tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nées Kydoníes

Nées Kydoníes (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu hallinnollisesti Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 456 (2021).
Nées Kydoníesin kylä sijaitsee Lesboksen itäosassa noin 22 kilometriä pohjoisluoteeseen Mytilínin kaupungista ja noin kaksi kilometriä sisämaahan saaren itärannikosta. Kylä tunnetaan myös sen vanhalla nimellä "Baltzíki" (Μπαλτζίκι), joka perustuu turkkilaisaikaiseen nimeen "Balçık". Nykyinen nimi, suomeksi ”Uusi Kydoníes”, viittaa vanhaan Kydoníesiin eli nykyisen Turkin Ayvalıkin kaupunkiin.
Nées Kydoníes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Νέων Κυδωνιών, "Dimotikí Koinótita Néon Kydonión"), johon kuuluvat varsinaisen Nées Kydoníesin kylän lisäksi sen ranta-asutus ja satama Skála Néon Kydonión sekä Xampélian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 504 (2021).
Merlin Hummel

Merlin Hummel (s. 4. tammikuuta 2002) on saksalainen yleisurheilija. Hän on moukarinheiton MM-hopeamitalisti.
Hummel saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021, alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023 ja universiadeissa 2025. Kahdessa viimeksi mainitussa kisassa hänen edelleen sijoittui Ukrainan Myh’ailo Koh’an. Hummel jäi Budapestin MM-kilpailuissa 2023 karsinnassa ilman tulosta. Vuonna 2024 hän sijoittui Rooman EM-kilpailuissa neljänneksi tuloksella 79,25 häviten pronssia vieneelle Ukrainan Koh’anille vajaan metrin ja Pariisin olympialaisissa kymmenenneksi tuloksella 76,03. Toukokuussa 2025 Hummel ylitti Hallessa ensi kerran 80 metriä, ja kesäkuussa hän sijoittui Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa moukarinheitossa toiseksi ennätyksellään 81,27, edellään jälleen vain Ukrainan Koh’an. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän paransi ennätyksekseen 82,77 ja saavutti hopeaa.
Hummel on voittanut Saksan-mestaruuden vuosina 2022 ja 2025.
Myh’ailo Koh’an

Myh’ailo Koh’an (s. 22. tammikuuta 2001) on ukrainalainen yleisurheilija. Hän on moukarinheiton olympia- ja EM-mitalisti.
Koh’an menestyi jo nuorten sarjoissa. Hän voitti kultaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017, alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018, nuorten olympialaisissa 2018, alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 ja 2023 sekä saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2025 hän voitti kultaa universiadeissa.
Yleisessä sarjassa Koh’an sijoittui viidenneksi Dohan MM-kilpailuissa 2019 tuloksella 77,39, neljänneksi Tokion olympialaisissa 2021 tuloksella 80,39, viidenneksi Münchenin EM-kilpailuissa 2022 tuloksella 78,48, seitsemänneksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022 tuloksella 78,83 ja viidenneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023 tuloksella 79,59. Vuonna 2024 hän saavutti Rooman EM-kilpailuissa pronssia tuloksella 80,18 ja Pariisin olympialaisissa samoin pronssia tuloksella 79,39. Kesäkuussa 2025 Koh’an paransi ennätyksekseen 81,66 voittaessaan moukarikilpailun Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui neljänneksi uudella ennätystuloksellaan 82,02.
Koh’an on voittanut Ukrainan-mestaruuden vuosina 2019, 2020, 2021 ja 2023.
Koh’an ylitti 80 metrin rajan ensimmäisen kerran vuonna 2021. Parin tuloksellisesti vaisumman vuoden jälkeen hän paransi ennätyksekseen 81,14 vuonna 2024 ja 82,02 vuonna 2025.
Moldovan parlamenttivaalit 2025

Moldovan vuoden 2025 parlamenttivaalit järjestettiin 28. syyskuuta ja siinä valittiin kaikki parlamentin 101 edustajaa seuraavaksi neljäksi vuodeksi.
Tausta.
Vuonna 2024 Moldovassa pidettiin samanaikaisesti presidentinvaalien ensimmäinen kierros ja kansanäänestys EU-jäsenyydestä. Istuva presidentti Maia Sandu valittiin jatkokaudelle myöhemmin toisella kierroksella ja EU-jäsenyyden hakemista kannatti erittäin niukka enemmistö (50,38 %). Moldovan silloisen hallituksen asettama takaraja EU-jäsenyydelle oli 2030.
Jotta vaalitulos on laillisesti pätevä, äänestysaktiivusuuden tulee olla vähintään 33,3 %.
Äänioikeus ja ehdokasasettelu.
Äänioikeus vaaleissa on kaikilla viimeistään vaalipäivään mennessä vähintään 18-vuotialla Moldovan kansalaisilla, joiden äänioikeutta ei ole erikseen poistettu.
Ehdokkaaksi voivat asettua äänioikeutetut moldovalaiset.
Koko maa toimii yhtenä vaalipiirinä. Vaaleissa sovelletaan vaalikynnystä seuraavasti:
Vaaliliittoja.
Kommunistit ja sosialistit sekä joukko pienempiä Venäjä-mielisiä puolueita muodostivat vaaliliiton nimeltä Patrioottinen vaaliliitto ().
Keskusvaalilautakunta hylkäsi Victorie-vaaliliiton, ja myöhemmin kaikki sen ehdokkaat yksitellen, 19. heinäkuuta 2025. Vaaliliiton johtaja Ilan Șor on kiistänyt Moldovan itsenäisyyden ja ilmaissut kannattavansa valtioliittoa Venäjän kanssa.
Kampanjointi.
Keskeisiä vaaliteemoja ovat energia Venäjän lopetettua kaasun toimittamisen ja Ukrainasta Venäjän hyökkäyksen johdosta saapuneet pakolaiset. Presidentti Sandun mukaan parlamenttivaalit ovat Moldovan EU-jäsenyyden viimeinen taistelu. Moldovan tiedusteluviranomaisen mukaan Venäjä pyrkii vaikuttamaan vaaleihin ja rahoittaa itselleen myötämielisiä toimijoita Moldovassa samalla tavalla kuin vuonna 2024 järjestettyjen vaalien yhteydessä. Moldovan PAS-johtoinen hallitus on sanonut vastaavansa vaikuttamisyrityksiin.
Tulokset ja jälkipyykki.
Taulukossa vain ne puolueet ja vaaliliitot, jotka saivat ehdokkaita läpi.
Kun Dodonin johtaman BEP-vaaliliiton tappio kävi selväksi, Dodon alkoi kutsua vaalitulosta peukaloiduksi ja vaatimaan uusia vaaleja. Lisäksi Dodon kutsui kannattajiaan osoittamaan mieltään parlamentin edustalle 29. syyskuuta. Vaali-iltana Dodon oli jo ennen alustavien tuloksien julkaisua julistautunut vaalien voittajaksi, kiittänyt moldovalaisia äänestysaktiivisuudesta ja vaatinut PAS-johtoista hallitusta luopumaan vallasta.
Geordie Beamish

Geordie Beamish (s. 24. lokakuuta 1996) on uusiseelantilainen yleisurheilija. Hän on 3 000 metrin estejuoksun maailmanmestari ja 1 500 metrin juoksun hallimaailmanmestari.
Jesse Pärssinen

Jesse Pärssinen (s. 15. lokakuuta 2007 Timrå, Ruotsi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Pärssinen osaa pelata myös laidassa. Pärssisellä on juniorisopimus ja hän on pelannut pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura.
Seuraura.
Pärssinen syntyi Ruotsin Timråssa, kun hänen isänsä Timo loi pelaajauraa Timrån joukkueessa. Jesse Pärssinen kasvoi kuitenkin Naantalissa ja hänen kasvattajaseuransa on VG-62. Hän siirtyi sieltä Turun Palloseuran (TPS) U16-joukkueeseen kaudeksi 2022–2023, jonka päätteeksi Pärssinen voitti SM-hopeaa.
Pärssinen debytoi TPS:n SM-liigajoukkueessa kauden 2025–2026 avauskierroksella 9. syyskuuta 2025 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin joukkueen nelosketjun vasempaan laitaan Sisu Yliniemen ja Niklas Ylitalon viereen. Pärssinen sai ottelussa jääaikaa 10.12 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1.
Maajoukkueura.
Pärssinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 19 poikien maaottelua.
Yksityiselämä.
Pärssisen isoveljet Juuso, Jiri ja Julius ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Juuso pelaa hyökkääjänä NHL-seura New York Rangersin organisaatiossa ja Jiri puolustajana SM-liigajoukkue KooKoossa. Veljesten isä Timo Pärssinen pelasi omalla urallaan hyökkääjänä 17 NHL-ottelua Mighty Ducks of Anaheimissa kaudella 2001–2002 ja hän pelasi myös viidet MM-kilpailut saavuttaen kaksi hopeaa, vuosina 2001 ja 2007.
Jimmy Gressier

Jimmy Gressier (s. 4. toukokuuta 1997) on ranskalainen yleisurheilija. Hän on 10 000 metrin juoksun maailmanmestari ja puolimaratonin Euroopan-mestari.
Göks

Göks (lausutaan: "jyö:ks)" on kylä Siuntiossa, Uudenmaan maakunnassa. Kylä sijaitsee Siuntion kunnan eteläosissa lähellä Inkoon kunnanrajaa.
Historia.
Göks mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäistä kertaa vuonna 1534 jolloin maanomistaja Peder Jönsson esiintyy teksteissä. Kylän nimi on eri aikoina kirjoitettu monella eri tapaa kuten Göxby, Göckis ja Göx. Kylässä sijaitsee kaksi tilaa: Storgöks ja Lillgöks.
Göksiin avattiin rautatieseisake, kun rantarata Helsingin ja Karjaan välille valmistui 1906. Seisake lakkautettiin vuonna 1985.
Changaran piiri

Changaran piiri () on Mosambikin Teten maakunnassa, Sambesijoen oikealla rannalla sijaitseva piiri eli Mosambikin toisen tason aluehallinnollinen alue. Piirin väkilukuarvio on 145 653 (2024). Piirin pinta-alalle eri lähteissä on erilainen arvo: piiritilaston mukaan 7 995 neliökilometriä, mutta maakuntatilaston mukaan 3 899 km², joista jälkimmäinen lienee epäuskottavan pieni arvo. 
Piirin naapureina ovat luoteessa Cahora Bassan sekä pohjoisessa Mararan piiri ja Teten kaupunki, koillisessa Moatizen piiri ja kaakossa Manican maakunnan Guron ja Báruen piirit. Lounaassa piiri rajautuu Zimbabwen Mashonaland Eastin maakuntaan.
Paikallishallintoa varten piirin alue on jaettu kahteen hallinto-alueeseen (postos administrativo): P.A Luenha ja P.A Chioco. Hallintoalueet jaetaan edelleen paikkakuntiin (localidades). Piirin hallintokeskus on Luenhan taajama. Sieltä on linnuntietä 82 ja maanteitse 91 kilometriä maakuntakeskus Teteen.
Lukutaidottomien osuus oli väestössä erittäin korkea: 40,1 prosenttia (koko maakunnan keskiarvo 39,9 % vuosien 2019–2023 tilaston mukaan). 
Väestön pääelinkeino on maatalous. Tärkein viljelykasvi on durra.
Toukokuussa 2025 piirissä raportoitiin suolistosairaus kolerasta, ja useat menehtyivät siihen. Mahdollisena syynä taudin leviämiseen pidettiin heikkoa käymälähygieniaa. Rankkasateiden mukana kyläläisten käymälät huuhtoutuivat pois, jonka jälkeen useat tekivät tarpeensa ulkosalle. Tämä edesauttaa esimerkiksi koleran leviämistä.
Cahora Bassan piiri

Cahora Bassan piiri () on Mosambikin Teten maakunnassa, Cahora Bassan tekojärven eteläpuolella sijaitseva piiri eli Mosambikin toisen tason aluehallinnollinen alue. Piirin väkilukuarvio on 172 943 (2024) ja pinta-ala on 8 841 neliökilometriä.
Piirin naapureina ovat lännessä Magoén, pohjoisessa Marávian sekä idässä Chiútan, Mararan ja Changaran piirit. Etelässä piiri rajautuu Zimbabwen Mashonaland Centralin maakuntaan. Paikallishallintoa varten piirin alue on jaettu kolmeen hallinto-alueeseen (postos administrativo): P.A Songo, P.A Chintholo ja P.A Chitima. Hallintoalueet jaetaan edelleen paikkakuntiin (localidades). Piirikeskus on Chitiman taajama, joka sijaitsee linnuntietä 99 ja maanteitse 143 kilometriä maakuntakeskus Tetestä länsiluoteeseen. Maininnan ansaitsee myös Songon kaupunki, joka on luonteeltaan Cahora Bassan vesivoimalaitoksen tarpeisiin perustettu, mosambikilaisittain siisti ja moderni noin 50 000 asukkaan kaupunki. 
Lukutaidottomien osuus oli aikuisväestössä korkea: 34,7 prosenttia (piirin vuosien 2019–2023 tilastojulkaisussa koko maakunnan keskiarvoksi kerrottiin 45,3 %. Useimpien muiden piirien julkaisussa maakunnalliseksi keskiarvoksi kerrotaan kuitenkin 39,9 %).
Väestön pääelinkeinot ovat maatalous ja kalastus. Kalastus keskittyy erityisesti Cahora Bassan tekojärveen. Tärkein vilja on maissi, ja keskeisimmät saaliskalat kapenta ja tilapiat.
Velkaperä

Velkaperä on Raahen 13. kaupunginosa, jonka asemakaava on vuodelta 1930. Alue on rakennettu säännölliseen ruutukaavaan sodan jälkeen ja se on pääosin rintamamiestalo- ja omakotitalovaltainen puutaloalue.
Merikadulla on julkisia- ja teollisuusrakennuksia 1800-luvun puolelta. Samalla kadulla sijaitseva Kruununmakasiini, joka on vuodelta 1852, on muutettu museoksi, jossa siinä on Raahen museon varasto-, näyttely- ja toimitiloja sekä arkisto.
Tansanian kansalliskokous

Tansanian kansalliskokous () on Tansanian yksikamarinen parlamentti. Se koostuu 393 jäsenestä, joista 264 valitaan enemmistövaaleilla yhden edustajan vaalipiireistä. Naisille on varattu 113 paikkaa, jotka täytetään puolueiden voimasuhteiden mukaisesti. Sansibarin edustajainhuone valitsee viisi edustajaa ja presidentti nimittää kymmenen. Lisäksi oikeuskansleri ("attorney general") on kansalliskokouksen jäsen virkansa puolesta. Mikäli puhemies valitaan kansalliskokouksen ulkopuolelta, myös hänestä tulee jäsen.
Äänioikeusikäraja on 18 vuotta ja ehdolleasettumisikäraja 21 vuotta. Äänestyspakkoa ei ole.
Historia.
Kansalliskokouksen edeltäjä Tanganjikan lainsäädäntöneuvosto perustettiin vuonna 1926. Siinä oli 20 kenraalikuvernöörin nimittämää jäsentä. Vuonna 1953 kenraalikuvernöörin tilalle neuvostoa johtamaan asetettiin puhemies. Osa jäsenistä valittiin vaaleilla ensimmäisen kerran vuonna 1958. Myös puolueiden osallistuminen vaaleihin sallittiin tuolloin. Kaksi vuotta myöhemmin valmistauduttiin maan itsenäistymiseen ja kaikki jäsenet valittiin vaaleilla.
Itsenäistymisen jälkeen vuonna 1963 presidentti Julius Nyerere teki omasta Tanganjikan afrikkalainen unioni -puolueestaan (TANU) ainoan sallitun. Siitä tuli vuonna 1977 Chama Cha Mapinduzi (CCM), kun Sansibarin ASP-puolue yhdistyi siihen. Monipuoluejärjestelmään siirryttiin 1990-luvun alussa, mutta CCM on säilyttänyt vahvan asemansa.
Työskentely.
Kansalliskokouksessa on 18 pysyvää valiokuntaa.
Kansalliskokouksen hyväksymät lait menevät presidentin vahvistettaviksi. Mikäli tämä kieltäytyy, laki palaa kansalliskokoukseen, joka voi kahden kolmasosan enemmistöllä lähettää sen uudellen presidentin vahvistettavaksi. Tällöin hänen pitää joko vahvistaa se tai hajottaa parlamentti.
Kansalliskokous voi tehdä hallituksen budjettiesitykseen muutoksia, mutta hallitus voi päättää hyväksyykö se muutokset.
Tansanian hallituksen on nautittava kansalliskokouksen luottamusta.
Arushan julistus

Arushan julistus oli Tansanian presidentin Julius Nyereren vuonna 1967 hyväksymä suunnitelma maan siirtymisestä sosialismiin ja omavaraisuuteen. Siinä korostettiin maaseudun ja maatalouden sekä perinteisten suurperheiden merkitystä. Lisäksi pidettiin välttämättömänä kansallistaa pankkeja, teollisuutta ja suurviljelmiä. Julistuksessa myös kiellettiin valtapuolue TANU:n jäseniä käyttämään asemaansa oman taloudellisen hyödyn saavuttamiseksi sekä luotiin periaatteet varallisuuden reilummasta jakautumisesta.
Julistus annettiin 29. tammikuuta 1967. Oleellinen siinä esiin nostettu käsite oli "ujamaa", joka tarkoittaa yhteisöllisyyttä. Pidemmän päälle julistuksessa esitetyt taloudelliset tavoitteet epäonnistuivat, maatalouden tuotot valuivat virkamiehille ja maa joutui turvautumaan ulkomaiseen apuun, mutta sen katsotaan silti jossain määrin edistäneen Tansanian valtiollista yhtenäisyyttä sekä terveydenhuollon ja koulutuksen tasoa ja ehkäisseen etnisten ryhmien välisiä konflikteja. 
Tansania luopui virallisesti ohjelmasta 1970-luvun lopulla. Jäähyväispuheessaan vuonna 1985 Nyerere tunnusti itsekin ohjelman epäonnistumisen.
Glansenstierna

Glansenstierna on vanha ruotsalainen aatelissuku Ruotsin Örebrosta. Sen kantaisä, aseseppä Peter Larsson, aateloitiin Ruotsin ritarihuoneella 10. lokakuuta 1719 ja introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1720 numerolla 1664. Suvulla ei ole ollut edustusta Ruotsissa vuoden 1809 jälkeen. Suku immatrikuloitiin ritarinarvossa Suomen Ritarihuoneeseen 28. tammikuuta 1818 aatelisena sukuna numero 108. Suku sammui mieslinjalla 19. kesäkuuta 1906 ja kokonaan 14. heinäkuuta 1946.
Apathia (albumi)

Apathia rap-artisti Areksen toinen albumi. Albumi julkaistiin 24. tammikuuta 2025. Levy nousi Suomen virallisen listan kärkeen, ensimmäisen kerran viikolla 5/2025. Singleinä julkaistiin kappaleet ”C’est la vie”, ”Liikkuu”, ”Purjehtija”, ”Ennallaan”, ”Kokonainen”, ”Iha miten vaa” ja ”Menestys on paras tapa kostaa”. 
Pääasiallisina tuottajina albumilla olivat Evertime ja Moz. Myös Danitello ja MDS olivat mukana albumin tuotannossa.
Koirajärvi

Koirajärvi voi tarkoittaa seuraavia vesistöjä:
Cordell Tinch

Cordell Tinch (s. 13. heinäkuuta 2000) on yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän on vuodesta 2023 ollut maailman nopeimpia pika-aitajuoksijoita ja voitti maailmanmestaruuden vuonna 2025.
Tinch menestyi nuorten sarjoissa kansallisesti varsinkin korkeus- ja pituushypyssä. Hän jätti yleisurheilun muutamaksi vuodeksi kokonaan mutta palasi vuonna 2023 ja nousi samana vuonna maailman huipulle.
Tinch voitti vuonna 2023 Pittsburg State Universityn edustajana NCAA:n II divisioonan mestaruuden sisäradoilla korkeushypyssä tuloksella 218 ja 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,51 sekä ulkoradoilla pituushypyssä tuloksella 816, korkeushypyssä tuloksella 221 ja 110 metrin aidoissa myötätuuliajalla 12,87. Kesäkuussa Fayettevillessä Tinch alitti 110 metrin aitajuoksussa 13 sekunnin rajan tilastokelpoisissa olosuhteissa ajalla 12,96. Heinäkuussa käydyissä Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui aitajuoksussa toiseksi ja pituushypyssä viidenneksi. Hän pääsi Yhdysvaltain aitajuoksujoukkueeseen Budapestin MM-kilpailuihin, mutta siellä hän karsiutui välierissä ajalla 13,31.
Vuonna 2024 Tinch paransi hallikaudella 60 metrin aitajuoksun ennätyksensä 7,50:een. Ulkoradoilla hänen parhaaksi 110 metrin aitojen ajakseen jäi 13,03. Hän juoksi tuon ajan Yhdysvaltain olympiakarsintojen loppukilpailussa, jossa hän sijoittui neljänneksi, mikä tiesi sitä, ettei hän päässyt olympiajoukkueeseen. Heinäkuussa hän juoksi vielä ajan 13,10 sijoittuessaan timanttiliigan Monacon osakilpailussa kolmanneksi.
Tinch juoksi helmikuussa 2025 hallissa 60 metrin aitajuoksun ennätyksekseen 7,43. Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuskilpailuissa hän jäi neljänneksi. Ulkoradoilla hän alitti 110 metrin aidoissa jälleen 13 sekunnin rajan huhtikuussa yliopistonsa kilpailuissa, ja toukokuussa Shanghain timanttiliigan osakilpailussa hän juoksi ennätyksensä 12,87. Hän voitti vuoden aikana viisi timanttiliigan osakilpailua: Xiamenissa (aika 13,06), Shanghaissa, Chorzówissa (13,03), Lausannessa (12,98) ja Zürichin finaalitapahtumassa (12,92). Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui Ja’Kobe Tharpin takana toiseksi ajalla 13,03. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän voitti kultaa ajalla 12,99.
Stephansplatzin metroasema

Stephansplatz on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 2. kesäkuuta 1929. Asemaa käyttää arkisin 26 035 matkustajaa päivässä, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Distel &amp; Grubitz.
Sijainti.
Metroasema sijaitsee luoteis-kaakkosuunnassa samannimisen aukion kohdalla Hampurin Neustadtin kaupunginosassa. Uloskäynnit sijaitsevat laitureiden päissä. Pohjoinen uloskäynti sijaitsee Planten un Blomenissa, ja siltä on kulkuyhteys noin 200 metrin päässä sijaitsevalle Dammtorin rautatieasemalle. Eteläisessä lippuhallissa olevat kaksi portaikkoa johtavat pintaan Esplanaden ja Dammtorstraßen risteykseen.
Historia.
Asema avattiin 2. kesäkuuta 1929 osana niin sanottua Kell-Jung-linjaa Kellinghusenstraßen ja Jungfernstiegin välillä. Koska Jungfernstiegin asema avattiin vasta vuonna 1931, Stephansplatz toimi linjan väliaikaisena pääteasemana. Rakennusaikana jokaiselle KellJung-linjan asemalle annettiin omaleimainen tunnusväri, jolla monet aseman elementit suunniteltiin. Stephansplatzilla tämä väri oli sininen.
Asema peruskorjattiin vuonna 1972, jolloin aseman värimaailma vaihdettiin sinisestä vihreään ja keltaiseen. Lisäksi asemalle asennettiin liukuportaat.
U5.
Osana uuden U5-linjan rakentamista, asema on tarkoitus sulkea ja siirtää lähemmäksi Dammtorin rautatieasemaa. Uusi asema rakennetaan neliraiteiseksi ja sillä on laiturienvälinen vaihtoyhteys U1:en ja U5:en välillä. Aseman rakennustöiden arvioidaan kestävän 8 vuotta. Nykyiseen ratkaisun päädyttiin kun Jungfernstiegin aseman laajentamisesta luovuttiin helmikuussa 2025, aikaisemmin U5-linjan aseman oli tarkoitus sijaita nykyisen aseman ja Dammtorin aseman välissä. Uuden aseman arkkitehtikilpailun voittajaksi julkistettiin 17. lokakuuta 2025 Swecon suunnitelma.
Ja’Kobe Tharp

Ja’Kobe Tharp (s. 30. syyskuuta 2005) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpailee kansainvälisellä tasolla 110 metrin aitajuoksussa.
Tharp sijoittui vuonna 2024 Auburnin yliopiston edustajana NCAA:n mestaruuskilpailuissa toiseksi 110 metrin aitajuoksussa ajalla 13,20. Välierissä hänen aikansa oli 13,18, johon hän oli yltänyt jo aiemmin Southeastern Conferencen mestaruuskilpailuissa. Hän voitti Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden mestaruuden. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän jäi alkueriin. Elokuussa hän voitti Perun Limassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ajalla 13,05 (matalammat aidat).
Maaliskuussa 2025 Tharp voitti NCAA:n mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa ennätysajallaan 7,45. Ulkoradoilla hän voitti 110 metrin aitojen NCAA-mestaruuden ajalla 13,05. Heinäkuussa hän kävi Euroopassa ja sijoittui timanttiliigan Monacon osakilpailussa kolmanneksi ajalla 13,17. Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa hän voitti mestaruuden ennätysajallaan 13,01. NACAC-maanosaliiton mestaruuskilpailuissa Bahamalla hän selviytyi aitajuoksun alkueristä jatkoon mutta ei juossut loppukilpailussa. Tokion MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 13,31.
Tyler Mason

Tyler Mason (s. 15. marraskuuta 1995) on jamaikalainen yleisurheilija. Hän on 110 metrin aitajuoksun MM-pronssimitalisti.
Mason oli maajoukkuejuoksija jo juniorivuosinaan. Hän sijoittui 110 metrin aitajuoksussa kuudenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 ja saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Vuonna 2015 hän sijoittui Pan-Amerikan kisoissa seitsemänneksi. Vuonna 2016 hän saavutti pronssia NACAC-maanosaliiton alle 23-vuotiaiden mestaruuskilpailuissa. Tämän jälkeen hänellä oli tuloksellisesti heikompia vuosia, ja vasta vuonna 2022 hän pääsi lähelle vuonna 2015 juoksemaansa ennätysaikaa 13,32. Vuonna 2023 hän paransi Jamaikan-mestaruuskilpailujen alkuerissä ennätyksekseen 13,12. Vuonna 2024 hän juoksi sisäradoilla 60 metrin aitajuoksun ennätyksekseen 7,65, mutta MM-hallikilpailuissa hän karsiutui alkuerissä. Jamaikan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui edellisvuoden tapaan neljänneksi.
Kesäkuussa 2025 Mason juoksi kolmantena peräkkäisenä vuonna Jamaikan-mestaruuskilpailujen loppukilpailussa ajan 13,22, ja tällä kertaa se riitti kolmanteen sijaan. Hän pääsi mukaan Tokion MM-kilpailuihin, jossa hän välierissä sivusi ennätystään 13,12 ja saavutti loppukilpailussa samalla ajalla pronssimitalin.
Anna Elisabet Glansenstierna

Anna Elisabet Glansenstierna (8. toukokuuta 1746 Nastola – 8. toukokuuta 1785 Nastola) oli suomalainen aatelinen, jonka vanhemmat olivat everstiluutnantti Lorens Glansenstierna (1706–1774) ja Vendela Eleonora Torwigge (1714–1782). Hän avioitui Georg Magnus Sprengtportenin kanssa 1. kesäkuuta 1764 Nastolan pitäjässä.
Avioliitossa heille syntyi kaksi lasta, Gustav Vilhelm Sprengtporten ja Magnus Vilhelm Sprengtporten.
Orlando Bennett

Orlando Bennett (s. 12. lokakuuta 1999) on jamaikalainen yleisurheilija. Hän kilpailee kansainvälisellä tasolla 110 metrin aitajuoksussa.
Bennett saavutti 110 metrin aitajuoksussa hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018, edellään vain maanmiehensä Damion Thomas. Vuonna 2021 Bennett voitti NACAC-maanosaliiton alle 23-vuotiaiden mestaruuden. Vuonna 2022 hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa viidenneksi ja saavutti NACAC-liiton mestaruuskilpailuissa pronssia.
Bennett osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran Dohassa 2019 ja karsiutui välierissä. Myöskään Eugenessa 2022 ja Budapestissa 2023 hän ei päässyt välieriä pidemmälle. Pariisin olympialaisissa 2024 hän juoksi välierissä ennätyksensä 13,09 ja pääsi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 13,34.
Bennett voitti vuonna 2025 Jamaikan-mestaruuden ajalla 13,10. Tokion MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa ennätysajallaan 13,08.
Oleh Doroštšuk

Oleh Doroštšuk (s. 4. heinäkuuta 2001) on ukrainalainen yleisurheilija. Hän on korkeushypyn sisäratojen Euroopan-mestari ja ulkoratojen EM-mitalisti.
Doroštšuk ylsi arvokisamitaleille jo nuorten sarjoissa. Vuonna 2018 hän saavutti hopeaa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja pronssia nuorten olympialaisissa. Vuonna 2019 hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Vuonna 2021 hän sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa viidenneksi, ja vuonna 2023 hän saavutti tämänkin ikäluokan EM-kilpailuissa hopeaa.
Doroštšuk kilpaili yleisen sarjan arvokilpailuissa ensi kerran vuonna 2021 sisäratojen EM-kilpailuissa Toruńissa mutta ei yltänyt siellä loppukilpailuun. Vuonna 2022 hän sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa neljänneksi tuloksella 223 cm mutta jäi Eugenen MM-kilpailuissa karsintaan tuloksella 225 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Doroštšuk selviytyi loppukilpailuun ylitettyään karsinnassa 228 cm, mutta lopputuloksissa hän jäi 13:nneksi 220 cm:n ylityksellään. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 224 cm. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti pronssia tuloksella 226 cm. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi silloisella ennätystuloksellaan 231 cm.
Vuonna 2025 Doroštšuk voitti Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa kultaa ennätystuloksellaan 234 cm. Kaksi viikkoa myöhemmin Nanjingin sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 228 cm. Elokuussa 2025 hän voitti timanttiliigan osakilpailun Brysselissä tuloksella 225 cm ja sijoittui timanttiliigan finaalitapahtumassa Zürichissä toiseksi tuloksella 230 cm. Tokion MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 231 cm.
Doroštšuk on voittanut Ukrainan-mestaruuden ulkoradoilla vuosina 2022, 2024 ja 2025 sekä sisäradoilla vuosina 2024 ja 2025.
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1951

Lentopallon TUL:n miesten mestaruudesta kaudella 1951 pelattiin epävirallinen lopputurnaus. Alkukilpailuihin osallistui 60 joukkuetta joista loppukilpailuihin kelpuutettiin piirien parhaat. Lopputurnaus pelattiin Turussa 16.9.1951.
TUL:n miesten mestaruussarja.
Lopputurnaus.
Loppuottelu.
Mestarijoukkue: E. Heinonen, V. Rintanen, N. Särkkä, A. Tenhunen, A. Virtanen, J. Nieminen, O. Helenius, V. Toivanen, E. Jääskeläinen ja O. Hämäläinen
Lentopallon miesten mestaruussarjakausi 1950

Lentopallon TUL:n miesten mestaruudesta ei pelattu virallisesti 1950. Kuitenkin TUL:n lentopallojaosto yhdessä Helsingin Ponnistuksen kanssa järjesti Kivinokassa 20. elokuuta kansallisen lentopallosarjan.
TUL:n ja Helsingin Ponnistuksen kansallinen lentopallosarja.
Sarjaan osallistui mm. Eiran Riento, Kotkan Reipas ja Kouvolan Pallo-Veikot. Sarjan voitti Eiran Riento.
P-kresyylifenyyliasetaatti

p-kresyylifenyyliasetaatti (C15H14O2) eli p-tolyylifenyyliasetaatti on estereihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää ainesosana hajusteissa ja aromiaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa p-kresyylifenyyliasetaatti on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta, jolla on liljoja, narsisseja tai hyasintteja muistuttava tuoksu ja makea hunajankaltainen aromi. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin. 
p-kresyylifenyyliasetaattia valmistetaan p-kresolin ja fenyylietikkahapon tai fenyyliasetyylikloridin välisellä esteröintireaktiolla.
p-kresyylifenyyliasetaattia käytetään antamaan kukkaistuoksua muun muassa saippuoille. Yhdistettä käytetään myös aromiaineena.
Louise Kennedy

Louise Kennedy (s. Belfast) on pohjoisirlantilainen kirjailija.
"Rikkomuksia" ("Trespasses") on Kennedyn esikoisromaani, mutta hän on julkaissut aiemmin novellikokoelman "The End of the World Is a Cul de Sac". Kennedy työskenteli 30 vuotta kokkina ennen esikoisteoksensa ilmestymistä. Hänen kirjoituksia ovat julkaisseet aiemmin muun muassa "The Guardian", "The Irish Times" ja BBC Radio 4. Hän vieraili vuonna 2025 Suomessa Helsinki Lit -tapahtumassa.
"Rikkomuksia" sijoittuu 1970-luvun Belfastiin, ja se kertoo surullisen rakkaustarinan. Teoksen päähenkilö on nuori idealistinen nainen, Cushla, joka tasapainoilee kireässä ilmapiirissä opettajana.
Leivonmäen kunnanvaltuusto

Leivonmäen kunnanvaltuusto oli Keski-Suomen maakunnassa sijainneen Leivonmäen kunnan ylin päättävä elin, jonka jäsenet eli valtuutetut valittiin kuntavaaleissa neljän vuoden välein. Kunnanvaltuustossa oli vuosina 2004–2007 sen viimeisellä kaudella 17 paikkaa, joista kymmenen oli keskustan hallussa. Toiseksi suurimmat puolueet olivat kokoomus ja vasemmistoliitto. Valtuuston toiminta lakkasi Leivonmäen liityttyä Joutsan kuntaan 1. tammikuuta 2008.
Koostumus vaaleittain.
Keskustan kannatus oli ollut kuntavaaleissa Leivonmäellä noin 40 prosenttia, tosin kunnan viimeisissä vaaleissa vuonna 2004 keskusta sai vuodesta 1976 lähtien tarkasteltuna suurimman kannatuksensa kunnassa: 56 prosenttia äänistä.
Toiseksi kannatetuin oli 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa SDP noin 16–20 prosentin kannatuksella. Vuoden 1984 kunnallisvaaleissa Suomen Maaseudun Puolue nousi SDP:n ohi kannatuksessa ja piti asemansa toiseksi kannatetuimpana myös seuraavissa vaaleissa. Vuonna 1992 SDP pääsi takaisin vanhaan asemaansa, kunnes vuoden 1996 kunnallisvaaleissa puolueen kannatus laski alle kymmeneen prosenttiin kokoomuksen nostaessa kannatustaan. Vuonna 2004 kokoomuksen ohi toiseksi kannatetuimmaksi nousi vasemmistoliitto, joka sai 18,7 prosenttia äänistä. Kannatusero kokoomuksen ja vasemmistoliiton välillä oli 0,2 prosenttiyksikköä.
Vaalitulokset ja valtuutetut.
Kunnallisvaalit 2008.
Alkuvuodesta 2008 Leivonmäki liittyi Joutsan kuntaan. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Joutsan valtuustoon valittiin 27 jäsentä. Tällöin jatkokaudelle Leivonmäen viimeisestä valtuustosta pääsi viisi valtuutettua: Vuokko Heinonen (kesk.), Tapio Vainiomäki (kesk.), Jouko Nieminen (vas.), Iiris Ilmonen (kok.) ja Matti Kallioinen (kd.).
Leivonmäen äänestysalueen äänestysprosentti vuoden 2008 vaaleissa oli 66,2 prosenttia. Alueen 924 äänioikeutetusta 612 äänesti. 
Kunnallisvaalit 2004.
Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa sosiaalidemokraateilla ei ollut ehdokkaita Leivonmäellä. Keskusta sai SDP:lta vapautuneet kaksi paikkaa. Muilla puolueilla paikkamäärät pysyivät samana viime vaaleista. Kokoomus ja kristillisdemokraatit olivat vaaliliitossa.
Leivonmäen viimeiseksi jääneeseen kunnanvaltuustoon valittiin vaaleissa seuraavat jäsenet kaudelle 2005–2007:
Kuntaliitoksen jälkeen Leivonmäen valtuusto yhdistyi Joutsan kunnanvaltuuston kanssa 44 jäsenen valtuustoksi vuoden 2008 ajaksi.
Kunnallisvaalit 2000.
Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa keskusta ja SDP nostivat paikkojaan yhdellä samalla kun kokoomuksen ja kristillisdemokraattien paikat laskivat yhdellä. Vasemmistoliitto piti kolme paikkaansa.
Leivonmäen kunnanvaltuustoon valittiin vaaleissa seuraavat jäsenet kaudelle 2001–2004:
Kunnallisvaalit 1996.
Vuoden 1996 kunnallisvaalien suurimmat voittajat Leivonmäellä olivat vasemmistoliitto ja kokoomus kummankin saadessa kaksi paikkaa lisää edellisvaaleista. Myös Suomen Kristillinen Liitto nosti kannatustaan ja sai yhden lisäpaikan. SDP oli suurin häviäjä menetettyään kolmesta paikastaan kaksi. SMP:n seuraaja perussuomalaiset ei asettanut ehdokkaita Leivonmäellä.
Leivonmäen kunnanvaltuustoon valittiin vaaleissa seuraavat jäsenet kaudelle 1997–2000:
Dutee Chand

Dutee Chand (s. 3. helmikuuta 1996) on intialainen pikajuoksija, joka on menestynyt useissa kansallisissa ja kansainvälisissä urheilukisoissa. 
Ura.
Vuonna 2013 Chand oli ensimmäinen intialainen pikajuoksija, joka pääsi 100 metrin finaaliin maailmanlaajuisissa nuorten yleisurheilukilpailuissa. Vuonna 2016 hän edusti Intiaa Rion kesäolympialaisissa ja oli kolmas intialaisnainen, joka on koskaan päässyt naisten 100 metrin kilpailuun kesäolympialaisissa. Vuonna 2018 Chand saavutti hopeaa naisten 100 metrillä Aasian mestaruuskisoissa Jakartassa – Intian ensimmäinen mitali tässä lajissa sitten vuoden 1998. Vuonna 2019 hän teki historiaa tullessaan ensimmäiseksi intialaiseksi pikajuoksijaksi, joka voitti kultaa 100 metrillä Universiadeissa ajalla 11,32 sekuntia.
Chand antoi joulukuussa 2022 dopingia sisältäneen näytteen ja sai neljän vuoden kilpailukiellon.
Hyperandrogenismikiista.
Chand nousi hyperandrogenismikiistan keskelle, kun Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF (nyk. WA) sulki hänet vuonna 2014 kansainvälisistä kilpailuista asetettuaan ylärajan naisurheilijoiden luonnolliselle testosteronitasolle. Chand haastoi päätöksen urheilun kansainvälisessä vetoomustuomioistuimessa (CAS), joka vuonna 2015 keskeytti säännöt kahdeksi vuodeksi riittämättömän tieteellisen näytön vuoksi. IAAF otti uudet säännöt käyttöön vuonna 2018, mikä käynnisti uudelleen keskustelun intersukupuolisten urheilijoiden asemasta naisten sarjoissa ja olympialaisissa. Tapaus on ollut merkittävä osana laajempaa keskustelua sukupuolen moninaisuudesta ja tasa-arvosta urheilussa.
Yksityiselämä.
Chand on Intian ensimmäinen urheilija, joka on tullut avoimesti kaapista LGBTQ+-yhteisönsä jäsenenä puhuessaan vuonna 2019 samaa sukupuolta olevan henkilön kanssa elämisestä.
IF Femman

IF Femman on Mustasaaressa toimiva urheiluseura, jonka toiminta keskittyy kolmeen pääosastoon: yleisurheiluun, suunnistukseen ja hiihtoon.
Historia.
IF Femmanin toiminta alkoi syyskuussa 1909, kun "Femte ungdomsringen" perustettiin nuorisoseurojen yhteenliittymänä, joka järjesti muun muassa hiihto- ja yleisurheilukilpailuja. Vuonna 1920 perustettiin urheilutoimikunta toimintaa hallinnoimaan, ja vuonna 1926 seura itsenäistyi nimellä "Femte ungdomsringens idrottsförening". Nimi muutettiin myöhemmin muotoon "Femte ringens idrottsförening" emoseuran kanssa syntyneiden sekaannusten välttämiseksi. Nykyinen nimi, IF Femman, otettiin käyttöön vuonna 1947, jolloin seura organisoitiin uudelleen toisen maailmansodan aiheuttamien toimintarajoitusten jälkeen. Hiihto ja yleisurheilu ovat olleet mukana alusta asti, ja suunnistus lisättiin ohjelmaan vuonna 1936. Ajoittain seurassa on harjoitettu myös muita lajeja, kuten jalkapalloa, voimistelua ja uintia.
Toiminta ja osastot.
IF Femmanin toiminta jakautuu kolmeen osastoon: yleisurheiluun, suunnistukseen ja hiihtoon. Kaikki osastot keskittyvät erityisesti lasten ja nuorten liikuntaharrastusten edistämiseen, mistä syntyvät myös seuran huippu-urheilijat. Seura on panostanut viimeisen kymmenen vuoden aikana erityisesti junioritoimintaan, ja nykyisin harjoitus- ja kilpailutoiminnassa on mukana 85–100 aktiivista lasta ja nuorta sekä 25 huoltajaa, jotka vastaavat toiminnan organisoinnista Lasten ja aloittelijoiden kiinnostus seuratoimintaan on suurta, mutta yläkouluikäisten osallistuminen on vähäisempää.
Tasa-arvo ja yhdenvertaisuus.
Vuodesta 2022 lähtien IF Femmanilla on ollut koko seuran kattava tasa-arvo- ja yhdenvertaisuussuunnitelma, joka perustuu urheilulakiin ja yhdenvertaisuuslainsäädäntöön. Aiemmin osastot laativat omat suunnitelmansa, mutta nykyinen yhteinen suunnitelma edistää kaikkien oikeuksia ja mahdollisuuksia osallistua toimintaan roolista riippumatta – oli kyseessä urheilija, valmentaja, johtaja tai muu toimija. Seuran visiossa korostetaan tervetulleeksi tulemisen tunnetta, harrastajamäärän lisäämistä tai ylläpitämistä, sukupuolijakauman tasapainoa sekä kaikkien ikäryhmien ja tasojen huomioimista. Lisäksi seura pyrkii rekrytoimaan, kehittämään ja tukemaan valmentajia ja ohjaajia.
Sukupuolijakauma ja valmennus.
Sukupuolijakauma vaihtelee lajeittain: suunnistuksen pääluokissa miehiä on enemmän, mutta lasten ja aloittelijoiden ryhmissä jakauma on tasaisempi. Sekä mies- että naisvalmentajia on kaikissa osastoissa, mutta nuorempia ja aloittelijoita valmentavat useammin naiset, kun taas vanhempia junioreita valmentavat useimmiten miehet. Seuran ja osastojen hallituksissa sukupuolten edustus on melko tasainen.
Saavutukset.
IF Femman kuuluu Pohjanmaan merkittävimpiin hiihtoseuroihin. Seuran urheilijoiden lista, jotka ovat edustaneet maajoukkuetta, on pitkä ja vaikuttava, mikä osoittaa seuran vahvan panostuksen huippu-urheiluun.
H’ersonin televisiotorni

H’ersonin televisiotorni () oli televisiotorni H’ersonissa Ukrainassa. 199 metriä korkea torni oli Hersonin alueen korkein rakennus, mutta venäläisjoukot räjäyttivät sen vetäytyessään 10. marraskuuta 2022. Myös muuta infrastruktuuria tuhottiin tässä vaiheessa.
Vilppulan Veikot

Vilppulan Veikot, alun perin "Voimistelu- ja urheiluseura Vilppulan Veto", on Mänttä-Vilppulassa, Pohjois-Hämeessä, toimiva urheiluseura, jonka päälajeina ovat vuonna 2025 yleisurheilu ja voimailu.
Historia.
Seura perustettiin 28. maaliskuuta 1932 Vilppulassa vastaamaan paikkakunnan urheilutarpeisiin. Perustamiskokouksessa Kosti Niemistön aloitteesta seuraan liittyi 21 jäsentä. Toukokuu 1932 hyväksyttiin seuran säännöt ja sen nimi muutettiin "Vilppulan Vedoksi". Ensimmäinen hallitus koostui puheenjohtaja Niemistöstä ja muista aktiivisista jäsenistä.
Kilpailutoiminta alkoi jo vuonna 1933, keskittyen erityisesti hiihtoon. Seura saavutti merkittäviä voittoja, kuten Hämeen maakuntaviestien kiertopalkinnon ja useita Suomen mestaruuksia. Heikki Norojärvi oli seuran keskeinen hiihtäjä, joka toi mainetta myös kansainvälisesti. Vuonna 1933 yleisurheilu lisättiin ohjelmaan, ja kilpailut järjestettiin Kotiniemen koulukodin kentällä. Vaikka olosuhteet olivat alkeelliset, urheiluinnostus loi perustan seuran myöhemmälle kehitykselle.
Voimistelu otettiin mukaan toimintaan vuonna 1938, ja seura osallistui Suomen Voimistelun Suurjuhlille Helsingissä. Sotavuodet hiljensivät toimintaa, mutta vuonna 1945 seuraa ryhdyttiin rakentamaan uudelleen, painottaen erityisesti nuorisourheilua. Vuonna 1946 Vesa Kotiniemen liittyminen seuraan toi uusia voimavaroja, ja lajivalikoimaan lisättiin suunnistus. Paini otettiin ohjelmaan 1948, mutta sen suosio hiipui nopeasti.
1950-luvulla seura menestyi erityisesti suunnistuksessa, nousten valioluokkaan ja järjestäen merkittäviä kilpailuja. Hiihto säilyi päälajina, ja yleisurheilussa kilpailtiin aktiivisesti. Vuonna 1957, 25-vuotisjuhlavuonna, seura sai uuden lipun ja verryttelypuvun.
1960-luvulla "Vilppulan Veto" ja "Kolhon Urheilijat" yhdistyivät, ja syntyi nykyinen Vilppulan Veikot. Tämä yhdistyminen vahvisti seuran toimintaa. Pentti Repo, kiekonheiton moninkertainen Suomen mestari, toi seuralle mainetta. Samalla paini ja nyrkkeily nousivat esiin, ja yleisurheilu vahvistui Esko ja Paavo Lipsosen sekä muiden nuorten saavutuksilla.
1980- ja 1990-luvuilla joukkuelajit, kuten lentopallo ja pesäpallo, houkuttelivat nuoria. Lentopallossa saavutettiin piirinmestaruuksia, mutta lajin toiminta hiipui 2000-luvulle tultaessa. Pesäpallo kukoisti, ja naisten joukkue nousi maakuntasarjaan vuonna 1992. Salibandy tuli mukaan 1997 Tigers-joukkueen myötä, mutta se lakkautettiin vuonna 2003 resurssipulan vuoksi.
Voimailu nousi merkittäväksi lajiksi, tuoden SM-mitaleita erityisesti penkkipunnerruksessa ja voimanostossa. Yleisurheilu koki uuden kukoistuskauden 2000-luvulla Laura Rautasen ja Santeri Tukian johdolla, jotka saavuttivat SM-mitaleita ja edustivat Suomea maaotteluissa. Seuran toiminta perustuu myös paikallisiin olosuhteisiin ja talkooperinteeseen, kuten Parkkivuoren urheilukentän kehittämiseen, varainhankintaan ja tapahtumien järjestämiseen. Naisjaosto ja vuosijulkaisut ovat olleet merkittävässä roolissa seuran yhteisöllisyyden ja nuorisourheilun edistämisessä.
Lajit.
Vilppulan Veikkojen historiassa on ollut monia lajeja, muun muassa:
Vuonna 2025 seuran päälajeina ovat yleisurheilu ja voimailu.
Ichenhausen

Ichenhausen on kaupunki Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. Se sijaitsee ylänkömaalla Günz-joen varrella. Etäisyys Münchenistä on 97 kilometriä luoteeseen.
Maantiede.
Ichenhausen sijaitsee lähellä Baden-Württembergin itärajaa. Se koostuu osa-alueista Autenried, Deubach, Hochwang, Ichenhausen, Oxenbronn ja Rieden an der Kötz. Yli puolet kaupungin asukkaista elää Ichenhausenissa.
Historia.
Vanhin maininta Ichenhausenista on vuodelta 1032. Markkinaoikeudet se sai 1406. Vuonna 1574 kylä myytiin Stain zum Rechtensteinin suvulle. Rautatieyhteyden kylä sai 1892 ja kaupunkioikeudet 1913. Toisen maailmansodan jälkeen rakennettiin uusia kouluja ja 1971 kaupunkiin liitettiin lähistön maalaiskunnat Hochwang ja Oxenbronn. Seitsemän vuotta myöhemmin liitettiin Autenried, Rieden ja Deubach. Ichenhausenin kaupungintaloa laajennettiin 2014–2016.
Ichenhausenin historialliseen arkkitehtuuriin lukeutuu muun muassa linna Schloss Autenried 1700-luvun alusta. Linnassa sijaitsee panimo.
Talous ja liikenne.
Ichenhausenin teollista toimintaa edustaa muun muassa Scheppach GmbH, joka valmistaa puutarha- ja puuntyöstökoneita. Ichenhausenin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Günzburg–Mindelheim. Kaupungin keskustan halki kulkee Bundesstraße 16. Tien läheisyydessä sijaitsee koulumuseo Bayerisches Schulmuseum.
Huaral

Huaral on samannimisen piirikunnan ja maakunnan pääkaupunki Liman alueella Perussa. Vuonna 2017 sen väkiluku oli noin 99 915. Se sijaitsee muutaman kilometrin päässä Pan-American Highwayn itäpuolella, noin 80 kilometriä pohjoiseen Limasta, pääkaupungista.
Kaupunki tunnetaan Liman maatalous- ja ruokapääkaupunkina; se on myös suosittu paikallisen ruokansa, erityisesti Chancho al palon (perinteinen paistettu sika), ansiosta.
Ilmasto.
Huaralissa kesät ovat kuumia, kosteita, kuivia ja pilvisiä; talvet ovat pitkiä, mukavia, kuivia ja enimmäkseen selkeitä. Vuoden aikana lämpötila vaihtelee tyypillisesti 16 °C:sta 28 °C:een ja laskee harvoin alle 14 °C:een tai nousee yli 30 °C:een. Siksi Huaralissa vallitsee leuto ilmasto lähes ympäri vuoden.
Jeff Hackett

Jeff Hackett (s. 1. kesäkuuta 1968 London, Ontario) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hackett oli New York Islandersin 2. kierroksen varaus kesän 1987 varaustilaisuudessa. Hackett pelasi 15 kauden aikana 500 NHL:n runkosarjan ottelua ja 166 playoff-ottelua.
Ura.
New York Islanders varasi Hackettin kesällä 1987 2. kierroksen vuorollaan, kaikkiaan 34. pelaajana. Hackett pelasi vielä varausta seuranneen kauden OHL:n Oshawa Generalsissa, jossa oli edellisenä keväänä voittanut sarjan mestaruuden eli Memorial Cupin.
NHL-debyytin aika tuli 1. joulukuuta 1988 vieraspelissä St. Louis Bluesia vastaan. Kauden aikana NHL-otteluja kertyi 13 kappaletta ja päälle neljä playoff-ottelua. AHL-farmijoukkue Springfield Indianseilla Hackett pelasi 29 runkosarjan ottelua ja 12 playoff-ottelua.
Seuraavalla kaudella Hackett pelasi 30 ottelua NHL:ssa ja 54 AHL:ssa ja oli mukana voittamassa AHL:n Calder Cupia Springfield Indiansille.
Toukokuussa 1991 San Jose Sharks poimi Hacketin NHL:n laajennusdraftissa. San Josessa Hackett pelasi kahden kauden aikana 78 ottelua. Heinäkuussa 1993 Sharks myi hänet Chicago Blackhawksiin vuoden 1994 kolmannen kierroksen varausvuoroa vastaan. Chicagossa Hackett pelasi pääsääntöisesti kakkosmaalivahtina. Vain kaudella 1997-1998 hän oli 58 ottelullaan joukkueen selkeä ykkösmaalivahti. Marraskuussa 1998 Blackhawks ja Montreal Canadiens solmivat kaupan, jossa Blackhawks sai Jocelyn Thibaultin, Dave Mansonin ja Brad Brownin. Montrealiin matkasi Hackettin lisäksi Alain Nasreddine, Eric Weinrich ja ehdollinen varausvuoro.
Montrealissa Hackett pelasi tammikuuhun 2003 asti, alkuun selkeänä ykkösmaalivahtina. 23. tammikuuta Canadiens myi Hacketin takaisin Sam Joseen vaihdossa 2004 varaustilaisuuden kolmannen kierroksen vuoroa ja Niklas Sundströmiä vastaan. Sharks puolestaan myi hänet välittömästi eteenpäin Boston Bruinsiin yhdessä Jeff Jillsonin kanssa vaihdossa vuoden 2004 neljännen kierroksen varausvuoroon ja Kyle McLareniin. Bostonissa Hackett pelasi loppukauden aikana 18 ottelua ja teki sitten kauden jälkeen vapaana pelaajana sopimuksen Philadelphia Flyersiin. Flyersissa otteluita kertyi 27 kappaletta Robert Eschen tuuraajana. Sen lisäksi Hackett pelasi yhden ottelun AHL-joukkue Philadelphia Phantomsissa ja päätti sitten uransa.
Uran jälkeen hän toimi kolme kautta Colorado Avalanchen organisaatiossa maalivahtivalmentajana.
Hukkajärvi

Hukkajärvi on samannimisen asutuksen eteläpuolella sijaitseva saareton ylänköjärvi Kuhmon itäosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 128 kilometriä itään.
Maantiede.
Hukkajärven ulottuvuus kaakosta luoteisen Hukkalahden perukkaan on noin 3,6 kilometriä. Järvi on melko tasaleveä, huomattavasti alle puoli kilometriä lounaasta koilliseen mitattuna. Hukkalahteen johtavan salmen leveys on noin 80 metriä. Laajin niemi on Korkeanniemi luoteessa. Noin puolet Hukkajärvestä on enintään kolme metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syvää on noin kymmenesosa järvestä. Syvin piste, noin viisitoista metriä, sijaitsee järven keskiosassa.
Hukkajärveä reunustaa laaja suoalue (Peurasuo, Riihisuo). Rannoilla on myös asutusta. Järven pohjoispuolitse kulkee maantie 9121.
Hukkajärveen laskee kaakosta Rokonjoki ja pohjoisesta Hukkajoki Nasserin kanavan kautta. Hukkajärven luusua on Hukkaniva, joka sijaitsee järven luoteisosassa ja vie vedet Tulijärven kautta länteen.
Hukkajärven vesitilavuus on 5 127 000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.
Hukkajärvi (59.973.1.001) kuuluu Hukkajärven valuma-alueeseen (59.973), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Saunajoen valuma-alue (59.97) ja ensimmäinen jakovaihe on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Hukkajärvi on toiseksi laajin Hukkajärven valuma-alueen sadasta järvestä. Laajin on Kivi-Kiekki, noin 1,5 neliökilometriä. Vesitilavuudeltaan Hukkajärvi on Kivi-Kiekkiä suurempi.
Baziège

Baziège () on kunta Ranskan eteläosassa Haute-Garonnen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Hers-Mort -joen varrella, noin 27 kilometriä Toulousen kaupungista kaakkoon.
Baziège on Lauragais'n historialliseen alueen keskellä sijaitseva vanha kaupunki. Se mainitaan 300-luvun Tabula Peutingeriana -kartassa nimellä Badera. Baziège oli kataarien keskus. Vuonna 1219 käytiin Baziègen taistelu, jossa vastakkain olivat ristiretkeläiset ja Foix'n kreivin kanssa liittoutuneet Toulousen kreivin joukot. Taistelu päätyi oksitaanien harvinaiseen voittoon ristiretkeläisistä.
Vuosien 1460 ja 1562 välillä Lauragais'n alueella vallitsi rauha. Tuona aikana kasvatettu "Lauragais'n yrtti" eli värimorsinko, ja siitä uutettu indigonsininen jauhe, rikastutti Toulousen kauppiaita. Jauheesta ansaitulla rahalla rakennettiin muun muassa nykyinen Saint-Étiennen kirkko. Pyhä Stefanosille, ensimmäiselle kristitylle marttyyrille, omistettu kirkko paloi useita kertoja ennen restaurointia. Kirkon linnoitettua kellotornia muutettiin 1800-luvulla. Kellotornissa on 26 soittokelloa.
Borgwegin metroasema

Borgweg on Hampurin metron U3-linjan asema, joka avattiin 10. toukokuuta 1912. Asemaa käyttää arkisin 13 334 matkustajaa päivässä.
Historia.
Borgwegin asema sijaitsee Stadtparkin eteläpuolella. Aseman laituri on on 90 metriä pitkä, jonka itäpuolella sijaitsevat portaat ja hissi johtavat sisäänkäynnille.
Asema avattiin alun perin vuonna 1912 osana kehälinjaa (U3). Tuolloin rakennettu sisäänkäynti tuhoutui toisessa maailmansodassa, joten asemalle avattiin uusi sisäänkäynti vuonna 1953. Asema peruskorjattiin vuonna 1994. Peruskorjauksen yhteydessä aseman katto uusittiin ja se muutettiin esteettömäksi.
Vuosina 1953-1974 suunnitellun U4-linjan (Sengelmannstraße–Uhlenhorst–Altona–Lurup) oli määrä pysähtyä Borgwegin asemalla. Tätä tarkoitusta varten suunniteltiin maanalaista laituria nykyisen aseman alapuolelle, noin 90 asteen kulmaan nykyiseen asemaan nähden. Linja ei koskaan toteutunut, mutta se sisältyy edelleen Hampurin maankäyttösuunnitelmaan. 
U5.
Osana U5-linjan rakentamista asemalle rakennetaan uusi maanalainen asema linjaa varten. Asema rakennetaan Barmbeker Straßen alapuolelle nykyisen aseman pohjoispuolelle. U3:n ja U5:n asemien välinen yhdyskäytävä on tarkoitus rakentaa uuden sisäänkäynnin yhteyteen, U3-linjan aseman länsipäähän, jota on tarkoitus laajentaa tätä tarkoitusta varten.
Asema on osa U5:n toista rakennusvaihetta. Toukokuussa 2024 ilmoitettiin, että asema avataan samaan aikaan ensimmäisen rakennusvaiheen kanssa vuonna 2033.