tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Thomas Smith Webb

Thomas Smith Webb (13. lokakuuta 1771 Boston, Massachusetts, Brittiläinen Amerikka – 6. heinäkuuta 1819 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) oli amerikkalainen kirjapainaja ja vapaamuurarikirjailija. Webbia pidetään vapaamuurariuden Yorkin riitin tai amerikkalaisen riitin luojana.
Elämä.
Webb pääsi 16-vuotiaana kirjapainon oppipojaksi Bostoniin, ja muutti sen jälkeen Keeneen, New Hampshireen, jossa hän työskenteli jonkin aikaa ammatissaan. Tässä kaupungissa Rising Sun -loosi myönsi hänelle vapaamuurariuden kolme astetta. Vuonna 1793 hän muutti Albanyyn ja perusti paperin värjäystehtaan. 14. syyskuuta 1797 hän julkaisi teoksen "The Freemason's Monitor, or Illustrations of Masonry" ja tuli sillä kuuluisaksi vapaamuurarien ritualistina ja kirjailijana. Tämä pieni, nykyään erittäin harvinainen teos koostui kahdesta osasta, joista toinen osa sisälsi selostuksen "vapaamuurariuden sanomattomista asteista" sekä useita kirjoittajan laatimia vapaamuurarilauluja. Teoksen julkaisemista seurasivat peräkkäiset laajennetut ja parannetut painokset vuosina 1802, 1805, 1808, 1816 ja 1818 sekä lukuisat painokset tekijän kuoleman jälkeen. Sitä pidetään edelleen keskeisenä teoksena.
Webb on tunnettu amerikkalaisen vapaamuurariuden chapter- ja encampment-järjestelmän, eli kapitteli- ja ritariasteiden perustajana. Hän toimi puheenjohtajana kokouksessa Kuninkaallisen Kaaren vapaamuurareiden yleisen suurchapterin perustamiseksi Bostonissa lokakuussa 1797, ja Providencessa tammikuussa 1799 pidetyssä kokouksessa hän esitti komitean puheenjohtajana perustuslain, joka hyväksyttiin. Yhdysvaltain suur-encampmentin perustaminen oli myös hänen toimintansa ansiota. Vuonna 1799 Webb muutti perheineen Providenceen, jossa hän vietti suurimman osan jäljellä olevista vuosistaan. Hänen musiikilliset kykynsä olivat huomattavat, ja hän oli ensimmäinen puheenjohtaja pyhän musiikin Psallonian-seurassa. Vuonna 1815 hän muutti Bostoniin ja perusti yhdessä muiden kanssa Händel- ja Haydn-seuran, jonka ensimmäinen puheenjohtaja hän toimi.
Papey

Papey on saari Islannin itäpuolella. Sen pinta-ala on noin kaksi neliökilometriä. Saari tunnetaan lintujen, etenkin lunnien ja etelänkiislojen pesimäalueena.
Saarella on asunut irlantilaisia erakkomunkkeja 1100-luvulla. Skandinaavit ajoivat heidät pois. Väkiluku on ollut suurimmillaan vuonna 1726, jolloin asukkaita oli 16. Siellä on eletty omavaraista elämää maatalouden, metsästyksen ja kalastuksen varassa. Viimeiset asukkaat lähtivät saarelta vuonna 1966. 1800-luvun alussa rakennettu kirkko on edelleen jäljellä, samoin majakka ja automaattinen sääasema.
William Preston

William Preston (28. heinäkuuta 1742 Edinburgh, Skotlanti – 1. huhtikuuta 1818 Lontoo) oli skotlantilainen kustannustoimittaja ja vapaamuurarikirjailija.
Prestonin "Illustrations of Masonry" -kirjalla on kuvattu olleen suurempi vaikutus vapaamuurariuteen kuin millään muulla teoksella.
Elämä.
Prestonin isä oli eräänlainen asianajaja ("writer to the signet"). Preston kävi kotikaupunkinsa lukion ja yliopiston, ja hänestä tuli kielitieteilijä Thomas Ruddimanin sihteeri, jonka veli, kirjapainaja Walter, otti hänet oppipojakseen. Vuonna 1760 Preston lähti Lontooseen suosituskirjeiden kanssa kuninkaan kirjapainajan William Strahanin palvelukseen, joka palkkasi hänet kustannustoimittajaksi ja jätti hänelle perinnön heinäkuussa 1785. Andrew Strahan, joka jatkoi isänsä liiketoimintaa, piti Prestonin palkkatöissä juhannukseen 1804 asti, jolloin hän otti Prestonin liiketoimensa osakkaaksi. Hänen ja Strahanin välisen yhteyden kautta Preston oli ystävällisissä väleissä muun muassa David Humen, Edward Gibbonin ja Samuel Johnsonin kanssa. Preston on haudattu St Paulin katedraaliin. 
Preston vihittiin vapaamuurariuteen vuonna 1763 hiljattain avatun "'Muinaisen" tai "'Athollin" suurloosin loosissa nro 111. Preston tuli tunnetuksi luennoitsijana, ja hänet otettiin vuonna 1774 jäseneksi Lodge of Antiquity No. 1 -loosiin, jonka mestari hänestä sittemmin tuli. Samana vuonna hän piti luentokurssin vapaamuurariuden eri asteista Fleet Streetillä Lontoossa sijainneessa Mitre-kapakassa. Jätettyään Englannin suurloosin hän ja muutamat muut perustivat oman kilpailevan suurloosin vuonna 1779. Järjestö ei menestynyt, ja Preston ja muut separatistit, jotka olivat tarjoutuneet myöntymään, palasivat takaisin vuonna 1789. Hänen teoksensa "Illustrations of Masonry" saavutti erittäin suuren suosion, ja siitä otettiin uusia painoksia sadan vuoden ajan. Ensimmäinen painos julkaistiin vuonna 1772 Lontoossa. Se julkaistiin suurmestari lordi Robert Petren luvalla, jolle teos oli omistettu. Se sisältää seremonioiden kuvauksia, lauluja ja historiallisen selostuksen vapaamuurariudesta. Myöhemmät painokset ovat pääasiassa historiallisia ja kuvailevia.
Viðey

Viðey on saari Islannissa Reykjavíkin edustalla. Se on aikaisemmin ollut asuttu, mutta nykyisin siellä ei ole asukkaita. Saari tunnetaan taideteoksistaan, etenkin Yoko Onon teoksesta John Lennonin muistolle, rauhan ja rakkauden kunniaksi.
Saarelle on lauttayhteys Reykjavíkista kesällä päivittäin, talvella viikonloppuisin.
Saarella on merkkejä asutuksesta 900-luvulta alkaen. Viimeiset asukkaat poistuivat 1940-luvulla.
Kazuha Nakamura

Kazuha Nakamura (s. 9. elokuuta 2003 Kōchin prefektuuri, Japani) on japanilainen laulaja ja tanssija. Hän kuuluu eteläkorealaiseen tyttöyhtyeeseen Le Sserafim. Nakamura on luonut uraa ennen Le Sserafimia balettitanssijana. 
Nakamura on toiminut muiden Le Sserafimin jäsenten kanssa luksusbrändi Louis Vuittonin lähettiläänä vuodesta 2023.
Eustathios

Eustathios (, ) tai Efstáthios () voi viitata seuraaviin:
Fanodemos

Fanodemos (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen atthidografi eli Attikan historiasta kirjoittanut, joka oli kotoisin Ateenasta.
Elämä.
Fanodemos oli historioitsija Diylloksen isä ja politiikassa Lykurgoksen seuraaja. Hänet mainitaan Ateenan "bulen" eli neuvoston jäsenenä eräässä piirtokirjoituksessa noin vuodelta 344–342 eaa., sekä useissa muissa piirtokirjoituksissa vuosilta 332/331–329/328 eaa. Ennen kyseisten piirtokirjoitusten löytymistä Fanodemoksen kotipaikkaa ja ajoitusta ei tunnettu, ja hänen kotipaikoikseen ehdotettiin Ikosta ja Tarasta, ja ajoituksesta tiedettiin hänen teoksistaan tehtyjen lainausten perusteella varmuudella vain, että hän eli ennen ajanlaskun alkua. Eräästä Prokloksen maininnasta on päätelty, että Theopompos olisi kirjoittanut häntä vastaan, mutta kyseinen Prokloksen tekstikohta ei todista asiaa.
Teokset.
Fanodemoksen mainitaan kirjoittaneen ainakin seuraavat kolme teosta; niistä on säilynyt nykyaikaan vain katkelmia:
Fanodikos

Fanodikos (, ) oli antiikin kreikkalainen kirjailija, joka kirjoitti Deloksen saaren historiaa käsitelleen teoksen "Deloksen historia" (). Hänen ajoitustaan tai kotipaikkaansa ei tunneta.
Sigeionista on löydetty bustrofedonilla kirjoitettu piirtokirjoitus, jonka August Böckh on ehdottanut liittyvän tähän Fanodikokseen. Se on ollut kirjoitettu kyseisen nimiselle henkilölle osoitetun patsaan jalustaan ja alkaa sanoilla ”Olen Fanodikos Prokonnesoslaisen, Hermokratoksen pojan” (). Se ajoitetaan Augustuksen ja Tiberiuksen aikaa myöhemmäksi, vaikkakin kirjoituksen tyyli on hyvin arkaisoiva.
Isa Hasan al-Yasiri

Isa Hasan al-Yasiri (myös Issa Hassan Al-Yasiri, Aisa Alyasiri, ; s. 1942 Maysan) on irakilaissyntyinen kanadalainen runoilija. Issan teoksia on käännetty eri kielille ja hän on palkittu muun muassa vuonna 2002 Rotterdamin kansainvälisillä runousfestivaaleilla ja vuonna 2008 Irakissa. Isa Hasan muutti vuonna 2001 Kanadaan ja asuu sittemmin Montrealissa.
Mahdoton tapaus

Mahdoton tapaus on ranskalainen tv-sarja jonka ensimmäinen tuotantokausi tehtiin vuonna 2021. Sarjan käsikirjoittajat ovat Stéphane Carrié, Alice Chegaray-Breugnot ja Nicolas Jean. Suomessa sarjaa esitettiin ensimmäisen kerran Yle TV1:ssä keväällä 2024.
Juoni.
Lillen kaupungin poliisilaitoksella iltaisin siivoamassa käyvä kolmen lapsen yksinhuoltajaäiti Morgane Alvaro sattuu pudottamaan murharyhmän tutkintapaperit lattialle. Papereita selaillessaan hän tekee tapauksesta oikeita päätelmiä. Ylikomisario Céline Hazan palkkaa Alvaron murharyhmän avustajaksi, ja määrää hänet johtavan etsijän Adam Karadecin työpariksi. Työparin välillä on runsaasti jännitteitä. Joka jaksossa tutkittavaksi tulee uusi murhatapaus, jonka älykkyysosamäärän 160 omaava Alvaro pystyy selvittämään.
İsa Çelebi

İsa Çelebi (k. 1403) oli Osmanien valtakunnan prinssi, sulttaani Bayezid I:n poika. İsa Çelebi oli yksi kilpailijoista sulttaanin valtaistuimesta Osmanien interregnumin aikana.
Stygiomysida

Stygiomysida on pieni kuoriäyriäisten lahko. Aiemmin se on luettu osaksi massiäyriäisten lahkoa (Mysida), mutta erotettiin siitä omaksi lahkokseen 2000-luvulla fylogeneettisin perustein. Lahkosta tunnetaan 16 lajia kahdessa heimossa. Stygiomysida-äyriäiset elävät useimmiten luolissa tai muissa maanalaisissa vesissä.
H’orostkiv

H’orostkiv () on kaupunki Ukrainan Ternopilin alueen Tšortkivin piirissä. H’orostkiv sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Tainajoen varrella, maanteitse noin 62 kilometriä aluekeskus Ternopilistä kaakkoon. Valtatie M19, joka on osa eurooppatietä , kulkee kahdeksan kilometriä kaupungin länsipuolelta. Kaupungissa on rautatieasema.
Tammikuun keskilämpötila on −5,5 ja heinäkuun +18 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 560 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 652 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 7 304 asukasta, joista etnisesti ukrainalaisia oli 98,70 prosenttia, venäläisiä 0,78 % ja puolalaisia 0,22 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 8 811 asukasta. 
Paikkakunta mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 1564. Kaupungiksi H’orostkiv nimettiin vuonna 1977.
Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen H’orostkiv on kuulunut Tšortkivin piiriin; sitä ennen se oli Husjatynin piiriin kuulunut kaupunki.
Berkåk

Berkåk on taajama Rennebun kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 981 vuonna 2023.
Berkåkin kirkko

Berkåkin kirkko () on Rennebun kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Rennebun kirkko

Rennebun kirkko () on Rennebun kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen y-kirjaimen muotoinen kirkko vuodelta 1669.
Innsetin kirkko

Innsetin kirkko () on Rennebun kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 2000. Se rakennettiin vuonna 1995 tulipalossa tuhoutuneen edeltäjänsä mallin mukaan.
Emilie Joramo

Emilie Joramo (s. 13. tammikuuta 2002) on norjalainen jalkapalloilija, joka on pelannut ruotsalaisessa Hammarby IF:n naisten joukkueessa vuodesta 2024. Hänen sopimuksensa ulottuu vuoteen 2026. Tätä ennen hän pelasi norjalaisessa Rosenborg BK:ssa. Joramo debytoi Norjan maajoukkueessa vuonna 2022. Pelipaikaltaan Joramo on keskikenttäpelaaja.
Joramo on kotoisin Rennebusta.
Lylyjärvi (Mikkeli)

Lylyjärvi on matala, osin kulttuurimaiseman reunustama järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 17 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede.
Lylyjärvi on kaakkois–luoteissuuntainen ja se levenee jonkin verran kohti pohjoista, jossa Huuhtisenniemi jakaa altaan Soutjoenlahteen ja Itälahteen. Järvi on matala, sen keskisyvyys on vain 1,06 metriä. Järven eteläosassa sijaitsee muutama kaksi metriä syvä kohta.
Lylyjärven laajin saari on noin 7,5-hehtaarinen Kontinsaari. Se on noin 900 metriä pitkä ja sijaitsee järven eteläosassa. Lylyjärven rannoilla on useita pientaloja. Soita on etenkin järven itäpuolella (Pilkkasuo, Suursuo).
Lylyjärveen virtaa luoteesta Loukeinen-järveltä (111,8 metriä mpy) noin puolen kilometrin mittainen Soutjoki. Etelästä Avojärveltä (113,5 metriä mpy) virtaa nimetön uoma. Lylyjoen laskujoki on järven koillisrannalta alkava Lylyjoki, joka virtaa kaakkoon ja laskee Hanhijärveen (98,0 metriä mpy).
Lylyjärven vesitilavuus on 2 139 500 kuutiometriä.
Lylyjärvi (04.164.1.001) kuuluu Lylyjoen valuma-alueeseen (04.164), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syysjärven valuma-alue (04.16) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Lylyjärvi on laajin Lylyjoen valuma-alueen seitsemästä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraa Loukeinen ja Lisko.
Suomessa on kaksitoista Lylyjärveä, joista Mikkelin Lylyjärvi on laajin.
Hanhijärvi (Mikkeli)

Hanhijärvi on saarien ja niemien pirstoma järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 4,4 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 13 kilometriä koilliseen.
Maantiede.
Hanhijärvi on sokkeloinen ja keskimäärin matala. Järven polveilevan rantaviivan pituus on 61 125 metriä. Etelärannalta työntyy kohti pohjoista Kartanosaari, joka nimestään huolimatta on yli kaksi kilometriä pitkä niemimaa. Hanhijärven syvin kohta on noin 17 metriä. Syvänne sijaitsee koillisessa Salosaaren ja mantereen välissä. Luoteinen järvenosa on sitä vastoin hyvin matala.
Hanhijärven saariluku on 85. Saarista 18 on alle aarin laajuisia luotoja ja 9 on vähintään hehtaarin laajuisia. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 1,05 neliökilometriä, josta yli puolet kuuluu järven koillisosan Salosaarelle. Hanhijärven rannoilla on haja-asutusta. Kartanosaarella sijaitsee peltoaukea.
Hanhijärven koillisrannalta alkaa kaksi muutaman sadan metrin mittaista laskujokea, jotka virtaavat itään Saarijärven (94,6 metriä mpy) Hanhilahteen.
Hanhijärven vesitilavuus on 10 137 000 kuutiometriä.
Hanhijärvi (04.163.1.007) kuuluu Saarijärven-Hanhijärven alueeseen (04.163), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Syysjärven valuma-alue (04.16) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Hanhijärvi on Saarijärven jälkeen laajin Saarijärven-Hanhijärven alueen viidestätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kolmanneksi laajin on Hanhijärven kaakkoispuolella sijaitseva nimetön vesialue.
Unna (täsmennyssivu)

Unna tarkoittaa seuraavia:
Ghat (portaikko)

Ghat (, ) on nimitys sekä joentörmässä sijaitsevalle portaikolle, jota käytetään uskonnollisten rituaalien suorittamista ja lauttojen laiturointia varten, että portaikon yläpäässä olevalle rakennukselle. Yhdessä kaupungissa voi olla kymmeniä eri ghateja, joista osa saattaa olla pyhitetty tietyn jumalan kunnioittamiseen tai tietyn rituaalin suorittamiseen. Ghatit saavat nimensä jumalten, hallitsijoiden ja kuuluisien henkilöiden mukaan.
Varanasissa on Ganges-joen varrella 84 ghatia, jotka rakennettiin Marathivaltakunnan aikana 1700-luvulla. Rappuset rakennettiin sitä varten, että kaupungin asukkaat pääsisivät siirtymään joelle uskonnollisia riittejä ja peseytymistä varten. Niillä vierailee joka vuosi satoja tuhansia pyhiinvaeltajia ja turisteja, joista osa on intialaisia ja osa ulkomaalaisia. Ainakin Varanasin ghatien edustalla työskentelee myös oppaita, jotka ajeluttavat turisteja veneillä jokea pitkin.
Ryggen kirkko

Ryggen kirkko () on Mossin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Mossin kirkko

Mossin kirkko () on Mossin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1861.
Larkollen

Larkollen on taajama Mossin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja asukasluku 1 540 vuonna 2023.
Kirkegrenda

Kirkegrenda on taajama Mossin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 329 vuonna 2023. Taajama sijaitsee lähellä Ryggen kirkkoa.
Fuglevik

Fuglevik on taajama Mossin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 485 vuonna 2023.
Jyväskylän suurajot 1973

Suomen ralli 1973 (viralliselta nimeltään 24. Jyväskylän Suurajot tai 1000 Lakes Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kahdeksas kilpailu kaudella 1973. Kilpailu järjestettiin 3. – 5. elokuuta 1973.
Reitti.
Rallin 43 erikoiskokeen yhteenlaskettu pituus oli 517,20 kilometriä, mikä on viidenneksi eniten Suomen MM-ralleista. 
Reitti oli jaettu kahteen lenkkiin: perjantain ja lauantain välisenä yönä länteen, lauantain ja sunnuntain välisenä yönä itään. Ensimmäisellä lenkillä mukana klassikkoerikoiskokeista oli esimerkiksi Laajavuori, Urria, Kuohu, Ehikki, Ouninpohja, Västilä, Palsa ja Humalamäki. Toisella lenkillä taas ajettiin Kuukanpää, Myhinpää, Kokkosenlahti ja Ruuhimäki. 
Kilpailun tapahtumia.
Pauli Toivonen keskeytti tekniseen vikaan jo EK4:llä Ehikissä. Per Eklundin Saabista irtosi kaasuvipu EK5 Ouninpohjassa "valkoisen talon hypyssä", mutta vika saatiin korjattua erikoisokokeen varrella. Eklundilta puhkesi vielä eturengas, minkä jälkeen vetonivel hajosi. 
Leo Kinnusella oli jatkuvasti pieniä teknisiä murheita rallin alussa. Hän myös ajoi lievästi ulos EK10 Siikalahdella ja sen jälkeen menetti kaksi minuuttia sumussa EK11 Ruokkeella. Simo Lampinen kaatoi autonsa EK19:llä Palsassa, mutta pääsi jatkamaan.
Markku Alen hyppäsi rajusti EK33 Kokkosenlahden maalissa ja auto sammui, mutta onneksi huolto oli suunnitelman vastaisesti paikalla ja vika saatiin korjattua. Auto sammui vielä seuraavallakin erikoiskokeella, mutta kartanlukija Juhani Toivonen sai vian korjattua. 
EK35 Koivakkalan alkaessa Stig Blomqvist johti rallia 52 sekunnilla, kun moottori hajosi ja Blomqvist joutui keskeyttämään.
Hannu Mikkola oli viidentenä ennen viimeistä erikoiskoetta Ruuhimäkeä. Kartanlukija Erkki Rautanen loukkasi selkänsä isossa hypyssä, koska kartanlukijan istuin oli vakiomallinen. Rautanen joutui lähtemään sairaalaan viimeiseltä siirtymältä. Mikkola ajoi maaliin yksin ja hänen suorituksensa hylättiin.
Tulokset.
Mäkinen voitti rallin 2-ryhmän autolla. 4-ryhmän nopein oli Leo Kinnunen. 1-ryhmän voitti Pertti Kärhä.
Markku Alenin kakkossija noteerattiin Motorsport Magazinessa seuraavasti:"–– he pushed his heavy 142 right up to second place, a performance worthy of the highest praise. It isn’t often that we are given to speak highly of young drivers too soon in their sporting careers, but in Alen’s case an exception must be made. Given the right opportunities, he will go far."
Møvik

Møvik on taajama Mossin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,23 neliökilometriä ja asukasluku 251 vuonna 2023.
Johan Scharffenberg

Johan Scharffenberg (23. marraskuuta 1869 Moss – 1. helmikuuta 1965 Oslo) oli norjalainen psykiatri, vankilanjohtaja ja yhteiskunnallinen keskustelija. Hän kannatti raittiutta ja eugeniikkaa, mutta vastusti rotuoppia ja natsismia – hänen mukaansa Adolf Hitler oli psykopaatti. Vuonna 1945 Scharffenberg valittiin pitämään tervetuliaispuhe maanpaosta palanneelle Haakon VII:lle. Sodan jälkeen hän vastusti Norjan jäsenyyttä YK:ssa ja Natossa, sillä ei uskonut Norjan kaltaisella pienellä valtiolla olevan niissä sananvaltaa.
Linkkifarmi

Linkkifarmi tarkoittaa toisiinsa linkittyvien verkkosivustojen joukkoja, jotka pyrkivät hakukoneoptimointiin. Taustalla on ajatus lisätä hyperlinkkejä omalle sivustolle, koska hakukoneet voivat nostaa sijoitusta tuloksissa riippuen sivustolle linkittyvien toisten sivustojen laadusta ja määrästä. Hakukoneet kohtelevat linkkifarmeja roskapostin kaltaisena ja pyrkivät käyttämään keinoja farmiin osallistuvien sivustojen poistamiseen. Linkkifarmit ovat erityisen suosittuja sivustoilla, jotka toimivat uhkapelaamisen, lainojen tai aikuisviihteen parissa.
Cetshwayo

Cetshwayo kaMpande Zulu (noin 1826–1884) oli zulujen kuningas, joka hallitsi vuosina 1873–1884. Hän oli itsenäisen Zulumaan viimeinen kuningas, jonka luja sotilasjohtaminen ja poliittinen tarkkanäköisyys vahvistivat zulujen asemaa. Cetshwayo komensi noin 40 000 sotilaan kurinalaista armeijaa, jonka britit kokivat uhkaksi siirtomaapyrkimyksilleen.
Cetshwayo oli häntä edeltäneen zulukuninkaan, Mpanden poika, ja hänellä oli paljon vaikutusvaltaa jo isänsä viimeisinä elinvuosina.
Mpande julisti Cetshwayon kruununperijäksi jo vuonna 1839. 1850-luvulla hän alkoi kuitenkin suosia toista poikaansa Mbuyazia. Cetshwayo kävi tätä vastaan sisällissotaa ja voitti. Britit välittivät sovun isän ja pojan välille.
Cetshwayo oli Zulumaan johdossa zulu-sodassa brittejä vastaan. Sota kuitenkin päättyi zulujen tappioon ja kuningaskunta alistettin siirtomaaksi. Cetshwayo lähti maanpakoon Kapmaahan ja sieltä Englantiin. Hän palasi Afrikkaan vähän ennen kuolemaansa. Hänen poikansa Dinizulu kruunattiin zulujen kuninkaaksi, vaikka kuningaskuntaa hallitsivat vieraat vallat.
Tikkakosken terveysasema

Keski-Suomen hyvinvointialueen Tikkakosken terveysasema toimii Jyväskylässä Tikkakoskella osoitteessa Kirkkokatu 3. Terveysaseman yhteydessä toimii monipalvelupiste. Terveysaseman palvelut on vuodesta 2015 lähtien tuottanut Mehiläinen. Terveysasemalla on yleislääkärin ja sairaanhoitajan vastaaotto. Laboratorio on auki keskiviikkoisin ja torstaisin. Laboratoriopalvelut tuottaa Fimlab. Terveysaseman fysioterapian sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut tuottaa Keski-Suomen hyvinvointialue.
Komunarin piiri

Komunarin piiri () on yksi Ukrainan Zaporižžjan seitsemästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Zaporižžjan eteläosassa, Dneprin vasemmalla rannalla sijaitsevan, vuonna 1977 perustetun kaupunkipiirin pinta-ala on 61,0 neliökilometriä. 
Komunarin piiri on erotettu vuonna 1977 omaksi kaupunkipiireikseen aiemmasta Žovtnevin piiristä (nyk. Oleksandrivskin piiri). Piiri on nimetty Komunarin tehtaan, nykyisen ZAZin mukaan. 
Piirin väestöarvio on 133 752 (2015), ja aiemmin noin 140 400 (VL 2001).
Piirin alueella sijaitsee muun muassa:
Luettelo Suomen presidentinvaalien valitsijamiehistä

Tämä on luettelo Suomen presidentinvaalien valitsijamiehistä.
Yleistä.
Tiedot valitsijamiesten edustamista ehdokaslistoista ja vaalipiireistä löytyvät vaalikohtaisista luetteloista:
Valitsijamiehinä toimineita henkilöitä oli yhteensä 1869. Lisäksi valitsijamiehiksi valittiin viisi muuta henkilöä, jotka eivät osallistuneet kertaakaan presidentinvaaliin. Useimmin valitsijamiehenä toiminut henkilö oli Viljo Rantala, joka osallistui kahdeksaan presidentinvaaliin.
Presidentin valintaan osallistuneet valitsijamiehet.
Suluissa oleva vuosiluku tarkoittaa, että henkilö valittiin mainitun vuoden vaaleissa valitsijamieheksi mutta ei osallistunut itse presidentinvaaliin.
Korpilahden terveysasema

Keski-Suomen hyvinvointialueen Korpilahden terveysasema sijaitsee Jyväskylässä Korpilahdella osoitteessa Virastokuja 2. Terveysaseman palvelut tuottaa Meihiläinen. Terveysasemalla on sairaanhoitajan ja yleislääkärin vastaanotto. Fimlabin laboratorio on avoinna tiistaisin ja torstaisin. Terveysaseman fysioterapian sekä mielenterveys- ja päihdepalvelut tuottaa Keski-Suomen hyvinvinvointialue. 
Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Raimo Halonen ja se on valmistunut vuonna 1979. Samassa rakennuksessa toimii myös Keski-Suomen pelastuslaitoksen Korpilahden paloasema ja Korpilahden lähikirjasto.
Untamala

Untamala tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kari Kivelä

Kari Kivelä (s. 1959) on suomalainen media-alalla toiminut yritysjohtaja ja päätoimittaja, koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti ja MBA. Hän aloitti uransa perustamalla 1980-luvun alussa "Rumba"-lehden ja jäi vuoden 2023 lopussa eläkkeelle Alma Median Alma Consumer -yksikön liiketoimintajohtajan tehtävästä.
Elämä ja ura.
Kivelä kertoo isoisänsä kannustaneen häntä mediamaailmaan ja kehottaneen seurata niin "Helsingin Sanomia" kuin "Hymy"-lehteäkin. Vuonna 1982 Kivelä perusti yhdessä Kimmo Miettisen, Virve Vallin ja Rami Kuusisen kanssa "Rumba-lehden". Seuraavaksi Kivelä perusti nuorille kaupunkilaisille suunnatun "Scandal"-lehden. Se sulautui vuonna 1986 Eeropekka Rislakin ja Kim Weckströmin perustamaan "Citylehteen", ja näin muodostui uusi kaupunkilehti "City". Kivelä toimi sen ensimmäisenä päätoimittajana, esikuvanaan Tom Wolfe ja muut yhdysvaltalaisen uuden journalismin edustajat. Lehden kirjoittajiksi hankittiin muun muassa Jari Sarasvuo, Sam Inkinen, Panu Räty ja Walter de Campina tunnetuksi tullut Kari Lempinen.
Vuonna 1997 Kari Kivelä siirtyi "Cityn" päätoimittajan tehtävästä sitä kustantaneen yhtiön toimitusjohtajaksi. Hän sai idean ruotsalaista "Metro"-lehteä muistuttavasta ilmaisjakelumediasta, josta tuli "Uutislehti 100". Kivelä ryhtyi senkin taustayhtiön toimitusjohtajaksi.
Vuosituhannen vaihteessa Kivelä toimi Jippii Groupin varatoimitusjohtajana ja sitten vuodesta 2002 Sanoma-konsernin talousuutistoimisto Startelin toimitusjohtajana. Sitten Kivelä kutsuttiin Alma Median "Iltalehden" vastaavaksi päätoimittajaksi ja kustantajaksi. Hänen kaudellaan (2005–2017) iltapäivälehteä ryhdyttiin hyvissä ajoin voimakkaasti muuttamaan verkkolehden suuntaan, vähennettiin sensaatiohakuisuutta ja muun muassa lakkautettiin vähäpukeisten naisten kuvia julkaissut Iltatyttö-palsta. Tuohon aikaan tuli myös epäonnistumisia, kuten BuzzFeediä versioinut viraalisivusto Xoxofeed ja sosiaalinen media nimeltä Oma.fi.
Uransa loppuvuosina Kari Kivelä toimi ensin Alma News &amp; Life -yksikön, sitten Alma Consumer -yksikön liiketoimintajohtajana. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2023 lopussa 63 vuoden iässä.
Nuoruudessaan Kivelä oli lahtelaisen punk-yhtye Vau!!:n laulusolisti.
Dinizulu

Dinuzulu (1868–1913) oli zulujen kuningas vuosina 1884–1913, jolloin Zulumaa oli eurooppalaisten vallassa, vuodesta 1897 osa Natalin kruununsiirtomaata. Dinuzulu oli häntä edeltänen zulukuninkaan Cetshwayon poika.
Cetshwayon vuonna 1879 käymä zulu-sota päättyi zulujen tappioon. Natalin siirtomaavallan edustaja Garnet Wolseley jakoi Zulumaan kolmeentoista pikkupäällikön hallitsemaan osaan. Kuningasperhe päätyi Cetshwayon pahimman vihollisen, päällikkö Zibhebhun alamaisiksi. Cetshwayon veljet tukivat rojalisteja, ja zulujen kesken käytiin sisällissota. Cetshwayo kuoli kesken sisällissodan vuonna 1884. Dinuzulu oli vasta 15-vuotias, ja sedät pelkäsivät hänen turvallisuutensa puolesta.
14. toukokuuta 1887 britit liittivät Zulumaan ja zulujen reservaatin Natalin kuvernöörin hallintaan. Dinuzulu tulkitsi kuninkaan aseman säilyvän ennallaan brittien suojeluksessa. Kuningasmieliset zulut pitivät häntä edelleen johtajanaan. Kuvernööri pyrki pönkittämään omaa valtaansa tukemalla Zibhebhua. Heidän kannattajiensa välille syttyi taisteluita, Dinuzulu hävisi ja tuomittiin maanpakoon Saint Helena -saarelle maanpetoksesta syytettynä.
Vuonna 1897 britit liittivät Zulumaan viralliseksi osaksi Natalin kruununsiirtomaata. Dinuzulu sai palata 1898 tittelillä "hallituksen "Induna"" (Induna tarkoittaa neuvonantajaa tai lähettilästä). Vuonna 1906 yksi pienemmistä päälliköistä, Bambatha kapinoi verotusta vastaan. Dinuzulu tuomittiin kapinallisten tukemisesta neljäksi vuodeksi vankilaan. Hän kuoli vuonna 1913.
K. J. Säippä

Kaarlo Jaakko Säippä (18. syyskuuta 1877 Karunki – 29. syyskuuta 1939 Tornio) oli suomalainen Pohjois-Suomessa Tornionjokilaaksossa vaikuttanut tukkukauppias.
Säippä kävi Haparanda allmänna läroverketin Haaparannalla Ruotsin puolella ja teki opintomatkoja Ruotsiin ja Norjaan. Hän aloitti uransa 1897 (toisen lähteen mukaan 1902) Ylitorniolla perustamalla sekatavarakaupan. Säippä laajensi sitten sitä 1905 kirjakaupalla sekä perustamalla 1910 sivuliikkeitä Turtolan Pellon kylään ja Ylitornion Lohijärvelle.
Säippä muutti Tornioon vuonna 1920 ja perusti sinne tukkukaupan sekä kaksi sekatavarakauppaa Korpikylään 1924 ja Tornioon 1928. Hän harjoitti lisäksi mylly- ja sahaliiketoimintaa ja perusti vehnämyllyn. Säippä oli mukana perustamassa Pohjanmaan Kauppiaiden Oy:tä ja hän kuului Ab Hedenäseis Ängsågin, Pohjanmaan Kauppiaiden Oy:n, Oy Kalkkimaan, Tornion Portteri ja Oluttehdas Oy:n ynnä muiden yhtiöiden hallituksiin. 
Säippä osti vuonna 1931 Aavasaksa Oy:n konkurssipesän varat. Aavasaksa Oy:llä oli ollut Aavasaksalla Tengeliönjoen Haapakosken rannalla vuonna 1919 valmistuneet puuhiomo, voimalaitos ja mylly. Säippä perusti paikalle sahalaitoksen ja tiilitehtaan sekä myllylaitoksen, jonka yhteydessä oli vehnämylly. Suljetun puuhiomon rakennukset tuhoutuivat tulipalossa 1936.
Säippä oli Torniossa kaupunginvaltuuston, rahatoimikamarin, kaupunginhallituksen sekä monien lautakuntien jäsenenä. Ylitorniolla hän oli säästöpankin esimiehenä ja Kansallis-Osake-Pankin paikallisen konttorin valvojana sekä Torniossa säästöpankin hallituksen puheenjohtajana. Suomen sisällissodan aikana Säippä oli Ylitorniolla suojeluskunnan aluepäällikkönä 1917–1918 ja hänestä tuli reservin vänrikki 1918. Säippä kuului kansalliseen edistyspuolueeseen ja oli puolueen kansanedustajaehdokkaanakin Oulun läänin pohjoisessa vaalipiirissä. Säippä oli Oulun kauppakamarin Tornion osaston puheenjohtajana vuodesta 1926 ja Tornion Kauppiasyhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1924.
Kaarlo Jaakko Säippä oli naimisissa Aura Sofia Öfverbergin kanssa. Hedän poikansa oli hallitusneuvos Paavo Säippä. Säippä kuoli 62-vuotiaana syyskuussa 1939 Torniossa.
Markus Tilli

Markus Tilli on suomalainen näyttelijä. Hän on freelance-näyttelijä ja näytellyt elokuvissa ja televisiosarjoissa pääasiassa pahiksen rooleja, "johtuu ulkonäöstäni", hän sanoo. Ensimmäisen roolin hän teki Dome Karukosken ohjaamassa elokuvassa "Leijonasydän".
Helmer Alexandersson

Karl Helmer Alexandersson (16. marraskuuta 1886 Tukholma – 24. joulukuuta 1927 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä ja viulisti. Hän oli näyttelijä Karin Alexanderssonin veli.
Alexandersson opiskeli vuosina 1902–1908 viulunsoittoa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hänen opettajinaan olivat Karl Johan Lindberg ja Lars Zetterquist. Alexandersson sai myös harmonian opetusta Aron Bergensonilta ja kontrapunktin opetusta Johan Lindegreniltä. Vuosina 1911–1912 hän sai täydentävää viulunsoiton opetusta Jean Paul Erteliltä Berliinissä. Alexandersson sävelsi opiskeluaikoinaan muun muassa ensimmäisen sinfoniansa (d-molli). Vuonna 1912 hän sävelsi juhlamarssin vuoden 1912 kesäolympialaisiin Ruotsin olympiakomitean tilauksesta. Hjalmar Meissnerin johtama Jätte-Militär-orkestern esitti teoksen Tukholman stadionilla 6. heinäkuuta 1912. Vuonna 1914 Alexandersson sävelsi kolmiosaisen toisen sinfonian (g-molli). Hän teki siitä neliosaisen version vuonna 1919. Teos ei saavuttanut huomattavaa suosiota vielä kantaesityksessään, mutta siitä tuli menestys Georg Schnéevoigtin ja Tukholman Konsertföreningenin esittämänä vuonna 1923. Alexandersson hyväksyttiin Ruotsin säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1923.
Alexandersson pääsi vuonna 1918 työskentelemään Röda kvarn -elokuvateatteriin viulistina, säveltäjänä ja sovittajana. Hän sävelsi musiikin muun muassa elokuviin "Ingmarssönerna" (1918), "Arne-Herran rahat" (1919) ja "Gunnar Hedes saga" (1923). Alexanderssonia pidetään yhtenä ruotsalaisen elokuvamusiikin edelläkävijöistä. Hän työskenteli myös ulkomaisissa elokuvissa. Alexandersson kuoli 41-vuotiaana varattomana sairauteen, jonka diagnoosista ei ole tietoa. Hänen tuotantoonsa kuuluu elokuvamusiikin lisäksi kaksi sinfoniaa, Olympiamarssi, alkusoittoja, klarinettikonsertto sekä kaksi konserttikappaletta käyrätorvelle ja orkesterille. Alexandersson sävelsi myös pianomusiikkia, urkumusiikkia, jousikvartettoja ja jousitrioja.
Jyväskylän suurajot 1974

Suomen ralli 1974 (viralliselta nimeltään 25. Jyväskylän Suurajot tai 1000 Lakes Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kuudes kilpailu kaudella 1974. Kilpailu järjestettiin 2. – 4. elokuuta 1974.
Reitti.
Rallin 36 erikoiskokeen yhteenlaskettu pituus oli 343,50 kilometriä.
Reitti oli hyvin samankaltainen kuin edellisvuonna, mutta lyhyempi. Reitti ei nyt käynyt Saarijärvellä eikä Kuopiossa. Koivistonkylän erikoiskoe ajettiin nyt ensimmäistä kertaa. Rallin keskellä ollut tauko kesti nyt kuuden sijasta kymmenen tuntia. 
Kaksi rallin erikoiskokeista peruutettiin. EK7 Väärinmaja peruutettiin, koska paikalla oli liikaa yleisöä väärillä paikoilla ja humalassa. Suuri osa autoista ehti ajaa EK22 Mataramäen läpi, mutta ukkosmyrsky sotki tuloslaskennan, joten erikoiskoe poistettiin tuloksista. 
Kilpailun tapahtumia.
Markku Alen ja Tapio Rainio kärsivät rengasrikot EK4:llä Ehikissä, mutta Alen menetti enemmän aikaa. Timo Mäkinen puolestaan sai aikasakkoa ajettuaan seuraavalla siirtymällä ylinopeutta poliisin tutkaan, minkä hän itse kiisti. Ulf Grönholm keskeytti pyörän taittumiseen alle EK5:llä Ouninpohjassa. Hannu Mikkola hyppäsi rajusti EK10:llä Hintalassa, mutta sai pidettyä autonsa hallinnassa. 
Toisen lenkin avanneella EK17 Seppälänkankaalla Hannu Mikkollalla jumiutui kolmosvaihde päälle. Hän joutui ajamaan myös seuraavan Kuukanpään erikoiskokeen pelkällä kolmosvaihteella.
Per Eklund ajoi rajusti ulos EK19:llä Koivistonkylässä. Ensimmäisiä Suurajojaan ajanut Ari Vatanen keskeytti EK31 Koirakivessä vetoakselin katkeamiseen ja takapyörän irtoamiseen. Vatanen olisi tosin saatettu hylätä ylinopeuden vuoksi.
Stig Blomvistin autosta katkesi toinen takaiskunvaimennin EK32 Saviniemellä, minkä johdosta Markku Alen pääsi hänestä ohi.
Tulokset.
Mikkola voitti rallin 2-ryhmän autolla. Nopein 4-ryhmän kuljettaja oli Markku Alen. 1-Ryhmän voitti Pentti Airikkala.
Tuokaa Alfredo Garcian pää

Tuokaa Alfredo Garcian pää () on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut meksikolais-yhdysvaltalainen neo-western-elokuva, jonka on ohjannut, osittain käsikirjoittanut ja osittain tuottanut Sam Peckinpah. Sen pääosia esittävät Warren Oates ja Isela Vega. Muita osia esittävät Robert Webber, Gig Young, Helmut Dantine, Emilio Fernández ja Kris Kristofferson.
Elokuvan keskiössä on meksikolaisessa baarissa pianistina työskentelevä Benny, joka lähtee yhdessä tyttöystävänsä kanssa etsimään Alfredo Garciaa, jonka päästä meksikolainen rikollispomo pyytää miljoona dollaria.
"Tuokaa Alfredo Garcian pää" tuotettiin pienellä budjetilla ja kuvattiin Meksikossa, Peckinpahin edellisen elokuvan, "Pat Garrett ja Billy the Kidin", ollessa taloudellinen floppi. Niin ikään "Tuokaa Alfredo Garcian pää" oli ilmestyessään taloudellinen floppi ja se sai kriitikoilta lyttäävän vastaanoton. Vuosien saatossa se on kuitenkin saanut enemmän arvostusta ja nykyään sitä pidetään kulttielokuvana. Elokuvaaja Roger Deakins on sanonut elokuvan toimineen inspiraationa "Menetetty maa" -elokuvan visuaalisuudelle.
Kyttälä (suunnittelualue)

Kyttälä on Tampereen keskustan suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Kyttälän suunnittelualueeseen kuuluvat Jussinkylän, Kyttälä A:n ja Kyttälä B:n tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Tampella-Lapinniemi

Tampella-Lapinniemi on Tampereen keskustan suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Tampella-Lapinniemen suunnittelualueeseen kuuluvat Lapinniemen, Lapin ja Tampellan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Tampella-Lapinniemellä sijaitsee muun muassa vanhassa Tampellan tehdasrakennuksessa toimiva Vapriikin museokeskus ja 
valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määritelty Lapin pientaloalue.
Tampella-Lapinniemen suunnittelualueella oli asukkaita noin vuonna 2024 ja työpaikkoja noin kappaletta vuonna 2021. Alueella oli vuonna 2023 eniten työpaikkoja terveys- ja sosiaalipalveluiden toimialalla, lähes 40 prosenttia työpaikoista.
Klaukkalan kirjasto

Klaukkalan kirjasto () on Nurmijärven Klaukkalassa sijaitseva julkinen kirjasto. Se on alkujaan perustettu kunnan piirikirjastoksi vuonna 1934. Nykyisellä paikallaan kirjasto on toiminut vuodesta 2005, jota ennen se sijaitsi samassa rakennuksessa Klaukkalan koulun kanssa.
Kirjastoon kuuluu kaksi näyttelytilaa: näyttelyseinä Tyyne ja Galleria Toivo.
Kirjastoon on pääsy sekä pääsisäänkäyntinä toimivan Seurantien puoleiselta yläovelta että myös Kuonomäentien puoleiselta alaovelta. Invapysäköinti sijaitsee yläoven läheisyydessä, kun taas alaoven luona kirjaston tiloihin pääsee hissillä.
Nalkala-Ratina

Nalkala-Ratina on Tampereen keskustan suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Nalkala-Ratinan suunnittelualueeseen kuuluvat Nalkalan ja Ratinan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Nalkala-Ratinan alueella sijaitsevat muun muassa Keskustorin joukkoliikenneterminaali ja Laukontori Nalkalassa sekä Tampereen stadion Ratinassa. Nalkalan ja Ratinan kaupunginosia yhdistävät Laukonsilta ja Ratinan silta. 
Nalkala-Ratinan suunnittelualueella oli asukkaita vähän yli vuonna 2024. Vuonna 2023 alueella oli eniten työpaikkoja ammatillisen, tieteellisen ja teknisen toiminnan toimialalla.
Nye Troms

Nye Troms on norjalainen vuonna 1974 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Målselv.
Finlayson (suunnittelualue)

Finlayson on Tampereen keskustan suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Finlaysonin suunnittelualueeseen kuuluvat Finlaysonin ja Tammerkosken tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Suunnittelualueella sijaitsevat muun muassa Keskustori ja Tampereen kaupungintalo Tammerkosken kaupunginosassa sekä Näsinpuisto Finlaysonin kaupunginosassa.
Finlaysonin suunnittelualueella oli asukkaita lähes vuonna 2024 ja työpaikkoja kappaletta vuonna 2021. Vuonna 2023 alueella oli eniten työpaikkoja informaatio- ja viestintäpalveluiden sekä ammatillisen, tieteellisen ja teknisen toiminnan toimialoilla.
Målselvin kirkko

Målselvin kirkko () on Målselvin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 1978. Se rakennettiin vuonna 1972 salamaniskun sytyttämässä tulipalossa tuhoutuneen puukirkon tilalle.
Pyynikki (suunnittelualue)

Pyynikki on Tampereen keskustan suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Pyynikin suunnittelualueeseen kuuluvat Pyynikin, Pyynikinrinteen ja Kaakinmaan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Suunnittelualueella Pyynikin kaupunginosassa sijaitsee Pyynikin näkötorni.
Pyynikin suunnittelualueella oli asukkaita noin vuonna 2024 ja työpaikkoja noin kappaletta vuonna 2021. Alueella oli eniten työpaikkoja koulutuksen sekä terveys- ja sosiaalipalveluiden toimialoilla vuonna 2023.
Bardufossin lentoasema

Bardufossin lentoasema () on Målselvin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1956, mutta paikalla oli jo aiemmin ollut Norjan ilmavoimien sotilaslentokenttä. Kenttää käytetään edelleen sekä matkustajaliikenteeseen että sotaharjoituksissa.
Moen (Målselv)

Moen on taajama Målselvin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 853 vuonna 2023.
August Körling

Sven August Körling (14. huhtikuuta 1842 Misterhult – 21. lokakuuta 1919 Ystad) oli ruotsalainen säveltäjä.
Körling syntyi urkuri Sven Magnus Körlingin ja tämän vaimon Anna Lottan (o.s. Persdotter) perheeseen. Hän sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään. Vuonna 1855 hän pääsi Tukholman kuninkaalliseen musiikkikorkeakouluun. Körling sai urkurin ja kirkkolaulajan diplominsa vuonna 1858. Kolme vuotta myöhemmin hän sai myös musiikinopettajan pätevyyden. Hän sai sävellysopetusta Ludvig Normanilta. Heinäkuussa 1864 Körling meni naimisiin Sophia Lovisa Dahlbergin kanssa. Samana vuonna pariskunnalle syntyi poika Felix Körling, josta tuli isänsä tavoin säveltäjä. Myös nuorempi poika Sven Körling loi uran musiikin parissa. Joulukuussa 1865 August Körling sai nimityksen urkuri-kanttoriksi Ystadin Marian kirkkoon. Samalla hänestä tuli kaupungin koulun musiikinopettaja.
Körling perusti vuonna 1867 musiikkiseuran apteekkari Gustaf Smithin kanssa. Seura piti konsertteja, joissa esitettiin muiden muassa Körlingin, Niels W. Gaden, Felix Mendelssohnin, Adolf Fredrik Lindbladin, August Södermanin ja Halfdan Kjerulfin teoksia. Vuonna 1877 Körling perusti Gustaf Smithin pojan Salomonin kanssa Ystadin orkesteriseuran, joka koostui sotilas- ja harrastajasoittajista. Orkesterin toiminta hiipui 1900-luvun alussa, mutta Körlingin ja Smithin järjestämät kamarimusiikkikonsertit keräsivät yhä yleisöä. Vuosina 1908–1910 Körling ja Smith järjestivät ajan ruotsalaisten säveltäjien kamarimusiikille omistetut kesäfestivaalit. Körling jäi eläkkeelle opetustyöstään vuonna 1907 ja kanttorin työstään vuonna 1911. Hän johti vuonna 1906 perustettua Harmoni-mieskuoroa vuoteen 1913 saakka. Körling oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1888 ja sai Litteris et Artibus -mitalin vuonna 1894.
Körling tuli tunnetuksi yksinlauluistaan, joita tulkitsivat muiden muassa Jussi Björling ja Nicolai Gedda. Björling äänitti Körlingin laulut "Hvita rosor" ja "Aftonstämning". Muita Körlingin lauluja olivat "Aprilvisa", "En speleman" ja "Sagorna". Osan lauluistaan Körling sävelsi mieskvartetille. Hän sävelsi myös pianomusiikkia ja kuoroteoksia, joihin kuuluivat "Sten Sture" ja orkesterisäestyksellinen "Håtunaleken".
Jyväskylän suurajot 1975

Suomen ralli 1975 (viralliselta nimeltään 26. Jyväskylän Suurajot tai 1000 Lakes Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan seitsemäs kilpailu kaudella 1975. Kilpailu järjestettiin 29. – 31 elokuuta 1975. Rallin ajankohta siirrettiin elokuun alusta elokuun loppuun. Vain kolmetoista rallin erikoiskokeista oli avoinna yleisölle. 
Reitti.
Rallin 42 erikoiskokeen yhteenlaskettu pituus oli 287,50 kilometriä, mikä on rallin MM-historian lyhyin mitta. Rallin tauko vietettiin nyt poikkeuksellisesti Savonlinnassa. 
Suuri osa rallin erikoiskokeista oli todella lyhyitä. Vain viisi erikoiskoetta yli kymmenen kilometriä pitkiä ja puolet 5,5 kilometriä pitkiä tai lyhyempiä. Osittain tähän saattoi johtaa pyrkimys pienentää rallin keskinopeutta, minkä vuoksi erikoiskokeita ajettiin lähinnä yksityisteillä.
Ensimmäiset erikoiskokeet ajettiin Jyväskylän länsipuolella, minkä jälkeen Päijänne ylitettiin lossilla Kärkistensalmen kohdalta. Ensimmäisen lenkin uusia erikoiskokeita olivat Niemiaho, Mutanen, Hännilä ja Tenkkeli, jotka tunnettaisiin myöhemmin nimillä Moksi, Oittila, Kutemajärvi ja Toikkala. 
Savonlinnan tauon jälkeen käytiin lähellä itärajaa, minkä jälkeen palattiin Jyväskylään Pieksämäen kautta.
Ouninpohjaa ei ajettu laisinkaan, ei edes mitään osia siitä.
Kilpailun tapahtumia.
Ari Vatanen johti kilpailua kolmen ensimmäisen erikoiskokeen ajan, vaikka ei ymmärtänyt kartanlukijansa nuoteista mitään. Hän keskeytti ulosajoon EK7 Mutasessa, mutta sai ansaitsi suorituksestaan tehdasauton myös RAC-ralliin.
Pentti Airikkala ja Hannu Valtaharju keskeyttivät samaan mutkaan EK4:llä Urriassa. Markku Alen kärsi rengasrikon EK16 Kokkosenlahdella. Stig Blomqvist hylättiin ylinopeuden vuoksi ensimmäisen lenkin lopussa.
Jussi Kynsilehto keskeytti EK23 Raikuulla valtavaan hyppyyn, joka johtui Timo Mäkiseltä kopioitujen nuottien väärinymmärtämisestä. Kartanlukijana oli kuuluisa toimittaja Martin Holmes.
Markku Alen keskeytti ulosajoon EK24:llä Niinikummussa taistellessaan voitosta Hannu Mikkolaa vastaan.
Tulokset.
Mikkola voitti rallin 2-ryhmän autolla. Nopein 4-ryhmän kuljettaja oli Heikki Vilkman. 1-Ryhmän voitti Kyösti Hämäläinen.
Turtola (suunnittelualue)

Turtola on Tampereen koilliseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue. Turtolan suunnittelualueeseen kuuluvat Turtolan ja Viialan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Skjold (Målselv)

Skjold on taajama Målselvin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 243 vuonna 2023.
Muotiala (suunnittelualue)

Muotiala on Tampereen eteläiseen suuralueeseen kuuluva suunnittelualue, joka sijaitsee Iidesjärven eteläpuolella. Muotialan suunnittelualueeseen kuuluvat Jokipohjan ja Muotialan tilastoalueet. Tilastoalueet vastaavat suurin piirtein kaupunginosia.
Anna De Weert

Anna Virginie Caroline De Weert syntyjään Cogen, (27. toukokuuta 1867 Gent - 12. toukokuuta 1950 Gent) oli belgialainen impressionistinen taidemaalari. Töissään hän kiinnitti erityistä huomiota valoon. 
Elämänvaiheita.
Anna Cogen syntyi varakkaaseen ja monipuolisesti kulttuuria harrastaneeseen perheeseen. Hänen setänsä Félix ja Alphonse Cogen olivat taidemaalareita. Äidin isoisä Karel Lodewijck Ledeganck oli ollut kirjailija. 
Isä kuoli, kun Anna Cogen oli vain kaksivuotias. Perhe muutti maaseudulle isoäidin luokse, missä tuleva taiteilija vietti aikaa luonnossa. Taloudessa asui myös kaksi muuta sukulaismiestä. Varakas perhe vietti paljon aikaa Ranskassa, Mentonissa. 
Taidetta Cogen opiskeli Gentin taideakatemiassa. Vuonna 1891 hän avoitui Maurice De Weertin kanssa. Pariskunta asettui asumaan Gentiin. Gentissä De Weert liittyi taiteilijoiden piiriin, missä oli eri taidealojen edustajia. Ryhmästä tuli De Weertille toinen koti. Ryhmä järjesti runonlausuntailtoja ja näyttelykäyntejä. Yhdellä näyttelykäynnillä De Weert tapasi Emile Clausin. 
Vuodesta 1893 alkaen De Weert otti yksityistunteja Clausilta. Oman maatilan De Weertit ostivat vuonna 1896. Perhe vietti kesät maatilalla, missä Anna teki puutarhatöitä ja maalasi ympäröivää maaseutua kuvaavia maalauksia. Maatilasta muodostui taiteilijoiden kesänviettopaikka. Siellä kokoontunut taiteilijaryhmä käytti itsestään nimeä "Vie et Lumière". Sen mentorin Clausin kuoltua vuonna 1924 De Weert jatkoi aiheesta luennoimista. 
Ensimmäisen näyttelynsä De Weert piti vuonna 1896. Sen jälkeen hän piti useita näyttelyitä muun muassa Liègessä, Brysselissä ja Antwerpenissa. Ulkomailla hän osallistui yhdessä muiden taiteilijoiden kanssa Torinon ja Venetsian Biennaaleihin. 
Anna De Weertin aviomies kuoli vuonna 1930, minkä jälkeen Anna vetäytyi omiin oloihinsa. Hän teki vielä muutaman maalauksen toisen maailmaansodan aikana. Jälkisäädöksen mukaan De Weertin maalaukset lahjoitettiin Gentin kaupungille.
Heggelia (Målselv)

Heggelia on taajama Målselvin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja asukasluku 966 vuonna 2023.
Andslimoen

Andslimoen on taajama Målselvin kunnassa Tromssan läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 553 vuonna 2023.
Lähetysyhdistys Rauhan Sana

Lähetysyhdistys Rauhan Sana (lyh. LYRS) on rauhansanalaisen lestadiolaisen liikken palveluorganisaatio. Yhdistys harjoittaa julkaisutoimintaa ja järjestää hengellisiä tilaisuuksia. LYRS järjestää muun muassa liikkeen vuosittaiset "Suvijuhlat". Yhdistys hoitaa ja koordinoi sisä- ja ulkolähetystyötä.
Gregers Winther Wulfsberg

Gregers Winther Wulfsberg (26. lokakuuta 1780 Tønsberg – 23. syyskuuta 1846 Moss) oli norjalainen juristi ja virkamies, joka osallistui Eidsvollin kansalliskokoukseen. Hän toimi kansanedustajana suurkäräjillä vuosina 1824 ja 1827–1828. Wulfsberg oli Gregers Gramin isoisä.
Hansom-kiesit

Hansom-kiesit () olivat englantilaisia, yhdelle tai kahdelle matkustajalle tarkoitettuja, ajurin ohjaamia ja yhden hevosen vetämiä ajurinrattaita. Ajurin istuin sijaitsi korkealla matkustamon takana, hevosta ohjattiin matkustamon katon yli, ja ajuri keskusteli matkustajien kanssa katossa olleen luukun kautta. Hansom-kiesit oli nimetty suunnittelijansa Joseph Hansomin mukaan. Vuonna 1836 John Chapman muokkasi Hansomin suunnittelemaa mallia ja patentoi uudet Hansom-kiesit, minkä jälkeen niistä tuli Lontoossa suosittuja.
Sven-Eric Johanson

Sven-Eric Johanson (10. joulukuuta 1919 Västervik – 29. syyskuuta 1997 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri ja musiikkituottaja.
Johanson suoritti Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa musiikinopettajan tutkinnon vuonna 1943 ja urkurin tutkinnon vuonna 1946. Hän sai musiikkikorkeakoulussa sävellysopetusta Melcher Melchersiltä. Häntä opettivat sävellyksessä myös Hilding Rosenberg, Fartein Valen ja Luigi Dallapiccola. Vuonna 1944 Johansonista tuli yksi nuorten säveltäjien Måndagsgruppen-järjestön perustajajäsenistä. Vuosina 1944–1952 Johanson toimi urkurina Uppsalan lähetyskirkossa ja vuosina 1952–1977 Göteborgin hiippakunnan Älvsborgin kirkossa. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1971.
Johanson kiinnostui nuoruusiällään kaksitoistasäveljärjestelmästä. Hän saavutti arvostusta etenkin vokaalimusiikillaan. Hän sävelsi yli 250 kuoroteosta. Johansonin tuotantoon kuuluu myös muun muassa oopperoita ja kaksitoista sinfoniaa, joista kaksi on kuoroteoksia ja yksi kamarikokoonpanolle. Soittimellisista teoksista kenties merkittävin on kymmenes sinfonia ("Symphonie Chez Nous", 1990), josta Johansonille myönnettiin vuonna 1993 Christ Johnson-prisen. Johanson hyödynsi osassa teoksistaan huumoria, parodiaa ja kokeellisuutta. Hän sävelsi muun muassa kuoromuunnelmat Helan gårista, konsertot balalaikalle ja avainviululle sekä musiikkia keittiön välineille. Vuonna 1986 Johanson julkaisi "Rotas Tenet" -levyn, joka koostuu elektroakustisesta musiikista. Johanson on edustettuna ruotsalaisessa virsikirjassa vuonna 1976 säveltämällään musiikilla virteen 214a ("Lär mig att bedja av hjärtat").
Johanson sai viisi lasta. Hänet on haudattu Göteborgin Stampens kyrkogårdille.