tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aluepuolue

Aluepuolue on puoluetyyppi, jossa poliittinen ryhmä on järjestäytynyt alueen perusteella.
Historia.
Aluepuolueen piirteitä on historiallisesti ollut esimerkiksi edustuslaitoksen käytännössä, jossa ryhmät valittiin esimerkiksi kaupungeittain tai kreivikunnittain. Tämä toi käytännön politiikkaan vastaava alueelliset yhteisöt.
Säätylaitoksen aikakaudella paikallisintressit menettivät jonkin verran valtakunnallista merkitystään. Poliittinen toiminta levittäytyi, erityisesti talonpoikaissäädyn ansiosta laajemmilla alueille. Yleisen äänioikeuden myötä politiikka käsitti koko valtakunnan ja sen kohteeksi tuli kaikki väestöryhmät.
1960-luvulle tultaessa aluepuolueen käsitettä käytettiin enää harvoista poliittisista ryhmistä. Joidenkin puolueiden kannatus on sen sijaan yhä selvemmin keskittynyt tietyille maantieteellisille alueille.
Utrechtin yliopisto

Utrechtin yliopisto () on vuonna 1636 perustettu korkeatasoinen alankomaalainen tutkimusyliopisto. Se toimii Utrechtissa kolmella kampusalueella. Yliopisto lukeutuu kansainvälisissä yliopistovertailussa yleensä Alankomaiden parhaimpiin. Esimerkiksi Shanghain yliopistorankingissa 2021 (ARWU) se on sijoittunut maansa tasokkaimpana maailmanlistan sijalle 50.
Yliopisto tulkitsee perustamisajankohdakseen vuoden 1636, jolloin Utrechtissa 1634 käynnistetyn oppilaitoksen (Illustrious School) asema korotettiin akatemiaksi.
Atomic

Atomic on Itävallan Altenmarktista kotoisin oleva tuotemerkki, joka valmistaa hiihtovälineitä alppi- ja murtomaahiihtoon, niin ammattilaisille kuin harrastajillekin. Atomicin omistaa Amer Sports.
Historia.
Alois Rohrmoser perusti Atomicin vuonna 1955 Itävallan Altenmarktissa. Yhtiön alkuperäinen nimi oli Skifabrik Rohrmoser. 
Yritys kasvoi voimakkaasti 1960-luvulla, kun Wagrainissa aloitettiin teollinen suksien valmistus. Vuonna 1967 suksia valmistettiin 17 000 paria ja vuonna 1969 määrä oli 72 000. 
Vuonna 1971 tuotantoa laajeni, kun Altenmarktiin rakennettiin toinen tehdas. 1970-luvun lopulla Atomic osti ranskalaisen Dynamic-merkin, vuonna 1988 suksien siteitä valmistaneen ESS:n ja vuonna 1989 monomerkki Koflachin.
Vuonna 1981 myös Bulgarian Chepelaressa aloitettiin tuotanto. Atomic oli ensimmäinen länsimaa, joka avasi tehtaan itäblokkiin kuuluvassa maassa.
Rubert Hubert suunnitteli vuonna 1988 Atomicin ensimmäiset puuterilumeen suunnitellut vapaalaskusukset. Siihen asti laskettelussa oli käytetty ohuempia suksia. Lumilautojen muodosta inspiraatiota saaneen Hubertin suksien lanseerauksen jälkeen myös kilpailevat tuotemerkit alkoivat suunnitella omia puuterisuksiaan.
1990-luvun alussa yritys joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja meni konkurssiin. Vuonna 1994 Amer Sports osti Atomicin.
Vuonna 2004 yritys valmisti lähes 900 000 paria Atomic- ja Dynamic-suksia vuodessa.
Tuotteet.
Atomic valmistaa hiihtämiseen ja lasketteluun tarkoiteuttuja tuotteita, kuten esimerkiksi suksia ja lumilautoja niin vapaa-ajan käyttöön kuin ammattilaisillekin. Pääosa brändin tuotteista valmistetaan Altenmarktisssa. Atomic on suunnitellut tuotteitaan esimerkiksi hiihtäjä Chris Benchetlerin kanssa.
Peak Performance

Peak Performance on urheiluvaatebrändi. 
Historia.
Peak Performancen perusti vuonna 1986 Åressa joukko ruotsalaisia laskettelijoita, kuten Stefan Engström ja Peter Blom. 
Vuonna 1998 tanskalainen Carli Gry International A/S osti Peak Performancen. Carli Cry liittyi sittemmin IC-konserniin, joka myi Peak Performancen vuonna 2018 Amer Sportsille.
Tuotteet.
Peak Performance on Skandinavian suurin toiminnallisen urheilumuodin vaatemerkki, ja sitä myydään yli 20 maassa. Brändillä on tehtaita useissa eri maissa. Pääasiassa niiden tuotanto tapahtuu Aasiassa, erityisesti Kiinassa ja Bangladeshissa. Brändi keskittyy myös vastuulliseen tuotantoon ja kestävyyteen, joten he tekevät yhteistyötä tehtaiden kanssa, jotka noudattavat hyviä työoloja ja ympäristöstandardeja. Brändillä valmistetaan vaatteita muun muassa hiihtoon, golfiin, harjoitteluun ja ulkoiluun mutta myös vapaa-ajalle.
Aiheesta muualla.
Peak Performance -verkkosivusto
Faster Forward

Faster Forward on suomalainen progressiivinen metalliyhtye Humavoidin debyyttialbumi, joka julkaistiin 24. kesäkuuta 2014.
Lidless

Lidless on suomalainen progressiivinen metalliyhtye Humavoidin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. elokuuta 2020.
Frida Westman

Frida Westman (s. 10. tammikuuta 2001 Örnsköldsvik) on ruotsalainen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa kotikaupunkinsa Friska Viljoria, mutta harjoittelee paljon myös Norjassa muun muassa Roar Ljøkelsøyn ja Andreas Stjernenin ohjauksessa.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Park Cityssä 2017 Westman oli normaalimäen kilpailussa 32:s ja joukkuemäessä yhdeksäs. Oberwiesenthalissa 2020 hän oli 26:s ja Lahdessa 2021 16:s. Aikuisten tasolla hän debytoi Oberstdorfissa 2021, jossa hän sijoittui normaalimäessä 35:nneksi. Pekingissä 2022 hänestä tuli Ruotsin ensimmäinen talviolympialaisiin osallistunut naispuolinen mäkihyppääjä ja samalla myös ensimmäinen ruotsalainen mäkihyppääjä olympialaisissa 28 vuoteen. Normaalimäen kisassa hän sijoittui 16:nneksi.
Maailmancupissa Westman debytoi marraskuussa 2021 Nižni Tagilissa ja tuli 20:nneksi. Kauden 2021–2022 loppupisteissä hän sijoittui kolmanneksitoista, oltuaan parhaimmillaan kaksi kertaa neljäs. Ensimmäisen palkintosijansa Westman saavutti marraskuussa 2022 Wisłassa oltuaan kolmas, joka oli samalla ensimmäinen ruotsalaisen saavuttama maailmancupin palkintosija 30 vuoteen.
Paris (Rammsteinin albumi)

Paris on saksalaisen industrial metal -yhtyeen Rammsteinin konserttitallenne, joka julkaistiin 19. toukokuuta 2017.
Akademmistetškon metroasema

Akademmistetško () on yksi Kiovan metron asemista. Asema avattiin 24. toukokuuta 2003.
Automatically Programmed Tool

Automatically Programmed Tool (APT) on täsmäkieli numeerisen ohjauksen (NC) koneille: kieli antaa CNC-koneelle polun työkalujen käyttöön.
Kieltä käytetään tietokoneavusteisessa valmistuksessa (CAM) ja se perustuu englannin kielen kaltaisiin komentoihin kuten codice_1 ("go left") ja codice_2 ("tangent to"). Ohjelmisto muuntaa APT-ohjelman sarjaksi työkalukoordinaatteja ("Cutter Location Data", CLD), toinen ohjelma nimeltään Postprocessor muuttaa CLD:n NC-ohjelmaksi, jonka laite ymmärtää. NC-ohjelma syötetään laitteeseen.
Historia.
Kielestä kerrottiin lehdistötilaisuudessa MIT:ssä helmikuussa 1959 ja kielestä on muodostunut standardi numeerisesti ohjattujen koneiden käyttöön.
Nykyään APT-kielen sijaan käytetään CAM-ohjelmistoa graafisella käyttöliittymällä tai ohjelmoimalla suoraan mikäli kappale on yksinkertainen.
Mandalayn yliopisto

Mandalayn yliopisto (; ) on vuonna 1925 perustettu, Myanmarin toiseksi suurimmassa kaupungissa Mandalayssa (Maha Aungmyen kaupunginosassa) toimiva julkinen yliopisto.
Myanmarin opetusministeri viesti vuoden 2020 alussa, että Mandalayn yliopisto kuuluisi niiden 14 yliopiston joukkoon, joille suunniteltiin myönnettäväksi autonominen asema.
Kirmanjärvi

Kirmanjärvi (myös Kirmanjärvet) on runsasravinteinen, saareton ja suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Iisalmen keskustan kaakkoispuolella Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 65 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede.
Kirmanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 5,5 kilometriä. Leveys lännestä itään on 850 metriä. Suurin osa järvestä on melko tasaleveää, aivan etelässä järvi kapenee huomattavasti. Järven pohjoisin osa on Pieni-Kirma, jota erottaa pääaltaasta Salmenniemi ja yhdistää pääaltaaseen noin 50 metriä leveä salmi. Vain kymmenen hehtaaria Kirmanjärvestä on vähintään seitsemän metriä syvä. Järven eteläpuoliskolla sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen kymmenen metriä syvä alue. Pieni-Kirman syvin kohta on seitsemän metriä.
Kirmanjärven rannoilla on peltomaata, laajin metsäalue sijaitsee länsirannalla, joka on muita ranta-alueita jyrkempi. Länsiranta kuuluu Kirmanjärven ja Nerkoonjärven väliseen kannakseen, jonka kapein kohta on noin 300 metriä. Kannaksen kautta kulkee rautatie ja valtatie 5. Pieni-Kirma on kokonaan peltojen ympäröimä.
Kirmanjärveen laskee Roimanpuro luoteesta Pikku-Ahmosta (86,8 metriä mpy). Kirmanjärvi kapenee eteläosastaan Kirmanjoeksi, joka laskee lounaaseen Nerkoonjärveen (85,8 metriä mpy).
Kirmanjärven vesitilavuus on 10 916 000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on tyydyttävä.
Kirmanjärvi (04.516.1.001) kuuluu Kirmanjoen valuma-alueeseen (04.516), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Onkiveden alue (04.51) ja ensimmäinen on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Kirmanjärvi on laajin Kirmanjoen valuma-alueen viidestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen muut järvet ovat Iso-Ahmo, Pikku-Ahmo, Kangaslampi ja nimetön järvi.
Kirmanjärvi on kymmenenneksi laajin Siilinjärven 115:stä vakavedestä. Sitä edeltää Viitaanjärvi ja seuraa Hernejärvi.
Haarajärvi (Kuhmo)

Haarajärvi on matalahko metsäjärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on 92 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 82 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Haarajärven kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 2,6 kilometriä. Haarajärvenniemi jakaa järven itäisen osan kahteen lahteen. Järven keskiosassa sijaitsee neljän saaren rykelmä, saarista suurin on yli hehtaarin laajuinen. Saaristosta luoteeseen Haaranjärvi kapenee. Alle neljä hehtaaria Haarajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee saariston luoteispuolella. Järven itäosassa on alaltaan pieniä, jonkin verran yli kymmenmetrisiä syvänteitä.
Haarajärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven pohjoispuolitse kulkee maantie, luoteisrannalla on muutamia pientaloja ja aivan luoteessa sijaitsee Haaranperä.
Haarajärveen laskee Karsikkojärvi (193,7 metriä mpy) luoteesta. Kaakosta laskee Lauvusjärvi (204,8 metriä mpy) Lauvusjokea pienten Leväjärvien kautta. Haarajärven kaakkoispuolella sijaitseva Mäntyjärvi (196,9 metriä mpy) laskee Haarajärveen Keskimmäisen Leväjärven kautta. Haarajärven luusua sijaitsee Haaranperän kohdalla, josta Vepsänjoki virtaa kohti pohjoista.
Haarajärven vesitilavuus on 3 334 000 kuutiometriä.
Haarajärvi (59.992.1.005) kuuluu Vepsänjoen alueeseen (59.992), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Vepsänjoen valuma-alue (59.99) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Haarajärvi on Vepsänjoen alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Lapinjärvi-Autiojärvi ja Karsikkojärvi. Alueeseen kuuluu 12 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Kuhmon Haarajärvi on laajin Suomen kahdestakymmenestä Haarajärvestä.
Oi säästöpankin virkailija, oi rakastettuni

Oi säästöpankin virkailija, oi rakastettuni on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1976. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n "Teatterituokio"-ohjelmapaikalla 24.12.1976.
Elokuvassa Aatos on eronnut avioliitostaan ja lähtee viettämään joulua onnellisena ja vapaana. Muistot entisestä kuitenkin yllättävät hänet.
Syrakusalaisten aarrekammio

Syrakusalaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös "Aarrekammio II", oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Se on saanut nimensä siitä, että sen arvellaan olleen Sisilian Syrakusan kaupungin rakennuttama, mutta tunnistus ei ole täysin varma. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Syrakusalaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisen ja klassisen kauden taitteessa noin vuonna 480 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Syrakusalaisten arrekammio oli näistä toinen lännestä päin laskettuna. Sen länsipuolella sijaitsi Sikyonilaisten aarrekammio ja itäpuolella Epidamnoslaisten aarrekammio (vaikkakin aiemmin itäpuolelle on joskus sijoitettu niin kutsuttu Tuntematon aarrekammio).
Aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä ("distylos in antis"), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen cellan leveys oli 6,3 metriä ja pituus 11,45 metriä. Julkisivu oli etelään päin.
Piobesi d’Alba

Piobesi d’Alba () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Cuneon maakunnassa.Vuoden 2011 alussa kunnassa oli 1 403 asukasta.
Sybarislaisten aarrekammio

Sybarislaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös "Aarrekammio V", oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Se on saanut nimensä siitä, että sen arvellaan olleen Sybariin kaupungin rakennuttama, mutta tunnistus ei ole täysin varma. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Sybarislaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 600–575 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Sybarislaisten aarrekammio oli näistä viides lännestä päin laskettuna. Aiemmin se sijoitettiin joskus kuudenneksi. Sen länsipuolella sijaitsi Byzantionlaisten aarrekammio ja itäpuolella Kyreneläisten aarrekammio.
Aarrekammio edusti doorilaista tyyliä, ja koostui pelkästä cellasta ja pronaoksesta. Sen leveys oli noin 9,6 metriä. Julkisivu oli etelään päin.
Kyreneläisten aarrekammio (Olympia)

Kyreneläisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös "Aarrekammio VI", oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Se on saanut nimensä siitä, että sen arvellaan olleen Kyrenen kaupungin rakennuttama, mutta tunnistus ei ole täysin varma. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Kyreneläisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550–525 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Kyreneläisten aarrekammio oli näistä kuudes tai seitsemäs lännestä päin laskettuna. Usein se sijoitetaan kuudenneksi, ja sen itäpuolella olevaa seitsemättä aarrekammiota kutsutaan Tuntemattomaksi aarrekammioksi. On kuitenkin mahdollista, että seitsemäs aarrekammio olisikin ollut Kyreneläisten aarrekammio, jolloin Tuntemattoman aarrekammion nimi jäisi kuudennelle rakennukselle. Näiden kahden aarrekammion länsipuolella sijaitsi Sybarislaisten aarrekammio ja itäpuolella rakennelma, jota kutsutaan Aarrekammioksi VIII, mutta joka on tulkittu myös Gaian tai Rhean alttariksi pikemmin kuin aarrekammioksi.
Aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä ("distylos in antis"), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen leveys oli noin 6,0 metriä ja pituus noin 9,5 metriä. Julkisivu oli etelään päin.
Kyreneläiset pystyttivät myös toisen Kyreneläisten aarrekammiona tunnetun rakennuksen Delfoihin.
Kyreneläisten aarrekammio

Kyreneläisten aarrekammio voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin rakennuksiin:
Rina Rautala

Rina Rautala (s. 26. syyskuuta 1994 Nurmijärvi) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.
Rautala on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa nurmijärveläistä SB-Prota kausina 2010–2012 ja 2013–2014, SB Vantaata kaudella 2014–2015, jyväskyläläistä Happeeta kaudella 2016–2017, O2-Jyväskylää kausina 2017–2018 ja 2019–2021 sekä Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2021–2022. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 139 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 32 maalia ja antanut 33 maalia syöttöä, sekä kahdeksan pudotuspeliä ilman tehopisteitä. Hän kuului SB-Pron joukkueeseen sen voittaessa Suomen-mestaruuden vuonna 2014 sekä saavuttaessa hopeaa vuonna 2012 ja pronssia 2011.
Tuntematon aarrekammio

Tuntematon aarrekammio tai "Aarrekammio VII" on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta aarrekammiosta Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde. Siitä käytetään tutkimuksessa nimitystä Tuntematon aarrekammio, koska sen rakennuttanutta kaupunkia ei tunneta.
Nimitys on seurausta siitä, että Olympian aarrekammioita on yhteensä yksitoista, mutta Pausaniaan antamasta kuvauksesta saadaan ainoastaan kymmenen rakennuttajakaupungin nimet. Lisäksi osaa aarrekammioista ei ole kyetty tunnistamaan varmuudella. Tämän vuoksi Tuntemattoman aarrekammion nimi on liitetty eri tulkinnoissa eri rakennukseen, riippuen siitä, mikä jää yli. Nykyisin nimi liitetään yleensä seitsemänteen aarrekammioon. Toinen vaihtoehto olisi kuudes aarrekammio, mikäli seitsemäs olisikin ollut Kyreneläisten aarrekammio. Aiemmin tuntemattomana pidettiin lännestä päin laskettuna kolmatta, nykyisin Epidamnoslaisten aarrekammiona pidettyä aarrekammiota.
Kaikki mainitut aarrekammiot edustivat doorilaista tyyliä ja oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Seitsemäs aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä ("distylos in antis"), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen leveys oli 7,12 metriä. Sen etuosa on säilynyt niin huonosti, että tarkkaa pituutta ei tunneta. Julkisivu oli etelään päin.
Kalliojärvi-Kymmensylinen

Kalliojärvi-Kymmensylinen on kaksiosainen, pitkänomainen metsäjärvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 82 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Kalliojärvi-Kymmensylisen kaakkois–luoteissuuntainen pituus on 5,9 kilometriä. Kymmensylinen muodostaa järvikokonaisuuden luoteisen osan ja se on Kalliojärveä selkeästi pienempi. Järvenosia erottaa koukkumainen Pitkäniemi, joka myös jakaa Kymmensylistä. Noin viidesosa Kalliojärvi-Kymmensylisestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvä alue ei ole yhtenäinen, vaan järven pohja kumpuilee jonkin verran. Syvin kohta, 19 metriä, sijaitsee Kalliojärven pohjoispuoliskolla. Kymmensylisen syvin kohta on lähes 15 metriä.
Kalliojärven keskivaiheilla sijaitsee kaksi pientä saarta. Järven rannat ovat metsä- ja suomaata vailla mainittavaa rakennuskantaa.
Kalliojärvi-Kymmensyliseen laskee useiden pienehköjen metsäjärvien vedet kaakosta. Lähimpänä järven kaakkoispuolella sijaitsee Katajajärvi (178,4 metriä mpy). Kalliojärven ja Katajajärven välissä sijaitsee vähäinen Muorinlampi. Kalliojärven luusua sijaitsee Kymmensylisen luoteiskolkassa, jossa järvi kapenee Jussi-Pentin koskeksi, joka laskee luoteeseen Peurajärveen (168,8 metriä mpy). Vesireitti jatkuu kohti luodetta Ontojärveen (159,2 metriä mpy).
Kalliojärvi-Kymmensylisen vesitilavuus on 11 022 000 kuutiometriä.
Kalliojärvi-Kymmensylinen (59.995.1.001) kuuluu Kymmensylisen valuma-alueeseen (59.995), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Vepsänjoen valuma-alue (59.99) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Kalliojärvi-Kymmensylinen on Kymmensylisen valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Venejärvi ja Katajajärvi. Alueeseen kuuluu 37 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Selinuslaisten aarrekammio

Selinuslaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös "Aarrekammio IX", oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Sisilian Selinuksen kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Selinuslaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 550–525 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Selinuslaisten aarrekammio oli näistä yhdeksäs lännestä päin laskettuna. Sen länsipuolella sijaitsi rakennelma, jota kutsutaan Aarrekammioksi VIII, mutta joka on tulkittu myös Gaian tai Rhean alttariksi pikemmin kuin aarrekammioksi, ja itäpuolella Metapontionlaisten aarrekammio.
Aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä ("distylos in antis"), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen cellan leveys oli 6,71 metriä ja pituus 11,65 metriä. Julkisivu oli etelään päin.
Mikey Madison

Mikaela ”Mikey” Madison Rosberg (s. 25. maaliskuuta 1999 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Max Foxin roolista draamakomediasarjassa "Better Things" (2016–2022). Hän on myös näytellyt Susan Atkinsia Quentin Tarantinon elokuvassa "Once Upon a Time in Hollywood" (2019) ja Amber Freemania slasher-elokuvassa "Scream" (2022).
Vuonna 2024 ensi-iltansa sai Sean Bakerin draamakomedia "Anora", missä Madison näytteli nimiroolia. Hänet palkittiin nuoren seksityöntekijän roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla ja Baftalla.
Metapontionlaisten aarrekammio

Metapontionlaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös "Aarrekammio X", oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Metapontionin kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Metapontionlaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 575 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Metapontionlaisten aarrekammio oli näistä kymmenes lännestä ja kolmas idästä päin laskettuna. Sen länsipuolella sijaitsi Selinuslaisten aarrekammio ja itäpuolella Megaralaisten aarrekammio.
Aarrekammio edusti doorilaista tyyliä, ja koostui pelkästä cellasta ja pronaoksesta. Sen leveys oli noin 9,47 metriä ja pituus noin 13,95 metriä. Julkisivu oli etelään päin.
Megaralaisten aarrekammio (Olympia)

Megaralaisten aarrekammio (), tutkimuksessa myös "Aarrekammio XI", oli antiikin aikainen aarrekammio Olympiassa Kreikassa. Sen rakennutti Megaran kaupunki. Aarrekammion rauniot sijaitsevat Archaía Olympían kunnassa Olympian arkeologisella alueella, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Megaralaisten aarrekammio rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 525 eaa., tosin eräässä ehdotuksessa se olisi rakennettu jo noin vuonna 570 eaa., ja sen veistoskoristeltu olisi lisätty myöhemmin noin vuonna 510 eaa. Se oli yksi Olympian lukuisista aarrekammioista, jotka oli rakennettu riviin pyhäkköalueen pohjoislaidalle Kronios-vuoren etelärinteeseen, Nymfaionin ja Stadionin välille. Megaralaisten aarrekammio oli näistä yhdestoista lännestä ja toinen idästä päin laskettuna. Sen länsipuolella sijaitsi Metapontionlaisten aarrekammio ja itäpuolella Gelalaisten aarrekammio.
Aarrekammio oli pienen anta-temppelin näköinen rakennus, jonka pronaoksessa anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä ("distylos in antis"), ja joka edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen cellan leveys oli 6,2 metriä ja pituus 13,2 metriä. Julkisivu oli etelään päin. Aarrekammion päätykolmion veistoskoristelu esitti gigantomakhiaa. Veistoksista säilyneet osat ovat Olympian arkeologisessa museossa.
Megaralaiset pystyttivät myös toisen Megaralaisten aarrekammiona tunnetun rakennuksen Delfoihin.
Megaralaisten aarrekammio

Megaralaisten aarrekammio voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin rakennuksiin:
Emma Parta

Emma Parta (s. 24. lokakuuta 2003 Porvoo) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.
Parta on edustanut naisten F-liigassa Porvoon Salibandyseuraa kausina 2020–2024 ja helsinkiläistä EräViikinkejä kaudesta 2024–2025 alkaen. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän pelasi runkosarjassa yhdeksän ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja 15 pudotuspeliä ilman tehopisteitä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 20 runkosarjaottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja sai seitsemän syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 15 ottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Kaudella 2022–2023 hän teki 18 runkosarjaottelussa kolme maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä, ja kahdeksassa pudotuspelissä pistemerkintöinä olivat yksi maali ja yksi syöttö. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 21 runkosarjaottelua, joissa hän teki 17 maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä, sekä kolme pudotuspeliä, joissa hän viimeisteli kaksi maalia ja sai yhden syöttöpisteen. Kaudella 2024–2025 EräViikinkien joukkueessa hän pelasi 17 runkosarjaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia ja antoi yhden maalisyötön, sekä yhdeksän pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja sai yhden syöttöpisteen. Parta voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2021 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 2022 ja SM-pronssia vuosina 2023 ja 2025.
Taksikuski (vuoden 1969 televisioelokuva)

Taksikuski on Veikko Kerttulan ohjaama suomalainen televisioelokuva vuodelta 1969, joka perustuu Veijo Meren romaaniin "Peiliin piirretty nainen" (1963). Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n "Aitiopaikka"-ohjelmapaikalla 22. syyskuuta 1969. Elokuva voitti "Best New Drama" -palkinnon vuoden 1969 "Hollywood Festival of World Television" -festivaaleilla.
Elokuvassa seurataan Antti Litjan esittämän taksikuskin elämää eräästä illasta seuraavaan aamuun.
Sarvijärvi (Suomussalmi)

Sarvijärvi on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen ylänköjärvi Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakuntarajalla Kuusamon ja Suomussalmen kunnissa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 169 kilometriä pohjoiskoilliseen. Sarvijärven itäisin osa sijaitsee Suomen ja Venäjän rajavyöhykkeellä.
Maantiede.
Sarvijärven ulottuvuus lännestä itään on 4,6 kilometriä. Järven itäosan muodostaa noin 1,8 kilometriä pitkä salmimainen lahti, jonka suulla sijaitsee Simunaniemi. Länsiosan huomattavin niemimaa on Niskaniemi, jonka pohjoispuolella sijaitsee Levälahti. Sarvijärvi pohjoinen osa on melko syvä, eteläinen osa on matala. Simunanniemen luoteispuolella on lähes 30-metrinen syvänne, josta länteen on useita noin 20-metrisiä syvänteitä Levälahteen saakka. Sarvijärven itäisen lahden syvin kohta on 16 metriä. Järven eteläosassa kolmen metrin syvyyskäyrä kulkee niin kaukana rantaviivasta, että paikka paikoin se on lähempänä järven pohjoista rantaa.
Sarvijärven saariluku on 14. Saarista neljä on alle aarin laajuisia luotoja. Laajin saari on yli kaksihehtaarinen Isosaari. Sen länsipuolella sijaitsee Nuuvinsaaret, joiden luoteispuolella sijaitsee Niskasaari. Sarvijärven rannat ovat metsä- ja suomaata, järven kaakkoispuolisen Simunavaaran huippu on noin 260 metriä merenpinnan yläpuolella.
Sarvijärveen virtaa Luomanjoki pohjoisesta Alaluomasta (224,6 metriä mpy). Idästä Sarvijärveen laskee Simunaluoma (221,6 metriä mpy), joka sijaitsee Suomen ja Venäjän välisellä rajavyöhykkeellä. Sarvijärvi laskee Sarvijokea länteen Iijärveen (218,3 metriä mpy).
Sarvijärven vesitilavuus on 8 149 000 kuutiometriä.
Sarvijärvi (59.539.1.001) kuuluu Sarvijoen valuma-alueeseen (59.539), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Iijärven valuma-alue (59.53) ja ensimmäinen Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Sarvijärvi on laajin Sarvijoen valuma-alueen 19:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin Luomajärvi.
Suomussalmen ja Kuusamon rajan Sarvijärvi on laajin Suomen neljästätoista Sarvijärvestä.
Lauri Vesanto

Lauri Olavi Vesanto (13. kesäkuuta 1933 Lahti – 5. kesäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen tanssija ja koreografi. Vesanto vaikutti etenkin Kuopiossa ja sen lähiseudulla. Hän työskenteli Kuopion balettikoulun opettajana ja johtajana vuosina 1955–1987. Koululla oli toimipisteitä kautta Savon.
Elämä ja ura.
Vesannon vanhemmat olivat työmies Konstantin Vesanto ja siivooja Edit Vesanto. Vesanto opiskeli balettia ja liikuntaa muun muassa Alex Saxelinin, Airi Säilän, Elsa Sylvesterssonin ja Nora Kissin johdolla. Hän työskenteli Suomen Kansallisoopperassa vuosina 1958–1960. Vesanto siirtyi Kuopioon ja työskenteli Kuopion kaupunginteatterin balettimestarina vuosina 1963–1967. Hän toimi opettajana ja johtajana Kuopion balettikoulussa jo vuodesta 1955 alkaen. Hän johti koulua vuoteen 1987.
Vesanto suunnitteli koreografioita muun muassa Joensuun, Jyväskylän, Kuopion ja Lahden teattereihin.
Vesanto edisti merkittävästi balettitaidetta Itä-Suomessa ja hänelle myönnettiin Suomen Tanssitaiteilijain liiton kultainen ansiomerkki. Hän sairastui vakavasti vuonna 1987 ja eli viimeiset vuotensa Helsingissä.
Maura Paajanen

Maura Paajanen (s. 22. helmikuuta 2000) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa helsinkiläistä M-Teamia kausina 2015–2017, saman kaupungin EräViikinkejä kausina 2017–2023 ja 2024–2025 sekä Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2023–2024. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 192 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 98 maalia ja antanut 63 maalisyöttöä, sekä 42 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 16 maalia ja saanut 11 syöttöpistetta. Hän saavutti SM-pronssia vuosina 2018, 2022 ja 2025.
Paajanen edusti Suomea alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018.
The North Alliance

The North Alliance (NoA) on pohjoismaalainen vuonna 2014 perustettu holdingyhtiö, jonka toimialaa ovat suunnittelu, viestintä ja teknologia.
Yhtiö koostuu 23 yhteistyössä toimivasta virastosta Tanskassa, Norjassa, Ruotsissa ja Puolassa ja työllistää yli 1050 henkilöä. Vuonna 2016 yrityksen yhteenlasketun liikevaihdon arvioitiin olevan noin sata miljoonaa euroa.
Historia.
Konglomeraatin perusti tammikuussa 2014 McCann Worldgroupin entinen johtaja Thomas Høgebøl suomalaisen pääomarahasto Capmanin tukemana. Vuonna 2017 Capman irtautui ja pääomasijoitusyhtiö Norvestorista tuli NoA:n uusi omistaja.
Inka Lippojoki

Inka Lippojoki (s. 28. marraskuuta 2002) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa helsinkiläistä EräViikinkejä kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 84 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 22 maalia ja antanut 21 maalisyöttöä, sekä 30 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 16 maalia ja saanut kahdeksan syöttöpistettä. Hän saavutti SM-pronssia vuosina 2022 ja 2025. Lippojoki pelasi kauden 2023–2024 Sveitsissä UHC Waldkirch-St.Gallenin joukkueessa.
Lippojoki voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021.
Lena Ek

Lena Ek (s. 16. tammikuuta 1958 Mönsterås) on ruotsalainen juristi ja keskustapuolueen poliitikko.
Ek on istunut Euroopan parlamentissa vuosina 2004–2011 ja Ruotsin valtiopäivillä vuosina 1998–2004 ja 2014–2015 sekä toiminut Ruotsin ympäristöministerinä vuosina 2011–2014.
Milla Ylikojola

Milla Ylikojola (s. 6. lokakuuta 2002) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja.
Ylikojola aloitti pääsarjauransa Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa kaudella 2018–2019 Porvoon Salibandyseurassa, joka tuolloin saavutti SM-hopeaa. Hän on edustanut helsinkiläistä EräViikinkejä kaudesta 2019–2020 alkaen. Ylikojola on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 125 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja antanut 29 maalisyöttöä, sekä 32 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut seitsemän syöttöpistettä. Hän on saavuttanut EräViikinkien joukkueessa SM-pronssia vuosina 2022 ja 2025.
Ylikojola voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021.
Kathy Kirby

Kathy Kirby (oik. Catherine Ethel O'Rourke, 20. lokakuuta 1938 – 19. toukokuuta 2011) oli brittiläinen laulaja.
Kirbyn säännölliset esiintymiset alkoivat, kun hän päätyi Bert Ambrosen yhtyeen solistiksi vuonna 1956. Levytyssopimuksen Kirby sai Pye Recordsin kanssa vuonna 1960. Vuonna 1962 Kirby sopi levytyssopimuksen Decca Recordsin kanssa. Ensimmäinen listahitti "Dance on" julkaistiin vuonna 1963. Samana vuonna julkaistiin myös toinen hitti "Secret love" ja Kirby valittiin New Musical Express –lehden kyselyssä Ison-Britannian parhaaksi naisartistiksi.
Kirby valittiin sisäisesti edustamaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa Eurovision laulukilpailuun 1965. Kirby esitti karsinnassa kuusi kappaletta, joista postikorttiäänestyksellä edustuskappaleeksi valittiin "I Belong". Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Kirby sijoittui toiseksi.
Kirby jatkoi levytystä 1970-luvulla, mutta suosio ei yltänyt enää 1960-luvun tasolle. Kirby vetäytyi julkisuudesta vuonna 1983.
Aleksei Didenko

Aleksei Nikolajevitš Didenko (, s. 30. maaliskuuta 1983, Potšapyntsi, Tšerkasyn alue, Ukrainan SNT) on venäläinen poliitikko. Vuodesta 2007 vuoteen 2010 hän oli Tomskin alueen duuman jäsen. Vuodesta 2011 lähtien hän on ollut Venäjän federaation valtioduuman jäsen. Hän on duuman perustuslaillista lainsäädäntöä ja valtion rakentamista käsittelevän komitean jäsen. Hän on populistisen Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen johtava jäsen.
Varhainen elämä.
Aleksei Didenko syntyi 30. maaliskuuta 1983 Nikolaille Potšapyntsin kylässä Tšerkasyn alueella Ukrainassa. Hän muutti myöhemmin perheineen Tomskiin, jossa hän kävi lukiota vuosina 1990–1993. Hän valmistui "venäläisestä klassisesta koulusta nro 2" vuonna 2000.
Koulutus.
Vuonna 2005 Didenko valmistui Tomskin valtionyliopiston laki-instituutista. Samana vuonna hänestä tuli Venäjän liberaalidemokraattisen puolueen Tomskin alueosaston koordinaattori.
Kansanedustaja.
Vuoden 2016 vaaleissa Didenko voitti Tomskin vaalipiirin nro 181. Aiemmin Tass ilmoitti, että liberaalidemokraattinen puolue teki Yhtenäisen Venäjän kanssa sopimuksen, jonka mukaan se ei nimitä ketään Tomskissa helpottaakseen Didenkon valintaa, ja että Tomskin valtion arkkitehtuurin ja rakennusalan yliopiston rehtori Yhtenäisen Venäjän esivaalin voittaja Viktor Vlasov ei asetu ehdolle vaalipiirissä.
Syyskuussa 2017 Didenko asettui ehdolle Tomskin alueen kuvernööriksi. Hän sijoittui toiseksi ja sai 19,38 prosenttia annetuista äänistä. Aleksei Didenko johti Vladimir Žirinovskin kampanjan päämajaa vuoden 2018 presidentinvaaleissa. 30. maaliskuuta 2022 hänet nimitettiin liberaalidemokraattisen puolueen keskustoimiston ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi.
Suvi Hämäläinen

Suvi Hämäläinen (s. 15. heinäkuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa Pirkkalan Pirkkoja kaudella 2019–2020, Kooveeta kaudella 2020–2021 ja Classicia kaudesta 2021–2022 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 116 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 142 maalia ja antanut 82 maalisyöttöä, sekä 53 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 53 maalia ja saanut 20 syöttöpistettä. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2025 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 2023 ja 2024. Mestaruuteen päättyneellä kaudella 2024–2025 Hämäläinen oli runkosarjan maalintekijä- ja pistetilaston ykkönen tehtyään 43 maalia ja annettuaan 25 maalisyöttöä sekä pudotuspelien maalintekijätilaston jaetulla kärkisijalla 13 maalilla.
Hämäläinen on pelannut naisten maajoukkueessa 20 ottelua, joissa hän on tehnyt 14 maalia ja saanut kymmenen syöttöpistettä. Hän pelasi 16-vuotiaana naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 ja saavutti pronssia. Hän teki turnauksen kuudessa ottelussaan kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Hän voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2021. Hän teki turnauksen kuudessa ottelussaan 12 maalia ja sai yhden syöttöpisteen. Suomi voitti loppuottelussa Ruotsin maalein 5–4, ja Hämäläinen teki Suomen kaksi ensimmäistä maalia sekä jatkoajalla voittomaalin. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän pelasi alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa myös vuonna 2022, jolloin saavutuksena oli MM-pronssimitali.
Travelers Rest

Travelers Rest on kaupunki Etelä-Carolinan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupunki kuuluu Greenvillen piirikuntaan. Sen väkiluku oli 7 788 vuonna 2020, joka on yli 3 000 enemmän kuin vuonna 2010.
Väestö.
Vuonna 2020 Travelers Restin 7 788 asukkaasta valkoisia oli 74,2 %, mustia 19,1 % ja aasialaisia 3,0 %. Vuonna 2019 9,1 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Natalia Gavrilița

Natalia Gavrilița (s. 21. syyskuuta 1977 Mălăiești, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on moldovialainen poliitikko, joka toimi Moldovan pääministerinä 6. syyskuuta 2021 – 10. helmikuuta 2023. Hän on kuulunut vuodesta 2017 Eurooppa-mieleiseen Toiminta- ja solidaarisuuspuolueeseen ja on presidentti Maia Sandun läheinen liittolainen. Gavrilița toimi vuonna 2019 Sandun lyhytaikaisen hallituksen valtiovarainministerinä.
Opiskelu ja työuran alku.
Natalia Gavrilița opiskeli vuosina 1995–2000 kansainvälistä oikeutta Moldovan valtionyliopistossa. Alemman korkeakoulututkinnon jälkeen hän jatkoi maisteriksi Harvardin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2005.
Gavrilița johti vuosina 2007–2008 valtiovarainministeriön talousennusteiden ja kehitysohjelmien osastoa sekä vuosina 2008–2009 valtiokanslian politiikan koordinoinnin ja ulkomaanavun osastoa. Hän työskenteli vuosina 2009–2013 brittiläisessä Oxford Policy Management -konsulttiyrityksessä, jonka toimialaan kuuluu matalan ja keskitulotason valtioiden kehitysasiat. Maia Sandun johtamassa opetusministeriössä Gavrilița toimi vuosina 2013–2015 valtiosihteerinä. Hän oli vuodet 2015–2019 lontoolaisen Global Innovation Fundin pääjohtaja.
Politiikkaan.
Gavrilița liittyi vuonna 2017 Sandun perustamaan Eurooppa-mieleiseen Toiminta- ja solidaarisuuspuolueeseen, jonka varapuoluejohtajaksi Gavrilița valittiin vuonna 2020. Gavrilița toimi vuonna 2019 kesäkuusta marraskuussa Sandun lyhytaikaisen hallituksen valtiovarainimisterinä. Sandu valittiin vuonna 2020 Moldovan presidentiksi ja ehdotti kahdesti Gavrilițaa pääinisteriksi, kun Ion Chicun johtama hallitus oli eronnut joulukuussa 2020. Moldovan parlamentti oli tulloin sosialistipuolueen ja demokraattipuolueen löyhän liittouman hallinnassa. Puolueet estivätkin Gavrilițan valinnan. Kun Gavrilițan valintaa vastaan äänestettiin toistamiseen, parlamentti hajotettin ja määrättiin ennenaikaiset vaalit, mikä oli ollutkin Sandun ja Eurooppa-mielisten puolueiden tavoitteena. Sosialistit valittivat perustuslakituomioistuimeen Sandun toimista nimittää Gavrilița kahdesti pääministeriehdokkaaksi. Tuomioistuin hylkäsi valituksen.
Moldovassa heinäkuussa 2021 järjestetyissä ennenaikaisissa vaaleissa Gavrilița valittiin parlamenttiin. Toiminta- ja solidaarisuuspuolue sai kaikkiaan 63 paikkaa 101 paikasta. Gavrilițasta tuli pääministeri, ja hän vannoi virkavalansa 6. syyskuuta 2021. Gavrilița kokosi ympärilleen hallituksen, jonka jäsenistä iso osa tulee hallintopolitiikan ulkopuolelta mutta ovat kuitenkin alansa asiantuntijoita. Pääministerin tehtävistä Gavrilița ilmoitti luopuvansa 10. helmikuuta 2023, ja maan presidentti hyväksyi eron.
Hessu – Neuvoja kotona pysymiseen

Disneyn Hessu Hopo esittelee: Neuvoja kotona pysymiseen (engl. "How to Stay at Home") on vuonna 2021 julkaistu kolmen lyhytanimaation sarja. Lyhytelokuvissa näytetään Hessu Hopon elämää koronaviruspandemiassa.
Odessan yliopisto

Odessan kansallinen yliopisto (; Odessan kansallinen Ilja Metšnikovin yliopisto, lyhennys ONU) on Ukrainan Odessassa toimiva kansallinen yliopisto. Se on nimetty yliopiston professorina toimineen, vuoden 1908 Nobelin lääketieteen palkinnon saaneen mikrobiologi Ilja Metšnikovin mukaan .
Odessan yliopisto perustettiin Richelieun lyseon pohjalta 13. toukokuuta 1865. Yliopiston nimeksi tuli aluksi Keisarillinen Uuden Venäjän (Novorossijan) yliopisto.
Yliopistossa on 11 (toisen lähteen mukaan 12) tiedekuntaa. 
Ukrainan kansallisessa Jevroosvita-yliopistovertailussa Odessan yliopisto sijoittui vuonna 2021 kokonaissijalle 14. Yliopisto keräsi esimerkiksi Scopus-viitetietokantaan pohjautuvasta osiosta 4. parhaat osapisteet, mutta pärjäsi muun muassa verkkonäkyvyyttä painottavassa webometrics-osiossa vaatimattomammin.
Butch Moore

James Augustine "Butch" Moore (10. tammikuuta 1938 – 3. huhtikuuta 2001) oli irlantilainen laulaja.
Moore perusti 1950-luvun puolivälissä yhtyeen Melochords, mutta saavutti suurempaa suosiota vuonna 1959 perustetun The Capitol Showband -yhtyeen solistina.
Moore valittiin 1965 Irlannin ensimmäiseksi edustajaksi Eurovision laulukilpailuun, jossa hän sijoittui kuudenneksi kappaleella "Walking the Streets in the Rain" . Moore osallistui myöhemmin Irlannin euroviisukarsintaan vuonna 1966 kappaleella "Why Don't You Believe in Her?", joka sijoittui karsinnassa neljänneksi sekä "I See Your Face", joka jäi karsinnassa jaetulle viimeiselle sijalle ja vuonna 1969 kappaleella "Too Late", joka jäi karsinnassa viimeiseksi.
Moore muutti vuonna 1970 Yhdysvaltoihin, jossa asui loppuelämänsä. Vuonna 1972 Moore meni naimisiin irlantilaisen laulaja Maeve Mulvanyn kanssa, ja he perustivat yhtyeen Butch and Maeve sekä omistivat heidän kappaleensa mukaan nimetyn The Parting Glass -pubin Massachusettsissa. Moore kuoli sydänkohtaukseen 3. huhtikuuta 2001.
Sari Siirola

Sari Siirola (s. 4. kesäkuuta 1971) on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Siirola edusti Superpesiksessä Hyvinkään Tahkoa, Ylihärmän Junkkareita, Ylihärmän Pesis-Junkkareita, Vihdin Palloa ja Peräseinäjoen Toivetta. Siirola saavutti yhden SM-pronssin kaudella 1999. Kaudella 2001 Siirola oli Superpesiksen etenijäkuningatar 72:llä tuodulla juoksulla ja voitti Kultaisen mailan. Siirola pelasi kuusi Itä-Länsi-ottelua vuosina 1997, 1998, 2001, 2002, 2003 ja 2004. Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina ja sisäkentällä etenijänä. 
Siirola pelasi 265 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi 48 kunnaria ja 143 tavallista juoksua, toi 435 juoksua ja keräsi 1 328 kärkilyöntipistettä. Siirola pelasi 34 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja neljä tavallista juoksua, toi 32 juoksua ja keräsi 143 kärkilyöntipistettä. Siirola pelasi kuusi Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, toi 14 juoksua ja keräsi 41 kärkilyöntipistettä.
Public domain -merkki

Public domain -merkki () on tapa merkitä teos, joka on public domainia. Merkintätavan on kehittänyt Creative Commons -järjestö, ja se on vain indikaattori – se ei ole lisenssi.
Merkki on koodattu Unicodeen tunnuksella U+1F16E 🅮 CIRCLED C WITH OVERLAID BACKSLASH, joka lisättiin Unicoden versiossa 13.0.
Koska public domainille ei ole yhtä määritelmää ja tekijänoikeuslait vaihtelevat lainkäyttöalueen mukaan, teos voi olla public domainina käytettävissä joissakin maissa, kun taas toisissa se on edelleen tekijänoikeuden alainen (ns. hybridi-status). Monien teosten oikeudellista asemaa on myös vaikea arvioida. Merkintää suositellaankin käytettäväksi vain teoksissa, jotka ovat todennäköisesti vapaita tekijänoikeusrajoituksista maailmanlaajuisesti.
Maurits Ylismäki

Maurits Eskild Ylismäki (8. lokakuuta 1905 Vehmaa – 30. heinäkuuta 1987 Turku) oli suomalainen rakennusmestari, rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Ylismäen vanhemmat olivat maanviljelijä Maurits Hjalmar Ylismäki ja meijerikkö Bertha Sofia Skogster ja puoliso vuodesta 1930 Aino Elisabeth Suojanen. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Ylismäki valmistui rakennusmestariksi Turun teknillisestä koulusta vuonna 1945 ja toimi 1946–1947 Varsinais-Suomen Rakennus -yhtiön palveluksessa. Siirryttyään vuonna 1947 Emil Hartelan Urakoitsijat-yhtiöön hän toimi vastaavana ja vanhempana mestarina, kunnes meni vuonna 1949 rakennusliike Hakkalan palvelukseen. Ylismäki perusti vuonna 1950 Rakennusliike M. Ylismäki -yhtiön ja alkoi sen toimitusjohtajaksi. Yritys rakensi sittemmin useita kymmeniä asuin-, liike-, teollisuus- ja julkisia kohteita ympäri Suomea. Vuonna 1966 teollisuusneuvoksen arvonimen saaneella Ylismäellä oli myös useita rakennusalan ja alueellisia luottamustehtäviä. Eläkkeelle yrityksensä johdosta hän jäi vuonna 1970, jättäen tehtävät pojalleen Rainer Ylismäelle. Muun ohella Maurits Ylismäki harjoitti maanviljelystä omistamassaan Nuhjalan kartanossa Vehmaalla.
Haarajärvi

Haarajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Naturalistic Inquiry

Naturalistic Inquiry on Yvonna S. Lincolnin ja Egon G. Guban vuonna 1985 ilmestynyt johdatus tutkimukselliseen ajattelutapaan tai paradigmaan, joka esittää tutkimuksen perusoletukset luonnontieteellisestä eli positivistisesta tieteenperinteestä poikkeavasti. Tekijät katsovat, että kirjan edustamaa "naturalistista" (naturalistic) näkökulmaa voi kutsua myös jälkipositivistiseksi, etnografiseksi, fenomenologiseksi, subjektiiviseksi, hermeneuttiseksi ja humanistiseksi. Sitä voi nimittää myös tapaustutkimukseksi (case study). Kyse on yhteisestä lähtökohdasta, jota sovelletaan eri tavoin.
Naturalistic Inquiryn keskeiset piirteet.
Naturalistic Inquiryn keskeisiä näkökohtia ovat seuraavat:
Määritelmän sijasta eroja ja periaatteita.
Naturalist inquiryn määritelmän esittämisen sijasta tekijät katsovat voivansa esittää siitä yleiskäsityksen ("an overall perspective"). Egon Guba on kuitenkin
aiemmassa näkökulmaltaan rajatummassa teoksessaan "Toward a methodology of naturalistic inquiry in educational evaluation" (1978) esittänyt sille peräti yhdeksän eri määritelmää, joita tässä teoksessa ei kuitenkaan käytetä.
Naturalistic inquiryn suhde normaalitieteeseen on samankaltainen kuin lahkojen suhde kirkkoon: eronteko lähtökohtaansa omilla tulkinnoillaan. 
Olennaista on, "mitä tutkija tekee..., joukko toimintoja, joihin tutkija sitoutuu" tutkimuskohteeseen vaikuttamisen ja analyysiyksiköiden määrittelyn ulottuvuuksilla. Kysymys ei ole tutkijan vapaudesta, vaan Naturalistic inquiryn lähtökohdista, sen aksioomista.
Naturalistic Inquiryn aksioomat.
Naturalistic Inquiryn lähtöoletukset eli aksioomat ovat seuraavat
Jäävuoria

Jäävuoria on JP Leppäluodon toinen studioalbumi. Se julkaistiin 3. kesäkuuta 2022. Levyjulkaisukeikka on Helsingin Oli The Rocksissa 11. kesäkuuta 2022.
Elvo

Elvo (, sanoista Ελληνική Βιομηχανία Οχημάτων, "Ellinikí Viomichanía Ochimáton") on kreikkalainen linja-autojen ja armeijan ajoneuvojen valmistaja. Lisäksi yritys rakentaa viranomaiskäyttöön erikoisautoja.
Historia.
Elvo perustettiin vuonna 1972 Steyr Daimler Puchin sivuliikkeenä Itävallassa. Täällä valmistettiin Steyr 91- ja Steyr 680M -sarjan ajoneuvoja, Steyr-tankkeja Kürassier ja Leonidas sekä traktoreita. Emoyhtiön kriisin vuoksi Steyr Hellasin tehdas myytiin valtiolle vuonna 1986 ja on siitä lähtien toiminut ELVO-nimellä.
Traktoreiden tuotanto on lopetettu, ja vuodesta 1988 lähtien sotilasosastoa on laajennettu entisen emoyhtiön Steyr-Puchin avulla. Mercedes-Benzin G-sarjaa (kuten W462-sarja) ja Leopard 2 (Leopard 2A6 HEL) -panssarivaunua valmistetaan lisenssillä. ELVO C93800 Europe -bussisarja esiteltiin vuonna 1993 ja vietiin Singaporeen.
Tehdas on vähitellen yksityistetty uudelleen vuodesta 2000 lähtien, ja nyt sitä hallinnoi Mytilineos Holdings. Vuonna 2001 yhtiö esitteli IAA:lle avoauton Aletiksen (kehitys TWT:n ja Pininfarinan kanssa), joka ei päässyt sarjatuotantoon.
Uudenkylän työväentalo Tapiola

Uudenkylän työväentalo on Tampereen Kissanmaan kaupunginosassa sijaitseva työväentalo. Rakennus sijaitsee maisemallisesti keskeisellä paikalla ja sillä on erityistä sosiaalihistoriallista arvoa työväenkulttuurista kertovana rakennuksena. Talo on säilynyt alkuperäisessä tarkoituksessaan kokoontumis- ja harrastuspaikkana ja se kuuluu Kissanmaan, Hipposkylän ja Hakametsän jäähallin muodostamaan maakunnallisesti arvokkaaseen kulttuuriympäristöön. 
Talo oli Uudenkylän Työväentalo Oy:n omistuksessa vuodesta 1949 alkuvuoteen 2023. Talo on myyty Juhlatalo Tapiola Oy:lle. .
Rakennus.
Uudenkylän työväentalo rakennettiin vuosina 1947—1950 SKP:n vuokramaalle arkkitehti T. Jaakkolan suunnitelman mukaan. Toisen lähteen mukaan rakennuksen olisi piirtänyt Orvo Leiniö. Mahdollisesti Leiniö teki talon tilasuunnitelman ja Jaakkola varsinaiset rakennussuunnitelmat. Talo on Kissanmaan vanhimpia ja se sijaitsee asuinalueen keskellä Tapiolan puiston reunalla. Talo rakennettiin talkoovoimin, osin lainarahalla ja se sai nimen Tapiola vuonna 1950. Talon vanha osa on hirsirunkoinen ja laajennus rankorakenteinen. Taloa laajennettiin ja remontoitiin vuonna 1967, jolloin tehtiin wc-tilat, vaihdettiin puulämmitys öljylämmitykseen ja uusittiin ulko-ovet. Salin ikkunat vaihdettiin 1980—1990-luvulla. Muutosten vuoksi rakennuksella ei ole merkittäviä rakennushistoriallisia arvoja.
Toimintaa työväentalolla.
Työväentalolla on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, urheiluharjoituksia ja juhlia. Työtaistelujen aikana talo on toiminut ruuan valmistus- ja jakelupaikkana. Työväentalolla aloitettiin säännölliset tanssit 1970-luvulla. Tamperelainen Ahaa-teatteri toimi talossa 1960—1970-luvuilla.Taloa on vuokrattu juhla- ja kokoustiloiksi, siellä on järjestetty tansseja ja siellä ovat kokoontuneet erilaiset liikunta- ja harrastusryhmät.