tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Signe Hebbe

Signe Amanda Georgina Hebbe (30. heinäkuuta 1837 Strängnäs – 14. helmikuuta 1925 Tukholma) oli ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hänen äitinsä oli toimittaja Wendela Hebbe. Hebbe esiintyi 1860- ja 1870-luvuilla ympäri Eurooppaa ja keskittyi sen jälkeen opettamaan oopperalaulua ja näyttelemistä.
Hebben ollessa pieni hänen kauppiasisänsä Clemens teki konkurssin, muutti Englantiin ja jätti vaimonsa sekä kolme lastaan Ruotsiin. Yksinhuoltajaäiti Wendela pystyi kuitenkin hankkimaan elantoa opettamalla muun muassa pianonsoittoa, laulua ja kieliä. Parin vuoden kuluttua hänet palkattiin toimittajaksi "Aftonbladetiin" ja perhe muutti Tukholmaan. Hebbe opiskeli pianonsoittoa ja pääsi 12-vuotiaana Kuninkaallisen oopperan kouluun. Vuosina 1852–1854 perhe asui Berliinissä, missä Hebbe sai opetusta yksityisessä konservatoriossa ja oppi saksaa. Palattuaan Tukholmaan Hebbe esiintyi Kuninkaallisessa teatterissa vuonna 1855.
Vuonna 1856 Hebbe pääsi pariisilaiseen "Conservatoire impérial de musique et de déclamation" -opistoon. Hänen opintonsa rahoitti isäpuoli Lars Johan Hierta. Hebbe sai ensimmäisenä pohjoismaalaisena opiskelijana konservatorion mitalin vuonna 1858. Hebbe jatkoi opintojaan vielä Milanossa. Vuosikymmenen vaihteessa hänen elämässään tapahtui lukuisia vastoinkäymisiä, kun muun muassa Thecla-sisar kuoli tuberkuloosiin, hänen yhdysvaltalainen kihlattunsa lähti sotimaan ja Hiertan perhe lakkasi rahoittamasta hänen opiskelujaan. Hän sai kaksivuotisen sopimuksen Lyonista, mutta kun palkanmaksu viivästyi, hän purki sen ja muutti Saksaan, missä esiintyi Mannheimin hoviteatterissa.
Vuosina 1864–1879 Hebbe esiintyi pääasiallisesti Tukholman kuninkaallisen oopperan johtavana sopraanona tehden vierailevia rooleja useilla eurooppalaisilla näyttämöillä. Hän teki merkittävää pioneerityötä Norjassa ja Suomessa, joissa oopperataide oli vasta vakiintumassa. Hebbe lopetti uransa vuonna 1879 osin huolehtiakseen sairastuneesta äidistään ja osin keskittyäkseen opetustoimintaan. Hän korosti erityisesti syvähengityksen merkitystä. Hebben oppilaita olivat muun muassa Julia Håkansson, Gerda Lundequist, Hilda Borgström, Manda Björling, Naima Wifstrand, Siri von Essen ja John Forsell. Monista hänen oppilaistaan tuli myös itse opettajia.
Inter&amp;Co Stadium

Inter&amp;Co Stadium on Orlandossa, Floridassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Orlando City SC. Stadion on valmistunut vuonna 2017 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 25 500 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 110 x 69 metriä.
Hebbe

Hebbe on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Ingrid Schellbach-Kopra

Ingrid Schellbach-Kopra (o.s. Schellbach; 1935 Halle an der Saale, Saksa) on saksalainen kielitieteilijä ja kääntäjä, Münchenin Ludwig Maximilian -yliopiston fennougristiikan emeritaprofessori.
Ura.
Ingrid Schellbach-Kopra opiskeli fennougristiikkaa, skandinavistiikkaa ja kansatiedettä Berliinin, Helsingin ja Göttingenin yliopistoissa ja väitteli tohtoriksi 1957. Tämän jälkeen hän työskenteli saksan kielen yliopistonlehtorina Jyväskylän, Tampereen ja Helsingin yliopistoissa, vuosina 1960–61 myös suomen kielen lehtorina Budapestin Eötvös Loránd -yliopistossa. 
Vuonna 1965 Schellbach-Kopra suoritti valantehneen kielenkääntäjän tutkinnon. Vuosina 1972–1987 hän toimi Ylioppilastutkintolautakunnan jäsenenä (saksan kielen oppiaineessa).
Vuonna 1976 hän ensimmäisenä naisena Suomessa sai fennougristiikan dosentuurin Helsingin yliopistosta.
Vuosina 1987–1989 Schellbach-Kopra toimi Göttingenin yliopistossa vierailevana professorina. Vuonna 1990 hänet nimitettiin fennougristiikan professoriksi Münchenin Ludwig Maximilian -yliopistoon. Tästä virasta hän jäi eläkkeelle 2001.
Schellbach-Kopra on toiminut Saksan Suomi-instituutin hallintoneuvoston jäsenenä (1998–2011), tieteellisen seuran "Societas Uralo-Altaica" varapuheenjohtajana (1994–2006) ja Saksa–Suomi-Seuran "(Deutsch-Finnische Gesellschaft)" johtokunnan jäsenenä (2003–2011).
Tieteellinen toiminta ja tuotanto.
Schellbach-Kopran tutkimusalaa ovat leksikografia (erityisesti erikoisalojen sanasto ja sanakirjatyö), fraseologia, folkloristiikka, kääntäminen ja kulttuurienväliset aiheet. Hän on toiminut erityisesti tieteellisten tekstien saksantajana mutta kääntänyt vuodesta 1985 lähtien saksaksi myös suomalaista ja suomenruotsalaista lyriikkaa.
Schellbach-Kopra on uransa aikana toimittanut useita tieteellisiä julkaisusarjoja ("Jahrbuch für finnisch-deutsche Literaturbeziehungen; Finnisch-Ugrische Forschungen; Veröffentlichungen der Societas Uralo-Altaica; Veröffentlichungen des Finnisch-Ugrischen Seminars an der Universität München)."
Teoksia (valikoima).
Ingrid Schellbach-Kopran käännöksiä ja teoksia Kansalliskirjaston kokoelmissa
Q2 Stadium

Q2 Stadium on Austinissa, Texasissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Austin FC. Stadion on valmistunut vuonna 2021 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 20 738 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 105 x 68 metriä.
Dick’s Sporting Goods Park

Dick’s Sporting Goods Park on Commerce Cityssä, Coloradossa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Colorado Rapids. Stadion on valmistunut vuonna 2007 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 33 680 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Toyota Stadium

Toyota Stadium on Friscossa, Texasissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on FC Dallas. Stadion on valmistunut vuonna 2005 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 20 500 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 107 x 68 metriä.
Shell Energy Stadium

Shell Energy Stadium on Houstonissa, Texasissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Houston Dynamo FC. Stadion on valmistunut vuonna 2012 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 22 039 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 105 x 67 metriä.
Aida Birinxhiku

Aida Birinxhiku (s. 1999) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko.
Birinxhiku on albaani, jonka vanhemmat muuttivat Ruotsiin vuonna 1998. Hänen isänsä on lääkäri ja hänen äitinsä on opettaja. Birinxhiku aktivoitui politiikassa vuonna 2014, toimi sosiaalidemokraattien nuorisojärjestössä Hallandissa ja oli jonkin aikaa sen puheenjohtaja. Hänet valittiin Falkenbergin kunnanvaltuustoon vuonna 2018. Birinxhiku on koulutukseltaan juristi ja valmistui Lundin yliopistosta vuonna 2022. Samana vuonna hän pääsi Ruotsin valtiopäivien jäseneksi nuorimpana valtiopäiväedustajana.
BMO Stadium

BMO Stadium on Los Angelesissa, Kaliforniassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Los Angeles FC. Stadion on valmistunut vuonna 2018 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 22 000 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Providence Park

Providence Park on Portlandissa, Oregonissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Portland Timbers. Stadion on valmistunut vuonna 1926 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 25 218 katsojaa. Kentän pinta on tekonurmi. Kentän koko on 101 x 69 metriä.
America First Field

America First Field on Sandyssa, Utahissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Real Salt Lake. Stadion on valmistunut vuonna 2008 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 20 213 katsojaa.
Energizer Park

Energizer Park on St. Louisissa, Missourissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on St. Louis City SC. Stadion on valmistunut vuonna 2020 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 22 500 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Snapdragon Stadium

Snapdragon Stadium on San Diegossa, Kaliforniassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on San Diego FC. Stadion on valmistunut vuonna 2020 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 35 500 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Louise Meijer

Louise Meijer (s. 14. elokuuta 1990 Jönköping) on ruotsalainen Maltillista kokoomusta edustava poliitikko.
Meijer on koulutukseltaan juristi. Hän valmistui Lundin yliopistosta vuonna 2014. Meijer perusti Justitiapriset-nimisen palkinnon. Hänet valittiin Ruotsissa vuoden juristiksi 2017. Meijer tuli valituksi Ruotsin valtiopäivien edustajaksi vuonna 2018.
Children’s Mercy Park

Children’s Mercy Park on Kansas Cityssa, Kansasissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Sporting Kansas City. Stadion on valmistunut vuonna 2011 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 21 000 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 110 x 69 metriä.
Lower.com Field

Lower.com Field on Columbuksessa, Ohiossa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Columbus Crew. Stadion on valmistunut vuonna 2021 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 20 011 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Allianz Field

Allianz Field on Saint Paulissa, Minnesotassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on Minnesota United FC. Stadion on valmistunut vuonna 2016 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 19 600 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi. Kentän koko on 110 x 69 metriä.
PayPal Park

PayPal Park on San Josésssa, Kaliforniassa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin pääasiallinen käyttäjä on San Jose Earthquakes. Stadion on valmistunut vuonna 2015 ja sen kokonaiskatsojakapasiteetti on 18 000 katsojaa. Kentän pinta on luonnonnurmi.
Amalia Lindegren

Amalia Euphrosyne Lindegren (22. toukokuuta 1814 Tukholma – 27. joulukuuta 1891 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän maalasi etenkin muotokuvia.
Lindegren syntyi avioliiton ulkopuolisena lapsena. Äiti kuoli hänen ollessaan kolmevuotias, minkä jälkeen biologisen isän vaimo otti kasvatusvastuun. Lindegrenistä tuli itseoppinut taiteilija, kunnes kuvanveistäjä Carl Gustaf Qvarnström havaitsi hänen lahjakkuutensa ja otti hänet oppilaakseen Kuninkaallisen taideakatemian kouluun 1840-luvun lopulla. Vuonna 1850 hän sai ensimmäisenä eurooppalaisena naisena valtionavustuksen opintoihin ulkomailla. Hän matkusti Pariisiin, missä hänen opettajanaan toimi muun muassa Léon Cogniet. Vietettyään aikaa myös Düsseldorfissa, Münchenissä ja Roomassa Lindegren palasi Tukholmaan vuonna 1856, ja hänet valittiin Kuninkaallisen taideakatemian jäseneksi.
Lindegrenin kerrotaan eläneen vaatimattomasti ja olleen hyvin itsekriittinen. Hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1866.
Studebaker Avanti

Studebaker Avanti on yhdysvaltalaisen Studebakerin urheiluautomalli, jota valmistettiin vuosina 1962–1963. Studebakerin jo 1950-luvun alusta käyttämän teollisen muotoilijan Raymond Loewyn piirtämä Avanti oli yritys luoda jotakin poikkeuksellista USA:n 1960-luvun automarkkinoille muun muassa Chevrolet Corvetten ja Ford Thunderbirdin kilpailijaksi. Avanti kuitenkin vain pahensi vaikeuksissa olleen Studebaker-yhtiön tilannetta ja jäi sen ”joutsenlauluksi”, viimeiseksi merkittäväksi mallilanseeraukseksi.
Avanti on kaksiovinen nelipaikkainen coupé, jonka kori on tehty lujitemuovista. Moottorina oli 4,7-litrainen V8 kolmena tehoversiona. Avantia markkinoitiin termillä "personal luxury car" erotukseksi perheautoista ja tavanomaisemmista urheiluautoista. Avanti oli ensimmäinen amerikkalaisauto, jossa oli levyjarrut etuakselilla.
Studebaker-tehtaan virittämällä Avanti R3 -versiolla saavutettiin vuonna 1962 maailman nopeimman sarjatuotantoauton titteli noin 270 km/h huippunopeudella.
Studebaker Avantin valmistusmäärä jäi alle kuuteen tuhanteen kappaleeseen muun muassa lujitemuovikorien valmistusvaikeuksien vuoksi. Alkuvaiheen kysyntään nähden toimitusajat venyivät niin, että monet asiakkaat peruivat tilauksensa. Muutenkin huonosti menestynyt ja toimintaansa lopetellut Studebaker-yhtiö myi valmistusoikeudet, muotit ja Indianan South Bendissä sijainneen tuotantolinjan paikallisille jälleenmyyjilleen Nathan Altmanille ja Leo Newmanille, jotka toivat auton uudelleen markkinoille vuonna 1965 nimellä Avanti II. Sen myötä erilaisia Avanti-nimisiä urheiluautoja, muun muassa avoautoversiota, tuotettiin vielä runsaat 4 000 aina 2000-luvulle asti.
Svіtlana Mazі

Svіtlana Mazі (s. 30. tammikuuta 1968 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen soutaja. Hän on saavuttanut pariaironelosessa kaksi olympiahopeaa, Neuvostoliiton edustajana Soulissa 1988 ja Ukrainan edustajana Atlantassa 1996. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui pariaironelosessa neljänneksi ja Ateenan olympialaisissa 2004 pariairokaksikossa kuudenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut pariaironelosessa Neuvostoliiton edustajana kaksi hopeaa ja yhden pronssin sekä Ukrainan edustajana yhden hopean ja kaksi pronssia.
Inna Frolova

Inna Frolova (s. 3. kesäkuuta 1965 Dnipropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen soutaja. Hän on saavuttanut pariaironelosessa kaksi olympiahopeaa, Neuvostoliiton edustajana Soulissa 1988 ja Ukrainan edustajana Atlantassa 1996. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän sijoittui Itsenäisten valtioiden yhteisön edustajana pariairokaksikossa kuudenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut Neuvostoliiton edustajana pariairokaksikossa hopeaa vuonna 1990 ja Ukrainan edustajana pariaironelosessa pronssia vuonna 1997.
Alajärven nuorisoseura

Alajärven Kirkonkylän Nuorisoseura ry on vuonna 1896 perustettu kansalaisjärjestö, joka toimii kulttuuritoiminnan ja yhteisöllisyyden edistämiseksi Alajärvellä, Etelä-Pohjanmaalla. Seura kuuluu Suomen Nuorisoseuroihin ja on osa Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseuraa.
Historia.
Alajärven Nuorisoseura perustettiin 5. tammikuuta 1896 W. J. Leppäsen johdolla. Perustavassa kokouksessa liittyi jäseneksi 33 naista ja 49 miestä. Ensimmäinen lehti, "Kylän Viesti", ilmestyi huhtikuussa 1896. Samana vuonna järjestettiin ensimmäiset iltamat ja esitettiin Minna Canthin näytelmä "Murtovaras".
Vuonna 1901 seura osti meijerirakennuksen toimitalokseen, mutta rakennus tuhoutui tulipalossa 14. toukokuuta 1917. Uuden talon rakentamisesta päätettiin syyskokouksessa samana vuonna, ja vuonna 1919 seura osti Keisarinkankaan tilan uudelle rakennukselle. Talo suunniteltiin arkkitehtiopiskelija Alvar Aallon toimesta ja se valmistui vuonna 1920. Kyseessä on Aallon ensimmäinen julkinen rakennus.
Vuonna 1926 talo myytiin Alajärven suojeluskunnalle, joka kunnosti rakennusta. Vuonna 1946 rakennus palautui nuorisoseuran omistukseen. Vuonna 1983 rakennus kärsi tulipalossa vaurioita ja se kunnostettiin talkoilla. Vuonna 2005 ja uudelleen 2024 talo maalattiin Aallon alkuperäistä sävyä kunnioittaen keltaiseksi.
Rakennus.
Rakennus on hirsirunkoinen ja tyyliltään uusklassinen. Siinä on aumakatto, symmetriset siipirakennukset, korkea juhlasali, näyttämö, orkesteriparvi sekä ristikkoikkunat. Rakennuksen katon päällä on kattoratsastaja eli lanterniini, joka muistuttaa Alajärven kirkon tapulia. Rakennuksessa on lisäksi keittiö, kerhohuone ja pukuhuone.
Toiminta.
Seura järjestää vuosittain muun muassa:
Seurantalo toimii myös aktiivisena vuokratilana muun muassa häihin, syntymäpäiville, ylioppilas- ja rippijuhliin, konsertteihin, kokouksiin sekä näytelmiin. Rakennuksessa on tilaa jopa 240 hengelle ja istumapaikkoja noin 100 henkilölle. Talo on varustettu esiintymislavalla, äänentoistojärjestelmällä, keittiöllä, kahviolla, videotykeillä ja juhlakattaukseen tarvittavilla astioilla ja pöytäliinoilla.
Opastuskohde.
Rakennus kuuluu Alajärven kaupungin järjestämiin Alvar Aalto -opastuskierroksiin.
Dіna Miftah’utdіnova

Dіna Arturivna Miftah’utdіnova (; s. 2. marraskuuta 1973) on ukrainalainen soutaja. Hän on saavuttanut pariaironelosessa olympiahopeaa Atlantassa 1996. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui samassa luokassa neljänneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut pariaironelosessa pronssia Indianapolisissa 1994 ja Aiguebelettessä 1997.
Presbyterian College

Presbyterian College (lyh. PC) on Yhdysvaltain Etelä-Carolinassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Korkeakoulu on perustettu vuonna 1880 ja se sijaitsee Clintonin kaupungissa.
College of Charleston (Etelä-Carolina)

College of Charleston (lyh. CofC) on Yhdysvaltain Etelä-Carolinassa sijaitseva julkinen korkeakoulu. Korkeakoulu on perustettu vuonna 1770 ja se sijaitsee Charlestonin kaupungissa.
The Citadel

The Citadel on Yhdysvaltain Etelä-Carolinassa sijaitseva julkinen sotilaskorkeakoulu. Korkeakoulu on perustettu vuonna 1842 ja se sijaitsee Charlestonin kaupungissa.
Wofford College

Wofford College on Yhdysvaltain Etelä-Carolinassa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Korkeakoulu on perustettu vuonna 1854 ja se sijaitsee Spartanburgin kaupungissa.
Länsi-Georgian yliopisto

Länsi-Georgian yliopisto (, lyh. UWG) on Yhdysvaltain Georgiassa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1906, ja se sijaitsee Carrolltonin kaupungissa.
Lempi Lifestyle

Lempi Lifestyle on suomalainen sisustus- ja lifestyle-alan brändi, joka toimii Porista käsin. Sen takana toimii Lempi Store Oy -niminen yritys, joka perusti brändin vuonna 2020.
Toiminta.
Lempi Store Oy:n valikoima painottuu kodin sisustukseen, kuten tekstiileihin, kynttilöihin, pieniin huonekaluihin ja sisustusesineisiin. Lisäksi yritys tarjoaa lahjatavaroita, kauneustuotteita ja paperituotteita. Tuotteissa korostuvat skandinaavinen tyyli, boheemi estetiikka ja yksilöllisyys. Yritys on tuonut markkinoille myös omia tuoteperheitä ja tekee yhteistyötä pienten designbrändien ja käsityöläisten kanssa.
Lempi Lifestyle -verkkokauppa palvelee asiakkaita ympäri Suomea, ja yrityksen kivijalkamyymälä toimii Porissa.
Verkkonäkyvyys ja somekanavat.
Lempi Store Oy on aktiivinen sosiaalisessa mediassa, ja yrityksen brändi on saavuttanut kasvavaa suosiota erityisesti Instagramin ja Pinterestin kautta, joissa jaetaan sisustusinspiraatiota ja kampanjoita. Yrityksen YouTube- ja TikTok-kanavilla esitellään tuotteita sekä julkaistaan tunnelmavideoita ja kampanjasisältöjä.
Olena Morozova

Olena Morozova (o.s. Ronžyna, s. 18. marraskuuta 1970) on ukrainalainen soutaja. Hän on saavuttanut pariaironelosessa olympiahopeaa Atlantassa 1996. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui samassa luokassa alun perin kolmanneksi, mutta Ukrainan joukkue hylättiin myöhemmin yhden soutajista, Olena Olefirenkon jäätyä kiinni dopingtestissä. Sydneyn olympialaisissa 2000 Morozova sijoittui pariaironelosessa neljänneksi ja Barcelonan olympialaisissa 1992 Itsenäisten valtioiden yhteisön edustajana perämiehettömässä kaksikossa kahdeksanneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut pariaironelosessa hopeaa St. Catharinesissa 1999 sekä pronssia Indianapolisissa 1994 ja Aiguebelettessä 1997.
Bye Bye Beautiful

Bye Bye Beautiful on Nightwishin single albumilta "Dark Passion Play", joka julkaistiin 15. helmikuuta 2008 Spinefarmin kautta. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Tuomas Holopainen, ja tuottaneet Holopainen, Mikko Karmila ja Tero Kinnunen. Single ylsi Suomen singlelistan viidennelle, ja latauslistan neljännelle sijalle.
Tuomas Holopainen on vahvistanut, että kappale on saanut vaikutteensa yhtyeen entisestä laulajasta Tarja Turusesta, ja tapahtumista hänen ja yhtyeen välillä. Kappaleesta kuvattiin musiikkivideo, jonka on ohjannut Antti Jokinen, ja tuottanut John Thorpe.
Aimo Mattila

 Aimo Ensio Mattila (16. lokakuuta 1906 Virolahti – 17. huhtikuuta 1983 ) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti. 
Virolahdella merikapteenin poikana syntynyt Aimo Mattila kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaiseta lyseosta keväällä 1926. Tämän jälkeen hän suoritti varusmiespalveluksensa Rannikkotykistörykmentissä kotiutuen reservin vänrikkinä. Heti sen jälkeen hän suuntasi sotilasuralle ja opiskeli Kadettikoulun kurssilla numero 11 vuosina 1928-1930. Kadettikoulun jälkeen hän palveli vänrikin ja luutnantin arvoisena nuorempana upseerina Rannikkotykistörykmentissä vuodet 1930-1933. Sieltä hän siirtyi tykistöupseeriksi Viipurin sotilaspiirin esikuntaan jossa palveli vuoteen 1937. Vielä ennen Talvisotaa hän toimi aluepäällikkönä Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirissä.
Talvisodassa Mattila palveli patteriston upseerina Kenttätykistörykmentti 6:n I patteristossa ja patteriston komentajana Kenttätykistörykmentti 22:n II patteristossa Karjalan kannaksella. Jatkosodassa Mattila palveli Kevyt patteristo 12:a komentajana ja Ryhmä O:n tykistön komentajana Itä-Karjalassa vuoteen 1943. Vuonna 1944 hän toimi kannaksella Ratsuväkiprikaatin tykistön komentajana. Mattila haavoittui lievästi Kendajärvellä 1941. Sodan jälkeen Mattila oli pidätettynä 20 kuukautta niinkutsutun asekätkentäjutun yhteydessä.
Sodan jälkeen Mattila toimi tykistöupseerina Satakunnan Sotilasläänin esikunnassa 1945-1946 ja Lounais-Suomen Sotilasläänin esikunnassa 1947-1948. Vuosina 1949-1950 Mattila toimi KTR1:n rykmentinupseerina ja 1951 Kaasusuojelukoulun johtajana. Vuosina 1952-1955 Mattila toimi Helsingin sotilaspiirin esikunnassa päällikön apulaisena josta siirtyi 1.prikaatin patteriston komentajaksi vuosiksi 1956-1957. 1958 hän toimi Pohjanmaan Tykistörykmentin komentajana ja 1959-1964 Satakunnan Tykistörykmentin komentajana jonka jälkeen hän siirtyi reserviin.
Normaaliusrodeo

Normaaliusrodeo on huhtikuussa 2025 julkaistu Topi Borgin 30-vuotiaana kirjoittama kirja. Kirja on Tammen kustantama ja Borg kertoo siinä, millaista on elää autistina kauniissa mutta epätäydellisessä maailmassa. Borg kirjoittaa neuroepätyypillisyydestä, henkilökohtaisista kokemuksistaan ja intohimoistaan. Hän jakaa oivalluksia ja ajatuksia elämästä.
Borg itse kuvaa kirjaansa seuraavasti: ”Mitä normaalius edes on? En vieläkään tiedä. Esikoisteokseni "Normaaliusrodeo" on epälineaarinen elämäkerta, jossa pohdin kasvua neuroepätyypillisenä. Kirjoittaessani tekstiä aloin huomata, että tästä on todellakin muodostumassa erittäin kattava kertomus autistin ja positiivisen ajattelijan psyykestä."
Aakkossota

Aakkossota () oli nimitys Ukrainassa pääsääntöisesti 1800-luvulla intelligentsijan keskuudessa käydylle keskustelulle siitä, pitäisikö ukrainaa kirjoittaa latinalaisin aakkosin vai jatkaa kyrillisten aakkostn käyttöä. Akkossota voidaan jakaa kahteen vaiheeseen, vaikka molemmat ajoittuvatkin selkeästi vuosisadan alkupäähän. Maantieteellisesti aakkossota sijoittui erityisesti Galitsiaan, joka oli 1800-luvulla osa Itävalta-Unkaria, ja jota keskushallinto Wienissä pyrki latinalaistamaan.
Ensimmäinen vaihe.
Aakkossodan alkusysäyksenä pidetään vuonna 1833 julkaistua puolalais-ukrainalaista kansanlaulukokoelmaa, jonka oli koonnut Vaclav Zaleskyi puolalaista ortografiaa käyttäen. Hän kirjoitti kokoelman johdannossa siitä, miten olisi vain ajan kysymys, milloin kaikki slaavilaiset kansat alkaisivat käyttämään latinalaisia aakkosia, koska se oli Zaleskyin mukaan merkki eurooppalaisuudesta. 
Josip Lozynskyi julkaisi vuonna 1834 tekstin otsikolla "Puolan aakkosten käyttöönotosta ruteenin kirjoittamiseen ()", jossa hän sanoi kyrillisten aakkosten olevan "kuolleita", ja että latinalaiset aakkoset, joita mm. puolan kielen kirjoittamiseen käytettiin, olisivat rationaalisempi sekä arkisempaan käyttöön paremmin sopiva vaihtoehto. Hän oli saanut vaikutteita sloveenin kieltä tutkineelta Jernej Kopitarilta. Lozynskyin ehdotusta pidettiin vahingollisena ukrainalaisten yhtenäisyyden kannalta, koska hänen kannattamansa puolalaistaminen veisi länsiukrainalaisia (pääsääntöisesti Itävalta-Unkarissa) ja itäukrainalaisia (pääsääntöisesti Venäjällä) erilleen toisistaan. Yksi kriitikoista oli Josyp Levytskyi.
Lozynskyin merkittävin kritisoija lienee kuitenkin Markijan Šaškevytš, joka kuului ns. ruteenikolmikkoon. Hän julkaisi vuonna 1836 pamfletin nimeltä "Azbuka i Abecadlo", jossa hän vastusti latinalaisia aakkosia. Šaškevytšin kritiikki tiivistyi neljään pointtiin:
Lozynskyi itse alkoi sittemmin ottaa etäisyyttä alkuperäisestä kannastaan. Merkille pantavaa on myös se, ettei Lozynskyi pystynyt vastaamaan hänelle esitettyyn kritiiikkiin välittömästi, koska hänen tekstinsä joutuivat valtiovallan sensuroimaksi ja julkaistiin vasta 1903.
Toinen vaihe.
Toinen aalto alkoi 1850-luvulla. Tällä kertaa Josef Jireček julkaisi oman ehdotuksensa latinalaisten aakkosten käyttöönotosta, mutta mallia haettiin puolan sijaan tšekistä.
Kun Galitsian kuvernööri Agenor Gołuchowski määräsi lailla latinalaisten aakkosten käyttöönotosta, ukrainalaiset vastustivat asiaa ja lähtivät kaduille osoittamaan mieltään. Gołuchowski ja monet puolalaiset olivat sitä mieltä, että kyrilliset aakkoset ovat jotain venäläistä ja siksi uskollisten Habsburgien alamaisten tulisi käyttää latinalaisia aakkosia. Vuonna 1861 keisari Frans Joosef I kuitenkin kumosi kaikki keskushallinnon aiemmin antamat määräykset asian tiimoilta, ja ilmoitti, että ukrainalaiset saisivat itse päättää kumpaa aakkostoa käyttäisivät.
Paulina Bisztyga

Paulina Bisztyga (s. 1978) on puolalainen laulaja, runoilija ja taidemaalari.
Bisztyga julkaisi runojaan ensimmäisen kerran vuonna 1993 "Gazeta Krakowskassa". Sittemmin hänen runojaan julkaistiin myös "Dekada Literackassa" ja "Wiadomości Kulturalnessa". Bisztyga valmistui taidehistorian oppiarvolla Jagellon yliopistosta. Hän sai Georg Trakl -kilpailun erikoispalkinnon ensimmäisellä runokokoelmallaan "Nie nazywaj mnie mrokiem". Vuonna 2002 hänelle myönnettiin Toruńin kaupungin Grzegorz Ciechowski -palkinto. Bisztyga on saanut palkintoja myös laulajana. Hänen debyyttialbuminsa "Nie ma co się bać" ilmestyi vuonna 2000. Bisztyga on laulajana saanut vaikutteita muun muassa taiderockista.
Irena Santor

Irena Santor (s. 9. joulukuuta 1934 Papowo Biskupie) on puolalainen laulaja.
Santor oli vuosina 1951–1959 jäsenenä Mazowsze-nimisessä kansanlaulu- ja -tanssiryhmässä. Tämän jälkeen hän loi uran itsenäisenä esiintyjänä. Hän on konsertoinut Euroopassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Aasiassa sekä Australiassa. Santor voitti useita palkintoja Sopotin laulufestivaaleilla ja Opolen puolalaisen laulun festivaaleilla. Hänelle on myönnetty lisäksi muun muassa kultainen Fryderyk-palkinto elinikäisistä saavutuksista ja Gloria Artis -mitali kulttuuriansioista. Hän sai kunniatohtorin arvon vuonna 2017.
Santor ilmoitti vuonna 2021 lopettavansa uransa esiintyjänä.
OpenTofu

OpenTofu on tietokonepalvelimien infrastruktuurin hallintaan tarkoitettu ohjelmisto (infrastruktuuri koodina). Projekti on Linux Foundationin ylläpitämä avoimen lähdekoodin ohjelmisto. OpenTofu on forkattu Hashicorpin Terraformista johtuen Hashicorpin tekemistä lisenssimuutoksista. Terraform julkaistiin vuonna 2014 Mozilla Public License (MPL) -lisenssillä, mutta elokuussa 2023 Hashicorp muutti lisenssiksi Business Source License (BSL) ilman ennakkovaroitusta. Vastauksena OpenTofu julkaistiin syyskuussa 2023. Hashicorp syytti OpenTofua lähdekoodin "varastamisesta", mutta OpenTofu käyttää vain MPL-lisenssillä julkaistua lähdekoodia eikä BSL-lisenssillä julkaistua.
OpenTofu on työkalu, jolla pilvipalveluiden ja yrityksen omissa tiloissa sijaitsevien resurssien konfiguraatio voidaan tallettaa ihmiselle luettavina konfiguraatiotiedostoina. Konfiguraatio voidaan versioida, uudelleen käyttää ja jakaa. Konfiguraatio voi sisältää alhaisen tason komponentteja (tallennustila, verkkoyhteydet) ja ylemmän tason komponentteja (nimipalvelutiedot).
Baekseokin yliopisto

Baekseokin yliopisto (, lyh. BU) on eteläkorealainen yksityinen kristillinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1994 ja se sijaitsee Cheonanin kaupungissa, Etelä-Chungcheongissa..
Handongin yliopisto

Handongin yliopisto (, lyh. HGU) on eteläkorealainen yksityinen kristillinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1994 ja se sijaitsee Pohangin kaupungissa, Pohjois-Gyeongsangissa.
Soongsilin yliopisto

Soongsilin yliopisto (, lyh. SSU) on eteläkorealainen yksityinen kristillinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1897 ja se sijaitsee Soulin kaupungissa.
Ida Ölmedal

Ida Ölmedal (s. 1989) on ruotsalainen toimittaja, joka on kotoisin Munka-Ljungbystä. Hän aloitti uransa Lundin yliopiston opiskelijalehdessä "Lundagårdissa", jonka päätoimittajana hän toimi. Opintojensa jälkeen Ölmedal työskenteli muun muassa "Fokus"-lehdessä ja "Expressenissä". Vuodesta 2024 hän on toiminut "Svenska Dagbladetin" kulttuuritoimituksen päällikkönä.
Rakel Chukri

Rakel Chukri (s. 1978) on ruotsalainen toimittaja. Hän on kotoisin Jönköpingistä, missä hän toimi Liberaalinuorten paikallisosaston puheenjohtajana. Chukri opiskeli Lundin yliopistossa valtiotiedettä ja alkoi kirjoittaa opiskelijalehti "Lundagårdiin". Opintojensa jälkeen Chukri on työskennellyt muun muassa Sveriges Radiossa ja "Sydsvenskanissa", jonka kulttuuritoimituksen päällikkönä hän toimi 2008–2018. Hän on myös opettanut kulttuurijournalismia Malmön korkeakoulussa.
Hyötyohjelma

Hyötyohjelma tai apuohjelmisto on tietokoneohjelmatyyppi, joka auttaa käyttäjää konfiguroimaan, analysoimaan, optimoimaan ja ylläpitämään tietokonetta. Ohjelmistotyyppi koostuu tavallisesti pienistä ohjelmista, joiden ajatellaan olevan osa käyttöjärjestelmää koska ne tulevat usein käyttöjärjestelmän mukana. Hyötyohjelman tavoitteena on parantaa tuottavuutta, tehokkuutta, toiminnallisuutta tai ylläpitoa. Esimerkkejä ovat:
Hyötyohjelmien katsotaan olevan järjestelmäohjelmien alatyyppi, jotka eivät ole välttämättömiä tietokoneen toiminnalle. Hyötyohjelma eroaa sovellusohjelmasta käyttötarkoituksellaan.
Evakkojen liputuspäivä

Evakkojen liputuspäivää vietetään Suomessa 20. huhtikuuta. Liputtamalla halutaan muistaa ja kunnioittaa toisen maailmansodan aikaisten talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan tapahtumien vuoksi kotiseutunsa pysyvästi tai väliaikaisesti jättämään joutuneita ihmisiä. Liputuspäiväksi valittiin Karjalan liiton perustamispäivä. Ensimmäisen kerran tällaisena muistopäivänä liputettiin pääsiäispäivänä vuonna 2025 Karjalan liiton aloitteesta. Järjestö kutsui mukaansa liputtamaan valtion laitokset, kunnat, seurakunnat, yhdistykset, yritykset sekä yksityishenkilöt, ja monet niistä päättivät osallistua päivän viettoon.
Karjalan liitto ja eduskunnan Karjala-kerho yrittivät monena vuonna saada evakkojen muistolle virallista liputuspäivää. Asiasta tehtiin 2020, 2021 ja 2024 eduskunnassa kirjallinen kysymys kulloisellekin sisäministerille, mutta viralliseen päivään suhtauduttiin kielteisesti.
Vastauksessaan vuonna 2024 tehtyyn kirjalliseen kysymykseen sisäministeri Mari Rantanen totesi, että aihe on arvokas ja tärkeä, mutta siihen liittyviä liputuspäiviä on jo kolme: puolustusvoimain lippujuhlan päivä (4.6.), kansallinen veteraanipäivä (27.4.) ja kaatuneiden muistopäivä (toukokuun kolmas sunnuntai). Lisäksi oli sisäministeriön suositus liputtaa sotien päättymisen juhlavuosina. Vuonna 2024 virallisia ja vakiintuneita liputuspäiviä oli 26 sekä lisäksi neljä suositeltua päivää. Suuri määrä saattaa aiheuttaa liputusväsymystä ja nostaa kansalaisissa kielteisiä tunteita. Siksi ministeriö ei nähnyt tarpeelliseksi edistää evakkojen omaa liputuspäivää, mutta koska Suomen lipulla saa liputtaa vapaasti, niin kansalaiset, järjestöt ja muut tahot voivat halutessaan tiettynä päivänä liputtamalla vakiinnuttaa siitä liputuspäivän.
Eila Räsänen

Eila Helena Räsänen o.s. Tuominen (4. marraskuuta 1936 Turku – 29. kesäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja lastenpsykiatrian professori.
Eila Räsäsen vanhemmat olivat Lauri Albin Tuominen ja Helmi Helena Salminen ja puoliso vuodesta 1958 lääkäri Valto Kalevi Räsänen. Eila Räsänen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta tyttölyseosta 1956 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1963 Turun yliopistosta. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli Kuopion yliopistossa 1988 sotalapsina Ruotsissa olleiden lasten kokemusten vaikutuksista heidän aikuisiässään. Räsänen sai erikoislääkärin pätevyyden lastenpsykiatrissa 1971 ja nuorisopsykiatriassa 1981. 
Räsänen oli Porin yleisen sairaalan lastentautiosaston lääkäri 1964, Moision sairaalan osastolääkäri 1965–1967 ja Lastenlinnan sairaalan apulais- ja erikoislääkäri 1967–1972. Helsingin yliopiston lastenpsykiatrian klinikan apulaisopettaja Räsänen oli 1972–1974 ja Kuopion yliopistossa, aiemmin korkeakoulussa, lastenpsykiatrian vt. apulaisprofessori 1977–1979 ja 1982–1985, vt. professori 1985–1990 ja sitten professori eläköitymiseensä saakka. Suomen Akatemian tutkimusassistenttina Räsänen toimi 1983–1984. Hän oli myös Lapin keskussairaalan ylilääkäri 1986–1987 ja Kuopion yliopistollisen sairaalan lastenpsykiatrian lääkäri useaan otteeseen, viimeksi ylilääkäri 1990–2000. Oulun yliopiston lasten- ja nuorisopsykiatrian dosentti Räsänen oli 1994–2001. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, Suomen Lastenpsykiatriyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi 1988–1992.
Stefka Madina

Stefka Madina (s. 23. tammikuuta 1963 Plovdiv) on bulgarialainen soutaja. Hän on saavuttanut pariairokaksikossa Violeta Ninovan kanssa olympiapronssia Soulissa 1988 ja maailmanmestaruuden Kööpenhaminassa 1987. Perämiehellisessä pariaironelosessa hän saavutti MM-pronssia Duisburgissa 1983.
Violeta Jordanova

Violeta Jordanova (o.s. Ninova, s. 19. elokuuta 1963 Sofia) on bulgarialainen soutaja. Hän on saavuttanut pariairokaksikossa Stefka Madinan kanssa olympiapronssia Soulissa 1988 ja maailmanmestaruuden Kööpenhaminassa 1987. Hän saavutti MM-pronssia perämiehellisessä pariaironelosessa Duisburgissa 1983 ja pariairokaksikossa Magdalena Georgievan parina Hazewinkelissä 1985. Barcelonan olympialaisissa 1992 Jordanova sijoittui yksikössä kymmenenneksi.
Magdalena Georgieva

Magdalena Georgieva (s. 7. joulukuuta 1962 Brestovitsa) on bulgarialainen soutaja. Hän on saavuttanut yksikössä olympiapronssia Soulissa 1988, maailmanmestaruuden Kööpenhaminassa 1987 ja MM-hopeaa Nottinghamissa 1986. Hän saavutti MM-pronssia pariairokaksikossa Violeta Ninovan parina Hazewinkelissä 1985 ja Pavlina Alexandrovan parina Bledissä 1989 sekä pariaironelosessa Bledissä 1989.
Kim Sterelny

Kim Sterelny (1950) on australialainen filosofian professori Australian kansallisessa yliopistossa ja Wellingtonin Victoria-yliopistossa. Hän on saanut useita palkintoja kansainvälisestä tieteenfilosofiasta, ja hän oli aiemmin "Biology and Philosophy" -lehden toimittaja. Hän on myös Australian humanistisen tiedekunnan jäsen. Tällä hetkellä hän on Kansainvälisen historia ja tieteenfilosofia sekä teknologia -liiton, Logiikan, Metodologian ja tieteenfilosofian sekä teknologia -haaran ensimmäinen varapuheenjohtaja (2020–2023).
Työura.
Sterelnyn pääasiallinen tutkimusalue on biologian filosofia. Hän toteaa, että "evoluutiobiologian kehitys vuodesta 1858 lähtien on yksi tieteen suurista älyllisistä saavutuksista". Sterelny on myös kirjoittanut laajasti psykologian filosofiasta. Hän on kirjoittanut monia tärkeitä julkaisuja näillä aloilla, mukaan lukien laajan kokoelman artikkeleita ryhmävalinnasta, meemiteoriasta ja kulttuurin evoluutiosta, kuten "Return of the Gene" (yhdessä Philip Kitcherin kanssa), "Memes Revisited" ja "The Evolution and Evolvability of Culture".
Yhdessä entisen oppilaansa Paul Griffithsin kanssa Sterelny julkaisi vuonna 1999 Teoksen "Sex and Death", kattavan selityksen biologian filosofian ongelmista ja vaihtoehtoisista kannoista. Tämä kirja sisälsi useita aiemmissa artikkeleissa kehitettyjä kantoja biologian filosofian eri aiheista. Tietyissä kohdissa Sterelny ja hänen kirjoittajansa olivat eri mieltä (esimerkiksi darwinilaisesta tunteiden käsittelystä ja evoluutiobiologian näkemyksistä).
Vuonna 2004 Sterelnyn kirja "Thought in a Hostile World: The Evolution of Human Cognition" sai Lakatos-palkinnon ansiokkaasta panoksesta tieteenfilosofiaan. Tämä kirja tarjoaa darwinilaisen selvityksen ihmisen kognitiivisten kykyjen luonteesta ja kehityksestä, ja se on tärkeä vaihtoehto evoluutiopsykologian nativistisille selityksille. Sterelny osoittaa yhdistämällä selvityksen hermoston plastisuudesta, ryhmävalinnasta ja ekologisesta lokerosta, kuinka suuri osa tiedoista joihin nativistien väitteet perustuvat voidaan selittää ilman että tietyt uskomukset tai mieltymykset on sisäänrakennettuna aivoihin. Vuonna 2008 Sterelnylle myönnettiin Jean-Nicod-palkinto. Hänen luentojaan julkaistaan ​​nimellä "The Evolved Apprentice". Nämä luennot perustuvat epätyypilliseen darwinilaiseen lähestymistapaan "Thought in a Hostile World", samalla kun ne tarjoavat keskustelua useista muiden filosofien, biologisten antropologien ja ekologien, geenikulttuurin yhteisevoluution teoreetikkojen ja evoluutiopelien teoreetikkojen viimeaikaisista töistä.
Palkinnot ja kunnianosoitukset.
Vuonna 2013 hänelle myönnettiin Australian Laureate -tutkimusapuraha. Vuonna 2004 hän sai Lakatos-palkinnon kirjastaan ​​"Thought in a Hostile World: The evolution of human cognition".
Rappiostriimaus

Rappiostriimaus (tunnetaan myös nimellä trash stream tai Puolassa patostream, tarkoittaen "patologinen striimi") on suoratoiston alalaji, jossa juontaja harjoittaa shokeeraavaa, vaarallista, nöyryyttävää tai muuten kiistanalaista toimintaa, usein itsensä tai vieraidensa kustannuksella. Striimejä rahoitetaan yleensä katsojien lahjoituksilla, esimerkiksi DonationAlerts-palvelun kautta, ja ne lähetetään pääasiassa alustoilla kuten YouTube. Toinen tulonlähde striimajille ovat mm. nettikasinoiden sponsorointi. Rappiostriimaus on erityisen suosittua Venäjällä, Ukrainassa ja Puolassa. Ilmiötä on esiintynyt myös Suomessa.
Historia ja kehitys.
Lajin uskotaan syntyneen Venäjällä 2010-luvun alussa, ja sen pioneerina pidetään striimaaja Kirill Zyrjanovia (VJLink). 2020-luvulle mennessä rappiostriimauksesta oli tullut suosittua IVY-maissa, erityisesti sellaisten katsojien keskuudessa, jotka etsivät sensaatiomaista tai äärimmäistä sisältöä. Yksi tunnetuimmista hahmoista on Nikolai Belov, jota kutsutaan "trash-kuninkaaksi" hänen shokeeraavien ja vastuuttomien lähetyksiensä vuoksi.
Piirteet.
Rappiostriimauksen tunnusmerkkejä ovat:
Kiistat ja lainsäädäntö.
Rappiostriimauksen ympärillä on esiintynyt useita kiistanalaisia tapauksia, joissa on tapahtunut ilkivaltaa, fyysisiä vahinkoja tai jopa kuolemantapauksia lähetyksen aikana. Tapaukset ovat johtaneet rikos- ja hallinnollisiin tutkintoihin.
Venäjän duuma hyväksyi 30. heinäkuuta 2024 lain, joka kieltää rappiostriimauksen vedoten yleiseen turvallisuuteen ja ilmiön yhteiskunnallisesti haitallisiin vaikutuksiin.
Myös Puola on säätänyt lakeja rajoittaakseen rappiostriimausta vuosina 2022 ja 2023.
Kulttuurinen konteksti.
Rappiostriimauksen luonne liittyy "alemman internetin" kulttuuriin, joka koostuu yhteisöistä, jotka jakavat usein transgressiivista ja marginaalista sisältöä. Erityisen tunnettu esimerkki on anonyymi keskustelufoorumi Dvatš, joka toimii ilmiöiden ja keskustelujen keskittymänä.
Tunnettuja tapauksia.
VJLink.
Venäläinen Kirill Zyrjanov, paremmin tunnettu nimellä VJLink, oli yksi ilmiön ensimmäisistä ja näkyvimmistä hahmoista. Hänen lähetyksissään nähtiin useita kiistanalaisia tapauksia, kuten alkoholin ja univajeen aiheuttama epileptinen kohtaus suorassa lähetyksessä vuonna 2021. Myöhemmin Zyryanovia vastaan aloitettiin rikostutkinta, kun hän aiheutti vammoja tyttöystävälleen striimin aikana.
Gobzavr ja Ljudmuryk.
Roman Jelisejev, joka tunnetaan nimellä Gobzavr, nousi tunnetuksi yhdessä äitinsä Ljudmilan ("Ljudmuryk") kanssa. Heidän lähetyksissään nähtiin toistuvaa alkoholin käyttöä, perheväkivaltaa ja nöyryytystä. Vuonna 2024 Gobzavr tuomittiin kahden vuoden vankeusrangaistukseen pahoinpideltyään äitinsä striimin aikana.
Reeflay.
Stas Rešetnikov, joka tunnetaan nimellä Reeflay, sai kansainvälistä huomiota, kun hänen tyttöystävänsä kuoli hypotermiaan kesken hänen suoratoistonsa vuonna 2020. Tapaus johti kuuden vuoden vankeustuomioon.
Aleksandăr Aleksandrov (jalkapalloilija)

Aleksandăr Dragomirov Aleksandrov (, s. 13. huhtikuuta 1986 Šumen, Bulgaria) on bulgarialainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi koko ammattilaisuransa Bulgariassa.
Hän pelasi suurimman osan urastaan, eli 231 ottelua PFK Tšerno Moren paidassa. Aleksandrov pelasi Bulgarian maajoukkueessa 15 ottelua. Urallaan hän voitti kaksi Bulgarian mestaruutta sekä yhden Bulgarian cupin sekä supercupin.
Katrin Kirpu

Katrin Kirpu (s. 9. lokakuuta 2004) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän edustaa Suomen Kansallisessa liigassa Åland Unitedia.
Kirpu on pelannut Helsingissä FC Kontun junioreissa vuodesta 2014. Hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin vuonna 2020. Hän pelasi Kansallisessa liigassa HJK:n joukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2022. Kaudella 2023 hän edusti Ykkösessä FC Lahtea. Kaudella 2024 hän pelasi Åland Unitedin joukkueessa Kansallisessa liigassa 22 ottelua ja teki maalin elokuussa Pallokerho Keski-Uusimaata vastaan.
Kirpu on pelannut Viron naisten maajoukkueessa vuodesta 2022 alkaen. Hän on pelannut huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 19 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, heinäkuussa 2023 Turkkia ja helmikuussa 2025 Israelia vastaan. Hän on pelannut myös alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa.
Inna Kiss-Zlidnis

Inna Kiss-Zlidnis (s. 18. huhtikuuta 1990) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut pitkään Unkarissa ja voittanut siellä useita liigamestaruuksia Ferencvárosin joukkueessa.
Kiss-Zlidnis on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 105 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa marraskuussa 2007.
Marie Poledňáková

Marie Poledňáková (o.s Jandová 7. syyskuuta 1941 Strakonice, Böömin ja Määrin protektoraatti – 8. marraskuuta 2022 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen elokuvakäsikirjoittaja- ja ohjaaja sekä dramaturgi. Urallansa hän teki useita kotimaassaan suosittuja perhe- ja komediaelokuvia.
Elämäkerta.
Poledňáková syntyi natsi-Saksaan kuuluneessa Strakonicen kaupungissa vuonna 1941. Lapsuutensa hän vietti Nepomukissa, minkä jälkeen hän muutti Prahaan. Perheensä akateemisen taustan vuoksi Poledňáková joutui työskentelemään jonkin aikaa hitsaajana ennen kuin Tšekkoslovakian kommunistinen hallinto salli hänen päästä opiskelemaan Prahan esittävien taiteiden akatemiaan (AMU). 
Valmistuttuaan Poledňáková työskenteli muun muassa valtiontelevisiossa käsikirjoittajana ja ohjaajana, kunnes sai paikan ohjaajana Barrandov-elokuvastudioilla vuonna 1982. Samana vuonna valmistunut "S tebou mě baví svět" on myöhemmin valittu 1900-luvun parhaaksi tšekkiläiseksi komediaelokuvaksi. 
Vuoden 1989 jälkeen Poledňáková vetäytyi elokuvamaailmasta useiksi vuosiksi. Vuonna 1990 hän osallistui nykyään Prima TV nimellä kulkevan televisiokanavan perustamiseen. Elokuvantekemisen pariin Poledňáková palasi vasta 2000-luvulla kun hänen ohjaamansa "Jak se krotí krokodýli" -komedian näki elokuvateattereissa noin 600 000 katsojaa. 
Poledňáková kuoli 81-vuotiaana vuonna 2022.
Yksityiselämä.
Poledňáková ja Ivan Poledňák saivat avioliittonsa aikana yhteisen pojan.
Lisette Tammik

Lisette Tammik (s. 14. lokakuuta 1998) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kotimaassaan Floraa.
Tammik on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 80 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa toukokuussa 2015. Hän on pelannut myös alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Jaanika Volkov

Jaanika Volkov (s. 20. helmikuuta 2005) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa itävaltalaista LASK:ia.
Volkov on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 24 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa kesäkuussa 2022. Hän on pelannut myös alle 15- ja alle 17-vuotiaiden maajoukkueissa.
Liisa Merisalu

Liisa Merisalu (s. 15. tammikuuta 2002) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa tanskalaista Thistediä.
Merisalu on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 44 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2018. Hän on pelannut myös alle 15-, alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Darja Kozyreva

Darya Aleksandrovna Kozyreva (, s. 7. lokakuuta 2005) on venäläinen rauhanaktivisti, joka sai huomiota vastustaessaan Venäjän hyökkäyssotaa Ukrainassa. Hänet tuomittiin huhtikuussa 2025 kahden vuoden ja kahdeksan kuukauden rangaistussiirtolatuomioon ”toistuvasta armeijan halveksunnasta”.
Aktivismi ja oikeudenkäynti.
Kozyreva tuli ensimmäisen kerran venäläisviranomaisten huomion kohteeksi joulukuussa 2022. Tuolloin 17-vuotias Kozyreva kirjoitti Pietarin ja Mariupolin välistä ystävyyskaupunkisuhdetta kuvaavaan installaatioon tekstin ”murhaajat, juudakset, te pommititte sen”. Hän selvisi tuolloin sakoilla.
Helmikuussa 2024, Venäjän hyökkäyksen kaksivuotispäivänä, Kozyreva kiinnitti ukrainalaisen runoilijan Taras Ševtšenkon säkeitä sisältävän lapun tämän Pietarissa sijaitsevaan muistomerkkiin. Kozyreva oli tuolloin myös esiintynyt Radio Free Europen venäjänkielisen palvelun haastattelussa, jossa hän kutsui Venäjän sotatoimia Ukrainassa ”hirviömäisiksi” ja ”rikollisiksi”.
Alkuvuodesta 2024 Kozyreva erotettiin Pietarin valtionyliopiston lääketieteellisestä tiedekunnasta sen jälkeen, kun hänet oli tuomittu 30 000 ruplan sakkoihin Ukrainaa koskevien verkkokirjoitusten vuoksi.
Ševtšenkon runon kiinnittämisen jälkeen Kozyreva pidätettiin nopeasti, ja häntä pidettiin tutkintavankeudessa lähes vuoden ajan ennen kuin hänet vapautettiin helmikuussa 2025 kotiarestiin. Huhtikuussa 2025 Pietarin tuomioistuin tuomitsi Kozyrevan kahden vuoden ja kahdeksan kuukauden rangaistussiirtolatuomioon ”toistuvasta armeijan halveksunnasta”. Syyttäjät olivat vaatineet Kozyrevalle peräti kuuden vuoden tuomiota. Oikeudenkäynnissä Kozyreva kiisti syyllisyytensä ja kutsui tapausta ”yhdeksi suureksi sepitteeksi”. Hän totesi: ”En ole syyllinen, omatuntoni on puhdas. Koska totuus ei ole koskaan syyllistä.”
Reaktiot tuomioon.
Memorial-ihmisoikeusjärjestö kutsui Kozyrevan tuomiota absurdiksi ja totesi, että tuomion tarkoitus on vain vaientaa kaikki Venäjän hallintoon kohdistuva arvostelu. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin Venäjän johtaja Natalja Zvjagina totesi tuomion olevan ”uusi kylmäävä muistutus” siitä, mitä venäläiset viranomaiset ovat valmiita tekemään hiljentääkseen rauhanomaisetkin protestit sotatoimia vastaan.
Kozyrevan asianajaja ilmoitti valittavansa tuomiosta. Memorialin mukaan Venäjällä on noin 234 ihmistä vangittuina sotaa vastustavien mielipiteidensä vuoksi. Venäjän poliittisten vankien tilannetta seuraavan järjestön OVD:n mukaan Venäjällä oli pidätetty joulukuuhun 2024 mennessä yli 20 000 ihmistä sodanvastaisten näkemysten vuoksi, ja lähes puolet tapauksista liittyi armeijan halventamiseen.
Siret Räämet

Siret Räämet (s. 31. joulukuuta 1999) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa itävaltalaista LASK:ia.
Räämet on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 52 maaottelua. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa kesäkuussa 2017. Hän on pelannut myös alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Kelly Rosen

Kelly Rosen (s. 23. marraskuuta 1995) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kotimaassaan Floraa.
Rosen on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 90 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, maaliskuussa 2017 Bahrainia vastaan. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa maaliskuussa 2014. Hän on pelannut myös alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Vlada Kubassova

Vlada Kubassova (s. 23. elokuuta 1995) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut aiemmin muun muassa Italiassa ja edustaa vuonna 2025 unkarilaista Ferencvárosia.
Kubassova on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 79 maaottelua ja tehnyt niissä 14 maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa elokuussa 2013. Hän on pelannut myös alle 17- ja alle19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Domérat

Domérat on kunta Ranskassa Allier'n departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä Montluçonin kaupungista länteen.
Kunnan keskustassa oleva Notre-Damen kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Kirkkoa kunnostettiin vuosina 1860-1865, jolloin vanhoja 1100-luvulta peräisin olevia osia säilytettiin ja kunnostettiin. Kirkon krypta on peräisin 1000-luvulta, ja se on rakennettu merovingien hautausmaan paikalle.
Emma Treiberg

Emma Treiberg (s. 19. marraskuuta 2000) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa ruotsalaista IFK Kalmaria.
Treiberg on pelannut Viron naisten maajoukkueessa huhtikuun 2025 puoliväliin mennessä 38 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa marraskuussa 2018. Hän on pelannut myös alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.