tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suhoi Su-75

Suhoi Su-75 (, lyhenne , "kevyt taktinen lentokone") ja valmistajan antaman englanninkielisenä nimenä Checkmate on Suhoin kehitteillä oleva yksimoottorinen kevyt monitoimihäivehävittäjä. Se on Suhoi-suunnittelutoimiston oma projekti, eikä sillä ole Venäjän ilmavoimien toimeksiantoa tai tilausta. Konemallilla on pyritty vastaamaan etenkin kansainvälisten markkinoiden vaatimuksiin.
Hävittäjän maakokeissa käytettävä varhainen prototyyppi esiteltiin MAKS-2021-messuilla 20. heinäkuuta 2021. Kone on yksimoottorinen kevyt hävittäjä, jonka yksikköhinnaksi arvioitiin alkujaan 25–30 miljoonaa dollaria, mikä vastaisi kiinalais-pakistanilaisen CAC/PAC JF-17 Thunderin hintaluokkaa.
Pyrstö on V:n muotoinen ja siipipinta-ala suuri, mikä viittaa siihen että koneen lentokorkeus on suuri.
Moottorina on suunniteltu käytettävän aluksi AL-41F1-moottoria, joka on Suhoi Su-57:sta. Myöhemmin voitaisiin siirtyä "tuote 30" -moottoriin, jota kehitetään Su-57M-malliin.
Aseet kannetaan viidessa sisäisessä asesäiliössä ja niitä voi lastata 7,5 tonnia. Suurimmaksi nopeudeksi annetaan 1,8 mach. 3000 kilometriä kantava AESA-tutka pystyy jäljittämään 30 kohdetta ja ohjaamaan ohjuksia kuuteen niistä.
Kehiteillä olevan koneen muuttunut muotoilu julkistettiin vuonna 2023. Ensilento on lykkääntynyt vuodesta 2024 eteenpäin. Venäjä on pyrkinyt taivuttamaan esimerkiksi Intiaa konemallin ostajaksi, vaikkei edes koneen lentokelpoista prototyyppiä ollut tuolloin olemassa. Venäjän teollisuus- ja kauppaministeri Denis Manturov arvioi marraskuussa 2023, että koneen prototyyppi esiteltäisiin 2025 loppuun mennessä.
John Hill (tieteilijä)

John Hill (1716–1775) oli englantilainen kirjailija, toimittaja ja kasvitieteilijä. Hän tuli tunnetuksi ja ennen kuolemaansa palkittiin Carl von Linnén 1750-luvulla esittelemän binomisen nimistön ensimmäisestä käyttöönotosta Isossa-Britanniassa julkaistussa kasviossa. Tärkein toimitettu teos oli vuodesta 1759 alkaen ilmestynyt 26-osainen "Vegetable System", jonka kuvituksena oli kuparipiirroksia 26000 eri kasvista. Vuonna 1775 Ruotsin kuningas Kustaa III antoi Hillille ritarin arvonimen. John Hill tutki tieteilijänä sieniä, leviä, saniaisia ja siemenkasveja, hänen julkaisemakseen lasketaan yli 450 kasvitaksonin nimeä.
Tieteellisten nimien auktorina käytetty lyhenne on Hill.
Glow Sticks

Glow Sticks on Helsinskin debyyttialbumi, joka julkaistiin 17. toukokuuta 2019.
Waves of Pain

Waves of Pain on Helsinskin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 12. marraskuuta 2021.
Robert Eriksson

Robert Eriksson (s. 23. huhtikuuta 1974 Levanger) on norjalainen entinen edistyspuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 2005–2013 ja oli Norjan työministeri vuosina 2013–2015. Vuodesta 2017 hän on johtanut Norjan kalastuselinkeinon etujärjestöä "Sjømatbedriftene".
Soihdut

Soihdut eli valkosoihdut ("Asphodelus") on soihtukasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Sukuun kuuluu noin 20 lajia, jotka kasvavat luonnonvaraisina lähinnä Välimeren ympäristössä, mutta myös muualla Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa.
Kultainen maa

Kultainen maa on Inka Achtén ohjaama suomalais–ruotsalais-norjalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.
Elokuva on henkilödokumentti 1990-luvulla Somaliasta Suomeen pakolaisena tulleesta Mustafa Hassanista. Suomeen asetuttuaan hän sai kuulla kiinalaisen kaivosyhtiön havittelevan hänen sukunsa maita ja joutuu tekemään päätöksen maiden myymisen ja Somalimaahan palaamisen välillä.
Kansanvalta (elokuva)

Kansanvalta on Mervi Enqvistin ohjaama suomalais–yhdysvaltalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.
Elokuva on henkilödokumentti runotaiteilija Laura Eklund Nhagasta.
Koho – Utopia Forssasta

Koho – Utopia Forssasta on Sakari Suurosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva on henkilödokumentti Koho-jääkiekkomailan ja mailatehtaan perustajasta, Kari Arosta.
Andrea Guarneri

Andrea Guarneri (1623 Cremona- 1698 Cremona) oli italialainen viulunrakentaja. 
Elämänvaiheita.
Guarneri tuli Niccolo Amatin oppipojaksi ehkä vuonna 1640. Hänen tiedetään asuneen Amatien luona vuoteen 1646. Hän asui heidän luonaan uudelleen vuodet 1650- 1653. 
Amatien luota lähdettyään Guarneri perusti oman verstaansa Piazza San Domenicolle. Se oli ensimmäinen merkittävä verstas joka ei ollut Amatien johtama. Verstaan tekemät viulut tunnistaa siitä, viulun sisällä olevassa pohjasetelissä on Pyhän Teresan tunnus. Rakennus tunnetaan nykyään nimellä Casa Guarneri. 
Guarnerin vanhin poika Pietro muutti Mantovaan, mutta nuorempi poika Giuseppe Guarneri jatkoi isänsä verstasta. 
Soittimista.
Andrea Guarnerin merkitys viulunrakentamisen kehittymiseen on ollut erittäin tärkeää. Hänen työnsä nojaa Amatien traditioon. Merkittävin osa hänen elämäntyössään on ollut alttoviulujen ja sellojen kehittely. Guarnerin työ ei ollut niin viimeisteltyä kuin Amatin, mutta hänen tyylinsä on helposti tunnistettavissa kannen ja pohjan kaarevuudet ovat jyrkemmät. Hän käyttämänsä lakka on kullan ja meripihkan sävyinen.
Alfredo Porzio

Alfredo José Antonio Eugenio Porzio (31. elokuuta 1900 Buenos Aires – 14. syyskuuta 1976 Buenos Aires) oli argentiinalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti Pariisin kesäolympialaisissa 1924 pronssia raskaassasarjassa.
Søren Petersen

Søren Peter Petersen (6. joulukuuta 1894 Kolding – 1945 Belgia) oli tanskalainen nyrkkeilijä. Hän saavutti raskaassasarjassa hopeaa Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 ja Pariisin kesäolympialaisissa 1924.
Nyrkkeilyura amatöörinä.
Amatöörinä Søren Petersen nyrkkeili uransa alussa Aalborgilaisessa nyrkkeilyseurassa. Hän voitti Jyllannin mestaruuden viisi kertaa vuosina 1919-1923ja Tanskan mestaruuden kahdesti vuosina 1920 ja 1921. Søren Petersen edusti Tanskaa raskaassa sarjassa vuoden 1920 olympialaisissa Antwerpenissä. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti brittiläisen ja sen jälkeen välierissä amerikkalaisen. Loppuottelussa hän hävisi brittiläiselle Ron Rawsonille, joka tyrmäsi Petersenin toisessa erässä. Søren Petersen kilpaili myös vuoden 1924 olympialaisissa Pariisissa, joissa hän pääsi jälleen loppuotteluun voitettuaan italialaisen, brittiläisen ja hollantilaisen vastustajan. Loppuottelussa hän kohtasi norjalaisen Otto von Poratin, jolle hän oli hävinnyt tyrmäyksellä ennen olympialaisia. Petersen hävisi loppuottelun pistein ja joutui näin tyytymään jälleen olympiahopeaan.
Ammattilaisena.
Heti vuoden 1924 olympialaisten jälkeen Søren Petersen siirtyi ammattilaiseksi. Ensimmäinen ammattilaisottelu oli 31. lokakuuta 1924. Yleensä hän otteli Ruotsissa tai muissa Euroopan maissa. Tanskassa Petersen nyrkkeili vain kolme ottelua urallaan. Huhtikuussa 1926 hän nyrkkeili raskaan sarjan Skandinavian mestaruudesta Ruotsin Harry Perssonia vastaan, mutta Persson tyrmäsi hänet 6. erässä. Seuraavassa ottelussa Perssonista tuli raskaan sarjan Euroopan mestari. Søren Petersen pääsi EM-otteluun 30. marraskuuta 1929 vastustajanaan hallitseva mestari Belgian Pierre Charles. Charles tyrmäsi Petersenin kuitenkin 4. erässä.
Epäonnistuneen EM-yrityksen jälkeen Petersen voitti Saksassa Hans Schönrathin vuonna 1931. Sen jälkeen Petersen hävisi kolme ottelua vuosina 1931 ja 1932. Vastustajina olivat Norjan ​​Otto von Porat, Kanadan Larry Gains ja Saksan Walter Neusel. Näiden tappioiden ja yhden voiton jälkeen Søren Petersen päätti uransa ​​37-vuotiaana. Kaksi vuotta myöhemmin hän kuitenkin yritti paluuta, mutta kahden tappion jälkeen hän päätti uransa lopullisesti.
Dora (Palestiina)

Dora () eli Dor (‎) oli antiikin aikainen kaupunki Palestiinassa nykyisen Israelin alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee lähellä nykyistä Nahsholimin kibbutsia, noin 30 kilometriä etelään Haifasta.
Maantiede.
Dora sijaitsi Palestiinan länsirannikon pohjoisosassa. Siitä etelään sijaitsi Caesarea Maritima ja pohjoiseen Sykamina, Ake ja Tyros. Doran koillispuolella sijaitsi Karmelvuori. Kaupungilla oli kaksiosainen satama. Sen sanotaan kuitenkin olleen huono, sillä se oli alttiina lounaistuulille, ja siksi alukset joutuivat ankkuroimaan merelle. Doran tell eli rauniokumpu tunnetaan nimellä Tel Dor (myös Tell el-Burj, Khirbet el-Burj).
Historia.
Doran paikka on ollut asuttu viimeistään keskisellä pronssikaudella noin 2000 eaa. Israelilaisten historiassa kaupunki sijaitsi Manassen heimon alueella, mutta jäi kanaanilaisille asukkaille. Pseudo-Skylaks, joka käyttää kaupungista nimimuotoa "Doros", sanoo sen olleen foinikialainen kaupunki. Egyptiläisissä lähteissä kaupunki esiintyy nimellä "D-jr" ja "Vanhassa testamentissa" nimellä "Dor" (vanhassa raamatunsuomennoksessa "Door").
Persialaisella kaudella Dora oli yhden satraappikunnan pääkaupunki. Antiikin ajalla Dora hellenisoitui vähitellen, ja tämä alkoi jo ennen varsinaista hellenististä kautta. 200-luvulla eaa. Dorassa oli seleukidien kuninkaallinen linnoitus. Kaupunki esiintyy vahvana linnoituksena muun muassa, kun Diodotos Tryfon piti sitä hallussaan Antiokhos VII:ttä vastaan. Myöhemmällä ajalla Doraa samoin kuin myöhemmän Caesarean paikalla sijainnutta Stratonos Pyrgosta hallinnut tyranni Zoilos luovutti Doran Aleksanteri Jannaiokselle.
Roomalaisten vallattua Palestiinan vuonna 64 eaa. Dora sai itsehallinnon. Aulus Gabinius rakennutti kaupungin uudelleen. Roomalaisella kaudella kaupunki oli edelleen merkittävä linnoituspaikka. Myöhemmällä roomalaisella kaudella Dora kuului ensin Syria Phoenicen provinssiin ja sitten Phoenice priman provinssiin.
Eusebios Kesarealainen kuvaa kaupungin olleen aikanaan merkittävä, mutta hänen aikanaan 300-luvun alussa raunioina. Saman vahvistaa pyhiinvaeltaja Paula 300- ja 400-lukujen vaihteessa.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin paikalla on rauniokumpu, joka on arkeologisten tutkimusten perusteella ollut asuttu myöhäiseltä pronssikaudelta lähtien. Löytöjä on tehty persialaiselta, hellenistiseltä, roomalaiselta ja bysanttilaiselta kaudelta. Läheltä merenrantaa on löydetty roomalaisaikaisen, joonialaista tyyliä edustaneen temppelin sekä roomalaisen teatterin rauniot. Bysanttilaista kautta edustavat muun muassa suurikokoisen kirkon rauniot.
McHale

McHale on muun muassa seuraavien yhdysvaltalaisten henkilöiden sukunimi:
Varesvuo

Varesvuo on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
ZillaKami

Junius Donald Rogers, taiteilijanimi ZillaKami, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja sanoittaja. Hän on toinen hip hop -duo City Morguen jäsenistä ja rap-artisti 6ix9inen entinen sanoittaja.
Jotkut mediajulkaisut, kuten "HotNewHiphop", pitävät häntä trap metalin uranuurtajana.
ZillaKamin musikkin on kuvailtu yhdistelevän hardcore punkin ja heavy metalin elementtejä trap-musiikkiin. ZillaKamin musikkin tunnuspiirteitä ovat muun muassa sähkökitaran käyttö, huutava räppäystyyli sekä synkät sanoitukset. ZillaKamin kappaleet kertovat yleensä väkivallasta, kuolemasta, masokismista ja huumeiden käytöstä.
Sine

Sine (myös "Sin", "Siin") oli sererien muodostama valtio 1500-luvulta 1800-luvun lopulle saakka. Se sijaitsi nykyisen Senegalin länsiosassa Baolin ja Saloumin välisellä alueella.
Sererit muuttivat alueelle Senegaljoen laaksosta sulattaen itseensä osan aikaisemmasta mandinkaväestöstä. Sine syntyi 1400-luvun lopulla Kaabusta tulleen Gelwar-hallitsijasuvun johdolla. Se vapautui Djolofin ylivallasta 1500-luvun puolivälissä.
Sinen hierarkkisen yhteiskuntajärjestyksen muodostivat mandinkahallitsijat, sereriylimystö, maanviljelijät, käsityöläiskastit ja eri orjaryhmät. Wolofeista poiketen sererit vastustivat pitkään islamin leviämistä. He kävivät kauppaa eurooppalaisten kanssa Joalin satamassa. Ranskalaiset liittivät Sinen Senegalin siirtomaahan vuonna 1891, mutta sen "bur"-nimellä kutsut hallitsijat säilyttivät muodollisen asemansa vuoteen 1969 saakka.
Santenay (Côte-d’Or)

Santenay on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 19 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.
Kunnan alueella oleva linna "Château de Santenay" on rakennettu 1300-luvulla. Linna tunnetaan myös nimellä "Château Philippe le Hardi" silloisen omistajansa Filip II:n mukaan. Samalla paikalla sijaitsi 300-luvulla castrum. Linnassa on näyttävät lasitetut kattotiilet. Linna ja sen 95 hehtaarin laajuiset viinitarhat ovat yksi Burgundin suurimmista. Kunnan maamerkki on 1800-luvun alussa rakennettu tuulimylly Santenayn etelänpuoleisilla viinitarhoilla.
Viinintuotanto.
Kunta sijaitsee Côte de Beaunen viinintuotantoalueella, ja siellä tuotetut viinit saavat käyttää Santenay (AOC) laatumerkintää. Santenay on eteläisin päätepiste 60 kilometriä pitkälle Route des Grands Crus -viinitielle.
Aleksandr Doluhanjan

Aleksandr Pavlovitš Doluhanjan (; 1. kesäkuuta 1910 Tbilisi – 15. tammikuuta 1968) oli neuvostoliittolainen pianisti, säveltäjä ja shakinpelaaja.
Doluhanjan syntyi juristin ja pianistin perheeseen. Ensimmäisen sävellyksensä hän teki 5-vuotiaana. Hän valmistui Tbilisin konservatorion pianoluokalta vuonna 1928 ja opiskeli myöhemmin Leningradin sekä Moskovan konservatorioissa. 1930-luvulla Doluhanjan osallistui shakkiturnauksiin, ja kahdesti (1938, 1939) hän oli Armenian sosialistisen neuvostotasavallan shakkimestari. Vuosina 1937–1939 Doluhanjan työskenteli Jerevanin konservatorion pianonsoiton opettajana ja kamariyhtyeen johtajana. Samanaikaisesti hän esiintyi filharmonisen orkesterin solistina.
Toisessa maailmansodassa Doluhanjan soitti etulinjan konserttiprikaateissa. Sodan jälkeen hän työskenteli pianistina ja säveltäjänä. Sävellystuotannossa pääpaino on lauluilla, joihin lukeutuvat isänmaalliset ja sotilaalliset laulut. Klassikon asemaan nousi "U nas v podrazdelenii". Doluhanjan sävelsi myös muun muassa konserton pianolle sekä operetin "Konkurs krasoti". Hän sai vuonna 1958 Armenian sosialistisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvon. Vuonna 1968 auto-onnettomuudessa kuollut Doluhanjan haudattiin Moskovan Novodevitšin hautausmaalle.
Iiris Härmä

Iiris Härmä (s. 1970 Suomi) on suomalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Luupuvesi

Luupuvesi on kylä Kiuruveden kaupunkitaajaman koillispuolella, Kiuruveden − Vieremän tien varrella. Kylän alueella ovat "Luupuveden lintujärvet" (Luupuvesi, Kaislanen, Välijärvi ja Yläjärvi).
Tunnettuja Luupuveden asukkaita ovat olleet kansanedustajat Kalle Kämäräinen ja Kalle Röntynen, kirjailija Lauri Leskinen, toimittaja 
Juho Timonen ja arkkitehti "Aarne Timonen". Kyläkunnan urheilijoista tunnettuja ovat Soini Nikkinen, "Eero Salminen" ja "Osmo Ahonen". Hanuristi ja iskelmälaulaja Ilpo Kärkkäinen ("Ilpo Kaleva") on syntynyt Luupuvedellä.
Luupuvedellä sijaitsee 1600-luvulla perustettu Niemen kantatila. Maallikkohistorioitsija Juho Pöksyläisen mukaan Luupuveden kylän asutus kehittyi ensin Luupuenjärven (nyk. Luupuvesi) pohjoispuolen Savonniemessä, Luupuniemessä ja Hakoniemellä.
Luupuvedellä toimii kyläyhdistys "Luupuveden kylä ry".
Prakunjärvi

Prakunjärvi () on Venäjällä Karjalan tasavalta Suojärven piiri sijaitseva järvi, jonka laskujoki Ylänjoki yhtyy Juuvanjokeen .
Maantietoa.
Prakunjärvi on 4,3 kilometriä pitkä, alle puoli kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 120 hehtaaria. Järvi sijaitsee asumattomalla metsäalueella, vaikka viereisellä järvellä on aikoinaan sijainnut kylä. Järvessä on vähintään kahdeksan saarta. Monet sen rannoista ovat suomaata ja järven pohjoispään lahti on kasvamassa umpeen. Järvi on muodostunut luode-kaakko- suuntaisen laakson kaakkoispuolelle. Laaksossa virtaa järven 12 kilometriä pitkä läpivirtausjoki Ylänjoki ( ) . Lähin asuttu paikka Värtsilä () sijaitsee 13 kilometriä länteen päin.
Järven venäläinen nimi "Gniloje" tarkoittaa mädännyttä tai lahonnutta. Kuvaava suomennos voisi olla ”Mätäjärvi”.
Vesistösuhteita.
Prakunjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Juuvanjoen valuma-alueella se sijaitsee. Juuvanjoki yhtyy Jänisjokeen aivan Suomen rajalla. Tämän jälkeen Jänisjoki virtaa Jänisjärven läpi laskien lopulta Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Järven läpi virtaava Ylänjoki, joka 12 kilometrisenä alkaa etelämpänä vedenjakaja-alueelta, joka vanhoissa suomalaisissa kartoissa on Lutikkavaaran pohjoisrinteitä (205 metriä mpy.). Ylänjoki alkaa puromaisena uomana vaaran itäpuolelta ja laskee lähes mutkittelematta Juuvanjoelle asti. Ylänjoen vesireitillä on muutama sivu-uoma, jotka kaikki laskevat Prakunjärveen. Järven keskikohdille siihen laskee idästä tuleva puro, jonka valuma-alueella sijaitsevat Matalajärvi () ja Mustalampi. Järven pohjoisrantaan tule oja Laihalammesta. Muut purot ovat järvettömiä. Ylänjoki yhtyy Juuvanjokeen siinä olevassa suvantolammessa, josta on vielä 21 kilometriä Jänisjoelle.
Kuntavaalit 2025

Kuntavaalit 2025 järjestettiin 13. huhtikuuta 2025, samaan aikaan vuoden 2025 aluevaalien kanssa.
Taustaa.
Vuoden 2015 kuntalain myötä kuntavaalipäiväksi asetettiin karkausvuotta seuraavan vuoden huhtikuun kolmas sunnuntai. Pääsiäinen aikaisti vuoden 2017 kuntavaaleja viikolla, mutta vuoden 2021 kuntavaalipäivä olisi ollut suoraan 18. huhtikuuta. Vaaleja kuitenkin siirrettiin koronapandemian takia kesäkuulle.
Äänioikeus kuntavaaleissa määräytyy sen mukaan, missä kunnassa henkilö on kirjoilla 51 päivää ennen vaaleja. Lisäksi hänen pitää olla väh. 18-vuotias vaalipäivään mennessä ja täyttää jokin seuraavista ehdoista:
Ehdokkaat.
Koko maassa ehdolle asettui yhteensä 29 950 ihmistä, joiden joukosta valittiin 8 586 kunnanvaltuutettua. Useat kunnat pienensivät valtuustojensa kokoa, minkä vuoksi valtuutettujen kokonaismäärä pieneni edellisestä kaudesta 273 henkilöllä (1,6 %).
Tulokset.
Vaalien suurimmat voittajat olivat SDP ja keskusta. Perussuomalaiset koki historiallisen vaalitappion ja menetti yli puolet edellisissä kuntavaaleissa saamistaan valtuustopaikoista. Ainoa kannatustaan nostattanut hallituspuolue oli kokoomus.
Suomen kuntavaalien 2025 tulokset
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolueet
! colspan="3"| Äänet
! colspan="2"| Paikat
! width="75"| Ääniä
! width="30"|%
! width="35"|+/−
! width="30"| Paikat
! width="35"|+/−
Oliver Whyte

Oliver Edward Brymer Whyte (s. 20. tammikuuta 2000) on uusiseelantilainen jalkapalloilija, joka edustaa gibraltarilaista Manchester 62:a.
Lakritsikasvit

Lakritsikasvit ("Glycyrrhiza") on hernekasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu noin 20 lajia. Lakritsikasvien suku on levinnyt subkosmopoliittisesti Aasiassa, Australiassa, Euroopassa ja Amerikassa.
Lakritsikasvit tunnetaan parhaiten lakritsikasvista ("Glycyrrhiza glabra"), joka on Euraasiasta ja Pohjois-Afrikasta kotoisin oleva laji ja josta valmistetaan suurin osa makeislakritsista. Monia suvun lajeja käytetään ravinnoksi ja lääkkeenä eri puolilla maailmaa.
Lajit.
Lajeihin kuuluvat:
Kuusiluodon saha

Kuusiluodon saha oli vuosina 1901–1946 toiminut saha Alatornion kunnan Perämeren pohjukassa Kuusiluodon saaressa. Saha valmistui vuoteen 1901 mennessä, ja sahaus alkoi 29. helmikuuta 1901. Sahan perusti And. Kurth &amp; Co, jonka omistajina olivat Antti Kurtin perilliset. Omistus siirtyi Kuusiluodon sahan käynnistyessä Antti Kurtin jälkeläisiltä veljenpojille Ferdinand, Anders ja Isak Kurthille. Koska saha oli pääosin rakennettu velkarahalla, saha joutui pian huonon kannattavuutensa vuoski rahoittajapankin eli Suomen Yhdyspankin haltuun. Pankki etsi sahalle uutta omistajaa, joksi löytyi vuonna 1910 porilainen W. Rosenlew &amp; Co. Vuoteen 1933 saha jatkoi vanhalla nimellä, mutta muutti silloin nimensä omistajan mukaan.
Sahaustoiminta Kuusiluodossa jatkui vuoteen 1945 saakka jolloin sahan koneet luovutettiin Neuvostoliitolle sotakorvauksina ja sahan tukkivarasto myytiin Kemi Oy:lle. Edellisen vuoden syksyllä sahan työntekijöiden asuinrakennukset oli poltettu Lapin sodan aikana. Rosenlew päätti lopettaa sahan, koska sen kannattavuus oli jo pitkään ollut huono ja toiminnan jatkaminen olisi vaatinut uusia investointeja.
Eija Rasinmäki

Eija Rasinmäki (o.s. Rautionmaa, s. 18. kesäkuuta 1945 Punkalaidun) on suomalainen tekstiilitaiteilija ja design-mattojen suunnittelija. Rasinmäen suunnittelemia räsymattoja on ollut esillä gallerioissa ja taidemuseoissa.
Eija Rasinmäki perusti Loimaalle vuonna 1970 ensimmäisen kutomatehtaansa, joka työllisti kahdeksan kutojaa. Tehdas ja perhe muuttivat Hausjärvelle vuonna 1978. Hausjärven Oitissa Rasinmäki laajensi kutomatoimintaa: kutomakoneiden määrä lisääntyi 15 kappaleeseen, ja tehtaalla oli palkattuna parhaimmillaan 20 kutojaa vuosina 1980–1993. Mattoja myytiin Stockmannille, Artekille, pohjoismaisiin tavarataloihin ja Yhdysvaltoihin. Rasinmäen kutomo toimii edelleen design-studiona ja uniikkimattojen valmistajana Oitissa. 
Vuonna 1985 Rasinmäki perusti kahden muun yhtiökumppanin kanssa Finarten Portugaliin ("Fabrica de Tapetes Finarte lda"). Tänä aikana Rasinmäen mattoja valmistettiin Portugalissa ja Suomessa. Mattoja myytiin Suomeen ja ulkomaille. Yhtiö lopetettiin vuonna 1991. Vuodesta 1992 eteenpäin Rasinmäki teki mattojen suunnittelutyötä Finarte (India) Oy:lle, joka aloitti mattojen valmistuksen alihankintana Intiasta sekä maahantuonnin ja myynnin. Näistä tunnetuimpia jälleenmyyjiä Suomessa ovat olleet Anttila, Kodin 1, Isku, Asko ja Stockmann. Viime vuosien aikana Rasinmäki on suunnitellut muun muassa punosmattoja.
Rasinmäelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017. Vuonna 2021 hän juhli 50-vuotista uraansa ”Käsinkudottu elämä” -mattonäyttelyllä Jyväskylässä Suomen käsityön museossa. Hänen elämäkertakirjansa "Käsinkudottu elämä" ilmestyi marraskuussa 2021. Tasavallan presidentti myönsi Rasinmäelle Pro Finlandia -mitalin vuonna 2022.
Yksityiselämä.
Eija Rasinmäki on ollut kahdesti naimisissa. Ensimmäinen mattokutomo oli silloisen aviomiehen Timo Rasinmäen kotipaikalla. Heille syntyi kaksi lasta, Ulrika ja Eriikka. 
Erkki Immonen, Rasinmäen avo- ja aviopuoliso vuodesta 1984 lähtien, oli Finarte (India) Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1985–2016. Heillä on kaksi lasta, Laura ja Larissa. Larissa Immonen on jatkanut perheyritys Finarten toimitusjohtajana vuodesta 2016 eteenpäin.
Lyhdykit

Lyhdykit ("Albuca") on parsakasvisuku, joka on läheinen valkotähdikeille ("Ornithogalum"). Osalla lajeista kukat kasvavat samaan tapaan hyvin runsaskukkaisena tähkämäisenä terttuna. Lyhdykkien suvussa on 166 lajia Afrikassa ja Arabiassa luonnonvaraisina esiintyviä sipulikasveja.
Merisipulit

Merisipulit ("Drimia") on parsakasvisuku, johon kuuluu yli sata lajia sipulikasveja. Niitä esiintyy Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Etelä-Euroopassa.
Unbreakable (Sinplusin kappale)

Unbreakable on sveitsiläisen duo Sinplusin kappale, jolla he edustivat Sveitsiä vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Sveitsin edustuskappaleeksi 10. joulukuuta 2011 pidetyssä "Die Große Entscheidungsshow 2012" -laulukilpailussa. Kappale julkaistiin singlenä 1. lokakuuta 2011 ja sisältyi duon 15. tammikuuta 2012 julkaistulle debyyttialbumille "Disinformation".
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 22. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 11:nneksi ja oli näin täpärin semifinaalissa karsiutuja.
Nolay (Côte-d'Or)

Nolay on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Beaunen kaupungista lounaaseen.
Nolay on keskiaikaisen arkkitehtuurinsa säilyttänyt pieni kaupunki jossa on useita vanhoja puuristikkotaloja. Keskustassa on 1300-luvulta peräisin oleva katettu tori ("halles"), jonka katto on tehty liuskekivistä. Torin vieressä on 1400-luvulla rakennettu Saint Martinin kirkko, jonka kellotorni on 38 metriä korkea. Kirkon erikoisuus on pieni 1500-luvulta oleva Saint Pierren kappeli, jossa on sipulin muotoinen kellotorni. Kellotornissa on kellonlyöjä jacquemart. Uusklassinen kunnantalo on rakennettu 1800-luvulla.
Öljypalmut

Öljypalmut ("Elaeis") on palmukasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu kaksi lajia:
Öljypalmuja käytetään kaupallisen palmuöljyn tuotannossa. Afrikanöljypalmu on tärkein palmuöljyn lähde. Se on kotoisin Länsi- ja Keski-Afrikasta Angolan ja Gambian välistä. Amerikanöljypalmu on kotoisin trooppisesta Keski- ja Etelä-Amerikasta ja sitä käytetään paikallisessa öljyntuotannossa.
Juan Santamaría

Juan Santamaría (29. elokuuta 1831 – 11. huhtikuuta 1856) oli costaricalainen sotilas, joka sai surmansa yhdysvaltalaisen William Walkerin filibustereita vastaan käydyssä taistelussa Rivasin kaupungissa Nicaraguassa. Tarinan mukaan vapaaehtoiseksi ilmoittautuneen Santamarían onnistui ratkaista taistelu costaricalaisten hyväksi sytyttämällä filibustereiden kiivaasti puolustama rakennus tuleen juuri ennen kuolemistaan.
Santamarían tarinasta tehtiin 1880-luvulta alkaen costaricalaisen kansallisidentiteetin symboli. 11. huhtikuuta on maassa kansallinen vapaapäivä.
Elämäkerta.
Nuoruus.
Juan Santamaría syntyi Alajuelassa Costa Ricassa 29. elokuuta 1831. Hänen äitinsä Manuela Carvajal (tunnettiin myös nimellä Manuela Gallego) oli yksinhuoltaja. Santamaría itse tunnettiin lempinimellä "El Erizo" kiharien hiuksiensa mukaan. Hän oli etniseltä taustaltaan osittain musta.
Filibusterit.
Vuonna 1856 William Walkerin johtamat "filibusterit" eli palkkasoturi- ja seikkailijajoukot olivat hyökänneet Keski-Amerikkaan. Tuolloinen maan presidentti Juan Rafael Mora Porras alkoi koota joukkoja heitä vastaan. Santamaría liittyi costaricalaisiin joukkoihin, jotka lähetettiin Nicaraguaan Walkerin filibustereja vastaan. Santamaría oli joukkojen rummunsoittaja. Marssi alkoi Alajuelasta 3. maaliskuuta 1856 ja huhtikuussa joukot olivat saapuneet Rivasin kaupunkiin Nicaraguassa. Walker vastasi costaricalaisten saapumiseen kokoamalla 750 omaa miestään vallatakseen Rivasin takaisin.
Rivasin taistelu.
11. huhtikuuta alkoi kiivas Rivasin taistelu. Taisteluja käytiin lähes jokaisen rakennuksen hallinnasta. Erityisen tunnetuksi rakennuksista tuli niin sanottu "Mesón de Guerra". Walkerin joukkojen oli lopulta onnistunut vallata suuri osa kaupungin strategisista kohteista, mukaan lukien Mesón de Guerra. Costaricalaiset iskivät kuitenkin takaisin filibusterien tukeutuessa Mesón de Guerran rakennukseen. Juan Rafael Mora Porras määräsi rakennuksen sytytettäväksi tuleen sen puolustajien ulos ajamiseksi. Kaksi costaricalaista epäonnistui yrityksessään, kunnes Santamaría ilmoittautui vapaaehtoiseksi. Hän pyysi valtiota huolehtimaan äidistään mikäli hän saisi surmansa ja lähestyi rakennusta katuja pitkin puikkelehtien soihtu kädessään. Santamarían onnistui sytyttää rakennus tuleen ja sen puolustajat pakenivat. Hän oli kuitenkin myös itse saanut surmansa.
Jälkimaine.
Juan Santamarían tarinasta ja sodasta filibustereja vastaan alettiin tehdä costaricalaista sankaritarinaa 1880-luvulla. Santamaríasta tuli kansallisen identiteetin symboli. Hänen kotikaupunkiinsa Alajuelaan pystytettiin vuonna 1891 Aristide Onésime Croisyn suunnittelema pronssipatsas. Costa Rican kansalliskokous julisti puolestaan 11. huhtikuuta kansalliseksi vapaapäiväksi Santamarían kuoleman muistoksi.
Juan Santamarían historiamuseo sijaitsee Alajuelassa ja se avattiin vanhassa vankilarakennuksessa vuonna 1980.
FC Neptūnas

Futbolo Klubas Neptūnas on liettualainen jalkapalloseura Klaipėdan kaupungista. Seura pelaa Liettuan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Pirma lygassa. Seura on perustettu vuonna 2020.
Värivalikoima.
Sininen ja valkoinen.
Väinö E. Koskinen

Väinö Einari Koskinen (23. toukokuuta 1913 Ikaalinen – 30. joulukuuta 1989 Karkkila) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Koskinen aloitti rakennusalan työt jo 14-vuotiaana. Hän suoritti varusmiespalveluksensa jälkeen Tampereen teollisuuskoulun opinnot vuosina 1933–1936 ja tämän jälkeen insinööriopinnot Tampereen teknillisesssä opistossa, josta hän valmistui insinööriksi vuonna 1939. Koskinen osallistui talvisotaan Kollaalla pioneerikomppanian päällikkönä. Jatkosodan jälkeen hän meni Janakkalaan Turengin Sokeritehdas -yhtiön tehtaanrakennusurakan päälliköksi, ja oli sen jälkeen usean muun tehdasrakennustyön johtaja.
Amer-Tupakka -yhtiön vt. toimitusjohtajana Koskinen työskenteli 1948–1949. Hänen perustamansa yritys rakensi sokeritehdasta Säkylään vuosina 1950–1953, minkä jälkeen Insinööritoimisto Väinö E. Koskinen sai Helsingistä suuria kerrostalotyömaita. Yritys osallistui myös muun muassa VTT:n tilojen rakentamiseen Espoon Otaniemessä sekä koulujen ja teollisuuskiinteistöjen rakentamiseen pääkaupunkiseudulla. 
Koskinen sai 1960-luvun alusta isoja kokonaisurakoita, muun muassa Espoon Niittykummun rakentamisessa. Asuntojen ohella sinne rakennettiin esimerkiksi alueen lämpökeskukset, huoltorakennukset ja ostoskeskus. Hän toimi myös laajemmin liike-elämässä, perustaen ja omistaen muitakin kuin rakennusalan yrityksiä. Koskinen tunnettiin myös merkittävänä hyväntekeväisyyttä harjoittaneena lahjoittana. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1963. Vuoden 1978 eläköitymisen jälkeen hän toimi yhä rakennusalalla neuvonantajana.
Othmar Karas

 Othmar Karas (s. 24. joulukuuta 1957) on itävaltalainen poliitikko, joka on toiminut Euroopan parlamentin ensimmäisenä varapuheenjohtajana tammikuusta 2022 lähtien. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1999. Hän on Itävallan kansanpuolueen (ÖVP) jäsen, joka puolestaan ​​on sidoksissa Euroopan kansanpuolueeseen.
Karas toimii Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioiden valiokunnassa sekä veropäätöksiä ja muita luonteeltaan tai vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä käsittelevässä erityisvaliokunnassa. Vuosina 2012–2022 hän oli yksi Euroopan parlamentin varapuhemiehistä. Hänet valittiin ensimmäiseksi varapuhemieheksi 18. tammikuuta 2022.
Hollolan sosiaali- ja terveysasema

Hollolan sosiaali- ja terveyskeskus on Hollolan kuntakeskuksen, Salpakankaan Terveystien alkupäässä toimiva sosiaali- ja terveyskeskus.
Terveyskeskuksen päivystyksen ollessa suljettu öisin, kiireellistä hoitoa antaa ja lääkäripäivystystä tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä Lahdessa toimiva Akuutti24-yhteispäivystys.
Sacrum-Kotimaa

Sacrum-Kotimaa Oy on vuonna 2022 muodostunut suomalainen osakeyhtiö. Se syntyi, kun kristillisiin kirjoihin ja kirkollisiin tarvikkeisiin erikoistunut Sacrum Oy osti Kotimaa Oy:n liiketoiminnan eli Kotimaa.fi-verkkosivuston (entinen Kotimaa24), "Kotimaa"- ja "Askel"-lehtien julkaisemisen sekä asiakaslehtiin liittyvän toiminnan.
Yhtiöllä on verkkokauppa sacrum.fi sekä myymälä Helsingin ydinkeskustassa Fabianinkadulla nimellä Sacrum ja se omistaa Tampereella toimivan ateljeeompelimo Solemniksen sekäPieksämäellä toimivan logistiikkayksikön ja kynttilätehdas Juhavan. Yhtiö kustantaa Sacrumin nimellä myös seurakuntien käyttöön tarkoitettuja kirjoja.
"Kotimaa"- ja "Askel"-lehtien toimitus sijaitsee Helsingissä Eteläranta 8:ssa.
Sacrum-Kotimaa Oy:n omistaja on Kirkkopalvelut ry, ja sen toimitusjohtaja on Kati Kinnunen.
Poika (jälkeläinen)

Poika on nimitys miespuolisesta jälkeläisestä. Naispuolisesta jälkeläisestä käytetään puolestaan nimitystä tytär.
Vuonna 2020 Suomessa oli noin 15 prosenttia enemmän poika- kuin tyttölapsia.
Esiteollisissa yhteiskunnissa ja joissakin nykyisissä maatalouteen perustuvissa maissa pojille annettiin ja annetaan edelleen korkeampi arvo kuin tyttärille. Kiinassa yhden lapsen politiikka oli voimassa vuoteen 2015 asti nopean väestönkasvun hillitsemiseksi. Viralliset tilastot osoittivat, että poikien osuus lapsista oli noussut politiikan voimaantulon jälkeen. Tämä oli johtunut muun muassa tyttölasten yleisestä abortoinnista.
Patrilineaarisissa yhteiskunnissa pojat perivät tavallisesti kiinteistön ennen tyttäriä.
Nurse 3D

Nurse 3D on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eroottinen 3D-kauhuelokuva, jonka on ohjannut suomalaissukuinen Doug Aarniokoski. Aarniokoski käsikirjoitti elokuvan yhdessä David Lougheryn kanssa. Paz de la Huerta esittää elokuvassa naishoitajaa, josta kuoriutuu öisin viettelevä murhaaja, joka houkuttelee ja murhaa petollisia miehiä. Muita rooleja esittävät muun muassa Katrina Bowden ja Corbin Bleu.
"Nurse 3D" sai maailmanensi-iltansa Zürichin elokuvajuhlilla 28. syyskuuta 2013. Se esitettiin myös Night Visions -festivaaleilla 11. huhtikuuta 2014. Elokuva sai pääosin negatiivisia arvosteluja ilmestyessään ja se oli taloudellinen floppi, tuottaen ainoastaan noin 80 tuhatta dollaria 10 miljoonaan dollarin budjetilla.
Vuonna 2015 Paz de la Huerta haastoi elokuvan tuottajat oikeuteen 55 miljoonasta dollarista väittäen, että toisen näyttelijän kanssa tehdyt jälkidubbaukset olivat loukanneet hänen oikeuksiaan sekä vahingoittanut hänen uraansa. Syytteet hylättiin.
Mark Lewis Jones

Mark Lewis Jones (s. 1964 Rhosllannerchrugog, Wales) on walesilainen näyttelijä.
Jones on valmistunut näyttelijäksi Royal Welsh College of Music and Dramasta. Hän on ollut teatteriesiintyjänä muun muassa Royal Shakespeare Companyn näytelmissä. Jones on työskennellyt pääasiassa Britanniassa, mutta hän on ollut mukana myös eräissä Hollywood-tuotannoissa, kuten elokuvissa ' (2003) ja ' (2017).
Televisiorooleja Jonesilla on ollut esimerkiksi sarjoissa "Chernobyl", "The Crown", "Erikoisjoukkue", "Game of Thrones", "Holby Cityn sairaala", "Murhan jäljet", "Syrjäinen maa" ja "Torchwood".
Falklandinsaarten jääkiekkomaajoukkue

Falklandinsaarten jääkiekkomaajoukkue edustaa Falklandinsaaria kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maa ei ole Kansainväisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen. Saarilla ei ole jääkiekkokaukaloa, mutta saaren noin 3 000 asukkaasta 130–150 harrastaa jääkiekkoilua. Pelaajat harjoittelevatkin pääasiassa rullakiekon ja katukiekon parissa. 
Maan jääkiekkojoukkue on rakennettu Stanley Penguins -joukkueen miesten joukkueen ympärille. Vuoden 2019 LATAM Cupissa joukkue oli osa Rest of the World -joukkuetta, jonka nimi lyhennettiin ROTW. Rest of the World -joukkueessa oli myös pelaajia Kanadasta, Yhdysvalloista, Norjasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Falklandinsaarten joukkue käytti Rest of the World -nimeä, koska Argentiinan jääkiekkomaajoukkueet ilmoittivat, että ne eivät tule saamaan rahoitusta Argentiinan urheiluministeriöstä, mikäli Falklandinsaarten joukkue käyttää varsinaista nimeään turnauksessa ja pelaa Falklandinsaarten lipun alla. Tilanne oli monille asianosaisille pettymys, mutta joukkue päätti silti käyttää Rest of the World - nimeä. Rest of the World -joukkue kuitenkin juhli turnauksessa saavutuksiaan Falklandinsaarten lippujen kanssa.
Tytär

Tytär on naispuolinen jälkeläinen; tyttö tai nainen suhteessa vanhempiinsa. Tyttären miespuolinen vastine on poika.
Patriarkaalisissa yhteiskunnissa tyttärillä on usein erilaiset tai pienemmät perheoikeudet kuin pojilla. Perheet saattavat mieluummin hankkia poikia kuin tyttäriä ja tyttölasten abortointi voi olla yleistä. Joissakin yhteiskunnissa on tapana, että tytär "myydään" miehelleen, jonka on maksettava morsiamen hinta. Toisissa kulttuureissa saattaa olla käänteinen tapa, jossa vanhemmat maksavat aviomiehelle myötäjäiset korvatakseen tälle vaimon elättämisen aiheuttamia kustannuksia.
Johannes Ekholm

Johannes Ekholm (s. 22. helmikuuta 1984 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija. 
Elämä ja ura.
Ekholm syntyi ja varttui Helsingissä. Lapsuutensa hän vietti Torpparinmäessä, Pohjois-Helsingissä. Ekholm kirjoitti ylioppilaaksi 2003 ruotsinkielisestä Tölö Gymnasium -lukiosta. Siviilipalveluksen jälkeen hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa graafista suunnittelua. Vuonna 2011 hän perusti yhdessä opiskelutoveriensa kanssa muotoilutoimisto Tston. Tsto on vastannut muun muassa Flow Festivalin visuaalisesta ilmeestä. Ekholm luopui Tsto-osakkuudestaan vuonna 2015.
Ekholm on ollut aktiivinen Työstäkieltäytyjäliitossa, joka herätti huomiota tempauksellaan Helsingin työvoimatoimistoon. Pontimena ryhmän perustamiselle oli kohu, joka nousi, kun työttömyyskorvauksilla elävä kirjailija Ossi Nyman kertoi Helsingin Sanomien haastattelussa välttelevänsä töitä. Ekholm on kuvaillut julkisuudessa Työstäkieltätyjäliiton toimintaa "laajamittaiseksi poliittiseksi lakoksi, jonka ansiosta syntyy paine palkkojen nousuun". Vuonna 2019 Työstäkieltäytyjäliitto julkaisi kirjan "Työstäkieltäytyjän käsikirja".
Vuonna 2015 Ekholm kirjoitti yhdessä Akse Petterssonin kanssa teatteriesityksen "Kaspar Hauser", jota esitettiin ensin Q-teatterissa ja sitten Kansallisteatterissa. Helsingin Sanomien kriitikon mukaan Kaspar Hauser oli sukupolvikokemus. Vuonna 2016 ilmestyi Ekholmin esikoisromaani "Rakkaus niinku", joka voitti Kalevi Jäntin palkinnon. "Rakkaus niinku" sijoittui toiseksi Helsingin Sanomien esikoiskirjakilpailussa.
Ekholmin toinen romaani "Planet Fun Fun" ilmestyi vuonna 2020. Romaani oli Toisinkoinen-palkintoehdokas. "Helsingin Sanomien" kriitikko Jukka Petäjä kirjoitti arviossaan "Planet Fun Funin" olevan ”tekstuaalinen performanssi, jossa henkilöhahmot eivät rakennu psykologisesti, vaan ne muodostuvat erilaista tekstipinnoista, puheesta”. Samana vuonna Ekholm käsikirjoitti nykytyöelämää käsittelevän näytelmän "Wunderkinder", joka palkittiin Thalia-palkinnolla. Ekholm on käsikirjoittanut elokuvan "Tuntematon" yhdessä elokuvan ohjaajan Wille Hyvösen kanssa. Ekholm on myös näytellyt Hannaleena Haurun ohjaamassa elokuvassa "Fucking with Nobody", joka sai ensi-iltansa Venetsian biennaalissa 2021.
Ekholm on työskennellyt myös graafisena suunnittelijana. Hänen ensimmäinen kirjansa, "Graafinen suunnittelu – Käytännöt, tekniikat, strategiat", julkaistiin osana Helsingin Designmuseon näyttelyä "Don't Shoot the Messenger – Graafisen suunnittelun laajeneva kenttä". Kaj Kalin arvioi teosta Helsingin Sanomissa: "Karsitussa paperimuodossa julkaistu yyberläppä venyy yli 300 sivuun, kahden euron kappalehintaan. Tyhjä graafinen ilmeettömyys voisi olla alimmasta Helveticasta. Upeaa!"
Ekholmin kolmas romaani "Karmakooma" ilmestyi helmikuussa 2022.
Vladyslav Makogon

Vladyslav Makogon (s. 23. marraskuuta 1995 Sumy, Ukraina) on ukrainalaissyntyinen suomalainen maantiepyöräilijä. Vuodesta 2018 Makogon on edustanut Suomen maajoukkuetta ja kokkolalaista GIF-Chebici-tiimiä. Kansainvälisellä tasolla Makogon edustaa UCI Continental CCN Factory Racing -tiimiä.
Makogon voitti kortteliajon Suomen-mestaruuden vuonna 2020. Hän voitti aika-ajon Suomen-mestaruuden vuonna 2023 ja maantie-ajon vuonna 2025. Hän on voittanut joukkueaika-ajon Suomen-mestaruuden vuosina 2018, 2019 ja 2020. Makogon edusti vuonna 2023 Suomea Euroopan-mestaruuskilpailussa, jossa hän saavutti aika-ajossa 26. sijan.
Makogon rikkoi neljä Suomen ennätystä vuonna 2023. Hänen hallussaan on ennätykset 10 km:n, 20 km:n, 1 tunnin ja 50 km:n matkoilla.
Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu

Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu (, , ) on Intian liittoterritorio, joka luotiin liittämällä Dadran ja Nagar Havelin sekä Damanin ja Diun liittoterritoriot yhteen 26. tammikuuta 2020. Territorion pääkaupunki on Daman, joka oli aiemmin Damanin ja Diun pääkaupunki. 
Territorio sijaitsee Intian länsirannikolla ja koostuu neljästä erillisestä alueesta: Dadra, Nagar Haveli, Daman ja Diu. Alueet kuuluivat aikaisemmin Portugalin Intiaan.
Louvainin katolinen yliopisto

Louvainin katolinen yliopisto (, lyhennys UCLouvain, tai UCL) opiskelijamäärältään Belgian suurin ranskankielinen yliopisto. Sen on saanut alkunsa vuonna 1425 annetusta paavillisesta asetuksesta. 
Lukuvuonna 2020–2021 yliopistossa opiskeli runsaat 33 000 opiskelijaa ja työskenteli 6 000 henkilöä. Edellisen lukuvuoden (2019–2020) aikana yliopistossa suoritettiin 3 045 alempaa korkeakoulututkintoa, 5 678 maisteri- tai erikoistumistutkintoa ja yliopistosta valmistui 318 tohtoria.
Yliopisto toimii useilla kampusalueilla useissa kunnissa (Louvain-la-Neuve, Bruxelles Woluwe, Mons, Tournai, Bruxelles Saint-Gilles, Namur ja Charleroi). Pääkampus on Brysselin naapurustossa sijaitsevassa Ottignies-Louvain-la-Neuveissa. Yliopisto ylläpitää muun muassa yliopistosairaalaa lääketieteen opetuksensa yhteydessä.
UCLouvain on tunnettu muun muassa yliopiston epidemiologisen tutkimuskeskuksen vuonna 1988 käynnistämän kansainvälisen suuronnettomuustietokannan (EM-DAT) johdosta.
Kansainvälisissä yliopistovertailuissa UCLouvain luokitellaan Belgian korkeatasoisimpien yliopistojen joukkoon, maailman yliopistojen joukossa kutakuinkin sijaluokkaan 150–300.
Yliopisto kerää opiskelijoilta muiden belgialaisten yliopistojen tavoin lukukausimaksua. Vuosittainen maksu on n. 800 € EU-kansalaisilta ja n. 2500 € muilta.
Oravaistenjoki

Oravaistenjoki ( tai "") on joki Pohjanmaalla. Se alkaa Vöyrillä sijaitsevasta Röykasjärvestä ja laskee Pohjanlahden Merenkurkkuun Vöyrillä Oravaisissa.
Joen ruotsinkielinen nimi tulee joen varrella sijaitsevasta Kimon kylästä, jossa sijaitsee Kimon ruukki ja Hammarfalletin vesivoimalaitos.
Tunturihauta

Tunturihauta on folk metal -yhtye Verikalvan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2022 levymerkillä Scarlet Records.
Numeropalvelu

Numeropalvelu on yhteystietoyrityksen tarjoama asiointipalvelu, josta käyttäjät voivat kysyä tai hakea tietoa puhelinnumeroiden haltijoista sekä henkilöiden ja yritysten puhelinnumeroita, muita yhteystietoja ja aukioloaikatietoja sekä sijainti- ja ajo-ohjetietoja. Numeropalvelusta saa puhelimitse, verkkosivujen tai sovelluksen avulla tietoja, joita ennen etsittiin käsin puhelinluetteloista, yrityshakemistoista ja niiden karttaliitteistä. Teleoperaattorin velvollisuus yhteystietohakemiston ylläpitämiseen ja yhteystietojen luovuttamiseen perustuu Suomessa lakiin.
Numeropalveluiden tarjoamia tietoja.
Puhelinnumeroista näytetään tyypillisesti seuraavat tiedot:
Osasta palveluista voi tilata taksin tai varata hotellihuoneen. Osalla toimijoista tietoja voi kysyä moottoriajoneuvojen omistajista ja ajoneuvojen teknisistä tiedoista sekä mm. katsastustiedoista.
Verkkopalveluissa numeron oikeellisuus ja paikkakunta näytetään yleensä maksutta, mutta haltija- ja osoitetiedot vaativat kirjautumisen. Osoitetietojen yhteydessä käyttäjälle näytetään usein linkki karttapalveluun, esimerkiksi Google Maps -palveluun. Älypuhelimien lisääntyminen on vaikuttanut numeropalveluiden käyttöön, koska numeroiden haltijatietoja saa myös hakukoneilla. Samalla käyttö soittamalla on lisääntynyt, sillä nettiselaimen käyttö ajaessa on vaikeaa.
Numeropalvelun tiedonjakelukanavat.
Tietoja voi useissa numeropalveluissa hakea puhelimitse, verkkopalvelusta, tekstiviestikyselyllä tai älypuhelinsovelluksella. Useat Suomalaiset numeropalvelut tarjoavat myös ajo-ohjeita ja aikataulutietoja. Osa toimijoista tarjoaa integraatiota yrityksen järjestelmiin.
Numeropalveluyrityksiä Suomessa.
Alan toimijoita Suomessa ovat Fonectan sisaryhtiö 020202 Palvelut, Fonecta-haku,
118, 
16100.fi ja Eniro, ja lopettaneita toimijoita muun muassa Inoa. Näistä 118 toimii ainoastaan puhelinpalveluna ja Eniron 0 100 100 sekä puhelimessa että verkossa. Numeropalveluita on ollut Suomessa ainakin koko 2000-luvun.
Thorhild Widvey

Thorhild Widvey (s. 9. tammikuuta 1956 Avaldsnes) on norjalainen entinen oikeistopuolue Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 2004–2005 ja kulttuuriministerinä vuosina 2013–2015 sekä istui suurkäräjillä vuosina 1989–1997.
Polyneuropatia

Polyneuropatia merkitsee ääreishermoston sairautta, jossa sen toiminta heikkenee ulkoisen tai perinnöllisen syyn tai perussairauden vuoksi. Häiriö voi olla paikallinen tai laajempi. Polyneuropatioita voidaan syntymekanismin perusteella luokitella eri tavoin esimerkiksi tulehduksesta tai myrkkyaltistuksesta johtuvaksi. Länsimaissa yleisin aiheuttaja on diabetes mellitus, mutta eri syntymekanismeja on kuvattu toistasataa kappaletta. Oireita ovat muun muassa lihasheikkous, tuntopuutokset, kivut sekä autonomisen hermoston toiminnan häiriöt. Hoito on useimmiten oireenmukaista, mutta geeniterapia saattaa tulevaisuudessa olla varteenotettava hoitomuoto niihin polyneuropatioihin, joilla on hallittavissa oleva geneettinen tausta. Eräät polyneuropatiat tunnetaan myös erillisillä tautinimikkeillä, esimerkiksi Charcot-Marie-Tooth-oireyhtymä ja CANVAS.
Nekrasovkan metroasema

Nekrasovka () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 3. kesäkuuta 2019.
Hiljaisuuden jooga

Hiljaisuuden jooga® yksi kristillisen joogan muoto. Se on sairaalapappi, retriitinohjaaja ja joogaopettaja Heli Harjunpään kehittämä harjoituskokonaisuus, joka yhdistää hathajoogaan pohjautuvia harjoituksia ja kristillistä hiljaisuuden perinnettä sekä rukousta. 
Hiljaisuuden jooga on vuonna 2019 rekisteröity sanapari ja joogamuoto. Sen ohjaaminen edellyttää koulutusta, jota on järjestetty vuodesta 2019 lähtien. Koulutuksen on käynyt yli sata ihmistä, joista suurin osa on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon työntekijöitä. Hiljaisuuden jooga on Suomessa tunnetuin kristillisen joogan muoto, ja sitä järjestetään joissain luterilaisissa seurakunnissa. Muun muassa Turun arkkihiippakunnan piispa Mari Leppänen on valmistunut Hiljaisuuden joogan® ohjaajaksi.
Hiljaisuuden jooga on rekisteröity ruotsiksi vuonna 2023 nimellä Stillhetens yoga. Ruotsinkielisen käännöstyön on tehnyt pastori, Hiljaisuuden joogan® opettaja Maria Repo-Rostedt, joka on myös aloittanut Stillhetens yoga® ledare -koulutuksen. 
Hiljaisuuden ystävät ry:n verkkosivulla määritellään: ”Hiljaisuuden joogassa liitytään mystiikan teologiaan, kokemuksellisuuteen, kuuntelevaan rukoukseen ja kontemplaatioon. Hiljaisuuden joogan harjoitukset ovat hiljaisuuden viljelyä koko olemuksella – keholla, mielellä ja hengellä. Niissä avaudutaan kohden sisäistä hiljaisuutta, joka on hengellinen ulottuvuus, jossa mieli hiljenee ja tulee tilaa Jumalan läsnäolon kokemiselle. Ne ovat yhtenäinen meditatiivinen kokonaisuus, miniretriitti.”
Heli Harjunpää on käsitellyt kristillistä joogaa ja Hiljaisuuden joogan taustaa kirjoissaan "Hiljaisuuden tie" (Kirjapaja 2018), "Kiitollisuuden jooga" (Kirjapaja 2019) ja "Hiljaisuuden jooga®" (Hiljaisuuden Ystävät ry. 2022)
Versailles’n rauha (täsmennyssivu)

Versailles’n rauha voi tarkoittaa seuraavia rauhansopimuksia:
Caselle Torinese

Caselle Torinese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 13 184 asukasta.
Emma Louhivuori

Emma Louhivuori (s. 1992 tai 1993 Espoo) on suomalainen animaatiotaiteilija ja ääninäyttelijä.
Louhivuori opiskeli Turun taideakatemian animaatiolinjalla. Hänen lopputyönsä oli vuonna 2019 valmistunut lyhytanimaatio "Hänen päänsä".
Chagny (Saône-et-Loire)

Chagny on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 19 kilometriä Chalon-sur-Saônen kaupungista luoteeseen.
Kaupunkia halkoo kanava Canal du Centre. Keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on rakennettu 1200-luvulla, ja sen nelikulmainen romaaninen kellotorni on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi. Sairaalan apteekki, "L'Apothicairerie de l'Hôpital", on perustettu 1700-luvun alussa. Apteekissa on nähtävillä alkuperäistä esineistöä sekä historiallinen puupanelointi. Kaupungissa on kolmen Michelin-tähden ravintola "Lameloise".
Parvi (sarjakuvahahmo)

Parvi (), oikealta nimeltään Fritz von Meyer, on superroisto Marvel Comicsin sarjakuvissa ja Hämähäkkimiehen vihollinen, jonka keho koostuu mehiläisistä. Hänen ensiesiintymisensä tapahtui "The Champions"-lehden numerossa 14. Hahmon loivat Bill Mantlo ja John Byrne.
Fiktiivinen historia.
Fritz von Meyer oli yksi Adolf Hitlerin alaisuudessa työskennellyt toksikologiaan ja melittologian erikoistunut huipputiedemies. Toisen maailmansodan jälkeen hän vetäytyi mehiläistarhuriksi Etelä-Amerikkaan, mistä hän löysi mutatoituneen ja älykkään mehiläisparven. Hän yritti orjuuttaa niiden kuningattaren, mutta mehiläiset söivät hänet, jättäen jäljelle vain luurangon. Mutta von Meyerin mieli imeytyi mehiläisten sisään ja yhdistyi niiden kanssa, jolloin hän kykeni manipuloimaan parven mehiläisiä mielensä mukaan ja jopa muodostamaan niistä itselleen tarvittaessa itselleen kehon, alkaen kutsua itseään ”Parveksi”.
Bartolomeo Giuseppe Guarneri

Bartolomeo Giuseppe Guarneri (1698 Cremona – 1744 Cremona), kutsuttu myös nimellä "del Gesù" oli italialainen viulunrakentaja. Hänen isoisänsä oli viulunrakentaja Andrea Guarneri, Guarnerin viulunrakentajasuvun perustaja. 
Elämänvaiheita.
Bartolomeo Guarneri aloitti uransa isänsä oppipoikana ehkä vuonna 1720. Ajat olivat vaikeat, sillä monet Cremonan viuluverstaista joutivat tuolloin lopettamaan toimintansa tai ne päätyväit Stradivariuksen alaisuuteen. Guarneri jätti isänsä verstaan vuonna 1722, eikä oli varmaa tietoa missä hän on sen jälkeen oleskellut. 
Tuolta ajalta on säilynyt erittäin harvinainen merkitä, jossa Bartolomeo Guarneri käyttää signeerausta "Andreae Nepos", joka tarkoittaa sitä että hän yritti toimia itsenäisesti isänsä verstaan ulkopuolella. Asiakirjamerkintöjen mukaan hän osallistui vuonna 1728 erään majatalon remontointiin. Vuonna 1730, isän sairastuttua, hän palasi isänsä verstaaseen päätoimiseksi viulunrakentajaksi. 
Elämänsä viimeisinä vuosina, vuosina 1740 -1744, Bartolomeo Guarneri kehitti viulunrakentamisensa mestarilliseksi. Hänen rakentamistaan viuluista tuli sekä esteettisesti että tekniksesti erittäin korkeatasoisia.
Sauze

Sauze voi tarkoittaa ainakin seuraavia: