Maine (Loiren sivujoki)

Maine on Loiren sivujoki Ranskassa Maine-et-Loiren departementissa. Se muodostaa Mayennen ja Sarthen yhteisen alajuoksun ja on tämän nimisenä vain 11,46 kilometrin pituinen. Se laskee Loireen Bouchemainen kunnan alueella Angers'n eteläpuolella.
Nimen alkuperä.
Joen nimi oli varhaiskeskiajalla "Meduana". Sen myöhempiä kirjoitusasuja ovat olleet "Medena", "Mehena", "Maesne" ja "Meene". Samaa alkuperää on myös Mayenne-joen nimi.
Hans Krahen mukaan nimi "Meduana" johtuisi indoeurooppalaisten kielten sanavartalosta "medh-", joka tarkoittaa "keskellä olevaa", "keskeistä". Todennäköisempänä kuitenkin pidetään, että sana johtuu hunajaa tarkoittavasta indoeurooppalaisesta sanasta, joka kelttiläisissä kielissä esiintyi muodossa "medu". Nimen loppuosa "-ana", joka esiintyy monien Ranskan jokien nimissä, johtuu mahdollisesti gallian kielen "suota" tarkoittavasta sanasta "ana".
Vaikka Maine-joen valuma-alue sijaitsee suurelta osin Mainen historiallisen provinssin alueella, eivät joen ja maakunnan nimet ole samaa alkuperää. Provinssin nimi on syntynyt lyhentymänä cenomanien heimon nimestä. Seudun vanha latinalainen nimi kehittyi latinalaisesta nimestä "Cenomana regio" ("cenomanien seutu"), joka ranskan kielessä muuntui ensin muotoon "Cen(o)maine", joka myöhemmin lyheni muotoon "Cemaine" ja lopulta "Le Maine". Ranskan kielessä tämän provinssin ja joen nimet ovat eri sukuakin: maakunnan nimi on maskuliininen: "le Maine" mutta joen nimi feminiininen: "la Maine".
Maine-et-Loiren departementti on useimpien Ranskan departementtien tavoin saanut nimensä jokien, ei historiallisten maakuntien mukaan. Maakunnan nimen vaikutuksesta departementin nimen yhteydessä käytetään nykyisin kuitenkin yleensä maskuliinista artikkelia: "le Maine-et-Loire". Kun Ranskan departementit vuonna 1790 perustettiin, tämän departementin nimi oli aluksi "Mayenne-et-Loire", mutta nykyinen nimi tuli käyttöön jo seuraavana vuonna.
Maantiede.
Hydrologia ja historia.
Maine saa alkunsa Mayenne- ja Sarthe-jokien yhtymäkohdasta. Viimeksi mainittuun laskee lisäksi muutamia kilometrejä pohjoisempana Loir. Maine vuorostaan laskee Loireen ja on yksi sen runsasvetisimmistä sivujoista. Mainella ei siis ole omaa lähdettä. Varsinkin aikaisemmin sitä kuitenkin usein pidettiin osana Mayenneä. Sartren ja Mayennen yhtymäkohtaan saapuessaan Sarthe on kuitenkin runsasvetisempi kuin Mayenne, ja se on myös pitempi.
Mainen varrella sijaitsee Angersin kaupunki, ja se kulkee Angers’n linnan ohi. Noin kaksi kilometriä Angersin keskustasta etelään Maine kulkee "Lac de la Maine" -nimisen tekojärven kautta, jonka rannalla on myös samanniminen Angersin kaupunginosa.
Maine on Loiren tärkeimpiä sivujokia. Loiren sivujoista vain Viennen ja Allier’n virtaama on suurempi kuin Mainen.
Maine Angersissa.
Mainen virtaamaa tarkkailtiin 43 vuoden ajan (1969–2011) sen varrella sijaitsevassa Angers’ssa, Maine-et-Loiren departementin pääkaupungissa, kohdassa, joka on 13 metrin korkeudella merenpinnasta. Alue, josta vedet virtaavat tämän kohdan kautta, on 22 020 neliökilometrin laajuinen ja käsittää suurimman osan joen koko valuma-alueesta (22 314 km2
Mainen keskimääräinen virtaama Angers’n kohdalla on 127 m3/s..
Useimpien Loiren sivujokien tavoin myös Mainen virtaama vaihtelee merkittävästi eri vuodenaikoina. Eniten vettä siinä virtaa talvella joulukuusta maaliskuuhun, kaikkein eniten helmikuussa, jonka keskivirtaama keskiarvo on 267 m3/s. Maaliskuusta lähtien virtaama pienenee kesää kohti ja on pienimmillään elokuussa, keskimäärin 35,20 m3/s. Nämä kuukausittain luvut ovat kuitenkin vain pitkäaikaisia keskiarvoja, joista virtaama saattaa jonkin aikaa tai eri vuosina poiketa huomattavastikin.
Pienimmät virtaamat.
Kuten muidenkin Loiren sivujokien, myös Mainen virtaama vaihtelee huomattavasti sääolojen mukaan. Keskimäärin viiden vuoden välein sattuu sateeton kausi, jolloin Mainen virtaama pienenee jopa 14 kuutiometriin sekunnissa.
Tulvat.
Mainessa saattaa myös esiintyä huomattavia tulvia. Ei ole laskettu, kuinka usein virtaama hetkellisesti ylittää minkäkin arvon, mutta sen sijaan tunnetaan sarja vuorokautisia virtaamalukuja, jotka ylitetään keskimäärin kerran eri pituisina aikaväleinä. Niinpä eri suuruiset vuorokautiset virtaamat esiintyvät keskimäärin seuraavin väliajoin:
Suurin hetkellinen mitattu virtaama on ollut joen tulviessa 29. tammikuuta 1995, jolloin se oli 1890 m3/s. Edellä oleva taulukko viittaa siihen, että näin suuria tulvia esiintyy keskimäärin noin kerran 50 vuodessa.
Sademäärä ja ominaisvirtaama.
Maine on kohtalaisen runsasvetinen joki, mikä johtuu varsinkin sen Mayennen ja Sarthen valuma-alueiden pohjoisosista tuomasta vedestä. Sen valuma-alueen keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 190 mm, mikä on selvästi vähemmän kuin Ranskassa keskimäärin ja myös vähemmän kuin Loiren valuma-alueella keskimäärin. Tämä johtuu varsinkin Sarthen sivujoen Loirin valuma-alueen pienestä sademäärästä, 139 millimetriä vuodessa, kun vastaava luku Mayennen valuma-alueella on 297 ja Sarthenkin valuma-alueella 201 millimetriä vuodessa. Keskimäärin alueella sataa 6,0 litraa sekunnissa neliökilometriä kohti.
Mainen ja Loiren yhtymäkohta.
23. helmikuuta 2010 annetulla asetuksella Maine-et-Loiren departementtiin perustettiin maisemansuojelualue, jonka muodostavat Mainen ja Loiren yhtymäkohta ja sen rannat Angers’n, Béhuardin, Bouchemainen, Denéen, La Poissonnièren, Mûrs-Erignén, Rochefort-sur-Loiren, Sainte-Gemmes-sur-Loiren, Saint-Jean-de-la-Croix’n ja Savennièresin kunnissa.
Hallinto.
Maine on yleinen vesiliikenteen kulkuväylä, jonka hallinta vuodesta 2008 lähtien kuuluu departementille. Tämän vuoksi se ei Ranskan vesistöjen järjestely- ja hallintokaavan () piiriin.