Alaskan klee kai

Alaskan klee kai on Alaskassa kehitetty pienikokoinen koirarotu. Ensimmäinen alaskan klee kai on tuotu Suomeen Englannista vuonna 2009. Sittemmin klee kaita on tuotu USA:sta ja Tanskasta. Suomessa on tällä hetkellä noin 60 alaskan klee kaita joista kuitenkin vain 4 on rekisteröity UKC:hen. Alaskan klee kai -yhdistys ylläpitää UKC rekisteröityjen koirien sukutauluja ja muita koirakohtaisia terveystietoja.
Rodulla on Suomessa oma yhdistys Alaskan Klee Kai Finland ry.
Ulkonäkö.
Vaatimuksien mukainen alaskan klee kai näyttää pieneltä siperianhuskylta. Vaikka rotujen tulisi muistuttaa pitkälti toisiaan, niillä on fyysisiä eroavaisuuksia: alaskan klee kailla on lyhyempi kuono, suuremmat korvat ja korkeammalle asettunut häntä, jotka erottavat sen selvästi siperianhuskysta. Rodulla on siperianhuskyn ja alaskanmalamuutin tapaan valkoinen "kasvomaski". Silmät voivat olla joko ruskeat (sävyiltään vaalean-, tumman-, puna- tai kullanruskeat), siniset, vihreät, keskenään eriväriset (heterokromia) tai sekaväriset (samassa silmässä kahta eri väriä). 
Värityksiä on kolme:
Alaskan klee kailla on kolme eri kokomuunnosta:
Koon poikkeaman virheet on luokiteltu perustuen poikkeaman vakavuuteen: 
Paino vaihtelee 2,7-12 kg välillä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Alaskan klee kai on energinen, eloisa, utelias, ylpeä, intuitiivinen, tarkkaavainen, sitkeä, ketterä ja nopea. Lisäksi se on älykäs ja aktiivinen koira. Vaikka se on omaa perhettään kohtaan erittäin ystävällinen, vieraisiin se suhtautuu pidättyväisesti. Sosiaalistaminen onkin sen vuoksi tärkeää, jotta se oppii sietämään vieraita. Se on erittäin ketterä kiipeilemään, joten se voi päästä helposti karkuun kotipihastaan. Kenneleissä yhdessä pidetyt klee kait ulvovat usein ryhmässä varhain aamulla ja myöhään yöllä.
Alaskan klee kait ovat kohtuullisen aktiivisia ja niillä on korkea saalisvietti. Tämä tarkoittaa että vaikka niitä käsitellään hyvin ja ne kasvatetaan pienempien eläinten, kuten kanien, hamstereiden, kissojen taikka lintujen, kanssa ne saattavat silti yrittää hyökätä niiden kimppuun. Ne ovat mahtavia perhekoiria, jos ne totutetaan lasten kanssa olemiseen. Koska ne ovat älykkäitä ja niillä on suuri miellyttämisenhalu, ne menestyvät hyvin tottelevaisuuskoulutuksessa. Toinen sopiva laji on agility, joka auttaa energian purkamisessa.
Alaskan klee kai pyydystää ja tappaa miellellään hiiriä, kaniineja, oravia, hyönteisiä ja jopa käärmeitä.
Alkuperä.
Linda Spurlin aloitti rodun kehittämisen Alaskassa Wasillan kaupungissa 1970-luvun alussa. Jalostuksessa käytettiin siperianhuskyä, alaskanmalamuuttia, schipperkeä ja amerikaneskimokoiraa. Kaksi viimeistä valittiin jotta koko saataisiin sopivan pieneksi. Vasta vuonna 1988 Spurlin oli riittävän tyytyväinen jalostamaansa kantaan antaakseen yksilöitä myös muiden kasvattajien käyttöön.
"The Klee Kai National Kennel Club" perustettiin vuonna 1995, jolloin julkaistiin myös ensimmäinen rotumääritelmä, ja United Kennel Club tunnusti rodun virallisesti 1. tammikuuta 1997. Jalostusta jatkettiin, kunnes rotu tuli suuren yleisön tietoon vuonna 1998.
1900-luvun lopulla rodun kanta oli arviolta noin 500 yksilöä, levinneenä eri puolille Yhdysvaltoja. Vuonna 2025 Suomen Kennelliitto päätti tunnustaa alaskan klee kain virallisesti ja sijoittaa sen roturyhmään 5. Sen mukaan Suomen kanta on tällä hetkellä noin 60 joko UKC:iin tai AKC:iin rekisteröityä yksilöä.
Etymologia.
Inuiittien kielellä "klee kai" tarkoittaa "pientä koiraa".
Terveys.
Alaskan klee kai on moniin muihin rotuihin verrattuna huomattavan terve. Rodulla on kuitenkin joitain terveydellisiä vikoja:
Rotu voi kärsiä erilaisista vielä tuntemattomista sairauksista, sillä se on vielä nuori eikä se ole geneettisesti yhtenäinen.
Hoito.
Alaskan klee kait ovat suhteellisen helppohoitoisia, sillä ne ovat todella siistejä. Monet eivät pidä kastumisesta ja ne tarvitsee muutenkin pestä vain harvoin. Kuten suurosalla koirista, klee kailla on karvanlähtöaika kahdesti vuodessa.