tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kim Sainio

Kim Sainio (s. 25. toukokuuta 1973) on suomalainen radiojuontaja, toimittaja ja ohjaaja. Nykyisin Sainio juontaa arkiaamuisin Radio Rockilla Harri Moision ja Tytti Junnan kanssa "Korporaatiota".Sainion ensimmäinen Radio Rock kosketus tapahtui vuonna 2009, hänen pitäessään välivuotta tv-ohjaajan työstään. Tuolloin ohjelman nimi oli Heikelä korporaatio.
Sainio toimi vuosina 2006–2009 ja 2011–2014 tosi-tv-ohjelma "Big Brother Suomen" pääohjaajana. Hän on naimisissa ohjelmaa juontaneen Mari Sainion (o.s. Kakko) kanssa.
Sainio teki myös Grillit Huurussa -ohjelmaa Sami Hedbergin kanssa. Sainio toimi yhdellä kaudella myös ohjelman toisena juontajana.
Sainiolla diagnosoitiin vuonna 2006 MS-tauti, joka on edennyt niin että hän ei juurikaan kykene enää liikkumaan omin jaloin. Hän on perustanut Instagram-tilin, jossa hän jakaa avoimesti arkeaan MS-taudin kanssa. Sainio suhtautuu kiitollisuudella MS-tutkimukseen ja korostaa tutkimuksen merkitystä paitsi sairastaville, myös heidän läheisilleen.
Malin Matsintytär

Malin Matsintytär (tunnettu myös pilkkanimellä "Rumpare-Malin"; n. 1610 Pohjanmaa – 5. elokuuta 1676 Tukholma) oli 1600-luvulla elänyt ruotsalainen nainen, joka poltettiin roviolla noituudesta epäiltynä vuonna 1676.
Malin syntyi Pohjanmaalla tuolloin Ruotsiin kuuluneessa Suomessa noin vuonna 1610. Parikymppisenä hän muutti Tukholmaan, jossa hän työskenteli piikana, kätilönä ja saunottajana. Hän meni vuonna 1638 naimisiin Erik Nilsinpojan kanssa. He saivat 15 lasta, joista kaksi, Annika ja Maria, selvisivät hengissä aikuisikään. Vuonna 1668 Erik tuomittiin eläimeen sekaantumisesta kuolemaan. Malin meni pian uusiin naimisiin Anders Arendtinpojan kanssa.
Vuonna 1675 noitavainot levisivät Tukholmaan. Myös Malin Matsintytärtä ja hänen tyttäriään syytettiin lasten viemisestä salaa Kyöpelinvuorelle. Tyttäret tunnustivat rikoksensa ja sanoivat äitinsä houkutelleen heidät harrastamaan noituutta. Malin kiisti kaiken. Koska hän ei tunnustanut tekojaan eikä osoittanut katumusta, hänelle määrättiin poikkeuksellisen ankara tuomio: sen sijaan, että hänet olisi ennen roviolla polttamista mestattu, hänet päätettiin polttaa elävältä.
Tuomio pantiin täytäntöön 5. elokuuta 1676 Tukholmassa. Hänen kanssaan teloitettiin toinen noituudesta tuomittu, "Saksan Annika". Syksymmällä useat aiemmin noitia ilmiantaneet ihmiset tunnustivat valehdelleensa, mukaan lukien Malinin tyttäret. Heidät tuomittiin piiskarangaistuksiin, pakkotyöhön ja karkotukseen.
Malinista on tullut varsinkin Ruotsissa yksi noitavainojen tunnetuimmista uhreista, ja hänen hahmonsa on esiintynyt niin fiktiivisessä kuin tieteellisessäkin kirjallisuudessa.
Vähemmistöstressi

Vähemmistöstressi tarkoittaa vähemmistöjen kokemaa henkistä kuormitusta, joka johtuu syrjinnän kokemuksista tai sen pelosta. Vähemmistöstressi voi ilmentyä kroonisena stressinä ja ahdistuksena.
Vähemmistöstressiä voivat kokea esimerkiksi sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen edustajat, jotka kohtaavat yhteiskunnan oletuksia heteroseksuaalisuudesta (heteronormatiivisuus) ja cissukupuolisuudesta (cisnormatiivisuus) sekä leimautumista, erilaisuutta ja väkivaltaa tai sen pelkoa. Yhdysvalloissa sateenkaarivähemmistöihin kohdistuu paljon viharikoksia ja väkivaltaa. 
Ympäröivän yhteiskunnan syrjintä voi aiheuttaa ihmisessä erilaisuuden ja huonommuuden tunnetta, kuormitusta sekä ulkopuolisuuden kokemusta. Krooninen stressitila voi vaikuttaa kielteisesti sekä fyysiseen että psyykkiseen terveyteen ja hyvinvointiin. Säännöllisen syrjinnän kohteeksi joutuminen voi aiheuttaa painetta väestöryhmään kuulumisesta.
TERF

TERF (engl. "trans-exclusionary radical feminism", ’transihmiset ulossulkeva radikaalifeminismi’) on usein halventavassa tarkoituksessa käytetty nimitys radikaalifeminismin suuntauksesta, jonka mukaan koska sukupuolessa on kyse lisääntymisbiologiasta, transsukupuoliset ihmiset ovat sitä sukupuolta, johon heidät on syntymässä määritelty biologiansa perusteella. Terf-feministien mukaan transnaiset ovat siis miehiä tai transihmisiä eivätkä naisia. Joidenkin terf-feministien mukaan transnaisilta puuttuvat väistämättä naisen kokemukset esimerkiksi naispuberteetista, patriarkaatin kohteena olemisesta ja raskaudesta.
Terf-nimitystä käytetään usein halventavassa merkityksessä, ja terf-feministejä syytetään transfobisiksi. Jotkut terfeiksi leimatut feministit määrittelevät itsensä mieluummin ”gender-kriittisiksi”.
Joidenkin terf-feministiksi leimattujen feministien mukaan transihmisten asiat eivät kuulu feminismiin tai naisjärjestöihin. Jotkut terf-feministeiksi leimatut feministit, kuten ruotsalainen Ebba Witt-Brattström, sanovat vierastavansa intersektionaalista feminismiä siitä syystä, että siinä sukupuolia nähdään olevan enemmän kuin kaksi, ja koska siinä keskitytään naiseuden kustannuksella moniin queer-aiheisiin.
Terf-ajatteluun on yhdistetty esimerkiksi vaatimus, että naisten vessojen pitäisi turvallisuussyistä olla tarkoitettu vain biologisesti naisille eikä transnaisille. Terf-feministit perustelevat tätä vaatimusta tapauksilla, joissa transnainen tai sellaiseksi tekeytyvä on raiskannut naisia naisille rajatuissa tiloissa. On myös huomautettu, että biologiaan perustuvan jaottelun poistuessa kuka hyvänsä henkilö voi määritellä itsensä naiseksi, ja tämän avaavan mahdollisuuden häiritsijämiesten toiminnalle.
Ensimmäisiä kertoja termiä käytti Englannissa vuonna 2008 Viv Smythe kuvailemaan mediassa kirjoittavia radikaaleja feministejä, jotka Smythen mukaan olivat transfobisia. Nykyään termiä käytetään myös ei-radikaaleiksi feministeiksi identifioiduista ihmisistä, joiden katsotaan syrjivän transihmisiä.
Tunnettuja kielteisellä terf-nimityksellä leimattuja pitkän linjan feministejä ovat esimerkiksi J. K. Rowling sekä feminismin perustajahahmoihin kuuluva Germaine Greer.
Demiseksuaalisuus

Demiseksuaalisuus on seksuaalinen suuntautuminen, jossa seksuaalinen kiinnostus edellyttää kokonaisvaltaista tunnetasoa toista ihmistä kohtaan. Demiseksuaalisuus on yksi seksuaalivähemmistöistä ja osa aseksuaalisuuden spektriä. Demiseksuaalisuutta ei tule sekoittaa demiromanttisuuteen, joka on romanttisen suuntautumisen muoto. 
Demiseksuaali ei tunne seksuaalista halua ihmisiä kohtaan ilman osapuolten välistä vahvaa henkistä yhteyttä ja luottamusta. Tällainen henkinen yhteys voi olla minkälainen tahansa ystävyydestä rakkauteen. Demiseksuaalisuus ei ole riippuvainen kokijan sukupuolesta. 
Se, kuinka paljon demiseksuaalin täytyy tietää toisesta henkilöstä, ennen kuin seksuaalisen vetovoiman kokeminen mahdollistuu, vaihtelee täysin henkilöstä toiseen. Ei ole olemassa mitään aikataulua sille, kuinka kauan tämä prosessi kestää, tai että onnistuuko se ylipäätään. Lisäksi ei ole tapaa määrittää, mikä lasketaan läheiseksi tai vahvaksi siteeksi, mikä voi myös aiheuttaa hämmennystä. 
Kuten mikä tahansa seksuaalinen suuntautuminen, myös demiseksuaalit voivat nauttia toisen henkilön läsnäolosta tai tuntea vetoa joihinkin hänen ominaisuuksiinsa ilman kiinnostusta harrastaa seksiä hänen kanssaan. Toisin kuin useimmat muut seksuaaliset suuntautumiset, demiseksuaalisuus ei viittaa siihen, minkä sukupuolen henkilö kokee seksuaalisesti vetovoimaiseksi. 
Primaarinen ja sekundaarinen seksuaalinen kiinnostumismalli.
Kun toissijainen seksuaalinen vetovoima jotakuta kohtaan on muodostunut, voi demiseksuaali tuntea kiihottumista tai halua myös vetovoiman kohteen fyysisiin piirteisiin.
Jalmari Syvänne

Jalmari Syvänne (28. lokakuuta 1889 Tampere – 29. kesäkuuta 1921 Turku) oli suomalainen kuvittaja ja graafikko.
Syvänne tuli opiskelemaan Turun Taideyhdistyksen piirustuskouluun vuonna 1905. Syvänne oli tunnettu graafillisena taiteilijana ja hän teki myös vesiväritöitä. Syvänne teki useita ulkomaanmatkoja muun muassa Välimeren maihin ja Venäjälle Volgan varsille. Viimeksi hän teki opintomatkan 1920 Italiaan ja Ranskaan. Syvänne kuoli 31-vuotiaana kurkkutuberkuloosiin.Jalmari Syvänne on haudattu Turun hautausmaalle. Hänen hautakivessään on taiteilija Aarre Aaltosen tekemä pronssinen muotokuvareliefi. 
Syvänne oli mukana perustamassa muiden turkulaisten taiteilijoiden kanssa keväällä 1917 Taiteilijaliitto Auraa ja hän osallistui syksyllä 1917 liiton järjestämään näyttelyyn Turun taidemuseossa.
Loppuunmyyty

Loppuunmyyty on Teflon Brothersin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2021 levymerkillä Johanna Kustannus.
Spandex Sapiens

Spandex Sapiens on Oskari Pastilan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2015.
Elokuva on henkilödokumentti Kanadassa syntyneestä showpainijasta Michel "StarBuck" Majalahdesta, joka painii suomalaisessa Fight Club Finland -painijärjestössä.
Lauluja utopiasta

Lauluja utopiasta on Peter von Baghin ja Jouko Aaltosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2017.
Elokuva on yhteiskunnallinen musiikkidokumentti Agit Prop -yhtyeestä, joka oli yksi keskeisimmistä Suomen 1970-luvun poliittiseen laululiikkeeseen kuuluneista yhtyeistä.
Lauluja utopiasta ei ollut valmis von Baghin kuollessa vuonna 2014. Hän oli ehtinyt tehdä haastattelut, ja Aaltonen teki elokuvan loppuun.
Daoulas

Daoulas () on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Brestin redin rannikolla, noin 20 kilometriä Brestin kaupungista itään. 
Daoulas oli keskiajalla tärkeä satamakaupunki Bro-Léonin ja Cornwallin välillä.
Kunnan nähtävyys on 1100-luvulta peräisin oleva entinen luostari "Abbaye de Daoulas". Luostarin perusti augustinolainen sääntökunta. Luostari on nykyään yksityisomistuksessa, lukuun ottamatta seurakunnan käytössä olevaa luostarikirkkoa. Erityisen näyttäviä ovat 44 pylvään reunustama luostaripiha, sekä 1500-luvulta peräisin oleva suihkulähde.
We Are One

We Are One on U.D.O:n sekä Saksan asevoimien virallisen sotilassoittokunnan Musikkorps der Bundeswehrin yhteistyönä tehty albumi, joka julkaistiin 17. heinäkuuta 2020.
John Cho

John Cho (syntymänimeltään Cho Yo-Han, s. 16. kesäkuuta 1972 Soul) on Etelä-Koreassa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuimmat roolihahmot ovat Harold Lee "Harold &amp; Kumar" -elokuvista sekä Hikaru Sulu "Star Trek" -elokuvasarjasta.
Nuoruus.
Cho syntyi Soulissa, Etelä-Koreassa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1978. Hän kasvoi Los Angelesissa, jonne hänen perheensä lopulta asettui.
Columbian piirikunta (New York)

Columbian piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 59 461 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Hudsonin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1786.
Rensselaerin piirikunta

Rensselaerin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 158 714 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Troyn kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1791.
Cortlandin piirikunta

Cortlandin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva, vuonna 1808 perustettu piirikunta. Sen väkiluku oli 47 581 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Cortlandin kaupunki.
Delawaren piirikunta (New York)

Delawaren piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 44 135 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Delhin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1797.
Sullivanin piirikunta (New York)

Sullivanin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 75 432 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Monticellon kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1809.
Tiogan piirikunta (New York)

Tiogan piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 48 203 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Owegon kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1791.
Viktor Tsyhankov

Viktor Tsyhankov (s. 15. marraskuuta 1997 Nahariya, Israel) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla espanjalaista Gironaa, johon hän siirtyi Kiovan Dynamosta tammikuussa 2023. Tsyhankov nousi Ukrainan maajoukkueeseen vuonna 2016.
Tsyhankov nousi Kiovan Dynamon junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2016–2017. Hän on pelannut Ukrainan liigassa 156 ottelua ja tehnyt niissä 77 maalia. Hän voitti liigamestaruuden kaudella 2020–2021. Hän voitti Ukrainan cupin kausina 2019–2020, jonka loppuottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän oli yksi maalintekijöistä, ja 2020–2021, jonka loppuottelun ainoan maalin hän teki jatkoajalla. Hän on pelannut Mestarien liigassa 17 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Eurooppa-liigassa 33 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia.
Tsyhankov siirtyi tammikuussa 2023 Espanjan La Ligassa pelaavaan Gironaan. Hän teki maalin kolmannessa liigaottelussaan helmikuussa Almeríaa vastaan ja kaksi maalia maaliskuussa tasapeliin 2–2 päättyneessä vierasottelussa Rayo Vallecanoa vastaan. Hän pelasi kevätkauden 2023 aikana 19 La Ligan ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 30 liigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia: yhden syyskuussa Granadaa, marraskuussa Osasunaa ja Athletic Bilbaota, tammikuussa Sevillaa ja helmikuussa Athletic Bilbaota ja Rayo Vallecanoa vastaan sekä kaksi maalia toukokuussa Granadaa vastaan.
Tsyhankov pelasi Ukrainan nuorisomaajoukkueissa. Ukrainan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Suomea vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko-ottelussa, voitokkaassa neljännesvälieräottelussa Ruotsia vastaan ja tappiollisessa puolivälieräottelussa Englantia vastaan.
Tsyhankov on kesäkuun 2024 puoliväliin mennessä pelannut 54 A-maaottelua, joissa hän on ollut 28 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt 13 maaottelumaalia: yhden maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Luxemburgia, kaksi kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Serbiaa, yhden lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Ranskaa, yhden kuusi päivää edellisen jälkeen Kansojen liigan ottelussa Espanjaa, yhden toukokuussa 2021 ystävyysottelussa Bahrainia, yhden kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Irlantia, kaksi kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Saksaa, yhden neljä päivää Saksa-ottelun jälkeen EM-karsinnassa Pohjois-Makedoniaa ja yhden kolme päivää edellisen ottelun jälkeen EM-karsinnassa Maltaa, yhden maaliskuussa 2024 EM-jatkokarsintojen voitokkaassa loppuottelussa Islantia sekä yhden kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan.
Steubenin piirikunta (New York)

Steubenin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 95 379 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bathin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1796.
Jeffersonin piirikunta (New York)

Jeffersonin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 109 834 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Watertownin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1805.
Murilo Mendes

Murilo Mendes (1901 Juiz de Fora, Minas Gerais, Brasilia – 1975 Lissabon, Portugali) oli brasilialainen kirjailija, kriitikko ja diplomaatti.
Mendes oli Brasilian Rooman-suurlähetystössä kulttuuriattaseana. Hänen ensimmäinen merkittävä runokokoelmansa "Poemas" ilmestyi 1930. Alkutuonnossa hän oli humoristi ja käytti arkista kieltä, myöhemmin hän sai vaikutteita surrealismista. Vuodesta 1934 alkaen näkyy voimakkaana katolisuuden vaikutusta, joka ilmenee uskonnollisen sisällön esittämisenä uudenlaisella kielellä. Hän sai vuonna 1973 italialaisen Viareggio-palkinnon.
Suomennetut runot.
Janne Löppösen suomentamia Mendesin runoja on runouslehdessä "Tuli &amp; Savu": 2019: 2.
Roman Bezus

Roman Anatolijovytš Bezus (; s. 26. syyskuuta 1990 Krementšuk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla kyproslaista Omoniaa. Hän pelasi Belgiassa vuosina 2016–2022 ja edusti siellä ensin Sint-Truidenia ja sitten Gentiä. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa vuodesta 2011.
Bezus on pelannut Ukrainan liigassa Vorskla Pultavan, Kiovan Dynamon ja Dnipron joukkueissa yhteensä 155 ottelua ja tehnyt niissä 29 maalia. Hän voitti liigamestaruuden kaudella 2014–2015 ja kolme kertaa Ukrainan cupin. Hän siirtyi kesällä 2016 belgialaisseura Sint-Truideniin, jossa hän pelasi 2,5 vuoden aikana 63 liigaottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Gentiin, jossa hän pelasi 3,5 kauden aikana 90 liigaottelua ja teki niissä 16 maalia. Elokuussa 2022 hän siirtyi Kyproksen liigassa pelaavaan Omoniaan. Bezus on pelannut kaudesta 2011–2012 alkaen Eurooppa-liigassa 36 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Dnipron joukkueessa Eurooppa-liigan loppuottelussa, jossa Dnipro hävisi Sevillalle.
Bezus pelasi Ukrainan nuorisomaajoukkueessa. Ukrainan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta kentälle Ruotsia vastaan pelatun voitokkaan neljännesvälierän jatkoajan viime hetkillä tilanteen ollessa vielä tasan. Bezus ei ole pelannut maajoukkueessa EM-kilpailujen jälkeen. Hän on pelannut 24 A-maaottelua, joissa hän on ollut kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt viisi maaottelumaalia: kesäkuussa 2013 MM-karsintaottelussa Montenegroa, syyskuussa ja lokakuussa 2013 MM-karsintaotteluissa San Marinoa, syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Moldovaa ja marraskuussa 2019 ystävyysottelussa Viroa vastaan.
Bombay (elokuva)

Bombay on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Mani Ratnamin kirjoittama ja ohjaama intialainen tamilinkielinen romanttinen draamaelokuva, pääosissa Arvind Swamy ja Manisha Koirala. Elokuva kertoo eri uskontojen välisestä perheestä Bombayssa ennen Bombayn mellakoita ja niiden aikana, jotka tapahtuivat joulukuun 1992 ja tammikuun 1993 välillä sen jälkeen, kun Babri Masjidin purkaminen johti uskonnollisiin jännitteisiin hindu- ja muslimiyhteisöjen välillä. Se on toinen Ratnamin elokuvatrilogiassa, joka kuvaa ihmissuhteita Intian politiikan taustalla, mukaan lukien elokuvat "Roja" (1992) ja "Dil Se" (1998). Elokuva dubattiin hindiksi, teluguksi ja malajalamiksi samalla nimellä.
Elokuvasta tuli lopulta yksi tamilielokuvien eniten tuottaneista elokuvista, ja se otettiin hyvin vastaan sekä kriittisesti että kaupallisesti, ja se esitettiin monilla kansainvälisillä elokuvajuhlilla, mukaan lukien Philadelphian elokuvajuhlat vuonna 1996. Elokuvan soundtrack ansaitsi säveltäjä A. R. Rahmanille neljännen peräkkäisen parhaan tamilimusiikin Filmfare Awards South -palkinnon, ja sitä pidetään yhtenä Intian kaikkien aikojen parhaista soundtrackeista. Elokuva kuitenkin aiheutti huomattavia kiistoja julkaisunsa aikaan Intiassa ja ulkomailla, koska se kuvasi uskontojen välistä suhdetta muslimitytön ja hindumiehen välillä. Elokuva kiellettiin Singaporessa ja Malesiassa julkaisun jälkeen. Kaksi kotitekoista pommia heitettiin ohjaaja Mani Ratnamin taloon, joka joutui sairaalaan sirpaleiden haavoittamana. Poliisi syytti islamilaisia ääriliikkeitä hyökkäyksestä.
Elokuva voitti useita palkintoja sekä kotimaassaan että kansainvälisesti.
Faramund

Faramund tai Pharamond (kuollut noin 426) oli frankkien herttua, joka "Liber Historiae Francorum" -kronikan mukaan on saattanut olla merovingien hallitsijasuvun perustajan Clodion isä. Ei ole kuitenkaan pitäviä todisteita siitä, että Faramund olisi ollut todellinen historiallinen henkilö.
Imidatsolidinyyliurea

Imidatsolidinyyliurea (C11H16N8O8) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää säilöntäaineena kosmetiikassa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa imidatsolidinyyliurea on valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee veteen ja alkoholeihin, mutta ei muihin orgaanisiin liuottimiin. Imidatsolidinyyliurea estää bakteerien kasvua, mikä johtuu sekä itse imidatsolidinyyliureasta että sen hajoamisessa muodostuvasta formaldehydistä. Yhdiste tehoaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin sekä eräisiin homeisiin. Imidatsolidinyyliurea voi aiheuttaa ihon herkistymistä ja kosketusallergiaa.
Imidatsolidinyyliureaa valmistetaan allantoiinin ja formaldehydin välisellä reaktiolla emäksisissä olosuhteissa. Reaktiossa muodostuu myös diatsolidinyyliureaa ja muita allantoiinin ja formaldehydin kondensaatiotuotteita.
Imidatsolidinyyliureaa käytetään säilöntäaineena esimerkiksi shampoissa, voiteissa ja meikeissä.
Munkkiniemen kirjasto

Munkkiniemen kirjasto on Helsingin Munkkiniemen kaupunginosassa sijaitseva yleinen kirjasto. Se on yksi Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
Munkkiniemen kirjasto on perustettu vuonna 1931. Nykyinen kirjastorakennus (1989) on arkkitehtien Kirsti ja Egil Nordin suunnittelema. Kirjastorakennus sijaitsee Riihitiellä Alvar Aallon kotitalon vieressä.
Saara Bäck

Saara Helena Bäck (s. 14. joulukuuta 1960) on suomalainen kasvitieteilijä ja hydrobiologi (Ph.D.) sekä vesiensuojelun asiantuntija, joka työskentelee ympäristöneuvoksena Ympäristöministeriössä. 
Bäck opiskeli kemiaa Joensuun yliopistossa (LuK 1984), ja valmistui kasvitiede pääaineenaan filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta (FM 1986). Tohtoriksi hän tuli Liverpoolin yliopistosta Britanniassa (Ph.D. 1991). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1991) oli otsikoitu "Comparative autecology of Baltic and Atlantic Fucus vesiculosus L."
Ennen Ympäristöministeriön tehtävää Bäck on työskennellyt esimerkiksi Suomen ympäristökeskuksessa Itämeren suojelun tutkimuspäällikkönä ja tutkimusprofessorina (2002-) sekä Itämeren tutkimuksen tutkimusjaoston johtajana (2005-2007). Bäckin yhdessä usean muun henkilön kanssa toimittama tietokirja "Itämeren tulevaisuus" oli ehdokkaana Tietokirjallisuuden Finlandia-palkintoon vuonna 2010.
Kierrevihnelatva

Kierrevihnelatva ("Heteropogon contortus") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, vihnelatvojen ("Heteropogon") sukuun kuuluva kasvilaji.
Kierrevihnelatva on monivuotinen ja mätästävä heinälaji, joka voi kasvaa jopa 1,5 metriä korkeaksi, vaikka sen korkeus vaihteleekin ympäristön mukaan. Varsien ja lehtien väri vaihtelee vihreästä sinivihreään. Varret ja lehdet ovat yleensä myös kaljuja tai niissä on paikoitellen muutamia karvoja. Lehtilavat ovat 5–30 cm pitkiä. Kukinnot sijaitsevat varsien päissä ylimpien lehtien lehtihangoissa yksittäin tai pareittain. Kukinnon kussakin tähkylässä on yksi tai useampia kukkia. Osassa tähkylöistä on vihne, joka on 5–12 cm pitkä. Vihneet kiertyvät siementen kypsyessä.
Kierrevihnelatva on tyypillinen laji Australian trooppisten sekä subtrooppisten korkeakasvuisilla heinämailla. Kierrevihnelatvaa kasvaa muun muassa eukalyptusmetsien aluskasvillisuudessa sekä muissa avoimissa metsissä. Laji on tyypillinen alueilla, joiden sademäärä on 600–1000 mm vuodessa ja joilla on erilliset sade- ja kuivakausi.
Rosnoën

Rosnoën () on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Brestin redin rannikolla, noin 34 kilometriä Brestin kaupungista itään.
Aulnejoki erottaa Rosnoënin Crozonin niemimaasta sekä joen toisella puolella olevasta Argolin kunnasta. Joen ylitse rakennettiin vuonna 2011 valmistunut silta Pont de Térénez.
Sir Bani Yasin luostari

Sir Bani Yasin luostari on 600-luvun paikkeilta peräisin olevan nestoriolaisen luostarin rauniot Sir Bani Yasin saarella nykyisissä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Luostari toimi noin 150 vuotta ennen sen hylkäämistä. Sen rauniot löydettiin 1990-luvun alussa ja nykyisin ne ovat avoimia yleisölle.
Sijainti.
Sir Bani Yas on saari Abu Dhabin emiraatissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa. Saari on emiraatin rannikolla noin 170 kilometriä länteen pääkaupunki Abu Dhabista. Luostarin rauniot sijaitsevat saaren länsiosassa.
Historia.
Luostari Sir Bani Yasin saarelle on perustettu 600-luvun paikkeilla. Sen ensimmäiset asukkaat olivat noin 30 munkin ryhmä. Uskonnolliselta suuntaukseltaan he olivat nestoriolaisia kristittyjä. Munkit elivät eristäytynyttä ja yksinkertaista elämää rukoillen, suitsukkeita poltellen ja vuohia kasvattaen. Itse luostaritoiminnan ohella paikka oli pysähdyspiste lännen ja idän välillä kulkeville kauppaille ja matkailijoille.
Luostarin toiminta loppui noin 150 vuotta sen perustamisen jälkeen. Toiminnan loppumisen syyt eivät ole täysin selviä. Mahdollisesti siihen vaikutti alueelle levinnyt islam. Luostarin asukkaat ovat voineet joko kääntyä uuteen uskoon, tai muuttaa pois saarelta.
Kohde ja kaivaukset.
Luostarin rauniot löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Kaivauksia paikalla tehtiin vuosina 1994–1996. Löydetyissä stukko-koristeissa oli esimerkiksi nestoriolaisia ristimerkkejä. Muita koristelujen aiheita olivat esimerkiksi viininlehdet ja palmut. Itse rauniot käsittävät kirkon laivan, kappelin, keittiötiloja, asuintiloja, sekä hautausmaan. Mahdollisesti rakennelmiin kuului myös kellotorni. 
Luostari on ollut virallisesti avoin yleisölle vuodesta 2019. Tarkoitus on ollut kehittää raunioista ja saaresta yleisemmin matkailukohdetta.
BuraQ

BuraQ ry on suomalainen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöön kuuluvien muslimien ja muslimitaustaisten henkilöiden etujärjestö. Se on islamofobiaa vastustava, antirasistinen ja feministinen yhdistys, jonka kaikki toiminta noudattaa turvallisemman tilan periaatteita. Yhdistys myös taistelee muslimiyhteisöjen sisällä esiintyvää islamofiliaa vastaan. Sen edustama feminismi on intersektionaalista, eli se tunnustaa ja huomioi moniperustaisen syrjinnän ja sen vaikutukset sekä pyrkii toimintansa myötä purkamaan niitä. Yhdistys perustettiin vuonna 2020 yhteistyössä Islamia Queeristi -hankkeen perustaneen Wasla-kollektiivin kanssa, ja on ensimmäinen Suomessa toimiva LGBTQ+-muslimien järjestö.
Nimen etymologia.
Buraq oli ihmiskasvoinen ratsu, jolla profeetta Muhammedin kerrotaan lentäneen Mekasta Jerusalemiin. Yhdistyksen nimessä Buraq vertautuu yksisarviseen, joka on seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen symboli.
Haukivuoren kotiseutumuseo

Haukivuoren kotiseutumuseo on vuonna 1962 avattu kotiseutumuseo Mikkelin Haukivuoren pitäjässä. Museo on osa Haukivuoren vanhan pitäjäkeskuksen eli Haukivuoren kirkonkylän aluetta. Kotiseutumuseo toimii Haukivuoren kirkolta pappilaan johtavan kylänraitin varrella 1900-luvun alun viljamakasiinissa. Samalla raitilla on vanha pitäjäntupa, entinen kansakoulu sekä 1900-luvun alussa valmistuneita asuinrakennuksia. 
Maakunnallisesti rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaan kotiseutumuseon rakennuskantaan kuuluu myös toinen, ilmeisesti 1920-luvulla paikalle siirretty hirsinen viljamakasiinirakennus. Vuonna 1966 museoalueelle tuotiin lisäksi Tapio Olkkosen rakentama hirsinen tuulimylly (1905) Häkkilän kylästä.
Nälkämaan Sampo

Nälkämaan Sampo on Mika Koskisen ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti Sotkamossa sijaitsevasta Talvivaaran kaivoksesta. Elokuvassa seurataan kaivoshanketta vastustavia aktivisteja ja kansalaisia.
Elokuva on kolmas Talvivaaran kaivoshankketta käsittelevä elokuva. Aikaisemmat elokuvat ovat Markku Heikkisen ohjaama dokumentti Talvivaaran miehet (2015) sekä Aleksi Salmenperän ohjaama draamaelokuva Jättiläinen (2016).
Kaleva Media

Kaleva Media Oy (vuosina 2015–2025 "Kaleva365 Oy") on suomalainen mediayhtiö, joka julkaisee muun muassa Kaleva- ja Ilkka-Pohjalainen-sanomalehtiä.
Alun perin yritys oli Kaleva Oy:n täysin omistama tytäryhtiö. Huhtikuussa 2025 sen toiseksi omistajaksi tuli Ilkka Oyj 35 prosentin omistusosuudella. I-Mediat sulautui Kaleva Mediaan marraskuussa 2025.
Sodan murtamat

Sodan murtamat on Timo Korhosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuvan aiheena on sodan aiheuttamat psyykkiset traumat. Se käsittelee jatkosodassa psykiatriseen hoitoon joutuneiden suomalaisten sotilaiden tarinoita heidän palattuaan koteihinsa sodan jälkeen. Elokuvassa haastatellaan sotilaiden lapsia, jotka kertovat tunnelmasta, joka vallitsi heidän kodeissaan sodan jälkeen.
Ántero Flores Aráoz

Ántero Flores Aráoz (s. 1942) on perulainen juristi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä marraskuussa 2020. Hän aloitti poliittisen uransa 1990-luvulla. Hän toimi Alan Garcían hallituksessa puolustusministerinä vuosina 2007–2009.
Journey to Silius

Journey to Silius ( eli "Rough World") on Sunsoftin kehittämä ja vuonna 1990 julkaisema videopeli Nintendo Entertainment Systemille. Pelin piti aluksi perustua elokuvaan "Terminator – tuhoaja". Sunsoft kuitenkin menetti lisenssin kehityksen aikana, joten peliä muutettiin sen mukaisesti.
Pelaaminen.
"Journey to Silius" on sivuttain vierittyvä ampuma- ja tasohyppelypeli. Päähenkilö on Jay McCray, jonka on kostettava terroristiryhmälle isänsä kuolema. Pelissä on viisi kenttää, joista ensimmäinen on avaruussiirtokunnan rauniot. Pelaaja voi ampua vain vaakatasossa. Aseita on useita mutta vain perusaseessa on rajattomasti ammuksia.
Vastaanotto.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi "Journey to Siliusille" 76 pistettä sadasta ja kehui toteutusta sekä grafiikkaa.
Walter Martos

Walter Roger Martos Ruiz (2. marraskuuta 1957 – 7. tammikuuta 2025) oli perulainen upseeri ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä syksyllä 2020. Sitä ennen hän oli puolustusministeri vajaan vuoden verran.
Apilaperhe

Apilaperhe on perhemuoto, jossa lapsi tai lapset ovat eri perheyksikköjen yhteisiä lapsia. Apilaperhe on yksi sateenkaariperheen muodoista, ja se tunnetaan myös terminä "kumppanuusvanhemmuus."
Apilaperhe on perhe, joka muodostuu kahdesta perheestä, joilla on yhteisiä lapsia. Apilaperhe voi olla niin kutsuttu kolmiapilaperhe, jossa on kolme vanhempaa – esimerkiksi naispari ja yksi mies. Neliapilaperheessä on puolestaan neljä vanhempaa, esimerkiksi naispari ja miespari. Apilaperheessä voi olla myös vain kaksi vanhempaa, esimerkiksi yhteisen lapsen hankkineet ystävykset. Apilaperheessä kaikki vanhemmat ovat lapsen tai lasten sosiaalisia vanhempia, mutta lainsäädännön puitteista johtuen vain maksimissaan kaksi heistä voi olla juridisesti vanhempia. Sana "apila" viittaa apilan lehtiin ja siihen, että perheen vanhemmuus jaetaan niin kuin apilassa on lehtiä.
Pedro Cateriano

Pedro Álvaro Cateriano Bellido (s. 1958) on perulainen juristi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä kesällä 2020. Sitä ennen hän oli oikeusministeri vuosina 2001–2002.
Fons Rademakers

Alphonse Marie ”Fons” Rademakers (5. syyskuuta 1920 Roosendaal, Alankomaat – 22. helmikuuta 2007 Geneve, Sveitsi) oli alankomaalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Hän voitti ohjauksillaan useita kansainvälisiä palkintoja, kuten Berliinin Hopeisen karhun elokuvalla "Makkers, Staakt uw wild Geraas" (1960) ja parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin ensimmäisenä hollantilaisohjaajana elokuvallaan "Muistojen vanki" (1986). Rademakersin elokuvat pohjautuvat useimmiten romaaneihin tai kirjailija Hugo Clausin käsikirjoituksiin.
Jo Rademakersin varhainen elokuva "Kylä joen rannalla" (1958) oli ehdolla vieraskielisen elokuvan Oscarin saajaksi. Se oli myös ensimmäinen Suomen teattereihin tuotu alankomaalainen näytelmäelokuva.
Filmografia.
Rademakers ohjasi kaikkiaan 11 pitkää näytelmäelokuvaa:
Vicente Zeballos

Vicente Zeballos (s. 1963) on perulainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 2019–2020. Pääministerikautensa jälkeen hänestä tuli Perun edustaja Amerikan valtioiden järjestössä.
Matvejev

Matvejev on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Cullmanin piirikunta

Cullmanin piirikunta on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltion pohjoisosissa sijaitseva piirikunta. Piirikunnassa asukkaita on 83 768, ja väestö on kasvanut 4,2% huhtikuusta 2010 heinäkuuhun 2019. Piirikunta perustettiin vuonna 1877. Piirikunnan pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki on Cullman. Piirikunta sijaitsee Birminghamin ja Huntsvillen välissä.
Väestö.
Cullmanin piirikunnassa on asukkaita 83 768, ja väkiluku on kasvussa. Väestöstä enemmistö (50,6%) on naisia. Mediaani-ikä piirikunnassa on 40,6 vuotta, ulkomailla syntyneiden kaksi vuotta vähemmän (39) kuin muiden (41). Ulkomailla syntyneiden osuus väestöstä on 2,41 prosenttia ja laskussa. Kansalaisuus on 98,5 prosentilla väestöstä, joka on nousussa. Piirikunnassa kannatetaan enemmän republikaaneja kuin demokraatteja.
Historia.
Piirikunnan perusti saksalainen pakolainen Johann Gottfried Cullman, joka saapui Yhdysvaltoihin vuonna 1866. Hän tutki alueita pohjoisessa Alabamassa, 1876 aloitettiin liike uuden piirikunnan perustamiseksi ja seuraavana vuonna piirikunta perustettiin.
Olavi Veistäjä -palkinto

Olavi Veistäjä -palkinto on Suomen Kulttuurirahaston Olavi Veistäjän rahaston toimesta joka toinen vuosi merkittävistä teatteriteoista jaettava palkinto. Rahoitus perustuu Tampereen Teatterikerhon, Aamulehden, professori Olavi Veistäjän ja Tampereen kaupungin lahjoituksiin.
Palkinnon saajat.
Palkinnon saajat vuoteen 2021 mennessä:
Karl-Heinz Kämmerling

Karl-Heinz Kämmerling (6. toukokuuta 1930 Dessau – 14. kesäkuuta 2012 Hannover) oli saksalainen pianopedagogi.
Kämmerling opiskeli Leipzigissa Anton Rohdenin ja Hugo Steurerin johdolla. Hän työskenteli Hannoverin musiikkiyliopistossa vuodesta 1963. Hän teki opetustyötä myös Salzburgin Mozarteumissa ja toimi Zagrebin yliopiston musiikkiakatemian vierailevana professorina. Kämmerling piti mestarikursseja Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Lukuisat hänen johdollaan opiskelleet pianistit voittivat palkintoja kansallisissa ja kansainvälisissä kilpailuissa. Kämmerling toimi vuosina 1979–2011 Internationale Musikakademie für Solistenin taiteellisena johtajana. Hän oli European Piano Teachers Associationin (EPTA) Saksan-jaoksen perustaja.
Kämmerlingille myönnettiin vuonna 1999 ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreuz ja vuonna 2000 Itävallan Suuri kunniamerkki. Vuodesta 2005 hän oli Saksan musiikkineuvoston kunniajäsen. Kämmerling kuoli pitkään sairastettuaan.
Salvador del Solar

Salvador del Solar (s. 1970) on perulainen näyttelijä, juristi ja poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuonna 2019. Hänellä oli aikaisempaa hallintokokemusta kulttuuriministerin tehtävästä ja tutkinnot oikeustieteestä ja kansainvälisistä suhteista, mutta Perussa Del Solar tunnetaan ennen kaikkea filmitähtenä.
Milena Tscharntke

Milena Tscharntke (s. 3. huhtikuuta 1996 Hampuri) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti Mian roolista sarjassa "Druck", joka on norjalaisen "Skam"-sarjan saksalaisversio. Vuonna 2019 hänet palkittiin tulokaspalkinnolla Goldene Kamera -gaalassa roolistaan sarjassa "Alles Isy".
Filmografia.
Televisio
Elokuvat
Max Havelaar (elokuva)

Max Havelaar on Fons Rademakersin ohjaama alankomaalais-indonesialainen draamaelokuva vuodelta 1976. Lähes kolmetuntinen teos perustuu Multatulin vuonna 1860 julkaistuun samannimiseen romaaniin ja kertoo Alankomaiden siirtomaavallan julmuuksista Indonesiassa.
Arvioita.
"Suomen Kuvalehdessä" elokuussa 1981 Ywe Jalander piti elokuvaa vanhahtavampana kuin esimerkiksi Werner Herzogin siirtomaa-aiheista ohjausta "Aguirre – jumalan viha" (1972). Kun elokuvan pohjalla oleva romaani oli tendenssimäinen siirtomaavallan kritiikki, Jalanderin mukaan elokuvan ansiot ovat muualla: Jaavan luonnon sekä kolmen yhteiskuntaluokan – viljelijöiden, paikallisten hallitsijoiden ja siirtomaaherrojen – kuvaamisessa. "Helsingin Sanomien" Helena Ylänen piti "Max Havelaaria" perinteisessä tyylilajissaan jokseenkin täydellisenä elokuvana, jonka sekä sisältö että muoto kantavat. ”Tarina on julma, myös verinen, mutta Rademakersin perimmäinen huumorintaju ja inhimillisyys pehmittää ja valaisee synkkiä loppuvaiheitakin.”
Saint-Coulitz

 
Saint-Coulitz () on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Aulnejoen varrella, noin 50 kilometriä Brestin kaupungista kaakkoon.
Saint-Coulitzin kirkko on valmistunut vuonna 1558. Se kuitenkin uudistettiin 1600-luvulla, jolloin muun muassa kellotorni sai nykyisen ilmeensä. Saint Coulitz oli Irlannin suojeluspyhimyksen Pyhän Brigidin tunnustaja.
Kunnan pormestarina toimi vuosina 1989-2001 ranskalais-togolainen Kofi Yamgnane, joka toimi vuosina 1991-1993 valtiosihteerinä sosiaali- ja integraatioasioissa François Mitterrandin presidenttikaudella.
Niagaran piirikunta

Niagaran piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 209 281 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lockportin kaupunki. Piirikunta on perustettu 11. maaliskuuta 1808.
Orleansin piirikunta (New York)

Orleansin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 40 352 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Albionin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1824.
Monroen piirikunta (New York)

Monroen piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 741 770 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Rochesterin kaupunki. Piirikunta on perustettu 23. helmikuuta 1821.
Waynen piirikunta (New York)

Waynen piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 89 918 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lyonsin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1823.
Oswegon piirikunta

Oswegon piirikunta () on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 117 124 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Oswegon kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1816.
Erriyon Knighton

Erriyon Knighton (s. 29. tammikuuta 2004) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Knighton pelasi juniorina amerikkalaista jalkapalloa ennen siirtymistään pikajuoksuun. Hän juoksi 200 metrin alle 18-vuotiaiden maailmanennätyksen 20,11 Jacksonvillessä 31. toukokuuta 2021. Aiempi maailmanennätys oli Usain Boltin vuonna 2003 juoksema 20,13. Hän kohensi saman vuoden kesäkuussa Yhdysvaltojen olympiakarsintojen alkuerissä ennätyksen aikaan 20,04. Välierissä hän juoksi alle 18-vuotiaiden ennätyksen lisäksi alle 20-vuotiaiden (U20) maailmanennätyksen 19,88 (aiempi ennätys oli Boltin 19,93) ja paransi ennätystä vielä loppukilpailussa aikaan 19,84. Tokion olympialaisissa hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi ajalla 19,93. 
Vappuaattona 2022 Knighton juoksi 200 metrillä ennätyksensä 19,49. Tätä aikaa ei kuitenkaan vahvistettu U20-sarjan maailmanennätykseksi tekemättä jääneiden dopingtestien takia. Myöhemmin kesäkuussa 2022 hän juoksi Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 200 metrillä toiseksi ajalla 19,69. Tämä aika vahvistettiin U20-sarjan viralliseksi maailmanennätykseksi. Saman vuoden Eugenen MM-kilpailuissa hän saavutti 200 metrillä pronssia ajalla 19,80. Hän voitti 200 metrin Yhdysvaltojen-mestaruuden 2023. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa ajalla 19,75. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui 200 metrillä neljänneksi ajalla 19,99.
Knighton antoi maaliskuussa 2024 anabolista steroidia trenbolonia sisältäneen dopingnäytteen. Knightonin mukaan positiivinen testitulos johtui hormonilla kasvatetun lihan syömisestä. Yhdysvaltain antidopingjärjestön Usadan ja Knightonin välisen tapauksen käsitteli riippumaton välimies, joka ei langettanut Knightonille kilpailukieltoa. Kansainvälisen yleisurheiluliiton itsenäinen antidopingtoimija AIU valitti päätöksestä urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen CASsiin, joka hyväksyi valituksen ja antoi Knightonille neljän vuoden kilpailukiellon.
Raitakaljuunakala

Raitakaljuunakala ("Dichistius multifasciatus") on Intian valtameren lounaisoassa elävä aurinkoahvenkalojen lahkoon kuuluva merikalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Raitakaljuunakalan tyypillinen pituus on noin 20 cm, ja se voi kasvaa 30–35 cm pitkäksi. Ruumiinmuoto on soikeahko, korkea ja litteä. Selkäevä on pitkä ja pyrstöevä on hieman haarautunut. Kalan pohjaväri on harmaa tai ruskehtava, ja ruumiissa on vuorottelevasti paksuja ja ohuita mustia pystyraitoja. Yhteensä raitoja on 14. 
Levinneisyys ja elintavat.
Raitakaljuunakalaa tavataan Etelä-Afrikasta Mosambikiin ja Madagaskarille. Elinympäristöä ovat kivikkoiset ja matalat rannat. Kalan ravintoa ovat selkärangattomat eläimet kuten äyriäiset, nilviäiset ja monisukasmadot. Raitakaljuunakalat liikkuvat yksin tai pieninä parvina ja niiden lisääntymisaika on maaliskuulta lokakuulle. 
Raitakaljuunakala on hyvä ruokakala ja suosittu vapaa-ajankalastuksen kohde.
Sahih al-Bukhari

Sahih al-Bukhari () on imaami Muhammad al-Bukharin (k. 870) keräämä "hadith"-kokoelma. Muslimimaailma tunnustaa sen yleisesti kaikkein luotettavimmaksi profeetta Muhammedin "sunnan" kokoelmaksi. Teos sisältää yli 7 500 "hadithia" kaksoiskappaleineen ja jakautuu 97 tai 98 kirjaan. Se on käännetty myös englanniksi.
Katri Laatikainen

Katri Laatikainen (; 25. joulukuuta 1907 Ikattilan kylä nykyisessä Taaitsan kunnassa – 27. marraskuuta 1943 Leningrad) oli inkeriläissyntyinen suomen kielen oppikirjojen ja sanakirjojen laatija.
Laatikainen syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Hatsinan suomalaisesta opettajaopistosta vuonna 1924 ja työskenteli matematiikan ja venäjän kielen opettajana. Laatikainen opiskeli Herzenin pedagogisen instituutin suomalaisessa osastossa vuosina 1926–1930 ja työskenteli valmistuttuaan instituutin suomen kielen opettajana ja didaktikkona. Vuosina 1934–1937 hän suoritti jatko-opinnot Leningradin yliopistossa.
Laatikainen työskenteli Karjalan pedagogisessa instituutissa vuosina 1936–1937 ja sen jälkeen opettajien täydennyskoulutusinstituutissa ja opettajana Leningradissa. Vuosina 1940–1942 hän oli Neuvostoliiton tiedeakatemian Kielen ja ajattelun instituutin tutkija. Laatikainen julkaisi suomen kielen oppikirjan vuonna 1940, toimitti vuonna 1942 ilmestyneen suomalais-venäläisen sanakirjan ja johti venäläis-suomalaisen sanakirjan valmistelua. 
Toisen maailmansodan aikana Laatikainen teki suomalais-venäläisen keskusteluoppaan puna-armeijaa varten ja aloitti venäläis-suomalaisen sotilassanaston laatimisen. Hän työskenteli myös Saltykov-Štšedrinin kirjastossa ja puolusti kandidaatinväitöskirjaansa vuonna 1942. Laatikainen toimi Leningradin radiokomitean suomalaisen osaston vastaavana toimittajana vuonna 1943.
Laatikainen kuoli aivoverenvuotoon sen jälkeen kun hänen miehensä oli saanut surmansa Leningradin pommituksessa. Saltykov-Štšedrinin kirjaston työntekijät kasvattivat heidän kaksi lastaan.
Sahih Muslim

Sahih Muslim on "hadith"-kokoelma, jonka tekijä on imaami Muslim ibn al-Hajjaj (820–875). Muslimimaailma tunnustaa sen yleisesti yhdeksi luotettavimmista profeetta Muhammedin "sunnan" kokoelmaksi. Yhdessä "Sahih al-Bukharin" kanssa se tunnetaan nimellä "kaksi luotettavaa" ("arab. sahih =" "luotettava"). "Sahih Muslim" kuuluu kuuden tärkeimmän teoksen kokoelmaan "kutub al-sittah". "Sahih Muslim" sisältää noin 7 500 "hadithia" kaksoiskappaleineen ja jakautuu 57 kirjaan. Se on käännetty myös englanniksi.
Sunan an-Nasa'i

Sunan an-Nasa'i on "hadith"-kokoelma, jonka on koonnut imaami Ahmad ibn Ali al-Nasa'i (830–915). Hänen teoksensa yksi "hadith"-perinteen kuudesta kanonisesta kokoelmasta ("Kutub as-Sittah"), jotka sisältävät tiedon profeetta Muhammedin "sunnasta." Teos sisältää noin 5 700 "hadithia" kaksoiskappaleineen ja jakautuu 52 kirjaan. Se on käännetty myös englanniksi.
Sunan Abi Dawud

Sunan Abi Dawud on "hadith"-kokoelma, jonka on koonnut imaami Abu Dawud (817–889). Hänen teoksensa on yksi "hadith"-perinteen kuudesta kanonisesta kokoelmasta ("Kutub as-Sittah"), jotka sisältävät tiedon profeetta Muhammedin "sunnasta". Teos sisältää 5 274 "hadithia" kaksoiskappaleineen ja jakautuu 43 kirjaan. Se on käännetty myös englanniksi.
Jami` at-Tirmidhi

Jami` at-Tirmidhi on "hadith"-kokoelma, jonka on koonnut imaami Abu `Isa Muhammad at-Tirmidhi (824–892). Hänen teoksensa on yksi "hadith"-perinteen kuudesta kanonisesta kokoelmasta ("Kutub al-Sittah"), jotka sisältävät tiedon profeetta Muhammedin "sunnasta". Teos sisältää noin 4 400 "hadithia" kaksoiskappaleineen ja jakautuu 46 kirjaan. Se on käännetty myös englanniksi.
Sunan ibn Majah

Sunan ibn Majah on "hadith"-kokoelma, jonka on koonnut imaami Muhammad ibn Majah (824–887). Hänen teoksensa katsotaan yleisesti olevan yksi "hadith"-perinteen kuudesta kanonisesta kokoelmasta ("Kutub al-Sittah"), jotka sisältävät tiedon profeetta Muhammedin "sunnasta". Teos sisältää 4 341 "hadithia" ja jakautuu 37 kirjaan. "Haditheista" 1339 on sellaisia, joita ei ole muissa kokoelmissa ("Zawā’id of Sunan Ibn Mājah"). "Sunan Ibn Mājah" sisältää kaikista kokoelmista eniten "haditheja," kun kaksoiskappaleet jätetään huomiotta. Se sisältää myös eniten heikoiksi arvioituja "haditheja."
Ibn Majahin selkeä tyyli ja eräät muut seikat tekivät hänet niin suosituksi, että kokoelma hyväksyttiin kuudenneksi "hadith"-kokoelmaksi muiden joukkoon, vaikka tämä tapahtuikin vasta viimeisenä 1100 luvulla. Kuitenkin 1200-luvun alkuvuosina kokoelma alkoi saada lisääntyvää arvostusta. Jonathan Brown toteaa, että Ibn Majahin kokoelmaa on sunni-islamissa jatkuvasti arvosteltu heikkojen "hadithien" takia. Hän katsoo, että kokoelman säilyminen kanonisessa kuusikossa johtuu sen käytännön arvosta. Kuusi kirjaa rajoittivat valtavan "hadithien" määrän hallittavissa olevaan joukkoon, mihin Ibn Majahin "hadithit" toivat tervetulleen lisän kertomuksista, joita ei ollut missään muussa kokoelmassa. Myös sunnioppineet myöntävät, että Ibn Majahin tapauksessa hyötynäkökohdat menivät autenttisuuden edelle.
Luettelo Pokémoneista (sukupolvi III)

Pokémon-tuoteperheen kolmas sukupolvi sisältää 135 kuvitteellista eliölajia. Ne esiteltiin pelisarjan vuonna 2002 ilmestyneissä osissa "Pokémon Ruby" ja "Sapphire".
Kolmannen sukupolven otukset saivat edellisiä vähemmän valtavirran näkyvyyttä, sillä ne ilmestyivät Pokémon-villityksen loputtua. Harrastajien parissa ne ovat kuitenkin suosittuja. Lisäksi ne esittelivät monia uusia pelimekaanisia ominaisuuksia, joilla on ollut pysyvä vaikutus myöhempiin sukupolviin. Monet toisen sukupolven Pokémoneista olivat ensimmäisen sukupolven Pokémonien esi- tai kehittyneitä muotoja. Kolmannen sukupolven olennot sen sijaan olivat pitkälti itsenäisiä olentoja (ainoina poikkeuksina Azurill ja Wynaut) ja erosivat selvästi sarjan aiemmista luomuksista.
Suuri osa kolmannen sukupolven Pokémoneista kuuluu kahteen eri Pokémon-tyyppiin, kun taas aiemmissa sukupolvissa tämä oli ollut harvinaista. Monet yhdistelmät olivat pelisarjalle kokonaan uusia. Teräs- ja pimeys-tyyppien Pokémoneja oli mukana huomattavasti aiempaa enemmän.
Dave Hakstol

David ”Dave” Hakstol (s. 30. heinäkuuta 1968 Drayton Valley, Alberta) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja. Hän toimii NHL:ssä pelaavan Seattle Krakenin ensimmäisenä päävalmentajana. Hän on ollut aiemmin Philadelphia Flyersin päävalmentaja vuosina 2015–2018, ja Toronto Maple Leafsin apuvalmentaja vuosina 2019–2021. Ennen NHL-uraa hän toimi Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueen päävalmentajana 11 kauden ajan. 
Hakstol oli Kanadan maajoukkueen apuvalmentaja MM-kisoissa 2017 ja 2019, joista hänellä on kaksi hopeamitalia.
Hakstol sai potkut Krakenin päävalmentajatehtävistä 29.4.2024.
Veera Ollikainen

Veera Ollikainen (; 22. joulukuuta 1919 Vuolejärvi – 10. tammikuuta 2009 Helsinki) oli inkeriläissyntyinen kielentutkija ja sanakirjojen tekijä.
Ollikainen kävi alakoulun Vuolejärvellä ja yläkoulun Hiipinässä. Hän opiskeli venäjää Karjalan pedagogisessa instituutissa vuodesta 1938 ja siirtyi Petroskoin yliopiston suomalais-ugrilaiselle osastolle vuonna 1941.
Toinen maailmansota kesketytti opinnot, ja Ollikainen työskenteli vuoteen 1944 saakka Krasnojarskiin evakuoidulla Onegan traktoritehtaalla. Hän suoritti yliopiston loppuun Syktyvkarissa ja palasi Petroskoihin, jossa hän sai paikan "Totuus"-lehdestä.
Ollikainen suoritti jatko-opintoja vuodesta 1952 ja puolusti kandidaatinväitöskirjaansa vuonna 1956. Vuosina 1956–1988 hän työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian Karjalan filiaalin kielen, kirjallisuuden ja historian instituutissa. Ollikainen osallistui vuonna 1963 ilmestyneen venäläis-suomalaisen sanakirjan laatimiseen ja toimitti vuonna 1975 julkaistua Igor Vahrosin ja Antti Scherbakoffin suomalais-venäläistä sanakirjaa. Martti Kuusisen, Ollikaisen ja Julia Syrjäläisen laatima uusi venäläis-suomalainen suursanakirja ilmestyi vuonna 1997. Ollikainen on laatinut myös kotiseutunsa Pohjois-Inkerin murresanakirjan.
Ollikainen muutti vuonna 2007 tyttärensä kanssa Suomeen.
David Bonderman

David Bonderman (s. 27. marraskuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia – 11. joulukuuta 2024) oli yhdysvaltalainen miljardööri ja liikemies. Hän oli pääomasijoitusyhtiö TPG Capitalin perustajajäsen. Bonderman oli myös yksi NBA-joukkue Boston Celticsin vähemmistöomistajista ja toinen NHL-joukkue Seattle Krakenin enemmistöomistajista Jerry Bruckheimerin ohella.
Forbesin mukaan kesäkuussa 2021 Bondermanin omaisuus oli 4,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Bonderman syntyi juutalaiseen perheeseen ja opiskeli Washingtonin ja Harvardin yliopistoissa. Hän asui vaimonsa ja viiden lapsensa kanssa Fort Worthissä Texasissa.