tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Siebenrockiella leytensis

Siebenrockiella leytensis on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. 
"Siebenrockiella leytensis" on keskikokoinen kilpikonna, jonka kilven pituus voi olla 30 cm. Kilpi ja pää ovat tummanruskeat. Pään takaosassa on kermanvärinen raita.
Lajia tavataan Filippiineillä Palawanin saariryhmässä. Se elää soistuvassa metsässä hitaasti virtaavissa mutapohjaisissa puroissa. Nuoret yksilöt viettävät lähes kaiken aikansa vedessä, muutta varttuneempina ne saattavat nousta kuivalle maalle. Naaras munii kerrallaan 1–2 munaa ja peittelee ne lehtikarikkeeseen metsän pohjalle. Muninta voi toistua kolmekin kertaa vuodessa.
Laji määritettiin vuonna 1920, ja vuosikymmenien ajan se tunnettiin vain museonäytteistä. Vuonna 1987 yksittäinen konna löytyi ruokatorilta Palawanin pohjoisosasta. Laji kuului aiemmin "Heosemys-"sukuuun, mutta DNA-tutkimusten jälkeen se siirrettiin nykyiseen sukuunsa.
"Siebenrockiella leytensis" -lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut ennen kaikkea sen myyminen Itä-Aasian ruokamarkkinoille ja lääkekäyttöön. Lisäksi elinympäristöjen muuttuminen vaikuttaa lajin harvinaistumiseen. Vuonna 2018 arvioitiin, että "Siebenrockiella leytensis" on yksi maailman 25 uhanalaisimmasta kilpikonnalajista. Se on periaatteessa rauhoitettu ja CITES-sopimus kieltää sen myynnin ulkomaille. Käytännössä salametsästys on yleistä. Vuonna 2015 takavarikoitiin yli 4000 yksilöä.
Frisbeegolfkori

Frisbeegolfkori on frisbeegolfissa käytettävä kori, johon pyritään heittämään liitokiekko eli frisbee. Koreja ja niiden ominaisuuksia säätelee firsbeegolfjärjestö Professional Disc Golf Association. Järjestö on luonut koreille kolme eri kategoriaa, jotka määrittelevät korin rakenteellisen vakauden ja kestävyyden. Tasot ovat Championship, Standard ja Basic.
Ostajan on keskityttävä ostovalinnassa erityisesti korin materiaaliin ja ketjujen määrään. Laadukkasta teräksestä valmistettu kori voi kestää useita vuosia ulko-olosuhteissakin ja suurempi ketjujen määrä on edukseen frisbeen jäämiseksi koriin.
William Harris Crawford

William Harris Crawford (24. helmikuuta 1772 Amherstin piirikunta (nykyään Nelsonin piirikunta), Virginia, Brittiläinen Amerikka – 15. syyskuuta 1834 Elberton, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi sotaministerinä 1815–1816 ja valtiovarainministerinä 1816–1825. Hän pyrki Yhdysvaltain presidentiksi vuoden 1824 vaaleissa.
Elämä ja ura.
Crawfordin ollessa seitsemänvuotias hänen vanhempansa muuttivat Edgefieldin piirikuntaan Etelä-Carolinaan ja neljä vuotta myöhemmin Columbuksen piirikuntaan Georgiaan. Hänen isänsä kuolema vuonna 1788 jätti perheen vähävaraisiin oloihin, ja William yritti tienata opettamalla koulua kuuden vuoden ajan. Sen jälkeen hän opiskeli kaksi vuotta Moses Waddelin Carmel Academyssä, toimi jonkin aikaa Augustassa koulun rehtorina ja avasi vuonna 1799 asianajotoimiston Lexingtonissa. Vuosina 1803–1807 hän oli Georgian osavaltion edustajainhuoneen jäsen. Hän kävi tuolloin poliittisiin riitoihin liittyen kaksi kaksintaistelua, joista toisessa hän tappoi vastustajansa ja toisessa haavoittui ranteeseensa.
Vuosina 1807–1813 hän oli Yhdysvaltain senaatin jäsen, jonka väliaikainen puheenjohtaja hän oli maaliskuusta 1812 maaliskuuhun 1813. Crawford kannatti Yhdysvaltojen sodanjulistusta Britanniaa vastaan vuonna 1812, tullitariffia ja Yhdysvaltain keskuspankin toimivallan laajentamista. Vuonna 1813 hän kieltäytyi sotaministerin virasta, ja toimi 1813–1815 Ranskan hovissa Yhdysvaltain lähettiläänä. Vuonna 1815 presidentti James Madison nimitti Crawfordin sotaministeriksi ja vuotta myöhemmin valtiovarainministeriksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1825. Vuonna 1820 hän laati neljän vuoden toimikausilain, joka rajoitti tuhansien virkamiesten toimikauden neljään vuoteen ja edisti näin Spoils-järjestelmän kehittymistä. Vuoden 1816 presidentinvaaleissa Crawford oli johtava presidenttiehdokas, mutta James Monroe valittiin, ja tämä säilytti Crawfordin valtiovarainministerinä. Monroe valittiin uudelleen lähes ilman vastustusta vuonna 1820. Vuoden 1824 presidentinvaaleissa Crawford oli jälleen ehdokkaana John Quincy Adamsin, Henry Clayn ja Andrew Jacksonin ohella. Crawford voitti puoluekokouksen äänestyksen, mutta sen valinta osoittautui merkityksettömäksi. Vaalien aikaan Crawford oli halvaantunut ja lähes sokea aivohalvauksen seurauksena. Vaikka hänen kannattajansa väittivät, että hänen tilansa oli paranemassa, hän sijoittui vasta kolmanneksi Adamsin ja Jacksonin jälkeen. Adams pyysi Crawfordia jatkamaan valtiovarainministerinä, mutta hän kieltäytyi. Hän toipui niin, että hänestä tuli vuonna 1827 Georgiassa piirituomari, mutta hän kuoli virassa ollessaan 15. syyskuuta 1834.
Nilssonia formosa

Nilssonia formosa on pehmeäkilpikonniin kuuluva harvinainen matelijalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Lajin kilvessä on neljä mustien ja oranssien renkaiden muodostamaa riikinkukon pyrstötäpliä muistuttavaa kuviota.
Sitä tavataan ainakin Myanmarissa, mahdollisesti myös Kiinassa. Se elää kolmessa joessa: Ayeyarwady, Chindwin ja Sittaung.
"Nilssonia formosa" -kilpikonnia myytiin aiemmin Aasian ruokamarkkinoilla. Paikalliset asukkaat ovat syöneet sen munia. Olosuhteet joella (samentuminen, vilkas liikenne, kalastus myrkyillä ja dynamiitilla), jokivarsien tihenevä asutus sekä kullankaivuu ovat vaikuttaneet sen uhanalaisuuteen.
Latokartano (yleiskäsite)

Latokartano eli karjatalo () tarkoitti entisaikaan linnan tai pääkartanon alaista sivutilaa tai läheistä lampuotitilaa. Kuninkaanlatokartano ("kungsladugård") oli kuninkaankartanon tai linnan yhteydessä toiminut karjatila, jota johti latokartanovouti. Se oli suurtila, joka vastasi linnan maanviljelystä ja karjanhoidosta tuottaen muonaa linnan väelle. 1600-luvun lopulla useimmista latokartanoista tuli itsenäisiä tiloja, joita kruunu vuokrasi. Rälssilatokartano tai rälssikarjatalo oli säteritilaan liitetty lampuotitila, joka nautti samasta verovapaudesta kuin itse säteritila.
Turun linnan latokartanoita olivat 1500-luvulla Iso-Heikkilän, Vähä-Heikkilän, Ruissalon, Kuusiston ja Lausteen kartanot, Hämeen linnan latokartanoita Ojoisten, Saaristen ja Hätilän kartanot, Olavinlinnan latokartanoita Aholahden ja Heikinpohjan kartanot ja Viipurin linnan latokartanoita Linnan ja Ykspään kartanot.
Frans Kulmala

Frans Kulmala (s. 6. toukokuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Tutoa.
Ura.
Kulmala on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Sekä kauden 2021–2022 että kauden 2022–2023 päätteeksi Kulmala voitti U20 SM-pronssia.
Kaudeksi 2023–2024 Kulmala nimettiin TPS:n U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 5+25=30, joilla Kulmala jakoi U20 SM-sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan JYPin Roni Jokisen ja Ässien Topi Vuoren kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Kulmala debytoi samalla kaudella myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja yhden playoff-ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Kulmala teki liigadebyyttinsä 28. marraskuuta 2023 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Oliver Lauridsen oli pelikiellossa. Hänet merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Kulmala sai ottelussa jääaikaa 12.26 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki yhdeksännessä ottelussaan 9. helmikuuta 2024 Mikkelin Jukureita vastaan. Tom Koivisto valitsi Kulmalan ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
Kaudeksi 2024–2025 Kulmala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Tuton riveihin. Hänen runkosarjansa jäi kuitenkin vain 11 ottelun mittaiseksi loukkaantumisen vuoksi. Kulmala teki niissä kaksi syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä.
Suomen ralli 2018

Suomen ralli 2018 (virallisesti 68. Neste Rally Finland 2018) oli rallin MM-sarjan kahdeksas osakilpailu kaudella 2019, joka ajettiin 26.–29. heinäkuuta.
Reitti.
Kilpailussa oli 23 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli ja kilpailun kokonaispituus oli .
Reitti muuttui huomattavasti, sillä jopa 65 % oli uutta edellisvuoteen verrattuna. Reitillä käytettiin entistä enemmän pieniä teitä vauhtien hidastamiseksi, mikä myös onnistui: voittajan kokonaiskeskinopeus oli 122,7 km/h, kun vuotta aiemmin se oli 126,16 km/h, vaikka edellisvuonna käytettyjä shikaaneja ei nyt ollut erikoiskokeilla. 
Ässämäki oli nimeltään uusi erikoiskoe, mutta siinä oli puolet samaa kuin edellisvuosien Halisen erikoiskokeessa. Ouninpohja korvattiin nyt Kakariston erikoiskokeella, joka tosin jatkui Hassintielle. Tuohikotanen ajettiin ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1987, mutta eri muodossa.
Power stageksi oli nyt valittu Ruuhimäki, jonka loppuun oli rakennettu Ouninpohjan keltaisen talon hypyn kaltainen hyppyri.
Kilpailun tapahtumia.
Esapekka Lappi spinnasi risteyksessä EK2:lla Moksissa. Moottori sammui ja hän menetti puoli minuuttia. Sunnuntaina Lappi ajoi ulos neljänneltä sijalta päivän ensimmäisellä erikoiskokeella Laukaassa.
Thierry Neuville osui puuhun EK5 Äänekoskella ja auton takaosa vaurioitui. Hänen tallitoverinsa Andreas Mikkelsen puolestaan kaatoi EK4 Ässämäessä ja osui rengaspinoon EK11 Harjulla.
Teemu Suninen oli vähällä ajaa ulos EK5 Äänekosken viimeisessä mutkassa. Täpärä tilanne palkittiin FIA:n Action of the Year -palkinnolla. Sunisen autosta hävisivät myös jarrut Harjun erikoiskokeella. 
M-Sport käytti kilpailussa tallimääräyksiä parantaakseen Sebastien Ogierin sijoitusta. Elfyn Evans hidasti perjantaina ja Suninen otti tahallisia AT-pisteitä sunnuntaina päästääkseen Ogierin edelleen.
Craig Breeniltä hajosi rengas EK2:lla. Hänellä ja tallitoverillaan Khalid Al-Qassimilla oli myös polttoaineensyöttöhäiriöitä Harjulla. Al-Qassimi ajoi ulos lauantain ensimmäisellä erikoiskokeella Päijälässä.
WRC2-luokkaa johtaneen Kalle Rovanperän etujousitus hajosi lauantain toiseksi viimeisellä erikoiskokeella Päijälässä. Rovanperä oli jo keskeyttämässä, mutta auto saatiin vielä ajokuntoon ja hän nilkutti päivän viimeisen erikoiskokeen läpi hitaasti. Myös konepellin aukeaminen hidasti matkantekoa.
Tulokset.
WRC2:n voitti Eerik Pietarinen.
JWRC:n voitti Ken Torn.
Nilssonia leithii

Nilssonia leithii on pehmeäkilpikonniin kuuluva harvinainen matelijalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Se on todella isokokoinen, kilpi voi kasvaa 72 cm pitkäksi, mahdollisesti jopa metrin.
Sitä tavataan Intiassa, Gangesin vesistöstä etelään. 
"Nilssonia leithii" -kilpikonnia myytiin aiemmin Aasian ruokamarkkinoilla, vuonna 1983 se oli yleinen mutta jo 1990-luvulla vaikeampi löytää. Hiekan kaivuu ja jokien patoaminen ovat supistaneet sen elinaluetta.
Marjamäenvuoren tuulivoimala

Marjamäenvuoren tuulivoimalaitos on Pirkanmaan Sastamalassa Äetsän Pehulassa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kokonaiskapasiteetti on 225 kilowattia ja vuosituotanto on alle 0,2 gigawattituntia . Voimalan on omistaa Oittisen tila Oy .
Yleistä.
Tuulivoimalaitos sijaitsee yli kilometrin Pehulasta pohjoiseen, metsäisen Marjamäen eteläpäässä, vesitornin vieressä. Voimala sijaitsee paikassa, jonka korkeus on 85 metriä mpy. Tuulivoimalaitos ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V29-mallia, jonka napakorkeus on 52 metriä , tuuliturbiinin halkaisija on 29 metriä, ja jonka kapasiteetti on 225 kilowattia eli 0,225 megawattia.
Historiaa.
Voimalaitos on ostettu käytettynä. Se pystytettiin kesällä 2005 ja se aloitti sähköntuotannon syyskuussa 2005.
Pehmeäkilpikonnat

Pehmeäkilpikonnat (Trionychidae) on pystytaivuttajien (Cryptodira) alalahkoon kuuluva kilpikonnaheimo.
Siihen kuuluu 35 lajia.
Ne ovat keskikokoisia tai suurehkoja vedessä eläviä lajeja, pyöreän litteän kilven halkaisija on 10–120 cm.
Johannes Wiedewelt

Johannes Wiedewelt (1. heinäkuuta 1731 Kööpenhamina – 17. joulukuuta 1802 Kööpenhamina) oli tanskalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Pariisissa ja Roomassa ja omaksui uusklassistisen tyylin. Vuodesta 1761 hän toimi professorina Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa.
Turun lähetysseurakunta

Turun lähetysseurakunta () on turkulainen vuonna 1883 perustettu vapaaseurakunta. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland-kirkkokuntaan.
Historia.
Turun lähetyskirkko perustettiin 25. elokuuta 1883 tilanomistaja Mimmi Lindvallin kotona. Kokouksen ensimmäinen johtjaa oli William Wallenius. Ensimmäisinä vuosina seurakunta kokoontui vapaamuotoisesti. Vuonna 1909 seurakunta rekisteröityi yhdistykseksi. Seurakunta teki 1880-luvulla lähetystyötä ja rekrytoi uusia jäseniä herätyskampanjoiden kautta. Maaliskuussa 1884 seurakunta järjesti 10 päivän herätyskokouksen, jossa saarnasi tehtaanomistaja Edvard Björkenheim. Seurakunnassa aloitettiin pyhäkoulutoiminta jo 1880-luvulla. Köyhien juhlia järjestettiin joka joulu 1930-luvulle saakka.
Seurakunta kokoontui vuoden 1966 jälkeen kerrostalo-osakkeessa Linnankadulla. 1980-luvun aikana seurakunta koki lähes täydellisen uusiutumisen, niin että vuonna 1996 sen noin 30 jäsenestä suuri osa oli nuoria, erityisesti opiskelijoita, jäsenien vaihtuvuuden ollessa suuri. Sunnuntaisiin jumalanpalveluksiin osallistui noin 30 henkeä. Nykyään seurakunnan jäsenmäärä on noin 40, suurimman osan jäsenistöstä ollen edelleen opiskelijoita ja nuoria aikuisia. Seurakunta kokoontuu metodistien Betlehem-kirkolla Hämeenkadulla.
Axel Skinnari

Axel Skinnari (s. 16. maaliskuuta 2004 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Skinnari laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Skinnari on Pelicansin kasvatti. Hän oli kaudella 2019–2020 C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras syöttäjä 22 syöttöpisteellään. Kaudella 2021–2022 Skinnari toimi Pelicansin U18-joukkueen varakapteenina.
Skinnari pelasi alkukauden 2023–2024 Pelicansin U20-joukkueessa, kunnes marraskuussa 2023 hän siirtyi kevääseen 2026 asti ulottuvalla ja yhden optiovuoden sisältävällä SM-liigasopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa seuraavana päivänä 30. marraskuuta 2023 Tampereen Ilvestä vastaan. Skinnari merkittiin HPK:n 13. hyökkääjäksi. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Seuraavana päivänä 1. joulukuuta 2023 HPK lainasi Skinnarin Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan. Hän sai HPK:ssa ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa toisessa ottelussaan 8. joulukuuta 2023 vieraissa JYPiä vastaan. Skinnari merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan Juho Järvelän ja Samuli Aaltosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.33 minuuttia ja Skinnarille merkittiin teholukema +1. Skinnari avasi maalitilinsä SM-liigassa kahdella osumalla 4. helmikuuta 2024 Tapparaa vastaan. Hänen ensimmäinen maalinsa syntyi siirretyn rangaistuksen aikana. Juha-Pekka Loikas ja Janne Korpela valitsivat Skinnarin ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Skinnari pelasi kauden aikana SM-liigassa 23 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4.
Kaudella 2024–2025 Skinnari pelasi loukkaantumisen vuoksi HPK:ssa vain kaksi SM-liigaottelua ja viisi ottelua seuran U20-joukkueessa.
Maajoukkueura.
Skinnari on pelannut kymmenen nuorten maaottelua.
Muuta.
Skinnarin isä Ville pelasi omalla urallaan puolustajana yhteensä 33 SM-liigaottelua Reipas Lahdessa. Hän loi pääsarjauraa myös Alankomaissa ja Britanniassa. Ville on nykyään SDP:n kansanedustaja ja varapuheenjohtaja, joka toimi aiemmin myös Suomen kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministerinä Rinteen ja Marinin hallituksissa vuosina 2019–2023. Axelin isoisä Jouko Skinnari oli SDP:n kansanedustaja ja Suomen toinen valtiovarainministeri Lipposen hallituksessa vuosina 1997–1999.
Turun ruotsalainen metodistiseurakunta

Turun ruotsalainen metodistiseurakunta () on vuonna 1887 perustettu turkulainen metodistiseurakunta. Seurakunnan kirkko sijaitsee Hämeenkadulla sijaitsevassa Bethelm-kirkossa. Seurakunnan pastori on Stefan Forsbäck.
Historia.
Vuonna 1906 suomenkieliset erkanivat siitä omaksi seurakunnakseen, joka on nykyinen Turun suomalainen metodistiseurakunta. Vuonna 1912 ruotsinkieliselle seurakunnalle valmistui August Krookin suunnittelema Beetlehem-kirkko Eerikinkadun ja Käsityöläiskadun kulmaukseen. Vuonna 1971 toiminta siirtyi Hämeenkadun Betlehem-kirkkoon, vanhan kirkon joutuessa myöhemmin puretuksi. Vuonna 1996 ruotsinkielisellä seurakunnalla oli 100 varsinaista jäsentä ja seurakunnan toiminnan yhteydessä oli noin 350 henkeä. Seurakunnan jäsenistä viidennes oli englanninkielisiä ja seurakunnalla oli säännöllisesti englanninkielisiä jumalanpalveluksia ruotsinkielisten lisäksi, sekä suomen-, venäjän- ja vietnaminkielistä toimintaa. Suomenkielisellä seurakunnalla oli 49 jäsentä ja se kokoontui ruotsikielisen seurakunnan vuokraamissa tiloissa. Nykyään ruotsinkielisen seurakunnan jäsenistö koostuu lähes 20 eri kansallisuudesta.
Sorøn luostarikirkko

Sorøn luostarikirkko () on Sorøn kunnassa Tanskassa sijaitseva keskiaikainen tiilikirkko, joka rakennettiin alun perin Hvide-suvun hautakirkoksi Sorøn luostarin yhteyteen 1100-luvulla.
Hvide-sukuun kuului muun muassa kuuluisa arkkipiispa Absalon. Seuraavina vuosisatoina kirkkoon haudattiin myös kuninkaallisia, kuten Kristofer II, Valdemar IV Atterdag, Olavi Haakoninpoika ja Margareeta I, viimeksimainittu siirrettiin myöhemmin Roskilden tuomiokirkkoon.
Sorøn luostarikirkko on Tanskan suurimpia keskiaikaisia kirkkoja.
Joulun rauhaa (Jarkko Aholan albumi)

Joulun rauhaa on Jarkko Aholan marraskuussa 2023 julkaistu joulumusiikkialbumi. Sen on tuottanut Janne Huttunen. Albumi sisältää suomen- ja englanninkielisiä cover-kappaleita sekä kaksi alkuperäistä teosta. Albumilla soittavat muun muassa Lenni-Kalle Taipale ja Sampo Haapaniemi, sekä orkesteriosuuksissa Bratislava Symphony Orchestra ja Budapest Art Orchestra. Taustalaulussa ovat Club for Five -yhtyeen Juha Viitala ja Maija Sariola.
Kullaan seurakunta

Kullaan seurakunta oli vuosina 1920–2005 Kullaassa toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Kullaan seurakunta erotettiin Ulvilan seurakunnasta vuonna 1920 omaksi seurakunnakseen. Seurakunta liitettiin vuonna 2005 Ulvilan seurakuntaan.
Kirkkoherrat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kullaan seurakunnan kirkkoherroina:
Anatoli Blagonravov

Anatoli Arkadevitš Blagonravov (; 1. kesäkuuta 1894 – 2. helmikuuta 1975) oli neuvostoliittolainen avaruusinsinööri sekä diplomaatti. Blagonravov pyrki edistämään avaruuden rauhan omaista käyttöä. Hän oli myös eräs merkittävä henkilö siinä, kun avaruuden yhteislentoja ("Apollo-Sojuz") toteutettiin Yhdysvaltojen sekä Neuvostoliiton kesken. Hugh Dryden oli läheinen työkumppani Blagonravoville lännessä.
Alkujaan oli Blagonravov ollut tykistön erityisalaan perehtynyt tutkija. Avaruuslennoilla tapahtuvaan lentäjien elinympäristön kohentamiseen eli alusten parempaan lentomukavuuteen kehittämisessä oli Anatoli Blagonravov ollut erityisen perehtynyt. Hän oli myös merkittävä tekijä Sputnik-avaruuslentojen aikaansaamisessa.
Ocean View (Delaware)

Ocean View on Delawaren osavaltion Sussexin piirikunnassa sijaitseva kunta ("town") Yhdysvalloissa.
Ocean View'sta tuli paikallishallinnollinen yksikkö 13. huhtikuuta 1889. Sen kunnanvaltuuston ensimmäinen kokous pidettiin 20. huhtikuuta 1889. Nykyisen Ocean View'n paikalla oli aikoinaan viidensadan eekkerin alue, joka tunnettiin nimellä Middlesex ja joka annettiin Charles Calvertin, Baltimoren 3. paronin allekirjoituksella Matthew Scarborough -nimisen henkilön omistukseen. Omistus siirtyi ensin Hazzardin perheelle ja sitten Hall-nimisen perheen käsiin. W. S. Hall perusti hieman vuoden 1800 jälkeen sekatavarakaupan maatilalleen, minkä seurauksena alueesta alettiin käyttää nimitystä Hall's Store. Kaupan ympärille muodostui kyläyhteisö, jonka väestö koostui maanviljelijöistä ja merellä työskennelleistä henkilöistä perheineen. Vuonna 1822 alueelle perustettiin postikonttori.
Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen kylän uudeksi nimeksi otettiin Ocean View, koska ihmiset omaksuivat läheiset ranta-alueet virkistyskäyttöön. Hallin perhe oli sittemmin myös perustamassa Ocean View'n kuntaa. Vuonna 1923 Cecile Long Steele aloitti broilerien kasvattamisen kaupalliseen käyttöön Ocean View'ssa, mikä teki Ocean View'sta broilerinkasvatuksen keskuksen. Broilerien kasvattaminen nousi Delawaren osavaltion merkittävimmäksi maataloudelliseksi toiminnaksi, vaikka sen harjoittaminen Ocean View'ssa lopetettiin sittemmin.
Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Ocean View'ssa asui vuoden ympäri 2 636 henkilöä. Ocean View kuitenkin tunnetaan kesäkaudella tuhansien vierailijoiden suosimana rantakohteena. Vuonna 2022 Ocean View'n arvioitu väkiluku oli 2 848. 2020-luvun alussa Ocean View'n väestöstä 91,0 % oli valkoisia, 3,5 % latinalaisamerikkalaista alkuperää ja 2,1 % mustia. Asukkaiden iän mediaani oli 64,6 vuotta. Vuonna 2021 köyhyysrajan alapuolella eli 15,0 % Ocean View'n kotitalouksista.
Olivier de Sagazan

Olivier de Sagazan (s. 1959, Kongon tasavalta) on ranskalainen taiteilija, taidemaalari, veistäjä ja performanssitaiteilija. Sagazan on koulutukseltaan biologi, mikä näkyy hänen töissään haluna tutkia elävää ja elää niiden välityksellä.
Takoma Park

Takoma Park on Washingtonin metropolialueeseen kuuluva kaupunki Marylandin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Historia.
Takoma Parkin perusti Benjamin Franklin Gilbert, joka osti vuonna 1883 ensimmäisen maa-alueensa Washington DC:sta ja Marylandista. Hän alkoi kehittää Takoma Parkia yhtenä ensimmäisistä rautateitse saavutettavissa olevista lähiöistä Washington DC:n seudulla. Korkeamman sijaintinsa ansiosta Takoma Park tarjosi paremman suojan malarialta ja moskiitoilta kuin Washington DC. Takoma Parkista tuli paikallishallinnollinen yksikkö vuonna 1890, ja vuoteen 1913 mennessä siitä kehittyi Montgomeryn piirikunnan suurin kaupunki.
Takoma Parkin varhaisten asukkaiden joukossa oli luonnontieteilijä Benjamin Y. Morrison, jonka risteyttämien atsaleoiden ansiosta Takoma Park tuli tunnetuksi "atsaleakaupunkina" (Azalea City). Vuonna 1904 Takoma Parkiin tuli seitsemännen päivän adventistien kirkon kansainvälinen päämaja. Se sijaitsi kaupungissa kunnes siirtyi vuonna 1989 Marylandin Silver Springiin. Vuonna 1904 perustettiin myös Takoma Parkissa yhä toimiva Washingtonin adventistinen yliopisto (Washington Adventist University). 1960-luvulla Takoma Park alkoi saada tunnettavuutta poliittisesta aktivismista. Tuleva pormestari, kansalaisvapausaktivisti Sam Abbott johti silloin kampanjaa Takoma Parkin historiallisen pohjoisen asuinalueen halki kulkevaksi suunnitellun liittovaltiollisen valtatien rakentamisen pysäyttämiseksi ja sen korvaamiseksi Metrorail-linjalla. Vuonna 1983 Takoma Park julistettiin ydinaseettomaksi vyöhykkeeksi (nuclear-free zone).
Takoma Parkin itäiset osat kuuluivat vuoteen 1997 saakka Prince George'sin piirikuntaan, läntiset osat Montgomeryn piirikuntaan. Marraskuussa 1995 järjestettiin Marylandin osavaltion sponsoroima kansanäänestys, jonka tuloksena koko Takoma Park päätettiin sisällyttää Montgomeryn piirikunnan rajojen sisälle. Piirikuntien uudet rajat astuivat voimaan 1. heinäkuuta 1997.
Vuonna 2013 Takoma Parkin kaupunginvaltuusto päätti alentaa kaikissa kaupungin vaaleissa äänestysikärajaa kuuteentoista vuoteen ensimmäisenä kaupunginvaltuusto Yhdysvaltain historiassa. Syyskuuhun 2022 mennessä seuraavat Marylandin kaupungit seurasivat Takoma Parkin asettamaa esimerkkiä: Hyattsville, Greenbelt, Riverdale Park ja Mount Rainier. Kate Stewart toimi Takoma Parkin pormestarina ennen kuin hänen seuraajakseen äänestettiin marraskuussa 2022 Talisha Searcy.
Väestö.
1. huhtikuuta 2020 julkistetun väestönlaskennan mukaan Takoma Parkin väkiluku oli 17 629. Asukkaista alle 18-vuotiaita oli 26,1 %, yli 65-vuotiaita 12,0 %. Valkoisia oli asukkaista 44,5 %, afroamerikkalaisia 35,1 %, latinalaisamerikkalaistaustaisia 13,1 %, aasialaistaustaisia 5,2 % ja alkuperäiskansoihin kuuluneita 0,9 %.
Aiemman väestönlaskennan (1. huhtikuuta 2010) aikaan Takoma Parkin väkiluku oli ollut 16 715.
Kulttuuri.
Takoma Parkissa säännöllisesti järjestettäviin tapahtumiin kuuluu vuonna 1982 perustettu Takoma Park Folk Festival, joka pidetään vuosittain syyskuussa.
Jouko Orvola

Jouko Olavi Orvola (s. 14. helmikuuta 1941 Oulu) on suomalainen eläköitynyt yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Orvolan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Paavo Orvola ja Astrid Viola. Kansakoulun käynyt Orvola toimi Kotivara Oy:n lihavaraston hoitajana 1965, ostopäällikkönä 1965–1971 ja toimitusjohtajana 1971–1996. Tämän jälkeen hän oli vielä yrityksen hallituksen puheenjohtaja Orvoloiden perheyritykseksi tulleen Kotivaran osakkaana. Orvola oli lisäksi Lihavara Ky:n, vuodesta 1988 Lihavara Oy, toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen, samoin kuin Orke Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen. Hänellä on ollut myös useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Orvola sai 1995.
Orvola

Orvola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Terrible-luokka (linjalaiva)

Terrible-luokka oli Espanjan laivaston kahden kaksikantisen 68-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alukset suunnitteli Edward Bryant ja ne perustuivat edeltäneisiin Jorge Juanin suunnitelmiin. Aluksista ensimmäinen tilattiin Cartagenasta 1. maaliskuuta ja toinen 11. maaliskuuta 1752.
Vuoden 1756 lopulla alusten puolikannen aseistusta täydennettiin 8 naulan tykkiparilla ja toinen tykkipari lisättiin 1793, jolloin myös etukannen aseistusta täydennettiin 8 naulan tykkiparilla.
Jumalanmiehii II

Jumalanmiehii II on Immanuel-yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2023. Albumi on julkaistu levy-yhtiö Infinite Recordsin alla.
Serio-luokka

Serio-luokka oli Espanjan laivaston kahdeksan kaksikantisen 68-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alukset suunnitteli David Howell niin sanotun "Sistema inglésin", jonka oli esitellyt Jorge Juan, mukaan. Ensimmäiset neljä alusta tilattiin huhtikuussa 1752 Guarnizosta, missä valmistuksesta vastasi Juan Fernández de Isla y Alvear. Toiset neljä alusta tilattiin samojen suunnitelmien mukaisina maaliskuussa 1753, mutta niiden suunnitelmia muutti valmistuksen aikana Richard Rooth. Näistä kaksi ensimmäistä todettiin huonoiksi heti valmistuttuaan, joten ne määrättiin poistettavaksi 2. joulukuuta 1760. Samoin ensimmäisen tilauksen "Soberbo" todettiin heikoksi ja poistettiin alusluettelosta 1764. Kahden viimeisen aluksen valmistukseen varatut materiaalit varastettiin ja tilaukset peruutettiin 1754. Niiden tilalle tilattiin kaksi uutta Roothin suunnittelemaa alusta.
Vuoden 1756 lopulla alusten puolikansien tykkimäärää nostettiin parilla 8 naulan tykillä ja toinen pari lisättiin 1794, jolloin etukannelle sijoitettiin myös pari 8 naulan tykkiä. Vuoden 1793 jälkeen alukset olivat 74 tykin linjalaivoja.
Chalte Chalte

Chalte Chalte () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Aziz Mirza. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan ja Rani Mukerji.
Juoni.
Mies lähestyy naista, joka on jo kihloissa ja lopulta menee naimisiin hänen kanssaan. Eroavaisuudet näiden kahden välillä johtavat katkeraan eroon, joka uhkaa tuhota heidän suhteensa lopullisesti.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Chalte Chalten" 433 miljoonan rupian tuotollaan ”hitiksi”.
Juhana Morits Nassaulainen

Juhana Morits Nassaulainen (, lempinimeltään Brasilialainen; 17. kesäkuuta 1604 Dillenburg, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 20. joulukuuta 1679 Kleve, Brandenburg-Preussi) oli alankomaalainen siirtomaaherra ja sotilaskomentaja, joka lujitti hallintoa Alankomaiden Brasiliassa vuosina 1636–1644.
Elämä ja ura.
Juhana Morits oli Nassau-Siegen-Dillenburgin kreivin Juhanan poika ja Vilhelm Vaiteliaan vanhemman veljen Juhanan pojanpoika. Hän kunnostautui serkkunsa, käskynhaltija Fredrik Henrik Oranialaisen sotaretkillä Espanjaa vastaan. Tämä suositteli vuonna 1636 Alankomaiden Länsi-Intian kauppakompanian johtajille Juhana Moritsia yhtiön hiljattain valloittaman Brasilian kenraalikuvernööriksi. Juhana Morits rantautui Recifeen, hollantilaisten tärkeimpään linnakkeeseen, tammikuussa 1637. Hän laajensi menestyksekkäiden sotaretkien avulla vähitellen hollantilaisten hallussa olevia alueita etelässä sijaitsevasta Sergipestä pohjoisessa sijaitsevaan São Luísiin. Hän valloitti myös portugalilaisten hallussa olevat Castelo de São Jorge da Minan ja São Tomén alueet Afrikan länsirannikolla varmistaakseen kaupankäynnin ja toimittaakseen afrikkalaisia orjia Brasilian plantaaseille. Arkkitehti Pieter Postin avustuksella hän rakennutti Recifeen uusia rakennuksia ja nimesi kaupungin Mauritstadiksi. Taitavalla politiikallaan hän sai siirtokunnan kukoistavaksi ja onnistui suostuttelemaan portugalilaiset uudisasukkaat alistumaan rauhallisesti Alankomaiden hallintoon. Suvaitsemattomat kalvinistiset saarnaajat ja Portugalin kansallismielisten tunteiden herääminen Portugalin vapauduttua Espanjasta vuonna 1640 kuitenkin vaikeuttivat hänen pyrkimyksiään. Hänen suuret suunnitelmansa ja tuhlailevat menonsa huolestuttivat Länsi-Intian kauppakomppanian säästäväisiä johtajia, mutta Juhana Morits kieltäytyi hoitamaan virkaansa, ellei hänelle annettaisi täydellistä päätösvaltaa. Hän palasi Eurooppaan heinäkuussa 1644. Seuraavana vuonna Brasiliassa puhkesi kapina Alankomaiden hallintoa vastaan.
Fredrik Henrik nimitti hänet ratsuväen komentajaksi, ja hän osallistui vuosien 1645 ja 1646 sotaretkiin. Vuonna 1647 Juhana Morits otti vastaan Klevesin, Markuksen ja Mindenin käskynhaltijan (kuvernöörin) viran Brandenburgin vaaliruhtinas Fredrik Vilhelmiltä. Hänen menestyksensä Reininmaalla oli yhtä suuri kuin Brasiliassa, ja hän osoittautui erittäin kyvykkääksi ja viisaaksi hallitsijaksi. Vuoden 1652 lopussa hänet nimitettiin johanniittain ritarikunnan suurmestariksi. Hän johti hollantilaista armeijaa vuonna 1665 toisessa englantilais-hollantilaisessa sodassa Englannin liittolaista, Münsterin piispaa Christoph Bernhard von Galenia vastaan. Vilhelm III Oranialainen nimitti hänet sitten Frieslandin ja Groningenin joukkojen komentajaksi puolustamaan maakuntien itäistä rajaa Ranskan–Hollannin sodassa. Hän kunnostautui Seneffen taistelussa vuonna 1674 ja jäi eläkkeelle seuraavana vuonna. Hänen Haagissa sijaitsevassa Mauritshuis-talossaan, jonka Pieter Post suunnitteli hänelle, on nykyään tunnettu taidemuseo.
Tuntematon

Tuntematon on suomalaisen Haloo Helsinki! -yhtyeen single, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2017. Kappaleen on säveltänyt kitaristi Leo Hakanen ja sanoittanut laulaja Elli Haloo.
Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Aku Louhimies sekä Aleksi Koskinen. Hakasen mukaan "Tuntematon" oli aiemmin ilmestyneen "Hulluuden Highway" -albumin yksi demo. Sitä tarjottiin Louhimielle, joka ohjasi samana vuonna ilmestyneen "Tuntematon sotilas" -elokuvan. Louhimies oli Haloon mukaan tykästynyt kappaleeseen. Musiikkivideolla yhtye soittaa kyseisen elokuvan maisemissa.
Exile (kappale)

Exile on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale, jolla on mukana yhdysvaltalainen yhtye Bon Iver. Kappale ilmestyi Swiftin studioalbumilla "Folklore" 24. heinäkuuta 2020. Sen ovat säveltäneet Swift, Aaron Dessner, Bon Iverin Justin Vernon ja Joe Alwyn, joka käytti salanimeä William Bowery. Dessner toimii kappaleen tuottajana. ”Exile” julkaistiin singlenä Yhdysvaltain alternative-musiikin radioon 3. elokuuta 2020.
Kappale nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 6. ”Exile” oli ehdolla parhaan popduo- tai ryhmäesityksen Grammy-palkinnon voittajaksi.
Sävellys ja tuotanto.
”Exile” on surumielinen balladi. Kappale kertoo entisestä pariskunnasta, joka törmää toisiinsa pian eron jälkeen. Nainen on toisen miehen kanssa. Entisen pariskunnan molemmat osapuolet puhuvat erosta omasta näkökulmastaan. Taylor Swift ja Bon Iverin Justin Vernon esittävät kappaleen duettona.
Joe Alwyn sävelsi kappaleen alun vuonna 2020 improvisoidessaan pianolla. Swift ja Alwyn olivat parisuhteessa kappaleen tekemisen aikaan ja Swift kuuli Alwynin soiton sattumalta. Swift alkoi työstää kappaletta eteenpäin tuottajansa Aaron Dessnerin kanssa ja teki siitä demon. Dessner pyysi vanhaa yhteistyökumppaniaan Justin Vernonia laulamaan miesosaa. Vernon sävelsi kappaleeseen uuden osan ja äänitti lauluosuutensa kotistudiossaan. Koronapandemian takia lähes kaikki työskentely tapahtui etänä.
Vastaanotto.
Kappale nousi Yhdysvalloissa ensimmäisellä listaviikollaan Billboard Hot 100 -listan sijalle 6. Se oli kymmenen kärjessä muun muassa Isossa-Britanniassa, Australiassa ja Kanadassa. Single on myynyt platinaa muun muassa Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa.
Kappale sai hyvät arvostelut kriitikoilta. Muun muassa Elle, Men’s Health ja Slant laittoivat sen vuoden parhaiden kappaleiden listoilleen.
”Exile” oli ehdolla parhaan popduo- tai ryhmäesityksen Grammy-palkinnon voittajaksi.
Live-esitykset.
Swift, Dessner, Vernon ja Swiftin toinen tuottaja Jack Antonoff esittivät kappaleen livenä "" -ohjelmassa. Koronarajoitusten takia ohjelma kuvattiin studiossa ilman yleisöä ja Justin Vernon osallistui esitykseen kotistudiostaan etäyhteyden kautta. Swift paljasti samalla kyseisessä ohjelmassa, että kappaleen tekemiseen osallistunut William Bowery on hänen silloinen kumppaninsa, näyttelijä Joe Alwyn. Ohjelma julkaistiin Disney Plus -palvelussa ja ”Exile”-kappaleen esitys lisäksi YouTubessa.
”Exile” esitettiin yleisön edessä ensimmäisen kerran lokakuussa 2022 Bon Iverin konsertissa, jossa Swift oli vierailijana. Swift esitti soolona kappaleen useita kertoja "The Eras Tour" -kiertueella, ensimmäisen kerran Los Angelesissa elokuussa 2023.
Betty (kappale)

Betty on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale studioalbumilta "Folklore" (2020). Sen ovat säveltäneet Swift ja hänen silloinen kumppaninsa, näyttelijä Joe Alwyn, joka käytti salanimeä William Bowery. Kappaleen tuotannossa olivat mukana lisäksi Aaron Dessner ja Jack Antonoff. Kappale julkaistiin singlenä Yhdysvaltain countrymusiikin radioon 17. elokuuta 2020.
Kappale nousi Yhdysvalloissa countrylistan sijalle 6 ja Billboard Hot 100 -listan sijalle 42. Kappale oli listoilla muun muassa Kanadassa, Australiassa ja Singaporessa.
”Betty” on osa "Folklore"-albumin kolmen kappaleen kokonaisuutta, joka kertoo kolmoisdraamasta eri osapuolten näkökulmasta. Muut kappaleet ovat ”Cardigan” ja ”August”.
Swift esitti kappaleen livenä vuoden 2020 Academy of Country Music Awards -gaalassa ja julkaisi äänitteen esityksestä suoratoistopalveluissa. Kappale on mukana myös Swiftin konserttielokuvissa ' (2020) ja ' (2023). Swift paljasti "Long Pond" -dokumentissa, että kappaleen toinen säveltäjä William Bowery on Alwyn.
The 1

The 1 on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale studioalbumilta "Folklore" (2020). Sen ovat säveltäneet Swift ja Aaron Dessner, joka tuotti kappaleen. Kappale julkaistiin singlenä Saksassa 9. lokakuuta 2020.
Kappale nousi Yhdysvalloissa albumin ilmestyttyä Billboard Hot 100 -listan sijalle 4. Isossa-Britanniassa kappale oli sijalla 10. Kappale nousi top 10:een myös muun muassa Kanadassa, Australiassa ja Singaporessa. 
Swift, Dessner ja Folklore-albumin toinen tuottaja Jack Antonoff esittivät kappaleen livenä ohjelmassa ' (2020). Toinen liveversio on mukana konserttielokuvassa ' (2023).
William Steinway

William Steinway (s. 5. maaliskuuta 1835 Seesen, Braunschweigin herttuakunta – k. 30. marraskuuta 1896 New York City, Yhdysvallat) oli saksalais-yhdysvaltalainen liike-elämän vaikuttaja. Steinway oli yksi pianojen ja flyygelien valmistamiseen erikoistuneen Steinway &amp; Sons -perheyhtiön omistajista.
Pianoliiketoiminnan lisäksi Steinwaylla oli huomattava rooli New Yorkin Queensin alueen kehityksessä. Steonway osti vuonna noin 160 hehtaarin kokoisen tilan Queensin alueelta liiketoimintaansa varten ja osallistui tämän myötä aktiivisesti alueen kehittämiseen. Steinway rakennutti alueelle muun muassa kymmeniä asuinrakennuksia, jotka ovat säilyneet käytössä 2000-luvulle saakka. Steniway rakensi alueelle myös raitiovaunujärjestelmän, jota varten kaivettiin nykyisin New Yorkin metron käytössä oleva, East Riverin alittava Steinway-tunneli.
Liiketoimiensa ohella Steinway piti vuosina 1861–1896 päiväkirjaa, josta on myöhemmin muodostunut merkittävä aikalaislähde 1800-luvun jälkipuoliskolta. Steinwayn jälkeläiset luovuttivat 2 500 sivuisen päiväkirjan Smithsonian-instituutille vuonna 1996.
Kvantti-informaatiotiede

Kvantti-informaatiotiede on tutkimusalue, jossa yhdistyvät kvanttimekaniikka ja informaatioteoria. Peruslähtökohtana on se, että informaatio on fysikaalista, eli se on olemassa vain fysikaalisten järjestelmien yhteydessä. Siksi fysiikan lait vaikuttavat informaatioteoriaan. Pienille järjestelmille, kuten atomeille ja fotoneille, kvanttimekaniikka antaa parhaan kuvauksen. Siksi kvantti-informaatioteoriaa käytetään kehitettäessä kvanttitietokoneita, joiden komponentit ovat hyvin pieniä. Termiä "kvantti-informaatioteoria" käytetään joskus, mutta se ei sisällä kokeellista tutkimusta ja se voidaan sekoittaa kvantti-informaatiotieteen osa-alueeseen, joka käsittelee kvantti-informaation prosessointia.
Gazan suurmoskeija

Gazan suurmoskeija () on Gazan kaistalla Gazan kaupungissa sijaitseva moskeija. Paikalla sijaitsi aikanaan bysantin ja myöhempien ristiretkeläisten kautinen kirkko, joka muutettiin myöhemmin moskeijaksi. Osia kirkosta on säilynyt osana nykyistä moskeijaa. Moskeijaa on laajennettu ja jälleenrakennettu historiansa aikana useampaan kertaan. 
Historia.
Nykyisen Gazan suurmoskeijan paikalla sijaitsi mahdollisesti Bysantin valtakunnan keisarinna Eudocian rakennuttama kirkko, jonka puolestaan sanottiin olleen rakennettu aikaisemman tuhoutuneen pakanallisen temppelin paikalle. Madaban kartassa paikalla sijaitsee suuri kirkko, joka mahdollisesti muutettiin moskeijaksi muslimien vallattua alueen. Al-Muqaddasi kirjoitti paikalla olleesta moskeijasta vuoden 985 paikkeilla. Nykyinen moskeija käsittää osia vanhasta kirkosta, jota on kuitenkin rakennettu edelleen myöhempinä aikoina. Moskeija käsittää myös vähintään yhden pyvään historiallisesta alueella sijainneesta synagogasta.
Nykyinen moskeija vanhemman kirkon osineen on perua myöhemmistä rakennustöistä. Ristiretkeläiset rakennuttivat mahdollisesti paikalle normannityylisen kirkon, josta tuli osa moskeijaa aijubidien ja mamelukkien valtakausilla. Kyseinen moskeija tuhoutui ensin mongolien hyökkäyksessä vuonna 1260 ja myöhemmin jälleenrakennuksen jälkeen uudestaan saman vuosisadan aikana maanjäristyksessä. Ibn Battuta kirjoitti vanhasta perjantaimoskeijasta, mutta hänen kirjoittaessaan vuonna 1326 kaupungin suurmoskeija oli rakennettu pari vuotta aikaisemmin. Kyseinen myöhempi moskeija osattiin liittää aikaisempaan kirkkoon vasta 1800-luvulla. Moskejaa jälleenrakennettiin taas osmanien valtakaudella. Moskeija kärsi tuhoja ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1916–1917, kun osmanien moskeijaan varastoimat ammukset räjähtivät brittien pommituksissa. Palestiinan korkein muslimineuvosto jälleenrakennutti sen vuonna 1925.
Moskeija kärsi huomattavia vahinkoja vuonna 2023 puhjenneen Gazan sodan aikana. Osa sen minareetista romahti.
Jean Bart

Jean Bart (21. lokakuuta 1650 Dunkerque, Ranskan kuningaskunta – 27. huhtikuuta 1702 Dunkerque) oli ranskalainen merivoimien upseeri ja kaappari. Ranskan laivasto ja Dunkerquen kaupunki muistavat Bartin edelleen tämän taitavista ja rohkeista toimista Ludvig XIV:n sodissa.
Elämä ja ura.
Bart polveutui kalastajien ja kaapparien suvusta. Hän palveli nuorena Alankomaiden laivastossa hollantilaisen amiraali Michiel de Ruyterin alaisuudessa, mutta kun sota syttyi Ranskan ja Alankomaiden välillä (1672–1678), hän palasi Dunkerqueen, jossa hän tunsi rannikon kaikki yksityiskohdat ja pystyi johtamaan menestyksekkäästi ranskalaista pienten kaapparialusten laivastoa. Hän saavutti suurta kunniaa Välimerellä, jossa hänellä oli epävirallinen toimeksianto yksityisaluksella, koska hän ei silloin voinut alhaisen syntyperänsä vuoksi saada päällikön virkaa laivastossa. Hänen menestyksensä oli kuitenkin niin suurta, että hänestä tehtiin luutnantti vuonna 1679. Hän nousi nopeasti kapteeniksi ja sitten amiraaliksi. Yhdeksänvuotisen sodan päättänyt Rijswijkin rauha päätti hänen aktiivisen palveluksensa.
Ranskan merivoimien kansansankariksi nousseen sivistymättömän merimiehen rohkeudesta ja suoraselkäisyydestä kerrottiin monia anekdootteja. Dunkerquen kaupunki on kunnioittanut hänen muistoaan pystyttämällä hänelle patsaan ja nimeämällä julkisen aukion hänen mukaansa.
Jean Bartin mukaan nimettyjä Ranskan merivoimien aluksia ovat muun muassa:
Naamiosirkkunen

Naamiosirkkunen ("Coryphaspiza melanotis") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Etelä-Amerikassa. 
Koko ja ulkonäkö.
Naamiosirkkunen kasvaa noin 14 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisiaan ulkonäöltään. Naamiosirkkuskoiraan pää on musta ja silmäkulmajuovat ovat harmahtavan valkoiset. Niska on harmaa ja selkä ruskea. Molemmissa on punaruskeita viiruja. Koiraslinnun siivet ovat ruskehtavan vihreät ja musta pyrstö on valkokärkinen. Rinta ja vatsa ovat harmahtavan valkoiset. Naaraan pää on harmaa, siivet sävyltään vihreämmät ja pyrstössä on vähemmän valkoista. Naamiosirkkusen nokan yläosa on musta ja alaosa oranssinkeltainen.
Levinneisyys ja elintavat.
Naamiosirkkusta tavataan Perun kaakkoisosasta Brasilian eteläosaan ja Argentiinan pohjoisosiin. Lisäksi Rio Grande do Nortessa ja Marajósaarella on erilliset kannat. Lajin elinympäristöä ovat puita ja pensaita kasvavat ajoittain tulvivat ruohomaat, kuten cerrado. Lintu liikkuu yksin tai pareittain ja pesimäajan ulkopuolella vajaan kymmenen yksilön ryhminä. Naamiosirkkusen pesimäkausi on syyskuusta joulukuulle. Lajin ravintoa ovat kasvien siemenet ja hyönteiset. 
Naamiosirkkunen luokitellaan vaarantuneeksi, ja kannan kooksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen laiduntamisen, kulottamisen, pelloiksi muokkaamisen ja puuviljelmien istuttamisen vuoksi.
Jukka Westermarck

Jukka Kristian Westermarck (s. 2. joulukuuta 1969 Lehtimäki) on suomalainen Turun yliopiston syöpäbiologian professori ja tutkimusjohtaja Turun Biotiedekeskuksessa. Westermarck valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1996 ja väitteli tohtoriksi 1998 Turun yliopistosta. Hän työskenteli post doc -tutkijana Euroopan molekyylibiologian laboratoriossa (EMBL, Heidelberg, Saksa) vuosina 1999–2001. Sieltä palattuaan hän toimi akatemiatutkijana ja perusti oman tutkimusryhmänsä Turun biotekniikan keskukseen (nyk. Turun Biotiedekeskus).
Vuosina 2006–2009 hän toimi myös tutkimusryhmän johtajana Lääketieteellisen teknologian instituutissa Tampereen yliopistossa. Vuonna 2009 hänet nimitettiin nykyisiin tehtäviinsä Turun yliopistossa, joista hän oli virkavapaalla vuoteen 2017 toimiessaan kolme peräkkäistä kautta Suomen Syöpäinstituutin tutkimusprofessorina. Sittemmin hän on työskennellyt vierailevana professorina kahdessa ulkomaisessa tutkimusinstituutissa, Dana-Farber Cancer Institutessa] (Boston, USA) vuonna 2012 ja The FIRC Institute of Molecular Oncologyssa (Milano, Italia) vuonna 2022.
Westermarckin tutkimusaiheena on ollut läpi hänen uransa syöpäsolujen sisäiset viestinvälitysverkostot ja erityisesti fosfataasientsyymien merkitys syövässä. Hänen ryhmänsä on yksi maailman johtavista tutkimusryhmistä Proteiinifosfataasi 2A:n (PP2A) roolin ja merkityksen tutkimisessa syövässä ja sen hoitovasteessa. Ryhmä on erityisen tunnettu CIP2A-proteiinin löytämisestä. Tämä proteiini on onkogeeninen PP2A:n inhibiittori ja sillä on merkittävä rooli monissa ihmisen syöpätyypeissä. Työryhmän pitkäkantoisena tavoitteena on kehittää fosfataasibiologiaan perustuvia uusia syövän hoito- ja diagnosointimenetelmiä. Westermarckilla onkin useita hyväksyttyjä patentteja aihepiiristä, ja hän on syöpädiagnostiikkaan keskittyvän start up -yrityksen Thestra Oy:n perustajia.
Westermarck sai Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin nuoren tutkijan palkinnon vuonna 2007 ja pohjoismaisen Anders Jahre -palkinnon nuorelle tutkijalle vuonna 2009. Vuonna 2020 tasavallan presidentti myönsi hänelle Suomen Leijonan Komentajamerkin. Orionin Tutkimussäätiö myönsi hänelle palkintoapurahan ansiokkaasta tutkimustyöstä ja tieteen edistämisestä vuonna 2022.
Westermarck on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2017 ja sen hallituksen jäsen vuosina 2021-2023. Vuodesta 2013 hän on toiminut Euroopan Syöpätutkimuksen yhdistyksen (EACR) lähettiläänä ja vuodesta 2022 yhdistyksen johtokunnan jäsenenä. Hän on myös Suomen Aivokasvainyhdistyksen (FiBTRA) perustajajäsen. Westermarckilla on ollut myös ratkaiseva rooli Kansallinen Lääkekehityskeskus Oy:n perustamisessa ja hän on toiminut yhtiön hallituksessa vuodesta 2023.
Westermarck pitää ”Tiede edellä” -blogia ja sosiaalisen median palstoja.
Salpis

Salpis Ry on vuonna 1969 perustettu lentopalloseura, jonka kotipaikka on Hollola. Salpiksen naisten joukkue voitti lentopallon 2-sarjan 2023-2024 ja pelaa kaudella 2024-2025 1-sarjassa. 
Miesten joukkue voitti lentopallon miesten 2-sarjan mestaruuden vuosina 2013 ja 2022.
Salpis pelasi Lentopallon miesten 1-sarjaa kaudella 2013–2014.
No Body, No Crime

No Body, No Crime on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale, jolla esiintyy myös yhdysvaltalainen yhtye Haim. Swift on säveltänyt kappaleen yksin ja tuottanut sen Aaron Dessnerin kanssa. Kappale on toinen single albumilta "Evermore". Se julkaistiin singlenä Yhdysvaltain countryradioon 11. tammikuuta 2021. ”No Body, No Crime” on country-kappale, joka kertoo murhasta ja kostosta. 
Kappale nousi Yhdysvaltain countrylistan kakkossijalle ja Billboard Hot 100 -listan sijalle 34. Isossa-Britanniassa kappale oli sijalla 19.
Tyyli ja sanoitukset.
”No Body, No Crime” on country-kappale.
Siinä on vaikutteita americana-genrestä.
Kappale kertoo fiktiivisen tarinan murhasta ja kostosta. Tarinan päähenkilö Este saa miehensä kiinni pettämisestä ja joutuu murhatuksi. 
Laulaja kostaa hänen murhansa. Este on nimetty Swiftin ystävän, Haim-yhtyeen Este Haimin mukaan.
Live-esitykset.
Swift ja Haim esittivät kappaleen livenä kesällä 2023 useissa Swiftin "The Eras Tour" -kiertueen konserteissa. Haim oli konserteissa lämmittelijänä. Swift esitti kappaleen mash-upina kappaleen ”Carolina” kanssa Liverpoolin konsertissa kesäkuussa 2024.
Coney Island (Taylor Swiftin kappale)

Coney Island on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin kappale, jolla esiintyy myös yhdysvaltalainen indie rock -yhtye The National. Kappaleen ovat säveltäneet Swift, Joe Alwyn (nimellä William Bowery) ja The Nationalin Aaron ja Bryce Dessner. Dessnerit ovat tuottaneet kappaleen. Kappale on kolmas ja viimeinen single albumilta "Evermore" (2020). Se julkaistiin singlenä Yhdysvaltain alternative-musiikin radioon 18. tammikuuta 2021. 
Kappale nousi Yhdysvalloissa Hot Rock &amp; Alternative -listan sijalle 12 ja Billboard Hot 100 -listan sijalle 63. Kanadassa kappale oli sijalla 31.
Hægebostadin kirkko

Hægebostadin kirkko () on Hægebostadin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1844.
Onnekas luku

Onnekkaat luvut () on lukujono, joka saadaan seuraavanlaisella seulalla:
Kymmenen ensimmäistä onnekasta lukua ovat 1, 3, 7, 9, 13, 15, 21, 25, 31 ja 33.
Onnekkaita lukuja on ääretön määrä. Myös lukuja, jotka ovat sekä onnekkaita lukuja että alkulukuja, arvellaan olevan äärettömän monta.
Onnekkaat luvut mainittiin ensimmäisen kerran englanninkielisellä nimellään vuonna 1956.
Frederik Christian Kaas

Frederik Christian Kaas (1. joulukuuta 1727 Kööpenhamina – 28. maaliskuuta 1804 Kööpenhamina) oli tanskalainen amiraali. Vuosina 1770–1781 hän johti Tanskan merikadettikoulua (tansk. Søkadetakademiet).
Arvid Bjerke

Arvid Bjerke (26. joulukuuta 1880 Göteborg – 1952 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän vaikutti erityisesti Göteborgissa 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Bjerken tunnetuimpia töitä on Sigfrid Ericsonin kanssa suunniteltu Göteborgin taidemuseo.
Dansk Melodi Grand Prix 1978

Dansk Melodi Grand Prix 1978 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1978. Tanska ei osallistunut Eurovision laulukilpailuun vuosina 1967–1977, joten Dansk Melodi Grand Prix järjestettiin tuolloin 11 vuoden tauon jälkeen. Kilpailuun lähetettiin 524 kappaletta. Raati, johon kuuluivat Willy Grevelund, Preben Kaas, Dan Turéll, Ole Schmidt ja Jørgen Mylius, valitsi lähetetyistä kuusi finaalikappaletta.
Finaali pidettiin 25. helmikuuta Kööpenhaminan Tivolin konserttisalissa. Voittajan valitsivat kahdeksan ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin pisteytti kappaleet pisteytyskaavalla 6-5-4-3-2-1. Kilpailun voitti yhtye Mabel kappaleella Boom Boom.
Bjerke (täsmennyssivu)

Bjerke voi tarkoittaa seuraavia asioita: