Mies ilman nimeä

Mies ilman nimeä (italiaksi "Uomo senza nome") on Clint Eastwoodin esittämä antisankarihahmo Sergio Leonen "Dollaritrilogiassa", eli italialaisissa spagettiwesternelokuvissa "Kourallinen dollareita" (1964), "Vain muutaman dollarin tähden" (1965) ja "Hyvät, pahat ja rumat" (1966). Hänet tunnistetaan ponchosta, ruskeasta hatusta, ruskeista cowboysaappaista, intohimosta pikkusikareihin ja siitä, että hän puhuu harvoin.
"Mies ilman nimeä" -konseptin keksi yhdysvaltalainen jakelija United Artists. Eastwoodin hahmolla on nimi tai lempinimi, joka on erilainen jokaisessa elokuvassa: "Joe", "Manco" ja "Blondie".
Konsepti ja luominen.
"Kourallinen dollareita" on sovitettu suoraan Akira Kurosawan "Yojimbosta" (1961). Se oli "Yojimbon" tuottajien oikeusjutun aiheena. "Yojimbon" päähenkilö, epätavallinen rōnin (samurai vailla isäntää), jota näyttelee Toshiro Mifune, muistuttaa silmiinpistävästi Eastwoodin hahmoa: molemmat ovat hiljaisia, töykeitä, omalaatuisia muukalaisia, joilla on vahva mutta epätavallinen oikeudentunto ja poikkeuksellisen aseenkäsittelytaito (Mifunella katana, Eastwoodilla revolveri).
Eastwoodin länsimaisen hahmon tavoin Mifune esittää roninia, jolla ei ole nimeä. Painostettaessa hän antaa salanimen Sanjuro Kuwabatake viitaten ikään ja johonkin, jonka hän näkee ikkunasta. Käytäntö piilottaa hahmon käsivarret näkyvistä on myös yhteinen, sillä Mifunen hahmolla on tyypillisesti käsivarret kimonon sisällä jättäen hihat tyhjäksi. Ennen lupautumasta elokuvaan Eastwood oli nähnyt Kurosawan elokuvan ja oli vaikuttunut hahmosta. Kuvaamisen aikana hän ei jäljitellyt Mifunen suorituskykyä käsikirjoituksessa jo olevaa pidemmälle. Hän vaati myös osan dialogista poistamista alkuperäisestä käsikirjoituksesta, mikä teki hahmosta hiljaisemman ja lisäsi siten hänen mysteeriään. Trilogian edetessä hahmosta tuli entistä hiljaisempi ja tyynempi.
"Mies ilman nimeä" -lempinimeä käytettiin elokuvien tekemisen jälkeen, ja se oli markkinointiväline, jota jakelija United Artists käytti mainostaakseen kolmea elokuvaa yhdessä Yhdysvaltojen elokuvamarkkinoilla. Elokuvan tulosteista leikattiin kaikki kohtaukset, joissa mainittiin hänen nimensä.
Varsinaiset nimet tai nimimerkit.
Elokuvassa "Kourallinen dollareita" (1964) hautausurakoitsija Piripero kutsuu miestä "Joeksi", ja Eastwoodin roolia pidetään "Joena".
Elokuvassa "Vain muutaman dollarin tähden" (1965) miestä kutsutaan "Mancoksi" (espanjaksi "yksikätinen"; itse asiassa alkuperäisessä italiankielisessä versiossa häntä kutsutaan nimellä "il Monco", murteellinen ilmaisu, joka tarkoittaa "yksikätistä"), koska hän tekee kaiken vasenkätisesti paitsi ampumisen.
Elokuvassa "Hyvät, pahat ja rumat" (1966) Tuco kutsuu miestä "Blondiksi" ("il Biondo", mikä tarkoittaa "vaalea" italiassa) vaaleiden hiustensa vuoksi. Hän on myös "hyvä" ("il Buono"), josta elokuva on saanut nimensä.
"Dollars"-kirjasarjassa mies tunnetaan myös nimellä "The Hunter", "The Bounty Killer", "Mister Sudden Death", "Nameless", "No Name" ja "Señor Ninguno" tai sen kirjaimellinen käännös "Herra Ei Kukaan".
Kirjallisuudessa.
Hahmojen suosio toi sarjan spin-off-kirjoja, jotka nimettiin "Dollars"-sarjaksi niiden nimien yhteisen teeman vuoksi:
A Coffin Full of Dollars tarjoaa taustahistoriaa; Kun hän oli nuori, Mies Ilman Nimeä oli renki, jota vanhempi Carvell-niminen renki vainosi jatkuvasti. Ongelma johti lopulta ammuskeluun heidän välillään, jolloin Carvell karkotettiin ja tapettiin; Carvellin ruumiin tutkiminen paljasti kuitenkin arven, joka identifioi hänet Monk Carveriksi, etsintäkuulutettuksi mieheksi 1 000 dollarin palkkiolla. Verrattuaan saatua palkkiota hänen 10 dollarin kuukausipalkkaansa, nuori cowboy päätti muuttaa elämänsä ja ryhtyä palkkionmetsästäjäksi.
Heinäkuussa 2007 amerikkalainen sarjakuvayhtiö Dynamite Entertainment ilmoitti aloittavansa sarjakuvan julkaisemisen hahmosta nimeltä Mies Ilman Nimeä. Hyvät, Pahat ja Rumat romaanin tapahtumien jälkeen sijoittuvan sarjakuvan on kirjoittanut Christos Gage. Dynamite viittaa häneen nimellä "Blondie", lempinimeä Tuco käyttää hänestä teoksessa The Good, the Bad and the Ugly. Ensimmäinen numero julkaistiin maaliskuussa 2008, nimeltään The Man With No Name: The Good, The Bad, and The Uglier. Luke Lieberman ja Matt Wolpert vastasivat numeroiden 7–11 kirjoittamisesta. Aluksi Chuck Dixonin oli määrä ottaa käsiinsä kirjoitustyöt numerolla 12, mutta Dynamite lopetti sarjan ja päätti käyttää Dixonin tarinaa uudessa sarjassa nimeltä The Good, The Bad ja The Ugly. Uusi sarja ei ole elokuvan sovitus nimestään huolimatta. Julkaistuaan kahdeksan numeroa Dynamite hylkäsi sarjan.