tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lyhyt elokuva tappamisesta

Lyhyt elokuva tappamisesta ("Krótki film o zabijaniu") on Krzysztof Kieślowskin vuonna 1988 valmistunut puolalainen elokuva, joka oli alkujaan viides osa "Älä tapa" hänen Puolan televisiolle toteuttamaansa "Kymmenen käskyä" -sarjaa. Rahoitussyistä siitä leikattiin tämä pitempi versio, joka sai nimen "Lyhyt elokuva tappamista". Varsovaan sijoittuva teos rinnastaa yhteiskunnan langettaman kuolemanrangaistuksen ja yksilöiden tekemät henkirikokset.
Väkivaltaa brutaalisti esittävä elokuva herätti Puolassa runsaasti keskustelua ja vaikutti siihen, että kuolemanrangaistus poistettiin lainsäädännöstä. Käsikirjoituksen teki yhdessä Kieślowskin kanssa puolalainen juristi, käsikirjoittaja Krzysztof Piesiewicz. Heidän yhteistyönsä oli alkanut vuonna 1984 valmistuneella elokuvalla "Ei loppua".
Retkikunta 8

Retkikunta 8 () oli Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) 8. miehistö.
Miehistö.
Retkikunnan komentaja Michael Foale ja lentoinsinööri Aleksandr Kaleri sekä ESAn astronautti Pedro Duque laukaistiin ISS:lle 18. lokakuuta 2003 lennolla Sojuz TMA-3.
Foale ja Kaleri suorittivat 27. helmikuuta 2004 ensimmäisen kahden hengen ISS:n miehistön suorittaman avaruuskävelyn. Aikaisemmista ISS:n avaruuskävelyistä poiketen avaruusaseman sisällä ei ollut ketään avaruuskävelyn aikana. Avaruuskävely kesti 3 tuntia 55 minuuttia. Kyseessä oli 27. avaruusasemalta suoritettu avaruuskävely ja kaiken kaikkiaan 52. ISS:n kokoonpanoon, toimintaan tai huoltoon liittynyt avaruuskävely. Se suoritettiin Pirs-telakointimoduulista venäläisillä Orlan-avaruuspuvuilla. Avaruuskävely jouduttiin keskeyttämään ennenaikaisesti Kalerin avaruuspuvun jäähdytysjärjestelmän rikkoontumisen vuoksi.
Foale ja Kaleri palasivat Maahan lennolla Sojuz TMA-3 30. huhtikuuta 2004 ESAn astronautti André Kuipersin kanssa, joka oli saapunut yhdessä Retkikunta 9:n miehistön kanssa lennolla Sojuz TMA-4 yhdeksän päivää aikaisemmin.
Siluettiammunta

Siluettiammunta on ammuntaurheilun laji. Siluettiammunnassa ammutaan metallisiin eläinkuvioisiin maalitauluihin. Pisteen saa kun kuva kaatuu. Suorituksen aikana kilpailija ampuu neljälle matkalle ja joutuu säätämään tähtäimensä etäisyyden mukaan, mikä tuo lisävaikeutta.
Ensimmäinen virallinen metallikuvakilpailu käytiin Méxicossa 1948. Nykyiset kuvat ovat 1960-luvulta lähtien kana, sika, kalkkuna ja pässi. Suomessa pidettiin ensimmäinen metallikuvakilpailu 1983, jolloin siitä tuli virallinen laji. ja ensimmäinen virallinen kilpailu järjestettiin 1985 Parikkalan Särkisalmella. Harrastajia Suomessa on noin 1 000 ampujaa, joista 200 aktiiviharrastajia. 
Lajin kansainvälinen järjestö on Kansainvälinen Siluettiampujien Liitto IMSSU eli International Metallic Silhouette Shooting Union.
Richard Denning

Richard Denning oik. Ludwig Albert Heindrich Denninger Jnr (17. maaliskuuta 1914 Poughkeepsie, New York – 11. lokakuuta 1998 Escondido, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Denningin ensimmäinen elokuva oli vuonna 1937 valmistunut "Tytön ja laivaston puolesta". Vuosina 1937–1942 hän esiintyi pienissä rooleissa yli 50 elokuvassa. Yhdysvaltain liityttyä sotaan, Denning palveli laivastossa. Hän avioitui 1942 kauhuelokuvarooleistaan tunnetun näyttelijän Evelyn Ankersin kanssa. Kotiuduttuaan laivastosta Denning ei heti saanut näyttelijäntöitä, joten hän elätti itsensä hummerinkalastajana. Vuonna 1948 hän sai roolin Lucille Ballin vastanäyttelijänä radion suosikkikomediassa "My Favorite Husband". Elokuvarooleja hänellä oli lähinnä B-elokuvissa tai sivurooleissa suuremmissa tuotannoissa, kuten elokuvassa "Unohtumaton rakkaus" vuonna 1957. Denning esiintyi myös useissa kauhuelokuvissa, kuten "Mustan laguunin hirviö" (1954) ja "Day the World Ended" (1956). 1960-luvun alkupuolella Denning vetäytyi elokuvista ja muutti Havaijille. Vuonna 1968 hänet kiinnitettiin kuvernöörin rooliin poliisisarjassa "Hawaii Five-O", jossa hän näytteli sarjan päättymisen 1980 saakka.
Richard Denning on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Jeremy Hardy

Jeremy James Hardy (17. heinäkuuta 1961 Farnborough, Iso-Britannia – 1. helmikuuta 2019) oli brittiläinen koomikko.
Stand up -esiintymisten lisäksi hän isännöi radio-ja televisiosarjoja, ja kuului muun muassa radiovisailujen "The News Quiz", "Just a Minute" ja "I'm Sorry I Haven't a Clue" vakiovieraisiin. Näiden lisäksi hänet tunnettiin "Jeremy Hardy Speaks to the Nation" radiomonologeista.
Hardy tunnettiin suorasukaisista vasemmistolaisista kommenteista. Hän muun muassa kutsui kuninkaallisia parasiiteiksi Just a Minute ohjelman nauhoituksissa ja kehotti ampumaan niskalaukauksen BNP:tä äänestäville.
Jeremy Hardy kuoli syöpään 1. helmikuuta 2019.
Glyseraldehydi-3-fosfaattidehydrogenaasi

Glyseraldehydi-3-fosfaattidehydrogenaasi on entsyymi, joka katalysoi glykolyysin kuudennessa vaiheessa tapahtuvaa glyseraldehydi-3-fosfaatin muuttamista 1,3-bisfosfoglyseraatiksi.. Glykolyysin lisäksi entsyymillä on havaittu olevan rooli myös transkription aktivoinnissa ja apoptoosin laukaisemisessa.
Glykolyysi.
Glyseryyli-3-fosfaattidehydrogenaasi katalysoi glykolyysissä glyseraldehydi-3-fosfaatin muutamista 1,3-bisfosfoglyseraatiksi. Katalyysi on kolmivaiheinen. Ensimmäisessä vaiheessa koentsyyminä toimiva NAD+-molekyyli kiinnittyy entsyymiin, minkä jälkeen substraattina oleva glyseraldehydi-3-fosfaatti muodostaa entsyymin aktiivisessa kohdassa kysteiinin sulfhydryyliryhmän kanssa tiohemiasetaalivälituotteen. Toisessa vaiheessa vetyatomi ja kaksi elektronia siirtyy NAD+:lle, jolloin se pelkistyy NADH:ksi. Saman aikaisesti tioasetaaliryhmän happiatomi luovuttaa protonin, jolloin syntyy hyvin korkeaenerginen tioesteri. Kolmannessa vaiheessa tioesteri reagoi fosfaatti-ionin kanssa, jolloin syntyy 1,3-bisfosfoglyseraatti. Tällöin vapautuu myös NADH.
Arseenimyrkytyksessä arsenaatti-ionit estävät 1,3-bisfosfoglyseraatin muodostumisen. Arsenaatti-ioni liittyy glyseraldehydi-3-fosfaattidehydrogenaasiin kiinnittyneeseen glyseraldehydi-3-fosfaattiin ja estää näin fosfaatti-ionin liittymisen. Näin muodostunut yhdiste hydrolysoituu 3-fosfoglyseraatiksi. Tällöin ei muodostu solun energiantuotannolle tärkeitä yhdisteitä kuten NADH:ta ja ATP:tä, jota muodostuisi glykolyysin seuraavassa vaiheessa, kun 1,3-bisfosfoglyseraatti muunnetaan 3-fosfoglyseraatiksi.
Toimintaolosuhteet, aktivaattorit ja inhibiittorit.
Glyseryyli-3-fosfaattidehydrogenaasi toimii, eliöstä riippuen, parhaiten silloin, kun lämpötila on 25–64 °C ja pH on 7–10. Entsyymin aktivaattoreina toimivat muun muassa natrium-, kalium- ja ammoniumionit. Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa 2,3-bisfosfoglyseraatti, ATP sekä muutamat metalli-ionit, kuten kadmiumim, kuparin ja elohopean ionit.
Jacek Zieliński

Jacek Zieliński (s. 22. maaliskuuta 1961) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Marraskuusta 2021 lähtien hän on toiminut KS Cracovian päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Zieliński aloitti peliuransa synnyinkaupungissaan Siarka Tarnobrzegin seurassa 1976. Hän nousi seuran kapteeniksi jo seuraavana vuonna ja edusti seuraa kapteenin vielä kaksi kautta. Hän pelasi 1980-84 neljän vuoden ajan Gwardia Varsovassa palaten sitten Stiarkaan, jota hän edusti yhdeksän kauden ajan. 1993 hän pelasi lyhyen aikaa Stal Stalowa Wolassa, jossa lopetti uransa 32-vuotiaana.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Zieliński aloitti vuonna 1995 Stiarka Tarnobrzegin kakkosjoukkueen valmentajana. Valmennettuaan pari vuotta Alit Ozarówia hänestä tuli 1998 Stiarkan päävalmentaja. Tämän jälkeen hän toimi lyhyitä jaksoja puolalaisten pääsarjaseurojen valmentajana. Vuonna 2002 hän siirtyi Górnik Łęcznan päävalmentajaksi ja nosti seuran debyyttikautensa päätteeksi pääsarjaan nousukarsintojen kautta. Hän toimi seuran valmentajana kauden 2004/05 loppuun saakka johdattaen seuran pääsarjassa seitsemänneksi.
2005 Zieliński siirtyi Odra Wodzisławin peräsimeen ja seuraavana kesänä Dyskobolia Grodzisk Wielkopolskin päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran Puolan cupin ja liigacupin mestariksi vuonna 2007. Kesällä 2008 seura fuusioitui Polonia Varsovan kanssa ja Zielińskistä tuli pääsarjapaikan ottaneen Polonian päävalmentaja. Seura sijoittui kauden päätteeksi neljänneksi. 
Kesäkuussa 2009 Zieliński siirtyi KKS Lech Poznańin päävalmentajaksi. Debyyttikausi oli menestyksekäs ja Lech Poznań juhli kauden jälkeen Puolan mestaruutta 17 vuoden tauon jälkeen. Kaudella 2010/11 Lechin otteet Ekstraklasassa olivat vaisuja, mutta Eurooppa-liigassa johdatti Zieliński joukkueensa 3–3 tasapeliin Juventusta vastaan ja 2–0 voittoon Red Bull Salzburgista. Tästä huolimatta hän sai potkut tehtävistään marraskuun alussa 2010. 
Maaliskuussa 2011 Zieliński palasi Polonia Varsovan päävalmentajaksi. Hän johdatti Polonian kauden päätteeksi seitsemänneksi. Kaudella 2011/12 Polonia taisteli tosissaan europaikoista Ekstraklasassa. Viidentenä liigassa majaillut seura hävisi maaliskuussa neljäntenä olevalle Korona Kielcelle, mikä johti Zielińskin yllätyspotkuihin. 
Syyskuussa 2012 Zielińskistä tuli Ruch Chorzówin päävalmentaja. Joukkue jäi Zielińskin johdolla Ekstraklasassa sijalle 15. Kausi 2013/14 alkoi Ruchilta myös kehnosti ja lopulta 0-6 tappio Jagiellonia Białystokille johti Zielińskin potkuihin syyskuussa 2013. 
Huhtikuussa 2015 Zieliński palasi valmennustehtäviin KS Cracovian peräsimessä. Hänen johdollaan seura säilytti paikkansa Ekstraklasassa voitettuaan alemman pudotussarjan ja ollen lopulta sarjan yhdeksäs. Hän luotsasi seuraa kauden 2016/17 loppuun saakka. Cracoviasta lähtönsä jälkeen hän valmensi lyhyen aikaa Bruk-Bet Termalican ja Arka Gdynian päävalmentajana.
Marraskuussa 2021 Zieliński palasi KS Cracovian päävalmentajaksi.
Yksityiselämä.
Hän on naimisissa Marian kanssa ja heillä on kaksi poikansa: Maciej ja Tomasz.
Linja 13 (Pariisin metro)

Paris Métro Ligne 13 (linja 13) on yksi kuudestatoista Pariisin metron linjasta. Linja liittää Saint-Denisin ja Gennevilliersin pohjoisessa etelään Châtilloniin. Linja on Pariisin metrolinjoista pisin, 24,3 km pitkä, ja siinä on 32 asemaa. Keskimääräinen kahden aseman välimatka on 776 m. Linja jakautuu pohjoisessa kahteen haaraan, joista toinen johtaa Saint-Denisiin, toinen Gennevilliersiin. Linjan 13 kalustona on 5-vaunuisia MF 77-runkoja.
Linja 13 on linjan 12 ohella ainoat linjat, joiden vanhimmat osat rakensi Nord-Sud-yhtiö. Linjaan liitettiin entinen linja 14 (ei nykypäivän linja 14) 1970-luvulla. 
Linja tullaan automatisoimaan 2030-luvun alussa, ja siitä tulee kolmas Pariisin metrolinja, joka muutetaan automaattimetroksi. 
Automatisointi.
Joulukuussa 2022 Île-de-France Mobilités ja RATP ilmoittivat, että linja automatisoidaan vuoteen 2035 mennessä, jolloin siitä tulee Pariisin kolmas metrolinja, joka muutetaan automaattimetroksi linjojen 1 ja 4 jälkeen.  Linjaa modernisoidaan kahdessa vaiheessa – uudet junat (MF 19) otetaan käyttöön vuodesta 2027 alkaen ja linja automatisoidaan 2030-luvun alussa. Itse automatisoinnin arvioidaan maksavan noin 837 miljoonaa euroa.
Tulevat laajennukset.
Kun luoteishaaraa laajennettiin Les courtillesiin, päätettiin myöhemmästä laajennuksesta Port de Gennevilliersiin.
Kartta ja asemat.
Luoteinen haara:
Pohjoinen haara:
Haarat yhdistyvät.
&lt;br clear=left&gt;
Turismi.
Linja 13 kulkee seuraavien nähtävyyksien läheltä:
Chicago Cubs

Chicago Cubs on Major League Baseball -joukkue Chicagosta. Seura perustettiin vuonna 1870 nimellä Chicago White Stockings. Cubs on voittanut kolme World Series -mestaruutta, vuosina 1907, 1908 ja 2016.
Joukkue pelaa National Leaguen Keskisessä divisioonassa ja pelaa kotiottelunsa Wrigley Field -stadionilla, joka on ollut joukkueen kotistadion vuodesta 1916. Cubs on Chicagon toinen Major League Baseball -joukkue, toinen on American Leaguessa pelaava Chicago White Sox. 
Seuran omistaa Rickettsin perhe. Chicago Cubs oli vuonna 2023 "Forbesin" listauksessa maailman 39. arvokkain urheiluseura 4,1 miljardin dollarin arvolla.
Historia.
Cubs on toinen jäljellä olevista National Leaguen perustajajäsenistä, joka on edelleen olemassa, ja ainoa joka jatkaa toimintaansa samalla paikkakunnalla. Toinen on Atlanta Braves, mutta se aloitti Bostonissa, josta Milwaukeen kautta siirtyi nykyiseen kotikaupunkiinsa. Muut kuusi perustajaseuraa erosivat liigasta erinäisistä syistä jo muutaman ensimmäisen vuoden kuluessa. National League aloitti toimintansa kaudella 1876, jolloin Chicago myös voitti mestaruuden.
Cubs voitti National Leaguen mestaruuden vuonna 1906, mutta hävisi World Series -loppuottelun otteluvoitoin 2–4 paikallisvastustaja Chicago White Soxille. Seuraavana kahtena vuotena Cubs onnistui voittamaan National Leaguen lisäksi myös World Seriesin. Vuonna 1907 se voitti loppuottelussa Detroit Tigersin voitoin 4–0 ja vuonna 1908 Tigersin 4–1. Seuraavan National Leaguen mestaruutensa Cubs voitti vuonna 1910, mutta tällöin Philadelphia Athletics oli World Series -loppuottelussa vahvempi otteluvoitoin 4–1. Seuraava National League -mestaruus tuli vuonna 1918, mutta tällöin Boston Red Sox voitti World Seriesin voitoin 4–2.
Kolmannen World Series -mestaruutensa Cubs saavutti vuonna 2016, jolloin se onnistui voittamaan Cleveland Indiansin voitoin 4–3 ehdittyään olla jo 1–3-tappiolla. Ratkaiseva seitsemäs ottelu ratkesi lukemin 8–7 kymmenennessä, ylimääräisessä vuoroparissa. 
Cubsin toisen ja kolmannen World Series -mestaruuden välillä kului aikaa 108 vuotta. Mikään muu Pohjois-Amerikan neljän suuren ammattilaissarjan (NFL, MLB, NHL ja NBA) joukkueista ei ole ollut näin pitkään ilman mestaruutta.
Roger Lloyd Pack

Roger Lloyd Pack (8. helmikuuta 1944 Lontoo – 15. tammikuuta 2014 Lontoo) oli englantilainen näyttelijä. 
Hän näytteli Barty Kyyryä elokuvassa "Harry Potter ja liekehtivä pikari" ja esiintyi myös muun muassa tv-sarjoissa "Dibleyn kirkkoherra" ja "Ukot".
Pack kuoli haimasyöpään kotonaan Lontoossa.
Geraldine Somerville

Geraldine Margaret Agnew-Somerville (s. 19. toukokuuta 1967 County Meath, Irlanti) on irlantilaissyntyinen brittiläinen näyttelijä.
Hän on näytellyt Harry Potterin äitiä, Lily Potteria, "Harry Potter" -elokuvissa. Tunnetuimman roolinsa hän teki tv-sarjassa "Fitz ratkaisee" ("Cracker", 1993–1996), jossa hän esitti rikospoliisi Jane Penhaligonia. Tv-sarjassa "Aristokraatit" ("Aristocrats", 1999) Somerville esitti aatelisnaista Lady Emily Lennoxia. Vuonna 2013 hän näytteli elokuvassa "Grace of Monaco".
Jackson Rhoads

Jackson Randy Rhoads on nimikkosähkökitaramalli, joka oli alku perin teetetty Randy Rhoadsille. Nykyään kitaramallia valmistaa Jackson Guitars. Rhoadsin kitaran nimi oli "Concorde" ja nimikkomalli piti nimetä sen mukaan, mutta Rhoadsin kuoltua nimeksi tuli "Tribute". RR-mallinen kitara oli ensimmäinen valmistettu Jackson-kitara.
Vonda Ward

Vonda Ward (s. 16. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja nyrkkeilijä.
Nyrkkeilyura.
Ward debytoi vuoden 2000 tammikuussa voittaen Faye Steffenin tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. WIBA- ja IBA-liittojen mestaruuden Ward voitti vuoden 2002 heinäkuussa Monica McGowanilta kymmeneräisessä kamppailussa.
Ward puolusti mestaruutta Kathy Riversiä vastaan tyrmäten tämän kahdeksannessa erässä.
Pitkään odotettu ottelu toteutui kun Ward puolusti WIBA-liiton mestaruutta Ann Wolfea vastaan 8. toukokuuta 2004 järjestetyssä ottelussa. Ward hävisi ottelun ensimmäisen erän tyrmäyksellä.
Ward palasi kehään vuoden 2004 joulukuussa ja tyrmäsi paluuottelussa Marsha Valleyn.
Vuonna 2007 Ward kohtasi Martha Salazarin kolmannen kerran urallaan voittaen tämän kymmeneräisen kamppailun päätteeksi kahden tuomarin nähtyä Wardin voittavan ja yhden saatua ottelu tasan. Voiton myötä Ward voitti WIBAn väliaikaisen mestaruuden.
Viimeksi Ward on otellut vuoden 2008 helmikuussa. Kamppailussa Ward voitti Carlette Ewellin tuomariäänin kymmeneräisessä kamppailussa.
Nilkkain

Nilkkain eli damaski on asuste, jotka puetaan sukan ja kengän päälle nilkkaan. Nilkkaimia on ennen käytetty esimerkiksi Ranskan armeijassa ja vielä nykyäänkin ne kuuluvat joidenkin armeijoiden univormuihin. Tunnettuja nilkkaimien käyttäjiä nykyaikana ovat muun muassa Disneyn sarjakuvahahmo Roope Ankka sekä edesmennyt poplaulaja Michael Jackson.
Need for Speed II

Need for Speed II on Electronic Arts Canadan kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema ajopeli. Peli on osa Need for Speed -pelisarjaa ja se on jatko-osa sarjan ensimmäiselle pelille, The Need for Speedille. Pelissä ei ole edeltäjänsä tapaan poliiseja.
Pelin soundtrack koostuu enimmäkseen rockista sekä teknosta. Pelissä on käytössä 8 erilaista autoa; McLaren F1, Ferrari F50, Ford GT90, Jaguar XJ220, Lotus GT1, Lotus Esprit V8, Italdesign Cala ja Isdera Commendatore 112i.
Iman Crosson

Iman Crosson on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija. Hänet tunnetaan Internetissä paremmin nimellä "Alphacat".
Crossonin ollessa 12-vuotias hänen vanhempansa ilmoittivat hänet taidekouluun parantamaan näyttelemis-, tanssi- ja laululahjojaan.
Hän löysi nopeasti töitä näyttelijänä, tanssijana sekä catwalk-mallina. Tanssiammatin perässä hän muutti New Yorkiin.
Vuonna 2005 Crosson aloitti taidonnäytevideoittensa lisäämisen internetsivuille, kuten YouTubeen. Crosson tekee omia versioitaan muiden muusikkojen teoksista sekä tekee pilaa esimerkiksi Barack Obamasta.
Loiskis

Lastenmusiikkiorkesteri Loiskis on jyväskyläläinen vuonna 2001 toimintansa aloittanut ammattiorkesteri. Orkesteria ja Lasten levykauppaa ylläpitää lastenkulttuuria tukeva yhdistys Loiskis ry. Orkesteri syntyi Euroopan unionin rahoitusohjelman hankkeena, ja vuonna 2003 Loiskis hyväksyttiin valtion orkesterituen piiriin. 
Loiskiksen toimisto sijaitsee Kulttuuritalo Villa Ranassa Jyväskylässä. Orkesterin toiminnassa näkyy vahvasti keskisuomalaisuus, mutta yhtye konsertoi eri puolilla Suomea.
Orkesterin taiteellisena johtajana toimi vuosina 2001–2010 Pentti Rasinkangas. Tehtävässä jatkoi Erkki Okkonen vuosina 2010–2020, ja orkesterin kapellimestarina ja nykyisenä taiteellisena johtajana toimii Pekka Nättinen. Orkesterin vakiokokoonpanossa esiintyvät Nättisen rinnalla muusikot Tomi Nurmi, Marianne Oivo ja Leevi Pukki. Loiskis esiintyy lisäksi vierailevien solistien ja muusikoiden kanssa.
Loiskiksen albumi "Avaruuden maisema – Tuutulaululevy" oli ehdolla Emma-gaalassa vuonna 2018 vuoden lastenlevy -katagoriassa.
Harvinaissairaus

Harvinaissairaudelle Suomessa määritellään samoin kuin Euroopan unionissa sairaus, jos sitä sairastaa korkeintaan 5:10 000 henkilöä asukasta kohti. 
European Organisation for Rare Diseases (EURORDIS) on esittänyt arvion, että maailmassa esiintyisi noin 6 000-8 000 harvinaista sairautta. Osa harvinaisista sairauksista esiintyy kaikkialla maailmassa, kun taas osa kuuluu paikalliseen tautiperintöön. Suomessa on oma suomalainen tautiperintö. Harvinaiset sairaudet ovat useimmiten perinnöllisiä. 
Viime vuosina harvinaisiin sairauksiin on alettu kiinnittää enemmän huomiota. Maailmanlaajuista harvinaisten sairauksien päivää vietetään vuosittain 28. helmikuuta. Suomeen on perustettu Harvinaiset-verkosto tiedottamaan harvinaisista sairauksista. 
Harvinaisten sairauksien potilasjärjestö Suomessa on Neuroliitto, joka edustaa harvinaista neurologista sairautta sairastavia potilaita. YK:n yleiskokous hyväksyi 16.12.2021 päätöslauselman, joka tunnustaa ensimmäistä kertaa harvinaissairaiden erityiset haasteet sekä tarpeen tukea heidän osallisuuttaan yhteiskunnassa ja oikeuttaan hoitoon ja toimeentuloon. 
Harvinaissairauksiin kehitellään toisinaan myös harvinaisia mutta kalliita lääkkeitä kuten esimerkiksi geeniterapian avulla.
Sangria

Sangria () on Iberian niemimaalta lähtöisin oleva alkoholijuoma. Nimi sangria viittaa juoman väriin ("sangre", veri). Sen valmistuksessa käytettävä resepti ja sen myötä juoman koostumus ja alkoholipitoisuus voivat vaihdella. Tavallisesti sangria tehdään punaviinistä, johon lisätään viipaloituja hedelmiä ja makeutusainetta, kuten sokeria tai hunajaa. Sangriaan voidaan lisätä myös esimerkiksi brandya, kanelia ja sitruunalimonadia.
Euroopan parlamentti määräsi vuonna 2014, että sangria-nimellä saa myydä vain Espanjassa ja Portugalissa tehtyä viinipohjaista juomaa.
Tinto de Verano on sangrian tyyppinen mutta vähemmistä aineista tehty juoma, jossa seosaineena yleensä on hiilihappovesi.
Alkoholiton sangria on yleensä hedelmämehupohjaista.
Frostbite Engine

Frostbite Engine on ruotsalaisen Digital Illusions CE:n luoma pelimoottori, jota studio on käyttänyt videopeleissä ', ', "Battlefield 1943" ja "Medal of Honor". "Battlefield"-peleistä Frostbite-pelimoottori on tullut tutuksi ympäristön laajan tuhoutumisen takia. "Bad Company 2":ssa pelimoottorin ansiosta pystyy muun muassa purkamaan taloja, aiheuttamaan maahan kuoppia ja kaatamaan puita.
Versiota Frostbite 2 hyödynnetään muun muassa peleissä "Battlefield 3", ' ja '.
DICE julkisti "Battlefield 4" -pelin julkistamisen yhteydessä Frostbite 3 -moottorin, jota tullaan myös käyttämään muissa EA Gamesin peleissä. Esimerkiksi ', ', "Battlefield 1", "FIFA 17", "" ja "Battlefield V" käyttävät Frostbite 3 -moottoria.
Aicle

Aicle.(愛狂います. Ai kuru imasu) on vuonna 2006 perustettu japanilainen yhtye, joka edustaa oshare keitä. Yhtyeen esikoisalbumi oli maaliskuussa 2009 julkaistu Shinzou. Ensimmäisen ulkomaankonserttinsa yhtye teki Suomessa vuonna 2009. Aicle on tunnettu värikkäästä ja huomiota herättävästä ulkonäöstä, joka on tyypillistä useimmille j-rock bändeille. Bändin musiikki erottuu joukosta, sillä Aicle omaa tyylitovereitaan vakavavaikutteisemman rock-soundin, johon on lisätty perinteisemmästä visual keistä lainattua epätoivoa ja sekopäisyyttä. Monipuolinen yhtye on kehittänyt uraansa vuosien varrella vahvasti, ja tarkoin viimeistelty debyyttialbumi Shinzou ilmestyikin maaliskuussa 2009. 
Yhtye hajosi 22.2.2012.
Kitaristi Keitan eroaminen yhtyeestä vuonna 2009 henkilökohtaisista syistä johtuen tuli äkkiä, mutta ei kuitenkaan hiljentänyt Aiclen vauhtia, vaan päinvastoin, väreillä ilakoiva yhtye suuntasi heti kohti uusia seikkailuja. Viimeinen konsertti Keitan kanssa järjestettiin Shinjuku MARZissa 5.5.2009, mutta saman vuoden lokakuussa Aiclen oli aika suunnata ulkomaille.
Jake T. Austin

Jake T. Austin (s. Jake Toranzo-Szymanski, 3. joulukuuta 1994) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki Max Russon roolin tv-sarjassa "Waverly Placen velhot" (2007) ja hän on näytellyt myös elokuvassa "Koirahotelli" (Hotel for Dogs, 2009). Vuodesta 2013 lähtien Austin esitti Jesus Adams Fosteria amerikkalaisessa draamasarjassa "The Fosters".
Nicklas Grossmann

Nicklas Grossmann (s. 22. tammikuuta 1985 Nacka, Ruotsi) on ruotsalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän on isokokoinen ja ulottuva puolustaja. Grossmann pelasi urallaan NHL:ssä Dallas Starsin, Philadelphia Flyersin, Arizona Coyotesin ja Calgary Flamesin riveissä.
Ura.
Seurajoukkueissa.
Grossmann pelasi ensimmäisen miesten pelinsä Södertälje SK:ssa kaudella 2003–2004. Dallas Stars varasi hänet varaustilaisuuden toisella kierroksella. Seuraavalla kaudella hän pelasi 31 ottelua ja oli myös Ruotsin kapteeni alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Kaudeksi 2005–2006 Grossmann teki sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Hän debytoi NHL:ssä seuraavalla kaudella.
Starsin NHL-joukkueessa Grossmann vakiinnutti paikkansa kaudella 2007–2008. Hän pelasi Starsissa helmikuulle 2012, jolloin hänet kaupattiin Philadelphia Flyersiin. Stars sai vaihdossa toisen kierroksen varausvuoron ja kolmannen kierroksen vuoron .
Maajoukkueessa.
Nuorten MM-kilpailuissa 2005 Grossmann oli Ruotsin kapteeni. Miesten tasolla Grossmann edusti Ruotsia 2009 ja oli voittamassa pronssia. MM-kilpailuissa 2011 hän oli mukana Ruotsin hopeata saaneessa joukkueessa.
Shakkitarina

Shakkitarina, alkuteos "Schachnovelle", on itävaltalaisen kirjailijan Stefan Zweigin kertomus, joka ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1942 Buenos Airesissa 300 kappaleen painoksena. Seuraavana vuonna sen julkaisi tukholmalainen pakolaiskustantaja Gottfried Bermann Fischer. Vuosien mittaan tämä Zweigin tunnetuin teos on julkaistu useina painoksina, ja siitä on tullut bestseller.
Tarina.
Hitler on ottanut vallan Itävallassa, ja monarkisti, tohtori B on joutunut vankilaan eristyksiin piiloteltuaan aateliston arvoesineitä. Häntä säilytetään eristyksessä ilman kontakteja muihin kuin kuulustelijoihinsa ja vartijoihinsa. Ahdistuksessaan hän saa järkensä säilymään varastetulla kirjalla, jossa kuvataan mestarillisia shakkipelejä, joita hän sitten pelaa lakkaamatta, kyltymättä, opetellen jokaisen pelin. Shakki saa hänen mielikuvituksensa valtaansa siinä määrin, että se syrjäyttää kaiken muun.
Opeteltuaan kirjan kaikkien muunnelmien joka ikisen siirron ja kun muutakaan tutkittavaa ei enää ole, tohtori B alkaa pelata itseään vastaan. Hän jakaa mielensä kahtia, kahdeksi persoonaksi, valkoiseksi ja mustaksi. Kuulustelut muuttuvat hänelle kiusalliseksi välitilaksi, jossa hän vain odottaa pääsyä takaisin huoneeseensa pelaamaan itseään vastaan. Tämä sisäinen ristiriita saa hänessä aikaan henkisen romahduksen, ja hän herää lopulta parantolassa. Hän pelastuu hulluudesta ymmärtäväisten lääkärien avulla, jotka suojellakseen häntä joutumasta takaisin vankilaan vakuuttavat, että hän on mieleltään sairas, ja niin hänet vapautetaan.
Osuttuaan sattumalta samalle risteilijälle kuin joukko innokkaita shakinharrastajia ja shakin maailmanmestari Mirko Czentovic, hän heti havaitsee virheen heidän pelissään mestaria vastaan. Mirko Czentovic on yksinkertainen maalaispoika mutta samalla ihmelapsi, savant, jonka ainoa kyky on taito pelata shakkia. Tohtori B auttaa shakinharrastajia saamaan tasapelin epätoivoisesta tilanteesta. Sen jälkeen he taivuttavat hänet pelaamaan yksin Czentovicia vastaan. Käydään uskomaton kamppailu, jossa tohtori B mielikuvituksensa ja päättelykykynsä avulla yllättäen voittaa maailmanmestarin.
Kunniansa palauttamiseksi Czentovic vaatii heti uusintaottelua. Havaittuaan, että tohtori B pelasi nopeaa ja kovaa peliä eikä juuri keskittynyt harkitsemaan, Czentovic yrittää tällä kertaa ärsyttää vastustajaansa viivyttelemällä siirron tekemistä äärimmilleen kohdistaakseen psykologisia paineita tohtori B:hen, joka pelin edetessä muuttuu yhä kärsimättömämmäksi. Hänen merkittävin kykynsä osoittautuu hänen pahimmaksi heikkoudekseen: hän toistaa peliä mielessään yhä uudelleen kaikkine eri mahdollisuuksineen, ja Czentovicin harkitsevuus ja rauhallisuus ajavat hänet sekapäiseksi, lopulta hulluuteen saakka, jolloin peli huipentuu väärään siirtoon, mutta tohtori B herää vimmastaan.
Sovituksia.
Gerd Oswald on ohjannut kertomuksen pohjalta vuonna 1960 valmistuneen elokuvan "Viimeinen siirto vapauteen" ("Die Schachnovelle"). 
Helmut Peschina on dramatisoinut romaanista näytelmän.
Vatsianá

Vatsianá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Gávdoksen saarella ja kuuluu Gávdoksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 31 (vuonna 2011).
Vatsianá sijaitsee peltojen ympäröimänä kukkulalla Gávdoksen eteläosassa. Kylä on Euroopan eteläisin kylä ja Euroopan eteläisimpään kohtaan, Trypitínniemelle, on kylästä noin tunnin kävelymatka. 
Vatsianássa on museo, josta voi ostaa matkamuistoja, sekä Euroopan eteläisin juomapaikka.
Susan Helms

Susan Jane Helms (s. ) on yhdysvaltalainen entinen NASAn astronautti ja Yhdysvaltain ilmavoimien kenraaliluutnantti.
Helms osallistui viidelle avaruussukkulalennolle ja vietti yli viisi kuukautta Kansainvälisellä avaruusasemalla vuonna 2001 Retkikunta 2:n jäsenenä, minä aikana hän ja James "Jim" Voss suorittivat kahdeksan tuntia 56 minuuttia kestäneen avaruuskävelyn, pisimmän tähänastisista.
Helms syntyi Charlottessa, Pohjois-Carolinassa, mutta pitää Portlandia Oregonissa kotikaupunkinaan. Hänellä on kolme sisarta. Isä Pat on eläkkeellä oleva Yhdysvaltain ilmavoimien everstiluutnantti. Helms ei ole naimisissa eikä hänellä ole lapsia.
Sotilasura.
Helms suoritti vuonna 1980 alemman korkeakoulututkinnon ilmailutekniikassa Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiassa ja vuonna 1985 maisterintutkinnon ilmailu- ja avaruustekniikassa Stanfordin yliopistossa.
Helms valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien akatemiasta vuonna 1980. Hänet sijoitettiin Eglin Air Force Baseen Floridassa, missä hän toimi F-16- ja F-15-hävittäjien aseiden laukaisuinsinöörinä. Vuonna 1985 valmistuttuaan Stanfordista hän toimi ilmailutekniikan apulaisprofessorina ilmavoimien akatemiassa. 1987 hän osallistui ilmavoimien koelentokouluun Edwards Air Force Basessa, mistä hän valmistui vuoden päästä koelentoinsinöörinä. Tämän jälkeen hän toimi kanadalaisen CF-18 Hornetin kehitystyössä kun hänet vuonna 1990 valittiin astronauttikoulutukseen. 12 vuotta kestäneen uran NASAssa jälkeen, mikä käsitti 211 päivää avaruudessa, hän palasi ilmavoimien avaruustoiminnasta vastaavan AFSPC:n palvelukseen heinäkuussa 2002. Helms ylennettiin prikaatinkenraaliksi vuonna 2006 ja otti vastaan 45th Space Wingin komentajuuden. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi elokuussa 2009. Hänen tehtäviinsä Yhdysvaltain strategisessa puolustuksessa Offutt Air Force Basen johtajana Nebraskassa kuuluu muun muassa strateginen suunnittelu ja turvallisuuspolitiikka sekä avaruusaseiden käytön suunnittelu.
Koelentoinsinöörinä Helms on lentänyt yli 30 erilaisella yhdysvaltalaisella ja kanadalaisella sotilaslentokonetyypillä.
Ura NASAssa.
Helms valittiin NASAn astronauttikoulutukseen tammikuussa 1990. Hänestä tuli astronautti heinäkuussa 1991. Helms lensi avaruussukkulalennoilla STS-54 (1993), STS-64 (1994), STS-78 (1996), STS-101 (2000) ja toimi Kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 2:n miehistö jäsenenä (2001). Helms palasi ISS:ltä Maahan lennon STS-105 miehistön mukana 22. elokuuta 2001. Viiden avaruuslennon veteraanina Helms on viettänyt 5 064 tuntia avaruudessa, minä aikana (11. maaliskuuta 2001) hän suoritti kahdeksan tuntia 56 minuuttia kestäneen maailman pisimmän avaruuskävelyn.
Mestarihuijarit

Mestarihuijarit (eng. "The Real Hustle") on brittiläisen Objective Productionsin luoma dokumenttisarja, jossa sarjan käsikirjoittajat Alexis Conran ja Paul Wilson, sekä Jessica-Jane Clement näyttävät miten ihmisiltä huijataan rahaa. Sarjaa tehtiin vuosina 2006–2012 yhteensä 11 tuotantokauden verran. Ohjelmaa esitti Britanniassa BBC ja Yhdysvalloissa nimellä "The Hustle" truTV. Suomessa ohjelmaa ovat esittäneet Discovery sekä Yle.
Ohjelmassa tiimi "huijaa" erilaisilla tempuilla normaaleja ihmisiä vieden näiltä rahaa. Rahat palautetaan aina kuvaamisen jälkeen. Huijauksia on erilaisia; he ovat esimerkiksi myyneet saman vuokra-auton useaan kertaan, soittaneet maksullisia puheluita toisten laskuun Bluetooth-yhteyden avulla ja tehneet erilaisia "taikatemppuja" baareissa.
Chuck Schaden

Chuck Schaden (s. 29. heinäkuuta 1934 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen radiotoimittaja.
Schaden aloitti vanhojen radio-ohjelmien keräämisen 1960-luvulla. Vuonna 1970 hän aloitti evanstonilaisella WNMP-asemalla oman radio-ohjelmansa, "Those Were The Days", jossa hän esitti ohjelmia kokoelmastaan. Ohjelma jatkuu edelleen ja nykyään sitä esittää WDCB-asema Glen Ellynissä. Schaden on isännöinyt myös muita vanhoihin radio-ohjelmiin erikoistuneita ohjelmia Chicagon alueen radioasemilla, kuten "The Hall Closet", "When Radio Was Radio" ja "Old-Time Radio Classics". Vuosina 2006–2007 hän juonsi valtakunnallisesti syndikoitua ohjelmaa "When Radio Was".
Chuck Schaden nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1993.
Gobra

Gobra on suomalainen 1980-luvulla perustettu rockyhtye.
Historia.
Gobra perustettiin 1980-luvun alussa Vihannissa. Alkuaikoina yhtye tunnettiin nimellä Flimsy Haze, mutta koska nimi oli vaikea suomalaiselle medialle ja keikkajärjestäjille, yhtyeen nimeksi vaihdettiin Gobra ensimmäisen singlejulkaisun yhteydessä vuonna 1985 (The Tryout). Tosin tämäkin nimi osoittautui vaikeaksi medialle, koska Neuvostoliiton presidenttinä oli tuolloin Mihail Gorbatšov, joka tunnettiin lempinimellä ”Gorba”. Gobran melodiseen heavy-tyyliin kuuluu olennaisesti kahden kitaran stemmat ja kertosäkeitten harmoniat. 
"Despair EP:n" Janis Joplin -coverkappaleella ”Move Over” Gobra pääsi vuonna 1988 televisioon MTV3:n "Levyraati"-ohjelmaan ja ”Leave Me, Baby” -kappaleella "RockStop!"-ohjelmaan vuonna 1989. Kokkola TV:llä tehtyä videota esitettiin myös MTV Europen taivaskanavilla. Gobra julkaisi singlet ”Behind The Deadzone” (1989) ja ”Shadow Of Sadness” (1990) ja ensimmäisen LP-levyn "The First At Last" (1990) omalle Flimsy Haze -levymerkille. Ensimmäisen CD:n "True Tale" yhtye julkaisi 1992. Tämä teema-albumi äänitettiin 8-raitatekniikalla eri paikoissa Raahessa ja Vihannissa. Äänittäjänä ja miksaajana toimi Juha Matinheikki. Seuraava albumi "The Third" ilmestyi vuonna 1999. Se äänitettiin ja miksattiin Raahessa BRR-studiolla vuonna 1996 toisena kitaristina Samick. 2000-luvulla yhtye keikkaili edelleen, ja kitaristivaihdokset värittivät toimintaa. 
Vuoden 2006 lopulla yhtye teki live-demon BRR-studiolla ja aloitti vuonna 2007 uuden albumin äänitykset kitaristeina Ramiz ja Maze. Ramiz vetäytyi keikkailusta vuonna 2007 terveydellisten ongelmien takia, mutta oli mukana aktiivisesti levyn teossa koko ajan. Yhtyeen perustajajäsen Uki palasi miehistöön, ja uuden levyn materiaalia esitettiin keikoilla. "From Dawn To Storm" julkaistiin vuoden 2009 alussa.
Marjut Sariola

Marjut Sariola (3. maaliskuuta 1948 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Tampereen Teatterissa vuodesta 1973 vuoteen 2013 ja vieraili sen ohella muun muassa Riihimäen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Pyynikin ja Kirjurinluodon kesäteattereissa ja Seinäjoen kaupunginteatterissa.
Sariola syntyi puutarhuriperheeseen Mikkeliin 1948. Kotikaupungin Paukkula-opistossa saadun teatterikipinän myötä Marjut Sariola aloitti vuonna 1968 opinnot Suomen Teatterikoulussa, mutta karsittiin tuoreen rehtorin Kalle Holmbergin uuden menettelytavan perusteella koulusta pois kuukauden opintojen jälkeen. Näyttelijäopinnot jatkuivat käytännön tasolla Usko Keskisen johtamassa Mikkelin Teatterissa, jossa hän sai tehdä monenlaisia rooleja musikaaleista ja opereteista lastennäytelmiin ja Tšehovin "Kirsikkapuistoon". Mikko Niskanen poimi hänet Mikkelistä elokuvaansa "Laulu tulipunaisesta kukasta", joka kuvattiin kesällä 1971.
Vuonna 1973 Sariola siirtyi Mikkelistä Tampereen Teatteriin. Hän oli nimiroolissa teatterin kaikkien aikojen suosituimmassa musikaalissa "Sugar eli Piukat paikat" (1982). Viisi vuotta teatterin ohjelmistossa jatkanut menestysnäytelmä "Älä pukeudu päivälliselle" (1993) toi esiin Sariolan komediennekykyjä.
Sariola oli naimissa teatterikapellimestari Tapio Nurmisen kanssa vuodesta 1977 parikymmentä vuotta.
Kesällä 1996 Sariola ohjasi Pertunmaan Joutsjärvellä Eeva Jalosen kirjoittaman ja Erkki Salmisen säveltämän kylämusikaalin "Martan laulu".
Marjut Sariola jäi Tampereen Teatterista eläkkeelle elokuussa 2013, mutta on senkin jälkeen jatkanut näyttelemistä Tampereen Komediateatterissa.
Eukalyptuskiipijä

Eukalyptuskiipijä ("Climacteris picumnus") on Australiassa elävä australiankiipijöihin kuuluva varpuslintu. Lajista tavataan kolmea alalajia, jotka ovat "Climacteris picumnus melanotus", "Climacteris picumnus picumnus" ja "Climacteris picumnus victoriae".
Ulkonäkö.
Eukalyptuskiipijä on suurikokoisin australiankiipijöistä. Lajin pää, kurkku ja kaulan yläosa ovat väriltään harmahtavan ruskeat. Vatsa on raidallinen. Siivet ovat väriltään tummemman ruskeat. Sukupuolet ovat hyvin samannäköiset, mutta naaraan erottaa ruosteenruskeareunaisista kaulahöyhenistä.
Elinympäristö.
Eukalyptuskiipijät elävät pääasiassa eukalyptusmetsissä, joilta puuttuu tiheä aluskasvillisuus. Linnut viettävät koko vuoden samoilla alueilla.
IUCN luokittelee eukalyptuskiipijän elinvoimaiseksi lajiksi. Kuitenkin metsien kaataminen ja sitä kautta sopivan elinympäristön vähentyminen ovat aiheuttaneet, että paikalliset viranomaiset luokittelevat eukalyptuskiipijän "picumnus"- ja "victoriae"-alalajit vaarantuneiksi.
Ravinto ja pesiminen.
Eukalyptuskiipijän ravinto koostuu pääasiassa muurahaisista, joita se kaivaa kuoren alta hieman kaarevalla nokallaan. Laji syö myös kovakuoriaisia ja toukkia. 
Pesänsä lintu tekee onttoon puunkoloon ja pehmustaa sen höyhenillään ja heinillä. Vain naaras huolehtii munien hautomisesta. Eukalyptuskiipjäille on tyypillistä, että hautovalla naaraalla on apulaisia, jotka usein ovat koiraspuolisia lintuja. Tämä auttaa pesinnän onnistumisessa.
Tietävälä

Tietävälä on kylä Orimattilassa, Päijät-Hämeessä. Alun perin Tietävälä sijaitsi Kirvussa, luovutetussa Karjalassa. Siirtolaiset perustivat uuden kylän Orimattilaan ja nimesivät sen vanhan kotiseutunsa mukaan. Virallisesti Tietävälä-nimistä kylää ei ole olemassa, vaan kylä on osa Tönnön ja Pakaan kyliä.
Tietävälä Kirvussa.
Kirvun Tietävälä on vanha kylä, joka maakirjoissa mainitaan vuonna 1557. Tuolloin kylässä oli 25 taloa, joissa asui karjalaiseen tyyliin suurperheitä. Ennen sotia kylässä oli noin viisisataa asukasta. Vanha Kirvun Tietävälä oli yhtenäinen ja seuratoiminta oli vilkasta. Kuutena iltana viikossa oli toimintaa nuorisoseurantalolla ja lauantaisin käytiin naapuripitäjissä tansseissa. Kirvussa kuitenkin käytiin vain "vero maksus ja kirkos", muuten kyläläiset asioivat enemmän Ensossa.
Kylä koki suuria menetyksiä vuonna 1937, kun Mikko Lankisen sahan pannuhuoneesta alkoi tulipalo. Saha sijaitsi mäellä ja palo levisi lähiympäristöön. Sahan ohella paloivat vehnämylly, Verran huopatehdas, kaksi kauppaa sekä asuintaloja, yli kymmenen rakennusta kaikkiaan. Tietäväläiset ryhtyivät heti työhön, ja rakensivat kaiken uudelleen. Saha ja mylly toimivat jälleen 2–3 kuukautta tulipalosta.
Toisen maailmansodan alkamisen seurauksena tietäväläiset lähtivät ensimmäisen kerran evakkoon 13. maaliskuuta 1940 ja päätyivät Myrskylään. Elo-syyskuussa 1941 osa väestä pääsi palaamaan takaisin Tietävälään. Vuonna 1944 kyläläisten oli lähdettävä uudelleen evakkomatkalle. Tällä kertaa lopullisesti.
Tietävälä Orimattilassa.
Kirvusta tie johti mutkien kautta Orimattilan Tönnöön, kauppaneuvos Askolinin omistamille korpisille takamaille. Askolinin kanssa tehtiin ensimmäiset hallintasopimukset vuonna 1946 ja asumaan päästiin vuonna 1947. Jälleen kerran tietäväläiset näyttivät rakentajantaitonsa. Tietäväläinen yksituumaisuus ja yhteistoiminta ei kadonnut sodan melskeisiin. Yhtenäisyys säilyi, kun esimerkiksi maatalouskoneet hankittiin yhdessä, eikä oltu riippuvaisia ulkopuolisista.
Erityisen Tietävälästä tekee se, että kaikki kylään asettuneet siirtolaiset olivat lähtöisin samasta kylästä, ja että kylän nimi siirtyi uuteen paikkaan asukkaiden mukana. Tämä erikoisuus on herättänyt huomiota myös maailmalla ja kylään tultiin tutustumaan kaukaakin. Syyskuussa 1962 kylässä vieraili jopa Israelin pääministeri David Ben-Gurion. Tietäväläisiä uhkasi kuitenkin jälleen lähtö tien päälle. Askolin olisi tahtonut maansa takaisin. Maita ei kuitenkaan jouduttu luovuttamaan, mihin väitetään Johannes Virolaisen vaikuttaneen.
Maanviljelys ei ole kaikkia kyläläisiä elättänyt, vaan on täytynyt tehdä muita töitä. Tietävälä onkin tunnettu mm. Orimattilan sahti-kylänä. Sahtia valmistaa Orimattilan Tilaussahti Ky. Kirvun Tietävälässä sijainnut Verran huopatehdas perustettiin myöhemmin uudelleen Orimattilassa.
Vesoul

Vesoul [və.zu] on kaupunki Ranskassa. Se on Haute-Saônen departementin prefektuuri, eli pääkaupunki, Burgundi-Franche-Comtén alueella "(région)". Siellä on arviolta 15 473 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 9,07 neliökilometriä.
Taidemaalari ja kuvanveistäjä Jean-Léon Gérôme syntyi Vesoulissa 11. toukokuuta 1824.
Bandasaaret

Bandasaaret () ovat Indonesialle kuuluva tuliperäinen saariryhmä Bandamerellä noin 140 kilometriä Seramin saaresta etelään ja noin 2 000 kilometriä Jaavalta itään. Noin kymmenen pienen saaren muodostama saaristo on osa Molukkien saaristoa ja kuuluu hallinnollisesti Etelä-Molukien maakuntaan. Saarten tärkein kaupunki ja hallinnollinen keskus on Bandanaira, joka sijaitsee samannimisellä saarella. Saaria ympäröivä meri on 4–6 km syvä, ja saarten yhteispinta-ala on noin 180 km². Saarten väkiluku on noin 15 000. 
1800-luvulle saakka Bandasaaret olivat kauppapoliittisesti merkittäviä muskottipuiden ainoana kasvupaikkana. Niistä saatiin kahta kallisarvoista maustetta, muskottipähkinää ja muskottikukkaa. Saaret menettivät ainutlaatuisen asemansa vasta Napoleonin sotien yhteydessä, kun britit ottivat saaret väliaikaisesti hallintaansa ja siirsivät lukuisia muskottipähkinäntaimia Ceylonille ja Singaporeen.
Nykyään saaria suosivat vierailukohteena laite- ja snorkkelisukelluksen harrastajat.
Mestarien liigan kauden 2008–2009 pudotuspelit

Jalkapallon Mestarien liigan kauden 2008–2009 pudotuspelit pelataan 24. helmikuuta – 27. toukokuuta 2009. Pudotuspelien kaikki ottelut pelataan kaksiosaisina, paitsi finaali, joka pelataan yksiosaisena Olympiastadionilla, Roomassa.
Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet, yhteensä 16 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta. Puolivälieristä lähtien arvonta on vapaa. 
Pudotuspeleissä joukkue, joka johtaa kahden ottelun jälkeen otteluiden yhteistuloksen perusteella etenee seuraavalle kierrokselle. Jos pudotuspeleissä joukkueiden yhteistulos kahdesta ottelusta on tasan, eikä kumpikaan etene jatkoon vierasmaalisäännön turvin, pelataan yhteensä 30 minuutin jatkoaika, kaksi kertaa 15 minuuttia. Jos ottelu on edelleen tasan jatkoajan jälkeen, seuraa rangaistuspotkukilpailu. Jatkoajalla vierasmaalisääntöä ei oteta huomioon.
Neljännesvälierät.
Ensimmäisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 19. joulukuuta 2008. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 24. ja 25. helmikuuta 2009. Toiset osaottelut pelattiin 10. ja 11. maaliskuuta 2009.
Toiset osaottelut.
"Liverpool puolivälieriin yhteismaalein 5–0"
"Chelsea puolivälieriin yhteismaalein 3–2"
"Villarreal puolivälieriin yhteismaalein 3–2"
"Bayern München puolivälieriin yhteismaalein 12–1"
"Yhteismaalit 2–2. Porto puolivälieriin vierasmaalisäännöllä"
"Barcelona puolivälieriin yhteismaalein 6–3"
"Yhteismaalit 1–1. Arsenal puolivälieriin rangaistuslaukauskilpailun jälkeen"
"Manchester United puolivälieriin yhteismaalein 2–0"
Puolivälierät.
Toisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 20. maaliskuuta 2009. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 7. ja 8. huhtikuuta 2009. Toiset osaottelut pelattiin 14. ja 15. huhtikuuta 2009.
Toiset osaottelut.
"Chelsea välieriin yhteismaalein 7–5"
"Barcelona välieriin yhteismaalein 5–1"
"Arsenal välieriin yhteismaalein 4–1"
"Manchester United välieriin yhteismaalein 3–2"
Välierät.
Kolmannen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin myös 20. maaliskuuta 2009. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 28. ja 29. huhtikuuta 2009. Toiset osaottelut pelattiin 5. ja 6. toukokuuta 2009.
Toiset osaottelut.
"Manchester United finaaliin yhteismaalein 4–1"
"Yhteismaalit 1–1. Barcelona finaaliin vierasmaalisäännöllä"
Finaali.
Mestarien liigan finaali pelattiin Rooman Olympiastadionilla 27. toukokuuta 2009. Viidennen kerran peräkkäin vähintään yksi englantilainen joukkue oli selvittänyt tiensä finaaliin. Manchester United oli ensimmäinen joukkue, jolla oli mahdollisuus puolustaa mestaruuttaan finaalissa sitten Juventuksen vuonna 1997.
Leo Houtsonen

Leo Houtsonen (25. lokakuuta 1958 Pieksämäki – 5. kesäkuuta 2019 Kuopio) oli valtion pääomasijoitusyhtiö Veraventuren toimitusjohtaja ja entinen maajoukkuejalkapalloilija. Houtsosen jalkapallouran tapahtumista muistetaan maajoukkue-esiintymisten lisäksi hänen valintansa keskittyä opiskeluun ja töihin, vaikka Newcastle United ja Norwich City olivat kiinnostuneita hänestä. Hänen isänsä Alvi oli keskeinen vaikuttaja Kuopion Palloseuran nappulatoiminnassa.
Jalkapalloilijana.
Houtsonen pelasi kasvattajaseuransa Kuopion Palloseuran riveissä vuosina 1975–1977, 1981, 1984–1987 ja 1992. Hänen nuorempi veljensä Jyrki pelasi KuPSissa puolestaan 1981–1986 ja 1988–1992.
Newcastle Unitedin manageri Bill McGarry oli tarkkailemassa Houtsosen peliä Oulussa 18. toukokuuta 1980 ja kehui Houtsosta vuolaasti ottelun jälkeen. Houtsonen kävi samana vuonna myös Norwichin harjoitusleirillä, mutta päätti jäädä Suomeen pelaamaan. Houtsonen pelasi ensimmäisen MM-karsintaottelunsa Bulgariaa vastaan 4. kesäkuuta 1980. Hän menetti samalla edustusoikeutensa olympiajoukkueessa Moskovan olympialaisiin. Houtsonen pudotettiin maajoukkueesta sen jälkeen, kun Norja voitti Suomen 21. elokuuta 1980 PM-turnauksessa 6–1 ja Suomen manageri Esko Malm kritisoi Houtsosen peliesitystä ottelun jälkeen. Houstonen valittiin kuitenkin uudelleen maajoukkueeseen heti syyskuussa MM-karsintaotteluun Itävaltaa vastaan. Kauden 1980 päätteeksi Houtsonen siirtyi Kuopion Palloseuraan. 
Houtsonen oli KuPSin kiistaton maalikuningas 9 maalilla kaudella 1984. Kaudella 1981 hän jakoi KuPSin maalikuninkuuden 11 maalilla Olavi Rissasen kanssa. Suomen Palloliitto nimesi Houtsosen Gladiaattoriksi 18. lokakuuta 2007.
Kissanliha

Kissanliha on kissoista peräisin olevaa lihaa. Sitä syödään eteläisessä Kiinassa, Vietnamin pohjoisosissa, Perussa ja Sveitsissä. Sota-ajan säännöstelyssä kissoja käytettiin esimerkiksi Isossa-Britanniassa jäniksenlihan korvikkeena. Kuten esimerkiksi koiran ja muiden lemmikkieläinten lihan, myös kissanlihan syömistä pidetään yleisesti etenkin länsimaissa ruokatabuna.
Etelä-Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa kissanlihaa syödään talvisin. Kissan mahalaukku ja muut sisälmykset syödään, kuten myös reidet, joista tehdään lihapullia. Päätä ja muita osia ei syödä. Kissanliha on tavanomainen ruoka Perussa, jossa sitä nautitaan viillokkina ja pihveinä. Joissakin osissa Sveitsin maaseutua syödään myös kissanlihaa. Eräs perinteinen resepti on valmistaa kissa timjamin kera.
Joskus kissoja keitetään korealaisessa kansanlääkinnässä hermosärkyyn ja niveltulehdukseen tarkoitettavien lääkkeiden valmistamiseen, mutta itse lihaa ei normaalisti syödä.
Kenttätykistörykmentti 16 (jatkosota)

Kenttätykistörykmentti 16 (KTR 16) oli jatkosodan Suomen maavoimien tykistöyksikkö, jonka perustivat välirauhan 11. prikaatin patteristo sekä Pohjois-Pohjanmaan sotilaslääni kesäkuussa 1941. Rykmentti liitettiin osaksi 3. divisioonaa.
Keskittäminen ja sodan alun tehtävä.
II Patteriston varusmiesyksiköt siirtyivät liikekannallepanossa 4. patteri Tanankajärven maastoon Kuusamon kirkolta viisi kilometriä itään ja 6. patteri siirtyi jo 5. kesäkuuta Kurkijärven varuskunnasta Vanttajajärven pohjoispuolelle leiriytyen sinne ja suorittaen varustelutöitä. Kumpikin patteri siirtyi 27. kesäkuuta lähemmäs valtakunnan rajaa valmistautuen tulitoimintaan.
Komentaja(t).
Patteristonkomentajina olivat:
Tommi-puukko

Tommi-puukko eli Kainuun puukko on Hyrynsalmella 1800-luvulla kehitetty puukkomalli. Fiskarsin hienotaepajan johtajan englantilaisen Thomas (Tommi) Woodwardin oppipoika Kalle Keränen kehitti mallin vuoden 1868 jälkeen. Kerästä alettiin Woodwardin mukaan nimittää Tommiksi ja hänen valmistamiaan puukkoja Tommi-puukoiksi. Puukon tekotapa säilyi Kerästen suvun salaisuutena aina 1930-luvulle saakka, jolloin puukkoja alettiin jäljitellä ensin Hyrynsalmella ja sitten muualla Kainuussa.
Tunnetuksi Tommi-puukon teki presidentti Urho Kekkonen, joka käytti puukkoja eräretkillään ja jakoi kymmeniä puukkoja lahjoiksi eri valtioiden päämiehille. Puukon voi nähdä roikkuvan presidentin vyöllä useissa kuvissa.
Nykyään aitoja Tommi-puukkoja valmistavat puukkosepät, mm. Veijo Käpylä.
Raskas patteristo 16 (jatkosota)

Raskas patteristo 16 (Rask.Psto 16) oli Pohjois-Pohjanmaan sotilasläänin kesäkuussa 1941 perustama Suomen maavoimien tykistöyksikkö. Patteristo kuului III armeijakuntaan.
Perustaminen.
Raskas patteristo 16 perustettiin Oulussa Koskelankylässä Toppilan seurojentalolla 15.–20. kesäkuuta 1941. Tykkikalustokseen patteristo sai 105 K/29 -kanuunat ja vetokalustoksi Citroën-kuorma-autot, kuusi telaketjutraktoria, tavara-ajoneuvoiksi Ford-kuorma-autot ja johtajia varten henkilöautoja ja moottoripyöriä. Tulenjohto-, mittaus- ja viestikalusto oli tyydyttävällä tasolla.
Henkilökohtaisena aseistuksena olivat italialaiset Terni-kiväärit. Konepistooleita oli vain pari patteria kohden.
Keskittäminen.
Patteriston sotavalmiustarkastus oli urheilukentällä 21. kesäkuuta 1941 kello 7.30, ja marssi keskitysalueelle alkoi kello 8.00 eli välittömästi tarkastuksen jälkeen. Marssireitti oli Oulu–Korpi–Ylikiiminki–Vepsä–Vuotto–Puolanka–Kyrö–Hyrynsalmi–Suomussalmi, jonne saavuttiin saman päivän iltana. Patteristo siirtyi lähemmäksi rajaa Saukon maastoon 28. kesäkuuta ja valmistelemiinsa tuliasemiin Raatevaaran länsiosiin 30. kesäkuuta.
Komentajat.
Patteriston komentajina olivat: