tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Isojoki (joki)

Isojoki tai Lapväärtinjoki on Lapväärtinjoen vesistön kaakkois-lounaissuuntaisesti Isojoen, Karijoen ja Kristiinankaupungin alueilla virtaava 75 kilometriä pitkä joki. Joki saa alkunsa Isojoen ja Kauhajoen rajalla sijaitsevalta Lauhanvuoren alueelta. Kristiinankaupungissa jokea nimitetään Lapväärtinjoeksi () ja Isojoen kunnan alueella puolestaan Isojoeksi. Joen valuma-alue ulottuu myös Teuvan, Kauhajoen ja Honkajoen alueille.
Joen valumapinta-ala on 1 089 neliökilometrin kokoinen ja tästä alasta 13,7 prosenttia on peltoja. Valuma-alueen suurin järvi on 48 hehtaarin kokoinen Kangasjärvi Isojoen kunnan alueella. Joki on yläjuoksulla kapea, paikoittain puromainenkin. Alajuoksulla joki puolestaan on pengerretty ja ruopattu. Isojoen virtaamat ja vedenlaatu ovat tasaisempia kuin muissa länsisuomalaisissa virtavesistöissä johtuen joen pohjavesivaikutteisuudesta. Joessa on ainoastaan muutama pohjapato ja Peruksen voimalaitospato.
Isojoen suurimpia sivuhaaroja ovat Isojoen länsiosista alkunsa saava Kärjenjoki (alajuoksullaan Lapväärtissä ), Teuvan eteläosasta alkunsa saava ja alajuoksullaan Karijoen alueella virtaava Karijoki sekä Kauhajoen lounaisosista alkunsa saava ja alajuoksultaan Isojoen koillisosissa virtaava Heikkilänjoki.
Eliölajisto.
Joen eliölajisto on monimuotoinen ja siellä elää uhanalaisia lajeja, kuten jokihelmisimpukka. Isojokeen nousee meritaimenta ja harjusta sekä siikaa alajuoksulle. Kirkkaissa latvaosien lähdepuroissa esiintyy purotaimenta. Lisäksi joessa on melko vahva nahkiaiskanta. Joen meri- ja purotaimen kantaa lisääntyy luonnollisesti, ja näitä onkin käytetty meritaimenten istutuksiin Länsi- ja Etelä-Suomen vesiin. Isojoki kuuluu Natura 2000 -verkostoon.
Isojoki on Suomen mittakaavassa yksi harvoista ja Selkämeren rannikon joista ainoa, jossa on jäljellä meritaimenen luonnonkanta. Isojoen meritaimenkanta (ISO) on erittäin uhanalainen.
Lapväärtinjoen vesistöalue.
Lapväärtin vesistöalueen pinta-ala on 1 098,05 neliökilometriä ja sen järvisyys on 0,2 %. Valuma-alueesta on 24 % peltomaata ja 9 % turvemaata. Joen keskivirtaama (MQ) on 12,8 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), ylikeskivirtaama (MHQ) 164 m³/s ja alikeskivirtaama (MNQ) 1 m³/s.
Joseph Beal Steere

Joseph Beal Steere (9. helmikuuta 1842 Rollin, Michigan – 7. joulukuuta 1940 Ann Arbor) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Joseph Steeren vanhemmat olivat William Millhouse ja Elizabeth (Beal) Steere. Hän opiskeli lakia Michiganin yliopistossa ja valmistui vuonna 1870. Vuosina 1870–1873 Steere teki tutkimusretkiä Etelä-Amerikassa, Kiinassa ja Formosassa. 1874–1875 hän matkusti Filippiineillä ja Molukkien saaristossa. Steere toimi matkoillaan Michiganin valtionmuseon luonnonhistoriallisena keräilijänä ja museo kustansi osan hänen kuluistaan. Hän palasi Michiganin opettamaan eläintiedettä ja oli Michiganin yliopiston eläintieteen professori vuosina 1876–1893.
30. syyskuuta 1879 Steere avioitui Helen Buzzardin kanssa.
Steere suoritti vielä yhden tutkimusretken vuonna 1901, jolloin hän johdatti joukon opiskelijoita Amazonille keräämään näytteitä Smithsonian-instituutille. Loppuelämänsä Steere vietti maatilallaan Ann Arborissa.
Steere kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa negrosinbulbulin ("Ixos siquijorensis"). Hänen kunniakseen on nimetty mindoronkukaali ("Centropus steerii"), filippiinienharlekiini ("Sarcophanops steerii"), filippiinienpitta ("Pitta steerii"), bataaninkuhankeittäjä ("Oriolus steerii") ja taiwaninmetsätimali ("Liocichla steerii").
Fred Brown

Fred Brown (s. 7. elokuuta 1948 Milwaukee, Wisconsin) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi Iowan yliopistossa ja vuosina 1971–1984 ammattilaisena NBA:ssa. Hänen NBA-seuransa oli koko tuon ajan Seattle SuperSonics. 
Brown osallistui NBA:n tähdistöotteluun vuonna 1976. Hän voitti Seattle SuperSonicsin kanssa kauden 1978–1979 NBA-mestaruuden. Seura on jäädyttänyt hänen pelipaitansa numeron #32.
Heroes of Our Time

Heroes of Our Time on ensimmäinen single DragonForcen neljänneltä studioalbumilta Ultra Beatdownilta. Ensimmäisenä se julkaistiin yhtyeen virallisilla MySpace-sivulla 4. heinäkuuta 2008. Kappaleelle tehty musiikkivideo julkaistiin 8. heinäkuuta yhtyeen MySpace-profiilissa. 15. heinäkuuta 2008 single julkaistiin ladattavaksi iTunesissa. 21. elokuuta 2008 se oli ladattavissa -peliin yhtä aikaa Revolution Deathsquad ja Operation Ground and Poundin kanssa. Kappaleen musiikkivideo on tehty Hämeenlinnassa, Patria-areenalla.
Jack Sikma

Jack Wayne Sikma (s. 14. marraskuuta 1955) on entinen yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi NBA-tasolla vuosina 1977–1991. NBA:han hänet varasi Seattle SuperSonics, joka oli hänen seuransa vuoteen 1986. Sen jälkeen hän pelasi Milwaukee Bucksissa. 
Sikma osallistui seitsemään perättäiseen NBA:n tähdistöotteluun vuosina 1979–1985. Hän voitti kauden 1978–1979 NBA-mestaruuden Seattle SuperSonicsin kanssa. Seura jäädytti hänen pelipaitansa numeron (43) vuonna 1992. 
Kankakeessa, Illinoisissa syntynyt Sikma opiskeli ja pelasi yliopistotasolla Illinois Wesleyan Universityn joukkueessa. Pelaajauran jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä.
Harjasorakas

 
Harjasorakas ("Gloiodon strigosus") on "Bondarzewiaceae"-heimoon kuuluva kääpämäinen sieni. Harjasorakas vaatii varjoisaa ympäristöä ja haapapuita. Harjasorakas on Suomessa silmälläpidettävä ja luonnonsuojelulain alainen.
Harjasorakas kasvaa kuolleiden lehtipuiden, varsinkin haapojen ja raitojen rungoilla. Harjasorakkaan uhkia ovat esimerkiksi kosteiden metsien ojitus ja rannoilla kasvavien lehtipuiden hakkuut.
Harjasorakasta tavataan Euroopassa muun muassa Suomessa Perämeren kansallispuistossa, Ruotsissa noin sadassa eri paikassa Skånesta Pohjois-Ruotsiin saakka ja Norjassa. Puolasta laji on hävinnyt. Harjasorakasta tavataan myös Pohjois-Amerikasta.
Kebbi

Kebbi on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan luoteisosassa Nigerin ja Beninin vastaisella rajalla. Kebbin pinta-ala on 36 800 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kebbissa oli noin 3 238 000 asukasta. Suurimmat väestöryhmät ovat fulbet, hausat. dakarkit ja kamberit.
Suurin osa Kebbistä on matalan ruohon peittämää savannia. Osavaltion eteläosassa on Niger-jokeen padottu Kainjin tekojärvi.
Kebbin pääkaupunki on Birnin Kebbi.
Kogi

Kogi on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa Niger ja Benue -jokien yhtymäkohdan ympärillä.
Kogin pääkaupunki on Lokoja, josta on linnuntietä noin 164 kilometriä Nigerian pääkaupunki Abujaan (pohjoiskoilliseen). 
Osavaltio muodostettiin 1991 aiemmin laajemman Kwaran osavaltion itäosista ja aiemman Benuen osavaltion länsiosista. Kogin osavaltion naapureina ovat Nasarawa koillisessa, Benue idässä, Enugu, Anambra ja Delta etelässä; Ondo, Ekiti ja Kwara lännessä; Niger ja pääkaupukiterritorio (Abuja) pohjoisessa.
Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan Kogissa oli runsas 3 278 000 asukasta. Vuoden 2020 väkilukuennuste oli runsas 4 253 000. Kogin pinta-ala on 28 989 neliökilometriä.
Kwara

Kwara on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Kwaran pinta-ala on 36 825 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Kwarassa oli noin 2 371 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat jorubat, ja maatalous on yleisin elinkeino.
Suuri osa osavaltiosta on harvaanasuttua puusavannia, eteläosissa on myös metsää.
Kwaran pääkaupunki ja suurin kaupunki on Ilorin.
Stade El Menzah

Stade El Menzah () on monikäyttöinen urheilustadion, joka sijaitsee Tunisin pohjoisosassa Tunisiassa. Stadion rakennettiin vuonna 1967 ja sinne mahtuu 45 000 katsojaa. Se toimii jalkapalloseurojen Espérance Sportive de Tunisin ja Club Africainin kotistadionina.
Stade El Menzah on isännöinyt myös musiikki konsertteja muun muassa Michael Jackson teki ensimmäisen konsertinsa Tunisiassa vuonna 1996. Mariah Carey esiintyi kaksi kertaa 22.- ja 24. heinäkuuta 2006.
Koltsovon kansainvälinen lentoasema

Koltsovon lentoasema eli Koltsovon kansainvälinen lentoasema (, ) on miljoonakaupunki Jekaterinburgin kansainvälinen lentoasema Länsi-Siperiassa, Venäjän Sverdlovskin alueella. Lentoasema sijaitsee 16 kilometriä Jekaterinburgin keskustasta kaakkoon, hieman suurkaupungin kehätien ulkopuolella.
Lentoasemalla on kaksi matkustajaliikenteen käyttämää pääkiitotietä.
Säännöllisiä lentovuoroja kenttää käyttäen liikennöi yli 30:llä lentoyhtiöllä yli 80:een kohteeseen.
Historiaa ja nykypäivää.
Lentoasema avattiin vuonna 1928 sotilasilmailun tukikohtana ja muutettiin siviili-ilmailun käyttöön 10. heinäkuuta 1943. Vuonna 1993 lentoasemasta tuli Venäjän federaatiossa kansainvälinen.
Vuonna 2005 Koltsovo oli Venäjän viidenneksi suurin lentoasema ja siitä tuli lentoasemien kansainvälisen neuvoston jäsen. Vuonna 2006 lentoasemaa käytti 1 764 948 matkustajaa, ja rahtia kulki 15 519 tonnia. Vuonna 2007 oli matkustajamäärä 2 345 097, mikä merkitsi 32,9 %:n kasvua edelliseen vuoteen. Kasvu oli Venäjän lentoasemista vuoden suurin. Matkustajamäärässä samalle tasolle yllettiin vain Moskovan ja Pietarin lentoasemilla.
Koltsovoon avattiin uusi kansainvälinen terminaali (Terminaali B) joulukuussa 2005 ja kotimaan terminaali (Terminaali A) lokakuussa 2007. Rakennukset valmistuivat lopullisesti vuonna 2009. Noin 50 vuotta palvellut vanha terminaalirakennus muutettiin liikelentoterminaaliksi (VIP-terminaali). Se palvelee Matkustajatilojen elävöittämiseen haettiin keinoja nykytaiteesta. Tätä toteuttava art-Koltsovo -tavoiteohjelma oli Venäjän lentoasemilla ainutlaatuinen.
Uusi logistiikan keskus ja suuri rahtiterminaali ovat rakenteilla Koltsovon lentoasemalle. Kolmattakin kiitotietä on suunniteltu. Tuleva kiitotie mahdollistaisi liikennöinnin kaikilla laajarunkoisilla koneilla, joihin kuuluvat Boeing 747 ja Airbus A380.
Rautatieyhteys.
Noin 300 metriä lentoaseman uusien terminaalien koillispuolella sijaitsee paikallisliikenteen juna-asema "Aeroport Koltsovo".
Lentoyhtiöitä ja reittikohteita.
Asemalla on 53 lentokonepaikkaa. Asema on Ural Airlines ja Aviacon Zitotrans -lentoyhtiöiden päätoimipaikka.
Forssan ammatti-instituutti

Forssan ammatti-instituutti (lyhennetään FAI) on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jonka omistaa Lounais-Hämeen ammatillisen koulutuksen kuntayhtymä. Kuntayhtymään kuuluvat Forssa, Humppila, Jokioinen, Somero, Tammela, Urjala ja Ypäjä.
Toimialat.
Oppilaitos antaa koulutusta seuraavilla toimialoilla:
Tutkinnot.
Oppilaitoksessa on mahdollista suorittaa seuraavat ammattitutkinnot:
Lappeenranta Festivals

Lappeenranta Festivals oli rock-henkinen kaupunkifestari, joka järjestettiin Lappeenrannan sataman alueella kuusi kertaa, aina heinäkuussa. Vuonna 2004 LPRF vastasi myös Linnoituksen Yö -tapahtumasta, jossa pääartisteina nähtiin Eppu Normaali, J. Karjalainen sekä toisaalla Kotiteollisuus ja varttuneemmalle väelle Jari Sillanpää. Tuolloinen 40 000 kävijää on edelleen tapahtumaennätys .
Lappeenranta Festivals järjestettiin viimeisen kerran vuonna 2007, jonka jälkeen se käytännössä liitettiin Linnoituksen yö-tapahtumaan.
Skm

This is a redirect from a title with an abbreviation.
For more information, follow the category link.
Islannin naisten jalkapallomaajoukkue

Islannin naisten jalkapallomaajoukkue on Islannin naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Islannin jalkapalloliiton alaisuudessa.
Islannin maajoukkue selvisi ensimmäistä kertaa 12 osallistujan laajuisina vuonna 2009 pidettyihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin voittamalla kaksiosaisessa jatkokarsinnassa Irlannin. Vuoden 2013 EM-kilpailuihin Islanti pääsi voitettuaan jatkokarsinnassa Ukrainan ja selviytyi itse kisoissa puolivälieriin. Vuonna 2017 EM-kilpailuissa pelattiin 16 joukkueen lopputurnaus, jonne Islanti pääsi karsintalohkonsa voittajana. Vuoden 2022 EM-lopputurnaukseen Islanti selviytyi karsintalohkonsa kakkosena Ruotsin jälkeen. Jo vuoden 1995 EM-kisoissa Islanti ylsi alkukarsinnan kautta puolivälieräotteluihin, mutta tuolloin lopputurnaukseen selviytyi vain neljä parasta.
Vuoden 2009 EM-kilpailuissa Islanti hävisi alkulohkossaan Ranskalle 1–3, Norjalle 0–1 ja Saksalle 0–1. Näin se sijoittui alkulohkossaan neljänneksi eikä selviytynyt puolivälieriin. Joukkueen ainoa maalintekijä oli Hólmfrídur Magnúsdóttir. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa Islanti pelasi Norjan kanssa tasan 1–1, hävisi Saksalle 0–3 ja voitti Alankomaat 1–0 ja selviytyi parhaana lohkokolmosena puolivälieriin, joissa se hävisi Ruotsille 0–4. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Islanti hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan: Ranskalle 0–1, Sveitsille 1–2 ja Itävallalle 0–3. Vuoden 2022 EM-lopputurnauksessa Islanti pelasi alkulohkossaan kolme tasapeliä, mikä ei riittänyt jatkopaikkaan. Vastustajina olivat Belgia, Italia ja Ranska, ja kaikki ottelut päättyivät lukemiin 1–1. EM-kilpailuissa 2025 Islanti hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan, Suomelle 0–1, Sveitsille 0–2 ja Norjalle 3–4.
Kobryn

Kobryn (, IPA: ['kɔbrɨn], , ) on keskikokoinen kaupunki ja hallintopiiri Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosissa. Kobrynin kaupunki on Kobryinin hallintopiirin keskuspaikka ja osa. Vuoden 2009 lokakuun väestönlaskennassa koko hallintopiirin asukasluku oli 88 037, joista Kobrynin kaupungissa asui 51 166 henkeä.
Liikenneyhteyksiä.
Liikenneyhteyksistä merkittävimpiin kuuluu kaupungin eteläpuolitse kiertävä nelikaistainen moottori- ja valtatie M1. Se paitsi yhdistää kaupunkeja Brest–Kobryn–Baranavitšy–Minsk, on osa eurooppatietä E30 ja luo nopean tieyhteyden rajojen yli sekä länteen että itään. Eurooppatie E85 saapuu puolestaan Liettuan Vilnasta Lidan ja Slonimin kautta kaupunkiin koillisesta M1:n suuntaisena kantatienä P2. Kobrynista eurooppatie E85 jatkaa valtatienä M12 etelään Ukrainan rajalle. Valko-Venäjän eteläinen länsi-itäsuuntainen valtatie M10 (Kobryn–Pinsk–Mozyr–Homel) yhdistää paikkakunnan maan eteläisiin teollisuuskaupunkeihin. Kobrynin läpi kulkee myös merkittävä, maan eteläiset teollisuuskaupungit yhdistävä rautatie.
Robson (albumi)

Robson on brittiläissyntyisen laulaja Frank Robsonin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Robson muutti Suomeen vuonna 1967 ja on toiminut muun muassa Tasavallan Presidentti -yhtyeen laulajana.
Albumi julkaistiin Blue Master Special -levymerkillä LP-levynä. Vuonna 2018 Svart Records julkaisi albumista kaksi uutta LP-levypainosta; 300 kappaleen rajoitettu painos mustalla vinyylillä ja 200 kappaleen painos läpinäkyvällä levyllä.
"Helsingin Sanomien" nimeämättömän levyarvostelijan mukaan albumi oli ilmestymisaikanaan selvästi suomalaista keskitasoa parempi niin sävellyksiltään, sovituksiltaan kuin esityksiltäänkin. Moitteita sai kuitenkin omaperäisyyden puute: albumi kuulosti arvostelijan mielestä liian paljon Blood, Sweat &amp; Tears -yhtyeen pari vuotta aiemmalta tuotannolta..
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Frank Robson. Kaikki kappaleet sovittaneet Robson ja Seppo Paakkunainen yhtyeen avustuksella.
Leah Dizon

 Leah Dizon (, koko nimi Leah Donna Dizon, s. 24. syyskuuta 1986) on yhdysvaltalainen televisiokasvo, malli, laulaja ja näyttelijä. Hänen läpimurtonsa tapahtui kykyjenmetsästäjän kautta Japanissa, jossa hänestä tuli tähti.
Bob Saget

Robert Lane ”Bob” Saget () oli yhdysvaltalainen stand up -koomikko, televisiojuontaja, näyttelijä, ääninäyttelijä ja elokuvantekijä. Hänet tunnettiin varsinkin kotimaassaan parhaiten Daniel Tannerin roolista tilannekomediasarjoissa "Full House" (1987–1995) ja "Fuller House" (2020) sekä "Amerikan hauskimmat kotivideot" -sarjan juontamisesta vuosina 1989–1997. Näiden lisäksi Saget tunnettiin rivosta stand up -komiikastaan, johon kuului monesti koomisia lauluja akustisen kitaran säestäminä.
Saget esiintyi sivuosissa ja cameorooleissa monissa televisiosarjoissa, kuten "Huff – terapian tarpeessa", "Aikahyppy", "Joey", "Entourage" ja "Kova laki". Hän oli myös ääninäyttelijänä animaatiossa "Madagascar" ja kertojana komediasarjassa "Ensisilmäyksellä".
Vuonna 2007 Saget esiintyi ensimmäistä kertaa HBO:n järjestämässä stand up -spesiaalissa, joka julkaistiin sittemmin DVD:llä. Vuonna 2008 Saget oli "Comedy Central Roast" -sarjan ”piinapenkissä”.
Saget löydettiin tammikuussa 2022 kuolleena orlandolaisesta hotellihuoneesta. Saget oli lyönyt päänsä johonkin ennen nukkumaanmenoa ja hän menehtyi nukkuessaan. Hän oli Yhdysvaltain-kiertueella ja esiintynyt edellisenä päivänä Jacksonvillessä.
Pasa ja Atpo

Pasa ja Atpo ovat suomalaisia kirjailijoita, jotka ovat julkaisseet lukuisia vitutusteemaisia teoksia. Heidän uransa alkoi Eniten vituttaa kaikki -blogista, jota he kirjoittivat aktiivisesti kesästä 2007 kesään 2008. Esikoisteos "Eniten vituttaa kaikki" julkaistiin alkuvuonna 2008 ja sen menestyksen johdosta kirjalle tehtiin jatko-osat "Toiseksi eniten vituttaa kaikki" (2009) ja "Kolmanneksi eniten vituttaa kaikki" (2010). "Eniten vituttaa kaikki" -kirjasta on tehty juhlapainos (2013) ja juhlapainoksen juhlapainos (2020). 
Näissä teoksissa Pasa ja Atpo tekevät terävän satiirisia havaintoja arkielämästä, ihmisistä ja ihmisten tavoista. Kirjoissa yhdistyvät tarkat arkielämän huomiot ja alatyylinen, paikoin jopa yli vedetty kieliasu, jossa suomen voimasanastoa viljellään reilusti.
Vitutustrilogiaksi kutsuttujen alkuteosten jälkeen Pasa ja Atpo kohdistivat huomionsa tarkemmin rajattuihin kokonaisuuksiin, minkä seurauksena he kirjoittivat kirjat "Eniten vituttaa työ" (2012), "Eniten vituttaa parisuhde" (2013), "Suuri suomalainen ihmiskirja" (2014) ja "Eniten vituttaa elämä" (2015). Suomen täyttäessä sata vuotta, Pasa ja Atpo osallistuivat juhlallisuuksiin kirjallaan "Eniten vituttaa Suomi" (2017).
Pasa ja Atpo antoivat voimallisen panoksensa self help -genreen teoksillaan "Vitutuspäiväkirja" (2019) ja "Vituiksi meni - täytettävä omaelämäkerta" (2020). Heidän viimeisimmät teoksensa ovat aikuisen elämän käänteistä ammentavat "Eniten vituttaa lapset" (2022) ja viimeisimpänä "Eniten vituttaa keski-ikä" (2024), jonka kohdalla jopa he itse ovat valmiita myöntämään että ei kovin hyvin enää mene.
Kirjojen ohella Pasa ja Atpo ovat julkaisseet vitutuskalenterin vuodesta 2010 alkaen. Kyseessä on repäisykalenteri, jossa on jokaiselle päivälle oma vitutus. Kalentereiden aihevalinta on ensimmäisten kirjojen tapaan erittäin laaja-alainen. Kuten kirjojen kohdalla, myös kalentereissa kieli on siistiytynyt, jolloin terävän satiirinen ote on noussut enemmän keskiöön.
Uransa alkuvaiheessa Pasa ja Atpo toimivat City-lehden kolumnisteina vuosina 2008-2012. He ovat esiintyneet kirjojen julkaisujen yhteydessä radio-ohjelmissa, televisiossa ja Helsingin kirjamessuilla.
Slonim

Slonim (, , ) on keskikokoinen kaupunki Hrodnan alueella Valko-Venäjän länsiosissa. Kaupungin asukasluku vuonna 2009 oli 48 970 ja koko Slonimin hallinnollisen piirin 67 288.
Slonimin piirissä sijaitsee Valko-Venäjän ortodoksipappien koulutuskeskus Minskin ylempi ortodoksinen teologinen seminaari. Se on yksityinen korkeakoulu.
Stay Awhile

Stay Awhile on englantilaissyntyisen Frank Robsonin vuonna 1976 julkaistu toinen sooloalbumi.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Władysław Komar

Władysław Komar (11. huhtikuuta 1940 Kaunas, Liettua – 17. elokuuta 1998 Ostromice, Puola) oli puolalainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja Münchenissä 1972.
Komar otti osaa ensimmäisiin arvokisoihinsa Belgradin EM-kisoissa 1962 sijoittuen neljänneksi tasan 18 metrin työnnöllä. Tokion olympialaisissa 1964 hän oli yhdeksäs. Ensimmäinen mitali tuli EM-Budapestissa 1966, joissa Komar sai pronssia tuloksella 18,68. Mexico Cityn olympialaisissa Komar jäi kuudenneksi tuloksella 19,28. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Komar ei ollut mukana, mutta Helsingin EM-kisoissa 1971 hän sai jälleen pronssia työnnettyään kolmannellaan 20,04. Lopulta Münchenin olympialaisissa kokenut Komar työnsi ensimmäisellään uransa parhaan työnnön 21,18 ja voitti kultaa olympiahistorian tiukimmassa kuulakilpailussa; neljä parasta mahtui neljän sentin sisään ja hopeamitalisti George Woods hävisi vain sentillä. Komarin uran viimeiset arvokilpailut olivat Rooman EM-kisat 1974, joissa hän oli kuudes tuloksella 19,82. Vuonna 1980 hän työnsi veteraanien ME:n 19,97, mutta ei enää päässyt olympialaisiin.
Uransa aikana – ja myös sen jälkeen – Komar eli boheemielämää ja joutui useita kertoja kilpailukieltoon käytöksensä takia. Myöhemmin hänestä tuli yökerholaulaja ja näyttelijä, joka esiintyi mm. Roman Polańskin elokuvassa Merirosvot. Vuonna 1993 hän pyrki poliittiseen virkaan Puolan oluenrakastajien puolueen edustajana. Komar kuoli auto-onnettomuudessa yhdessä toisen puolalaisen olympiavoittajan, Tadeusz Ślusarskin kanssa.
Coast to Coast AM

Coast to Coast AM on yhdysvaltalainen myöhäisillan/yön yöradio/talk show. Ohjelma käsittelee eri aihe-alueiden asioita, mutta viimeaikaiset ohjelmat ovat liittyneet joko paranormaaleihin ilmiöihin, UFOihin tai salaliittoteorioihin. Ohjelman kehitti Art Bell. Se lähetään seitsemänä yönä viikossa iltakymmenen ja aamukahden välillä Yhdysvaltain Tyynenmeren aikaa. Ohjelman tuottaa Premiere Radio Networks.
George Noory aloitti vierailevana juontajana Coast-to-Coast-ohjelmassa ennen kuin hän korvasi Ian Punnettin sunnuntaiöiden isäntänä. Hänen ensimmäinen ohjelmansa lähetettiin 28. huhtikuuta 2001. Ensimmäinen tammikuuta 2003 Noory otti haltuunsa arkiöiden isännyyden Art Belliltä, joka oli päättänyt siirtyä sivuun. Nooryn juontaessa arkiyöt ja Art Bellin isännöidessä viikonloput, Coast to Coast AM on Yhdysvaltain kuunnelluimpia myöhäis-illan/yön radio-ohjelmia. Ohjelma on kuultavissa Suomessa aamupäivisin. Puheradio Radio Rapu lähettää Coast to Coast ohjelmaa öisin klo 22-06
Villa Lidköping BK

Villa Lidköping Bandyklubb on jääpalloseura Lidköpingistä, Ruotsista. Seuran edustusjoukkue pelaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Elitserienissä. 
Historia.
Seura perustettiin tammikuussa 1934 nimellä "Villa Bandyklubb". Alkuaikoina seura pelasi yksittäisiä otteluita ja paikallissarjoja. Vuonna 1951 joukkue sijoitettiin sarjasysteemiuudistuksessa nelosdivisioonaan, josta se nousi vuosikymmenen aikana kaksi sarjaporrasta ylemmäs kakkosdivisioonaan.
Villa esiintyi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla ensimmäistä kertaa kaudella 1966-67. Seuran parhaimmat saavutukset ovat neljä hopeamitalia jotka tulivat vuosina 1975, 1983, 2012 ja 2016. 
Viime vuosina Villa on taas ollut yksi Ruotsin parhaista seuroista, mutta loppuotteluun asti se on selviytynyt vain viisi kertaa ja voittanut vasta viidennellä kerralla eli kaudella 2019 Ruotsin jääpallomestaruuden loppuottelussa. Villa on ollut pudotuspeleissä keväästä 2010 lähtien.
Villan kolmas Ruotsin mestaruus tuli keväällä 2024. Neljäs Ruotsin mestaruus tuli heti seuraavana keväänä 2025.
Saavutukset.
Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
Ruotsin Cup&lt;br&gt;
Mestari: 2016, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
Kansainvälisiä saavutuksia:
Orgaaniset peroksidit

Orgaaninen peroksidi on yhdiste, jonka toiminnallisessa ryhmässä on yksinkertainen happi–happi-sidos (R-O-O-R'). Jos R' on vety puhutaan hydroperoksideista. Peresterin yleinen rakenne on RC(O)OOR.
Orgaanisen peroksidin rakenteen happi–happi-sidos katkeaa helposti, jolloin muodostuu radikaaleja. Tämä vuoksi niitä käytetään usein reaktion käynnistäjinä polymeroinnissa. Useimmiten tähän käytetyt peroksidit ovat metyylietyyliketoniperoksidi ja bentsoyyliperoksidi. Muita petrokemianteollisuuden sovellutuksia, joihin orgaanisia peroksideja käytetään ovat muovien kovettaminen ja ristisilloitus.
Orgaaniset peroksidit ovat hyvin vahvasti hapettavia ja myös helposti räjähtäviä aineita. Useita orgaanisia peroksideja kuten asetoniperoksidia ja tert-butyylihydroperoksidia käytetäänkin räjähdysaineina tai hapettimina.
Nival Interactive

Nival Interactive on venäläinen tietokonepelejä kehittävä yritys, ja sen pääpaikka on Moskova. Nivalin perusti Sergei Orlovski Moskovassa vuonna 1996. 
Yhtiö on pääasiassa keskittynyt strategiapelien tekemiseen, joissa on kuitenkin paljon myös roolipelien elementtejä. Sen tunnetuimpia tuotoksia ovat "Etherlords", "Blitzkrieg" -pelisarja sekä "Silent Storm". 
Yhtiö julkaisi vuonna 2005 "Heroes of Might and Magic" -sarjan viidennen osan "Heroes of Might and Magic V", johon on sittemmin julkaistu kaksi lisäosaa, ' (2006) sekä ' (2007).
Kirovin stadion

Kirovin stadion oli Pietarin Ristisaarella sijainnut, bolsevikkijohtaja Sergei Kirovin mukaan nimetty yleisurheilu- ja jalkapallostadion. 
Stadionin rakentaminen aloitettiin vuonna 1932 ja se otettiin käyttöön vuonna 1950. Stadionin suunnitteli arkkitehti Aleksandr Nikolski. Alun perin katsojakapasiteetiksi oli suunniteltu 100 000, mutta sittemmin istumapaikkojen määräksi tuli 80 000. Kirovin stadion toimi jalkapallojoukkue Zenitin kotistadionina aina vuoteen 1989 saakka sekä vuonna 1992. 1970-luvulla stadionilla tehtiin laajamittaiset uudistustyöt arkkitehti A. Pribulskin johdolla. Stadion isännöi vuoden 1994 hyvän tahdon kisoja.
Vuonna 2005 stadion katsottiin turvattomaksi, jolloin se päätettiin purkaa ja rakentaa tilalle nykyisin Petrovski-stadionilla pelaavalle Zenitille uusi 60 000-paikkainen kotikenttä.
Randy Matson

James Randel ("Randy") Matson (s. 5. maaliskuuta 1945 Kilgore, Teksas) on entinen yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä, olympiavoittaja Mexico Cityssä 1968.
Varhaisvuodet.
Randy Matson vietti lapsuutensa Pampassa, Teksasin osavaltion länsiosassa. Ensimmäisiin yleisurheilukilpailuihinsa hän otti osaa 12-vuotiaan voittaen 50 ja 100 jaardin juoksut sekä pituus- ja korkeushypyn - mutta jäi kuulantyönnössä kuudenneksi. Lukiossa hän oli tähti kolmessa lajissa, amerikkalaisessa jalkapallossa, koripallossa ja yleisurheilussa. Yliopistotasolla hän edusti Texas A&amp;M -yliopistoa.
Urheilu-ura.
Matson oli 199 cm pitkä ja painoi parhaassa kunnossa ollessaan 127 kg. Vasta 18-vuotiaana hän työnsi kuulaa jo yli 18 metriä ilman minkäänlaista punttiharjoittelua. Tokion olympialaisissa Matson työnsi neljännellä kierroksella kärkituloksen 20,20 ja samalla ennätyksensä. Vain pari minuuttia myöhemmin Dallas Long meni kärkeen voittoon riittäneellä 20,33 kantaneella työnnöllä.
Seuraavana vuonna Matson työnsi huikean maailmanennätyksen 21,52 - edellinen ennätys oli Longin 20,68. Vuonna 1967 hän paransi ennätyksen lukemiin 21,78. Samana vuonna hän suoritti kandidaatintutkinnon kauppatieteissä ja hänet varattiin kolmessa eri ammattilaisdraftissa: amerikkalaisen jalkapallon NFL:ään sekä koripallon NBA:han ja sen tuolloin voimissaan olleeseen kilpailijaan ABA:han. Hän luopui kuitenkin molemmista sivulajeistaan keskittyen kuulantyöntöön. 
Mexico Cityn olympialaisissa Matson työnsi finaalin ensimmäisellä työnnöllä voittotuloksen 20,45. Matson oli lajissaan ylivoimainen muutaman vuoden ajan. Vuoden 1972 olympiakarsinnoissa hän jäi yllättäen neljänneksi eikä päässyt kisoihin. Tämän jälkeen hän vetäytyi kilpakentiltä, mutta palasi pian ITA:n ammattilaistalliin, jossa hän ei kuitenkaan enää menestynyt Brian Oldfieldin hallitessa ammattilaiskisoja.
Matson kilpaili myös kiekonheitossa, jossa hän teki vuonna 1967 USA:n ennätyksen 65,16.
Myöhemmät vaiheet.
Matson on työskennellyt Texas A&amp;M -yliopiston tehtävissä urheilu-uransa jälkeen. Hän toimi aiempien yliopisto-opiskelijoiden järjestön johtajana vuosina 1972 - 1999, jolloin jäi eläkkeelle. Vuonna 2003 hän palasi takaisin yliopistotyöhön, mutta kärsittyään sydänongelmista seuraavana vuonna Matson erosi tehtävästään viettäkseen enemmän aikaa kuuden lapsenlapsensa kanssa.
Ralph Rose

Ralph Waldo Rose (17. maaliskuuta 1885 Healdsburg, Kalifornia – 16. lokakuuta 1913 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, kolminkertainen kuulantyönnön olympiavoittaja.
Rose oli aikakautensa jättiläinen, 198 cm pitkä ja painoi ensimmäisen olympiavoittonsa aikoihin 104 kg, mutta viimeisen olympiavoiton saavuttaessaan Rose painoi jo lähes 150 kg. Opiskellessaan Michiganin yliopistossa hän voitti yhteensä seitsemän Yhdysvaltain mestaruutta kuulantyönnössä, kiekonheitossa ja keihäänheitossa. Rose oli etevä nyrkkeilijä, pystyi hyppäämään korkeutta 180 cm ja pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa.
Ensimmäisissä olympialaisissaan Saint Louisissa Rose voitti kultaa kuulassa epävirallisella ME-tuloksella 14,81. Kiekonheitossa Rose sai saman tuloksen kuin voittaja Martin Sheridan, kultamitalisti ratkaistiin ylimääräisillä heitoilla. Rosen kuulatulos paransi Richard Sheldonin olympiaennätystä 71 senttimetriä. Myös kiekonheiton jaettu voittotulos 39,28 oli uusi olympiaennätys. Moukarinheitossa Rose sai pronssia tuloksella 45,73 ja painonheitossa hän oli kuudes.
Neljä vuotta myöhemmin Lontoossa Rose uusi kuulavoittonsa vaatimattomalla tuloksella 14,21. Työnnöt tapahtuivat kaatosateen vallitessa nurmikolle maalatusta kalkkiympyrästä ilman reunuksia, mikä selittää heikot tulokset. Lisäksi Rose osallistui köydenvetoon USA:n joukkueessa ilman menestystä. Avajaisissa Rose oli USA:n lipunkantaja ja kieltäytyi suureksi osaksi irlantilaistaustaisten joukkuetoveriensa tukemana tervehtimästä lipulla kuningasta. Martin Sheridanin kerrotaan selittäneen Rosen tekoa toteamuksella "Tämä lippu ei kumarra yhdellekään maalliselle kuninkaalle." Väitetään, että lippuvälikohtaus olisi ollut syynä brittituomarien useille amerikkalaisvastaisille tuomioille kisojen aikana.
Seuraavana vuonna Rose työnsi sittemmin ensimmäiseksi viralliseksi maailmanennätykseksi hyväksytyn tuloksen 15,54, jonka rikkoi Emil Hirschfeld vasta 19 vuotta myöhemmin.
Tukholman olympialaisissa Rose voitti kuulantyönnon molempien käsien yhteistuloksen, mutta jäi varsinaisessa kuulakilpailussa toiseksi Patrick McDonaldin jälkeen. Yhteistuloksessa Rose työnsi oikealla 15,23 ja vasemmalla 12,47, varsinaisessa kilpailussa paremmalla kädellään 15,25. Lisäksi Rose otti osaa moukarinheittoon (yhdeksäs) ja kiekonheittoon (yhdestoista).
Rose kuoli vain 28-vuotiaana lavantautiin kotikaupungissaan San Franciscossa.
Richard Sheldon

Richard Sheldon (9. heinäkuuta 1878 – 23. tammikuuta 1935) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, kuulantyönnön olympiavoittaja Pariisissa 1900. Voittotulos oli uusi olympiaennätys 14,10. Sheldon sai myös pronssia kiekonheitossa.
Sheldon työnsi uuden olympiaennätyksen sekä karsinnassa 13,80 kantaneella työnnöllä sekä loppukilpailussa, jossa hänen tuloksensa oli 14,10. Edeltävä olympiaennätys oli ollut Robert Garrettin 11,22.
Etelänliito-orava

Etelänliito-orava eli assapan ("Glaucomys volans") on oravien heimoon kuuluva jyrsijä ja toinen kahdesta pohjoisamerikkalaisesta liito-oravalajista.
Tuntomerkit.
Tylppäkuonoisen etelänliito-oravan ruumiin pituus on noin 12 senttimetriä ja massa 45–100 grammaa. Lajille tyypillinen piirre on puusta puuhun liitämisen mahdollistava takajalkoja yhdistävä ihopoimu. Oravan häntä on noin yhdeksän senttiä pitkä, ja sitä peittää tiheä karva.
Elintavat ja lisääntyminen.
Laji viihtyy metsissä ja pesii puunkoloihin. Ravinnoksi kelpaavat hedelmät, siemenet ja eläinperäinen ravinto. Lisääntymiskausi alkaa helmi–maaliskuussa, ja tiineys kestää 20 vuorokautta. Naaras synnyttää kerralla 2–6 poikasta.
Nimistä.
Tieteellinen sukunimi "Glaucomys" tarkoittaa harmaata hiirtä ja lajinimi "volans" lentävää.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että etelänliito-oravan suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”amerikanliito-orava”. Tätä nimeä on perinteisesti käytetty "Glaucomys sabrinus" -lajista, jolle taas toimikunta ehdottaa uutta nimeä ”kanadanliito-orava”.
Filippiinienkummituseläin

Filippiinienkummituseläin ("Tarsius syrichta") on kummituseläimiin kuuluva laji.
Tuntomerkit.
Filippiinienkummituseläinten silmät ovat suuret. Takajalat ovat oleellisesti etujalkoja pidemmät, säären molemmat luut ovat osittain kasvaneet yhteen ja jalkapöydän luut ovat hyvin pitkät. Varpaiden kärjet ovat levinneet pyöreiksi levyiksi ja toimivat imukuppien tapaan. Häntä on pitkä ja vahva. Ruumis on 15–18 cm pitkä, häntä 22–25 cm pitkä ja painoa on 80–140 g.
Ravinto.
Filippiinienkummituseläimet syövät hyönteisiä ja pieniä selkärankaisia, erityisesti sisiliskoja.
Lisääntyminen.
Naaras saa yhden poikasen noin kuuden kuukauden kantoajan jälkeen.
SEAT Exeo

SEAT Exeo on SEATin vuosina 2008–2013 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se on uudelleennimetty Audi A4 (B7), jonka tuotantolinja siirrettiin valmistuksen päätyttyä Audin tehtaalta Saksasta SEATin tehtaalle Espanjaan. Auton ulkonäköä on muokattu vastaamaan muuta SEAT-mallistoa ja sen kojelauta on peräisin A4:n avomallista. Exeo esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2008.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Exeo sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Moottoreina olivat aluksi 1,6-litrainen (102 hv) bensiinimoottori ja 2,0-litrainen (120/143 hv) TDI-dieselmoottori. Keväällä 2009 valikoimaa täydensivät turboahdetut bensiinimoottorit 1,8 T (150 hv) ja 2,0 TFSI (200 hv), joista jälkimmäisessä oli suorasuihkutus. Lisäksi dieselistä tuli tarjolle 170-hevosvoimainen versio. Osaan malleista oli saatavana portaaton "Multitronic"-automaattivaihteisto, mutta Audin quattro-nelivetoa ei kuitenkaan ollut saatavilla Exeoon.
Keväällä 2010 turboahdettu ja suorasuihkutteinen 1,8 TSI (160 hv) korvasi aiemman 1,8-litraisen. Samaan aikaan 2,0 TFSI:stä tuli 210-hevosvoimainen versio. Saman vuoden syksyllä 1,6-litrainen poistui valikoimasta ja 1,8 TSI:stä tuli tarjolle myös pienitehoisempi 120-hevosvoimainen versio. 2,0 TFSI poistui vuoden 2012 lopulla.
Savannipuikkija

Savannipuikkija eli grimminsukeltajakauris ("Sylvicapra grimmia") on afrikkalainen nautaeläinten heimon ("Bovidae") sorkkaeläinlaji ja sukunsa "Sylvicapra" ainoa laji. Siitä tunnetaan 13 alalajia.
Savannipuikkijan sarvet ovat pysyvät, haarattomat, ja niitä voi olla molemilla sukupuolilla (uroksilla ne ovat suuremmat kuin naarailla) tai pelkästään urospuolisilla yksilöillä. Savannipuikkija on noin 85–115 cm:n pituinen ja se painaa 12–16 kg. Sen säkäkorkeus on 45–60 cm ja hännän pituus on 10–12 cm.
Laji on levinnyt koko Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan lukuun ottamatta Guineanlahden trooppisia rannikkometsiä, Kongoa ja Afrikan sarvea. Laajan levinneisyytensä takia se on arvioitu elinvoimaiseksi lajiksi. Sen elinympäristöön kuuluvat metsäsaarekkeet, savannit ja pensaikkoiset alueet. Sitä tavataan myös vuoristoissa ja ylängöillä.
Lajin ravintona ovat lehdet, vesat, silmut, siemenet, hedelmät ja joskus myös hyönteiset.
Naaraan kanto-aika kestää noin seitsemän kuukautta ja se synnyttää yleensä yhden vasan.
Peveril Meigs

Peveril Meigs, III (5. toukokuuta 1903 Flushing New York, Yhdysvallat – 16. syyskuuta 1979 Wayland, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen maantieteilijä, joka tuli tunnetuksi maapallon kuivien alueiden tutkijana ja työstään Meksikon Baja Californian alueen alkuperäisasukkaiden parissa.
Meigs syntyi New Yorkissa. Hän muutti perheensä kanssa Santa Barbaraan, Kaliforniaan. Meigs opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1925 ja tohtoriksi vuonna 1932. Opiskeluaikanaan hän kiinnostui Baja Californian alueesta ja teki alueelle ensimmäisen retkensä opiskelutoverinsa C. W. Thornthwaiten kanssa.
Vuonna 1926 Meigs teki toisen retkensä Baja Californiaan. Mukana oli myös hänen ohjaajansa Carl O. Sauer. Tämän jälkeen Meigs vieraili alueella joka kesä seuraavien kolmen vuoden ajan. Hän keskittyi dominikaanien lähetysasemien ja näitä ympäröivien alkuperäisasukkaiden yhteisöjen maantieteeseen. Vuonna 1928 Meigs asui useita viikkoja kiliwa-intiaanien kanssa ja tutki heitä. Hän palasi vielä vuonna 1936 kiliwojen pariin ja viimeisteli tutkimuksensa, jotka julkaistiin vuonna 1939 nimellä "The Kiliwa Indians of Lower California".
Valmistumisensa jälkeen Meigs opetti Kaliforniassa ja Louisianassa. Vuosina 1942–1945 hän toimi tiedustelupalvelu Office of Strategic Servicesin maantieteilijänä ja vuosina 1948–1949 Arctic Institute of North American palveluksessa. Meigs työskenteli melkein koko uransa ajan maapallon kuivien alueiden tutkijana. Hän jakoi vuonna 1953 maan kuivat alueet kolmeen kategoriaan. Äärimmäisen kuivilla alueilla on täysin sateettomia 12 kuukauden jaksoja, kuivilla alueilla sataa vettä korkeintaan 250 mm vuodessa ja puolikuivilla 250–500 mm vuodessa. Alle 250 mm sadetta vuodessa saavia alueita pidetään aavikkoina ja puolikuivia alueita aroina.
Isogaselli

Isogaselli eli grantingaselli ("Nanger granti") on Itä-Afrikassa elävä gasellilaji. 
Tuntomerkit.
Isogasellin ruumis on 140–170 cm pituinen, ja eläin painaa 60–82 kg. Sen säkäkorkeus on 85–95 cm ja hännän pituus 25–35 cm. Kyljissä on selvä värien rajaviiva, joskin musta juova puuttuu. Päässä on valkeat juovat sarvien tyveltä silmien molemmille puolille. Uroksella on noin 60 cm:n mittaiset S-kirjaimen muotoiset sarvet. Naaraan sarvet ovat hieman edellistä lyhyemmät.
Levinneisyys.
Etiopian ja Somalian eteläosista Itä-Ugandaan, koko Keniaan ja Tansanian eteläosiin saakka.
Illinoisin yliopisto, Chicago

Illinoisin yliopisto, Chicago eli UIC () on Illinoisin osavaltiossa, Chicagossa, sijaitseva julkisrahoitteinen yliopisto. Sen lääketieteellinen tiedekunta on yksi Yhdysvaltain suurimmista. Yliopisto kuuluu Illinoisin yliopistojärjestelmään, joka koostuu kolmesta kampusyliopistosta. Kaksi muuta sijaitsevat Urbana-Champaignissa ja Springfieldissa.
Historia.
Illinoisin yliopiston Chicagon-kampus juontaa juurensa kolmesta 1800-luvun lopulla perustetusta yksityisestä terveysalan oppilaitoksesta: 
Chicagon terveysalan oppilaitokset liitettiin vuosien 1896-97 aikana Illinoisin yliopistoon. Vuonna 1965 avattiin uusi kampusalue.
Christopher Heino-Lindberg

Christopher Heino-Lindberg (s. 29. tammikuuta 1985 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka siirtyi kaudeksi 2011–2012 Ruotsin kolmannen sarjatason Nackaan. Urallaan hän on pelannut myös Elitserienissä, jossa on voittanut Ruotsin-mestaruuden.
Ura.
Heino-Lindberg pelasi ensimmäisen aikusten ottelussa Allsvenskanissa Hammarby IF:ssä kaudella 2002–2003. Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään. Seuraavalla kaudella hän pelasi Allsvenskania sekä Vallentunassa että Hammarbyssä, jota edusti myös kauden 2004–2005.
Kaudeksi 2005–2006 Heino-Lindberg siirtyi Ruotsin pääsarjassa pelaavaa Färjestadia. Heti ensimmäisellä kaudellaan hän oli mukana voittamassa Ruotsin-mestaruutta. Hän pelasi Färjestadissa vielä kaksi seuraavaa kautta ja siirtyi kaudeksi 2008–2009 Allsvenskanissa pelaavaan AIK:hon. Ensimmäisellä kaudellaan AIK:ssa Heino-Lindbergillä oli Allsvenskanin paras torjuntaprosentti ja vähiten päästettyjä maaleja. Toisella kaudella hän oli nostamassa AIK:ta takaisin Elitserieniin.
Elitserienissä Heino-Lindberg pelasi kaudella 2010–2011 vain neljä ottelua. Loukkaantumisten takia hän ei lopulta saanut seuraavalle kaudelle uutta sopimusta Elitserieniin. Hän siirtyikin elokuussa 2011 Ruotsin kolmanneksi korkeammalla sarjatasolla pelaavaan Nackaan.
Astyanaks

Astyanaks (, ”kaupungin valtias”) oli kreikkalaisessa mytologiassa Hektorin ja Andromakhen poika. Syntymässään hänelle annettiin nimi Skamandrios () Skamandros–joen mukaan, mutta troijalaiset nimesivät hänet Astyanaksikseksi hänen asemansa vuoksi kaupungin uljaimman sankarin esikoispoikana. Myös Herakleella oli samanniminen poika Thespioksen tyttären kanssa.
Troijan kukistumisen jälkeen Andromakhe kätki lapsen puolisonsa hautakammioon. Astyanaks kuitenkin löydettiin piilostaan, jolloin kreikkalaiset päättivät heittää lapsen alas kukistuneen Troijan muureilta, peläten tämän vartuttuaan kostavan isänsä kuoleman. Lähteestä riippuen tämän teki joko Odysseus tai Neoptolemos – tosin Seneca kertoo lapsen hypänneen itse muurilta alas Odysseuksen lausuessa Kalkhaan ennustusta, joka vaati lapsen uhraamista suotuisien tuulien varmistamiseksi.
Tarinasta on lukuisia muunnelmia keskiajalta ja renessanssin aikakaudelta, joissa Astyanaks onnistui pelastumaan Troijan tuhosta ja perusti myöhemmin uuden Troijan.
Nasarawa

Nasarawa eli Nassarawa on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan keskiosassa. Nasarawan pinta-ala on 27 117 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan osavaltiossa oli noin 1 863 000 asukasta. 
Nasarawan pääkaupunki on Lafia ja maatalous on seudun tärkein elinkeino. Raaka-ainevaroina alueelta löytyy suolaa ja bauksiittia. 
Aiheesta muualla.
Robinhood

Robinhood tai Säästötalo Robinhood (puhekielessä Robbari) oli suomalainen halpahalliketju. Ketjun toimipaikat sijaitsivat Orimattilassa, Nastolassa, Haminassa, Heinolassa, Hollolassa, Inkeroisissa, Kotkassa, Karhulassa, Kouvolassa, Pernajassa, Kuusankoskella, Lappeenrannassa, Mäntsälässä ja Porvoossa.
Ketjun iskulause oli "Aina hintansa väärti". 
Jukka ja Seppo Saastamoinen perustivat ketjun vuonna 1987 Kouvolaan. Vuonna 2005 ketjun omistus siirtyi Tokmanni-konsernille 36,6 miljoonalla eurolla. Syksyllä 2015 kaikki Robinhood-myymälät muutettiin Tokmanneiksi. Samalla myös muut Tokmannin omistuksessa olleet erillisten ketjujen myymälät siirrettiin Tokmanni-ketjuun.
Niger (osavaltio)

Niger on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Nigerin pinta-ala on noin 76 363 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Nigerissä oli noin 3 950 000 asukasta. Alueen eteläosassa elävät nupet, idässä gwarit, lännessä busat ja pohjoisosassa monet kansat kuten hausat ja fulanit. Väestössä on sekä kristittyjä että muslimeita, mutta osavaltio on päättänyt noudattaa islamilaista lakia. 
Nigerin pääkaupunki on Minna. Osavaltioon saanut nimensä Niger-joesta. Kaksi Nigerian suurinta vesivoimalaa sijaitsevat tässä osavaltiossa, samoin Kainji-järven ympärille perustettu Kainjin kansallispuisto.
Alueen väestötiheys pieneni 1800-luvulla, kun läheisten emiraattien fulanit sieppasivat sieltä orjia. Tsetsekärpäset ovat haitanneet asuttamista.
Tarim (joki)

Tarim (, ) on joki Kiinan luoteisosassa. Se on Xinjiangin alueen merkittävin joki. Tarim muodostuu Xinjiangin länsiosassa Yarkandjoen ja Kaxgarjoen yhdistyessä. Muita Tarimiin laskevia jokia ovat Aksu ja Hotanjoki.
Yarkandin lähdejoki mukaanluettuna Tarimin pituus on noin 2 000 kilometriä. Joen pääuomaa ei kuitenkaan ole kaikkialla selkeästi määritelty ja joki vaihtaa usein uomaansa, joten myös joen pituus vaihtelee. Tarimin valuma-alue on noin 557 000 neliökilometriä.
Tarim virtaa itään Taklimakanin aavikon lävitse. Se laskee vetensä Lop Norin kausittaiselle järvi- ja suoalueelle. Tarim-joen allasta ympäröivät korkeat vuoristot: Tienšan, Pamir ja Kunlun.
Ogun (osavaltio)

Ogun on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan lounaisnurkassa Beninin rajalla. Ogunin pinta-ala on 16 762 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Ogunissa oli noin 3 728 000 asukasta. 
Ogunin pääkaupunki on Abeokuta. Ogun on Nigerian suurin kolapähkinöiden tuottaja. 
Suurin osa Ogunista on trooppista sademetsää; luoteisosassa on puusavannia.
Paavo Tirkkonen

Paavo Juhani Tirkkonen (2. lokakuuta 1947 Savonlinna – 5. elokuuta 2012) oli suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Tirkkosen seurana oli Savonlinnan Pallokerho. Ammatiltaan Tirkkonen on sähköasentaja. 
Tirkkonen pelasi jääkiekkoa SaPKon junioreissa kaudet 1960–1962. Edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 1963 ja pelasi SaPKossa aina vuoteen 1983. Kaudet 1966–1983 Tirkkonen pelasi yhtä kautta lukuun ottamatta SaPKon kapteenina. Tirkkonen pelasi myös SaPKon neljällä SM-sarjakaudella. Tirkkonen on pelannut 42 A-maaottelua ja 12 nuorten maaottelua. Olympialaisissa hän oli mukana vuonna 1968 Grenoblessa. Maajoukkueesta Tirkkosella on myös hopeaa Jaroslavin nuorten EM-turnauksesta. Uransa jälkeen Tirkkonen ryhtyi valmentajaksi. Nykyisin SaPKo on jäädyttänyt Tirkkosen pelinumeron 2.
Tirkkonen toimi myös pelaajavalmentajana jo SaPKon pelattua SM-sarjassa. Myöhemmin Tirkkonen on toiminut SaPKon A-nuorten valmentajan sekä kakkosvalmentajana SaPKon I-divisioonassa pelanneessa edustusjoukkueessa.
Ennen jääkiekkouransa alkua Tirkkonen pelasi jalkapalloa vuodesta 1959 vuoteen 1967. Viimeiset vuodet hän pelasi SaPKon edustusjoukkueessa. Jääpalloa Tirkkonen pelasi kaudet 1960–1963.
Paavo Tirkkosen pojat Pekka Tirkkonen ja Antti Tirkkonen pelasivat jääkiekkoa SM-liigassa. Paavon veli Heikki Tirkkonen edusti Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1971 ja pelasi parhaimmillaan I-divisioonassa.
Péter Medgyessy

Péter Medgyessy (s. 19. lokakuuta 1942 Budapest) on unkarilainen poliitikko, joka oli Unkarin pääministeri vuosina 2002–2004. 
Medgyessy muodosti toukokuussa 2002 keskustavasemmiston koalitiohallituksen, jossa sosialistipuolue on liberaalien vapaademokraattien kumppanina.
Muutamaa kuukautta myöhemmin Medgyessy myönsi työskennelleensä salaisen palvelun tiedustelu-upseerina 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Hän kuitenkin kiisti tehneensä yhteistyötä KGB:n kanssa ja sanoi työskennelleensä Unkarin ohjaamiseksi kohti IMF:n jäsenyyttä Moskovan tietämättä.
Unkari liittyi Euroopan unioniin Medgyessyn kaudella vuonna 2004.
Medgyessy erosi tehtävästään elokuussa 2004 hallituskoalition hajotessa. Hän toimi kuitenkin väliaikaisena pääministerinä vielä 30 vuorokautta eroilmoituksensa jälkeen perustuslain mukaisesti sekä muutaman lisäpäivän kunnes Unkarin parlamentti oli hyväksynyt hänen seuraajansa Ferenc Gyurcsányn.
Elämäkerta.
Budapestissa syntynyt Medgyessy luki teoreettista ekonomiikkaa Karl Marxin taloustieteellisessä yliopistossa (nyk. Budapestin Corvinusin yliopistossa). Medgyessy valmistui vuonna 1966, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan samassa yliopistossa, mutta tällä kertaa jatko-opiskelijana. Medgyessy puhuu ranskaa ja romaniaa sujuvasti ja osaa jonkin verran englantia ja venäjää.
Valmistuttuaan yliopistosta Medgyessy työskenteli valtiovarainministeriön palveluksessa. Medgyessy nimitettiin valtiovarainministeriksi vuonna 1987 ja hän toimi Unkarin varapääministerinä 1988–1989. Kommunistihallinnon kaatumisen jälkeen Medgyessy siirtyi pankkiiriksi, minkä jälkeen hän toimi uudelleen valtiovarainministerinä 1996–1998 sosialistien ensimmäisessä hallituksessa. Medgyessy oli valtiovarainministerinä sosialistien kompromissiehdokas puolueen eri laitojen välillä. Medgyessy itse ei ollut puolueen jäsen.
Hän on naimisissa Katalin Csaplárin kanssa, ja heillä on yhteinen tytär, joka on syntynyt vuonna 1969. Tyttärensä lisäksi Medgyessyllä on vuonna 1970 syntynyt poika edellisestä avioliitostaan.
Ondo

Ondo on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Ondon pinta-ala on 14 606 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Ondossa oli noin 3 441 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat jorubat. Ijaw-heimoja asuu lähinnä rannikkoseudulla. 
Ondon pääkaupunki on Akure. Ondo on suuri kaakaon tuottaja.
Osun

Osun on yksi Nigerian 36 osavaltiosta. Se sijaitsee maan länsiosassa. Osunin pinta-ala on 9 251 neliökilometriä. Vuoden 2006 väestönlaskennan alustavien tulosten mukaan Osunissa oli noin 3 423 000 asukasta. Suurin väestöryhmä ovat jorubat. Jorubien kulttuurin keskeinen paikka Ife sijaitsee Osunissa. 
Osunin pääkaupunki on Osogbo. Osavaltio on saanut nimensä Osun-joesta.
Juho Kananen

Juho Heikki Kananen (28. huhtikuuta 1874 Heinävesi – 4. maaliskuuta 1955 Heinävesi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1911–1914 ja 1919–1922.
Elämä.
Juho Kanasen vanhemmat olivat mökkiläinen Matts Kananen ja Anna Kaisa Heimonen. Hän viljeli Heinäveden Hasumäessä sijainnutta kotitilaansa ensin torpparina ja myöhemmin torpparivapautuksen jälkeen itsenäisenä pienviljelijänä. Kananen oli kunnallislautakunnan jäsen jo vuosisadan alussa. Vuonna 1908 hänet valittiin kuntakokouksen puheenjohtajaksi, mutta päätös kumottiin, koska vaali oli suoritettu huutoäänestyksellä. Kananen oli myös Heinäveden työväenyhdistyksen puheenjohtaja sekä sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön perustajajäsen ja puheenjohtaja. Lisäksi hän osallistui muun muassa vuoden 1908 Tampereen torpparikokoukseen Heinäveden ja Kangaslammin torpparien edustajana. Vuonna 1911 Kananen valittiin eduskuntaan. 
Maltillisena sosialidemokraattina Kananen ei osallistunut sisällissodan tapahtumiin, mutta hän erosi sodan aikana kunnallisista luottamustehtävistään. Sodan jälkeen Kananen oli vaalipiirinsä ainoa sosialidemokraattinen varaedustaja, joka olisi kelpuutettu täydentämään niin sanottua tynkäeduskuntaa. Syksyllä 1918 hän oli elvyttämässä sodan lamaannuttamaa SDP:n toimintaa osallistumalla muun muassa joulukuussa pidettyyn ylimääräiseen puoluekokoukseen. Vuonna 1919 Kananen valittiin jälleen kansanedustajaksi. 
Jätettyään eduskunnan 1922 Kananen jatkoi edelleen kunnallispolitiikassa. Helmikuussa 1923 hänet valittiin Heinäveden kunnanvaltuuston puheenjohtajaksi. Kananen joutui luopumaan tehtävästään jo samana keväänä, kun hänet tuomittiin välikäräjillä sakkoihin juopumuksesta ja määrättiin menettämään kunnalliset luottamustoimensa. Kesällä 1932 Kananen herätti valtakunnallista huomiota, kun hänen puheensa keskeytettiin Lapuan liikkeen murhaaman Onni Happosen hautajaisissa. Porvarilehtien mukaan Kananen oli arvostellut työväenliikkeen nuorempaa polvea liian kiihkomieliseksi ja piti sitä osasyynä Happosen kohtaloon. "Suomen Sosialidemokraatti" sen sijaan kertoi keskeyttämisen syynä olleen Kanasen tukevan humalatilan.
Perhe.
Juho Kanasen vaimo oli Ida Maria Pitkänen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1903.