tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vivendi

Vivendi SA on suuri ranskalainen media-alan yhtiö, joka toimii muun muassa musiikki-, televisio- ja elokuva-aloilla, kustannustoiminnassa, telekommunikaatiossa, internet-palveluissa ja tietokonepelien tuotannossa.
Historia.
Yritys perustettiin vuonna 1853 vesihuoltoalan yrityksenä nimellä "Compagnie Générale des Eaux" (CGE). Yhtiö pysyi pääasiassa tällä alalla yli sata vuotta aina 1970-luvulle lopulle saakka. Guy Dejouanyn tultua toimitusjohtajaksi vuonna 1976 yhtiö alkoi laajentua jätehuoltoon, energiaan, kuljetuspalveluihin, rakennusalalle ja kiinteistöliiketoimintaan. 1990-luvulla yhtiön laajeni edelleen telekommunikaatio- ja media-aloille, erityisesti sen jälkeen kun Jean-Marie Messier tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1996.
Vuonna 1998 yhtiön nimeksi muutettiin "Vivendi". Seuraavana vuonna yhtiö myi rakennus- ja kiinteistöalan yksikkönsä ja jatkoi laajentumistaan yritysostoilla ja fuusioilla.
Heinäkuussa 2000 Vivendi muodosti vesi-, jätehuolto- ja kuljetusalan yksiköistään "Vivendi Environnement" -nimisen yhtiön ja vei sen pörssiin Pariisissa ja New Yorkissa. Tämän yhtiön nimeksi tuli myöhemmin Veolia Environnement. 
Joulukuussa 2000 Vivendin media- ja telekommunikaatioalan yksiköt, Canal+ Group ja kanadalaisen Seagramin tuolloin omistama Universal Studios yhdistettiin "Vivendi Universal" -yhtiöksi.
Vuonna 2002 Vivendi Universal ajautui suuriin taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui myymään useita yksiköitään välttääkseen konkurssin. Yhtiö teki vuodelta 2002 Ranskan siihenastisen yrityshistorian suurimman tappion, 23,3 mrd. euroa. Jean-Marie Messier erosi ja hänen tilalleen tuli toimitusjohtajaksi Jean-René Fourtou.
2003 Vivendi Universal myi 80 % osuuden media-alan yksiköstään Vivendi Universal Entertainment yhdysvaltalaisen General Electricin omistamalle NBC-yhtiölle, minkä tuloksena syntyi nykyinen NBC Universal. Huhtikuussa 2006 Vivendi Universal muutti nimensä takaisin Vivendiksi.
Heinäkuussa 2008 Vivendin videopelejä tuottava yksikkö Vivendi Games yhdistyi Activision-peliyhtiön kanssa muodostaen Activision Blizzard -yhtiön. Vuonna 2013 Activision Blizzard osti 8 miljardilla dollarilla itselleen osake-enemmistön Vivendin säilyttäessä noin 12 % osakkeista.
Viranomaiset ovat tutkineet Jean-Marie Messierin toimitusjohtajakauden aikana yhtiössä mahdollisesti tapahtunutta tappioiden peittelyä.
2019 Vivendi myi 10 % osuuden Universal Music Groupista kiinalaiselle Tencentille.
Hampden Park

Hampden Park on jalkapallostadion Glasgow'ssa, Skotlannissa. Stadion on Skotlannin vanhimman jalkapallojoukkueen Queen's Parkin ja Skotlannin maajoukkueen kotistadion.
Stadion avattiin vuonna 1903 ja sinne mahtuu 51 866 katsojaa. Yleisurheilutapahtumissa stadionin kapasiteetti on 44 000 katsojaa. Stadionin katsojaennätys on vuodelta 1937, jolloin Skotlannin ja Englannin välistä jalkapallomaaottelua oli seuraamassa 149 547 katsojaa.
Stadionilla pelattiin vuonna 2012 kesäolympialaisten jalkapallo-otteluita. 
Ominaisuudet.
Hampden Parkissa jokaiselle 52 500 katsojasta on istumapaikka. Se on soikea, ja jakaantuu neljään katsomolohkoon. Eteläkatsomo on kaksikerroksinen, yläkatsomo tulee jonkun matkaa alakatsomon päälle. Perinteisesti Celticin kannattajat stuvat itäkatsomossa, Rangersin kannattajat länsikatsomossa. Katto on koristeltu lipputangoilla ja lipuilla.
Pelikentällä on maanalainen lämmitys.
Stadioniln yhteydessä toimii Skotlannin jalkapallomuseo vuodesta 2001. 
Historia.
Stadion on saanut nimensä englantilaiselta John Hampdenilta, jonka mukaan nimetyn rivitalon viereisessä puistossa pelailtiin jalkapalloa. Queen's Park osti maata ja rakennutti siihen stadionin 1903. Skotlannin cup-finaali siirrettin stadionille 1903, ja siitä tuli Skotlannin maajoukkueen kotikenttä 1906.
Kirjankustantamo

Kirjankustantamo eli kustannusyhtiö, usein kustantaja tai julkaisija tarkoittaa useimmiten yritystä, joka julkistaa eli rahoittaa ja saattaa teoksen kuluttajien ostettavaksi tai käytettäväksi. Kustantaja voi huolehtia muun muassa tuotteen hinnasta, tuotteen kehittämiseen liittyvistä tarpeista, myyntipaikoista sekä siitä, että tekijöillä on käytössään tarpeeksi resursseja ja rahaa jatkaakseen tuotteen tekemistä.
Kuvaus.
Kirjankustantamo on yritys, joka on erikoistunut julkaisemaan kirjoja ja muita painotuotteita ja sekä niistä valmistettuja äänitteitä ja nykyään myös digitaalisia versioita (mm. äänikirjat, e-kirjat ja kirjalliset äänilevyt). Kustantamot tekevät julkaisusopimuksia julkaistavan materiaalin tekijän kanssa. Sopimuksen perusteella kustantamo ottaa tehtäväkseen kirjan painamisen tai äänitteen monistamisen ja markkinoinnin ja kantaa niistä syntyvän taloudellisen riskin. Teoksen tekijä saa sopimuksesta korvauksena joko sovitun rahaerän tai sovitun osuuden kaikista teoksen myynnin tuotoista. Kustantamolle jää loput tuotoista. 
Kustantamojen liiketoiminta perustuu siihen, että kirjojen painaminen ja äänitteiden monistaminen ja myynti ovat kallista toimintaa yhdestä teoksen kappaleesta saatavaan hintaan nähden. Kappaleita kannattaa siis tehdä kerralla paljon. Usein painokset ovat tuhansia kappaleita. Tekniikan kehittyessä kirjan painaminen ja äänitteen tekeminen on halventunut ja kirjojen ja äänitteiden omakustanteinen julkaiseminen siten yleistynyt. 
Yhdysvaltalainen kustantaja Richard Nash määrittelee kustantamisen siten, että se ei ole sitä, että painetaan paperille kirjailijoiden sanoja ja niitä myydään lukijoille, vaan se on sitä, että kirjailija ja lukijat saadaan yhteen.
Toisin kuin kirjakustantamo musiikkikustantamo saa tuloa myös teostokorvausten muodossa ja varsinaisen äänitteen julkaisusta vastaa kustantajan sijasta äänitteen tuottaja. 
Vanhin edelleen toimiva kirjankustantamo on Cambridge University Press, jonka toiminta on jatkunut katkeamatta vuodesta 1584.
Suurimmat kirjankustantamot 2013.
Lähde: 
On huomattava, että kirjankustantaminen on nykyisin sivutoimiala useille listatuista yrityksistä (esimerkiksi ThomsonReuters ja Wolters Kluwer). Yrityksen kokonaisliikevaihto ei tällöin kuvasta kirjakustannustoiminnan laajuutta.
Kilpavarustelu

Kilpavarustelu tarkoittaa kahden tai useamman maan kilpailua aseistuksen alalla. Jos kahden maan välillä on kilpavarustelua, näiden välillä on myös jonkinasteinen sodan uhka. Kilpavarustelu on erityisesti kylmään sotaan ja ydinaseisiin liittyvä käsite. Tällöin Yhdysvallat ja Neuvostoliitto vaikuttivat tasavahvoilta sotilasmahdeilta, supervalloilta. 
Kilpavarustelua on pidetty sotien perussyynä. Asia ei kuitenkaan ole näin yksinkertainen. Kilpavarustelun aloittaa usein valtio, joka pyrkii laajentamaan valtaansa ja aluettaan, ja jota muut maat pelkäävät. Muut maat pyrkivät varautumaan mahdolliseen hyökkäykseen kasvattamalla sotilaallista voimaansa, ja syntyy kilpavarustelu. Toisaalta yksipuolinen aseidenriisuminen tai asevarustelun laiminlyönti vain lisää kansainvälistä jännitystä, koska se houkuttelee hyökkääjää.
Britannian ja Saksan laivastokilpailu.
Kilpavarustelu ei liity pelkästään kylmään sotaan. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Iso-Britannia ja Saksa kilpailivat muun muassa laivaston koolla. Sysäyksen tähän antoi brittiläisten vuonna 1906 esittelemä Dreadnought-luokka. Saksan laivaston komentaja Alfred von Tirpitz oli tosin aloittanut laajan laivaston kehittämisohjelman jo 1891. Tätä laivastokilpailua pidetään yhtenä syynä ensimmäiseen maailmansotaan. 
Ydinasekilpailu.
Yhdysvallat ja Neuvostoliitto ajautuivat kylmän sodan aikana ydinaseiden määrää rajusti kasvattaneeseen kilpavarusteluun, joka yltyi äärettömyyksiin. Kilpailtiin muun muassa kehittelemällä uusia mannertenvälisiä ohjuksia ja monikärkiohjuksia. Ne myös aseistivat strategisten etujensa mukaisesti eri valtioita muualla maailmassa ja solmivat sotilasliittoja niiden kanssa.
Armeijoiden ja teollisuuden etu.
Rauhantutkimus on tuonut asiaan toisenlaisen näkökulman. Sen mukaan sotilaalliseen varustautumiseen liittyy valtioiden sisäisiä ilmiöitä, kuten taloudellisia intressejä, sisäpolitiikkaa ja teknologista kehitystä. Kilpavarusteluun osallistuvien maiden sisälle muodostuu helposti sotilas-teollinen liittouma (armeijan ja teollisuuden ryhmä), joka haluaa jatkaa kilpavarustelua, vaikka se saataisiin diplomatian keinoin loppumaan. Liennytys oli kylmän sodan aikana osoitus siitä, että aseiden määrää voitiin neuvotteluteitse vähentää.
Tutkimusreaktori

Tutkimusreaktori on ydinreaktori, jota ei käytetä sähkön tai lämmön tuottamiseen. Sen teho on tavallisesti selvästi alle sadasosan tavallisen ydinreaktorin tehosta. Tutkimusreaktoria käytetään muun muassa neutronien tuottamiseen. Neutroneja tarvitaan radioaktiivisten aineiden valmistamiseen.
Vuonna 2019 maailmassa oli käytössä 224 tutkimusreaktoria. Suurin osa niistä on rakennettu 1960–1970-luvuilla. Monet tutkimusreaktorit käyttävät polttoaineena korkearikasteista uraania, jonka rikastusaste on yli 20 prosenttia. Kansainvälisen atomienergiajärjestön IAEA:n tuella kymmeniä vanhoja tutkimusreaktoreita on muutettu käyttämään matalasti rikastettua, alle 20-prosenttista uraania, koska hyvin korkeasti rikastettua uraania voitaisiin käyttää myös ydinaseiden valmistamiseen.
Otaniemen tutkimusreaktori FiR 1.
FiR 1 oli Suomen ensimmäinen ydinreaktori. Se oli käytössä vuodesta 1962 vuoteen 2015. Reaktori sijaitsi Espoossa Aalto-yliopiston Otaniemen kampusalueella.
Jarkko Okkonen

Jarkko Okkonen (s. 3. syyskuuta 1978 Oulu) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskuspuolustaja.
Okkonen on edustanut urallaan Oulun Palloseuraa, Visan Palloa, Valkeakosken Hakaa ja Helsingin Palloseuraa.
Hänen nuorempi veljensä Antti Okkonen on myös ollut jalkapalloilija.
Markoolio

Marko Kristian Lehtosalo (s. 1. tammikuuta 1975 Lahti), taiteilijanimeltään Markoolio, on ruotsinsuomalainen räppäri, eurodance-artisti ja näyttelijä. Hän asuu nykyisin Tukholmassa Södermalmilla. Suurin osa Markoolion tuotannosta on ruotsinkielistä ns. eurodancea, mutta osan hittikappaleistaan hän on levyttänyt myös suomeksi albumilla "Suomessa syntynyt". "Markoolio"-nimi tulee Marko-nimen ja yhdysvaltalaisräppäri Coolion sekoituksesta.
Markoolio on levyttänyt yhdeksän albumia ja hänen uusin singlensä "Kassanova" on vuoden 2022 syksyltä. Hän on myös näytellyt ruotsalaisessa komediasarjassa ja kisaillut useissa tosi-tv-ohjelmissa. Hän voitti "Let’s Dancen" (paikallinen "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelma) kahdeksannen tuotantokauden vuonna 2013. Hän on toiminut myös Ruotsin "Talent"-ohjelman juontajana. Vuoden 2023 alussa alkaneessa "Marko &amp; Irma" -tosi-tv-ohjelmassa Markoolio ja hänen äitinsä Irma rakentavat äidille uutta taloa.
Lehtosalo oli naimisissa Jessica Westergårdin kanssa vuosina 2008–2020. Heillä on kolme lasta. 
Tausta.
Lehtosalo syntyi Lahdessa 1. tammikuuta vuonna 1975, mutta muutti jo kuuden kuukauden ikäisenä Ruotsiin. Hän varttui ja kävi koulua Tukholman lähellä Ormingessa. Suoritettuaan varusmiespalveluksen Tammisaaressa Lehtosalo palasi Ruotsiin. Hän tuli tunnetuksi "Sommar och sol" -esikoissinglellään. Singleä seurannut esikoisalbumi "Sticker hårt" ilmestyi lokakuussa 1998. Markoolio on julkaissut viisi studioalbumia, juontanut useita televisio- ja radio-ohjelmia ja saanut lukuisia palkintoja. Markoolio omistaa myös oman yökerhon ja Netgames Holdings -yrityksestä 3,3 prosenttia.
Jim Hutton

Dana James ”Jim” Hutton (31. toukokuuta 1934 Binghamton, New York – 2. kesäkuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet nähtiin lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjan "Ellery Queen" (1975–1976) nimiroolissa. Hän kuoli maksasyöpään 45-vuotiaana. Näyttelijä Timothy Hutton on hänen poikansa. 
Hutton tuli tunnetuksi Paula Prentissin parina. Hän oli Prentissin tavoin huomattavan pitkä (1,96 m).
Primera División RFEF

Primera División RFEF on Espanjan jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Sarja koostuu puoliammattilais- ja amatöörijoukkueista. Sen yläpuolella ovat Liga de Fútbol Profesionalin ammattilaissarjat Primera División ja Segunda División ja alapuolella alin kansallinen sarjataso Segunda División RFEF. Sarjassa pelaa useiden Primera- ja Segunda-seurojen reservijoukkueita.
Pelisysteemi.
Nykymuodossaan sarjaan ottaa osaa 40 joukkuetta, jotka on jaettu kahteen 20 joukkueen lohkoon. Kunkin lohkon voittaja nousee suoraan Segunda Divisioniin ja sijoille 2-5 sijoittuneet joukkueet, yhteensä 8, pääsevät pudotuspeleihin, joiden neljä parasta nousevat seuraavaksi kaudeksi Segunda Divisióniin. Lohkojen viisi heikointa joukkuetta putoavat suoraan Segunda División RFEF.
Lohkojen voittaja sekä nousukarsintojen voittaja pääsevät mukaan seuraavan kauden Copa del Reyhin. Joukkueet, jotka eivät ole oikeutettuja pelaamaan Copa del Reyssä, sekä kilpailusta ensimmäisellä kierroksella pudonneet joukkueet pelaavat Segunda División RFEFin joukkueiden kanssa Copa RFEF:ssä.
Reservijoukkueita koskevat poikkeavat säännöt. Sarjanousu Segunda Divisióniin on mahdollinen vain, jos edustusjoukkue pelaa Primera Divisiónissa, sillä saman seuran edustus- ja reservijoukkue eivät voi pelata samalla sarjatasolla. Samasta syystä reservijoukkue pudotetaan sijoituksestaan riippumatta Segunda División RFEFiin, jos edustusjoukkue putoaa Segunda Divisiónista. Reservijoukkueet eivät myöskään voi ottaa osaa Copa del Reyhin.
Historia.
Nimellä Segunda División B pelattiin ensimmäistä kertaa kansallisen sarjajärjestelmän ensimmäisellä kaudella 1928–1929. Se toimi tuolloin kolmantena sarjatasona Primera Divisiónin ja Segunda Divisiónin alapuolella. Sarjassa pelasi kymmenen joukkuetta ja ensimmäiseksi sijoittui Cultural Leonesa. Sarjajärjestelmää uudistettiin kuitenkin jo kaudeksi 1929–1930, jolloin kolmas sarjataso nimettiin Tercera Divisióniksi. Kaudeksi 1977–1978 Segunda División B palasi ja otti Tercera Divisiónin paikan kolmantena sarjatasona. Alun perin sarjaan kuului vain kaksi lohkoa, toiset kaksi lisättiin kaudeksi 1987–1988. Kaudesta 2021-2022 alkaen sarjan nimi on Primera División RFEF.
Mauricio Gugelmin

Mauricio Gugelmin (s. 20. huhtikuuta 1963 Joinville, Santa Catarina, Brasilia) on brasilialainen autourheilija. Hän osallistui Formula 1 -MM-sarjaan vuosina 1988–1992. Hän ajoi 80 osakilpailua, joista parhaaksi saavutukseksi jäi yksi palkintosija Brasilian GP:ssä 1989 ja nopein kierros Ranskan GP:ssä 1989. Osakilpailuista Gugelmin keräsi yhteensä 10 MM-pistettä. Kaudella 1988 Gugelmin oli MM-pisteiden 13:s, joka on hänen paras sijoituksensa. Aika-ajoissa Gugelmin oli parhaimmillaan viides. Formuloiden jälkeen hän siirtyi Champ Car -sarjaan.
Pušnoi (Karjalan tasavalta)

Pušnoi () on maaseututaajama Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Murmanskin välisen M18-valtatien varrella 19 kilometriä Sosnavitsasta länteen. Vuonna 2013 taajamassa oli 417 asukasta.
Taajama on perustettu vuonna 1958 entisen Kurjavaaran (ven. "Kurjavaraka") kylän paikalle. Se kuului Lehdon kyläneuvostoon, jonka keskus siirrettiin Pušnoihin vuonna 1973. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa Lehdon kylähallinto yhdistettiin Sosnavitsan maalaiskuntaan.
Neuvostoaikana Pušnoin suurin työnantaja oli turkistarha, jonka toiminta loppui vuonna 2004. Nykyään taajamassa toimii metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluvat poliklinikka, keskikoulu ja kerhotalo. Majoitusta tarjoaa motelli Pušnoi.
Empyreum

Empyreum (lat., 'tulikehä') on tulitaivas, johon antiikin filosofit uskoivat tulen kerääntyneen ja josta taivaan valoilmiöt ovat lähtöisin. Se on antiikin luonnonfilosofien mukaan taivaan uloin osa ja kristillisten filosofien mukaan valon tyyssija, Jumalan ja enkelien asuinsija, Dantella autuaiden olinpaikka, Jumalanrauhan taivas.
Aldo Parisot

Aldo Simoes Parisot (30. syyskuuta 1918 Natal, Brasilia – 29. joulukuuta 2018 Guilford, Yhdysvallat) oli brasilialaissyntyinen yhdysvaltalainen sellisti.
Parisot syntyi Natalissa ja antoi debyyttikonserttinsa jo 12-vuotiaana. Hän sai lapsena sellonsoiton opetusta isäpuoleltaan Tomazzo Babinilta. Parisot pääsi riolaisen orkesterin pääsellistiksi, mutta aloitti vuonna 1946 opinnot Yale School of Musicissa. 
Parisot'n Yhdysvaltain-debyytti tapahtui hänen ollessaan 26-vuotias Bostonin sinfoniaorkesterin kanssa Tanglewoodissa. Opintonsa päätettyään hän toimi myös soolosellistinä ja esiintyi lukuisien arvostettujen orkesterien kanssa ja kapellimestarien johdolla eri puolilla maailmaa. 
Parisot'lla oli myös ura taidemaalarina. Hän toimi myös Yale School of Musicin professorina.
Folkung

Folkung () oli nimitys ylimysten 1200-luvulla muodostamalle ryhmittymälle Ruotsissa. Eerikinkronikassa heidät mainitaan nimellä "Folkunga rote". Perinteisesti Bjälbo-sukua on nimitetty Folkunga-suvuksi. Nykyään enemmistö ruotsalaisista historioitsijoista suosii suvun Itä-Götanmaalla sijainneen pääkartanon Bjälbon mukaista nimeä.
Christoph Eschenbach

Christoph Eschenbach, alun perin Ringman (s. 1940 Breslau) on saksalainen pianisti ja kapellimestari. Hän on levyttänyt wieniläisklassista pianomusiikkia ja saanut sen esittäjänä erityistä mainetta.
Hänen äitinsä kuoli synnytyksessä ja isänsä sodassa vuonna 1944 ja hän jäi isoäitinsä hoitoon, joka kuoli talvella 1945–1946. Sukulaisnainen löysi pojan leiriltä ja hänet adoptoitiin perheeseen ja sukunimi vaihtui. Sodan jälkeen Eschenbach ryhtyi opiskelemaan pianonsoittoa ja voitti useita pianokilpailuja. Vuodesta 2000 hän on ollut Orchestre de Paris'n musiikillinen johtaja.
The Mask – naamio

The Mask – naamio on yhdysvaltalainen Jim Carreyn tähdittämä jännityskomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 1994.
Elokuva oli vuonna 1995 Oscar-ehdokkaana erikoistehosteistaan.
Juoni.
Jim Carrey esittää Stanley Ipkiss -nimistä miestä, jolla menee huonosti. Konsertti-ilta peruuntuu, hän menettää autonsa ja arkipäivän kolhut riivaavat. Stanley luulee ajelehtivaa jätepaperikasaa hädässä olevaksi ihmiseksi, joten hän syöksyy veteen. Hän tajuaa kastelleensa itsensä turhaan, mutta löytää kuitenkin kasasta vihreän naamion, jolla on taikavoimia. Illalla Stanley pistää naamion päälle, jolloin hän muuttuu vihreänaamaiseksi supersankariksi. Hän alkaa elämään kaksoiselämää, yöllä naamio ja päivällä pankkiiri. Stanley Ipkiss tekee vaikutuksen kauniiseen Tina Carlyleen (Cameron Diaz). Samalla hän joutuu etsintäkuulutetuksi ja saa vihollisekseen pahan Dorian Tylerin (Peter Greene).
Eero Vartio

Eero Sakari Vartio (s. 10. marraskuuta 1944 Kajaani) on suomalainen kaksoisaistivammainen kirjailija. Hän on Helsingissä asuva oikeustieteen kandidaatti ja filosofian maisteri.
Vartio sokeutui tapaturmaisesti 6-vuotiaana ja on huonokuuloinen.
Vartio on Näkövammaisten keskusliiton lakimies. Hänen tuotantoonsa kuuluu matkakuvaus "Hilkan kanssa maailmalla", näytelmiä, kuunnelmia, novellikokoelma "Nainen ystäväpalvelusta" (1995) ja runokokoelma "Haalistunut Tarzan" (1997).
Vartio on toiminut sokeain kuunnelmapalkinnon raadissa vuodesta 1969 lähtien.
Eero Vartio toimitti lisäksi tietokirjan "Haasteena kuurosokeus" ja kirjoitti kuurosokeiden historiaa käsittelevän kirjan, "Poimintoja kuurosokeudesta". Molemmat kirjat ovat Suomen Kuurosokeat ry:n julkaisemia.
Kent Nilsson

Kent Åke "Kenta" Nilsson (s. 31. elokuuta 1956 Nynäshamn, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Keskushyökkääjänä pelannut Nilsson edusti kymmenisen vuotta Pohjois-Amerikan WHA- ja NHL-seuroja Winnipeg Jets, Atlanta Flames, Calgary Flames, Minnesota North Stars ja Edmonton Oilers ja voitti kerran Stanley Cupin. Euroopassa hän pelasi kotimaansa lisäksi Sveitsissä ja lyhyempiä aikoja monissa muissa maissa.
Nilsson edusti Ruotsin maajoukkuetta kolmessa Kanada-cupissa ja kolmissa MM-kilpailuissa. Kanada-cupissa 1984 ja MM-kilpailuissa 1990 hän saavutti hopeaa. MM-kilpailuissa 1989 hän teki kolme maalia ja sai 11 syöttöpistettä, joten hän kokosi samat 14 tehopistettä kuin turnauksen pistepörssin voittaja ja oli tehokkain ruotsalaispelaaja. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa hän teki kymmenen maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä, millä hän oli pistepörssissä kolmas ja jälleen paras ruotsalainen.
Nilsson edusti uransa alussa kotimaassaan Djurgårdens IF:ää kausina 1973–1976 ja AIK:ta kaudella 1976–1977. NHL-seura Atlanta Flames varasi Nilssonin vuoden 1976 neljännellä kierroksella 64. varausvuorolla. Nilsson aloitti Pohjois-Amerikan uransa kuitenkin WHA-liigan Winnipeg Jetsissä kausina 1977–1979 ja teki molempina kausina runkosarjassa 107 tehopistettä. Winnipeg voitti molempina kausina mestaruuden, ja Nilsson valittiin avauskaudellaan WHA:n vuoden tulokkaaksi. Vuonna 1979 Nilsson siirtyi NHL-seura Atlanta Flamesiin, jonka mukana hän vuotta myöhemmin muutti Calgaryyn. Hän pelasi seurassa vuoteen 1985 saakka ja teki kaudella 1980–1981 NHL:n runkosarjassa 49 maalia ja 82 syöttöpistettä eli yhteensä 131 tehopistettä, ja hänen hallussaan on edelleen Calgary Flamesin yhden kauden syöttöpiste- ja tehopiste-ennätys. Myös kaudella 1982–1983 Nilsson ylitti sadan tehopisteen rajan ja jäi kaudella 1984–1985 siitä vain yhden pisteen päähän. Vuonna 1985 Nilsson siirtyi Minnesota North Starsiin ja kesken kauden 1986–1987 Edmonton Oilersiin, jossa hän voitti Stanley Cupin. Mestaruuskauden pudotuspeleissä hän teki kuusi maalia ja antoi 13 maalisyöttöä ja oli joukkueensa viidenneksi paras pistemies Wayne Gretzkyn, Mark Messierin, Glenn Andersonin ja Jari Kurrin jälkeen.
Vuonna 1987 Nilsson palasi Eurooppaan. Kaudella 1987–1988 hän pelasi kaksi ottelua sveitsiläisseura HC Luganossa ja suurimman osan kautta italialaisessa HC Bolzanossa, jossa hän voitti Italian mestaruuden. Kaudella 1988–1989 hän pelasi Djurgårdens IF:ssä ja voitti Ruotsin-mestaruuden. Tämän jälkeen hän edusti kolme kautta sveitsiläisseura EHC Klotenia ja pelasi kauden 1992–1993 jälleen Djurgårdenissa. Pelaajauransa viimeiset viisi kautta hän pelasi Itävallassa, Norjassa, Ruotsin II-divisioonassa, Saksassa ja Espanjassa sekä kuusi ottelua NHL:ssä Edmonton Oilersin joukkueessa kaudella 1994–1995.
Nilsson palkittiin Pohjois-Amerikan parhaana ruotsalaispelaajana Viking Awardilla vuonna 1981 ja Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1989. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut pitkään pelaajatarkkailijana Edmonton Oilersille ja Florida Panthersille.
Kent Nilssonin pojista Robert Nilsson on pelannut jääkiekkoa Ruotsin maajoukkueessa ja Anders Nilsson alasarjoissa.
Antti Pehkonen

Antti Pehkonen (s. 4. maaliskuuta 1982 Mariestad, Ruotsi) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka päätti pelaajauransa kauden 2011 jälkeen. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Pehkonen on toiminut myös Oulun Luistinseuran valmennuspäällikkönä. 
Kaudelle 2017 hän nousi AC Oulun apuvalmentajaksi. 
Antti Pehkonen aloitti pelaajauransa kaudella 1999 Tervareiden Kakkosen joukkueessa. Kaudet 2000–2003 Pehkonen pelasi Ykkösessä Tervareiden ja sen sarjapaikan perineen AC Oulun paidassa. Kauden 2003 jälkeen Pehkonen siirtyi FC Lahden liigajoukkueeseen kausiksi 2004–2006, mutta AC Oulun noustua liigaan Pehkonen palasi Ouluun kaudeksi 2007. Pehkonen pelasi kaudet 2007–2010 AC Oulussa, toimien joukkueen kapteenina kaudet 2008–2010. Kauden 2011 hän pelasi Kakkosessa FC YPA:n joukkueessa.
Vanha Raatihuone (Turku)

Vanha Raatihuone on vuonna 1736 valmistuneen ja Turun palossa vuonna 1827 pahoin vaurioituneen "Bernerin raatihuoneen" raunioille vuonna 1829 korjattu talo Turun Vanhan Suurtorin laidalla. Rakennus ja sen edeltäjät ovat historiansa aikana toimineet paitsi raatihuoneena myös yksityisasuntona, paitatehtaana ja poliisilaitoksen käytössä. 
Bernerin raatihuone.
Kaivauksissa on saatu viitteitä siitä, että nykyisen Vanhan Suurtorin, silloisen Raatihuoneentorin yläreunalla eli kauimpana Aurajoesta on ollut raatihuone jo 1300-luvulla. Raatihuoneessa kokoontui kaupungin raati ja raastuvanoikeus. Tiloissa oli myös kaupungin vankila. Vuosina 1734-1736 nousi puisen raatihuoneen tilalle Turun tunnetuin raatihuone, jonka suunnitteli silloinen muurarimestari Samuel Berner. Barokkityylisessä kaksikerroksisessa raatihuoneessa oli myös asiaan kuuluva kellotorni. Rakennus vaurioitui pahoin Turun palossa. Bernerin raatihuoneen viereinen Brinkkalan talo korjattiin uudeksi raatihuoneeksi. 
Pfalerin asuintalo.
Bernerin raatihuoneesta oli jäljellä vain seinämuurit. Rakennuksen jäänteet korjattiin yksityistaloksi, joka valmistui vuonna 1829, sen suunnitteli Pehr Johan Gylich. Taloon asettui kauppias A. F. Pfaler. Asuintaloon ei enää palautettu tornia. 
Juseliuksen paitatehdas.
Tehtailija Juselius hankki rakennuksen 1850-luvulla. Rakennuksen ulkoasua muutettiin vuonna 1899, jolloin siihen rakennettiin kolmas kerros. Juseliuksen paitatehdas ja Turun Sateenvarjotehdas toimivat talossa 1920-luvulle.
Kaupungin omistukseen.
Turun kaupunki osti rakennuksen 1932 ja siihen tuli vuokralaiseksi poliisilaitos. Poliisilaitoksen muutettua pois rakennus kunnostettiin 1988 Turun kulttuurikeskuksen käyttöön ja sai nimekseen Vanha Raatihuone. Vuodesta 2019 alkaen Vanhassa Raatihuoneessa on toiminut visuaalisten taiteiden keskus Turun Taidehalli. Turun Taidehallissa järjestetään nykytaiteen näyttelyitä ja tiloissa toimii myös Turun Taidelainaamo sekä Valokuvakeskus Perin kirjasto ja Perilab. 3. kerroksen juhlasali on vuokrattavissa juhliin ja tapahtumiin. 
Raatihuonerakennuksena se on toiminut esikuvana muun muassa Rauman ja Porvoon raatihuoneille.
Anja Piipponen

Anja Piipponen (salanimi Anjuska, 17. helmikuuta 1940 Vehmersalmi – 7. elokuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen iskelmälaulaja, joka esiintyi pääosin 1960- ja 1970-luvulla. Hän on esiintynyt myös elokuvassa "Vatsa sisään, rinta ulos!" vuonna 1959. Hän laulaa siinä Toivo Kärjen-Reino Helismaan foxtrotin "Menneen talven lunta", joka myös levytettiin. Hänen tunnetuin levytyksensä lienee ”En itke kuitenkaan” vuodelta 1974. Hän on levyttänyt myös suositun lastenlaulun "Täti Monika"
Muhammed Hassan

Muhammad Hassan (oikealta nimeltään Mike Copani, s. 7. marraskuuta 1981) on yhdysvaltalainen entinen WWE-painija, joka tuli tutuksi oteltuaan muutaman kerran Rawissa. Lähes kaikki hänen voitoistaan tulivat ulkopuolishäirinnän avulla.
Siirto Smackdowniin.
Hassan siirtyi Smackdown-ohjelman leipiin 2005 rosteriarvonnan vuoksi. Smackdownissa Hassan aloitti pienen juonikuvion The Undertakerin kanssa, jonka vuoksi heille tehtiin ottelu Great American Bash -nimiseen maksutelevisiotapahtumaan, jonka Undertaker voitti. Ottelun jälkeen Undertaker iski Last Riden Rampilta alas ja hoiti Muhammad Hassanin pois Smackdownista.
Kynsilakka

Kynsilakka on lakkaa, jota käytetään sormien ja varpaiden kynsien kosmeettiseen tai hoidolliseen lakkaukseen. Kynsilakka voi olla värillistä tai väritöntä. Suosittuja värejä ovat perinteisesti punaisen sävyt, mutta nykyään lähes kaikkia värisävyjä on saatavilla. Kosmetologi tai muu ammattilainen voi tehdä kynsien lakkauksen manikyyrin yhteydessä, jolloin kynsiin on mahdollista tehdä erilaisia maalauksia tai kiinnittää koruja. Myös rakennekynsiä voidaan lakata.
Useat kynsilakat koostuvat nitroselluloosasta, joka on liuotettu liuottimeen ja värjätty pigmenteillä.
The Beatles 1962–1966

The Beatles 1962–1966 on The Beatles -yhtyeen tupla-LP-kokoelmalevy vuodelta 1973, joka julkaistiin samanaikaisesti toisen kokoelman, "The Beatles 1967–1970" tupla-LP:n, kanssa. Punaisten levynkansien vuoksi "The Beatles 1962–1966" -levystä käytetään yleisesti nimitystä "Punainen tupla". Kaikki kokoelmaan kelpuutetut kappaleet ovat John Lennonin ja Paul McCartneyn tekemiä. Näin yhtyeen kuuluisat coverversiot, esimerkiksi "Twist and Shout", eivät ole kokoelmilla mukana.
Kappaleet.
Levy 1.
A-puoli
B-puoli
Levy 2.
A-puoli
B-puoli
Orchestre de Paris

Orchestre de Paris on ranskalainen orkesteri, joka on perustettu 1967 ja toimii Pariisissa. Sen taiteellinen johtaja ja ylikapellimestari on Christoph Eschenbach. Konsertit pidetään useimmiten Salle Pleyelissa.
Aiheesta muualla.
Orchestre de Paris'n verkkosivut
Ved Mehta

Ved Parkash Mehta (21. maaliskuuta 1934 Lahore – 9. tammikuuta 2021 Manhattan) oli intialainen kirjailija.
Mehta syntyi Lahoressa hindulaiseen perheeseen lääkärin pojaksi. Sairaus jätti hänet 3-vuotiaana pysyvästi sokeaksi. Hän sai vuonna 1975 Yhdysvaltain kansalaisuuden. Varhaisen sokeutumisen johdosta hän ei enää aikuisiällään muistanut värejä.
Vaikka Mehta kirjoitti runsaasti fiktiota, huomattavalla osalla teoksista oli omaelämäkerrallinen pohja. Tuotantoon kuuluu mm. suomeksi vuonna 1958 käännetty autobiografia "Kasvoista kasvoihin".
McCartney

McCartney on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Tachikawa

Tachikawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tamajoen vasemmalla rannalla Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu idässä Kunitachin, Kokubunjin ja Kodairan kaupunkeihin, pohjoisessa Higashiyamaton ja Musashimurayaman kaupunkeihin, lännessä Fussan ja Akishiman kaupunkeihin sekä etelässä Hinon kaupunkiin. Tachikawassa on 182 748 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 24,36 neliökilometriä. 
Nykyisen muotoinen Tachikawan kaupunki perustettiin 1. joulukuuta 1940. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja, Ōme-linja ja Nambu-linja, Seibu-rautateiden Haijima-linja sekä Taman monorail.
Johanna Juhola

Johanna Juhola (s. 26. tammikuuta 1978) on suomalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä. Hänen instrumenttinsa on kromaattinen 5-rivinen harmonikka. Juholalta on ilmestynyt kuusi sooloalbumia; "Miette" (2006), "Fantasiatango" (2010), "Tango Roto Live" (2010), "Fantasiatango 2" (2012), "Diivan jäljet" (2018) ja A Brighter Future (2023). Hän on opiskellut harmonikansoittoa Sibelius-Akatemian kansanmusiikin osastolla ja valmistui musiikin maisteriksi 2008.
Juholan säveltämää musiikkia esittävät yhtyeet Johanna Juhola Trio, Johanna Juhola Reaktori ja Johanna Juhola &amp; Imaginary Friends. 
Juhola on toiminut muusikkona ja säveltäjänä useissa muissakin yhtyeissä, kuten Timo Alakotila &amp; Johanna Juhola Duo, Tango-orkesteri Unto, Kraft (J. Juhola ja Pekka Kuusisto), Troka, Duo Milla Viljamaa &amp; Johanna Juhola, Las Chicas del Tango ja Spontaani vire. Hän on myös säveltänyt musiikkia muun muassa Svenska Teaternin, Keski-Uudenmaan Teatterin ja Q-teatterin esityksiin. Hän esitti toukokuussa 2007 Helsingissä järjestettyjen Eurovision laulukilpailujen semifinaalin avausnumerona sävellyksensä "Fantasiatango".
Juhola on soittanut muun muassa seuraavien kokoonpanojen ja artistien kanssa: Emma Salokoski, Turku Jazz Orchestra, Oulu Sinfonia, Rinneradio, PMMP, Don Johnson Big Band, Tapiola Sinfonietta, Pori Sinfonietta, How Many Sisters, JPP, Lauri Tähkä, Philomela ja KYN -kuorot.
Juhola on voittanut kansainväliset Astor Piazzolla -kilpailut International Astor Piazzolla Competition 2000 Novjaro-kvintetin kanssa ja International "Citta di Castelfidardo" -palkinnon 2002, Astor Piazzolla music section Duo Milla Viljamaa &amp; Johanna Juholan kanssa.
Tuuliviiri

Tuuliviiri on mittalaite, joka osoittaa tuulen suuntaa. Se on laakeroitu painopisteen alapuolelta niin, että se pääsee pyörimään vapaasti vaakasuuntaan. Laakerin etupuolella on pienempi pinta-ala tuulelle alttiina kuin laakerin takana. Niinpä viiri asettuu tuulen suuntaisesti siten, että tuulinuoli tai linnun nokka osoittaa suuntaan, josta tuuli puhaltaa, pohjoistuulella siis pohjoiseen.
Historiaa.
Tuuliviireistä tai tuulipusseista on viitteitä Mesopotamiasta noin ajalta 2000–1500 eaa. Tuulten torni Ateenassa ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. lienee vanhin säilynyt tuuliviiri.
Varsinkin Keski-Euroopassa käytetään kukon muotoisia tuuliviirejä. Paavin kerrotaan 800-luvulla määränneen, että jokaisen Euroopan kirkon katolle tuli asettaa kukko muistoksi Jeesuksen ennustuksesta Pietarille ("Mutta hän sanoi: "Minä sanon sinulle, Pietari: ei laula tänään kukko, ennen kuin sinä kolmesti kiellät tuntevasi minua."" Luukas 22:34). Sattumalta huomattiin, että nämä kukot kääntyilivät tuulen suunnan mukaan.
Timo Vertala

Timo "Vertsi" Vertala (s. 2. toukokuuta 1978 Jyväskylä) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. 
Vertala nousi kaudella Kaudella 1996–1997 kasvattajaseuransa JYPin liigajoukkueeseen, mutta varsinainen läpimurto tapahtui vasta Tampereen Tapparan vuosina 1999–2001. Kaudella 1999–2000 Vertala teki 24 maalia, mikä on edelleen hänen yhden kauden maaliennätyksensä. Jälkimmäinen Tappara-kausikin alkoi hyvin, kun Vertala ehti ampua ensimmäisessä 15 ottelussa 10 maalia. Tämän jälkeen vaivasivat loukkaantumiset. Tappara voitti keväällä hopeaa ja Vertala teki pudotuspeleissä pisteet 4+2.
Kesällä 2001 Vertala teki sopimuksen hänet vuonna 1996 varanneen NHL-seura Montreal Canadiensin kanssa . Vertalan kausi Pohjois-Amerikassa oli todella rikkonainen, eikä hän päässyt pelaamaan NHL:ssä. Hän pelasi koko kauden AHL:ssa Montrealin farmijoukkueessa Quebec Citadellesissa. Pelejä Vertalalle kertyi 30 ja tehoja 4+3. Kaudeksi 2002–2003 Vertala palasi Suomeen ja Jokereihin. Helsingissä Vertala pelasi runsaat kaksi kautta. Osapuolet purkivat sopimuksen kesken kauden 2004–2005. Yhteensä Vertala pelasi Jokereissa 118 runkosarjaottelua tehoin 20+21. Tappara hankki Vertalan muutaman päivän kuluttua siitä, kun hän oli lähtenyt Jokereista . Tapparassa Vertala kaudella 2005–2006 pääsi lähelle maaliennätystään tehden 23 maalia..
Tapparasta Vertala siirtyi Ruotsin Elitserieniin ja HV71:een, jossa kausi ei sujunut erityisen hyvin. Vertala kärsi loukkaantumisista, eikä kuulunut valmentajan luottopelaajiin. Vuoden Ruotsissa pelaamisen jälkeen Vertala siirtyi SM-liigan Kärppiin kesällä 2007. Vertala kuitenkin lähti kesken kauden 2007–2008 joukkueesta tehtyään pisteet 2+4 28 ottelussa. Kärpistä Vertala palasi jälleen Tapparaan. Tapparassa Vertala tehnyt kahdesti yli 20 maalia kauden aikana. Tapparassa Vertala pelasi kevääseen 2009, jolloin lopetti uransa.
Suomea hän edusti vuonna 1996 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja vuonna 1997 sekä vuonna 1998 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Jälkimmäisenä vuonna Suomi voitti maailmanmestaruuden ja Vertala valittiin kisojen kakkostähdistökenttään.
Urheilu-uransa jälkeen Vertala siirtyi osakkaaksi Helsinki Capital Partnersiin, jossa hän vastaa huippu-urheilijoiden varainhoitopalveluiden kehittämisestä.
The Beatles 1967–1970

The Beatles 1967–1970 on The Beatles -yhtyeen tupla-LP-kokoelmalevy vuodelta 1973, joka julkaistiin samanaikaisesti toisen kokoelman, "The Beatles 1962–1966" tupla-LP:n, kanssa. Sinisten levynkansien vuoksi "The Beatles 1967–1970" -levystä käytetään yleisesti nimitystä "Sininen tupla". Kaikki kokoelmaan kelpuutetut kappaleet ovat yhtyeen jäsenten tekemiä. 
Kaikki kappaleet Lennon-McCartney, ellei toisin mainita.
Kappaleet.
Levy 1.
A-puoli
B-puoli
Levy 2.
A-puoli
B-puoli
Stones Throw Records

Stones Throw Records on yhdysvaltalainen itsenäinen levy-yhtiö. Sen perusti vuonna 1996 DJ ja tuottaja Chris Manak, joka on tunnettu myös artistinimellään Peanut Butter Wolf.
J Dillan viimeiseksi jääneen albumin Donuts julkaisi Stones Throw vuonna 2006.
The Mask

The Mask () on yhdysvaltalainen animaatiosarja, joka perustuu Dark Horse Comicsin sarjakuvasankari Naamioon ja erityisesti vuonna 1994 ensi-iltansa saaneeseen elokuvaan "The Mask – naamio". Animaatiota tuotettiin yhteensä 54. jakson verran, kestäen kolme tuotantokautta vuosien 1995–1997 välisenä aikana. Sarjan pääosassa ääninäyttelivät Rob Paulsen (Naamio/Stanley Ipkiss), Heidi Shannon (Peggy Brandt), Tim Curry (Pretorious) ja Frank Welker (Milo).
Suomessa sarjan jaksoja esitti MTV3 vuosien 1996–1997 välillä suomenkielisellä äänellä sekä tekstitettynä. Finnkino julkaisi kuusi The Mask-piirrossarjan VHS-julkaisua, jotka sisälsivät sarjan jaksoja. Sarjaa esitettiin uudelleen uusintoina vuoden 2011 lopulla.
Suomeksi dubatun sarjan pääosaa näytteli Antti Pääkkönen.
Juoni.
Tarina kertoo tavallisesta miehestä nimeltä Stanley Ipkiss, joka löytää muinaisen norjalaisperäisen puisen naamion. Laitettuaan sen kasvoilleen Ipkiss muuttuu sekopäiseksi supersankariksi, joka taistelee rikollisia vastaan ja tekee mitä tahansa muuta sekopäisiä temppuja. Hänen arkkivihollisensa on Pretorious.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1997

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1997 pelattiin Suomessa, Helsingissä, Turussa ja Tampereella. Niihin päättyi ruotsalaisen päävalmentaja Curt Lindströmin kausi Suomen A-maajoukkueen johdossa. Näiden kisojen yhteydessä Kansainvälinen jääkiekkoliitto perusti IIHF Hall of Fame -kunniagalleriansa.
Turnaus tuotti voittoa järjestäjilleen noin 44 miljoonaa markkaa.
Joukkueet.
Lohkot määräytyivät edellisvuoden sijoitusten mukaan. 
Lohko A
Lohko B
MM-kisojen lopputulokset.
A-sarja
B-sarja
C-sarja
D-sarja
Karsinnat
M/S Inowroclaw

M/S Inowroclaw () on puolalaisen Polskie Linie Oceanicznen omistama ro-ro-rahtialus. Aluksen on rakentanut Rauma-Repola Oy Raumalla vuonna 1980. Kuollutta painoa aluksella on 7 203 tonnia ja sen jääluokitus on 1A eli se pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. "Inowroclaw" on rekisteröity Puolan lipun alle ja sen kotisatama on Szczecin. Nykyään aluksella liikennöi Finnlines.
Inowroclawin sisaralus on M/S Baltic Eager.
Käyttöhistoria.
1979–1998.
8. lokakuuta 1979 alus laskettiin vesille ja vuonna 1980 se luovutettiin Polskie Linie Oceanicznen omistukseen, joka rekisteröi sen Puolan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Szczecin. Samana vuonna alus aloitti liikennöinnin Gdynian ja Felixstowen välillä. Vuonna 1995 Inowroclaw aloitti liikenteen reitillä Gdynia–Kööpenhamina–Felixstowe. 22. tammikuuta 1998 Polfin-Finncarriers aloitti liikenteen aluksella reitillä, Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin.
1999–.
Alus ajoi karille 25. marraskuuta 1999, lähdettyään Helsingin Länsisatamasta kohti Puolaa. Ennen karilleajoa aluksella havaittiin vaikeuksia ohjailussa; aluksen kääntyminen oikealle ei sujunut toivotulla tavalla ja noin 15 minuuttia lähdöstä alus pysäytettiin ja ankkuroitiin. Ankkuroinnin aikana alus oli Suomenlinnan etelärannan lähellä. Eteläisen tuulen painamana alus ajautui rantaan.
Karilleajossa ei sattunut ympäristö- tai henkilövahinkoja. Ainoastaan pohjaan tuli vaurioita. Ilmeisesti Inowroclawin peräsinkoneisto oli vaurioitunut jo laiturista lähdettäessä. Lisäksi vasemmanpuoleinen peräsin ei kääntynyt komentosillan ruorikulmaosoittimen mukaisella tavalla. 
Tammikuussa 2007 alus siirtyi Finnlinesin Helsingin ja Gdynian väliseen liikenteeseen. 
Alus ajautui lauantaiaamuna 25. lokakuuta 2008 Korkeasaaren rantaan ollessaan matkalla eteläiseltä Itämereltä Sompasaaren satamaan. Karilleajon jälkeen paikalle hälytettiin merivartioston, pelastuslaitoksen sekä poliisin yksiköt. Inowroclaw pääsi rannasta puoli kymmenen aikoihin irti ilman apua. Karilleajon syyksi epäillään kovaa tuulta.
Grand Prix Masters

Grand Prix Masters oli autourheilusarja, joka oli tarkoitettu entisille Formula 1 -kuljettajille. Sarja aloitettiin vuonna 2005 Kyalamissa. Seuraavana vuonna ajettiin kaksi kilpailua, ensimmäinen Losailissa, Qatarissa ja toinen Silverstonessa. Taloudellisten syiden takia sarja lopetettiin ja kausi 2007 peruttiin.
Säännöt.
Jotta pääsi ajamaan GPM-sarjaa, kuljettajan täytyi olla:
Doug Blair

Doug Blair (oik. Douglas Blair Lucek, s. 11. helmikuuta 1963 Manchester, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja heavy metal -yhtye W.A.S.P.:in kitaristi.
Blairin ensimmäinen yhtye oli koulukavereiden kanssa perustettu Foxx. Sitten hänellä oli bändi nimeltä Purple Haze. Nuorena hän soitti myös yli 1200 keikkaa Run 21 -nimisessä yhtyeessä, jonka rumpali oli Stet Howland. Howland liittyi myöhemmin W.A.S.P.:iin, jonka jäsen Blairistakin tuli.
Ensimmäisen kerran Blair soitti W.A.S.P.:in riveissä vuonna 1992. Myöhemmin Blair oli tilapäinen kiertuekitaristi vuoden 2001 Unholy Terror -kiertueella kahden konsertin ajan Chris Holmesin lähdettyä yhtyeestä. Vuonna 2006 Doug Blair palkattiin W.A.S.P.:in kitaristiksi kolmannen kerran ja hän on siitä lähtien ollut yhtyeen virallinen jäsen.
Blairin toinen projekti on yhtye signal2noise lyömäsoittaja-laulaja John Anthonyn kanssa.
Blair soittaa myös harvakseltaan esiintyvässä BBE-nimisessä triossa, jonka muut jäsenet ovat Mark Albert Bertenyi ja Peter Enqvist. BBE aloitti toimintansa vuonna 2013 ja on esiintynyt enimmäkseen Turun seudulla.
Blair on perehtynyt kitaroiden rakentamiseen. Hän on kehittänyt kaksikaulaisen Blair Mutant Twin -soittimen, jossa on akustinen kitara ja sähkökitara samassa pienessä rungossa. GuitarCrossissa taas on kolme bassonkieltä ja viisi kitarankieltä. Blairin kolmas keksintö on ASIA-kitara, jossa on kuusi teräskieltä ja kuusi nailonkieltä samalla kaulalla.
Vuonna 2012 Blair ryhtyi Turku Rock Academyn opettajaksi. Hankkeen tarkoitus on opastaa uusia nuorisobändejä toimimaan menestyksekkäästi musiikkimaailman eri osa-alueilla. Rock Academyn myötä Blair on vieraillut Suomessa useita kertoja jo ennen Suomeen muuttamistaan ja samalla myös esiintynyt pienissä ravintoloissa paikallisten muusikoiden kanssa. Syyskuussa 2013 Yleisradio uutisoi kuvaannollisesti, että Turku on Blairin toinen koti. Turun lisäksi Blair on tavannut ja opettanut paikallisia muusikoita muissakin Suomen kaupungeissa, sillä Rock Academy -konseptia on laajennettu Turun ulkopuolelle.
Elokuussa 2014 uutisoitiin Blairin muuttavan Bostonista Suomeen. Nykyään Blair asuu Turussa, hostellilaiva Boressa.
Frans Leijon

Frans Leijon tai Lejon (1878–1947) oli varhaisimpia Suomessa tunnettuja ja menestyksellisesti koulutettuja kuurosokeita. Frans syntyi Yläneellä 19. joulukuuta 1878.
Frans Leijon kuurosokeutui 2,5-vuotiaana. Hän hoiti elämänsä aikana useita toimia mm. käsitöiden ja vihannesviljelyn alalla. Hänen tekemänsä keinutuoli ja kynttilänjalka tulivat jopa palkituiksi Tampereen teollisuusnäyttelyssä vuonna 1922.
Kommunikointiin Frans Leijon käytti ensisijaisesti tuntoaistiaan. Hän kehitti oman "keskustelulevynsä": puhujan tuli asettaa sormi tarkoittamansa kirjaimen kohdalle, ja Leijon ymmärsi viestin tunnustelemalla sitä. Hän myös tutustui ihmisiin tunnustelemalla heitä. 
Leijon kävi koulua 20-vuotiaaksi saakka, ja sen jälkeen hänen hoitajanaan toimi Anna Heikel. Hän oppi jo nuorena sorvaamaan ja oli myös taitava puutarhanviljelijä. Hän kuoli keuhkotuberkuloosiin Kakskerrassa 27. kesäkuuta 1947. 
Kirjallisuus.
Hannu Salmi: Frans Leijon — Kuurosokean ihmeellinen elämä. Helsinki: Otava, 2025. .
Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut

Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1910, ja toistaiseksi viimeisen kerran vuonna 1991. Kilpailut järjesti Kansainvälinen jääkiekkoliitto IIHF. 
Ensimmäinen turnaus järjestettiin Sveitsin Montreux’ssä tammikuussa 1910. Turnaus muodostui ensimmäisen maailmansodan aiheuttamaa taukoa (vuosina 1915–1920) lukuun ottamatta vuosittaiseksi tapahtumaksi vuoteen 1927 asti. Vuonna 1928 päädyttiin mestaruus myöntämään olympiakisoissa parhaiten menestyneelle eurooppalaiselle joukkueelle, ja pian samoin alettiin menetellä myös vuonna 1930 perustettujen maailmanmestaruuskilpailujen osalta.
Viimeinen itsenäinen Euroopan-mestaruusturnaus järjestettiin Saksassa Berliinissä vuonna 1932. Myöhempinä vuosina mestaruusarvon myöntöperusteet vaihtelivat jonkin verran, lähinnä pohjoisamerikkalaisia joukkueita vastaan saavutettujen pisteiden hyväksyntään liittyen. Viimeinen tällainen Euroopan-mestaruuskilpailujen arvon omannut turnaus järjestettiin vuoden 1991 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen yhteydessä Suomessa, ja Suomi saavutti tuolloin pronssia.
Naiset alkoivat pelata Euroopan-mestaruudesta vuonna 1989. Neljä ensimmäistä mestaruutta voitti Suomi.
Euroopan-mestaruuskilpailujen mitalitaulukko.
Lähteistää vuodet 1910–1911, 1913–1989:
Brian Craig

Brian S. Craig-Wankiiri (s. 1968) on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän on opiskellut Pennsylvanian osavaltionyliopistossa ja New York Academy of Artissa.
Hänen töidensä aiheet ovat figuratiivisia, aitoon mittakaavaan toteutettuja ja hän työskentelee elävästä mallista. 
Craig johtaa Lyme Academy College of Fine Artsin kuvanveisto-osastoa.
Lisäksi hän opettaa kesäkursseilla Grand Central Academy of Artissa.
Craig-Wankiiri on avustanut Audrey Falckia tämän monumentaalisissa projekteissa.
Friikkilän pojat

Friikkilän pojat ("Fabulous Furry Freak Brothers") on yhdysvaltalainen Gilbert Sheltonin luoma sarjakuva, joka on saavuttanut kulttimaineen ympäri maailmaa. Shelton loi sen vuonna 1968. Sarjakuva edustaa undergroundia ja sen levitys tapahtui aluksi pienlehdissä. Sitä alettiin julkaista myös Rip Off Press -kustantamon sarjakuvalehdissä ja siitä tuli kyseisen kustantamon menestystuote vuosikymmeniksi.
Sarjakuvan tarinat seuraavat kolmen vähemmän älykkään ja epäonnisen hippiveljeksen kommelluksia. Friikkilän veljekset asustavat kerrostaloasunnossa tai milloin missäkin ja joutuvat tämän tästä vaikeuksiin poliisin kanssa harjoittamansa kannabiksen kotiviljelyn ja kaupittelun vuoksi. Tarinoiden huumori on usein kieroutunutta ja perverssiä ja se parodioi hippi-ihannetta, johon kuuluvat mm. vapaa seksi ja huumausaineiden käyttäminen. Joskus tarinat yltyvät psykedeelisiksi kuvaten veljesten huumehöyryisiä hallusinaatioita. Päähenkilöt eivät ole veljiä keskenään, vaan heillä kaikilla on eri vanhemmat, mikä selviää seikkailusta Kotiinpaluu, albumissa "Friikkilän pojat: Takaisin luontoon".
"Universal Pictures" osti oikeudet "Friikkilän pojat" -sarjakuvaan perustuvan elokuvan tekoon vuonna 1979, mutta elokuvaa ei ole tehty.
Anu Komsi

Anu Katariina Komsi (s. 9. tammikuuta 1967 Kokkola) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän on Kokkolan oopperayhdistyksen perustajia.
Komsi sai diplomin Sibelius-Akatemiasta ja piti ensikonserttinsa vuonna 1993. Hänellä on ollut kiinnitys Bremenin oopperaan vuosina 1994–1998. Hän on tulkinnut nykysäveltäjien, kuten György Kurtágin, Esa-Pekka Salosen ja Kaija Saariahon teoksia. Hänen valikoimaansa kuuluu yli 40 roolia renessanssista nykymusiikkiin. Komsi on opiskellut viulunsoittoa ja esiintynyt viulistina.
Ura.
George Benjamin kirjoitti oopperansa "Into the Little Hill" sopraanoroolin Komsille. Kaija Saariaho on kirjoittanut Komsille Leino-laulusarjan ja Saarikoski-laulun ”Luonnon kasvot”. Hänelle myönnettiin vuonna 2013 Gramophone-palkinto Leino-laulujen levytyksestä. Kevätkaudella 2013 Komsi lauloi pääroolin Péter Eötvösin oopperassa Lady Sarashina Varsovan kansallisoopperassa ja kaudella 2014 Baselin Teatterissa Komsi lauloi Heinz Holligerin "Lumikki"-oopperan pääroolin.
Komsi toimi 2004–2018 perustamansa Kokkolan Oopperan taiteellisena johtajana ja hän suunnitteli festivaali- ja kiertueteoksia. Kokkolan Oopperakesä pääsi 2012 saksalaisen "Opernweltin" kansikuvaksi. Komsi on toiminut ohjaajana muutamassa oopperateoksessa.
Vuonna 2020 Komsille myönnettiin Madetoja-palkinto suomalaisen nykymusiikin esittämisestä ja edistämisestä. Hän on tilannut ja kantaesittänyt monia teoksia suomalaisilta säveltäjiltä. Laulutaiteen hyväksi tekemästään työstä Suomessa ja ulkomailla Komsille myönnettiin 2021 Erik Bergman -palkinto, jonka suuruus oli .
Levytyksiä.
Komsi on levyttänyt Mahlerin 4. sinfonian Sir Roger Norringtonin ja SWR Stuttgart RSOn kanssa Hännsler-levymerkille. Komsin levytyksiä ovat "Being Beauteous" (Alba) ja "Coloratura" (BIS), Aarre Merikannon "Echo" (Alba) ja "The Brightest Matter" (Alba), ja "Ahti Karjalainen-elämä, Kekkonen ja teot" (Alba). Ne ovat saaneet hyviä arvioita kansainvälisessä ja kotimaisessa lehdistössä.
Komsi on levyttänyt Ondinelle Kaija Saariahon teoksia.
Yksityiselämä.
Anu Komsin kaksossisko on sellisti ja sopraano Piia Komsi. Anu Komsin puoliso on kapellimestari Sakari Oramo.
Koskenkylä (Pernaja)

Koskenkylä () on yksi Loviisan kylistä ja taajama entisessä Pernajan kunnassa Uudenmaan maakunnassa.
Vuosina 1682–1828 Koskenkylässä toimi Lorentz Creutzin perustama Koskenkylän rautaruukki.
Aikaisemmin, ennen moottoriliikennetien, sittemmin moottoritien valmistumista Koskenkylään asti, kylässä sijaitsi usein ruuhkaantuva vilkasliikenteinen risteys, jossa Helsingin suunnasta tulevat valtatiet 6 ja 7 erkanivat Kouvolan ja Kotkan suuntiin. Nykyään valtatie 7 kulkee moottoritienä Koskenkylän ohi, ja valtatie 6 on viitoitettu alkamaan Koskenkylän läheisyydestä E18:n / valtatie 7:n liittymästä numero 65. Nykyään kylää halkovat tiet on numeroitu seututieksi 170 (Helsinki–Loviisa) ja seututieksi 167 (Koskenkylä–Lahti).
Koskenkylä on Suomen suurimpia taajamia, joissa ei ole taajaman liikennemerkkejä.