Chlemoútsi

Chlemoútsi (, myös "Chloumoútsi", Χλουμούτσι; , ) eli Kyllínin linna (Κάστρο Κυλλήνης, "Kástro Kyllínis") on linna Eliissä Kreikassa. Se sijaitsee kukkulalla Kástron kylän itäpuolella Andravída-Kyllínin kunnassa.
Linna rakennettiin Kreikan frankkivallan aikana 1200-luvulla. Se oli Akhaian ruhtinaskunnan merkittävin linna, ja suojasi sen pääkaupunkia ja tärkeintä satamaa. Sen hallitsijat vaihtuivat historian aikana bysanttilaisista osmaniturkkilaisiin ja venetsialaisiin. Linna on säilynyt nykyaikaan hyvin.
Historia.
Chlemoútsin linna rakennettiin Kreikan frankkivallan aikana vuosina 1220–1223. Sen rakennutti Geoffroi de Villehardouin, joka oli neljännen ristiretken johtajia ja johti Morean eli Peloponnesoksen valtausta Bysantilta yhdessä Vilhelm Champlitten (Guillaume de Champlitte) kanssa, ja josta tuli Akhaian ruhtinas Vilhelmin jälkeen vuonna 1210. Linnan tehtävänä oli suojata ruhtinaskunnan pääkaupunkina toiminutta Andravídaa sekä sen satamaa Glarenzaa eli nykyistä Kyllíniä, joilla kummallakaan ei ollut alun perin linnoitteita; Glarenza linnoitettiin kuitenkin myöhemmin. Frankit kutsuivat linnaa nimellä "Clermont", josta kreikankielinen nimi on muuntunut.
Linnan suurinta kukoistusaikaa oli Geoffroin pojan Vilhelm II Villehardouinin (Guillaume de Villehardouin) aika eli vuodet 1246–1278. Hänen jälkeensä koko ruhtinaskunta taantui. Katalaanit valtasivat Chlemoútsin vuonna 1315. Myöhemmin frankit valtasivat sen takaisin. 1400-luvun alussa linna siirtyi Carlo I Toccolle, joka oli Kefallonián ja Zákynthoksen kreivi ja Epeiroksen despootti. Vuonna 1427 Chlemoútsi siirtyi rauhanomaisesti Konstantinos Palaiologokselle tämän naitua Theodora Toccon. Näin siitä tuli osa bysanttilaista Morean despotaattia. Myöhemmin linna kuului Tuomas Palaiologokselle.
Osmanit valtasivat Chlemoútsin vuonna 1460. Osmanit tekivät linnaan joitakin muutoksia tykistön keksimisen vuoksi. Venetsialaiset valtasivat linnan vuonna 1687 ja pitivät sitä hallussaan vuoteen 1715, jolloin se palasi turkkilaisille. Venetsialaiset kutsuivat linnaa nimellä "Castel Tornese". Tuossa vaiheessa linna oli menettänyt sotilaallisen merkityksensä ja venetsialaiset jopa suunnittelivat sen tuhoamista.
Kreikkalaiset saivat linnan Kreikan vapaussodassa vuonna 1821. Ibrahim paššan joukot piirittivät ja tuhosivat sitä vuonna 1826. Linna on antanut nimensä viereiselle Kástron kylälle. Nykyisin linnassa toimii museo.
Rakennelma.
Chlemoútsi on rakennettu noin 220 metrin korkuiselle kukkulalle, joka sijaitsee linnuntietä noin 2,5 kilometriä sisämaahan Joonianmeren rannasta, noin kuusi kilometriä etelään Kyllínistä ja noin 12 kilometriä länsilounaaseen Andravídasta.
Linna on tyyliltään ja muodoltaan puhtain frankkilinnoitus koko Kreikassa, siinä missä useimmat Kreikan muut frankkilinnat oli tehty varhaisemmista bysanttilaisista linnoitteista. Linna kattaa noin 1,5 hehtaarin alueen, ja sen suurin pituus on 182 metriä ja suurin leveys 152 metriä. Se koostuu kahdesta erillisestä muurikehästä – ulommasta ja sisemmästä – jotka ovat yhä hyvin säilyneet. Ulompi kehä on muodoltaan monikulmainen ja sisempi, joka sijaitsee sen kaakkoisosassa ja muodosti varsinaisen asuinlinnoituksen, epäsäännöllinen kuusikulmio.
Ulomman muurin pituus on noin 520 metriä ja sen korkeus on paikoin jopa 10 metriä. Sen pääportti sijaitsee luoteispuolella ja siihen kuljettiin puusiltaa pitkin vallihaudan yli. Porttirakennus koostuu kolmesta peräkkäisestä kaariportista, katetusta käytävästä ja yläpuolisesta tasanteesta, jolle oli sijoitettu puolustusasemia ja kuuman öljyn kaatopaikka. Pihalle johti kiveys, ja siellä sijaitsivat tallit, varastot, kasarmit ja vesialtaat. Pihan keskellä on jäänteitä osmaniaikaisesta moskeijasta, joka rakennettiin 1500-luvun alussa.
Ulommassa piirissä oli runsaasti vesisäiliöitä, sekä maanpäällisiä että maanalaisia, sillä lähteitä ei ollut. Muurit varustettiin ampuma-aukoin, ja osassa on yhä nähtävissä bastionit ja pyöristetyt vahvikkeet, jotka lisättiin tykistön aikakaudella.
Sisemmän linnan ympärysmitta on noin 225 metriä ja pinta-ala noin neliömetriä. Sisäpihan koko on noin 55 × 35 metriä. Sisäpihaa ympäröi kehä suuria, holvattuja kaksikerroksisia saleja. Niiden holvattu rakenne ja suuret takat ovat esimerkki frankkilaisesta rakennustavasta. Yksi saleista oli juhlasali. Muut alakerrosten tilat toimivat varastoina ja sotilaiden majoitustiloina, yläkerrat asuintiloina. Linna sisälsi myös muun muassa pienen Pyhän Sofian ("Agía Sofía") kappelin sekä keittiö- ja työtiloja.