tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karl Nordman

Karl Georg Nordman () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan aliupseerina. 
Perhe ja koulutus.
Nordmanin vanhemmat olivat maalarimestari Mårten Nordman ja Maria Matilda Björklund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Signe Sofia Hannuksela. Hän kävi kolme luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota ja suoritti viidennen luokan kurssin samassa koulussa vuonna 1921. Hän suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja komppanianpäällikkökurssin Taistelukoulussa vuonna 1928.
Jääkärikausi.
Nordman liittyi liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 29. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, josta hänet siirrettiin 21. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon. Työosastosta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 18. elokuuta 1917. 
Suomen sisällissota.
Takaisin Suomeen Nordman palasi Ruotsin kautta 10. maaliskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin sisällissotaa käyvän Valkoiseen armeijan 3. Jääkärirykmentin esikuntaan, josta hänet siirrettiin 17. maaliskuuta 1918 alkaen 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan l. komppaniaan ja edelleen 24. maaliskuuta 1918 alkaen 10. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Nordman osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurin ympäristössä. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Nordman siirrettiin sisällissodan jälkeen 16. toukokuuta 1918 alkaen 1. komppanian päälliköksi Etelä-Pohjanmaan rykmentin täydennyspataljoonaan ja edelleen 15. heinäkuuta 1918 alkaen Kuopion jalkaväkirykmentti 4:ään, josta muodostettiin myöhemmin Tampereen rykmentti. Hän toimi aluksi rykmentissä komppanianpäällikkönä ja 5. toukokuuta 1919 alkaen 3. pataljoonan adjutanttina. Adjutantin tehtävistä hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1920 alkaen konekiväärikomppanian päälliköksi ja 20. toukokuuta 1921 alkaen rykmentin- ja konekivääriupseeriksi. Tampereen rykmentistä hänet siirrettiin 18. elokuuta 1922 alkaen Kaartin jääkäripataljoonaan, missä hänet sijoitettiin 2. komppanian nuoremmaksi upseeriksi ja 30. toukokuuta 1924 alkaen aliupseerikoulun johtajaksi. Aliupseerikoulusta hänet siirrettiin 18. tammikuuta 1926 alkaen komppanianpäälliköksi 3. komppanian ja 1. maaliskuuta 1929 alkaen 2. komppaniaan. Kaartin jääkäripataljoonasta Nordman siirrettiin 1. toukokuuta 1934 Uudenmaan rykmenttiin, josta hän erosi sairauden takia 6. lokakuuta 1934. 
Jatkosota.
Nordman toimi jatkosodan aikana Vaasan suojeluskuntapiirin ilmasuojelutoimiston päällikkönä. Hänet haudattiin Vaasaan.
Uraattioksidaasi

Uraattioksidaasi eli urikaasi on entsyymi, joka katalysoi virtsahapon muuntumista 5-hydroksi-isouraatiksi, joka muuttuu edelleen allantoiiniksi. Uraattioksidaasia on useilla nisäkkäillä ja pienorganismeilla, kuten bakteereilla.. Ihmisiltä ja muilta kädellisiltä uraattioksidaasin tuottava geeni on hävinnyt, eikä entsyymiä siis esiinny niissä. Tämän vuoksi virtsahappo on kädellisillä puriinien metabolian viimeinen tuote. Allantoiini on helpommin liukenevaa kuin virtsahappo, mikä altistaan ihmisen virtsakiville.
Entsyymin koko ja olosuhteet.
Massaltaan uraattioksidaasi on eliöstä riippuen 32–230 kilodaltonia.. Monet oksidaasientsyymit tarvitsevat metalli- tai flaviinipohjaisen koentsyymin. Uraattioksidaasinkin koentsyyminä luultiin pitkään olevan kupari-ionin, mutta röntgenkristallografiatutkimukset osoittivat, että entsyymin aktiivisessa kohdassa ei ole mitään koentsyymiä. Uraattioksidaasi on tässä suhteessa poikkeuksellinen entsyymi. Uraattioksidaasin inhibiittoreita ovat monet metalli-ionit ja syanidi-ionit. Lisäksi myös allantoiini toimii entsyymin toiminnan luonnollisena estäjänä. Uraattioksidaasi toimii eliöstä riippuen parhaiten 30–40 °C:n lämpötilassa ja pH:n ollessa 5,5–9,5.
Uraattioksidaasin entsyyminumero on EC 1.7.3.3 ja CAS-numero 9002-12-4.
Allantoiini

Allantoiini on virtsahapon hapettumistuote, jota muodostuu useimmissa nisäkkäissä. Useimmilta kädellisiltä, kuten ihmiseltä, puuttuu entsyymi, joka katalysoi virtsahappoa (C5H4N4O3) 5-hydroksi-isouraatiksi (C5H4N4O4), joka edelleen muuttuu allantoiiniksi. 
Allantoiinin kemiallinen kaava on C4H6N4O3, moolimassa 158,12 g/mol, sulamispiste 230 °C ja CAS-numero 97-59-6.
Allantoiinia käytetään kosmetiikassa ja myös haavojen ja mahahaavan hoidossa. Sitä on mahdollista tuottaa myös kasviperäisesti hevoskastanjoista ja vehnänalkioista.
Colin Wilson (jääkiekkoilija)

Colin Wilson (s. 20. lokakuuta 1989 Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchen organisaatiossa. Hän on joukkueen ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta ja oli koko varaustilaisuuden seitsemäs varaus. Wilson on keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Hän on tasaisen varma suorittaja, jonka vahvuudet ovat pelikäsityksessä.
Ura.
Vuodet 2005–2007 Wilson edusti Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta NAHL:ssä. Hän lähti kaudeksi 2007–2008 opiskelemaan Bostonin yliopistoon. Wilson valittiin siellä Hockey Eastin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin New Englandin parhaaksi hyökkääjäksi ja Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Wilson voitti Hockey Eastin mestaruuden ja koko NCAA:n mestaruuden keväällä 2009.
Huhtikuussa 2009 Wilson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Nashville Predatorsin kanssa. Hän teki tulokaskaudellaan 2009–2010 35 NHL-ottelussa tehot 8+7=15. Wilson debytoi NHL:ssä 12. lokakuuta 2009 ja hänen ensimmäinen NHL-maalinsa syntyi 21. lokakuuta 2009 Boston Bruinsin Tim Thomasin taakse. Hän pelasi kuitenkin vielä yli puolet kaudestaan Predatorsin farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa.
Maajoukkue.
Wilson on pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Hän oli kuudella osumallaan vuoden 2008 turnauksen paras maalintekijä Kazakstanin Jevgeni Rymarevin kanssa. Wilson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 (kultaa) ja 2007 (hopeaa). Hän jakoi vuoden 2007 turnauksen pistepörssin voiton ketjukaverinsa James van Riemsdykin kanssa. Wilson teki tehot 6+6=12. 
Vuonna 2009 Wilson edusti Yhdysvaltain maajoukkuetta miesten MM-kilpailuissa.
Muuta.
Colin Wilson on kolmannen polven NHL-pelaaja. Hänen isänsä Carey Wilson pelasi urallaan yli 500 NHL-ottelua. Careyn isä Jerry Wilson pelasi kolme NHL-ottelua Montréal Canadiensissa kaudella 1956–1957.
Marian Lupu

Marian Lupu (s. 20. kesäkuuta 1966 Bălți) on moldovalainen poliitikko. Hän oli kommunistipuolueen (PCRM) jäsen vuoteen 2009 asti ja toimi maansa talousministerinä vuodesta 2003 ja parlamentin puhemiehenä 2005–2009 ja uudelleen vuodesta 2010 huhtikuulle 2013 saakka. Parlamentin puhemiehenä hän oli myös maan vt. presidentti joulukuusta 2010 maaliskuuhun 2012. 
Lupu opiskeli taloustiedettä ensin Moldovan valtionyliopistossa ja hankki sittemmin taloustieteen tohtorin arvon arvostetusta G.V. Plehanovin mukaan nimetystä Venäjän taloustieteellisestä yliopistosta Moskovassa. Tohtorintutkinnon jälkeisiä opintoja hänellä on Washingtonista ja Genevestä.
Lupu erosi kommunistipuolueesta kesäkuussa 2009, ja vuoden 2009 vaaleissa ilmenneiden epäselvyyksien takia uusitussa parlamenttivaalissa Lupu johti Moldovan demokraattipuoluetta (DPM), joka sai 13 paikkaa. Ennenaikaisissa vaaleissa 2010 Demokraattinen puolue lisäsi edelleen paikkamääräänsä 15 paikkaan.
Lupu on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Sten Fincke

Sten Kustaanpoika Fincke (k. 10. marraskuuta 1599) oli Hämeen linnan käskynhaltija. 
Sten Fincken isä oli Suomen käskynhaltija Kustaa Fincke ja veljensä Olavinlinnan käskynhaltija Gödik Fincke. Sten Fincke liittyi Hämeen linnan varusväkeen 1588 ja tuli sen päälliköksi 1594. Vuonna 1597 Fincke sai Kaarle-herttualta käskyn estää Sigismundin kannattajien pääsy linnaan, mutta Fincke liittyikin näihin ja varusti linnaa taisteluun Kaarlea vastaan. Keväällä 1599 suuri osa linnaa tuhoutui ruutiräjähdyksessä ja Fincke pakeni veljensä luo Savonlinnaan. Hän jäi samana vuonna Kaarlen vangiksi Savonlinnassa ja hänet mestattiin Kaarlen käskystä Turun verilöylyssä.
Sten Fincken tytär Katariina oli naimisissa Ivar Arvidinpoika Tavastin kanssa. Kaarle mestautti Katariinan isän, miehen ja apen. Katariina laati myöhemmin nykypäiviin säilyneen kuvauksen Kaarlen toisesta Suomen-retkestä ja maan poliittisista tapahtumista.
Gangsterikuningas

Gangsterikuningas ("The Big Heat") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1953. Se perustuu William P. McGivernin jatkoromaaniin, joka ilmestyi "Saturday Evening Postissa". Elokuvan pääosissa ovat Glenn Ford, Gloria Grahame ja Lee Marvin.
Tuotanto ja vastaanotto.
Columbia Pictures ilmoitti tammikuussa 1953, että se oli hankkinut oikeudet McGivernin teokseen. Elokuvaversion tuotanto aloitettiin välittömästi tämän jälkeen, ja käsikirjoittaja Sydney Boehmin luonnos oli valmis jo kuun lopussa. Kuvaukset alkoivat maaliskuussa. Elokuva kuvattiin neljässä viikossa.
"Gangsterikuningas" sai ensi-iltansa lokakuussa, ja Yhdysvalloissa elokuvan arvostelut olivat kohtuullisia ja lipputulot keskinkertaiset. Se oli kuitenkin menestys maailmalla. Elokuvaa kehuivat mm. tulevat elokuvaohjaajat François Truffaut "Cahiers du cinéma" -lehdessä ja Lindsay Anderson "Sight &amp; Soundissa".
"Gangsterikuningas" valittiin vuonna 2011 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kohtelu Suomessa.
Suomessa elokuva oli Valtion elokuvatarkastamon kokonaan kieltämä vuodesta 1953 vuoteen 1966 asti. Sensuurista elokuva vapautui, kun maahantuojat uudelleentarkastuttivat joukon aiemmin kiellettyjä elokuvia tarkastamon johtajan vaihduttua samalla, kun Suomessa myös elokuvien ennakkotarkastusta säätelevät lait muuttuivat 1.4.1966. Ensi-iltansa elokuva sai pian sensuurista vapautumisensa jälkeen 26.8.1966.
Liikkuva linna

Liikkuva linna () on brittiläisen Diana Wynne Jonesin vuonna 1986 julkaistu fantasiaromaani. Vuonna 2004 animetaituri Hayao Miyazaki teki kirjan pohjalta huippumenestykseksi nousseen anime-elokuvan, josta tuli Japanin kaikkien aikojen toiseksi katsotuin elokuva. 
Juoni.
Hatterin perheen vanhin tytär Sophie on kyllästynyt elämäänsä hattukaupassa, mutta ei voi toivoa enempää, koska vanhan perinteen mukaan vanhimman tyttären kuuluu tyytyä osaansa. Ainoan huvin Sophien elämään tuovat huhut tyttöjen sydämiä syövästä velho Howlista, jonka liikkuva linna on asettunut Market Chippingin lähistölle.
Eräänä iltana Sophien viimeistellessä hattuja kaupassa paikalle saapuu mahtava ja pelottava Erämaan noita. Syytään kertomatta hän loihtii Sophien vanhaksi eukoksi. Sophie jättää työnsä ja lähtee etsimään onneaan muualta. Viluissaan hän hakee yösijaa ainoasta lämpimästä paikasta mitä kukkuloilta löytyy: Howlin liikkuvasta linnasta.
Linnassa Sophie tutustuu viekkaaseen tulidemoni Calciferiin, jonka kanssa hän tekee sopimuksen: jos Sophie saa purettua Calciferin ja Howlin sopimuksen, tulidemoni puolestaan vapauttaa Sophien tämän omasta kirouksesta. Sophie päättää jäädä Howlin linnaan siivoojaksi, voidakseen sillä verukkeella tutustua linnaan ja sen salaperäisen oven takaisiin paikkoihin. Mutta kauanko turhamainen nuori velho sietää nurkkiaan nuuskivaa omapäistä siivoojaansa?
Päähenkilöt.
Sophie, kirjan päähenkilö, on nuorena tyttönä vaatimaton ja kohtaloonsa perheensä hattukaupan perijänä alistunut nuori tyttö. Vanhaksi muuttuessaan hän heittäytyy kuitenkin rääväsuiseksi, uteliaaksi ja häikäilemättömäksi vanhukseksi, koska mitä menetettävää hänellä enää olisi? Sophie alkuun halveksii lapsellista Howlia, mutta tulee hyvin toimeen linnan muun väen kanssa.
Howl haluaa useimpien ihmisten olettavan hänen olevan vaarallinen ja mahtava velho. Oikeasti hän on vähän päälle parikymppinen, vastuutaan pakoileva ja naiivi mies. Howlilla on tapana myös saada naiset rakastumaan itseensä, mutta heti sen jälkeen hylätä heidät. 
Calcifer on linnaa liikuttava kiero tulidemoni, joka ystävystyy Sophien kanssa siinä määrin kuin demoni nyt voi ystävystyä kenenkään kanssa. Hän ivailee paljon Howlin kustannuksella ja on tyytymätön kohtaloonsa Howlin taikuuden lähteenä.
Michael on viimeinen linnan neljästä asukista. Hän on 15–16-vuotias orpopoika, jonka Howl on ottanut oppipojakseen. Luonteeltaan Michael on avulias ja ystävällinen. Hän on rakastunut Sophien nuorimpaan sisareen.
Vastaanotto.
"Tähtivaeltajan" Toni Jerrmanin mukaan "Liikkuva linna" ei ole mikään ohittamaton klassikko, mutta silti suhteellisen valloittava ja omaperäinen kirja. "Legolaksen" Elli Lepän mukaan kirjan juoni jää hajanaiseksi. Henkilöhahmot eivät tunnu kehittyvän tarinan aikana ja tarinassa tapahtuu liian vähän, jotta se olisi todella kiintoisa.
Combat Arms

Combat Arms on Doobic Studiosin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli käyttää Lithtech-pelimoottoria.
Peli on ilmaispeli, jossa käytetään Nexonin NEXON-rahaa (NX).
Pelaaminen.
Pelin alussa voi luoda oman hahmon. Alussa sinulle tarjotaan harjoitusta, jossa voi kokeilla eri pelipainikkeita ja harjoitella ampumista konekivääreistä kranaatteihin. Harjoituksen päätteeksi saa rahapalkkion, jonka voi käyttää esimerkiksi aseisiin. Aseisiin voi ostaa erilaisia tarvikkeita, muun muassa isompia lippaita, tähtäimiä ja myös äänenvaimentimia jotka pienentävät piipun päästä tulevaa tulta, hiljentää asetta ja pienentää rekyyliä. Pelissä on myös special hahmoja, joille voi ostaa erikois aseita ja tarvikkeita,joita ei tavalliselle hahmolle pysty hankkia.
Ihmispeto (vuoden 1954 elokuva)

Ihmispeto ("Human Desire") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1954. Se perustuu Jean Renoirin samannimiseen elokuvaan, joka puolestaan pohjautuu Émile Zolan romaaniin. Elokuvan pääosissa ovat Glenn Ford, Gloria Grahame ja Broderick Crawford.
Tuotanto.
Maxwell Shane kirjoitti ensimmäisen version käsikirjoituksesta loppuvuodesta 1952. Columbia Pictures antoi elokuvan Fritz Langin ohjattavaksi samoihin aikoihin, kun hän sai projektikseen toisen film noirin "Gangsterikuninkaan". Lang ei pitänyt Shanen käsikirjoituksesta ja halusi esimerkiksi henkilöhahmoihin lisää syvyyttä. Lang otti mukaan myöhemmin käsikirjoittaja Alfred Hayesin, jonka kanssa hän oli jo tehnyt yhteistyötä elokuvassa "Purkaus yössä".
Käsikirjoituksen kanssa oli ongelmia vielä Hayesin mukaantulonkin jälkeen. Käsikirjoitukseen tehtiin jatkuvasti korjauksia, ja se oli lopulta valmis loppuvuodesta 1953. Kuvaukset tehtiin alkuvuodesta 1954, ja elokuva sai ensi-iltansa elokuussa.
Langin aikaisempi Jean Renoirin elokuvaan pohjautunut ohjaustyö "Punainen katu" oli todella suosittu. "Ihmispeto" ei kuitenkaan saanut lähellekään samaa arvostusta, ja kriitikot olivat pääsääntöisesti pettyneitä elokuvaan.
Perheiden yhdistäminen

Perheenyhdistäminen on peruste oleskeluluvan myöntämiselle. Maassa jo olevan henkilön puoliso, lapsi tai vanhempi voi hakea oleskelulupaa olemassaolevan perhesiteen perusteella.
Perheenyhdistäminen Suomessa.
Suomessa perheenyhdistämisellä ei ole kiintiöitä, vaan jokainen jatkuvalla oleskeluluvalla Suomessa asuva on oikeutettu hakemaan sitä. Esimerkiksi somalialaisista turvapaikanhakijoista 90 prosenttia hakee perheenyhdistämistä oleskeluluvan saatuaan. Vuonna 2009 yhteensä 2 204 somalialaista jätti oleskelulupahakemuksen perhesiteen perusteella. Perhesidepäätöksiä tehtiin vuonna 2009 kokonaisuudessaan 6 573. 508 somalialaisista sai myönteisen päätöksen. Vuosina 2015–2016 ja 2020–2023 eniten myönteisiä päätöksiä saivat Venäjän kansalaiset.
Myöhemmin Suomessa on otettu käyttöön menettely, jossa oleskeluluvan saaminen lapsille perhesiteen perusteella vaatii riittäviä tuloja. Tätä kutsutaan toimeentuloedellytykseksi. Se lasketaan perheen koon mukaan. Esimerkiksi vuoden 2024 marraskuusta alkaen yhden aikuisen ja kahden lapsen perheessä käteen on palkasta jäätävä nettotuloina 2 300 euroa. Tuota ennen toimeentuloraja vastaavan kokoiselle perheelle oli 1 900 euroa, ja tuo raja oli säädetty vuonna 2013. Nelihenkiseltä perheeltä on edellytetty marraskuusta 2024 alkaen 2 910 euron kuukausituloja. 
Alaikäiset turvapaikan tai oleskeluluvan saaneet ovat automaattisesti oikeutettuja perheidenyhdistämiseen. Punaisen Ristin mukaan tämä ei kuitenkaan ole aina mahdollista. Perheenjäseniksi lasketaan: 
Muutkin kuin nämä ehdot täyttävä voi olla oikeutettu perheenyhdistämiseen tietyissä tilanteissa. Oleskelulupa edellyttää yleensä, että perheenjäsenen taloudellinen toimeentulo Suomessa on turvattu muutoin kuin yhteiskunnan tuella. Henkilöä, jonka perheenjäsenet kutsutaan maahan, kutsutaan perheenkokoajaksi. Perheenyhdistämiseen liittyy myös niin sanottu ankkurilapsi-ilmiö. 
Suomen ulkomaalaislain 36 §:n toisessa momentissa säädetään maahantulosäännösten kiertämisen vaikutuksesta perheenyhdistämiseen. Lainkohdan mukaan oleskelulupa voidaan jättää myöntämättä, jos on perusteltua aihetta epäillä ulkomaalaisen tarkoituksena olevan maahantuloa tai maassa oleskelua koskevien säännösten kiertäminen. Maahanmuuttovirasto on soveltanut pykälää perheenyhdistämistä koskevissa ratkaisuissaan, ja päätökset ovat jääneet voimaan myös korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
Taulukon huippuvuodet on lihavoitu.
Perheenyhdistäminen muissa maissa.
Monissa Euroopan maissa perheenyhdistäminen on suurin yksittäinen syy maahanmuutolle. Joissakin maissa käytäntöjä on kovennettu muun muassa pakkoavioliittojen kitkemiseksi ja maahanmuuton vähentämiseksi. Yhdysvalloissa oikeus perheenyhdistämisiin poistettiin eräiltä siirtolaisryhmiltä kokonaan, kun huomattiin että vain 20 prosenttia perheenjäseniksi väitetyistä oli sukua keskenään. Yhdysvalloissa jokainen maassa syntynyt henkilö saa kansalaisuuden, ja jos lapsi syntyy laittomille siirtolaisille, ovat hekin oikeutettuja kansalaisuuteen.
John Cannon

John Cannon (21. kesäkuuta 1933 Hammersmith, Lontoo, Iso-Britannia – 18. lokakuuta 1999 New Mexico, Yhdysvallat) oli kanadalainen Formula 1 -kuljettaja, joka osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1971, Yhdysvaltain GP:hen. Hän oli kilpailussa 14. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Ennen Formula 1 -uraansa Cannon kilpaili USSRC-sarjoissa, CanAm-sarjoissa ja Formula 5000 -sarjoissa. Hänet valittiin Kanadan Moottoriurheilun Hall of Fameen vuonna 1993.
Cannon kuoli New Mexicossa vuonna 1999, kun hänen ultrakevyt pienkoneensa putosi alas.
Piero Carini

Piero Carini (6. maaliskuuta 1921 Genova, Italia – 30. toukokuuta 1957 Saint-Étienne, Ranska) oli italialainen autourheilija, joka osallistui kolmeen Formula 1 -osakilpailuun kausina 1952–1953. Hän keskeytti kaikissa kilpailuissa eikä saavuttanut pisteitä. Aika-ajoissa Carini oli parhaimmillaan 19. Ranskan GP:ssä 1952.
Carini kuoli Fôrezin kuuden tunnin ajoissa kilpailuonnettomuudessa lähellä Saint-Étienneä Ranskassa vuonna 1957. Carinin auto törmäsi läpi esteen, joka oli vastakkaisiin ajosuuntiin vievien rataosien välissä, ja törmäsi vastakkaiseen suuntaan ajaneeseen autoon.
Timbuktu (artisti)

Timbuktu (oik. Jason Michael Robinson Diakité, s. 11. tammikuuta 1975) on ruotsalainen hip hop -artisti. Timbuktun isä on afroamerikkalainen ja hän on asunut Ruotsin lisäksi New Yorkissa. Timbuktu on lainannut taiteilijanimensä suoraan Malissa sijaitsevasta Timbuktu-nimisestä kaupungista hänen afroamerikkalaisten sukujuuriensa takia.
Ura.
Timbuktu aloitti uransa vuonna 1990. 1990 luvun puolessavälissä Timbuktu ja tanskalainen räppäri Obi perustivat Excel -nimisen hip hop -duon, jonka esikoisalbumi "Bright Lights, Big City" ilmestyi vuonna 1999. Timbuktun ensimmäisen sooloalbumi "T2: Kontrakultur" ilmestyi vuonna 2000.
Timbuktun isä on Yhdysvalloissa syntynyt lakimies ja akateemikko Madubuko Diakité
Antti Heinola

Antti Heinola (s. 20. maaliskuuta 1973 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Heinola nousi Helsingin Jalkapalloklubin edustusjoukkueeseen kaudella 1991. Hän voitti HJK:ssa mestaruuden 1992 ja SM-pronssia kolmena seuraavana kautena. Heinola siirtyi talvella 1996 Alankomaihin Eerste divisiessä pelanneeseen FC Emmeniin. Heinola pelasi Emmenissä kahdella kaudella, pelaten välissä kesällä HJK:ssa neljässä ottelussa, kunnes siirtyi samassa sarjassa pelanneeseen Heracles Almeloon 1997 ja sieltä Englannin 1. divisioonan Queens Park Rangersiin 1998. Heinola pelasi Englannissa kolme vuotta, mutta hän kärsi tuona aikana paljon loukkaantumisista. Queens Park Rangersista Heinola palasi takaisin Helsingin Jalkapalloklubiin 2001. Hän pelasi HJK:ssa kolme kautta ennen uransa lopettamista ja voitti mestaruuden 2002 ja 2003 sekä hopeaa 2001. Heinola pelasi uransa aikana yhteensä 172 pääsarjatason ottelua ja teki niissä 7 maalia.
Heinola pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1994–2001 12 A-maaottelua.
Sieidi

Sieidi on Skandeihin kuuluva vuori Tromssan kunnassa, Pohjois-Norjassa. Sillä on kaksi päähuippua, joista pohjoisempi on hieman korkeampi, 1 046 metriä merenpinnan tasosta. Sen eteläisempi huippu on merenpinnan tasosta mitattuna 1 042 metriä korkea.
Nimi ”Siedi” viittaa saamelaiseen pyhään paikkaan, Seitaan.
Civitavecchia

Civitavecchia on satamakaupunki Italiassa Tyrrhenanmeren rannalla. Kaupunki sijaitsee Rooman metropolikaupungissa, 80 kilometriä Rooman kaupungista länsiluoteeseen. Civitavecchian asukasluku on noin 53 000 henkilöä.
Historiaa.
Nykyinen kaupunki on rakennettu aiemman etruskiasutuksen sijoille. Kaupungin perusti keisari Trajanus toisen vuosisadan alulla. Tuolloin se tunnettiin nimellä Centumcellae. Keskiajan alussa kaupunki oli Bysantin tukikohta, kunnes saraseenit valtasivat sen vuonna 828. Myöhemmin Kirkkovaltio otti sen hallintaansa, ja vuonna 1696 paavi Innocentius XII antoi kaupungille vapaasataman oikeudet. 
Toisessa maailmansodassa Civitavecchia kärsi huomattavia vaurioita liittoutuneiden ilmapommituksissa.
Löfbergs Arena

Löfbergs Arena, vuoteen 2013 "Löfbergs Lila Arena" (LLA), on vuonna 2001 valmistunut areena Karlstadissa Ruotsissa. Areenaa käytetään pääasiassa jääkiekko-otteluissa, mutta siellä on myös mahdollista pitää konsertteja. Areenan kapasiteetti on jääkiekko-otteluissa 8 250 katsojaa ja konserteissa 9 600. Areena toimii Färjestads BK:n kotihallina ja korvasi Färjestadin jäähallin joukkueen kotihallina.
Kahvipaahtimon hallin nimi muutettiin, kun yrityksen nimestä jätettiin pois "Lila". Areenalla ovat esiintyneet muun muassa Roxette, Elton John, Bryan Adams, Dolly Parton, Rod Stewart, Motörhead ja Judas Priest.
Toto Fogelberg-Kaila

Ruth Elisabeth ”Toto” Fogelberg-Kaila (o.s. Fogelberg, vuosina 1944–1947 Viinikka; 4. tammikuuta 1924 Lauttasaari, Huopalahti – 8. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen sarjakuvapiirtäjä, joka piirsi "Pekka Puupää" -sarjakuvaa isänsä Ola Fogelbergin kuoleman jälkeen vuodesta 1952 vuoteen 1975 asti ja oli jo isänsä aikana osallistunut sarjakuvien tekstittämiseen. Hän sai ensimmäisen jaetun Puupäähattu-palkinnon. Kaila toimi kuvaamataidon opettajana. 
Toto Fogelbergin ensimmäinen puoliso oli jatkosodan loppuvaiheessa kyseenalaisin perustein teloitettu sotilaslääkäri Urpo Viinikka. Vuodesta 1947 hän oli naimisissa tunnetun jääkärieverstin pojan, diplomi-insinööri Heikki Kailan kanssa. Hänellä oli seitsemän lasta.
Teivas Oksala

Teivas Kalevi Jyväs Oksala (15. helmikuuta 1936 Helsinki – 2. maaliskuuta 2018 Espoo) oli suomalainen professori. Hän kuului siihen harvalukuiseen joukkoon, joka 1970-luvulta alkaen on vastannut Suomessa antiikin kaunokirjallisuuden tutkimuksesta. 
Oksala oli Jyväskylän yliopiston yleisen kirjallisuuden professori 1992–1998. Professorina hän oli erikoistunut antiikin kirjallisuuteen ja aatehistoriaan. Hän on toiminut klassisten kielten ja kirjallisuuden dosenttina Helsingin ja Tampereen yliopistoissa. 
Oksala suomensi muun muassa Horatiuksen ja Vergiliuksen runoutta. Hän saattoi päätökseen Vergiliuksen Aeneis-eepoksen suomennoksen, jonka hänen isänsä, professori Päivö Oksala oli aloittanut 1960-luvulla. Oksala oli J. L. Runeberg -asiantuntija ja suomensi myös hänen tuotantoaan, muun muassa "Vänrikki Stoolin tarinat". 
Toiminta.
Oksala käsitteli väitöskirjassaan "Religion und Mythologie bei Horaz: eine literarhistorische Untersuchung" Horatiusta. 
Oksala on kääntänyt latinaksi suomalaista runoutta, Toivo Kärjen tangoja ja Elvis Presleyn levyttämiä lauluja, joita Doctor Ammondt on levyttänyt ja esittänyt myös ulkomailla. 
Oksala osallistui Runebergin juhlavuoden 2004 järjestämiseen juhlavuoden toimikunnan työvaliokunnan puheenjohtajana, suunnittelemalla Kansalliskirjastoon Runeberg-illat, pitämällä juhlavuoden tilaisuuksissa neljäkymmentä esitelmää ja kirjoittamalla kymmeniä Runebergia käsitteleviä artikkeleita.
Juan Ignacio Sánchez

Juan Ignacio Sánchez Brown (tunnetaan myös nimellä Pepe Sánchez; s. 8. toukokuuta 1977 Bahía Blanca) on argentiinalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Ura.
Sánchez aloitti koripallon peluun 12-vuotiaana Club Bahiense del Nortessa. 17-vuotiaana hän siirtyi Deportivo Rocaan, joka pelasi Argentiinan pääsarjaa. Hän sai tarjouksen Temple Universitysta, mutta pelasi vielä kauden 1995–1996 Estudiantes de Bahía Blancassa. Vuonna 1996 hän siirtyi Philadelphiaan Temple Owlsiin. Vuonna 1998 hänet kutsuttiin Argentiinan maajoukkueeseen ja hän pelasi MM-kisoissa 1998. 
Sánchez siirtyi NBA:han vuonna 2000 ollen ensimmäinen argentiinalainen koripalloilija NBA:ssa . Hän ei kuitenkaan saanut paljon peliaikaa, jolloin myös tilastos jäivät vaatimattomiksi. Sánchez pelasi kauden 2001–2002 Panathinaikosissa ja voitti Euroliigan mestaruuden. Hän palasi vielä Detroit Pistonsiin, mutta vierailu oli vain kauden mittainen. 
Sánchez palasi Eurooppaan ja CB Lucentum Alicanteen, joka pelasi ACB:ssä. Seurasta hän siirtyi Unicaja Málagaan, jossa hän pelasi kolmen kauden ajan. Vuonna 2007 hän meni FC Barcelona Bàsquetiin. Kauden jälkeen hän siirtyi Barcelonan pahimman kilpailijan, Real Madrid Balonceston riveihin, jonka riveistä hänet vapautettiin huhtikuussa 2009. Helmikuussa 2010 Sánchez palasi kotimaahansa Obras Sanitariasin riveihin.
Old Funeral

Old Funeral oli 80-luvun loppupuolella perustettu norjalainen black/death metal -yhtye
Old Funeral oli yksi ensimmäisistä bändeistä, jotka muodostivat norjalaisen extreme metal skenen, jonka he aloittivat vuonna 1988. Jo vuonna 1992 bändi hajosi, mutta sitten bändin perustajat (Abbath ja Demonaz Immortalista, sekä Varg Vikernes Burzumista) ovat nyt tunnettuja, joten Old Funeral on saanut huomiota. Old Funeral on saanut vaikutteita sellaisilta yhtyeistä, kuin Carcass (Iso-Britannia) ja Morbid Angel (Yhdysvallat).
Shawn Chambers

Shawn Randall Chambers (s. , Michigan, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL:ssä vuosina 1987–2000 625 runkosarjan ottelua Minnesota North Starsissa, Tampa Bay Lightningissa, New Jersey Devilsissä ja Dallas Starsissa. Pelipaikaltaan Chambers oli puolustaja. Hän voitti Stanley Cupin vuosina 1995 ja 1999.
Ura.
Chambers pelasi juniorina jääkiekkoa kotikaupunkinsa Detroitin Compuware Ambassadors -joukkueessa. Joukkue voitti vuonna 1986 Robertson Cupin, joka annetaan Yhdysvaltojen parhaalle juniorijoukkueelle. Tästä huolimatta Chambersista ei kiinnostunut yksikään yliopistojoukkue. Lopulta sitoutumaton kykyjenetsijä kertoi hänestä Alaskan yliopiston jääkiekkojoukkueen valmentaja Ric Schaferille, joka hankki Chambersille urheilijastipendin yliopistoon, vaikka ei ollut koskaan nähnyt Chambersin pelaavan. Chambers pelasi Alaskan yliopiston joukkueessa kausilla 1985–1986 ja 1986–1987. Alaskan hän jätti kuitenkin kesken jälkimmäisen kauden ja siirtyi WHL:n Seattle Thunderbirdsiin, jossa hän pelasi vain 28 ottelua ennen kuin siirtyi kauden lopuksi IHL:n Fort Wayne Kometsiin. 
Minnesota North Stars varasi Chambersin vuonna 1987 tilaisuudessa. Kaudella 1987–1988 Chambers pelasi sekä Minnesotassa että sen farmijoukkue Kalamazoo Wingsissä. Kolmena seuraavana kautena Chambers kuului Minnesotan vakiokokoonpanoon, vaikkakin kaudella 1990–1991 hän pelasi vain 29 ottelua polviongelmien vuoksi. Polviongelmat alkoivat, kun Minnesota pelasi Neuvostoliitossa Friendship Tour -turnauksessa syyskuussa 1990, jolloin Chambersin polvi meni sijoiltaan. Polvi leikattiin Yhdysvalloissa, ja hän palasi jäälle muutaman viikon levon jälkeen. Polvi kuitenkin vääntyi uudelleen joulukuussa 1990, ja Chambers oli sivussa usean kuukauden ajan. Hän palasi Minnesotan kokoonpanoon vasta aivan kauden lopulla ja pelasi pudotuspeleissä, tosin hammasta purren, sillä polvesta poistettiin nestettä päivittäin. Polveen tehtiin myös tähystysleikkaus kesken pudotuspelien toukokuussa 1991. Tästä huolimatta Chambers pelasi pudotuspelit loppuun ja Minnesota eteni aina Stanley Cupin finaaliin asti, jossa hävisi Pittsburgh Penguinsille.
Kesäkuussa 1991 Minnesota myi Chambersin Washington Capitalsiin, josta se sai vaihdossa Steve Maltaisin ja Trent Klattin. Chambersin polviongelmat jatkuivat seuraavalla kaudella. Polvi leikattiin taas ja hän pelasi kauden aikana vain seitsemän ottelua. Tampa Bay Lightning valitsi Chambersin tilaisuudessa kesällä 1992. Chambers oli joukkueessa tärkeä pelaaja ja sai paljon peliaikaa. Hän pelasi seurassa kolme kautta, kunnes hänet myytiin yhdessä Danton Colen kanssa kesken kauden 1994–1995 New Jersey Devilsiin. Vaihdossa Tampa Bay sai Ben Hankinsonin ja Aleksandr Semakin. Keväällä 1995 New Jersey voitti Stanley Cupin. Chambers pelasi New Jerseyssä vielä kaksi kautta, ennen kuin solmi kesällä 1997 vapaana pelaajana sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Hän pelasi Dallasissa vuoteen 2000 asti, jolloin lopetti uransa. Dallas voitti Stanley Cupin vuonna 1999. Viimeisellä kaudellaan 1999–2000 Chambers kärsi taas polviongelmista ja pelasi vain neljä ottelua.
Faller

Faller on vuonna 1946 perustettu pienoismalleja valmistava yritys, jossa työskentelee noin 120 työntekijää. Faller valmistaa muun muassa taloja ja figuureja. Fallerin pääkonttori ja tuotantolaitos ovat Gütenbachissa Saksassa. 
Tuotteet.
Faller valmiista puita, taloja, siltoja, pensaita, figuureja ynnä muuta pienoisrautateihin liittyvää. Faller tunnetaan mm. Faller Car System -tuotteistaan. Faller on myynyt tähän mennessä yli 100 miljoonaa pienoismallia.
Ronald D. Moore

Ronald Dowl Moore (s. 5. heinäkuuta 1964 Chowchilla Kalifornia) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään televisiosarjojen "Star Trek" ja vuoden 2004 "Taisteluplaneetta Galactica" parissa. 
Valmistuttuaan Cornellin yliopistosta Moore muutti Los Angelesiin luodakseen uraa käsikirjoittajana. Hänen onnistui myydä eräs käsikirjoituksensa televisiosarjaan "Star Trek – uusi sukupolvi" (1987–1994), ja vuonna 1989 hänet palkattiin sarjaan kokopäiväiseksi käsikirjoittajaksi. Myöhemmin hän toimi myös sarjan tuottajana. Hän voitti Hugo-palkinnon työstään sarjan parissa. Hän oli mukana tekemässä myös "" -televisiosarjaa. 
Moore on myös luonut vuonna 2003 minisarjana alkaneen "Taisteluplaneetta Galactican" (2004–2009), joka perustuu löyhästi samannimiseen televisiosarjaan vuosilta 1978–1979, ja sen vuoden 2010 spin-off-sarjan "Caprica". Moore on myös käsikirjoittanut Diana Gabaldonin kirjasarjaan perustuvan televisiosarjan "Outlander – Matkantekijä" (2014).
Moore on naimisissa puvustaja Terry Dresbachin kanssa.
Seborga

Seborga (liguriaksi "A Seborca") on kunta Imperian maakunnassa Ligurian alueella Italiassa. Kunnan pinta-ala on 4,91 neliökilometriä ja asukkaita siellä on runsaat 300. Väestötiheys on 66 as./km². Seborgan pormestari on Franco Fogliarini.
Seborgan suojeluspyhimys on San Martino. Kunnan asukkaita kutsutaan italiaksi nimellä "seborghini".
Seborgan naapurikunnat ovat Ospedaletti, Perinaldo, Sanremo, Vallebona.
Seborgan ystävyyskunta on ollut vuodesta 2003 lähtien Ranskassa sijaitseva L'Escarène.
Historia.
Antiikin aikana paikkakunta tunnettiin ensin nimellä "Castrum Sepulcri", sitten nimellä "Sepulcri Bugrum", jonka jälkeen nimellä "Serporca". Lopulta nimeksi tuli nykyinen "Seborga". Vuonna 954 alkoi itsenäisen Seborgan historia, kun paikalliset munkit valitsivat vaaleilla itselleen apotin. Apotista tuli samalla lisäksi Seborgan ruhtinas. Eräiden historioitsijoiden mukaan Seborga on maailman ensimmäinen perustuslaillinen monarkia.
Vuonna 1729 Seborgan itsenäisyys päättyi, kun se myytiin Sardinian kuninkaalle. Virallisesti tätä kauppaa ei koskaan rekisteröity ja näin ollen kauppa ei ollut lainvoimainen. Nykyisin Seborgan asukkaat vaativat itsenäisyyttä vetoamalla tähän virkamiehen tekemään virheeseen. Seborgaa ei myöskään mainittu vuonna 1861 tehdyssä Italian yhtenäisyyssopimuksessa eikä vuonna 1946 tehdyssä tasavallan itsenäisyysjulistuksessa. On myös väitetty, että Italian diktaattori Benito Mussolini kirjoitti, että Seborga ei ole todellakaan osa Italiaa.
Seborgassa on käytössä oma rahayksikkö, luigino. Luiginot ovat keräilijöiden suuresti haluamia, ja niitä onkin mahdollista ostaa Seborgasta. Nykyisin yhden luiginon arvo on kuusi Yhdysvaltain dollaria. Seborgassa myydään myös Seborgan passeja ja kansalaisuuksia. Lisäksi ruhtinaskunta on julkaissut omia postimerkkejä.
Väkiluvun kehitys.
Seborgan väkiluvun kehitys vuodesta 1861 vuoteen 2007: 
Liikenne.
Seborgasta on matkaa Ranskan puolella sijaitsevaan Nizzaan 45 kilometriä, jossa sijaitsevalle lentoasemalle liikennöi 45 eri lentoyhtiötä. Monacosta on matkaa kuntaan 30 kilometriä.
Ligurian rannikolla sijaitsevaan Bordigheran kaupunkiin lähtee kuudesti päivässä linja-auto. Seborgasta linja-autot lähtevät Piazza Martiri Patrioti -aukiolta ja Bordigherassa päätepysäkki on rautatieasema.
August Jokinen

August Jokinen (11. joulukuuta 1887 Sysmä – 3. elokuuta 1970 Pori) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. 
Jokinen voitti ainoan arvokisamitalinsa, hopean, Wienin epävirallisissa EM-kilpailuissa 1914 sarjassa 75 kiloa. Mitali oli lähellä kuitenkin jo kaksi vuotta aikaisemmin, kun mies paini Tukholman kesäolympialaisissa 1912 neljänneksi 75 kilon sarjassa.
Jokinen voitti urallaan kaksi SM-kultaa. Hän voitti 1914 alle 75 kg:n sarjan ja 1916 alle 82,5 kg:n sarjan mestaruuden. Suomessa Jokinen edusti Helsingin Jyryä vuodesta 1909.
Vuonna 1916 hän siirtyi ammattipainijaksi. Siviiliammatiltaan hän oli vartija. Jokinen toimi Ruotsin painijoiden valmentajana vuoden 1920 ja Suomen painijoiden valmentajana vuosina 1938–1950.
Barry Van Dyke

Barry Wayne Van Dyke (s. 31. heinäkuuta 1951 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on isänsä Dick Van Dyken ja Margie Willettin toinen poika sekä hänen setänä oli Jerry Van Dyken. Hänet tunnetaan kenties parhaiten roolistaan sarjassa "", jossa hän esiintyi pääosassa isänsä kanssa. Heidän roolihahmonsa Mark (Dick) ja Steve Sloan (Barry) olivat myös isä ja poika.
Barry Van Dyke esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa vuonna 1961. Hänellä oli rooli yhdessä tilannekomedia "Dick Van Dyke Show"'n jaksossa. Hän esitti Steve Sloania "Diagnoosi: Murhassa" kahdeksan tuotantokauden ajan vuosina 1993–2001 sekä ohjasi ja käsikirjoitti joitakin sarjan jaksoja. Muita sarjoja, joissa hän on esiintynyt ovat muun muassa "Lemmenlaiva", "Magnum", "A-Team", "Murhasta tuli totta" ja "Remington Steele".
Barry on naimisissa Mary Careyn kanssa ja heillä on neljä lasta; Carey, Shane, Wes ja Taryn.
High1

High1 (han. 하이원) on korealainen jääkiekkoseura, joka pelaa Asia League Ice Hockey ammattilaisliigassa. Ennen kautta 2007-08, seura tunnettiin nimellä Kangwon Land.
Kangwon Land liittyi liigaan kaudella 2005-06 toisena korealaisena joukkueena Anyang Hallan jälkeen. Kangwon Land selvisi liigan karsinoista molempina kausina perustamisensa jälkeen, mutta hävisi kauden 2005-06 semifinaalaissa Kokudolle ja kautena 2006-07 puolivälierissä Anyang Hallalle.
Karen Elson

Karen Elson (s. 14. tammikuuta 1979 Oldham, Suur-Manchester, Englanti) on brittiläinen malli, laulaja. Hän oli naimisissa The White Stripes -yhtyeen kitaristi-laulaja Jack Whiten kanssa vuosina 2005-2011.
Hänen kaksoissiskonsa Kate Elson on myös tunnettu mallin urastaan.
Rabbit Films

Oy Rabbit Films LTD on suomalainen tuotantoyhtiö, jonka ovat perustaneet Duudsoneiden Jarno Laasala, Jarno Leppälä, Jukka Hildén ja Hannu-Pekka Parviainen. He perustivat sen, jotta voisivat julkaista stunttinsa/temppunsa televisiossa. Rabbit Filmsin tuottamat ensimmäiset Duudsonit-jaksot nähtiin MoonTV:llä 2000-luvun alussa. Yhtiön toimitusjohtajana on toiminut syyskuusta 2014 lähtien Olli Suominen.
Rabbit Filmsissä työskentelee yli 60 työntekijää.
Historia.
MoonTV:llä harjoittelijana työskennellyt Jarno Laasala perusti Rabbit Filmsin vuonna 2000 Duudsonien stunt-videoita varten. Laasala työskenteli yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 2014 asti, jolloin tilalle palkattiin tv-kanava Nelosen johtaja Olli Suominen. Syynä oli Jukka Hildénin ja Laasalan halu laajentaa yhtiön toimintaa Yhdysvaltoihin. Vuonna 2013 yhtiön luovana johtajana aloitti Tuomas Summanen.
Summasen aloittaessa yhtiön kaikki tuotannot liittyivät vielä Duudsoneihin. Suomisen ja Summasen aikana Rabbit Films alkoi kasvaa kotimaisen tv-alan suurtoimijaksi. Samalla Aku Hirviniemestä, joka oli työskennellyt aiemmin Summasen kanssa "Putouksessa", tuli tuotantoyhtiön ohjelmien vakiokasvo.
Helmikuussa 2015 Rabbit Films avasi toimiston Los Angelesissa. Yhtiön Yhdysvaltojen toimintaa johtaa Jukka Hildén.
Enemmistö yrityksen osakekannasta myytiin kesäkuussa 2023 tanskalaiselle Monday Medialle.
Palkinnot.
Vuonna 2018 Rabbit Films Oy voitti audiovisuaalisen alan Hulda-vientipalkinnon, jonka myönsi elokuva- ja televisioalan vientiorganisaatio Favex (nykyisin Audiovisual Finland).
Joe Bar Team

Joe Bar Team on ranskalainen moottoripyöräilijöistä kertova sarjakuva, jonka ensinumero julkaistiin 1990. Sarjassa hahmot kokevat kaikenlaisia tilanteita ja seikkailuja, joita moottoripyöräilijät kokevat päivittäin. Sarjakuvaa alun perin julkaisi Vents d'Ouest. Sarjakuvan loivat Christian Debarre ja Stéphane Deteindre, joka myös loi kolme uutta nuorempaa hahmoa sarjakuvaan.
Hahmojen seikkailut alun perin ajoittuivat vuoden 1975 Pariisiin, mutta sittemmin heidän moottoripyöränsä vaihdettiin uudempiin malleihin. 
Uudet suomennokset numeroista 1 ja 2 ilmestyivät heinäkuussa 2021. Numerot 3, 4, 5 ja 6 ilmestyivät suomeksi vuoden 2022 aikna.
Albumit.
Kaiken kaikkiaan Joe Bar Teamia on julkaistu kahdeksan sarjakuva-albumia ja yksi erikoisjulkaisu. Ensimmäisen ja viidennen julkaisi Debarre, loput neljä sarjakuvaa julkaisi Deteindre. Suomeksi on julkaistu kaksi albumia.
Hahmot ja heidän pyöränsä.
"Mukana ensimmäisestä sarjakuvasta"
"Toisessa sarjakuvassa ensimmäistä kertaa esiintyneet hahmot:"
Uudessa suomennoksessa 2021 hahmojen nimet ovat:
Edouard Bracame - (Arbre à cames : camshaft) / Aksel Nokkala aka Aksu Kahva
Guido Brasletti An Italian looking wording of "guidon bracelet" which was a very typical modification on Italian bikes or with Italian parts / Stefan Puikotti aka Tukaani
Jean-Raoul Ducable Pun on " J'enroule du cable" (rolling in cable) a slang way of saying accelerating on a bike since you twist the handle to "roll in cable" / Risto Kaasula aka Ripa Ranne tai Ranne
Jean Manchzeck - (pun on "j'emmanche sec" a slang way of saying I drive very fast ) Juuso Hurjavaara aka Jusa Horna tai Horna
Paul Posichon (Gallicization of "pole position") Pauli Paalumäki aka Pate Hana
Pierre Leghnome - (Leghnome : the gnome; bearing in mind the sheer size of the V-Max) / Veikka Pikkarainen aka Kärppä
Jérémie Lapurée Pun on "J'ai remis la purée" a slang way to say I accelerated again, la purée is a metaphor for power- / Ilmo Mäkiritin aka Vapari
Noch

Noch on saksalainen pienoisrautatietarvikkeita valmistava ja maahantuova yritys. Sen valikoimassa on yli 1000 tuotetta. Ne kattavat G-koon (1:22,5 asteikko), H0-koon (1:87), N-koon (1:160) ja Z-koon (1:220).
Yhtiön historia.
Vuonna 1911 Oswald Noch alkoi valmistaa pienoisrautatieleikkikaluja Glauchaun kylässä. Hänen liiketoimintansa kasvoi, kunnes toisen maailmansodan jälkeen DDR:n hallitus kansallisti hänen yrityksensä. 
Hänen poikansa, Erich Noch, päätti muuttaa Länsi-Saksaan ja aloittaa alusta. Vuonna 1957 hän jatkoi isänsä työtä Wangenissa.
Renkaita vedessä

Renkaita vedessä ("Kings Row") on vuonna 1942 julkaistu draamaelokuva, jonka on ohjannut Sam Wood. Tarina kertoo aikuisiksi kasvavista nuorista, jotka asuvat pienessä kaupungissa ja joilla on synkkiä salaisuuksia ja traagisia kokemuksia.
Elokuva perustuu Henry Bellamannin bestseller-romaaniin. Elokuvan pääosia näyttelevät Ronald Reagan, Ann Sheridan, Robert Cummings, Betty Field, Charles Coburn ja Claude Rains.
Juoni.
Pikkukaupungissa varttuneet parhaat ystävykset Parris (Cummings) ja Drake (Reagan) joutuvat erilleen, kun Parris lähtee Eurooppaan opiskelemaan psykiatriksi ja hulivili Drake jää kotikaupunkiinsa, jossa joutuu pettymään rakkaudessa.
Arvosteluja.
Helsingin Sanomien televisiosivulla vuonna 1982 Mikael Fränti piti elokuvaa myönteisenä yllätyksenä, joka osoitti tuolloin Yhdysvaltain presidenttinä toimineen Ronald Reaganin näyttelijänkyvyt varsin hyviksi. Fränti näki elokuvan 1940-luvulle tyypillisenä ihmissuhdedraamana, jonka päähenkilöt käyvät sisäistä kamppailua uran ja ystävyyden sekä avioliiton ja itsenäisyyden välillä. Hän piti mielenkiintoisena uuden Euroopasta tulleen opin, psykoanalyysin, käsittelemistä elokuvassa.
Love in a Million Shades (kappale)

Love in a Million Shades on Hanna Pakarisen neljännen sooloalbumin, "Love In A Million Shades", kolmas single.
Kappaleen on säveltänyt Lasse Kurki. Kappale on Kielletty hedelmä -elokuvan tunnuskappale.
Musiikkivideo.
Love In A Million Shades-singlen musiikkivideo nähtiin ensinäytössä 25. tammikuuta 2009 Musiikki-tv:n lähetyksessä. Video sisältää kohtauksia elokuvasta Kielletty hedelmä ja videolla on mukana Hanna-faneja näkyvissä rooleissa. Videon ohjasi Jukka Salo.
Starkin ilmiö

Starkin ilmiössä atomin energiaspektri jakaantuu ulkoisen sähkökentän vaikutuksesta useampaan osaan. Starkin ilmiön löysi saksalainen fyysikko Johannes Stark vuonna 1913 ja ilmiö nimettiin hänen mukaansa. Starkin ilmiö on sähköisesti analoginen Zeemanin ilmiölle. Starkin ilmiötä ei voida selittää klassisen fysiikan teorioilla, vaan se ymmärretään vain kvanttimekaanisena ilmiönä.
Lineaarisessa Starkin ilmiössä atomin emittoima energiaspektri on verrannollinen sähkökentän ensimmäiseen potenssiin. Sitä vastoin neliöllisessä Starkin ilmiössä energiaspektri on verrannollinen sähkökentän neliöön.
Liljakukko

Liljakukko ("Lilioceris lilii") on lehtikuoriaisten heimoon kuuluva kovakuoriainen. Liljakukko on alun perin lähtöisin Aasiasta ja Keski-Euroopasta, mutta viime vuosina se on levinnyt Suomessa etelästä pohjoiseen päin. Suomessa liljakukosta on tehty ensimmäinen havainto Kirkkonummen Jorvaksessa vuonna 1944, jossa se oli esiintynyt ainakin kolme vuotta aikaisemmin.
Liljakukko syö liljakasvien ("Liliaceae") heimoon kuuluvia kasveja erityisesti liljojen ("Lilium") ja pikarililjojen ("Fritillaria") lehtiä ja muita osia.
Aikuinen liljakukko on pääväriltään kirkkaanpunainen ja rakenteeltaan pitkänomainen ja pituudeltaan noin 6–7 mm. Aikuisen pää, raajat ja tuntosarvet ovat mustat. Liljakukon munat ovat pieniä ja mustia ja toukat pitkänomaisia ja oranssinpunaisia. Liljakukon sukulainen on kielokukko ("Lilioceris merdicera"), jotka voi helposti sekoittaa keskenään. Helpoiten lajit erottaa toisistaan siitä, että liljakukolla on mustat jalat ja kielokukolla punaiset.
Kesällä liljakukon toukkia ja aikuisia voi torjua manuaalisen torjunnan lisäksi pyretriini- ja pyretroidipohjaisilla ruiskutteilla. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on ollut puutarhojen koristekasvien kovakuoriaisten torjuntaan saatavilla bifentriinia, tiaklopridia ja imidaklopridia tehoaineina sisältäviä sumutteita. Liljakukon kannan luontaisia säätelijöitä ovat ainakin "Tetrastichus setifer", "Lemophagus errabundus", "Lemophagus pulcher", "Meigenia simplex", "Meigenia uncinata", "Mesochorus lilioceriphilus" ja "Diaparsis jucunda".
Rosan elämää

Rosan elämää ("Livet enligt Rosa") on ruotsalainen nuorille suunnattu televisiosarja. Sarjaa kuvattiin vuonna 2005. Sarjan jaksoja on julkaistu DVD:lle. Vuonna 2007 siitä tehtiin elokuva "". Elokuvassa Rosaa näyttelevä Anna Ryrberg on siinä 15-vuotias. Sarjassa hän oli 13–14-vuotias. Elokuvaa ei ole julkaistu Suomessa. Sarjaa on esittänyt Yle TV2 sekä YLE FST5.
Ohjelma perustuu Johan Unengen ja Måns Gahrtonin kirjoihin, jotka tunnetaan myös Eva &amp; Adam -kirjoistaan.
Päähenkilö Rosa.
Rosa on 13-vuotias tyttö, jonka unelma on tulla pop-tähdeksi. Rosan vanhemmat ovat eronneet, ja hän asuu äitinsä luona. Rosalla on isosisko Blenda, jolla on riitaa äidin kanssa. Rosa oli aluksi kuuluisan laulajan Diegon fani.
Eye N’ I

Henrik Blomqvist (tunnetaan taiteilijanimellään Eye N' I, s. 16. kesäkuuta 1976 Tukholma) on ruotsalainen hip hop -artisti. Hän aloitti räppäämään Point Blank Poetics -ryhmässä 11-12 vuoden iässä. Hän on uskonnoltaan rastafari.
Eye N' I on räpännyt Petterin kanssa tämän "Bananrepubliken" -albumin "Saker och Ting", "Rulla Med Oss" ja "Såklart" -kappaleilla. Toistaiseksi Eye N' I on julkaissut vain yhden "Radiorevolution" -nimisen studioalbumin ja siltä on julkaistu yksi single: "Höger, Vänster".
Nikon FE

Nikon FE on japanilaisen Nippon Kogaku K. K.:n (vuodesta 1988 Nikon Corporation) valmistama kinofilmikoon järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin vuonna 1978 ja sitä valmistettiin vuoteen 1983 saakka jolloin sen korvasi Nikon FE2.
Kameran metallinen runko pohjautuu vuotta aiemmin julkaistuun rinnakkaismalliin, Nikon FM:ään. Molemmat kuuluvat 1970-luvulla yleistyneiden kompaktikokoisten järjestelmäkameroiden luokkaan ja ovatkin pienempiä kuin useimmat Nikonin aiemmat järjestelmäkamerat. Nikon FE korvasi aiemman Nikkormat EL-2 -mallin. Nikon FE:n seuraaja oli vuonna 1983 julkaistu Nikon FE2. Nikon FM:n ja FE:n käyttämä runkokonstruktio osoittautui pitkäikaiseksi, sillä Nikon valmisti kameroita samalla konstruktiolla vuoteen 2006 saakka.
Kamerassa on vain manuaalinen tarkennus. Kamera käyttää Nikon F -objektiivikiinnitystä, ja siihen sopivatkin käytännössä kaikki Nikonin vuoden 1959 jälkeen valmistamat objektiivit. Filminsiirto on manuaalinen, mutta lisävarusteena kameraan oli saatavana erillinen moottoriviritin.
Kameran suljin on elektronisesti ohjattu, pystysuunnassa liikkuva metalliverhosuljin. Käytettävissä on standardivalotusajat kahdeksasta sekunnista 1/1000 sekuntiin. Lisäksi kamerassa on 1/90 sekunnin mekaaninen valotusaika, minkä ansiosta kameraa on mahdollista käyttää myös ilman paristoja. Valotuksen mittaus ei tällöin kuitenkaan toimi.
Kamerassa on kahta piifotodiodia hyödyntävä valotuksenmittausjärjestelmä, joka mittaa valotuksen objektiivin läpi (TTL) täydellä aukolla. Käytössä on aukon esivalintaan perustuva valotus joko automaattisena tai manuaalisena.
Kamerassa ei ole kiinteää salamalaitetta, mutta siinä on standardisoitu ISO-salamakenkä ulkoista salamalaitetta varten. Käytettävissä oleva salamatäsmäysaika on 1/125 sekuntia.
Restinga

Restinga on kasvillisuustyyppi, jota tavataan Brasilian rannikon hiekkaisilla ja suolapitoisilla mailla, joista suuri osa on jäänyt rantojen rakennusten alle. Yli 90 % restingasta on jo tuhottu. Hyvin kehittynyttä restingaa on esimerkiksi Rio de Janeiron lähellä Cabo Frion ja Búzioksen alueilla.
Koillisrannikolla ja Atlantin rannikolla on restinga-alueilla erilainen kasvisto. Atlantin rannikon restingasta on jäljellä kolme eristynyttä aluetta. Siellä on uhanalaisia kasveja, ja yksi sammakkoeläinlaji ("Aparasphenodon brunoi"), yksi lintulaji (rintavyömuura) ja yksi nisäkäslaji (saukon sukuinen neotropiikinsaukko "Lontra longicaudis") ovat sukupuuton partaalla.
Koillisrannikolla kalastajakylien laajeneminen uhkaa restinga-alueita. Siellä restingan lajisto on lähempänä Amazonian sademetsien eliöstöä. Alueella on paljon lintuja ja lepakoita sekä "Callithrix"-suvun apinoita.
Raouf Gabsi

Raouf Gabsi (s. 23. helmikuuta 1984) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti viimeksi Ligue Professionnelle 1:ssä pelaavaa Jendouba Sportia. Gabsi on aikaisemmin edustanut Espérancea ja CA Bizertinia.