tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
SecuROM

SecuROM on Sonyn kehittämä CD/DVD-kopiointisuojausohjelma ja käyttöoikeuksien hallintamekanismi, jota käytetään useimmiten Microsoft Windowsin tietokonepeleissä. SecuROM vaikeuttaa tekijänoikeuksilla suojattujen tuotteiden jäljentämistä ja takaisinmallinnusta.
Electronic Frontier Foundation uskoo, että SecuROMia käytetään fair-use -oikeuksien rajoittamiseen. SecuROMin käyttö on synnyttänyt kiistaa, koska SecuROMia käyttävän pelin asennuksen poistaessa SecuROMin asennus ei poistu.
Ohjelmisto.
SecuROM 7.x oli ensimmäinen versio, jonka mukana tuli SecuROM Removal Tool, joka väittää auttavansa käyttäjiä poistamaan sen, kun sitä käyttävä ohjelma poistetaan.
Tiedetyt ongelmat.
Windows Vistaa käytettäessä SecuROM estää peliä käynnistymästä, jos "Explicit Congestion Notification" on käytössä Vistan verkostossa.
Levyasemien emulaattorit ja jotkin virheenkorjausohjelmat aiheuttavat myös pelin kaatumisen ja turvamoduulivirhe syntyy.
Microsoft on poistanut tuen SafeDisc- ja vanhemmilta SecuROM-suojauksilta Windows 10 -käyttöjärjestelmässä. Syynä on niissä olleiden haavoittuvuuksien aiheuttamat turvallisuusriskit. Tämän jälkeen näitä pelejä voi pelata vain ns. no-cd-kräkkien avulla tai ostamalla pelin uudelleen suojaamattomia versioita myyvistä pelikaupoista.
Ristiriidat.
BioShock.
Kuluttajat ovat syyttäneet "BioShockia" rootkitin asentamisesta. Virallisessa ilmoituksessa kiellettiin minkäänlaisen rootkitin käyttö.
Mass Effect.
Toukokuussa 2008 EA ilmoitti, että "Mass Effectin" PC-versio tulisi käyttämään SecuROMin 7.x -versiota edellyttäen ohjelmiston uudelleen aktivoimista joka kymmenes päivä. Valituksien vuoksi EA poisti tämän aktivoimisen, mutta piti SecuROMin. SecuROMin tuoteaktivointilaitos käytti silti erilaista rajaa, joka sisälsi sen, että asiakas voisi vain kolme kertaa aktivoida pelin. Tämän jälkeen peliä ei voi pelata, kunnes EA:lle on ilmoitettu ja kun se on resetoinut aktivointilimitin.
Spore.
7. syyskuuta 2008 EA julkaisi SecuROMia käyttävän "Spore"-videopelin. "Spore" oli 1,7 miljoonalla BitTorrent-latauksella vuoden 2008 eniten laittomasti ladattu peli.;journalistien mukaan tämä oli SecuROMiin tyytymättömien käyttäjien reaktion seurausta.
SecuROMin käyttämisen tuloksena Electronic Artsia vastaan nostettiin Melissa Thomasin johdolla ryhmäkanne. Tämän jälkeen useita muitakin ryhmäkanteita on nostettu EA:ta vastaan.
Parnassius mnemosyne perkele

Parnassius mnemosyne perkele on pikkuapollon ("Parnassius mnemosyne") alalaji, jota esiintyy Suomessa. Suomessa on tavattu kaikkiaan kolme ulkonäöltään ja levinneisyydeltään toisistaan poikkeavaa pikkuapollon maantieteellistä alalajia, "P. m. perkeleen" lisäksi "P. m. ugrofennica" ja "P. m. karjala". Alalaji "perkele" on näistä Lounais-Suomen sisämaassa esiintyvä. Pikkuapolloa tavataan Suomessa nykyään lounaisrannikkoa ja Ahvenanmaata lukuun ottamatta hyvin harvoissa paikoissa, tosin Someron Rekijokilaaksossa Häntälän-Talvisillan alueella pikkuapollo on runsas ja alueen pikkuapollot edustavat f. "perkele"ttä.
Ulkonäkö.
"Parnassius mnemosyne perkele" muistuttaa selvimmin "P. m. ugrofennicaa", mutta on väriltään kirjaillumpi. Alalajin koirailla etusiipien etureunan lasitäplä on epäselvä ja naarailla selvempi. Lisäksi naaraalla on etusiipien takareunan lähellä epäselvä varjotäplä. Takasiivissä koiraalla on usein epäselvä keskitäplä, ja samoin takanurkkatäplän aihe. Naaraalla sen sijaan takasiipien keskitäplä ja takanurkkatäplä ovat hyvin kehittyneet. Naaraan takasiivissä on myös epäselvä etureunan täplä.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1988

Pesäpallon SM-sarja 1988. Kaksinkertaisen runkosarjan jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta jatkoi pudotuspeleihin ja sijoille 9-12 jääneet jatkoivat karsintasarjassa. Pudotuspelit pelattiin paras kolmesta -menetelmällä, paitsi mitaliottelut, joissa pelattiin kaksoisotteluin. Karsintasarja pelattiin sarjamuotoisesti ja joukkueet saivat lähtöpisteitä 3-2-1-0 runkosarjan sijoituksen mukaan.
Mestaruussarja.
Runkosarja
Pudotuspelit
"sisällä aloittavan juoksut yllä"
Puolivälierät
1. Ottelut 
Alajärven Ankkurit - Kouvolan Pallonlyöjät
Kankaanpään Maila - Hyvinkään Tahko
Imatran Pallo-Veikot - Seinäjoen Maila-Jussit
Vaasan Maila - Kiteen Urheilijat
2.ottelut 
Kouvolan Pallonlyöjät - Alajärven Ankkurit
Hyvinkään Tahko - Kankaanpään Maila
Seinäjoen Maila-Jussit - Imatran Pallo-Veikot
Kiteen Urheilijat - Vaasan Maila
3. Ottelu 
Imatran Pallo-Veikot - Seinäjoen Maila-Jussit
&lt;br&gt;
Välierät
1. Ottelut
Kankaanpään Maila - Alajärven Ankkurit
Seinäjoen Maila-Jussit - Kiteen Urheilijat
2.ottelut 
Alajärven Ankkurit - Kankaanpään Maila
Kiteen Urheilijat - Seinäjoen Maila-Jussit
3. Ottelu 
Seinäjoen Maila-Jussit - Kiteen Urheilijat
Loppuottelut
1. Loppuottelu
Seinäjoen Maila-Jussit - Alajärven Ankkurit
2. Loppuottelu 
Alajärven Ankkurit - Seinäjoen Maila-Jussit (video)
Pronssiottelut
1. pronssiottelu
Kiteen Urheilijat - Kankaanpään Maila
2. pronssiottelu 
Kankaanpään Maila - Kiteen Urheilijat 
Putoamissarja
Vimpeli ja Muhos putosivat sarjasta. Siilinjärvi karsintaan. Sarjaan nousivat Ykkössarjan kaksi parasta joukkuetta: Sotkamon Jymy ja Loimaan Palloilijat.
SM-sarjakarsinta
AA:n mestarijoukkue
Matti Iivarinen, Ari Riihimäki, Marko Etula, Simo Joensuu, Vesa Vainio, Tuomo Tallbacka, Taavi Kivipelto, Kari Myllyniemi, Veijo Turpela, Harri Pitkänen, Jouko Etula, Tero Ojajärvi. Pelinjohtaja Pekka Peltomäki.
Kyle Nakazawa

Kyle Nakazawa (s. 16. maaliskuuta 1988 Torrance, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti viimeksi Major League Soccerin Los Angeles Galaxyä.
Seurajoukkueura.
Perk pelasi yliopistojalkapalloa UCLA:n joukkueessa Bruinsissa vuosina 2006–2009 ja valittiin muun muassa kerran Pacific-10-konferenssin tähdistöjoukkueeseen ja kansallisen jalkapallovalmentajaliiton NSCAA:n tähdistöjoukkueeseen. Hän pääsi myös semifinalistien joukkoon maan parhaalle yliopistojalkapalloilijalle annettavan Hermann Trophyn ehdokasvalinnoissa. Yliopistovuosiensa aikana hän pelasi myös USL Premier Development Leaguen San Fernando Valley Quakesissä ja Los Angeles Legendsissä.
Tulokasjoukkue Philadelphia Union varasi Nakazawan ammattilaisliiga Major League Socceriin vuoden 2010 MLS SuperDraft -varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 33. Hän debytoi MLS:ssä 1. toukokuuta 2010 ottelussa Los Angeles Galaxyä vastaan. Hän edusti Unionia kahden kauden ajan, kunnes palasi kotiseudulleen Kaliforniaan ja liittyi juuri Galaxyn joukkueeseen helmikuussa 2012.
Nakazawa päätti pelaajauransa kauden 2012 jälkeen vasta 24-vuotiaana. Hän pelasi MLS:ssä 41 ottelussa, joista 24 avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin.
Maajoukkueura.
Nakazawa kuului Yhdysvaltain jalkapalloliiton alle 17-vuotiaiden kehitysohjelmaan ja ikäluokan maajoukkueeseen alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005. Hän oli turnauksessa avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa ja teki kaksi maalia.
Albulatunneli

Albulatunneli on Alppien läpi kulkeva 5 864 metriä pitkä rautatietunneli Sveitsissä, Graubündenin kantonissa. Tunneli on osa Albulan rautatietä () Thusisin ja Sankt Moritzin välillä. Tunnelin pohjoispäässä on Predan asema ja eteläpäässä Spinasin asema.
Albulan rautatie on otettu käyttöön vuonna 1903.
Tunneli on osa Graubündenin kantonin rautatieyhtiön Rhätische Bahnin (RhB) rataverkkoa. Reitillä on henkilö-, tavara- ja autojunaliikennettä. Tunnelia käyttää päivittäin vajaat 50 junaa, ja vuotuinen matkustajamäärä on noin 1,1 miljoonaa.
Uusi tunneli.
Vanhan tunnelin viereen rakennetaan vuosina 2015–2022 uusi tunneli korvaamaan vanha tunneli, joka jää varauloskäynniksi. Tunnelin suunnittelu alkoi vuonna 2011 ja rakennustyöt syksyllä 2015. Uusi tunneli on 5 860 metriä pitkä ja yksiraiteinen. Tunnelin rakennuskustannusten arvioidaan olevan 345 miljoonaa Sveitsin frangia, josta liittovaltio maksaa 85 % ja kantoni 15 %.
Jalavapuiston koulu

Jalavapuiston koulu on vuonna 1998 valmistunut Espoon keskuksen alueella sijaitseva perusasteen alakoulu, jossa on noin 340 oppilasta. Koulu tarjoaa suomenkielisen opetuksen lisäksi kaksikielistä (suomi-englanti) opetusta vuosiluokille 1–6.Koulussa on myös mahdollista opiskella TAO-opetuksessa 1–9 vuosiluokilla. Koulun rehtorina on toiminut ennen Paula Kotilainen, mutta nykyään Nina Viitanen on koulun rehtori.
Kerhot ja valinnaiset.
Koulussa on toiminut robottikerho, joka voitti alkukarsinnat vuonna 2023 järjestetyssä valtakunnallisessa Innokas-kilpailussa joukkueellaan Japu Masers 1.Koulussa on mahdollista valita 4-luokasta asti valinnaisiksi mm. Minecraft-, liikunta-tai dokumenttiVaVan.
Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa

Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa (Eepee) on S-ryhmän osuuskauppa Etelä-Pohjanmaan (paitsi Evijärven, Isonkyrön ja Lappajärven) ja Rannikko-Pohjanmaan kolmen eteläisimmän kunnan eli Kaskisten, Kristiinankaupungin ja Närpiön alueilla.
Sen toimialoja ovat marketkauppa, liikennemyymälä- ja polttonestekauppa, matkailu- ja ravitsemiskauppa. Eepee myi maatalous- ja rautakauppatoiminnan v. 2017 Hankkijalle. Osuuskaupan 94 000 omistaja-asiakasta edustavat 76 %:a toiminta-alueen kotitalouksista (2025). Eepee myi autokaupan Nelipyörä Oy:lle 1.9.2025.
Historia.
Ensimmäinen koko paikkakunnan kattava osuuskunta perustettiin Seinäjoella. Kauppa ilmoitettiin kaupparekisteriin vuonna 1903 ja se sijaitsi Alapuskan talossa, Vapaudentien ja Työväenkadun risteyksessä. Vuonna 1906 osuuskauppa osti uuden liiketalon nykyisen Itikan risteyksen lähettyviltä. Maakunnan ensimmäinen säästökassa perustettiin talossa vuonna 1915. 
Osuuskauppa nousi liikevaihdoltaan nopeasti Etelä-Pohjanmaan suurimpien yritysten joukkoon. Myymälöitä perustettiin eri puolille aluetta. 1960-luvulta lähtien kasvua tuli myös liitoksista: Ylistaron Osuuskauppa liittyi vuonna 1965, Nurmon Osuuskauppa 1970 ja Kuortaneen Osuuskauppa 1974. Vuoden 1984 huhtikuussa perustettiin Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa, lyhyemmin Eepee, johon valtaosa alueen osuuskaupoista: Seinäjoki, Jalasjärvi, Närvijoki, Peräseinäjoki, Suupohja (kotipaikka Kauhajoki), Ylihärmä sekä Alavuden Kyntäjä, lähti mukaan. 
Vuonna 1985 Osuuskauppa toimi 16 silloisen kunnan alueella. Kauhavan Osuuskauppa liittyi Eepeehen 1990. Vuonna 1992 mukaan liittyivät myös Alahärmän, Ilmajoen ja Lapuan Osuuskaupat. Vuonna 1995 Eepeen alueeseen liittyi Kristiinankaupunki, Kaskinen ja Närpiö, joiden alueella toiminut Handelslaget Westbotnia oli mennyt konkurssiin. Rannikkoalueen myötä Eepee on kaksikielinen osuuskauppa. Westbotnian muodostivat vuonna 1984 kristiinankaupunkilaisen Handelslaget La-Sydin (edeltäjät Lappfjärds Andelshandel ja Syd-Österbottens Handelslag), Närpes Handelslagin, Pörtom Andelshandelin, Västra Närpes Handelslagin, Yttermark Andelshandelin ja Övermark Andelshandelin fuusiossa.
Vuonna 2008 Eepeehen liittyi Jurvan Osuuskauppa, joka ei kuulunut bonusjärjestelmään. Lappajärven Osuuskauppa oli viimeinen Etelä-Pohjanmaan alueella itsenäisenä toiminut osuuskauppa kuten myös koko Suomen viimeinen bonusjärjestelmään kuulunut paikallinen osuuskauppa, joka kuitenkin vuoden 2018 alussa liittyi Osuuskauppa KPO:hon. 
Etelä-Pohjanmaan Osuuskaupan alueella toimi aikoinaan Suomen ensimmäinen osuuskauppa, Nopankylän Osuuskauppa Ilmajoella, joka perustettiin maaliskuussa 1898.
Toimipaikkoja.
Lähde 
Prisma
ABC
S-market
Sale
Original Sokos Hotels
Kosmetiikkaliikkeet
Sokos
Rubikin käärme

Rubikin käärme on pulmapeli, jossa tavoitteena on muotoilla akseliston avulla toisiinsa kytketyistä osista erilaisia kappaleita. Peli koostuu 24:stä osasta, jotka kääntyvät akseliston avulla. Paloja kytkee toisiinsa kaksi liitosta, lukuun ottamatta ”käärmeen päitä”, joita yhdistää kokonaisuuteen yksi liitos.
56 (luku)

56 (viisikymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 55 ja seuraa luku 57.
Apian kanava

Apian kanava on Valkeakoskella sijaitseva avokanava Valkeakosken kanavasta ylävirtaan Mallasvedessä.
Apiankoski on ensimmäisen kerran perattu vuosina 1818–1820. Tällöin väylää pystyivät käyttämään pienet alukset. Ensimmäinen varsinainen kanava rakennettiin Valkeakosken kanavoinnin yhteydessä ja se valmistui vuonna 1867. Kanavan syväykseksi tuli 1,5 metriä. Kanava kunnostettiin vuonna 1938.
Nykyinen kanava on vuodelta 1957, jolloin Valkeakosken uuden kanavan valmistuttua Apian kanava levennettiin 22 metrin levyiseksi. Kanavassa kulkee väylä, jota käyttävien alusten suurin syväys on 1,8 metriä ja leveys 7,5 metriä. Kanavan ylittää riippusilta, joka rajoittaa maston korkeudeksi 5,0 metriä.
The American Language

The American Language on H. L. Menckenin vuonna 1919 julkaisema amerikanenglantia käsittelevä teos. Ennen teoksen kirjoittamista Mencken kirjoitti "The Baltimore Suniin" useita amerikanenglantia käsitelleitä kolumneja, joissa hän ihmetteli miksei kukaan kirjoittanut amerikanenglannin kielioppia.
Kuten Noah Webster, joka kirjoitti ensimmäisen amerikanenglannin sanakirjan, myös Mencken halusi puolustaa amerikkalaisia ilmaisuja, joita kriitikot pitivät englannin kielen barbaarisina kieroutumina. Mencken hyökkäsi preskriptiivistä kielioppia vastaan sillä kuten Samuel Jackson hän katsoi kielen kehittyvän erillään oppikirjoista.
Teos käsittelee englannin kielen amerikkalaisen muunnelman kehittymisen alkuvaiheita. Mencken mukaan amerikanenglanti on brittienglantia värikkäämpää, vivahteikkaampaa ja luovempaa.
Teos oli yksi Mencken myydyimmistä teoksista, sitä myytiin 1400 kappaletta kahden ensimmäisen kuukauden aikana ja kriitikot kirjoittivat teosta ylistäviä arvioita.
Mencken julkaisi teokseen lukuisia täydennyksiä.
Timo Iljina

Timo Iljina (s. 6. kesäkuuta 1966 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä jääkiekon SM-liigassa 146 ottelua ja teki niissä tehot 25+40=65.
Ura.
Iljina on Oulun Kärppien kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 1984–1985. Washington Capitals varasi hänet numerolla 143 kesällä , muttei Iljina pelannut Pohjois-Amerikassa. 
Vuonna 1986 Iljina voitti SM-pronssia ja 1987 hopeaa. Hän teki läpimurtonsa SM-liigassa kaudella 1987–1988 Iljinan tehdessä tehot 17+15=32. Iljina oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies Markku Kyllösen kanssa ja toiseksi paras maalintekijä Kai Suikkasen kanssa. Hän edusti Kärppiä kevääseen 1989 asti, kunnes joukkue putosi I-divisioonaan. Iljina oli kaudella 1988–1989 tehoilla 8+22=30 Kärppien sisäisen pistepörssin kolmas Juha Riihijärven ja Matti Veivon jälkeen sekä sisäisen syöttöpörssin toinen Riihijärven jälkeen.
Kaudeksi 1989–1990 Iljina siirtyi Jokipoikien riveihin. Hän joutui kokemaan toisen kerran peräkkäin, kun hänen edustamansa joukkue putosi I-divisioonaan. Iljina jatkoi vielä seuraavan kauden sarjatasoa alempana.
Iljina pelasi kauden 1992–1993 II-divisioonaa SaPKon riveissä, minkä jälkeen hän lopetti uransa.
Mossaâb Sassi

Mossaâb Sassi (, s. 12. maaliskuuta 1990 Ariana) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa ES Sahelia.
Ura.
Sassi aloitti jalkapalloilun kotikaupunkinsa junioriseurassa AS Arianassa. Sittemmin hän siirtyi ES Sahelin junioreihin. Sassi aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 ja pelasi kauden aikana seitsemän ottelua tehden yhden maalin, joka syntyi 4. tammikuuta 2009 ottelussa Club Africainia vastaan.
Maajoukkueura.
Sassi pelasi Tunisian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2007 alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa.
Elke Winkens

Elke Winkens (s. 25. maaliskuuta 1970, Linnich) on saksalaissyntyinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa sarjassa "Poliisikoira Rex" vuosina 2002–2004 etsivä Niki Herzogia. Nikillä oli sarjassa suhde pääetsivä Marc Hoffmanin kanssa.
2010 FIFA World Cup South Africa (videopeli)

2010 FIFA World Cup South Africa on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jalkapalloaiheinen urheilupeli, joka on julkaistu huhtikuussa .
Pelin aiheena on jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2010. Pelissä on yhteensä 199 jalkapallomaajoukkuetta ja kaikki kisojen stadionit.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.5/10. Arvostelussa kehuttiin hyväksi realismia, visuaalisuutta ja animaatiota, sekä vaikeustasojen ja ohjaus-optioiden soveltuvuutta kaiken tasoisille pelaajille. Arvostelussa moitittiin verkkopelioptioita ja pienikin lagi pilaa pelin, sekä pitkiä latausaikoja otteluiden välillä. 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.3/10.
Hamza Tlili

Hamza Tlili (, s. 28. tammikuuta 1990) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.
Ura.
Tlili aloitti jalkapalloilun JS Kairouanin junioreissa, josta hän nousi kirjoille edustusjoukkueeseen kaudella 2007-2008. Sittemmin kesällä 2008 Espérance osti puolustajan joukkueeseensa. Tilin peliaika on kuitenkin jäänyt vähälle ensimmäiset kaksi kautta joukkueen kokeneempien puolustajien myötä.
Maajoukkueura.
Tlili oli mukana Tunisian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2007 alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa, mutta ei pelannut turnauksessa ainuttakaan ottelua. Tlili on pelannut myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Nokia 1610

Nokia 1610 (NHE-5) on Nokian valmistama GSM-puhelin. Se julkaistiin talvella 1996. Puhelimessa oli yksivärinen nestekidenäyttö johon mahtui kaksi tekstiriviä. Käyttöohjekirjassa ei mainittu tekstiviestien lähettämismahdollisuutta, mutta ainakin syksystä 1996 lähtien myydyissä laitteissa se oli mahdollista. Ohjelmistopäivityksellä puhelimen tyyppimerkintä muuttui 1611:ksi. 1611:ksi päivitetyllä puhelimella pystyi lähettämään tekstiviestin suoraa fax-numeroon, sähköpostiin tai hakulaitteeseen.. Puhelimen antenni oli ulkoinen ja kiinteä, mutta laitteen kuoren sisälle akkuun oli tehty ura ulosvedettävän antennin varalta.
Puhelimessa käytettävä SIM-kortti oli täysimittainen, samoin kuin akku peitti laitteen takaosan lähes kokonaan. Akku oli 600 mAh:n NiMH-akku. 1611:ksi päivitetylle puhelimelle oli saatavissa aurinkokennoakku. Aurinkokennoakulla varustettua Nokia 1611 oli maailman ensimmäinen aurinkovoimalla latautuva puhelin.
Nokia 1610:n muotoilusta vastasi yrityksen muotoilujohtajaksi puhelinmallin lanseerauksen aikoihin nimetty Frank Nuovo.
Livesport Superliga

Tipsport Superliga on Tšekin salibandyn korkein sarjataso. Liigassa pelasi kaudella 2009–2010 12 joukkuetta. Otteluita runkosarjassa on 22. Kauden 2010–2011 mestari on Tatran Střešovice. Fortuna Extraligaa on pelattu jo vuodesta 1994 lähtien. Liigassa on pelannut kolme suomalaista: Turkka Lehtinen, Tuomas Mustakallio ja Teemu Tuhkanen.
NW TL-2

NW TL-2 oli itävalta-unkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) ensimmäinen sarjavalmisteinen kuorma-auto, jota valmistettiin vuosina 1915–1924. Auton kantavuus oli kaksi tonnia. Sen moottori ja voimansiirto perustui paljolti NW T -henkilöauton tekniikkaan. Vuonna 1916 malli hyväksyttiin tiettyjen muutosten jälkeen Itävalta-Unkarin asevoimien käyttöön. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä auton mallinimeksi muutettiin Tatra T51.
Teknisiä tietoja.
Moottori.
TL-2:n voimanlähteenä käytettiin NW T -mallin nelisylinteristä, vesijäähdytteistä rivimoottoria, jonka sylinteriryhmä oli valettu yhdestä kappaleesta. Moottorissa oli puolipallon muotoiset palotilat ja sylinterikannen yläpuolinen nokka-akseli, joka toimi väliakselin ja kahden kartiohammaspyöräparin välityksellä. Moottorissa oli Boschin valmistama magneettosytytys.
Voimansiirto ja alusta.
Moottorin jatkeena ollut nelivaihteinen vaihteisto oli myös peräisin T-mallista, sen sijaan jäykällä taka-akselilla ollut tasauspyörästö oli varustettu henkilöautomallia suuremmalla välityssuhteella. Myös etuakseli oli jäykkä. Kummankin akselin jousituksina oli pitkittäin asennetut, puolielliptiset lehtijouset, jotka oli kiinnitetty auton suorakaiteen muotoiseen runkorakenteeseen. Taka-akselilla oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut. Pyörinä oli teräsvaluvanteet, joissa oli umpikumirenkaat.
Suorituskyky.
Auton kantavuus oli 2 000 kg ja sen huippunopeus oli 35 km/h.
Sotilaskäyttö.
Itävalta-Unkarin asevoimille toimitetuissa yksilöissä oli avoin, taitettavalla pressukatteella varustettu ohjaamo sekä avoin lava, jota varten oli erillinen pressu. Vuoteen 1917 mennessä armeijalle toimitettiin yhteensä 663 TL-2:a sekä raskaampaa TL-4:ää.
Tšekkoslovakian itsenäistyttyä vuonna 1919 Nesselsdorfer Wagenbaun uudeksi nimeksi tuli "Kopřivnická Vozovka" ja TL-2:sta tuli Tatra T51. Tšekkoslovakian asevoimat tilasi yritykseltä ensimmäiset moottoriajoneuvonsa, ja näiden joukossa oli myös T51-malleja.
Aiheesta muualla.
Kuva TL-2-mallista
Eredivisie (salibandy)

Eredivisie on Alankomaiden salibandyn korkein sarjataso. Miesten sarjassa pelaa kaudella 2020–2021 8 joukkuetta ja naisten sarjassa 6.
Robert Maillet

Robert Maillet (s. 26. lokakuuta 1969) on kanadalainen showpainija ja näyttelijä. Hän on näytellyt vuoden 2009 "Sherlock Holmes" -elokuvassa.
Shotgun Express

Shotgun Express oli vuosina 1966–1967 toiminut brittiläinen rhythm and blues -kokoonpano. Yhtye oli olemassa vain muutamia kuukausia, mutta se tunnetaan siitä, että useat kokoonpanossa soittaneista muusikoista tulivat tunnetuiksi muissa kokoonpanoissa tai soolourillaan.
Yhtyeeltä julkaistiin lokakuussa 1966 yksi single, "I Could Feel The Whole World Turn Round/Curtains".
Kokoonpano.
Rod Stewart liittyi Jeff Beck Group -yhtyeeseen ja edelleen Faces-yhtyeeseen ja loi menestyksekkään soolouran. Peter Bardens soitti eri kokoonpanoissa, kuten Love Affairissa, ja tuli kansainvälisesti tunnetuksi Camel-yhtyeessä. Peter Greenistä tuli John Mayall’s Bluesbreakersin kitaristi, minkä jälkeen hän perusti Fleetwood Mac -yhtyeen Mick Fleetwoodin kanssa, joka niin ikään soitti lyhyen aikaa Bluesbreakers-yhtyeessä. Dave Ambrose liittyi Brian Auger Trinityyn, joka tuli tunnetuksi erityisesti Julie Driscolin kanssa 1970-luvulla. Phil Sawyer korvasi The Spencer Davis Groupin Muff Winwoodin tämän lähtiessä omalle uralle. Sawyer on toiminut säveltäjänä ja tuottajana sekä kaupallisena säveltäjänä yritysten mainosfilmejä varten.
Ahmintahäiriö

Ahmintahäiriö eli BED () on syömishäiriö, jonka oireista kärsivä syö suuria määriä ruokaa pakonomaisesti mutta ei bulimikon tavoin tyhjennä elimistöään oksentamalla. Syöminen ei edellytä nälkää, vaan esimerkiksi paha mieli laukaisee ahmimisen halun. Ahmija syö usein yksin, koska suurten määrien syöminen muiden läsnä ollessa hävettää. Ylenmääräisestä syömisestä on seurauksena vaikea lihavuus.
Nätkelmäpunatäplä

Nätkelmäpunatäplä ("Zygaena lonicerae") on niittyjen punamusta perhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Koko ja ulkonäkö.
Nätkelmäpunatäplä on pienehkö perhonen, jonka pohjaväriltään mustissa, hieman sinisen metallinhohtoisissa etusiivissä on viisi punaista täplää. Täplistä kaksi on aivan siiven tyvessä, siiven keskivaiheilla etureunan puolella oleva on selvästi muita pienempi ja kaksi uloimpana sijaitsevaa täplää ovat jokseenkin samankokoiset. Kaikki täplät ovat muodoltaan miltei pyöreitä. Takasiivet ovat punaiset, varsin teräväkärkiset ja niiden takareunaa kiertävä, leveä musta reunus kapenee äkillisesti ennen siiven tyveä. Naaraan väritys on hieman himmeämpi kuin koiraalla ja etusiipien alapinnalla on punertavaa kehnää. Ruumis on kokonaisuudessaan musta, mutta pää ja keskiruumis ovat hieman sinihohtoiset. Verkkosilmät ja imukärsä ovat hyvin kehittyneet ja huulirihmat keskipitkät. Raajat ovat mustat ilman metallinkiiltoa. Siipiväli 30–40 mm.
Viisitäpläisenä laji muistuttaa huomattavan paljon lähisukulaistaan virnapunatäplää. Nätkelmäpunatäplä on kuitenkin selvästi kookkaampi ja nuijamaiset tuntosarvet ovat pitemmät kuin 3/4 etusiiven pituudesta. Etusiivet ovat myös muodoltaan suipommat kuin virnapunatäplällä. Suurin piirtein samankokoisella maitepunatäplällä on kuusi punaista täplää.
Sukulaistensa tapaan maitepunatäplän yksilöiden ulkonäössä on vaihtelua. Esimerkiksi muodolla "f. bercei" osa täplistä on sulautuneena toisiinsa, muodolla "f. rubescens" täplät ovat kookkaita ja sumeareunaisia, ja muodolla "f. incendium" lähes koko etusiipi on punainen. Lajista tunnetaan myös värimuoto f. "citrina", jolla punainen väri on korvautunut keltaisella.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta ja Irlannista Kaukasukselle ja Kiinan länsiosiin. Suomessa nätkelmäpunatäplää tavataan Ahvenanmaalla sekä maan etelä- ja keskiosissa, mutta havaintoja on hajanaisesti. Perhoset ovat lennossa heinäkuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Nätkelmäpunatäplä on päiväaktiivinen perhonen, joka viihtyy aurinkoisilla niityillä, rannoilla ja metsänreunoilla, ei kuitenkaan kuivissa ympäristöissä. Esiintymät ovat usein hyvin paikallisia, mutta niiden yksilömäärät saattavat olla suuria. Suomessa laji on luokiteltu vaarantuneeksi ja Norjassa suojelun tarpeessa olevaksi, mutta Euroopan mittakaavassa laji ei ole harvinainen.
Ravintokasvi.
Toukka kelpuuttaa ravinnokseen useita hernekasveja, mm. apilat ("Trifolium"), nätkelmät ("Lathyrus") sekä maitteet ("Lotus").
Oliwan katedraali

Oliwan katedraali () on roomalaiskatolinen katedraali Puolan Gdańskissa, Oliwan kaupunginosassa. Katedraali on vihitty käyttöön 14. elokuuta 1594 ja se on Gdańskin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan tuomiokirkko, joka on pyhitetty Pyhälle kolminaisuudelle, Neitsyt Marialle ja Pyhälle Bernhard Clairvauxlaiselle.
Kirkon paikalla on aluksi ollut vuonna 1186 perustetun sisterssiläisluostarin kirkko. Nykyisen muotonsa se on saanut 1500–1600-luvuilla. Tuomiokirkko siitä tuli ensimmäisen kerran paavi Pius XI:n perustettua Gdanskin hiippakunnan 30. joulukuuta 1925 ja toisen kerran paavi Johannes Paavali II:n korotettua Gdanskin arkkihiippakunnaksi 1992.
Rakennus on kolmilaivainen basilika, joka noudattaa sisterssiläistä tyyliä. Sen korkeus on 17,7 m, leveys 19 m ja pituus 107 m. Julkisivua hallitsee kaksi 46-metristä kapeaa tornia, ja se on saanut nykyisen barokkityylisen muotonsa vuonna 1688. Kirkon sisustus muutettiin 1600-luvulla barokkityyliseksi arkkitehti Andreas Schlüterin suunnitelman mukaisesti.
Kirkossa on kahdet urut. Sisäänkäynnin yläpuolella olevat suuret barokkityyliset urut on rakentanut Johann Wilhelm Wulff (1763–1788). Urut on uusittu useasti, ja nykyisin ne ovat 95-äänikertaiset.
NW TL-4

NW TL-4 oli itävaltaunkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) valmistama kuorma-auto. Auton kantavuus oli neljä tonnia. Malli oli TL-2-mallista tehty raskaampi muunnelma. Sen moottori ja voimansiirto perustui paljolti NW T -henkilöauton tekniikkaan. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä auton mallinimeksi muutettiin Tatra T50. Mallin valmistus alkoi vuonna 1916 ja päättyi 1927, jolloin se korvattiin Tatra T24 -mallilla.
Teknisiä tietoja.
Moottori.
TL-4:n voimanlähteenä käytettiin NW T -mallin nelisylinteristä, vesijäähdytteistä rivimoottoria, jonka sylinteriryhmä oli valettu yhdestä kappaleesta. Moottorissa oli puolipallon muotoiset palotilat ja sylinterikannen yläpuolinen nokka-akseli, joka toimi väliakselin ja kahden kartiohammaspyöräparin välityksellä. Moottorissa oli Boschin valmistama magneettosytytys. Polttoaineensyötöstä vastasi Zenith Pallas -kaasutin.
Voimansiirto ja alusta.
Kytkimenä oli kartiokytkin. Sen jatkeena ollut nelivaihteinen vaihteisto oli myös peräisin T-mallista, sen sijaan jäykällä taka-akselilla ollut tasauspyörästö oli varustettu henkilöautomallia suuremmalla välityssuhteella. Myös etuakseli oli jäykkä. Kummankin akselin jousituksina oli pitkittäin asennetut, puolielliptiset lehtijouset, jotka oli kiinnitetty auton suorakaiteen muotoiseen runkorakenteeseen. Taka-akselilla oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut. Pyörinä oli teräsvaluvanteet, joissa oli umpikumirenkaat.
Suorituskyky.
Auton kantavuus oli 4 000 kg ja sen huippunopeus oli 25 km/h. Tasauspyörästön suuremman välityssuhteen takia huippunopeus oli 10 km/h alhaisempi kuin TL-2-mallissa. Auto oli myös raskaampi, sillä runkoa ja taka-akselia oli vahvistettu sekä jarruja kasvatettu. Autosta oli myös pelkillä teräspyörillä varustettu muunnelma, jonka suurimmaksi nopeudeksi suositeltiin 15 km/h.
Sotilaskäyttö.
Itävalta-Unkarin asevoimille toimitetuissa yksilöissä oli avoin, taitettavalla pressukatteella varustettu ohjaamo sekä avoin lava, jota varten oli erillinen pressu. Jokaisen armeijalle myydyn auton mukana toimitettiin perävaunu. Vuoteen 1917 mennessä armeijalle toimitettiin yhteensä 663 TL-2:a sekä raskaampaa TL-4:ää. Myynti pieneni ensimmäisen maailmansodan loppua kohti ja tarkoista toimitusmääristä ei ole tietoja.
Tšekkoslovakian itsenäistyttyä vuonna 1919 Nesselsdorfer Wagenbaun uudeksi nimeksi tuli Kopřivnická Vozovka ja TL-4:stä tuli Tatra T50; TL-4 oli yrityksen ensimmäinen Tatra-merkkinen auto. Tšekkoslovakian asevoimat tilasi yritykseltä ensimmäiset moottoriajoneuvonsa, ja näiden joukossa oli myös T50-malleja.
Aiheesta muualla.
Kuvia TL-4 -sovelluksista:
Etanaperhoset

Etanaperhoset (Limacodidae) on punatäplämäisiin perhosiin luettava pikkuperhosten heimo. Nimensä heimo on saanut toukistaan, jotka muistuttavat ulkonäöltään etanoita. Lajeja tunnetaan maailmanlaajuisesti noin 1000; enemmistö niistä esiintyy tropiikissa. Suomessa heimoa edustaa etanaperho ("Heterogenea asella").
Täysikasvuiset etanaperhoset ovat lähes poikkeuksetta pieniä, karvaisia perhosia, joiden suuosat ovat surkastuneet. Pää on pieni ja jää monilla lajeilla keskiruumiin alle piiloon. Siivet ovat pituuteensa nähden varsin leveät ja perhonen on väritykseltään tavallisesti vaihtelevan ruskansävyinen. Takaruumis kaartuu monilla jyrkästi ylöspäin.
Etanaperhosten toukat ovat erikoisen muotoisia. Niiden käsnäjalat ovat muuttuneet imukuppimaisiksi ja rintajalat ovat surkastuneet. Jalkojen puutteen vuoksi toukka liikkuu aaltomaisesti ruumistaan liikutellen ja erittää alleen liukastetta helpottaakseen liikkumistaan. Monilla lajeilla on poltinkarvoja ja niihin liittyen toukan väritys on usein räikeä. Terveelle ihmiselle karvat eivät ole vaarallisia, mutta voivat aiheuttaa kivuliastakin poltetta. Kotelo on muodoltaan kuppimainen.
Saskia Vester

Saskia Vester (s. 24. heinäkuuta 1959 Saarbrücken, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "KDD - Kriminaldauerdienst", jota on esitetty Saksassa vuodesta 2007. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa useita muita merkittäviä rooleja, muun muassa sarjoissa "Kahden keikka", "Kettu", "Tatort", "Russige Zeiten", "Anwalt Abel", "Verdammt verliebt", "SOKO 5113" ja "Die Landärztin".
Hän on näytellyt myös elokuvissa. 
Vester on valmistunut Neue Münchner Schauspielschulesta Münchenistä. Hän opiskeli kuusi vuotta balettia.
Yksityiselämä.
Saskia Vester on naimisissa Roby Flörken kanssa, heillä on kaksi lasta, ja e asuvat Berliinissä.
Muriel Baumeister

Muriel Baumeister (s. 24. tammikuuta 1972 Salzburg, Itävalta) on itävaltalais-saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Rikospiiri Hampuri E", jossa hän näytteli Carla Simonia, ja "Ein Haus in der Toskana", jossa hänen roolihenkilönsä oli Bea Donner. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Kettu", "Tatort", "Bis in die Spitzen", "Polizeiruf 110", "Der Landarzt", "Derrick" ja "Siska".
Baumeister oli naimisissa Rainer Streckerin kanssa 1990-luvulla, ja heillä on poika. Baumeister oli kihloissa Pierre Bessonin kanssa, ja heillä on tytär.
Aleksandr Fatkullin

Aleksandr Fatkullin (s. 22. marraskuuta 1961) on venäläinen entinen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi rightin puolelta.
Ura.
Fatkullin aloitti uransa kaudella 1983–1984 kasvattajaseurassaan Sibir Novosibirskissä. Joukkue putosi heti hänen tulokaskautensa jälkeen Neuvostoliiton pääsarjasta sarjatasoa alemmas. Fatkullin pelasi kauden siellä ja siirtyi sen jälkeen kaudeksi 1985–1986 Spartak Moskovan riveihin. Kesken kauden 1989–1990 hän vaihtoi Spartakista Krylja Sovetoviin. Fatkullin siirtyi kauden 1991–1992 lopulla sieltä Sveitsin Nationalliga A:n EHC Churin riveihin, jossa hän ehti pelata vain kaksi ottelua.
Kaudeksi 1992–1993 Fatkullin siirtyi Suomeen ja pelasi kauden II-divisioonaa SaPKon riveissä. Hän kuului joukkueen parhaimmistoon ja tekikin kauden aikana 42 ottelussa tehot 29+46=75. SaPKo nousi seuraavaksi kaudeksi I-divisioonaan. "Sasha" pelasi myös yhden ottelun sarjatasoa ylempänä Jokipojissa.
Noin I-divisioonakauden 1993–1994 puolessa välissä Fatkullin siirtyi SaPKosta samassa sarjassa pelanneeseen Kokkolan Hermekseen. Kaudeksi 1994–1995 hän siirtyi pelaamaan II-divisioonaa Kotkan Titaaneihin ja oli nostamassa joukkuetta I-divisioonaan keväällä 1995. Fatkullin pelasi Titaaneissa kaksi seuraavaa kautta.
Fatkullin palasi kotimaahansa kaudeksi 1997–1998 ja aloitti kauden TsSKA Moskovan riveissä. Hän palasi sieltä seitsemän ottelun jälkeen takaisin Suomeen ja SaPKon riveihin. Kymmenen SaPKo-ottelun jälkeen Fatkullin siirtyi sarjatasoa alemmas Kouvolan KooKoon riveihin. 
Kevään 1998 jälkeen Fatkullin on pelannut vain kaudella 2001–2002 Itä-Euroopan liigaa HK MGU Moskovan joukkueessa, jossa hänen uransa päättyi. Fatkullin pelasi Neuvostoliiton ja Venäjän pääsarjassa yhteensä 270 ottelua tehoin 29+71=100 ja keräsi niissä 269 jäähyminuuttia.
Annukka Ahola

Annukka Ahola (ent. Mäenpää, s. 4. maaliskuuta 1955) on suomalainen säveltäjä ja oopperalaulaja.
Koulutus.
Ahola on opiskellut Sibelius-Akatemiassa solistisella osastolla Jolanda di Maria Petrisin johdolla. Hän suoritti 1981 laulun diplomin ja laulunopettajan tutkinnon ja on sen jälkeen täydentänyt lauluopintoja ulkomailla muun muassa Vera Rózsan, Rita Streichin ja Sylvia Gestyn johdolla sekä kotimaassa opettajanaan Ritva Auvinen.
Laulajana.
Ahola voitti Timo Mustakallio -laulukilpailun Savonlinnassa 1979. Hän on tehnyt oopperarooleja Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, maakuntaoopperoissa ja Ilmajoen Musiikkijuhlilla. Hän on esiintynyt Radion sinfoniaorkesterin ja useiden kotimaisten kaupunginorkestereiden solistina sekä oratoriosolistina.
Ahola on Kirkkonummen oopperayhdistyksen taiteellinen johtaja. Hän on toiminut laulunopettajana muun muassa Kirkkonummen musiikkiopistossa ja Hämeenlinnan musiikkiopistossa.
Sävellykset.
Ahola on työskennellyt yhä enemmän säveltäjänä, sanoittajana ja sovittajana. Tuotantoon kuuluu laulu-, soitinyhtye- ja kuoromusiikkia, josta on julkisesti esitetty yli 150 laulua ja aariaa.
Ahola on säveltänyt tilausteoksena kirjailija Arto Niemisen librettoon "Porkkala-oopperan" juhlistamaan Porkkalan palautuksen 50-vuotisjuhlaa Kirkkonummella 2006. Ooppera sai Kirkkonummen Vuoden 2006 kulttuuriteko -palkinnon. Toinen Aholan säveltämä ooppera, "Maailman valo" Laura Voipion librettoon, esitettiin Kirkkonummen kirkossa syksyllä 2010. Oopperan ohjasi Juulia Tapola. Kolmas Aholan ooppera on "Joulun tähti", jota esitettiin Kirkkonummen kirkossa marraskuussa 2014. Libretto on Aholan oma, ja oopperan ohjasi Eija Ahvo. Joulukuussa 2023 esitti Kirkkonummen oopperayhdistys oopperasta Kirkkonummen kirkossa konserttiversion.
Konserttiversion saaman suosion innoittamana päätti Kirkkonummen oopperayhdistys uusia konserttiversion esityksen Siuntion Pyhän Pietarin kirkossa 7.12.2024 ja Lauttasaaren kirkossa 8.12.2024. 
Muuta tuotantoa ja konsertteja:
Ajan valtiaat

Ajan valtiaat (; Suomessa myös nimillä "Langolieerit" ja "Välitila") on vuonna 1995 tehty kaksiosainen minisarja, joka perustuu kirjailija Stephen Kingin pienoisromaaniin "Langolieerit", joka löytyy kokoelmasta "Sydänyö". Minisarjan on ohjannut Tom Holland, joka tunnetaan muun muassa kauhuelokuvista "Kauhun yö", "Child’s Play" ja "Vainottu". Niistä viimeksi mainittu perustuu sekin Kingin teokseen.
Juoni.
Yölento lähtee Los Angelesista kohti Bostonia, jolloin se joutuu ylittämään Mojaven autiomaan. Lentokapteeni Brian Engle, joka on matkustajana koneessa, herää sokean pikkutytön, Dinahin, kiljuntaan. Hän ymmärtää syyn hätään: tytön täti on kadonnut jäljettömiin, mutta niin on suurin osa muistakin matkustajista – jopa lentäjät. Jäljellä on vain kymmenen matkustajaa ja kone lentää ilmassa automaattiohjauksen ansiosta. Matkustajien suureksi helpotukseksi mukana on Engle, joka voi saada lentokoneen turvallisesti maan kamaralle. Lisää pelottavia asioita käy kuitenkin pian ilmi: yhteydet lentokenttiin ovat poikki ja ikkunoista näkyvä maailma näyttää kuolleelta. Kun matkustajat suunnittelevat pakkolaskua polttoaineen hupenemisen vuoksi, he ymmärtävät jonkin olevan pahasti pielessä – eikä tilannetta helpota lainkaan liikemies Craig Toomey, jossa ilmenee mielipuolisuuden merkkejä.
Vastaanotto.
"Entertainment Weeklyn" Ken Tucker kuvaili sarjaa "neljään tuntiin venytetyksi "The Twilight Zonen" jaksoksi, jolla kuitenkin on hetkensä".
Keltasiivet

Keltasiivet (Lithosiinae) on siilikkäiden heimoon kuuluva perhosryhmä, jonka useimmat lajit elävät maapallon trooppisilla alueilla. 
Keltasiipien ryhmä on verraten huonosti tunnettu eikä sen sisäisestä taksonomiasta ole varmuutta. Ne ovat pieniä, pitkänomaisia ja litteitä perhosia, joiden imukärsä on hyvin kehittynyt ja lajit vierailevatkin usein kukilla.. Etusiivet ovat kapeat ja kärjestään usein pyöristyneet. Siipisuonituksessa ja genitaaleissa on huomattavia eroja, mutta pistesilmät ovat hyvin pienet tai puuttuvat kokonaan.
Munat ovat muista siilikäsryhmistä poiketen sileäpintaisia. Toukat ovat vähemmän karvaisia kuin muiden siilikkäiden toukat ja ne käyttävät ravinnokseen putkilokasvien lisäksi myös sammalia, maksasammalia, jäkäliä sekä puiden oksilla kasvavia leviä. Koteloiden sijainti ja ulkoasu vaihtelevat hyvin paljon huomaamattomista, tiiviin kotelokopan ympäröimistä räikeänvärisiin.
Keltasiipiä tavataan maailmassa noin 3500 lajia, joista 105 esiintyy palearktisella alueella ja 39 Euroopassa. Ryhmän lajeja tavataan etenkin trooppisessa Amerikassa, Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Australiassa. 
Lajit Suomessa.
Suomessa ryhmän lajeja on tavattu 17, joista yksi on vakinaiseen lajistoon kuulumaton harhailija .
Seppolan yläaste

Seppolan yläaste eli "Seppolan koulu", myöhemmin myös Jämsän yläaste oli Jämsän keskustassa sijainnut koulu, jonka harjannostajaiset pidettiin 5. elokuuta 1952. Viimeisetkin luokat siirtyivät kouluun 1953. Seppolan koulussa opiskeli parhaimmillaan noin 700 oppilasta ja vuosiluokkia olivat 7–9 (luokat A–F). Koulun viimeisenä toimintavuonna (2011) Jämsän yläasteella oli 441 oppilasta.
Koulua laajennettiin kaksi kertaa. Ensimmäisessä laajennuksessa 1956 rakennettiin nykyinen liikuntasali ja 1980–1981 laajennuksessa rakennettiin teknisen tilat ja nykyinen ruokasali. Uusi ilmastointi rakennettiin 1980-luvun alussa ja sen myötä alkoivat koulun sisäilmaongelmat. 
2000-luvun alussa koulun alakerta kärsi vesivahinkojen takia homevaurioista ja se suljettiin. Ensimmäiset parakit otettiin käyttöön vuonna 2007, jolloin parakkiopiskeluun siirrettiin kolme luokkaa. Parakeissa opiskeltiin vuoden 2011 loppuun, jolloin koulu lakkautettiin ja opetus siirtyi vuoden 2012 kevätlukukauden alkaessa uuteen Paunun kouluun.
Vähätori

Vähätori () on tori Turussa vanhan pääkirjaston edustalla. Vähätori sisältyi jo Turun palon jälkeen laadittuun Engelin asemakaavaan vuodelta 1828 nimellä Trekantiga torg. Tori kunnostettiin pihakatutyyppiseksi oleskelutilaksi vuosina 2009–2010. Kunnostukseen kustannuksista puolet saatiin Euroopan aluekehitysrahastolta. Rakennustuoteteollisuus RTT ja Puutarhaliitto antoivat Vähätorille kunniamaininnan Vuoden ympäristörakenne -kilpailussa vuonna 2011.
Torilla oleva Gustav Albert Petreliuksen vuonna 1924 lahjoittama ja Gunnar Finnen ja Armas Lindgrenin veistämä G. A. Petreliuksen suihkukaivo on myös kunnostettu vuonna 2010. Suihkukaivon vieressä sijaitsee Saara Ekströmin 14 metriä pitkä happokäsitellystä corten-teräksestä valmistettu tilataideteos "Kertosäe".
Salem’s Lot (vuoden 2004 elokuva)

Salem's Lot (televisiossa esitetty myös nimellä "Salem's Lot – kirottu kaupunki") on vuonna 2004 tehty minisarja, jonka on ohjannut Mikael Salomon. Se on toinen sovitus perustuen kirjailija Stephen Kingin kauhuromaaniin nimeltään "Painajainen"; vuonna 1979 kirjan pohjalta oli tehty Tobe Hooperin ohjaama minisarja nimellä "Kauhujen kaupunki".
Juoni.
Elokuva alkaa New Yorkissa, kun eräs mies hyökkää papin kimppuun, jolloin he tippuvat kerrostalon ikkunasta alas kadulle. Heidät viedään sairaallaan, jossa papin kimppuun hyökännyt mies paljastuu Ben Mears nimiseksi kirjailijaksi. Vammoitunut Mears alkaa kertomaan eräälle hoitajalle Jerusalem's Lotin pikkukaupungista, jota paikalliset kutsuivat 'Salem's Lotiksi. Ja syy outoon tekoonsa liittyy jollain lailla kaupunkiin, jossa eräänä päivänä verinen painajainen lähti käyntiin.
Kiiminkijoen silta

Kiiminkijoen silta on Kiiminkijoen ylittävä maantiesilta Haukiputaan kaupunginosassa Oulussa. Teräsbetoninen jatkuva kotelopalkkisilta on valmistunut 1954 ja se on korjattu viimeksi vuonna 2014.
Silta sijaitsee Haukiputaan kirkonkylän ja Keiskan kylän välillä seututie 847:llä eli entisellä valtatie 4:lla. Ennen sillan valmistumista joki piti ylittää lossilla tai kiertää Asemakylällä sijaitsevan rautatiesillan kautta. Lossista () on muistona paikannimi Värjänranta, joka sijaitsee maantiesillan kupeessa kirkonkylän puolella.
Kiiminkijoen silta oli ensimmäinen suuri jatkuva kotelopalkkisilta Suomessa. Kolmijänteisen sillan pääjänne on 52 metriä ja reunajänteet 41 metriä. Pääjänne on edelleen pisin jännittämättömien betonisten kotelopalkkien jänne Suomessa. Sillan suunnitteli Yrjö Winter, jonka suunnitelmien mukaan rakennettiin myöhemmin Kiiminkijoen siltaa vastaavat Reposaaren maantiesilta (1956) ja Iijoen ylittävät Puodinkosken ja Helsinginkosken sillat (1957).
Maximum Overdrive

Maximum Overdrive on Stephen Kingin ohjaama vuoden 1986 kauhuelokuva, joka perustuu hänen kirjoittamaansa vuoden 1973 novelliin "Rekat". Maximum Overdrive on Kingin ensimmäinen ja ainoa ohjaustyö. Elokuvan musiikkina on käytetty AC/DC:n musiikkia ja yhtye teki elokuvaan soundtrackin "Who Made Who". Ilmestyessään elokuva ei menestynyt lipunmyynnissä ja sai kielteisiä arvosteluja. Lisäksi elokuva oli ehdolla vuoden 1987 Razzie-gaalassa ”Huonoimman ohjauksen” ja ”Huonoimman pääosanäyttelyn” kategorioissa, häviten vain Princen "Under the Cherry Moon" -elokuvalle.
Elokuvasta on myös tehty vuonna 1997 kanadalainen televisioelokuva "Kuoleman rekat".
Juoni.
Mystinen komeetta kulkee avaruudessa Maan ohi ja sen tuottama säteily saa maapallolla kaikki koneet - arkipäivän kodinkoneista kulkuneuvoihin - nousemaan ihmiskuntaa vastaan. Eräälle huoltoasemalle jää loukkuun ihmisiä, kun valtava määrä rekkoja piirittää sitä odottaen pääsevänsä tappamaan kaikki ulos tulevat ihmiset.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo, ettei elokuva ole edes niin huono että se olisi hyvä ja kiittää Stephen Kingiä siitä, että tämä jäi hänen ainoaksi ohjauksekseen. Hän antoi elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Atlaskehrääjä

Atlaskehrääjä ("Attacus atlas") on Kaakkois-Aasiassa esiintyvä yöperhonen. Se on eräs maailman kookkaimmista perhoslajeista ja sen siipien pinta-ala on kaikista perhoslajeista suurin.
Atlaskehrääjän siivet ovat punaruskeat ja kunkin siiven keskellä on kolmiomainen, läpinäkyvä alue. Siipien kärkiväli on 25–30 cm. Aikuinen atlaskehrääjä ei syö mitään ja sen elinkaari kestääkin vain pari viikkoa.
Muiden heimon lajien tapaan naaras ei juuri liiku paikasta, jossa se koteloitui. Ollessaan valmis parittelemaan naaras erittää ilmaan feromonia, jonka tuoksu houkuttelee koiraita paikalle. Parittelun jälkeen naaras munii lehtien alapinnoille ja toukat kuoriutuvat paria viikkoa myöhemmin. Toukka kasvaa 11,5 cm:n pituiseksi. Se on polyfagi, joka syö etupäässä sitruksien sekä muutamien muiden puiden, kuten guavan ja durianin lehtiä. Kotelovaihe kestää noin neljä viikkoa. Toukan kotelokopakseen kehräämää ruskeaa silkkiä hyödynnetään kaupallisesti ja sitä kutsutaan fagara-silkiksi.
Näyttävyytensä vuoksi atlaskehrääjä on suosittu laji perhospuutarhoissa.
Dignitas (yhdistys)

Dignitas on sveitsiläinen yhdistys, joka tarjoaa avustettuja itsemurhapalveluita parantumattomasti sairaille ja vaikeavammaisille. Dignitas perustettiin 17. toukokuuta 1998 Zürichissä.
Toiminta.
64 % Dignitasin asiakkaista on naisia.
Metodit.
Dignitasin toimenpidesuositus on lyhykäisyydessään seuraava: antiemeettisen esilääkityksen jälkeen henkilö nauttii tappavan annoksen pentobarbitaalia veteen liuotettuna. Tiedottomuuden jälkeen kuolema seuraa hengityslamasta. Muutamissa tapauksissa Dignitas on käyttänyt heliumia toimenpiteissään jos pentobarbitaalin nauttiminen tai hankkiminen on ollut mahdotonta. Dignitasin avustetun itsemurhan suorittaa laillistettu lääkäri tai sairaanhoitaja.
Olavi Laiho

Mauno Olavi Laiho (27. lokakuuta 1907 Halikko – 2. syyskuuta 1944 Oulu) on viimeinen Suomessa teloitettu suomalainen ja viimeinen Suomessa sotilasrikoksesta teloitettu Suomen kansalainen. Sotamies Laiho teloitettiin karkuruudesta, vakoilusta ja maanpetoksesta 2. syyskuuta 1944.
Elämä.
Nuoruus.
Halikossa muonamiehen poikana syntynyt Laiho muutti kansakoulun jälkeen Turkuun, jossa hän meni maalarin oppiin. Hän toimi rakennusmaalarina. Hän ryhtyi kommunistiksi jo varhaisessa vaiheessa, ja toimi aktiivisesti ammattiyhdistysliikkeessä sekä työväen urheiluseuroissa. Vuonna 1934 hänet pidätettiin johtuen hänen toiminnastaan työväen urheilujärjestöjen parissa, ja tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta. Vankilassa Laihon kommunistinen identiteetti vahvistui ja vapautuessaan hän alkoi toimia puolueen kansanrintamataktiikan mukaisesti.
Sota-aika.
Talvisodan jälkeen Laiho osallistui aktiivisesti kommunistien perustaman Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran Turun osaston toimintaan. Jatkosodan sytyttyä kesäkuussa 1941 Laiho karkasi, pakeni Turkuun ja siirtyi metsäkaartiin. Hän oli mukana perustamassa organisaatiota nimeltä ”työkansan vapaustaistelun järjestäjät”, joka valmisteli sotilaallista yhteistoimintaa Neuvostoliiton kanssa. Lisäksi Laiho toimi SKP:ssä muun muassa vakoilutietoja välittäen. Hän oli myös organisoimassa sabotaasitoimintaa ja koordinoi muiden metsäkaartilaisten toimintaa.
Pidätys ja kuolema.
Etsivä Keskuspoliisi sai Laihon kiinni 22. joulukuuta 1942, ja hänet tuomittiin sotaoikeudessa 22. kesäkuuta 1943 kuolemaan karkuruudesta, vakoilusta, maanpetoksesta ja valtiopetoksesta. Yleensä kuolemantuomiot muutettiin elinkautisiksi vankeusrangaistuksiksi, mutta metsäkaartin päällikkönä Laiho oli liian merkittävä tekijä. Sotilaspoliisin teloitusryhmä ampui Laihon 2. syyskuuta 1944. Hän oli viimeinen Suomessa teloitettu suomalainen. Seuraavana päivänä ammuttiin kolme vakoilusta tuomittua venäläistä desanttia, viimeisinä Suomessa teloitettuina.
Jatkosodan päätyttyä syksyllä 1944 kulttuuriyhdistys Kiilan vuosikirjassa julkaistiin Laihon novelli "Kuolemaantuomitun juhannusyö". Laiho haudattiin Turun hautausmaalle 3. heinäkuuta 1945 yhdessä kahdeksan muun jatkosodan aikana teloitetun tai surmatun kommunistin kanssa. Hautajaisiin osallistui yli 10 000 saattajaa. Joukkohaudalla on muistomerkki.
Otermanjärvi

Otermanjärvi on Oulujoen vesistöön kuuluva järvi Oterman kylässä Vaalan kunnan pohjoisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Paatinjärven eteläpuolella 15 kilometriä Vaalan kuntakeskuksesta koilliseen. Seututie 800 ylittää järven Lapinsalmen kohdalla pengertä pitkin.
Järven pinta-ala on 21,12 neliökilometriä, ja sen rantaviivan pituus on 52,46 kilometriä. Järvellä on kuusi saarta, joista suurimmat ovat järven pohjoisosassa sijaitseva Holapansaari ja länsiosassa sijaitseva Virtasaari. Molemmissa saarissa on ollut tervahautoja. Järven suurimmat selät ovat idästä länteen Kekkolanselkä ja Isoselkä sekä Lapinsalmen länsipuolen Salmenselkä. Järven tilavuudeksi on laskettu 42,2 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0422 kuutiokilometriä. Otermanjärvi on matala. Sen keskisyvyys on 2 metriä ja suurin syvyys 5,47 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa Kekkolanselällä.
Järven suurimmat asutusalueet ovat Lapinsalmi, pääkylä Oterma ja itärannan Joensuunperä. Lapinsalmessa on lapinpato, joka on nähtävissä matalan veden aikana. Se on aikoinaan ulottunut koko salmen yli. jonne laskee Tervajoki Pienanjärvestä. Laskujoki Kutujoki lähtee pohjoiskoillisen Niskanselältä.
Otermanjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Otermanjärven alueella (59.26), jonka Otermanjärven lähialueeseen (59.262) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 140,6 mpy. Järveen laskevat Tervajoki Pienanjärvestä ja Paatinjoki Paatinjärvestä. Lisäksi järveen laskee lukuisia suo-ojia. Otermanjärvi laskee sen länsipäästä lähtevää Kutujokea pitkin Järvenjärveen. Kutujoen pudotus on 28,4 metriä.
Adramelech (yhtye)

Adramelech on suomalainen, vuonna 1991 perustettu death metal -yhtye Loimaalta. Yhtyettä on kutsuttu Demigodin pikkuveljeksi, koska yhtye on kotoisin samasta kaupungista ja on myös Demigodia tuntemattomampi. Yhtye on nimetty assyrialaisen auringonjumalan mukaan. Yhtye on ollut tauolla vuonna 2005 ilmestyneen "Terror of Thousand Facesin" jälkeen. Marko Silvennoinen laulaa nykyään loimaalaisessa Curimus-yhtyeessä.
Diskografia.
EP:t