tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
CB Bilbao Berri

Club Basket Bilbao Berri on espanjalainen koripalloseura Bilbaosta. Seuran edustusjoukkue pelaa maansa pääsarjassa, Liga ACB:ssä.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 2000, jolloin se aloitti pelaamisen maan kolmannelta sarjatasolta. Sarjakausi 2000–2001 oli seuralta vaikea ja sen voittosuhde oli runkosarjan jälkeen 10–20. Tämän myötä joukkue joutui sarjakarsintaan, mutta voitti tämän otteluvoitoin 3–0 Alcaláa vastaan. Kaudelle 2001–2002 seura päätti panostaa niin paljon, että sarjanousu olisi mahdollinen. Joukkueeseen hankittiin muun muassa Tiago Splitter sekä Javi Salgado, ja joukkue saavutti runkosarjan päätteeksi voittosuhteen 23–7. Seura eteni pudotuspeleihin, joiden kautta se nousi maan toiselle sarjatasolle. Lisäksi joukkue voitti kauden aikana LEB Platan cup-mestaruuden.
Bilbao pelasi toisella sarjatasolla kauden 2003–2004 loppuun asti. Joukkue voitti runksoarjassa 22 ja hävisi 12 ottelua, mikä oikeutti pudotuspelipaikkaan. Seura varmisti nousun pääsarjaan voitettuaan Baloncesto Leónin karsintaotteluissa. Kolmena ensimmäisenä pääsarjakautenaan Bilbao sijoittui parhaimmillaan kymmenen parhaan joukkoon. Kaudella 2007–2008 seura eteni supercupin loppuotteluun ja sijoittui sarjassa kuudenneksi. Bilbao osallistui kansainvälisiin sarjoihin ensimmäistä kertaa kaudella 2008–2009, jolloin se oli mukana Eurocupissa. Seura eteni välieriin asti, joissa se hävisi Himkille. Euroliigassa seura debytoi kaudella 2011–2012, jolloin joukkue eteni puolivälieriin. Tällöin se hävisi TsSKA Moskovalle otteluvoitoin 1–3.
Pikku-Pelle

Pikku-Pelle () on yksi Hessu Hopon () monista sukulaisista. Pikku-Pellen on luonut piirtäjä Bill Wright ja hänet nähtiin ensimmäisen kerran tarinassa Oppia ikä kaikki vuonna 1954. Hessun suku on jäänyt osittain hämärän peittoon, vaikka Hessun sukulaisia on vilahdellut hyvin monissa tarinoissa. Sukua esitellään paremmin TV-sarjassa "Hopon poppoo" ja monissa sarjakuvissa.
Pikku-Pelle käyttää hattunaan ylioppilaslakkia, ja yleensä hänen muu vaatetuksensa on valkoinen T-paita ja mustat shortsit. Pikku-Pelle näyttää aivan Hessulta, mutta hän on paljon pienempi ja paljon älykkäämpi. Pikku-Pellellä on yleensä kädessään kirja.
Superpelle.
Pikku-Pelle on myös supersankari nimeltään Superpelle (, ), joka nähdään toisinaan Superhessun apurina. Eräässä tarinassa Pikku-Pelle sai tietää, että Hessun takapihalla kasvattamat maapähkinät eivät olekaan normaaleja ja että Hessu on Superhessu. Pelle itsekin syö maapähkinän ja tulee Superpelleksi. Koska Pelle on hyvin älykäs, Superhessu ottaa hänet apurikseen.
Macaron

Macaron (suomeksi makroni) on pieni ranskalainen marenkimassaleivonnainen, joka valmistetaan kananmunan valkuaisesta, mantelijauheesta, tomusokerista, sokerista ja väri- ja muista lisäaineista. Niiden tunnettuja valmistajia ovat Ladurée ja Pierre Hermé.
"Macaron parisien", pariisilainen macaron, viittaa leivonnaiseen, jossa on kaksi kiiltäväpintaista kuorta ja jotka on yhdistetty täytteellä. Täyte voi olla ganachea, voikreemiä tai hilloa. "Macaron traditionnel", perinteinen macaron, viittaa macaronin vanhempaan muotoon, joka valmistetaan samoista raaka-aineista kuin pariisilainen macaron. Perinteinen macaron muistuttaa yksinkertaista keksiä. "Macaron parisien" on näistä kahdesta nykyään tunnetuin. 
Macaroneja ei tule sekoittaa "macarooneihin", jotka ovat keksileivoksia.
Historia.
Sana "macaron" tulee italian kielen sanasta "maccherone" tai "macarone". Sana "macaron" esiintyi ranskaksi ensimmäisen kerran Rabelais’n tekstissä vuonna 1552, jossa se viittasi jälkiruokaan.
Macaronin juuret löytyvät Italiasta, jossa niitä olisi valmistettu venetsialaisissa luostareissa 700-luvulta lähtien. Vaikka leivonnaisen leviäminen Ranskaan yhdistetään Katariina de’ Mediciin, joka olisi tuonut ne Italiasta vuonna 1533 mennessään naimisiin Henrik II:n kanssa, niitä valmistettiin Ranskassa mahdollisesti jo vuonna 791 luostarissa Cormeryssa. 1600-luvulle tultaessa eri kaupungit Ranskassa, kuten Pariisi, Reims, Montmorillon, Saint-Jean-de-Luz ja Nancy, olivat tehneet siitä omat versionsa. Macaroneja valmistettiin varsinkin nunnaluostareissa. Macaronien kaupallinen myynti alkoi 1700-luvun lopulla, kun Ranskan vallankumouksen jälkeen luostareista häädetyt nunnat alkoivat myydä niitä. Nykyisen mallinen täytetty macaron sai alkunsa 1900-luvun alun Pariisissa joko Claude Gerbet'n tai Pierre Desfontainesin ansiosta, ja sitä alettiin nimittää "macaron parisieniksi" tai "macaron Gerbet'ksi". Lopullisen suosionsa se sai konditoria-kahvila Laduréen alettua myydä sitä.
Muunnelmia.
Muunnelma perinteisestä macaronista on japanilainen "makoron", jossa mantelijauho on korvattu maapähkinäjauheella. Se on yleensä myös maustettu Wagashi-tyyliin. Makoroneja on myynnissä Sendaissa vain Japanissa.
Myös Confiserie Sprüngli -niminen konditoria Sveitsissä myy macaronien kaltaisia leivoksia, Luxemburgerleita, jotka ovat muuten täysin samanlaisia kuin macaronit, mutta ne ovat ilmavampia ja pienempiä.
Macaron-päivä.
Macaron-päivää, "Jour du Macaronia", vietetään vuosittain maaliskuun 20. päivänä. Sen perusti Pierre Hermé vuonna 2005. Päivän tarkoituksena on kerätä varoja tukemaan paikallisten hyväntekeväisyysjärjestöjen toimintaa. Nykyään päivän viettoon osallistuu kondiittoreita maailmanlaajuisesti.
Kansanhumanismin ABC

Kansanhumanismin ABC on Suomen humanistiliiton vuonna 1998 julkaisema kirja. Teoksen aloitteentekijä ja toimittaja oli Aaro Vaismaa. Kokoomateoksen aikaansaamiseksi liitto sai opetusministeriöltä lisämäärärahan. Kirjassa on julkaistu Suomen humanistiyhdistyksen ja Suomen humanistiliiton olemassaolon ajalta alustuksia ja kirjoituksia tarkoituksena antaa humanismista, humanisteista ja humanistiliikkeestä mahdollisimman selkeä kuva kaikille kiinnostuneille. Suuri osa teksteistä on peräisin Humanismin päiviltä, jotka on järjestetty vuodesta 1982 lähtien. 
Sisältöä.
Kirjan kannessa on lainaus bangladeshilaisen kirjailijan Taslima Nasrinin lausunnosta intialaiselle "Statesman"-sanomalehdelle:
Lausunto nosti uskonnollista vihamielisyyttä Bangladeshissa. Nasrin joutui poliittisen fatwan uhriksi romaanillaan "Häpeä". Siinä kuvataan hinduperhettä, jonka kimppuun muslimit käyvät Ayodhyanin moskeijan hävityksen jälkeen. "Humanisti"-lehti 1/1995 julkaisi kirjailijan laajan haastattelun otsikolla ”Pako”.
Kirjan alkusanoissa Humanistiliiton tuolloinen puheenjohtaja Gun Väyrynen lainaa Fridtjof Nansenin sanoja: ”Etiikan kytkeminen taruihin on arveluttavaa siten, että kun lapselle tarjotut tarut aikuinen hylkää, niin niihin kytketyn moraalin arvo samalla vähenee.” Hän toteaa maailman tarvitsevan yhteistä etiikkaa. Väyrynen toivoo kirjan toimijan lukijoittensa henkisen vapautumisen ja itsenäistymisen välineenä. 
Esipuheessa ”Humanistiliike Suomessa 30 vuotta” Aaro Vaismaan tunnuslauseena ovat liiton aikaisemman puheenjohtajan Jussi Pikkusaaren sanat: ”Humanismi on vaihtoehto uskonnoille ja uskontoiselle maailman- ja elämänkokemiselle. Se on vaihtoehto kaikille katsomuksille, jotka hakevat ihmisen ja muun luonnon ulkopuolelta tai ”olemuksesta” moraalista auktoriteettia, olemisen tarkoitusta, päämäärää tai suunnitelmaa.”
Kari Saaren artikkeli ”Sekulaarihumanismin maailmankuva” on julkaistu aikaisemmin elämänkatsomustiedon 10-vuotisjuhlakirjassa "Arvot, hyveet ja tieto" (1995). Pekka Elon ja Juha Savolaisen artikkeli elämänkatsomustiedon ja filosofian rajankäynnistä on julkaistu aikaisemmin "Arvot, hyveet ja tieto" -kirjassa ja myöhemmin eri otsikolla Feton verkkosivuilla.
Poikkeus sääntöön

"Poikkeus sääntöön" on suomalaisen rap-artisti Asteen ensimmäinen single hänen toiselta studioalbumiltaan "Surullisiilauluja". Kappaleen kertosäkeen pohjana on käytetty Bogart Co. -yhtyeen vuonna 1985 julkaistua "All the Best Girls" -kappaletta. ja sen on tuottanut MGI. Kappaleen kieli on suomi, kertosäe on laulettu englanniksi. Kappale valittiin The Voice -radiokanavan järjestämässä äänestyksessä "Suomen viralliseksi kesähitiksi 2009".
Listamenestys.
"Poikkeus sääntöön" nousi YleX-radiokanavan "Himotuimmat"-listalla viikolla 16 suoraan listaykköseksi ja on ollut listalla toistaiseksi 14 viikkoa. Suomen viralliselle latauslistalle kappale nousi ensimmäisen kerran viikolla 20/2009 sijoittuen 13. sijalle. Latauslistan kärkipaikalle se nousi viikolla 27/2009. Virallisella singlelistalla "Poikkeus sääntöön" on ollut parhaimmillaan toisella sijalla, niin ikään viikolla 27.
This Is Our Night

This Is Our Night on Sakis Rouvasin esittämä kappale, joka edusti Kreikkaa Eurovision laulukilpailussa 2009. Kappale julkaistiin radiosoittoon 12. helmikuuta 2009, ja digitaalisesti ladattavaksi se tuli 25. helmikuuta. Se julkaistiin myös singlenä, joka sisältää myös Rouvasin kaksi muuta Kreikan 2009 euroviisukarsinnoissa mukana ollutta kappaletta. "This Is Our Night" on julkaistu myös Rouvasin "Irthes"-albumin erikoispainoksessa.
Laulukilpailun finaalissa kappale sijoittui seitsemänneksi.
Sasha Anttilainen

Aleksandr ”Sasha” Anttilainen (s. 19. joulukuuta 1986 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Veikkausliigassa muun muassa MYPA:a ja FC KTP:tä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pystyy pelaamaan keskellä tai laidalla.
Pietarilaissyntyinen Anttilainen muutti perheineen Joensuuhun hänen ollessaan neljävuotias. Ennen ammattilaisuraansa Suomessa hän pelasi Zenit Pietarin akatemiajoukkueessa ja latvialaisessa Dinaburgissa, jonka riveissä hän debytoi Latvian korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa kaudella 2005. Kaudet 2006–2007 Anttilainen vietti lainalla Suomen Ykkösen Jipossa.
Suomen korkeimmalle sarjatasolle Veikkausliigaan Anttilainen nousi kaudella 2008 KooTeePeessä. KooTeePeen pudottua sarjasta hän siirtyi IFK Mariehamniin, jota hän edusti kahden kauden ajan. Ura Maarianhaminassa päättyi polvivammaan kauden 2010 lopulla. Kauden 2011 kynnyksellä Anttilainen teki sopimuksen Myllykosken Pallon kanssa.
Hässelby gårdin metroasema

Hässelby gårdin metroasema on Tukholman metron asema Hässelby gårdissa. Metroasema otettiin käyttöön 1. marraskuuta vuonna 1956, mutta tuolloinen asema oli vielä väliaikainen. Nykyinen asemarakennus avattiin 15. lokakuuta vuonna 1958. Se sijaitsee Hässelbyn torin yläpuolelle rakennetulla sillalla. Metroasema on osa metron ensimmäistä ("vihreä linja") linjaa 19. Etäisyys Slussenin asemalle on noin 17,7 kilometriä.
Vuonna 2017 asemaa käytti arkisin 5 700 matkustajaa päivässä.
Kauko Heikkinen

Kauko Pertti Juhani Heikkinen (s. 3. maaliskuuta 1938 Pielisjärvi) on suomalainen telinevoimistelija. Hän edusti maataan 1960-luvulla kaksissa olympialaisissa sekä kerran MM-kilpailuissa.
Heikkinen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisissa joukkuekilpailussa kuudenneksi, 12-ottelussa 40:nneksi sekä yksittäisillä telineillä parhaimmillaan Eugen Ekmanin voittamalla hevosella kahdeksanneksi. Vuoden 1962 MM-kilpailuihin hän osallistui ilman merkittävää menestystä. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi joukkuekilpailussa, 64:nneksi 12-ottelussa sekä yksittäisillä telineillä parhaimmillaan 21:nneksi hevosella.
Heikkinen edusti kotimaassaan Kevätniemen Kehää, Helsingin Voimistelijoita ja Vasa Idrottssällskapia. Hän voitti Suomen mestaruuden hevosella vuosina 1958 ja 1959. Vuonna 1962 hän kuului Japania vastaan kilpailleeseen Euroopan joukkueeseen.
Kilpauransa jälkeen Heikkinen on toiminut muun muassa Suomen naisten maajoukkueen valmentajana. Hän perusti olympiavoittaja Eugen Ekmanin kanssa Vaasaan kirjapainoalan yrityksen Offset-Monistus Ekman &amp; Heikkinen.
Kastelholman linnalääni

Kastelholman linnalääni oli yksi Ruotsin kuningaskunnan yhdeksästä linnaläänistä myöhemmän Suomen suuriruhtinaskunnan ja Suomen tasavallan alueella. Sen keskuspaikkana oli Kastelholman linna Sundissa. Ensimmäinen kirjallinen maininta Kastelholman linnaläänistä on vuodelta 1388.
Alue rajoittui pääosin nykyisen Ahvenanmaan maakunnan alueelle.
Sakari Olkkonen

Sakari Eino Elias Olkkonen (9. tammikuuta 1931 Viipuri – 15. tammikuuta 2002) oli suomalainen telinevoimistelija. Hän edusti Suomea kerran olympialaisissa ja kahdesti MM-kilpailuissa.
Olkkonen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisissa joukkuekilpailussa kuudenneksi, 12-ottelussa 45:nneksi, renkailla 34:nneksi ja hevosella 36:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1954 ja 1958 parhaana saavutuksenaan vuoden 1954 joukkuekilpailun neljäs sija. Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti joukkuekilpailussa kultaa vuosina 1957, 1959 ja 1961 sekä henkilökohtaisessa moniottelussa hopeaa vuonna 1959 ja pronssia vuonna 1961.
"Saku" Olkkonen edusti kotimaassa Lappeenrannan Voimistelijoita, Viipurin Reipasta, Elannon Iskua, Kymin Veikkoja sekä Helsingin Voimistelijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden moniottelussa, nojapuilla ja permannolla vuonna 1954 sekä renkailla vuonna 1965. Vuonna 1958 hän voitti Yhdysvaltain avoimen mestaruuden nojapuilla ja renkailla.
EWE Baskets Oldenburg

EWE Baskets Oldenburg on saksalainen koripalloseura, joka sijaitsee Oldenburgissa. Seuran pääsponsorina toimii "EWE AG", josta johtuu nykyinen nimi.
Historia.
"Oldenburger Turnerbundin" nimi vaihdettiin "EWE Baskets Oldenburgiin" vuonna 2001, jolloin alkoi nykyisen seuran historia. Siitä vuodesta lähtien joukkue pääsi vuosittain pudotuspeleihin asti vuoteen 2007 saakka, jolloin se sijoittui yhdeksänneksi ja joutui pudotuspelien ulkopuolelle. Ensimmäinen kansainvälinen kausi oli kausi 2008–2009, jolloin seura pääsi EuroChallengeen. Samana kautena joukkue voitti ensimmäisen Saksan mestaruutensa.
Pyhän Nikolauksen kirkko

Pyhän Nikolauksen kirkko on Helsingin Hietaniemessä sijaitseva Venäjän ortodoksisen kirkon piiriin kuuluvan Pyhän Nikolauksen seurakunnan kirkko, jota ympäröi seurakunnan pieni hautausmaa. Kirkko on valmistunut vuonna 1938. Se rakennettiin seurakuntalaisten lahjoitusvaroin entisen Taivallahden sotilashautausmaan alueelle. Sotien jälkeen seurakunnan jäsenmäärä lisääntyi ja kirkko kävi pieneksi. Kirkon laajennuksen suunnitteli arkkitehti Ivan Kudrjavzev, ja kirkko vihittiin uudelleen käyttöön 1950.
Kirkon rakennusmateriaali on peräisin Katajanokalta puretusta Rauhankappelista. Ennen nykyisen kirkon valmistumista Pyhän Nikolauksen seurakunnan kirkkosali oli Kalliossa osoitteessa Kolmas linja 18 sijainneessa puutalossa.
Hautausmaa.
Kirkkoa ympäröivälle hautausmaalle haudataan vain Pyhän Nikolauksen seurakunnan sekä Pokrovan seurakunnan jäseniä. Hautausmaan pinta-ala on noin 0,3 hehtaaria. Hautausmaan perustamisesta päätettiin vuonna 1935 ja ensimmäiset hautaukset tapahtuivat 1938 eli samana vuonna kuin kirkko valmistui. Hautausmaalla on Pro Patria -muistomerkki talvi- ja jatkosodassa kaatuneille. Lisäksi hautausmaalla on vuonna 2001 Venäjän suurlähetystön aloitteesta pystetty muistokivi alueelle haudatuille Venäjän keisarillisen armeijan sotilaille. Hautausmaalla on säilynyt yksi alkuperäinen hautakivi Taivallahden sotilashautausmaan ajoilta. Sen kohdalle on haudattu vuoden 1906 Viaporin kapinan kukistamisen yhteydessä kuollut Venäjän jalkaväen jefreitteri Timofei Špak.
Hautausmaalle on haudattu muun muassa venäläinen kenraalimajuri Aleksandr Kozlowsky.
Bristol Aeroplane Company

Bristol Aeroplane Company oli aikoinaan merkittävä englantilainen lentokonetehdas. Vuonna 1959 se sulautui monen muun englantilaisen lentokonetehtaan mukana uuteen British Aircraft Corporation -yhtiöön, josta sittemmin tuli British Aerospace. 
Synty ja ensimmäinen maailmansota.
Bristol-tehdas syntyi vuonna 1910 nimellä "British and Colonial Aeroplane Company". Tehdas perustettiin Filtoniin, jossa perustajalla Sir George Whitellä oli toiminnassa juna- ja linja-autotehdas. Bristolin ensimmäinen lentokone oli kopio ranskalaisen Voisinin Zodiac Boxkite-lentokoneesta, joka kehittyi hitaasti lentokelpoiseksi. Yhtiö perusti lentokoulun, johon tehtaan toiminta perustui.
Ensimmäinen maailmansota nosti tehtaan tuotannon - sen lopussa yhtiössä toimi 3 000 työntekijää. Tehtaan päässuunnittelijaksi tuli romanialainen Henri Coandă ja sittemmin Frank Barnwell.
1920- ja 1940-luvut.
Sodan jälkeen tehtaan päätuote oli Bristol Bulldog -hävittäjä. Bristol Blenheimin kehittäminen 1930-luvun puolivälissä oli valmistelua toiseen maailmansotaan englantilaisen sanomalehtimiljonäärin sponsoroidessa koneen kehittämistä. 
Toinen maailmansota.
Toinen maailmansota nosti yhtiön tuotannon uuteen huippuun. Tuotteisiin kuuluivat mm. Bristol Beaufort ja Bristol Beaufighter. Beaufort saavutti laajalti mainetta Maltalla sijaitsevista tukikohdista, tehden torpedopommituksia Akselivaltojen laivastoja vastaan.
Tukitoimien kohde toisen maailmansodan jälkeen.
Sodan jälkeen tehdas opetteli helikoptereiden valmistuksen. Helikopteriosasto siirtyi vuonna 1960 Westlandin omistukseen. Sodan jälkeen yhtiö pyrki myös aitoon siviilituotantoon valmistamalla 1930-luvun BMW:n kopiota Bristol Cars -divisioonassaan. 
Valtion tukitoimet (Brabazonin komitea) johtivat yhtiön kuljetuslentokoneiden ja matkustajalentokoneiden valmistukseen. Bristol Brabazon -matkustajalentokone tehtiin aikanaan maailman suurimmaksi, mutta se epäonnistui kaupallisesti. Bristol Britannia -potkuriturbiinikone pärjäsi syntyvässä Länsi-Euroopan syöttöliikennemarkkinassa kohtuullisen hyvin. Bristol Freighter oli suhteellisen suosittu kuljetuskone. 
Yhtiö kokeili taitojaan myös ohjuksissa, tuloksena oli Bristol Bloodhound -ilmatorjuntaohjus. Ohjusosasto on nykyisin osa EADSin MBDA-divisioonaa.
1950-luvun lopussa myös Bristol tutki ylisoonisen matkustajalentokoneen toteuttamista. Bristol 188-koelentokone valmistui aikana, jolloin Bristol oli jo osa BAC:ia.
Fuusioitumisten sarja.
Vuonna 1955 yhtiö muodosti kolme tytäryhtiötä: Bristol Aircraft, Bristol Cars ja Bristol Aero Engines. 
Bristol Aero Engines fuusíoitui Armstrong Siddeleyn kanssa muodostaen Bristol Siddeley -moottoritehtaan.
Bristol Siddeley sulautui Rolls-Royce -yhtiöön vuonna 1966.
Bristol Aircraft sulautui vuonna 1959 English Electricin, Vickers-Armstrongsin ja Hunting Aircraftin lentokonevalmistuksen kanssa British Aircraft Corporationiin. Vuonna 1960 Bristolin helikopterivalmistus siirtyi Westland Aircraftin omistukseen.
Dady

Eduardo Fernando Pereira Gomes eli Dady (s. 13. elokuuta 1981) on kapverdeläis-portugalilainen jalkapalloilija, joka on edustanut mm. Espanjan korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa CA Osasunaa. Hän on portugalilaisseura Boavistan kasvatti.
Thomas Hale Streets

Thomas Hale Streets (1847 – 1925) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Tohtori Streets tutki Tyynenmeren eläimiä. Hän kuvaili Kingmanin riuttaa 1870-luvulla ja nimesi muutamia uusia äyriäislajeja sekä linnuista polynesianliitäjän ("Puffinus nativitatis") 1877.
Force H

Force H oli Britannian Kuninkaallisen laivaston laivasto-osasto. Nimellä Force H ei sinänsä ole mitään tarkemmin määriteltyä merkitystä, vaan se noudattaa tapaa nimetä laivasto-osastot kirjaimella. Force H oli toisen maailmansodan aikana kolmen eri osaston nimenä.
Ensimmäinen Force H.
Lokakuussa 1939 perustettiin kahdeksan laivasto-osastoa etsimään saksalaisia saarronmurtajia ja kaappareita maailman meriltä. Osastot nimettiin Force F:stä N:ään. Etelä-Atlantille määrätyt risteilijät "HMS Shropshire" ja "HMS Sussex muodostivat Force H:n. Tämä Force H toimi ainoastaan lyhyen aikaa.
Toinen Force H 28. kesäkuuta 1940 – 31. maaliskuuta 1942.
Amiraliteetti perusti 28. kesäkuuta 1940 muodollisesti Force H:n antamallaan käskyllä, jonka mukaan:
Amiraliteetti lisäsi myöhemmin osaston tehtäviin itäiselle Välimerelle toimitettavien täydennysten suojaaminen, valvoa Ranskan laivaston toimia, etsiä saksalaista risteilijää "Admiral Scheeriä" ja muita saksalaisaluksia Atlantilta, taistelu Espanjan laivastoa ja rannikkokohteita vastaan Espanjan liittyessä sotaan, Azoreiden valtaaminen olosuhteiden niin määrätessä, valvoa liikennettä Intian valtamerelle olosuhteiden niin pakottaessa.
Kolmas Force H 17. lokakuuta 1942 – 13. lokakuuta 1943.
Force F:n vanhempi lippu-upseeri Syfret sai 17. lokakuuta 1942 käskyn siirtyä "HMS Nelsonilta" Rosythiin "HMS Duke of Yorkille", joka oli määrätty Force H:n lippulaivaksi. Osasto, johon kuuluivat "HMS Duke of York", "HMS Nelson", "HMS Rodney", "HMS Argonaut" ja seitsemän hävittäjää, purjehti 30. lokakuuta Scapa Flowsta Gibraltarille.
Force H sai tehtäväkseen suojata Algerian ja Oranin maihinnousuja mahdolliselta Italian laivaston hyökkäykseltä operaatio Torchin aikana.
Myöhemmin Force H (nyt Willisin komennossa) suojasi Sisilian ja Salernon maihinnousuja. Sillanpäiden tultua varmistettua ei enää ollut tarvetta pitää Välimerellä voimakasta laivasto-osastoa. Force H lakkautettiin 13. lokakuuta 1943.
Gisèle Freund

Gisèle Freund (19. joulukuuta 1908 Berliini, Saksan keisarikunta – 1. huhtikuuta 2000 Pariisi, Ranska) oli saksalaissyntyinen ranskalainen valokuvaaja. Hänet muistetaan erityisesti ranskalaisten kirjailijoiden ja muun älymystön kuvaajana.
Freund syntyi varakkaaseen juutalaisperheeseen Berliinissä vuonna 1908. Hän opiskeli sosiologiaa Frankfurtissa ja kuului Adolf Hitleriä vastustaviin opiskelija-aktivisteihin. Vuonna 1933 hän pakeni Saksasta Pariisiin ja jatkoi opiskelua Sorbonnessa. Adrienne Monnier julkaisi hänen väitöskirjansa, joka käsitteli Ranskan 1800-luvun valokuvausta. Näihin aikoihin valokuvaamisesta tuli Freundin ammatti ja Life-lehti julkaisi hänen ensimmäisen kuvareportaasinsa.
Freund sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1936 mutta Saksan hyökättyä maahan hän pakeni ensin Etelä-Ranskaan ja sitten Argentiinaan. Pariisiin hän palasi sodan päätyttyä vuonna 1945.
Freund oli Magnum-kuvatoimiston jäsen ja teki paljon töitä Lifen lisäksi Time-lehdelle. Hänet tunnetaan monien kuuluisuuksien valokuvaajana. Näitä olivat muun muassa Jean-Paul Sartre, Simone de Beauvoir, Ernest Hemingway, Vladimir Nabokov, Boris Pasternak ja Aldous Huxley. James Joycen kuvista hän kokosi kirjan ja André Malraux'n muotokuva päätyi postimerkkiin.
Gisèle Freund sai Ranskan valtion suuren valokuvapalkinnon vuonna 1980. Hänet valittiin ottamaan virallinen muotokuva Ranskan presidentiksi vuonna 1981 astuneesta François Mitterrandista.
Louis Brasil

Louis Brasil (1865 – 1918) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Brasil toimi Caenin yliopiston eläintieteen professorina Ranskassa. Hän nimesi linnuista pyhimyskalastajan ("Todiramphus sanctus") alalajin "canacorum" 1916 ja polynesianviistäjän ("Pseudobulweria rostrata") alalajin "trouessarti" 1917. Hän oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen.
Church of Misery

Church of Misery on japanilainen vuonna 1995 toimintansa aloittanut doom metal -yhtye Tokiosta. Se yhdistää musiikissaan varhaisen Black Sabbathilta lainaavan doom metallin 60-luvun rokin psykedeliaan. Yhtye tunnetaan etenkin sarjamurhaajia käsittelevistä sanoituksistaan. Muutamien indie-julkaisujen jälkeen yhtye solmi sopimuksen Frank Kozikin nimekkään Man's Ruin Recordsin kanssa, jonka kautta julkaistiin Murder Company EP:n vuonna 1999. Man's Ruinilta Church of Misery siirtyi lähinnä doom metalliin ja stoner rockiin keskittyvälle Southern Lord Recordsille joka julkaisi yhtyeen debyyttialbumin, Master of Brutality vuonna 2001, ja kolme vuotta myöhemmin päivänvalon näki yhtyeen toinen kokopitkä julkaisu Second Coming, tällä kertaa japanilaisen punklafka Diwphalanxin kautta. Second Comingia seurasi Vol. 1 vuonna 2007. Neljännen albuminsa, Houses of the Unholy, yhtye julkaisi vuoden 2009 huhtikuussa.
Kauppakeskus Elo

Kauppakeskus Elo on Ylöjärvellä sijaitseva kauppakeskus, joka on Ideaparkin, Ratinan kauppakeskuksen ja Koskikeskuksen jälkeen Pirkanmaan neljänneksi suurin kauppakeskus. Sen kokonaispinta-ala on 28 560 neliömetriä, josta vuokrattavaa tilaa 24 380 neliömetriä.
Kauppakeskus Elo sijaitsee Ylöjärven Elovainion kaupunginosassa. Etelästä ja pohjoisesta tultaessa Elo löytyy Vaasaan johtavan kolmostien läheisyydessä. Kauppakeskuksen omistaa Sponda.
Elon osastot.
Elo jaetaan seitsemään osastoon, joissa on yhteensä 64 eri liikettä.
Elon info toimii K-Citymarketin asiakaspalvelupisteessä.
Lethal Enforcers

Lethal Enforcers on Konamin vuonna julkaisema ammuntapeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä ja myöhemmin kotikonsoleille kuten SNES, Sega Mega Drive sekä Sega Mega-CD. Peli tuli tunnetuksi muun muassa väkivaltaisuutensa johdosta. 
Vuonna Konami julkaisi pelille jatko-osan "", joka sijoittui villiin länteen.
Salon seurakunta

Salon seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Varsinais-Suomessa. Se kattaa Salon kaupungin, Kosken Tl ja Marttilan kuntien alueen. Seurakunnan kirkkoherra on elokuusta 2011 alkaen Timo Hukka.
Vuoden 2024 lopussa Salon seurakuntaan kuului 38 146 jäsentä, mikä vastasi noin 69,4 prosenttia alueen väestöstä. Jäsenmäärä on laskenut 2000-luvulla selvästi: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 51 750, vuoden 2010 lopussa 49 638 ja vuoden 2020 lopussa 41 661.
Historia.
Salon seurakunta perustettiin vuoden 2009 alussa Salon seudun kuntaliitoksen takia, sillä nykyisen kirkkolain mukaan seurakuntajaon tulee noudattaa kuntajakoa siten, että kukin kunta on kokonaisuudessaan saman seurakunnan tai saman seurakuntayhtymän alueella. Vanhat seurakunnat Halikko, Kiikala, Kisko, Kuusjoki, Muurla, Perniö, Pertteli, Salo-Uskela, Suomusjärvi ja Särkisalo perustivat uuden kaupungin alueen kattavan Salon seurakunnan. Uusi seurakunta kattoi koko Perniön rovastikunnan, minkä vuoksi rovastikunta lakkautettiin ja Salon seurakunta liittyi Paimion rovastikuntaan.
Vuonna 2023 Salon seurakuntaan liitettiin Martinkosken seurakunta.
Mourad Hdiouad

Mourad Hdiouad (s. 10. syyskuuta 1976) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jarkko Koskinen

Jarkko Markus Koskinen (s. 21. tammikuuta 1975 Lahti) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Koskinen muistetaan parhaiten FC Lahden monivuotisena kapteenina ja kovaotteisena puolustavana keskikenttäpelaajana.
Koskinen on toiminut uransa jälkeen FC Reippaan toiminnanjohtajana.
Jonas Furrer

Jonas Furrer (3. maaliskuuta 1805 Winterthur, Zürich − 25. heinäkuuta 1861 Bad Ragaz, Sankt Gallen) oli eräs modernin Sveitsin perustajista. Hänet valittiin 16. marraskuuta 1848 maan ensimmäisen liittoneuvoston jäseneksi. Liittopresidenttinä Furrer oli vuosina 1848−1849, 1852, 1855, 1858. Liittoneuvostossa hänellä oli oikeus- ja sisäministerin salkku.
Élber

Élber Giovane de Souza, pelaajanimeltään Élber, (s. 23. heinäkuuta 1972 Londrina, Brasilia) on brasilialainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi keskushyökkääjän pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen.
Élber saavutti merkittävää tulosta saksalaisen Bayern Münchenin riveissä. Hän voitti joukkueessa Saksan pääsarjamestaruuden neljästi kausina 1998–1999, 1999–2000, 2000–2001, 2002–2003. Lisäksi hän voitti joukkueessa kolmesti Saksan cupin ja Saksan liigacupin sekä kerran Intercontinental Cupin ja Mestarien liigan. Élber voitti Saksan cupin myös VfB Stuttgartin joukkueessa 1996–1997. Hän pelasi Saksan pääsarjassa 260 ottelua, joissa hän teki 133 ja syötti 56 maalia. Élber oli kaudella 2002–2003 sarjan paras maalintekijä jaetulla Thomas Christiansenin kanssa. Mestarien liigassa Élber pelasi 69 ottelua, joissa hän viimeisteli 24 ja syötti 14 osumaa.
Élber voitti kahdesti Ranskan supercupin Olympique Lyonin riveissä kausina 2003–2004 ja 2004–2005. Lisäksi hän voitti Grasshopper Club Zürichin joukkueessa Sveitsin cupin 1993–1994.
Élber pelasi kuusi ottelua Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja teki neljä maalia. Hän liittyi A-maajoukkueeseen helmikuussa 1998. Hän pelasi 15 virallista maaottelua ja viimeisteli seitsemän osumaa.
Joshua Jackson

Joshua Carter Jackson (s. 11. kesäkuuta 1978 Vancouver, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisissa rooleissa televisiossa ja ainakin 32 elokuvassa. Hän on ehkä tunnetuin Pacey Witterin roolista saippuasarjassa "Dawson's Creek" ja Peter Bishopin roolista televisiosarjassa "Fringe – rajamailla".
Jackson syntyi Vancouverissa, Brittiläisessä Kolumbiassa Fiona Jacksonin ja John Carterin poikana. Jacksonin isä on Texasista ja äiti Ballyfermotista, Dublinista, Irlannista. Äiti muutti Pohjois-Amerikkaan 1960-luvun lopulla. Jacksonilla on sisko, Aisleagh, ja kaksi velipuolta, Lyman ja Jonathan Carter isän ensimmäisestä avioliitosta. Jackson asui Kaliforniassa kahdeksanvuotiaaksi. Pian sen jälkeen kun hänen siskonsa syntyi Kaliforniassa vanhemmat erosivat ja hänen ja hänen siskonsa sukunimi muutettiin Carterista Jacksoniksi (äidin syntymänimi). Josh, äiti ja sisko muuttivat Seattleen. Pian he kuitenkin muuttivat takaisin Vancouveriin. The New York Timesin haastattelun mukaan Jackson sanoi, että hänet erotettiin High Schoolista "The Jon Stewart Show"n takia: "Show alkoi siellä missä asuin kello 1.30 aamulla, joten valvoin ja katsoin Jon Stewartia, mutta sitten olin liian väsynyt – tai laiska – mennäkseni kouluun aamulla. En mennyt ensimmäisille tunneille sillä halusin mennä levänneenä kouluun." 
Jackson on seurustellut Katie Holmesin, Brittany Danielin, Julia Stilesin ja Rosario Dawsonin kanssa.
Mario Kasun

Mario Kasun (s. 5. huhtikuuta 1980 Vinkovci, Kroatian ST) on kroatialainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija.
Ura.
Seurajoukkueet.
Kasun aloitti koripallon pelaamisen vasta 14-vuotiaana pelattuaan sitä ennen jalkapalloa. Kasunin ensimmäinen ammattilaisjoukkue oli KK Zrinjevac, jossa hän pelasi kolmen kauden ajan. Vuonna 2000 hän lähti Gonzagan yliopistoon, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuoden 2002 NBA:n varaustilaisuudessa hänet valittiin numerolla 41. Hänet varannut Los Angeles Clippers kauppasi hänet kuitenkin Orlando Magicille. Tämän jälkeen Kasun siirtyi Köln 99ersiin, josta hänet vapautettiin vuoden 2002 tammikuussa. Kasun jatkoi uraansa Saksassa ja liittyi Deutsche Bank Skylinersin joukkueeseen.
Vuodet 2004–2006 Kasun vietti Orlando Magicissä, jossa hän teki keskimäärin 2,7 pistettä ja otti 2,6 levypalloa. NBA:n jälkeen hän palasi Eurooppaan FC Barcelonaan. Kahden kauden jälkeen hän teki sopimuksen turkkilaisen Efes Pilsenin kanssa.
Maajoukkue.
Kasun on kuulunut Kroatian alle 18-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden koripallomaajoukkueisiin. Hän pelasi vuosien 2005, 2007 ja 2009 EM-kilpailuissa.
Yksityiselämä.
Kasun on harras katolilainen. Hänet tunnetaan näyttävistä tatuoinneistaan. Hän otti ensimmäisen tatuointinsa 15-vuotiaana ja hänellä on yhteensä 30 tatointia.
Vladimír Bouzek

Vladimír Bouzek (3. joulukuuta 1920 Třebíč, Tšekkoslovakia – 31. heinäkuuta 2006) oli jääkiekkoilija ja jalkapalloilija, joka loi merkittävän uran Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueessa ja maansa Extraligassa. Hän saavutti hopeaa vuoden 1948 talviolympialaisissa. Hänet valittiin International Ice Hockey Federation Hall of Famen jäseneksi vuonna 2007.
Jalkapallossa Bouzek pelasi kolme maaottelua Tšekkoslovakian paidassa vuosina 1950 ja 1951.
Pelaajauran jälkeen Vladimír Bouzek toimi jääkiekkovalmentajana ja vuosina 1968–1970 vielä Länsi-Saksan maajoukkueen vetäjänä.
Tuskegee Airmen

Tuskegee Airmen on nimitys, jota käytetään Yhdysvaltain armeijan ilmavoimissa toisen maailmansodan aikana palvelleista mustista sotilaslentäjistä, jotka koulutettiin Tuskegeen kaupungissa Alabamassa. 
Tunnetuin yksikkö, jossa Tuskegeessa koulutettuja lentäjiä palveli, oli Euroopan ilmasotatoimiin osallistunut mustien hävittäjälentäjien muodostama 332. hävittäjärykmentti. Yksikkö tunnettiin myös nimellä Red Tails. Rykmentin tarinasta on tehty kaksi elokuvaa, vuoden 1995 "The Tuskegee Airmen" ja vuoden 2012 "Red Tails".
Javier Casquero

Francisco Javier Casquero Paredes (s. 11. maaliskuuta 1976 Talavera de la Reina, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Ura.
Casquero aloitti ammattilaisuransa pelaamalla kotikaupunkinsa joukkueessa, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Toledossa hän pelasi yhteensä viisi kautta, jonka aikana hänet lainattiin vain kerran kuudeksi kuukaudeksi Cultural Leonesaan. Vuonna 1999 hän siirtyi Atlético Madridin reservijoukkueeseen, jossa hän pelasi kuitenkin vain yhden kauden verran.
Madridista Casquero siirtyi Sevillaan. Ensimmäisellä kaudellaan 2000–2001 hän pelasi yhteensä 38 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kauden jälkeen Sevilla nousi pääsarjaan. Ensiesiintymisensä pääsarjassa hän teki 26. elokuuta 2001 kotiottelussa Barcelonaa vastaan. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Casquero teki seitsemän maalia.
Casquero oli yksi Sevillan tärkeimpiä pelaajia, kun joukkue sijoittui kausina 2003–2004 ja 2004–2005 pääsarjassa kuudenneksi. Sevillasta hän siirtyi Racing Santanderiin, jossa hän ei kuitenkaan pelannut kuin kauden 2005–2006.
Jo paljon kokenut Casquero palasi vuonna 2006 Madridiin, tällä kertaa Getafen riveihin. Hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon ja oli tärkeä osa joukkuetta, kun se eteni kauden 2007–2008 UEFA Cupissa aina puolivälieriin saakka. Saksalaista Bayern Münchenia vastaan käydyissä otteluissa Casquero onnistui kertaalleen maalinteossa.
21. huhtikuuta 2009 vierasottelussa Real Madridia vastaan Casquero koki kauhun hetkiä. Casqueron päästyä läpiajoon Real Madridin puolustaja Pepe kaatoi hänet rangaistusalueen sisäpuolella, mistä oli seurauksena rangaistuspotku. Pepe ei kuitenkaan sulattanut tuomiota, vaan potkaisi kaksi kertaa maassa maannutta Casqueroa. Casquero selvisi tilanteesta kuitenkin säikähdyksellä, eikä loukkaantunut vakavammin. Hän asettui itse laukomaan rangaistuspotkua, josta ei kuitenkaan onnistunut tekemään Getafelle 3–2-johtomaalia. Aivan pelin loppuhetkillä Real Madridin Gonzalo Higuaín onnistui maalinteossa, ja niin Getafe lopulta hävisi ottelun 3–2. 
Hän päätti pelaajauransa kauteen 2013–2014. 3. maaliskuuta 2015 hänet nimettiin Getafen päävalmentaja Pablo Francon apuvalmentajaksi.
Juan Ángel Albín

Juan Ángel Albín Leites (s. 17. heinäkuuta 1986 Salto, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa uruguaylaista Nacionalia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura.
Albín aloitti uransa montevideolaisesta Nacionalista. Kolmen kauden aikana hän voitti kolme mestaruutta. Hänen laadukkaat otteensa pelikentillä herättivät kiinnostusta muun muassa espanjalaisessa Getafessa, jonne hän siirtyi kesällä 2006.
Ensimmäisellä kaudellaan 2006–2007 Albín pelasi 13 ottelua pääsarjassa. Seuraavalla kaudella 2007–2008 Getafe pääsi pelaaman myös UEFA Cupia, jossa se eteni puolivälieriin saakka tippuen siellä saksalaiselle Bayern Münchenille. Albín teki aikaisemmin neljännesvälieräottelussa portugalilaista Benficaa vastaan tärkeän osuman.
Viiden Getafessa viettämänsä kauden jälkeen Albín siirtyi kesällä 2011 barcelonalaiseen Espanyoliin.
Livenä vieraissa 2

Livenä vieraissa 2 on The Voice -radioaseman kokoama kokoelma, joka julkaistiin 6. toukokuuta 2009. Kokoelmalevy sisältää yhdentoista suomalaisen artistin versiot toisen artistin hittikappaleesta studiolivenä. Lisäksi toisella levyllä on mukana kunkin artistin studiolive-versio omasta hitistään.
Mukaan kutsutut yhtyeet ja artistit saivat itse valita mistä kappaleesta tekevät omannäköisen versionsa.
Herttuatar (elokuva)

Herttuatar () on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Saul Dibbin ohjaama historiallinen draamaelokuva. Amanda Foremanin kirjoittamaan elämäkertaan perustuva "Herttuatar" kertoo tosipohjaisen tarinan brittiläisestä 1700-luvun aatelisnaisesta Georgiana Cavendishista.
Georgiana avioitui 17-vuotiaana Devonshiren herttuan kanssa vuonna 1774. Hän toivoi rakkautta, mutta mies kohteli vaimoaan kuin siitoseläintä, lasten synnyttäjänä. Avioliitosta tuli valtataistelua, jossa oikeus asettui ajan hengen mukaisesti miehen puolelle. Herttuatar Georgianasta kuitenkin tuli politiikan taustatekijä ja aikansa muoti-ikoni.
Juoni.
"Herttuatar" sijoittuu 1700-luvun lopun Britanniaan ja kertoo Devonshiren herttuattaren Georgiana Cavendishin (Keira Knightley) tarinan. Vaikka herttuattaren kauneus, karisma ja tyylitaju tekivät hänestä kuuluisan, hänen tuhlaileva makunsa ja viehtymyksensä uhkapeleihin synkensivät hänet mainettaan. Georgiana oli naimisissa Devonshiren viidennen herttuan William Cavendishin (Ralph Fiennes) kanssa, joka oli paljon vaimoaan vanhempi, kylmä ja etäinen mies. Georgiana tottui pian miehensä räikeään uskottomuuteen ja kasvatti jopa tämän aviottoman tyttären (3-vuotiaana Eva Hrela, 10-vuotiaana Poppy Wigglesworth) omanaan. Tarinan ytimenä toimivat kuitenkin Georgianan intohimoinen mutta tuhoontuomittu suhde tulevan pääministerin, jaarli Charles Greyn (Dominic Cooper), kanssa sekä hänen, hänen miehensä ja parhaan ystävänsä lady Bess Fosterin (Hayley Atwell) muodostama monimutkainen kolmiodraama.
Näyttelijät.
Lähde:
Endotoksiinit

Endotoksiinit ovat gramnegatiivisten bakteerien ulkokalvon sisältämiä myrkkyaineita, jotka vapautuvat bakteerin hajotessa. Termi erottelee nämä toksiinit eksotoksiineista, joita bakteerit erittävät ulkopuolelleen.
Endotoksiinista puhuttaessa tarkoitetaan usein lipopolysakkaridia (LPS), jonka lipidi A -osa aiheuttaa infektion aikana isäntäelimistössä toksisia reaktioita: kuumetta, valkosolujen ja verihiutaleiden niukkuutta sekä mahdollisesti šokin (endotoksiinišokki). Endotoksiineja ovat kuitenkin myös "Bacillus thuringiensis" -bakteerin delta-endotoksiinit, jotka ovat kiteisiä proteiineja.
Punahomeet

Punahomeet ("Fusarium") on homesienisuku, jota esiintyy yleisesti lauhkealla ilmastovyöhykkeellä. "Fusarium"-homeet eli punahomeet ovat erityisesti viljahomeita, joita esiintyy niin raakaviljassa kuin viljatuotteissakin, erityisesti kaurassa. "Fusarium"-home on yhdistetty myös kosteusvaurioituneisiin rakennuksiin: sitä voidaan siis pitää rakennuksen kosteusvauriota indikoivana mikrobina. "Fusarium"-sukuun kuuluu useita homelajeja, jotka aiheuttavat erilaisia kasvitauteja. Viljoilla ne aiheuttavat juuristo- ja tyvitauteja sekä tähkäviotusta. Joillakin niistä, kuten vehnän tähkätaudilla ja banaanien Panamataudilla on ollut lähes tuhoisat taloudelliset ja yhteiskunnalliset vaikutukset maanviljelijöille ja yhteisöille, jotka ovat riippuvaisia heidän sadostaan. Monet punahomelajit kykenevät tuottamaan aineenvaihdunnassaan mykotoksiineja eli homemyrkkyjä. Maailman mittakaavalla mykotoksiineja pidetään merkittävänä tuotantoeläinten terveyteen ja tuottavuuteen vaikuttavana tekijänä. Punahomeen torjuntaan käytetään protiokonatsolia sisältävää, Proline-merkkistä torjunta-ainetta.
"Fusarium venenatum" -lajia kasvatetaan ihmisravinnoksi lihan korvikkeeksi ja sitä markkinoidaan nimellä Quorn.
Fusarium-toksiinit.
Fusarium-toksiinit ovat ryhmä myrkkyaineita, joita tuottavat viljoissa esiintyvät "Fusarium"-homeet. "Fusarium"-toksiineihin kuuluvat muun muassa diasetoksiskirpenoli, deoksinivalenoli, nivalenoli sekä T-2 ja HT-2, jotka kuuluvat trikotekeeneihin sekä zearalenoni, joka on kemialliselta rakenteeltaan laktoni. EU-lainsäädännössä on määritetty enimmäispitoisuusrajat edellä mainituille mykotoksiineille.
Useimpien "Fusarium"-toksiinien pitkäaikaisen altistumisen terveysvaikutuksia ei vielä tunneta. Tiedetään kuitenkin, että altistuminen heikentää ainakin immuunijärjestelmän toimintaa. Akuuteissa myrkytystapauksissa oireita ovat esimerkiksi pahoinvointi, oksentelu ja vatsakivut.
Evira, Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus sekä Kansanterveyslaitos (nyk. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos) ovat yhteistyössä arvioineet suomalaisten altistumista "Fusarium"-toksiineille. Saannit ovat osoittautuneet alle siedettävän päivittäisen enimmäissaantimäärän lukuun ottamatta T-2- ja HT-2-toksiineja. Näitä voivat kauran suurkuluttajat teoriassa saada raakaviljasta liikaa.
Viljojen toksiinipitoisuudet vaihtelevat vuosittain erityisesti satokauden sään perusteella. Sateisuus lisää tartuntojen määrää ja korkeat lämpötilat suosivat toksiininmuodostusta . Toisaalta kuivuus ja lämpö suosivat T-2- ja HT-2-toksiineja muodostavia "Fusarium"-lajeja. Esimerkiksi "Fusarium culmorum" ja "Fusarium graminearum" viihtyvät lämpimässä. Kuitenkin viljan lajittelulla ja kuorinnalla voidaan vähentää toksiinien määrää merkittävästi.
Deoksinivalenoli

Deoksinivalenoli eli vomitoksiini on homemyrkky. Kemialliselta rakenteeltaan deoksinivalenoli kuuluu trikotekeeneihin, jotka ovat nelirenkaisia seskviterpeenejä. Deoksinivalenoli kuuluu B-tyypin trikotekeeneihin, joiden tunnusmerkkinä on C-8 -sitoutunut karbonyyliryhmä. Aine kiteytyy neulamaisiksi, värittömiksi kiteiksi ja liukenee veteen sekä joihinkin polaarisiin liuottimiin, kuten metanoliin, asetonitriiliin ja etyyliasetaattiin. Deoksinivalenolia tuottavat muun muassa Fusarium-homeet.
Deoksinivalenolin kemiallinen kaava on C15H20O6, moolimassa 296,32 g/mol, kiehumispiste 151 °C ja CAS-numero 51481-10-8.
Deoksinivalenolin terveydelliset vaikutukset.
Eläinkokeiden perusteella deoksinivalenoli voi vaarantaa terveyttä sekä lyhytkestoisessa että pitkäaikaisessa altistuksessa. Kerta-annostuksella deoksinivalenolilla on havaittu kaksi tyypillistä toksikologista vastetta: ruokahaluttomuus ja oksentelu. Lisäksi kerta-annoksina deoksinivalenolin on havaittu vahingoittavan ruoansulatuselimien soluja. Deoksinivalenolilla saastuneen viljan tiedetään aiheuttaneen sairauksia, joihin on liittynyt pahoinvointia, oksentelua, ruoansulatuselimistön häiriöitä, huimausta, ripulia ja päänsärkyä. Näissä tapauksissa deoksinivalenolin pitoisuus viljoissa on ollut 3–93 mg/kg. Viljan saastumisen on voinut aiheuttaa "Gibberella zeae".
Eläinkokeissa deoksinivalenolin tärkein terveydellinen haitta on ollut elimistön vastustuskyvyn aleneminen. Yhdenmukaisimpia vaikutuksia lyhytkestoisilla ja pitkäkestoisilla annostuksilla on ollut vähentynyt kasvu. Suuremmat annokset näyttävät heikentävän sisäelinten, kuten kateenkorvan, pernan, maksan ja sydämen kasvua. Hiirikokeet ovat osoittaneet, että deoksinivalenoli ei ole syöpävaarallinen yhdiste. Kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC on luokitellut deoksinivalenolin luokkaan 3 eli yhdisteeksi, jota ei voida luokitella ihmiselle syöpää aiheuttavaksi.
EU:n Elintarvikealan tiedekomitea on määrittänyt vuonna 1999 deoksinivalenolin päivittäiseksi enimmäissaantimääräksi 1 μg / ruumiinpaino kg.
T-2-toksiini

T-2-toksiini on homemyrkky. Se kuuluu A-tyypin trikotekeeneihin, mikä tarkoittaa sitä, että siinä ei ole karbonyyliryhmää. Toksiinia tuottavat esimerkiksi eräät "Fusarium"-lajit kuten "Fusarium sporotrichioides". T-2-toksiini metaboloituu elimistössä nopeasti HT-2-toksiiniksi. 
T-2-toksiinin kemiallinen kaava on C24H34O9, moolimassa 466,52 g/mol ja CAS-numero 21259-20-1.
Terveysvaikutukset.
T-2-toksiinin myrkyllisyystietous perustuu pääasiassa noin kuukauden mittaisiin hiirikokeisiin. Niissä on havaittu T-2-toksiinin vaikuttavan enimmäkseen immuunijärjestelmän toimintaan, kuten leukosyyttimäärien muutoksiin ja alentuneeseen vasta-aineiden muodostumiseen. T-2-toksiinin on myös havaittu vaikuttavan mikrobisten tulehdusten vastustuskykyyn. Hiirikokeiden perusteella IARC on luokitellut T-2-toksiinin luokkaan 3 eli yhdisteeksi, jota ei voida luokitella ihmiselle syöpää aiheuttavaksi.
EU:n Elintarvikealan tiedekomitea määritti vuonna 2001 T-2- ja HT-2-toksiineille yhteisen siedettävän päivittäisen enimmäissaantimäärän 0,06 μg/kg rp. Tähän oli syynä nimenomaan se, ettei T-2- ja HT-2-toksiinien haittavaikutuksia kyetty varmuudella erottamaan toisistaan.
Keltanokkatoko

Keltanokkatoko ("Tockus flavirostris") on sarvinokkien heimoon kuuluva toko. 
Koko ja ulkonäkö.
Keltanokkatoko kasvaa 50-60 cm pitkäksi. Lajin tunnistaa helpoiten kirkkaan keltaisesta nokastaan. Keltaisten silmien ympärys on paljas ja punainen. Päälaki on musta ja muu pään alue on vaaleanharmaa. Siivet ovat päältä mustanruskeita ja niissä on valkoisia pilkkuja. Suuret siipisulat ovat mustanruskeita. Vatsa on vaalea. Pyrstö on mustanruskea.
Levinneisyys.
Keltanokkatokoa tavataan Djiboutissa, Eritreassa, Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Ne asuvat puissa ja pensaissa kuivilla puusavanneilla. 
Lisääntyminen.
Keltanokkatokonaaras tekee pesän puussa olevaan luonnonkoloon. Naaras muuraa pesäaukon lähes kokonaan kiinni. Muuriin jätetystä raosta koiras ruokkii naarasta kun se hautoo tai hoivaa poikasia. Naaras murtautuu ulos pesästä kun poikaset ovat puolikasvuisia. Naaras muuraa kolonsuun taas lähes kiinni ja auttaa lopuksi koirasta poikasten ruokkimisessa.
Ravinto.
Keltanokkatokon ruokavalio koostuu hyönteisistä, skorpioneista, jyrsijöistä, hedelmistä ja siemenistä.
Tsearalenoni

Tsearalenoni, usein myös zearalenoni, on kemialliselta rakenteeltaan resorisyklinen laktoni. Se muodostaa valkoisia kiteitä, jotka eivät liukene veteen. Tsearalenoni on hyvin stabiili yhdiste, eikä se hajoa korkeissakaan lämpötiloissa. Tsearalenonia saadaan esimerkiksi Gibberella zeae ja Fusarium culmorumin homeista. Tsearalenonia voi löytyä maissista, kaurasta, ohrasta, vehnästä sekä myös mm. soijapavuista.
Tsearalenonin terveysvaikutukset.
Tsearalenonin akuutti toksisuus on alhainen useilla koe-eläimillä, mutta toksiini aiheuttaa muutoksia koe-eläinten lisääntymiselimissä. Pitkäaikaisessa kokeessa on tsearalenonilla on havaittu olevan hormonaalisia (estrogeenisiä) vaikutuksia: vähentynyttä hedelmällisyyttä, pienentyneitä poikuekokoja sekä hormonitoiminnan muutoksia. Teratogeenisiä vaikutuksia ei ole havaittu. Kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC on luokitellut tsearalenonin luokkaan 3, eli yhdisteeksi, jonka syöpävaarallisuutta ihmisille ei ole pystytty osoittamaan. EU:n Elintarvikealan tiedekomitea määritti vuonna 2000 tsearalenonin siedettäväksi päivittäiseksi enimmäissaantimääräksi 0,2 μg/kg rp. Yksi zearalenonin metaboliatuotteista on zeranoli (C18H26O5), jonka käyttö on kielletty kasvuhormonina EU-alueella vuonna 1988.
N-asetyyligalaktosamiini

N-asetyyligalaktosamiini (C8H15NO6) on galaktoosisokerin aminojohdannainen. Aineella on useita tärkeitä biologisia tehtäviä.
Biologinen rooli.
Eri veriryhmien antigeenit muodostuvat sokereista ja sokerien johdannaisista. A-veriryhmän antigeeni muodostuu N-asetyyliglukosamiinista, galaktoosista, fukoosista ja N-asetyyliglaktosamiinista. O-veriryhmältä N-asetyyligalaktosamiini puuttuu kokonaan ja B-veriryhmässä N-asetyyligalaktosamiini on korvautunut galaktosamiinilla. 
Golgin laitteessa tapahtuvassa O-glykosylaatiossa N-asetyyligalaktosamiini liittyy seriini- tai treoniiniaminohappoon glukosyylitransferaasientsyymien avulla. 
N-asetyyligalaktosamiini on useiden muiden sokerien johdannaisten tavoin erittäin tärkeä yhdiste myös solujenvälisessä viestinnässä.
Nivalenoli

Nivalenoli kuuluu B-tyypin trikotekeeneihin, ja se on muiden trikotekeenien tapaan erittäin stabiili yhdiste. Nivalenolia tuottavat muun muassa eräät "Fusarium"-suvun homesienet kuten esimerkiksi "Fusarium nivale". Nivalenolin kemiallinen kaava on C15H20O7, moolimassa 312,3 g/mol, sulamispiste 222–223 °C, leimahduspiste 222 °C, taitekerroin 1,658 ja CAS-numero 23282-20-4.
Nivalenolin terveysvaikutukset.
Nivalenolin pääasialliset terveyvaikutukset ovat yleinen toksisuus ja immunotoksisuus. Hiirikokeiden perusteella toksiinin pitkäaikaiset vaikutukset ovat samantapaisia kuin muilla trikotekeeneillä. Pitkäaikainen altistuminen voi johtaa valkosolukatoon. Kansainvälisen syöväntutkimuskeskuksen IARC mukaan nivalenolin syöpävaarallisuus kuuluu luokkaan 3, eli syöpävaarallisuudesta ei ole tarpeeksi näyttöä. EU:n Elintarvikealan tiedekomitea määritti vuonna 2000 nivalenolin siedettäväksi päivittäiseksi enimmäissaantimääräksi 0,7 g/kg rp. 
Lähteet.
1. SCF (Scientific Committee on Food) 2000b. Opinion of the Scientific Committee on Food on Fusarium toxins Part 4: Nivalenol, expressed on 19 October 2000. European Commission 
2. Eriksen G.S., Alexander J. 1998. Fusarium toxins in cereals – a risk assessment. Nordic Council of Ministers, Tema Nord, 502, Copenhagen, Denmark.
3. Wijnands LM, van Leusden FM. An overview of adverse health effects caused by mycotoxins and bioassays for their detection. National Institute of Public Health and the Environment 2000: RIVM report 257852 004
HT-2-toksiini

HT-2-toksiini on homemyrkky, joka kuuluu kemiallisen rakenteensa perusteella trikotekeeneihin. Toksiinia tuottavat muun muassa eräät punahomesuvun sienet ("Fusarium").
HT-2-toksiinin myrkkyvaikutuksia elimistössä on vaikea tutkia, koska se esiintyy aina yhdessä T-2-toksiinin kanssa - T-2-toksiini muuttuu elimistössä HT-2-toksiiniksi. Vertailevat tutkimukset ovat antaneet näyttöä siitä, että niillä on samankaltaisia terveysvaikutuksia. EU:n Elintarvikealan tiedekomitea määritti vuonna 2001 T-2- ja HT-2-toksiineille yhteisen enimmäissaantimäärän: 0,06 μg/kg rp päivässä. Yhteiseen arvoon oli syynä se, ettei T-2- ja HT-2-toksiinien haittavaikutuksia kyetty erottamaan varmuudella toisistaan.
Marlene Favela

Marlene Favela (s. 5. elokuuta 1976 Santiago Papasquiaro, Durango) on meksikolainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa telenovelasta Zorro – miekka ja ruusu. Hän toimii myös mallina näyttelemisen ohessa.