tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dmitri Juškevitš

Dmitri Sergejevitš Juškevitš (ven. Дмитрий Сергеевич Юшкевич; s. 19. marraskuuta 1971 Tšerepovets, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkopuolustaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän on pelannut myös 11 kautta NHL:ssä. Siellä 786 ottelussa hän on tehnyt tehot 43+182=225. Jäähyminuutteja Juškevitš keräsi 659. Hänen yhden kauden piste-ennätyksensä NHL:ssä oli tulokaskaudella 1992–1993 tehdyt 32 pistettä. Juškevitš oli kiekollisesti taitava rightin puolustaja.
Seuraura.
Juškevitš pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Lokomotiv Jaroslavlissa kaudella 1988–1989. Tuolloin joukkue pelasi vielä Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaa. Juškevitš pelasi Jaroslavlissa myös työsulkukaudella 1994–1995 sekä kausina 1999–2000 ja 2003–2004. Philadelphia Flyers varasi Juškevitšin NHL:ään kuudennella kierroksella vuonna 1991. Hän pelasi vielä kauden 1991–1992 Dynamo Moskovassa, jossa voitti n mestaruuden ja siirtyi sen jälkeen Flyersiin. Kolmen Flyers-kauden jälkeen Juškevitš siirtyi Toronto Maple Leafsiin, jossa pelasi seitsemän kautta. Hän pelasi myös ssa vuonna 2000.
Toronto kauppasi Juškevitšin Florida Panthersiin vaihdossa Róbert Švehlaan kaudeksi 2002–2003. Hän edusti sen aikana Panthersin lisäksi Los Angeles Kingsiä, jonne hänet kaupattiin vaihdossa Jaroslav Bednářiin ja Andreas Liljaan sekä Philadelphia Flyersia, jossa päätti NHL-uransa.
Kaudeksi 2003–2004 Juškevitš palasi Venäjälle ja Lokomotiv Jaroslavliin. Sen jälkeen hän edusti myös Severstal Tšerepovetsia, Metallurg Magnitogorskia, SKA Pietaria sekä Sibir Novosibirskiä.
Juškevitš siirtyi marraskuussa 2009 kuukauden koeajalle jääkiekon SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin ja sai paikan kauden loppuun marraskuun lopulla. Hän lopetti uransa kevääseen 2010.
Maajoukkueura.
Juškevitš on edustanut maajoukkueurallaan Neuvostoliittoa, Itsenäisten valtioiden yhteisöä (IVY) ja Venäjää. Hän voitti olympiakultaa IVY:n joukkueessa vuonna 1992 ja olympiahopeaa Venäjän joukkueessa vuonna 1998. 
Jääkiekon MM-kilpailuissa Juškevitš edusti IVY:ä kerran ja Venäjää kolmesti. Hän voitti maailmanmestaruuden Venäjän joukkueessa vuonna 1993 ja hänet valittiin kisojen parhaaksi puolustajaksi. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Juškevitš edusti Neuvostoliittoa vuosina 1989, 1990 ja 1991. Hän saavutti kultaa vuonna 1989 ja hopeaa vuosina 1990 ja 1991.
Kristinia DeBarge

Kristinia DeBarge ([krɪstɨˈniːə dɨˈbɑːrdʒ]; s. 8. maaliskuuta 1990 South Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. DeBarge on laulaja James DeBargen tytär ja hän on nuorin jäsen DeBarge-musiikkiryhmässä. Hän esiintyi ensimmäisen kerran valtakunnallisessa televisiossa vuonna 2003 "American Idolin" spin-offissa "American Juniors". Vuonna 2009 DeBarge allekirjoitti Island Records -levy-yhtiön kanssa sopimuksen ja julkaisi heinäkuussa debyyttialbuminsa "Exposed". Albumi debytoi Billboard 200 -listan sijalla 23. Toisen albuminsa, "Young &amp; Restless", hän julkaisi vuonna 2013.
Helen F. James

Helen Frances James (22. toukokuuta 1956 Hot Springs, Arkansas) on yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Jamesin vanhemmat olivat luonnontutkijoita, ekologeja, jotka ottivat Helenin ja tämän sisarukset mukaan lukuisille retkilleen ja matkoilleen eri puolille Yhdysvaltoja ja Meksikoa. Helen löysi intiaanikulttuurien muinaisesineitä ja hän kiinnostui arkeologiasta niin, että liittyi 12-vuotiaana Luoteis-Arkansasin arkeologiseen yhdistykseen. Kaksi vuotta myöhemmin hänen isänsä sai vuoden pituisen Fulbright-stipendiaatin Ghanaan ja Helen pääsi perehtymään täysin erilaiseen kulttuuriympäristöön. 16-vuotiaana Helen jätti lukion ja pääsi fuksiksi Arkansasin yliopistoon. 
James suoritti kandidaatin (B.A.) tutkinnon Arkansasin yliopistossa vuonna 1977 ja väitteli filosofian tohtoriksi (eläintiede) Oxfordin yliopistosta vuonna 2000. Väitöksen aiheena olivat ("Drepanidini")-alaheimon havaijinpeippojen fylogenia ja vertaileva luututkimus. James toimii Smithsonian-instituutin lintuosaston kuraattorina. Hänen tutkimuksensa on suuntautunut eristyneiden saarten lintujen evoluutioon ja eliömaantieteeseen. Hän on perehtynyt erityisesti Havaijin lintufaunaan ja on kirjoittanut lukuisia tieteellisiä artikkeleita, muun muassa saarten lintufossiileista yhdessä puolisonsa Storrs L. Olsonin kanssa. James ja Olson avioituivat vuonna 1981 tehtyään sitä ennen useita vuosia yhdessä tutkimustyötä Havaijin lintufossiilien parissa. Heillä on kaksi poikaa, Travis ja Sydney. James tutkii myös varpuslintujen ja sorsalintujen muoto-opillista evoluutiota.
DJ Hell

DJ Hell (oikealta nimeltään Helmut Josef Geier, s. 6. syyskuuta 1962 Altenmarkt an der Alz) on saksalainen house/tekno DJ. Hän on myös International DeeJay Gigolo Records levy-yhtiön perustaja.
Uraa.
DJ Hellin suurin hitti on "Keep On Waiting", joka julkaistiin nimellä Gigolo 122. Kyseinen kappale julkaistiin 12" vinyylinä.
Syyskuussa 2009 DJ Hellille ja Felix Da Housecatille tuli kiistaa DJ Hellin "The DJ Ft. P Diddy" -nimisestä kappaleesta. Housecat väitti, että kappaleen sisältöön on otettu vaikutteita hänestä sekä yhdysvaltalaisesta rap-artistista, Sean "P. Diddy" Combista.
Roanoke (Virginia)

Roanoke on Virginiassa Yhdysvalloissa sijaitseva kaupunki. Kaupunki on niin kutsuttu itsenäinen kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään piirikuntaan. 
Roanoken asukasluku oli Yhdysvaltojen vuoden 2010 väestönlaskennassa 97 032. Kaupungissa on paljon rikollisuutta sekä jengitoimintaa; vuonna 2007 FBI arvioi kaupungin Virginian toiseksi väkivaltaisemmaksi kaupungiksi. Vuonna 2008 kaupunki oli sijalla 5. Kaupungin nykyinen pormestari on David Bowers, joka astui virkaansa vuonna 2008.
Varastettua ilmaa

Varastettua ilmaa – vapaita esseitä Venäjästä on Jukka Mallisen esseekokoelma vuodelta 2008. Teoksessa Mallinen käsittelee Venäjää eri näkökulmista.
Kääntäjä Mallinen käsittelee teoksessa kulttuuriin liittyvien kysymysten lisäksi myös politiikkaa, taloutta ja kansan psykologiaa. Esseissään Mallinen paneutuu aiheisiinsa sisältä käsin, toisin kuin tutkijat ovat perinteisesti tehneet., ja kokoelma on ajatusten, tosiasioiden ja näkemysten assosiaatiovirtaa.. 
Vuosikymmenien ajan Venäjään perehtynyt Mallinen tuntee kohteensa. Yhtenä teemanaan hän varoittaa Venäjällä tapahtuvasta kehityksestä ja kaivaa historiasta vertauskohtia maan nykytilanteelle. Hän on huolestunut myös ortodoksisen kirkon yhteyksistä militarismiin ja Venäjän valtionjohtoon.
Kriitikot kiittävät kirjaa lähes yksimielisesti.
HMS Escort (H66)

HMS Escort (viirinumero H66) oli Britannian kuninkaallisen laivaston E-luokan hävittäjä maailmansotien välillä ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. marraskuuta 1932 vuoden 1931 laivasto-ohjelmassa Greenockista Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 30. maaliskuuta 1933. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1934 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta. Valmistuskustannukset olivat 249 587 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus.
Toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Kotilaivaston 12. hävittäjälaivueeseen suojaamaan saattueita. Aluksen miehistö pelasti 3. syyskuuta 1939 "HMS Electran" kanssa merestä 481 matkustaja-alus "Athenian" matkustajaa ja miehistönjäsentä. Saksan laivaston sukellusvene "U-30" oli torpedoinut aluksen 250 merimailia Inishtrahullista länteen ().
Alus siirrettiin 10. tammikuuta 1940 telakalle Falmouthiin, josta se palasi palvelukseen 12. helmikuuta. Alus upotti 25. helmikuuta 1940 "HMS Inglefieldin" ja "HMS Imogenin" kanssa sukellusvene "U-63:n" ().
Huhtikuussa alus oli huollettavana Rosythissa, josta se palasi Kotilaivastoon. Alus joutui 11. huhtikuuta Pohjanmerellä ilmahyökkäykseen. Se jäi suojaamaan hyökkäyksessä liikuntakyvyttömäksi muuttunutta "HMS Eclipseä", jonka alus hinasi Sullom Voeen korjattavaksi.
Alus suojasi 25. huhtikuuta lentotukialuksia "HMS Ark Royal" ja "HMS Glorious" Norjan rannikolle (operaatio DX). Se suojasi pari päivää myöhemmin paluumatkalla "Gloriousin" Scapa Flow'hun.
Alus törmäsi 11. toukokuuta puolalaisen matkustaja-aluksen "Chobryn" kanssa vaurioituen vain lievästi. Se lähti 26. kesäkuuta Gibraltarille saatuaan määräyksen siirtyä Välimerelle. Alus liitettiin kaksi päivää myöhemmin virallisesti Force H:hon, vaikka se saapui perille vasta 2. heinäkuuta. 
Alus osallistui 3. heinäkuuta Force H:ssa Ranskan laivaston upottamiseen Oranissa (operaatio Catapult) sekä operaatiota täydentämiseksi tehdyn lentotukialusiskun suojaamiseen 6. heinäkuuta (operaatio Lever). Alus suojasi 8. heinäkuuta laivasto-osastoa, jonka piti hyökätä Cagliarin lentotukikohtaan (operaatio MA5). Operaatio kuitenkin peruutettiin ilmauhan vuoksi. Paluumatkalla Italian laivaston sukellusvene "R. Smg. Guglielmo Marconin" laukaisema torpedo osui "Escortin" etummaiseen kattilahuoneeseen surmaten kaksi miehistönjäsentä. Aluksen kylkeen tuli etrin aukko.
"HMS Forester" otti pahoin vaurioituneen aluksen hinaukseen "HMS Faulknorin" suojatessa. Vaurioitunut alus kallistui 34 astetta, jolloin se jouduttiin hylkäämään. Se katkesi viisi tuntia myöhemmin kahtia upoten nopeasti.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Olli Kleemola

Olli Kleemola (s. 20. kesäkuuta 1987 Kaarina) on suomalainen sotahistoriakeräilijä, tietokirjailija ja tutkija. Kleemolan kokoelmaan sisältyy noin 700 talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan aikana tehtyä puhdetyötä sekä 15 000 sota-ajan valokuvaa. Kokoelman merkittävyyttä lisää se, että se sisältää rintamasotilaiden luvatta ottamia kuvia. Talvi- ja jatkosodan aikana Suomi rajoitti sotatoimialueilla valokuvaamista voimakkaasti, ja kuvauslupia myönnettiin vain 700.
Koulutukseltaan Kleemola on valtiotieteiden tohtori. Hän valmistui Turun yliopiston poliittisen historian laitokselta maisteriksi vuonna 2011 ja väitteli tohtoriksi 2017. Kleemolan väitöskirjassa hyödynnetään historiallisen kuvatutkimuksen menetelmiä kansallissosialistisen Saksan ja Suomen toisen maailmansodan aikaisten propagandakuvien analysoinnissa.
Suomalaisen sotahistorian asiantuntijana Kleemola on erikoistunut siihen, kuinka erilaisen käsityksen viralliset sota-ajan valokuvat ja rintamamiesten epävirallisesti ottamat kuvat välittävät Suomen viime sotien olosuhteista ja tapahtumista. Hän on kirjoittanut suomalaisesta sotahistoriasta useita tekstejä, toimittanut kuvamateriaalia kirjoihin (esim. "Me olimme nuoria sotilaita" ja "Me puolustimme elämää") sekä esitelmöinyt useissa perinneyhdistysten järjestämissä tapahtumissa.
Suhtautumistaan sotaan Kleemola on kuvaillut näin: ”En ole koskaan ihannoinut sotaa, ja jos olisin, tämä [keräily]harrastus olisi sen ihannoinnin vienyt. Dokumenttien kautta on tärkeää kertoa ihmisille, että sota ei ollut mitään kiiltokuvamaista meininkiä.”
Kleemolan kiinnostus sotahistoriatietoutta ja -keräilyä kohtaan heräsi 11-vuotiaana, kun hän sai laitilalaiselta isoisältään Onni Aaltoselta koirakoristeisen puhdetyöhaarikan.
Sotahistorian lisäksi Kleemola on perehtynyt saksalaiseen kulttuuriin.
Näyttelyt.
Valittuja osia Kleemolan kokoelmasta on ollut esillä näyttelyissä, joita on järjestetty seuraavasti:
 Näyttely Laukaassa kestää noin viisi vuotta ja esineistöä vaihdetaan aika ajoin. Kyseessä on Suomen laajin rauhan aikana järjestetty puhdetyönäyttely.
Eräänlainen kokoelman jatkuva virtuaalinäyttely on esillä "Pala Suomen Historiaa" -nimisellä verkkosivustolla, jonka kahdesta tekijästä Kleemola itse on toinen. Kun sivusto avattiin vuonna 2004, oli Kleemola vasta lukiolainen.
HMS Welshman

HMS Welshman (viirinumero M84) Britannian kuninkaallisen laivaston Abdiel-luokan miinalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. maaliskuuta 1939 R. &amp; W. Hawthorn, Leslie &amp; Companyltä Hebburnista, missä köli laskettiin 8. kesäkuuta. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1940 ja valmistui 25. elokuuta 1941. Alukselle oli asennettu valmistuksen aikana tyypin 285 tutka, joka mahdollisti etummaisten tykkien tulenjohdon. Lisäksi alukselle oli asennettu ilmavoimien ilmaisujärjestelmä, joka ei kuitenkaan soveltunut erityisen hyvin laivastokäyttöön.
Palvelus.
Valmistajan koeajot aluksella alkoivat elokuussa 1941, joiden päätyttyä alus valmistui 25. elokuuta. Vastaanottotarkastuksen jälkeen alus otettiin palvelukseen vielä samana päivänä.
Koeajot saatiin päätökseen syyskuussa, minkä jälkeen se siirtyi Scapa Flowhun varustettavaksi ja koulutettavaksi. Alus liitettiin Kylen 1. miinanlaskijaviirikköön, jonka mukana se osallistui 23. syyskuuta ensimmäiseen miinanlaskutehtävään operaatio SN23C:ssä.
"Welshman" oli 1. helmikuuta 1943 kuljettamassa joukkoja ja tarvikkeita Tobrukiin, kun siihen osui Saksan laivaston sukellusvene "U-617":n laukaisema torpedo. Aluksen upotessa sai surmansa 157 henkeä.
Greg Pankewicz

Greg Pankewicz (s. , Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa ammattilaisena 18 kautta vuosina 1991–2009, mutta vain 21 ottelua NHL:ssä.
Ura.
Pankewicz pelasi juniorina jääkiekkoa WHL:n Regina Patsissä vuosina 1989–1991. Hän siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 1991–1992 pelaamaan ECHL:n Knoxville Cherokeesiin. Pankewicz teki joukkueessa 59 pelissä 80 pistettä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi AHL:n New Haven Senatorsiin. Kauden päätteeksi hän solmi toukokuussa 1993 sopimuksen NHL:n Ottawa Senatorsin kanssa.
Pankewicz pelasi kaudella 1993–1994 lähinnä Ottawan farmijoukkueessa, AHL:n Prince Edward Island Senatorsissa, mutta myös kolme ottelua NHL:ssä. Seuraavalla kaudella (1994–1995) hän pelasi vain farmijoukkueessa. Pankewicz pelasi vuosina 1995–1998 kolmessa joukkueessa IHL:ssä ja AHL:ssä. Kaudella 1997–1998 hän teki IHL:ssä 42 maalia. Syyskuussa 1998 hän solmi sopimuksen NHL-seura Calgary Flamesin kanssa. Pankewicz pelasi Calgaryssä 18 ottelua ja farmijoukkueessa 30, kunnes hänet myytiin kesken kauden maaliskuussa 1999 San Jose Sharksiin. San Josessa Pankewicz pelasi vain farmijoukkueessa.
Pankewicz siirtyi kaudeksi 1999–2000 IHL:n Houston Aerosiin. Hän pelasi seurassa kaksi kautta, jonka jälkeen teki sopimuksen ECHL:n Pensacola Ice Pilotsin kanssa elokuussa 2001. Vuonna 2002 hänet valittiin kauden päätteeksi ECHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Pensacolassa Pankewicz pelasi vuoteen 2003 asti, jonka jälkeen hän siirtyi pelaamaan CHL:n Colorado Eaglesiin. Pankewicz oli seuran kapteeni vuosina 2004–2009. Hän oli vuosina 2004, 2005, 2006 ja 2009 joukkueen eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hänet valittiin CHL:n parhaaksi pelaajaksi vuonna 2005. Colorado voitti CHL:n mestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Kaudella 2006–2007 Pankewicz pelasi olkapäävamman vuoksi vain 18 ottelua runkosarjassa. Hän pelasi pudotuspeleissä samalla kaudella 25 ottelua ja hänet valittiin pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi.
Pankewicz lopetti jääkiekkouransa kauden 2008–2009 jälkeen. Colorado Eagles nimitti hänet seuran apulaisvalmentajaksi elokuussa 2009. Lopettaessaan uransa Pankewicz oli tehnyt toiseksi eniten tehopisteitä Coloradon historiassa (304 ottelussa 207+257=464). Pankewicz on myös seuran historian jäähytilaston toinen, edellä on vain tappelija Fraser Filipic.
Ingvar Carlsson (ralliautoilija)

Ingvar Carlsson (2. huhtikuuta 1947 Nyköping, Ruotsi – 28. lokakuuta 2009 Nyköping ) oli ruotsalainen ralliautoilija. 
Ura.
Carlsson voitti vuoden 1988 Australian rallin, joka ei vielä tuona vuonna ollut osa rallin MM-sarjaa vaan kandidaatti.
Carlssonin paras menestys MM-sarjassa osui kaudelle 1989, jolloin hän voitti Mazda 323 4WD -autollaan Uuden-Seelannin rallin ja Ruotsin rallin, jotka kuuluivat MM-sarjaan. Samana vuonna hän sijoittui kuljettajien MM-sarjassa seitsemänneksi. Jo edellisenä vuonna hän voitti Australian rallin, joka ei kuitenkaan vielä tuolloin ollut MM-osakilpailu. Carlsson aloitti ralliuransa BMW:n ja Mercedesin autoilla ennen kuin Mazdan talli palkkasi hänet 1980-luvun puolivälissä. Ingvar Carlsson menehtyi 62 vuoden ikäisenä  nopeasti edenneeseen sairauteen.
Warsow

Warsow on ilmainen, monelle käyttöjärjestelmälle suunnattu verkkomoninpeli, joka lukeutuu first-person shooter -genreen. Peli julkaistiin ensimmäisen kerran julkiseen levitykseen 8.6.2005, ja sitä kehittää aktiivisesti joukko freelance -ohjelmoijia ja -graafikoita. "Warsow"in lähdekoodi on vapaata, ja sitä levitetään GNU GPL -lisenssin termien mukaisesti. Peli on kehitetty Qfusion -pelimoottorin pohjalle, joka on kehittynyt versio Quake II pelimoottorista. Pelin grafiikan sekä muu median käyttöä ja levittämistä on kuitenkin rajoitettu niin, että oikeus niihin säilyvät sisällön alkuperäisillä tuottajilla. Tämän vuoksi Warsow lukeutuukin freeware peliksi, eikä sitä voida pitää vapaana ohjelmistona.
Pelin visuaalinen ilme on saanut rutkasti huomiota pelaajien keskuudessa, sillä se eroaa monista muista peleistä kirkkaan, yksinkertaisen ja selkeän graafisen ulkoasunsa ansioista. Tähän ratkaisuun päädyttiin, sillä nopeatempoisessa ja kilpailuhenkisessä pelissä on tärkeää, että visuaalinen ulkoasu on mahdollisimman selkeä.
Pelattavuus.
Olennainen osa Warsowin pelattavuutta on sen vahva painotus liikkumisen taitoon sekä erilaisiin temppuihin, jotka juontavat juurensa Quakeen ja Unreal Tournamentiin. Tämä luo peliin täysin uuden ulottuvuuden, sillä liikkumisesta itsestään on tehty hyvin pitkälle hiottava taito. Warsowissa on myös uniikki, muista peleistä poikkeava lisätehojärjestelmä aseille. Tavallisten ammusten lisäksi pelikentiltä löytyy myös vahvoja ammuksia, jotka lisäävät aseiden tehoa entisestään.
Kilpapelaaminen.
Vaikka Warsow on yhä beta-vaiheessa oleva peli, ovat monet merkittävät esport-järjestöt tunnustaneet sen täysin kykeneväksi kilpapeliksi. Näihin järjestöihin kuuluvat muun muassa Electronic Sports League, ClanBase ja Electronic Sports World Cup. Peliä varten on myös järjestetty lukuisia LAN-turnauksia, kuten Crossfire Devotii Challenge 3.
Nikolai Tištšenko

Nikolai Ivanovitš Tištšenko (10. joulukuuta 1926 Ljublino, Neuvostoliitto – 10. toukokuuta 1981 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. 
Tištšenko pelasi vuosina 1951–1958 Moskovan Spartakissa ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden neljä kertaa. 
Neuvostoliiton maajoukkueessa Tištšenko pelasi vuosina 1954–1956 12 ottelua ja voitti olympiakultaa 1956 Melbournen olympialaisissa. Olympiakisojen välierissä Bulgariaa vastaan Tištšenkon solisluu katkesi, mutta pelaajavaihdot eivät olleet sallittuja, ja hän joutui pelaamaan ottelun loppuun saakka.
Márton Lőrincz

Márton Lőrincz (28. lokakuuta 1911 Korond, Unkari – 26. marraskuuta 1969 San Carlos de Bariloche, Argentiina) oli unkarilainen painija ja olympiavoittaja. 
Lőrincz voitti kultamitalin kreikkalais-roomalaisen tyylin painoluokassa 56 kilogrammaa Berliinin olympialaisissa 1936. EM-kisoista Lőrincz saavutti kultamitalin vapaapainissa 56-kiloisissa vuonna 1934 ja hopeaa vuonna 1935.
Lőrincz lopetti uransa Berliinin olympialaisten jälkeen. Hän oli juutalainen ja hänen onnistui paeta Argentiinaan, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Ibadilaisuus

Ibadilaisuus on islamin suuntaus, jolla on vajaat kolme miljoonaa kannattajaa, mikä on runsas promille kaikista muslimeista. Heistä valtaosa asuu Omanissa, jonka väestöstä he muodostavat eri lähteiden mukaan 45–75 prosenttia. Libyassa on 300 000–400 000 ibadiittia ja heitä asuu myös Afrikan itärannikolla, etenkin Sansibarissa, joka kuului Omanin sulttaanikuntaan 1600-luvulta 1800-luvulle.
Uskonnolliset käsitykset.
Ibadiitit eivät ole sunneja eivätkä šiioja vaan muodostavat oman ryhmänsä islamin sisällä. Erot uskonnossa ovat kuitenkin pieniä. Ibadiitit nojautuvat Koraaniin ja "haditheihin," mutta heidän "hadith-"kokoelmansa ovat suppeampia kuin sunneilla. He jakavat 800-luvun mutazaliittien käsityksen siitä, että Koraani on luotu, kun taas muut muslimit pitävät sitä luomattomana. Ibadiittien johtaja on imaami, jonka uskonoppineet valitsevat. Ibadiitit eivät tunnusta oppia yhdestä ainoasta kalifaatista vaan pitävät kiinni oikeudesta valita oma johtajansa. Tämä itsenäisyyden korostus lienee tärkein erottava tekijä. Nykyään ibadiitit ovat opillisesti lähellä sunnalaisuutta. Ibadiitit muodostavat islamin sisällä oman šariakoulukuntansa.
Islamilainen perimätieto.
Islamilaisen perimätiedon mukaan ibadiitit erkanivat 600-luvulla kharijiiteista, jotka vuorostaan olivat kalifi Alin kannattajista vuonna 657 irtautunut kapinallinen ryhmä. Nimensä ibadiitit olisivat saaneet johtajastaan Abdallah ibn Ibadista. Kerrotaan, että joillekin muslimeille oli liikaa Alin sovinnollisuus Muawijaa kohtaan, minkä takia he lähtivät omille teilleen. 
Historiatieteen näkemyksiä.
Kharijiittien keskus oli aluksi Irakin Basrassa, mistä liike levisi Pohjois-Afrikkaan. Vuonna 739 sinne syntyi kapinaliike, jota Damaskoksen kalifit eivätkä heidän jälkeensä abbasidit saaneet enää kukistettua. Toinen ibadiittien valtakeskus syntyi Omaniin.
Länsimaisessa historiankirjoituksessa on torjuttu ajatus, että ibadiitit olisivat saaneet nimensä johtajastaan Abdallah ibn Ibadista. Varhaisimmat ibadiitteina pidetyt kirjoittajat eivät nimittäin mainitse hänen nimeään. Volker Popp on todennut, että sana "ibād" on arabian sanan "abd" (palvelija, orja) monikkomuoto, joka oli arabian murteista tunnettu vain Mesopotamiassa. Mesopotamian al-Hirassa vaikutti arabialainen kristitty ryhmä, joka käytti itsestään tätä nimeä. Nimitys viittasi Vanhaan testamenttiin, jossa Abraham, Iisak ja Jaakob olivat "Jumalan palvelijoita". Al-Hira oli lakhmideiksi kutsuttujen kristittyjen (nestoriolaisten) arabien pääkaupunki.
"Ibādit" tulivat eri arabiheimoista, mutta heitä liitti yhteen kääntyminen kristinuskoon muuten pakanallisessa ympäristössä sekä sitä seurannut heimorajojen murtaminen. Popp pitää mahdollisena, että Muhammediin liitetty "Hiran" luola voisi olla tarinallinen muistuma tästä liikkeestä samoin kuin ajatus heimorajoista rikkovasta "ummasta" Medinassa. Luolakertomusta ei esiinny vielä Ibn Hishamin kirjoittamassa elämäkerrassa, mutta se vakiintui myöhemmin.
Ibadiitit ovat voineet kehittyä tästä mesopotamialaisesta kristillisestä ja gnostisesta liikkeestä, sillä historia tuntee ibadiitit myös kristillisenä lahkona.
Chickenfoot

Chickenfoot on vuonna 2008 perustettu yhdysvaltalainen hard rock-superyhtye, jossa soittavat Van Halenista Sammy Hagar (laulu) ja Michael Anthony (basso), sooloartisti Joe Satriani (kitara) ja Red Hot Chili Peppersin Chad Smith (rummut). Yhtye syntyi lähes sattumalta kun sen tulevat jäsenet Hagar, Anthony ja Smith tapasivat jammailla Hagarin klubilla Meksikossa. Hyvin sujuneen jammailun myötä heillä heräsi ajatus perustaa yhtye. Olihan heillä jo keksittynä nimi Chickenfoot, mutta kitaristi puuttui, joten he ottivat yhteyttä Satrianiin joka suostui kokoonpanoon. Yhtye teki ensimmäisen esiintymisensä Hagarin soolokeikalla Las Vegasissa vuonna 2008.
Yhtyeen kesäkuussa 2009 ilmestynyt debyyttialbumi "Chickenfoot" myi kultaa Yhdysvalloissa, ja se menestyi hyvin Billboard 200 -listalla sijoittuen neljänneksi.
Yhtye on esiintynyt vuoden 2009 Pohjois-Amerikan kiertueen ohella myös Euroopassa.
Agent Blue

Agent Blue on arseenipohjainen kasvimyrkky ja yksi niin kutsutuista "sateenkaarimyrkyistä", joita Yhdysvallat käytti Vietnamin sodan aikana Vietnamin kasviston tuhoamiseen. Agent Blue koostui varsinaisena kasvimyrkkynä toimivasta kakodyylihaposta sekä sen natriumsuolasta natriumkakodylaatista ja lisäksi apuaineista kuten vaahdonestoaineista, surfaktanteista ja vedestä.
Kuten muillakin sateenkaarimyrkyillä, myös Agent Bluella pyrittiin tuhoamaan Vietnamin mangrovemetsien aluskasvillisuutta sekä myös maan riisipeltoja. Nämä tarjosivat alueen väestölle ravintoa ja vastarintataistelijoille piilo- ja suojapaikkoja. Vietnamin sodan aikana Agent Blue -myrkkyä suihkutettiin noin 300 000 hehtaarille vietnamilaisia riisipeltoja ja 100 000 hehtaarille mangrovemetsää. Riisipeltoja vastaan kohdistetu hyökkäykset pyrittiin ajoittamaan juuri sadonkorjuuta edeltävään ajankohtaan, mikä johti lähes valmiiksi kasvaneen sadon kuivumiseen pelloille ja mahdollisimman hankalasti korjattavaan vahinkoon ravinnontuotannolle.
Sen lisäksi että kasvimyrkkyjen laaja käyttö aiheutti nälänhätää, altistuivat paikallinen väestö sekä myrkyn vaikutusalueilla toimineet vietnamilaisjoukot myös suoraan myrkylle ja sen aiheuttamille pitkäaikaisille terveyshaitoille. Myrkyn sisältämä arseeni myös kertyy maaperään ja vesistöihin. Vesistöihin ja maaperään kertynyt myrkky palautuu esimerkiksi ravintona käytettyjen vesieliöiden ja kasvien kautta takaisin väestöön.
Vaikka kakodyylihapon aiheuttama akuutti toksisuus ihmiselle on verrattain vähäinen, altistaa sen sisältämän arseenin kertyminen elimistöön vakaville pitkäaikaisille terveyshaitoille. Näitä ovat esimerkiksi kohonnut riski sairastua useisiin syöpäsairauksiin, myös lapsuudessa ilmeneviin harvinaisempiin syöpiin, sekä erilaisten sikiövaurioiden kohonnut riski.
Nykypäivänä ainetta käytetään suuria määriä edelleen nurmikoilla ja kasvien hoidossa Yhdysvalloissa. Sitä ruiskutetaan myös puuvillapelloille, ja se kuivattaa kasvit ennen sadonkorjuuta.
Eterna

Eterna on brasilialainen power metal -yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1995 nimellä Refúgio, mutta ennen ensimmäisen demon julkaisua nimi vaihdettiin Eternaksi. Yhtye on edelleen aktiivinen. Se on julkaissut kuusi studioalbumia ja yhden live-DVD:n.
Vanemuine

Vanemuine on Tartossa toimiva Viron vanhin vironkielinen teatteri. Sen edeltäjä oli vuonna 1865 perustettu Vanemuise Selts (Vanemuisen Seura), joka järjesti Viron ensimmäiset valtakunnalliset laulujuhlat 1869 ja esitti vuonna 1870 Lydia Koidulan näytelmän "Saaremaa onupoeg" (‘Serkku Saarenmaalta’). Tästä esityksestä lasketaan sekä Vanemuine-teatterin että koko Viron kansallisen teatteritoiminnan alkaneen.
Teatteri toimi suomalaisen arkkitehti Armas Lindgrenin suunnittelemassa, 1906 valmistuneessa rakennuksessa. Teatteria laajennettiin 1930-luvun lopulla Arnold Matteusin suunnitelmien mukaan. Se tuhoutui pääosin toisen maailmansodan aikana. Uusi teatterirakennus valmistui 1967.
Teatteri on saanut nimensä kansallisromanttisen pseudomytologisen hahmon, Vanemuine-jumalan mukaan.
HMS Comet (H00)

HMS Comet (viirinumero H00) oli Britannian kuninkaallisen laivaston C-luokan hävittäjä maailmansotien välillä. Alus myytiin Kanadalle, joka otti liitti sen 15. kesäkuuta 1938 laivastoonsa River-luokan aluksena "HMCS Restigouche".
Valmistus.
Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1930 vuoden 1929 laivasto-ohjelmassa Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 12. syyskuuta 1930. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 2. kesäkuuta 1932.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 2. hävittäjälaivueeseen. Alus vaurioitui 21. heinäkuuta törmättyään sisaraluksensa "HMS Crescentin" kanssa Chathamissa. Propulsiojärjestelmässä havaittujen ongelmien vuoksi se siirrettiin 28. heinäkuuta Chathamin telakalle, mistä alus palautettiin palvelukseen 20. elokuuta. Alus oli Kotilaivastossa, kunnes se palasi 20. heinäkuuta 1934 huollettavaksi Chathamin telakalle.
Alus palautettiin 3. syyskuuta palvelukseen Kotilaivastossa, kunnes se määrättiin heinäkuussa 1935 Välimeren laivastoon, jonne se siirtyi elokuussa. Syyskuussa alus siirrettiin 2. hävittäjälaivueen mukana edelleen Punaiselle merelle seuraamaan Italian laivaston liikkeitä. Se määrättiin palaamaan huhtikuussa 1936 palaamaan kotimaahan, jossa alus siirrettiin 23. huhtikuuta Sheernessin telakalle.
Alus palasi palvelukseen 29. kesäkuuta. Heinäkuussa se määrättiin Espanjan rannikolle Biskajanlahdelle valvomaan meriliikennettä. Keskusteluiden aluksen luovuttamiseksi alettua sen miehistö supistettiin marraskuussa. Alus määrättiin Välimerelle "HMS Gloriousin" saattajaksi. Se kohtasi lentotukialuksen 26. joulukuuta.
Huhtikuussa 1937 alus määrättiin osallistumaan Yrjö VI:n kruunajaisten kunniaksi järjestettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä. Alus saapui 9. toukokuuta Portmouthiin "Gloriousin" kanssa ja se osallistui 20. toukokuuta laivastokatselmukseen. Alus siirrettiin 24. toukokuuta Portsmouthin telakalle, josta se palasi palvelukseen 18. kesäkuuta. Alus liitettiin lentopelastusalukseksi "Gloriousille".
Alus siirrettiin 11. heinäkuuta "Gloriousin" kanssa Maltalle Välimeren laivastoon, jonne alukset saapuivat 16. heinäkuuta. Ne siirrettiin 17. syyskuuta Välimeren laivaston sotaharjoitusten päätyttyä erikoistehtäviin suojaamaan kauppamerenkulkua Italian laivaston sukellusveneiden liityttyä Espanjan kansalliseen laivastoon. "Comet" oli 22. syyskuuta laivasto-osaston mukana Oranissa, mistä osasto palasi 18. lokakuuta Maltalle. Alukset palasivat 30. lokakuuta Chathamiin. Alus lähti "Gloriousin" kanssa Maltalle, jonne ne saapuivat 24. tammikuuta 1938. Alus määrättiin helmikuussa palaamaan kotimaahan, jossa se poistettaisiin palveluksesta. Alus purjehti Chathamiin, jossa se siirrettiin 26. helmikuuta telakalle huollettavaksi siirtoa varten.
"Comet" siirrettiin Kanadan laivastolle 15. maaliskuuta nimellä "HMCS Restigouche".
HMS Crescent (H48)

HMS Crescent (viirinumero H48) oli Britannian kuninkaallisen laivaston C-luokan hävittäjä maailmansotien välillä. Alus myytiin Kanadalle, joka otti sen palvelukseen 17. helmikuuta 1937 River-luokan aluksena "HMCS Fraser".
Valmistus.
Alus tilattiin 9. heinäkuuta 1930 vuoden 1930 laivasto-ohjelmassa Barrow-in-Furnessista Vickers-Armstrongilta, missä köli laskettiin 1. joulukuuta telakkanumerolla 668. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1932.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus oli koealuksena testattaessa "Seaglis" -tyyppisiä potkureita, jotka olivat käytössä Italian laivaston aluksissa. Potkureissa ei havaittu merkittävää eroa käytössä olleisiin Amiraliteetin potkureihin. Koeajojen päätyttyä se liitettiin Kotilaivaston 2. hävittäjälaivueeseen. Alus oli 1934 Länsi-Intiassa.
Alus määrättiin Välimeren laivastoon ja edelleen Punaiselle merelle valvomaan meriliikennettä Italian hyökättyä Etiopiaan. Aluksen palattua kotimaahan se siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin Chathamiin reserviläisten koululaivaksi. Alus siirrettiin 17. helmikuuta 1937 Chathamissa Kanadan laivastolle nimellä "HMCS Fraser". Alus saapui 3. toukokuuta 1937 Esquimaltiin.
HMS Crusader (H60)

HMS Crusader (viirinumero H60) oli Britannian kuninkaallisen laivaston C-luokan hävittäjä maailmansotien välillä. Alus myytiin Kanadalle, joka otti sen palvelukseen 15. kesäkuuta 1938 River-luokan aluksena "HMCS Ottawa".
Valmistus.
Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1930 vuoden 1930 laivasto-ohjelmassa Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 12. syyskuuta 1930. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1931 ja valmistui 2. toukokuuta 1932. Alus otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1932 vastaanottotestien päätyttyä. 
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 2. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli seuraavat vuodet koulutuksessa osallistuen sekä laivueen että laivaston harjoituksiin. Alus siirrettiin 30. heinäkuuta 1934 Portsmouthin telakalle, josta se palasi 4. syyskuuta palvelukseen. Alus jatkoi tämän jälkeen laivueensa mukana normaalia laivastopalvelusta Kotilaivastossa. Se määrättiin heinäkuussa 1935 laivueen mukana Välimeren laivastoon Italian hyökättyä Etiopiaan. Alus siirtyi elokuussa Aleksandriaan, josta se siirrettiin edelleen Punaisellemerelle valvomaan Italian laivaston liikkeitä. Alus viipyi laivueen mukana Punaisellamerellä aina maaliskuuhun 1936.
Alus siirrettiin 27. huhtikuuta huollettavaksi telakalle , mistä alus palasi palvelukseen 30. toukokuuta. Alus oli kotivesillä, kunnes se vielä heinäkuun aikana määrättiin osallistumaan Espanjan rannikon partiointiin. Alus aloitti elokuussa partioinnin Biskajanlahdella. Alus myös evakuoi pakolaisia Espanjan satamista. Se palasi kuukauden lopulla kotimaahan lepoon. Alus avusti syyskuussa taistelulaiva "HMS Royal Oakin" koeajoja.
Joulukuussa alus määrättiin lentotoiminnan varmistusalukseksi lentotukialus "HMS Courageousille", missä tehtävässä alus oli aina maaliskuun 1937 loppuun. Alus siirrettiin 30. maaliskuuta huollettavaksi Portsmouthin telakalle, mistä se palasi 27. huhtikuuta. Alus määrättiin toukokuussa osallistumaan kuningas Yrjö VI kruunajaisten yhteydessä pidettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä. Alus otti osaa 27. toukokuuta katselmukseen yhdessä 141 muun aluksen kanssa. Katselmuksen jälkeen alus jatkoi "Courageousin" lennonvarmistustehtävässä huhtikuuhun 1938, vaikka tieto siirrosta Kanadan laivastolle julkistettiin tammikuussa.
Alus siirrettiin 28. huhtikuuta huollettavaksi Sheernessin telakalle, jossa se valmisteltiin siirtoa varten. Alus otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta Kanadan laivastossa nimellä "HMCS Ottawa" sen ollessa edelleen huollettavana.
HMS Cygnet

HMS Cygnet (viirinumero H83) oli Britannian kuninkaallisen laivaston C-luokan hävittäjä maailmansotien välillä. Alus myytiin Kanadalle, joka otti sen palvelukseen 17. helmikuuta 1937 River-luokan aluksena "HMCS St. Laurent".
Valmistus.
Alus tilattiin 9. heinäkuuta 1930 vuoden 1930 laivasto-ohjelmassa Barrow-in-Furnessista Vickers-Armstrongilta, missä köli laskettiin 1. joulukuuta 1930. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1932.
Palvelus.
Valmistuttuaan aluksella testattiin uuden Aerofoil-propellin eroa aiemmin käytössä olleeseen Amiraliteetin malliin, joka kuitenkin osoittautui testeissä tehokkaammaksi. Alus liitettiin Kotilaivaston 2. hävittäjälaivueeseen ja se oli tilapäisesti Länsi-Intian saaristossa. Italian hyökättyä Etiopiaan alus siirrettiin 1935 Punaiselle merelle, mistä se palasi kuusi kuukautta myöhemmin kotimaahan. Alus oli Biskajanlahdella saarronvalvontatehtävissä. Alus korvattiin laivuepalveluksessa vasta valmistuneella "HMS Hunterilla", minkä jälkeen se sijoitettiin 30. syyskuuta 1936 Noren reserviin.
Alus siirrettiin Kanadan laivastolle, joka otti sen palvelukseen huollon jälkeen 17. helmikuuta 1937 Chathamissa nimellä "HMCS St. Laurent".
Mika Malm

Mika Malm (s. 1981 Turku) on sarjakuvapiirtäjä, jonka ensimmäinen sarjakuva "Pelimiehet" löysi tiensä lehtien palstoille vuonna 2005. Sarjakuvan tekemistä ennen piirtäjä keskittyi pakinoiden kuvittamiseen sekä muiden yksittäisten huumorikuvien piirtämiseen.
Blokkisiirto

Blokkisiirroksi nimitetään yhdistettyä sydämen- ja keuhkonsiirtoa. Maailman ensimmäinen sydänkeuhkosiirto tehtiin 9. maaliskuuta 1981. Suomen ensimmäinen blokkisiirto tehtiin vuonna 1988. Vuonna 2006 Suomessa tehtiin yksi ja vuonna 2007 neljä blokkisiirtoa. 
Britannian National Health Servicen mukaan vuoden kuluttua blokkisiirrosta on elossa 85 % potilaista. Keskeisiä blokkisiirron aiheita ovat synnynnäiset viat ja keuhkoverenpainetauti.
Nennius

Nennius oli 800-luvulla elänyt walesilainen munkki ja historioitsija, jota pidetään "Historia Brittonum" -teoksen kirjoittajana. Teos on Englannin ja Walesin varhaishistorian tutkimuksen keskeinen lähde. Se on yksi varhaisimpia tunnettuja tekstejä, jossa mainitaan kuningas Arthur, ja luetellaan 12 hänen voittamaansa taistelua. Siinä kerrotaan myös saksien tunkeutumisesta Englantiin 600-luvulla.
"Historia Brittonumista" on säilynyt nykypäiviin 35 käsikirjoituskopiota, joista vanhimmat ovat 900-luvun alkupuolelta. Nenniuksen arvellaan kirjoittaneen alkuperäisen teoksen joskus vuosien 796 ja 830 välisenä aikana. Toisaalta on myös mahdollista, että hän vain muokkasi uusiksi jonkun muun tekemän vielä varhaisemman työn. Nenniuksesta itsestään ei tiedetä paljoa, paitsi että "Historia Brittonumin" esipuheessa hän kertoo olleensa vuonna 809 kuolleen piispa Elvoduguksen oppilas.
Älymystö (yhtye)

Älymystö on vuonna 2002 perustettu noise-, ambient-, industrial- ja trip-hop-tyylisuuntia yhdistelevä helsinkiläis-tamperelainen kokeilevan musiikin yhtye. Yhtye on julkaissut albumin "Atomgrad" vuonna 2005. 
Historia.
Älymystön perustivat vuonna 2002 Ilmari Haapanen ja Timo Vuorensola. Ensimmäisten nauhoitusten jälkeen hankkeeseen tulivat mukaan myös Janos Honkonen ja Risto Paalanen, jotka täydensivät Haapasen sävellyksiä thereminillä ja kitaralla. Tällä kokoonpanolla nauhoitettiin Älymystön ensimmäinen omakustannejulkaisu "Demonstration Fall 2003" (2003) ja Neuroscanin julkaisema EP "Ontto Seurakunta" (2004).
Perustamisensa jälkeen Älymystö teki useita esiintymisiä Suomessa, Venäjällä ja Baltiassa , minkä lisäksi sen jäsenet järjestivät industrial- ja noise-musiikkiin painottunutta Vainohulluus-klubia. Tässä vaiheessa yhtyeeseen liittyivät myös sellisti Laura Savisalo sekä muun muassa Farmakonissa vaikuttanut laulaja ja basisti Marko Eskola. 
Älymystön ensimmäinen pitkäsoitto "Atomgrad" julkaistiin vuonna 2005. Levy sai nimensä Neuvostoliiton kylmän sodan aikana perustamista suljetuista kaupungeista, jotka keskittyivät ydinaseiden valmistamiseen. Levyn ensimmäinen raita, "Tomsk-7", viittaa nykyisin Severskinä tunnetussa kaupungissa tapahtuneeseen tuhoisaan ydinonnettomuuteen.
Vuonna 2008 Helsingin City-lehti valitsi Älymystön "Kaupungin parhaaksi meteliksi".
Älymystön musiikkia on julkaistu Creative Commonsin Attribution-Noncommercial-No Derivative Works 3.0 Unported -lisenssillä, jonka on tarkoitus mahdollistaa materiaalin ei-kaupallinen kopiointi ja levittäminen. Yhtye on julkaissut "Atomgrad"-albuminsa virallisesti torrent-levitykseen.
Björn Strid

Björn Strid (s. 10. syyskuuta 1978) on ruotsalaisen Soilworkin laulaja, joka on kitaristi Peter Wichersin ohella yhtyeen ainoa alkuperäisjäsen. Strid tunnetaan myös lempinimellä "Speed". Hän laulaa myös The Night Flight Orchestrassa sekä Disarmonia Mundi nimisen yhtyeen Mind Tricks -albumilla kahden muun laulajan kanssa.
Vääksyn rullarata

Vääksyn rullarata oli Asikkalassa Vääksynharjun kannaksella Vesijärven kanavan länsipuolella sijainnut tukkiensiirtorata, joka oli käytössä vuosina 1877–1898.
Rataa käyttivät vuonna 1870 perustettu Lahden saha ja vuonna 1874 perustettu Vesijärven saha. Sahat kuljettivat aluksi tukkinsa viereisen vuonna 1871 valmistuneen Vesijärven kanavan kautta nippu-uittona tai erikoisrakenteisissa proomuissa. Koska tämä oli hidasta ja aiheutti lisäkustannuksia, päättivät sahat rakentaa kanavan viereen rullaradan. Esikuvina olivat Tampereella Pispalanharjun yli vuosina 1869 ja 1875 rakennetut vastaavanlaiset siirtolaitteet.
Rullarata rakennettiin talvella 1877 ja sen rakennutti Vesijärven sahan omistanut August Fellman. Tukit nostettiin Päijänteen rannasta 12 hevosvoiman höyrykoneen vetämien kettinkien avulla 400 metrin matkan Vääksynharjun laelle, jossa sijaitsi myös radan tiilinen konehuone. Täältä tukit laskivat painovoimalla rullarataa pitkin alas Vesijärven rantaan, jossa ne koottiin hinattavaksi lautaksi. Tällä osuudella sijaitsi myös kaksi puusiltaa, joita pitkin harjulla kulkevat maantiet ylittivät radan. Radalla voitiin kuljettaa 300-1 000 tukkia vuorokaudessa; määrä riippui tukkien koosta.
Rullarata oli käytössä vuoteen 1898 saakka, joskin sen käyttö vaihteli saha-alan suhdanteiden mukana ja rullarata oli välillä pysähdyksissäkin joitakin vuosia. Vääksyn rullarata purettiin vuonna 1905 ja nykyisin siitä muistuttavat vain kadunnimet "Rillitie" ja "Rullatie".
Suosiolahja

Suosiolahja on perittävän elinaikanaan antama lahja, jolla hän haluaa suosia lahjan saajaa rintaperillisen tai rintaperillisten vahingoksi. Tällainen lahja tai lahjanluonteinen etuus otetaan huomioon laskettaessa lakiosaa. Lahja arvioidaan suosiolahjaksi sen määrän ja lahjanluonteisuuden perusteella. Arvioinnin pohjaksi ei tarvita näyttöä perittävän aikomuksesta suosia lahjan saajaa. Perintökaaressa (40/1965, 7:3) ei ole määrätty ajankohdalle takarajaa, milloin rintaperillisen lakiosan voidaan katsoa tulleen loukatuksi. Oikeuskäytännössä suosiolahjana on pidetty 5–8 vuotta ennen perittävän kuolemaa annettuja suurehkoja lahjoja. Tätä vanhempien lahjojen tulkitseminen suosiolahjaksi edellyttää jotain näyttöä suosimistarkoituksesta.
Suosiolahja on yleisin lakiosavaatimusten peruste, sillä sen laskeminen jäämistön säästöön on tehokkain lakiosasuojan tyyppi. Suosiolahjaksi katsotaan kuitenkin vain rintaperilliselle tai ottolapselle tai näiden puolisolle annettua lahjaa, joka vaikuttaa tasaukseen. Jos kyseessä on muu lahjansaaja, sovelletaan testamenttiin rinnastettavaa lahjaa koskevaa tasaussääntöä, joka on merkittävästi tehottomampi kuin suosiolahja. Suosiolahjan vastakohta on ennakkoperintö. Lahjan suosiotarkoituksen mitätöi ennakkoperintöolettama, joka rakentuu sille, ettei ennakon saajaa haluta suosia. Suosiolahjan oikeusvaikutuksia voidaan pitää suomalaisen lakiosajärjestelmän toimivuuden takeena.
Lohjan kaupunginorkesteri

Lohjan kaupunginorkesteri on Lohjalla toimiva kunnallinen sinfoniaorkesteri. Orkesteri perustettiin vuonna 1964. Orkesteri tuli vuonna 1971 Lohjan kaupungin ja Lohjan kunnan ylläpidettäväksi, kun Lohjan musiikkiopisto perustettiin. Vuonna 1986 orkesteriin palkattiin ensimmäiset vakinaiset äänenjohtajat, jolloin orkesterista tuli niin sanottu runko-orkesteri ja se alkoi saada harkinnanvaraista valtionapua. Vuodesta 1993 valtionapu on ollut lakisääteistä, mikä merkitsi myös tuen kymmenkertaistumista. Vuonna 1999 orkesterin nimi muuttui Lohjan Orkesterista Lohjan kaupunginorkesteriksi.
Orkesterin kokoonpanossa on tilanteesta riippuen 10–60 muusikkoa. Soittajistosta voidaan muodostaa kamariorkesteri, jousikvintetti, puhallinkvintetti, viihde- tai sinfoniaorkesteri. Orkesteri esiintyy myös yhdessä suomalaisten huippukuorojen kanssa. Orkesterin kotisali on 454-paikkainen Laurentius-sali.
Kansallisen yhtenäisyyden päivä

 
Kansallisen yhtenäisyyden päivä () on kansallinen juhlapäivä Venäjällä 4. marraskuuta, jota on vietetty vuoteen 1917 asti ja uudelleen vuodesta 2005.
Päivänä muistellaan Kuzma Mininin ja ruhtinas Dmitri Požarskin vuonna 1612 johtamaa kansannousua, joka ajoi pois Moskovaa miehittäneet Puola-Liettuan joukot sekä yleisemmin sekasorron aikaa ja Puola–Moskovann sotaa 1605–1618 kuin myös vuoden 1993 kriisin päättymistä.
Vuonna 1613 tsaari Mikael Romanov määräsi päivän juhlapäiväksi nimellä "puolalais-liettualaisista ja ruotsalaisista miehittäjistä vapauttamisen päivä" (), joka on myös Venäjän ortodoksisen kirkon Kazanin Jumalanäidin ikonin muistopäivä. Päivän vietto päättyi 1917. 
Neuvostoaikana juhlittiin vuoden 1917 Lokakuun suuren sosialistisen vallankumouksen päivänä 7. marraskuuta. Päivän nimi muutettiin Venäjän presidentti Boris Jeltsinin antamalla asetuksella vuonna 1996 "sovinnon ja sovittelun päiväksi" (). Venäjän uskontojen välisestä neuvostosta lähteneen aloitteen perusteella Venäjän parlamentti eli liittokokouksen alahuone, valtioduuma siirsi vapaapäivän 4. päivälle vuodesta 2005 lähtien, minkä päätöksen myös presidentti Vladimir Putin vahvisti.
Nationalistit ja maahanmuuton vastustajat ovat pitäneet päivänä ”venäläisiä marsseja” useissa kaupungeissa. Tilaisuuksissa on ajoittain yhteenottoja antifasistien kanssa.
Circus Colossus

Circus Colossus on Leveragen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2009. Kyseessä on yhtyeen ensimmäinen levytys Spinefarm Recordsin alaisuudessa. Albumi on tyyliltään yhtyeen aiempien levytysten tavoin melodista hard rockia, mutta albumilla on käytetty aiempaa enemmän sinfonisen metallin elementtejä. Tämä oli basisti Pekka Lampisen viimeinen julkaisu yhtyeen kanssa.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 27.
KeePass

KeePass Password Safe on avoimen lähdekoodin salasanojen luonti- ja tallennusohjelma Microsoft Windowsille, Linuxille, OS X:lle ja muille Mono-sovelluskehyksen tukemille alustoille. Ohjelmasta on olemassa myös epäviralliset versiot iOS-, Android- ja Windows Phone-älypuhelimille.
KeePassin tietokanta on mahdollista suojata salasanalla, avaintiedostolla tai niiden yhdistelmällä. Versiossa 2.0 tietokannan voi suojata myös määräämällä se aukeamaan vain oikealla käyttäjällä. KeePass salaa tietokantansa käyttäen AES- tai Twofish-algoritmeja. Versiosta 2.0 lähtien KeePass käyttää salaukseen pelkästään AES:ia.
Ohjelma voi salasanan luodessa käyttää satunnaislukugeneraattorina hiirenliikettä tai satunnaisesti kirjoitettuja merkkejä. Valita voi myös saman merkin toiston eston ja samankaltaisilta näyttävien merkkien välttämisen.
Menestyminen.
"LifeHacker"-sivuston testeissä KeePass valittiin vuoden 2010 parhaaksi salasanojen hallintaohjelmaksi. Vuonna 2012 "InfoWorldin" testeissä KeePass sijoittui luokassaan toiselle sijalle heti 1Passwordin jälkeen. KeePass on lisätty avoimia lähdekoodin ohjelmia levittävälle VALO-CD:lle.
Lok 2000

Lok 2000 on Sveitsissä 1980-luvulla kehitetty ja vuosina 1991–2003 valmistettu sähköveturityyppi. Se oli 1990-luvun alussa yksi maailman moderneimpia sähkövetureita. Lok 2000 -vetureita on toimitettu Sveitsiin, Suomeen, Norjaan ja Hongkongiin. 
Lok 2000 -sarjaa toimitettiin aluksi Sveitsiin SBB:lle 119 kappaletta vuodesta 1991 alkaen. Veturit saivat sarjatunnuksen "Re460". SBB käyttää vetureita pääasiassa matkustajajunissa. "Re465" on SBB:lle toimitettujen Re460-vetureiden pohjalta kehitetty, hieman tehokkaampi ja modernimpi veturi. Niitä toimitettiin 18 kappaletta sveitsiläiselle BLS AG:lle, joka käyttää niitä sekä matkustaja- että tavarajunissa.
Suomeen VR:lle Lok 2000 -vetureita toimitettiin 46 kappaletta vuosina 1995–2003, ja ne saivat sarjatunnuksen "Sr2". Suomeen toimitetut veturit eroavat jonkin verran alkuperäisestä Lok 2000 -veturista. Niiden raideleveys on suurempi, ja ohjaamossa ajopöytä on alkuperäisestä poiketen oikealla puolella. Norjaan vetureita toimitettiin NSB:lle 22 kappaletta ja ne saivat sarjatunnuksen "El-18". Näiden vetureiden teho on hieman pienempi kuin muiden Lok 2000 -vetureiden, ja lisäksi ne on varustettu Norjan olosuhteiden vaatimilla lisävarusteilla kuten lumiauroilla. Kowloon-Canton Railwaylle (KCR) Hongkongiin toimitettiin kaksi Lok 2000 -veturia vuonna 1998.
Korson Palloseura

Korson Palloseura ry (KOPSE) on Vantaalla Korson alueella toimiva jalkapalloseura, jonka perusti Aulis Joronen 28. syyskuuta 1980. Sitä oli perustamassa myös Eino Parikka. Vuoden 2021 lopussa seurassa oli noin 500 rekisteröityä pelaajaa Seuran toimisto sijaitsee Korsossa (Tavitie 1), ja sillä oli vuonna 2022 kolme päätoimista työntekijää: toiminnanjohtaja, junioripäällikkö ja seuravalmentaja. KOPSE toimii jalkapallon keskusjärjestön Suomen Palloliiton alaisuudessa.
Korson Palloseuran miesten joukkue KOPSE/CRPS FC pelaa kaudella 2023 miesten seiskassa.
Korson palloseura oli lähellä konkurssia 2019 loppupuolella kun Covid-19 alkoi
Toiminta-ajatus.
Korson palloseuran tavoitteena on järjestää toimintaa kaikenikäisille ja -tasoisille pelaajille, sekä tarjota mahdollisuus monipuoliseen ja sosiaaliseen urheiluharrastukseen jalkapallon parissa. KOPSE on kasvattajaseura.
Peliasu ja logo.
Korson Palloseuran värit ovat vihreä, valkoinen ja musta. Kotipelipaita on vihreä ja vieraspelipaita musta.
Kotikenttä.
KOPSEN kotikenttä on Vantaalla Jokivarressa sijaitseva Aulis Aktia areena. Tekonurmikenttä on nimetty KOPSEn perustajajäsenen Aulis Jorosen mukaan. Valaistu tekonurmi valmistui syyskuussa 2017. Kenttää hallinnoi Kopse Tekonurmi Oy, joka on Korson Palloseura ry:n kokonaan omistama osakeyhtiö.
Markat Takas!

Markat Takas! on suomalainen rap-yhtye. Yhtye koostuu kahdesta rap-muusikosta, Mäpistä ja Kikestä. Kike tunnetaan erityisesti lahtelaisesta 5th Element hip hop-kollektiivista. Mäpi on puolestaan vaikuttanut A04 -nimisen hip hop -yhtyeen ympyröissä.
Historia.
Yhtyeen nimeä kantava debyyttialbumi "Markat Takas!" julkaistiin 20. toukokuuta 2009. Markat Takas! julkaisi 16. joulukuuta 2010 internetissä ilmaisen kappaleen "Kotipolttost", joka ei kuitenkaan ole mukana millään heidän albumeistaan. Yhtyeen toinen, "2011" -niminen, studioalbumi ilmestyy vuoden 2011 keväällä. Albumilta julkaistiin "Suomiwrap" -niminen kappale 14. helmikuuta 2011. "Suomiwrap" toimii ns. katuträkkinä ennen virallista singlejulkaisua. Albumin ensimmäinen virallinen single "Titteleittä" julkaistaan 4. huhtikuuta 2011. Singlellä vierailee Entwine -yhtyeen keulahahmo Mika Tauriainen. Toisen albumin tuotannosta vastaa kokonaisuudessaan, ensimmäisen albumin tavoin MGI.
Miika Aulio

Miika Juha Ilmari Aulio (s. 19. marraskuuta 1975, Helsinki) on suomalainen jousiampuja. Hän osallistui kesäolympialaisin 2000. Urheilu-uransa jälkeen Aulio toimi kansainvälisen jousiammuntaliiton kehityspäällikkönä Oseanian alueella, ja osallistui kesäolympialaisiin 2004 Tongan ja Fidžin valmentajana. Aulio on toiminut vuodesta 2006 Suomen jousiampujain liiton tähtäinjousen Olympiavalmentajana. Päävalmentajana Aulio osallistui Pekingin kesäolympialaisiin 2008, Rion kesäolympialaisiin 2016 sekä Tokion Kesäolympialaisiin 2020. Jousiammunnan Aulio aloitti 14-vuotiaana riihimäkeläisessä Riihi-Jouset -jousiammuntaseurassa. Koulutukseltaan Aulio on eMBA Hankenilta.
Bartender (kappale)

Bartender on suomalaisen hard rock-yhtyeen Peer Güntin kappale levyltä Good Girls Don’t... Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimpia ja säilynyt ohjelmistossa pitkään. Ilmestyessään se nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Kappale on julkaistu monilla yhtyeen kokoelmilla, ja sen liveversio on mm. EP:llä "Bartender". Kappaleen B-puolena on myös Good Girls Don’t...-levyllä julkaistu "Girls Are Gonna Play the Game".