tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kapi‘olani Community College

Kapi‘olani Community College on havaijilainen community college, joka kuuluu Havaijin yliopistojärjestelmään. Koulu on nimetty kuningatar Kapi‘olanin mukaan ja on ainoa yliopistojärjestelmään kuuluva organisaatio, joka on nimetty henkilön mukaan. Koulu perustettiin vuonna 1946 nimellä Kapi‘olani Technical School, joka keskittyi erityisesti ravintola-alan jatkokoulutukseen. Kun Havaijista tuli osavaltio vuonna 1959, opintotarjonta laajeni merkittävästi. Vuonna 1965 koulu alkoi lähentyä Havaijin yliopistoa. 
Opinnot koulussa kestävät laskennallisesti kaksi vuotta. Koulun perimät lukukausimaksut riippuvat opiskelijan perheen tuloista ja vaihtelevat 5 349 – 11 912 dollarin väliltä.
Campbellinsaaret

Campbellinsaaret (engl. "Campbell Islands") on saariryhmä eteläisellä Tyynellämerellä. Ne kuuluvat Uudelle-Seelannille ja sijaitsevat noin 700 kilometriä etelään Uuden-Seelannin Eteläsaaresta.
Saariryhmä on Uuden-Seelannin subantarktisista saarista eteläisin. Ryhmän saarista suurin on myös nimeltään Campbellinsaari. Pienemmät ovat Dent Island, Folly Island, Isle de Jeanette Marie ja Jacquemart Island. Uuden-Seelannin eteläisin piste on pieni nimetön luoto 50 km etelään Jacquemart-saarelta.
Campbellinsaarista tehtiin luonnonsuojelualue vuonna 1954. Laidunnus lopetettiin 1980-luvulla ja viimeiset villiintyneet lampaat poistettiin vuonna 1991. Villikissat kuolivat 1990-luvulla. Rottien hävittäminen saatiin päätökseen 2006. Sen jälkeen alkuoperäinen luonto on palannut saarille nopeasti. 
Saaret kuuluvat Unescon maailmanperintökohteeseen Uuden-Seelannin subantarktiset saaret vuodesta 1998.
Madeleine Arthur

Madeleine Arthur (s. 10. maaliskuuta 1997) on yhdysvaltalais-kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan Cristinena, Netflix-elokuvasarjassa To all the boys i've loved before. Hän on näytellyt myös CWn sarjassa Legends of Tomorrow, jossa hän esitti nuorta Nora Darkhia sekä Devil in Ohio-sarjassa päähenkilö Maeta.
Nuoruus.
Arthur kasvoi ja syntyi Vancouverissa Brittiläisessä Kolumbiassa Jane (os Walter) ja Brian Arthurille. Hän kävi Sir Winston Churchillin lukion, jossa hänet äänestettiin yhdeksi valmistujaisluokkansa avustajista. Arthur oli kilpavoimistelija 13 vuotta ennen kuin muutti keskittymisensä näyttelemiseen. Hän puhuu sujuvasti ranskaa.
Ura.
Arthur näytteli nuorta Willa Warrenia ABC-draamasarjassa The Family ja Jane Keanea, Amy Adamsin hahmon tytärtä Tim Burtonin elämäkerrallisessa elokuvassa Big Eyes (2014). Arthurilla on ollut vierailevia rooleja elokuvissa The Killing, The Tomorrow People ja Supernatural. Hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli vuoden 2018 elokuvassa to all the boys i've loved before. 
Arthur on esiintynyt myös CWn sarjassa Legends of Tomorrow. Hän näytteli toisen suuren roolinsa Devil in Ohio sarjassa vuonna 2022.
Havaijin yliopisto, Hilon kampus

Havaijin yliopisto, Hilon kampus (, lyh. UH Hilo) on Havaijin yliopistojärjestelmän alainen yliopisto, joka sijaitsee Hilossa, Havaijin piirikunnassa. Yliopisto on perustettu vuonna 1945 ja se toimi aluksi vain Havaijin yliopiston Mānoan kampuksen alaisena paikallisyksikkönä Hilossa. Omaksi yliopistokseen Hilon kampus korotettiin 1970-luvulla, kun nykymuotoinen Havaijin yliopistojärjestelmä perustettiin. Vuodesta 2019 alkaen yliopiston kanslerina on toiminut Bonnie D. Irwin.
Vuonna 2020 yliopistolla opiskeli 2 671 tutkinto-ohjelmaopiskelijaa. Yliopiston tilat sijaitsevat kaupunkialueen ulkopuolella. Yliopiston perimät lukukausimaksut määräytyvät sen mukaan, onko opiskelija Havaijilta (7 838 dollaria) vai sen ulkopuolelta (20 798 dollaria).
Yliopisto koostuu kuudesta tiedekunnasta:
Lehmuskallio

Lehmuskallio on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Havaijin yliopisto, Länsi-O‘ahun kampus

Havaijin yliopisto, Länsi-O‘ahun kampus () on Havaijin yliopistojärjestelmän alainen yliopisto, joka sijaitsee O‘ahun saaren länsiosissa, joka puolestaan kuuluu Honolulun piirikuntaan. Yliopisto aloitti toimintansa vuonna 1976 nimellä West O‘ahu College ja se on Havaijin yliopistojärjestelmän yliopistoista nuorin. Nykyisen nimensä yliopisto sai vuonna 1989. Vuonna 2012 yliopisto muutti nykyisiin vastavalmistuneisiin tiloihinsa Kapolein alueelle.
Vuonna 2020 yliopistossa oli 3 168 tutkinto-ohjelmaopiskelijaa. Yliopiston tilat sijaitsevat taajama-alueella. Yliopisto perii lukukausimaksuja sen perusteella, onko opiskelija Havaijilta (7 584 dollaria) vai osavaltion ulkopuolelta (20 544 dollaria).
Vuodesta 2017 lähtien yliopiston kanslerina on toiminut Maenette Benham.
Yliopisto koostuu 12 tiedekunnasta:
Routionmäen yhtenäiskoulu

Routionmäen yhtenäiskoulu on Lohjalla, Roution kaupunginosassa toimiva koulu. Se muodostettiin vuonna 2019, kun Jalavan erityiskoulu ja Roution koulu yhdistettiin. Koulu toimii Routionmäen monitoimijatalossa. Sitä ympäröi kilometrin mittainen valaistu pururata sekä vuonna 2012 avattu frisbeegolfrata. Tämän lisäksi rakennuksen pihalla on monitoimikenttä ja lähiliikuntapaikka.
Historia.
Roution koulun alkuperäinen rakennus valmistui vuonna 1977, jolloin koulutoiminta siirtyi osoitteessa Kalliomäentie 4:ssä sijainneesta Roution korttelikoulusta (myöh. "Roution päiväkoti") uudelle paikalle. Rakennusta laajennettiin 1980-luvulla sekä 2000-luvulla Jalavan erityiskoululla. Koulun pihapiirissä sijaitsivat myös nuorisotalo (rak. 1982) sekä esikoulu (rak. 2012), joka siirrettiin myöhemmin Ojamolle.
Vanha koulurakennus kärsi sisäilmaongelmista, jonka takia se purettiin vuonna 2015 nuorisotalon mukana. Uusi koulurakennus valmistui vuonna 2017. Rakentamisen aikana koulu toimi vanhan Hiiden koulun tiloissa osoitteessa Karstuntie 354. Valmistumisen seurauksena myös aiemmin mainittu päiväkoti siirtyi uusiin toimitiloihin monitoimijataloon. Samassa rakennuksessa toimivat myös Havumetsän päiväkoti, omatoimikirjasto ja nuorisotalo. Koulun pihalla sijainnut pihavarasto paloi kesällä 2018.
Rehtorit.
Koulun rehtoreina ovat aiemmin toimineet:
Siperia (tehdasrakennus)

Siperia eli TR 37 (”tehdasrakennus 37”) on Finlaysonin puuvillatehtaan entinen kehräämörakennus, joka sijaitsee Tampereella Keskustorin pohjoispäässä, Satakunnankadun varrella. Kookas, nelikerroksinen talo on sveitsiläisen teollisuusarkkitehdin Carl-Arnold Séquin-Bronnerin suunnittelema, ja se on valmistunut vuonna 1899.
Kehräämön rakennutti tehtaanjohtaja Christian Bruun, joka toteutti aikanaan useita huomattavia uudishankkeita. Siperia oli Pohjoismaiden ensimmäisiä rakennuksia, joihin tehtiin niitatuista teräspilareista ja -kiskoista niin sanottu itsekantava runko. Samaa edistyksellistä tekniikkaa oli käytetty Chicagon pilvenpiirtäjissä ja Pariisin Eiffel-tornissa. Siperian teräsrunko mahdollisti sen, että punatiilestä muurattuihin julkisivuihin voitiin sijoittaa paljon suuria ja korkeita ikkunoita.
Kehräämön kutsumanimi ”Siperia” on työläisten keksimä. Siihen on todennäköisesti vaikuttanut samaan aikaan rakenteilla ollut Siperian rata. Maailman pisimmästä rautatiestä kirjoitettiin ahkerasti suomalaisissa lehdissä, ja kehräämön teräspalkkirakenne saattoi tuoda mieleen ratakiskot. Toisaalta nimen motiivina ovat voineet olla myös rakennuksen isot mittasuhteet, suomalaisten rangaistusvankien saamat karkotukset Siperiaan ja ensimmäiseksi sortokaudeksi kutsutut venäläistämistoimet.
Siperia oli alkuperäisessä käytössä kehräämönä 1980-luvulle saakka. Vuosina 2000–2001 rakennus saneerattiin liike- ja toimistotiloiksi. Uudistuksen suunnitteli Arkkitehtikonttori Petri Pussinen Oy. Sanomalehti "Aamulehden" toimitus muutti Siperiaan huhtikuussa 2001, ja se sijaitsee siellä edelleen. Lehdellä on toimitilat rakennuksen yläkerroksissa. Alakerrassa palvelee liikekeskus.
Siperia kuuluu Finlaysonin tehdasalueen merkittävimpiin tuotantorakennuksiin. Se on osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Talo on suojeltu asemakaavalla rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja kaupunkikuvallisin perustein.
Havaijin Brigham Youngin yliopisto

Havaijin Brigham Youngin yliopisto () on Brigham Youngin yliopiston vuonna 1955 perustettu sisaryliopisto Laiessa, Honolulun piirikunnassa. Yliopiston omistaa, ja sitä operoi, mormonien kirkko. Tästä huolimatta yliopiston tarjontaan kuuluu myös sekulaarisia opintoja. Yliopisto on saanut kiitosta laadukkaasta, mutta kuitenkin edullisesta, opetuksestaan. Yliopiston tontilla sijaitsee myös Polynesian kulttuurikeskus.
Vuonna 2024 yliopistossa oli kirjoilla 2893 opiskelijaa. Vuonna 2020 yliopiston kansleriksi valittiin John Kauwe III.
Yliopisto ei vaadi opiskelijoita tai hakijoita olemaan mormoneita, mutta tarjoaa mormoniopiskelijoille matalampia lukukausimaksuja. Mormonit, varsinkin jo lähtyssaarnaajan velvollisuutensa täyttäneet, ovat myös etusijalla suhteessa muihin hakijoihin. Yliopiston ilmoituksen mukaan muita kuin mormoneita on kolmisen prosenttia opiskelijoista. Näiden oletetaan kuitenkin noudattavan mormonien moraalikäsitystä ja muita sääntöjä siinä, missä uskontokuntaan kuuluvienkin. Kunniakoodi mm. kieltää kahvin ja tupakoinnin, sekä Havaijin tapauksessa myös kavan.
Yliopisto jakautuu seitsemään tiedekuntaan:
Kaikkien opiskelijoijen tulee valmistakseen suorittaa 8–14 opintopisteen laajuinen kokonaisuus uskontotieteen tiedekunnassa. Nämä opinnot sisältävät mm. mormonismin perusteet.
Fran Karačić

Fran Karačić (s. 12. toukokuuta 1996 Zagreb, Kroatia) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa Bresciaa.
Karačić aloitti liigauransa Kroatiassa, jonka pääsarjassa hän edusti Lokomotivaa. Dinamo Zagreb osti hänet helmikuussa 2020 ja lainasi hänet edelleen vanhalle seuralleen, ja tammikuussa 2021 hänet myytiin Italiaan Serie B:ssä pelaavan Brescian joukkueeseen. Karačić on pelannut Kroatian pääsarjassa 129 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Italian Serie B:ssä hän pelasi 15 ottelua kaudella 2020–2021 ja 17 ottelua kaudella 2021–2022 sekä molempina kausina yhden nousukarsintaottelun.
Karačić pelasi Kroatian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2017–2018. Aikuisten tasolla hän edustaa Australiaa ja pelasi Australian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Kuwaitia, Nepalia ja Jordaniaa vastaan. Hän on pelannut elokuun 2022 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joista kuusi ottelua avauskokoonpanossa. Ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt kesäkuussa 2021 Nepalia vastaan.
Erik Ninn-Hansen

Erik Ninn-Hansen (12. huhtikuuta 1922 Skørpinge – 20. syyskuuta 2014) oli tanskalainen juristi ja konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1953–1994 sekä toimi Tanskan puolustusministerinä 1968–1971, valtiovarainministerinä 1971 ja oikeusministerinä 1982–1989. Tammikuusta lokakuuhun 1989 hän oli kansankäräjien puhemies.
Tamil-kohu.
Toimiessaan oikeusministerinä vuonna 1987 Ninn-Hansen pyrki estämään srilankalaisten pakolaisten perheenyhdistämisiä. Asiasta ja sen tutkinnasta noussut kohu (nk. "Tamilsagen") pakotti Poul Schlüterin hallituksen eroamaan vuonna 1993. Ninn-Hansen tuomittiin vuonna 1995 valtakunnanoikeudessa neljän kuukauden ehdolliseen vankeuteen. Hän valitti tuomiosta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, mutta se hylkäsi hänen valituksensa.
Hanna Lajunen

Hanna Lajunen (FM) on suomalainen elokuvalevittäjä.
Lajusella on maisterin tutkinto niin käsikirjoittamisesta kuin yleisestä kirjallisuustieteestä. Hän perusti "Cinemance"-elokuvalevitysyhtiön 2013. Yhtiö on levittänyt suomalaisiin elokuvateattereihin yli 70 pitkää elokuvaa painottuen art house -elokuviin.
"Aurora Studios" osti "Cinemansen" 2021. Cinemansesta tuli "Aurora Studiosin" tytäryhtiö. Lajunen jatkoi "Cinemansen" toimitusjohtajan ja hänestä tuli samalla "Aurora Studios Oy":n levitysjohtaja ja johtoryhmän jäsen.
Lajunen on "Europa Distribution" -yhdistyksen hallituksen jäsen. Lajunen voitti 12-vuotiaana mäkihypyn tyttöjen Suomen mestaruuden.
Luke Bracey

Luke Bracey (s. 26. huhtikuuta 1989 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä. Hän on näytellyt mm. elokuvissa "Elvis", "Hacksaw Ridge - aseeton sotilas" ja "" sekä televisiosarjassa "Home and Away".
Ura.
Braceyn ura näyttelijänä alkoi vuonna 2009 australialaisessa saippuasarjassa "Home and Away," jossa hän näytteli Trey Palmerin roolia kuuden kuukauden ajan. Tämän jälkeen Bracey sai roolin Selena Gomezin tähdittämässä vuoden 2011 elokuvassa "Monte Carlo", jota kuvattiin Euroopassa. 
"Monte Carlon" kuvausten jälkeen Bracey muutti Yhdysvaltoihin luomaan uraa elokuvanäyttelijänä vuoden 2013 elokuvassa "G.I. Joe: Kosto" sekä Pierce Brosnanin tähdittämässä vuoden 2014 elokuvassa "The November Man". Bracey on sittemmin näytellyt Oscar-palkitussa Mel Gibsonin ohjaustyössä "Hacksaw Ridge - aseeton sotilas" sekä Baz Luhrmannin ohjaamassa vuoden 2022 elokuvassa "Elvis".
Honolulun Chaminade-yliopisto

Honolulun Chaminade-yliopisto () on Honolulussa sijaitseva yksityinen katolinen, tarkemmin marianistinen, yliopisto. Uskonnollisesta sitoutuneisuudestaan huolimatta yliopisto on avoin myös muiden uskontojen edustajille.
Yliopisto perustettiin vuonna 1955, kun viisi marianistia halusi perustaa katolisen yliopiston Havaijille. Opetus aloitettiin nimellä St. Louis Junior College, jossa opiskeltiin kahden vuoden college-tutkintoja. Tällöin opinnot olivat avoinna vain miehille, joita otettiin sisään 30 vuosittain. Nykymuodossaan ja -nimellään yliopisto alkoi toimia vuonna 1957. Nimi viittaa marianistien perustajaan, William Joseph Chaminadehen.
Vuonna 2020 yliopistossa opiskeli 1 064 tutkinto-ohjelmaopiskelijaa. Yliopiston tilat sijaitsevat kaupunkialueella. Opiskelijoilta kerättävä lukukausimaksu on 27 454 dollaria.
Yliopisto koostuu viidestä tiedekunnasta:
Leeward Community College

Leeward Community College on Honolulussa sijaitseva community college, joka toimii Havaijin yliopistojärjestelmän alaisuudessa. Koulu on perustettu vuonna 1968. Tuolloin koulussa aloitti hieman yli 1 600 oppilasta, mikä oli kaksi kertaa enemmän kuin aluksi arvioitiin. Koulu sijaitsi aluksi Pearl Cityssä ja muutti ensimmäisen vuoden jälkeen nykyiselle paikalleen. Vuodesta 2020 lähtien koulun kanslerina on toiminut Carlos Peñaloza.
Vuonna 2020 koulussa oli opiskelijoita 6 709. Sen toimitilat sijaitsevat taajama-alueella. Koulu perii lukukausimaksua opiskelijoilta sen mukaan, ovatko he Havaijilta (3 144 dollaria) vai osavaltion ulkopuolelta (8 280 dollaria). Hakemuksen yhteydessä on maksettava 25 dollarin hakumaksu. Oppilaista 38 prosenttia on kokoaikaisia.
Ladyžyn

Ladyžyn () on kaupunki maaseutuvaltaisessa Haisynin piirissä Vinnytsjan alueella Ukrainan keskiosassa. Kaupunki on (236 803 as., 2021) hallinnollinen keskus.
Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 22 593 (2021). Vuonna 2015 asukkaita oli 22 778, joista etnisesti ukrainalaisia oli 82 prosenttia ja venäläisiä 16 %.
Ladyžyn sijaitsee 110 kilometriä aluekeskus Vinnytsjasta kaakkoon.
Pyhän Benedictuksen mitali

Pyhän Benedictuksen mitali tai medaljonki on pyhän Benedictuksen rististä kehittynyt kristillinen symboli ja papin siunaamana sakramentaali.
Mitalin toisella puolella on risti, toisella puolella pyhän Benedictus Nursialaisen kuva. Benedictuksen eläessä tapahtui ihmeitä ristinmerkin kautta, ja hänen oppilaansa paransivat sairaita ristin avulla. Mitalissa Benedictuksella on risti toisessa ja Pyhän Benedictuksen luostarisääntö toisessa kädessään. Toisella puolen mitalia on risti, jossa ja jonka ympärillä on kirjainlyhennelmiä, mm. "Vade retro, satana".
Benediktiinien parissa käytetty niin sanottu Pyhän Mauruksen siunaus sairaille voidaan toimittaa pyhän ristin reliikin tai Pyhän Benedictuksen mitalin avulla.
Petter Drockila

Petter Magnus Drockila (22. heinäkuuta 1888 Jääski – 19. marraskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Drockilan vanhemmat olivat urakoitsija Johan Drockila ja Karoliina Ikäheimonen ja puoliso vuodesta 1917 Signe Alfrida Winberg. 
Professori Lauri Drockila oli heidän poikansa. Petter Drockila kävi kansakoulun ja Viipurissa liikeapulaisten iltakoulun. Hän oli liikeapulainen ja liikkeenhoitaja Kirvussa 1902–1907, tukku- ja vähittäisliike Sokka &amp; Kopran kauppamatkustaja ja johtaja Viipurissa 1907–1916, tukkuliike P. J. Pesosen johtaja 1916–1918, Oy Svartström &amp; Drockilan perustajaosakas ja johtaja 1918–1926 ja P. M. Drockila Oy:n perustajaosakas, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Helsingissä 1926–1955. Drockila oli myös Karjalan Auto Oy:n perustajaosakas, pääosakas ja toimitusjohtaja 1924–1931, Oy Silkki Ab:n pääosakas ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1927 ja toimitusjohtaja vuodesta 1938, Uudenmaan Margariinitehdas Oy:n pääosakas ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1927 ja toimitusjohtaja vuodesta 1938 sekä Oy Otson pääosakas ja johtokunnan puheenjohtaja 1919–1925. Hän oli myös useiden muiden yhtiöiden perustajia ja osakas ja omisti Salmelan kartanon Viipurin maalaiskunnassa 1922–1927, Tervajoen kartanon Vahvialassa 1927–1944, Ylikosken tilan Honkajoella 1940–1947 sekä useita tiloja Viipurin läänissä 1929–1944. Kauppaneuvoksen arvonimen Drockila sai 1951.
Aksel Alfred Bergelin

Aksel Alfred Bergelin (16. lokakuuta 1879 Raahe – 16. kesäkuuta 1953 Turku) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Bergelinin vanhemmat olivat merimies Adolf Bergelin ja Amanda Hedman ja puoliso vuodesta 1911 Paulina (Polly) Helena Lindholm. Bergelin kävi Raahen Porvari- ja Kauppakoulun 1899 ja teki opintomatkoja Keski-Eurooppaan ja Skandinaviaan. Hän oli Oy F. O. V. Nordberg Ab:n konttoristi Torniossa 1899–1905, Hjalmar Karlströmin liikkeen konttoristi Turussa 1905–1909 ja perusti oman keräystuotteiden vientiliikkeen ja vilja- ja rehukaupan Toiminimi Bergelinin 1909. Bergelin oli Oy Manilla Ab:n johtokunnan jäsen vuodesta 1929 ja puheenjohtaja vuodesta 1936 ja toimitusjohtaja vuodesta 1945, Filip Pahlman &amp; Co:n omistaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1934 ja Hasa Oy Hammas- ja Sairastarvikkeen perustaja ja toimitusjohtaja vuodesta 1936 sekä johtokunnan jäsen vuodesta 1936 ja puheenjohtaja 1936–1946. Bergelinillä oli myös useita luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1951. Bergelin teki lukuisia lahjoituksia sivistys- ja hyväntekeväisyystarkoituksiin.
Särkilampi (Utajärvi)

Särkilampi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pieni järvi Utajärven kunnan Juorkunan kylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Juorkunan ja Ylikiimingin välillä, Hillatie-nimisen metsäautotien sivuhaaran lähettyvillä. Järven laskujoki Särkioja laskee Hillantien ali Kivi-Sorsuaan ja sieltä edelleen eteenpäin. Järvi on kokonaan Ison Särkisuon ympäröimä, joskin lännen puolella sen lähettyvillä on Särkikaista-niminen kangasalue.
Tiikerinhäntäkuusi

Tiikerinhäntäkuusi ("Picea torano", syn. "Picea polita") on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, kuusten ("Picea") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta puu, joka voi kasvaa 30 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan noin metrin paksuiseksi. Kaarna on harmaanruskeaa, syväuurteista ja hilseilevää. Lehtinä olevat neulaset ovat syvänvihreitä, kovia, tasapaksuja ja teräväkärkisiä. Joidenkin mukaan tiikerinhäntäkuusen neulaset ovat kaikista kuusilajeista teräväkärkisimmät. Neulasten pituus on 15–20 mm ja halkaisija noin 2 mm. Poikkileikkaukseltaan neulaset ovat nelikulmaisia ja niissä on jokaisella sivulla ilmarakojuova. Tiikerinhäntäkuusi on yksikotinen ja se kukkii touko–kesäkuussa. Hedekävyt ovat lieriömäisiä ja punavioletteja. Emikävyt ovat roikkuvia, ellipsoidin- tai munanmuotoisia, 7–10 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 4–4,5 cm. Emikävyt ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat lokakuulla kypsyessään ruskeiksi. Siemenet ovat mustanruskeita, noin 6 mm pitkiä ja 3 mm leveitä. Siementen lenninsiivet ovat ruskeita ja noin 13 mm pitkiä sekä 7 mm leveitä.
Tiikerinhäntäkuusi kasvaa kosteassa mereisessä ilmastossa, jossa vuotuinen sadanta on yli 1000 mm ja talvet ovat kylmiä sekä lumisia. Laji muodostaa joskus puhtaita yksilajisia metsiköitä, mutta useimmiten se kasvaa muiden puulajien seassa. Yleensä tiikerinhäntäkuusi kasvaa yhdessä nikkonpihdan, japaninlehtikuusen, japaninpunamännyn, idänselkovan sekä koivujen, vaahteroiden, pyökkien, tammien ja "Prunus"-suvun lajien kanssa. Tiikerinhäntäkuusta tavataan luontaisena Japanissa Honshūn, Shikokun ja Kyūshūn saarilla. Honshūn saarella lajia tavataan saaren keskiosien valtamerenpuoleisilla rannikoilla eli Fukushiman prefektuurista länteen. Tiikerinhäntäkuusta kasvaa Japanissa vuoristoissa yleensä 600–1700 metrin korkeudessa vulkaanisella maaperällä.
Bab al-Farajin kellotorni

Bab al-Farajin kellotorni on Syyrian Aleppon kaupungissa sijaitseva kellotorni.
Kellotorni Aleppossa rakennettiin osmanisulttaani Abdülhamidin aloitteesta. Sulttaani toteutti vastaavia rakennushankkeita ympäri valtakuntaansa. Tarkoituksena ei ollut rakentaa kellotornia pelkästään käytännön hyötyjen vuoksi. Kellotorni oli myös valtakunnan nykyiaikaistamisen symboli merkkinä keskitetystä ajanseurannasta. Kellotornin suunnittelivat itävaltalainen arkkitehti Charles Chartier ja syyrialainen arkkitehti Bakr Sidqi. Rakennustöitä tehtiin vuodet 1898 ja 1899. Rakennuspaikka eli Bab al-Faraj oli tienristeys, joka oli saanut nimensä paikalla aikanaan sijainneen Alppon kaupunginmuurin portista. Rahoitusta rakennustöihin saatiin paitsi julkisesta budjetista, mutta myös lahjoituksina yksityisiltä tahoilta. Hankkeen koko budjetti oli 2 100 liiraa, mikä vastasi suurin piirtein tuolloisen tyypillisen ylemmän osmanivirkamiehen vuoden palkkaa. Kellotorni vihittiin käyttöön keväällä 1900 Abdul Hamidin 25-vuoden valakauden juhlallisuuksissa.
Kellotornin ympäristö kärsi tuhoja Syyrian sisällissodan Aleppon taistelujen aikana. Itse kellotorni säilyi kuitenkin ehjänä.
Konginkankaan työväentalo

Konginkankaan työväentalo on nykyisen Äänekosken kaupungin Konginkankaan kirkonkylän keskustassa sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Talo edustaa työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä. Konginkankaan työväentalo luovutettiin Konginkankaan kyläyhdistykselle 30. huhtikuuta 2022. 
Historia.
Konginkankaan kirkonkylän työväenyhdistys on perustettu vuonna 1906. Perustajina olivat lähinnä Pasasen sahan työläiset. Kokouksia pidettiin aluksi jäsenten kotona. Vuonna 1907 Matolan isäntä tarjosi hirsistä tuparakennusta yhdistykselle 175 markan hintaan. Osa maksettiin heti, ja loput kuitattiin vapaalippuina iltamiin. Yhdistys oli jo tehnyt vuokrasopimuksen Kömin talon maalta. Tontti ostettiin omaksi vuonna 1932. Talon purku, siirto ja uudelleenpystytys annettiin urakalle, ja lisäksi tehtiin talkootöitä. Vuonna 1910 uusittiin näyttämöä. Sisällissodan aikana ja jälkeen vuosina 1918 ja 1919 talo oli takavarikossa suojeluskunnalla.
Rakennus peruskorjattiin vuosina 1953–1955 uusimalla salia ja näyttämöä sekä rakentamalla pukuhuoneet. Vuonna 1961 näyttämöä jälleen kunnostettiin ja rakennettiin peseytymistiloja kellarikerrokseen. Vuonna 1964 kunnostettiin eteistilat ja vaatesäiliö sekä ravintolatilat. Vuonna 1972 Niilo Hytönen asensi juhlasaliin kuumailmalämmittimen. Näyttämön vieressä ollut pukuhuone kunnostettiin kokoustilaksi vuonna 1975. Samana vuonna uusittiin ulkomaalaus ja salin sisätilojen maalaus. Työväentalon katto on uusittu noin vuonna 2010.
Rakennus.
Talon vanha osa on hirsirunkoinen, ja se on vuorattu laudoilla. Talon alkuperäinen väri oli punainen, vuodesta 1975 lähtien keltainen. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, aula, naistenhuone, kerho/pukuhuone. Talon ovet on muutettu vuonna 1954, ikkunat ja kuisti vuonna 1963. Vanhassa osassa on keittiö, ravintola, vaatesäiliö, aula ja naistenhuone. Uudessa osassa on sali, näyttämö ja kerho-/pukuhuone.
Toimintaa työväentalolla.
Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvanäytöksiä ja juhlia. Sitä on myös vuokrattu ulkopuolisille.
Myöhemmin toiminta on ollut epäsäännöllisempää. Eläkkeensaajat ovat muun muassa pelanneet bocciaa ja tiloja on vuokrattu muiden muassa huonekalukauppiaille. Päätulolähteenä on ollut yläkerran asunnon vuokra.
Nethercutt Collection

Nethercutt Collection on vuonna 1971 yleisölle avattu, Sylmarissa Los Angelesin esikaupungin San Fernandon pohjoisosassa sijaitseva, merkittävän autoharvinaisuuksien kokoelman omistava ja esittelevä automuseo. 
Sen perustaja oli kosmetiikka-alalla toimivan "Merle Norman Cosmetics" -yhtiön menestyksen kautta yhtiön eräänä perustajana suuren omaisuuden luonut Jack Boison Nethercutt (1913–2004). Vuonna 1923 hän muutti Santa Monicaan tätinsä Merle Nethercutt Normanin luo, joka oli perustanut kosmetiikka-alalla toimivan "Merle Norman Cosmetics"-yrityksen. Myöhemmin J.B.Nethercutt keskeytti opiskelunsa Caltechissä ryhtyäkseen harjoittamaan tätinsä rinnalla liiketoimintaa. Vuonna 1933 J.B. Nethercutt avioitui oppikouluajan rakkaansa Dorotyhy Sykesin kanssa, ja kaksikko kiinnostui jo varhain vanhoista autoista. Nethercuttit aloittivat autoklassikoiden keräämisen vuonna 1956, jolloin he ostivat vuoden 1936 Duesenberg- ja vuoden 1930 Du Pont autot. 500 dollarilla ostetun "Du Pont"-auton perusteellinen kunnostus tuli lopulta maksamaan 65 000 dollaria, mutta se saavutti vuonna 1958 Nethercuttien ensimmäisen "Best in Show"-palkinnon Pebble Beach-golfkerhon klubitalolla järjestettävässä, klassikkoautojen "Pebble Beach Concours d’Elegance" -kilpailussa. Nethercuttit olivat vuoteen 1992 mennessä voittaneet tämän autojen kauneutta ja tarkkaa alkuperäiskontoa arvostelevan kilpailun kuusi kertaa, eli tuolloin eniten yksilö-omistajien voittoja. Kokoelman juurella olevat "Duesenberg"- ja "Du Pont"-autoyksilöt kuuluvat yhä edelleen "Nethercutt Collection" -kokoelmaan. Vuodesta 2002 lähtien kosmetiikka-yhtiötä ja Nethercutt-säätiötä yhdessä vaimonsa Helen kanssa johtanut poika Jack Nethercutt oli taitava urheiluauton käsittelijä, ja hänen 1950- ja 1960-luvun kilpamenestyksensä on sisällytetty Nethercutt-museon "Lower Gallery"-osastoon.
Nykyisin noin 250 merkittävää ja eksoottista automobiiliklassikkoa omistava kokoelma oli sijoitettu Nethercuttin aiempaan residenssiin, kymmenen kerroksen "San Sylmar" -rakennukseen, ja sitä hallinnoi yhä edelleen Nethercutt-Richardsin perhe. Museo siirrettiin sittemmin varta vasten rakennettuun näyttelykeskukseen (kuva), minkä kokoelmiin kuuluu sen ulkoalueella esillä oleva suuri "Royal Hudson" -veturi ja sen aikakauteen kuuluva "Pullman Car" -makuuvaunu.Näyttelykeskuksessa on myös muun muassa laaja kokoelma koristeellisia soittolaitteita, muiden muassa suuri "Wurlitzer"-teatteriurku. Osa museon autokokoelmista on sijoitettu säilytystiloihin ja on esillä vaihtuvissa näyttelyissä. Vierailupäivät Nethercutt -museossa ovat torstai, perjantai ja lauantai: noin kahden tunnin kierros on varattava ennakkoon (pääsymaksu 10 dollaria).
Palkittua televisio- ja video-ohjelmaa "Jay Leno’s Garage" ylläpitävä Jay Leno on saanut etuoikeuden esitellä ja koeajaa useita Nethercutt-museon harvinaisia ajoneuvoja, ks. Aiheesta muualla-osio, joista suurta osaa pidetään ajokunnossa eri tapahtumia varten.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Yhdysvaltain automuseot]]
Butare

Butare on kaupunki eteläisessä Ruandassa ja se on Ruandan kolmanneksi suurin kaupunki. Ennen Ruandan itsenäistymistä vuonna 1962 kaupunki tunnettiin nimellä Astrida. Butaren väkiluku vuonna 2002 oli 77 217 asukasta.
Butaren kaupungissa on kaksi vanhaa perinteisen tyylin asuinaluetta: Ngoma ja Matyazo. Niiden lisäksi kaupungista löytyy siirtomaa-aikainen asutusalue sekä uudempi kaupallinen alue, jonka lähellä sijaitsee myös lentokenttä. Butare on myös Ruandan koulutuksellinen keskus, sillä siellä sijaitsee Ruandan kansallinen yliopisto (nykyisin osa Ruandan yliopistoa), Kansallismuseo, opettajankoulutuslaitos, tieteellisen tutkimuksen kansallinen instituutti sekä maatalousoppilaitos.
Zirkoniumsulfaatti

 
Zirkoniumsulfaatti (Zr(SO4)2) on zirkonium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa katalyyteissä, muiden zirkoniumyhdisteiden valmistukseen ja tekstiilienkäsittelyissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa zirkoniumsulfaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan myös useita kidevedellisiä muotoja, joista tetrahydraatti (Zr(SO4)2·4H2O) on tavallisin. Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Zirkoniumsulfaatti liukenee veteen, mutta myös reagoi veden kanssa. Aine liukenee hieman myös etanoliin. Yhdiste hajoaa voimakkaasti kuumennettaessa.
Zirkoniumsulfaattia valmistetaan metallisen zirkoniumin, zirkoniumdioksidin tai zirkoniumhydroksidin ja rikkihapon reaktiolla.
ZrO2 + 2 H2SO4 → Zr(SO4)2 + 2 H2O
Zirkoniumsulfaattia käytetään muiden zirkoniumyhdisteiden valmistukseen, katalyyttien kantajana, nahkojen parkituksessa ja tekstiilien vedensuojakäsittelyissä.
Hyvin opetettu mies

Hyvin opetettu mies () on kirjailija Esther Vilarin vuonna 1971 julkaisema kirja, jonka suomensi Kyllikki Villa. Kirjan pääajatuksena on, että naiset eivät ole miesten alistamia vaan pikemminkin naiset hallitsevat miehiä omaksi edukseen.
Sisältö.
Kirjassa väitetään, että vastoin yleistä feministien ja naisten oikeuksien retoriikkaa teollistuneissa kulttuureissa naisia ei sorreta, vaan he käyttävät hyväkseen vakiintunutta järjestelmää, jossa miehiä manipuloidaan.
Vastaanotto.
"Hyvin opetettu mies" oli melko suosittu julkaisunsa aikaan, osittain sen saaman huomattavan lehdistökeskustelun vuoksi. 
Vilar esiintyi "The Tonight Showssa" 21.2.1973 keskustellakseen kirjastaan. Vuonna 1975 hänet kutsuttiin yleisradioyhtiö WDR:n televisiokeskusteluun Alice Schwarzerin kanssa, jota pidettiin tuolloin Saksan naisliikkeen johtavana edustajana. Keskustelu herätti kiistaa erityisesti sen korkean aggressiivisuuden vuoksi. Esimerkiksi jossain vaiheessa Schwarzer väitti Vilarin olevan: ”ei ainoastaan seksistinen, vaan fasistinen”, ja vertasi hänen kirjaansa natsilehteen "Der Stürmeriin".
Vilar kertoi saaneensa tappouhkauksia kirjan takia: ”En siis ollut kuvitellut tarpeeksi laajasti, kuinka eristyksissä olisin tämän kirjan kirjoittamisen jälkeen. En myöskään ollut osannut kuvitella seurauksia, joita sillä olisi myöhempiin kirjoituksiin ja jopa yksityiselämääni — väkivaltaiset uhkaukset jatkuvat yhä tänäkin päivänä.”
Myynti.
Espanjalaisen kirjainstituutin tutkimuksen mukaan espanjaksi käännetty versio (nimellä "El Varón Domado") oli kolmanneksi suosituin Espanjassa myyty kirja vuonna 1975.
Mullin Automotive Museum

Mullin Automotive Museum oli vuonna 2010 yleisölle avattu, pääasiassa ranskalaisiin autoklassikkoihin keskittyvä automuseo rannikkokaupunki Oxnardissa Kaliforniassa, Los Angelesin pohjoispuolella.
Perustajat Merle sekä vakuutus- ja sijoitustoiminnalla vaurastunut Peter W. Mullin omistivat muun muassa 15 Avions Voisin -auton kokoelman (noin kymmenesosa maailman tiedetyistä Avions Voisin -autoista) ja laajan kokoelman Citroën-malleja, minkä lisäksi Mullin-museo keräsi paitsi merkittävän Bugatti-kokoelman myös useita loistoautounikaatteja kuten vuoden 1938 aerodynaaminen Hispano-Suiza H6 "Xenia" -auton (kuva), ja tiettävästi ainoan säilyneen, V12-moottorilla olevasta "Type 145" -mallista jatkokehitetyn, vesipisara-korisen Delahaye "Type 165" -auton vuodelta 1939.
Peter Mullin kuoli syyskuussa 2023 82 vuoden ikäisenä. Museo suljettiin helmikuussa 2024. Pääosa autoista huutokaupattiin Christie’s huutokauppakamarin huutokaupassa keväällä 2024.
Lieksan työväentalo Kulma

Lieksan työväentalo Kulma on Lieksan keskustassa sijaitseva työväentalo. Nykyinen talo on kolmas samalla paikalla sijaitseva työväentalo. 
Historiaa.
Pielisjärven työväenyhdistys (nykyisin Lieksan työväenyhdistys) perustettiin vuonna 1901. Vuonna 1905 yhdistys liittyi Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen. Vuoteen 1927 mennessä nimeksi oli vaihdettu Lieksan työväenyhdistys. 
Yhdistyksen ja samalla Lieksan ensimmäinen työväentalo valmistui vuonna 1905. Talo irtaimistoineen takavarikoitiin sisällissodan aikaan ja palautettiin yhdistykselle vuonna 1919. Talo tuhoutui tulipalossa joulukuussa 1920. Uusi talo valmistui syksyllä 1922 ja tuhoutui tulipalossa toukokuussa 1934. Nykyinen talo, Kulma, valmistui vuonna 1939 ja sen laajennus vuonna 1957.
Rakennus.
Ensimmäisessä talossa oli juhlasali, näyttämö ja ravintola. Salin koko oli 8 x 10 metriä ja näyttämön 5 x 8 metriä. Vuosien 1908–1909 aikana paikkakunnalle muutti runsaasti uutta työväestöä, ja taloa laajennettiin. Salin kooksi tuli 10 x 16 metriä ja näyttämön 6 x 10 metriä. Vanhaa rakennuksen puolta käytettiin ravintolana ja vahtimestarin asuntona. Vuonna 1922 valmistuneen toisen talon oli suunnitellut arkkitehti Hämäläinen, ja se oli tuolloin Lieksan suurimpia rakennuksia. Samassa toukokuun 1934 tulipalossa, jossa tämä talo tuhoutui, tuhoutui myös koko tuolloinen Lieksan kylän keskusta, 23 asuin- ja liikehuoneistoa sekä ulkorakennukset. 
Seuraava talo päätettiin rakentaa kivestä. Rakennustyöt tehtiin vaiheittain: suurimmaksi osaksi talo valmistui juuri ennen talvisodan syttymistä vuonna 1939. Vuonna 1957 lisättiin vielä hotellikerros. Heti valmistuttuaan talo oli luovutettava puolustusvoimien käyttöön sodan syttymisen vuoksi. Talo nimitettiin sotavuosien aikana Kulmaksi.
Toimintaa työväentalolla.
Ensimmäisellä talolla harjoittelivat ainakin torvisoittokunta, voimisteluseura Into sekä näytelmäseura. Lisäksi järjestettiin iltamia ynnä muuta huvitoimintaa. Talolla toimi myös kirjasto, josta suojeluskunta tuhosi suuren osan sisällissodan aikaisen takavarikon aikana. Loput kirjastosta ja muu irtaimisto paloivat seuraavana vuonna. Toisessa, vuonna 1922 valmistuneessa talossa toimi edellä mainittujen lisäksi elokuvateatteri ja puoliammattimainen Lieksan näytelmäseura. Lisäksi talossa oli Pielisjärven Yleisen Osuusliikkeen myymälä, Lieksan Työväen Kahvila sekä sanomalehti Kansan Voiman konttori. Kolmannessa talossa, Kulmassa, toimi vuodesta 1957 työväenyhdistyksen ja työväenjärjestöjen lisäksi hotelli Kulma. Vuonna 2017 Lieksan työväenyhdistys myi rakennuksen yksityiselle yrittäjälle.
Hattuvaaran työväentalo

Hattuvaaran työväentalo on Lieksan Hattuvaaran kylässä sijaitseva työväentalo.
Historiaa.
Hattuvaaran työväenyhdistys perustettiin virallisesti vuonna 1920, tosin yhdistys on saattanut jollain tapaa toimia jo vuodesta 1917 tai 1918. Omaa taloa alettiin suunnitella saman tien, mutta hankkeeseen tuli useita viivästyksiä. Vaikeuksia oli jo tontin hankkimisessa. Lopulta tontti ja rakennuspuut saatiin hankittua, mutta ne jouduttiin myymään vuonna 1923. Yhdistyksellä lienee ollut vaikeuksia sisällissodan jälkeisen poliittisen ilmapiirin vuoksi.
1930-luvun alussa taloon saatiin rakennuspuut talolliselta, joka oli velkaa yhdistykselle, ja vuonna 1936 talo vihdoin valmistui. Taloa vuokrattiin sekä järjestöille että yksityisille erilaisia tilaisuuksia varten. Talvisodan sytyttyä, neuvostoliittolaisten lähestyessä Hattuvaaraa, kyläläiset evakuoitiin ja kylästä sytytettiin palamaan sellaiset rakennukset, joita vihollinen olisi voinut käyttää majoitus- tai muina tiloina. Näin ollen työväentalokin poltettiin. Siitä saatiin kuitenkin korvaus sotien jälkeen vuonna 1946.
Uusi talo valmistui syksyllä 1948 ilmeisesti samalle tontille, jolla vanha oli ollut. Rakennusmateriaalit saatiin sota-aikaisesta parakkirakennuksesta sekä hirsisestä tallista, jotka purettiin ja siirrettiin omalle tontille. Samaan aikaan talon avajaisten kanssa vietettiin työväenyhdistyksen 30-vuotisjuhlaa, mikä myös viittaa siihen, että se on ollut toiminnassa jo ennen vuotta 1920.
Vuonna 2019 työväentalolla on järjestetty tanssit, joten se on ollut toiminnassa ainakin vielä ennen koronapandemiaa.
Viima vie

Viima vie on Samae Koskisen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 2. syyskuuta 2022.
Suurin osa tämän albumin kappaleista on Samaen kokonaan tuottamia, "Mitä me muistamme" tuotettiin yhdessä Samuli Sirviön kanssa.
Daisy (mainos)

Daisy, myös nimellä "Daisy Girl" tai "Peace, Little Girl", oli kiistanalainen poliittinen mainos, joka esitettiin televisiossa osana Lyndon B. Johnsonin vuoden 1964 presidentinvaalikampanjaa.
Vaikka se esitettiin vain kerran, sitä pidetään yhtenä tärkeimmistä tekijöistä Johnsonin ylivoimaisessa voitossa republikaanipuolueen ehdokkaasta Barry Goldwateria vastaan ja käännekohtana poliittisen mainonnan historiassa. Daisy-mainos suunniteltiin selventämään Johnsonin ydinasevastaisia ​​kantoja. Goldwater vastusti ydinkoekieltosopimusta ja ehdotti tarvittaessa ydinaseiden käyttöä Vietnamin sodassa. Johnsonin kampanja käytti Goldwaterin puheita vihjatakseen, että hän voisi aloittaa ydinsodan.
Mainoksen alussa pikkutyttö poimii päivänkakkaran terälehtiä, samalla kun hän laskee yhdestä kymmeneen, osittain väärin. Kun hän sanoo yhdeksän, kuva pysähtyy, ja kuuluu miesääni, joka laskee numeroita taaksepäin kymmenestä yhteen, samalla tavalla kuin ohjuksen lähtölaskenta alkaa. Videon zoomaus keskittyy tytön oikeaan silmään, kunnes hänen pupillinsa täyttää ruudun, minkä sitten korvaa ydinräjähdys ja sen ääni. Johnsonin ääni toteaa sitten seuraavasti: ""These are the stakes! To make a world in which all of God's children can live, or to go into the dark. We must either love each other, or we must die." (suom. "Nämä ovat panokset! Luoda maailma, jossa kaikki Jumalan lapset voivat elää, tai mennä pimeyteen. Meidän täytyy joko rakastaa toisiamme tai meidän on kuoltava."").
Mainos vedettiin televisiosta alkuperäisen lähetyksensä jälkeen mutta media jatkoi sen toistamista ja analysointia. Johnsonin kampanjaa kritisoitiin laajasti mahdollisen ydinsodan hyväksikäyttämisestä ja sen vihjauksesta. Kritiikasta huolimatta Johnsonin vaalikampanja julkaisi useita muita mainoksia, jotka hyökkäsivät Goldwaterin poliittisia kantoja vastaan, mainitsematta häntä nimellä.
Johannes Ketyläinen

Pyhä Johannes Ketyläinen (23. kesäkuuta 1390, Kęty, Sleesia, Puola – 24. joulukuuta 1473 Krakova, Puola) oli pappi, pyhimys ja teologian professori. Hän osoitti poikana taipumusta lukemiseen, joten hänen vanhempansa lähettivät hänet Krakovan yliopistoon opiskelemaan. Johannes valmistui, vihittiin papiksi ja asetettiin luennoijaksi yliopistoon. Hänet pakotettiin papiksi Olkusziin, josta hän palasi kahdeksan vuoden jälkeen takaisin yliopistoon professoriksi. Mies teki yhden pyhiinvaelluksen Jerusalemiin ja neljä Roomaan. Hän kuoli vuonna 1473 Krakovassa luonnollisista syistä. Hän eli kymmenen paavin hallintokausien aikana: Bonifacius IX (1389-1404), Innocentius VII (1404-1406), Gregorius XII (1406-1415), Martinus V (1417-1431), Eugenius IV (1431-1447), Nikolaus V (1447-1455), Callistus III (1455-1458), Pius II (1458-1464), Paavali II (1464-1471) ja Sixtus IV (1471-1484). Paavi Klemens X julisti hänet autuaaksi 28. maaliskuuta 1676, ja paavi Klemens XIII julisti hänet pyhimykseksi 16. heinäkuuta 1767. Paavi Klemens XII julisti hänet Puolan ja Liettuan suojeluspyhimykseksi vuonna 1737. Hänen muistopäiväänsä on vietetty 15. joulukuuta, 23. joulukuuta, 24. joulukuuta ja aikaisemmin 19. lokakuuta tai 20. lokakuuta.
Johannesta on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
Kari Ahokas

Kari Tapani Ahokas (s. 18. marraskuuta 1948 Pori) on suomalainen kunnallisneuvos. Hän toimi Kangaslammin kunnansihteerin viransijaisena (1977–1978), Lestijärven kunnanjohtajana vuosina 1978–1980, Kiskon kunnanjohtajana 1980–1986, Hyrynsalmen kunnanjohtajana 1986–1991 ja Kempeleen kunnanjohtajana 1991–2013.
Ahokas on koulutukseltaan hallintotieteiden lisensiaatti ja valtiotieteen maisteri. Lisäksi hän on suorittanut kauppakorkeakoulussa johtamis- ja markkinointikoulutusohjelman sekä yliopistollisen professional development -koulutusohjelman (PD). Hän valmisteli 1990-luvun lopulla kutsuttuna pysyvänä asiantuntija sisäministeriön työryhmässä kuntien yhteisövero-osuuksien muuttamista. Hän laati lisensiaatintutkimuksestaan "Kasvukunnan johtajana" tutkimusraportin, joka on julkaistu Suomen Kuntaliiton Acta-sarjassa. Vuonna 2011 Tasavallan presidentti Tarja Halonen myönsi Ahokkaalle kunnallisneuvoksen arvonimen.
Kuntasuunnitteluun Ahokas perehtyi 1970-luvun alkupuolella Porin kaupunginsuunnittelujaoston selvitystyöntekijänä. Ahokas teki yhdessä valt.yo Markku Välimäen kanssa pro gradu -tutkielman Porin kaupunginsuunnittelua varten. Vuonna 2006 Ahokas sai Suomen Kuntaliiton kultaisen ansiomerkin. 
Ahokkaalla on ollut valtakunnallisia luottamustehtäviä sisäministeriössä, Suomen Kuntaliitossa, Reserviupseeriliitossa, Maanpuolustuskoulutusyhdistyksessä ja Maanpuolustuskiltojen liitossa ja -säätiössä sekä Rintamaveteraaniliitossa. Hän valmisteli Maanpuolustuskoulutusyhdistyksessä esimerkin vapaaehtoistoimijoiden mahdollisuuksista kunnan varautumisessa, CASE KEMPELE. Hän on toiminut Rintamaveteraanien Oulun piirin puheenjohtajana, Sotiemme Veteraanien Pohjois-Pohjanmaan kirkkopäivän puheenjohtajana ja pääsihteerinä, Tammenlehvän Pohjois-Pohjanmaan perinneyhdistyksen varapuheenjohtajana, Pohjan Jääkärikillan puheenjohtajana, Pohjan Maanpuolustuksen tukiyhdistyksen puheenjohtajana ja Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun Maanpuolustusyhdistyksen varapuheenjohtajana. Pohjois-Pohjanmaan Reserviupseeripiiri sekä Kempeleen Reserviupseerikerho ovat kutsuneet hänet kunniapuheenjohtajakseen. Sotilasarvoltaan hän on majuri (res). Tasavallan presidentti Sauli Niinistö antoi Ahokkaalle 3. luokan vapaudenristin vuonna 2019.
Ujazd (täsmennyssivu)

Ujazd on seuraavien puolalaisten paikkakuntien nimi:
Ujazd (kunta Łódźin voivodikunnassa)

Ujazd on maalaiskunta Puolassa Łódźin voivodikunnassa Tomaszówin piirikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 7 706. Kunnan hallintokeskus on Ujazdin kylä.
Maantiede ja liikenneyhteydet.
Ujazdin kunnan pinta-ala on noin 96,7 neliökilometriä. Se rajoittuu Będkówin, Rokicinyn, Lubochnian, Budziszewicen, Tomaszów Mazowieckin, Wolbórzin ja Koluszkin kuntiin. Kunta sijaitsee Równina Piotrkowskan (”Piotrkówin tasanko”) fyysismaantieteellisellä alueella. Sen pinta-alasta noin 61 prosenttia on maatalousmaata ja noin 34 prosenttia on metsää. Czarna ja sen sivujoki Piasecznica virtaavat kunnan alueella.
Ujazdin kunta jakautuu hallinnollisesti seuraaviin 22 kylään:
Voivodikunnan tiet 713 ja 715 kulkevat Ujazdin kunnan alueella.
Väestö.
Ujazdin kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 8 233. Vuoden 2021 joulukuussa 51,6 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 48,4 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 18,8 prosenttia, työikäiset 59,3 prosenttia ja eläkeikäiset 21,9 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 41,3 vuotta. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 7,0 prosenttia.
Ševtšenkove

Ševtšenkove (; ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainassa Harkovan alueen itäosassa Kupjanskin piirissä. Taajaman kautta kulkee rautatie ja siellä on rautatieasema.
Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 6 724 (1.1.2021). Ševtšenkove oli aiemmin Ševtšenkoven piirin hallintokeskus, mutta heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä tämä piiri yhdistettiin osaksi 133 135 asukkaan (2021) Kupjanskin piiriä.
Ševtšenkove sijaitsee noin 80 kilometriä aluekeskus Harkovasta itään ja linnuntietä 32 kilometriä piirikeskus Kupjanskista länteen. Venäjän Belgorodin alueen rajalle on matkaa linnuntietä noin 60 kilometriä.
Osana hyökkäyssotaansa venäläiset miehittäjät tunkeutuivat taajamaan ja ryöstelivät sen lähikyliä keväällä 2022.
Natasha Bassett

Natasha Bassett (s. 16. lokakuuta 1992 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen näyttelijä. Tunnetuimpia elokuvia joissa Bassett on näytellyt ovat Joel ja Ethan Coenin vuoden 2016 "Hail, Caesar!" ja Baz Luhrmannin vuoden 2022 "Elvis".
Ura.
Bassett aloitti näyttelemisen 13-vuotiaana teatterissa. 19-vuotiaana hän muutti New Yorkiin opiskelemaan näyttelemistä. Bassett näytteli neljässä vuonna 2016 julkaistussa elokuvassa, joista merkittävin on Oscar-palkittujen Joel ja Ethan Coenin ohjaama "Hail, Caesar!". 
Vuonna 2017 Bassett näytteli Britney Spearsia tämän elämäkerran pohjalta tehdyssä televisioelokuvassa "Britney Ever After". Vuonna 2018 Bassett näytteli Guy Pearcen ja Pierce Brosnanin tähdittämässä trillerissä "Spinning Man", ja vuonna 2022 hänet nähtiin Elviksen ensimmäisen tyttöystävän Dixie Locken roolissa australialaisen ohjaaja Baz Luhrmannin elokuvassa "Elvis".
Yksityiselämä.
Vuonna 2022 Bassettilla oli seurustelusuhde Elon Muskin kanssa.
Siemenpankki

Siemenpankki on siementen kokoelma, jonka tarkoitus on säilyttää hyöty- ja luonnonkasvien monimuotoisuus ja geneettinen monimuotoisuus myös ilmaston muuttuessa suuresti tai kasvin luonnonvaraisten kasvupaikkojen tuhoutuessa muuten. Koska siemenpankkiin on varastoitu monen eri kasvilajin siemenet, eivät maailman ihmiset olisi ympäristön muuttuessa riippuvaisia vain pienestä joukosta kasvilajeja. Pankkiin talletetuista siemenistä voidaan esimerkiksi jalostaa uusia viljelykasveja, jotka selviävät muuttuneessa ilmastossa hyvin. Vuonna 2018 maailmassa oli 1700 siemenpankkia viljelykasvien siemenille.
Maailman siemenpankeissa oli vuonna 2017 noin 7,4 miljoonaa tallennetta ja noin viisi prosenttia tärkeimpien kasvilajien villeistä muodoista. Siemenpankkien työntekijät saattavat säännöllisin väliajoin varmistaa idätystestien avulla, että talletetut siemenet ovat yhä elossa. Siemeniä tutkitaan myös halkaisemalla niitä.
Ennen talletusta kasvin kypsät siemenet kerätään ja lähetetään siemenpankkiin puhdistettavaksi ja kuivattavaksi. Siemeniä saattavat kerätä esimerkiksi asiantuntijat tai kasviharrastajat. On suositeltavaa kerätä ruohovartisten kasvien siemeniä 50 eri yksilöstä ja puiden siemeniä 15 eri yksilöstä niin, että koko kasvilajin maantieteellinen levinneisyysalue käydään läpi. Siten kerätyt siemenet ovat keskenään mahdollisimman erilaisia. Maantieteellistä aluetta kohden pyritään keräämään 5000 siementä. Siemenpankin työntekijät erottelevat tyhjät siemenet elinkelpoisista siemenistä ja siemenkodista siivilöillä ja aspiraattorilla eli puhalluslaitteella, kuivaavat ne kuivauskaapissa ja laittavat ne rekisterinumeroituihin säilytyspusseihin. Säilytyspussit ovat kuumasaumattuja ja ne saattavat olla foliosta tehtyjä. Siemenpankeissa säilytetään siemeniä ainakin pakastettuina. Siementen on mahdollista säilyä siemenpankissa jopa satoja vuosia.
Siemenpankkeja.
Ympäri maailmaa on perustettu eri kokoisia siemenpankkeja. Esimerkiksi Euroopassa on monia luonnonkasvien siemenpankkeja.
Lippi

Lippi on muun muassa seuraavien italialaisten henkilöiden sukunimi:
Demoniac

Demoniac oli uusiseelantilaislähtöinen black metal -tyylillä aloittanut yhtye, joka perustettiin noin vuonna 1993.
Parin demoäänityksen ("The Birth of Diabolical Blood" ja "Moonblood") jälkeen Demoniac julkaisi ensimmäisen albuminsa "Prepare for War" (1994). Tämän jälkeen jäsenet Lindsay Dawson ("Behemoth", laulaja), Sam Totman ("Heimdall", kitaristi) ja "Adramolech" (rumpali) muuttivat Lontooseen, Englantiin. Maastamuuton jälkeen yhtye omaksui melodisemman tyylin. Vuonna 1996 ilmestyi power metal -kokeiluja sisältänyt, mutta yhä black metal -vaikutteinen albumi "Stormblade" (1996). Albumin "The Fire and the Wind" (1999) tyyli oli omaperäinen black metalin ja power metalin yhdistelmä. Tällä albumilla olivat mukana myös kitaristi Herman Li, basisti Diccon Harper ja slovenialaissyntyinen rumpali Matej Sentic.
Demoniac lopetti toimintansa vuonna 1999. Sam Totman ja Herman Li perustivat DragonForce-yhtyeen.
Mehulinko

Mehulinko on sähkökäyttöinen keittiön pienkone, jolla voidaan valmistaa tuoremehua paljon selluloosaa sisältävistä kovista juureksista, vihanneksista ja hedelmistä. Marjojen käsittelyyn mehulinko ei kovin hyvin sovellu. Mehulinko raastaa kasvikset ja erottaa sitten raasteesta mehun linkoamalla eli keskipakoisvoiman avulla. Linkouksen jälkeen laite vielä suodattaa mehun. Jäljelle jääneen kuitupitoisen raastemäskin voi käyttää esimerkiksi smoothien tai leipätaikinan osana.
Suomessa myytyjen mehulinkojen entisiä ja nykyisiä tuotemerkkejä ovat AEG, Bauknecht, BBC, Bosch, Braun, Clas Ohlson, Electrolux, Fiskars, Kenwood, Kitchen Aid, Novis, OBH Nordica, Philips, Sandström, Sencor, Smeg, Starmix, Turmix ja Wilfa.
Mehulingolla omenoista tehty mehu on vähemmän makeaa kuin mehumaijalla tehty. Mehulinkoa hitaampi tuoremehun valmistuslaite on sähkö- tai käsikäyttöinen mehupuristin.