tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Końskowola

Końskowola on kylä Kaakkois-Puolassa Puławyn ja Lublinin välissä lähellä Kurówia Kurówkajoen varrella. Kylässä asui 2 188 asukasta vuonna 2004. Siellä on kaksi kirkkoa, jotka rakennettiin vuosina 1613 ja 1670.
Historia.
Kylä perustettiin luultavasti 1300-luvulla Witowska Wola -nimisenä. Sen nimi muutettiin 1800-luvulla Konińskawolaksi. Kaupunki kaupparekisteröitiin 8. kesäkuuta 1532. Yksittäisenä kaupunkina Końskowolalla oli keskeinen rooli ruokatarvikkeiden tarjoajana ympäröiville alueille. Lisäksi siellä oli useita tekstiilitehtaita. Moni muutti Końskowolaan muista Puolan osista, mutta myös muualta: muun muassa saksilaisia muutti sinne.
Puolan kolmannen jakovaiheen vuonna 1795 jälkeen se liitettiin Itävaltaan. Vuonna 1809 siitä tuli muun Puolan mukana osa Varsovan herttuakuntaa. Vain muutaman vuoden kuluttua vuonna 1815 siitä tuli osa niin sanottua Kongressi-Puolaa, joka kuului Venäjälle. Tammikuun kansannousun jälkeen vuonna 1870 kaupunki menetti kaupunkiluonteensa eikä koskaan saanut sitä takaisin. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana Końskowolassa järjestettiin monia solidaarisia mielenosoituksia ja lakkoja. Vuodesta 1918 Końskowola oli taas osa itsenäistä Puolaa, kun maa itsenäistyi uudelleen.
Toisen maailmansodan syttyi, ja saksalaisjoukot miehittivät Końskowolan 15. syyskuuta 1939. Saksalaisjoukot perustivat Końskowolaan sotavanki- ja orjatyövoimaleirejä. Sotavankileirit lopetettiin pian, mutta orjaleirit säilyivät aina vuoteen 1943. Orjaleireillä olleet työskentelivät saksalaisille maatiloilla ja teiden ja rautateiden rakennustyömailla.
Ghetto vakiinnutettiin Końskowolaan. Sinne uudelleensijoitettiin juutalaisia useista maista, kuten Slovakiasta. Lokakuussa 1942 gheton asukasluku vakiintui. Saksalaisten johtamissa joukkoteloituksissa 800–1 000 juutalaista tapettiin. Heidät tapettiin leirin lähellä olleessa metsässä. Jäljelle jääneet kuljetettiin toiseen leiriin.
Puna-armeijan lähestyessä kesällä 1944 saksalaiset olivat suunnitelleet polttavansa Końskowolan. Saksalaiset hallintajoukot ryhtyivät 25. heinäkuuta 1944 taistelemaan Armia Krajowaa ja myöhemmin Bataliony Chłopskien puolalaisia partisaaneja vastaan. Puna-armeijan joukot saapuivat ja Końskowola onnistuttiin säästämään.
Turismi.
Końskowolan tunnettuja turistinähtävyyksiä ovat kaksi katolista kirkkoa, jotka rakennettiin vuosina 1613 ja 1670. Lisäksi kylässä on Opaliński- ja Lubomirski-sukujen sukuhaudat. Kylässä on lisäksi luterilaisen hautausmaan jäänteet.
Końskowola on lisäksi tunnettu siitä, että kaksi kuuluisaa puolalaista runoilijaa Franciszek Dionizy Kniaźnin ja Franciszek Zabłockin kuolivat siellä.
U96

U96 on saksalainen eurodanceprojekti, jonka loivat DJ:t ja tuottajat Alex Christensen, Ingo Hauss, Helmut Hoikins ja Hajo Panarinfo. He ovat tuottaneet monia 1990-luvun eurodance-hittejä.
Projektin nimi on otettu tunnetusta Sukellusvene U-96 -elokuvasta, joka on nähty myös televisiosarjana. Heidän ensimmäinen hittinsä vuonna 1991 oli techno-dance-versio elokuvan tunnussävelestä. Alkuperäisen version oli säveltänyt Klaus Doldinger. Ensimmäinen levy "Das Boot" ilmestyi 1992. 
Seuraavalla "Replugged" (1993) albumilla oli kokeellisempi äänimaailma, inspiraatioina olivat toimineet 1980-luvun elektropop, ambient ja disco. Replugged oli menestys 
kuten yhtyeen ensimmäinen levy "Das Boot" (1992). Albumilla oli muutama Top 10 hitti, esimerkkeinä Love Sees No Colour ja Night in Motion. Lisäksi levyltä löytyi rauhallisempia kappaleita kuten The One Russian ja Without You.
Kolmannella levyllä "Club Bizarre" (1995) yhtyeen soundi muuttui radikaalisesti. Albumin kappaleet ovat sekoitus teknopoppia ja nopeaa trancea. Levyn hittejä olivat Love Religion ja Club Bizarre.
Vuonna 1996 julkaistiin albumi "Heaven". 
90-luvun lopussa julkaistiin singlet Seven Wonders (1997), Energie (1998), Beweg Dich, Baby (1998) ja Das Boot 2001 (2000). U96 julkaisi kokoelman "Best Of 1991"–"2001", joka sisälsi muutamia uusia kappaleita julkaisemattomalta Rhythm Of Life -albumilta.
U96 palasi saksan Top 30 -listoille vuonna 2006 hittinsä Vorbei kanssa, jossa lauloi vieraileva laulaja Ben.
Pitkään odotettu uusi täysipitkä albumi, "Out of Wilhelmsburg", julkaistiin 2007.
Johann Bernhard Fischer von Erlach

Johann Bernhard Fischer von Erlach (kastettu 20. heinäkuuta 1656 Graz, Itävalta – 5. huhtikuuta 1723 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen arkkitehti barokin aikakautena. Hänen töillään oli suuri merkitys ja vaikutus Itävallan Habsburgien valtakunnan arkkitehtuuriin. Fischer von Erlachin tunnetuimpiin töihin lukeutuvat Wienissä sijaitsevat Schönbrunnin linna ja Karlskirche.
Fischer von Erlachin Schönbrunnin linnaa varten suunnittelemat ja 1696 aloitetut työt keskeytyivät Joseph I:n kuoltua ja jatkuivat suurin supistuksin ja muutoksin vasta 1744. Hän rakensi myös Prahan Clam-Gallas (nyk. arkkipiispan) -palatsin 1701–1712, sisäministeriön 1716, prinssi Eugenin palatsin (myöhemmin rahaministeriö), Schwartzenbergin (valmistui 1724) ja Trautsonin palatsin sekä muitakin huomattavia yksityisrakennuksia tekijälleen ominaiseen puolirokokootyyliin.
Fischer von Erlachin poika oli arkkitehti Joseph Emanuel Fischer von Erlach.
Totuus palaa

Totuus palaa on Mana Manan vuonna 1990 julkaistu esikoisalbumi. "Totuus palaa" julkaistiin alun perin ainoastaan vinyylinä, mutta levyn kappaleet löytyvät CD-muodossa vuonna 1996 ilmestyneeltä kokoelmalevyltä "Complete... Kaikki". Totuus palaa on ainoa Mana Manan levytys Jouni Mömmön elinaikana, jolla soittaa yhtyeen varsinainen kokoonpano. Levyllä on useita klassikoksi nousseita kappaleita, kuten "Maria Magdalena" ja "Kuolla elävänä", ja se sai ilmestyessään suurta arvostusta musiikkipiireissä, ja myöhemmin kulttimaineen. Soundi valitsi vuonna 2005 50 parasta suomalaista albumia, ja "Totuus palaa" sijoittui kuudenneksitoista.
Albumin saatua jonkin verran julkisuutta ulkomailla Mana Mana päätti tehdä siitä myös englanninkielisen version. Yhtyeen suuresti ihailema Jello Biafra tarjoutui julkaisemaan tämän version Yhdysvalloissa. Skitsofreniasta kärsinyt Mömmö oli kuitenkin englanninkielisten äänityssessioiden aikana jo niin pahasti sekaisin, että ne jätettiin julkaisematta. Englanniksi levytetyt kappaleet olivat "Totuus palaa" ("The Truth is Burning"), "Ilmestyskirjan peto" ("The Beast"), "Kuolla elävänä" ("To Die Alive") ja "Ketä sä rakastat" ("Who do you love"). Myöhemmin nämä versiot julkaistiin "Complete... Kaikki" -kokoelmalla.
Kaikki albumin kappaleet sävelsi ja sanoitti Jouni Mömmö, ja sovitti Otra Romppanen. Sekä alkuperäisen "Totuus palaa" -kannen että aiotun englanninkielisen "The Truth is Burning" -albumin kannen piirsi Mana Manassa Mömmön kuoleman jälkeen laulanut Kimmo "Kaltsu" Kuosmanen.
Albumin tyyli on astetta melodisempi kuin yhtyeen ensimmäisellä julkaisulla, "Maria Magdalena / Vaarallista" -singlellä: mukana on runsaita kitaramelodioita ja useimmat kappaleet rakentuvat nimenomaan pitkien kitarasoolojen varaan. "Totuus palaan" äänimaailma on kuitenkin hyvin raskas, tempot hitaita tai keskitempoisia ja Jouni Mömmön laulaa matalalta ja vähällä melodialla. "Ketä sä rakastat" ja "Paniikki on ekstaasin veli" ovat albumin ainoat nopeatempoisemmat kappaleet. Hitaat ja psykedeeliset "Kuolla elävänä", "Valtatie" ja "Ilmestyskirjan peto" taas ovat albumin raskainta antia. "Totuus palaan" päättää yhtyeen tunnetuin kappale "Maria Magdalena", jonka versio ei ole sama kuin alkuperäinen singleversio. Albumin versio on pitempi, hitaampi ja toisin kuin singleversio, se alkaa kitarasoololla. Se onkin albumin ehkä melodisin kappale.
Miksausvaiheessa Otra tuplasi albumin bassoraidat syntetisaattorilla.
Murheen laakso

Murheen laakso on Mana Manan toinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Yhtyeen kitaristi Arto "Otra" Romppanen kokosi levyn edesmenneen laulaja-kitaristi Jouni Mömmön ennen kuolemaansa tekemistä sävellyksistä ja muistiinpanoista. Julkaistaessaan albumi sai hyvin positiivisen vastaanoton, joskin monet kriitikot valittelivat Mömmön poissaoloa.
Jouni Mömmö oli jo säveltänyt ja sanoittanut suurimman osan albumin kappaleista vuoteen 1990 mennessä. Mömmön kuolema 1991 kuitenkin pysäytti yhtyeen toiminnan. Joitakin "Murheen laakson" kappaleista yhtye oli jo esittänyt konserteissaan ennen tätä. Lisäksi ennen kuolemaansa Mömmö mielisairaalassa ollessaan oli tehnyt uusia kappaleita, joita hän opetti häntä vierailuilla katsomassa käyneelle basisti Tuomas Moilaselle, joka kuitenkin unohti näistä suurimman osan fyysisten muistiinpanojen puutteessa. Lopullisen "Murheen laakson" kahdeksasta kappaleesta kaikki paitsi "Tie vie" ovat Mömmön säveltämiä ja sanoittamia; "Tie vie" on kitaristi Otra Romppasen Mömmön sanoituksen pohjalta säveltämä. Lisäksi Romppanen sovitti kaikki "raakaversiot" valmiiksi kappaleiksi, kuten oli tehnyt jo yhtyeen ensimmäisellä "Totuus palaa" -albumilla. Mömmön kuoleman jälkeen harvakseltaan keikkaillut yhtye esitti keikoillaan myös "Murheen laakson" kappaleita ennen lopullista hajoamistaan 2001.
Tyyliltään "Murheen laakso" on hidastempoista raskasta rockia, jossa on vaikutteita post-punkista, heavy metalista ja psykedeliasta. Jälkimmäinen näkyy erityisesti kappaleissa "Ruusu, tulppaani ja peyote" ja "Noidat" jotka pitkän kestonsa aikana hitaasti kasvavat huippuunsa. Kappalerakenteet ovat albumilla yksinkertaisia ja nojaavat runsaisiin kitarasoolohin ja raskaisiin kitaravalleihin. "Totuus palaa" -albumin tyyliin verrattuna kosketinsoittimilla on suurempi osuus ja kappaleet ovat entistä pitempiä ja hitaammin kasvavia. Laulajana albumilla toimii pääasiassa Sami Tiilama, mutta lisäksi Kimmo Kuosmanen laulaa kappaleen "Suruni tie" ja Otra Romppanen kappaleen "Tie vie", joka poikkeaa jonkin verran albumin muusta linjasta rockaavammalla tyylillään.
Klaatu

Klaatu oli kolmemiehinen kanadalainen progressiivista rockia esittänyt yhtye, joka toimi 1970-luvun lopulta 1980-luvun alkuun. Heidän ensimmäinen albuminsa, "", oli erittäin Beatles-vaikutteinen – etenkin kappale "Sub-Rosa Subway".
Levyn myyntiä vauhditti huhu, jonka mukaan kyseessä olisi Beatlesin uusin, salanimellä julkaistu albumi. Minkäänlaisia tekijätietoja ei kansipapereista muuten löydykään. 
Klaatun kuuluisin kappale on todennäköisesti vuoden 1976 "Calling Occupants of Interplanetary Craft", josta The Carpenters teki oman versionsa seuraavana vuonna.
Marce Rendic

Marce Rendic (s. 18. syyskuuta 1973 Helsinki) on suomalainen radiojuontaja. Hän on juontanut aikaisemmin radio-ohjelmia Yleisradiolle Radio Suomessa ja YleQ:ssa, kunnes siirtyi vuoden 2007 alussa Nelonen Median Radio Rock -radiokanavalle.
Rendic on asunut osan elämästään isänsä kotimaassa Chilessä, jossa hän on kouluttautunut stuertiksi. Hänellä on myös hierojan ja kokin koulutus. Hän on opiskellut myös Laajasalon opiston radiolinjalla. Rendic asuu perheineen omakotitalossa Espoossa.
Mike Boit

Michael (”Mike”) K. Boit (s. 1. kesäkuuta 1949) on kenialainen keskimatkojen juoksija. Boitin 15-vuotisen uran huippuhetkiä oli pronssimitali Münchenin 1972 olympialaisten 800 metrin juoksussa. Samoissa kisoissa hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi. Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti 800 metrillä hopeaa vuonna 1974 ja voitti samalla matkalla kultaa neljä vuotta myöhemmin. Elokuussa 1976 hän jäi Berliinissä vain 0,07 sekunnin päähän Alberto Juantorenan olympialaisissa tekemästä tuoreesta maailmanennätyksestä. Boit ei päässyt vuosien 1976 ja 1980 olympialaisiin Kenian boikotoidessa niitä .
Boitin ennätykset ovat 800 metrillä 1.43,57 (vuodelta 1976), 1 500 metrillä 3.33,67 (vuodelta 1981) ja maililla 3.49,45 (vuodelta 1981). Hän on opettanut Kenyatta-yliopistossa liikuntatieteellisellä osastolla.
Bersaglieri

Bersaglierijoukot ("tarkka-ampujat", johdettu sanasta "bersaglio", "maalitaulu") ovat Italian armeijan jalkaväkiyksiköitä. Yksikön sotilaat tunnistaa leveälierisestä hatusta ja päähineeseen kiinnitetyistä metson sulista. Piemontelainen kenraali Alessandro La Marmora kehitti bersaglierijoukot vuonna 1836 nopeasti liikkuviksi ja itsenäisesti toimiviksi erikoisjoukoiksi.
Bersaglieriyksiköt esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1836 jolloin ensimmäinen komppania marssi sotilasparaatissa Torinon halki. Bersaglierit suunniteltiin nopeasti liikkuviksi yksiköiksi, joiden oli määrä laukaista paikoilleen juuttuneet asemasodaksi käyneet tilanteet. Yksiköt oli tarkoitettu alun perin toimimaan myös vuoristojoukkoina, mutta erikoisyksikkö perustettiin erikseen.
Ensimmäinen ja toinen maailmansota.
Ensimmäisessä maailmansodassa taisteli 12 bersaglierirykmenttiä, yhteensä 210 000 sotilasta. Sodan päätyttyä bersaglierirykmentin koko vähennettiin kahteen pataljoonaan ja bersaglieriosastot muutettiin polkupyöräjoukoiksi. Uusi "liikkuva sodankäynti" sai aikaan sen, että vuonna 1939 jokaiseen uuteen panssaridivisioonaan liitettiin bersaglierirykmentti. 
Toisen maailmansodan aikana kaikkien bersaglierirykmenttien koko kasvatettiin kolmeen pataljoonaan. Italian armeija ei kuitenkaan tinkinyt eliittijoukkojen tasosta: alokkaat olivat tavallista kookkaampia ja heillä oli loistava taistelumoraali. He kävivät läpi erittäin rankan fyysisen koulutuksen, jolla oli tarkoitus kehittää kovaa kestävyyttä. 
Bersaglierit taistelivat Etelä-Ranskassa ja Kreikassa vuonna 1940. Bersaglierit saavuttivat lohkoillaan kovan maineen, mutta se ei auttanut vuoden 1941 alussa ensimmäistä Libyaan saapunutta 10. Rykmenttiä. Kolonna joutui brittitankkien väijytykseen syvällä turvalliseksi luokitetulla alueella, ja kärsi raskaat menetykset. Kaikkiaan Pohjois-Afrikassa toimi 6 bersaglierirykmenttiä 12:sta, ja niiden voidaan katsoa pitäneen Italian sotilaskunniaa yllä.
Bersaglieriyksiköt eivät lakanneet olemasta fasistisen Italian romahdettua, sillä yksiköt alkoivat tuolloin taistella liittoutuneiden rinnalla maassa yhä olevia fasisteja ja natseja vastaan.
Nykyiset tehtävät.
Suurten sotien jälkeen bersaglierirykmentit säilyttivät asemansa Italian armeijan organisaatiossa. Nykyään he ovat kunnostautuneet rauhanturvaajina niin Jugoslaviassa kuin Somaliassakin. Tällä hetkellä heitä palvelee myös miehitetyssä Irakissa.
Columbo (peruna)

Columbo on kesäaikana viljeltävä varhaisperunalajike. Se polveutuu risteytyksestä "Matilda x".
Columbon kasvusto on matalaa sekä helposti tuleentuvaa. Mukula taas on pyöreänsoikea, säännöllinen ja matalasilmäinen. Mukula on hyvin tärkkelyspitoinen. Mukulan yleinen laatu on hyvä.
Lajiketta viljellään mm. Ruotsissa.
Hillerød

Hillerød on Tanskan Pääkaupunkialueella sijaitsevan Hillerødin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 30 570 asukasta.
Hillerød sijaitsee Sjællandin saarella ja se on Pääkaupunkialueen pääkaupunki. Kaupungin kuuluisin nähtävyys on Frederiksborgin linna. Hillerødistä on 35 kilometrin matka Kööpenhaminaan.
Viborg

Viborg on Tanskassa Keski-Jyllannissa sijaitsevan Viborgin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 37 635 asukasta.
Viborg on myös entinen kaupunki, sillä vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Viborg on Keski-Jyllannin alueen pääkaupunki.
Viborgin keskuksena on kukkula, joka oli pakana-aikoina pyhä paikka. Perimätiedon mukaan kuningas Knuut Suuri lähti Viborgista valloittamaan Englantia. Tanskan kuninkaat siunattiin virkaansa Viborgissa vuodesta 1027 alkaen. Siellä lyötiin Tanskan ensimmäiset kolikot. 1400-luvulta 1600-luvulle Viborg oli Jyllannin suurin kaupunki, mutta toistuvat suurpalot heikensivät sen asemaa.
Sorøn kunta

Sorø on Sjællandin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 29 882 asukasta, ja sen pinta-ala oli 308,5 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Sorø.
Seurakunnat.
Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin.
Eyes Adrift

Eyes Adrift oli lyhytikäinen yhdysvaltalainen superyhtye. Yhtyeen perusti rock-yhtye Meat Puppetsin entinen kitaristi Curt Kirkwood yhdessä Nirvanan entisen basistin Krist Novoselicin ja Sublime-rumpali Bud Gaughin kanssa vuonna 2001. Yhtyeen tekemä musiikki oli sekoitus grunge-, punk-, ja country-musiikkia. Yhtye julkaisi yhden albumin ja hajosi vuonna 2003.
Historia.
Yhtye sai alkunsa joulukuussa 2001, kun Curt Kirkwood tapasi omalla soolokiertueellaan Krist Novoselicin. Kirkwood kertoi olevansa kyllästynyt toimimaan sooloartistina ja halusi perustaa uuden yhtyeen. Myös Novoselic oli halukas liittymään, ja he sopivat tapaamisen Kirkwoodin kotiin Texasiin kokeillakseen kuinka homma lähtisi toimimaan. Samoihin aikoihin entinen Sublime-rumpali Bud Gaugh oli etsimässä uutta yhtyettä itselleen ja päätti soittaa ystävälleen Kirkwoodille. Myös Gaugh kutsuttiin Texasiin, ja jamittelusessioiden jälkeen kolmikko päätti perustaa yhtyeen, jonka nimeksi valittiin "Eyes Adrift".
Yhtye alkoi nauhoittaa debyyttialbumiaan alkuvuodesta 2002. Nauhoitusten jälkeen yhtye aloitti Amerikan-kiertueen, joka kesti aina vuoden loppuun asti. He esiintyivät lähinnä pienehkoissä ravintoloissa ja yökerhoissa.
Syksyllä 2002 SpinART Records julkaisi yhtyeen debyyttialbumin "Eyes Adrift". Albumi sisälsi 12 kappaletta, joista yksi, "Alaska", julkaistiin myös singlenä. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Levy ei myynyt odotetusti, vaan osoittautui flopiksi. Tämän seurauksena Novoselic turhautui musiikkibisnekseen ja päätti jättää yhtyeen vuonna 2003 keskittyäkseen politiikkaan. Tämän jälkeen Kirkwood ja Gaugh perustivat niin ikään lyhytikäiseksi jääneen rock-yhtyeen nimeltä Volcano.
Kaasuvalo

Kaasuvalo (Gaslight) on vuonna 1944 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, joka perustuu Patrick Hamiltonin näytelmään "Gas Light", jota Yhdysvalloissa esitettiin nimellä "Angel Street". Elokuvan ohjasi George Cukor ja siinä esiintyivät Ingrid Bergman, Charles Boyer ja Joseph Cotten. Angela Lansbury oli elokuvassa ensimmäisessä roolissaan kopeana palvelijattarena. Ingrid Bergman sai roolistaan Paula Alquistina parhaan naispääosan Oscarin. 
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kaasuvalon" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Gas Light" -näytelmästä ja sen kahdesta elokuvasovituksesta (Yhdistynyt kuningaskunta 1940 ja USA 1944) on peräisin englannin kielen ilmaus "gaslighting", joka kuvaa manipuloivaa käytöstä, joka horjuttaa uhrin todellisuudentajua.
Juoni.
Paula Alquistin (Ingrid Bergman) täti, kuuluisa oopperalaulaja Alice Alquist, murhataan raa'asti ja murha jää selviämättä. Paula muuttaa Italiaan ja yrittää unohtaa menneisyyden. Vuosien päästä Paula on rakastunut Gregory-nimiseen (Charles Boyer) pianistiin, jonka kanssa hän menee naimisiin. Gregory ja Paula muuttavat Lontooseen Alice-tädin asuntoon. Asuntoon tulon jälkeen Gregory yrittää uskotella Paulalle kaikin tavoin tämän olevan menettämässä järkensä. 
Lopulta avuliaan poliisin (Joseph Cotten) avulla Gregory paljastuu Alice Alquistin murhaajaksi, joka yrittää saattaa vaimonsa mielisairaalaan ja löytää Alicen kuuluisat korut.
Juurileiri

Juurileiri oli 15–20-vuotiaille suunnattu aikuistumisleiri, jolla tutustuttiin vanhaan suomalaiseen elämäntapaan, maailmankuvaan, uskomuksiin ja kansanperinteeseen. Aiheita käsiteltiin keskustelujen, perinteisten käsitöiden ja itseilmaisun keinoin sekä opeteltiin vanhan omavaraistalouden elämäntapaan kuuluvia taitoja.
Juurileiri järjestettiin kerran kesässä Frantsilan yrttitilan isännöimällä Koskelan museotorpalla Suodenniemellä vuodesta 2004 lähtien. Leiritoiminta lähti liikkeelle 2003, kun alle kymmenen kansanperinteen parissa työskentelevän aikuisen työryhmä oli utelias tietämään, kiinnostaisiko nykynuoria villivihannesten keräily, pärekorin teko, kansanlaulujen laulaminen, syntyjen syvien pohdiskelu muinaisrunojen pohjalta, savusaunan lämmitys ynnä muu leirin ohjelma. Ensimmäisellä leirillä nuoria osanottajia oli kahdeksan. Koska nuorten innostus oli kova, ja lisää aikuisia opettajiakin oli leireille tulossa jakamaan vapaaehtoistyönä taitojaan, toiminta lähti kehittymään ja vakiintumaan. Keväällä 2007 leirin järjestäjät perustivat Juurielo-nimisen yhdistyksen leiritoiminnan ympärille.
Leirien järjestäminen loppui vuonna 2014.
Leirin ohjelma.
Juurileirin ohjelma vaihteli vuosittain. Leireillä on opetettu mm. yrttitietoutta, kasvivärjäystä, jousiammuntaa, muinaiskalastusta, kehräystä, lautanauhojen kutomista ja pettuleivän leivontaa. Keskustelunaiheina olivat esimerkiksi esivanhempiemme elämän edellytykset luonnon ehdoilla, siihen liittyvä maailmankuva ja syklinen aikakäsitys, kansanusko ja -tieto, eri elementit (maa, vesi, tuli ja ilma), elämän kiertokulku, naiseksi ja mieheksi kasvaminen, yhteisöllisyys ja omien juurten pohdinta. Leirillä käytiin läpi myös sarja seremonioita, joiden tarkoituksena oli avata mytologiaa elämyksellisellä tavalla. Leiri päättyi loppujuhlaan, johon nuorten perhe ja sukulaiset voivat osallistua. Leiri saattoi toimia vaihtoehtona rippileirille ja Prometheus-leirille.
Juurileirin vuodenkiertotapahtumat.
Juurileiritoimintaan kuului kesäleirin lisäksi viikonlopun mittaisia tapahtumia ympäri vuoden. Juurileirin käyneet tapaavat toisiaan kekrijuhla- ja laskiaistapaamisissa, joita on järjestetty mm. alkuperäiskarjatilalla Uudellamaalla, ekoyhteisössä Pohjois-Hämeessä ja leirikeskuksessa Raaseporin linnan tuntumassa.
Järjestäjät.
Leirin järjesti Juurielo ry, jonka tavoitteina on edistää omien juurten tuntemusta, esivanhempien maailmankuvan ymmärrystä, elämän kunnioitusta, luontoyhteyttä ja samalla yhteyttä omaan itseen, yhteisöllisyyttä sekä paikallisperinteiden tuntemusta ja niistä nauttimista. Mukana ovat vuosien varrella olleet myös Frantsilan Luomuyrttitila, Sukukansojen ystävät ry ja Uusarkaainen ARKI ry.
Verettömyys

Verettömyys oli suomalaisen kansanperinteen tuntema ihmisten sairaus, jonka kuviteltiin johtuvan veren laadun heikkenemisestä, vääränlaisesta verestä tai veren vähyydestä. Verellisyys oli ihmisen tavallinen, oikea tila, jossa hänellä oli riittävästi omaa verta.
Verettömyys aiheutti innottomuutta, kalvakkuutta, masentumista tai heikkoutta. Kyse oli lähinnä riuduttavista sairauksista ja puutostiloista, kuten anemiasta. Nykyisin verettömyys tarkoittaa kalpeutta.
Verettömyys johtui joskus siitä, että ympäristön haltijat olivat vieneet tai turmelleet veren tai tuoneet oman verensä tilalle. Loitsuilla saatettiin pyytää omaa verta takaisin:
Oma veri voitiin rinnastaa luontoon, suojelushaltijaan, ja verta nostatettiin kuin luontoa lovesta:
Half Hour of Power

Half Hour of Power on Sum 41 -yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Big Rig Records julkaisi sen 27. kesäkuuta 2000.
Levyn kappaleen "Summer" suunniteltiin julkaistavan jokaisella Sum 41:n albumilla, mutta tämän levyn jälkeen se ilmestyi vain albumilla "All Killer No Filler". 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Sum 41
Luca Cordero di Montezemolo

Luca Cordero di Montezemolo (s. 31. elokuuta 1947 Bologna, Italia) on italialainen liikemies, joka tunnetaan parhaiten autojätti Fiatin hallituksen entisenä puheenjohtajana, Ferrarin entisenä pääjohtajana sekä yhtenä Formula 1 -sarjan suurimmista vaikuttajista. Koulutukseltaan Montezemolo on juristi.
Montezemolo opiskeli lakia Rooman yliopistossa, josta hän siirtyi Columbian yliopistoon vuonna 1971. Myöhemmin hän siirtyi Fiat-konserniin, josta hänet siirrettiin Ferrarille 1973. Siellä hänestä tuli Enzo Ferrarin assistentti ja seuraavana vuonna jo Scuderia Ferrarin tallipäällikkö. Vuonna 1975 Montezemolo ylennettiin kuitenkin Ferrarista Fiatin urheilutoiminnan johtajaksi ja vuonna 1977 koko Fiatin johtajistoon.
Vuonna 1991 Montezemolo palasi Ferrarille, kun Fiatin pääjohtaja Gianni Agnelli nimitti hänet koko Ferrarin pääjohtajaksi, jossa hän toimi vuoteen 2014 asti. Hän toimi myös Maseratin johtajana vuosina 1997–2005.
Montezemolon vaikutus Formula 1 -sarjaan on ollut merkittävä. Jo hänen ensimmäisenä aikanaan Ferrarilla vuosina 1973–1977, talli voitti kaksi kuljettajien ja kolme valmistajien maailmanmestaruutta. Tehtyään paluun talliin hän palkkasi kaudeksi 1993 Peugeot'n johtajan Jean Todtin, joka houkutteli muun muassa Michael Schumacherin, Ross Brawnin ja Rory Byrnen talliin kaudeksi 1996. Vuonna 1999 Ferrari voitti valmistajien mestaruuden ensi kertaa 16 vuoteen ja seuraavana vuonna kuljettajien maailmanmestaruuden ensi kertaa 21 vuoteen. Tehtyään paluun Ferrarille, Montezemolo on johdattanut tallinsa kahdeksaan valmistajien- ja kuuteen kuljettajienmestaruuteen. 
Montezemolo toimi Fiatin hallituksen puheenjohtajana vuosina 2004–2010.
Luca Cordero di Montezemolo on sukua Andrea Cordero Lanza di Montezemololle, josta tuli kardinaali vuonna 2006.
Joseph Gordon-Levitt

Joseph Leonard Gordon-Levitt (s. 17. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjasta "Kolmas kivi auringosta" ja elokuvista "500 Days of Summer", "Inception" ja "Yön ritarin paluu". Vuonna 2013 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa "Don Jon", jossa hän näytteli myös pääosaa.
Lapsuus ja nuoruus.
Gordon-Levitt syntyi Los Angelesissa Kaliforniassa amerikanjuutalaiseen perheeseen ja kasvoi Sherman Oaksissa. Hänen vanhempansa ovat Dennis Levitt ja Jane Gordon. Hänellä oli myös isoveli Dan (1974–2010).
Nelivuotiaana Gordon-Levitt näytteli musikaaleissa, minkä jälkeen hän pääsi esiintymään televisiomainoksissa. Hän aloitti näyttelijäuransa kuusivuotiaana televisioelokuvissa, minkä jälkeen hän on esiintynyt monissa suuren budjetin elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on myös ohjannut lyhytelokuvia ja perustanut HitRECord-tuotantoyhtiön. Gordon-Levitt piti hetken taukoa näyttelemisestä mennen opiskelemaan Columbia Universityyn, mutta jätti koulun kesken jatkaakseen uraansa.
Hilda Abrahamz

Hilda Astrid Abrahamz Navarro (s. 14. marraskuuta 1959 Caracas) on venezuelalainen näyttelijä. 
Abrahamz on tullut tutuksi Olimpia de Villaneuvana televisiosarjassa "Tuhkimotarina", jossa Olimpia yritti kuumeisesti viedä miehensä veljentyttären, Valentina Villanueva Lanzin (Natalia Streignard), perintöä.
Abrahamz on esiintynyt myös muissa televisiosarjoissa, kuten "La Estrambótica Anastasia", "Amor a Palos" ja "De mujer a mujer". Muita Abrahamzin rooleja ovat Mariña telenovelassa Luz Mariña.
Abrahamz on vuoden 1980 Miss Venezuela -kisan ensimmäinen perintöprinsessa ja samana vuonna hän sijoittui Miss Maailma -kisoissa 15:n parhaan joukkoon.
Kazimira Prunskienė

Kazimira Danutė Prunskienė (s. 26. helmikuuta 1943) oli Liettuan ensimmäinen pääministeri maaliskuussa 1990 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeen. Hän hoiti virkaa tammikuuhun 1991.
Kazimira Danutė o.s. Stankevičiūtė syntyi Vasiuliškiain kylässä. NKVD surmasi hänen isänsä toisen maailmansodan aikana hänen ollessaan vuoden ikäinen.
Hän kävi Vilnan yliopistoa, josta sai 1965 taloustieteen arvosanan ja myöhemmin tohtorintutkinnon. Hän opetti myöhemmin yliopistossa ja työskenteli 1981–1986 Länsi-Saksassa.
Mentyään naimisiin Povilas Prunskusin kanssa hän otti nimen Prunskienė. Hän liittyi puolueeseen 1980 ja työskenteli vuodesta 1986 maatalouden tutkimusinstituutissa. Vuonna 1988 hän oli mukana itsenäisyysmielisen Sąjūdisin perustamisessa. Hän oli maan pääministerinä 1991 pyrkien kumoamaan Neuvostoliiton maalle asettaman kauppasaarron. Hän jatkoi tämän jälkeen työtään maatalouden parissa.
Liettuan korkein oikeus tulkitsi, että Prunskienė oli ollut yhteistyössä KGB:n kanssa, ja hänet erotettiin parlamentista 14. syyskuuta 1992.
Prunskienė on Liettuan talonpoikien kansanliiton (Lietuvos valstiečių liaudininkų sąjunga, LVLS) puoluejohtaja. Hän oli LVLS:n ehdokas Liettuan presidentinvaaleissa 2004. Hän sai ensimmäisellä kierroksella 21,4 % äänistä, mutta hävisi toisella kierroksella Valdas Adamkusille ääniprosentein 52,6–47,4.
Radio Mega

Radio Mega on oululainen radioasema, jonka taajuusalue oli ennen nykyistä, uutta aloitusta ja taajuutta Oulun seudulla 103,1 MHz (3 kW) ja Raahessa 100,7 MHz (1 kW). Se soitti ennen nykyisen, vuonna 2023 alkaneen lähetystoiminnan alkua pääasiassa rockia, joka oli suunnattu 25–55-vuotiaille. Radio Mega lähetti selostuksen Oulun Kärppien jokaisesta koti- ja vierasottelusta, jotka selosti Ari Stenius. Myös AC Oulun vieraspelit kuultiin Megalta. AC Oulun pelien selostajana toimi Sebastian Waheeb. 
Oulun ensimmäiset kaupalliset paikallisradioasemat perustettiin vuonna 1988. Toinen asemista oli Radio Mega ja toinen "Radio Kaiku", joka kuitenkin lopetti toimintansa vuonna 1991. Sittemmin Radio Mega oli osa SBS Finland -yhtiötä, jonka omisti kansainvälinen monimediakonserni ProSiebenSat.1 Media AG.
Radio Mega sai luvan laajentaa kuuluvuusaluettaan Muhokselle toimilupakierroksella 2006. Megan toivomuksesta lähetinpaikkakunnaksi vaihdettiin kuitenkin Raahe valtioneuvoston hyväksynnällä. Mega aloitti lähetyksensä Raahessa 30. lokakuuta 2008 taajuudella 90,8 MHz . Kuuluvuusongelmien vuoksi Raahen taajuus jouduttiin kuitenkin vaihtamaan 100,7 MHz:iin pian aloituksen jälkeen. Radio Megan toimitus sijaitsi aluksi Oulussa Asema- ja Mäkelininkadun risteyksessä, myöhemmin Hallituskadulla ja Isokadulla Iskelmä Oulun, Iskelmä Ankkurin ja Radio Pookin kanssa samassa rakennuksessa. 
Radio Megan lähetys oli kuultavissa myös Internetissä kanavan kotisivujen kautta. 5. kesäkuuta 2012 SBS Finland sai Liikenne- ja viestintäministeriöltä toimiluvan aloittaa Radio Megan lähetykset Ylivieskan alueella taajuudella 88,3 MHz kyseisen vuoden aikana. 11.6.2012 SBS Finland kertoi laajentavansa juhannuksen jälkeen Radio Cityn kuuluvuutta, minkä vuoksi Radio Megan nimi muuttui Radio City Ouluksi ja lähetykset tehdään jatkossa samalla kaavalla kuin Iskelmän lähetyksiä eli keskitetysti. Valtaosa ohjelmavirrasta tullaan tuottamaan ja lähettämään Helsingistä päin. Aluetoimituksesta tullaan kuitenkin tuottamaan ja lähettämään paikallisuutisia, Kärppien selostettuja jääkiekko-otteluita sekä päivittäistä tunnin mittaista paikallisohjelmaa. Myös paikallismainonta tulee säilymään . 20.6.2012 Radio Megan lähetykset aloitettiin Digitan Kiimingin radio- ja tv-asemalta ja samalla aseman lähettimen voimakkuutta nostettiin yhdestä kilowatista kolmeen kilowattiin. Megan ensimmäinen lähetysantenni sijaitsi lämpövoimalan savupiipussa. Näin ollen kanavan kuuluvuusalue laajentui Oulun alueella merkittävästi ja vanhat lähetykset Digitan Oulun Nokelan radioasemalla päättyivät. Megan lähetykset päättyivät 25. kesäkuuta 2012. Radio City Oulu aloitti lähetykset Megan entisillä taajuuksilla välittömästi lopetuksen jälkeen.
Bauer Media Oy aloitti Radio Megan lähetykset jälleen Oulussa 16. lokakuuta vuonna 2023 taajuudella 105.9 MHz, netissä mega.fi. Kanavan juontajina toimivat Joonas Hepola, Henri Laukka, ja Mikko Mesiäinen. Radio Mega ja Bauer Media Oy:n paikallinen mediamyynti toimivat Oulun ydinkeskustassa osoitteessa Isokatu 8.
Fermaatti (kuoro)

Fermaatti on Kalajoella 1979 perustettu nuorisokuoro, jota on koko ajan johtanut opettaja, dir. cant. Soili Autio. Fermaatin taustalla oli Kalajoen seurakunnan 1960-luvulla perustama kuoro.
Kuoron kokoonpano uusiutuu joka vuosi. Iältään kuoron jäsenet ovat 11–20-vuotiaita. Nykyisessä kokoonpanossa on 41 tyttöä.
Fermaatti-kuoron ohjelmisto koostuu mm. vanhoista latinankielisistä kirkkolauluista ja muusta hegellisestä musiikista, negrospirituaaleista, Suomen ja muiden maiden kansanlauluista, ns. kevyestä musiikista sekä klassisista kuoroteoksista. Pääpaino on kuitenkin tämän päivän suomalaisten nykysäveltäjien musiikissa. Minna-Liisa Kaattari on kuoron vakituinen säestäjä.
Lukuisten kotimaan esiintymis- ja koulutusmatkojen lisäksi on kuoro tehnyt matkoja ulkomaille Unkariin, Hollantiin, Belgiaan, Saksaan, Italiaan, Vatikaanivaltioon, Irlantiin, Japaniin, Ranskaan ja Espanjaan. Hollannissa ja Italiassa kuoro osallistui kilpailuihin ja voitti kummatkin kilpailut. Vuonna 2000 Yleisradio valitsi Fermaatin "Vuoden Nuorisokuoroksi". Syksyllä 2013 kuoro osallistui Espanjan Canta al Mar -kilpailuun ja sai sieltä kultaisen diplomin.
Fermaatti on julkaissut 6 äänitettä:
Hellogoodbye

Hellogoodbye on yhdysvaltalainen pop-yhtye. Se perustettiin Huntington Beachilla, Kaliforniassa vuonna 2001. Yhtyeellä on kiinnitys Drive-Thru Recordsiin.
Hellogoodbyen ensimmäinen täysmittainen albumi "Zombies! Aliens! Vampires! Dinosaurs!" (2006) ja varsinkin sen single "Here (In Your Arms)" olivat kansainvälisiä menestyksiä. Single sijoittui mm. Yhdistyneen kuningaskunnan listojen neljännelle sijalle ja on saanut radiosoittoa myös Suomessa.
Punaraputokko

Punaraputokko ("Amblyeleotris wheeleri") on tokkoihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö.
Punaraputokko kasvaa noin seitsemän senttimetriä pitkäksi. Sen puikkomainen vartalo on punaruskean ja kellertävän pystyraitainen. Silmät kohoavat kulmikkaan pään yläpuolelle. Rintaevät ovat muiden tokkojen tapaan voimakkaat. 
Alkuperä.
Punaraputokko elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Käyttäytyminen.
Punaraputokko kaivautuu mielellään ainakin pyrstöosaltaan hiekkaan. Se puolustaa reviiriään, mutta on harvoin aggressiivinen. Punaraputokko voi elää symbioottisessa suhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolirapujen ("Alpheus sp.", ainakin "Alpheus ochrostriatus") kanssa. 
Akvaariokalana.
Punaraputokkoja pidetään meriakvaarioissa, joissa on paljon uintitilaa ja korallihiekkapohja. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä.
Mikko Könkkölä

Mikko Johannes Könkkölä (s. 28. syyskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen juristi, joka toimi Vaasan hovioikeuden presidenttinä vuosina 2005–2009 ja sen jälkeen Helsingin hovioikeuden presidenttinä vuoteen 2020 saakka.
Könkkölä valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1973. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1978. Hän työskenteli oikeusministeriössä tutkijana 1974–1975 ja Helsingin yliopistossa vertailevan oikeustieteen assistenttina 1975–1976.
Könkkölä oli oikeusministeriössä lainsäädäntösihteerinä 1979–1981, lainsäädäntöneuvoksena 1981–1989 sekä 1991–1996 ja apulaisosastopäällikkönä sekä lainsäädäntöjohtajana 1996–2001. Hän oli vuosina 1989–1991 lainsäädäntöneuvos myös opetusministeriössä.
Könkkölä oli korkeimman oikeuden (KKO) sivutoiminen ylimääräinen esittelijä vuosina 1979–1984. Hän toimi KKO:n jäsenenä ja oikeusneuvoksena vuosina 2001–2005 ja Vaasan hovioikeuden presidenttinä 2005–2009. 1. lokakuuta 2009 Könkkölä aloitti Helsingin hovioikeuden presidenttinä.
Syksyllä 2015 Könkkölä haki vuoden 2016 alussa vapautuvaa KKO:n presidentin tehtävää.
Könkkölä siirtyi eläkkeelle marraskuun alussa 2020. Hänen seuraajakseen tuli Asko Välimaa.
Christina Odenberg

Christina Odenberg (s. 26. maaliskuuta 1940) oli Ruotsin kirkon historian ensimmäinen naispiispa. Hänet nimitettiin Lundin hiippakunnan piispaksi 5. kesäkuuta 1997. Hän seurasi piispana arkkipiispaksi valittua K G. Hammaria.
Christina Odenberg jäi virasta eläkkeelle 31. maaliskuuta 2007, ja hänen seuraajakseen valittiin Antje Jackelén. Odenbergin veli Mikael Odenberg on tunnettu poliitikko ja Ruotsin puolustusministeri 2006–2007.
Simon (Trollz)

Simon on henkilö piirrossarjassa Trollz. Hän on Trollzopoliksen verivihollinen. Hän on yrittänyt jo 3000 vuotta vallata sekä uutta että vanhaa Trollzopolista. Simonin apulaiskoira on nimeltään Snarf. 
Persoonallisuus.
Simon on todella ilkeä riiviö. Hän ei tunnu pitävän kenestäkään, ei edes Snarfista. Maailman valtaaminen tuntuu olevan hänelle pakkomielle. Kukaan ei tiedä, mistä Simon on kotoisin, eikä kukaan haluakaan tietää. Simon asuu Aavemetsässä, tosin kukaan ei tiedä missä. 
Simon on yli 3000 vuotta vanha, mutta hän pysyy aina yhdeksänvuotiaana.
Esittäjiä.
Simonia esittävät seuraavat ääninäyttelijät
Kangaskärpässieni

Kangaskärpässieni ("Amanita porphyria", aikaisemmin "tummarenkainen kärpässieni") on ruskehtavanharmaa, lievästi myrkyllinen sieni. Se saattaa kypsentämättömänä aiheuttaa oireita, esimerkiksi ruoansulatuselimistön ärsyyntymistä. Kangaskärpässienen ei kuitenkaan tiedetä aiheuttaneen Suomessa myrkytyksiä, koska se poikkeaa ulkonäöltään suosituista ruokasienistä. Kangaskärpässientä muistuttaa hieman esimerkiksi rusokärpässientä. Kangaskärpässieni sisältää 5-MeO-DMT:tä, joka on psykedeelinen tryptamiini.
Ulkonäkö.
Kangaskärpässienen lakki on nuorena kellomainen ja vanhana laakea, väritykseltään ruskean- tai violetinharmaa. Lakin halkaisija on tavallisimmin 4–10 cm. Yleensä lakki on täplätön, joskus siinä on havaittavissa vaaleanharmaita suojuksen jäänteitä. Heltat ovat valkoiset, irtotyviset ja tiheässä. Tyypillinen tuntomerkki on rengas, joka on selkeästi tummahko, lakin pintakelmun värinen.
Jalka on hoikka (pituus 5–12 cm, paksuus 1–1,5 cm), tyveltään mukulamainen ja väriltään lähinnä vaaleanharmaa.
Levinneisyys.
Kangaskärpässientä tavataan ainakin Pohjois-Amerikassa ja Pohjois-Euroopassa. Eteläisissä osissa Suomea sieni on yleinen; Pohjois-Suomessa sitä on etenkin mäntyvaltaisissa metsissä ja tunturikoivikoissa mäntyjen lähellä.
Ryssämarkka

Ryssämarkka (, ) on kirkonkylä Porsangin kunnassa Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Kylä sijaitsee 56 km pohjoiseen Porsangin kuntakeskuksesta Lemmijoelta. Porsangin kuntaa nimitettiin virallisesti Kistrandin eli Ryssämarkan kunnaksi vuoteen 1964 asti.
Havlíčkův Brod

Havlíčkův Brod (ennen vuotta 1945 "Německý Brod", ) on kaupunki Havlíčkův Brodin piirikunnassa Vysočinan läänissä Tšekissä. Se sijaitsee Sázava-joen varrella. Vuoden 2020 arvion mukaan kaupungissa asui 23 442 asukasta. 1200- ja 1300-luvuilla kaupunki oli hopean kaivuun keskus.
Max Baldry

Max Baldry (s. 5. tammikuuta 1996) on brittiläinen näyttelijä. Hän esitti komediassa "Mr. Bean lomailee" (2007) tunnetun elokuvaohjaaja Emil Datševskin Stepan-poikaa, jonka "katoamisen" ympärille elokuvan tapahtumat suurilta osin keskittyvät. 
Baldry syntyi Lontoossa. Hän kuitenkin varttui Moskovassa ja Varsovassa ennen palaamistaan synnyinmaahansa vuonna 2003. Hän käy Gayhurstin koulua Buckinghamshiressa. Hän on voittanut useita mitaleja ja palkintoja eri urheilulajien kilpailuissa.
Tunnetuimman roolinsa ohella Baldryllä on ollut muita rooleja elokuvissa sekä televisiosarjassa "Rome".
Pentti Liedes

Pentti Paavali Liedes (5. toukokuuta 1921 Ii – 6. elokuuta 1985 Ii) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana (1954–1966, 1970–1983 ja 1983–1985) ja Iin kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Liedes kuului Suomen Kommunistiseen Puolueeseen, sen keskuskomiteaan (1972–1981) ja ”taistolaiseen” oppositioon.
Pentti Liedes osallistui jatkosotaan, jonka jälkeen hän harjoitti lyhyen aikaa maalarin ja kirvesmiehen ammatteja. Liedes liittyi SKP:hen 1945 ja seuraavana vuonna hänet palkattiin Valtiollisen poliisin etsiväksi Ouluun. Valpo-kauden jälkeen Liedes kävi Sirola-opiston (1950) ja siirtyi politiikkaan. Hän työskenteli sihteerinä 1952–1954. Liedes valittiin eduskuntaan vaaleissa 1954. Hänet valittiin viidesti presidentin valitsijamieheksi. Eduskuntavaaleissa 1983 Liedes jäi vain viiden äänen päähän eduskuntapaikasta, jonka vei Heikki Mustonen. Mustosen jo saatua valtakirjansa oikeusistuin kuitenkin kumosi tuloksen uuden ääntenlaskennan perusteella. Liedeksen kuoltua elokuussa 1985 Mustonen nousi jälleen kansanedustajaksi.
Liedes kuului SKP:n opposition vankkoihin kannattajiin puolueen hajaannuttua 1960-luvulla. Hän oli opposition ykkösnimi Oulun seudulla, jonka enemmistö kannatti SKP:n vuonna 1966 uudistunutta johtoa. Vuoden 1969 edustajakokouksen jälkeen Liedes kannatti uuden oikeaoppisen kommunistisen puolueen perustamista.
Liedeksen isä oli 1920-luvulla kansanedustajana toiminut ja poliittisista syistä vankilaan 1930-luvun alussa tuomittu Jaakko Liedes. Pentti Liedes avioitui Hilja Siiran kanssa vuonna 1943. Pariskunta sai kolme lasta. Neuvostoliitossa asunut kirjailija ja toimittaja Ahti Liedes oli Pentti Liedeksen veli.
Piilokyttä

Piilokyttä ("Deep Cover") on vuonna 1992 valmistunut yhdysvaltalainen trilleri, jonka ohjasi Bill Duke. Pääosissa olivat Laurence Fishburne ja Jeff Goldblum.
Dr. Dre ja Snoop Dogg sävelsivät elokuvan tunnusmusiikin, "Deep Coverin""".
Juoni.
Russell Stevens hakee paikkaa huumeryhmään, jolla on tähtäimessään Kolumbian ulkoministerin veljenpoika, joka johtaa kokaiinin salakuljetusta Los Angelesissa. Päästäkseen tämän lähelle Stevensin täytyy sulauttua rikollisryhmään. Hänen ensimmäiseksi tavoitteekseen tulee saada lakimies ja huumekauppias David Jason luottamaan häneen. 
Jasonilla on kunnianhimoinen suunnitelma, joten Stevensin apu tulee enemmän kuin tarpeeseen. Koska Stevensin täytyy salata poliisitaustansa, hän joutuu myymään ostamiaan huumeita ja toisinaan tappamaan mahdolliset kilpailijat. Samalla hän joutuu punnitsemaan uudelleen rajan hyvän ja pahan välillä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa kunnianhimoiseksi ja ammattitaitoiseksi trilleriksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kadonneet (televisiosarja)

Kadonneet on suomalainen televisiosarja, jossa kerrotaan kadonneista suomalaisista. Sarjassa on käsitelty lukuisia arvoitukseksi jääneitä katoamistapauksia, kuten esimerkiksi koripalloilijatyttö Raisa Räisäsen katoamista Tampereella vuonna 1999, samoin kuin Ralli-Ismona tunnetun Ismo Kumpulaisen, turkulaisen opiskelijapoika Jussi Neuvosen ja Karviassa kadonneen Kai Salomaan katoamistapauksia.
Sarjan on käsikirjoittanut "Ei vanhene koskaan" -sarjan käsikirjoittaja Esa Silander. Ohjelman juontajana toimii freelance-näyttelijä Markku Hyvönen.
Ratkenneet tapaukset.
Yksi ohjelmassa käsitellyistä tapauksista ratkesi kun vuonna 2004 Asikkalassa kadonnut Mika Mäenpää löytyi kuolleena elokuun lopussa 2008. Poliisin mukaan tapaukseen ei liittynyt rikosta.
Raija Juutilan avopuoliso puolestaan vangittiin Pirkanmaan käräjäoikeudessa marraskuun 2011 lopulla todennäköisin syin epäiltynä Raija Juutilan murhasta, hän oli ollut lyhyen aikaa pidätettynä katoamiseen liittyen vuonna 2008. Juutilan jäänteet löydettiin joulukuussa 2011 Kangasalta ja hänen todettiin joutuneen henkirikoksen uhriksi. Rikoksesta epäilty Juutilan silloinen avopuoliso kertoi poliisille miltä alueelta ruumista kannattaisi etsiä, ruumiin jäänteet löytyivät miehen osoittamalta alueelta. Juutilan avomiestä ei haastateltu "Kadonneet"-ohjelmassa. Hänet tuomittiin helmikuussa 2013 Turun hovioikeudessa 10 vuodeksi vankeuteen taposta.
Ilomantsissa vuonna 2005 kadonneen Jari Pesosen tapausta alettiin tutkia henkirikoksena, ja tammikuussa 2018 Pohjois-Karjalan käräjäoikeus vangitsi ilomantsilaisen miehen epäiltynä Pesosen taposta. Ruumista ei löydetty maastoetsinnöissä ja teknisessä tutkinnassa, mutta syyttäjä vaati vangitulle miehelle marraskuussa 2018 pidetyssä oikeudenkäynnissä rangaistusta Pesosen taposta. Syytteen mukaan syytetty oli kuristanut Pesosen hengiltä auton takapenkillä Ilomantsintiellä elokuussa 2005. 10. joulukuuta 2018 käräjäoikeus tuomitsi Juha Karhapään 9,5 vuodeksi vankeuteen Pesosen taposta ja neljästä muusta rikoksesta.
Myös Pekka Tuukkasen taposta epäiltyinä vangittiin todennäköisin syin (vahvempi peruste vangitsemiselle) kaksi miestä vuonna 2011 mutta heidät vapautettiin myöhemmin. Toinen miehistä oli ollut pidätettynä Tuukkasen katoamiseen liittyen jo vuonna 2006.
Vuonna 2006 kadonnut Juha Laitinen löytyi kuolleena vesistöstä Leppävirran Kotalahdella syksyllä 2021.
Erikoisjaksot ja hyllytetty jakso.
Sarjan ensimmäisellä kaudella tuotettiin seitsemän jaksoa, mutta näistä yksi jätettiin kadonneen omaisten pyynnöstä viime hetkellä esittämättä. Jakso käsitteli laivaristeilyllä kadonneen Toni Nordborgin tapausta, ja on kirjattu "Kadonneet"-sarjan kotisivuille nimellä "Syvä kuin meri". Sama nimi annettiin myöhemmin valmistuneelle Timo Suikkasen risteilykatoamista käsittelevälle jaksolle.
Ohjelma sai myös kolme erikoisjaksoa: "Näin tehtiin kadonneet", "Elämä jatkuu" ja "Jäljillä".
Kaikki jaksot ovat katsottavissa Ylen Elävässä arkistossa, lukuun ottamatta hyllytettyä jaksoa, sekä Mika Mäenpään tapausta, joka omaisten pyynnöstä vedettiin pois esityksestä tapauksen ratkettua.
Munuaislaskimo

Munuaislaskimot () ovat verisuonia, jotka vievät verta molemmista munuaisista. Laskimot yhdistyvät alaonttolaskimoon.
Alaonttolaskimo on ruumiin oikealla puolella, joten vasen munuaislaskimo on pidempi. Vasempaan munuaislaskimoon laskevat myös vasen lisämunuaislaskimo () ja "Vena lumbalis" sekä miehellä vasen kiveslaskimo () ja naisella vasen munasarjalaskimo ().
Haralanharjun näkötorni

Haralanharjun näkötorni on näkötorni Kangasalan Suinulassa, entisessä Havisevan kylässä Vesijärven länsipuolella. Ensimmäinen torni valmistui vuonna 1895, mutta se tuhoutui tulipalossa vuonna 1922. Suinulan nuorisoseura pystytti vuonna 1932 tilalle puisen, 20-metrisen tornin. Tämä torni tuhoutui tuhopoltossa vuonna 2007. Kolmas torni otettiin käyttöön vuonna 2009.
Luonnonkauniilla paikalla on merkityksensä Suomen kansallisessa maisemakuvastossa eräänä Suomen autonomian ajan keskeisistä maisemakohteista: mäeltä aukeavat maisemat innoittivat kirjailija Zacharias Topeliuksen kirjoittamaan sittemmin myös Gabriel Linsénin säveltämänä lauluna tunnetuksi tulleen runon ”Kesäpäivä Kangasalla” 1800-luvun puolivälissä. Topeliuksen muistoksi Suinulan nuorisoseura on pystyttänyt harjulle muistomerkin. Haralanharju on myös nimetty yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä maisema-alueista. 
Toisin kuin myös näköalapaikkoina ja näkötornien sijaintipaikkoina tunnetut Keisarinharju ja Vehoniemenharju Kangasalla, Haralanharju ei ole geologisesti harju, vaan korkea männikköinen kallionharjanne. Alkuperäiseltä nimeltään se lienee ollut Vuorenmaa.
Haralanharjun näkötorni kunnostettiin vuonna 2003, mutta se tuhoutui kokonaan 20-vuotiaan tuhopolttajan sytyttämässä tulipalossa 10. tammikuuta 2007. Sama mies oli elokuussa 2006 polttanut Kangasalla Keisarinharjun näkötornin. Maisemistaan tunnetun pitäjän neljästä näkötornista jäi jäljelle Kirkkoharjun ja Vehoniemenharjun näkötornit. Haralanharjun torni rakennettiin kuitenkin uudelleen: uusi torni saavutti harjakorkeutensa kesällä 2008 ja sen avajaisia vietettiin vuoden 2009 kesän alussa.
Tornista löytyi korjaustarpeita 2022, jonka takia torni oli kiinni vuoden 2023 puolelle asti .
Japurá

Japurá on yksi Amazonin suurimmista sivujoista. Sen lähteet ovat Andeilla Kolumbian lounaisosassa, missä se tunnetaan myös nimellä Caquetá. Kolumbiasta joki jatkaa matkaansa Brasilian puolelle, missä sitä kutsutaan Japuráksi tai Yapuráksi. Kokonaispituus vaihtelee vuodenaikojen mukaan suunnilleen 2 400 ja 2 800 kilometrin välillä. Japurá yhtyy Amazonin päävirtaan monien pienten haarojen kautta.
Joki on vaikeakulkuisella alueella tärkeä kulku- ja kuljetusväylä.
Russarön majakka

Russarön majakka (ruots. "Russarö fyr") on majakka Hangon edustalla Russarön saarella. Kyseiselle paikalle ilmeni tarve majakalle 1800-luvun alussa, sillä Venäjän keisarikunnan meriministeriö totesi alueella tapahtuvan liikaa haaksirikkoja. Jussarön alueen magneettiset häiriöt saattoivat aiheuttaa jopa mailin heittoja laivojen kursseihin. Silloin vanhan tunnusmajakan kattorakennelma purettiin ja sen tilalle rakennettiin puinen lyhtyrakennus. Heikkoa tornia vahvistettiin useaan otteeseen tukirakentein, ja kesällä 1838 torniin asennettiin uusi valolaitteisto.
Vuonna 1854 Krimin sodan aikana majakkatorni purettiin, ja linssistöt kuljetettiin turvaan. Sodan jälkeen haettiin lupaa uuden majakan rakentamiseen. Vuonna 1863 tuli valmiiksi nykyinen viisikerroksinen kivimajakka. Myös majakan henkilökunnan asuintilat uusittiin.
Majakan linssistö on niin sanottu Fresnelin linssistö, valo näkyi jopa 12 meripeninkulman päähän. Sen merkitys oli tärkeä 1870-luvulla, sillä silloin Hangosta tuli Suomen ensimmäinen talvisatama. Tornin viereen rakennettiin vuonna 1877 signaalimasto, ja vuonna 1884 hankittiin sumutykki, jolla ammuttiin sumussa aina kaksi laukausta 15 minuutin välein.
Clarence Anglin

Clarence ”Larry” Anglin (11. toukokuuta 1931 – katosi 11. kesäkuuta 1962) oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka pakeni veljensä John Anglinin ja Frank Morrisin kanssa San Franciscon edustalla sijaitsevalta Alcatrazin vankilasaarelta vuonna 1962. Jotkut tahot uskovat pakenijoiden hukkuneen San Franciscon lahteen, mutta todisteiden puuttuessa hän on edelleen FBI:n etsintäkuuluttama. Anglinin perhe uskoo, että karanneet vangit selvisivät ja perheenjäsenet ovat kertoneet olleensa yhteydessä veljeksiin paon jälkeen. Anglin oli tuomittu vankilaan hänen syyllistyttyään useisiin pankkiryöstöihin yhdessä veljensä kanssa.
Tapaukseen pohjautuen on tehty vuonna 1979 elokuva "Pako Alcatrazista", jossa Clarence Anglinia näytteli Jack Thibeau.