Mestari Kongin keskustelut

Mestari Kongin keskustelut, suomennettu myös nimellä Keskustelut (論語; yksinkert. 论语; "Lúnyǔ"), on kokoelma Kungfutsen eli Mestari Kongin lausumia ja hänen keskustelujaan opetuslapsiensa kanssa. 
Perinteisen näkemyksen mukaan kirjan kokosivat Kungfutsen oppilaat hänen kuolemansa jälkeen Taistelevien läänitysvaltioiden kaudella 475–221 eaa., mutta nykytiedon valossa teoksen ovat koonneet Kungfutsen oppilaiden oppilaat kauan mestarin kuoleman jälkeen.
Teosta pidetään keskeisimpänä lähteenä kungfutselaisuuden alkuaikoihin. Lisäksi suuri osa siitä, mitä tiedetään Kungfutsen elämästä, on peräisin "Keskusteluista".
Kirjan sisältö ja rakenne.
"Keskustelut" muodostuu enimmäkseen lyhyistä keskusteluista tai anekdooteista, joista monet viittaavat Kungfutsen käytökseen ja tapoihin. Keskusteluissa käsitellään muun muassa oppimista, moraalin kehittämistä, johtajuutta sekä taivaan ja ihmisten välistä suhdetta. Kungfutsen esittämää maailmankuvaa pidetään yleisesti varsin tyypillisenä tämän ajalle: mestari painottaa tien eli "daon" seuraamista sekä pitää taivaan mandaattia keskeisenä hallinnon järjestämisen periaatteena. Poliittisesti Kungfutsen esittämät ajatukset pitkälti puolustavat silloista nykytilannetta ja niitä pidetäänkin varsin konservatiivisina. Esimerkiksi naisia ei mainita Kungfutsen keskusteluissa juuri lainkaan.
Teos rakentuu kahdestakymmenestä luvusta, jotka edelleen jakaantuvat jakeisiin. Lukujen numerointi on vakiintunut, mutta jakeiden numeroinnissa on vaihtelua eri versioissa. Useimmat jakeet muodostuvat lainauksesta tai merkillepanosta, mutta paikoitellen peräkkäiset jakeet muodostavat lyhyitä tarinamaisia osuuksia. Jotkin jakeet vaikuttavat täysin irrallisilta ja onkin mahdollista, että "Keskusteluihin" on aikojen saatossa päätynyt myös muista kirjoituksista peräisin olevaa materiaalia. Useimpien lukujen pituudet ovat luultavasti olleet alun perin 24 jaetta tai 12 jaetta. Poikkeuksena luvussa XX lienee ollut alun perin vain 6 jaetta, luvussa XIV 42 jaetta ja XV 34-38 jaetta. Kaikkiin lukuihin sisältyy jakeita, joka on peräisin niitä ympäröiviä jakeita myöhemmältä ajalta.
Historiaa.
"Keskustelujen" kokoamisen historiaa ei kovin tarkasti tunneta. Varhaisimmat nykypäivään säilyneet katkelmat on löydetty vuodelta 55 eaa. peräisin olevasta kuningashaudasta Hebein Dingzhoussa. Samanikäisiä katkelmia on löydetty myös Koreasta. Osia tekstistä, jotka ovat luultavasti peräisin Tang-dynastian (618–907) ajoilta, on löydetty myös Gansun provinssin Mogao-luolista. Useimmat nykyiset versiot seuraavat He Yanin Han-dynastian (206 eaa.–220 jaa.) aikana 200-luvulla toimittamaa laitosta. Toinen suosittu versio on Zhu Xin Song-dynastian (960–1279) aikana toimittama.
Mengzin ja Xunzin kirjoituksissa esiintyviä Kungfutse-lainauksia ei useinkaan ole "Keskusteluissa", joten he lienevät perustaneet kirjoituksensa vielä suulliseen perinteeseen. Sen sijaan Dong Zhongshun kirjoituksissa esiintyvien lainausten perusteella hänellä on ollut käytössään jonkinlainen versio kirjasta.
Perinteisen käsityksen mukaan Kungfutsen kuoleman jälkeen hänen opetuslapsensa jatkoivat opettamista ja kirjoittivat ylös muistamansa opetukset. Tutkijat ovat yleisesti yksimielisiä siitä, että vanhimpia ovat luvut III–VII ja että luvut XI–XV sekä XVI–XX ovat näitä myöhemmin kirjoitettuja. Sen sijaan lukujen I–II ja VIII–X kirjoitusajankohdasta vallitsee erimielisyyttä. Luku I lienee asetettu ensimmäiseksi tiettyjen luvussa mainittujen opetuslasten seuraajien toimesta, mutta valinta on saattanut palvella myös tarkoitusta käyttää "Keskusteluja" oppikirjana. Jyrki Kallion suomennoksessa luvut on järjestetty niiden nykytiedon valossa oletetun kirjoitusajankohdan mukaiseen järjestykseen, jolloin luku IV aloittaa kirjan.
Varhaisin säilynyt "Keskustelujen" käännös sisältyy teokseen "Confucius Sinarum Philosophus" vuodelta 1687, mutta Matteo Riccin tiedetään kääntäneen katkelmia jo sata vuotta aikaisemmin.
Suomennokset.
"Keskustelut" julkaistiin suomeksi kokonaisuudessaan Toivo Koskikallion laatimana käännöksenä vuonna 1958. 
Jyrki Kallion uudempi suomennos vuodelta 2014 sai J. A. Hollon palkinnon.