tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Energiapolar

Energiapolar Oy oli suomalainen sähkönmyyjä. Energiapolar Oy oli perustettu vuonna 1995. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Rovaniemellä. Asiakaspalvelupisteitä oli myös Pellossa, Kittilässä, Kemijärvellä, Sodankylässä, Muoniossa, Enontekiöllä, Utsjoella ja Ivalossa. Energiapolar Oy oli lappilaisten sähköntuottajien omistama: osakkaita olivat Rovakaira Oy (34,21 %), Napapiirin Energia ja Vesi Oy (24,34 %), Tornionlaakson Sähkö Oy (17,81 %), Koillis-Lapin Sähkö Oy (15,79 %), Muonion Sähköosuuskunta (3,29 %), Enontekiön Sähkö Oy (2,63 %) ja Pellon Sähkö Oy (1,93 %).
Energiapolar yhdisti sähkönmyyntiliiketoimintansa Loiste Oy:n kanssa Loiste Sähkönmyynti -nimiseksi yhtiöksi alkuvuonna 2019.
Historiaa.
Energiapolar syntyi vuonna 2003 Isommus-Energia Oy:n ja Suomen Energiakauppa Oy:n fuusiossa. Aluksi pohjoissuomalaisilla jakeluyhtiöillä oli osakkeista 69,2 prosenttia ja valtakunnallisella Fortum Markets Oy:llä 30,8 prosenttia. Fortum myi osuutensa vuonna 2010.
Energiapolarin myymä vesivoima ja tuulivoima on tuotettiin Lapissa. Vuonna 2016 yhtiön myymästä sähköstä 13 % oli tuotettu uusiutuvista energianlähteistä, 45 % fossiilisista energianlähteistä ja turpeesta ja 42 % ydinvoimalla. Vuodesta 2014 lähtien Energiapolar osti asiakkailtaan pientuotannon ylijäämäsähkön.
Valkomarliini

Valkomarliini ("Kajikia albida") on purjekalojen heimoon ja "Kajikia"-sukuun kuuluva marliini.
Koko ja ulkonäkö.
Valkomarliini voi kasvaa jopa 3 m pitkäksi ja noin 80 kg:n painoiseksi. Naaras kasvaa koirasta suuremmaksi. Se on hyvin nopea kala. Valkomarliini vartalo on keskiviivan yläpuolelta tummansininen ja sen alta valkoinen. Sinisessä osassa on vaaleita viivoja. Kalan selkäevä on tummansininen, ja sen kärki on lievästi pyöristynyt. Se on edestä korkea, mutta selkälinja madaltuu voimakkaasti ja on lopun mittansa matala. Vatsaevät ovat viiksimäiset. Rintaevät ovat pitkät, siipimäiset, pituudeltaan noin puolet pään pituudesta.
Levinneisyys.
Valkomarliinia tavataan Atlantin subtrooppisilla ja trooppisilla vesillä. Levinneisyysalue ulottuu lännessä Newfoundlandista Buenos Airesiin ja idässä Biskajanlahdelta Hyväntoivonniemelle. Lajia tavataan myös Välimeren länsiosissa. Valkomarliini liikkuu pienissä parvissa.
Kalastus.
Valkomarliini on urheilukalastajien ihailema – ja pelkäämä – kala. Se voi syöttiin iskiessään tempaista vavan mennessään varomattoman kalastajan käsistä. Muuten valkomarliinia saadaan pääasiassa sivusaaliina pitkälläsiimalla kalastuksessa.
Valkomarliinin liha on hyvälaatuista, joustavaa ja helposti muotoutuvaa, ja sitä verrataan usein vasikanlihaan. Kalan arvokkain osa on selkärankaa myötäilevät pitkittäislihakset. Ne leikataan myyntiä varten suuriksi kolmiomaisiksi viipaleiksi tai lohkoiksi. Valkomarliinin lihaa myydään enimmäkseen joko tuoreena tai pakastettuna.
Casanova (elokuva)

Casanova on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Lasse Hallströmin ohjaama elokuva. Elokuva perustuu Giacomo Casanovan elämään. Pääosassa on edesmennyt australialainen näyttelijä Heath Ledger ja muissa osissa Jeremy Irons, Sienna Miller, Oliver Platt ja Natalie Dormer.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Casanova" kuuluu Hollywoodin leipätyöläiseksi kotiutuneen ruotsalaisen Lasse Hallströmin ehdottomasti kehnoimpiin ohjaustöihin. ”Elokuvaa katsoessa suorastaan kismittää se, että taas kerran unelmatehtaalla on pistetty rahaa palamaan aivan tyhjänpäiväiseen elokuvaan, jonka ainoa lisäarvo lajityyppinsä liukuhihnafilmien joukossa on kovasti komeissa lavasteissa ja puvustuksessa.”
Helsinki Expert

Helsinki Expert on Helsingissä toimivan matkailupalveluyritys Strömma Suomi Oy:n palvelu. Se on perustettu vuonna 1940. Helsinki Expert tuottaa, myy ja markkinoi palveluita Helsingissä vieraileville matkailijoille sekä kokouksia, konferensseja ja erilaisia tilaisuuksia järjestäville kotimaisille ja ulkomaisille yrityksille ja yhteisöille. Yrityksen omisti Helsingin matkailusäätiö. Yrityksen liikevaihto on noin 5 miljoonaa euroa vuodessa. Ympärivuotisen henkilökunnan määrä on noin 25.
Helsinki Expertin matkailupalveluita ovat Helsinki-kortti, erilaiset kiertoajelut ja Helsinki This Week -lehti. Helsinki Expert järjestää matkailijoille erilaisia retkiä ja tutustumiskäyntejä pääkaupunkiseudulla ja lähialueella. Se järjestää myös matkoja Helsingistä Lappiin, Tallinnaan, Pietariin ja Tukholmaan. 
Helsinki Expert tarjoaa yrityksille ja yhteisöille opaspalveluita ja kuljetuksia. Opaspalveluita Helsinki Expert tuottaa lähes 30 kielellä. Palveluita ovat myös erilaiset kongresseihin ja yritystapahtumiin liittyvät oheisohjelmat, kuten kiertoajelut, kävelyretket ja tutustumismatkat lähialueille. Kongressin tai yritystapahtuman järjestäjät voivat hankkia kaikki tapahtumaan liittyvät palvelut avaimet käteen –periaatteella Helsinki Expertistä.
Helsinki Expertillä on asiakaspalvelupisteet Helsingin päärautatieasemalla sekä Helsingin kaupungin matkailu- ja kongressitoimiston tiloissa Esplanadilla. Lisäksi sillä on kesäaikana myyntikioski Esplanadin puistossa sekä laivamatkustajille Viking Linen ja Silja Linen matkustajaterminaaleissa.
Historia.
Helsinki Expertin juuret ovat vuosina 1940-2012 toimineessa Helsingin Matkailuyhdistyksessä. Kaupallisten toimintojen ja palveluiden merkitys Helsingin matkailuyhdistyksessä kasvoi vuosien saatossa keskeiseksi. Samaan aikaan yhdistyksen jäsenmäärä laski vähitellen ja oli lopulta vain murto-osa huippuvuosista. Tämän kehityksen seurauksena Helsingin matkailuyhdistys päätti vuonna 2004 yhtiöittää yhdistyksen liiketoiminnan Helsinki Expert Oy:ksi, jonka koko osakekannan Helsingin Matkailuyhdistys aluksi omisti. Muutamaa vuotta myöhemmin vuonna 2007 yhdistys siirsi Helsinki Expert Oy:n koko osakekannan sekä muun omaisuutensa perustamalleen Helsingin matkailusäätiölle, joka vuonna 2009 omisti Helsinki Expert Oy:n kokonaisuudessaan. Joulukuussa 2012 yritys liitettiin Strömma-ryhmään ja sen nimeksi muutettiin Strömma Finland Oy.
Maailman uiguurikongressi

Maailman uiguurikongressi on Münchenissä vuonna 2004 perustettu uiguurijärjestö. Sitä johtaa Dolkun Isa. Häntä edelsi Rebiya Kadeer, joka kohti järjestöä 2006–2017.
Kongressiin kuuluu kymmeniä uiguurijärjestöjä ympäri maailmaa. Sen tavoite on laajempi itsemääräämisoikeus. Se irtisanoutuu väkivallasta ja Xinjiangin eli Itä-Turkestanin itsenäisyyden tavoittelusta.
Engie

Engie SA on ranskalainen, maailman suurimpiin kuuluva energiayhtiö. Yhtiön toimialoja ovat sähköntuotanto ja -jakelu, maakaasu sekä uusiutuva energia.
Historia.
Yhtiö muodostettiin sulauttamalla keskenään ranskalainen Gaz de France ja ranskalais-belgialainen Suez 22. heinäkuuta 2008, jolloin syntyi GDF Suez. Suezin tulevaisuudesta oltiin kiistelty tätä ennen jo vuodesta 2006, kun Ranskan valtio torjui italialaisen Enelin valtausyrityksen. Suezin kotimaisen omistuksen turvaamiseksi esiin nousi suunnitelma yhdistymisestä Ranskan valtion enemmistöomisteisen Gaz de Francen kanssa. Yhdistymissuunnitelma sai runsaasti kritiikkiä oppositiopolitiikoilta ja molempien yhtiöiden osakkeenomistajilta, mutta lopulta noin kaksi vuotta myöhemmin yhtiöiden omistajat lopulta hyväksyivät yhdistymissuunnitelman. Ranskan valtio omisti Gaz de France -yhtiöstä 80 % ja sai uudesta yhtiöstä runsaan 35 %:n osuuden.
Yhdistymisen aikaan GDF Suezin liikevaihto oli noin 74 miljardia euroa, sisältäen sen vesi- ja jätehuoltoliiketoiminnan, joka erotettiin samalla omaksi Suez Environnement -yhtiöksi. GDF Suez oli tuolloin Euroopan toiseksi suurin sähköntuottaja, suurin kaasunjakelija ja kuljetusyhtiö. Uuden yhtiön toimitusjohtana aloitti Gérard Mestrallet.
Euroopan unioni määräsi heinäkuussa 2009 GDF Suezille ja saksalaiselle energiayhtiölle E.ON:lle kummallekin 553 milj. euron sakot kilpailulakien rikkomisesta. Yhtiöt olivat sopineet, että eivät kilpailisi keskenään kotimarkkinoillaan vuonna 1975, kun ne rakensivat putken jota pitkin saatiin venäläistä kaasua Saksasta Ranskaan.
GDF Suez tiedotti toukokuussa 2015 valinneensa yhtiön uudeksi nimeksi Engien. Vuonna 2016 Isabelle Kocher aloitti uutena toimitusjohtajana.
Antonio Di Pietro

Antonio Di Pietro (s. 2. lokakuuta 1950) on italialainen poliitikko ja korruptiotuomari. Hän toiminut myös Euroopan parlamentin jäsenenä, Italian senaattorina sekä ministerinä. Kansanedustaja Antonio Di Pietro johtaa pientä Italia dei Valori –puoluetta. 
Di Pietro oli paljastamassa Italian poliitikkojen lahjusskandaaleja 1990-luvun alussa. Satoja huippupoliitikkoja epäiltiin lahjonnasta ja mafiakytkennöistä. Milanon tangentopoli-oikeudenkäyntien aikaan Di Pietro jahtasi Silvio Berlusconin kummisetää sosialisti Bettino Craxia.
Di Pietro valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 1999 eurovaaleissa. Hän istui Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä vuoteen 2006 saakka.
Antonio Di Pietro julkaisi sivun mainoksen G8-kokouksen aikaan IHT-lehdessä vuonna 2009. Ilmoituksen mukaan Italian demokratia on vaarassa ja uhkaa luisua kohti diktatuuria. Di Pietron mukaan vaaraksi demokratialle on pääministeri Silvio Berlusconi ja Berlusconin ajama presidentin syytesuoja. Arvostelijoiden mukaan laki syytesuojasta asettaa ihmiset eriarvoiseen asemaan lain edessä.
Night Prowler

Night Prowler on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n kappale sen läpimurtolevyltä "Highway to Hell." Kappale on enemmänkin hidasta bluesia, poiketen AC/DC:n normaalista linjasta. Kun "Highway to Helliä" tehtiin, ”Night Prowler” oli luultavasti sessioiden vanhin kappale. Siitä oli aiemmin levytetty neljä epäonnistunutta versiota, ja vasta "Highway to Hellillä" kuultiin lopullinen versio.
Kappaleen kitarat on viritetty puoli sävelaskelta alaspäin (EbAbDbGbBbEb).
Kohu.
"Pääartikkeli: Richard Ramirez"
Kappale sai kyseenalaista julkisuutta vuonna 1985, kun yhdysvaltalainen sarjamurhaaja Richard Ramirez pidätettiin. Ramirez paljasti, että oli usein ”fiilistellyt” kappaleen tahtiin. Asiaan saatiin vakuutta, kun Ramirezin kotoa löydettiin AC/DC:n lippalakki. Tapauksen vuoksi monet uusvanhoilliset tahot syyttivät yhtyettä saatananpalvonnasta, yrittivät estää AC/DC:n kappaleiden soittamista radioasemilla ja boikotoivat yhtyeen esiintymisiä. ”He eivät ymmärrä, että kappaleessa vain hiivitään parin vanhan tyttöystävän luo, tehdään temput ja häivytään”, yhtyeen komppikitaristi Malcolm Young kommentoi medialle.
Elämä käsissä

Elämä käsissä () on brittiläinen draamasarja. Keskeisenä näyttämönä on Beechesin lääkäriasema, jonka lääkärit ovat työlleen omistautuneita ja hoitavat velvollisuutensa tunnollisesti. Henkilökunta vastaanotolla vaihtuu yhä nuorempaan. Rooleissa ovat muiden muassa Maggie O'Neill, Haydn Gwynne, Gray O'Brien, Saskia Wickham, Margery Mason ja Simon Shepherd.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen "Cardalen" pikkukaupunkiin Derbyshiressä. Sarja ensiesitettiin ITV-kanavalla 1993–2002. Alun perin sarjassa olivat pääosassa Kevin Whately ja Amanda Burton, mutta näyttelijät vaihtuivat sarjan kestäessä useasti. Sarja päättyi 2002 episodiin, jossa kaksi keskeistä hahmoa syöksyivät kallionkielekkeeltä. Katsojapalaute vaati jatkoa, mutta tuotantoyhtiö ei järkkynyt päätöksessään haudata sarja.
Ottmar Hörl

Ottmar Hörl (s. 1950 Nauheim) on saksalainen taiteilija, professori ja kirjailija.
Höhl opiskeli vuosina 1975–1978 Frankfurtissa Hochschule für Bildende Künstessä ja 1979–1981 Düsseldorfin taideakatemiassa. Vuonna 1985 hän perusti Formalhaut-nimisen ryhmän arkkitehtien Gabriela Seifertin ja Götz Stöckmannin kanssa.
Lukukaudella 1992–1993 Hörl toimi vierailevana professorina Grazin teknillisessä yliopistossa. Vuonna 1999 hänestä tuli Nürnbergin taideakatemian taiteen professori ja vuonna 2005 akatemian johtaja.
Vuonna 2009 Hörlin natsitervehdystä tekevä kullattu puutarhatonttu joutui poliisitutkinnan kohteeksi Saksassa. Sen epäiltiin rikkovan natsitervehdykset kieltävää lakia. Hörlin mukaan teos arvostelee uusnatsismia ironian keinoin.
Palkinnot ja tunnustukset.
Lähde
Alfie Bass

Alfie Bass (s. Abraham Basalinksy n. 12. huhtikuuta 1920 Lontoo – 15. kesäkuuta 1987 Lontoo) oli englantilainen näyttelijä, joka esiintyi yli 60 elokuvassa.
Teatterissa vuodesta 1939 näytellyt Bass teki elokuvadebyyttinsä 1943 elokuvassa "The Bells Go Down". Tunnetuksi hänet teki vuonna 1951 valmistunut elokuva "Varastin miljoonan". Vuodesta 1958 alkaen Bassin esiintymiset elokuvissa harvenivat, joka osaltaan johtui hänen luomastaan Bootsie-hahmosta, joka esiintyi pitkäikäisissä televisiosarjoissa "The Army Game" ja "Bootsie and Snudge".
David Wolf

David Alexander Wolf (s. 23. elokuuta 1956) on yhdysvaltalainen astronautti, viiden avaruussukkulalennon ja pitkäkestoisen Mir-avaruusasemalla vietetyn avaruuslennon veteraani.
Wolf syntyi ja kasvoi Indianapolisissa, Indianassa, missä hän valmistui North Central High Schoolista. Hän suoritti sähkötekniikan tutkinnon Purduen yliopistossa ja vuonna 1982 lääketieteen tutkinnon Indiana University School of Medicinessä. Hän kouluttautui edelleen Yhdysvaltain ilmavoimissa ilmailulääkäriksi ("flight surgeon"). Wolf liittyi Johnson Space Centerin henkilökuntaan vuonna 1983 missä hän tutki mikrogravitaation fysiologisia vaikutuksia. 
Wolf valittiin Nasan astronauttikoulutukseen vuonna 1990 (Nasan astronauttiryhmä 13 - The Hairballs) ja osallistui ensimmäiselle avaruuslennolleen vuonna 1993 sukkulalennolla STS-58, painottomuuden vaikutuksia tutkineelle lennolle. Vuosina 1997 ja 1998 Wolf osallistui pitkäkestoiselle lennolle venäläisellä avaruusasema Mirillä laukaisun tapahtuessa sukkulalennolla STS-86 ja maahanpaluun tapahtuessa sukkulalennolla STS-89. Wolf johti myös avaruuskävelyä (EVA) sukkulalennolla STS-112, Kansainvälisen avaruusaseman kokoonpanolennolla. Hän oli johtava avaruuskävelijä ja tehtäväspesialisti sukkulalennolla STS-127. Vuoteen 2009 mennessä Wolf oli viettänyt 168 päivää avaruudessa. 
Ollessaan Mirillä Wolfista tuli ensimmäinen avaruudessa äänestänyt yhdysvaltalainen hänen osallistuessaan vuoden 1997 Houstonin vaaleihin. 
Indianapolisin kaupunki kunnioitti Wolfia nimeämällä Castletonin alueen 82. kadun sillan Wolfen sillaksi ("David Wolf Bridge"). Wolfin vanhemmat ja puoliso Dorothy asuvat Indianapolisissa. Wolfilla on Yhdysvaltain ilmavoimista yli 2 000 lentotuntia eri lentokoneilla. Hän harrastas myös taitolentoa Christen Eagle experimental-kaksitasollaan.
Palsakynsisammal

Palsakynsisammal ("Dicranum groenlandicum") on pystykasvuinen ja tanakka sammallaji. Se kuuluu "Dicranaceae"-heimoon ja kynsisammalten sukuun. Yleisväriltään palsakynsisammal on kellanvihreä. Sillä ei yleensä ole itiöpesäkkeitä.
Levinneisyys.
Palsakynsisammalta esiintyy Suomessa ainoastaan Tunturi-Lapissa. Vuoden 2010 uhanalaisuusarvioinnissa se siirrettiin silmälläpidettävästä vaarantuneeksi.
Elinympäristö.
Palsakynsisammal kasvaa kostealla humuksella ja turpeella tunturisoilla ja -kankailla.
Harpers Ferry (Länsi-Virginia)

Harpers Ferry, usein muodossa Harper's Ferry, on historiallisesti merkittävä pikkukaupunki Länsi-Virginiassa Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee Potomac- ja Shenandoahjokien risteyskohdassa, jossa kolmen osavaltion Marylandin, Virginian ja Länsi-Virginian rajat kohtaavat. Kaupunki sijaitsee laaksossa tulvatasangon päällä ja sitä ympyröivät kukkulat joka puolelta. Vuoden 2000 laskennan mukaan kaupungissa asui 307 asukasta.
Historiallisesti kaupunki muistetaan roolistaan Yhdysvaltain sisällissodan tapahtumien paikkana sekä sotaa edeltäneestä tapauksesta, jossa abolitionisti John Brown hyökkäsi kaupunkiin yrittäen takavarikoida siellä olleen asevaraston.
Kaupunki nimettiin Robert Harperin mukaan. Vuonna 1751 Harper hankki kaupungin nykyiseltä paikalta 5 aarin kokoisen alueen ja perusti kymmenen vuotta myöhemmin Potomac-joen yli vievän lautan. Vuonna 1763 Virginian osavaltionhallinto perusti kaupungin nimellä "Shenandoah Falls at Mr. Harper's Ferry".
Ihmisoikeudet Valko-Venäjällä

Tämä artikkeli kertoo Valko-Venäjän ihmisoikeustilanteesta. 
Vaalit.
Valko-Venäjällä oli vaalit syyskuussa 2008. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön ("ETYJ"; "Organization for Security and Co-operation in Europe" "OSCE") tarkkailijoiden mukaan vaalit eivät täyttäneet OSCE:n standardeja. Äänestäjät eivät saaneet riittävästi tietoja ehdokkaiden valintaan. Valko-Venäjän lait eivät salli vapaata kokoontumisvapautta ja sananvapautta. Kansalaisjärjestöjen toiminta ja jäsenyys säädettiin laittomaksi ennen presidenttivaaleja maaliskuussa 2006.
Sananvapaus.
Amnesty Internationalin mukaan laki rajoittaa Valko-Venäjällä sananvapautta. 
Presidentti hyväksyi uuden lehdistölain 7.8.2008. Kritiikin mukaan se rajoittaa julkaisuvapautta entisestään. Vain 30 julkaisua jatkoi ilmestymistä. Puolet niistä on valtion omistaman jakelukanavan ulkopuolella. Laki antaa valtiolle oikeuden sulkea lehtien toimituksia ilman oikeusistuimen päätöstä yhden varoituksen jälkeen. Lehdistön ulkomainen rahoitus kiellettiin. Laki koskee myös nettijulkaisuja ulkomaisen ”disinformaation” rajoittamiseksi. Presidentin kanslian mukaan mallia otettiin Kiinasta. 
Kokoontumisvapaus.
Amnesty Internationalin mukaan Valko-Venäjä rajoittaa kokoontumisvapautta. Mielenosoitukset on kielletty tai hajotettu pakolla. Reporttereita ja kansalaisaktivisteja on ahdisteltu. Seksuaalivähemmistöjen, kuten homojen ja lesbojen, katutapahtumien hakemukset hylätään Valko-Venäjällä.
Kuolemantuomio.
Neljä ihmistä teloitettiin ampumalla vuonna 2008. Euroopan neuvoston pääsihteeri tuomitsi kuolemantuomiot ja syytti Valko-Venäjän viranomaisia ihmisarvojen peittelemättömästä hylkäämisestä.
Peter Kingdom

Peter Kingdom () on brittiläinen Parallel Filmin tuottama draamasarja, jota esitti Suomessa Yle TV1.
Sarja kertoo norfolkilaisesta asianajajasta Peter Kingdomista (Stephen Fry), joka perheensä ja kollegoidensa avulla selvittää rikoksia Market Shipboroughin pikkukylässä. Ensimmäinen jakso esitettiin vuonna 2007, ja sarjalla oli Britanniassa ensimmäisellä kaudella keskimäärin kuusi miljoonaa katsojaa.
MHK Krylja Sovetov

MHK Krylja Sovetov (), "Neuvostosiivet", oli venäläinen jääkiekkoseura. Seura oli kotoisin Moskovasta.
MHK Krylja Sovetov perustettiin vuonna 2008, kun HK Krylja Sovetov Moskova ajatui riitoihin omistajiensa kanssa ja irtautui omistajistaan. HK Krylja Sovetov jatkoi pelaamistaan omana joukkueenaan, kun omistajille jäi juniorityö ja -seurat, joista sitten muodostettiin nykyinen MHK Krylja Sovetov. Joukkue pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa kauden 2008–2009, muttei sitä otettu mukaan enää seuraavalle kaudelle, joten MHK Krylja Sovetovin ykkösjoukkue ei osallistunut kaudella mihinkään sarjaan.
MHK Krylja Sovetov ja HK Krylja Sovetov sopivat erimielisyytensä vuonna 2010 ja seura yhdistyivät jälleen HK Krylja Sovetoviksi.
Wey

Weyjoki on noin 140 kilometrin pituinen Thamesin sivujoki Kaakkois-Englannissa. Sen 904 neliökilometriä laaja valuma-alue sijaitsee pääosin Surreyssä mutta ulottuu myös Hampshiren ja Berkshiren alueelle.
Yläjuoksullaan Wey muodostuu kahdesta haarasta. North Wey saa alkunsa Hampshirestä läheltä Altonia, josta se virtaa itäkoilliseen Froylen, Bentleyn ja Farnhamin ohi. South Wey saa alkunsa Haslemerestä ja yhtyy North Weyhin Tilfordin kohdalla. Sieltä joki jatkaa kulkuaan kohti pohjoista Surrey Hillsin kansallismaisemassa. Ohitettuaan Godalmingin ja Guildfordin kaupungit se saapuu lopulta Weybridgeen, jossa se laskee vetensä Thamesiin.
Weyn jokilaaksossa esiintyy niin nummia kuin metsää ja tulvaniittyjäkin. Surrey Hillsin lisäksi joen ympäristössä on myös muita luonnonsuojelualueita, kuten Wey Valley Meadows, jossa pesii taivaanvuohia, töyhtöhyyppiä ja kuningaskalastajia.
Wey oli yksi Britannian ensimmäisistä joista, josta tehtiin kulkukelpoinen rakentamalla 32 kilometriä pitkä kanava Godalmingista Thamesiin vuonna 1653. Nykyään kanava on virkistyskäytössä ja sen ylläpidosta vastaa National Trust, jonka Guildfordin vierailukeskuksessa on näyttely kanavan historiasta.
Somalianlauluhaukka

Somalianlauluhaukka ("Melierax poliopterus") on itäafrikkalainen äänekäs haukka.
Jotkut tutkijat katsovat, että somalianlauluhaukka on kapinlauluhaukan alalaji, toiset taas pitävät tätä eri lajina.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin puoli metriä. Aikuisen linnun höyhenpuku on harmaa, vatsapuolelta valkoraitainen. Siipien kärjet ovat tummanharmaat. Nokan tyviosa on keltainen ja koivet punertavat. Sukupuolet ovat samanvärisiä mutta naaras on hieman kookkaampi. Nuori lintu on päältä ruskea ja alta vaalearaitainen.
Esiintyminen.
Somalianlauluhaukka elää Afrikan itäosassa eteläisestä Etiopiasta Tansanian keskiosiin. Sen elinympäristön ala on noin 10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 1–10 miljoonaa yksilöä.
Elinympäristö.
Laji elää savanneilla, metsänreunoissa, puutarhoissa, pensaikkomailla ja ruohostomailla, joilla kasvaa yksittäisiä puita.
Lisääntyminen.
Parit pesivät yksittäin ja rakentavat risupesänsä tuuhean piikkioksaisen puun, tavallisesti akasian, keskiosaan, yleensä 3–10 m korkealle. Naaras munii yhden tai kaksi munaa.
Ravinto.
Somalianlauluhaukat syövät liskoja, käärmeitä, kameleontteja, jyrsijöitä, lintuja kyyhkynkokoisiin saakka sekä isoja hyönteisiä.
Caspian Airlinesin lento 7908

Caspian Airlinesin lento 7908 oli reittilento Teheranista Iranista Jerevaniin Armeniaan. 15. heinäkuuta 2009 lennolla käytetty Tupolev Tu-154M syöksyi maahan noin 15 minuuttia nousun jälkeen. Kaikki koneessa olleet 153 matkustajaa ja 15 miehistön jäsentä menehtyivät.
Kone.
Kone oli neuvostovalmisteinen Tupolev Tu-154M. Se oli rakennettu 1987, ja se palveli alun perin Ariana Afghan Airlines -yhtiötä kymmenen vuoden ajan. Vuonna 1998 kone vuokrattiin Caspian Airlinesille. Yleisesti iranilaisten lentoyhtiöiden kaluston kuntoa pidetään huonona. Iranilaisyhtiöiden on vaikea saada varaosia länsikalustoon vuodesta 1979 tapahtuneen islamistisen vallankumouksen jälkeen. Turmakone oli kuitenkin venäläinen.
Onnettomuus.
Kone putosi 11.33 paikallista aikaa eli 16 minuuttia sen jälkeen, kun se oli noussut Teheranin Imaami Khomeinin kansainväliseltä lentoasemalta. Kone tuhoutui täysin. Molemmat koneen "mustat laatikot", lentotietotallennin sekä ohjaamon äänitallennin löydettiin.
Onnettomuus oli Iranin pahin siviili-ilmailuonnettomuus koskaan ja pahin ilmailuonnettomuus sitten vuoden 2003, jolloin sotilaskuljetuskoneen maahansyöksyssä kuoli 302 henkeä. Onnettomuus oli Tu-154 -koneille 57. ja viides tyypin iranilaiskoneelle.
Onnettomuuden aiheutti moottorin hajonnut kompressori, jonka palaset vaurioittivat koneen runkoa ja polttoaineputkia. Tästä seurasi tulipalo, joka levisi koneen sisään ja johti lopulta hallinnan menetykseen.
Al Keller

Al Keller (11. huhtikuuta 1920 Alexander, New York – 19. marraskuuta 1961 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui kuuteen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1955–1959 ja 1961, joista 1950-1960 kuuluivat Formula 1 -sarjaan. Hän oli parhaimmillaan 11. vuonna 1958 Formula 1 -sarjaan luettavista kilpailuista ja kaikki kilpailut mukaan lukien viides vuoden 1961 kilpailussa. Keller kilpaili myös AAA- ja USAC-sarjoissa ollen kahdesti toinen Atlantassa 1956 ja Milwaukeella 1961.
Keller kilpaili myös NASCAR-sarjassa vuosina 1949–1956 voittaen kaksi kilpailua kaudella 1954. Hän oli myös ensimmäinen NASCAR-kuljettaja, joka voitti etuvetoisella autolla. Hän voitti vuoden 1954 Grand National -tiekilpailun Lindenin lentokentällä New Jerseyssä Paul Whitemanin omistamalla Jaguar-autolla.
Keller menehtyi Champ car -kilpailussa Arizona State Fairgroundilla vuonna 1961.
Jud Larson

Clarence Walter (Jud) Larson (21. tammikuuta 1923 Grand Prairie, Texas – 11. kesäkuuta 1966 Reading, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun viisi kertaa kausilla 1952–1953 ja 1957–1959, joista hän pääsi kahteen osakilpailuun. Hän oli kahdeksas vuoden 1958 kilpailussa. Larson kilpaili myös USAC-sarjassa vuosina 1956–1959 ja 1964–1965 voittaen 7 kilpailua. Hänet lasketaan myös F1-kuljettajaksi, koska Indy 500 oli osana F1-sarjaa vuosina 1950–1960. Larson kuoli Sprint car -kilpailussa Pennsylvaniassa. Samassa onnettomuudessa menehtyi Red Riegel.
Larson valittiin vuoden 1992 National Sprint Car Hall of Fameen.
Eugeniusz Lokajski

Eugeniusz Zenon Lokajski (14. joulukuuta 1908 Varsova – 25. syyskuuta 1944 Varsova) oli puolalainen yleisurheilija ja valokuvaaja. Lokajski otti Varsovan kansannoususta noin tuhat korvaamattoman arvokkaana pidettyä valokuvaa. Keihäänheitossa hän voitti Puolan mestaruuden 1934 ja sijoittui Berliinin olympialaisissa 1936 seitsemänneksi tuloksella 66,39 metriä. 
Lokajskin henkilökohtainen ennätys keihäässä oli 31. toukokuuta 1936 Varsovassa heitetty 73,27 metriä.
Kuvat.
Lokajski otti Varsovan kansannoususta muun muassa seuraavat valokuvat:
Okasalamanteri

Okasalamanteri ("Lyciasalamandra luschani", aikaisemmin myös "Salamandra luschani" eli "Mertensiella luschani") on okasalamanterien sukuun kuuluva salamanteri. Lajia esiintyy Kreikassa ja Turkissa. Sen elinaluetta ovat lauhkeat mäntymetsät ja Välimeren-tyyppiset pensastot. Erityisesti lajia tavataan kivikkoisilta alueilta, joissa on paljasta kalkkikivikalliota. "Lyciasalamandra luschani" ei tule toimeen ihmisen muokkaamissa ympäristöissä. Se kuuluu uhanalaisiin lajeihin.
Lajilla on ruiskuttamaan pystyviä rauhasia. Sen oletetaan ruiskuttavan myrkkyä, mutta sitä ei ole toistaiseksi osoitettu.
Jusu Karvonen

Jusu Karvonen (s. 17. tammikuuta 1993 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Karvonen aloitti uransa Tampereen Ilveksessä, josta hän siirtyi Tampere Unitediin heinäkuussa 2009 vuoden 2011 loppuun asti kestävällä sopimuksella. Hän oli kuitenkin pelannut pääsarjaotteluita sekä Suomen Cupia Unitedissa jo ennen sopimuksen tekoa TamU:n ja Ilveksen yhteistyösopimuksen nojalla. Lisäksi hän on pelannut Tampere Unitedin akatemiajoukkueessa. Karvonen debytoi miesten sarjassa 23. heinäkuuta 2008 pelatussa PP-70–Ilves -ottelussa ollessaan vasta 15-vuotias.
Karvonen on vieraillut eurooppalaisten suurseurojen, kuten Manchester Unitedin, RCD Espanyolin ja Internazionalen leireillä. Heinäkuussa 2010 Karvonen ilmoitti tehneensä 5 vuoden sopimuksen Italian kolmannella sarjatasolla pelaavan AS Taranto Calcion kanssa. Hän palasi Suomeen kesällä 2012 pelaten ensin Veikkausliigaa Valkeakosken Hakassa ja kasvattajaseurassaan Ilveksessä Kakkosta. Kaudelle 2013 hän teki sopimuksen Kakkosen Tampereen Pallo-Veikkojen kanssa.
Bagdadin rautatie

Bagdadin rautatie (, , ) oli suunnitelma 1 600 kilometrin pituiseksi rautatieksi, joka olisi yhdistänyt turkkilaisen Konyan ja irakilaisen Bagdadin kaupungit. Reitti kulki nykyajan Turkin, Syyrian ja Irakin halki.
Tausta.
Samantapaisen Persianlahden ja Euroopan välisen kulkuyhteyden ajatus syntyi 1830-luvulla jokseenkin samaan aikaan Englannissa (eversti Chesney) ja Saksassa (vanha Moltke ja Fr. List). Englannissa tausalla oli lähinnä Venäjän silloinen pyrkimys Intiaan, mikä herätti kysymyksen Intian suoranaisesta yhdistämisestä länteen. 1880-luvulle asti pysyi Bagdadin rautatien kysymys kuitenkin valmistelujen asteella, ja Bagdadin radan suunnitelmista veti huomion pois 1869 avatun Suezin-kanavan (joutui Englannille 1875) rakentaminen, jonka ajateltiin tekevän yhteyden maitse Intian ja Euroopan välillä pitkiksi ajoiksi turhaksi.
Rakentaminen.
Saksalainen Philipp Holzmann yhtiö aloitti radan rakentamisen Deutsche Bankin rahoittamana 1800-luvun lopulla Turkissa. Rata valmistui suurimmaksi osaksi ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä ja lopullisesti vuonna 1940. Radan pituus on 2 632 kilometriä. Kapearaiteinen osuus Basraan valmistui normaalilevyiseksi 1964.
Rautatien rahoituksesta ja insinöörityöstä vastasivat lähinnä saksalaiset pankit ja yhtiöt, jotka olivat aiemmin 1890-luvulla rakentaneet Anatolian rautatien yhdistämään Istanbulin, Ankaran ja Konyan. Radan valmistuminen olisi merkinnyt Berliinistä Bagdadiin ulottuvaa rautatieverkkoa. Saksalaiset pyrkivät perustamaan Bagdadiin Persianlahden sataman. Osmanien valtakunta puolestaan halusi säilyttää valtansa Arabiassa ja pyrki ulottamaan vaikutusvaltaansa Punaisenmeren kautta Egyptiin, jota hallitsi Iso-Britannia. Saksalaiset hankkivat pääsyn ja omistajuuden Irakin öljykentille, ja rautatie Basraan olisi merkinnyt helpompaa kulkua Saksan siirtomaavallan itäisiin osiin Suezin kanavan ohi.
Rautatiestä tuli ensimmäistä maailmansotaa edeltäneiden kansainvälisten riitojen syy. On esitetty, että riidat olisi ratkaistu ennen sodan alkua, kun Saksa ja Iso-Britannia allekirjoittivat rautatietä koskevan sopimuksen 15. kesäkuuta 1914, mutta kiistoja on pidetty myös yhtenä tärkeimmistä elokuussa samana vuonna alkaneeseen sotaan johtaneista syistä. Tekniset vaikeudet etäisillä Taurusvuorilla ja diplomaattiset keskeytykset hidastivat radan valmistumista. Vuonna 1915 rata oli yhä 480 kilometriä vailla valmistumista, joka rajoitti sen tehokasta käyttöä sodan tavoitteiden hyväksi. Lisäksi britit valtasivat Bagdadin, ja Arabian Lawrencena tunnettu brittiupseeri T. E. Lawrence johti nostattamiaan paikallisia sissijoukkoja etelässä jo valmistunutta Hejazin rautatietä vastaan.
Britanniasta itsenäistynyt Irak osti alueellaan olevat osuudet ja aloitti radan rakentamisen 1926. Se valmistui 15. heinäkuuta 1940, ja kahden päivän kuluttua "Taurus Express" lähti ensimmäiselle matkalleen Istanbulin–Bagdadin välille.
Steven Berkoff

Steven Berkoff (s. 3. elokuuta 1937 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hänet muistetaan monista elokuvien konnanrooleista, kuten Victor Maitland elokuvassa "Beverly Hills kyttä" (1984), Kenraali Orlov James Bond -elokuvassa "Octopussy – mustekala" (1983), everstiluutnantti Bodovsky elokuvassa "Rambo – taistelija 2" (1985) ja Sagan elokuvassa "Operaatio Outland" (1981). Hän esiintyi myös Stanley Kubrickin elokuvissa "Kellopeliappelsiini" (1971) ja "Barry Lyndon" (1975).
Berkoff on tunnettu ennen kaikkea teatterinäyttelijänä ja näytelmäkirjailijana. Vuonna 1997 hän oli Tampereen teatterikesän päävieras ja esitti siellä koomisen sooloesityksensä "One Man".
Scafati Basket

Scafati Basket on italialainen koripalloseura, jonka kotipaikka on Scafati.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1969, jolloin se pääsi pelaamaan Serie C:hen. Nousunsa Lega Basket Serie A:han se aloitti 2000-luvun alussa ja kaudeksi 2006–2007 se nousi Serie A:han. Kahden kauden jälkeen se kuitenkin putosi LegADuehen.
Ruorasmäki

Ruorasmäki on kylä Mäntyharjulla entisen Pertunmaan kunnan pohjoisosassa sijaitseva kylä, josta on Pertunmaan kirkonkylään noin kymmenen kilometriä. Kylä sijaitsee Pertunmaalta Joutsaan vievän Joutsantien (seututie 428) varressa.
Kylän ydinalue on seutukaavassa kulttuurimaisema-aluetta, ja asutus on keskittynyt Kassinmäen etelärinteen peltomaisemaan, jota halkovat kylätiet. Peltojen ympäristön maisema on metsäistä, vaikka puustoakin on paljon hakattu. Metsissä on sekä lehti- että havupuustoa, ja metsät ovat tehokkaassa metsätalouskäytössä. Kassinmäen itärinteessä tavataan uhanalaista myyränporrasta. Kylän alueella on 25 järveä ja lampea. Ruorasmäen kylällä on myös useampia maatiloja, joskin maatilojen määrä on vuodesta 2009 lähtien vähentynyt alle puoleen.
Ruorasmäki on mainittu ensimmäisen kerran 1500-luvun kyläluettelossa. Silloin se oli osa Suur-Sysmää. Ruorasmäen kyläkoulun rakennusta pidetään kulttuurihistoriallisesti arvokkaana. Koulutoiminta on jo loppunut, mutta se on toiminut myöhemmin kylätalona. Kulttuurihistoirallisesti merkittävinä pidetään myös Aution ja Myntin vanhoja piharakennuksia.
Kylällä on vilkasta yhdistys- ja seuratoiminta. Kylällä toimii urheiluseura, lähetyspiiri ja kylätoimikunta.
Kuros

Kuros ( tai "kouros", ; ’poika’, ’nuorukainen’) on Kreikan arkaaiselle kuvanveistolle tyypillinen alastonta nuorta miestä esittävä votiivipatsas. Kuros-veistosten naispuolinen vastine oli "kore".
Historia.
Kurokset olivat usein votiivilahjoja Apollonille omistettuun temppeliin. Niitä pystytettiin myös haudoille. Kuroksia valmistettiin erityisesti 600- ja 500-luvuilla eaa. Niitä on löytynyt kaikkialta helleenisestä maailmasta, mutta eniten kuitenkin itse Kreikasta. Varhaisvaiheessa valmistettiin hyvin suurikokoisia kuroksia varsinkin Kreetalla. 500-luvun eaa. loppupuoliskolla kurosten koko läheni luonnollista kokoa ja ne muuttuivat realistisemmiksi, mikä loi pohjaa ihmisvartalon kuvauksen kehitykselle seuranneen klassisen kauden kuvanveistossa. Kurosten, samoin kuin korejen, valmistaminen päättyi arkaaisen kauden myötä.
Veistokset.
Kurokset ovat aina parrattomia, alastomia nuoria miehiä. Ainoana vaatetuksena ovat joskus vyö tai hiusnauha, harvemmin saappaat. Nuorukaiset on kuvattu seisovana, vasen jalka hieman oikeaa edempänä, käsivarret suorina sivuilla tai hieman taivutettuina, ja kädet nyrkissä. Kuroksilla on atleettinen vartalo ja niiden ilme vaihtelee jäykän ilmeettömästä tuijotuksesta tyyliteltyyn, ja jopa hieman uhmakkaalta vaikuttavaan, valppauteen. Monilla kuroksilla on arkaaisille veistoksille tyypillinen arkaainen hymy. Veistoksille on ominaista myös jäyhä frontaalisuus, mikä heijasteli egyptiläistä vaikutusta. Veistosten materiaalina oli usein Kykladeilta peräisin oleva marmori. Niiden korkeus vaihtelee 150 cm:stä poikkeukselliseen 335 cm:n kokoon asti.
Tunnettuja kuroksia ovat muun muassa "Sunionin kuros" (n. 600 eaa.), "Kleobis ja Biton -kurokset" (n. 580 eaa.), "Samoksen kuros" (n. 570 eaa.), "Tenean kuros" (n. 560 eaa.) ja "Kroisos-kuros" (n. 535 eaa.). Pronssiin valettu "Pireuksen Apollon" (n. 530–520 eaa.) muistuttaa monin tavoin kuroksia.
Peplos

Peplos () oli doorilainen villakankainen ja hihaton naisten vaate. Se oli perusmuodoltaan suorakaiteen mallinen ja sai lopullisen muotonsa vasta käyttäjänsä päällä. Pituus määräytyi käyttäjän pituudesta ja yläreunan poikittaisen taitteen korkeudesta.
Peplos kiedottiin ylle siten, että oikea sivu jätettiin usein avoimeksi. Pitkän sivun ylälaita käännettiin rintakehän ja selän yli, ja kiinnitettiin olkapäiltä soljilla. Vaate voitiin vyöttää lyhyen taitteen alta, pitkän taitteen päältä tai sitten jättää kokonaan vyöttämättä.
Peplos korvautui arkaaisen kauden lopulla kitonilla. Klassisella kaudella sitä käytettiin usein myös kitonin päällä. Se oli maaseudulla käytössä vielä 300-luvulle eaa. saakka.
Peplos ei ollut vain kreikkalainen vaate, vaikka sen kreikkalainen versio onkin tunnetuin ja siten antanut vaatteelle nimensä. Sen villaista versiota käytettiin alusasun päällä eri puolilla rautakauden Keski- ja Pohjois-Euroopassa. Esimerkiksi se oli rautakautisten kelttinaisten asu, peplos oli Tanskasta suosta löytyneellä Huldermosen naisella (), niitä käytettiin viikinkauden Virossa ja niiden käyttö jatkui Suomessa aina ristiretkiajalle saakka. Suurin osa suomalaisista muinaispuvuista ovat alustunikoiden päälle puettuja villapeploksia. Vain tuorein 1200-luvun alkuun sijoittuva Ravattulan muinaispuku on mekko, jossa näkyy keskiajan muodin vaikutus.
Keijo Minerva

Keijo Veikko Juhani Minerva (25. marraskuuta 1951 Paavola – 19. heinäkuuta 2025 Oulu) oli suomalainen muusikko, laulaja ja ohjelmapalveluyrittäjä. 
Ura.
Paavolan Ruukissa syntyneen Minervan ura lähti alkuun vuonna 1967, kun hän voitti nuorten sarjan kansallisessa iskelmälaulukilpailussa. Tämän jälkeen hän lähti Helsinkiin ja pääsi koelaulutilaisuuden kautta muusikko-säveltäjä Toivo Kärjen kanssa yhteistyöhön. 
Minervan ensimmäinen single "Vielä mä palaan / Samaa kehää käyn" julkaistiin vuonna 1971. Singlen A-puoli oli alkujaan italialainen laulu, b-puoli Paul McCartneyn tuolloisen tuoreen soolosinglen suomennos. Myöhemmillä singleillä laulaja versioi muun muassa Sweet-yhtyeen hittikappaletta "Co-Co", josta tehtiin suomennos nimeltä "Kaikki mukaan" sekä tulkitsi muun muassa Neil Diamondin, Steve Harleyn ja Stevie Wonderin kappaleita.
Vuosina 1971–1973 Minerva keikkaili pitkin maata säestäjänään oululaislähtöinen rockyhtye Takapotku. Yhtyeen toiminnan loputtua Minerva toimi jonkin aikaa kitaristina Frederikin yhtyeessä. Seuraavaksi hän toimi pari vuotta laulaja-kitaristina Gulliver-yhtyeessä. 
1980-luvun alussa Minerva toimi Poppoo-nimisessä yhtyeessä, jossa toimi hänen lisäksi muusikot Sakari Kuosmanen, Andrzej Macohan, Lyly Rajala ja László Varga. Yhtye oli kiinnitetty esiintymään matkustaja-aluksella, joka risteili Kanariansaarilla ja pitkin Afrikan rannikkoa. 
Vuonna 1985 Minerva voitti Prahassa Inter-talent -laulukilpailun. Voitto lisäsi keikkakysyntää Suomessa mutta myös muualla. Vuosina 1986–1991 Minerva teki Yleisradiolle musiikkiaiheisia televisio-ohjelmia, kuten muun muassa "Musiikkia maailmalta", "Copacabana" ja "Girls, girls". 1990-luvun alussa laman iskettyä Suomeen, hänen show-tuotantojensa kysyntä vähentyi. 
2000-luvulla Minerva perusti ohjelmapalveluyrityksen, joka muun muassa vastaa jokavuotisesta Oulun Kauppatorilla järjestettävästä Suven Sävel -iskelmäfestivaalitapahtumasta.
Keijo Minerva kuoli 73-vuotiaana vuonna 2025. Hän sairasti munuaissyöpää.
Kitoni

Kitoni tai khiton () oli kreikkalainen, itäistä alkuperää oleva vaate. Materiaaliltaan ne olivat pellavaa ja myöhemmin myös villaa. Kitoni muodostuu kahdesta suorakulmaisesta kankaankappaleesta, ja se oli yhtä lailla naisten kuin miestenkin vaate.
Kitonin kanssa käytettiin vyötä ja usein myös viittaa. Miesten pitkä kitoni oli tyypillisesti erilaisten arvohenkilöiden, kuten uskonnollisten johtajien tai muiden oppineiden, tunnusomainen vaate. Niitä voidaan nähdä etenkin tuolta ajalta olevien veistosten yllä.
Lauluhaukat

Lauluhaukat ("Melierax") on haukkojen heimoon kuuluva petolintusuku. Lauluhaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. Monissa lähteissä sukuun sijoitetaan kuuluvaksi myös neljäntenä lajina pikkulauluhaukka ("Micronisus gabar" tai "Melierax gabar"). Lauluhaukat viettävät suuren osan ajastaan maassa, ja niillä on erityisen pitkät jalat. Ne syövät pääasiassa liskoja.
Grace Under Pressure

Grace Under Pressure on kanadalaisen rock-yhtye Rushin 10. studioalbumi. Albumi myi platinaa kotimaassaan Kanadassa, sekä Yhdysvalloissa. Billboardin listalla sen sijoitus oli parhaimmillaan 10.
Vuoden 1975 albumista "Fly by Night" saakka tuottanut Terry Brown vaihtui nyt uuteen tuottajaan Peter Hendersoniin, joka oli työskennellyt muun muassa Paul McCartneyn ja Supertrampin kanssa. Tuottajan vaihdoksen myötä soundi vaihtui helpommin otettavaksi kuin edeltäjäalbumi "Signalsissa" ja huomattavaa oli myös, että liian voimakkaasti soineet syntetisaattori ja elektroniset äänet, jotka hukuttivat Alex Lifesonin kitaran alleen olivat nyt hillitympiä. 
Kappaleiden sävellys ja sanoitus oli edelleen voimakasta. "Afterimage" on omistettu Le Studioilla äänittäjänä toimineelle Robbie Wheelanille, joka oli mukana äänittämässä Rushin kolmea edellistä albumia, ja joka kuoli traagisesti auto-onnettomuudessa matkalla työpaikalleen. "Red Sector A" perustuu Geddy Leen äidiltänsä kuulemiin kuvauksiin toisesta maailmansodasta ja keskitysleireistä. Juutalaissukuisen Geddy Leen (oikealta nimeltään Gary Lee Weinrib) äiti ja isä tapasivat puolalaisella keskitysleirillä. Geddy Lee kertoi tarinoita edelleen Neil Peartille, joka noiden kertomusten perusteella kirjoitti sanoitukset kappaleeseen. "The Enemy Within" on ensimmäinen osa "Fear"-sarjaa, jonka toinen osa, "The Weapon", julkaistiin edellisellä Signals albumilla. Sarjan kolmannen osan muodostaa "Witch Hunt", joka julkaistiin sitä edellisellä Moving Pictures albumilla. Sarjan neljäs osa, "Freeze", julkaistiin vuoden 2002 albumilla Vapor Trails.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Geddy Lee, Alex Lifeson ja Neil Peart.
Pohjankynsisammal

Pohjankynsisammal ("Dicranum drummondii" eli "Dicranum ontariense") on sammallaji, josta aiemmin käytettiin tieteellistä nimeä "Dicranum robustum". Se kuuluu "Dicranaceae" -heimoon ja kynsisammalten sukuun.
Ulkonäkö.
Pohjankynsisammalen lehdet ovat kärjestä aaltopoimuiset ja käyrät. Se on kookkaampi kuin töppökynsisammal.
Levinneisyys.
Pohjankynsisammal on kotoisin Fennoskandiasta. Laji on yleinen Pohjois-Suomessa, mutta sitä esiintyy myös muuallakin Suomessa. Pohjankynsisammal on yksi 55:stä vastuulajista lehtisammalissa.
Jakomäen kirkko

Jakomäen kirkko oli vuonna 1975 valmistunut arkkitehti Leo Tenhusen suunnittelema kirkkorakennus, joka sijaitsi Helsingissä, Jakomäen kaupunginosassa. Kirkko purettiin loppuvuodesta 2023. Elementtirakenteinen kirkko oli rakennettu puusta ja betonista ja sen pohjaratkaisussa otettiin mallia Konalan kolmiosaisesta kirkosta. Kirkko peruskorjattiin syksyllä 1998 ja edelleen vuonna 2010. Helsingin seurakuntayhtymä aloitti vuonna 2021 suunnittelun kirkon purkamiseksi kosteusongelmien takia. Kirkko oli ollut käyttökiellossa jo vuoden ajan ja mittavat korjaus olisivat olleet tarpeen sen säilyttämiseksi.
Alttaritaulu oli Göran Augustsonin koko alttarisenän käsittävä maalaus, joka oli tyyliltään 1970-luvun pop-taidetta. Kirkon urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas vuonna 1976.
Kirkkosaliin mahtui 70 henkilöä. Seurakuntasali oli nahdollista yhdistää kirkkosaliin, jolloin tilaan mahtui 150 henkilöä.
Villanova-kulttuuri

Villanova-kulttuuri oli rautakautinen kulttuuri nykyisen Keski- ja Pohjois-Italian alueella 900-700 eaa. Väestö tunnettiin taitavasta metallien käsittelytaidosta. Se asui suurissa kylissä puusta ja savitiivisteestä valmistetuissa pyöreäpohjaisissa majoissa.
Villanova-kulttuurilla oli suuri merkitys etruskikulttuurin syntymiselle. Polttohautaus oli yleistä, ja erilaiset hautauurnat ovat yksi keskeinen löydöslaji, joiden perusteella tästä kulttuurikaudesta saadaan lisää tietoa. Polttohautaus uurniin viittaa kulttuurin saaneen voimakkaita vaikutteita muun muassa Keski-Euroopan uurnakenttäkulttuurista.
Historia.
Kulttuuria edelsi pronssikautinen Terramaren kulttuuri 1700-1150 eaa. Villanovan kulttuurin varhaisvaihe alkoi jo 1100 eaa., mutta kansaa johtanut eliitti syntyi noin 900 eaa. jolloin varsinainen Villanovan kulttuuri syntyi. Villanovan kulttuuri sai polttohautauksen ja raudan Keski-Euroopan uurnakenttäkulttuurista ja Hallstattin kulttuurista. Villanovan uurnat muistuttivat heidän käyttämiään taloja. Myös kauppayhteydet kreikkalaisten kanssa muokkasivat kulttuuria. Kauppaa käytiin myös Pohjois-Saksan ja Puolan alueen kanssa meripihkatietä pitkin. Kreikkalaisten vaikutus lisääntyi ajan mukana.
Ennen etruskeja.
Maanviljely lienee saapunut tulevalle etruskien alueelle jo varhain, ehkä noin 5400 eaa. sydänsimpukkakeramiikkaa tehneen laivoilla purjehtivan kansan mukana. Tältä ajalta on tehty löytöjä Pienzasta. Eräs varhainen kiveen hakattu hauta oli Ponte San Pietron hauta, ja varhainen hautausmaa Rinalonen hautausmaa. Kulttuurin nousu täällä pohjautui metalliin. Jo ennen etruskeja Rooman pohjoispuolinen Länsi-Italia oli metallintuotannon keskusaluetta.
Etruriasta löytyy vuorilta ja kukkuloilta muun muassa kuparia, tinaa, hopeaa ja rautaa. Kuparin käsittelytaito levisi vuoden 4000 eaa. jälkeen tänne ehkä Pohjois-Balkanilta, toinen vaihtoehto on, että meritse kulkevat pelasgit toivat sen. Viimeistään kuparia käytettiin 2500–2000 radiohiilivuotta eaa.. Kuparikauden lopulla vallitsi pienellä rannikkokaistaleella Roomasta pohjoiseen (mm. Fosso Coniccinossa) kellopikarikulttuuri. Varhaisia asutuskeskuksia oli Luni. Tämä viittaa siihen, että tämä metallirikkaan vuoriston alue kiinnosti vieraita kansoja jo varhain. Pronssikauden lopulle tultessa asutusten koko kasvoi ja pieniä asutuskeskuksia hävisi. Yksi pronssikauden keskuksista oli Narce. Pronssikaudella alueella kukoisti Terramaren kulttuuri. Noin 1100 eaa. alkaen lähes koko Italiassa vallitsi
proto-Villanovan kulttuuri noin 1100–950 eaa. Proto-Villanovan kulttuuri muistutti Tonavan ja Baijarin-Ylä-Itävallan uurnakenttiä ja vastaavia. Luultavammin kulttuuri kuitenkin juontui aiemmasta Terramaren perinteestä. Proto-Villanovan asutukset olivat yleensä pieniä, linoitettuja ja korkealla paikalla.
Viminalis

Viminalis (, , ) on yksi Rooman seitsemästä kukkulasta. Se on kukkuloista pienimpiä ja sijaitsee Quirinaliksen ja Esquilinuksen välissä.
Maantiede.
Viminalis sijaitsee Quirinaliksen kaakkoispuolella ja ulottuu sen tavoin kielekkeenä lounaaseen Esquilinuksen ylängöltä. Sen erottaa kaakossa sijaitsevasta Cispiuksesta eli Esquilinuksen pohjoisemmasta kielekkeestä laakso, jonka halki kulki Vicus patricius, ja luoteessa Quirinaliksesta matala alue, jonka nykyään merkitsee Via Nazionalen linjaus. Viminaliksen pituus on noin 700 metriä, pinta-ala nykyisin noin 24 hehtaaria ja korkeus 50–57 metriä. Alkuperäinen korkeus oli hieman suurempi. Kukkula on Rooman seitsemästä kukkulasta pienimpiä yhdessä Capitoliumin kanssa.
Historia.
Viminalis sai nimensä siellä kasvaneista pajupensaista (lat. "vimen", mon. "vimina"); näin sen nimi voidaan kääntää ”Pajukukkulaksi”. Samoin kuin Quirinaliksesta, Viminaliksesta käytettiin säännönmukaisesti nimitystä "collis" (”kukkula”), ei "mons" (”vuori”) niin kuin muista Rooman seitsemästä kukkulasta, ja siellä asuvista käytettiin ilmaisua "collini", ei "montani".
Viminalis liitettiin osaksi ”neljän alueen kaupunkia” ("regiones quattuor") ja se muodosti yhdessä Quirinaliksen kanssa kolmannen alueen, Regio Collinan. Kun Serviuksen muuri rakennettiin, Viminalis-kukkulan katsottiin ulottuvan ylängön poikki aina muurin linjaan ja Porta Viminalikseen saakka. Myöhemmin Augustuksen aikaisessa kaupungin jaossa Viminalis kuului kuudenteen alueeseen, Regio VI Alta semitaan.
Viminalis oli aina vähäisin kaupungin kukkuloista, ja siellä oli vain vähän muistomerkkejä. Liikenne kulki enimmäkseen sen molemmin puolin.
Rakennukset.
Viminaliksella sijaitsi Juppiter Viminuksen alttari ("Ara Juppiter Viminus"), joka oli omistettu Juppiterille tämän kukkulan nimikkojumalana. Siitä ei tiedetä mitään muuta. Kukkulan alueelta on löydetty majojen jäänteitä esihistorialliselta kaudelta sekä ylellisiä yksityistaloja ja -kylpylöitä myöhäiseltä tasavallan ajalta sekä keisariajalta.
Nykyisin kukkulalla sijaitsevat muun muassa Palazzo del Viminale ja Teatro dell'Opera di Roma.
FK Vėtra

FK Vėtra on jalkapalloseura Liettuan pääkaupungista Vilnasta.
Historia.
Seura perustettiin 1996 Rūdiškėsissa, mutta se siirtyi vuonna 2003 uuden stadionin oston yhteydessä Vilnaan.
Vuonna 2010 klubi joutui konkurssiin.
Popmuseo

Popmuseo on suomalaisen Neljä Ruusua -yhtyeen vuonna 2000 julkaistu kokoelmalevy. Albumi nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi ja myi kolmessa kuukaudessa 62 656 kappaletta ylittäen kulta- ja platinalevyrajan. "Popmuseo" oli vuoden 2000 neljänneksi myydyin levy Suomessa, ja kaiken kaikkiaan kokoelmaa on myyty yli 77 000 kappaletta.
Amets Txurruka

Amets Txurruka Ansola (s. 10. marraskuuta 1982 Etxebarria, Vizcaya, Baskimaa, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006 Barloworld-tallissa. Vuosina 2007–2012 hän edusti Euskaltel-Euskadi-joukkuetta, vuosina 2013–2015 Caja Ruralia ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2016 Orica-GreenEDGE-tallia.
Txurruka nimettiin Ranskan ympäriajon 2007 yritteliäimmäksi ajajaksi. Lisäksi hän sijoittui nuorten ajajien kilpailussa kolmanneksi. Ranskan ympäriajossa 2009 hän sijoittui mäkisessä maastossa ajetulla 13. etapilla toiseksi yli neljä minuuttia etappivoittaja Heinrich Hausslerille hävinneenä. Baskimaan ympäriajossa 2013 hän voitti sprintti- ja mäkikirikilpailun. Hän voitti samana vuonna Vuelta a Asturias -ajon kokonaiskilpailun ja ensimmäisen etapin. Vuelta a Burgosissa hän voitti mäkikirikilpailun. Vuonna 2014 hän voitti Tour du Gévaudan -kilpailun. Vuonna 2015 hän voitti Norjan ympäriajon neljännen ja Tour de Beaucen toisen etapin.
Enfield

Enfield voi tarkoittaa seuraavia:
Muita merkityksiä.
Lähes kaikki Lontoon Enfieldissa sijainneen Royal Small Arms Factory -kivääritehtaan suunnittelemat tai valmistamat aseet tunnettiin Enfield-nimellä:
Eurymedonin taistelu (190 eaa.)

Eurymedonin taistelu (myös Siden taistelu) käytiin heinä- tai elokuussa 190 eaa. Rooman valtakunnan kanssa liittoutuneen Rhodoksen ja seleukidien välillä. Taistelu päättyi Rhodoksen voittoon.
Taustaa ja taistelu.
Antiokhos III Suuri oli kärsinyt vuonna 191 eaa. tappion Korykoksessa, jonka vuoksi hän järjesti sotapäällikkö Hannibalin toisen laivaston Foinikiaan ja vahvisti omaa laivastoaan Vähässä-Aasiassa. Rhodos puolestaan oli liittoutunut Rooman valtakunnan ja Pergamonin kanssa. Rhodos lähetti erään Eudamoksen Megisten saarelle (nykyinen Kastelórizo) komentamaan 36 laivaa, joiden tarkoitus oli estää Hannibalin johtaman seleukidien laivaston pääsy Aigeianmerelle.
Hannibalin laivasto oli suunniteltu silmällä pitäen roomalaisia. Menestys taistelussa riippuikin alusten kapteenien ja miehistöjen taidoista. Eudamos laivastoineen voitti Hannibalin, joka laivastoineen suljettiin Pamfyliaan.
Ei tiedetä kuinka paljon seleukidien laivoja katosi. Roomalaisen historioitsija Liviuksen mukaan kaksi seleudikien alusta oli kateissa ja 20 alusta säilyi tuholta. Osa Rhodoksen laivastosta sekä Eudamos olivat puolestaan Eurymedonin taistelun jälkeen vapaita liittymään Rooman päälaivastoon, joka osallistuisi sodan ratkaisevaan meritaisteluun, Myonessoksen taisteluun.