tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Komi mu

Komi mu (komiksi Коми му, ”Kominmaa”) on Syktyvkarissa Komin tasavallassa ilmestyvä kominkielinen sanomalehti.
Komin lehdistön historia alkaa "Zyrjanskaja žizn" (”Syrjäänien elämä”) -lehdestä, joka alkoi ilmestyä Ust-Sysolskissa vuonna 1918. Keväällä 1919 sen nimenä oli "V zyrjanskom kraju" (”Syrjäänien seudulla”), vuoden 1921 alusta "Udž" (”Työ”) ja saman vuoden heinäkuusta lähtien "Jugyd tui" (”Valoisa tie”). Lehti ilmestyi aluksi venäjän kielellä, mutta siinä julkaistiin toisinaan myös kominkielisiä kaunokirjallisia teoksia.
Jugyd tuin toimittajana työskenteli Viktor Savin, joka tunnetaan yhtenä kominkielisen kirjallisuuden alullepainijoista. Vuonna 1925 Jugyd tuin yhteyteen perustettiin maalaisväestölle tarkoitettu kominkielinen lehti "Komi śikt" (”Komikylä”), joka myöhemmin ilmestyi nimellä "Komi kolhoznik" (”Komin kolhoositalonpoika”).
Jugyd tuista tuli kokonaan kominkielinen lokakuussa 1928. Seuraavana vuonna alettiin julkaista kominkielistä nuortenlehteä "Komi komsomol" (”Komin nuorisoliittolainen”). Kesäkuussa 1930 perustettiin venäjänkielinen sanomalehti "Za novyi Sever" (”Uuden pohjolan puolesta”). Samalla Jugyd tui sai uuden nimen "Vörledzyś" (”Metsuri”). Komi kolhoznik yhdistettiin siihen vuonna 1932. Vuonna 1935 Syktyvkariin rakennettiin nykyaikainen lehdistön toimitalo ja kirjapaino "Dom petšati".
Vuonna 1955 tasavallan päivälehdet yhdistettiin "Krasnoje znamja" (”Punalippu”) -lehdeksi, jota julkaistiin samansisältöisinä komin- ja venäjänkielisinä versioina. Seuraavana vuonna se jaettiin jälleen kahdeksi lehdeksi. Kominkielinen lehti sai ensin nimekseen "Komi kolhoznik" ja vuodesta 1959 lähtien sitä julkaistiin jälleen nimellä "Jugyd tui". Vuonna 1978 se ilmestyi kolme kertaa viikossa yli 12 000 kappaleen painoksena.
Vuodesta 1991 lähtien lehti ilmestyy nykyisellä nimellä. Vuonna 2004 perustettiin valtionyhtiö, johon Komi mun lisäksi kuului nuortenlehti "Jölöga" (”Kaiku”), lastenlehti "Bi kiń" (”Kipinä”) ja huumorilehti "Čuškanzi" (”Ampiainen”). Vuonna 2008 Komi mun toimituksesta tuli autonominen kulttuurilaitos. Lehden päätoimittajana toimii Jelena Plettser.
Nykyään lehti ilmestyy kolmesti viikossa noin 3 000 kappaleen painoksena. Sen aiheita ovat tasavallan politiikka, yhteiskunta, talous ja kulttuurielämä. Lehti kertoo myös tasavallan ulkopuolella asuvien komien elämästä.
Väinö Lehmus

Väinö Armas Lehmus (sukunimi alun perin Lind; 1. marraskuuta 1886 Lempäälä – 7. huhtikuuta 1936 Lohja) oli suomalainen koomikko, kuplettilaulaja, teatterinjohtaja ja näyttelijä.
Räätälimestarin perheeseen Lempäälässä syntynyt Lehmus kävi kauppa-apulaiskoulun Tampereella ja oli aluksi liikealalla työssä. Näyttelijänä Lehmus aloitti Tampereen Teatterissa 1906 ja hän oli mukana myös Aarne Orjatsalon johtamilla kiertueilla sekä Suomalaisessa Oopperassa 1915–1917. Lehmuksen näyttämörooleja olivat muun muassa Eskon ja Topiaksen roolit Aleksis Kiven Nummisuutarit-näytelmässä, Aapelin rooli Kiven Kihlaus-näytelmässä ja Celestinen rooli Hervén (oik. Louis Auguste Florimond Ronger) Pikku pyhimys-operetissa. Lehmus oli johtajana monilla työväennäyttämöillä (muun muassa Imatran, Forssan ja Mikkelin työväen näyttämöt) ja hän toimi ohjaajana Viipurin Työväen Teatterissa 1927–1928. Viimeksi Lehmus toimi Lohjalla sijainneen valistustalo Harjula Oy:n isännöitsijänä ja näyttämöohjaajana. Väinö Lehmus kuoli 49-vuotiaana Lohjalla vuonna 1936.
Lehmus kiersi yhdessä Iivari Kainulaisen kanssa esiintymässä kuplettilaulajina ympäri Suomea. He esiintyivät ravintoloissa sekä myös elokuvateattereissa näytösten väliaikoina. Kainulaisen ja Lehmuksen ohjelmistoon kuului kaikkea humoristisista arkkiveisuista Oskar Merikannon laulelmiin. 
Väinö Lehmus oli naimisissa vuodesta 1912 näyttelijä Hildur Aurora Lehmuksen, o. s. Enbom (1891–1967) kanssa. Lehmuksen veli Toivo Lehmus (1901-1969), sisar Saima Lehmus-Veijonen (1895–1974) ja lanko Onni Veijonen (1898–1944) olivat myös näyttelijöitä joilla oli elokuvaroolejakin.
Filmografia.
Lehmus esiintyi vuosina 1920–1921 viidessä elokuvassa:
Yes Man

Yes Man on Peyton Reedin ohjaama ja Jim Carreyn tähdittämä yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 19. joulukuuta 2008.
Jim Carrey esittää elokuvassa Carl Allenia, jonka on sanottava yksinkertaisesti kaikkeen "kyllä". Pian uuden "kyllä-kerhonsa" myötä Carlin elämä kukoistaa uusien ystävien ja tyttöystävän myötä, mutta tietenkin ehdottomalla yes-asenteella on myös haittapuolensa. Elokuvan muita osia näyttelevät Zooey Deschanel, Bradley Cooper, Danny Masterson, Sasha Alexander, John Michael Higgins, Molly Sims ja Terence Stamp.
James Farley

James Alysius "Jim" Farley (s. 30. toukokuuta 1888 – 9. kesäkuuta 1976) oli yhdysvaltalainen poliitikko, liikemies, demokraattisen puolueen johtaja ja Yhdysvaltain ylipostimestari.
Farley oli presidenttivaalien kampanjapäällikkö vuoden 1932 ja 1936 presidentinvaaleissa, New Yorkin osavaltion edustajien Alfred E. Smithin ja Franklin D. Rooseveltin vaalikampanjoissa. Hän työskenteli kansantalouden elvytystä ajaneessa demokraattien New Deal -koalitiossa . Farley roomalaiskatolilaisena auttoi Yhdysvaltoja solmimaan diplomaattiset suhteet Vatikaaniin vuonna 1933.
Farley toimi Coca-Cola-yhtiön laajentamiseksi kansainväliseksi yhtiöksi yli 30 vuoden ajan.
Walter W. Dalquest

Walter Woelber Dalquest (1917 – 2000) oli yhdysvaltalainen biologi.
Dalquest toimi biologian professorina Midwestern State Universityssa Wichita Fallsissa Teksasissa. Hän tutki etenkin Keskilännen eläimistöä. Walter Dalquest ja vaimonsa Rose lahjoittivat yliopistolleen noin 1 200 hehtaarin suuruisen maakappaleen Teksasista vuonna 1996, ja määräsivät, että alue on suojeltava tieteelliseksi tutkimusalueeksi. Paikan nimi on Dalquest Research Site.
Dalquest nimesi arizonantaskuhiiren ("Chaetodipus lineatus") ja linnuista muun muassa amerikansarvipöllön ("Pseudoscops clamator") alalajin "forbesi" yhdessä George H. Loweryn kanssa.
Dustin Rhodes

Dustin Patrick Runnels (s. 11. huhtikuuta 1969) on muun muassa World Wrestling Entertainmentissä esiintynyt showpainija. Hänet tunnetaan parhaiten nimellä Goldust. Hänen sisääntulomusiikkinsa on Jim Johnstonin "Gold Dust". Hänen isänsä oli Dusty Rhodes ja hänen velipuolensa on Cody Rhodes. Runnelsilla on sopimus All Elite Wrestlingin (AEW) kanssa ja painii kehänimellä Dustin Rhodes, The Natural.
Heureka (sana)

Heurēka ( tai , ”olen löytänyt [sen]”) on huudahdus, joka kuvastaa iloa uudesta keksinnöstä tai löydöstä.
Sana.
"Heurēka" on yksikön ensimmäisen persoonan aktiivin indikatiivin perfektimuoto muinaiskreikan sanasta "heuriskō" (), joka tarkoittaa ”löytää”. Näin se voidaan suomentaa ”olen löytänyt” tai täsmällisemmin ”olen siinä tilassa että olen löytänyt”.
Monissa kielissä huudahduksen alussa oleva vahva henkäys ("spiritus asper") jätetään pois ja se esitetään muodossa "eureka". Suomi on niitä kieliä, joka säilyttää henkäyksen, jota suomessa vastaa h-äänne.
Arkhimedes.
Huudahduksen esittäjänä kuvataan tunnetuimmin kreikkalainen oppinut Arkhimedes. Hänen kerrotaan huutaneen ”heureka!” astuttuaan kylpyyn ja huomattuaan, että veden pinta nousi. Tällöin hän ymmärsi yht'äkkiä, että syrjäytetyn veden tilavuus on sama kuin vedenpinnan alla olevan ruumiinosan tilavuus. Tämä tarkoitti esimerkiksi sitä, että epäsäännöllisten kappaleiden tilavuus voitiin laskea tarkasti, mikä oli aiemmin ollut vaikea ongelma. Kertomuksen mukaan Arkhimedes oli löydöstään niin innostunut, että hyppäsi kylpyammeestaan ja juoksi Syrakusan katujen halki alasti.
Arkhimedeen ratkaisua voitiin käyttää Syrakusan kuninkaan Hieron II:n esittämän ongelman ratkaisuun. Kysymys kuului, saattoiko kuningas luottaa siihen, että hänellä ollut epäsäännöllisen muotoinen kultainen kruunu todella oli puhdasta kultaa, ja miten se voitaisiin varmistaa. Painon mittaaminen oli helppoa, ja Arkhimedeen keksinnön jälkeen myös kruunun tilavuus voitaisiin laskea. Tällöin painon ja tilavuuden suhteesta voitaisiin laskea kappaleen tiheys, mikä oli merkittävä tekijä kullan puhtauden määrittelemisessä.
Kertomus esiintyy ensimmäisen kerran kirjallisessa muodossa Vitruviuksen teoksessa "Arkkitehtuurista" ("De architectura") kaksisataa vuotta sen jälkeen kun lausuma olisi lausuttu. Jotkut tutkijat ovat epäilleet kertomuksen aitoutta esimerkiksi siksi, että ongelman toteaminen ratkaistuksi olisi vaatinut tarkkoja mittauksia, jotka olivat vaikeita toteuttaa Arkhimedeen aikana.
Muu käyttö.
Myöhemmin ”heureka” on huudahduksena kuvannut sekä erilaisten tieteellisten keksintöjen että muiden löydösten aikaansaamaa innostusta.
Toinen kuuluisa matemaatikko Carl Friedrich Gauss käytti Arkhimedeen ilmaisua vuonna 1796 kirjoittaessaan muistikirjaansa ”ΕΥΡΗΚΑ! num= Δ + Δ + Δ”. Hän viittasi tällä havaintoonsa, että jokainen positiivinen kokonaisluku voidaan esittää korkeintaan kolmen kolmioluvun avulla.
Yhdysvalloissa ”heureka” on osana Kalifornian osavaltion mottoa vuodesta 1849, virallisesti vuodesta 1963. Se viittaa Kalifornian kultaryntäykseen vuonna 1848. Samaan viittaa kalifornialaisen Eurekan kaupungin nimi. ”Heureka” liittyy myös Australian kultaryntäykseen. Eureka Stockade oli australialaisten kullankaivajien kapina vuonna 1854.
Suomessa Tiedekeskus Heureka on nimetty huudahduksen mukaan.
Chuck Palumbo

Charles Ronald "Chuck" Palumbo (s. 14. kesäkuuta 1971) on showpainija, joka on esiintynyt World Wrestling Entertainmentissä (WWE). 
Hän lähti WWE:stä vuonna 2004, mutta teki paluun vuonna 2007. Palumbo vaihdettiin "SmackDown!"-showpainiohjelmasta "WWE Raw" -ohjelmaan, mutta hän ei koskaan ehtinyt esiintyä Raw'ssa, sillä hänet erotettiin WWE:stä marraskuussa 2008. Hänen managereitaan ovat Kevin Nash, Torrie Wilson, Michelle McCool ja Rico Constantino.
Palumbon lempinimiä ovat Main Event, Custom Chucky P ja Full Blooded Italian. Sisääntulomusiikkina hänellä oli Jim Johnstonin "You Will Remember Me".
Jukka Valtasaari

Jukka Robert Valtasaari (s. 1. elokuuta 1940 Kuopio) on suomalainen diplomaatti, joka on vaikuttanut neljäkymmentä vuotta useilla suomalaisilla avainpaikoilla, muun muassa Suomen suurlähettiläänä Washingtonissa vuosina 1988–1996 ja 2001–2005 ja välillä Ulkoministeriön valtiosihteerin tehtävässä 1996–2001.
Koulutukseltaan Valtasaari on valtiotieteiden lisensiaatti. Hän työskenteli New Yorkissa Suomen YK-edustajistossa vuosina 1977–1983, ulkoministeriön toimistopäällikkönä 1983–1985 ja ulkoministeriön poliittisen osaston apulaisosastopäällikönä 1985–1988.
Jukka Valtasaaren veli oli ulkomaantoimittaja Mikko Valtasaari. Heidän vanhempansa olivat monissa valtionhallinnon tiedotustehtävissä toiminut Matti Valtasaari ja kemisti Lea Valtasaari.
Raimo Jussila

Raimo Jussila (s. 1943) on suomalainen filosofian lisensiaatti ja tietokirjailija. Jussila on toiminut Sanakirjasäätiössä Himangan murteen sanastajana ja leksikografina, Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen suunnittelupäällikkönä, sanaston tutkijana ja sanakirjantoimittajana sekä Suomen tietokirjailijat ry:n toiminnanjohtajana. Hän on julkaissut useita teoksia etenkin murretutkimuksen alalta. Jussila on toiminut aiemmin myös Bibliophilos-lehden päätoimittajana.
Lea Sutinen

Lea Sutinen, o.s. Sulku, (6. joulukuuta 1922 Impilahti – 5. tammikuuta 2008 Joensuu) oli suomalainen, keskustapuoluetta edustanut poliitikko.
Sutinen toimi kansanedustajana Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä 17 vuoden ajan, maaliskuusta 1970 maaliskuuhun 1987. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti puolustusvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa, jossa hän toimi myös varapuheenjohtajana, talousvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa. Hän toimi myös puolueensa eduskuntaryhmän 1. ja 2. varapuheenjohtajana. 
Kunnallispolitiikassa Sutinen toimi Juuan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1954–1956 ja 1977–1988 sekä valtuuston puheenjohtajana 1980–1988. Presidentin valitsijamies hän oli kaksissa vaaleissa, 1978 ja 1982. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1989.
Sutinen valmistui vuonna 1944 sairaanhoitajaksi Kuopion sairaanhoitajakoulusta ja terveyssisareksi Valtion terveydenhuolto-opistosta. Hän työskenteli terveyssisarena Juuan kunnassa vuosina 1944–1947 ja 1950–1951. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sutinen toimi vuodesta 1947 Mäntylän tilan emäntänä Juuassa. Sota-aikana lottana ollut Sutinen oli perustamassa Rintamanaisten liittoa vuonna 1980 ja hän toimi järjestön puheenjohtajana vuosina 1980–1995. Myöhemmin hänet nimettiin järjestön kunniapuheenjohtajaksi.
Sutinen oli naimisissa maanviljelysneuvos Aulis Sutisen (1905–2001) kanssa vuodesta 1947. Vuonna 1987 perustettiin Lea ja Aulis Sutisen nimikkorahasto, jonka tarkoituksena on tukea niitä maa-, metsä- ja kotitalousalan opiskelijoita sekä tutkijoita, jotka ovat pohjoiskarjalaisia tai pohjois- tai laatokankarjalaista syntyperää..
Royal Geographical Society

Royal Geographical Society () on vuonna 1830 perustettu brittiläinen maantieteeseen perehtynyt järjestö.
Järjestön perustajiin kuuluivat muun muassa sir John Franklin ja boforiasteikon kehittänyt Francis Beaufort. Sen suojelija on Ison-Britannian hallitsija. Järjestöä hallinnoi 25-jäseninen johtokunta, jota johtaa puheenjohtaja. 21 jäsentä valitaan lautakuntaan järjestön jäsenistön keskuudesta. Lisäksi siihen kuuluu kunniajäseniä ja yksi opiskelijajäsen. Lisäksi järjestöllä on viisi lautakuntaa. Kenties kuuluisin kunniajäsen on kunniavarapuheenjohtajana toimiva Michael Palin. 1800-luvun puolivälistä aina ensimmäisen maailmansodan loppuun asti johtokunnan puheenjohtajan ja jäsenten mielipiteet olivat haluttua tavaraa lehdistössä ja järjestön sponsoroimat retkikunnat olivat useasti etusivun uutisia. Nykyään järjestö on maailman johtavia maantieteen opetuksen keskuksia.
Magnia Urbica

Magnia Urbica (200-luku) oli roomalainen keisarinna ja keisari Carinuksen vaimo. Carinus julisti hänet "Augustaksi" ja antoi hänelle arvonimen "Mater castrorum, senatus ac patriae" (). Magnia Urbica sai luultavasti Carinuksen kanssa myös pojan, Nigrinianuksen, mutta saattaa olla että tämä oli itse asiassa Carinuksen isän, Caruksen, tyttären Paulinan poika. Kun Carinus murhattiin heinäkuussa 285, uusi keisari Diocletianus antoi kirota Carinuksen ja hänen sukulaistensa muiston ("Damnatio memoriae"). Magnia Urbican nimi raapustettiin pois piirtokirjoituksista.
George H. Lowery Jr.

George H. Lowery Jr. (2. lokakuuta 1913 Monroe, Louisiana – 19. tammikuuta 1978) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
George Lowery opiskeli Louisianan polyteknisessä instituutissa Rustonissa 1930–1932 ennen siirtymistään Louisianan osavaltionyliopistoon Baton Rougeen, josta hän valmistui 1936. Samana vuonna hän liittyi yliopiston henkilökuntaan eläintieteen ohjaajana ja nimitettiin eläinmuseon apulaiskuraattoriksi. Lowery vietti koko työelämänsä Louisianan yliopistossa lukuun ottamatta kahden vuoden jaksoa, jolloin hän valmisteli väitöskirjaansa Kansasin yliopistossa ja väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1947.
Paljolti Loweryn ansiosta Louisianan yliopiston eläinmuseo laajennettiin Luonnontieteiden museoksi ja Lowery oli sen ensimmäinen johtaja 1951. Vuonna 1955 hänet nimitettiin eläintieteen Boyd-professoriksi. Hän loi uuden julkaisusarjan "The Occasional Papers of the Museum of Zoology of Louisiana State University". Vuonna 1955 hän julkaisi teoksen "Louisiana Birds", joka voitti Louisianan kirjallisuuspalkinnon samana vuonna. Lowery tutki lintujen lisäksi myös nisäkkäitä, joista hän julkaisi teoksen "The Mammals of Louisiana and its Adjacent Waters" (1974). Hän kirjoitti kymmeniä tieteellisiä artikkeleita.
Vuonna 1981 perusti Louisianan lintutieteellinen seura (LOS) "The George H. Lowery Awards" -palkinnon Lowerin kunniaksi.
Lowery toimi American Ornithologists’ Unionin puheenjohtajana vuosina 1959–1961. Hänen päätutkimuskohteenaan olivat neotrooppisen alueen eli Etelä- ja Keski-Amerikan linnut, joista hän nimesi muun muassa oranssikurkkutangaran ("Wetmorethraupis sterrhopteron") yhdessä John P. O'Neillin kanssa 1964.
Wengen

Wengen on vuoristokylä Sveitsissä, Bernin kantonissa, Lauterbrunnenin kunnassa. Kylässä on noin 1 300 ympärivuotista asukasta. Wengen on autoton kylä, eikä sinne johda yhtään autotietä. Pääasiallinen matkustustustapa kylään onkin kapearaiteinen hammasrata, Wengernalpbahn, joka kulkee Lauterbrunnenista Wengenin ja Kleine Scheideggin kautta Grindelwaldiin. Radalla liikennöi päiväsaikaan junia molempiin suuntiin 2–3 kertaa tunnissa. Kylän asukkaat pysäköivät autonsa Lauterbrunnenin kylän pysäköintihalliin.
Historiaa.
Virallisissa asiakirjoissa Wengen mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1268. Wengen oli alun perin pieni maatalousyhteisö. Ensimmäiset turistit saapuivat 1800-luvun alkupuolella, kun Kleine Scheideggiin avattiin majatalo vuonna 1835. Wengenin ensimmäinen hotelli avattiin 1859. Turismi kasvoi suuresti, kun Wengernalpbahnin rautatie saatiin valmiiksi 1893, ja matkustaminen kylään helpottui.
Matkailu ja urheilu.
Kylän läheisyydessä, Lauberhornin rinteillä, on laskettelukeskus, jossa järjestetään vuosittain alppihiihdon maailmancupin osakilpailu. Huollettuja laskettelurinteitä on 160 kilometriä. Lauberhornin alppihiihtokilpailut on pidetty Wengenissä vuodesta 1930 asti. Niissä kilpaillaan syöksylaskussa ja pujottelussa sekä alppiyhdistetyssä. Haastavuutensa lisäksi Lauberhornin syöksylaskurata on maailmancupin pisin, ja siinä saavutetaan myös suurimmat nopeudet, jopa yli 150 kilometriä tunnissa. Keskimääräinen laskija laskee 4 455-metrisen radan noin kahdessa ja puolessa minuutissa.
Jaakko Niemi (ampumahiihtäjä)

Jaakko Tapio Niemi (s. 28. marraskuuta 1961 Valkeala) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä.
Niemi sijoittui Albertvillen 1992 olympialaisissa 10 kilometrin kilpailussa 57:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui joukkuekilpailussa 11:nneksi vuonna 1993, 20 kilometrillä 76:nneksi vuonna 1995 ja 10 kilometrillä 43:nneksi 1996. Maailmancupin osakilpailussa hän oli kolmas Bad Gasteinin normaalimatkalla joulukuussa 1994. 
Jaakko Niemi edusti seuratasolla Valkealan Kajoa. Hän voitti Suomen mestaruuden 10 kilometrillä vuonna 1994 ja joukkuekilpailussa vuonna 1993.
Moritz Sassi

Moritz Sassi (13. kesäkuuta 1880 Wien – 25. syyskuuta 1967 Wien) oli itävaltalainen lintutieteilijä, joka työskenteli Wienin luonnonhistoriallisessa museossa.
Sassi julkaisi vuonna 1911 teoksen "Eine Sudanreise" (Berliini: Süsserott), ja Franz Zimmerin kanssa kirjoituksen "Beiträge zur Kenntnis der Vogelwelt des Songea-Distrikts mit besonderer Berücksichtigung des Matengo-Hochlandes (D. O. A. einschließlich einiger Arten aus dem nördlichen D. O. A.)".
Sassi nimesi linnuista valkoniskakyyhkyn ("Columba albinucha"), oliivikäen ("Cercococcyx olivinus"), mustalakkibulbulin ("Phyllastrephus lorenzi"), kongonkirjorastaan ("Zoothera oberlaenderi") ja kultaniskakutojan ("Ploceus aureonucha").
Elimäen kirkonkylä

Elimäen kirkonkylä () on taajama, kylä, tilastoalue ja Kouvolan kaupunginosa, Kymenlaakson maakunnassa. Se on entinen Elimäen kunnan keskustaajama. Kirkonkylän tilastoalueen väkiluku oli 2 049 henkeä vuonna 2015. Elimäen kirkonkyläksi nimetyssä taajamassa puolestaan oli vuoden 2017 lopussa 1 350 asukasta. Elimäen kirkonkylän asukkaista 94 % puhuu äidinkielenään suomea, 4,3 % ruotsia, ja loput muita kieliä. Elimäen kirkonkylä rajautuu luoteessa Iitin kuntaan sekä Kolisevan ja Taasian kyliin, ja lännessä Lapinjärven kuntaan sekä Kimonkylän ja Pukaron kyliin.
Elimäen kirkonkylä sijaitsee 25 kilometriä Kouvolan keskustaajamasta Helsinkiin päin, noin kaksi kilometriä valtatie 6:n eteläpuolella. Rakennuskannaltaan Elimäen kirkonkylä on varsin tyypillinen suomalainen taajama. Asuntokanta on pientalovaltaista, mutta taajamassa on myös rivitaloja ja kymmenkunta matalaa kerrostaloa. Liikerakennukset sijoittuvat pääosin kylän pääraitin eli Vanhan Maantien varrelle. Vanhan Maantien laidalla on myös Elimäen arvokas vanha puukirkko vuodelta 1638 ja kellotapuli. 
Kouvolan ja eräiden muiden lähikuntien kanssa tehdyn kuntaliitoksen jälkeen kirkonkylällä sijainnut kunnanvirasto jäi tyhjilleen. Kuntaliitoksen yhteydessä Elimäen seurakunta liittyi osaksi Kouvolan seudun seurakuntayhtymää. Kirkonkylällä edelleen sijaitsevan kirkkoherranviraston lisäksi muita julkisia laitoksia ovat Elimäen yhtenäiskoulu, kirjasto (entinen Elimäen kunnan pääkirjasto), terveysasema, paloasema ja urheilukeskus.
Palvelut ja teollisuus.
Elimäen kirkonkylän kaupallisia palveluita ovat posti, apteekki, kodinkoneliike, vaatetusliike, S-market (kylän ainoa päivittäistavarakauppa) ja pankkipalvelut. Muita yrityksiä kirkonkylällä ovat muun muassa Sisusteurakointi Kesänen ja SEO Elimäen Varaosa. Yritystoimintaa kirkonkylällä edustavat lisäksi Kymenlaakson Sähköosakeyhtiön pääkonttori ja tekninen varikko, metallialan yritys R. A. Wickholm ja linja-autoliikennöintiä harjoittava Elimäen Liikenne. Elimäen koulukeskuksessa sijaitsee Elimäen yhtenäiskoulu. Kouvolan kaupunki lakkautti Elimäen lukion vuonna 2021.
Paimion rovastikunta

Paimion rovastikunta () on Varsinais-Suomessa sijaitseva Turun arkkihiippakunnan rovastikunta. Paimion rovastikunnan lääninrovastina toimii Liedon kirkkoherra Risto Leppänen.
Seurakunnat.
Lista Paimion rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Porin rovastikunta

Porin rovastikunta () on Satakunnassa sijaitseva Turun arkkihiippakunnan rovastikunta. Porin rovastikunnan lääninrovastina toimii Keski-Porin kirkkoherra Heimo Hietanen.
Seurakunnat.
Lista Porin rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Alumiinifosfidi

Alumiinifosfidi on kemiallinen yhdiste; jonka kemiallinen kaava on AlP. Aine on itsessään väritöntä ja normaalioloissa kiinteää. Kauppatavarana se on yleensä harmahtavankellanvihreätä jauhetta, jonka väri johtuu siihen hydrolyysissä ja hapettumisessa joutuneista epäpuhtauksista. Alumiinifosfidi on laajavyövälinen puolijohde, jota käytetään myös torjunta-aineena.
Rakenne, muodostuminen ja ominaisuudet.
Alumiinifosfidi kiteytyy sinkkivälkerakenteeksi, missä kaikki atomit ovat järjestyneet tetraedrimäisesti. Sen sukulaisaineet kuten galliumarsenidi kiteytyvät samalla tavalla.
Raaka-alumiinifosfidia voidaan valmistaa laboratoriossa kuumentamalla punaisen fosforin ja jauhemaisen alumiinin seosta.
Alumiinifosfidi reagoi sekä veden että happojen kanssa vapauttaen fosfiinia (PH3).
AlP + 3 H2O → Al(OH)3 + PH3
AlP + 3 H+ → Al3+ + PH3
Tuholaismyrkkynä.
Alumiinifosfidia käytetään torjunta-aineena lähinnä jyrsijöitä kuten kaneja ja muita pienikokoisia nisäkkäitä kuten kontiaisia sekä hyönteisiä vastaan. Tavallinen käyttökohde on säilötty vilja. Tabletit tai pelletit tyypillisesti sisältävät myös ammoniakkia muodostavia kemikaaleja. Vapautuvan fosfiinikaasun syttymisen tai räjähtämisen riski saadaan näin pienemmäksi.
Jyrsijöitä torjuttaessa alumiinifosfidipellettejä sekoitetaan niiden ravintoon. Jyrsijöiden ruuansulatusjärjestelmän sisältämä happo reagoi fosfidin kanssa muodostaen myrkyllistä fosfiinikaasua. Samalla tavoin vaikuttavat sinkkifosfidi ja kalsiumfosfidi.
Ohjeiden vastaisesti käytettynä alumiinifosfidi on myös ihmiselle hengenvaarallinen.
Puolijohdesovelluksia.
Teollisuudessa alumiinifosfidia käytetään puolijohteena, usein sekoitettuna muiden binääristen aineiden kanssa. Tällainen lejeerinki on esimerkiksi alumiinigalliumindiumfosfidi, jonka tavallinen käyttökohde ovat LED-valaisimet.
Espoonlahden seurakunta

Espoonlahden seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Seurakunnan kirkkoherrana on toiminut Jukka Lehti syyskuusta 2023 alkaen.
Seurakunta perustettiin Kivenlahden seurakunta -nimellä tammikuussa 1975, kun Etelä-Espoon seurakunta jaettiin Olarin ja Kivenlahden seurakunniksi. Vuoden 1979 alussa nimi muutettiin Espoonlahden seurakunnaksi. Espoonlahden kirkko valmistui vuonna 1980.
Seurakunnan alue ulottuu Kivenlahdesta Suomenojalle (Finnoo) ja Suvisaaristosta Latokaskeen. Siihen kuuluvat Saunalahti, Espoonlahti, Soukka, Latokaski, Nöykkiö, Kaitaa ja Suvisaaristo. 
Papisto.
Espoonlahden seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Leppävaaran seurakunta

Leppävaaran seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Vuoden 2024 lopussa Leppävaaran seurakuntaan kuului 23 093 jäsentä, mikä oli 40,5 prosenttia alueen asukkaista. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Kalervo Salo.
Leppävaaran seurakunta perustettiin vuonna 1964, kun Espoon suomalainen seurakunta jaettiin osiin. Seurakuntaan kuului alkuvaiheessa 8 400 jäsentä. Sen pääkirkkona toimi Perkkaan kappeli, kunnes Leppävaaran kirkko valmistui vuonna 1979.
Papisto.
Leppävaaran seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Olarin seurakunta

Olarin seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta ja yksi kuudesta Espoon seurakuntayhtymän seurakunnasta. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Antti Malinen.
Olarin seurakunta perustettiin vuonna 1975, kun Etelä-Espoon seurakunta jaettiin Olarin ja Kivenlahden (myöhemmin Espoonlahden) seurakunniksi. Olarin kirkko valmistui vuonna 1981. Se ei nimestään huolimatta sijaitse Olarin vaan Niittykummun kaupunginosassa.
Seurakunta ylläpitää myös Matinkappelia ja Chapple -olohuonetta Matinkylässä.
Papisto.
Olarin seurakunnan kirkkoherroina ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Rusalka (1867)

Rusalka (Rusalkka, Russalka) oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1867 vesillelaskettu höyrykäyttöinen teräksinen Tšarodeika-luokan monitori.
Suunnittelu.
Aluksen rungon veden yläpuoliset osat oli panssaroitu. Kyljissä oli 4,5 tuumaa rautaa ja torneissa 6 tuumaa. Joidenkin englantilaisten lähteiden mukaan aluksen kannen panssari olisi ollut tuuman. Aluksen pääaseina olleet 9 tuuman tykit oli sijoitettu torneihin. Apuaseina aluksella oli neljä 3,4 tuuman tykkiä. Näiden lisäksi asennettiin myöhemmin kaksi kolminaulaista ja kaksi yhden naulan revolveritykkiä. Aluksen voimanlähteenä oli kaksi nelikulmaista kattilaa, joiden tuottama höyry pyöritti kahta akselia.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitchelliltä Pietarista, missä köli laskettiin 1866. Alus laskettiin vesille 1867 ja otettiin palvelukseen 1868.
Palvelus.
"Rusalka" upposi Suomenlahdella 19. syyskuuta 1893 (gregoriaaninen kalenteri, juliaanisen mukaan 7. syyskuuta) matkallaan Tallinnasta Helsinkiin. Onnettomuudessa kuoli 162 laivan miehistöön kuulunutta. Hylkytavaraa ajautui Suomenlinnan ja Villingin rannoille sekä Pihlajasaareen ja Isosaareen.
Hylky.
Heinäkuussa 2003 hylky löydettiin kaikuluotaimella 25 kilometriä Helsingistä etelään 74 metrin syvyydestä. Se on uponnut pystysuoraan mutaan noin puolelta pituudeltaan. Perän päällä on vettä noin 40 metriä. Tykkitornit ovat irronneet ja pudonneet pohjaan, niitä ei ole toistaiseksi löydetty eli ne saattavat olla mudan sisällä. 
Onnettomuuden muistoksi pystytettiin Tallinnaan 1902 Russalkan muistomerkki, jonka on suunnitellut kuvanveistäjä Amandus Adamson.
Lohjan seurakunta

Lohjan seurakunta "("ruots. "Lojo församling") on Espoon hiippakuntaan kuuluva evankelis-luterilainen seurakunta Uudellamaalla. Seurakunta toiminta-alue on Lohjan kaupunki.
Vuoden 2025 maaliskuussa Lohjan seurakuntaan kuului 29 091 jäsentä, mikä vastasi noin 63,7 prosenttia kaupungin väestöstä. Jäsenmäärä on ollut viime vuodet laskussa: vuoden 2010 lopussa jäseniä oli 37 545 ja vuoden 2020 lopussa 31 700. Jäsenistä noin 1 400 on ruotsinkielisiä.
Seurakunnan pääkirkko on keskiaikainen Lohjan Pyhän Laurin kirkko.
Lohjan seurakunnan kirkkoherrana on ollut vuodesta 2012 lähtien Juhani Korte, pitkäaikaisen kirkkoherran Kaiku Mäenpään jäätyä eläkkeelle.
Lohjan seurakunnan logon on suunnitellut Tapio Soivio vuonna 1985.
Seurakunta on suomenkielinen, mutta se järjestää aktiivisesti myös ruotsinkielistä toimintaa. Lohjan seurakunnan seurakuntalehti Lohkare jaetaan koteihin 4 kertaa vuodessa.
Historia.
Lohjan seurakunta on muodostanut Sammatin seurakunnan kanssa seurakuntayhtymän vuosina 2009–2013. Vuoden 2013 kuntaliitoksen jälkeen Sammatin seurakunta yhdistyi Lohjan seurakuntaan ja siitä tuli alueseurakunta. Muita alueseurakuntia ovat ennen liitosta itsenäiset Karjalohjan, Nummen ja Pusulan seurakunnat.
Lohjan seurakunta täytti 700 vuotta vuonna 2023. Aika lasketaan vuodesta 1323, jolloin seurakunta mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisissa lähteissä.
Kirkkoherrat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lohjan seurakunnan kirkkoherroina:
Tuusulan seurakunta

Tuusulan seurakunta on Tuusulan kunnassa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka on perustettu vuonna 1654. Se kuuluu Tuusulan rovastikuntaan yhdessä Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Mäntsälän ja Nurmijärven seurakunnan kanssa. Tuusulan rovastikunnan osana seurakunta kuuluu Espoon hiippakuntaan.
Tuusulan seurakunnan kirkkoherra on Eliisa Winberg. Seurakunnalla on kaksi kirkkoa: Tuusulan kirkko ja Kellokosken kirkko, sekä lisäksi Jokelassa Kotikirkko. Seurakunnalla on kolme kappelia: Paijalan kappeli, Paijalan vanha kappeli ja Kellokosken kappeli. 
Tuusulan seurakunta muodostettiin vuonna 1643 Sipoon seurakuntaan kuuluvaksi kappeliseurakunnaksi. Seurakunta muodostettiin Helsingin pitäjän osista ja erotettiin emäseurakunnaksi tuomiokapitulin päätöksillä vuonna 1653 ja 1668.
Historia.
Tuusulan seurakunta perustettiin vuonna 1643 Sipoon seurakuntaan kuuluneena kappeliseurakuntana, mutta siihen liitettiin myös osia Helsingin pitäjän ja Nurmijärven seurakunnista. Itsenäiseksi seurakunta siitä muodostui vuonna 1653. Siitä on 1900-luvulla erotettu Keravan ja Järvenpään seurakunnat.
Tilat.
Kirkot ja kappelit.
Tuusulan seurakunnalla on kaksi kirkkoa, Kotikirkko ja kolme kappelia.
Seurakuntakeskus ja muut seurakunnan tilat.
Seurakunnan toiminnallinen ja hallinnollinen keskus on Hyrylässä toimiva Tuusulan seurakuntakeskus. Näiden lisäksi seurakunnalla on seurakuntatalo Kellokoskella, leirikeskus Rusutjärvellä, kirkkotupa Tuusulan kirkon vieressä, sekä vuokratilat Lahelassa ja Riihikalliossa.
Hautausmaat.
Hautausmaita on neljä. Vanhin on Tuusulan kirkkopuisto, joka on perustettu vuonna 1777. Kellokosken hautausmaa on vuodelta 1809. Paijalan hautausmaa on perustettu vuonna 1896. Jokelan uurnalehto vihittiin käyttöön vuonna 1995.
Alueet.
Seurakunta on jaettu kolmeen alueeseen: Jokela, Kellokoski ja Etelä-Tuusula, johon kuuluvat kaikki muut Tuusulan alueet.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Tuusulan seurakunnan kirkkoherroina:
W. Earl Godfrey

W. Earl Godfrey (18. maaliskuuta 1910 Wolfville Nova Scotia – 8. kesäkuuta 2002 Ottawa Ontario) oli kanadalainen lintutieteilijä.
Godfrey opiskeli biologiaa Acadian yliopistossa Wolfvillessa ja valmistui 1934. Hän keräsi lintuja Kanadan kansallismuseolle 1935 ja 1939. Jonkin aikaa hän toimi yksityisopettajana Clevelandissa ja opiskeli Clevelandin Western Reserve opistossa 1939 ja 1940, mutta ei suorittanut oppiarvoa. 1942-1945 hän työskenteli sotateollisuudessa General Electricin tuotekehityslaboratoriossa. Kaikkina näinä vuosina hän oli toiminut Harry Church Oberholserin ja Clevelandin luonnonhistoriallisen museon palkattomana vapaaehtoisena. Sodan jälkeen hän sai apulaisornitologin paikan museossa. Hän avioitui Jane Vivianin kanssa 1946.
Austin L. Randin lähdettyä Kanadan kansallismuseosta (nykyisin Canadian Museum of Nature) sai Godfrey hänen paikkansa lintutieteen kuraattorina. Hän muutti vaimonsa ja pienen tyttärensä Barbaran kanssa Ottawaan. Avioliitto päättyi eroon 1955. Godfrey julkaisi noin 82 tieteellistä artikkelia, joista ensimmäisissä hän keskittyi lintujen luokitteluun ja uusien alalajien kuvailemiseen. Hän laati 130 kirja-arvostelua ja kirjoitti kymmenen muistokirjoitusta. Hän keräsi noin 35 000 näytettä kansallismuseolle. 
Godfrey liittyi American Ornithologists' Unioniin 1942 ja hän palveli useissa yhdistyksen komiteoissa. 1962 hänet valittiin Kanadan viralliseksi edustajaksi Kansainvälisen ornitologian kongressiin ja British Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäseneksi 1976. Hän oli "Canadian Field-Naturalist" lehden avustava toimittaja 1947–1976 ja 1990–2002. Myös rengastajien "Bird-Banding" lehteä hän oli toimittamassa 1948–1955. Acadia-yliopisto vihki Godfreyn kunniatohtoriksi 1969.
Godfrey avioitui Marilyn Leggen kanssa syyskuussa 1970. Marion kuoli 1987. Jäätyään eläkkeelle 1976 Godfrey jäi yliopistoon palkattomaksi emeritus kuraattoriksi ja 1993 hän ryhtyi tutkimusavustajaksi.
Linnuista hän nimesi muun muassa sarvipöllön ("Asio otus") alalajin "tuftsi" esikuvansa Robie W. Tuftsin kunniaksi.
Asikkalan seurakunta

Asikkalan seurakunta on Asikkalan alueella toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kuuluu Mikkelin hiippakuntaan ja Päijät-Hämeen rovastikuntaan. 
Seurakunnan kirkkoherrana toimii Jari Laulainen.
Vuoden 2025 helmikuussa Asikkalan seurakuntaan kuului 5 278 jäsentä, mikä oli noin 67 prosenttia kunnan asukkaista. Jäsenmäärä on ollut 2000-luvulla melko tasaisessa laskussa.
Historia.
Hollolan emäseurakunta perustettiin 1200-luvulla. Asikkalasta tuli vuonna 1547 Hollolan emäseurakunnan kappeli. Asikkalan seurakunta itsenäistyi vuonna 1848 emäseurakunnasta.
Kirkot.
Seurakunnan päätoimipaikka on Asikkalan kirkko. Vuodesta 1961 alkaen on Asikkalan evankelis-luterilaisella seurakunnalla ollut toinenkin kirkko, Kalkkisten kirkko, joka oli ollut vuodesta 1910 alkaen rukoushuone.
Papisto.
Kirkkoherrat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Asikkalan seurakunnan kirkkoherroina:
British Aerospace Sea Harrier

BAe Sea Harrier oli Britannian laivaston ilmavoimille suunniteltu VTOL/STOVL -suihkuhävittäjä, tiedustelukone ja merimaalien torjuntakone. Kone on muunnelma Hawker Siddeley Aviationin suunnittelemasta Harrier rynnäkkökoneesta. Sea Harrier FRS1 otettiin palveluskäyttöön huhtikuussa 1980 ja sen viimeiseksi jäänyt versio oli Sea Harrier FA.2. Sea Harrierin yleinen kutsumanimi oli "SHAR". Kone poistettiin laivaston ilmavoimien käytöstä maaliskuussa 2006, kun muodostettiin säästösyistä ilmavoimien ja laivaston ilmavoimien yhteinen Harrier-yksikkö kalustonaan Harrier GR9 -koneet.
Joutjärven seurakunta

Joutjärven seurakunta on 1960 perustettu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Mikkelin hiippakunnan Päijät-Hämeen rovastikunnan paikallisseurakunta, joka toimii Lahdessa Ahtialan, Kiveriön, Joutjärven ja Möysän alueella. Se on jäsenmäärältään Lahden seurakuntayhtymän kolmanneksi suurin seurakunta, ja sillä oli vuoden 2007 lopussa 16 305 jäsentä ja vuonna 2017 heitä oli 14 817.
Seurakunnan piirissä on ollut runsaasti viidennen herätysliikkeen toimintaa jo kymmenien vuosien ajan. Seurakunta on liittynyt ainoana Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntana Suomen Evankelisen Allianssin jäseneksi. 
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Joutjärven seurakunnan kirkkoherroina:
Late Night with Jimmy Fallon

Late Night with Jimmy Fallon oli yhdysvaltalainen myöhäisillan talk show -ohjelma, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 2. maaliskuuta 2009. Juontaja oli näyttelijä ja koomikko Jimmy Fallon, joka seurasi Late Nightin juontajana Conan O’Brienia.
Ohjelma nauhoitettiin New York Cityn GE Buildingin studiossa 6B, jossa oli aiemmin kuvattu muun muassa "The Tonight Show Starring Johnny Carsonia". Fallonin studioyhtye oli hip hop -yhtye The Roots.
Suomessa TV5 esitti ensimmäisen jakson ohjelmasta 16. helmikuuta 2010.
Huhtikuussa 2013 julkistettiin, että Fallonista tulisi vuonna 2014 "The Tonight Show’n" juontaja Jay Lenon jälkeen. Kuukausi myöhemmin julkistettiin "Late Nightin" tulevan juontajan olevan koomikko Seth Meyers. "Late Night with Jimmy Fallonin" viimeinen jakso esitettiin perjantaina 7. helmikuuta 2014 ja "The Tonight Show Starring Jimmy Fallonin" ensimmäinen jakso maanantaina 17. helmikuuta 2014.
Salpausselän seurakunta

Salpausselän seurakunta on 1961 perustettu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Mikkelin hiippakunnan Lahden seurakuntayhtymään kuuluva seurakunta, joka on jäsenmäärältään neljänneksi suurin Lahdessa. Kirkkoherrana Sari Kuirinlahti on toiminut 2017 alkaen. Sen päätoimipaikka on Salpausselän kirkko Metsäkankaalla. Seurakunnan toimialue käsittää Lahden kaupungin läntisimmät Hollolan kuntaan rajoittuvat tai niiden läheisyydessä olevat kaupunginosat, kuten Jalkarannan, Rautakankareen, Tapanilan, Metsäkankaan, Petsamon.
DuMont Laboratories

DuMont Laboratories on entinen yhdysvaltalainen katodisädeputki- ja televisiovalmistaja. Yrityksen perusti Allen B. DuMont vuonna 1931. 
Alkuvaiheessa yritys valmisti DuMontin kehittämiä entistä pidemmän käyttöiän omaavia katodisädeputkia lähinnä oskilloskooppeihin. DuMontin vierailtua Euroopassa tutustumassa uusimpaan televisiotekniikkaan, yritys sai markkinoille ensimmäisen täyselektronisen televisionsa vuonna 1938.
Toisen maailmansodan aikana DuMont Laboratories valmisti tutka- ja navigointilaitteita Yhdysvaltain laivastolle ja armeijalle. Yritys osallistui myös Manhattan-projektiin.
Sodan jälkeen yritys perusti oman televisioverkkonsa vauhdittaakseen televisiovastaanottimien myyntiä. DuMont Television Network aloitti toimintansa vuonna 1946. Verkko kuitenkin lakkautettiin kannattamattomana 1955.
DuMontin televisiotehtaat myytiin vuonna 1958 Emerson Radio and Phonographille. Muu osa yrityksestä fuusioitui vuonna 1960 Fairchild Camera and Instrumentin kanssa.
Ibuki (satelliitti)

Ibuki (, suom. "hengitys"), tunnettu englanniksi nimellä Greenhouse Gases Observing Satellite tai GOSAT, on japanilainen kaukokartoitussatelliitti ja maailman ensimmäinen erityisesti kasvihuonekaasuja havainnoiva satelliitti. Satelliitti mittaa hiilidioksidin ja metaanin pitoisuuksia 56 000 kohdasta ilmakehästä. 
Ibukin kehitti Japanin avaruusjärjestö JAXA ja se laukaistiin 23. tammikuuta 2009 Tanegashiman avaruuskeskuksesta. Japanin ympäristöministeriö (環境省; Kankyō-shō) ja Kansallinen ympäristötutkimusinstituutti (NIES) tulevat käyttämään satelliitin keräämiä mittaustietoja kasvihuoneilmiötä aiheuttavien kaasujen seuraamiseksi. Mittaustiedot luovutetaan NASAn ja muiden kansainvälisten avaruus- ja tieteellisten organisaatioiden käyttöön.
Laukaisu.
Ibuki laukaistiin onnistuneesti yhdessä seitsemän muun tutkimussatelliittien kanssa japanilaisella H-IIA -kantoraketilla 23. tammikuuta 2009 kello 3:54 UTC Tanegashiman avaruuskeskuksesta.
Mittalaitteet.
JAXAn mukaan Ibuki-satelliitti on varustettu kasvihuonekaasuja havaitsella anturilla (TANSO-FTS) ja sitä täydentävällä pilvi/aerosoli anturilla (TANSO-CAI). Kasvihuonekaasuanturi tarkkailee laajaa aallonpituusaluetta infrapunasäteilyn alueella havaintojen tarkkuujen lisäämiseksi. Satelliitin spektrometri mittaa erilaisia alkuaineita ja yhdisteitä. Tämän teknologian avulla satelliitti pystyy mittaamaan kasvihuonekaasujen pitoisuuksia ilmakehässä erittäin suurella tarkkuudella.
Ibuki 2.
Ibuki-2 JAXAn rakentama Ibukin seuraaja, joka laukaistiin avaruuteen H-II2 raketilla 29. lokakuuta 2019 4.08 UTC.
Ron Atkinson

Ron Atkinson (s. 18. maaliskuuta 1939) on englantilainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura.
Atkinson pelasi koko uransa Oxford Unitedissa. Peliuran jälkeen valmentajaksi ryhtynyt Atkinson valmensi muun muassa Manchester Unitedia, Atlético Madridia, Sheffield Wednesdayta, West Bromwich Albionia ja Aston Villaa. Hänen suurimpia saavutuksia valmentajana oli FA Cupin voitto Manchester Unitedissa 1983 ja 1985 sekä Englannin liigacupin voitto 1991 Sheffieldissä ja 1994 Aston Villassa.
Atkinson on toiminut pitkään jalkapallokommentaattorina televisiossa ja teki sitä päätoimisesti vuodesta 1999 alkaen. Atkinson joutui eroamaan ITV-kanavalta 2004 esitettyään rasistisia kommentteja suorassa lähetyksessä.
Kõrgessaare

Kõrgessaare () on Virossa Hiidenmaan saaren pohjoisosassa sijaitseva pienkauppala () ja entinen kunta. Kunnan asukasluku oli vuoden 2013 alussa 1 103, pinta-ala 379,50 neliökilometriä ja asukastiheys 2,9 asukasta neliökilometrillä. 
Kõrgessaaren kunta ja Kärdlan kaupunki yhdistettiin 30.10.2013 alkaen Hiiun kunnaksi. Hiiun kunnasta tuli osa Hiidenmaan kuntaa lokakuussa 2017.
Kylät.
Kõrgessaaren kunnassa oli kuntakeskuksen (Kõrgessaaren pienkauppala) lisäksi 58 kylää:
Heigi, Heiste, Heistesoo, Hirmuste, Hüti, Isabella, Jõeranna, Jõesuu, Kalana, Kaleste, Kanapeeksi, Kauste, Kidaste, Kiduspe, Kiivera, Kodeste, Koidma, Kopa, Kurisu, Kõpu, Laasi, Lauka, Lehtma, Leigri, Lilbi, Luidja, Malvaste, Mangu, Mardihansu, Meelste, Metsaküla, Mudaste, Mägipe, Napi, Nõmme, Ogandi, Ojaküla, Otste, Palli, Paope, Pihla, Poama, Puski, Reigi, Risti, Rootsi, Sigala, Suurepsi, Suureranna, Sülluste, Tahkuna, Tammistu, Tiharu, Viita, Viitasoo, Vilima, Villamaa, Ülendi.
Väestö.
Vuonna 2011 Kõrgessaaren kunnassa oli 1 062 asukasta, joista 1 032 (97,2 %) oli virolaisia, 18 (1,7 %) venäläisiä ja 12 (1,1 %) muita kansallisuuksia.
Ogliastran maakunta

Ogliastran maakunta (, ) oli yksi Italian maakunnista. Se sijaitsi Sardinian itäosassa.
Ogliastran maakunnan pinta-ala oli 1 854 km2, ja asukkaita siellä oli vajaat 60 000. Maakunta muodostui 23 kunnasta, ja sen hallintokeskuksia olivat Lanusei ja Tortolì.
Ogliastran maakunta oli asukasluvultaan Italian pienin ja Sardinian vuoristoisin maakunta.
Vuonna 2016 maakunta päätettiin yhdistää Nuoron maakuntaan.
Suurimmat kunnat.
Ogliastran maakunnan väkiluvultaan suurimmat kunnat olivat:
Pühalepa

Pühalepa () oli Virossa, Hiidenmaan saaren itäosassa sijainnut kunta. Sen asukasluku oli 1 450 (2013), pinta-ala 255,45 neliökilometriä ja asukastiheys 5,7 asukasta neliökilometrillä. Kunnan keskus oli Tempan kylä.
Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin vuoden 2017 lokakuussa Hiidenmaan kunnaksi.
Kylät.
Pühalepan kunnassa oli yhteensä 47 kylää: Ala, Aruküla, Hagaste, Harju, Hausma, Hellamaa, Heltermaa, Hiiessaare, Hilleste, Kalgi, Kerema, Kukka, Kuri, Kõlunõmme, Leerimetsa, Linnumäe, Loja, Lõbembe, Lõpe, Määvli, Nõmba, Nõmme, Palade, Paluküla, Partsi, Pilpaküla, Prählamäe, Puliste, Pühalepa, Reikama, Sakla, Salinõmme, Sarve, Soonlepa, Suuremõisa, Suuresadama, Sääre, Tammela, Tareste, Tempa, Tubala, Undama, Vahtrepa, Valipe, Viilupi, Vilivalla ja Värssu.
Väestö.
Vuonna 2011 Pühalepan kunnassa oli 1 433 asukasta, joista 1 425 (99,4 %) oli virolaisia, 6 (0,4 %) venäläisiä ja 3 (0,2 %) muita kansallisuuksia.
Teatteri Vantaa

Teatteri Vantaa, huhtikuuhuun 2006 saakka nimeltään Teatteri Kehä III, on näyttelijä Anne Nielsenin ja oopperalaulaja Matti Pasasen vuonna 1985 perustama vantaalainen ammattiteatteri. Muut perustajajäsenet olivat Leena Virtanen, Tiina Makkonen, Timo Paavola, Leila Itkonen ja Kimmo Sillantie. Teatterin ensimmäisenä ensi-iltana esitettiin Tikkurilan Peltolan koululla 28. marraskuuta 1986 Marguerite Durasin näytelmä Savannah Bay.
Teatteri Vantaa (tuolloin Teatteri Kehä III) sai vuoden 1991 Vantaan kulttuuripalkinnon.
Teatterin esitystilaksi kunnostettiin vuonna 1995 vanhan Silkkitehtaan Silkkisali, joka sijaitsee Vantaan Tikkurilassa. Silkkisalin mahtuu 100–120 katsojaa. Esitystilan osoite on Tikkurilantie 44, 01300 Vantaa. Teatteri kiertää myös lähikunnissa kiertue-esityksillä.
Teatteri Vantaan ohjelmistossa nähdään vuosittain kolmesta viiteen ensi-iltaa, jonka lisäksi teatterissa käy vierailevia ryhmiä. Teatterin toimintaa rahoittavat sekä Vantaan kaupunki että opetusministeriö.
Gerhard Thyben

Gerhard "Gerd" Thyben (24. helmikuuta 1922 Kiel – 4. syyskuuta 2006 Cali) oli saksalainen lentäjä ja toisen maailmansodan aikainen hävittäjä-ässä. Hän lensi Messerschmitt Bf 109 ja Focke-Wulf Fw 190 -kalustolla 385 taistelulentoa ja saavutti 157 ilmavoittoa, joista suurimman osan itärintamalla. Thybenin pudotussuhde oli 2.45.Thyben kuului myös Karjalankannaksen suurhyökkäyksen torjuntaan osallistuneeseen Lento-osasto Kuhlmeyhin, saavuttaen Suomessa 5. heinäkuuta 1944 mennessä 11 ilmavoittoa. Sodan jälkeen hän toimi ansiolentäjänä Argentiinassa ja Kolumbiassa. 
Hävittäjälentäjä.
Thyben liittyi Luftwaffeen vapaaehtoisena vuoden 1940 lopulla. Hänen koulutuksensa taistelulentäjäksi käsitti alkeiskoulutuksen Bücker Bü 131 ja 133 -koneilla, sekä jatkokoulutuksen Hävittäjälentokoulu 5:ssä Pariisissa, jossa oli kalustona Messerschmitt Bf 109 B ja D -koneet. Alikersantiksi ylennetty Thyben komennettiin vuoden 1942 lopulla rintamayksikköön, Ukrainaan tukeutuneeseen Hävittäjärykmentti 3:n kuudenteen lentueeseen (6./JG 3). Ensimmäisen ilmavoittonsa Thyben saavutti 26. helmikuuta 1943, ampuessaan alas Boston-pommikoneen.
7. toukokuuta 1945, lentäessään siirtolentoa Kuurinmaan motista Kieliin, lentokonemekaanikko Albert Mayers matkustajana koneensa takarungossa, Thyben saavutti JG 54:n viimeisen ilmavoiton toisessa maailmansodassa ampuessaan alas venäläisen Petljakov Pe-2:n. Petljakovin mukana sai surmansa kaksi Neuvostoliiton sankaria.
Indie pop

Indie pop (tai indie-pop) on popmusiikin tyylilaji. "Indie" on lyhennetty sanasta "independent" eli "itsenäinen". Tyyli on saanut alkunsa Isossa-Britanniassa 1980-luvun puolivälissä. Nimi viittaa siihen, että useimmat yhtyeistä äänittivät musiikkiaan itsenäisissä levy-yhtiöissä.
Musiikillisesti sen ominaispiirteitä ovat rämisevät kitarat ja vaikutteet 1960-luvun popista.
Stankonia

Stankonia on OutKast-yhtyeen neljäs studioalbumi ja yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä hip hop -levyistä. Albumi myi ilmestymisviikollaan yli 530 000 kappaletta. Albumin lauluosuudet on jaettu OutKastin jäsenien, André 3000:n ja Big Boin, kesken.
"Stankonia" sai yleisön lisäksi hyvän vastaanoton myös kriitikoilta. Albumin useita eri musiikkityylejä ja instrumentteja omalaatuisella tavalla yhdistellyt ulosanti poiki vertailuja muun muassa Princen tuotantoon. Arvostetut lehdet, kuten Rolling Stone arvosti "Stankonian" kaikkien aikojen 500 parhaimman albumin joukkoon, ja Time 100 parhaan joukkoon.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: B.O.B., Ms. Jackson ja So Fresh, So Clean.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet tuotti Earthtone III, tuotantotiimi, johon kuuluivat OutKast ja David "Mr. DJ" Sheats. Poikkeuksena kappaleet "So Fresh, So Clean", "Spaghetti Junction" ja "We Luv Deez Hoez", jotka tuotti Organized Noize.
Marc Hynes

Marc Hynes (s. 26. helmikuuta 1978 Guildford) on brittiläinen autourheilija. Hän voitti Britannian Formula 3 -mestaruuden kaudella 1999, jolloin kolmanneksi tuli F1-kuljettaja Jenson Button.
Hynes on kilpailut Porsche Supercup -sarjassa vuonna 2007. Nykyään hän antaa ajo-opetusta, jota hän on antanut myös Kimi Räikköselle ja Lewis Hamiltonille.
Anne Knaapi-Lamminen

Anne Kaarina Knaapi (ent. Knaapi-Lamminen o.s. Hakonen, s. 25. heinäkuuta 1960 Pyhäjärvi Ol) on suomalainen kokoomuksen entinen kansanedustaja. Hän asuu Helsingissä. .
Anne Knaapi toimi kansanedustajana Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä maaliskuusta 1995 maaliskuuhun 1999. Eduskuntavaaleissa 1995 hän sai 2897 ääntä ja eduskuntavaaleissa 1999, joissa hän putosi eduskunnasta jäätyään ensimmäiselle varasijalle, 2891 ääntä. Hän oli jäsenenä lakivaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja työasiainvaliokunnassa. Suuri valiokunta on toiminut eduskunnan EU-valiokuntana siitä lähtien kun Suomen EU-jäsenyys astui voimaan 1.tammikuuta 1995
Koulutukseltaan Anne Knaapi on valtiotieteiden maisteri ja humanististen tieteiden kandidaatti. Lisäksi hän on suorittanut EMBA-tutkinnon. Vuosina 1984–1987 hän työskenteli sosiaalisihteeri-lastenvalvojana Kuusjoella, 1987–1988 samassa tehtävässä Perttelissä ja 1988–1991 Kiihtelysvaaran sosiaalijohtajana. Vuodesta 1991 vuoteen 1999 hän oli insinööri- ja konsulttitoimisto Knaapi Oy:n toimitusjohtaja. Eduskuntavuosiensa jälkeen Knaapi on työskennellyt Welfare Communicationsin toimialajohtajana 2000–2002, Kiuruveden perusturvajohtajana 2004–2007 ja peruspalvelukuntayhtymä Kallion johtajana 2007–2011 sekä kansallista sosiaali- ja terveysalan avointa innovaatioympäristöä rakentavan Innokylän päällikkönä Suomen Kuntaliitossa 2011–2013. Tällä hetkellä hän on johtaja, varapääsihteerinä Suomen sosiaali ja terveys ry:ssä.
Valdidentro

Valdidentro on kunta Sondrion maakunnassa, Lombardiassa, Italiassa lähellä Sveitsin vastaista rajaa. Kunnan pinta-ala on 227 neliökilometriä ja asukasluku 4 125 (31.12.2015). 
Valdidentroon kuuluvat Premadion, Pedenosson, Isolaccian, Semogon kylät. Läheisiä paikkakuntia ovat Bormio ja Livigno. 
Valdidentrossa on kansainväliset mitat täyttävät hiihtoladut ja siellä on järjestetty hiihdon maailmancupin osakilpailuita.
Marcialonga

Marcialonga on Italiassa Trenton maakunnassa vuosittain tammikuun viimeisenä sunnuntaina järjestettävä suuri maastohiihtotapahtuma. Vuonna 2009 kilpailu järjestettiin 36. kerran.
Kilpailun reitti on pituudeltaan 70 kilometriä. Se alkaa Moenasta, kulkee alueen kylien lävitse ja päättyy Cavaleseen. Kilpailussa on myös lyhyempi "light"-sarja, joka päättyy 45 kilometrin kohdalla Predazzoon. Kilpailu käydään perinteisellä hiihtotavalla.
Marcialonga on osa FIS Marathon Cupia. Se kuuluu Worldloppet ja Euroloppet -tapahtumien sarjaan.