tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Egon Wellesz

Egon Joseph Wellesz (21. lokakuuta 1885 Wien – 9. marraskuuta 1974 Oxford) oli itävaltalaissyntyinen säveltäjä ja musiikkitieteilijä.
Wellesz aloitti pianotunneilla käymisen vuonna 1892. Hän alkoi opiskella oikeustiedettä Wienin yliopistossa vuonna 1904, mutta siirtyi musiikkitieteeseen vuonna 1905. Hänelle opetti musiikkitiedettä Guido Adler ja sävellystä Arnold Schönberg. Wellesz sai tohtorin arvon vuonna 1908. Hän opetti Uudessa Wienin konservatoriossa vuosina 1911–1915 ja suoritti habilitaation vuonna 1913. Wellesz pääsi vuonna 1929 musiikkitieteen professoriksi Wienin yliopistoon. Anschlussin aikana hän kuitenkin oli matkalla Alankomaissa. Hän ei palannut kotimaahansa vaan muutti Isoon-Britanniaan. Wellesz aloitti luennoinnin Lincoln Collegessa Oxfordin yliopistossa. Hän erikoistui bysanttilaisen musiikin tutkimukseen. Hän myös kirjoitti ensimmäisen Arnold Schönbergiä käsittelevän kirjan. Wellesz oli Ison-Britannian kansalainen vuodesta 1946.
Wellesz sävelsi oopperat "Die Prinzessin Girnara" (1921), "Alkestis" (1924), "Die Bakchantinnen" (1931) ja "Incognita" (1951). Hän piti maastamuuttonsa jälkeen viiden vuoden tauon säveltämisestä. Wellesz sävelsi yhdeksän sinfoniaa, joista ensimmäisen hän sävelsi vasta Isoon-Britanniaan muutettuaan vuosina 1945–1946. Yhdeksäs sinfonia valmistui vuonna 1971. Welleszin muun tuotannon joukossa on baletteja, lauluja, kamarimusiikkia, kirkkomusiikkia sekä piano- ja urkuteoksia. Wellesz oli syntyperältään juutalainen, mutta kääntyi katoliseen uskoon. Arnold Schönbergin kaksitoistasäveljärjestelmä vaikutti Welleszin tyyliin, mutta tonaalisuus pysyi silti hänen teoksiaan muovaavana. Osaan hänen sävellyksistään vaikutti hänen tutkimansa bysanttilainen musiikki.
Toisen luokan kansalainen

Toisen luokan kansalainen on henkilö, jota syrjitään järjestelmällisesti ja aktiivisesti valtiossa tai muulla poliittisella alueella huolimatta siitä, että hänellä on nimellisesti kansalaisuus tai laillinen oleskelulupa kyseisessä maassa. Toisen luokan kansalaiset eivät välttämättä ole orjia, lainsuojattomia, laittomia maahanmuuttajia tai rikollisia, mutta heidän lailliset oikeutensa, kansalaisoikeutensa ja sosioekonomiset mahdollisuutensa ovat huomattavasti rajoitetut, ja he joutuvat usein oletettujen esimiehensä pahoinpitelyn ja hyväksikäytön kohteeksi. Järjestelmät, joissa on tosiasiallisesti toisen luokan kansalaisia, katsotaan yleisesti ihmisoikeuksien loukkaukseksi.
Maailmalla.
Pohjois-Amerikka.
Yhdysvallat.
Yhdysvalloissa kansalaisuuden saanut henkilö, joka on syntynyt ulkomailla ei voi tulla asettua ehdolle presidentiksi.
Gottfried Rabl

Gottfried Rabl (s. 1956) on itävaltalainen kapellimestari, pianisti ja säveltäjä.
Rabl valmistui Wienin musiikki- ja teatteriyliopistosta opiskeltuaan käyrätorvensoittoa, orkesterinjohtoa ja lauluvalmennusta. Hän jatkoi orkesterinjohdon opintojaan vuoden ajan Sibelius-Akatemiassa Jussi Jalaksen johdolla. Hän täydensi opintojaan lisäksi Indianan yliopistossa. Rabl alkoi toimia kapellimestarina, pianistina ja säveltäjänä omassa Theatre of Silence -avantgardeyhtyeessään. Hän avusti kolmen vuoden ajan Leonard Bernsteinia. Rabl on johtanut usein Wienin radiosinfoniaorkesteria ja tehnyt sen kanssa monia levytyksiä. Hän on toiminut myös Ensemble Kontrapunkten taiteellisena johtajana ja johtanut Ensemble Die Reihea. Muita orkestereita, joita Rabl on johtanut, ovat olleet muiden muassa NDR Radiophilharmonieta, Queenslandin sinfoniaorkesteria ja Shanghain sinfoniaorkesteria.
Alakaupunki (Loviisa)

Alakaupunki () on Loviisan 4. kaupunginosa. Se sijaitsee Loviisanlahden länsirannalla ja rajautuu lännessä Myllyharjuun ja idässä Loviisanlahteen. Alakaupungin naapurikaupunginosat ovat Vanhakaupunki pohjoisessa, Länsiharju lännessä sekä Eteläharju etelässä.
Alakaupunki on historiallista ja valtakunnallisesti merkittävää puutaloaluetta. Aluekokonaisuuteen kuuluu myös Vanhankaupungin eteläosa. Alueen alkuperäinen rakennuskanta sekä kaupunkirakenne on säilynyt nykypäivään hyvin. Talot on rakennettu 1700-luvun ja 1800-luvun vaihteessa ja tontit ovat melko pieniä. Etenkin Suolatorin eteläpuolella, eli Alakaupungissa, sijaitsevat tontit ovat erityisen kapeita ja kooltaan pieniä. Näitä Alakaupungin tontteja asuttivat käsityöläiset ja merimiehet.
Puutaloalue on selvinnyt vuoden 1855 kaupungin palosta ja 1970-luvun betonirakentamisen buumista yhtenäisenä. Alueelle kaavoitettiin kerrostaloja puutalojen tilalle vuonna 1963, tämä suunnitelma ei lopulta toteutunut. Sittemmin tavoitteeksi on otettu rakennuskannan suojeleminen ja maltillinen täydennysrakentaminen.
Loviisan vanha hautausmaa sijaitsee Alakaupungissa.
Laivasilta.
Laivasilta on satama-aluetta, josta lähtee nykyään reittiliikennettä Svartholman linnoitukseen. Satamassa on myös ravintoloita, taidenäyttelyitä ja merenkulkumuseo. Aikoinaan Laivasilta on ollut vilkas satama, jota kautta tuotiin maailmalta esimerkiksi suolaa ja mausteita, joita kaupattiin viereisellä Suolatorilla.
Tapahtumat.
Keskeinen tapahtuma kaupunginosassa ja koko kaupungissa on Loviisan Wanhat Talot, jossa asukkaat avaavat kotinsa yleisölle. Tapahtuma järjestetään vuosittain elokuussa ja joulukuussa.
Adsbøl

Adsbøl on taajama Sønderborg kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 309 asukasta vuoden 2025 alussa.
Asserballe

Asserballe on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 252 asukasta vuoden 2025 alussa.
Augustenborg

Augustenborg on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 118 asukasta vuoden 2025 alussa.
Avnbøl

Avnbøl on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 383 asukasta vuoden 2025 alussa.
Blans

Blans on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 489 asukasta vuoden 2025 alussa.
Broager

Broager on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 227 asukasta vuoden 2025 alussa.
Dybbøl

Dybbøl on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 325 asukasta vuoden 2025 alussa.
Egernsund

Egernsund on taajama Sønderborgin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 431 asukasta vuoden 2025 alussa.
Rikke Iversen

Rikke Iversen (s. 18. toukokuuta 1993 Frederiksberg) on tanskalainen käsipalloilija, joka on pelannut Tanskan maajoukkueessa vuodesta 2015. Hän on ollut mukana voittamassa MM-pronssia vuosina 2021 ja 2023, EM-hopeaa 2022 ja 2024 sekä olympiapronssia 2024. Myös Iversenin vanhempi sisar Sarah Iversen on maajoukkuetason käsipalloilija.
Rikke

Rikke on erityisesti Tanskassa ja Norjassa käytössä oleva naisen etunimi. Se on lyhyempi muoto -rikke -loppuisista nimistä, kuten Fredrikke, Henrikke ja Ulrikke. Suomen kielessä sen vastine on Riikka.
Norjassa Rikke oli suosituimmillaan 1980- ja 1990-luvuilla. Vuonna 2022 Norjassa oli 2 982 Rikke-nimistä. Rikken nimipäivää vietetään siellä 24. maaliskuuta, samana päivänä Ulrikken kanssa.
Risto Kotilainen

Risto Matti Kotilainen (s. 3. huhtikuuta 1940 Joensuu) on suomalainen hammaslääkäri ja hammas- ja suukirurgian emeritusprofessori.
Kotilaisen vanhemmat olivat apulaismetsäpäällikkö Reino Antero Kotilainen ja Mirjam Kaarina Lyra. Hänen puolisonsa on filosofian maisteri Hilkka Jeskanen. Kotilainen tuli ylioppilaaksi Imatran yhteislyseosta 1959 ja valmistui Helsingin yliopistosta hammaslääketieteen lisensiaatiksi 1966 ja sai sieltä erikoishammaslääkärin pätevyyden 1975. Hammaslääketieteen tohtoriksi hän väitteli Kuopion yliopistossa 1977.
Kotilainen oli Helsingin yliopistossa assistentti, yliassistentti ja apulaisopettaja 1966–1968, laboraattori 1968–1972 ja uudelleen assistentti 1972–1975. Helsingin yliopistollisen keskussairaalan leukakirurgian apulaislääkäri hän oli 1969–1970 ja Kuopion yliopistollisen sairaalan apulaisylilääkäri ja konsultoiva suukirurgi 1976–1988. Hän oli Kuopion yliopiston hammas- ja suukirurgian professori 1976–1998 ja toimi samalla laitosesihenkilönä. Kotilaisella on ollut lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kotilainen oli myös "Oral Surgeon Diagnostics" -julkaisun päätoimittaja 1990–1998.
Otto Diderich Ottesen

Otto Diderich Ottesen (3. huhtikuuta 1816 Broager – 2. lokakuuta 1892 Frederiksberg) oli tanskalainen taidemaalari. Hän valmistui Kuninkaallisesta taideakatemiasta vuonna 1834 ja erikoistui kukkien ja muiden asetelmien maalaamiseen.
Ludvig Harboe

Ludvig Harboe (16. elokuuta 1709 Sundeved – 15. kesäkuuta 1783) oli tanskalainen teologi ja kirkkohistorioitsija. Hän opiskeli Saksassa ja toimi Nidarosin piispana vuosina 1743–1748. Vuodesta 1757 hän toimi piispana Själlannissa.
Dybbølin taistelu

Dybbølin taistelu oli toisen Saksan-Tanskan sodan aikana Tanskan Dybbølissä 18. huhtikuuta 1864 käyty taistelu, joka päättyi saksalaisten ratkaisevaan voittoon. Tanskalaiset olivat helmikuussa joutuneet vetäytymään Danevirkeltä Dybbøliin, jossa Preussin ja Itävallan joukot olivat piirittäneet heidät. Pommitettuaan tanskalaisia parin viikon ajan saksalaiset hyökkäsivät tanskalaisten asemiin ja tuhosivat ne. Elossa selvinneet tanskalaiset pakenivat Alsin saarelle. 
Tanskalaisten tappiot kuolleina, haavoittuneina tai kadonneina olivat noin 1 800 henkeä, minkä lisäksi 3 000 tanskalaista joutui vangiksi. Saksalaisia kuoli, haavoittui tai katosi noin 1 200.
Jäniskoski (taajama)

Jäniskoski () on entinen taajama Murmanskin alueen Petsamon piirissä Venäjällä. Se sijaitsi Paatsjoen varrella samannimisen kosken kohdalla. Matkaa Nikkelin taajamaan on noin 101 kilometriä.
Jäniskosken alue oli alkujaan osa Suomen Inarin kuntaa. Vuonna 1942 koskeen valmistui Jäniskosken voimalaitos, joka rakennettiin tuottamaan sähköä Kolosjoen kaivokselle. Kaivos ja koko Petsamo luovutettiin Neuvostoliitolle Moskovan välirauhassa vuonna 1944, mutta Inariin kuulunut voimalaitoksen alue jäi vielä osaksi Suomea. Suomi myi Jäniskosken–Niskakosken alueen Neuvostoliitolle vuonna 1947. 
Jäniskosken taajama syntyi 1950-luvun keskivaiheilla voimalaitoksen uudelleenrakentamisen yhteydessä. Vuodesta 1960 vuoteen 1990 merkittävin työllistäjä taajamassa oli Ylä-Tuuloman metsätalouspiiriin kuulunut metsätyömaa. Taajama lakkautettiin vuonna 2001.
Walter Herrmann

Walter Herrmann Heinrich (s. 26. kesäkuuta 1979 Venado Tuerto, Santa Fen maakunta) on argentiinalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 203-senttimetrinen. Hän voitti Argentiinan joukkueessa olympiakultaa Ateenassa 2004. Hän pelasi MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2014.
Herrmann pelasi NBA:ssa kausina 2006–2009. Hän aloitti Charlotte Bobcatsissa ja siirtyi joulukuussa 2007 Detroit Pistonsiin. Hän pelasi NBA:n runkosarjassa 152 ottelua, joissa hän teki ottelua kohden 5,4 pistettä ja otti 2,1 levypalloa. Hän pelasi Detroitissa kahdella kaudella yhteensä kahdeksan pudotuspeliä.
Espanjan liigassa Herrmann edusti Fuenlabradaa ja Málagaa sekä NBA-uransa jälkeen Saski Baskoniaa.
Gabriel Fernández (koripalloilija)

Gabriel Diego Fernández (s. 23. lokakuuta 1976) on argentiinalainen koripalloilija. Hän voitti Argentiinan joukkueessa olympiakultaa Ateenassa 2004. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2002 ja pelasi MM-kilpailuissa myös vuonna 2006. Vuonna 2001 hän voitti Amerikan-mestaruuden.
Fernández pelasi Etelä-Amerikan lisäksi Euroopassa Ranskan, Espanjan ja Italian sarjoissa.
Jääpallon Suomen Cup 2025–2026

Jääpallon Suomen Cup 2025–2026 pelataan yhdeksällä joukkueella. Alkuottelut pelataan kahdessa lohkossa, joista kummastakin voittajat etenevät suoraan loppuotteluun. Alkulohkot pelataan Oulussa ja Jyväskylässä.
Suomen Cupin järjestää Suomen Jääpalloliitto. 
Porvoon Akilles on hallitseva Suomen Cupin mestari.
Sauyr

Sauyr (; ) on lännessä Tarbağataivuoriin liittyvä vuoristo Kazakstanin ja Kiinan rajalla. Sen pituus itä-länsisuunnassa on 150 kilometriä. Korkein kohta on Kiinan puolella sijaitseva Muztau (3 816 metriä).
Vuorten rinteillä on aroa, metsää ja alppiniittyjä. Huipuilla on pieniä jäätiköitä. Vuotuinen sademäärä on rinteillä 150–200 ja huipuilla 300–400 millimetriä. Pohjoisrinteiltä saa saa alkunsa muutamia Zaisanjärveen laskevia jokia.
Vuorten rinteitä käytetään kesälaitumena. Kendırlıkin (Qaraüñgırin) laaksossa on hiilikaivos.
Hugo Sconochini

Hugo Ariel Sconochini (s. 10. huhtikuuta 1971 Cañada de Gómez, Santa Fen maakunta) on argentiinalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän voitti Argentiinan joukkueessa olympiakultaa Ateenassa 2004 ja oli joukkueen kapteeni. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2002 ja pelasi MM-kilpailuissa myös vuonna 1998. Vuonna 2001 hän voitti Amerikan-mestaruuden.
Sconochini pelasi pitkään Italiassa sekä välillä myös Kreikassa ja Espanjassa. Hän voitti Euroliigan vuonna 1998 Kinder Bolognan joukkueessa. Vuoden 2001 Euroliigan voittajien listalta hänet poistettiin dopingtuomion vuoksi.
Qalbavuoret

Qalbavuoret () on vuorijono Altaivuoriston lounaisosassa Itä-Kazakstanin ja Abain alueilla Kazakstanissa. Sen pituus luoteesta kaakkoon on 400 ja leveys keskiosassa 120 kilometriä. Korkein kohta on Saryşoqy (1 598 metriä).
Qalbavuoret koostuvat etupäässä matalista massiiveista, joiden korkeus on idässä 1 300–1 500 ja lännessä 450–700 metriä. Niitä erottavavat idässä Altaista Irtyšjoki ja lännessä Kazakstanin kumpumaasta Şar- ja Kökpektıjokien laaksot. Alueen hyötykaivannaisiin kuuluvat kulta, hopea, monimetallimalmit, tantaali, volframi ja tina.
Vuotuinen sademäärä on 280–350 millimetriä etelässä ja lounaassa ja 350–420 millimetriä idässä ja koillisessa. Vuorilta saa alkunsa joukko pieniä jokia, jotka laskevat Şariin, Kökpektıin, Qyzylsuhun, Irtyšiin tai pieniin järviin. 
Rinteiden kasvillisuus on aroa. Ylempänä kasvaa harvaa mäntymetsää tai koivusta ja haavasta koostuvaa sekametsää. Huipuilla on aromaisia alppiniittyjä.
Marqaköl

Marqaköl () on järvi Itä-Kazakstanin alueen Kürşımin piirissä Kazakstanissa. Se sijaitsee Asutau- ja Kürşımvuorten välissä 1449,3 metriä merenpinnan yläpuolella. Järven pinta-ala on 455 neliökilometriä, keskisyvyys 14,3 ja suurin syvyys 27 metriä. Sen tilavuus on 6,567 kuutiokilometriä ja valuma-alueen laajuus 1 180 neliökilometriä.
Vuorten keskellä sijaitseva soikionmuotoisen järven ilmasto on ankaran mantereinen. Talvella lämpötila voi laskea –55 asteeseen. Järveen virtaa joukko pieniä jokia ja se laskee Qaljyrjoen kautta Irtyšiin. Marqaköl on jäässä marraskuusta toukokuuhun, ja heinä-elokuussa sen pintavesi lämpenee 16–17 asteeseen. Vesi on puhdasta, läpinäkyvää ja sisältää vähän mineraaleja.
Järven kalalajeihin kuuluvat lahna, karppi, säyne, harjus ja nieriä. Siellä on paljon vesilintuja. Rantoja peittävät koivu-, mänty- ja kuusimetsät. Qaljyrjoen suulla elää piisameja. Alueella sijaitsee Marqakölin luonnonpuisto.
Gabi

Gabi voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä tai on seuraavien henkilöiden kutsumanimi:
Kimbe

Kimbe on satamakaupunki Papua-Uudessa-Guineassa ja Läntisen Uuden-Britannian maakunnan pääkaupunki. Kaupungin väkiluku vuonna 2000 oli vajaat 15 000 henkilöä.
Maantiede.
Kimbe sijaitsee Uuden-Britannian saaren pohjoisrannikon keskivaiheilla. Kaupunki sijaitsee Kimbenlahteen kuuluvan Stettininlahden rannalla. Alueen maastonmuodot ovat syntyneet tulivuoritoiminnan myötä.
Talous ja elinkeinot.
Kaupungin lähellä sijaitsee palmuöljyn tuotantolaitos, ja kaupungin sataman kautta palmuöljyä viedään merikuljetuksina muualle. Muita tärkeitä vientituotteita ovat kopra, kookospähkinät sekä sahatavara.
Zaisan (kaupunki)

Zaisan () on kaupunki ja Zaisanin piirin hallinnollinen keskus Itä-Kazakstanin alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee Zaisanjärven laaksossa Sauyrvuorten juurella 435 kilometriä alueen pääkaupungista Öskemenistä kaakkoon. Kaupungissa oli 18 160 asukasta vuonna 2025.
Zaisan on perustettu vuonna 1868 Venäjän ja Kiinan rajalinjaa määriteltäessä. Myöhemmin siitä tuli kaupunki ja Semipalatinskin alueeseen kuuluneen kihlakunnan keskus. Paikkakunta tunnetaan historiassa myös Tachengin ja Semein välisellä karavaanireitillä sijainneena Jemenein asutuksena. Zaisanista tuli piirikeskus vuonna 1935 ja jälleen kaupunki vuonna 1972.
Zaisanista on maantieyhteydet Öskemeniin, Semeihin ja Kiinan rajalle. Seudun pääelinkeino on karjanhoito (lampaita, nautoja ja hevosia). Piirikeskuksen palveluihin kuuluvat ammattikoulu, elokuvateatteri, kulttuuritalo, kirjasto ja sairaala.
Semipalatinskin alue (Venäjän keisarikunta)

Semipalatinskin alue () oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa ja Neuvosto-Venäjällä vuosina 1854–1920. Se kuului vuosina 1854–1882 Länsi-Siperian kenraalikuvernementtiin ja vuosina 1882–1917 Aron kenraalikuvernementtiin.
Alue muodostettiin vuonna 1854 osasta Tomskin kuvernementtia ja kazakkien Keskimmäisen Juzin alueista Irtyšin ja Balqaşjärven välillä. Se jakautui aluksi Ajaguzin, Kokpektyn, Kopalin, Semipalatinskin ja Ust-Kamenogorskin piirikuntiin. Hallinnollisena keskuksena toimi Semipalatinskin kaupunki. Alueen pinta-ala oli noin 503 300 neliökilometriä. Vuonna 1897 asukkaita oli noin 684 500 henkeä, joista kazakkeja oli yli 604 000 ja venäläisiä 68 400.
Vuodesta 1869 lähtien alue jakautui Karkaralyn, Kokpektyn, Pavlodarin ja Semipalatinskin kihlakuntiin. Siihen liitettiin myös Zaisanin pristaavikunta, joka käsitti Venäjän Kiinalta vuoden 1864 rajankäynnissä saamat alueet. Kokpektyn kihlakunta lakkautettiin Ust-Kamenogorskin kihlakuntaa muodostettaessa vuonna 1869 ja vuonna 1875 muodostettiin Zaisanin kihlakunta.
Alueen pääelinkeino oli karjanhoito. Lisäksi harjoitettiin etupäässä keinokasteluun perustunutta maanviljelyä sekä kullan, kiviihiilen ja muiden mineraalien kaivua. Vuonna 1915 avattiin Novosibirskin ja Semipalatinskin välinen rautatie. Kiinan rajalla oli kolme tulliasemaa.
Alueella käytiin Venäjän sisällissotaa vuosina 1918–1920. Vuonna 1920 se liitettiin Kirgiisien autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan, jossa muodostettiin Semipalatinskin kuvernementti. Kazakstanissa oli vuodesta 1939 lähtien nykyistä Abain aluetta vastaava Semipalatinskin (Semein) hallintoalue.
Hammelburg

Hammelburg on kaupunki Baijerin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se mainitaan vuonna 716, joten se on Saksan 30 vanhimman kaupungin joukossa. Se sijaitsee Rhön-vuorten ja frankkien Saalen varrella, joka virtaa etelään Mainiin.
Maantiede.
Hammelburg sijaitsee Bad Kissingenin piirikunnan eteläosassa. Etäisyys Münchenistä on 252 kilometriä luoteeseen, autoteitse matkaa kertyy 324 kilometriä. Frankfurt am Mainista etäisyys on 88 kilometriä lähes suoraan itään. Hammelburg on jaettu yhdeksääntoista kaupunginosaan.
Historia.
Kaarle Suuri lahjoitti ad hamulo castellumin ympäristöineen 777 Fuldan luostarille. Erikoista asiakirjassa oli, että siinä on mainittu ensi kerran viinitarhat Frankenin alueella. Hammelburg on kuitenkin vanhempi: siitä on maininta vuodelta 716. Fuldan apotit rakensivat 1100-luvulla Saaleckin linnan, alueelle rakennettiin paikallisten hallitsijoiden ensimmäinen viinitila. 1700-luvulle tultaessa viinikellarit eivät enää riittäneet, joten kaupungin keskustaan rakennettiin viinilinna. Nykyisin Hammelburgin suurin työnantaja on Bundeswehr. Sille on omistettu oma kaupunginosansa, Lager Hammerburg.
Talous ja liikenne.
Hammelburgin suurin työllistäjä on Bundeswehr. Tärkeä yksityinen työnantaja on Reifen Müller, joka myy muun muassa renkaita. Hammelburgin rautatieasema sijaitsee rataosuuden Gemünden–Bad Kissingen varrella. Lisäksi kaupungissa on rautatieseisakkeet Hammelburg Ost, Diebach, Morlesau ja Westheim-Langendorf. Maantieliikenne järjestyy moottoritie Bundesautobahn 7:n välityksellä. Sinne pääsee keskustasta Bundesstraße 27:ää ja Bundesstraße 287:ää pitkin.
Erik Moltesen

Erik Arvid Moltesen (31. toukokuuta 1899 Askov, Tanska – 19. elokuuta 1926) oli tanskalais-suomalainen taidehistorioitsija. Hän valmistui maisteriksi taidehistorian alalta 1923 ja julkaisi ennen kuolemaansa kirjat "J. F. Willumsen", (1923) ja "Sonnes Thorvaldsen-Frise og dens Forudsætninger" (1926). Hänen kuoltuaan ilmestyivät "Thorvaldsens Museum" (1927) ja "Giotto und die Meister der Franz-Legende" (1930) sekä runokokoelma "Digte" (1931), johon äiti Eva Moltesen kirjoitti johdannon.
Datteln

Datteln on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee Recklinghausenin piirikunnan itäosassa ja Münsterin hallintopiirin eteläosassa.
Maantiede.
Dattelnin etäisyys Recklinghausenista on 11 kilometriä itäkoilliseen, Dortmundista 18 kilometriä luoteeseen ja Kölnistä 84 kilometriä koilliseen. Maanteitse matka on Kölnistä 109 kilometriä. Datteln sijaitsee Wesel-Datteln-kanavan ja Lippen lounaispuolella.
Historia.
Ensimmäinen Dattelniin viittaava maininta on vuodelta 1147, ja keskiaikana siitä kehkeytyi eräs Recklinghausenin suurimmista kylistä. Maatalouden ohella kehittyivät muun muassa pellavankutominen. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kylien rakenteita muutettiin ratkaisevasti rakentamalla tehokkaampaa vesiväyläverkostoa. Vuonna 1906 aloitettiin hiilikaivoksen rakentaminen, joka moninkertaisti väestön vuoteen 1920 mennessä noin 20 000:een. Vuonna 1936 Datteln sai oikeuden käyttää kaupunki-nimitystä. Toinen maailmansota oli Dattelnille tuhoisa, mutta jo 1946 alettiin rakentaa uutta terveydenhuoltoa. Sinkin tuotanto kehittyi 1960- ja 1970-luvuilla ja Emscher-Lippen hiilikaivos suljettiin 1972.
Horneburgista on ensimmäinen maininta 1332.
Talous ja liikenne.
Dattelnin yrityksiä on Getränke Star Heine, joka valmistaa juomia Saksan markkinoille. Die Vestische Kinder- und Jugendklinik Datteln tarjoaa vuodelepoa lapsille ja nuorille. Moottoritie Bundesautobahn 2 on saavutettavissa Bundesstraße 235:n välityksellä. Se kulkee kaupungin eteläpuolitse. Dattelnin julkinen liikenne on bussien varassa. Dattelnin vuonna 1905 avattu rautatieasema on suljettu henkilöliikenteeltä. Dattelnin kanavajärjestelmä, Kanalkreuz Datteln, on maailman suurimpia. Siinä yhdistyy neljä kanavaa.
Ilmavoimien ansioritarikunta (Brasilia)

Ilmavoimien ansioritarikunta () on brasilialainen ritarikunta, joka perustettiin 1. marraskuuta 1943 Getúlio Vargasin määräyksellä. Sitä myönnetään tunnustuksena palveluksesta Brasilian ilmavoimissa tai niiden hyväksi. Saajan ei tarvitse olla Brasilian kansalainen tai sotilas. Brasilian presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina ja vastaa uusista nimityksistä.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa ja sen nauha on sininen viidellä valkoisella raidalla:
Maavoimien ansioritarikunta (Brasilia)

Maavoimien ansioritarikunta () on brasilialainen ansioritarikunta, joka perustettiin 11. heinäkuuta 1934 presidentti Getúlio Vargasin määräyksellä. Sitä myönnetään tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista Brasilian maavoimissa. Brasilialaisten lisäksi kunnianosoitusta voidaan myöntää Brasilian liittolaisarmeijoissa palvelleille sotilaille. Brasilian presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina ja vastaa uusista nimityksistä.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa ja ritarikunnan nauha on väriltään vihreä valkoisilla reunaraidoilla:
Merivoimien ansioritarikunta (Brasilia)

Merivoimien ansioritarikunta () on brasilialainen ansioritarikunta, joka perustettiin 4. heinäkuuta 1934 presidentti Getúlio Vargasin määräyksellä. Sitä myönnetään ansiokkaasta palveluksesta Brasilian laivastossa tai sen hyväksi. Brasilian presidentti toimii virkansa puolesta ritarikunnan suurmestarina ja vastaa uusista nimityksistä.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa ja ritarikunnan nauha on väriltään punainen vaaleansinisellä keskinauhalla:
Aron kenraalikuvernementti

Aron kenraalikuvernementti () oli sotilashallintoalue Venäjän keisarikunnassa vuosina 1882–1917. Siitä käytettiin epävirallista nimitystä "Stepnoi krai" (Степной край, ”Aroseutu”).
Aron kenraalikuvernementti käsitti lakkautettuun Länsi-Siperian kenraalikuvernementtiiin kuuluneet Akmolinskin ja Semipalatinskin alueet sekä vuoteen 1897 saakka Turkestanin kenraalikuvernementtiiin kuuluneen Semiretšjen alueen. Hallinnollisena keskuksena toimi Omsk. Kenraalikuvernöpöri toimi samanaikaisesti Omskin (vuosina 1899–1906 Siperian) sotilaspiirin komentajana sekä Siperian kasakkajoukon päällikkönä. Alueita johtivat sotilas- ja vuodesta 1906 lähtien siviilikuvernöörit.
1900-luvun vaihteessa alueelle suuntautui viranomaisten kannustamaa siirtolaisuutta, jonka seurauksena alueen taloudellinen merkitys ja venäläisten osuus sen väestöstä kasvoi. Trans-Siperian radan rakentamisen jälkeen myös alueen suurimpien kaupunkien Omskin ja Petropavlovskin teollisuus ja kaupankäynti lisääntyi.
Alueen kenraalikuvernööreinä toimivat Gerasim Kolpakovski (1882–1889), Maksim Taube (1889–1900), Nikolai Suhotin (1901–1906), Ivan Nadarov (1906–1908), Jevgeni Šmidt (1908–1915) ja Nikolai Suhomlinov (1915–1917).
Cibao

Cibao tai El Cibao on laakso ja sitä ympäröivä alue Dominikaanisen tasavallan pohjoisosassa. Cibaolla on Dominikaanisen tasavallan sisällä selvä oma alueellinen identiteettinsä.
Maantiede.
Cibaon ydinalue on laakso, joka rajautuu etelässä Cordillera Centralin ja pohjosiessa Cordillera Septentrionalin vuoriin. Lännessä se ulottuu Manzanillonlahdelle lähellä Monte Cristiä ja idässä Samanánlahdelle. Pituutta lännestä itään on noin 235 kilometriä. Alueeseen kuuluu 14 Dominikaanisen tasavallan provinssia. Alueen länsiosan läpi virtaa Yaque del Norte- ja itäosassa Yunajoki. Cibaon läpi kulkee siirrosvyöhyke ("Septentrional Fault Zone"), joka tekee alueesta alttiin maanjäristyksille.
Alueen ilmasto ja kasvillisuus vaihtelee lännen kuivilta savanneilta kosteisiin ja reheviin alueisiin idässä.
Cibao on Dominikaanisen tasavallan tiheimmin asuttuja alueita. Seudulla asuu noin 5,6 miljoonaa henkilöä. Suurehkoja kaupunkeja ovat esimerkiksi Santiago de los Caballeros, San Juan de la Maguana ja Concepción de La Vega.
Historia.
Cibao on tainojen kielen sana ja se viittaa kivikkoiseen paikkaan. Suurin osa Cibaosta kuului tainojen Maguán päällikkökuntaan ("cacicazgos").
Kristoffer Kolumbus saapui Hispaniolaan ja valloitti Cibaon alueen Espanjalle vuonna 1493. Alueelta löydettiin kultaa vuonna 1499, mikä johti vuosikymmenen kestäneeseen kultaryntäykseen seudulle.
Cibaon alue kärsi huomattavia vahinkoja Haitin vallankumouksen ja vuosien 1822–1844 haitilaismiehityksestä. 1800-luvun toisella puoliskolla alueesta tuli tosin myös Dominikaanisen tasavallan taloudellinen keskus tupakanviljelyn kautta. Tupakkaa vietiin Puerto Platasta etenkin Saksaan.
Dominikaanisen tasavallan toisen itsenäisyyssodan aikana Cibao oli yksi sotaan johtaneen kapinan keskuksista. Sodan aloittanut niin sanottu "grito de Capotillo" 16. elokuuta 1863 on edelleen seurattu juhlapäivä alueella.
Şyñğystau

Şyñğystau () on vuoristo Kazakstanin kumpumaan itäosassa Kazakstanin Abain alueen Abain ja Aiagözin piireissä. Sen pituus on luoteissuunnassa 250 kilometriä. Korkein kohta on Qosoba (1 305 metriä) Aqşataun harjanteella.
Şarjoen laakso erottaa Şyñğystaun koillisessa Altaivuoristosta ja kaakossa se yhtyy Tarbağataihin. Idässä on Zaisanjärven laakso ja etelässä Balqaşin pohjoispuolinen ylänkö. Vuorten lounaisrinteet ovat loivat ja koillisrinteet jyrkät.
Vuoriston vuotuinen sademäärä on 200–250 millimetriä. Pohjoisrinteiltä saavat alkunsa Şağan- ja Aşşysujoet ja etelärinteiltä Baqanas, Dağandelı, Qūrbaqanas ja Köksala. Rinteet ovat etupäässä pensaita kasvavaa aroa. Laaksoissa on haapa- ja koivumetsää, pajukkoa ja niittyjä. Eläinkuntaan kuuluvat argaali, saiga-antilooppi, susi, kettu, mäyrä ja murmeli.
Puolustusansioiden ritarikunta

Puolustusansioiden ritarikunta () on brasilialainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 2002 presidentti Fernando Henrique Cardoson määräyksellä ja se korvasi siihenastisessa käytössä olleen Asevoimien ansioritarikunnan. Nimitys ritarikuntaan on tunnustus poikkeuksellisesta palveluksesta Brasilian asevoimissa ja panostuksista maan hyväksi. Lähtökohtaisesti saaja on brasilialainen tai liittolaisvaltion sotilas, mutta toisinaan saaja voi olla myös siviili. Henkilöiden lisäksi ritarikunnalla voidaan palkita myös instituutioita.
Brasilian presidentti toimii ritarikunnan suurmestarina ja vastaa uusista nimityksistä.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa ja jokaiseen luokkaan on kiintiöity määrä nimityksiä. Nauha on sini-valko-vihreä:
Lepsı (kylä)

Lepsı () on kylä Jetısun alueen Alakölin piirissä Kazakstanissa. Se sijaitsee Džungarian Alataun pohjoisreunalla Lepsıjoen vasemmalla rannalla 93 kilometriä piirin keskuksesta Üşaralista etelään. Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan kylässä oli 993 asukasta.
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1855 perustetusta Verhne-Lepsinskajan kasakkakylästä. Vuonna 1883 siitä tuli Lepsinskin kaupunki ja Semiretšjen alueeseen kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvun lopulla siellä oli noin 3 500 asukasta, joista yli puolet oli venäläisiä. Asukkaat harjoittivat etupäässä maanviljelyä.
Lepsıstä tuli kylä vuonna 1934. Vuosina 1936–1997 se oli maitotilan keskus. Sittemmin tilan on korvannut tuotanto-osuuskunta ja muutama yksityisviljelijä. Kylässä on alakoulu, kerhotalo, kirjasto ja lääkintäasema. Lepsıssä sijaitsee Džungarian Alataun kansallispuiston konttori, minkä ansiosta kylästä on tullut suosittu matkailukohde.
Lepsıjoen alajuoksulla Sarqantin piirissä sijaitsee vuonna 1928 perustettu Lepsın rautatieasema ja taajama.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1965

Vuoden 1965 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin erikseen vapaapainin osalta 1.-3. kesäkuuta Manchesterissä Englannissa ja kreikkalais-roomalaisen painin osalta 6.-8. kesäkuuta Tampereella, Suomessa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa. Manchesterissä kisapaikkana oli Lancaster Hall ja Tampereella kisapaikkana oli paikallinen jäähalli Hakametsässä, jossa oli juuri keväällä järjestetty jääkiekon MM-kisat. Tampereen kisojen kokonaisyleisömäärä oli 6 500, joka jäi selvästi alle toivotun yleisömäärän, joka oli 13 000.
Esitys (ryhmäteoria)

Esitys ryhmäteoriassa tarkoittaa tapaa kuvata ryhmä sen virittäjien ja sääntöjen avulla. Esityksen avulla ryhmä voidaan määrittää symbolisesti ilman viittausta sen konkreettisiin alkioihin.
Kansantajuinen selitys.
Eräs yksinkertainen ryhmä on niin kutsuttu kellotauluryhmä, jossa on kaksitoista alkiota, luvut yhdestä kahteentoista. Yhteenlasku toimii muuten tavallisesti, mutta jos lukujen summa ylittää kaksitoista, niin aloitetaan laskenta alusta. Tällöin esimerkiksi XI+III=II. (Jos kello on aluksi yksitoista, niin kolmen tunnin päästä se on kaksi.) Merkitsemme kellotauluryhmän alkioita roomalaisin numeroin, jotta ne eivät sekoittuisi kertoimina käytettäviin tavallisiin numeroihin.
Kun kellotauluryhmälle muodostetaan esitys, niin aluksi on valittava virittäjät. Tässä tapauksessa yksi virittäjä riittää, koska esimerkiksi valitsemalla virittäjäksi luku I, saadaan kaikki muut luvut summaamalla ykkösiä (I+I=II, I+I+I=III, jne.).
Jotta ryhmä ei sisältäisi kaikkia kokonaislukuja, niin tarvitaan sääntö rajoittamaan niiden määrää. Säännöksi voidaan valita vaikkapa XII+I=I, joka voidaan ilmaista pelkästään virittäjäalkiota käyttäen muodossa 13·I=I. Siispä kellotauluryhmän eräs esitys on formula_1.
Määritelmä.
Ryhmä voidaan määritellä esityksen avulla, kun sille annetaan virittäjäjoukko ja sääntöjoukko, jotka ilmaisevat sen alkioiden väliset riippuvuudet.
Virittäjäjoukko.
Olkoon formula_2 ryhmä ja formula_3 sen alkioiden joukko.
Tällöin "virittäjäjoukon" formula_4 virittämä aliryhmä on
formula_5
ja sen alkioita formula_6 kutsutaan "virittäjiksi".
Jos formula_7 on äärellinen, sanotaan, että ryhmä on äärellisesti viritetty.
Sääntöjoukko.
Joukon formula_4 alkioista formula_9 voidaan muodostaa "sanoja"
formula_10.
Jos sanalle formula_11 on voimassa formula_12 (ryhmän neutraalialkio), kutsutaan sitä "säännöksi".
Ryhmässä on aina voimassa perussäännöt formula_13 ja formula_14, mutta lisäsääntöjä voidaan antaa rajoittamaan rakennetta.
Esitys muodossa &lt;V | R&gt;.
Jos formula_15 on virittäjäjoukon formula_4 vapaa ryhmä ja formula_17 on sääntöjoukko, jonka normaali sulkeuma on
formula_18
niin ryhmän esitys määritellään tekijäryhmänä
formula_19
ja se kirjoitetaan muodossa
formula_20
Esimerkkejä.
Vapaa ryhmä.
Ryhmä, jossa on voimassa vain perussäännöt formula_21 ja formula_22, on "vapaa ryhmä".
Kahden virittäjän vapaa ryhmä on
formula_23.
Vaihdannainen ryhmä.
Jos vapaan ryhmän formula_24 lisäsääntöihin otetaan mukaan vaihdannaisuus
formula_25,
saadaan tason hilapisteitä vastaava ryhmä
formula_26
Ympyrän perusryhmä.
Ympyrän formula_27 perusryhmä on isomorfinen kokonaislukujen ryhmän kanssa, ja se voidaan esittää muodossa
formula_28
missä virittäjä formula_29 vastaa silmukkaa, joka kiertää ympyrän kerran myötäpäivään.
Virittäjä (ryhmäteoria)

Virittäjä on ryhmän alkio, jonka avulla voidaan muodostaa koko ryhmän alkiot tai osa niistä käyttämällä ryhmän laskutoimitusta.
Jos koko ryhmän jokainen alkio voidaan esittää virittäjien avulla, sanotaan, että ryhmä on "viritetty" kyseisillä alkioilla.
Määritelmä.
Olkoon formula_1 ryhmä ja formula_2 joukko sen alkioita.
Virittäjäjoukon formula_3 virittämä aliryhmä määritellään muodossa
formula_4
missä leikkaus otetaan kaikkien sellaisten aliryhmien yli, jotka sisältävät joukon formula_3.
Jos virittäjäjoukko on äärellinen, formula_6, sanotaan että ryhmä on "äärellisesti viritetty" ja sen alkiot voidaan esittää virittäjien tulona:
formula_7
Esimerkkejä.
Kokonaislukujen ryhmä formula_8 on viritetty alkiolla 1, joten formula_9
Ryhmä formula_10 on viritetty alkiolla 1, mutta myös alkiolla 5, koska molempia lisäämällä modulo 6 saadaan kaikki jäännösluokat.
Tason hilapisteitä vastaava ryhmä formula_11 on viritetty kahdella alkiolla formula_12 ja formula_13, eli formula_14
Suhde ryhmän esitykseen.
Virittäjät muodostavat esityksen ensimmäisen osan muodossa
formula_15
missä formula_3 on virittäjäjoukko ja formula_17 on sääntöjoukko.
Sääntö (ryhmäteoria)

Sääntö ryhmäteoriassa tarkoittaa ryhmän virittäjien välistä yhtälöä, joka ilmaisee, miten virittäjien tulot käyttäytyvät.
Säännöt rajoittavat vapaata ryhmää ja määrittelevät, mitkä sanat tulkitaan samoiksi alkioiksi.
Kansantajuinen selitys.
Säännön voi ajatella rakennusohjeena ryhmän virittäjille.
Jos virittäjä formula_1 vastaa kellotaulun tunnin siirtoa, niin sääntö formula_2 kertoo, että 12 tunnin kuluttua palataan alkuun.
Tämä sääntö erottaa kellotauluryhmän kokonaislukujen ryhmästä, jossa mitään ylärajaa ei ole.
Määritelmä.
Olkoon formula_3 ryhmän virittäjäjoukko ja formula_4 sen muodostama vapaa ryhmä.
Tällöin säännöksi kutsutaan sanaa formula_5, jolle on voimassa formula_6, missä formula_7 on ryhmän neutraalialkio.
Ryhmässä on aina voimassa "perussäännöt"
formula_8 ja formula_9,
mutta lisäsääntöjä voidaan antaa rajaamaan rakennetta — esimerkiksi vaihdannaisuus formula_10 tai kiertymissääntö formula_11.
Esimerkkejä.
Yhden virittäjän ryhmä, jolla on sääntö formula_12, vastaa syklistä ryhmää formula_13.
Kahden virittäjän vapaa ryhmä ilman sääntöjä on formula_14
Jos vapaan ryhmän formula_15 sääntöjoukkoon lisätään vaihdannaisuus formula_16, saadaan tason hilapisteiden ryhmä
formula_17
Suhde ryhmän esitykseen.
Ryhmäesityksessä muodossa
formula_18
joukon formula_3 alkiot ovat virittäjiä ja joukon formula_20 alkiot ovat sääntöjä, jotka määräävät niiden väliset yhteydet.
Julie Smejkalová

Julie Smejkalová (s. 12. heinäkuuta 2004 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen poliitikko, joka valittiin maan edustajainhuoneeseen vuoden 2025 vaaleissa. Tullessaan valituksi hän oli Tšekin historian nuorin edustajainhuoneeseen valittu henkilö. Smejkalová opiskelee Prahan Kaarlen yliopistossa oikeustiedettä.
Elämäkerta.
Smejkalová syntyi Tšekin pääkaupungissa Prahassa vuonna 2004. Aktiivisesti politiikkaan hän alkoi osallistua 17-vuotiaana. Prahan kunnallispolitiikassa Smejkalová on toiminut Praha 3:n apulaiskaupunginjohtajan avustajana ja Dolní Chabryn instagram-tilin ylläpitäjänä.
Vuonna 2024 hänet valittiin Pormestarit ja sitoutumattomat (STAN) nuorisojärjestön varapuheenjohtajaksi ja Prahan puheenjohtajaksi. Vuoden 2025 edustajainhuoneen vaaleissa STAN:in Prahan listalla Smejkalová oli sijoitettu yhdeksänneksi. Vaaleissa saamiensa esisijaisten äänien ansiosta hän kuitenkin nousi puolueensa suosituimmaksi poliitikoksi. Valituksi tullessaan Smejkalová oli Tšekin historian nuorin edustajainhuoneeseen valituksi tullut henkilö. Parlamentaarikoksi noustessaan Smejkalová opiskeli Kaarlen yliopistossa oikeustiedettä.
Poliittisia näkemyksiä.
Smejkalová on kuvaillut itseään keskustaoikeistolaiseksi liberaaliksi, jolle on tärkeää koulutuksen ja kohtuuhintaisen asumisen edistäminen sekä nuorten edustaminen Tšekin politiikassa. Hän on eurooppamyönteinen ja pitää itseään Žižkovpatrioottina. Hän on myös edistänyt aborttioikeuden sisällyttämistä Tšekin perustuslakiin.
Minuto de Dios

Minuto de Dios () on radio-ohjelman mukaan nimetty ryhmä katolisia organisaatiota Kolumbiassa ja kaupunginosa sen pääkaupungissa Bogotassa.
Minuto de Dios syntyi Jean Eudesin perustamaan Jeesuksen ja Marian kongregaatioon kuuluvan papin Rafael García Herrerosin (1909–1992) aloittamasta kristillisestä radio-ohjelmasta, joka sitten siirtyi televisioon. Rafael García Herrerosin perustama järjestö kuuluu katoliseen karismaattiseen uudistukseen.
Minuto de Dios on antanut nimensä myös kokonaiselle 1957-1972 rakennetulle työläiskaupunginosalle Bogotassa, useille kouluille ja UNIMINUTO-yliopistolle, viralliselta nimeltään Corporación Universitaria Minuto de Dios. Se on perustettu vuonna 1990.
7708 Fennimore

7708 Fennimore (1994 GF9) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella asteroidi on läpimitaltaan todennäköisesti . Asteroidin pyörähdysaika akselin ympärin on .
Asteroidi on nimetty Guy Fennimoren (s. 1952) mukaan.
Edward Joseph Dent

Edward Joseph Dent (26. heinäkuuta 1876 Ribston Hall, Yorkshire – 22. elokuuta 1957 Lontoo) oli brittiläinen musiikkitieteilijä.
Dent opiskeli Eton Collegessa ja Cambridgen yliopiston King’s Collegessa. Hän toimi musiikin professorina Cambridgen yliopistossa vuosina 1926–1941. Dent julkaisi tutkimuksia Alessandro Scarlattista, Ferruccio Busonista, Wolfgang Amadeus Mozartin oopperoista ja englantilaisen oopperan kehityksestä. Dent kuului International Society for Contemporary Musicin (ISCM) perustajiin ja oli vuodesta 1938 sen elinikäinen kunniapuheenjohtaja.
Ali Kotkansalo

Aleksanteri (Ali) Kotkansalo (9. tammikuuta 1926 Muhos – 12. maaliskuuta 2000 Turku) oli suomalainen juristi ja finanssioikeuden apulaisprofessori.
Kotkansalon vanhemmat olivat Homa Kotkansalo, entinen Sergejeff, ja Maria Kusmin. Hänen puolisonsa 1952–1969 oli lehtori Pirkko Anja-Lea Mäkinen ja sitten Irja Anneli Ruotsalainen. Kotkansalo tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1946 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon 1951 ja lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1959. Oikeustieteen tohtoriksi hän väitteli siellä 1967. 
Kotkansalo oli Oulun ja Lapin läänin liikevaihtoverotoimiston apulaisjohtaja 1955–1959, Oulun yliopiston sihteeri 1959–1963, valtion yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimusassistentti 1963–1968 ja nuorempi tutkija 1968–1971 sekä Turun yliopiston finanssioikeuden apulaisprofessori 1971–1986. Tutkimusten ohella hän julkaisi useita alansa tietoteoksia.
Kotkansalo

Kotkansalo on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Sam Dickinson

Sam Dickinson (s. 7. kesäkuuta 2006 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Dickinson edustaa NHL-joukkue San Jose Sharksia. Ennen NHL-uraansa hän edusti OHL-juniorisarjassa London Knightsin joukkuetta. Sharks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 11. varausvuorolla . Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hänen kätisyytensä on vasen.
Dixkinson on pelannut yhden NHL:n runkosarjan ottelun ilman tehopisteitä. Uran tilastot päivitetty 12. lokakuuta 2025.
Nordic Cup

Nordic Cup on vuosittain Turussa käytävä Kyokushinin kansainvälinen turnaus. Järjestävänä organisaationa toimii Suomen IKO Kyokushinkaikan.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2025

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2025 käytiin 11. lokakuuta Vöyrillä Norrvallassa. Järjestävänä seurana toimi IF VOM.
Mitalistit.
Lähde
Río Negro (täsmennyssivu)

Río Negro (espanjaa ja portugalia, 'Musta joki') on usean joen ja alueen nimi Etelä-Amerikassa. Tässä on lueteltu niistä joitakin.
Río Negro (Argentiina)

Río Negro on joki Etelä-Argentiinassa. Se saa alkunsa Neuquén- ja Limay-jokien, yhtymisestä Neuquénin kaupungissa. Ne saavat alkunsa Andeilla lähellä Chilen rajaa. Sieltä Negro virtaa pääosin itä-kaakkoon Patagonian pohjoisosien halki ja laskee Atlantin valtamereen Viedman ja Carmen de Patagonesin kaakkoispuolella. Joen pituus on noin 640 km tai Neuquén mukaan lukien 1 125 km, mutta vain 400 km mereltä päin on purjehduskelpoista. Río Negron vesiä käytetään vesivoiman tuotantoon sekä keinokasteluun, jonka avulla tuotetaan viljaa ja hedelmiä, kuten viinirypäleitä ja omenoita Eurooppaan vietäväksi.
Guillermo Céspedesin vesivoimalaitos sijaitsee Río Negron keskijuoksulta lähtevän kastelujärjestelmän Matrix-kanavalla lähellä Pomonan kaupunkia. Laitos on ollut toiminnassa 1960-luvulta alkaen. Se on nimetty tunnetun rakennusinsinöörin mukaan, joka vastasi lukuisista kasteluun ja salaojitukseen liittyvistä vesirakennusprojekteista. Joen ylä- ja keskijuoksun kastelukanavissa on myös useita muita vesivomaloita.
Río Negro (Uruguay)

Río Negro on noin 800 kilometriä pitkä joki, joka virtaa pääosin Uruguayssa. Sen lähteet ovat kuitenkin Brasilian eteläisillä ylängöillä hieman Bagén itäpuolella. Río Negro virtaa lounaaseen Uruguayhin, missä se on padottu lähellä Paso de los Torosia. Padosta muodostuu Rincón del Bonete –tekojärvi (jota kutsutaan myös Gabriel Terra -tekojärveksi tai Rio Negro -tekojärveksi). Se on yksi Etelä-Amerikan suurimmista tekojärvistä (1 070 neliökilometriä). Alavirtaan on kaksi patoa, Baygorria (Rincón de Baygorria) ja Palmar, jotka ovat Uruguayn tärkein vesivoiman lähde. Patojen alapuolella joki mutkittelee länteen Mercedesin ohi ja liittyy Uruguay-jokeen Sorianossa. Yhtymäkohdassa on useita saaria, joista suurimmat ovat Vizcaíno, Lobos ja Infante.
Hältingträsk

Hältingträsk on Uudellamaalla Helsingissä Ultunan ja Puroniityn välissä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Hältingträsk on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee Sipoonkorven eteläpuolella valtatien 7 pohjoispuolella. Se on muodostunut kallioisten mäkien väliseen painaumaan. Lähin kalliomäki on eteläpuolella oleva Hältingberget, joka kohoaa etelärannasta 47 metriä mpy. eli 19 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja rannat ovat soistunutta metsämaata. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.
Vesistösuhteet.
Hältingträsk sijaitsee Suomenlahden rannikkoalueella (vesistöaluetunnus 81), jonka välialueeseen 81V047 lampi kuuluu. Siihen on johdettu kaksi metsäojaa ja sen laskuoja alkaa itärannasta. Laskuoja virtaa aluksi jyrkästi kääntyen heti kohti pohjoista yhtyen Stormossein kuivatusojiin. Suon läpi virtaa puro, jonka nimi on alajuoksulla Fallbäcken. Se laskee Suomenlahteen Bölsfjärdenissä. Järven vedenpinnan korkeus on 28,8 metriä mpy (N2000).
Amedeo Amadei

Amedeo Amadei (26. heinäkuuta 1921 Frascati – 24. marraskuuta 2013) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli oikeajalkainen ja pituudeltaan 173-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana Napolille, Luccheselle ja Italian naisten maajoukkueelle.
Amadei pelasi seuraurallaan Romassa, Atalantassa, Interissä ja Napolissa. Hän voitti Roman kanssa Italian liigamestaruuden kaudella 1941–1942. Lisäksi hän on Roman historian neljänneksi paras maalintekijä 110 osumallaan, ja hänet valittiin seuran Hall of Fameen. Amadei pelasi 13 ottelua Italian A-maajoukkueessa ja teki niissä seitsemän maalia. Hän pelasi vuoden 1950 MM-kilpailuissa yhden ottelun Paraguayta vastaan.
Badam

Badam () on Arysin sivujoki Türkıstanin alueella ja Şymkentin kaupungissa Kazakstanissa. Sen pituus on 141 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 4 329 neliökilometriä.
Qarjantauvuorilta virtaava Badam saa vetensä etupäässä kevään sulamisvesistä ja sateista. Sen keskimääräinen virtaus Qaraaspanin kanavan luona on 4,51 kuutiometriä sekunnissa. Joessa sijaitsee 4,75 neliökilometrin laajuisen tekojärven muodostava Badamin pato. Sen vettä käytetään maatalouden keinokasteluun sekä Şymkentin yritysten käyttövetenä.
Carlo Annovazzi

Carlo Annovazzi (24. toukokuuta 1925 Milano – 10. lokakuuta 1980) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän oli oikeajalkainen ja pituudeltaan 182-senttimetrinen.
Annovazzi voitti AC Milanin riveissä Italian liigamestaruuden kaudella 1950–1951. Hän pelasi 17 ottelua Italian A-maajoukkueessa. Niisä yksi tuli vuoden 1950 MM-kilpailuista Ruotsia vastaan ja loput ystävyysotteluista.
Steinstraßen metroasema

Steinstraße on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 2. lokakuuta 1960. Asemaa käyttää arkisin 10 725 matkustajaa päivässä.
toria.
Steinstraßen metroasema rakennettiin osana ennen toista maailmansotaa rakennetun "Kell-Jung" jatketta silloisesta Jungfernstiegin pääteasemasta päärautatieasemalle, joka rakennettiin 1950-luvun lopulla. Osuus Meßbergistä päärautatieasemalle avattiin 2. lokakuuta 1960. Aseman suunnittelivat arkkitehdit Gottfried Schramm ja Jürgen Elingius. Alun perin asemalle suunniteltiin nimeä "Altmannbrücke". 1970-luvulle asti laiturilla oli kioski.
Aseman esteettömyysremontti aloitettiin maaliskuussa 2020, ja se valmistui 8. heinäkuuta 2021. Tätä tarkoitusta varten laituria korotettiin ja asemalle asennettiin hissi.
Ivano Blason

Ivano Blason (24. toukokuuta 1923 San Lorenzo Isontino – 13. maaliskuuta 2002) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi oikean tai vasemman laitapuolustajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 178-senttimetrinen.
Blason voitti Interin joukkueessa kahdesti Italian liigamestaruuden kausina 1952–1953 ja 1953–1954. Hän pelasi yhden ottelun Italian A-maajoukkueessa, joka tuli vuoden 1950 MM-kilpailuista Paraguayta vastaan.
Loistoliejuryömijä

Loistoliejuryömijä ("Boleophthalmus pectinirostris") on liejuryömijöihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Itä- ja Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö.
Loistoliejuryömijä voi kasvaa suurimmillaan 15–22 cm pitkiksi, ja naaraat ovat koiraita suurempia. Laji on ruumiinmuodoltaan pitkänomainen ja suippenee pyrstöä kohden. Kalan silmät ovat kookkaat, ulkonevat ja sijaitsevat pään päällä. Kalalla on silmäluomet, jotka se kykenee laskostamaan silmien alle. Loistoliejuryömijällä on kaksi selkäevää, ja koirailla ensimmäisen selkäevän ruodot ovat pitkät. Rintaevät ovat kookkaat ja lihaksikkaat. Laji on väriltään tumman vihertävänharmaa. Ruumiissa ja evissä on riveittäin pieniä sinisiä pilkkuja. Ruumiissa voi myös olla tummia pystyjuovia.
Levinneisyys ja elintavat.
Loistoliejuryömijää tavataan Japanista ja Kiinasta Vietnamin sekä Malesiasta Sumatralle. Lajin elinympäristöä ovat merenrantojen mutatasangot ja jokisuistot. Kala kykenee hengittämään happea kiduksillaan ilmasta ja liikkumaan voimakkailla evillään myös maaalla. Loistoliejuryömijät ovat päiväaktiivisia ja kaivautuvat iltaisin mutaan. Lajin ravintoa ovat erityisesti piilevät. Lisääntymiskausi on Japanissa toukokuusta elokuulle. Kalat kutevat pareittain mutaan kaivettuun koloon.
Loistoliejuryömijää pyydystetään ravinnoksi erityisesti Japanissa, Kiinassa ja Korean niemimaalla. Kalastuksen ja elinympäristön häviämisen vuoksi kalan kannat ovat vähentyneet, minkä vuoksi laji luokitellaan vaarantuneeksi.
Omero Tognon

Omero Tognon (3. maaliskuuta 1924 Padova – 23. elokuuta 1990) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi pääsääntöisesti puolustavan keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 168-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi muun muassa Hellas Veronaa.
Tognon pelasi seuraurallaan enimmäkseen AC Milanille, jonka kanssa hän voitti kahdesti Italian liigamestaruuden kausina 1950–1951 ja 1954–1955. Tognon pelasi 14 ottelua Italian A-maajoukkueessa. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1950 MM-kilpailuissa mutta ei päässyt vaihtopenkiltä kertaakaan kentälle. Hän pelasi kolme ottelua seuraavissa MM-kilpailuissa.
Arys (joki)

Arys () on Syrdarjan oikeanpuoleinen sivujoki Türkıstanin alueella Kazakstanissa. Sen pituus on 378 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 14 900 neliökilometriä.
Arys saa alkunsa Qarataun ja Talasin Alataun lähteistä. Se virtaa yläjuoksulla syvässä laaksossa ja keski- ja alajuoksulla tasangolla. Tärkeimmät sivujoet ovat Aqsu, Badam, Qabylsai, Jabağylysu ja Boraldai.
Joki täyttyy keväällä etupäässä sulamisvesistä ja sateista. Sen keskimääräinen virtaus on 40,2 kuutiometriä sekunnissa. Vettä käytetään maatalouden keinokasteluun ja asutuskeskusten käyttövetenä. Joen varrella sijaitsee Arysin kaupunki.