tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matti Sundberg

Jorma Matti Sundberg (s. 8. heinäkuuta 1942 Pietarsaari) on suomalainen yritysjohtaja ja suomalaisen talouselämän pitkäaikainen vaikuttaja. 
Sundberg valmistui vuonna 1969 kauppatieteiden maisteriksi Åbo Akademista. Vuonna 1978 hänet nimettiin Metsä-Botnian toimitusjohtajaksi, josta hän siirtyi Ruotsiin ja Ovako Steelin toimitusjohtajaksi vuonna 1985. Naapurimaassa Sundberg törmäsi suomalaisen ja ruotsalaisen yrityskulttuurin eroihin, jotka hankaloittivat yrityksen toimintaa. 
Sundberg siirtyi Valmetin toimitusjohtajaksi vuonna 1991. Yhtenä tavoitteena oli kasvattaa Valmetin toiminta maailmanlaajuiseksi ja siksi yhtiö suuntasi Aasian ja Etelä-Amerikan markkinoille. Valmetin yhdistyttyä Rauma Oy:n kanssa Sundbergista tuli uuden Metso Oyj:n pääjohtaja vuonna 1999.
Sundbergille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1995. Vaasan yliopisto nimitti Sundbergin kauppatieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1998.
Vuonna 2000 Sundberg ryhtyi Luoman Puutuotteen hallituksen puheenjohtajaksi ja osaomistajaksi.
Sundberg on toiminut useissa luottamustehtävissä talouselämän ulkopuolella, muun muassa Suomen Hiihtoliiton puheenjohtajana.
Sundberg on kirjoittanut urastaan ja kokemuksistaan kertovan kirjan "Omin silmin", joka julkaistiin vuonna 2020. Kirja on julkaistu myös ruotsiksi, nimellä "Med egna ögon".
G’orge Ivanov

G’orge Ivanov (, 2. toukokuuta 1960 Valandovo, Jugoslavia) oli Pohjois-Makedonian presidentti kahden kauden ajan 2009–2019.
Hallitseva VMRO-DPMNE-puolue asetti Ivanovin presidenttiehdokkaakseen tammikuun 2009 presidentinvaaliin. Presidentinvaalin ensimmäisellä kierroksella Ivanov sai selvästi eniten ääniä, mutta vaali jatkui kuitenkin toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella Ivanov sai kaksi kertaa enemmän ääniä kuin vastaehdokas opposition Ljubomir Frčkoski.
Pohjois-Makedonian nimikiistan jo ratkettua ja uuden nimen astuttua voimaan Ivanov toi nimikiistaan oman lisänsä, sillä hän ei hyväksynyt nimenmuutosta ja kieltäytyi allekirjoittamasta lakeja, joissa käytetään uutta nimeä. Lakeja on 11, ja parlamentti hyväksyi ne helmi-maaliskuun aikana. Presidentin käytös jarruutti Pohjois-Makedonian liittymistä Euroopan unioniin. Parlamentti voi pakottaa presidentin allekirjoittamaan lait äänestämällä niistä uudelleen, sillä Makedonia ei ole presidenttivaltainen maa. Tilanne voi ratketa myös siksi, että Pohjois-Makedoniassa on presidentinvaalit keväällä 2019.
Lack of Divine Inspiration

Lack of Divine Inspiration on Kinetik Controlin ensimmäinen täysipitkä studioalbumi. Levy äänitettiin Finnvox-studioilla ja Studio Kinetikissä loka-joulukuussa 2007. Suomessa albumin julkaisivat 28. toukokuuta 2008 Toyboyz ja Bonnier-Amigo. Euroopassa levyn julkaisi Enorm Music / CMM Marketing 28. marraskuuta 2008. Singleinä levyltä on julkaistu kappaleet "Lack of Divine Inspiration", "No-One Knows about Us", "The Mutt", sekä "Vanguard of the New World". Kaikki singlet ovat sijoittuneet kolmen parhaan joukkoon Suomen virallisella latauslistalla ja neljän parhaan joukkoon Suomen virallisella singlelistalla. 
Albumin kansitaiteen on suunnitellut ja tehnyt Vesa Ranta (Sentenced). Levyn miksasi Arto Tuunela (Pariisin kevät, Major Label) ja siinä avusti Mikko Karmila (Nightwish, Children of Bodom, Sonata Arctica, Stratovarius).
Kappaleet.
Suomen painoksen bonuskappaleet.
Suomen painoksen kappaleet julkaistiin alun perin "Enslaving the Audio" -EP:llä vuonna 2006. Myös kappaleesta "Grey" on erilainen miksaus Suomessa julkaistussa versiossa.
Jagnobin kieli

Jagnobin kieli (jagnobiksi яғнобӣ зивок, "yaγnobī́ zivók") on Tadžikistanissa asuvien jagnobien puhuma iranilainen kieli.
Jagnobien perinteistä asuinaluetta on Keski-Tadžikistanissa sijaitseva Jagnobjoen laakso. Vuoteen 1970 saakka siellä oli noin 1 500 kielen puhujaa ja sen ulkopuolella yli tuhat. Osa jagnobeista oli muuttanut jo 1500–1600-luvuilla Varzobjoen laakson kyliin, ja heitä asui myös Harangonin ja Gissarin laaksoissa.
Keväällä 1970 Jagnobin laakson jagnobit ja tadžikit siirrettiin nykyisen Sogdin alueen Zafarobodin piirin puuvillanviljelyalueelle. Nykyään jagnobit asuvat tadžikin- ja uzbekinkielisessä ympäristössä, ja he kaikki ovat kaksi- tai monikielisiä. Viime aikoina yksittäisiä perheitä on palannut Jagnobin laaksoon.
1900-luvun alussa Itä-Turkestanista löydetyt kirjalliset muistomerkit osoittavat, että jagnobi on muinaisen sogdin kielen historiallinen jatkaja.
Lauri Saari (taiteilija)

Lauri Abel Saari (2. tammikuuta 1888 Urjala – 16. kesäkuuta 1953) oli suomalainen taidemaalari. Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1910–1913 ja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa sisällissodan jälkeen 1920–1922.
Ura taiteilijana.
Saaren toimeliain ajanjakso oli 1920-luvulla. Hän piti oman näyttelyn Tampereella 1923 ja Saaren maalauksia oli myös esillä Helsingissä. Saari teki opintomatkan Norjaan ekspressionismin mestarin Edvard Munchin luokse ja sai tältä hyväksynnän sen ajan tyylilleen, eli täplämaalatuille voimakkaille väripinnoille. Saari työskenteli jonkin aikaa Munchin työhuoneessa. Palattuaan kotimaahan 1925 Saari asettui Urjalan Leikkikankaalle, minne hän rakensi kartanotyylisen ateljeen. Vuonna 1928 Helsingissä pidetystä näyttelystään Saari sai kielteistä arvostelua. Kirjailija Olavi Paavolainen näki kuitenkin Saaren taiteessa ajasta edellä olevaa ilmaisua ja toi julki rohkeasti oman taiteilijaa puolustavan käsityksensä 1929 julkaisemassaan teoksessa ”Nykyaikaa etsimässä.”
Saari sai myönteistä julkisuutta näyttelyistään Turussa 1946 ja Helsingissä 1948. Taiteilijan viimeistä edellisenä elinvuotenaan 1952 hänen maalauksensa ”Auringonlasku” hyväksyttiin Kuvataidejärjestöjen liiton vuosinäyttelyyn ja sijoitettiin ripustuksessa samalle seinälle Tyko Sallisen ja Eero Nelimarkan teosten keskelle.
Saaren muistonäyttelyssä Urjalassa 1969 oli esillä 58 teosta. Myös Hämeenlinnan taidemuseossa oli Lauri Saaren muistonäyttely 1971 ja Urjalassa 100–vuotisnäyttely 1988. Teoksia on Hämeenlinnan taidemuseon ja Urjalan kunnan kokoelmissa. Tampereen työväenteatteri esitti Lauri Saaren elämäntarinan kertovan näytelmän ”Tulisielu” vuonna 2004. 
Perhe.
Hänen vanhempansa olivat Karl Emil Saari ja Hilma Karoliina Heikintytär o.s. Saha. Isä toimi Laukeelassa sijainneen Pourun talon tilanhoitajana.
Sisällissodan aika.
Suomen sisällissodassa Lauri Saari toimi Urjalan punakaartin päällikkönä. Längelmäellä hän oli selvittämässä 12. maaliskuuta 1918 tapahtunutta rintaman molemmilla puolilla pidetyn kirkkoherran murhaa. Saari osallistui muun muassa Länkipohjan ja Tampereen taisteluihin. Kalevankankaan vankileiriltä hänet vapautettiin pitkän ja raskaan tutkintaprosessin jälkeen. Sotarikoksiin Saaren ei todettu syyllistyneen.
Anne Pohjola

Anne Pohjola (s. 18. huhtikuuta 1985 Kuopio) on suomalainen ringettepelaaja. 
Suomen ringettemaajoukkueessa Pohjola on voittanut kuusi maailmanmestaruutta. Vuoden 2007 MM-kilpailuissa hän ratkaisi maailmanmestaruuden jatkoaikamaalillaan. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa hän teki Kanadaa vastaan ensimmäisessä loppuottelussa yhden maalin, kun Suomi voitti 7–4, ja toisessa loppuottelussa Suomen 11 maalista viisi. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa hän teki ensimmäisessä loppuottelussa Suomen 11 maalista neljä ja toisessa loppuottelussa Suomen viidestä maalista kolme.
Ringeten SM-sarjassa Pohjola pelasi Lapinlahden Luistin -89 -seurassa kauteen 2013–2014 asti ja sen jälkeen jonkin aikaa Nokian Urheilijoissa kunnes palasi Lapinlahdelle. Suomen mestaruuden hän on voittanut 11 kertaa (vuosina 2002, 2003, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018 ja 2021). Vuosien 2015 ja 2016 mestaruudet tulivat Nokian Urheilijoissa. Seurajoukkueiden maailmanmestaruuskisoissa 2011 hän oli voittamassa kultaa. Hän on pelannut myös jääkiekkoa Mestiksessä kaudesta 2014–2015 lähtien kun LL-89 vaihtoi ringeten jääkiekkoon.
Ringeten SM-sarjan kaikkien aikojen pistetilastossa Pohjola on kauden 2021–2022 jälkeen kärkipaikalla. Hän on pelannut SM-sarjassa 599 ottelua ja tehnyt yhteensä 3 406 tehopistettä (1 661 maalia ja 1 745 maalisyöttöä).
Anne Pohjolan sisko Mari Pohjola on myös ringettepelaaja. Heidän syksyllä 2015 syöpään kuollut isänsä Juha Pohjola voitti useita ringeten Suomen-mestaruuksia Lapinlahden Luistin -89:n valmentajana.
Luettelo Dmitri Šostakovitšin sävellyksistä

Tämä on Dmitri Šostakovitšin sävellysten luettelo.
Dmitri Šostakovitšin (1906–1975) julkinen säveltäjänura alkoi jo diplomityöstä, jonka hän teki Pietarin konservatorioon opintojensa päätteeksi. Kyseessä oli ensimmäinen sinfonia, jonka kantaesitys oli vuonna 1926. Sävellys sai runsaasti kansainvälistä huomiota. Šostakovitš oli saanut vanhoillisen akateemisen koulutuksen mutta alkoi irtaantua siitä heti. 1920-luku oli Neuvostoliitossa kulttuurisesti hyvin vapaata ja vilkasta aikaa, ja Šostakovitš hyödynsi tätä ja sävelsi virallisten tilaustöiden ohella vaikeaa ja uhmakasta soitinmusiikkia.
1930-luvulla alkoivat Šostakovitšin vaikeudet. Yleisö piti hänen oopperoistaan, mutta viralliset tahot pitivät niistä – erityisesti "Mtsenskin kihlakunnan lady Macbethista" – kuvastuvan satiirin ja parodian sopimattomina. Valtiovallan ohjailemat kriitikot hyökkäsivät häntä vastaan, ja elämä kului jännityksessä. Hänet leimattiin kansanviholliseksi. Tilanne vaikutti Šostakovitšin sävellystyöhön niin, että viides sinfonia (1936) oli tasoittunut ja pianokvintetostaan hän sai jo Stalinin palkinnon.
Toisen maailmansodan aikana Šostakovitš oli arvostettu, mutta pian rauhan palauduttua vaikeudet alkoivat jälleen. Yhdeksäs sinfonia ei vastannut odotuksia, ja musiikki tuomittiin muun muassa ”formalistisista kieroutumista ja antidemokraattisista tendensseistä”. Nöyrtyminen palautti kuitenkin maineen, ja Šostakovitš sai osakseen kunnianosoituksia. Hän liittyi kommunistiseen puolueeseen ja sai siten liikkumavapautta. Mutta poliittinen uhka ei täysin väistynyt, ja 13. sinfoniasta eli Jevgeni Jevtušenkon runoelman "Babi Jar" sävellyksestä hän saikin muistutuksen. Hän teki kuitenkin puolueelle ja valtiolle palveluksia ja sai siitä hyvästä työrauhan säveltää mitä halusi. Hän ei luopunut uransa aikana tonaalisuudesta.
Šostakovitšin laaja ja monipuolinen tuotanto käsittää muun muassa 15 sinfoniaa ja 15 jousikvartettoa. Hän sävelsi runsaasti myös näyttämö- ja elokuvamusiikkia, ja hänen pianistitaustansa näkyy monista pianoteoksista.
Dialektologia

Dialektologia eli murteentutkimus on kielitieteen osa-alue, joka tutkii murteita, ja niistä pääasiassa aluemurteita, eli kielellisen variaation alueellista jakautumista ja siihen liittyviä piirteitä.
Sogdin kieli

Sogdin kieli on kuollut iranilainen kieli. Sitä puhuttiin Keski-Aasiassa muinaisessa Sogdianassa sekä Silkkitien karavaanireiteillä.
Vanhimmat sogdinkieliset kirjalliset muistomerkit ovat peräisin 100–300-luvuilta. Suurin osa 1800–1900-lukujen vaihteessa löydetyistä teksteistä on 700–800-luvuilta. Löytöjä on tehty Kiinan Sinkiangista sekä Tadžikistanista. Kirjallisuus käsittää lähinnä buddhalaisia, manikealaisia ja nestoriaanilaisia tekstejä sekä yksityistä kirjeenvaihtoa. Kirjoittamiseen käytettiin kolmea aramealaisen kirjaimiston varianttia: sogdilaista, syyrialaista ja manikealaista. 
Keskiajalla sogdin kielen syrjäyttivät klassinen persia sekä turkkilaiset kielet. Itämurteiden jatkajana pidetään jagnobin kieltä, jota puhutaan Tadžikistanissa.
QZSS

Quasi-Zenith Satellite System (QZSS; "Jun-Ten-Cho") on Japanin kolmen hyvin elliptisellä kiertoradalla lentävän QZS-paikannussatelliitin konstellaatio. QNSS-järjestelmä tarkentaa Japanin alueella GPS-satelliittien avulla tehtävää paikannusta. Se on osa MSAS-nimistä satellittipohjaista tukijärjestelmää (SBAS). MSAS perustuu QZS-paikannussatelliittien lisäksi geostationaarisella kiertoradalla paikannuksen korjaustiedon välittävän MTSAT-tietoliikennesatelliitin toimintaan. Järjestelmää on kehitetty vuodesta 2002 alkaen. Ensimmäinen QZS-satelliitti laukaistiin kiertoradalle 11. syyskuuta 2010. Vastaavia järjestelmiä ovat EU-alueen EGNOS ja Intian GAGAN. 
Vuoden 2011 alussa Japani ilmoitti laajentavansa järjestelmän toimintaa Aasian ja Tyynenmeren alueelle laukaisemalla vuoteen 2014-2015 mennessä kuusi tai seitsemän omaa paikannussatelliittia. Hanke vaatii 200 miljardin jenin panostusta. Japanin hallitus aikoo kerätä kulun verottamalla yksityisiä "GPS-operaattoreita" 13 miljardia jeniä (158 miljoonaa dollaria) vuosittain. Autopaikannuksen epätarkkuuden on väitetty putoavan kymmenesosaan nykyisestä paikkavirheestä. 
QZS-satelliitit.
Japani avaruusjärjestö JAXA on kehittänyt QZSS-satelliitit. Ensimmäinen niistä, QZS-1, laukaistiin 10. syyskuuta 2010 JAXAn H-2A-kantoraketilla. Vuoden 2010 alussa QZS-1 sai Japanissa järjestetyn nimikilpailun kautta nimen Michibiki (edelläkävijä). 
Satelliitin laukaisu viivästyi kuukausia, koska satelliitin reaktiopyörissä, jotka ovat yhdysvaltalaisen Honeywellin valmistamia, oli viallinen laakereiden voitelu. Honeywell etsi ratkaisun ongelmaan, mutta voitelun testit veivät viikkoja. 
QZS-satelliitteja kehitti Advanced Space Business Corporation-konsortio, johon kuuluvat muun muassa japanilaiset Mitsubishi Electric Corporation, Hitachi Ltd. ja GNSS Technologies Inc. yhtiöt. Satelliitit perustuvat Mitsubishin ETS-8-tietoliikennesatelliitin runkoon. QZS-satelliitin massa on 4 100 kg. Satelliittien toiminta-aika on kymmenen vuotta. Kolme satelliittia antaa jatkuvan signaalin Japaniin. Satelliitin kehitys maksoi 700 miljoonaa dollaria.
QZS-satelliitit lentävät hyvin elliptisellä radalla, joilta signaalin kuuluvuus on hyvä myös Japanin vuoristojen laaksoissa ja suurkaupunkien korkeiden talojen peittämillä kaduilla ("urbaanit kanjonit"), joihin MEO-radalla lentävien GPS-satelliittien paikannussignaali ei kanna kovin hyvin. QNSS-satelliitit lähettävät erilaisten korjaustietojen lisäksi GPS-signaalin kaltaista paikannussignaalia, joka antaa Japanille oman GPS:stä riippumattoman tarkan aikasignaalin (yhdestä satelliitista ) ja lisää alueellisen paikannuskyvyn tarkkuutta. 
Signaalit.
Satelliittipaikannusta kehittävät tämän hankkeen yhteydessä Japanissa Geospatial Information Authority of Japan (GSI), National Institute of Advanced Industrial Science and Technology (AIST), National Institute of Information and Communications Technology (NICT), Electronic Navigation Research Institute (ENRI), Satellite Positioning Research and Application Center (SPAC).
GAGAN

GPS Aided Geo Augmented Navigation (GAGAN) on Intian kehittämä GPS-satelliittipaikannusta Intia alueella tarkentava SBAS-järjestelmä. 
Vuosina 2007-2008 Intia kokeili tätä järjestelmää Inmarsatin satelliiteilla.
Vuonna 2009 Intian piti ottaa oma GSAT-4-tietoliikennesatelliittinsa tähän käyttöön, mutta se laukaisu viivästyi huhtikuuhun 2010 ja lopulta laukaisu epäonnistui. Silti Intia otti GAGANin käyttöönsä 10. elokuuta 2010. Toukokuussa 2011 laukaistu GSAT-8 antoi palvelulle kansallisen avaruusinfrastruktuurin, enää Intian ei tarvitse vuokrata transpondereita länsimaisilta satelliiteilta.
Cola di Rienzo

Cola di Rienzo (n. 1313 – 8. lokakuuta 1354 Rooma) oli roomalainen keskiajan lopun kansanjohtaja ja poliitikko, joka julisti itsensä tribuuniksi, vapautti Rooman lyhyeksi aikaa keisarikunnan vallasta ja yritti yhdistää Italian kaupunkivaltiot.
Kansantribuunina.
Cola di Rienzo oli majatalonisännän ja pesijättären poika, joka pystyi ottamaan Roomassa vallan kansanjoukkojen avulla. Hänen tavoitteenaan oli palauttaa Rooman asema Italian johtavana kaupunkina ("caput mundi"). Hän halusi olla antiikin roomalaisten kaltainen. Taitavana puhujana hän osasi käyttää taloudellista ahdinkoa, sekasortoa ja aateliston vastaista mielialaa hyväkseen ottaessaan vallan kaupungissa ja julistautuessaan tribuuniksi vuonna 1347. Paavi Klemens VI julisti kansankiihottajan kerettiläiseksi ja käski tuoda tämän oikeuteen.
Vankeudessa.
Kapinoinnista pelästyneenä Cola di Rienzo pakeni Roomasta Napoliin joulukuussa 1347. Keisari Kaarle IV pidätti Colan myöhemmin Prahassa ja luovutti tämän paavin käsiin Avignoniin. Klemens VI:n seuraaja Innocentius VI, joka näki Colassa keinon vahvistaa paavin asemaa Roomassa, armahti ja vapautti jo kuolemaantuomitun tribuunin.
Paluu ja kuolema.
1354 Cola di Rienzo palasi Roomaan paavin lähettämänä senaattorina palkkasotilasarmeijan kanssa saaden riemukkaan vastaanoton anarkiaan vaipuneessa synnyinkaupungissaan. Uusi valtakausi oli ensimmäistäkin lyhempi, mihin myötävaikuttivat Colan suorittamat murhat ja hänen hallintonsa verotaakka. Pian roomalaiset kääntyivät Cola di Rienzoa vastaan ja murhasivat hänet Campidogliolla lähellä Santa Maria in Aracoelin kirkon portaita. Kuolinpaikalla on nykyään häntä kunnioittava muistopatsas.
Rienzi.
Richard Wagner sävelsi Cola di Rienzon elämäntarinan innoittamana viisinäytöksisen oopperan "Rienzi" (1842), joka perustuu Edward Bulwer-Lyttonin romaaniin "Rienzi, Rooman viimeinen tribuuni" (1835).
Mörri

Mörri on Oulun yliopiston Älykkäiden järjestelmien tutkimusryhmän rakentama ulkorobotiikan tutkimukseen kehitetty robotti. Oulun yliopiston ulkorobottitutkimus katsotaan alkaneeksi kesällä 2006, ja tutkimuksen tuloksena Mörri-robotti valmistui vuoden 2008 Military-European LandRobot Trial -kilpailuun.
Mörri robotti voitti M-Elrob kilpailussa Camp-security-skenaarion ja sijoittui neljänneksi Mule-skenaariossa.
Robotti osallistui myös lokakuussa 2008 Teneriffalla Teiden luonnonpuistossa pidettyyn Euroopan avaruusjärjestö ESA:n Lunar Robotics Challenge -kilpailuun. Robotti sijoittui kisassa kolmanneksi.
Robotti on suunniteltu toimimaan vaihtelevissa sääolosuhteissa: lumessa, vesisateessa ja lämpimissä olosuhteissa.
Robotin perustiedot:
Robotin kommunikaatio tukikohtaan tapahtuu analogisen 2 380 MHz 5W videolinkin ja Satel 3Asd radiomodeemin (869,412 5MHz) kautta.
Saulteauxit

Saulteauxit ovat Pohjois-Amerikassa asustava alkuperäisväestöön kuuluva ryhmä. Heidän asuinalueensa käsittää eritoten seuraavat Kanadan provinssit: Ontario, Manitoba, Saskatchewan, Alberta ja Brittiläinen Kolumbia.
Etninen luokittelu.
Saulteauxit ovat ojibway-kansan eräs haara. Heitä kutsutaan myös nimellä anihšināpē tai anishinaabe. Nimellä on yhteyksiä nykyiseen Sault Ste. Marien kaupunkiin.
Hyppytamariini

 
Hyppytamariini eli pitkähäntäapina ("Callimico goeldii") on eteläamerikkalainen kädellinen.
Ulkonäkö ja koko.
Hyppytamariinit kasvavat noin 21 cm pitkiksi, ja niiden häntä voi olla 25–30 cm pitkä.
Käyttäytyminen.
Hyppytamariinit ääntelevät monin tavoin ja viestivät ilmein ja asennoin. Niiden elämästä tiedetään vähän, koska ne luonnossa ollessaan piileskelevät. Siksi niitä tutkitaan myös eläintarhojen ja yliopistojen yhteishankkeissa. 
Hyppytamariini kuuluu EEP-ohjelman sääntelemiin lajeihin.
EEP-ohjelma

EEP-ohjelma ("EAZA Ex-situ Programme") on Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestön eli EAZA:n luoma ohjelma eläinlajien suojeluun niiden luonnollisten elinalueiden ulkopuolella eli eläintarhoissa. Työllä mahdollistetaan myös luontoonpalautushankkeita. Ensimmäiset EEP-suojeluohjelmat on aloitettu vuonna 1985, ja nykyisin ohjelmaan kuuluu yli 400 eläinlajia.
Lähes poikkeuksetta kaikki EAZA:n jäseneläintarhat osallistuvat EEP-ohjelmaan. Suomessa on kolme järjestön jäseneksi lukeutuvaa eläintarhaa: Korkeasaaren eläintarha, Ähtärin eläinpuisto ja Ranuan eläinpuisto. Vuoden 2023 tiedon mukaan Korkeasaaressa on yli 35 ohjelmaan kuuluvaa eläinlajia, Ähtärissä ja Ranualla kummassakin noin 10 lajia.
Ohjelmaan kuuluvia Suomen luonnossa eläviä lajeja ovat ahma, saukko, ilves, metsäpeura, tunturipöllö ja viirupöllö. Lisäksi ohjelmaan kuuluu Suomen luonnosta jo hävinnyt vesikko. Karhu kuuluu vielä vanhanmalliseen ESB-ohjelmaan. 
EEP-ohjelman vastine amerikkalaisissa eläintarhoissa on nimeltään "Species Survival Plan" eli SSP. Eurooppalaisten ja amerikkalaisten suojeluohjelmien koordinaattorit tekevät yhteistyötä, ja eläimiä siirretään joskus myös mannerten välillä. 
Lajikoordinaattori.
Jokaisella EEP-lajilla on oma lajikoordinaattori, joka kerää tietoa lajista ja ylläpitää yksilöistä kantakirjaa. Koordinaattori valmistelee myös yhdessä eläintarhojen edustajista nimetyn lajikomitean kanssa lajinsa eläimille lisääntymissuositukset eli mitkä yksilöt saavat lisääntyä keskennään milloinkin, ja suosittelee mihin eläintarhoihin näitä syntyneitä yksilöitä tulisi siirtää jatkamaan omaa sukuaan. 
Suomalaiset lajikoordinaattorit.
Leif Blomqvist alkoi pitämään lumileopardien kantakirjaa vuonna 1976 toimiessaan Korkeasaaren eläintarhan intendenttinä, ja alkoi toimia lajin koordinaattorina kun sille perustettiin EEP-ohjelma vuonna 1987. Blomqvist toimi lumileopardien lajikoordinaattorina aina 2000-luvulle asti, sittemmin myös työskennellessään ruotsalaisessa eläintarhassa Nordens Arkissa. Blomqvist perusti myös metsäpeurojen ESB-kantakirjan vuonna 1997. Korkeasaaren tutkimuskoordinaattori Kirsi Pynnönen-Oudman oli perustamassa vuonna 2021 tunturipöllöjen EEP-ohjelmaa. 
Nykyisin Korkeasaaren eläintarhan eläintenhoidon johtaja Nina Trontti toimii markhorien, kuraattori Hanna-Maija Lahtinen metsäpeurojen, ja kuraattori Ville Vepsäläinen tunturipöllöjen lajikoordinaattorina EEP-ohjelmissa. Lisäksi Korkeasaari toimii monessa lajikoordinaattoireiden työtä tukevassa lajikomiteassa.
Ohjelman vanha nimi.
Alun perin lyhenne EEP tuli sanoista "European Endangered species Programme", eurooppalainen uhanalaisten eläinten suojeluohjelma. Sen lisäksi joistain lajeista pidettiin yllä ESB-kantakirjaa ("European Studbook"). Nämä termit yhdistettiin kuitenkin vuodesta 2019 alkaen vaiheittain saman "EAZA Ex-situ Programme" -nimen alle. Nykyisin kaikki EEP-ohjelmaan kuuluvista eläinlajeista eivät siis ole uhanalaisia, mutta osa elinvoimaisista lajeista vaatii muutoin tarhasuojeluun panostamista: esimerkiksi niiden osapopulaatio voi olla uhanalainen.
Mobiilioppiminen

Mobiilioppiminen -kattotermillä voidaan tarkoittaa monenlaisia asioita. Yhden määritelmän mukaan mobiilioppiminen on langattoman teknologian (kämmentietokoneet, älypuhelimet) avulla tapahtuvaa oppimista. Ensimmäisten langattomien päätelaitteiden markkinoille tulo loi uuden "mobiilioppimisen" termin koulutukseen.
Nykyisin mobiilioppimisella tarkoitetaan usein laajempaa käsitettä. Esimerkiksi London Mobile Groupin määritelmän mukaan termillä tarkoitetaan prosesseja, joilla oppija tiedostaa ja kykenee operoimaan uusissa, jatkuvasti vaihtuvissa konteksteissa ja oppimistiloissa.
Mobiilioppimisen haasteet.
Aluksi odotukset "liikkuvasta oppimisesta" olivat suuret. Erilaisten kehityshankkeiden toteuttaminen toi esille mobiilioppimisen huonoja puolia. Pientä kevyttä laitetta on helppoa kantaa mukana, mutta laajojen tekstien opettelu pieneltä näytöltä on hyvin raskasta. Mobiilioppiminen johtaa harvoin syvälliseen ja sitoutuneeseen oppimiseen.
Tvins

TVINS AB on yhtiö, joka myy tyypillisiä ostoskanavatuotteita, kuten kuntoilu- ja siivousvälineitä sekä terveyden- ja kauneudenhoitoon liittyviä tarvikkeita. Suomessa Tvins mainostaa valikoimaansa MTV3-, TV5- ja Frii-kanavien tunninmittaisella ohjelmapaikalla. Tvinsin kaikki hyödykkeet ovat alkuperäistuotteita, joten niitä saa ainoastaan heiltä.
Tvinsin omistaa yhdysvaltalainen Thane Direct, jolla on paikalliset yhtiöt Yhdysvalloissa, Kanadassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa. Yhtiön johdossa on tanskalais-ruotsalainen kaksikko, jolla on vuosien kokemus kotimarkkinoinnissa ja vähittäiskaupassa. Tvinsin pääkonttori sijaitsee Ruotsissa, Malmön keskustassa, mistä johdetaan kaikkien maiden liiketoimintoja.
SAPA

SAPA on vuonna 1970 perustettu helsinkiläinen jalkapalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2024 Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa. Seuralla on myös miesten reservijoukkue joka pelaa Vitosessa. SAPA:n kotikenttänä toimii Haapaniemen kenttä Sörnäisissä. Miesten joukkueiden lisäksi seuralla on poikien A-juniorijoukkue sekä muita juniorijoukkueita.
Historia.
Seura perustettiin ravintola "Savannassa", ja sen nimi tuleekin alkujaan sanoista "Savannan Pallo". Naisten jalkapallojoukkue pelasi 1970-luvulla yhden kauden pääsarjassa.
Salibandy.
Seuran miesten salibandyjoukkue oli 23. syyskuuta 1985 perustamassa Suomen Salibandyliittoa. Joukkue kuitenkin pelasi sarjassa vain yhden kauden jääden toiseksi viimeiseksi, voittaen vain 3 kauden 18 ottelusta.
Miesten edustusjoukkueen lisäksi seuralla oli myös naisten edustusjoukkue SM-sarjassa, joka nykyään tunnetaan nimellä Naisten salibandyliiga. Kaudella 1990–1991 naiset saivat SM-hopeaa ja kaudella 1991-1992 SM-pronssia.
The Circus Starring Britney Spears

The Circus Starring: Britney Spears (tunnetaan myös nimellä Circus tour) on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin viides kiertue. Spearsin edellinen maailmankiertue The Onyx Hotel Tour oli vuonna 2004. Kiertue vieraili Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa. Jamie King toimi kiertueen luovana johtajana ja Simon Ellis toimi musiikillisena johtajana. Lavan visuaalinen suunnittelija oli Road Rage ja sen rakennustoteutuksesta vastasi Tait Towers. Lava muodostui kolmesta ympyrästä muistuttaen oikeaa sirkusareenaa. Efektit toimitti Solotech. Muotisuunnittelijat Dean ja Dan Caten loivat kiertueen puvustuksen ja asut. Kiertueen kappaleet muodostuivat pääasiassa Spearsin kolmesta viimeisestä albumista (In The Zone, Blackout ja 
Circus).
Konsertti jaettiin viiteen osioon."The Circus" -osiossa Spears oli sirkustirehtööri ja orja erilaisten sirkushahmojen keskellä. "House of Fun (Anything Goes)" -osiossa oli erilaisia teemoja kuten taikuus, itämainen kulttuuri ja sotilaat. Freakshow/Peepshow-osiossa oli pimein ja seksikkäin osio koko showsta. "Electro Circ" -osiossa oli energisiä tanssikohtauksia ja "Encorena" esitetyssä Womanizer -kappaleessa teemana oli poliisit.
Kiertue sai paljon positiivista palautetta. Kiertue nousi myös viidenneksi parhaiten kasvaneeksi konserttikiertueeksi vuonna 2009. Kiertue tuottosi huimat 131,8 miljoonaa dollaria, joten siitä tuli Spearsin tuottoisin kiertue.
Spears esiintyi myös Suomessa 16. heinäkuuta 2009 loppuunmyydyllä Hartwall Areenalla. Halvimmat liput olivat 99 euroa ja kalleimmat 400. Kokonaisuudessaan Spears vietti Suomessa kuusi tuntia. Spearsin tiukkojen kuvausrajoitusten takia suomalaismedia ei valokuvannut Suomen konserttia lainkaan.
Kappaleet.
Osa 1: The Circus
Osa 2: House of Fun (Anything Goes)
Osa 3: Freakshow/Peepshow
Osa 4: Electro Circ
Encore
Keskuslaboratorio

Oy Keskuslaboratorio - Centrallaboratorium Ab on tutkimusyhtiö, joka yleisesti tunnetaan nimellä KCL. KCL työllistää yli kolmekymmentä ammattilaista ja palvelee biomateriaalien ja kiertotalouden asiakkaita globaalisti tarjoten laajan valikoiman testaus-, pilotointi-, laboratorio- ja scale-up palveluita.
Yhtiö on perustettu vuonna 1916. Vuoden 2022 loppuun saakka sen omistajina olivat Metsäliitto Group, Myllykoski Oyj, Stora Enso Oyj ja UPM-Kymmene Oyj. 1.1.2023 yhtiön koeajo- ja laboratorioliiketoiminnot myytiin uudelle yksityisesti omistetulle yhtiölle, joka jatkoi liiketoimintaa käyttäen Oy Keskuslaboratorio-Centrallaboratorium Ab ja KCL tavaramerkkiä.
Koetehdas ja laboratorio toimivat Espoon Otaniemessä rakennuksessa, joka on valmistunut 1962 arkkitehti Heimo Kautosen suunnitelmien mukaan.
Eikosapentaeenihappo

Eikosapentaeenihappo eli EPA on omega-3-rasvahappoihin kuuluva monityydyttymätön rasvahappo, jota saadaan lähinnä kalasta. EPAa valmistetaan viljellyistä mikrolevistä tai kalan luurankolihasta uutetuista öljyistä erotukseksi kalanmaksaöljyistä. Sitä on eniten rasvaisissa kalalajeissa kuten makrillissa, ankeriaassa, nahkiaisessa, sillissä ja lohessa.
EPA-rasvahappoa esiintyy hyvin pieninä pitoisuuksina solukalvoissa. EPAn vaikutusta verenkiertoon, hormoneihin ja aivojen toimintaan on tutkittu paljon. Japan EPA Lipid Intervention Studyn (JELIS) tulosten mukaan korkea veren plasman EPA-pitoisuus laski vakavien sydänkohtaustapahtumien riskiä.
E-EPA (etyyli-EPA) on EPAn etyyliesteröity muoto. E-EPAa voidaan valmistaa tislaamalla öljy ensin molekyylitislauslaitteella ja sen lisäksi vielä tyhjiössä, jolloin sen koostumusta voidaan muuttaa ja EPAn osuutta lisätä aina 98,5 prosenttiin asti. Etyyli-EPA ei ole mono-, di- eikä triglyseridimuodossa, kuten perinteiset kalaöljyt, joissa rasvahapot ovat sitoutuneet glyseroliin.
Kadonnutta aikaa etsimässä (albumi)

Kadonnutta aikaa etsimässä on Kari Peitsamon kahdeskymmenes albumi. Vaikka levy nauhoitettiin pian Kari Peitsamo Revival -yhtyeen hajottua vuonna 1984, levy-yhtiö Johanna Kustannus piti sitä tuolloin liian synkkänä ja levy julkaistiin lopulta vasta viisi vuotta myöhemmin, vuonna 1989. Kari Peitsamo -cover-yhtye Aku Ankkuli on levyttänyt oman versionsa viidestä levyn kappaleesta, joista kaksi yhdessä Peitsamon kanssa. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Kari Peitsamo.
Super Smash Bros. (pelisarja)

 on Nintendon kehittämä taistelupelisarja, jossa Nintendo-peleistä tutut hahmot tappelevat toisiaan vastaan.
Pelisarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1998 Nintendo 64:lle. Peli on saanut jatkoa: "Super Smash Bros. Melee" julkaistiin GameCubelle, "Super Smash Bros. Brawl" Wiille ja "Super Smash Bros. for Nintendo 3DS &amp; Wii U" WiiUlle ja Nintendo 3DS:lle ja "Super Smash Bros. Ultimate" Nintendo Switchille. "Brawlista" alkaen peleissä on esiintynyt myös kolmannen osapuolen pelikehittäjien hahmoja, kuten Segan Sonic the Hedgehog.
Uikujoki

Uikujoki () on joki Karjalan tasavallan itä- ja keskiosassa Venäjällä. Se saa alkunsa Puudožin piirin alueella ja virtaa Uikujärven kautta Vienanmereen. Uikujärveen laskevaa osuutta sanotaan Ylä-Uikujoeksi (135 km)ja siitä eteenpäin virtaavaa osuutta Ala-Uikujoeksi (, 188 km).
Uikujoen kokonaispituus on 314 kilometriä ja sadealueen pinta-ala 27 156 neliökilometriä. Joki muodostaa osan Vienanmeren–Itämeren kanavasta. Alajuoksulla on vesivoimalaitoksia ja kuuluisa Uikujoen kalliopiirrosalue.
Erikoiskuljetus

Erikoiskuljetus on maantiekuljetus, joka ylittää ajoneuvoluokalle määritellyt maksimimitat ja/tai normaaliliikenteen massarajat. Erikoiskuljetuksille tarvitaan poikkeuslupa, joita myöntävät Pirkanmaan ELY-keskus ja Ahvenanmaan maakuntahallitus.
Erikoiskuljetus on väistämisvelvollinen muita tienkäyttäjiä kohtaan, ellei liikenteenohjaaja toisin osoita. 
Pitkä kuljetus.
Pitkä kuljetus on Suomessa erikoiskuljetus, joka eroaa normaalista kuljetuksesta tätä suuremmalla pituudellaan. Liikenneministeriö päätti pitkästä kuljetuksesta vuonna 1992, ja laki tuli voimaan vuoden 1993 alussa. Ainakin osassa tapauksista sen edellä, jäljessä tai sekä edellä että jäljessä on käytettävä varoitusautoa, jossa on varoitusteksti "pitkä kuljetus".
Leveä kuljetus.
Leveä kuljetus on Suomessa erikoiskuljetus, joka eroaa normaalista kuljetuksesta tätä suuremmalla leveydellään. Liikenneministeriö teki leveästä kuljetuksesta päätöksen vuonna 1992, ja päätös tuli voimaan vuoden 1993 alussa. Ainakin osassa tapauksista sen edellä on käytettävä varoitusautoa, jossa on varoitustaulu, jossa lukee "leveä kuljetus".
Savannikotka

Savannikotka ("Aquila rapax") on ruskea, savanniympäristön tunnusomaisin kotka. Niitä elää Afrikan savanneilla sekä Aasian puolella Intiassa asti. Monin paikoin Afrikkaa niiden yksilömäärä on kuitenkin Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan nopeasti vähenemässä. Laji onkin siksi luokiteltu vaarantuneeksi.
Savannikotkan siipien kärkiväli on noin 180 cm, pituus noin 70 cm ja paino 2–2,5 kiloa
Savannikotka muistuttaa arokotkaa, ja niitä pidettiin ennen samana lajina. Arokotka on suurempi ja tummempi.
Malcolm Gladwell

Malcolm Gladwell (3. syyskuuta 1963 Englanti) on kanadalainen journalisti ja kirjailija. Gladwell syntyi Englannissa mutta varttui Ontariossa, Kanadassa. Nykyään hän asuu New Yorkissa. Hänellä on historian alan tutkinto Toronton yliopistosta. Vuodesta 1996 hän on kirjoittanut "The New Yorker" -lehteen. Hän on voittanut muun muassa National Magazine Award -palkinnon Ron Popeilia koskevalla artikkelillaan.
Vuonna 2005 Gladwell oli Time Magazinen 100 vaikutusvaltaisimman ihmisen listalla. Hän on kirjoittanut seitsemän kirjaa: "Leimahduspiste" ("The Tipping Point"; suom. Ajatus 2007), "Välähdys" ("Blink"; suom. Ajatus 2008), "Kuka menestyy ja miksi" ("Outliers"; suom. Docendo 2010), "What the Dog Saw: And Other Adventures" (2009), "Daavid ja Goljat" ("David and Goliath"; suom. WSOY 2014), "Sinisilmäiset" ("Talking to Strangers"; suom. WSOY 2019) ja "Pommittajat" ("The Bomber Mafia"; suom. Docendo 2021).
Malcolm Gladwell vieraili Suomessa syksyllä 2013 järjestetyssä Nordic Business Forumissa.
Superässä – Buckaroo Banzai

Superässä – Buckaroo Banzai ("The Adventures of Buckaroo Banzai Across the 8th Dimension" tai lyh. "Buckaroo Banzai") on yhdysvaltalainen tieteisfilmi. Se julkaistiin vuonna 1984 ja sen on ohjannut ja tuottanut W. D. Richter. Juonessa tohtori Buckaroo Banzai -niminen henkilö (Peter Weller) on fyysikko, neurokirurgi, samurai, rock-muusikko, hävittäjäauton kuljettaja ja sarjakuvasankari, jonka täytyy pelastaa maailma Red Lectroids -nimisiltä alieneilta planeetta 10:ssä. Elokuva on genreltään seikkailutoiminnan ja science fictionin väliltä, ja se sisältää myös komediaa, satiiria ja romanssia. 
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa vauhdikkaaksi sekoiluksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Dokosaheksaeenihappo

Dokosaheksaeenihappo eli DHA eli 4,7,10,13,16,19-dokosaheksaeenihappo on omega-3-rasvahappoihin kuuluva monityydyttymätön rasvahappo, jota saadaan lähinnä kalasta. Sitä on eniten rasvaisissa kalalajeissa kuten makrillissa, lohessa, ankeriaassa, nahkiaisessa ja kilohailissa. Dokosaheksaeenihapon kemiallinen kaava on C22H32O2 ja CAS-numero 6217-54-5.
DHA-rasvahappoa esiintyy harmaassa aivoaineessa, hermosoluja suojaavassa myeliinissä ja solukalvoissa. Sen vaikutusta sähköisten impulssien liikkumiseen hermosoluissa on tutkittu paljon. Yhdysvaltalaiset tutkijat suosittelevat usein juuri DHA:n antamista ravintolisänä, kun taas Euroopassa on enemmän sellaisia, jotka suosivat EPAa. Kummankaan erityisistä vaikutuksista kaikkiin niiden säätelemiksi väitettyihin prosesseihin ei ole kiistatonta näyttöä.
Keräilykorttipeli

Keräilykorttipeli tarkoittaa keräilykorteilla pelattavaa korttipeliä. Pelaamista varten kortteja keräillään ostamalla tai vaihtamalla ja niistä muodostetaan erilaisia pelipakkoja. Kaupoissa keräilykortteja myydään usein noin 5–60 kortin pakkauksissa 1–20 euron hintaan.
Keräilykorttipeleissä on erilaisia sääntöjä. Kaupasta ostetuissa pakkauksissa on eriarvoisia kortteja; tyypillisesti parhaat voittajakortit ovat hyvin harvinaisia. Korteille on myös jälkimyyntimarkkinoita sekä pelikaupoissa että internetissä.
Historia.
Keräilykorttipelien edeltäjinä voidaan pitää jo 1900-luvun alussa Yhdysvalloissa julkaistuja baseball-pelaajista tehtyjä keräilykortteja. Vasta 1950-luvulla Toppsin julkaisemilla keräilykorteilla oli mahdollista "pelata" simuloiden baseball-peliä yksinpelinä.
Ensimmäisenä ja menestyksekkäimpänä keräilykorttipelinä pidetään Richard Garfieldin suunnittelemaa "" -peliä, joka julkaistiin 1993. Peli houkutteli etenkin roolipeleistä kiinnostuneita pelaajia. Julkaisija Wizards of the Coast myös patentoi pelissä käytettyjä mekaniikkoja.
Patenteista huolimatta Magic toimi esikuvana uusille keräilykorttipeleille. Vuonna 1994 julkaistiin yhdeksän uutta keräilykorttipeliä ja vuonna 1995 38 lisää. Boomi jatkui myös 1996, mutta pääosa uusista tulokkaista epäonnistui. Vuonna 1997 julkaistiin enää kuusi uutta peliä.
Vuonna 1999 Wizards julkaisi "Pokémon Trading Card Game" -pelin, josta tuli ensimmäinen, joka ylitti myynnissä "Magic: The Gatheringin". Vuonna 2003 Wizards ja Nintendo sopivat oikeuden ulkopuolella patenttioikeudenkäynnin peliä koskien.
Keräilykorttipelejä yritettiin myös siirtää verkkopeleiksi. "Magic: The Gathering Online" avattiin 2002. Peli ei saavuttanut suurta suosiota.
Blizzard Entertainment julkaisi vuonna 2014 ' -pelin, joka on noussut digitaalisista keräilykorttipeleistä suosituimmaksi. "Hearthstonen" edeltäjänä voi pitää aiempaa "Warcraft"-maailman pohjautuvaa ' -peliä.
"Hearthstonen" suosio poiki uuden digitaalisten keräilykorttipelien aallon, jota edustavat esimerkiksi "Duelyst", "Faeria", The Elder Scrolls -maailmaan sijoittuva "The Elder Scrolls: Legends", "Witcher"-pelin maailmaan sijoittuva "Gwent: The Witcher Card Game" sekä Valven "Artifact".
Lähinnä Yhdysvalloissa julkaistujen keräilykorttipelien lisäksi genre on suosittu Japanissa, missä "Kantai Collection" saavutti suurta suosiota.
Myös lännessä julkaistu japanilainen "Shadowverse" nousi myös suureen suosioon vuoden 2016 kuluessa.
Mikko Purontakanen

Mikko Purontakanen (s. 4. toukokuuta 1980 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Suomi-sarjajoukkue Uleåborg A.I.K:ta. Hän on aiemmin pelannut SM-liigassa yhteensä 211 runkosarja -ja neljä playoff-ottelua tehopistein 4+15=19 ja keräten 116 jäähyminuuttia.
Ura.
Purontakanen oli Oulun Kärppien kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 1997–1998 Kärppien B-nuorista II-divisioonajoukkue Kiekko-Ouluun, jossa Purontakanen pelasi ensimmäiset miesten pelinsä. Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi Rauman Lukon A-nuoriin ja voitti pronssia. Purontakanen debytoi seuraavalla kaudella 2000–2001 SM-liigassa, jossa hän pelasi kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Varsinaisella tulokaskaudellaan 2001–2002 Purontakanen pelasi 28 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös lainalla Mestis-joukkue Uudenkaupungin Jää-Kotkissa.
Purontakanen murtautui Lukon SM-liigakokoonpanoon kaudella 2002–2003, jolloin hän teki 49 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä. Maaliskuussa 2003 Purontakanen teki joukkueen kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. Kaudella 2004–2005 hän ei saanut Lukossa kuitenkaan kovin paljon peliaikaa ja peliaikaa myös kahdeksan ottelun vuokrasopimuksella Pelicansista ja kahden ottelun lainallasopimuksella Mestis-joukkue KooKoosta.
Syksyllä 2005 Purontakanen lähti try-outille Kalevan Palloon, mutta hänen testijaksonsa päättyi kuitenkin kesken harjoituskauden niskavammaan. Purontakanen aloitti kauden 2005–2006 Suomi-sarjan Kiekko-Laserissa ja siirtyi kahdeksan siellä pelatun ottelun jälkeen Italian Serie A:n HC Bolzanoon. Purontakanen palasi kaudeksi 2006–2007 kaksivuotisella sopimuksella KalPaan, mutta pelasi vain ensimmäisen sopimuskauden. Kauden 2007–2008 hän aloitti Kiekko-Laserissa, mutta hän siirtyi jo kahdeksan pelaamansa ottelun jälkeen Ison-Britannian EIHL-liigan Basingstoke Bisoniin.
Purontakanen siirtyi huhtikuussa 2008 try-outille Porin Ässiin, mutta hän jäi kuitenkin sopimusta ja pelasi kauden 2008–2009 Ruotsin I-divisioonan Asplöven HC:ssä. Hänellä oli A-lohkon paras +/– -lukema (+40) ja hän oli myös jäähykuningas 92 minuutillaan.
Kaudeksi 2009–2010 Purontakanen palasi taas Kiekko-Laseriin kaksivuotisella sopimuksella. Hän nousi joukkueen kapteeniksi. Purontakanen voitti kauden päätteeksi Suomi-sarjan mestaruuden ja oli nostamassa Kiekko-Laseria Mestikseen. Hän ei kuitenkaan pelannut toista sopimuskauttaan, sillä Purontakanen lopetti pelaajauransa kevääseen 2010. Hän siirtyi saman vuoden elokuussa II-divisioonajoukkue Limingan Kiekko-Karhujen päävalmentajaksi. Hän kuitenkin purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa joukkueen kanssa lokakuussa. Syyt liittyivät Purontakasen työhön huoltamoyrittäjänä.
Purontakanen palasi kahden välivuoden jälkeen kaukaloihin kaudella 2012–2013, jolloin hän pelasi neljä ottelua Suomi-sarjajoukkue Haukiputaan Ahmoissa. Jälleen kahden välivuoden jälkeen hän palasi kaudella 2015–2016 jääkiekon pariin Suomi-sarjan nousijajoukkue Uleåborg A.I.K:n paidassa marraskuussa 2015.
Muuta.
Purontakanen on pelannut myös kaukalopalloa SM-sarjajoukkue RB-Oulussa sekä keskushyökkääjän että puolustajan pelipaikalla.
CAF Confederation Cup

CAF Confederation Cup on Afrikan jalkapalloliiton järjestämä jalkapallokilpailu Afrikan eri maiden korkeimpien sarjatasojen kolmanneksi sijoittuneille joukkueille, sekä kotimaan cupin voittaneille. Se on Afrikan Mestarien liigan jälkeen Afrikan toiseksi tärkein seurajoukkueiden kansainvälinen jalkapallokilpailu, ja se on verrattavissa Euroopan Eurooppa-liigaan sekä Etelä-Amerikan Copa Sudamericanaan. Cupia on pelattu vuosittain vuodesta 2004 lähtien.
Historia.
Kilpailu perustettiin vuonna 2004, kun se korvasi edeltäjänsä CAF Cupin. Turnaus perustuu eurooppalaiseen UEFA Cupiin (nykyisin Eurooppa-liiga). Ensimmäisen mestaruuden vei ghanalainen Hearts of Oak, joka voitti kaksiosaisessa loppuottelussa ghanalaisen Asante Kotokon lopulta rangaistuspotkuilla 8-7.
Turnaukseen pääsevät Afrikan seurajoukkueiden rankingin 12 parhaan joukossa olevista maista kotimaan cupin voittajat, sekä korkeimman sarjatason kolmanneksi sijoittuneet joukkueet pääsevät suoraan turnaukseen. Loput joukkueet karsivat ensimmäisistä otteluista lähtien. Lisäksi toisella kierroksella mukaan tulevat Afrikan Mestarien liigan lohkovaiheesta pudonneet seurat.
Turnaus on jaettu viiteen vaiheeseen. Ensimmäisessä vaiheessa pelataan karsinnat pudotuspeli menetelmällä, josta 32 voittanutta joukkuetta menevät seuraavalle kierrokselle. 32 joukkueesta jälleen voittajat pääsevät jatkoon, jossa 16 parasta jatkavat pudotuspeli menetelmällä. Samaan aikaan mukaan tulevat Afrikan Mestarien liigasta pudonneet 16 joukkuetta, jotka pelaavat keskenään toisen puoliskon pudotuspeli menetelmällä. Molempien kierrosten kahdeksan parasta joukkuetta jaetaan kahteen neljän joukkueen lohkoon. Jokainen joukkue pelaa keskenään kahdesti, josta vain lohkovoittaja pääsee kaksiosaiseen loppuotteluun.
Tuomas Lohtander

Tuomas Lohtander (s. 24. heinäkuuta 1983 Raahe) on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Hän laukoi oikealta. Lohtander pelasi aiemmin maalivahtina, mutta siirtyi 2014 hyökkääjäksi.
Lohtander on toiminut uransa jälkeen urheilijoiden psyykkisenä valmentajana yrityksensä MindSportPron kautta.
Ura.
Lohtanderin kasvattajaseura on Raahe-Kiekko, jossa hän pääsi torjumaan Suomi-sarjan peleissä jo teini-ikäisenä kaudella 2001–2002. Kaudeksi 2002–2003 Lohtander siirtyi HPK:n A-nuoriin. Hän pelasi siellä kevääseen 2004 asti ja pääsi neljässä liigapelissä HPK:n luukkuvahdiksi kaudella 2003–2004. Lohtander on pelannut Mestistä Hokissa (2004–2006), SaPKossa (2006–2008) ja KooKoossa (2008-2009). Kaudella 2010–2011 hän pelasi Ranskan pääsarjaa Morzine-Avoriazissa. Vuonna 2011 hän palasi kasvattajaseuraansa Raahe-Kiekkoon, jossa hän pelasi vuoteen 2018 asti.
Kaudella 2018–2019 Lohtander siirtyi valmentamaan Raahe-Kiekkoa.
Muuta.
Lohtander sai kiekkomedia Jatkoaika.comin toimittajien ensimmäistä kertaa jakaman Joukkueelleen arvokkain pelaaja -arvonimen kaudella 2007–2008. Tuomaksen isoveli Teemu Lohtander pelasi Superpesistä Pattijoen Urheilijoissa ja Oulun Lipossa ja pikkuveli Taneli Lohtander pelaa Suomi-sarjaa Raahe-Kiekon hyökkääjänä.
Vapaus (täsmennyssivu)

Vapaus voi viitata johonkin seuraavista:
Jermu Pisto

Jermu Pisto (s. 20. huhtikuuta 1975 Kuopio) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi yhteensä 414 ottelua jääkiekon SM-liigassa tehopistein 14+36.
Ura.
Pisto pelasi ensimmäiset SM-liigapelinsä kaudella 1993–1994 kasvattajaseurassaan KalPassa. Tulokaskaudellaan 1993–1994 hän pelasi myös lainalla 1. divisioonaa Forssan Palloseurassa ja Kalajoen Junkkareissa. Pisto pelasi KalPassa kauden 1998–1999 loppuun, jolloin KalPa putosi SM-liigasta. Hän oli kaudella 1997–1998 KalPan kapteeni. Kaudet 1999–2002 Pisto pelasi Espoo Bluesissa ja kaudet 2002–2004 Lahden Pelicansissa. 
Pisto palasi KalPaan kaudeksi 2004–2005. KalPa voitti Mestiksen mestaruuden kauden päätteeksi ja nousi takaisin SM-liigaan. Pisto päätti 13 kauden pituisen SM-liigauransa keväällä 2007.
Stefan Kaufmann

Stefan Kaufmann (s. 4. elokuuta 1960 Solingen, Länsi-Saksa) on saksalainen rumpali ja kitaristi. Hän soitti rumpuja Acceptissa levyn "Death Row" (1994) nauhoittamiseen saakka ja oli U.D.O.n kitaristina vuodesta 1996 vuoteen 2012 asti. 
Accept-vuodet.
Kaufmannista tuli 17-vuotiaana Acceptin roudari, ja hän pääsi seuraamaan yhtyeen ensimmäisen levyn äänityksiä. Frank Friedrichin jätettyä yhtyeen nauhoitusten jälkeen, Kaufmannia pyydettiin yhtyeen rumpaliksi. Hän ei soittanut ensimmäisellä levyllä mutta hän on mukana levyn takakanteen otetuissa kuvissa.
Kaufmann joutui keskeyttämään rumpujen soittamisen Eat the Heat -kiertueen aikana selkäkipujen vuoksi. Yhtye jäi pian tämän jälkeen tauolle mutta Kaufmann palasi rumpaliksi 1993. Hänen selkävaivansa palasivat "Death Rown" nauhoitusten aikana, ja hän joutui lopettamaan rumpujen soittamisen. Hän teki Acceptin kanssa yhteensä yhdeksän studiolevyä.
Kaufmann on tuottanut Acceptille livealbumit "Staying a Life" ja "All Areas – Worldwide" ja oli huomattavassa osassa yhtyeen kappaleiden säveltämisessä. 
U.D.O-vuodet.
Kaufmann vaikutti Acceptin entisen laulajan Udo Dirkschneiderin U.D.O.-yhtyeeseen taustaryhmässä vahvasti jo yhtyeen kolmannesta, "Faceless World" levystä asti. Hänestä tuli U.D.O.n kitaristi vuonna 1996 ja soittaa viidenneltä "Solid" -levyltä lähtien kitaraa aina "Rev-Raptor -levylle asti". Kauffmann oli soittanut kitaraa kahdeksanvuotiaasta saakka, joten siirtyminen kitaristiksi oli hänelle helppo ratkaisu sen jälkeen kun selkäkivut estivät rumpujen soittamisen. Hän oli on levyillä merkittävässä osassa sävellyksissä sekä tuotti ja äänitti useita levyjä. Kaufmann kertoi pitävänsä molemmista työnsä osa-alueista, soittamisesta ja tuottamisesta. 
13. syyskuuta 2012 U.D.O. ilmoitti, että Kaufmann eroaa yhtyeestä terveydellisistä syistä. Hän on tuottanut tai yhteistuottanut kaikki U.D.O.-albumit vuodesta 1990 nykypäivään asti. Kaufmann palasi vielä tilapäisesti Udon kokoonpanoon kesällä 2018. Konsertit olivat osa "Dirkschneider" -kiertuetta, jolla Udo soitti Acceptin vanhoja kappaleita.
Yhtyeestä eroamisen jäkeenkin Kaufmann on tehnyt yhteistyötä Dirkschneiderin kanssa. Hän osallistui entisten U.D.O. -kitaristin Mathias Diethin ja entisen Accept -basistin Peter Baltesin kanssa Udo Dirkschneiderin kokoamaan projektiin DATOG, Dirkschneider &amp; The Old Gang. Kokoonpano teki singlen "Where The Angels Fly" vuonna 2020 ja kolmen kappaleen EP-levyn Arising vuonna 2021"."
Monika Michalik

Monika Ewa Michalik (o.s. Rogień, s. 2. toukokuuta 1980 Międzyrzecz) on puolalainen naispainija ja Euroopan mestari.
Michalik on voittanut urallaan kaksi MM-pronssia ja yhdeksän EM-mitalia. EM-mitaleista neljä on kultaisia: mestaruudet ovat tulleet Riiasta 2003, Varnasta 2005, Vilnasta 2009 ja Novi Sadista 2017. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Michalik sijoittui 63 kilogramman painoluokassa kahdeksanneksi ja Lontoossa 2012 viidenneksi. Rio de Janeirossa 2016 hän saavutti olympiapronssia.
Verkkovuorovaikutus

Verkkovuorovaikutus on tietoverkon välityksellä kahden tai useamman ihmisen välillä tapahtuvaa, usein tekstipohjaista, vuorovaikutusta. 
Verkkovuorovaikutuksesta puhuttaessa voidaan viitata samanaikaiseen eli synkroniseen tai eriaikaiseen eli asynkroniseen henkilöiden väliseen vuorovaikutukseen. 
Synkroninen vuorovaikutus on useimmiten chatti-pohjaista, jossa osallistujat ovat samaan aikaan verkossa. Asynkroninen vuorovaikutus voi tapahtua erilaisten verkkopohjaisten keskustelufoorumien välityksellä, jolloin osallistujat voivat osallistua keskusteluihin eri aikana. 
Verkkovuorovaikutusta voidaan käyttää muun muassa erilaisissa verkko-oppimisympäristöissä.
G-funk

G-funk eli gangsta-funk on hip hop -musiikin alalaji, joka polveutui Yhdysvaltain länsirannikon gangsta rap -musiikista 1990-luvun alussa. G-funkissa yhdistyvät rapmusiikille tyypilliset sanoitukset sekä funkmusiikin rytmit ja biitit. G-funkissa käytetään melodisia syntetisaattoreita, matalaa bassoa, hidasta hypnoottista groovea, naistaustalaulajia ja "West Coast Whistleksi" kutsuttua kimeää "liukuvaa" ääntä. Sanoitukset koostuvat usein seksistä, huumeista, väkivallasta ja naisista. 
G-funkia ei edusta Snoop Doggin, Warren G:n sekä Nate Doggin perustaman 213-yhtyeen lisäksi monikaan kuuluisa artisti tai yhtye, mutta useammat albumit saattavat sisältää muutamia tai yksittäisiä niin sanottuja G-funk-tyylisiä kappaleita.
Taylor Horn

Taylor Ashley Horn (s. 12. lokakuuta 1992 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on julkaissut kaksi albumia, "taylor-made" (2002) ja "Changes" (2006).
Hän on myös esiintynyt televisiossa ohjelmissa "Life at the Resort" (2011) ja "Britney's Redneck Roots" (2005).
Staying a Life

Staying a life on Acceptin kymmenes albumi, mutta vasta toinen live-albumi. Albumi on levytetty Japanissa vuonna 1985.
Kappaleet.
CD 1
CD 2