tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marilyn Miller

Marilyn Miller (alun perin Mary Ellen Reynolds; 1. syyskuuta 1898 Evansville, Indiana – 7. huhtikuuta 1936 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänestä tuli yksi aikansa suosituimmista musiikkikomedioiden tähdistä esiintymisillä muiden muassa tuotannoissa "Sunny" (1925–1926), "Rosalie" (1928), "Smiles" (1930–1931) ja "As Thousands Cheer" (1933–1934).
Miller käytti isäpuolensa sukunimeä. Hänen vanhempansa ja vanhin siskonsa perustivat vaudevilleseurueen Columbian Trio, johon hänkin liittyi 4-vuotiaana. Miller esiintyi näyttämöllä ensimmäisen kerran Daytonissa Ohiossa elokuussa 1903. Hän kiersi kymmenen vuoden ajan Columbian Trion kanssa; sen nimeksi tuli myöhemmin Five Columbians. Miller sai osakseen tuottaja, manageri Lee Shubertin huomion esiintyessään Lontoon Lotus Clubissa. Shubert kutsui hänet esiintymään New Yorkiin Winter Garden Theatreen. Siellä hän teki debyyttinsä "The Passing Show’n" esityksessä vuonna 1914. Hän esiintyi myös sen myöhemmissä tuotannoissa. Millerin manageriksi tuli vuonna 1918 Florenz Ziegfeld. Miller esiintyi Ziegfeldin johdolla muun muassa vuoden 1918 Ziegfeld Folliesissa. Hän saavutti suosiota vuonna 1920 "Sallyn" tähtenä, erityisesti Jerome Kernin laulujen “Look for the Silver Lining“ ja “Whip-poor-will“ tulkinnoista.
Miller lähti vuonna 1930 tekemään "Sallyn" ja "Sunnyn" elokuvaversioita. Lisäksi hän esiintyi elokuvassa "Her Majesty, Love" (1931). Miller kuoli äkillisesti infektioon. Hänestä julkaistiin vuonna 1949 elämäkerrallinen elokuva "Look for the Silver Lining".
Rokka no Yūsha

Rokka no Yūsha (, ) on Ishio Yamagatan kirjoittama light novel -sarja, jota Shueisha on julkaissut vuodesta 2011 lähtien. Sarjasta on anime-sovitus, jonka on ohjannut Takeo Takahashi sekä Kei Torun piirtämä manga. Animen ensimmäinen kausi esitettiin vuonna 2015 ja kauden päätös jäi avoimeksi, joka jätti katsojat odottamaan toista kautta. Light novel -sarjaa on julkaistu kuusi osaa, mutta sarjan jatkosta ei ole uutisoitu vuoden 2015 jälkeen. Anime-versio kattoi vain ensimmäisen kirjan osuuden.
Tarina.
Tarina kertoo kuudesta soturista, jotka on valittu taistelemaan demoniruhtinasta vastaan.
Hanna Tikander

Hanna Tikander (s. 20. helmikuuta 1994) on suomalainen sosiaalisen median vaikuttaja ja podcastjuontaja. Hän juontaa "Selvin päin" -podcastia, jossa on jakanut kokemuksia omasta raitistumisestaan ja käsitellyt alkoholismiin liittyviä aiheita.
Tikander on lähtöisin sipoolaisesta perheestä. Hän oli mukana perustamassa Mimmit sijoittaa -mediayhtiötä, jossa hänen yhtiökumppaninsa on Pia-Maria Nickström.
Gummerus on julkaissut Tikanderin ja Wilma Ruohiston kirjoittaman kirjan "Selvin päin – Erään bilettäjän tarina". Vuonna 2025 Tikander osallistui "Erikoisjoukot"-tositelevisiosarjaan.
Oscar Fisker Mølgaard

Oscar Fisker Mølgaard (s. 18. helmikuuta 2005 Hjørring, Tanska) on tanskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Mølgaardilla on kauden 2026–2027 loppuun saakka ulottuva sopimus NHL-joukkue Seattle Krakenin kanssa, mutta hän pelaa pääasiassa AHL-joukkue Coachella Valley Firebirdsissa.
Mølgaardin kasvattajaseura on Fredrikshavn IK. Seattle Kraken varasi hänet toisella kierroksella 52. varausvuorolla . Ennen Krakenin organisaatioon siirtymistä hän pelasi SHL-joukkue HV71:ssa.
Mølgaard on pelannut 129 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 18 maalia ja 29 syöttöä eli yhteensä 47 tehopistettä. Mølgaard on pelannut 13 SHL:n alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja kolme syöttöä eli yhteensä viisi tehopistettä. Mølgaard on pelannut seitsemän AHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia ja yhden syötön eli yhteensä kolme tehopistettä. Hän kuului Tanskan joukkueeseen. Suomen ja Latvian MM-kilpailuissa 2023, Tsekin MM-kilpailuissa 2024 ja karsintaturnauksessa Milano-Cortinan talviolympialaisiin 2026. Kaikki uran tilastot päivitetty 30. huhtikuuta 2025.
Callicebus barbarabrownae

Callicebus barbarabrownae on kierteishäntäapinoiden heimoon kuuluva harvinainen apinalaji.
"Callicebus barbarabrownae" -lajin koiraista ei ole tarkkoja mittoja. Naaraan pää ja vartalo ovat yhteensä 33–36 cm, ja häntä noin 40 cm. Painoksi on arvioitu 1000–1300 grammaa. Selkä ja kyljet ovat vaalean pörröiset, ja mustat karvatupet näkyvät turkin läpi täplittäin tai juovina; reidet ja olkavarret ovat vaaleammat. Kurkku, rintakehä ja vatsa ovat lähes kokonaan pörröiset. Hännän väri vaihtelee tummanoranssista kastanjanruskeaan. Naama, kädet ja jalat ovat mustat. Otsa, päälaki ja korvien etuosat ovat pörröiset, ja päälaella on mustia pitkiä karvoja.
Laji on kotoperäinen Brasiliassa, missä sitä esiintyy Bahian ja Sergipen osavaltioissa noin 240–900 metrin korkeudessa merenpinnasta. Se elää kuivassa caatinga-pensastossa ja viihtyy parhaiten tiheiköissä. Lajin kotiseudulla on laajalle levinnyttä metsäkatoa ja elinympäristöjen pirstaloitumista. Karjankasvatus, maatalous ja jatkuva kaupungistuminen ovat tärkeimmät uhat. Alueelle on ominaista nopea kehitys, jota helpottaa laaja tieverkosto. Muita uhkia ovat teiden ja voimalinjojen aiheuttamat mahdolliset vaarat. Myös lemmikkieläimet saalistavat joskus näitä pienikokoisia apinoita.
Nella Walker

Nella Walker (6. maaliskuuta 1880 tai 1886 Chicago, Illinois – 22. maaliskuuta 1971 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Walker oli naimisissa näyttelijä Wilbur Mackin kanssa. Avioliitto päättyi eroon. Walker aloitti uransa vaudeville-esiintyjänä yhdessä miehensä kanssa. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1929 elokuvassa "Tanned Legs". Hän esiintyi yli sadassa elokuvassa, joihin kuuluivat "The Vagabond Lover", "Reunion in Vienna", "Stella Dallas", "Kitty Foyle", "Hellzapoppin’" ja "Kaunis Sabrina".
Ritariprinsessa Nella

Ritariprinsessa Nella () on esikoululaisille suunnattu animaatiosarja, joka on tehty Nickelodeonille.
Ritariprinsessa Nellan päähenkilö on 8-vuotias Nella, jolla on sekä prinsessoihin että ritareihin yhdistettyjä ominaisuuksia ja jolla on kyky muuttua prinsessasta kuningaskuntaa suojelevaksi ritariprinsessaksi. Sarjassa Nellan ystäviä ovat yksisarvinen Trinket sekä ritari Sir Garrett ja tämän ratsu Clod. Ritariprinsessa Nella sai parhaan perhesarjan Gracie-palkinnon vuonna 2018.
Nella Bergen

Nella Bergen (2. joulukuuta 1873 Brooklyn, New York – 1919) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Bergen oli näyttelijä Edith Shaynen sisko. Hän oli naimisissa DeWolf Hopperin kanssa, mutta erosi vuonna 1913. Bergen teki varhaisimmat esiintymisensä laulajana Patrick S. Gilmoren johdolla. Hän oli mukana kantaesittämässä John Philip Sousan teosta "The Bride-Elect" 28. joulukuuta 1897. Hän teki siinä ensiesiintymisensä New Yorkin näyttämöillä. Muita teoksia, joissa Bergen esiintyi, olivat muiden muassa "The Charlatan", "Wang", "The Baroness Fiddlesticks", "The Free Lance", "The Talk of New York" ja "He Came from Milwaukee".
Porlammin vapaaehtoinen palokunta

Porlammin vapaapalokunta on toinen Lapinjärven kunnassa toimivista Itä-Uudenmaan hyvinvointialueen pelastustoimen sopimuspalokunnista. Porlamminkylän Vapaaehtoinen Palokunta r.y. on rekisteröity 21. helmikuuta 1957. Sen nykyinen nimi on Porlammin vapaapalokunta ry. 
Porlammin VPK osallistui 2021 ja 2024 Päivä paloasemalla - tapahtumaan.
Emma Abbott

Emma Abbott (1850 Chicago – 1891) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Abbott aloitti varhain musiikkiopintonsa. Hän teki debyyttinsä laulajana ja kitaristina Peoriassa Illinoisin osavaltiossa vuonna 1859. Abbott kiersi teini-ikäisenä ammattimaisesti Keskilänttä. Muutettuaan New Yorkiin hän lauloi universalistisen Divine Paternity -kirkon kuorossa. Seurakuntaan kuului varakkaita jäseniä, ja seurakunta osallistui Abbottin Euroopassa suorittamien opintojen rahoittamiseen. Abbott vietti aikaa Milanossa ja Pariisissa ennen kuin liittyi Lontoon Royal Opera Housen palvelukseen. Hän teki Covent Garden -debyyttinsä vuonna 1876. Abbottin sopimus kuitenkin purettiin, koska hän kieltäytyi esiintymästä kurtisaani Violettan roolissa Giuseppe Verdin "La traviatassa" väittäen hahmon olevan moraaliton.
Abbott perusti New Yorkiin palattuaan miehensä Eugene Wetherellin kanssa Abbott English Opera Companyn vuonna 1878. Hän lauloi siellä muun muassa Julian roolin Charles Gounod’n oopperassa "Romeo ja Julia". Abbott jatkoi ammattimaista laulajan uraansa, kunnes kuoli keuhkokuumeeseen 40-vuotiaana.
Elyn Saks

Elyn Saks (s. 1956) on yhdysvaltalainen oikeustieteilijä.
Saks valmistui Vanderbiltin yliopistosta ja sai sitten maisterin arvon Oxfordin yliopistosta. Hän suoritti Juris Doctor -tutkinnon Yale Law Schoolissa ja sai filosofian tohtorin oppiarvon psykoanalyysissä New Center for Psychoanalysisissä. Saks on toiminut Etelä-Kalifornian yliopiston Gould School of Law’n oikeustieteen, psykologian, psykiatrian ja käyttäytymistieteiden Orrin B. Evans -professorina. Hän liittyi Gould School of Law’n henkilökuntaan vuonna 1989. Saks sai John D. and Catherine T. MacArthur -stipendin vuonna 2009. Hän käytti näitä varoja ajatuspaja Saks Institute for Mental Health Law, Policy, and Ethicsin perustamiseen Etelä-Kalifornian yliopistossa.
Saks on saanut oikeustieteen kunniatohtorin arvon Pepperdinen yliopistosta. Hänen kirjoihinsa kuuluu muistelmateos "The Center Cannot Hold: My Journey Through Madness", jossa hän kuvaa henkilökohtaista kokemustaan skitsofreniasta ja hyvästä selviytymisestään ennusteesta huolimatta. Saks alkoi kokea aistiharhoja ja epätavallisia pelkotiloja 8-vuotiaana. Oireet pahenivat aikuisikään tultaessa, ja hänellä todettiin skitsofrenia noin 20-vuotiaana. Saks onkin keskittynyt varsinkin mielenterveyspotilaiden kansalaisoikeuksien tarkasteluun. Hän hyväksyi sairautensa parantumattomuuden 40-vuotiaana. Hän on keskusteluun perustuvan terapian kannattaja, mutta pitää lääkehoitoa välttämättömänä sairauden kokonaisvaltaisen hallinnan kannalta.
Pekka Isoviita

Pekka Lasse Isoviita (12. tammikuuta 1931 Ulvila – 7. helmikuuta 2016 Espoo) oli suomalainen kasvitieteen professori ja museonhoitaja.
Pekka Isoviidan vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Mikko Isoviita ja Anni Emilia Heinonen ja puoliso vuodesta 1958 Marjatta Tammela. Isoviita tuli ylioppilaaksi Porin Lyseosta 1951 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1958 ja maisteriksi 1960. Filosofian lisensiaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1966 ja väitteli siellä samana vuonna filosofian tohtoriksi. 
Isoviita toimi uransa alussa kasvitieteen opetus- ja tutkimusassistenttina Turun ja Helsingin yliopistoissa ja oli Valtion luonnontieteteellisen toimikunnan tutkimusassistentti 1953–1967. Hän oli Helsingin yliopiston Kasvimuseon vt. museonhoitaja ja amanuenssi useaan eri otteeseen 1967–1971, museonhoitaja 1971–1987 ja vt. johtaja oman toimensa ohella 1992–1994. Helsingin yliopiston vt. kasvitieteen apulaisprofessori Isoviita oli 1971–1975, kustos ja osastonjohtaja 1987–1994 ja professori 1990–1994. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Isoviidan erikoisalaa oli sammalten nimistö.
Marmota kastschenkoi

Marmota kastschenkoi on osissa Venäjän Tomskin, Kemerovon ja Novosibirskin alueiden metsäaroa tavattava murmeli.
Ulkonäkö ja koko.
"Marmota kastschenkoi" on ruumiinpituudeltaan 495–640 mm. Hännän pituus on 124–200 mm. Painoa on keväisin 3–6,3 kg ja syksyisin 4,6–9 kg. Väritys on selkäpuolelta tummanruskea. Vatsapuoli voi olla vaaleampi. Kuono on ruskea. Nenän ympärillä voi olla kellanruskeita laikkuja. Leualla on valkoinen laikku.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajin reliktipopulaatio tunnetaan osista Venäjän Lounais-Siperian Tomskin, Kemerovon ja Novosibirskin alueita.
Tyypillisiä lajin esiintymispaikkoja ovat rinteet metsäarolla ja aukeilla. Joskus niitä tavataan esimerkiksi hylättyjen rakennusten tai hautausmaiden yhteydessä.
Elintavat.
"Marmota kastschenkoi" on päiväeläin, joskin lähellä ihmisasutusta ne voivat olla hämäräaktiivisia. Se horrostaa talvisin seitsemästä kahdeksaan kuukautta ja naaraat saavat yhden poikueen vuosittain. Poikaset kasvavat suhteellisen hitaasti ja ne tulevat sukukypsiksi noin kolmevuotiaana. Murmelit muodostavat useita koloja käsittäviä yhteiskuntia, joissa tyypillisesti on yksi hallitseva uros, kahdesta kolmeen naarasta ja neljästä kahdeksaan keskenkasvuista yksilöä. Yhdellä perheryhmällä on noin hehtaarin kokoinen alue. Pesäkolilla on yleensä useita uloskäyntejä ja pesäkolot ovat myös talvihorrospaikka. Pesäkolojen lisäksi niiden ympäristössä voi olla useita yksinkertaisempia koloja, jotka toimivat tarvittaessa pakopaikkoina. Koloja on tavallisesti mäkien rinteillä. Tavallista ravintoa ovat ruohovartiset kasvit aukeilla metsäaroilla ja laaksoilla.
Uhat ja suojelu.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN ei ole antanut lajille uhanalaisuusluokitusta, mutta sen kantojen on luokiteltu laskevan nopeasti Tomskin alueen ja Kuznetsin alueen punaisissa kirjoissa.
Lajia ei yleensä koeta tuhoeläimeksi eikä sitä vainota tämän takia. Se saattaa käyttää ravinnokseen esimerkiksi puutarhojen kasviksia, mutta tämä on ilmeisesti hyvin harvinaista. Sen sijaan lajia metsästetään ravinnoksi. Metsästys on ilmeisesti suurempi uhka etenkin tietyillä paikkakunnilla, joilla kantojen tiedetään laskeneen.
Lajia on pidetty mahdollisena Länsi-Siperian metsäarojen suojelun lippulaivalajina.
Kiwix

Kiwix on ilmainen ja avoimen lähdekoodin offline-selain, jonka Emmanuel Engelhart ja Renaud Gaudin loivat vuonna 2007. Se lanseerattiin alun perin mahdollistamaan Wikipedian offline-käyttö, mutta on sittemmin laajentunut kattamaan myös muita Wikimedia Foundationin hankkeita, Gutenberg-projektin tekstejä, monia Stack Exchange -sivustoja ja useita muita materiaaleja. Kiwix on saatavilla yli 100 kielellä. Sitä on käytetty esimerkiksi salakuljetusoperaatioissa Pohjois-Koreassa sekä Google Impact Challengen Bibliothèques Sans Frontières -hankkeessa.
Historia.
Emmanuel Engelhart, yksi perustajista, näkee Wikipedian yhteisenä hyvänä ja toteaa: "Wikipedian sisällön tulisi olla kaikkien saatavilla, myös ilman internetyhteyttä. Siksi käynnistin Kiwix-projektin."
Vuonna 2004 Wikipedia-editoijaksi ryhdyttyään Engelhart kiinnostui kehittämään Wikipedian offline-versioita. Vuonna 2003 aloitettu projekti Wikipedian CD-versiosta toimi sysäyksenä hankkeelle.
Vuonna 2012 Kiwix sai Wikimedia Francelta apurahan kiwix-plugin rakentamiseen. Tämä otettiin käyttöön yliopistoissa yhdessätoista maassa osana Afripedia-projektia. Helmikuussa 2013 Kiwix voitti SourceForgen kuukauden projekti -palkinnon ja avoimen lähdekoodin palkinnon vuonna 2015.
Kuvaus.
Kiwix-ohjelmisto on suunniteltu verkkosisällön offline-lukijaksi. Sitä voidaan käyttää tietokoneilla, joilla ei ole internetyhteyttä, tietokoneilla, joilla on hidas tai kallis yhteys, tai sensuurin välttämiseksi. Sitä voidaan käyttää myös matkaillessa (esim. lentokoneessa tai junassa). Se on saatavilla myös selainlaajennuksina (katso alla). Luonnollisesti sisällön offline-arkistointi tarkoittaa, että sitä ei voi enää muokata, jos se oli aiemmin muokattavissa.
Käyttäjät lataavat ensin Kiwixin (tai selainlaajennuksen) ja sen jälkeen sisältöä offline-katselua varten Kiwixin avulla. Pakkaaminen säästää levytilaa ja kaistanleveyttä. Koko englanninkielinen Wikipedia kuvineen mahtuu suurelle USB-tikulle tai ulkoiselle tallennusvälineelle.
Kaikki sisältötiedostot on indeksoitu ja pakattu ZIM-muotoon, mikä pienentää niiden kokoa, mutta helpottaa niiden hakua ja valikoivaa purkamista.
ZIM-tiedostot voidaan avata Kiwixillä, joka näyttää ja toimii kuten verkkoselain, tai laajennetulla perinteisellä selaimella. Kiwix tarjoaa täyden tekstihaun, välilehdillä selaamisen ja mahdollisuuden viedä artikkeleita PDF- ja HTML- muotoon.
On myös olemassa HTTP-palvelinversio nimeltä kiwix-serve; tämän avulla tietokone voi isännöidä Kiwix-sisältöä ja jakaa sen muille verkossa oleville tietokoneille. Muut tietokoneet näkevät tavallisen verkkosivuston.
Kiwix-hotspot on HTTP-palvelinversio verkkoon kytkettäville tietokoneille, jota käytetään usein Wi-Fi-palvelimen tarjoamiseen. Se sopii käyttötapauksiin, joissa teknistä osaamista ei ole saatavilla, sillä se on "plug-and-play" -ratkaisu.
Hyperinsulinismi

Hyperinsulinismi () tarkoittaa tilaa, jossa elimistössä on liikaa insuliinia suhteessa verensokeriin. Insuliini on haiman erittämä hormoni, jonka tehtävänä on laskea verensokeria auttamalla glukoosia siirtymään verestä soluihin.
Hyperinsulinismi johtuu useimmiten insuliiniresistenssistä – eli siitä, että lihasten, rasvakudoksen ja maksan solut eivät reagoi insuliiniin normaalisti. Tällöin elimistö alkaa tuottaa enemmän insuliinia, jotta verensokeri pysyisi normaalilla tasolla. Uusimpien tutkimusten mukaan syy-seuraussuhde voi olla myös päinvastainen – eli insuliiniresistenssi saattaa kehittyä jatkuvan hyperinsulinismin seurauksena. Hyperinsulinismi voi olla muodoltaan myös synnynnäinen, jolloin sitä kutsutaan myös nimellä CHI-tauti ().
Hyperinsulinismin diagnosointi kliinisessä työssä on haastavaa, sillä sille ei ole tarkkaa eikä yleisesti hyväksyttyä määritelmää. Usein diagnoosi perustuu paastoinuliinitasoon, mutta niin sanottu ”normaali” vaihteluväli voi vaihdella laboratoriosta toiseen, yleisesti 3–30 µU/mL (18–180 pmol/L) välillä. Esimerkiksi Yhdysvaltain NHANES-tutkimuksessa terveiden aikuisten paastoinsuliinitasot ovat olleet tyypillisesti noin 25–70 pmol/L.
Oireet.
Hyperinsulinemia voi esiintyä ilman selkeitä oireita, mutta tyypillisiä merkkejä voivat olla:
Admire the Grim

Admire the Grim on suomalainen melodista death metallia soittava yhtye Lappeenrannasta. Yhtye on julkaissut yhden EP:n ja yhden studioalbumin. 'Resist' studioalbumilla vierailee Stam1na-yhtyeen laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen.
Historia.
Admire the Grim perustettiin vuonna 2021 Lappeenrannassa kitaristi Jani Loikkasen toimesta. Yhtyeen julkaistua musiikkivideon kappaleelle 'Rogue Five' syksyllä 2022 se sai julkaisun myötä levytyssopimuksen suomalaiselle Inverse Recordsille. Vuonna 2023 ilmestyi yhtyeen debyytti EP 'Rogue Five'. Samana vuonna EP:n julkaisun jälkeen Admire the Grim teki ensimmäisen Suomen kiertueensa.
Vuonna 2024 Admire the Grim äänitti ensimmäisen täyspitkän studioalbuminsa 'Resist'. Albumin nimikkobiisillä vierailee lauluissa Stam1na yhtyeen laulaja-kitaristi Antti Hyyrynen. Samana vuonna Admire the Grim teki muiden keikkojen ohessa ensimmäisen ulkomaan keikkansa Club Tapperiin, Viroon.
Vuonna 2025 yhtyeen debyyttistudioalbumi 'Resist' julkaistiin Inverse Recordsin kautta, ja samalla julkaistiin yhtyeen toinen musiikkivideo 'Hypocrite'. Yhtye solmi keikkamyyntisopimuksen Assemble the Chariots yhtyeen laulaja Onni Holmströmin It's a Deal Agencyn kanssa ja aloitti Suomen kiertueensa 'Resist Spring Tour' 8.2.2025 Lappeenrannan Nuijamiehestä. 
Musiikillinen tyyli.
Admire the Grim on ottanut musiikkiinsa vaikutteita 90-luvun Göteborg -saundista ja suomalaisesta melodisesta death metallista samalta ajanjaksolta. Yhtyeen musiikki muistuttaa varhaista tuotantoa genren tunnetuilta yhtyeiltä, kuten In Flames, Children of Bodom ja Arch Enemy.
Anamarianhutia

Anamarianhutia ("Mesocapromys angelcabrerai") on hutioiden (Capromyidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen jyrsijälaji.
Anamarianhutia on yksi Kuuban pienimmistä hutialajeista. Pään ja vartalon yhteispituus on noin 25 cm, häntä vajaat 18 cm, paino suurimmillaan 480 grammaa. Anamarianhutian turkki on päästä ja selkäpuolelta on tumma agouti, vatsapuoli on valkoinen.
Tämä laji on kotoperäinen Kuubassa, missä tavataan vain joillakin Cayo Salinas -nimisillä mangrovesoilla Cayos de Ana Maria -ryhmässä Ciego de Ávilan maakunnan eteläosassa yksinomaan alueilla missä kasvaa atlantinpunamangrovepuita. Niitä on siirretty suojelutarkoituksessa uusiin paikkoihin mangrovesuolla, mutta ei ole selvää onko siirretty ryhmä enää elossa.
Anamarianhutiat rakentavat atlantinpunamangrovepuiden oksista laajoja yhteispesiä. Ne ovat aktiiivisia hämärän aikaan ja öisin.
Anamarianhutian uhanalaisuuden ensisijainen syy on metsästys, se joutuu vahingossa kalastajien käyttämiin ansoihin, jotka on suunniteltu pyydystämään suurempaa guantanamonhutiaa. Alueella on jonkin verran kilpailua tulokaslajina esiintyvän mustarotan (Rattus rattus) kanssa, joka valtaa anamarianhutian pesiä, tämän uhkan laajuutta ei kuitenkaan tiedetä. Äskettäin rakennettu pengertie mantereelta Cayos Salinasiin on vahingoittanut mangrovemetsien elinympäristöä ja mahdollistanut paikallisten asukkaiden sekä vieraslajien ja kilpailijoiden pääsyn mangrovemetsään. Merenpinnan nousu ja hurrikaanien yleistyminen ilmastonmuutoksen myötä voivat tuhota mangrovemetsän elinympäristönä ja vaikuttaa sitä kautta lajiin.
Veera Heinonen

Veera Heinonen (s. 4. toukokuuta 1975 Wien) on suomalainen toimittaja, virkamies ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. 
Koulutus.
Heinonen valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1995 pääaineenaan poliittinen historia.
Ura.
Heinonen työskenteli toimittajana vuosina 1995–2006 muun muassa uutistoimisto Reutersissa, Yleisradiossa ja Taloussanomissa.
Vuosina 2006–2010 hän toimi lehdistöneuvoksena Suomen Lontoon-suurlähetystössä. Lokakuusta 2010 alkaen hän työskenteli ulkoministeriön viestintäjohtajana.
Vuonna 2012 Heinonen siirtyi tasavallan presidentin kansliaan viestintäpäälliköksi. Hän toimi tehtävässä maaliskuuhun 2013 saakka.
Vuodesta 2013 lähtien Heinonen on toiminut viestintä- ja yhteistyöjohtajana valtioneuvoston alaisessa Sitran tulevaisuustyössä. Vuodesta 2021 hän on johtanut Sitran "Demokratia ja osallisuus" -teemaa.
Guantanamonhutia

Guantanamonhutia ("Mesocapromys pilorides") on hutioiden (Capromyidae) heimoon kuuluva jyrsijälaji. Sitä on tavattu sekä Kuuban pääsaarelta että monilta Kuuban saaristoon kuuluvilta saarilta, mukaan lukien Isla de la Juventud ja Canarreosin, Jardines de la Reinan ja Sabana-Camagüeyn saaristot. Se on esiintymisalueellaan perinteinen riistaeläin jota metsästetään ruoaksi.
Guantanamonhutioiden koko ja väritys vaihtelee suuresti. Pään ja vartalon yhteispituus on 30–62 cm, häntä 13–30 cm. Painoa voi olla jopa yhdeksän kiloa. Turkki on selkäpuolelta yleensä ruskehtavanharmaa, vatsapuoli vaalea tai valkoinen.
Adam Obert

Adam Obert (s. 23. elokuuta 2002 Bratislava) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Cagliaria. Hän on pelannut Slovakian A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Obert siirtyi elokuussa 2018 tšekkiläisestä Zbrojovka Brnosta italialaisseura Sampdorian junioreihin. Kesällä 2021 hän siirtyi toiseen italialaisseuraan Cagliariin ja pelasi kaudella 2021–2022 kuusi Serie A -ottelua, joissa hän oli kolme kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2022–2023 Cagliari pelasi Serie B:ssä ja Obert pelasi 29 liigaottelua ja neljä nousukarsintaottelua. Näissä hän oli yhteensä 26 kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Serie A:ssa 17 ottelua, joissa hän oli kymmenen kertaa avauksessa.
Obert pelasi useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Chileä vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen maaliskuussa 2024 ja kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on kesäkuun 29. päivään 2024 mennessä pelannut seitsemän A-maaottelua.
Adam Obertin isoisä Jozef Obert oli Tšekkoslovakian maajoukkuejalkapalloilija ja sittemmin jalkapallovalmentaja.
Dávid Ďuriš

Dávid Ďuriš (s. 22. maaliskuuta 1999 Žilina) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kotimaansa liigan MŠK Žilinaa mutta oli alkuvuoden 2024 lainalla Italian Serie B:ssä pelaavassa Ascolissa. Hän on pelannut Slovakian A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Ďuriš pelasi synnyinkaupunkinsa MŠK Žilina -joukkueen junioreissa. Hän esiintyi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran Slovakian cupissa syyskuussa 2018 Tatran Krásnoa vastaan ja teki tuossa ottelussa maalin. Ensimmäisen ottelunsa Slovakian liigassa hän pelasi heinäkuussa 2019 Zemplín Michalovcea vastaan. Hän on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä Slovakian liigassa 130 ottelua, joissa hän on tehnyt 36 maalia. Hän siirtyi tammikuun 2024 lopulla kauden loppuun kestävällä lainasopimuksella italialaisseura Ascoliin ja pelasi Serie B:ssä 11 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Ďuriš pelasi Slovakian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 Kansojen liigan otteluissa Azerbaidžania ja Valko-Venäjää vastaan. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on kesäkuun 29. päivään 2024 mennessä pelannut 14 A-maaottelua, joissa hän on ollut kolme kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin lokakuussa 2023 EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan.
Jeestiläiset

"Jeestiläiset" (viroksi jeestlased, jeestlane, venäjäksi естонцы ("jestontsi")) oli loukkaava nimitys etnisille virolaisille jotka oli tuotu Venäjältä Viroon toisen maailmansodan jälkeen täyttämään Neuvosto-Viron poliittiset virat Moskovalle uskollisilla poliitikoilla. Vaikka he olivat etnisesti virolaisia, he olivat kasvaneet venäläisessä ja neuvostoliittolaisessa ympäristössä, mistä johtuen monien heistä äidinkieli oli venäjä (etninen viron kieli oli heille toinen kieli), mistä johtuen he äänsivät vironkielisiä tekstejä, joita heidän piti lukea puheissaan, venäläisittäin.
Termi "jeestiläiset" viittaa pilkkaavasti näiden henkilöiden vahvaan venäläiseen aksenttiin ja heidän huonoon viron kielen taitoonsa. Selvitäkseen tästä he lukivat kaikki puheensa paperista, ja äänsivät vironkielisen sanan "eestlased" ("virolaiset") muodossa "jeestlased", mistä nimitys tulee. Tämä ja heidän venäläinen aksenttinsa oli niin huomattava että jotkut korkea-arvoiset poliitikot, kuten Karl Vaino, välttelivät pitämästä puheita viroksi.
Vaikka jotkut heistä yrittivät sopeutua virolaiseen yhteiskuntaan, kuten Ivan Kebin, joka muutti nimensä Johannes Käbiniksi ja paransi huomattavasti viron kielen taitoaan, monet heistä pysyivät kulttuurillisesti ja kielellisesti venäläisinä.
Aksentti.
Kyseisten poliitikkojen venäläinen ääntämys sai heidät ääntämään sanan alussa olevan vokaalin "e" muodossa "je", ääntäen esimerkiksi sanat "Eesti", "eestlane", "eestlased" muodossa "Jeesti", "jeestlane", "jeestlased". Tämä tapahtui myös muiden vokaalilla "e" alkavien sanojen kohdalla, koska latinalainen iso kirjain "E" näyttää kyrilliseltä kirjaimelta "Е", joka venäjäksi äännetään "je", kun taas kyrillinen iso kirjain "Э" äännetään "e", joten oikea venäläinen termi virolaisille on "эстонцы".
Puolueiden kokoonpano.
Kuten Mart Laar kirjoitti, Viron kommunistisen puolueen (EKP) jäsenistä vuonna 1946 52% oli venäläisiä, 27% kantavirolaisia ja 21% "jeestiläisiä". Moskova ei luottanut paikallisiin kommunisteihin (joista monet olivat niin kutsuttuja "kesäkuun kommunisteja" jotka kääntyivät kommunismiin Neuvostoliiton vuonna 1940 järjestämän kesäkuun vallankaappauksen myötä); ja vuonna 1952 EKP:n kärkikaarti muodostui pelkästään venäläisistä ja "jeestiläisistä". Syy tähän oli epäilys että monilla paikallisilla kommunisteilla, jotka olivat syntyneet itsenäisessä Virossa, voisi olla vielä hitunen nationalismia jäljellä. "Suojasään" aikana etnisten virolaisten lukumäärä EKP:ssa kasvoi hiljalleen, etenkin rivijäsenissä, mutta vielä vuonna 1966 EKP:n keskuskomiteassa oli vain 27% kantavirolaisia.
Delaney

Delaney, Delany, on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
David Strelec

David Strelec (s. 4. huhtikuuta 2001 Nové Zámky) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2024–2025 kotimaansa liigan Slovan Bratislavaa. Hän on pelannut kaksi vuotta Italiassa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2021.
Strelec pelasi Slovan Bratislavan junioreissa ja pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa Slovakian liigaa ensi kerran elokuussa 2018. Hän siirtyi elokuussa 2021 italialaisseura Speziaan, jota edustaen hän pelasi Serie A:ssa 17 ottelua ja teki maalin lokakuussa 2021 Salernitanaa vastaan. Vuoden 2023 alkupuoliskolla hän pelasi lainalla Regginassa 16 Serie B -ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän palasi elokuussa 2023 Bratislavaan, aluksi lainasopimuksella. Strelec on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä Slovakian liigassa 82 ottelua, joissa hän on tehnyt 26 maalia. Hän on voittanut Slovakian liigamestaruuden vuosina 2019, 2020, 2021 ja 2024 sekä Slovakian cupin vuosina 2020 ja 2021. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Konferenssiliigassa kahdeksan ottelua.
Strelec pelasi useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Kyprosta, Maltaa ja Venäjää vastaan. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän on kesäkuun 29. päivään 2024 mennessä pelannut 21 A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2021 Maltaa, marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Sloveniaa ja kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa San Marinoa vastaan.
Patricia (Connaughtin prinsessa)

Lady Patricia Ramsay (Victoria Patricia Helena Elizabeth); (17. maaliskuuta 1886 – 12. tammikuuta 1974) oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Viktorian ja prinssi Albertin seitsemänneksi vanhimman lapsen, Connaughtin herttua, prinssi Arthurin ja Preussin prinsessa Louisa Margaretin nuorin lapsi. 
Avioiduttuaan Sir Alexander Ramsayn kanssa, hän luopui tittelistään "Kuninkaallinen korkeus"
Federico Andreotti

Federico Andreotti (1847 Firenze – 1930) oli italialialainen taidemaalari, joka tunnetaan runsaasta värien käytöstä ja maalamiensa ihmishahmojen anatomian tarkkuudesta ja luonnollisuudesta. 
Andreotti sai klassisen koulutuksen Firenzen taideakatemiassa. Hänen opettajiaan olivat akatemian johtaja Enrico Pollastrini ja Angelo Tricca. Andreottia kiinnosti 1700-luvun elegantti taide ja omalta ajalta ranskalaisen Gustave Moreaun työt. 
Andreottin työt herättivät eurooppalaisten ja yhdysvaltalaisten keräilijöiden mielenkiinnon. 1800-luvun lopulla hänen työnsä herättivät myös Italian hallituksen huomion, ja hän sai sieltä tilauksia. 
Andreottin töitä oli esillä Isossa-Britanniassa, ja hänen työnsä tulivat tunnetuiksi myös painokuvina.
Montmélian

Montmélian on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Isèrejoen varrella, noin 16 kilometriä Chambéryn kaupungista kaakkoon.
Kaupungin sijainti on ollut strategisesti tärkeä. Muinaisina aikoina roomalainen tie kulki Isèrejoen rinteitä pitkin lähellä Montméliania kohti Lemencumia (Chambéry). Montmélian on rakentunut siellä olleen keskiaikaisen linnan ympärille. Kaupungin vanha keskusta on hieno esimerkki savoijilaisesta kaupunkiarkkitehtuurista. Vuonna 1319 perustetusta dominikaaniluostarista on jäljellä vierasrakennus ja kirkko, josta tuli seurakuntakirkko. Isèrejoen ylittävä silta Pont Morens (tunnetaan myös nimellä Pont Cuenot) on rakennettu 1600-luvulla, ja se on luokiteltu historialliseksi muistomerkiksi. Sillan rakennutti Savoijin herttua Kaarle Emanuel II, ja sen suunnitteli arkkitehti François Cuenot.
Valentin Silaghi

Valentin Silaghi (s. 19. huhtikuuta 1957, Bobâlna, Clujin piirikunta) on uransa päättänyt romanialainen nyrkkeilijä, joka nyrkkeili Romanian maajoukkueessa 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Hän saavutti olympiapronssia Moskovan olympialaisissa ja EM-hopeaa- ja pronssia. Uransa jälkeen hän on toiminut nyrkkeilyvalmentajana Saksassa.
Ura kansainvälisellä huipulla.
Valentin Silaghi saavutti vuonna 1974 maansa juniorimestaruuden ja aikuisena voitti vuosina 1978, 1980 ja 1981 Romanian keskisarjan nyrkkeilymestaruuden.
Silaghi nousi Romanian maajoukkueesen vuonna 1979, jolloin hän edusti maataan keskisarjassa Kölnin EM-kisoissa. Voitettuaan länsisaksalaisen ja sveitsiläisen vastustajansa hän kohtasi välierässä Unkarin László Pemin, jonka hän voitti selvästi pistein. Loppuottelussa hän hävisi Suomen Tarmo Uusivirralle ja tuloksena oli EM-hopeamitali. Seuraavan vuoden Moskovan olympiaturnauksessa Silaghi eteni välieriin voitoilla Guayanan ja Britannian edustajista. Britanniaa edusti tunnettu tuleva ammattinyrkkeilijä Mark Kaylor. Välierässä hän koki tappion Kuuban José Gómezille, joten hänestä tuli olympiapronssimitalisti. Seuraavan vuoden EM-kisoissa Tampereella Silaghi voitti ensin Unkarin János Rimóczin ja sen jälkeen Suomen Uusivirran keskeytyksellä 3. erässä Uusivirran silmäkulman auettua. Välierässä hän koki kuitenkin tappion Hollannin Pedro van Raamsdonkille, joten tuloksena oli EM-pronssi. Valentin Silaghi osallistui vielä vuoden 1982 MM-kisoihin Münchenissä, joissa hän koki tappion heti 1. kierroksella Kuuban Bernardo Comasille. MM-turnauksen jälkeen hän päätti uransa.
Ura valmentajana.
Valentin Silaghi jäi Münchenin MM-kisojen jälkeen Länsi-Saksaan, jossa hän ryhtyi nyrkkeilyvalmentajaksi; aluksi Bayer Leverkusen -seurassa ja Länsi-Saksan nuorten maajoukkueen valmentajana. Silaghi auttoi Romaniasta vuonna 1987 paennutta nyrkkeilijä Mihai Leuta sopeutumaan Saksaan. Leu käytti Saksassa nyrkkeillessään ammattilaisena nimeä Michael Löwe ja nousi 1990-luvulla WBO-liiton maailmanmestariksi. Saksassa ollessaan Silaghi kävi valmentajakoulutuksen vuonna 1988 ja valittiin vuonna 1990 Saksan nyrkkeilymaajoukkueen valmentajaksi.
Silaghi työskenteli promoottorina Universum Box-Promotionin kanssa vuosina 2006–2010 ja uudelleen vuodesta 2017. Hän oli useita vuosia Kosovon albanialaista syntyperää olevan saksalaisen ammattilaisen Euroopan mestari Luan Krasniqin henkilökohtainen valmentaja. Vuodesta 2017 Silaghista tuli WBA-mestari Vincent Feigenbutzin henkilökohtainen valmentaja. 
Vuonna 2016 synnyinkaupunki Cluj nimitti Silaghin kaupungin kunniakansalaiseksi.
Bengt Emil Johnson

Bengt Emil Johnson (12. joulukuuta 1936 Saxdalen, Taalainmaa – 14. heinäkuuta 2010) oli ruotsalainen runoilija, säveltäjä ja radiotuottaja.
Johnson opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä 1950-luvun jälkipuoliskolla Knut Wiggenin johdolla. Hän työskenteli Ruotsin radiossa tuottajana 1960-luvun puolestavälistä ja pääsi myös useisiin hallinnollisiin tehtäviin. Johnsonin ensimmäinen runokokoelma oli "Hyllningarna" (1963). Johnson oli keskeinen vaikuttaja konkreettisessa runoudessa 1960-luvulla. Säveltäjänä hän tuli tunnetuksi "teksti-ääniteoksistaan". Hän teki sävellystyötä Elektronmusikstudionilla usein yhdistäen siihen runouden.
Johnson kirjoitti 1970-luvulta lähtien luontorunoutta ja sittemmin runoja, joissa oli usein kerronnallinen luonne. Runojen lisäksi hän kirjoitti esseitä ja kritiikkiä. Vuonna 1995 ilmestyi Johnsonin vuosina 1958–1993 laatimista runoista koostettu kokoelma "Vittringar". Johnson oli erittäin kiinnostunut linnuista ja perusti radio-ohjelman "P2-fågeln". Hänelle myönnettiin vuonna 2009 Ruotsin akatemian Kellgrenpriset.
Laša Dvali

Laša Dvali (; s. 14. toukokuuta 1995 Tbilisi) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän edustaa kyproslaista APOELia ja on aiemmin pelannut Latviassa, Englannissa, Turkissa, Saksassa, Puolassa, Kazakstanissa ja Unkarissa. Hän on voittanut Ferencvárosin joukkueessa Unkarin liigamestaruuden vuosina 2019, 2020, 2021 ja 2022 ja Unkarin cupin vuonna 2022 sekä APOELin joukkueessa Kyproksen liigamestaruuden vuonna 2024. Hän on pelannut Georgian A-maajoukkueessa vuodesta 2015.
Dvali pelasi Georgian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Georgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Saksaa vastaan. Hän kuuluu Georgian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja pelasi jokaisessa kolmessa alkulohko-ottelussa täydet minuutit. Hän on pelannut EM-kilpailujen alkulohko-ottelut mukaan lukien 35 A-maaottelua, joissa hän on ollut 26 kertaa avauskokoonpanossa. Otteluista viisi on kuulunut MM-karsintaan, kymmenen EM-karsintaan ja neljä Kansojen liigaan. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Valko-Venäjää vastaan.
Calamites

Calamites oli kortteiden lahkoon kuuluva puunkaltainen kasvisuku, jota esiintyi kivihiilikaudelta permikaudelle noin 250–360 miljoonaa vuotta sitten. Kasvien rungot olivat puisia ja keskeltä onttoja. Niistä kasvoi oksia sekä lehtiä. Kasvia esiintyi lähinnä hiekkaisissa joenpenkereissä, ja se kykeni kasvamaan nopeasti juurakostaan, jos kasvin maanpäälliset osat vaurioituivat. "Calamites" oli pituudeltaan noin 20–30 metriä.
"Calamitesin" fossilia käytetään nykyään hiilimuodossa energianlähteenä. Sen fossileja löydetään esimerkiksi savikivestä, hiekkakivestä ja silttikivestä kivihiilikauden ajoilta.
Giorgi Gvelesiani

Giorgi Gvelesiani (; s. 5. toukokuuta 1991 Tbilisi) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän edustaa iranilaista Persepolista. Hän lähti kotimaansa Tbilisin Dynamosta Iraniin vuonna 2017 ja on siellä aiemmin edustanut Zob Ahania, Nassaji Mazandarania ja Sepahania. Hän on voittanut liigamestaruuden Georgiassa vuosina 2012, 2013 ja 2014 sekä Iranissa vuosina 2023 ja 2024.
Gvelesiani pelasi Georgian alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän oli Georgian A-maajoukkueen mukana vaihtopelaajana jo vuonna 2015 mutta pelasi ensimmäisen kerran vasta kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Montenegroa vastaan. Hän kuuluu Georgian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024 ja tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Tšekkiä vastaan sekä pelasi avauskokoonpanossa kolmannesssa alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan.
Viivi Partanen

Viivi Partanen (s. 17. helmikuuta 2004) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Jyväskylän Kirittäriä Superpesiksessä. Partanen pelaa numerolla 1.
Luka Lotšošvili

Luka Lotšošvili (s. 29. toukokuuta 1998 Tbilisi) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 192-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa Cremonesea. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Slovakiassa ja Itävallassa. Hän on pelannut Italian Serie A:ssa 25 ottelua kaudella 2022–2023 ja teki niissä yhden maalin huhtikuussa Sampdoriaa vastaan.
Lotšošvili pelasi Georgian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Georgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Espanjaa ja ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan. Hän kuuluu Georgian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän tuli EM-kilpailujen alkulohkossa vaihdosta kentälle kahdessa ensimmäisessä ottelussa ja pelasi kolmannessa Portugalia vastaan avauskokoonpanossa. Hän on pelannut EM-kilpailujen alkulohko-ottelut mukaan lukien 13 A-maaottelua, joissa hän on ollut yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa. Ainoan A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Thaimaata vastaan.
Burgut Taškent

Burgut Taškent on uzbekistanilainen jääkiekkoseura Taškentin kaupungista. Seura on perustettu vuonna 2024 ja se pelaa Kazakstanin pääsarjassa. 
Joukkue kaudella 2024–2025.
"(Tilanne 30. kesäkuuta 2024)"
Mamzer

Mamzer (, monikko "mamzerim", ) on juutalaisuudessa käytetty hepreankielinen termi. "Mamzer" on joko insestin seurauksena syntynyt lapsi tai naimisissa olevalle naiselle syntynyt lapsi, jonka isä on joku muu kuin äidin aviomies. Termillä ei tarkoiteta avioliiton ulkopuolella syntynyttä lasta. "Mamzerit" katsotaan juutalaisiksi, koska äiti on juutalainen, mutta he saavat mennä naimisiin vain toisten "mamzerien", juutalaisuuteen kääntyneiden tai ei-juutalaisten kanssa.
Käsite löytyy Sakarjan kirjasta 9:6 ja Viidennestä Mooseksen kirjasta 23:3, jossa statuksen sanotaan periytyvän kymmenenteen polveen saakka. Konservatiivisimman tulkinnan mukaan tällä tarkoitetaan, että asema on ikuisesti periytyvä. Käytännössä statuksen asettamista kuitenkin vältetään ja sitä pidetään kohtuuttomana rangaistuksena lapselle. Ennen DNA-testejä isyyttä oli myös vaikea todistaa, jolloin lapsen paras oli etusijalla ja hän säästyi "mamzeriudelta". Liberaalit juutalaisuuden haarat eivät ylläpidä "mamzer"-perinnettä lainkaan.
Väristyksiä

Väristyksiä () on yhdysvaltalainen kauhukomedia vuodelta 1990. Elokuvan on ohjannut Ron Underwood ja sen pääosassa näyttelevät Kevin Bacon ja Fred Ward. Myös yhdysvaltalainen kantrilaulaja Reba McEntire tekee elokuvadebyyttinsä.
Elokuva kuvaukset alkoivat vuonna 1989 ja se kuvattiin Kaliforniassa ja Nevadassa. Elokuvan oli aluksi saada ensi-iltansa marraskuussa 1989, mutta kun MPAA oli aikeissa antaa elokuvalle R-luokituksen elokuvassa esiintyvän kielenkäytön vuoksi, tekijät päättivät leikata ja uudelleenäänittää dialogia saadakseen elokuvalle pienemmän ikärajan. Lopulta MPAA antoi elokuvalle PG-13-luokituksen ja elokuvan ensi-iltapäivä määräytyi uusiksi seuraavan vuoden tammikuulle.
Elokuvalle on tehty kuusi jatko-osaa sekä yksi televisiosarja.
Juoni.
Kaverukset Valentine "Val" McKee (Kevin Bacon) ja Earl Bassett (Fred Ward) toimivat paikallisina yleismiehinä Sierra Nevadan syrjäseuduilla sijaitsevassa 14:n asukkaan pikkukaupungissa Perfectionissa. Kyllästyneinä toimeensa heidän aikomuksena on vaihtaa maisemaa naapurikaupunkiin paremman tulevaisuuden toivossa. He sattuvat törmäämään seismologiaa opiskelevaan Rhondaan (Finn Carter), joka on saapunut autiomaahan tutkimaan maaperässä tapahtuvia omituisia värähtelyjä. Pian Val ja Earl alkavat noteerata omituisia kuolemantapauksia, joihin liittyvät maanalaiset jättiläismadot, joiden olemassaoloa kukaan ei ole tähän asti huomioitu. Kun tie sivistykseen katkaistaan, joutuvat Val, Earl ja Rhonda palaamaan hakemaan turvaa Perfectionista, jonne verenhimoiset jättiläismadot saapuvat aiheuttamaan tuhoa maan pinnalta tapahtuvien värähtelyjen houkuttamina.
Aršak Makitšjan

Aršak Arturovitš Makitšjan (; s. 1994 Jerevan) on ilmasto- ja rauhanaktivisti. Hän jäi valtiottomaksi henkilöksi Venäjän poistettua hänen kansalaisuutensa syksyllä 2022.
Tausta ja varhainen aktivismi.
Makitšjanin isä muutti Armeniasta Venäjälle vuonna 1995 ja asui Moskovassa. Isä sai vuonna 2002 Venäjän passin, jollainen myönnettiin myös hänen kolmelle pojalleen vuonna 2004. Makitšjan opiskeli viulunsoittoa ja valmistui Moskovan konservatoriosta. Hän luki Greenpeacen Twitter-tililtä Greta Thunbergista lokakuussa 2018 ja kiinnostui tämän myötä ilmastonmuutoksesta sekä ilmastotieteestä. Makitšjanista tuli vuonna 2019 Koululakko ilmaston puolesta -liikkeen Venäjän-koordinaattori. Hän alkoi pitää yhden hengen mielenosoituksia Moskovan Puškinin aukiolla. Suuremmat mielenosoitukset olivat Venäjällä laittomia ilman erityisen luvan hankkimista, joka puolestaan oli vaativaa. Joulukuuhun 2019 mennessä Makitšjan haki onnistumatta toistakymmentä kertaa lupaa suuremman mielenosoituksen järjestämiseen. Hän joutui poliisin huomion kohteeksi annettuaan haastattelun "The Moscow Times" -lehdelle. Viranomaiset halusivat selvittää, maksettiinko Makitšjanille toiminnasta.
Makitšjan teki valituksen tuntemattoman miehen lähestyttyä häntä puukottamisella uhkaillen 23. heinäkuuta 2019. 27. heinäkuuta 2019 hän osallistui mielenosoitukseen, jonka järjestivät oppositiotoimijat, joiden pääsy ehdokkaiksi Moskovan kaupunginduuman vaaleissa oli evätty. Makitšjan sai sakkotuomion. Oikeuden ratkaisun mukaan hän ei ollut totellut poliisia ja oli huudellut iskulauseita, jotka halvensivat Venäjän presidenttiä ja viranomaisia. Makitšjan osallistui 25. lokakuuta 2019 Moskovassa pidettyyn ilmastoaiheiseen mielenilmaukseen, jonka tiimoilta hänet vangittiin kuudeksi päiväksi. Hän sai toistamiseen sakkotuomion 24. heinäkuuta 2020 pitämästään yhden hengen mielenosoituksesta. 7. tammikuuta 2022 Makitšjan piti Moskovassa yhden hengen mielenosoituksen, jolla hän vastusti Kazakstanin mielenosoitusten 2022 tukahduttamista Kollektiivisen turvallisuusjärjestön joukoilla. Tästä hänelle langetettiin kolmas sakkotuomio kesäkuussa 2022.
Vaiheet Ukrainaan hyökkäämisen jälkeen.
Venäjä aloitti 24. helmikuuta 2022 täysimittaisen hyökkäyksen Ukrainaan. 25. helmikuuta 2022 Makitšjan oli aktivisti Polina Oleinikovan kanssa matkalla Moskovan keskustaan poliisin pysäyttäessä heidät. Kaksikko oli aikeissa osoittaa mieltä Ukrainaan hyökkäämistä vastaan. Oleinikovalla oli mukanaan lippu, jossa Venäjää syytettiin murhista. Oleinikova sai sakkotuomion. 19. maaliskuuta 2022 Makitšjan pakeni hänen kanssaan Venäjältä. Hän muutti Saksaan, jossa jatkoi ilmasto- ja rauhanaktivismiin osallistumista.
Lokakuussa 2022 Makitšjanin Venäjän kansalaisuus mitätöitiin. Myös hänen isänsä ja veljiensä kansalaisuudet mitätöitiin, koska isä oli väitetysti antanut itsestään vääriä tietoja kansalaisuutta hakiessaan.
Johann Friedrich Eosander

Johann Friedrich Eosander von Göthe (1670–1729) oli ruotsalais-saksalainen arkkitehti ja vapaaherra. 
Brandenburgin vaaliruhtinaan Fredrik III:n hoviarkkitehtina Eosander jatkoi vuosina 1707–1713 Berliinin kaupunginlinnan rakennustöitä, linnan pihaa ja Lustgarteniin päin olevia julkisivuja. Hän suunnitteli Johann Arnold Neringin aloittamaan Charlottenburgin linnaan molemmat kunniapihaa ympäröivät siipirakennukset ja kupolitornin ja johti niiden rakennustöitä. 
Eosander suunnitteli myös Berliinin lähellä Monbijoun linnan laajennuksen, Schönhausenin linnan vuonna 1704 ja Oranienburginin linnan vuonna 1709.
Tom Glynn-Carney

Tom Glynn-Carney (s. 7. helmikuuta 1995 Salford, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Koulutus.
Glynn-Carney opiskeli näyttelemistä Guildhall School of Music and Drama -oppilaitoksessa Lontoossa.
Ralph Lundsten

Ralph Lundsten (6. lokakuuta 1936 Ersnäs – 5. heinäkuuta 2023) oli ruotsalainen säveltäjä, joka yhdisteli tuotannossaan elektronista musiikkia, avantgardea, konkreettista musiikkia, psykedeelisiä vaikutteita sekä fantasia-, mytologia- ja scifiaiheita.
Lundsten opiskeli sävellystä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän työskenteli säveltäjänä ja ääni-insinöörinä Tukholman Elektronmusikstudionilla. Hän kehitti itse monet käyttämistään soittimista ja keksi varhaisen polyfonisen sekvensserin, Andromaticin. Lundsten perusti oman Andromeda-studionsa ja käytti usein preparoituja tai manipuloituja soittimia. Hänen varhainen tuotantonsa on usein dissonovoimpaa, mutta myöhemmin hän siirtyi lähemmäs ambienttyyliä. Lundsten alkoi myös saada innoitusta New Age -mystiikasta. Tämä kiinnostus ulottui henkilökohtaiseen elämään, ja Lundsten esimerkiksi asui psykedeelisteemaisessa asunnossa. Hänen studiollaan toimi kokoonpano The Andromeda All-Stars.
Lundsten julkaisi yli sata albumia vuosina 1966–2020. 1960–1970-lukujen albumeihin kuuluivat "Erik XIV och Ristningar", "Strömkarlen: Nordisk natursymfoni nr 1", "Shangri-La" ja "Johannes och huldran: Nordisk natursymfoni nr 2". Kansainvälisesti menestyivät muiden muassa "Cosmic Love" -kokoelma ja "Summer Saga/Pop Age" (Angel Records, 1984). Lundstenin musiikkia käytettiin myös elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1983 Litteris et Artibus -mitali, ja hänestä tehtiin vuonna 2013 Pohjantähti-ritarikunnan ritari.
Ewan Mitchell

Ewan Robert Mitchell (s. 8. maaliskuuta 1997 Derby, Englanti) on englantilainen näyttelijä.
Mamedkala

Mamedkala () on kaupunkityyppinen taajama Venäjän Dagestanissa. Se kuuluu Derbentin piiriin. Sen väkiluku oli arviolta 10 932 vuonna 2023. Asutuskeskus sijaitsee Darvagtšai-joen varrella.
Euroopan juutalaisjärjestö

Euroopan juutalaisjärjestö (lyh. EJA, ) on euroopan juutalaisten järjestöjen ja yhteisöjen yhdistys. EJA edustaa tuhansia juutalaisia Euroopassa ja siihen kuuluu noin 80 kansallista ja alueellista jäsenjärjestöä.
Euroopan juutalaisjärjestön tehtävänä on vahvistaa juutalaista identiteettiä ja laajentaa juutalaista toimintaa Euroopassa sekä puolustaa juutalaisten etuja Euroopassa.
Euroopan juutalaisjärjestö toimii Byrsselissä ja sillä on merkittävät yhteydet neuvostoon, komissioon, Euroopan parlamenttiin, pysyviin edustustoihin sekä suurlähetystöihin. Euroopan juutalaisyhteisö tekee tiivistä yhteistyötä Israelin EU-edustuston kanssa, puolustaa Israelia, edistää maailman ainoaa juutalaisvaltiota sekä tekee poliittisia aloitteita, joilla vastustetaan boikotteja ja sanktioita.
Logohun ritarikunta

Logohun ritarikunta () on papuauusiguinealainen ritarikunta. Se perustettiin 16. syyskutta 2005. Ritarikunnan nimi viittaa paratiisilintuun, joka on maan kansallislintu.
Yleisenä perusteena ritarikuntaan nimitykselle on merkittävä palvelus kansakunnan hyväksi, mutta näitä on tarkennettu ritarikunnan luokkien mukaan. Suurristien määrä on rajoitettu 50 elossa olevaan henkilöön kerrallaan (poikkeuksena kenraalikuvernööri ja kunnianimitykset).
Ritarikuntaa jaetaan neljässä luokassa: