tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sojuz TM-11

Sojuz TM-11 oli neuvostoliittolainen miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 2. joulukuuta 1990 ja se laskeutui maahan 26. toukokuuta 1991.
Miehistö.
Laukaistiin avaruuteen:
Laskeutui Maahan:
Matti Kaipainen

Matti Kaipainen (s. 21. helmikuuta 1972 Tampere) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija.
Kaipainen on Ilveksen juniorikoulun kasvatti ja pelasi urallaan liigaa Ilveksessä vuosina 1993–1999 ja 2005 sekä Lukossa 1999–2003. Ulkomailla Kaipainen pelasi Itävallan Klagenfurtissa ja Salzburgissa vuosina 2003–2005.
Kaipainen oli mukana myös Porin Ässien hopeaa voittaneessa joukkueessa kaudella 2005–2006. Hän teki maalin finaalisarjan toisessa ottelussa HPK:ta vastaan tasoittaen pelin 4–4:ään aivan pelin lopussa. Ässät voitti pelin jatkoajalla 5–4, mutta se jäi porilaisjoukkueen ainoaksi voitoksi finaaleissa.
Ässissä pelatun kauden jälkeen Kaipainen lähti pelaamaan Tanskan Herning Blue Foxiin, ja jatkoi matkaansa seuraavalla kaudella Norjan I.K. Cometiin.
Kaudella 2009–2010 Kaipainen pelasi Mestiksen LeKissä.
50 metrin pistooli

50 metrin pistooli "(entinen vapaapistooli)" -kilpailuissa ammutaan 50 metrin etäisyydeltä olevaan tauluun. Laji muistuttaa paljon 10 m ilmapistoolia. Aseena lajissa käytetään yhdellä patruunalla ladattavaa pistoolia, jonka kaliiperi on .22 LR. Taulun uloimman renkaan halkaisia on 500 millimetriä ja kympin halkaisia on 50 millimetriä. Samaa taulua käytetään myös 25 m vakiopistoolissa, 25 m isopistoolissa, 25 m urheilupistoolissa ja 25 m pienoispistoolissa.
50 m pistoolin kilpailu käsittää 60 laukauksen peruskilpailun ja kahdeksan parhaan 10 laukauksen finaalin. Lajissa järjestetään kansainvälisellä tasolla kilpailuja vain miesten ja poikien sarjoissa. Lisäksi lajissa voidaan järjestää karsinta, jossa valitaan kilpailut peruskilpailuun. Finaalissa ampujien tulokset mitataan kymmenyksien tarkkuudella. Olympialaisissa laji on ollut Ateenasta 1896 lähtien, mutta siinä ei kilpailtu Pariisissa 1924 ja Los Angelesissa 1932. Lajin ensimmäiset MM-mitalit jaettiin vuoden 1900 Pariisin olympialaisten tuloksien perusteella.
Sojuz TM-4

Sojuz TM-4 oli Neuvostoliiton neljäs miehitetty avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurista 21. joulukuuta 1987 ja se laskeutui maahan 17. kesäkuuta 1988.
Miehistö.
Laukaistiin avaruuteen
Laskeutuivat
Plotina

Plotina () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Louhen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Louhijärven pohjoisrannalla 78 kilometriä Louhesta maanteitse koilliseen. Taajamassa on 388 ja kunnassa 483 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus.
Plotinan kunnan pinta-ala on 1 607 neliökilometriä tai ilman Vienanmeren vesialuetta 855,5 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa ja etelässä Louhen piirin Ambarnyin sekä lännessä ja luoteessa Malinavaaran kuntiin ja koillisessa Vienanmeren kautta Murmanskin alueeseen. Maapinta-alasta valtaosa on metsää.
Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Kivijoki (ven. "Kamennaja"), Kierettijoki, Suonjoki ("Sonreka"), Kotijoki ("Domašnjaja") ja Louhijoki ("Louksa"). Suurimmat järvet ovat Louhijärvi eli Luovuskanjärvi, Ala-Vehkajärvi ("Nižneje Vehkozero"), Suonajärvi ("Sonozero"), Alajärvi ("Alozero"), Kenjärvi ("Kenozero"), Suuri Kivijärvi ("Bolšoje Kamennoje"), Ala-Papinjärvi ("Nižneje Popovo"), Postelinjärvi ("Postelnoje"), Ylä-Kesäjärvi ("Verhneje Letneje"), Kaltiojärvi ("Kaldozero"), Ala-Kesäjärvi ("Nižneje Letneje"), Pohjoinen Kivijärvi ("Severnoje Kamennoje"), Suuri Pakkasjärvi ("Bolšoje Morozovo"), Keski-Papinjärvi ("Sredneje Popovo"), Ylä-Papinjärvi ("Verhneje Popovo") ja Pitkäjärvi ("Dolgoje"). Hyötykaivannaisiin kuuluvat nikkeli, kupari, koboltti, kulta, hopea, sinkki, kvartsi, granaatti, muskoviitti, pegmatiitti, gabronoriitti ja amfiboliitti.
Plotinan lisäksi kuntaan kuuluu Vienanmeren Tšuupanlahden etelärannalla sijaitseva Tškalovskin taajama. Kierettijoen suulla sijaitsee autioitunut Kieretin kylä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 79 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 10 % karjalaisia, 5 % valkovenäläisiä ja 4 % ukrainalaisia.
Historia.
Seudun historiallinen keskus oli karjalais-venäläinen Kieretin kylä. Etelämpänä Vienanmeren rannalla sijaitsi karjalaisten asuttama Suonsaari (ven. "Sonostrov"). Plotina on perustettu kiille-esiintymien kaivostaajamaksi vuonna 1936. Se on saanut nimensä Louksajokeen rakennetusta padosta.
Liikenne, talous ja palvelut.
Plotinasta johtaa päällystetty maantie Tškalovskin kautta Tšuuppaan. Taajamasta on linja-autoyhteydet molemmille paikkakunnille. Tškalovskissa, Kieretin Sredni-saarella ja Suonsaaren lähellä Tonisaarella on laivalaiturit.
Kunnassa toimii kaivosteollisuutta ja kolme kalanviljelylaitosta. Sredni-saarella on Pietarin yliopiston merentutkimusasema.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, lääkintäasema, kulttuuritalo, posti ja muutama kauppa. Kieretissä on tsasouna.
Matkailu ja nähtävyydet.
Kieretinjoen koskien luona sijaitsee kivikautinen asuinpaikka. Tškalovskissa on hotelli, Plotinassa vierasmaja ja Šarapiha-lahden rannalla lomakylä.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1995

Vuoden 1995 koripallon EM-kisat järjestettiin Ateenassa 21. kesäkuuta –2. heinäkuuta. Kisoissa oli mukana 14 joukkuetta. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Saksa.
Lohkovaihe.
Lohkovaihe pidettiin 21. kesäkuuta - 28. kesäkuuta Ateenassa. Lohkojen neljä parasta joukkuetta pääsi seuraavaan vaiheeseen.
Kaj Matalamäki

Kaj Matalamäki (3. maaliskuuta 1942 Tampere – 8. lokakuuta 2025) oli suomalainen jääkiekkoilija ja -valmentaja sekä jalkapalloilija.
Monipuolisen uransa aikana hän pelasi puolustajana ja hyökkääjänä yhteensä 287 runkosarjaottelua jääkiekon SM-sarjassa ja myöhemmin SM-liigassa vuosina 1959–1978. Matalamäki saavutti pelaajaurallaan kolme Suomen-mestaruutta, joista ensimmäisen Tampereen Ilveksessä (1962), toisen Porin Karhuissa (1965) ja kolmannen Porin Ässissä (1971). Lisäksi hän voitti kaksi SM-pronssia Ilveksessä ja edusti Suomen A-maajoukkuetta kerran.
Jääkiekkouransa jälkeen hän toimi valmentajana useissa seuroissa, mukaan lukien Koovee, HIFK ja Tappara, saavuttaen SM-pronssia kahdesti (1977 Kooveessa ja 1982 HIFK:ssa). Matalamäki valmensi myös ulkomailla Italiassa sekä toimi Suomen maajoukkueen apuvalmentajana. Jääkiekon lisäksi Matalamäki pelasi jalkapalloa Mestaruussarjassa Tampereen Palloilijoissa, Porin Karhuissa ja Ässissä, voittaen jalkapallossa SM-pronssia vuonna 1962.
Ura.
Kaj Matalamäki nousi Tampereen Ilveksen edustusjoukkueeseen 17-vuotiaana. Tätä ennen hän oli pelannut Seppo Helteen luotsaamassa Tikkunekku-joukkueessa. Ilvestä Matalamäki edusti SM-sarjassa kaudet 1959–1964, jona aikana hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1962 ja kaksi pronssia vuosina 1963 ja 1964.
Matalamäki edusti seuraavaksi Porin Karhuja vuoteen 1967 ja voitti sen riveissä Suomen mestaruuden vuonna 1965. Porin Ässiä hän edusti vuoteen 1973, jona aikana hän voitti kolmannen SM-mestaruudensa vuonna 1971.
Matalamäki lisäksi pelasi kaksi SM-liigaottelua Kooveen paidassa kausina 1977–1978. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 287 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 64 + 44 = 108 ja jäähymääränsä 198 minuuttia. Suomen A-maajoukkuetta hän edusti kerran, B-joukkuetta kolmesti ja nuorten joukkuetta kaksi kertaa.
Valmennustyöt Matalamäki aloitti pelaamisen ohella vuonna 1974. Hän valmensi Kooveeta vuosina 1976–1979, saavuttaen pronssia vuonna 1977. Matalamäki oli myös Suomen maajoukkueen apuvalmentajana vuosina 1978, 1979 ja 1981. HIFK:ta valmentaessa hän saavutti pronssia kautena 1981–1982. Italiassa hän valmensi joukkuetta HC Fassa. Uransa aikana Matalamäki pelasi puolustajana sekä hyökkääjänä.
Tapparan valmentajaksi Matalamäki tuli useaan otteeseen kesken kauden. Boris Maiorovin hän korvasi kautena 1994–1995 ja 1998–1999 hän tuli Ismo Läntisen avuksi. Hän valmensi Tapparaa myös vuonna 2005. Matalamäki tuli kesken kauden 2001-02 Ässien päävalmentajaksi Vladimir Jursinov nuoremman tilalle. Hänen apuvalmentajinaan toimivat Risto Tuomi ja Jari Härkälä.
Jalkapalloa Matalamäki pelasi Mestaruussarjassa vuosina Tampereen Palloilijoissa 1962–1963 sekä 1965, Porin Karhuissa 1966-67 ja Ässissä 1969. Vuonna 1962 hän voitti SM-pronssia.
Sittemmin Matalamäki toimi perheyrityksen, nahka-alan tuotteita Italiasta maahantuovan Forza Oy:n toimitusjohtajana.
Kaj Matalamäki kuoli sairauteen 83-vuotiaana 8. lokakuuta 2025.
Amstel Gold Race 2007

Amstel Gold Race 2007 oli järjestyksessään 42. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 252,2 kilometrin reitillä Maastrichtistä Valkenburgiin 22. huhtikuuta 2007. 
Stefan Schumacher voitti kilpailun tehtyään ratkaisevan irtioton juuri ennen kilpailun päättänyttä Caubergin loppunousua. Davide Rebellin sijoittui toiseksi varmistaen Gerolsteiner-tallille kaksoisvoiton. Danilo Di Luca oli kolmas.
Ex List

Ex List ("The Ex List") on yhdysvaltalainen draama-/komediasarja vuodelta 2008. Sen kehitti Diane Ruggiero israelilaisen televisiosarjan "Mythological X" pohjalta. Sarjan tuotti Fox Television Studios. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa CBS-televisiokanavalla 3. lokakuuta 2008. Se keskeytettiin vain neljän jakson jälkeen huonon vastaanoton takia. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3 25. kesäkuuta 2009 alkaen.
Lähtökohta.
Bella Bloom (Elizabeth Reaser) vierailee meediolla ja saa kuulla, että on jo tapaillut tulevaa aviomiestään. Ennustuksen mukaan Bella jää sinkuksi loppuelämäkseen ellei löydä tulevaa aviomiestään vuoden kuluessa. Bella alkaa tutkia vanhoja suhteitaan ja poikaystäviään löytääkseen tulevan aviomiehensä heidän joukostaan.
Tuotanto.
Sarjaa kuvattiin Ocean Beachillä ja Corondon seudulla San Diegossa, Kaliforniassa, kuten myös Seacost Drivella Imperial Beachissa, Kaliforniassa.
12. syyskuuta 2008 sarjan luoja ja tuottaja Diane Ruggiero jätti sarjan, koska ei päässyt yhteisymmärrykseen sarjan suunnasta sitä esittäneen televisiokanava CBS:n kanssa. Ennen Ruggieron lähtöä sarjasta oli ehditty kuvata kuusi jaksoa. Tuottaja Rick Eid otti sarjan vetäjän "show runnerin" vastuun ja viimeisteli kolmetoista tilattua jaksoa, mutta sarja lopetettiin kun vain neljä jaksoa oli esitetty.
Näyttelijät.
Exät
DVD-julkaisu.
"Twilight – Houkutus" -elokuvan ensi-illassa Elizabeth Reaser kertoi sarjan kansainvälisen DVD-julkaisun sisältävän kaikki 13 jaksoa. Reaser kertoi: "Kuvaan vieläkin sarjaa, mikä on outoa. Käsikirjoitukset on kirjoitettu uudelleen, jotta tarina saisi ratkaisun. Bella saa tietää kuka existä on Se Oikea. Löydän miehen ja se on joku jonka tapasimme aikaisemmissa jaksoissa."
Gia Darling

Gia Darling (s. 30. heinäkuuta 1977) on yhdysvaltalainen transsukupuolinen shemale-pornonäyttelijä, eli hän on korjannut sukupuolensa miespuolisesta naispuoliseksi mutta hänellä on penis. Lisäksi hän ohjaa ja tuottaa elokuvia. 
Darling syntyi Guatemalassa. Hän muutti kolmen vanhana Valenciaan, Kaliforniaan. 15-vuotiaasta lähtien hän on elänyt naisena. Nykyään hän asuu Malibussa.
Lệ Thủy

Lệ Thủy () on Vietnamin entinen piirikunta. Se sijaitsi Quảng Bìnhin maakunnassa Bắc Trung Bộn alueella. Piirikunnan hallinnollinen keskus oli Kiến Giangin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala oli 1 411 neliökilometriä ja asukasluku 143 663 (vuonna 2003). Sen väestötiheys oli siten 101,8 asukasta neliökilometrillä. 
Piirikunta lakkautettiin, kun vuoden 2025 hallinnollisessa uudistuksessa Quảng Bình liitettiin Quảng Trịn maakuntaan ja maakunnan aluehallinto järjesteltiin uudelleen.
Auterive (Haute-Garonne)

Auterive () on kunta Ranskan eteläosassa Haute-Garonnen departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Ariègejoen varrella, noin 20 kilometriä Muret'n kaupungista kaakkoon.
Historia.
Auterivea etelä-pohjoissuunnassa halkova Ariègejoki, hyvät kahlaamopaikat ja tulvamaiden hedelmällisyys ovat olleet edellytykset asutukselle jo neoliittisella kaudella, mistä on tehty lukuisia arkeologisia löydöksiä. Lisäksi kaupunki sijaitsee kahden liikennereitin risteyksessä. Ensimmäinen kulkee Pariisista Toulousen kautta Espanjaan, ja toinen, joka yhdistää Atlantin Välimereen.
1100-luvulta lähtien kaupungin historiaan liittyy vaikutusvaltaisia herroja, kuten Raymond-Guillaume, Raymond Athon d'Hauterive, Aicard d'Hauterive ja Bernard de Montaut. He rakensivat kaupungin vallit, linnan ja romaanisen sillan.
1200-luvulla Simon de Montfortin johtama albigenssiristiretki tuhosi kaupungin. Satavuotisessa sodassa vuonna 1355 Englannin kuninkaan pojan Mustan prinssin sotaretki Etelä-Ranskaan raunioitti ja jätti autioituneeksi kaupunkia ympäröivän maaseudun, mutta säästi Auteriven kaupungin.
Vuonna 1423 Montaut'n suku joutui myymään suuria osia kaupungin herruudestaan porvarillista alkuperää olevalle ja äskettäin aatelistoksi nousseelle Ysalguierin suvulle. Suku, ja erityisesti Jacques Ysalguier, hallitsivat kaupunkia despoottina useita vuosia. Sen seurauksena kaupunki ja sen konsulit hakivat Foix'n kreivin suojelusta. Vuonna 1525 Ranskan kuningas Frans I:n luottomies Odet de Foix nimitettiin kaupungin kuvernööriksi.
16. tammikuuta 1599 suuri Ariègejoen tulva tuhosi osan romaanisesta sillasta. Myös kaupunki raunioitui, minkä vuoksi siltaa ei pystytty korjaamaan. Joki jouduttiin tämän jälkeen ylittämään lautoilla tai veneillä yli kahden vuosisadan ajan. Uusi silta rakennettiin vuonna 1832. Seuraava tulva 23. kesäkuuta 1875 tuhosi kaupungin alaosan ja La Madeleinen kylän. Tämän jälkeen rakennukset restauroitiin ja tori sai takaisin entisen loistonsa.
Nähtävyyksiä.
Ariègejoen ylittäneestä 230 metriä pitkässä romaanisessa sillassa oli 11 kaarta. Tulva pyyhkäisi sillan vuonna 1599 mennessään, ja jäljelle jäi vain yksi kaari.
Auteriven ensimmäinen kirkko rakennettiin Pyhän Paavalin hautausmaan lähelle. 1100-luvun lopulla nykyiselle paikalle pystytettiin uusi Saint-Paulin kirkko, joka on kokenut lukuisia muutoksia vuosisatojen aikana. 
Madeleinen kirkko valmistui vuonna 1863. Se rakennettiin korvaamaan vaatimaton 1100-luvun lopun rakennus. Vanhaa kirkkoa oli laajennettu useita kertoja, ja joen tulvat olivat rapauttaneet sen perustukset. Vanha kirkko purettiin vuonna 1892.
Maison Ysalguier on 1200-luvun lopulla rakennettu aatelissuvun asunto. Se rakennettiin muinaisen roomalaisen linnan raunioille, ja se on kokenut useita muutoksia vuosisatojen saatossa. Asunto hallitsee kaupungin vanhimman osan Saint-Paulin näkymiä.
Talkakuoreet

Talkakuoreet (Retropinnidae) eli talkameltit tai australiankuoreet on kuorekalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Talkameltit ovat pienehköjä, hopeakylkisiä ja rasvaevällisiä kaloja, jotka elävät Australian ja Uuden-Seelannin sisä- ja murtovesissä.
Talkakuoreet jaetaan kahteen alaheimoon, kolmeen sukuun ja viiteen tai kuuteen eri lajiin.
JTG

JTG (Just That Gangsta) (oik. Jayson Paul, s. 10. joulukuuta 1984, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen showpainija, joka muistetaan parhaiten ajastaan World Wrestling Entertainmentissä.
JTG kuului Cryme Tyme -nimiseen tag teamiin.
Meltit

Meltit (Galaxiidae) on eteläisen pallonpuoliskon kalaheimo. Se on lahkonsa melttikalat (Galaxiiformes) ainoa heimo. Melttejä on noin 50 lajia kahdeksassa suvussa. Suvuista suurin on "Galaxias" (33 lajia). Meltit ovat lauhkean vyöhykkeen makeissa vesissä eläviä kaloja, joista osa on mereen vaeltavia vaelluskaloja. Suurin osa elää Australiassa ja Uudessa-Seelannissa, mutta joitakin lajeja tunnetaan Etelä-Amerikasta ja Etelä-Afrikasta. Uudessa-Seelannissa meltit ovat kaikkein monimuotoisin sisävesikalojen heimo.
Useimmat meltit ovat alle 15 cm pitkiä, mutta isomeltti ("Galaxias argenteus") voi kasvaa jopa kilon painoiseksi ja 40 cm pitkäksi. Melteillä ei ole suomuja, niiden iho on sileä ja liukas.
Amstel Gold Race 2006

Amstel Gold Race 2006 oli järjestyksessään 41. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 253 kilometrin reitillä Maastrichtistä Valkenburgiin 16. huhtikuuta 2006. 
Fränk Schleck karkasi kymmenen ajajan kärkiryhmästä noin yhdeksän kilometriä ennen maalia. Miguel Ángel Martín Perdiguero ja T-Mobilen kolmikko Steffen Wesemann, Patrik Sinkewitz ja Sergei Ivanov yrittivät aktiivisimmin takaa-ajoa. Viisi kilometriä ennen maalia Schleckin johto oli 15 sekuntia ja ero kasvoi maaliin tultaessa 22 sekuntiin. Wesemann, joka oli yrittänyt kahdesti irtiottoa kilpailun aikana, sijoittui toiseksi, Michael Boogerd oli kolmas.
Teurastamo 5

Teurastamo 5 eli Lasten ristiretki () on vuonna 1969 ilmestynyt Kurt Vonnegutin mustalla huumorilla höystetty sodanvastainen romaani. Kirjan alaotsikko on "Velvollisuustanssi kuoleman kanssa". Suomessa teos ilmestyi Juhani Jaskarin suomentamana vuonna 1970 Tammen Keltaisessa kirjastossa.
Kirjaan pohjautuva George Roy Hillin ohjaama samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1972.
Juoni.
Teoksen keskeisimmät tapahtumat sijoittuvat toisen maailmansodan aikaan. Kirja kertoo yhdysvaltalaisen sotilaan Billy Pilgrimin kokemuksista sodassa ja seikkailuista ajassa. Tarinan keskiössä on Dresdenin pommitus, jota myös Vonnegut itse todisti.
Billy Pilgrim joutuu Vonnegutin tavoin sotavangiksi Ardennien taistelussa. Sotavankeuskuvaus muodostaa eräänlaisen perusrungon tarinalle, jonka aikana kerrataan Pilgrimin erikoislaatuisen elämän tärkeimmät vaiheet syntymästä kuolemaan. Pilgrimin käsitys ajasta on hyvin epämääräinen: hän kokee elämänsä vaiheet sekalaisessa järjestyksessä, ja niinpä hän on jo nähnyt kuolemansakin – sekä monien läheistensä ihmisten kuolemat – monta kertaa. 
Tarinassa viljellään aina kuoleman kuvaamisen yhteydessä toteamusta "niin se käy" ("so it goes").
Saint-Béat

Saint-Béat on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2007 oli 398. Saint-Béatin pinta-ala on 7 km².
Saint-Béatin kunta yhdistyi Lezin kuntaan 1. tammikuuta 2019 muodostaen uuden Saint-Béat-Lezin kunnan.
Alcyone (tähti)

Alcyone (η Tau / η Tauri / Eta Tauri) on Härän tähdistössä sijaitseva tähtijärjestelmä, joka sijaitsee noin 440 valovuoden päässä maasta. Alcyonen nimi on peräisin mytologisesta henkilöstä, Alkyonesta, joka oli yksi Plejadeista. Alcyone on myös Seulasten kirkkain ja Härän kolmanneksi kirkkain tähti.
Tähtijärjestelmä.
Alcyone A koostuu kahdesta B-luokan tähdestä, joita kiertää kolme muuta tähteä, Alcyone B, C, ja D, jotka kaikki kuuluvat pääsarjaan.
Ruotsin koripallomaajoukkue

Ruotsin koripallomaajoukkue edustaa Ruotsia koripallon arvokisoissa.
Historia.
Ruotsin koripallomaajoukkueen ensimmäiset arvokisat olivat vuoden 1953 Euroopan-mestaruuskilpailut. Olympialaisiin joukkue on päässyt ainoan kerran Moskovan kisoihin 1980, kun 47 maata boikotoi kisoja. Tähänastisen historian paras arvokisasaavutus on vuoden 1995 EM-kisojen ja vuoden 1980 olympialaisten kymmenes sija. 
Joukkueen viimeisimmät arvokisaedustukset ovat vuoden 2003 EM-kotikisoista, joissa se sijoittui 16 joukkueen turnauksessa viimeiseksi, sekä vuoden 2013 EM-kisoista, joissa sijoitus 24 joukkueen turnauksessa oli kolmastoista. Jälkimmäisten kisojen viidestä vastustajasta Ruotsi voitti ainoastaan Venäjän.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Euroopan-mestaruuskilpailut
Malinowski

Malinowski tai Malinovski on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Björn Borg (uimari)

Björn Borg (14. marraskuuta 1919 – 13. huhtikuuta 2009) oli ruotsalainen uimari. Hän edusti Ruotsia Berliinin olympialaisissa 1936 ja voitti vuonna 1938 Euroopan mestaruuden 400 ja 1500 metrin vapaauinneissa. Borg ui viisi Euroopan ennätystä. Seuratasolla hän edusti Norrköpings Kappsimningsklubbia. 
Björn Borg osallistui Suomen talvisotaan ruotsalaisten vapaaehtoisten mukana.
Ammattiopisto Lappia

Ammattiopisto Lappia on Länsi- ja Etelä-Lapissa toimiva toisen asteen oppilaitos. Se tarjoaa käytännönläheistä ammatillista koulutusta Kemissä, Muoniossa, Rovaniemellä, Tervolassa (Louella) ja Torniossa.
Ammattiopistossa opiskelee noin 4 000 opiskelijaa. Henkilökuntaa on yhteensä noin 350.
Ammattiopisto Lappia syntyi, kun Kemi-Tornion ammattiopisto ja Länsi-Lapin ammatti-instituutti yhdistettiin vuonna 2007.
Koulutus.
Ammattiopisto Lappia tarjoaa koulutusta usealla paikkakunnalla ja koulutusalalla:
Ammattiopisto tekee yhteistyötä alueen lukioiden kanssa ja tarjoaa opiskelijoilleen myös mahdollisuuden suorittaa kaksoistutkinto.
Robert Falla

Robert Alexander Falla (21. heinäkuuta 1901 Palmerston, Uusi-Seelanti − 23. helmikuuta 1979 Eastbourne, Uusi-Seelanti) oli uusiseelantilainen lintutieteilijä.
Robert Fallan vanhemmat olivat rautatievirkailija George Falla ja Elizabeth Kirk. Hän opiskeli Auckland University Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1927. Hän toimi eläintieteen assistenttina "British, Australian and New Zealand Antarctic Research Expedition" (BANSARE) -nimisellä tutkimusmatkalla "Discovery"-aluksella 1929–1931. Hän oli perustamassa Uuden-Seelannin lintutieteellistä yhdistystä (Ornithological Society of New Zealand) ja toimi seuran ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän oli myös Royal Australasian Ornithologists Unionin (RAOU) jäsen ja sen puheenjohtaja 1951–1952, sekä Uuden-Seelannin luonnonsuojeluneuvoston puheenjohtaja 1962–1975. Uuden-Seelannin yliopisto luovutti hänelle kunniatohtorin arvonimen. Hän työskenteli monissa Uuden-Seelannin museoissa, muun muassa Wellingtonin Dominion Museumin johtajana 1947–1966.
Falla avioitui Elayne Mary ”Molly” Burtonin kanssa Te Arohassa 18. toukokuuta 1928 ja heille syntyi kolme lasta.
Falla nimesi linnuista uudenseelanninviistäjän ("Pterodroma pycrofti") ja tasmanianmeriliitäjän ("Procellaria westlandica").
Australianhuntulavastaja

Australianhuntulavastaja ("Sericulus chrysocephalus") on itäisessä Australiassa tavattava lavastajiin kuuluva varpuslintu.
Nimeäminen.
Kun laji löydettiin sen luultiin kuuluvan mesikkojen heimoon ja John William Lewin antoi lajille tieteelliseksi nimeksi "Meliphaga chrysocephala". Vuonna 1925 William Swainson nimesi lajin uudelleen ja antoi sille tieteelliseksi nimeksi "Sericulus chrysocephalus". Australianhuntulavastaja siirrettiin kuuluvaksi lavastajien heimoon vuonna 1860.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan australianhuntulavastaja on noin 24–28 cm koiraan ollessa hieman naarasta pienikokoisempi. Aikuinen koiras on väritykseltään keltainen ja musta. Koiraan päälaki, niska ja siipien kärjet ovat väriltään kirkkaan keltaiset. Otsa on oranssin punainen. Muuten koiras on höyhenpuvultaan kiiltävän musta. Koiraan höyhenpuvun kehittyminen kestää kahdesta viiteen vuotta.. Naaras on huomattavasti koirasta värittömämpi. Naaras on vaaleanruskean ja valkoisen kirjava ja naaraan päälaki on tummanruskea. Naaras on myös koirasta pitkäpyrstöisempi. Nuoret australianhuntulavastajat muistuttavat ulkonäöltään naarasta.
Elinympäristö.
Australiahuntulavastaja on metsien lintu laji. Erityisesti laji viihtyy kosteissa metsissä ja sademetsissä. Lintua tavataan Australian itäosista Queenslandin ja Uuden Etelä-Walesin osavaltioista.
Lisääntyminen.
Koiraat rakentavat naaraita houkutellakseen käytävämallisia lehtimajoja, jotka ovat ylhäältä avoimia, risuista. Majat rakennetaan muutaman sadan metrin päähän muiden koiraiden rakennelmista. Koiras koristelee majansa sisäpuolen ruskeilla, vihreillä ja kellertävillä kotiloilla, lehdillä, marjoilla ja kukilla. Koiraat voivat pesiä useiden naaraiden kanssa pesimäkauden aikana, joka kestää syyskuusta maaliskuulle.
Varsinainen pesä on naaraan rakentama matala lautasmainen ja tehty risuista. Naaras munii yleensä kaksi kermanväristä munaa. Koiras ei osallistu millään tavoin poikasten haudontaan tai ruokkimiseen vaan se on täysin naaraan vastuulla. Haudonta kestää noin kolmen viikon ajan ja poikaset poistuvat pesästä niin ikään kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan. Naaras ruokkii poikasiaan hyönteisravinnolla.
Ravinto.
Australianhuntulavastajan pääasiallinen ravinto ovat hedelmät. Toisinaan se etsii myös hyönteisiä puiden lehdiltä tai pyydystää niitä ilmasta.
Yhdysvaltain 4. laivasto

Yhdysvaltain 4. laivasto () on USSOUTHCOMin alainen merivoimien yksikkö, jonka toiminta-aluetta ovat Karibia, Keski-Amerikka ja Etelä-Amerikka.
Historia.
4. laivasto perustettiin toisen maailmansodan aikana 1943. Sen kalusto siirrettiin myöhemmin 2. laivastoon ja laivasto lakkautettiin 1950.
Osasto perustamisesta uudelleen ilmoitettiin huhtikuussa 2008.
Laivasto-osaston perustaminen herätti epäilyjä useissa Etelä-Amerikan maissa.
Fidel Castro kirjoitti kyseessä olevan interventiolaivaston.
Argentiinan ja Brasilian hallitukset tekivät virallisen kyselyn sen käyttötarkoituksesta.
Venezuelan Hugo Chávez syytti Yhdysvaltoja pelottelusta ja uhkasi upottaa laivaston alukset.
The Jay Leno Show

The Jay Leno Show oli yhdysvaltalainen keskusteluohjelma, jota Jay Leno juonsi lopetettuaan entisen ohjelmansa "The Tonight Show’n" juontamisen keväällä 2009. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin NBC:llä 14. syyskuuta 2009 ja viimeinen 9. helmikuuta 2010. Ohjelman lopettaminen johtui matalista katsojaluvuista ja siitä, että se söi myös paikallisuutisten katsojalukuja. Leno palasi maaliskuussa "The Tonight Show’n" isännäksi.
Toisista keskusteluohjelmista poiketen "The Jay Leno Show" esitettiin prime timen aikana arki-iltoina iltakymmeneltä. Suomessa ohjelmaa televisioi MTV Max arki-iltojen myöhäisillassa.
Skinhead-reggae

Skinhead reggae (joskus myös early reggae) on pääsääntöisesti vuosina 1967–1972 tuotettua ja äänitettyä reggae-musiikkia. Musiikki oli 1960-luvulla alkuperäisten skinheadien suuressa suosiossa, mistä musiikkityyli on saanut nimensä. Skinhead reggae -kappaleet sisältävät myös usein skinhead-aiheisia lyriikoita, joista tunnetuimmat lienevät Symarip-yhtyeen "Skinhead Moonstomp" sekä Desmond Rileyn "Skinhead a Message To You". Kappaleiden sanat eivät sisältäneet rastafari-aiheisia sanoituksia, joista reggae-musiikki nykyään tunnetaan paremmin. Skinhead reggae -kokoelmia julkaistaan edelleen, ja vanhoista levyistä on saatavana uusintapainoksia. 
Tunnetuimpia Skinhead reggae-artisteja ja yhtyeitä ovat mm. The Pioneers, Symarip, Derrick Morgan, Laurel Aitken, Max Romeo, Harry J All-stars, The Upsetters sekä Dandy Livingstone. Skinhead reggaeta julkaisseita levy-yhtiöitä olivat mm. Trojan Records, Pama, Treasure Isle sekä Torpedo.
Viimeinen vieras

Viimeinen vieras (alkuteos "The Visitor" (UK)"," "Running Blind" (US)) on Lee Childin kirjoittama vuonna 2000 ilmestynyt jännityskirja. Kirja kertoo Jack Reacherista, jonka epäillään murhanneen seksuaalisen ahdistelun vuoksi armeijan palveluksesta eronneita naisia. Vahvin syyte Reacheria vastaan on FBI:n erikoisagentin Julia Lamarrin tekemä rikollisten profilointi, jonka perusteella Reacher on hyvin pitkälti samanlainen kuin naiset murhannut henkilö. Kirjan alussa Reacher pelastaa mafian kiristyksen uhriksi joutuneen ravintolanpitäjän.
Tapahtumien edetessä murhasyyte poistuu Reacherin harteilta, eikä häntä pidätetä. Reacher tekee myös listan seksuaalisen ahdistelun vuoksi armeijan palveluksesta eronneista naishenkilöistä, joita on 91. Hän huomaa, että murhapaikat sijaitsevat etäällä toisistaan ja kaikissa tapauksissa murhat on tehty talossa sisällä ja että murhatut henkilöt asuivat syrjäisillä paikoilla. Tämän perusteella hän on varma, että murhattavia henkilöitä on vielä 11 eikä 88. Murhaajalla on myös säännöllinen rytmi. Henkilöitä kuolee aina kahden viikon välein. Murhaaja tappaa uhrinsa kylpyammeeseen, johon on laitettu vihreää naamiointiväriä joka on samanlaista kuin armeijan käyttämä. Uhreille ei ole tehty väkivaltaa, ja näyttää siltä kuin he olisivat suostuneet vapaaehtoisesti. Reacher usuttaa kaksi New Yorkissa toimivaa rikollisjärjestöä kahakoimaan keskenään toivoen saavansa siten selville pimeästi pistooleita myyvän henkilön. Samaan aikaan murhaaja luopuu kahden viikon murharytmistä. Käydessään seuraavan murhatun henkilön Alison Lamarrin talossa Reacher huomaa autotallissa olevan pesukonelaatikon. Tästä Reacher päättelee, että murhaaja lähettää maalin etukäteen pesukonelaatikossa murhattavan taloon. Hiljaiseloa kestää muutaman päivän, kunnes kaikki seitsemän elossa olevaa naista saavat pesukonelaatikon, joka sisältää kymmenen täyttä purkkia armeijan vihreää naamiointiväriä.
Reacher menee yhdessä FBI:n agentin Lisa Harperin kanssa Rita Scimecan luo. Scimcean autotallista löytyy pahvilaatikko, joka sisältää naamiointiin käytettävää vihreää väriä.
JamLegend

JamLegend oli yhdysvaltalainen, Guitar Heron ja Rock Bandin tapainen ilmainen rytmipeli, jota pelattiin selaimen kautta näppäimistön tai erillisen kitaraohjaimen avulla (sama ohjain kuin Guitar Herossa). Keskeisimpänä erona muihin rytmipeleihin oli selainpohjaisuus, joka mahdollisti jopa 20 hengen moninpelin. Peli lopetettiin vuonna 2011, suosiostaan huolimatta. Pelistä on nykyisin enää jäljellä vanha beta versio.
Historia.
JamLegendin perusti yhdysvaltalaiskolmikko Andrew Lee, Arjun Lall ja Ryan Wilson. Idea muuttui yritykseksi Washington DC:ssä toimivan venture capital -rahasto LaunchBox Digitalin avulla, joka siemenrahoitti JamLegendia kesällä 2008 kahdeksan muun yrityksen ohella.
Vuonna 2011 peli jouduttiin kuitenkin lopettamaan. Samalla pelin palvelimet ja käyttäjätunnukset kaadettiin lopullisesti. Pelin tekijät eivät kertoneet tähän syytä, mutta kiittivät artisteja sekä pelaajia hyvistä pelimuistoista. Pelistä on kuitenkin vielä jäljellä vanha beta-versio. Se toimii edelleen koska versio oli irrallinen flash, eikä sitä pelattu pelin virallisten sivujen kautta.
CNET nimesi JamLegendin vuoden 2009 Webware 100 -voittajiin sarjassa Audio &amp; Music.
Pelimuodot.
Pelissä oli kolmea pelimuotoa: BeatJam, GuitarJam ja showdown.
BeatJamissa piti ainoastaan painaa 1, 2, 3, 4 ja 5 näppäimiä (perusnäppäimet) kun taas GuitarJamissa piti painaa jokaisen värinuotin kohdalla myös Enteriä. Showdown oli pelin suosittu moninpeliominaisuus joka tuki jopa 20 pelaajan verkkopeliä.
Kappaleet.
JamLegendissä oli pelattavia kappaleita nykyisellään yli 200, yli 100 eri artistilta. Kaikki ovat indie-tuotantoa. Bändit pystyivät lataamaan myös omia kappaleitaan yleisön saataville.
Canon Rock.
Ylivoimaisesti suosituin kappale oli "Jerry C - Canon Rock", jota on pelattu yli viisi miljoonaa kertaa. JamLegend saavutti 5 miljoonan pelatun kappaleen merkkipaalun 11. maaliskuuta 2009.
Kill the Alarm.
Pelin suosituimmaksi artistiksi päätyi "Kill the Alarm", jonka kappaleita pelattiin yhteensä 2,219,908 kertaa. Pelin myötä yhtyeen kappaleet fire away, sit up ja monet muut nousivat hiteiksi.
Stratovarius.
Myös Stratovarius löytyi artistilistalta ja sijoittui pelin päätyttyä artistilistalla sialle 19. Stratovariuksen kappaleita pelattiin yhteensä 431,370 kertaa.
Sonata Arctica.
JamLegend pelistä löytyi myös kuuluisa suomalainen Sonata Arctica.
Albrecht von Haller

Albrecht von Haller (16. lokakuuta 1708 Bern, Sveitsi – 12. joulukuuta 1777 Bern, Sveitsi) oli sveitsiläinen fysiologi, biologi, ensyklopedisti ja runoilija. 
Haller opiskeli aluksi klassisia ja itämaisia kieliä, ennen kuin keskittyi lääketieteeseen. Hän keksi hermojen merkityksen aistien välittäjänä aivoihin ja käskyjen välittäjänä aivoista lihaksiin. Haller loi myös tarkan menetelmän, jolla verisuonten kulkua voitiin seurata ruiskuttamalla niihin väriaineita, ja teki merkittävää ruoansulatusta, veren hyytymistä, luuston kasvua ja hengitysmekanismia koskevaa tutkimusta.
Mielakan hiihtokeskus

Mielakan hiihtokeskus on Kouvolassa Mielakan kaupunginosassa sijaitseva hiihtokeskus.
Hiihtokeskuksessa on seitsemän valaistua ja tykkilumetettua rinnettä: lastenrinne, kokeneille laskijoille tarkoitetut Vauhtirinne ja Kilparinne. Lisäksi keskuksessa on loivempia rinteitä kuten Pohjoisrinne ja Turistirinne. Pohjoisrinteessä sijaitsee vuosittain laskijoiden toiveiden mukaan uudistettu Street. Hiihtohissejä on viisi, joista yksi on pulkkamäessä sijaitsevan tuubimäen hissi. Mielakan korkeus on 71 metriä ja pisin rinne noin 350 metriä pitkä.
Lisäksi Mielakan hiihtokeskuksesta löytyy ravintola sekä maksulliset pulkkamäet (=Lastenmaa) ja 22 kilometriä maastohiihtolatuja. Mielakka toimii kotirinteenä Kouvolan hiihtoseuralle (KHS). Mielakan rinteiltä vauhtia menestykseensä ovat ottaneet muun muassa lumilautailun maailmanmestari Roope Tonteri, telemarkin nuorten maailmanmestari Mikko Huupponen sekä alppihiihtäjät Jukka Rajala ja Nina Halme.
Vuonna 1987 käyttöön otettujen eturinteiden hiihtohissit tulivat vuonna 2024 käyttöikänsä päähän. Kesällä 2024 pää-ankkurihisseille aloitettiin täysremontti/huolto.
Tasmanianmeriliitäjä

Tasmanianmeriliitäjä ("Procellaria westlandica") on meriliitäjien sukuun kuuluva valtamerilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Tasmanianmeriliitäjä on kokonaan tummanruskea, pitkäsiipinen eteläisten valtamerten liitäjä. Sen keltaisen nokan kärki on musta. Linnun pituus on 50–55 cm, siipien kärkiväli 135–140 cm ja paino 800–1 200 g. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuoren linnun nokka on vaaleampi kuin vanhan.
Esiintyminen.
Tasmanianmeriliitäjä pesii vain Uuden-Seelannin Eteläsaarella Punakaikissa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on arvioinut lajin kooksi 7 900 – 13 700 sukukypsää yksilöä. Lajin kanta on taantunut voimakkaasti maahan tuotujen vieraiden petojen, lähinnä villiintyneiden kissojen takia. Kalastuksen aiheuttama kuolleisuus on myös merkittävä. Pesimäajan ulkopuolella se vaeltelee eteläisillä valtamerillä Tasmanian ja Chilen välillä.
Elinympäristö.
Laji pesii Punakaikin rantakukkuloiden tiheissä rinnemetsissä 20–250 m merenpinnan yläpuolella. Pesimäajan jälkeen se elää vain avomerellä.
Lisääntyminen.
Tasmanianmeriliitäjät elävät yhdyskunnissa. Ne kaivavat syvän, jopa kaksi metriä pitkän pesäonkalon lähelle jyrkännettä tai puuta, josta ne voivat ponnistaa lentoon. Toukokuussa naaras munii yhden valkoisen munan, jota haudotaan 57–65 päivää. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 120–140 päivää vanhana ja viettää merellä seuraavat viisi vuotta. Se on sukukypsä vasta 10-vuotiaana.
Ravinto.
Tasmanianmeriliitäjät syövät mustekaloja, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat enimmäkseen valoisaan aikaan, kelluen meressä siepaten ruokansa veden pinnasta. Ne ovat hyviä sukeltajia ja etsivät joskus ruokansa sukeltamalla. Ne seuraavat mielellään kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.
Battlefield 1943

Battlefield 1943 on Digital Illusions CE:n kehittämä ja Electronic Artsn julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. "Battlefield 1943" julkaistiin Xbox 360:lle 8. heinäkuuta 2009 ja PlayStation 3:lle 9. heinäkuuta 2009. Pelistä oli tarkoitus julkaista tietokoneversio, mutta sen suunnittelu peruutettiin.
Pelaaminen.
"Battlefield 1943" on sisällöltään typistetty "Battlefield 1942":n nykyaikaistettu versio. "Battlefield 1943" on myynnissä vain verkossa ja sen voi hankkia Playstation Networkista ja Xbox Livestä. Pelin pelaamiseksi Xbox 360:lla pitää olla jäsenyydestä kuukausimaksua maksava kultajäsen (kuukausimaksu noin seitsemän euroa), itse peli maksaa 1200 Microsoft-pistettä. Playstation 3:lla pelaaminen on ilmaista, mutta pelin hinta on 9,95 euroa.
"Battlefield 1943":ssa on kolme aselajia. Yhdysvaltain (USMC) ja Japanin (IJN) varusteet eroavat toisistaan vain graafisesti. Jalkaväkisotilaalla on käytössään sinko, konepistooli (Thompson / Type 100), käsikranaatteja ja jakoavain jota voidaan käyttää lähitaistelun lisäksi myös ajoneuvojen korjaamiseen. Jalkaväkisotilaan rooli on lähitaistelu konepistoolin avulla ja omien ajoneuvojen korjaaminen ja vihollisen ajoneuvojen tuhoaminen. Kiväärimiehellä on käytössään puoliautomaattinen kivääri (M1 Garand / Type 5), kiväärikranaatteja, käsikranaatteja ja kiväärin päässä oleva pistin. Kiväärimiehen rooli on taistella jalkaväkeä vastaan niin lyhyillä kuin pitkillä kantamilla, mutta taisteluun ajoneuvoja vastaan hänestä ei oikein ole. Tiedustelijalla on käytössään kiikarikivääri (Springfield / Kar 98k), pistooli (Colt M1911 /Type 14 Nambu), dynamiittia ja pistin / katana. Tiedustelijan rooli on tarkka-ammunta sekä räjähteet, joilla voi myös hyvin tehdä ansoja. Kiikarikiväärin luotiin vaikuttaa matkustusaika, eli luoti ei osu kohteeseen välittömästi ampumisen jälkeen.
"Battlefield 1943":ssa on neljä erilaista ajoneuvoluokkaa: Maastoauto (Jeeppi / Type 95 recon car), Panssarivaunu (M4 Sherman / Type 97 Chi-Ha), Lentokone (F4U Corsair / Zero) ja maihinnousualus. USA:n ja Japanin ajoneuvot eroavat toisistaan vain graafisesti.
"Battlefield 1943":ssa on mukana neljä karttaa. Ne kaikki sijoittuvat Tyynelle valtamerelle. Kartat ovat Wake Island, Guadalcanal ja Iwo Jima. Kun pelaajien yhteenlaskettujen pisteiden määrä ylitti 43 000 000 avautui uusi kartta nimeltään
Coral Sea. Kentillä taistellaan lähes aina maalla, merellä ja ilmassa, paitsi Coral Seassa, jossa taistelu tapahtuu pääosin pelkästään taivaalla.
Pelissä on myös Air Superiority-pelimuoto, joka avautui 43 miljoonan pisteen jälkeen.
Vastaanotto.
Peli on saanut 83 pistettä 100:sta Metacritic-sivustolla ja 84.18% Game Rankings-sivustolta Xbox Live Arcade versioon. Pelistä tuli eniten myynyt vain ladattavissa oleva peli viikko julkaisun jälkeen. Battlefield 1943 oli vuoden 2009 parhaiten myynyt peli Xbox LIVE Arcadessa. Peliä oltiin ladattu yli miljoona kertaa kuukausi julkaisun jälkeen .
Témime Lahzami

Témime Lahzami (, s. 1. tammikuuta 1949 Hammam-Lif) on tunisialais-ranskalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Lahzami aloitti uransa kotikaupunkinsa junioriseurassa, josta hän myöhemmin nousi edustusjoukkueeseen kaudella 1967–1968. Lahzami osoitti olevansa lupaava pelaaja ja siirtyi vuonna 1970 CS Hammam-Lifista juuri edellisellä kaudella Tunisian-mestaruuden voittaneeseen Espéranceen. Lahzami pelasi joukkueessa yhteensä 7 kautta voittaen viimeisinä vuosinaan kaksi Tunisian-mestaruutta. Seuraavat vuodet 1977–1979 hän vietti Saudi-Arabiassa Al-Ittihadin riveissä, jossa menestystä ei tullut edellisen seuran tavoin. Pelillisesti Lahzami pelasi hyvin ja hänet kutsuttiin Tunisian maajoukkueeseen vuonna 1977. Kaksi vuotta myöhemmin jätettyään Al-Ittihadin ranskalaisseura Marseille osti tuolloin 30-vuotiaan laita hyökkääjän yhdeksi kaudeksi. Hän pelasi joukkueessa 18 ottelua onnistuen maalinteossa kolmesti. Lahzami jätti joukkueen kauden lopulla palaten takaisin kotimaahansa Tunisiaan Espéranceen. Hän pelasi vielä seuraavan kauden Espérancessa ennen siirtymistään kotikaupunkinsa seuraan CS Hammam-Lifiin, jossa Lahzami myös päätti uransa.
Hans Langsdorff

Hans Langsdorff (20. maaliskuuta 1894 Bergen auf Rügen, Mecklenburg-Etu-Pommeri, Saksa – 19. tai 20. joulukuuta 1939 Buenos Aires, Argentiina) oli saksalainen meriupseeri, joka toimi taskutaistelulaiva "Admiral Graf Speen" komentajana Plata-joen suun taistelussa.
1800- ja 1900-luvun vaihteessa Langsdorffin perhe asui Düsseldorfissa amiraali kreivi Maximilian von Speen perheen naapurina. Kreivi von Speestä tuli sotasankari Falklandsaarten taistelussa 1914, jossa hän menetti henkensä. Hans Langsdorffista tuli kreivin mukaan nimetyn laivan komentaja lokakuussa 1938. Myös hän oli ansioitunut meriupseerina ensimmäisen maailmansodan aikana.
Toisen maailmansodan alussa merellä Brasilian edustalla piileskellyt Langsdorffin komentama "Admiral Graf Spee" kävi menestyksekästä merisotaa liittoutuneiden kauppalaivastoa vastaan. Onni loppui joulukuussa 1939, kun taskutaistelulaiva kohtasi liittoutuneiden sota-aluksia La Plata-joen suulla. Taistelun jälkeen Langsdorff yritti saada korjautettua vaurioitunutta alusta Montevideossa, mutta brittejä sympatioivat puolueettomat uruguaylaiset antoivat vain lyhyen oleskeluoikeuden. Koska alue oli saarrettu, Langsdorff koki aluksen mahdollisuudet vähiksi ja antoi käskyn hylätä ja räjäyttää aluksen.
Langsdorff ampui itsensä Buenos Airesissa joulukuun 19.-20. päivän välisenä yönä pian "Admiral Graf Speen" tuhon jälkeen. Hänen kerrotaan kääriytyneen ennen laukausta Saksan keisarillisen laivaston kotkalippuun.
Nokkavalaat

Nokkavalaat (Hyperoodontidae, vanh. Ziphiidae) on hammasvalaiden alalahkoon kuuluva heimo. Nokkavalaat jaetaan kuuteen sukuun: "Berardius" (2 lajia), "Hyperoodon" (2 lajia), "Indopacetus" (1 laji), "Mesoplodon" (14 lajia), "Tasmacetus" (1. laji), "Ziphius" (1 laji). Muut suvut ovat kuolleet sukupuuttoon.
Nokkavalaita tavataan kaikilla valtamerillä. Suurimmat lajit saattavat olla 15-tonnisia, 13 metriä pitkiä. Niiden ulkonäössä tyypillinen yhteinen tekijä on kapea nokka. Joillakin on sen takana delfiinimäinen pyöreä otsa, toisilla lajeilla pää jatkuu suippona nokan takanakin.
Uskomatonta

Uskomatonta () on Bill Maherin käsikirjoittama ja Larry Charlesin ohjaama komedia- ja dokumenttielokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 2008. Elokuvassa tarkastellaan uskonnollisia näkemyksiä satiirin muodossa. Pääosaa esittävä Maher vierailee useissa uskonnollisissa kohteissa ja haastattelee eri uskontojen edustajia, kuten juutalaisia, kristittyjä, muslimeita ja mormoneita.
Elokuvan arviot olivat pääosin myönteisiä. DVD:llä "Uskomatonta" julkaistiin helmikuussa 2009. "Uskomatonta" tuotti yli 3,4 miljoonaa dollaria ensimmäisen viikonlopun aikana. Elokuvan kokonaistulot olivat Yhdysvalloissa 13 011 160 dollaria ja ulkomailla 124 914, ja se on Yhdysvalloissa kaikkien aikojen seitsemänneksi tuottoisin dokumentti.
Kuvaaja

Kuvaaja tai elokuvaaja (, "director of photography") on elokuvatuotannoissa ohjaajan läheisin työtoveri, joka suunnittelee yhdessä tämän kanssa elokuvan kuvauksen ja pienemmissä produktioissa myös käyttää kameraa itse.
Kuvaajan apuna toimii ammattilaisten joukko, johon kuuluvat kamera-assistentti, skarppaaja, valaisija, valomies ja grippi. Kameraoperaattori on suomalaisessa käytännössä harvinaisuus, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa vallitseva käytäntö.
Hollywood-tuotannoissa kuvaaja valvoo kaikkea kameraan ja valaistukseen liittyvää. Hän vastaa kohtauksen valaisusta ja, ohjaajan kanssa, kuvien rakentamisesta. Kuvaaja ei suurtuotannoissa yleensä itse käytä eli operoi kameraa – se on kameraoperaattorin tehtävä.
Toisinaan ohjaaja ja kuvaaja tekevät yhdessä useita elokuvia. Esimerkiksi Steven Spielbergin kanssa työskentelee usein Janusz Kamiński, Bernardo Bertoluccin vakiokuvaaja on Vittorio Storaro ja Aki Kaurismäen kuvaaja on Timo Salminen.
Muita tunnettuja kuvaajia ovat esimerkiksi Darius Khondji, Christopher Doyle, Gregg Toland, Sven Nykvist, Conrad L. Hall, Roger Deakins, Jordan Cronenweth, Vilmos Zsigmond, Haskell Wexler, Néstor Almendros, Freddie Francis, Michael Chapman, Sławomir Idziak, Freddie Young, John Seale, David Watkin ja Emmanuel Lubezki.
Elokuvien alku- ja lopputeksteissä kuvaajan nimen kohdalla esiintyy usein jokin lyhenne, kuten A.S.C. tai B.S.C. Se viittaa kuvaajien yhdistykseen.
A.S.C. on American Society of Cinematographers ja B.S.C. on British Society of Cinematographers. Suomessa toimii F.S.C. – Suomen Elokuvaajien Yhdistys. Näihin yhdistyksiin ei voi suoraan liittyä, vaan ne kutsuvat jäsenikseen sellaisia ansioituneita kuvaajia, joita vanhemmat jäsenet pitävät jäsenyyden arvoisina. The American Society of Cinematographers julkaisee "American Cinematographer" -lehteä, joka kertoo elokuvanteosta.
Elokuvaajien palkintoja ovat muun muassa parhaan kuvauksen Jussi-palkinto, parhaan kuvauksen Oscar-palkinto ja Camerimage-palkinto.
Suomessa elokuvaajaksi voi opiskella Taideteollisessa korkeakoulussa, Elokuvataiteen ja lavastustaiteenlaitoksella, elokuvauksen koulutusohjelmassa. Koulussa pystyy suorittamaan sekä taiteen kandidaatin että taiteen maisterin tutkinnot.
Tunnettuja elokuvaajia.
Suomalaisia.
Lähde:
Meriliitäjä

Meriliitäjä ("Procellaria cinerea") on eteläisen pallonpuoliskon valtamerilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Meriliitäjä on noin 50 cm pitkä ja 950–1 200 g painava, koiras on hieman kookkaampi. Sen pää on harmaa, selkäpuoli ruskeanharmaa ja alapuoli valkeahko. Siiven ja pyrstön alapinnat ovat tummanharmaat. Nokka on harmahtava, keltakärkinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen.
Meriliitäjä elää Etelämannerta ympäröivällä valtamerellä ja pesii alueen saariryhmillä, kuten Tristan da Cunhalla, Prinssi Edwardin saarilla, Crozetsaarilla, Kerguelenilla, Campbellinsaarella ja Antipodisaarilla. Lajin maailman populaation koko on useita satojatuhansia pareja, mutta kanta on pienenemään päin.
Elinympäristö.
Laji pesii saarien rantavalleilla ja kukkuloilla, pesimäajan ulkopuolella se elää valtamerillä.
Lisääntyminen.
Meriliitäjät pesivät yhdyskunnittain. Linnut saapuvat pesimäpaikoille helmikuussa. Ne kaivavat pesäkolonsa maahan ja naaras munii yhden munan. Munintaa tapahtuu maaliskuun lopulta huhtikuulle. Haudonta kestää 55–65 päivää. Poikanen jättää pesän lentokykyisenä 130–163 päivän ikäisenä. Laji lisääntyy joka vuosi.
Ravinto.
Meriliitäjät syövät mustekaloja, etupäässä kalmareita, kaloja ja äyriäisiä. Ne saalistavat ruokansa sekä sukeltamalla että meren pinnasta sieppaamalla. Ne seuraavat kalastusaluksia syöden jätteitä ja perkuutähteitä.
Kilpipäiset

Kilpipäiset (Cephalocarida) on yksi kuudesta äyriäisten luokasta. Kilpipäiset kuvattiin tieteellisesti vasta 1950-luvulla, ja niitä tunnetaan vain kymmenkunta lajia, jotka luetaan kaikki samaan heimoon Hutchinsoniellidae. Kilpipäiset ovat pienikokoisia (alle 3 mm) merieläimiä, jotka elävät pohjasedimentin pinnassa erityyppisillä pohjilla vuorovesivyöhykkeestä 1500 metrin syvyyteen.
Kilpipäisillä on suuri pää. Toisin kuin kaikilla muilla aikuisilla äyriäisillä kilpipäisten varsinaiset tuntosarvet ovat suun takapuolella. Ne syövät merenpohjan hajoavaa eloperäistä ainesta.
Airojalkaiset

Airojalkaiset (Remipedia) on yksi kuudesta luokasta, joihin äyriäiset jaotellaan. Ne ovat sokeita äyriäisiä, jotka elävät syvissä merivesiluolissa Australiassa, Karibianmerellä ja Kanariansaarilla. Äyriäisryhmä tunnettiin alkujaan vain fossiilien perusteella, mutta vuoden 1979 jälkeen on löydetty vähän toista kymmentä nykyisin elävää lajia. Nämä on jaettu kolmeen heimoon.
Airojalkaiset ovat värittömiä, 9–45 millimetrin mittaisia äyriäisiä, joilla on alkeellinen ruumiinrakenne. Päätä seuraava pitkulainen ruumis koostuu lukuisista (16–38) keskenään samanlaisesta jaokkeesta. Uimaraajat ovat ruumiin sivuilla, ja eläimet uivat selällään, yleensä hitaanpuoleisesti. Ruokavalio ja ruokailutavat tunnetaan huonosti. "Godzilliognomus frondosus" -lajilta on kuvattu yllättävän pitkälle kehittynyt aivojen rakenne, jossa erityisesti hajuaistiin liittyvä alue on suuri, mikä on järkeenkäypää pimeässä elävällä eläimellä.
Leukajalkaiset

Leukajalkaiset (Maxillopoda) on yksi kuudesta äyriäisluokasta. Leukajalkaiset ovat yleensä suhteellisen pienikokoisia äyriäisiä, ja niitä luonnehtii takaruumiin ja sen raajojen surkastuneisuus. Lajeja on tuhansittain, lajirikkaimmat ja parhaiten tunnetut ryhmät ovat hankajalkaiset ja siimajalkaiset. Pienempiä alaluokkia ovat kalatäit, matoäyriäiset, punkkiäyriäiset ja hiekkaryömijät.
Leukajalkaisten pää on koostunut (korkeintaan) viidestä jaokkeesta, keskiruumis ("thorax") kuudesta ja takaruumis neljästä jaokkeesta ja päättökilvestä ("telso"n). Takaruumiis on raajaton.
Keihäsrauskut

Keihäsrauskut (Dasyatidae) on rauskuihin kuuluva rustokalojen heimo, jossa on kuusi sukua ja noin 70 lajia. Osa lajeista on uhanalaisia. Osa keihäsrauskulajeista on vain ihmisen kämmenen kokoisia, mutta suurimmilla kuten isokeihäsrauskulla ruumiin läpimitta voi olla 1,8 metriä ja pituus pyrstöineen yli neljä metriä.
Keihäsrauskujen ruoskamaisen pyrstön yläpuoleen on kiinnittynyt kynnen tapaan väkäsekäs myrkkypiikki, ”keihäs”. Rustokudosta olevaa myrkkypiikkiä rausku käyttää puolustautumiseen. Sen alapuolen uurteissa on voimakasta myrkkyä, joka voi tappaa ihmisen.
Keihäsrauskuja syödään erityisesti Malesiassa ja Singaporessa. Islannissa on perinteenä syödä 23. joulukuuta keihäsrauskua.
Osa keihäsrauskuista saattaa tulla makeaan veteen.
Heather Kozar

Heather Kozar (s. 4. toukokuuta 1976 Akron, Ohio) on yhdysvaltalainen valokuvamalli ja Playboy-tyttö.
Kozar oli Playboyn tammikuun 1998 "Playmate of the Month" ja vuoden 1999 Playmate of the Year.
Biomedicum Helsinki

Biomedicum Helsinki on Helsingissä, Meilahden kaupunginosassa, Meilahden sairaala-alueella sijaitseva tutkimus- ja opetuskeskus. Se sisältää kaksi rakennusta, joista Biomedicum Helsinki 1:ssä on tutkimustiloja ja Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan opetustiloja. Tutkimustiloissa tehdään yliopiston perustutkimusta, HYKS-sairaalan kliinistä tutkimusta sekä esimerkiksi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen, Folkhälsanin, Suomen molekyylilääketieteen instituutin ja tutkimuslaitos Minervan tutkimusta. Biomedicum Helsinki 2:ssa on tiloja muun muassa lääketieteen ja tutkimuksen alojen yrityksille.
Rakennus 1 valmistui vuonna 2001 ja rakennus 2 vuonna 2008. Rakennukset ovat suunnitelleet arkkitehti Timo Vormala ja Matti Lummaa työryhmineen. Niiden käyttöä koordinoi Biomedicum Helsinki -säätiö, joka myös rahoittaa lääketieteen alan tutkimustoimintaa. Rakennuksia yhdistää lääkäriseura Duodecimin aikakauskirjan ensimmäisen päätoimittajan Konrad ReijoWaaran (1853–1936) kunniaksi nimetty silta. 
Biomedicum 1:n katuosoite on Haartmaninkatu 8, 00290 Helsinki ja Biomedicum 2:n Tukholmankatu 8, 00290 Helsinki.