tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tampereen murre

Tampereen murre on Tampereella puhuttu hämäläismurteiden sydänhämäläisiin murteisiin kuuluva suomen kielen murre. Peruspiirteiltään murre ei juuri poikkea muista hämäläismurteista, mutta siinä on muutamia sen niistä erottavia piirteitä.
Piirteet.
Tampereen murre eroaa monella tavoin yleissuomalaisesta ääntämyksestä. Murteen tunnusmerkkejä ovat muun muassa yleiskielestä poikkeavat r, l ja muutamat diftongit. Kaksois-l lyhentyy muutamissa sanoissa kuten "kylä" (kyllä), "täälä" (täällä) ja "siälä" (siellä). Tampereen murteessa esiintyy usein persoonapronominien pikapuhemuodot "mää" ja "sää", joita pidetään erityisen tamperelaisina, mutta ne eivät ole alun perin kuuluneet Tampereen seudun murteeseen. "Kuka"-, "ketkä"-merkityksiset pronominit lausutaan kuka ja "kekä / kekkä".
Kielinäyte.
Hilda Lammin (1873–1954) haastattelusta (vanhaa murretta):&lt;br&gt;
"Se on nyp Pyynikin tori ja sillon sanottiin Plassiks että kun... siäl_oli semmonen kaakinpuu" "kun sanottiin, jossa annettiin selkään. Hevosmarkkinat Plassilla 1890-luvulla. No oli joku" "nainen sitte — oliko se varraastanus sittej jottain, en minä siittä ollus selvillä, tait tehnym" "mutta —sinnem meni ihmisiä nin kovin kattoon ja... Minä sanon kotona että: ”Minäkin menen” —" "mutta äiteni kiälsi sano että: ”Älä me! Älä mek kattoon sinne” että ”sää ruppeet huanostiv" "voimaan!” Mutta minä menin vaan ja... Minä näin sittek kun se oli sinne ylhäällep puuhun" "köytetty ja sitä hakattiin niin suurilla raipoilla — ja se huusi nin mahrottomasti!"
Uutta murretta:&lt;br&gt;
"Joo kylä sillon ei ollu, ei ollum meinaam pulaa tosta kunka aika kuluu ei tarvinnuj jääräk kotiot" "telkkaria katteleen kun ei ollu, [joo] eikä palio ratioitakaa. Meilläkin ensimmäiner ratio" "vissiin oli kuv vanhemmat pojat meni töihin, soraj jäläkee, neljäkymmentäluvun alussa. Ja samatem" "polkupyärä tuli varmaan ensimmäinen, velipoika vanhempi osti kans tyäpalakoillaan, että määkis" "sitten opettelin ajaam miästempyärää siältä välistä, tankon alapualelta."
Mercedes-Benz Tourismo

Mercedes-Benz Tourismo on saksalaisen Mercedes-Benzin valmistama linja-auto. Se kuuluu Mercedes-Benzin tilausajomallistoon. Tourismoa on saatavana neljää eri koripituutta, mallimerkinnät ovat Tourismo, Tourismo M2, Tourismo M ja Tourismo L. Korien pituudet vaihtelevat 12,14 metrin ja 13,99 metrin välillä. Matkustajien kuljetuskapasiteetti on 49-57 paikkaa korimallista riippuen. 
Tourismon historiaa.
Tourismon ensimmäistä mallisukupolvea on valmistettu vuodesta 1996 lähtien. Tourismo on kokenut täydellisen uudistumisen vuonna 2007. Uudistuksen yhteydessä muun muassa kuljettajan alueen ergonomiaa parannettiin sijoittamalla vaihdevipu kojelautaan.
Jari Parantainen

Jari Parantainen on suomalainen bisneskirjailija ja luennoija, joka on kirjoittanut useita silloisen Talentumin julkaisemia ammattikirjoja. Hän toimi myös vuosina 1999–2004 Tekniikka &amp; Talous -lehden kolumnistina. Lokakuusta 2007 hän on kirjoittanut blogia "Pölli tästä", joka valittiin Digitodayn "Blogit kunniaan 2008" -kilpailun ammatti- ja teknologiablogien voittajaksi.
Parantainen valmistui vuonna 1989 diplomi-insinööriksi sähköosastolta Oulussa. Hän on toiminut tuotepäällikkönä, tuotekehittäjänä sekä mainostoimiston ja ohjelmistoyritysten johtotehtävissä. Hänen yrityksensä Noste Oy (1996-) on erikoistunut asiantuntijapalvelujen ja huipputekniikan tuotteistamiseen. Hän pitää eri aiheista luentotilaisuuksia mm. Ratekoulutus Oy:n kautta.
Stoalaisten ristiriitaisuuksista

Stoalaisten ristiriitaisuuksista (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIII, 72) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu stoalaisia vastaan.
Plutarkhoksen teos käsittää 47 lukua. Se pyrkii nimensä mukaisesti osoittamaan, että stoalaisten ja erityisesti Khrysippoksen väitteet sisältävät ristiriitaisuuksia tai ovat ristiriidassa heidän omien tekojensa kanssa. Plutarkhos haluaa osoittaa, että Khrysippos puhuu mitä tahansa mitä hänen päähänsä sattuu tulemaan. Plutarkhos hyödyntää tässä epikurolaisten stoalaisia vastaan esittämiä argumentteja.
Kritiikki oli stoalaisia vastaan erityisen purevaa siksi, että he nimenomaan esittivät oppinsa olevan johdonmukainen ja sen näkyvän todellisen stoalaisen viisaan omassa käytännön elämässä. Plutarkhos aloittaa käsittelemällä juuri stoalaisten elämän ja heidän oppinsa välisiä ristiriitaisuuksia. Jotkut stoalaiset esimerkiksi vetäytyivät politiikasta, josta kirjoittivat paljon, ja elivät enemmän epikurolaiseen tapaan. Jotkut puolestaan osallistuivat politiikkaan, mutta toteuttivat sitä ristiriidassa omien oppiensa suhteen. Plutarkhos väittää, että mitä tuli uskonnolliseen elämään, stoalaiset opit olivat vielä suuremmassa ristiriidassa heidän käytäntöjensä kanssa kuin epikurolaisilla.
Plutarkhos käsittelee myös ristiriitoja itse stoalaisessa filosofiassa, kuten etiikassa hyveitä koskevassa näkemyksessä; siinä, tuleeko käyttää dialektiikkaa ja kuunnella kunkin puolen mielipiteitä vai voiko tuomion julistaa ilmankin; ja missä järjestyksessä logiikkaa, etiikkaa, fysiikkaa ja teologiaa tulisi opiskella.
Plutarkhos arvosteli stoalaisten näkemyksiä myös useissa muissa teoksissaan. Jo nimeltäänkin stoalaisia vastaan olivat suunnatut tutkielmat "Stoalaisilla on järjenvastaisempia väitteitä kuin runoilijoilla" ja "". Lampriaan tekemän Plutarkhoksen teosten luettelon mukaan Plutarkhos kirjoitti myös epikurolaisia vastaan vastaavan nimisen teoksen, "Epikurolaisista ristiriitaisuuksista", mutta siitä ei ole säilynyt mitään. Kyseisessä teoksessa Plutarkhos on saattanut puolestaan käyttää stoalaisten argumentteja epikurolaisia vastaan.
Vaara-asutus

Vaara-asutus on asutusta, jossa talouskeskukset ovat yksikseen tai ryhmissä pienten peltoalueiden yhteydessä yleensä vaarojen laeilla. Asutusmaantieteellisistä kylätyypeistä sitä vastaa vaarakylä. 
Vaarakyliä on muun muassa Pohjois-Savossa, Pohjois-Karjalassa ja Kainuussa, jotka ovat osa Vaara-Suomea. Näistä Pohjois-Karjalan vaarakylät on määritelty yhdeksi Suomen kansallismaisemista. Pohjois-Karjala on paikoittain hyvin autiota seutua ja vaarakylät voivat olla asukasluvultaan ja pinta-alaltaan hyvin pieniä. 
Myös Vaara-Suomen ulkopuolella asutustyyppiä esiintyy paikoin. Tällöin siitä käytetään nimitystä mäkiasutus. Eräs mäkiasutuksen alue eteläisessä Suomessa on Tammelan ylänkö, ja mäkiasutusta esiintyy myös esimerkiksi Etelä-Pohjanmaan Lehtimäellä ja Pyhännän Tavastkengässä Suomenselällä.
Marco Andreolli

Marco Andreolli (s. 10. kesäkuuta 1986 Ponte dell'Olio) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Chievo Veronaa. Hän on edustanut Italiassa ammattilaisena kuutta eri seuraa ja pelannut lainalla hetken aikaa myös Espanjassa. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Andreolli on Padovan kasvatti, joka siirtyi jo juniori-ikäisenä Internazionaleen. Siellä hän teki ensiesiintymisensä pääsarjassa huhtikuussa 2006 ottelussa Regginaa vastaan. Heinäkuussa 2007 Andreolli siirtyi Romaan. Kauden 2007–2008 jälkipuoliskon hän pelasi lainalla Serie B:n Vicenzassa. Kesällä 2008 Roma lainasi hänet kaudeksi 2008–2009 Serie B:hen nousseeseen Sassuoloon. Kesällä 2010 Andreolli siirtyi Romasta Chievoon ja kesällä 2013 Chievosta takaisin Internazionaleen.
Andreolli on pelannut Italian maajoukkueessa yhteensä 34 poikien ja nuorten maaottelua.
Päivitetty 8. elokuuta 2015.
Saavutukset.
Internazionale
Juliana Pasha

Juliana Pasha (s. 20. toukokuuta 1980 Tirana) on albanialainen laulaja. Joulukuussa 2009 Pasha voitti 48. Festivali I Këngës -kilpailun ja näin hänestä tuli Albanian edustaja Oslossa pidettäviin Euroviisuihin vuonna 2010. Pasha esitti Euroviisuissa kappaleen nimeltä ”It’s All About You”, jolla hän sijoittui finaalissa kuudenneksitoista.
Lähteet.
Tšara (joki)

Tšara () on Oljokman sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä, Irkutskin alueella ja Sahan tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 851 kilometriä ja valuma-alue 87 600 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 900 kuutiometriä sekunnissa.
Tšara saa alkunsa Kodar-harjanteen etelärinteeltä, virtaa Tšaran kattilalaaksossa ja läpäisee Kodar-harjanteen muodostaen koskia. Tärkeimmät sivujoet ovat Žuja ja Tokko. Joki on liikennöintikelpoinen 416 kilometrin matkalla.
Joen varrella sijaitsee Tšaran kylä ja Novaja Tšaran taajama. Yläjuoksun ohittaa Baikalin–Amurin rautatie.
Petja Ilieva

Petja Ilieva (, s. 14. elokuuta 1975 Silistra, Bulgaria) on bulgarialaissyntyinen balettitanssija, joka tanssii Suomen Kansallisbaletissa.
Ura.
Ilieva aloitti baletinopiskelun kuusivuotiaana Silistran kaupungissa ja kymmenvuotiaana hän pääsi Vaganova-tekniikkaan perustuvaan Sofian balettikouluun. 18-vuotiaana hän sai kiinnityksen Bulgarian kansallisbalettiin, jossa tanssi vuosina 1993–1995. Vuosina 1995–1997 hän tanssi Rostockin baletissa, vuosina 1997–2000 Tanskan kuninkaallisessa baletissa, kaudella 2000–2001 Norjan kansallisbaletissa, ja vuoden 2001 syksystä lähtien Suomen Kansallisbaletissa. Ilieva nimitettiin 20. marraskuuta 2009 Suomen Kansallisbaletin tähtitanssijaksi.
Roolit.
Suomen Kansallisbaletissa: 
Muualla: 
Yksityiselämä.
Ilievan puoliso on suomalainen balettitanssija Aki Pakarinen, jonka hän tapasi tanssiessaan Rostockin baletissa. Parilla on tammikuussa 2008 syntynyt poika.
Wilfried Van Moer

Wilfried Van Moer (1. maaliskuuta 1945 – 24. elokuuta 2021) oli belgialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli yksi Belgian parhaista pelaajista 1960- ja 1970-luvuilla ja valittiin kolmesti Belgian liigan parhaaksi pelaajaksi.
Ura.
Van Moer aloitti pelaajauransa K.S.K. Beverenissä vuonna 1964, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna pääsarjatasolla pelanneeseen Royal Antwerpeniin. Hän työskenteli pelaajauransa ohella myös sähköasentajana. Antwerpenissä Van Moerin ura lähti kuitenkin todelliseen nousuun ja hänet valittiin jo 1966 liigan parhaaksi pelaajaksi. Antwerpenin päävalmentaja Harry Game siirsi Van Moerin laitahyökkääjän roolista keskikentälle, mikä osoittautui lopulta hänen uransa kannalta keskeiseksi muutokseksi, sillä keskikentällä hänestä tuli Jef Jurionin korvaaja Belgian maajoukkueessa.
Antwerpen putosi liigasta 1968 ja Van Moer jatkoi uraansa Standard de Liègessä. Van Moer juhli seuran kanssa kolmea perättäistä Belgian mestaruutta 1969–1971 ja tuli valituksi liigan parhaaksi pelaajaksi 1969 sekä 1970. Hän edusti seuraa kaikkiaan kahdeksan kautta ja pelasi 170 liigaottelua. Vuonna 1976 hän siirtyi FC Beringeniin ja moni uskoi Van Moerin uran olevan jo ehtoopuolella. Hän kuitenkin siirtyi 1980 kasvattajaseuraansa Bevereniin ja lopetettuaan maajoukkueuransa 1982 hän edusti vielä kaksi kautta Sint-Truidensea kunnes lopetti pitkän uransa 39-vuotiaana 1984.
Maajoukkuetasolla Van Moer edusti "Punaisia paholaisia" 57 maaottelussa vuosina 1966–1982. Hän debytoi lokakuussa 1966 maaottelussa Sveitsiä vastaan ja kuului tulevina vuosina vakiomiehistöön. Hän oli mukana MM-kisoissa 1970 ja teki kaksi maalia Belgian ainoassa voitokkaassa ottelussa El Salvadoria vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin Van Moer oli avainroolissa Belgian edetessä aina välieriin EM-kisoissa. Kisat olivat kuitenkin myös tuhota 27-vuotiaan Van Moerin uran, sillä hänen jalkansa murtui ottelussa Italiaa vastaan. Hän taisteli vuosia vammoja vastaan hakien vauhtia FC Beringenistä. Guy Thys näki 34-vuotiaassa Van Moerissa edelleen mahdollisuuden ja hän palasi maajoukkueseen 1979. Van Moer oli omilla maaleillaan takaamassa Belgian paikan EM-kisoissa 1980. Hän kuului turnauksen ehdottomaan parhaimmistoon ja oli roolillaan nostamassa Belgian sensaatiomaisesti hopealle noissa kisoissa. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi Euroopan parhaan jalkapalloilijan äänestyksessä. 
Van Moer jatkoi maajoukkueuraansa vielä MM-kisoihin 1982, joissa Belgian urakka päättyi toiselle kierrokselle. Hänen uransa viimeiseksi otteluksi jäi 0–3-tappioon päättynyt kamppailu Puolaa vastaan. 
Pelaajauransa jälkeen Van Moer toimi valmentajana vaatimattomalla menestyksellä. Belgian jalkapalloliitto palkkasi hänet valmennustehtäviin ja 1995 hänestä tuli Paul Van Himstin apuvalmentaja A-maajoukkueessa. Van Himstin potkujen jälkeen hänestä tuli 1996 maajoukkueen päävalmentaja. Van Moer ei kuitenkaan tullut toimeen pelaajien ja liiton kanssa, minkä seurauksena hänen pestinsä jäi vain viiden ottelun mittaiseksi. Tähän päättyi myös Van Moerin pitkä ura jalkapallon parissa.
Romed Baumann

 
Romed Baumann (s. 14. tammikuuta 1986 St. Johann in Tirol, Itävalta) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän siirtyi edustamaan Saksaa vuonna 2019. 
Baumann saavutti junioreiden MM-kilpailuissa kultaa syöksylaskussa 2004 sekä hopeaa pujottelussa ja syöksylaskussa 2006. Aikuisten MM-kilpailuissa hän on sijoittunut alppiyhdistetyssä seitsemänneksi Åressa 2007 ja kahdeksanneksi Val d'Isère'ssä 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurpujottelussa viidenneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli supersuurpujottelussa kuudes, syöksylaskussa neljäs, suurpujottelussa 11:s ja otti hopeaa joukkuekilpailussa. Schladmingissa 2013 hän sai pronssia superalppiyhdistetyssä ja sijoittui supersuurpujottelussa kahdeksanneksi. Hän oli alppiyhdistetyssä neljästoista Sotšin olympialaisissa 2014, neljäs Beaver Creekin / Vailin MM-kilpailuissa 2015, kahdestoista Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 ja neljästoista Åren MM-kilpailuissa 2019. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa supersuurpujottelusta. Syöksylaskussa hän oli neljästoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi.
Baumann kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2004. Ensimmäisen palkintokorokesijansa hän sai oltuaan toinen Reiteralmin superyhdistetyssä joulukuussa 2006. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti samassa lajissa Sestrieressä helmikuussa 2009. Alppiyhdistetyn maailmancupissa hän sijoittui kaudella 2008–2009 kolmanneksi. Joulukuussa 2009 hän oli kolmas Val d'Isère'n yhdistetyn kilpailussa. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui kolmanneksi Lake Louisen supersuurpujottelussa, toiseksi Val Gardenan syöksylaskussa ja kolmanneksi Kitzbühelin alppiyhdistetyn kilpailussa. Kaudella 2011–2012 hän oli toinen Kitzbühelin syöksylaskussa. Chamonix'ssa hän voitti superyhdistetyn ja oli toinen syöksylaskussa. Alppiyhdistetyn cupissa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2014–2015 hän oli toinen Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui toiseksi Soldeun maailmancupfinaalien syöksylaskussa.
Baumann voitti syöksylaskun Euroopan cupin kokonaiskilpailun kaudella 2005–2006. Hän on voittanut Itävallan mestaruuden suurpujottelussa 2007 ja 2008.
Novaja Tšara

Novaja Tšara () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Kalarin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšara-joen rannalla 16 kilometriä piirikeskuksesta Tšarasta etelään. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Tšitasta on rautateitse matkaa 1221 kilometriä. Asukkaita on 4 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1979 Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1986 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. 
Novaja Tšarassa toimii rautatieliikenteen ja kaivosteollisuuden yrityksiä. Taajamassa on keskikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, Kalarin piirin kotiseutumuseo, kirjasto ja piirisairaala.
Gold Cobra

Gold Cobra on nu metal -yhtye Limp Bizkitin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 28. kesäkuuta 2011.
"Gold Cobra" on yhtyeen ensimmäinen julkaisu alkuperäisellä kokoonpanolla vuonna 2000 julkaistun "Chocolate Starfish and the Hot Dog Flavored Water" -albumin jälkeen. Vuonna 2010 yhtye julkaisi kotisivuillaan kappaleet "Why Try" ja "Walking Away". Yhtyeen laulaja Fred Durst paljasti maaliskuussa 2011 Twitterissään, että he ovat tehneet kahta eri albumia, ja "Gold Cobran" julkaisun jälkeen on tulossa toinenkin albumi.
"Gold Cobra" -albumilla vierailevat muun muassa Lil Wayne, Gene Simmons ja Raekwon.
Tungokotšen

Tungokotšen () on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirin Tungokotšenin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Karenga-joen rannalla 150 kilometriä piirikeskuksesta Verh-Usuglista pohjoiseen. Asukkaita on 1000 henkeä (vuonna 2002).
Kylä on saanut alkunsa 1930-luvulla rakennetusta Vitimin–Oljokman kansallisen piirikunnan piirikeskuksesta. Vuonna 1938 Tungokotšenin piiri liitettiin Tšitan alueeseen. Vuonna 1976 piirin hallinnollinen keskus siirrettiin Verh-Usugliin.
Tungokotšenissa on keskikoulu, kerhotalo, kirjasto, sairaala ja postitoimisto. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Asukkaista noin 10 prosenttia on evenkejä.
Paul Van Himst

Paul Van Himst (s. 2. lokakuuta 1943) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Hän on yksi Belgian kaikkien aikojen parhaista pelaajista ja valittiin uransa aikana neljästi Belgian liigan parhaaksi pelaajaksi. Marraskuussa 2003 hänet nimettiin Belgian parhaaksi pelaajaksi 50 viimeisen vuoden ajalta. 
Ura pelaajana.
Van Himst aloitti uransa RSC Anderlechtissa vuonna 1959 ja pelasi seurassa kaikkiaan 16 kautta. Hän voitti näinä vuosinaan kahdeksan Belgian mestaruutta ja neljä cup-mestaruutta. Hän jätti seuran vuonna 1975, eli juuri ennen historiallista Cup-voittajien Cupin mestaruuteen päättynyttä kautta. Hän pelasi tämän jälkeen RWD Molembeekissa ja kakkosdivisioonassa K.S.C. Eendracht Aalstissa kunnes lopetti uransa vuonna 1977.
Belgian maajoukkueessa Van Himst esiintyi vuosina 1960–1974 kaikkiaan 81 A-maaottelussa ja teki 30 maalia. Hän oli pitkään yhdessä Bernard Voorhoofin kanssa eniten maaleja Belgian maajoukkueessa tehnyt pelaaja. Romelu Lukaku ohitti heidät maalintekijätilastossa marraskuussa 2017. Van Himst edusti "Punaisia paholaisia" MM-kisoissa 1970 ja oli mukana myös EM-pronssia 1972 voittaneessa joukkueessa. 
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Van Himst aloitti rakkaassa seurassaan RSC Anderlechtissa kesken kauden 1982/83. Hänen johdollaan RSC eteni UEFA Cupin loppuotteluun, jossa kukisti Sven-Göran Erikssonin luotsaaman SL Benfican 1–0. Liigassa Van Himst johdatti RSC:n mestariksi kaudella 1984/85, mutta sai potkut kesken seuraavan kauden.
RSC-pestinsä jälkeen Van Himst luotsasi RWD Molembeekia, kunnes nousi vuonna 1991 Belgian maajoukkuevalmentajaksi. Hänen johdollaan maajoukkue selviytyi MM-kisoihin 1994. Lopputurnauksessa "Punaiset paholaiset" etenivät toiselle kierrokselle, jossa taipuivat tiukan taistelun jälkeen Saksalle 3–2. Kun maajoukkue jäi rannalle EM-kisoista 1996 sai Van Himst potkut huhtikuussa 1996.
Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta

Vitimin–Oljokman kansallinen piirikunta () oli Venäjän SFNT:n Itä-Siperian aluepiirin yhteyteen 1930-luvulla kuulunut evenkien kansallinen itsehallintoalue. Sen pinta-ala oli 219 800 neliökilometriä.
Piirikunta perustettiin huhtikuussa 1931. Sen tavoitteena oli alkuperäisväestön siirtäminen kiinteisiin asutuksiin osana maatalouden kollektivisointia. Hallinnollinen keskus oli Vitimin sivujoen Kalakanin suussa sijainnut Ust-Kalakanin kylä (vuodesta 1933 Kalakanin taajama; nykyään autiona).
Piirikuntaan kuului neljä hallintopiiriä:
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan alueella asui 3 200 henkeä. Vuonna 1933 asukkaita oli 9 000, näistä 2 700 pohjoisten alkuperäiskansojen edustajia. Vuonna 1936 asukkaita oli 10 400 henkeä, joista 4 800 oli kullankaivajia ja 1 900 metsästäjiä ja kalastajia. Jälkimmäisistä suurimman osan muodostivat evenkit. Jakuutteja piirikunnassa oli vähän, noin 250 henkeä. Seudun perinteinen elinkeino oli poronhoito ja tärkein tulonlähde turkiseläinten metsästys.
Piirikunta lakkautettiin vuonna 1938 ja sen alue liitettiin Tšitan alueeseen (nykyinen Taka-Baikalian aluepiiri). Njukžan piiri liitettiin vuonna 1948 Amurin alueeseen.
Onko ”Elä huomaamattomana” hyvä ohje

Onko ”Elä huomaamattomana” hyvä ohje (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIV, 77) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu epikurolaisia vastaan.
Plutarkhoksen teos on muodoltaan lyhyt essee, joka koostuu seitsemästä luvusta. Teos on suunnattu nimensä mukaisesti erityisesti epikurolaista maksiimia ”elä huomaamattomana” (, "lathe biōsas") vastaan. Se oli eräs keskeisiä epikurolaisia elämänohjeita. Epikurolaisten mukaan onnellisuutta ei voitu löytää varakkuuden tai mahtavan yhteiskunnallisen aseman tai virkojen kautta, vaan ainoastaan kivun tai kärsimyksen puuttumisen ("aponia") ja mielenrauhan ("ataraksia") kautta. Oppiin kuului keskeisenä vetäytyminen julkisesta elämästä hillittyihin nautintoihin ystävien seuraan.
Plutarkhos hyökkää maksiimia vastaan kuudella tavalla:
Tuhkimo (cocktail)

Tuhkimo (Cinderella) on alkoholiton drinkki. Se valmistetaan sitruunamehusta, appelsiinimehusta, ananasmehusta, grenadiinista ja ginger alesta. Jotkut maustavat sen kahdella tai kolmella tipalla angostuuraa, mutta siinä on alkoholia. Se sekoitetaan shakerilla ravistamalla ja tarjoillaan yleensä jääpalojen kanssa highball- tai collins-lasista. Se saatetaan koristella hedelmänsiivuilla.
Magnesiumdiboridi

Magnesiumdiboridi (MgB2) on magnesiumin ja boorin muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Magnesiumboridilla on käyttöä halpana suprajohtavana materiaalina.
Rakenne ja ominaisuudet.
Magnesiumboridikiteillä on heksagonaalinen alkeiskoppi. Kide kostuu boorikerroksista, joiden välissä on magnesium-ionikerros. Boorikerrosten rakenne muistuttaa grafiitin rakennetta eli jokainen booriatomi on sitoutunut kolmeen muuhun booriatomiin. Magnesiumkerrokset voivat luovuttaa boorikerroksille elektronejaan. Magnesiumdiboridin suprajohtavuuden arvellaan johtuvan juuri boorikerroksien rakenteesta.
Magnesiumdiboidi on tunnettu materiaalina 1950-luvulta lähtien. Ensimmäiset tutkimustulokset sen suprajohtavuudesta julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 2001. Magnesiumboridilla havaittiin tapahtuvan Meissnerin ilmiö 39 kelvinin (–234 °C) lämpötilassa. Kriittistä lämpötilaa voidaan kasvattaa douppauksella. Magnesiumdiboridin douppaukseen on käytetty muun muassa hiiltä, alumiinia, piitä, sinkkiä, kuparia, berylliumia, kobolttia ja rautaa.
Valmistus.
Magnesiumboridia voidaan valmistaa kuumentamalla magnesium- ja boorijauhetta kovassa paineessa 700 °C:n lämpötilassa. Nykyään korkealaatuista magnesiumdiboridiohutkalvoa valmistetaan fysikaaliskemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä. Siinä magnesiummetallipinnalle suihkutetaan diboraanikaasua.
Käyttö.
Magnesiumdiboridista on jo valmistettu magneetteja, joita käytetään magneettikuvauslaitteissa.. Yhdisteen etu moniin muihin suprajohteisiin verrattuna on se, että se on niitä halvempi. Magnesiumdiboridin jäähdyttämiseen sen kriittiseen lämpötilaan voidaan käyttää nestemäistä vetyä, joka on halvempaa kuin helium. Metallimaisena yhdiste on helposti muokattava ja siitä voidaan valmistaa pitkiäkin kaapeleita edullisemmin kuin muista suprajohtavista materiaaleista.
Etuovi-lehti

Etuovi-lehti oli vuonna 2004 perustettu Tmi Hitbeatin Etuovi-internetpalvelujen asiakkaille, yhteistyökumppaneille ja sidosryhmille jaettava nelivärinen aikakauslehti, joka sisälsi ajankohtaista asiaa internetin maailmasta viihteellisellä otteella.
Painetun version 1 500 kappaleen painoksen lisäksi lehteä jaettiin lehden verkkosivuilla myös sähköisessä PDF-muodossa. 
Nykyään Etuovi-lehti on Alma Mediapartners Oy:lle rekisteröity tavaramerkki ja aputoiminimi.
21. armeijaryhmä

21. armeijaryhmä oli liittoutuneiden Luoteis-Euroopassa toiminut sotatoimiyhtymä toisessa maailmansodassa, joka muodostui pääasiassa brittiläisistä ja kanadalaisista joukoista. Armeijaryhmä perustettiin 9. heinäkuuta 1943 Britteinsaarilla tulevaa maihinnousua varten. Armeijaryhmä operoi SHAEF:n alaisuudessa Euroopassa kesäkuusta 1944 elokuuhun 1945, jonka jälkeen nimeksi muutettiin brittiläinen Reinin armeija ().
Normandia.
Komentajanaan kenraali (myöhemmin sotamarsalkka) Bernard Montgomery 21. armeijaryhmä oli vastuussa kaikista maajoukoista Normandian maihinnousussa. Maihinnousussa armeijaryhmän joukkoina olivat brittiläinen 2. armeija ja Yhdysvaltain 1. armeija. Kun enemmän joukkoja oli saapunut Ranskaan, niin Yhdysvaltain 1. armeija siirtyi perustetun 12. armeijaryhmän alaisuuteen ja Kanadan 1. armeija tuli 21. armeijaryhmän osaksi.
Eteneminen.
Normandian taistelun päättymisen jälkeen 21. armeijaryhmä oli rintamavastuussa vasemmasta laidasta liittoutuneiden edetessä kolmen armeijaryhmän voimin kohti Saksan rajaa.
Operaatio Market Garden.
Operaatio Market Gardenin tavoitteena oli ottaa haltuun saksalaisjoukkojen miehittämän Alankomaiden suurimpien jokien ylittävät sillat ja siten helpottaa liittoutuneiden etenemistä Saksaan. 21. armeijaryhmän yksiköt vastasivat operaation maahyökkäyksestä ja päävastuu oli brittiläisellä XXX armeijakunnalla.
Operaatio oli menestyksekäs Nijmegenissä sijaitsevan Waalin sillan valtaamiseen asti, mutta yleisesti sitä pidetään epäonnistuneena, koska Arnhemissa sijainnutta Reinin ylittävää siltaa ei onnistuttu valtamaan vaan brittiläinen 1. laskuvarjodivisioona tuhoutui lähes kokonaan.
Scheldtin taistelu.
Antwerpin valtauksen yhteydessä kaupunkiin ja sen satamaan johtavat väylät olivat jääneet saksalaisten haltuun. Koska sataman avaaminen oli tärkeää liittoutuneiden huollolle, Kanadan II armeijakunta suoritti operaatioita, joissa vesiväylien etelä- ja pohjoispuolet puhdistettiin saksalaisista joukoista. Walcherenin saari vallattiin maihinnousulla.
Ardennien taistelu.
Ardennien taistelu oli viimeinen merkittävä saksalaisten hyökkäys länsirintamalla toisessa maailmansodassa joulukuussa 1944. Taistelun aikana saksalaisten hyökkäyskiilan pohjoispuolelle jääneet Yhdysvaltain 1. ja 9. armeija alistettiin tilapäisesti 21. armeijaryhmälle.
Reininmaan sotaretki.
Liittoutuneiden joukot saavuttivat Reinin maaliskuussa 1945, jolloin 21. armeijaryhmä muodostui kolmesta armeijasta. Kanadan 1. armeija vapautti Alankomaiden pohjoisosan, brittiläinen 2. armeija valtaisi Luoteis-Saksaa ja vapautti Tanskan, Yhdysvaltain 9. armeija muodosti Ruhrin motin pohjoispuolen. 9. armeija siirrettiin takaisin 12. armeijaryhmän alaisuuteen 4. huhtikuuta 1945.
Reinin armeija.
Saksan antautumisen jälkeen 21. armeijaryhmä muodosti brittiläisten miehitysjoukkojen esikunnan Saksassa. Armeijaryhmän nimeksi muutettiin brittiläinen Reinin armeija (, BAOR) 25. elokuuta 1945.
Glenn Quinn

Glenn Martin Christopher Francis Quinn () oli irlantilainen näyttelijä, joka muistetaan Mark Healyn monivuotisesta roolista televisiosarjassa "Roseanne" ja Doylen roolista "Angelissa".
Quinn kasvoi Cabinteelyn lähiössä Dublinissa käyden koulua Clonkeen Collegessa ja soittaen rumpuja ja kitaraa paikallisissa yhtyeissä. Vuonna 1988 hän muutti äitinsä ja sisartensa kanssa Yhdysvaltoihin. Quinn palkattiin näyttelemään "Roseannen" kolmannelle tuotantokaudelle vuonna 1990 ja hän jatkoi roolissaan vuoteen 1997 asti. Vuonna 1992 hän esiintyi yhdessä pääosista lyhytikäiseksi jääneessä historiallisessa draamasarjassa "Covington Cross". Quinnin ensimmäinen elokuvarooli oli sivuosa rumpalina "Shoutissa" vuonna 1991, mutta sitä seuranneet elokuvat eivät saavuttaneet mainittavaa menestystä. Vuonna 1999 hän sai roolin "Buffy, vampyyrintappajan" spin-off-sarjasta "Angel", jonka ensimmäisellä tuotantokaudella hän esitti puolidemoni Doylea. Doylena Quinn pääsi poikkeuksellisesti käyttämään luontaista irlantilaista korostustaan.
Quinn kuoli joulukuussa 2002, 32-vuotiaana, ystävänsä luona North Hollywoodissa. Kuolinsyyksi varmistui tapaturmainen heroiinin yliannostus. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi vuonna 2002 ilmestynyt "R.S.V.P."
HMS Campbell (D60)

HMS Campbell (viirinumero D60) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Scott-luokan laivueenjohtaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin huhtikuussa 1917 Birkenheadistä Cammell Lairdilta, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1917. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1918 ja valmistui 21. joulukuuta 1918.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Atlantin laivastoon, mistä se siirrettiin 1925 reserviin. Alus palautettiin 1939 palvelukseen liikekannallepanossa. Sodan alussa aluksen takimmaista savuhormia lyhennettiin, jotta ilmatorjuntatykin ampuma-ala kasvaisi. Samalla aluksen keskellä ollut Q-tykki korvattiin kahdella naulan tykillä, jotka asennettiin kummallekin kyljelle.
Huhtikuussa 1940 alus partioi Clyden edustalla Norjan taisteluiden aikana. Alus oli lähinnä Pohjanmerellä saattuetehtävissä 16. ja 21. hävittäjälaivueissa. Aluksen X-torni poistettiin ja sen tilalle siirrettiin jo aiemmin aluksella ollut kolmen tuuman ilmatorjuntatykki. Komentosillan kummallekin puolelle asennettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykit. Etäisyysmittari ja vanhentunut tulenjohtojärjestelmä korvattiin tyypin 271 tutkalla ja lisäksi tyypin 290 tutka asennettiin maston huippuun. Lopulta aluksen kahden naulan tykkejä täydentämään asennettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä.
Helmikuussa alus osallistui operaatio Cerberoksen torjuntaan Saksan laivaston Brestissä olleiden alusten murtautuessa merelle. Alusten toimilla ei ollut kuitenkaan vaikutusta. Alus osallistui kesäkuussa 1944 Normandian maihinnousuun.
"Campbell" myytiin romutettavaksi 18. helmikuuta 1947.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Suuri-Ohta

Suuri-Ohta () on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin Krasnogvardeiskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Nevan oikealla rannalla. Etelässä Ohtajoki erottaa kaupunginosan Pienestä-Ohtasta.
1700-luvulla Nevan rannalle syntyi Ohtan telakan työntekijöiden asutuksia. 1800–1900-luvun alussa Suuri-Ohta oli Pietarin teollinen esikaupunki. Vuosina 1908–1911 rakennettu silta yhdisti sen kaupungin keskustaan. 1940-luvun lopussa ja 1950-luvulla rakennettiin uudelleen Nevan ranta-alue. 1960-luvulla rakennettiin Metallistov-prospekti, 1960–1970-luvuilla uudelleenrakennettiin Sverdlovskaja-rantakatu ja Krasnogvardeiskaja-aukio. Eteläosa on teollisuusaluetta.
HMS Witch

HMS Witch (viirinumero D89) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Thornycroftin valmistama parannellun W-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin tammikuussa 1918 vuosien 1918-1919 laivasto-ohjelman 13. tilauksessa John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta 1918. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1919, minkä jälkeen se hinattiin sotatoimien päätyttyä Devonportin telakalle viimeisteltäväksi. Alus valmistui maaliskuussa 1924.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Atlantin laivastoon, mistä se kuitenkin pian siirrettiin sisaralustensa kanssa Rosythiin reserviin.
Alus palautettiin 1939 palvelukseen toista maailmansotaa edeltäneessä liikekannallepanossa. Aluksen miehistö täydennettiin syyskuussa ja sen varastot täydennettiin. Se liitettiin 3. syyskuuta Rosythiin sijoitettuun 15. hävittäjälaivueeseen suojaamaan itärannikon saattueita.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Niki

Niki on miehen tai naisen etunimi. Se on kreikkalaisperäisen Nikolaos-nimen muunnos sekä Kreikassa naisennimenä myös Nike-nimen nykykreikkalainen muoto. Nikin nimipäivä on vuodesta 2010 alkaen 6. joulukuuta, Pyhän Nikolauksen muistopäivänä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Niki-nimen on saanut Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä noin 1 200 henkilöä, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1980 jälkeen.
Gunnar Alléen

Gunnar Alléen (12. syyskuuta 1885 Raisio – 11. lokakuuta 1930 Nokia) oli suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija.
Alléenin vanhemmat olivat maanviljelijä Arthur Karl Alléen ja Wilma Emelia Broberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta (Åbo samskola) 1904. 
Alléen oli toimittajana "Tidningen Östra Finland i Wiborg", "Åbo Tidning", "Politiken" ja "Östra Finland (Wiborg)" -lehdissä. Hän oli myös lyhyen aikaa Tammerfors Aftonbladin päätoimittajana. Hän julkaisi pakinoita ja kirjallisuusarvosteluja useissa ruotsalaisissa lehdissä, samoin kuin muutamia romaaneja ja novellikokoelmia. Viimeiset neljä vuotta hän asui Nokialla. Alléen tavattiin 11. lokakuuta 1930 kuolleena asuntonsa lattialta, kuolinsyynä oli luultavimmin sydänkohtaus.
Kolotesta vastaan

Kolotesta vastaan (; ) eli "Vastaus Koloteelle muiden filosofien puolustukseksi" on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIV, 76) kuuluva tutkielma, joka on suunnattu epikurolaisia vastaan.
Plutarkhoksen teos käsittää 34 lukua. Kirjoitus on Plutarkhoksen vastaus Epikuroksen oppilaan Koloteen muuten tuntemattomalle teokselle, jonka mukaan muiden filosofien kantojen mukaisesti on mahdotonta elää. Koloteen teos käsitteli seuraavien filosofien oppeja: Demokritos, Parmenides, Empedokles, Sokrates, Melissos, Platon, Stilpon, kyreneläiset ja Arkesilaos. Yleinen vika näillä filosofeilla Koloteen mukaan on, että heidän oppinsa tekevät mahdottomaksi suhtautua oikein ulkoisiin asioihin, mikä tekee elämästä mahdotonta.
Koloteen alkuperäinen teos on kadonnut, mutta Plutarkhoksen teos on kommentaari siitä kappale kappaleelta. Plutarkhos kuitenkin jättää Melissoksen käsittelyn pois, sekä käsittelee Empedokleen ennen Parmenidesta ja Platonin ennen Sokratesta.
Aiheesta muualla.
Teos:
Muuta:
Balei

Balei () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Unda-joen varrella 350 kilometriä Tšitasta itään. Kaupunki on Balein piirin keskus. Asukkaita on 13 000 henkeä (vuonna 2009).
1800-luvun lopussa seudulla oli kullanhuuhtojien ja Taka-Baikalian kasakoiden asutuksia. 1920-luvulla siitä tuli yksi Neuvostoliiton kullan tuotannon keskuksista. Vuonna 1932 Novotroitskin esiintymän asutus sai kaupunkimaisen taajaman aseman ja nimen "Balei". Vuonna 1938 Baleista tuli kaupunki. Vuosina 1947–1953 kultakaivoksen yhteydessä toimi Gulag-järjestelmään kuulunut vankileiri.
1960–1970-luvuilla Balei oli Tšitan alueen kolmanneksi suurin kaupunki sekä huomattava teollisuus- ja kulttuurikeskus. Vuonna 1970 asukkaita oli 27 000. 1990-luvulla kullan tuotanto loppui lähes kokonaan. Kaivostoiminta on aiheuttanut vakavia ympäristövahinkoja.
Nykyään Baleissa toimii maatalousyritys, geologian tutkimuslaitos ja metsätila. Kaupungissa on opettajaopisto, lääketieteellinen opisto ja täydennyskoulutuslaitoksia. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy "Baleiski rabotši" (”Balein työläinen”).
Pseudo-Plutarkhos

Pseudo-Plutarkhos on yleisesti käytetty nimitys niistä tuntemattomista kirjailijoista, jotka ovat kirjoittaneet Plutarkhoksen nimiin laitettuja pseudepigrafisia eli epäperäisiä teoksia. Näitä teoksia on erityisesti osana Plutarkhoksen esseiden kokoelmaa nimeltä "Moralia". Siihen kuuluvat seuraavat epäperäiset teokset:
"Moralian" ulkopuolelle jäävät usein:
Kaikki nämä teokset ovat alkuperältään jonkin verran Plutarkhosta myöhäisempiä, mutta ne ovat kuitenkin peräisin myöhäisantiikin ajalta, mahdollisesti 200- ja 300-luvuilta jaa. Teos "Kohtalosta" on mahdollisesti keskiplatonilainen kirjoitus 100-luvulta jaa.
Lisäksi Plutarkhoksen nimiin on päätynyt joitakin todennäköisesti keskiajalla kirjoitettuja teoksia. Näihin kuuluu muun muassa kirje Trajanukselle ("Epistola ad Traianum").
David Navara

David Navara (s. 27. maaliskuuta 1985 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen shakin suurmestari. 
ČEZ Chess Trophy.
Navara on pelannut vuodesta 2003 lähtien Prahassa otteluita huippupelaajia vastaan ČEZ Chess Trophy -tapahtumassa.
Vylgort

Vylgort (komiksi ja ) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Syktyvkarin lounaispuolella seitsemän kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista. Kylä on Syktyvdinin piirin keskus. Asukkaita on 11 200 henkeä (vuonna 2002).
Vylgort mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1568. Sen nimi perustuu komin sanaan "vyl’gort" ’uusitalo’. Ensimmäisten asukkaiden uskotaan olleen Šoškasta siirtyneitä komeja. 1600-luvulla osa asukkaista muutti nälänhädän takia Kaman seudulle ja Siperiaan. Vuonna 1693 rakennettiin Herran temppeliin tuomisen kirkko. Lähistön pikku kylät sulautuivat Vylgortiin, joka oli Ust-Sysolskin ja Jarenskin jälkeen alueen suurin asutuskeskus.
Vuonna 1846 kylään perustettiin kirkkokoulu ja seuraavana vuonna rakennettiin uusi kivikirkko (nykyään raunioina). Vuonna 1870 avattiin zemstvon poikakoulu ja vuonna 1887 tyttökoulu. Vuonna 1896 perustettiin kansankirjasto. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, metsästystä, käsityöammatteja tai kävivät muualla ansiotöissä. Vuonna 1935 Vylgortista tuli Syktyvdinin piirin keskus.
Seudun pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous. Vylgortissa toimii suurkanala, metsänhoitoalueen konttori, huopatehdas ja huonekalutehdas.
Kylässä on keskikoulu, ammattikoulu, maatalousteknikumi, lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, piirisairaala ja poliklinikka. Vuonna 1912 pystytetyssä puurakennuksessa toimii museo. Vuonna 1998 avattiin uusi pyhän Nikolaoksen kirkko. Vuonna 2008 kylässä avattiin Kansallinen käsityötaitokeskus (Zaran).
Glen Grunwald

Glen Grunwald (s. 1958 Chicago, Yhdysvallat) on Toronto Raptorsin entinen toimitusjohtaja ja New York Knicksin koripallon senior vice president.
Ura.
Grunwald opisteli Indianan yliopistossa, jonka joukkueessa hän voitti viimeisenä opiskeluvuotenaan NCAA-mestaruuden. Boston Celtics varasi Grunwaldin viidennellä kierroksella. Marraskuussa 1997 Grunwald siirtyi Raptorsin toimitusjohtajaksi ja toimi tehtävissä vuoteen 2004 saakka. Vuonna 2006 Grunwald siirtyi Knicksin organisaatioon.
Kurkunpään syöpä

Kurkunpään syöpä on kurkunpäästä lähtevä syöpätauti, jonka keskeisimmät riskitekijät ovat tupakointi ja alkoholin käyttö. Taudin tärkein oire on pitkään kestävä äänen käheys. Myöhemmässä vaiheessa potilas saattaa kärsiä palan tunteesta kurkusta, nielemiskivusta ja veriysköksistä. Kasvaessaan syöpä voi johtaa hengitystietukoksiin ja hengenahdistukseen. Sairastuneen kaulalla voi tuntua patti, jos tauti on levinnyt kaulan imusolmukkeisiin.
Kurkunpään syöpää todetaan Suomessa vuosittain toistasataa tapausta. Useampi kuin yhdeksän kymmenestä potilaasta on miehiä. Taudin hoidossa voidaan turvautua sädehoitoon tai leikkaukseen. Potilaan kurkunpää voidaan joutua poistamaan kokonaan; tämän jälkeen puhumisen mahdollistaa puheproteesi tai röyhtäyspuhe. Taudin viisivuotiseloonjäämisennuste on pienen kasvaimen kohdalla 80–90 prosenttia ja kookkaan kasvaimen kohdalla 40–60 prosenttia. 
Kurkku- ja suusyöpiin sairastuneiden ja heidän läheistensä tueksi on perustettu Suomen Kurkku- ja Suusyöpäyhdistys, joka kuuluu Syöpäjärjestöihin.
Borzja

Borzja () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Borzja-joen rannalla 349 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Tšitasta kaakkoon. Kaupunki on Borzjan piirin keskus. Sen kautta kulkee Tšitasta Kiinan Manzhouliin johtava rautatie ja maantie. Borzjassa niistä haarautuu yhteys Mongolian Tšoibalsaniin. Asukkaita on 30 400 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt 1770-luvulla. Ensimmäiset asukkaat olivat burjaatteja ja evenkejä. Rautatien rakentamisen jälkeen vuonna 1899 Borzjasta tuli huomattava kaupan keskus. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1950.
Nykyään Borzjassa on rautatieliikenteen yrityksiä ja elintarviketeollisuutta. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy "Daurskaja nov". Kaupungin lähellä on Dahurian luonnonpuisto.
Viljo Kotkanen

Viljo Ilmari Kotkanen (6. lokakuuta 1892 Laihia – 6. marraskuuta 1970 Laihia) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä "Simo Sulka".
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Simo Sulka":
Hilok

Hilok () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Hilok-joen varrella 264 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Tšitasta länteen. Kaupunki on Hilokin piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rautatie sekä Irkutskin ja Tšitan välinen M55-valtatie. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2009).
1800-luvun lopussa paikalla oli kaksi burjaattikylää. Vuonna 1895 alettiin rakentaa Siperian rautatien Hilokin asemaa, jonka ympärille syntyi huomattava asutuskeskus. Vuonna 1929 Hilok sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1951 siitä tuli kaupunki.
Hilokin tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Kaupungissa on kaksi keskikoulua, lasten taidekoulu ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy "Rabotšaja tribuna".
Bastuträskin rautatieasema

Bastuträskin rautatieasema (, ) on Ruotsin rataverkolla Bastuträskin taajamassa Norsjön kunnassa Västerbottenin läänissä sijaitseva rautatieasema. Liikennepaikka on risteysasema jossa -pääradasta haarautuu Pohjanlahden rannalle johtava sivurataosuus .
Rautatieasemalla pysähtyvät kaikki Vännäsin ja Bodenin välillä liikennöivät henkilöjunat. Bastuträskin ja Skellefteån välillä henkilöliikennettä hoidetaan Skelleftebussin liikennöimillä junien kulkuaikoihin sovitetuilla junabussivuoroilla.
Asemalla on lisäksi ympäri vuorokauden avoinna oleva lämmin odotussali.
Portteri

Portteri tai porter on tumma pintahiivaoluttyyppi, joka on tehty paahdetuista maltaista. Nimen alkuperän on väitetty juontuvan kantajista (engl. "porter"), jotka joivat täyttävää olutta työpäivän ohessa osittain ravinnoksi. Toinen juonne nimelle on, että Hollannissa juotiin "poorteriksi" kutsuttua olutta. Suosittuja porter-merkkejä ovat muun muassa yhdysvaltalainen Anchor Porter ja englantilainen Fullers London Porter.
Etymologia.
Sanan "porter" epäillään tulevan sanasta kantaja tai apumies, joka toi portteria torimyyjille 1700-luvulla.
Historia.
Porter syntyi 1700-luvun alussa Britanniassa. Sen kehittäjänä pidetään Ralph Harwoodia. Se oli ensimmäinen teollisesti pantu olut. Portterien historian alkuaikoina se sekoitettiin muista oluista. Yleisesti hyväksytyn teorian mukaan se oli alun perin erityisesti torikauppiaiden suosiossa. Sitä vietiin Britanniasta muun muassa Baltiaan, jossa on edelleen porterpanimoja. Laivamatkojen aikana hiiva käytti jäämäsokerin alkoholiksi. Tämän takia balttilaisissa porttereissa on tyypillisesti korkeampi uutepitoisuus. Toinen merkittävä alue oli Irlanti, jossa se on edelleen erityisesti työväenluokan suosiossa. Suosioon se nousi erityisesti 1800-luvulla. 1800-luvun lopussa suurin osa kulutetusta oluesta oli portteria. mutta katosi suurilta osin maailmansotien välissä. Portteria pantiin vuoteen 1973 asti Irlannissa. 1970-luvun lopulla kaksi brittiläistä panimoa Penrhos ja Timothy Taylor aloittivat uudestaan portterin panemisen.
Valmistus ja ominaisuudet.
Alun perin porterin kantavierteen ominaispaino oli noin 1070, mutta nykyään se on noin 1040–1050. Porter on väriltään tyypillisesti musta, melkein läpinäkymätön. Jotkut portterit ovat tummanruskean sävyisiä. Portteri maistuu yleensä hieman kahvimaiselle ja hedelmäiselle. Kahvimainen maku johtuu maltaiden paahtamisesta ja hedelmäisyys pintahiivan käytöstä. Verrattuna samantyyppiseen dry stouttiin sen maku ei ole niin täyteläinen: tämä johtuu pidemmälle menneestä käymisestä. Nykyaikainen portteri voi olla hieman kitkerää. Vaikka portteri on tavallisesti pintahiivaolut, on olemassa myös pohjahiivoilla porttereita panevia panimoita. Porterin alkoholipitoisuus on 4–9 tilavuusprosenttia.
Tunnettuja porttereita.
Tunnettuja portervalmistajia ovat muun muassa brittiläiset Malton, Fuller’s ja Samuel Smith. Yhdysvaltalaisia tunnettuja valmistajia ovat esimerkiksi Hill Farmstead Brewery ja Sierra Nevada Brewing. Suomalaisista panimoista Sinebrychoffin portteri lienee tunnetuin suomalainen portteri.
Sergei Novikov (hiihtäjä)

Sergei Vladimirovitš Novikov (, s. 28. elokuuta 1980 Dolinsk) on venäläinen maastohiihtäjä.
Olympialaisissa Novikovin paras henkilökohtainen sijoitus on kahdeksas sija 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Torinossa 2006. Sekä Salt Lake Cityssä 2002 että Torinossa 2006 hän hiihti kuudenneksi sijoittuneessa Venäjän viestijoukkueessa. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on 14. sija vapaan tyylin sprintissä Val Di Fiemmessä 2003. Samojen kilpailuiden 4 × 10 kilometrin viestissä hän sijoittui neljänneksi.
Hiihdon maailmancupissa Novikov on henkilökohtaisessa kilpailussa sijoittunut yhden kerran palkintokorokkeelle; 15 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa Otepäässä 2006. Maailmancupin viesteissä hän on voittanut yhden kilpailun ja ollut kerran kolmas.
Koripallo kesäolympialaisissa 1936

Vuoden 1936 kesäolympialaisten koripallo järjestettiin 7. elokuuta – 14. elokuuta 1936 Berliinissä. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun koripallokilpailut järjestettiin olympialaisissa lukuun ottamatta vuoden 1904 kesäolympialaisten koripallon näytöstapahtumaa. Kisoihin osallistui 199 urheilijaa, joista kaikki olivat miehiä, 23 maasta. Nuorin osanottaja oli virolainen Heino Veskila (17 vuotta ja 237 päivää) ja vanhin uruguaylainen Leandro Gómez (34 vuotta ja 140 päivää). Kilpailun voitti Yhdysvallat, hopealle tuli Kanada ja pronssille Meksiko.
Tulokset.
1. kierros.
Ensimmäisen ottelun voittajat selvisivät suoraan 2.kierrokselle, hävinneet saivat vielä toisen mahdollisuuden.
Filippiinit parittomana suoraan 2.kierrokselle.
hävinneiden lohko.
Puola selvisi toiselle kierrokselle jäätyään arvonnassa parittomaksi.
2. kierros.
Toinen kierros oteltiin samalla kaavalla kuin ensimmäinenkin.
hävinneiden lohko.
Viro jäi parittomaksi ja selviytyi karsinnatta 3. kierrokselle.
Ottelut 3.kierroksesta eteenpäin.
Viidennestä sijasta pelattaessa Filippiinit voitti Italian 32-14 ja Uruguayn 33-23. Peru luopui sijoitusotteluista.
Lopputulokset.
Unkari ja Espanja peruivat osallistumisensa ennen kilpailun alkua.
.fr

.fr on Ranskan tasavallan käyttämä internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Tunnusta hallinnoi AFNIC ja se on perustettu 1986.
Tunnus on jaettu seuraaviin alatunnuksiin:
Rastislav Staňa

Rastislav Staňa (s. 10. tammikuuta 1980 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelaa kaudella 2014–2015 Extraliga-seura Sparta Prahassa.
Ura.
Seuraura.
Staňa pelasi ensimmäisen juniorikautensa HC Košicen riveissä. Washington Capitals varasi hänet 193. varausvuorolla seitsemännellä kierroksella vuonna . Kaudeksi 1998–1999 Staňa siirtyi Pohjois-Amerikan junioriliigaan, WHL:ään, Moose Jaw Warriorsiin. Hän pelasi seurassa vajaat kaksi kautta ennen siirtymistä Calgary Hitmeniin kesken kauden 1999–2000. WHL:n toiseen tähditökentälliseen valittu Staňa siirtyi tämän jälkeen ECHL:n Richmond Renegadesiin, mutta pelasi myös AHL:ssä Portland Piratesissa kolme ottelua.
Staňa pelasi seuraavilla kausilla AHL:ssä hyvin ja oli joukkueensa kakkosvahti. Kaudella 2003–2004 hänet valittiin AHL:n vuosittaiseen tähdistöotteluun. NHL:ssä Staňa debytoi Washington Capitalsissa marraskuussa Tampa Bay Lightningiä vastaan, kun hän korvasi Olaf Kölzigin 5–2-tappiossa 14. marraskuuta 2003. Seuraavan ottelunsa hän pelasi erinomaisesti Detroit Red Wingsiä vastaan ja Staňa palkittiin myös ottelun kakkostähtenä. Hän pelasi kaudella kuusi NHL-ottelua torjuntaprosentilla 89,0%.
NHL:n työsulkukauden ajaksi Staňa siirtyi Elitserienin Södertälje SK:hon. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta ennen siirtymistä Malmö Redhawksiin. Kesken kauden hän kuitenkin siirtyi Linköpings HC:hen, jossa hän oli voittamassa sarjan hopeaa. Hän vietti joukkueessa vielä yhden kokonaisen kauden ja oli voittamassa taas hopeaa. Kaudeksi 2008–2009 Staňa kirjoitti sopimuksen venäläisessä KHL-liigassa pelaavan Severstal Tšerepovetsin kanssa.
Heinäkuussa 2011 Staňa siirtyi toiseen KHL-seuraan, TsSKA Moskovaan. Staňa pelasi Moskovassa kolme kautta, ja kesken kauden 2013–2014 hän siirtyi kotimaansa pääsarjaan HC Košiceen. Seuraavalla kaudella hän pelasi tšekkiläisessä Sparta Prahassa.
Maajoukkueura.
Staňa on pelannut Slovakian jääkiekkomaajoukkueen paidassa useissa arvoturnauksissa. Hän pelasi nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2000 ja oli voittamassa hopeamitalia. Staňa pelasi vuoden 2002 Ruotsin MM-kilpailuissa kolme ottelua ja oli mukana voittamassa joukkueen ensimmäistä kultamitalia. Hän oli mukana myös saman vuoden Salt Lake Cityn talviolympialaisissa, jossa hän pelasi vain yhden ottelun, torjuntaprosentilla 94,7%.
Staňa oli voittamassa pronssia vuoden 2003 MM-kilpailuista. Tämän jälkeen hän on ollut Slovakian mukana vuosien 2004, 2005,2006, 2009 ja 2010 MM-kilpailuissa, mutta ilman suurempaa menestystä. Hän oli mukana myös vuonna 2004 järjestetyssä maailmancupissa ja Vancouverin talviolympialaisissa 2010.