Turun uusi raitioliikenne

Turun uusi raitioliikenne on Turun kaupunkiseudulle suunniteltu raitiotiejärjestelmä. Sen ensimmäisen vaiheen suunnitellaan johtavan 12 kilometrin matkan Varissuolta Turun satamaan noin 35 minuutissa. Raitiotien on suunniteltu valmistuvan 2030-luvun alussa.
Turun entisillä raitioteillä liikennöitiin vuosina 1890–1972. Järjestelmän uudelleenrakentamista on pohdittu lakkauttamisesta lähtien, ja seudullisesta pikaraitiotiestä on keskusteltu ainakin 1990-luvun alusta alkaen. 2020-luvulla hankkeesta on yleistyvämmin puhuttu raitiotienä pikaraitiotien sijaan, ja sitä on verrattu Tampereen raitioliikennejärjestelmään. Toteutussuunnitelmasta ja mahdollisesta rakentamisesta vastaava allianssi käyttää itsestään kaupallista nimeä Turun raitiotie.
Raitiotien ensimmäisen vaiheen kustannusarvio on 344 miljoonaa euroa, joka sisältää raitiotien lisäksi katu- ja kunnallistöitä, arkeologisia tutkimuksia ja uuden varikon. Lisäksi kalustoa eli raitiovaunuja hankitaan 42 miljoonalla eurolla. Valtion odotetaan osallistuvan kustannuksiin 30 prosentin osuudella. Kaupungin vaikutusarvioinnin mukaan raitiotie kohentaisi Turun vetovoimaa, lisäisi joukkoliikenteen käyttöä, nostaisi kaupungin kiinteistötuloja ja toisi potentiaalia uudelle rakentamiselle. Hankkeen vastustajat ovat ehdottaneet raitiovaunujen sijaan muun muassa akkukäyttöisten nivelbussien käyttämistä.
Huhtikuussa 2020 Turun kaupunginvaltuusto päätti jatkaa raitiotien suunnittelua. Yleissuunnitelma hyväksyttiin lokakuussa 2023, minkä jälkeen siirryttiin toteutus­suunnittelu­vaiheeseen, jossa jatketaan erityisesti kustannus- ja vaikutusarviointia. Kaupunginvaltuusto päättänee hankkeen toteuttamisesta kesään 2026 mennessä.
Historia.
Pikaraitiotie nousi Turussa puheenaiheeksi 1990-luvun alussa, jolloin ”Raitiovaunut takaisin” -liike piti kaupungissa yleisötilaisuuden. Tuolloin ehdotettiin pikaraitiotietä välille Runosmäki–Keskusta–Kaarina. Liikennöinnin uskottiin olevan taloudellisesti kannattavaa. Vuonna 1992 esitettiin yhteiskaavallisessa yhteistyössä Naantalista Turun kautta Piikkiöön ulottuvaa rataverkkoa. Vuonna 1997 kansalaisjärjestöt ehdottivat pikaraitiotietä vetoomuksessaan. Turun kaupunginhallitus päätti vuonna 2000 yleiskaavassa, että aluevaraukset Uudenmaankadun sekä Satakunnantien mahdollista pikaraitiotietä varten tulee selvittää.
Vuonna 2002 tehdyn pikaraitiotien selvityksen pohjalta Turun, Kaarinan, Naantalin ja Raision kaupungit päättivät varata pikaraitiolinjalle tilaa kaavoituksessa. Turun kaupunginhallitus päätti vuotta myöhemmin selvittää pikaraitiotien toteuttamis- sekä rahoitusedellytykset.
Turun raitiotien yleissuunnitelma käynnistyi tammikuussa 2013, ja huhtikuussa kaupunginhallitus asetti suunnitelmalle tavoitteet. Suunnitelmien mukaan liikennöinti olisi voinut alkaa 2020-luvulla. Selvitystä tehtiin yhdessä Tampereen kanssa. Huhtikuussa 2015 valmistuneessa pikaraitiotien yleissuunnitelmassa Turkuun suunniteltiin kaksilinjaista raitiotietä välille Runosmäki–Matkakeskus–Kauppatori–Varissuo ja Matkakeskus–Skanssi.
Raitiotien kilpailevana vaihtoehtona on suunniteltu niin kutsuttua superbussijärjestelmää. Se kuitenkin koettiin epävarmemmaksi kaupunkikehitysvaikutusten osalta, ja sitä varten tarvittavien kaksoisnivelsähköbussien saatavuus ja käyttökustannukset ovat Turun kaupungin mukaan epävarmoja.
Päätös raitiotien rakentamisesta oli tarkoitus tehdä syksyllä 2018. Toteutuspäätös kuitenkin siirtyi ja palasi kaupunginhallituksen käsittelyyn syksyllä 2019, kun päivitetty selvitys raitiotien vaikutuksista kuntatalouteen valmistui. Huhtikuussa 2020 Turun kaupunginvaltuusto päätti jatkaa raitiotien suunnittelua. Yleissuunnitelma hyväksyttiin lokakuussa 2023, minkä jälkeen siirryttiin toteutus­suunnittelu­vaiheeseen, jossa jatketaan erityisesti kustannus- ja vaikutusarviointia. 
Maaliskuussa 2024 Turun kaupunki valitsi raitiotielle allianssikumppanin, joka alkaa suunnitella rakentamista. Yleissuunnitelman pohjalta tehtävään toteutussuunnitelmaan on varattu aikaa puolitoista vuotta. Toteutussuunnittelun pohjalta valtuusto päättää, rakennetaanko raitiotie. Jos päätös on myönteinen, valittu allianssi jatkaa rakentamisvaiheeseen. Auratikka-ryhmittymässä on mukana NRC Group Finland, GRK Suomi, Ramboll Finland ja Sweco Finland. Suunnittelu aloitettiin huhtikuussa yhdessä Turun Raitiotie Oy:n ja kaupungin kanssa.
Investointipäätös tehdään kesään 2026 mennessä. Jos päätös on myönteinen, rakentamisvaiheeseen varataan aikaa noin viisi vuotta. Liikennöinti voisi käynnistyä 2030-luvun alkupuolella.
Suunnitelma.
Linjat.
Vuonna 2012 valmistuneessa Turun kaupunkimallin rakennemallissa vuodelle 2035 ehdotetaan, että raitiotien rakentaminen toteutetaan kolmessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa rakennettaisiin linjat Varissuolle, Runosmäkeen, Hirvensaloon sekä Linnakaupunkiin. Toisessa vaiheessa verkostoa laajennetaan Kaarinaan sekä Raisioon. Kolmannessa vaiheessa Kaarinan linjaa laajennettaisiin Lemunniemelle asti ja tulevaisuudessa Turun lentoasemalle asti.
Raitiotien vuoden 2015 yleissuunnitelmassa rataverkon ensimmäisen vaiheen rakentaminen koostuisi kaksilinjaisesta verkostosta, joka kulkisi Runosmäkeen, Varissuolle ja Skanssiin. Linjoista 53 % sijaitsee omalla kaistallaan, 34 % joukkoliikennekaistoilla linja-autojen kanssa ja 13 % muun liikenteen seassa. 
Turun keskustassa raitiotie on linjattu kulkemaan Humalistonkadun, Eerikinkadun, Aninkaistenkadun, Uudenmaankadun ja Hämeenkadun kautta. Varikkoa suunnitellaan Kiertotähdentien pään alueelle. Toteutussuunnittelusta vastaa Turun Raitiotie Oy. 
Kustannukset.
Vuoden 2022 selvityksen mukaan Turun raitiotien ensimmäisen vaiheen rataverkko maksaisi noin 344 miljoonaa euroa ja vaunut 42 miljoonaa euroa. Summa sisältää raitiotieinfran lisäksi katu- ja maarakentamisen, kunnalistekniikan, viher- ja puistorakenteet, työnaikaiset liikennejärjestelyt, arkeologiset tutkimukset sekä uuden varikon. Valtio on liikennepoliittisessa selonteossaan luvannut 30 prosentin tuen Turun raitiotiehankkeelle.
Lopullinen kustannusarvio valmistuu loppuvuodesta 2025 yhdessä toteutussuunnitelman kanssa. Vuosien 2013 ja 2025 välillä raitiotien suunnitteluun käytettiin noin 17 miljoonaa euroa, josta kaupungin osuus oli 70 prosenttia.
Kalusto.
Raitiotielle on suunniteltu hankittavan aluksi 14 raitiovaunua. Ne olisivat kahteen suuntaan ajettavia, 30 metriä pitkiä ja 2,65 metriä leveitä. Niitä voidaan myöhemmin matkustajamäärien kasvaessa pidentää 37-metrisiksi. Matkustajakapasiteetti on 220–260 vaunua kohden. Raideleveys on 1435 millimetriä eli sama kuin Tampereella, mutta leveämpi kuin Helsingin 1000 millimetriä. Raitiovaunut toimivat 750 voltin tasajännitteellä. Monissa havainnekuvissa raitiovaunun väriksi on esitetty keltaista, joka oli myös Turun vanhojen raitiovaunujen väri.
Allianssi aloitti Euroopan laajuisen kalustokilpailutuksen vuonna 2024.
Näkemyksiä.
Hyödyt ja haitat.
Kaupungin laatiman vaikutusarvioinnin mukaan raitiotie lisäisi Turun vetovoimaa ja edistäisi joukkoliikenteen käyttöä. Vuodelle 2050 sijoittuvassa ennusteessa raitiotie lisäisi joukkoliikennematkustajien määrää 24 prosenttia verrattuna vaihtoehtoon, jossa liikennöintiä jatketaan linja-autoilla. Arvioidut kasvihuonekaasupäästöt laskisivat noin 2–3 prosenttia jokaista Turun seudun asukasta kohden. Vaikutusarvioinnissa ennustetaan kaupungin kiinteistötulojen nousevan, ja uutta asuin- sekä työpaikkarakentamista keskittyisi raitiotien varrelle. Raitiotieallianssi hakee vertauskuvaa muista moderneista eurooppalaista kaupungeista, ja korostaa raitioliikenteen parantavan kaupungin imagoa ja elinvoimaa. Asuin-, toimitila- ja liikerakentaminen voi kasvaa vuoteen 2050 mennessä jopa 35 prosenttia verrattuna linja-autovaihtoehtoon. Matkustajan näkökulmasta muun muassa raitiovaunujen parempi matkustusmukavuus, esteettömyys, aikataulujen täsmällisyys ja reitin hahmotettavuus nostaisivat joukkoliikenteen palvelutasoa.
Yksi raitiotien heikkouksista on rakennustöiden aikaiset haitat keskustan liikenteelle ja yrityksille. Rakentamisen yhteydessä tehtäisiin arkeologisia kaivauksia, jotka asettavat myös haasteita katutilan järjestelylle. Raitiotien rakentamisesta syntyisi kasvihuonepäästöjä 77,5 kilotonnia hiilidioksidiekvivalenttia, jotka kompensoituisivat vasta pitkällä aikavälillä. Tähän on kuitenkin mahdollista vaikuttaa rakentamisenaikaisilla päästövähennyksillä.
Julkinen keskustelu.
Raitiotiehanke on saanut Turussa sekä kannattajia että vastustajia. Vuoden 2025 kuntavaaleissa raitiotiehanke nousi ydinkysymykseksi. Vihreiden ehdokkaista 98 prosenttia kannatti hanketta täysin tai jonkin verran, ja vasemmistoliitolla vastaava luku oli 80 prosenttia. SDP:n ehdokkaiden kanta oli jakautunut melkein puoliksi, kun taas kokoomuksen ja RKP:n ehdokkaat taipuivat enemmän vastustamaan. Eniten hanketta vastustivat perussuomalaiset ja keskustalaiset ehdokkaat, joiden keskuudessa hankkeen kannattajia oli vain hyvin vähän tai ei ollenkaan. Kaikista 520 Turun kuntavaalien ehdokkaasta 49 prosenttia kannatti hanketta täysin tai jonkin verran, ja 51 prosenttia vastusti täysin tai jonkin verran.
Kuntavaalien alla järjestettiin Ratikkavaalit.fi-niminen suuri raitiotiehankkeen mustamaalauskampanja. Kampanjassa ei kerrottu, miltä tahoilta se oli saanut rahoitusta. Ratikkavaalit.fi-kampanja ehdotti raitiovaunujen sijaan käytettävän akkukäyttöisiä sähkönivelbusseja. Kampanjassa argumentoitiin raitiovaunun kuluttavan matkustajaa kohden enemmän sähköä, kuin yksin sähköautolla ajaminen. Tämä väite ei kuitenkaan perustunut tieteelliseen tutkimukseen, vaan erään "Tekniikan Maailman" toimittajan omiin laskelmiin.
Kuntavaalien tulosten ratkettua "Yle" uutisoi uuden kaupunginvaltuuston jakautuvan lähes tasan raitiotiekysymyksen suhteen. Uusista kaupunginvaltuutetuista 33 on sanonut kannattavansa ja 34 vastustavansa raitiotietä. Toisaalta moni valtuutettu on kannastaan epävarma, ennen kuin lopullinen kustannusarvio ja rakennussuunnitelma saadaan valmiiksi.