Pekka Aakula

Petter (Pekka) Aakula (2. syyskuuta 1866 Mynämäki – 11. kesäkuuta 1928 Karttula) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1909–1911 ja 1914–1917. Aakula oli Kuopion johtavia sosialidemokraatteja 1900-luvun alkuvuosina. Kunnallispolitiikan ohella hän vaikutti muun muassa osuustoimintaliikkeessä. Sisällissodan aikana Aakula oli vangittuna vaikka vastusti aseellista kapinaa eikä osallistunut punaisten toimintaan.
Elämä.
Opettajana ja poliitikkona.
Mynämäessä syntyneen Pekka Aakulan vanhemmat olivat tilanvuokraaja Jeremia Matinpoika Aakula (1830–1912) ja Johanna Heikintytär Juhala (1824–1875). Kansakoulun ja kaksivuotisen Uudenkaupungin reaalilyseon käytyään Aakula opiskeli Jyväskylän seminaarissa, josta hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1891. Aakula työskenteli opettajana Mynämäellä 1891–1892, Oripäässä 1892–1894, Keski-Suomen Opistossa Äänekoskella 1894–1898, Kangasalla 1898–1902 ja Kuopiossa 1902–1918.
Aakula toimi jo Kangasalla kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Kuopioon muutettuaan hän oli perustamassa Kuopion Työväen Osuuskauppaa ja Kuopion Työväen Teatterin edeltäjänä toiminutta näytelmäseuraa. Keväällä 1905 Aakula liittyi Kuopion työväenyhdistykseen, jonka puheenjohtajana hän myöhemmin toimi. Aakula kuului myös Savon Työväen Kirjapainon, "Savon Työmiehen" ja Savon Työväen Säästöpankin perustajiin. Kunnallisten luottamustehtäviensä ohella hän oli muun muassa SOK:n hallintoneuvoston jäsen. Lokakuussa 1909 Aakulasta tuli kansanedustajan tehtävänsä henkilökohtaisista syistä jättäneen Antti Mäkelinin tilalle. Hänet valittiin uudelleen eduskuntaan vielä kolmasti vuosina 1910, 1913 ja 1916.
Sisällissota.
Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen Tokoin senaatti nimitti Aakulan Kuopion läänin kuvernööriksi, mutta hän ei ottanut tehtävää vastaan. Sisällissodan käynnistyttyä Aakula yritti Kuopion taistelun aikana toimia osapuolten välisenä sovittelijana. Parin viikon kuluttua valkoiset vangitsivat hänet. Aakula oli toukokuun loppuun saakka Kuopion vankileirillä, josta hänet siirrettiin Isosaaren vankileirille Helsinkiin. Elokuussa Aakula sai kolmen vuoden kuritushuonerangaistuksen avunannosta valtiopetokseen, kun hänen edellisenä syksynä Kuopiossa pitämänsä yleislakon lopetuspuhe katsottiin kiihotukseksi. Aakula pääsi ehdonalaiseen heti tuomion julistamisen jälkeen.
Viimeiset vuodet.
Vapauduttuaan Aakula toimi muun muassa Kuopion Työväen Osuuskaupan johtajana. Vuonna 1920 hän erosi tehtävästään kommunistien otettua johtokunnan haltuunsa ja oli perustamassa Osuusliike Työkansaa. Kommunistit valtasivat myös Kuopion työväenyhdistyksen, minkä jälkeen Aakula vaikutti uudessa Kuopion sosialidemokraattisessa työväenyhdistyksessä. Aakula oli sairastellut jo ainakin syksystä 1917 lähtien ja vankileirillä hänen terveytensä oli heikentynyt entisestään. Syksyllä 1922 Aakula sai opettajan viran Viipurin maalaiskunnan Tiiliruukin kansakoulusta, mutta hän joutui jättämään työnsä jo keväällä. Sairastelustaan huolimatta Aakula jatkoi erilaisissa luottamustehtävissä. Hän kuului muun muassa OTK:n, KK:n sekä Tulenturvan hallintoneuvostoihin ja oli Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen. Juuri ennen kuolemaansa Aakula oli mukana suunnittelemassa uuden "Savon Työmiehen" perustamista. Aakula kuoli pitkäaikaiseen sairauteen kesäasunnollaan Karttulan Airakselassa 62-vuotiaana kesäkuussa 1928. Hänet on haudattu Kuopion hautausmaalle.
Perhe.
Pekka Aakula avioitui vuonna 1895 Kuopiosta kotoisin olleen kansakoulunopettajan Hilda Maria Keinäsen (1870–1958) kanssa. Pariskunnalle syntyi kuusi lasta, joista neljä kuoli jo pienenä.