen jääkiekkojoukkue Magnitogorskin kaupungista. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa. Joukkue tekee yhteistyötä KHL-seura Metallurg Magnitogorskin kanssa.
Joukkue kaudella 2025-2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Olimpija Kirovo-Tšepetsk

Olimpija Kirovo-Tšepetsk () on venäläinen jääkiekkojoukkue Kirovo-Tšepetskin kaupungista. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Eettinen stressi

Eettinen stressi eli eettinen kuormitus on terveydenhuollossa koettujen ristipaineiden kokonaisuus. "Eettinen dilemma" koskee yleensä vain yhtä kysymystä kerrallaan, kun taas eettinen stressi on kokonaisvaltainen käsite, jota on vaikea määritellä. Eettiseen stressiin usein liitetyt termit ovat "eettinen ahdinko" ja "moraalin vaurio". Yleensä asiaan kuuluu joko eettisen toimintatavan käytön mahdottomuus tai puute sen tietämyksestä. 
Eettisestä ahdingosta ei ole varsinaisesti pystytty luomaan tieteellistä konsensusta, mutta sen piirteenä on mahdottomuus toimia eettisesti oikeaksi katsotulla tavalla esimerkiksi esimiesten vaatimuksesta. Hoitotyössä käsite lanseerattiin 1980-luvulla, vaikka se epäilemättä on vanhempi ilmiö. Esimerkkinä tilanne, että lääkäri tuntuu vaativan alaisiltaan henkisesti kestämättömiä toimia. Toisaalta esimerkiksi Yhdysvalloissa lääkäri voi joutua melkoisenkin frustraation kokijaksi joutuessaan antamaan tehottomia tai jopa vahingollisia hoitoja. 
Moraalin vaurio taas tarkoittaa persoonallisuuden vahingoittumista, joka ilmeni nimen omaan Vietnamin sodan veteraanien keskuudessa 1990-luvulla, vaikka sekin on epäilemättä vanhempaa perua. Tässä on kysymyksessä esimerkiksi mahdottomuus estää siviilien kärsimyksiä tai johtajan petollisuuden kokemus. Tämä voi kuulua myös muuhun kuin sotatilanteeseen eikä tästäkään käsiteestä ole täyttä tieteellistä yhteisymmärrystä.
Moraalin vauriona voi ilmetä esimerkiksi uudelleenelämisen oireita, häpeää ja vihaa, mutta myös itsetuhoisuutta sekä minäkuvan ja koetun maailman negatiivisuutta.
Eettistä stressiä tulisi mahdollisuuksien mukaan ennaltaehkäistä, koska hoito on vaikeaa.
Tanem

Tanem on taajama Trondheimin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 302 vuonna 2023.
Nypan

Nypan on taajama Trondheimin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 909 vuonna 2023.
Malvik (taajama)

Malvik on taajama Malvikin ja Trondheimin kunnissa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,7 neliökilometriä ja asukasluku 7 394 vuonna 2023.
Trolla

Trolla on taajama Trondheimin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,23 neliökilometriä ja asukasluku 541 vuonna 2023.
Spongdal

Spongdal on taajama Trondheimin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,28 neliökilometriä ja asukasluku 525 vuonna 2023.
Langørjan

Langørjan on taajama Trondheimin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 609 vuonna 2023.
Ringvål

Ringvål on taajama Trondheimin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,19 neliökilometriä ja asukasluku 447 vuonna 2023.
Bratsberg

Bratsberg on taajama Trondheimin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja asukasluku 364 vuonna 2023.
Pyhän Olavin sairaala

Pyhän Olavin sairaala () on Norjan Trondheimissa ja sen lähialueilla toimiva yliopistollinen sairaala. Sen edeltäjä, Trondheimin kunnallissairaala, perustettiin vuonna 1804. Vuoden 2002 terveydenhuoltouudistuksessa sairaala siirtyi valtion hallintaan.
Rockheim

Rockheim on Trondheimissa sijaitseva Norjan kansallinen populäärimusiikin museo. Se on avattu vuonna 2010. Rockheimissa on kunniagalleria, johon nimetään vuosittain kolme artistia.
Kristianstenin linnoitus

Kristianstenin linnoitus () on Norjan Trondheimissa sijaitseva vanha linnoitus, joka on nykyisin suosittu nähtävyys. Siellä järjestetään muun muassa konsertteja. Kristianstenin rakentaminen aloitettiin vuonna 1681, pääsuunnittelijana toimi Johan Caspar de Cicignon. Taustalla olivat lukuisat sodat Ruotsin ja Tanskan välillä. Vuonna 1658 Roskilden rauhassa Trondheim oli hetkeksi joutunut Ruotsin hallintaan, ja tämän toistuminen haluttiin estää. Vuonna 1718 Kristiansten vaikutti Carl Gustaf Armfeltin epäonnistumiseen Trondheimin piirityksessä. Ruotsi-Norjan valtioliiton myötä 1800-luvulla Kristiansten menetti pitkälti sotilaallisen merkityksensä, ja sitä käytettiin palovartiona. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset miehittäjät käyttivät linnoitusta omien sotilaidensa majoittamiseen. Kristianstenissä toimi jalkaväen päällystökoulu (BSIT) vuosina 1968–2001.
Pardubicen junaturma

Pardubicen junaturma tapahtui keskiviikkoiltana 5. kesäkuuta 2024, kun matkustajajuna ja rahtijuna törmäsivät Pardubicessä Tšekissä. Onnettomuudessa sai surmansa neljä ihmistä ja ainakin 26 loukkaantui. Noin kolmeasataa matkustajaa kuljettanut juna oli matkalla Ukrainan Tšopiin.
Evolution Tower

Evolution Tower () on Venäjän pääkaupungissa Moskovassa sijaitseva pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on 55 kerrosta, ja se on 246 metriä korkea. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2008, ja torni valmistui 2015.
Alessandro Buongiorno

Alessandro Buongiorno (s. 6. kesäkuuta 1999 Torino) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edusti juniorisarjoista alkaen Torinoa mutta oli välillä pari kertaa lainalla Serie B -seuroissa, ja heinäkuussa 2024 hän siirtyi Napoliin. Hän on pelannut Italian A-maajoukkueessa vuodesta 2023.
Buongiorno nousi Torinon junioreista Serie A:ssa pelaavaan edustusjoukkueeseen ensi kerran huhtikuussa 2018. Hän pelasi lainalla Serie B:ssä Carpissa kaudella 2018–2019 ja Trapanissa tammi-elokuussa 2020. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Torinossa 12 Serie A -ottelua, ja tämän jälkeen otteluita kertyi kausittain 23, 34 ja 29. Hän teki Torinolle Serie A:ssa neljä maalia: toukokuussa 2023 Sampdoriaa, syyskuussa 2023 Salernitanaa, lokakuussa 2023 Lecceä ja tammikuussa 2024 Napolia vastaan.
Buongiorno pelasi Italian alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi yhden ottelun alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019 Italian sijoittuessa neljänneksi. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2023 Kansojen liigan voitokkaassa pronssiottelussa Alankomaita vastaan. Hän pelasi toisen maaottelunsa marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Ukrainaa vastaan, kolmannen maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan ja neljännen kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Hän kuului Italian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä yhdeksän A-maaottelua, joissa hän on ollut seitsemän kertaa avauskokoonpanossa.
Davide Frattesi

Davide Frattesi (s. 22. syyskuuta 1999 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Interiä. Hän on pelannut Italian A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Frattesi pelasi Lazion ja Roman junioreissa ja siirtyi vuonna 2017 Sassuoloon. Hän pelasi kaudella 2017–2018 Sassuolon edustusjoukkueessa vain yhden Italian cupin ottelun. Seuraavat vuodet kuluivat lainalla Serie B -seuroissa: kaudella 2018–2019 Ascolissa, kaudella 2019–2020 Empolissa ja kaudella 2020–2021 Monzassa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Sassuolossa 36 Serie A -ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 36 Serie A -ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi lainalla Serie A:n mestaruuden voittaneessa Interissä. Hän pelasi Serie A:ssa 32 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki maalin marraskuussa alkulohko-ottelussa Benficaa vastaan. Kesällä 2024 Frattesi siirtyi Interin omistukseen.
Frattesi pelasi Italian nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 ja viisi ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018. Jälkimmäisessä turnauksessa Italia saavutti hopeaa ja Frattesi teki maalin alkulohko-ottelussa sittemmin mestaruuden voittanutta Portugalia vastaan. Frattesi pelasi kuusi ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Meksikoa ja puolivälieräottelussa Malia vastaan. Hän ei pelannut enää tappiollisessa pronssiottelussa.
Frattesi pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Saksaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa Italian kaksi ensimmäistä ottelua ja tuli kahdessa muussa vaihdosta kentälle. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 25 A-maaottelua, joista 12 on kuulunut Kansojen liigaan ja viisi EM-karsintaan. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kahdeksan maalia: yhden kesäkuussa 2023 Kansojen liigan pronssiottelussa Alankomaita vastaan, kaksi syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Ukrainaa vastaan sekä yhden lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Maltaa, kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa, syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ranskaa, kolme päivää myöhemmin Kansojen liigan ottelussa Israelia ja lokakuussa 2024 jälleen Kansojen liigan ottelussa Israelia vastaan.
Nino Gvetadze

Nino Gvetadze (; s. 1981 Tbilisi) on georgialainen pianisti.
Gvetadze opiskeli Tbilisissä Veronika Tumanišvilin, Nodar Gabunian ja Nana Khubutian johdolla. Hän sai maisterin arvon vuonna 2003 ja muutti Alankomaihin. Siellä häntä opettivat Paul Komen ja Jan Wijn. Vuonna 2008 Gvetadze sai kansainvälisessä Franz Liszt -pianokilpailussa toisen palkinnon, lehdistöpalkinnon ja yleisöpalkinnon. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin Borletti-Buitoni Trustin palkinto.
Gvetadze on esiintynyt muiden muassa Klaus Mäkelän, Michel Plassonin, Yannick Nézet-Séguinin, Michel Tabachnikin, John Axelrodin ja Jaap van Zwedenin johdolla. Hän on esiintynyt usein Kuhmon kamarimusiikissa ja vieraillut lisäksi muun muassa Spoleton festivaalilla. Vuonna 2008 Gvetadze aloitti soittamisen Arosa Triossa, jonka muut jäsenet ovat Frederieke Saeijs ja Maja Bogdanović. Gvetadze on levyttänyt Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin, Robert Schumannin ja Cyril Scottin teoksia.
Gvetadze pääsi vuonna 2019 taiteelliseksi johtajaksi Naardenin kansainväliseen pianofestivaaliin. Vuonna 2021 hän seurasi Liza Ferschtmania Delftin kamarimusiikkijuhlien taiteellisena johtajana.
Abbeville (Alabama)

Abbeville on kaupunki Yhdysvalloissa Alabaman kaakkoisosassa Henryn piirikunnassa. Se on osa Dothanin tilastollista metropolialuetta. Vuoden 2020 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 2 358.
Veli Saarinen (juristi)

Veli Paavo Saarinen (2. elokuuta 1908 Paavola – 26. huhtikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi virkamiehenä ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena. 
Henkilöhistoria.
Veli Saarisen vanhemmat olivat kunnallisneuvos Juho Paavo Saarinen ja Lempi Sofia Mustajoki ja puoliso vuodesta 1937 Elna Elisabeth Granbohm. Saarinen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1927, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1935 ja auskultoi Turun hovioikeudessa. Varatuomarin arvon hän sai 1940. Saarinen oli Rymättylän, Köyliön ja Huittisten vt. nimismies 1935, Tuusulan apulaisnimismies 1935–1936, Maalaiskuntien Liiton lakimies vuodesta 1936 ja apulaistoiminnanjohtaja 1946–1947, Kansaneläkelaitoksen yleissihteeri vuodesta 1947 ja osastopäällikkö 1957–1962 ja korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos vuodesta 1960 ja hallintoneuvos 1961–1975. "Maalaiskuntalehden" toimitussihteeri Saarinen oli 1939–1947 ja laintarkastuskunnan jäsen 1970–1972.
Marjamehu

Marjamehu on marjoista esimerkiksi puristamalla tai keittämällä valmistettua mehua.
Aroniamehu on marja-aronian marjoista tehtyä mehua. Mehua valmistetaan survomalla marjoja ja pitämällä niitä vedessä usean päivän ajan. Aroniamehua valmistetaan myös mehumaijalla keittämällä. Sitä käytetään sekamehuissa puolukkamehun ja omenamehun kanssa. Aroniamehu sisältää merkittävästi kaliumia, rautaa, mangaania, C- ja E-vitamiinia sekä antioksidantteja. Se ehkäisee virtsatientulehdusta, alentaa verenpainetta ja antaa suojaa silmille.
Karhunvatukkamehu on karhunvatukasta tehtyä mehua. Siihen sopii tumma muscovadosokeri. Karhunvatukkamehua käytetään sekamehuissa muun muassa mustikkamehun kanssa.
Karpalomehu on karpaloista valmistettua mehua. Juomassa on korkea C-vitamiinipitoisuus ja sitä pidetään hyvänä juomana virtsatieinfektiovaikeuksiin. Mehua myydään myös valmiina päivittäistavarakaupoissa sekä luontaistuotekaupoissa. Karpalomehua voidaan käyttää myös drinkeissä.
Karviaismehu on karviaismarjoista tehtyä mehua. Mehua voidaan tehdä keittämällä, jolloin se siivilöidään. Mehua voidaan tehdä myös mehulingolla. Karviaismehu sopii pakastettavaksi. Eräs karviaismehusta tehty drinkki on karviaismargarita, johon käytetään tequilaa.
Mansikkamehu on mansikan makuista mehua. Nautittaessa se on yleensä mansikkamehutiivisteen ja veden seos. Mansikkamehutiiviste valmistetaan mansikoista keittämällä tai höyryttämällä esimerkiksi mehumaijan avulla. Kilosta mansikoita saa noin litran mehua. Kylmäpuristettuun mansikkamehuun lisätään sitruunamehua ja joitakin lisäaineita. Kylmäpuristettua mansikkatäysmehua myydään pastöroituna.
Mansikkamehu tai mansikkamehutiiviste on yleinen ainesosa drinkeissä. Mansikkamehua käytetään raparperimehun kanssa sangriajuomiin.
Mustaherukkamehu valmistetaan mustaherukoista joko teollisesti tai kotitekoisesti, muun muassa höyrytintä käyttäen. Höyryttimen marjakehikkoon marjoja laitetaan erä kerrallaan, ja välillä lisätään sokeria. Mustaherukkamehua voidaan säilöä ja myös pakastaa. Marjasoseesta tehty tai puristamalla tehty tuoremehu sisältää enemmän c-vitamiinia ja flavonoideja kuin höyryttimellä tehty mehu.
Mustaherukkamehua käytetään kiisseleihin ja hyytelöihin. Mustaherukkamehua käytetään myös joulun ajan glögiin omenamehun kanssa.
Mustikkamehu on mustikoista tehtyä mehua. Kylmäpuristettu mustikkamehu säilyy pastöroituna ilman lisäaineita. Mustikoista voidaan tehdä kotitekoisesti mehutiivistettä, joka säilyy jääkaapissa monta kuukautta.
Punaherukkamehu tai punaviinimarjamehu on punaherukoista valmistettua mehua.
Puolukkamehu on puolukoista tehtyä mehua. Koska puolukat ovat happamia, niiden mehu säilyy hyvin ilman pastörointia. Kotitekoisa puolukkamehua voi valmistaa valuttamalla lävikön läpi. Puolukkamehua voidaan tehdä myös kylmänä viinihappoa käyttäen. Puristetun mehun mäskistä voidaan tehdä hilloa.
Tyrnimehu valmistetaan kokonaisista tyrnin marjoista, jolloin marjojen sisältämät ravinteet säilyvät parhaiten. Tyrnimehu sisältää paljon C- ja B-vitamiineja. Kylmävalmistusmenetelmällä soseesta valmistetussa tyrnimehussa on mukana kuoriaines ja siemenöljy. Tyrnimehusta voi valmistaa kiisseliä.