tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sheikki Ali Hassan

Sheikki Ali Hassan on Frederikin vuonna 1980 levyttämä käännösiskelmä. Sen on alkujaan esittänyt ja levyttänyt saksalainen yhtye Dschinghis Khan nimellä ”Hadschi Halef Omar”. Suomenkieliset sanat ovat Juha Vainion käsialaa.
Māhū

Māhū () on perinteinen havaijilainen kolmas sukupuoli sellaisille henkilöille, jotka eivät koe olevansa naisia tai miehiä. Vastaava käsite tunnetaan myös Tahitilla.
Perinteisesti māhūilla on sekä miesten että naisten ominaisuuksia. Legendan mukaan yli 500 vuotta sitten Havaijille saapui Tahitilta neljä māhūa, Kapaemāhū, Kahaloa, Kinohi ja Kapuni, parantamaan sairaita. Kun nämä myöhemmin palasivat Tahitille, māhūt neuvoivat havaijilaisia pystyttämään neljä isoa kiveä, jotta näiden parantava voima jäisi saarille. Havaijilaiset alkoivat pitää juhlia näiden neljän parantajan kunniaksi, ja myöhemmin māhūt eivät olleet vain parantajia, vaan myös tärkeiden perinteiden säilyttäjiä. 
Kristittyjen lähetyssaarnaajien saavuttua māhūt joutuivat näiden hampaisiin. Näiden lisäksi lähetyssaarnaajat pyrkivät hävittämään havaijin kielen ja hula-tanssin.
Māhūja on vielä tänäkin päivänä ja sanaa on alettu käyttämään myös sukupuoli-identiteettinä sellaisissa tapauksissa, joissa henkilö identifioituu kolmantena sukupuolena. Esimerkiksi tunnettu havaijilainen hula-opettaja Hinaleimoana Wong-Kalu on kertonut suosivansa termiä "māhū" ennemmin kuin "transsukupuolinen", koska katsoo sen olevan osaltaan myös perinteisen havaijilaisen kulttuurin suojelua. Termiä on käytetty myös haukkumasanana drag queeneja ja naisellisia miehiä vastaan.
Per Bratland

Per Bratland (8. syyskuuta 1907 Oslo – 9. huhtikuuta 1988 Oslo) oli norjalainen toimittaja ja Norjan vastarintaliikkeen jäsen. Hän työskenteli monissa lehdissä, pisimpään "Arbeiderbladetissa", jossa hän oli kolmeen otteeseen yhteensä kaksikymmentä vuotta. Vuosina 1959–1961 Bratland oli "Bergens Arbeiderbladin" päätoimittaja. Toisen maailmansodan aikana Bratland työskenteli Norjan pakolaishallituksen tiedotusosastolla Lontoossa.
Hjelset

Hjelset on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 988 vuonna 2023.
Kleive

Kleive on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 456 vuonna 2023.
Hovdenakken

Hovdenakken on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,28 neliökilometriä ja asukasluku 303 vuonna 2023.
Nesjestranda

Nesjestranda on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 530 vuonna 2023.
Eidsvåg

Eidsvåg on taajama Molden kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 979 vuonna 2023.
Šaamšiǩ

Šaamšiǩ on kolttasaamelaiseen ja kiltinänsaamelaiseen pukuun kuuluva päähine, jota pitävät naimisissa olevat naiset. Lakki ommellaan punaisesta verkakankaasta ja koristellaan lukuisin helmikirjailuin, jotka saavat lakin jopa muistuttamaan hieman kruunua. Käytetyt kirjontamallit ovat kunkin naisen suvussa erilaisia, ja niiden aiheet on haettu ainakin ortodoksisuudesta.
Naimattomat tai lapsettomat nuoret naiset pitävät vaatimattomampaa peeʹrvesǩiä. Šaamšiǩ otetaan perinteisesti käyttöön häiden aikana erityisin menoin. Vihkimisen jälkeen morsiamen kummitäti vie hänet sivummalle ison huivin taakse, ottaa peeʹrvesǩin pois ja letittää morsiamen hiukset kahdelle letille. Ne kiedotaan pään ympärille lettikruunuksi. Sen jälkeen morsian ottaa käyttöön vaimon päähineensä.
Malliltaan šaamšiǩ on varsin korkea. Edessä siinä on lippa, joka kaartuu ylös ja eteenpäin. Lakkiin kuuluu päälaen peittävä päällysosa, jossa on niskassa helmikoristeinen läppä. Otsaosan alareunassa helmikirjailujen välissä on muutaman sentin levyinen silkkinauha, joka päät solmitaan niskaan niskaläpän päälle. Šaamšiǩia on sanottu myös kolttasaamelaisen käsityön vaativammaksi työksi. Leskeksi jäätyään nainen alkaa käyttää pooʹvdneǩiä, jos hän ei halua enää mennä uudelleen naimisiin. 
Perinteisesti šaamšiǩ on tapana peittää huivilla naisen liikkuessa kodin ulkopuolella. Hiukset letitetään silloin taakse ja otsahiukset piilotetaan lakin ja huivin alle.
Vihtavuoren baptistiseurakunta

Vihtavuoren baptistiseurakunta on Laukaan Vihtavuoressa toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1943.
Historia.
Vihtavuoressa oli baptistista ja vapaakirkollista herätystä vuonna 1926. Baptistievankelistat pitivät kokouksia usein paikkakunnalla. Kesällä 1941 siellä vierailivat muun muassa Aleksius Hiljanen, Martta Mörsky ja Suoma Wacklin. Seurakunnan perustava kokous pidettiin Koivulan talon yläkerrassa 17. lokakuuta 1943 ja esimieheksi valittiin Pekka Meriä. 1950-luvulla seurakunta hankki oman teltan ja piti kokouksia ympäristökylissä. Tapahtumassa vieraili muun muassa arabikristitty Jamil Muheison.
Toimitilat.
Vuonna 1945 seurakunta sai lahjoituksena tontin omaa rukoushuonetta varten. Rakennustyöt viivästyivät kuitenkin lokakuuhun 1948 asti. Seurakunnan kirkko valmistui joulun alla 1948. Seurakunnan nykyinen toimitalo valmistui vuonna 1961.
Olenos (Akhaia)

Olenos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Akhaiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Patraksen kunnan alueella lähellä nykyistä Tsoukalaíikan kylää.
Maantiede.
Olenoksen kaupunki sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan luoteisrannikolla Peiros-joen varrella 40 stadioninmittaa itään Dymestä ja 80 stadioninmittaa lounaaseen Patraista. Kaupunki sijoitetaan nykyisen Tsoukalaíikan kylän lounaispuolelle. Olenoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Kaupungin lähellä sijaitsivat kylät Peirai (, lat. "Peirae") ja Euryteiai (, lat. "Euryteiae").
Historia.
Olenosta pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa joskus Pelopsin kotipaikkana. Klassisella kaudella Olenos oli yksi Akhaian liiton "dodekapoliin" kahdestatoista kaupungista. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Ōlenios" ().
Olenos vaikuttaa olleen olemassa edelleen, kun Akhaian liitto perustettiin uudelleen vuonna 280 eaa., sillä Strabon sanoo, ettei se liittynyt uuteen liittoon. Asukkaat kuitenkin jättivät pian kaupunkinsa ja siirtyivät läheisiin Peirain ja Euryteiain kyliin sekä Dymeen. Kaupunki oli jäänyt asumattomaksi viimeistään Polybioksen aikaan 100-luvulle eaa. tultaessa. Strabonin aikana se oli raunioina ja sen alue kuului Dymelle.
Olenos

Olenos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Panormos (Akhaia)

Panormos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Akhaiassa Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Ágios Vasíleioksen kaupungin paikalle. Panormos oli satamakaupunki, joka sijaitsi Pausaniaan mukaan 15 stadioninmittaa eli noin kolme kilometriä itään Rhionin niemestä eli nykyisen Ríon kaupungin paikasta. Sen mainitsevat myös Thukydides, Polybios ja Plinius vanhempi.
Tritaia

Tritaia (, myös "Triteia", ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Akhaiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Erýmanthoksen kunnan alueella lähellä nykyistä Agía Marínan kylää.
Maantiede.
Tritaia sijaitsi Peloponnesoksen niemimaan luoteisissa sisäosissa 120 stadioninmittaa etelään Faraista, Akhaian kaupungeista kauimpana sisämaassa. Kaupungista itään sijaitsivat Erymanthos-vuori ja Leontionin kaupunki, etelään Eliissä sijainnut Lasion ja länteen samoin Eliissä ollut Pylos. Tritaian kaupunkivaltioon kuuluneen alueen kokoa ei tunneta.
Historia.
Tritaia oli yksi Akhaian liiton "dodekapoliin" kahdestatoista kaupungista Cicero antaa ymmärtää, että Tritaia olisi liitetty Arkadiaan Megalopoliin perustamisen jälkeen, mutta muiden todistusten perusteella se vaikuttaa olleen myöhemminkin itsenäinen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Tritaieus" ().
Tritaia oli yksi niistä neljästä kaupungista, jotka ottivat johtoaseman Akhaian liiton perustamisessa uudelleen vuonna 280 eaa. Vuoden 220 eaa. toisessa liittolaissodassa Tritaia kärsi aitolialaisten ja elisläisten hyökkäyksistä. Keisari Augustus liitti Tritaian alueen Patraihin tehtyään siitä roomalaisen "colonian" eli sotilassiirtokunnan vuoden 31 eaa. Aktionin taistelun jälkeen.
Nykyinen Erýmanthoksen kunnan osa Tritaían kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on nimetty kaupungin mukaan.
Häyhtiönmaan Betel-seurakunta

Häyhtiönmaan Betel-seurakunta oli Kokemäen Häyhtiönmaassa toiminut helluntaiseurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1931.
Historia.
Helluntaiherätys tuli Häyhtiönmaahan vuonna 1923 opettaja Maiju Heiniön myötä. Heiniö aloitti ompeluseuratoiminnan, joiden yhteydessä järjestettiin myös hengellistä toimintaa. Kokouksia pidettiin Häyhtiönmaassa ja Porolanmaassa. Kokouksissa puhuivat muun muassa Feeliks Tuomi, Nikolai Kataja, Martta Hellen, Sanni Hautakangas, Valto Kuusisto ja Eino Heinonen. Lavian helluntailaiset tukivat työtä Häyhtiönmaassa.
Seurakunnan perustava kokous pidettiin 10. heinäkuuta 1930 Eino heinosen toimiessa puheenjohtajana ja vanhimmaksi valittiin Väinö Nätkimäki. Häyhtiönmaan Betel-seurakunta kasvatti monia saarnaajia. Seurakunnasta lähtöisin ovat muun maussa Uuno Palonen, Artturi Kukkula, Arvo Peltomaa, Heikki Heinilä, Jalmari Lehtovirta, Hannu Puustelli ja Timo Puustelli.
Seurakunnan vanhimmat.
Seurakunnan vanhimmiksi on asetettu seuraavat henkilöt:
Kokemäen helluntaiseurakunta

Kokemäen helluntaiseurakunta eli Kokemäen Eden-seurakunta on Kokemäellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1931. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi Sanan ja rukouksen illat, evankeliointitilaisuudet, raamatunopetus sekä vähäosaisille järjestetyt ruokailutapahtumat ja vierailut hoitokodeissa. Seurakunta tukee myös lähetystyötä Etiopiassa ja Keniassa. Seurakunnan pastorina toimii Hannu Puustelli.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Kokemäelle jo vuonna 1913. Ensimmäisiä tilaisuuksia paikkakunnalla järjestivät lähetyssaarnaaja Pekka Lattu sekä evankelistat Mimmi Tulimäki ja Antti Lajunen. Vuonna 1928 kokouksia pitivät Vieno Laine ja Ellen Roth, joiden toiminnan seurauksena järjestettiin kaksi kastetilaisuutta.
Kokemäen helluntaiseurakunta perustettiin 4. huhtikuuta 1931 ja kokouksen puheenjohtajana toimi Lauri Mömmö. Seurakunta otti nimekseen "Eden". Aluksi seurakunta kokoontui Kalle Lehtimäen talossa. Kesällä 1936 seurakunta järjesti Satakunnan ensimmäiset helluntaiherätyksen lähetysjuhlat elokuvateatteri Kinossa.
Sotavuosina seurakunnan toiminta lamaantui lähes täysin ja toiminta aloitettiin uudelleen 20. joulukuuta 1946. Seurakunta menetti kokoustilansa ja kokoontui kodeissa eri kylissä ja vuokratiloissa. Seurakunnan toiminta elpyi Simo Tommisen perheen ottaessa vastuuta toiminnasta.
1950-luvulla seurakunta järjesti kesäjuhlat Pälpälässä. Vuosina 1956–1958 seurakunnan piirissä oli herätystä erityisesti Peipohjassa. Vuodesta 1969 lähtien seurakunnassa on pidetty lähetysompeluseuroja.
Rukoushuone.
Seurakunnalla on ollut useaan otteseen vuokrattu rukoushuone Tulkkilassa. Seurakunta osti oman rukoushuoneen 18. elokuuta 1984 linja-autoaseman läheisyydestä. Rakennus saneerattiin seurakunnan tarpeita vastaavaksi. Kokoussaliin tuli 60 istumapaikkaa, minkä lisäksi rakennuksessa on eteisaula, sosiaalitilat ja keittiö.
Saarnaajat.
Seurakunnan saarnaajina ovat otimineet seuraavat henkilöt:
Oleksandrivskin piiri (Zaporižžja)

Oleksandrivskin piiri () on yksi Ukrainan Zaporižžjan seitsemästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Zaporižžjan keskustassa Dneprin vasemmalla rannalla sijaitsevan, vuonna 1935 perustetun kaupunkipiirin pinta-ala on 11,2 neliökilometriä. 
Piirin aiempi nimi oli vuoteen 1960 saakka Stalinin piiri ja sitten maaliskuuhun 2016 saakka Žovtnevin piiri (). Piiri on nimetty kaupungin alkuperäisen nimen mukaan (Oleksandrivsk, tai venäjästä Aleksandrivsk). Paikalliset asukkaat kutsuvat piirin aluetta vanhaksi kaupungiksi. Aiemmasta Žovtnevin piiristä on erotettu nykyisen keskustan itäpuolella sijaitseva Ševtšenkon piiri (vuonna 1962) ja Komunarin piiri (1977) omiksi kaupunkipiireikseen.
Piirin väestöarvio on 68 666 (2015), ja aiemmin noin 76 300 (VL 2001).
Piirin alueella sijaitsee muun muassa:
Jämijärven helluntaiseurakunta

Jämijärven helluntaiseurakunta on Jämijärvellä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1931. Seurakunnan toimintaan kuuluvat päivätilaisuudet ja Sanan ja rukouksen illat. Lisäksi seurakunnassa tehdään nuorisotyötä, lähetystyötä ja kirjamyyntiä.
Historia.
Ennen helluntaiherätystä Jämijärvellä vaikutti vapaa-evankelinen liike, jonka kautta tuli uskoon myös myöhempiä helluntaiherätyksen jäseniä. Helluntaiherätys tuli Jämijärvelle Suodenniemen kautta ja puhujia kutsuttiin Jämijärvelle.
Seurakunnan perustava kokous pidettiin Tykköön kylässä Järventaustan talossa 7. heinäkuuta 1931. Seurakunnan vanhimmiksi nimettiin Arvo Linnamäki ja Väinö Kulmala. Seurakunnan toimintaa kuvasi alusta alkaen evankeliumin levittäminen eteenpäin. Seurakunta tuki 1930-luvulla muun muassa Viron lähetystä, Hangon lähetyskurssia ja Pohjanmaan evankeliointia.
Sotien jälkeen Jämijärvellä oli voimakkaita herätyksiä. Sulo Pärssinen ja Eelis Penttilä pitivät eri kylillä kokouksia vuosina 1947–1948. Vuosina 1950–1951 kokouksia pitivät Taisto Vahtera ja Vilho Mäkelä.
Rukouhuone.
Vuonna 1979 seurakunta sai oman rukoushuoneen Palokosken kylästä. Talo on entinen kauppaliike ja sijaitsee Niinisalo–Ikaalinen-tien varrella. Saneeraustöiden jälkeen otettiin käyttöön kokoussali, johon mahtuu noin 80 henkilöä. Vuonna 1981 seurakunta hankki oman evankelioimisteltan.
Saarnaajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Jämijärven helluntaiseurakunnan saarnaajina:
Merikarvian helluntaiseurakunta

Merikarvian helluntaiseurakunta eli Merikarvian Saalem-seurakunta on Merikarvialla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1931.Seurakunnan toimintaan kuuluu ehtoolliskokousten lisäksi sana ja rukous -illat, Jumala voi! -päivätilaisuudet sekä ruokakassien jako.
Historia.
Merikarvialla on ollut historian aikana useita voimakkaita herätyksiä. Ensimmöinen vapaiden suuntien kautta tapahtunut herätys alkoi vapaa-evankelisen liikkeen vaikutuksesta. Helluntaiherätys saapui Merikarville varhiaisessa vaiheessa. Vuonna 1911 Merikarvialla järjestettiin kastetilaisuuksia.
Merikarvian helluntaiseurakunta järjestäytyi 28. syyskuuta 1931 ja seurakuntaan liittyi 21 jäsentä. Myöhemmin seurakunta vaihtoi nimensä "Saalemiksi". Sodan jälkeen seurakunta järjestäytyi uudelleen. 1950-luvulla seurakunta järjesti telttakokouksia. Vuonna 1977 seurakunta osti kiinteistön Ylikylän keskustasta.
Rukoushuone.
Seurakunnan rukoushuone on vihitty käyttöön maaliskuussa 1991. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Esko Räntilä. Rukoushuone on rakennettu pitkälti talkoovoimin ja lahjoitusvaroin. Ennen rukoushuoneen valmistumista seurakunta toimi Merikarvian keskustassa rukoushuoneeksi remontoidussa kiinteistössä. Kokouksia järjestettiin myös kodeissa ja kokoushuoneissa.
Neptune (1803)

Neptune oli Ranskan laivaston vuonna 1803 vesillelaskettu kaksikantinen 80-tykkinen Bucentaure-luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 16. syyskuuta 1802 Toulonin telakalta, missä köli laskettiin 4. tammikuuta 1803. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1803 ja otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1804.
Palvelus.
Espanja valtasi aluksen Cádizin taistelussa ja liitti 14. kesäkuuta 1808 sen laivastoonsa nimellä "Neptuno" päällikkönään Pedro de Valecia. Alus oli Cádisissa. Marraskuussa 1809 aluksen päälliköksi tuli Ignacio de Olaeta. Vuonna 1810 Ranskan joukkojen piiritettyä Cádizin alus lähti syyskuussa viiden muun satamassa olleen aluksen kanssa Máhoniin. Se poistettiin 1820 alusluettelosta ja romutettiin Cartagenassa.
Selafail-luokka

Selafail-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston 23 kaksikantisen 74-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Alukset.
A. S. Katasonov suunnitteli luokan, jonka ensimmäinen alus valmistettiin Pietarissa. Loput alukset valmistettiin Arkangelissa, jossa A. M. Kuroškin muokkasi suunnitelmaa muun muassa vahvistamalla rakenteita ja parantamalla takilaa. Muutoksilla pyrittiin parantamaan alusten käytettävyyttä pohjoisilla merialueilla.
Nord-Adler (1811)

Nord-Adler () oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1811 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 20. marraskuuta 1809. Alus laskettiin vesille 9. toukokuuta 1811.
Palvelus.
Alus lähti 11. elokuuta 1812 Arkangelista vara-amiraali Crownin lippulaivana. Syyskuussa 1812 se menetti Shetlannin edustalla mastojen huiput nelipäiväisessä myrskyssä. Alus saapui 9. lokakuuta 1812 Suomenlinnaan, jolloin aluksella oli 219 miestä menettänyt henkensä keripukin vuoksi. Alus lähti 28. lokakuuta Suomenlinnasta ja saapui Sheernessiin 29. marraskuuta 1812. Se lähti 25. toukokuuta 1814 Sheernessistä laivueen mukana. Alus vastaanotti 27. toukokuuta Cherbourgissa kotimaahan kuljetettavaksi Venäjän kaartin sotilaita. Se saapui 8. heinäkuuta Kronstadtiin. Alus risteili 1817 Itämerellä ja kuljetti joukkoja Tallinnasta Suomenlinnaan.
España.
Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra-amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "España"..
Huhtikuussa 1918 alus siirrettiin Cádizissa reserviin. Se liitettiin 1819 Cádizissa Mourelle de la Rúan laivueeseen. Aluksella oli 30. kesäkuuta 1818 Cádizissa ainoastaan 208 miestä, minkä lisäksi pääosa aluksen varusteista ja varastoista oli siirretty muille aluksille. Alus poistettiin 1821 palveluksesta La Carracassa ja asetettiin myytäväksi 13. joulukuuta 1822 Cádizissa.
Beit Lahia

Beit Lahia tai Beit Lahiya () on kaupunki Palestiinan Gazan kaistan pohjoisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 88 768.
Maantiede.
Beit Lahia sijaitsee Palestiinan Gazan kaistalla Pohjois-Gazan kuvernoraatin hallinnollisella alueella.
Historia.
Nykyinen Beit Lahia saattaa olla kristityn historioitsija Sozomenoksen mainitsema "Bethelia". Paikan sanottiin sijaitsevan antiikin Gazan pohjoispuolella ja sen sanottiin olevan vauras kylä, jossa oli useita pakanallisia temppeleitä. Temppeliin kylän viereisellä kukkulalla viitataan mahdollisesti keisarinna Aelia Eudoxian käskyssä Porfyrios Gazalaiselle tuhota pakanalliset temppelit ja perustaa paikalle kirkko.
Israel miehitti Gazan kaistaa kuuden päivän sodan jälkeen vuonna 1967. Beit Lahia oli yksi tunnetuista miehityksen vastarintakeskuksista, jossa israelilaisten oli vaarallista partioida. Vastarintataistelijat väittivät jopa "vapauttaneensa" kaupungin. Ensimmäisen intifadan aikana 7.12.1992 Hamasin Qassam -prikaatit ilmoittivat surmanneensa viisi israelilaista sotilasta intifadan verisimmässä yksittäisessä iskussa. Myöhemmissä Israelin ja palestiinalaisten konflikteissa kaupunkiin on tehty ilmaiskuja. Israel vetäytyi lopulta kaistalta vuonna 2005 ja myöhemmin sitä hallitsi Hamas. 
Israelin joukot etenivät jälleen kaupunkiin Gazan sodan aikana vuonna 2023 ja kaupunki kärsi merkittäviä tuhoja.
Väestö.
Beit Lahian asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2017 arvion mukaan 88 768.
Kirjoperhoskukka

Kirjoperhoskukka eli siroperhoskukka ("Schizanthus pinnatus") on koisokasvien (Solanaceae) heimoon, perhoskukkien ("Schizanthus") sukuun kuuluva kasvilaji. Kirjoperhoskukaksi saatetaan kutsua myös tästä lajista jalostettua risteymää, loistoperhoskukkaa ("Schizanthus" × "wisetonensis").
Kirjoperhoskukka on yksivuotinen kasvi, joka kasvaa tavallisesti noin 45 cm korkeaksi. Sen varsi on haarova ja kasvutavaltaan pysty. Lehdet ovat noin 10 cm pitkiä ja syvään liuskoittuneita. Kukat kehittyvät viuhkomaisiin kukintoihin ja muistuttavat ulkonäöltään hieman joidenkin kämmeköiden kukkia. Kukat voivat olla monenvärisiä, muun muassa punaisia, violetteja, keltaisia tai valkoisia, mutta usein niissä on purppuranvärisiä pilkkuja ja keltainen keskusta. Kirjoperhoskukka kukkii keväällä.
Kirjoperhoskukka kasvaa luontaisena Chilen vuoristoissa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina muualla.
Samojedologia

Samojedologia on kielitieteen alaan kuuluvaa tutkimusta, joka tutkii uralilaisiin kieliin kuuluvia samojedikieliä. Alan tutkijaa nimitetään samojedologiksi.
Ensimmäinen tieteellinen samojedikielten kuvaus on M. A. Castrénin "Grammatik der Samojedischen Sprachen", joka on julkaistu vuonna 1854. Samojedologiassa käytetyn terminologian historian voidaan katsoa alkavan tuosta kielioppikuvauksesta. Historiallisesti samojedologia on ajottain haluttu rajata pois varsinaisen eli autonomisen fennougristiikan yhteydestä. Näin teki ennen muita August Ahlqvist, ja hänen näkökulmastaan siis samojedologiaa olisi jopa ollut pidettävä fennougristiikan naapurialana. Castrénin lisäksi eräitä merkittävimpiä suomalaisia samojedologeja olivat Toivo Lehtisalo ja Kai Donner.
Drezden (1813)

Drezden oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1813 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1810. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1813.
Palvelus.
Alus purjehti elokuusta lokakuuhun 1813 Arkangelista kontra-amiraali Mollerin mukana Tallinnaan. Alus risteili 1814 ja 1816 Itämerellä. Se kuljetti 1817 venäläisiä joukkoja amiraali Crownin laivueessa Calaisista.
Alejandro I.
Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra-amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Alejandro I"..
Alus lähti 11. toukokuuta 1819 Cádizista "San Telmon", fregatti "Prueban" ja rahtilaiva "Maríanan" kanssa Limaan päällikkönään Porlier. Aluksella havaittiin Brasilian rannikolla paha vuoto, joten se joutui palaamaan Cádiziin. Alus saapui 19. elokuuta 1819 yksin Cádiziin, missä se siirrettiin marraskuussa 1820 reserviin. Alus poistettiin joulukuussa palveluksesta La Carracassa. Se romutettiin ja puutavara myytiin 1823 La Carracassa.
Lübeck (1813)

Lübeck oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1813 vesillelaskettu kaksikantinen 74-tykkinen Selafail-luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Arkangelista, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1810. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1813.
Palvelus.
Alus purjehti elokuusta lokakuuhun 1813 Arkangelista kontra-amiraali Mollerin mukana Tallinnaan. Alus risteili 1814 ja 1816 Itämerellä. Se kuljetti 1817 venäläisiä joukkoja amiraali Crownin laivueessa Calaisista.
Alejandro I.
Alus lähti 28. syyskuuta 1817 Kronstadtista viiden linjalaivan ja kolmen fregatin osastossa Espanjaan. Se saapui 10. joulukuuta Britteinsaarille Dealiin ja 21. joulukuuta Portsmouthiin, missä osaston alukset täydensivät varastojaan ja korjasivat vaurioita. Osasto jatkoi 4. helmikuuta 1818 matkaansa Cádiziin, jonne saavuttiin 21. helmikuuta. Kontra-amiraali Muller luovutti 27. helmikuuta aluksen virallisesti Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Numancia"..
Alus määrättiin 18. huhtikuuta 1820 Tyynenmeren laivueen lippulaivaksi, joka jäi kuitenkin täyttämättä aluksen ollessa Cádizissa. Se oli 1821 Cartagenassa reservissä. Alus asetettiin 13. joulukuuta 1821 myyntäväksi ja myytiin 12. maaliskuuta 1822 muiden Venäjältä hankittujen alusten kanssa.
Kalevi Kyläheiko

Erkki Kalevi Kyläheiko (s. 7. huhtikuuta 1952 Laitila) on suomalainen kansantaloustieteen tohtori ja professori. Hän teki lähes 40 vuoden uran Lappeenrannan–Lahden teknillisen yliopiston LUT:n kehittäjänä, muun muassa LUT-kauppakorkeakoulun dekaanina 1999–2003 ja 2007–2009 sekä LUT:n vararehtorina 2003­–2006. Hänet nimitettiin Bremenin yliopiston kunniaprofessoriksi vuonna 2011, ja hän on asunut Saksassa vuodesta 2017.
Varsinais-Suomen Laitilassa syntynyt Kalevi Kyläheiko suoritti Turun kauppakorkeakoulussa ekonomin tutkinnon 1974, kauppatieteen kandidaattitutkinnon 1976 ja myöhemmin lisensiaattitutkinnon. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1995 LUT-yliopiston kauppakorkeakoulussa yhtenä sen ensimmäisistä väittelijöistä. Hän on suorittanut myös teoreettisen filosofian laudatur-opinnot Turun yliopistossa.
Kyläheiko alkoi luennoida LUT-kauppakorkeakoulussa vuonna 1981, eteni apulaisprofessoriksi ja sai professorin viran 1998. Siitä ura eteni hallintojohtajaksi, vararehtoriksi ja dekaaniksi. Hän on julkaissut noin sata tieteellistä artikkelia akateemisissa julkaisuissa.
Yksityiselämä.
Kalevi Kyläheikolla on neljä aikuista lasta. Hänen puolisonsa on LUT-kauppakorkeakoulun tutkijaopettaja ja entinen Yle-toimittaja Päivi Maijanen-Kyläheiko.
Ullner

Ullner on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Claude Abadie

Claude Abadie (16. tammikuuta 1920 Pariisi – 29. maaliskuuta 2020 Suresnes) oli ranskalainen jazzklarinetisti.
Abadie perusti vuonna 1941 jazzyhtyeen, jossa työskentelivät muiden muassa Boris Vian, Claude Luter, Jef Gilson, Hubert Fol ja Raymond Fol. Yhtye omaksui vaikutteita Bix Beiderbeckelta. Vuonna 1949 Abadie perusti uuden kokoonpanon, jossa vaikuttivat muiden muassa Benny Vasseur ja Jean-Claude Fohrenbach. Vuosina 1952–1963 hän piti taukoa musiikkiurastaan. Vuodesta 1965 kuolemaansa saakka Abadie johti jazzkokoonpanoa, jonka jäsenten joukossa oli Paul Vernon.
Tuhkatapakulo

Tuhkatapakulo ("Myornis senilis") on tapakuloihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Tuhkatapakulo kasvaa 14–16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat tumman harmaat. Rinta ja vatsa ovat sävyltään vaaleammat. Tuhkatapakulon alavatsassa ja -perässä on vivahde punaruskeaa. 
Levinneisyys ja elintavat.
Tuhkatapakuloa tavataan Kolumbiasta Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden vuoristometsien bambutiheiköt 2 300–3 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Praha 6

Praha 6 on yksi Tšekin pääkaupungin Prahan piireistä. Vuonna 2021 siellä asui 103 254 asukasta. Pinta-alaltaan Praha 6 on Prahan suurin kaupunginosa.
Hallinto.
Vaalikaudella 2022–2026 Praha 6:n pormestarina toimii Kansallisdemokraattisen puolueen Jakub Stárek.
Aluejako.
Kaupunginosa on jaettu useaan eri osaan. Praha 6 koostuu Břevnovin, Dejvicen, Libocin, Ruzyněn, Střešovicen, Veleslavínin, Vokovicen ja Dolní Sedlecin kaupunkialueista sekä osista Bubenečea ja Hradčanya.
Historia.
Prahan luoteispuolella sijainneet asutuskeskukset liitettiin osaksi pääkaupunkia pian Tšekkoslovakian itsenäistymisen jälkeen. Břevnovista, Střešovicesta ja Dolní Libocista muodostettiin Praha XVIII. Bubenč, Dejvice, Sedlec, Veleslavín ja Vokovice muodostivat taas Praha XIX:n kaupunginosan. Kuntaliitosten myötä Prahalle siirrettiin entisten kuntien omaisuus, virkamiehet sekä työntekijät. Hallintonimet kokivat muutoksen vuonna 1949 kun Praha XVIII:stä tuli Praha 5 ja Praha XIX:stä Praha 6. Lopulta nämä yhdistyivät Praha kuudeksi vuonna 1960. Kaupunginosan rajat saivat nykyisen muotonsa vuonna 2005 kun Dolní Sedlec liittyi siihen kansanäänestyksen jälkeen.
Liikenne.
Václav Havelin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Praha 6:ssa Ruzyněn alueella.
Väestö.
Lähde:
Ystävyyskaupungit.
Lähde:
Eskimologia

Eskimologia on kielitieteen alaan kuuluvaa tutkimusta, joka tutkii eskimo-aleuttilaisia kieliä. Alan tutkijaa nimitetään eskimologiksi. Tanskalais-grönlantilaista tutkimusmatkailija-antropologia Knud Rasmussenia on kutsuttu ”eskimologian isäksi”. Eräs alan arvostetuimmista tutkijoista on Ernest Jr. Burch. Kööpenhaminan yliopistossa on toiminut eskimologian laitos (Institut for Eskimologi). Oppiaine perustettiin yliopistoon 1900-luvun alussa. Nykyisin instituutin nimi on Institut for Tværkulturelle og Regionale Studier ja yksi sen osista on Grønland og Arktis.
Megalopolis (elokuva)

Megalopolis (tunnetaan myös nimellä Francis Ford Coppolan Megalopolis: Faabeli, engl. "Francis Ford Coppola’s Megalopolis: A Fable") on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen eeppinen scifi-draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Francis Ford Coppola. Rooleissa nähdään muun muassa Adam Driver, Giancarlo Esposito, Nathalie Emmanuel, Aubrey Plaza, Shia LaBeouf, Jon Voight, Laurence Fishburne, Talia Shire, Jason Schwartzman, Kathryn Hunter, Grace VanderWaal, Chloe Fineman, James Remar, D. B. Sweeney ja Dustin Hoffman.
"Megalopolis" on Coppolan intohimoprojekti, jonka käsikirjoittamisen hän aloitti jo 1980-luvulla. Coppola hylkäsi projektin vuonna 2007, mutta palasi siihen toukokuussa 2019. Kuvauksen aloitettiin marraskuussa 2022, ja päätettiin maaliskuussa 2023. Elokuvan budjetti on yli 120 miljoonaa dollaria, ja Coppola rahoitti elokuvan pääasiassa itse.
"Megalopolis" sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 2024, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton Cannesissa. Kesäkuussa 2024, kuukausi maailmanensi-illan jälkeen, Lionsgate osti elokuvan levitysoikeudet. Elokuva sai ensi-iltansa Pohjois-Amerikassa sekä Suomessa 27. syyskuuta 2024. Se sai huonon vastaanoton sekä floppasi taloudellisesti.
Juoni.
Elokuva sijoittuu katastrofin jälkeiseen metropolikseen, New Romeen, ja sen keskiössä on idealistinen arkkitehti Caesar Catilina, joka haluaa rakentaa kaupungista utopian.
Livekohtaus.
Cannesin ensi-illassa yleisön joukosta nousi mies, joka käveli näyttämölle ja neljättä seinää rikkoen esitti elokuvan hahmolle kysymyksen, johon valkokankaalla esiintynyt näyttelijä vastasi. 60:ssä elokuvan näytöksistä oli mukana tällainen live-esitys. Suunnitelman mukaan muissa näytöksissä yleisö olisi esittänyt näyttelijälle kysymyksen, puheentunnistusohjelma olisi tulkinnut sen, ja sitten tietokoneohjelma olisi valinnut sopivimman vastauksen useista ennalta kuvatuista pätkistä, mutta lopulta suunnitelmasta luovuttiin. Laajemmassa jakelussa näytelty kohtaus korvattiin tallenteella. 
Arvosteluja.
Elokuva sai kielteiset arvostelut. Pertti Avolan mukaan se on ”kamala yhden tähden sotku”, jossa fokus on täysin hukassa. Muiden mukaan se on ”eeppinen epäonnistuminen” ja ”suuruudenhullu mutta vilpitön”.
 Pertti Avola, "Helsingin Sanomat" 
 Henri Waltter Rehnström, "Turun Sanomat"
 Jussi Huhtala, "Episodi"
 Kalle Kinnunen, "Suomen Kuvalehti"
Fiat 600 (2023)

Fiat 600 on Fiatin vuodesta 2023 lähtien valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli. Auto perustuu PSA-konsernin kehittämälle EMP1-perusrakenteelle.
Fiat 600 (täsmennyssivu)

Fiat 600 viittaa seuraaviin Fiat-malleihin:
Southmod

SOUTHMOD on kokoelma globaalin etelän maille kehitettyjä, kotitalouksien verotukseen ja tulonsiirtoihin keskittyviä mikrosimulaatiomalleja. Malleja ylläpitää Yhdistyneiden kansakuntien yliopistojen kehitystalouden tutkimusinstituutti (UNU-WIDER). SOUTHMOD kuuluu staattisten mikrosimulaatiomallien luokkaan ja sisältää mallimoduulit seitsemälle Afrikan maalle (Etiopia, Ghana, Mosambik, Ruanda, Tansania, Uganda, Sambia), neljälle Latinalaisen Amerikan maalle (Bolivia, Kolumbia, Ecuador, Peru) sekä yhdelle Kaakkois-Aasian maalle (Vietnam). Kerran vuodessa päivitetyt mallit ovat vapaasti saatavilla ei-kaupalliseen tutkimuskäyttöön.
SOUTHMODin inspiraationa toimii EUROMOD, Euroopan unionin jäsenvaltioille suunniteltu malliperhe, jota hallinnoi Euroopan komission yhteinen tutkimuskeskus.
SOUTHMOD-malliperhe.
SOUTHMOD on kokoelma mikrosimulaatiomalleja, joita käytetään esimerkiksi verotuksen ja tulonsiirtojen muutoksiin liittyvien vaikutusarvioiden ja tutkimuksen tuottamiseen. Mallit on kehitetty eurooppalaisten mallien tapaan avoimelle EUROMOD-ohjelmistoalustalle. Yhteisen alustan lisäksi SOUTHMODin jokainen maamoduuli sisältää kansallisen lainsäädännön pohjalta mallinnetut verot, sosiaalivakuutusmaksut ja tulonsiirrot sekä kansallisen yksilötason kyselyaineiston.
SOUTHMODin avulla tutkijat voivat simuloida, arvioida ja vertailla useiden kehitysmaiden vero- ja etuuspolitiikan vaikutuksia käytettävissä oleviin tuloihin ja kotitalouksien kulutukseen. Tulosten perusteella tutkijat voivat tuottaa erilaisia indikaattoreita esimerkiksi köyhyyteen, tulonjakoon tai valtion budjettiin liittyen. Mallien avulla voidaan arvioida sekä nykyisen vero- ja tulonsiirtopolitiikan että politiikkareformien vaikutuksia. 
SOUTHMOD-mallit on harmonisoitu niin, että maakohtaiset tulokset ovat vertailukelpoisia eri maiden välillä. Harmonisointi edellyttää politiikkasääntöjen mallinnusta ja kyselyaineistojen käsittelyä yhteisten protokollien mukaisesti.
UNU-WIDERin SOUTHMOD-projekti.
Malleja kehitetään ja ylläpidetään UNU-WIDERin "SOUTHMOD – simulating tax and benefit policies for development" -projektissa. Projekti perustuu kansainväliseen yhteistyöhön WIDERin tutkijoiden, muiden tutkimusinstituuttien sekä globaalin etelän tutkijoiden välillä.
Mallien kehitystyön lisäksi SOUTHMOD-projekti pyrkii edesauttamaan mallien tehokasta käyttöä niiden isäntämaissa, esimerkiksi globaalin etelän tutkijoiden ja poliittisten päättäjien keskuudessa. Lisäksi projektissa tehdään kansainvälistä tutkimusta, jonka keskiössä on kohdemaiden vero- ja tulonsiirtopolitiikan arvioiminen ja kehittäminen.
Desmond Tutun kunnianosoitukset

Desmond Tutu (1931–2021) otti vastaan useita erilaisia tunnustuksia elämänsä aikana. Tunnetuin näistä lienee Nobelin rauhanpalkinto.
Nobelin rauhanpalkinto.
Nobelin rauhanpalkinto Tutulle myönnettiin vuonna 1984. Perusteluiksi mainittiin hänen roolinsa väkivallattoman vastarinnan johtavana hahmona apartheidin vastustamisessa. Hän ei jakanut palkintoa kenenkään kanssa.
Akateemiset.
Lähde:
Vuonna 1987 Tutu nimitettiin Länsi-Kapin yliopiston kansleriksi. Hän toimi virassa 25 vuoden ajan.
Kytövuoren tuulivoimalaitos

Kytövuoren tuulivoimalaitos on Pirkanmaalla Ruoveden Pöytäniemen Kytövuorella sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,6 megawattia ja vuosituotanto on noin 0,3–0,4 gigawattituntia. Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Tuulivoima Heinola Oy.
Yleistä.
Tuulivoimalaitos sijaitsee Pöytäniemessä ja sen etäisyys Ruoveden kirkosta on 5,3 kilometriä. Pohjoispuolella sijaitsevat Pöytäselkä ja Väärinselkä, joiden yli voimala näkyy selvästi. Voimala näkyy myös Ruhalaan, jossa autoilijat voivat nähdä sen koillisessa. Pöytäniemessä on kaksi pienempää kalliohuippua, josta Kytövuorella voimala sijaitsee. Voimalalle tulee Pöytäniemen maatilalta huoltotie. Se sijaitsee 152 metrin korkeudella mpy.
Voimala on tanskalaisen Bonusin valmistama B44/600, jonka napakorkeus on 50 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 44 metriä ja jonka kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia.
Historiaa.
Rakentaminen.
Tuulivoimalaitosta varten hankittiin rakennuslupa ja teetettiin ympäristöselvitys. Voimalan lähellä ei ollut asutusta, joten rakentaminen onnistui ilman rakennusluvasta tehtyjä valituksia. Voimalaitoksen hankki Saksasta käytettynä ja sen toimitti paikalle Alavudella toimiva Riiho-yhtiö, jolla on itselläänkin toiminnassa Riihontien tuulivoimalaitos. Tuulivoimala käynnistyi tammikuussa 2013 ja sen sähkö on myyty Turku Energialle .
Uutisia.
Martti Pöytäniemi on hakenut vuonna 2023 suunnittelutarveratkaisuna lupia pystyttää paikalle ensimmäisen voimalan lisäksi kaksi samanlaista tuulivoimalaa. Niiden yksikkökapasiteetti olisi 2,1 megawattia ja niiden korkeudeksi tulisi 150 metriä. Voimalat on ajateltu tulevan Pöytäniemen toiselle kalliohuipulle kuin missä nykyinen voimala on.
Lyceum (lehti)

Lyceum oli ruotsalainen aikakauskirja, josta ilmestyi kaksi numeroa vuosina 1810 ja 1811. Julkaisun päätoimittaja oli Lorenzo Hammarsköld. Sen tavoitteena oli päästä eroon kirjallisen maailman akateemisesta mausta ja saada tilalle aidompia kirjallisia ihanteita. Se sisälsi kriittisiä artikkeleita ajankohtaisista aiheista ja runoja.
YMTC

YMTC (Yangtze Memory Technologies, ) on kiinalainen puolijohdeteollisuuden yritys, joka sijaitsee Hubein maakunnassa. YMTC on perustettu vuonna 2016 Wuhanissa Tsinghua Unigroupin, Hubein maakunnan ja kansallisen Big Fund -rahaston tuella. Vuonna 2020 yritys työllisti . YMTC valmistaa Flash-muistipiirejä. Statistan mukaan YMTC oli vuonna 2021 maailman kuudenneksi suurin NAND-muistien valmistaja.
Yritys on Kiinan suurin NAND Flash-muistien valmistaja, jonka Yhdysvallat lisäsi vientirajoituslistalleen. YMTC:n mukaan sen tekniikka ei ole sotilaskäyttöön eikä se toimita asevoimille.
Trombosytoosi

Trombosytoosi on tila, jossa veressä esiintyy liiallinen määrä verihiutaleita eli trombosyytteja. Ihmisen normaali verihiutalemäärä on 150-360 miljardia kappaletta litrassa verta. Trombosytoosiksi näin ollen luokitellaan tila, jossa trombosyyttilukema on yli 360 miljardia kappaletta / litra.
Trombosytoosi ei aina liity sairauteen. Verihiutalemääriä saattaa väliaikaisesti nostaa esimerkiksi liikunta, synnytys tai leikkaus. Sairauksista erilaiset tulehdustaudit, verenvuodot, raudanpuute ja tietyt syöpätaudit voivat aiheuttaa trombosytoosia. Mikäli trombosytoosi johtuu sairaudesta tai muusta ulkoisesta tekijästä, kutsutaan sitä sekundaariseksi trombosytoosiksi. 
Sekundaarisen trombosytoosin lisäksi trombosytoosi voi johtua myös luuytimen häiriöstä, joka vaikuttaa suoraan verihiutaleiden muodostumisnopeuteen. Tämän kaltaisia sairauksia kutsuteen myeloproliferatiivisiksi sairauksiksi. Näitä sairauksia ovat polysytemia vera, essentiaalinen trombosytemia, myelofibroosi ja krooninen myelooinen leukemia.
Trombosytoosi ei yleensä aiheuta oireita ja se havaitaan useimmiten sattumalöydöksen verikokeesta. Hyvin suuri verihiutalemäärä voi lisätä verisuonitukosten ja verenvuotojen vaaraa.
Sekundaarinen trombosytoosi hoidetaan hoitamalla sen aiheuttanutta tilaa tai sairautta. Myeloproliferatiivisia sairauksia taas usein hoidetaan oireenmukaisesti tukostaipumusta tai verihiutalemäärää laskevilla lääkkeillä.
Lorenzo Hammarsköld

Lorenzo (Lars) Hammarskjöld (1785–1827) oli ruotsalainen kirjallisuus- ja taidehistorioitsija ja kriitikko. 
Hammarskjöld oli fosforistisen suunnan merkittävimpiä edustajia. Hän taisteli sen puolesta aikakauskirjoissaan "Läsning i hvarjehanda" (1810) ja "Lyceum" (1810–1811) ja avusti julkaisuja "Polyfem", "Phosphoros", "Poetisk kalender", "Svensk Literatur-Tidning" sekä toteutti romantiikan aatteita omissa kirjallisissa tuotteissaan, kuten "Kärleksqväden" (1811), "Prins Gustaf, tragedi" (1812), "Poetiska studier" (1813). Hän hyökkäsi akateemista kirjallisuusmakua vastaan ja kirjoitti Per Atterbomin ja muiden kanssa kanssa muun muassa pilarunoelman "Markalls sömnlösa nätter", joka lähinnä oli tähdätty Per Adam Wallmarkia vastaan. Merkittävimpänä hänen tuotannostaan pidetään teosta "Svenska vitterheten" (1818–1819), joka yksipuolisenakin on ansiokas. Viimeisinä vuosinaan hän syventyi filosofisiin tutkimuksiin ja julkaisi muun muassa neliosaisen teoksen "Grunddragen af filosofins historia" (1825–1827).
Anagrelidi

Anagrelidi on lääkeaine, jota käytetään myeloproliferatiivisiin sairauksiin liittyvän trombosytoosin hoidossa. Se pienentää veren trombosyyttipitoisuutta estämällä megakaryosyyttien kypsymistä. 
Biosaatavuus.
Oraalisen annon jälkeen anagrelidin biologinen hyötyosuus on noin 70 %. Kun anagrelidi annetaan tyhjään mahalaukkuun, Cmax saavutetaan 1 tunnin kuluessa (Tmax) annostelusta. Samanaikainen käyttö ruoan kanssa alentaa hieman Cmax-arvoa ja suurentaa AUC-arvoa, mutta ei kliinisesti merkittävässä määrin.
Metabolia.
Anagrelidi metaboloituu laajasti, pääasiassa maksassa sytokromi P450 CYP1A2 välityksellä, kahdeksi päämetaboliitiksi: 6,7-dikloori-3-hydroksi-1,5-dihydro-imidatso[2,1-b]kinatsoliini-2-oni (3-hydroksianagrelidi) ja 2-amino-5,6-dikloori-3,4,-dihydrokinatsoliini (RL603). 3-hydroksimetaboliittia pidetään farmakologisesti aktiivisena ja sillä on samanlainen teho ja teho verihiutaleita alentavien vaikutustensa suhteen, mutta se estää PDE3:a 40 kertaa suuremmalla voimakkuudella kuin kantalääke.
Eliminaation puoliintumisaika.
Anagrelidin t1/2 kestää noin 1,5 tuntia ja sen aktiivisen metaboliitin, 3-hydroksianagrelidin, noin 2,5 tuntia.
Poistuminen elimistöstä.
Metabolian jälkeen metaboliittien erittyminen virtsaan näyttää olevan ensisijainen anagrelidin eliminaatiokeino. Alle 1 % annetusta annoksesta erittyy virtsaan muuttumattomana kantalääkkeenä, kun taas noin 3 % ja 16–20 % annetusta annoksesta erittyy vastaavasti 3-hydroksianagrelidina ja RL603:na.
Kuukautisten välikipu

Kuukautisten välikipu eli välikipu on ovulaation aiheuttamaa kipua. Sitä tapahtuu noin 14 päivää ennen kuukautisia ja se kestää muutamasta minuutista jopa kahteen päivään. Kipu tuntuu alavatsan jommalla kummalla puolella ja voi tuntua tylsänä tai terävänä. Muihin oireisiin voi kuulua tiputteluvuoto. Välikipu toistuu usein kuukausittain ja voi vaihdella puolelta toiselle.
Välikivun taustalla oleva mekanismi on epäselvä, mutta se voi liittyä ärsytykseen, joka johtuu veren ja nesteen vapautumisesta follikkelista tai veren korkeasta luteinisoivan hormonin pitoisuudesta, joka aiheuttaa sileän lihaksen supistumista. Diagnoosissa suljetaan pois muut mahdolliset syyt, kuten umpilisäketulehdus, endometrioosi, munasarjakystat, kohdunulkoinen raskaus ja sukupuolitaudit.
Hoito voi sisältää parasetamolia tai ibuprofeenia. Vaivan ennaltaehkäisyyn voidaan käyttää ehkäisypillereitä. Välikipu ei ole vakavaa, vaikka voikin toistua. Välikipua kokee noin 20–40 % naisista. Koska välikipua esiintyy luteinisoivan hormonin erityshuipun aikana, sen esiintymistä on käytetty hedelmällisyyden hallintaan.
Häpyhuulten yhteenkasvaminen

Häpyhuulten yhteenkasvaminen tarkoittaa tilannetta, jossa pienet häpyhuulet kasvavat yhteen. Jossain tapauksissa häpyhuulet voivat sulkea kokonaan emättimen sisäänkäynnin. Jos kehossa ei ole riittävästi estrogeenia, mikä on aivan normaalia esimurrosikäisillä tytöillä, häpyhuulet saattavat vähitellen liittyä tiukasti yhteen. Tila onkin melko yleinen alle 7-vuotiailla tytöillä, mutta sitä tavataan harvoin murrosiän saavuttaneilla tytöillä. Häpyhuulet saattavat kasvaa yhteen myös synnytyksen tai menopaussin jälkeen.
Diagnosointi.
Yleensä häpyhuulten yhteenkasvaminen huomataan vahingossa vaatteiden vaihdon tai kylpemisen yhteydessä.
Hoito.
Yleensä tila paranee itsestään ilman hoitoa. Sitä voidaan kuitenkin hoitaa estrogeenivoiteella tai harvinaisissa tapauksissa leikkauksella. Estrogeenivoide voi aiheuttaa sivuvaikutuksena rintojen arkuutta tai genitaalialueen tummumista. Leikkaus tulee kyseeseen, jos estrogeenivoide ei tehoa tai virtsaa jää emättimeen. Leikkaus suoritetaan yleensä yleisanestesiassa tai paikallispuudutuksessa. Joka seitsemännessä tapauksessa häpyhuulet kasvavat uudelleen yhteen.
Kummitusjuna (elokuva)

Kummitusjuna () on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1981. Elokuvan on ohjannut elokuvastaan "Texasin moottorisahamurhat" tunnettu Tobe Hooper ja sen pääosassa näyttelee Elizabeth Berridge.
Huolimatta aikalaisten kriitikoiden suhteellisen positiivisesta vastaanotosta kolmen miljoonan dollarin budjetilla tuotettu elokuva ei menestynyt lipputulollisesti, sillä se tuotti lopulta kansainvälisesti vain 7,8 miljoonaa dollaria.
Elokuvan tuotannon yhteydessä ilmestyi vuonna 1980 "The Funhouse" -niminen kirjasovitus, jonka kirjoitti Owen West -salanimellä kauhukirjailija Dean Koontz.
Juoni.
Teini-ikäinen Amy Harper (Elizabeth Berridge) on lähdössä poikaystävänsä Buzzin (Cooper Huckabee) ja heidän ystäviensä Lizin (Largo Woodruff) ja Richien (Miles Chapin) kanssa viettämään iltaa kaupunkiin saapuneeseen kiertelevään tivoliin, vaikka Amyn vanhemmat suhtautuvatkin epäluuloisesti eri puolella maata kiertäneen tivolin yhteydessä liittyneiden murhatapausten vuoksi. Joukon perässä kotoa karkaa myös Amyn pikkuveli Joey (Shawn Carson) suuntanaan tivoli. Paikan päällä vietettyään aikansa Richie ehdottaa, että he jäisivät salaa yöpymään tivolin kummitusjunaan lähellä sulkemisaikaa. Toteutettuaan hankkeensa he tulevat todistaneeksi Conrad Strakerin (Kevin Conway) omistaman vetonaulan tiloissa kauhistuttavan murhan, ja kun heidän läsnäolonsa tulee ilmi Conradille, tämä usuttaa tappajan nuorten perään.
Moskenesin kirkko

Moskenesin kirkko () on Moskenesin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1819.
Reinen kirkko

Reinen kirkko () on Moskenesin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1891.
Sørvågen

Sørvågen on taajama Moskenesin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 403 vuonna 2023.
Suuri kaappaus

Suuri kaappaus ("The Anderson Tapes") on Sidney Lumetin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1971. Lawrence Sandersin Edgar-palkittuun esikoisromaaniin perustuvan tarinan pääosia näyttelevät Sean Connery, Dyan Cannon, Alan King ja Martin Balsam. Murtojengin nuorinta jäsentä esittää Christopher Walken ensimmäisessä merkittävässä elokuvaroolissaan.
Juoni.
Ikääntyvä kassakaapinmurtaja Duke Anderson (Connery) vapautuu vankilasta ja kokoaa heti ryhmän valmistelemaan jalokiviryöstöä vauraiden piirien asuttamaan newyorkilaiseen kerrostaloon, jossa hänen vanha naisystävänsä asuu. Keikan rahoittajaksi saadaan mafia sillä ehdolla, että mukaan otetaan muuan heidän hankala jäsenensä, joka täytyy surmata ryöstön aikana. Rikollisryhmän toimia kuitenkin salakuunnellaan, kuvataan ja nauhoitetaan jatkuvasti monen eri viranomaisen ja erään yksityisetsivän toimesta ja eri syistä. Tästä kaikesta tietämättä miehet toteuttavat aikeensa Labor Day -viikonloppuna muuttomiehiksi naamioituneina. Asukkaat joutuvat panttivangeiksi, heiltä tivataan kassakaappien numerokoodeja ja ellei niitä saada, kaapit murretaan. Erääseen asuntoon jätetty liikuntakyvytön nuori poika hälyttää poliisin paikalle radioamatöörilaitteidensa avulla. Poliisin erikoisryhmä soluttautuu rakennuksen katolle kadun yli vaijereita pitkin. Ryöstäjät pyrkivät pakoon muuttoautollaan, mutta törmäävät heti poliisien tiesulkuihin.
Vastaanotto.
"Chicago Sun-Times" -lehden elokuvakriitikko Roger Ebert piti elektronisen valvonnan ja salakuuntelun ylenmääräistä kuvaamista elokuvan turhana painolastina, jota ilman elokuva olisi päässyt lähemmäs ryöstöelokuvien parhaimmistoa, kuten elokuvaa "Rififi". Hän antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja luonnehti sitä erikoiseksi huippujännäriksi, jonka useista raporttivälähdyksistä muodostuva kerrontatekniikka pitää mielenkiintoa yllä. "Helsingin Sanomien" Veli-Pekka Lehtonen kirjoitti "Suuren kaappauksen" tv-esityksen alla 1997 sen pohtivan rikoksen oikeutusta ja arvostelevan valvontaan ja urkintaan perustuvaa amerikkalaista yhteiskuntaa, taustalla 1970-luvun alun poliittinen ilmapiiri. Hän kehuu ohjauksen ja näyttelijätyön lisäksi Quincy Jonesin svengaavaa ja merkityksiä luovaa musiikkia.
Rolv Thesen

Rolv Thesen (14. heinäkuuta 1896 Moskenes – 13. syyskuuta 1966 Elverum) oli norjalainen kirjallisuustutkija ja -kriitikko. Hänet tunnetaan erityisesti kolmiosaisesta Arne Garborgia käsittelevästä teoksesta. Thesen oli "Arbeiderbladetin" kirjallisuuskriitikko lähes 40 vuoden ajan.
Rasmus Rasmussen

Rasmus Olai Rasmussen (4. marraskuuta 1862 Molde – 17. heinäkuuta 1932 Oslo) oli norjalainen näyttelijä ja Det Norske Teatretin ensimmäinen johtaja. Rasmussen muutti 18-vuotiaana Yhdysvaltoihin, jossa hän metsurina työskennellessään liittyi saksalaiseen teatteriseurueeseen. Palattuaan seitsemän vuotta myöhemmin kotimaahansa Rasmussen pääsi esiintymään Den Nationale Scene -teatteriin. Hän teki myös kiertueita ympäri Norjaa ja vuonna 1912 hänet valittiin Det Norske Teatretin johtajaksi. Vuosina 1916–1923 hän oli Trøndelagin teatterin johtaja.
1. Donetskin armeijakunta

1. Donetskin armeijakunta () on nykyisin Venäjän asevoimiin kuuluva yhtymä, joka perustettiin marraskuussa 2014 Donetskin kansantasavallan kansanmilitian yhtymänä. Donetskin kansantasavallan liittyttyä syksyllä 2022 Venäjän federaatioon armeijakunta liitettiin 1.1.2023 Venäjän asevoimiin.
EL og IT Forbundet

EL og IT Forbundet on norjalainen tietotekniikka-, energia- ja sähköalojen ammattiliitto. Se perustettiin vuonna 1999 yhdistämällä Norsk Elektriker- og Kraftstasjonsforbund ja Tele- og Dataforbundet. Vuonna 2023 liitolla oli noin 40 000 jäsentä.