tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kynane

Kynane (, kuoli 323 eaa.) oli makedonialainen prinsessa. Hän oli Filippos II:n ja tämän illyrialaisen vaimon Audatan tytär. Aleksanteri Suuri oli Kynanen velipuoli.
Kynane oli tunnettu taidoistaan sodankäynnin saralla. Polyainoksen mukaan Kynane johti armeijoita ja tappoi jopa illyrialaisen kuningattaren Kaerian kaksintaistelussa. Filippos valitsi Kynanelle mieheksi Amyntas IV:n, joka oli Filippoksen veljen Perdikkas III:n poika ja jonka Filippos oli syrjäyttänyt päästäkseen itse kuninkaaksi. Amyntaan ja Kynanen ainoa lapsi oli Eurydike. Kynane opetti itse Eurydikeä sodankäynnin taidoissa. Kun Aleksanteri Suuri kuoli, päätti Kynane että Eurydikestä tulisi uuden kuninkaan – hänen oman velipuolensa Filippos III Arridaioksen – vaimo. Kynane matkusti Eurydiken kanssa Makedoniasta Aasiaan. Diadokit lähettivät Alketaksen murhaamaan tämän ja näin kävikin.
Alholman ratapiha

Alholman ratapiha (, ) on Suomen rataverkon liikennepaikka Pietarsaaren Leppäluodossa. Liikennepaikka sijaitsee Pietarsaaren satamassa paperitehtaan luona. Ratapihan eteläistä osaa hallinnoi Väylävirasto, mutta Pormestarinsaareen johtava kiskotus on Pietarsaaren kaupungin hallinnassa. Liikennepaikalla on ainoastaan tavaraliikennettä.
Pietarsaaren rautatieasema

Pietarsaaren rautatieasema (, ) on rautatieasema Pietarsaaren kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee noin neljäntoista kilometrin päässä Pännäisten rautatieasemalta, jossa rataosuudesta haarautuu sivurata Pietarsaareen ja edelleen paperitehtaille. Nykyisin asemalla on vain tavaraliikennettä. Museovirasto on luokitellut Pietarsaaren asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Asema avattiin 1. marraskuuta 1887, mutta ensimmäinen juna kulki jo saman vuoden kesäkuussa. Pietarsaareen rakennettiin Oulun radan IV luokan tyyppipiirustuksen nro 2 mukainen asemarakennus, joka valmistui 1887. Rakennusta laajennettiin 1928. Pietarsaareen rakennettiin myös puinen kaksipaikkainen veturitalli, jota on myöhemmin laajennettu tiilisellä yksipaikkaisella osalla. Asemalta johti raide Strengbergin tupakkatehtaalle.
Henkilöliikenne Pietarsaareen lakkautettiin varsinaisesti vuonna 1956, mutta sinne oli makuuvaunuyhteys Pohjanmaan radan yöjunasta aina vuoteen 1974 saakka. Uudempi asemarakennus laajempine tavaratiloineen valmistui vanhan eteläpuolelle vuonna 1960. Osa uudesta rakennuksesta purettiin vuonna 2005 uuden linja-autoaseman tieltä. Pietarsaaren ratapihaan kuuluu pääraiteen lisäksi yksi kohtausraide ja yksi pistoraide.
What I’ve Done

What I’ve Done on Linkin Park -yhtyeen kolmannen studioalbumin, "Minutes to Midnightin" debyyttisingle. Kappale debytoi radiossa 1. huhtikuuta 2007, julkaistiin digitaalisena seuraavana päivänä ja myöhemmin samalla viikolla se esitettiin ensimmäisen kerran myös MTV:ssä. CD-single tuli markkinoille 30. huhtikuuta.
What I’ve Done nousi Billboard Hot 100 -listan seitsemännelle sijalle vain päiviä julkaisun jälkeen, mikä on Linkin Parkin paras sijoitus kyseisellä listalla. Kappale toimi myös yhtyeen vuosittaisen Projekt Revolution -kiertueen tunnuksena vuonna 2007. Kappale soi myös vuonna 2007 ilmestyneen "Transformers"-elokuvan lopussa ja mainoksessa.
Tunnuslaji

Tunnuslaji on kasvilaji, jonka perusteella määritellään metsätyyppioppiin liittyvin perustein metsän tai suon kasvupaikkatyyppi. Tunnuslajia kutsutaan myös luonnehtijalajiksi tai metsätyyppien nimikkolajiksi. Metsät on luokiteltu A. K. Cajanderin tutkimuksiin perustuen kuivimmista ja karuimmista metsistä kosteimpiin ja maaperältään ravinteikkaimpiin metsiin ja näiden metsätyyppien tunnuslajit kasvien osalta ovat sen mukaisia, mitkä lajit sopeutuvat millaisiin kasvuolosuhteisiin. 
Kenttäkerroksen tunnuslajeja ovat muun muassa mustikka, puolukka ja kanerva. Koska samoja tunnuslajeja voi olla jopa kymmenen eri metsätyypin tunnuksena, tunnuslaji ei ole riittävä ehto metsän kasvupaikan määrittämiseksi, vaikka se on välttämätön ehto. Tätä varten määritystä täydennetään erotuslajilla, jota kutsutaan myös opaskasviksi. Metsissä, joissa on monenlaisia elinympäristöjä, kuten suolampia, järviä ja lahopuustoa, näille elinympäristöille tyypillisiä lajeja on monta ja myös tunnuslajeja on useita. Tällöin jonkin kasvupaikan tyypin määritystä varten tarvitaan erotuslajia.
God Only Knows

God Only Knows on yhdysvaltalaisen The Beach Boys -yhtyeen kappale vuodelta 1966. Kappaleen sävelsi ja tuotti Brian Wilson ja sanoitti Tony Asher. Säveltäjä-Brianin veli Carl Wilson laulaa kappaleen.
”God Only Knows” rikkoi popmusiikin standardit monessa mielessä. Sen sävellajirakenne on vaikeaselkoinen ja mutkikas, ja väliosan transponoitu sointukierto tuo entisestään lisää vaikeutta. Se oli yksi ensimmäisistä englanninkielisistä poplauluista, joiden nimessä käytetään sanaa "Jumala". Vuonna 1966 tällainen rohkeus oli harvinaista ja Yhdysvaltain listalla single nousikin vain sijalle 39. (Britanniassa se nousi kuitenkin erinomaisesti toiselle sijalle). ”God Only Knows” oli teknisenä äänityksenä kunnianhimoinen, ja harppuineen, huiluineen ja barokkimaisine stemmoineen se toi popmusiikkiin uusia lauluharmonisia ja soitannallisia sävyjä, kuten myös koko isäntäalbumi "Pet Sounds".
Paul McCartney ja John Lennon ovat maininneet ottaneensa ”God Only Knowsista” mallia The Beatlesin kappaleeseen ”Here, There and Everywhere”. Myöhemmin Paul McCartney on sanonut ”God Only Knowsin” olevan paras kappale koko popmusiikin historiassa.
Kappaleen on suomentanut Jyrki Lindström nimellä ”Taivas vain tietää”. ”Taivas vain tietää” -kappaleen ovat levyttäneet Jormas ja Tapani Kansa.
Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”God Only Knows” ylsi sijalle 17.
Erotuslaji

Erotuslaji, opaskasvi tai indikaattorilaji on kasvilaji, jonka perusteella tarkennetaan metsätyyppioppiin liittyvin perustein metsän tai suon kasvupaikkatyyppiä riippuen siitä, mihin on päädytty tunnuslajin perusteella. Tunnuslaji taas puuttuu toisesta kasvillisuustyypistä.
Kussakin kasvupaikkatyypissä esiintyvät lajit ovat sellaisia, millaiset lajit ovat pystyneet leviämään alueelle, millaiset lajit sopeutuvat kasvupaikan olosuhteisiin ja millaiset lajit kestävät lajien välistä kilpailua. Kasvupaikan olosuhteisiin sopeutuminen riippuu kasvin elintoimintojen fysiologiasta ja siitä, miten kasvin fysiologiset ominaisuudet sopeutuvat ympäristön fysikaalisiin ja kemiallisiin olosuhteisiin. 
Kenttäkerroksen tunnuslajeja ovat muun muassa käenkaali. Jos mustikkaa kasvavassa metsässä on lisäksi vielä huomattavissa määrin käenkaalia, voi kysymys olla käenkaali-mustikkatyyppiin kuuluvasta metsästä.
Suotyyppejä määriteltäessä käyttämällä puulajeja erotuslajeina suotyypit saadaan luokiteltua siten, että voidaan erottaa avosuot rämeistä ja korvista sekä voidaan erottaa varsinaiset suot vähäturpeisista suoalueista.
Chase the Dragon

Chase the Dragon on Magnumin vuonna 1982 Jet Recordsin kautta julkaistu kolmas studioalbumi. Se nauhoitettiin vuonna 1980, mutta julkaistiin viivästyksien vuoksi vasta kaksi vuotta myöhemmin. Albumi ylsi Britannian albumilistalla sijalle 17. Levyn kansikuva on tunnetun fantasiakuvittaja Rodney Matthewsin käsialaa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Vuonna 2005 julkaistun laajennetun version sisältämät kappaleet:
Madejski Stadium

Madejski Stadium on jalkapallostadion Readingissa, Englannissa. Se toimii Reading Football Clubin kotistadionina. Stadion avattiin 22. elokuuta 1998 Readingin ja Luton Townin välisellä ottelulla, ja kotijoukkueen Grant Brebner sai kunnian olla stadionin ensimmäinen maalintekijä. "The Mad Stadilla" pelataan myös rugbyjoukkue London Irishin otteluita ja se toimii myös Readingin puolimaratonin maalina.
24 161 -paikkaisella stadionilla järjestetään myös musiikkitapahtumia. Stadionilla ovat esiintyneet muun muassa Red Hot Chili Peppers, Craig David, Elton John ja Girls Aloud.
Stadion on nimetty Reading FC:n puheenjohtajan John Madejskin mukaan.
Hautakivi

Hautakivi on haudalle pystytetty muistomerkki. Tavallisesti hautakiveen kaiverretaan vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika, mutta menneinä aikoina hautakiviin lisättiin usein myös ammattinimike. Hautakivi voidaan valita hautakiviliikkeen valmiista valikoimista, mutta hautakivi voidaan nykyään valmistaa myös täysin omaisten toiveiden mukaan.
Tunnuksia hautakivissä.
Hautakiveen voidaan kirjoittaa myös jokin muistolause tai liittää jokin kuva. Suomessa yleisin tunnus on risti tai muu kristilliseen ylösnousemususkoon liittyvä vertauskuva, kuten aurinko, kasvi, lintu tai enkeli. Tunnus voi kuvata myös haudatun henkilön elämänkäsitystä (kuten vapaa-ajattelijoiden liekkimalja), ammattia (kuten soitin, nuottiavain) tai harrastusta (kuten purjevene). Suomessa myös sodassa palvelleiden hautakiviin on usein liitetty veteraanijärjestön tunnus. Suomessa yleinen hautakivien materiaali on graniitti. Esimerkiksi Puolassa ja Liettuassa suositaan Suomessakin louhittavaa mustakiveä. Nykyään on saatavilla myös lasisia hautamuistomerkkejä.
Yleisiä hautakivien tunnuksia.
Hautakiven voi suunnitella myös itse. Ulkomailla hautakiviin saatetaan myös maalata tai kaivertaa vainajan muotokuva.
Neumünster

Neumünster on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltion keskiosassa, Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki ("kreisfreie Stadt"), eli kaupunki, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee noin 30 kilometriä etelään Kielistä ja noin 70 kilometrin päässä Hampurin suurkaupungista. Neumünster sai kaupunginoikeudet vuonna 1870. 
Neumünsterin asukasluku vuoden 2008 lopussa oli 77 100. Pinta-alaltaan kaupunki on 71,63 neliökilometrin suuruinen, ja asukastiheys on 1091 as./km². Kaupunki on jaettu yhdeksään kaupunginosaan. Asukasluvultaan niistä suurin on Stadtmitte noin 20 000 asukkaallaan. 
Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa klassistinen Vicelinkirche (1834, C.F. Hansen), uusgoottilainen raatihuone vuodelta 1900, eläinpuisto Tierpark Neumünster sekä tekstiilimuseo Tuch + Technik. Lisäksi kaupunki jakaa Hans Falladan mukaan nimettyä kirjallisuuspalkintoa.
Kowloon-Canton Railway

Kowloon-Canton Railway (KCR; ) oli rautatieverkko Hongkongissa. Verkon ensimmäinen rataosa avattiin 1910, jolloin junia vetivät höyryveturit. 1980-luvulla KCR:n rautatieverkkoa täydennettiin pikaraitiotielinjoilla luoteisissa territorioissa. KCR:n verkosto käsitti lopuksi 32 rautatieasemaa ja 68 pikaraitiotieasemaa. Verkostoa liikennöi ja ylläpiti Hongkongin hallinnon täysin omistama Kowloon-Canton Railway Corporation (KCRC). Vuonna 2007 KCR:n verkosto yhdistettiin Hongkongin metroon. Kokonaisuutta kutsutaan samalla nimellä kuin metroa aiemmin (Mass Transit Railway, lyh. MTR). 
Vuonna 2006 KCR:n verkostossa Hongkongissa (pois lukien kaukoliikenne) kulki 544 miljoonaa matkustajaa.
Lomana LuaLua

Lomana Trésor LuaLua (s. 28. joulukuuta 1980 Kinshasa, Zaire) on jalkapalloilija Kongon demokraattisesta tasavallasta, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Blackpoolia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkuetta LuaLua on edustanut 28 kertaa. Hän toimi vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskilpailuissa maansa kapteenina.
LuaLuan veli Kazenga ja serkut Trésor Kandol ja Yannick Bolasie ovat myös jalkapalloilijoita.
Paratiisi (kappale)

Paratiisi on Rauli Badding Somerjoen sävellys ja sanat siihen on tehnyt Somerjoki yhdessä Arja Tiaisen kanssa. Kappale on Teoston raporttien mukaan ollut useana vuonna Suomen soitetuin kappale niin elävässä musiikissa kuin mediasoitossakin. Antero Jakoilalla oli iso rooli siihen, että kappaleesta muodostui sellainen kuin se on. Jani Uhlenius vaikutti myös kappaleen muotoon. Arja Tiainen teki kaksi säkeistöä, joita Somerjoki täydensi. Kitarasoolon kappaleeseen soittaa Jukka Tolonen. Somerjoen levytys kappaleesta on vuodelta 1973. Hän kertoi dokumentissa "Lähikuvassa Rauli Badding Somerjoki" miettineensä kahden kuukauden ajan toisen säkeistön sanoja. Kappale julkaistiin myös ”Mä jäin kii” -singlen B-puolella.
Sittemmin kappaleen ovat Suomessa levyttäneet myös Esko Rahkonen (1975), Veijo Tapio (1978), Helvi Wathen (1984), Janne Koivunen (1991), Jarmo Hannula (1999), Sakari Kuosmanen (1999), Ville Valo (1999), Mikko Alatalo (2000), Larharyhmä (2000), The Steelers (2000), Matti ja Teppo (2002), Tomi Metsäketo (2006), Jani Wickholm (2008), Paula Koivuniemi (2009) sekä Agents &amp; Vesa Haaja (2012). Näistä Kuosmasen ja Valon versiot lienevät tunnetuimpia. Ruotsissa kappaleen on levyttänyt Bo Kaspers Orkester vuonna 2006 nimellä "Paradiset" albumilla "Hund" (käännös Bo Sundström). Krista Siegfrids on laulanut Paradiset-version uudelleen Ikean mainosta varten (2016).
"Helsingin Sanomat" pyysi kevään 2009 juttusarjassa lukijoita nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukosta ”Paratiisi” tuli äänestyksessä viidenneksi.
Laurentian mannerjäätikkö

Laurentian mannerjäätikkö oli jääkaudella 95 000–20 000 vuotta sitten koillisen Hudsoninlahden yllä Kanadassa ollut valtava mannerjäätikkö, joka peitti satoja tuhansia neliökilometrejä. Laurentian jäätikkö oli suurin jääkaudella syntynyt mannerjäätikkö ja sen sulaminen kesti jääkauden lopussa pitkään, noin 11 000 vuotta.
Laurentian jääkilpi.
Jäätikkö oli geologisesti vanhan Kanadan kilven peruskallion yllä. Laajimmillaan jää ulottui nykyisen New York Cityyn ja Chicagoon etelässä. Se myös peitti Yhdysvaltain Suuret järvet. Pohjois-Kanadan Nunavikin alueella jääkerros oli kolme kilometriä paksu. Laurentian massiivinen jääkenttä suli hitaasti ja vetäytyi Kanadan Nunavikista vasta noin 6 500 vuotta sitten. Laurentian jääkentän eteläpuolella ollut tundra ja polaariaavikko oli kapeampi kuin Euroopassa ja Aasiassa ollut mannerjäätikön ulkopuolella ollut arktinen alue. Kun Laurentian jääkenttä oli laajimmillaan, siitä virtasi sulamisvesiä Mississippi- ja Missourijoen kautta etelään.
Laurentidin jääkilvestä erkani aika ajoin jääkielekkeitä eli jääsilmukoita, kuten Des Moinesin silmukka. Silmukat laajenivat ja vetäytyivät jääkauden ilmaston vaihtelujen ja jään virtausten painopisteiden mukaan.
Jääkaudella Laurentidin jääkilpi käänsi Montanan ja Minnesotan kautta kulkevan suihkuvirtauksen etelään, ja muutti muun muassa Great Basinin aavikot kosteiksi alueiksi.
Pohjoisessa Laurentian jääkilpi ei ollut niin laaja kuin voisi kuvitella. Pitkä jäätön kieleke oli pohjoisten Kordillieerien itäpuolella Pohjois-Kanadassa Yukonin ja McKezien territoriossa. Kanadan Luoteisterritorioiden rannalla Bathurstin ja Dalhiousen niemimaat olivat jäättömiä.
Jäättömiä olivat jotkut arktiset saaret mm. koko Banksin saari ja Victorian saaren pohjoisin osa ja Axel Heibergin saaren pohjoisin osa. Pohjoisessa Ellesmeren saaressa oli jäättömiä alueita, samoin itäisessä baffinin saaressa. Kuningas Patrickin, Mckendie Kingin, Bordenin ja Ellef Rignesin saaret olivat jäättömiä.
Myös Newfoundlandin saarella ja lähimantereella oli jäättömiä alueita.
Jää vetäytyi Hudsonjoen yltä 14 000–12 000 radiohiilivuotta sitten, mikä aiheutti joidenkin teorioiden mukaan kylmän suolattoman veden tyhjenemisen jääjärvestä mereen, ja kylmän kauden.
Wisconsin-jäätiköitymisen kausia ja vetäytymisvaiheita.
35000 BP eräs jääsilmukka eteni koillisesta Minnesotan eteläosiin Hawk Creek -vaiheessa mutta vetäytyi nopeasti. 34000 BP toinen jääsilmukka eteni pohjoisesta hyvin laajalle Minnesotan eteläosiin Granite Falls -vaiheessa. Noin 30000 BP Wadenan jääsilmukka vetäytyi ja jätti jälkeensä mm. drumlineita. Rainyn ja Superiorin jääsilmukat saavuttivat maksimilaajuutensa 20500 BP ja yhdistyivät St. Croixin moreeniksi, joka ulottuu Walkerista Saint Pauliin.
Michiganin jääsilmukan liikkeitä:
Vuosiluvut radiohiilivuosia.
18900 vuotta sitten. Lämmin värähdys 19050 vuotta sitten.
Nämä kaudet osunevat yhteen Bölling-Alleröd-kauden, dryaskauden ja preboreaalin kylmän tapahtuman kanssa.
Gary Pallister

Gary Andrew Pallister (s. 30. kesäkuuta 1965 Ramsgate, Kent, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänet muistetaan parhaiten ajastaan Manchester Unitedissa.
Pallister aloitti uransa Billingham Townissa, josta siirtyi 19-vuotiaana Middlesbroughiin. Viiden kauden ja 156 liigaottelun aikana Pallister vietti muutaman ottelun lainalla Darlingtonissa, kunnes siirtyi vuonna 1989 Manchester Unitediin Britannian silloisella ennätyssiirtosummalla (2,3 milj. £). Pallister oli jo kaudella 1990–1991 tärkeässä roolissa, kun ManU voitti Cup-voittajien cupin loppuottelussa Barcelonan numeroin 2–1.
Valioliiga -kaudella 1992–1993 Pallisterin varmat otteet Unitedin alakerrassa tuottivat seuralle ensimmäisen liigamestaruuden sitten kauden 1966–1967. Kausi 1997–1998 oli Pallisterin viimeinen ManU:ssa. Sillä kaudella ManU sijoittui liigassa toiseksi, häviten vain yhden pisteen Arsenalille. Pallister oli yhdeksän ManU-kautensa aikana voittamassa kolmea FA Cupia, neljää liigamestaruutta, yhtä liigacupia ja yhtä cup-voittajien cupia.
Vuonna 1998 Pallister palasi takaisin Middlesbroughiin, jossa hän pelasi vuoteen 2001 saakka, jolloin lopetti pelaajauransa.
Englannin A-maajoukkuetta Pallister edusti 22 kertaa.
Lahnaslammin ratapiha

Lahnaslammin ratapiha (, ratakm 880,7) on rautatieliikennepaikka Sotkamon kunnassa Suomen rataverkkoon kuuluvalla sivurataosuudella . Ratapiha sijaitsee Lahnaslammin kaivoksen yhteydessä, ja sitä käytetään kaivokselta lähtevien malmijunien kuormaamiseen. Liikennepaikalla on ainoastaan kaivoksen toimintaan sidottua tavaraliikennettä.
Lahnaslammin tavaraliikenteen hoitaa Kontiomäen rautatieasemalta käsin toimiva päivystäjäjuna, joka hoitaa samalla myös Vuokatin rautatieaseman vaihtotyöt. Liikenne Lahnaslammin ratapihalla sekä Vuokatin ja Lahnaslammin välisellä radalla tapahtuu vaihtotyönä. Ratapihalla raiteilla 1 ja 4 on käytössä myös vaununsiirtolaitteet kuormattavana olevien vaunujen siirtelyä varten.
Saruskurki

Saruskurki ("Grus antigone") on suurikokoinen kurkilintu. Lajin nimesi Carl von Linné 1758.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 120–155 cm ja se painaa keskimäärin 7,3 kg. Koiraat ovat kookkaampia. Intiassa pesivän saruskurjen koiraat voivat olla erittäin suuria: niiden korkeus voi olla jopa 2 metriä ja siivenkärkien väli 2,5 metriä. Saruskurki on hieman tavallista kurkea kookkaampi. Höyhenpuku on pääosin hopeanharmaa. Pää ja kurkku ovat kirkkaan punaruskeat ja päälaki vaaleanharmaa. Koivet ovat vaaleanpunaiset ja pitkähkö nokka on tumma. Lennossa voi havaita tummat siivenkärjet ja suoraksi ojennetun kaulan. Sukupuolet ovat saman näköiset. Nuori lintu on ruskehtavampi ja sen pää on vaalean ruskea. Lajista tunnetaan 4 alalajia.
Esiintyminen.
Etelä- ja Kaakkois-Aasia sekä Australian Queensland. Laji tavattiin Queenslandissa ensimmäisen kerran 1964, jonka jälkeen se on vähitellen runsastunut ja laajentanut asuinaluettaan. Se kilpailee hyvällä menestyksellä kovasti saman näköisen australiankurjen kanssa. Maailman populaatio on jakaantunut seuraavasti: Intiassa (nimialalaji "antigone") laji on taantunut, kanta alle 10 000 yksilöä; Australiassa (alalaji "gilliae") laji lisääntyy, kanta yli 10 000 yksilöä; Kaakkois-Aasian (alalaji "sharpii") populaatiot ovat taantuneet, kanta 1 500–2 000 yksilöä. Laji on aiemmin pesinyt myös Pakistanissa ja Filippiineillä mutta on kadonnut 1980- ja 1960-luvulla. Filippiineillä tavattu lintu oli pienikokoinen ja oma alalajinsa "luzonica".
Laji on pääasiassa paikkalintu, joskin se voi muuttaa lyhyitä matkoja. Laji on vaarantunut, uhanalainen.
Elinympäristö.
Kosteikot, jokien rannat ja suistot sekä alavat viljelysmaat.
Lisääntyminen.
Pariside on elinikäinen. Laji pesii vuosittain. Pesä on maassa ja se on suuri kasvinosista kasattu keko. Naaras munii tavallisesti 2, joskus 3 munaa (vain kerran on tavattu 4-munainen pesä), joita molemmat puolisot hautovat, yhteensä keskimäärin 31 päivää. Koiras hautoo vähemmän aikaa ja vartioi enemmän reviiriä. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään noin 2 kuukauden ikäisinä. Poikaset pysyttelevät emojen seurassa vielä kuukausia.
Ravinto.
Kaikkiruokainen. Pääasiassa se syö sammakoita, matelijoita, lintujen ja kilpikonnien munia, hyönteisiä, viljaa, papuja ja muita kasviksia.
Martti Liimo

Martti Juhani Liimo (26. syyskuuta 1941 Tampere – 1. joulukuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija.
Martti Liimo oli mukana Suomen menestyksekkäimmässä koripallomaajoukkueessa, joka osallistui Tokion 1964 olympialaisiin ja sijoittui Suomessa järjestetyissä EM-kisoissa 1967 kuudenneksi. Martti Liimo pelasi EM-kisoissa myös 1961, 1963 ja 1965 ja voitti PM-kultaa 1962 ja 1964. SM-kultaa hän voitti viidesti Helsingin Kisa-Tovereitten paidassa 1961–1965. Hänen pikkuveljensä Kari Liimo oli myös mukana kaikissa edellä mainituissa joukkueissa. Martti Liimo pelasi SM-sarjassa 15 kautta ja 284 ottelua, joissa hän teki 3847 pistettä keskiarvolla 13,5.
Martti Liimo pelasi yhteensä 124 maaottelua, joissa heitti 980 pistettä. Hänen yhden maaottelun ennätyksensä on 33 pistettä Etelä-Koreaa vastaan 1964. Hän pelasi myös Euroopan joukkueessa 1965 Krakovassa Euroopan cupin mestaria Real Madridia sekä vuotuisen FIBAn koripallofestivaalin sinä vuonna järjestänyttä Wisla Krakovaa vastaan.
Vuonna 2016 Liimo nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Liimo näytteli myös Frankensteinin hirviötä Kivikasvojen televisioelokuvassa "Lepakkolinna" vuonna 1980.
Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Yrjö Liipola

Uuno Yrjö Gabriel Liipola (22. elokuuta 1881 Koski Tl – 26. maaliskuuta 1971 Koski Tl) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan etenkin lukuisten monumenttiveistosten tekijänä.
Elämä.
Liipolan vanhemmat olivat maanviljelijä Henrik Gabriel Ali-Liipola ja Wilhelmiina Tilkanen. Maanviljelysneuvos Selim Liipola oli hänen veljensä.
Yrjö Liipola opiskeli kuvanveistoa Turun piirustuskoulussa ja Firenzen taideakatemiassa sekä Berliinissä ja Pariisissa. Hän muutti Suomesta Unkariin osallistuttuaan kutsuntojen vastaiseen toimintaan kotikunnassaan Koskella. Unkarissa hän maalasi lukuisia muotokuvia aristokraateista.
Merkittävimpiä hänen Unkarin kauden sadasta muotokuvastaan ovat arkkiherttua Josef Franzin (1895–1957) ja tämän puolison Saksin prinsessa, kuningas Friedrich August III:n tyttären Anna Monika Pian (1903–1976), arkkipiispa, kreivi Zichyn muotokuva (Pécsin yliopisto) sekä buurisodassa kaatuneen kreivi Wassin muistomerkki Budapestissa. Yrjö Liipola teki myös useita yksityisiä hautamuistomerkkejä.
Kun vielä keisari Franz Josef osti hänen pronssiveistoksensa, ja kun hänen "Vaaniskelija"-pronssiveistoksensa oli saanut Venetsian biennaalissa erinomaiset arvostelut ja se oli ostettu Unkarin valtion kokoelmiin, hänet hyväksyttiin täysivaltaisena jäsenenä maan taiteilijapiireihin. Samanaikaisesti hän esiintyi kuvanveistäjänä myös Helsingissä ja Berliinissä.
Suomeen Liipola palasi unkarilaisen puolisonsa kanssa vuonna 1934, jossa he asettuivat asumaan rakennuttamaansa renessanssityyliseen huvilaan Kauniaisissa. 
Taiteilijan uransa ohella Yrjö Liipola toimi Suomen konsulina Unkarissa ja Unkarin konsulina Suomessa. Hän myös käänsi unkarilaista kirjallisuutta suomeksi. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1952. Vuonna 1956 Liipola lahjoitti taidekokoelmansa entiselle kotikunnalleen Koskelle Tl, missä kokoelma on esillä sitä varten perustetussa Yrjö Liipolan taidemuseossa.
Liipolan kunniaksi on nimetty tie, Yrjö Liipolan tie, Kauniaisissa. Kesällä 2009 Budapestin Vörösmarty-aukiolla paljastettiin Liipolan muistolaatta.
Töitä.
Yrjö Liipolan tunnettuja teoksia ovat muiden muassa seuraavat:
Lisäksi Liipola on tehnyt mm. Halikon (1921), Kauniaisten (1941), Kosken Tl (1947), Loimaan (1948), Lapuan, Liedon (1949), Perniön (1942), Rajamäen ja Turun (1923) sankaripatsaat.
Liipolan suunnittelema rintakuva silloisesta pankinjohtaja Kyösti Kalliosta oli esillä Helsingin taidehallin avajaisnäyttelyssä vuonna 1928. Teos on Liipolan Unkarin kaudelta. 
978-951-862-209-6
Xmonad

Xmonad on X Window System -järjestelmää varten kehitetty limittävä ikkunanhallintaohjelma joka on tarkoitettu olemaan helppo käyttää näppäimistöltä. Lähdekoodi on suunniteltu olemaan helposti muokattava ja mahdollisimman lyhyt ja virheetön. Xmonad on ohjelmoitu kokonaan Haskell-ohjelmointikielellä ja se on BSD-lisenssin alainen vapaa ohjelmisto.
Xmonad on limittävä ikkunointiohjelma eli ohjelma määrittelee automaattisesti ikkunoiden paikat jotta ne täyttäisivät koko näytön. Käyttäjän ei siten tarvitse huolehtia ikkunoiden sijoittelusta. Ohjelma sisältää useita eri asettelumalleja ja myös toisten käyttäjien suunnittelemia asetteluja voidaan käyttää.
Ohjelman virheettömyyden takaamiseksi ohjelmaa testataan automatisoidulla työkalulla joka osittain pystyy todistamaan ohjelman oikeellisuuden.
Skra Bełchatów

KPS PGE Skra Bełchatów SSA on puolalainen lentopalloseura Bełchatówin kaupungista. Seuran edustusjoukkue voitti kaudella 2008–2009 muun muassa Puolan liigan mestaruuden sekä Puolan cupin pronssia. Lisäksi joukkue osallistui Mestareiden liigaan ja sai pronssia.
Kotihalli.
Kotiottelunsa joukkue pelaa Hala Energia -hallissa. Halliin mahtuu yleisöä 2 295 katsojaa.
Historia.
Bot Skra Bełchatów perustettiin vuonna 1957 Keski-Puolassa sijaitsevaan Bełchatówin pikkukaupunkiin. Bełchatów on vienyt viisi kertaa Puolan mestaruuden peräkkäin vuosina 2005-2009. Lisäksi se on saavuttanut liigassa pronssia kaudelta 2002 sekä voittanut Puolan Cupin mestaruuden kolme kertaa peräkkäin vuosina 2005, 2006, 2007 ja neljännen kerran vuonna 2009. Puolan Cupissa joukkue voitti hopeaa kaudella 2004 sekä pronssia 2008 kaudelta. Joukkue otti kaudella 2008 seuralentopallon arvostetuimman seurajoukkuekilpailun pronssiset mitalit kotikentällään.
Saavutukset.
Puolan liiga:
Puolan cup:
Puolan supercup:
Mestareiden liiga:
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut:
Muuta.
Suomalaisista joukkueessa on pelannut keskitorjuja Janne Heikkinen vuosina 2006–2009.
Josef Julius Wecksellin patsas

Josef Julius Wecksellin patsas on Turussa sijaitseva, kuvanveistäjä Yrjö Liipolan valmistama muistomerkkipatsas.
Patsas valmistui vuonna 1932 ja se pystytettiin Åbo Akademin kirjaston edustalle vuonna 1934 runoilija ja näytelmäkirjailija Josef Julius Wecksellin muistoksi. Sen lahjoitti kaupungille G. A. Petreliuksen lahjoitusrahasto.
Patsas on valmistettu pronssista ja sen jalusta graniitista.
Oneonta

Oneonta, irokeesien mahdollisesti tapaamispaikkaa tarkoittanut sana, on seuraavien yhdysvaltalaisten kaupunkien nimi:
Katso myös.
Oneonta liittyy myös seuraaviin yhdysvaltalaisiin paikkoihin:
Turun tuomiokirkon kortteli v. 1756

Turun tuomiokirkon kortteli v. 1756 on Bruno Aspelinin tekemä veistos. Se sijaitsee Turussa Brahenpuistossa.
Veistos on valmistettu pronssista ja sen jalusta punagraniitista. Sen lahjoitti Turun kaupungille Gustav Albert Petreliuksen lahjoitusrahasto, ja se paljastettiin vuonna 1931.
Teos tunnetaan myös nimellä "Vanha kirkkokortteli" ja se esittää nimiensä mukaisesti Turun tuomiokirkon korttelia vuonna 1756, ennen vuoden 1827 Turun paloa.
Runsaan kolmen metrin pituiselle graniittijalustalle on asetettu samanlaisesta kivestä valmistettu 70 senttimetrin korkuinen, 117 senttimetrin levyinen ja 207 senttimetrin pituinen paasi, jonka päällä on pronssista valettu reliefiasemakaava kirkkokorttelista vuonna 1756. Paaden sivut on hiottu himmeiksi ja sen päätysivuihin on upotettu pyöreät pronssiin valetut kohokuvat, joista toinen esittää näkymää Suurtorilta kirkolle päin, ja toinen sillan ympäristöä. Asemakaava ja kohokuvat on luonut taiteilija Bruno Aspelin ja ne on valanut helsinkiläinen D. Uuranen. Kivijalustan piirustukset laati arkkitehti Erik Bryggman ja kivet työsti turkulainen K. G. Forsströmin kivenjalostuslaitos.
Muistokiven pitkiin sivuihin on hakattu suomeksi ja ruotsiksi teksti ”G. A. Petreliuksen lahjoitusrahasto pystytti muistokiven 1930”. Niin olikin alun perin tarkoitus tehdä, mutta talven vaikeat keliolot estivät kiven kuljettamisen, ja se saatiin paikalleen vasta vuonna 1931. Muistomerkin paljastusjuhlaa vietettiin 13. toukokuuta 1931.
Uolevi Manninen

Uolevi Manninen (7. huhtikuuta 1937 Äänekoski – 10. marraskuuta 2009 Naantali) oli suomalainen kaupan alan yritysjohtaja, joka nuoruudessaan loi maajoukkuetason koripallouran.
Urheilu-ura.
Manninen aloitti koripalloilun kotipaikkakuntansa Äänekosken Urheilijoissa. SM-sarjassa Manninen pelasi 12 kautta ja 216 ottelua seuroinaan Helsingin Ilves, Helsingin NMKY ja Tapion Honka. Hän oli mukana Suomen menestyksekkäimmässä koripallomaajoukkueessa, joka osallistui Tokion 1964 olympialaisiin ja sijoittui Suomessa järjestetyissä EM-kisoissa 1967 kuudenneksi. Manninen oli 202 senttimetrin pituudellaan Suomen kaikkien aikojen pisin olympiaurheilija, kunnes vuonna 2008 Suomea edusti Pekingin olympialaisissa eteläafrikkalaissyntyinen Frantz Kruger. EM-kisoihin hän osallistui yhteensä neljä kertaa ja voitti PM-kultaa kolmesti ja Tapion Honkaa edustaen myös Suomen mestaruuden kolmesti. Maaotteluissa hän pelasi 106 kertaa. Manninen valittiin Suomen koripallon Hall of Fameen vuonna 2020.
Ura liike-elämässä.
Koripallouransa jälkeen Manninen toimi Kalle Anttila Oy:n toimitusjohtajana 1976–1993 ja Tukkukauppojen Oy:n (myöhemmin Tuko Oy) konsernijohtajana 1993–1996.
Oneonta (New York)

Oneonta on kaupunki Otsegon piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa asukkaita oli 13292, joista yli 91% valkoihoisia. Pinta-alaa kaupungilla on 11,3 km². Kaupunki on perustettu vuonna 1908.
Kaupunki sijaitsee Catskill-vuorten pohjoispuolella ja sen eteläosan läpi virtaa Susquehanna-joki. Jokea pitkin kulkee päätie Interstate 8.
Oneotassa sijaitsee New Yorkin osavaltionyliopistoon (SUNY) kuuluva "State University of New York at Oneonta" ("SUCO"), sekä yksityinen yleissivistävä "Hartwick College". Näiden korkeakoulujen opiskelijat muodostavat suuren osan kaupungin asukkaista (yhteensä 7 000 henkilöä).
Genius ohjaa nuoruutta

Genius ohjaa nuoruutta on kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen suunnittelema, vuonna 1961 paljastettu suihkukaivoveistos. Se sijaitsee Turun Yliopistonmäellä, Turun yliopiston keskusaukiolla.
Veistos ja suihkukaivo kuuluivat jo arkkitehti Aarne Ervin alkuperäisiin yliopiston keskusaukeaman suunnitelmiin. Veistos tilattiin Wäinö Aaltoselta ja sen lahjoitti vuorineuvos Veli Arvonen. Veistoksen alkuperäinen nimi oli "Muusan kuiskaus". Nimi kuitenkin muutettiin jo ennen teoksen paljastamista, joka tapahtui J. V. Snellmanin päivänä 12. toukokuuta 1961.
Genius ohjaa nuoruutta -veistos kuvaa naista ja nuorukaista, ja sen ympärillä on laaja suihkukaivoallas. Pronssiveistoksen korkeus on noin 300 senttimetriä. Teoksesta on myös valmistettu useita 47 senttimetrin korkuisia pienoisveistoksia.
Turun yliopiston ainejärjestön Synapsi ry:n jäsenet pesevät veistoksen vuosittain vapunaattona.
Plejadit (mytologia)

Plejadit (), Artemiin seuralaiset, olivat kreikkalaisessa mytologiassa seitsemän titaani Atlaksen ja merinymfi Pleionen tytärtä, jotka olivat syntyneet Kyllene-vuorella. Isänsä mukaan heitä kutsuttiin myös atlantideiksi. He olivat Kalypson, Hyaan, hyadien ja hesperidien sisaria. Plejadit olivat nymfejä Artemiin kulkueessa.
Nimen alkuperästä ei ole täyttä varmuutta. Alun perin heidän nimensä miellettiin johtuvat heidän äitinsä nimestä "Pleione", mutta muun muassa Vergilius yhdisti heidän nimensä kreikan kielen verbiin πλεîν 'purjehtia', koska plejadien tähtikuvio on näkyvissä öisin Välimerellä toukokuun puolestavälistä aina marraskuun alkuun, mikä sattumoisin oli myös antiikin ajan purjehduskausi.
Seitsemän sisarta.
Useat miespuoliset Olympoksen jumala, muiden muassa Zeus, Poseidon ja Ares, antautuivat lemmenleikkeihin seitsemän taivaallisen sisarensa kanssa, ja näiden suhteiden seurauksena syntyi jälkeläisiä:
Meropea lukuun ottamatta plejadit seurustelivat jumalien kanssa.
Mytologia.
Sen jälkeen kun Atlas joutui kannattelemaan taivasta hartioillaan, Orion alkoi tavoitella kaikkia plejadeja ja Zeus muutti heidät ensin kyyhkysiksi ja sittemmin tähdiksi tyynnytelläkseen heidän isäänsä. Orionin tähdistön sanotaan edelleen jahtaavan heitä läpi öisen taivaan.
Plejadien tähtikuviossa vain kuusi tähdistä loistaa kirkkaana, ja seitsemäs, Merope, loistaa himmeästi häpeillessään ikuisesti suhdettaan kuolevaisen kanssa. Myytistä riippuen himmeän tähden kerrotaan olevan myös Elektra, joka suree Dardanoksen jälkeläisten kukistumista Troijan valtauksen yhteydessä.
Tarinassa, jossa plejadit muuttuvat tähdiksi, kerrotaan, että kaikki seitsemän surmasivat itsensä, koska he olivat suruissaan isänsä kohtalosta tai sisarustensa hyadien menettämisestä. Zeus muutti sisaret kuolemattomiksi asettamalla heidät taivaalle plejadeina tunnetun tähtikuvion muotoon.
Pride Park Stadium

Pride Park Stadium on jalkapallojoukkue Derby Countyn kotistadionina toimiva jalkapallostadion Derbyssa, Englannissa. Stadion on kapasiteetiltaan 33 597 katsojapaikan suuruinen, mutta kaudeksi 2008/2009 sitä suurennettaneen 44 000-paikkaiseksi.
Stadion valmistui vuonna 1997 ja se korvasi Derby Countyn edellisen stadionin Baseball Groundin. Stadionin avasi virallisesti 18. heinäkuuta kuningatar Elisabet II. Avajaisottelussa 4. elokuuta Derby kohtasi Sampdorian. Ensimmäinen virallisen ottelun Derby County pelasi Wimbledonia vastaan.
Pride Park on isännöinyt kolmea Englannin alle 21-vuotiaiden maaottelua ja yhden miesten maaottelun, kun Englanti voitti Meksikon 4–0 toukokuussa 2001. Ottelussa tehtiin stadionin katsojaennätys 33 597. Korkein katsojamäärä Derby Countyn ottelussa on ollut 33 475.
Raimo Lindholm

Raimo Allan Lindholm (17. marraskuuta 1931 Helsinki – 20. marraskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija. Lindholm on ainoa suomalainen kaksissa olympiakisoissa pelannut koripalloilija, ja lisäksi hän pelasi kuusissa EM-kilpailuissa. Lindholm valittiin Vuoden koripalloilijaksi kuudesti 1950-luvulla. Miesten SM-sarjassa hän edusti Työväen Mailapoikia saavuttaen kuusi hopea- ja kolme pronssimitalia ja kuuluen useilla kausilla sarjan parhaisiin korintekijöihin. Hän oli myös pesäpallon SM-mitalisti.
Urheilu-ura.
”Spike” Lindholm on ainoa suomalainen koripalloilija, joka on pelannut kaksissa olympiakisoissa. Helsingissä 1952 Suomen pelit päättyivät kolmeen tappioon, mutta Tokiossa 1964 Suomi sijoittui 11:nneksi 16 maan joukossa voitettuaan yhdeksästä ottelusta neljä. Lindholm ei osallistunut kisapaikan varmistaneeseen Geneven olympiakarsintaan, mutta valittiin kokeneena pelaajana itse kisoihin.
Lindholm osallistui EM-kisoihin kuusi kertaa, ja paras sijoitus oli yhdeksäs. Hän voitti 1960-luvulla kolme PM-kultaa mutta ei yhtään Suomen mestaruutta. Himmeämpiä SM-mitaleja hän sai Työväen Mailapoikien riveissä koripallon lisäksi pesäpallossa, jossa hän pelasi myös viisi Itä–Länsi-ottelua. Koripallomaajoukkueessa Lindholm pelasi yhteensä 116 kertaa ja oli pitkään joukkueen kapteeni. Vuoden koripalloilijaksi 190-senttinen Lindholm valittiin kuudesti 1950-luvulla.
Yksityiselämä.
Lindholm toimi Työväen Mailapoikien puheenjohtajana 1970–1972. Lindholmin tytär Riitta Lakaniemi (o.s. Lindholm) pelasi koripallossa 34 maaottelua ja voitti Suomen mestaruuden kahdesti. Tyttärentytär Noora Lakaniemi pelaa SM-tasolla, ja myös muut lapsenlapset ovat saavuttaneet mitaleja niin koripallossa, yleisurheilussa, jääkiekossa, golfissa kuin telinevoimistelussakin.
University of Bolton Stadium

University of Bolton Stadium on stadion Horwichissa, Englannissa, lähellä Boltonia. Stadion on Englannin ykkösliigassa pelaavan Bolton Wanderersin kotistadion.
Historia.
Moderni 28 723 -paikkainen stadion avattiin vuonna 1997, korvaten Boltonin vanhan Burnden Park -stadionin. 
Ensimmäinen Valioliigaottelu stadionilla pelattiin 1. syyskuuta 1997 Evertonia vastaan. Ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin. Ensimmäinen maalintekijä stadionilla oli Boltonin Alan Thompson, joka upotti rangaistuspotkunsa varmasti maaliin 1–1 tasapeliin päättyneessä ottelussa Tottenhamia vastaan 23. syyskuuta -97.
Placerias

Placerias (nimen merkitys: "”leveä keho”") on sukupuuttoon kuollut myöhäisellä triaskaudella elänyt dicynodonttiterapsidisuku. Sukuun luetaan laji "Placerias hesternus", josta "P. gigas" on synonyymi. Mikäli "Moghreberia nmachouensis" katsotaan "Placerias"-sukuun kuuluvaksi nimellä "Placerias nmachouensi", niin silloin suvussa on kaksi lajia.
Ominaisuudet.
"Placerias" saattoi kasvaa 3,5 metriä pitkäksi ja painaa yli tonnin. "Placeriaksella" oli vankat ja paksut jalat ja tynnyrimäinen ruumis. Niillä oli myös muiden dicynodonttien tapaan nokka ja suun molemmilla puolilla torahammas. "Placeriasin" kallo on noin 68 cm pitkä.
Elintavat.
"Placerias" oli luultavasti laumaeläin ja sen elintavat muistuttivat ehkäpä nykyistä virtahepoa. Sadekaudella "Placerias" saattoi viettää suuren osan ajastaan vedessä, jossa se oli myös melko hyvin turvassa maapedoilta. "Placerias" oli kasvinsyöjä. Sadekaudella se mahdollisesti söi tuoreita lehtiä ja kasvinversoja. Kuivana kautena, jolloin tuoretta ravintoa oli vähän se ehkä kaivoi maasta esiin juuria ja mukuloita. Uros "Placeriasilla" oli erityisen suuret torahampaat ja ne saattoivat olla tärkeässä osassa niiden lisääntymiskautena esimerkiksi muiden urosten pelottelussa. Torahampaat olivat myös hyvä puolustusase ja niitä käytettiin myös nokan ohella ravinnon kaivamiseen, josta kertovat torahampaisiin jääneet kuviot.
Fossiililöydöt.
"Placerias" oli laajimmalle levinnyt myöhäistriaskautinen dikynodontti. Sen fossiileja on löydetty Yhdysvaltojen itä- ja länsirannikolta, ja jos "Moghreberia nmachouensis" luetaan sukuun niin silloin myös Marokosta. Parhaat "Placerias"-fossiilit on löydetty Arizonasta, ”"Placerias"-louhokseksi” kutsutusta paikasta. Sieltä on löydetty samasta paikasta yli 40 eläimen luurangot. Mahdollisesti ne kuolivat samaan paikkaan ankarana kuivana kautena ja menehtyivät nälkään ja janoon.
Fylogenia.
Sidor (2003), lisätty "Kwazulusaurus" Maisch, (2002):
Risto Kala

Risto Antero Kala (24. heinäkuuta 1941 Helsinki – 25. marraskuuta 2021 Vantaa) oli suomalainen lääkäri ja koripalloilija.
Elämä ja ura.
Koripalloilijana.
Risto Kala kuului Suomen koripallomaajoukkueeseen, joka Genevessä pelattujen karsintojen kautta selvitti tiensä Tokion 1964 olympialaisiin. Kisoissa Suomi voitti yhdeksästä pelistä neljä ja sijoittui 11:nneksi. Sen jälkeen Suomi ei ole koripalloa olympiakisoissa pelannut.
Kala pelasi 1960-luvulla 38 maaottelua ja voitti PM-kultaa 1962. Panttereiden riveissä 187-senttinen Kala voitti SM-kultaa 1959 ja oli SM-sarjan paras korintekijä kaudella 1968–1969. Myös hänen veljensä Juhani Kala pelasi maajoukkueessa ja Panttereissa. Koripallouraansa Risto Kala jatkoi senioritasolla ja saavutti senioreiden MM-pronssia 2001. Jalkapallossa hän voitti nuorten Suomen mestaruuden 1959 edustaen Helsingin Jalkapalloklubia.
Vuonna 2018 hänet nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.
Lääkärinä.
Risto Kala oli lääketieteen ja kirurgian tohtori ja työskenteli sisätautien ja sydäntautien erikoislääkärinä, dosenttina ja Marian sairaalan ylilääkärinä. Hän väitteli tohtoriksi 1972. Väitöskirjan nimi oli ”Venous plasma angiotensin II in man. Diurnal variation and response to various postural stimuli and exercise”. Kala toimi Suomen Urheilulääkäriyhdistyksen sihteerinä 1970–1973 ja puheenjohtajana 1973–1976, koripallomaajoukkueen lääkärinä ja Suomen Olympiakomitean lääketieteellisen valiokunnan jäsenenä. Vuonna 2006 hänet kutsuttiin Suomen Kardiologisen Seuran kunniajäseneksi.
Rafael Gordillo

Rafael Gordillo Vázquez (s. 24. helmikuuta 1957 Almendralejo, Badajozin maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija.
Vanhempiensa kanssa Sevillaan muutaman kuukauden vanhana muuttanut Gordillo asui perheineen El Polígono de San Pablon kaupunginosassa, jossa hän alkoi pelata jalkapalloa lasten Unidad-nimisessä joukkueessa. Ammattilaisurallaan hän edusti Real Betisiä, Real Madridia ja Écijaa.
Espanjan maajoukkueessa Gordillo pelasi vuosien 1978 ja 1988 välillä 75 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Hän edusti maataan kahdesti MM-kisoissa (1982, 1986) ja kolmesti EM-kisoissa (1980, 1984 ja 1988).
2010–2011 Gordillo toimi Real Betisin puheenjohtajana.
Primera Divisiónin kausi 2007–2008

Primera Divisiónin kausi 2007–2008 oli Espanjan jalkapallon pääsarjan Primera Divisiónin 77. kausi. Kausi alkoi 25. elokuuta 2007 ja päättyi 18. toukokuuta 2008. Kausi päättyi aikaisemmin kuin edellinen kesäkuussa 2008 pelattujen EM-kilpailuiden vuoksi.
Real Madrid varmisti mestaruuden jo neljänneksi viimeisellä kierroksella. Mestaruus oli joukkueelle toinen peräkkäinen. Seurakseen Mestarien liigaan Madrid sai Villarrealin, jolle toinen sija oli sen historian paras. Mestarien liigan karsintoihin pääsivät Barcelona ja Atlético Madrid.
Edellisellä kaudella pudonneiden Celtan, Real Sociedadin ja Gimnàsticin tilalle nousivat Valladolid, Almería ja Murcia. Murcian kohtalona oli pudota heti takaisin, ja toinen putoaja oli alkukierroksilta lähtien perää pitänyt, talousvaikeuksista kärsinyt Levante. Hieman yllättäen kolmanneksi putoajaksi varmistui viimeisellä kierroksella Zaragoza, joka sijoittui edellisellä kaudella kuudenneksi. Ennakoitua heikommin pelasi myös edellisen kauden nelonen Valencia, joka oli niin ikään putoamisvaarassa kauden lähestyessä loppuaan. Lopulta joukkue sijoittui kuitenkin siedettävästi kymmenenneksi ja varmisti myös paikan Uefa-cupiin voittamalla Espanjan cupin Copa del Reyn. Suurimpia yllättäjiä oli ensimmäisen pääsarjakautensa pelannut nousijajoukkue Almería, joka sijoittui kahdeksanneksi.
Kautta varjosti Sevillan Antonio Puertan kuolema. Puerta tuupertui maahan kesken Getafea vastaan pelatun kauden avausottelun ja menehtyi muutamaa päivää myöhemmin sairaalassa.
Sarjataulukko.
¹ Deportivo sai yhdeksännellä sijallaan paikan Intertoto-cupista, sillä edelle sijoittuneet Mallorca ja Almería eivät hakeneet paikkaa.
² Valencia sai Copa del Reyn voitollaan paikan Uefa-cupista.
Spliethoff

Spliethoff's Bevrachtingskantoor B.V. on Johan Frederik Spliethoffin vuonna 1921 perustama alankomaalainen varustamokonserni. Johanin poika Herman Spliethoff tilasi vuonna 1946 yhtiölle ensimmäisen uutena hankitun aluksen. Alus (M/S Keizersgracht) sai nimensä amsterdamilaiselta kanavalta, jonka varrella konsernin toimisto sijaitsi. Tuosta lähtien Spliethoff on nimennyt laivansa kanavien () mukaan. Nimistä on muodostunut yrityksen tavaramerkki. Konserni pääasiassa kuljettaa metsäteollisuuden tuotteita ja kontteja ympäri maailman sekä viestintä-, kaasu- ja öljyteollisuuden suuriin hankkeisiin liittyviä erikoiskuljetuksia.
Kesäkuussa 2002 Spliethoffiin kokonaan omistama tytäryhtiö Transfennica Nederland B.V. osti enemmistöosuuden (51 %) suomalaisen Transfennican osakkeista. Transfennica Nederland B.V. perustettiin tämän yrityskaupan vuoksi. Transfennica on johtavassa asemassa metsäteollisuuden logistiikkapalveluiden tarjoajana ja tuotteita kuljettavana ro-ro-varustamona Suomessa.
Syyskuussa 2003 konserni osti osake-enemmistön alankomaalaisesta Wijnne &amp; Barends -varustamosta. Wijnne &amp; Barends on erikoistunut lähimerenkulkuun. Vuonna 2016 Spliethoff osti suomalaisen Bore -varustamon Rettig Groupilta.
Laivasto.
Spliethoffin laivasto:
Teijo Finneman

Teijo Uolevi Finneman (s. 9. syyskuuta 1944 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Finneman oli mukana Suomen menestyksekkäimmässä koripallomaajoukkueessa, joka osallistui Tokion olympialaisiin 1964 ja sijoittui Suomessa järjestetyissä EM-kisoissa 1967 kuudenneksi. Takamiehenä pelannut Finneman osallistui EM-kisoihin myös vuonna 1965 ja voitti PM-kultaa 1964, 1966 ja 1970. Hän voitti Helsingin Kisa-Tovereitten riveissä viisi SM-kultaa 1961–1965. Finneman pelasi SM-sarjassa HKT:n joukkueessa yhteensä 10 kautta ja 162 ottelua, joissa teki 1528 pistettä keskiarvolla 9,4. Seura jäädytti hänen pelipaitansa vuonna 2005, ja saman kunnian saivat myös Kari Liimo, Martti Liimo ja Pertti Laanti sekä vuotta aiemmin Raimo Vartia.
Finneman nimettiin elokuussa 2015 Suomen koripallon Hall of Fameen.
Finneman pelasi yhteensä 117 maaottelua vuosina 1963–1971 ja teki niissä 537 pistettä. Hän pelasi myös Ruotsin (joukkueena Helsingborg) ja Itävallan (joukkueena Klosterneuburg) mestaruussarjoissa sekä Yhdysvaltain yliopistosarjassa (joukkueena Dowling College).
Triglav

Triglav on Slovenian, Julisten Alppien sekä entisen Jugoslavian korkein vuori. Gorenjskan alueella sijaitsevan vuoren korkeus on 2 864 metriä. 
Nimi "Triglav" tarkoittaa vuoren muodon mukaisesti "kolmipäistä". Vuori on kuvattu sekä Slovenian lipussa että vaakunassa. Nimen Triglav sanotaan eräiden lähteiden mukaan viittaavan myös Triglav-nimiseen slaavilaiseen jumalaan.
Triglav sijaitsee sen mukaan nimetyssä Triglavin kansallispuistossa. Vuoren huipulle johtaa 30 viitoitettua kiipeilyreittiä, joista suurin osa on erittäin vaativia. Vuosittain vuorelle kiipeää noin 50 000–70 000 henkeä. Ensimmäisenä Triglaville nousi Luka Korošec vuonna 1778. Vuoren huipulla sijaitsee Slovenian tärkeä symboli, Aljaževin torni.
Evansin gambiitti

Evansin gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla:
codice_1
Avaus on nimetty merikapteeni William Davies Evansin mukaan, joka kehitti sen vuonna 1824. Evansin gambiitti on aggressiivinen muunnelma italialaisesta pelistä, joka normaalisti jatkuisi siirroilla 4.d4 tai 4.c3. Siirron 4.b4 idea on antaa sotilas, jotta saa keskustan haltuun ja painostusta mustan heikkoon f7-sotilaaseen.
Evansin gambiittiin on keksitty tarpeeksi hyvät puolustukset mustalle, minkä takia sitä ei käytetä enää huipputasolla.
Muunnelmia.
Tavallinen jatko on
codice_2
Göringin hyökkäys poikkeaa edellisestä mustan viidennessä siirrossa
codice_3
Heinolan hautausmaa

Heinolan hautausmaa sijaitsee Heinolassa Siltakadun varrella. Hautausmaa on viiden hehtaarin kokoinen ja siellä on noin 7 500 hautapaikkaa. Hautausmaalla on arkkuhautoja, uurnahautoja, muistolehto ja sankarivainaja-alue. Päätös hautausmaan perustamisesta on vuodelta 1807.
Pääportin vieressä on vuodelta 1955 peräisin oleva kappeli, joka on arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema. Tiettävästi ensimmäinen hautausmaalle haudattu henkilö oli saarnaaja Gustaf Streng, joka haudattiin vuonna 1814. Sankarihaudoissa lepää 110 sodissa 1939–1944 kuollutta sankarivainajia.
Muistolehto otettiin käyttöön vuonna 1989 ja se on tuhkahauta-alue. Alueen muistomerkki on tehty luonnonkivistä, ja siihen voidaan haluttaessa kiinnittää vainajien nimikylttejä. Muistolehdossa olevan suihkulähteen ympärillä on toisaalle haudattujen vainajien muistelupaikka. 
Lisäksi Heinolan seurakunnilla on kaksi muuta hautausmaata entisen Heinolan maalaiskunnan kirkonkylässä: uusi hautausmaa ja vanha hautausmaa kirkkoalueella.
Pätsi

Pätsi eli katalonialainen ahjo on keskiaikainen raudanvalmistusuuni. Nimensä mukaisesti katalonialainen ahjo keksittiin 700-luvulla Kataloniassa, Espanjassa. Suomen sana "pätsi" puolestaan on lainattu venäjästä ("petš") ja se tarkoittaa uunia. Luostarilaitoksen ja katolisen kirkon sisäisen tiedonkulun ansiosta pätsit levisivät nopeasti syntysijoiltaan Kataloniasta ympäri Eurooppaa ja karolingisella ajalla syrjäyttivät varhaisemmat harkkohytit.
Pätsi on kivestä tai tulenkestävistä tiilistä rakennettu kuilu-uuni, jonne ladotaan puuhiiltä ja rautamalmia vuoron perään kerroksittain. Harkkohyteissä käytettävän luonnollisen vedon sijaan pätsiin lietsotaan palkeilla ilmaa. Näin veto paranee, ja pätsillä kyetään saavuttamaan korkeampia lämpötiloja ja parempi raudansaanto kuin harkkohytillä. Pätsillä päästään noin 75 % raudan saantoon, kun harkkohytillä jäädään vain noin 25 % tietämille, ja sillä voidaan saavuttaa yli 1200 °C:n lämpötiloja. Varsinkin sisterssiläismunkit, joiden tiedetään olleen taitavia metallurgeja, kehittivät pätsiä eteenpäin: käyttämällä lihasvoiman sijaan lietsomiseen vesiratasta pätsissä on mahdollista saavuttaa lämpötiloja, jotka riittävät raudan sulattamiseen. On mahdollista, että sisterssiläismunkit olisivat valmistaneet valurautaa jo varhaisessa vaiheessa. Ensimmäiset pätsit rakennettiin Suomeen ristiretkiajan loppuvaiheessa.
Pätsistä on enää lyhyt askel varsinaiseen masuuniin, josta rauta saadaan sulana takkirautana ulos. Ensimmäinen varsinainen masuuni on ajoitettu Ruotsin Lapphyttaniin 1100-luvulle.