tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Metalliorgaaninen runkorakenne

Metalliorgaaninen runkorakenne on yhdisteen rakenne, joka koostuu metalliklustereista ja niitä yhdistävistä orgaanisista molekyyleistä. Näin muodostuu kolmiulotteinen rakenne, joka on usein huokoinen ja jolla on suuri pinta-ala.
Metalliorgaanisen runkorakenteen klusterin metalli on tavallisesti siirtymämetalli tai lantanoidi. Klusterin koordinaatiogeometria vaikuttaa merkittävästi metalliorgaanisen runkorakenteen ominaisuuksiin. Klusterit ovat yhteydessä toisiinsa orgaanisten linkittäjämolekyylien välityksellä. Linkittäjämolekyylissä on metalliin koordinoituva ryhmä, esimerkiksi karboksylaatti-, atsiini- tai fosfiiniryhmä. Linkittäjämolekyylistä riippuen rakenne voi olla hyvin jäykkä tai joustavampi.
Metalliorgaaninen runkorakenne on tavanomaisesti hyvin huokoinen, ja yhdisteen ominaispinta-ala voi olla yli 6 000 m2/g. Metalliklusterin ja linkittäjämolekyylien rakenteita muuttamalla voidaan helposti vaikuttaa muodostuvan yhdisteen rakenteeseen. Metalliorgaanisia runkorakenteita on tutkittu 1990-luvulta alkaen runsaasti esimerkiksi vedyn tai muiden kaasujen varastointisovellutuksiin, katalyytteinä, käytettäväksi erotusprosesseissa ja bio- ja lääketieteellisiin sovellutuksiin.
MRAP

Mine-Resistant Ambush Protected eli MRAP (vapaasti ) tarkoittaa Yhdysvaltain asevoimien panssaroituja ajoneuvoja, joita valmistettiin osana MRAP-ohjelmaa. Ajoneuvojen erityinen tarkoitus on kestää erilaiset improvisoidut räjähteet ja tienvarsipommit () sekä väijytykset. Yhdysvaltain puolustusministeriön MRAP-ohjelma alkoi vuonna 2007, vastauksena tienvarsipommien suureen uhkaan ajoneuvoja vastaan Yhdysvaltain Lähi-idän sodissa. Vuosina 2007–2012 ohjelma tuotti tuhansia ajoneuvoja Irakin ja Afganistanin sotiin.
Sittemmin termiä "MRAP" on käytetty myös täysin virallisen ohjelman ulkopuolisista panssariajoneuvoista, jotka täyttävät suurin piirtein MRAP-vaatimukset. Esimerkiksi suomalaista Protolab PMPV 6×6 -ajoneuvoa on kuvailtu MRAPiksi.
Historia.
Ensimmäisiä kevyitä panssariajoneuvoja, jotka kestävät miinoja, suunniteltiin Rhodesiassa ja Etelä-Afrikassa 1970-luvulla. Ensimmäisissä oli ohjaamon alla tapahtuvan räjähdyksen sivulle ohjaava V-runko kuorma-auton alustalla. Ne olivat kohtuulisen hyvin suojattuja, mutta epäketteriä. 1980-luvulla Etelä-Afrikan puolustusvoimille kehitettiin juuri miinasuojaukseen keskittyvä Casspir-ajoneuvo, josta tuli Yhdysvaltain MRAP-ohjelman idea ja perusta.
Vuonna 2004 suunniteltiin Cougar-ajoneuvo Yhdysvaltain merijalkaväen tarpeeseen ja siitä tuli koko ohjelman käynnistysaskel.
Virallinen MRAP-ohjelma aloitettiin vuonna 2007 Afganistanissa ja Irakissa tienvarsipommeihin kuolleiden amerikkalaissotilaiden suuren määrän takia. Ohjelmassa oli mukana useita valmistajia, yhteensä yli 50 ajoneuvomallia, ja erilaisia ajoneuvoja myös tilattiin paljon. MRAPeissa on yleensä räjähdyksiä sivulle ohjaava V-runko ja muuten panssaroitu matkustamo.
Myöhemmin samana vuonna merijalkaväki halusi vielä suojatumpia ajoneuvoja. MRAP II -ohjelman tuloksena joitain malleja paranneltiin.
Alkuperäinen ohjelma päättyi vuonna 2012, mutta sen jälkeen uusien suojattujen ajoneuvojen hankkimista on jatkettu esim. Humveet korvaavassa Joint Light Tactical Vehicle -hankkeessa.
Ajoneuvojen luokat.
MRAPien kolmen kategorian pääpiirteet:
Category I.
(Mine-Resistant Utility Vehicle, MRUV) 
Vedoltaan 4×4 ajoneuvo rakennetun alueen taisteluun.
Category II.
Vedoltaan yleensä 6×6 ajoneuvo saattueiden johtoon, joukkojenkuljetukseen, räjähteiden purkamiseen ja pioneeri- sekä ambulanssitehtäviin.
Category III.
Miinoja ja muita räjäteitä raivaavat ajoneuvot.
Pryvillja

Pryvillja (); ennen vuotta 1758 Asesorske (Асесорське), sitten Pjata Rota (П'ята Рота); sitten 1870-luvulla perustetun kaivoksen mukaan vuoteen 1938 saakka Pryvolne (), on kaupunki Luhanskin alueen Siverskodonetskin piirissä Itä-Ukrainassa, Donetsin oikeanpuoleisella rannalla, linnuntietä noin 89 kilometriä aluekeskus Luhanskista luoteeseen. 
Tammikuun keskilämpötila on -6,6°C, heinäkuun +21,8°C. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä 494 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 520 asukasta (2022 alussa), Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 9 081, joista kansallisuudeltaan ukrainalaisia oli 71,05 prosenttia, venäläisiä 26,09 prosenttia ja valkovenäläisiä 1,48 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 11 479 asukasta. 
Paikkakunta on perustettu 1600-luvulla, toisen lähteen mukaan vuonna 1753. Kaupunkityyppisen taajaman aseman kaivospaikkakunta sai 1939, kaupungiksi se tuli vuonna 1963.
Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan kaupunki sijaitsee Siverskodonetskin piirissä. Tätä ennen Pryvilljaa hallinnoitiin osana Lysytšanskin kaupunkipiiriä.
Osana hyökkäyssotaansa Venäjän asevoimat miehittivät Pryvilljan kaupungn kesä-heinäkuun taitteessa 2022. Sittemminkin on raportoitu vihollisuuksista kaupungin alueella maahantunkeutujan ja maataan puolustavan Ukrainan asevoimien välillä. Esimerkiksi syyskuun 2023 alussa uutisoitiin Venäjän tehneen ilmaiskun Pryvilljassa.
Anna-Liisa Suurpää

Auvo Anna-Liisa Suurpää (o.s. Kärki, 20. marraskuuta 1937 Turku – 23. marraskuuta 2016 Helsinki) oli kielenkääntäjä, pedagogi ja oppikirjailija. Hänen isänsä oli säveltäjä Toivo Kärki (1915–1992) ja äitinsä Tuulikki Kärki (o.s. Leikas, 1913–2001). Syntymäpaikaksi sattui Turku, koska Toivo soitti noina vuosina turkulaisessa Ramblers-orkesterissa. Sota-ajan Anna-Liisa vietti veljensä Pekan kanssa Tuulikin kotitalossa Laihialla, Toivon taistellessa Syvärin rintamalla. Sodan jälkeen perheen asetuttua Helsinkiin Anna-Liisa aloitti vuonna 1947 oppikoulun Suomalaisessa Yhteiskoulussa ja kirjoitti sieltä ylioppilaaksi keväällä 1956. Hän oli 1956–1957 vuoden ajan stipendiaattina Yhdysvalloissa Bard Collegessa New Yorkin lähellä. Suomeen palattuaan hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineena englantia muun muassa Auvo Kurvisen johdolla, sivuaineina ranskaa ja latinaa, ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1965.
Työura.
Suurpää käänsi englannista useita kirjoja, kuten Jeannette Eyerly: "Samanlainen tyttö" (Otava 1968), Sharon Moore: "Taivas tummenee" (Weilin+Göös 1968), Jean Merrill: "Suuri kärrysota" (Tammi 1970) ja Erich Segal: "Love Story" (Tammi 1971). Opettajanuransa Suurpää aloitti englannin ja ranskan vanhempana lehtorina Käpylän iltaoppikoulussa vuonna 1965 ja jatkoi Yhtenäiskoulussa vuodesta 1973 alkaen. Vuonna 1992 hän siirtyi Sibelius-lukioon ja pääsi sieltä eläkkeelle vuonna 2001. Opettajantyönsä ohella hän toimi aktiivisesti työryhmässä toimittamassa useita englannin oppikirjasarjoja kuten "Action", "You too" ja "English Update".
Suurpää sai vuonna 1998 WSOY:n tunnustuspalkinnon ansiokkaasta urasta.
Musiikkiyhteydet.
Toivo Kärki sävelsi vuonna 1947 9-vuotiaan tyttärensä kunniaksi tangon "Anna-Liisa", jonka sanoitti Kerttu Mustonen ja lauloi levylle Henry Theel. Samana vuonna Anna-Liisa myös lauloi "Pikku Käkenä" Kärjen-Mustosen levytetyssä minioopperassa "Santtu Sammakoisen soittokunta".
Vuonna 1959 hän käänsi proosana englanniksi useiden Toivo Kärjen-Reino Helismaan kappaleiden sanoja, jotka amerikkalainen Thelma M. Parker sitten kirjoitti iskelmäteksteiksi.
Suurpää oli suojelijana Maarit Niiniluodon vetämässä Toivo Kärki -teemasarjassa Vääksyssä vuosina 1999–2005. Niiniluoto ideoi ansioituneelle naislaulajalle myönnettävän Anna-Liisa -palkinnon, jonka saivat eri vuosina Paula Koivuniemi, Annikki Tähti, Katri Helena, Marion Rung ja Eila Pienimäki.
Vuonna 2000 Suurpää oli haastatteluvieraana Vexi Salmen ja Nina Honkasen 8-osaisen televisiosarjan "Liljankukka" ensimmäisessä osassa.
Yksityiselämä.
Vuonna 1961 Anna-Liisa Kärki meni naimisiin kustannustoimittaja Matti Suurpään kanssa, ja avioliitto kesti edellisen kuolemaan saakka. Heille syntyivät lapset Johanna Suurpää (1962), Lauri Suurpää (1964) ja Leena Suurpää (1970).
Jo Coxin murha

Jo Cox murhattiin 16. kesäkuuta 2016 kamppanjatapahtuman aikana Bristallin kaupungissa. Cox oli työväenpuoluetta edustanut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen kansanedustaja, joka oli asettunut tukemaan Britannian EU-jäsenyyttä vuoden 2016 kansanäänestyksessä.
Coxin murha oli ensimmäinen istuvan kansanedustajan murha Britanniassa sitten Ian Gow’n murhan vuonna 1990.
Murha, tekijä ja motiivi.
Cox oli matkalla kampanjatilaisuuteen, jossa hänen oli tarkoitus kampanjoida Britannian EU-jäsenyyden puolesta Birstallissa sijaitsevan kirjaston edustalla. Murhaaja oleskeli kirjaston läheisyydessä odottaen Coxin saapumista. Coxia ammuttiin .22-kaliperisella kiväärillä, jota oli sahattu poikki, minkä lisäksi murhaaja puukotti Coxia. Murha tallentui valvontakameralle. Silminnäkijöiden mukaan murhaaja huusi nationalistisia lausahduksia ennen tekoaan ja sen jälkeen.
Eläköitynyt 77-vuotias kaivospelastaja Bernard Carter-Kenny yritti tulla Coxin avuksi, mutta joutui itse murhaajan puukottamaksi.Hän haavoittui mutta selvisi hengissä.
Poliisi hälytettiin paikalle kello 12.53. Cox kuoli kello 13.48 ampuma- ja puukotushaavoihinsa.
Murhaaja oli 53-vuotias Thomas Mair. Hän oli työtön sekä kannatti valkoista ylivaltaa ja ihaili natseja. Pidätyksen yhteydessä hän kertoi poliisille olevansa poliittisesti aktiivinen. Lisäksi hän kertoi nimekseen ”kuolema pettureille, vapaus Britannialle”. Mair katsoi liberaalien, vasemmistolaisten ja valtamedian olevan vastuussa maailman ongelmista. Poliisi löysi kotietsinnässä hänen kotoaan runsaasti äärioikeistolaista kirjallisuutta ja natsiaiheisia esineitä. Mair oli myös vuonna 1999 hankkinut oppaan, jossa käytiin läpi ampuma-aseiden kotikutoista muokkaamista. 
Oikeudenkäynti ja jälkipyykki.
Coxin hautajaiset pidettiin 15. heinäkuuta. Itse siunaustilaisuus oli yksityinen, mutta sadat ihmiset laskivat kukkia Coxin arkkusaattueen tielle sen jälkeen.
Oikeudenkäynnin aikana Mair ei yrittänyt puolustaa itseään. Marraskuussa 2016 Mair tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Vankeus on elinkautinen, sillä teko oli oikeuden mukaan erityisen vakava ja toteutettiin natsismin tarkoitusperien edistämiseksi. Tuomionjulistuksessaan tuomari Alan Wilkie sanoi Mairille: ”Cox oli elinvoimainen, avosydäminen, osallistuva ja antelias ... Sanan todellisessa mielessä hän oli patriootti. Te vain haluatte esittää patrioottia”.
Sekä EU-eron puolesta että sitä vastaan kampanjoivat osapuolet ilmoittivat lopettavansa kampanjoinnin väliaikaisesti.
Coxilla ja hänen miehellään oli kaksi lasta, jotka olivat äitinsä kuolinhetkellä 5- ja 3-vuotiaita. Leskeksi jäänyt mies meni uusiin naimisiin vuonna 2023.
Reaktioita.
Konservatiivipuolue, liberaalidemokraatit ja UKIP ilmoittivat, etteivät asettaisi ehdokkaita Coxin vaalipiirin täytevaaliin, joka käytiin hänen tyhjäksi jääneen parlamenttipaikkansa täyttämiseksi.
Suomen pääministeri Juha Sipilä välitti osanottonsa Twitterissä jo samana päivänä ja kutsui hyökkäystä kansanedustajaa vastaan hyökkäykseksi itse demokratiaa vastaan.
Kaksi päivää murhan jälkeen Yhdysvaltain presidentti Barack Obama soitti Coxin leskelle ja välitti osanottonsa.
Sebastian Soini

 
Sebastian Soini (s. 10. kesäkuuta 2006 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilvestä. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Soini on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän debytoi miesten peleissä vain 16-vuotiaana kaudella 2022–2023, jolloin Soini pelasi kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Kooveessa jääden niissä ilman tehopisteitä.
Toukokuussa 2023 Soini teki Ilveksen kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2023–2024 seuran U20-joukkueessa. Soini teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana runkosarjan kolmannella kierroksella 16. syyskuuta 2023 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Hänet merkittiin Ilveksen seitsemänneksi puolustajaksi. Soini sai ottelussa jääaikaa 7.55 minuuttia. Hän sai myös syöttöpisteen Arttu Pellin tekemään maaliin. Soini keräsi ottelusta teholukeman –1. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kuusi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Soini pelasi myös yhden Mestarien liigan ottelun ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin lainalla Kooveessa, jossa Soini pelasi 32 runkosarjaottelua tehden kahdeksan syöttöpistettä ja kaksi playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Minnesota Wild varasi Soinin viidennellä kierroksella 140. pelaajana . Samana kesänä myös QMJHL-joukkue Blainville-Boisbriand Armada varasi hänet 82. pelaajana . Soini jatkoi kaudella 2024–2025 Ilveksessä. Hän teki SM-liigauransa avausmaalin ja kauden ainoaksi jääneen tehopisteensä 11. lokakuuta 2024 kotiottelussa Oulun Kärppiä vastaan. Soinin kausi jäi rikkonaiseksi ja hän pelasi SM-liigassa yhdeksän runkosarjaottelua. Mestarien liigassa Soini pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi myös yhdeksän ottelua Ilveksen U20-joukkueessa. Joulukuussa 2024 Soini solmi Ilveksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Soini valittiin Pohjola-leirin tähdistökentälliseen vuonna 2022. Soini pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Soini valittiin myös alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2024, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025, jolloin Soini voitti Suomen joukkueessa hopeaa. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Yhteensä Soini on pelannut 17 nuorten ja 39 poikien maaottelua.
Muuta.
Soini opiskelee Tampereen seudun ammattiopisto Tredussa.
Emskär

Emskär on saari Eckerön kunnassa Ahvenanmaalla. Saari sijaitsee Eckerön lounaispuolella ja siellä asuu vakituisesti enää yksi ihminen. Saari on Suomen läntisin asuttu paikka.
Emskärissä on jatulintarha, joka on perimätiedon mukaan rakennettu vuonna 1784. Saaressa on ennen toiminut luotsiasema.
Evika Siliņa

Evika Siliņa (s. 3. elokuuta 1975) on latvialainen poliitikko, joka on toiminut Latvian pääministerinä 15. syyskuuta 2023 lähtien. Tätä ennen hän toimi vuosina 2022–2023 Latvian hyvinvointiministerinä Krišjānis Kariņšin johtamassa hallituksessa. Hän on keskustaoikeistolaisen Yhtenäisyys-puolueen jäsen. Hän on toinen nainen Latvian pääministerinä sitten Laimdota Straujuman.
Smithsonian Channel

Smithsonian Channel on yhdysvaltalainen syyskuussa 2007 perustettu yritys, joka tarjoaa erilaisia televisioviihdepalveluja. Se sisältää erilaista sisältöä Smithsonian-instituutin aikakauslehdistä, tutkimuslaitoksista sekä museoista. Kanava on saatavilla vain Yhdysvalloissa.
Smithsonian Channelista oli myös Britanniassa ja Irlannissa näytettävä sisarkanava, mutta se lopetettiin virallisesti 6. tammikuuta 2023. Yhtiön pääkonttori sijaitsee New Yorkissa.
Raymond Ndong Sima

Raymond Ndong Sima (23. tammikuuta 1955) on gabonilainen poliitikko ja ekonomisti. Syyskuun 2023 sotilasvallankaappausta johtanut ryhmittymä on nimittänyt hänen Gabonin väliaikaiseksi pääministeriksi.
Elämänvaiheita.
Sima on kotoisin Gabonin pohjoisosista ja hän suorittanut opintonsa Ranskassa. Hänet kutsuttiin maan hallitukseen ministeriksi vuonna 1986 vastuualueenaan rakennemuutokset ja suhteiden hoitaminen Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Maailmanpankkiin. 
Sima on aikaisemmin ollut syrjäytetyn Ali Bongo Ondimban tukija ja toiminut Gabonin pääministerinä vuosina 2012–2014. Hän on sittemmin ryhtynyt vastustamaan häntä ja ollut tämän vastaehdokkaana presidentinvaaleissa vuosina 2016 ja 2023. Varsinkin jälkimmäisiä vaaleja on pidetty vilpillisinä. Sima kampanjoi vuoden 2023 vaaleissa aluksi itse, mutta kehotti tukijoitaan siirtymään akateemikko Albert Ondo Ossan tukijoiksi.
Hallitukseensa Sima on ottanut henkilöitä läpi poliittisen kentän. Hän on sanonut olevansa kiinnostunut presidenttiehdokkuudesta seuraavissa vaaleissa. Uudet vaalit hän haluaa järjestää kahden vuoden kuluttua. Hän on lisännyt, että jos halutaan saada aikaan pysyviä tuloksia, hän haluaa sotilasjuntalta vapaat kädet hoitaa asioita.
Kuorekoski (Rautalampi)

Kuorekoski on Pohjois-Savon Rautalammin Rautalammin reitin Myhin sivureitillä sijaitseva koski. Sen vesi tulee ensin Mehtiöstä Mehtiönkosken kautta Keskiseen ja laskee siitä edelleen Kuorekosken kautta Pieni-Myhiin.
Yleistä.
Kuorekoski virtaa jyrkkärinteisessä laaksossa. Koski alkaa Keskisen pohjoiseen työntyvästä alle 400 metriä pitkästä ja kapeasta lahdesta ja se laskee Pieni-Myhin etelään työntyvään parikilometriseen lahteen, jonka pohjukkaa kutsutaan Paunonpohjaksi. Siihen tulee Paunonlampeen Keskisestä toinenkin lasku-uoma, joten Keskinen on bifurkaatiojärvi. Vuonna 1980 julkaistussa Koski-inventoinnissa ei mainita kosken mittatietoja. Keskisen vedenpinnan korkeus on 104,0 metriä mpy. ja Pieni-Myhin pinnankorkeus on 97,2 metriä mpy. Koskelle tulee silloin pudotukseksi 6,8 metriä. Koski-inventoinnissa mainitaan vuonna 1919 perustettu vesimylly tai vesisaha. Kumpikin on toiminut koskessa joskus, mutta koska ja kuinka kauan, ei ole tässä tietoa. Koskessa toimii nykyään Konnekosken vesivoimalaitos, jonka pato nostaa kosken alajuoksulla vedenpintaa niin korkealle, että siihen muodostuu yli 100 metriä pitkä patolampi. Koskiuoman rinnalle rakennettiin vuosina 2006–2007 kalatie. Kosken yläpäähän laskee luoteesta Soikkurista alkava metsäpuro. Myhin reitti yhtyy Rautalammin reittiin Hankavedessä. Joissakin yhteydessä Myhin reittiä on kutsuttu myös Mehtiön reitiksi ja aikaisemmin jopa Myhinjoeksi.
Historiaa.
Kuorekosken alapäässä sijaitsee säilyttämisen arvoinen vanha vesimylly kivipatoineen ja säilynyt mylly- ja uittoruuhi. Se on pysynyt kunnossa omistajan aktivisuuden ansiosta.
Mehtiönkoski

Mehtiönkoski on Pohjois-Savon Rautalammin Rautalammin reitin Myhin sivureitillä sijaitseva koski. Sen vesi laskee Mehtiöstä Keskisen kautta Pieni-Myhiin. Keskisen ja Pieni-Myhin välissä sijaitsee vielä Kuorekoski.
Yleistä.
Mehtiökoski virtaa Hattuhonganvuoren lounaispuolella jyrkkärinteisessä laaksossa, joka alkaa Mehtiön 800 metriä pitkästä ja kapeasta lahdesta. Vuonna 1980 julkaistussa Koski-inventoinnissa ei koskesta ole lainkaan tietoja . Kartasta mitatun kosken pituus on noin 500 metriä. Mehtiön vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä mpy. ja koski laskee Keskiseen, jonka pinnankorkeus on 104,0 metriä mpy. Koskelle kertyy pudotusta 3,7 metriä. Koski-inventoinnissa Myhin reittiä kutsuttiin Myhinjoeksi , jonka nimeä käytettiin aikaisemmin yleisesti . Myhinkosken etelärantaan tulee etelästä virtaava metsäpuro, joka alkaa Valkeisesta ja joka virtaa Mustalammen läpi. Myhin reitti yhtyy Rautalammin reittiin Hankavedessä.
Luontoarvoja.
Mehtiönkoski on entisöity vuonna 2007 uittoa varten tehtyjen perkauksien jälkeen niin, että taimenet alkaisivat taas kutemaan. Koski on yleinen lupakoski, jossa voi kalaluvan lunastettuaan kalastaa tiettyjen sääntöjen mukaisesti. Samalla luvalla voi kalastaa myös Ahvenkoskella. Saaliiksi tulee ainakin taimenia, mutta villin taimenen osuudesta saaliskaloista ei ole tietoa. Koskessa elää täplärapu .
Suuri kielimalli

Suuri kielimalli (engl. "Large language Model," LLM) on koneoppimisen malli, jota käytetään kielen käsittelyyn ja erityisesti generoidun tekstin luomiseen. Se on pitkälle kehitetty neuroverkkopohjainen kielimalli, joka on koulutettu käsittelemään huomattavan suuria määriä dataa. Suuri kielimalli on mahdollistanut luovien keskustelubottien kehityksen. Kehittyneimmät suuret kielimallit ovat GPT-kielimalleja, joita käytetään esimerkiksi ChatGPT tai Gemini -keskusteluboteissa.
Suuret kielimallit toimivat kielimallin tavoin eli ne kykenevät jatkamaan ja luomaan tekstiä annetun syötteen perusteella. Toiminta pohjautuu transformer-arkkitehtuuriin. Arkkitehtuurissa sanat jaetaan "tokeneiksi" kielimallin käsittelyä varten. Suuria kielimalleja esikoulutetaan antamalla suuret määrät tekstiä korpuksen muodossa. Tämän jälkeen kielimallin suorituskykyä on paranneltu hienosäädön avulla, jolloin sitä voidaan käyttää paremmin erityisten alojen tehtäviin.
Halvard Olsen

Halvard Olsen (23. tammikuuta 1886 Kvæfjord – 5. elokuuta 1966 Oslo) oli norjalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Landsorganisasjonenin puheenjohtajana vuosina 1925–1934. Norjan miehityksen jälkeen hän ryhtyi yhteistyöhön saksalaisten kanssa yrittäen siten puolustaa työväenluokan asemaa. Olsen tuomittiin vuonna 1946 seitsemäksi vuodeksi pakkotyöhön, mutta hänet vapautettiin jo vuonna 1950.
Mette Nord

Mette Nord (s. 14. tammikuuta 1959 Drammen) on norjalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka on toiminut Fagforbundetin puheenjohtajana vuodesta 2013. Koulutukseltaan hän on sairaanhoitaja.
Ágios Antónios (Dodekanesia)

Ágios Antónios () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Gyalín saaren itäpuolella pohjoiseen Nísyroksesta. Saaren pinta-ala on 0,08 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Antónios kuuluu Nísyroksen kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se on osa Emporeióksen kyläyhdyskuntaa.
Saaren korkein kohta on 35 metriä merenpinnasta laskettuna. Sillä sijaitsee Pyhälle Antoniokselle ("Ágios Antónios") omistettu pieni kirkko, josta saari on saanut nimensä. Ágios Antónios on osa lintudirektiivin mukaista Nísyroksen ympäristön Natura-aluetta.
Ágios Antónios

Ágios Antónios (, ”Pyhä Antonios”) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Chamilí (Dodekanesia)

Chamilí () eli Kamilonísi (Καμηλονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeren kaakkoisosassa etelään Astypálaiasta ja länteen Kárpathoksesta. Saaren pinta-ala on noin 0,429 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chamilí kuuluu Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Vuonna 1940 Chamilín saarelle haaksirikkoutui "Pentcho"-laiva, joka oli kuljettamassa 514 juutalaista uudisasukasta Palestiinaan. Vuoteen 2013 saakka Chamilí kuului Kárpathoksen kuntaan samassa alueyksikössä ja alueella, ja se esiintyy Kárpathoksen kunnan osana vielä vuoden 2011 väestönlaskennassa.
Chamilí on osa merialueensa pienten saarten muodostamaa Natura-aluetta.
Diakóftis

Diakóftis (, myös "Diakóptis", Διακόπτης) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren eteläpään länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,037 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Diakóftis kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Voivodikunnan tie 795

Voivodikunnan tie 795 () on Puolassa Włoszczowan ja Zawiercien piirikunnissa sijaitseva noin 16 kilometriä pitkä voivodikunnan tie. Se alkaa Seceminin kylässä ja päättyy Szczekocinyn kaupungissa. Tie kulkee voivodikunnan tien 786 ja valtatien 78 välillä.
Divoúnia

Divoúnia () eli Ounianísia (Ουνιανήσια) eli Ïoúnia (Ϊούνια) on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Egeanmeren kaakkoisosassa etelään Astypálaiasta ja länteen Kárpathoksesta. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Divoúnian saaret kuuluvat Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Divoúnian saaret ovat osa merialueensa pienten saarten muodostamaa Natura-aluetta. Vuoteen 2013 saakka saaret kuuluivat Kárpathoksen kuntaan samassa alueyksikössä ja alueella, ja esiintyvät sellaisina vielä vuoden 2011 väestönlaskennassa. 
Saaret.
Saariparin saaret ovat:
Faradonísia

Faradonísia () on pienten Kreikan saarten ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Léroksen luoteispuolella lounaaseen Archángeloksen saaresta. Saaret ovat asumattomia (vuonna 2011). Hallinnollisesti Faradonísian saaret kuuluvat Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret.
Saariryhmän saaret ovat:
Karofýlla

Karofýlla () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kásoksen saaren pohjoispuolella, koilliseen Makronísista. Saaren pinta-ala on noin 0,02 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Karofýlla kuuluu Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Koúrika

Koúrika (, myös "Kouroúkia", Κουρούκια, "Kourákia", Κουράκια) on pienten Kreikan saarten ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Kásoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaret ovat on asumattomia (vuonna 2011). Hallinnollisesti Koúrikan saaret kuuluvat Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saaret.
Saariryhmän suurimmat saaret ovat:
Moíra

Moíra () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren eteläpään itärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,036 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Moíra kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Patelída

Patelída () eli Petalída (Πεταλίδα) eli Patélla (Πατέλλα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Léroksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,014 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Patelída kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Petalída

Petalída () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Sókastro

Sókastro () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,125 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Sókastro kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Sókastro on alun perin ollut Kárpathoksen pääsaareen kytkeytynyt niemi. Saaren nimi viittaa siellä olleeseen bysanttilaisaikaiseen linnaan ("kástro") ja linnoitettuun asutukseen, joka rakennettiin joskus ennen 900-lukua. Se on saattanut toimia Nikeforos II Fokaksen tukikohtana, kun hän valloitti Kreetan takaisin Bysantille vuonna 960. Linnasta on säilynyt raunioita.
Boråsin eläintarha

Boråsin eläintarha () on Boråsissa Ruotsissa 40 hehtaarin alueella sijaitseva eläintarha. Boråsin kunta päätti perustaa sen Sigvard Berggrenin Afrikan-matkailun ja eksoottisten eläinhankintojen innoittamana. Eläintarha avattiin yleisölle 12. toukokuuta 1962.
1980-luvulla Boråsin eläintarha sai luontovalokuvaajana tunnetun Jan Lindbladin tiikerit. Vuodesta 1991 eläintarhan toiminnasta on vastannut Borås Djurpark AB, jonka alaisuudessa toimivat myös Boråsparken ja Borås Camping. Vuonna 2001 Boråsin eläintarhassa syntyi Ruotsin ensimmäinen norsunpoikanen Kwanza. Eläintarhan suurin siihenastinen investointi tehtiin vuonna 2010, jolloin perustettiin uusi tila karhuja varten. Karhutilasta tuli eläintarhan pohjoismaisen osion keskus. Boråsin eläintarha on keskittynyt varsinkin Afrikan suurten eläinten ja pohjoismaisten lajien esittelyyn.
Boråsin eläintarhassa syntyi vuonna 2010 kahdeksan gepardin pentue. Määrä oli niin poikkeuksellinen, että tapahtumasta uutisoitiin muun muassa "The New York Timesissa" ja "Washington Postissa". Boråsin eläintarhan gepardit kuuluvat European Association of Zoos and Aquarian eurooppalaiseen jalostusohjelmaan. 2000-luvulla Boråsin eläintarhassa on ollut noin neljäsataa eläinyksilöä, jotka ovat edustaneet noin seitsemääkymmentä eri lajia. Tarkka lajimäärä on kuitenkin vaihdellut. Vuonna 2011 Boråsin eläintarhassa kävi noin 282 000 vierailijaa.
Kōhei Horikoshi

Kōhei Horikoshi (, s. 20. marraskuuta 1986) on japanilainen mangataiteilija.
Hänet tunnetaan parhaiten supersankariaiheisen "My Hero Academia" -mangasarjan kirjoittajana ja kuvittajana. Sarja on julkaistu Shūeishan shōnen manga -lehdessä "Weekly Shōnen Jump". Toho High Schoolista ja Nagoyan taideyliopistosta valmistunut Horikoshi on kotoisin Aichin prefektuurista. Hän oli entinen Yasuki Tanakan assistentti, joka loi mangasarjat "Summer Time Rendering", "Hitomi no Catoblepas" ja "Kagijin". Horikoshi kertoi, että hänen suosikkimangasarjansa lapsena olivat "Dragon Ball", "One Piece" ja "Naruto". Hän sai vaikutteita myös manga-artisti Yuko Osadasta. Horikoshi on myös amerikkalaisten supersankarisarjakuvien fani, joista hän eniten fanittaa Marvel Comicsia, joka oli yksi tärkeimmistä inspiraatioista "My Hero Academiaan".
Eurooppatie E58

Eurooppatie E58 on 2 200 kilometriä pitkä poikittaissuuntainen eurooppatie. Valtatie lähtee lännessä Itävallasta ja päättyy idässä Venäjälle. Maantie alkaa Itävallan pääkaupungista Wienistä ja kulkee Slovakian, Ukrainan, Romanian ja Moldovan kautta Etelä-Venäjän Donin Rostoviin.
Reitti.
Wien - Bratislava - Zvolen - Košice - Užhorod - Mukatševo - Halmeu - Suceava - Iași - Sculeni - Chișinău - Odessa - Mykolajiv - H’erson - Nova Kah’ovka - Melitopol - Taganrog - Donin Rostov.
Suurimpia valtatien varren kaupunkeja ovat: Wien, Bratislava, Chișinău, Odessa ja Donin Rostov.
Venäjän hyökkäyssodan (2022-) aikana valtatieyhteys eurooppatiellä E58 on osin katkaistu. Ilmeisesti Venäjän asevoimat tuhosi Nova Kah’ovkan kaupungin länsipuolella sijainneen Kah’ovkan vesivoimalaitospadon räjäyttämällä kesäkuussa 2023, pian Ukrainan vastahyökkäyksen alkamisen jälkeen.
Viran Rydkvist

Anna Elvira Oscaria ”Viran” Rydkvist (1. joulukuuta 1879 Tukholma – 10. heinäkuuta 1942) oli ruotsalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hänen molemmat vanhempansa työskentelivät teatterialalla ja Rydkvist teki oman ensiesiintymisensä tukholmalaisella näyttämöllä vuonna 1897, minkä jälkeen hän oli mukana Albert Ranftin kiertävässä teatterissa. Hän siirtyi 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Göteborgiin, missä näytteli muun muassa Stora Teaternissa ja Folkteaternissa. Parikymmentä vuotta myöhemmin Rydkvist muutti takaisin Tukholmaan, missä hän teatterin lisäksi esiintyi radiossa ja elokuvissa. Hän oli myös yksi Ruotsin ensimmäisistä naispuolisista teatterinjohtajista, kun hän vuonna 1915 perusti Slottskogsteaternin yhdessä Gerda Thomée Mattsonin kanssa. Vuotta myöhemmin hän perusti oman Göteborgs friluftsteater -ulkoilmateatterin, ja vuosina 1922–1935 hän johti Lilla Teaternia Göteborgissa.
Albert Ranft

Albert Adam Ranft (23. marraskuuta 1858 Tukholma – 5. lokakuuta 1938 Tukholma) oli ruotsalainen teatterinjohtaja. Hän johti muun muassa tukholmalaisia Vasateaternia vuosina 1895–1928, Södra teaternia 1900–1926 ja Oscarsteaternia 1906–1926 sekä göteborgilaista Stora Teaternia 1899–1917.
Ison Omenan kuolemantapaus

Ison Omenan kuolemantapaus tapahtui 7. tammikuuta 2023 kauppakeskus Isossa Omenassa Espoossa, kun kuusi turvallisuusalan työntekijää otti kiinni häiriköineen naisen, joka kuoli kiinniottotilanteen yhteydessä.
Tapaus herätti laajalti huomiota ja keskustelua vartijoiden voimankäytöstä ja sen tarpeellisuudesta. Turvallisuusalaan erikoistuneen tutkijan mukaan vartijoiden otteet näyttivät perustelluilta.
Tapahtumat.
Nainen oli käyttäytynyt aiemmin häiriköivästi, mistä eräs mies oli maininnut järjestyksenvalvojille. He yrittivät saattaa naisen ulos kauppakeskuksesta, mutta joutuivat käsirysyyn naisen vastustellessa.
Tutkinta.
Poliisi alkoi tutkia tapahtunutta. Myöhemmin elokuussa poliisi ilmoitti epäilevänsä kaikkia kuutta järjestyksenvalvojaa kuolemantuottamuksesta. Kaikki he kiistivät syyllistyneensä rikokseen. Poliisi sai esitutkinnan valmiiksi ja tapaus siirtyi syyteharkintaan. 
Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus hylkäsi syytteet kesäkuussa 2024, koska sen mukaan syy-yhteyttä turvallisuusalan työntekijöiden menettelyn ja naisen kuoleman välillä ei voitu todeta. Kuolemansyylausunnon perusteella kuoleman aiheutti tarkemmin määrittämätön sydämenpysähdys, johon myötävaikutti naisen lääkitys. Tuomio ei ole lainvoimainen.
Gerda Palm

Gerda Martina Palm (14. lokakuuta 1871 – 25. tammikuuta 1949) oli ruotsalainen kuvataiteilija, joka teki öljy- ja akvarellimaalauksia. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös lyijykynä- ja hiilipiirroksia sekä exlibriksiä. Lisäksi hän kirjoitti artikkeleita Dalslandin kotiseutu-liikkeelle.
Vuonna 1941 hänellä oli yksityisnäyttely Tukholman Lilla Ateljéssa sekä muutama vuosi myöhemmin Galleri God Konstissa Göteborgissa. Palmin töitä on esillä Göteborgin taidemuseossa, Alingsåsin, Uddevallan ja Vänersborgin museoissa, Dalslandin Hembygdsgårdissa sekä Uppsalan yliopiston kirjastossa.
Karin Parrow

Karin Parrow (4. maaliskuuta 1900 – 4. tammikuuta 1984) oli ruotsalainen taiteilija. Hän kuului Göteborgin naisten taiteilijapiiriin.
Parrow tunnettiin laajalti ja hän sai laadukasta huomiota sekä arviointeja. Hänet muistetaan naisten aseman parantamisesta taidemaailmassa.
Brighella

Brighella on zanneihin lukeutuva commedia dell'arten perushahmo. Brighella oli alun perin ovela palvelija. Hahmo on hyvin kyyninen, sarkastinen ja valmis tekemään mitä tahansa rahasta.
Brighella muuttui 1700-luvulla uskolliseksi ja herransa etuja valvovaksi palvelijaksi. Hänellä on päässään valkea lippahattu ja yllään valkeat viitta, takki ja housut, jotka on koristeltu vihreillä polviorsilla. Vyössä on kukkaro. Brighellalla on yleensä musta naamio, jossa on parta. Tunnettuja 1700-luvun Brighellaa esittäneitä näyttelijöitä ovat muun muassa Giuseppe Angeleri, Giuseppe Marliani ja Atanasio Zannoni.
Kristopher Da Graca

Kristopher Santos Da Graca (s. 16. tammikuuta 1998 Göteborg) on ruotsalais-kapverdeläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa, lainasopimuksella ruotsalaisesta IK Siriuksesta. Hän on pelannut Kap Verden maajoukkueen lisäksi yhden maaottelun Ruotsin paidassa. 
Seurajoukkueet.
Göterborgilainen Da Graca siirtyi 15-vuotiaana Arsenalin akatemiaan. Arsenalissa hän vietti neljä vuotta, mutta ei onnistunut murtautumaan edustusjoukkueeseen. Da Graca palasi Ruotsiin ja IFK Göteborgiin kesällä 2017. IFK Göterborgin paidassa Da Graca pelasi kolmen ja puolen kauden aikana yhteensä 51 ottelua Allsvenskanissa. 
Tammikuussa 2021 Da Graca siirtyi Eredivisieen VVV-Venlon joukkueeseen, jossa hän nousi välittömästi avauskokoonpanon pelaajaksi. VVV-Venlo kuitenkin putosi kauden päätteeksi Eredivisiestä. Hän aloitti kauden 2021–2022 Eerste divisiessä VVV-Venlossa, nousten jopa joukkueen kapteeniksi, mutta siirtyi tammikuussa takaisin Allsvenskaniin IK Siriuksen riveihin. IK Siriuksessa Da Graca pelasi kaudella 2022 yhteensä 22 ottelua Allsvenskanissa.
Da Graca aloitti myös kauden 2023 Siriuksessa, mutta siirtyi heinäkuussa HJK:n paitaan kauden loppuun asti ulottuvalla lainasopimuksella, joka sisälsi myös osto-option. Da Graca pääsi kauden päätteeksi juhlimaan Veikkausliigan mestaruutta, mutta HJK ei lopulta käyttänyt osto-optiotaan.
Kaudeksi 2024 Da Graca siirtyi lainasopimuksella Kuopion Palloseuraan.
Maajoukkue.
Da Graca on edustanut Ruotsia poikamaajoukkueissa. Ruotsin maajoukkuessa hän debytoi harjoitusottelussa Kosovoa vastaan 12. tammikuuta 2020. Da Graca nimettiin sittemmin lokakuussa 2023 Kap Verden maajoukkueeseen, jossa hän debytoi harjoitusottelussa Komoreita vastaan 17. lokakuuta 2023.
Alliance of Motion Picture and Television Producers

Alliance of Motion Picture and Television Producers eli AMPTP on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiöitä edustava toimialajärjestö. Se neuvottelee alakohtaiset työehtosopimukset ammattiliittojen kanssa viihdeteollisuuden työnantajien puolesta. Järjestön puheenjohtaja on vuodesta 2009 lähtien ollut Carol Lombardini. 
Vaikutusvaltaisista yhtiöistä järjestöön kuuluvat muun muassa Walt Disney Studios, NBCUniversal, Paramount Pictures, Sony Pictures Entertainment, Netflix, Amazon.com, Apple ja Warner Bros. Discovery. Se vastaa työehtosopimuksista esimerkiksi Directors Guild of American, SAG-AFTRA:n ja Writers Guild of American kanssa.
Huijarit (suomalainen elokuva)

Huijarit on Rike Jokelan ohjaama suomalainen komediaelokuva, joka tuli ensi-iltaan joulukuussa 2023.
Elokuva kertoo pätkätöiden ja rahapulan rasittamasta Sirusta, joka saa väärinymmärrysten kautta huijattua itsensä valelääkäriksi hyvinvointiklinikalle.
Elokuvan rooleissa ovat Tuulia Eloranta (Siru), Samuel Kujala, Pilvi Hämäläinen ja Tommi Korpela.
Elokuva pohjautuu Riina Hyytiän ja Seppo Vesiluoman tarinaan. Käsikirjoittajina ovat Anna Ruohonen, Lassi Vierikko, Juha Jokela ja Rike Jokela. Elokuvan tuottavat Riina Hyytiä ja Nora Kuusisto Dionysos Filmsiltä, ja sen levittää Nordisk Film.
Mielensäpahoittajan rakkaustarina

Mielensäpahoittajan rakkaustarina on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen elokuva, joka tuli ensi-iltaan syyskuussa 2024.
Elokuva perustuu Tuomas Kyrön samannimiseen romaaniin, ja sen on käsikirjoittanut Sami Keski-Vähälä. Elokuvan kuvaukset aloitettiin syyskuussa 2023, ja sitä kuvattiin pääkaupunkiseudulla ja Uudellamaalla. 
Mielensäpahoittajan roolin näyttelee Heikki Kinnunen ja hänen rakkautensa kohdetta Saimia esittää Jaana Saarinen.
Elokuva on neljäs Mielensäpahoittaja-elokuva ja toinen, jonka on ohjannut Mika Kaurismäki. Elokuvan tuotti Solar Films ja levitti Nordisk Film.
Viiruselkämuuranen

Viiruselkämuuranen ("Myrmorchilus strigilatus") on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Viiruselkämuuranen kasvaa 16–17 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Laji on ruskean-, mustan- ja valkoisenkirjava. Päälaki, selkä ja siivet ovat ruskeat ja niissä on mustia raitoja. Siivissä on myös valkoista. Viiruselkämuurasen silmäkulmajuova ja posket ovat valkoiset ja silmienympärystä ja kurkku mustat. Koiraslinnulla on musta rinta, mutta naaraalla valkoinen. Viiruselkämuurasen vatsa on valkoinen ja kyljet kellertävät.
Levinneisyys ja elintavat.
Viiruselkämuurasen levinneisyysalue on kaksiosainen. Alalajia "M. s. strigilatus" tavataan Brasilian kaakkoisosista ja alalajia "M. s. suspicax" Boliviasta luoteiseen Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja pensaikkoiset alueet. Viiruselkämuuranen liikkuu yksin tai pareittain.
Elintarvikemikrobiologia

Elintarvikemikrobiologia on tieteen ala, joka tutkii elintarvketeollisuuden tuotteita mikrobiologian näkökulmasta. Sen avulla selvitetään, ovatko elintarvikkeet laadultaan myyntikelpoisia. Tätä varten on kehitetty verifiointiin ja validointiin perustuva järjestelmä. Tätä varten puolestaan on tehty ja kehitetty oppaita ja standardeja, jotka samalla auttavat laboratorioissa tehtävän tutkimuksen menetelmien valinnassa. Elintarvikemikrobiologiaan liittyviä seikkoja ovat myös elintarvikeanalytiikan keinoin tapahtuvat pohdinnot. Elintarvikemikrobiologiassa tutkitaan elintarvikkeisiin vaikuttavia hyödyllisiä ja haitallisia mikrobeja. Elintarvikemikrobiologiassa tutkitaan myös probiootteja ja laktobasilleja sekä entsyymien toimintaa.
Bosundin rukoushuone

Bosundin rukoushuone () on Bosundin kylässä Luodossa sijaitseva rukoushuone. Se edustaa ruotsinkielistä rauhansanalaislestadiolaisuutta, jonka kattojärjestö on Laestadianernas Fridsföreningars Förbund. Rukoushuoneen omistaa itsenäinen rukoushuoneyhdistys.
Historia.
Ensimmäinen rukoushuone rakennettiin Bosundiin vuonna 1896 siirtämällä sinne vanha talonpoikaistalo Öjasta. Vuonna 1953 rakennettiin uusi rukoushuone, jota sen jälkeen laajennettiin ja modernisoitiin. Vuonna 2018 päätettiin rakentaa uusi rukoushuone, sillä vanha alkoi tuntua liian ahtaalta jäsenmäärän kasvaessa. Keväällä 2021 aloitettiin rakentaminen ja uusi rukoushuone valmistui ajoissa vuoden 2022 helluntaiseurojen pitämistä varten. Elokuussa 2022 rukoushuone vihittiin käyttöön Luodon kirkkoherran Max-Olav Lassilan toimesta.
Toiminta.
Rukoushuoneella järjestetään seurat joka sunnuntai, minkä lisäksi kerran kuussa pidetään pidemmät, koko viikonlopun kestävät seuratilaisuudet. Lisäksi viikoittain järjestetään pyhäkoulu, keskiviikkokoulu, raamattukeskustelu ja muita kokoontumisia.
Mary Flanaganin katoamistapaus

Mary Flanagan (s. kesäkuu 1943) oli 16-vuotias brittiläinen tyttö, joka katosi 31. joulukuuta 1959. Hänen katoamisensa on vanhin avoimena oleva katoamistapaus Suur-Lontoon poliisitoimen tiedostoissa.
Mary Flanagan poistui katoamisiltana kotoaan Wallace Roadilta West Hamin alueelta. Hänen oli tarkoitus mennä juhliin työpaikalleen Tate &amp; Lylen sokeritehtaalle Silvertowniin. Hänellä ei tiettävästi ollut rahaa mukanaan. Katoamisilmoitus tehtiin 1. tammikuuta 1960. Vanhemmat menivät Flanaganin työpaikalle, mutta saivat kuulla, ettei tytär ollut käynyt työpaikalla pariin viikkoon. Ei ole tiedossa, mitä Flanagan todellisuudessa oli tehnyt viimeisinä viikkoina ennen katoamista.
Flanagan oli ennen katoamistaan tapaillut Tom McGinty -nimellä tunnettua irlantilaista miestä, joka oli mahdollisesti palvellut kauppalaivastossa. Miestä ei kuitenkaan koskaan kyetty jäljittämään. Flanaganin katoamisaikaan 8-vuotias sisko Brenda uskoi yhä vuonna 2013 Flanaganin olevan elossa. Flanaganilla oli kaksi muutakin nuorempaa sisarusta: veli Kevin ja sisko Eileen. Perheen äiti kuoli vuonna 2000 ja isä vuonna 2004. Flanaganin sisko Brenda luovutti DNA-näytteensä, jota käytetään vertailuun, mikäli mahdollisia Flanaganin jäänteitä joskus löydetään.
Mary Flanagan oli käynyt Holbrook Road Secondary Schoolia ja työskennellyt paitsi sokeritehtaalla, myös Haymes Optical Frame -kaupassa Stratfordissa. Lisäksi hän oli tehnyt vapaaehtoistyötä The Guide Dogs for the Blind Associationissa. Hän oli katolilainen.
Rosenbauer Panther

Rosenbauer Panther on itävaltalaisen Rosenbauerin valmistama lentokenttäpaloauto. 
Historia.
Panther korvasi 1990-luvulla Rosenbauer Simban. Ajoneuvon ensimmäinen sukupolvi julkaistiin vuonna 1991, toinen 1998, kolmas 2005 ja neljäs 2015. Uusimmasta sukupolvesta on neljä erilaista mallia: Panther 4×4, 6×6, 6×6S ja 8×8.
Suomessa.
Vuonna 2019 Helsinki-Vantaan lentoasemalle ostettiin viisi uusimman sukupolven 6×6 Pantheria korvaamaan vahempaa Rosenbauerin valmistamaa kalustoa. Osa vanhoista paloautoista siirrettiin muille Suomen lentoasemille.
Unohtumattomat 3 (Olavi Virta)

Unohtumattomat 3 on Olavi Virran 21. kokoelma-albumi, joka julkaistiin joulukuussa 1977. Albumi on viimeinen "Unohtumattomat"-sarjan levy ja jatkoa saman vuoden tammikuussa julkaistulle "Unohtumattomat 2" -albumille ja sisältää Virran tuotantoa vuosilta 1952-1965.
Albumi julkaistiin Finnlevyn toimesta vinyylilevynä ja C-kasettina.
Albumi kohosi julkaisunsa yhteydessä joulukuussa 1977 Suomen levylistojen 18. sijalle ja pysyi listalla yhteensä kahden kuukauden eli kahdeksan viikon ajan.
Kappaleet.
B-puoli.
Vinyylilevyn takakannessa on albumien tuottaja Erkki Pällin teksti:
Naistoimittajat

Naistoimittajat ry – Kvinnliga journalister rf on vuonna 1946 perustettu suomalainen toimittajayhdistys. Se on yksi Suomen vanhimmista toimittajayhdistyksistä. Yhdistyksen jäsenyyskriteerit ovat samat kuin Journalistiliitolla, ja yhdistyksen jäseniksi voivat liittyä naisten lisäksi yhtä hyvin miehet ja muunsukupuoliset. Journalistien lisäksi jäseniä voivat olla muun muuassa kustannustoimittajat ja viestijät. Yhdistyksellä on noin 110 jäsentä.
Yhdistys edistää naistoimittajien yhteistyötä. Yhdistys vaikuttaa naiskuvaan lehdistössä, radiossa ja televisiossa sekä ottaa kantaa naisten etuja koskeviin asioihin viestimissä. Yhdistys kouluttaa jäseniään, järjestää vaikuttajatapaamisia ja pitää salonkeja. Kulttuuritoiminta on aktiivista ja yhdistys tarjoaa jäsenilleen muun muassa teatterikäyntejä ja taidenäyttelyvierailuja. Opintomatkoja tehdään ulkomaille. Yhdistys tutustui vuonna 2019 Islannin uuteen tasa-arvoiseen palkkalakiin ja suunnittelee parhaillaan matkaa Euroopan tasa-arvotiedon keskukseen EIGEEn Vilnassa. 
Yhdistys valitsee vuosittain Vuoden Kellokas -palkinnon saajan. Kellokas-palkinto on jaettu vuodesta 1973 lähtien.
Naistoimittajien puheenjohtaja on vuodesta 2024 tekniikan alan vapaa toimittaja Anniina Kajasviita. Häntä edelsi tehtävässä Riitta Lehtimäki.
Trastámara

Trastámara oli kastilialainen hallitsijasuku, joka hallitsi Kastilian kuningaskuntaa vuosina 1369–1555 ja osan tästä ajasta myös Aragonian, Navarran ja Napolin kuningaskuntia. Se oli Kastiliaa aiemmin hallinneen Burgundin hallitsijasuvun haara. Trastámara-sukuisten hallitsijoiden keskinäiset avioliitot johtivat Espanjan yhdistymiseen yhdeksi valtakunnaksi.
Historia.
Trastámaran suku sai alkunsa Kastilian kuningas Henrik II Äpärästä, joka oli kuningas Alfonso XI:n avioton poika ja sai isältään läänitykseksi Trastámaran kreivikunnan, mistä suvun nimi tulee. Alfonso XI:n kuoltua vuonna 1350 Kastilian hallitsijaksi tuli hänen avioliitosta syntynyt poikansa Pietari I, mutta Henrik syrjäytti velipuolensa pitkän sisällissodan jälkeen ja kohosi valtaistuimelle vuonna 1369. Suku tuli myös Aragonian valtaistuimelle vuonna 1412, kun Kastilian kuninkaan Henrik III:n veli valittiin Aragonian kuninkaaksi nimellä Ferdinand I. Aragonia valloitti vuonna 1442 Italiassa sijainneen Napolin kuningaskunnan, jonka kruunu periytyi Aragonian kuningas Alfonso V:n kuoltua vuonna 1458 tämän aviottomalle pojalle Ferdinand I:lle. Alfonsoa Aragonian kuninkaana seurannut Juhana II nai Navarran kuningattaren Blanka I:n, mitä kautta Trastámarat tulivat valtaan Navarrassakin. Aragonian kuninkaat hallitsivat myös Sisiliaa ja Sardiniaa.
Kastilian ja Aragonian kruununperijät Isabella ja Ferdinand Katolilainen avioituivat vuonna 1469, joten heidän tultuaan valtaan nämä kuningaskunnat yhdistyivät. Trastámara-suvun viimeinen hallitsija oli heidän tyttärensä Johanna Mielipuoli, joka ei kuitenkaan todellisuudessa käyttänyt valtaa. Yhdistyneiden Kastilian ja Aragonian eli Espanjan tosiasialliseksi hallitsijaksi Johannan valtakaudella tuli hänen poikansa Kaarle I, mikä merkitsi vallan siirtymistä Habsburg-suvulle. Navarran kruunu puolestaan siirtyi vuonna 1479 kuolleen kuningatar Eleonooran Foix-sukuisille jälkeläisille. Napolin kuningaskunnan Ranska ja Espanja valloittivat yhdessä vuonna 1501, ja vuodesta 1504 se oli Espanjan hallitsijoiden alainen.
Sukuun kuului myös muun muassa Englannin kuninkaan Henrik VIII:n ensimmäinen puoliso Katariina Aragonialainen.
Maija Töyry

Maija Töyry (s. 1957) on suomalainen toimittaja ja mediatutkimuksen dosentti. Hän työskentelee asiantuntijana Osuuskunta Mediakollektiivissa. Töyry toimi aikakauslehtityön professorina Aalto-yliopistossa (ent. Taideteollinen korkeakoulu) vuosina 2007–2014. Journalismin opettajana hän on kehittänyt featurejournalismin opetusta ja ymmärrystä mm. kirjoittamalla "Editointi aikakauslehdessä" -kirjan yhdessä Panu Rädyn ja Kristiina Kuisman kanssa. Hän on ennen tutkija- ja opetustyötään toiminut toimittajana "Annassa", "Naisten Ääni" -lehdessä, "Contactor"- ja "Kehykset" -lehdissä sekä freelancetoimittajana.
Töyry valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1981 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 2005. Hän on saanut Aikakausmedian J.W.Snellman-palkinnon vuonna 2009, Naistoimittajien Vuoden kellokas-palkinnon vuonna 2005 ja Helsingin Seudun Journalistien Salli-palkinnon 2005.
Sammonlahden seurakunta

Sammonlahden seurakunta on Lappeenrannassa toimiva ja Lappeenrannan seurakuntayhtymään kuuluva evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1988, ja se käyttää kirkkonaan Sammonlahden kirkkoa.
Kirkkoherrat.
lähde
Dubljany

Dubljany () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Lvivin piirissä. Dubljany sijaitsee Läntisen Bugin vesistöön kuuluvan Mlynivkajoen varrella, 6 kilometriä aluekeskus Lvivistä pohjoiskoilliseen. 
Tammikuun keskilämpötila on −4,1 °C ja heinäkuun +16,7 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 631 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 9 748 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 8 469 asukasta, Heistä kansallisuudeltaan ukrainalaisia oli 98,53, venäläisiä 0,93 prosenttia ja armenialaisia 0,18 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 9 140 asukasta. 
Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1440. Kaupunkityyppiseksi taajamaksi asutus nimettiin vuonna 1968 ja kaupungiksi 1978. Vuonna 1856 toimintansa aloittanut, nykyiseltä nimeltään Lvivin kansallinen luonnonvarayliopisto (vuoteen 2021 saakka nimellä Lvivin kansallinen maataloustieteellinen yliopisto, LNAU) toimii kaupungissa.
Dubljany on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Lvivin piiriin; sitä ennen se oli osa Žovkvan piiriä (Nesterovin piiriä).
Lumipalloefekti (dokumenttielokuva)

Lumipalloefekti on Pauliina Punkin ohjaama dokumenttielokuva ns. Kittilän kriisistä. Elokuvan tuli ensi-iltaan 6. lokakuuta 2023.
Kittilän kunta ajautui kriisiin vuonna 2013. Kunnanjohtajan ja kuntapäättäjien välinen luottamuspula sai aikaan mediasirkuksen, valtion laatiman uuden lain Lex Kittilän ja Suomen suurimmat rikosoikeudenkäynnit kuntapäättäjiä vastaan.
Elokuvan on tuottanut Ida Productions Oy tuottajina Pauliina Punkki ja Kaisa Astikainen. Elokuvan levittää elokuvateattereihin Pirkanmaan elokuvakeskus.
Astéri (saari)

Astéri () eli Plateiá (Πλατειά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Myrtóonmeressä Hydran saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Astéri kuuluu Hydran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Astérin lähellä sijaitsevat pienet saaret Drápi ja Strongyló.