tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Danone

Danone S.A. on ranskalainen, maailmanlaajuisesti toimiva elintarviketeollisuuden yritys, joka on perustettu alun perin vuonna 1919 Espanjassa. Yhtiö on oman ilmoituksensa mukaan tuoremeijerituotteiden maailmanlaajuinen markkinajohtaja ja yksi maailman johtavista pullovesien, lastenruokien ja terveysvaikutteisesti markkinoitujen tuotteiden valmistajista. 
Danonen tunnetuimpia tuotemerkkejä ovat muun muassa meijerituotteista "Actimel", pullovesistä "Evian" ja "Volvic" sekä lastenruoista "Blédina". Danone oli aikaisemmin myös merkittävä keksien ja murojen valmistaja, mutta se myi tämän toimialan vuonna 2007 yhdysvaltalaiselle Kraft Foods -yhtiölle. Kauppaan sisältyi muun muassa tunnettu keksien valmistaja "Lefèvre Utile" (lyh. "LU"), jolla oli Suomessa tytäryhtiö "LU Suomi Oy".
Karhunpää (Pori)

Karhunpää (ruots. "Björnen") on Porin IV kaupunginosa. Karhunpäähän sijoittuu suuri osa kaupungin ydinkeskustan toiminnoista. Rakennuskanta koostuu suurin osin kerrostaloista lukuun ottamatta suojeltuja, historiallisesti tärkeitä puutaloja. Karhunpään alue rajoittuu Etelä- ja itäpuistoon, Itsenäisyydenkatuun ja Isolinnankatuun.
Uudisrakentaminen on ollut viime vuosina hyvin vilkasta. Uusin rakentamiskohde on Europa-kortteli, joka sijaitsee Eteläpuiston ja Itsenäisyydenkadun kulmakorttelissa.
Mother Earth Tour

Mother Earth Tour on hollantilaisen Within Temptation -yhtyeen musiikki-DVD vuodelta 2002. DVD sisältää mm. live-esityksiä ja musiikkivideoita. DVD:stä on julkaistu myös painos, jolla on mukana live-CD.
Sisältö.
DVD.
Live-esitykset
Musiikkivideot
Making of
Backstage-materiaali&lt;br&gt;
Haastatteluja&lt;br&gt;
Extrat
Trambaix

Trambaix on pikaraitiotiejärjestelmä Barcelonan suurkaupunkialueella Kataloniassa. Se avattiin 5. huhtikuuta 2004. Se yhdistää Baix Llobregatin alueen kunnat L'Hospitalet de Llobregat, Esplugues de Llobregat, Cornellà de Llobregat, Sant Joan Despí ja Sant Just Desvern Barcelonan kaupunkiin. Kaikki Trambaix-linjat alkavat Barcelonan Plaça de Francesc Macià -aukiolta. Järjestelmään kuuluu kolme linjaa, joita merkitään tunnuksilla T1, T2 ja T3. Linjat 4-6 puolestaan kuuluvat Trambesòs-järjestelmään. Trambaix ja Trambesòs aiotaan myöhemmin yhdistää suuremmaksi kokonaisuudeksi. Raitiotielinjat on merkitty myös useisiin tuoreempiin metrokarttoihin. Vuonna 2008 kaikkien kolmen Trambaix-linjan yhteenlaskettu matkustajamäärä oli 15 057 318.
Linjat.
Linja T1.
Seuraavassa on lueteltu linjan pysäkit, joiden yhteydessä on mainittu myös vaihtomahdollisuudet Barcelonan metroon.
Luettelo 100 metrin juoksun Suomen mestareista

Tämä on luettelo 100 metrin juoksun Suomen mestareista. 100 metrin juoksun Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Naiset kilpailivat Suomen mestaruudesta vuosina 1913–1923 ja uudelleen vuodesta 1945 lähtien.
Mestaruudet.
Miehet 
Naiset
Jack Huston

Jack Huston (s. 7. joulukuuta 1982 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä. Hänen kenties tunnetuin roolinsa oli Richard Harrow rikossarjassa Boardwalk Empire
Elämäkerta.
Ura.
Huston näytteli vuonna 2005 elokuvassa "Neighborhood Watch" ja vuonna 2008 elokuvassa "Outlander" Jim Caviezelin ja Sophia Mylesin kanssa. Vuonna 2010 hän esiintyi Twilight-elokuvasarjan kolmannessa elokuvassa "Twilight – Epäilys".
Yksityiselämä.
Huston on ohjaaja John Hustonin lapsenlapsi sekä Anjelica Hustonin ja Danny Hustonin sisarenpoika.
Viirupallokala

Viirupallokala ("Arothron manilensis") on pallokalalaji.
Viirupallokala kasvaa luonnossa noin 30 cm pitkäksi, akvaariossa sen koko jää puoleen tästä. Sen on pohjaväriltään vaalean ruskeanharmaa. Selässä ja kyljissä on pitkittäissuuntaisia ruskeita viiruja; vatsapuolella ruskeita pilkkuja. Evät ja pyrstö ovat vartaloa tummemmat. Rintaevän tyvessä on lähes musta läikkä.
Viirupallokalaa tavataan Tyynenmeren keski- ja länsiosassa. Se elää hiekka- tai mutapohjalla, usein meriruohokentillä rannikoiden läheisyydessä 20 metrin syvyyteen asti, sekä laguuneissa ja matalavetisissä estuaareissa. Nuoria yksilöitä elää myös mangrovemetsissä.
Vuonankaali

Vuonankaali eli rantavuonankaali eli mache ("Valerianella locusta", syn. "V. olitoria") on yksivuotinen, ruohovartinen kasvi, joka kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Se on kaksihaarainen, ja sen lehdet ovat pienehköjä. Litteä kukinto koostuu mykerömäisistä osakukinnoista. Vuonankaalia kasvaa eteläisintä ja pohjoisinta osaa lukuun ottamatta koko Euroopassa, ja se on levinnyt myös Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan sekä Uuteen-Seelantiin. Laji viihtyy erityisesti alavilla hiekka- ja kalkkimailla, ja sitä käytettiin salaattina jo Rooman valtakunnassa.
Ulkonäkö ja koko.
Vuonankaali kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Kasvi on kaksihankahaarainen ja kalju. Kasvin ruodittomien, pienehköjen lehtien lapa vaihtelee muodoltaan vastapuikeasta pitkulaiseen. Varren alaosassa lehtilavat ovat leveitä, tylppiä ja ehytlaitaisia, yläosassa soikeita ja harvaan hammaslaitaisia. Litteä kukinto on kerrannaisviuhko, jonka osakukinnot ovat mykerömäisiä. Kukinnon vihreät tukilehdet ovat kukintoa pitempiä ja muodoltaan pitkulaisia ja tylppiä. Pienet, sinertävät tai punertavat kukat ovat kaksineuvoisia. Kukkien verhiönliuskat puuttuvat tai ovat hyvin pieniä. Suomessa vuonankaali kukkii keväällä touko-kesäkuussa. Kellertävät hedelmät on 1,5–2,5 mm pitkiä, karvaisia tai joskus harvakarvaisia pohjuspähkylöitä. Pähkylät ovat litteähköjä, pituutensa levyisiä tai leveämpiä, sekä kolmiuurteisia.
Levinneisyys.
Vuonankaalin päälevinneisyysalue ulottuu Pyreneiltä ja Isosta-Britanniasta Norjan ja Ruotsin eteläosiin, Länsi-Puolaan, Ukrainaan ja Etelä-Venäjälle, jossa lajin levinneisyys rajoittuu Kaukasuksen alueelle. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Etelä-Ranskaan ja -Italiaan, Pohjois-Kreikkaan sekä Romaniaan. Satunnaisesti lajia kasvaa Pyreneiden niemimaalla, Marokossa, Bulgariassa, Turkissa, Baltian maissa, Keski-Ruotsissa, Etelä- ja Keski-Suomessa sekä Färsaarilla. Tulokkaana laji on levinnyt Pohjois-Amerikan itäosiin sekä paikoin myös länsirannikolle. Vuonankaalia tavataan myös paikoin Etelä-Amerikassa ja Uudessa-Seelannissa.
Suomessa vuonankaalia kasvaa alkuperäislajina Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa. Muualla maassa sitä on tavattu harvinaisena uustulokkaana. Ahvenanmaalla laji on harvinaistunut viime vuosikymmeninä.
Elinympäristö.
Vuonankaali viihtyy etenkin alavilla hiekka- ja kalkkimailla, kuten pelloilla, joutomailla, kallioilla ja dyyneillä. Suomessa sen tyypilliset kasvupaikat ovat merenrantaniityt, rakkolevävallit, merenrantakallioiden niittyjuonteet. Tulokkaana sitä on tavattu ratapihoilla.
Käyttö.
Vuonankaali on ikivanha salaattikasvi, jota viljeltiin jo Rooman valtakunnassa. Vuonankaalin talvehtivaa lehtiruusuketta voi syödä keväällä salaatin tapaan. Vuonankaalia myös viljellään ja sitä myydään sen kauppanimellä mâche, joka on kasvin ranskankielinen nimi. Vuonankaalin maku on miedon pähkinäinen.
El-orontapakulo

El-orontapakulo ("Scytalopus robbinsi") on pienikokoinen ecuadorilainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 11 cm. Väritykseltään se on pääosin harmaa, yläperä, niska ja kupeiden juovitus ovat ruskeat ja pyrstö mustahko. Nokka on musta ja tukeva. Naaraan alapuolen väritys on ruskeampaa kuin koiraan.
Esiintyminen.
El-orontapakulot elävät Ecuadorin eteläosan El Oron ja Azuayn provinssien vuoristossa 700–1 250 m:n korkeudella. Laji kuvailtiin tieteelle uutena vuonna 1997 ja sen kokonaispopulaatio on 2 000–10 000 yksilöä. Kanta elää maantieteellisesti suppealla alueella ja on vaarassa hävitä metsien hakkuiden ja elinympäristön tuhoutumisen seurauksena.
Elinympäristö.
Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Kuruş

Kuruş on rahayksikkö. Vuoden 2005 alusta käyttöön otettu Uusi Turkin liira jaetaan sataan kuruşiin.
Kuruş otettiin käyttöön Osmanien valtakunnassa 1688. Se painettiin alun perin suurena hopeakolikkona ja se oli ensisijainen rahayksikkö, joka vastasi arvoltaan Ranskan écua. 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa arvonlasku vei niiden arvon, jonka jälkeen liikkeellä oli miljardi kolme grammaa painavia kuruşta. 
1800-luvun alussa liikkeellä oli 1 akçen, 1, 5, 10 ja 20 paran sekä 1, 2 ja 2½ kuruşin kolikot. Näiden lisäksi oli myös erikseen painon ja lyöntierän mukaan määritellyt kultarahat "zeri mahbub" ja "altin".
Vuonna 1844 osmanit ottivat käyttöön Turkin liiran, joka jaettiin sataan kuruşiin tai 40 paraan. 1970-luvun loppuun mennessä kuruş oli käytännössä kadonnut liikenteestä inflaation vuoksi. Vuoden 2005 rahauudistuksen myötä kuruş palautettiin käyttöön uuden liiran sadasosana.
Euroopan kielissä kuruşia on nimitetty usein piasteriksi.
Independent Women

Independent Women on Destiny's Childin kappale, joka julkaistiin yhtyeen kolmannella studioalbumilla "Survivor". Kappale on julkaistu myös Charlien enkelit -elokuvan soundtrackillä. Kappaleesta on kaksi osaa, joista ensimmäinen, "Independent Women Part I", julkaistiin singlenä. Single menestyi hyvin musiikkilistoilla. Billboard Hot 100 -listalla se piti ykkössijaa 11 peräkkäistä viikkoa marraskuusta 2000 helmikuuhun 2001.
Kappaleen on kirjoittanut ja tuottanut laulaja Beyoncé Knowles yhdessä Sam Barnesin, Jean-Claude Olivierin ja Cory Rooneyn kanssa. Musiikkivideon ohjasi Francis Lawrence.
Escada

Escada on 1976 perustettu saksalainen muotitalo. Päätoimipaikka on Aschheimissa. Sen taustalla on Wolfgang ja Margaretha Leyn Münchenissä 1970-luvun alussa perustama neuletuotteita valmistanut yritys. Ruotsalaissyntyinen Margaretha Ley oli aiemmin työskennellyt mallina muun muassa Fathilla ja ruotsalaisen vaateyrityksen Lejan palveluksessa.
Yritys nousi menestykseen heti ensimmäisinä vuosina. Yrityksestä tuli julkinen osakeyhtiö 1986, ja se lähti laajentamaan voimakkaasti. Margaretha Ley kuoli äkillisesti 1992, ja samaan aikaan alkanut maailmanlaajuinen lama ajoi yrityksen vaikeuksiin. Se pääsi kuitenkin jaloilleen, mutta 2000-luvun alussa se joutui turvautumaan laajoihin järjestelyihin, joiden avulla yritys saatiin kuntoon, ja se alkoi suuntautua Aasian markkinoille.
Escada ajautui konkurssiin elokuussa 2009. Saman vuoden marraskuussa 2009 Escadan osti lontoolainen intialaissyntyinen miljardööri Lakshmi Mittal, jonka miniä Megha Mittalista tuli Escadan hallituksen puheenjohtaja. 
Mittal myi Escadan lokakuussa 2019 yhdysvaltalaiselle sijoitusyhtiö Regentille.
Kimmo Kananen

Kimmo Kananen (s. 11. joulukuuta 1980 Lahti) on suomalainen pyöräilijä.
Kananen kilpaili maantiepyöräilyssä ammattilaisena vuosina 2002–2006. Hän edusti ensin kaksi vuotta Mälarenergi-joukkuetta, kauden 2004 toista ruotsalaisjoukkuetta Bianchi Nordicia ja vuodet 2005–2006 puolalaista Amore &amp; Vita -tallia. Hän voitti vuonna 2004 Ringerike GP:n kokonaiskilpailun ja neljännen etapin sekä Lauri Ausin muistokilpailun.
Kananen on voittanut maantiepyöräilyn kriteriumajon Suomen-mestaruuden 2002 ja 2009. Ratapyöräilyssä hän on voittanut Suomen-mestaruuden joukkuetakaa-ajossa 2000, 2002 ja 2004 sekä joukkuesprintissä 2003 ja 2004. Hän on myös cyclocrossin Suomen-mestari vuodelta 2008.
Mikkelin kaupunginorkesteri

Mikkelin kaupunginorkesteri (ruots. "St. Michels stadsorkester", engl. "St. Michel Strings") on Mikkelin kaupungin ylläpitämä kunnallinen jousiorkesteri. Vuodesta 2020 orkesterin kapellimestarina toimii Erkki Lasonpalo.
Mikkeliin perustettiin orkesteri vuonna 1903. Harrastajaorkesterin toimintaa ohjasivat kuukausipalkkaiset kapellimestari ja konserttimestari. Kun orkesteri vuonna 1990 kunnallistettiin, siinä oli 12 ammattijousisoittajaa. Vuosien saatossa orkesterin vakituisina kapellimestareina ovat toimineet muun muassa Lenni Linnala ja Tiitus Mäntynen.
Mikkelin kaupunginorkesteri esiintyy tavallisesti Konsertti- ja kongressitalo Mikaelin Martti Talvela -salissa tai kamarimusiikkisalissa. Viime vuosina orkesteri on keskittynyt jousiorkesterille sävellettyyn musiikkiin. Orkesteri tekee kuitenkin myös yhteistyötä Mikkelin Oopperan, Savon Sotilassoittokunnan ja Mikkelin Oratoriokuoron kanssa. Orkesteri soittaa myös maakuntakonsertteja Mikkelin ulkopuolella sekä tilauskonsertteja.
Luola (elokuva)

Luola on Panu Heikkilän ohjaama lyhytelokuva, jonka ohjaaja on kirjoittanut yhdessä näyttelijä Ville Haapasalon kanssa. Elokuva on tuotettu osana ensimmäistä suomalainen novellielokuva -kilpailua, joka järjestettiin keväällä 2007.
Juoni.
Ilari on neljätoistavuotias poika, jonka isä on kuollut alkoholiin. Hän ei ole päässyt yli isänsä kuolemasta. Ilarin äiti ja äidin uusi mies pitävät pientä kyläkauppaa ja yrittävät kasvaa yhteen työtä tekemällä, mutta Ilarille uusi isä ei kelpaa. Eräänä päivänä äiti huomaa, että kassasta puuttuu rahaa. Syyllinen on löydettävä. Niin on yhden uhrauduttava, jotta muut pääsisivät pahasta.
Arviot lehdissä ja menestys festivaaleilla.
Vuoden 2007 novellielokuvat esitettiin pareittain kahtena peräkkäisenä maanantaina syyskuussa 2008. Luola mainittiin Helsingin Sanomien arviossa vain ohimennen; arvio keskittyi Reetta Aallon ohjaamaan Tyttöjen iltaan. Arvostelun kirjoittanut Jukka Karjalainen totesi ainoastaan, että "Luola kieltämättä mutkittelee teemansa kanssa vaikeamman kautta."
Elokuva palkittiin alle 30-minuuttisten elokuvien kotimaisessa kilpailusarjassa Tampereen kansainvälisillä elokuvajuhlilla maaliskuussa 2009.
Tuomariston mukaan ""festivaalin parhaat näyttelijäsuoritukset tarjonneen opettavaisen tarinan rakenne ja sävy toivat mieleen venäläisen kirjallisuuden parhaat klassikot."
Karttapallokala

Karttapallokala ("Arothron mappa") on pallokalalaji.
Viirupallokala kasvaa luonnossa noin 65 cm pitkäksi. Sen pohjaväri vaihtelee kellanruskeasta vihreään. Tummat kuviot näyttävät kartan tieverkostolta, mistä kala on saanut nimensä.
Karttapallokalaa tavataan Indopasifisella merialueella laguuneissa ja suojaisilla merenpuoleisilla riutoilla.
Karttapallokala syö levää, sienieläimiä ja selkärangattomia. Karttapallokaloja pidetään joskus suurikokoisissa akvaarioissa (800 litrasta alkaen). Ne eivät ole erityisen aggressiivisia muita kaloja kohtaa,mutta syövät selkärangattomat ja näykkivät koralleja. Kala saalistaa öisin, joten sen ei useinkaan nähdä liikuskelevan akvaariossa valoisaan aikaan.
Lapinneva

Lapinneva on yksi Parkanon kylistä. 
Historia.
Lapinnevan kylän asutus alkaa jo 1820-luvun alkupuolella. Lapinnevan kylän vanhasta 1800-luvun rakennuskannasta ovat säilyneet Kartanon pihapiiri (nyk. Vahala) ja ns. Vanhan Santoon asuinrakennus (nyk. Pessi) sekä Joensuun talo. Lapinnevan kylään kuuluu nykyään myös vanhat Niininevan kylän alueet. 
Ruotsalainen rotubiologi Gustaf Retzius vieraili retkikuntineen Lapinnevalla vuonna 1873 osana Suomen-tutkimusmatkaansa. Lapinnevan harjulla he tutustuivat entisajan lappalaisten lapinraunioiksi esiteltyihin kiviraunioihin. 
Peruspalvelut.
Lapinnevalla toimi kyläkauppa, joka lopetti toimintansa 2006. Myös Lapinnevan koulu suljettiin samoihin aikoihin. Kylässä toimii yhä Kekkilän turvetuotantotehdas. Lisäksi Lapinnevalla sijaitsee Harjun hautausmaa siunauskappeleineen. Harjulammen uimapaikalla on Lapinnevan Yrityksen ylläpitämä Parkanon ainoa hyppyteline.
Rosemary Altea

Rosemary Altea (s. 1946 Leicester) on brittiläinen meedio ja parantaja. Hän on kirjoittanut kirjoja ja esiintynyt televisiossa, esimerkiksi Michael Shermerin kanssa "The Oprah Winfrey Show’ssa" vuonna 1995 ja James Randin kanssa "Larry King Livessä" vuonna 2007. Hän väittää olevansa yhteydessä Grey Eagle -nimiseen henkioppaaseensa. 
Englannissa varttunut Altea on kertonut kuulleensa jo lapsena ääniä ja nähneensä näkyjä kuolleista ihmisistä. Hän on perustanut Yhdysvaltoihin RAHEF-järjestön (), jolla on brittiläinen vastine RAAH ("Rosemary Altea Associaton of Healers").
Karl Lehmann

Karl Lehmann (16. toukokuuta 1936 Sigmaringen – 11. maaliskuuta 2018 Mainz) oli katolisen kirkon saksalainen kardinaali. 
Lehmann opiskeli Freiburgin yliopistossa, Collegium Germanicum et Hungaricumissa ja Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa. Hän työskenteli 1960-luvulla Karl Rahnerin tutkimusavustajana Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissä, ja vuonna 1968 hänestä tuli Mainzin yliopiston professori. 1970–1980-luvuilla hän opetti Freiburgin yliopistossa. 
Lehmann sai pappisvihkimyksensä Julius Döpfneriltä 10. lokakuuta 1963. Vuodesta 1983 hän on toiminut kotimaassaan Mainzin hiippakunnan piispana Hermann Volkin seuraajana. Hänet vihittiin piispaksi tuon vuoden 2. lokakuuta. Vuonna 2001 hänestä tuli kardinaali, ja vuonna 2005 hän osallistui uuden paavin valintaan. Hänelle myönnettiin vuonna 2000 "Saksan liittotasavallan Ansioritarikunnan suuri ansioristi rintatähden ja olkanauhan kera", ja hän on ollut vuodesta 2006 Kunnialegioonan komentaja. 
Lehmann oli vuosina 1987–2008 Saksan piispainkokouksen puheenjohtaja. 
Lehmann oli päävihkijänä, kun Helsingin katolisen hiippakunnan piispa Teemu Sippo vihittiin piispaksi Turun tuomiokirkossa 5. 9. 2009.
Jeremy Tyler

Jeremy Tyler (s. 21. kesäkuuta 1991 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. 208-senttinen ja 118-kiloinen Tyler pelaa laitahyökkääjänä tai sentterinä ja edustaa NBA-seura New York Knicksiä. Siirryttyään vuonna 2009 israelilaiseen ammattilaisseura Maccabi Haifaan, Tylerista tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen teinipelaaja, joka on siirtynyt kesken opiskelujen pelaamaan Eurooppaan rahasta.
Tyler jäi Maccabissa vähäiselle peliajalle. Hän pelasi Israelin liigassa kymmenen ottelua keskiarvoin 2,1 pistettä ja 1,9 levypalloa ottelua kohden, ja jätti joukkueen kesken kauden maaliskuussa 2010. Saman vuoden heinäkuussa Tyler teki sopimuksen japanilaisseura Tokyo Apachen kanssa, jossa hän sai tuplasti enemmän peliaikaa ja hänen tilastolukemansa paranivat selvästi. Hänen keskiarvonsa olivat 9,9 pistettä ja 6,4 levypalloa ottelua kohden.
Charlotte Bobcats varasi Tylerin , mutta myi hänen pelaajaoikeutensa jo samana päivänä Golden State Warriorsille. Hän pelasi tulokkaana työsulun lyhentämällä kaudella 2011–2012 42 ottelua (joista 23 aloitusviisikossa) ja hänen keskiarvonsa olivat 4,9 pistettä ja 3,3 levypalloa ottelua kohden. Tyler pelasi kauden aikana myös viisi ottelua NBA D-Leaguen Dakota Wizardsissa. Kaudella 2012–2013 hänen Warriorsissa saamansa peliaika laski selvästi edelliskauteen verrattuna ja helmikuussa 2013 hän siirtyi kesken kauden Atlanta Hawksiin. Hän edusti Hawksia vain yhdessä ottelussa ja sai siinä peliaikaa viisi minuuttia. Tyler pelasi osan kaudesta myös NBA D-Leaguen Santa Cruz Warriorsissa.
Elokuussa 2013 Tyler teki vapaana pelaajana sopimuksen New York Knicksin kanssa.
Mind Games (John Lennonin albumi)

Mind Games on John Lennonin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973. Albumi oli tyyliltään suunnanmuutos ja vähemmän poliittinen verrattuna edelliseen albumiin "Some Time in New York City". Kappale "Nutopian International Anthem" sisältää pelkkää hiljaisuutta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet John Lennonin, ellei toisin mainita.
Valide Sultan

Valide Sultan, joskus myös Sultan Valide [valiˈde], oli Osmanien valtakunnassa hallitsevan sulttaanin äidille myönnetty arvonimi. Nimi käännetään joskus kuningataräidiksi, vaikka Valide Sultanin asema oli erilainen.
Naisen asema oli perinteisesti alistettu Osmanien valtakunnassa. Tästä muodostivat poikkeuksen kuninkaallista verta omaavat ylhäiset naiset, kuten sulttaanien tyttäret ja sisaret sekä erityisesti Valide Sultanit. Sulttaanien äideillä oli suuresti henkilökohtaisia vapauksia ja usein paljon vaikutusvaltaa ja he olivat poikkeuksetta korkeasti arvostettuja.
Valide Sultanin aseman on esitetty olleen osmanivaltakunnan toiseksi tärkein heti sulttaanin jälkeen. Tämä piti paikkansa joinakin aikakausina ja joskus Valide Sultan kohosi jopa sulttaanin edelle. Islamilaisen perinteen (”Äidin oikea on Jumalan oikea”) mukaan sulttaanin äidillä saattoi olla suuresti vaikutusvaltaa valtakunnan asioihin. Erityisesti 1600-luvulla Naisten sultanaattina tunnetulla aikakaudella sarja kyvyttömiä tai lapsena valtaan nousseita sulttaaneja kohotti Valide Sultanin arvon uudelle tasolle. Noin sadan vuoden ajan kestäneen naisten sultanaatin aikana vain yksi hallitsija, Murat IV, oli riittävän voimakas kyetäkseen keskittämään vallan itselleen.
Venetsialaissyntyinen Nurbanu Sultan oli Selim II:n vaimo ja Murat III:n äiti. Valide Sultanina hän oli myös todellinen rinnakkaishallitsija 1574–1583, jolloin hän johti hallintoa yhdessä suurvisiiri Sokollu Mehmed Paššan kanssa. Hän oli myös ensimmäinen Naisten sulttaanikunnan aikakauden rinnakkaishallitsija. Osmanien valtakunnan Valide Sultaneista vaikutusvaltaisin oli Kösem Sultan.
York Factory First Nation (York Landing)

York Factory First Nation on intiaanireservaatti Kanadassa, Manitoban provinssissa York Landingin kylässä. Reservaatin asukkaat asuivat alun perin York Factoryssä. Vuonna 1957 Hudson's Bay Companyn suljettua toimipisteensä, alueen asukkaat siirrettiin uuteen reservaattiin nimeltä York Landing. Kylässä oli vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa 416 asukasta ja 116 asuntoa.
Historia.
Arkeologisissa tutkimuksissa on todettu cree-intiaanien asuneen York Factoryn alueella noin 1000 vuotta ennen eurooppalaisten saapumista alueelle. York Factory oli 1600-luvulta 1800-luvun loppupuolelle Hudson's Bay Companyn päämajana, ja sieltä käsin yhtiö hallitsi turkiskauppaa Rupertinmaaksi kutsutulla alueella, joka levittäytyi laajalle alueelle Nelsonjoen valuma-alueen varsille. Vuonna 1957 Hudson's Bat Companyn suljettua toimipisteensä, Kanadan hallitus päätti sulkea kylän ja pakkosiirtää asukkaat uudelleen, uudeksi paikaksi valittiin York Landing, lähellä Illfordin kylää.
Onerva

Onerva on suomalainen naisen, joskus miehenkin etunimi. Sana onerva tarkoittaa alkujaan odelmaa, pääsadon korjuun jälkeen kasvanutta heinää. Onervan nimipäivä on vuodesta 1929 ollut 14. elokuuta. Asultaan Onervalle rinnakkainen nimi on Kanerva.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Onerva on annettu 10 845 naiselle ja 149–165 miehelle. Nimen suosio on ollut huipussaan miehillä 1900-luvun kahtena ensimmäisenä vuosikymmenenä ja naisilla 1920- ja 1930-luvuilla.
Kanerva (nimi)

Kanerva on Suomessa käytössä sekä sukunimenä että naisen etunimenä. Nimi johtuu kasvin nimestä kanerva. Vastaava suomalainen luontoaiheinen nimi on Onerva.
Kanerva on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu etunimeksi 1748 naiselle ja ainakin 46 miehelle. Yrjö Karilas suositteli nimeä vuonna 1919. Henkilöitä, joiden nykyinen sukunimi elokuussa 2021 oli Kanerva, on 3011.
Tunnettuja Kanervia.
Henkilöitä, joiden sukunimi on Kanerva, on lueteltu sivulla Kanerva (täsmennyssivu).
Ryne Sanborn

Ryne Sanborn (s. 3. helmikuuta 1989 Salt Lake City, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijäv. Hän on näytellyt muun muassa Jason Crossin roolissa kolmessa High School Musical -elokuvassa. Lisäksi hän on näytellyt muutamassa muussa televisiotuotannossa.
Piperiini

Piperiini eli 1-piperoyylipiperidiini on alkaloidi, josta osittain johtuu mustapippurin ja pitkäpippurin pistävyys. Sitä on käytetty myös hyönteismyrkkynä luontaislääkinnässä. Piperiinin olemassaolon keksi Hans Christian Ørsted vuonna 1819.
Piperiinin on todettu runsaasti lisäävän kurkumiinin biosaatavuutta ihmisissä.
Viljo Rauta

Viljo Kalervo Niukkanen, kirjailijanimi Viljo Rauta (21. syyskuuta 1902 Pietari – 5. joulukuuta 1944) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä "Asko Sorro".
Viljo Raudan tuotanto koostui pääosin historiallisista seikkailuromaaneista ja -kertomuksista.
Turpa kiinni!

Turpa kiinni! ("Tais-toi!", tunnetaan myös nimellä "Ruby &amp; Quentin") on Francis Veberin ohjaama toimintakomedia vuodelta 2003. Sen pääosia näyttelevät Gérard Depardieu ja Jean Reno.
Juoni.
Quentin (Depardieu) on puhelias ja kömpelö pikkurosvo, joka joutuu vankilaan epäonnistuneesta pankkiryöstöstä. Ruby (Reno) taas on kivenkova ammattirikollinen, joka jää kiinni rahaa kuljettavan auton varastamisesta ja päätyy samaan selliin Quentinin kanssa. Ruby aikoo paeta ja Quentin, joka pitää häntä ystävänään, haluaa auttaa. Kaksikko pääsee pakoon ja näin alkaa suuri pakoretki poliiseilta ja Rubyn vihollisilta.
Kesäillan valssi

Kesäillan valssi on Oskar Merikannon sävellyksestä Kesäilta - I sommarkväll, op. 1 käytetty lempinimi. Merikanto muokkasi "Kesäillan valssin" vuosina 1884–1885 Helsingissä säveltämästään "Grande Valsesta", OM044, todennäköisesti kustantajan toivomuksesta. Uudessa muodossa valssi ilmestyi vuonna 1895 nimellä I sommarkväll. Suomenkielinen nimi ja opusnumero ilmestyivät vasta myöhemmin.
Kesäillan valssin ensimmäisen levytyksen teki Aleksei Apostolin johtama Helsingin Torvisoittokunta vuonna 1904 ja ensimmäisen lauletun levytyksen tamperelainen Nekalan tyttökuoro vuonna 1950. Laulun sanat kirjoitti kuoron johtaja, opettaja Antti Jussila. Kauko Käyhkö levytti valssiin itse tekemänsä sanoituksen vuonna 1966. Kesäillan valssin ovat harmonikalla levyttäneet mm. Veikko Ahvenainen, Taito Vainio ja Esko Könönen.
8 Mile (soundtrack)

Music from and Inspired by the Motion Picture 8 Mile on Eminemin 8 Mile -elokuvaan perustuva soundtrack. Soundtrack julkaistiin 29. lokakuuta 2002.
Taustatietoa.
Albumi sijoittui Billboard 200 -listan ykkössijalle myyden 702,000 kappaletta ensimmäisellä viikolla ilmestymisestään. Albumi oli vuoden viidenneksi nopein myyvä albumi Yhdysvalloissa. Albumia myytiin vuodessa 3,2 miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin myös single "Lose Yourself". Pian julkaistiin More Music from 8 Mile -niminen toinen soundtrack.
Juho Saarinen

Juho Saarinen (s. 25. helmikuuta 1981) on suomalainen pyöräsuunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Mäntsälän Urheilijoita. Häntä valmentaa Mika Tervala.
Ensimmäisissä arvokisoissaan Nové Město na Moravěn MM-kilpailuissa 2007 Saarinen sijoittui pitkällä matkalla seitsemänneksi. Farumin ja Kööpenhaminan EM-kilpailuissa 2009 hän saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa voitettuaan pronssia pitkältä matkalta. Samana vuonna Ben Shemenin MM-kilpailuissa hän voitti pronssia viestistä joukkuetovereinaan Tuukka Turkka ja Samuli Saarela.
Yves Tanguy

Yves Tanguy, koko nimeltään Raymond Georges Yves Tanguy (5. tammikuuta 1900 Pariisi – 15. tammikuuta 1955 Waterbury, Yhdysvallat) oli ranskalais-amerikkalainen taidemaalari. 
Tanguy työskenteli nuorena Ranskan kauppalaivastossa. Hän palasi vuonna 1922 synnyinkaupunkiinsa Pariisiin, jossa teki satunnaisia töitä ja alkoi piirtää kahviloissa. Vuonna 1923 hän näki eräässä taidegalleriassa Giorgio de Chiricon maalauksen, joka teki häneen voimakkaan vaikutuksen. Tanguy päätti välittömästi ryhtyä maalaamaan. Tanguyn ystävä tutustutti hänet 1924 André Bretonin surrealististen taiteilijoiden piiriin. Tanguy liittyi surrealistiryhmään vuonna 1925 ja osallistui sittemmin kaikkiin surrealistien suuriin näyttelyihin. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Pariisissa 1927. Vuonna 1939 Tanguy muutti sotaa pakoon Yhdysvaltoihin ja asui siellä loppuelämänsä.
Pian surrealisteihin liittymisensä jälkeen Tanguy alkoi soveltaa maalauksissaan automatismin periaatteita. Automatismin ideana on luoda spontaaneja assosiaatioita ilman mitään ennakkosuunnitelmia. Taiteilija antaa sattuman määritellä vapaasti lopputuloksen. Surrealistit uskoivat, että tätä tekniikkaa voitaisiin käyttää ilmaisemaan alitajunnan toimintaa.
Muiden surrealististen maalareiden tavoin Tanguy maalasi ajattomia, unenomaisia maisemia, mutta hänen muotonsa olivat puhtaasti keksittyjä, ilman mitään viittauksia todellisuuteen. Teoksissaan, kuten Shadow Country (1927), hän kuvasi eriskummallisten, mielikuvituksellisten esineiden ryhmiä, jotka muistuttavat meren selkärangattomia tai veistoksellisia kalliomuodostelmia. Hän maalasi nämä monitulkintaiset muodot pikkutarkasti ja asetti ne karuihin, kirkkaasti valaistuihin unenomaisiin maisemiin, joiden horisontti on ääretön.
Tanguyn maalaukset ovat suhteellisen ei-esittäviä ja pelkistettyjä. Laajojen abstraktien maisemien väriasteikko on melko rajoitettu. Kirkkaampia värejä on vain satunnaisina tehosteina ja kontrasteina. Maisemissa olevat muodot ovat toisinaan kulmikkaita ja lasisärmämäisen teräviä, toisinaan taas melko orgaanisia, kuin kivettyneitä ameeboja.
Tomorrow (Sean Kingstonin albumi)

Tomorrow on pop -laulaja Sean Kingstonin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 22. syyskuuta 2009.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 37.
Määrännäisehto

Määrännäisehto eli määrännäislauseke on velkasitoumuksessa oleva kohta, johon on merkitty velkojan nimen jälkeen sanat "tai hänen määräämälleen." Tällöin velka on maksettava velkakirjassa mainitulle velkojalle tai velkojalle, jolle velkakirja on siirretty, tai sille, jonka hallussa velkakirja on. Määrännäisehdolla velallinen antaa velkojalle luvan saatavan siirtämiseen. Tällaisella ehdolla varustettua velkasitoumusta, osakekirjaa tai taloudellisen yhdistyksen osuustodistusta kutsutaan määrännäispaperiksi. Sekki on määrännäispaperi, jos se on asetettu nimetylle henkilölle. Tällaisessa šekissä ei tarvita määrännäisehtoa. Jos sekkiin on merkitty negatiivinen määrännäisehto, se on nimennäis- eli rektapaperi.
Kaunopunahattu

Kaunopunahattu eli punahattu ("Echinacea purpurea") on monivuotinen yrttikasvi, joka on kotoisin Pohjois-Amerikan kaakkois- ja keskiosien preerioilta ja aukeilta ylängöiltä. Lajista käytetään myös nimeä auringonhattu, jota on käytetty myös joistakin muista punahattujen ("Echinacea") suvun lajeista. Joitakin valkokukkaisia lajikkeita ('Alba', 'White Swan') kutsutaan valkohatuiksi.
Termi Echina flunssarohdon nimessä viittaa punahattuun.
Kuvaus.
Kaunopunahattu kasvaa 30–100 cm korkeaksi ja kukkii luontaisilla kasvupaikoillaan touko–kesäkuussa mutta Suomessa vasta elo–syyskuussa. Kasvin varsi on karhea ja ohuen nukan peitossa, ja sillä on sitkeä juurakko ja soikeat, vuorottaiset lehdet. Mykerön laitakukat ovat purppuranpunaiset, joillakin lajikkeilla myös valkoiset tai vaaleanpunaiset, ja kehräkukat muodostavat ruskeanpunaisen kartion, johon siemenet kypsyvät.
Käyttö.
Kasvia viljellään Euroopassa rohto- ja koristekasvina, ja se menestyy hyvin myös Etelä- ja Keski-Suomessa. Se viihtyy aurinkoisella paikalla mutta ei ole tarkka maalajista, kunhan kasvualusta läpäisee hyvin vettä.
Lääkintäkäyttö.
Kasvi tuottaa merkittäviä tuloja lääkekaupassa, koska sen kaikkien osien väitetään stimuloivan immuunijärjestelmää. Suomessa auringonhattu luokitellaan lääkekasviksi, josta saa valmistaa kaupallisia tuotteita vain lääketehtaassa.
Pohjois-Amerikan intiaanit käyttivät auringonhattua monenlaisten vaivojen hoidossa. Nykyään se on yksi suosituimmista rohtokasveista, jota käytetään vilustumisoireiden ja ylempien hengitysteiden tulehdusten hoidossa. Rohdoksen valmistuksessa voidaan käyttää joko kukkivia versoja tai talvehtivan kasvin juuria.
Mahdolliset hyödyt.
Hyvin kontrolloituja kokeita asiasta on vähän ja ne ovat heikkolaatuisia. 
Joissain tutkimuksissa punahattua sisältävistä valmisteista on näyttänyt olevan hyötyä ylähengitystieinfektioissa kuten flunssassa, toisissa tutkimuksissa ei.
Joissakin tutkimuksissa auringonhatun sisältämien polysakkaridien on todettu lisäävän vastustuskykyä. Kasvin on todettu stimuloivan immuunipuolustusta ja helpottavan flunssan oireita sekä lyhentävän oireiden kestoa. 
Haitat.
Haittavaikutuksia ovat mm. vaikutukset ruoansulatusjärjestelmälle ja allergiset reaktiot, kuten ihottuma, lisääntynyt astma ja hengenvaarallinen anafylaksia.
Michael Shermer

Michael Brant Shermer (s. 8. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen skeptikko. Hän on perustanut The Skeptics Societyn ja toimii sen "Skeptic"-lehden päätoimittajana. Shermer kirjoittaa kolumneja "Scientific American" -lehteen. Hän on julkaissut useita kirjoja.
Ura.
Shermer valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi psykologiasta/biologiasta Pepperdinen yliopistosta 1976 ja humanististen tieteiden maisteriksi kokeellisesta psykologiasta Kalifornian osavaltionyliopistosta Fullertonista 1978. Filosofian tohtorin arvon hän sai vuonna 1991 tieteenhistoriasta Claremontin Graduate-yliopistosta.
Shermer on tieteenhistorian tohtori, sittemmin dosentti ja lopulta Chapman Universityn "Presidential Fellow". 
Shermer on työskennellyt Occidental Collegessa, Kalifornian osavaltionyliopistossa Los Angelesissa ja Glendale Collegessa. Nykyisin hän on taloustieteen dosenttina Claremontin Graduate-yliopistossa. 
Kannanottoja.
Shermer kutsuu itseään ”ei-teistiksi” (), koska hänen mukaansa sana ateisti on saanut kielteisen sävyn. Hän käyttänyt termiä libertaristi mutta sittemmin pitänyt sitä harhaanjohtavana. Hän esimerkiksi kannattaa tiettyjä aserajoituksia, ja vastusti George W. Bushia molemmissa vaaleissa. Kesäkuussa 2006 Shermer kirjoitti "Scientific American" -lehdessä, että todisteiden valossa ilmastonmuutosta ei voi enää kieltää.
Shermer vastustaa kuolemanrangaistusta ja pitää sitä barbaarisena ja tehottomana keinona ehkäistä rikoksia.
Thach Weave

Thach Weave oli Yhdysvaltain laivaston lentäjä John S. Thachin toisessa maailmansodassa kehittämä ilmataistelumenetelmä, jossa parin tai osaston yhteistyöllä hyökkääjä saadaan alttiiksi vastahyökkäykselle, mikäli tämä jatkaa alkuperäisen kohteen ahdistamista. Jos kohteena on parin toinen osapuoli hyökkäyksen kohde tekee perusväistön kaartaen. Tällöin parin toinen kone kaartaa hyökätyn alitse vastakkaiseen suuntaan. Kohteena olija vaihtaa kaarron suuntaa. Tällöin hänen parinsa pääsee kaartosuuntaansa vaihtamalla hyökkääjän etupuolelle ja tulittamaan sieltä.
The Skeptics Society

The Skeptics Society on Michael Shermerin vuonna 1992 perustama ja johtama skeptikkojen järjestö. Se tutkii erikoisia väitteitä ja edistää tiedettä sekä kriittistä ajattelua. Kansainväliseksi laajentunut järjestö julkaisee "Skeptic"-lehteä, jonka päätoimittajana toimii järjestön johtaja Shermer.
Järjestön jäsenten joukossa ovat Bill Nye, Julia Sweeney, Richard Dawkins ja Neil deGrasse Tyson.
Seleenihapoke

Seleenihapoke (H2SeO3) on keskivahva kaksiarvoinen seleenin happihappo. Seleeni voi muodostaa myös seleenihappoa. Seleenihapokkeen suolat ovat vetyseleniittejä tai seleniittejä.
Ominaisuudet.
Seleenihapoke muistuttaa monilta ominaisuuksiltaan rikkihapoketta, mutta on pysyvämpi yhdiste. Seleenihapoketta muodostuu seleenidioksidin liuetessa veteen.
SeO2 + H2O → H2SeO3
Seleenihapoketta syntyy myös seleenin ja laimean typpihapon välisellä reaktiolla. 
3 Se + 4 HNO3 → 3H2SeO3 + 4NO
Seleenihapoke on heikompi happo kuin rikkihapoke, mutta vahvempi kuin esimerkiksi etikka-, bentsoe- tai hiilihappo. Seleenihapokkeen protolyysireaktio on kaksiosainen. 
H2SeO3 + H2O H3O+ + HSeO3-, pKa = 2,62
HSeO3- + H2O H3O+ + SeO32- pKa = 8,32
Seleenihapoke kykenee hapettamaan jodidi-ionit jodiksi, divetysulfidin rikiksi, rikkihapokkeen rikiksi ja hydratsiinin typeksi. Samalla se itse pelkistyy alkuaine seleeniksi. Yhdisteen hapettavia ominaisuuksia käytetään hyväksi muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Turvallisuus.
Seleenihapoke on syövyttävää ja myrkyllistä. Yhdisteen joutuminen hengitysteihin aiheuttaa pääkipua ja hengitys vaikeutuu. Nieleminen aiheuttaa huonovointisuutta, johon liittyy oksentamista ja pahimmillaan tajuttomuus. Pitkäaikainen altistuminen yhdisteelle voi aiheuttaa vaurioita keskushermostossa ja maksassa.
Kalle Solakivi

Kalle Matteus Jussila, kirjailijanimi Kalle Solakivi (17. tammikuuta 1887 Loimaan kunta – 23. huhtikuuta 1966 Loimaa) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia.
Nimimerkillä "Kalle Solakivi":
Nimimerkillä K.M.S.:
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "K. J-la":
Boyd Rice

Boyd Blake Rice (s. 1956) on yhdysvaltalainen artisti ja usean alan taiteilija. Rice tunnetaan etenkin provosoivasta tyylistään.
Musiikki.
Ricen ura alkoi 1970-luvulla, kun hän alkoi tehdä äänikokeiluja kaseteilla ja vinyylilevyillä. Ensimmäisten levyjen sisältö ei varsinaisesti ollut musiikkia, vaan erilaisia ääniä. Myöhemmissä Ricen levyissä on hyvin provosoivia sanoituksia.
Muuta.
Rice on ollut mukana perustamassa taiteilijaryhmän nimeltä UNPOP, hän on näytellyt elokuvassa "Pearls Before Swine" ja tuottanut toisen elokuvan. Hän oli yksi "Modern Drunkard Magazinen" toimittajista. Hän on myös ollut mukana Saatanan kirkon toiminnassa ja oli sen perustajan Anton LaVeyn ystävä.
Keltakatkero

Keltakatkero eli keltainen teräsyrtti ("Gentiana lutea") on isohko, monivuotinen yrttikasvi, joka on kotoisin Keski- ja Etelä-Euroopan alppiniityiltä. Suomessa se kasvaa vain viljeltynä.
Keltakatkero kasvaa jopa 1,5 m korkeaksi ja kukkii 4–8 vuoden välein. Kasvin pitkä ja paksu juurakko on sisältä keltainen ja tuoksuu pistävälle. Juurten kitkerä maku johtuu sekoiridoidi-yhdisteistä, mm. gentiopikriinistä ja amarogentiinistä. Kuivattaessa juuri tummenee ja sen aromi voimistuu, mikä johtuu gentianoosi-sokerin hajoamisesta käymisen avulla gentiobioosiksi. Keltaiset kukat muodostavat tiheitä sarjoja lehtien tyveen, ja heteiden ponnet ovat punaiset. Kasvi muistuttaa erehdyttävästi myrkyllistä valkopärskäjuurta ("Veratrum album").
Keltakatkeron juurista valmistettua rohdosta on perinteisesti käytetty ruokahaluttomuuden sekä ruoansulatushäiriöiden ja suolistovaivojen hoitoon. Juurta käytetään myös erilaisten katkerojuomien maustamiseen.
Good Night, Sleep Well

Good Night, Sleep Well on suomalaisen The Freza -yhtyeen kolmas albumi. Se ilmestyi vuonna 2009. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Sanni Kopsa ja sanoittanut Viivi Väisänen, ellei toisin mainittu. Kaikki kappaleet sovittanut The Freza.
Harry Klinefelter

Harry Klinefelter Junior (20. maaliskuuta 1912 – 20. helmikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen endokrinologi. Hänen mukaansa on nimetty Klinefelterin oireyhtymä. Hän kuvaili sen vuonna 1942 ja esitteli samana vuonna yhdeksän miestä, jolla oli suurentuneet rintarauhaset, pienet kivekset ja laboratoriotutkimuksissa siittiötuotannon häiriöön sopivat löydökset, mutta hän ei tuolloin vielä ymmärtänyt, mikä näiden yhdeksän miehen sukupuoliseen poikkeavuuteen oli syynä. Vasta noin kymmenen vuotta myöhemmin huomattiin, että oireet aiheutti ylimääräinen X-kromosomi. Näiden miesten sukupuolikromosomisto ei ollut XY, kuten sukupuolikromosomistoltaan normaaleilla miehillä, vaan XXY.
Klinefelter syntyi Baltimoressa 20. maaliskuuta 1912. Hän opiskeli Charlottesvillessä Virginian yliopistossa ja sittemmin Johns Hopkins Medical Schoolissa, josta hän valmistui 1937. Sen jälkeen hän harjoitteli sisätautilääketiedettä Johns Hopkins hospitalissa. Vuodet 1941–1942 hän työskenteli Harvardissa Massachusetts General Hospitalissa mutta palasi 1943 Johns Hopkins Medical Schooliin.
1943–1946 Harry Klinefelter oli armeijan palveluksessa. Tämän jälkeen hän palasi synnyinkaupunkiinsa Baltimoreen. Vuonna 1966 hänet nimitettiin lääketieteen professoriksi. Endokrinologia ohella häntä kiinnostivat erityisesti reumatologia ja alkoholismi.
Danny Way

Danny Way (s. 15. huhtikuuta 1974 Portland, Oregon) (tunnetaan myös nimellä D-Way) on yhdysvaltalainen ammattilaisrullalautailija. Hän asuu San Diegossa, Kaliforniassa.
Elämäkerta.
Way voitti ensimmäisen rullalautailukilpailunsa 11-vuotiaana. Vähän sen jälkeen Hosoi ja Vision Street Wear alkoivat sponsoroida häntä. 14-vuotiaana Waysta tuli Bones Brigade -ryhmän jäsen. Hän lähti tiimistä muutaman kuukauden päästä saadakseen sponsorisopimuksen H-Streetin kanssa. Vuonna 1989 Way voitti ensimmäisen verttikilpailunsa Michiganissa. Vuonna 1990 hän jätti H-Streetin ja liittyi Blindiin. Vuonna 1991 rullalautailulehti "Thrasher" nimesi Wayn vuoden skeittaajaksi. Hän jätti Blindin ja perusti Plan B:n. Vuonna 1995 Way voitti X Gamesin high airin.
Vuonna 1997 Way mursi maailmanennätyksen pisimmästä ajasta ilmassa rullalaudalla. Samana vuonna hänestä tuli ensimmäinen ihminen, joka on hypännyt rullalaudalla helikopterista rampille. Vuosina 2003 ja 2004 Way palkittiin parhaana verttiskeittaajana Transworld Skateboarding Awardseissa. Vuonna 2004 Thrasher nimesi hänet jälleen vuoden parhaaksi lautailijaksi. Hän on ainoa henkilö, jolle titteli on myönnetty kahdesti. Vuosina 2004-2006 Way voitti X Gamesin big airin.
Vuonna 2005 Way hyppäsi ensimmäisenä henkilönä Kiinan muurin yli rullalaudalla. Vuonna 2008 hän tuli X Gamesin big airissa kaatumisensa vuoksi toiseksi, kun Bob Burnquistin voitti kilpailun. Hänen kenkäsponsorinsa on DC Shoes, jota hänen veljensä Damon Way oli perustamassa.
Way on kärsinyt useista loukkaantumisista. Vuonna 1995 hän loukkasi niskansa surffatessaan, ja hänelle on tehty seitsemän polvileikkausta.
Kaija Lintumaa

Gerda Laelia Lindgren, kirjailijanimi Kaija Lintumaa (3. toukokuuta 1904 Kajaani - 18. maaliskuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, runoilija ja suomentaja.
Henkilöhistoria.
Lintumaan vanhemmat olivat lehtori Robert Wilhelm Lindgren ja Bertha Emilia Roos. Hän tuli ylioppilaaksi 1921 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1926 ja maisteriksi 1927. Lintumaa toimi Kokkolan yhteislyseon ruotsin ja saksan lehtorina vuodesta 1927. 
Kirjallinen tuotanto.
Lintumaa on suomentanut omalla nimellään useita teoksia, muun muassa Eyvind Johnsonin romaanin "Hänen armonsa aika", Sara Lidmanin romaanit "Minä ja poikani", "Muurainmaa", "Salamankantaja", "Tervapääsky" ja Arnold Kriegerin "Musta sydän" -romaanin.
Teoksia.
Kirjailijanimellä "Kaija Lintumaa":
Kyseenalaisia totuuksia

Kyseenalaisia totuuksia on hip hop -ryhmä Reilukerhon ensimmäinen studioalbumi. Albumin julkaisi 3rd Rail Music toukokuussa 2007.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 28, ja tippui seuraavalla listaviikollaan sijalle 38.
Uuspakanuus Suomessa

Uuspakanuus Suomessa alkoi voimistua 1980-luvulta alkaen. Vuonna 1998 perustettiin Lehto – Suomen luonnonuskontojen yhdistys ry, joka pyrkii parantamaan luonnonuskontojen asemaa Suomessa. Vuonna 1999 perustettiin Pakanaverkko ry edistämään erilaisten pakana- ja luonnonuskontojen edustajien yhteistoimintaa ja uskonnollista tasa-arvoa. Väenuskossa on pyritty elvyttämään suomalaisen mytologian tietämystä ja kannatusta.
Vuoden 2024 kyselyssä 4 prosenttia suomalaisista ilmoittautui pakanoiksi. Kyselyssä käsite oli rajattu koskemaan wiccan ja shamanismin kaltaisia uuspakanallisia katsomuksia.
Suomenusko.
Suomenusko tai suomalainen uuspakanuus viittaa uuspakanalliseen elämänkatsomukseen, jossa keskeisessä osassa ovat itämerensuomalaisten kansojen mytologia, uskomukset, arvot sekä luonnon ja esivanhempien kunnioitus. Nykysuomalaiset pakanat muun muassa ylläpitävät pyhiä lehtoja ja kokoontuvat yhteisiin juhlatilaisuuksiin.
Uuspakanalliset yhdistykset.
Vuodesta 1998 Suomessa on toiminut Lehto – Suomen Luonnonuskontojen yhdistys, joka on luonnonuskontojen kannattajille tarkoitettu uuspakanahenkinen yhdistys. Vuonna 1999 on perustettu Pakanaverkko, joka kokoaa yhteen erilaisten pakanallisten suuntausten edustajia. Lehdon ja Pakanaverkon piirissä on muun muassa aasainuskon, druidismin, suomenuskon, uussamanismin ja wiccan kannattajia. Molemmilla yhdistyksillä on 130–150 jäsentä. Vuonna 2007 perustettiin suomenuskoa edustava Taivaannaula ry.
Suomen vapaa wicca-yhdyskunta.
Osa suomalaisista wiccoista järjestäytyi "Suomen vapaa wicca-yhdyskunta" -nimiseksi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi. Yhdyskunta haki opetusministeriöltä virallisen uskontokunnan asemaa vuonna 2001. Ministeriö ja edelleen korkein hallinto-oikeus hylkäsivät hakemuksen sillä perusteella, että wiccalaisuudessa ei ole ”yhtenäistä ja vakiintunutta, esimerkiksi uskontunnustukseen, pyhiin kirjoituksiin tai muihin pyhinä pidettyihin perusteisiin perustuvaa oppijärjestelmää”. Yhdyskunnan vähäinen toiminta loppui kielteiseen päätökseen ja päätöksestä ei tehty valitusta.
Kristillisdemokraattien kansanedustaja Leena Rauhala teki vuonna 2010 hallitukselle kirjallisen kysymyksen, kuinka erään kustantamon wicca-aiheisen kirjasarjan julkaiseminen voitaisiin estää. Lehto ja Pakanaverkko paheksuivat tiedotteessaan, kuinka eri uskontoja koskevat Suomessa eri säännöt. Rauhala paheksui välikysymyksessään erityisesti sitä, että wicca esitetään romaaneissa myönteisessä valossa.
T (albumi)

T on suomalaisen rap-yhtye Teflon Brothersin ensimmäinen studioalbumi. Albumin julkaisivat yhdessä Monsp ja Yellowmic.
Taustaa.
Albumin viidestä kappaleesta on julkaistu musiikkivideot "Vexi oli velkaa", "Viimeinen puritaani", "Hikoilen ku raiskaaja", "Veljee ei voi valita" ja "Hoodilammas". Osa albumin kappaleista parodioivat tyypillistä valtavirran hip hopia. Kannen albumille on tehnyt Heikki Kuula.
Albumi nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 26. Viikko jäi levyn ainoaksi listalla.
Lehtikulta

Lehtikulta on ohueksi valssattua ja taottua kultaa, paksuudeltaan noin 0,0001 mm. 
Vuonna 2020 Euroopassa valmistettiin yhteensä noin 25 miljoonaa kultalehteä. Yleensä lehtikullasta käytettävän kullan alkuperä on tuntematonta. Taottavan aineksen tulee olla 99,99-prosenttisen puhdasta. Lehtikulta valmistetaan kullasta, joka ensin valssataan ja sitten taotaan ohuiksi, noin 0,0001 mm paksuiseksi kultalehdiksi. Lehti voi olla myös kullan, hopean ja tinan seosta. Yhden millimetrin paksuisessa pinossa on päällekkäin noin 10 000 kultalehteä. 
Käyttö.
Käyttö aiemmin.
Lehtikullalla kultaaminen oli edullisin tapa kullata veistoksia ja arkkitehtuurielementtejä ennen elektrolyysin keksimistä. Keskiajalla lehtimetalleja käytettiin puuveistosten ja maalausten pintavärinä. Lehtikultaa on käytetty myös arkkitehtuurissa ja sisustuksessa, sekä pronssiveistosten ja kirkkojen kupolien kultaamisessa. Veistosten, patsaiden ja dekoraatioiden kultaamisen ohella kultausta on käytetty keskiaikaisten kirjojen kuvituksissa. Keskiaikaisten maalausten pyhimyskehät tai koko tausta olivat usein lehtikultaa etenkin uskonnollisissa maalauksissa. Kirkkotaiteessa ja -arkkitehtuurissa kultausta käytetään yhä muutenkin. Hämeenlinnan ortodoksisen kirkon kattoristien sekä virolaisen Sindin kirkon ristin kultauksessa on käytetty Lapin Tankavaarasta peräisin olevaa lehtikultaa.
Wäinö Aaltonen suosi lehtikultausta puuveistoksissaan, jotka usein olivat kubistisia tai pelkistettyjä.
Käyttö nykyään.
Ikoneissa jatkuu uskonnollisen taiteen kultausperinne. Lehtikullalla kullataan myös kehyksiä. 
Monet nykytaiteilijat ovat suosineet lehtikultaa ja muita lehtimetalleja viime vuosikymmeninä. Suomessa sitä on käytetty erityisen paljon grafiikassa. Antti Tanttu tunnetaan kankaalle liimatuista puupiirrosvedoksistaan, joihin on lisätty usein lehtikultausta. Harri Leppänen on tehnyt kultataustaisia teoksia, samoin Teija-Tuulia Ahola, joka on kullannut myös vanhojen puistopuiden sisustoja ja tehnyt installaatioita kullatuista kartonkirullista. Ahola on myös tehnyt Tampereen taidemuseoon seinämaalauksen lehtikullasta. Samoin veistoksissa käytetään lehtikultaa, joka muuttaa myös readymade-esineiden ilmettä oleellisesti. Esimerkiksi virolaisella Leonhard Lapinilla on runsaan kymmenen readymade-esineen "Installaatio" (2008–2009), jossa hän muuntaa kotimaansa talonpoikaiskulttuurin puuesineitä petsivärin ja lehtikullan avulla yleviksi uusiksi esineiksi.
Lehtikultaa käytetään myös jälkiruokien ja makeisten koristelussa. Esimerkiksi Intiassa lehtikultaa ja lehtihopeaa käytetään häissä pääruokien juhlistamiseen. Myös Japanissa on ollut varsinkin talouden hintakuplan aikoihin saatavilla lehtikultaa sisältäviä makeisia, ja vihreää teetä kultausperinteistään tunnetussa Kanazawassa. Lisäksi Gdańsk on tunnettu kullatuista makeisistaan. Kultaseppä Carl Fabergén näyttelyn kunniaksi eräs ravintola valmisti Suomessa lehtikultahippusilla viimeisteltyjä tryffelimakeisia.