tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nuno Mendes

Nuno Alexandre Tavares Mendes (s. 19. kesäkuuta 2002) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Paris Saint-Germainia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Häntä pidetään laajalti yhtenä maailman parhaista laitapuolustajista.
Seurajoukkueura.
Sporting CP.
Mendes pelasi Sportingin junioreissa vuodesta 2012 alkaen. Hän pelasi Sportingin edustusjoukkueessa ensimmäiset yhdeksän liigaotteluaan kauden 2019–2020 lopulla kesä-heinäkuussa 2020. Seuraavalla kaudella hän pelasi 29 liigaottelua ja teki ensimmäisen ja kauden ainoan liigamaalinsa lokakuussa 2020 Portimonensea vastaan.
Paris Saint-Germain.
Mendes pelasi kauden 2021–2022 alussa kaksi Portugalin liigan ottelua mutta siirtyi elokuun 2021 lopulla kauden loppuun kestävälle lainalle ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin. Hän pelasi kauden aikana 27 Ligue 1 -ottelua ja kahdeksan Mestarien liigan ottelua. Siirto vakinaistettiin kesällä 2022. Seuraavalla kaudella Mendes pelasi Ligue 1:ssä 23 ottelua ja Mestarien liigassa kuusi ottelua ja teki molemmissa yhden maalin. Reisivamma piti hänet sivussa suurimman osan kautta 2023–2024, jolloin hän oli kentällä kuudessa Ligue 1 -ottelussa ja viidessä Mestarien liigan ottelussa. Ligue 1:ssä hän teki yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän pelasi PSG:n voittamassa Mestarien liigassa 16 ottelua avauskokoonpanossa ja teki neljä maalia: liigavaiheessa Salzburgia ja pudotuspelien karsintakierroksella Brestiä vastaan sekä kummassakin puolivälieräottelussa Aston Villaa vastaan. Yhdestä ottelusta hän oli sivussa varoitustilin täyttymisen vuoksi. Hänet valittiin Mestarien liigan kauden joukkueeseen 2024–2025. Ligue 1:ssä hän pelasi 24 ottelua ja teki kaksi maalia. Mendes on voittanut Portugalin-mestaruuden vuonna 2021 sekä Ranskan-mestaruuden vuosina 2022, 2023, 2024 ja 2025. Hän voitti Ranskan cupin vuosina 2024 ja 2025.
Maajoukkueura.
Mendes on pelannut useissa Portugalin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaotteluissa Azerbaidžania, Serbiaa ja Luxemburgia vastaan ja keskimmäistä lukuun ottamatta niissä täydet minuutit. Hän kuului Portugalin joukkueeseen kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa mutta ei saanut peliaikaa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa toisessa alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan, mutta loukkaantuminen keskeytti hänen ottelunsa ja koko kisansa. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden peliajan kahdessa alkulohko-ottelussa, neljännesvälierässä ja puolivälierässä. Ranskaa vastaan pelatun puolivälieräottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa Mendes teki maalin joukkueensa neljäntenä laukojana, mutta Ranska meni kuitenkin jatkoon. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki Kansojen liigan 2025 loppuottelussa Espanjaa vastaan. Hän onnistui samassa ottelussa maalinteossa myös Portugalin voittamassa rangaistuspotkukilpailussa. Mendes on pelannut kesäkuun 2025 puoliväliin mennessä 37 A-maaottelua ja niissä 31 kertaa avauskokoonpanossa.
Andorra kesäolympialaisissa 2020

Andorra osallistui kesäolympialaisiin 2020. Sitä edusti kaksi urheilijaa kahdessa lajissa: Pol Moya yleisurheilussa miesten 800 metrin juoksussa ja Mònica Dòria melonnassa naisten kanadalaisyksikössä ja kajakkiyksikössä. Kumpikin heistä oli joukkueen lipunkantajina avajaisseremoniassa; päätösseremoniassa lipunkantaja oli Moya.
Joukkue.
Melonta.
Mònica Dòria kilpaili naisten koskimelonnan kanadalaisyksikössä ja kajakkiyksikössä. Hän eteni kummassakin kilpailussa välierään asti.
Yleisurheilu.
Pol Moya kilpaili miesten 800 metrin juoksussa. Hän sijoittui alkuerässään seitsemänneksi ajalla 1.47,44 eikä edennyt välieriin.
Paulinho Santos

João Paulo Maio dos Santos, pelaajanimeltään Paulinho Santos (s. 21. marraskuuta 1970 Vila do Conde) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti liigatasolla kotimaassaan Rio Avea kausina 1989–1992 ja Portoa kausina 1992–2003. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden seitsemän kertaa ja Portugalin cupin viisi kertaa. Viimeisellä kaudellaan hän oli voittamassa UEFA-cupia mutta pelasi vain yhdessä ensimmäisen kierroksen ottelussa.
Santos pelasi Portugalin maajoukkueessa 30 maaottelua vuosina 1994–1999. Hän teki maalin EM-karsintaotteluissa Liechtensteinia vastaan elokuussa 1995 ja Itävaltaa vastaan lokakuussa 1995. EM-kilpailuissa 1996 hän pelasi täydet minuutit alkulohko-otteluissa Tanskaa ja Turkkia vastaan mutta sai molemmissa otteluissa varoituksen jo alkuminuuteilla eikä pelikiellon vuoksi päässyt mukaan kolmanteen alkulohko-otteluun. Tappiollisessa puolivälieräottelussa Tšekkiä vastaan hän ei saanut peliaikaa.
Jussi Sandhu

Jussi Sandhu (s. 1987 Isokyrö) on suomalainen elokuvaleikkaaja ja dokumentaristi. Hän on yksi tamperelaisen elokuvatuotantoyhtiö Wacky Tie Filmsin perustajista.
Sandhu oli ehdolla parhaan leikkauksen Jussi-palkinnon saajaksi elokuvasta Sokea mies, joka ei halunnut nähdä Titanicia (2021).
Hänen ohjaamansa lyhytdokumentti "27 ensimmäistä vuotta" voitti vuoden 2019 Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla parhaan kotimaisen lyhytelokuvan R&amp;A Lift -palkinnon.
Espanjan kansalaisuus

Espanjan kansalaisuus on laillinen side Espanjan kuningaskunnan ja yksittäisen ihmisen välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Espanjan kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksella Espanjan kansalaisuuden voi saada, mikäli henkilö täyttää seuraavat ehdot:
Vaadittu oleskelun pituus vaihtelee ja määräytyy seuraavasti:
Vuonna 2015 Espanjan hallitus tunnusti, että vuonna 1492 tapahtunut maan juutalaisten joukkokarkoitus oli virhe. Tämän hyvittämiseksi maa hyväksyi lain, jonka nojalla sefardijuutalaiset ("sefardi" viittaa nimenomaan "Espanjaan") saivat hakea maan kansalaisuutta syntyperän perusteella vuoteen 2021 asti.
Kansalaisoptiolla tarkoitetaan Espanjan kansalaisuuslain 20. pykälää, joka tarjoaa option sellaisille henkilöille,
Kuninkaan määräyksellä ja hallituksen suostumuksella kansalaisuuden voi saada sellainen henkilö, joka on esittänyt poikkeukselliset perusteet Espanjan kansalaisuuden saamiselle. Arviot näistä tehdään tapauskohtaisesti, mutta ne liittyvät usein poikkeuksellisiin ansioihin kulttuurin, urheilun, tieteen ja taiteen alalla.
Kaksoiskansalaisuus.
Espanja sallii kaksoiskansalaisuuden, mutta vain tietyin edellytyksin:
Espanjan kansalaiset ovat myös Euroopan unionin kansalaisia.
Potilastietojärjestelmä

Potilastietojärjestelmä on tietokoneohjelmisto, jota käytetään terveydenhoidon yksiköissä.
Potilastietojärjestelmän ominaisuuksiin voivat kuulua esimerkiksi potilaskertomus, anestesiakertomus ja puheentunnistus.
Yleisiä potilastietojärjestelmiä.
Yleisesti käytettyjä potilastietojärjestelmiä ovat Suomessa esimerkiksi: 
Muita ovat esimerkiksi Abilita, ATJ, DomaCare, DynamicHealth, Effica/LifeCare, Epic, GFS, Hilkka, Mediatri, Nappula, Pegasos/Omni, Pro Consona, Saga, Uranus/Omni ja WinHIT.
Käytöstä poistuneita järjestelmiä.
Tieto tarjoaa Effican tilalle Lifecare-nimellä kulkevaa asiakas- ja potilastietojärjestelmää. CGI:n Pegasos ja Uranus yhdistetään ja niiden käyttäjät saavat desktop-käyttöliittymän. 
Hankinnat.
Vuoteen 2031 mennessä potilastietojärjestelmien uusimiseen käytetään Suomessa ainakin 3,3 miljardia euroa. Potilastietojärjestelmät ja niiden hankintaprosessit herättävät kritiikkiä. Hankintojen sanotaan säästävän kymmeniä miljoonia euroja, mutta todellisuudessa lopputulos saattaa olla päinvastainen. 
Käyttäjien kokemuksia.
Potilastietojärjestelmiä käsittelevässä tutkimuksessa lääkärit antoivat kaikkien potilastietojärjestelmien keskiarvoksi kouluarvosanan 6,7. Toimivimpana järjestelmänä lääkärit pitävät Eskoa, joka sai kouluarvosanakseen 8,7. Huonoimpana lääkärit pitivät Apottia, joka sai arvosanakseen 5,2.
Samaan tapaan sairaanhoitajat pitivät parhaana Eskoa, joka sai kouluarvosanan 8,2 ja huonoimpana Apottia, arvosana 5,6.
Andorran kansalaisuus

Andorran kansalaisuus on laillinen suhde Andorran ruhtinaskunnan ja yksittäisen henkilön välillä. 
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Andorran kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vähintään toinen vanhempi on Andorran kansalainen. Lapsi saa myös Andorran kansalaisuuden, vaikka vanhemmat eivät olisi Andorran kansalaisia, mutta ovat kuitenkin oleskelleet laillisesti maassa vähintään 10 vuotta. Tällöin lapsen tulee 18 vuotta täytettyään vahvistaa, että aikoo pitää Andorran kansalaisuuden.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Kansalaisuuden voi saada hakemuksella, mikäli henkilö luopuu kaikista aikaisimmista kansalaisuuksistaan ennen Andorran kansalaisuuden saamista. Hakijan tulee asua Andorrassa 20 vuotta ja todistaa integroituneensa andorralaiseen yhteiskuntaan. Odotusaika lyhenee 10 vuoteen, mikäli henkilö on suorittanut peruskoulun kokonaisuudessaan Andorrassa.
Kaksoiskansalaisuus.
Andorran laki kieltää kaksoiskansalaisuuden.
Portugalin ansioritarikunta

Portugalin ansioritarikunta () on portugalilainen kunniamerkki. Sitä jaetaan tunnustuksena yhteisöä hyödyttäneistä teoista sekä yksityisellä että julkisella sektorilla. Maan presidentti on ritarikunnan suurmestari.
Ritarikunta perustettiin vuonna 1976 ja se korvasi aikaisemman opetuksen ja hyväntekeväisyyden ritarikunnan. Henkilöiden lisäksi kunnianimitys voidaan myöntää myös organisaatioille. Saajan ei tarvitse olla Portugalin kansalainen. Nimitys voidaan tehdä myös postuumisti.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Munkinpioni

Munkinpioni ("Paeonia mascula") on pioneihin ("Paeonia") kuuluva kasvilaji. Se on 30–70 cm korkeaksi kasvava monivuotinen ruoho. Lehtiasento on vuorottainen ja tyvilehdet ovat pitkäruotisia, isokokoisia ja saha- tai hammaslaitaisia. Muodoltaan lehdet ovat liuskoittuneita tai lehdyköiksi jakautuneita. Kukat ovat isoja ja maljamaisia, suurimmillaan 10 cm leveitä. Kukissa on viisi verholehteä sekä yleensä viidestä kymmeneen tai joskus jopa 13 terälehteä. Terälehdet ovat väriltään punaisia. Kukan keskustassa on paljon keltaisia heteitä sekä muutamia valkoisia emejä, joissa on punainen luotti. Munkinpioni kukkii keväällä. Emeistä kehittyvät hedelmät aukeavat kesällä paljastaen mehevät punaiset ja mustat siemenet. Siemenistä vain mustat ovat itämiskykyisiä ja punaisten on tarkoitus houkutella lintuja levittämään siemeniä.
Munkinpioni kasvaa Välimeren seudulla välimerenkasvillisuuden pensastoissa runsashumuksisessa maaperässä. Hyvin varjoisilla kasvupaikoilla kasvi ei kuki ollenkaan.
Timo Kökkö

Timo Kökkö (14. toukokuuta 1927 – 23. heinäkuuta 2015) oli suomalainen luterilainen rovasti. Kökkö oli kotoisin Mouhijärveltä. Kökkö työskenteli Ylitorniolla kirkkoherrana 1966–1972 ja kristillisen kansanopiston johtajana. Vuonna 1973 Kökkö valittiin Tyrvään kirkkoherraksi. Kökkö kuului elämänsanalaiseen liikkeeseen ja toimi vuosina 1975–1981 Lestadiolaisten ylioppilaskodin hallituksen puheenjohtajana. Kökkö toimi yhteiskunnallisesti aktiivisesti ja toimi muun muassa kirkolliskokousedustajana (1974–1978 ja 1982–1988), Suomen kirkon pappisliiton puheenjohtajana sekä Suomen sotaveteraaniliiton hengellisen toimikunnan varapuheenjohtajana.
Taieri Plain

Taieri Plain on Uuden-Seelannin Eteläsaarella sijaiseva noin 210 km² kokoinen tasanko joka on muodoltaan allas. Sen korkein kohta on noin 40:n metrin korkeudessa idässsä ja se laskeutuu sieltä lännessä olevaan alinpaan kohtaan joka on noin 1,5 metriä merenpinnan alauolella. Sen yli kulkee kolme jokea Taierijoki, Silver Stream ja Waiporijoki. Alueella on viljelty maata 1800-uvulta asti, ja se on tunnettu siitä että siellä on usein voimakkaita tulvia.
Sandra Farmer-Patrick

Sandra Marie Farmer-Patrick (alk. Miller, o.s. Farmer, s. 18. elokuuta 1962 Spanish Town, Jamaika) on jamaikalais-yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän saavutti 400 metrin aitajuoksussa hopeaa olympialaisissa ja maailmanmestaruuskilpailuissa.
Farmer-Patrick kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984 ja sijoittui Jamaikan edustajana 400 metrin aitajuoksun loppukilpailussa kahdeksanneksi. Barcelonassa 1992 hän saavutti Yhdysvaltain edustajana hopeaa. Atlantassa 1996 hän karsiutui välierissä mutta hänen suorituksensa hylättiin jälkikäteen, kun hänen olympiakarsinnoissa antamansa dopingnäyte osoittautui positiiviseksi.
Rooman maailmanmestaruuskilpailuissa 1987 Farmer-Patrick sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa kuudenneksi. Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän sijoittui aitajuoksussa jälleen neljänneksi. Stuttgartissa 1993 hän saavutti aitajuoksussa MM-hopeaa ennätysajallaan 52,79.
Ivan Bahrjanyi

Ivan Bahrjanyi, oikea nimi Ivan Lozovjahyn, (1907 Kuzemyn, Oh’tyrkan piiri, Sumyn alue – 25. elokuuta 1963 St. Blasien Sanatorium, Schwarzwald, Länsi-Saksa) oli ukrainalainen kirjailija ja poliittinen aktivisti. Hänen elämänsä tärkeä vaihe oli 1941–1945, siitä alkaen kun Saksa miehitti Ukrainan siihen asti kun hän pakeni Länsi-Eurooppaan 1945. Hän oli sinä aikana mukana Ukrainan vastarintaliikkeessä, ja hänestä tuli Ukrainan vapautusneuvoston (UHVR) jäsen.
Bahrjanyi syntyi pienessä itäukrainalaisessa kylässä. Hänen koulutuksensa oli satunnaista ensimmäisen maailmansodan ja vallankumouksen aikana ja vielä sen jälkeisinäkin vuosina. Hän opiskeli jonkin aikaa Kiovan taideoppilaitoksessa mutta alkoi 1926 julkaista runoja lehdissä. Ensimmäisen runokokoelmansa hän sai julki 1927. Kiovassa vaikutti tuolloin nuorten kirjailijoiden yhdistys MARS. GPU pidätti hänet 1932, ja hän sai viiden vuoden pakkotyöleirituomion Kaukoitään, josta hän kuitenkin pakeni 1936. Hän kävi Ukrainassa 1938 ja joutui taas vangituksi. Hän pääsi vapaaksi, kun salaisen poliisin johtaja Nikolai Ježov joutui eroamaan, mutta Ohtyrkassa asuessaan hän oli poliisin valvonnassa. Hän työskenteli maalarina.
Saksalaismiehityksen aikana 1941 Bahrjanyi muutti Harkovaan. Hän oli yhteydessä saksalaisvastaisen maanalaisen järjestön OUN:n kanssa ja toimi paikallisena propagandapäällikkönä. Rintaman siirtyessä länteen hän muutti Länsi-Ukrainaan, jatkoi maanalaista toimintaa ja oli yhteydessä Ukrainan kansannousuarmeijaan (UPA). Hän julkaisi siellä seikkailuromaanin "Zvirolovy", josta lukijat pitivät ja jota kriitikotkin kiittivät. Hän liittyi UHVR:n jäseneksi ja muutti sen ulkomaansihteeristön mukana ulkomaille. Hän laati paljon kirjallista aineistoa maanalaista toimintaa varten, mikä on ilmennyt hänen Dmytro Dontsovia vastaan kirjoittamastaan poleemisesta kirjoituksesta.
Bahrjanyi jatkoi ulkomailla sekä kirjoittamista että poliittista toimintaa. Erottuaan OUN:sta hän liittyi Ukrainan vallankumoukselliseen demokraattiseen puolueeseen ja nousi sen johtoon, ja muutaman vuoden kuluttua hän oli uudistuneen Ukrainan kansantasavallan (UNR) pakolaishallituksen toiminnassa, vuodesta 1954 puheenjohtajana. Hänen tuolloin kirjoittamastaan laajasta tuotannosta tärkein oli poliisiterroria ja vankiloita Stalinin vainojen aikana käsittelevä romaani “Hetsymanskyi sad”.
Bahrjanyin maanalaisen toiminnan vuosista on hyvin vähän tietoa, sillä hän ei itse eivätkä tutkijatkaan ole kirjoittaneet noista vuosista. Syynä saattaa olla Bahrjanyin ero OUN:stä ja useat kiistat puolueen muiden jäsenten kanssa.
Evald Relander

Evald Kristian Relander (7. tammikuuta 1856 Viipuri – 9. lokakuuta 1926 Viipuri) oli suomalainen opettaja ja koulun- ja pankinjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Relanderin vanhemmat olivat kappalainen Erik Kristian Relander ja Maria Wilhelmina Wahlberg ja puolisot 1882–1898 Gertrud Maria Olsoni ja vuodesta 1900 Wilhelmina (Ina) Kihl. Suomen tasavallan presidentti Lauri Kristian Relander oli Evald Relanderin poika ensimmäisestä avioliitosta. Evald Relander kävi kuusi luokkaa oppikoulua Joensuussa, mutta meni sitten opiskelemaan kauppaopistoon Turkuun. Sieltä valmistuttuaan hän toimi apuopettajana ja kirjanpitäjänä maanviljelyskoulussa Kurkijoella. Opiskeltuaan kuitenkin vielä Mustialassa hän valmistui sieltä agronomiksi. Toimittuaan Kurkijoella sekä varsinaisena opettajana että koulunjohtajana Relander siirtyi vuonna 1897 Elisenvaaraan perustetun maanviljelyskoulun opettajaksi ja johtajaksi, samoin kuin koulutilan hoitajaksi. Vuonna 1904 sen yhteyteen perustettiin myös karjanhoitokoulu. Relanderilla oli muun ohella useita luottamus- ja järjestötehtäviä ja hän toimi myös Kansallis-Osake-Pankin Elisenvaaran konttorin johtajana vuodesta 1916. Eläkkeelle vuonna 1921 jäänyt Relander sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1920.
Evald Relanderista tuli aikanaan ensimmäinen isä, joka näki lapsensa nousevan tasavallan presidentiksi. Seuraavan kerran tämä tapahtui vasta vuonna 2024, kun Göran Stubb näki Alexander Stubbin vannovan virkavalansa.
Kari Koivukangas

Kari Antero Koivukangas (s. 8. lokakuuta 1964 Rovaniemi) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Rovaniemen, Kajaanin ja Kemin teattereissa. Rovaniemellä hän on ollut myös teatterin näyttelijäyhdistyksen puheenjohtajana. Koivukangas on ollut mukana näyttelijänä useissa elokuvatuotannoissa joiden tapahtumat sijoittuvat Pohjois-Suomeen, kuten Mestari Cheng ja Napapiirin sankarit.
WinG (ohjelmointirajapinta)

WinG oli Windows 3.x:n ohjelmointirajapinta ja kirjasto, joka kehitettiin kuromaan eroa DOS- ja Windows-ohjelmien suorituskyvyssä. Aiemmin samaa laitteistoa käytettäessä DOS-peleillä oli parempi suorituskyky kuin Windows-peleillä.
WinG esiteltiin Computer Game Developers Conference-tapahtumassa vuonna 1994, jossa esiteltiin id Softwaren "Doomin" versiota, joka oli siirretty käyttämään rajapintaa.
WinG:n on myöhemmin korvannut DirectX.
WinG:tä pystyi käyttämään yhdessä GDI:n kanssa. GDI:llä HBITMAP -tyyppisen objektin puskuriin ei voinut koskea suoraan vaan vain GDI:n tarjoamien piirtotoimintojen avulla, joka toimi toimistosovelluksille, mutta pelien tarvitsee renderöidä suoraan muistiin, joka ei ole GDI:llä mahdollista. Windows sisälsi Device Independent Bitmap (DIB) -tyyppisen objektin, mutta tämän käsittely oli 3–20 kertaa hitaampaa kuin DOSilla. WinG lisäsi WinGBitmap-tyyppisen objektin, joka on sekä DIB että HBITMAP. WinG:n avulla "Doom" toimi Windowsissa samalla nopeudella kuin DOS:ssa.
Aarne Rissanen

Aarne Rissanen (4. maaliskuuta 1914 Kaavi – 16. syyskuuta 2006 Hämeenlinna) oli suomalainen virkamies ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Rissasen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Pekka Rissanen ja Sohvi Maria Rissanen ja puoliso vuodesta 1942 Irja Eine Haapanen. Rissanen tuli ylioppilaaksi vuonna 1934 ja valmistui agronomiksi vuonna 1939 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1945. Hän toimi Työtehoseuran tutkimusagronomina ja työntutkimusosaston päällikkönä 1940–1945 ja maatalousministeriön työtehojaoston päällikkönä 1945–1949. Farming-yhtiön osastopäällikkönä hän toimi 1949–1954, myyntijohtajana 1954–1960 ja apulaistoimitusjohtajana 1960–1961. Rissasesta tuli Turengin Sokeritehtaan toimitusjohtaja vuonna 1961, samoin kuin sen tytäryhtiöiden Tumen ja Kuivarehun toimitusjohtaja. Suomen suurimman sokeritehtaan johdossa Rissanen oli vuoteen 1979 asti. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Rissanen sai vuonna 1975. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1968).
Everolimuusi

Everolimuusi (C53H83NO14) on makrolidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä immunosuppressanttina elinsiirtojen yhteydessä ja syöpälääkkeenä. Everolimuusi kuuluu WHO:n keskeisimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Everolimuusi sitoutuu nisäkkään rapamysiinin kohdeproteiiniin (mTOR) ja estää sen toiminnan. Tämän seurauksena solujen erilaistumista ja jakaantumista säätelevät fosforylaatioprosessit eivät toimi. Koska T-solut eivät erilaistu, ei elinsiirron jälkeen tapahdu hylkimisreaktiota. Lääkeainetta käytetään muun muassa sydän- ja munuaissiirtojen yhteydessä. Everolimuusi estää syöpäsolujen jakaantumista ja erilaistumista ja sitä käytetään esimerkiksi rinta- ja munuaissyöpien hoidossa. Yhdiste annostellaan tablettina.
Haittavaikutukset.
Everolimuusin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, ripuli, ihottuma, suun haavaumat, veren kohonneet rasva- ja sokeriarvot, anemia ja keuhkopöhö.
Huipun arvoitus

Huipun arvoitus (ransk. "Le sommet des dieux") on vuonna 2021 ilmestynyt ranskalais-luxemburgilainen animaatioelokuva, jonka on ohjannut animaattori ja elokuvaohjaaja Patrick Imbert. Elokuva perustuu Jirô Taniguchin ja Baku Yumemakuran mangasarjaan "The Summit of the Gods" (jap. 神々の山嶺, "Kamigami no Itadaki") vuosilta 2000–2003, ja se voitti ranskalaiset César- ja Lumiére-palkinnot vuonna 2022 kategoriassa paras animoitu elokuva. Musiikin elokuvaan on säveltänyt ranskalais-tunisialainen Amine Bouhafa.
Ohjaaja Patrick Imbertin mukaan elokuva on tietoisen vertauskuvallinen, ja kuvaa “absoluuttisen tavoittelemista” (“la quête de l’absolu”) 
Juoni.
Elokuva seuraa japanilaista journalisti Fukamachia ja tämän yritystä selvittää kuka kiipesi ensimmäisenä Mount Everestin huipulle. Fukamachi saa tietää kamerasta, joka kuului brittiläisille kiipeilijöille George Mallorylle ja Andrew Irvinelle. Kameran avulla voisi saada selville saavuttivatko Mallory ja Irvine Everestin huipun ensimmäisinä ennen menehtymistään vuoren rinteille. Fukamachi alkaa jäljittää legendaarista kiipeilijää Habu Jojia, jonka hallussa kamera vaikuttaa olevan. Fukamachin yritys ratkaista arvoitus saa kuitenkin uudet kasvot, kun hän saa selville Habu Jojin olinpaikan ja kiipeää itse Mount Everestille tämän kanssa. 
Tuotanto.
"Huipun arvoitus" on ensimmäinen aikuisille suunnattu animaatioelokuva, jonka Imbert on ohjannut. Imbert oli ohjaamassa lasten animaatiota "The Big Bad Fox and Other Tales" (ransk. "Le Grand Méchant Renard et autres contes..."), kun tuottajat Damien Brunner ja Didier Brunner ottivat häneen yhteyttä vuorikiipeilyä käsittelevän elokuvan suhteen ja pyysivät häneltä joitakin luonnoksia. Imbert kuitenkin kiinnostui elokuvan aikuisille suunnatuista teemoista ja alkoi käydä läpi animaatioelokuvaan soveltuvia kohtauksia yhdessä käsikirjoittaja Magali Pouzolin kanssa. Elokuva oli tuotannon alkuvaiheissa tarkoitus tuottaa 3D-animaationa, mutta lopulta päädyttiin 2D-animaatioon sekä nopeampana että halvempana menetelmänä.
Imbert ja elokuvaan musiikit säveltänyt Amine Bouhafa työskentelivät läheisessä yhteistyössä löytääkseen elokuvaan sopivat musiikit ja “antaakseen vuorelle äänen” (“laisser parle la montagne”). Imbertin mukaan “vuoren ääni” tulee keskeiseksi varsinkin elokuvan loppupuolella, kun dialogi vähenee ja päähenkilöt kiipeävät vuorta hiljaisuudessa. 
Vastaanotto.
Elokuvaa on kehuttu sen visuaalisesta kauneudesta. Empire Onlinen kriitikko Kambole Cambellin mukaan "Huipun arvoitus" on “hämmästyttävän taidokkaasti toteutettu ja viisaudella mukautettu animaatio, joka sisältää sekä intiimiyttä että laajoja skaaloja”. Samoin IGN:n kirjoittaja Tara Bennetin mukaan “[elokuvan] maisema ja estetiikka ovat kautta linjan kaunista; hienovaraista mutta vaikuttavaa”. Kriitikko Glen Kenny sitä vastoin nostaa elokuvan parhaaksi anniksi sen tarinan; hänen mukaansa “[elokuvan] narratiivi, sen järkkymätön vakaumus ja sen tarjoamat näkökulmat pakkomielteisten kiipeilijöiden mieliin antavat sille huomattavan vetovoiman”.
"Huipun arvoitus" voitti César- ja Lumière-palkinnot ja nimettiin Annie-palkintoehdokkaaksi vuonna 2022 kategoriassa paras animoitu elokuva.
Bongbong Marcos

Ferdinand Romualdez Marcos Jr., tunnetaan paremmin nimellä Bongbong Marcos (s. 13. syyskuuta 1957) on filippiiniläinen poliitikko. Hän on Filippiinien edesmenneen diktaattorin Ferdinand Marcosin ja tämän vaimon Imelda Marcosin poika. Hänet valittiin Filippiinien presidentiksi 9. toukokuuta 2022 pidetyissä presidentinvaaleissa.
Katalonian parlamenttivaalit 2021

Katalonian parlamenttivaalit 2021 pidettiin 14. helmikuuta 2021. Niissä valittiin Katalonian parlamentin kaikki 135 edustajaa.
Katalonian itsenäisyyttä kannattavat puolueet saivat 74 paikalla enemmistön parlamenttiin. Suurimmaksi puolueeksi nousi ensimmäistä kertaa Katalonian sosialistien puolue; saman verran paikkoja mutta vähemmän ääniä sai kuitenkin Katalonian tasavaltalainen vasemmisto. Katalonian itsenäisyyttä vastustavista puolueista Ciutadansin ja kansanpuolueen tulokset romahtivat, kun taas kansalliskonservatiivinen Vox pääsi parlamenttiin ensimmäistä kertaa. Vaalien äänestysprosentti jäi ennätyksellisen alhaiseksi.
Tausta.
Katalonian parlamentin toimikausi päättyy automaattisesti, kun edellisistä vaaleista on kulunut neljä vuotta. Aluejohtajan on määrättävä vaalit 15 päivää ennen toimikauden päättymistä, ja vaalit on toimitettava 40–60 päivää toimikauden päättymisen jälkeen. Tämän nojalla parlamentin toimikausi olisi päättynyt 21. joulukuuta 2021, ja vaalit olisi pitänyt määrätä viimeistään 6. joulukuuta 2021 ja toimittaa viimeistään 4. helmikuuta 2022. Aluejohtajalla on yleensä myös oikeus määrätä ennenaikaiset vaalit.
Tammikuussa 2020 aluejohtaja Quim Torra ilmoitti määräävänsä ennenaikaiset vaalit sen jälkeen, kun parlamentti olisi käsitellyt sen vuoden budjetin. Taustalla oli kriisi, jossa Katalonian korkein oikeus oli määrännyt hänet pidätettäväksi kansanedustajan virasta; hän kuitenkin jatkoi aluejohtajana. Vaalien ajankohdaksi spekuloitiin aluksi toukokuuta, myöhemmin vaaleja kuitenkin suunniteltiin syksylle. Torran ilmoituksen jälkeen Baskimaan aluejohtaja Iñigo Urkullu määräsi toimitettavaksi ennenaikaiset parlamenttivaalit Baskimaassa, samoin Galician aluejohtaja Alberto Núñez Feijóo Galiciassa. Koronaviruspandemia ja Quim Torran viraltapano aluejohtajan virasta kuitenkin viivästyttivät suunnitelmia. Lopulta virkaatekevä aluejohtaja Pere Aragonès vahvisti joulukuussa 2020 vaalipäiväksi 14. helmikuuta 2021.
Ciutadansin ja kansanpuolueen spekuloitiin muodostavan vaaliliitto vaaleja varten; vaaliliitto ei lopulta kuitenkaan toteutunut.
Katalonian entinen aluejohtaja Carles Puigdemont perusti heinäkuussa 2020 uuden puolueen nimeltä Junts per Catalunya; samanniminen vaaliliitto tuli toiseksi vuoden 2017 parlamenttivaaleissa. Taustalla oli kiista Katalonian eurooppalaisen demokraattisen puolueen kanssa. 
Joulukuussa 2020 sosialistien Miquel Iceta ilmoitti yllättäen, että puolueen kärkiehdokas ja aluejohtajaehdokas olisi hänen sijastaan Espanjan terveysministeri Salvador Illa. 
Vaalitapa.
Katalonian parlamenttin jäsenet valitaan suljetulla listavaalilla D’Hondtin menetelmällä neljästä vaalipiiristä, jotka vastaavat Katalonian maakuntia: Barcelonan vaalipiiristä 85 edustajaa, Gironan vaalipiiristä 17 edustajaa, Lleidan vaalipiiristä 15 edustajaa ja Tarragonan vaalipiiristä 18 edustajaa. Äänikynnys kussakin vaalipiirissä on kolme prosenttia.
Peninsula Township

Peninsula Township on kunta ("township") Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 6 068 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Grand Traversen piirikunnassa, Traverse Cityn kaupungin pohjoispuolella. Peninsula Township kattaa koko Old Mission Peninsula -nimisen niemimaan.
Väestö.
Vuonna 2020 Peninsula Townshipin 6 068 asukkaasta valkoisia oli 94,5 %, mustia 18,3 %, aasialaisia 0,8 % ja mustia 0,2 %. 2,8 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Portugalin kansalaisuus

Portugalin kansalaisuus on laillinen suhde Portugalin tasavallan ja yksilön välillä.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä portugalilaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vähintään toinen vanhempi on portugalilainen. Lisäksi sellaiset lapset, joiden vanhemmat ovat ulkomaalaisia, mutta asuneet Portugalissa laillisesti vähintään 10 vuotta, ovat syntyperäisiä maan kansalaisia. Myös sellaiset lapset saavat automaattisesti Portugalin kansalaisuuden, jotka ovat syntyneet Portugalissa, mutta joiden kotimaa ei myönnä ulkomailla syntyneille lapsille automaattisesti kansalaisuutta.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella kansalaisuus voidaan myöntää sellaiselle vähintään 18-vuotiaalle hakijalle, joka täyttää seuraavat ehdot:
Mikäli hakija on ollut naimisissa portugalilaisen kanssa vähintään kolme vuotta, Portugalissa laillisesti vietetty asumisaika lyhenee kolmeen vuoteen. Portugalilaisen kanssa naimisissa olevalle hakijalle ei yleensä myönnetä kansalaisuutta, mikäli tämä on vapaaehtoisesti palvellut jonkin maan asevoimissa tai toimii julkisessa virassa jossakin toisessa maassa.
Vuonna 2015 Portugalissa, ja Espanjassa, säädettiin laki, jonka nojalla sefardijuutalaisille tarjotaan mahdollisuus saada kansalaisuus syntyperän perusteella. Taustalla oli halu hyvittää 1490-luvulla toteutettu juutalaisten joukkokarkoitus Portugalista ja Espanjasta. Espanjan kohdalla hakijoiden tuli hakea kansalaisuutta viimeistään syyskuuhun 2019 mennessä, mutta Portugalissa takarajaa ei ole asetettu. Portugalissa ehtoja kuitenkin kiristettiin ns. Abramovitš-skandaalin jälkeen, kun kansalaisuus myönnettiin venäläiselle oligarkille Roman Abramovitšille ja tämän sefardijuutalaisen sukutaustan todentanut rabbi pidätettiin Portossa. 
Vuodesta 2019 lähtien kansalaisuuden hakuprosessi on ollut mahdollista hoitaa kokonaisuudessaan verkossa, jolloin se on myös maksutonta.
Kaksoiskansalaisuus.
Portugali sallii kaksoiskansalaisuuden. Portugalin kansalaiset ovat myös automaattisesti Euroopan unionin kansalaisia.
Tartessosin kieli

Tartessosin kieli oli luokittelematon paleohispaaninen kieli, jota puhuttiin Iberian niemimaan eteläosissa Tartessosin kaupungissa. Kielen on arvioitu olevan kelttiläinen kieli. Se kuoli pois 400-luvulle eaa. tultaessa.
Dirigismi

Dirigismi (ransk. "dirigisme") on sekatalousmalli, joka on valtion sääntelijäroolin sijasta valtion ohjaama eli valtiojohtoinen. Sen mukaista talousmallia on kutsuttu suunnittelutaloudeksi. Suunnittelutalouden vastakohta on vapaa markkinatalous.
Suunnittelutaloudessa valtio asettaa tavoitteita ja huolehtii tulonjaosta. Esimerkiksi valtion laatimat suunnitelmat uusista ydinvoimaloista on suunnittelutaloutta. Vapaasta markkinataloudesta suunnittelutalouden erottaa keskeisesti pyrkimys välttää markkinahäiriöt.
Kolmen ritarikunnan nauha

Kolmen ritarikunnan nauha () on portugalilainen kunniamerkki, jota kantaa maan istuva presidentti, joka on virkansa puolesta ritarikuntien suurmestari. Kunnianosoitus perustettiin vuonna 1789.
Kolmen ritarikunnan nauhasta oli olemassa myös brasilialainen perimyslinja johtuen Portugalin kuningasperheen paosta Brasiliaan Napoleonin sotien aikana, minkä jälkeen Brasilia itsenäistyi. Kun Brasilian keisarikunta lakkautettiin, lakkautettiin myös brasilialainen kolmen ritarikunnan nauha. Portugalissa kunnianosoitusta voitiin jakaa myös ulkomaalaisille valtionpäämiehille vuoteen 1962 asti. Tästä lähtien nauhaa on käyttänyt ainoastaan Portugalin presidentti.
Nauhassa yhdistyvät Portugalin kolme korkea-arvoisinta keskiajalla perustettua ritarikuntaa, Avizin sotilaallinen ritarikunta, Kristuksen sotilaallinen ritarikunta ja Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta, joiden nauhojen väreistä yhdistetyn nauhan väri tulee:
Ignacio Garriga

Ignacio Garriga Vaz de Concicao (s. 4. helmikuuta 1987 Sant Cugat del Vallès, Katalonia) on espanjalainen Vox-puoluetta edustava poliitikko. Hän on toiminut vuosina 2019–2020 Espanjan edustajainhuoneen jäsenenä, vuodesta 2021 lähtien Katalonian parlamentin jäsenenä ja lokakuusta 2022 lähtien Voxin pääsihteerinä.
Perhetausta.
Garriga syntyi Sant Cugat del Vallèsissa Kataloniassa. Hänen äitinsä Clotilde Vaz de Concicao Morlay syntyi Päiväntasaajan Guineassa vuonna 1947. Vaz de Concicaon vanhemmat Mercedes ja Pablo omistivat kaksi kauppaa Malabossa ja lähettivät lapsensa Barcelonaan, ja Pablon kuoltua myös Mercedes muutti sinne. Garrigan isä Rafael Garriga Kuijpers on lähtöisin politiikassa toimivasta perheestä, jonka jäsenet ovat olleet mukana Belgian flaamilaisnationalistisissa liikkeissä.
Ura.
Ennen poliittista uraansa hän työskenteli hammaslääkärinä, minkä lisäksi hän on myös toiminut hammaslääketieteen opettajana Katalonian kansainvälisessä yliopistossa.
Garriga oli vuosina 2005–2010 kansanpuolueen jäsen mutta erosi puolueesta oltuaan eri mieltä puolueen kanssa homoavioliitoista, Espanjan yhtenäisyydestä, abortista ja maahanmuutosta. Hän liittyi Voxiin vuonna 2014. Garrigan etnisyydestä johtuen häntä on kutsuttu ”Voxin mustaksi katalaaniksi”, mutta hän pitää nimitystä rasistisena.
Vastoin puolueensa maahanmuuttovastaisuutta Garriga on itse maahanmuuttajataustaisena puhunut myönteisesti maahanmuuttajista. Hän kannattaa laittomien maahanmuuttajien pakkopalautuksia. Hänen mukaansa Vox on humanistinen ja kristillinen puolue. Garriga on espanjalaisnationalisti ja vastustaa Katalonian itsenäisyyttä.
Huhtikuun 2019 parlamenttivaaleissa Garriga valittiin Espanjan edustajainhuoneeseen Barcelonan vaalipiiristä. Hänet valittiin uudelleen saman vuoden marraskuun vaaleissa. Katalonian parlamenttvaaleissa 2021 Garriga valittiin Katalonian parlamenttiin Barcelonan vaalipiiristä Voxin listan kärkiehdokkaana ja puolueen aluejohtajaehdokkaana, minkä myötä hän erosi edustajainhuoneesta.
Lokakuussa 2022 Garriga valittiin Voxin pääsihteeriksi. 
Yksityiselämä.
Garrigan äidinkieli on katalaani, mutta hän pitää itseään espanjalaisena. Hänellä on kolme tytärtä ja yksi poika.
MUR

MUR (, ”Ukrainalainen taideseura”) oli ukrainalaisten kirjailijoiden perustama kirjallisuusseura. Se perustettiin toisen maailmansodan päätyttyä 1945 kokoamaan yhteen eri puolille Eurooppaa päätyneitä ukrainalaisia emigranttikirjailijoita. Jäseniä oli kaikkiaan 61, ja toiminta päättyi 1948.
Seura perustettiin 25. syyskuuta 1945 Saksassa Fürthissä, ja perustamisaloitteen teki komitea, johon kuuluivat Ivan Bahrjanyi, V. Domontovytš (Viktor Petrov), Juri Kosatš, Ihor Kostetskyi, Ivan Maistrenko ja J. Šereh (George Juri Ševelov). Seuran puheenjohtaja oli Ulas Samtšuk. Toiminta ei kuitenkaan jatkunut toivotusti. Se ei saanut perustetuksi kirjapainoa eikä lehteä. Seura ehti järjestää olemassaolonsa aikana useita alan kongresseja, ja vaikka omaa painotaloa ei syntynyt, se perusti kustantamon, jonka nimissä jäsenet julkaisivat teoksiaan. Myös erilaisia julkaisuja ilmestyi, kuten kirjallisia kalentereita. Monenlaisia aatesuuntia edustavia kirjailijoita ei kuitenkaan onnistuttu saattamaan yhteen. Kun Samtšuk muutti 1948 Kanadaan, seuran toiminta päättyi.
MUR julkaisi yhteistyössä Ukrajinska trybunan kanssa "Arka"-nimistä kulttuurilehteä kesäkuusta 1947 helmikuuhun 1948 kahdeksan numeroa.
Hernepiilokas

Hernepiilokas ("Bruchus pisorum") on lehtikuoriaisten heimoon kuuluva kovakuoriainen, joka on aikuisena noin 4–5 mm pitkä. Se on hyvä lentäjä pystyen lentämään useita kilometrejä etsiessään herneen kukkia. Hernepiilokas on haitallinen tuhooja, sillä se kehittyy herneen siemenen sisällä tehden siellä vahinkoa. Jos hernepiilokkaan toukka syö siementä itävyyden kannalta kriittisistä kohdasta, siemenen itävyys laskee. Syöntijäljet pilaavat sadon elintarvikekäytön. Hernepiilokas leviää siementen mukana. Suomessa laji on hyvin harvinainen sekä satunnainen ja sitä on esiintynyt aina Oulun korkeudelle saakka. Hernepiilokas on laajasti levinnyt ja sitä esiintyy kaikilla mantereilla.
Antti Reikko

Antti Reikko on suomalainen elokuvaleikkaaja ja muusikko. Reikko on kotoisin Kiikoisista ja valmistui ennen elokuva-alan opintoja ylioppilaaksi Lavian lukiosta 2001.
Reikko on leikannut yli 10 pitkää elokuvaa, joista "Aurora" (2019) oli ehdolla parhaan leikkauksen Jussi-palkintoon. Reikko on leikannut myös useita tv-sarjoja, kuten "Klikkaa mua", "Ex-onnelliset", "Kolmistaan", "Sorjonen", "Luuserit," "Paras vuosi ikinä" ja "Zone B".
Reikko on tehnyt englanninkielistä musiikkia "Johnny Superhero" ja "Koria Kitten Riot" -bändeissä. 
Reikko julkaisi 2022 ensimmäisen suomenkielisen levynsä nimeltä "A.Reikko". A. Reikko &amp; Kaupungin ääni -yhtyeen Hulluus, rakkaus ja maailmanloppu -albumi ilmestyy syyskuussa 2025.
Catarina Costa

Catarina Martins de Mesquita Paiva Costa (s. 21. syyskuuta 1996 Coimbra, Portugali) on portugalilainen judoka. Hän edustaa Académica de Coimbra -seuraa ja on pituudeltaan 154 cm. Hän on kilpaillut alle 48 kg:n painoluokassa vuodesta 2015 lähtien. Hän on kolminkertainen EM-hopeamitalisti sekä EM-pronssimitalisti.
Costa sijoittui 48-kiloisissa viidenneksi Bakun MM-kilpailuissa 2018, Minskin Euroopan kisoissa 2019, vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa ja Abu Dhabin MM-kilpailuissa 2024. Hän saavutti EM-hopeaa Sofiassa 2022, Montpellier'ssä 2023 ja Podgoricassa 2025 hävittyään joka kerta loppuottelussa ranskalaiselle Shirine Bouklille. Zagrebin EM-kilpaluissa 2024 Costa sai pronssia.
Costa on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kolme turnausvoittoa, neljä kakkostilaa ja seitsemän kolmostilaa. European Open -kilpailuissa hän on sijoittunut kerran kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Portugalin-mestaruutta.
Paula Saldanha

Paula Marie Jeanne Saldanha (s. 6. maaliskuuta 1972 Funchal, Portugali) on portugalilainen judoka. Hän edusti aktiiviurallaan Sporting Clube de Madeira -seuraa. Hän on pituudeltaan 163 cm, ja hän kilpaili alle 52 kg:n sarjassa. Hän on EM-hopeamitalisti.
Saldanha sijoittui 52-kiloisissa viidenneksi Pariisin EM-kilpailuissa 1992 ja seitsemänneksi Barcelonan olympialaisissa. Gdanskin EM-kilpailuissa 1994 hän oli viides. Hän saavutti EM-hopeaa Bratislavassa 1999 hävittyään loppuottelussa britti Deborah Allanille. Wrochlawin EM-kilpailuissa 2000 hän oli seitsemäs.
Saldanha saavutti maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Hän voitti aikuisten sarjassa yksitoista Portugalin-mestaruutta.
Viseu

Viseu on kaupunki ja kunta Portugalin keskiosissa. Se sijaitsee Viseun piirissä, jonka pääkaupunki se on. Vuonna 2020 Viseun asukasluku oli 98 103.
Historia.
Viseussa on ollut asutusta rautakaudelta asti. Legendan mukaan Viriatus olisi ollut Viseusta tai ainakin asunut siellä. Maurit valloittivat kaupungin 700-luvulla ja kristityt valloittivat kaupungin takaisin vuonna 1058. Kaupunki sijaitsee strategisesti hyvällä paikalla ja kaupungin ympärille rakennettiin suojamuureja. Osia muurista ja sen porteista ovat vieläkin nähtävillä. 
Talous.
Viseu on tunnettua viininviljelyaluetta, josta tulevat Dão-viinit. Muita elinkeinoja ovat teollisuus ja käsityöt kuten keramiikka. 
Kaupungissa järjestetään vuosittain "Feira de São Mateus", joka on Portugalin vanhimpia markkinoita.
Patrícia Sampaio

Patrícia Fernandes Sampaio (s. 30. kesäkuuta 1999 Tomar, Portugali) on portugalilainen judoka, olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari. Hän edustaa SF Gualdim Pais -seuraa ja on pituudeltaan 176 cm. Hän on kilpaillut alle 78 kg:n painoluokassa vuodesta 2017 lähtien.
Sampaio saavutti alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa alle 70 kg:n sarjassa 2016. Hän sai alle 21-vuotiaiden MM-pronssia 78-kiloisissa 2017. Seuraavana vuonna hän sijoittui Tel Avivin EM-kilpailuissa seitsemänneksi, sai Tarragonan Välimeren kisoissa pronssia, voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja saavutti saman ikäluokan MM-pronssia.
Sampaio kuului Portugalin joukkueeseen, joka saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 hopeaa sekajoukkuekilpailussa. Hän sijoittui samana vuonna viidenneksi Tokion MM-kilpailuissa sekä saavutti jälleen alle 21-vuotiaiden EM-kultaa ja MM-pronssia. Vuonna 2021 hän sijoittui Lissabonin EM-kilpailuissa seitsemänneksi, Tokion olympialaisissa yhdeksänneksi ja voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Sofian EM-kilpailuissa 2022 hän oli viides. Hän saavutti pronssia Montpellier'n EM-kilpailuissa 2023 ja sijoittui viidenneksi Zagrebin EM-kilpailuissa 2024.
Sampaio saavutti olympiapronssia 78 kg:n painoluokassa Pariisin olympialaisissa 2024. Hävittyään välierässä italialaiselle Alice Bellandille hän kukisti pronssiottelussa japanilaisen Rika Takayaman. Hän voitti 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Podgoricassa 2025 kukistettuaan loppuottelussa saksalaisen Anna Monta Olekin. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia.
Sampaio on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi turnausvoittoa sekä sijoittunut kerran toiseksi ja kymmenen kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut yhden Continental Open -kilpailun. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Portugalin-mestaruutta.
Hans Christian Schmidt

Hans Christian Schmidt (s. 25. elokuuta 1953) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 1994 ja toiminut useaan kertaan ministerinä.
Schmidt on ollut Tanskan ympäristöministeri vuosina 2001–2004, elintarvikeministeri vuosina 2004–2007, liikenneministeri vuosina 2010–2011 sekä liikenne- ja rakennusministeri vuosina 2015–2016.
Azorien parlamentti

Azorien parlamentti () on Portugalille kuuluvien Azorien paikallisparlamentti. Paikallisparlamentti on perustettu vuonna 1947, jolloin Portugalin nykyinen perustuslaki astui voimaan taaten Azoreille laajan autonomian.
Paikallisparlamentti koostuu 57:stä vaaleilla valitusta edustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein. Vaalipiirit on muodostettu siten, että jokaisesta vaalipiiristä valitaan vähintään kaksi edustajaa ja yksi lisää mikäli vaalipiirin asukasluku ylittää 7 250 asukasta. Vaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki Portugalin kansalaiset, joiden kotipaikaksi on merkitty Azorit.
Paikallisparlamentilla on valta päättää autonomisen alueen sisäisistä asioista kuten paikallishallinnosta, turismista ja terveydenhuollosta. Lisäksi se säätää lakeja paikallisella tasolla ja pitää yhteyttä muihin vastaaviin paikallisparlamentteihin.
Lainsäädäntötyötä tehdään kuudessa pysyvässä valiokunnassa. Marraskuussa 2020 paikallisparlamentin presidentiksi valittiin PSD:tä edustava Luís Garcia.
Robassomero

Robassomero () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 041 asukasta.
Kiirunan saamelaisteatteri

Kiirunan saamelaisteatteri () on Kiirunasta käsin toimiva saamelainen teatteri, joka on perustettu 1992. Kiirunan saamelaisteatterilla on näyttämö ja hallinto Kiirunassa, ja sen tarkoitus on tarjota ammattilaistekijöiden taide-esityksiä, jotka perustuvat saamelaiskulttuuriin ja edistävät saamelaiskielten käyttöaloja. Teatterilla on vuosittain ohjelmistossa kahdesta kolmeen eri esitystä, ja se esiintyy Saamenmaalla ja muualla maailmassa kiertueteatterina.
Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta

Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta () on portugalilainen ritarikunta. Ritarikunta perustettiin katolilaisen maailman laajuisena vuonna 1170 ja portugalilainen osasto kaksi vuotta myöhemmin kuningas Alfonso I:n käskystä. Aluksi kyseessä oli uskonnollinen ritarikunta, mutta se sekularisoitiin vuonna 1789 kuningatar Marian määräyksellä.
Nykyään ritarikunta toimii kunnianosoituksena erityisistä ansioista tieteen, kirjallisuuden ja taiteen saralla. Portugalin presidentti on ritarikunnan suurmestari. Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:
Uskonto Espanjassa

Espanja on perinteisesti ollut uskonnollisesti yhtenäinen ja katolilaisella kirkolla on ollut vahva asema ja esimerkiksi katolilaisia juhlia juhlitaan näkyvästi. Maan perustuslaki takaa kuitenkin uskonnonvapauden kaikille yksilöille ja yhteisöille. 
Kristinusko.
Kristinuskoa Espanjassa edustaa lähes yksinomaan katolilaisuus. Katolilaisuus oli valtionuskonto, jonka seuraamista vaadittiin Francisco Francon aikana. Francon diktatuurin kaaduttua etenkin ateismi ja agnostilaisuus alkoivat nostamaan päätään Espanjassa. Hieman yli 56 % espanjalaisista on katolilaisia, joista erotetaan harjoittavat ja ei-harjoittavat katolilaiset. 
Protestantteja ja protestanttisia kirkkoja on käytännössä vain isoimmissa kaupungeissa. Jehovan todistajia arvioidaan Espanjassa olevan 115 000, ja uskonto saapui Espanjaan 1920-luvulla.
Espanjan suojeluspyhimys on Pyhä Jaakko, jonka maallisia jäänteitä säilytetään pyhäinjäännöksinä Santiago de Compostelan katedraalissa Galiciassa.
Islam ja juutalaisuus.
Huolimatta siitä, että islam oli aikoinaan Iberian niemimaan valtauskonto, Nyky-Espanjassa islam on lähinnä Pohjois-Afrikasta saapuneiden maahanmuuttajien uskonto, joiden määrä on kasvanut 1990-luvulta alkaen. Se on myös kristinuskon jälkeen suurin uskontokunta Espanjassa. Muslimit saapuivat Espanjaan 700-luvulla ja valloittivat suurimman osan Espanjasta melko nopeasti. Tätä seurasi kultakausi, jota on verrattu Rooman valtakuntaan tai renessanssiin.
Espanjan nykyiset juutalaiset ovat suurimmaksi osaksi Marokosta, muualta Euroopasta ja Etelä-Amerikasta muuttaneita sephardijuutalaisia. Vuonna 1492 Espanjan kuningas karkotti maasta kaikki juutalaiset, joita arvioitiin olevan noin 100 000. Osa myös kääntyi julkisesti katolilaisuuteen, otti kasteen, mutta harjoitti juutalaisuutta salassa. Tällaisia henkilöitä vainottiin, minkä johdosta he pakenivat mm. Länsi-Eurooppaan ja Etelä-Amerikkaan, jossa uskontoa sai harjoittaa vapaammin. Vuonna 2015 Espanja päätti, että sefardijuutalaisten jälkeläiset saivat Espanjan kansalaisuutta syntyperän perusteella.
Kauko Salovaara

Kauko Salovaara (28. syyskuuta 1916 Sippola – 17. heinäkuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja koulun- ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Salovaaran vanhemmat olivat maanviljelijä Salomon Erland Salovaara ja Anna Tapola ja puoliso vuodesta 1941 Maire Mirjam Pystynen. Salovaara tuli ylioppilaaksi Inkeroisten yhteiskoulusta vuonna 1939. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Salovaara valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1947 ja toimi valmistuttuaan Lappeen maamieskoulun maatalouden opettajana ja johtajana vuoteen 1956 asti. Hän oli samalla Länsi-Karjalan maanviljelysseuran konsulentti ja lopulta puheenjohtaja, samoin kuin Etelä-Karjalan maakuntaliiton hallituksen puheenjohtaja. Salovaara oli myös Lappeen kunnanhallituksen jäsen ja kunnanvaltuutettu. 
Maatalousseurojen Keskusliiton toiminnanjohtajaksi Salovaara tuli vuonna 1956 ja hoiti tehtävää vuoteen 1969 asti. Suomenkielisten maatalousneuvontajärjestöjen yhdistyttyä hän toimi Maatalouskeskusten Liitoksi nimensä muuttaneen järjestön johtajana 1970–1979. Salovaaralla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maatalousneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1971. Sotilasarvoltaan Salovaara oli reservin kapteeni (1966).
Juri Drohobytš

Juri Drohobytš, (Drohobytskyi) , oikea nimi Juri Kotermak (n. 1450 Drohobytš – 4. helmikuuta 1494 Krakova) oli Ukrainan ensimmäinen lääketieteen tohtori.
Drohobytš suoritti maisterin tutkinnon Krakovan yliopistossa 1473 ja sai tohtorin arvon ja lääkärin arvon Bolognan yliopistosta 1476 ja 1482. Hän oli 1481–1482 Bolognan yliopiston rehtori ja opetti siellä tähtitiedettä ja lääketiedettä. Hän oli vuodesta 1487 lääketieteen professori Krakovan yliopistossa. Hänen teoksensa "Judicium prenosticon Magistri Georgii Drogobicz de Russia" ilmestyi Roomassa 1483 ja oli ensimmäinen ukrainalaisen ulkomailla julkaisema kirja. Siitä on säilynyt kaksi kappaletta.
École du personnel navigant d’essais et de réception

École du personnel navigant d’essais et de réception (EPNER) on ranskalainen koelentäjäkoulu, joka sijaitsee Istresin ilmavoimien tukikohdassa Ranskassa. Yhtenä viidestä läntisen pallonpuoliskon parhaasta koelentäjäkoulusta EPNER ylläpitää läheisiä suhteita kolmeen kouluun: "Empire Test Pilots' School" (ETPS), "United States Air Force Test Pilot School" (USAFTPS) ja "United States Naval Test Pilot School" (USNTPS).
EPNER tarjoaa koulutusta koelentäjille, koe-insinööreille, lentokokeisiin osallistuville lentoinsinööreille ja -teknikoille sekä lennonjohtotehtäviin osallistuville lennonjohtajille.
Järvenkylän työväentalo

Järvenkylän työväentalo on Jämsässä Alhojärven kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa Alhojärven kylän valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä ja sillä on rakennushistoriallista, historiallista ja maisemallista arvoa.
Historiaa.
Järvenkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1921 Välisen pirtissä. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen Raittiusliittoon vuonna 1927.
Rakennus.
Oma talo valmistui vuonna 1923. Juhlasali rakennettiin talkoilla Olkkolan talon vanhasta pirtistä. Juhlasalissa alun perin ollut puupermanto oli ilmeisesti Olkkolan pirtin permanto. Työväenyhdistyksen ensimmäisiin puheenjohtajiin lukeutunut Sulo Salo lainasi rahaa rakennustarpeiden ostoon. Keittiö ja näyttämö rakennettiin talkoilla laudasta. Ravintola ja eteistilat puuttuivat vielä 1930-luvun alussa.
Tontti vuokrattiin Kolhisen tilalta, mutta se ostettiin pian omaksi. Yhdistys osti myöhemmin lisämaata, joka liitettiin tonttiin. Työväentaloa laajennettiin ja kunnostettiin vuonna 1938. Taloon rakennettiin ravintola, eteinen ja vaatehuone. Myös keittiö uusittiin kokonaan, samoin uunit. Vuonna 1951 talo vuorattiin pystylaudoituksella ja sisäseinät pahvitettiin. Työväentalon pihalla sijaitsivat vanha hirsinen aitta, jossa aikoinaan sijaitsi määräysten mukainen putka sekä lautarakenteinen käymälärakennus. Punamullalla maalatussa talossa on yhdeksänruutuiset ikkunat.