tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elokuvavuosi 2024

Elokuvavuonna 2024 elokuvateatterikäynnit vähenivät miltei kaikkialla maailmassa vuodesta 2023, koska yhdysvaltalaiset Hollywood-elokuvat eivät menestyneet Barbenheimer-ilmiön piristämän edellisvuoden tapaan. Suomessa kokonaiskatsojamäärä putosi vuodesta 2023 liki viisi prosenttia ja oli 6,77 miljoonaa katsojaa. Suomen katsotuin elokuva oli "Myrskyluodon Maija", joka oli myös arvostelumenestys. Kotimaisten elokuvien osuus lipunmyynnistä oli 31 prosenttia.
"Helsingin Sanomat" nimesi vuoden 2024 parhaiksi suomalaisiksi ensi-iltaelokuviksi Tiina Lymin "Myrskyluodon Maijan" ja Virpi Suutarin seurantadokumentin "Havumetsän lapset". Teatteritarjonnan ulkomaista parhaimmistoa edustivat lehden mukaan Jonathan Glazerin keskitysleiridraama "The Zone of Interest" (2023), Justine Triet’n oikeussalidraama "Putoamisen anatomia" (2023), Yorgos Lanthimosin fantasiaelokuva "Poor Things" (2023), Andrew Haigh’n ihmissuhdedraama "All of Us Strangers", Luca Guadagninon tennismaailmaan sijoittuva kolmiodraama "Challengers", Alex Garlandin sotatrilleri "Civil War", Levan Akinin ruotsalaiselokuva "Crossing", Sean Bakerin komedia "Anora", nuoresta Donald Trumpista kertova "The Apprentice", Coralie Fargeat’n kauhuelokuva "The Substance" ja lastenanimaatio "Inside Out 2".
Ethan Nwaneri

Ethan Chidiebere Nwaneri (s. 21. maaliskuuta 2007) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia.
Nwaneri pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 18. syyskuuta 2022, kun hän tuli vaihdosta kentälle Brentfordia vastaan pelatun ottelun lopussa. Hänestä tuli 15 vuoden ja 181 päivän ikäisenä Valioliigan kaikkien aikojen nuorin pelaaja. Myös kaudella 2023–2024 hän pelasi yhdessä Arsenalin ykkösjoukkueen ottelussa tultuaan helmikuussa 2024 vaihdosta kentälle valioliigaottelussa West Hamia vastaan. Ensimmäiset kaksi maaliaan hän teki liigacupin ottelussa Boltonia vastaan elokuussa 2024. Valioliigassa hän pelasi kaudella 2024–2025 yhteensä 26 ottelua, joista avauskokoonpanossa 11. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki marraskuussa 2024 Nottinghamia vastaan. Kaikkiaan hän viimeisteli kauden aikana neljä valioliigamaalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Mestarien liigassa pelaamissaan seitsemässä ottelussa hän teki kaksi maalia. 
Nwaneri on pelannut Englannin alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa kuusi ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi 28 ottelua, joissa hän teki 15 maalia. Hän pelasi ikäluokan MM-kilpailuissa neljä ottelua ja teki yhden maalin vuonna 2023 sekä EM-kilpailuissa viisi ottelua, joissa hän teki yhden maalin 2023 ja neljä ottelua, joissa teki kolme maalia 2024. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän on tehnyt yhdeksässä pelaamassaan ottelussa kuusi maalia. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän on pelannut kuusi ottelua ja tehnyt yhden maalin.
Frode Nør Christensen

Frode Nør Christensen (s. 9. lokakuuta 1948 Hvejsel) on tanskalainen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1981–1991, toimi Tanskan julkisten töiden ministerinä 1986–1987 ja liikenneministerinä 1987–1988 sekä oli Euroopan parlamentin jäsen 1989–1994. Hän kuului aiemmin Keskustademokraatteihin, mutta erosi puolueesta 1990-luvulla ja yritti nousta uudelleen kansankäräjille Konservatiivisen kansanpuolueen ehdokkaana.
Yksityiselämä.
Nør Christensen on sairastanut 1990-luvulta saakka Ménièren tautia, minkä johdosta hän jäi eläkkeelle vuonna 1996.
Andreas Umland

Andreas Umland (s. 1967 Jena, DDR) on saksalainen politiikan tutkija. Hänen erikoistumisalueitaan ovat Venäjän ja Ukrainan lähihistorian aiheet.
Umland sai maisterinarvot politiikan tutkimuksessa Stanfordin yliopistosta ja Venäjän tutkimuksessa Oxfordin yliopistosta. Hän sai filosofian tohtorin arvon politiikassa Cambridgen yliopistosta ja toisen filosofian tohtorin arvon historiassa sekä politiikan tutkimuksen diplomin Freie Universität Berlinistä. Umland on toiminut Stanfordin yliopiston Hoover-instituutin ja Harvardin yliopiston Weatherhead Center for International Affairsin tutkijana. Hän on opettanut Uralin valtionyliopistossa (Jekaterinburg), St Antony's Collegessa (Oxfordin yliopisto), Kiovan kansallisessa yliopistossa, Eichstätt-Ingolstadtin katolisessa yliopistossa ja Jenan yliopistossa.
Umland on toiminut analyytikkona Ruotsin ulkopoliittisen instituutin (Utrikespolitiska institutet) Tukholman Itä-Euroopan tutkimuksen keskuksessa (SCEEUS) ja associate professor -asemassa Kiovan Mohyla-akatemiassa. Hän on työskennellyt myös International Association for Comparative Fascist Studiesin (COMFAS) ja Kaarlen yliopiston (Praha) Venäjän tutkimuksen akateemisen Boris Nemtsov -keskuksen hallituksissa.
Mark Belodubrovski

Mark Jefimovitš Belodubrovski (; 23. kesäkuuta 1941 Brjansk – syyskuu 2022) oli venäläinen säveltäjä ja viulisti.
Belodubrovski aloitti viulunsoiton harjoittelun kuusivuotiaana. Hän valmistui vuonna 1960 Leningradin konservatorion erikoismusiikkikoulusta ja opiskeli sitten varsinaisessa konservatoriossa. Belodubrovski soitti vuodesta 1965 Brjanskin aluefilharmonikoissa ja työskenteli musiikkikoulun opettajana. Vuonna 1972 hänestä tuli Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäsen. Belodubrovskin teoksia on esitetty Moskovassa, Pietarissa, Jekaterinburgissa, Brjanskissa ja muissa Venäjän kaupungeissa sekä Baselissa ja New Yorkissa. Hän esiintyi myös viulistina sekä Venäjällä että kansainvälisesti. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kamarimusiikkia sekä kuoro- ja muuta vokaalimusiikkia.
Exit (suomalainen televisiosarja)

Exit on C More -suoratoistopalvelussa syksyllä 2022 julkaistu suomalainen draamasarja, joka perustuu samannimiseen norjalaiseen draamasarjaan. Sarjan pääosissa näyttelevät Olli Rahkonen, Max Ovaska, Jarkko Lahti ja Jarkko Niemi. Sarja kertoo neljästä ökyrikkaasta miehestä, Kimistä, Krisusta, Hassesta ja Benjaminista, jotka hakevat elämäänsä jännitystä huumeilla, seksillä ja väkivallalla.
Sarjan käsikirjoitus jäljittelee norjalaista alkuperäissarjaa, mutta joitain sen osia on suomalaistettu.
"Exitin" ensimmäiset jaksot julkaistiin C Moressa 13. lokakuuta 2022. Sen jälkeen sitä julkaistiin palvelussa kaksi jaksoa viikossa.
Risumadonlakki

Risumadonlakki ("Psilocybe medullosa") on madonlakkeihin ("Psilocybe") kuuluva sienilaji, jota tavataan Euroopassa. Se on psilosybiinisieni.
Kuvaus.
Lakin läpimitta on 12–35 millimetriä. Nuori lakki on puolipallomainen, mutta se avautuu ja muuttuu kartiomaiseksi, kellomaiseksi tai kuperaksi. Lakki on keskuskohoumallinen. Väritys vaihtelee, sillä lakki on vahvasti kosteusmuuntuva. Kostea lakki on taatelinruskea, reunoilta vaaleampi, kun taas kuiva lakki on himmeän punertavanruskea. Lakin päällä on tahmea kalvo, jonka pystyy poistamaan. Heltat kuultavat lakin läpi varsinkin, kun lakki on kostea. Jalka on 35–90 millimetriä pitkä ja 2–4 millimetriä leveä. Risumadonlakki kasvaa yleensä ryhmissä, harvemmin yksin.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Risumadonlakkia tiedetään esiintyvän vain Euroopassa. Sitä tavataan ainakin Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Tšekissä. Risumadonlakkia esiintyy havu- ja sekametsien kosteissa, karikkeisissa paikoissa. Se kasvaa karikkeella ja lahopuulla pääasiassa havupuiden, kuten kuusten, mutta myös pyökkien alla. Sitä esiintyy myös maatuneissa risukasoissa ja pururadoilla. Lajia on kuvattu Suomessa yleiseksi mutta yleensä niukaksi.
Taksonomia.
Risumadonlakin kuvasi alun perin Giacomo Bresadola vuonna 1898. Sieni oli peräisin Italiasta, ja se sai nimen "Naucoria medullosa". Myöhemmin eurooppalaiset tutkijat ovat sijoittaneet risumadonlakin useisiin eri sukuihin, kuten nääpiköihin ("Galerina") ja tummanääpiköihin ("Phaeogalera"). Vasta vuonna 2007 Jan Borovička ehdotti lajin siirtämistä madonlakkien ("Psilocybe") sukuun. Myöhemmin DNA-tutkimukset ovat todistaneet, että risumadonlakki on selkeästi osa madonlakkien sukua.
Risumadonlakki on morfologisesti lähes identtinen pohjoisamerikkalaisen "Psilocybe silvatica" -lajin kanssa. Toisinaan niitä pidetään synonyymeinä, jolloin myös eurooppalainen risumadonlakki tunnetaan nimellä "Psilocybe silvatica". DNA-tutkimusten perusteella "Psilocybe medullosa" ja "Psilocybe silvatica" ovat sisarlajeja: ne ovat hyvin läheistä sukua toisilleen, mutta niitä voi silti pitää erillisinä lajeina.
Psykoaktiivisuus.
Risumadonlakki on psilosybiinisieni, mutta se sisältää vain pieniä määriä psykoaktiivisia yhdisteitä. Vuonna 2022 julkaistussa tutkimuksessa analysoitiin muiden sienten ohella 11 kuivattua risumadonlakkinäytettä. Merkittävimmät havaitut yhdisteet olivat psilosybiini (0,143–1,003 mg/g), baeokystiini (0,007–0,406 mg/g) ja norbaeokystiini (0,000–0,215 mg/g). Pitoisuudet olivat suhteellisen matalia: esimerkiksi suippumadonlakin ("Psilocybe semilanceata") psilosybiinipitoisuus voi olla yli kymmenkertainen risumadonlakkiin verrattuna. Saman tutkimuksen mukaan risumadonlakki sisältää vain vähän psilosiinia (0,000–0,051 mg/g), mikä on yhteinen piirre suippumadonlakin kanssa. Matala psilosiinipitoisuus voi näkyä siten, että sienen jalka ei sinerry sitä vahingoittaessa.
Pinocchio 3000

Pinocchio 3000 on kanadalainen-espanjalainen-ranskalainen vuonna 2004 valmistunut CinéGroupin tuottama ja Filmaxin esittämä tietokoneanimaatioelokuva. Elokuva perustuu Carlo Collodin saturomaanin Pinokkio-hahmoon.
Valon Viitasaari

Valon Viitasaari on vuosittain Keski-Suomessa Viitasaarella järjestettävä valofestivaali. Viitasaaren keskusta täyttyy näyttävistä valoteoksista, jossa niitä voi katsella kiertämällä aluetta kävellen. Eri kohteiden valaisun ja valoteosten lisäksi tapahtumassa on myös erilaisia esityksiä. Tapahtuman järjestää Viitasaaren kaupunki, mutta tapahtumaan on osallistunut myös muita viitasaarelaisia tahoja ja yrityksiä. Esimerkiksi kirkossa on järjestetty konsertteja ja teetä myyvä Aarteela on tuonut tapahtumaan paikalle "kelluvan teehuoneen", myyden juhlavalaistusta veneestä teetä. 
Ensimmäinen Valon Viitasaari järjestettiin Viitasaaren keskusta-alueella 8.–9. lokakuuta 2021, toinen järjestetettiin 14.–15. lokakuuta 2022.
Vuonna 2023 tapahtuma järjestettiin entistä laajempana ja pidempään kestävänä 11-14.10.2023. Erona aiempiin vuosiin oli tapahtumien sijoittuminen myös kyläkunnille, pääkohteen sijaitessa Huopanankoskella. 
2024 vuoden tapahtuma oli kolmipäiväinen lokakuun ensimmäisellä viikolla. Pääteoksena nähtiin torin rantapuistossa dancing fountains. Myös kirkkosaaren lähettyvillä oli valolautta niminen teos. 
Lähteet.
4. https://viitasaari.fi/pikkasen-paremman-periferian-valotapahtumasta-muodostunut-yksi-syksyn-kohokohdista-valon-viitasaari-jarjestetaan-myos-vuonna-2024/
5. https://viitasaari.fi/kulttuuri-ja-vapaa-aika/kulttuuripalvelut/valon-viitasaari/
Nokia T21

Nokia T21 tai HMD T21 on HMD Globalin 1. syyskuuta 2022 esittelemä taulutietokone. Se julkistettiin alun perin Nokia T21 -nimellä, mutta vuonna 2024 HMD Global esitteli sen uudelleen HMD T21 -nimellä, kun yritys siirtyi käyttämään Nokia-brändin sijaan HMD-brändiä. Teknisiltä ominaisuuksiltaan taulutietokoneet vastaavat toisiaan.
Nokia T21:stä tuli saataville kaksi versiota. Wi-Fi-versiossa on 64 gigatavua tallennustilaa, neljä gigatavua keskusmuistia ja Wi-Fi-yhteys. LTE-versiossa on 128 gigatavua tallennustilaa, neljä gigatavua keskusmuistia ja mobiiliverkkoyhteys.
Nokia T21:ssä on 10,36 tuuman näyttö ja kahdeksanydinprosessori. Laitteessa on muistikorttipaikka, ja se tukee enintään 128 gigatavun microSD-kortteja. Takakameran ja etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 8 200 milliampeerituntia, ja se tukee 18 watin latausta. Käyttöjärjestelmänä on Android 12. Laitteelle on luvattu kaksi versiopäivitystä ja kolme vuotta tietoturvapäivityksiä.
Preveze-luokka

Preveze-luokka on Turkin laivaston neljän sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset perustuvat saksalaisen Howaldtswerke-Deutsche Werftin tyypin 209 aluksiin.
Alukset.
Kaksi ensimmäistä alusta tilattiin 1987 ja toinen pari 1994.
Myh’ailo Drai-H’mara

Myh’ailo Panasovytš Drai-H’mara (; 10. lokakuuta 1889 Mali Kanivtsi, Pultavan kuvernementti – 19. tammikuuta 1939 Kolyma, Siperia, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija, kirjallisuustieteilijä, kielitieteilijä ja kääntäjä.
Drai-H’mara opiskeli Kiovan yliopistossa 1910–1915, josta vuoden ulkomailla, ja Pietarin yliopistossa 1915–1917. Hän erikoistui Ukrainan, Valko-Venäjän ja Serbian kirjallisuuteen sekä serbian ja valkovenäjän kielten historiaan. Hän oli Ukrainan tutkimuksen professori Kamjanets-Podilskyin Ukrainan valtionyliopistossa 1918–1921 ja Kiovan lääketieteellisessä instituutissa 1923–1929. Hän oli vuodesta 1924 Ukrainan tiedeakatemian Historiallis-kirjallisen seuran jäsen ja työskenteli akatemian kielitieteen tutkimusosastossa sekä muissa tutkimuslaitoksissa.
Drai-H’mara pidätettiin helmikuussa 1933. Hän oli vankilassa kolme kuukautta ja menetti sinä aikana kaikki tehtävänsä. Hänet pidätettiin syyskuussa 1935 uudelleen ja tuomittiin maaliskuussa 1936 ”vastavallankumouksellisesta terrorismista”. Hän kuoli Kolyman pakkotyöleirillä.
Drai-H’mara kirjoitti useita tutkielmia Lesja Ukrajinkasta. Hän alkoi kirjoittaa runoja 1910 ja kuului 1920-luvulla Neoklassikot-ryhmään. Varhaisin runous oli lyyristä, tunteikasta ja suuntautui symbolismiin. Myöhemmin hän kiinnitti symbolististen aineksien ohella Kiovan neoklassikkojen tavoin huomiota muotoon, kieleen ja kuvastoon. Hän julkaisi elinaikanaan vain yhden kokoelman, "Prorosten" (1926, ). Hän julkaisi runoja myös 1920-luvun merkittävissä ukrainalaisissa aikakauslehdissä. Hän käänsi muista kielistä romantikkojen ja symbolistien tuotantoa, mutta niitä ei ole julkaistu, kuten ei myöskään hänen Danten "Jumalaisen näytelmän" sekä "Kalevalan" käännöksiään. Drai-H’maran tuotantoon kohdistui 1920–1930-luvulla ankaraa kritiikkiä runojen taantumuksellisuudesta, mutta 1960-luvulla hänen maineensa puhdistettiin osittain.
Martti Suhonen

Martti Ilmari Suhonen (25. huhtikuuta 1898 Pielavesi – 20. huhtikuuta 1977 Kuopio) oli suomalainen yritys- ja järjestöjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Suhosen vanhemmat olivat maanviljelijä Aatu Suhonen ja Anna-Liisa Huttunen ja puolisot 1929–1948 talousopettaja Kerttu Timonen ja vuodesta 1949 puutarhaopettaja Rauni Tomeri, aiemmin Lindholm. Suhonen kävi kaksi luokkaa oppikoulua, Pohjois-Savon kansanopiston ja maamieskoulun. Hän oli Pohjois-Savon maataloustuottajain liiton sihteeri 1925–1930, "Savon Sanomain" taloudenhoitaja vuodesta 1929 ja va. päätoimittaja 1942–1943 sekä Savon Sanomain Kirjapaino Oy:n isännöitsijä ja toimitusjohtaja 1929–1965 ja johtokunnan jäsen vuodesta 1932. Suhosella oli myös useita oman alansa, alueellisia ja kansallisia luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin vääpeli. Suhonen sai kauppaneuvoksen arvonimen 1955.
Martti Suhosen poika ensimmäisestä avioliitosta oli kauppaneuvos, isänsä jälkeen Savon Sanomain Kirjapainon johtajana toiminut Risto Suhonen.
Osyp Makovei

Osyp Makovei, , salanimiä: Jevmen, M., M*, Mak, Om., Omikron, Sokolyk, O. Stepanovytš, Stefan, Spektator, Jarošenko, (23. elokuuta 1867 Javoriv, Galitsia – 21. elokuuta 1925 Zalištšyky, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kirjailija, toimittaja ja opettaja.
Makovei valmistui Lvivin yliopistosta 1893. Hän työskenteli lehtialalla eri tehtävissä ja päätoimittajana "Bukovynassa" 1895–1897. Hän oli yksi "Literaturno-naukovyi vistnykin" päätoimittajista 1897–1899. Hän valmistui 1901 tohtoriksi Wienin yliopistosta, jonne hän oli saanut stipendin. Hän opetti ukrainan kieltä ja kirjallisuutta opettajaseminaareissa Tšernivtsissä 1899–1910 ja Lvivissä 1910–1913 ja oli sen jälkeen kuolemaansa asti Zalištšykyn opettajaseminaarin johtaja.
Makovei käänsi Heinrich Heinen runoja, jotka julkaistiin 1885 "Zorjassa" (Lviv). Hän kirjoitti itsekin runoja ja julkaisi kokoelman 1894, mutta ensisijaisesti hän kuitenkin kirjoitti lyhyttä proosaa, jossa hän teki toisinaan teräviä huomioita elämästä. Hän kirjoitti kirjallisuuskritiikkiä, johdantoja kirjailijoiden teoksiin ja kolme merkittävää tutkielmaa: Panteleimon Kulišista, Juri Fedkovytšistä ja kielitieteestä. Teoksia on julkaistu useina valikoimina, ja 1990 ilmestyi koottujen teosten kokoelma. Ainoa runokokoelma on julkaistu uudelleen 1967.
Ragnar Laurén

Ragnar Johannes Laurén (23. helmikuuta 1890 Turku – 18. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja toimittaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Laurénin vanhemmat olivat työnjohtaja Axel Johannes Laurén ja Anna Aquelina Hildén ja puoliso vuodesta 1920 Sigrid Henriette Berlin. Laurén kävi Turussa viisi luokkaa ruotsinkielistä reaalilyseota 1902–1907 ja suoritti Högre Svenska Handelsläroverketin korkeakouluosaston päästötutkinnon 1913. Opintomatkan Englantiin hän teki 1913–1914. Laurén oli Kymin Oy:n Voikkaan paperitehtaan konttoristi 1907–1911, Suomen Eläinvakuutusyhdistyksen kirjeenvaihtaja Helsingissä 1914–1915, Itämainen Paperossitehdas Oy:n ja Julius Tallbergin rakennustarvikeliikkeen kirjeenvaihtaja 1915–1916, Keskusosuusliike Laborin kamreeri, konttoripäällikkö 1916–1920, johtokunnan jäsen 1918–1921 ja Vaasan haarakonttorin johtaja 1920–1921. Hän oli Keskuskunta Enighetenin toimitusjohtaja 1922–1955, "Niordin" perustajia ja toimittaja 1912–1913, "Kontorsvärldenin" perustajia 1918 ja toimittaja 1928–1929, "Odalmannenin" toimittaja 1925–1927, "Lantmän och Andelsfolk" -lehden perustajia 1928 ja toimittaja 1928–1951, "Enighetenin" perustaja ja toimittaja 1929–1932 ja "Mejeritidskrift för Finlands Svensbygdin" toimittaja 1939–1949. Laurénilla oli myös useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1955.
Yrjö Korte

Yrjö Fredrik Korte, vuoteen 1906 Koskinen (30. maaliskuuta 1885 Turku – 8. marraskuuta 1979) oli suomalainen kirjakauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Kortteen vanhemmat olivat maalarimestari Karl Fredrik Koskinen ja Johanna Josefina Fuurt ja puoliso vuodesta 1917 Toini Helena Putkonen. Vuorineuvos Teppo Korte oli heidän poikansa. Yrjö Korte kävi kansakoulun ja Turun kauppa-apulaiskoulun kurssin ja teki opintomatkoja useisiin eri maihin. Hän oli Turun Kansallinen Kirjakauppa -yhtiön apulainen 1899–1906, toimitusjohtaja 1906–1961 ja johtokunnan jäsen 1925–1979. Korte oli myös Kustannus Oy Auran perustajia ja johtokunnan jäsen ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Korte sai 1955. Kortteen elämäntyö Turun Kansallisessa Kirjakaupassa kesti 14-vuotiaasta 94-vuotiaaksi eli ennätykselliset 80 vuotta, harjoittelijasta aina hallituksen puheenjohtajaksi asti.
Tähtikitararausku

Tähtikitararausku ("Rhinobatos albomaculatus") on kitararauskujen heimoon kuuluva kala.
Tähtikitararausku kasvaa tyypillisesti 75 cm pitkäksi.
Sitä tavataan Atlantin itäosassa Guineanlahdelta Angolaan. Se esiintyy rannikkovesissä alle 35 metrin syvyydessä.
Tähtikitararausku luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi, ja sen kannan arvioidaan pienentyneen yli 80 prosenttia 24 vuodessa (kolmen sukupolven aikana). Kantaa on pienentänyt ylikalastus lihan ja evien vuoksi. Lihaa syödään alueella perinteisesti kuivattuna tai savustettuna. Evät myydään luultavasti ulkomaille. Tähtikitararauskuja kuolee myös muun kalastuksen sivusaaliina.
S. T. Joshi

Sunand Tryambak Joshi (s. 22. kesäkuuta 1958) on yhdysvaltalainen kirjallisuudentutkija ja kustannustoimittaja, joka on käsitellyt laajasti varsinkin H. P. Lovecraftia.
Elämäkerta.
Joshi syntyi Punessa Intiassa kesäkuussa 1958. Hän oli vanhempiensa kolmas ja nuorin lapsi. Joshin isä oli taloustieteen professori ja äiti matematiikan professori. Perhe muutti Yhdysvaltoihin kesällä 1963. 
Joshi kiinnostui H. P. Lovecraftin teoksista 13-vuotiaana. Niiden innoittamana hän kirjoitti ensin kaunokirjallisuutta ja 17-vuotiaasta alkaen kirjallisuuskritiikkiä. High schoolissa Joshi toimitti koulun lehteä ja julkaisi siinä muutaman novellin. Joshin ensimmäinen Lovecraftia käsitellyt esseekokoelma ilmestyi hänen ollessaan 19-vuotias. 
Joshi suoritti perustutkinnon Brownin yliopistossa ja teki jatko-opintoja Princetonin yliopistossa vuosina 1982–1984. Vuonna 1984 hän sai töitä Chelsea House Publishers -kustantamosta, missä hän työskenteli kustannustoimittajana vuoteen 1989. Sen jälkeen hän on elättänyt itsensä freelancerina. Joshi on toimittanut kymmeniä Lovecraftia käsitteleviä kirjoja. Joukossa on sekä novelli- ja kirjekokoelmia, kirjallisuuskritiikkiä että elämäkertoja. Hän on tutkinut paljon myös Ambrose Biercea ja H. L. Menckeniä.
Yksityiselämä.
Joshi harrastaa musiikkia ja aloitti viulunsoiton seitsemänvuotiaana. Hän on ateisti ja maltillisen sosialismin kannattaja.
Jokikitararausku

Jokikitararausku ("Rhinobatos lionotus") on kitararauskujen heimoon kuuluva kala.
Jokikitararausku kasvaa korkeintaan 75 cm pitkäksi. Yläpinta on tasaisen ruskea tai vihertävä, alapinta vaalea.
Sitä tavataan Intian valtameren pohjoisosassa Intian ja sen naapurimaiden rannikkovesillä Myanmariin asti. Sitä tavataan myös jokisuiden murtovesialueilla.
Jokikitararausku luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen kantaa on pienentänyt ylikalastus ja suotuisan elinympäristön väheneminen.
Cinema Mondo

Oy Cinema Mondo Ltd on vuonna 1990 perustettu elokuvien maahantuonti- ja levitysyhtiö, joka harjoittaa myös elokuvateatteritoimintaa.
Cinema Mondon perustivat Mika Siltala, Matti Paunio ja Pekka Lanerva. Siltala toimii yhtiön toimitusjohtajana.
Cinema Mondo on tuonut Suomen valkokankaille ja tallenteille lähes 500 pääosin art house -elokuvaa. Mondo tunnetaan erityisesti aasialaisen elokuvan levittäjänä.
Cinema Mondo on elokuvien levittämisen lisäksi pyörittänyt elokuvateattereita. Ensin "Cinemaa" Helsingin Töölössä vuosina 1990-1995 ja sen jälkeen Kruununhaassa Kino Engeliä vuodesta 1995. Kino Engelin kahdessa salissa on 68 ja 55 paikkaa. Loppukesäisin Engelin viereiselle sisäpihalle avataan Mondon ulkoilmaelokuvateatteri Kesäkino Engel. Kesäkino Engel on toiminut vuodesta 1996.
Koriariat

Koriariat ("Coriaria") on koriariakasvien (Coriariaceae) heimoon kuuluva kasvisuku ja heimon ainoa suku. Sukuun kuuluu noin 17 lajia, mutta suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Eri kasvitieteilijät ovat myös sijoittaneet koriariakasvien heimon ja sitä myötä myös koriarioiden suvun eri kasvilahkoihin; heimo on sijoitettu aikojen kuluessa muun muassa Sapindales-, Rutales-, Coriariales- ja Ranunculales-lahkoihin, mutta nykyisin se on Cucurbitales-lahkossa.
Koriariat kasvavat hajanaisesti Euroopasta ja Pohjois-Afrikasta Aasiaan ja Oseaniaan sekä Väli- ja Etelä-Amerikkaan. Koriarioita kasvaa Välimeren ympäristössä, Himalajan alueella Kiinan eteläosissa, Japanista Filippiineille, Uudesta-Guineasta Uuteen-Seelantiin, eteläisen Tyynenmeren saarilla sekä Meksikosta Chileen. Euroopassa esiintyy vain yksi koriarialaji, myrttikoriaria ("Coriaria myrtifolia"), jota tavataan muun muassa Välimeren ympäristössä Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Kreikassa.
Vismuttisulfidi

 
Vismuttisulfidi (Bi2S3) on vismutti- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa muiden vismuttiyhdisteiden valmistukseen. Luonnossa vismuttisulfidia esiintyy vismuttihohdemineraalina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa vismuttisulfidi on ruskeaa kiteistä ainetta. Sen alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdiste ei liukene veteen eikä emäksiin, mutta liukenee väkeviin happoihin. Väkeviin sulfidiliuoksiin vismuttisulfidi liukenee tiovismutaatteina. 
Vismuttisulfidia valmistetaan kuumentamalla vismutin ja rikin seosta. Toinen tapa on saostaa vismuttisulfidia vismuttitrikloridin tai muun kolmiarvoisen vismuttiyhdisteen vesiliuoksesta vetysulfidilla.
2 Bi + 3 S → Bi2S3
Vismuttisulfidia käytetään muiden vismuttiyhdisteiden valmistukseen.
USS Fanning (FF-1076)

USS Fanning (runkonumero FF-1076) oli Yhdysvaltain laivaston Knox-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Todd Shipyardin Los Angeles Divisionilta San Pedrosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin 7. joulukuuta 1968. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1970 ja otettiin palvelukseen 23. heinäkuuta 1971. 
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta 1993 ja alusluettelosta 11. tammikuuta 1995. Se luovutettiin Turkille, joka liitti sen laivastoonsa "TCG Adatepe" runkonumerolla F-251. Alus poistettiin palveluksesta 2001.
Punapyrstökiekkobarbi

Punapyrstökiekkobarbi ("Scaphognathops theunensis") on särkikalojen heimoon kuuluva uhanalainen kalalaji. Se elää Laosin sisävesissä Nam Kadingin vesistössä alle sadan neliökilometrin alueella. Se ei pärjää tekoaltaissa, ja jokien patoaminen on tehnyt lajista äärimmäisen uhanalaisen.
Punapyrstökiekkobarbi voi kasvaa 30 cm pitkäksi. Sillä on kirkkaan oranssinpunainen selkäevä.
Jean Vallée

Jean Vallée (oik. Paul Goeders, 2. lokakuuta 1941 – 12. maaliskuuta 2014) oli belgialainen laulaja-lauluntekijä. Valléen ura alkoi vuonna 1966, kun hän voitti French Chanson -palkinnon Span festivaaleilla Belgiassa. Vallée edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 1970 kappaleella "Viens l’oublier" ja sijoittui jaetulle kahdeksannelle sijalle 12 kilpailijan joukosta. Vallée edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa uudestaan vuonna 1978 kappaleella "L'amour ça fait chanter la vie" ja sijoittui toiseksi. Sijoitus oli Belgian siihen mennessä paras.
Vuonna 1980 Vallée esitti Javertin roolin musikaalissa "Les Misérables". Vuonna 1999 Belgian kuningas Albert II löi Valléen Belgian kruunun ritarikuntaan.
Vallée kuoli syöpään vuonna 2014.
Max Beer

Moses ”Max” Beer (10. elokuuta 1864 Tarnobrzeg, Galitsia, Itävallan keisarikunta – 30. huhtikuuta 1943 Lontoo, Britannia) oli puolanjuutalainen sosialismin historioitsija ja päätoimittaja. Hän oli saksalaisen sosialistisen lehden "Vorwärtsin" Lontoon-kirjeenvaihtaja. Hänen isänsä oli Itävallan armeijan upseeri. Hän sai juutalaisen kasvatuksen.
Elämäkerta.
Beer muutti nuorena kotiseudultaan Saksaan, jossa hän ensin opiskeli ja tuli sitten 1892 "Magdeburger Volksstimmen" päätoimittajaksi. Jo kahdeksassa kuukaudessa hänet ehdittiin pidättää lehden päätoimittajana useita kertoja muun muassa armeijan ja viranomaisten loukkaamisesta, ja hän sai vankeustuomion. Koko vankeusajan hän opiskeli ja kirjoitti kahta artikkeliaan muinaisjuutalaisen lain taloudellisesta perustasta.
Vapauduttuaan Beer muutti 1894 painostuksen alla Englantiin, jossa hän opiskeli London School of Economicsissa 1895–1896. Hän siirtyi sieltä 1897 Pariisiin, jossa hän seurasi Dreyfusin tapausta, ja sitten vuosiksi 1898–1902 New Yorkiin, jossa hän työskenteli "Abendblattille" ja useille saksalaisille lehdille ja kirjoitti myös artikkeleita "Jewish Encyclopediaan".
Kun Eduard Bernstein lähti Saksaan, Beer palasi Englantiin "Vorwärtsin" kirjeenvaihtajaksi vuosiksi 1902–1912. Hän joutui ensimmäisen maailmansodan aikana 1915 karkotetuksi Saksaan ja toimi vuodet 1919–1921 "Die Glocken" päätoimittajana. Sen oli perustanut Alexander Parvus, joka siihen aikaan kuului SPD:n oikeaan siipeen (Lensch-Cunow-Haenisch-ryhmä). Omaelämäkerrassaan "Fifty years of International Socialism" Beer kirjoittaa, että hän pyrki muuttamaan lehden linjaa SPD:n äänitorvesta kulttuurin ja opetuksen suuntaan ja että Parvus erotti hänet siksi. Myöhemmin hän työskenteli ensin David Rjazanovin pyynnöstä Moskovassa 1927–1929 Marx-Engels-instituutissa ja sen jälkeen Institut für Sozialforschungissa Frankfurt am Mainissa. Hän emigroitui Lontooseen 1933 natsien noustua valtaan ja hänen perheensä tuhouduttua.
Pearl (vuoden 2022 elokuva)

Pearl (lisäotsikolla An X-traordinary Origin Story) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka on ohjannut Ti West. West käsikirjoitti elokuvan yhdessä Mia Gothin kanssa, joka myös esittää elokuvan nimiroolia. Muita rooleja esittävät David Corenswet, Tandi Wright, Matthew Sunderland ja Emma Jenkins-Purro. Elokuva on esiosa saman vuoden keväällä ensi-iltansa saaneelle elokuvalle "X".
"Pearl" sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2022. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat eritysesti Mia Gothin roolisuoritusta. Elokuvasarjan kolmas osa sekä "X":n jatko-osa, "MaXXXine", on tuotannossa.
Sirhind Fatehgarh Sahib

Sirhind Fatehgarh Sahib on kaupunki Intian Punjabin osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuonna 2011 58 097.
Maantiede.
Sirhind Fatehgarh sijaitsee Intian Punjabin osavaltion itäosassa Fatehgarh Sahibin piirikunnassa.
Historia.
Sirhindin varhainen historia tunnetaan huonosti, mutta paikkakunnalla on ollut pitkä historia jo ennen islamilaista keskiaikaa. Joitakin mainintoja paikkakunnasta tehdään lähinnä ennustuksia käsittelevässä teoksessa "Prashartantara" ja siihen perustuen Varahamihiran teoksessa "Brihat samhita". Varhainen nimi paikkakunnalle oli Satudar Desh. Nimi Sirhind muodostuu sanoista sir-Hind, eli vapaasti kääntäen "Intian pää" viitaten sen strategiseen sijaintiin. Kaupunki oli rajapaikkakunta osana Palan valtakuntaa.
Varsinaisesti kaupungista tuli tärkeämpi paikkakunta islamilaisten ghuridien valtakaudella. Se kasvoi edelleen etenkin Delhin sulttaani Firuz Šah Tughluqin valtakaudella. Myöhemmin kaupunki oli samaa sulttaanikuntaa hallineen Lodi-dynastian hallitsija Bahlul Lodin kruunajaispaikka vuonna 1451. Kaupunki jatkoi kasvuaan mogulien valtakaudella, mutta sen päättyessä 1700-luvun lopulla alkoivat sikhien iskut sitä vastaan. Kaupungista tuli lopulta osa Patialan ruhtinaskuntaa. Patialasta tuli puolestaan brittiläinen protektoraatti vuonna 1809. Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 Patialasta tuli osa itsenäistynyttä Intiaa.
Väestö.
Vuoden 2011 Intian väestönlaskennan mukaan Sirhind Fatehgarh Sahibin asukasluku oli 58 097. Sen asukkaista 50,55 % oli sikhejä, 45,86 % hinduja ja 2,81 % muslimeja.
Marmorioravanmarja

Marmorioravanmarja ("Maianthemum dilatatum") on oravanmarjojen ("Maianthemum") sukuun kuuluva kasvilaji. Se muodostaa kasvustoja ja voi kasvaa noin 40 cm korkeaksi. Kussakin varressa on yhdestä kolmeen lehteä, jotka voivat kasvaa 10 cm pitkiksi. Lehdet ovat sepiviä, kiiltäviä ja selväsuonisia. Lehtien muoto vaihtelee herttamaisesta nuolimaiseen. Kukat kehittyvät lieriömäiseksi rykelmäksi varren päähän ja yksittäiset kukat ovat pieniä ja valkoisia. Kukista kehittyvät marjat ovat pyöreitä ja aluksi ruskeanpunaisia ja vihreätäpläisiä, mutta muuttuvat kypsyessään punaisiksi.
Marmorioravanmarja kasvaa metsänpohjalla tavallisesti varjoisissa kosteissa tai märissä metsissä. Toisinaan se on metsänpohjan valtalaji, etenkin Pohjois-Amerikan länsirannikon sitkankuusimetsissä. Lajia tavataan Pohjois-Amerikan länsirannikolla Alaskasta Kaliforniaan lähinnä rannikon läheisyydessä alavilla tai melko alavilla alueilla. Brittiläisen Kolumbian, Washingtonin, Oregonin ja Idahon osavaltioissa marmorioravanmarjaa tavataan rannikon ohella myös hieman enemmän sisämaassa.
Monet Pohjois-Amerikan länsirannikon alkuperäiskansat ovat käyttäneet marmorioravanmarjaa erilaisiin tarkoituksiin. Kasvin marjoja on syöty ja kasvin lehtiä sekä juuria on käytetty lääkintään.
Ilja Rautsi

Ilja Rautsi (s. Ilomantsi) on suomalainen käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja dramaturgi.
Ilja Rautsi on aloittanut käsikirjoitusopinnot Taideteollisessa korkeakoulussa vuonna 2006. Rautsi toimi vuosia Helsingin Sanomien NYT-liitteen televisiossa esitettävien elokuvien kriitikkona. Rautsi on profiloitunut käsikirjoittajana kauhuun ja niin sanottuun genre-elokuvaan. 
Rautsin ensimmäinen pitkän elokuvan käsikirjoitus oli Oskari Pastilan suomalaisia showpainijoita käsitellyt dokumenttielokuvan "Spandex Sapiens" (2015). Ensimmäiset Rautsin omat ohjaustyöt olivat kantaaottavaa kauhua edustaneet lyhytelokuvat "Helsinki Mansplaining Massacre" (2018) ja "Night of the Living Dicks" (2022). 
Rautsin kahden ensimmäisen pitkän näytelmäelokuvan käsikirjoitukset ovat olleet suomalaisittain hyvin korkean budjetin genre-elokuvia. "Pahanhautoja" (2021) on kauhuelokuva ja "Veden vartija" (2022) tieteiselokuva. "Pahanhautoja" on Rautsin alkuperäiskäsikirjoitus ja "Veden vartija" perustuu Emmi Itärannan yli 20 kielelle käännettyyn "Teemestarin kirja" -romaaniin.
Kino Piispanristi

Kino Piispanristi on 286-paikkainen elokuvateatteri Piispanristin kaupunginosassa Kaarinassa. Teatteritoiminnasta vastaa Cinemahouse. 
Teatteri perustettiin helmikuussa 2017, ja vuonna 2021 teatterin tiloja laajennettiin kahdesta salista neljään. Kaksi uudempaa salia ovat niin kutsuttuja premium-tason saleja, joissa on kiinnitetty erityistä huomiota muun muassa kuvanlaatuun ja äänentoistoon. Suomen elokuvasäätiö tuki teatterin laajennusurakkaa.
Teatteriin on esteetön pääsy.
Guy Bonnet

Guy Bonnet (1945 Avignon – 8. tammikuuta 2024 Montpellier) oli ranskalainen laulaja-lauluntekijä. Bonnet on edustanut Ranskaa Eurovision laulukilpailussa kahdesti. Vuonna 1970 Bonnet kilpaili kappaleella "Marie-Blanche", joka sijoittui jaetulle neljännelle sijalle 12 kilpailijan joukosta. Vuonna 1983 Bonnet sijoittui kahdeksanneksi kappaleella "Vivre". Bonnet myös sävelsi Ranskan vuoden 1968 edustuskappaleen "La source", jonka esitti Isabelle Aubret.
Sara Hildén -akatemia

Sara Hildén -akatemia on Tampereella sijaitseva vapaa-ajan oppilaitos, joka antaa kuvataiteen perusopetusta lapsille ja nuorille sekä laajan oppimäärän mukaista opetusta aikuisille. Akatemian toiminta perustuu Lakiin taiteen perusopetuksesta (633/1998) ja sen opetussuunnitelma on hyväksytty Tampereen kaupungin kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnassa. Tampereen kaupunki ylläpitää akatemiaa, ja se kuuluu itsenäisenä yksikkönä Tampereen seudun työväenopistoon. Alun perin Tampereen kaupungin lasten ja nuorten kuvataidekoulu -nimellä toiminut koulu aloitti toimintansa vuonna 1982. Koulun tarjoama maksullinen opetus toteutetaan kuvataideopettajien, kuvataiteilijoiden ja visuaalisen alan ammattilaisten toimesta.
Koulun rehtorina toimii Maija-Liisa Gröhn.
Masset

Masset on pikkukaupunki Kanadan länsirannikon edustalla sijaitsevan Haida Gwaiin saariston suurimman saaren, Grahaminsaaren pohjoispäässä. Masset on Haida Gwaiin vanhin kunta. Massetissa elää vajaat tuhat asukasta.
Historia.
Masset nimettiin alun perin Graham Cityksi kesäkuussa 1909 presidentti Graham Steamshipin mukaan. Sittemmin Graham Cityä alettiin kutsua New Massetina (Uutena Massetina), sillä se sijaitsi muutama kilometri etelään vanhasta haidakylästä, jota nimitettiin Old Massetiksi (Vanhaksi Massetiksi). Nimi Masset tulee saarille ensimmäisten laivojen mukana saapuneen Masseta-nimisen virkamiehen mukaan. Masseta kuoli saarilla ja hänet haudattiin pienelle saarelle, jonka edustalle hänen laivansa oli ankkuroitu. Saarilla alun perin eläneet haidat nimesivät tuon pienen saaren Massetan mukaan, joskin nimi oli hankalaa ääntää, ja nimi muuntui muotoon Mah-sh-t. Tästä geologi ja luonnontieteilijä George M. Dawson muotoili pikkusaarelle nimeksi Maast vuonna 1878.
Liikenneyhteydet.
Massetissa on lentokenttä, jonne on suoria lentoja muun muassa Vancouverista sekä Prince Rupertista. Prince Rupertista on myös lauttayhteys Haida Gwaiin saarille.
Nähtävyyksiä ja paikkoja.
Massetin nähtävyyksiä ovat vuonna 1912 rakennettu ja edelleen käytössä oleva anglikaanikirkko St. Paul's Anglican Church sekä vanha koulutalo ja sairaala, jotka on myös rakennettu lähes samoihin aikoihin 1910-luvulla.
Lisäksi Massetin pohjoisranta on näkemisen arvoinen. Rannalta voi löytää muun muassa akaattia. Massetin lähialueilla voi myös vaeltaa, retkeillä ja kalastaa. Noin viiden kilometrin päässä Massetista sijaitsee toinen Haida Gwaiin saariston kahdesta golfkentästä.
Oceanário de Lisboa

Oceanário de Lisboa on Lissabonissa, Portugalissa toimiva julkinen valtameriakvaario. Se on avattu vuonna 1998.
Oceanário de Lisboa koostuu kahdesta rakennuksesta: alkuperäisestä Edifício dos Oceanosista ja uudemmasta Edifício do Marista. Niitä yhdistää laaja etupiha-alue. Oceanário de Lisboassa käy vuosittain noin miljoona vierailijaa. Se on Euroopan ensimmäinen julkinen akvaario, jolle on myönnetty ISO 9000- ja 14011- sekä EMAS-sertifikaatiot.
Akrítas

Akrítas () eli Kávo Gkállo (Κάβο Γκάλλο) on niemi Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se on Peloponnesoksen kolmannen ja läntisimmän niemimaan eteläkärki, ja työntyy Joonianmereen. Hallinnollisesti niemi kuuluu Pýlos-Néstoraksen kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.
Niemenkärjen edustalla sijaitsee Venétikon saari ja länsipuolella Messenian Oinoússes -saariryhmän muut saaret. Niemi ja saaret muodostavat yhteisen Natura 2000 -alueen.
Chelonítis

Chelonítis (), antiikin Khelonatas (, ), on niemi Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se on Peloponnesoksen länsipää ja pistää Joonianmereen. Hallinnollisesti niemi kuuluu Andravída-Kyllínin ja Pineióksen kuntiin Eliin alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella.
Keskiajalta lähtien niemi on tunnettu myös nimellä "Chlemoútsi" (Χλεμούτσι), jonka se sai Chlemoútsin linnasta. Venetsialaiset tunsivat niemen pohjoisemman kärjen lähellä nykyistä Kyllíniä nimellä "Capo Glarenza" ja eteläisemmän kärjen nimellä "Capo Tornese". Antiikin aikana nimi Khelonatas vaikuttaa viitanneen joskus vain viimeksi mainittuun, mutta usein se viittasi koko Chlemoútsin niemeen.
Pineiós-joen suu sijaitsee niemenkärjen eteläpuolella. Antiikin aikana joen päähaara laski ilmeisesti niemenkärjen pohjoispuolelle. Niemimaan pohjoisenpuoleinen lahti tunnettiin antiikin aikana Kyllenenlahtena ja eteläpuoleinen lahti Khelonataksenlahtena (lat. "Chelonatas Sinus", myös nykyisin "Chelonítis kólpos", Χελωνίτης κόλπος).
Drépano (Akhaia)

Drépano (), antiikin Drepanon (), on niemi Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se on niemimaan pohjoisin kohta, ja työntyy Korintinlahteen noin seitsemän kilometriä länteen Ríon ja Antírrion välisestä salmesta ja nykyisestä Ríon–Antírrion sillasta. Hallinnollisesti niemi kuuluu Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen.
Drépanon niemenkärki on pitkä, kapea, matala ja hiekkainen. Sen juuressa on majakka. Antiikin aikana Strabon sekoitti Drepanonin Rhioniin eli nykyisen Ríon paikkaan. Pausanias yhdisti niemen nimen Kronoksen sirppiin, mutta sama nimi esiintyy antiikissa monien muidenkin matalien, hiekkaisten sirpinmuotoisten niemien nimenä.
Karaburun (Albania)

Karaburun (), antiikin Akrokeraunia (, myös ; ), on niemi Albaniassa. Se muodostaa maan läntisimmän pisteen mantereella. Niemen pituus on noin 16 kilometriä, leveys noin 3–5 kilometriä ja suurin korkeus noin 800 metriä merenpinnasta laskettuna. Niemen ja mantereen väliin jää Vlorënlahti eli Auloninlahti.
Karaburunin niemi on Albanian eteläosien poikki kulkevien Keraunisten vuorten jatke. Joskus myös vuoria kutsutaan Akrokeraunisiksi vuoriksi, mutta varsinaisesti jälkimmäinen nimi viittaa niemeen. Niemi on tunnettu myös nimellä "Glossa", ”Kieli”. Italialaiset ovat kutsuneet niemeä samaan viittaavalla nimellä "Linguetta". Karaburunin niemestä pohjoiseen meri on Adrianmerta ja etelään Joonianmerta.
Niemellä on lukuisia luolia. Niistä tunnetuimpiin lukeutuu Haxhi Aliun luola, joka on Albanian suurin meriluola.
Karaburun

Karaburun (turkkia: ”Musta niemi”) voi viitata seuraaviin:
Stanislav Ljudkevytš

Stanislav Pylypovytš Ljudkevytš (; 24. tammikuuta 1879 Jarosław – 10. syyskuuta 1979 Lviv) oli ukrainalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä.
Ljudkevytš opiskeli Lvivin yliopistossa ukrainalaisen ja klassisen filologian tiedekunnassa vuosina 1897–1901. Hän pääsi Ševtšenkon tieteellisen seuran etnografiseen komissioon, jossa hänen päätehtävänsä oli galitsialais-ukrainalaisten kansanlaulujen transkribointi ja niistä laaditun kaksiosaisen kokoelman (1906–1907) toimittaminen. Ljudkevytš opiskeli musiikkia muun muassa Wienissä Guido Adlerin johdolla ja väitteli musiikin tohtoriksi. Hän oli yksi Lvivin konservatoriota edeltäneen Mykola Lysenko -instituutin perustajista ja johti sitä vuosina 1908–1914. Hän oli vuosina 1939–1972 konservatorion teorian ja sävellyksen laitoksen johtaja ja professori.
Ljudkevytš sai vuonna 1964 Ševtšenkon palkinnon, vuonna 1969 Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen ja vuonna 1979 Sosialistisen työn sankarin arvonimen. Hän yhdisti sävellystyönsä musiikkitieteelliseen tutkimukseen ja julkaisi sävellystensä ohella muun muassa oppikirjoja. Ljudkevytš toimi myös kuoronjohtajana ja teki yhteistyötä useiden eri kuorojen kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu sinfonisia teoksia (joista monessa on mukana kuoro), oopperaa, kuoroteoksia, kamarimusiikkia, yksinlauluja ja kansanlaulusovituksia.
Ljudkevytš kuoli 100-vuotiaana ja tuli haudatuksi Lytšakivin hautausmaalle.
Kerí (järvi)

Kerí ( eli Λίμνη Κερίου, "Límni Keríou") on järvi Zákynthoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläosissa lähellä Laganáksenlahden rantaa, noin 20 kilometriä etelälounaaseen Zákynthoksen kaupungista. Järven pinta-ala on 0,282 neliökilometriä, mutta nykyisin se on soinen ja kesäaikaan käytännössä kokonaan kuiva. Järven rannalla sijaitsee siitä nimensä saanut kylä Límni Keríou, ja kauempana Kerín kylä.
Kerí-järvi tunnetaan siitä tihkuvasta maaöljystä tai piestä, mikä liittyy seudun tuliperäisiin ilmiöihin. Saaren pikilähde mainitaan jo antiikin aikana. Herodotos antaa siitä tarkan kuvauksen, ja myös Plinius vanhempi mainitsee sen.
Järven alue on osa Zákynthoksen merikansallispuistoa sekä Laganáksenlahden Natura 2000 -aluetta.
Kirjotäplätorkkuja

Kirjotäplätorkkuja ("Mogurnda variegata") tai kirjotorkkuja on torkkujien heimoon (Eleotridae) kuuluva äärimmäisen uhanalaiseksi arvioitu tokkokalalaji.
Kirjotäplätorkkujan maksimipituus on 13 senttimetriä.
Kirjotäplätorkkuja elää Papua-Uuden-Guinean eteläisellä ylänköalueella Kutubujärvessä, kapealla vyöhykkeellä lähellä järven rantoja. Teollisuuden päästöt, vieraslajit ja ylikalastus ovat vaikuttaneet sen uhanalaisuuteen.
Kókkines Límnes

Kókkines Límnes (, ”Punaiset järvet”), myös Ágios Prokópioksen laguunit (Λιμνοθάλασσες Αγίου Προκοπίου, "Limnothálasses Agíou Prokopíou"), on kolmen suolajärven ryhmä Náxoksen saarella Kreikassa. Ne sijaitsevat lähellä saaren itärannikkoa ja Ágios Prokópioksen kylää, noin neljä kilometriä lounaaseen Náxoksen kaupungista. Järvissä on vettä vain osan vuodesta. Niiden yhteispinta-ala on noin 0,07 neliökilometriä.
Järvet ovat osa saaren eteläosia laajalti käsittävää Natura-aluetta. Noin kilometrin järvistä koilliseen sijaitsee Náxoksen suolajärvi.
Bernt Johan Collet

Bernt Johan Holger Collet (s. 23. marraskuuta 1941 Kööpenhamina) on tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1981–1990 ja toiminut Tanskan puolustusministerinä 1987–1988.
Mikró Émvolo

Mikró Émvolo () eli Karampournáki (Καραμπουρνάκι, transl. myös "Karamburnaki") eli Mikró Karampournoú (Μικρό Καραμπουρνού) on niemi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Niemi pistää Thermaïkóslahteen Thessalonikin kaupungin eteläpuolella ja kuuluu Kalamarián kuntaan Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Karampournáki on myös niemellä sijaitseva Kalamarián kaupungin kaupunginosa. Nimi Karampournáki tulee turkin sanoista "kara burun", ”musta niemi”, sekä kreikan diminutiivipäätteestä "-aki".
Niemeltä on tehty arkeologisia löydöksiä. Paikkaa on arveltu antiikin ajan Thermen kaupungin paikaksi. Niemen kärjessä sijaitsee Palatáki-nimellä tunnettu uusklassinen huvila.
Moustós

Moustós (, myös Λίμνη του Μουστού/Μελιγκού/Μελιγού, "Límni tou Moustoú/Meligkoú/Meligoú") on laguunimainen järvi Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Vóreia Kynourían kunnassa Arkadian alueyksikössä noin 2,8 kilometriä kaakkoon Ástroksen kaupungista. Järvi jakaantuu nykyisin kahteen osaan, varsinaiseen Moustóksen järveen sekä Cherrónisoksen järveen, joiden yhteinen pinta-ala on laajimmillaan noin 0,85 neliökilometriä.
Moustóksen kosteikkoalue on syntynyt Vrasiátis-joen ja karsilähteiden vesistä, ja kytkeytyy myös hieman pohjoisempana sijaitseviin Tános-joen suiston kosteikkoihin. Kosteikko jakaa Thyreatikín eli Thyrean tasangon kahteen osaan, pohjoisempaan Ástroksen tasankoon ja eteläisempään Ágios Andréaksen tasankoon. Varsinainen Moustóksen järvi on yhdistetty mereen kahdella keinotekoisella kanavalla. Cherrónisoksen järvi, joka muodostuu kappaleesta Vrasiátiksen alkuperäistä uomaa, on suoraan yhteydessä mereen. Niiden ympäristössä on paljon soista maastoa.
Järvi on aiemmin ollut huomattavasti suurempi ja käsittänyt vielä ennen 1950-lukua noin 2,5 neliökilometrin alueen, mutta suuri osa siitä on muutettu maanviljelysmaaksi. Kosteikkoa kuivattiin 1800-luvulta lähtien malariaongelman vuoksi. Noin kaksi kilometriä etelään Parálio Ástroksesta sijaitsee Pórtes eli järven vanha ”Portti”, toisin sanoen sen kanavan jäänteet, jonka kautta laajempi järvi oli yhteydessä mereen.
Kosteikkoalue muodostaa Natura 2000 -alueen.
Náxoksen suolajärvi

Náxoksen suolajärvi () on laguunimainen suolajärvi Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee lähellä saaren itärannikkoa Ágios Geórgioksen lahden pohjukassa noin 2,5 kilometriä lounaaseen Náxoksen kaupungista. Järven pinta-ala on noin 0,8 neliökilometriä. 
Náxoksen suolajärvi on Kykladien saarten suurimpia järviä ja merkittävimpiä kosteikkoalueita. Se on tärkeä lintualue. Järvi saa vetensä pääosin Zas-vuoren sadevesistä, ja se on lähes kuivana elo–lokakuussa. Entisaikaan järveä käytettiin suolantuotantoon ja kalankasvatukseen. Aiemmin järvi oli laajemmin yhteydessä mereen, mutta sittemmin se on erotettu merestä selvemmällä pengerryksellä, jonka läpi kulkee ainoastaan kapea kanava mereen.
Heti järven itäpuolella sijaitsee Náxoksen lentoasema, joka rakennettiin järven itäosan päälle vuonna 1985. Tätä ennen järvi oli lähes kaksi kertaa suurempi. Meressä suolajärven edustalla sijaitsee Mantón saari. Järvestä noin kilometrin lounaaseen sijaitsevat Kókkines Límnes -suolajärvet, jotka tunnetaan myös Ágios Prokópioksen laguuneina.
Zógklos

Zógklos (), antiikin Koryfasion (, ), on niemi Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Navarínonlahden pohjoislaidalla lähellä Pýloksen kaupunkia.
Zógkloksen niemen itäpuolella sijaitsee Giálovan laguuni eli Ntivári, ja eteläpuolella Sfaktirían saari. Niemen itärannikolla on hevosenkengänmuotoinen Voïdokoilián ranta.
Antiikin ajan Pyloksen kaupunki sijaitsi Koryfasionin niemellä. Niemellä sijaitsee kaupungin akropolis eli nykyinen Palaiókastro tai Palaionavaríno, sekä niin kutsuttu Nestorin luola. Nimen Koryfasion niemi sai spartalaisilta. Venetsialaiset käyttivät niemestä nimiä "Capo Zonchio" ja "Capo Zunchi".
Erhard Kuusisto

Erhard Kuusisto (31. lokakuuta 1870 Orivesi – 19. elokuuta 1958 Keuruu) oli suomalainen piirtäjämestari ja baptistisaarnaaja. Kuusisto toimi yhteensä 35 vuoden ajan Turun baptistiseurakunnan saarnaajana.
Elämäkerta.
Erhard Kuusisto syntyi vuonna 1870 Orivedellä. Kuusisto haki opiskelemaan Tampereen teknilliseen kouluun ja toimi valmistumisen jälkeen piirtäjänä Mathildedalin konepajalla. Kuusisto muutti lyhyesti takaisin Tampereelle, minkä jälkeen hän muutti Turkuun missä hän toimi rautatien konepajalla eläköitymiseen saakka.
Kuusisto tuli tunnetuksi Turun baptistiseurakunnan saarnaajana. Hän oli tullut uskoon 27-vuotiaana. Kuusisto toimi myös Suomen Baptistiyhdyskunnan pitkäaikaisena hallituksen jäsenenä.
Zíria

Zíria () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Matti Lehtonen (saarnaaja)

Matti Lehtonen (29. elokuuta 1900 Uurainen – 13. helmikuuta 1980 Kauhajoki) oli suomalainen baptistisaarnaaja. Lehtonen toimi Vaajakosken, Tampereen ja Kauhajoen baptistiseurakuntien johtajana.
Elämäkerta.
Lehtonen syntyi Uuraisilla vuonna 1900 ja oli nuoresta pitäen mukana Vaajakosken baptistiseurakunnan työssä. Vuonna 1928 hänet valittiin seurakunnan johtoon ja hän toimi tuossa tehtävässä 23 vuoden ajan. Vuonna 1946 Lehtonen muutti Tampereelle, jossa hän toimi yhdeksän vuoden ajan seurakunnan saarnaajana ja esimiehenä. Tampereelta Lehtoset muuttivat Kauhajoen Kainastolle, missä hän toimi seurakunnan johtajana aina sairastumiseensa asti. Elämänsä viimeiset yhdeksän vuotta Lehtonen oli halvaantunut.