Al-Bassa

Al-Bassa () on entinen palestiinalainen kylä nykyisessä Israelissa lähellä Välimeren rannikkoa ja Libanonin vastaista rajaa. Kylän asukasluku oli vuonna 1948 noin 4 000 ja he jakautuivat kristittyihin ja muslimeihin.
Israelin joukot valtasivat sen Israelin itsenäisyyssodan aikana toukokuussa 1948 ja kaikki kylän asukkaat pakenivat, heistä suurin osa Libanoniin. Nykyisin entisestä kylästä pystyssä on vain kirkko ja muslimipyhättö. Sen maille rakennettiin juutalaisia asutuksia.
Maantiede.
Al-Bassa sijaitsi lähellä nykyistä Israelin ja Libanonin rajaa kukkulalla Wadi al-Bassan pohjoispuolella. Sen länsipuolella sijaitsi Välimeri, sekä Akkon ja Beirutin välinen rantatie, johon Al-Bassa oli liitetty sivutiellä. Matkaa Akkoon oli noin 19 kilometriä.
Historia.
Varhainen historia.
Nimi Al-Bassa on mahdollisesti juonnettu kanaanilaisesta sanasta "bissah", joka tarkoittaa suota. Roomalaiskaudella paikka tunnettiin nimellä Bezeth. Myöhemmin Salah al-Dinin eli Saladinin hovikronikoitsija viittasi paikkaan nimellä Ayn al-Bassa.
Osmanien valtakunnan kaudella vuonna Al-Bassa esiintyy asiakirjoissa kylänä Tibninin "nahiya"-alueella, joka itsessään oli osa suurempaa Safedin "liwa"-aluetta. Kylässä minitaan olleen 572 asukasta ja he maksoivat veroja maataloustuottein, kuten vehnänä, ohrana, puuvillana, hedelminä, vuohina ja mehiläispesinä. Myöhemmällä osmanikaudella kylä oli Palestiinassa vaikutusvaltaisen Zahir al-Umarin ja Libanonin Jabal Amilin alueen hallitsijoiden kiistojen kohde. Zahirin kukistuttua Al-Bassasta tuli oman "nahiya"-alueensa hallinnollinen keskus, jollaisena se säilyi vuoteen 1770. 1800-luvun lopulla kylän asukasluku oli noin 1 050.
Palestiinan mandaatti.
Ensimmäisen maailmansodan seurauksena Al-Bassasta tuli osa brittien hallitsemaa Palestiinan mandaattialuetta. Palestiinan arabikapinan aikana syksyllä 1938 brittijoukot tekivät rankaisuiskun kylään tulitaen asukkaita panssariautoista ja sytyttäen tuleen sen rakennuksia.
Kylä kasvoi ja alkoi käsittää myös al-Jubaylina tunnetun kukkulan alkuperäisen kylän vieressä. Vuosina 1944–1945 tehdyssä väestönlaskennassa Al-Bassassa asui 1 590 kristittyä ja 1 360 muslimia. Luvut tosin käsittävät viereisen Khirbat Masubin asukkaat. Vuonna 1948 asukkaita oli noin 4 000 ja samaa uskonnollista arviota asukkaista ei tehty. Väestönkasvu oli seurausta muuttoliikkeestä kylään. Monet tulivat töihin läheisille brittiarmeijan tukikohdille. Rakennuksia kylässä oli samana vuonna yli 700. Kylässä oli kaksi koulua, kaksi kirkkoa, kaksi moskeijaa ja useita pyhättöjä. Siellä toimi myös kaksi urheiluseuraa ja paikallinen työläisseura.
Israel ja kylän jäänteet.
Israelin joukot valtasivat kylän Israelin itsenäisyyssodan operaatio Ben-Amin aikana eri lähteissä joko 11. tai 14. toukokuuta 1948. Joukot saapuivat veneillä ja valtausta on joskus kuvailtu israelilaisten sodan ensimmäiseksi maihinnousuoperaatioksi. Kylän puolustajat ja siviilit pakenivat. Kylään jäi vain joitakin vanhuksia, jotka lähteestä riippuen määrättiin tai neuvottiin lähtemään valtauksen jälkeen. Entisten asukkaiden valtaosa päätyi pakolaisiksi Libanoniin.
Kylän maille perustettiin ensin Betsetin juutalainen asutus vuonna 1949. Samana vuonna Palmahin ja Yiftachin prikaatin sotilaat asettuivat Kfar Rosh Hanikraan ja Liman perustettiin entisen Tzahalin sotilastukikohdan paikalle. Shelomi perustettiin vuonna 1950 hieman entisestä kylästä etelään. Sen myöhemmin laajentuessa se käsittää osia myös entisestä rakennetusta alueesta kylässä.
Alkuperäisestä kylästä jäljellä on vain kaksi huomattavampaa rakennusta. Toinen on kreikkalaiskatolinen kirkko ja toinen islamilainen pyhättö.