tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tuulivoima Kiinassa

Tuulivoima Kiinassa kertoo tuulivoimaan liittyvistä seikoista Kiinassa. Kiinassa on enemmän asennettua tuulivoimakapasiteettia kuin missään muualla maailmassa. Vuoden 2024 marraskuussa Kiinassa oli 490 GW asennettua tuulivoimakapasiteettia. 
Kapasiteetti.
Kiinan tuulivoimakapasiteetti vuoden 2016 lopussa oli maailman suurin, 168 690 MW.
Vuonna 2009 kapasiteetti oli noin 25 000 MW ja 2 600 MW vuonna 2006. Kapasiteetissa Kiina oli vuonna 2007 viides Saksan, USA:n, Espanjan ja Intian jälkeen ja kolmas vuonna 2009 USA:n ja Saksan jälkeen. Kiinaan tehtiin eniten tuulivoimalisäystä vuonna 2009 (13 000 MW). Ensimmäinen kiinalainen tuulipuisto perustettiin vuonna 1986. Suurin osa tuulivoimaprojekteista on köyhillä syrjäisillä seuduilla, jossa ne hyödyttävät paikallista taloutta.
Alueittain tuulivoimaa oli eniten vuonna 2007 sisä Mongoliassa (1563 MW).
Yritykset.
Ulkomaiset yritykset Vestas, Gamesa, Suzlon, Acciona ja GE Energy perustivat Kiinaan tuulivoiman tuotantotehtaan 2005. Vuonna 2005 perustettiin kaksi uutta kiinalaista turbiinien valmistajaa: Harbin Electric Machinery ja Dongfang Steam Turbine Works. Yhteensä neljä kiinalaista valmistajaa vastasi 29 %:sta Kiinan uusista asennuksista (2005). 
Kiinan tuulivoiman tuotantokapasiteetti vuonna 2008 oli 8 GW. Vuoden 2010 tuotannoksi on ennustettu 12 GW. Kiinalaisyrityksiin sisältyy Goldwind, Sinovel, Dongfang, Windey ja Sewind.
Tuki.
Kiinassa 90 % tuulivoimaprojekteista on hakenut Kioton pöytäkirjan puhtaan kehityksen -projektirahoitusta (Clean Development Mechanism CDM). Kiinassa oli 1.10.2008 valmisteilla 254 CDM-projektia kattaen yhteensä 13 GW tuulivoima kapasiteettia.
Kiina on päättänyt luopua tuulivoimarakentamisen tuista vuoteen 2020 mennessä.
Lainsuojaton (elokuva)

Lainsuojaton (engl. "The Outlaw Josey Wales") Clint Eastwoodin ohjaama ja tähdittämä lännenelokuva vuodelta 1976. Se perustuu Forrest Carterin romaaniin "Gone to Texas". 
Elokuva valittiin vuonna 1996 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Lainsuojattoman" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Suomen elokuvateattereissa "Lainsuojaton" sai 118 774 katsojaa ja ylsi vuoden 1976 ensi-iltaelokuvista 11:nneksi katsotuimmaksi.
Juoni.
Maanviljelijä Josey Wales viettää rauhallista elämää perheensä kanssa sisällissodan aikana. Pohjoisesta tuleva joukko ryöstää ja tappaa hänen vaimonsa ja poikansa. Wales aikoo kostaa liittymällä sotaan etelän puolelle. Vähän ajan kuluttua pohjoisvaltioiden joukko on voiton puolella ja toinen puoli päättää antautua – Walesia lukuun ottamatta, joka aloittaa suuren pakomatkan.
Vastaanotto.
Arvostelut.
Elitisti:
Liv (televisiokanava)

Liv on suomalainen kaupallinen televisiokanava. Kanavan kohderyhmä on pääosin naiset; noin 73 prosenttia katsojista on naisia. Kanavan sisältö on "lifestyle"-painotteista, mikä tarkoittaa vastaavan tuottajan Katja Santalan mukaan sitä, että ”ainakaan sieltä ei näe käsikirjoitettuja draamoja, elokuvia tai komedioita.” Liv aloitti toimintansa kaapeli- ja satelliittiverkoissa 14. helmikuuta 2009 ja antenniverkossa 16. helmikuuta 2009. Liv on osa Nelonen Media -mediayksikköä, joka kuuluu Sanoma-konsernin Suomen mediatoimintojen liiketoimintaryhmään, Sanoma Media Finlandiin.
Liv muuttui suurin piirtein valtakunnalliseksi kanavaksi joulukuun 2009 puolivälistä alkaen, ja kokonaan valtakunnalliseksi 8. tammikuuta 2013. Tätä ennen Liv näkyi antennitalouksissa vain arkisin kello 10.00–14.00, jolloin Jim-kanava ei esittänyt ohjelmistoa.
Liv on lähettänyt vain teräväpiirtosisältöä 30. kesäkuuta 2025 lähtien HD-siirtymän myötä (DVB-T2-lähetys).
Livin ohjelmisto.
Liv keskittyy lifestyle-ohjelmistoon. Ohjelmisto on jaettu neljään aihealueeseen, jotka ovat koti, suhteet, minä ja ilmiöt. Liv tarjoaa myös kevyttä elokuvaviihdettä tiistai-iltaisin. Ensimmäisenä Liv-leffana oli tv-ensi-ilta suomalaisesta "Sooloilua"-elokuvasta. Kanava esittää myös useiden Nelosella pyörineiden ohjelmien uusintoja. Lisäksi kanavalla nähdään viikoittain "Liv D" -dokumentti. Kanavalla esitetään ohjelmaa ympäri vuorokauden. Ohjelmia on myös mahdollista katsoa jälkikäteen Ruudussa.
Uudelleensyntyminen

Uudelleensyntyminen voi tarkoittaa:
Chris Sanders (animaattori)

Christopher Michael ”Chris” Sanders (s. 12. maaliskuuta 1962 Colorado) on yhdysvaltalainen Annie-palkittu animaattori, käsikirjoittaja ja ääninäyttelijä, joka tunnetaan muun muassa "Lilo ja Stitch" -elokuvista ja televisiosarjasta Stitchin äänenä.
Elämäkerta.
Sanders syntyi ja kasvoi Coloradossa. Hän kiinnostui animaatioista kymmenvuotiaana nähtyään Ward Kimballin lyhytanimaatioita "Disneyn ihmeellinen maailma" -televisiosarjassa. Myöhemmällä iällä Sanders ryhtyi harrastamaan piirtämistä ja siirtyi opiskelemaan California Institute of the Artsiin isoäitinsä neuvosta. Hän valmistui hahmojen animoijaksi vuonna 1984.
Animaattorina.
Valmistumisensa jälkeen Sanders pääsi töihin Marvel Comicsille ja suunnitteli hahmoja "Pikkumuppetit"-animaatioon. Vuonna 1987 hän sai töitä Disneyltä ja toimi hahmojen suunnittelijana elokuvassa "Bernard ja Bianca Australiassa", minkä myötä Sanders sai enemmän vastuuta Disneyn projekteissa. Hän oli mukana käsikirjoittamassa elokuvia "Kaunotar ja hirviö", "Aladdin", "Leijonakuningas" ja "Mulan", joista viimeksi mainitusta Sanders voitti Annien käsikirjoittamisesta ja storyboardaamisesta. Menestyksen myötä hän sai olla pääroolissa tekemässä vuoden 2002 "Lilo ja Stitch" -elokuvaa, joka sai parhaan elokuvan Oscar-ehdokkuuden. Lisäksi Sanders sai kolme Annie-ehdokkuutta elokuvan käsikirjoittamisesta, ohjaamisesta ja hahmojen suunnittelusta. Sanders toimi myös elokuvan pääosassa Stitchin äänenä. Vuotta myöhemmin sarjasta tuotettiin televisiosarja, jossa Sanders jatkoi ääninäyttelemistä ja animaattorina työskentelyä. "Lilo ja Stitch" -sarjan päätyttyä vuonna 2006 Sanders siirtyi Disneyltä työskentelemään Dreamworks Animationille.
Dreamworksilla hän ohjasi ja käsikirjoitti muun muassa vuoden 2010 elokuvan "Näin koulutat lohikäärmeesi". Sanders palkittiin myös elokuvan ohjaamisesta ja käsikirjoittamisesta kahdella Anniella.
Barbara Kingsolver

Barbara Kingsolver (s. 8. huhtikuuta 1955) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka on kenties parhaiten tunnettu teoksestaan "Myrkkypuun siemen" ("The Poisonwood Bible"). Kingsolver on monipuolinen kirjailija; romaanien lisäksi hän on julkaissut runoja, novellikokoelman sekä runsaasti tietokirjallisuutta, kuten esseitä. Kingsolver on vuodesta 1997 lähtien jaetun Bellwether-palkinnon perustaja. Kingsolver on voittanut useita merkittäviä kirjallisuuspalkintoja sekä kotimaassaan että muualla maailmassa. Vuonna 2010 Kingsolver sai Orange-palkinnon romaanistaan "The Lacuna". 
Elämä.
Barbara Kingsolver syntyi vuonna 1955 Annapolisissa Marylandissa. Hän kasvoi Kentuckyn maaseudulla perheessä, jossa lapsia kannustettiin 
tutkimaan ympäristöään. Kingsolverin vanhemmat eivät kuitenkaan hyväksyneet televisiota. Kingsolverin julkinen kirjoitusura käynnistyi yhdeksänvuotiaana, jolloin paikallinen sanomalehti julkaisi hänen kirjoitelmansa ”Miksi tarvitsemme uuden ala-asteen”. Edellisen koulurakennuksen katto oli romahtanut ja vahingoittanut Kingsolverin opettajaa.
Toisen asteen koulutuksen jälkeen Kingsolver pääsi pianostipendinsä ansiosta opiskelemaan DePauw'n yliopistossa Indianassa. Valmistuttuaan yliopistosta hänellä oli biologian tutkinto, jota hän jatkoi muutaman välivuoden jälkeen evoluutiobiologian opinnoilla Arizonan yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Kingsolver työskenteli yliopistossa tutkijana ennen vapaaksi toimittajaksi ryhtymistä. Kingsolver kirjoittaa edelleen artikkeleita ja esseitä erilaisiin lehtiin.
Kingsolver julkaisi monia artikkeleita, runoja ja novelleja ennen kuin hänen esikoisromaaninsa "The Bean Trees" julkaistiin vuonna 1988. Sen jälkeen Kingsolver on julkaissut yhteensä yksitoista muuta teosta. Erityisesti "Myrkkypuun siemen" ("The Poisonwood Bible") on saanut osakseen paljon huomiota. Vuonna 2000 Kingsolver sai National Humanities Medal -palkinnon, joka on Yhdysvaltain korkein kunnianosoitus taiteen kautta yhteiskunnalle tehdyistä palveluksista.
Vuonna 1997 Kingsolver perusti Bellwether-palkinnon myönnettäväksi parillisina vuosina esikoisromaanille, joka on kirjallisesti laadukas ja joka käyttää kirjallisuutta yhteiskunnallisen muutoksen välineenä. Kingsolver on naimisissa professori Steven Hoppin kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä. 1990-luvun alussa Kingolver soitti Rock Bottom Remainders -nimisessä, lähinnä kirjailijoista muodostuvassa yhtyeessä. Mukana ovat vuosien varrella olleet muun muassa kirjailijat Stephen King, Amy Tan, Mitch Albom ja Maya Angelou sekä "Simpsonit"-sarjan luoja Matt Groening.&lt;br&gt;
Fjalar Jarva

Fjalar Vilhelm Jarva (5. maaliskuuta 1910 Loviisa – 24. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen poliisijohtaja ja hallitusneuvos. Hän toimi ylipoliisipäällikkönä eli nykyistä poliisiylijohtajaa vastaavassa virassa vuodesta 1957 vuoteen 1973 sekä Interpolin presidenttinä vuosina 1963–1964. 
Jarvan poliisiylijohtajan kaudella tapahtuivat muun muassa Bodominjärven murhat ja Pihtiputaan poliisisurmat, joiden myötä hän oli korkeimpana poliisiviranomaisena paljon julkisuudessa. Hän myös esiintyi jälkimmäisestä tapahtumasta kertovassa elokuvassa "Kahdeksan surmanluotia". Koulutukseltaan Jarva oli varatuomari.
Luonteeltaan Fjalar Jarvan on kuvattu olleen "huumorintajuinen eikä koskaan turhan tärkeä". Veikko Huovisen Lampaansyöjissä on vertaus, jonka mukaan "päivä hymyili kuin ylipoliisipäällikkö Fjalar Jarva".
Fjalar Jarva omisti Suvisaariston edustalla pienen Herrökobben-nimisen saaren, jonne hän rakennutti kesähuvilan saunoineen. Hänen kuoltuaan perikunta myi saaren Espoon kaupungille, joka luovutti saaren kiinteistöineen Espoon Meripelastusyhdistyksen hoitoon. Saarella on siitä pitäen toiminut yhdistyksen ulkovartioasema; se on miehitettynä purjehduskauden aikana ja siellä on yleensä yksi yhdistyksen aluksista.
Hythe (Kent)

Hythe on noin asukkaan kaupunki ja kunta ("civil parish") Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se muodostaa naapurikaupunkinsa Folkestonen kanssa asukkaan yhtenäisen kaupunkialueen, joka on osa laajempaa Folkestonen ja Hythen hallintopiiriä. Kaupungin nimi on muinaisenglantia ja tarkoittaa maihinnousupaikkaa.
Kaupungissa on keskiaikaisia ja yrjönaikaisia rakennuksia, mutta mäellä on myös sydänkeskiajalta peräisin oleva kirkko. Merenrantaa reunustaa rantapromenadi. Hythea puolustivat aikoinaan kaksi linnoitusta, Saltwood ja Lympne. Kaupungintalo, joka on entinen kiltasali, on rakennettu 1794, ja sen tulisijan ovat suunnitelleet Adamin veljekset.
Hythen markkinat pidettiin aikoinaan torilla, jonka nykyinen nimi on Red Lion Square. Se sijaitsee lähellä paikkaa, jossa nykyisin pidetään maalaistori joka kuukauden toinen ja neljäs lauantai. Hythe kuuluu Cinque Portsiin eli Englannin kanaalin varrella oleviin viiteen satamaan, jotka aikoinaan muodostivat liiton. Vaikka Hythe sijaitsee leveässä kanaalin lahdessa, mataloituminen on siirtänyt satamaa jo satoja vuosia sitten.
Saharantimali

Saharantimali ("Argya fulva") on pohjoisafrikkalainen pyrstötimalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 25 cm, siipien kärkiväli 27–30,5 cm ja paino 46–70 g. Saharantimali on kooltaan hieman laulurastasta suurempi ja sillä on pitkä pyrstö, joka sojottaa usein pystyssä. Höyhenpuku on vatsapuolelta vaaleanpunertavan kanelinruskea, päältä kanelinruskea. Nokka on hieman alaspäin kaareva ja lähes musta (joskus siinä on hieman keltaista alanokan tyvellä), ja koivet ovat vaaleanruskeat ja voimakkaat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kauttaaltaan hieman vaaleampi kuin vanha. Laji muistuttaa suuresti persiantimalia, mutta on kookkaampi.
Esiintyminen.
Saharantimali elää Pohjois-Afrikassa. Yhtenäinen esiintymisalue ulottuu Saharan eteläreunalla Atlantin rannikolta Niilille. Erillinen populaatio elää Etelä-Egyptissä-Eritreassa (alalaji "acaciae"). Mauritaniasta Tunisiaan ulottuvalla alueella on paikallisia populaatioita. Sen elinympäristön laajuus on 2,7 miljoonaa neliökilometriä. Laji on paikkalintu, eikä sitä ole tavattu Suomessa. 
Elinympäristö.
Saharantimalit asuvat savannien ja autiomaiden akasiatyyppisillä mailla, paikoin myös muissa metsiköissä ja pensaikoissa. Niitä tavataan myös palmutarhoissa ja keitaiden liepeillä.
Lisääntyminen.
Saharantimalit elävät ryhminä, jotka pysyvät yhdessä vuoden ympäri. Ryhmän koko on tavallisesti alle 10 yksilöä. Ne rakentavat pesänsä matalalle piikkipensaaseen tai taatelipalmun latvaan, yleensä 1–2 metriä korkealle. Pesä on oksien varaan korsista ja ohuista risuista rakennettu malja, joka toisinaan muistuttaa mustarastaan pesää. Naaras munii kolmesta kuuteen (keskimäärin 4,3) turkoosinväristä munaa. Pesintä tunnetaan muuten puutteellisesti.
Ravinto.
Saharantimali syö sekä hyönteisiä ja hämähäkkejä että marjoja ja siemeniä.
Eddie Carroll

Eddie Carroll (5. syyskuuta 1933 Edmonton, Alberta – 6. huhtikuuta 2010) oli kanadalainen näyttelijä, joka tunnettiin ääniroolistaan Samu Sirkkana, sekä teatterissa esitetetystä ohjelmasta Jack Benny – Laugher in Bloom.
Elämäkerta.
Carroll syntyi Edmontonissa, Kanadassa, jossa hän näytteli teatterissa ja käsikirjoitti ohjelmia radio- ja televisio-ohjelmiin. Carroll muutti Hollywoodiin 1950-luvulla tullakseen näyttelijäksi ja teki aluksi pieniä rooleja televisiossa. Myöhemmin hän esiintyi lukuisissa televisio- ja radiomainoksissa, joissa esiintyi välillä pelkästään äänellään. Vuonna 1970 hän esiintyi vakiovieraana televisiosarjassa "The Don Knotts Show" ja sai pian toimia Samu Sirkan äänenä useissa animaatioissa, videopeleissä, mainoksissa, sekä leluissa vuodesta 1971 lähtien. Carroll vieraili myös televisiosarjassa "Frasier" vuonna 2000 ja esiintyi pitkään ravintolateattereissa Jack Bennyn imitaattorina.
Urheilupuiston koulu (Kouvola)

Urheilupuiston koulu on peruskoulun yläaste Kouvolan urheilupuistossa, aivan Kouvolan keskustan tuntumassa. Koulussa on noin 400 oppilasta luokilla 7-9. Koulussa toimii myös Kouvolan ainoat yläasteen liikuntaluokat. Koulussa on myös JOPO-ryhmä, jossa on yhteensä 10 oppilasta, opettaja, koulunkäyntiavustaja ja sosiaalityöntekijä. Koulun rehtorina toimii Hanna Saarinen.. Perusluokat on jaettu kirjaimiin A, B, C, D ja liikuntaluokat L ja U. Vuonna 2016 koulussa oli 396 oppilasta.
Historia.
Urheilupuiston koulun rakennus valmistui vuonna 1961. Alun perin siinä toimi Kouvolan Lyseo, joka oli poikakoulu. Vuodesta 1973 eteenpäin oppilaaksi otettiin myös tyttöjä ja tällöin nimeksi vaihdettiin Kouvolan Yhteislyseo. Siirryttäessä peruskoulujärjestelmään vuonna 1975 muuttui Yhteislyseo Urheilupuiston yläasteeksi ja Palomäen lukioksi. Palomäen lukio siirtyi vuonna 1978 yhteen Torkkelin lukion kanssa muodostaen nykyisen Lyseon lukion. Lukion siirryttyä pois rakennuksesta saneerattiin se peruskoulun yläasteen tarpeiden mukaiseksi.
Tulevaisuus.
Urheilupuiston koulu lakkautetaan vuonna 2028 ja oppilaat siirtyy uuteen Marjoniemen yhtenäiskouluun, johon siirtyy myös Kouvolan yhteiskoulun yläaste, Kaunisnurmen ala-aste sekä osa Sarkolan ja Mansikkamäen ala-asteiden oppilaista. Nykyinen Urheilupuiston koulun rakennus mahdollisesti puretaan.
Sirmium

Sirmium (nykyinen Srijemska Mitrovica Serbiassa) oli antiikin aikainen kaupunki Savajoen varrella Pannonia Inferiorin provinssissa Balkanilla. Roomalaiset valloittivat kaupungin keisari Augustuksen aikana ja asettivat sinne vahvan varuskunnan. Vespasianuksen aikana kaupunki sai "colonia"-aseman. Keisari Diocletianuksen uudistuksen jälkeen siitä tuli keisarillinen residenssikaupunki, ja myöhemmin Illyricumin prefektuurin ja Pannonia Secundan provinssin pääkaupunki.
Édouard-Henri Avril

Édouard-Henri Avril (21. toukokuuta 1849 Alger, Algeria – 28. heinäkuuta 1928 Le Raincy, Pariisi, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari ja kaupallinen taiteilija, joka kuvitti eroottista kirjallisuutta nimimerkillä Paul Avril. Avrilin isä oli ranskalainen eversti ja isänsä tavoin hän palveli Ranskan armeijassa, kunnes hän joutui Preussin ja Ranskan sodasta saamiensa vammojen vuoksi lopettamaan sotilasuransa ja ryhtyi taiteilijaksi. Myös Avrilin veli Paul-Victor oli taiteilija, jonka keskeisimpiä töitä olivat kaiverrustyöt.
Umeshu

Umeshu () on japanilainen likööri, joka tehdään alkoholista, sokerista ja japaninaprikooseista. Sen maku on makea, hapan ja raikas, ja se sisältää yleensä noin 10-15 % alkoholia. Umeshu-pullossa on joskus sisällä muutama japaninaprikoosi. Umeshua on myös perinteisesti tehty kotona. Länsimaissa umeshu on harvinaista, mutta sitä saa usein japanilaisissa ravintoloissa.
Umeshusta käytetään englannissa usein termiä "plum wine", ja siksi se käännetään joskus väärin "luumuviiniksi". Termiä voi kuitenkin pitää virheellisenä, koska japaninaprikoosit ovat nimensä mukaisesti lähempää sukua aprikoosille kuin luumulle ja niillä on omanlaisensa hapan maku. Toiseksi, umeshua ei valmisteta viinin tapaan hedelmistä käyttämällä vaan uuttamalla.
Venerida

Venerida on simpukoihin kuuluva nilviäislahko. Siihen kuuluu simpukoita, joilla on yleensä kaksi samanlaista melko paksua kuorta. Useimmat lajit hankkivat ravintonsa suodattamalla vedestä planktonia. Useimmat lajit elävät meressä, jotkut murtovedessä ja muutamat makeassa vedessä.
Siivooja

Siivooja on henkilö, joka siivoaa ammatikseen. Siivoustyön tavoitteena on siivottavien tilojen pitäminen siisteinä ja puhtaina. Työympäristö vaihtelee suuresti kohteen mukaan. Siivousta tehdään muiden muassa toimistoissa, hotelleissa, hoitolaitoksissa, kauppakeskuksissa, liikuntavälineissä, uima- ja liikuntahalleissa, tuotantolaitoksissa, kouluissa, päiväkodeissa, sairaaloissa ja yksityishenkilöiden kodeissa.
Siivoojan tyypillisiin työtehtäviin kuuluu esimerkiksi tilan puhdistus liasta ja pölystä, sovittujen kohteiden pesu, roskien tyhjentäminen ja muut siivouskohteen mukaan vaihtuvat tehtävät. Siivooja työskentelee usein kiinteistö- ja toimitilapalveluyrityksessä tai itsenäisenä yrittäjänä.
Tehtävänimikkeet ja koulutus Suomessa.
Suomessa siivooja on myös tehtävänimike. Sen lähinimikkeitä ovat monenlaisten siivooja-loppuisten nimikkeiden lisäksi esimerkiksi siistijä, kerroshoitaja ja hyttiemäntä. 
Siivoustyönohjaaja, jonka nimikkeenä voi olla esimerkiksi palveluohjaaja, tiimivastaava tai ryhmän vetäjä, työskentelee puhdistusalan ammattilaisena esimerkiksi siivous- ja palvelutehtävissä sekä perehdyttää ja ohjaa muita siivoustyöhön. Siivoustyönjohtaja, jonka lähinimikkeitä ovat palveluesimies ja siivousesimies, toimii siivousalan esimiestehtävissä esimerkiksi vastaten työn laadusta valvomissaan kohteissa.
Suomessa siivoojan ammattiin voi opiskella toisen asteen ammatillisissa oppilaitoksissa. Puhtaus- ja kiinteistöpalvelualalla voi suorittaa ammatillisen perustutkinnon (PT), ammattitutkinnon (AT) tai erikoisammattitutkinnon (EAT). Tutkinnot voi suorittaa työn ohessa oppisopimuksella. Puhdistuspalvelualalla on mahdollista pätevöityä työkokemuksen kautta saavutetun ammatillisen osaamisen ja ammattikoulutuksen lisäksi täydennyskoulutuksella. Ammattitutkinnon suorittaneen ammattinimike määräytyy valittujen osaamisalaopintojen mukaan, esimerkiksi puhdistuspalvelujen perustutkinnon suorittaneen ja siivousalaan erikoistuneen henkilön tutkinto on toimitilahuoltaja. Koulutusvaihtoehtoja ovat myös kodinhuoltaja, laitoshuoltaja sekä siivousteknikon ja siivoustyönohjaajan erikoisammattitutkinnot. Koulutuksen voi suorittaa näyttötutkintona ja usein siitä vastaa yhteistyössä työnantaja. SSTL Puhtausala ry on todennut puhdistuspalvelualan koulutustiedoista, että Tilastokeskuksen ammattirekisterin mukaan vuonna 2004 siivoojista lähes puolella ei ollut mitään ammatillisesti eriytynyttä tutkintoa ja vain neljänneksellä oli puhdistuspalvelujen ammatillinen tutkinto.
Turun tieteentekijät

Turun tieteentekijät ry on tieteellistä työtä tekeviä turkulainen yhdistys. Yhdistyksen jäseneksi voidaan ottaa hakemuksesta korkeakoulututkinnon suorittanut henkilö, joka kokee itsensä tieteentekijäksi. Yhdistyksen nykyinen nimi otettiin käyttöön keväällä 2023. Tätä ennen yhdistyksen nimi oli Turun yliopiston tieteentekijät ry (TyT). 
Noin 900 jäsenellään TuT on Turun yliopiston suurin henkilöstöjärjestö, ja se toimii aktiivisesti yliopistonsa ja koko Suomen yliopistolaitoksen tulevaisuuteen ja menestykseen vaikuttaen.
Turun tieteentekijät ry on jäsenenä Tieteentekijöiden liitossa, joka AKAVAn suurimpana valtiosektorin järjestönä on keskeinen vaikuttaja suomalaisen tiedepolitiikan ja yliopistokoulutuksen kehittämisessä. TuT on Tieteentekijöiden liiton toiseksi suurin jäsenjärjestö. 
Tavoitteet.
Yhdistyksen säännöt asettavat Turun tieteentekijöiden perustavoitteet:
Tarkoituksensa toteuttamiseksi TuT järjestää jäsenistölleen kokouksia, esitelmä-, keskustelu- ja juhlatilaisuuksia, tekee aloitteita, antaa lausuntoja, harjoittaa valistus- ja suhdetoimintaa sekä pitää yhteyttä työnantajaosapuoleen sekä muihin järjestöihin ja yhdistyksiin.
TuT:n jäsenet työskentelevät monissa tehtävissä mm. seuraavilla nimikkeillä: väitöskirjatutkija, tutkijatohtori, yliopisto-opettaja, yliopistonlehtori, apulaisprofessori, professori, yliopistotutkija, erikoistutkija, koordinaattori, laboraattori, tutkimuspäällikkö. 
Edunvalvonta.
TuT on edunvalvontajärjestö. Palkkaedunvalvontaa TuT hoitaa pääasiassa Tieteentekijöiden liiton kautta. 
Edunvalvonnan painopistealueita ovat:
Historia.
TuT:n edeltäjä Turun Assistenttiyhdistys perustettiin 30.3.1967 Turun yliopiston ja Turun kauppakorkeakoulun nuoremman tutkija- ja opettajakunnan ajatuksista: ammattikunnan asemaa korkeakouluissa voidaan nostaa vain järjestäytymällä.
Yhdistys on ajanut jäsenkuntansa palkkauksellista, oikeudellista, sosiaalista sekä ammatillista edunvalvontaa, mikä on merkinnyt myös vaikuttamista korkeakoulupolitiikkaan.
Turun tieteentekijöiden puheenjohtaja on vuodesta 2025 lähtien Katja Haapanen.
Yhdistyksen puheenjohtajat:
Muu toiminta.
Turun tieteentekijät järjestää vuosittain ajankohtaisia yliopistoasioita käsitteleviä seminaareja. 
TuT oli keväällä 2008 mukana järjestämässä Suomen ensimmäistä Lasten yliopistoa, jossa Turun yliopiston professorit luennoivat 7–10-vuotiaille koululaisille. Lasten ollessa luennolla vanhemmat sijoitettiin Turun yliopiston tieteentekijöiden järjestämään "äiti- ja isiparkkiin", jossa päivystävät tieteentekijät kertoivat tutkimuksesta Turun yliopistossa.
Vuosina 2012-2019 yhdistys julkaisi sähköistä jäsenlehteä "Turun yliopiston tieteentekijä".
Turun yliopistolaiset vuoden tieteentekijät.
Tieteentekijöiden liitto on valitsee vuosittain Vuoden tieteentekijän (vuoteen 1996 asti Korkeakoulualan assistenttien ja tutkijain liitto KATL ry:n tunnustuspalkinto). Turun yliopistolaiseen tieteentekijään valinta on osunut seuraavasti:
Oberhof

Oberhof on Thüringenin osavaltiossa Saksassa sijaitseva kaupunki. Kaupungissa oli vuoden 2019 arvioiden mukaan noin 1 650 asukasta. Se on yksi Saksan talviurheilukeskuksista. Kaupungissa käy paljon turisteja vuosittain. Oberhof sai virallisen kaupungin aseman vuonna 1985, jolloin se oli osa Saksan demokraattista tasavaltaa.
James L. Jones

James Logan Jones Jr. (s. 19. joulukuuta 1943) on yhdysvaltalainen entinen merijalkaväen kenraali, joka on toiminut merijalkaväen komendanttina 1999–2003 sekä USEUCOMin ja samalla Nato-joukkojen komentajana vuosina 2003–2006. Vuonna 2007 ulkoministeri Condoleezza Rice nimitti hänet Lähi-idän erikoislähettilääksi.
Hän toimi presidentti Barack Obaman kansallisena turvallisuusneuvonantajana 20. tammikuuta 2009 – 8. lokakuuta 2010.
Sotilasuran jälkeen.
Jäätyään eläkkeelle asevoimien palveluksesta Jones on toiminut Chevronin ja Boeingin hallitusten jäsenenä. Chevronin hallituksesta hän erosi 5. joulukuuta 2008 presidentti Barack Obaman nimitettyä hänet turvallisuusneuvonantajakseen. Hän erosi turvallisuusneuvonantajan tehtävistä 8. lokakuuta 2010 ja hänen seuraajakseen valittiin Thomas E. Donilon.
Sakoluku

Sakoluku on yksi tärkeimmistä leipäviljan leipoutuvuuden mittareista. Suomessa se määritetään leipävehnästä ja rukiista. Mittausmenetelmästä johtuen alin mahdollinen sakoluku on 60. Näin alhainen sakoluku osoittaa, että vilja on käytännössä leivontakelvotonta, eli se ei sovellu leivän valmistukseen, mutta sitä voidaan käyttää mämmin valmistuksessa. Alhaisen sakoluvun viljasta valmistetun leivän sisus ei kypsy paiston aikana, vaan seurauksena on taikinamainen ja kostea sisus.
Käytännössä leivontaan käytettävän viljan sakoluku on vehnällä 230-280 ja rukiilla 110-130.
Viljan ostajat määrittävät ostamastaan viljasta sakoluvun, ja se vaikuttaa viljan ostohinnoitteluun. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT) ylläpitää viljelijöille tarkoitettua sakolukupalvelua, jossa sakolukujen kehitystä seurataan kasvukauden loppupuolella kolmella MTT:n koepaikalla läntisessä Suomessa. MTT mittaa sakoluvun syysrukiista, syysvehnästä ja kevätvehnästä useista eri lajikkeista. 
Sakoluvun mittaaminen.
Sakoluku tarkoittaa viljan itämisastetta. Kosteuden vaikutuksesta jyvässä oleva alfa-amylaasientsyymi aktivoituu, ja sitä alkaa erittyä jyvän jauhoytimeen, jossa se hajottaa jauhoytimen sisältämää tärkkelystä. Tämä puolestaan heikentää viljan leipoutuvuutta.
Varsinkin kosteina vuosina jyvä saattaa korjuukypsyyden saavuttamisensa jälkeen itää jo pellolla ennen puintia. Tällöin itäminen ei välttämättä ole vielä silmin havaittavissa, mutta se on jo alkanut heikentää viljan leivontalaatua.
Sakoluvun mittaamista varten pellolta kerätty viljanäyte puidaan, kuivataan ja jauhetaan. Tämän jälkeen koeputkeen mitataan 7 grammaa jauhoja ja 25 millilitraa vettä. Jauhovelliä sisältävää koeputkea ravistellaan voimakkaasti, jonka jälkeen sitä aletaan kuumentaa kiehuvassa vesihauteessa. Ensimmäisen 60 sekunnin ajan velliä sekoitetaan mittalaitteessa olevalla männällä; sen jälkeen mäntä vapautetaan, ja sen annetaan vajota itsekseen koeputken pohjalle. Sakoluku tarkoittaa aikaa sekunteina siitä, kun mittaus aloittiin (koeputki asetettiin vesihauteeseen), siihen, kun mäntä on vajonnut koeputken pohjalle. Sakoluvuksi tulee siis 60, mikäli mäntä putoaa suoraan koeputken pohjalle. Maksimissaan sakoluku voi olla jopa 400–500. 
Mäntä vajoaa koeputkessa sitä nopeammin, mitä enemmän jyvä on ehtinyt itää eli mitä enemmän jauhoytimeen on ehtinyt erittyä alfa-amylaasia.
Jauhon sakoluku voidaan mitata standardin ISO 3093/1974:n mukaan.
Muut leipäviljan laadun mittarit.
Leipäviljan laadun mittari on myös sitkopitoisuuden ilmaiseva zeleny-luku. Leipäviljan hinnoittelussa otetaan huomioon myös valkuaispitoisuus, kosteus, rikkajyvien ja epäpuhtauksien määrä sekä rikkoutuneiden jyvien osuus.
Waldo Vieira

Waldo Vieira (12. huhtikuuta 1932 – 2. heinäkuuta 2015) oli brasilialainen lääkärin koulutuksen saanut parapsykologiasta kirjoittava kirjailija, joka on esittänyt projektiologian ja conscientologian teorioissa, että ihmisen tietoisuus on yliluonnollinen paranormaali ilmiö. 
Vieira on jäsen kansainvälisissä parapsykologisissa yhteisöissä. 
Tällä hetkellä Waldo Vieira asuu Foz do Iguaçussa, Brasiliassa, jonne hän perusti tutkimuslaitoksen CEAEC - Center of Higher Studies of the Consciousness.
Jouni Apajalahti

Jouni Arto Aarre Apajalahti (10. huhtikuuta 1920 Kemi – 31. toukokuuta 2009 Tampere) oli suomalainen kirjailija ja kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1966–1970.
Apajalahti valmistui ylioppilaaksi vuonna 1939 Kuopion yhteiskoulusta ja teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1948. Hänet vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1949. 1950-luvulla hän suoritti kasvatusopin tutkinnon ja erillisiä oikeustieteen kursseja Helsingin yliopistossa. Apajalahti sai rovastin arvonimen vuonna 1976.
Työuransa Apajalahti aloitti Keravan nuorisovankilan pastorina 1949–1951. Hän oli Vankeusyhdistyksen asiamies ja nuorisonvalvoja Helsingissä 1951–1962, minkä jälkeen toimi Helsingin evankelis-luterilaisten seurakuntien nuorisoneuvonnan johtajana vuodet 1962–1977. Vuodet 1977–1978 hän oli Helsingin kaupungin erityissuunnittelija ja vuodet 1979–1983 kulttuurijohtaja.
Helsingin kaupunginvaltuustossa Apajalahti toimi vuosina 1965–1977 ja uudelleen vuodesta 1997. Kaupunginhallituksen jäsen hän oli vuodet 1973–1977.
Apajalahti kirjoitti dekkareita, näytelmiä ja elokuvien käsikirjoituksia. Dekkarikirjailijana hän debytoi vuonna 1969 teoksella "Kappalaisen kaitafilmi". Apajalahti kirjoitti myös useita TV-näytelmiä ja oli yksi käsikirjoittajista Mikko Niskasen elokuvassa "Sissit" (1963). Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1985.
Bertel Ikonen

Bertel Ikonen () oli suomalainen eversti.
Suomen sisällissota.
Ikonen osallistui vapaussotaan 28. tammikuuta alkaen ryhmänjohtajana Iisalmen suojeluskuntajoukoista kootussa ja E. Antikaisen johtamassa Iisalmen 1. vapaaehtoisessa jalkaväkikomppaniassa ja myöhemmin komppanian tultua liitetyksi Pohjois-Savon rykmenttiin sen ensimmäisessä pataljoonassa.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Ikonen kävi sisällissodan jälkeen Viipurin Upseerikokelaskurssin vuosina 1918–1919. Kurssin jälkeen hän palveli nuorempana upseerina eri tehtävissä Tampereen Rykmentissä Lahdessa vuoteen 1925 saakka. Pois lukien vuodet 1922–1923, jolloin hän oli komennettuna adjutanttina 3. Divisioonan esikunnassa Mikkelissä. Samoihin aikoihin hän suoritti Kadettikoulun kuuntelu-upseerina. Vuodet 1925–1926 häneltä vierähtivät Yleisesikunnassa, jonka jälkeen hänet nimitettiin komppanianpäälliköksi Polkupyöräpataljoona 1:een. 
Vuonna 1927 Ikonen erosi armeijasta ja liittyi suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin ensimmäiseksi sotilasohjaajaksi Pohjois-Uudenmaan Suojeluskuntapiiriin. Pohjois-Uudenmaan Suojeluskuntapiiristä hän siirtyi vastaaviin tehtäviin Sortavalan Suojeluskuntapiiriin 1. maaliskuuta 1930. Sortavalan aikanaan vuonna 1930 hän suoritti komentajakurssin Suojeluskuntain Päällystökoulussa. Sotakorkeakoulun yleisen osaston yleisesikuntaupseerikurssin hän suoritti vuosina 1935–1937. 
Talvi- ja jatkosota.
Ikonen palveli talvisodan puhjettua sotilastarkastajana Suojeluskuntain Yliesikunnassa. Myöhemmin Yliesikunnan muututtua Kotijoukkojen Esikunnaksi hän toimi Esikunnassa komento-osaston päällikkönä. Hänet maarattiin jouluaattona vuonna 1939 kotijoukkojen alaisen 21. Täydennysdivisioonan Jalkaväkirykmentti 62:n komentajaksi. Divisioonan siirto osaksi kenttäarmeijaa tapahtui tammikuussa 1940, jolloin myös Ikosen komentama rykmentti siirrettiin Itä-Kannakselle, josta se kumminkin jo helmikuussa siirrettiin Länsi-Kannakselle. Välirauhan aikana Ikonen toimi Etelä-Kymenlaakson Suojeluskuntapiirin komentajana ja jatkosodan puhjettua Ikonen lähti rintamalle hänen Suojeluskuntapiirinsä perustaman Jalkaväkirykmentti 45:n komentajana. Ikonen siirrettiin 29. toukokuuta 1941 Jalkaväkirykmentti 5:n komentajaksi, mutta siirrettiin vuoden 1942 elokuussa Suojeluskuntain Päällystökoulun johtajaksi. Päällystökoulusta Ikonen määrättiin 31. toukokuuta 1943 Jalkaväkirykmentti 9:n komentajaksi, josta hänet komennettiin edelleen 6. elokuuta 1944 Ilomantsin Ratsuväkiprikaatin väliaikaiseksi komentajaksi. Hän palasi 18. syyskuuta 1944 rykmenttiinsä ja suoritti sen kotiuttamisen marraskuussa 1944.
Sotien jälkeinen aika.
Ikonen toimi sotien jälkeen sotilaspiirin komentajana, josta tehtävästä hänet pidätettiin ja oli pidätettynä viisi kuukautta epäiltynä osallistumisesta asekätkentään. Hänet tuomittiin jutussa kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen vuonna 1946. Rangaistuksen kärsittyään hän toimi Santahaminaan ja Tuusulaan sijoitetun Jalkaväkirykmentti 5:n komentajana vuoteen 1950 saakka.
Ylennykset.
Vänrikki 31.7.1919, luutnantti 1921, kapteeni 16.5.1925, majuri 16.5.1930, everstiluutnantti 16.5.1939, eversti 5.3.1942
Afeni Shakur

Afeni Shakur-Davis (10. tammikuuta 1947 Lumberton, Pohjois-Carolina – 2. toukokuuta 2016 Marinin piirikunta, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti ja Mustien panttereiden jäsen, joka sittemmin toimi musiikkialalla ja perusti hyväntekeväisyysjärjestön. Hän oli edesmenneen rapmuusikko Tupac Shakurin äiti.
Populaarikulttuurissa.
Danai Gurira esitti Shakuria vuoden 2017 elokuvassa "All Eyez on Me".
Galaxy Goof-Ups

Galaxy Goof-Ups on Hanna-Barberan tuottama yhdysvaltalainen piirrossarja, jota esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuoden 1978 aikana 13 jakson verran NBC:llä. Sarjassa keskityttiin kapteeni Snerdleyn johtamaan avaruusvartijoiden ryhmän seikkailuihin. Heidän olisi tarkoitus pysäyttää intergalaktiset rikolliset, mutta ryhmä keksii aina jonkinlaisen syyn olla tekemättä työtään ja syöksyvät paikalliseen diskoon. Ryhmään kuuluvat Jogi-karhu, Hakki-koira, Scare Bear ja Quack-Up.
Sarjaa esitettiin aluksi Yogi's Space Race -sarjan yhteydessä 9. syyskuuta 1978 aina 28. lokakuuta 1978 asti, jonka jälkeen sitä esitettiin erillisenä ohjelmana.
Porlammin kotiseutumuseo

Porlammin kotiseutumuseo (ruots. "Porlom hembygdsmuseum") on useiden rakennusten muodostama museokompleksi Porlammilla, Lapinjärven kunnassa. Museo on perustettu suojelemaan paikallista historiaa ja säilyttämään siihen liittyvää materiaalia. Kotiseutumuseo avattiin 1943 nuorisoseurantalo Soihtulan yläkertaan, josta se siirtyi vuonna 1953 vanhaan kansakouluun. Porlammin kotiseutumuseo käsittää kolme eri kokonaisuutta: Makasiinin alueen, Porlammin koulumuseon ja Sirénin talomuseon.
Museon osat.
Makasiinin alue, Kievarintie 27.
Makasiinin alue käsittää neljä rakennusta: 
Sirénin talomuseo, Käkikoskentie 151.
Sirénin talomuseon alueella on Sirénin tilan päärakennus ja kaksi aittaa sekä vinttikaivo ja kyläkeinu. Matti Sirénin perikunta lahjoitti huonokuntoiset rakennukset Porlammin museolle vuonna 1965. Rakennusten tontti oli aluksi vuokralla ja vuonna 1995 maa saatiin ostettua museolle.
Talon historia.
Alun perin hirsisen talon (huone ja keittiö) rakensivat Erik ja Maria Tuominen vuonna 1876.  John Vestman perheineen laajensi taloa toisen huoneen verran vuosina 1912–1913. Matti Sirén osti talon Westmaneilta vuonna 1915. Hän oli Artjärven kartanon torpparina kunnes muutti Porlammille ja toi suuremman kaksikerroksisen vaate- ja vilja-aitan tullessaan. Toinen aitta (liha-aitta) oli jo olemassa. Tilaan kuului viljeltyä maata ja metsää, pihapiirissä sijaitsi myös sauna, puusuoja navetta ja vanhassa ladossa kanala ja sikolätti. Sauna oli lähimpänä ja lato kauimpana tiestä. Matti Sirén (1860–1956) asui talossa kuolemaansa saakka. Matilla ja hänen vaimollaan Leena Tiinalla, (k. 1920-luvulla ja jota kutsuttiin Helenaksi) oli viisi lasta: Maria, Aino, Emil, Hilda (k. 1940) ja Yrjö. Talossa ei koskaan ollut omaa kaivoa, vaan vesi haettiin lähteestä nykyisen Paavolan pellolta.
Porlammin koulumuseo, Kievarintie 2.
Koulumuseo päätettiin perustaa, kun Porlammin kylän alueelta lakkautettiin kaksi koulua lyhyen ajan sisällä 1980–1990-lukujen vaihteessa. Kylän yhteismaiden hallituksen kanssa neuvoteltiin lopputulos, jonka mukaan Vanhasta koulusta saadaan kaksi luokkaa koulumuseota varten. Tilat vuokrattiin ja kunnostettiin. Koulumuseo avattiin käyttöön vuonna 1992.
Porlammin kotiseutumuseolla on myös lasinegatiivikokoelma, joka koostuu paikallisen valokuvaajan Juho Pessalan (1893–1956) ottamista valokuvista. Niissä on muun muassa maisemia, rakennuksia, työntekoa, perhekuvia, vihkikuvia, lapsikuvia. Kuvia on 1910-luvulta 1950-luvulle.
Hindersby-Bäckbyn kyläpaja

Hindersby-Bäckbyn kyläpaja on Heikinkylässä, Lapinjärvellä sijaitseva, 1800-luvulta peräisin oleva sepänpaja, joka on museokäytössä. Pajassa on esillä useita sepän työkaluja.
Kiinalainen nimi

Kiinalaisessa kulttuurissa nimet kirjoitetaan aina järjestyksessä "sukunimi−etunimi" (esim. Mao Zedong, ei "Zedong Mao"). Henkilöitä puhutellaankin joko koko nimellä tai pelkällä sukunimellä. Etunimeä käytetään lähinnä perhepiirissä.
Sukunimet.
Kiinan kymmenen yleisintä sukunimeä () vuonna 2006 olivat Li, Wang, Zhang, Liu, Chen, Yang, Huang, Zhao, Zhou ja Wu. 1,3 miljardin asukkaan Kiinassa on vain noin 700 sukunimeä. Viime vuosina viranomaiset ovatkin suunnitelleet sukunimien määrän kasvattamista sekaannuksien välttämiseksi. 
Sukunimet ovat lähes poikkeuksetta yksitavuisia, tosin löytyy myös harvinaisia kaksitavuisia nimiä (mm. "Sima" ja "Ouyang"). Kiinalaisilla sukunimillä ei yleensä ole tiettyä merkitystä. Sukunimet ovat erittäin tärkeitä kiinalaisille ja ne ovat voineet säilyä samoilla suvuilla jopa vuosituhansia. Nainen säilyttää sukunimensä avioiduttuaan. Lasten sukunimet periytyvät yleensä isän puolelta, mutta tytär voi joskus saada äitinsä sukunimen. Sukunimi voidaan ottaa äidiltä myös jos tämän suku on sammumassa.
Etunimet.
Kiinassa ei ole olemassa virallista nimikalenteria, joten etunimen () antaminen on käytännössä vapaata. Kaksitavuiset etunimet ovat yksitavuisia yleisempiä; jälkimmäistä arvostetaan kuitenkin enemmän, mikäli se sointuu yhteen sukunimen kanssa.
Länsimaisten ihmisten voi olla vaikea erottaa kiinalaisten miesten ja naisten nimiä toisistaan ääniasun perusteella. Erot tapahtuvat lähinnä nimien merkityksen mukaan. Miesten nimissä korostetaan oppineisuuteen, vaurauteen ja menestykseen liittyviä sanoja. Naisten nimissä on enemmän niin sanottuja naisellisia hyveitä kuten lempeys, kauneus, kärsivällisyys ja puhtaus, sekä kukkien ja lintujen nimiä. Nykyään länsimaiset etunimet ovat yleistymässä Kiinassakin.
Kohteliaisuusnimi.
Kohteliaisuusnimi () oli Kiinassa aiemmin yleinen käytäntö. Etunimestä poiketen kohteliaisuusnimi annettiin vasta aikuisuudessa, naisille 15-vuotiaana ja miehille 20-vuotiaana. Aikuisiin henkilöihin viitattiin yleensä sukunimellä. Etunimeä käytettiin vain läheisten ystävien kesken ja kohteliaisuusnimeä korostuneen kohteliaassa puheessa. Modernissa kiinassa etu- ja kohteliaisuusnimeä ei eroteta toisistaan, vaan tilalle on tullut niiden yhdistelmä ”etunimi-kohteliaisuusnimi” ().
Lasten yliopisto

Lasten yliopiston tavoitteena on saada lapset ja nuoret kiinnostumaan tieteestä ja tieteen tekemisestä. Turun yliopiston alaisuudessa toimiva Lasten yliopisto järjestää tiedeluentoja sekä tiedeleirejä. 
Ensimmäinen lasten yliopiston luento pidettiin vuonna 2002 Tübingenin yliopistossa Saksassa. Samoihin aikoihin samankaltaisia lapsille suunniteltuja tiedeluentoja pidettiin myös Innsbruckin ja Wienin yliopistoissa Itävallassa, sekä Bratislavassa, Slovakiassa. Tapahtumat ovat alusta asti olleet niin lasten, heidän vanhempiensa kuin mediankin suosiossa. Tällä hetkellä ympäri Eurooppaa toimii yli 150 Lasten yliopistoa. Niihin on eri Euroopan maissa osallistunut tuhansia koululaisia.
Lasten yliopistojen eurooppalainen verkosto "European Children's Universities Network" on Euroopan komission seitsemännen puiteohjelman rahoittama yhteistyöverkosto, joka edistää lasten yliopistojen toimintaa Euroopassa. 
Suomeen Lasten yliopisto rantautui vuonna 2008, jolloin Turun yliopisto käynnisti koululaisille suunnatut tiedetapahtumat. Luennoitsijoina Lasten yliopistossa ovat Turun yliopiston professorit, dosentit ja tohtorit, jotka myös vastaavat vaikeimpiinkin kysymyksiin. Lasten yliopiston luennot on tarkoitettu 7–10-vuotiaille, ja jokaisesta osallistumisesta saa leiman omaan luentopassiin. 
Vuodesta 2011 alkaen myös Kuopiosta käsin toimiva Snellman-kesäyliopisto on toteuttanut lasten yliopistotoimintaa Pohjois-Savossa. Vuonna 2016 toiminta oli kasvanut ympärivuotiseksi (kesäleirejä ja -kursseja sekä kerhoja lukuvuoden aikana), ja toimintaa järjestettiin vuosittain kuudessa kunnassa, yhteensä noin 400 lapselle. 
Lasten yliopiston luennot on tarkoitettu koululaisille, joten vanhemmat voivat olla niiden ajan "äiti- ja isiparkissa", jonne Turun yliopiston tieteentekijät ovat järjestäneet vanhemmille suunnattuja luentoja.
Kevään 2011 luennot.
Heinäkuussa Vanhalla Suurtorilla Keskiaikaisten markkinoiden yhteydessä:
Kevään 2010 luennot.
Heinäkuussa Vanhalla Suurtorilla Keskiaikaisten markkinoiden yhteydessä:
Kevään 2009 luennot.
Kevään 2009 luennoille osallistui kaikkiaan noin 2000 koululaista.
Kevään 2008 luennot.
Kevään 2008 luennoille osallistui kaikkiaan noin 2000 koululaista.
Tiedeleirit Seilin saarella.
Lasten yliopistoon kuuluvat myös Seilin saarella pidettävät tiedeleirit, joissa perehdytään tieteen maailmaan. Tutkimuksissa muun muassa tutustutaan yöllisten lepakkojen elämään, pyydystetään hyönteisiä ja sukelletaan rakkolevää pohjasta. Leirillä selviää myös, miksi tutkimuslaitoksen vanhoista rakennuksista voi löytää vihjeitä mielisairaalatoiminnasta ja miksi saaren kirkossa on kalterit.
Tiedeleirit on tarkoitettu 10–12-vuotiaille koululaisille. 
Päiväleirit.
Vuosittain järjestetään päiväleirejä vaihtuvin teemoin. Paikkana on ollut yliopiston kampus sekä Liedon Vanhalinna. Vuoteen 2011 asti teemoja ovat olleet muun muassa maantiede, tähtitiede, fysiikka, biologia ja historia. 
Leireillä on muun muassa harjoiteltu gps-paikannusta, tehty fysikaalisten reaktioiden avulla jäätelöä, rakennettu höyrylaiva, vierailtu planetaariossa, tutkittu Aurajoen vettä sekä leikitty ja pidetty hauskaa.
Sydänsimpukat

Sydänsimpukat (Cardiidae) on simpukoiden heimo. Siihen kuuluu yli kaksisataa nykyisin elävää lajia ja lisäksi koko joukko fossiileita. Ne ovat kaksikuorisia, symmetrisiä, sivulta katsottuna sydämen muotoisia nilviäisiä.
Useimmilla lajeilla on pitkittäisuurteinen kuori. Niiden vaipassa on kolme uloketta: sisäänvirtausputki, ulosvirtausputki ja jalka. Jotkut lajit pystyvät liikkumaan: kaivautumaan ja hyppimään jalkansa avulla.
Heimoon kuuluu joitakin lajeja, joita käytetään ruoaksi, mm. eurooppalainen sydänsimpukka ("Cerastoderma edule") ja aasialainen "Anadara granosa", jota kasvatetaan suurilla farmeilla Thaimaassa, Indonesiassa ja Malesiassa.
Suomessa elää kaksi sydänsimpukkalajia: idänsydänsimpukka ja pikkusydänsimpukka.
Lewis Boss

Lewis Boss () oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hänen merkittävin yksittäinen tieteellinen saavutuksensa oli liikkuvan Hyadien tähtijoukon konvergenssipisteen laskeminen.
Boss suoritti toisen asteen koulutuksen Scituaten Lapham Institutessa ja New Hampshiren New Hampton Institutionissa. Hän valmistui Dartmouth Collegesta vuonna 1870 ja siirtyi töihin apulaisastronomiksi valtion maanmittaushankkeeseen Kanadan rajalla. Vuonna 1876 Boss siirtyi Schenectadyn Dudley Observatoryn johtoon.
Lewis Boss tunnetaan erityisesti työstään tähtien sijaintien ja ominaisliikkeiden kartoittajana. Hän teki myös matkan Chileen tarkkailemaan Venuksen ylikulkua vuonna 1882 ja keräsi tietoa komeettojen kiertoradoista.
Hänestä tuli "Astronomical Journalin" toimittaja vuonna 1909. Lewisin poika Benjamin Boss jatkoi isänsä toimittajantyötä tämän kuolemasta vuoteen 1941.
Vuonna 1910 Lewis Boss julkaisi "Preliminary General Catalogue of 6188 Stars for the Epoch 1900" -nimisen luettelon tähtien ominaisliikkeistä. Teosta laajennettiin myöhemmin hänen kuolemansa jälkeen.
Boss sai Royal Astronomical Societyn kultamitalin vuonna 1905. Kuun Boss-kraatteri on nimetty Lewis Bossin mukaan.
Kevin Smith (näyttelijä)

Kevin Tod Smith (16. maaliskuuta 1963 Auckland, Uusi-Seelanti – 15. helmikuuta 2002 Peking, Kiina) oli uusiseelantilainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjoista "Hercules" (1995–1999) ja sen kahdesta spin-off-sarjasta "" (1995–2001) ja "Young Hercules" (1998–1999), joissa hän esitti kreikkalaista sodanjumalaa Aresta. Hän oli myös rockmuusikko.
Kuolema.
Vuoden 2002 alussa Aucklandista kotoisin oleva näyttelijä matkusti Kiinaan kuvaamaan "Warriors of Virtue 2" -elokuvaa. Tarkoituksena oli tehdä yhdysvaltalais-kiinalainen taistelulajifilmi, koska Smith halusi työskennellä elokuvassa "Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme" esiintyneen stuntmiehen kanssa.
6. helmikuuta 2002 Smith oli työskennellyt kuvauksissa Shijiazhuangissa, ja odottaessaan kyytiä takaisin hotellille hän päätti kävellä Keski-Kiinan Televisio -elokuvastudion mailla ja kiipesi lavastetorniin. Hän menetti tasapainonsa ja putosi useita kerroksia (joidenkin lähteiden mukaan noin kuudennen kerroksen korkeudelta) ja sai vakavia vaurioita päähänsä. Smith vietiin paikalliseen sairaalaan ja sieltä hänet siirrettiin Pekingiin. Hän vajosi koomaan, ja häntä pidettiin hengissä keinotekoisesti 10 päivän ajan. Smith kuoli 15. helmikuuta vaimonsa Suzannen ja vanhempiensa Geoffin ja Yvonnen läsnäollessa. Hänellä oli kolme poikaa. Yksityiset hautajaiset pidettiin 28. helmikuuta.
Ennen kuolemaansa Smith oli valmistautumassa ensimmäiseen Hollywood-roolinsa Bruce Willisin toimintaelokuvassa "Tears of the Sun", yhtenä Navy SEAL:ina. Roolin oli määrä käynnistää hänen uransa Yhdysvalloissa.
Cashville Records

Cashville Records on rap-muusikko Young Buckin vuonna 2004 perustama levy-yhtiö.
Historia.
Vuoden 2008 lokakuussa Young Buck ilmoitti perustaneensa oman levy-yhtiön nimeltä Cashville Records. 50 Cent sanoi kannustavansa Buckin yritystä, mutta hän on silti G-Unit Recordsin jäsen, koska hän haluaa, että heidän levy-yhtiöillä pysyy hyvät välit. Alun perin yhtiötä kutsuttiin nimellä G-Unit South, mutta nimi vaihdettiin, koska Cashville ei ollut Interscopen alainen. Young Buck on pyytänyt Lil' Murderia ja Hi-C:tä liittymään Cashvilleen, ja heillä on oma rap-ryhmä, nimeltään "615". 2007 vuoden tammikuussa rap-artisti C-Bo allekirjoitti sopimuksen yhtiön kanssa. Saman vuoden maaliskuussa Outlawz allekirjoitti myös sopimuksen.
Sha Money XL, G-Unit Recordsin omistaja, ilmoitti, että yhtiö on löytänyt jakajan RED Distributionin. Hän kertoi, että Cashville on saanut luvan tehdä ainakin neljä albumia vuonna 2008.
Lempäälän vaakuna

Lempäälän kunnanvaakuna on saanut aiheensa Lempäälän historiasta. Vaakunan jalkajousi viittaa eräretkiin, joita alueella entisaikoina tehtiin. Aurankärjet kuvastavat maanviljelystä.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 7. maaliskuuta 1950. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä aaltokoroinen kultapaalu, jonka päälikkeenä on musta, viritetty jalkajousi mustakärkisine kultanuolineen; tyvessä paalun kummallakin puolella saatteena kultainen aurankärki”.
Wolf (elokuva)

Wolf on yhdysvaltalainen ihmissusielokuva vuodelta 1994. Elokuvan ohjasi Mike Nichols ja käsikirjoittivat Jim Harrison ja Wesley Strick.
Elokuvan pääosissa näyttelevät Jack Nicholson, Michelle Pfeiffer ja James Spader.
Luterilaisia virsiä

Luterilaisia virsiä on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan vuonna 2015 julkaisema virsi- ja rukouskirja, jota käytetään hiippakunnan jumalanpalveluksissa yhdessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan kanssa.
Virsien numerointi alkaa luvulla 700, jotta sekaannusta evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1986 virsikirjan kanssa ei tapahtuisi. Kokoelma sisältää noin 200 virttä, koko Psalmien kirjan, hetkipalveluskaavoja ja muita rukouksia. 
Vuonna 2009 Suomen Luther-säätiö julkaisi ensimmäiset monisteversiot "Luterilaisia virsiä" -kirjasta. Tämä versio sisälsi 99 virttä.