tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harry Patch

John Henry ”Harry” Patch (17. kesäkuuta 1898 – 25. heinäkuuta 2009) oli yksi viimeisinä elossa olleista ensimmäisen maailmansodan veteraaneista. Hän oli viimeinen brittiläinen jalkaväkisotilas ("Tommy"), joka oli taistellut länsirintamalla.
Patch syntyi Combe Downin kylässä, Bathissa, Somersetissa vuonna 1898 nuorimpana kolmesta veljeksestä. Heidän isänsä oli kivenhakkaaja, ja veljekset hankkivat kaikki rakennusalan ammatin. Harry opiskeli ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä putkiasentajaksi.
Patch puhui avoimesti sodasta vasta yli 80 vuoden hiljaisuuden jälkeen. Hän ei halunnut osallistua ensimmäiseen maailmansotaan ja liittyi armeijaan vasta värväytymisen ollessa pakollista. Omaelämäkerrassaan "The Last Fighting Tommy" hän sanoi: ”Somersetilaiset eivät ole sotaa ihannoivia. ...En halunnut taistella... En pitänyt armeijassaolosta. ...En ollut lainkaan isänmaallinen. Tein vain sen mitä minulta vaadittiin, en mitään muuta.” Ensimmäisessä maailmansodassa Patch palveli Cornwallin herttuan kevyessä jalkaväkirykmentissä Lewis-pikakivääriryhmässä. Patch saapui Ranskaan kesäkuussa 1917. Hän osallistui Ypresin kolmanteen taisteluun. 22. syyskuuta 1917 saksalainen ammus räjähti Patchin yläpuolella surmaten kolme hänen läheisintä ystäväänsä ja haavoittaen häntä pahoin. Hänet siirrettiin pois etulinjasta ja hän palasi Englantiin 23. joulukuuta 1917.
Sodan jälkeen Patch palasi putkiasentajan työhön. Hän toimi toisen maailmansodan aikana palomiehenä.
Vuonna 1918 Patch avioitui Ada Billingtonin kanssa, joka kuoli vuonna 1976. Heillä oli kaksi poikaa, Dennis (kuoli 1984) ja Roy (kuoli 2002). Patch solmi 81-vuotiaana toisen avioliittonsa. Uusi vaimo Jean kuoli vuonna 1984. Patchin kolmas kumppani, Doris, joka asui hänen kanssaan samassa hoitokodissa, kuoli vuonna 2007.
Patch piti pitkän ikänsä salaisuutena terveellistä elämäntapaa: ”En polta, juo tai harrasta uhkapelejä. – – asuin useita vuosia Shropshiressa lähellä Walesin vuoria. Raikas ilma, ei bensankäryä eikä autoja, se on se salaisuus.”
Patch kuoli 25. heinäkuuta 2009 Fletcher Housen hoitokodissa Wellsissä, Somersetissa 111 vuoden ja 38 päivän ikäisenä seitsemän päivää Henry Allinghamin jälkeen, joka oli ollut hänen lisäkseen ainoa Britanniassa elävä ensimmäisen maailmansodan veteraani.
Williams FW20

Williams FW20 oli Patrick Headin, Gavin Fisherin ja Geoff Willisin suunnittelema auto, jolla Williams-talli kilpaili Formula 1 -kaudella 1998. Autoa ajoivat hallitseva maailmanmestari Jacques Villeneuve ja toista vuottaan tallissa ollut Heinz-Harald Frentzen.
Kausi oli tallille pettymys verrattuna edelliseen kauteen, jolloin voitettiin molemmat mestaruudet. Tallin työtä rajoitti pääsuunnittelija Adrian Neweyn siirtyminen McLarenille ja Renault'n vetäytyminen F1:stä moottoritoimittajana. Autossa oli sen sijaan Mecachrome-moottorit, jotka olivat käytännössä vanhoja Renault-moottoreita.
Villeneuve oli tyytymätön kauteen, eikä hänellä ollut mitään mahdollisuutta puolustaa mestaruuttaan. Hän allekirjoitti ensi kaudeksi sopimuksen BAR-tallin kanssa. Frentzen siirtyi Jordan-talliin vietettyään kaksi vuottaan Williamsilla tallikavereidensa varjossa.
Talli sijoittui valmistajien MM-sarjassa kolmanneksi kauas McLarenista ja Ferrarista.
Peugeot 306

Peugeot 306 on Peugeot’n vuosina 1993–2002 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Peugeot 309:n. Sen seuraajaksi tuli Peugeot 307.
Vuoden 1998 Euro NCAP -kolaritestistä 306 sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Keväällä 1993 esitelty Peugeot 306 perustuu samalle pohjalevylle kuin kahta vuotta aiemmin markkinoille tullut Citroën ZX. Samaan perusrakenteeseen perustuvat myös pienet pakettiautomallit Citroën Berlingo ja Peugeot Partner sekä ZX:n korvaaja Citroën Xsara. Ensimmäiset korimallit olivat kolme- ja viisioviset hatchbackit. Vuonna 1994 esiteltiin lisäksi neliovinen sedan ja kaksiovinen kangaskattoinen cabriolet.
Vuonna 1997 malli sai uudet ajovalot, etusäleikön ja puskurit. Uutena korimallina 306-mallistoon esiteltiin farmarimalli Break.
Toinen pienempi kasvojenkohotus tuli vuonna 1999, jolloin sumuvalot muuttuivat pyöreiksi ja kylki- sekä puskurilistat korinvärisiksi.
Rodrigo Taddei

Rodrigo Ferrante Taddei (s. 6. maaliskuuta 1980 São Paulo, Brasilia) on brasilialais-italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa. Taddein pelipaikka on keskikentän oikealla laidalla.
Taddein ammattilaisura alkoi synnyinmaassa Brasiliassa, Palmeirasissa vuonna 2000. Italiaan hän siirtyi vuonna 2002, seura oli Serie B:ssä tuolloin pelannut AC Siena. Taddei nousi toscanalaisseurassa avainpelaajan asemaan ja oli tärkeässä roolissa Sienan nousussa Serie A:han.
Vuonna 2003 Taddei taisteli hengestään, kun hän joutui vakavaan auto-onnettomuuteen yhdessä pikkuveljensä Leonardon ja maanmiehensä ja joukkuetoverinsa, Pingan kanssa. Leonardo menehtyi onnettomuudessa, Taddei itse ja Pinga selvisivät loukkaantumisilla. Loukkaantumisesta toivuttuaan Taddei palasi auttamaan Sienaa putoamistaistelussa.
Seuraavalla kaudella hän ajautui riitoihin seurajohdon kanssa kieltäydyttyään jatkosopimuksen allekirjoittamisesta. Riidat johtivat lopulta siihen, että Taddei siirtyi AS Roman joukkueeseen ilmaisella siirrolla vuonna 2005. Taddein perässä oli moni muukin seura Roman ohella, muun muassa Italian suurseurat Internazionale, Lazio ja Juventus sekä muutamat Englannin Valioliigan seurat olisivat olleet halukkaita saamaan brassilaiturin riveihinsä.
Taddei tunnetaan hyvästä tekniikastaan ja erityisesti 18. lokakuuta 2006 Mestarien liigan ottelussa kreikkalaista Olympiakosia vastaan luomastaan uudesta harhautuksesta, joka kantaa nimeä "The Aurelio". Se on nimetty Roman apuvalmentajan, Aurelio Andreazzolin mukaan. Harhautuksessa Taddei siirtää painonsa vasemmalle jalalle ja pyöräyttää oikealla jalallaan pallon vasemman jalan takaa takaisin eteen. Kyseessä on vasta toinen jalkapalloilijan mukaan nimetty harhautus, ensimmäinen sitten Johan Cruijffin lanseeraaman "Cruijffin käännöksen".
Taddei ei ole pelannut uransa aikana lainkaan A-maaotteluita. Vaikka hän on syntyperäinen brasilialainen, hän on saanut Italiassa asumiensa vuosien aikana myös Italian kansalaisuuden, joten hänellä on kutsun tullessa mahdollisuus valita Brasilian ja Italian välillä.
Murronkylä (Utajärvi)

Murronkylä on kylä Poikajoen varrella Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee noin seitsemän kilometriä länsilounaaseen Utajärven keskustaajamasta.
Historiallinen rakennuskanta.
Kylässä sijaitseva Murron tila perustettiin 1700-luvulla ja tämä aloitti tuolloin Murronkylän asutuksen Poikajoen varrelle.
Kaksi vierekkäin sijaitsevaa pihapiiriä Utajärven Poikajoen maisemassa. Pihapiirissä vanha aitta/puojirakennus ja muita uudempia talousrakennuksia. Rakennustyyli on muuttunut useiden muutostöiden seurauksena. Tilan rakennuksia paloi vuonna 1880. Uusi päärakennus rakennettiin omatekoisista tiilistä ja rakennukseen lisättiin myöhemmin puinen kuisti. Tilan pihapiirissä on ilmeisesti 1700-luvulta peräisin oleva kivinavetta, hirsinen savupirtti sekä puojeja. Nykyisin päärakennus on tyhjillään.
Rakennukset ovat maakunnallisesti arvokkaita ja pihapiirit muodostavat yhdessä maakunnallisesti merkittävän kokonaisuuden, jossa on perinteistä rakennuskantaa.
Murronkylästä ovat lähtöisin Aitamurron hiihtäjäveljekset Juho, Aapo ja Antti.
Aitamurron tila on edelleen suvun omistuksessa.
Saulo Haarla

Saulo Ismaro Haarla (21. marraskuuta 1930 Helsinki – 4. lokakuuta 1971 Oulu) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Työura.
Haarla valmistui Teatterikoulusta 1953 ja näytteli sen jälkeen Turun kaupunginteatterissa, Tampereen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa. Hänen näyttämöroolejaan olivat muiden muassa Armand Jean Anouilh’n "Colombessa", Olavi "Daniel Hjortissa", Maximilian Walentin Chorellin näytelmässä "Kaksi sisarta" sekä kauppias Sumelius Jalmari Finnen "Maria Kristinassa". Haarla toimi Yleisradion teatteriosaston dramaturgina ja ohjaajana 1962–1965. Sen jälkeen hän johti vähän aikaa Intimiteatteria. 
Johtotehtävien lisäksi Haarla ohjasi Radioteatterissa kuunnelmia, kuten Friedrich von Schillerin "Rosvot", Leo Kalervon "Sadepäivän rapsodia" ja Hella Wuolijoen "Sahanpuruprinsessa". Työ Oulun kaupunginteatterin johtajana 1970–1971 jäi hänen viimeisekseen. Haarlan viimeinen ohjaustyö oli Ludvig Holbergin "Valtioviisas kannunvalaja".
Saulo Haarla esiintyi vuosina 1951–1961 seitsemässä suomalaisessa elokuvassa. Hänen tunnetuimmat roolinsa olivat elokuvissa "Hilja maitotyttö" (1953) ja "Kaasua, komisario Palmu!" (1961). "Maitotytössä" Haarla esitti ylioppilaspoika Yrjöä ja jälkimmäisessä hulttioveljenpoikaa Kaarle Lankelaa. Haarlan klassikkorooli on myös vänrikki Jalovaara Edvin Laineen "Tuntemattomassa sotilaassa" (1955). Hän vierasti elokuvaroolien tuomaa kansikuvapojan imagoa, koska oli itse julkisuutta kaihtava ja ujo.
Haarla ohjasi vuosina 1966–1967 Tuntematon sotilas-radiokuunnelmaa.
Näyttelemisen ohessa Haarla harrasti urheilua ja valokuvausta. Hän oli mestaruustason käsipalloilija ja saavutti seuralleen Unionille Suomen mestaruuden 1957–1960 ja 1964.
Yksityiselämä.
Haarlan vanhemmat olivat näyttelijä Tyyne Haarla ja kirjailija Lauri Haarla. Tehtailija Rafael Haarla oli hänen setänsä. 
Haarla oli naimisissa kolmesti: 1953–1960 Helena Saloniuksen, 1961–1965 Marjatta Kallion ja 1965–1971 Aune Lahdelman kanssa. Hänen lapsiaan Saloniuksen kanssa ovat muusikko Iro Haarla ja ympäristötaiteilija Teuri Haarla.
Vuotta ennen kuolemaansa Haarla oli pitkään sairaalassa sisäisen verenvuodon takia. Hän kuoli 4. lokakuuta 1971 vain 40-vuotiaana uusiutuneeseen verenvuotoon, jonka syynä oli luultavasti perinnöllinen maksasairaus. Saulo Haarla on haudattu sukuhautaan Hietaniemeen.
Ísafjörður

Ísafjörður on Länsivuonojen alueen pääkaupunki Islannissa ja Ísafjarðarbærin kuntakeskus. Kaupungin väkiluku on vajaat 3 000. Siellä sijaitsee Ísafjörðurin lentoasema, josta on vakituiset lennot Reykjavíkiin. Pääelinkeino on kalastus. Kaupunki on Joensuun ystävyyskaupunki. Kaupungissa on syntynyt myös Ólafur Ragnar Grímsson, joka toimi Islannin presidenttinä 1996–2016.
Kaupungin alueelle saapui asutusta 900-luvulla. Alueesta kehittyi hiljalleen merkittävä kauppapaikka, joka lopulta sai kunnallisoikeudet 1786. Kaupungiksi Ísafjörður tuli vuonna 1866. Ísafjörður oli itsenäinen kuntansa vuoteen 1996 saakka, jolloin se muodosti viiden muun kunnan kanssa nykyisen Ísafjarðarbærin kunnan.
Satu Rämön suositut rikosromaanit sijoittuvat kaupunkiin.
Camerata

 
Camerata oli renessanssin aikaisessa Firenzessä kokoontunut humanistien, muusikoiden, runoilijoiden ja intellektuaalien muodostama ryhmä. Niistä ensimmäinen toimi 1570- ja 1580-luvuilla kreivi Giovanni de' Bardin suojeluksessa. Ooppera-musiikki syntyi cameratojen piirissä.
Raivoisa Roland

Raivoisa Roland () on Ludovico Arioston kirjoittama ritarirunoelma, jonka ensimmäinen versio on vuodelta 1516. Se kertoo ritari Rolandin seikkailuista. Lopullinen versio teoksesta on vuodelta 1532, ja se käsittää 46 laulua ja 38 736 säettä. Barokkiaikana teoksen pohjalta sävellettiin useita oopperoita, tunnetuimpina Antonio Vivaldin ja Georg Friedrich Händelin teokset.
Runoelman "Orlando furioso" aihe on peräisin Kaarle Suuren tarustosta. Sillä oli Italiassa kaksi edelläkävijää: Luigi Pulein groteskin koominen sankariruno "Il Morgante maggiore" ja Matteo Maria Boiardon ritarieepos "Orlando innamorato". Ariosto jatkoi siitä, mihin Bojardo oli lopettanut. Ariosto kuvaa, miten Kaarle Suuri sekaantuu Orlandon (Rolandin) ja Rinaldon välillä riehuvaan taisteluun. Molemmat ovat rakastuneet kauniiseen pakanalliseen prinsessa Angelicaan. Kuningas lupaa Angelican sille, joka kunnostautuu taistelussa saraseeneja vastaan.
Eepos oli saanut nimensä siihen sisältyvästä välikertomuksesta, jossa Orlando muuttuu mielipuoleksi kuultuaan, että Angelica on mennyt nuoren saraseenin Medoran vaimoksi ja paennut hänen kanssaan. Runo on kansallisesti italialainen, ei niinkään juonensa vaan henkensä puolesta. Ariosto pyrki teoksellaan tekemään kunniaa d’Este-suvulle, mutta suku ei ymmärtänyt antaa täyttä tunnustusta hovirunoilijalleen.
Juoni.
Boiardon "Rakastunut Roland" kertoo ritari Rolandista ja neito Angelicasta, jotka juovat metsässä taikalähteiden vettä. Se, joka juo taikalähteestä, rakastuu ensimmäisenä kohtaamansa ihmiseen.
"Raivoisan Rolandin" alussa Angelica on paennut ahdistelijaa, mutta Rinaldo juo taikavettä ja taistelee ahdistelijan kanssa. Myös Rinaldon serkku Orlando rakastuu Angelicaan, mutta Angelica valitseekin toisen miehen. Mustasukkaisuudesta raivostunut Orlando riehuu taistelutantereilla niin kristittyjä kuin pakanoita vastaan.
Yrjö Jylhä on suomentanut teoksesta katkelman teokseen "Italian kirjallisuuden kultainen kirja".
Intermedio

Intermedio () oli eräs Italian renessanssin musiikin muoto, joka käsitti lyhyitä esityksiä. Intermedioita esitettiin lähinnä puhedraamojen väliajoilla. Intermedio oli eräs keskeinen oopperan edelläkävijä.
Intermedioita kirjoitettiin ja esitettiin 1400-luvun loppupuolelta 1600-luvulle saakka. Huippunsa tämä musiikin taidemuoto saavutti kuitenkin 1500-luvun lopulla. Noin vuoden 1600 jälkeen tämä muoto yhdistyi oopperaan. Yleisesti intermedioita esitettiin kuitenkin enimmäkseen ei-musiikillisten näytelmien yhteydessä, etenkin akateemisissa yhteyksissä. Muoto sai myös sijansa oopperassa näytösten välissä.
Cindy Crawford

Cynthia Ann ”Cindy” Crawford (s. 20. helmikuuta 1966 DeKalb, Illinois) on yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä. 
Ura.
Crawfordista tuli malli 15-vuotiaana. Crawford nousi maailmanlaajuisesti tunnetuksi malliksi 1990-luvulla. Hän sai myös rooleja elokuvista ja televisiosarjoista. Hän on esiintynyt esimerkiksi useissa MTV:n ohjelmissa ja hänen kuvansa on ollut yli 600 lehden kannessa. Vuonna 1995 Forbes listasi Crawfordin maailman parhaiten palkatuksi malliksi. Hänet on vuonna 2004 listattu maailman sadan kautta aikain kauneimman naisen listalle.
Yksityiselämä.
Crawford oli avioliitossa Richard Geren kanssa vuosina 1991–1995. Hänellä on nykyisen miehensä Rande Gerberin kanssa kaksi lasta, poika Presley Walker Gerber (s. 1999) ja tytär Kaia Jordan Gerber (s. 2001), joka on toiminut mallina IMG-mallitoimistossa.
Palveluoperaatio Saapas

Palveluoperaatio Saapas vastaa nuorten välittömään sosiaaliseen, psyykkiseen tai fyysiseen avun tarpeeseen. Saapas kohtaa nuoria kaduilla, festareilla ja isoissa tapahtumissa, kouluissa ja sosiaalisessa mediassa . Valtakunnallisesti Saapas-toimintaa koordinoi Lasten ja nuorten keskus. Vuonna 2023 Saapas kohtasi yli 30 000 nuorta .
Historia.
Palveluoperaatio Saapas on perustettu 1970-luvun alussa. Elokuussa 1972 Keimolan moottoriradalla järjestettiin suuri rockfestivaali Keimola-Rock. Joukko Helsingin ja Helsingin maalaiskunnan (nyk. Vantaan) seurakuntien työntekijöitä ennakoi, että tapahtuma-alueella nuoret käyttäisivät päihteitä ja lähtivät tapahtumaan nuorten avuksi .
Keimola-Rock oli alku seurakuntien festivaalitoiminnalle, jonka tarkoituksena oli valvoa ja pitää huolta festivaaleille tulevista nuorista. Toiminta laajeni Helsingistä ja Vantaalta Turkuun, Tampereelle, Jyväskylään ja Ouluun. 
Vuonna 1975 festivaalitoiminnalle keksittiin nimeksi Operaatio Saapas. Nimi syntyi Keimolan kuraisesta moottoriradasta, jossa ainoat toimivat jalkineet olivat pitkävartiset saappaat. Festivaalitoimintaa varten koulutettuja palveluryhmiä alettiin hyödyntää ympärivuotisesti muissakin nuorisotyön ja erityisnuorisotyön tehtävissä. 
Nykyään Saappaan toiminnasta vastaavat seurakuntien lisäksi kunnat . Paikallisia ryhmiä toimii 36 paikkakunnalla Suomessa sekä yksi ryhmä Espanjan Aurinkorannikolla .
Toiminta.
Palveluoperaatio Saapas on nuorisotyötä, jossa autetaan matalalla kynnyksellä kaikkia nuoria. Saappaan vapaaehtoiset ovat täysi-ikäisiä ja koulutettuja tehtäväänsä. Vapaaehtoisia tukevat Saapas-ryhmien vastaavat ohjaajat, jotka ovat seurakuntien ja / tai kuntien tehtäväänsä nimeämiä henkilöitä. 
NettiSaapas etsii sosiaalisessa mediassa apua tarvitsevia nuoria ja kuuntelee, mitä heillä on mielen päällä. NettiSaapas on Pohjoismaiden ainoa etsivää nuorisotyötä verkossa tekevä toimija . 
KatuSaappaan vapaaehtoiset päivystävät pääasiassa viikonloppuisin asuma-alueilla ja nuorten kokoontumispaikoissa. FestariSaapas kohtaa, kuuntelee ja auttaa nuoria sekä rakentaa festarialueelle toimivan auttamisjärjestelmän nuorille yhteistyössä tapahtumajärjestäjän kanssa. KouluSaapas tuo kouluihin lisää turvalliseksi tunnistettavia aikuisia sekä tarjoaa nuorille matalan kynnyksen kohtaamisia ja keskusteluja koulutettujen vapaaehtoisten kanssa. KriisiSaapas tarjoaa apua sellaisissa tilanteissa, kun jokin akuutti kriisi kohtaa paikkakuntaa tai kaupunginosaa ja koskettaa useita tai lähes kaikkia alueen nuoria.
Saint

Saint on yhdysvaltalainen kristillinen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1980 Salemissa Oregonissa. Yhtye oli aktiivinen vuosina 1980–1989. Se julkaisi ensimmäisen albuminsa "Warriors of the Son" vuonna 1984. Vaikka yhtyettä luonnehditaan kristilliseksi yhtyeeksi, sen sanoitukset ovat varsin negatiivisia. Tyypillisiä yhtyeen sanoitusteemoja varhaistuotannossa ovat helvetti, pahuus ja apokalyptiset teemat kuten lopun ajat. 
Historia.
Saintin musiikkityyli on perinteistä heavy metalia. Yhtye luokitellaan usein kristilliseksi metalliksi, ja sitä verrataan laajasti Judas Priestiin lähinnä sen vuoksi, että laulaja Josh Kramerin ääni muistuttaa Rob Halfordin tyyliä. Yhtyeen menestyksekkäin albumi oli vuoden 1986 "Time's End". Tyylillisesti samankaltainen "Too Late for Living" julkaistiin vuonna 1988. Seuraavana vuonna yhtye hajosi.
Vuosikymmentä myöhemmin vuonna 1999 uusittu kokoonpano ilman laulaja Krameria julkaisi albumin "The Perfect Life", joka poikkesi Saintin varhaisesta tuotannosta merkittävästi. Albumia nimitettiin vaíhtoehtoisesti garage rockiksi tai yksinkertaisesti radioystävälliseksi hard rockiksi.
Richard Lych suostutteli vuonna 2004 Kramerin takaisin kokoonpanoon. Yhtye julkaisi albumin "In the Battle", joka palasi Saintin klassisten vuosien perinteisempään heavy metal -tyyliin. Samalla linjalla jatkoivat vuoden 2006 "The Mark", vuoden 2008 "Crime Sceme Earth" ja vuoden 2010 "Hellblade".
Pierre-Alexandre Monsigny

Pierre-Alexandre Monsigny (17. lokakuuta 1729 Saint-Omer – 14. tammikuuta 1817 Pariisi) oli ranskalainen oopperasäveltäjä. Monsigny oli ranskalaisen koomisen oopperan, opéra comiquen edelläkävijöitä.
Nicholas Lanier

Nicholas Lanier (myös Lanière kastettu 10. syyskuuta 1588 Rouen, Ranska – 24. helmikuuta 1666 Greenwich, Lontoo) oli englantilainen säveltäjä, laulaja, luutisti ja taidemaalari. Lanier tuli ranskalaisesta taiteilijasuvusta, joka asettautui Englantiin 1600-luvun puolivälissä. Lanier toimi useissa tehtävissä Englannin hovin hovimuusikkona. 
Lanier käytti naamionäytelmässään "Lovers Made Men" ("Rakastajista miehiä", 1617) uutta italialaista resitatiivi-laulutyyliä tiettävästi ensimmäisen englantilaisena.
Pelastusooppera

Pelastusooppera on Ranskan vallankumouksen jälkeen syntynyt oopperan laji, jossa sankari pelastuu, yleensä viime hetkellä, kuolemalta tai muulta hirveltä kohtalolta tyrannin kynsistä. Pelastusoopperat esittelevät pääasiassa uskollisuuden tai urhoollisuden kaltaisia moraalisia hyveitä.
Tunnetuin lajityypin edustaja on Ludwig van Beethovenin ainoaksi jäänyt ooppera "Fidelio" (1814).
Mekatroniikka

Mekatroniikka on melko uusi tieteenala, jossa yhdistyvät mekaaniset laitteet, konetekniikka; esimerkiksi hydrauliikka ja pneumatiikka, sekä sähkötekniikka tai elektroniikka. 
Mekatroniikka syntyi 1980-luvulla servo-ohjausten ja teollisuusrobottien kehittyessä. Elektroniikan koon pienentyessä tuli mahdolliseksi hajauttaa ohjaustekniikan älykkyyttä komponenttitasolle, jolloin ohjaustekniikka ja konetekniset ratkaisut tulivat kiinteämmin yhdeksi paketiksi. Robotiikka on mekatroniikan osa, joka keskittyy pelkästään robottien mekaniikkaan, ohjaustekniikkaan ja käyttösovelluksiin. Mekatroniikkaan luetaan usein sisältyviksi myös älykkäät anturit, joissa on mukana mikroprosessoreita mittaustiedon analysoimiseksi ja kommunikoimiseksi ulkopuolisten laitteiden kanssa.
Esimerkkejä mekatronisista laitteista:
Pierre Gaveaux

Pierre Gaveaux (1761 Béziers – 1825 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä. Hän aloitti uransa kirkkolaulajana Bordeaux’ssa. Hän sävelsi 35 oopperaa, jotka tunnetaan luonnollisen yksinkertaisista melodioista ja dramaattisesta tyylistä. Tunnetuimpiin teoksiin kuuluva "Léonore, ou L’amor conjugal" ("Leonore, eli aviollinen rakkaus", 1799) perustuu samaan näytelmään kuin myöhempi Ludwig van Beethovenin ooppera "Fidelio" (1814).
Jacques Fromental Halévy

Jacques-François-Fromental-Élie Halévy (27. toukokuuta 1799 Pariisi – 17. maaliskuuta 1862 Nizza) oli ranskalainen säveltäjä ja Giacomo Meyerbeerin aikalainen.
Hän syntyi saksalaisperäiseen juutalaisperheeseen ja opiskeli konservatoriossa muun muassa Cherubinin johdolla. Hän toimi myöhemmin vuosina 1830–1845 Pariisin oopperan kuoromestarina.
Halévy toimi vuodesta 1833 Pariisin konservatorion professorina ja opetti siellä sävellystä 1840 alkaen. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Charles Gounod, Georges Bizet ja Camille Saint-Saëns. 
Halévy sävelsi lukuisia "grand opéroita", joista tunnetuimpia on "La Juive" ("Juutalaisnainen", 1835).
Maneto

Maneto on eteläespanjalainen metsästyskoira. Se on läheistä sukua andalusianpodencolle, mutta on kuitenkin tätä selvästi matalaraajaisempi. Espanjan kennelliitto on hyväksynyt sen, samoin kuin muutkin Alianza Canina Latina -järjestöön kuuluvat kennelliitot.
Ulkonäkö.
Maneton pitkulainen ruumiinrakenne tuo mieleen lähinnä mäyräkoiran. Pää on kuitenkin selvästi samanlainen kuin muillakin podencoilla. Rotu on pienikokoinen, lyhytraajainen ja tiivisrakenteinen. Pää on keskikokoinen, katkaistun kartion muotoinen, leveydeltään puolet pituudesta; otsapenger hieman erottunut. Kuono on kalloa lyhyempi; kirsu pyöreä, keskikokoinen ja hunajanvärinen. Myös huulet ovat hunajanväriset. Silmät ovat keskikokoiset, soikeanmuotoiset ja hunajanväriset. Korvat ovat kolmionmuotoiset, kärjistään tylpät ja tyvistään leveät. Säkäkorkeus on 30-35 cm ja paino 8,5-11,5 kg.
Karvapeite on lyhyt, sileä, kiiltävä, tiheä ja jäykkä. Väritys on yleensä kanelinruskea, sävyltään vaaleasta tummaan - kuitenkin myös kanelinruskea-valkoinen ja valkovoittoinen väritys sallitaan.
Alkuperä.
Rotu polveutuu keskikokoisesta andalusianpodencosta, joka mahdollisesti koki lyhytraajaisuutta aiheuttavan dwarfismi-mutaation. Se on kotoisin Andalusian eteläosista, erityisesti Cádizin maakunnasta sekä Cádizin ja Málagan maakuntien raja-alueilta. Nykyisin suurin populaatio löytyy Campo de Gibraltarin comarcasta.
Diiva

Diiva ( "jumalatar") on suosittu ja palvottu tähtilaulajatar tai -näyttelijätär esimerkiksi oopperassa. Diivaksi voidaan kutsua myös ketä tahansa suurieleisesti oikuttelevaa, teeskentelevää ihmistä.
Sturm und Drang

Sturm und Drang () oli saksalaisessa kirjallisuus- ja musiikkimaailmassa vaikuttanut suuntaus, jonka nimi on peräisin Friedrich Maximilian von Klingerin näytelmästä "Sturm und Drang". Se oli voimissaan vuosina 1767–1785, ja siinä painotettiin yksilöiden tunne-elämän voimakasta esittämistä. Suuntauksen keskeisimpiä vaikuttajia olivat Johann Wolfgang von Goethe ja Friedrich Schiller.
Keskeiset kirjailijat ja teokset.
Keskeisimmät kirjalliset paikkakunnat olivat Straßburg, Göttingen ja Frankfurt am Main. Monille kirjailijoille, ennen kaikkea Goethelle ja Schillerille, Sturm und Drang oli vain yksi kausi heidän tuotannossaan ja elämässään. Keskeisimpiin kirjailijoihin ja heidän teoksiinsa kuuluvat:
Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta (tansk. "Rigsfællesskabet", fäär. "Ríkisfelagsskapurin", grön. "Naalagaaffeqatigiit") tai Tanskan valtakunta on kolmesta autonomisesta osasta koostuva perustuslaillinen monarkia. Tanskan valtakuntaan kuuluvat Tanska, Färsaaret ja Grönlanti. Alueen hallinnollinen keskus sijaitsee Tanskassa. Osien suhteet on määritetty dokumentissa nimeltä "Rigsfællesskabet". Kolmesta alueesta vain Tanska kuuluu Euroopan unioniin.
Hallinto ja politiikka.
Kuningaskunnan lainsäädännöllisenä elimenä toimii Folketinget, joka koostuu 179 jäsenestä. Pääosa kansanedustajista valitaan Tanskasta, Grönlannilla ja Färsaarilla on kummallakin kaksi edustajaa. Parlamenttivaalit järjestetään joka neljäs vuosi, mutta pääministeri voi halutessaan määrätä uudet vaalit. 
Historia.
700-luvulta 1000-luvulle viikingit löysivät ja asuttivat Shetland-, Orkney- ja Färsaaret sekä Islannin ja Grönlannin. Lisäksi he yrittivät asuttaa Vinlandia. Viikingit valtasivat osia Englannista, Irlannista ja Normandiasta. He myös perustivat Kiovan Rusin. Viikingit kävivät kauppaa Grönlannista Konstantinopoliin ulottuvalla alueella. Tanska-Norja muodostettiin vuonna 1536 ja se hallitsi vuonna 1814 solmittuun Kielin sopimukseen saakka. 
Islanti sai autonomian vuonna 1874 ja itsenäistyi vuonna 1918. Tanskan kuningas säilyi kuitenkin Islannin hallitsijana vuoteen 1944 saakka, jolloin Islannista tuli tasavalta. Tanskan kuningaskunta liittyi Euroopan talousyhteisöön (nyk. Euroopan unioni), ilman Färsaaria, vuonna 1973. Grönlanti erosi EEC:stä vuonna 1985. Grönlannissa järjestettiin kansanäänestys itsehallinnosta vuonna 2008 ja maa harkitsee itsenäistymistä, jos alueelta löydetään riittävästi luonnonvaroja valtion menojen turvaamiseksi.
David Blaine

David Blaine (David Blaine White, s. 4. huhtikuuta 1973 Brooklyn, New York City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen illusionisti ja stuntman. Hän on tullut kuuluisaksi esiintyvänä taikurina.
Kuuluisia temppuja.
Jotkin näistä tempuista ovat toiset taikurit kyenneet toistamaan illuusioina, kuten jääkuution sisällä oleminen ja hengityksen pidätys -temput.
Aleksandr Dargomyžski

Aleksandr Sergejevitš Dargomyžski (, 14. helmikuuta 1813 – 17. tammikuuta 1869) oli venäläinen säveltäjä. 
Dargomyžski oli niin sanotun Viiden ryhmän esikuva ja keskeinen vaikuttaja. Hän aloitti säveltämisen tavattuaan Mihail Glinkan. Hänen ensimmäiset oopperansa "Esmeralda" (1839) ja "Rusalka" (1856) eivät menestyneet erityisen hyvin. Säveltäjän viimeinen, keskeneräiseksi jäänyt ooppera "Kivinen vieras" oli musiikillisesti kokeileva: siinä käytettiin rohkeita harmonioita ja modulaatioita eikä siihen ollut merkitty sävellajeja lainkaan. César Cui ja Nikolai Rimski-Korsakov viimeistelivät teoksen esityskuntoon.
Oopperoiden lisäksi Dargomyžski sävelsi suosittuja soololauluja sekä piano- ja orkesteriteoksia.
Walther P99

Walther P99 on saksalaisen Carl Walther GmbH Sportwaffen - yhtiön vuosina 1996-2024 valmistama polymeerirunkoinen itselataava pistooli. 
Suomen puolustusvoimat valitsi sen vuonna 2003 uudeksi palveluspistoolikseen nimikkeellä Pistooli 2003 ("PIST 2003"); käyttäjiä puolustusvoimissa ovat erikoisjoukot ja sotilaspoliisit.
Altars of Madness

Altars of Madness on Morbid Angelin esikoisalbumi ja yksi death metalin historian kulmakivistä. 
Vuonna 2003 ilmestynyt remasteroitu versio sisälsi myös muutamia uudelleen miksattuja versioita albumin kappaleista. Vuonna 2006 ilmestyi kaksoislevy, joka sisältää remasteroidun version lisäksi Nottingham Rock Cityssä vuonna 1989 nauhoitetun live-DVD:n "Live Madness 89".
Alkuperäinen vinyylipainos ei sisältänyt kappaletta ”Lord of All Fevers &amp; Plague”.
Puhelaulu

Puhelaulu () on vokaalinen ilmaisutapa, joka sijoittuu laulun ja puheen välimaastoon. Puhelaulu nuotinnetaan tavallisesti korvaamalla tavanomaiset nuotinpäät vinoristeillä. Puhelaulussa rytmi on tarkoin määritelty, mutta sävelkorkeudet vain likimääräisesti. Puhelaulu luokitellaan musiikiksi.
Ensimmäisenä puhelaulu-tekniikkaa käytti Engelbert Humperdinck oopperassa "Königskinder" (1910), mutta muutti sen painetussa partituurissa tavalliseksi lauluksi. Tekniikkaa käytti ensimmäisenä laajemmin Arnold Schönberg, joka käytti sitä lähes kaikissa vokaaliteoksissaan. Oopperassa "Mooses ja Aaron" Mooseksen osat ovat kirjoitettu puhelauluna ja Aaronin tavallisena lauluna. Puhelaulua käytetään myös Alban Bergin oopperoissa "Wozzeck" (1925) ja "Lulu" (1937).
Real Sociedad Canina de España

Real Sociedad Canina de España eli Espanjan kennelliitto on FCI:n jäsen. Se perustettiin nimellä "Real Sociedad Central de Fomento de las Razas Caninas en España" (R.S.C.F.R.C.E.) vuonna 1911. Se on kuulunut "Latinalaiseen Koiraliittoon" ("Alianza Canina Latina") vuodesta 2018.
Espanjan kennelliiton hyväksymät rodut, joita FCI ei tunnusta ovat alano español, andalusianpodenco, andalusianrottakoira, baskienpaimenkoira, fuerteventuranpaimenkoira (majorero), garafíanpaimenkoira, leóninpaimenkoira, mallorcanseisoja, maneto, navarranseisoja, valduezankoira, valencianpodenco ja valencianrottaterrieri. Lisäksi myös muiden Latinalaiseen Koiraliittoon kuuluvien maiden kansallisella tasolla hyväksymät paikallisrodut saavat osallistua virallisiin näyttelyihin Espanjassa.
Registro de Grupos Étnicos Caninos.
"Registro de Grupos Étnicos Caninos" (RGEC) on RSCE:n ylläpitämä rekisteri roduille, joita se ei ole vielä tunnustanut virallisesti, mutta jotka se laskee kuitenkin alkuperäisiin espanjalaisiin koiratyyppeihin tai -populaatioihin. Käytännössä nämä rodut ovat RSCE:n virallisen mielipiteen mukaan tavallaan eräänlaisia paikallisia maatiaisrotuja, joiden tyyppi ei ole vielä täysin yhtenäinen. Jotta rekisterin tunnustamat populaatiot voivat saavuttaa täysvaltaisen virallisen hyväksymisen oikeina koirarotuina, niitä pitää olla rekisteröity ensin RGEC:iin tarpeeksi suuri määrä vähintään kolmen sukupolven ajalta ja rotutyypin pitää olla tarpeeksi homogeeninen (yhtenäinen).
Tällä hetkellä rekisterissä olevat populaatiot:
Suosituimmat rodut.
Espanjan 20 suosituinta rotua olivat vuonna 2020 RSCE:n rekisterin mukaan:
Cliff ’em All

Cliff ’em All on thrash metal -yhtye Metallican vuonna 1987 julkaisema video, joka on kokoelma pääosin yleisön kuvaamasta materiaalista yhtyeen konserteista. Kokoelma julkaistiin edesmenneen Cliff Burtonin kunniaksi, mistä syystä Burton esiintyy joka kappaleen aikana ja Burtonin bassosoolojakin on mukana kolme. Julkaisulla on muutakin kuvamateriaalia, muun muassa haastatteluja ja valokuvia.
Schaliach

Schaliach on norjalainen death metal -yhtye.
Historia.
Schaliach on norjalaisen muusikon Ole Børudin death metal -hanke, joka julkaisi täyspitkän albuminsa "Sonrisen" vuonna 1996, ollessaan alle 18-vuotias. Albumilla on vaikutteita doom metalista ja perinteisestä sekä melodisesta death metalista. Imperiumi.netin mukaan albumi sai suurta kulttisuosiota. Laulusta albumilla vastasi Peter Balbakk, joka siirtyi vaikuttamaan viikinkimetalliyhtye Vardøgeriin. Børud soitti myöhemmin vuodesta 1998 suositussa Extol-yhtyeessä, soitti kitaraa yhtyeen kolmella ensimmäisellä albumilla, kirjoitti suuren osan yhtyeen kappaleista ja äänitti Extol-laulaja Peter Espevollin avulla uuden Schaliach-kappaleen nimeltä "Purple Filter". Se päätyi Endtime Productions -levy-yhtiön kokoelmalle "In the Shadow of Death" (2000). Vuonna 2005 norjalaislevymerkki Momentum Scandinavia julkaisi uudelleen "Sonrisen" uusitulla ulkoasulla, ja painos sisältää "Purple Filter" -lisäkappaleen. Vuonna 2000 Ole Børud ilmoitti Chronicles of Chaos -verkkolehden haastattelussa työstävänsä toista Schaliach-albumia, joka noudattaisi enemmän brittiläisen doom metalin perinteitä. Albumin äänitykset eivät kuitenkaan edenneet. Børud työskentelee nykyisin kevyen musiikin parissa.
Jonna Nygrén-Jäntti

Jonna Nygrén-Jäntti (s. 27. syyskuuta 1979) on suomalainen juontaja. Nygren on kotoisin Jyväskylästä, mistä muutti äitinsä kanssa Tampereen kautta Hyvinkäälle. Myöhemmin Nygrén muutti Helsinkiin asumaan, ja on asunut myös New Yorkissa ja Aasiassa. 
Ura.
Nygrén aloitti MTV:llä pyörivän "Headbanger’s Ball" -heviohjelman juontajana 26. helmikuuta 2006. Pari kuukautta myöhemmin hän jäi sairauslomalle erottuaan Ville Valosta. 24. syyskuuta 2006 Nygren jatkoi juontamista MTV:llä ohjelman siirtyessä toiselle tuotantokaudelle. Nygren on tehnyt myös MoonTV:lle muun muassa klubimusiikkiohjelma "Nousua". 
Nygrén on työskennellyt tarjoilijana ravintola Torissa Helsingissä. Hän on entinen malli, ja muotikriitikko Mr. Blackwellin mielestä Suomen tyylikkäin nainen.
Nygrén on bikini fitness -urheilija ja ammatiltaan ravintovalmentaja. Syksyllä 2016 hän opiskeli personal traineriksi.
Yksityiselämä.
Nygrén nousi julkisuuteen 2000-luvun puolivälissä alettuaan seurustelemaan Ville Valon kanssa. Nygrén ja Valo kihlautuivat 2005, mutta erosivat seuraavan vuoden keväällä. Nygrén kärsi lääkeriippuvuudesta ja alkoholiongelmista. Pari aloitti suhteen uudelleen vuoden 2006 aikana, kihlautui uudelleen, mutta erosi lopullisesti vuonna 2007.
Vuonna 2007 Nygrén avioitui vankilassa olevan miehen kanssa.
Vuonna 2015 Nygrén avioitui muusikko Rane Raitsikan (oik. Harri Jäntti) kanssa ja otti kaksiosaisen sukunimen. Pariskunnalla on kaksi lasta.
John Anglin

John William Anglin (2. toukokuuta 1930 – katosi 11. kesäkuuta 1962) oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka pakeni Alcatrazin vankilasta veljensä Clarence Anglinin ja Frank Morrisin kanssa 11. kesäkuuta 1962. Hän oli ammatiltaan maanviljelijä ja työmies.
Anglin syntyi Donalsonvillessa Georgian osavaltiossa. Hänestä oli FBI:n etsintäkuulutusjulisteita kaupungissa. John ja Clarence oli pidätetty varkaudesta ja pankkiryöstöstä.
Tositapahtumiin perustuvassa elokuvassa "Pako Alcatrazista" (1979) John Anglinia näytteli Fred Ward. Sen ohjasi Don Siegel ja pääosaa esitti Clint Eastwood.
Unsolved Mysteries -nimisessä televisiosarjassa pidettiin mahdollisena, että John Anglin olisi selvinnyt paosta hengissä, sillä ohjelman mukaan paon jälkeisenä päivänä sanfranciscolainen asianajaja sai puhelinsoiton John Angliniksi esittäytyneeltä mieheltä, joka halusi asianajajan järjestävän tapaamisen hänen ja poliisiviranomaisten kanssa. Kun paosta tietämätön asianajaja oli kieltäytynyt miehen pyynnöstä, mies lopetti puhelun.
Uusimpien tutkimusten mukaan Anglinin veljekset selvisivät paosta ja pakenivat Brasiliaan, jossa toimivat maanviljelijöinä.
Tukholman pääpostitalo

Tukholman pääpostitalo () on entinen Tukholman pääpostikonttori Norrmalmin kaupunginosassa Vasagatanin varrella.
Talo rakennettiin vuosina 1898–1904 ja sen on suunnitellut arkkitehti Ferdinand Boberg. Pohjapiirroksen laati Gustaf Dahl. Rakennuksen julkisivussa keskustorneineen ja pyöristettyine kulmineen on vaikutteita Vadstenan linnasta. Samanaikaisesti siinä näkyy kuitenkin myös Bobergin pyrkimys moderniin tyyliin. Rakennus vihittiin juhlallisesti käyttöön 27. lokakuuta 1903 kuningas Oskar II:n läsnä ollessa.
1990-luvun puolivälistä lähtien rakennuksessa ei ole enää sijainnut postikonttoria, ja Ruotsin postin pääkonttori muutti siitä pois vuoden 2003 syksyllä. Muutostöiden jälkeen taloon muuttivat vuonna 2008 Ruotsin elinkeinoministeriö, työmarkkinaministeriö sekä osia hallituskanslian hallinto-osastosta. Rakennuksen omistaa Ruotsin valtio, ja sitä ylläpitää valtion kiinteistölaitos.
Illuminati (sarjakuvat)

Illuminati on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä järjestö, jonka jäseniin kuuluu useita Marvel-universumin vaikutusvaltaisempia sankareita. Järjestö toimii useimmiten salaisesti kulissien takaa ohjaillen tapahtumia muiden sankarien tietämättä. Salaseura esiintyi ensimmäisen kerran "New Avengers" -lehden numerossa 7 (heinäkuu 2005). Tarinan käsikirjoitti Brian Michael Bendis. 
Illuminatin perustivat alun perin Professori X, Tohtori Outo, Herra Fantastinen, Namor, Rautamies ja Musta Salama.
Sarjakuva on viittaus Illuminatiin.
Jäsenet.
Brian Michael Bendis on todennut Illuminatin jokaisen jäsenten edustavan jotakin Marvel-universumin kantavaa aspektia. 
Alun perin T’Challa / Musta Pantteri kutsuttiin myös Illuminatin jäseneksi edustamaan Wakandan valtiota, mutta hän kieltäytyi, uskoen, etteivät Illuminatin jäsenet pysty olemaan kaikesta samaa mieltä ja siten tekemään parhaita mahdollisia ratkaisuja.
Cabal (Pimeä Illuminati).
Amerikassa juuri päättyneen "Salainen invaasio" -tarinakokonaisuudessa Norman Osborn nousi kansallissankarin asemaan ammuttuaan skrullien kuningattaren. Voitettuaan presidentin ja valtion luottamuksen hän luo oman versionsa Illuminatista, joka tunnettiin sekä nimillä Pimeä Illuminati että Cabal.
Jäsenet:
Kirov (1977)

Kirov (1992-2004 Admiral Ušakov) oli Neuvostoliiton laivaston Orlan-luokan risteilijä, joka oli Venäjän laivastossa Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Venäläiseltä luokitukseltaan alus on ohjuksin varustettu ydinristeilijä. Välimerellä tapahtuneen reaktorionnettomuuden jälkeen alus siirrettiin 1990 reserviin.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1974. Alus laskettiin vesille 27. joulukuuta 1977 ja valmistui 30. joulukuuta 1980. Nimensä "Kirov" sai bolševikki Sergei Kirovilta. 
Palvelus.
Aluksen ydinreaktori vaurioitui 1990 Välimerellä eikä alusta koskaan palautettu palvelukseen, vaan sitä käytettiin 1990-luvulla luokan muiden alusten varaosina. Se nimettiin maaliskuussa 1992 "Admiral Ušakoviksi" 1700-luvun amiraali Fjodor Ušakovin mukaan. Kesäkuussa 2004 nimi "Admiral Ušakov" siirrettiin Sovremennyi-luokan hävittäjälle "Besstrašnyille". Alus poistettiin virallisesti palveluksesta 2004 ja syyskuussa julkistettiin aluksen romutussuunnitelmat, jonka on arvioitu maksavan noin 40 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Norja on luvannut kustantaa romutuksen. Norja pitää lähellä omia rajojaan ruostuvaa ydinkäyttöistä risteilijää turvallisuusriskinä.
Jamshedpur

Jamshedpur on kaupunki Jharkhandin osavaltiossa Intiassa. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 629 659 asukasta ja sen metropolialueella 1 337 131 asukasta. Jamshedpurin perusti Intian teollistumisen johtohahmo Jamsetji Tata, Tata Steelin perustaja. Brittiläiset siirtomaaisännät nimesivät kaupungin hänen kunniakseen 1919. Alueella on merkittäviä malmi- ja mineraaliesiintymiä: rautaa, hiiltä, mangaania ja kalkkikiveä. Tata perusti sinne Intian ensimmäisen yksityisen terästehtaan, ja rakennutti yli neljäsataa työläisasuntoa, tiilitehtaan, sairaalan ja koulun.
Zachary Quinto

Zachary John Quinto (s. 2. kesäkuuta 1977 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Katolisessa perheessä Pennsylvaniassa varttunut Quinto teki ensiesiintymisensä televisiossa lyhytikäiseksi jääneen sarjan "Muukalaiset" ("The Others") toisessa jaksossa vuonna 2000. Samana vuonna hän toimi Monty Rodriguezin äänenä videopelissä "Code Blue". Vuosina 2001 ja 2002 hän vieraili muun muassa sarjoissa "Enkelin kosketus" ("Touched by an Angel"), "C.S.I." ("CSI: Crime Scene Investigation") ja "Agentit" ("The Agency") ja vuonna 2003 sarjoissa "Mullan alla" ("Six Feet Under") ja "Siskoni on noita" ("Charmed"). Myöhempinä vuosina hän on esiintynyt myös muun muassa sarjojen "Joanin salaisuus" ("Joan of Arcadia") ja "Yli synkän virran" ("Crossing Jordan") yksittäisissä jaksoissa. 
Syksystä 2003 kevääseen 2004 Quinto esitti Adam Kaufmania FOXin toimintasarjan "24" kolmannella tuotantokaudella ja hän uusi roolin vuonna 2006 julkaistussa videopelissä "". Vuonna 2006 hänellä oli rooli Sasanina VH1:n kymmenen jakson jälkeen lopetetussa tilannekomediasarjassa "So NoTORIous", jonka pääroolia esitti Tori Spelling. Saman vuoden syksystä kevääseen 2010 hän esitti sarjamurhaaja Gabriel ”Sylar” Graytä NBC:n sarjassa "Heroes". Viimeksi mainittua on pidetty hänen läpimurtoroolinaan.
Heinäkuussa 2007 julkistettiin, että Quinto tulisi esittämään nuorta Spockia yhdennessätoista Star Trek -elokuvassa. Elokuva "Star Trek", jonka ohjasi J. J. Abrams, sai ensi-iltansa vuonna 2009. Quinto on näytellyt myös elokuvan jatko-osissa "Star Trek Into Darkness" (2013) ja "Star Trek Beyond" (2016).
Vuonna 2011 Quinto esitti Chad Warwickia FX:n kauhusarjan "American Horror Story" ensimmäisellä tuotantokaudella ja vuonna 2012 psykiatri Oliver Thredsonia sarjan toisella tuotantokaudella. Hän oli roolistaan Thredsonina ehdolla Primetime Emmy -palkinnon saajaksi kategoriassa paras miessivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa.
Quinto on näytellyt myös teatterissa. Hän on esiintynyt muun muassa Signature Theatre Companyn versiossa näytelmästä "Angels in America" vuonna 2010. Hänet palkittiin Louis Ironsonin roolista Theatre World Awardilla sekä Tina Awardilla. 
Quinto kävi Central Catholic High Schoolia vuoteen 1995 asti, minkä jälkeen hän alkoi opiskella näyttelemistä Carnegie Mellon -yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1999. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut myös tuottajana. Hän on ollut tuottamassa muun muassa 2000-vuosikymmenen lopun finanssikriisin alkuhetkistä kertovaa draamaelokuvaa "Margin Call", joka sai ensi-iltansa vuonna 2011 ja jossa hän itsekin näytteli.
Yksityiselämä.
Quinto kertoi lokakuussa 2011 julkisesti olevansa homoseksuaali. Syyskuussa 2012 hänen kerrottiin seurustelevan näyttelijä Jonathan Groffin kanssa. Nykyään Quinto seurustelee malli Miles McMillanin kanssa.
Tulessa syntynyt

Tulessa syntynyt ("Firestarter") on Stephen Kingin kirjaan "Tulisilmä" perustuva Mark L. Lesterin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 1984. Elokuvan pääosassa näyttelevät nuori Drew Barrymore, David Keith, Martin Sheen ja George C. Scott.
Elokuva kertoo Charlie McGeestä, nuoresta tytöstä, jolla on pyrokineettisiä voimia. Charlien voimat juontuvat vanhempiensa osallistumisesta lääketestiin korkeakoulussa. Charlien isä on taitava mielenhallitsija ja äidillä on sekä telekineettisiä että telepaattisia voimia, mutta he ovat heikkoja tyttäreensä nähden. Charlie pystyy sytyttämään ajatuksen voimalla tulipaloja, eikä hän pysty hallitsemaan sitä itse.
Stephen King ei ollut tyytyväinen elokuvaan vaan kutsui sitä yhdeksi huonoimmista King-filmatisoinneista koskaan, syyttäen muun muassa elokuvan tuottajaa sen epäonnistumisesta. Elokuvalle tehtiin vuonna 2002 televisioelokuvana kuvattu jatko-osa "Tulessa syntynyt 2". "Tulessa syntyneelle" oli vuoden 2010 paikkeilla suunnitteilla uusintaversio, joka tulisi löyhästi perustumaan Kingin alkuperäiseen teokseen.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa viihdekauhuksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
The Amazing Race Asia

The Amazing Race Asia on suositun tosi-tv-sarjan Amazing Racen spin-off-sarja. Amazing Racen "aasialaiseksi pikkuveljeksi" kutsuttu sarja käynnistyi Aasiassa marraskuussa 2006. Sarjaa esitetään Aasiassa AXN Asia -kanavalla. Sarja on saanut hyvän vastaanoton Aasiassa. Sarjan juontajana toimii kiinalais-amerikkalainen näyttelijä Allan Wu.
Sarjassa 12 kilpaparia matkustaa eri Aasian maissa voittaakseen 100 000 dollaria. Sarjan kilpailijat tulevat eri Aasian maista ja heidän tulee osata kommunikoida englanniksi. Ainoastaan Lähi-idästä ei hyväksytä kilpailijoita. Myöskään ei-aasialaisia, jotka asuvat jossakin Aasian maassa ei hyväksytä kilpailijoiksi. Ensimmäiseen tuotantokauteen ei hyväksytty kilpailijoita Japanista, mutta myöhemmin toiseen tuotantokauteen japanilaiset saivat osallistua.
1. tuotantokausi.
Ensimmäisellä tuotantokaudella kilpailijoita oli mukana 10 ja tuotantokauden kuvaaminen kesti ainoastaan 24 päivää. Mukana oli kilpailijoita Sri Lankasta, Hongkongista, Singaporesta, Intiasta, Malesiasta, Indonesiasta, Thaimaasta ja Filippiineiltä. Tuotantokausi käsitti 13 jaksoa. Tuotantokauden aikana parit kävivät eri Aasian maissa, kuten Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa ja Thaimaassa. Kilpailun voittivat malesialaiset työkaverit Zabrina ja Joe Jer.
2. tuotantokausi.
Toisella tuotantokaudella kilpailijoita oli myös 10 ja myös japanilaisia hyväksyttiin kilpailijoiksi. Mukana oli kilpailijoita Hongkongista, Indonesiasta, Japanista, Filippiineiltä, Thaimaasta, Malesiasta ja Singaporesta. Tuotantokauden kuvaaminen alkoi kesällä 2007. Tuotantokauden aikana parit kävivät Aasian maiden lisäksi Uudessa-Seelannissa, Saksassa, Unkarissa, Tšekissä ja Etelä-Afrikassa. Kilpailun voittivat singaporelaiset Adrian Yap ja Cholin Low.
3. tuotantokausi.
Kolmannella tuotantokaudella kilpailijoita oli myös 10. Mukana oli kilpailijoita Intiasta, Etelä-Koreasta, Thaimaasta, Malesiasta, Singaporesta, Filippiineiltä ja Hongkongista. Tuotantokauden kuvaaminen alkoi kesällä 2008. Tuotantokauden aikana parit kävivät mm. Intiassa, Thaimaassa, Vietnamissa, Taiwanissa ja Omanissa. Kilpailun voittivat hongkongilaiset Vince ja Sam.
Patrick Duffy

Patrick Duffy (s. 17. maaliskuuta 1949 Townsend, Montana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarja "Dallasin" Bobby Ewingin roolissa.
Ura.
Duffy näytteli "Dallasissa" vuosina 1978–1991 mutta oli välillä yhden kauden (1985–1986) sarjasta poissa. Vuosina 1991–1998 hän näytteli Frank Lambertia tilannekomediassa "Step by Step". Vuonna 2006 hän näytteli Stephen Logania saippuasarjassa "Kauniit ja rohkeat".
Duffy on toiminut ääninäyttelijänä televisiosarjoissa "Family Guy" ja "Justice League", joista jälkimmäisessä hän esiintyi Steve Trevorin roolissa.
Yksityiselämä.
Patrick Duffy on ollut naimisissa Carlyn Rosserin kanssa vuodesta 1974 vuoteen 2017 asti ja heillä on kaksi poikaa. Hänen uskontonsa on buddhalaisuus, johon hän kääntyi katolisuudesta.
Blood for Blood

Blood for Blood on yhdysvaltalainen hardcore -yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 1995 Charlestownissa, Massachusettsissa.
Blood for Blood määrittelee itsensä "white trash hardcore rock 'n' roll" -yhtyeeksi. Yhtyeen sanoitukset ovat usein nihilistisiä ja hyvin aggressiivisia.
Blood for Blood esiintyi Ilosaarirock-musiikkifestivaaleilla Joensuussa vuonna 2004.
Teurastamo

Teurastamo on laitos, jossa teurastetaan tuotantoeläimiä ja jonka tarkoituksena on tuottaa lihaelintarvikkeita. Suomessa teurastetaan eläimistä useimmin sikoja, nautoja (lehmiä ja sonneja), lampaita, vuohia ja hevosia. Hevosten teurastamiseen on muutamia erikoisteurastamoja. Hevosten teurastamiseen tarvitaan myös erityislupa. Euroopan unionin jäsenyyden myötä porot pitää viedä lopetettavaksi teurastamoon.
Erityisvaatimuksia teurastukselle asettavat eräät uskonnolliset käytännöt, kuten juutalaisten košer ja muslimien halal.
Orjalaiva

Orjalaiva on orjakaupan harjoittamista varten erityisesti rakennettu ja varustettu kuljetusalus. Orjalaivat olivat yleensä nopeita, koska ihmislasti oli heikosti säilyvä, ja voimakkaasti aseistettuja, koska Afrikan rannikot, joilta ne hakivat lastinsa olivat yleensä monella tavoin vaarallisia: paikalliset asukkaat tai orjakaupan hankintaa pääasiassa hoitaneet arabit olivat liiankin kärkkäitä harjoittamaan omaan laskuunsa rantarosvousta.
Niissä – muista poiketen – oli yleensä jykevät välilaipiot hyvin teljettyine ovineen sekä asetelineitä kaikissa hyteissä, koska mahdollisena pidettiin että joku kookas jos voimakaskin orja saattoi päästä irti kahleistaan ja yrittää kapinointia. 
Viimeiset orjalaivat rakennettiin Napoleonin aikana; orjakauppa kiellettiin ensin Englannissa pääasiassa parlamentinjäsen William Wilberforcen pitkäaikaisen ja sitkeän kampanjoinnin tuloksena. Wilberforce voitti kamppailunsa saatuaan tuekseen entisen orjalaivurin, jyrkäksi orjuuden vastustajaksi kääntyneen pastori John Newsonin, joka käytti itsestään ilmaisua "Entinen pakana ja irstailija, nykyisin Afrikan orjien palvelija".
Viimeiset olemassa olleet isot orjalaivat myytiin eri maiden laivastoille ja niistä tehtiin sotalaivoja, mihin käyttöön ne nopeutensa ja raskaan aseistuksensa vuoksi sopivatkin hyvin. Tilaville orjakansille mahtui lisäksi runsaasti merijalkaväkisotilaita, jotka purjelaivakaudella olivatkin välttämättömiä: paitsi maahyökkäyksissä ja vihollislaivojen miehittämiseen, sotilaat olivat useimmiten myös erittäin käyttökelpoinen miehistön jatke nimenomaan kannella tapahtuvassa laivan käsittelyssä.