tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Casa de Nariño

Casa de Nariño () on Kolumbian pääkaupungissa Bogotássa sijaitseva Kolumbian presidentin virka-asunto ja pääasiallinen työpaikka. Casa de Nariño on beigeksi maalattu uusklassinen kartano, joka on rakennettu Cundinamarcan savanneilta hankitusta louhoskivestä. Se koostuu vuodesta 1906 alkaen rakennetusta keskusrakennuksesta, joka valmistui vuonna 1908. Keskusrakennuksen on suunnitellut arkkitehti Gastón Lelarge yhteistyössä Julián Lombanan kanssa. Keskusrakennuksessa on kaksi kerrosta.
Historia.
Ennen Casa de Nariñon rakentamista Kolumbian presidentti asui San Carlosin palatsissa. Rafael Núñezin presidenttikaudella Casa de Nariño oli presidentin asuinpaikka vuoteen 1888 saakka, jolloin presidentti Miguel Antonio Caro teki San Carlosin palatsista asuinpaikkansa. Núñezille Casa de Nariño oli erittäin tärkeä historiansa ja sijaintinsa vuoksi. Samaan aikaan Casa de Nariño toimi sotaministerin toimistona 20. heinäkuuta 1908 asti, jolloin presidentti Rafael Reyes perusti Casa de Nariñon Kolumbian presidentin viralliseksi asuinpaikaksi. Vuonna 1954, jälleen keskeytyksettä, presidentti Gustavo Rojas Pinilla perusti presidentin asuinpaikkansa San Carlosin palatsiin, kunnes hänen presidenttikautensa päättyi vuonna 1957. Casa de Nariño on tähän mennessä ollut 15 presidentin ja heidän perheidensä työpaikka.
Baptismi Tšekissä

Tšekin baptismi on tšekkiläinen vapaakirkollinen liike. Baptistisena kirkkokuntana Tšekissä toimii Tšekin baptistiliitto, johon kuuluu 45 seurakuntaa ja noin 2 400 jäsentä.
Historia.
Kastajaliike sai jo varhain lujan jalansijan Böömin ja Määrin alueella. Liike kehittyi nopeasti, vaikka katolinen hävityskampanja iski liikkeeseen voimakkaasti. 1800-luvulla alueelle saapui myös angloamerikkalainen yhdistystoiminta ja myös Saksan baptismilla oli alueella vaikutusvaltaa.
Ensimmäinen baptistiuranuurtaja oli A. Meereis, joka toimi kolportöörinä Britannian ja ulkomaan raamattuseuran palveluksessa. Ensimmäiset kasteet suoritettiin 1877 ja ensimmäinen baptistiseurakunta perustettiin Prahan läheisyyteen 1885. Pastoriksi valittiin Heinrich Novotny. Novotny ja Meereis harjoittiva menestykästä toimintaa vainoista huolimatta. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Böömin ja Määrin alueella oli useita seurakuntia.
Uudessa Tšekkoslovakiassa baptistien toiminta jatkui rauhassa. Novotnyn poika, Josef Novotny jatkoi työtä. Prahasta tuli batpistien toiminnan keskus ja siellä oli uusi kirkko. Vuonna 1921 Prahaan perustettiin teologinen seminaari johtajanaan H. Prochazka. Pari vuotta aiemmin seurakunnat olivat järjestäytyneet yhdyskunnaksi, johon kuului noin 4 000 jäsentä. Yhdyskuntaa ovat avustaneet Yhdysvaltain pohjoisvaltioiden ja Englannin baptistit.
Silwad

Silwad () on pikkukaupunki Palestiinan Länsirannalla Ramallahin pohjoispuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2017 arviolta 6 287.
Maantiede.
Silwad sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Ramallahin kuvernementissa noin 10 kilometriä Ramallahin kaupungista pohjoiseen. Silwadin naapuripaikkakuntia ovat Deir Jarir ja Et Taiyiba idässä, Al-Mazra’a ash-Sharqiya ja Jaljiliya pohjoisessa, Yabrud, Atara ja Ein Siniya lännessä, sekä Ein Yabrud etelässä. Etelässä sijaitsee myös Ofran israelilainen siirtokunta. Silwadin korkeus merenpinnasta on 851 metriä.
Vuoden keskimääräinen lämpötila Silwadissa on 16 °C. Vuotuinen sadanta on 496,4 mm.
Historia.
Silwad on saanut nimensä mahdollisesti kahden eri sanan yhdistelmästä. Sen mahdollinen alkuperäinen nimi on ollut "Sail al-Wad", joka tarkoittaa vapaasti kääntäen puroa laaksossa. Myöhemmin nimi on lyhentynyt näistä sanoista nykyiseen muotoonsa.
Kylän on sanottu olevan peräisin roomalaiskaudelta.
PEF:n "Survey of Palestine" vuodelta 1882 kuvaili Silwadia ("Selwad") paikaksi kukkulalla, jolla on joitakin vanhoja hautoja ja lähteitä.
Vuonna 1972 kylän maille perustettiin Silwadin pakolaisleiri, jonka asukkaat olivat lähtöisin pääosin Lodista, Ramlasta, Abbasiyasta, Al-Mugharista ja Jaffasta. Leiriin on muuttanut asukkaita myös muista Palestiinan kaupungeista. Oslon rauhanprosesin yhteydessä 1990-luvun alkupuolella sovittiin Palestiinalaisten osittaisesta itsehallinnosta tietyillä alueilla. Suurin osa Silwadin asutetusta alueesta liitettiin alueeseen B, jossa palestiinalaishallinto vastaa siviilihallinnosta. Kylä menetti joitakin maatalousmaitaan israelilaisille siirtolaisille ja sen siirtokuntia yhdistelevien teiden rakentamiselle.
Hamasin johtaja Khalid Maš’al syntyi Silwadissa. Kaupungissa on myös erityinen hautausmaa Israelin surmaamille palestiinalaisille.
Väestö.
Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2017 arvion mukaan Silwadin asukasluku oli 6 287. Vuonna 2007 asukkaita oli 6 115.
Rautkallio

Rautkallio on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Johan Fredrik Ticklén

Johan Fredrik Ticklén (11. huhtikuuta 1802 Pyhäjärvi – 12. joulukuuta 1844 Raahe) oli suomalainen lääkäri ja kirjastoamanuenssi.
Henkilöhistoria.
Ticklénin vanhemmat olivat kappalainen Pietari Ticklén ja Hedvig Elisabeth Bergh ja puoliso vuodesta 1844 Maria Henrietta Gellin. Isänsä kaima kirkkoherra Pietari Ticklén oli hänen veljensä, samoin kuin kappalainen ja runoilija Erik Ticklén.
Ticklén tuli ylioppilaaksi Oulun triviaalikoulusta 1819 ja maisteriksi hänent promovoitiin 1827. Ticklén jatkoi kuitenkin vielä opintoja lääketieteessä. Hänen väitöskirjansa suomen kielessä esiintyvistä lääketieteellisistä käsitteistä oli ensimmäinen alallaan ja sai ehkä pontta Suomalaisen Kirjallisuuden Seurasta, joka kahdentoista perustajan joukkoon Ticklén kuului. Makdollisesti asiaan vaikutti myös, että Ticklén oli ollut vuodesta 1830 yliopiston kirjaston amanuenssi ja sai siitä tukea sanastonsa keruulle. Ticklénin väitöskirja "Termini medici in lingua fennica occurrentes" esitettiin ja väitös pidettiin kesäkuussa 1832.
Johan Fredrik Ticklén toimi kaupunginlääkärinä Kristiinankaupungissa 1832–1833 ja sitten piirilääkärinä Raahessa 1834–1844, pitäen yhteyttä kollegaansa Kajaanin piirilääkäri Elias Lönnrotiin ja avustaen myös tämän perustamaa "Suomi"-aikakauskirjaa. Ticklén kuoli lavantautiin 42-vuotiaana Raahessa joulukuussa 1844, avioiduttuaan vasta edellisessä kuussa.
Ticklén

Ticklén on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaislla henkilöillä:
Aarne Heliö

Juho Aarne Heliö (19. marraskuuta 1900 Kokemäki – 11. toukokuuta 1952) oli suomalainen agronomi, järjestösihteeri ja päätoimittaja.
Aarne Heliön vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Anton Heliö (Yli-Ketola) ja Lainé
Heliö. Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui agronomiksi ja filosofian kandidaatiksi 1925. Heliö teki opintomatkoja Ruotsiin 1924, Norjaan 1926, Viroon ja Latviaan 1927, Saksaan ja Sveitsiin 1928 sekä Tsekkoslovakiaan 1931. 
Heliö oli Lalli-lehden päätoimittajana 1923–1924 ja Maataloustuottajain keskusliitossa järjestösihteerinä 1925–1930 sekä yleissihteerinä vuodesta 1930. Hän oli Itämeren valtioiden agronomien liiton Suomen osaston sihteerinä vuodesta 1927.
Heliö oli maatalousministeriön retkeilylautakunnan sihteerinä 1928–1930, Satakunnan nuorisoseurojen liiton johtokunnan jäsenenä 1923–1924 ja Yleisradion johtokunnan jäsenenä 1933. Hänellä oli myös kunnallisia luottamustoimia Huopalahden kunnassa.
Aarne Heliö oli naimisissa vuodesta 1925 Anna-Katri Ståhlbergin kanssa. Heliö on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle.
Myyrä (4. tuotantokausi)

"Myyrän" neljättä tuotantokautta esitetään MTV3-kanavalla loppuvuodesta 2024. Kauden juontaa Roope Salminen.
Jaksot.
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Hjalmar Jaatinen

Hjalmar Gustaf Jaatinen (3. toukokuuta 1876 Naantali – 19. syyskuuta 1929 Viipuri) oli suomalainen apteekkari ja Suomen Apteekkariyhdistyksen puheenjohtaja.
Jaatinen tuli koulunkäyntinsä päätettyään oppilaaksi Uudenkaupungin apteekkiin, jonka omisti silloin apteekkari Malmlund. Hän suoritti 1895 farmasianopiskelijatutkinnon ja palveli sitten Juvan, Kokkolan ja Raahen apteekeissa. Proviisoritutkinnon Jaatinen suoritti 1901, ja hän toimi sen jälkeen proviisorina Hämeenlinnassa, Joensuussa ja Vaasassa. Vuonna 1909 Jaatinen otti haltuunsa Raahen kanta-apteekin. Hän muutti 1916 Viipuriin saatuaan Suomen vanhimman, Viipurin I apteekin oikeudet. Vuonna 1932 Jaatinen valittiin Suomen apteekkariyhdistyksen puheenjohtajaksi. Jaatinen kuului myöskin Itä-Suomen apteekkariseuran johtokuntaan. Jaatinen julkaisi 1922 omistamansa Suomen vanhimman apteekin historian.
Hjalmar Jaatinen kuoli 53-vuotiaana Viipurin Diakonissalaitoksella syyskuussa 1929.
Made in Abyss

Made in Abyss () on Akihito Tsukushin käsikirjoittama ja piirtämä mangasarja. Mangan julkaisu alkoi vuonna 2012. Manga on sovitettu myös televisioon animesarjaksi, jonka on ohjannut Masayuki Kojima. Animen esittäminen alkoi vuonna 2017.
Tarina.
Sarja sijoittuu ”Syvyytenä” tunnetun luolaverkoston äärelle, joka on ainoa tutkimaton paikka maailmassa. Syvyyksissä on outoja olentoja, muinaisjäänteitä ja mysteereitä, joita ihmiset tutkivat. Orpotyttö nimeltä Rico asuu lähistöllä ja haaveilee luolatutkijaksi ryhtymistä kuten hänen äitinsä.
Aniane

Aniane on kunta Etelä-Ranskassa Hérault'n departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Héraultjoen varrella, noin 32 kilometriä Montpellier'n kaupungista länteen.
Historia.
Kaupunki on kehittynyt Anianen luostarin ympärille. Benediktiiniläisluostarin perusti Benedikt Anianelainen noin vuonna 780. Vuoden 793 nälänhädän aikana luostarin ympärille asettui joukko nälkää näkeviä ihmisiä, joita houkutteli munkkien hyväntekeväisyys sekä pyhän Benediktuksen ensimmäiset ihmeet. Hän myönsi myös viljelykelpoista maata talonpojille. 800-luvulla luostarin merkitys kasvoi nopeasti, ja luostaria laajennettiin tuhannen munkin majoittamiseksi.
1100- ja 1300-luvuilla kaupunkia ympäröivät muurit, jossa oli kolme pääporttia. 1300-luvun jälkipuoliskolla satavuotinen sota laajeni alueelle, jolloin Musta prinssi joukkoineen ryösti kaupunkeja ja tappoi asukkaita. 1500-luvulla kalvinismi valloitti Ranskaa. Vuodesta 1560 lähtien Ranskan uskonsodissa ryöstettiin uskonnollisia rakennuksia. Anianessa laaja kirjasto ja Saint-Sauveurin luostarikirkko tuhoutuivat hugenottien hyökkäyksessä. Kirkko rakennettiin lähes kokonaan uudelleen 1500-luvun lopulla ja 1600-luvun alussa.
Aaro Harjanne

Aaro Harjanne (21. syyskuuta 1874 Kuopion maalaiskunta – 25. kesäkuuta 1940 Riihimäki) oli suomalainen asessori ja apteekkari.
Harjanne tuli koulunkäyntinsä päätettyään vuonna 1898 farmasianoppilaaksi Turun V apteekkiin, jonka omisti apteekkari Ditzler. Hän palveli farmasianoppilaana lisäksi lyhyen aikaa Kangasniemen apteekissa ja suoritti joulukuussa 1901 farmasianopiskelijatutkinnon. Tämän jälkeen Harjanne palveli Helsingin X apteekissa. Hän muutti vuonna 1902 Pietariin ja oli siellä työssä kuuluisassa Friedlanderin apteekissa kahden vuoden ajan. Palattuaan Suomeen hän palveli Helsingin VII apteekissa. Harjanne opiskeli 1904–1905 Saksassa Marburgin yliopistossa kemiaa ja kasvitiedettä. Hän suoritti 1907 proviisoritutkinnon ja hoiti sitten kaksi vuotta Perkjärven haara-apteekkia. Vuonna 1909 Harjanne osti Viipurin II apteekin apteekkioikeudet jotka siirtyivät hänelle vuoden 1910 alusta lähtien. 
Harjanne oli 1915–1925 sihteerinä Itä-Suomen apteekkariseurassa, ja vuodesta 1925 alkaen hän oli seuran puheenjohtajana. Vuonna 1931 Harjanne valittiin Suomen apteekkariyhdistyksen kirjeenvaihtajajäseneksi. Harjanne oli mukana perustamassa Savo-Karjalan Osake-Pankkia ja toimi pankin hallintoneuvoston puheenjohtajana. Hän oli myös Osakeyhtiö Viipurin Rohdoskaupan toimitusjohtajana. Osakeyhtiö Viipurin Rohdoskauppa oli Itä-Suomen suurin rohdosainetukkukauppa ja sen yhteydessä toimi lääkevalmistamo. Harjanne kuului myös Viipurin Tupakka Oy:n perustajiin ja oli sen johtokunnan jäsen sekä Kirja-Aitan johtokunnan jäsen. Hän oli mukana Viipurilaisen Teollisuuden ja Liiikkeenharjoittajain seuran Pamauksen toiminnassa ja kuului seuran johtokuntaan. Hän oli mukana perustamassa Viipurin Taloudellista Korkeakouluseuraa, kuului sen hoitokuntaan ja oli hoitokunnan puheenjohtajana. Harjanne teki lahjoituksia muun muassa Suomen Apteekkariyhdistykselle, Jaakkiman Kristilliselle kansanopistolle ja Viipurin Taloudelliselle Korkeakouluseuralle. Hän omisti useita kiinteistöjä Viipurissa ja kuuluu useiden viipurilaisten kiinteistöyhtiöiden johtokuntiin. Harjanne sai vuonna 1932 asessorin arvonimen.
Talvisodan jälkeen lääkintöhallitus ehdotti että Harjanteen omistaman Viipurin II apteekin oikeudet siirrettäisiin Helsingin XXVI apteekin alueelle. 
Aaro Harjanne kuoli sydänkohtaukseen 65-vuotiaana Riihimäellä kesäkuussa 1940. Hänet on haudattu Riihimäen hautausmaalle.
Benedikt Anianelainen

Benedikt Anianelainen () (n. 750 – 11. helmikuuta 821) oli Anianen luostarin perustaja ja luostarilaitoksen uudistaja.
Benedikt Anianelainen oli oikealta nimeltään Witiza. Hän oli Karolingien aikakauden aristokraatti, Maguelonen kreivin poika. Hänet lähetettiin Aachenin hoviin, ja hän oli Karolingien ratsuväen upseeri ennen kuin päätti siirtyä luostarielämään.
Vuonna 778 hän rakensi mökin joen varrelle. Pieni ryhmä munkkeja tuli hänen luokseen asumaan benediktiiniläisen luostarisäännön alaisuudessa. Noin vuonna 780 hän perusti suuremman luostarin pienen matkan päähän joen alavirtaan. Luostarin ympärille alkoi kehittyä Anianen kaupunki. 800-luvulla luostarin merkitys kasvoi nopeasti siihen pisteeseen, että luostaria laajennettiin tuhannen munkin majoittamiseksi. Pyhä Benedikt perusti useita Anianesta riippuvaisia luostareita, kuten Celleneuven luostarin. Hän lähetti kaikkialle valtakuntaan munkkeja ja apotteja, jotka palauttivat luostarielämän kurinalaisuuden ottamalla käyttöön uudelleen benediktiiniläisen luostarisäännön.
Frankkien kuningas Ludvig Hurskas, Kaarle Suuren poika, kutsui Pyhän Benedictin Aachenin hoviin vuonna 815. Siellä hän perusti Kornelimünsteriin luostarin, josta tuli luostariuudistusta toteuttavien johtajien koulu. Hänelle oli uskottu vastuu kaikista Frankkien valtakunnan luostareista. Hän vaati, että luostareista tulee opinto- ja kulttuurikeskuksia vastauksena edeltäneiden vuosisatojen taantumaan, erityisesti pyhien tieteiden alalla. Anianen kirjastossa on runsaasti lukuisia teoksia, käsikirjoituksia ja arvoesineitä, joista tunnetuin on norsunluukantinen evankeliumikirja. Benedikt Anianelainen kuoli Kornelimünsterin luostarissa 11. helmikuuta 821.
Serhi Dantšenko

Serhi Volodymyrovytš Dantšenko (; 17. maaliskuuta 1937 Zaporižžja – 20. elokuuta 2001 Kiova) oli ukrainalainen teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.
Dantšenko valmistui Lvivin yliopiston geologian tiedekunnasta vuonna 1959 ja Kiovan teatteri-instituutista vuonna 1965. Häntä opetti Kiovan teatteri-instituutissa Leonid Olijnyk. Dantšenko johti Marija Zankovetska -teatteria Lvivissä vuosina 1970–1978 ja oli sitten pääohjaaja Kiovan Kansallisessa akateemisessa Ivan Franko -draamateatterissa. Hän opetti Kiovan teatteri-instituutissa vuodesta 1978 ja oli vuodesta 1996 professori. Hänestä tuli vuonna 1996 myös Ukrainan kansallisen taideakatemian jäsen.
Dantšenkolle myönnettiin Ševtšenkon palkinto vuonna 1978 ja Neuvostoliiton valtionpalkinto vuonna 1980. Hänestä tuli Ukrainan SNT:n kansantaiteilija vuonna 1977 ja Neuvostoliiton kansantaiteilija vuonna 1988. Dantšenko valittiin myös edustajaksi Ukrainan sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan korkeimpaan neuvostoon. Dantšenkon vanhemmat olivat näyttelijät Volodymyr Dantšenko ja Vira Polinska.
Vaasan Teknillinen Seura

Vaasan Teknillinen Seura eli VTS on Vaasassa ja sen lähialueilla toimiva tekniikan alan korkeakoulutettujen rekisteröity yhdistys. Yhdistyksellä on runsaat 300 jäsentä, ja se on Tekniikan Akateemiset TEKin yhteisöjäsen.
VTS perustettiin 17.5.1919 Vaasan Suomalaisella Klubilla nimellä Vaasan Teknikkojen Seura. Vuonna 1953 Seuran nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa. 
Seuran tarkoituksena on toimia diplomi-insinöörien, arkkitehtien, insinöörien tai muiden teknillisistä ratkaisuista vastaavien henkilöiden yhdyssiteenä ja tukea heidän pyrkimyksiään sekä edistää suomalaisen teknillisen kirjallisuuden, teknillisten tieteitten, tekniikan ja teollisuuden kehitystä.
VTS:n johtokunta hallinnoi myös Tehtaanjohtaja, diplomi-insinööri Reino Ignatiuksen stipendirahastoa, jonka tarkoituksena on edistää teknillistä ja teknillis-kaupallista koulutusta Vaasassa.
Seuran puheenjohtajan, Johanna Ahopellon, kirjoittama 768-sivuinen Vaasan Teknillinen Seura – sata vuotta hyvässä Seurassa -historiateos julkaistiin joulukuussa 2019. Vuodenvaihteessa 2024-2025 julkaistiin VTS105-historiikki.
Gideon Gyllenberg

David Gideon Gyllenberg (5. maaliskuuta 1867 Uusikaarlepyy – 19. syyskuuta 1934 Porvoo) oli suomalainen kirjankustannus- ja kirjakauppa-alalla toiminut myyntijohtaja. 
Gideon Gyllenberg suoritti kurssin Uudenkaarlepyyn seminaarissa ja toimi vuosina 1884–1891 libristinä Vaasassa. Hän siirtyi sitten Werner Söderström Oy:n palvelukseen ja oli aluksi pääkirjanpitäjänä ja sittemmin konttoripäällikkönä ja myyntiosaston johtajana. Gyllenberg oli WSOY:n palveluksessa kaikkiaan 43 vuotta. Gyllenberg otti myös osaa Suomen kirjakauppa- ja kustannusliikkeiden järjestötoimintaan. Hän oli Maalaiskirjakauppiaiden Liiton puheenjohtajana 1919–1932, Suomen Kustannusyhdistyksen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1932 lähtien, Kirjavälitys Oy:n johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1919 alkaen sekä Kirjakauppalehden vastaavana toimittajana 1919–1933. Uusimaa-lehden taloudenhoitajana Gyllenberg toimi 1895–1900, ja hän oli myös Kansallis-Osake-Pankin Porvoon-konttorin valvojana.
Gyllenberg oli Porvoon kaupunkilähetyksen puheenjohtajana 1906–1924, Porvoon kirkkovaltuuston ja kirkkoneuvoston jäsenenä, Porvoon NMKY:n puheenjohtajana ja Agricola-seuran johtokunnan jäsenenä. Hän oli lisäksi Werner Söderström Oy:n ja Porvoon yhteiskoulun johtokuntien jäsenenä. Gyllenberg kirjoitti kristillisistä asioista ja kirjakauppatoiminnan kehittämisestä kirkollisiin ja ammatillisiin lehtiin. Gyllenberg oli Suomen Keswick-komitean jäsen ja taloudenhoitaja, ja hänen harrastuksiinsa kuului kristillissosiaalinen työ kirkon sisä- ja ulkolähetyksen sekä Keswick-liikkeen puitteissa. Gyllenberg julkaisi vuonna 1923 yhdessä kirjakauppias A. W. Stenbergin kanssa teoksen "Suomen Kirjakauppiaita", jossa oli elämäkerrallisia tietoja Suomen entisistä ja silloisista kirjankustantajista, kirjakauppiaista ja libristeistä. Gyllenberg teki opintomatkoja 1908, 1909 ja 1918 Saksaan, Tanskaan ja Ruotsiin tutustuen kirjankustannus- ja kirjakauppaliikkeiden sekä näiden yhteisten välitystoimistojen toimintaan.
Gyllenberg kuoli sydänkohtaukseen työmatkallaan Porvoossa syyskuussa 1934.
Ichthyotitan

Ichthyotitan on myöhäisellä triaskaudella noin 208–201 miljoonaa vuotta sitten elänyt suurikokoinen kalaliskojen ("Ichthyosauria") suku. Sukuun on luokiteltu yksi laji, Ichthyotitan severnensis.
Luokittelu.
"Ichthyotitan" on luokiteltu ichthyosauruksien lahkoon ja todennäköisesti Shastasauridae-heimoon. Koska fossiilit ovat osittaisia, lajin luokittelusta ei ole täyttä varmuutta. "Ichthyotitan" on monotypinen suku, ja siihen kuuluu yksi tunnettu laji, "Ichthyotitan severnensis". Lajin luokitteli ensimmäisenä paleontologi Dean Lomaxin johtama tutkimusryhmä vuosina 2018 ja 2024, perustuen Somersetin rannikolta löydettyihin fossiileihin.
Nimi "Ichthyotitan" perustuu kreikan kielen sanoihin "ichthys" eli kala ja "titan" eli jättiläinen. Nimi "severnensis" viittaa Severnjokeen, jonka estuaari sijaitsee lähellä fossiilien löytöpaikkaa.
Löytöhistoria.
Ensimmäiset "Ichthyotitanin" fossiilit löysi fossiilien keräilijä Paul de la Salle Somersetin rannikolta Englannissa vuonna 2016. Paikalta löytyi osa suurta leukaluuta. De la Salle otti yhteyttä paleontologi Dean Lomaxiin, joka tunnisti fossiilin kuuluvan suurelle ichthyosaurukselle. Lomax tutki fossiilia yhdessä Bristol City Museum and Art Galleryn asiantuntijoiden kanssa. Löytö sai tutkijat uudelleenarvioimaan myös muita alueelta jo aikaisemmin löydettyjä fossiileja, joita oli alun perin luokiteltu esimerkiksi dinosaurusten jäänteiksi. Osa näistä fossiileista luokiteltiin nyt ichthyosauruksiksi. Vuonna 2023 löydettiin täydellisempi leukaluu, joka johti lajin ja suvun nimeämiseen.
Kuvaus.
"Ichthyotitanin" on arveltu olleen kooltaan valtava. Vuonna 2023 löydetty täydellisempi leukaluu oli 2 metriä pitkä. Sen perusteella eläimen pituuden on arvioitu olleen jopa noin 25 metriä. Tämä viittaisi siihen, että "Ichthyotitan" oli yksi suurimmista tunnetuista ichthyosauruksista ja kokonsa puolesta verrattavissa suuriin shastasaurideihin, kuten Shonisaurus ja Shastasaurus.
Leukaluissa oli myös ichthyosauruksille poikkeuksellisia luun kasvun piirteitä.
Aikakausi.
"Ichthyotitan" eli myöhäisellä triaskaudella noin 208–201 miljoonaa vuotta sitten. Fossiilit on löydetty Westbury Mudstone -muodostumasta, joka edustaa triaskauden ylimpiä kerrostumia. Tämä aikakausi sijoittuu aikaan vain hieman ennen triaskauden ja jurakauden välistä joukkosukupuuttoa.
On mahdollista, että "Ichthyotitan" hävisi triaskauden lopun joukkosukupuutossa, jonka jälkeen ichthyosaurukset eivät enää saavuttaneet yhtä suuria kokoja.
Joseph Poelaert

Joseph Poelaert (1816–1879) oli belgialainen arkkitehti. Hän suunnitteli aikakauden belgialaisen rakennustaiteen päätyön, Brysselin oikeuspalatsin (1866–1884). Ylävällä paikalla seisova massiivinen rakennus hallitsee ympäristöään. Sen pinta-ala on 26 000 m², yleishahmoltaan se on hypermonumentaalinen, ja se edustaa lähinnä neogrec- tai roomalais-myöhäisrenessanssia. Rakennusmassat asettuvat penkereittäin intialaisen pagodin tapaan. Sisustuksen arkkitehtonisesti merkittävimmät osat ovat porrashuone ja suuri odotushalli ("salle des pas perdus"), jonka kupoli kohoaa 97 metrin korkeuteen. Rakennuskustannukset olivat lähes 50 miljoonaa frangia. Muita Poelaertin töitä Brysselissä ovat Congreskolom, De la Monnaie -teatteri ja Katariinankirkko.
Velttonilkka

Velttonilkka ("Melanostigma atlanticum") on kivinilkkoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvissä vesissä Atlantilla.
Koko ja ulkonäkö.
Velttonilkka voi kasvaa 7–16 cm pitkäksi. Laji on hyvin pitkänomainen, suomuton ja hyytelömäinen. Pää ja pyrstönkärki ovat tumman violetinharmaat, lähes mustat ja muuten kala on läpikuultava. Velttonilkan selkä- ja peräevät ovat pitkät ja yhtyneet pyrstöevään. Rintaevät ovat pienet ja vatsaeviä ei ole. Lajin silmät ovat suuret.
Levinneisyys ja elintavat.
Velttonilkkaa tavataan Grönlannista Mauritaniaan, Välimerestä, Kanariansaarten läheisyydestä ja New Brunswickista Virginiaan. Kala elää lähellä pohjaa 400–1 800 metrin syvyydessä. Sen ravintoa ovat huokoseläimet ja pienet äyriäiset kuten hankajalkaiset. Velttonilkka kutee heinä-syyskuussa parvina ja kaivautuu kutemaan pehmeään pohjaan.
Semantic Scholar

Semantic Scholar on tieteellisten artikkelien hakupalvelu, joka on perustettu vuonna 2015. Palvelun rahoittajiin kuului muun muassa Paul Allen. Palvelu perustuu tekoälyn käyttöön. Palvelussa oli aluksi artikkeleita tietojenkäsittelytieteestä, geotieteistä ja neurotieteestä. Vuonna 2017 palveluun lisättiin lääketieteen artikkeleita.
Manuel Antonio Sanclemente

Manuel Antonio Sanclemente (19. syyskuuta 1814-12. maaliskuuta 1902) oli kolumbialainen lakimies, sotilas, kouluttaja ja poliitikko, joka toimi Kolumbian presidenttinä vuosina 1898–1900.
José Manuel Marroquín

José Manuel Marroquín Ricaurte (6. elokuuta 1827 – 19. syyskuuta 1908) oli kolumbialainen kirjailija, humanisti, valtiomies, toimittaja ja poliitikko. Hän toimi Kolumbian varapresidenttinä 1898–1900 ja myöhemmin Kolumbian presidenttinä 1900–1904.
Lykkjan kappeli

Lykkjan kappeli () on Hemsedalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1961.
Herøyn kirkko (Nordland)

Herøyn kirkko () on Herøyn kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Herøyn kirkko (Møre ja Romsdal)

Herøyn kirkko () on Herøyn kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 2002.
Herøyn kirkko

Herøyn kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Indre Herøyn kirkko

Indre Herøyn kirkko () on Herøyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1916.
Jasir Osman

Jasir Onni Osman on suomalainen näyttelijä, joka on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2024. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa Jasper Jääskeläisen roolistaan sarjassa Kotka 10.
Kansallisteatterilla ja Taideyliopistolla esitettynä opinnäytetyönään Osman teki yhdessä Daniel Virtasen kanssa fyysisen ja vain vähän puhuttua kieltä sisältävän "The Shi­ners" -esityksen, jonka esitykset olivat toukokuussa 2024. Hän on opiskellut näyttelijäntyötä myös Laajasalon opistossa vuosina 2016-2017.
Osman on myös TikTokissa käyttäjänimellään "Risanaamio", jossa hänellä on yli 115 tuhatta seuraajaa. Samalla nimellä hän on julkaissut myös omaa musiikkiaan. Debyyttisingle "Pöksyt" julkaistiin toukokuussa 2022 sekä toinen nimeltään "Droppaa" saman vuoden joulukuussa.
Dolmin kirkko

Dolmin kirkko () on Hitran kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
PeerTube

PeerTube on avoimen lähdekoodin nettivideo-palvelinohjelmisto. Se noudattaa ActivityPub-protokollaa. Sitä kehittää ranskalainen Framasoft.
Kuka tahansa voi isännöidä PeerTube-instanssia omalla palvelimellaan. Kukin instanssi voi kommunikoida toisten ActivityPub-protokollaa tukevien instanssissa kanssa Fediversumissa hieman samaan tapaan kuin sähköpostit toimivat.
Peertube toimii vertaisverkkomaisesti. Videon katselija lähettää kysynnän mukaan katsomaansa edelleen. Toiminto käyttää WebRTC:tä.
Sandstadin kirkko

Sandstadin kirkko () on Hitran kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1888.
Ševtšenkon piiri (Lviv)

Ševtšenkon piiri () on yksi Ukrainan Lvivin kaupungin kuudesta hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Se kattaa Lvivin kaupungin pohjoisosan. Kaupunkipiirin pinta-ala on noin 45 neliökilometriä, ja väkiluku 178 826 asukasta (2024). Piiri on muodostunut yhdistelmästä Lvivin vanhimpiin kuuluvista alueista (Pidzamtše ()), kaupunkiin liitetyistä kylistä ja uudemmasta rakennuskannasta.
Kaupunkipiirin naapureina ovat kaakossa Lytšakivin piiri , etelässä Halytšin piiri ja lounaassa Rautatien piiri. Lännessä ja pohjoisessa naapurina on Lvivin kaupunkihromadan (Lvivin kaupungin) ulkopuoliseen Lvivin piiriin tai Javorivin piirin kuuluvia alueita.
Piirin alueella sijaitsee muun muassa:
Sandve

Sandve on taajama Karmøyn kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 326 vuonna 2023.
Sirevåg

Sirevåg on taajama Hån kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 735 vuonna 2023.
Olsfors

Olsfors on taajama Bollebygdin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 614 asukasta vuonna 2021. Tekstiiliteollisuus on perinteisesti ollut tärkeä elinkeino.
Töllsjö

Töllsjö on taajama Bollebygdin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 409 asukasta vuonna 2016.
Miles M.20

Miles M.20 oli toisen maailmansodan aikainen brittiläinen hävittäjälentokoneen prototyyppi, jonka Miles Aircraft kehitti vuonna 1940. Se suunniteltiin yksinkertaiseksi ja nopeasti rakennettavaksi "hätätilahävittäjäksi" korvaamaan Britannian kuninkaallisten ilmavoimien Spitfire- ja Hurricane-hävittäjiä, mikäli niiden tuotanto häiriintyisi Saksan pommitusten seurauksena. Koska Saksan pommitusoperaatiot keskittyivät kaupunkeihin, ja hävittäjätuotanto hajautettiin, Luftwaffen pommitukset eivät vakavasti häirinneet tehtaiden tuotantoa. Tarpeettomaksi osoittautuneen M.20:nen suunnittelua ei jatkettu kahta prototyyppiä pidemmälle.
Suunnittelu ja kehitys.
Toisen maailmansodan puhjettua Miles Aircraft aloitti yksimoottorisen hävittäjän suunnittelun. Koneen puinen mallikappale, M20/1, esiteltiin ilmailuministeri Sir Kingsley Woodille, mutta se ei johtanut tilaukseen.
Taistelun Britanniasta alettua heinäkuussa 1940 Kuninkaalliset ilmavoimia uhkasi mahdollinen hävittäjäpula. Siihen varautumiseksi ilmaministeriö antoi Milesille tehtäväksi suunnitella spesifikaatio F.19/40 mukainen vähintään 563 km/h (350 mph) nopeuteen ja 9 754 metrin (32,000 ft.) lakikorkeuteen pystyvä, yksinkertainen ja nopeasti ei-strategisista materiaaleista rakennettava hävittäjä. 65 päivää myöhemmin Miles M.20/2:n ensimmäinen prototyyppi lensi ensilentonsa.
Tuotantoajan lyhentämiseksi M.20:ssa käytettiin täysin puista rakennetta ja se hyödynsi monia aiemman Miles Master -koulutuskoneen osia. Siinä ei ollut hydraulisia järjestelmiä, ja sen laskuteline oli kiinteä ja katteilla varustettu. Kiinteän laskutelineen ansiosta siivissä oli tilaa kahdelletoista .303 Browning -konekiväärille ja 5 000 patruunalle, sekä 700 litran polttoainemäärälle. Nämä olivat kaksinkertaiset määrät Hurricaneen ja Spitfireen verrattuna. Koneessa oli yhtenä ensimmäisistä hävittäjistä kuplakuomu, joka antoi lentäjälle 360 asteen näkyvyyden.
Olemassa olevien komponenttien hyväksikäytön mukaisesti koneen moottorina käytettiin Rolls-Royce Merlin XX -moottoria, joka antoi koneelle Hurricanen ja Spitfiren välille sijoittuvan suorituskyvyn.
Gianluca Busio

Gianluca Cristiano Busio (s. 28. toukokuuta 2002 Greensboro, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Veneziaa. Hän on pelannut Yhdysvaltain A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Busio pelasi kotimaassaan MLS:ssä Sporting Kansas Cityn joukkueessa. Hän siirtyi elokuussa 2021 italialaisseura Veneziaan. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Serie A:ssa 29 ottelua ja teki maaalin lokakuussa Cagliaria vastaan. Kahtena seuraavana kautena Busio pelasi Veneziassa Serie B:ssä ja nousi joukkueen mukana takaisin Serie A:han kaudeksi 2024–2025.
Busio pelasi useissa Yhdysvaltain nuorisomaajoukkueissa. Hän aloitti A-maajoukkueuransa heinä-elokuussa 2021 CONCACAF Gold Cupissa, jossa hän pelasi kuusi ottelua ja voitti mestaruuden. Vuoden 2023 CONCACAF Gold Cupissa hän pelasi neljä ottelua Yhdysvaltojen yltäessä välieriin ja teki maalin alkulohko-ottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan. Busio on pelannut elokuun 2024 loppuun mennessä 13 A-maaottelua, joissa hän on ollut yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa ja tehnyt yhden maalin.
Canutus Hahn

Canutus Hahn (13. marraskuuta 1633 Uråsa – 29. joulukuuta 1687 Karlskrona) oli ruotsalainen teologi ja Lundin yliopiston logiikan ja metafysiikan professori. Hän toimi Lundin piispana vuosina 1680–1687, minkä jälkeen hänen oli tarkoitus siirtyä piispaksi Växjön hiippakuntaan, mutta hän kuoli ennen vihkimistään. Hahn oli puhdasoppisen luterilaisuuden puolustaja, kuninkaallisen yksinvallan kannattaja ja Skånen ruotsalaistamisen edistäjä.
Frigidarium

Frigidarium oli roomalaisen kylpylän kylmä () huone. Frigidariumin tärkein osa oli pienehkö kylmäallas, johon kuljetettiin vettä akveduktijärjestelmän avulla. Tämä järjestely piti huolen siitä, että huone pysyi kylmänä kuuminakin päivinä. Suuremmissa kylpylöissä olevissa frigidariumeissa ei ollut yleensä kattoa ja niissä olevat altaat saattoivat olla hyvinkin isoja.
Syke (17. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan seitsemännentoista tuotantokauden julkaiseminen alkoi Nelonen Median maksullisessa suoratoistopalvelussa Ruutu+:ssa 13. kesäkuuta 2024.
Nicolas Jackson

Nicolas Jackson (s. 20. kesäkuuta 2001 Banjul, Gambia) on gambialaissyntyinen senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 187-senttimetrinen. Hän edustaa kaudella 2025–2026 Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä lainasopimuksella Englannin Valioliigan Chelseasta. Hän on pelannut Senegalin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Seurajoukkueura.
Jackson siirtyi kotimaastaan espanjalaisseura Villarrealiin syksyllä 2019. Hän pelasi kaudella 2020–2021 lainalla Segunda Divisiónissa Mirandésin joukkueessa. Kahtena seuraavana kautena hän pelasi Primera Divisiónissa yhteensä 35 ottelua ja teki jälkimmäisellä kaudella 12 maalia. Kauden 2022–2023 Konferenssiliigassa hän pelasi kahdeksan ottelua ja teki yhden maalin.
Jackson siirtyi kesällä 2023 englantilaisseura Chelseaan 37 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Valioliigassa 35 ottelua, joissa hän teki 14 maalia. FA Cupissa hän teki kaksi maalia ja liigacupissa yhden. Syyskuussa 2024 Jackson allekirjoitti Chelsean kanssa vuoteen 2033 ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudella 2024–2025 hän teki 30 valioliigaottelussa 10 maalia. Chelsean voittamassa Konferenssiliigassa hän teki kolmessa ottelussa kolme maalia. Konferenssiliigan loppuottelussa Real Betisiä vastaan Jackson teki Chelsean 2–1-voittomaalin. Ottelu päättyi lopulta Chelsean voittoon lukemin 4–1. Hän pelasi seurajoukkueiden MM-kilpailuissa kolmessa ottelussa Chelsean tiellä mestaruuteen. 
Maajoukkueura.
Jackson pelasi ensimmäisen maaottelunsa Senegalin A-maajoukkueessa MM-kilpailuissa 2022, kun hän tuli vaihdosta kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan. Hän pelasi neljä ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa tammikuussa 2024. Hän on pelannut toukokuun puoliväliin 2025 mennessä 18 maaottelua. Hän teki maalin lokakuussa 2024 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Malawia vastaan.
Yksityiselämä.
Jacksonin isä on gambialainen ja äiti senegalilainen. Hän syntyi Gambiassa, mutta muutti Senegaliin 12-vuotiaana.
Emma Helle

Emma Helle (s. 1979 Tukholma) on Helsingissä asuva ja työskentelevä kuvataiteilija, jonka tuotanto keskittyy muodoiltaan runsaisiin puu- ja keramiikkaveistoksiin. 
Taiteellinen työskentely.
Helteen teokset ovat usein ihmishahmoja kuvaavia rönsyileviä, kurvikkaita ja ornamentaalisia veistoksia. Niiden lähtökohtana on taiteilijan kiinnostus kuvien vaellushistoriaan; hän työstää teoksissaan erilaisia myyttejä sekä länsimaisen taiteen historian kuvastoa ja haastaa ajattelemaan uusin tavoin taiteen totunnaisia kertomuksia. Helteen teokset ammentavat aiheita uskonnollisesta ja sekulaarista taiteesta ja tekevät näkyviksi taiteen historiassa sivuutettuja hahmoja. Helle haastaa erilaisia kehoja kuvaavilla veistoksillaan normeja ja raivaa tilaa moninaisuudelle. Veistosten ilme syntyy rosoisesta savesta, jota peittävät eri väriset lasitteet. Puun ja hiekkapitoisen saven lisäksi Helle on käyttää teoksissaan myös muita materiaaleja, kuten höyheniä.
Helle on valmistunut kuvataiteen maisteriksi (KuM) Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta vuonna 2007. Hän on pitänyt vuodesta 2009 alkaen yksityisnäyttelyitä Suomessa ja Ruotsissa vuodesta ja on jo yli kahdenkymmenen vuoden ajan osallistunut erilaisiin ryhmänäyttelyihin, mm. Bostonin taidemuseossa sekä Tukholmassa Ruotsin kansallismuseossa.
Syke (18. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan "Syke"-draamasarjan kahdeksannentoista tuotantokauden julkaiseminen alkoi Nelonen Median maksullisessa suoratoistopalvelussa Ruutu+:ssa 26. syyskuuta 2024.
Nils Erik Bæhrendtz

Nils Erik Bæhrendtz (1916 – 14. helmikuuta 2002) oli ruotsalainen kirjallisuushistorian dosentti sekä radio- ja televisiopersoona. Hänet muistetaan parhaiten visailuohjelma "10 000-kronorsfråganin" juontajana. Vuosina 1969–1982 hän johti Skansenia.
Verónica Alcocer

Verónica del Socorro Alcocer García (s. 26. toukokuuta 1976 Sincelejo, Sucre, Kolumbia) on poliitikko ja Kolumbian ensimmäinen nainen presidentti Gustavo Petro pouliso.
Baptismi Bulgariassa

Bulgarian baptismi on bulgarialainen vapaakirkollinen liike. Baptistisena kirkkokuntana Bulgariassa toimii Bulgarian baptistiliitto, johon kuuluu 103 seurakuntaa ja noin 2 400 jäsentä.
Historia.
Baptismi saapui Bulgariaan Venäjän saksalaisten siirtolaisten toimiessa uranuurtajina. Asian puolesta vaikuttivat varhain myös Britannian ja ulkomaan raamattuseuran kolportöörit. Ensimmäiset seurakunnat muodostettiin vuonna 1880 ja vuonna 1894 toiminta alkoi maan pääkaupungissa, Sofiassa.
Sofian baptistisesta toiminnasta vastasi eräs amerikkalainen saarnaaja. Amerikkalaisten varoja käytettiin myös kappelin rakentamista varten.
Lanternlight

Lanternlight on Nightwish-yhtyeen neljäs single albumilta "Yesterwynde". Se julkaistiin 20. syyskuuta 2024, samana päivänä albumin kanssa. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Stobe Harju. Tuomas Holopaisen mukaan "Lanternlight" oli ensimmäinen kappale, jonka hän kirjoitti albumille, ja että hänen mielestään se oli "luonnollinen lopetus Yestewynden matkalle".
F1 24

F1 24 on Codemastersin kehittämä ajopeli, joka perustuu Formula 1 -kauteen 2024. Peli julkaistiin PlayStation 4-, Xbox One- ja Microsoft Windows -alustoille 31. toukokuuta 2024. Peli sisältää kaikki kauden 2024 tallit, kuljettajat ja radat.
F1 Manager 2022

F1 Manager 2022 on Frontier Developmentsin kehittämä ajopeli, joka perustuu Formula 1 -kauteen 2022. Peli julkaistiin PlayStation 4-, Xbox One- ja Microsoft Windows -alustoille 30. elokuuta 2022. Peli sisältää kaikki kauden 2022 tallit, kuljettajat ja radat.
F1 Manager 2023

F1 Manager 2023 on Frontier Developmentsin kehittämä ajopeli, joka perustuu Formula 1 -kauteen 2023. Peli julkaistiin PlayStation 4-, Xbox One- ja Microsoft Windows -alustoille 31. heinäkuuta 2023. Peli sisältää kaikki kauden 2023 tallit, kuljettajat ja radat.
F1 Manager 2024

F1 Manager 2024 on Frontier Developmentsin kehittämä ajopeli, joka perustuu Formula 1 -kauteen 2024. Peli julkaistiin PlayStation 4-, Xbox One- ja Microsoft Windows -alustoille 23. heinäkuuta 2024. Peli sisältää kaikki kauden 2024 tallit, kuljettajat ja radat.
Schwarzenegg

Schwarzenegg on kylä Sveitsissä Bernin kantonissa Thunin hallintoalueella. Kylä on jaettu Unterlangeggin ja Oberlangeneggin kuntien kesken.
Kollam Junction

Kollam Junction () on päärautatieasema Kollamin kaupungissa Keralan osavaltiossa Intiassa. Asemalta liikennöidään junayhteyksiä Chennaihin, Visakhapatnamiin, ja Tirupatiin. Kaikilla 163 kautta kulkevalla junalla on pysähdys Kollam Junctionin rautatieasemalla. Se on myös eteläistä Keralaa palvelevan MEMU-paikallisjunajärjestelmän solmukohta.
Pandikona

Pandikona on intialainen koirarotu. Se ei ole FCI:n hyväksymä.
Ulkonäkö.
Pandikona on keskikokoinen, sileäkarvainen ja vankkarakenteinen. Korvat ovat pystyt, ns. "lepakonkorvat"; usein ne typistetään. Väritys voi olla valkoinen, kerma, fawn, brindle, musta tai mustavalkoinen; näistä brindle on kaikkein harvinaisin. Säkäkorkeus vaihtelee 50-66 cm välillä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on omistajalleen uskollinen ja tulee hyvin toimeen lasten kanssa.
Alkuperä.
Pandikonan alkuperä johtaa Vijayanagaran valtakunnan aikoihin 1300-1400-luvuille, jolloin tunnettiin myös Pandikonan kylä. Alueen aristokraatit käyttivät sitä villisian metsästykseen. Talikotan taistelun jälkeen vuonna 1561 rotu alkoi harvinaistua. Vuonna 2002 Ethnic India Canine Society vieraili paikallisessa kylässä ja otti mukaansa kuusi pandikonaa jatkojalostusta varten. 
Rotua on käytetty metsästykseen ja vartiointiin.
Etymologia.
"Pandi" tarkoittaa sikaa telugun kielellä.
Angklung

Angklung on indonesialainen lyömäsoitin, joka koostuu kehikkoon asetetuista bambuputkeista ja jota soitetaan heiluttamalla. Jokainen angklung tuottaa vain yhden nuotin tai soinnun, joten melodioiden esittämiseen vaaditaan monia soittajia. Angklung luokitellaan helistimiin. Angklungilla on perinteisesti soitettu musiikkia pentatonisella asteikolla, mutta vuonna 1938 Daeng Soetigna otti käyttöön diatonista asteikkoa hyödyntävän angklungin, josta käytetään nimitystä angklung padaeng. Angklung hyväksyttiin UNESCO:n Ihmiskunnan aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon vuonna 2010.
Angklung omaksuttiin käyttöön myös Thaimaassa prinssi Bhanurangsi Savangwongsen tutustuttua siihen Jaavalla vuonna 1907 ja hankittua Thaimaahan soitinmalliston vuonna 1908. Singaporessa angklung saavutti suosiota indonesialaisen musiikkipedagogi Pak Kasurin esitellessä sitä maassa osana maiden välistä kulttuurivaihtoa 1950–1960-lukujen vaihteessa. 
Suurin angklungkokoonpano koostui 15 110:sta esiintyjästä. Ennätys tehtiin 5. elokuuta 2023 Jakartan Gelora Bung Karno -stadionilla. Esitys kesti seitsemän minuuttia ja siinä esitettiin peräkkäin kappaleet “Berkibarlah Benderaku” ja “Wind of Change”.
Manilal Nag

Manilal Nag (; s. 1939 Bankuran piirikunta, Länsi-Bengali) on intialainen sitaristi.
Nag syntyi perinteiseen muusikkosukuun ja soitti sitaria jo 5-vuotiaana isänsä Gokul Nagin opettamana. Hän teki ensiesiintymisensä Yleisintialaisessa musiikkikonferenssissa vuonna 1953 tablansoittaja Samta Prasadin säestämänä. Myöhemmin Nag nousi yhdeksi Intian suosituimmista konserttiesiintyjistä. Hän on esiintynyt myös muun muassa Isossa-Britanniassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Italiassa, Ranskassa, Itävallassa, Sveitsissä, Saksassa, Australiassa, Japanissa, Fidžillä ja Nepalissa.
Nag sai Sangeet Natak Akademin palkinnon vuonna 2001. Vuonna 2020 hän sai ensimmäisenä Bishnupur gharanan (koulukunnan) edustajana Padma Shrin. Nag on opettanut muun muassa ITC Sangeet Research Academyssa. Hänen tyttärensä on sitaristi Mita Nag.
Príncipenrastas

Príncipenrastas ("Turdus xanthorhynchus") on äärimmäisen uhanalainen lintulaji, jota tavataan vain Príncipen saarella, joka kuuluu São Tomé ja Príncipen saarivaltioon Afrikan länsirannikolla. Laji löydettiin vuonna 1901, mutta 1920-luvun jälkeen sitä ei nähty yli 70 vuoteen, kunnes vuonna 1997 löydettiin uusia yksilöitä saaren eteläosien luonnontilaisesta metsästä.
Príncipenrastas on 24 cm pitkä. Väriltään se on selkäpuolelta tasaisen oliivinruskea päästä silmän alapuolelta pyrstöön. Pää on hieman tummempi, ja rinta ja vatsa ovat vaalean läikikkäät. Leuan ja kurkun alueella erottuvat tummanruskea ja vaalea raita. Nokka on iso ja kirkkaan keltainen, jalat himmeän keltaiset. Iris on sinivalkoinen, ja silmää ympäröi kapea keltainen rengas. Silmän ja sen ympäristön väritys on tärkein tuntomerkki, jolla lajin voi erottaa sãotoménrastaasta. 
Vuonna 2007 populaation kooksi määritettiin 347 yksilöä. Tätä pidetään nykyisin yliarviona, ja jäljellä on luultavimmin alle 250 täysikasvuista yksilöä. Niitä uhkaavat saarelle tuodut nisäkkäät, metsästys ja elinympäristön häviäminen.
Annika Dahlsten

Annika Dahlsten (s. 1975 Vaasa) on Turussa asuva ja työskentelevä kuvataiteilija, jonka tuotantoon kuuluu taidegrafiikkaa, valokuvaa, installaatioita ja liikkuvaa kuvaa. 
Taiteellinen työskentely.
Keskeinen kiinnostuksen kohde Dahlstenin teoksissa on erilaisten rajatilojen käsittely. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös kantaaottavia teoksia. Dahlstenin teokset ovat usein kerronnallisia, ja hän saattaa työstää niissä samaa aihepiiriä myös eri menetelmin. Esimerkiksi vanitas-aihe toistuu niin grafiikan, valokuvan kuin animaationkin keinoin toteutetuissa teoksissa. Taidegrafiikan menetelmänä Dahlsten hyödyntää useimmiten kivilitografiaa. 
Yhdessä kuvataiteilijapuolisonsa Markku Laakson kanssa Dahlsten on tehnyt dokumentoituja performansseja, valokuvaa ja videota. Työpari käsittelee yhteisissä teoksissaan Laakson saamelaisten esivanhempien historiaa. Dahlsten on työskennellyt myös valokuvaaja Milla Eräsaaren kanssa Tres Blondes -ryhmänä. Dahlsten on lisäksi kuratoinut näyttelyitä ja toimi vuosina 2018–2021 Varsinais-Suomessa taiteen ja muiden alojen välistä yhteistyötä edistävänä taiteen välittäjätoiminnan läänintaiteilijana.
Dahlsten on toteuttanut myös Turun keskustassa sijaitsevan Vaisteen talon ulkoseiniin Kiinteistö Oy Vaisten tilaustyönä "Lähde-"teoksen (2016). Digitaalisen lasipainotekniikan ja valo-ohjelmoinnin avulla toteutettuun teokseen kuuluu 48 valaistua värillistä lasielementtiä ikkunoiden alla sekä suurikokoinen pystysyyntainen lasielementti rakennuksen seinällä.
Animaatioelokuva.
Turun taideakatemian animaatiolinjalta valmistuneen Dahlstenin ensimmäinen lyhytelokuva oli piirrosanimaatio "All Evil is Woman" (2008), joka perustui kuvataiteilija Elin Danielson-Gambogin maalaukseen "Päättynyt aamiainen" (1890). Dahlsten on tehnyt animaatioelokuvia lisäksi stop motion- ja nukkeanimaation menetelmin. Nukkeanimaatio "Päästä päähän" (2013) on voimauttava tarina linnunpelättimestä. "Lintukoto" (2013) kuvaa korpin surrealistista elinpiiriä. Melankolinen nukkeanimaatio"Yöperhonen" (2015) ammentaa maalaustaiteen historian vanitas-aiheista. Dahlsten on myös edistänyt riippumattoman animaatioelokuvan asiaa Varsinais-Suomessa vuonna 2005 perustetun Anikistit-yhdistyksen puheenjohtajana sekä TAFF-festivaalin (Turku Animated Film Festival) festivaalijohtajana.
Opinnot.
Dahlsten on opiskellut vuosina 1994–1998 Turun piirustuskoulussa ja myöhemmin Turun Taideakatemiassa, josta hän valmistui vuonna 2003 kuvataiteilijaksi (BA) ja vuonna 2016 animaatio-ohjaajaksi (BA). Hän on opiskellut vaihto-opiskelijana Belgiassa Antwerpenin taideakatemiassa (Koninklijke Academie voor Schone Kunsten). Dahlsten on lisäksi suorittanut humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 2008 pääaineena Kotimainen kirjallisuus.
Hilma Szinnyei

Hilma Szinnyei, o.s. "Rosendahl" (24. syyskuuta 1859 Tampere – 15. syyskuuta 1939 Budapest, Unkari) oli suomalainen teatterinäyttelijä.
Tampereella ruotsinkieliseen perheeseen syntynyt Hilma Rosendahl kävi ruotsalaisen koulun mutta opetteli suomea 18-vuotiaana. Hän liittyi koulunkäynnin päätyttyä vuonna 1876 näyttelijäksi Kaarlo Bergbomin Suomalaiseen Teatteriin. Vuonna 1880 hän meni naimisiin Suomessa tutkimusmatkoilla olleen unkarilaisen professorin József Szinnyein (1857–1943) kanssa ja erosi seuraavana vuonna teatterin palveluksesta ja muutti Unkariin. József Szinnyei toimi Budapestin yliopiston suomenkielen professorina ja myöhemmin Unkarin tiedeakatemian ylikirjastonhoitajana. Hilma Szinnyei toimi Budapestissa asuessaan miehensä kanssa monin tavoin Suomen hyväksi. Kun sortovuosien aikana puuhattiin niin sanottua eurooppalaista adressia, Hilma Szinnyei keräsi siihen huomattavimpien unkarilaisten henkilöiden nimet. Vuosikymmenien aikana monet Unkarissa käyneet suomalaiset vierailivat myös József ja Hilma Szinnyein luona.
Olli-Pekka Holopainen

Olli-Pekka Holopainen (s. 1992 Hollola) on suomalainen raviohjastaja. Ohjastamisen hän aloitti vuonna 2015. Olli-Pekka on raviohjastaja Esa Holopaisen poika ja Jokimaan raviradan toimitusjohtaja Ville Holopaisen veli.
Baptismi Ranskassa

Ranskan baptismi on ranskalainen vapaakirkollinen liike. Baptistisena kirkkokuntana Ranskassa toimii Ranskan evankelinen baptistiliitto, johon kuuluu 115 seurakuntaa ja noin 6 400 jäsentä.
Historia.
Baptismi on romaanisissa ja katolissa maissa toiminut muiden vapaaseurakuntaliikkeiden tavoin haastavassa toimintaympäristössä. Merkittävä vaikutus Ranskassa on ollut kuitenkin Robert Haldanella, jonka toiminta ulottui Ranskan kastemielisiin piireihin.
1820- ja 1830-luvuilla sveitsiläiset ja amerikkalaiset lähetyssaarnaajat toimittivat kasteita Ranskassa. Vasta tasavallan ja uskonnonvapauden syntymisen jälkeen 1871 liike saavutti mainittavampaa menestystä. Monet varhaisista baptisteista joutuivat vainojen uhriksi ja saivat vankeusrangaistuksia sekä sakkoja.
1800-luvun loppuun menessä seurakuntia muodostettiin suurimpiin kaupunkeihin kuten Pariisiin, Lyoniin ja Marseilleen. Baptisteihin kuuului tähän mennessä 45 seurakuntaa ja noin 2 000 jäsentä. Liikkeen edistymistä haittasivat kuitenkin teologiset ja henkilökohtaiset ristiriidat.
Ensimmäisen maailmansodan aikana suuri osa Pohjois-Ranskan kirkoista ja seurakuntien omaisuudesta hävitettiin. Toinen maailmansota ja miehitys vaikutti liikkeeseen lamauttavasti. Toisen maailmansodan jälkeen ranskalaiset seurakunnat ovat toimineet yhteistyössä belgialaisten ja ranskankielisten sveitsiläisten kanssa. Ranskan baptismi on ollut hajautuneena kolmeen ryhmään ja ranskalaiset ovat saaneet suuresti avustusta Yhdysvalloista.