tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kultakutri (romaani)

Kultakutri on Mika Waltarin kirjoittama pienoisromaani, joka kertoo Maire-nimisen naisen tarinan. Romaani on tunnelmaltaan synkkä, ja siinä on suorasukaisia kuvauksia lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä, prostituutiosta ja henkirikoksista. Waltari kirjoitti romaanin vuonna 1946, mutta WSOY kieltäytyi aluksi julkaisemasta sitä. 
Juoni.
Tarinan päähenkilö on Maire, ”Kultakutri”, jonka elämää seurataan lapsuudesta alkaen. Maire on syntynyt syrjähypystä, eikä hän saa koskaan tietää oikean isänsä henkilöllisyyttä. Perheen isä suhtautuu Maireen väheksyvästi ja vihamielisesti. Lopulta Maire pakenee kotoaan. Ensin hän yrittää elää rehellisesti, mutta hänen elämänsä menee koko ajan huonompaan suuntaan. Vuokraisäntä tuo asuntoon humalaisen miehen, joka raiskaa vielä alaikäisen Mairen. Mairesta tulee lopulta prostituoitu.
Maire onnistuu kiristämään rahaa hänet raiskanneelta mieheltä ja perustaa pienen kukkakaupan. Hän on rakastunut intohimoisesti naimisissa olevaan Torstiin, ja saa hänet murhaamaan vaimonsa. Verityö ei paljastu, mutta syyllisyys käy lopulta Torstille ylivoimaiseksi ja hän tappaa itsensä. Maire hankkiutuu rikkaisiin naimisiin ”neuvoksen”, vanhan irstailijan ja alkoholistin kanssa. Kun Maire tapaa miehen nuoren kukkienmyyjätytön kimpusta, hän muistaa oman lapsuutensa, raivostuu ja tukahduttaa humalaisen miehen tyynyllä. Lääkäri pitää kuolemaa luonnollisena, mutta Maire kuitenkin tunnustaa teon. 
Romaani päättyy lauseeseen: ”Pian sen jälkeen vyöryi sota jyristen yli maailman hävittämään kaiken menneen.”
Julkaisu.
WSOY kieltäytyi aluksi julkaisemasta "Kultakutria", kirjailijan oman käsityksen mukaan sen ”täydellisen siveettömyyden takia”; Panu Rajalan mukaan tarinan ”raakuus” puistatti pääjohtaja Yrjö A. Jänttiä. Waltari julkaisi kirjan ensiksi omalla kustannuksellaan vuonna 1948. WSOY julkaisi sen kokoelmassa "Koiranheisipuu ja neljä muuta pienoisromaania" vuonna 1961.. 
"Kultakutri" on käännetty ainakin yhdeksälle kielelle, kuten espanjaksi ("Cabellos de oro"), kiinaksi ("Jinfa nülang") ja ranskaksi ("Boucle d'Or").
Arvioita.
"Kultakutri" käsittelee prostituutiota ja lasten seksuaalista hyväksikäyttöä tavalla, joka oli uutta suomalaisessa kirjallisuudessa. Panu Rajala toteaa, että naisen kertoma tarina on psykologisesti uskottava, ja päähenkilön kova kohtalo saa lukijan myötätunnon pysymään hänen puolellaan. Hänen mielestään tarina on ”saavutus naisen mielen luotaajana”. Toisaalta Tapani Baggen mukaan päähenkilön elämässä on niin paljon vastoinkäymisiä, ettei se ole enää uskottavaa.
"Kultakutria" on verrattu Waltarin toiseen pienoisromaaniin "Jokin ihmisessä". Kummatkin sijoittuvat alamaailmaan, perustuvat Waltarille kerrottuun elämäntarinaan ja käsittelevät seksuaalisuutta ja intohimorikoksia. Bagge vertaa "Kultakutria" Cornell Woolrichin rikosromaaneihin, joskin Waltarin tyyli on Woolrichiä ”hillitympää, suorastaan lakonista”. Myös Rajala nimittää Waltarin tyyliä lakoniseksi.
Pekka Hieta

Pekka Hieta (s. 21. syyskuuta 1953 Kemijärvi) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Hieta edusti urallaan Kuopion Palloseuraa 1971–1973, Kuusysiä 1974 ja Kopareita 1975–1981. Hän pelasi kymmenen kauden aikana kaikkiaan 193 pääsarjatason ottelua. Maajoukkueessa Hieta pelasi kolme maaottelua vuosina 1977–1979. 
Hieta on toiminut pelaajauran jälkeen maalivahtivalmentajana muun muassa Kuopion Palloseurassa.
Hieta tunnettiin pelikentillä lempinimellä ”Pulu”.
Laivakorppu

Laivakorppu on laivoissa ennen käytetty miehistön ruoka. Korput olivat pelkästä jauhoista ja vedestä tehtyjä lähes mauttomia keksejä, jotka oli paistettu kuin leipä ja sitten kuivatettu. Joissain resepteissä korpputaikinaan lisättiin myös suolaa. Korpputaikina vaivattiin vähällä vedellä ilman rasvaa tai nostatusaineita niin, että pelkkä vesi ja jauhot muodostivat kuivan ja tiiviin taikinan. Keksitaikina kaulittiin ja leikattiin muotoonsa, keksejä paistettiin leivinuunissa noin tunti, ja niiden annettiin kuivua uunissa jälkilämmöllä tai uunin ulkopuolella useita päiviä ennen pakkaamista kosteuden poistamiseksi.
Kuivina ja kovina hyvin säilyvät korput olivat yleensä liian kovia syötäviksi sellaisinaan, joten ne oli tapana murtaa ja kastaa vedessä, kahvissa tai muussa juomassa tai kastaa liemiruokaan. Laivakorput olivat Pohjois-Amerikan kultaryntäyksen aikaan myös monen uudisasuttajan ruokavaliota, ja ne saatettiin myös murustaa ja lisätä pannussa valmistettuun rasvapohjaiseen kastikkeeseen.
Näkkileipä muistuttaa laivakorppuja.
Tatra 17

Tatra 17 oli Tatran valmistama henkilöauto. Auto oli eräs ylellisimmin varustelluista Tatra-malleista. Se kehitettiin seuraajaksi T10-mallille.&lt;ref name="Tatra oldtimer: Tatra 17/31"&gt;&lt;/ref&gt;
Teknisiä tietoja.
Moottori.
Autossa oli voimanlähteenä 6-sylinterinen, nestejäähdytteinen nelitahtimoottori, joka perustui edeltäjämalleihin NW S, T ja U. Moottorissa oli erikoisuutena väliakselin ja kartiohammaspyörien välityksellä toimiva sylinterinkannen yläpuolinen nokka-akseli ja vierintälaakeroitu kampiakseli. Nokka-akseli käytti etupäästään jäähdytyspuhallinta, takapäästään virranjakajaa. Sylinterinkansi oli alumiinivalua ja moottorinlohko silumiinia. Polttoaineensyötöstä vastasi kaksi Zenith Pallas -vaakaimukaasutinta. Auton huippunopeus oli n. 110 km/h.
Voimansiirto ja alusta.
Moottorin takana oli märkä kartiokytkin ja nelinopeuksinen vaihteisto. Kardaaniakseli kulki auton kantavana rakenteena toimineen keskusputkirungon sisällä.
Etuakseli oli erillisjousitettu ja varustettu poikittaisella, puolielliptisellä lehtijousella. Takana oli heiluriakseli ja poikittainen lehtijousi, joka oli kiinnitetty keskeltä vetopyörästöön ja päistään jarrukilpiin. Joka pyörällä oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut. Seisontajarru vaikutti takapyöriin. Jäähdytysrivoituksella varustetut jarrurummut oli valmistettu alumiinivalusta, sisäpinnat olivat valurautaa.
Kori ja varusteet.
Yleisimmät korimallit olivat neliovinen sedan ja cabriolet, mutta yksityiset korivalmistajat rakensivat myös erilaisia muunnelmia erityistarpeisiin, kuten paloautoiksi.
Kojelauta oli varustettu kierroslukumittarilla. Sähköjärjestelmä oli 12-volttinen. 70-litrainen polttoainetankki oli sijoitettu taka-akselille.
Erikoisuutena autossa oli jousitetuin teleskooppivaimentimin varustettu etupuskuri.
Muunnelmat.
Vuonna 1928 esiteltiin T17:n seuraaja T31, mutta T17:n valmistus jatkui rinnalla vuoteen 1930 asti. Loppupään malleissa käytettiin T31:n hiukan isompaa ja tehokkaampaa moottoria, ja siksi ne tunnetaankin nimellä T17/31. Moottori oli perusrakenteeltaan aikaisempaa vastaava, mutta iskutilavuutta oli lisätty kasvattamalla sylinterinhalkaisijaa 64:stä 70 millimetriin. Suurin muutos oli nokka-akselin käyttömekanismissa, jossa väliakseli oli korvattu rullaketjulla.
Vuonna 1929 Tatra suoritti testejä ilmajousituksella varustetulla T17:lla. Myös ahtimen käyttöä kokeiltiin.
T17 saavutti menestystä ralleissa sekä Tšekkoslovakiassa että ulkomailla.
Jelena Lihovtseva

Jelena Aleksandrovna Lihovtseva (, s. 8. syyskuuta 1975 Alma-Ata, Kazakstan) on venäläinen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1992, kun hän oli 16-vuotias.
Urallaan Lihovtseva voitti kolme kaksinpelin ja 27 nelinpelin turnausta. Hän pääsi Grand Slamin loppuotteluun nelinpelissä neljästi ja sekanelinpelissä viidesti. Jälkimmäisestä hän on voittanut kaksi, ensimmäisen Wimbledonissa 2002 intialaisen Mahesh Bhupathin kanssa ja toisen Australian avoimissa 2007 kanadalaisen Daniel Nestorin parina.
Ura.
27. syyskuuta 2004 Lihovtseva saavutti uransa korkeimman listasijoituksen nelinpelissä, kolmas. Kaksinpelissä hänen korkein sijoituksensa on 15, jonka hän saavutti 25. lokakuuta 1999.
11. tammikuuta 1998 Lihovtseva otti uransa ensimmäisen nelinpelin voiton Australiassa japanilaisen Ai Sugiyaman parina.
Grand Slam-turnauksissa hän on päässyt nelinpelin loppuotteluun neljästi, (Zimbabwelaisen Cara Blackin kanssa 2000 Yhdysvalloissa sekä venäläisen Svetlana Kuznetsovan parina Australiassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa 2004) mutta ei ole voittanut vielä yhtäkään. Sekanelinpelissä hän on ollut viidesti loppuottelussa, joista voittajana Wimbledonissa 2002 sekä Australiassa 2007. Lihovtseva hävisi loppuottelun Ranskassa 2003, Australiassa sekä Ranskassa 2006. Näissä sekanelinpeliotteluissa hänen parinaan ovat toimineet Mahesh Bhupathi ja Daniel Nestor.
Lihovtseva lopetti uransa vuonna 2008.
Yksityiselämä.
21. syyskuuta 1999 Lihovtseva meni naimisiin Michael Baranovin kanssa Las Vegasissa. 
Turnausvoitot (30).
Nelinpelit (27).
luov. = luovutusvoitto
Megísti (kunta)

Megísti () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Μεγίστης, "Dímos Megístis"), joka sijaitsee Ródoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 11,987 neliökilometriä. Megístin kylän samoin kuin koko kunnan väkiluku on 492 (vuonna 2011).
Megístin kunta sijaitsee Välimeressä lähellä Turkin rannikkoa, suunnilleen Kreikalle kuuluvan Ródoksen saaren ja Turkille kuuluvan Antalyan kaupungin puolivälissä. Kunta käsittää koko Kastelórizon eli Megístin saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Ágios Geórgios, Agriélaia, Megálo Mávro Poïní, (Mikró) Mávro Poïní, Polýfados éna, Polýfados dýo, Psomí, Psoradiá, Ro, Savoúra, Strongylí ja Tragonéra. Saaret kuuluvat Dodekanesian saariryhmään.
Megístin kunnan talous perustuu nykyisin alkutuotantoon ja matkailuun. Kuntaan kuuluvat Kastelórizo, Strongylí ja Ro kuuluvat Natura 2000 -verkoston piiriin.
Kunnan osat.
Megístin kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Rahake

Rahake eli poletti on joissakin automaateissa tai mittareissa rahan sijasta käytettävä kolikkomainen kappale. Tavallisesti rahake on pyöreä, metallista tai muovista valmistettu kiekko, ja siinä voi olla keskellä reikä tai reunassa pieni viiste. Rahakkeita tehdään lisäksi paperista, jolloin sitä voidaan kutsua nimellä "lipuke".
Paperista valmistetut rahakkeet ovat yleensä muodoltaan suorakulmaisia, joihinkin on lyöty leima ja joissain on myös reunoissa aukkoja. Huvipuistossa saatetaan laittaa käteen pelkkä leima tai ranteeseen ranneke merkiksi siitä, että henkilö on maksanut sisäänpääsystä tai laitteen käytöstä.
Kaasu- ja puhelinlaitoksilla on ollut käytössä ennalta maksettavia rahakkeita. Rahakkeita on käytössä myös julkisessa liikenteessä esimerkiksi Istanbulin kaupungissa ja Pietarin metrossa.
Viimeinen mies

 
Viimeinen mies ("The Omega Man", myös muodossa "The Ωmega Man") on Boris Sagalin ohjaama tieteiselokuva vuodelta 1971. Sen pääosaa esittää Charlton Heston. Elokuva perustuu Richard Mathesonin romaaniin "Olen legenda" (1954). Käsikirjoituksen laativat John William Corrington ja Joyce H. Corrington ja elokuva kuvattiin Technicolorilla ja monoäänellä.
Mathesonin kertomuksen ensifilmatisointi oli vuoden 1964 Vincent Price -elokuva "L’ultimo uomo della terra". Kirjan kolmas elokuvasovitus "I Am Legend", pääosassaan Will Smith, sai ensi-iltansa vuonna 2007.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu "Viimeistä miestä" romaanin ensimmäistä filmatisointia ”tanakammaksi” ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Münchner Kammerspiele

Münchner Kammerspiele on perinteikäs teatteri saksalaisessa Münchenin kaupungissa Baijerissa. Teatterin perusti Erich Ziegel vuonna 1911. Se on sijainnut vuodesta 1926 lähtien nykyisessä rakennuksessaan Maximilianstraßella. Teatterirakennuksen ovat suunnitelleet Carl ja Richard Riemerschmid ja se edustaa arkkitehtuurin jugend-tyylisuuntaa.
Teatteri oli alun perin yksityinen; vuodesta 1933 lähtien se on toiminut kaupunginteatterina. Teatterin näyttämörakennus paloi pahoin toisen maailmansodan ilmapommituksissa vuonna 1944 ja jälleenrakennettiin sodan loputtua. Nykyisin Münchner Kammerspiele toimii kolmessa eri yksikössä. Teatterirakennuksen suuren näyttämön lisäksi sillä on kaksi pienempää näyttämöä.
Bezonvaux

Bezonvaux on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa ei ollut yhtään asukasta vuoden 2006 väestönlaskennassa. Bezonvaux’n pinta-ala on 9,23 neliökilometriä.
Kunnasta on matkaa Ornesiin 1,7 kilometriä, Vaux-devant-Damloupiin 3 km, Douaumontiin 3,2 km, Maucourt-sur-Orneen 3,4 km, Dieppe-sous-Douaumontiin 3,8 km, Gremillyyn 4,4 km ja Damloupiin 4,5 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 232 kilometriä.
Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa, eikä sitä koskaan jälleenrakennettu. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunoisin, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneuxin, Louvemont-Côte-du-Poivren, Douaumontin, Ornesin ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kolme jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja.
Väkiluvun kehitys.
Bezonvaux’n väkiluvun kehitys vuodesta 1750 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1990 vuoteen 2006:
Pekka Juho Pesonen

Pekka Juho Pesonen (4. heinäkuuta 1863 Sääminki - 2. maaliskuuta 1933 Viipuri) oli viipurilainen tukkukauppias. Yhdessä veljensä Iikka Pesosen kanssa hän avasi liikkeensä Viipurin maalaiskunnan Papulassa vuonna 1886, josta siirtyi keskikaupungille 1888.
Jo hyvin varhaisessa vaiheessa hän alkoi harjoittaa laajamittaista tukkukauppaa ja liike laajeni nopeasti. Pesosen liikkeen hallinnassa oli kokonainen kortteli Kannaksenkatu 12:ssa (Pietarinkatu 12, nyk. Leningradskij Sosse), käsittäen lopulta kolme suurta kivistä kerrostaloa ja matalamman puutalon, jossa sijaitsi Pesosen liikkeen kangaskauppa-osasto.
P.J.Pesonen on mainittu suomalaisten suurliikemiespiirien tienraivaajaksi Viipurissa ja monet hänen liikkeensä palveluksessa olleet perustivat sittemmin omia liikkeitä. Pesonen toi hyvin paljon erilaisia maatalouden ja teollisuuden tuotteita Venäjältä ja hän vieraili ahkerasti Pietarissa kauppoja hieromassa. Myös Kiinaan hänellä oli kauppasuhteita ja hän tuotti maahan teetä, jonka pakkasi omassa pakkaamossa.
Tukkukauppias Pesosella oli oman aikansa modernein puhelinjärjestelmä ja kaukokirjoitinlaitteisto.
Tavarakuljetuksia hoideltiin omalla kuorma-autolla ja tukkukauppiaalla itsellään oli oma auto ja kuljettaja käytössään.
Pesosella oli erinomaiset suhteet maalaisväestöön ja nämä saivat kaupunkireissuillaan Pesoselta ilmaisen yösijan ja hevoselleen pilttuun. Ilmainen teetarjoilu kuului myös asiaan. Pesosen liikkeellä oli myös monipuolinen valikoima maaseudun tarvekaluja ja hän pystyi näin saamaan liikkeeseensä ensiluokkaisia maaseudun tuotteita vaihtokaupalla.
Pesosella oli Viipurin eteläpuolella Nuoraalla maatila ja iso sikala, jonka tuottamaa lihaa hän myi Viipurin ravintoloitsijoille (mm. Espilä) ja vähittäiskauppiaille.
Pesosen liike ajautui rahoitusvaikeuksiin 20-30 luvun laman seurauksena, koska kolmas liiketalo oli valmistumassa ja asuinkerroksen osakehuoneistot eivät menneetkään kaupaksi esisopimuksista huolimatta. Savo-Karjalan osakepankki ei suostunut rahoitusjärjestelyihin ja liike lopetettiin.
Daniel Mongiardo

Frank Daniel Mongiardo (s. 4. heinäkuuta 1960 Hazard, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko.
Mongiardo oli Kentuckyn varakuvernööri. Hän oli tehtävässä 2007–2011, kun Steve Beshearin oli kuvernööri. Hän oli sitä ennen vuosina 2001–2007 Kentuckyn senaatin jäsen 30. vaalipiirin (ennen vaaleja 2002 17. vaalipiiri) edustajana. Hän sai vuoden 2000 vaaleissa 70 prosenttia äänistä, ja hänen vastaehdokkaanaan oli Harley R. Ayers. Vuoden 2002 vaaleissa hän sai 65,6 prosenttia äänistä, ja hänen vastaehdokkaanaan oli Johnnie L. Turner. Vuonna 2004 Mongiardo pyrki Yhdysvaltain senaattiin mutta hävisi vaalit 1,4 prosenttiyksikön erolla istuvalle senaattorille Jim Bunningille. Hän ilmoitti pyrkivänsä demokraattien ehdokkaaksi myös vuonna 2010, mutta ei tullut valituksi.
Mongiardo on varsinaiselta ammatiltaan lääkäri. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Transylvania Universityssä 1982 ja Doctor of Medicine -tutkinnon University of Kentucky College of Medicinessä 1986 ja on sen jälkeen työskennellyt korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoisläkärinä synnyinkaupungissaan Hazardissa.
Mongiardo on amerikanitalialainen ja kuuluu katoliseen kirkkoon. Hänen vanhempansa olivat italialaisia maahanmuuttajia. Hänen puolisonsa on Allison Patrick Mongiardo, jonka kanssa hän avioitui kesäkuussa 2008. Heillä on kolme lasta.
Divine Divinity

Divine Divinity on vuonna 2002 julkaistu tietokoneroolipeli. Pelille on ilmestynyt spin-off nimeltään "Beyond Divinity" ja pelille on julkaistu jatko-osa nimeltään "Divinity 2 – Ego Draconis".
"Divine Divinity" uudelleenjulkaistiin vuonna 2004 nimellä "Beyond Divinity: Deluxe Edition", joka sisälsi myös "Beyond Divinityn".
Pelaaminen.
"Divine Divinityn" alussa on valittavana kolme eri hahmotyyppiä: "warrior" (suom. "soturi"), "wizard" (suom. "velho") ja "survivor" (suom. "selviytyjä"), joka on verrattavissa monien muiden roolipelien varas- ja/tai roisto-hahmotyyppiin. Jokaisella hahmotyypillä on tarjolla 32 taitoa, mutta eri hahmotyyppien taidot ja loitsut on mahdollista saada mille tahansa hahmotyypille. Pelin maailma on yli 20 000 kuvaruutua laaja ja se sisältää yli 100 erilaista vastustajaa ja lähes 300 NPC:tä, joiden kanssa voi kommunikoida.
Nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaatti

NADP+ eli nikotiiniamidiadeniinidinukleotidifosfaatti tai nikotiinihappoamidiadeniinidinukleotidifosfaatti (C21H29N7O17P3) on monissa biologisissa hapetus-pelkistysreaktioissa tarvittava tärkeä koentsyymi. Se on rakenteeltaan samankaltainen toisen vastaavan koentsyymin, NAD+:n eli nikotiiniamidiadeniinidinukleotidin kanssa, mutta NADP+:n ylimääräinen fosfaattiryhmä mahdollistaa sen toiminnan eri entsyymien kanssa. NADP+ voi pelkistyä NADPH:ksi ottamalla vastaan kaksi elektronia nikotiiniamidirenkaaseensa. Vastaavasti NADPH voi hapettua NADP+:ksi luovuttamalla kyseiset elektronit. Pelkistynyttä NADPH:ta käytetään monissa biologisissa reaktioissa energian lähteenä. Kun se hapettuu takaisin NADP+:ksi, vapautuu samalla energiaa, joka mahdollistaa muuten energeettisesti epäedulliset kemialliset reaktiot.
Kasveissa.
Kasveissa NADP+ ottaa vastaan elektroneja yhteyttämisen valoreaktioiden viimeisessä vaiheessa ja pelkistyy NADPH:ksi. Syntyneen NADPH:n kasvit käyttävät Calvinin syklissä eli pimeäreaktioissa elektronien lähteenä.
Eläimissä.
NADP+ ja NADPH toimivat hapettimena ja pelkistimenä rasvahappojen ja steroidien synteesissä. NADP+ käyttäytyy kodehydrogenaasina pentoosifosfaattireitissä, jossa glukoosi-6-fosfaatti hapettuu riboosi-5-fosfaatiksi.
Laura Pakarinen

Laura Pakarinen on seuraavien henkilöiden nimi:
Ilta (nimi)

Ilta on suomalainen naisen etunimi, joka on mahdollisesti muunnelma ulkomaisesta nimestä Hilda, mutta voi johtua myös vuorokaudenaikaa tarkoittavasta sanasta ilta. Iltan nimipäivä on 9. heinäkuuta.
Nimi on ollut jonkin verran käytössä jo 1800-luvulla. Vuoden 2019 loppuun mennessä se on annettu 1 810 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia.
Folashade Abugan

Folashade Abugan (s. 17. joulukuuta 1990) on nigerialainen pikajuoksija. Hänen päämatkansa on 400 metriä. Abugan on matkan nuorten maailmanmestari vuodelta 2008. Hänen ennätyksensä on 50,89. Hän jäi kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä Kansainyhteisön kisoissa 2010.
Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Abugan oli vain 15 vuoden ikäisenä 4 × 400 metrin viestissä pronssilla. Saman vuoden nuorten MM-kisoissa Nigerian viestijoukkue oli toinen tehden uuden nuorten Afrikan ennätyksen 3.30,84. Henkilökohtaisella matkalla Abugan oli kahdeksas. Vuoden 2007 Afrikan kisoissa Abugan oli mukana viestin voittaneessa joukkueessa ja oli henkilökohtaisella matkalla kolmas. 
Vuoden 2008 Afrikan mestaruuskilpailuissa Abugan oli omalla ennätysajallaan toinen, viestijoukkue voitti kultaa. Bydgoszczin nuorten MM-kilpailuissa hän voitti kultaa ajalla 51,84. Abugan osallistui myös Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisiin. 400 metrillä hän jäi välieriin, naisten 4 × 400 metrin viestissä Nigerian joukkue oli viides. 
Abugan karsiutui Berliinin MM-kilpailuissa 2009 400 metrin välierissä, 4 × 400 metrin viestissä Nigeria oli viides. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010 hän sai kultaa pitkässä viestissä ja pronssia 400 metrillä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai alun perin hopeaa sekä 400 metrillä että 4 × 400 metrin viestissä, mutta menetti mitalit jäätyään dopingtestissä kiinni steroidien käytöstä. Lisäksi hän sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Kilpailukieltonsa jälkeen Abugan kuului viidenneksi sijoittuneeseen Nigerian viestijoukkueeseen Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014. Hän sijoittui saman vuoden Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 400 metrillä viidenneksi ja sai 4 × 400 metrin viestissä hopeaa. Vuosien 2014 ja 2018 Afrikan mestaruuskilpailuissa hän juoksi kultaa voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Luokattomuus

 
Luokattomuus tarkoittaa koulua, jossa oppilas itse saa päättää, missä ajassa suorittaa opintonsa. Sen vuoksi on pyritty hylkäämään oppilaan sitominen pysyviin luokkiin, joiden takia kaikille luokkaan kuuluville opetetaan sama sisältö, samassa määrin, samassa ajassa. Suomessa 1990-luvulla toteutui lukiouudistus, jonka keskeisin tekijä oli luokattomuus. 
Historiallisesti opiskelu lienee alun pitäen ollut lähempänä luokatonta kuin luokallista jo opiskelijoiden vähälukuisuudenkin takia. Esimerkiksi kirkon katedraalikouluissa luokkiin sitomista tuskin on ollut. Vasta kun opiskelijamäärät lisääntyivät teollistumisen myötä, syntyi tarve ja pakkokin organisoida koulu luokalliseksi eli pysyvinä luokkayhteisöinä toimivaksi. Monien opetuksen ja opiskelun epäkohtien nähtiin johtuvan luokallisen koulusysteemin jäykkyydestä. Niinpä ensimmäiset luokattomuuskokeilut syntyivätkin heti 1900-luvun alussa. Laajaa mielenkiintoa herätti esimerkiksi yhdysvaltalaisen Helen Parkhurstin perustama "The Dalton Plan". Se levisi moniin maihin, ja myös Suomessa siitä tiedettiin viimeistään 1920-luvun jälkipuoliskolla. Kurssimuotoinen opetussuunnitelma on välttämättömyys luokattomassa järjestelmässä.
Räikkä (täsmennyssivu)

Räikkä voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi.
Räikkä on suomenkielinen sukunimi. Nimeä kantavat muiden muassa:
Venäjän Booker-palkinto

Venäjän Booker-palkinto (, aiemmin , ’avoin Venäjä’) oli venäläinen kirjallisuuspalkinto, joka oli perustettu Booker-palkinnon mallin mukaan 1992. Se oli merkittävin venäläinen kirjallisuuspalkinto ja myönnettiin vuosittain parhaalle venäjäksi kirjoitetulle kaunokirjalliselle teokselle kirjoittajan kansallisuudesta riippumatta. Palkinto oli ensimmäinen Venäjällä jaettu valtiosta riippumaton kirjallisuuspalkinto vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen.
Vuosina 2002–2005 palkinnon päärahoittaja oli Avoin Venäjä -säätiö. Ennen vuoden 2005 parhaaksi valitun julkistamista Booker-säätiö katkaisi yhteistyön, kun säätiön puheenjohtaja Mihail Hodorkovski sai vankeustuomion.
Kilpailun tuomaristo valitsi ehdokkaista kuusi parasta, joista voittaja valittiin. Pääpalkinto oli 15 000 dollaria vuodesta 2002. Muut finalistit saivat 1 000 dollaria.
Syyskuussa 2019 ilmoitettiin palkinnon jakamisen päättymisestä. Venäjän Booker-rahastoa ei kuitenkaan lakkautettu, vaan jätettiin mahdollisuus palkinnon uusimiseen.
Venäjän Booker-palkitut.
Lähde:
José Ángel Ziganda

José Ángel Ziganda (s. 1. lokakuuta 1966) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskushyökkääjä. Kesäkuusta 2022 lähtien hän on toiminut SD Huescan päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Ziganda pelasi urallaan CA Osasunassa sekä baskiseura Athletic Bilbaossa. Ziganda loisti Bilabon kärkimiehenä 1990-luvun läpi, kunnes nuori lahjakkuus Ismael Urzaiz vei häneltä paikan avauksessa ja 1998 Ziganda palasi Osasunaan. Hän oli mukana joukkueen noustessa Primera Divisióniin kauden 1999/00 päätteeksi ja seuraavalla kaudella hän lopetti uransa 34-vuotiaana.
Espanjan jalkapallomaajoukkueessa Ziganda pelasi urallaan ainoastaan yhden A-maaottelun ollen mukana 0–2 tappioon päättyneessä ystävyysottelussa Romaniaa vastaan huhtikuussa 1991.
Ura valmentajana.
Ziganda aloitti valmennusuransa CA Osasunan B-joukkueen valmentajana 2005. Javier Aguirren jätettyä tehtävänsä kauden 2005/06 jälkeen Ziganda nousi Osasunan edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Ziganda luotsasi vaikeuksista huolimatta Osasunan hienosti UEFA Cupin välieriin. Seuraava kausi päättyi sijaan 11.
Kausi 2008/09 alkoi kehnosti ja Osasuna vajosi liigan tyvipäähän. Seura ei onnistunut voittamaan ainoatakaan ottelua kuudesta ensimmäisestä ja lokakuussa 2008 Ziganda sai potkut tehtävistään. 
Heinäkuussa 2009 Ziganda palasi valmennustehtäviin siirtyen La Ligaan nousseen Xerezin päävalmentajaksi. Sarjanousija ei kuitenkaan kyennyt Zigandan johdolla vastaamaan La Ligan vauhtiin ja hän sai potkut lopulta tammikuussa 2010 joukkueen kerättyä 17 ottelusta vain seitsemän pistettä. 
Kesällä 2013 Zigana aloitti Bilbao Athleticin päävalmentajana. Zigandan alaisuudessa Athleticin reservijoukkue nousi kaudeksi 2015/16 Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segundaan, mutta putosi yhden kauden jälkeen takaisin Segunda B:hen. Toukokuussa 2017 kerrottiin, että Ziganda korvaa Ernesto Valverden Athletic Bilbaon edustusjoukkueen päävalmentajana kaudella 2017/18. Bilbaon kausi ei sujunut Zigandan alaisuudessa odotusten mukaisesti, vaan joukkue vajosi europelisijoitusten sijaan alempaan keskikastiin. Loppukauden lukuisat tappiot pudottivat Athleticin lopulta sijalle 16, mikä oli baskiseuran huonoin sijoitus 11 vuoteen. Eurooppa-liigassa Athletic voitti lohkonsa ja pudotti ensimmäisellä pudotuspelikierroksella FK Spartak Moskovan yhteismaalein 4-3. Toisella kierroksella Olympique de Marseille oli parempi yhteismaalein 5-2 ja Athleticin europelit päättyivät. Athleticin seurajohto ilmoitti kaksi kierrosta ennen liigakauden loppua, ettei Ziganda jatka kauden jälkeen seuran päävalmentajana.
Helmikuussa 2020 Zigandasta tuli Segunda Divisiónissa putoamiskamppailuun juuttuneen Real Oviedon päävalmentaja. Zigandan johdolla Oviedo vältti putoamisen kauden 2019/20 päätteeksi. Hän jatkoi seurassa kaksi kautta ja luotsasi seuran parhaimmillaan Segundassa sijalle 7 kaudella 2021/22. Hän jätti joukkueen kesällä 2022 sopimuksensa umpeuduttua ja siirtyi SD Huescan päävalmentajaksi.
Carl Johan Korsman

Carl Johan Korsman (14. kesäkuuta 1829 Pyhämaa – 24. toukokuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen laivanvarustaja ja suomalaisen talvimerenkulun uranuurtaja.
Korsmanin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Jacob Korsman ja Amalia Karolina Achander. Hän palveli "1. tarkkampujapataljoonassa" 1846–1852, "krenatööritarkkampujapataljoonassa" 1852–1856 ja "1. ruotujakoisessa Turun tarkkampujapataljoonassa" 1856–186S. Korsmanista tuli vänrikki 1848, aliluutnantti 1853, luutnantti 1855, alikapteeni 1863 ja kapteeni 1868.
20 vuotta kestäneen sotilasuran jälkeen Korsman toimi laivanvarustajana ensin Turussa 1868–1876 ja sitten Hangossa 1876–1894. Korsman perusti "höyrylaivayhtiö Ahkeran" 1868, "Turun rannikkohöyryalusyhtiön" 1870, "laivayhtiö Åbon" 1872 ja "laivayhtiö Turun" 1878. Korsman rakennutti 1868 Suomen ensimmäisen potkurirannikkohöyrylaivan S/S Ahkeran. 
Vuonna 1878 hän osti S/S Expressin ja ryhtyi harjoittamaan sillä talviliikennettä Hanko–Tukholma-linjalla kuljettaen kerran viikossa postia ja matkustajia. Korsmanilla oli Hangossa talo Bulevardin varrella siirtolaishotellia vastapäätä ja "Villa Doris" niminen kesäasunto Hangon Kylpyläpuistossa. Vuonna 1892 Korsman lahjoitti Hangon kirkkoon Kristus-patsaan. Korsman myi aluksensa 1894 ja muutti samalla pois Hangosta.
Korsman toimi myös Hangon kylpylaitoksen toimitusjohtajana 1880-1890 ja hän omisti Karunan kartanon 1857–1859. Vuonna 1874 Korsman perusti yhdessä turkulaisten liikemiesten kanssa "Turun Konepaja Oy":n (Åbo Mekaniska Verkstads Ab) jolla oli telakka, valimo ja konepaja Aurajoen länsirannalla. Pääasiassa höyrylaivoja ja höyrysluuppeja valmistanut yritys toimi vuoteen 1898 saakka jolloin se tullittoman Venäjän-viennin päättymisen takia joutui lopettamaan toimintansa ja siirtyi uudelle Ab Vulcan-nimiselle yhtiölle.
Carl Johan Korsman oli naimisissa vuodesta 1854 Isabella Charlotta Ramsellin (1833–1907) kanssa.
Kehumatta paras

Kehumatta paras on rap-yhtye Kemmurun toinen studioalbumi, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2006. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 34.
Taustaa.
Ilmestyttyään albumi sai paljon myönteistä palautetta. V-lehti valitsi levyn vuoden parhaaksi ja Funk Awards palkitsi Kemmurun vuoden 2006 parhaana bändinä, menestystä tuli myös Lifesaver-levykaupan vuosiäänestyksessä. Kappaleesta ”Koputa puuta” on julkaistu musiikkivideo.
MattiP

MattiP (tai Mattip, oik. Matti Pentikäinen) on suomalainen elektronisen hip hopin artisti. Hän on tunnettu Ceebrolistics-yhtyeen jäsenenä. Hän on myös soolouralla ja hänen debyyttialbuminsa "Save the King" julkaistiin huhtikuussa 2008. Ceebrolistics-yhtyeen ohella MattiP on kuulunut myös Salamaryhmä-yhtyeeseen.
Matti Pentikäisen puoliso on näyttelijä-laulaja Maria Ylipää ja heillä on kolme lasta. Matti Pentikäisen veli on ammattijääkiekkoilija Atte Pentikäinen.
S/S Express

S/S Express (nimi oli Express II 1877–1879) oli vuonna 1877 rakennettu ensimmäinen suomalainen jäävahvistettu höyrylaiva, joka liikennöi talvisin Hanko-Tukholma-reitillä.
Aluksen suunnitteli runoilija Johan Ludvig Runebergin poika, insinööri Robert Runeberg. Sen rakensi Oskarshamnin telakka Ruotsissa. Alus saavutti 400 ihv:n höyrykoneensa avulla 10,75 solmun nopeuden (20 km/h). Aluksen pituus oli 42,4 m, leveys 6,85 m ja syväys 3,5 m. Vetoisuus oli 445 bruttorekisteritonnia. Matkustajapaikkoja oli alun perin 14 I luokassa ja 10 II luokassa. Vuonna 1882 laivaa pidennettiin 7,7 metriä. Vuonna 1888 se sai uuden 650 hevosvoiman höyrykoneen, jolloin suurin nopeus kasvoi 12 solmuun. 
Laivan tilannut hankolainen "Finska Transito Ångbåts Ab" teki konkurssin marraskuussa 1878, jolloin laivan vuokrasi Carl Johan Korsman, joka sitten osti aluksen 1879. "Express" liikennöi talvikaudella 15. marraskuuta – 15. toukokuuta reitillään kerran viikossa kuljettaen postia ja matkustajia. Laivan kapteenina toimi vuoteen 1892 August Alexander Granroth.
Korsmanin omistuksessa alus liikennöi aina vuoteen 1894, jolloin se myytiin Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiölle. Se jatkoi talvisin vanhalla reitillään vuoteen 1898, jolloin sen tilalle tuli S/S "Oihonna". Kesällä 1896 se ajoi suoraan Helsingistä Tukholmaan ja kesällä 1897 Turusta Tukholmaan.
Alus muutettiin 1899 lastilaivaksi Suomi–Riika-linjalle. Vuonna 1901 se myytiin Arkangeliin rouva Tatiana Kukoverovalle, ja ennen siirtoa laivaan rakennettiin Hietalahden telakalla hyttipaikat 21 matkustajalle. Vuonna 1904 laiva siirtyi arkangelilaiselle, Venäjän hallituksen omistamalle "White Sea Pilots &amp; Lighthouses Depth"-varustamolle, joka nimesi sen "Solombolaksi" ("Соломбола").
Vuonna 1906 laiva poistettiin kauppalaivarekisteristä. Romutettavaksi laiva päätyi vuonna 1930.
Stephanus Jacobus du Toit

Stephanus Jacobus du Toit (1847–1911, Kapmaa) oli eteläafrikkalainen pappi, kustantaja ja poliitikko, joka oli afrikaanerinationalismin syntymisen keskeisiä vaikuttajia.
Du Toit oli "Nederduits Gereformeerde Kerkin" pastori, yksi "Broederbondin" perustajajäsenistä ja "Die Afrikaanse Patriot" -lehden julkaisijoista. Kirjallisessa tuotannossaan Du Toit esitti näkemyksen afrikaanereista itsenäisenä kansakuntana, joilla oli oma isänmaa ja kieli. Hän katsoi, että tämän "volkin" kohtalo oli hallita Etelä-Afrikkaa.
Du Toit opiskeli Stellenboschin yliopistossa ja vihittiin papiksi vuonna 1875. Hän asui pitkään Paarlin kaupungissa. Paarlissa nousi nuoren intellektuellijoukon johtajaksi, jotka ajoivat afrikaanerien kulttuurin ja afrikaansin kielen säilyttämistä, joka myöhemmin kehittyi afrikaanerinationalismi-ideologiaksi.
People No Names

People No Names on suomalaisen Kalevala-yhtyeen esikoisalbumi. Tyyliltään levy on progressiivisempaa kuin kaksi seuraajaansa, "Boogie Jungle" (1975) ja "Abraham’s Blue Refrain" (1977). Alkuperäisen levyn julkaisi vuonna 1972 Finnlevy. Levy on julkaistu moneen kertaan yhdessä vuoden 1975 "Boogie Jungle" -levyn kanssa. 
Svart Records julkaisi 4. marraskuuta 2022 albumista uusintapainoksen 1000 kappaleen rajoitettuina vinyyli- sekä 500 CD:n painoksena. Liitevihkosta löytyy saatesanojen ja sanoitusten lisäksi laulaja Harri Saksalan haastattelu. Albumin on masteroinut Pauli Saastamoinen Finnvox-studiolla.
Kappalelista.
Kaikki sävellykset Kurkinen, kaikki sanoitukset Saksala ja kaikki käännökset Mats Huldén.
23. divisioona (talvisota)

23. divisioona on suomalainen sotatoimiyhtymä, joka osallistui talvisodan taisteluihin sen loppuvaiheissa. Kyseessä on pääosin keski-Suomen, Savon ja Karjalan sotilaspiireissä 13. lokakuuta 1939 perustettavaksi (3. täydennysdivisioonan nimellä) määrätty divisioona. Divisioona sai keskityskäskynsä rintamalle 7. helmikuuta 1940. Divisioona muodostettiin käskyn mukaisesti niistä joukoista, jotka olivat jääneet perustamispaikoille varsinaisen kenttäarmeijan perustamisen jälkeen. Divisioona kuului ennen helmikuussa saamaansa keskittämiskäskyä organisatorisesti kotitäydennysjoukkoihin. 
Varustaminen.
Divisioona oli siis kenttäarmeijan perustamisen jälkeen ylijääneestä henkilöstöstä perustettu yhtymä, joten määrävahvuuksiin ei puolustusvoimien kalustopulasta johtuen päästy edes siinä määrin kuin varsinaisen kenttäarmeijan osalta.
Yksiköt.
Divisioona perustettiin alun perin 3. täydennysdivisioonan nimisenä, mutta kenttäarmeijaan liittämisen yhteydessä sen nimi muutettiin siis 23. divisioonaksi ja samalla kaikki sen alayksiköt nimettiin myös uudelleen. Divisioonan yksiköiden numeroinnissa esitetään ensin taisteluihin osallistuneiden yksiköiden nimet ja suluissa niiden alkuperäiset (perustamistehtävien mukaiset) nimet :
Ardbeg

Ardbeg on skotlantilainen viskitislaamo. Se sijaitsee Islayn saaren etelärannikolla lähellä muita Kildaltonin alueen tislaamoita Lagavulinia ja Laphroaigia. Tislaamon tuotteessa on turpeen makua. Ardbeg ostaa turvemaltaansa läheiseltä Port Ellenin mallastamolta.
Historiaa.
MacDougallin perhe perusti Ardbegin vuonna 1815. Tuotanto jatkui aina vuoteen 1981, jolloin tislaamo suljettiin. Pienimuotoinen toiminta jatkui vuonna 1989. Vuonna 1990 Ardbeg liittyi Allied distillersiin. Ardbegin uusi nousu alkoi vuonna 1997 Glenmorangien ostettua tislaamon.
Muuta.
Suomalainen säveltäjä Osmo Tapio Räihälä on säveltänyt Ardbegin viskin innoittamana palkitun sinfonisen runon "Ardbeg—The Ultimate Piece For Orchestra" (2003).
Venice (Los Angeles)

Venice on kaupunginosa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se tunnetaan rannastaan ja "Ocean Front Walk" -kävelykadusta, jonka varrella on paljon esiintyjiä, ennustajia ja kaupustelijoita. Venice oli myös Los Angelesin ensimmäisten runoilijoiden ja taiteilijoiden kotipaikka ja sen postinumero on 90291. Veniceä ympäröi lounaspuolella Tyynimeri, kaakkoisessa Marina Del Rey, idässä Culver City, koillisessa Los Angelesin naapurikunta Mar Vista ja pohjoisessa Santa Monican kaupunki.
Venice Beach.
Venice Beach kattaa koko Venicen rannan, rannan suuntaisesti kulkevan kävelykadun ("Ocean Front Walk" tai vain "Boardwalk"), Muscle Beach'in, käsipallokentät, tenniskentät, "Skate Dancing Plazan", lukuisat lentopallokentät, pyöräilykadun sekä bisnes- ja asuinalueet joiden osoitteessa on Ocean Front Walk. Koripallokentät Venicessä ovat kuuluisia katukoriksen suosion ja lukuisten NBA-pelaajien ollessa kotoisin kaupungista.
Rannan eteläosassa Washington Boulevardin loppuosassa on "Venice Fishing Pier": 400 metrin mittainen betonirakennus, joka avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1964, mutta suljettiin vuonna 1983 "El Niño" -myrskyn aiheuttamien vahinkojen takia, jonka jälkeen laituri avattiin 1990-luvun puolessa välissä. 21. joulukuuta 2005 laituri kärsi jälleen suuria vahinkoja, kun pohjoistuulet toivat laiturille tavattoman suuria aaltoja, jonka seurauksena wc:t sisältävä osa laiturista sortui mereen. Laituri pysyi suljettuna 25. toukokuuta 2006 saakka, jolloin se avattiin uudelleen rakennustarkastajien tarkastettua sen kestävyyden.
Venice Breakwater on arvostettu paikallinen surffipaikka, joka sijaitsee Venice-laiturista ja hengenpelastajien päämajasta pohjoisessa päin ja Santa Monica -laiturilta etelässä päin. 
Venicestä on myös kotoisin crossover-yhtye Suicidal Tendencies, joka sai soittokiellon Los Angelesissa vuoteen 1991 asti, kun yhtyettä epäiltiin jengeihin sekaantumisesta.
Maggie Vessey

Maggie Vessey (s. 23. joulukuuta 1981) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija.
Elokuussa 2009 hän juoksi Monacon GP-kilpailussa 800 metrillä ajan 1.57,84 ja alitti ensimmäistä kertaa urallaan kahden minuutin rajan. Kilpailussa hän alitti Berliinin MM-kilpailuiden A-rajan ja varmisti pääsynsä Yhdysvaltain MM-kisajoukkueeseen. Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä. Kaksi vuotta myöhemmin hän oli kuudes Daegun MM-kilpailuissa ajalla 1.58,50.
Patrick Forrester

Patrick Graham Forrester (s. 31. maaliskuuta 1957 El Paso, Texas) on entinen Yhdysvaltain maavoimien eversti ja NASAn astronautti. Forrester on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. 
Forrester valmistui West Pointista kesäkuussa 1979 ja nimitettiin vänrikiksi Yhdysvaltain maavoimiin. Hän liittyi maavoimien lentokouluun samana vuonna ja toimi myöhemmin lennonopettajana ja taisteluhelikopteripataljoonan operaatioupseerina. Hän valmistui Virginian yliopistosta 1989 M.Sc. tutkinnolla ja toimi koelentoinsinöörinä. Kesäkuussa 1992 Forrester valmistui Yhdysvaltain laivaston koelentokoulusta (Naval Test Pilot School) ja toimi myöhemmin muun muassa koelentäjänä. Forrester on lentänyt yli 4 400 tuntia yli 50 erilaisella lentokoneella. Hän jäi eläkkeelle armeijasta lokakuussa 2005. 
Forrester nimitettiin NASAn Johnsonin avaruuskeskukseen ilmailualan insinööriksi heinäkuussa 1993. NASAssa hän toimi mm. sukkulan avioniikkaohjelmistojen ja näyttöjen (MEDS) sekä ISS:n robotiikan parissa. Hänet valittiin NASAn astronauttikoulutukseen toukokuussa 1996. Kahden vuoden koulutuksen jälkeen hän valmistui tehtäväspesialistiksi. Forrester on osallistunut avaruussukkulalennoille STS-105 (2001), STS-117 (2007) ja STS-128 (2009). Hän on viettänyt 39 päivää avaruudessa ja on neljän avaruuskävelyn veteraani. Avaruuskävelyjen kokonaiskesto on hänellä 25 tuntia ja 22 minuuttia.
Keski-Suomen keskussairaala

Keski-Suomen keskussairaala on Keski-Suomen sairaanhoitopiiriin entinen keskussairaala Jyväskylässä. Sairaala sijaitsee noin kahden kilometrin päässä keskustasta Kukkumäessä. Sairaalan on suunnitellut arkkitehtitoimisto Cedercreutz-Railo. Rakennus valmistui vuonna 1954, jolloin siellä oli 375 potilaspaikkaa ja runsaat 3000 työntekijää. Sairaala laajennettiin ja peruskorjattiin vuosina 1982–2002. 
Keski-Suomen sairaanhoitopiiri käynnisti uuden sairaalan rakentamisen Keski-Suomen keskussairaalan länsipuolelle elokuussa 2016. Potilaat siirtyivät Keski-Suomen Sairaala Novaan 18.–19. tammikuuta 2021. Osa keskussairaalan rakennuksista on suojeltuja, esimerkiksi 1954 rakennettu tornitalo. Sairaala muutettua tiloihin jää 100 000 rakennusneliömetriä käyttämättä. Alueen kehittämiseksi on käynnistetty Kukkulan kehittämishanke. Alueen kehittämiseen on arvioitu kuluvan noin kymmenen vuotta. Nyt voimassa oleva asemakaava ei mahdollista asumista alueella. Jyväskylän kaupunki on laatimassa alueelle uutta asemakaavaa vuonna 2021.
Pörssiyhtiö Investors House Oyj, kiinteistösijoitusyhtiö Ovaro Kiinteistösijoitus Oyj ja kiinteistösijoitusyhtiö Royal House Oy ovat käyneet Keski-Suomen sairaanhoitopiirin kanssa neuvotteluja vanhan keskussairaala-alueen ostosta. Kauppaan kuuluu 85 000 neliötä sairaalakiinteistöjä. Kauppahinta on noin 46 miljoonaa euroa. Osa kiinteistöistä on tarkoitus purkaa ja osa kunnostaa uuteen käyttöön. Kaupassa on tarkoitus myydä myös Sisä-Suomen sairaala Äänekoskella. Kiinteistökauppa solmittiin 11.10.2021 Keski-Suomen sairaanhoitopiirin ja näiden kolmen yhtiön välillä.
Roomalainen teatteri

Roomalainen teatteri () oli näkyvä osa maailmanvallan monumentaaliarkkitehtuuria, jossa yhdistyivät kreikkalaisilta saadut vaikutteet ja etruskeilta peritty holvaustekniikka. Julkisivultaan, rakennusperiaatteiltaan ja materiaaliltaan teatteri muistutti paljon taistelunäytöksille pyhitettyä amfiteatteria, mutta pohjakaavaltaan se oli tästä vain puolikas.
Kehitys.
Roomalainen teatteri kehittyi kreikkalaisesta teatterirakennuksesta omaksi lajityypikseen. Roomalaiset käyttivät teatterirakennuksissaan alkuperän mukaisia käsitteitä ja osia soveltaen niitä roomalaisen rakennustekniikan ja taiteen vaatimuksiin.
Alun perin roomalaiset teatterit olivat puusta rakennettuja tilapäisrakennuksia. Rooman ensimmäinen pysyvä teatterirakennus oli Pompeiuksen rakennuttama ja hänen mukaansa nimetty Pompeiuksen teatteri, joka on sittemmin hävinnyt. Marcelluksen teatteri on sen sijaan säilynyt meidän päiviimme.
Keskeiset osat.
Roomalainen teatteri rakennettiin kreikkalaisesta poiketen useimmiten tasamaalle käyttäen hyväksi holveja, jotka kannattivat katsomoa ("cavea") ja yleisön poistumisteitä ("vomitorium"). Cavea oli osittain katettu ja sen pohjakaava oli tasapäinen puolikaari, toisin kuin kreikkalainen "theatron" (θέατρον), jonka kehä jatkui pidemmälle.
Kreikkalaisen teatterin "orkestra" (ὀρχήστρα) teki täyden ympyrän, ja se oli varattu tanssijoille ja kuorolle. Roomalaisessa teatterissa "orchestra" oli pienempi ja siitä tuli osa katsomoa, jonne sijoitettiin yläluokan, kuten senaattorien, istuimet. Orchestrassa ei myöskään ollut "thymeleä" (θυμέλη), joka kreikkalaisessa teatterissa oli varattu Dionysoksen alttarille.
Näyttämö ("proscaenium") oli roomalaisen teatterin keskipiste. Se oli korotettu ja katettu, ja sen taustalla katsomoa vastapäätä oli koko teatterin levyinen monitahoinen koristeltu seinä "scaenae frons."
Esimerkkejä teattereista.
Roomalaiset rakensivat teattereitaan kaikkialle valtakunnan alueelle, ja niitä on säilynyt lukuisia. Parhaimpia esimerkkejä roomalaisesta teatteriarkkitehtuurista on Orangen teatteri. Muita hyvin säilyneitä teattereita on Pompejissa, Aspendoksessa, Thuggassa eli Douggassa, Taorminassa (Taorminan teatteri) ja Miletoksessa (Miletoksen teatteri, alun perin kreikkalainen teatteri).
Alessandro Gramigni

Alessandro "Alex" Gramigni (s. 29. joulukuuta 1968 Firenze) on italialainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 125cc-luokan maailmanmestaruuden vuonna 1992.
Gramigni aloitti 125-kuutioisten MM-sarjassa kaudella 1990. Hän oli heti debyyttikaudellaan kahdesti palkintosijoilla. Ensimmäinen osakilpailuvoitto tuli kaudella 1991. Kausi 1992 oli selvästi Gramignin uran paras, kun hän voitti maailmanmestaruuden ja oli seitsemän kertaa palkintopallilla. Maailmanmestaruuskauden jälkeen Gramigni ei päässyt enää palkintosijoille GP-luokissa tai Superbiken maailmanmestaruussarjassa.
Kaudeksi 1993 Gramigni siirtyi 250-kuutioisiin. Hän ajoi sarjassa kolme kautta ollen parhaimmillaan kokonaispisteissä vasta 23. 11 MM-pisteellä. 250-kuutioisten jälkeen Alessandro Gramigni piti käytännössä kaksi välivuotta. Vuonna 1996 hän ajoi kaksi osakilpailua Superbike-sarjassa ja vuonna 1997 yhden osakilpailun MotoGP:ssa. Kausina 1998-2003 pois lukien vuosi 2002 Gramigni ajoi Superbike-sarjaa ollen kokonaispisteissä parhaimmillaan 14. Vuonna 2004 hän voitti Italian Superbike-mestaruuden ja ajoi vielä vuonna 2005 yhden osakilpailun Superbike-sarjassa kunnes lopetti uransa.
Michał Heller

Michał Kazimierz Heller (s. 12. maaliskuuta 1936 Tarnów) on puolalainen filosofi, joka vihittiin vuonna 1959 katoliseksi papiksi. Hän sai vuonna 2008 Templeton-palkinnon työstään tieteen ja uskonnon välisissä suhteissa. Hän on luonut huomattavan akateemisen uran. Hän toimii nykyisin teoreettisen fysiikan, kosmologian ja tieteenfilosofian professorina Krakovan .
Heller opiskeli seminaarissa ja Lublinin katolisessa yliopistossa.
Chelsea Johnson

Chelsea Johnson (s. 20. joulukuuta 1983) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä.
Johnson sai hopeaa Berliinin MM-kilpailuissa 2009 jaettuaan kakkossijan Monika Pyrekin kanssa tuloksella 465 cm. Hän voitti NCAA:n ulkoratamestaruuden 2004 ja sisäratamestaruuden 2006. Ennätyksensä 473 cm hän hyppäsi Los Gatosissa 26. kesäkuuta 2008. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 462 helmikuussa 2010.
Chelsea Johnsonin isä on Münchenin olympialaisten 1972 seiväshypyn pronssimitalisti Jan Johnson.
Robert Sutton

Robert Sutton (1671 – 13. elokuuta 1746) oli brittiläinen diplomaatti ja poliitikko.
1694 pappisvihkimyksen jälkeen Sutton matkusti Wieniin toimiakseen serkkunsa Lexingtonin paroni Robert Suttonin johtaman lähetystön pastorina. Kolme vuotta myöhemmin hänet nimitettiin lähetystön sihteeriksi. Vuonna 1700 paroni Sutton järjesti hänet brittien Osmanien valtakunnan suurlähettilääksi ja hän saapui Edirneen 1702. Hän pysyi tehtävässään vuoteen 1717 ja vielä seuraavana vuonna hän toimi Abraham Stanyanin kanssa välittäjänä, kun Itävalta ja Osmanien valtakunta neuvottelivat Passarowitzin rauhasta. Hänen viimeinen diplomaattitehtävänsä oli Ranskan suurlähettilään virka 1720, mutta hänet korvattiin korkea-arvoisemmalla virkamiehellä seuraavana vuonna. Diplomaattikautenaan hän oli vaurastunut, sillä hän osti kaksi tilaa, toisen Lincolnshirestä ja toisen Nottinghamshirestä, (arvoltaan lähes 5000 puntaa vuodessa) sekä asunnon Broughtonista.
Seurauksena vaurastumisesta hänet valittiin parlamentinjäseneksi Nottinghamshiresta 1722. Hänestä tuli hyväntekeväisyysosakeyhtiön komitean jäsen 1725 ja hän tienasi rahaa yhtiön osakkeilla tekemällä sisäpiirin kauppoja. Hänet erotettiin alahuoneesta 1732 seurauksena valheelliselle lausunnolleen, jonka mukaan yhtiön valtuuttama pääoma oli käytetty loppuun, jolloin hän sai oikeuden laskea liikkeelle lisää osakkeita rahoittaen samalla muiden johtajien keinottelun. Hän toimi myös Royal Africa Companyn alikuvernöörinä vuodesta 1726. Keinotteluista ja erottamisesta huolimatta hänet valittiin parlamenttiin uudelleen Grimsbystä 1734.
Sutton on yhä tunnettu Englannin laukkaurheilupiireissä, sillä hänen mukanaan tuoma hevonen "Alcock Arabian" oli yksi ensimmäisiä englannintäysiverisiä.
Jani Lane

John Kennedy Oswald (1. helmikuuta 1964 Akron, Ohio — 11. elokuuta 2011), tunnetummin Jani Lane, oli glam metal -yhtye Warrantin solisti vuosina 1986–1993, 1994–2004 ja 2008. Sittemmin hän toimi sooloartistina, Saints of the Undergroundin solistina ja kirjoitti kappaleita muille artisteille. 
Ura.
Ensimmäinen oma yhtye.
Jani Lanen ensimmäinen keikkaileva yhtye oli Plain Jane, joka oli toiminnassa vuosina 1985–1986. Lane kirjoitti tuolloin muun muassa Warrantin hitit ”Heaven”, ”Dirty Rotten Filthy Stinking Rich”, ”Down Boys” ja ”Sad Theresa”. Warrantin jäsenet tapasivat Lanen usein Los Angelesin musiikkielämässä, ja eräänä iltana vuonna 1986 basisti Jerry Dixon kutsui Lanen koe-esiintymiseen. Lane houkutteli yhtyeeseen mukaan hänen kanssaan aiemmin soittaneen Steven Sweetin.
Vuodet Warrantissa.
Lanen liityttyä Warrantiin yhtye sai levytyssopimuksen ja saavutti tuplaplatinaa jo ensimmäisellä levyllään, minkä jälkeen keikkapyyntöjä alkoi tulla monesta suunnasta. Suuret listahitit olivat osaksi Lanen useita vuosia sitten kirjoittamia kappaleita. Toinen levy oli jättimenestys, ja se myi tuplaplatinaa erittäin nopeasti. Albumin tunnetuin hitti ”Cherry Pie” oli kiivaassa radiosoitossa jättäen muut kappaleet varjoonsa, mikä ärsytti Lanea. Kolmas levy "Dog Eat Dog" ei menestynyt yhtä hyvin kuin aikaisemmat. Levy oli rankempi ja synkempi kuin aikaisemmat, mutta se myi yli kultalevyrajan. Warrant alkoi siirtyä areenoilta klubeille, ja fanimäärä alkoi hiipua. Vuosi kolmannen albumin julkaisun jälkeen Lane jätti Warrantin, mutta palasi vuoden päästä takaisin. Seuraavaksi yhtyeestä lähtivät Steven Sweet ja Joey Allen. Vuoden 1995 albumi "Ultraphobic" ei tuottanut tulosta, vaan jäi pettymykseksi. Vuoden 1996 albumi "Belly to Belly" jäi Lanen viimeiseksi studioalbumiksi Warrantin kanssa.
Kuolema.
Lane menehtyi akuuttiin alkoholimyrkytykseen. Hänet löydettiin 11. elokuuta 2011 kuolleena hotellihuoneestaan kalifornialaisessa Comfort Innissä. Hänen kuolemansa on koskettanut monia rockmuusikoita, muun muassa Bret Michaelsia, Michael Sweetia, Dario Lorinaa, Steven Adleria ja Warrantin miehistöä. Warrantin Erik Turner kommentoikin Lanen kuolemaa näin: "Me osoitamme kunniaa Janille ennen kuin soitamme kappaleen "Heaven" tänä iltana. Emme olisi osanneet arvata silloin, kun "Heaven" kirjoitettiin, että soittaisimme sen jonain päivänä Janin ennenaikaisen kuoleman muistoksi. Tämä on hyvin surullinen päivä rock 'n' rollille. Yksi musiikin hienoista puolista on se, että musiikki elää ikuisesti."