tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Peter Malkin

Peter Zvi Malkin (, synt. ; 27. toukokuuta 1927 – 1. maaliskuuta 2005) oli israelilainen agentti, joka oli Mossadin pitkäaikaisin agentti.
Malkin syntyi Żółkiewkassa, Puolassa. Vuonna 1936, juutalaisvastaisuuden alkaessa lisääntyä, hänen perheensä muutti Palestiinaan. Malkinin sisko Fruma ja tämän kolme lasta sekä 150 sukulaista kuolivat holokaustissa. 
Malkin oli 27 vuotta Mossadin palveluksessa. Hän oli mukana neuvostovakooja Israel Beerin kaappaamisessa ja entisten natsien rakettisuunnittelijoiden murhaamisessa Egyptissä.
Malkinin kuuluisin operaatio tapahtui 11. toukokuuta 1960, kun Mossadin agentit kaappasivat Adolf Eichmannin Argentiinasta, jonne tämä oli paennut sodan jälkeen. Eichmann oli korkea-arvoinen SS-upseeri, jota pidetään holokaustin pääarkkitehtina. Malkin odotti Eichmannia bussipysäkillä, kun tämä tuli töistä. Malkin meni Eichmannin luokse ja sanoi: ”Hetkinen, hyvä herra”. Sitten Malkin kaatoi Eichmannin maahan, vangitsi tämän ja tunki hänet pakoautoon. Eichmann salakuljetettiin Israeliin, tuomittiin syylliseksi ja hirtettiin vuonna 1962.
Malkin jäi eläkkeelle vuonna 1976 ja alkoi harrastaa taidetta. Hän kirjoitti viisi kirjaa. Malkin vietti viimeiset vuotensa New Yorkissa vaimonsa Ronin ja kolmen lapsensa kanssa.
Élie Baup

Élie Baup (s. 17. maaliskuuta 1955) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 
Ura.
Hänen pelaajauransa oli varsin vaatimaton, mutta valmennusurallaan Baup on voittanut Ranskan mestaruuden ja Coupe de la Liguen. 
Kaudeksi 2006–07 Baup siirtyi Toulouse FC:n päävalmentajaksi. Debyttikausi seurassa oli loistelias ja päättyi liigassa upeaan kolmanteen sijaan ja paikkaan Mestarien liigan karsintoihin. Kaudella 2007–08 Baupin kupla kuitenkin puhkesi. TFC oli kuin varjo entisestä eikä edelliskauden maalipyssy Johan Elmander päässyt lähellekään tasoaan. Sarjapaikka säilyi vain niukalla erolla RC Lensiin. Kauden jälkeen Baup saikin odotetusti potkut seurasta. 
Syyskuussa 2008 Baup palasi valmennustehtäviin, kun FC Nantes Atlantique palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen erotetun Michel Der Zakarianin seuraajaksi. Baup ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta. Kauden jälkeen hän sai potkut tehtävistään. 
Heinäkuussa 2012 Baup teki paluun valmentajan tehtäviin kolmen vuoden tauon jälkeen allekirjoitettuaan kaksivuotisen sopimuksen Olympique Marseillen kanssa. Baupin johdolla Marseille pelasi hyvän kauden 2012/13 ja sijoittui hieman odotuksia paremmin liigassa hopealle. Kauteen 2013/14 joukkue lähti haastamaan Paris Saint-Germainia mestaruustaistelussa, mutta tulokset eivät vastanneet odotuksia. Joukkue putosi syyskaudella kärjen vauhdista ja hävisi Mestarien liigassa kaikki Baupin johdolla pelaamansa viisi ottelua. Lopulta 1–0 tappio FC Nantes'lle oli seurajohdolle liikaa ja Baup sai potkut 7. joulukuuta 2013. Seura oli liigassa viidentenä.
Manon Lescaut (ooppera)

Manon Lescaut tarkoittaa kahta oopperaa:
General MIDI

General MIDI (GM) on syntetisaattoreita ja muita MIDI-soittimia varten tehty luokitus, joka on tarkoitettu MIDI-standardin jatkeeksi. MIDI itse antaa protokollan, jonka avulla soittimen antamat nuotit yhdistyvät äänilaitteen tietynkorkuisiin ja pituisiin nuotteihin, ja General MIDI lisää standardiin vaatimuksen 24 nuotin samanaikaisesta polyfoniasta, sekä muita data-viestien määrittelyjä, joista tärkeimpänä 128 soitinäänen standardivalikoima.
General MIDIn standardoi vuonna 1991 MIDI laitteiden kehittäjien yhdistys (MIDI Manufactures Association) ja Japanin MIDI-standardikomitea, ja siitä on sen jälkeen tullut johtava MIDI-laitteiden standardi.
Eri valmistajat ovat tehneet omia GM-äänimoduuleitaan, joista selvästi tunnetuin on Roland Sound Canvas moduuli. Roland ja Yamaha ovat myös kehittäneet laajennuksia GM-standardiin (Roland GS ja Yamaha XG). GM-standardin vuonna 1999 hahmoteltuun seuraavaan vaiheeseen on otettu muutamia GS:n ja XG:n jakamia ominaisuuksia.
GM-standardin minimivaatimukset.
General MIDI Level 1 yhteensopivien laitteiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
MIDI-datan parametrien merkitykset.
GM yhteensopivien soittimien täytyy myös sisältää seuraavat komennot:
Ohjelman vaihto.
Eri ohjelmien numeroiden on vastattava seuraavia soitinääniä:
Perkussioäänet.
Kanava 10 on varattu perkussiosoittimille; kanava soi aina perkussioina riippumatta siitä mitä ohjelmanumeroita siihen lähetetään ja eri nuotit tulkitaan omina instrumentteinaan:
Controller events.
GM also specifies which operations should be performed by several controllers: 
RPN.
Setting Registered Parameters requires sending (numbers are decimal):
The following global Registered Parameter Numbers (RPNs) are standardised (the parameter is specified by RPN LSB/MSB pair and the value is set by Data Entry LSB/MSB pair):
For example: RPN control sequence to set coarse tuning to A440 (parm 2, value 64):&lt;br&gt;
101:0, 100:2, 6:64, 101:127, 100:127
Virtuoso

Virtuoso on suomalainen lauluyhtye, joka laulaa tunnettuja "pop- ja klassikkokappaleita". Yhtyeessä on neljä miestä: baritoni Riku Pelo, tenori Roope Pelo, tenori Juhana Suninen ja baritoni Topi Lehtomäki. Heistä Lehtomäki liittyi Virtuosoon baritoni/kontratenori Jouko Enkelnotkon (ent. Uusipaasto) erottua yhtyeestä vuonna 2011. 
Virtuoson juuret juontavat Helsingin Kaupunginteatterin Miss Saigon -musikaaliin. 2005 perustettu lauluyhtye sai kutsun levy-yhtiö Emiin saman vuoden kesällä. Tavoitteena oli tuottaa levy jolla klassisilla äänillä varustettu kvartetti tulkitsee romanttista viihdemusiikkia suomeksi. 
Yhtyeen debyyttialbumi Virtuoso julkaistiin 2. marraskuuta 2005. Ensimmäinen konserttiesiintyminen toteutui Porin Promenadisalissa Pori Sinfoniettan säestämänä maaliskuussa 2006. Virtuoso-levyä myytiin kuukauden aikana n. 28 000 kappaletta. Joulukuussa 2005 Virtuoso vieraili Espoon Länsiautoareenalla belgialaisen laulajan Helmut Lottin konsertissa jossa Helmut Lotti luovutti Virtuosoille Virtuoso-levystä kultalevyt ja vuonna 2009 se saavutti platinalevyrajan joka luovutettiin Palatsiteatterissa Tampereella.
Toinen levy Suuren Meren Suolaa julkaistiin lokakuussa 2006. 2007 jouluksi julkaistiin kolmas levy Yö Enkelten - kauneimmat joululaulut, jonka yhteydessä yhtye teki 16 keikkaa ympäri Suomea. Seitsemällä keikalla Virtuosoa säesti Juha Untalan Pop Orchestra, joka soittaa joululevyllä ja johon kuului suurimmissa konserteissa lähes 20 muusikkoa.
2015 Virtuoso julkaisi musiikkivideon Natalie. Kappaleen on säveltänyt, sovittanut ja tuottanut Riku Pelo. Sanoituksesta ja sopraanoäänestä vastaa hänen vaimonsa Riikka Pelo. Juhanan vaimo Nora Honko-Suninen tanssii. Studiotyöskentelystä vastaavat Juhana ja hänen veljensä Kristian Suninen. Videon ohjaajaksi valikoitui kotkalainen Thomas Freundlich.
2016 Virtuoso julkaisi Natalie levyn. Levy on kokonaan Virtuoson itse tuottama. Levyllä kuullaan sekä cover-versioita tunnetuista kappaleista sekä Sunisen, Riku Pelon ja Roopen Pelon omia sävellyksiä. 
Pianotaiteilija Kimmo Ruotsala on toiminut Virtuoson säestäjänä.
Vaimot vaihtoon

Vaimot vaihtoon ("Wife Swap") on suosittu alun perin englantilainen tosi-tv-formaatti, jossa on yleensä aina kaksi perhettä, joiden äidit vaihtavat keskenään paikkaa kahden viikon ajaksi. Sarjaa nähtiin aivan aluksi Englannissa, josta se formaatti myytiin myös Yhdysvaltoihin. Suomessa sarjaa on esittänyt Nelonen ja USA-version jaksoja esitetään nykyään Subilla, ja Suomessakin sarjasta on tehty omia jaksoja.
Lotta (satuhahmo)

Lotta on henkilöhahmo ruotsalaisen lastenkirjailija Astrid Lindgrenin kirjoissa. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Janne ja Minnamanna. Lotta tekee paljon kaikenlaista ja aiheuttaa hankaluuksia, mutta on kuitenkin pohjimmiltaan kiltti. Naapurissa asuu ystävällinen Vuorisen täti.
Lotasta kertovat seuraavat kirjat:
Lotasta on tehty Johanna Haldin ohjaamina kaksi elokuvaa: "Se pikkuinen Lotta" (1992) ja "Lotta muuttaa pois kotoa" (1993).
Daltonin veljekset (albumi)

Daltonin veljekset on neljäs Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1972 Soile Kaukorannan ja Heikki Kaukorannan suomentamana.
Juoni.
Dean Fenton omistaa pahamaineisen Fenton Townin. Kaduilla tapetaan ihmisiä ja saluunoissa menetetään lukemattomia summia rahaa, joten rahaa tulee Fentonille joka suunnalta. Lucky Luke päättää puuttua peliin ja rauhoittaa tilanteen. Niinpä hän menee kaupunkiin ja pidättää Dean Fentonin. Kaikki asukkaat ja lainsuojattomat muuttavat pois ja Fenton Townista tulee hylätty aavekaupunki. Dean Fenton kertoo vankilassa tarinoita elämästään rikkaana pohattana. Kun Daltonin veljekset erehdyksen seurauksena pääsevät pakenemaan, he Fentonin tarinoiden innoittamana päättävät perustaa uuden kaupungin Fenton Townin raunioista. Daltonit perustavat Dalton Cityn, ja koettavat houkutella kaupunkiin lainsuojattomia tehdäkseen siitä samanlaisen paikan kuin Fenton Town oli aikoinaan. Asia onnistuukin, kunnes Lucky Luke puuttuu peliin ja vangitsee Daltonit ja muut kaupungin asukkaat ja vie heidät vankilaan.
Kylmäsavustus

Kylmäsavustus on menetelmä kalan tai lihan säilöntään. Säilymistä edistävät savun ainesosaset, kuivuminen, matala lämpötila (17–30 celsiusastetta) ja suola (esimerkiksi merisuola). Savustaminen antaa tuotteelle väriä, tekee siitä savun makuisen ja tuhoaa pieneliöitä. Nykyään savustamisen tärkein merkitys on maun antaminen, kun taas entisaikaan tärkeintä oli pitkä säilymisaika. Tehdasmaisesti prosessi tehdään tunneissa, muutoin 4–5 vuorokaudessa tai jopa 1–3 viikossa. 
Esikäsittelynä kala perataan, suomustetaan (nahka jää pitämään filettä koossa), fileoidaan, poistetaan ruodot, puhdistetaan ja suolataan. Paksummat kappaleet tarvitsevat pitemmän kypsymisajan.
Liha tai kala laitetaan savustusastiaan tai -kaappiin. Savua johdetaan tai kehitetään tilassa. Samalla päästetään ulos kosteaa ilmaa.
Prosessi ei tuhoa eikä muuta ravintoaineita paljoakaan. Samoin säilyvät bakteerit ja loiset, joten raaka-aineen on oltava puhdasta ja sopivaa. Myös lopputuotteen säilytystä ja käyttöohjeita on noudatettava.
Iron Maiden Tour

Iron Maiden Tour oli Iron Maidenin ensimmäinen kiertue. Iron Maiden oli tätä ennen esiintynyt jo neljä vuotta ympäri Britanniaa, sekä lämmitellyt Judas Priestiä yhtyeen British Steel Tourilla ja osallistunut osalle Metal for Muthas Tourille. Yhtye teki kiertueella ensiesiintymisensä Suomessa Oulun Kuusrockissa 19.7.1980. Kiertue jäi yhtyeen viimeiseksi Dennis Strattonin kanssa. Kiertueen lopussa Adrian Smith liittyi yhtyeeseen.
Lännen sirkus

Lännen sirkus on järjestyksessä viides Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Se julkaistiin suomeksi 1972 Jouni Tihman suomentamana.
Juoni.
Kapteeni Erasmus Mulligan on Western Circusin tirehtööri, ja kuin vahingossa Lucky Luke tapaa sirkuksen norsun joka on kävelylenkillään. Erasmus kertoo että kiertue on kesken sillä yhden vaunun pyörän akseli on rikki, joten Lucky Luke päättää auttaa ja joutuu näin sirkuksen menoon mukaan. Pian sirkus joutuu intiaanien hyökkäyksen kohteeksi, mutta Lucky Luken avulla sirkus pystyy torjumaan hyökkäyksen ja pääsee jatkamaan matkaansa. Kiertueen seuraava paikkakunta on Fort Coyote -niminen kaupunki, jonka johtaja Corduroy "Timanttihammas" Zilch ei ole lainkaan tyytyväinen sirkuksen tuloon, sillä se veisi huomion kuuluisalta jokavuotiselta Zilchin Rodeolta. Sirkuksen väestä ja C. Zilchistä tulee välittömästi vihamiehiä, ja Zilch yrittää kaikkia keinoja käyttäen estäen sirkuksen esiintymisen, mutta Lucky Luken onnistuu torjua iskut. Kun esitys pääsee alkuun, intiaanit hyökkäävät ja polttavat sirkusteltan ja kaiken irtaimiston. Sirkuksen esiintyminen Zilchin Rodeossa saa kuitenkin Zilchin ystävät niin hyvälle tuulelle, että Zilch päättää lopulta tehdä sopimuksen yhteistyöstä sirkuksen kanssa.
Shaak Ti

Shaak Ti on kuvitteellinen henkilö "Tähtien sodan" universumissa. Hän esiintyy ' ja ' sekä "Clone Wars" -piirrossarjassa. Häntä näyttelee kummassakin elokuvassa Orli Shoshan. Shaak Ti nähdään "" -pelissä.
__notoc__
Henkilöhistoria.
Shaak Ti on naispuolinen togrutolainen arvostettu jedimestari. "Kloonien hyökkäys" -elokuvassa hänen roolinsa jäi melko pieneksi Geonosian taistelun aikana, jossa hän oli yksi harvoista hengissä selvinneistä. 
Kuolema.
Shaak Tin kuolemasta on monta erilaista tulkintaa. Alkuperäisen suunnitelman mukaan Shaak Tin piti kuolla Episodi III:ssa. Hänestä on kaksi poistettua kohtausta, jossa hän kuolee. Ensimmäisessä poistetussa kohtauksessa kenraali Grievous tappaa hänet, kun Obi-Wan Kenobi ja Anakin Skywalker olivat tulleet paikalle. Toisessa poistetussa kohtauksessa Shaak Ti kuolee meditoidessaan käskyn 66 aikana, kun Darth Vader lävistää hänet valosapelilla. Tämä versio esiintyi myöhemmin Yodan näyssä televisiosarjassa "". "The Force Unleashedissa" Darth Vaderin oppipoika Starkiller tappaa hänet. -videopelissä Yoda ja Obi-Wan löytävät jeditemppelistä nauhoituksen, jossa Skywalker katkaisee Shaak Tin kaulan.
Tomas Sandström

Tomas Sandström (s. 4. syyskuuta 1964 Pietarsaari, Suomi) on pelaajauransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän syntyi Pietarsaaressa suomenruotsalaiseen perheeseen ja muutti sieltä jo lapsena perheensä kanssa Ruotsiin. Hän varttui Fagerstassa Ruotsissa ja aloitti jääkiekkoilun siellä pelaten Fagersta AIK:n joukkueessa. Oikean laitahyökkääjä tontilla pelannut Sandström pelasi NHL-liigassa vuosina 1985–1999. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut palomiehenä Trelleborgissa.
Sandström varattiin sijalta 36 New York Rangersiin vuoden 1982 varaustilaisuudessa. Hän pelasi 983 NHL-ottelua, joissa onnistui maalinteossa 394 kertaa ja antoi 462 maalisyöttöä (yhteensä 856 tehopistettä). Hän voitti Stanley Cupin 1997 Detroit Red Wingsissä. Tomas Sandström pelasi Rendez-vous '87 -otteluissa NHL:n tähtijoukkueessa Neuvostoliittoa vastaan.
Ruotsin voittaessa maailmanmestaruuden Wienissä 1987 Sandström oli joukkueensa toiseksi paras pistemies neljällä maalilla ja kuudella maalisyötöllä.
Sandströmin veljenpoika Lucas Sandström pelaa myös jääkiekkoa HockeyAllsvenskanin Björklövenissä.
Puuhevonen

Puuhevonen on puusta valmistettu hevosen muotoinen lasten lelu. 
Historia.
Hevonen on puuleikkikalujen klassikko. Leluna se on tunnettu jo muinoin ainakin Persiassa, Kiinassa ja Egyptissä Euroopan ohella. Kreikasta löydetty puuhevonen on tehty noin 400 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Tyyliteltyjen hevosten lisäksi oikeaa eläintä tarkasti kuvaavia puuhevosia on löydetty varhaisimmista ajoista lähtien. Maailman kaikkien aikojen kuuluisin puuhevonen lienee Troijan puuhevonen. Euroopassa on kuvattu 1400-luvun maalaukseen jopa Jeesus-lapsi leikkimässä puisella keppihevosella, jonka pää on veistetty realistisesti. Keskiajalla puinen keppihevonen olikin yleinen lelu. 
Saksasta tunnetaan paljon puuhevosten valmistuksesta kertovaa aineistoa, esimerkiksi 1600-luvun alkupuolella Berchtesin alueella tehtiin puuhevosia teollisesti. Nahkalla päällystetyistä puuhevosista löytyy maininta jo vuodelta 1591. Ensimmäiset keinuhevos-versiot puuhevosesta ovat myös 1500-luvulta. Keinuhevosen suunnittelussa tuli ottaa huomioon tasapaino, turvallisuus ja kestävyys. Siksi hevosen vartalo saatettiin tehdä kevyestä puulajista kuten mänty, mutta vartaloa ohuemmat jalat ja jalakset vahvemmasta puusta kuten pyökki tai koivu. Muita versioita puuhevosesta ovat pyörillä tai polkimilla varustetut, samoin kuin köyden päässä vedettävät hevoset. Kolmipyöräiset poljettavat puuhevoset tulivat mukaan leikkeihin 1850-luvun puolivälissä.
Rakenne ja valmistus.
Puuhevonen veistetään nimensä mukaan puusta. Hevosen harja ja häntä voidaan tehdä jouhesta, pellavasta, narusta tai köydestä. Keinuhevosessa on istuinosa ja hevosen kaulassa tapit, joista pidetään kiinni keinuttaessa. Siinä voi olla myös kaksi silhuettihevosta ja niiden välissä keinutuolimainen istuinosa. Amerikkalaistyylisessä keinuhevosessa on sen sijaan jousitettu kehikko tai vieteriteline, jonka varassa se keinuu. Tämäntyyppinen ”Safety Rocker” -keinuhevonen kehitettiin Yhdysvalloissa jo 1870-luvulla ja se poikkesi täysin siihenastisesta jalasmallisesta keinuhevosesta. 
Puuhevoselle tehtiin usein myös satula, valjaat ja muita tarvikkeita kuten kärryt, reki tai hevostyövälineitä. Puuhevosia tehtiin paitsi kotona, myös puusepän käsityönä, vankiloiden verstaissa Suomessa 1870-luvulta lähtien, samoin kuin teollisesti tehtaissa. Esimerkiksi Niemen lelutehdas, joka perustettiin vuonna 1898 Vammalaan, valmisti poljettavia puuhevosia 1950-luvulla. Jyväskylässä toimivan Juho Jussila Oy:n yksi tunnettu tuote on puinen leikkikalu nimeltään Jukka-varsa.
Käyttö.
Lapset leikkivät puuhevosilla hoitaen niitä samoilla periaatteilla kuin oikeita hevosia. Nimi on yksi osoitus tästä periaatteesta, museoiduilla puuhevosilla on sellaisia nimiä kuin Floora, Vappu, Hurra, Veitikka-Liinu ja Poju. Puuhevosilla oli kasvatuksellinen merkitys, onhan hevonen kotieläimistä vanhimpia ja sen hoitaminen ja käyttö huolellisuutta vaativaa työtä. Puuhevosella ratsastamisen voi ehkä myös ajatella totutelleen lapset oikeiden ratsujen käyttöön esimerkiksi tasapainon säilyttämisen ja keinunnan kautta.
Apassikanjoni

Apassikanjoni on kuudes Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny ja suomentaja Juoni Tihma. Kannen on tehnyt Morris. Kirjasta on tehty myös animaatielokuva.
Juoni.
Intiaaniasiain toimisto on lähettänyt Lucky Luken ottamaan selvää miksi sota ei ota loppuakseen apassien mailla. Kun Lucky Luke huolehtii ratsuväkirykmentin muonavankkureiden saatosta, Apassikanjonin kohdalla vaunujen kimppuun hyökätään. Komppanian ylimielinen eversti lähettää välittömästi saattueen polttamaan apassien intiaanikylän. Kun rykmentti saapuu Fort Canyon -linnoitukseensa, he huomaavat, että apassit ovat kostoksi kylänsä poltosta hävittäneet linnakkeen maan tasalle. Kun Lucky Luke raivostuu ja ehdottaa everstille rauhan solmimista apassien kanssa, tämä pidättää Lucky Luken, joka onnistuu kuitenkin pakenemaan. Luke liittyy apassien seuraan aikeenaan lopettaa sota, mutta lopulta suunnitelma epäonnistuu, ja Lucky Luke ja eversti ollaan vähällä polttaa elävältä, kunnes selviää, että everstin kadonnut poika onkin oikeasti apassien naamioitunut poppamies. Rauha solmitaan ja sota päättyy.
Ilmo

Ilmo on suomalainen etunimi, joka nykyisin on lähinnä miehen nimi mutta jota on aikojen saatossa annettu myös naisille. Nimi on mahdollisesti lyhentymä nimestä Ilmari, mutta voi perustua myös karjalaisissa murteissa esiintyvään ihmistä tarkoittavaan sanaan "ilminen". Ilmon nimipäivä on 16. tammikuuta, kuten Ilmarilla.
Suomessa on Ilmo-nimen saanut 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 2 019 henkilöä.
Team TotalEnergies

Team TotalEnergies (UCI-tunnus TEN) on ranskalainen ammattilaispyöräilytalli, joka kilpailee UCI Pro Series -tasolla. Ranskalainen sähkön- ja kaasuntuottaja Direct Énergie tuli tallin pääsponsoriksi kaudelle 2016. Joukkueen aiempi pääsponsori oli autovuokrausyritys Europcar. Sitä ennen talli tunnettiin nimellä Bbox Bouygues Télécom. Se osallistui kauteen 2009 saakka UCI ProTour-sarjaan. Kaudelle 2010 UCI ei myöntänyt ProTour-lisenssiä, joten talli kilpaili seuraavat neljä vuotta UCI Professional Continental -tasolla, kunnes nousi World Tour -tasolle 2014. Kaudelle 2016 se putosi jälleen Professional Continental -tasolle.
Historia.
Talli perustettiin vuonna 1984 nimellä "System U". Talli kuitenkin lopetti toimintansa heti seuraavana vuonna. Vuonna 1986 tallin johto vaihtui ja toiminta käynnistyi uudestaan. Urheilupäälliköksi (Directeur sportif) valittiin valmentaja Cyrille Guimard, joka toi talliin suojattinsa Laurent Fignon'in, joka oli lähellä voittoa vuoden 1989 Ranskan ympäriajossa. Pääsponsorin vaihduttua kaudeksi 1990 talli muutti nimekseen "Castorama". 
Vuonna 1992 Guimard nousi tallipäälliköksi ja Bernard Quilfen urheilupäälliköksi. Vuonna 1995 tallipäälliköksi valittiin entinen ammattipyöräilijä Jean-René Bernaudeau. Vuosiksi 1996–1999 talli vetäytyi ammattilaistasolta ja keskittyi kasvattamaan uusia ajajia. Bernaudeau ryhtyi luomaan Vendéen alueelle tasokasta amatööritason pyöräilytallia Vendée U'ta.
Nykyinen talli.
Vuonna 2000 talli liittyi ammattilaistallien joukkoon ja muutti nimensä muotoon "Bonjour". Tallin urheilupäällikkönä jatkoi Jean-René Bernaudeau. Vuonna 2003 talli vaihtoi nimekseen ensin "Brioches La Boulangèrere" ja sitten "Bouygues Télécom". Joukkueen pääsponsorina oli tuolloin ranskalainen matkapuhelinoperaattori. Vendée U valmentaa edelleen nuorista ajajia ammattilaisiksi ja Team Europcarin ajajista merkittävä osa on entisiä Vendée U'n jäseniä.
2000-luvun alkuvuosina talli loi itselleen vahvan imagon nuorten lupaavien ajajien kasvattajana. Muun muassa Fabrice Salanson, Thomas Voeckler ja Sylvain Chavanel ovat ajaneet tallissa. Salansonin kuoleminen sydänkohtaukseen vuonna 2003 oli kova isku tallille. Tästä huolimatta Voeckler piti Ranskan ympäriajon johtajan keltaista paitaa 10 päivän ajan vuoden 2004 ympäriajossa. Voeckler piti samaan aikaan hallussaan myös Ranskan mestarin paitaa ja näin hänestä tulikin kansallinen sankari. 
Viime vuosien merkittävimmät saavutukset ovat olleet Xavier Florencion voitto Clásica de San Sebastiánissa 2006, Voecklerin (2007) ja Pierrick Fédrigon (2008) voitot GP Ouest-France -kilpailussa, Anthony Charteaun mäkikirikilpailun voitto Ranskan ympäriajossa 2010, Pierre Rollandin nuorten kilpailun voitto Ranskan ympäriajossa 2011 ja Thomas Voecklerin mäkikirikilpailun voitto Ranskan ympäriajossa 2012. Vuoden 2011 Tourilla Voeckler piti toistamiseen kymmenen päivää kokonaiskilpailun johtajan keltaisa paitaa. Tallin ajajat ovat lisäksi saavuttaneet etappivoittoja suurissa ympäriajoissa.
Joukkueen kokoonpano.
2025.
Lähde:UCI
Destiny (Stratovariuksen albumi)

Destiny on Stratovarius-yhtyeen seitsemäs albumi. Albumin ensimmäinen single ”S.O.S.” nousi nopeasti singlelistan sijalle kolme ja kappaleen musiikkivideota esitettiin useaan otteeseen televisiossa. Syyskuussa 1998 ilmestynyt "Destiny" oli odotetusti suuri menestys ja meni välittömästi Suomen albumilistan kärkipaikalle. "Destiny" on Stratovariuksen progressiivisimpia albumeita.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset: Timo Tolkki, ellei toisin mainita.
Bonuskappaleet:
Japanin Alpit

Japanin Alpit ovat vuoristo Japanin pääsaaren Honshūn keskiosassa. Japanin korkein vuoristo koostuu Hida-, Kiso- ja Akaishi-vuoristoista (Pohjois-, Keski- ja Etelä-Alpeista).
Etelä-Alpeilta noin 60 km itäkaakkoon sijaitsevan Fujin (3 776 m) jälkeen seuraavaksi korkeimpia vuoria Japanissa ovat Etelä-Alppien Kitadake (3 193 m) ja Pohjois-Alppien Hotakadake (3 190 m). Keski-Alppien korkein vuori on Komagatake (2 956 m).
Jacksoninkameleontti

Jacksoninkameleontti "(Trioceros jacksonii)" on Tansanian ja Kenian vuoristoalueella tavattava kameleontti. Alkuperäisen alueensa lisäksi lajia tavataan vieraslajina Yhdysvaltojen Havaijilla. Lajilla on kolme alalajia, "T. j. jacksonii", "T. j. xantholophus" ja "T. j. merumontana".
Koko ja ulkonäkö.
Jacksoninkameleontit ovat yleensä pituudeltaan 15–35 senttimetriä. Tavallisesti lajin yksilöt ovat vihreitä, mutta ne pystyvät vaihtamaan väriään tummemmaksi ja jopa mustaksi. Lajin uroksilla on päässään kolme pitkää sarvea, jollaiset puuttuvat lajin naarailta. Sen selässä pitkin selkärankaa on pieniä piikkejä. Jalan varpaista kaksi osoittaa sisäänpäin ja kolme ulospäin, mikä on sopeuma puissa elämiseen. Laji voi käyttää myös häntäänsä tarttumavälineenä. Päässään jacksoninkameleontilla on kaksi silmää, joiden pupillien osa näkyy niitä peittävän nahan alta. Kameleontti voi liikuttaa kumpaakin silmää toisistaan itsenäisesti ja 180 astetta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Jacksoninkameleonttia tavataan Keniassa ja Tansaniassa korkeilla, yli 1 500 metriä merenpinnasta olevilla paikoilla. "T. j. jacksonii" alalajia tavataan Nairobissa, Kimakian metsäasemalla ja Mount Kenyan lounaispuolella. Varmentamattomien tietojen mukaan sitä on myös Mombon alueella Tansaniassa Usambaran länsipuolella. "T. j. merumontana" alalajia tavataan vain Arushan piirissä Meruvuorella. "T. j. xantholophus" alalajia tavataan Mount Kenyan itä- ja pohjoisrinteillä.
Lajia tavataan myös vieraslajina Havaijilla. Sitä päästettiin ensimmäisen kerran luontoon Oahulla vuonna 1972. Vapautetut yksilöt olivat alun perin menossa eläinkauppaan. Sittemmin sitä on tavattu myös Havaijin saarella, sekä Mauilla ja Kauailla. Lajia pidetään uhkana joillekin Havaijin alkuperäisistä lajeista.
Lajin yksilöt elävät pääosin puissa ja välttävät maahan laskeutumista. Lajin yksilöitä tavataan tavallisesti pensas- ja metsäalueilla, mutta joskus myös kaupunkialueella.
Elintavat.
Urokset taistelevat keskenään alueista ja naaraista käyttäen päässään olevia sarvia. Jacksoninkameleonttien parittelurituaalit muistuttavat niiden uhkailueleitä. Naarasta houkutellakseen uros vaihtelee väriään, paisuttaa kurkkuaan ja nostaa etujalkansa kohti kohdettaan. Naaras voi vastata eleisiin samalla tavalla, jolloin parittelua ei tapahdu. Jos naaras ei vastaa, uros parittelee sen kanssa usean päivän ajan. Naaras ei muni, vaan poikaset kehittyvät sen sisällä 190 päivän ajan. Syntyessään poikasia ympäröi munapussi, jonka läpi ne rikkoutuvat synnytyksen jälkeen. Syntyessään poikaset ovat noin 5,5 senttimetriä pitkiä ja ne kasvavat sukukypsiksi yhdeksän tai kymmenen kuukauden päästä.
Jacksoninkameleontin ruokavalio koostuu suurimmaksi osaksi hyönteisistä ja hämähäkeistä. Ne pysyttelevät tavallisesti paikoillaan ja odottavat saaliin saapuvan niiden luokse. Saaliin kameleontti nappaa kielellään, jolla on pituutta noin puolet kameleontin ruumiin pituudesta.
Polttoväli

Optisen systeemin polttoväli on mitta sille, miten paljon se kokoaa tai hajottaa valoa. Systeemin optinen taittokyky on sitä suurempi mitä pienempi on sen polttoväli.
Optinen taittokyky on polttovälin käänteisluku ja sen yksikkö on "dioptria" eli 1/m. Koveran linssin polttoväli on negatiivinen ja kuperan positiivinen.
Paksuille linsseille, joiden paksuutta ei voida approksimoida nollaksi, ja useamman optisen elementin systeemeille eli linssien ja/tai peilien yhdistelmille voidaan määrittää efektiivinen polttoväli.
Billy the Kid, pikku nappula

Billy the Kid, pikku nappula on seitsemäs Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Suomeksi albumi julkaistiin 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Juoni.
Billy the Kid -niminen lainsuojaton on asettunut Fort Weaklingiin. Kukaan kaupunkilaisista, edes sheriffi, ei uskalla vangita häntä ja kaikki pelkäävät häntä. Onneksi muutama urhea henkilö kaupungissa, The Fort Weakling Clarion -sanomalehden päätoimittaja Josh Belly, sheriffi sekä saluunan omistaja, haluavat Billy the Kidin telkien taa, mutta kellään heistä ei ole tarpeeksi rohkeutta pidättää Billy the Kidiä. Kaupunkilaisten onneksi Lucky Luken reitti osuu Fort Weaklingiin. Lucky Luke lupautuu toimittamaan Billy the Kidin telkien taa, ja hän ryhtyy yhdessä Josh Bellyn ja sheriffin kanssa lietsomaan vastarintaa Billy the Kidiä vastaan. Lucky Luke saa Billyn vangittua, mutta koska kellään kaupunkilaisella ei ole rohkeutta todistaa Billyä vastaan, hän pääsee vapaaksi. Lopulta Lucky Luke turvautuu äärimmäiseen tehokeinoon. Hän alkaa esittää pahimman luokan lainsuojatonta saadakseen Billyn näyttämään kaupunkilaisten silmissä harmittomalta. Lopulta suunnitelma onnistuu ja Billy the Kid tuomitaan 1 247 vuodeksi pakkotyöhön.
Tokeegekko

Tokeegekko ("Gekko gecko") on yöaktiivinen kiipeilevä lisko, joka elää pääosin Aasiassa, Intiasta Vietnamiin ja Indonesian saaristossa.
Laji elää puissa, asutusten lähistöllä ja kaupungistumisen myötä jopa kaupungeissa ja asunnoissa. 
Ulkonäkö ja koko.
Tokeegekko on väritykseltään siniharmaa ja siinä on punertavia täpliä. Tokeegekko pystyy kiipeämään mitä kummallisimmissa paikoissa, sillä sen jaloissa on tarttumalevyt, jotka koostuvat mikroskooppisen pienistä tarttumasukasista, mikä mahdollistaa sen, että lisko todellakin voi roikkua lasikatosta pää alaspäin, ja jopa yhden varpaan varassa. Tokeegekon silmäluomet ovat kasvaneet yhteen ja tämän vuoksi lisko ei räpyttele silmiään.
Tokeegekkonaaras on koirasta huomattavasti pienempi, siinä missä aikuisen koiraan koko voi olla mitä vain 25:stä jopa 40 senttimetriin, naaraat ovat yleensä 20–28 senttimetriä. Sukupuolen voi myös tunnistaa siitä, että koiraalla on rauhasrivi hännän tyvessä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Tokeegekko on todella aggressiivinen laji, jota ei kannata mennä koskemaan paljain käsin, sillä terävät leuat ja vahva puruvoima ovat melko kivulias yhdistelmä. Ravinnokseen tokeegekko syö pääosin hyönteisiä, mutta myös selkärangalliset eläimet voivat joutua sen saaliiksi, jos ne ovat tarpeeksi pieniä.
Tokeegekko lisääntyy munimalla. Laji muuraa munat kiinni muninta-alustaansa poikkeuksia lukuun ottamatta. Munat särkyvät helposti. Vain koiraat päästelevät ”TO-KEE” huutoa soidinäänenään.
Lemmikkinä.
Tokeegekkoa pidetään myös lemmikkinä, mutta se ei ole aloittelijaystävällinen aggressiivisuutensa, vaativien olosuhteiden, ja yöaktiivisuutensa vuoksi. Toisin kuin suosittu serkkunsa leopardigekko, tokeegekko vaatii korkean terraarion, ja korkean kosteusprosentin, 70–90%, pysyäkseen terveenä. Terraario-oloissa tokeegekko syö sirkkoja, jättijauhomatoja, ja muita liskojen ruokaeläimiä.
Beletti

Beletti ("Hemigalus derbyanus") on Myanmarissa, Sumatralla, Borneossa, Malesiassa ja Thaimaassa elävä noin 80 senttimetrin pituinen (josta hännän osuus on noin 30 cm) sivettieläin, jolla on hoikka, pitkänomainen ruumis ja kapea, suippo kuono. Turkin väri vaihtelee vaaleasta appelsiininväriseen. Päässä ja selässä on tummia poikkiraitoja, kuten myös hännän tyvessä.
Beletti on yöeläin, hyvä kiipeilijä ja sopeutunut puissa liikkumiseen. Siitä onkin käytetty myös nimeä palmusivettikissa. Se etsii ruokansa puiden ohella myös metsän pohjakerroksista ja virtojen varsilta. Se syö pääasiassa matoja ja kulkusirkkoja, mutta myös muurahaisia, hämähäkkejä, äyriäisiä, maa- ja vesikotiloita sekä sammakoita.
Beletin lisääntymistavoista ei tiedetä paljoa.
Daltonit tekevät parannuksen

Daltonit tekevät parannuksen on kahdeksas Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Juoni.
Senaattori Jonas O'Joice on laatinut uuden lakiehdotuksen, jonka nojalla vankeja lasketaan kuukaudeksi ehdolliseen vapauteen. Jos he käyttäytyvät rikkeettä tämän ajan, vangit voivat palata vapaina yhteiskuntaan, mutta jos he tekevät koeaikana pienenkin rikoksen, he palaavat vankilaan lopullisesti. Lakiehdotusta täytyy tietenkin kokeilla, onko se toimiva, joten valtion pahimmat rikolliset, Daltonin veljekset, päästetään tekemään kokeen. Lucky Luke saa valvoa suoritusta. Daltonit suunnittelevat olevansa kunnolla kuukauden ja sitten nitistävänsä Lucky Luken, sillä ilman häntä mikään valamiehistö ei uskalla tuomita heitä. Aluksi Daltonien on vaikea sopeutua, ja muutaman kerran on lähellä, etteivät he joudu takaisin vankilaan. Lopulta Averell huomaa, että kuukauden viimeinen päivä on jo ruksattu. Silloin Daltonit alkavat ryöstää kaupunkilaisia ja lopulta ottavat senaattori O'Joicen ja Lucky Luken vangeikseen. Lopulta kuitenkin Daltonit huomaavat, että Averell on ruksannut kalenterista väärän kuukauden päivät; koeaikaa olisi siis vielä kaksi päivää jäljellä. Daltonit eivät siis selvinneet kokeesta ja joutuivat takaisin vankilaan.
Totuutta ja tehtävää (albumi)

Totuutta ja tehtävää on Maija Vilkkumaan viides albumi ja ensimmäinen kokoelma-albumi. Levyllä on kolme suurinta hittiä kaikilta Vilkkumaan studioalbumeilta sekä neljä uutta kappaletta. Mukana ovat myös "Ei"-levyltä pois jäänyt ”Ne jotka tyytyy” ja "Säkenöivää voimaa – tribuutti Sielun Veljille" -kokoelmalla ilmestynyt ”Pohjois-Amerikka”. Aiemmin julkaistuja kappaleita ei äänitetty uudelleen, vaan niistä on levyllä alkuperäiset versiot.
"Totuutta ja tehtävää" -albumin ensimmäinen single ”Hei tie” oli Vilkkumaan ensimmäinen Suomen virallisen singlelistan kärkeen noussut julkaisu. Levyltä julkaistiin myös promosingle ”Saaressa”.
Albumia on myyty Suomessa yli 25 620 kopiota. Se nousi ilmestyessään Suomen virallisen listan neljännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 15 viikkoa.
Kappaleet.
Sävellykset ja sanoitukset ovat Maija Vilkkumaan, paitsi kappaleessa ”Pohjois-Amerikka”, jonka on säveltänyt Sielun Veljet -yhtye ja sanoittanut Ismo Alanko.
Euroopan uimaliitto

Euroopan uimaliitto (lyh. LEN, ) on Euroopan maiden uimaliittojen kattojärjestö, joka perustettiin Budapestissä vuonna 1926. Siihen kuuluu 50 kansallista uimaliittoa. LEN:in päämaja on Roomassa. Uinnin lisäksi LEN:in alaisuudessa toimivat vesipallo, taitouinti, ja uimahypyt. LEN toimii Kansainvälisen Uimaliitto FINA:n alaisuudessa.
Falanukki

Falanukki ("Eupleres goudotii") on Pohjois-Madagaskarilla elävä noin 50 senttimetrin pituinen (hännän pituus on noin 23 cm) mangusteja muistuttava petonisäkäs, joka kuitenkin kuuluu endeemiseen "Eupleridae"-heimoon (Madagaskarin petoeläimet). Sillä on pitkä ja hoikka ruumis, suippo kuono ja lyhyet jalat. Takajalat ovat etujalkoja pidemmät ja häntä on paksu ja tuuhea.
Falanukki on huono kiipijä ja hyppääjä, mutta hypähtelee hitaasti maassa etsiessään etenkin matoja, mutta myös hyönteisiä, vesikotiloita, sammakoita ja jopa pikkunisäkkäitä ja lintuja. Se menee mielellään veteen ajamaan saalistaan. Ravinnon riittäessä se kerää rasvavarastoa häntänsä tyveen ja tarvittaessa elää sen turvin.
Falanukit elävät koko elämän kestävässä parisuhteessa, ja kukin pari merkitsee reviirinsä perärauhasten ja pään rauhasten eritteillä. Naaras synnyttää täysin karvaisen ja avosilmäisen poikasen noin neljän kuukauden kantoajan jälkeen. Emo imettää poikasta yhdeksän viikkoa.
Falanukit ovat harvinaistuneet luonnonsuojelualueiden ulkopuolella metsien hävityksen, liiallisen pyydystyksen ja saarelle tuodun pikkusivettikissan ("Viverricula indica") synnyttämän kilpailun vuoksi, ja siksi ne ovat vaarantuneita.
Calamity Jane (albumi)

Calamity Jane on yhdeksäs Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Albumi julkaistiin suomeksi 1973 Soile Kaukorannan ja Heikki Kaukorannan suomentamana. Albumista on julkaistu suomeksi 5 uusintapainosta.
Juoni.
Apasseille on myyty tuliaseita, ja Lucky Luke on tutkimassa asiaa ja on matkalla El Plomoon, joka vaikuttaa olevan asekaupan keskus. Matkalla hän tapaa Calamity Janen, joka lyöttäytyy Luken matkaan. Calamity Jane aikoo asettua saluuna-hotelliin asumaan, eikä paikan omistaja August Oyster pidä lainkaan ajatuksesta. Lopulta Calamity Jane tarjoutuu ostamaan koko rakennuksen pussillisella kultaa, mutta ensin Calamity Janen on voitettava Oysterin voimakkain mies, Baby-Sam, kädenvääntökisassa. Kuin ihmeen kaupalla Calamity Jane voittaa ja saa saluunan omakseen. August Oyster ei pidä siitä, sillä he tarvitsevat saluunaa; se on tärkeä osa asekauppaa, sillä kellarista johtaa salakäytävä luolaan, jossa aseita ja ammuksia säilytetään. Ilman saluunaa Oyster ei voi toimittaa aseita apasseille. Oyster yrittääkin rauhoitella apasseja ja koettaa polttaakin saluunan, jottei asekaupasta päästä selville. Lopulta Lucky Luke löytää luolan, jossa aseita säilytetään, ja nappaa Oysterin ja Baby-Samin. Myös apassien hyökkäys kaupunkiin torjutaan ja August Oyster ja Baby-Sam toimitetaan telkien taakse.
Dionysius (pyhimys)

Pyhä Dionysius () on katolinen marttyyri ja pyhimys. Kolmannella vuosisadalla hän oli Pariisin piispa. Hän koki marttyyrikuoleman noin vuonna 250. Dionysiusta pidetään Pariisin suojeluspyhimyksenä, ja hän kuuluu neljäntoista hädässäauttajan pyhimysryhmään. Muita ryhmään usein liitettäviä pyhimyksiä ovat Barbara, Blasius, Erasmus, Pyhä Yrjö, Katariina Aleksandrialainen, Kristoforos ja Margarita Antiokialainen.
Legendan mukaan Dionysius käveli teloituksensa jälkeen päättömänä Saint-Denisin kirkkoon asti, minkä jälkeen hän kaatui siellä olevaan hautaan. Kirkossa olevia hautoja käytettiin monien kuolleiden Ranskan kuninkaiden hautapaikkoina. 
Suomessa Maarian kirkko on ollut pyhitetty Pyhälle Dionysiukselle.
Ruskomangusti

Ruskomangusti ("Salanoia concolor") on noin 40 cm:n mittainen (josta hännän osuus 15–20 cm) ja 800 g:n painoinen Madagaskarin koillisosissa elävä petoeläin. Sen turkki on pääväriltään punaruskea, mutta seassa on myös mustaa ja keltaista karvaa.
Ruskomangustit lepäävät yön kaivamassaan tai omimassaan tunnelissa tai ontossa puussa. Päivällä ne etsivät etenkin hyönteisiä, mutta myös sammakkoeläimiä, matelijoita ja jopa pikkunisäkkäitä ja lintuja. Ruskomangustit syövät linnun munan sisällön, jonka ne saavat esiin ottamalla munan takajalkojensa väliin ja paiskaamalla sen taaksepäin kiveä tai puuta vasten.
Ruskomangustit elävät pareittain. Pari merkitsee reviirinsä perärauhasten eritteellä. Ruskomangustin lisääntymisestä ei tiedetä juuri muuta kuin se, että naaras saa kerrallaan vain yhden poikasen. Laji on vaarantunut elinympäristön tuhoutumisen takia.
Ruskomangusti luokiteltiin aiemmin "Salanoia"-suvun ainoaksi lajiksi. 2000-luvulla Madagaskarin keskiosista kuitenkin löydettiin tieteelle aiemmin tuntematon nisäkäslaji, "Salanoia durrelli", joka osoittautui ruskomangustin lähisukulaiseksi ja sijoitettiin sen kanssa samaan sukuun.
Ei (albumi)

 
Ei on Maija Vilkkumaan kolmas ja myydyin studioalbumi. Sitä on myyty yli 120 000 kappaletta, ja se on yksi kaikkien aikojen myydyimmistä suomalaisista albumeista. Albumi julkaistiin 7. maaliskuuta 2003. Vuotta aiemmin Vilkkumaa lähti New Yorkiin kirjoittamaan lauluja albumia varten.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan ykkössijalle ja pysyi listalla yhteensä 56 viikkoa.
Vuonna 2004 "Ei" palkittiin Vuoden albumin ja Vuoden pop/rock-albumin Emma-palkinnoilla. Vilkkumaa sai Vuoden naissolistin Emma-palkinnon. Albumi palkittiin myös Teosto-palkinnolla.
Kappaleet.
Kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Maija Vilkkumaa sekä sovittanut Kokko, Kosonen, Pennanen, Pethman ja Vilkkumaa.
Herakleen pylväät

Herakleen pylväät (, ) on antiikin ajalta peräisin oleva nimitys nykyisen Gibraltarinsalmen molemmilla puolilla oleville korkeille kallioille, Gibraltarille ja Ceutalle.
Tarun mukaan Atlas-niminen titaani oli kapinointinsa takia tuomittu kannattelemaan taivaankantta. Hänet vapautti siitä tarusankari Herakles pystyttämällä salmeen pylväät, jotka erottivat maan ja taivaan toisistaan. Kreikkalaiset pitivät meressä horisontin takana olevia pylväitä läntisimpänä maanäärenä, jonka jälkeen alkoi valtameri, jota kutsuttiin nimellä Okeanos. Roomalaiset kutsuivat valtamerta nimellä "Oceanus Atlanticus" tai "Atlanticum mare", Atlantiksen (valta)meri, josta Atlantti on saanut nykyisen nimensä.
Nimeä käytti muun muassa Platon kertoessaan, että tarumainen Atlantis sijaitsee Herakleen pylväiden toisella puolella. Pylväillä oli useita kreikankielisiä nimimuotoja, jo mainitun lisäksi myös muun muassa , sekä , tai vain , ”Pylväät”. Vastaavasti latinaksi pylväisiin voitiin viitata myös nimillä "Herculis speculae" tai vain "Columnae".
Saarlooswolfhond

Saarloosinsusikoira, virallisesti saarlooswolfhond, on suuri alankomaalainen koirarotu, joka muistuttaa sutta sekä ulkonäöltään että käyttäytymiseltään. Se on kotimaansa ulkopuolella harvinainen.
Ulkonäkö.
Saarloosinsusikoira muistuttaa ulkonäöltään hieman sutta ja saksanpaimenkoiraa. Se on korkeuttaan pitempi, suuri ja hoikka mutta voimakasrakenteinen. Kirsu on sudenharmailla yksilöillä musta ja metsänruskeilla yksilöillä maksanruskea. Silmät ovat hiukan vinot ja väriltään mielellään keltaiset. Korvat ovat pystyt, hyvin liikkuvat ja kolmiomaiset, kärjistään pyöristyneet. Tuuhea häntä on hieman kaareutunut ja ulottuu koiraa kintereisiin. Karvapeite on myös tuuhea ja muodostaa pään ympärille rodulle ominaisen kauluksen. Sallitut värit ovat sudenharmaa (musta riistanväri) ja metsänruskea (ruskea riistanväri) - molemmat vaihtelevat sävyltään vaaleasta tummaan. Urosten säkäkorkeus on 65–75 cm ja narttujen 60–70 cm. Saarloosinsusikoira liikkuu kevyesti ja voi väsymättä ravata hyvin pitkiä matkoja. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Luonteeltaan saarloosinsusikoira on itsenäinen, omapäinen ja vieraita kohtaan varautunut. Isännälleen se on uskollinen, vieraisiin suhtautuu epäluuloisesti. Tuntiessaan olevansa uhattuna koira pakenee herkästi. Sen laumavaisto on susimaisen voimakas, ja koira tarvitsee päättäväisen omistajan laumansa johtoon. Se ei myöskään viihdy yksikseen. Saarloosinsusikoira tarvitsee luonnollisesti paljon tilaa ja liikuntaa. Koira on älykäs, mutta koulutuksen onnistuminen vaatii omistajalta lempeää ja kärsivällistä asennetta.
Alkuperä.
Rodun isä oli hollantilainen Leendert Saarloos (1884–1969), joka halusi kehittää saksanpaimenkoiraa terveemmäksi ja käyttöominaisuuksiltaan paremmaksi lisäämällä siihen enemmän luonnollisia piirteitä. Hän risteytti 1920-luvun alussa preussilaistyyppisen saksanpaimenkoirauros Gerard van der Fransenumin siperialaisen euroopansusinaaraan Fleurin kanssa, ja takaisinristeyttämällä pennut hän sai kantayksilöiksi koiria, joissa oli neljäsosa suden perimää. Saarloos itse kutsui rotua "eurooppalaiseksi susikoiraksi", mutta kun Hollannin kennelliitto rekisteröi rodun vuonna 1975, se nimettiin kehittäjänsä mukaan saarlooswolfhondiksi. Leendert Saarloos ei kuitenkaan päässyt jalostustyössään haluamaansa tulokseen, sillä uusi rotu ei ollut toivotunlainen käyttökoira, vaikka saarloosinsusikoiria aluksi koulutettiin menestyksellisesti sokeiden opaskoiriksi ja pelastuskoiriksi. FCI hyväksyi rodun vuonna 1981.
Metrinen tensori

Metrinen tensori eli perustensori on avaruutta kuvaava symmetrinen tensori, joka kertoo kuinka etäisyydet kyseisessä avaruudessa tulee mitata. Se on siis avaruuden metriikan esitys. Jos avaruuden metrinen tensori tunnetaan, tunnetaan koko avaruuden geometria. Metrisellä tensorilla on aina kaksi indeksiä, mistä syystä se voidaan esittää matriisimuodossa.
Mielivaltaisessa avaruudessa etäisyys kahden pisteen formula_1 ja formula_2 välillä saadaan käyränpituuden kaavasta
formula_3,
missä on käytetty Einsteinin summaussääntöä. Käyränpituuden kaavassa esiintyvät kertoimet formula_4 ovat avaruuden metrisen tensorin komponentit. Metrinen tensori on "symmetrinen", eli
formula_5.
Jos metriikka antaa mille tahansa kahdelle pisteelle aina etäisyyden, joka on positiivinen (tai nolla), metriikan sanotaan olevan positiividefiniitti ja tällöin puhutaan Riemannin metriikasta. Jos etäisyys voi olla myös negatiivinen, kyseessä on pseudo-Riemannin metriikka. Jälkimmäisiä tulee vastaan esimerkiksi suhteellisuusteoriassa (ajanluonteiset pinnat).
Jos avaruuden koordinaatisto voidaan lausua karteesisten koordinaattien avulla, metrisen tensorin laskeminen on helppoa Jacobin matriisin avulla. Jos formula_6 on koordinaatistomuunnosta vastaava Jacobin matriisi ja formula_7 sen transpoosi, metrinen tensori
formula_8.
Metrisen tensorin avulla mikä tahansa differentiaalinen etäisyys formula_9 voidaan Einsteinin summaussääntöä käyttäen kirjoittaa
formula_10.
Erityisesti jos tensorin kaikki nollasta eroavat komponentit ovat diagonaalilla, tämä on sama kuin
formula_11
Tilanteessa, jossa formula_12 on euklidinen metriikka (ks. esimerkit alla) tämä vastaa täsmälleen Pythagoraan lausetta, kuten tietysti pitääkin.
Esimerkki metrisen tensorin määrittämisestä.
Kaksiulotteisessa napakoordinaatistossa
formula_13
formula_14
Tätä vastaava Jacobin matriisi on
formula_15
joten napakoordinaatiston metriseksi tensoriksi saadaan
formula_16
joka sievenee muotoon 
formula_17.
formula_18.
formula_19.
Esimerkkejä eri avaruuksien metrisistä tensoreista.
Joskus tässä etumerkit valitaan toisin päin, eli aikakoordinaattia vastaava alkio formula_20 ja paikkakoordinaatit formula_21. Valinnalla ei periaatteessa ole merkitystä.
formula_23.
Pallon pinta on yksinkertainen esimerkki kaarevasta avaruudesta.
formula_24
kuvaa avaruutta minkä tahansa formula_25-massaisen pallonmuotoisen kappaleen (vaikkapa tähden tai planeetan) ympärillä. Sen tunnetuin ominaisuus on mustan aukon mahdollisuus.
Serenadi neljälle Daltonille

Serenadi neljälle Daltonille on kymmenes Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Suomeksi se julkaistiin 1973 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana.
Juoni.
Vankila on täynnä ja Daltonit joudutaan siirtämään toiseen vankilaan lähelle Meksikon rajaa. Daltonit lukitaan panssaroituun vaunuun, ja pieni saattue lähtee viemään Daltoneita kohti Rio Grandea. Kun yö koittaa, saattue jää Rio Granden viereen nukkumaan. Joen toisella puolella meksikolainen rikollinen Emilio Espuelas joukkoineen havaitsee vankasti vartoidun vaunun. He luulevat että vaunussa on jotain hyvin arvokasta ja he ryöstävät vaunun ja vievät sen Meksikon puolelle. Lucky Luke saa tehtäväkseen toimittaa Daltonit takaisin Yhdysvaltain puolelle vankilaan, sillä Meksikon viranomaiset eivät suostu ottamaan Daltoneita taakakseen. Daltonit lyöttäytyvät Espuelasin joukkoihin ja alkavat ryöstellä kaupunkeja. Lopulta Lucky Luke saa rikkaan tilanomistaja Don Doroteon avulla Daltonit kiinni ja palauttaa heidät Yhdysvaltojen puolelle vankilaan.
Elohopeaa

Elohopeaa on Smakin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 9.
Kappaleet.
+ Piiloraitana kesäkumi-biisi '06; Antaa palaa vaan.
J. Karjalainen Electric Sauna (albumi)

J. Karjalainen Electric Sauna on J. Karjalaisen kokoonpanolla J. Karjalainen Electric Sauna levyttämä ja julkaisema studioalbumi. Se on Karjalaisen uran kahdestoista ja J. Karjalainen Electric Sauna -kokoonpanon ensimmäinen studioalbumi. "J. Karjalainen Electric Sauna" julkaistiin 1. huhtikuuta 1996 ja sen tuottivat J. Karjalainen, Mitja Tuurala ja Tommi Viksten. Albumi äänitettiin Finnvox -äänitysstudiolla Helsingin Pitäjänmäellä sekä Keltaisessa talossa Kosken asemalla ja miksattiin sekä masteroitiin Finnvoxissa.
"J. Karjalainen Electric Sauna" on yksi Karjalaisen uran kaupallisesti menestyneimpiä albumeita. Sitä on myyty Suomessa yli 78 000 kappaletta, ja se on hänen uransa kolmanneksi myydyin albumi. Se ylitti sekä kulta- että platinalevyn myyntimäärän vuonna 1996. "J. Karjalainen Electric Sauna" nousi Suomen virallisella listalla ykköseksi viikolla 14/1996,&lt;ref name="Suomen virallinen lista - Albumit 14/1996"&gt;&lt;/ref&gt; ja se piti kärkisijaa hallussaan yhteensä yhdeksän viikon ajan. Albumi palkittiin Emma-gaalassa vuoden 1996 parhaana albumina. Lisäksi J. Karjalainen palkittiin vuoden miessolistina, kappale ”Missä se Väinö on?” vuoden biisinä ja Tommi Viksten vuoden tuottajana.
Levy-yhtiö Poko Rekords julkaisi albumin vuonna 1996 CD-levynä ja C-kasettina. Warner Music Finland julkaisi albumin uudelleen CD-levynä vuonna 2013.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen sekä sovittanut J. Karjalainen Electric Sauna.
Fritz Wunderlich

Friedrich "Fritz" Karl Otto Wunderlich (26. syyskuuta 1930 – 17. syyskuuta 1966), oli saksalainen tenori.
Wunderlich syntyi Kuselissa Rheinland-Pfalzissa musikaaliseen perheeseen. Hänen äitinsä oli viulisti, ja hänen isänsä, joka kuoli kun Wunderlich oli vasta viisivuotias, oli sellisti, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Perhe eli taloudellisesti ahtaissa oloissa, ja kerrotaan että Wunderlich toimi leipurina ja aloitti laulunopinnot naapureiden ja ohikulkijoiden kannustamana, kun hänen luontainen musikaalisuutensa ja kaunis äänensä herättivät huomiota. Hän sai stipendin Freiburgin musiikkiakatemiaan, jossa hän opiskeli käyrätorvensoittoa ja laulamista. Lisäansioita hän ansaitsi tanssimuusikkona.
Oopperalavalla Wunderlich esiintyi ensi kerran vuonna 1954 musiikkiakatemian esityksessä Mozartin Taikahuilun Taminon roolissa. Jo vuonna 1955 hän sai kiinnityksen Württembergin valtionoopperaan, jossa hän nousi nopeasti tähtikaartiin päästyään sairastuneen kollegan tilalle lavalle Taminon rooliin. Vuosina 1960–1963 Wunderlich kuului Baijerin valtionoopperan solistikaartiin. Vuodesta 1963 aina kuolemaansa asti Wunderlich oli Wienin valtionoopperan solisti. Vuodesta 1959 hän esiintyi myös säännöllisesti Salzburgin musiikkijuhlien solistina. Hänen uransa oli edelleen nousussa, kun hän kuoli tapaturmaisesti vuonna 1966 kaaduttuaan portaissa.
Uransa alussa Wunderlich tunnettiin ennen kaikkea esimerkillisenä Mozart-tenorina. Hän kuitenkin laajensi aluettaan kattamaan koko lyyrisen tenorifakin alueen. Hänen loistelias, kristallinen äänensä ja taloudellinen, harkittu tulkintatyylinsä tekivät hänestä myös erinomaisen lied-laulajan varsinkin Schubertin ja Schumannin laulusarjojen tulkkina. 
Wunderlich äänitti elinaikanaan paljon materiaalia, jota on julkaistu lukuisina levyinä hänen kuolemansa jälkeen.