tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vuosaaren urheilukenttä

Vuosaaren urheilukenttä on Keski-Vuosaaressa, Helsingissä sijaitseva urheilukenttä, joka on yleisurheiluseura Viipurin Urheilijoiden kotikenttä, ja jolla maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa pelaava FC Viikingit isännöi kotiottelunsa. Urheilukentän katsojakapasiteetti on tällä hetkellä noin 1 500. Yleisöennätys, 4 255 katsojaa, on Veikkausliigan ottelusta FC Viikingit – HJK kaudelta 2007. Ykkösessä yleisöennätys on 1 670 katsojaa ottelusta FC Viikingit – HIFK kaudelta 2011.
Kentän historiaa.
Kenttä rakennettiin 1966 entiseen hiekkakuoppaan Vuosaari-Säätiön esityksestä. Kenttää kunnostettiin vuonna 1996, jolloin se sai valaistuksen ja juoksurata tartanpinnan, katsomoa parannettiin ja kuulutuskoppi rakennettiin. Urheilukenttä maastoutuu metsäiseen selänteeseen mäntymetsän keskelle. Viereisellä Heteniityn kentällä on hiekkapohjainen, tiiviissä juniorikäytössä oleva harjoituskenttä. Ennen peruskorjausta juoksuradalla oli kumiasfalttipinta, jolla Raimo Vilén juoksi vuonna 1972 sadalla metrillä Euroopan ennätystä sivuavan ajan. Radalla tehtiin useita muitakin Suomen ennätyksiä. Tarinan mukaan kaupunginvaltuutetut Esko Honkanen ja Kalle Kallio juonivat kentän peruskorjausrahat kaupungin budjettiin. Honkanen sanoi kokoomuksen valtuustoryhmässä, että sosiaalidemokraatit ovat esittämässä peruskorjausrahaa budjettiin ja Kallio puolestaan demariryhmässä, että Honkasen Esko on saanut lupaukset peruskorjausmäärärahasta. Niinpä sekä kokoomus että demarit esittivät Vuosaaren kentän peruskorjauksen määrärahaa.
Viikinkien noustua Veikkausliigaan kaudeksi 2007 kenttään tehtiin mittavia muutoksia. Pääkatsomoa jatkettiin 1000 katsojaa vetäväksi, ja katsomon keskelle asennettiin kuppi-istuimet. Takasuoralle sekä kaarteisiin pystytettiin puurakenteiset väliaikaiset katsomot, joilla kentän istumapaikkojen määrä saatiin hilattua noin 3500 paikkaan. Viikinkien pudottua Ykköseen kapasiteetti supistettiin 1500 paikkaan. Aurinkokatsomo purettiin, noin puolet siitä vietiin Käpylän liikuntapuistoon, ja jäljelle jääneestä osasta rakennettiin 600-paikkainen siirreltävä katsomo.
Kesällä 2015 uusittiin kentän nurmipinnoite sekä juoksuradat. Myös aiemmin parkkipaikkana toiminut hiekkakenttä sai tekonurmipäällysteen.
Kentän ominaisuudet.
Kentällä on 500 luksin keinovalaistus, 900 katsojan puinen pääkatsomo (300 kuppi-istuinta) ja 600 katsojaa vetävä aurinkokatsomo toisella sivulla. Kenttää kiertää kahdeksan juoksurataa, joiden vuoksi yleisö on jalkapallo-otteluissa varsin kaukana kenttätapahtumista. Tätä ongelmaa tosin helpottaa rinteessä sijaitsevien katsomoiden jyrkkyys ja aurinkokatsomon siirreltävyys. Jos Heteniityllä aiotaan jatkossa nähdä Veikkausliigaa, tulisi sitä remontoida merkittävästi. Veikkausliigan olosuhdeohjelman kriteerit edellyttävät kentälle mm. 4000 katettua istumapaikkaa, nurmikentän lämmitysjärjestelmää, parannettuja sosiaalitiloja sekä tehokkaampia (800 luksin) valoja. Näistä ainoastaan valaistus on helposti parannettavissa valopylväiden lamppumäärää lisäämällä.
Skynet

Skynet on tietokoneverkko yhdysvaltalaisessa "Terminator"-elokuvasarjassa. Se on itsenäistyvä tekoäly, joka käynnistää tuhoisan sodan ihmiskuntaa vastaan muun muassa ydinasein. Vaikkakin fiktiivinen, Skynetiä on kutsuttu varoittavaksi esimerkiksi tekoälyn vaaroista.
Skynetin kehitti Cyberdyne Systems Corporation -yhtiö Yhdysvaltain ilmavoimien Strategisen ilmapuolustuksen (SAC) käyttöön Yhdysvaltain ja Kanadan kattavan ilmanpuolustusalueen (NORAD) suojaksi. Kahdessa ensimmäisessä elokuvassa "Terminator – tuhoaja" ja "Terminator 2 – Tuomion päivä" Skynet esitellään vain pintapuolisesti, mutta kolmannessa elokuvassa "" siitä kerrotaan enemmän yksityiskohtia. 
Ensimmäinen "Terminator"-elokuva tuli levitykseen vuonna 1984 eli vain vuoden Yhdysvaltain presidentin Ronald Reaganin Tähtien sota -julistuksen jälkeen. Julkisessa keskustelussa arveltiin avaruuteen sijoitettavan ohjuspuolustusjärjestelmän olevan pakotettu sellaiseen autonomiaan ja automaatioon, ettei ihminen voi kontrolloida sen toimintaa, mikä luo riskejä ydinsodan syttymiselle vahingossa.
"Terminator 3: Koneiden kapinassa" Skynet on kääntynyt robottien puolelle ja ohjailee niitä. Ihmiset ovat ensiksi tietämättömiä asiasta, kunnes Skynet käynnistetään, ja se sammuu itsestään. Sammumisen seurauksena verkkoon tapahtuu paljon merkittävää vahinkoa, jonka jälkeen koneet hallitsevat itseään ja verkko antaa käskyn koneille tuhota ihmiskunta.
Craig R. Baxley

Craig Redding Baxley (s. lokakuussa 1949 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Baxley aloitti elokuvauransa 1970-luvulla sijaisnäyttelijänä ja myöhemmin toimi stunt-koordinaattorina. Hänen ensimmäinen elokuvaohjauksensa oli "Action Jackson - ässä hihassa" (1988). Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat olleet muun muassa "Musta enkeli" (1990), "Syntynyt vaaralliseksi" (1991), "Tietokonemurha" (1996), "Pinna kireällä" (1997) ja "Tarkka-ampuja 2" (2002).
James Carter (aitajuoksija)

James Carter (s. 7. toukokuuta 1978, Baltimore) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.
Carterin läpimurtokausi oli vuonna 2000, jolloin hän selviytyi Sydneyn olympialaisiin, joissa sijoittui neljänneksi ajalla 48,04. Seuraavana vuonna hän kilpaili Edmontonin MM-kisoissa, mutta karsiutui välierissä. 2002 hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden, sijoittui kolmanneksi GP-finaalissa ja voitti yleisurheilun maailmancupin. Carter voitti 2004 Yhdysvaltain olympiakarsinnat ja juoksi Ateenan olympialaisissa neljänneksi ja myöhemmin samana vuonna toiseksi. Hän voitti MM-hopeaa Helsingin MM-kisoissa 2005 omalla ennätyksellään 47,43. Myöhemmin samana vuonna hän oli viides ja seuraavana vuonna neljäs. Osakan MM-kisoissa 2007 hän oli neljäs.
Jouko Brade

Jouko Henry Arthur Brade (14. heinäkuuta 1929 Viipuri – 6. syyskuuta 2013 Helsinki) Helsinki oli menestynyt suomalainen pörssi- ja kiinteistösijoittaja.
Braden perheen omistama pankkiiriliike Lamy Oy toimi välittäjänä Helsingin pörssissä 1968–1990. Ryhmän toinen pankkiiriliike Helsinki Bankers oli myös muutaman vuoden välittäjänä 1980-luvulla. Yritysryhmään kuuluva Medical Investment Trust (MIT) oli jonkin aikaa pörssilistalla 1980-luvulla, samoin kiinteistösijoitusyhtiö Helsinki Investment Trust (HIT). Brade-yhtiöiden hallituksissa vaikutti muun muassa Max Jakobson. Brade toimi lääkeyhtiö Medican hallituksen puheenjohtajana sekä Huhtamäki-Yhtymän hallintoneuvoston jäsenenä.
Brade opiskeli ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulussa ja täydensi opintojaan Yhdysvalloissa (1956–58) (MBA). Hänen isoveljensä Mauno Brade (1925–1986) toimi Lamy Oy:n varatoimitusjohtajana. Perinteisen pankkiiriliikkeen toiminnan ohessa he harjoittivat kiinteistöalan liiketoimintaa, rakennuttaen ja ostaen runsaasti asuinkiinteistöjä lähinnä pääkaupunkiseudulta.
Braden ja hänen yhtiöidensä kaksi tärkeintä sijoitusta olivat Orion ja Instrumentarium.
Ortokeskus

Ortokeskus liittyy geometriassa kolmioihin, jossa kolmion korkeusjanat, tai niiden jatkeet, kohtaavat yhteisessä leikkauspisteessä, ortokeskuksessa. Ortokeskus on eräs kolmion merkillisestä pisteistä ja se on luetteloitu "Kimberlingin pisteiden luetteloon" tunnuksella formula_1 
Kun neljästä pisteestä, jotka sisältävät kolmion kolme kärkeä ja ortokeskuksen, valitaan mitkä kolme tahansa, muodostuu niistä kolmio, jonka ortokeskuksena on jäljelle jäänyt neljäs piste. Neljästä pisteestä on syntynyt ortosentrinen systeemi.
Sijainti kolmiossa.
Ortokeskus sijaitsee kolmion sisällä, jos kolmio on teräväkulmainen, suoran kulman kärjessä, jos kolmio on suorakulmainen, ja ulkopuolella, jos kolmio on tylppäkulmainen.
Ortokeskus sijaitsee kolmion Eulerin suoralla, päin­vastaisella puolella kolmion paino­pistettä eli keskijanojen leikkauspistettä kuin kolmion keskinormaalien leikkauspiste. Sen etäisyys kolmion paino­pisteestä on kaksi kertaa paino­pisteen etäisyys kolmion ympäri piirretyn ympyrän keski­pisteestä.
Karteesiset koordinaatit.
Korkeusjanojen leikkauspisteen karteesiset koordinaatit voidaan johtaa käyttämällä sitä tietoa, että sanottu piste sijaitsee Eulerin suoralla, toisella puolella keskijanojen leikkauspistettä kuin kolmion keskinormaalien leikkauspiste ja kaksinkertaisella etäisyydellä.
Jos siis käytetään keskijanojen leikkauspisteen koordinaateille merkintää (xg, yg)
ja keskinormaalien leikkauspisteen koordinaateille (xo, yo), saadaan ortokeskuksen koordinaateille lauseke
 formula_2
 formula_3
Sijoittamalla tähän kolmion painopisteen ja keskinormaalien leikkauspisteen koordinaateille johdetut lausekkeet saadaan korkeusjanojen leikkauspisteen koordinaateiksi:
 formula_4
 formula_5
Trilineaariset koordinaatit.
Pisteen trilineaariset koordinaatit ovat 
formula_6. 
Barysentriset koordinaatit.
Pisteen barysentriset koordinaatit ovat formula_7.
Ympyrä.
Korkeusjanojen kantapisteet voidaan yhdistää uudeksi sisäkolmioksi, jota kutsutaan ortokolmioksi. Sen kulmanpuolittajat yhtyvät korkeusjanoihin ja leikkaavat samassa ortokeskuksessa. Ortokolmion sisään piirrettävän ympyrän keskipiste on tuo samainen ortokeskus.
Eulerin suora.
Ortokeskus H on eräs Eulerin suoralle osuvista monista pisteistä. Muita vastaavia antiikin ajoista asti tunnettuja pisteitä ovat kolmion painopiste G ja korkeusjanojen leikkauspiste O. Kollineaarisuuden lisäksi ne sijaitsevat kolmion muodosta riippumatta tasavälein niin, että HG = 2•GO.
Raamatun ristiriidat

Raamatun ristiriidoilla tarkoitetaan samasta asiasta kertovien eri raamatunkohtien välillä olevia poikkeamia. 
Esimerkki Raamatun ristiriidasta on Juudaksen kuolema. Apostolien teoissa Juudas kuolee suistumalla alas, kun taas Matteuksen evankeliumissa hän hirttäytyy viskattuaan hopearahat temppeliin. Kertomusten eroja on pyritty selittämään hirttoköyden katkeamisella.
Eri suhtautumistapoja.
Raamatun ristiriidoista on käyty keskustelua koko sen olemassaolon ajan. Jo 300-luvulla monet teologit pitivät Raamattua osin ristiriitaisena ja kannattivat sen vertauskuvallista tulkintaa. Varhainen Raamatun ristiriitaisuutta puoltava teos on Thomas Painen vuonna 1794 julkaistu teos "The Age of Reason".
Jotkin juutalaisuuden ja kristinuskon suuntaukset pitävät Raamattua erehtymättömänä, kun taas toisten mielestä siinä on ristiriitoja tai muita epäselvyyksiä. Myös useimmat Raamatun virheettömyyttä kannattavat pitävät mahdollisena, että siinä on kopiointi- tai käännösvirheitä. Islaminuskon mukaan Raamattu sisältää jumalallista ilmoitusta, joka kuitenkin on osittain turmeltunut. 
Maailmalla on uskonnollisia liikkeitä, jotka perustuvat tiettyyn raamatunkäännökseen ja korostavat sen virheettömyyttä. Tunnetuin on niin sanottu King James Only -liike, joka pitää englanninkielistä Kuningas Jaakon käännöstä virheettömänä. Liikkeen kannattajista osa pitää tätä käännöstä jopa parempana kuin varhaisia kopiota alkuteksteistä.
Thomas Mannfred Carlssonin mielestä Raamatun luotettavuus niin historiallisten kuin hengellistenkin tietojen lähteenä muuttuu kyseenalaiseksi, jos Raamatussa on ristiriitoja. Tällöin Raamattuun ja sen tarjoamaan tietoon Jumalasta tulisi suhtautua varauksellisesti. Emeritusprofessori Heikki Räisäsen mukaan myös fundamentalisti valikoi ja tulkitsee. Raamatun vaikutushistoria on niin laaja, että siihen on mahdotonta tarttua ilman minkäänlaista ennakkokäsitystä. Traditio on yleensä aina Raamatun lukemisessa mukana.
Jouko Pirhonen

Jouko Kalevi Esaias Pirhonen (13. joulukuuta 1915 Sortavala – 25. maaliskuuta 1996 Espoo) oli vara-amiraali, joka toimi Suomen merivoimien komentajana vuosina 1966–1974. Sotien aikana hän toimi moottoritorpedoveneiden päällikkönä ja palkittiin Mannerheim-ristillä vuonna 1943. Hän oli viimeinen puolustusvoimien palveluksessa ollut Mannerheim-ristin ritari.
Moottoritorpedovenelaivueen päällikkö, kapteeniluutnantti Pirhonen nimitettiin 4. kesäkuuta 1943 Mannerheim-ristin ritariksi numero 111. Nimityksen perusteluissa mainitaan hänen johtaneen 63:a vihollisen toiminta-alueille tai tukikohtiin suoritettua laivastotehtävää ilman omia tappioita.
Isku Lavansaareen.
Yksi suoritetuista tehtävistä oli 18. marraskuuta 1942 suoritettu tunkeutuminen kolmella moottoritorpedoveneellä Lavansaaren satamaan, jossa upotettiin torpedoilla 1 700 tonnin neuvostoliittolainen tykkivene "Krasnoje Znamja". 
Lähestyminen perustui silkkaan röyhkeään hämäykseen: Kielkourin merivartioaseman kysyessä tunnusta vastattiin vasta toisella vaateella antamalla nopea ja epäselvä vastaus vilkkuvalolla. Hämäys toimi eikä hälytystä tehty. Satamaan tunkeutuminen onnistui. Venäläiset havaitsivat hyökkääjät kello 21.13, kun "Syöksy" pyrähti täyteen vauhtiin torpedojen laukaisua varten. Hätäinen konetykkituli maalina olevalta alukselta meni kuitenkin karkeasti yli. Sataman raskailla pattereilla ja voimakkailla valonheittimillä sen sijaan vain juoksenneltiin edestakaisin ja ihmeteltiin.
Koska ohjaamossa olevasta varsinaisesta torpedotähtäimestä ei erottanut maalia, laivueenkomentaja Pirhonen tähtäsi kylmäverisesti kiikarilla katon yli maaliin, ja kaksi torpedoa lähti suoraan maaliin. "Vinha" (luutnantti Aarne Vuorensaari) laukaisi kolmannen torpedon ja "Vihuri" (luutnantti Kaarlo Kajatsalo) neljännen. Torpedoista kolme oli vuodelta 1912 rauhanajan harjoituksissa jo suuresti kulutettuja vain 120 kg:n latauksella varustettuja ja vain noin 20 solmun nopeuteen pystyneitä Whitehead-torpedoja. "Vihurin" laukaisema neljäs torpedo oli saksalaisten sotasaalisvarastoista ostettu venäläinen 300 kg:n latauksella varustettu ja muita huomattavasti nopeampi. 
Torpedon laukaisun jälkeen "Vihuri" veti savuverhon satamaan poistumisen turvaksi, joten osumia nähtiin varmasti vain kolme ensimmäistä; ulkona odottanut, magneettimiinoitteen Lavansaaren sisääntuloväylälle laskenut saksalaisen miinaveneen "KM-27" päällikkö luutnantti Karnarth kertoi kuitenkin nähneensä yökiikarillaan kaikki neljä räjähdystä sekä maalialuksen kaatuvan upoten. 
Nyt vasta syttyivät Lavansaaren sataman valtavat valonheittimet ja raskas rannikkotykistö avasi tulen, mutta hyökkääjät olivat jo katoamassa horisonttiin. Osan sotkusta selittää "Vihurin" tarkoituksella satamaan ja lähestyvien venäläisten vartioveneiden eteen vetämä vahva savuverho. Hyökkäys oli ratkaiseva, kun hänet seuraavana vuonna nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi.
Pirhonen ylennettiin vara-amiraaliksi 5. heinäkuuta 1971.
Joe Chappelle

Joe Chappelle on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat "Aaveet" (1998), "Operaatio Takedown" (2000) ja "Pimeyden ruhtinas: Tositarina Draculasta" (2000). Viime vuosinä Chappelle on ohjannut jaksoja useisiin televisiosarjoihin kuten "Agentit", ', "Langalla" ja '.
Aleksei Vojevodin

Aleksei Nikolajevitš Vojevodin (, s. 9. elokuuta 1970) on venäläinen kävelijä, jonka päämatka on 50 kilometrin kävely.
Vojevodin osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Göteborgin MM-kisoissa 1995, jolloin hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä viidenneksitoista. Kaksi vuotta myöhemmin Ateenan MM-kisoissa hän oli kymmenes. Vuonna 1999 hän sijoittui kävelyn maailmancupissa kolmanneksikymmenenneksi. 2002 hän voitti EM-hopeaa Münchenin EM-kisoissa ajalla 3.40,16 ja voitti myöhemmin samana vuonna maailmancupin. Vojevodin oli seuraavana vuonna Euroopan cupissa toinen ja Pariisin MM-kisoissa neljäs ajalla 3.38,01. 2004 hän uusi kävelyn maailmancupin voittonsa ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisista. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän oli toinen.
Syyskuussa 2008 Venäjän yleisurheiluliitto langetti Vojevodinille kahden vuoden kilpailukiellon EPOn käytöstä.
Taichung

Taichung () on erityiskunta läntisessä Keski-Taiwanissa. Taichungissa on yli 2,7 miljoonaa asukasta, ja se on Taiwanin saaren toiseksi suurin kaupunki Taipein jälkeen. 25. joulukuuta 2010 Taichungin piirikunta liitettiin yhteen Taichunin kaupungin kanssa, jolloin syntyi uusi erityiskunta. Kaupungin motto on ”talous-, kulttuuri- ja kansainvälinen kaupunki”.
Ilmasto.
Taichungissa vallitsee subtrooppinen ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 23 °C ja vuosittainen sadanta noin 1 700 millimetriä. Taichungissa sataa vähemmän kuin muualla Taiwanissa. Taichungin vuoristoisessa osassa lämpötilat ovat alhaisempia.
Historia.
Varhainen historia.
Erilaiset aboriginaaliryhmät asuttivat Taichungin alueen tasankoja muinaisuudessa. Näitä olivat atajalit, taokat, paporat, pazehit, honjat ja babuzat. Nämä olivat metsästystä ja keräilyä harjoittaneita ryhmiä, jotka myöhemmin alkoivat viljellä hirssiä ja taaroa. 1600-luvulla paporat, babuzat, pazehit ja honjat muodostivat Middagin kuningaskunnan, joka käsitti läntisen osan tämän päivän Taichungista.
Qing-dynastian aika.
Vuonna 1682 Qing-dynastia taisteli Chengin suvun kanssa siitä, kuka hallitsisi läntistä Taiwania. Vuonna 1684 perustettiin Zhuluon ruhtinaskunta, joka käsitti Taiwanin saaresta kaksi kolmasosaa, sen kehittymättömimmät osat saaren keski- ja pohjoisosissa. Nykyinen Taichung katsoo saaneen alkunsa Dadunista (perinteinen: 大墩, pinyin: Dàdūn; Wade-Giles: Ta4-tun1; kirjaimellisesti ‘suuri kohouma’) vuonna 1705. Jotta Qing olisi saanut vankan otteen tästä alueesta, Lan Ting-chen perusti sinne vuonna 1721 varuskunnan paikkaan, jossa nykyään on Taichungin puisto.
Alue ei kuitenkaan ollut rauhallinen. Nykyisen kaupungin pohjoispuolella Dajia-joen alueella aboriginaalit aloittivat kapinan vuonna 1731, kun kiinalaiset virkamiehet olivat saapuneet paikalla ja vaatineet näitä pakkotöihin. Kapina levisi etelään päin nykyisen Changhuan piirikunnan alueelle, ennen kuin Qing-dynastian sotilaat ajoivat kapinalliset vuorille.
Vuonna 1786 alkoi toinen kapina Dalissa. Sitä johti Lin Shuang-wen (林爽文), ja se alkoi yrityksestä karkottaa manchuhallinto alueelta ja palauttaa sinne Ming-dynastian hallinto. Kun kapinalliset etenivät pohjoiseen, he ryhtyivät tappamaan ja ryöstämään siviilejä. Kapinalliset kärsivät lopulta tappion Qing-dynastialle ja sen liittolaisille, hakka-kiinalaisille, Quanzhoun fujianilaisille ja aboriginaaleille.
Taiwanin maakunta julistautui itsenäiseksi vuonna 1887. Saaren keskellä ollut kaupunki oli tuolloin nimeltään Dadun, ja se määrättiin uudelleenperustetun Taiwanin prefektuurin pääkaupungiksi, joskin Taipei toimi väliaikaisena pääkaupunkina. Qing-virkamies Liu Ming-chuan sai luvan valvoa alueen kehitystä, johon kuului mm. rautatien rakentaminen rannikolta kaupunkiin. Loppujen lopuksi maakunnan pääkaupunki kuitenkin siirrettiin Taipeihin.
Lockheed YF-12

Lockheed YF-12 oli 1960-luvulla valmistettu prototyyppikone suuren nopeuden hävittäjästä. Prototyyppejä valmistettiin kolme kappaletta, mutta konetta ei otettu sarjatuotantoon.
Kone perustui A-12 OXCART-tiedustelukoneeseen; rakennetut prototyypit olivat muunneltuja A-12 OXCART-koneita.
YF-12n ja A-12 OXCARTin pohjalta kehitettiin SR-71 Blackbird -tiedustelukone. A-12 OXCART, YF-12 ja SR-71 ovat maailman nopeimpia suihkukoneita ja rakenteellisesti ne ovat hyvin lähellä toisiaan.
YF-12n aseistuksena oli kolme pitkän kantaman AIM-47A-ilmataisteluohjusta.
Koelennolla ammuttiin tällainen ohjus onnistuneesti 3,2 Machin vauhdista. AIM-47A-ohjusta ei koskaan otettu palveluskäyttöön, mutta sen pohjalta kehitettiin F-14 Tomcatissa käytetty AIM-54 Phoenix-ohjus.
Aasian yleisurheiluliitto

Aasian yleisurheiluliitto, AAA ("Asian Athletics Association") on aasialaisen yleisurheilun kattojärjestö. AAA toimii IAAF:n alueellisena liittona. Alueellisia liittoja on yhteensä kuusi. AAA koostuu kansallisista yleisurheiluliitoista, jotka ovat IAAF:n jäseniä. Ainoastaan IAAF:n hyväksymät liitot voivat liittyä AAA:n jäseniksi. Tällä hetkellä AAA:an kuuluu 45 kansallista liittoa. Aasian yleisurheiluliiton päämaja on Singaporessa. AAA:n presidenttinä toimii qatarilainen Dahlan Al Hamad.
AAA järjestää Aasian alueellisia mestaruuskilpailuja mm. Yleisurheilun Aasian mestaruuskilpailut.
Historia.
Aasian yleisurheiluliitto kokoontui ensimmäisen kerran Manilassa 20. marraskuuta 1973 nimellä "Asian Amateur Athletic Association, AAAA". IAAF hyväksyi AAAA:n peruskirjan elokuussa vuonna 1974. Vuoden 2002 kokouksessa pudotettiin nimestä "Amateur" sana pois ja nimeksi vakiintui "Asian Athletics Association, AAA".
It’s All About Love

It’s All About Love on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Thomas Vinterbergin ohjaama science fiction -elementtejä sisältävä draamaelokuva. Pääosissa esiintyvät Joaquin Phoenix ja Claire Danes.
Elokuva rikkoo kaikkia Dogma 95 -manifestin sääntöjä, jotka Vinterberg laati muun muassa Lars von Trierin kanssa.
Juoni.
Elokuva sijoittuu tulevaisuuteen vuoteen 2021. Johnin (Joaquin Phoenix) on tarkoitus tavata vaimonsa taitoluistelija Elena (Claire Danes) lentokentällä ja allekirjoittaa eropaperit. Elena ei kuitenkaan saavu ja John saatetaan limusiinilla manhattanilaiseen hotelliin tapaamaan häntä. Elena pyytää Johnilta apua ja John joutuukin mukaan salailun ja juonittelun vyyhteen, josta ei ole enää paluuta.
Emmanuel Petit

Emmanuel Petit (s. 22. syyskuuta 1970 Dieppe, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Petit pelasi Ranskan maajoukkueessa 63 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän edusti Ranskaa 
EM-kisoissa vuosina 1992 ja 2000 sekä MM-kisoissa vuosina 1998 ja 2002. Petit saavutti Ranskan riveissä MM-kultaa vuonna 1998 ja EM-kultaa vuonna 2000. Hän teki vuoden 1998 MM-loppuottelun viime hetkillä Ranskan 3–0-voiton sinetöineen maalin. Seuratasolla hän edusti AS Monacoa, Arsenalia, FC Barcelonaa ja Chelseaa.
Afrikan yleisurheiluliitto

Afrikan yleisurheiluliitto, CAA ("Confédération Africaine d'Athlétisme") on afrikkalaisen yleisurheilun kattojärjestö. CAA toimii IAAF:n alueellisena liittona. Alueellisia liittoja on yhteensä kuusi. CAA koostuu kansallisista yleisurheiluliitoista, jotka ovat IAAF:n jäseniä. Ainoastaan IAAF:n hyväksymät liitot voivat liittyä CAA:n jäseniksi. Tällä hetkellä CAA:an kuuluu 53 kansallista liittoa. Afrikan yleisurheiluliiton päämaja on Dakarissa Senegalissa. CAA:n presidenttinä toimii kamerunilainen Hamad Kalkaba Malboum.
CAA järjestää Afrikan alueellisia mestaruuskilpailuja.
Józef Maria Bocheński

Józef Franciszek Emanuel Lansdorff de Rawicz Bochenski (katolisella nimeltään Innocentius Maria Bochenski, 30. elokuuta 1902 Czuszów, Puola – 8. tammikuuta 1995 Fribourg, Sveitsi) oli puolalainen dominikaanimunkki, loogikko ja katolinen filosofi. 
Bochenski opiskeli lakia Lwów’ssa ja taloustiedettä Poznańissa vuosina 1920–1926. Vuonna 1927 hänestä tuli dominikaanimunkki. Vuosina 1928–1931 hän opiskeli filosofiaa Fribourgissa Sveitsissä, 1931–1934 teologiaa Roomassa ja suoritti molemmista aineista loppututkinnon. Vuosina 1934–1940 hän opetti logiikkaa Collegium Angelicumissa Roomassa. 
Toisen maailmansodan aikana 1939 hän toimi sotilaspappina Puolan armeijassa. Hän joutui sotavangiksi mutta onnistui pakenemaan Roomaan. Hän toimi sotilaspappina ensin Ranskassa ja myöhemmin Englannissa sekä taisteli sotilaana Italiassa vuonna 1944. 
Vuosina 1945–1972 hän toimi 1900-luvun filosofian professorina Fribourgin yliopistossa. Yliopiston rehtorina hän toimi vuosina 1964–1966. 
Bochenskin erikoistumisalueita olivat logiikan historia ja neuvostoliittolainen filosofia. Hän kirjoitti useita teoksia 1900-luvun filosofiasta. Hän perusti Fribourgin yliopistoon Itä-Euroopan instituutin. Hän julkaisi neuvostoliittolaista filosofiaa käsittelevää lehteä sekä marxilaista filosofiaa käsittelevää Sovietica-kirjasarjaa.
Yokozuna

 
Yokozuna (横綱, suomennetaan usein sanalla suurmestari) on korkein arvo, jonka sumopainija voi saavuttaa. Arvoa voi pitää hallussaan useampikin aktiivinen sumopainija. Yokozuna ja toiseksi korkein arvo ōzeki (大関, suomennetaan usein sanalla mestari) ovat arvoja, joita ei voi menettää yhden tappiollisen turnauksen vuoksi. Yokozunan ja ōzekin arvot on vuodesta 1951 lähtien myöntänyt Japanin ammattisumoliitto. Yokozunan arvoa ei voi menettää lainkaan, mutta jos yokozuna menestyy heikosti, hänen odotetaan vetäytyvän aktiivisesta ottelemisesta.
Perinteisesti suurmestariksi korottamisesta päätti kumamotolainen Yoshida Tsukasan suku. Suvun päämies oli vuonna 1789 Yoshida Zenzaemon, ja hän toimi Edossa (nykyisessä Tokiossa) ammattisumopromoottorina myöntäessään mestareille Tanikaze ja Onogawa oikeuden (yokozuna menkyo, 横綱免許) tulla esitellyksi yleisölle erillään muista painijoista yllään seremoniallinen suurmestarin vyö tsuna (綱). Yoshida pyrki tällä tavoin nostamaan ōzumōn arvostusta varsinkin vallanpitäjien silmissä. Käytäntö ei kuitenkaan vakiintunut, ja kului yli 40 vuotta ennen kuin seuraava vastaava oikeus myönnettiin Ōnomatsulle.
Lähes koko 1800-luvun ajan suurmestarin arvo pysyi alisteisena mestarin arvolle. Suurmestari oli vain mestari, jolla oli Yoshidojen myöntämä oikeus esittää dohyōlle noustessaan erityinen seremonia. Vasta suurmestari Nishinoumi I:n vaatimuksesta toukokuussa 1890 suurmestarit alettiin merkitä mestareista erilleen virallisissa rankinglistoissa. Vuonna 1900 yhdeksäntenä suurmestarilisenssin saanut (ja 12. yokozunaksi laskettu) Jinmaku Kyugoro pystytytti viisi vuotta asian puolesta kampanjoituaan suurmestareille 20-tonnisen muistopaaden Tomioka Hachimangūn pyhätön alueelle ilman Yoshidan suvun myötävaikutusta.
Tuolloinen sumoliitto hyväksyi vuonna 1909 suurmestarin arvon erillisyyden mestarin arvosta. Yoshidan suku taipui samaan vasta 1951, jolloin muodostettiin erityinen neuvoa-antava komitea, Yokozuna Shingi Iinkai (横綱審議委員会), ammattisumoyhteisön ulkopuolella olevista miehistä, joiden tehtävänä on arvioida suurmestareiksi tarjolla olevien mestareiden, "tsunatorien", kelpoisuutta suurmestareiksi. Yoshidan suvun asema on enää seremoniallinen, jos sitäkään.
2000-lukua ovat hallinneet mongolialaiset suurmestarit, kuten Dolgorsuren Dagvadorj (Долгорсүрэн Дагвадорж), jonka ottelunimi (shikona) on Akinori Asashōryū, ja toukokuussa 2007 ylennetty Munkhbat Davaajargal (Мөнхбатын Даваажаргал), jonka ottelunimi on Hakuhō Shō. Myös mongolialaissyntyiset Harumafuji Kōhei, Kakuryū Rikisaburō ja Terunofuji Haruo ovat saaneet yokozunan arvon.
Oseanian yleisurheiluliitto

Oseanian yleisurheiluliitto, OAA ("Oceania Athletic Association") on Oseanian alueen yleisurheilun kattojärjestö. OAA toimii IAAF:n alueellisena liittona. Alueellisia liittoja on yhteensä kuusi. OAA koostuu kansallisista yleisurheiluliitoista, jotka ovat IAAF:n jäseniä. Ainoastaan IAAF:n hyväksymät liitot voivat liittyä OAA:n jäseniksi. Tällä hetkellä OAA:han kuuluu 19 kansallista liittoa. Oseanian yleisurheiluliiton päämaja sijaitsee "Hermit Parkissa" (Queensland) Australiassa. OAA:n puheenjohtajana toimii Norfolkinsaarelta kotoisin oleva Geoffrey Gardner.
OAA järjestää Oseanian alueellisia mestaruuskilpailuja.
Historia.
Oseanian alueen yleisurheilujärjestöt kokoontuivat ensimmäisen kerran yhteiseen kongressiin 21. elokuuta vuonna 1969 Papua-Uudessa-Guineassa nimellä "Australasian Area Group". Tuolloin alueella oli vain yhdeksän IAAF:n jäsenmaata ja niistäkin kaksi (Fidži ja Uusi-Seelanti) ei halunnut liittyä liittoon. Liiton organisaatio muodostuikin virallisesti vasta kaksi vuotta myöhemmin, nyt nimellä "Oceania Amateur Athletic Association".
Etelä-Amerikan yleisurheiluliitto

Etelä-Amerikan yleisurheiluliitto, CONSUDATLE ("Confederacion Sudamericana de Atletismo") on Etelä-Amerikan yleisurheilun kattojärjestö. CONSUDATLE toimii IAAF:n alueellisena liittona. Alueellisia liittoja on yhteensä kuusi. CONSUDATLE koostuu kansallisista yleisurheiluliitoista, jotka ovat IAAF:n jäseniä. Ainoastaan IAAF:n hyväksymät liitot voivat liittyä CONSUDATLE:n jäseniksi. Tällä hetkellä CONSUDATLE:en kuuluu 13 kansallista liittoa. Etelä-Amerikan yleisurheiluliiton päämaja sijaitsee Brasiliassa ja sen presidenttinä toimii brasilialainen Roberto Gesta De Melo.
CONSUDATLE järjestää Etelä-Amerikan alueellisia mestaruuskilpailuja.
NACAC

NACAC eli Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian yleisurheiluliitto ("North American, Central American and Caribbean Athletic Association") on Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen yleisurheilun kattojärjestö. NACAC toimii kansainvälisen yleisurheiluliiton WA:n (ent. IAAF) alueellisena liittona. Alueellisia liittoja on yhteensä kuusi. NACAC koostuu kansallisista yleisurheiluliitoista, jotka ovat WA:n jäseniä. Ainoastaan WA:n hyväksymät liitot voivat liittyä NACAC:n jäseniksi. Tällä hetkellä NACAC:iin kuuluu 31 kansallista liittoa. NACAC:n päämaja sijaitsee Bahamalla ja sen presidenttinä toimii bahamalainen Mike Sands.
NACAC järjestää alueellisia mestaruuskilpailuja.
Historia.
NACAC perustettiin 10. joulukuuta 1988 San Juanissa Puerto Ricossa. IAAF ratifioi peruskirjan vuonna 1989. NACAC on nuorin IAAF:n kuudesta alueellisesta liitosta.
Jesse Spencer

Jesse Gordon Spencer (s. 12. helmikuuta 1979 Melbourne, Victoria) on australialainen näyttelijä. 
Spencerin ensimmäinen iso roolityö oli Billy Kennedyn rooli australialaisessa saippuasarjassa "Neighbours". Hän esiintyi sarjassa vakituisesti vuodesta 1994 vuoteen 2000 saakka. Hän esiintyi 1990-luvulla myös pienissä rooleissa sarjoissa "Time Trax" ja "Hercules" (äänirooli piirrossarjassa).
"Neighboursin" jälkeen Spencer on esiintynyt muun muassa elokuvissa "London Cats" ("Winning London", 2001), "Vastavirtaan" ("Swimming Upstream", 2003) ja "Uptown Girls" (2003). Hän myös esitti kolme kappaletta viimeksi mainitun soundtrackilla. Vuosina 2004–2012 hän esitti lääkäri Robert Chaseä yhdysvaltalaisen Foxin draamasarjassa "House" ja vuodesta 2012 hän on esittänyt palomies Matthew Caseyä NBC:n draamasarjassa "Chicago Fire". 
Elokuvien ja television lisäksi Spencer on näytellyt myös teatterissa. Hän on esittänyt muun muassa Terrenceä Sheffield Crucible Theatren esittämässä näytelmässä "The Modernists" ja Peter Pania White Rock Theatren samannimisessä näytelmässä.
Spencerin vanhemmat ovat Rodney ja Robyn Spencer, jotka perustivat 1980-luvun lopulla nationalistisen poliittisen puolueen nimeltä Australians Against Further Immigration. Spencerillä on kaksi veljeä ja yksi sisko.
Spencer on seurustellut niin ikään sarjassa "House" näytelleen Jennifer Morrisonin kanssa. He kihlautuivat joulukuussa 2006 Pariisissa, mutta purkivat kihlauksensa elokuussa 2007. Spencer on näytellyt Morrisonin kanssa myös vuonna 2006 ilmestyneessä elokuvassa "Flourish".
Vera Rózsa

Vera Rózsa [ˈro:ža] (oik. Vera Rózsa-Nordell; 16. toukokuuta 1917 Budapest – 15. lokakuuta 2010 Lontoo) oli unkarilainen laulaja (altto), lauluopettaja ja äänenkäytön konsultti. Hän opiskeli Franz Lisztin musiikkiakatemiassa Budapestissa muun muassa Zoltán Kodályn johdolla. Vuodesta 1955 lähtien hän asui Englannissa.
Rózsan oppilaisiin kuuluivat muun muassa Sarah Walker, Kiri Te Kanawa, Agathe Martel, Karita Mattila, Tom Krause, Jyrki Niskanen, Martina Bovet, Anne Sofie von Otter, Marie-Adele McArthur, Ildikó Komlósi ja monet muut. Hän oli vaativa opettaja, mutta hän halusi vilpittömästi kehittää opiskelijoidensa lahjoja ja kykyjä huippuunsa. Rózsa piti mestarikursseja Suomessakin.
Yleisradio on tehnyt dokumenttielokuvan "Vera Rózsa – tähtien äiti" vuonna 1997. Elokuvan ohjasi Tiina-Maija Lehtonen ja tuotti Yle. Sen kesto on 50 minuuttia.
Vuosaaren liikuntapuisto

Vuosaaren liikuntapuisto on Helsingissä Nordsjön kartanon pohjoispuolelle suunniteltu ja osittain rakennettu liikuntapuisto. Alueella on kaksi tonttia urheiluhalleja varten. Puistossa on useampi jalkapallokenttä, skeittipuisto, ulkokuntosali ja alue katukoripalloa varten. Alueelle aiotaan vielä rakentaa pysäköintialue ja muutama uusi kenttä. Puiston vieressä on jäähalli, Aimo Mäkinen Areena sekä Planmeca Golf Areena. Puiston rakentaminen aloitettiin vuonna 2007. 
Alueelle rakennettiin vuosina 2009–2011 kaksi kumirouhetekonurmikenttää. 
Liikuntapuiston koillispuolella oli Vuosaaren vedenpuhdistamo. Staran tukikohta on entisen puhdistamoalueen pohjoisosassa liikuntapuiston ja golfkentän välissä. Tukikohta käyttää entisiä puhdistamorakennuksia.
Helsingin kaupungin tavoitteena oli saada urheilupuisto valmiiksi vuoden 2019 loppuun mennessä.
Laajennus.
Puiston laajennuksessa on tarkoitus lisätä puistoon pysäköintialue ja sen viereen kivituhkainen kenttä. Puiston reuna-alueet uusitaan ja alueelle olisi tarkoitus rakentaa ylipainehalli. Alueelle vuosina 2009-2011 rakennetut tekonurmikentät saivat seuraksi yhden tekonurmikentän, johon mahtuu täysimittainen jalkapallokenttä. Puiston yhteydessä sijaitsevassa jäähallissa on pukusuojat.
Jari Europaeus

Jari Europaeus (s. 29. joulukuuta 1962 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Europaeus edusti Helsingin Jalkapalloklubia, Rovaniemen Palloseuraa, Gefleä ja Östersiä. Suomen A-maajoukkueessa hän pelasi 56 ottelua ja toimi välillä joukkueen kapteeninakin.
Europaeus on suorittanut Suomen Palloliiton korkeimman valmentajatutkinnon pro-JVK:n. Hän valmensi Atlantista lokakuuhun 2000 asti, kunnes hänet korvattiin Markku Palmroosilla. Kaudesta 2005 hän valmensi Viikinkejä, ja kauden 2006 päätteeksi seura nousi hänen johdollaan Veikkausliigaan. Europaeuksella oli seuran kanssa sopimus kausista 2007–2008. Viikinkien kausi liigassa päättyi kuitenkin karsinnoissa putoamiseen Rovaniemen Palloseuralle, joten kauden 2007 päätyttyä Viikingit ja Europaeus sopivat sopimuksensa purkamisesta.
Uno von Schrowe

Uno Otto Gabriel von Schrowe (28. tammikuuta 1853 Hartola – 1. lokakuuta 1886 Görbersdorf, Sleesia, Saksa) oli Itä-Hämeen ensimmäinen nimeltä tunnettu taiderunoilija.
Henkilöhistoria.
Von Schrowen vanhemmat olivat nimismies Johan Henrik von Schrowe ja Charlotta Sjöholm. Lääkäri ja valtiopäivämies J. G. von Schrowe oli hänen veljensä. Von Schrowe pääsi ylioppilaaksi 1872 Jyväskylän suomalaisesta alkeisopistosta, suoritti jumaluusopin ja humanististen ainiden opintoja Helsingin yliopistossa ja valmistui opettajakandidaatiksi 1881. Hän työskenteli toimittajana Suomen Kuvalehdessä (1876–1880), valtiopäivien pikakirjoittajana (1877–1878), opettajana Porin yksityislyseossa (1882–1885) sekä Turussa, Heinolassa ja lyhyen aikaa Porvoossa, ennen kuin sairastui keuhkotautiin.
Von Schrowe osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1882.
Kirjallinen tuotanto.
Von Schrowe julkaisi runoja sanoma- ja aikakauslehdissä ja suomensi saksalaisia runoja. Häneltä ilmestyi postuumina WSOY:n julkaisemana runokirja "Runoja" vuonna 1913. Kokoelmassa on noin 80 alkuperäistä ja suomennettua runoa. Von Schrowe oli ensimmäinen itähämäläinen kotiseutuaiheita käsitellyt runoilija, tunnetuimpia hänen runoistaan lienevät "Oi terve, Magyar", "Pieni mierolainen" sekä balladi "Morsian".
Sinihoki

Sinihoki eli hoki ("Macruronus novaezelandiae") on kaupallisesti tärkeä avomeren turskakala.
Koko ja ulkonäkö.
Täysikasvuisen sinihokin pituus on 60–120 cm ja paino 7 kiloa. Hoki voi elää 20–25 vuoden ikäiseksi, mutta runsaasta kalastuksesta johtuen vain harvat selviävät yli 15-vuotiaiksi.
Sinihokin koko ruumis on siniharmaa. Toinen selkäevä, pyrstöevä ja peräevä ovat sulautuneet yhteen teräväksi pyrstöksi. Ruumis on ohut, ja leuat ovat isot.
Levinneisyys.
Sinihokia tavataan Tyynellämerellä Uuden-Seelannin ja eteläisen Australian vesissä. Ne elävät 10–1 000 metrin syvyydessä. Nuoret kalat suosivat matalampaa vettä, joten niitä voi nähdä parvina jokien edustalla ja lahdissa. Aikuisten kalojen elinalue on n. 400 metrin syvyydessä.
Ravinto.
Sinihoki syö enimmäkseen äyriäisiä, pieniä kaloja ja mustekaloja.
Lisääntyminen.
Sinihokien kutuaika kestää kesäkuusta syyskuuhun, jolloin naaraskalat voivat laskea jopa miljoona mätimunaa. Hokikala saavuttaa sukukypsyyden 4–7 vuoden iässä eli melko myöhään.
Sinihokeja pyydetään pohjatroolilla 300–600 metrin syvyydessä. Kutuaikana niitä troolataan myös ylempää. Suurin osa kalasta myydään tuoreena, pakastettuna tai kalapuikkoina, ja sen voi valmistaa monella eri menetelmällä. Sen lihaa saa myös MSC-sertifioituna pakasteena. WWF Suomi ja monet kansainväliset yhdistykset kuten Greenpeace ovat listanneet sinihokin ns. punaiselle listalle: sen syömistä tulisi välttää. Syynä tähän on ylikalastus ja kalastustapa eli pohjatroolaaminen, joka tuhoaa merenpohjan ekosysteemejä ja ottaa suuret määrät sivusaalista.
Otsola (Kotka)

Otsola on Kotkan kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin itäosassa valtatien 7 eteläpuolella. Otsolaan kuuluu myös Mäntykankaan asuinalue. Kaupunginosan alueella sijaitsee Kumparepuisto, joka toimii laskettelu- ja näköalapaikkana.
Otsola on pääosin omakotitaloaluetta, mutta siellä on myös joitakin rivitaloalueita. Otsola oli Karhulan kauppalanosa vuosina 1951–1976, jolloin alue on pääosin rakennettu. Kumparepuiston itäpuolella on kaupunginosan uusinta pientaloaluetta.
Avard Moncur

 
Avard Moncur (s. 2. marraskuuta 1978 Nassau, Bahama) on bahamalainen pikajuoksija.
Moncur osallistui Sydneyn olympialaisiin 2000, joissa karsiutui 400 metrin juoksun välierissä. Bahaman pitkän viestin joukkueessa hän sijoittui alun perin neljänneksi. Viestin voittanut Yhdysvallat hylättiin myöhemmin Antonio Pettigrew'n dopingtapauksen vuoksi ja Bahama nousi kolmanneksi.
Vuonna 2001 Moncur voitti matkan maailmanmestaruuden Edmontonin MM-kisoissa ajalla 44,64. Hän oli samoissa kisoissa mukana Bahaman 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkueessa. Joukkue juoksi alun perin toiseksi, mutta myöhemmin Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen takia nousi voittajaksi. Seuraavana vuonna hän juoksi Kansainyhteisön kisoissa kolmanneksi ja GP-finaalissa neljänneksi. Hän karsiutui Pariisin MM-kisoissa henkilökohtaisen matkan välierissä, mutta viestissä Bahama juoksi maaliin neljäntenä. Myöhemmin Yhdysvaltojen ensimmäisenä maaliin tullut joukkue hylättiin jälleen doping-rikkeen takia, ja Bahama nousi näin pronssille. Helsingin MM-kisoissa 2005 Moncur oli mukana Bahaman MM-hopeaa voittaneessa viestijoukkueessa. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän karsiutui 400 metrin välierissä. Osakan MM-kisoissa 2007 Moncur sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi ja saavutti jälleen MM-hopeaa viestissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän juoksi alkuerissä Bahaman pitkän viestin joukkueessa ja saavutti hopeaa, kun Bahama juoksi loppukilpailussa toiseksi.
Turun Pyrkivä

Turun Pyrkivä (aiemmin Maarian Pyrkivä) on vuonna 1906 perustettu turkulainen urheiluseura. Sen lajeja ovat nykyisin jalkapallo, kaukalopallo, koripallo, telinevoimistelu, sulkapallo, pöytätennis, yleisurheilu ja joukkuevoimistelu. Seuran perustivat alun perin telinevoimistelijat.
Voimistelu.
Turun Pyrkivän telinevoimistelijat ovat sittemmin menestyneet sekä valtakunnallisella että kansainvälisellä tasolla varsin hyvin. Kaino Lempinen kuului Suomen joukkueeseen, joka voitti Helsingin olympialaisten joukkuekilpailussa olympiapronssia. Lähihistorian menestynein Pyrkivää edustanut telinevoimistelija on Annukka Almenoksa, joka voitti urallaan 18 Suomen mestaruutta vuosina 1998–2004. Hän on edelleen ainut suomalaisnainen, joka on saavuttanut arvokisoissa finaalipaikan (EM-kisat 2002).
Joukkuevoimistelun puolella viime vuosina Turun Pyrkivä on menestynyt kansainvälisesti hyvin. Sanix-joukkue on ollut lajin MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013. Nuoremmat joukkueet ovat pärjänneet hyvin kotimaassa sekä kansainvälisissä kilpailuissa. Lisäksi Turun Pyrkivän Sudenkorennot -joukkue edusti vuonna 2005 Suomea IFAGG:n historian ensimmäisissä nuorten MM-kilpailuissa (juniorisarja) Tšekissä.
Jääurheilu.
Kaukalopallossa Pyrkivä pelasi kauden 2007–2008 loppuun asti pääsarjatasolla Kaukalopalloliigassa. Seuralla on ollut aikoinaan toimintaa myös jääkiekossa ja jääpallossa, josta sillä on myös 11 TUL:n mestaruutta. SM-sarjassa joukkue pelasi kaudella 1945. Vuosina 1948–1952 se pelasi SM-otteluissa Palloliiton mestaria vastaan mutta hävisi kuitenkin jokaisella kerralla.
Jalkapallo.
Pyrkivä on pelannut jalkapallon mestaruussarjassa kahteen otteeseen: viisi kautta vuosina 1952–1956 sekä kaudet 1978 ja 1979. Seura voitti jalkapallon Suomen mestaruuden vuonna 1954 ja SM-pronssia vuonna 1952. Pyrkivä on lisäksi pelannut 17 kautta jalkapallon I divisioonassa.
Turun Pyrkivän naisten joukkue on esiintynyt pääsarjatasolla vuosina 1979–1984 sekä 1986–2000. Seura saavutti yhteensä kuusi naisten SM-mitalia sekä Suomen Cupin voiton 1994. Suomen Cupin ja SM-hopean voittanutta vuoden 1994 joukkuetta valmensi turkulainen Harri Ekroos. Joukkueen nuori tähti oli myöhemmin Suomen maajoukkueessa pelannut Anna-Kaisa Rantanen.
Muu toiminta.
Syksyllä 1956 Turun Pyrkivä järjesti Turun konserttitalossa Suomen ensimmäisenä rock and roll -konserttina mainostetun nuorisotapahtuman. Esiintyjät kuten Erik Lindströmin yhtye ja Gusse Rössi soittivat kuitenkin lähinnä itselleen tutumpaa jazzia, ja musiikki peittyi yleisön vihellykseen.
Ristinkallio

Ristinkallio on Kotkan kaupunginosa kaupungin itäosassa valtatien 7 pohjoispuolella. Rakennuskanta on suurimmaksi osaksi omakotitaloja, mutta kaupunginosassa on myös joitakin rivitaloalueita sekä Pahkakadun ja Kääpäkadun alueella kahdeksan elementtikerrostalon ryhmä. Kaupunginosan itäosissa on Keltakallion pienteollisuusalue. Myös Ristinkallion pohjoisosia on kaavoitettu pienteollisuusalueeksi. Kaupunginosan alueella sijaitsevat Otsolan koulu (luokat 1–5). 
Kotkan vuokrataloyhtiö Kotkan Asunnot Oy on päättänyt purkaa Ristinkallion Pahkakadulta kaksi kerrostaloa rakennusten huonokuntoisuuden vuoksi. Purkutyö tapahtuu vuosina 2020–2021. Osoitteessa Pahkakatu 9 oleva rakennus on valmistunut vuonna 1968 ja Pahkakatu 11 vuonna 1971. Kyseessä on ensimmäinen asuinkerrostalojen purkupäätös Kotkassa.
Historia.
Ristinkallio kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976, jolloin alue on pääosin rakennettu. Nykyisen Ristinkallion eteläosat valtatien 7 pohjoispuolella kuuluivat Karhulan kauppalan aikana Otsolan kauppalanosaan. Ristinkalliolla tarkoitettiin alun perin pohjoisempana sijaitsevaa Vanhan Viipurintien varren asutusta, joka oli vielä 1950-luvun alussa vähäistä.
Vanha Viipurintie eli Kuninkaantie kulkee kaupunginosan pohjoisosien läpi. Matkailussa Kuninkaantieksi on merkitty kaupunginosan eteläosien läpi kulkeva seututie 170, joka on rakennettu 1900-luvun lopulla moottoritien rinnakkaistieksi.
Kelontekemä

Kelontekemä on kylä Kittilän kunnan kaakkoisosassa Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee noin 48 kilometriä Kittilän kirkonkylältä kaakkoon, Kittilän suurimman järven, kalaisan Kelontekemäjärven kaakkoisrannalla. Kelontekemäjärvi laskee Jeesiöjokeen. Kylän asukasluku on noin 105 (2013). 
Naapurikylä Tepsa sijaitsee Kelontekemästä noin kahdeksan kilometriä koilliseen, Kittilä–Sodankylä-maantien varrella. 
Kelontekemäjärvessä sijaitsee myös Karipahta, joka on ollut Kittilän ja Sodankylän lapinkylien rajana. Sitä kutsutaan vieläkin Rajakiveksi.
Kelontekemä säästyi Lapin sodan tuhoilta, koska silloin se sijaitsi tiettömän taipaleen takana. 
Kelontekemä on esiintynyt kirjallisissa lähteissä: "Kelådokie Träsk" (1642), "Kehlontäkämä järfwi" (1672), "Kellontekemä" (kylä, 1771, 1828–1846). Kelontekemä ei ole nykymuodossaan kielellisesti luonteva. Kansanperinne ja vanhat kirkonkirjat liittävät nimen (kirkon)kelloon: Kellontekemä. Nimi on kuitenkin ilmeinen mukaelma jostakin saamenkielisestä nimestä, jonka loppuosana on sama johdin kuin → Enontekiön saamelaisessa vastineessa Eanodat (&lt; -dat &lt; *-nte ̆k, historiallisesti sama kuin suomen johdin -nne esimerkiksi sanassa alanne). Nimen alkuosa on jäänyt tuntemattomaksi.
Toyota Corona

Toyota Corona on japanilainen vuosina 1957–2001 valmistettu automalli. Se oli Toyotan ensimmäinen suurmenestys vientimarkkinoilla niin Euroopassa kuin Amerikassakin. Samalla se toimi japanilaisen teknisen laadun käyntikorttina muillekin merkeille. Nimeä Corona käytettiin eri maissa eri malleista, ja monet Aasiassa nimellä Corona-myytävät mallit tulivat Euroopassa myyntiin nimellä Carina. Sen lisäksi samantapaiset nimet Corona ja Corolla sekoitettiin usein keskenään. Ja kaiken päälle oli myös malli Crown, joka tarkoittaa kruunua kuten Coronakin.
Sukupolvet.
Suomessa myyntiin tullut Toyota Corona oli vuonna 1966 japanilainen tulokas keskihintaluokan autojen markkinoilla. Se oli viiden hengen auto, jossa oli 1,5 litran ja 74 hv:n moottori. Huippunopeudeksi ilmoitettiin 145 km/h. Auto oli hintaluokassa 10 000 mk.
The Reincarnation of Benjamin Breeg

The Reincarnation of Benjamin Breeg on Iron Maidenin vuonna 2006 julkaistun albumin "A Matter of Life and Death" raita numero 7 ja ensimmäinen albumilta irrotettu single. Kappale julkaistiin Suomessa 16. elokuuta ja se meni viikolla 34 Suomen virallisella singlelistalla heti sijalle 1. Single meni myös ainakin Ruotsissa ja Espanjassa suoraan listakärkeen.
The Reincarnation of Benjamin Breeg on kitaristi Dave Murrayn säveltämä ja Steve Harrisin sanoittama, 7:22 pitkä ja sellaisenaan poikkeuksellisen pitkä single-julkaisuksi. Yhtyeen basisti ja keulahahmo Steve Harris selostaa tätä päätöstä yhtyeen kotisivuilla näin: "Levy on monella tapaa erittäin tiivistunnelmainen, joten halusimme ensimmäisen singlen kuvastavan sitä parhaalla mahdollisella tavalla sen sijaan, että olisimme tyytyneet julkaisemaan jonkun lyhyemmän raidan vain tyydyttääksemme single-listojen toiveet. Benjamin Breeg on mainio esimerkki tämän levyn tunnelmista todella raskaine riffeineen ja synkkine, tunnelmallisine ja voimakkaine sanoituksineen, jotka saavat sen edustamaan sitä, mitä levy meille merkitsee. Niinpä se oli meille luonnollinen valinta." 
Singlestä julkaistiin kaksi eri versiota, jotka koostumuksensa puolesta eivät sovellu Britannian single-listalle. Iron Maidenin manageri Rod Smallwood kommentoi asiaa seuraavasti: "Listalla on erinäisiä sääntöjä, jotka säätelevät kappaleiden lukumäärää, enimmäispituutta, hintarakennetta ja kaikkea muuta mahdollista. Uutena Maiden-singlenä me yksinkertaisesti julkaisemme kahden kappaleen CD:n, The Reincarnation of Benjamin Breeg ja Hallowed Be Thy Name (Legends Sessions -versio) ja jos se on liian pitkä tullakseen hyväksytyksi listoille, niin sittenhän on. Meille ei ole ongelma, jos meitä ei hyväksytä listoille."
Levy-yhtiö EMI julkaisi lisäksi erityisen 10-tuumaisen vinyylin. Sen mukana tulee keräilykuva 'Crossed Guns' -logo, joka on sama, kuin A Matter of Life and Death -levyn kansikuvassa näkyvän panssarivaunun katolla hulmuavassa lipussa. Kummankin painoksen B-puolena olevat kappaleet ovat peräisin vuoden 2005 "Radio 1 legends" -nauhoituksista, jotka tehtiin varta vasten Zane Lowen show'ta varten.
OAK

OAK (, , UAC) on venäläisen ilmailuteollisuuden valtiollinen suuryhtiö. Yhtiön kotipaikka on Moskova ja sen osake noteerataan Moskovan pörssissä. OAK:n tytäryrityksiä ovat maan tärkeimmät sotilas- ja siviili-ilmailualan yritykset kuten MiG, Suhoi, Irkut (Jakovlev ja Berijev), Iljušin ja Tupolev.
Venäläisistä sotateollisuusyrityksistä OAK on toiseksi suurin (2012) ohjusvalmistaja Almaz-Antein jälkeen. Joissain yhteenvedossa OAK:n tytäryrityksiä tarkastellaan erikseen, jolloin lentokonevalmistaja Suhoi nousee neljän suurimman venäläisen sotateollisuusyrityksen joukkoon.
Presidentti Putin allekirjoitti 21. helmikuuta 2006 asetuksen yhtiön muodostamisesta. Yrityksen arvo tuolloin oli 96 miljardia ruplaa (3,6 miljardia dollaria) ja liikevaihto 8,2–8,5 miljardia dollaria.
Yhtiö rekisteröitiin marraskuun 2006 lopussa ja omistusten siirto oli valmis huhtikuussa 2007. Valtio pitää siitä hallussaan kuitenkin vähintään 75 % eikä ulkomaisilla sijoittajilla ole pääsyä puolustusmateriaalisektorille. Vuonna 2009 valtion omistus oli yli 91 %.
Venäjän puolustusministeri Sergei Ivanov nimitettiin yhtiön johtokunnan puheenjohtajaksi ja entinen MiG-yhtiön johtaja ja Irkutin osaomistaja Aleksei Fjodorov sen toimitusjohtajaksi.
Marleen Veldhuis

Magdalena ”Marleen” Veldhuis (s. 29. kesäkuuta 1979 Borne, Alankomaat) on alankomaalainen uimari ja entinen vesipalloilija. 
Veldhuis voitti Ateenan kesäolympialaisissa 2004 pronssia naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueessa uivat myös Inge de Bruijn, Inge Dekker ja Chantal Groot. Pekingissä 2008 Veldhuis ui ankkuriosuuden Alankomaiden voittaessa samassa lajissa kultaa. Lontoossa 2012 hän sai hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 50 metrin vapaauinnissa.
Veldhuis on voittanut pitkän radan maailmanmestaruuden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Roomassa 2009 ja Shanghaissa 2011. Lisäksi hänellä on kaksi MM-hopeaa ja neljä pronssia. Lyhyen radan MM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 50 metrin vapaauinnissa Indianapolisissa 2004, 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Shanghaissa 2006 sekä 100 metrin vapaauinnissa ja molemmissa vapaauintiviesteissä Manchesterissa 2008. Lisäksi hänellä on yksi hopea ja kaksi pronssia. 
Veldhuis voitti Euroopan-mestaruuden 50 ja 100 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Eindhovenissa 2008. Lisäksi hänellä on pitkän radan EM-kilpailuissa neljä hopeaa ja neljä pronssia. Lyhyen radan EM-kilpailuissa hän on voittanut lukuisia mestaruuksia.
Veldhuisilla on nimissään 50 metrin vapaauinnin lyhyen radan maailmanennätys 23,35 Manchesterista vuodelta 2008. Hänellä oli aiemmin myös 50 metrin vapaauinnin pitkän radan ME, jota hän paransi kahdesti: hän ui 24,09 Eindhovenissa 2008 ja 23,96 Amsterdamissa 2009.