Canon de 155 L de Bange Mle 1877

Canon de 155 L de Bange Mle 1877 oli ranskalainen 155 mm:n raskas kenttätykki, joka suunniteltiin vuoden 1874 Ranskan tykistökomitean päätöksen perusteella. Sen mukaan Ranskaan pitäisi luoda 140–160 mm:n raskaiden haupitsien luokka. Ensimmäinen sarjan tykki oli vuoden 1877 malli, Canon de 155 L de Bange Mle 1877.
Toinen maailmansota.
Toisen maailmansodan ja Ranskan valtaamisen alkamisen aikaan 10. toukokuuta 1940 oli Ranskassa Canon de 155 L de Bange Mle 1877 -tykkejä käytössä yhteensä 305. Näistä Maginot-linjalle oli sijoitettu 168 tykkiä ja sitä pienemmille linnoituksille Kaakkois-Ranskaan 137 tykkiä. 
Talvisodan aikana Ranska oli lahjoittanut 48 tätä tykkityyppiä olevaa tykkiä Suomeen osana laajempaa tykistöapua, mutta tykit tulivat liian myöhään ehtiäkseen olla käytössä talvisodassa. Syynä hitaaseen toimitukseen oli se, että Saksan valtakunta osoitti talvisodassa Neuvostoliitolle myönteistä puolueettomuutta, mikä näkyi tykkien lisäksi myös italialaisten hävittäjien toimittamisessa. Tämän lisäksi Ranska ja Saksa olivat sotatilassa keskenään 3. syyskuuta 1939 alkaen, joten senkään vuoksi suorat toimitukset Ranskasta Saksan kautta eivät olisi olleet mahdollisia. Tykkejä toimitettiin Ranskasta Norjan kautta Ruotsiin, minkä jälkeen ne päätyivät Suomeen Tornion kautta. Keskeisin tykkitoimitus ei kuitenkaan ollut 155 mm:n tykit vaan 90 K/77:t, joita jäi Norjaan Saksan miehitettyä Norjan. Kuitenkin Moskovan välirauhan jälkeen puolueeton Saksa salli Suomen saada noin sata 90 K/77:ää Norjasta.
Jatkosotaan nämä tykit ehtivät käyttöön. Syyskuussa 1941 hyökkäysvaiheessa kaikki 48 155 K/77:ää olivat käytössä. Tammikuuhun 1944 mennessä niiden määrä oli vähentynyt käytössä 42:een. Jatkosodan kiihkeän puolustusvaiheen, 9. kesäkuuta – 4. syyskuuta 1944 mennessä tykkien määrä oli vähentynyt 19:ään. Ammuksina suomalaiset käyttivät 43,6 kg:sta sirpalekranaattia, jossa oli 5,7 kg räjähdysainetta saavuttaen sillä 12,3 km:n kantaman. Neljä 155 K/77:a muutettiin rannikkotykeiksi 155/27 BaMk, mikä tarkoitti De Bange-tykkiä Mk-lavetilla.
Tykkejä käytettiin pääasiassa linnoitustykistönä. Neljästä tykistä tehtiin liikkuvan rannikkotykistön tykkiä. 155 K/77 -tykkimuistomerkillä on yksi 155 K/77 Haminassa Pikkuympyränkatu 25:ssä reserviupseerikoulun puistossa. Kanuuna on kuulunut linnoituspatteristo Niemelle.
Vertailu.
Ranskan tykistökomitea kokoontui vuonna 1874 tarkastelemaan Ranskan-Preussin sodan tuloksia ja päätyi siihen, että Ranskaan tarvitaan raskas, noin 140–160 mm:n, haupitsi. Tämän tuloksena kehitettiin 155 mm:n kaliiperi raskaille haupitseille. Ensimmäinen tämän tyypin kenttätykki kehitettiin vuonna 1877. Tulinopeus, ampumakulmat ja ammusten kantama kehittyivät haupitsityyppi haupitsityypiltä ensimmäisen maailmansodan loppupuolelle saakka.
Haupitsi on verrattain lyhytpiippuinen tykki. Tykinputken suhteellinen pituus ilmaistaan siten, että putken pituus jaetaan väljyydellä eli kaliiperilla, joka on tykinputken sisähalkaisija. Vajaa 20 mm:ä väljien aseiden piippuihin viitataan sanalla piippu ja sitä väljempiin tykeissä sanalla putki. Vajaa 20 mm:ä väljät aseet ovat usein konekiväärejä, eivät tykkejä nykymielessä. Kantama tarkoittaa ammuksen kantaamaa, tykkitulen ulottuvuutta kilometreissä. Kulmat tarkoittavat alakulmaa eli sitä, miten alaviistoon tykillä voi ampua ja yläkulmaa eli sitä, miten yläviistoon tykillä voi ampua. Tulinopeus tarkoittaa sitä, miten monta laukausta tykillä voidaan ampua minuutissa. Massa tarkoittaa koko tykin massaa. Ammuksen massa tarkoittaa tykistökranaatin massaa. Vuosi tarkoittaa tässä ranskalaista suunnitteluvuotta tai lisenssivuotta Venäjällä. Suomen puolustusvoimissa tykkejä ei ole merkitty eikä merkitä suunnitteluvuoden eikä valmistusvuoden mukaan vaan sen vuoden mukaan, milloin ne on otettu uUomen puolustusvoimien käyttöön.