tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Apertin oireyhtymä

Apertin oireyhtymä on geneettinen sairaus, joka ilmenee poikkeavuuksina kallon ja kasvojen piirteissä.
Apert-potilaiden pää on kartiomainen ja kuulo toisinaan heikentynyt. Oireyhtymään liittyy joillakin potilailla aknea, vesipäisyyttä ja kehitysvammaisuutta. Tyypillistä Apertin syndroomasta kärsiville potilaille on kraniosynostoosi, leveät keskiviivan epämuodostumat, keskikasvojen epämuodostumat, silmien suuri etäisyys toisistaan, silmämunien työntyminen ulos kuopistaan, suulakihalkiot ja syndaktyliat.
Arvioidaan, että Apertin oireyhtymästä kärsii noin 10–16 miljoonasta syntyvästä. Esiintyvyys on korkein tietyissä paikoissa Aasiassa ja matalin Espanjassa. 
Apertin oireyhtymä on nimetty ranskalaisen Eugène Apertin mukaan, joka kuvasi sen vuonna 1906. 
Vammoja hoidetaan leikkauksin eri ikäkausina.
Hepburn-järjestelmä

Hepburn, virallisesti Hebon-shiki (), on romanisaatiojärjestelmä. Se on nimetty James Curtis Hepburnin mukaan, joka käytti sitä 1887 julkaistussa japani–englanti-sanakirjassaan kuvaamaan japanin kielen äänteitä latinalaisilla aakkosilla. Hepburnistä on olemassa kolme versiota: perinteinen, uudistettu ja muunnettu. Näistä perinteinen ja uudistettu ovat yleisimmin käytössä olevat japanin kielen romanisaatiomenetelmät.
Japanin viranomaiset ilmoittivat maaliskuussa 2024, että aikoo selvittää Hepburn-järjestelmän päivittämistä ensimmäistä kertaa 70 vuoteen.
Hepburn-romanisaation piirteet.
Hepburnin huomattavin piirre on, että sen kirjoitusasu perustuu englannin kielen fonologiaan. 
Pitkät vokaalit.
Perinteisessä ja uudistetussa Hepburnissä:
Muunnetussa Hepburnissä:
"n" (ん).
Perinteisessä Hepburnissä:
Hepburn-romanisaatiotaulukot.
Hiragana.
Punaisella kirjoitetut merkit ovat nykyjapanissa vanhentuneita.
Katakana.
Punaisella kirjoitetut merkit ovat nykyjapanissa vanhentuneita.
Laajennettu katakana.
Näitä käytetään pääasiassa esittämään muissa kuin japanin kielessä esiintyviä äänteitä. Monet näistä eivät ole virallisesti standardoituja, ja jotkut ovat käytössä erittäin harvinaisia.
Ville Kantee

Ville Kantee (s. 8. joulukuuta 1978 Joutseno) on suomalainen mäkihyppääjä, joka on kilpauransa jälkeen toiminut lajin parissa huoltajana ja valmentajana. 
Kantee on nuorten maailmanmestari keväältä 1996. Mäkihypyn maailmancupissa Kantee kilpaili ensimmäisen kerran kaudella 1996–1997 ja hyppäsi pisteille heti ensimmäisessä kilpailussaan Lillehammerissa sijoituttuaan sijalle 27. Kokonaiskilpailussa Kanteen paras sijoitus oli kauden 1999–2000 kuudes sija pistein 836. Osakilpailuista Kanteella on yhteensä kaksi voittoa ja kuusi henkilökohtaista palkintopallipaikkaa. Voitot tulivat kaudella 2000 Kuopiosta ja kaudella 2001 Willingenistä. Erikoista Kanteen palkintopallisijoituksissa on että joka kerta palkintokorokkeella oli myös toinen suomalainen. Kaudella 1999–2000 Kantee sijoittui Nordic Tournamentissa kolmanneksi.
Arvokilpailuissa Kanteella on kaksi hopeamitalia joukkuemäestä Lahdesta 2001. Paras henkilökohtainen sijoitus hänellä oli samojen Lahden kisojen suurmäen yhdeksäs sija.
Kanteen pituusennätys on 223,5 metriä Planicasta vuodelta 2000. Suomen-mestaruuskilpailuista Kanteella on neljä mitalia. Uransa loppupuolella Kantee kärsi selkävaivoista ja syksyllä 2004 hän lopetti uransa välilevyn pullistuman vuoksi.
Kaudella 2004–2005 Kantee toimi Suomen yhdistetyn maajoukkueen suksihuoltajana ja vuosina 2006–2010 Suomen mäkihyppymaajoukkueen huoltopäällikkönä. Keväällä 2010 hänet valittiin Suomen mäkihyppymaajoukkueen kakkosvalmentajaksi.
Kantee kuului myös laulajana ja kitaristina pääasiassa mäkihyppääjistä ja yhdistetyn urheilijoista koostuneeseen Vieraileva Tähti -yhtyeeseen. Lisäksi Kantee toimii laulaja-kitaristina niin ikään entisistä mäkihyppääjistä koostuvassa The Kroisos -yhtyeessä, joka teki keväällä 2008 minikiertueen kanssa Saksassa. The Kroisos on tehnyt "Dont bury us alive" -äänitteen kesällä 2006. Ensimmäisen "Panda Eyes" -nimisen albuminsa The Kroisos julkaisi vuonna 2009.
Skambankt

Skambankt oli norjalainen hardcore rock -yhtye Kleppistä. Musiikki on sekoitus klassista rockia, punkia ja hard rockia. Kaikki kappaleet ovat kirjoitettu norjaksi ja sanoituksissa vastustetaan valtiota, yhteiskuntajärjestelmää, korruptiota, kapitalismia, valvontaa, uskonnollista kiihkoilua, ja ylipäänsä vihaa ja vilpillisyyttä. 
Historia.
Yhtye perustettiin vuonna 1994. Kokoonpanoon kuului tuolloin Ted Winters solistina ja bassokitaristina, Don Fist basistina ja Hanz Panzer rumpalina. Siihen aikaan oli muutamia live-keikkoja. Kymmenen vuotta myöhemmin Skambanktin alkuperäinen kokoonpano sai levytyssopimuksen. Hans Panzerista tuli yhtyeen toinen kitaristi ja Tom Skallesta uusi rumpali. Ensimmäinen albumi "Skambankt" julkaistiin vuonna 2004.
Vuonna 2005 he julkaisivat levyn Skamania, joka sisälsi kuusi uutta kappaletta sekä kaksi videota. Rumpali Tom Skalle korvattiin Bones Wolsmanilla. 29. tammikuuta 2006 Skambankt julkaisi uuden albuminsa, 14 kappaletta sisältävän teoksen Eliksir.
Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2022.
Behrin oireyhtymä

Behrin oireyhtymä on sairaus, joka ilmenee varhaisella lapsuusiällä alkavina vaurioina näössä ja hermostossa.
Behr-potilailla esiintyvä näön heikkeneminen johtuu verkkokalvon keskiosan rappeutumasta. Sairauteen liittyvät näkökenttähäiriöt ovat yleensä ohimeneviä. Potilaiden refleksit ovat jäykkiä, ja ataksiaa ja kehitysvammaisuutta saattaa esiintyä.
Behr peittyy periytyvästi autosomin kautta. Saksalainen silmälääkäri Carl Behr kuvasi syndrooman vuonna 1909. 
Behrin oireyhtymästä tunnetaan lisäksi II-tyyppi, jonka oireet puhkeavat vasta aikuisiällä.
Robin Widdows

Robin Michael Widdows (s. 27. toukokuuta 1942 Cowley, Middlesex, Englanti) on brittiläinen entinen autourheilija. Hän ajoi niin yksipaikkaisilla kuin urheiluautoillakin ja osallistui yhteen Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuskilpailuun vuonna 1968. Widdows lopetti kilpa-ajamisen ammatikseen kesken kauden 1970.
Widdows oli myös rattikelkkailija ja osallistui talviolympialaisiin vuosina 1964 ja 1968. Hän kilpaili sekä kahden ja että miehen joukkueissa.
Varhainen elämä.
Robin Widdows syntyi 27. toukokuuta 1942 pienessä Cowleyn kaupungissa Middlesexissä, Englannissa. Hänen isänsä oli taistelupilotti Charles Widdows, joka sodan jälkeen toimi koelentäjänä. Widdows kävi koulua Haileyburyssa ja innostui rattikelkkailusta ennen kiinnostustaan autourheiluun.
Kilpa-autoilu-ura.
Widdows innostui kilpailemaan autoilla vuonna 1964, ja hän ajoi MG Midgetiä. Vuonna 1965 hän ryhtyi ajamaan Lotus 23 -urheiluautoa ja saavutettuaan sillä hyviä tuloksia hän päätti kokeilla taitojaan Formula 3:ssa. Autona oli Brabham BT18. Hän voitti kauden keskivaiheilla kilpailuja, ja menestyksen myötä hän ajoi British Motor Corporationin MGB-autoa urheiluautojen maailmanmestaruussarjassa. 
Kaudeksi 1967 Widdows siirtyi ajamaan Euroopan Formula 2 -sarjaan. Hän ajoi samalla myös urheiluautoja ja osallistui muun muassa Ford GT40:llä Span tuhannen kilometrin ajoon. F2:ssa Widdows onnistui voittamaan kilpailun Hockenheimin radalla, mutta kilpailusta ei jaettu mestaruuspisteitä. 
Debyyttinsä Formula 1:n MM-sarjassa Widdows teki vuonna 1968 Britannian Grand Prix'ssa, ja se jäi myös hänen viimeiseksi MM-kilpailukseen. Kilpailussa hän keskeytti ajettuaan 34 kierrosta eikä saavuttanut F1-urallaan yhtään MM-pistettä.
Widdows jatkoi Formula 2 -sarjassa kilpailemistaan vuoteen 1970 asti eikä jättänyt urheiluautoiluakaan. Hän sijoittui muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajossa vuonna 1969 Nanni Gallin kanssa seitsemänneksi. 1969 hän osallistui yhteen Formula 5000 -kilpailuun ja voitti F2-sarjassa EM-sarjan ulkopuolisen Lotteria Grand Prix'n. Widdows lopetti kilpa-autoilun vuonna 1970.
Ura kelkkailijana.
Widdows aloitti rattikelkkailun jo ennen innostustaan autourheiluun ja harrasti molempia myös yhtä aikaa.
Widdows osallistui Innsbruckin talviolympialaisiin 1964 ja Grenoblen talviolympialaisiin 1968 ja kilpaili sekä kahden että neljän miehen joukkueissa. Hän on yksi neljästä Formula 1 -kuljettajasta, jotka ovat osallistuneet olympialaisiin. Muut ovat Ben Pon, Roberto Mieres ja Divina Galica.
Tuloksia.
Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuskilpailut.
Lähde:
Formula 2 -sarjan Euroopanmestaruuskilpailut.
Joissain kilpailuissa mukana oli samaan aikaan Formula 1 -sarjassa ajavia kuljettajia, jotka eivät olleet oikeutettuja EM-pisteisiin. Heidän sijoituksensa on kuitenkin otettu huomioon Widdowsin sijoituksia listatessa.
Lähde:
Brändön kirkko

Brändön kirkko on kirkkorakennus Brändössä Ahvenanmaan maakunnassa. Se on pyhitetty Pyhälle Jaakobille. Kirkko rakennettiin alun perin 1740-luvun lopulla, mutta se siirrettiin ja pystytettiin uudelleen nykyiseen paikkaansa alkuperäisestä laajennetussa muodossaan. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1893. Kirkko on muodoltaan päätytornillinen pitkäkirkko, jonka alttaripäädyssä on lyhyet ja vähän runkohuonetta matalammat poikkisakarat. Vastakkaisessa päädyssä on kirkon kellotorni. 
Kirkon alttaritaulun on maalannut Alexandra Frosterus-Såltin vuonna 1881, ja sen aihe on "Kristuksen taivaaseenastuminen". Kirkossa on myös myöhäiskeskiaikainen alttarikaappi 1400-luvulta.
Brändön kirkon yhdeksänäänikertaiset urut on rakentanut uusikaupunkilainen Zachariassenin urkutehdas vuonna 1912, ja ne on uudistanut Veikko Virtanen vuonna 1966.
Milk &amp; Honey

Milk &amp; Honey on israelilainen lauluryhmä, joka yhdessä Gali Atarin kanssa voitti vuoden 1979 Eurovision laulukilpailun. Voittokappale oli "Hallelujah".
Yhtye levytti samana vuonna nimeään kantavan albumin. Osa äänityksestä toteutettiin Lontoossa Red Bus -studiossa, osa taas Tel Avivissa Israelissa Triton-studiossa. Levy-yhtiö oli saksalainen Polydor.
Shmulik Bilu kuoli 31. joulukuuta 2023 Ichilovin sairaalassa Tel Avivissa 71-vuotiaana.
Kumlingen kirkko

Kumlingen kirkko on kirkkorakennus Kumlingessa Ahvenanmaan maakunnassa. Muodoltaan yksilaivainen salikirkko on pyhitetty Pyhälle Annalle. 
Ensimmäinen maininta Kumlingen kirkosta on vuodelta 1484 peräisin olevasta testamentista. Alueella on saattanut olla kappeli jo 1400-luvun alussa ja ennen kivikirkon rakentamista paikalla on ollut ehkä kaksikin puukirkkoa. Harmaakivikirkko on arvioitu rakennetun noin vuonna 1510. Kirkolla on myös barokkityylinen sipulikupoli, sekä kellotorni, joka rakennettiin vuonna 1767 längelmäkeläisen kirkonrakentajan Antti Piimäsen johdolla. 
Kumlingen kirkko on tunnettu erityisesti siellä olevista Raamatun aiheisiin liittyvistä seinämaalauksista, jotka on tehty pian kirkon valmistumisen jälkeen. Maalausten tekijä on jäänyt tuntemattomaksi, eikä vastaavia maalauksia ole löydetty muualta Suomesta eikä myöskään Ruotsin kirkoista. Taiteilijan on kuitenkin päätelty saaneen vaikutteita Uplannin kirkkomaalareilta ja suomalaiselta Petrus Henrikssonilta, vaikka häntä ei voidakaan pitää minkään tietyn koulukunnan edustajana. Maalauksista erottuvat erityisesti Kristuksen kärsimyshistoriaan liittyvät kuvat: epäröivä Pontius Pilatus, Jeesus kahden häntä syyttävän sotilaan välissä ja Jeesuksen kavaltanut Juudas Iskariot.
Kirkossa on myös 1250-luvulta oleva alttarikaappi, joka on Suomen vanhimpia, sekä Neitsyt Mariaa ja Jeesus-lasta esittävä puuveistos, joka puolestaan on 1400-luvulta. Alttarikaappi on kuulunut alkujaan Sundin kirkkoon. Alttaritauluna on Robert Wilhelm Ekmanin jäljennös Leonardo da Vincin maalauksesta "Ehtoollinen". Alttarilta lukien ensimmäisestä holvikaaresta riippuu ristiinnaulittua Jeesusta esittävä triumfiristi. 
Kumlingen kirkkoon saatiin ensimmäiset urut vuonna 1907. Nykyiset kymmenäänikertaiset urut on rakentanut Veikko Virtanen vuonna 1963.
Hiiret ja rotat

Hiiret ja rotat eli rottaeläimet (Muridae) on nisäkkäiden suurin heimo. Siihen luetaan 730 pienikokoista jyrsijälajia 150 suvussa. Heimon lajeja tavataan luontaisesti Euraasiassa, Afrikassa ja Australiassa monenlaisissa elinympäristöissä, ja ihmisen mukana ne ovat levittäytyneet koko maapallolle. Ryhmään kuuluvat rotat, hiiret ja gerbiilit sukulaisineen.
Hiirten ja rottien sekä myyrien (Cricetidae) välinen luokittelu on muuttunut useita kertoja. Välillä myyrät on luettu omaan heimoonsa, välillä taas Muridae-heimoon, jolloin heimon nimenä on ollut rottaeläimet tai hiiret ja myyrät. Nykyään myyrät luetaan eri heimoon kuin hiiret ja rotat, minkä lisäksi muutamia aiemmin näiden alaheimoina pidettyjä ryhmiä on erotettu omiksi heimoikseen.
Suomessa tavattuja hiirten ja rottien lajeja ovat kotihiiri, metsähiiri, peltohiiri, vaivaishiiri, isorotta ja mustarotta, jotka kaikki kuuluvat Murinae-alaheimoon. Mustarotta on kansallisessa uhanalaisuusluokituksessa määritelty Suomesta hävinneeksi lajiksi.
Fantômas (yhtye)

Fantômas on vuonna 1998 Kaliforniassa perustettu avantgardemetallia soittava superyhtye. Yhtye on nimetty samannimisen dekkarikirjasarjan mukaan, joka ilmestyi Ranskassa ennen ensimmäistä maailmansotaa. Fantômasin musiikkia ei voi täysin sijoittaa yhden genren alle, sillä yhtye yhdistelee musiikissaan esimerkiksi noisea, grindcorea, free jazzia, thrash metalia, progressiivista rockia ja elokuvamusiikkia.
Historia.
Bändi muodostui, kun Mike Patton teki avantgardemetal-tyyppisiä lauluja juuri ennen kuin hänen edelliset yhtyeet, Faith No More ja Mr. Bungle, olivat eroamassa. Niinpä Patton alkoi perustaa uutta yhtyettä ja pyysi alun perin siihen kitaristiksi Buzz Osbornea (Melvins), basistiksi Trevor Dunnia (Mr. Bungle), ja rumpaliksi Igor Cavalera (Sepultura). Cavalera kuitenkin kieltäytyi tarjouksesta, ja ehdotti rumpaliksi Slayerissä soittavaa Dave Lombardoa, joka hyväksyi tarjouksen. Fantômas on tähän asti tehnyt neljä studio- ja yhden livealbumin. Albumit sisältävät todella kokeellista musiikkia. 15. toukokuuta 2006 Patton paljasti Billboard.comissa, että viides Fantômas albumi on suunnitteilla. Seuraavasta albumista Patton kertoo: "Seuraava levy tulee olemaan täysin elektronista musiikkia sisältävä, ja siinä ei tulla käyttämään akustisia soittimia ollenkaan. Aiomme siirtyä horrokseisempaan tyyliin. Minun täytyy ruveta suunnittelemaan uutta albumia. Kerrankin minulla on kunnolla aikaa."
Eimear Quinn

Eimear Quinn (oik. Eimear Ní Chuinn, s. 1973 Dublin) on irlantilainen laulaja. Hän voitti vuoden 1996 Eurovision laulukilpailun kappaleella "The Voice". Quinn esiintyi myös vuonna 2005 Euroviisujen 50-vuotista historiaa juhlistaneessa ""-tapahtumassa. 
Quinn valmistui National University of Irelandista ennen kuin hänestä tuli ammattilaulaja. Vuoden 2006 Euroviisuissa Quinn luki Irlannin äänestystuloksen.
Uransa aikana Quinn on esiintynyt eri puolilla maailmaa ja tehnyt yhteistyötä monien muusikoiden ja säveltäjien kanssa. Hän säveltää musiikkia muun muassa latinaksi ja iiriksi, ja hänen tuotantonsa sisältää sekä uudelleensovituksia että alkuperäissävellyksiä. Hänen albumeihinsa kuuluu muun muassa "Ériu" (2020), joka sai huomiota myös radiossa ja yleisöäänestyksissä.
Quinn asuu nykyään perheensä kanssa Genevenjärven rannalla Sveitsissä.
James Curtis Hepburn

James Curtis Hepburn (13. maaliskuuta 1815–11. kesäkuuta 1911) syntyi Miltonissa, Pennsylvaniassa. Hän opiskeli Princetonin ja Pennsylvanian yliopistoissa ja valmistui lääkäriksi. Hän matkusti Siamiin (myöhemmin vaihtoi Kiinaan) lähetystyöntekijä-lääkärinä. Hän joutui kuitenkin jäämään Singaporeen kahdeksi vuodeksi, sillä oopiumisodat olivat lähestymässä ja Kiinan portit suljettiin ulkomaalaisilta. Viiden vuoden jälkeen lähetyssaarnaajana hän palasi Yhdysvaltoihin (1845) ja avasi klinikan New Yorkiin.
Vuonna 1859 hän matkusti Japaniin lähetyssaarnaaja-lääkärinä. Hän avasi klinikan Kanagawaan ja myöhemmin koulun (Hepburn-koulu, mistä nykyinen Meiji Gakuin-yliopisto kehittyi).
Hän myös alkoi koota japani-englanti-sanakirjaa, joka julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1867. Kolmas painos sanakirjasta (julkaistu 1887) käytti tarkistettua muotoa japanilaisesta romanisaatiosta, jota yhteisö japaninkielen kirjoittajia latinalaisilla aakkosilla kehitteli. Tämä tunnetaan nykyään Hepburn-romanisaationa; Hepburn ei keksinyt sitä, mutta on laajalti vastuussa sen suosiosta. Hän myös otti osaa Raamatun kääntämiseen japanin kielelle. Hepburn palasi Yhdysvaltoihin 1892 ja kuoli New Jerseyn East Orangessa syyskuussa 1911 96-vuotiaana.
Hepburnin japanilaisia oppilaita olivat mm. Furuya Sakuzaemon ja Numa Morikazu.
Karibajärvi

Karibajärvi on yksi maailman suurimmista tekojärvistä. Se sijaitsee Afrikassa Sambesijoen juoksulla sen puolessa välissä, noin 1 300 km joen suulta, Sambian ja Zimbabwen rajalla. Karibajärvi on toinen Sambesijoen tekojärvistä, pienempi Cahora Bassa sijaitsee Mosambikissa.
Karibajärven pato rakennettiin 1955–1959, ja järvi täytettiin vuoteen 1963 mennessä. Pato on 128 metriä korkea ja 580 metriä pitkä. Sen voimalaitoksen teho on 1 266 megawattia. Padon pidättelemä tekojärvi on 220 kilometrin pituinen, enimmillään 40 kilometriä leveä, keskimäärin 30 metriä syvä ja tilavuudeltaan noin 185 kuutiokilometriä. Suunnattoman vesimassan aiheuttaman tektonisen rasituksen uskotaan aiheuttaneen useita maanjäristyksiä alueella järven rakentamisen jälkeen.
Järveen on istutettu Tanganjikajärven sillikalaa kapentaa, johon perustuva kalatalous on tuottoisaa. Järvi on kuulu myös muusta luonnostaan, eritoten kalaa syövistä linnuista.
Igor Tamm

Igor Jevgenjevitš Tamm (, 8. heinäkuuta 1895 Vladivostok – 12. huhtikuuta 1971 Moskova) oli neuvostoliittolainen fyysikko.
Tamm sai vuoden 1958 fysiikan Nobel-palkinnon yhdessä Pavel Tšerenkovin ja Ilja Frankin kanssa Tšerenkovin säteilyn löytämisestä ja selittämisestä. Hän kehitti myöhemmin Andrei Saharovin kanssa Tokamak-fuusioreaktorin.
Barnsley FC

Barnsley Football Club on jalkapallojoukkue Barnsleysta, South Yorkshiresta, Englannista. Joukkue pelaa kaudella 2025–2026 Ykkösliigassa, maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, jonne se putosi keväällä 2022 takaisin pelattuaan kolme kautta Mestaruusarjassa.
Vuonna 1887 perustettu seura pelasi ensimmäisen ottelunsa 1. syyskuuta 1898 Lincolnia vastaan. Joukkueen paras saavutus on kauden 1911–1912 FA Cupin voitto. Finaalin uusintaottelussa se kukisti West Bromwich Albionin 1–0. Barnsley selviytyi FA Cupin loppuotteluun myös 1910, jolloin Newcastle United voitti uusintaottelun 2–0. Alkuperäinen loppuottelu oli päättynyt 1–1-tasatulokseen. Barnsley selvisi myös FA Cupin välieriin 2008. Seura on pelannut historiansa aikana yhden kauden, 1997–1998, korkeimmalla sarjatasolla, Valioliigassa.
Barnsley pelaa kotiottelunsa 23 009 -paikkaisella Oakwell Stadiumilla.
Suomen ja Japanin suhteet

Japanin ja Suomen suhteet alkoivat Japanin tunnustettua Suomen valtion 23. toukokuuta 1919. Maiden väliset diplomaattisuhteet solmittiin 6. syyskuuta 1919 sekä uudelleen 8. maaliskuuta 1957. Suomen suurlähetystö sijaitsee Tokiossa ja Japanin suurlähetystö Helsingissä. Suomen Tokion-suurlähettiläänä toimii Tanja Jääskeläinen.
Ensimmäinen virallinen suomalainen Japanissa lienee ollut Venäjän armeijan luutnantti Adam Laxman. Venäjän keisarinna Katariina Suuri lähetti hänet 1700-luvun loppupuolella pohjustamaan kauppasuhteita ja ottamaan selvää sulkeutuneesta Japanista. Vuonna 1879 puolestaan Jokohamaan rantautui tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld. Hän lienee myös ensimmäinen Koillisväylän läpi purjehtinut ihminen. Suomalaisten lähetystyö alkoi pian uskonnonvapauden (1873) jälkeen. Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys lähetti Esteri Kurvisen ja Alfred Wellrosin Japaniin vuonna 1900. Tunnettu kielentutkija ja tutkimusmatkailija G. J. Ramstedt nimettiin Suomen viralliseksi ensimmäiseksi asiainhoitajaksi Japaniin, Kiinaan ja Siamiin vuonna 1919.
Suomalaisia kansainvälisissä tieteellisissä teoksissa julkaisseita Japanin tutkijoita ovat muun muassa historioitsija Olavi K. Fält, taloustieteilijä Merja Karppinen, suomenvirolainen kielentutkija Rein Raud ja semiootikko Eero Tarasti. Suomalaisessa taiteessa merkittäviä japanilaisia vaikutteita ovat saaneet muun muassa säveltäjät Pehr Henrik Nordgren, joka opiskeli Japanissa, ja Paavo Heininen, jonka ooppera "Silkkirumpu" perustuu japanilaiseen nō-näytelmään. Japanin parlamentin ensimmäinen ulkomaalaissyntyinen senaattori on Suomessa syntynyt Marutei Tsurunen (entinen Martti Turunen).
Aicardin oireyhtymä

Aicardin oireyhtymä on moninainen oireistokokonaisuus, jonka keskeisiä piirteitä ovat infantiilispasmikohtaukset (pakkoliikkeitä ja tajuttomuutta), aivokurkiaisen puuttuminen ja kehitysvammaisuus. Vammautuneet ovat kasvaneessa riskissä saada toistuvia keuhkokuumeita. Oireisto on X-kromosomin välityksellä vallitsevasti periytyvä. 
Joskus Aicardi-henkilöt ovat mikrokefaalisia, plagiokefaalisia ja tulevat murrosikään tavallista aiemmin. 
Aicardin oireyhtymästä kärsivien nyökähtely-, lihasnykäys- ja tajuttomuuskohtaukset alkavat yleensä muutaman kuukauden iässä. Oireyhtymää on luonnehdittu varsin harvinaiseksi, mutta sen tarkasta esiintyvyydestä ei ole luotettavia tietoja.
Oireyhtymä sai nimensä vuonna 1972 ranskalaiselta Jean Aicardilta, jonka johtamat tutkijat kuvasivat sen vuonna 1965.
Secret Garden

Secret Garden on irlantilais-norjalainen duo, joka soittaa New Age -musiikkia, jota jotkut kutsuvat myös uusklassiseksi musiikiksi.
Yhtyeen jäsenet ovat irlantilainen viulisti Fionnuala Sherry ja norjalainen pianisti-säveltäjä Rolf Løvland. Secret Garden toi Norjalle vuoden 1995 Eurovision laulukilpailun voiton kappaleella ”Nocturne”. Euroviisuvoitto aloitti heidän menestyksekkään uransa. Heidän ensimmäinen albuminsa "Songs from a Secret Garden" oli menestys ja sitä myytiin miljoona kappaletta ympäri maailman: se myi platinaa Norjassa ja Etelä-Koreassa sekä kultaa Irlannissa, Hongkongissa ja Uudessa-Seelannissa. Se oli kahden vuoden ajan Billboardin New Age -musiikkilistalla vuosina 1996–1997. Barbra Streisand levytti Secret Gardenin musiikkia levylleen ja soitti sitä myös häissään. Senkin jälkeen Secret Garden on menestynyt maailmalla hyvin ja heidän levyjään on myyty jo kolme miljoonaa kappaletta.
Secret Gardenin kuuluisin kappale on ”You Raise Me Up”, jonka lauloi heidän kanssaan Brian Kennedy. Kappaleen on levyttänyt yli sata muuta artistia, muun muassa Josh Groban, Russell Watson, Westlife, Sissel, Becky Taylor, Celtic Woman, Il Divo ja Kari Tapio. Viimeksi mainittu on myös suomentanut kappaleen nimelle ”Kuin taivaisiin”.
Angelmanin oireyhtymä

Angelmanin oireyhtymä on Harry Angelmanin vuonna 1965 kuvaama oireistokokonaisuus, jonka piirteitä ovat vaikea henkinen kehitysvammaisuus, erilaiset neurologiset häiriöt, ataksia ja poikkeuksellisen pienikokoinen pää. Luonteenomaisia ovat myös epileptiset kohtaukset, toistuvat naurunpuuskat sekä käsien nykiminen tai taputtelu. Aivosähkökäyrä on yleensä poikkeava. Tavallisesti oireyhtymästä kärsivät lapset ovat yliaktiivisia ja heillä on keskittymisvaikeuksia, vaikka nämä oireet yleensä lieventyvät ajan myötä. Ei tiedetä tarkkaan, mistä oireyhtymään liittyvät naurunpuuskat johtuvat. Yleisesti ottaen useimmat oireyhtymästä kärsivät ovat olemukseltaan iloisia, nauravia ja puheongelmista huolimatta mielellään kontaktia ottavia. 
Angelmanin oireyhtymän aiheuttaa 15. kromosomin puutteellisuus tai sen geenin poikkeavuus. Jos kromosomin 15 alueen 15q12 häviämä periytyy äidiltä, on tuloksena Angelmanin oireyhtymä. Jos sama virhe periytyy isältä, tuloksena on Prader–Willin oireyhtymä.
Angelmanin oireyhtymästä kärsivä saattaa elää yhtä pitkän elämän kuin normaaliväestönkin edustajat. Useimmat potilaat oppivat kävelemään, mutta sanallinen kommunikaatio jää hyvin vajavaiseksi niilläkin Angelman-ihmisillä, jotka oppivat puhumaan. Ensimmäiset Angelman-tapaukset todettiin Yhdysvalloissa 1980-luvun alussa, ja nyt tapauksia on todettu eri puolilla maailmaa. Diagnoosia ei yleensä saada tehdyksi heti lapsen synnyttyä vaan vasta varhaislapsuuden aikana. Suomessa on annettu noin 50 Angelman-diagnoosia, mutta uskotaan, että varsin moni tästä melko huonosti tunnetusta oireyhtymästä kärsivistä on yhä tunnistamatta. Suomessa toimii oma Angelman-yhdistys. 
Angelman-oireisia on arvioitu olevan väestöstä yksi 15 000:sta – 30 000:sta. Uskotaan, että kyseessä on kuitenkin alidiagnosoitu sairaus.
Oireyhtymä kuvattiin ensi kertaa 1965. Siitä käytettiin alun perin nimeä "iloisen nuken syndrooma", mutta nykyinen suositeltu muoto on Angelmanin oireyhtymä. Aiempi kutsumanimi tulee juuri oireyhtymästä kärsivien iloisesta perusluonteesta.
Oireiden taso vaihtelee potilaiden välillä suurestikin. Oireet myös muuttuvat iän karttuessa: aikuisiällä yliaktiivisuus ja unihäiriöt lieventyvät ja kouristukset vähenevät tai peräti loppuvat. Murrosikä käynnistyy tavallisesti normaalisti tai vain hieman myöhässä, ja seksuaalisen kehityksen uskotaan olevan normaalia. On havaittu, että inkontinenssia esiintyy Angelmanin oireyhtymästä kärsivillä tavanomaista yleisemmin.
Angelmanin oireyhtymä ei vaikuta eliniän pituuteen merkittävästi.
Irlantilaisen näyttelijän Colin Farrellin poika sairastaa Angelmanin syndroomaa.
Muumimaailma

Muumimaailma on vuonna 1993 perustettu Muumi-aiheinen teemapuisto Naantalissa Kailon saarella lähellä Naantalin keskustaa. 
Teemapuiston toimintaa.
Toisin kuin monissa huvi- ja teemapuistoissa Muumimaailmassa ei ole ainuttakaan huvipuistolaitetta. Muumimaailmaa suunniteltaessa huvipuistolaitteiden puuttuminen oli yksi Tove Janssonin ehdoista ja siitä on pidetty kiinni edelleen.
Muumimaailman nähtävyyksiä ovat muun muassa Muumitalo, Hemulin talo, Teatteri Emma ja uimahuone. Lisäksi Muumimaailmassa pääsee vierailemaan esimerkiksi Noidan mökissä, hattivattien luolassa, Niiskun talossa sekä Nuuskamuikkusen leirillä. Teemapuistossa pääsee tapaamaan keskeisimpiä Muumi-tarinoiden hahmoja.
Vuonna 2006 Muumimaailma oli 281 402 kävijällään Varsinais-Suomen suosituin matkailukohde. Muumien ulkomailla saama suosio on luonut uudenlaisen ilmiön. Muumimaailmassa on alettu järjestää häitä sitä haluaville pareille. Aasiasta, erityisesti Japanista, on matkustettu Suomeen, jotta parit voisivat mennä naimisiin Muumimaailmassa Nuuskamuikkusen vihkiessä ja muumien todistaessa noin tunnin kestävää seremoniaa.
Hahmot.
Oleellinen osa Muumimaailman toimintaa ovat itse muumihahmot, joita pääsee tapaamaan eri puolilla teemapuistoa joka päivä puiston ollessa avoinna. Vakiohahmojen lisäksi Muumimaailmassa tavataan toisinaan myös harvinaisempia hahmoja, joita saattaa esiintyä esimerkiksi erityisen teemapäivän tai tapahtuman aikana.
Sijainti.
Muumimaailma sijaitsee Naantalin keskustan välittömässä läheisyydessä sen luoteispuolella Kailon saaressa. Saareen johtaa 250-metrinen ponttoonisilta Naantalin vanhastakaupungista. Suomen tasavallan presidentin kesäasunto Kultaranta sijaitsee 500 metriä Kailosta lounaaseen. Kailon omistaa Naantalin kaupunki ja se on pääosin vuokrattu elämyspuisto Muumimaailma Oy:lle.
Kailon saari on Naantalin kaupungin ulkoilusaari, noin kaksi kolmasosaa sen pinta-alasta on Muumimaailman käytössä. Talvisin Muumimaailman alueella saa myös liikkua vapaasti.
Alun perin Muumimaailmaa kaavailtiin Turun Ruissalon Kansanpuistoon ja Porvooseen, mutta Turun viivyttely rakennusluvissa ja Porvoon haluttomuus ryhtyä hankkeeseen peruuttivat suunnitelmat.
Charlie McGettigan

Charlie McGettigan on irlantilainen laulaja.
Hän edusti Irlantia vuoden 1994 Eurovision laulukilpailussa yhdessä Paul Harringtonin kanssa kappaleella "Rock ’n’ Roll Kids". Laulu voitti ja toi Irlannille jo kolmannen euroviisuvoiton peräkkäin. McGettigan esiintyi myös Euroviisujen 50-vuotisjuhlatapahtumassa .
Ibanez JEM

Ibanez JEM on Ibanezin valmistama Steve Vaille suunniteltu signature- eli nimikkokitara, joka julkaistiin vuonna 1987. JEMin alamalleja ovat JEM7, JEM77, JEM777, JEM505, JEM555, JemJr, sekä seitsemänkielinen Universe. JEMeille on tyypillistä kantokahva (Monkey Grip) pleksin yläpuolella, tallan juureen kaiverretut urat viritinnupeille (Lion Claw) ja kukkaiskuviointi otelaudassa (Tree of Life).
Australian avoin tennisturnaus 2003

Vuoden 2003 Australian avoin tennisturnaus pelattiin 13.-26. tammikuuta 2003.
Tulokset.
Miesten kaksinpeli.
Finaalissa olivat vastakkain Andre Agassi, Yhdysvallat ja Rainer Schüttler, Saksa. Agassi otti neljännen Australian avoimen turnausvoittonsa luvuin 6-2 6-2 6-1. Agassi oli selvittänyt tiensä finaaliin voittamalla semifinaaleissa Etelä-Afrikan Wayne Ferreiran ja puolivälierissä Ranskan Sébastien Grosjeanin. Finaalin hävinnyt Schuettler selvitti välierät voittamalla Yhdysvaltain Andy Roddickin ja puolivälierät kukistamalla Argentiinan David Nalbandianin.
Naisten kaksinpeli.
Finaalissa olivat vastakkain yhdysvaltalaiset sisarukset Serena ja Venus Williams. Serena Williams voitti ottelun luvuin 7-6, 3-6, 6-4. Hän selvitti tiensä finaaliin voittamalla välierissä Belgian Kim Clijstersin ja puolivälierissä Yhdysvaltain Meghann Shaughnessyn. Finaalin hävinnyt Venus Williams voitti välierissä Belgian Justine Henin-Hardennen ja puolivälierässä Slovakian Daniela Hantuchovan.
Miesten nelinpeli.
Miesten nelinpelin voittivat Ranskan Michaël Llodra ja Fabrice Santoro. Finaalissa he kaatoivat Mark Knowlesin, Bahama, ja Daniel Nestorin, Kanada, luvuin 6-4, 3-6, 6-3.
Naisten nelinpeli.
Naisten nelinpelin voittivat sisaruspari Serena ja Venus Williams. He kukistivat finaalissa parin Virginia Ruano-Pascual, Espanja ja Paola Suarez, Argentiina luvuin 4-6, 6-4, 6-3.
Sekanelinpeli.
Sekanelinpelin voittivat Martina Navratilova (USA) ja Leander Paes (IND). Finaalissa kukistuivat Todd Woodbridge, Australia ja Eléni Daniilídou, Kreikka luvuin 6-4, 7-5.
Poikien kaksinpeli.
Australian avointen poikien kaksinpelin voiton vei Kyproksen Marcos Baghdatis. Finaalissa kaatui romanialainen Florin Mergea luvuin 6-4, 6-4.
Tyttöjen kaksinpeli.
Tyttöjen kaksinpelin voitti Barbora Strýcová, Tšekki. Finaalissa kukistui Ukrainan Viktoria Kutuzova luvuin 0-6, 6-2, 6-2.
Poikien nelinpeli.
Poikien nelinpelin voittivat yhdysvaltalaispari Scott Oudsema ja Phillip Simmonds.
Tyttöjen nelinpeli.
Tyttöjen nelinpelin voittivat Australialaispari Casey Dellacqua ja Adriana Szili.
Vaseliini

Vaseliini on öljynjalostuksessa (maaöljyn tislauksessa) sivutuotteena saaduista pitkäketjuisista hiilivedyistä (yli 25 hiiliatomia) koostuva rasva, jolla on monia käyttötarkoituksia. Vaseliinia käytetään lääketeollisuudessa ja kosmetiikassa sekä erilaisten esineiden kuten lukkojen, saranoiden, ketjujen ja koneistojen osien voitelemiseen ja ruostesuojaukseen. Pitkälle jalostettu valkovaseliini on valkoista, vähemmän jalostettu sisältää epäpuhtauksia ja voi olla kellertävää tai ruskeaa. Ominaisuuksiltaan vaseliini on hyvin kiinnittyvää, vettähylkivää ja korkeitakin lämpötiloja kestävää.
Aineen keksi ja sen valmistusmenetelmän patentoi vuonna 1872 brittiläissyntyinen yhdysvaltalainen kemisti Robert Chesebrough. 
Hän nimesi aineen ilmeisesti saksan sanan "Wasser" ("vesi") ja muinaiskreikan sanan ἔλαιον, élaion ("öljy") mukaan.
1800-luvulla ja 1900-luvun alussa vaseliinia eli "petroolihyytelöä" myytiin lähes kaikkia iho-ongelmia ja haavoja hoitavana ihmelääkkeenä.
Vaseliinia käytetään liukasteena ihmisten iholla ja limakalvoilla, ja sillä voidaan suojata ärtynyttä tai lievästi vahingoittunutta ihoa. Sitä on myös käytetty ihon suojaamiseen pakkaselta.
Tuotemerkin "Vaseline" omistaa nykyisin Unilever, joka osti entisen Chesebrough Manufacturing Companyn vuonna 1987.
Louis Pierre Vieillot

Louis Pierre Vieillot (10. toukokuuta 1748 Yvetot, Ranska – 24. elokuuta 1830 Sotteville-lès-Rouen) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Vieillot työskenteli liikeasioissa San Domingon saarella Haitissa, kun hän Ranskan vallankumouksen pyörteissä joutui pakenemaan Yhdysvaltoihin. Amerikassa ollessaan hän alkoi järjestelmällisesti tutkia lintuja, ja julkaisi 1808 teoksen "Histoire naturelle des oiseaux de l'Amérique Septentrionale." Hän kuvaili suuren määrän lintuja ensi kerran tieteelle, ja 26 hänen muodostamaansa lintusukua on yhä käytössä. Vieillot oli yksi ensimmäisistä ornitologeista, jotka tutkivat lintujen höyhenpuvun muutoksia. Hän oli myös yksi ensimmäisistä, jotka tutkivat sekä eläviä lintuja että nahkoja.
Vieillot palasi vuonna 1800 tai 1801 Ranskaan, missä hän sai paikan kirjoittajana "Bulletin des Loisissa". 1802 hän julkaisi teoksen "Histoire naturelle et générale des colibris, oiseaux-mouches, jacamars et promerops", jonka kuvitti hänen ystävänsä Jean-Baptiste Audebert. Tätä seurasi teos "Histoire naturelle des plus beaux oiseaux chanteurs de la zone torride" vuonna 1806.
1816 julkaistussa "Analyse d'une nouvelle Ornithologie Elémentaire" -teoksessaan Vieillot esitti oman lintujen luokittelujärjestelmänsä, jota hän jatkoi teoksessaan "Nouveau Dictionaire d'Histoire Naturelle" 1816–1819. Vuonna 1820 Vieillot otti hoitaakseen loppuun Pierre Joseph Bonnaterren 1790 aloittaman "Tableau encyclopédique et méthodique" -teoksen, johon hän kirjoitti lintuja käsittelevän osan.
Vieillotin uskotaan kuolleen kurjuuteen Sotteville-lès-Rouenissa 1830.
Vieillotin tieteelle kuvailemia lintuja ovat muun muassa myrskykeiju, amerikansirri, valkoperäsirri, palsasirri, tundravikla, amerikanvesipääsky, tunturikihu, pikkukiuru, intianvaris, keltarintavireo, sarakerttunen, kultarinta, vuoriuunilintu ja tiltaltti.
Renata Tebaldi

Renata Ersilia Clotilde Tebaldi (1. helmikuuta 1922 Pesaro – 19. joulukuuta 2004 San Marino) oli italialainen sopraano.
Tebaldi syntyi Pesarossa. Hänen ensiesiintymisensä oli vuonna 1944, ja vuonna 1946 hän esiintyi La Scala -teatterin uusissa avajaisissa Milanossa. Tebaldi lauloi La Scalassa vuoteen 1959 ja debytoi Yhdysvalloissa 1950. Hän vetäytyi esiintymislavoilta 1970-luvulla; viimeinen konsertti pidettiin 1976. Uransa loppuvaiheessa Tebaldia pidettiin usein Maria Callasin kilpailijana.
Tebaldi esiintyi muun muassa Verdin ja Puccinin oopperoissa. Hänen vakiorooleihinsa kuului Desdemona Verdin oopperassa "Otello".
Tebaldi kuoli 82-vuotiaana kotonaan San Marinossa pitkällisen sairauden murtamana.
Halterneck

Halterneck eli niskalenkki on naisten vaatteiden pääntien rakennetyyppi, jossa niskan takaa tai kaulan ympäri kiertävä lenkki kannattaa vaatetta. Niskalenkki voidaan valmistaa yhdistämällä olkaimet ja viemällä ne kaulan taakse. Nimitys voi tarkoittaa joko pukua tai yksittäistä toppia ("niskalenkkitoppi"); jälkimmäinen on hihaton paita. 
Halterneck-rakenne mahdollistaa tavallista avoimemman selkäkappaleen: se jättää selän paljaaksi paljastaen lapaluut. Tämän vuoksi niskalenkkiasujen kanssa käytetään olkaimettomia rintaliivejä, jos liivejä ollenkaan käytetään. Jotkin halterneck-vaatteet kiinnitetään solmimalla kannatusnauhat niskan takaa. Tällainen malli löytyy usein uimapuvuista.
Termi "halter" tulee saksan kielestä, kuten sanassa "Büstenhalter", mikä suoraan käännettynä tarkoittaa "rintojen pitäjää" ja on vastaava sana "rintaliiveille".
Sokea kauhu

Sokea kauhu ("See No Evil" tai "Blind Terror") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut brittiläinen kauhuelokuva. Siinä Mia Farrow esittää äskettäin sokeutunutta Sarah-nimistä naista. Sarah palaa setänsä taloon, jossa hänen sukulaisensa on murhattu hänen tietämättään. Sarah löytää ruumiit yksi kerrallaan ja joutuu pakenemaan mielipuolista tappajaa. Elokuvalla oli pieni budjetti, mutta siitä tuli sitäkin suositumpi; erityisesti Farrow'n roolisuoritusta on kehuttu.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen pitää asetelmaa kiinnostavana ja ohjausta varmana, mutta tarinaa silti melko tyhjästä nyhjäistynä. Hän antaa "Sokealle kauhulle" kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. "VideoHound's Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Tapani Ripatti

Tapani Ripatti (s. 4. tammikuuta 1950) on lahtelainen eläkkeellä oleva radiotoimittaja ja DJ. Hän kuuluu kotimaiseen DJ Hall of Fameen. Ripatti on toiminut useita kausia Lahden kaupunginvaltuutettuna (SDP).
Levyjen soittamisen hän aloitti 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Hänen esiintyjänimensä oli pääasiassa DJ Beaver. Hän oli television Levyraadin vakiojäsen vuosina 1977–1980, jolloin ohjelmaa juonsi Jaakko Jahnukainen. 1980-luvulla hän oli Yleisradion Radio 1:n viihdetoimituksessa, jossa juonsi nuorten ohjelmia, joilla oli oma merkittävä vaikutuksensa vuosikymmenen nuorisokulttuuriin. Ripatti kirjoitti myös musiikkiarvosteluja muun muassa Suosikkiin. Samalla vuosikymmenellä hän veti radiossa Radio 1983 -ohjelmaa, heti sen jälkeen Ocsidia ja 1990-luvulla Tri Patti's partylinea sekä Yövuoroa, jotka kaikki olivat diskoon ja uudempaan elektroniseen tanssimusiikkiin keskittyneitä ohjelmia. Vuonna 2011 hän työskenteli Ylen Lahden Radiossa tuottajana. 
Ripatti tunnetaan nopeasta ja persoonallisesta puhetyylistään, joka on tuonut sekä faneja että vihamiehiä, joista jälkimmäiset vaihtavat radiokanavaa heti häntä kuullessaan. Ripatti kertoo saaneensa aikoinaan paljon palautetta tavastaan puhua lähetyksissä soittamansa musiikin päälle: Musiikin nauhoittaminen radiosta oli 1980-luvulla hyvin yleistä, ja nauhoittajia luonnollisesti harmitti hyvän musiikin osittainen "pilaaminen" tällä tavalla, ulkopuolisella puheella. Kesäkuussa 2007 Ylen Yöradiossa lähetetyn Ocsid-spesiaalin aikana Ripatti puhui Souvlakin "Inferno"-kappaleen alkuosan päälle ja totesi nauraen seuraavaa: "Toivon todella hartaasti, että joku edelleen yrittää äänittää. Sillä tämä on äänittäjän ihanneohjelma, ollut aina."
Vaikka Ripatti yhdistetään usein nimenomaan dance- ja klubimusiikkiin, hän on laajemminkin afroamerikkalaisen tai yleensä mustan musiikin ystävä. Funk, reggae, soul, rhythm and blues ja esimerkiksi Chuck Berryn kaltaiset artistit ovat hänelle läheisiä.
Lokakuussa 2014 Ocsid teki paluun lahtelaisen LiMu Radion kautta. Ripatti on juontanut kaksituntista ohjelmaa joka toinen keskiviikko kello 19–21.
2010-luvulla nostettiin esille Sabatti-ohjelman jakso, jossa Ripatti haastatteli Kikkaa, Pasi Kaunistoa ja Irwin Goodmania vuonna 1990. Ripatin katsottiin kohdelleen Kikkaa haastattelussa alentavasti. Ripatti kommentoi vuonna 2019 Ylen toimittajalle, ettei muista haastattelua, mutta sitaatit siitä kuulostavat hänen mielestään nykyään äärimmäisen typeriltä. Ripatti kertoi, että ohjelman konseptiin kuului tietynlainen tylyys ja hänellä oli tuohon aikaan vahvoja mielipiteitä eri musiikintyylien keskinäisestä paremmuudesta. Hän myös epäilee asenteissaan olleen vanhakantaisuutta naisten suhteen. Myöhemmin hän on alkanut suhtautua Kikan musiikkiin myönteisemmin.
Joanna Kuvaja

Joanna Kuvaja (o.s. Väre, s. 5. lokakuuta 1984 Mikkeli) on suomalainen televisiojuontaja, joka valittiin Miss Suomen II perintöprinsessaksi vuonna 2007. Hän on kotoisin Mikkelistä. Kuvaja on työskennellyt hevostenhoitajana ja on asunut Italiassa, Rooman lähettyvillä vuodet 2003–2006. Kuvaja oli vuoden 2012 alusta Ylen raviohjelmien juontaja.
Ennen Roomaan muuttoaan Kuvaja harrasti yleisurheilua. Hän voitti kolme SM-mitalia nuorten sarjoissa aitajuoksuviestissä ja 4×100 metrin viestissä. Kuvaja edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja.
Miss Suomi -kilpailun aikana Kuvaja oli 22-vuotias, 169 senttiä pitkä, 55-kiloinen ja hänen niin sanotut strategiset mittansa (rinnan-, vyötärön- ja lantionympärys senteissä) olivat 87–65–91. Hänen painoindeksinsä oli 19,3.
Kuvaja oli vuonna 2007 toisena juontajana MTV3-kanavan 15-osaisessa "Ratsailla ja rattailla" -televisio-ohjelmassa. Sittemmin hän juonsi lauantain Toto75-ravien koostelähetystä, "Ravisuora"-ohjelmaa Yle TV1-kanavalle. Lisäksi hän toimii MTV3-kanavalla esittävän Teknavi-nimisen autoihin ja teknologiaan keskittyvän ohjelman juontajana sekä yhdessä Ilkka Uusivuoren kanssa 2018 MTV3-kanavalla esitetyn Fort Boyard -seikkailuohjelman juontajana.
Joanna Kuvaja on ollut vuodesta 2011 lähtien naimisissa malli Kalle Kuvajan kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta.
Kuvaja on nähty myös Natalia Kivelän roolissa draamasarjassa Syke.
Paavo Niinikoski

Paavo Eevertti Niinikoski (16. maaliskuuta 1926 Reisjärvi – 19. lokakuuta 1993 Haapajärvi) oli suomalainen kansanedustaja ja kunnallisvaikuttaja. 
Taksiautoilijana toiminut Niinikoski toimi myös useissa kunnallisissa luottamustehtävissä Haapajärvellä vuodesta 1954 lähtien. Vuonna 1961 hänet valittiin ensimmäisen kerran silloisen Haapajärven kauppalan valtuustoon. Valtuustossa ja edelleen kaupunginhallituksessa hän toimi vuoteen 1984 saakka, viimeksi kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. 
Kansanedustajaksi hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Kansanedustajan tehtävät keskustapuolueen eduskuntaryhmässä jatkuivat vuoteen 1975 asti. 
Niinikosken vanhemmat olivat metsäteknikko Viljami Niinikoski ja Hilma Maria Istula. Niinikosken puoliso vuodesta 1953 oli Eeva Hillevi Varis.
Eric Thompson

Eric Thompson (14. marraskuuta 1919 – 22. elokuuta 2015) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen Grand Prix -kilpailuun ja saavutti kaksi MM-pistettä.
Thompson oli osa Aston Martinin urheiluautotallia vuodesta 1949 vuoteen 1953. Hän sijoittui kolmanneksi Le Mansissa Lance Macklinin kanssa vuonna 1951. Tämän lisäksi hän sijoittui muissakin kilpailuissa hyvin. Thompson kilpaili Connaught-tallissa pienessä Formula Libre -sarjan kilpailussa, mutta hänen osallistumisensa F1-sarjan Britannian Grand Prix'hin kaudella 1952 oli hänen uransa paras kilpailu, jossa ajettiin yksipaikkaisilla autoilla. Hän sijoittui kilpailussa viidenneksi ja saavutti kaksi MM-pistettä. Hän tuli maaliin kolme kierrosta voittajaa jäljessä. Thompson ajoi myös F1-sarjan ulkopuolisia kilpailuja.
Kilpa-autoilun jälkeen Thompson siirtyi liike-elämään, jossa toimi Lloydsin vakuutuksenantajana (). Lisäksi hän välitti autourheiluun liittyviä harvinaisia kirjateoksia.
Antti Tervo

Antti Tervo (9. joulukuuta 1842 – 24. joulukuuta 1892) oli suomalainen runoilija, toimittaja ja kansakoulunopettaja. Hänen runojaan ja laulujaan julkaistiin pääasiassa sanomalehdissä. Tervo oli myös yksi tamperelaisen "Koi"-lehden perustajista.
Henkilöhistoria.
Antti Tervo syntyi Sotkamossa maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat talollinen Pekka Tervo ja Kaisa Korhonen.
Antti Tervo opiskeli Jyväskylän seminaarissa vuodesta 1863 lähtien ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1868. Hän sai heti valmistuttuaan opettajantyötä Tampereelta, josta tuli hänen kotikaupunkinsa. Tervo oli mukana opetusta tukevassa hyväntekeväisyystyössä pitämällä luentoja ja järjestämällä rahankeruuta mm. Helsingin suomalaisen alkeisopiston hyväksi.
Tervon ensimmäiset sanomalehdissä ilmestyneet runot julkaistiin "Tampereen Sanomissa" 1870 nimimerkillä Trv, jota Tervo käytti muissakin sanomalehtirunoissaan. Runoissa korostuivat isänmaallisuus ja luonto, ja niiden joukossa oli mukaelmia vieraskielisistä runoista. Useat runot oli laadittu tuttujen laulujen sävelmille, sillä Tervo oli kiinnostunut myös musiikista. Ainoaksi jääneen laulukokoelmansa "Kuusen kukkia ja kukkais-kieltä" Tervo julkaisi omalla kustannuksellaan 1876. Sen lisäksi hän suomensi kaksi melko tuntematonta romaania.
Opettajantyönsä ohessa Tervo kiinnostui sanomalehden perustamisesta. Niinpä hän perusti opettajakollegoidensa August Favénin ja Herman Niemen kanssa "Koi"-nimisen sanomalehden kilpailemaan seudun sanomalehtikenttää yksin hallinneen "Tampereen Sanomien" kanssa. Lehden näytenumero ilmestyi 14. marraskuuta 1879 ja ensimmäinen varsinainen numero heti seuraavan vuoden alussa. "Koi" oli Tampereen seudun paikallislehti ja ajoi myös suomalaisuusasiaa. Lehden taru jäi kuitenkin melko lyhyeksi, sillä se lakkautettiin kannattamattomana toukokuussa 1881.
1884 Tervo siirtyi Tampereen reaalilyseon laulunopettajaksi ja opetti laulua vuoteen 1889 asti. Hän kuoli Tampereella jouluaattona 1892 50-vuotiaana.
Antti Tervon nuorempi veli Juho Pietari Tervo kävi myös opettajaseminaarin ja toimi opettajana Nokian paperitehtaan koulussa.
Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkue

Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkue () on Ruotsin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Ruotsin jalkapalloliiton alaisuudessa. Joukkue on saavuttanut olympialaisissa kahdesti hopeaa (2016, 2021) sekä MM-kilpailuissa kerran hopeaa (2003) ja neljästi pronssia (1991, 2011, 2019, 2023). EM-kisoissa joukkue on sijoittunut kolmesti hopealle. Vuonna 1984 Ruotsin maajoukkue voitti UEFA:n epävirallisissa EM-kisoissa kultaa.
Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Saksassa Ruotsi voitti alkulohkossaan Kolumbian 1–0, Pohjois-Korean 1–0 ja Yhdysvallat 2–1. Puolivälierissä Ruotsi voitti Australian 3–1 mutta hävisi välierissä Japanille samoin lukemin. Pronssiottelussa Ruotsi voitti Ranskan 2–1. Voittomaalin teki 82. minuutilla Marie Hammarström Ruotsin pelatessa vajaalukuisena Josefine Öqvistin ulosajon vuoksi.
Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kanadassa Ruotsi pelasi alkulohkossaan kolme tasapeliä: Nigeriaa vastaan tulos oli 3–3, Yhdysvaltoja vastaan 0–0 ja Australiaa vastaan 1–1. Ruotsi selviytyi lohkokolmosten välisessä vertailussa jatkoon neljännesvälieriin, joissa se hävisi Saksalle maalein 1–4. Ruotsin paras maalintekijä kisoissa oli kaksi maalia tehnyt Linda Sembrant.
Ruotsi saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Se voitti puolivälierissä Yhdysvallat ja välierissä Brasilian, molemmat rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Loppuottelussa Ruotsi hävisi Saksalle 1–2.
Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Ranskassa Ruotsi sijoittui alkulohkossaan toiseksi voitettuaan Chilen 2–0 ja Thaimaan 5–1 sekä hävittyään Yhdysvalloille 0–2. Neljännesvälierissä Ruotsi voitti Kanadan 1–0 ja puolivälierissä Saksan 2–1. Välierissä Ruotsi hävisi Alankomaille jatkoajalla 0–1 mutta voitti pronssiottelussa Englannin 2–1 ja saavutti pronssia. Ruotsin paras maalintekijä kisoissa oli kolme maalia tehnyt Kosovare Asllani. Kahden maalin tekijöitä olivat Stina Blackstenius ja Sofia Jakobsson, ja kerran osuivat Madelen Janogy, Linda Sembrant, Fridolina Rolfö, Lina Hurtig ja Elin Rubensson. Joukkuetta valmensi Peter Gerhardsson.
Ruotsi saavutti toistamiseen olympiahopeaa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Se voitti puolivälierissä Japanin 3–1 ja välierissä Australian 1–0. Loppuottelu Kanadaa vastaan oli varsinaisen peliajan ja jatkoajan jälkeen 1–1, mutta Kanada voitti rangaistuspotkukilpailun maalein 3–2.
Vuoden 2023 MM-kilpailuissa Australiassa ja Uudessa-Seelannissa Ruotsi saavutti pronssia. Se voitti kaikki kolme alkulohko-otteluaan, neljännesvälierissä Yhdysvallat rangaistuspotkukilpailun jälkeen ja puolivälierissä Japanin 2–1. Välierissä Ruotsi hävisi Espanjalle 1–2. Pronssiottelussa Ruotsi voitti Australian 2–0. Amanda Ilestedt teki neljä maalia, ja hänet palkittiin pronssipallolla turnauksen kolmanneksi parhaana pelaajana.
Yli 40 vuoden aikana vuoden 1982 jälkeen Ruotsi ei hävinnyt EM- tai MM-kilpailuiden karsinnoissa kertaakaan kotonaan. Huhtikuussa 2024 Ruotsi viimein hävisi Göteborgissa pelatun EM-karsintaottelun Ranskalle. Jo syyskuussa 2023 Ruotsi oli hävinnut Göteborgissa pelatun Kansojen liigan ottelun Espanjalle.
Ruotsi on voittanut Pohjoismaiden-mestaruuden viisi kertaa peräkkäin vuosina 1977–1981.
Nijmegenin murtumaoireyhtymä

Nijmegenin murtumaoireyhtymä on peittyvästi periytyvä sairaus, joka aiheuttaa kehitysvammaisuutta, syöpää, mikrokefaliaa, elimistön heikentynyttä vastuntakykyä infektioita vastaan ja ennenaikaisen kuoleman.
Nijmegenin murtumaoireyhtymään liittyvä kehitysvammaisuus on yleensä lievää tai keskitasoista. Kehitysvammaisuus ilmenee monesti vasta noin 7-vuotiaana.
Nijmegenin oireyhtymä on todettu alle 150 ihmisellä, joista 58 % on ollut miehiä. Syöpää esiintyy potilaista 43 prosentilla, ja pitkäikäisin Nijmegen-potilas eli 33-vuotiaaksi. Peräti puolet Nijmegen-potilaista on ollut puolalaisia. Tyypillisin kuolinsyy on syöpä. 
Syndrooma on nimetty Nijmegenin Radboud-yliopiston (Alankomaat) mukaan.
Noora Hautakangas

Noora Hautakangas (s. 22. maaliskuuta 1984 Soini) on vuoden 2007 Miss Suomi -kilpailun voittaja ja Suomen edustaja vuoden 2007 Miss Universum -kilpailussa.
Noora Hautakangas juonsi vuoteen 2016 saakka The Voice -radiokanavan aamuohjelmaa yhdessä Anssi Honkasen ja Jani ”Tuottaja” Jääskeläisen kanssa. Lisäksi hän on juontanut Yle TV2:lla moottoriurheilu-aiheista "MotorSport"-ohjelmaa. Hautakangas on myös juontanut metsänhoitoon keskittynyttä MTV3:n "Vihreä Kulta" -ohjelmaa yhdessä Arttu Harkin kanssa. Vuonna 2015 Hautakangas juonsi Nelosella esitettävää "Aatami etsii Eevaa" -televisiosarjaa. Vuodesta 2016 lähtien hän on toiminut yrittäjänä omistaen kolme käytettyjen tavaroiden liikettä Helsingissä.
Juan Ignacio Molina

Juan Ignacio Molina (24. kesäkuuta 1740 Villa Alegre – 12. syyskuuta 1829 Imola) oli chileläinen jesuiittapappi ja luonnontieteilijä.
Molina syntyi Guaraculénin suurella maatilalla lähellä Villa Alegrea, Linaresin provinssissa. Hänen vanhempansa olivat Agustin Molina ja Fransisca Gonzáles Bruna. Hän opiskeli Talcassa ja Concepciónin jesuiittakoulussa. Hän joutui lähtemään Chilestä vuonna 1768, jolloin jesuiitat karkotettiin Espanjaan. Vuonna 1773 hän asettui Bolognaan, Italiaan, jossa hänestä tuli luonnontieteiden professori. Vuonna 1782 hän kirjoitti teoksen "Saggio sulla Storia Naturale del Cile", joka oli ensimmäinen Chilen luonnonhistoriaa kartoittava teos. Siinä hän kuvaili ensi kerran tieteelle useita eliölajeja.
Häntä kutsuttiin myös Abate (apotti) Molinaksi, ja joskus myös italialaisella nimellään Giovanni Ignazio Molina.
Molinan tieteelle kuvailemiin lintulajeihin lukeutuu muun muassa chilenflamingo.