tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johan Ascholin

Johan Ascholin (9. lokakuuta 1756 Pori – 10. toukokuuta 1824 Pori) oli suomalainen kauppaneuvos ja valtiopäivämies.
Ascholinin vanhemmat olivat Poriin vuonna 1751 tullut kauppias, raatimies Nils Ascholin ja Elisabet Novander. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1793–1799 oli Brita Christina Ekström ja toinen Johanna Sticksén. Johan Ascholin peri isältään ulkomaankaupan harjoittamisen oikeudet, samoin kuin jatkoi isänsä aloittamaa laivanvarustusta. Hän oli vuosisadan vaihteeseen tultaessa Porin huomattavimpia porvareita, vuonna 1801 hänellä oli kaupungin suurin varallisuus. Ascholin myös omisti yli puolet kaikista Porin porvareiden laivaosakkeista. Hänen molemmat puolisonsa kuuluivat tärkeisiin kristiinankaupunkilaisiin kauppiassukuihin ja hänen sisarensa avioitui toiseen merkittävään porilaiseen kauppiassukuun, mitkä osaltaan lujittivat Ascholinin asemaa. Kauppaneuvoksen arvon Ascholin sai 1812. Hän oli porvarissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.
Himleån

Himleån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 27 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Himleånin vesistössä sen 34 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 201 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Varbergin pohjoisosassa.
Joen kulku ja pääuoma.
Himleån alkaa mäkisten metsäsaarekkeiden pilkkomalla peltoalueella ja se virtaa Rolfstorpin kirkonkylän läpi mutkitellen. Kylän jälkeen joki saapuu peltotasangolle, jossa sen uoma on suoristettu perkaamalla ja kaivamalla. Se virtaa aukealla yksinään ja vasta Varbergin kaupungissa se saavuttaa taajama-asutuksen. Joki tekee Trönningessä käännöksen ja sukeltaa yli kaksi kilometriä pitkälle suistoalueelle, joka sijaitsee Farehammarsvikenin lahden pohjukassa.
Vesistön pääuoma muodostuu pääasiassa Himleånista, jonka lähdejärvi on Lilla Neten (76 metriä mpy.). Sen pohjoispuolella sijaitsee Stora Neten, joka laskee tähän metrin korkeammalta. Vesistön latvauoma Gellseredbäcken laskee Stora Netenin kaakkoisrantaan. Sen neljä kilometriä pitkä puro alkaa Furesjönistä, jonka vedenpinta sijaitse 107 metrin korkeudella mpy. Pääuoma on seitsemän kilometriä pitempi kuin Himleånin uoma.
Pehr Malm

Pehr Malm (17. kesäkuuta 1768 Pietarsaari – 2. tammikuuta 1827 Pietarsaari) oli suomalainen kauppaneuvos, laivanvarustaja ja valtiopäivämies.
Pehr Malmin vanhemmat olivat kauppias Niclas Malm ja Maria Nyman ja puolisot vuodesta 1788 Maria Christina Kindman (k. 1798) ja vuodesta 1799 Brita Maria Roos (k. 1819). Kauppias ja laivanvarustaja Peter Malm oli Pehr Malmin poika toisesta avioliitosta. Pehr Malm kuului tunnettuun pietarsaarelaiseen kauppiassukuun. Hänellä oli huomattava oma kauppalaivasto, joka harjoitti kansainvälistä rahtiliikennettä, ja telakka Pietarsaaressa laivojen rakentamiseen ja korjaamiseen. Malm tuli tunnetuksi myös kulttuurin harrastajana, jolla oli muun muassa huomattava kirjasto. Vieraillessaan Pietarsaaressa 1819 keisari Aleksanteri I kävi Malmin kotona, Malm oli ollut porvarissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809. Malm oli Pietarsaaren kaupunginvanhinten jäsen vuodesta 1797 ja raatimies vuodesta 1803. Kauppaneuvoksen arvon hän sai 1812. Malmin kauppahuoneen liiketoimet päättyivät kuitenkin hänen kuolemansa jälkeen vararikkoon. Malm oli jo menettänyt aluksiaan haaksirikoissa ja kärsinyt muita tappioita. Kun kauppahuoneen omaisuus myytiin konkurssihuutokaupassa, siitä ei jäänyt velkojen maksun jälkeen Malmin perillisille mitään.
Maria Bellonci

Maria Bellonci, s. "Villavecchia" (30. marraskuuta 1902 Rooma, Italia – 13. toukokuuta 1986 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija. Hänen kirjansa aiheet sijoittuvat lähinnä 1500-luvulle. Hän sai niihin aineistoa myös julkaisemattomista lähteistä.
Rolfsån

Rolfsån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 10 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Rolfsånin vesistössä sen 85 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 694 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Kungsbackan keskustassa.
Joki alkaa Storsjönistä, joka on sitä suuremman Lyngernin seuralainen.
Henrik Sovelius (1772–1817)

Henrik Sovelius (15. joulukuuta 1772 Raahe – 17. heinäkuuta 1817 Raahe) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.
Henrik Soveliuksen vanhemmat olivat Uppsalassa ja Turun Akatemiassa opiskellut kauppias Matias Sovelius (1726–1795) ja Brita Katarina Possenius (k. 1818). Henrik Soveliuksen puoliso oli Anna Liisa Stenius. Myös Soveliuksen veljistä Johanista (1770–1852) ja Fredrikistä (1778–1837) tuli kauppiaita. Henrik Sovelius kuului Raahen kaupunginvanhimpiin. Hän oli porvarissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.
Lumberjacks

Lumberjacks on suomalainen bluesyhtye. Eteläpohjalainen kvartetti sekoittelee rohkeasti tyylejä juurimusiikin laajassa kirjossa. Yhtyettä olivat perustamassa nykyisten jäsenten lisäksi laulaja-harpisti Mikael "Micke" Björklöf ja kitaristi Matti Loppela. 
Lumberjacks tarkoittaa suomeksi metsätyömiehiä. Kitaristi Urmas "Big hand" Niemi on julkisuudessa kertonut, että yhtyeen nimi ei ole hänen keksintöään, vaikka hän onkin joukon ainoa ammatikseen metsätöitä tekevä.
Lumberjacks on levyttänyt kaksi albumia ja esiintynyt kotimaan lisäksi myös Skandinaviassa, Keski-Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Lumberjacks-yhtye voitti bluesin EM-karsinnat eli European Blues Challenge (EBC 2020) Suomen loppukilpailun 2019. Koronavirus-pandemian (COVID-19) vuoksi European Blues Challenge EBC2020 Hollannin Zaandamissa (17.-18.4.2020) jouduttiin perumaan. European Blues Challenge EBC2021 kilpaillaan Puolan Chorzowissa, 25.-27.3.2021.
Kungsbackaån

Kungsbackaån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 17 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Kungsbackaånin vesistössä alaosan sen 32 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 302 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Kungsbackafjordiin Kungsbackassa.
Joen kulku ja pääuoma.
Joki käsittää vesistöalueensa alajuoksun Lindomen taajamasta Kungsbackaan. Sen voi katsoa alkavan Intagsbäckenin ja Lindomeånin yhtymäkohdasta, jolloin sen pituudeksi tulee 17 kilometriä. Se virtaa koko ajan savipelloilla matkallaan kohti etelää. Matkalla se ohittaa Lindomen lisäksi vain Älvsåkerin ja lopuksi se virtaa Kungsbackan läpi. Joki laskee Kungsbackafjordeniin.
Pääuoma on Kungsbackaånia 15 kilometriä pitempi. Ruotsin vesistöviranomaiset valitsevat vesistön pääuomaksi sen jokihaaran, jossa on suurempi virtaama. Sellainen alkaa Oxsjönistä ja sen laskupuro laskee Östra Ingsjöniin. Tämä järvi sekä Kalven ja Västra Ingsjön muodostavat vesireitillä seitsemänkilometrisen järviosuuden, joka jatkuu edelleen länteen päin Lindomeånina. Sen uoma virtaa kokonaan peltojen valtaamassa laaksossa ja yhtyy alempana Kungsbackaåniin.
Aarhusin hiippakunta

Århusin hiippakunta (Århus stift) on yksi Tanskan kansankirkon hiippakunnista ja sen toiminta on alkanut varhaisella keskiajalla. Hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi vihittiin Reginbrand i vuonna 948. Århusin kaupungin piispa oli yksi kolmesta tanskalaisesta piispasta, joka oli mukana suuressa Ingelheimin kirkollikokouksessa Saksassa 948. Hiippakunta lakkautettiin kuitenkin 988, mutta perustettiin uudelleen 1070, jolloin alettiin rakentaa ensimmäistä tuomiokirkkoa, Nikolain kirkkoa Århusiin.
Hiippakunnan alue käsittää Jyllannin niemimaan koillisosan, Viborgin hiippakunnan eteläpuolella. Hiippakunnan tuomiokirkkona on 1200-luvulta alkaen Århusin Sankt Klemensin kirkko.
Hiippakunnan piispana on vuodesta 2015 alkaen Henrik Wigh-Poulsen. Hiippakunta on jaettu 14 rovastikuntaan ja 336 seurakuntaan. Hiippakunnassa on noi 330 pappia.
Nurmikäenkaali

Nurmikäenkaali ("Oxalis dillenii") on käenkaalikasvien (Oxalidaceae) heimoon, käenkaalien ("Oxalis") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja matalakasvuinen kasvilaji, joka muistuttaa muun muassa sarvikäenkaalia eli tarhakäenkaalia ("Oxalis corniculata") sekä pystykäenkaalia ("Oxalis fontana"). Nurmikäenkaali on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta nykyisin sitä tavataan myös Euroopassa.
Nurmikäenkaalin varret ovat karvaisia, kasvutavaltaan pystyjä sekä yleensä yläosistaan haarovia. Varsien alaosissa lehdet ovat kierteisesti, mutta yläosissa lähes vastakkaisesti. Korvakkeet saattavat puuttua kokonaan tai ne ovat kapeita, pyöreäkärkisiä ja karvareunaisia. Nurmikäenkaalin kukat sijaitsevat yksittäin ja ovat väriltään kirkkaankeltaisia. Kukinnon haarat sekä kukkien verhiöt ovat karvaisia. Hedelmäasteella kukkaperät kaartuvat alaspäin, vaikka itse hedelmät ovat pystyssä. Hedelminä olevat kodat ovat karvaisia.
Nurmikäenkaalin tieteellisen nimen lajinimi ("dillenii") viittaa 1687–1747 eläneeseen saksalaiseen kasvitieteilijään Johann Jakob Dilleniukseen.
Ruskelanruusu

Ruskelanruusu ("Rosa" ’Ruskela’) on "Rosa" Spinosissima-ryhmään eli tarhapimpinellaruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista kerrannaiset, kauniin vaaleanpunaiset kukat. Ruusu kuuluu Suomen historiallisiin ruusuihin. Sen menestymisalue yltää Suomessa Lapin porteille saakka (vyöhyke VI).
Alkuperä.
Ruskelanruusu on löydetty 1990-luvun alussa Vihdin Ruskelasta. Nimensä ruusu on saanut löytöpaikkansa perusteella. Sitä on löytynyt myöhemmin myös Vaalimaalta ja Viipurin läheltä Karjalasta. Ruusun alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta sen on arveltu tulleen Kaakkois-Suomeen Pietarista.
Kuvaus.
Ruskelanruusu kasvaa Suomessa 1,5 – 2 metriä korkeaksi pystyksi, tiheäkasvuiseksi pensaaksi. Lehdet ovat ruohonvihreät, sahalaitaiset, pyöreänsoikeat, suuremmat kuin juhannusruusulla. Kesäkuun loppupuolella alkava kukinta kestää pari viikkoa. Kukat ovat halkaisijaltaan 6 – 7 cm, kerrannaiset, puhtaan vaaleanpunaiset ja tuoksuvat. Isoja terälehtiä on noin 25 ja lisäksi pienempiä. Kukat eivät juurikaan haalistu vanhetessaan. Heteet ovat ruskeankeltaiset ja näkyvissä osittain. Niiden väri haalistuu kukan vanhetessa. Kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä, raikas ja pimpinellaruusumainen, vivahteena sitruuna. Muodostaa tummanpunaisia, pyöreän pitkulaisia kiulukoita. Juurivesoja muodostuu melkoisesti. 
Viihtyy aurinkoisella ja puolivarjoisella paikalla, vettä läpäisevässä, keskiravinteisessa, tuoreessa maassa. Ruusu sietää auringon paahdetta ja myös kuivuutta. Ruskelanruusu menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I – VI.
Tylppäkyhmyotsa

Tylppäkyhmyotsa ("Steatocranus gibbiceps") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Se on sukunsa "Steatocranus" tyyppilaji. Tylppäkyhmyotsaa kalastetaan ravinnoksi.
Tylppäkyhmyotsa voi kasvaa korkeintaan kymmenen senttimetrin mittaiseksi. Lajia tavataan Kongon tasavallasta ja Kongon demokraattisesta tasavallasta. Se elää noin 24–27 asteen lämpöisissä pohjavesissä ja käyttää ravinnokseen pääasiassa nilviäisiä. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee tylppäkyhmyotsan elinvoimaiseksi lajiksi.
Grönlannin hiippakunta

Grönlannin hiippakunta (; ) on Tanskan kansankirkon hiippakunta, joka käsittää Grönlannin saaren.
Hiippakunta kuuluu Grönlannin paikallishallinnon alaisuuteen lainsäädännön ja talouden osalta.
Luterilainen kirkollinen toiminta alkoi Grönlanissa 1700-luvun alkupuolella, kun norjalaissyntyinen pappi Hans Egede lähti saarelle julistamaan kristinuskoa. Hän perusti myuös Godthåbin, nykyisen Nuukin kaupungin ja toimi siellä piispana vuodesta 1740.
Grönlantia koskeva kirkkolaki annettiin 1905. Kirkko Grönlannissa sai hiippakunnan aseman 1993 annetun lain kautta. Siinä määrätään muun muassa, että Nuukin tuomiokirkko on Grönlannin tuomiokirkko.
Hiippakunta on jaettu kolmeen rovastikuntaan. Hiippakunnan ensimmäinen piispa oli Kristian Mørk, häntä seurasi Sofie Petersen, ja nykyinen Grönlannin piispa on vuodesta 2020 Paneeraq Siegstad Munk.
Caldwell-luokka

Caldwell-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kuuden hävittäjän muodostama alusluokka, joka valmistettiin ensimmäisen maailmansodan aikana ja hieman sen jälkeen. Aluksista neljä oli sodan lopulla saattuepalveluksessa Atlantilla ja kaksi valmistui vasta sotatoimien päätyttyä. Aluksista kaksi romutettiin 1930-luvulla ja loput neljä osallistuivat toiseen maailmansotaan. Kolme aluksista luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle hävittäjiä tukikohdista -sopimuksen mukaisesti ja neljäs oli nopeana kuljetusaluksena.
Alukset.
Luokan alusten hankinta vahvistettiin 3. maaliskuuta 1915. Vain Connerin ja Stoctonin propulsiojärjestelmät vastasivat aiempia, mutta loput poikkesivat aiemmista. Niissä oli kaksi potkuria. Caldwellissa oli General Electricin valmistamat Curtis-turbiinimoottorit ja erilliset risteilymoottorit. Lopuissa oli Parsonsin valmistamat turbiinimoottorit.
Alusten aseistusta täydensivät kaksi yhden naulan ilmatorjuntatykkiä, joista toinen oli komentosillan ja tykkitornin No 1 välissä ja toinen takakannen kansirakenteen katolla. Toisen maailmansodan aikana tykit vaihdettiin kolmen tuuman 23 pituuskaliiperin tykeillä.
Kaakkois-Suomen ortodoksinen seurakunta

Kaakkois-Suomen ortodoksinen seurakunta toimii Kymenlaakson ja Etelä-Karjalan alueilla ja kuuluu Helsingin ortodoksiseen hiippakuntaan. Sen toiminta alkoi vuoden 2021 alusta, ja se muodostuu entisistä Haminan, Kotkan ja Lappeenrannan seurakunnista. Yhdistymisen oli tarkoitus tapahtua jo vuonna 2020, mutta Kirkollishallitus lykkäsi sitä vuodella, jotta uuden seurakunnan eri alueet saisivat tasapuolisen edustuksen seurakunnallisessa päätöksenteossa. Seurakunnalla on 4100 jäsentä, ja se jakautuu kolmeen toiminta-alueeseen, jotka noudattelevat entisten itsenäisten seurakuntien rajoja: Lappeenranta-Imatra, Kouvola-Hamina ja Kotka-Loviisa. Toiminta-alueet säilyttävät entiset kiinteistönsä ja työntekijänsä.
Kouvolan toiminta-alue.
Entisen Haminan ortodoksisen seurakunnan aluetta kutsutaan uuden seurakunnan myötä Kouvolan toiminta-alueeksi. 
Haminassa sijaitsee Pietarin ja Paavalin kirkko sekä kaikkien murheellisten ilolle omistettu hautausmaankirkko. Kouvolassa sijaitsee seurakunnan kirkkoherran virasto, Ortodoksiakeskus Sypressi, Pyhän Ristin kirkko ja tšasouna Myllykoskella.
Kotka-Loviisa.
Entisen Kotkan ortodoksisen seurakunnan alueella asuu 1050 ortodoksia. Alueen uudeksi papiksi valittiin vuoden 2021 alusta lähtien Konstantin Strekachev.
Jakob Elias Granberg

Jakob Elias Granberg (16. marraskuuta 1777 Helsinki– 15. lokakuuta 1855 Hämeenlinna) oli suomalainen raatimies, kollegireistraattori ja valtiopäivämies.
Granbergin puoliso oli Maria Silfström (k. 1855). Granberg tuli Hämeenlinnan raatimieheksi vuonna 1800 ja pysyi tehtävässä yli 50 vuotta. Hän oli porvarissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809. Granberg oli ainoa valtiopäivien porvarissäädyn edustajista, jolla ei ollut mitään liike-elämän nimikettä.
Stanislav Bunin

Stanislav Stanislavovitš Bunin (; s. 1966 Moskova) on venäläinen pianisti.
Bunin aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana Moskovan konservatorion opettajana toimineen äitinsä johdolla. Vuosina 1984–1988 hän opiskeli Moskovan konservatoriossa Sergei Dorenskin johdolla. Bunin voitti ensipalkinnot Long–Thibaud-kilpailussa vuonna 1983 ja 11. kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa vuonna 1985. Hän aloitti kansainvälisen virtuoosiuran jälkimmäisen voittonsa jälkeen. Lähdettyään Neuvostoliitosta vuonna 1988 Bunin asui ensin Saksassa ja muutti sitten Japaniin. Hän toimi pianonsoiton professorina Senzoku Gakuen -musiikkiopistossa Kawasakissa vuosina 1991–1997.
Bunin on tehnyt eri levymerkeille levytyksiä muiden muassa Frédéric Chopinin, Johann Sebastian Bachin, Wolfgang Amadeus Mozartin ja Claude Debussyn teoksista.
Hoskonen

Hoskonen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
The Adventures of Rad Gravity

The Adventures of Rad Gravity on Interplay Productionsin vuonna 1990 kehittämä ja Activisionin julkaisema tasohyppely ja toimintaseikkailupeli Nintendo Entertainment Systemille. Pelissä Rad Gravity nimisen sankarin on matkustettava kahdeksalle eri planeetalle ja löydettävä kadoksissa olevat Compuminds-olennot.
Henrik Sovelius

Henrik Sovelius -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Marc Laforêt

Marc Laforêt (s. 1966 Pariisi) on ranskalainen pianisti.
Laforêt aloitti pianonsoiton opiskelun 5-vuotiaana ja debytoi Théâtre des Champs-Élyséesissä 8-vuotiaana. Hän opiskeli Boulogne-Billancourtin aluekonservatoriossa ja Pierre Sancanin johdolla Pariisin konservatoriossa, josta valmistui vuonna 1983 "Grand Prix":n kera. Laforêt sai myös yksityisopetusta Arthur Rubinsteinilta. Vuonna 1985 hän voitti Young Concert Artist International Auditionsin New Yorkissa ja sai toisen palkinnon sekä Puolan radion palkinnon parhaasta masurkkaesityksestä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa.
Kapellimestareita, joiden johdolla Laforêt on soittanut, ovat olleet muiden muassa Daniel Barenboim, Valeri Gergijev, Eliahu Inbal, Georges Prêtre, Claus Peter Flor, Rudolf Baršai, Armin Jordan, Serge Baudo, Alain Lombard, Jan Latham-Koenig, Stanisław Skrowaczewski, Vladimir Aškenazi, Kazimierz Kord, Arie van Beek, Vasili Sinaiski, Antoni Wit ja Jean-Claude Casadesus.
Samuel Backman

Samuel Backman (23. maaliskuuta 1760 Kokkola – 12. toukokuuta 1814 Viipuri) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies. 
Backmanin vanhemmat olivat merikapteeni Christian Backman ja Johanna Lexell ja puoliso Charlotta Nicander (k. 1836). Kokkolassa syntynyt Backman muutti Kuopioon 1787, jossa hän toimi kauppiaana, joskin muutti sieltä elokuussa 1810 Viipuriin. Backman oli porvarissäädyssä Kuopion edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809. Kuopioon Backman rakennutti talon, jossa on tätä nykyä apteekkimuseo.
Kikka!

Kikka! on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, joka kertoo vuonna 2005 kuolleesta suomalaislaulaja Kikasta. Elokuvan on käsikirjoittanut Maarit Nissilä ja ohjannut Anna Paavilainen. Elokuvassa Kikkaa esittää Sara Melleri. Kikan DJ:tä ja toimittajaystävä Paulaa esittää Elena Leeve, Kikan miestä Henkkaa Jakob Öhrman, Ile Vainiota Aku Hirviniemi, Junnu Vainiota Martti Suosalo ja levy-yhtiön pomoa Askoa Kai Vaine.
Elokuvan kuvaukset alkoivat helmikuussa 2021 ja sitä kuvattiin pääkaupunkiseudulla, Tampereella sekä useilla muilla paikkakunnilla, joilla Kikka keikkaili. Elokuvan budjetti on 1 505 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus on 855 000 euroa. Kikasta oli samaan aikaan kehitteillä myös toinen elokuva, jonka takana oli tuotantoyhtiö Kinosto ja ohjaaja Taru Mäkelä. Hanke ei saanut kuitenkaan Suomen elokuvasäätiöltä tukea ja se ei tule toteutumaan. 
Elokuvan tunnuskappale on Erika Vikmanin esittämä ”Kateus”, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2022. Samana päivänä siitä julkaistiin myös musiikkivideo.
"Kikka!" sai ensi-iltansa 12. lokakuuta 2022.
Elokuva palkittiin 2023 kahdella Jussi-palkinnolla: Sara Melleri sai parhaan pääosan Jussin ja Tiina Kaukanen palkittiin parhaasta pukusuunnittelusta.
Ruciane-Nida (kunta)

Ruciane-Nida on kaupunki- ja maalaiskunta () Piszin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 7 991. Kunnan hallinnollinen keskus on Ruciane-Nidan kaupunki.
Piszin piirikunnan asukkaista 13,9 prosenttia asuu Ruciane-Nidan kunnassa ja sen pinta-alasta 20,2 prosenttia kuuluu Ruciane-Nidan kuntaan. Kylät Ruciane-Nidan kunnassa ovat Gałkowo, Głodowo, Iznota, Karwica, Końcewo, Krzyże, Ładne Pole, Niedźwiedzi Róg, Nowa Ukta, Onufryjewo, Osiniak-Piotrowo, Piaski, Szeroki Bór, Ukta, Wejsuny, Wierzba, Wojnowo, Wygryny, Wólka sekä Zamordeje. Se on Warmia-Masurian voivodikunnan suhteellisesti metsäisin kunta; kunnan pinta-alasta metsän peitossa on 71,7 prosenttia.
Vuoden 2019 lopussa 50,8 prosenttia Ruciane-Nidan asukkaista oli naispuolisia ja 49,2 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 61,5 prosenttia ja eläkeikäiset 22,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,7 vuotta. Vuonna 2019 Ruciane-Nidan kunnassa syntyi 49 lasta.
Perpetua

Perpetua on latinalainen naisen etunimi, joka merkitsee ’kestävää’, ’ainaista’ ja ’pysyvää’. Kristillisessä perinteessä se tunnetaan pyhimysnimenä: sekä katolisen että ortodoksisen kirkon suuresti kunnioittama marttyyri Perpetua heitettiin villieläinten joukkoon karthagolaisessa amfiteatterissa vuonna 203. 
Perpetua-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1705–1928. Nimipäivä oli 7. maaliskuuta eli samana päivänä, jolloin Suomen katolinen kirkko viettää karthagolaismarttyyrien Perpetuan ja Felicitaksen muistopäivää.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu vuoteen 2020 mennessä alle 40 Perpetua-nimistä naista.
Avia S-199

Avia S-199 oli tšekkoslovakialainen toisen maailmansodan jälkeinen hävittäjälentokone, joka on kehitetty Messerschmitt Bf 109 -hävittäjästä. Sitä käyttivät Tšekkoslovakian ja Israelin ilmavoimat.
Suunnittelu.
Avia S-199:n kehitys aloitettiin, kun Tšekkoslovakia tarvitsi ilmavoimat ja hävittäjiä toisen maailmansodan ja miehityksen jälkeen. Pohjaksi otettiin Messerschmitt Bf 109 -hävittäjä. Sodan aikana niitä oli valmistettu Tšekkoslovakiassa, ja niiden osia oli vielä runsaasti jäljellä. 
Messerschmitt Bf 109:n alkuperäisiä Daimler-Benz DB 605 -moottoreita ei kuitenkaan ollut paljoa jäljellä. Tämän takia moottoriksi piti ottaa Junkers Jumo 211 F, joka oli tarkoitettu pommikoneisiin. Moottoreiden erojen vuoksi koneen nokka piti suunnitella osittain uudelleen, eikä S-199:ään voitu asentaa potkurin navan läpi ampuvaa tykkiä.
Koneesta kehitettiin myös kaksipaikkainen versio Avia CS-199, jota käytettiin koulutukseen.
Käyttö.
Israel.
Israel hankki 25 Avia S-199 -konetta, kun Israelin itsenäistymisen aikaan tarvittiin hävittäjiä. Kaupat tehtiin 23. huhtikuuta 1948, ja 6. toukokuuta 1948 israelilaislentäjiä saapui Tšekkoslovakiaan koulutettaviksi.
Ensimmäiset S-199:t saapuivat Israeliin 20. toukokuuta 1948, ja ne aloittivat sotalennot 29. toukokuuta 1948. S-199:t saavuttivat Israelissa 7 ilmavoittoa, vaikka niitä tuhoutui monta.
Tšekkoslovakia.
Avia S-199 oli Tšekkoslovakian ilmavoimien käytössä vuoteen 1957 asti. Se sai lentäjiltä lempinimen "mezek" (”muuli”) lento-ominaisuuksiensa takia.
Laulukerttulinapsija

Laulukerttulinapsija ("Pseudocolopteryx flaviventris") on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Laulukerttulinapsija voi kasvaa 11–13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Laulukerttulinapsijan päälaki on väriltään punertavan ruskea ja koiraan silmien ympärystä on tumman harmaa ja naaraalla on harmaa silmäkulmajuova. Selkä ja siivet ovat oliivinruskeat. Linnun kurkku, rinta ja vatsa ovat väriltään vaaleankeltaiset. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Laulukerttulinapsijaa tavataan alueelta, joka ulottuu Brasilian kaakkoiskärjestä Argentiinaan ja Chileen. Eteläisen pallonpuoliskon talven ajaksi se muuttaa levinneisyysalueensa pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat ruovikkoiset suot ja muut korkeita heiniä kasvavat kosteat ympäristöt.
Vesitorninmäki

Vesitorninmäki on asuinalue Kirkkonummen keskustan koillispuolella ja osa urheilupuistoa Kirkkonummella. Vesitorninmäki valmistuu 2020-luvulla ja tuo alueella uusia kerros-, rivi-, ja omakotitaloja sekä muun muassa Jokirinteen koulun, jossa on ala- ja yläkoulu. Vesitorninmäki rajautuu etelässä Vanhaan Rantatiehen, lännessä Jolkbynjokeen, pohjoisessa Kyrkvallaan ja idässä Jolkbyhyn.
Hamula (Puumala)

Hamula on kylä Puumalan kunnassa Etelä-Savossa. Hamula sijaitsee peltoaukealla sisäjärvien rannoilla noin 20 kilometriä Puumalan kirkonkylästä linnuntietä pohjoiseen.
Avalanche Software

Avalanche Software on yhdysvaltalainen pelitalo, joka perustettiin itsenäisenä studiona vuonna 1995.
The Walt Disney Companyn videopeliyksikkö osti Avalanche Softwaren vuonna 2005. Vuonna 2016 Disney ilmoitti sulkevansa Avalanche Softwaren ja "Disney Infinity" -videopelisarjan.
Vuonna 2017 yritys perustettiin uudelleen Warner Bros. Interactive Entertainmentin alaisuuteen.
Die Weißen Blätter

Die Weißen Blätter oli saksalainen kerran kuukaudessa ilmestynyt kirjallisuuslehti, jota julkaistiin 1913–1920. Se oli merkittävä ekspressionistisen liikkeen edistäjä. Sen perusti Erik-Ernst Schwabach, ja sitä julkaisi vuodesta 1915 René Schickele.
"Die Weißen Blätterin" ensimmäisten vuosien numeroiden sivumäärä oli yleensä noin 98–120 sivua, ja sen levikki oli noin 3 000 kappaletta. Sota-aikana lehden koko pieneni vähitellen, ja vuonna 1918 se oli enää kolmannes alkuperäisestä. Tämän seurauksena pidempiä kaunokirjallisia töitä enää julkaistu yhtä paljon ja poliittisia keskusteluita ja kulttuurikritiikkejä jouduttiin rajoittamaan.
"Die Weißen Blätterissa" julkaistiin joitakin merkittäviä kaunokirjallisia töitä. Tunnetuin niistä on Franz Kafkan "Muodonmuutos". Muita lehdessä julkaistuja töitä oli Gottfried Benn "Ithaka", Walter Hasencleverin näytelmä "Der Sohn" ja Heinrich Mannin "Madame Lagros". Gustav Meyrinkin "Golem" julkaistiin lehdessä jatkokertomuksena 1913–1914 ja Max Brodin "Tycho Brahes Weg zu Gott" vuonna 1915.
Benny Östlund

Lars Benny Östlund (s. 6. maaliskuuta 1952 Mockfjärd, Ruotsi) on ruotsalainen kilpa-ampuja. Östlund kilpaili vuosien 1988 ja 1992 kesäolympialaisissa edustaen Ruotsia.
Sidsel Ekholdt

Sidsel Ekholdt (s. 10. maaliskuuta 1956 Vestfossen, Øvre Eiker, Norja) on norjalainen voimistelija. Ekholdt kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa telinevoimistelussa edustaen Norjaa.
Andreas Friis

Andreas Alexander Carl Johan Friis (21. kesäkuuta 1890 København, Tanska – 16. syyskuuta 1983 Hillerød, Tanska) oli tanskalainen taidemaalari. Friis kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa taidekilpailussa edustaen Tanskaa.
Friis opiskeli taidetekniikkaa Pariisissa ja Københavnin akatemiassa.
Koskinen (televisiosarja)

Koskinen on suomalainen draamasarja, jonka julkaisu alkoi Ruutu+-suoratoistopalvelussa syksyllä 2021. Sarja perustuu Seppo Jokisen Koskinen-kirjasarjaan. Tarinan pohjana ovat kirjasarjan teokset "Koskinen ja siimamies", "Koskinen ja raadonsyöjä", "Koskinen ja pudotuspeli", "Hukan enkelit" ja "Piripolkka". Televisiokäsikirjoituksen niistä ovat tehneet Riku Suokas ja Heikki Syrjä. Kymmenosaisen sarjan kuusi osaa ohjaa sarjan pääohjaaja Lauri Nurkse ja loput neljä Riku Suokas.
Sarjan toinen tuotantokausi esitettiin keväällä 2022 ja kolmas tuotantokausi kesällä 2023. Sarjan neljäs tuotantokausi julkaistiin 31. heinäkuuta 2024 alkaen. Sarjan 5. tuotantokausi tulee katsottavaksi 2025 aikana kun kuvaukset saadaan päätökseen.
"Koskinen"-sarjan pääosassa on komisario Sakari Koskinen (es. Eero Aho), joka on töissä Tampereen poliisin väkivaltaisten rikosten yksikössä.
Sarjan kuvaukset alkoivat lokakuussa 2020 Tampereella.
Heliopolis

Heliopolis (; lat.) tai Heliupolis ( tai "Hēlioupolis") (”Helioksen/Auringon kaupunki”) voi viitata seuraaviin:
Garrett Temple

Garrett Bartholomew Temple (s. 8. toukokuuta 1986 Baton Rouge, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pääasiassa heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä.
Templen isä Collis Temple pelasi myös koripalloa NBA:ssa. Temple pelasi yliopistokoripalloa Louisianan osavaltionyliopiston joukkueessa vuosina 2005–2009. Hänet valittiin kahdella kaudella konferenssinsa puolustustähdistöviisikkoon. Yliopistouransa jälkeen Temple siirtyi ammattilaiseksi pelaten lyhyitä jaksoja NBA:n ja NBA:n kehityssarjan joukkueissa sekä Italiassa. Vuosina 2012–2016 Temple edusti Washington Wizardsia.
Samuel Gottschick

Samuel Gottschick (1766 Malmö, Ruotsi – 15. helmikuuta 1838 Turku) oli suomalainen nahkuri ja valtiopäivämies.
Malmössä Ruotsissa marraskuussa 1766 syntynyt Gottschick oli naimisissa kaksi kertaa, Lovisa Sofia Gottschickin ja Ulrica Niklasdotter Gottschickin kanssa. Nahkuri Gottschick oli lahjoittaja, joka testamenttasi huomattavat summat Turun käsityöläisten köyhäinkassalle, Raision köyhäinhoidolle, Turun kuumetautisairaalalle sekä Turun kaupungin maistraatin leskien ja orpojen kassalle, jonka rahaston perustajana häntä voidaan pitää. Gottschick oli toinen porvarissäädyssä Turkua edustaneista valtiopäivämiehistä Porvoon valtiopäivillä 1809. Kristian Trapp oli ensin valittu kaupungin ainoaksi edustajaksi, mutta kaupungin maistraatin ja porvariston vanhinten välillä syntyi kiista valtiopäiväedustajan valtakirjan sanamuodosta. Lopulta sekä Kristian Trappin että Samuel Gottschikin, joka oli valittu myös kaupunginvaltuutetuksi, valtakirjat allekirjoitettiin maistraatin esittämässä muodossa.
Deinokrates

Deinokrates (; ) voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Deinokrates (arkkitehti)

Deinokrates (; ; 300/200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen arkkitehti. Häntä arvellaan taustaltaan rhodoslaiseksi. Deinokrates oli Aleksanteri Suuren aikakauden merkittävin arkkitehti ja toimi Aleksanterin hoviarkkitehtina.
Deinokrates oli uuden, vuoden 356 eaa. tulipalon jälkeen uusitun Efesoksen Artemiin temppelin arkkitehti. Hän seurasi Aleksanteri Suurta Egyptiin, jossa sai tehtäväksi Aleksanterin perustaman Aleksandrian suunnittelun ja rakennuttamisen. Aleksandriassa hän suunnitteli kaupungin asemakaavan ja useita sen alkuvaiheen keskeisiä rakennuksia.
Jo ennen Aleksandrian rakentamista Deinokrates oli esittänyt suunnitelman Athosvuoren muovaamisesta jättimäiseksi Aleksanterin patsaaksi. Hän ehdotti tätä Aleksanterin valtaannousun yhteydessä, mutta nuori kuningas kuitenkin kielsi suunnitelman toteuttamisen sen ilmeisen mahdottomuuden vuoksi. Vuoripatsaan oikea käsi olisi pidellyt kaupunkia, kun taas vasemmassa kädessä olisi ollut allas, johon kaikki vuorelle satanut vesi olisi päätynyt ennen virtaamistaan mereen.
Deinokrates suunnitteli myös Hefaistionin hautamuistomerkin. Se vaikuttaa olleen lähinnä hautarovio, joskin jättimäinen sellainen, ja muodosti useista koristeellisista tasanteista koostuneen pyramidin. Nykytutkimuksessa Deinokrateen on arveltu suunnitelleen Amfipoliin läheltä löydetyn niin kutsutun Kastán haudan, ja sitä on myös ehdotettu Hefaistionin haudaksi. Deinokrateen kesken jääneisiin rakennuksiin kuului Aleksandrian Arsinoeion eli Ptolemaios II:n kuningattarelle Arsinoe II:lle omistettu temppeli. Siihen oli suunniteltu tehokeino, jossa temppelin katto olisi tehty magneettisesta kivestä ja Arsinoen patsas raudasta niin, että se olisi näyttänyt leijuvan ilmassa. Arkkitehdin ja kuninkaan kuolema kuitenkin keskeytti hankkeen.
Antiikin lähteissä arkkitehdin nimestä on suurta epäselvyyttä, ja se esiintyy lukuisissa eri muodoissa. Strabonilla nimi on muodossa "Kheirokrates" () ja Plutarkhoksella "Stasikrates" (). Plinius vanhemmalla nimi on "Deinokhares" (lat. "Dinochares") tai joissakin käsikirjoituksissa "Tymokhares" ("Tymochares") tai "Timokrates" ("Timocrates"). Eustathioksella esiintyy samassa yhteydessä täysin erilainen nimi, "Diokles Rhegionlainen".
Kleomenes Naukratislainen

Kleomenes Naukratislainen (, ; k. 322 eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Naukratiista Egyptistä. Hän toimi Aleksanteri Suuren asettamana Arabian nomoksen nomarkkina maan valtauksen jälkeen.
Aleksanteri asetti Kleomeneen nomarkiksi ja Egyptin kaikkien nomosten maksamien verojen hallinnoijaksi vuonna 331 eaa., ennen kuin jatkoi sotaretkeään Egyptistä Persiaan. Jotkut antiikin lähteet esittävät, että Kleomenes olisi ollut koko Egyptin satraappi eli käskynhaltija. Arrianos sanoo kuitenkin selvästi, että muiden nomosten nomarkit olivat itsenäisiä, ja ainoastaan maksoivat veronsa Kleomeneelle. On kuitenkin täysin mahdollista, että Kleomenes lopulta laajensi valtansa koko Egyptin alueelle ja omaksui satraapin arvonimen.
Kleomeneen hallinto kuvataan riistäväksi, ja hänen esitetään toimineen ensisijaisesti rahanhimosta. Riistosta annetaan lukuisia esimerkkejä. Erityisesti muita maita vaivanneen viljapulan aikaan Kleomeneen kerrotaan kieltäneen viljan viennin Egyptistä, mutta kun muut nomarkit huomauttivat, että tämä estää heitä maksamasta tarpeeksi veroja, hän salli viljan viennin, mutta asetti sille suuret vientitullit. Myös muulloin hän puuttui markkinoihin omaksi hyödykseen, ja esimerkiksi eräässä tapauksessa osti viljat niiden hinnan ollessa 10 drakhmaa, ja myi ne eteenpäin 32 drakhmalla. Kerran hän onnistui huijaamaan sotilailtaan yhden kuukauden palkanmaksun vuotta kohden.
Aleksanteri antoi Aleksandrian rakennustöiden valvomisen Kleomeneen tehtäväksi. Kleomenes määräsi läheisen Kanopoksen kaupungin, Aleksandriaa edeltäneen Egyptin merkittävimmän sataman, asukkaat muuttamaan uuteen kaupunkiin. Tämän välttääksen kanoposlaiset antoivat hänelle suuren summan rahaa. Aleksandrian rakennustöiden edetessä Kleomenes vaati kanoposlaisilta lisää rahaa, ja kun nämä eivät voineet maksaa, hän sai tästä syyn siirrättää heidät Aleksandriaan.
Kleomeneen kerrotaan tehneen rahaa myös ihmisten uskonnollisuudella. Krokotiilin surmattua yhden hänen pojistaan hän määräsi kaikki maan krokotiilit tuhottaviksi. Krokotiilit olivat kuitenkin pyhiä eläimiä eräissä nomoksissa, ja pappien kerättyä paljon rahaa niiden säästämiseksi, hän kumosi käskynsä. Toisessa tapauksessa Kleomenes ilmoitti papeille, että pyhäköt ja kulttimenot tulevat liian kalliiksi, ja niitä tulee vähentää. Papit antoivat hänelle temppelien aarteet, ja hän jätti kultit ennalleen.
Aleksanteri sai tiedon Kleomeneen väärinkäytöksistä, mutta joutui jättämään valitukset huomiotta. Palattuaan Babyloniin vuonna 323 eaa. hän kuitenkin kirjoitti Kleomeneelle, ja määräsi häntä rakennuttamaan hienon muistomerkin Hefaistionille, luvaten, että jos tämä tehtäisiin tarpeeksi loistokkaaksi, hän katsoisi väärinkäytöksiä läpi sormien.
Aleksanterin valtakunnan jaossa tämän kuoleman jälkeen Kleomenes päätyi Egyptin hyparkiksi Ptolemaioksen alaisuuteen. Ptolemaios määräsi hänelle kuolemaantuomion vuonna 322 eaa., koska epäili häntä Perdikkaan tukijaksi. Samalla Ptolemaios sai haltuunsa Kleomeneen varat, joiden suuruudeksi mainitaan talenttia.
Naked Attraction Suomi

Naked Attraction Suomi on deittiohjelma, joka perustuu brittiläiseen "Naked Attraction" -formaattiin. Ensimmäinen kausi julkaistiin Dplay+ (nykyään Discovery+) -suoratoistopalvelussa joulukuussa 2020. Toinen kausi julkaistiin talvella 2021–2022. Kolmas sekä neljäs tuotantokausi kuvattiin loppuvuonna 2022. Kolmas kausi esitettiin 2023. Neljännen kauden esitys 2024. Ohjelmaa juontaa seksuaaliterapeutti Marja Kihlström.
Ohjelmassa osallistuja saa eteensä viisi alastonta ihmistä, jotka seisovat piilotettuina värikkäisiin koppeihin. Heidän vartalonsa ja kasvonsa paljastetaan vähitellen alhaalta ylöspäin, ja osallistujan pitää joka kierroksen päätteeksi valita, kuka joutuu poistumaan. Kun kopeissa on jäljellä enää kaksi henkilöä, osallistuja käy ottamassa vaatteensa pois ennen kuin hän päättää, kumman jäljellä olevista hän valitsee treffikumppanikseen. Ohjelman trailerit ovat sensuroituja, mutta jaksot eivät.
Suomen ja Britannian lisäksi ohjelmasta on tehty omat versiot muun muassa Saksassa ("Naked Attraction – Dating hautnah") ja Tanskassa ("Date mig nøgen").
Tonton Macoute

Tonton Macoute oli Haitin presidentti François Duvalierin henkilökohtainen puolisotilaallinen poliisiorganisaatio. Duvalier perusti organisaation vuonna 1958 presidentiksi tulonsa jälkeen. Tonton Macoute -joukkojen keskeinen tehtävä oli poliittisten vastustajien salamurhaaminen ja Haitin väestön terrorisoiminen.
Koraanin käännökset

Koraanin käännökset arabiasta muille kielille kattavat kaikki yleisimmät maailman kielet eri mantereilla. Koraani on käännetty yli sadalle muulle kielelle.
Muslimit katsovat, että Koraania ei voi kääntää muille kielille, sillä teksti on pyhää vain arabiankielisenä ja käännökset ovat ainoastaan tulkintoja. Länsimaisen tutkimuksen mukaan käännösvaikeudet johtuvat siitä, että Koraanin sanojen oikea ymmärtäminen on usein vaikeaa tai mahdotonta. 
Koraani kirjoitettiin aluksi vain konsonanttitekstinä. Arabian vokaalimerkit ja muut tarkkeet puuttuivat, ja jopa viittä eri äännettä merkittiin samalla merkillä. Koraani oli "scripta defectaa", mistä seurasi, että kirjoitus voitiin lukea jopa 14 eri tavalla, jotka kaikki olivat aluksi yhtä hyväksyttäviä. Sanaan käsikirjoituksen tutkija Gerd-R. Puin arvioi, että viidesosa Koraanista on käsittämätöntä millä kielellä tahansa.
Koraanin tekstiä on nykyisin vakioitu niin sanotun Kairon edition (1923) pohjalta.
Käännökset eri kielille.
Islamilainen sivusto "The Noble Quran" sisältää sellaisia Koraanin käännöksiä eri kielille, jotka ovat muslimien tekemiä ja siten islaminuskoisten hyväksyttävissä. Mukana on myös Ahsen Bören nimissä oleva suomennos. Sivusto sisältää myös Koraanin arabiankielistä resitaatiota eri esittäjiltä.
Latinaksi.
Ensimmäisen käännöksen eurooppalaiselle kielelle teki englantilainen munkki Robert Kettonilainen latinaksi nimellä "Lex Mahumet pseudoprophete" (”Väärän profeetta Mahometin laki”). Käännös valmistui vuonna 1143 ja perustui Clunyn apotin Pietari Kunnianarvoisan tekemään pohjatekstiin. Pietarin johdolla oli Espanjassa koottu myös monia muita arabiasta tehtyjä käännöksiä sisältävä "Clunyn korpus." Huolimatta epätarkkuuksistaan Kettonin käännös säilyi standardina neljä vuosisataa. Se julkaistiin painettuna ensimmäisen kerran vuonna 1542 tai 1543, ja oli tällöin ensimmäinen painettu latinankielinen Koraanin käännös.
Ludovigo Maracci julkaisi Padovassa vuonna 1698 Koraanin uudelleen latinaksi nimellä "Alcorani Textus Universus Arabicé et Latiné."
Englanniksi.
Englannin kuningas Kaarle I:n pappi Alexander Ross julkaisi ensimmäisen käännöksen englanniksi vuonna 1649.
Suomeksi.
Vanhin suomenkielinen käännös on suomalaisen tataarin Zinetullah Ahsen Bören kustantama Marmaduke Pickthallin englanninkielisestä käännöksestä tehty laitos vuodelta 1942. Se julkaistiin nimellä ”Koraani – opastus ja johdatus pahan hylkäämiseen ja hyvän valitsemiseen”. Suomennos on merkitty Ahsen Bören nimiin, mutta Mikko Suikkasen pro gradun mukaan Ahsen Böre oli pyytänyt ortodoksikristitty Georg Pimenoffia kääntämään teoksen. Käännös on suomenkielisten muslimien suosiossa, koska Ahsen-Böre ja Pickthall olivat muslimeita. Käännös on luettavissa muun muassa islamopas.com-sivustolta. 
Vuonna 1957 Koraanin käänsivät suomeksi suoraan arabiasta Jussi Aro, Armas Salonen ja Knut Tallqvist.
Seuraava suoraan arabiasta suomennettu versio on vuodelta 1995 kääntäjänä Jaakko Hämeen-Anttila.
Uusin tulokas on vuonna 2015 urdun kielestä suomeksi käännetty Koraani. Teksti perustuu Muhammad Tahir-ul-Qadrin arabiasta urduun tekemään käännökseen. Teos on luettavissa verkossa.
Loughorin linna

Loughorin linna on keskiaikaisen linnan jäänne Walesissa. Linnan sijainti valittiin 1200- tai 1300-luvulla Loughor-joen ylityspaikan varrelta, jossa oli ennen Leucorumin linnoitus roomalaisajalta.
Linna rakennettiin vuoden 1106 jälkeen. Normannit joutuivat vetäytymään alueelta walesilaisten kapinan yhteydessä 1136, mutta palasivat pian.
Birmingham Bulls (SPHL)

Birmingham Bulls on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Pelhamista Alabamasta. Se pelaa SPHL-liigaa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"(Tilanne 4. huhtikuuta 2025)"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Perunlehvämuura

Perunlehvämuura ("Herpsilochmus motacilloides") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Perunlehvämuuraa tavataan Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 121 000 km2. Lajia pidetään melko yleisenä, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Tuhkakurkkumuura

Tuhkakurkkumuura ("Herpsilochmus parkeri") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuhkakurkkumuuraa tavataan Perussa. Lajin tunnettuja esiintymiä on vain kaksi, ja sen tunnetun levinneisyysalueen pinta-ala on vain noin 19 km2. Lajia pidetään melko yleisenä, mutta hyvin pienen levinneisyysalueen ja elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Claire (täsmennyssivu)

Claire voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Pikkulehvämuura

Pikkulehvämuura ("Herpsilochmus sticturus") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pikkulehvämuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 786 000 km². Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta laajan levinneisyysalueen ja vakaan kannankehityksen turvin se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Petrinjan maanjäristys 2020

Petrinjan maanjäristys oli Kroatian kaupungissa Petrinjassa tapahtunut maanjäristys 29. joulukuuta 2020. Järistyksen magnitudi oli 6,4 Richterin asteikolla. Petrinja sijaitsee noin 50 kilometrin päässä pääkaupunki Zagrebista etelään. Maanjäristyksessä kuoli ainakin seitsemän ihmistä ja loukkaantui parikymmentä. Järistyksellä oli myös jälkijäristyksiä.
World Airlines

World Airlines oli brittiläinen lentoyhtiö päämajanaan London City Airport ja toimi lyhyen aikaa vuonna 1996.
Terrence Ross

Terrence James Elijah Ross (s. 5. helmikuuta 1991, Portland, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-joukkue Orlando Magicia. Ross pelasi Washingtonin yliopistossa, kunnes Toronto Raptors varasi hänet kahdeksantena pelaajana vuoden . Ross on pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä ja heittävä takamies.
Carnyx

Carnyx oli rautakauden kelttien puhallinsoitin, jota käytettiin n. 200 eaa.- 200 jaa. Se oli eräänlainen pronssinen trumpetti, jolla oli pitkänomainen S-muoto. Torven pää oli muodoltaan villisian tai jonkun muun eläimen pää.
Polybiuksen mukaan torvea käytettiin sodankäynnissä, merkkien antamiseen joukoille sekä vihollisen pelotteluun. Korkea torvi kuului taisteluissa sotilaiden ylitse.
Autobiography (Nat Adderleyn albumi)

Autobiography on kornetisti Nat Adderleyn albumi.
Boncuklu

Boncuklu Höyük ajalta 8300 - 7800 kalenterivuotta eaa on Turkista, muinaisesta Anatoliasta löydetty kivikautinen kylä. Paikka sijaitsee Konyan maakunnassa Konyasta noin 39 km kaakkoon Hayiroglun kylän lähellä.
Ihmiset asuivat siellä pohjakaavaltaan pyöreissä, luultavasti tasakattoisissa majoissa. Majojen lattialla oli kohotettu, siistimpi alue, tulisija alhaalla laastamattomalla lattialla. Seinillä oli savella laastattuja häränpäitä. Myös varhaista keramiikkaa on löydetty, erästä Lähi-idän varhaisimmasta.
Kylä ajoittuu EPPNB-MPPNB-kausille.
Boncuklu on noin 1000 vuotta vanhempi ja melko erilainen kylä kuin myöhempi Çatal Höyük.
Michał Haratyk

Michał Haratyk (s. 10. huhtikuuta 1992 Cieszyn, Sleesian voivodikunta) on puolalainen kuulantyönnön ulko- ja sisäratojen Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 194 cm.
Haratyk sijoittui 14:nneksi Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016. Hän saavutti saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 21,19. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi.
Haratyk sijoittui 2018 Birminghamin MM-hallikilpailuissa kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Berliinissä toisen kierroksen työnnöllään 21,72. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 avauskierroksella syntyneellä halliennätyksellään 21,65. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa. Hän saavutti hopeaa Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 tuloksella 21,47. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Tokion olympialaisissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli viides Münchenin EM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta 2023 sekä Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa että Budapestin MM-kilpailuissa. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti pronssia tuloksella 20,94.
Haratyk on voittanut Puolan-mestaruuden ulkoradoilla 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023 ja 2024 sekä sisäradoilla 2018, 2019, 2020, 2021 ja 2024. Hän on parantanut ulkoratojen Puolan ennätystä kolme kertaa. Hän työnsi 21,97 Eugenessa 26. toukokuuta 2018, 22,08 Ostravassa 13. kesäkuuta 2018 sekä 22,32 Varsovassa 28. heinäkuuta 2019 ja sivusi tätä Cetniewossa 3. elokuuta 2019. Sisäradoilla hän on työntänyt parhaimmillaan 21,83 Łódźissa 12. helmikuuta 2021.
Tiibetinmetsästyskoira

Tiibetinmetsästyskoira ("sha-kyi") on tiibetiläinen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Ulkonäkö.
Tiibetinmetsästyskoira on asuinympäristönsä huomioon ottaen suhteellisen lyhytkarvainen, ollen samalla ainoa tällainen tiibetiläinen rotu. Se on kooltaan noin airedalenterrierin kokoinen. Pää on pitkä ja sävyltään savun musta, sulautuen vähitellen muun karvapeitteen väriin. Korvat ovat riippuvat tai eteenpäin taittuneet, häntä selän yli kiertynyt koiran ollessa aktiivinen (normaalisti alhaalla kannettu), karvapeite melko lyhyt ja erittäin tiheä. Karvapeitteen väritys on kerman harmaa. Saksalainen turisti, joka vieraili Tiibetissä, kuvaili koiraa "vähemmän karvaiseksi kuin tavalliset tiibetiläiset koirat, kuivaksi (tai laihaksi), nopeaksi kuin tuuli, uskomattoman massiiviseksi ja sanoinkuvaamattoman rumaksi". Ennen kaikkea edellä mainittu massiivinen rakenne erottaa rodun vinttikoirista.
Alkuperä.
Tiibetinmetsästyskoiraa käytetään paikallisen villilampaan, antiloopin ja myskihirven metsästykseen. Se on koulutettu pitämään riistan paikallaan, rasittamaan sitä ja haukkumaan sitä kunnes metsästäjä saapuu ampumaan sen. Villilampaan tapauksessa riista ajetaan kohti kallioita, joilla se yleensä pysähtyy ja yrittää puolustautua, samalla kun koira yrittää pakottaa sen alas rotkoon - toisinaan sama tekniikka toimii myös susien kanssa. Karvapeitteen suhteellinen lyhyys selittyy sillä, että runsaammalla karvapeitteellä koira ei kykenisi metsästäessään juoksemaan yhtä nopeasti.
Koska rotua esiintyy ainoastaan paimentolaisheimojen keskuudessa, siitä ei ole olemassa maailmanlaajuisesti kovin paljon tietoa. Eniten sitä kasvattavat Kham-alueen heimot, joiden kulttuuriin se vahvasti liittyy.
Käsky nro 227

Käsky nro 227 eli ”Ei askeltakaan taaksepäin” -käsky oli Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin toisen maailmansodan aikana 28. heinäkuuta 1942 antama käsky, jonka oli tarkoitus pysäyttää puna-armeijan perääntyminen ja kitkeä karkuruus. Käsky tunnetaan siihen sisältyneestä iskulauseesta ”Ei askeltakaan taaksepäin!” ().
Kun Saksa oli kesällä 1942 aloittanut itärintamalla uuden suurhyökkäyksen, puna-armeija pyrki aluksi perääntymään järjestäytyneesti välttääkseen saarroksiin joutumisen ja suuret motit. Käsky numero 227 osoitti Stalinin halun luopua tästä linjasta. Käskyn hahmotteli kenraalieversti Aleksandr Vasilevski. Sen mukaan perääntyminen ilman päämajasta annettua lupaa oli kielletty, ja kiellon rikkojia uhattiin armottomilla rangaistuksilla. Käskyssä määrättiin perustamaan etulinjan taakse erityisiä sulkuryhmiä, joiden tehtävänä oli ampua kaikki luvatonta perääntymistä yrittävät sotilaat. Muut rikkomuksiin syyllistyneet sotilaat siirrettäisiin rangaistuspataljooniin ”sovittamaan verellään rikoksensa isänmaata kohtaan”. Rangaistuspataljoonat voitiin esimerkiksi määrätä suorittamaan itsemurhahyökkäyksiä tai vaarallisia operaatioita syvällä vihollisen linjojen takana.
Käskyssä Stalin aluksi kuvailee vihollisen etenemistä Neuvostoliiton maaperällä ja sättii puna-armeijaa tappioista ja haluttomuudesta tehdä vastarintaa, minkä jälkeen seuraa toteamus ”vetäytyminen tätä pitemmälle veisi maamme ja meidät itsemme tuhoon” ja sitten vaatimus: ”Ei askeltakaan taaksepäin! Tämän on nyt oltava tärkein tunnuksemme”. Myöhempänä ohjeistus jatkuu:
Samansisältöisiä määräyksiä oli annettu Neuvostoliitossa sodan alusta saakka, mutta käsky nro 227 sai aiempia enemmän huomiota ja iskulause ”Ei askeltakaan taaksepäin” oli pian kaikkien huulilla. Käskyä luettiin julkisesti ääneen sotilaille, joiden tuli kaikkien tuntea se. Sen oli tarkoitus motivoida myös siviilejä. Käskyn soveltaminen johti perääntymään pakotetuissa armeijan yksiköissä syntipukkien etsimiseen ja summittaisiin teloituksiin. Sulkuryhmät pääosin epäonnistuivat tehtävissään, joten niistä luovuttiin kaikessa hiljaisuudessa jo lokakuussa 1942. Samaa tehtävää jäivät kuitenkin hoitamaan turvallisuuspoliisi NKVD:n yksiköt. Puna-armeijan perääntymistä ei välittömästi onnistuttu pysäyttämään, mutta seuraavana talvena voitokas Stalingradin taistelu käänsi tilanteen. Käsky 227 julkaistiin Neuvostoliitossa suurelle yleisölle painettuna ensi kerran vasta glasnostin aikana vuonna 1988.
Honor 7C

Honor 7C on Huawein valmistama ja toukokuussa 2018 julkaisema matkapuhelin. Puhelin julkaistiin Android 8-käyttöjärjestelmällä.
Puhelimessa on yksi etukamera ja kaksi takakameraa. Etukamerassa on kahdeksan megapikseliä ja takakameroissa toisessa kolmetoista ja toisessa kaksi. Puhelimessa on 3000 milliampeeritunnin litiumpolymeeriakku, joka ei ole käyttäjän irrotettavissa. Keskusmuistia on kolme tai neljä gigatavua ja tallennustilaa eli flash-muistia 32 tai 64 gigatavua.