tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Olena Antonova

Olena Anatolijivna Antonova (, s. 16. kesäkuuta 1972 Nikopol, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kiekonheittäjä.
Antonova edusti vielä Neuvostoliittoa saadessaan pronssia junioreiden EM-kilpailuissa Thessalonikissa 1991. Atlantan olympialaisissa 1996 ja Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän karsiutui loppukilpailusta. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän oli yhdestoista ja Sevillan MM-kilpailuissa 1999 seitsemäs, mutta putosi loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000 ja Edmontonin MM-kilpailuissa 2001.
Antonova sijoittui 2003 neljänneksi Pariisin MM-kilpailuissa ja . Seuraavana vuonna hän oli viides sekä Ateenan olympialaisissa että . Vuonna 2005 hän sijoittui toiseksi Euroopan cupissa, kahdeksanneksi Helsingin MM-kilpailuissa ja seitsemänneksi . Seuraavana vuonna hän oli kuudes Euroopan cupin superliigassa.
Antonova sijoittui vuonna 2007 kolmanneksi Euroopan talviheittomestaruuskilpailuissa ja viidenneksi Osakan MM-kilpailuissa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai pronssia tuloksella 62,59. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui loppukilpailusta. Antonova lopetti uransa vuoden 2009 jälkeen. Vuonna 2013 hän sai kahden vuoden kilpailukiellon, kun hänen Berliinin MM-kilpailuissa antamansa dopingnäytteen uusintatutkimuksessa löytyi merkkejä dopingin käytöstä. 
Antonova heitti ennätyksensä 67,30 Kiovassa 6. kesäkuuta 2004.
Tiffany Thornton

Tiffany Dawn Thornton (s. 14. helmikuuta 1986 College Station, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Sonny With a Chance".
Ura.
Thornton muutti alun perin Los Angelesiin pyrkiäkseen laulajaksi, mutta kiinnostui enemmän näyttelemisestä ja esiintyi ensi kerran televisiossa vuonna 2004 televisiosarjassa "Quintuplets". Sittemmin hän on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Teinitytön kasvatusopas", "O.C.", "Täydelliset naiset", "That's So Raven", "Waverly Placen velhot" ja "Hannah Montana". Thornton on tehnyt myös kaksi elokuvaroolia Hell on Earthissa ja Pete lainahöyhenissä vuosina 2007 ja 2009.
Stryn

Stryn on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Kunnan hallinnollinen keskus on Strynin taajama, lisäksi kunnassa sijaitsevat Innvikin ja Oldenin taajamat. Kunnan sisäosassa oleva vuono on nimeltään Nordfjord.
Stryn on merkittävä matkailukohde, turisteja houkuttelevat erityisesti jäätiköt.
Paikallislehti "Fjordingen" ilmestyy kahdesti viikossa.
Aurland

Aurland on kunta Vestlandin läänissä, Norjassa. Sen hallinnollinen keskus on Aurlandsvangen.
Kunnan rajanaapureita ovat pohjoisessa Vik, pohjoisessa ja idässä Lærdal, idässä Hol, etelässä Ulvik, ja lännessä Voss. Vuoden 2022 alussa Aurlandissa oli 1 766 asukasta.
Maailman pisin maantietunneli on Lærdalin tunneli, joka avattiin 27. marraskuuta 2000. Se lähtee Aurlandista ja päättyy Lærdaliin. Undredalin sauvakirkko puolestaan on Norjan pienin seurakunnan pääkirkko ja Pohjoismaiden pienin käytössä oleva sauvakirkko.
Lærdal

Lærdal on kunta Vestlandin läänissä Norjassa.
Læredalissa on Norjan ja maailman pisin maantietunneli, Lærdalin tunneli, sekä Lærdalsfjorden. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 2 129 asukasta.
Lærdalin tulipalo.
Lærdalin keskustassa Lærdalsøyrissä syttyi laaja tulipalo 18.1.2014, ja koko puurakenteinen kylä oli vaarassa palaa. Kaikkiaan 140 ihmistä vietiin sairaalaan. Lærdalin kunnanhallituksen puheenjohtaja Jan Geir Solheim sanoi pelkäävänsä, että palo on vaatinut kuolonuhreja.
Taloja tuhoutui 23-30, kulttuurihistoriallisesti arvokkaalla puutaloalueella paloi ainakin kolme taloa, yksi näistä oli suojeltu. Kuolonuhreilta kuitenkin vältyttiin, vaikka useita jonkin verran loukkaantuneita jouduttiin viemään sairaalaan, ja monet kävivät tarkastuksessa.
Gloppen

Gloppen on kunta Vestlandin läänissä Norjassa. Sen hallintokeskus on Sandane. Muut taajamat ovat Byrkjelo ja Re. Vuoden 2023 alussa Gloppenissa oli 5 892 asukasta.
Gloppenin kauppa ja teollisuus ovat keskittyneet vahvasti maatalouden ympärille. Kunnassa on muun muassa Tine-yhtiön meijeri.
Media.
Paikallislehti "Firda Tidend" ilmestyy kahdesti viikossa.
Paradise Now (elokuva)

Paradise Now on yhteistuotantoelokuva vuodelta 2005. Se kertoo palestiinalaismiehestä, joka valmistelee itsemurhaiskua Israeliin. Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen 2006 ja oli Oscar-ehdokkaana parhaan vieraskielisen elokuvan sarjassa.
Näyttelijät.
Lähde:
Jalkapallon Suomen Cup 2009

 Suomen Cup 2009 oli 55. jalkapallon Suomen Cupin järjestämisvuosi. Cupiin osallistui kaiken kaikkiaan 356 joukkuetta. Veikkausliiga-joukkueista IFK Mariehamn jätti turnauksen väliin. Myös naisten Suomen cupissa ahvenanmaalaisjoukkue Åland United jätti turnauksen väliin.
Miesten Suomen Cup.
1. kierros.
1. kierroksen otteluparin arvottiin toisen kierroksen yhteydessä 12. maaliskuuta ja ottelut pelattiin 1. huhtikuuta–8. huhtikuuta
102 joukkuetta arvottiin pelaamaan 1. kierroksella.
2. kierros.
213 joukkuetta arvottiin suoraan toiselle kierrokselle. Ottelut pelattiin 1. huhtikuuta–21. huhtikuuta.
3. kierros.
Ottelut pelattiin 25. huhtikuuta–3. toukokuuta
4. kierros.
Tällä kierroksella tulivat mukaan Ykkösen ja Kakkosen joukkueet.
5. kierros.
Ottelut pelattiin 1. kesäkuuta–12. kesäkuuta Tällä kierroksella tulivat mukaan 9 Veikkausliiga-joukkuetta, jotka eivät pelaa kauden 2009–2010 eurocupeissa
6. kierros.
Ottelut pelattiin 8. heinäkuuta–9. heinäkuuta. Tällä kierroksella tulivat mukaan 4 Veikkausliiga-joukkuetta, jotka pelaavat kauden 2009–2010 eurocupeissa.
7. kierros (neljännesvälierät).
Ottelut pelattiin 29. elokuuta–30. elokuuta
8. kierros (puolivälierät).
Ottelut pelattiin 30. syyskuuta–1. lokakuuta
9. kierros (välierät).
Ottelut pelattiin 25. lokakuuta
Fair Play -finaali.
Pelattiin ISS Stadionilla 24. lokakuuta
Pikkufinaali.
Pelattiin ISS Stadionilla 24. lokakuuta
Finaali.
Finaali pelattiin Finnair Stadiumilla 31. lokakuuta
Naisten Suomen Cup.
Naisten Suomen Cupiin ilmoittautui 38 joukkuetta
1. kierros.
1. kierros arvottiin 11. maaliskuuta ja ottelut pelattiin 1. huhtikuuta–26.huhtikuuta
2. kierros.
2. kierros arvottiin 11. maaliskuuta ja ottelut pelattiin 19. huhtikuuta–23. toukokuuta
3. kierros.
3. kierros arvottiin 19. toukokuuta ja ottelut pelattiin 2. kesäkuuta–30. kesäkuuta
4. kierros (puolivälierät).
4. kierros arvottiin 22. kesäkuuta ja ottelut pelattiin 6. heinäkuuta–29. heinäkuuta
5. kierros (välierät).
5. kierros pelattiin 15. lokakuuta 
Pikkufinaali.
Pelattiin ISS Stadionilla 24. lokakuuta
Finaali.
Finaali pelattiin 31. lokakuuta
IOSYS

IOSYS () on japanilainen Sapporosta peräisin oleva doujin-ryhmä. IOSYS:iin kuuluu useita kymmeniä jäseniä, ja tyyliltään heidän musiikkinsa vaihtelee hyvin laajalti elektronisesta musiikista jazzin kautta heavy rockiin. Ryhmä tunnetaan pääasiassa Touhou Project -pelisarjan musiikin uudelleensovituksista, jonka teemat liikkuvat toisinaan samaisen pelisarjan hahmojen parodioinnissa. He julkaisevat musiikkiansa itsenäisesti Comiket-tapahtumissa, sekä digitaalisesti iTunes Storen ja kotisivujensa kautta.
Flash-animaatiot.
Musiikkinsa lisäksi IOSYS tunnetaan musiikin yhteyteen sovitetuista Flash-animaatioistaan. Näistä animaatioista tunnetuimpia lienee "Stops at the diseased part and melts quickly ~ Lunatic Udongein" (tunnetaan yleisemmin nimellä "overdrive") sekä "Marisa Stole the Precious Thing". Ryhmän Flash-animaatiot ovat tunnettuja japanilaisessa Internet- ja otaku-alakulttuurissa, ja ovat myös suosittuja Niconico- sekä YouTube-videosivustoilla.
Rudolf Koelman

 Rudolf Koelman (s. 1959, Amsterdam) on hollantilainen viulisti. Hän toimii viulunsoiton professorina Zürichin musiikkikorkeakoulussa (Zürcher Hochschule der Künste) Sveitsissä.
Biografia.
Koelman opiskeli viulunsoittoa opettajinaan Jan Bor, Herman Krebbers ja Jascha Heifetz. Vuosina 1996-1999 hän toimi Amsterdamin Royal Concertgebouw-orkesterin konserttimestarina. Parhaillaan Koelman opettaa Zürichin musiikkikorkeakoulussa (ZHdK) Sveitsissä, missä hän myös johtaa ZHdK Strings –kamariorkesteria. Hän toimii säännöllisesti kansainvälisten viulukilpailujen tuomaristossa sekä esiintyy solistina ja antaa mestarikursseja ympäri maailmaa. 
Soittimet.
Koelmanin käytössä on G.F. Pressenda –viulu vuodelta 1829 sekä Jaap Bolink –viulu vuodelta 1984. 
Solisti.
Koelman on konsertoinut mm. seuraavien orkesterien solistina: Amsterdams Philharmonisch Orkest (Hollanti), Berner Symphonieorchester (Sveitsi), Bruckner Orchester Linz (Itävalta), Concertgebouw kamariorkesteri (Hollanti), Combattimento Consort (Hollanti), Fremantle Chamber Orchestra (Australia), Haydn Sinfonietta Wien (Itävalta), Innsbrucker Symphonieorchester (Itävalta), Kölnisches Rundfunkorchester WDR (Saksa), Korean Broadcasting System Symphony Orchestra KBS (Korea), Orchestre de Chambre de Lausanne (Sveitsi), Orchestra Sinfonica Siciliana (Italia), Radio Kamer Orkest (Hollanti), Radio Philharmonisch Orkest (Hollanti), Royal Concertgebouw-orkesteri (Hollanti), Stuttgarter Philharmoniker (Saksa), Südwestdeutsche Philharmonie (Saksa), Tokyo Philharmonic (Japani), Zürichin kamariorkesteri (Sveitsi).
Best of 2001–2009

Best of 2001–2009 on The Rasmuksen 25. marraskuuta 2009 ilmestynyt toinen kokoelma-albumi. 
Kokoelmalta on yksi uusi kappale ”October &amp; April”, joka on duetto Anette Olzonin kanssa. Kappale julkaistiin myös singlenä.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 8 ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Tamsalu

Tamsalu on 2 197 asukkaan (1.1.2015) epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Tapan kunnassa Länsi-Virumaan maakunnassa Virossa. Tamsalun pinta-ala on 4,03 neliökilometriä ja asukastiheys 545 asukasta neliökilometrillä.
Historia.
Ensimmäinen maininta Tamsal-nimisestä kartanosta on vuodelta 1512. Kun Tapa–Tartto-rata otettiin käyttöön vuonna 1876, asutus Tamsalin kartanon mailla rautatien ympärillä alkoi kasvaa. 
Vuonna 1991 kunta sai itsehallinnollisen aseman ja vuonna 1996 sille myönnettiin kaupunkioikeudet. Tamsalun kaupunki menetti itsenäisen asemansa ja siitä tuli epäitsenäinen kaupunki () 16.6.2005 yhdistyttyään Tamsalun kunnan kanssa uudeksi Tamsalun kunnaksi. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tamsalun kunta ja vanha Tapan kunta yhdistettiin uudeksi Tapan kunnaksi.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tamsalun epäitsenäisessä kaupungissa oli 2 236 asukasta, joista 1 848 (82,6 %) oli virolaisia, 264 (11,8 %) venäläisiä ja 123 (5,5 %) muita kansallisuuksia.
Hadley Cantril

Hadley Cantril (1906 Hyrum, Utah – 1969) oli yhdysvaltalainen sosiaalipsykologi. Hän valmistui Dartmouth Collegesta vuonna 1928 ja tohtoriksi hän väitteli Harvardin yliopistosta vuonna 1931. Cantril toimi Princetonin yliopistossa vuoteen 1955 saakka, jonka jälkeen hän perusti Institute for International Social Researchin.
Princetonissa olleessaan Cantril osallistui Radio Projectiin, ja julkaisi muun muassa Orson Wellesin "Maailmojen sodan" synnyttämää paniikkia käsittelevän tutkimuksen.
Kaarlo Niilonen

Kaarlo Niilonen (3. kesäkuuta 1922 – 24. helmikuuta 1996 Fredrikshavn) oli suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Niilonen edusti urallaan TUL:n Kotkan Työväen Palloilijoita 1939–1946. Hän oli ensimmäinen TUL:n seurasta maajoukkueeseen noussut pelaaja, kun hänet kutsuttiin 1943 maaotteluun Ruotsia vastaan. Kaikkiaan hänelle kertyi kolme A-maaottelua. Niilonen siirtyi Tanskaan pelaamaan 1946 ja oli ensimmäinen ulkomaille pelaamaan siirtynyt suomalainen. Tanskasta hän siirtyi Sveitsiin ja vuosina 1954–1956 Niilonen toimi Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla olleen FC Solothurnin pelaajavalmentajana. 
Pelaajauran jälkeen Niilonen toimi pitkään valmentajana Tanskassa, jossa hän valmensi muun muassa Aalborg BK:a ja Tanskan B-maajoukkuetta. Niilosta pidetään ensimmäisenä suomalaisena ulkomailla ammattikseen valmentaneena.
Peter Lindroos

Paul Peter Christer Lindroos (26. helmikuuta 1944 Pohja – 17. marraskuuta 2003 Tjörnarp, Skåne, Ruotsi) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori).
Ura.
Peter Lindroosin isä oli Pohjan ruotsinkielisen seurakunnan kanttori ja äiti laulaja. Lindroos opiskeli Sibelius-Akatemiassa ensin kanttoriksi mutta aloitti 1965 lauluopinnot Jolanda di Maria Petrisin oppilaana. Hän opiskeli 1960–70-luvulla myös Italiassa Licinio Francardin, Luigi Riccin ja Marcello Del Monacon johdolla.
Lindroos debytoi Suomen Kansallisoopperassa 1968. Seuraavana vuonna hänen kansainvälinen uransa alkoi esiintymisellä Göteborgin oopperassa. Vuonna 1971 Lindroos sai vakituisen kiinnityksen Kööpenhaminan Kuninkaalliseen teatteriin, jossa hän lauloi aina vuoteen 1996 saakka. Lindroos vieraili 1970–80-luvulla Euroopan merkittävimmissä oopperataloissa, kuten Wienin valtionoopperassa, Covent Gardenissa ja La Scalassa.
1990-luvulla Lindroos vähensi esiintymistään. Hänet nimitettiin Sibelius-Akatemian yksinlaulun lehtoriksi 1995 ja Malmön musiikkikorkeakoulun professoriksi 1996. Lindroos muutti Ruotsiin 2003 ja kuoli siellä saman vuoden lopulla auto-onnettomuudessa. Peter Lindroosin poika, basso Petri Lindroos (s. 1966) on myös oopperalaulaja.
Ohjelmisto.
Peter Lindroosin tärkeimpiä oopperarooleja olivat "Toscan" Cavaradossi, "La Bohèmen" Rodolfo, "Manon Lescaut’n" Des Grieux, "Aidan" Radamès, Otello, Don Carlos sekä "Carmenin" Don José. Kaikkiaan hänen ohjelmistossaan oli noin 80 eri roolia.
Juha Laaksonen (jalkapalloilija)

Juha-Pertti Laaksonen (24. syyskuuta 1963 Turku – 19. maaliskuuta 2013 Turku) oli suomalainen jalkapalloilija ja foneetikko. Jalkapalloilijana hän käytti pelkästään etunimeä Juha.
Jalkapalloura.
Laitapuolustajana pelannut Laaksonen edusti koko uransa ajan Turun Palloseuraa vuosina 1982–1992. Hän voitti seurassa Suomen Cupin 1991 sekä kolme SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Kaikkiaan Laaksonen pelasi 11 kauden aikana 192 ottelua SM-sarjassa ja Veikkausliigassa.
Laaksonen pelasi Suomen olympiajoukkueessa kuusi maaottelua vuosina 1986–1987. Lisäksi hän pelasi 14 nuorten ja 13 poikien maaottelua. Laaksonen joutui lopettamaan peliuransa sairastuttuaan syöpään. 
Akateeminen ura.
Selvittyään sairaudesta Laaksonen aloitti opiskelun Turun yliopistossa pääaineenaan fonetiikka. Hän valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2001 ja väitteli tohtoriksi suu- ja leukakirurgiasta 2006. Vuosina 2007–2010 Laaksonen työskenteli tutkijana Albertan yliopistossa Kanadassa ja vuosina 2011–2012 Turun yliopiston hammaslääketieteen laitoksella. Sen jälkeen hän toimi vielä lyhyen aikaa tutkijana Indianan yliopistossa Yhdysvalloissa, jossa Laaksonen tutki laululintuja ja niiden kykyä sopeuttaa äänentuottamista sensomotorisiin vääristymiin. Hän tutki myös suu- ja leukakirurgisten toimenpiteiden aiheuttamia muutoksia puheen eri osa-alueisiin sekä suunalueen syöpien ja niihin liittyvien kirurgisten toimenpiteiden vaikutuksia puheeseen. Vuonna 2012 Laaksonen sai Suomen kulttuurirahastolta 25 000 euron apurahan.
Juha Laaksonen kuoli 49-vuotiaana maaliskuussa 2013 uusiutuneen sairauden uuvuttamana.
Jari Grönroos

Jari Grönroos (s. 26. lokakuuta 1964) on suomalainen nyrkkeilijä.
Grönroos sai pronssia Budapestin 1985 EM-kilpailujen 57 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälieräottelussa irlantilaisen Derek Sutcliffen tuomariäänin 5–0, mutta hävisi välieräkamppailussa Jugoslaviaa edustaneelle Dragan Konovaloville 1–4. SM-kilpailuissa hän saavutti 57 kg:n sarjassa kultaa 1983, 1984 ja 1985, hopeaa 1981 sekä pronssia 1987. Hän edusti seuratasolla Viipurin Nyrkkeilijöitä ja Tapanilan Erää.
Amatööriuransa jälkeen Grönroos otteli vuonna 1989 viisi ammattilaisottelua, joista kaksi päättyi voittoon, yksi tasapeliin ja kaksi tappioon.
Jose Tuominen

Jose Tuominen (s. 16. huhtikuuta 1963) on suomalainen nyrkkeilijä.
Tuominen karsiutui vuoden 1982 junioreiden EM-kilpailujen 60 kg:n sarjan 1. kierroksella. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Varnan EM-kisoissa 1983 hän hävisi niin ikään ensimmäisen ottelunsa 60 kg:n sarjassa. Budapestin EM-kilpailuissa 1985 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Kukistettuaan Irlannin Peter Murphyn ja Romanian Dorel Stanciulescun hän hävisi välieräottelussa bulgarialaiselle Emil Šuprenskille tuomariäänin 0–5.
Tuominen sai Pohjoismaiden mestaruuskilpailussa hopeaa 60 kg:n sarjassa 1986. SM-kilpailuissa hän sai samassa painoluokassa kultaa 1982 ja 1983, hopeaa 1980 ja 1984 sekä pronssia 1981. Seuratasolla hän edusti Helsingin Nyrkkeilijöitä.
Tuominen kilpaili amatööriuransa jälkeen ammattilaisena vuosina 1988–1998. Hän voitti kahdeksan ammattilaisottelua, joista kolme tyrmäyksellä, hävisi viisi ottelua ja otteli yhden ratkaisemattoman.
Aksel Larsen

Aksel Larsen (5. elokuuta 1897 – 10. tammikuuta 1972) oli tanskalainen poliitikko. Hän toimi kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1932–1958 mutta joutui erotetuksi tuomittuaan Neuvostoliiton toiminnan Unkarin kansannousussa. 
Valimotyöläinen Lange liittyi vuonna 1919 sosialidemokraattiseen puolueeseen mutta siirtyi seuraavana vuonna kommunisteihin. Hänet valittiin parlamenttiin ensi kerran 1924. Saksalaismiehityksen aikana hänet vangittiin, ja hän oli Sachsenhausenin ja Neuengammen keskitysleireillä vuoteen 1945 saakka. Larsen oli vuonna 1945 salkuton ministeri Vilhelm Buhlin johtamassa kokoomushallituksessa.
Larsen perusti 1959 sosialistisen kansanpuolueen, joka menestyi saman vuoden vaaleissa erinomaisesti (150 000 ääntä, 11 paikkaa), vaikka Larsen joutui auto-onnettomuuden takia johtamaan kampanjaa vuodepotilaana eikä puolueella ollut omaa sanomalehteä käytössään. Larsen johti puoluetta vuoteen 1968. Parlamentin jäsenenä hän pysyi kuolemaansa saakka.
John Patler

John Patler (John Adam Patsalos s. 6. tammikuuta 1938 New York City) on yhdysvaltalainen uusnatsi, joka murhasi Yhdysvaltain natsipuolueen johtajan George Lincoln Rockwellin 25. elokuuta 1967. Hänet tuomittiin vankeuteen kahdeksikymmeneksi vuodeksi.
Alejandro Domínguez

Alejandro Damián Domínguez (s. 10. kesäkuuta 1981 Lanús, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kreikkalaista Olympiakosta.
Ura.
Seurajoukkueet.
Domínguez aloitti uransa Quilmesissä kaudella 2000 ja edusti kotimaassaan myös River Platea.
Domínguezin ensimmäinen seura Euroopassa oli venäläinen Rubin Kazan, jonne hän siirtyi 1,5 miljoonalla eurolla alkuvuodesta 2004. Kolmannella kaudellaan Rubinissa Domínguez teki 13 maalia, minkä seurauksena Zenit Pietari osti hänet seitsemällä miljoonalla eurolla ennen kauden 2007 alkua. Kyseessä oli tuolloin kallein Venäjän sisäinen pelaajakauppa koskaan. Zenitissä hän saavutti muun muassa Venäjän valioliigan mestaruuden kaudella 2007 ja UEFA Cupin kaudella 2007–2008. UEFA Cupin loppuottelussa hän ei pelannut, mutta välierässä hän korvasi pelikiellossa olleen Andrei Aršavinin ja syötti kaksi maalia, kun Zenit nujersi Bayern Münchenin maalein 4–0.
Maaliskuussa 2009 Domínguez palasi neljän miljoonan euron kaupassa ja yksivuotisella sopimuksella takaisin Rubiniin pudottuaan kurinpidollisten syiden vuoksi reserveihin Zenitissä. Kaudella 2009 hän teki 16 maalia ja auttoi Rubinin sen toiseen peräkkäiseen mestaruuteen. Hänet valittiin liigan ykköstähdistöjoukkueeseen, ja sekä Venäjän jalkapalloliitto että liigajoukkueiden valmentajat valitsivat hänet kauden parhaaksi pelaajaksi. Kauden 2009–2010 Mestarien liigassa Domínguez pelasi kaikissa kuudessa alkulohko-ottelussa ja teki kaksi maalia.
Joulukuussa 2009 Domínguez siirtyi vapaana pelaajana espanjalaiseen Valenciaan, jonka kanssa hän teki 3,5-vuotisen sopimuksen. Pelattuaan kauden 2011–2012 lainalla River Platessa hän siirtyi elokuussa 2012 espanjalaiseen Rayo Vallecanoon.
Heinäkuussa 2013 Domínguez siirtyi vapaana pelaajana kreikkalaiseen Olympiakokseen, kaksivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueet.
Domínguez on edustanut Argentiinan nuorten maajoukkuetta. Hän kuului vuonna 2001 nuorten maailmanmestaruuden voittaneeseen ryhmään. Kotimaaperällä Argentiinassa järjestetyssä lopputurnauksessa Domínguez pelasi kolmessa ottelussa ja teki 2–1-voittomaalin Kiinaa vastaan neljännesvälierissä. Seuraavassa, Ranskaa vastaan pelatussa puolivälieräottelussa hän loukkaantui pian vaihdosta kentälle päästyään eikä ollut mukana enää seuraavissa otteluissa.
Saavutukset.
Seurajoukkueet
Maajoukkueet
Lylyn viestivarikko

Lylyn Varikko (lyh. LyV), entinen Lylyn Viestivarikko (LyVV) oli Puolustusvoimien viestijoukkojen kalustoa varastoinut, huoltanut ja ylläpitänyt laitos, joka kuuluu nykyisin Millog Oy:lle. Lylyn Viestivarikko tuottaa itsenäisenä tulosyksikkönä elektroniikka-alan materiaalipalveluja puolustusvoimien esikunnille ja joukoille. Varikko ottaa vastaan, muuttaa sotavarusteeksi, huoltaa, varastoi, jakaa ja poistaa käytöstä puolustusvoimille hankittua toimialansa materiaalia. 
Varikko kuului aikaisemmin Maavoimien Materiaalilaitokseen ja sitä ennen vuoden 1993 alusta Puolustusvoimien Materiaalilaitokseen. Ennen Millogille siirtymistään vuoden 2009 alussa varikko nimettiin Lylyn Varikoksi (LyV) ja liitettiin Elektroniikkalaitokseen.
Laitoksen vastuulla on alueellisten viestijoukkojen materiaali, Suomen kansainvälisten joukkojen viestimateriaali, puolustusvoimien kiinteän televerkon materiaali, kenttäsähkömateriaali sekä maalilaitteet.
Toiminta ja historia.
Viestivarikon toiminta alkoi 22. lokakuuta 1939 Espoon Leppävaarassa. Varikko siirrettiin syksyllä 1940 Juupajoen Korkeakoskelle, mistä se siirrettiin nykyiselle paikalleen Juupajoen Lylyyn 22. marraskuuta 1940.
Varikon lisäksi sinne tulivat myös huoltotoiminnot, kun vuonna 1945 varikolle perustettiin maavoimien pääviestikorjaamo muutamaa vuotta myöhemmin 1945. Pääviestikorjaamo siirrettiin Riihimäelle 2. kesäkuuta 1960, jolloin siirretystä osasta tuli Viestikeskuskorjaamo. 
Varikon viimeinen komentaja vuoden 2008 loppuun saakka oli everstiluutnantti Ari Nurminen (s. 1955). Hänen edeltäjänään vuoteen 2003 toimi evl Paavo Seppänen.
SA-kauppa.
Laitoksen alueella oli vuoteen 2010 saakka SA-Kauppa, joka myi puolustusvoimien käytöstä poistamaa materiaalia sekä vuonna 1977 perustettu Lylyn Varikon viestimuseo. Sekä museo että entinen myymälä ovat Millog Oy:n alaisuudessa. Ainoa SA-Kauppa on nykyisin Hämeenlinnassa . Lisäksi viestivarikolla on vapaaehtoista maanpuolustustoimintaa, jota harjoittavat lähinnä pirkanmaalaiset vapaaehtoiset Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen piirissä.
Torisevan rotkojärvet

Torisevan rotkojärviksi kutsutaan Ylä-Pirkanmaan matkailualueella sijaitsevaa kolmea rotkojärveä, joiden nimet ovat Alainen-Toriseva, Keskinen-Toriseva ja Yläinen-Toriseva. Ne sijaitsevat Virtain Jäähdyspohjassa hieman kantatie 66:n itäpuolella.
Syvin järvistä on Keskinen-Toriseva, jonka syvyys on 38 metriä ja keskisyvyys 20 metriä. Suurin järvistä on Alainen-Toriseva, joka on vain 50–70 metriä leveä, mutta 1 120 metriä pitkä. Yläinen-Toriseva on 600 metrin pituinen. Järvien rantakalliot ovat suurelta osin hyvin jyrkkiä.
Alaisella-Torisevalla taidemaalari Werner Holmberg teki teoksensa "Aihe Torisevalta" 1859. Se kuvaa järven eteläpäässä olevaa Inkerinkalliota. Koska Holmberg ohjattiin alueelle, oli jo 1800-luvulla käsitys siitä, että järvi voisi olla matkailukohde. Alaisen-Torisevan järven eteläpäässä Inkerinkallion päällä sijaitsi 1900-luvun alussa myös taidemaalari Armid Sandbergin "Pilvilinna"-taiteilijahuvila joka purettiin 1945.
Ruoveden Ritoniemen kartanossa kesän 1825 viettäneen Johan Ludvig Runebergin uskotaan viitanneen nimenomaan Torisevanjärviin Vänrikki Stoolin tarinoissa.
Alueella kulkee Torisevan luontopolku.
Kahran kestikievarin lutti

Kahran kestikievarin lutti on kantatie 66:n varrella sijaitseva Kahran kestikievarin aikaiselta alkuperäiseltä sijaintipaikaltaan jonkin verran siirretty aitta eli lutti. Zachris Topelius vieraili Kahran kestikievarissa ja ihastui kestikievarinpitäjän tyttäreen, Gretaan. 
Lutin lähellä sijaitsee kaksifooninkinen pohjalaistalo.
Sludge metal

Sludge metal on äärimetallin tyylilaji, joka on yhdistelmä doom metalia ja hardcore punkia. Lisäksi inspiraation lähteinä toimivat esimerkiksi industrial, noise rock sekä varsinkin varhaisessa sludge metallissa southern rock.
Kappaleet ovat usein doom metallin tapaan hitaita ja painostavia, mutta joskus mukana on nopeita hardcore punk-osuuksia. Kitarat ovat usein todella matalalle viritettyjä sekä äärimmäisen säröisiä ja kaikki soittimet vahvistettuja hyökkäävyyden korostamiseksi. Dissonanssin käyttö on yleistä ja tahtilajit ristiriitaisia muun soitannan kanssa.
Temaattisesti sludge metal on monimuotoista, mutta useimpien yhtyeiden sanoitukset pyörivät misantropian, kuoleman, fysiologisten sairauksien ja mielenterveysongelmien ympärillä, mutta myös yhteiskunnallinen kantaaottavuus sekä goottimaiset mielikuvat ovat yleisiä. Sanoitukset usein heijastelevat punkista omaksuttua kapinahenkeä sekä välinpitämättömyyttä vallitsevien normien suhteen. 
Vaikka washingtonilainen kokeellisen rockin yhtye Melvins sekä kalifornialainen hardcore punk-yhtye Black Flag ennakoivat tyylisuuntaa, monet genren varhaiset pioneerit olivat kotoisin Louisianasta.
Lista sludge metal -yhtyeistä tyylinsä mukaan.
Perinteinen/Eteläinen sludge metal.
Nämä yhtyeet ovat genren pioneereja tai voimakkaasti vaikutteita antaneita. Monet ovat eteläisistä Yhdysvalloista.
Stoner sludge metal.
Nämä yhtyeet ovat yhdistäneet stoner rockia sludge metaliin.
Dmitri Kulikov

Dmitri Vladimirovitš Kulikov (, s. 29. lokakuuta 1990 Lipetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Florida Panthersissa.
Ura.
Kulikov pelasi kauden 2008–2009 QMJHL-joukkue Drummondville Voltigeursissa. Voltigeurs varasi hänet toisella vuorolla CHL:n vuoden 2008 varaustilaisuudessa. Hän voitti joukkueessa QMJHL:n mestaruuden, ja hänet valittiin kauden parhaaksi puolustajaksi (Émile Bouchard Trophy), vuoden tulokkaaksi (Raymond Lagacé Trophy) ja QMJHL:n tähdistökentälliseen.
Florida Panthers varasi Kulikovin NHL:ään ensimmäisellä kierroksella vuonna . Hän oli koko varaustilaisuuden 14. varaus. Kulikov pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 2. lokakuuta 2009 Chicago Blackhawksia vastaan, kun Panthers avasi kautensa Helsingin Hartwall Areenalla. Kulikovin kausipalkka on 1,325 miljoonaa dollaria.
Lokakuussa 2020 Kulikov teki vapaana agenttina New Jersey Devilsin kanssa yksivuotisen ja 1,15 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Huhtikuussa 2021 Devils kauppasi Kulikovin Edmonton Oilersiin vaihdossa ehdolliseen neljännen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2021 Kulikov teki vapaana agenttina Minnesota Wildin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Syyskuussa 2022 Wild kauppasi Kulikovin Anaheim Ducksiin.
Maaliskuussa 2023 Ducks kauppasi Kulikovin Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Brock McGinniin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2023 Kulikov palasi vapaana agenttina Florida Panthersiin yhden vuoden ja miljoonan dollarin sopimuksella.
Heinäkuussa 2024 Kulikov teki Panthersin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 4,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkue.
Kulikov on pelannut kahdet alle 18-vuotiaiden MM-kilpailut. Hän voitti kultaa vuonna 2007 ja hopeaa vuonna 2008. Kulikov pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja voitti MM-pronssia.
Kulikovilla on myös miesten MM-hopeaa vuosilta 2010 ja 2015.
Prinsessa Cristina

Cristina de Borbón y Grecia ("Cristina Federica Victoria Antonia de la Santísima Trinidad de Borbón y Grecia", s. 13. kesäkuuta 1965 Madrid) on Espanjan kuningas Felipe VI:n sisar ja edellisen kuninkaan Juan Carlos I:n ja kuningatar Sofían keskimmäinen lapsi. Hän oli naimisissa entisen käsipalloilijan Iñaki Urdangarinin kanssa 24 vuotta ja heillä on neljä lasta. He ilmoittivat tammikuussa 2022 eronneensa.
Vuonna 2014 hänet pidätettiin epäiltynä väärennyksistä ja rahanpesusta. Hovin edustajan mukaan kaikki rikokset ovat hänen aviomiehensä, eivät Cristinan tekoja.Cristina kertoi itse luottavansa täysin aviomieheensä ja olevansa vakuuttunut tämän syyttömyydestä. 
Kuningas Felipe VI (Cristinan veli) otti pois Cristinalta Palma de Mallorcan herttuattaren arvonimen kesäkuussa 2015.
Baleaarien saarten maakuntaoikeus ("La Audiencia Provincial de Baleares") katsoi Cristinan hyötyneen aviomiehensä veronkierrosta, mutta hänet vapautettiin syytteistä helmikuussa 2017. Hänen miehensä Iñaki Urdangarin tuomittiin samassa oikeudenkäynnissä vankeuteen.
Kapteeni Kanki

Kapteeni Kanki on "Myrkky"-lehdessä vuodesta 2003 ilmestynyt Kari Sihvosen huumorisarjakuva. Vuonna 2009 Zum Teufel -kustannus julkaisi sarjasta kokoelmateoksen. "Myrkky"-lehden lopetettua toimintansa Sihvonen piirtää uusia Kanki-tarinoita harvemmin.
"Kapteeni Kangessa" seikkailevat muun muassa Kapteeni Kanki, Pirjo, Slarbatron, Tohtori Morgan, Salami ja Fagenstainin hirviö.
Daniel Gregory Mason

Daniel Gregory Mason (20. marraskuuta 1873 Brookline, Massachusetts – 4. joulukuuta 1953 Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän kuului merkittävään muusikkosukuun: hän oli virsisäveltäjä Lowell Masonin lapsenlapsi, ja pianonvalmistaja Mason and Hamlinin perusti hänen isänsä Henry Mason, jonka veli oli säveltäjä William Mason.
Masonia opettivat John Knowles Paine, George Chadwick, Percy Goetschius ja Vincent d'Indy. Hän työskenteli vuosikymmeniä Columbian yliopistossa. 
Masonin ensimmäinen opus oli valssien kokoelma pianolle. Pianomusiikin lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kolme sinfoniaa, alkusoitto "Chanticleer" (1926) ja lauluja. Hän sai vahvoja vaikutteita Saksan romantiikan ajan säveltäjiltä ja jokin verran modernismista. Hän kirjoitti useita esseitä ja oppaita.
Kohtauksia luokkataistelusta Beverly Hillsissä

Kohtauksia luokkataistelusta Beverly Hillsissä ("Scenes from the Class Struggle in Beverly Hills") on mustan huumorin elokuva vuodelta 1989. Sen on kirjoittanut sekä ohjannut Paul Bartel, ja pääosia näyttelevät Mary Woronov ja Robert Beltran. Elokuvassa nähdään myös Jacqueline Bisset, Ray Sharkey, Ed Begley Jr., Wallace Shawn ja Paul Mazursky.
Mary Woronov oli ehdolla roolistaan vuoden 1990 Independent Spirit Awardin saajaksi parhaasta naissivuosasta.
Juonitiivistys.
Clare Lipkin (Bisset) on tuore vaimo, joka yrittää selvitä vieraansa Lisabethin, tämän himokkaan ex-miehen (Shawn) ja oman perheensä ongelmista. Hän ahdistuu myös vastikään kuolleen aviomiehensä (Mazursky) haamun takia.
Lisabethin ystävä Juan (Beltran) ja Claren autonkuljettaja Frank (Sharkey) lyövät vetoa siitä, kumpi saa ensin vieteltyä toisen työnantajan. Biseksuaali Frank laittaa peliin myös rahaa, mutta tahtoo mahdollisen voiton sattuessa kohdalle Juanin vuoteeseen kanssaan. Juan voittaa vedon, mutta väittää hävinneensä, ja niinpä hän ja Frank harrastavat seksiä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Asko Alanen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle neljä tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”erinomainen” tai ”lajivalio”. Hän kuvasi elokuvaa herkullisesti elostelevaksi farssiksi, jossa on ”terve annos ’kummaa skeidaa’ ”.
Laminaarinen virtaus

Laminaarinen virtaus on viskoottinen virtaus. Laminaarisessa virtauksessa virtaavan fluidin hiukkaset etenevät tasaisissa rinnakkaisissa kerroksissa. Kerrokset voivat liukua toistensa ohi eri nopeuksilla, mutta ovat "sileitä" eivätkä siis sekoitu keskenään. Sen sijaan turbulentissa virtauksessa kerrokset sekoittuvat keskenään.
Virtaus on laminaarinen, kun virtausnopeus on pieni ja virtaavan aineen viskositeetti on suuri. Laminaarinen virtaus voikin muuttua turbulentiksi, jos virtausnopeus kasvaa tarpeeksi tai jokin aiheuttaa virtaukseen äkillisen nopeudenmuutoksen saaden virtauksen muuttumaan epäsymmetriseksi.
Virtauksen laminaarisuutta voidaan mitata dimensiottomalla Reynoldsin luvulla, joka kuvaa fluidin inertiavoiman suhdetta viskoottisiin voimiin. Jos luku on pieni, on kyseessä laminaarinen virtaus ja luvun ollessa suuri on kyseessä turbulentti virtaus.
Gunnar Hökmark

Anders Gunnar Hökmark (s. 19. syyskuuta 1952 Ystad) on maltillisessa kokoomuksessa vaikuttava ruotsalainen poliitikko. Hän opiskeli taloustiedettä, toimi vuosina 1979–1984 maltillisen nuorisoliiton puheenjohtajana ja istui vuosina 1982–2004 Ruotsin valtiopäivien jäsenenä. Vuosina 2003–2004 hän toimi valtiopäivien perustuslakikomitean puheenjohtajana.
Vuosina 1991–1999 Hökmark toimi kokoomuksen puoluesihteerinä. 
Hökmark on istunut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2004. Hänet valittiin uudelle kaudelle 2009 ja 2014. Hänen kirjojensa joukkoon kuuluu "Frihetens värden: den europeiska utmaningen" (2005). Hän on ollut vuodesta 2007 Samfundet Sverige-Israelin johdossa.
Gantt-kaavio

Ganttin-kaavio on erityisesti projektinhallinnassa suosittu janakaavio, joka esittää projektin ja sen työvaiheiden edistymisen suhteessa aikaan. Kaavion kehitti amerikkalainen insinööri ja keksijä Henry Gantt jo 1800-luvulla, ja se on nimetty hänen mukaansa.
Käyttö.
Gantt-kaaviossa ylimmäksi vaakatasoon sijoitetaan aikajana. Työvaiheet sijoitetaan allekkain kaavion vasempaan laitaan. Kutakin työvaihetta kuvaava jana sijoitetaan työtehtävän riville aikajanan siihen kohtaan, jolloin työ on määrä aloittaa. Janan suuruus kuvaa vaiheen vaatimaa työmäärää aikajanan aikayksiköissä mitattuna. Jana päättyy aikajanalla kohtaan, jolloin työvaiheen on määrä olla valmis. Kaavioon sijoitettujen janojen avulla on helppo hahmottaa työvaiheiden toteutusjärjestys: jokin vaihe saattaa kestää koko projektille varatun ajan, toista taas ei voida aloittaa ennen kuin jokin toinen työvaihe on valmis. Janojen värityksellä voidaan seurata työvaiheen etenemistä. Kaaviossa on yleensä jonkinlainen kursori kyseisen päivän kohdalla, ja tähän vertaamalla nähdään helposti onko työvaihe aikataulussa, vai kenties siitä jäljessä.
Hyödyt ja rajoitteet.
Ganttin kaavio on yksi vanhimpia ja yksinkertaisimpia tekniikoita seurata projektin edistymistä. Sen merkittävin etu on visuaalisuus, joka auttaa hahmottamaan projektin aikataulun yhdessä kaikkien vaadittavien työvaiheiden kanssa kerralla alusta loppuun. Selkeästi hahmotettavalla kaaviolla on helppo pitää projektin työntekijät perillä sen etenemisestä sekä tehdä selvitystä projektin tilanteesta myös muille asianomaisille. Ganttin kaavion heikkoudet tulevat sen yksinkertaisuudesta: kaavio esittää työmäärän ainoastaan suhteessa aikaan ottamatta huomioon muita työn vaativuuteen liittyviä tekijöitä. Aina kaikkien työvaiheiden väliset riippuvuudet eivät ole selvästi tunnistettavissa ja täten kaavio vääristyy. Lisäksi projektissa, jossa työvaiheita on lukumääräisesti monta, saattaa visuaalinen selkeys kärsiä. Kaaviosta ei myöskään ilmene mahdollinen tehtävän suoritusnopeuden vaihtelu tehtävän eri vaiheissa eikä kaaviossa ole myöskään tehtävän tekemiseen mahdollisesti liittyvää sijaintitietoa, vrt. vinoviiva-aikataulu.
Chopping Mall

Chopping Mall on yhdysvaltalainen kauhu-/sci-fi-elokuva, jonka ensi-ilta oli 21. maaliskuuta 1986, ja sitä näytettiin nimellä Killbots.
Kun elokuva näytettiin ensi kertaa, se ei ollut menestys. Vähän ajan päästä se näytettiin uudestaan nimellä "Chopping Mall", ja se sai paremman vastaanoton. Elokuva kertoo tappajaroboteista jotka ottavat ostoskeskuksen valtaansa ja murhaavat teini-ikäisiä työntekijöitä.
Elokuvan ohjasi Jim Wynorski ja kirjoittivat Wynorski ja Steve Mitchell. Sitä kuvattiin enimmäkseen Sherman Oaks Galleriassa. Elokuvana pääosissa olivat Kelli Maroney (joka oli myös elokuvassa "Night of the Comet") sekä Tony O'Dell. Sen tuotti elokuvantekijä Roger Corman vaimonsa Julien kanssa. Paul Bartel ja Mary Woronov näyttelivät uudestaan Paul ja Mary Blandia, joita esittivät elokuvassa "Paistinpannumurhaajat".
Juonitiivistelmä.
Park Plaza Mall on juuri asentanut uuden turvajärjestelmän, johon kuuluu kolme huipputekniikalla varustettua turvarobottia.
Neljä nuorta paria päättää pitää elämänsä suurimmat juhlat. He kaikki jäävät ostoskeskukseen sulkemisajan jälkeen juomaan, juhlimaan ja huoraamaan. Ainoa huono puoli juhlissa on se, että juuri sinä yönä turvajärjestelmässä on vikaa, ja roboteista tulee tappajarobotteja, ja ne hyörivät ympäri ostoskeskusta tappamassa juhlijoita. Jokaisen murhansa jälkeen robotit sanovat: ”Have a nice day.” ("Hyvää päivänjatkoa.")
Näyttelijät.
Paul Bartel ja Mary Woronov uusivat Paistinpannumurhaajat-elokuvan roolihahmonsa.
Hugh Anderson

Hugh Anderson (s. 18. tammikuuta 1936) on uusiseelantilainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden neljä kertaa: 50-kuutioisissa vuosina 1963 ja 1964 sekä 125-kuutioisissa vuosina 1963 ja 1965.
Hugh Anderson aloitti kilpauransa kotimaassaan 350- ja 500-kuutioisissa. Vuonna 1960 hän siirtyi Isoon-Britanniaan kilpailemaan. Anderson ajoi MM-sarjassa 50cc, 125cc, 250cc ja 350cc -luokissa. Hän kilpaili lähes koko uransa Suzukilla. Japanilaistalliin Anderson siirtyi vuonna 1962.
Hugh Anderson on kilpaillut aktiiviuransa jälkeen klassikkopyörien kilpailuissa. Anderson valittiin Uuden-Seelannin urheilun Hall of fameen vuonna 1995. Syyskuussa 2009 Andersonilta poistettiin hyvänlaatuinen kasvain.
Frankenweenie

Frankenweenie on vuonna 1984 valmistunut lyhytelokuva, jonka on ohjannut Tim Burton. Hän on käsikirjoittanut elokuvan Leonard Rippsin kanssa. Frankenweenie parodioi vuonna 1931 ensi-iltansa saanutta elokuvaa "Frankenstein", joka pohjautuu Mary Shelleyn samannimiseen romaaniin.
"Frankenweeniesta" tehtiin myöhemmin edelleen Burtonin ohjaamana kokopitkä elokuva, joka sai ensi-iltansa 5. lokakuuta 2012. Elokuva toteutettiin mustavalkoisena, kolmiulotteisesti kuvattuna stop motion -animaationa. Elokuvan vastaavana tuottajana toimi muun muassa "Leijonakuninkaan" tuottanut Don Hahn.
Juoni.
Victor Frankenstein (Barret Oliver) on nuori poika, joka tekee elokuvia bullterrieristään Sparkysta. Kun Sparkyyn osuu auto, Victor oppii koulussa lihasten elektronisista impulsseista, ja keksii, kuinka herättää Sparkyn henkiin. Hän rakentaa koneita, jotka keräävät salamoita, jotka elvyttävät hänen koiransa. Kun Victor on kiitollinen, pelkäävät naapurit koiraa kuollakseen. Pian joutuvat Sparky ja Victor juoksemaan pakoon, ja he joutuvat paikalliselle minigolfradalle ja piiloutuvat tuulimyllyyn. Kun Frankensteinien naapurit saapuvat paikalle, he käyttävät tupakansytytintä valona yrittäessään nähdä heidät, ja sytyttävät tuulimyllyn tuleen. Victor kaatuu ja menettää tajunsa, mutta Sparky pelastaa hänet liekeistä juuri oikealla hetkellä. Väkijoukko ymmärtää virheensä ja pyytää anteeksi. Myöhemmin Sparky rakastuu puudeliin, jonka hiustyyli muistuttaa etäisesti Frankensteinin morsianta.
House of Carters

House of Carters (aikaisemmin The Carters) oli dokumentti/tosi-tv ohjelma, jota esitettii Yhdysvalloissa kanavalla E! ja Kanadassa kanavalla "MuchMusic". Ohjelma kertoo Backstreet Boys -yhtyeen laulaja Nick Carterin ja tämän neljän sisaruksen elämistä heidän yrittäessä yhtenäistää perhettään ja menestyä urallaan. Sarjan ensi-ilta oli 2. lokakuuta 2006 ja "E!" tilasi sarjaa kahdeksan jakson verran. Ohjelmassa esiintyvät Nick, B. J., Aaron, Leslie ja Angel Carter.
Esa Hukkanen

Esa Juhani Hukkanen (s. 25. helmikuuta 1963 Lahti) on suomalainen nyrkkeilijä ja nyrkkeilyvalmentaja.
Hukkanen sai pronssia junioreiden EM-kilpailujen 71 kg:n sarjassa Schwerinissä 1982. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Budapestin EM-kilpailuissa 1985 hän karsiutui 71-kiloisten ensimmäisellä kierroksella. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa myös seuraavan vuoden Renon MM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa.
Hukkanen sai pronssia Torinon 1987 EM-kilpailujen 75 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälieräottelussa ruotsalaisen Peter Mokrickin tuomariäänin 4–1, mutta hävisi välieräkamppailussa Puolan Henryk Petrichille 0–5. Soulin olympialaisissa 1988 hän voitti samassa painoluokassa yhden ottelun selviytyen 16 parhaan joukkoon. 
Hukkanen voitti 75-kiloisten Pohjoismaiden-mestaruuden 1986. SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 71 kg:n painoluokassa 1984 ja 1985 sekä 75 kg:n sarjassa 1986, 1987 ja 1988. Lisäksi hän sai 71-kiloisissa SM-hopeaa 1983 ja pronssia 1982. Seuratasolla hän edusti Lahden Kalevaa.
Aktiiviuransa jälkeen Hukkanen on toiminut valmennustehtävissä. Hän toimi Suomen Nyrkkeilyliiton päävalmentajana 2001–2004. Hänen valmennettaviinsa kuuluu poikansa Ville Hukkanen.
Lars Holm

Lars Holm (s. 1943 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen harmonikkapedagogi ja -taiteilija, joka tunnetaan konserttiharmonikansoiton ja -opetuksen uranuurtajana Pohjoismaissa.
Tausta.
Holm syntyi ja vietti nuoruutensa Gävlessä. Hän opiskeli ensin kuvataidealalle, mutta musiikki vei lopulta voiton. Hän opiskeli Trossingenissa 1964–1968 Fritz Doblerin johdolla. 
Ura.
Holm toimi tiiviissä yhteistyössä Mogens Ellegaardin kanssa konserttiharmonikan koulutuksen kehittämiseksi Skandinaviassa. Vuonna 1969 Holm julkaisi ensimmäisen nuottikirjan melodiabassoharmonikalle, "Nils Erics melodiebok", Mogens Ellegaardin kanssa ja vuonna 1972 ensimmäisen melodiabassoharmonikan oppikirjan Ellegaardin ja Torbjörn Lundquistin kanssa.
Holm toimi opettajana Malmön musiikkikoulussa vuodesta 1968 lähtien, jonne hän meni Ellegaardin kehotuksesta ja Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion opettajana 1970−1987. Hän on vieraillut pedagogina muun muassa Brasiliassa, Japanissa, Kanadassa, Hollannissa, Saksassa ja Ranskassa, sekä esiintyvänä muusikkona useissa kokoonpanoissa. Holm on tehnyt useita televisio-ohjelmia muun muassa Lasse Holmqvistin kanssa. Hän jäi eläkkeelle musiikkikoulun opetusvirastaan vuonna 2008.
Kai Helenius

Kai Helenius (s. Tampere) on suomalainen nyrkkeilijä.
Helenius karsiutui Torinon 1987 EM-kilpailujen 81 kg:n sarjan ensimmäisellä kierroksella. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai samassa painoluokassa pronssia Ateenan EM-kilpailuissa. Hän kukisti puolivälieräottelussa kreikkalaisen Panagiotis Motsakosin tuomariäänin 3–2, mutta joutui luovuttamaan välieräkamppailun Unkarin Lajos Erosia vastaan. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän eteni puolivälieriin.
Helenius voitti 81-kiloisten Pohjoismaiden-mestaruuden 1986. SM-kilpailuissa hän sai kultaa 81 kg:n sarjassa 1985, 1986, 1987, 1989 ja 1990, hopeaa 75 kg:n painoluokassa 1982 ja 1983 sekä 81-kiloisissa 1984. Seuratasolla hän edusti Tampereen Työväen Nyrkkeilijöitä.
First Solar

First Solar, Inc. on yhdysvaltalainen aurinkokennoja valmistava yritys. Yritys on perustettu vuonna 1999 ja tuotanto käynnistyi vuonna 2002. First Solar listautui pörssiin vuonna 2006, ja vuonna 2009 sen markkina-arvo oli yli 4,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria. 
Eurobaron mukaan First Solar nousi vuonna 2008 tuotantokapasiteetiltaan toiseksi suurimmaksi aurinkosähköyritykseksi. Yritys oli vuonna 2008 johtava CdTe-ohutfilmitekniikassa (kadmiumtelluridi). Vuonna 2006 tuotanto oli 60 megawattia ja vuonna 2008 jo 503 megawattia. Yrityksen mukaan se kaksinkertaisti tuotantonsa vuonna 2009. Eurobaro-julkaisu selittää yrityksen menestystä sillä, että sen tuotantokustannukset laskivat kaksi kolmasosaa vuosina 2004-2008: kolme dollaria per watti sähköä vuonna 2004 ja 0,98 dollaria per watti sähköä vuoden 2008 lopussa. Vuosina 2007-2008 yrityksen työntekijöiden määrä kasvoi 1 462:sta 3 000:een. Yrityksen liikevaihtovuonna 2008 oli 1 246 dollaria vuonna 2008.
Solarpark Liberose Saksassa on 53 megawatin aurinkovoimapuisto, jonne asennettiin First Solarin ohutfilmikennoja. Järjestelmän odotettiin valmistuvan joulukuussa 2009. Kyseinen paikka on Brandenburgissa sijaitseva vanha sotilasalue. Sähköennuste oli 52 gigawattituntia vuodessa, joka riittää yli 15 000 kotitaloudelle.
Bill Bixby

Wilfred Bailey "Bill" Bixby (22. tammikuuta 1934 San Francisco – 21. marraskuuta 1993 Century City, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli lukuisia rooleja, kuten David Bannerin osa 1970–1980-lukujen vaihteen "The Incredible Hulk" -sarjassa. Bixby sai kolme Emmy-ehdokkuutta ja yhden Daytime Emmy -ehdokkuuden.
Bixby opiskeli City College of San Franciscossa sekä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä. Hän oli kolmesti naimisissa. Puolisot olivat Brenda Benet 1971–1979, Laura Michaels 1991–1992 ja Judith Kliban 1993. Benet'n kanssa Bixby sai lapsen.
Bixby kuoli sairastettuaan eturauhassyöpää.
Barkaroli

Barkaroli (, , "venelaulu") on soitin- tai laulusävellystyyppi, joka on tyypillisesti 6/8, 9/8 tai 12/8 -tahtilajissa. Barkarolit ovat erityisesti venetsialaisiin gondoleihin yhdistettyjä sävelmiä, joita gondolieerit esittävät työnsä lomassa.
Tunnetuimpia barkaroleja ovat muun muassa Frédéric Chopinin pianobarkaroli ja Jacques Offenbachin barkaroli oopperassa Hoffmannin kertomukset.
Norsunluurannikon ympäristöpolitiikka

Norsunluurannikon ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen. Norsunluurannikko itsenäistyi Ranskasta vuonna 1960. Maa on saanut nimensä entisen siirtomaakauden tärkeän vientituotteen mukaan. Maan kymmenet eri heimot puhuvat toisistaan eriytyneitä kieliä, joita ymmärretään usein vain heimon asuinalueella. Pääkansoja on viisi: akan, kru, mande, senufo ja laguuni. Norsunluurannikon ympäristöpolitiikkaan sisältyy rikkaan eliöstön ja sademetsien suojelu, plantaasien hallinta ja hollantilaisen öljy-yhtiön myrkkyskandaali vuonna 2006.
Ympäristö.
Maa jakautuu 500 km pitkään rannikkoon ja sen alankoon, sisämaan ylänköön ja vuoristoon. Rannikolla on kookosplantaaseja, etelässä trooppista sademetsää ja muualla savanneja. Metsiä on otettu muuhun käyttöön. Plantaasit ovat korvanneet rannikon alkuperäistä trooppista sademetsää. Osa jalopuista on ryöstöhakattu.
Eliöstö.
Norsunluurannikolla on runsaslajinen eliöstö. Sademetsissä on runsaasti simpansseja ja marakatteja, savannilla paviaaneja ja leopardeja ja vesissä virtahepoja ja krokotiileja. Luonnonsuojelualueisiin sisältyy Bounan kansallispuisto (Park National de Bouna) Abidjan pohjoispuolella, Foret de Tain, sisämaassa Maraoun kansallispuisto ja Tain kansallispuisto.
Kansainväliset sopimukset.
Afrikan norsunluun kaikki kaupallinen kauppa on kielletty CITES -sopimuksessa vuonna 1992 (CITES: Convention on the International Trade in Endangered Species of Wild Flora and Fauna).
Ympäristöjupakat.
Vuonna 2006 hollantilainen öljy-yhtiö Trafigura vei säiliöaluksella Abidjaniin tonneittain myrkkyä, joka vietiin 15 kaatopaikalle. Lähes satatuhatta ihmistä sairastui hengitysvaikeuksiin, pahoinvointiin ja ripuliin ja ainakin 15 kuoli. YK-raportin 9/2009 mukaan kuolemat liittyivät myrkkyihin. Yhtiö kiistää. Trafigura maksoi 152 milj. € valtiolle rannikon puhdistamiseksi. Sairastumisista Trafigura siirtää vastuun alihankkijalle. Brittiasianajotoimisto Leigh Day ajoi asukkaiden oikeutta asiassa. Sen mukaan syyskuussa 2009 30 000 ihmistä sai 1050 euron korvauksen jätevesihaitoista. Greenpeace raportoi toimineensa ympäristökatastrofin aiheuttaneen varustamon asettamisessa vastuuseen Norsunluurannikon ympäristökatastrofissa vuonna 2006.
Mikko Mantere

Mikko Mantere on suomalainen nyrkkeilijä.
Mantere selviytyi puolivälieriin junioreiden EM-kilpailujen 48 kg:n sarjassa Edinburghissa 1992. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Tampereen MM-kilpailuissa 1993 hän karsiutui 48-kiloisten ensimmäisellä kierroksella. Myöhemmin samana vuonna hän sai Bursan EM-kilpailuissa pronssia 48 kg:n painoluokassa. Hän voitti puolivälieräottelussa ranskalaisen Rachid Bouaitan pistein 20–7, mutta hävisi välieräkamppailun Bulgarian Daniel Petroville 4–11.
Mantere edusti seuratasolla Turun Weikkoja. Hän voitti SM-kilpailuissa 48 kg:n painoluokassa kultaa 1992, 1993 ja 1995 sekä hopeaa 1994.