tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
A100

A100 (myös "Salonkivaunu A 100") on VR-yhtymän omistuksessa oleva puurakenteinen salonkivaunu. Vaunu rakennettiin vuonna 1927 Walter Ahlströmin yksityiseksi salonkivaunuksi. Vuonna 1937 vaunu siirtyi Valtionrautateiden käyttöön. Vaunua käytettiin kulkulaitosministerin ja VR:n pääjohtajan edustusvaununa. Viimeisinä käyttövuosinaan 1990-luvun puoliväliin saakka vaunu oli vuokrattavissa. Vaunua säilytettiin tällöin Ilmalassa. Nykyään vaunu on Suomen Rautatiemuseossa Hyvinkäällä, ja se kuuluu perinnejuna Valtterin kokoonpanoon.
A100 eroaa muista puuvaunuista muun muassa pyöristettyjen kulmien ja kaarevakulmaisten ikkunoiden osalta. A100-vaunussa on alun perin ollut liukulaakeroidut 3-akseliset Pullman-telit. Pullman-telien kehys oli osittain puuta. Telit on vaihdettu 1960- tai 1970-luvulla nykyisiin München-Kassel-tyyppisiin teleihin. Vaunu kunnostettiin vuosina 2010–2011.
Mothers Against Sex Association

Mothers Against Sex Association oli suomalainen yhtye. Se perustettiin Turussa lokakuussa 1994. Perustajajäsenet olivat Ville Mäntynen (laulu), Raimo Pesonen (rummut), Olli "Opa" Nikoskelainen (kitara) ja Piretta Kesseli (basso ja taustalaulu). Yhtyeen ideana oli soittaa meteliä (). Johtohenkilö Mäntysen kiinnostus dekadenttiin ja absurdiin kirjallisuuteen kuului laulujen sanoituksissa, kun taas sävellykset ja sovitukset tehtiin bändin yhteistyönä. Bändi keikkaili ahkerasti ja soitti muun muassa Tavastia Klubilla. Kun Kesseli lähti yhtyeestä helmikuussa 1996, yhtyeen basistiksi tuli Tommi Saha Vox Flatus -yhtyeestä. Samalla taustalaulajaksi pestattiin Annamari Vänskä.
Myöhemmin yhtye koki vielä enemmän kokoonpanomuutoksia. Alttoviulisti Paulina Ahokas liittyi mukaan, ja Opa Nikoskelaisen erottua kitaransoittajaksi tuli Xysmassakin vaikuttanut Toni Stranius. Viimeisen kokoonpanomuutoksen yhtye koki Paulina Ahokkaan erottua, Sami Puustisen (myös Vox Flatus -yhtyeestä) korvattua Raimo Pesosen rumpalina ja Santtu Jokisen liityttyä mukaan kosketinsoittajaksi. Tällä Mäntynen/Saha/Stranius/Puustinen/Jokinen-kokoonpanolla yhtye äänitti sen viimeiseksi jääneen, vielä julkaisemattoman levynsä "Same, same but different".
Yhtyeen musiikkityyli vaihtui alkuaikojen kitararäimeestä Paulina Ahokkaan kauden viuluvetoisen soundin kautta lopulliseen, leijuvampaan ja maalailevampaan musiikkiin. 
Mothers Against Sex Association lopetti toimintansa vuonna 2002 laulaja Ville Mäntysen kuoltua. Vuoden 2006 heinäkuussa yhtyeen jäsenistöstä kuoli myös kitaristi Toni Stranius.
Diskografia.
Lisäksi kappale "One second" on kuultavissa Zerga-levy-yhtiön kokoelmalla "Cabaret Nocturno vol III" (2002). Tämä on Mothers Against Sex Associationin alkuperäiskokoonpanon ainoa julkaistu äänite.
Siilikkäät

Siilikkäät (Arctiidae), entiseltä nimeltään siilikehrääjät, ovat yökkösmäisiin perhosiin (Noctuoidea) kuuluva heimo. Heimon perhoset ovat usein värikkäitä ja varoitusvärisiä.
Siilikäslajien koko ja ulkonäkö vaihtelevat erittäin paljon. Siipiväli on lajista riippuen 5–100 mm.
Siipien kuviointi vaihtelee suuresti, eikä ryhmällä ole juuri sille tyypillisiä siipikuvioita. Osa lajeista on vaatimattoman näköisiä, mutta monet varsinkin kookkaammista lajeista ovat kirjavia ja hyvin kirkasvärisiä. Siivissä on usein sininen tai vihreä metallinen hohde. Takasiipien siipisuonitus on ryhmälle tyypillinen. Monilla lajeilla imukärsä on surkastunut, mutta toisilla se on hyvin kehittynyt.
Keskeisenä tuntomerkkinä naaraan takaruumissa, munanasettimen yhteydessä on pari feromonirauhasia, jotka se voi työntää ruumiinsa ulkopuolelle. Rauhasten pituus ja muoto vaihtelevat. Monilla siilikkäillä on myrkkyrauhanen keskiruumiinsa prothoraxissa. Myrkkyrauhasen ansiosta ne voivat uhattuna erittää pisaroittain muun muassa asetyylikoliinia ja histamiineja sisältävää nestettä. Lisäksi perhosten erityisenä piirteenä on uurteisesta levystä muodostuva, ultraäänen tuottamiseen sopiva tymbaalielin keskiruumiin takaosassa. Äänen taajuus on 20–60 kHz ja sen tarkoituksena on luultavasti varoittaa lepakoita sekä muita öisiä saalistajia perhosen myrkyllisyydestä. Eräiden arvioiden mukaan ääni voi myös häiritä lepakoiden kaikuluotausta tehden perhosen lepakolle näkymättömäksi. Soukkoperhosilla (Syntominae) tymbaalielin on kuitenkin surkastunut tai puuttuu kokonaan.
Toukat ovat useimmiten tummia. Ne elävät ravintokasvilla vapaina ja ovat tavallisesti tiheän karvoituksen peittämiä ja usein myrkkypiikeillä varustettuja. Myös toukkien karvoituksen yksityiskohdat toimivat ryhmää yhdistävänä piirteenä. Kotelo on usein viimeisen toukkanahan karvojen suojaama.
Maailmasta siilikäslajeja tunnetaan noin 11 000. Niistä palearktisella alueella tavataan noin 350 lajia ja Euroopassa 98. Siilikkäitä tavataan kaikenlaisissa ympäristöissä ja muutamat lajit elävät hyvinkin karuissa olosuhteissa korkealla vuoristoissa tai tundralla. Ryhmä jaetaan kolmeksi alaheimoksi, joista kahden edustajia löytyy Suomesta. Keltasiipien alaheimon (Lithosiinae) lajeja on Suomessa 17 ja aitosiilikkäiden alaheimon (Arctiinae) lajeja on tavattu parikymmentä.
Giuseppe Acerbi löysi ensimmäisenä maailmassa aitosiilikkäisiin kuuluvan pohjansiilikkään ("Acerbia alpina") Suomesta, Enontekiöltä, vuonna 1799.
Massachusetts State House

Massachusetts State House on Yhdysvaltain osavaltion Massachusettsin lainsäädäntörakennus. Se sijaitsee Bostonissa. Rakennuksen peruskivi muurattiin vuonna 1795, ja rakennustyöt saatiin lopulta päätökseen vuonna 1798. Rakennus edustaa Yrjöjen kauden uusklassismia. Sen suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti Charles Bulfinch. 
Rakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen kansallisrekisteriin (NRHP) vuonna 1966. Sille on myös myönnetty National Historic Landmark -arvo.
K-33

K-33 (tunnusnumero 921) oli Neuvostoliiton laivaston Hotel-luokan (Projekti 658) ydinsukellusvene. Alus kuului Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon. Se oli palveluksessa vuoteen 1990, minä aikana alus oli osallisena kahdessa haverissa.
Valmistus.
Alus tilattiin Severodvinskistä. Se laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1961 ja otettiin palvelukseen 5. heinäkuuta 1961.
Palvelus.
"K-33" törmäsi 12. huhtikuuta 1963 Kattegatin salmessa suomalaiseen Enso Gutzeitin omistamaan rahtilaiva M/S "Finnclipperiin" noustessaan syvyyksistä pintaan. Rahtilaiva oli kuljettamassa 6 000 tonnin paperilastia Yhdysvaltoihin ja sukellusvene matkalla Pohjois-Atlantille. Törmäyshetkellä sää oli sumuinen. Rahtialus pysäytettiin välittömästi törmäyksen tapahduttua, ja se kääntyi takaisin tutkimaan, olisiko tuntematon sukellusvene avun tarpeessa. Kaksi neuvostoliittolaista upseeria tuli laivaan kertomaan sukellusveneen vaurioituneen, muun muassa saaneen törmäyksessä taipuman kylkeen. Neuvostoupseerit eivät paljastaneet kansalaisuuttaan laivan miehistölle vaan selittivät kuuluvansa vain Varsovan liittoon. Suomalaiset kuitenkin näkivät selvästi sukellusveneen kyljessä olleen tunnusnumeron 921.
Suomalaisalus onnistui vuotavana purjehtimaan yli Atlantin Yhdysvaltoihin, ja "K-33" selvisi pahoin vaurioituneena Murmanskin laivastotukikohtaan Neuvostoliittoon. "Finnclipper" purki paperilastinsa Bostonissa ja jatkoi sieltä New Yorkiin, jossa tapahtuneesta annettiin poikkeuksellisesti meriselitys. Selvitys salattiin 44 vuodeksi, eikä siitä kerrottu julkisuudessa mitään.
Norjalaisen ympäristöjärjestön mukaan alus oli pitkään telakoituna vuosina 1963–1964. Korjaustöiden aikana veneen polttoainekapseli varustettiin uusilla uraanisauvoilla ja sen ohjusjärjestelmä uudistettiin mahdollistamaan vedenalainen laukaisu. Sillä sattui vuonna 1965 säteilyonnettomuus sen ollessa Arktisella alueella.
Muuta.
Jaakko Varimaa, laivan miehistön jäsen, julkaisi Kattegatissa tapahtuneesta onnettomuudesta kirjan "Sukellusvene sumussa" 4. huhtikuuta 2007, jolloin tapaus tuli suuren yleisön tietoon.
Kairosmaja

Kairosmaja on Kansan Raamattuseuran (KRS) toimintakeskus Lapissa. Se sijaitsee Pelkosenniemen kunnassa Pyhätunturin juurella. Sana "kairos" on kreikkaa ja tarkoittaa (Jumalan) aikaa. Kairosmaja on aloittanut toimintansa vuonna 1974. Siellä on monipuoliset liikuntamahdollisuudet: talvisin järjestetään hiihtoviikkoja sekä kesäisin ja syksyisin patikkaviikkoja. Lisäksi on runsaasti muuta toimintaa. Majalla on myös mahdollisuus majoittua osallistumatta toimintaan. Kairosmajan yhteydessä on Revontulikappeli, jossa järjestetään hengellisiä tilaisuuksia ja konsertteja.
Kansan Raamattuseura oli jo 1960-luvulla järjestänyt hiihto- ja patikkaleirejä Lapissa lähinnä Äkäslompolossa. Eräs leirien vetäjistä, Erkki Leminen, sai KRS:ltä pyynnön etsiä Lapista omaa leirikeskusta. Vuonna 1973 Leminen löysi Pelkosenniemen kunnan hirsikämpän Pyhäjärven rannalta. Valituskierroksien jälkeen keväällä 1974 KRS sai ostettua majan kunnalta. Leminen nimesi päiväkirjaansa majan Kairosmajaksi, koska oli lukenut, että psykiatriassa "kairos" tarkoittaa uudestisyntymisen tapaista parantumista ja kuullut, että kreikaksi se tarkoittaa "aikaa, Jumalan hetkeä, otollista aikaa".
Jalkaväkirykmentti 25 (jatkosota)

Jatkosodan Jalkaväkirykmentti 25 (JR 25) oli jatkosodan Suomen maavoimien rykmentti, joka oli koottu Kymenlaakson reserviläisistä. Rykmenttiä kutsuttiin "Piikkirykmentiksi" vanhan kappalemitta piikin mukaan, joka tarkoitti ennen 25 pennin rahaa.
Perustaminen.
Rykmentti perustettiin Kymenlaaksossa 18. kesäkuuta 1941 pääosin Anjalan, Sippolan, Iitin, Jaalan ja Valkealan miehistä.
Komentaja(t).
Rykmentin komentajaksi tuli everstiluutnantti Ilmari Pallari, joka joutui väistymään 20. kesäkuuta 1944 komentajan tehtävistä, kun hän joutui 4. divisioonan komentajan Pietari Autin hampaisiin. Seuraajakseen hän sai Jalkaväkirykmentti 5:n pataljoonan komentajan Auno Kuirin, joka ei nauttinut rykmentin miesten suosiota.
Rykmentin taistelut.
Rykmentti taisteli jatkosodan alussa Nuijamaalta Viipuriin ja oli purkamassa Sommeen suurmottia. Rykmentti siirrettiin Itä-Karjalaan, jossa se koki kovia verisissä Villavaaran taisteluissa. Piikkirykmentti jatkoi etenemistä aina Karhumäkeen ja sieltä Hiisjärvelle koviin taisteluihin. Rykmentti oli asemasodan ajan asemissa Seesjärven ja Maaselän alueella. Kesäkuussa Piikkirykmentti oli matkalla Syvärille, kun suurhyökkäys Kannaksella alkoi ja rykmentti vietiin Kannakselle. Pataljoonat purettiin Kämärällä 16. kesäkuuta 1944, josta marssien siirtyivät Kaukjärvi-Mikkeljärvi kannakselle. Rykmentti koki siellä kovia jääden mottiin, josta pitkin metsiä miehet vaelsivat uusiin asemiin Talin maastoon. Taistelut jatkuivat Tali-Karisalmi-Ihantala alueella sodan loppuun asti. Rykmentti kotiutettiin 4. marraskuuta mennessä Kymenlaaksossa.
Sodan jälkeen.
Sodan jälkeen miehet kokoontuivat rykmentin perustamispäivänä 18. kesäkuuta Kouvolassa. Tilaisuuteen kuului muun muassa seppeleen laskut ja ohimarssi, jonka otti vastaan aina kuolemaansa asti eversti Ilmari Pallari. Myöhemmin ohimarssi on jäänyt ja tilaisuudessa vain seppeleen laskut esimerkiksi Pallarin haudalla. Nykyään rykmentin perinteitä vaalii Karjalan Prikaatin killan Osasto Piikki jossa on Maakuntajoukkojen reserviläistä, Seppele lasketaan edelleen joka vuosi muistomerkille
Gary Kelly

Gary Kelly (s. 9. heinäkuuta 1974 Drogheda, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija. Hän edusti koko ammattilaisuransa Leeds Uniteda. Hän pystyi pelaamaan oikealla laidalla puolustajana, tai keskikenttäpelaajana.
Kelly siirtyi nuorten sarjoista Leedsiin kaudeksi 1991–1992, jolloin teki myös ensiesiintymisensä Englannin pääsarjassa, joka tunnettiin vielä nimellä 1. divisioona. Kauden päätteeksi Leeds voitti myös mestaruuden. Tämän jälkeen Kelly oli säännöllisesti Leedsin pelaavassa kokoonpanossa aina uransa loppuun asti lukuun ottamatta kautta 1998–1999.
Kelly pelasi Leedsissä 430 liigapeliä, joissa teki kaksi maalia. Hän ilmoitti lopettamisestaan kauden 2006–2007 jälkeen .
Irlannin maajoukkueessa Kelly pelasi urallaan 52 ottelua. Mukaan mahtuivat myös vuoden 1994 ja 2002 MM-kilpailut. Maaleja Kelly teki maajoukkueurallaan kaksi.
Rui Marques

Manuel Rui Marques, tunnetaan myös nimellä Rui Manuel Marques, (s. 3. syyskuuta 1977 Luanda) on angolalainen jalkapalloilija. Hän syntyi Luandassa, Angolassa, mutta muutti jo lapsena Portugaliin. Marques pelasi puolustajana ja hänet tunnettiin nopeista sprinteistä ja kovista taklauksista.
Marquesin ammattilaisura alkoi kaudella 1999–2000 Saksan SSV Ulmissa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Hertha BSC Berliniin, jossa pääsi pelaamaan vain yhdessä ottelussa. Kaudet 2001–2004 Marques edusti VfB Stuttgartia.
Portugalilaisseura CS Marítimo hankki Marquesin kaudeksi 2004–2005. Hän ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut murtautumaan vakituiseen kokoonpanoon ja Marítimo vapautti pelaajan kauden jälkeen. Tämän jälkeen hän siirtyi Englantiin ja Leedsiin. Keväällä 2006 hän käväisi myös lainassa Hullissa, mutta pesti jäi loukkaantumisen takia vain yhteen otteluun.
Marques edusti Angolan maajoukkuetta MM-kisoissa 2006 ja pääsi kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle.
Papa Bouba Diop

Papa Bouba Diop (28. tammikuuta 1978 Dakar – 29. marraskuuta 2020 Pariisi) oli senegalilainen jalkapalloilija, joka edusti muun muassa Englannin Valioliigan Fulhamia ja Portsmouthia. Senegalin jalkapallomaajoukkueessa Diop pelasi 63 ottelua.
Vuoden 2002 MM-kisoissa Diop teki kisojen avausmaalin Ranskaa vastaan. Hän toimi myös maajoukkueensa kapteenina.
Diop kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 42-vuotiaana marraskuussa 2020. Joidenkin tietojen mukaan kyseessä oli keuhkosyöpä.
Matti Aho (jääkiekkoilija)

Matti Aho (s. 28. tammikuuta 1983 Halikko) on suomalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Pelipaikaltaan Aho oli hyökkääjä. Hän pelasi 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Turun Palloseurassa ja Tapparassa yhteensä 265 ottelua.
Aho oli perusvarma suorittaja ja karvaajan roolissa parhaimmillaan. Hyvä luistelutaito ja nopeus olivat hänen valttejaan, vaikkakin epätasaisuus otteluiden välillä yksi suurimmista heikkouksista. Kaudeksi 2008–2009 Aho siirtyi Tapparaan kolmen vuoden sopimuksella.
Tapparassa Aho ei saanut kunnolla peliaikaa, pelasi kolme ottelua Mestiksen Kiekko-Vantaassa ja lähti loppukaudella vuokralle Allsvenskanin Växjö Lakersiin. Seuraavalla kaudella Aho ei jatkanut Tapparassa ja teki Mestiksen KooKoon kanssa sopimuksen vasta tammikuussa 2010. Alkukauden hän oli pelaillut vain harrastesarjoissa. KooKoossa hän pelasi 19 runkosarja- ja pudotuspeliottelua ja teki niissä 11 pistettä. Seuraavana syksynä Aho teki sopimuksen TuTon kanssa.
Haiyang

Haiyang on Kiinan kansantasavallan merentutkimussatelliittiperhe. 
Haiyang-1A laukaistiin 15. toukokuuta 2002 . Se mittasi mm. meren pintalämpötilaa ja meren väriä. Mittausalueina olivat Bohainmeri, Keltainenmeri, Itä-Kiinan meri ja Etelä-Kiinan meri. Satelliitin toiminta-aika oli kaksi vuotta ja päättyi huhtikuussa 2004. Sen dataa käyttää 126 kiinalaista tieteellistä instituuttia ja valtion laitosta.
11. huhtikuuta 2007 Kiina laukaisi Haiyang-1B-satelliitin . Tämä toimii kolmen vuoden ajan. Satelliitin intrumenttien mittausresoluutio on suurempi kuin edeltäjällä ja satelliitti tuottaa kolminkertaisen määrän tietoa. 
Satelliitit rakensi China Aerospace Corporation. Kantorakettina oli molemmissa tapauksissa Pitkä Marssi.
Luonnonfilosofian seura

Luonnonfilosofian seura – Samfundet för naturfilosofi ry on vuonna 1988 perustettu suomalainen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää luonnontieteiden ja niiden sovellusten herättämien filosofisten kysymysten harrastusta ja tutkimusta. Luonnonfilosofian seura pyrkii kokoamaan tiedeyhteisön eri haarojen edustajat keskusteluyhteyteen, jossa maailmankuvaa, olemassaoloa ja inhimillistä tietoa siitä voidaan tarkastella ja täsmentää kunkin erikoisalan saavutusten valossa. 
Luonnonfilosofian seuran synty ja alkuvaiheet liittyvät Helsingin yliopiston ydinfysiikan professori K. V. Laurikaisen (1916–1997) toimintaan hänen jäätyään eläkkeelle vuonna 1979 ja ryhdyttyään pitämään seminaareja yliopiston fysiikan laitoksella. Alkuaikoina seuran seminaarit käsittelivät pääasiassa modernin fysiikan ja erityisesti kvanttimekaniikan filosofian kysymyksiä.
Seura perustettiin 17. marraskuuta 1988 ja rekisteröitiin 8. tammikuuta 1990. Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäseneksi se hyväksyttiin vuonna 1993. Luonnonfilosofian seuralla on vuodesta 1998 alkaen ollut toimipaikka Tieteiden talossa Helsingissä. Luonnonfilosofian seuran jäseneksi voivat liittyä kaikki seuran tavoitteista ja toiminnasta kiinnostuneet. Seuran jäsenrekisterissä oli vuoden 2011 alussa 140 henkilöä.
Seura kokoontuu esitelmätilaisuuksiin, joihin yleisöllä on vapaa pääsy. Seura järjestää myös laaja-alaisempia tilaisuuksia, esimerkiksi ”Luonnontieteen haaste filosofialle ja teologialle” (1996), ”Onko suhteellisuusteorian lähtöolettamuksille vaihtoehtoja” (2000), "Models in physics and cosmology" (2010) ja "Aivot ja mieli, käsitteet ja kieli" (2011), "Scientific Models and a Comprehensive Picture of Reality" (2016), ja "Unification in Physics and Philosophy" (2019).
Taiyuanin avaruuskeskus

Taiyuanin avaruuskeskus () on yksi Kiinan kansantasavallan kolmesta satelliittien laukaisukeskuksista. 
Se sijaitsee Kelanissa Shanxin provinssissa Pohjois-Kiinassa. Keskukseen menee kaksi junarataa, jotka erkanevat Ningwu-Kelan-pääradasta. Se perustettiin vuonna 1966. Se otettiin käyttöön vuonna 1968. Keskus sijaitsee 1500 metrin korkeudessa, josta on oma sääolosuhteisiin liittyvä etunsa kantorakettien laukaisutoiminnassa.
Keskusta käytetään kaukokartoitus- ja tiedesatelliittien laukaisuihin. Sen alueella on tekninen keskus ja miehittämättömien avaruusalusten lennonjohtokeskus. 
Pitkä Marssi -kantorakettien laukaisuja varten on keskuksessa on kaksi laukaisutornia
Vanhimmisto (Jehovan todistajat)

Vanhin on Jehovan todistajien seurakunnissa vastuutehtävässä oleva kastettu miespuolinen henkilö. Heitä sanotaan myös valvojiksi. Vanhimmistoon pääseminen edellyttää 1. Timoteuksen kirjeen 3:1-7 vaatimusten täyttämistä. Yleensä jokaisessa seurakunnassa on ainakin koordinaattori, palvelusvalvoja ja sihteeri. Ennen 1970-lukua joka seurakunnassa oli vain yksi vanhin, joka oli samalla paikallisen seurakunnan johtajana. Myöhemmin tuli muutos, että vanhimman tehtäviä jaetaan useammille eri henkilöille. 
Vanhimmilla on ohjekirja "Kiinnittäkää huomiota itseenne ja koko laumaan", jonka sisällö on luottamuksellista. Kirjan nimi perustuu Raamatun jakeeseen Apostolien teot 20:28. Vanhimpien kirjan kaikki periaatteet on kirjoitettu kaikille julkiseen Vartiotorni-lehteen ja kirja sisältää lähinnä lainauksia Raamatusta. 
Vanhimpien asema ja toiminta.
Vanhimpana oleminen ei Jehovan todistajien näkemyksen mukaan merkitse jalustalla olemista, vaan kyseessä on palvelutehtävä. Vanhimmat johtavat joka viikko seurakunnan kokouksia ja johtavat evankelioimistyötä, jota he tekevät kuten muutkin Jehovan todistajat, pyrkien valmentamaan heitä ja itseään sen osalta. Vanhimpien odotetaan kiinnittävän erityisesti huomiota kunkin yksilön hengellisiin tarpeisiin.
Jehovan todistajia kehotetaan jatkuvasti olemaan avoimia vanhimmille, ottaen nöyrämielisesti ohjeet ja opetukset vastaan. Vanhimmat päättävät kurinpitotoimenpiteistä, esimerkiksi seurakunnasta erottamisesta tai siitä, saako kurinpitotoimien kohteena oleva henkilö vastata ja pitää puheenvuoroja kokouksissa, ja onko seurakunnan jäsen syyllistynyt johonkin syntiin.
Mikäli joku seurakunnasta on syyllistynyt johonkin rikkomukseen, vanhimmat tarvittaessa kutsuvat koolle "oikeuskomitean", joka käsittelee asiaa, kuulustelee syyllistynyttä ja antaa päätökset. Vanhimpien tehtävistä on myös kerrottu Jehovan todistajien kirjoissa "Järjestetyt tekemään Jehovan Tahto" ja "Palvo Jumalaa".
Vanhimman tehtävän menettämiseen voivat johtaa useammat synnit, kuten aviorikos tai alkoholin liikakäyttö, tai myös silloin, mikäli perheenjäsen luopuu uskostaan ja lähtee Jehovan todistajista, mikäli voidaan osoittaa että vanhin ei ole kunnolla yrittänyt kasvattaa häntä Raamatun opetusten mukaan. Tämä perustuu myös 1. Timoteuksen kirjeen jakeeseen "Jos joku ei osaa johtaa omaa huonekuntaansa, kuinka hän voi pitää huolta Jumalan seurakunnasta?" (1 Tim. 3:5).
Valvojat.
Lisäksi:
Lannevesi

Lannevesi on noin 600 asukkaan kylä Saarijärvellä, joka sijaitsee noin 50 kilometriä Jyväskylästä pohjoiseen. Lanneveden naapurikyliä ovat Uurainen etelässä ja Tarvaala pohjoisessa. Kylä on saanut nimensä Lannevesi-järven mukaan. Toinen suuri vesistö Lannevedellä on Summanen. Varsinaisen Lanneveden keskustan lähialueet ovat Laihankylä, Kyyränkylä, Palsankylä, Mäkikylä ja Hoikankylä.
Lannevedelle perustettiin ensimmäinen kauppapuoti vuonna 1896. Lanneveden osuuskauppa aloitti toimintansa vuonna 1920. Enimmillään kylällä on ollut puolenkymmentä kauppaa. Viimeinen kyläkauppa, Kyläkauppa Mimmi suljettiin 2000-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen Lannevedellä oli useita erikoisliikkeitä, kuten urheilukauppa, ja kirjakauppa osuusliikkeen yhteydessä. Kylällä on toiminut myös postitoimisto, matkahuolto ja kahvila. Pankkitoiminta kylällä alkoi vuonna 1929. 
Lannevedellä toimii Lanneveden alakoulu, joka on perustettu vuonna 1899 sekä Lanneveden POP Pankki. Pankin yhteydessä toimii myös asiamiesposti. Kylällä toimii aktiivinen Lanneveden Sampo Nuorisoseura ry, joka on muun muassa julkaissut vuonna 1998 kyläkirjan ”Tuttua seutua Lanneves”. Nuorisoseurantalo Sampola on ahkerassa käytössä juhla- ja harrastuskäytössä. Lannevedellä järjestetään joka juhannus Kiimasen savulenkki -urheilutapahtuma. Tapahtumaa on järjestetty vuodesta 1983 lähtien.
Lannevedellä vaikuttaneita tai Lannevedeltä kotoisin olevia tunnettuja henkilöitä ovat esimerkiksi Kirsti Paakkanen, taiteilija Frans Toikkanen ja näyttelijä Tarmo Manni.
Lannevesi valittiin vuonna 2014 Keski-Suomen Vuoden kyläksi.
Tytsjerksteradiel

Tytsjerksteradiel () on kunta Friisinmaan provinssissa, Alankomaissa. Pinta-alaa kunnalla on 161,42 neliökilometriä, josta vettä on 11,75 km² ja asukkaita kunnassa on 32 201 (1.2.2008). 
Kunnan nimi oli aiemmin Tytsjerk (nimi oli todennäköisesti peräisin sanasta Tziezerek). Tsjerk on friisiä ja tarkoittaa kirkkoa. Vuoteen 1989 kunnan virallinen nimi oli hollanninkielinen Tietjerksteradeel. Nykyinen nimi, Tytsjerksteradiel, on friisinkielinen nimi.
Asutuskeskukset.
Suluissa olevat nimet ovat paikkojen hollanninkielisiä nimiä.
Sylvia Daoust

Sylvia Daoust CM, CQ (24. toukokuuta 1902 Montreal, Quebec, Kanada – 19. heinäkuuta 2004 Montreal, Quebec, Kanada) oli kanadalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli taidekoulussa Montréalissa ja lisäksi Euroopassa. Hän toimi kuvanveiston professorina.
Daoust opetti vuosikymmeniä taidekouluissa Montréalissa ja Québecissa. Hänelle myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki. Hän oli Sculptors' Society of Canadan (SSC) jäsen.
Huomattava osa Daoustin teoksista on aihepiiriltään uskonnollisia. Vaikutteita on sekä klassistisesta taiteesta että modernismista. 
Sylvia Daoust kuoli heinäkuussa 2004 täytettyään muutamaa kuukautta aikaisemmin 102 vuotta. Taiteilijan teoksiin kuuluvat muun muassa "Mary Queen of the World" sekä Édouard Montpetit'n patsas, joista molemmat sijaitsevat Montréalissa, viimeksi mainittu kaupungin yliopistolla.
Géza Képes

Géza Képes (1909 Mátészalka, Unkari – 1989 Budapest, Unkari) oli unkarilainen runoilija ja kääntäjä. Hän käänsi suomalaista kirjallisuutta unkariksi, muun muassa kansanrunoutta ja Eino Leinon tuotantoa.
Képesin runoutta on julkaistu suomeksi kokoelmissa "Unkarin lyyra" (1970) ja "Kaivojen maa" (1970).
Reunuskilpikonna

Reunuskilpikonna ("Testudo marginata") on suurin luonnonvaraisena Euroopassa elävä maakilpikonna. Sitä pidetään myös lemmikkinä. Reunuskilpikonnan maahantuontiin tarvitaan CITES-todistus.
Ulkonäkö ja koko.
Reunuskilpikonna voi kasvaa 35 cm pitkäksi ja painaa viisi kiloa. Kilven ulkoreuna on sahalaitainen. 
Aikuisen yksilön selkäpanssarin pohjaväri on lähes musta, ja siinä on keltaisia kuvioita.
Levinneisyys.
Reunuskilpikonnia elää villeinä Kreikassa ja Balkanilla. Sitä on istutettu luontoon Italiassa ja Sardiniassa. Se pärjää vuoristoisemmilla seuduilla kuin kreikankilpikonna.
Ravinto.
Reunuskilpikonna on kasvinsyöjä. Lemmikkikonnan ruokinnassa pitää varoa liian sokeripitoisia ruokia.
Ultra Mobile Broadband

UMB () on tuotenimi 3GPP2-projektille, jossa oli tarkoitus kehittää CDMA2000 matkapuhelinstandardi vastaamaan seuraavan sukupolven vaatimuksia. Järjestelmän oli tarkoitus käyttää OFDMA-teknologiaa, sekä kehittyneitä antennitekniikoita saavuttaakseen enimmillään 280 Mbit/s -datasiirtonopeuden. UMB projektin tarkoitus oli tehostaa huomattavasti matkapuhelinjärjestelmän kapasiteettia parantamalla esimerkiksi radiotaajuutta. Projektin tarkoitus oli pienemmillä kuluilla parantaa nykyisiä palveluita, sekä saada lisää sisältöä matkapuhelinverkkoihin. Teknologia olisi tarjonnut tarjoaa käyttäjille IP-pohjaiset palvelut täysin mobiilissa ympäristössä. UMB-standardisointia odotettiin valmiiksi vuoden 2007 puolivälissä, ja tekniikan odotettiin saavan lopullisen kaupallisen muotonsa vuoden 2009 puolivälissä. 
Toimiakseen kaikkialla UMB:n oli tarkoitus tukea jo olemassa olevia tekniikoita kuten esimerkiksi CDMA2000.
Avainominaisuudet, joista nimi muodostuu:
Ellen Burstyn

Ellen Burstyn (oik. Edna Rae Gillooly s. 7. joulukuuta 1932 Detroit, Michigan Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Ura.
Burstyn teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1957, ja vuonna 1975 hänet palkittiin Tony Awardilla parhaasta naispääosasta "Same Time, Next Year". Vuonna 1990 Ellen Burstyn voitti Sarah Siddons Awardin työstään Chicago Theatressa. Vuoteen 1970 asti hän näytteli lähes kaikki roolinsa nimellä Ellen McRae, jonka jälkeen hän otti kolmannen aviomiehensä sukunimen, Burstyn.
Burstyn oli ensimmäistä kertaa Oscar-ehdokkaana vuonna 1971 elokuvasta "Viimeinen elokuva". Hän voitti vuoden 1974 parhaan naispääosan Oscarin elokuvasta "Alice ei asu enää täällä". Hänen muita tunnettuja elokuviaan ovat muun muassa "Manaaja" (1973), "Unelmien sielunmessu" (2000) ja "Jumalaiset JaJasiskot" (2002). 
Teatterin ja elokuvien lisäksi Ellen on tehnyt mittavan uran televisiossa. Hän näytteli yhtä keskeistä osaa Suomessakin nähdyssä draamasarjassa Elämän pyörteissä. Sen lisäksi hän on ollut useampaan otteeseen ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi rooleistaan minisarjoissa.
Ellen Burstyn on ollut kolme kertaa naimisissa, mutta kaikki avioliitot ovat päättyneet eroon. Viimeisestä avioliitostaan Neil Burstynin (avioliitossa vuodet 1960–1971) kanssa hänellä on yksi lapsi.
Kansainvälinen uimaliitto

Kansainvälinen uimaliitto (World Aquatics, aiemmin FINA, ) on Kansainvälisen olympiakomitean uintiurheilun lajiliitto. Uimaliiton päätoimipaikka sijaitsee Lausannessa, Sveitsissä.
Kansainvälinen uimaliitto järjestää mestaruuskilpailuja viidessä eri uintiurheilulajissa: uinti, uimahypyt, taitouinti, vesipallo ja avovesiuinti.
Kansainvälisen uimaliiton puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2021 Husain Al-Musallam.
Historia.
FINA perustettiin 19. heinäkuuta 1908 Lontoossa Manchester Hotelissa vuoden 1908 kesäolympialaisten lopussa. Liittoa oli perustamassa Belgian uimaliitto, Britannian uimaliitto, Tanskan uimaliitto, Suomen Uimaliitto, Ranskan uimaliitto, Saksan uimaliitto, Unkarin uimaliitto sekä Ruotsin uimaliitto. Vuoden 2022 lopulla FINA päätti nimenmuutoksesta World Aquaticsiksi. World Aquatics -nimi otettiin käyttöön vuoden 2023 aikana. 
Kilpailut.
Uinnin pitkän radan maailmanmestaruuskilpailut.
Kansainvälinen uimaliitto järjestää joka toinen vuosi Uinnin pitkän radan MM-kilpailut. Poikkeus tehtiin vuonna 2000, jolloin MM-kilpailujen väliin tuli 4 vuotta kesäolympialaisten takia. Kilpailuissa kilpaillaan kaikissa viidessä uintiurheilulajissa.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi, ja ne uidaan aina lyhyellä (25 m) radalla.
Muut.
Muut Kansainvälisen uimaliiton järjestämät mestaruuskilpailut:
Muut Kansainvälisen uimaliiton järjestämät ei-mestaruuskilpailut:
Harakkalaivue

Harakkalaivue on Jorma Ranivaaran nuortenkirja, joka julkaistiin WSOY:n Nuorten toivekirjasto -sarjassa vuonna 1968. Se kertoo 1950-luvun jälkipuolella Utin lentotukikohdassa asuvien kahden pojan seikkailuista. 
Juoni.
Päähenkilöt Allu ja Pena menivät yhdessä katsomaan Valmet Vihuria, jota huolsi lentomekaanikko, kersantti Mäkinen. He tutustuvat Mäkiseen, joka tutustuttaa heidät Vihurin ja Pembrokenkin ohjaamoon.
Sen jälkeen illalla Inkeroisten ilmailukerhon PIK-5-purjelentokoneen vintturihinaus kuorma-autolla viihdytti poikia. Silloin yksi purjelentokoneista teki pakkolaskun Putkinotkoksi kutsuttuun metsään - ohjaaja pelastui, mutta kone meni säpäleiksi. Purjelentokerhon Ykä voi poikia autossaan kentällä. Pojat eivät päässeet lentämään, koska purjelentäjän 16 vuoden minimi-ikä oli heillä vielä vuosien päässä. 
Lennoston komentajan koira Susi piti sinipukuisten kimppuun hyökkäämisestä, mutta lasten kanssa se tuli toimeen. Myöhemmin, kun DC-3 pudottaa alueelle harjoitukseen liittyen koiria laskuvarjolla, Susi tappaa yhden niistä ja haavoittuu itsekin. Pojat hautaavat vieraan koiran ja hoivaavat Susi-koiraa.
Pojat osoittavat fyysisen kuntonsa, mutta vuoden 1968 mukaisesti eivät enää vanhempien antamassa työssä tai ansiotyössä, vaan pikemminkin tekemällä vahinkoa. He kaatavat kuusia maanviljelijän metsästä yrittäen raivata Uttiin kunnon urheilukentän. Toinen pakenee maanviljelijää ja toinen valehtelee nimensä peläten sen jälkeen, milloin maanviljelijä sattuu oikean oven taakse etsiessään ilkivallan tekijää. 
Sotaharjoituksen alkaessa Pena pääsee Viiman kyytiin, jolloin hän kokee jopa kaksi vaakakierrettä. Siltikään kukaan tuttu ei ole katsomassa nousua eikä laskua. Pian järveltä nousee sotilaita syöksyveneellä ja he kohtaavat panssarivaunun. 
Lopussa Harakkatunnuksella varustetulla Vihurilla lentänyt Yrjönen syöksyy metsään. Pojat menevät katsomaan ensimmäistä moottorikoneen maahansyöksyään. Siitä ei seurannut hyvää - Yrjönen kuoli onnettomuudessa. Mäkinen otti huoltoon laskeutuneen Vihurin.
Miinalautta Pyhäranta

Miinalautta Pyhäranta (kylkinumero 92) on Suomen merivoimien Pansio-luokan miinalautta. Aluksella on suuri miina- ja kuljetuskapasiteetti, ja se on varustettu koneellisilla miinojen lastaus- ja laskulaitteilla. Alus kykenee lähes samoihin tehtäviin kuin merivoimien miinalaivatkin. 
"Pyhäranta" on Pyhärannan kunnan kummialus.
Valmistus.
Alus tilattiin toukokuussa 1990 Olkiluodon telakalta. Se otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1992.
Palvelus.
Alus on Suomenlahden meripuolustusalueen 5. Miinalaivueessa Upinniemessä.
Muut Pansio-luokan miinalautat ovat "Pansio" ja "Porkkala".
Illalla 24. elokuuta 2022 "Pyhäranta" ajoi Saaristomerellä karille ollessaan nostamassa vedessä ollutta maalilaitetta. Alus saatiin irrotettua vartiolaiva "Tursaan" avulla ilman merkittäviä vaurioita.
Lehtopähkämö

Lehtopähkämö ("Stachys sylvatica") on ruohovartinen lehtometsien kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Lehtopähkämö kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat karvaiset ja muistuttavat nokkosen lehtiä. Huulimaiset kukat ovat purppuranpunaiset, ja niissä on valkoisia kuvioita. Lehtopähkämö kukkii heinä-elokuussa. Kasvi haisee epämiellyttävältä. Lehtopähkämö voi risteytyä lähisukuisen peltopähkämön ("Stachys palustris") kanssa.
Levinneisyys.
Lehtopähkämöä tavataan Keski-Euroopassa sekä Pohjoismaiden lauhkeimmilla alueilla.
Käyttö.
Lehtopähkämöä on käytetty rohtona sukulaisensa rohtopähkämön tapaan. Sen haisevat lehdet toimivat hyttyskarkotteena.
Hendrick de Keyser

Hendrick de Keyser (1565–1621) oli hollantilainen arkkitehti ja kuvanveistäjä. Hän suunnitteli Amsterdamiin Zuiderkerkin, Norderkerkin ja Westerkerkin sekä Delftin kaupungintalon. 
Hänen pojistaan Pieter de Keyserista (arkkitehti ja kuvanveistäjä, 1595–1676), Willem de Keyserista (1603– noin 1674) ja Thomas de Keyserista (taidemaalari) tuli taiteilijoita.
Keyser oli huonekalupuuseppämestari Cornelis Dirxzoon de Keyserin poika. Hänen opettajiaan olivat kuvanveistäjä Cornelis Bloemaert ja taidemaalari Abraham Bloemaert. Myös Keyser teki maalauksia.
Keyser oli hollantilaisen täysrenessanssin merkittävin taiteilija. Hänen ansiostaan Hollannin renessanssiarkkitehtuuri sai sille ominaisen leiman.
Hänen merkittävimpiä töitään on kirkkojen ohella Haarlemmerpoort Amsterdamissa, Amsterdamin Pörssi, Itä-Intian kauppakomppanian talo Amsterdamissa. Hänen merkittävimpiä veistoksiaan on Vilhelm I Oranialaisen hautamuistomerkki Delftin Nieuwe kerkissä (Ursulakirkko).
Peräaukon syöpä

Peräaukon syöpä on harvinainen syöpätauti, jossa pahanlaatuinen kasvain kehittyy peräaukon alueelle. Sairaus on hieman yleisempi naisilla kuin miehillä.
Havaittuja peräaukon syövän riskitekijöitä ovat papilloomavirus, jatkuvat anaaliyhdynnät, tupakointi sekä jo olemassa olevat pitkäaikaiset terveysongelmat peräaukon alueella. Tupakoitsijoilla sairastumisriski on peräti nelinkertainen muuhun väestöön verrattuna.
Peräaukon syöpää pyritään yleensä hoitamaan leikkauksilla, sädehoidolla ja kemoterapialla.
Kaikkiaan miehistä noin 61 prosentin ja naisista 73 prosentin arvioidaan selviytyvän peräaukon syövästä. Oireita saattavat olla verenvuoto ja kipu.
Vilhelm I Oranialainen

Vilhelm I Oranialainen, "Vaitelias" (24. huhtikuuta 1533 Dillenburg, Nassaun herttuakunta – 10. heinäkuuta 1584 Delft, Yhdistyneet provinssit) oli Hollandin, Zeelandin ja Utrechtin maaherra. Hän oli Alankomaiden vapaustaistelija ja yhdisti maakunnat, jotka kuitenkin joutuivat uudestaan Espanjalle.
Vilhelm syntyi saksalaiseen Nassaun ruhtinassukuun. Hänen esi-isänsä olivat hallinneet Alankomaita 400 vuoden ajan ennen Burgundin herttua-suvun valtaannousua. Vilhelmin setä Henry peri suvun tilukset Luxemburgissa, Brabantissa, Flanderissa ja Hollannissa. Veljenpoika Rene peri äidiltään Ranskan Oranian ruhtinaskunnan, jonka mukaan suku nimettiin tulevien vuosisatojen aikana. Rene kuoli lapsettomana vuonna 1544, ja serkku Vilhelm sai hänen perintönsä 11-vuotiaana.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija, Espanjan kuningas Kaarle V otti nuoren Vilhelmin hoviinsa oppimaan keisarikunnan politiikkaa. Keisari luotti nuorukaiseen ja antoi hänen olla läsnä tärkeiden lähettiläiden tapaamisissa. Lisänimi "Vaitelias" saattaa tulla tältä ajalta, sillä Vilhelm ei vuotanut valtionsalaisuuksia. On myös muita tarinoita nimen alkuperästä.
Vilhelm piti näyttäviä juhlia ja vastaanottoja Nassaun palatsissa Brysselissä. Hänestä tuli Alankomaiden aateliston puhemies. Hän oli tyytymätön aateliston vähäiseen valtaan ja siihen miten Espanjan Filip II vainosi Alankomaiden protestantteja. Vilhelm nousi Alankomaiden aatelisen opposition kärkijoukkoon. Se halusi lisää valtaa aatelistolle ja espanjalaiset ulos Alankomaista.
Alankomaiden seitsemän maakuntaa perustivat Utrechtin liiton, ja Vilhelmiä pyydettiin sen hallitsijaksi. Hän suostui kuitenkin johtamaan sitä vain sodan aikana. 
Vilhelm kuoli 51-vuotiaana kiihkokatolisen, France-Comtésta tulleen Balthasar Gérardin luodista heinäkuussa 1584 Delftissä.
Kolin jäätie

Kolin jäätie on yksi Suomen kolmesta Liikenneviraston ylläpitämästä jäätiestä. Seitsemän kilometrin pituinen jäätie sijaitsee Lieksassa Kolin ja Vuonislahden välillä. Se lyhentää Lieksan ja Kolin välistä yhteyttä 51 kilometriä (92 kilometristä 41 kilometriin). Jäätietä on ylläpidetty vuodesta 1980 alkaen.
Jäätie on käytössä talvella aina, kun jää on riittävän paksua ja sää sallii ajamisen. Esimerkiksi talvella 2007 jäätie oli auki maaliskuun viimeiselle viikolle saakka. Jäätie aurataan noin 20 metrin levyiseksi. Vuosina 1984, 1992, 2001, 2012 ja 2022 tietä ei saatu virallisesti avatuksi. Tie joudutaan joskus sulkemaan väliaikaisesti jäälle nousseen veden, railojen tai tien umpeen pyryttämisen takia. Pisin jakso, jolloin tie on ollut auki päivittäin, oli 15.12.2010–4.4.2011 eli neljä ja puoli kuukautta. 
Tiellä on kolmen tonnin painorajoitus, 50 km/h nopeusrajoitus ja ohitus- sekä pysähtymiskiellot. Kesällä Pielisen yli kulki autolautta, mutta se on lopettanut liikennöinnin. Suunnitteilla oli aikoinaan ympärivuotinen yhteys Kolin ja Vuonislahden välille eli autolautta olisi kulkenut aina, kun jäätie ei ollut käytössä.
The Glorious Burden

The Glorious Burden on metalliyhtye Iced Earthin vuonna 2004 ilmestynyt seitsemäs studioalbumi. Levy on entisen Judas Priest -laulaja Tim Owensin ensimmäinen Iced Earthin riveissä, yhtyeen jättänyttä Matt Barlow’ta kuullaan levyllä taustalaulajan ominaisuudessa. Levyn kappaleet, erityisesti 32-minuuttinen Gettysburg-trilogia, käsittelevät muun muassa Yhdysvaltain soitaisaa historiaa.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 145. Albumin kansikuvan on toteuttanut Leo Hao.
Yhdysvaltalainen Spin-lehti on listannut "The Glorious Burdenin" ensimmäiseksi listallaan 12 kaikkien aikojen huonoimmasta heavy metal -albumeista. Albumista sanottiin seuraavaa: ”(Kitaristi) Jon Schaffer teki itsestään uudestisyntyneen patriootin ja päätti tehdä siitä kaikkien ongelman "The Glorious Burdenilla", joka on monumentti amerikkalaiselle hevonpaskalle sekä varoittava tarina siitä, miten päämäärätön kapinointi, joka on metallissa yleistä, voi mennä kammottavalla tavalla vikaan”. Albumin sanottiin olevan "saappaannuolijoilta saappaannuolijoille".
Matt Barlow

Matthew ”Matt” Barlow (s. 10. huhtikuuta 1970 Biloxi, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja.
Barlow toimi metalliyhtye Iced Earthin laulajana alun perin vuosina 1995–2003. Hän erosi yhtyeestä väliaikaisesti poliisiksi ryhdyttyään mutta palasi yhtyeeseen vuoden 2007 lopussa. Viimeisin Iced Earthin albumi, jolla Barlow toimi laulajana, oli cover-albumi "Tribute to the Gods". Hän toimi tauslaulajana yhtyeen seuraavalla albumilla "The Glorious Burdenilla".
Barlow’n työskennellessä poliisina Georgetownin poliisilaitoksella Sussexin piirikunnassa Delawaressa hän lauloi First State Force -yhtyeessä, joka koostui poliiseista ja esiintyi kouluissa huumeiden ja väkivallan vastaisen työn puolesta.
Ennen paluutaan Iced Earthiin Barlow liittyi tanskalaiseen Pyramaze-yhtyeeseen, jossa hän on edelleen mukana.
Vuokralainen (albumi)

Vuokralainen on Zen Cafén viides studioalbumi, joka julkaistiin 13. syyskuuta 2002.
Albumia on myyty platinalevyyn oikeuttava määrä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Zen Café, sanoittanut Samuli Putro sekä sovittanut Martti Salminen ja Zen Café.
Lehdistötiedote

Lehdistötiedote on tiedotusvälineille lähetettävä teksti, joka on tarkoitettu uutisena julkaistavaksi. Lehdistötiedotteita lähettävät pääasiassa eri organisaatiot, kuten yritykset, järjestöt ja yhdistykset. Joskus myös julkisuuden henkilöt lähettävät lehdistötiedotteita. Yleensä lehdistötiedotteen sisältö liittyy johonkin ajankohtaiseen tapahtumaan, jolla lähettäjän arvion mukaan on uutisarvoa. Lehdistötiedotteen kehitti yhdysvaltalainen Ivy Lee.
Aikaisemmin tiedotteet lähetettiin postitse tai faksilla, nykyisin sähköposti on yleisin lähetystapa. Tiedotteiden teosta ja lähettämisestä huolehtivat organisaatioiden tiedottajat tai viestintäosastot. Lehdistötiedotteet ovat osa organisaation ulkoista viestintää. Usein etenkin pienet yritykset ulkoistavat viestinnän joko kokonaan tai osittain viestintätoimistolle, mainostoimistolle tai viestintäkonsultille. Tiedotteiden jakelu voidaan hoitaa myös esimerkiksi uutistoimistojen tai tiedotepalveluiden kautta. 
Tiedotteiden jakelusta vastaavat kokoavat tai hankkivat muuten eri tarkoituksiin soveltuvia jakelulistoja. Sanomalehtien ja aikakauslehtien sekä sähköisten viestimien toimitusten lisäksi jakelulistoissa on usein myös tiedotteen alaan erikoistuneita vapaita toimittajia ja tiedotusvälineiden asiantuntija-avustajia.
Suomessa arvopaperimarkkinalaki asettaa pörssiyhtiöille velvollisuuden tiedottaa viivytyksettä yhtiön arvopaperin arvoon olennaisesti vaikuttavat päätökset ja muut seikat. Tiedotusta valvoo Rahoitustarkastus.
Tiedotteen muoto.
Tiedotusvälineet käyttävät tiedotteita uutisten aineistona. Tätä tarkoitusta varten tiedotteiden laatijat kirjoittavat ne usein perinteisen journalistisen uutisen muotoon. Uutismaisia tunnusmerkkejä tiedotteissa on esimerkiksi se, että lähettäjän kannanotot esitetään usein yrityksen jonkin johtajan haastattelurepliikkinä. Tällaisen haastattelurepliikin laatii kuitenkin useimmiten tiedottaja, eikä repliikin sanojaksi mainitulla henkilöllä välttämättä ole repliikin muodon kanssa paljoakaan tekemistä. Toisinaan tiedotusväline saattaa julkaista tiedotteen sellaisenaan tai vain hiukan muokattuna, mutta usein toimitus käyttää vain tiedotteen asiatiedot ja rakentaa uutisen niitä ja muita tietoja käyttäen. Tähän voi vaikuttaa tiedotteen mainos- ja PR-luonne.
Tiedotteen lopussa on usein muutaman rivin perustiedot lähettävästä organisaatiosta sekä lisätietoja antavien henkilöiden yhteystiedot.
Joissakin tapauksissa tiedotteessa on toivomus aikaisimmasta mahdollisesta julkaisuajankohdasta eli niin sanottu embargo.
Paul Greengard

Paul Greengard (11. joulukuuta 1925 New York, Yhdysvallat – 13. huhtikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen hermostotutkija, joka on tutkinut etenkin hermoston välittäjäaineita. Greengardin löydöksiä on voitu soveltaa esimerkiksi Parkinsonin taudin hoitamisessa. Hän sai vuonna 2000 Nobelin lääketieteen palkinnon.
Greengard syntyi New Yorkissa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Massachusetts Institute of Technologyn yksikössä, joka kehitti japanilaisista kamikaze-lentäjistä varoittavaa järjestelmää. Sodan jälkeen hän opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa, mutta luopui fysiikan jatko-opinnoista, koska ei halunnut osallistua ydinaseiden kehittämiseen. Fysiikan sijaan hän suuntasi mielenkiintonsa biofysiikkaan. Hän väitteli 1953 ja jatkoi postdoc-opintoja Lontoossa ja Amsterdamissa ja oli vuodesta Rockefeller-yliopiston professori.
Helvetisti järkeä

Helvetisti järkeä on rockyhtye Zen Cafén neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Warner Music Finland.
Albumia on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä.
Maahumala

Maahumala eli rohtomaahumala ("Glechoma hederacea") on matala monivuotinen ruohovartinen kasvi. 
Ulkonäkö ja koko.
Maahumala on karvainen monivuotinen matala ruoho, jolla on miellyttävän aromaattinen tuoksu. Sinipunertavat kukat sijaitsevat lehtihangoissa; ne avautuvat 2–4 kukan ryhminä jo touko-kesäkuussa. Maahumala kasvattaa pitkiä maanmyötäisiä rönsyjä, joiden avulla se leviää nopeasti laikkumaiseksi kasvustoksi. Alkuperäisenä se kasvaa Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa se on alkuperäinen korkeintaan Lounais-Suomessa; muualle se lienee levinnyt viljelykarkulaisena. Kasvi on yleinen Etelä-Suomen puutarhoissa, rehevissä metsissä ja rannoilla harvinaistuen pohjoiseen päin mentäessä. Suomalaisen nimensä maahumala on saanut joko käytöstään oluen mausteena tai rönsymäisen kasvutapansa perusteella. Jos maahumalan juurenpätkiä on pihaan siirrettyjen puiden tai pensaiden mullassa, siitä saa helposti uuden kasvin nurmikolleen. Maahumala sopii hyvin kasvatettavaksi maanpeittokasvina. Helsingin yliopiston puutarhatieteen laitoksen kokeissa se todettiin peittokyvyltään parhaaksi tutkituista kasveista, sillä se on kasvutavaltaan rehevä ja nopeakasvuinen, ja se sopeutuu niin valoon kuin varjoonkin. Lisäksi sillä on erinomainen talvenkestävyys, ja se sietää tallausta. Lehdiltään se on oikeastaan ikivihanta, mikä vielä lisää peittoarvoa vähälumisilla paikoilla. Maahumala sopii hyvin peittokasviksi puille, pensaille ja vahvakasvuisille perennoille sekä aluskasviksi sipuli- ja mukulakasveille. Parhaiten se viihtyy tuoreessa ravinnepitoisessa ja runsasmultaisessa maassa. Kasvia on helppo lisätä rönsyistä ja pistokkaista. Maahumala sopii amppelikasviksikin. Maahumala kasvaa pitkinä rönsyinä.
Levinneisyys.
Maahumala kasvaa lähes koko Euroopassa ja Siperian tiheimmin asutuilla alueilla. Ihmisen mukana se on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan. Japanissa ja Kiinassa kasvaa paikallinen alalaji. Suomessa kasvi esiintyy Etelä-Lapin korkeudelta etelään, yleisempänä kuitenkin Etelä- ja Keski-Suomessa.
Käyttö.
Maahumalaa kasvatetaan maanpeitekasvina. Sitä voidaan käyttää myös salaattien ja oluen mausteena.
Konttorirotat

Konttorirotat ("Office Space") on Mike Judgen käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuva perustuu Judgen "Milton"-animaatioihin, joita on esitetty Saturday Night Livessa. Elokuva kertoo työhönsä tympääntyneistä konttorityöläisistä, joiden elämää hankalat pomot ja reistailevat toimistolaitteet vaikeuttavat.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi "Konttorirotat" kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Mehtäkylä

Mehtäkylä on kylä Kalajoen pohjoisrajalla.
Kylän asutus on keskittynyt pääsääntöisesti Alavieska–Yppäri-maantien suuntaisesti lähes kahdeksan kilometrin matkalle. Kylässä asuu noin 360 henkilöä. Kalajoen keskustaan on matkaa noin 16–20 kilometriä. Oulainen, Ylivieska ja Raahe ovat kaikki 35–55 kilometrin säteellä kylästä hyvien liikenneyhteyksien päässä. Kylän postinumero on 85120 Metsä.
Kensington Palace Gardens

Kensington Palace Gardens on eksklusiivinen katu Britannian pääkaupungissa Lontoossa. Sen läheisyydessä sijaitsee muun muassa Kensingtonin palatsi sekä useiden eri maiden suurlähetystöjä ja kuuluisien henkilöiden asuntoja. Kadun rakentaminen aloitettiin 1840-luvulla. Nykyisin se on yksi maailman kalleimmista kaduista.
I’m Not Dead

I’m Not Dead on pop-laulaja Pinkin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu eri alueilla eri aikoihin. Se julkaistiin ensimmäisen kerran 31. maaliskuuta 2006.
Albumilta julkaistiin singlet "Stupid Girls", "Who Knew", "U + Ur Hand" ja "Nobody Knows". Kappale "Dear Mr. President" julkaistiin singleinä joissakin maissa, mutta ei esimerkiksi Yhdysvalloissa. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 126,000 kappaletta. Albumia on myyty maailmanlaajuisesti 5 miljoonaa kappaletta. Suomessa albumi ylsi Virallisen albumilistan kolmannelle sijalle, 13 viikkoa julkaisunsa jälkeen.
Walther Bothe

Walther Wilheim Georg Bothe (8. tammikuuta 1881 – 8. helmikuuta 1957) oli saksalainen Nobel-palkittu fyysikko, matemaatikko ja kemisti. Hän sai Max Bornin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1954 koinsidenssimenetelmän kehittämisestä.
Bothe synti Oranienburgissa lähellä Berliiniä ja opiskeli Berliinin yliopistossa. Max Planck ohjasi hänen väitöskirjaansa joka valmistui juuri ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Vuosina 1913–1930 Bothe työskenteli Valtion fysikaalis-teknisessä tutkimuslaitoksessa (Physikalisch-Technische Reichsanstalt). Siltä hän siirtyi ensin Giessenin, sitten Heidelbergin yliopistoon ja lopulta Max Planck -instituutin johtajaksi.
Bothen kokeellinen työ muodosti tärkeän osan modernin ydinfysiikan perusteista. Hän sai Nobelin koinsidenssimenetelmän kehittämisestä ja siihen liittyivistä tutkimuksista.
Koinsidenssi- eli samanaikaisuusmenetelmässä seurataan kahden laskurin avulla, lähteekö röntgensäteillä pommitetusta vedystä yhtä aikaa sekä valokvantti että irtonainen elektroni.
Perfect Strangers

Perfect Strangers on Deep Purplen comeback-albumi, joka julkaistiin vuonna 1984. Levy on ensimmäinen Mark II -kokoonpanon reunionin jälkeen julkaistu. Tyylillisesti albumi on yhtyeen 1970-luvun levytyksiä yksinkertaisempi ja sen äänimaailma aiempaa modernimpi ja raskaampi.
Kappaleista ”Knocking at Your Back Door” ja ”Perfect Strangers” on tehty musiikkivideot.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
CD-versiossa mukana:
Kliininen psykologia

Kliininen psykologia on mielenterveyden tutkimiseen ja hoitoon erikoistunut psykologian osa-alue. Oireiden määrittelyn lisäksi hyvin tärkeää on selvittää myös sitä, millaisia hoitomuotoja on olemassa ja mitkä soveltuvat parhaiten mihinkin ongelmaan. Kliiniset psykologit työskentelevät muun muassa mielenterveystoimistoissa, psykiatrisissa sairaaloissa, koulussa ja työelämän parissa. Kliininen psykologia on lähellä psykiatriaa.
Kliininen psykologia, kuten terveydenhuolto yleensä, voidaan jakaa ehkäisevään, parantavaan ja ylläpitävään apuun (ks. tarkemmin interventio). Ehkäisevään apuun kuuluu mm. tiedotus ja valistus, työnohjaus ja erilaiset kasvatus- ja terveysneuvonnat. Se alkaa jo neuvolassa ja jatkuu läpi elämän. Ehkäisevällä avulla ihmisestä yritetään saada mahdollisimman tasapainoinen. Parantava työ tapahtuu mielisairaaloiden muassa kriisipalveluiden ja avopalvelujen kautta, jotka ovatkin yleistyneet viime vuosina.
Suomessa psykologit voivat erikoistua kliinisessä psykologiassa psykoterapiaan. Tämä on yksi tapa hankkia psykoterapeutin pätevyys.