tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Duncan (Kanada)

Duncan on pieni kaupunki Vancouverinsaarella Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Sen asukasluku on vajaa 5 000 (VL 2016). Pinta-alaltaan se on Kanadan pienin kaupunki, vain runsaan kahden neliökilometrin laajuinen. Kaupungiin johtaa myös yksi moottoritie.
Duncanin nykyinen pormestari on Phil Kent.
Surutta? Sekaisin

Surutta? Sekaisin ("Dazed and Confused") on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Richard Linklaterin ohjaama elokuva. Elokuvassa eletään vuotta 1976 ja se kertoo lukuisista nuorista lukuvuoden viimeisenä koulupäivänä, joiden tavoitteena on pääasiassa juoda alkoholia, polttaa marihuanaa ja pitää hauskaa kaikilla tavoin. 
Rooleissa nähdään mm. Jason London, Wiley Wiggins, Milla Jovovich, Rory Cochrane, Matthew McConaughey, Adam Goldberg, Anthony Rapp, Marissa Ribisi, Ben Affleck ja Michelle Burke. 
Elokuvan soundtrackilla esiintyvät muun muassa Alice Cooper, Black Sabbath, Bob Dylan, Foghat, Ted Nugent, Lynyrd Skynyrd ja Deep Purple.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa kevyesti katu-uskottavaksi teinisekoiluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Yle Teeman televisioesityksen alla helmikuussa 2023 "Ilta-Sanomien" Siru Valleala näki elokuvassa yltiöamerikkalaisuudesta ja juonettomuudesta huolimatta Linklaterin ohjaustöille tyypillistä vahvaa nostalgiaa, pakahduttavaa nuoruuden riemua sekä suurta ymmärrystä ja myötätuntoa tarinan hahmoja kohtaan.
Jianshe

Chongqing Jianshe Motorcycle Co., Ltd () on kiinalainen valtio-omisteinen yritys, joka valmistaa etupäässä moottoripyöriä ja kompressoreita ajoneuvojen ilmastointilaitteisiin. Sen pääkonttori sijaitsee Chongqingissä ja sillä on noin 5 000 työntekijää.
Yrityksen juuret ovat Hubein maakunnan Hanyangiin vuonna 1889 perustetussa asetehtaassa. Tehdas siirrettiin Chongqingiin vuonna 1939 ja moottoripyörien valmistus siellä aloitettiin vuonna 1980. Vuodesta 1982 Jianshe on tehnyt yhteistyötä japanilaisen Yamahan kanssa.
UFC 2009 Undisputed

UFC 2009 Undisputed on konsolipeli, joka kuvastaa vapaaottelu UFC:tä urheilulajina. Pelissä on kuusi ottelutyyliä, jotka ovat nyrkkeily, potkunyrkkeily, thainyrkkeily, BJJ, paini ja judo. Peli julkaistiin Yhdysvalloissa 19. toukokuuta 2009 Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Maailmanlaajuiseen kansikuvaan valittiin Forrest Griffin, kun Kanadassa myydyssä pelin kansikuvassa oli Georges St. Pierre.
Pelattavuus.
Peli on kuudes UFC-videopeli. Pelissä on kaikki painoluokat: raskassarja (heavyweight), alempi raskassarja (lightheavyweight), keskisarja (middleweight), välisarja (welterweight) ja kevytsarja (lightweight). Hahmoina on myös paljon kuuluisia ottelijoita ja pelissä myös esiintyy (ei pelattavana hahmona) UFC:n puheenjohtaja Dana White, kuuluttaja Bruce Buffer, kehätytöt Arianny Celeste ja Edith Labelle, kommentaattorit Joe Rogan ja Mike Golderg, nurkkauksessa olevat valmentajat ym. sekä cutmanit. Pelissä on myös klassisten otteluiden-modi, jossa voi pelata legendaarisia otteluita sekä voi myös pelata uraa itse tehdyllä ottelijalla (oikeilla UFC:n ottelijoilla ei voi pelata uraa). Pelin julkaisua ennen julkaistiin myös demo, jossa pystyi ottelemaan ottelun Chuck Liddell vs. Mauricio Rua, mukana olivat myös hahmot, joita ei voi käyttää pelissä. Pelissä on vain UFC:n ottelijoita.
Dent du Géant

Dent du Géant tai Aiguille du Géant () on 4 013 metriä korkea Grajisilla Alpeilla Italian ja Ranskan rajalla sijaitseva vuorenhuippu. Se on osa Mont Blancin massiivia sijaiten Mont Blancilta jonkin verran koilliseen. Sen länsipuolella sijaitsee Géantin jäätikkö. Sitä lähellä kulkevat myös Mont Blancin massiivin ylittävät (La Palud - Pavillon du Mont Frety - Punta Helbronner - Aiguille du Midi - Plan de L'Aiguille - Chamonix) köysiratahissilinjat.
Ensimmäisenä huipulle kiipesi William Woodman Graham sekä oppaat Auguste Cupelin ja Alphonse Payot 20. elokuuta 1882.
Tim Hortons

Tim Hortons Inc. on kanadalainen pikaruokaravintolaketju. Se tunnetaan kahveistaan, donitseistaan ja bageleistaan. Ketjun ravintolat ovat suosittuja aamiaispaikkoja. 
Hortonsin perusti vuonna 1964 Hamiltonissa kanadalainen jääkiekkoilija Tim Horton. Hän kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1974, jonka jälkeen Hortonin liikekumppani Ron Joyce osti perikunnan osuuden. Yhtiön päämaja on nykyään Oakvillessa.
(We Are) The Road Crew

(We Are) The Road Crew on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin kappale albumilta "Ace of Spades". Kappale on melko tunnettu, ja se on julkaistu monilla yhtyeen kokoelma- ja livealbumeilla. Rakenne käsittää kolme säkeistöä, ja kahden ensimmäisen jälkeen tulee soolo. Kolmannen jälkeen tulee vielä loppuun soolo. Viimeisessä soolossa kuuluu, kuinka kitaristi "Fast" Eddie Clarke kaatuu soittaessaan, ja kitaran ääni alkaa kiertää. Sooloissa käytetään paljon wah-wah-pedaalia.
Kappaleen sanoitukset kertovat roudareista. Lemmy kertoo kirjoittaneensa sanat kymmenessä minuutissa. Classic Albums-sarjassa yhtyeen roudarit kertoivat ruvenneensa itkemään kuultuaan kappaleen ensi kertaa, väittäen etteivät olleet koskaan kuulleet mitään niin kaunista.
Salaisen agentin kansio

Salaisen agentin kansio () on ensimmäinen Harry Palmer -elokuva vuodelta 1965. Elokuvan ohjasi Sidney J. Furie. Nimiosassa oli vielä suurelle yleisölle tuntematon Michael Caine. Elokuva menestyi hyvin, ja sille tehtiin neljä jatko-osaa.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät "Salaisen agentin kansion" vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Harry Palmer

Harry Palmer on kuvitteellinen salainen agentti, joka on peräisin Len Deightonin kirjoista.
Hahmo on seikkaillut elokuvissa "Salaisen agentin kansio" (1965), "Hautajaiset Berliinissä" (1966), "Miljardin dollarin aivot" (1967), "Tappavaa menoa Pekingissä" (1995) ja "Pietarin keskiyö" (1996). Harry Palmer -elokuvat olivat menestyksiä 1960-luvulla. Palmeria esitti Michael Caine ja hänen pomoaan Guy Doleman.
Hautajaiset Berliinissä (elokuva)

Hautajaiset Berliinissä ("Funeral in Berlin") on vuonna 1966 valmistunut "Harry Palmer" -elokuvasarjan toinen osa. Elokuvan ohjasi tällä kertaa Guy Hamilton, joka oli ohjannut ennen elokuvaa menestyneen James Bond -elokuvan. Michael Caine jatkoi roolissaan Harry Palmerina.
Juoni.
Harry Palmer lähetetään Itä-Berliiniin jossa neuvostoliittolainen tiedustelueversti on aikeissa loikata, ja kommunistien vakoilupäällikkö (Oscar Homolka) yrittää estää sen. Elokuva pohjautuu Len Deightonin romaaniin "Funeral in Berlin" ("Hautajaiset Berliinissä").
Näyttelijät.
Lähde: 
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa juoneltaan kulmikkaaksi ja pätevästi miehitetyksi. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Anita Aittala

Aini Anita Aittala (22. elokuuta 1927 Halikko – 15. marraskuuta 2009) oli suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija.
Aittala voitti 800 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1962. Hän voitti lisäksi matkalla hopeaa vuosina 1961 ja 1963 sekä pronssia vuosina 1950, 1952 ja 1953. 400 metrin juoksussa Aittala oli hopealla vuosina 1961 ja 1963 sekä pronssilla vuonna 1962. Sisäradoilla hän voitti Suomen mestaruuden 400 metrillä vuonna 1964 ja 800 metrillä vuosina 1962, 1963 ja 1964.
Mynämäellä 30. heinäkuuta 1950 Aittala juoksi 2.23,0 parantaen Anna-Liisa Kurjen aiemmin samana päivänä Mäntässä juoksemaa ennätystä 2.24,8. Kurki rikkoi ennätyksen Valkeakosken SM-kisoissa pari viikkoa myöhemmin.
Blast from the Past – Vihdoinkin pihalla

Blast from the Past – Vihdoinkin pihalla ("Blast from the Past") on vuonna 1999 julkaistu romanttinen komedia, jonka on ohjannut Hugh Wilson. Pääosissa ovat Brendan Fraser, Alicia Silverstone, Sissy Spacek, Christopher Walken ja Dave Foley.
Juoni.
Kommunistipelkoinen tiedemies (Christopher Walken) rakentaa 1960-luvun kylmän sodan aikana säteilysuojan syvälle maan alle. Suojaa on tarkoitus käyttää, kun ydinsota syttyy. Naapurustossa räjähtää lentokone ja räjähdyksen kuultuaan tiedemies luulee ydinsodan alkaneen. Hän lukitsee itsensä, vaimonsa ja poikansa Adamin (Brendan Fraser) 35 vuodeksi maan alle. Aikuiseksi tultuaan Adam pääsee ihmisten ilmoille ja rakastuu kauniiseen Eveen (Alicia Silverstone).
Aale

Aale on miehen ja aiemmin myös naisen etunimi. Nimi on syntynyt lyhentymänä monista vanhoista A:lla alkavista nimistä, joita ovat esimerkiksi miehennimet Alarik, Aleksander sekä naisennimistä erityisesti Alexandra. Naisen nimenä Aale ja sen muunnos Aali ovat olleet käytössä myös Virossa ja Inkerinmaalla.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Aale on annettu vuoden 2021 loppuun mennessä 396 miehelle ja noin 60–70 naiselle. Nimeä on annettu aina enemmän miehille, mutta tunnetuin Aale on nainen: runoilija Aale Tynni. Suosituimmillaan nimi oli 1900–1930-luvuilla. Nimen suosio on ollut pienessä nousussa 2000-luvulla.
Nimeä Aale ei ole koskaan ollut virallisessa suomalaisessa nimipäiväkalenterissa. Se esiintyi kuitenkin Kansanvalistusseuran kalenterissa 1883, jossa sen nimipäiväksi ilmoitettiin 27. huhtikuuta. Inkerinmaalla Aalen nimipäivä oli aikoinaan 13. huhtikuuta.
Jack Turner

Jack "Cactus Jack" Turner (12. helmikuuta 1920 Seattle, Washington – 12. syyskuuta 2004 Renton, Washington) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja. 
Turner oli ensimmäinen kaksinkertainen AAA National Midget -mestari voitettuaan mestaruudet vuosina 1954–1955. Kaudella 1954 Turner ei voittanut kertaakaan, mutta seuraavalla kaudella voitti kuusi kertaa. Hän on voittanut myös neljätoista National USAC -tapahtumaa. Hän oli myös toinen Darlingtonissa 1956.
Hän osallistui kuuteen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1956–1959 ja 1961–1963. Hän oli parhaimmillaan yhdestoista vuoden 1957 kilpailussa, joka oli ainoa kilpailu, jossa hän ajoi maaliin asti. Hän lopetti uransa vuoden 1963 Indy 500 -kilpailun harjoituksissa sattuneen onnettomuuden seurauksena. 
Turner valittiin vuoden 1984 National Midget Auto Racing Hall of Fameen.
Eino Hanski

Eino Hanski (17. heinäkuuta 1928 Leningrad, Neuvostoliitto – 17. elokuuta 2000 Göteborg, Ruotsi) oli suomalainen kirjailija ja kuvanveistäjä. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat omaelämäkerrallinen "Pitkät vuodet" -romaanitrilogia sekä Evert Tauben muistomerkki.
Elämäkerta.
Eino Hanskin vanhemmat olivat vallankumouksen jälkeen Neuvostoliittoon jääneitä suomalaisia. Kirjoittamassaan trilogiassa "Pitkät vuodet" hän kertoi elämästään, jonka aikana hän kulki Leningradista monien vaiheiden kautta Ruotsiin. Trilogian ensimmäisessä osassa "Pitkä talvi" kerrotaan Leningradin piirityksestä, joka vei hengen Eino Hanskin isältä ja useilta sukulaisilta. Trilogian toinen osa "Pitkä matka" kertoo Hanskin sekä hänen äitinsä ja sisarensa matkasta Kaukasukselle, jonne heidän karjavaununsa neljästäkymmenestä matkustajasta vain yhdeksän pääsi hengissä perille. Saksalaisjoukkojen saapuminen heidän kotikyläänsä johti juutalaisten ja vähitellen myös monien muiden teloituksiin, ja Hanskin perhe katsoi parhaaksi paeta kohti Suomea. Trilogian päätösosassa "Pitkä odotus" kerrotaan Hanskien päätymisestä Ukrainan kautta Puolaan Gdańskin ja Gdynian pakolaisleireille. Lopulta perhe pääsi Suomeen, mutta kun inkeriläisiä alettiin luovuttaa Neuvostoliittoon, pakeni Hanski veneellä Pohjanlahden yli Ruotsiin ja asettui Hudiksvalliin.
Ruotsissa Eino Hanski kävi kansankorkeakoulun, opiskeli valokuvausta sekä työskenteli metsä- ja satamatyömiehenä, valokuvaajana, sosiaalityöntekijänä ja matkailumajan vastaavana. Uransa kirjailijana hän aloitti omaelämäkerrallisella trilogiallaan 1960-luvulla. Sanasokeuden vaivaaman Hanskin apuna kirjoitustyössä toimi hänen ruotsalainen vaimonsa. Television kirjallisuusohjelmassa "Röda rummet" Hanskin trilogia äänestettiin sadan merkittävimmän 1900-luvulla ilmestyneen ruotsalaisen kaunokirjallisen teoksen joukkoon.
Hanskin romaaneista "Vapauden tunnit" kertoo Venäjän kahdesta vallankumouksellisesta vuosikymmenestä Pietarissa alkaen vuodesta 1905. Hän kirjoitti myös muutamia televisionäytelmiä ja kuunnelmia sekä teki valokuvakirjan "Eino Hanski Neuvostoliitossa".
Kylmäluoma

Kylmäluoma on järvi Kylmäluoman retkeilyalueella Taivalkosken itäosassa Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,8 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 160 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede.
Kylmäluoman pituus lännestä itään on 7,5 kilometriä. Leveimmät kohdat etelästä pohjoiseen ovat noin kilometrin. Järven osat lännestä itään ovat Pääselkä, Torinsalmi, Isoselkä, Rouvastinsalmi, Kotaselkä, Porolahti, Kotasalmi, Kotiselkä ja Konttiperä järven koilliskolkassa. Yli viidesosa Kylmäluomasta on vähintään 10 metriä syvä ja kymmenesosa vähintään 15 metriä syvä. Kylmäluoman syvimmät alueet sijaitsevat Torinsalmen ja Rouvastinsalmen välisellä järvenselällä. Syvin kohta on 24-metrinen Kirkkolaonhauta. Kotaselkä on rannoiltaan polveileva ja melko matala. Kotiselän eteläosa on matala, selän pohjoisosassa on 20 metriä syvä alue. Kylmäluoman länsipuoliskolla ei ole karttaan piirretty lainkaan 1,5 metrin syvyyskäyrää. Pääselällä 3 metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin vain muutaman metrin etäisyydellä rannasta.
Kylmäluomassa ei ole saaria eikä mainittavia matalikkoja. Kotiselän itäpuolisko ei kuuluu retkeilyalueeseen, ja sen itärannalla sijaitsee Kylmäluoman kylä. Kylmäluomaan virtaa laskuojia läheisiltä pikkujärviltä ja suoalueilta. Kylmäluoma lähtee alavirtaan Kotiselän lounaisrannalta, josta alkaa Kylmäluomanoja, joka virtaa soiden halki etelään Turpeiseen (224,0 metriä mpy). Turpeinen laskee melko leveää Murhijokea länteen Jokijärveen (223,7 metriä mpy).
Kylmäluoman vesitilavuus on 25 330 000 kuutiometriä.
Kylmäluoma (61.315.1.001) kuuluu Kylmäluomanojan valuma-alueeseen (61.315), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Jokijärven alue (61.31) ja ensimmäinen Iijoen yläosan valuma-alue (61.3). Kylmäluoma on laajin Kylmäluomanojan valuma-alueen 20:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa 18 hehtaaria laaja Saarijärvi.
Kylmäluoma on seitsemänneksi laajin Taivalkosken 588:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Kurtinjärvi.
Hautajaiset Berliinissä

Hautajaiset Berliinissä () on Len Deightonin vakoiluromaani vuodelta 1964. Juhani Jaskarin suomennos ilmestyi 1965.
Romaanin aihe on neuvostoliittolaisen tieteilijän loikkaus länteen. Sivujuonteena on homoseksuaalisuus.
Kirjan pohjalta on 1966 tehty elokuva "Hautajaiset Berliinissä", jonka on ohjannut Guy Hamilton ja jossa pääosaa näyttelee Michael Caine.
Konnakärpänen

Konnakärpänen ("Lucilia bufonivora") on sammakoiden ja konnien loinen. Konnakärpänen on noin sentin mittainen vihreänkiiltävä raatokärpäsiin (Calliphoridae) kuuluva siivekäs hyönteinen, joka laskee lisääntyäkseen munansa sammakkoeläimen selkään.
Vuorokauden kuluessa munista kuoriutuu toukkia, jotka vaeltavat isäntänsä silmiin ja sieraimiin ja alkavat syödä pään pehmeitä kudososia. Sammakko kuolee saamiinsa vammoihin muutamassa päivässä. Konnakärpäsen toukat jatkavat kuolleen isäntäeläimensä syöntiä, kunnes mitään ei ole enää jäljellä. Toukat koteloituvat maahan, ja puolessatoista viikossa kuoriutuu uusi kärpässukupolvi.
Naaraskärpänen munii keskimäärin noin 60–70 munaa, ja kesässä voi syntyä kolmekin uutta kärpässukupolvea.
Nimensä konnakärpänen on saanut rupikonnasta, koska Keski-Euroopassa kärpäsen isäntä on useimmiten rupikonna. Isännäksi käyvät myös muut lajit, kuten esimerkiksi salamanterit.
Laji on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa mutta varsin huomaamaton, koska useimmiten uhreiksi valikoituneet isäntäeläimet ovat heinikoiden kätköissä kuolleina.
Margaret Morse Nice

Margaret Morse Nice (s. 6. joulukuuta 1883 Amherst, Massachusetts – 26. kesäkuuta 1974 Chicago) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja kirjailija.
Nicen isä oli Anson D. Morse, Amherst Collegen historian professori, ja äiti Margaret Duncan (Ely). Hänellä oli kuusi sisarusta. Nicen intohimo lintuihin syttyi jouluna 1895, jolloin hän 12-vuotiaana sai lahjaksi Mabel Osgood Wrightin lintukirjan "Bird-Craft".
Nice suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Mount Holyoke Collegessa 1906, ja Master of Arts -tutkinnon biologiassa Clark Universityssä Worcesterissa Massachusettsissa 1915. Näihin aikoihin hän kirjoitti peltoviiriäisen ("Colinus virginianus") ravinnosta ensimmäisen tutkielmansa.
Clark Universityssä Nice tutustui Leonard Blaine Niceen ja he avioituivat 1908. Heille syntyi viisi lasta. Perhe muutti Normaniin Oklahomaan, josta Leonard sai viran yliopistosta. Vuosina 1913–1927 Nice tutki Oklahoman linnustoa ja julkaisi teoksen "Birds of Oklahoma" 1931. Hän kiinnostui myös lastenpsykiatriasta tarkkaillen omia lapsiaan ja julkaisi aiheesta 18 artikkelia. 1927 perhe muutti Columbusiin Ohioon, josta Leonard sai professuurin Ohion valtionyliopistosta. Columbusissa Nice ryhtyi tutkimaan laulusirkun ("Melospiza melodia") elämää. Tutkimukset alkoivat 1929 ja kestivät kahdeksan vuotta. 1937 hän julkaisi aiheesta teoksen "Studies in the Life History of the Song Sparrow", joka nosti hänet maailman ornitologien eturiviin. Hänet valittiin ensimmäisenä naisena Wilson Clubin puheenjohtajaksi ja American Ornithologists' Unionin (AOU) jäseneksi. 1938 hän vietti kaksi kuukautta Itävallassa tutkien vankina pidettyjen lintujen käyttäytymistä yhdessä Konrad Lorenzin kanssa.
Nice julkaisi ensimmäiset laulusirkkuartikkelinsa Saksassa "Journal für Ornithologie"ssa Ernst Mayrin ja Erwin Stresemannin avustuksella 1933 ja 1934, koska yhdysvaltalaiset tieteelliset sarjat eivät suostuneet julkaisemaan niin pitkää artikkelia. Nice kirjoitti lähes 250 artikkelia linnuista, 3 000 kirja-arvostelua ja useita kirjoja. Hänelle myönnettiin kaksi kunniatohtorin arvoa ja hän oli muun muassa Suomen lintutieteellisen yhdistyksen kunniajäsen. Wilson Ornithological Society perusti hänen nimeään kantavan mitalin "Margaret Morse Nice Medal"in vuonna 1997.
Margaret Morse Nice kuoli Chicagossa 26. kesäkuuta 1974 verisuonten kalkkiutumiseen, vain pari kuukautta miehensä kuoleman jälkeen.
Joseph Sitruk

Joseph Haïm Sitruk (16. lokakuuta 1944 Tunis – 25. syyskuuta 2016 Pariisi) oli ranskalainen rabbi, joka toimi maansa juutalaisyhteisön päärabbina vuosina 1987–2008. Vuonna 2008 hänen tilalleen valittiin Gilles Bernheim, joka aloitti Ranskan päärabbina 1. tammikuuta 2009.
Ennen nousemistaan päärabbiksi Sitruk oli toiminut Strasbourgin rabbina ja Marseillen päärabbina. Hän toimi myös eurooppalaisten rabbien konferenssin puheenjohtajana. Hänestä tuli vuonna 2007 Kunnialegioonan komentaja.
Vuonna 2001 kärsimänsä sairauskohtauksen jälkeen Sitruk oli osittain halvaantunut.
Mari (kappale)

Mari on Kasevan vuonna 1975 singlenä levyttämä kappale. Se kuuluu yhtyeen tunnetuimpiin. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Asko Raivio, sovitus on hänen ja Mikko Jokelan. Kappale julkaistiin alun perin vain singlenä, mutta se on mukana vuonna 2003 julkaistulla kokoelmalla "Monen vuoden jälkeen – parhaat laulut".
Kappaleella on vierailevana kosketinsoittajana Pedro Hietanen.
Köyhän miehen Peace&amp;Love

Köyhän miehen Peace&amp;Love on Pate Mustajärven vuonna 2005 albumillaan Ajan päivin, ajan öin levyttämä kappale. Se löytyy myös levyltä Musiikkia elokuvasta Vares ja Pate Mustajärven kokoelmalta Miehen tie - 50-vuotiskokoelma. Kappaleen on säveltänyt Olli Lindholm ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi, sovituksen ovat tehneet yhdessä Jari Latomaa ja Mikko Kangasjärvi.
Thomas Bewick

Thomas Bewick (s. 12. elokuuta 1753 Mickley, Ovingham, Northumberland, Englanti – 8. marraskuuta 1828 Gateshead, Durham) oli englantilainen kaivertaja ja lintutieteilijä.
Bewickin isä John Bewick vuokrasi pienen hiilikaivoksen Mickley Bankista ja lähetti Thomasin kouluun läheiseen Ovinghamin kylään. Thomas oli heikko oppilas mutta osoitti jo hyvin nuorena piirtämisen lahjoja, vaikka ei koskaan opiskellut taidetta. 14-vuotiaana hänet esiteltiin Ralph Beilbylle, kaivertajalle Newcastlesta. Beilbyn pajassa Thomas oppi taitavaksi puun kaivertajaksi ja 1776 hänestä tuli Beilbyn yhtiökumppani.
Bewickin kuuluisin teos "History of British Birds" ilmestyi vuosina 1797–1804 ja "Birds" kaksiosaisena "Land Birds" ja "Water Birds", lisäyksin vuonna 1821. Hän kuvitti useiden kirjailijoiden teoksia.
Vuonna 1786 Bewick avioitui Isabella Elliotin kanssa ja heille syntyi neljä lasta.
Bewickin kunniaksi on nimetty tarhapeukaloinen ("Thryomanes bewickii") (John James Audubon, 1829). Myös pikkujoutsenen vanha nimi "Cygnus bewickii" on annettu hänen mukaansa.
For My Lady

For My Lady on The Moody Blues -yhtyeen kappale vuonna 1972 julkaistulla albumilla "Seventh Sojourn". Sen on kirjoittanut yhtyeen huilisti Ray Thomas. Kappale julkaistiin myös ”I'm Just a Singer (In a Rock and Roll Band)” -singlen b-puolella.
Neumann levytti kappaleesta suomenkielisen version ”Naiselleni”, johon hän kirjoitti suomenkieliset sanat. Kappale julkaistiin hänen ensimmäisellä sooloalbumillaan "Albion" vuonna 1986. Sovituksen on tehnyt Pave Maijanen. Kappale on myös Neumannin kokoelmalla "Naiselleni".
NBA-kausi 1995–1996

NBA-kausi 1995–1996 oli NBA-liigan 50. kausi. Runkosarja käynnistyi 3. marraskuuta 1995 ja päättyi 21. huhtikuuta 1996. Pudotuspelien päätteeksi 16. kesäkuuta Chicago Bulls palasi kahden vuoden tauon jälkeen mestaruuskantaan voitettuaan Seattle SuperSonicsin finaalisarjassa otteluvoitoin 4–2.
Runkosarja.
V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Keskellä selkää (albumi)

Keskellä selkää on suomalaisen Cameon ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Hi-Hat merkillä numerolla Hilp 108 1975.
Albumin nimikkokappale ilmestyi julkaisuvuotenaan myös singlenä B-puolenaan "Buffalo"-kappale.
Vaughan Jones

Vaughan Frederick Randal Jones (31. joulukuuta 1952 – 6. syyskuuta 2020) oli uusiseelantilainen matemaatikko, joka tutki urallansa muun muassa von Neumannin algebroita, solmupolynomeja ja konformaalista kuntateoriaa. Hän sai Fieldsin mitalin vuonna 1990 ja tuli kuuluisaksi pukeuduttuaan palkintojen jakotilaisuudessa Uuden-Seelannin rugbymaajoukkueen pelipaitaan. Jones on Kalifornian yliopiston professori ja on Aucklandin yliopiston kunniaprofessori.
Jones syntyi Gisbornessa Uudessa-Seelannissa ja kävi yläasteen ja lukion Aucklandin Grammar Schoolissa. Hän suoritti Aucklandin yliopistossa yliopisto-opinnot, jossa hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1972 ja maisteriksi vuonna 1973. Hän meni jatko-opintoihin Sveitsiin Geneven yliopistoon, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 1979. Väitöskirjansa "Actions of finite groups on the hyperfinite II1 factor" ohjaaja oli André Haefliger. Vuonna 1980 Jones muutti Yhdysvaltoihin. Hän opetti ensiksi Kalifornian yliopistossa vuosina 1980–1981 ja sitten Pennsylvanian yliopistossa vuosina 1981–1985, jonka jälkeen hänestä tuli Kalifornian yliopiston matematiikan professori.
Jones tutkii solmupolynomeja ja hänen mukaansa on nimetty Jonesin polynomi. Keksintö syntyi odottamatta, kun Jones tutki von Neumannin algebroja. Keksintö johti monien klassisten solmuteorian ongelmien ratkaisuun ja lisäsi kiinnostusta tutkia pieniulotteisia topologioita.
Jonesille myönnettiin New Zealand Order of Meritin Distinguished Companionship vuonna 2002. Vuosina 2015–2018 Jones toimi matemaatikkojen kansalaisjärjestön "International Mathematical Unionin" (IMU) varapuheenjohtajana.
Lappajärven Veikot

Lappajärven Veikot eli LaVe on Lappajärvellä toimiva urheilun yleisseura, joka on perustettu vuonna 1911. Seuran toimintaan kuuluvat hiihto-, judo-, kuntourheilu-, lentopallo-, paini-, palloilu-, pesäpallo-, suunnistus- ja yleisurheilujaostot.
Paini.
Lappajärven Veikkojen Jarmo Övermark saavutti kreikkalais-roomalaisen painin 82 kg:n sarjassa MM-pronssia 1983 ja EM-pronssia 1984. Hän edusti Suomea kolme kertaa olympialaisissa sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi Los Angelesissa 1984. Hänen kaksoisveljensä Kari Övermark edusti Suomea Montréalin olympialaisissa 1976 ja sijoittui EM-kilpailuissa 1977 neljänneksi vapaapainin 68 kg:n sarjassa. Myös veljessarjan muut jäsenet, Hannu ja Matti Övermark edustivat Suomea suurkilpailuissa. Pekka Alanen edusti Suomea olympialaisten vapaapainissa 1964 ja 1968; EM-kilpailuissa hän oli 57 kg:n sarjassa viides 1966.. Sarianne Savola saavutti EM-pronssia 48 kg:n sarjassa 2009. LaVe:n painijat ovat saavuttaneet lisäksi kymmeniä aikuisten SM-mitaleja.
Pesäpallo.
Miehet.
Miehissä Lappajärven Veikot ovat korkeimmillaan pelanneet Suomisarjaa vuosina 1983-1985 ja 1994-1995.
Naiset.
Naisissa Lappajärven Veikot ovat pelanneet Superpesiksessä 2017–2019.
Yleisurheilu.
Lappajärven Veikkojen Raimo Alanen voitti 110 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden kolme ja 400 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden kuusi kertaa vuosina 1974–1980. Erkki Ahvenniemi voitti keihäänheiton Suomen-mestaruuden 1957. Ismo Hämeenniemi voitti 400 metrin aitojen Suomen-mestaruuden 1992 ja edusti Suomea Helsingin EM-kilpailuissa 1994. Jukka Väkeväinen oli neljästoista Münchenin EM-kilpailujen 2002 kymmenottelussa ja voitti samana vuonna Suomen-mestaruuden. Myös Helinä Marjamaa edusti seuraa kaksi vuotta juniori-ikäisenä.
Muut lajit.
Lappajärven Veikot saavutti futsalin miesten SM-pronssia 1997. Lentopallossa LaVe:n naiset pelaavat harrastesarjaa.
Siniväriset

Siniväriset on 2009 ensi-iltansa saanut suomalainen episodinäytelmä. Sukupolvinäytelmän kolme kirjoittajaa ovat Okko Leo, Kati Kaartinen ja Outi Nyytäjä. Siniväristen osat ovat Leon "Täyspuuvillakuosi", Kaartisen "Mykkäset" ja Nyytäjän "Amatsonit".
Q-teatteri esitti Siniväriset ensi kertaa kesällä 2009 Suomenlinnan kesäteatterissa. Ohjaajana toimi Heidi Räsänen ja rooleissa olivat muun muassa Laura Birn, Wanda Dubiel Elena Leeve ja Taisto Oksanen.
Oscar Browning

Oscar Browning (17. tammikuuta 1837 Lontoo – 6. lokakuuta 1923 Rooma) oli englantilainen kirjailija, historioitsija ja akateemikko.
Oscar syntyi kauppias William Shipton Browningin perheeseen. Hän opiskeli Eton Collegessa William Johnson Coryn oppilaana ja myöhemmin Cambridgen yliopiston King's Collegessa. Vuonna 1868 homoseksuaalista Browningista tuli Simeon Solomonin rakastaja. Browning opetti entisessä koulussaan Etonissa viidentoista vuoden ajan, kunnes tuli erotetuksi, koska hänellä oli ollut suhde miespuoliseen oppilaaseen George Curzoniin.
Tämän jälkeen hän muutti King's Collegeen, jossa häntä arvostettiin älykkönä. Käytyään Intiassa sen uuden varakuninkaan ja entisen oppilaansa George Curzonin kutsusta hän palasi Cambridgeen, jonka yliopistosta hän sai paikan historian luennoitsijana. Hänestä tuli ajan myötä merkittävä henkilö yliopistopiireissä ja hän toimi useissa luottamustehtävissä. 1908 hän jätti Cambridgen ja jäi eläkkeelle Bexhill-on-Seaan. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä syksyllä 1914 hän oli matkalla Italiassa, jonne hän päätti myös jäädä. Hän kuoli Roomassa 86-vuotiaana. 
Suuri osa hänen papereistaan ja kirjeenvaihdostaan katosi hänen kuoltuaan. Katoamisen taustalla epäillään ollun Hugo Worthamin, joka oli Browningin veljenpoika ja hänen perunkirjoittajansa. Wortham olisi vienyt paperit kirjoittaakseen sedästään elämäkerran "Victorian Eton and Cambridge: being the life and times of Oscar Browning."
Kirkkonummen luutuura

Kirkkonummen luutuura on Kirkkonummen Kauhalasta löytynyt kivikautinen hirven luusta valmistettu työkalu.
Vuonna 1913 löydettiin ojankaivuun yhteydessä luutuura Kauhalan Kittelbergetin alapuolelta. Tuura oli tehty hirven jalan väliluusta. Luu oli halkaistu pituussuunnassa ja alaosa oli teroitettu ja muotoiltu teräksi. Työkalu oli ilmeisesti kiinnitetty puuvarteen jatkeeksi. Luutuuraa oli mahdollisesti käytetty avannon hakkaamiseen jäähän, mahdollisesti myös hylkeentappovälineenä. Janne Vilkuna testasi esineen kopiolla avannon tekemistä vuonna 1978. Kokeessa kävi ilmi, että tuura olisi toiminut tehokkaana välineenä jään hakkaamiseen. Halkaisijaltaan kymmensenttisen avannon tekemiseen 7 cm paksuiseen jäähän meni kaksi minuuttia ja puolen metrin paksuiseen jäähän 20 minuuttia.
Kauhalan luutuura on yksi kolmesta vanhimmasta todisteesta ihmisten toiminnasta Suomessa. Kaksi muuta ovat Antrean kalaverkko ja Heinolan reenjalas. Luutuuran iäksi on arvioitu noin 8500 vuotta, eli se on peräisin ajalta noin 6500 eaa. Esineestä ei tosin ole saatu radiohiiliajoitusta ja löydön geologinenkin ajoitus on epävarma.
Luutuura kuuluu tyypiltään Kundan kulttuurin esineistöön.
Greg Adams

Greg ”Gus” Daren Adams (alun perin Greg Daren Adamakos, s. 1. elokuuta 1963 Nelson, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi 17 kauden aikana 1056 NHL-ottelua.
Ura.
Adams pelasi yliopistojääkiekkoa Pohjois-Arizonan yliopistossa vuosina 1982–1984. NHL:n kykyjenetsijät kiinnostuivat hänestä, kun hän teki kaudella 1983–1984 26 ottelussa 44 maalia ja 73 pistettä. Adams aloitti NHL-uransa New Jersey Devilsissä vuonna 1984, kun hän oli tehnyt seuran kanssa pelaajasopimuksen kesäkuussa 1984. Ensimmäisen ammattilaiskautensa aikana hänestä kehittyi hyvä kahdensuunnanpelaaja. Hän pelasi New Jerseyssä syyskuuhun 1987 asti, jolloin seura myi hänet yhdessä Kirk McLeanin kanssa Vancouver Canucksiin. New Jersey sai Vancouverista vaihdossa Patrik Sundströmin. 
Vancouverissa Adams pelasi suurimman osan NHL-urastaan. Vuonna 1988 hän pelasi ssa. Keväällä 1994 Vancouver eteni Stanley Cupin finaaleihin, mutta hävisi New York Rangersille. Huhtikuussa 1995 Vancouver myi Adamsin ja Dan Kesan Dallas Starsiin, josta se sai vaihdossa Russ Courtnallin. Dallasissa Adams pelasi vielä kolme kautta. Syyskuussa 1998 Adams solmi vapaana agenttina pelaajasopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa, jossa hän pelasi kaksi kautta. Marraskuussa 2000 Adams solmi pelaajasopimuksen Florida Panthersin kanssa. Adams lopetti NHL-uransa vuonna 2001, mutta pelasi vielä yhden kauden 2002–2003 Saksassa Frankfurt Lionsissa. Adams loukkaantui uransa aikana usein ja pelasi vain kerran täyden NHL-kauden.
Come Dancing with The Kinks

Come Dancing with The Kinks – The Best of The Kinks 1977–1986 on The Kinksin vuonna 1986 julkaistu kokoelma-albumi, jolle sisältyy yhtyeen Arista Records -aikakauden kappaleita vuosilta 1977–86. Mukana on myös vanhempia klassikoita, mutta ne ovat liveversioita vuoden 1980 livealbumilta "One for the Road".
Alkuperäiseen vinyyliversioon sisältyi kaksi levyä, mutta sekä saman vuoden että vuoden 2000 CD-versiossa kaikki kappaleet sisältyivät yhdelle levylle.
Kappaleet.
Vuoden 1986 vinyylipainos.
LP 1.
A-puoli
B-puoli
LP 2.
A-puoli
B-puoli
Larry Charles

Larry Charles (s. 20. helmikuuta 1956) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten ohjaamistaan elokuvista "Borat" (2006), "Brüno" (2009) ja "Diktaattori" (2012), joiden pääosassa esiintyi Sacha Baron Cohen.
Charles esiintyi stand up -koomikkona 1970-luvulla kunnes hänet 1980-luvun alussa palkattiin käsikirjoittamaan sketsisarjaa "Fridays". 1990-luvulla hän käsikirjoitti lukuisia jaksoja sarjoihin "Seinfeld", "Hulluna sinuun" ja "Dilbert". Vuonna 2000 Charles alkoi työskennellä myös ohjaajana ja hän on ohjannut jaksoja Larry Davidin sarjasta "Jäitä hattuun". Hän on myös tuottanut muutaman jakson sarjasta "Entourage".
Ensimmäisen elokuvansa "Masked and Anonymous" Charles ohjasi vuonna 2003. Hän käsikirjoitti elokuvan yhdessä Bob Dylanin kanssa salanimillä ja elokuvassa Dylan näytteli myös pääosaa. Nimekkäästä näyttelijäkaartista huolimatta elokuva jäi kuitenkin vähälle huomiolle. Charlesin seuraava ohjaus "Borat" oli paljon menestyksekkäämpi. Charles korvasi "Boratin" ohjaajana Todd Phillipsin, joka lähti kesken elokuvan teon. Vuonna 2008 Charles ohjasi Bill Maherin tähdittämän ja käsikirjoittaman humoristisen dokumentin "Uskomatonta".
Pahojen poikien lauluja 1–2

Pahojen poikien lauluja 1–2 on Audiovox Recordsin vuonna 1992 julkaisema kokoelma-albumi. Kokoelma-albumi sisältää Juha ”Watt” Vainion tekemiä "pornolauluja" vuosilta 1976–1979. Albumi sai jatkoa vuonna 1997, kun "Porno-ooppera / Pahojen poikien lauluja 3" -kokoelma julkaistiin CD:nä. Molemmat levyt myivät kultaa. Lauluja julkaistiin myös karaokelevyllä.
Levyn artistit esiintyivät salanimillä. Vainio esiintyi kappaleissa salanimellä Junnu Kaihomieli. Hän kirjoitti kappaleet ja myös lauloi joissain. Useassa laulussa on jokin tuttu melodia, joista tekijänoikeussuojat olivat umpeutuneet: esimerkiksi kappale ”Kumi-Roope” on rivompi versio kansanlaulusta ”Rosvo-Roope”. Vuonna 1979 Vainio oli mukana tekemässä myös toisen kasetillisen näitä ralleja. Kappaleita julkaistiin CD:llä vasta vuonna 1992.
Kappaleiden alkuperäisiä master-nauhoja ei ole enää jäljellä.
Kazuto Sakata

Kazuto Sakata (s. 15. elokuuta 1966 Tokio) on japanilainen entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän on kaksinkertainen 125cc-luokan maailmanmestari vuosilta 1994 ja 1998. 
Sakata ajoi MM-tasolla koko uransa 125-kuutioisissa. Jo ensimmäisellä kaudellaan 1991 hän pääsi kerran palkintopallille ollen toinen Malesian GP:ssä. Kärkikuskien joukkoon Sakata ajoi kaudella 1993, kun hän oli yhtä osakilpailua lukuun ottamatta jokaisessa palkintopallilla. Pisteet riittivät silti vasta toiseen sijaan MM-sarjan kokonaiskilpailussa. Seuraavalla kaudella Kazuto Sakata siirtyi Aprilialle ja voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Kaudella 1995 Sakata oli edelleen sarjan parhaimmistoa ja otti MM-sarjan hopeaa.
Kahden vaisumman kauden jälkeen Sakata palasi sarjan kärkikuljettajaksi kaudella 1998. Neljä osakilpailuvoittoa ja tasaiset suoritukset, jokaisessa kisassa sijoittuminen kymmenen parhaan joukkoon, riittivät uran toiseen maailmanmestaruuteen. Mestaruus virallistettiin vasta kolme viikkoa viimeisen osakilpailun jälkeen, koska kauden toiseksi viimeisessä osakilpailussa Sakatan moottoripyörän polttoaineesta otetuissa näytteissä oli epäselvyyttä. Ensimmäinen testi osoitti polttoaineen olleen sääntöjen vastaista, mutta toisen testin mukaan polttoaineen arvot olivat sallittujen raja-arvojen sisällä. Asia meni Kansainvälisen moottoripyöräilyliiton MM-sarjasta vastaavan hallituksen käsiteltäväksi, joka päätti, että jälkimmäinen testitulos jää voimaan. Jos Sakata olisi hylätty, maailmanmestaruus olisi mennyt maanmiehelle Tomomi Manakolle. Sakata siirtyi kaudeksi 1999 Hondalle. Hän jäi MM-pisteissä vasta neljänneksitoista ja lopetti uransa kauden jälkeen.
Sakata osallistui vuonna 1997 moottoripyörien kestävyyskilpailuun Suzukan 8 tunnin ajoon parinaan Jun Maeda.
Mehter

Mehter oli erityisesti osmanien valtakunnan janitsaarisotilaiden perinteinen marssimusiikkityyli. Se levisi yleiseen käyttöön ja sitä soitettiin virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa. Mehter kiellettiin janitsaarikapinan väkivaltaisen kukistamisen jälkeen 1826, mutta musiikkiperinne herätettiin osmanivaltakunnan lakkauttamisen jälkeen ja sitä pidetään yllä yhä nykyajan Turkissa.
Keski-Eurooppaan musiikkityyli levisi luultavasti 1720 Puolan kuningas August II:n armeijan ottaessa sen käyttöön. 
Janitsaariorkesterin soitolle on tyypillistä vaihteleva rumpujen ja kellojen käyttö ja bassorummun, triangelin ja symbaalien yhdistäminen. 
Musiikkityyliä on jäljitelty orkesterimusiikissa erityisesti 1700-luvun lopussa ja 1800-luvun alussa. Tämä on kuultavissa esimerkiksi Christoph Gluckin La Rencontre imprévue (1764; ”Odottamaton kohtaaminen”) ja Mozartin "Ryöstö seraljista" (1782) ja A-duuri pianosonaatin nro 11 (KV 331) 3. osassa ("Turkkilainen rondo") ja Joseph Haydnin sinfoniassa nro 100 (1794, "Sotilassinfonia"). Ludwig van Beethoven käytti musiikkityyliä näytelmämusiikkisävellyksen Ateenan rauniot (opus 113) "Turkkilaisessa marssissa" ja 9. sinfonian finaalin tenorisoolossa ("Froh, wie Seine Sonnen fliegen").
Berliinin-Brandenburgin lentoasema

Berliini-Brandenburgin lentoasema () on lokakuussa 2020 valmistunut Berliinin uusi kansainvälinen lentoasema. Alun perin lentoaseman oli tarkoitus valmistua lokakuussa 2011. Rakennushanke kuitenkin viivästyi useita kertoja. Lentoasema rakennettiin osittain Berliini-Schönefeldin lentoaseman paikalle. Uusi lentoasema korvasi myös Berliini-Tegelin lentoaseman ja toimintansa jo lopettaneen Berliini-Tempelhofin lentoaseman. Nimensä uusi lentoasema on saanut sijainnistaan Berliinin ja Brandenburgin osavaltioiden rajan lähellä. Lisänimenä on Willy Brandt Saksan entisen liittokanslerin mukaan.
Historia.
Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 2006. Avajaisia oli alun perin tarkoitus viettää lokakuussa 2011, mutta niitä siirrettiin viivästyneiden rakennustöiden vuoksi kesäkuulle 2012. Lentokenttäyhtiö ilmoitti toukokuussa 2012, että avajaiset siirtyvät jälleen. Syyksi kerrottiin puutteet terminaalirakennuksen paloturvallisuusjärjestelmässä. Berliinin pormestari Klaus Wowereit arvioi, että avajaiset pidetään maaliskuussa 2013. Elokuussa 2012 ilmoitettiin, että kenttää ei saada käyttöön maaliskuussa 2013. Projektin tekninen johtaja sai potkut.
Lentokenttäyhtiö ilmoitti tammikuussa 2013 kentän käyttöönotossa uusista viivästyksistä. Kaupungin pormestari Klaus Wowereit erosi lentokenttäyhtiön hallintoneuvoston johdosta. Myös lentokenttäyhtiön johtaja erosi. Helmikuussa 2013 julkisuuteen vuoti luettelo lentokentän rakennusvirheistä. Niitä on 20 000. Eripura jatkui lentokentän yölentokiellosta.
Lentoasema avattiin 31. lokakuuta 2020.
Märssy

Märssy on purjelaivan mastoon kiinnitetty vaakataso. Erityisesti tähystäjän asemapaikaksi tarkoitetussa "märssykorissa" oli laidat. Märssykorissa työskennelleen tähystäjän työhön kuului laivaa uhkaavien vaarojen (kuten karikkojen, vihollislaivojen, merirosvolaivojen, jäävuorten jne.) tai satamien ja rantautumispaikkojen havaitseminen ja niistä muulle miehistölle tiedottaminen. Nykyään tutkat ja muut vastaavat laitteet ovat pääasiassa syrjäyttäneet märssykorit. Märssy toimii myös maston saalinkina.
Charité

Charité on yliopistollinen sairaala Berliinissä, ja se on Humboldt-yliopiston ja Freie Universität Berlinin yhteinen instituutio lääketieteellistä opiskelua varten. 
Charitén sairaalakompleksi on nykyään Euroopan suurin yliopistollinen sairaala. Charite on perustettu vuonna 1710, joten se on myös Euroopan vanhimpia yhä toiminnassa olevia sairaaloita. Sairaalassa on 3 277 vuodepaikkaa, opiskelijoita noin 9 485 ja henkilökuntaa noin 18 217. Charitéssa työskentelee yli 5 000 tutkijaa. Sen vuositulos 2022 oli 1,3 miljardia euroa. 
Charitéta pidetään Saksan parhaana sairaalana. Newsweek-lehti on nimennyt sen koko Euroopan parhaaksi sairaalaksi vuosina 2018 ja 2019. Kymmenkunta Charitén tutkijaa on saanut Nobelin palkinnon..
Charitéssa on hoidettu muun muassa Aleksei Navalnyia ja Julija Tymošenkoa.
Kuormasto

Kuormasto, myös huoltokolonna, tarkoittaa sotilasyksiköiden mukana liikkuvaa huoltoa.
Kuormasto on sotilaallisia huoltokuljetuksia suorittavan kuljetusyksikön tai kuljetusosaston vanhentunut nimitys. Sanan merkitys voitiin 1930-luvulla määritellä joko ahtaammin, jolloin kuormastoon sisältyi vain hevosvetoisia ajoneuvoja, tai laajemmin, jolloin siihen katsottiin kuuluvan myös moottoriajoneuvoja.
Tarve erilliselle kuormastolle tuli yksiköiden kasvun mukana. Pienet yksikkö saattoivat tehdä hyvin pitkiä matkoja turvautuen pelkästään ympäristön tarjoamaan ruokaan ja veteen, mutta huoltaminen kävi vaikeaksi armeijoiden koon kasvaessa. Aseiden ja varusteiden, kuten painavien haarniskojen kehitys ja tuliaseiden mukaantulo kasvattivat sotilaiden tarvitseman materiaalin määrää. Kuormastosta tuli elinehto pitkille vastustajan alueelle ulotetuille sotaretkille. Tämän vuokse se oli usein tärkeä kohde vastustajan sotatoimille. 
Kuormastot puolestaan kasvoivat armeijoiden mukana. Esimerkiksi Ononjoen taisteluun päättyneellä sotaretkellä vuonna 1410 keisari Yonglen joukkoihin sanotaan kuuluneen jopa 300 000 miestä ja 30 000 vankkurin kuormasto.
Menneinä aikoina kuormasto koostui yleensä vetoeläinten, kuten hevosten ja härkien vetämistä vankkureista, mutta muitakin kuljetusmuotoja oli. Ristiretkellään 1100-luvulla Rikhard I Leijonamieli marssi Levanttiin autiomaan halki. Koska matka olisi ollut vaikeakulkuinen vankkureille ja niitä vetäville eläimille, turvautui hän laivoihin, jotka huolsivat hänen rannikon läheisyydessä kulkevia joukkojaan.
Thunder Bayn kansainvälinen lentoasema

Thunder Bayn kansainvälinen lentoasema (; ) on lentoasema Kanadan Ontarion provinssissa Thunder Bayn kaupungissa. Kentän omistaa Transport Canada ja sitä ylläpitää "Thunder Bay International Airports Authority". Vuonna 2007 lentoaseman kautta kulki 626 351 matkustajaa, lentoasema oli Ontarion kolmanneksi vilkkain ja Kanadan 15. vilkkain lentoasema.
Lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 1938. Osasyynä rakentamiseen oli työttömien työllistäminen kaupungissa. Alun perin lentoasema tunnettiin nimellä "Fort William Municipal Airport". Vuonna 1994 lentoasemalla suoritettiin laajamittaisia korjauksia ja uudistuksia. Tuolloin valmistui muun muassa uusi terminaalirakennus.
Yksinäisyys (albumi)

Yksinäisyys on Topi Sorsakosken kuudes ja soolouran toinen studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1991. Levy on ensimmäinen, jonka Sorsakoski teki erottuaan Agents-yhtyeestä.
Albumi julkaistiin C-kasettina, vinyylilevynä ja CD-levynä Parlophone-levymerkillä. Vuonna 2012 levystä julkaistiin remasteroitu uusi CD-painos. Albumin kansikuvan on ottanut ja suunnitellut Stefan Bremer.
Albumista tuli suuri menestys ja oli julkaisunsa yhteydessä Suomen listaykkösenä viikon ajan ja albumi pysyi yhteensä listalla 19 viikon ajan. 
Albumi saavutti kultalevyrajan jo julkaisuvuotenaan ja ylitti neljän vuoden kuluttua vuonna 1995 platinalevyrajan. Levyä on myyty yhteensä 64 022 kappaletta ja on täten Sorsakosken soolouran toisiksi myydyin levy heti hänen debyyttialbuminsa "Hurmion" jälkeen.
Albumilta julkaistiin kolme singleä, joista ensimmäisen singlen A-puolen kappale "Haavekuva" oli radioiden toiseksi soitetuin kappale kahden viikon ajan marraskuussa 1991.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Markku Johansson.
Tiger-luokka (taisteluristeilijä)

Tiger-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston taisteluristeilijäluokka, jonka piti alun perin olla osa edeltävää Lion-luokkaa. Luokkaan suunniteltiin kaksi alusta, mutta ainoastaan yksi valmistui, "HMS Tiger".
Tiger-luokan alusten piti alun perin olla Lion-luokan aluksia, mutta tammikuussa 1911 aloitettiin Vickers-Armstrongin telakalla Keisarillisen Japanin laivaston taisteluristeilijän Kongon rakentaminen. Kongon pääaseet oli sijoitettu uudella tavalla ainoastaan aluksen keulaan ja perään ja keskilaivaan sijoitettu torni oli jätetty kokonaan pois. Näin saatiin lyhyempään alukseen sama tulivoima kuin aiemmin. Samoin aluksen suojaa voitiin parantaa sisätilojen yhtenäistyessä.
Pameto

Oy Pameto Ab on suomalainen kiinnitystarvikkeita maahantuova ja valmistava yritys.
Yritys.
Pameto on perustettu perheyhtiönä vuonna 1952 ja se liittyi Etola-yhtiöihin vuonna 1996. Pameton logistiikkakeskus ja pääkonttori sijaitsee Vantaalla ja sen asiakaskunta painottuu metalli- ja raskaskonepajateollisuuteen. Pametolla on myös toimintayksiköt Seinäjoella, Tampereella, Kuopiossa, Turussa ja Oulussa.
Pameto-konserniin kuuluvat myös teollisuustarvikkeita valmistava Pameto Production, teollisuuden loppukäyttäjien ja ruuvitukkuliikkeiden palveluun erikoistunut Suomen Pultti, elektroniikka- ja ohutlevyteollisuuteen erikoistunut Pameto Electronics sekä rakennustarvikepuolella Helsingin Pultti Oy ja Dinsol Oy.
Daniel Bailey

Daniel Everton Bailey (s. 9. syyskuuta 1986) on antiguabarbudalainen pikajuoksija.
Vuonna 2003 Bailey karsiutui alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 100 metrillä välierissä ja oli 200 metrillä neljäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja karsiutui Ateenan olympialaisissa alkuerissä. Ateenan olympialaisten avajaisissa hän kantoi maansa lippua. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa hän voitti 100 metriä ja oli toinen 200 metrillä. Vuonna 2005 hän karsiutui Helsingin MM-kilpailuissa 100 metrin alkuerissä ja sijoittui alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa kolmanneksi 200 metrillä. Kansainyhteisön kisoissa 2006 hän karsiutui 100 metrin toisissa alkuerissä. Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 hänet hylättiin 60 metrin alkuerissä. Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa Calissa hän sai hopeaa 100 metrillä ajalla 10,18. Pekingin olympialaisissa 2008 hän selviytyi 100 metrin toisiin alkueriin.
Bailey alitti 100 metrillä kymmenen sekuntia ensimmäisen kerran 24. toukokuuta 2009 juostuaan Belémissä Brasiliassa ajan 9,99 s. Hän oli ensimmäinen Etelä-Amerikan maaperällä kymmenen sekuntia alittanut pikajuoksija. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 9,93 s. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän voitti 60 metrillä MM-pronssia ajalla 6,57. Saman vuoden Splitin maanosien cupissa hän sijoittui 100 metrillä toiseksi. Hän sai samalla matkalla hopeaa Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuissa Mayagüezissa 2011 ajalla 10,11. Daegun MM-kisoissa 2011 hän oli 100 metrin viides ajalla 10,26. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Bailey karsiutui Moskovan MM-kilpailuissa 2013 100 metrin alkuerissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ja karsiutui 100 metrillä välierissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän juoksi toisen osuuden Antigua ja Barbudan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän selviytyi 100 metrillä alkueristä jatkoon, muttei osallistunut välieräjuoksuun.
Bailey harjoittelee Usain Boltin kanssa ja heitä valmentaa Glen Mills. Baileyn ennätys 100 metrillä on 9,91 s, joka on myös Antiguan ja Barbudan ennätys.
Pjotr Apraksin

Kreivi Pjotr Matvejevitš Apraksin (, 1659 – 9. kesäkuuta 1728 Pietari) oli venäläinen valtiomies ja sotapäällikkö.
Apraksin johti vuosina 1702–1704 suuren Pohjan sodan aikana Inkerinmaalla ruotsalaisia vastaan toiminutta armeijaa. Hän toimi vuonna 1705 Astrahanin kuvernöörinä ja vuosina 1708–1713 Kazanin kuvernöörinä. Apraksin sai vuonna 1709 pajarin arvon ja oli Venäjällä viimeinen arvon saanut. Vuonna 1718 häntä syytettiin aluksi tsarevitš Aleksein rikostoveriksi, mutta vapautettiin syytteistä. Apraksin oli myöhemmin mukana tuomitsemassa Alekseita. Vuonna 1722 Apraksin nimitettiin oikeuskollegion johtajaksi.
Tuovi Tenetti

Ida Maria Hollmérus-Deneddi, kirjailijanimi Tuovi Tenetti (2. elokuuta 1880 Sotkamo – 1. elokuuta 1944 Tampere) oli suomalainen kirjailija.
Tenetin historiallinen romaani "Maria Garvolia - rikas elämä" perustui Siikajoella syntyneen Maria Garvoliuksen (1740–1808) elämänvaiheisiin. Tenetti oli Garvoliuksen pojanpojan, Kajaanin kappalaisen Gustaf Fredrik Högmanin tyttärentytär.
Lappland

Lappland (ruotsia, norjaa tai saksaa: "Lappi") tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Ilma Virtala

Ilma Virtala (oik. Ilma Karoliina Näätänen, o.s. Virtanen; 24. lokakuuta 1886 Nousiainen – 31. joulukuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, professori Esko Näätäsen äiti.
Ilma Virtala toimi hierojana Helsingissä. Hän kirjoitti Suomenaiheisiin liittyneet romaanit "Valkea kansa", "Kosken laulu", "Jääkärin sisko", "Tuomion jälkeen" ja näytelmän "Heikki Ortela". Lisäksi Virtala kirjoitti avioliittoromaanin "Anja rouva". Myöhempinä vuosinaan hän laati enimmäkseen uskonnollisia kirjoitelmia toimien muun muassa Viikkosanomien, Emäntälehden ja viimeksi myös Kotimaa-lehden vakinaisena avustajana.
Kurlaajaluuranen

Kurlaajaluuranen ("Grallaricula flavirostris") on Keski- ja Etelä-Amerikassa elävä luuriin kuuluva pienikokoinen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kurlaajaluuranen on noin 10 cm. Laji on muodoltaan pieni ja pallomainen ja pyrstö on lähes olematon. Selästään ja siivistään lintu on väriltään tummanruskea ja päälaeltaan hivenen harmahtava. Naama ja rinta ovat väritykseltään okrankeltaiset. Rinnassa on myös raidoitusta. Rinnan okran väri muuttuu valkoiseksi vatsassa. 
Levinneisyys, elinympäristö ja elintavat.
Kurlaajaluurasta tavataan Costa Ricassa, Panamassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Boliviassa. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden vuoristometsien pohjakerrokset. Yleensä lajia tavataan metsissä, jotka sijaitsevat 500–2 100 metrin korkeudella merenpinnasta.. Kurlaajaluuraset elävät yleensä yksin tai pareittain. Lintu on aktiivinen ja vaikea havaita pienen koon ja nopeiden liikkeiden vuoksi.
Pesintä.
Ensimmäisen kerran kurlaajaaluurasen pesä löydettiin Boliviasta La Pazin maakunnasta 25. marraskuuta 2001. Kuppimainen pesä sijaitsi kuolleen puun oksalla epifyyttien seassa 46 cm maanpinnan yläpuolella ja oli rakennettu kasvikuiduista, lehdistä ja saniaisten osista sekä vuorattu sammalella. Pesässä oli kaksi vaalean kahvinruskeaa, pilkullista munaa. 
Taksonomia.
Kurlaajaluurasen luokittelu eli taksonomia on epäselvä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, "flavirostris" ja "boliviana", tosin ITIS ei tunne lainkaan alalajeja. On esitetty, että nämä kaksi alalajia tulisi yhdistää yhdeksi uudeksi lajiksi "Grallaricula boliviana".