tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nick Rimando

Nick Rimando (s. 17. kesäkuuta 1979 Montclair, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Häntä pidetään MLS-liigan historian parhaana maalivahtina, ja hän on torjunut liigan historiassa enemmän rangaistuspotkuja kuin kukaan muu maalivahti yli 42 prosentin torjuntaprosentilla.
Rimando edusti urallaan merkittävimpänä D.C. Unitedia vuodet 2003–2006. Hän voitti joukkueen kanssa kerran sekä MLS Cupin kaudella 2003–2004 että MLS Supporters’ Shieldin kaudella 2005–2006. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 110 ottelua. Lisäksi hän voitti MLS Cupin myös Real Salt Laken kanssa kaudella 2008–2009. Rimando edusti myös Miami Fusionia vuodet 1999–2003. Yhteensä hän pelasi urallaan 514 MLS-turnausta, joissa hän torjui 629 vetoa ja pelasi 155 nollapeliä. Hänestä tuli elokuussa 2016 eniten liigan runkosarjassa otteluita pelannut pelaaja 417. ottelunsa jälkeen ohitettuaan maalivahti Kevin Hartmanin.
Rimando liittyi Yhdysvaltain A-maajoukkueeseen marraskuussa 2002 ja pelasi joukkueessa 22 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2014, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Hän voitti joukkueen kanssa CONCACAF Gold Cupin vuonna 2013.
Soinnillinen labiovelaarinen approksimantti

Soinnillinen labiovelaarinen approksimantti on konsonanttiäänne, joka esiintyy useimmissa puhutuissa kielissä, kuten englannissa. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on ⟨w⟩. Soinnillisen labiovelaarisen approksimantin voidaan katsoa olevan pyöreän suppean takavokaalin puolivokaalinen variantti.
Eero Utter

Aarre Eero Olavi Utter (s. 22. kesäkuuta 1933 Riihimäki) on suomalainen kaupan alan yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän toimi Keskon pääjohtajana vuosina 1988–1993 – aluksi nopean talouskasvun aikana, sitten Suomen 1990-luvun laman alettua.
Utter aloitti opintonsa 1950-luvulla Helsingissä, Liikemiesten kauppaoppilaitoksessa, josta Utter valmistui merkonomiksi 1953. Utter ei ollut ylioppilas, mutta menestyminen kauppaopistossa mahdollisti opintopaikan saamisen korkeakoulusta. Hän valmistui ekonomiksi 1967, ja suoritti vielä muutamaa vuotta myöhemmin kauppatieteiden kandidaatin tutkinnon. Hän julkaisi kirjat "Vähittäiskaupan rakenteen kehitys Suomessa vv. 1952–1970" (1972) ja "EC-integraation vaikutukset teollisuusyritystemme toimintaedellytyksiin" (1988).
Utter toimi 1970-luvulta alkaen kentällä Keskon aluekonttoreiden johtajana. Joensuussa vuodesta 1972 ja Uudenmaan konttorin johtajana vielä 1980. Sitä seurasi kutsu Keskon materiaalitoimintojen johtajaksi ja samalla johtokunnan jäseneksi. Mansukosken siirryttyä pääjohtajaksi Utter nimitettiin kesällä 1983 Keskon hallintojohtajaksi. Tämän tehtävän ohella hän toimi puoli vuotta yhtiön varapääjohtajana ennen pääjohtajakauden alkua alkuvuodesta 1988. Eläkkeelle vuorineuvos Utter siirtyi täytettyään 60 vuotta, kesällä 1993.
Utter oli mukana perustamassa 1980-luvun lopulla Sipooseen golfkeskus Talmaa, jonka kunniapuheenjohtaja hän on.
Utterin vanhemmat olivat Ivar Olavi Utter ja Rauha (o.s. Kokko). Puoliso oli vuodesta 1967 sairaanhoitaja Seija Sinikka (o.s. Siltanen) (1938–2024).
Paula Salastie

Paula Kaarina Salastie (o.s. "Kiikka"; s. 5. heinäkuuta 1978 Hyvinkää) on suomalainen yritysjohtaja.
Salastie on koulutukseltaan taloushallinnon tradenomi ja rakennuspiirtäjä. Hän on Martti Kiikan tytär. Salastie toimi vuosina 2011–2015 Teknoksen hallituksen puheenjohtajana ja siirtyi 16. huhtikuuta 2015 sen konsernijohtajaksi. Hän aloitti uransa Teknoksessa vuonna 1997. Salastie valittiin Vuoden liikemieheksi vuonna 2016. Hän omisti tuolloin Teknoksesta 95 prosenttia.
Salastie on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Łukasz Teodorczyk

Łukasz Teodorczyk (s. 3. kesäkuuta 1991 Żuromin, Masovian voivodikunta, Puola) on puolalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen.
Teodorczyk edusti kotimaansa joukkueista merkittävimpänä Lech Poznańia, jonka kanssa hän voitti kerran Puolan pääsarjamestaruuden kaudella 2014–2015. Hän pelasi joukkuuessa yhteensä 58 ottelua, joissa hän teki 28 maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Teodorczykin joukkuetitteleillä mitattuna uran merkittävin joukkue oli kuitenkin ukrainalainen Dynamo Kiova. Hän voitti joukkueen kanssa kahdesti Ukrainan pääsarjamestaruuden kausina 2014–2015 ja 2015–2016 sekä kerran Ukrainan Cupin kaudella 2014–2015 ja Ukrainan Super Cupin kaudella 2016–2017. Teodorczyk edusti merkittävänä myös belgialaista Anderlechtia ja voitti joukkueen kanssa kerran sekä Belgian pääsarjamestaruuden kaudella 2016–2017 että Belgian Super Cupin 2017–2018. Yhteensä Teodorczyk pelasi urallaan kaikki kilpailut mukaan luettuina 288 ottelua, joissa hän teki 102 maalia ja antoi 35 maalisyöttöä.
Teodorczyk liittyi Puolan A-maajoukkueeseen maaliskuussa 2013 ja pelasi joukkueessa 19 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2018, jossa hän pelasi kahdessa ottelussa yhteensä 29 peliminuutin verran.
Dawid Kownacki

Dawid Igor Kownacki (s. 14. maaliskuuta 1997 Gorzów Wielkopolski, Lubuszin voivodikunta, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Fortuna Düsseldorfiä.
Kownacki on edustanut urallaan merkittävimpänä kotimaansa Lech Poznańia, jonka kanssa hän on voittanut kahdesti Ekstraklasan kausina 2014–2015 ja 2021–2022 sekä kahdesti Puolan Super Cupin kausina 2015–2016 ja 2016–2017. Hän pelasi joukkueessa 134 ottelua, joissa hän teki 32 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä.
Kownacki edusti lukuisia Puolan alemman tason maajoukkueita, kunnes debytoi edustusjoukkueessa maaliskuussa 2018. Hän on kuulunut joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2018 ja EM-kilpailuissa 2020. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä seitsemän maajoukkueottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Sport Boys

Sport Boys Association, joka tunnetaan yleensä vain nimellä Sport Boys, on vuonna 1927 perustettu perulainen jalkapalloseura. Se pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa.
Sport Boys on voittanut pääsarjamestaruuden kuudesti kausina 1934–1935, 1936–1937, 1941–1942, 1950–1951, 1957–1958 ja 1983–1984. Se on pelannut satunnaisesti myös maan alemmalla sarjatasolla ja voittanut sen mestaruuden kolmesti, joista kahdesti 2000-luvulla. Seuran kotistadion on 17 000 -paikkainen Estadio Miguel Grau.
Soinniton labiodentaalinen frikatiivi

Soinniton labiodentaalinen frikatiivi eli f-äänne on konsonanttiäänne, joka esiintyy useissa puhutuissa kielissä, kuten englannissa. Latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä se merkitään yleensä f-kirjaimella, toisinaan kuitenkin, varsinkin kreikkalaisperäisissä sanoissa kirjainyhdistelmällä "ph". Saksan kielessä sen merkkinä käytetään myös v-kirjainta. Äänteen merkki on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ⟨f⟩.
Sporting Cristal

Club Sporting Cristal SA on vuonna 1955 perustettu perulainen urheiluseura, joka tunnetaan parhaiten jalkapallotoiminnastaan. Se kilpailee kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa.
Sporting Cristal on voittanut maan pääsarjamestaruuden 20 kertaa, joista viimeiset seitsemän 2000-luvulla. Lisäksi se on voittanut Copa Perún vuonna 2021. Joukkueen kotistadion on maan pääkaupungissa Limassa sijaitseva 18 000 -paikkainen Estadio Alberto Gallardo.
Zwarte Piet

Zwarte Piet on osa hollantilaista Sinterklaas-perinnettä, mutta hahmo on herättänyt kiistoja rasistisina pidettävien mustaksi maalattujen kasvojensa vuoksi. Vaikka hahmon tumman ulkomuodon juuret ovat kansantaruissa ja pakanallisissa perinteissä, kolonialismin ja blackface-perinteen vaikutukset ovat tehneet siitä kiistanalaisen nykypäivänä.
Historia.
Ensimmäiset kuvat mustasta apulaisesta ilmestyivät vuonna 1850 Jan Schenkmanin kirjassa "Sint Nikolaas en zijn knecht". Hahmon ulkonäkö – tummaksi maalattu iho ja värikkäät vaatteet – muistuttaa 1500-luvun maurilaisia palvelijoita, jotka toimivat rikkaiden eurooppalaisten statussymboleina. Hahmon taustalla nähdään viittauksia siirtomaahistoriaan ja orjuuteen: Afrikkalaiset orjat toimivat usein eurooppalaisten perheiden palvelijoina, mikä heijastuu Zwarte Pietin roolissa.
1900-luvun alussa Zwarte Piet kuvattiin pelottavana hahmona, joka rankaisi tottelemattomia lapsia. 1970-luvulta alkaen hahmo muutettiin lapsiystävällisemmäksi. Samaan aikaan yhteiskunnan suhtautuminen auktoriteettiin ja kasvatukseen muuttui. Kuitenkin hahmo on vuosien varrella herättänyt kritiikkiä, koska sen katsotaan olevan rasistinen karikatyyri ja viittaavan kolonialistiseen ajatteluun.
Kritiikki.
Ensimmäinen julkinen vastustus hahmoa kohtaan nousi 1960-luvulla, kun koulunjohtaja Arnold Ras ehdotti sen korvaamista valkoisella apulaisella. Sittemmin kritiikki on kasvanut, erityisesti 2010-luvulla. ”Kick Out Zwarte Piet” -liike ajaa perinteestä luopumista, ja monet organisaatiot ovat modernisoineet hahmoa esimerkiksi lisäämällä ”nokikerroksia” kasvoihin.
Kritiikki hahmoa kohtaan on voimistunut Alankomaiden monikulttuurisuuden kasvaessa, mutta monet hollantilaiset pitävät Zwarte Pietiä harmittomana osana perinnettä. Ratkaisuksi on ehdotettu hahmon ulkoasun muuttamista vähemmän loukkaavaksi, esimerkiksi nokisiksi kasvoiksi. Keskustelun odotetaan jatkuvan, kun Alankomaat etsii tapaa säilyttää juhlan merkitys ilman rasistisia piirteitä.
Fit For A King

Fit For A King on vuonna 2007 perustettu texaslainen metalcore-yhtye.
12. tammikuuta 2024 Fit for a King yllätys julkaisi upouuden singlen "Keeping Secrets" sekä 26. heinäkuuta 2024 yhtye julkaisi toisen singlen "Technium" ja siihen liittyvän musiikkivideon, jossa esiintyi The Plot in Youn Landon Tewers. Myöhemmin, 22. marraskuuta 2024, yhtye paljasti postauksilla, että he työstävät seuraavaa albumiaan tuottaja Daniel Braunsteinin ja Josh Gilbertin kanssa ja että albumilla olisi 13 kappaletta ja se julkaistaan ​​joskus vuonna 2025.
Päiväkoti Raikuli

Päiväkoti Raikuli on lasten satukirja, jonka on kertonut Heikki Niska ja kuvittanut Elvi Pekkarinen. Kirjan on vuonna 2024 julkaissut Kulttuurivihkot.
Hahmot.
Mertsi on hyväntahtoinen joskin aika ajoin vähän äksy noita, joka on töissä Nyssäkässä päiväkoti Raikulissa. Mertsillä on Pekka-niminen kissa, joka pääsee lemmikkien päivänä mukaan töihin. Päiväkodissa laittaa ruokaa ja valmistelee retkieväitä Liemi-Liisa ja apulaisena touhuaa ja paikkoja järjestelee Kennu-kettu.
Päiväkotiin tulee aamulla liuta lapsia: peikkokaksoset Vänkä, Piisku, kummitukset Pööpöö ja Usva sekä Roba, Mirko, Nabuka, Annette, Viivi ja Aasiasta adoptoitu Mei, jotka tekevät jekkuja toisilleen. Lempeä Mertsi-noita käy loduttamassa kotiin jäänyttä Viiviä, jota on kiusattu pisamien vuoksi, ja saa tämän uskomaan omaan ainutlaatuisuuteensa. Iloisena Viivi uskaltautuu taas Raikuliin muiden joukkoon. Mertsi osaa parantaa pikku surut painamalla kädellään alakuloisen sydäntä, ja lisäksi hänen kykyihinsä kuuluu muun muassa taito osata taikoa lumisadetta.
Sandi Lovrić

Sandi Lovrić (s. 28. maaliskuuta 1998 Lienz, Itävalta) on itävaltalais-slovenialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän on pelannut Itävallan ja Sveitsin pääsarjoissa ja edustanut vuodesta 2022 alkaen Italian Serie A:ssa pelaavaa Udinesea. Hän on pelannut Slovenian A-maajoukkueessa vuodesta 2020 alkaen.
Lovrić siirtyi synnyinkaupungistaan Lienzistä Sturm Grazin junioreihin vuonna 2012. Hän nousi edustusjoukkueeseen elokuussa 2014 ja pelasi viiden kauden aikana Itävallan Bundesliigassa 64 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, huhtikuussa 2019 voitokkaassa vierasottelussa Austria Wieniä vastaan. Sturm Grazin vuonna 2018 voittamassa Itävallan cupissa hän pelasi neljä ottelua mutta välierässä ja loppuottelussa vain muutaman minuutin jatkoajalla. Lovrić edusti kaudet 2019–2022 sveitsiläisseura Luganoa. Hän pelasi Sveitsin Superliigassa 93 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Luganon vuonna 2022 voittamassa Sveitsin cupissa hän pelasi täyden peliajan kuudessa ottelussa ja teki maalin puolivälierässä Thunia vastaan. Lovrić pelasi Eurooppa-liigassa viisi ottelua kaudella 2019–2020.
Lovrić on kesästä 2022 alkaen edustanut italialaisseura Udinesea. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Serie A:ssa 37 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi ennen loppukauden jalkavammaansa 29 Serie A -ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän on jouluun mennessä pelannut 16 Serie A -ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Lovrić pelasi Itävallan nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kolme ottelua joukkueensa kapteenina alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016. Aikuisissa Lovrić on edustanut Slovenian maajoukkuetta, jossa hän pelasi ensimmäisen kerran lokakuussa 2020 ystävyysottelussa San Marinoa vastaan. Hän kuului Slovenian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Lovrić on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 38 A-maaottelua, joissa hän on ollut 25 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä neljä maalia: lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Moldovaa, maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kroatiaa, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Maltaa ja syyskuussa 2023 EM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan.
Azerbaijan Airlinesin lento 8243

Azerbaijan Airlinesin lento 8243 oli Azerbaijan Airlinesin kansainvälinen reittilento Bakusta Groznyihin. Lennolla 25. joulukuuta 2024 käytetty Embraer E190AR syöksyi maahan lähellä Aqtaw’n kaupunkia Kazakstanissa yrittäessään tehdä hätälaskua. Koneessa oli 62 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä, eli yhteensä 67 henkilöä. Heistä 38 kuoli turmassa.
Alustavien tietojen mukaan miehistö yritti tehdä hätälaskua lentokoneen törmättyä lintuparveen. Miehistön kerrotaan ilmoittaneen, että koneen ohjaamisessa oli ongelmia. Videoilla näkyy, kuinka lentokone syöksyi maahan loivassa kulmassa oikea siipi edellä, hajosi useaan osaan ja syttyi tuleen. Rungosta irtosi pyrstö, jossa ei ollut palovaurioita; matkustamo sen sijaan paloi.
Joidenkin asiantuntijoiden mukaan on mahdollista tai jopa todennäköistä, että koneeseen osui ilmatorjuntaohjus. Eloonjääneiden mukaan koneesta kuului räjähdys, ja yhden heistä pelastusliiviin oli tullut reikiä. Koneen hylyssä huomattiin olevan pieniä reikiä ja koloja, joiden väitetään olevan todennäköisemmin peräisin ohjuksen räjähdyksestä kuin lintujen iskeytymisestä koneeseen. Venäläisviranomaiset olivat ilmoittaneet lennokki-iskusta alueella, joka sijaitsi lähellä lennon alkuperäistä määränpäätä. Itsenäisten venäläislähteiden mukaan venäläinen ilmatorjuntaohjus saattoi iskeytyä koneeseen.
Azerbaidžanin presidentti İlham Əliyev ilmoitti lausunnossaan 29. joulukuuta, että konetta oli ilmeisesti ammuttu Venäjältä, ja syytti Venäjää yrityksistä peitellä onnettomuuden todellista syytä. Venäjän presidentti Vladimir Putin oli edellisenä päivänä esittänyt julkisen anteeksipyynnön lentokoneelle sattuneesta tapahtumasta Venäjän ilmatilassa, myöntämättä kuitenkaan suoraan venäläisten ampuneen konetta alas. Viimein lokakuussa 2025 Putin myönsi keskustelussa Əliyevin kanssa venäläisten ampuneen koneen alas kahdella ilmatorjuntaohjuksella.
Poikeljärvi (kylä Porissa)

Poikeljärvi (ruots. "Poikelträsk") on kylä entisen Ahlaisten kunnan alueella Porissa valtatie 8:n itäpuolella. Poikeljärven kylässä on samanniminen järvi (Poikeljärvi). Pohjoinen satamatie eli seututie 272 alkaa Poikeljärveltä ja kulkee länteen Lampaluotoon yhdistäen näin valtatiet 8 ja 23 Meri-Poriin. Poikeljärveltä itään lähtee yhdystie 2701, joka johtaa Noormarkkuun.
Jure Balkovec

Jure Balkovec (s. 9. syyskuuta 1994 Novo mesto) on slovenialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja ja pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Italian ja Turkin sarjoissa. Hän on edustanut turkkilaista Alanyasporia vuodesta 2022 alkaen. Hän on pelannut Slovenian A-maajoukkueessa vuodesta 2018 lähtien.
Balkovec pelasi Slovenian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovenian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Kyprosta vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Englantia vastaan ja pelasi täydet minuutit tappiollisessa neljännesvälierässä Portugalia vastaan. Portugali-ottelu ratkesi rangaistuspotkukilpailussa, jossa Slovenian kaikki kolme laukojaa epäonnistuivat maalinteossa, Balkovec heistä toisena. Balkovec on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 38 A-maaottelua, joissa hän on ollut 27 kertaa avauskokoonpanossa. Hän ei ole tehnyt maaotteluissaan maaleja.
Erik Landén

Erik Landén (16. heinäkuuta 1891 Forssa – 22. joulukuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja.
Erik Landénin vanhemmat olivat valokuvaaja Herman Landén (1864–1910) ja Sofia Adolfina Falenius. Landén suoritti ylioppilastutkinnon 1910 Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa ja sai päästötodistuksen 1912 Helsingin ruotsalaisesta kauppakorkeakoulusta. Hän oli lyhyen aikaa Oy Agroksen palveluksessa ja siirtyi sitten vuonna 1913 Oy Systemaan, jonka johtokunnan jäsenenä ja järjestelyosaston päällikkönä hän toimi vuoteen 1931 saakka. Tänä aikana Landén toteutti uudenaikaisen konttoriorganisaation yrityksessä. Landén teki lukuisia opintomatkoja Ruotsiin, Norjaan, Tanskaan, Saksaan, Hollantiin ja Englantiin. Hän julkaisi alaltaan kirjan "Käytännöllinen konttoritekniikka" ja kirjoitti liikeorganisaatiosta useihin alan aikakauslehtiin. Hän oli 1931–1932 konttoripäällikkönä Elektrometallurgiska Ab:ssä ja 1932–1934 järjestelyosaston päällikkönä Enso-Gutzeit Oy:ssä sekä samanlaisessa tehtävässä Kone- ja Silta Oy:ssä.
Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2025

Jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2025 () järjestetään Slovakiassa kesäkuussa 2025. Ne ovat järjestyksessään 25. jalkapallon alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut.
Turnauksessa voivat pelata 1. tammikuuta 2002 tai myöhemmin syntyneet pelaajat.
Hakuprosessi.
Kisaisännyyttä hakivat seuraavat maat:
UEFA valitsi isäntämaaksi Slovakian 25. tammikuuta 2023.
Pelipaikat.
Kisojen loppuottelu pelataan Bratislavassa Tehelné pole -stadionilla.
Alkulohkot.
Puolivälieriin etenevät kunkin lohkon ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittunut joukkue.
Lohko A.
Otteluohjelma:
"Lähde"
Lohko B.
Otteluohjelma:
"Lähde"
Lohko C.
Otteluohjelma:
"Lähde"
Lohko D.
Otteluohjelma:
"Lähde"
Televisiointi Suomessa.
Sanoman Ruutu-suoratoistopalvelun näyttää yksinoikeudella koko turnauksen suomeksi selostettuna ja Suomen ottelut lisäksi studio-osuuksien kera. Suomen avausottelun Hollantia vastaan 12. kesäkuuta 2025 näyttää ilmaiseksi myös Nelonen.
Johan Henrik Marttiini

&lt;/noinclude&gt;
Johan Henrik ”Janne” Marttiini (2. toukokuuta 1893 Sodankylä – 5. tammikuuta 1970 Rovaniemi) oli seppä ja lestadiolainen saarnaaja, joka tunnetaan erityisesti rovaniemeläisen Marttiinin puukkotehtaan perustajana.
Sodankylän Kieringissä syntynyt Marttiini osallistui vuonna 1919 Rautaseppäkouluun kotikylässään. Sen jatkoksi hän matkusti kuusitoistavuotiaana Rovaniemelle rautaseppä Matti Tapion oppiin. Marttiini työskenteli kaksi vuotta kisällinä muun muassa hevosenkenkiä takoen ja palasi sitten takaisin kotikylään. Hän työskenteli kyläseppänä ja takoi omassa pajassaan yli kymmenen vuotta. Johan Marttiinin uudistushenkisyys ilmeni muun muassa siten, että koska kylvö- ja puimakoneita ei voitu tien puutteen vuoksi tuoda Kierinkiin, Marttiini matkasi 1913 Helsinkiin, ja vakuutti omien sanojensa mukaan puheellaan kulkulaitosministerin. Koneiden kuljettaminen tuli mahdolliseksi, kun Meltaus–Sodankylä -maantie rakennettiin.
Syyskuussa 1922 Martiini muutti perheineen ja töineen Rovaniemelle. Hän aloitti lautapajassa, myöhemmin omassa sepän pajassa. Naapurustossa työskennellyt sarviluuseppä Johannes Lauri ehdotti puukkojen valmistamisen aloittamista. Tätä ryhdyttiin yhdessä harjoittelemaan. Kun kokemusta puukkojen valmistuksesta oli kertynyt riittävästi, vuonna 1928 Marttiini perusti puukkotehtaan Rovaniemelle. Se toimi aluksi pienyrityksenä, työllistäen perheen ohella muutamia ihmisiä. 
Yksityiselämä.
Voimakas uskonnollisuus vei Jannen jo nuorena poikana raamatunlukuun. Raamatun ohella kaikki tieto kiinnosti Jannea. Ennen puukkotehtaan perustamista hän mietti tarkkaan lähteäkö matkasaarnaajaksi vai kylän sepäksi. Sana oli hallussa Jannella jo 18-vuotiaana. Lestadiolaisen herätysaallon mukana Janne isoisänsä kanssa täytti omaa elämänperiaatettaan tehdä ihminen onnelliseksi.
Jannen elämän lähtökohtana niin arjen työssä kuin raamatullisen sanan julistuksessakin oli lähtökohtana ihmisen onni. Hänen kirjoittamiaan omakustanteisia kirjoja ovat "Helmiä Pyhästä Raamatusta" (1952), ""Armo ja totuus" (1962), Tie onneen (1967) ja "Herätyshuuto ja autuuden oppi"" (1967, viimeksimainittu kirjanen). Hän avarsi maailmankatsomustaan useilla Amerikan ja Kanadan matkoillaan, mutta koti oli kaikkein rakkain, jossa Esteri-vaimo oli 12-lapsisen perheen kokoava voima.
Marttiineilla soi musiikki, joka oli Esteri-äidin perua. Olavi, myöhemmin kapellimestari, oli soitannolisten harrastusten johtajana,
Marttiinin suku oli lähtöisin Norjasta ja alkujaan nimikin oli Martin. Kansan suussa se myöhemmin virallisesti tuli käyttöön "suomennos" Marttiini.
"Janne Marttiini oli toimelias kansalainen ja hyvä vanhan kansan ihminen, sanan parhaassa merkityksessä. Opin tuntemaan hänet sydämellisenä henkilönä, joka pyrki aina ja kaikkialla toimimaan lujan kristillisen vakaumuksensa pohjalla". Näin luonnehti Urho Kekkonen ystäväänsä tammikuussa 1970 osanotoissaan omaisille hänen poismenon johdosta.
Janne Marttiini on haudattu Rovaniemen III hautausmaalle.
Eino Leinon patsaat ja muistomerkit

Tässä artikkelissa kerrotaan Eino Leinon patsaista ja muistomerkeistä.
Patsaat ja muistomerkit.
Kirjailija Eino Leinon (1878–1926) muistoksi on tehty nämä julkiset patsaat ja veistokset aikajärjestyksessä:
Hövelössä Hövelönlahden luoteisrannalla on Eino Leinon syntymän muistokivi. Kiven laatassa on teksti "Runoilija EINO LEINO syntyi täällä 6.7.1878". Paikka: Hövelönkuja .
Eino Leinon hautamuistomerkki on Helsingin Hietaniemen hautausmaan uudella alueella (kortteli 21/linja 15/hauta 0343 Hietaniemenkadun ja Mechelininkadun risteyksen kohdalla) Muistomerkissä on Leinoa esittävä muistomedaljongi, jonka on toteuttanut kuvanveistäjä Ville Vallgren. Paikka: 
Muistolaatat.
Eino Leinolle on elämänvaiheittain muistolaattoja Hämeenlinnassa, Tuusulassa ja Roomassa:
Muistotalo.
Eino Leino -talo Kajaanin Paltaniemellä on Eino Leinon synnyinkodin mukaan tehty muistotalo.
Ukonlintu ja virvaliekki

Ukonlintu ja virvaliekki (Eino Leino -patsas) on Jouko Toiviaisen vuonna 1978 tekemä veistos Paltamossa Eino Leino -puistossa Kiehimäjoen rannassa. Veistos pystytettiin Paltamossa syntyneen kirjailija Eino Leinon 100-vuotissyntymävuoden kunniaksi.
Veistoksen nimi juontuu Leinon runosta kokoelmassa "Helkavirsiä 2". Toiviainen on kuvannut abstraktissa veistoksessa Leinon luomisvoimaa ja työtä. Veistoksen juurella on Leinon muotokuva ja jalustassa on säe "Väinämöisen laulusta":
”Kansat katoo
ei katoa mahti
jonka on laulanut 
mahtaja heimonsa hengen”
Club Deportivo Universidad César Vallejo

Club Deportivo Universidad César Vallejo on perulainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna vuonna 1996. Se pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa.
Seura on voittanut kahdesti Perun Primera Divisiónin mestaruuden kahdesti 2000-luvulla. Seuran kotistadion on Trujillon kaupungissa sijaitseva 25 000 -paikkainen Estadio Mansiche.
Venäjän 8. armeija

8. armeija on Venäjän maavoimien sotatoimiyhtymä, jonka joukoista pääosa on sijoitettu Donin Rostovin ympäristöön ja esikunta Novotšerkasskiin. Sen päätavoite on estää Ukrainaa vapauttamasta Donbasin aluetta ja suuren osan taisteluvoimasta muodostaa 150. moottoroitu jalkaväkidivisioona.
Armeijan varakomentaja Vladimir Frolov sai surmansa taistelutehtävissä vuonna 2022 Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan.
Armiejan komentaja eversti Ruslan Gorjatškin kuoli Ukrainan ohjusiskussa Donetskissa 30. kesäkuuta 2025.
Giác Lâmin temppeli

Giác Lâmin temppeli on Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa sijaitseva buddhalainen temppeli. Giác Lâm on kaupungin vanhin säilynyt buddhalainen temppeli ja se on rakennettu alkujaan vuonna 1744. Myöhemmin temppeliä on rakennettu lisää ja esimerkiksi sen suuri stupa on valmistunut vuonna 1994. 
Kohde.
Giác Lâmin temppeli sijaitsee Vietnamin Hồ Chí Minhin kaupungin Chợ Lớnin kaupunginosan pohjoisosassa. Alkuperäinen temppeli rakennettiin vuonna 1744 ja sen suuri seitsemänkerroksinen stupa on valmistunut vuonna 1994. Temppelin pääalttari on temppelin keskusrakennuksessa. Altarin yhteydessä on Amitabhan patsas. Kaikkiaan eri historiallisia patsaita temppelissä on 119. Niistä seitsemän on pronssisia ja loput on tehty puusta. Puisia patsaita on maalattu kultaiseksi.
Historia.
Giác Lâmin temppeli on Hồ Chí Minhin kaupungin eli entisen Saigonin vanhin nykypäiviin säilynyt buddhalainen temppeli. Vuonna 1744 valmsituneen temppelin rakennutti vietnamilainen Lý Thụy Long, joka keräsi rahaa rakennustöitä varten. Nykyisen nimensä Giác Lâm temppeli sai vuonna 1772 samalla, kun sen apotiksi nimettiin Thích Viên Quang. Thích teetätti suurimoutoisia uudistustöitä temppelissä vuosina 1799–1804 ja esimerkiksi suuri osa sen rakennuksista rakennettiin kokonaan uudelleen. Myöhemmin uudistustöitä tehtiin myös vuosina 1906–1908 Thích Hồng Hưngin ja Thích Như Phòngin johdolla.
Vuonna 1953 temppelissä vieraillut srilankalainen munkki ja kirjailija Narada Maha Thera toi kotimaastaan temppelille puuntaimen, joka oli peräisin Sri Lankassa kuuluisasta bodhipuusta. Se istutettiin temppelin kesksutaan 18. kesäkuuta 1953. Vuonna 1970 arkkitehti Vĩnh Hoằng suunnitteli temppelille suuren tupan, jonka rakennuttaminen tyrehtyi tuolloin poliittisiin ongelmiin. Kun kommunistit voittivat Vietnamin sodan suunnitelma unohtui pitkäksi aikaa tyystin, kunnes maa alkoi avautua 1990-luvulla. Temppeliä laajennettiin ja tuolloin kaivettiin uudelleen esiin myös suunnitelma stupasta. Stupa avattiin yleisölle juhlallisuuksissa 17. kesäkuuta 1994 ja samalla temppelille tuotiin myös Naradan aikanaan maahantuomat Buddhan pyhäinjäännökset.
Vuonna 1994 temppelille levitettiin kenraali Nguyễn Khoa Namin tuhkat. Nguyễn oli johtanut etelävietnamilaisia joukkoja Vietnamin sodassa ja hän päätti kommunistien edetessä Saigonia kohti vuonna 1975 määrätä joukkonsa Mekongjoen suistolla antautumaan. Käskyn jälkeen Nguyễn ampui itsensä ja hänet oli alkujaan haudattu sotilashautausmaalle Cần Thơssa.
Ester Kärki

Ester Salome Kärki, o.s. Kurvinen (etunimi on joissakin yhteyksissä Esteri) (1. toukokuuta 1883 Helsinki – 14. maaliskuuta 1952 Vesilahti) oli suomalainen lähetyssaarnaaja, rovastinna ja suurperheen äiti. Hänen vanhempansa olivat lähetyssaarnaaja Pietari Kurvinen (1842-1925) ja Vilhelmiina o.s. Rosvall (1846-1912). Esterin isänpuoleiset juuret olivat Ilomantsissa, Pietarin äidin äiti oli runonlaulaja Mateli Kuivalatar. Yksi Esterin vanhemmista sisaruksista oli sairaanhoidon kehittäjä Naima Kurvinen. Esterin veljentytär oli professori Auvo Kurvinen, Esterin veljenpoika oli hallintoneuvos Pekka Kurvinen.
Kristillinen lähetystyö Japaniin alkoi 1800-luvun loppupuolella. Vuonna 1900 SLEY (Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys) etsi lähetystyöntekijää Japaniin. Ei tahtonut löytyä, ja melko iäkäs Pietari Kurvinen harkitsi jo itse sinne lähtemistä, mutta hänen 17-vuotias Ester-tyttärensä ilmoitti halukkuutensa. Hänestä tuli ensimmäinen luterilainen Japanin naislähetti. Syyskuussa 1900 Ester Kurvinen sekä Alfred Wellroos perheineen lähtivät. Seitsenviikkoisella laivamatkalla Englannista Nagasakiin Ester opiskeli japaninkielen alkeita. Wellroosin perhe palasi pian Suomeen, mutta Ester viipyi Japanissa kuusi vuotta. Yhdessä Siiri Uusitalon kanssa hän perusti lähetysaseman Naganoon. Venäjän-Japanin sodan aika 1904-1905 oli vaikea, sillä Ester oli vihollismaan kansalainen. Japanin ajasta on perusteellinen selvitys hänen kirjassaan.
Ester palasi Suomeen vuonna 1906. Japanilaiselle Daniel Watanabelle Helsingissä pidetyssä evankelisessa tilaisuudessa vuonna 1911 hän tutustui pastori Frans Kärkeen. Ester ja Frans avioituivat ja saivat lapset Usko 1912, Lahja (myöh. Oittinen) 1913, Armo 1914, Toivo 1915, Rauha (myöh. Esteri Carlenius) 1918, Voitto 1921, Ilo (myöh. Ilmari) 1925. Ester Kärki seurasi miestään tämän asemapaikkoihin lähinnä Pohjanmaalla, pisimmillään Töysässä 1917-1925 ja Laihialla 1926-1952. Vuonna 1919 Töysän pappila paloi maan tasalle Frans Kärjen ollessa valtiopäivillä, ja Kärjen perhe joutui asumaan pitkään tilapäismajoituksessa. Ester Kärjen myöhäisvuosista on niukasti dokumentteja, viimeinen tiedossa oleva valokuvakin on vuodelta 1935. Elämänsä viimeiset kolme kuukautta hän asui poikansa Armo Kärjen luona Vesilahdessa, ja Vesilahteen hänet haudattiin.
Ester oli monipuolisesti kielitaitoinen sekä musikaalisesti lahjakas, lauloi ja soitti pianoa, osasi jopa improvisoida. Elämäkertakirjassaan Toivo Kärki muistelee äitiään lämpimästi.
Soinniton uvulaarinen frikatiivi

Soinniton uvulaarinen frikatiivi on konsonanttiäänne, joka esiintyy joissakin puhutuissa kielissä, kuten hollannissa. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa sen merkki on ⟨χ⟩.
Mikko Wirén

Mikko Wirén (s. 11. huhtikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja pörssiyhtiön johtaja. Hän perusti Pihlajalinnan.
Wirén valittiin vuonna 2009 vuoden nuoreksi johtajaksi ja vuoden nuoreksi menestyjäksi. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin Vuoden liikemiehen tunnustus. Hän on saanut myös monia muita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Ernst &amp; Youngin marraskuussa 2014 myöntämän Suomen parhaan kasvuyrittäjän palkinnon. Wirén oli aikoinaan maajoukkuetason uimari ja uppopallon pelaaja.
Wirénillä on kaksi sisarusta. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan 11-vuotias. Hänen alkoholisoitunut isänsä katosi 1990-luvun alkupuolella. Wirén on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Löddeköpinge

Löddeköpinge on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 6 714 asukasta.
Löddeköpingestä on löydetty viikinkiaikainen asuin- ja kauppapaikka.
Hofterup

Hofterup on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 4 067 asukasta.
Dösjebro

Dösjebro on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 902 asukasta.
Sandskogen

Sandskogen on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 708 asukasta.
Evanilson

Francisco Evanilson de Lima Barbosa eli Evanilson (s. 6. lokakuuta 1999 Fortaleza) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia.
Evanilson pelasi Fluminensen juniorijoukkueissa. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki vaihtopelaajana Rio de Janeiron osavaltiosarjan ottelussa Boavistaa vastaan tammikuussa 2018. Hän siirtyi kuukautta myöhemmin lainasopimuksella Slovakian toisella sarjatasolla pelanneeseen Šamoríniin. Hän pelasi kesäkuun loppuun mennessä kuusi 2. Ligan ottelua ja teki kolme maalia. Ensimmäisen ottelunsa Brasilian Serie A:ssa hän pelasi São Pauloa vastaan marraskuussa 2019. Hän pelasi vielä kaksi Brasilian pääsarjaottelua ja teki kaksi maalia ennen kuin hänet myytiin Tombenseen. Hänet lainattiin muutamaa päivää myöhemmin takaisin Fluminenseen, jossa hän pelasi kuusi Serie A:n ottelua, joissa teki kaksi maalia sekä kymmenen Rion osavaltiosarjan ottelua, joissa viimeisteli viisi maalia. Copa Sudamericanassa hän pelasi kaksi ottelua ja teki yhden maalin.
Evanilson siirtyi portugalilaiseen FC Portoon hieman yli 12 miljoonan euron siirtosummalla syyskuussa 2020. Hän pelasi neljän kauden aikana 96 Primeira Ligan ottelua, joissa hän teki 37 ja syötti 14 maalia. Hän voitti Portugalin-mestaruuden kaudella 2021–2022, Portugalin cupin 2022, 2023 ja 2024, Portugalin liigacupin 2023 sekä Portugalin supercupin 2022. Hän oli Portugalin cupin paras maalintekijä tehtyään seitsemän maalia 2022 ja kahdeksan maalia 2024. Mestarien liigassa hän pelasi Portossa 24 ottelua, joissa hän viimeisteli viisi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua.
Evanilson siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Bournemouthiin 37 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2024. Hän pelasi debyyttikaudellaan 31 valioliigaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia ja antoi viisi maalisyöttöä. Hän teki kaksi maalia huhtikuussa West Hamia vastaan.
Evanilson pelasi kaksi ottelua Brasilian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2020. Ensimmäisen ottelunsa Brasilian A-maajoukkueessa hän pelasi maaottelussa Meksikoa vastaan kesäkuussa 2024. Saamana kesänä pelatussa Copa Américassa hän pelasi viimeiset minuutit puolivälierässä Uruguayta vastaan.
Barsebäck

Barsebäck on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 987 asukasta.
Barsebäckshamn

Barsebäckshamn on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 486 asukasta.
Lilla Harrie

Lilla Harrie on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 394 asukasta.
Västra Karaby

Västra Karaby on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 265 asukasta.
Apsa Lauttajärvi

Apsa Lauttajärvi (15. marraskuuta 1875 Orivesi – 16. kesäkuuta 1930 Mehiläisen sairaala, Helsinki ) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja maanviljelijä.
Oriveden Enokunnassa Ylä-Lauttajärven talossa syntynyt Apsa Lauttajärvi kävi Tampereen kauppakoulun ja suoritti itseopiskelujen perusteella kansakoulunopettajatutkinnon Rauman seminaarissa. Hän oli sitten toistakymmentä vuotta opettajana, aluksi Etelä-Pohjanmaalla ja sittemmin Korkeakosken sekä Oriveden kirkonkylän kouluissa. Apsa Lauttajärvi kuului Oriveden kunnanvaltuustoon sekä verotus- y.m. kunnan lautakuntiin sekä kirkkovaltuustoon. Hän toimi myös pitkät ajat kihlakunnan lautamiehenä. Kotitalonsa isäntänä lähes kolmenkymmenen vuoden ajan työskennellessään Apsa Lauttajärvi laajensi huomattavasti viljelyksiä sekä uusi tilan rakennukset kauttaaltaan. Apsa Lauttajärvi toimi myös lehtien avustajana kirjoittaen muun muassa Aamulehteen. Hän kuului lisäksi 1926-1930 ilmestyneen Oriveden Sanomat-paikallislehden toimitukseen.
Apsa Lauttajärven veljiä olivat kansanedustaja Josua Järvinen, ent. Lauttajärvi ja opettaja ja kotiseuturunoilija Väinämö Lauttajärvi.
Aiheesta muualla.
Apsa Lauttajärven lehtiartikkeleita:
Järavallen

Järavallen on Skånen läänin lounaisrannikolla Ruotsissa sijaitseva Itämeren Litorinavaiheen aikana noin 9 800–3 000 vuotta sitten muodostunut entinen rantavalli, joka kulkee noin viisi metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella ja on paikoitellen jopa sata metriä leveä. Hiekasta ja sorasta koostuva Järavallen oli aikoinaan tärkeä kulkuväylä muutoin savisella alueella.
Järavallen (taajama)

Järavallen on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 251 asukasta.
Gustaf David Hamilton

Gustaf David Hamilton (29. tammikuuta 1699 Västra Tunhem – 29. joulukuuta 1788 Barsebäck) oli ruotsalainen kreivi ja sotamarsalkka. Hän aloitti sotapalveluksensa Kaarle XII:n joukoissa suuren Pohjan sodan loppuvaiheissa ja värväytyi vuonna 1720 Ranskan armeijan Royal Suédois -osastoon. Hän palasi myöhemmin Ruotsiin, missä hän vuonna 1741 kokosi oman rykmentin. Vuonna 1745 hän osallistui noin kymmenen muun ruotsalaisen upseerin kanssa Preussin joukoissa hyökkäykseen Böömissä. Hamiltonin rykmentti komennettiin vuonna 1751 Suomeen, missä sen sijoituspaikkana oli Suomenlinna. Hän sai samana vuonna kreivin arvon ja vuonna 1755 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1757 hän lähti Ruotsin joukoissa sotimaan Preussia vastaan Pommerin sodassa. Hän toimi joukkojen ylipäällikkönä loppuvuoden 1758 ajan, mutta pärjäsi huonosti ja pyysi eroa sen jälkeen, kun oli saanut kansliapresidentti Anders Johan von Höpkeniltä johtamistapaansa arvostelevan kirjeen. Hamilton nautti tosin suosiota alaistensa keskuudessa avoimen ja hilpeän luonteensa vuoksi. Lähdettyään sotaväestä hänestä tuli innokas hattupuolueen poliitikko, joka oli lähellä kuningas Adolf Fredrikiä. Hän kohosi sotamarsalkan arvoon vuonna 1765 ja omistautui ostamansa Barsebäckin linnan kunnostukselle.
Saurimo

Saurimo on kaupunki Angolan koillisosissa. Se on Lunda Sulin maakunnan pääkaupunki. Saurimo sijaitsee 1 084 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen arvioitu väkiluku oli 393 000 vuonna 2014.
Saurimo perustettiin sotilaalliseen käyttöön ja siellä oli Portugalin siirtomaavallan aikana ilmavoimien tukikohta. Vuonna 1918 siitä tehtiin entisen Lundan piirikunnan hallintokeskus. Aikoinaan paikkakunta oli nimetty Henrique de Carvalhoksi tutkimusmatkailijan mukaan. Se sai täydet kaupunkioikeudet vuonna 1956. Saurimo on paikallinen kaupan keskus, jonka teollisuus perustuu maataloustuotteiden käsittelyyn. Kaupunkia palvelee Saurimon lentoasema.
Annila (Siuntio)

Annila (ruots. "Andby") on kylä Siuntiossa, Uudenmaan maakunnassa. Kylä sijaitsee Karhujärven eteläosassa järven itärannalla. Annilan naapurikyliä ovat Harvs ja Yövilä.
Historia.
Annila mainitaan verokirjoissa jo 1540-luvulla, jolloin kylässä oli neljä taloa. Vuoden 1624 jälkeen kylästä mainitaan enää kolme taloa. Isovihan aikana Annilan maanviljelijöitä vaivasi kotieläimiin tarttuva kulkutauti. Sen lisäksi vuonna 1724 kolmasosa kylän pelloista oli autioina ja metsät oli kaadettu venäläisten toimesta. Kylän tiloista Nedergård joutui Vihdin rusthollin numero 6 augmentiksi. Toinen tiloista, Övergård, kuului osaksi Uudenmaan ratsuväen everstiluutnantin kompanian henkilöstön palkkaa.
Eino Leinon rintakuva

Eino Leinon rintakuva on Sofia Saaren vuonna 2021 tekemä muistomerkki nuoresta noin 20-vuotiaasta kirjailija Eino Leinosta. Näköisveistos sijaitsee Eino Leino -talon pihassa Kajaanissa. Saari kertoo pyrkineensä tuomaan teoksessa esille nuoren Leinon persoonaa: "Rakkaus, runoilijan kutsumus ja toisaalta häivähdys yhteiskunnallista ajattelua siinä hetkessä, näkemystä. Hymyilevä Apollo." Teoksesta on tehty kaksi valosta, toinen lahjoitettavaksi Roomaan Italiaan. Rooman hanke ei kuitenkaan toteutunut, vaan toinen valos pystytettiin Jyväskylään Kauko Sorjosen puutarhaan kesällä 2025.
Cienciano

Club Cienciano on perulainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1901. Se pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa.
Seura on voittanut kerran Recopa Sudamericanan vuonna 2004 ja Copa Sudamericanan 2003. Sen kotistadion on Cuscossa sijaitseva yli 40 000 -paikkainen Estadio Inca Garcilaso de la Vega.
Deportivo Municipal

Club Centro Deportivo Municipal on perulainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1935. Se pelaa kaudella 2024–2025 maan korkeimmalla sarjatasolla Perun Primera Divisiónissa.
Deportivo Municipal on voittanut pääsarjamestaruuden neljästi kausina 1937–1938, 1939–1940, 1942–1943 ja 1949–1950. Seuran kotistadion maan pääkaupungissa Limassa sijaitseva 12 000 -paikkainen Estadio Iván Elías Moreno.
Dubious Gloom

Dubious Gloom (oik. Juha Katila, s. 22. syyskuuta 1982 Seinäjoki) on suomalainen elektronisen musiikin artisti, tuottaja ja DJ.
Dubious Gloom on syntynyt Seinäjoella, mutta asuu Helsingissä. Hän on tehnyt musiikkia 15-vuotiaasta lähtien ja julkaissut Dubious Gloom artistinimellä ensimmäisen levynsä vuonna 2010.
Vuonna 2024 hän aloitti yhteistyön suomalaisen muusikon Peter Juhanin kanssa. Vuodesta 2025 alkaen heidän yhteistyö on jatkunut yhtyeenä Big Boy Therapy nimen alla.
Vuonna 2025 hän julkaisi Retropenun kanssa yhteisen singlen Obsession, joka on cover-versiointi Army of Loversin alkuperäisestä kappaleesta.
Cambridge Union

The Cambridge Union Society eli Cambridge Union on maailman vanhin yhtäjaksoisesti toiminut väittelyseura, joka perustettiin vuonna 1815 Cambridgessa, Englannissa. Se toimii Cambridgen yliopiston yhteydessä 
Historia.
Cambridge Union perustettiin 13. helmikuuta vuonna 1815. Seura luopui sananvapauden rajoituksista vuonna 1830. Seuran nykyinen Bridge Streetin viktoriaaninen klubitalo valmistui vuonna 1866. Klubitalon arkkitehtinä toimi Alfred Waterhouse. Klubitalo on suojeltu. Yhdysvaltain presidentti Theodore Roosevelt piti puheenvuoron seurassa vuonna 1910. Naiset saivat oikeuden osallistua ruokailutilaisuuksiin vuonna 1931. Seuran klubitalo vahingoittui pommituksessa toisen maailmansodan aikana vuonna 1942. Naisen saivat oikeuden liittyä seuran jäseniksi äänin 449-180 vuodesta 1963. Seura valitsi ensimmäisen naispuheenjohtajan vuonna 1967. Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan piti puheenvuoron seurassa vuonna 1990. Vince Cable, John Maynard Keynes, Kenneth Clarke ja Arianna Huffington toimivat seuran puheenjohtajina.
Nykyaika.
Nykyään se on Cambridgen suurin opiskelijayhteisö. Cambridgen yliopiston ja Anglia Ruskin Universityn opiskelijoilla on oikeus liittyä seuran jäseniksi. 
Puhujia ovat olleet Winston Churchill, Charles III, Albert II, David Lloyd George, Clement Attlee, Dalai Lama, Stephen Fry, Robert Downey Jr., John Bercow, Buzz Aldrin, Bernie Sanders, Ban Ki-moon, Ian McKellen, Judi Dench, Mark Hamill, Dua Lipa, Craig David, James Blunt, Vivienne Westwood ja Stephen Hawking. 
Professor Stephen Hawking Fellowship.
Seura perusti Professor Stephen Hawking Fellowship -palkinnon vuonna 2017. Palkinto kunnioittaa Hawkingin muistoa. Professor Stephen Hawking -palkinto myönnetään henkilölle tai ryhmälle, joka on tehnyt merkittävän vaikutuksen tieteeseen, teknologiaan ja niiden viestintään, painottaen erityisesti nuorempiin sukupolviin kohdistuvia vaikutuksia. Palkinnon ovat saaneet:
VoNR

VoNR ("Voice Over New Radio") tai Vo5G ("Voice over 5G") tarkoittaa äänipuhelun siirtämistä 5G-verkossa. VoNR on IMS-standardiin (IP Multimedia Subsystem) perustuva menetelmä kuten aikaisempi VoLTE. Tavoitteena ovat nopeampi puhelun yhdistäminen, pidempi akun kesto ja parempi äänenlaatu. VoNR käyttää pakettikytkentäistä liikennettä kuten VoIP (erona piirikytkentäisestä 2G/3G verkkojen käyttämästä). Ero VoNR- ja VoLTE-tekniikoissa on pohjana toimivassa mobiiliverkossa ja radioliikenteessä.
IP Multimedia Subsystem

IP Multimedia Subsystem (IMS) on 3GPP:n määrittelemä arkkitehtuuri, joka on tarkoitettu multimediasisällön välittämiseen IP-verkkojen välityksellä. IMS käyttää merkittävästi IETF:n määrittelyitä. IMS käyttää muun muassa VoIP ja Session Initiation Protocol (SIP) määrittelyitä, ja määrittelee muun muassa verkkovierailutoiminnallisuutta.
IRC (täsmennyssivu)

IRC voi tarkoittaa seuraavia:
Marcus Tavernier

Marcus Joseph Tavernier (s. 22. toukokuuta 1999 Leeds) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia.
Tavernier pelasi Middlesbroughin juniorijoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa hän pelasi Liigacupin ottelussa Scunthorpea vastaan elokuussa 2017. Ensimmäisen maalinsa hän teki niin ikään liigacupin ottelussa Bournemouthia vastaan saman vuoden lokakuussa. Muutamaa päivää myöhemmin hän debytoi Mestaruussarjassa Middlesbroughin kohdatessa Readingin. Ensimmäisen sarjamaalinsa hän teki viikkoa myöhemmin Sunderlandia vastaan. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana viisi sarjaottelua.
Tavernier pelasi kevätkaudella 2018 lainalla Milton Keynes Donsissa seitsemän Englannin Ykkösliigan ottelua. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Middlesbrough'ssa 20 mestaruussarjaottelua, joista tosin vain kahdessa hän oli avauskokoonpanossa, ja teki kolme maalia. Hän nousi Middlesbroughin vakiokokoonpanoon lokakuussa 2019, ja pelasi kaudella 2019–2020 kaikkiaan 37 mestaruussarjaottelua. Maaleja hän teki kolme. Seuraavalla kaudella hän teki 29 ottelussa niin ikään kolme maalia. Tammikuun lopun jälkeen hän pääsi pelaamaan vain neljässä ottelussa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 44 sarjaottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa, ja teki viisi maalia.
Tavernier siirtyi Englannin Valioliigan Bournemouthiin 11,9 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2022. Hän oli avauskokoonpanossa heti Valioliigan avauskierroksella Aston Villaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki Leedsiä vastaan marraskuussa 2022. Kauden jälkimmäisellä puoliskolla hän kärsi hamstring-lihaksiston vammoista. Hän pelasi kaudella 2022–2023 kaikkiaan 23 valioliigaottelua, joista 19:ssä hän oli avauskokoonpanossa. Hän teki viisi ja syötti neljä maalia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 30 ottelua, joista 25:ssä hän oli avauskokoonpanossa. Hän teki kolme maalia, joista kaksi Sheffield Unitedia vastaan marraskuussa. Maalisyöttöjä hän antoi neljä. Kaudella 2024–2025 hän oli Valioliigan otteluissa 20 kertaa avauskokoonpanossa ja tuli yhdeksän kertaa vaihdosta kentälle. Hän teki kolme maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä.
Tavernier pelasi Englannin alle 19- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 ja teki maalin ottelussa Ukrainaa vastaan.
Adam Smith (jalkapalloilija)

Adam Joseph Smith (s. 29. huhtikuuta 1991 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia.
Smith pelasi Tottenhamin juniorijoukkueissa. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi ainoat ottelunsa kaudella 2012–2013 oltuaan avauskokoonpanossa Englannin liigacupin ottelussa Carlislea vastaan ja tultuaan vaihdosta kentälle valioliigaottelussa Fulhamia vastaan. Hän pelasi kausien 2009–2012 aikana lainasopimuksilla Englannin Ykkösliigassa Wycombessa, Bournemouthissa ja Milton Keynes Donsissa sekä Englannin Kakkosliigassa Torquayssa. Kausilla 2012–2014 hän pelasi lainalla Englannin Mestaruussarjan Leedsissä, Millwallissa ja Derbyssä.
Smith siirtyi Mestaruussarjassa pelanneeseen Bournemouthiin tammikuussa 2014, ja pelasi seuraavien puolentoista kauden aikana 34 sarjaottelua. Bournemouthin noustua Valioliigaan hän pelasi kaudella 2015–2016 kaikkiaan 31 liigaottelua, joista 22:ssa hän oli avauskokoonpanossa. Hän teki maalin marraskuussa Evertonia ja joulukuussa West Bromwichia vastaan. Kaudella 2016–2017 hän pelasi 36 valioliigaottelua, kahta vaille kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin avauskierroksella Manchester Unitedia vastaan. Lisäksi hän syötti viisi maalia. Kaudella 2017–2018 hän oli valioliigaotteluissa 22 kertaa avauskokoonpanossa ja tuli viisi kertaa vaihdosta kentälle. Hän teki maalin helmikuussa Newcastlea vastaan ja antoi kauden aikana kolme maalisyöttöä. Hänen kautensa päättyi maaliskuun lopulla polvivammaan.
Smith pelasi kaudella 2018–2019 Valioliigassa 25 ottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Hän oli yhdeksästä liigaottelusta sivussa rustovaurion vuoksi. Hän teki maalin syyskuussa Leicesteriä vastaan ja syötti lisäksi yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi avauksessa 24 valioliigaottelua ja antoi yhden maalisyötön. Lihas-, nilkka- ja päävamma pitivät hänet sivussa otteluista. Bournemouthin pudottua Mestaruussarjaan hän pelasi siellä kahden kauden aikana pudotuspelit mukaan lukien 63 ottelua. Kaudella 2021–2022 hän kärsi pitkään polvivammasta.
Bournemouthin palattua Valioliigaan Smith pelasi kaudella 2022–2023 kaikkiaan 37 liigaottelua, joista avauskokoonpanossa 34. Hän syötti yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän jäi alkukaudesta vähemmälle peliajalle, mutta pelasi lopulta 28 valioliigaottelua, joista 25:ssa hän oli avauskokoonpanossa. Hän antoi kaksi maalisyöttöä. 
Kaudella 2024–2025 hän on joulupäivään mennessä ollut avauskokoonpanossa 12 valioliigaottelussa ja tullut viisi kertaa vaihdosta kentälle.
Smith on pelannut Englannin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi neljä ottelua alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 ja yhden ottelun alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013.
La Promesa – Salaisuuksien kartano

La Promesa – Salaisuuksien kartano on 12. tammikuuta 2023 La 1-televisiokanavalla ensiesityksensä saanut espanjalainen saippuasarja, jonka on luonut Josep Cister Rubio. Suomessa sarjaa esittää Yle Teema &amp; Fem joka arkipäivä. Sarja kertoo La Promesan kartanon isäntien, Lujánin markiisiperheen ja heidän palvelusväkensä elämästä.
Näyttelijät.
Sarjassa mukana olevat näyttelijät (Suomen esitysaikojen mukaisesti)