tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 2009

Vuoden 2009 telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lontoossa, Yhdistyneen kuningaskunnan pääkaupungissa 13.–18. lokakuuta. Kilpailupaikkana toimi O2-areena, jossa käytiin myös vuoden 2012 kesäolympialaisten telinevoimistelukilpailut. Lontoon MM-kilpailuissa ei käyty joukkuekilpailuja, vaan kisaohjelmassa olivat moniottelut ja yksittäiset telineet.
Kisojen menestynein maa oli yhdeksän mitalia (kuusi kultaa, kaksi hopeaa, yksi pronssi) saavuttanut Kiina.
Suomen joukkue.
Suomen Voimisteluliitto lähetti MM-kilpailuihin joukkueen, joka koostui kuudesta miehestä ja kolmesta naisesta. Parhaiten suomalaisista sijoittui Sakari Vekki, joka oli miesten permannolla 18:s.
Jordi Hereu i Boher

Jordi Hereu i Boher (s. 14. kesäkuuta 1965 Barcelona) on espanjalainen liikemies ja Katalonian sosialistisen puolueen poliitikko. 
Hereu toimi Barcelonan pormestarina vuodesta 2006 vuoteen 2011. Sen jälkeen hän on toiminut monissa liike-elämän ja kaupunkisuunnittelun tehtävissä. Hänellä on liikkeenjohdon koulutus (MBA).
Emma Bonino

Emma Bonino (s. 9. maaliskuuta 1948 Bra, Cuneon maakunta) on italialainen pitkän linjan poliitikko. Hän on johtava vaikuttaja Italian radikaaleissa, joka ajaa taloudellista ja sosiaalista liberalismia. 
Poliittinen ura.
Ensi kertaa Bonino tuli valituksi Italian edustajainhuoneeseen vuonna 1976. Vuonna 2017 Bonino oli yhdessä muiden eurooppamielisten pienpuolueiden kanssa perustamassa uutta vaaliliittoa "+Europa", joka osallistui Italian vuoden 2018 parlamenttivaaleihin omana listanaan. Bonino on toiminut siitä saakka senaattorina. 
1990-luvun alussa Bonino johti Monikansallista radikaalipuoluetta. Italian radikaalipuolueen seuraaja Italian radikaalit perustettiin vuonna 2001. Bonino on tehnyt työtä yksilönvapauksien ja ihmisoikeuksien puolesta muun muassa ajamalla naisen oikeutta aborttiin ja vastustamalla kuolemanrangaistuksen käyttöä. 
Toukokuussa 2008 Boninosta tuli yksi Italian senaatin varapuheenjohtajista. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Euroopan parlamentin jäsenenä (1979–2006), Euroopan komissiossa kuluttaja- ja kalastuskommissaarina (1995–1999), Italian Eurooppa-asiain ja kansainvälisen kaupan ministerinä (2006–2008) sekä Italian ulkoministerinä (2013–2014). 
Yksityiselämä.
Bonino opiskeli kieliä Bocconin yliopistossa Milanossa ja valmistui vuonna 1972. 
Bonino on naimaton eikä hänellä ole omia lapsia. Vuonna 1975 Bonino ilmiantoi itsensä poliisille käytyään läpi abortin, joka oli tuohon aikaan laitonta Italiassa. Hän kuitenkin toimi väliaikaisena sijaisvanhempana kahdelle lapselle. Bonino on kertonut yrittäneensä saada lasta hedelmöityshoitojen avulla tässä kuitenkaan onnistumatta.
Tammikuussa 2015 Bonino ilmoitti kärsivänsä keuhkosyövästä ja saavansa siihen kemoterapiaa. Saman vuoden toukokuussa hän kertoi parantuneensa.
Kunnianosoitukset.
Lisäksi Boninolle on myönnetty Asturian ruhtinaan palkinto (1998) ja Pohjoinen–etelä-palkinto (1999).
Vuonna 2016 paavi Franciscus sanoi "Corriere della Sera" -lehden haastattelussa, että Bonino on yksi kolmesta kansakunnan "unohdetuista suurista [henkilöistä]", joista kaksi muuta olivat Giorgio Napolitano ja Giusi Nicolini. Lisäksi hän vertasi Boninoa mm. Konrad Adenaueriin ja Robert Schumaniin.
Sima Samar

Sima Samar (s. 1957) on afganistanilainen poliitikko, lääkäri ja ihmisoikeusaktivisti. Hän on AIHRC-ihmisoikeuskomission puheenjohtaja ja YK:n erityisraportoija Sudanin ihmisoikeusasioissa. Vuonna 2001 hänestä tuli maansa varapääministeri ja naisten asioista vastaava ministeri.
Samar kuuluu keskiafganistanilaiseen etniseen ryhmään nimeltä hazara. Hän opiskeli lääketiedettä ja työskenteli lääkärinä aluksi Kabulissa, myöhemmin kotikaupungissaan Jaghorissa. Neuvostoliiton valloitettua Afganistanin Samar pakeni Pakistaniin.
Norjalaisen Rauhantutkimuslaitos PRIOn johtaja Kristian Berg Harpviken piti Sima Samaria yhtenä vahvimmista ehdokkaista saamaan vuoden 2009 Nobelin rauhanpalkintoa.
Musiikkikoulu

Useimmat musiikkikoulut tarjoavat musiikinopetusta taiteen perusopetuksen yleisen tai laajan oppimäärän mukaisesti. Taiteen perusopetus perustuu lakiin (L 633/ 1998 ) ja on tavoitteellista tasolta toiselle etenevää opetusta. Näiden koulujen opetussuunnitelmat perustuvat opetushallituksen vahvistamiin opetussuunnitelmien perusteisiin. Kunta myöntää oppilaitoksille oikeuden antaa taiteen perusopetusta ja vahvistaa niiden opetussuunnitelmat sekä valvoo toiminnan toteuttamista.
Opetuksen sisältö.
Musiikkikoulut voivat tarjota sekä klassisen että rytmimusiikki opetusta, joskin musiikkiopistoihin verrattuna rytmimusiikin tarjonta on yleisempää. Musiikkikoulujen opetus on tavoitteellista, mutta monet musiikkikoulut pyrkivät tarjoamaan harrastuksenomaista opetusta, jossa oppilaita ei testata tai karsita tasokokeilla. Musiikkikoulujen pyrkimyksenä on tarjota jokaiselle opetusta oman kiinnostuksen ja motivaation pohjalta. Usein musiikin teorian opetus on integroitu osaksi soitinopetusta, eikä teoriaa välttämättä opeteta erillisenä oppiaineena, jos toki erillisiä teoriatuntejakin on tarjolla. Myös ryhmä- ja bändiopetus on hyvin yleistä. Ryhmäopetuksen tarkoituksena on antaa oppilaille musiikin lisäksi yleisiä sosiaalisia valmiuksia sekä edistää tarkkaavaisuutta ja ryhmätyötaitoja.
Oppilaaksi ottaminen.
Musiikkikouluihin ei useimmiten ole pääsykokeita vaan oppilaat saavat opiskelupaikan ilmoittautumisjärjestyksessä oppilaitoksen resurssien mukaan. Opetusta annetaan kaikenikäisille, myös aikuisille.
Ghazi bin Muhammad

Ghazi bin Muhammad (s. 1966) on jordanialainen prinssi ja professori. Jordanian kuningas Talal oli hänen isoisänsä.
Ghazi on Jordanian yliopistossa islamilaisen filosofian professori. Hän on ollut keskeinen henkilö uskontokuntien välisissä rauhanpyrkimyksissä. Norjalaisen Rauhantutkimuslaitos PRIOn johtaja Kristian Berg Harpviken piti häntä yhtenä vahvimmista ehdokkaista saamaan vuoden 2009 Nobelin rauhanpalkintoa.
Vammalan Palloseura

Vammalan Palloseura (lyh. VaPS) on urheiluseura Sastamalasta. Seura jaettiin vuoden 1997 alussa kolmeen itsenäiseen osaan. 
VaPS:n nykyiset jäsenseurat ovat jalkapalloon keskittynyt FC Vapsi, VaPS Jääliikunta (ringette ja taitoluistelu) sekä VaPS Hockey (VaPS edustusjääkiekko ry). Seuralla ei ole enää varsinaisesti omaa urheilutoimintaa, vaan se pyrkii pelkästään tukemaan jäsenseurojansa.
Cluster Munition Coalition

Cluster Munition Coalition eli CMC oli varsinaisesti vuosina 2003-2011 toiminut kansainvälinen järjestöjen yhteenliittymä, joka vastusti rypälepommeja ja niiden käyttöä, valmistusta, varastointia ja liikuttelua, ja pyrki edistämään rypäleaseet kieltävää sopimusta. 
Järjestö perustettiin Haagissa marraskuussa 2003. Perustamisvaiheessa mukana oli 104 järjestöä. Liittoutuman jäseninä on selkä kansainvälisiä järjestöjä kuten ihmisoikeusjärjestö Amnesty International, että kansallisia toimijoita.
Vuonna 2011 järjestö yhdistyi maamiinoja vastustavaan kansainväliseen kampanjaan (International Campaign to Ban Landmines, ICBL) muodostaen kahden asian ICBL-CMC -yhteenliittymän. Toimintaa rypäleaseiden kiellon edistämiseksi on jatkettu yhdistymisestä huolimatta aiemmalla nimellä.
Peter Lodenius

Peter Lodenius (13. lokakuuta 1942 Helsinki – 25. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän työskenteli kulttuurilehti "Ny Tidin" toimituksessa vuosina 1973–2007 ja oli myös lehden päätoimittaja 1985–2000. 
Ura.
Valtiotieteitä opiskellut Lodenius aloitti työuransa Suomen Tietotoimiston ulkomaantoimittajana vuonna 1968, ja siirtyi SKDL:n julkaiseman ruotsinkielisen "Folktidningen Ny Tidin" toimitukseen 1973. Neljä vuotta myöhemmin Lodenius ja Johan von Bonsdorff muuttivat lehden linjan perinteisestä puoluelehdestä yhteiskuntakriittiseksi kulttuurilehdeksi, jossa merkittävä osuus oli myös ulkomaisten tapahtumien seurannalla. Vuosina 1985–2000 Lodenius työskenteli lehden päätoimittajana jatkaen vielä lehden erikoistoimittajana vuoteen 2007 saakka. Eläköitymisensä jälkeen hän toimi vielä "Kansan Uutisten" ja "Suomen Kuvalehden" kolumnistina.
Vuonna 1992 Lodenius sai Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon yhdessä "Ny Tidin" toimittajien Tapani Ritamäen ja Trygve Söderlingin kanssa. Suomenruotsalainen toimittajapalkinto "Topeliuspriset" hänelle myönnettiin 1995 ja Yleinen lehtimiesliiton journalistipalkinto elämäntyöstä vuonna 2006.
Perhe.
Peter Lodeniuksen isä oli päätoimittaja Erik Lodenius ja isoisä päätoimittaja Elias Lodenius. Hänen puolisonsa oli toimittaja Maarit Sinervo, ja heidän tyttärensä Laura Lodenius on Suomen Rauhanliiton pitkäaikainen toiminnanjohtaja.
Ahdas esinahka

Ahdas esinahka eli fimoosi on tila, jossa esinahka on niin kireä, ettei sitä saa vedettyä kunnolla pois terskan päältä. Vastasyntyneillä on tavallista, että esinahan aukko on pieni ja esinahka on kiinnittyneenä paikoilleen. Suurimmalla osalla kuitenkin esinahka väljenee muutamana ensimmäisenä elinvuotena.
Termi fimoosi tulee kreikankielisestä sanasta "phimos". Tosin oletetaan, että sanan merkitys on ajan myötä muuttunut. Kreikkalaiset eivät tuolloin edes olleet kiinnostuneet esinahan lääketieteellisestä merkityksestä.
Haitat.
Ahdas esinahka voi aiheuttaa kipua virtsaamisen, erektion ja yhdynnän yhteydessä. Lisäksi ahdas esinahka voi vaikeuttaa terskan käsittelyä sen verran, että genitaalihygienian ylläpito hankaloituu, jolloin tulehdusriski kasvaa.
Ahdas esinahka, joka on jäänyt terskan taakse ja ei tule hyvin terskan päälle, voi aiheuttaa parafimoosin, ”espanjalaisen kauluksen”. Tällöin siittimen pään verenkierto voi häiriytyä ja syntyä iskemia, joka hoitamattomana voi johtaa kuolioon.
Hoito.
Ahtaalle esinahalle voi itse antaa kotihoitoa, kun kyseessä ei ole lapsi. Tämä tapahtuu kevyesti sormilla hieromalla ja venyttelemällä nahkaa taakse kohti peniksen tyveä. Lapsille venyttämismenetelmää ei kuitenkaan ole suositeltava käyttää.
Kotihoito ei kuitenkaan välttämättä tehoa. Leikkausmenetelmiä ahtauden korjaamiseksi on muutamia, kuten preputioplastia, joka paranee nopeasti eikä merkittävästi vaikuta peniksen ulkonäköön. Radikaalimpana vaihtoehtona on myös kirurginen menetelmä, ympärileikkaus. 
Ympärileikkauksista ahtaan esinahkan hoitona on kuitenkin luovuttu monissa maissa paitsi Suomessa jo 1990-luvulla julkaistujen tutkimusten perusteella, jotka todistivat muita menetelmiä tehokkaina ja halvempina ja koska ympärileikkaus poistaa peniksen viisi herkintä osaa.
Nykyään muissa maissa tavallisin hoito on steroidivoiteella kuten beetametasonilla, joka tehoaa yleensä 4 - 6 viikossa.
Muita tehokkaita hoitomenetelmiä esinahkan venyttämiseen ovat mm. pienten ilmapallojen tai muiden työkalujen käyttö tai esim. lääkäri Michel Beaugén neuvoja oikeasta itsetyydytystekniikasta.
Allvar Gullstrand

Allvar Gullstrand (5. kesäkuuta 1862 Landskrona – 28. heinäkuuta 1930 Tukholma) oli ruotsalainen silmiin erikoistunut lääketieteilijä. Gullstrand työskenteli Uppsalan yliopistossa sekä silmälääketieteen että optiikan professorina, ja sovelsi matematiikan ja fysiikan tietoja silmän optiikan, varsinkin taittovirheiden tutkimukseen. Hän sai lääketieteen Nobelin palkinnon vuonna 1911.
Kymmenen vuotta myöhemmin, itse Nobel-komitean jäsenenä, Gullstrand vastusti vuoden 1921 fysiikan Nobelin antamista Albert Einsteinille niin kovasti, että sinä vuonna fysiikan Nobelia ei jaettu lainkaan. Seuraavana vuonna palkintoja oli kaksi, ja Einsteinkin sai vihdoin omansa.
Elsevier

Elsevier on suuri tieteellisten julkaisujen kustantamo. Sen pääkonttori sijaitsee Amsterdamissa, mutta sillä on työntekijöitä 24 maassa. Elsevier on nykyään osa RELX plc -pörssiyhtiötä, sillä se fuusioitui vuonna 1993 brittiläisen Reed International PLC -kustantamon kanssa Reed Elsevier -konserniksi ja tämä muutti sittemmin nimensä RELX:ksi. Elsevier julkaisee noin 2 000 tieteellistä julkaisusarjaa ja 19 000 kirjaa vuosittain. Esimerkiksi julkaisut The Lancet ja Cell sekä abstraktitietokanta Scopus ovat Elsevierin julkaisemia.
Elsevieriä on kritisoitu muun muassa sen julkaisusarjojen kalliista hinnoista. Keväällä 2009 kustantamon Australian toimiston havaittiin julkaisseen vuosina 2000–2005 yhteensä kuutta lääkeyhtiöiden sponsoroimaa lääketieteellistä julkaisusarjaa ilman, että sponsoreita mainittiin itse julkaisusarjoissa. Lääkeyhtiö Merckin sponsoroimissa lehdissä muun muassa esitettiin tulokset suosiollisina Merckin omia tuotteita kohtaan.
Elsevier on alkanut kysyä tieteellisten artikkeleiden vertaisarvioitsijoilta, mitä rotua, kansallisuutta ja sukupuoli-identiteettiä he edustavat. Näin se haluaa edistää tutkimuksessa DEI-periaatteiden toteutumista, korjata epäoikeudenmukaista puolueellisuutta ja edistää suurempaa tasa-arvoa. Vastausvaihtoehtoina ovat sukupuoli-identiteetin kohdalla miehen ja naisen lisäksi "non-binary" tai "gender diverse" ja rodun tai kansallisuuden osalta yksitoista maantieteellistä aluetta.
Kalifornian yliopisto (Berkeley)

Kalifornian yliopisto, Berkeley (engl. University of California, Berkeley; myös Berkeley ja UC Berkeley) on julkisen Kalifornian yliopisto -järjestelmän vanhin kampusyliopisto. Se sijaitsee San Franciscon lahden itärannalla Berkeleyssä, pohjoisessa Kaliforniassa. Yliopiston rehtorina toimii fysiikan professori Robert J. Birgeneau.
Kalifornian yliopisto perustettiin 1868 fuusioimalla yksityinen College of California ja julkinen Agricultural, Mining, and Mechanical Arts College. Tuolloin yliopisto koostui vain noin 40 opiskelijasta ja 10 opetushenkilökunnan jäsenestä. Alun perin Oaklandissa sijainnut kampus ja sen noin 200 opiskelijaa siirrettiin vuonna 1873 alueelle, johon kehittyi sittemmin Berkeleyn kaupunki.
Syyslukukaudella vuonna 1964 yliopistossa puhkesi opiskelijalevottomuuksia, jotka johtivat 2. joulukuuta hallintorakennuksen valtaamiseen. Levottomuuksien yhteydessä pidätettiin 754 opiskelijaa, jotka saivat jopa kolmen kuukauden pituisia vankeustuomioita.
Rehtorit ja kanslerit.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kalifornian yliopisto, Berkeleyn rehtoreina ja kanslereina:
Rehtorit
Kanslerit
Kay Kendall

Kay Kendall (21. toukokuuta 1926 Withernsea – 6. syyskuuta 1959 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä. Hänellä oli rooli esimerkiksi Henry Corneliuksen komediaelokuvassa "Vauhtihirmut valloillaan" ("Genevieve", 1953). Kendallin ja Taina Elgin esiintyminen elokuvamusikaalissa "Tytöt" ("Les Girls", 1957) toi molemmille Golden Globe -palkinnon.
Kendall, alkuperäiseltä nimeltään Justine Kay McCarthy, meni vuonna 1957 naimisiin Rex Harrisonin kanssa. Hän kuoli leukemiaan syyskuussa 1959 ollessaan vain 33-vuotias.
Brian Johnston (urheiluselostaja)

Brian Alexander Johnston (24. kesäkuuta 1912 Little Berkhamsted, Hertfordshire – 5. tammikuuta 1994 Lontoo) oli brittiläinen krikettiselostaja. 
Johnston palveli toisessa maailmansodassa, ja otti osaa Normandian maihinnousuun. Hänet palkittiin Military Crossilla ja sodan jälkeen hänet kotiutettiin majurin arvoisena. Johnston tuli BBC:n palvelukseen tammikuussa 1946 ja seuraavana kesänä hän selosti ensimmäisen krikettiottelunsa. Hän jäi eläkkeelle 1972, mutta jatkoi selostuksia freelancerina. Selostusten ohella Johnston toimi muun muassa "Down Your Way" -radio-ohjelman isäntänä 1971–1987. Hän kirjoitti myös 17 kirjaa, joista useimmat käsittelivät krikettiä.
Freddie Roach

Freddie Roach (s. 5. maaliskuuta 1960 Dedham, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen nyrkkeilyvalmentaja ja entinen nyrkkeilijä. Hänet tunnetaan parhaiten Manny Pacquiaon valmentajana. Roach kärsii Parkinsonin-taudista. Hän omistaa Wild Card Boxing nyrkkeilysalin Los Angelesissa.
Valmennettuja ottelijoita.
Lista ottelijoista joita Freddie Roach on valmentanut jossain vaiheessa heidän uraansa.
Geras

Geras () oli antiikin kreikkalaisessa mytologiassa vanhuuden henkilöitymä. Hesiodoksen mukaan hän oli Nyksin poika, ja Hyginuksen mukaan Erebos oli hänen isänsä. Geraan vastakohta oli Hebe, nuoruuden henkilöitymä. Hänen roomalainen vastineensa oli "Senectus".
Geras esitetään antiikin taiteessa vanhana ja kuihtuneena ukkona. Maalauksissa hänet kuvataan useimmiten kamppailemassa Herakleen kanssa.
Yritystele

Yritystele Oy on osa Bisnode-konsernia, jonka tarkoituksena on kerätä, jalostaa ja myydä yritystietoa. Se toimii 17 eri maassa ja sillä on noin 3 100 työntekijää, joista 1 060 Pohjoismaissa. Yritystelen B-to-B-online-palvelu kokoaa yhteen digitaaliset liiketoimintatiedot. Yritystele.fi yrityshakupalvelu on ollut toiminnassa vuodesta 1997 lähtien. Firma lopetti toimintansa 2012.
Syytetty

Syytetty on henkilö, joka rikosasiassa käydyssä oikeudenkäynnissä vastaa tekonsa tai laiminlyöntinsä johdosta nostettuun syytteeseen, jonka esittää joko virallinen syyttäjä tai asianomistaja. Ennen syytteen nostamista syytettyä nimitetään epäillyksi. Suomessa syytettynä voi olla vain henkilö, jonka epäillään tehneen rikoksen täytettyään 15 vuotta (rikoslaki 3:4).Toisin sanoen alle 15-vuotiasta henkilöä ei voida asettaa vastaajaksi rikosasiassa, sillä hän ei ole saavuttanut rikosoikeudellista vastuuikärajaa. Hänet voidaan kuitenkin velvoittaa korvaamaan aiheuttamansa vahinko kokonaan tai osittain. 
Syyttäjän ja asianomistajan vastapuolesta käytetään myös nimitystä vastaaja kuten riita-asiassakin. Käsite vastaaja on alaltaan laajempi kuin käsite syytetty. Vastaajasta puhutaan silloin, kun kyse on muusta vaatimuksesta kuin rangaistusvaatimuksesta tai kun vaaditaan rangaistukseen tuomittavaksi oikeushenkilö. Oikeushenkilö voidaan tuomita yhteisösakkoon niistä rikoksista, joista tällainen seuraamus on erikseen säädetty mahdolliseksi (rikoslaki 9:1). Oikeushenkilöitä ovat yhteisöjen ja säätiöiden ohella epävarsinaiset oikeushenkilöt kuten konkurssipesät ja kuolinpesät. Pääsääntö on, että syytetyn on saavuttava oikeuden pääkäsittelyyn henkilökohtaisesti. Tuomioistuin voi kuitenkin harkita, että syytetyn ei tarvitse saapua oikeuden istuntoon. Tuomioistuin ilmoittaa asiasta kutsussa, jossa on myös maininta siitä, että läsnä olevaksi velvoitetun poissaolo ilman laillista syytä johtaa asetetun uhkasakon tuomitsemiseen.
Kansainvälisissä ihmisoikeussopimuksissa on keskeisenä periaatteena epäillyn ja syytetyn syyttömyysolettama, jonka mukaan heitä on pidettävä syyttöminä, kunnes syyllisyys on todettu tuomioistuimen ratkaisussa. Periaatteessa syyttäjä ja syytetty ovat tasavertaisia asianosaisia, vaikka käytännössä syyttäjän asemaa vahvistaa hänen käytössään oleva esitutkintakoneisto ja epäiltyyn kohdistuvat pakkokeinot. Syyttäjän ja syytetyn asemaa tasapainottaa puolustuksen suosimisen periaate, jonka mukaan esimerkiksi epäselvässä tilanteessa asia on ratkaistava syytetyn kannalta edullisemmin.
Ruamjai

Ruamjai (thai. yhteinen sydän) on noin neljänkymmenen nuoren laulajan sekakuoro Jyväskylästä. Sen laulajat ovat iältään täysi-ikäisen ja reilun kolmekymppisen väliltä. Ruamjain johtajana on toiminut syksystä 2021 lähtien Jaime Belmonte Caparrós. 
Kuoro sai vuonna 2018 Suomen Kulttuurirahaston Keski-Suomen rahaston 60-vuotisjuhlavuoden Kulttuuripalkinnon, 15 000 euroa.
Kuoron historiaa.
Kuoro perustettiin vuonna 2000 lapsikuoro Vox Aureasta uloskasvaneista nuorista laulajista. Kuoroa lähti johtamaan Vox Aurean silloinen äänenmuodostaja ja varajohtaja Sanna Salminen (os. Kivinen). Ensimmäiset kymmenen vuotta Ruamjai oli kansainvälisen luokituksen mukainen nuorisosekakuoro (16-25 v). 
Alkuaikoina Ruamjai keskittyi kansanlauluperinteisiin. Ohjelmisto koostui muun muassa bulgarialaisista, eteläafrikkalaisista ja thaimaalaisista lauluista, jotka veivät kuoron esiintyjäksi Kaustisen kansanmusiikkifestivaaleille ja työpajojen vetäjäksi ympäri Suomea. Kuoron toiseksi vahvuusalueeksi muodostui keskiaikaisen musiikin tulkitseminen vanhan musiikin yhtyeiden kanssa. Repertuaariin sisällytettiin yhä enenevässä määrin taidemusiikkia, ja Ruamjai niitti palkintoja jo ensimmäisellä ulkomaan kilpailumatkallaan vuonna 2004.
Iina Karjalainen toimi kuoronjohtajana 2009-2015. Suomen paras kuoro -TV-ohjelmassa kuoro saavutti toisen sijan. Kuoron riveissä laulaneiden säveltäjien Olli Moilasen ja Santeri Kaipiaisen kappaleiden tulkinnat muodostuivat merkitykselliseksi osaksi Ruamjain musiikkia.
Kirsi Kaunismäki-Suhonen ryhtyi luotsaamaan Ruamjaita syksyllä 2015. Kuorogenren rajoja on koeteltu erilaisilla poikkitaiteellisilla projekteilla, kuten Valkoinen peura -elokuvan livesäestämisellä.
Tammikuusta 2021 alkaen kuoroa johtaa Jaime Belmonte Caparrós. Vuoden 2021 ajan Ruamjaita johti Jaimen rinnalla kuoromestari Riku Miettunen. Jaime Belmonten johdolla kuoro on jatkanut taiteellisen toimintansa kehittämistä. Syksyllä 2022 kuoro järjesti yhteistyökonsertin Helsinki-Cotonou Ensemblen kanssa Suolahdessa ja Jyväskylän Kaupunginteatterissa. Keväällä 2023 Jyväskyläläisen Takapotku -yhtyeen kanssa ensiesitettiin sanataidetta ja kansanmusiikkia yhteen nivova Poluilla -konsertti joka esitettiin myöhemmin myös Kaustisen Kansanmusiikkifestivaalilla. Keväällä 2025 kuoro esitti Tellu Turkan säveltämän liikkuvan kuoroteoksen Selkie, jossa teoksen ohjasi ja koreografioi kuorolaisista muodostunut tiimi. Teos esitettiin uudelleen Tampereen Sävelessä kesäkuussa 2025. 
Kilpailut ja tunnustukset.
Ulkomaan matkat
Kaarlo Haltia

Kaarlo Fredrik Haltia (28. syyskuuta 1863 Janakkala – 18. lokakuuta 1938) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Pariisissa Académie Julianissa vuosina 1887–1889 ja 1891–1892. Hän sai Suomen Taideyhdistyksen dukaattikilpailussa kolmannen palkinnon vuonna 1890. Haltian töitä ovat muun muassa kansallisromanttista Kalevala-aiheista taidetta edustavat veistokset "Aino" (1898) ja "Väinämöinen ja Joukahainen" (1899).
Haltian mukaan on nimetty Helsingin Oulunkylässä sijaitseva pieni Kaarlo Haltian puisto, joka sijaitsee lähellä hänen vanhaa ateljeetaan Jokiniementien varressa. Haltia muutti Turengista Oulunkylään vuonna 1910. Hän toimi Oulunkylän kunnanvaltuutettuna vuosina 1922–1925.
Boakai Lalugba

Boakai Lalugba (s. 9. syyskuuta 1981 East Orange) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2011–2012 Baskeliganissa pelaavaa Jämtland Basketia. 
Lalugba on pelannut urallaan ammattilaisena Ruotsissa, Suomessa sekä Ranskassa. Suomessa hän on pelannut kolme kautta Korisliigaa edustaen Aura Basketia, UU-Korihaita sekä Salon Vilpasta. Kaudella 2005–2006 Lalugba valittiin Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistukseksi.
Ainikki

Ainikki on suomalainen naisen etunimi, Aini-nimen muunnelma. Ainikki viettää nimipäiväänsä yhdessä Ainon ja Ainin kanssa 10. toukokuuta. Ainikki otettiin nimipäiväkalenteriin 1950, mutta H. A. Reinholm ehdotti nimeä Uudessa Suomettaressa jo 1879.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla toukokuuhun 2025 mennessä 660 Ainikki-nimistä henkilöä.
Tapio Sten

Tapio Juhani Sten (s. 20. joulukuuta 1949 Turku) on suomalainen koripalloilija. Hän pelasi pääsarjatasolla kaiken kaikkiaan 16 kautta.
Stenin kasvattajaseura oli Turun Toverit. Hän edusti pääsarjassa Turun NMKY:tä, jonka joukkueessa hän voitti Suomen mestaruuksia, sekä Uudenkaupungin Urheilijoita, jonka hän nosti myös ensimmäisellä seurassa viettämällä kaudellaan pääsarjaan. Hän on myös edelleen viimeisin suomalaissyntyinen pelaaja, joka on voittanut SM-sarjan korikuninkuudeen. Tämä tapahtui kaudella 1979–1980, jolloin Sten teki 34,9 pistettä ottelua kohden. 
Sten edusti myös Suomen koripallomaajoukkuetta vuoden 1977 EM-kilpailuissa viiden pisteen keskiarvolla. Kaiken kaikkiaan Sten edusti Suomea 134 ottelussa, joissa hän teki 1 032 pistettä.
Sten nimettiin vuonna 2010 Suomen koripallon Hall of Fameen (tuolloin Koripalloliiton legendat).
Muuta.
Stenin lapset Juha, Minna ja Tiina ovat kaikki ammattikoripalloilijoita.
Tommy Albelin

Tommy Albelin (s. 21. toukokuuta 1964 Tukholma, Ruotsi) on uransa lopettanut ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän voitti urallaan kahdesti Stanley Cupin, kerran Ruotsin-mestaruuden ja maailmanmestaruuden.
Ura.
Quebec Nordiques varasi Albelinin kahdeksannella kierroksella varausvuorolla 152. Albelin pelasi kotimaansa pääsarjan Djurgårdens IF:ssä kaudet 1982–1987 ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan hänet varanneeseen Quebec Nordiquesiin. Ruotsissa hän voitti Elitserienin mestaruuden keväällä 1983 ja oli hopealla keväällä 1985. 
Ensimmäisellä NHL-kaudellaan 1987–1988 Albelin pelasi NHL:n runkosarjassa 60 ottelua tehopisteillä 3+23=26. Quebec ei kuitenkaan selviytynyt pudotuspeleihin tuolla kaudella. Albelin siirtyi New Jersey Devilsiin kesken kauden 1988–1989. 
Albelin pelasi ensimmäiset pudotuspelinsä NHL:ssä kaudella 1990–1991, mutta New Jersey hävisi tulevalle mestarille Pittsburgh Penguinsille ensimmäisellä kierroksella otteluvoitoin 4-3. Albelin pelasi New Jerseyssä 1988–1996 ja oli mukana voittamassa Stanley Cupia vuonna 1995. 
Albelin siirtyi kaudeksi 1995–1996 Calgary Flamesiin, jossa pelasi kaudet 1995–2001 ennen paluutaan New Jerseyyn kaudeksi 2001–2002. Albelin pelasi New Jerseyssä kaudet 2001–2007 ja voitti tänä aikana uransa toisen Stanley Cupin vuonna 2003. Hän lopetti uransa kauteen 2006–2007. 
Albelin edusti Ruotsin maajoukkuetta viisi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa, kahdesti Kanada-cupissa, kerran maailmancupissa sekä vuoden 1998 olympialaisissa. Maajoukkueessa Albelin voitti MM-kultaa vuonna 1987 sekä hopeaa vuosina 1986 ja 1997. 
Nykyään Albelin toimii Sveitsin maajoukkueen apuvalmentajana.
Jelizar Maltsev

Jelizar Jurjevitš Maltsev (, oikea sukunimi Pupko, Пупко́; 4. tammikuuta 1917 nykyisen Burjatian tasavallan Bitšuran piirin Honholoin kylä – 13. huhtikuuta 2004 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Jelizar Maltsev syntyi talonpoikaisperheeseen. Vuosina 1938–1939 hän opiskeli Moskovan kirjastoinstituutissa ja vuonna 1944 valmistui Gorkille nimetystä kirjallisuusinstituutista. Vuonna 1950 Maltsev hyväksyttiin NKP:n jäseneksi. Hänet on palkittu Znak Potšota -kunniamerkillä.
Romaanien "Gorjatšije kljutši" (”Kuumat lähteet”, 1945) ja ”Täydestä sydämestä” ("Ot vsego serdtsa", 1948) aiheena on kolhoositalonpoikien elämä toisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Jälkimmäinen romaani sai Stalin-palkinnon vuonna 1949. Myöhemmin Maltsevia syytettiin todellisuuden kaunistelusta ja ristiriidattomuuden teorian noudattamisesta. Stalinin kuolemaa seuranneen suojasään hengessä kirjoitettu romaani "Voidi v každyi dom" (”Astu jokaiseen kotiin”, 1960–1967) kuvaa 1950-luvun maaseudun ongelmia.
Charlotte Turner Smith

Charlotte Turner Smith (4. toukokuuta 1749 – 28. lokakuuta 1806) oli englantilainen prosaisti ja runoilija. Hänen ansiostaan elpyi englanninkielinen sonettien kirjoittaminen. Hän oli yksi goottilaisen romaanin konventioiden vakiinnuttajista.
Hän oli ensimmäisiä englantilaisia runoilijoita, joiden voidaan katsoa kuuluvan romantiikkaan. Hän kirjoitti teoksen "Elegiac Sonnets" 1783 ollessaan velkavankeudessa miehensä ja lastensa kanssa. Sen tuloilla hän maksoi vapauteen pääsyn. William Wordsworth on kirjoittanut Smithista, että tämä oli runoilija "jolle englantilainen runous on suuremmassa kiitollisuudenvelassa kuin todennäköisesti myönnetään tai muistetaankaan".
Peter Aufschnaiter

Peter Aufschnaiter (2. marraskuuta 1899 – 12. lokakuuta 1973) oli itävaltalainen vuorikiipeilijä, agronomi, kartografi ja maantieteilijä.
Elämä.
Aufschnaiter syntyi Kitzbühelissa Itävallassa ja kävi lukiota Kufsteinissa. Lukion aikana syttyi ensimmäinen maailmansota ja Aufschnaiter joutui kutsuntoihin vuonna 1917. Lukion jälkeen vuonna 1919 Aufschnaiter muutti Müncheniin, Saksaan, jossa hän opiskeli maataloutta. 
Aufschnaiter harrasti vuorikiipeilyä ja tutustui Münchenissä moniin saksalaisiin vuorikiipeilijöihin. Vuosina 1929–1931 hän osallistui retkikuntaan, joka oli matkalla Kangchenjungaan, joka on Intian korkein kohta. Vuonna 1939 Aufschnaiter osallistui saksalaisen retkikunnan kanssa matkalle Himalajalle tarkoituksena kiivetä Nanga Parbat -vuorelle, joka on maailman yhdeksänneksi korkein vuori. Vuori sijaitsi tuolloin Brittiläisen Intian ja Tiibetin rajalla. Oli toisen maailmansodan syttymisajankohta ja Britannian siirtomaaviranomaiset pidättivät Aufschnaiterin vihollismaan kansalaisena. Hänet vietiin Dehradunin vankileirille 1 000 muun vihollismaan kansalaisen kanssa.
Aufschnaiter yritti paeta vankileiriltä monta kertaa ennen kuin onnistui 10. toukokuuta 1944 yhdessä itävaltalaisen Heinrich Harrerin sekä kahden saksalaisen, Hans Koppin ja Bruno Treipelin, kanssa. He yrittivät aluksi matkustaa Goaan, joka oli tuolloin Portugalin siirtomaa ja puolueeton territorio. Se oli kuitenkin liian kaukana, joten he päättivät matkustaa Tsang Chok-la -solan kautta Tiibetiin. 
Tiibetin vuosinaan Aufschnaiter toimi Tiibetin hallituksen kartografina ja maantieteilijänä ja piirsi monia karttoja Tiibetistä. Hän auttoi rakentamaan Lhasaan pienen vesivoimalan ja monia kanavia. 
Yhdessä Heinrich Harrerin kanssa Aufschnaiter kirjoitti kirjan elämästään Tiibetissä. Harrerin kirjan nimi oli "Seitsemän vuotta Tiibetissä", koska hän vietti siellä seitsemän vuotta. Aufschnaiterin kirja taas on nimeltään "Peter Aufschnaiter: Kahdeksan vuotta Tiibetissä". 
Lähdettyään Tiibetistä Aufschnaiter saapui vuonna 1951 Nepaliin ja toimi siellä kartografina ja myöhemmin New Delhissä Intian armeijan palveluksessa kartografina. Aufschnaiter sai Nepalin passin, joka salli hänen matkustaa muuten kielletyille alueille, joista Aufschnaiter löysi arvokkaita buddhalaisia freskoja. Aufschnaiter asui monta vuotta Nepalissa ja työskenteli maatalousasiantuntijana sveitsiläisessä avustusjärjestössä. Vuonna 1956 Aufschnaiter nimitettiin maatalousasiantuntijaksi Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöön. Joka kolmas vuosi hän kävi lomalla Euroopassa tapaamassa ystäväänsä Heinrich Harreria, jonka kanssa hän kiipeili Alpeilla. Aufschnaiter palasi Itävaltaan ja kuoli Innsbruckissa 73-vuotiaana vuonna 1973. Hänet on haudattu Kitzbüheler Bergfriedhofin hautausmaalle Kitzbüheliin Tiroliin.
Porin majakka

Porin majakka sijaitsee Selkämerellä Tahkoluodon satamaan johtavan väylän suulla. Vuonna 1985 valmistunut majakka on matalikolle teräspaalun varaan perustettu pohjamajakka. Majakan rungossa on joustonivel, joka vaimentaa sen yläosaan kohdistuvaa ahtojäiden aiheuttamaa värähtelyä. Majakan valon korkeus on 18,8 metriä.
Luettelo Airbusin onnettomuuksista ja kaappauksista

 – ei kuolleita
 – ei selvinneitä
Amir El-Falaki

Amir El-Falaki (s. 12. elokuuta 1973 Kööpenhamina) on tanskalainen laulaja. Hän on jäsenenä yhtyeessä nimeltä Toy-Box. Amirilla on marokkolaista syntyperää ja puhuu tanskaa, englantia, arabiaa ja ranskaa.
Amir halusi olla lääkäri, mutta hänestä sen sijaan tuli tanssin opettaja. Hän tapasi Aneela Mirzan uuden vuoden juhlissa. He päättivät perustaa yhtyeen nimeltä Toy-Box.
Konstruktiivinen empirismi

Konstruktiivinen empirismi on eräs empirismin muoto. Sen merkittävin kehittäjä on Bas C. van Fraassen erityisesti teoksessaan "The Scientific Image" (1980).
Konstruktiivisessa empirismissä tieteelliset teoriat tulkitaan semanttisesti kirjaimellisesti, ne pyrkivät olemaan empiirisesti riittäviä, ja niiden hyväksymiseen riittää uskomus siihen, että ne ovat empiirisesti riittäviä. Teoria on semanttisesti kirjaimellinen jos ja vain jos teorian käyttämä kieli tulkitaan niin, että teorian esittämät väitteet ovat joko tosia tai epätosia (päinvastoin kuin instrumentalistisessa tulkinnassa). Teoria on empiirisesti riittävä jos ja vain jos kaikki mitä se sanoo havaittavissa olevista entiteeteistä on totta, toisin sanoen teorioilta vaaditaan vain, että ne kuvaavat oikein todellisuuden havaittavissa olevia osia.
Konstruktiivinen empirismi on näin normatiivinen, semanttinen ja tietoteoreettinen teesi. Ajatus siitä, että tiede pyrkii olemaan empiirisesti riittävää, muodostaa normatiivisen osan; että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, muodostaa semanttisen osan; ja että teorioiden hyväksymiseen riittää uskomus empiirisestä riittävyydestä muodostaa tietoteoreettisen osan.
Konstruktiivinen empirismi asettuu tieteellistä realismia, loogista empirismiä ja instrumentalismia vastaan. Konstruktiivinen empirismi ja tieteellinen realismi ovat yhtä mieltä siitä, että teoriat ovat semanttisesti kirjaimellisia, minkä looginen empirismi ja instrumentalismi kieltävät. Konstruktiivinen empirismi, looginen empirismi ja instrumentalismi ovat yhtä mieltä siitä, etteivät teoriat pyri totuuteen havaitsemattomissa olevien entiteettien suhteen, minkä tieteellinen realismi kieltää.
Kumileimasin (politiikka)

Kumileimasin tarkoittaa politiikassa lainsäädäntö- tai toimeenpanovallan omaavaa henkilöä tai instituutiota, joka hyväksyy muodollisesti valtaapitävän tahon puoltamat lait tai säädökset. Yleisimmin se tarkoittaa yksipuoluejärjestelmässä olevia parlamentteja, joiden rooli lakien hyväksymisessä on pelkkä muodollisuus. Yleensä ”kumileimasimella” on muodollisesti ("de jure") mahdollisuus hylätä lakiehdotus, mutta tosiasiassa ("de facto") näin ei ikinä tapahdu.
Kumileimasinparlamenttina pidetään esimerkiksi Kiinan kansankongressia, jonka päätökset sovitaan jo ennen äänestystä valtaa pitävän kommunistisen puolueen sisällä. Myös Neuvostoliiton korkein neuvosto oli kumileimasinparlamentti.
Frans Hannula

Frans Willehard Hannula (4. maaliskuuta 1855 Nakkila – 1. huhtikuuta 1914 Turku) oli suomalainen herätyssaarnaaja ja Ambomaalla Saksan Lounais-Afrikassa toiminut lähetyssaarnaaja.
Elämäkerta.
Hannulan vanhemmat olivat talollinen Johan Tuomas Hannula ja Karoliina Vilhelmiina Seppä. Hän kävi Hämeenlinnan normaalilyseota vuodesta 1876, mutta vaihtoi sitten 1880 Suomen Lähetysseuran lähetyskouluun, josta hänet vihittiin lähetyssaarnaajaksi 1886. Lähetyskoulussa hänen suurimpana innoittajanaan oli Pietari Kurvinen, jonka kanssa hän kiersi kesän 1884 kestäneillä puhujamatkoilla koko Lounais-Suomen.
Hannula toimi Oniipan lähetysaseman johtajana Ambomaalla 1886–1894 ja Suomen Lähetysseuran matkapuhujana kotimaassa 1894–1914. Suomeen palattuaan Hannula asui aluksi Kiikassa ja vuodesta 1897 Tyrväällä, jolloin hän vaikutti lähinnä Satakunnassa ja Hämeessä.
Opiskellessaan Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa Hannula oli tutustunut Johannes Bäckiin, josta myöhemmin tuli evankelisen liikkeen johtohahmo. Hannulasta ja Bäckistä tuli toistensa hyvät ystävät. Hannulan ollessa Afrikassa evankelisessa liikkeessä puhkesi sisäinen välienselvittely, joka kärjistyi hänen palattuaan Suomeen. Kiistassa Hannula ja Tyrvään silloisena kirkkoherrana toiminut Bäck ajautuivat eri leireihin. 
Vuodesta 1901 Turussa asunut Hannula toimi herätyssaarnaajana varsinkin Lounais-Suomessa ("Hannulan herätys"). Hänen ansioistaan Turkuun rakennettiin 1906 Frithiof Strandellin suunnittelema jugendtyylinen Betel-kirkko. Siellä Hannulan aikana järjestettyihin nuoriso- ja lähetysjuhliin saattoi kokoontua kerralla parituhattakin osanottajaa Turun seudulta. Hannula osallistui 1900-luvun alussa myös Vesilahdella pidettyihin lähetysjuhliin, jotka nekin saattoivat kerätä jopa tuhat osanottajaa.
Frans Hannula oli naimisissa vuodesta 1886 Huittisista kotoisin olleen Emma Matilda Kennin (k. 1939) kanssa.
Daishō

Daishō () oli japanilaisten samuraiden kantama miekkapari, joka koostui pitkästä katanasta ja lyhyestä wakizashista tai lyhyestä tantō-tikarista. Näiden kahden miekan kantaminen yhdessä oli Edo-kaudella laissa sallittu ainoastaan samuraille ja joillekin sumopainijoille. Usein daishō-miekat valmistettiin alkujaankin pariksi.
Lasse Lucidor

Lasse Lucidor, oikea nimi "Lars Johansson", (6. lokakuuta 1638 Tukholma, Ruotsi – 12. elokuuta 1674 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija.
Lasse Lucidor oli monta vuotta ulkomailla ja taitoi monta kieltä. Hänen lyriikkansa, jonka pääaiheita ovat juominen, naiset ja kuolema, on allegorista tai humoristista. Pohjimmaisena siitä kuitenkin tapaa raskasta mietiskelyä ja unelmointia, ja saatanan pelosta ja sieluhädästä puhuva uskonnollinen runous. Hänen tuotannostaan tunnetaan parhaiten juomalaulut ja virret. Molemmissa on rajuutta ja värikylläisyyttä. Niissä saavat ilmaisunsa sekä kuuma, kiihkeä elämänhuuma että raskas, uskonnollinen vakavuus, jotka ovat ominaisia Ruotsin suurvalta-ajalle.
Lucidor kirjoitti myös vakavia virsiä, joista nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on virsi 615 "Oi suruton, niin varma menossasi" (O syndig man, som säker är och trygger). Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa on myös yksi hänen virtensä "Herre Gud, för tig iag klagar", virsi 620 "Herra, vaivun maahan saakka". Virren on Anna-Maija Raittila suomentanut vuonna 2000.
Opiskeltuaan ja matkusteltuaan ulkomailla, luultavasti Carl Gustaf Wrangelin avustamana, Lucidor asettui noin 1669 Tukholmaan. Hän kirjoitti maksusta runoja kaikenlaisiin tilaisuuksiin, kuten häihin ja hautajaisiin. Runot olivat usein sävyltään rohkeita ja huolettomia. Niinpä eräs hääruno, "Gilliarekvaal""", tuotti hänelle tutkintovankeutta ja käräjänkäyntiä. Vallaton humoristi oli kuitenkin pohjaltaan raskasmielinen haaveksija, mitä jo hänen käyttämänsä runoilijanimetkin ilmaisevat: "Lasse den olycklige" ('onneton'), "Lasse den sorgbundne" ('surullinen'), "Thanatophilander" ('kuolemanrakastaja'). Onnistuneimpia ovat hänen juomalaulunsa ja virtensä. Lucidoria pidetään Ruotsin ensimmäisenä varsinaisena lyyrikkona, monessa suhteessa Bellmanin edeltäjänä. Vuonna 1689 ilmestynyt kokoelma Lucidorin runoja "Helicons blomster" (julkaistu Hansellin kokoelman 10. osassa 1869) on puutteellinen. Kootut runot 1–2 julkaistiin 1914–1930.
Hän sai surmansa kapakkatappelussa Fimmelstången-nimisessä krouvissa Tukholman Kindstugatanilla.
Javad Kazemian

Javad Kazemian (s. 23. huhtikuuta 1981 Kashan, Iran) on iranilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Kazemian on pelannut seuratasolla muun muassa Ajman Clubissa Arabiemiraateissa. Iranin jalkapallomaajoukkueessa hän on tehnyt yhden maalin pelaamissaan 36 ottelussa. Hän kuului Iranin joukkueeseen Saksan MM-kisoissa 2006 mutta ei päässyt siellä pelaamaan.
Javad Kazemianin veli kuoli vuonna 2004. Tehdessään maalin Kazemian ottaa paitansa pois ja näyttää T-paidassaan olevan veljensä kuvan. Kazemian on todennut: "Minä en koskaan jätä hänen muistojaan pois".
Parthian kieli

Parthian kieli oli muinaisessa Parthiassa puhuttu iranilainen kieli.
Parthiaa puhuttiin alun perin Kaspianmeren kaakkoispuolella sijainneessa Parthian maakunnassa. Arsakidien dynastian aikana 200-luvulta eaa. 200-luvulle jaa. se oli kreikan ja aramean ohella yksi valtakunnan virallisista kielistä. Tänä aikana se levisi Iranin ja Armenian alueelle, osaan nykyistä Irakia ja Keski-Aasiaan. 200–500-luvuilla parthian käyttöä jatkettiin Sassanidien valtakunnassa, jonka viralliseksi kieleksi tuli persia. Kirjoitusjärjestelmä perustui aramealaiseen kirjaimistoon. Varhaisimmat kirjalliset muistomerkit sisältävät ideogrammeja, manikealaiset tekstit 200-luvulta lähtien ovat kirjoitukseltaan foneettisia.
Sauropus androgynus

Sauropus androgynus, tunnetaan myös muun muassa nimellä katuk, englanniksi sweet leaf on pensas, joka kasvaa trooppisilla alueilla, muun muassa Kaakkois-Aasiassa, erityisesti Malesiassa ja Borneolla, sekä Australiassa ja jonkin verran viljeltynä myös Pohjois-Amerikassa. Kiinassa se tunnetaan nimellä "mani cai" (马尼菜), Malaijiksi se on "cekur manis" tai "sayur manis" sekä Vietnamiksi "rau ngót".
Katukin monihaaraiset pystysuorat varret voivat kasvaa parin metrin korkuisiksi. Sen soikeat, tummanvihreät lehdet ovat noin 5–6 cm:n mittaiset. Se on eteläisessä Aasiassa hyvin suosittu lehtivihannes siksi, että se on erittäin satoisa, ravinteikas sekä maukas nautittuna. Katukista käytetään ravinnoksi nuoria versoja, mutta myös vanhempia lehtiä voi syödä jopa sellaisenaan salaateissa. Yleensä niitä kuitenkin käytetään joko keitoissa tai paistettuna tai vokattuna muiden vihannesten seassa. Maultaan katukin on sanottu muistuttavan tuoretta makeaa hernettä. 
Ravintoarvo.
Katukin lehdet sisältävät jopa 49 % proteiineja. Kuitua niissa on 14–19 %. Niissä on myös A- B- ja C-vitamiineja sekä K-vitamiinia, jota on vain harvoissa kasvikunnan tuotteissa. Katuk sisältää kalsiumia 2,8 %, lisäksi kaliumia, fosforia, magnesiumia ja rautaa. Lehdet ovat tummanvihreitä eli ne sisältävät runsaasti lehtivihreää.
Katuk sisältää papaveriinia, alkaloidia, jota esiintyy myös oopiumunikossa. Tämän vuoksi suurien määrien käyttö voi aiheuttaa sivuvaikutuksia, muun muassa sileiden lihasten lamautumista, joka näkyy erityisesti hengitysvaikeuksina. Katukia on myös käytetty kansanlääkinnässä muun muassa vatsavaivojen, kuorsauksen, yöllisen hampaiden narskutuksen ja erektiohäiriöiden hoidossa. Siitä tehtyä uutetta on myös kokeiltu laihdutusvalmisteena muun muassa Taiwanissa, mutta sen käytöstä luovuttiin, koska korkean papaveriinipitoisuuden havaittiin aiheuttavan vakavia keuhkovaurioita.
Hohtolamppu

Hohtolamppu (tunnetaan myös nimellä glim- tai glimm-lamppu) on kaasupurkauslamppuihin kuuluva lampputyyppi, jota käytetään merkkivalona. 
Rakenne.
Hohtolampussa on lasikuori, johon menee kaksi metallilankaa. Lasikammiossa on neon-kaasua, joka hohtaa kun virta kulkee sen läpi. Hohtolamppu loistaa hyvin myös pienellä virralla, koska kuumennettavaa hehkulankaa ei ole. 
Hohtolamppu tarvitsee syttyäkseen n.100 volttia jännitettä, josta tulee 120 voltin alarajajännite. Hohtolampun käyttöikä on lähes sama kuin LED:eillä. Hohtolamppu ei myöskään mene rikki jännitepiikeistä tai lämpötilan vaihtelusta.
Käyttö.
Hohtolamppua käytetään merkkivalona ja joissain tapauksissa ylijännitesuojana. Vanhemmassa elektroniikassa hohtolamppua on käytetty tasaamaan pienivirtaisten piirien jännitettä. 
Hohtolampulla voidaan myös selvittää sähköisesti varautuneen kappaleen varauksen laji (positiivinen tai negatiivinen varaus) koskettamalla kappaletta hohtolampulla. Kappaleen varauksen ollessa negatiivinen, lampussa välähtää valo kappaleen puoleisessa kohtiossa. Jos taas kappaleen varaus on positiivinen välähtää valo kappaleeseen nähden vastakkaisessa kohtiossa.
Ilmastus

Ilmastus on prosessi, jossa ilmaa johdetaan nesteen läpi. 
Veden ilmastus.
Tyypillisesti ilmastuksen tarkoituksena on hapettaa vettä. Ilmastuksessa vesimassan alaosiin syötetään ilmapumpulla ilmaa, jonka kuplista liukenee happea veteen. Sitä käytetään esimerkiksi radonin poistamisessa talousvedestä. Ilmastus voidaan myös tehdä tyypillisesti järven happikadon ehkäisemiseksi. Ilmastusta käytetään myös jätevedenpuhdistuksessa mahdollistamaan biologisia hajotusprosesseja. Joskus myös viininmaistelun yhteydessä puhutaan viinin ilmastuksesta tai hengittämisestä.
Herms Niel

Herms Niel (Suomessa joskus virheellisesti ”von Niel”), syntyjään Ferdinand Friedrich Hermann Nielebock (17. huhtikuuta 1882 – 1954) oli saksalainen marssilaulujen säveltäjä ja kapellimestari, joka oli erityisen suosittu natsi-Saksan aikana.
Sotilasmuusikon uransa hän aloitti Saksan keisarikunnan aikana vuonna 1906. Ensimmäisessä maailmansodassa hän toimi 423. jalkaväkirykmentin musiikkijoukkojen johtajana. Sodan jälkeen hän ansaitsi elantonsa verovirkailijana ja oli vuonna 1927 perustamassa Potsdamissa "Ritterschaftsorkester"-nimistä kokoonpanoa.
Kansallissosialistien valtaannousun jälkeen Niel liittyi puolueen jäseneksi 1. toukokuuta 1933, minkä jälkeen hän kohosi Saksan musiikkielämässä huomattavaan asemaan. Hän toimi muun muassa kolmannen valtakunnan työjoukkojen ("Reichsarbeitsdienst" eli RAD) musiikillisena johtajana ja johti Nürnbergin puoluepäivillä RAD:n suuria musiikkiparaateja.
Niel sävelsi suuren joukon suosittuja marssilauluja, joista osa jäi elämään vielä natsi-Saksan kukistumisen jälkeenkin. Suomessa Nielin tunnetuin teos lienee marssilaulu ”Erika” vuodelta 1939, sota-ajan menestyssävelmä, jonka Reino Palmroth eli Palle suomensi nimellä ”Kaarina”. Myös muita Nielin sävellyksiä suomennettiin ja levytettiin sota-aikana.
Vampire Weekend

Vampire Weekend on yhdysvaltalainen vuonna 2006 perustettu indie rock -yhtye. 
Taustaa.
Vampire Weekendin nimi juontaa laulaja Ezra Koenigin samannimisestä harrastelijafilmistä. Yhtye on saanut vaikutteita sekä afrikkalaisesta pop-musiikista että länsimaisesta klassisesta musiikista, ja he ovat käyttäneet tyylistään nimitystä "Upper West Side Soweto". Yhtyeen kappaleista esimerkiksi "Cape Cod Kwassa Kwassa" ja "Oxford Comma" viittaavat kongolaiseen soukous-musiikkiin.
Yhtyeen jäsenet tapasivat opiskellessaan Columbian yliopistossa. Valmistuttuaan he julkaisivat itse tuottaman albuminsa, kun kävivät vielä kokopäivätyössä. Laulaja Ezra Koenig ja rumpali Chris Tomson tekivät yhteistyötä ensimmäisen kerran komedia-rap-yhtyeessä "L'Homme Run". Yhtyeen managerina toimii Ian Montone, joka toimi myös The White Stripesin managerina. Yhtyeellä on sopimus XL Recordingsin kanssa, jonka yhtye halusi levy-yhtiökseen jo ennen kuin yksikään levy-yhtiö oli ottanut heihin yhteyttä.
Yhtye sai paljon huomiota monissa blogeissa kuten Stereogumissa. Vuonna 2007 "Rolling Stone" listasi Vampire Weekendin "Cape Cod Kwassa Kwassa" -kappaleen vuoden 67. parhaaksi. Marraskuussa 2007 yhtye kiersi Isossa-Britanniassa The Shinsin kanssa. "Spin"-lehti nimesi yhtyeen "Vuoden parhaaksi uudeksi bändiksi" maaliskuussa 2008.
Vampire Weekendin nimeä kantava debyyttialbumi ilmestyi 29. tammikuuta 2008. Yhtyeen toinen albumi "Contra" ilmestyy Englannissa 11. tammikuuta ja USA:ssa 12. tammikuuta.
Ierápetra

Ierápetra () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιεράπετρας, "Dímos Ierápetras"), joka sijaitsee Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 551,0 neliökilometriä ja väkiluku 27 602. Varsinaisen Ierápetran kaupungin väkiluku on 12 355 (vuonna 2011).
Maantiede.
Ierápetran kaupunki sijaitsee Kreetan etelärannikolla Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla. Ierápetran kunta käsittää alueen rannikolla saaren kaakkoisosassa. Se muodostuu Ierápetran kaupungista, monista pienistä kylistä sekä Chrysín saaresta. Siihen kuuluvat myös pienet saaret Agriómandra, Fotiá, Konída ja Mikronísi. Ierápetran kaupunki on Kreetan neljänneksi suurin taajama ja Euroopan eteläisin kaupunki. Kaupungissa sataa vähiten koko Kreikassa ja siellä on eniten aurinkotunteja.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana nykyisen Ierápetran paikalla sijaitsi Hierapytnan kaupunki. Paikalla sijaitsi todennäköisesti satama jo minolaisella kaudella. Kaupunki perustettiin doorilaisten Kreetan-valloituksen jälkeen, ja se hallitsi laajimmillaan suuria alueita saaren itäosassa. Kreetan jouduttua Rooman valtakunnan osaksi taisteli Hierapytna kauan roomalaisia vastaan, mutta lopulta siitä tuli Rooman valtakunnan eteläisin etuvartioasema. Roomalainen kausi oli Hierapytnan kukoistuskautta, ja siitä kehittyi tärkeä Kreikan, Italian, Lähi-idän ja Afrikan välisen kaupankäynnin keskus. Kaupunkiin rakennettiin suuri määrä muun muassa teattereita ja temppeleitä. Antiikin ajan kaupungista on kuitenkin säilynyt vain vähän jäänteitä.
Myöhempi historia.
Varhaisella bysanttilaisella kaudella Hierapytna oli piispanistuin, mikä näkyy edelleen Kreetan kirkon Ierápytnan ja Siteían hiippakunnan nimessä. Saraseenit tuhosivat kaupungin vuonna 824 jaa. Myöhemmin paikalle syntyi uusi asutus. Nykyisin se tunnetaan nimimuodossa Ierápetra. Kesäkuussa 1798 Napoleon I yöpyi Ierápetrassa ollessaan matkalla Egyptiin ja rakennus, jossa hän historioitsijoiden mukaan yöpyi, on nykyisin restauroitu.
Nykyinen Ierápetran kunta muodostui, kun Ierápetra ja Makrý Gialós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Nähtävyydet.
Ierápetran nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ierápetran arkeologinen museo, venetsialaisten rakentama Ierápetran linna ("Kástro Kalés") sekä Napoleonin talo. Merkittävin kirkko on Pyhän Georgioksen katedraali, joka on Ierápytnan ja Siteían hiippakunnan katedraali. Muita merkittäviä kirkkoja ovat muun muassa Panagítsa- ja Aféntis Christós -kirkot. Kaupungissa on myös vanha turkkilaiskortteli, jossa sijaitsee Tzamí-nimellä tunnettu moskeija.
Koulutus.
Ierápetrassa toimii osa Kreikan Välimeren yliopistosta.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ierápetran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Horezmin kieli

Horezmin kieli (muita nimityksiä "horesmi", "hvarezmi") on kuollut iranilainen kieli, jota puhuttiin muinaisessa Horezmissa.
Horezmi kuuluu iranilaisten kielten itäiseen ryhmään. Sitä puhuttiin keski-iranilaisella kaudella Horezmin keidasalueella Amudarjan alajuoksulla. 100-luvulta eaa. aina 700-luvulle saakka se oli muinaisen Horezmin valtakunnan virallinen kieli. Varhaisimmat kirjalliset muistomerkit ovat 200–100-luvulta eaa. 800-luvulle saakka käytettiin aramealaista kirjaimistoa. 900-luvulla siirryttiin lisämerkein täydennettyyn arabialaiseen kirjaimistoon. Suurin osa kielenmuistomerkeistä (lähinnä sanastoja ja yksittäisiä sanoja arabialaisissa käsikirjoituksissa) on 1100–1300-luvuilta. 1400–1500-luvulla horezmin kielen syrjäyttivät turkkilaiset kielet (ks. horezminturkki).