tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Trident (1907)

Trident oli Ranskan laivaston Claymore-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 5. heinäkuuta 1904 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1905. Alus laskettiin vesille 5. joulukuuta 1907 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten lokakuussa 1908. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen 11. tammikuuta 1909.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin pohjoiseen laivueeseen (). Alkuvuodesta 1914-1915 se oli 1re Armée navalen 5. hävittäjälaivueessa. Sota-ajan alus oli Välimerellä Dardanellit mukaan lukien. Alus oli 1920-luvulla Toulonissa lämmittäjien koulutusaluksena. Se poistettiin alusluettelosta 13. marraskuuta 1931 ja myytiin 29. marraskuuta 1932 Toulonissa romutettavaksi.
Qubodijonin piiri

Qubodijonin piiri () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Qubodijonin taajama. Piirin pinta-ala on 1 847 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 190 048 asukasta.
Qubodijonin piiri rajoittuu lännessä Šahrituzin, pohjoisessa Rūdakīn ja idässä Dūstīn piireihin sekä etelässä Afganistaniin. Se sijaitsee Kofarnihonjoen vasemmalla rannalla. Kaakkoisrajalla virtaa Vaxš, joka muodostaa Pandžin kanssa piirin etelärajalla virtaavan Amudarjajoen. Jokilaaksoja reunustavat matalat vuoristot kuten Kofarnihonin itäpuolella sijaitseva Oqtoğ.
Piiri jakautuu hallinnollisesti Qubodijonin taajamaan sekä 20-solagii istiqlolin, Ešmurod Nijozovin, Navobodin, Nosiri Xusravin, Taxti Sanginin, Ūtaqara Nazarovin ja Zarkamarin maalaiskuntiin. Kyliä on yhteensä 45. Kaupunkiväestön osuus on 6,5 prosenttia. Suurimmat kylät ovat Qabla, Tšorboğ, Arabxona, Bošqal’a ja Šox. Asukkaista 49 prosenttia on tadžikkeja ja 42 prosenttia uzbekkeja.
Piirin kautta kulkee maakunnan pääkaupungin Boxtarin ja Uzbekistanin Termizin välinen maantie ja rautatie. Matkaa Boxtariin on 62 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan, viljan, vihannesten, perunan ja melonien viljelyyn, puutarhanhoitoon ja viininviljelyyn sekä karjanhoitoon ja silkkikuidun tuotantoon. Lisäksi on puuvilla-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Tärkeä merkitys on myös pienyrittäjyydellä ja siirtotyöläisten lähettämillä rahasummilla.
Piirissä toimii keskikoulujen lisäksi kaksi lukiota, teknillinen lyseo sekä opettajaopisto ja lääketieteellinen opisto. Kulttuurilaitoksia ovat kulttuuritalo, kirjastolaitos, lasten taidekoulu ja kotiseutumuseo. Terveyspalveluihin kuuluvat piirin terveyskeskus ja piirisairaala.
Historiallisiin kohteisiin kuuluvat muinaisen Taxti Sanginin kaupungin rauniot Vaxšin ja Pandžin yhtymäkohdassa. Vaxšin alajuoksulla sijaitsee Bešai palangonin luonnonpuisto.
Obusier

Obusier on ranskaa ja tarkoittaa haupitsia. Se tarkoittaa myös muun muassa seuraavia:
Triinu

Triinu on virolainen naisen etunimi, alkuaan kansanomainen muoto kansainvälisestä "Katariina" "(Katrine)" -nimestä. Nimestä on käytössä myös muoto "Triin."
Triinun nimipäivä on virolaisessa kalenterissa 25. marraskuuta, perinteisenä Pyhän Katariinan päivänä.
Vuoden 2025 alussa Triinu-nimisiä naisia oli Virossa 1309, ja nimi oli naisten etunimistä 145:nneksi yleisin. Eniten Triinuja oli ikäluokassa 30–34. Vielä suositumpi oli variantti Triin: tämän nimen kantajia oli vuoden 2025 alussa 2808, ja nimi oli naisten etunimistä 46:nneksi yleisin. Eniten Triin-nimisiä oli ikäluokassa 35–39.
Fleuret (1906)

Fleuret oli Ranskan laivaston Claymore-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 5. toukokuuta 1905 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1906. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1907 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten elokuussa 1907. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen maaliskuussa 1908.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin pohjoiseen laivueeseen (). Se oli 1914-1915 Brestissä 2e Escadre légèren 2. hävittäjälaivueessa, minkä jälkeen se oli 1916-1917 Dunkerquessa Pohjanmeren laivueessa. Alus oli 1918 Cherbourgissa Normandian partioalusdivisioonassa. Se poistettiin alusluettelosta 12. tammikuuta 1920. Alus oli 1922-1923 maalilaivana Cherbourgissa. Se upposi 1923 hinattaessa maalilaivana.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2019–2020

Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2019–2020 pelattiin 11 joukkueen 2-kertaisena sarjana, jonka jälkeen 8 parasta jatkoi pudotuspelejä pääsystä liigakarsintaan. Runkosarjan 3 huonointa jatkoivat pelejä pudotuskarsinnoissa. Sarja keskeytyi Koronaviruspandemian takia.
Mauri Kuokka

Mauri Ensio Kuokka (16. marraskuuta 1908 Virolahti – 30. lokakuuta 1980 Hamina) oli suomalainen ampuja. Haminan Ampumaseuraa edustanut Kuokka saavutti ampujana henkilökohtaisen MM-hopean ja joukkuekultaa isopistoolilla Tukholman MM-kilpailuissa 1947.
Ura kansainvälisen tason pistooliampujana.
Vuoden 1947 ammunnan Tukholman MM-kisoissa muodostuivat Mauri Kuokalle menestyksellisiksi. Hän saavutti henkilökohtaisen MM-hopean isopistoolilla eli kansanomaisesti sotilaspistoolilla Ruotsin kokeneen Torsten Ullmanin voittaessa. Joukkueena suomalaiset voittivat maailmanmestaruuden nelikolla Matti Kallio, Mauri Kuokka, Jaakko Rintanen ja Väinö Skarp ennen Ruotsin joukkuetta.
Vuoden 1948 Lontoon olympialaisten karsinnoissa Kuokka jäi joukkueen ulkopuolelle pistooliampujien varamieheksi edustuspaikkojen mennessä Kuokan päälajissa olympiapistoolissa Heusalalle, Ravilolle ja Rintaselle.
Kuokka oli lähellä kansallista kärkeä pääsemättä 1950-luvun alussa MM-kisoihin. Tältä ajalta paras saavutus oli vuoden 1955 SM-kisojen isopistoolin kouluosan mestaruus.
Työura.
Kuokka valmistui hammaslääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1936, jonka jälkeen hän oli yksityishammaslääkärinä ja kansakoulujen hammaslääkärinä. Hän toimi myös Haminan varuskunnan hammaslääkärinä, ja hänet ylennettiin lääkintämajuriksi.
Albert Mohler

R. Albert Mohler Jr. (s. 19. lokakuuta 1959) on yhdysvaltalainen evankelinen teologi, pappi ja seminaarin johtaja. Hän on toiminut vuodesta 1993 lähtien Southern Baptist Theological Seminaryn yhdeksäntenä presidenttinä. Mohler nimitettiin 33-vuotiaana johtamaan teologista uudistusta, joka oli sitoutunut Raamatun erehtymättömyyteen, auktoriteettiin ja riittävyyteen. Hän palautti tunnustuksellisen ortodoksisuuden evankelisten instituutioihin eteläisten baptistien konservatiivisen nousun aikana.
Hänellä on tutkinnot Samfordin yliopistosta ja Southern Seminarystä, mukaan lukien tohtorin tutkinto systemaattisesta teologiasta. Aiemmin hän on toimittanut Georgian baptistien lehteä "The Christian Index" ja toiminut pastoraalisissa tehtävissä. Mohler kirjoittaa teologiaa ja kulttuuria käsitteleviä kirjoja ja pitää luentoja. Hän juontaa myös päivittäistä ohjelmaa "The Briefing", jossa analysoidaan uutisia raamatullisesta näkökulmasta, kritisoidaan maallisia trendejä ja puolustetaan perinteisiä kristillisiä kantoja esimerkiksi avioliittoon, ihmisarvoon ja uskonnonvapauteen liittyvissä kysymyksissä.
Mohleria pidetään yleisesti merkittävänä evankelisena ajattelijana. Hänen toimikautensa on pisimpään kestänyt johtotehtävä missään eteläisten baptistien organisaatiossa. Hän on vaikuttanut seminaarien opiskelijamääriin, opillisiin normeihin ja kirkkokuntien keskusteluun.
Nicky Gumbel

Nicholas Glyn Paul Gumbel (s. 28. huhtikuuta 1955) on englantilainen anglikaaninen pappi, kirjailija ja evankelista. Hänet tunnetaan Alfa-kurssin perustajana.
Lontoossa lakimies- ja pankkiirisukuun syntynyt Gumbel aloitti uransa lakimiehenä opiskeltuaan lakia Trinity Collegessa Cambridgessa, jossa hän ensimmäisenä vuonnaan kääntyi ateismista kristinuskoon henkilökohtaisen raamatuntutkimuksen kautta. Saatuaan asianajajan pätevyyden ja työskenneltyään alalla hän kouluttautui papiksi ja liittyi Holy Trinity Bromptoniin (HTB), johtavaan evankeliseen anglikaaniseen kirkkoon Lontoossa, jossa hän toimi vikaarina vuosina 2005–2022.
Gumbel sovitti ja popularisoi yhdessä vaimonsa Pippan kanssa Alfa-kurssin, joka lanseerattiin alun perin HTB:ssä vuonna 1977. Hän uudisti sen vuonna 1990 helposti lähestyttäväksi evankeliointivälineeksi, jossa korostettiin keskustelua, aterioita ja Pyhään Henkeen keskittyvää viikonloppuretriittiä. Kurssi on sittemmin käännetty yli 100 kielelle ja otettu käyttöön useissa kristillisissä kirkkokunnissa. Hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin komentajan arvo vuonna 2024 ansioista kirkon johtajana ja maailmanlaajuisessa evankelioinnissa.
Odotin näpyä, tuli laaka

 
Odotin näpyä, tuli laaka sisältää yksitoista Tuure Kilpeläisen ja Julius Sihvosen säveltämää kappaletta, joissa kuuluu vaikutteita Tuuren omista suosikeista: vanhasta soulista, bluesista, rock’n rollista, countrystä, folkista ja lauluntekijäperinteestä.
Sovitukset ovat syntyneet yhteistyössä Kilpeläisen yhtyeen kanssa. Kokoonpanossa soittavat Ansku Mellanen (basso ja laulu), Jussi Jaakonaho (kitara), Eliel Viitala (rummut) ja Julius Sihvonen (koskettimet, laulu).
Levyn on tuottanut Julius Sihvonen ja miksannut Jussi Jaakonaho. Levy äänitettiin Tuusulassa vanhassa hevostallissa, Lammaskallion studiossa. äänittäjänä toimi Julius Mauranen.
Walter Brueggemann

Walter Brueggemann (11. maaliskuuta 1933 – 5. kesäkuuta 2025) oli yhdysvaltalainen protestanttinen teologi ja Vanhan testamentin tutkija. Hänen työssä korostui heprealaisen Raamatun profeetallinen ulottuvuus, retorinen kritiikki sekä kulutusyhteiskunnan ja nationalismin kaltaisten yhteiskunnallisten rakenteiden kritiikki.
Nebraskan Tildenissä syntynyt Brueggemann suoritti A.B.-tutkinnon Elmhurst Collegessa vuonna 1955, B.D.-tutkinnon Eden Theological Seminaryssä vuonna 1958, Th.D.-tutkinnon Union Theological Seminaryssä vuonna 1961 ja kasvatustieteen tohtorin tutkinnon St. Louisin yliopistossa. Hänet vihittiin papiksi United Church of Christ -kirkossa vuonna 1958, ja hän oli Eden Theological Seminaryn opettajakunnassa vuosina 1961–1986, ennen kuin hän siirtyi William Marcellus McPheetersin Vanhan testamentin professoriksi Columbia Theological Seminaryyn vuodesta 1986. Hän toimi tehtävässä eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2003, minkä jälkeen hän sai emeritus-arvon.
Hänen akateeminen uransa keskittyi Vanhan testamentin tulkintaan ”todistuksen, kiistan ja puolustuksen” kaltaisten viitekehysten kautta, mikä vaikutti seminaarikoulutukseen protestanttisten ja evankelisten perinteiden piirissä. Brueggemann on kirjoittanut yli sata kirjaa, joista "The Prophetic Imagination" (1978) on hänen vaikutusvaltaisin teoksensa. Se on myynyt yli miljoona kappaletta ja esittää profetian vision vaihtoehtoisena mielikuvituksena kuninkaallista tietoisuutta vastaan. Muita keskeisiä teoksia ovat "Theology of the Old Testament: Testimony, Dispute, Advocacy" (1997), joka uudisti Vanhan testamentin teologian systemaattisten kategorioiden ulkopuolella, ja "The Message of the Psalms" (1985), joka tutkii psalmeja orientaation, desorientaation ja reorientaation näkökulmasta.
Hänen kirjoituksissaan sovellettiin usein raamatuntekstejä nykyajan kysymyksiin ja puolustettiin oikeudenmukaisuuteen suuntautuneita tulkintoja, jotka haastoivat taloudellisen valta-aseman, vaikka hänen lähestymistapansa perustuivatkin retorisiin ja mielikuvituksellisiin menetelmiin eikä niinkään 1900-luvun puolivälin tutkimuksessa vallinneisiin tiukasti historiallis-kriittisiin menetelmiin.
Coutelas (1907)

Coutelas oli Ranskan laivaston Claymore-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 5. toukokuuta 1905 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 3. helmikuuta 1906. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1907 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten syyskuussa 1907. Alus otettiin varsinaiseen palvelukseen maaliskuussa 1908.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivueeseen (). Alkuvuodesta 1914 se oli 1re Armée navalen 5. hävittäjälaivueessa. Sodan ajan alus oli Välimerellä Dardanellit mukaan lukien ja 1919 Bizerten partioaluslaivueessa. Se poistettiin alusluettelosta 28. tammikuuta 1921 ja myytiin 20. toukokuuta 1922 Bizertessä romutettavaksi.
Shikoku (täsmennyssivu)

Shikoku voi tarkoittaa seuraavia:
Timothy

Timothy on miehen etunimi, englanninkielinen muoto kreikkalaisperäisestä nimestä Timoteus (Timotheos, Τιμόθεος). Englanninkielisessä maailmassa nimi on, eräiden muiden raamatullisten nimien lailla, tullut yleiseen käyttöön vasta reformaation jälkeen. Sen tavallisia lempinimimuotoja ovat "Tim" ja "Timmy."
Timofei

Timofei (Тимофей) on miehen etunimi, kreikkalaisperäisen Timoteus (Timotheos) -nimen venäläinen muoto. Ukrainan kielessä nimi esiintyy muodossa Tymofi (Тимофій), valkovenäjässä muodossa Tsimafei (Цімафей).
Söngvakeppnin 2019

Söngvakeppnin 2019 oli Islannissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Islannin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2019. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 132 kappaletta. Niistä kymmenen valittiin kilpailuun. Kilpailijat vuotivat julkisuuteen 26. tammikuuta vain tunteja ennen kuin ne oli tarkoitus virallisesti julkaista.
Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista. Semifinaalit kilpailtiin 9. ja 16. helmikuuta ja finaali 2. maaliskuuta. Kilpailun sääntöjen mukaan kappaleet tuli esittää semifinaaleissa islanniksi ja finaalissa kielellä, jolla kappale oli tarkoitus esittää kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa. Kummassakin semifinaalissa kilpaili viisi kappaletta, joista äänestettiin puhelinäänestyksellä kaksi finaaliin. Semifinaalien jälkeen raati valitsi finaaliin vielä yhden villin kortin. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä kaksi kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa katsojat äänestivät superfinalisteja, ja superfinaalin tulos määräytyi ensimmäisen kierroksen ja superfinaalin yhteistuloksella. Kilpailun voitti yhtye Hatari kappaleella "Hatrið mun sigra".
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 9. helmikuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 16. helmikuuta.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 2. maaliskuuta. Hatari ja Friðrik Ómar esittivät finaalissa kappaleensa islanniksi, loput englanniksi. Kilpailijoiden lisäksi finaalin vierailevina tähtinä esiintyivät Ari Ólafsson ja Eleni Foureira. Finaalin raatiin kuului kolme islantilaista ja seitsemän kansainvälistä jäsentä, raadin muodostivat Konstantin Hudov (Azerbaidžan), Birgit Simal (Belgia), Jan Bors (Tšekki), Molly Plank (Tanska), Eleni Foureira (Kreikka), Þorsteinn Hreggvidsson (Islanti), Sigríður Thorlacius (Islanti), Haraldur Freyr Gislason (Islanti), Anders M. Tangen (Norja) ja Karin Gunnarson (Ruotsi).
Senen

Senen tai Setut oli muinaisen Egyptin 9. dynastian neljäs faarao. Senen mainitaan Torinon papyruksessa eli kuningasluettelossa. Senen on faaraon nimen alkuosa, koko nimi ei ole luettavissa papyruksesta.
Tiraami

Tiraami (C6H12S4N2) eli tetrametyylitiuraamidisulfidi on orgaanisiin rikkiyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on useita käyttökohteita, esimerkiksi polymeeriteollisuudessa ja maataloudessa fungisidina. 
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa tiraami on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, ja liukenee hieman alkoholeihin, dietyylieetteriin ja alifaattisiin tai aromaattisin hiilivetyihin. Paremmin aine liukenee asetoniin tai kloroformiin. Tiraami estää useiden sienten kasvua, ja erityisesti se on hyödyllinen "Botrytis"-suvun homeiden torjunnassa. Tiraami on ärsyttävää ja myrkyllistä. Aineelle altistumisesta voi seurata esimerkiksi hengitysvaikeuksia, huonovointisuutta, uneliaisuutta, huimausta, heikkoutta, ripulia ja ihottumaa. Tiuraami aiheuttaa yhdessä alkoholin kanssa antabusreaktion.
Valmistus ja käyttö.
Tiraamia valmistetaan hapettamalla natriumdimetyyliditiokarbamaattia. Reaktiossa hapettimena voidaan käyttää ilmaa, vetyperoksidia, hypokloriitteja tai klooria.
Tiraamia käytetään kumien vulkanointiprosessissa vulkanointia voimakkaasti kiihdyttävä aineena. Erityisesti sitä käytetään kumiletkujen ja kuumuutta kestävien kumituotteiden vulkanoinnissa. Maatalouskäyttöön yhdiste kehitettiin vuonna 1931, ja se on edelleen laajasti käytössä. Tiraamia käytetään muun muassa kasvis-, hedelmä- ja koristekasviviljelmillä sienitautien ehkäisyyn. Sitä käytetään myös siementen suojaamiseen peittaamalla ja parantamaan hedelmien, esimerkiksi omenien ja päärynöiden, varastoinninaikaista säilyvyyttä. Ainetta käytetään myös tuhoeläinten, kuten kauriiden, kaniinien ja jyrsijöiden karkottamiseen viljelmiltä. Tiraamin käyttö kasvinsuojeluaineena kiellettiin Euroopan unionin alueella vuonna 2018.
Chedo

Chedo /"kedo"/ on mandinkojen keskuudessa suosittu djalien esittämä laulu, joka kertoo Senegalin ja Guinean alueilla käydystä sodasta mandinkojen ja fulanien välillä 1860-luvulla. Itse nimi "chedo" on fulanien käyttämä nimitys mandinkoista. Sotaa on kutsuttu nimellä "Sota sotien lopettamiseksi". Sotaa käytiin hirssisadosta mankojen pääkaupungin Kabon lähistöllä ja kaupungissa. Sodan syynä on laulun mukaan se, että fulanit syyttivät mandinkojen eli "chedojen" hävittävän sadon. Joissakin tapuksissa laulu esittää sodan päättyneen täydelliseen holokaustiin, mutta gambialaisen korataiteilijan Jali Nyama Suson versiossa tulokskena oli islamilaisten fulanien keskinäinen liitoutumineen ja mandinkojen ajaminen kuninkaansa Janke Walin palatsiin, joka räjäytettiin ympäröivine rakennuksineen, mikä johti molempien osapuolten valtaviin tappioihin, myös kuninkaan kuolemaan. Laulu on julkaistu Samuel Barclay Charters IV:n kokoelmalevyllä African Journey – A Search for the Roots of the Blues vuonna 1974.
Kuristajaviikuna

Kuristajaviikuna on yleisnimi useille trooppisille ja subtrooppisille kasvilajeille, jotka kuuluvat Ficus-sukuun. Ne ovat isäntäkasvinsa lopulta kuoliaaksi kuristavia päällyskasveja.
Kuristajaviikunat aloittavat elämänsä epifyytteinä, jotka itävät isäntäpuun latvuksessa. Sieltä ne kehittävät köynnösmäisiä juuria, jotka kiertyvät isäntäpuun oksien ja rungon ympärille. Juuret kasvavat alas ilmassa oksista tai pitkin isäntäpuun runkoa maahan, minne ne juurtuvat. Kuristajaviikunan juuriverkostot voivat lopulta estää ravinteiden ja veden kulun isäntäpuun johtosolukoissa ja näin “kuristaa” isäntänsä kuoliaaksi. Kuristajaviikunan on havaittu myös hyödyttävän isäntäkasviaan, sillä ne voivat suojata sitä myrskytuhoilta. 
Kuristajaviikunat elävät usein isäntäänsä vanhemmaksi. Ne jäävät pystyyn isäntäpuun jäännökset sisältävänä onttona sylinterinä, joka on muodostunut viikunan yhteen kasvaneista juurista.
Theodor Siebs

Theodor Siebs (26. elokuuta 1862 Bremen – 28. toukokuuta 1941 Breslau) oli saksalainen kielitieteilijä. 
Siebs valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1885. Hän tutki muun muassa saksan kielen, kirjallisuuden ja runouden historiaa sekä gootin ja friisin kieliä. Hänen tunnetuin teoksensa on "Deutsche Bühnenaussprache" (1898), jossa Siebs laati saksan kielelle yhtenäisen ääntämyksen teatterinäytöksissä käytettäväksi; tuohon aikaan saksan kielen ääntämys vaihteli merkittävästi alueittain. Nykyinen saksan yleiskielen ääntämys perustuu paljolti Siebsin laatimaan ääntämykseen.
Astora

Astora-Rakennus Oy on suomalainen rakennusyhtiö, joka on perustettu Harjavallassa vuonna 1989. Yhtiö toimii rakennus- ja infra-aloilla.
Astora on ollut mukana monessa merkittävässä rakennustyössä, kuten Sastamalassa Sylvään koulun Taitotalon rakennuksessa. Sen rakentaminen alkoi vuonna 2024 ja urakka maksoi 8,5 miljoonaa euroa. Astora myös rakensi koulun Eurajoelle.
Astoran kotipaikka on Pori, jonka lisäksi yrityksellä on sivutoimipiste Lempäälässä ja keskusvarasto Harjavallassa. Yrityksen toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2018 lähtien Mika Rajamäki. Yhtiön liikevaihto vuonna 2024 oli 33,3 miljoonaa euroa. Henkilökuntaa oli 34.
Sininen lyhty

Sininen lyhty ("The Blue Lamp") on Basil Deardenin ohjaama brittiläinen rikoselokuva vuodelta 1949. Lontoon poliisien työstä kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät muun muassa Jack Warner, Dirk Bogarde, Jimmy Hanley,
Bernard Lee ja Peggy Evans.
Verrattuna saman aikakauden yhdysvaltalaisiin, moraalisesti monimutkaisiin "film noir" -elokuviin "Sinistä lyhtyä" pidettiin melko kesynä kuvauksena rehellisistä ja leppoisista Lontoon poliisimiehistä jahtaamassa pikkurikollisia. Dirk Bogarden rikollishahmossa nähtiin kuitenkin vakuuttavaa raivokkuutta.
Vaikka Jack Warnerin esittämä poliisipäällikkö George Dixon saa surmansa elokuvassa, hahmo herätettiin vuonna 1955 henkiin Warnerin näyttelemänä televisiosarjan "Dixon of Dock Green" nimiroolina. Sarjaa tehtiin yli 20 vuotta vuoteen 1976 saakka, ja Warner oli mukana alusta loppuun.
Babadaýhan

Babadaýhan on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Ahalin alueella Turkmenistanissa. Se sijaitsee Tejenjoen suistoalueella 38 kilometriä Tejenistä pohjoiseen. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 13 440 asukasta.
Paikkakunta on perustettu 1930-luvulla maatalouden kollektivisoinnin yhteydessä. Siitä tuli piirikeskus vuonna 1935. Vuoteen 1992 saakka se kantoi Sergei Kirovin mukaan nimeä Kirow. Babadaýhanin piirikunta lakkautettiin vuonna 2016, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 2018, jolloin taajamasta tuli kaupunki. 
Babadaýhan on maatalousseudun keskus, jossa toimii puuvilla-, kevyttä ja elintarviketeollisuutta. Piirissä viljellään puuvillaa ja viljaa sekä harjoitetaan karjanhoitoa..
Suuri kuivuus

Suuri kuivuus oli Pohjois-Amerikan länsiosissa vuosina 1276–1299 koettu pitkestoinen kuivuuskausi. Se vaikutti alueen kasvillisuuteen, eläimistöön ja esikolumbiaanisiin kulttuureihin.
Kuivuus vallitsi nykyisten Yhdysvaltojen länsiosissa. Pohjoisessa se ulottui Oregoniin, etelässä Kalifornian eteläosiin ja idässä Texasin itäosiin. Puiden vuosirenkaiden avulla se voidaan ajoittaa tarkasti. Samalla seudulla oli koettu ankarat kuivuuskaudet myös 500 eaa. (Fairbank-kuivuuskausi) ja 300 jaa. (Whitewater-kuivuuskausi). Kaikki kolme kuivuuskautta aiheuttivat Pohjois- ja Keski-Amerikan tuolloisissa kulttuureissa suuria mullistuksia.
Voimakkaimmin suuri kuivuus vaikutti muinaisten pueblojen ja hohokamien maanviljelyskulttuureihin. Kuivuus aiheutti useita perättäisiä katovuosia, joiden seurauksena kaupunkeja hylättiin ja aiemmin tiheästi asunut väestö hajaantui uusille alueille. Nomadien elämänlaatua heikensi villikasvien ja riistaeläinten väheneminen. Nomadit ja entiset viljelijät joutuivat väkivaltaisiin selkkauksiin kilpaillessaan vähäisestä ravinnosta.
Jali Nyama Suso

Jali Nyama Suso (n. 1925–1991 Bakau, Gambia) oli gambialainen muusikko, joka soitti pääasiassa koraa ja lauloi, tosin hän osasi käyttää myös kitaraa. Hän on ollut osallisena televisiosarjan Juuret soundtrackilla. Häntä on äänittänyt myös musiikkitieteilijä Samuel Charters vuonna 1974 kierrellessään läntisesä Afrikassa. Tältä matkalta on Chartersin tuplavinyyli Kicking Mule Recordsilla tuottama African Journey – A Search for the Roots of the Blues vuodelta 1974, jossa Susa esittää kaksi kappaletta, "Chedon" ja "Kelefa Ban", jotka kertovat djaliperinteen mukaisesti kansallisesta historiasta luotettavan kirjallisen tiedon puuttuessa. Hän oli pitkä ja roteva mies, joka oli menettänyt 16-vuotiaana tapaturmaisesti toisen jalkansa. Hän teki Euroopan-kiertueen 1970-luvulla. Hän kuoli keuhkotuberkuloosiin. Jali Nyama Suson setä Falie Kyateh oli myös taitava kora-esiintyjä, joka oli oppinut taitonsa isältään.
Roger Norrington

Roger Norrington (16. maaliskuuta 1934 – 18. heinäkuuta 2025) oli englantilainen kapellimestari.
Menestys vanhaa musiikkia esittäneen Schütz-kuoron johtajana 1960-luvulla johti Norringtonin ammattimuusikon uralle ja opiskelemaan kapellimestariksi muun muassa Adrian Boultin johdolla. Kent Operan johtajana Norrington kasvatti ohjelmistoaan. Kansainvälisen läpimurron Norrington teki 1970-luvulla perustamansa London Classical Playersin kanssa. London Classical Players erikoistui "historiallisesti valistuneisiin" esityskäytäntöihin, joissa käytettiin muun muassa venttiilittömiä vaskisoittimia. Tärkeää oli myös, että jousisoittimet eivät käyttäneet vibratoa yhteissoitossa tavalla, joka Norringtonin mielestä yleistyi vasta 1930-luvulla. Varsinkin Beethovenin tuotannon levytykset aikakautensa instrumenteilla olivat käänteentekeviä.
Esenguly

Esenguly on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Balkanin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee lähellä Kaspianmeren rantaa, yleensä kuivaa Atrekjoen suuta ja Iranin rajaa 280 kilometriä alueen pääkaupungista Balkanabatista etelään. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 12 918 asukasta.
Esenguly on subtrooppisen maatalousseudun keskus, jossa on lähinnä kevyttä teollisuutta. Juomavettä saadaan suolanpoistolaitoksen avulla. Piirissä harjoitetaan maanviljelyä, puutarhanhoitoa, karjanhoitoa ja kalastusta. Lähistöllä sijaitsee osa Hazarin luonnonpuistosta.
Fever (mixtape)

Fever on yhdysvaltalaisen räppäri Megan Thee Stallionin mixtape, joka julkaistiin 17. toukokuuta 2019 300 Entertainmentin ja 1501 Certified Entertainmentin kautta. Levyn on tuottanut suurimmaksi osin LilJuMadeDaBeat ja siinä vierailevat räppärit DaBaby ja Juicy J. Levyä on kutsuttu Megan Thee Stallionin läpimurroksi.
"Fever" oli Yhdysvaltain Billboard 200 -listan sijalla 10 ja se on myynyt maassa kultalevyn verran. Mixtapelta julkaistiin kolme singleä: ”Sex Talk” ensimmäisenä 22. maaliskuuta 2019, toinen single ”Realer” julkaistiin päivä ennen levyn julkaisua. Kolmas single ”Cash Shit” DaBabyn kanssa julkaistiin 17. toukokuuta 2019 ja se nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan sijalle 36.
Herttuajärvi

Herttuajärvi on laajalti kulttuurimaiseman reunustama järvi Sotkamossa. Se sijaitsee kunnan itäosassa noin 23 kilometriä keskustasta kaakkoon. Järven pinta-ala on 2,3 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 57 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Herttuajärven ulottuvuus lännestä itään on noin 5,2 kilometriä. Niemiä ovat Herttuaniemi lännessä sekä Korkeaniemi ja Kuivaniemi idässä. Lahtia ovat Peltolahti lännessä, Taivallahti järven keskivaiheilla sekä Hietalahti ja Olkkosenlahti idässä. Olkkosenlahteen kuljetaan Ruunasalmen kautta. Yli puolet Herttuajärvestä on vähintään kaksi metriä ja enintään neljä metriä syvä. Noin viisi prosenttia on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin kohta, noin seitsemän metriä, sijaitsee Korkeaniemen eteläpuolella.
Herttuajärven eteläpuolella sijaitsee Herttuankylä. Maasto kohoaa järven pohjoispuolisella Korkeakankaalla yli 180 metriin merenpinnan yläpuolelle. Järven länsipuolitse kulkee maantie 19171 ja pohjoispuolitse 9005.
Herttuajärveen laskee kaakosta noin kilometrin päästä Kalliojokea, joka on osa Tipasjokea, Kalliojärvi (160,0 metriä mpy). Järveen laskee myös Iso-Valkeinen etelästä ja Taivallampi pohjoisesta. Pahapuro laskee etelästä Heinäsuolta. Herttuajärven luusua sijaitsee luoteessa, josta alkaa runsaan kilometrin pituinen Välijoki, joka on osa Tipasjokea. Se laskee Räätäjärveen (157,4 metriä mpy).
Herttuajärven vesitilavuus on 6 283 000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.
Herttuajärvi (59.852.1.001) kuuluu Tipasjoen keskiosan alueeseen (59.852), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Tipasjoen valuma-alue (59.85) ja ensimmäinen jakovaihe on Nuasjärven–Kiimasjärven alue (59.8). Herttuajärvi on laajin Tipasjoen keskiosan alueen kahdeksasta järvestä. Sitä seuraa noin 78-hehtaarinen Kalliojärvi.
Liechtensteinin kansallispankki

Liechtensteinin kansallispankki () on Liechtenstein keskuspankki. jonka pääkonttori sijaitsee pääkaupungissa Vaduzissa. Se on listattu SIX Swiss Exchangeen vuodesta 1993, ja Liechtensteinin valtio omistaa siitä enemmistön (56,3 %). Koska Liechtenstein on tulli- ja rahaliiton jäsen Sveitsin kanssa ja on ottanut Sveitsin frangin viralliseksi valuutakseen, rahapolitiikka ja rahan tarjonta ovat yksinomaan Sveitsin keskuspankin (SNB) vastuulla.
LLB-konserni tarjoaa asiakkailleen varainhoitopalveluita: yleispankkitoimintaa, yksityispankkitoimintaa, omaisuudenhoitoa ja rahastopalveluita. Yli tuhannella työntekijällä sillä on toimipiste Liechtensteinissa, Sveitsissä, Itävallassa, Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ja vuodesta 2024 lähtien Saksassa. 31. joulukuuta 2024 LLB-konsernin liiketoiminnan volyymi oli 113,5 miljardia Sveitsin frangia.
Historia.
Vuonna 1992 Liechtenstein liittyi Euroopan talousalueeseen, mikä herätti huolta maan pankkisalaisuuspolitiikasta.
Vuonna 1993 Liechtensteinische Landesbank listautui Sveitsin pörssiin, ja Liechtensteinin valtio omisti enemmistön osakkeista (57,5 %).
Helmikuussa 2007 Liechtensteinische Landesbankista tuli Bank Linthin enemmistöosakas.
Tehtävät.
Liechtensteinin ja Sveitsin välisen liittovaltiosopimuksen allekirjoittamisen ja Sveitsin frangin käyttöönoton virallisena valuuttana vuoksi Sveitsin keskuspankki hoitaa suurimman osan makrorahoitukseen, valuutan ja pankkiluottojen hallintaan liittyvistä tehtävistä. Liechtensteinin keskuspankki on kuitenkin vastuussa seuraavista kolmesta tehtävästä:
Rohee

Rohee on vuonna 2022 perustettu tamperelainen katulehti. Lehden jakeluperiaatteena on se, että lehden katumyyjä saa puolet lehden hinnasta. Lehden jutut käsittelevät oman kaupungin asioita, ja jutuissa on yhteiskunnallista sanomaa. Vuonna 2025 Roheessa kirjoitettiin erikoisnumerossa muun muassa Tampereen merkkinaisista. 
Roheen päätoimittaja on Hannele Huhtala. Hän on perustanut lehden pappi Olli Viljakaisen kanssa. Lehteä kustantaa Osuuskunta Vastapaino.
Maltan keskuspankki

Maltan keskuspankki () on Maltan keskuspankki. Ennen vuotta 2008 se laski liikkeeseen Maltan liiran seteleitä ja kolikoita, ennen kuin Malta otti euron käyttöön. Vuodesta 2014 lähtien se on ollut myös Maltan kansallinen toimivaltainen viranomainen yhteisessä valvontamekanismissa.
Huntington’s Disease Foundation

Huntington’s Disease Foundation (HDF, ent. Hereditary Disease Foundation) on Huntingtonin taudin tutkimusta tukeva yhdysvaltalainen säätiö, jonka tavoitteena on kehittää sairauden hoitoa ja löytää siihen parannuskeino. Sen perusti Milton Wexler vuonna 1968, kun hänen vaimonsa sairastui Huntingtonin tautiin. Heidän tyttärensä Nancy Wexler on ollut säätiön puheenjohtaja vuodesta 1969. Alkuperäiseltä nimeltään säätiö oli Hereditary Disease Foundation, mutta sen nimi muutettiin Huntington’s Disease Foundationiksi vuonna 2025.
Säätiö jakaa maailmanlaajuisesti apurahoja ja palkintoja sekä järjestää Huntingtonin tautia koskevia tapahtumia. Vuosina 2020–2025 se myönsi avustuksia yhteensä yli 15,5 miljoonan dollarin edestä. Apurahoista arvokkain on vuosittain yhdelle tutkijalle jaettava kaksivuotinen HDF Transformative Research Award, joka on suuruudeltaan miljoona dollaria. Säätiön vuosittain jakamia palkintoja ovat Nancy S. Wexler Young Investigator Prize ja Leslie Gehry Brenner Prize for Innovation in Science.
Toimintansa alkuaikoina Huntington’s Disease Foundation tuki muun muassa Nancy Wexlerin johtamaa 22-vuotista sairauteen liittyvää tutkimusta Venezuelassa. Tutkimuksessa kerätyllä aineistolla niin ikään säätiön rahoittama tutkimusryhmä Gene Hunters onnistui tunnistamaan Huntingtonin tautia aiheuttavan HTT-geenin.
Palkinnot.
Leslie Gehry Brenner Prize for Innovation in Science.
Huntington’s Disease Foundation on jakanut Leslie Gehry Brenner Prize for Innovation in Science -palkintoa vuodesta 2010. Se myönnetään vuosittain henkilölle, joka on tehnyt merkittävää Huntingtonin tautiin liittyvää tutkimusta. Palkinto on suuruudeltaan 100 000 dollaria. Sen lahjoitti yksi säätiön perustajajäsenistä, arkkitehti Frank Gehry, jonka vuonna 2008 syöpään kuolleen Leslie-tyttären mukaan palkinto on nimetty.
Nancy S. Wexler Young Investigator Prize.
Huntington’s Disease Foundationin jakama Nancy S. Wexler Young Investigator Prize myönnetään vuosittain aloittelevalle tutkijalle erinomaisesta, määrätietoisesta ja luovasta tutkimuksesta. Palkinto jaettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2020, ja sen rahoittaa samaan aikaan perustettu rahasto Nancy S. Wexler Discovery Fund. Palkinto ja rahasto saivat nimensä säätiön puheenjohtajalta Nancy Wexleriltä, jonka 75-vuotispäivän kunniaksi ne perustettiin.
Kalliojärvi (Sotkamo, Tipasjoen keskiosan alue)

Kalliojärvi on metsän reunustama järvi Sotkamossa. Se sijaitsee kunnan itäosassa. Järven pinta-ala on 84 hehtaaria. Etäisyys Kajaanista on 62 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede.
Kalliojärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on noin kaksi kilometriä. Huomattavin niemi on länsirannan Talviniemi. Lahtia ovat Tukilahti ja Itälahti idässä sekä Talvilahti järven luoteisosassa. Noin neljäsosa Kalliojärvestä on vähintään kuusi metriä syvä ja runsaat kaksi prosenttia on vähintään kymmenen metriä syvä.
Kalliojärven saariluku on yksi. Saaren nimi on Kalliojärvensaari ja sen pinta-ala on noin 5,9 hehtaaria. Järveä ympäröi metsämaa ja suo. Sen länsipuolitse kulkee maantie 9005.
Kalliojärveen laskee Tipasjoki kaakosta Pieneltä Tipasjärveltä (193,8 metriä merenpinnan yläpuolella). Kalliojärven luusua sijaitsee lännessä, josta se laskee Kalliojokena Tipasjokea luoteeseen ja päätyy Herttuajärveen.
Kalliojärven vesitilavuus on 3 394 000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.
Kalliojärvi (59.852.1.001) kuuluu Tipasjoen keskiosan alueeseen (59.852), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Tipasjoen valuma-alue (59.85) ja ensimmäinen jakovaihe on Nuasjärven–Kiimasjärven alue (59.8). Kalliojärvi on toiseksi laajin Tipasjoen keskiosan alueen kahdeksasta järvestä. Laajin on Herttuajärvi.
Jochen

Jochen on saksalainen miehen etunimi. Nimi on alkuaan lyhentymämuoto heprealaisperäisestä nimestä "Joachim (Joakim)." Nimi Jochen on Saksassa ollut sadan suosituimman poikalasten nimen joukossa 1930-luvulta 1980-luvulle, mutta 1990-luvulta lähtien sitä on annettu enää harvoin.
Honor the Light

Honor the Light on ruotsalaislaulaja Zara Larssonin neljäs EP-levy. Se julkaistiin 1. joulukuuta 2023 Sommer Housen ja Epic Recordsin kautta. Larsson julkisti EP:n 22. marraskuuta 2023, ja se nousi Ruotsin albumilistan kärkeen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on tuottanut Act Social.
Achim (etunimi)

Achim on saksankielinen miehen etunimi. Samoin kuin "Jochen," se on alkuaan lyhentymämuoto heprealaisperäisestä nimestä "Joachim (Joakim)." Nimi on nykyään varsin harvinainen, vuosina 2010–2024 sen sai Saksassa ensimmäiseksi etunimekseen noin 100 poikalasta.
"Achim" on myös kaupunki Pohjois-Saksassa Bremenin lähistöllä Weserin varrella. Paikannimi Achim ei liity etunimeen Achim, vaan sen selitetään johtuvan ’vettä’ merkitsevästä sanasta.
Magtymguly

Magtymguly on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Balkanin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Kopetdagin eteläisellä reuna-alueella Sumbarjoen laaksossa 280 kilometriä alueen pääkaupungista Balkanabatista kaakkoon. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 15 386 asukasta.
Magtymgulyn itäpuolella sijaitsee muinainen Ganlygalan linnoitus, joka mainitaan eräissä lähteissä nimellä Şährijurjan. Sen lähelle perustettiin myöhemmin Aleksandrovkan maataloussiirtokunta, jota paikalliset kutsuivat nimellä Aktam. Neuvostoaikana se sai nimen Garrygala. Paikkakunta nimettiin runoilija Magtymguly Pyragyn mukaan vuonna 2005.
Magtymguly on subtrooppisen maatalousseudun keskus, jossa on elintarvike- ja kevyttä teollisuutta. Piirissä harjoitetaan lähinnä puutarhaviljelyä ja karjanhoitoa. Kaupungissa toimii Nikolai Vavilovin vuonna 1925 perustama maatalouden tutkimusasema ja Sünt-Hasardagin luonnonpuiston päämaja.
Herman Hofberg

Herman Hofberg (1823–1883) oli ruotsalainen kansanelämän kuvaaja ja arkeologi. Hän toimi ensin lääkärinä ja vuodesta 1874 Ruotsin kansallismuseon virkamiehenä.
Etrek

Etrek on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Balkanin maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Atrekjoen oikealla rannalla 285 kilometriä alueen pääkaupungista Balkanabatista etelään. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 12 508 asukasta.
Aiemmin nimellä Baýathajy tunnettu paikkakunta sai vuonna 1926 nimen Gyzyletrek. Paikalliset asukkaat käyttivät muotoa Etrek, joka virallistettiin vuonna 1999.
Etrekin kautta kulkee Gyzylarbatista Iraniin johtava maantie ja Bereketistä haarautuva rautatie. Se on subtrooppisen maatalousseudun keskus, jossa on lähinnä kevyttä teollisuutta. Piirissä harjoitetaan puutarhaviljelyä ja karjanhoitoa.
Miroslav Volf

Miroslav Volf (s. 25. syyskuuta 1956) on kroatialainen protestanttinen teologi ja akateemikko, joka toimii Henry B. Wrightin systemaattisen teologian professorina Yalen teologisessa seminaarissa ja on Yalen uskon ja kulttuurin keskuksen perustaja ja johtaja. Volf on kotoisin entisestä Jugoslaviasta, ja hänen tutkimuksensa keskittyy kristilliseen teologiaan, sovitteluun, identiteettiin, toiseuteen ja uskon ja julkisen elämän risteyskohtiin. Hän ammentaa kokemuksistaan Balkanin etnisten konfliktien keskellä.
Volf on suorittanut tohtorintutkintonsa Tübingenin yliopistossa Jürgen Moltmannin ohjauksessa ja opettanut muun muassa Fullerin teologisessa seminaarissa ennen siirtymistään Yaleen vuonna 1998. Hän on kirjoittanut tai toimittanut yli kaksikymmentä kirjaa, joista "Exclusion and Embrace: A Theological Exploration of Identity, Otherness, and Reconciliation" (1996) voitti vuonna 2002 Grawemeyer Award in Religion -palkinnon sen esittämän ”syleilyn” käsitteen ansiosta vastauksena syrjintään ja väkivaltaan. Muita merkittäviä teoksia ovat "Allah: A Christian Response" (2011), jossa puolustetaan kristittyjen ja muslimien välistä vuoropuhelua, sekä ekumeenisiin ja uskontojen välisiin aloitteisiin.
Vaikka Volfia on kiitetty teologisten oivallusten edistämisestä anteeksiantoon ja rinnakkaiseloon liittyen, hänen korostamansa yhteinen perusta islamin kanssa on herättänyt keskustelua konservatiivisten kristittyjen keskuudessa. He kritisoivat sitä uskontojen välisten oppierojen hämärtämisestä. Hänen julkinen toimintansa ulottuu luentoihin suurissa yliopistoissa ja osallistumiseen globaaleihin vuoropuheluun.
Bassarien maa

Bassarien maa on alue Senegalin kaakkoisosassa, jossa yhdistyvät bassarien, fulien ja bedikien kulttuurimaisemat. Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2012.
Maailmanperintökohde käsittää kolme maantieteellistä aluetta: Bassarien asuttaman Salématan alueen, bedikien Bandafassin alueen sekä fulien Dindéfellon alueen, joilla kullakin on omat erityiset morfologiset piirteensä. Bassarit, fulit ja bedikit asettuivat alueelle 1000-luvulta 1800-luvulle ja kehittivät erityisiä kulttuureja ja elinympäristöjä, jotka olivat tiiviisti yhteydessä ympäröivän luonnon kanssa. Bassarin maisemaa leimaavat pengerretyt riisipellot, joiden välissä on pikkukyliä ja arkeologisia kohteita. Bedikin kylät muodostuvat tiheistä majojen ryhmistä, joissa on jyrkät olkikatot. Niiden asukkaiden kulttuuri-ilmaisulle on ominaista alkuperäiset maatalouden, paimentolaiselämän, sosiaalisten, rituaalisten ja hengellisten käytäntöjen piirteet, jotka edustavat omaperäistä vastausta ympäristön rajoituksiin ja ihmisten paineisiin. Alue on hyvin säilynyt monikulttuurinen maisema, jossa on alkuperäisiä ja edelleen eläviä paikallisia kulttuureja.
Derventio Brigantum

Derventio eli Derventio Brigantum oli antiikin aikainen roomalainen linnoitus ja asutus Britanniassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Maltonin kaupunkia.
Maantiede.
Derventio sijaitsi sille nimen antaneen Derwentjoen varrella seitsemän roomalaisen mailin päässä Eboracumista eli nykyisestä Yorkista. Paikassa oli joen ylityskohta. "Itinerarium Antonini Augusti", joka antaa kyseisen etäisyyden, mainitsee sen reitillä Eboracumista Delgoviciaan.
Tätä Derventiota ei tule sekoittaa roomalaisen Britannian muihin Derventio-nimisiin paikkoihin.
Historia.
Derventio sai alkunsa roomalaisesta legioonan leiristä. Myöhemmin paikalle rakennettiin linnoitus. Se ajoitetaan vuosiin 55–65 jaa. Gnaeus Julius Agricola siirsi sen uuteen paikkaan. Linnoituksen ympärille kehittyi roomalainen asutus, pieni kaupunki tai kylä. Arkeologisten löytöjen perusteella paikka on jossakin vaiheessa tuhottu ja poltettu, jonka jälkeen se rakennettiin uudestaan. "Itinerarium Antonini Augustin" lisäksi Dervention mainitsee myös "Notitia dignitatum".
Keskiajalla paikalle rakennettiin linna ja kartano.
Rakennukset ja löydökset.
Linnoituksen muurit oli tehty savesta ja kivestä. Niitä ympäröi vallihauta. Varhaisimmat rakennukset olivat puisia, mutta osa myöhemmistä rakennuksista oli kivisiä ja niissä oli mosaiikkilattioita. Löytöihin lukeutuu myös työpajoja, varastoja ja savenvalajien uuneja, sekä linnoituksen alueelle tehtyjä hautauksia, mikä kertoo paikan rappiokaudesta. Esinelöytöihin lukeutuu muun muassa keramiikkaa.
Joseph Hoffmann

Joseph (Josef) Hoffmann Hoffmann, Joseph (22. heinäkuuta 1831 Wien, Itävalta – 31. tammikuuta 1904 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen taidemaalari. Hän maalasi ihanteellisia historiallisia maisemia Ateenasta ja Roomasta sekä runsaasti koristeellisia seinämaalauksia Wienin julkisiin rakennuksiin.
Derventio Carvetiorum

Derventio eli Derventio Carvetiorum oli antiikin aikainen roomalainen linnoitus ja asutus Britanniassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Cumbrian Papcastlea.
Derventio oli roomalainen linnoitus, joka perustettiin luultavasti Trajanuksen aikana. Sinne oli sijoitettu joko armeijan kohortti tai ratsuväen ala. Piirtokirjoitusten perusteella siellä toimi jossakin välissä osa Legio VIII Augustaa. Paikalle kehittyi myös siviilien asutuskeskus. Derventio säilyi asuttuna 300-luvulle saakka.
Tätä nykyisen Cumbrian Derventiota ei tule sekoittaa roomalaisen Britannian muihin Derventio-nimisiin paikkoihin.
Deva (täsmennyssivu)

Deva voi viitata seuraaviin:
Dakshin Gangotri

Dakshin Gangotri oli intialainen Etelämantereen tutkimusasema, joka oli toiminnassa vuosina 1983–1990. Asema sijaitsi Prinsessa Astridin rannikolla noin 10 km päässä jäähyllyn reunasta. Asema poistettiin käytöstä vuonna 1990, kun se hautautui lumeen. Vuonna 1988 valmistui Intian toinen Etelämantereen tutkimusasema Maitri.
Asemalla oli laboratorioita ja muita tutkimustyötä tukevia tiloja. Nykyään alueella on varasto- tai huoltotiloja ja muistomerkki, jossa on lueteltu ensimmäisen Intian Etelämantereen retkikunnan jäsenten nimet. Kyseinen tutkimusretki tehtiin vuonna 1982, ja ennen aseman valmistumista retkeläiset asuivat laivassa ja väliaikaisissa asumuksissa. Asema itse on nykyään jään peitossa. Intialaiset retkikuntalaiset käyvät säännöllisesti huolehtimassa alueen kunnosta.
Valentin Purosalo

Valentin Purosalo (s. 10. syyskuuta 2005) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa FC Hakaa. Pelipaikaltaan Purosalo on laitapuolustaja.
Klarskov

Klarskov on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 207 asukasta vuoden 2025 alussa.
Køng

Køng on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 920 asukasta vuoden 2025 alussa.
Lauri Toikka

Lauri Matias Toikka (28. heinäkuuta 1912 Hamina – 15. joulukuuta 1966 Hamina) oli suomalainen aktiiviurheilija lajeinaan pesäpallo ja ammunta. Pesäpallossa hän edusti Haminan Palloilijoita ja saavutti Suomen mestaruuden. Haminan Ampumaseuraa edustanut Toikka saavutti pistooliampujana kolme joukkuekultaa vuosien 1952 ja 1954 MM-kisoissa. Hän aloitti armeijan palveluksessa ennen sotia, ollen sotavuodet rintamalla ja armeijassa vielä sodan jälkeen vuoteen 1958 erotessaan kapteenina aktiivipalveluksesta.
Ura pesäpalloilijana.
Toikka pelasi Haminan Palloilijoiden (HP)-joukkueessa koko 1930-luvun pelipaikkanaan aina 1940-luvun lopulle ulkopelissä takakentällä kopparina. Vuoden 1932 suursarjan itälohkossa HP oli toinen eli sijoitus oli jaettu SM-pronssi. Huippuhetki hänen pesäpallourallaan oli vuoden 1939 pesäpallomestaruus lokakuisissa loppuotteluissa Toijalan Pallo-Veikkoja vastaan. Sotien jälkeen kesällä 1945 Toikka oli SM-pronssia ottaneessa HP:n joukkueessa ja seuraavana vuonna HP:n SM-hopealle tullessa joukkueessa. 
Ura kansainvälisen tason pistooliampujana.
Lauri Toikka nousi kansalliseen kärkeen pistooliampujana sotien jälkeen. Olympiapistoolilla hän saavutti isopistoolin kuvio-osan Suomen mestaruuden vuonna 1947 ja seuraavana vuonna olympiapistoolin kaksintaistelussa SM:n. Varsinaiset menestyvuodet tulivat 1950-luvulla. Vuoden 1952 MM-kisoissa Oslossa hän oli MM-joukkuehopeaa olympiapistoolin kuvioammunnan saavuttaneessa suomalaisjoukkueessa, jossa muut ampujat olivat Väinö Heusala, Veli-Jussi Hölsö ja Leonard Ravilo. Seuraavissa vuoden 1954 Caracasin MM-kisoissa vastaavassa lajissa suomalaiset saavuttivat MM-pronssia joukkuekisassa, jossa Hölsön oli korvannut nuoseva nuori ampuja Pentti Linnosvuo. Sama nelikko saavutti näissä MM-kisoissa kultaa Venezuela-ammunnan joukkuekisassa. Hän oli mukana vielä kolmansissa MM-kisoissa Moskovassa 1958, mutta siellä ei enää tullut mitalimenestystä; Toikka oli 5. sijoittuneessa isopistoolin suomalaisjoukkueessa. EM-kisoissa hän saavutti olympiapistoolilla joukkuehopeaa niin vuoden 1955 Bukarestin kuin 1959 Milanon EM-kisoissa. SM-kisoissa Toikka saavutti isopistoolilla ja olympiapistoolilla kaikkiaan seitsemän SM-kultaa vuosien 1947-1961 aikana.
Työura.
Sotilaana.
Lauri Toikka oli armeijan palveluksessa vuodesta 1933. Talvisotaan hän osallistui Kollaalla, jossa hän oli JR 6:n konekiväärijoukkueen johtajana. Hänelle myönnettiin Talvisodan ansioista Vapaudenristin 4. luokka. Hän kuului 109 Talvisodan sotilaaseen, joille esitettiin jälkikäteen Mannerheim-ristiä, joka perustettiin Jatkosodan sytyttyä. Asia ei kuitenkaan toteutunut kenellekään näistä Talvisodan aikaisista sotilaista. Toikka ylennettiin vuonna 1941 vänrikiksi ja seuraavana vuonna luutnantiksi. Jatkosodassa hän palveli Karjalankannaksella Linnoituspataljoona 4:n komppanianpäällikkönä ja aseupseerina. Sotien jälkeen hän nuorempana upseerina ja komppanianpäälikkönä ja vuoden 1948 lopulta lähtien kouluttajana RUK:ssa, jossa hän oli vuoteen 1958 asti.
Tämän jälkeen hän erosi armeijasta siviiliin toimien rakennusliikkeen ja pankin palveluksessa. Lauri Toikka menehtyi joulukuussa 1966 54-vuotiaana.
Langebæk

Langebæk on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 257 asukasta vuoden 2025 alussa.
Lundby (Vordingborg)

Lundby on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 819 asukasta vuoden 2025 alussa.
Mern

Mern on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 989 asukasta vuoden 2025 alussa.
Nyråd

Nyråd on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 524 asukasta vuoden 2025 alussa.
Præstø

Præstø on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 939 asukasta vuoden 2025 alussa.
Kirill Panjukov

Kirill Panjukov (s. 22. toukokuuta 1997 Astana, Kazakstan) on kazakstanilainen jääkiekkoilija. Panjukovilla on kaudella 2025–2026 tryout-sopimus KHL-joukkue Barys Astanan kanssa. Hän on myös nimellä Barys Nur-Sultan pelanneen Barysin joukkueen lisäksi edustanut KHL:szä Ak Bars Kazanin, Avangard Omskin ja Amur Habarovskin joukkuetta. Kazakstanin mestaruussarjassa hän on edustanut Nomad Astanan joukkuetta ja voittanut yhden Kazakstanin mestaruuden. USHL-juniorisarjassa hän on edustanut Sioux Falls Stampeden joukkuetta. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä ja hänen kätisyytensä on oikea.
Panjukov on pelannut 84 Kazakstanin mestaruussarjan runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 18 maalia ja 17 syöttöä eli yhteensä 35 tehopistettä. Panjukov on pelannut 30 Kazakstanin mestaruussarjan pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt neljä maalia ja kolme syöttöä eli yhteensä seitsemän tehopistettä. Panjukov on pelannut 316 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 43 maalia ja 29 syöttöä eli yhteensä 72 tehopistettä. Panjukov on pelannut 49 KHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kahdeksan maalia ja kuusi syöttöä eli yhteensä 14 tehopistettä.
Panjukov kuului Kazakstanin joukkueeseen Latvian MM-kilpailuissa 2021, Suomen MM-kilpailuissa 2022, Tšekin MM-kilpailussa 2024, Ruotsin ja Tanskan MM-kilpailuissa 2025 ja karsintaturnauksessa Milano-Cortinan talviolympialaisiin 2026. Kaikki uran tilastot päivitetty 7. marraskuuta 2025.
Skibinge

Skibinge on taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 338 asukasta vuoden 2025 alussa.
Bakkebølle Strand

Bakkebølle Strand on entinen taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 211 asukasta vuoden 2024 alussa.
Klintholm Havn

Klintholm Havn on entinen taajama Vordingborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 201 asukasta vuoden 2012 alussa.
Göran Ragnerstam

Göran Axel Ragnerstam (s. 7. marraskuuta 1957 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hän valmistui Malmön teatterikorkeakoulusta vuonna 1984 ja on näytellyt muun muassa Göteborgin, Uppsalan ja Tukholman kaupunginteattereissa. Lisäksi hän on esiintynyt televisiossa ja elokuvissa. Vuonna 2002 hän sai parhaan miessivuosan Guldbaggen elokuvasta "Suxxess".
Ragnerstamin serkku on kirjailija-toimittaja Bunny Ragnerstam.
Ragnerstam

Ragnerstam on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi: