tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilmakehän kaukokartoitus

Ilmakehän kaukokartoitus on ilmakehän ominaisuuksien havaitsemista laitteilla, jotka eivät ole kosketuksissa ilmakehän mitattavan osan kanssa: radioluotaus ei ole kaukokartoitusta, sääsatelliitti- ja säätutkahavainnot ovat. Ilmakehän kaukokartoitus on olennainen osa kaukokartoitusta. Meteorologiassa ollaan kiinnostuneita ilman lämpötilan ja kosteuden pystyjakaumasta. Muissa yhteyksissä ollaan kiinnostuneita poistamaan ilmakehän vaikutus. Ilmakehäkorjaukseksi kutsutaan menetelmiä joilla maanpinnan mittaukset eri ajanhetkinä ja erilaisista mittauskulmista saadaan vertailukelpoisia.
Luotaustieto infrapunamittauksilla satelliitista.
Ilmakehän läpinäkyvyys eli läpäisevyys sähkömagneettiselle säteilylle vaihtelee eri aallonpituuksille. Pinnan ilmiöitä mitattaessa keskitytään ikkuna-alueille, joilla ilmakehän on mahdollisimman läpinäkyvä. Tarkasteltaessa aallonpituusalueita, joilla ilmakehän on osittain läpinäkyvä, saadaan informaatiota ilmakehän eri kerroksista. Läpäisevyyden muutoksessa korkeuden funktiona saadaan niin sanottu painofunktio, joka kertoo miltä korkeudelta ilmakehää kanava saa suurimman osan informaatiostaan.
Ensimmäisissä luotausinstrumenteissa oli kymmenkunta kanavaa (kapeaa aallonpituusaluetta, joita instrumetti mittaa), joista laskettiin ilmakehän lämpötila- ja kosteusprofiilit. Ilmakehämalleissa oli kuitenkin hyvin nopeasti enemmän tasoja kuin instrumenteissa kanavia, joten oli epäselvää kuinka paljon tällaisesta mittauksesta tehty luotaus voisi antaa lisätietoa mallille. Lisäksi koska samasta mittauksesta voidaan johtaa mielivaltainen määrä luotauksia, tarvittiin jonkinlainen alkuarvaus luotaukselle. Tällä alkuarvauksella on oma virheensä, joka aiheuttaa lisää epävarmuutta mallin alkutilaan. Alun optimismi katosi ja tarvittiin uusia menetelmiä satelliittitiedon käyttöön malleissa.
1990-luvun puolenvälin tienoilla tietokoneiden teho oli kasvanut tarpeeksi, jotta voitiin alkaa käyttää variaatiolaskentaan perustuvia menetelmiä. Nyt mallinnettiin suoraan mallin alkutilan perusteella minkälainen satelliittimittauksen tulisi olla ja alkutilaa muokattiin havaitun eron perusteella. Tämän tiedon operatiivisessa hyödyntämisessä sään ennustamiseen on pisimmällä eurooppalainen ECMWF-keskus.
Uusissa luotausinstrumenteissa, kuten AIRS ja IASI, kanavien määrä on kasvanut jolloin myös mittauksen pystyerottelukyky on kasvanut. Näin luotaustuotteiden laatu on kasvanut ja niitä tuotetaan operatiivisesti käyttäjille.
Ilmakehän kosteus GPS-signaaliin perustuvilla mittauksilla.
GPS-satelliittien signaali vääntyy ilmakehän kosteuden mukaan. Tästä voidaan laskea tietoja ilmakehän kosteudesta. Mittausinstrumentti voi olla maanpinnalla tai toisessa satelliitissa. Jälkimmäisessä tapauksessa puhutaan okkultaatiomittauksista.
Saksalaisen tutkimussatelliitin CHAMPin mukana oli intrumentti GPS-okkultaatiomittausten tutkimiseen. METOP-satelliitin GRAS-instrumentti on tarkoitettu näiden mittausten operatiiviseen tuottamiseen. Tätä tukee EUMETSATin GRAS SAF-projekti.
Arakawa

Arakawa () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Sumidajoen oikealla rannalla Tokion keisarillisen palatsin pohjoispuolella ja rajautuu Adachin, Bunkyōn, Kitan, Sumidan ja Taitōn erillisalueisiin. Erillisalue on saanut nimensä Arajoelta, joka virtaa sen pohjoispuolella. Arakawassa on 213 289 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 10,16 neliökilometriä.
Aluejako.
Arakawan erillisalueella on 7 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 52 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu kuudesta kahdeksaan osa-aluetta.
Jarvis Cocker

Jarvis Branson Cocker (s. 19. syyskuuta 1963 Sheffield) on englantilainen muusikko, joka tunnetaan erityisesti johtamastaan Pulp-yhtyeestä.
Pulp.
Jarvis Cocker perusti yhtyeen ystävänsä Peter Daltonin kanssa vuonna 1978 ollessaan 15-vuotias. Pulp ei kuitenkaan saavuttanut suuren yleisön suosiota pitkään aikaan. Yhtyeen kokoonpano muuttui jatkuvasti soittajien lähtiessä omille teilleen tai opiskelemaan. Cocker harkitsi useasti myös yhtyeen lopettamista. 
Yhdeksänkymmentäluvun alussa Pulp teki levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa. Ensimmäiset Island Recordsin julkaisemat singlet "Do You Remember the First Time?" ja "Lipgloss" nousivat kohtalaiseen listamenestykseen. Varsinainen studioalbumi "His 'n' Hers" nousi yhdeksänneksi Britannian listalla.
Vasta vuonna 1995 julkaistu "Different Class" nosti Pulpin suosionsa huipulle. Single "Common People" nousi listalla sijalle kaksi. Pulp julkaisi ennen hajoamistaan vielä kaksi albumia "This Is Hardcore" ja "We Love Life". Yhtye palasi vuonna 2011 yhteen ja suoritti seuraavan vuoden kuluessa useita festivaaliesiintymisiä.
Pulpin jälkeen.
Vuonna 2002 Cocker perusti ystävänsä Jason Bucklen kanssa yhtyeen Relaxed Muscle. He eivät esiintyneet omilla nimillään, vaan käyttivät nimiä Darren Spooner ja Wayne Marsden. Tarinan mukaan he olisivat tavanneet suorittaessaan yhdyskuntapalvelua rangaistuksena murrosta.
Pitkään odotettu sooloalbumi "Jarvis" julkaistiin marraskuussa 2006. Kriitikoiden ylistämä albumi nousi Britannian listalla sijalle 37. Cockerin toinen soololevy "Further Complications" ilmestyi toukokuussa 2009.
Cocker asui pitkään Pariisissa vaimonsa ja poikansa kanssa, mutta asuu nykyään East Sheenissä, Lontoossa.
Cocker esiintyi vuoden 2005 elokuvassa Harry Potter ja liekehtivä pikari velhoyhtye "Kohtalottarien" laulajana, ja toimi Wes Andersonin ohjaamassa "Fantastic Mr. Fox" -animaatiossa ääninäyttelijänä. Lokakuussa 2011 Faber julkaisi Cockerin laulunsanoista koostetun kirjan "Mother, Brother, Lover: Selected Lyrics."
Verano (yhtye)

Verano on saksalainen hands up- ja commercial trance -yhtye, johon kuuluvat Marco Stork (Marco Juliano), Timo Erlenbruch (Ti-Mo) ja Stefan Richly (Stefan Rio). Yhtyeeseen kuului aiemmin myös D-Style (Dennis Nicholls), mutta hän erosi siitä.
Bunkyō

Bunkyō () on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa Yamanoten alueella Tokion keisarillisen palatsin pohjoispuolella ja rajautuu Chiyodan, Shinjukun, Taitōn, Kitan, Arakawan ja Toshiman erillisalueisiin. Bunkyōssa on 214 683 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 11,29 neliökilometriä.
Bunkyōssa on asunut Meiji-kaudelta lähtien kirjailijoita, kuten Natsume Sōseki, älymystöä ja poliitikkoja. Alueen tärkeitä maamerkkejä ovat Tokyo Dome -stadion, judon keskus Kōdōkan ja Tokion yliopisto. Myös yksi Tōyō-yliopiston kampuksista sijaitsee alueella.
Aluejako.
Bunkyōn erillisalueella on 19 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 69 osa-alueeseen (). Yhteen kaupunginosaan kuuluu kahdesta seitsemään osa-aluetta. Laajemmin Bunkyōn voidaan katsoa koostuvan entisen Tokion kaupungin Hongōn ja Koishikawan suuralueita vastaavista alueista.
Cannibal Ferox

Cannibal Ferox on vuonna 1981 julkaistu Umberto Lenzin ohjaama eksploitaatioelokuva. Elokuvan ilmestyessä se oli hyvin kiistelty ja se oli aikanaan kielletty yli 30 maassa väkivaltaisen sisällönsä takia.
Juoni.
Elokuva kertoo kolmesta ystävyksestä, Gloriasta, Rudystä ja Patista. He lähtevät tutkimattomaan viidakkoon todistamaan maailmalle, että kannibalismi olisi pelkkää legendaa, jota ei ole koskaan edes esiintynyt. Viidakossa he kohtaavat kaksi huumeiden salakuljettajaa, Miken ja Joen. Miehet kertovat, että he ovat juuri ja juuri päässeet pakenemaan verenhimoista kannibaaliheimoa. Mike ja Joe lyöttäytyvät nuorten mukaan. Harhaillessaan viidakossa he palaavatkin suoraan kannibaaliheimon kylään. Nyt nuoret saavat tietää, etteivät tarinat kannibaaleista olekaan pelkkää huhua.
Henry Sidgwick

Henry Sidgwick (31. toukokuuta 1838 – 28. elokuuta 1900) oli englantilainen filosofi. Hän edusti utilitarismia ja oli kiinnostunut ennen kaikkea etiikasta ja poliittisesta filosofiasta.
Sidgwick tunnetaan muun muassa eettisestä hedonismista. Hän on vaikuttanut muun muassa Peter Singeriin ja R. M. Hareen. Sidgwick oli Psyykkisen tutkimuksen seuran perustajajäsen.
Ain

Ain (ääntäminen IPA:, ) on Ain-joen mukaan nimetty Ranskan departementti. Ain sijaitsee Itä-Ranskassa Rhône-Alpesin alueella Juran, Saône-et-Loiren, Rhônen, Isèren, Savoien ja Haute-Savoien departementtien sekä Sveitsin Geneven ja Vaud'n kantonien naapurina. 
Ain oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostui aiemmista seuraavista provinsseista: Bresse, Bugey, Dombes ja Gex sekä osasta Franc-Lyonnaisin provinssia.
Ain'n departementin pinta-ala on 5 762 km² ja väkiluku vuonna 2005 noin 559 000 Sen pääkaupunki on Bourg-en-Bresse.
Tiksin lentoasema

Tiksin lentoasema () ja sen yhteydessä sijaitseva Tiksin lentotukikohta ; kansallinen lentopaikka-tunnus: УЕСТ ja ЬЕСТ; ICAO: UEST; IATA: IKS) on lentoasema Tiksissä Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Lentoasema ja -tukikohta sijaitsee kilometrin verran Tiksin keskustasta koilliseen. 
Siviiliikennettä palvelevat Jakututsk Airlines ja Polar Airlines -lentoyhtiöt, jotka lentävät säännöllisesti Tiksistä Jakutskiin.
Tiksin lentoasema rakennettiin 1950-luvulla Neuvostoliiton ilmavoimien käyttöön. Tiksin lentotukikohta kuuluu 326:n raskaan pommikonedivisioonan alaisuuteen; tämän lentodivisioonan päämaja sijaitsee Amurin alueen Ukrainkan lentotukikohdassa. Tiksi on 200. kaartin raskaan pommituslentorykmentin komentopaikka (AK, 200 GvTBAP; sotilasyksikkö 35020-A). Tukikohta palvelee ajoittain Venäjän ilmavoimien Tupolev Tu-95 pommikoneiden harjoituksissa. Lentotukikohdan lentävään kalustoon kuuluu muun muassa Mil Mi-8AMTSh-VA -helikoptereita tai muita koptereita (Mi-17 ja Mi-26) sekä rahtilentokoneita. Tukikohtaan on sijoitettu myös pitkän kantaman ilmatorjuntaohjuksia (S-300 tai S-400). Tiksin lentotukikohta on nykyisin eräs Venäjän Pohjoisen laivaston sotilaspiirin lentotukikohdista. 
Tiksin lentoaseman läheisyydessä on aiemmin sijainnut muitakin sotilaskenttiä (Tiksi pohjoinen ja Tiksi läntinen), joita ei enää käytetä.
Paul Bocuse

Paul Bocuse (11. helmikuuta 1926 Collonges-au-Mont-d'Or, Ranska – 20. tammikuuta 2018 Collonges-au-Mont-d'Or, Ranska) oli ranskalainen huippukokki ja ravintoloitsija sekä yksi ammattikuntansa tunnetuimpia edustajia. Paul Bocuse oli uuden ranskalaisen keittiön ("Nouvelle cuisine") tunnetuimpia edustajia. Hänen Lyonissa sijaitseva ravintolansa L’Auberge du Pont de Collonges oli pisimpään (vuodesta 1965) luokiteltuna maailmanluokan kolmen Michelin-tähden huippuravintolaksi, kunnes se menetti kolmannen tähtensä tammikuussa 2020.
2. Baltian rintama

2. Baltian rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 31. maaliskuuta 1943 Baltian rintamasta ja lakkautettiin 31. maaliskuuta 1945.
2. Baltian rintama osallistui operaatio Bagrationiin aloittamalla 23. kesäkuuta 1944 laajan hyökkäyksen koko rintaman mitalla saksalaisen 18. armeijan asemia kohti. Se mursi rintaman kahdesta kohdasta, ja pian koko rintama mureni. 
1. ja 2. Baltian rintama saivat Stavkalta määräyksen Kuurinmaan armeijaryhmän tuhoamisesta, jotta Baltiaan sijoitetut joukot saataisiin vapautettua tärkeämpiin tehtäviin. Ensimmäinen hyökkäys aloitettiin 16. lokakuuta 1944, mutta se pysähtyi lähelle Tukumsin kaupunkia. 27. päivänä aloitettu uusi offensiivi pysähtyi sekin ilman merkittäviä saavutuksia. Kolmannen kerran motin tuhoamista yritettiin 20. marraskuuta, mutta saksalaisten ja latvialaisten joukkojen onnistui säilyttää puolustusasemansa. Epäonnistuneita yrityksiä tehtiin vielä joulukuussa, helmikuussa ja huhtikuussa 1945.
Jura (departementti)

Jura on Juravuorten mukaan nimetty Ranskan departementti. Jura sijaitsee Itä-Ranskassa, Burgundi-Franche-Comtén alueella, Ain'n, Doubs'n, Haute-Saônen, Côte-d'Orin ja Saône-et-Loiren departementtien sekä Sveitsin kantoni Vaud'n naapurina. 
Jura oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin osasta aiempaa Franche-Comtén provinssia. 2016 asti France-Comté oli Ranskan hallintoalue, joka käsitti Juran lisäksi Doubs'n, Haute-Saônen ja Territoire-de-Belfortin departementit. Vuoden 2016 alussa yhdistettiin Burgundi ja Franche-Comté ja muodostettiin Burgundi-Franche-Comté.
Juran departementin pinta-ala on 4 999 neliökilometriä ja väkiluku 257 401 (vuonna 2006). Sen pääkaupunki on Lons-le-Saunier. 
Departementin kaksi kylää, Baume-les-Messieurs ja Château-Chalon, ovat päässeet Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi.
Petri Viljanen (jalkapalloilija, 1987)

Petri Juhani Viljanen (s. 3. helmikuuta 1987 Pori) on suomalainen jalkapalloerotuomari ja entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on toiminut kaudesta 2015 alkaen erotuomarina Veikkausliigassa. Hänet valittiin kaudelle 2018 uutena yhdeksi Suomen neljästä FIFA-erotuomarista, jotka tuomitsevat kansainvälisiä otteluita.
Viljanen aloitti jalkapallon 3-vuotiaana Toejoen Veikoissa. 13-vuotiaana hän vaihtoi FC Jazziin, jossa hän pelasi A-junioriksi asti.
Ura jalkapalloilijana.
PoPa:sta Hakaan loppuvuodesta 2005 siirtynyt Viljanen debytoi edustusjoukkueessa tulokaskaudellaan 2006. Mainiosti debyyttikaudellaan Jarkko Okkosen toppariparina pelannut Viljanen nousi hyvien otteidensa kautta aina Suomen olympiajoukkueeseen asti. Vuoden 2006 loppukesä kului reisivamman takia kuntosalin puolella takareittä kuntouttaessa . 
Vuoden 2007 Viljanen aloitti harjoittelun joukkueen mukana, mutta talvi sai ikävän alun, kun repeytynyt takareisi ei kestänyt harjoittelua. Näin ollen maaliskuussa 2007, Viljasen takareisi operoitiin, ja edessä oli kuntouttamisjakso. Pelikentille hän pelasi kesäkuun lopussa kotipelissä AC Oulua vastaan. Viljasen huono tuuri jatkui UEFA Cupin ottelua edeltäneessä lämmittelyssä, kun vasemman nilkan nivelsiteet venähtivät pahasti. Juuri kun vammasta nopea toipuminen antoi mahdollisuuden ottelussa Tampere Unitedia vastaan Viljasen oikean nilkan nivelsiteet menivät poikki. Viljanen ehti kuntoutua vielä kauden neljään viimeiseen peliin ja kuului näissä avauskokoonpanoon. Vuonna 2007 Viljaselle kertyi loukkaantumisista johtuen vain 10 Veikkausliigaottelua sekä yksi esiintyminen UEFA Cupissa. 
Helmikuussa 2008 Viljanen matkusti 21-vuotiaiden maajoukkueen mukana Espanjan La Mangaan pelileirille. Siellä hän pelasi kahdesta pelistä ensimmäisen kokonaan, mutta toisessa pelissä istui vaihtopenkillä.
Joulukuussa 2009 FC Haka purki Viljasen pelaajasopimuksen yhteisymmärryksessä huonon taloudellisen tilanteen vuoksi. 21. joulukuuta 2009 Satakunnan Kansa kertoi Viljasen tehneen 1+1-vuotisen sopimuksen Porin Palloilijoiden kanssa.
15. toukokuuta 2009 Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja Markku Kanerva valitsi Viljasen 40 pelaajan ehdokaslistalle, josta valittiin lopullinen alle 21-vuotiaiden joukkue 15. kesäkuuta - 29. kesäkuuta Ruotsissa pelattavaan EM-lopputurnaukseen.
Valkeapää

Valkeapää on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Valkeapäitä:
Alun perin valkeapää on tarkoittanut vaaleahiuksista, ja hiusten värin perusteella on annettu myös sukunimiä.
Luxemburgin alueet

Luxemburgin alueet (, , ) ovat Luxemburgin hallinnollisessa jaossa suurimpia hallinnollisia yksiköitä, joihin maa jaetaan. Alueita on kolme, ja ne jaetaan edelleen kantoneihin:
Vuonna 1857 luotiin Merschin ja Redangen kantoneista oma alueensa, Mersch. Tämä neljäs alue kuitenkin lakkautettiin vuonna 1867.
Jani Kauppila

Jani Antero Kauppila (s. 16. tammikuuta 1980 Ranua) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja ja pelaa useimmiten tasapainottavassa tai puolustavassa roolissa.
Seurajoukkueet.
Juniorivuosien jalkapallo-oppinsa Kauppila on ammentanut Oulussa. Miesten tason pelejä hän on pelannut 16-vuotiaasta asti. Kauppilan pelaajaura ylemmillä sarjatasoilla alkoi Tervareiden Ykkösen joukkueessa kaudella 2000. Yhden Ykkösessä pelatun kauden jälkeen Kauppila siirtyi Skotlantiin Rangers FC:n organisaatioon. Skotlannin suurseurassa Kauppila pelasi pääasiassa reservijoukkueessa, mutta onnistui murtautumaan myös ykkösjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon, esiintyen kentällä neljässä ottelussa Skotlannin liigassa. Hän pelasi mm. täydet 90 minuuttia Motherwelliä vastaan. Skotlannista Kauppila siirtyi vuonna 2003 Veikkausliigaan ja Valkeakoskelle Valkeakosken Hakan riveihin. Kauppila pelasi Hakassa yhteensä kahdeksan kautta aina vuoteen 2010 asti ja voitti seuran riveissä Suomen mestaruuden 2004 ja Suomen Cupin 2005. Näiden lisäksi palkintokaappiin tuli Haka-vuosien aikana kaksi hopeista ja yksi pronssinen SM-mitali. Kauppila nousi myös perinteikkään seuran kapteeniksi ja liigaotteluita Hakassa kertyi kaiken kaikkiaan 178. Kauppila siirtyi kaudelle 2011 takaisin kotikaupunkiinsa AC Oulun riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Hän toimi Oulussa pelatessaan kapteenina.
Maajoukkue.
Kauppila on pelannut neljä ottelua nuorten maajoukkueessa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 27. helmikuuta 2001 Espanjassa pelatussa Norja–Suomi-ottelussa, ja hän pelasi kahdessa nuorten EM-kisojen karsintaottelussa 2001.
3. Baltian rintama

3. Baltian rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 21. huhtikuuta 1944 20. armeijasta ja lakkautettiin 16. lokakuuta 1944. Sen komentajana toimi armeijankenraali Ivan Maslennikov.
Heinäkuussa 1944 Operaatio Bagrationin aikana 3. Baltian rintama murtautui saksalaisten linjojen läpi ja pakotti heidät perääntymään kohti Viroa. Se jatkoi hyökkäystään 11. elokuuta kohti Peipsijärveä ja 25. elokuuta saavutti Tarton kaupungin.
Englantilais-venäläinen ajokoira

Englantilais-venäläinen ajokoira (), joka tunnettiin aiemmin nimellä kirjava venäjänajokoira (), on englanninkettukoiran ja venäläisten ajokoirien risteymärotu.
Luonne ja käyttäytyminen.
Englantilais-venäläinen ajokoira on luonteeltaan hyvin tasapainoinen. Se on todella kova ja intohimoinen metsästyskoira. Se on nopea, jälkitarkka ja kestävä koira, ja lisäksi se on värinsä ansiosta helppo nähdä maastossa. Voimakas ja sointuva haukku kuuluu myös tämän ajokoiran hyviin ominaisuuksiin.
Alkuperä.
Englanninkettukoiria vietiin 1730-luvulla Venäjälle, missä ne sekoittuivat paikallisiin ajokoiriin. Tuloksena oli englantilais-venäläinen ajokoira, ja vuonna 1951 rotu sai nykyisen nimensä.
Doubs

Doubs [] on Doubs-joen mukaan nimetty Ranskan departementti. Doubs sijaitsee Itä-Ranskassa Franche-Comtén alueella Juran, Haute-Saônen ja Territoire-de-Belfortin departementien sekä Sveitsin kantonien Vaud’n, Neuchâtelin ja Juran naapurina. 
Doubs oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostui osasta aiempaa Franche-Comtén provinssia. Nykyään Franche-Comté on Ranskan hallintoalue, joka käsittää Doubs’n lisäksi Juran, Haute-Saônen ja Territoire-de-Belfortin departementit.
Doubs’n departementin pinta-ala on 5 234 neliökilometriä ja väkiluku 516 158 (2006). Sen pääkaupunki on Besançon.
Luoteisrintama

Luoteisrintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 22. kesäkuuta 1941 Baltian erityissotilaspiiristä ja lakkautettiin 16. marraskuuta 1943. 
Rintama luotiin heti operaatio Barbarossan alettua ja kesällä 1941 se osallistui taisteluihin saksalaisten joukkoja vastaan Baltian maissa ja Leningradin edustalla. Sodan ensimmäisen 18 päivän aikana rintama perääntyi yli 450 kilometriä. 14. heinäkuuta se suoritti onnistuneen vastahyökkäyksen, joka hidasti saksalaisten etenemistä Novgorodiin ja Leningradiin. Saksalaiset kuitenkin järjestäytyivät uudelleen ja jatkoivat etenemistään kohti Novgorodia 12. elokuuta.
Syksyllä ja talvella 1941 rintama puolustautui Seliger- ja Ilmajärven välisellä kaistalla. Olhavan rintaman muodostamisen jälkeen Luoteen rintaman tehtäväksi jäi Staraja Russan kaupungin takaisinvaltaus, josta taisteltiin 880 päivää. Se osallistui myös Holmin motin muodostaneeseen hyökkäykseen. 
Komentajat.
Rintamankomentajina olivat:
Kokoonpano 22. kesäkuuta 1941.
Rintamankomentajana oli kenraalieversti Fedor Kuznetsov, komissaarina P. A. Dibrova ja esikuntapäällikkönä kenraaliluutnantti P. S. Klenov.
Joukkoina olivat:
312. tiedustelulentorykmentti
Faith Leech

Faith Yvonne Leech (31. maaliskuuta 1941 Bendigo – 14. syyskuuta 2013 Bendigo) oli australialainen uimari, joka voitti olympiakultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 100 metrin vapaauinnissa Melbournessa 1956.
Kultajoukkueessa uivat Leetchin lisäksi Lorraine Crapp, Dawn Fraser sekä Sandra Morgan. 100 metrin vapaauinnissa Australia otti kolmoisvoiton, kun hänen joukkuetoverinsa Fraser ja Crapp jakoivat kirkkaimmat mitalit.
James Hutchison Stirling

James Hutchison Stirling (22. tammikuuta 1820–19. maaliskuuta 1909) oli skotlantilainen filosofi. Hän syntyi Glasgow'ssa ja opiskeli siellä sekä Edinburghissa lääketiedettä. Hän toimi alalla isänsä vuonna 1851 tapahtuneeseen kuolemaan saakka, minkä jälkeen hän omistautui filosofialle.
Stirlingin teos "The Secret of Hegel" (1865) antoi sykäyksen hegeliläisen filosofian tutkimiseen ja ymmärtämiseen sekä Isossa-Britanniassa että Yhdysvalloissa. Teosta pidettiin arvossa myös muun muassa Saksassa ja Italissa.
Teoksia.
Filosofisia:
Kirjallisuutta käsitteleviä:
1920-luvun klassisismi

1920-luvun (uus)klassisismi eli lyhyemmin 20-luvun klassisismi on etenkin Pohjoismaissa 1920-luvulla vaikuttanut arkkitehtuurin tyylisuunta. Se seurasi jugendtyyliä ja edelsi funktionalismia. 20-luvun klassisismi oli ensimmäinen itsenäisessä Suomessa vallinnut arkkitehtuurin tyylisuunta.
Takaisin klassisiin koristeaiheisiin.
20-luvun klassisismille on ominaista aiempia tyylisuuntia sileämmät ja askeettisemmat julkisivut, jossa ikkunat on sijoitettu aivan ulkoseinän pintaan ja erityisen korkea sisäänkäynti ulottuu monesti jopa ensimmäisen kerroksen ikkunarivin tasolle. Mahdollinen koristelu rajoittuu muutamiin antiikin ajasta periytyviin koristeaiheisiin, ja mitä lähemmäs 1930-lukua rakennusajankohdassa mennään, sitä pelkistetymmiksi seinäpinnat muuttuvat. Tyylisuuntauksen muuttuminen 1920-luvun klassisismista 1930-luvun funktionalismiin ei tapahtunut yhtäkkiä, vaan rakennusten tyyli yksinkertaistui vähitellen. 
Kaikkia 1920- ja 1930- lukujen vaihteessa rakennettuja rakennuksia ei edes voi luokitella kuuluvaksi kumpaankaan tyylisuuntaan, vaan tällöin puhutaan "siirtymätyylistä". Yleensä rakennusten sisätilat, erityisesti sisääntuloaulat, ovat koristeellisimpia kuin rakennusten ulkoasu.
20-luvun arkkitehtuurin asemakaavallisena tavoitteena oli rakennusten muurimainen yhtenäisyys. Talojen väliin ei jätetty yhtään rakoa vaan ihanteena oli rakentaa ne kiinni toisiinsa pitkiksi yhtenäisiksi rivistöiksi. Tämä käy hyvin ilmi esimerkiksi Helsingin Töölössä, josta 20-luvun klassisismia löytyy hyvin runsaasti.
Historia.
20-luvun klassisismi syntyi jugendin valtakauden jälkeen. 1930-luvulle mentäessä 1920-luvun klassisismi vaihtui pikkuhiljaa funktionalismiin, tosin 1920-luvun klassisismin ja funktionalismin välissä kukoisti lyhyt art Deco -kausi.
1920-luvun klassisismi ei lyhyen vaikutusaikansa vuoksi ehtinyt suuressa mittakaavassa levitä maaseudulle. Eniten klassistisia rakennuksia löytyy Pohjoismaiden suurista kaupungeista. Siirryttäessä 1930-luvulle suurin osa 20-luvun klassisismin arkkitehdeista vaihtoi tyyliään modernimpaan funktionalismiin.
Fieldspanieli

Fieldspanieli () on Isosta-Britanniasta kotoisin oleva koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 8. Ensimmäiset fieldspanielit tulivat tulivat Suomeen 1971 ja 1973.
Ulkonäkö.
Väriltään fieldspanieli on joko maksanruskea, musta, roan tai mikä tahansa näistä punaruskein (tan) merkein. Kirjava fieldspanieli muistuttaa todella paljon springerspanielia. Musta on rodun alkuperäinen väri. Korkeus vaihtelee 46 cm molemmin puolin. Paino on 18–25 kg.
Suomessa rekisteröityjen pentujen värijakauma 1992–2001 oli seuraavanlainen: maksanvärisiä 191 kpl, mustia 65 kpl, liver taneja 7 kpl, liver roaneja 5 kpl ja blue roaneja 3 kpl eli yhteensä 267 pentua.
Vuosina 2013-2022 vastaava Suomeen rekisteröityjen koirien värijakauma oli seuraavanlainen: maksanvärisiä 423 kpl, mustia 55 kpl, liver taneja 22 kpl, black taneja 4 kpl, liver roaneja 3 kpl ja blue roaneja 1 kpl eli yhteensä 508 pentua.
Luonne ja käyttäytyminen.
Fieldspanieli on luonteeltaan ystävällinen ja iloinen, poikkeuksellisen kuuliainen, itsenäinen ja herkkä spanieli. Omaan väkeen fieldspanieli kiintyy syvästi, mutta vieraita kohtaan se saattaa olla hieman etäinen. Fieldspanieli on suhteellisen aktiivinen koira, kuitenkin rauhallisempi kuin jotkin muut spanielit. Fieldspanieli on miellyttämisenhaluinen ja siksi varsin helppo kouluttaa. Fieldspanielin kanssa voi harrastaa melkeinpä mitä vain, se on erinomainen metsästys- tai lenkkikaveri. Fieldspanieli ei juurikaan hauku, eikä se sovellu vahtikoiraksi.
Fieldspanieli on noutava ja ylösajava koira, joka on ihanteellinen vaikeakulkuisessa maastossa metsästettäessä. Fieldspanieli on monipuolinen metsästysspanieli, joka myös ui mielellään.
Alkuperä.
Vuonna 1867 julkaistussa "The Dogs of The British Islands" -kirjassa J. Walsh kertoo mustista sekä musta-tan- ja maksanvärisistä koirista, joita kasvatti eräs Burdett. Koirista ei ole tarkempia kuvauksia, mutta Englannissa pidetään mahdollisena, että jo vuonna 1836 mainitut koirat olisivat fiedspanielien esi-isiä.
1878 julkaistussa kolmannessa painoksessa oli raportti siitä, että Bullock oli risteyttänyt paljon sussexinspanielia ja vesispanielia fieldspanieleihin. Bullock oli Jonesin kanssa hankkinut useimmat Burdettin koirista tämän äkillisen kuoleman johdosta. Jacobs jatkoi risteytystä sussexinspanieleitten kanssa. Spurgin on vastuussa kirjavista fieldspanieleista. Vuodelta 1795 peräisin olleella sussexinspanielilla on ollut hyvin merkittävä osuus fieldspanieleiden jalostuksessa.
Virallisen rotumääritelmän mukaan fieldspanielin kantarodut olisivat olleet cockerspanieli ja ns. "sussex springer" -rotu, jotka risteytettiin keskenään 1800-luvun lopulla.
Hoito.
Turkki on helppohoitoinen, siistiminen riittää. Fieldspanieli vaatii aikaa kehittyäkseen, parhaimmillaan koira on veteraani-iässä.
Terveys.
Suomessa fieldspanieleilla silmät ovat muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta terveet ja lonkatkin ovat kohtalaisen hyvät. 
Levinneisyys.
Englannissa on fieldspanieleita runsaasti yli 500. Vuosina 1992–2001 rekisteröinnit Englannissa olivat 984 pentua, Ruotsissa 1991–2001 303 pentua ja vastaavana aikana Suomessa 343 pentua. Pohjoismaissa rotua on eniten Suomessa ja seuraavana on Ruotsi.
Itä on punainen

"Itä on punainen" (yksinkertaistetulla merkeillä: 东方红, pinyin-romanisaatiolla Dōngfāng Hóng) oli Kulttuurivallankumouksen (1966–1976) aikana 1960-luvun kommunistisen Kiinan de facto -kansallislauluna. Sanojen kirjoittajaksi on virallisesti nimetty maanviljelijä Li Youyan, ja melodia on vanhasta kiinalaisesta kansanlaulusta. Lin sanotaan saaneen inspiraationsa auringonnoususta.
Laulua soitettiin joka kylässä ja kaupungissa kovaäänisistä aamusta iltaan. Erilaiset lähetykset alkoivat sillä, ja päättyivät Kansainväliseen. Opiskelijoiden tuli päivittäin laulaa aamulla ennen ensimmäistä tuntia laulua yhdessä. Tian Han, alkuperäisen kansallislaulun Vapaaehtoisten marssin kirjoittaja vangittiin, eikä kappaletta esitetty.
Myöhemmin teos päätyi osaksi Yin Chengzongin kuuluisaa Keltaisen joen pianokonserttoa.
Koska teos on vahvasti liitetty ihmisten mielissä Kulttuurivallankumoukseen, ei sitä ole juurikaan soitettu Deng Xiaopingin noustua valtaan. Nykyään kiinalaisetkin näkevät sen usein Maon henkilökultin symbolina, ja sen on korvannut Vapaaehtoisten marssi, jossa puolueesta tai Maosta ei ole mainintoja.
Teos on myös antanut nimensä Kiinan satelliittisarjalle. Kiinan ensimmäisessä satelliitissa Dong Fang Hong I oli radiolähetin, joka lähetti laulua.
"Itä on punainen" on kommunismia ja etenkin maolaisuutta ylistävä musikaali, joka kertoo Maon johtaman Kiinan kommunistipuolueen historiasta. Musikaali on tehty 1960-luvulla, ja elokuvaversio näki päivänvalon 1965.
Kiinankielinen sanoitus.
东方红，太阳升，&lt;br&gt;
中国出了个毛泽东。&lt;br&gt;
呼尔嗨哟，他是人民大救星！ :|&lt;br&gt;
毛主席，爱人民，&lt;br&gt;
他是我们的带路人，&lt;br&gt;
呼尔嗨哟，领导我们向前进！ :|&lt;br&gt;
共产党，像太阳，&lt;br&gt;
照到哪里哪里亮。&lt;br&gt;
呼尔嗨哟，哪里人民得解放！ :| &lt;br&gt;
Kiinankielinen sanoitus pinyin-romanisoituna.
Dōngfāng hóng, tàiyáng shēng,&lt;br&gt;
Zhōngguó chū liǎo ge Máo Zédōng,&lt;br&gt;
Hū ěr hei yo, tā shì rénmín dà jiù xīng! :|&lt;br&gt;
Máo zhǔxí, ài rénmín,&lt;br&gt;
Tā shì wǒmén de dài lù rén&lt;br&gt;
Hū ěr hei yo, lǐngdǎo wǒmén xiàng qiánjìn! :|&lt;br&gt;
Gòngchǎndǎng, xiàng tàiyáng,&lt;br&gt;
Zhào dào nǎlǐ nǎlǐ liàng,&lt;br&gt;
Hū ěr hei yo, nǎlǐ rénmín dé jiěfàng! :|&lt;br&gt;
Suora suomenkielinen käännös.
Itä on punainen, aurinko nousee,&lt;br&gt;
Kiinasta nousee Mao Zedong.&lt;br&gt;
hurraa, hän on kansan suuri vapauttaja! :|&lt;br&gt;
Johtaja Mao rakastaa kansaa,&lt;br&gt;
hän on tiennäyttäjämme,&lt;br&gt;
hurraa, johtaa meitä eteenpäin! :|&lt;br&gt;
Kommunistinen puolue on auringon kaltainen,&lt;br&gt;
kaikkialla se paistaa kirkkaasti,&lt;br&gt;
hurraa, siellä kansa elää vapaana! :|
Robin George Collingwood

Robin George Collingwood (22. helmikuuta 1889 – 9. tammikuuta 1943) oli brittiläinen filosofi ja historioitsija. Hän oli professori W. G. Collingwoodin poika. Collingwood oli myöhäisvaiheen brittiläisiä idealisteja, vaikkakaan ei pitänyt nimityksestä, ja toimi Oxfordin yliopiston Waynflete-oppituolin metafyysisen filosofian professorina. Collingwood tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan "The Idea of History", jonka kokosi pian hänen kuolemansa jälkeen hänen oppilaansa T. M. Knox.
Teoksia.
Elinaikana julkaistuja:
Kuoleman jälkeen julkaistuja:
Keskustan rintama

Keskustan rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka muodostettiin 26. heinäkuuta 1941 4. armeijasta ja lakkautettiin 25. elokuuta 1941. 15. helmikuuta 1943 se muodostettiin uudelleen Donin rintamasta ja uudelleennimettiin 1. Valkovenäjän rintamaksi 20. lokakuuta samana vuonna. 
Kesällä 1941 Keskustan rintaman joukoista valtaosa jäi mottiin Umanin kaupungin lähistölle ja tuhottiin. Rintama lakkautettiin ja jäljelle jääneet joukot liitettiin myöhemmin Brjanskin rintamaan.
Kurskin taistelussa heinäkuun alussa 1943 Konstantin Rokossovskin komentama uudelleen muodostettu Keskustan armeija vastasi Kurskin mutkan pohjoisosan puolustamisesta Walter Modelin joukkoja vastaan Vatutinin Voronežin rintaman puolustaessa eteläosaa Erich von Mansteinin hyökkäykseltä. Konevin Arorintama toimi reservinä saksalaisten mahdollisen läpimurron varalta.
OU812

OU812 (lausutaan "Oh, you ate one too") on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Van Halenin kahdeksas studioalbumi ja toinen albumi laulaja Sammy Hagarin kanssa. Se julkaistiin 1988. Albumi oli "Billboard 200" -listan ykkösenä neljä viikkoa. Albumi on omistettu Eddien ja Alexin isälle Jan Van Halenille.
Albumin tunnetuimmiksi kappaleiksi tuli balladi "When It's Love" ja akustinen "Finish What Ya Started". Kappaleista "When It's Love" ja "Finish What Ya Started" tehtiin myös musiikkivideot ja nämä kappaleet esitettiin usein OU812 ja For Unlawful Carnal Knowledge -albumien kiertueilla. Muita vähemmän tunnettuja kappaleita ovat "Black and Blue" ja "Feels So Good". Albumi on myynyt 4-kertaista platinaa eli yli neljä miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa.
Albumi.
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Singlet.
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Timothy L. S. Sprigge

Timothy L. S. Sprigge (14. tammikuuta 1932 – 11. heinäkuuta 2007) oli brittiläisiin idealisteihin lukeutuva filosofi. Hän toimi uransa loppuvaiheen Edinburghin yliopistossa, ja oli yliopiston emeritusprofessori. Hän oli kiinnostunut ennen kaikkea mielenfilosofiasta, kuten kokemuksen luonteesta sekä mielen ja todellisuuden suhteesta. Sprigge esitti ensimmäisenä Thomas Nagelin tunnetuksi tekemän kysymyksen "millaista on olla lepakko?"
Teoksessaan "The Vindication of Absolute Idealism" (1984) Sprigge puolusti panpsykististä versiota absoluuttisesta idealismista. Sen mukaan todellisuus koostuu kokemuksen paloista, jotka muodostavat tietynlaisen yhteensopivan kokonaisuuden. Hän esitti useita uusia argumentteja tällaisen näkemyksen tueksi.
Sprigge puolusti myös eläinten oikeuksia ja melko utilitaristista etiikkaa. Hän oli kiinnostunut myös F. H. Bradleyn, William Jamesin ja George Santayanan ajattelusta.
Sprigge toimi Aristotelian Societyn puheenjohtajana vuosina 1991–1992.
Wiurilan kartano

Wiurilan kartano on Salon kaupungin Halikossa sijaitseva aateliskartano. 
Historia.
Vanhimmat maininnat Wiurilan kartanosta ovat 1400-luvulta, jolloin sen omistajaksi mainitaan Magnus Johansson till Wiorela 1400-luvulla. Kartanon peri hänen tyttärensä Elseby, ja kartano periytyi äidiltä tyttärelle vuoteen 1787 saakka. Omistajasukuihin kuuluivat Fleming-, Mannersköld- ja Cronstedt-suvut. Vuoden 1787 jälkeen kartanon ovat omistaneet Armfelt-, Standertskjöld- ja Aminoff-suvut. 
Vapaaherra, kenraalimajuri Magnus Wilhelm Armfelt osti Wiurilan kartanon vuonna 1787 ja hän omisti naapurissa sijaitsevan Joensuun kartanon. Hänen nuorempi poikansa todellinen kamariherra, vapaaherra August Filip Armfelt peri Wiurilan ja Vuorentaan kartanot ja rakennutti Wiurilaan uuden päärakennuksen. Seuraava kartanonherra oli August Philipin poika kreivi Magnus Reinhold Armfelt, joka rakennutti kartanon talouskeskuksen. Wiurilassa on ollut 1800-luvulla oma saha ja tiilitehdas ja kartanossa on toiminut 1800-luvun loppupuolelle saakka olutpanimo sekä viinatehdas. Kartano oli lähes täysin omavarainen. Magnus Reinholdin pojan kamariherra, kreivi August Magnus Gustaf Armfeltin aikana Wiurilan kartanoon kuului noin 48 000 hehtaaria maata, tosin osa siitä Karjalassa Hiitolan pitäjässä. Kartanoalueen pinta-ala on nykyisin noin 150 hehtaaria. 
Wiurilan kartanon viimeinen kreivi oli Carl August Reinhold Lars Armfelt. Hänen tyttärentyttärestään Anna Louise Standertskjöld-Brüninghausista tuli kartanon omistaja vuonna 1951. Myöhemmin kartano siirtyi hänen tyttärelleen Anne Marie Aminoffille. 
Alexander Aminoff on kartanon nykyinen isäntä. Hänen tavoitteena on uudistaa ja kunnostaa kartanoa. 
Nykyisin kartanon yhteydessä toimii vaunumuseo, puoti, juhlasali, ravintola, hotelli ja vuokra-asuntoja. Alueella on myös golfkenttä sekä ratsastuskoulu. Vaunumuseossa on kuninkaalliset vaunut, jotka ovat kuljettaneet Ruotsin kuningas Kaarle XVI Kustaata ja kuningatar Silviaa. Ruotsin prinssi Carl Philipin designtoimisto ja suomalainen muotoiluyritys Made by Choice suunnittelivat Wiurila Chair -tuolit ravintolatilaan vuonna 2022. 
Kartanossa järjestetään Wiurilan kesä -taidetapahtuma, joka on Varsinais-Suomen suurin nykytaiteen näyttely. 
Rakennushistoria.
Wiurilan päärakennus oli pitkään puinen. Uusklassista tyylisuuntaa edustavan kivisen päärakennuksen on suunnitellut August Philip Armfeltin tilauksesta italialainen arkkitehti Charles Bassi, ja se valmistui 1810-luvulla. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1806 turkulaisen muurarimestari Johan Sundstenin johdolla, ja rakennus valmistui 1811. Kartanon talouskeskuksen suunnitteli Carl Ludvig Engel, ja se valmistui vuosina 1835–1845. Museovirasto on määritellyt Wiurilan kartanon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Lollandin kunta

Lolland on Sjællandin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 40 966 asukasta, ja sen pinta-ala oli 886,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Maribo.
Lollandin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2007 Tanskan kuntauudistuksessa yhdistämällä seuraavat kunnat:
Seurakunnat.
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Jaime Pressly

Jaime Elizabeth Pressly (s. 30. heinäkuuta 1977 Kinston, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. 
Ura.
Presslyn tunnetuimpia rooleja ovat olleet muiden muassa Tina Armstrong elokuvassa "Dead or Alive" (2006) sekä Priscilla komediassa "Not Another Teen Movie" (2001). 
Pressly on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hänellä oli rooli sarjassa "Kovan onnen kundi".
Tausta.
Pressly syntyi Pohjois-Carolinassa James Liston Presslylle ja Brenda Sue Smithille. Hänellä on kaksi sisarusta, Jessie ja Jim Pressly. Pressly harrasti jo nuorena liikuntaa ja tanssia. Hän opiskeli Costa Mesa High Schoolissa Kaliforniassa ja menestyi teini-ikäisenä mallintöissä useammassa maassa. Presslyn vanhemmat erosivat, ja tyttö itse sai laillisen emansipaation vanhemmistaan 15 vuoden ikäisenä. 
Pressly sai toukokuussa 2007 poikaystävänsä DJ Eric Calvon kanssa ensimmäisen lapsensa. Ennen lapsen syntymää televisiossa antamassaan haastattelussa Pressly ilmoitti haluavansa lapsestaan kaksikielisen korostaakseen tämän kuubalaisia sukujuuria. Pressly ja Calvo erosivat marraskuussa 2008. Syyskuussa 2009 Pressly avioitui lakimies Simran Singhin kanssa. 
Presslystä on ollut kuvia "Playboyssa". Hän oli vuonna 2002 kahdeksannella sijalla "Stuff"-lehden "102 seksikkäimmän naisen listalla", ja myös "Maxim"-lehden lista on huomioinut hänet. Hän poseerasi toukokuussa 2006 alastomana "Allurelle".
Pressly ilmoitti vuonna 2006 "Esquire"-lehden haastattelussa, että oli ostamaisillaan lippua yhdelle lennoista, joilla kaappaajat iskivät 11. syyskuuta 2001 New Yorkin World Trade Centeriin. Hän päätti kuitenkin jättää lennon sikseen sen varhaisen lähtöajan vuoksi.
Eero Tapio

Eero Johannes Tapio (3. maaliskuuta 1941 Muhos – 17. joulukuuta 2022 Oulu) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painin maailman- ja euroopanmestari ja 1960-luvun lopun menestynein suomalaispainija.
Tapion uran kohokohta osui Bukarestin MM-kisoihin 1967, joissa hän voitti maailmanmestaruuden. Kaikkiaan Tapio saavutti vuosina 1965–1969 neljä MM-mitalia. Lisää arvokisamitaleja tuli EM-kisoista, kirkkaimpana kultaa 1969 Modenan kisoista, joita itäblokin maat boikotoivat, kun järjestäjät eivät suostuneet vetämään Itä-Saksan lippua salkoon. Kolmissa olympiakisoissaan Tapio joutui tyytymään parhaimmillaankin pistesijoihin. Hän oli kuitenkin Tokion kisoissa 1964 kuudennella ja Méxicon kisoissa 1968 viidennellä sijallaan parhaiten sijoittunut suomalaispainija. Kotimaassaan hän edusti Haukiputaan Heittoa ja voitti urallaan neljä Suomen mestaruutta. Tapio valittiin Vuoden urheilijaksi vuonna 1967. Lisäksi hänet valittiin neljä kertaa eli vuosina 1965, 1966, 1967 ja 1969 .
Achilles Last Stand

Achilles Last Stand on Led Zeppelinin tunnettu kappale vuonna 1976 ilmestyneeltä albumilta "Presence". 
Kappaleen kuvaus.
Kappale alkaa kovenevalla Jimmy Pagen kitarasoololla. Hetken kuluttua rummut ja basso tulevat mukaan. Kappale on nopeatempoinen. Kitarariffi soi nopeaa vauhtia rumpukomppien välillä. Kappaleen kesto on 10.22 minuuttia. "Presence"-albumin kappaleita oli vaikea äänittää, sillä Robert Plant oli pyörätuolissa autokolarin takia levyn äänitysten aikana.
Ilmari Ruikka

Frans Ilmari Ruikka (16. tammikuuta 1925 Alatornio – 31. heinäkuuta 2013) oli suomalainen painija, joka ylsi vapaapainin MM-hopealle Helsingissä 1951. Helsingin Jyryä edustanut Ruikka voitti samana vuonna uransa ainoan Suomen mestaruuden. Ammatiltaan Ruikka oli raitiovaununkuljettaja. Hän oli naimisissa, ja hänellä oli vuonna 1952 syntynyt poika.
August Boman

August Boman (18. kesäkuuta 1826 Porvoo – 17. kesäkuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Bomanilla ei ollut arkkitehdin työhönsä muodollista koulutusta vaan hän pätevöityi arkkitehdiksi lähinnä intendentinkonttorin oppilaana. Hänet otettiin oppilaaksi vuonna 1845. Myöhemmin vuosina 1857–1858 Boman teki opintomatkoja Saksaan ja Englantiin. Boman toimi eri tehtävissä Yleisten rakennusten ylihallituksessa, joksi intendentinkonttorin nimi oli muutettu 1865. Hän erosi palveluksesta vuonna 1882.
Boman tunnetaan erityisesti suunnittelemistaan kasarmirakennuksista.
Alphaville (elokuva)

Alphaville (alun perin suomeksi Lemmy Caution – piru mieheksi, ) on Jean-Luc Godardin elokuva vuodelta 1965. Elokuva on mustavalkoinen. 
Elokuva kertoo siitä, kuinka amerikkalainen yksityisetsivä Lemmy Caution (Eddie Constantine) saapuu Alphaville-nimiseen tulevaisuuden totalitaariseen kaupunkiin, toiselle planeetalle.
Lemmyn valkoinen takki muodostaa erikoisen vastakohdan mustalle yleisilmeelle; elokuvan tunnelma on painajaismainen, mitä korostavat valokirjaimin heijastuvat Einsteinin kaavat.
Lemmyn ja Natashan (Anna Karina) romanssia häiritsee ihmismäinen tietokone Alpha 60.
Elokuva kuvattiin kokonaisuudessaan tammikuisen Pariisin autioilla, sateisilla öisillä kaduilla. 
Näyttelijät.
Lähde:
Kirsikkatetra

Kirsikkatetra ("Hyphessobrycon erythrostigma") on amerikantetrojen heimoon kuuluva kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Kirsikkatetra on akvaariossa pidetyistä tetroista suurikokoisimpia, ja voi kasvaa kymmenen senttiä pitkäksi. Sen yleisväri on vaaleanharmaan punertava, kyljessä on punainen alue. Koiraan selkäevä on tumma ja banaaninmuotoinen, naaraan selkäevä on lyhyempi. Kirsikkatetra on vaikea erottaa pikkukirsikkatetrasta ("Hyphessobrycon socolofi").
Alkuperä.
Kirsikkatetra on peräisin Amazonin vesistöstä Rio Negron alueelta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Kirsikkatetra viihtyy pohjan tuntumassa. Se ei kuulu kaikkein vilkkaimpiin tetralajeihin, mutta pysyy kuitenkin melko hyvin ryhmässä. Ryhmän minimikoko 7–10 kalaa, mutta vasta yli kymmenen yksilön ryhmät ovat näyttäviä. Akvaarioksi minimiparvelle riittää jo 150–200-litrainen allas. Kirsikkatetrat ovat mainio tetravalinta lehtikalojen tai muiden hieman isosuisempien kalojen seuraan.
Kirsikkatetra kutee ryhmissä kasvitiheikköihin. Uros ja naaras syöksyvät kudun aikana kasvitiheikköön, jossa ne parissa sekunnissa kutevat ja palaavat sen jälkeen parvensa sekaan. Vanhemmat jättävät kudun oman onnensa nojaan ja saattavat myös syödä omaa kutuaan. Kuteminen seura-akvaariossa ei ole kuitenkaan kovin yleistä, ja kudettaminen onnistuukin parhaiten omassa pienessä akvaariossa, jossa on muutama kasvipuska, ihanteelliset vesiolot ja hämärä valaistus. Kutuun valitaan innokas koiras ja pulska naaras. Kuteminen tapahtuu tavallisesti aamun koitteessa.
Vesiolot ja ravinto.
Kirsikkatetralle sopiva lämpötila-alue on 24–28 °C ja pH 6–7. Se syö lihapitoista sekaruokaa: vaihteleva ruokavalio ja äyriäisten kuten "Artemian" syöttäminen pitää kalan värit kirkkaina.
Arvo Niemelä

Arvo Niemelä (17. tammikuuta 1909 Loppi − 17. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hänen painiuransa huippuhetki osui Heimolan talossa Helsingissä pidettyihin EM-kisoihin 1933, joissa hän ylsi hopealle raskaassa sarjassa. Niemelä hävisi selätyksellä Saksan Kurt Hornfischerille mutta voitti pisteillä Ruotsin kolminkertaisen olympiavoittajan, "Spartan leijona" Carl Westergrenin. Viimeisessä ottelussa Westergren voitti Hornfischerin mutta saksalainen voitti silti mestaruuden.
Kotimaassa Niemelä edusti Helsingin Atleettiklubia ja saavutti neljä Suomen mestaruutta. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole tietoa, mutta väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Niemelä kuoli 75-vuotiaana vuonna 1984 Helsingissä.
Hoikka-albatrossi

Hoikka-albatrossi ("Thalassarche chlororhynchos") on Etelä-Atlantilla pesivä pienehkö albatrossi. Lajin nimesi Johann Friedrich Gmelin 1789.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 74–86 cm, paino noin 2,5 kg ja siipien kärkiväli noin 2 m. Selkäpuoli, pyrstön yläpuoli ja siipien yläpinta ovat mustanharmaat, alapuoli ja päälaki valkoiset ja pää muuten vaaleanharmaa. Siipien alapinta on valkoinen lukuun ottamatta kapeita tummia reunuksia. Tumman nokan yläharja on keltainen ja nokan kärki vaaleanpunainen. Sukupuolet ovat saman näköisiä. Nuori lintu muistuttaa aikuista mutta pyrstö on musta ja pää kokonaan valkoinen.
Laji on jaettu (splitattu) vuonna 2004 kahteen lajiin: "T. chlororhynchos" ja "T. carteri".
Esiintyminen.
Hoikka-albatrossi pesii eteläisellä Atlantilla Tristan da Cunhalla, Gough Islandilla ja Saint Helenalla. Pesivän kannan koko on noin 30 000–40 000 paria. Parimäärä on ollut laskemassa ja laji on uhanalainen. Kokonaispopulaatio on 50 000–100 000 yksilöä. Pesimäajan ulkopuolella se vaeltelee eteläisellä Atlantilla Etelä-Amerikkaa ja Afrikan lounaisrannikkoa myöten.
Suurin uhka lajille on kalastus. Vuosittain arvioidaan Brasilian edustalla kuolevan noin 900 hoikka-albatrossia pitkäsiimakalastuksessa.
Elinympäristö.
Pesimäsaaret ovat kallioisia, osin saniaisten peittämiä. Pesimäajan ulkopuolella vaeltelee avomerellä.
Lisääntyminen.
Pesii vuosittain. Pesä on rakennettu mudasta maahan, usein saniaisten suojaan. Munia on vain yksi.
Ravinto.
Syö kalaa, mustekaloja ja äyriäisiä.
Elis Wecksten

Elis Johannes Weckstén (13. heinäkuuta 1910 Kirkkonummi – 4. tammikuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen painija. Hän ylsi vapaapainin EM-hopealle vuoden 1934 kisoissa. Kotimaassa hän edusti Helsingin Atleettiklubia ja Helsingin Poliisivoimailijoita. Hänen isoveljensä Emil Weckstén oli painin olympiaedustaja.
Weckstén oli ammatiltaan poliisikonstaapeli ja ulosottomies.
Yhdystie 1130

Yhdystie 1130 on Espoon Kivenlahdesta Lohjan Virkkalaan johtava Suomen tieverkon osuus.
Tie levennetään lähivuosina nelikaistaiseksi, kaksiajorataiseksi tieksi Kehä III:n ja Länsiväylän välillä noin kahdeksan kilometrin matkalla. Tämä osuus on nimeltään Kauklahdenväylä. Kehä III:lta eteenpäin tie on ensin nimeltään Lapinkyläntie ja sitten Evitskogintie. Siuntion kirkonkylältä Virkkalaan tieosuus on nimeltään Lappersintie, jonka varrella sijaitsee Lappersin kylä.
Porkkalan vuokraamisen takia kantatie 51 linjattiin kulkemaan vuokra-alueen pohjoispuolitse Kivenlahdesta Kauklahden, Lapinkylän ja Siuntion kirkonkylän kautta Virkkalaan. Nykyisin tie on yhdystietä 1130.
Nepalinalppiruusu

Nepalinalppiruusu ("Rhododendron campanulatum") on alppiruusujen sukuun kuuluva ainavihanta pensasmainen kanervakasvi, jota tavataan Himalajan alueella.
Ulkonäkö ja koko.
Nepalinalppiruusu on 4,5 metrin korkuiseksi kasvava pensaskasvi ja alalaji "aeruginosum" matalampi, runsaan metrin korkuinen. Ainavihannan kasvin lehdet ovat nahkamaiset ja ovat pituudeltaan jopa metrisiä. Lehdet ovat päältä vihreitä ja kiiltäviä, mutta alapuolelta nukkaisia ja vaihtelevan värisiä (valkoisesta hopeaan ja kaneliin). "Aeruginosum"-alalajin lehdet ovat paljon pienempiä ja niissä on sinimetallinen sävy päällä ja alapuolella aikuisten yksilöiden lehdet ovat kellertävänruskeita.
Lajin kukat kasvavat suurissa rykelmissä, jotka voivat olla jopa 25-senttimetrisiä halkaisijaltaan. Kukat ovat pienten kellojen muotoisia ja ovat halkaisijaltaan noin kolmen senttimetrin mittaisia. Nepalinalppiruusu kukkii keväällä ja varhaiskesällä. Kukat voivat olla vaihtelevan värisiä.
Levinneisyys.
Nepalinalppiruusu kasvaa Intian niemimaan pohjoisosissa alueella, joka ulottuu Kashmirista ja Bhutaniin. Sen kasvualueet Himalajalla ovat 2 700 – 4 400 metrin korkeudessa.
Elinympäristö.
Nepalinalppiruusun elinympäristönä ovat metsäiset Himalajan rinteet. Se viihtyy sekä puoli- että täysvarjoisessa paikassa. Laji pitää hiekkaisesta tai savisesta maaperästä, jonka pitää olla kosteaa. Maaperän pitää olla hapanta ja laji pystyy kasvamaan jopa todella happamissa ympäristöissä.