Ylen radiouudistus 2003

Ylen radiouudistus 2003 oli Yleisradion radiokanavien uudelleenjärjestely tammikuussa 2003. Siinä vuoden 1990 radiouudistuksessa synnytetyt kolme valtakunnallista, suomenkielistä radiokanavaa päivitettiin sisältöpainotustensa ja osin nimienkin osalta. Ylen Ykkönen muutti nimensä Yle Radio 1:ksi, Radiomafian korvasi 12–27-vuotiaille suunnattu YleX ja digitaalisen Radio Ainon korvasi nuorille aikuisille suunnattu YleQ, joka kuului analogivastaanottimissa vain pääkaupunkiseudulla. Vanhan nimensä säilytti Yle Radio Suomi. Uudistusta johti radiojohtaja Seppo Härkönen.
Radiouudistuksen tavoitteena oli vastata yhä paremmin yleisön eri kohderyhmien tarpeisiin uudessa kilpailutilanteessa, jossa kaupallisista radiokanavista oli muodostunut lähes koko maan kattavia ketjuja: valtakunnallisten Ylen ja Radio Novan lisäksi Suomessa toimi tuolloin 11 eri kokoisia osia Suomesta peittävää ketjuradiota.
Uudistuksen yhteydessä kaikkien radiokanavien tuotantotekniikka digitalisoitiin, mutta lähetystekniikan digitalisoinnista DAB:ksi luovuttiin kokeilukauden jälkeen 2005. Perinteisestä kanava- ja toimitusorganisaatiosta siirryttiin BBC:n ja muiden Pohjoismaiden yleisradioyhtiöiden mallin mukaan tilaajajärjestelmään, jossa ohjelmien tuotanto ja kanavat erotettiin toisistaan ja kustannuksia pyrittiin karsimaan ”sisäisen kaupankäynnin” keinoin.
Uudistuksen saama palaute.
Ylen julkistettua uudistussuunnitelmiaan elokuussa 2002 Sanoma-konserniin kuuluva Nelonen uutisoi näkyvästi Radiomafian korvaamisesta kaupallisia kanavia matkivalla ”Britney Spears -kansalle tarkoitetulla teinikanavalla”. Pian Ylelle luovutettiin 20 000 nimeä sisältänyt, tätä vastustava kansalaisadressi. Uuden YleX-kanavan aloitettua kritiikki kuitenkin vaimeni ja yleisö koki uutuuskanavan tervetulleeksi vaihtoehdoksi NRJ- ja Kiss FM -kanavien tarjonnalle. Radiomafian lopettamisen myötä loppuivat kuitenkin monet sen erikoisohjelmat, kuten Gösta Sundqvistin "Koe-eläinpuisto".
Radio Suomessa uudistus herätti kritiikkiä varttuneen yleisön kevyen musiikin vähentämisestä, puheohjelmiston viihteellistymisestä ja ennen kaikkea tuttujen ohjelmien katoamisesta. Kanavalta lopetettiin muun muassa Päivi Istalan "Naisten tunti", suomen kielellä leikitellyt "Sanasepot" ja perinteikäs "Metsäradio", jonka lopetus tuotti jopa eduskuntakyselyn ja ohjelmaa päätettiin kuitenkin jatkaa. Myös "Naisten tunti" sai pian jatkokseen Päivi Istalan vetämän uutuusohjelman "Moninainen". Radio Suomi otti kuitenkin ison askelen kaupallisten radioiden suuntaan soittolistoineen ja lähetysvirtoineen. 
Radiouudistuksessa syntyneitä uusia ohjelmia oli muun muassa Yle Radio 1:n arkiaamujen "Ykkösaamu". Sen oli tarkoitus alkaa jo aamuseitsemältä ja syrjäyttää aamuhartaudet ja hartaat sävelet totutulta ohjelmapaikaltaan, mutta yleisön voimakkaan vastustuksen vuoksi "Ykkösaamu" siirrettiin alkavaksi tuntia myöhemmin.
Pro Yleisö.
Radiouudistus käynnisti myös Ylen julkista palvelutehtävää korostavan Pro Yleisö -liikkeen, joka otti mallia brittiläisestä Voice of the Listener &amp; Viewer -järjestöstä ja koostui lähinnä varttuneesta akateemisesta ja kulttuuriväestä ilman suuren yleisön tai nuorempien ikäluokkien merkittävää panosta. Järjestö antoi ensimmäisen Pro Yleisö -palkinnon vuonna 2004 Ylen äänitearkistolle ja julkaisi samana vuonna kirjan "Yleisön puolesta: Puheenvuoroja mediakeskusteluun".