tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Thomas Preining

Thomas Preining (s. 21. heinäkuuta 1998 Linz) on itävaltalainen moottoriurheilija. Hän kilpailee tällä hetkellä Deutsche Tourenwagen Masters -sarjassa, jossa hän voitti vuonna 2023 sarjan mestaruuden. Hän on voittanut myös Saksan Porsche Carrera Cupin 2018 mestaruuden.
Thomas Preiningin isä on Andreas Preining (s. 1960), entinen moottoripyöräkilpailija, joka menestyi 1990-luvulla ja joka nyt johtaa etsivätoimistoa Linzissä.
Ura.
Preining aloitti kilpauransa vuonna 2015 formulaluokissa ajaen ADAC Formula 4 ja Italian Formula 4 -sarjoissa. Vuonna 2016 hän sijoittui ADAC F4 -sarjassa viidenneksi.
Vuonna 2017 Preining kilpaili Porsche Supercup ja Saksan Porsche Carrera Cup -sarjassa. Vuonna 2018 Preining voitti Saksan Carrera Cupin mestaruuden ja sijoittui Porsche Supercup -sarjassa kolmanneksi. Vuonna 2019 Preining ajoi muun muassa ADAC GT Masters, European Le Mans Series ja International GT Open -sarjoissa. Vuonna 2020 Preining kilpaili GT World Challenge Europe Endurance Cup -sarjassa ja yhden kilpailun Intercontinental GT Challenge -sarjassa. Lisäksi Preining on ajanut urallaan kestävyysajoissa kuten Nürburgringin ja Le Mansin 24 tunnin ajossa.
Preining siirtyi vuonna 2022 Deutsche Tourenwagen Masters -sarjaan. Hän sijoittui sarjapisteissä viidenneksi. Vuonna 2023 Preining voitti DTM-sarjan mestaruuden.
Preining toimi Porschen Formula E -tallin testikuljettajana kaudella 2019-20 ja on ajanut sarjan tulokastesteissä.
Hindulaisuus Suomessa

Hindulaisuus Suomessa on yksi Suomen vähemmistöuskonnoista.
Perinteinen hindulaisuus on vahvasti etninen uskonto, ja koska Suomessa on ollut eteläaasialaisia maahanmuuttajia vain suhteellisen vähän, ei ole pitkään ollut maahanmuuttaja-hindujen yhteisöjä. Hindulaisia vaikutteita on tullut myös uususkonnollisuuden kautta. 
Suomessa toimineista uususkonnollisista liikkeistä ensimmäisiä olivat teosofia ja Ananda Marga. Vaikka ne perustuivat hindulaisiin oppeihin, kannattajat tuskin pitivät itseään hinduina. Krishna-liike on toiminut Suomessa rekisteröityneenä uskonnollisena yhdyskuntana vuodesta 1984. Sillä on Suomen vanhin hindulainen pyhättö, Malmin Krishna-temppeli. Sen seuraajiin on liittynyt myös Suomen intialaisia. Maahanmuuton lisääntyessä alkoi muodostua myös etnisiä hinduyhteisöjä. Hindulaisuus on näkyvä osa Pikku-Intian elämää. Pääkaupunkiseudulla on 2020-luvulla jo useita temppeleitä. Monet Suomeen muuttaneet intialaiset ovat edellisen kotimaansa perinteistä ja uskonnosta kiinnostuneempia kuin ennen muuttoaan. Jopa ateistit osallistuvat hindulaisiin seremonioihin. Sri Lankasta ja Intiasta muuttaneet tamilit ovat perustaneet Suomen Hindut -yhdyskunnan. Koulujen uskonnonopetusta järjestää yleensä Krishna-liike. Suomen hindulaisten yhteisöjen keskusjärjestönä toimii vuonna 2019 perustettu Suomen Hindufoorumi, joka edustaa hinduja uskontojen yhteistyöjärjestö Uskot-foorumissa. Hindufoorumiin kuului neljä jäsenyhteisöä vuonna 2024. 
Intialaisen uskonnollisen johtajan ja henkisen opettajan Äiti Amman seuraajat perustivat Leppävirralle keskuksen vuonna 2024.
Joogassa hindulaisuus näkyy eniten sen fyysisten harjoitusten taustalla olevana perinteenä. Jooga-asennot (asana) tunnetaan useimmiten sanskritinkielisillä nimillään. Ayurveda (Intian perinteinen lääketiede) on kiinnostanut vaihtoehtohoitojen joukossa.
Sami Pilvilä

Sami Pilvilä () oli suomalainen muusikko ja laulaja. Hän voitti "Lapsitähti"-kilpailun vuonna 1986 ja osallistui Syksyn säveleen vuonna 1987. Pilvilä jatkoi musiikkiuraansa aikuisikään asti ja esiintyi muun muassa televisio-ohjelmissa ja keikoilla.
Varhaiselämä ja lapsitähteys.
Sami Pilvilä syntyi Porissa mutta vietti nuoruutensa Ylitorniolla ja muutti myöhemmin Ouluun, missä hän opiskeli Madetojan musiikkilukiossa. Hän nousi kansansuosioon jo lapsena voitettuaan "Lapsitähti"-kilpailun vuonna 1986. Seuraavana vuonna, 12-vuotiaana, hän osallistui Syksyn säveleen kappaleella ”Äiti laihduttaa”, jonka sävelsi Veikko Samuli ja sanoitti Juha Vainio. Kappale esitettiin "Syksyn Sävel Satoa" -ohjelmassa, ja se oli Pilvilän läpimurto. Samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen levynsä Matin ja Tepon levy-yhtiön kautta.
Ura aikuisena.
Pilvilä palasi esiintymään vuonna 1995 MTV3-kanavan "Kiitorata"-musiikkiohjelmassa. Siinä hän esitti kappaleen ”Otan kitaran ja soitan sulle”. Ohjelma nosti esiin uusia suomalaisia artisteja, ja Pilvilä julkaisi sen jälkeen muutamia albumeja. Hän jatkoi musiikin tekemistä ja keikkailua läpi vuosien keskittyen iskelmään ja kevyempään poppiin. Pilvilä esiintyi vielä vähän ennen kuolemaansa, ja hänen viimeinen keikkansa oli tiettävästi lauantaina 15. maaliskuuta 2025.
Yksityiselämä.
Pilvilä asui Oulussa, missä hän perusti perheen. Hän oli kertonut syksyllä 2024 sosiaalisessa mediassa nikamansiirtymän aiheuttamista selkävaivoista. Pilvilä kuoli 16. maaliskuuta 2025 ollessaan 50-vuotias.
Monte Mario

Monte Mario on vuori Rooman kaupungissa Italiassa. Se on Rooman kaupunkialueen korkein kohta, ja sen korkeus on 139 metriä merenpinnasta laskettuna. Vuori sijaitsee Tiberin länsipuolella linnuntietä noin 2,3 kilometriä pohjoiseen Vatikaanista.
Monte Marion antiikin aikaiseksi nimeksi esitetään usein "Vaticanus" ("Vaticanus mons"), mutta todellisuudessa Vaticanus oli epämääräisempi nimitys, joka saattoi viitata useisiin muihinkin kukkuloihin Janiculumin (nyk. Gianicolo) ja nykyisen Monte Marion välisellä harjanteella, ja vakiintui myöhemmin tarkoittamaan kukkulaa nykyisen Vatikaanin alueella. Vuoren nykyisen nimen alkuperää ei tunneta, ellei se ole muuntunut antiikin aikaisesta nimestä "Malus" ("Malus mons").
Keskiajalla Monte Mario sai nimekseen "Mons Gaudii" eli "Monte della Gioia" (”Ilon vuori”), sillä monille pyhiinvaeltajille avautui sieltä ensimmäisen kerran näköala Roomaan ja Pietarinkirkolle.
Yhteinen elämä

Yhteinen elämä () on Dietrich Bonhoefferin kristillinen spiritualiteettia käsittelevä kirja vuodelta 1939.
Vuosina 1935-1937 Bonhoeffer johti perustamaansa tunnustuskirkon salaista pappisseminaaria Finkenwaldessa. Tältä kaudelta ovat peräisin hänen kaksi klassikkoaan: "Kutsu seuraamiseen" ("Nachfolge") ja "Yhteinen elämä". Kirja perustuu kokemukseen pappisseminaarin yhteisen elämän luostarinomaisesta yhteisöllisestä hengellisyydestä. Teos käsittelee esimerkiksi säännöllisten aamuhartauksien ja perhehartauksien, yksityisten rukoushetkien ja yhteisten psalmirukousten, Raamatun säännöllisen lukemisen ja hiljaisen mietiskelyn sekä sielunhoidon ja ripin merkitystä.
Henry Marsh (lääkäri)

Henry Thomas Marsh (s. 1950) on englantilainen neurokirurgi ja kirjailija. Hän oli yksi ensimmäisistä englantilaisista neurokirurgeista, jotka tekivät tiettyjä aivoleikkauksia pelkästään paikallispuudutuksella. Marsh on osallistunut Ukrainan terveydenhuoltojärjestelmän uudistamiseen ja työskennellyt siellä kirurgina, mistä kertoo Emmy-palkittu dokumentti "The English Surgeon". Hän on kirjoittanut kokemuksistaan kolme bestseller-listalle yltänyttä muistelmateosta, joista "Elämästä, kuolemasta ja aivokirurgiasta" saavutti kansainvälistä menestystä. 
Marsh nimitettiin Brittiläisen imperiumin komentajaksi (CBE) vuonna 2010 tunnustuksena hänen lääketieteellisestä panoksestaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ukrainassa.
Postliberalismi

Postliberalismi on katolisista piireistä alkunsa saanut ideologia, joka on saavuttanut näkyvyyttä 2000-luvulla muun muassa Yhdysvalloissa. Se on vastareaktio niille koetuille epäkohdille, jotka postliberalismin kannattajien mukaan johtuvat liberalismista. 
Postliberalismiin sisältyy sekä sosiaaliliberalismin että libertarismin kritiikki. Aatetta pidetään yleensä oikeistolaisena kulttuurisissa kysymyksissä, mutta vasemmistolaisena taloudellisissa kysymyksissä. Postliberalismissa korostetaan yhteisen edun käsitettä ja uskonnollisen perinnön merkitystä. Postliberaalit ajattelijat pitävät tärkeänä sosiaalisista velvoitteista, yhteisöstä ja traditiosta huolehtimista perheen, kirkon ja kansakunnan avulla. Postliberaalit ajattelijat ovat selittäneet maailman taloudellisia, sosiaalisia, polittisia ja ympäristökriisejä yhteisen edun sivuuttamisella. Vaikka postliberaalien välillä on näkemys- ja painotuseroja, kuuluvat postliberalismin tavoitteisiin usein kirkon ja valtion eron heikentäminen, aborttivastaisuus, pornografian kieltäminen, liiketoiminnan rajoittaminen sapattina, keskiluokan turvaverkkojen vahvistaminen sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien vastustaminen. Postliberaalin liikkeen piirissä on esiintynyt myös vastavallankumouksellisia ajatuksia yliopistojen kaltaisten instituutioiden ottamisesta postliberaalien hallintaan ja eliitin korvaamisesta. Postliberaalit ovat usein tukeneet Viktor Orbánia, joka tunnetaan niin kutsutusta illiberaalista demokratiasta. Postliberalismin kriitikot ovat syyttäneet aatetta autoritarismista ja protofasismista. Esimerkiksi Floridan Ave Maria -yliopiston politiikan tutkimuksen professori James Pattersonin mukaan postliberalismi suosii autoritaarisia oikeistohallintoja.
Postliberaaleihin ajattelijoihin kuuluvat Patrick J. Deneen, Adrian Vermeule, Sohrab Ahmari, Yoram Hazony, Adrian Pabst, Chad Pecknold ja Gladden Pappin. Yhdysvalloissa liikkeestä tuli näkyvämpi J. D. Vancen tultua vuonna 2024 valituksi Donald Trumpin varapresidenttiehdokkaaksi. Vuonna 2019 katolilaiseksi kääntynyt Vance määrittelee itsensä postliberaaliksi. George Washingtonin yliopiston politiikan tutkimuksen professori Julian Waller on huomauttanut Vancella olevan postliberalismin lisäksi muitakin vaikutteita Trumpin kaltaisista populisteista Peter Thieliin. Postliberaalit ovat ajaneet visiota Yhdysvaltain republikaanipuolueesta populistisena, työväenluokkaisena liikkeenä.
Söderåkra

Söderåkra on taajama Torsåsin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 940 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Länghem

Länghem on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 091 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Dalstorp

Dalstorp on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 719 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Grimsås

Grimsås on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 680 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rosenlund

Rosenlund on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 302 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ambjörnarp

Ambjörnarp on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 303 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Uddebo

Uddebo on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 269 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ljungsarp

Ljungsarp on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 202 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Nittorp

Nittorp on taajama Tranemon kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 216 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Anders Johansson (koomikko)

Anders ”Ankan” Mattias Roland Johansson (s. 4. toukokuuta 1974 Linköping) on ruotsalainen näyttelijä, muusikko ja koomikko. Hän on kotoisin Linköpingistä ja toimi kouluaikoina basistina samassa yhtyeessä Lars Winnerbäckin kanssa. Lundin yliopistossa opiskellessaan Johansson alkoi tehdä huumoriohjelmia radioon ja televisioon Måns Nilssonin kanssa. Johansson on myös näytellyt elokuvissa ja osallistunut muun muassa "På spåretiin" ja "Bäst i testiin".
Anders Johansson

Anders Johansson on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden nimi:
Cuanhama

Cuanhama on kunta ja maakuntakeskus (2024-) Angolan eteläosassa Cunenen maakunnassa. 
Cuanhaman kuntaan kuuluvat Ondjivan () ja Mônguan kunnanosat. Käytännössä maakuntahallinto sijaistee Ondjivan kaupungissa. 
Se sijaitsee linnuntietä 952 kilometriä pääkaupunki Luandan keskustasta eteläkoilliseen. Maanteitse etäisyys on 1 424 kilometriä. Ondjivassa toimii maakunnallinen Ondjiva Pereiran lentoasema (), joka on tunnettu myös nimellä Marraskuun 11. päivän lentoasema. Namibian raja-asema sijaitsee maanteitse noin 40 kilometriä kaupungista eteläkoilliseen.
Sofija Andruh’ovytš

Sofija Andruh’ovytš (; s. 17. marraskuuta 1982 Ivano-Frankivsk, Ukrainan SNT) on ukrainalainen kirjailija ja kääntäjä. Hänen läpimurtoromaaninsa oli "Feliks Avstrija" vuonna 2014. Se sijoittuu Andruh’ovytšin synnyinkaupunkiin (joka tuolloin oli nimeltään Stanyslaviv) 1900-luvun alussa, ja kirjan nimi viittaa Habsburgien tunnuslauseeseen. Muissakin romaaneissaan Andruh’ovytš käsittelee Ukrainan historiaa. "Amadoka" kertoo kolmessa osassa yhden perheen kolmen sukupolven tarinan 1930-luvun Stalinin vainoista Donbassin valtaukseen vuonna 2014.
Andruh’ovytš on vastaanottanut lukuisia palkintoja, muun muassa BBC:n ukrainankielisen toimituksen Vuoden kirja -palkinnon 2014, Kiovan puolalaisen instituutin Joseph Conrad -palkinnon 2015 ja saksalaisen Hermann Hesse -palkinnon 2024.
Politis

Politis on ranskalainen vasemmistolainen aikakauslehti. Se on perustettu vuonna 1988 ja ilmestyy keskiviikkoisin. "Politis" tunnetaan globalisaation vastaisena ja ympäristöliikettä lähellä olevana.
Sud Ouest (sanomalehti)

Sud Ouest on Ranskan Bordeaux’ssa ilmestyvä vuonna 1944 perustettu alueellinen sanomalehti. Sillä on lisäksi kahdeksan paikallistoimitusta ympäri lounaista Ranskaa.
Itá (Paraguay)

Itá on kaupunki Paraguayn Centralin departementissa. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 69 049.
Maantiede.
Itá sijaitsee Paraguayn Centralin departementissa maan pääkaupunki Asunciónista länteen levittäytyvän Cordillera de los Altosin ylängön vasemmalla reunalla. Kaupunki voidaan mieltää osaksi pääkaupungin ulompaa metropolialuetta.
Historia.
Itán perusti kuvernööri Domingo Martínez de Irala vuonna 1539. Se oli alkujaan yksi ensimmäisistä alueen espanjalaisista linnoituksista ja myöhemmin siitä muodostui jesuiittojen toiminnan keskus. Alueen alkuperäisasukkaita olivat guaranit. Jesuiittojen karkottamisen jälkeen Itá oli yksi niin sanotuista "pueblos de indios"-kylistä. Kolmoisliiton sodan aikana joulukuussa 1868 alueella käytiin Itán-Ybatén taistelu, joka oli yksi pääkaupunki Asunciónin menetykseen päättyneestä taistelujen sarjasta. Itásta tehtiin oma piirikuntansa vuonna 1884.
Talous.
Itá on ympäröivän maaseudun kaupan keskus. Tärkeitä maatalouden tuotteita ovat esimerkiksi tupakka, appelsiinit, puuvilla ja sokeriruoko. Historiallisesti paikakkunta tunnettiin hunajan valmistuksesta. Myös sokeriruoko on ollut historiallinen tuote ja paikalla valmsitetaan esimerkiksi rommia.
Väestö.
Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Itán asukasluku oli 69 049.
Per Olof Ultvedt

Per Olof Ultvedt (5. heinäkuuta 1927 Kemi, Suomi – 21. marraskuuta 2006 Lidingö, Ruotsi) oli Suomessa syntynyt ruotsalainen taiteilija.
Ultvedt syntyi Suomessa vuonna 1927 ja muutti Ruotsiin vuonna 1938. Hän opiskeli Tukholman taideakatemiassa vuosina 1945–1950. Ultvedt aloitti uransa graafikkona, mutta vuodesta 1954 lähtien hän keskittyi mekaanisiin liikeveistoksiin, joita hän teki eri materiaaleista, kuten puusta ja metallista. 
Ultvedtin ensimmäinen vahvistettu näyttely oli vuonna 1954 Göteborgin Lorensbergs konstsalongissa yhdessä Haruo Sezakin kanssa. Hänen viimeisin näyttelynsä oli "Writing the History of the Future (The ZKM Collection)" ZKM-taide- ja mediateknologiakeskuksessa Karlsruhessa vuonna 2019. Hänen töitään on esitelty eniten Ruotsissa, mutta myös Yhdysvalloissa, Saksassa ja muualla. Ultvedtillä on ollut vähintään kaksi yksityisnäyttelyä ja 24 ryhmänäyttelyä viimeisen 65 vuoden aikana. Hän on osallistunut kahteen biennaaliin, joista merkittävin oli Venetsian biennaali vuonna 1962. Hän on ollut esillä myös Kasselin Documentassa ja New Yorkin MoMA PS1:ssä. Vuonna 1961 hän osallistui Tukholman Moderna museetin ”Rörelse i konsten” -näyttelyyn ja loi yhdessä Niki de Saint-Phallen ja Jean Tinguelyn kanssa kuuluisan ”Hon – en katedral” -näyttelyn vuonna 1966. Ultvedt tunnettiin erityisesti mekaanisista veistoksistaan, ja hän toteutti useita julkisia taideteoksia.
Ultvedt toimi Tukholman taideakatemian professorina vuosina 1968–1978 ja vararehtorina 1978–1980.
Ultvedtin teoksia on esitelty useissa merkittävissä gallerioissa ja museoissa, kuten Sperone Westwaterissa. Hänen teoksiaan on myyty huutokaupoissa useita kertoja, ja hinnat ovat vaihdelleet 10 dollarista 38 620 dollariin teoksen koosta ja materiaalista riippuen. Vuodesta 2010 lähtien hänen korkein huutokauppahintansa on ollut 38 620 dollaria teoksesta "Upp", joka myytiin Bukowskisilla Tukholmassa vuonna 2012.
Ultvedtistä on kirjoitettu artikkeleita muun muassa "Daily Art Magazine"-, "ArtDaily"- ja "Los Angeles Times" -lehdissä. Viimeisin artikkeli, ”"Niki de Saint Phalle and the Nana Statues”", julkaistiin "Daily Art Magazine" -lehdessä heinäkuussa 2024.
Paula Rantakallio

Paula Tuulikki Rantakallio (1. heinäkuuta 1930 Kemi – 8. heinäkuuta 2012 Oulu) oli suomalainen lääkäri ja kansanterveystieteen professori.
Paula Rantakallio syntyi kauppias Arvi Elis Rantakallion ja Olga Emilia Lahden perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi Tornion yhteislyseosta 1949 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1957. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli Oulun yliopistossa 1969 tutkimuksella "Groups at risk in low birth weight infants and perinatal mortality". Rantakallio sai lastentautien erikoislääkärin pätevyyden 1965 ja terveydenhuollon erikoislääkärin pätevyyden 1988.
Rantakallio oli Helsingin yliopistollisen keskussairaalan amanuenssi 1952–1961 ja toimi samalla vs. kunnanlääkärinä eri kunnissa 1954–1960. Koskelan sairaalassa hän oli tilapäinen apulaislääkäri 1962–1963 ja useiden eri sairaaloiden lastenosastojen apulaislääkäri 1958–1966. Oulun lääninsairaalan ja sittemmin Oulun yliopistollisen sairaalan erikoislääkärinä Rantakallio toimi 1955–1977, Suomen Akatemian tutkijana 1972–1978 ja Oulun yliopistossa sosiaalipediatriikan dosenttina 1972–1978, lastentautiopin vt. apulaisprofessorina 1969–1970 ja kansanterveystieteen vt. professorina 1973, apulaisprofessorina 1978–1987 ja professorina 1987–1995.
Safari-ralli 2025

Safari-ralli 2025 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2025. Kilpailu järjestettiin 20.–23. maaliskuuta 2025 ja kilpailun huoltopaikka oli Naivashassa.
Kilpailijat.
Kilpailuun ilmoittautui 39 autokuntaa, joista kymmenen oli Rally1-autoja. Mukana oli myös WRC2-sarjassa kilpailevia autokunta sekä Afrikan mestaruussarjassa (ARC) kilpailevia autokuntia.
Erikoiskokeet.
Kilpailussa oli 21 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli . Rallissa oli siirtymiä ja kokonaispituus oli .
Tapahtumia.
Kilpailun alla kerrottiin, että kuljettajat protestoivat FIA:n antamia sakkoja kielen käytöstä edellisessä Ruotsin rallissa. Kuljettajat aikovat olla hiljaa tai puhua vain omalla kielellään erikoiskokeiden jälkeisissä haastatteluissa.
Katsuta joutui kilpailemaan unen puutteessa ruokamyrkytyksen vuoksi.
Fourmaux keskeytti torstaina ensimmäisen erikoiskokeen jälkeen relevikaan, ja perjantaina ripustuksen vikaantumiseen. Fourmaux ei jatkanut lauantaina kilpailuun, vaan palasi sunnuntaina kilpailemaan lisäpisteistä.
Rovanperä joutui keskeyttämään viimeisenä päivänä sähköjärjestelmän vikaan.
Katsuta joutui keskeyttämään viimeisen erikoiskokeen jälkeen matkalla takaisin huoltoon Naivashaan.
Maailma sodassa

Maailma sodassa ("The World at War") on 26-osainen brittiläinen dokumentaarinen televisiosarja toisesta maailmansodasta. Vuosina 1973–1974 ensiesitetyn, arkistomateriaaliin ja haastatteluihin perustuvan sarjan kertojaäänenä on näyttelijä Laurence Olivier.
Sarjassa haastatellaan puolueettomien tutkijoiden lisäksi muun muassa kaikkien pääosapuolten sotilashenkilöitä ja muita sodan kokeneita. Kerronnaltaan objektiivisena pidetty sarja sai Britanniassa historiadokumentille poikkeuksellisia jopa 10 miljoonan katsojan lukemia. Se ostettiin 50 muuhunkin maahan ja esitettiin myös toisen maailmansodan häviäjävaltioissa Saksan liittotasavallassa ja Japanissa. 
Sarja esitettiin Suomen televisiossa keväästä 1974 alkaen, ja samoihin aikoihin myös "The Guardian" -lehden toimittajan Mark Arnold-Forsterin sarjan pohjalta laatima kirja "Maailma sodassa" julkaistiin suomeksi. Sarja on julkaistu suomenkielisin tekstein myös VHS-kasetteina ja 16 levyn DVD-sarjana.
Sarjan ensimmäinen jakso alkaa ja viimeinen jakso päättyy näkymillä sodan raunioittamasta Oradour-sur-Glanen kylästä Ranskan keskiosissa. Siellä saksalaiset Waffen-SS-joukot surmasivat 642 ihmistä 10. kesäkuuta 1944, jolloin Normandian maihinnousu oli jo neljä päivää aiemmin kääntänyt sodan kulun liittoutuneiden eduksi.
Lisäjaksot 1975.
Televisiosarjan suuresta materiaalimäärästä koottiin vuonna 1975 vielä useita lisäjaksoja ja pari sarjan teosta kertovaa dokumenttia. Niitä ei pääosin ole esitetty televisiossa, vaan ne ovat olleet osa VHS- ja DVD-julkaisupaketteja.
Isoneulakala

Isoneulakala ("Echiodon drummondii") on neulakaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin itäosista.
Koko ja ulkonäkö.
Isoneulakala kasvaa useimmiten noin 24 cm pitkäksi ja voi suurimmillaan saavuttaa 30–41 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on hoikka ja ankeriasmaisen pitkänomainen. Kalalla ei ole vatsaeviä ja peräevä on selkäevää pidempi. Isoneulakala on selästään puenrtava ja väri vaalenee vatsaa kohden hopeanharmaaksi. 
Levinneisyys ja elintavat.
Isoneulakalaa tavataan Biskajanlahdelta pohjoiseen ja itään Britteinsaarille ja Pohjanmerelle Norjan ja ja Tanskan rannikolle. Kala elää lähellä pohjaa useimmiten noin 100 metrin syvyydessä ja saattaa olla kommensalistinen laji suurten merimakkaroiden kanssa. Sen ravintoa ovat äyriäiset ja pienet kalat ja joskus myös merimakkarat.
Cooper Black

Cooper Black on Oswald Bruce Cooperin suunnittelema ja vuonna 1922 julkaistu, muodoiltaan muhkea sans serif -kirjaintyyppi. Se perustuu Cooperin aiemmin suunnittelemaan Cooper Old Style -kirjaintyyppiin. Vuonna 1924 kirjaintyypin oikeudet osti Dresdenissä toimiva Schriftguß AG, jossa sitä täydennettiin kursiivilla.
Vaikka Cooper Black on suunniteltu yli sata vuotta sitten, se on luonteeltaan yllättävän moderni, ja kirjainten vahvat, mutta samalla pehmeät muodot tekevät siitä moneen käyttötarkoitukseen sopivan kirjaintyypin. Erityisen hyvin Cooper Black sopii suuriin otsikoihin ja mainoksiin. Useat fonttivalmistajat, kuten Bitstream ja URW, ovat tehneet Cooper Blackista omat digitaaliset versionsa.
Dream Broker

Dream Broker Oy on suomalainen ohjelmistoyhtiö joka tekee ohjelmistoja online-videoiden hallintaan ja ryhmätyöhön sekä videokonferenseihin.
Päätoimisto sijaitsee Espoossa.
Yritys perustettiin vuonna 2007. Alkuun oli myynnissä online-videoiden hallinta-alustoja ja palveluita. Vuodesta 2012 alkaen Dream Broker laajensi muihin Pohjoismaihin, kuten Ruotsiin ja Tanskaan. Vuonna 2020 yhtiön liikevaihto nousi 10 miljoonaan euroon.
Dream Broker haki yrityssaneeraukseen 19. toukokuuta 2025.
Urheilupastori

Urheilupastori (joissain yhteyksissä myös kisapappi tai liikuntapappi) on sielunhoitoa ja hengellistä tukeva pastori, joka tarjoaa tukeaan urheiluyhteisöille, kuten urheilijoille, valmentajille, hallintohenkilöille tai heidän perheilleen. Urheilupastorien rooli vaihtelee seurojen määritelmä mukaan. Urheilupastorin työhön voi kuulua esimerkiksi vierailuja harjoituksissa, stadionilla tai urheilutapahtumissa. Monet urheilupapit hoitavat myös perinteisiä pastorin tehtäviä urheiluyhteisöissä. 
Urheilupastorin työ on usein suhteessa tapahtuvaa ja sitä kutsutaan myös ”läsnäololla palvelemiseksi”. Urheilupastorin rooliin voivat kuulua muun muassa:
Joukkuelajit.
Useissa urheilun pääsarjoissa joukkueiden parissa toimii urheilupastoreita. Pastoreita toimii muun muassa baseballin MLB:ssä, amerikkalaisen jalkapallon NFL:ssä, jääkiekon NHL:ssä, koripallon NBA:ssa, jalkapallossa MLS:ssä ja Englannin valioliigassa sekä moottoriurheilusarja NASCARissa. Baseballin parissa toimii Baseball Chapel, jääkiekossa Hockey Ministries International ja NASCARissa Motor Racing Outreach. Amerikkalaisen jalkapallon NFL:ssä jotkin joukkueet ovat palkanneet pastoreita suoraan joukkueeseen, kun taas toisissa pastorit palvelevat AIA:n kautta.
Historia.
Urheilupastori käynnistyi työmuotona 1960-luvulla. Suomen evankelis-luterilainen kirkko on osallistunut työmuotoon 1970-luvulta lähtien. Ensimmäisenä kisapappina olympialaisissa toimi Göran Hellberg 1980-luvulta lähtien toiminta virallistui. Hellberg toimi kisapappina vuoteen 2003, jonka jälkeen häntä seurasi tehtävässä Leena Huovinen. Evankelis-luterilaisen kirkon liikuntapappi Eeva-Liisa Helle-Lahti toimii Kuortaneen urheiluopistossa.
Järjestöt.
Urheilupastorien parissa toimii maailmanlaajuinen Global Sports Chaplaincy Association-järjestö. Merkittäviä kansallisia organisaatioita ovat Sports Chaplaincy UK (1991), Sports Chaplaincy Australia (1984), Sports Chaplaincy New Zealand (2013) ja Sports Chaplaincy South Africa (2015).
Villeta (Paraguay)

Villeta on kaupunki ja jokisatama Paraguayn Centralin departementissa pääkaupunki Asunciónin eteläpuolella. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 35 941.
Maantiede.
Villeta sijaitsee Paraguayn Centralin departementissa Paraguayjoen varrella noin 45 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista etelään.
Historia.
Juan Gregorio Bazán de Pedraza perusti Vilettan 5. maaliskuuta 1714. Sen alkuperäinen nimi oli San Felipe de Borbón del Valle del Bastán en los Campos del Guarnipitán. Nimi on viittaus Espanjan kuningas Filip V:een ja hänen Bourbon-sukuunsa.
Viletta tunnettiin vanhastaan appelsiineista ja puutavarasta. Vuonna 1864 Asunciónista Vilettaan rakennettiin eteläisen Latinalaisen Amerikan ensimmäinen lennätinlinja. Kolmoisliiton sodan aikana seudulla käytiin ankaria taisteluja maahan hyökänneitä liittoutuneita vastaan. 1900-luvulla paikkakunnastat alkoi muodostua teollinen keskus ja sen jokisataman merkitys kasvoi. Se ohitti 1980-luvulla maan pääkaupunki Asunciónin maan suurimpana satamana. Teollisuuden tuotteisiin kuuluvat esimerkiksi sementti, kasvi- ja hyönteismyrkyt ja soijapavut.
Väestö.
Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Vilettan asukasluku oli 35 941.
Hietajärvi (Salla)

Hietajärvi on rantaviivaltaan mutkitteleva järvi Sallassa Lapissa. Sallan lounaisosassa sijaitsevan järven pinta-ala on noin 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 112 kilometriä itään.
Maantiede.
Hietajärven rantaviivan pituus on 19 646 metriä. Järvi kapenee kaakosta kohti luodetta, joskaan ei tasaisesti. Järven luoteisinta osaa kutsutaan nimellä Hietajärvenpää, sen itäpuolella sijaitsee Lohiselkä. Järven keskivaiheilla sijaitsee Sippalaisenniemi, jonka kohdalla järven leveys on alle sata metriä. Noin 400 metriä pitkä ja 40–50 metriä leveä Pitkäniemi jakaa järven kaakkoisosaa. Hietajärvi on suhteellisen matala, sen pinta-alasta noin kymmenesosa on vähintään kuusi metriä syvä. Syvin piste, noin kymmenen metriä, sijaitsee järven luoteisosassa.
Hietajärven etelänpuoleisella rannalla sijaitsee Morottaja ja sen kaakkoispuolella Lomakylä. Pohjoisenpuoleisella rannalla sijaitsee Hietajärvenharju, jonka pohjoispuolella on lukuisia pieniä vakavesiä, kuten Pirttilampi (244,6 metriä merenpinnan yläpuolella). Hietajärvenharjun leveys on vähimmillään noin sata metriä. Hietajärven eteläpuolitse kulkee valtatie 5.
Hietajärven tulouoma on nimetön virtavesi, joka alkaa kaakosta Karhujärveltä (263,1 metriä merenpinnan yläpuolella). Järvien välinen etäisyys on noin 700 metriä. Hietajärven lasku-uoma on etelään Siikajärveen (248,0 metriä mpy) virtaava Hietajoki. Järvien välinen etäisyys on noin 1,3 kilometriä.
Hietajärven vesitilavuus on 5 170 000 kuutiometriä.
Hietajärvi (65.394.1.055) kuuluu Isojärven alueeseen (65.394), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Jumiskon voimalaitoksen valuma-alue (65.39) ja ensimmäinen jakovaihe on Kemijärven–Pelkosenniemen alue (65.3). Hietajärvi on kolmanneksi laajin valuma-alueensa 82:sta vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä.
Riippuvat sotilaat

Riippuvat sotilaat eli "roikkuvat" sotilaat ovat shakissa sotilasmuodostelmassa oleva saman puolen vierekkäisten sotilaiden pari, jotka ovat irrallaan muista sotilaista. Asetelman heikkous tai vahvuus riippuu pelin muista tekijöistä.
Germersheim

Germersheim on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa kaakkoiskolkassa. Varuskuntakaupunkina tunnettu Germersheim kuuluu Rein–Neckarin metropolialueeseen.
Maantiede.
Germersheim sijaitsee Reinin länsirannalla noin 23 kilometriä Karlsruhesta pohjoiseen.
Historia.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Germersheimista on vuodelta 1090. Sitä ennen alueella oli asuttu satoja vuosia, jälkensä olivat jättäneet niin keltit, roomalaiset kuin frankitkin, jotka karkottivat roomalaiset vuonna 406. Germersheim sai kaupunkioikeudet 18. elokuuta 1276 Rudolf I Habsburgilaiselta. Varhainen uusiaika oli sotien leimaamaa, joista etenkin kolmikymmenvuotinen sota jätti arpensa ryöstelyineen ja väkiluvun vähenemisineen. Germersheimia alettiin linnoittaa 1834, mutta kun linnoitus oli valmis 1861, se oli asetekniikan kehityksen ansiosta auttamattoman vanhentunut ja esti kaupungin kehitystä.
1900-luvun suursotien välissä Germersheimin kehitys oli vaimeaa, sillä ainoa tulonlähde – sotilaat – olivat kaikonneet. Köyhtyneen kaupungin asukkaat äänestivät vuoden 1933 vaaleissa yli 40-prosenttisesti kansallissosialisteja. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa Germersheimin miehittivät ranskalaisjoukot. Sodan jälkeen Germersheimin kehitys oli ripeää. Pormestari Siegfried Janzerin (virassa 1956–1981) johdolla rakennettiin uusia asuinalueita, kouluja ja siltoja. Sondernheimin kunta liitettiin Germersheimiin 1972.
Germersheimin vanhinta rakennuskantaa edustaa kirkko St. Jakobus, jonka historia alkaa 1200-luvulta.
Talous ja liikenne.
Germersheimin yrityksiin lukeutuvat muun muassa kalustevalmistaja Nolte, tekstiilien kierrätykseen erikoistunut Remitex GmbH ja logistiikka-alan ID Logistics GmbH. Germersheimin rautatieasema, Bahnhof Germersheim, avattiin 14. maaliskuuta 1864. Se sijaitsee osoitteessa Bahnhofstraße 13. Toinen rautatieasema on Bahnhof Sondernheim, se sijaitsee osoitteessa Germersheimer Straße 14. Germersheimissa yhtyvät maantiet Bundesstraße 9 ja Bundesstraße 35.
Liittoneuvosto

Liittoneuvosto on nimitys, jota käytetään joidenkin liittovaltioiden hallintoelimistä:
Antti Asikainen

Antti Asikainen (s. 1985) on Valta kuuluu kansalle -puolueen puheenjohtaja. Hän kuvailee itselleen tärkeiksi teemoiksi yrittäjyyden, maaseudun elävöittämisen ja omavaraisuuden. Lähellä sydäntä ovat myös filosofia, taide ja kulttuuri.
Politiikka.
Asikainen on toiminut vuodesta 2024 Valta kuuluu kansalle -puolueen puheenjohtajana. Aikaisemmin hän toimi puolueen paikallisyhdistyksen puheenjohtajana Kouvolassa. Vuonna 2025 hän on ehdolla kuntavaaleissa Kouvolassa sekä Kymenlaakson hyvinvointialueen vaaleissa.
Mercedes-Benz B-sarja (W246)

Mercedes-Benz B-sarja (W246) on B-sarjan Mercedeksen toisen sukupolven henkilöautomalli, jota valmistettiin vuosina 2011–2018. "Sports toureriksi" kutsuttu hatchback-korinen M-segmentin pieni tila-auto poikkesi ensimmäisen sukupolven B-sarjasta paitsi muotoilun ja sisätilojen, myös akselistoratkaisujen ja vaihteistojen osalta. Malliin saatavilla olleet bensiinimoottorit ovat sylinteritilavuudeltaan 1,6–2,0 litraa ja dieselmoottorit 1,5–2,1 litraa. Vuoden 2015 paikkeilla vaihtoehdoksi tuli myös sähkömoottori.
Alkuvuodesta 2012 malliston B180 BE Premium Business -versio voitti "Tekniikan Maailman" talviautotestin. Auton valteiksi todettiin hyvä ajettavuus ja mukavuus sekä lisävarusteena olleet, vertailun parhaat kaksois-ksenon-ajovalot.
Malli uudistui hieman tuotannon puolivälissä vuonna 2014, eniten ajovalojensa osalta. Samoihin aikoihin tuli markkinoille sähköinen Electric Drive -malli (W242), jonka moottorille ja akustolle myönnettiin kahdeksan vuoden tai sadan tuhannen kilometrin takuu. 
Toisen sukupolven B-sarjan lähimpiä kilpailijoita olivat sen valmistusaikana Renault Scenic III ja IV, Ford C-Max II sekä erityisesti vuonna 2014 esitelty BMW 2-sarjan Active Tourer.
Brown &amp; Brown

Brown &amp; Brown, Inc. on New Yorkin pörssiin listattu vakuutusmeklariyhtiö. J. Adrian Brown perusti sen serkkunsa Charles Owenin kanssa Floridan Daytona Beachissa vuonna 1939. Yhtiön alkuperäinen nimi oli Brown &amp; Owen.
Brown &amp; Brownin toimitusjohtaja oli vuosina 1961–2009 J. Adrian Brownin poika J. Hyatt Brown. Tänä aikana siitä tuli yksi maailman suurimmista vakuutusmeklariyhtiöistä. Vuonna 2021 Brown &amp; Brown oli Yhdysvaltain viidenneksi ja maailman kuudenneksi suurin itsenäinen vakuutusten välittäjä. Huhtikuussa 1993 yhtiö yhdistyi Poe &amp; Associatesin kanssa. Yrityksen uudeksi nimeksi tuli Brown &amp; Brown. J. Hyatt Brownin poika J. Powell Brown seurasi isäänsä toimitusjohtajana vuonna 2009. Brown &amp; Brown saavutti miljardin dollarin liikevaihdon vuonna 2012.
Brown &amp; Brownilla on toimistoja Yhdysvalloissa, Kanadassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Bermudalla ja Caymansaarilla. Yritys sisällytettiin S&amp;P 500 -indeksiin vuonna 2021.
Akoon Kuek

Akoon Kuek (s. 10. toukokuuta 2004 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija. Kuek edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Seuraura.
Kuek on FC Kiiston ja Vaasan Palloseuran kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Palloseuran akatemiajoukkueessa vuonna 2021. Hän debytoi edustusjoukkueelle 2022 liigacupissa ja allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen kauden loputtua. Kuek teki debyyttinsä Veikkausliigassa 19. huhtikuuta 2023, korvaten Evgeni Bashkirovin kentällä. Kuek allekirjoitti kaksivuotisen jatkosopimuksen kauden 2024 päätyttyä.
Sommen

Sommen on taajama Tranåsin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 740 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Sommen (järvi)

Sommen on Ruotsin Itä-Götanmaan ja Smålannin rajalla sijaitseva järvi, jonka pinta-ala on 157 neliökilometriä ja suurin syvyys 53 metriä. Sommenissa on noin 300 saarta, ja siellä kalastetaan nieriää.
Gripenberg (taajama)

Gripenberg on taajama Tranåsin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 260 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Gripenbergin linna

Gripenbergin linna () on Ruotsin Tranåsissa sijaitseva puinen kartanolinna. Sen rakennutti 1660-luvulla Carl Gustaf Wrangel.
Norraby

Norraby on taajama Tranåsin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 281 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hätte, Seglarvik och Sandvik

Hätte, Seglarvik och Sandvik on taajama Tranåsin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 284 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ouest-France

Ouest-France on ranskalainen vuonna 1944 perustettu sanomalehti, joka on maansa sekä koko ranskankielisen yhteisön luetuin päivälehti.
Marianne (lehti)

Marianne on ranskalainen vuonna 1997 perustettu politiikkaan ja yhteiskuntaan keskittyvä aikakauslehti, joka ilmestyy perjantaisin. Lehteä pidetään linjaltaan vasemmistolaisena.
L’Opinion

L’Opinion (ransk., ’mielipide’) on ranskalainen vuonna 2013 perustettu sanomalehti. Se ilmestyy päivittäin ja on linjaltaan liberaali ja EU-myönteinen.
Les Dernières Nouvelles d’Alsace

Les Dernières Nouvelles d'Alsace (lyh. DNA) on ranskalainen vuonna 1877 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Strasbourgissa. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa.
Courrier international

Courrier international on ranskalainen torstaisin ilmestyvä aikakauslehti, joka on perustettu vuonna 1990. Se julkaisee käännösartikkeleita eri puolilla maailmaa ilmestyvistä sanomalehdistä. "Courrier international" kuuluu samaan konserniin kuin "Le Monde".
Arne Gunnarsjaa

Arne Kjell Gunnarsjaa (25. syyskuuta 1939 – 26. elokuuta 2015) oli norjalainen arkkitehti ja arkkitehtuurihistorioitsija. Hän valmistui Norjan teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1961. Gunnarsjaa oli kiinnostunut erityisesti italialaisesta arkkitehtuurista ja julkaisi vuonna 2009 kaupunkioppaan "Roma i små porsjoner". Hän kirjoitti myös 912-sivuisen "Arkitekturleksikon"-tietosanakirjan, josta on tullut Norjassa aihealueen perusteos, sekä useita muita arkkitehtuuria käsitteleviä kirjoja.
Frederiksborgin rauha

Frederiksborgin rauha solmittiin Suuren Pohjan sodan loppuvaiheessa vuonna 1720 Ruotsin ja Tanskan välille. Se päätti vuodesta 1709 vallinneen sotatilan, jota norjalaisessa ja tanskalaisessa historiankirjoituksessa kutsutaan yksitoistavuotiseksi sodaksi. Rauha allekirjoitettiin 3. heinäkuuta 1720 (gregoriaanisen kalenterin mukaan 14. heinäkuuta) tanskalaisten osalta Frederiksborgin linnassa ja ruotsalaisten osalta Tukholmassa.
Syksyllä 1718 Ruotsin kuningas Kaarle XII oli kaatunut piirittäessään Fredrikstenin linnoitusta Norjan Haldenissa, mikä avasi toiveet rauhasta molemmilla puolilla. Neuvottelut aloitettiin pian tämän jälkeen, mutta sodankäynti jatkui muun muassa norjalais-tanskalaisten joukkojen hyökkäyksellä Bohusläniin, millä pyrittiin parantamaan neuvotteluasemaa. Marraskuussa 1719 solmittiin aselepo ja posti- sekä kauppayhteydet palautettiin normaaleiksi. Rauhanneuvottelut pääsivät kunnolla käyntiin kevättalvella 1720 Ison-Britannian ja Hannoverin välityksellä. Lopulliset sopimusehdot olivat Ruotsin kannalta edulliset. Tanskan oli palautettava sodassa valloittamansa Ruotsin alueet, joista Ruotsin puolestaan oli maksettava 600 000 riikintaalerin korvaukset. Lisäksi Ruotsin oli purettava sotilasliittonsa Holstein-Gottorpin herttuan kanssa Tanskan Slesvigin turvallisuuden takaamiseksi, eikä Tanska saanut liittoutua Venäjän kanssa. Ruotsin oli myös jatkossa maksettava tullia Juutinraumassa.
Nancy Wexler

Nancy Sabin Wexler (s. 19. heinäkuuta 1945 Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen geneetikko, neuropsykologi, Columbian yliopiston professori ja Huntington’s Disease Foundationin puheenjohtaja. Hänen tutkimuksillaan löydettiin Huntingtonin tautia aiheuttava geeni.
Elämä.
Nancy Wexler syntyi Washingtonissa vuonna 1945. Hänen perheeseensä kuului psykologi-isä Milton Wexler, äiti Leonore Sabin Wexler ja sisko Alice Wexler. Vuonna 1968, perheen äidillä diagnosoitiin perinnöllinen Huntingtonin tauti, johon hänen isänsä ja kolme veljeään olivat jo aiemmin kuolleet. Perhe oli siihen asti kuvitellut sairauden puhkeavan vain miehille. Kun Milton Wexler ymmärsi tyttäriensä mahdollisesti sairastuvan myös, hän perusti Hereditary Disease Foundationin ja omistautui yhdessä lapsiensa kanssa Huntingtonin taudin tutkimiselle. Leonore kuoli kymmenen vuotta diagnoosin saamisen jälkeen. Alice Wexleristä tuli opettaja, historioitsija ja kirjailija, joka on kirjoittanut kirjoja Huntingtonin taudista. Kumpikaan sisaruksista ei hankkinut lapsia, koska he eivät halunneet lapsiensa perivän sairauteen johtavaa geeniä.
Vuonna 1969 Nancy Wexleristä tuli Hereditary Disease Foundationin puheenjohtaja. Säätiö rahoittaa Huntingtonin taudin tutkimusta apurahoilla ja palkinnoilla sekä järjestää sairautta käsitteleviä tapahtumia, kuten konferensseja ja työpajoja. Se on toiminut Huntington’s Disease Foundation -nimellä vuodesta 2025.
Heinäkuussa 1979 Wexler matkusti Maracaibojärven alueelle Venezuelaan tavoitteenaan löytää ihmisiä, jotka olivat perineet Huntingtonin taudin molemmilta vanhemmiltaan. Hän jatkoi vuosittaisi tutkimuksia Venezuelassa vuoteen 2002 asti. Alue valikoitui tutkimuskohteeksi, koska sairaus on tavallista yleisempää siellä sijaitsevissa Barranquitasin ja Lagunetasin kylissä. Wexlerin tutkimusten avulla Huntingtonin tautia aiheuttava geeni saatiin paikannettua kromosomiin 4 vuonna 1983, ja kymmenen vuotta myöhemmin sairauden aiheuttajaksi paljastui mutaatio huntingtiiniproteiinia koodaavassa HTT-geenissä.
Wexler oli vuodesta 1984 alkaen parisuhteessa lääkäri Herbert Pardesin kanssa. Pardes kuoli 89-vuotiaana vuonna 2024. Vuonna 2020 Wexler kertoi julkisuudessa sairastuneensa Huntingtonin tautiin. Hän paljasti samalla, ettei ollut koskaan halunnut tehdä sairaudelle altistavan mutaation tunnistavaa geenitestiä, joka kehitettiin aikoinaan hänen omien tutkimuksiensa pohjalta.
Li Auto

Li Auto on kiinalainen sähköautoja valmistava pörssiyhtiö. Sen perusti heinäkuussa 2015 Li Xiang, joka tunnetaan myös toisesta listatusta yhtiöstä, automyynnin verkkoalusta Autohomesta. Li Auton nimi oli alun perin Chehejia. Yritys pitää päämajaansa Pekingissä.
Li Auto oli ensimmäinen kiinalainen yhtiö, joka erikoistui pidennetyn kantaman sähköautoihin. Sen ensimmäinen automalli Li One tuli saataville joulukuussa 2019. Li Auto listautui pörssiin 30. heinäkuuta 2020. Se keräsi listautumisannilla 1,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Vuoden 2020 ensimmäisellä puoliskolla Li Autolla oli 2,4 % markkinaosuus Kiinan sähköautomarkkinoilla. Yritys lisättiin vuonna 2023 Hongkongin pörssin Hang Seng -indeksiin.
Hanna Outakoski

Hanna-Máret Outakoski (s. 29 tammikuuta 1978 Outakoski, Utsjoki, Suomi) on saamen kielen dosentti ja vanhempi lehtori, joka työskentelee Uumajan yliopiston kielentutkimuksen laitoksella Ruotsissa.
Outakoski kasvoi monikielisessä kodissa ja sai elinikäisen perinnön useista kielistä ja kulttuureista. Lapsuudessaan hän asui Utsjoen Outakoskella, josta oli lyhyt matka Norjaan. Rajalla asuessaan hän sai monikulttuurisen identiteetin ja oppi luonnollisesti puhumaan eri kielillä eri ihmisten kanssa.
Outakoski on toiminut pohjoissaamen kielen opettajana Uumajan yliopistossa vuodesta 2001 ja Tromssan yliopistossa vuodesta 2019. Lisäksi hän on ollut vierailevana opettajana Koutokeinon saamelaisessa korkeakoulussa, Sámi Allaskuvlassa, syksyllä 2021. Koulutukseltaan hän on lingvisti, ja on yhdistänyt kielitieteelliset tietonsa kirjoittamistutkimukseen, sosiolingvistiikkaan ja kasvatustieteisiin väitöskirjassaan sekä kansainvälisessä postdoc-projektissaan. Hänen tutkimuksensa keskittyy erityisesti kielipedagogiikkaan. Vuonna 2022 käynnistyneissä projekteissaan Outakoski kartoittaa lukutaitokäytäntöjä monikielisissä päiväkodeissa ja tutkii leikin roolia kielen oppimisessa. Erityisesti hän tutkii perintökielen kirjoittamisen opetusta saamelaiskouluissa, lukutaitokäytäntöjä monikielisissä oppimisympäristöissä sekä leikin ja pelien merkitystä vähemmistökielen opetuksessa ja oppimisessa. Lisäksi hänen tutkimusalueensa kattaa kielitietoisuuden saamelaisessa perusopetuksessa.
Outakosken tutkimustyön tavoitteena on vahvistaa saamenkielistä kirjoitustaitoa nuorten keskuudessa, kartoittaa lukutaitokäytäntöjä monikielisissä koulutuskonteksteissa ja kehittää uusia peli- ja leikkipohjaisia opetusmenetelmiä. Hänen asiantuntemuksensa kattaa myös pohjoissaamen kieliopin ja syntaksin sekä virtuaalimaailmojen ja -luokkahuoneiden potentiaalin kielen elvyttämisessä. Hän on aktiivisesti mukana useissa tutkimushankkeissa, jotka tukevat saamen kielen ja kulttuurin elinvoimaisuutta.
Outakosken tutkimuksen mukaan saamenkieli koetaan vaikeaksi kirjoittaa, ja sen arvo liitetään enemmän puhumiseen. Tämä vaikuttaa negatiivisesti saamen kielen lukutaitoon oppilaiden ja vanhempien keskuudessa. Hänen tutkimuksensa mukaan saamelaisoppilaiden lukutaito on monilla alueilla rajoittunut koulun kirjallisiin ympäristöihin, ja alueelliset erot saamelaisessa lukutaidossa ovat suuria.
Outakoski asuu Sävarissa, Uumajassa, Ruotsissa ja on naimisissa Mikael Bergman Outakosken kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Julkaisut.
Lähde
Hannu Rajaniemi (professori)

Hannu Jaakko Rajaniemi (s. 26. kesäkuuta 1944 Alavieska) on suomalainen lääkäri ja anatomian emeritusprofessori.
Rajaniemi syntyi maanviljelijä Eero Rajaniemen ja emäntä Aune Koskelan perheeseen. Hän avioitui 1967 hammaslääkäri Leena Aineen kanssa. Rajaniemi tuli ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta 1963 ja valmistui Turun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1970. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli siellä 1971. Hänen väitöstyönsä aiheena oli "Aivolisäkkeen gonadotrofisten hormonien jakautuminen koe-eläimessä ja sitoutuminen kohdekudoksiin". 
Rajaniemi oli väitellyt tutkija Michiganin yliopistossa Ann Arborissa 1972–1974, anatomian assistentti Turun yliopistossa 1968–1974 ja anatomian apulaisopettaja Kuopion yliopistossa 1975–1977. Oulun yliopistossa hän oli anatomian apulaisprofessori 1977–1992 ja sitten professori eläköitymiseensä saakka. Rajaniemi toimi myös Oulun yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina 1994–1996.
Hannu Rajaniemi

Hannu Rajaniemi -nimisiä henkilöitä ovat:
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2025

Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2025 järjestettiin Nanjingissa Kiinassa 21.–23. maaliskuuta.
Taisto Heinonen

Taisto Heinonen (s. 11. lokakuuta 1950 Kuopio) on kanadansuomalainen rallikuljettaja ja rakentaja, joka tunnetaan erityisesti menestyksestään Kanadassa.
Heinonen syntyi Ilomantsista Savoon muuttaneeseen evakkoperheeseen ja koki lapsuudessaan evakkomatkan takaisin Karjalaan. Heinonen aloitti ralliautoilun Suomessa vuonna 1964. Vuonna 1970 hän muutti veljensä innoittamana Kanadaan ja jatkoi ralliautoilua saavuttaen siellä suurimman menestyksensä. Heinonen on suunnitellut ja rakentanut itse sekä taloja että kilpa-autoja. Heinosen itse virittämillä autoilla saavutetut voitot ovat tuoneet hänelle merkittävän kokoelman palkintoja eri mantereilla. Hän voitti Kanadan rallimestaruuden viisi kertaa ja hänet liitettiin vuonna 2003 Canadian Motorsport Hall of Fame -kunnialistalle. Hän on kilpaillut myös Suomessa esimerkiksi Pohjola-Rallissa.
Heinonen tunnettiin erityisesti erinomaisesta autonhallinnastaan, ja hän pystyi suoriutumaan uskomattomilta vaikuttavista ajosuorituksista, erityisesti lumella ja jäällä. Hän ajoi harvoin ulos radalta ja osasi aina löytää lisävaihteen päihittääkseen vastustajansa. Heinonen kuuluu harvalukuiseen Grand Master -kuljettajien ryhmään, jotka ovat keränneet yli 2 000 pistettä urallaan, ja hänen kokonaissaldonsa oli peräti 5 580 pistettä – noin 800 enemmän kuin seuraavaksi parhaalla. Hän saavutti 40 voittoa Kanadan kansallisissa rallikilpailuissa ja voitti viisi kertaa maan mestaruuden vuosina 1977–1982. Samalla hän auttoi Toyotaa voittamaan valmistajien mestaruuden kuusi kertaa.
Heinonen on kilpaillut muun muassa WRC-sarjassa, SCCA Pro Rally -sarjassa ja Kanadan rallisarjoissa, saavuttaen useita voittoja erityisesti 1970- ja 1980-luvuilla. Hän on ajanut eri automerkeillä, kuten Toyota, Ford, Renault ja Volvo. Heinonen on ollut erityisen menestyksekäs Pohjois-Amerikan ja Kanadan rallikilpailuissa voittaen useita kisoja ja sijoittuen korkealle eri luokissa. Hänen menestyksensä on ollut huomattavaa erityisesti 1980-luvun alkupuolella, jolloin hän saavutti voittoja muun muassa Kanadan rallisarjassa ja SCCA Pro Rally -sarjassa. Heinonen on osallistunut myös legendaarisiin kilpailuihin, kuten Press-on-Regardless Rally ja Rocky Mountain Rally.
Heinonen lopetti kilpauransa vuonna 1983, mutta palasi rallin pariin vuosiksi 2013–2016. Myöhemmät vuodet eivät olleet kuitenkaan yhtä menestyksekkäitä kuin uran huippuvaiheet.
Torsten Elovaara

Torsten Erik Elovaara (28. marraskuuta 1890 Pyhäjärvi – 19. tammikuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen Suomen puolustusvoimien palveluksessa toiminut insinöörieversti ja yliarkkitehti, joka kuoli tapaturmaisesti Santahaminassa.
Valmistututtuaan ylioppilaaksi vuonna 1916 hän aloitti matematiikan opiskelut Helsingin yliopistossa, mutta vaihtoi Teknilliseen korkeakouluun, josta valmistui arkkitehdiksi vuonna 1919. sen jälkeen hän toimi arkkitehtitoimistossa ollen samaan aikaan assistentina Teknillisessä korkeakoulussa. Hän oli Taideteollisen korkeakoulun piirustuksenopettajana vuosina 1920-1921.
Vuonna 1923 Elovaara siirtyi puolustuministeriön palvelukseen ensin toimistopäälliköksi, vuodesta 1927 yliarkkitehdiksi ja vuodesta 1940 osastopäälliköksi. Samalla hän oli useiden valtion ja puolustusministeriön komiteoiden jäsen. Hänet nimitettiin vuonna 1943 insinöörieverstiksi.
Torsten Elovaara joutui tammikuussa 1949 Santahaminan maasotakoulun kranaatinheitinammunnoissa tapahtuneen onnettomuuden uhriksi, jossa insinöörieversti Elovaara menetti henkensä muiden kolmen lähelläolleen loukkaantuessa.