tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gotland-luokan sukellusvene

Gotland-luokka (tyyppi A19) on Ruotsin merivoimien kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka veneet on valmistanut Saab Kockums. 
Suunnittelu.
Alusten propulsiojärjestelmä on dieselsähköinen, jossa kaksi 16-sylinteristä MTU 16V-396 -dieselmoottoria (2 980 hv) tai kaksi Hedemora V12A/15-Ub -dieselgeneraattoria (3 600 hv) tuottaa voiman sähkömoottorille, joka pyörittää potkuria 1 800 hevosvoimalla. Alusten maksiminopeus on pinta-ajossa 11 solmua ja 20 solmua sukelluksissa. Sukellusveneen teki valmistuessaan edistykselliseksi stirlingmoottoriin perustuva Kockumsin v4-275R Mk III -yksikkö, joka käyttää aluksen sisällä kuljetettavaa nestemäistä happea. AIP-järjestelmä () mahdollistaa, että alus voi olla sukelluksissa kaksi viikkoa.
Aluksiin on asennettu Terman-tutkajärjestelmät sekä Atlas CSU-90 -kaikuluotainjärjestelmä. Omasuojana on Mantan ECM -järjestelmä. Aseistuksena on neljä keulaan asennettua 533 millimetrin typ613 -torpedoputkea, joihin on 12 torpedoa. Lisäksi on kaksi 400 millimetrin typ431/451-sukellusveneentorjuntatorpedoputkea, joihin neljä torpedoa. Alukset kykenevät lisäksi kuljettamaan 48 miinaa.
Alukset.
Alusluokka tilattiin alun perin 28. maaliskuuta 1990, mutta sen vaatimuksia muutettiin 5. syyskuuta 1991 AIP-järjestelmän asentamiseksi. Tämä kasvatti uppoumaa 200 tonnilla sekä lisäsi alusten pituutta 7,5 metriä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan luokkaan piti kuulua viisi alusta, mutta kohonneet kustannukset pakottivat peruuttamaan kahden aluksen tilaamisen.
Parhaat 2 (Matti ja Teppo)

Parhaat 2 on Matin ja Tepon kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1986. Albumi on myynyt kultalevyn oikeuttavan määrän.
Texas Theatre

Texas Theatre on yhdysvaltalainen elokuvateatteri, joka sijaitsee Texasin osavaltiossa Dallasissa. 
Teatteri avattiin vuonna 1931, jolloin se oli Dallasin esikaupunkialueen suurin elokuvateatteri. Texas Theatre oli osa Howard Hughesin omistamaa elokuvateatteriketjua.
22. marraskuuta 1963 Lee Harvey Oswald pidätettiin Texas Theatressa syytettyinä presidentti John F. Kennedyn ja poliisi J. D. Tippitin murhista. Elokuva, joka silloin esitettiin, oli Burt Topperin ohjaama sotaelokuva "War Is Hell". 
Nykyisin Texas Theatressa esitetään paitsi elokuvia myös näytelmä- ja tanssiesityksiä. Vuonna 2003 teatteri julistettiin kansalliseksi suojelukohteeksi.
Hilja Pärssinen

Hilja Amanda Pärssinen (o.s. Lindgren; 13. heinäkuuta 1876 Halsua – 23. syyskuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen opettaja, toimittaja, kansanedustaja, kirjailija ja Suomen Sosialidemokraattisen Työläisnaisliiton puheenjohtaja. Hilja Pärssinen käytti vuonna 1896 suomentamaansa nimeä "Liinamaa" ennen avioliittoa. Muutettuaan Helsingin pitäjään hänet kirjattiin seurakunnan pää- ja rippikirjaan nimellä Hilja Amanda Liinamaa.. 
Elämä ja ura.
Pärssisen vanhemmat olivat kappalainen Karl Henrik Lindgren ja Anna Dahllund. Hän avioitui vuonna 1899 myös Sortavalan opettajaseminaarissa opiskelleen ja myöhemmin filosofian tohtoriksi valmistuneen Jaakko Pärssisen kanssa, josta otti asumuseron hieman ennen kuolemaansa. Pärssinen kuoli rintasyöpään. 
Pärssinen kävi Oulun tyttölyseon ja Sortavalan opettajaseminaarin, josta valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1896. Hän aloitti uransa opettajana nimellä Hilja Liinamaa Helsingin maalaiskunnan pitäjän kirkonkylässä, missä toimi vuosina 1896–1900 juuri perustetun suomenkielisen koulun "Suomelan" ensimmäisenä opettajana. Sieltä hän siirtyi opettajaksi Viipuriin, jossa toimi vuoteen 1906 saakka. Opettaja-aikanaan Suomelassa Pärssinen osoitti menestystä opettamisessa ja oli paikkakunnan pidetty kansanvalistaja yleensäkin. Pärssinen johti Helsingin pitäjän nuorisoseuran kuoroa ja oli sanomalehti "Uusimaan" asiamies pitäjässä saaden jopa ruotsinkielistä väestöä tilaamaan lehden. 
Hilja Pärssinen oli "Työ"-lehden toimittajana Viipurissa 1906. "Työläisnainen-"lehden toimitussihteerinä hän toimi 1907–1912. Sisällissodan aikana vuonna 1918 hän ehti olla hetken punaisten Suomen kansanvaltuuskunnan jäsen. Pärssinen pakeni huhtikuussa 1918 miehensä kanssa Venäjälle tarkoituksenaan päästä sitä kautta Sveitsiin, sinne he eivät kuitenkaan päässeet. Matka johti lopulta Viroon, josta heidät palautettiin Suomeen 1919. Hilja Pärssinen tuomittiin maanpetoksesta vankeuteen 12 vuodeksi, mutta armahdettiin vuonna 1923. 
Armahduksen jälkeen Pärssiset asuivat Terijoella kasvattityttärensä Sirkka Sopon kanssa ja perustivat Viipurin Talikkalan yksityisen yhteiskoulun, jonka opettajana Hilja Pärssinen oli 1927–1935.
Muiden tehtäviensä ohella Hilja Pärssinen toimi puhujana Suomen Sosialidemokraattisessa Puolueessa, Raittiuden ystävissä, Kansanvalistusseurassa ja eri työväenopistoissa. Hän oli myös Työväen sivistysliiton luennoitsija. 
Eduskunnan jäsen Pärssinen oli vuosina 1907–1918 ja 1929–1935. Hänet valittiin eduskuntaan Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän kuului eduskuntauransa aikana jäsenenä sivistysvaliokuntaan, suureen valiokuntaan, toimitusvaliokuntaan ja työväenasiainvaliokuntaan.
Teokset.
Hilja Pärssinen julkaisi nimellä "Hilja Liinamaa" tai "Liinamaa-Pärssinen" seuraavat kaunokirjalliset teokset:
Muita teoksia:
Viking-luokan sukellusvene

Viking-luokan sukellusvene oli Ruotsin, Norjan ja Tanskan 1997 aloittama yhteishanke, josta Norja ja Tanska ovat luopuneet ja jossa Suomi on ollut tarkkailijana. Tarkoituksena on ollut rakentaa Gotland-luokan sukellusveneelle sitä suorituskykyisempi ja vaikeammin havaittava seuraajaluokka, jonka veneet olisivat maksaneet 1/3 vastaavasta saksalaisesta. 
Kockums suunnittelee uutta sukellusveneluokkaa, jossa käytetään peruutetun Viking-projektin tekniikkaa. Projektin nimenä on A26.
Ruotsin merivoimien tarkoituksena oli korvata kaksi aikaisempaa sukellusvenettä vuoteen 2015 mennessä kahdella uudella Viking-luokan sukellusveneellä. Ruotsin puolustusbudjetista 50 % kohdentuu hankinnoille.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan Ruotsin tuli ostaa kaksi, Tanskan neljä ja Norjan neljä Viking-luokan sukellusvenettä 2005 alkaen. Viking-sukellusvene saavutti määrittelyvaiheensa 2002.
Norja lakkautti sukellusveneaselajinsa ja luopui Viking-luokan sukellusvenehankkeesta ensimmäisenä. Se lahjoitti kunnostettuna vanhat sukellusveneensä Puolaan.
Sen jälkeen Tanskan tuli hankkia kuuden Viking-luokan sukellusveneen sarjasta neljä ja Ruotsin kaksi Tanskan ja Ruotsin välisellä sopimuksella. Viking-luokan ensimmäisen sukellusveneen oli määrä valmistua Ruotsissa Kockumin telakalla Malmössä ja viiden muun Tanskassa A P Möllerin telakalla Odensessa.
Tanska ilmoitti kuitenkin 2004 lopettavansa kesään mennessä sukellusveneaselajinsa. Tanskan osalta kolmen tai neljän Viking-luokan sukellusveneen rakentaminen olisi tullut maksamaan noin 652 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vastaavan summan. Samalla päätöksellä Tanska luopui sukellusveneaselajista joulukuussa 2004, käytössä olleiden saksalaisvalmisteisten sukellusveneiden vanhentuessa.
Tanskan osalta hanke lakkautettiin siksi, että varat ohjattiin maavoimien kehittämiseen. Tanskan "HMS Näckenistä" modernisoitua sukellusvenettä KDM Kronborg piti seurata Viking-luokan sukellusvene.
Joidenkin arvioiden mukaan kaksi Viking-luokan sukellusvenettä tulisi maksamaan Ruotsille 1 800 miljoonaa kruunua (noin 194 013 603 euroa kurssilla 9,2777 SEK/EUR) yhteensä eli noin 100 miljoonaa euroa kappaleelta.
Lorenzo Bandini

Lorenzo Bandini (21. joulukuuta 1935 Barce – 10. toukokuuta 1967 Monaco) oli italialainen kilpa-autoilija, joka suoritti tunnetuimmat suorituksensa Ferrari-tallissa.
Ura.
Lorenzo Bandini syntyi Barcessa, Libyassa. Hän aloitti kilpailu-uransa 1957, ja kilpaili Formula Junior -sarjassa vuoteen 1961 asti, jolloin hän nousi Formula 1 -sarjaan Scuderia Centro Sud -tallin riveissä, josta siirtyi myöhemmin Ferrarille. Vuonna 1964 Bandini saavutti ainoan GP-voittonsa Itävallan GP:ssä. Urallaan Bandini saavutti Ferrarilla joitakin voittoja myös urheiluautosarjoissa.
Kuolema.
25. Monacon Grand Prix -kilpailu oli MM-sarjan toinen osakilpailu, joka ajettiin 7. toukokuuta 1967. Kilpailussa kierrettiin 3 145 metrin pituinen rata 100 kertaa. Lorenzo Bandini nousi Ferrarillaan lähdössä kärkeen, mutta jo toisella kierroksella uusiseelantilainen Denny Hulme pääsi Brabham-Repco-autollaan johtoon. Välillä Jackie Stewart johti kilpailua, mutta hän jäi 15. kierroksella varikolle vaihdelaatikon rikkouduttua.
Kierroksella 33 Hulme oli johdossa jo 15 sekunnilla ennen Bandinia. Kun 66 kierrosta oli takana, oli Bandini kutistanut Hulmen johdon 10 sekuntiin. Kierroksella 70 oli Bandini kuitannut eron Hulmeen 7 sekuntiin, ja hän yritti saavuttaa ensimmäistä Monacon voittoaan. Kierroksella 83 Bandini menetti autonsa hallinnan tunnelin jälkeisessä shikaanissa. Ferrari syöksyi olkipaalien läpi ja pomppasi niistä lyhtypylvääseen. Ylösalaisin kääntynyt auto syttyi tuleen sytyttäen myös paalit palamaan.
Bandini jäi puristuksiin palavan auton alle. Kilpailijoilla oli yllään tulenkestävät alusvaatteet ja ajohaalarit, jotka suojasivat tehokkaasti ainoastaan noin 30 sekunnin ajan. Neljän minuutin kuluttua ajaja vedettiin esiin vaatteet tulessa. Bandinin kypärä oli murskautunut ja hän näytti saaneen vammoja myös rintaansa. Hänet kuljetettiin välittömästi satamassa olevaan sairaalalaivaan.
Aluksi Bandinin tilaa kuvattiin hengenvaaralliseksi. Sairaalassa tehdyissä tarkastuksissa todettiin, ettei hänellä ollut välitöntä hengenvaaraa. Hän oli saanut rintakehäänsä avoimen haavan sekä päähänsä, kasvoihinsa, käsiinsä ja jalkoihinsa palohaavoja. Bandinille tehtiin neljä ja puoli tuntia kestänyt leikkaus. Lääkärit ennustivat hänen elävän vain vuorokauden, sillä hänen ihostaan 70 prosenttia oli palanut. Bandini kuoli 10. toukokuuta 1967 kello 15 paikallista aikaa Prinsessa Gracen sairaalassa Monte Carlossa.
Kilpailua kuitenkin jatkettiin, eikä kukaan enää voinut estää Hulmen voittoa. Hän ohjasi autoaan jo kaksi kierrosta edellä toisena ajavaa Graham Hillia, joka maaliin tultaessa oli kolmantena. Maalissa meksikolainen Pedro Rodríguez oli toisena. Hulme sai voitostaan kunnian lisäksi 2 000 dollaria ja hän siirtyi ajajien MM-sarjan johtoon. Bandinin muistoksi perustettiin Lorenzo Bandini -palkinto, joka jaetaan nuorelle ansioituneelle tai lupaavalle kuljettajalle.
S1000

S1000 on italialais-venäläistä tuotantoa oleva 1 000 tonnin dieselsukellusvenetyyppi, jonka kehitystyö alkoi 2004. Venäläinen TsKB Rubin ja italialainen Fincantieri esittelivät 25. lokakuuta 2006 aluksesta tehdyn mallin yhdessä Euronaval 2006 -näyttelyssä. 
Aluksen uppouma on 1 000 tonnia ja huippunopeus 14 solmua. Se on 56,2 metriä pitkä. Aluksessa on polttokennotekniikkaan pohjautuva ilmasta riippumaton propulsio-osasto (). Aseistusvaihtoehtoina ovat italialaisvalmisteiset WASS Black Shark -torpedot sekä venäläiset Club-S-risteilyohjukset.
Ukrainan tilanteen seurauksena alkaneiden talouspakotteiden vuoksi projekti keskeytettiin 2014.
Skien

Skien on kaupunki Telemarkin läänissä, Norjassa. Skien on Telemarkin läänin hallinnollinen keskus. Kunnassa oli vuoden 2023 alussa 55 924 asukasta ja sen maapinta-ala oli 719 neliökilometriä.
Kirjailija Henrik Ibsen syntyi Skienissä.
Maantiede.
Skien sijaitsee Skienselva-joen varrella. Sieltä lähtee Norjan pisin kanava, 105 km pitkä Telemarkin kanava, joka kulkee Daleniin asti.
Käytännössä Skienin kaupungin keskustaajama on kasvanut yhteen naapurikaupunki Porsgrunnin keskustaajaman kanssa ja tämä taajama jatkuu edelleen myös Bamblen puolelle. Norjan tilastokeskus luokitteleekin nämä yhdeksi taajamaksi, jonka asukasluku oli vuoden 2021 alussa yhteensä 94 102.
Historia.
Skien on luultavasti perustettu alkujaan kauppapaikaksi ja satamaksi. Varhaisimmat asutuksen merkit ovat peräisin 900-luvulta, joten Skien on yksi vanhimmista kaupunkimaisista asutuspaikoista Norjassa. Tanskan kuningas myönsi Skienille kaupunkioikeudet vuonna 1358.
Kaupungin nimi.
Kaupungin varhaisin tunnettu nimi on Skida. Vuonna 1359 kirjoitusasu muuttui muotoon Skyde. Vuonna 1468 kaupungista alettiin käyttää nimeä Skydebye ja vuonna 1662 nimi muuttui muotoon Scheen. Paikalliset asukkaat lausuvat edelleen Skienin nimen "She-en".
Kuntaliitokset.
Vuonna 1964 maalaiskunnat Solum ja Gjerpen liitettiin Skieniin.
Media.
Skienissä ilmestyvät sanomalehdet "Varden" ja "Telemarksavisa".
Ruotsalainen eduskuntaryhmä

Ruotsalainen eduskuntaryhmä (r) on Ruotsalaisen kansanpuolueen ja Ahvenanmaan vaalipiirin kansanedustajista koostuva eduskuntaryhmä. Vuoden 2023 eduskuntavaalien tuloksena ryhmässä on 10 jäsentä.
Eduskuntaryhmän puheenjohtajana toimii Otto Andersson, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Mats Löfström
ja toisena varapuheenjohtajana Anders Norrback.
Barbro Holmberg

Barbro Holmberg (s. 7. huhtikuuta 1952 Stensele, Västerbottenin lääni, Ruotsi) on Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikko. Hän on ollut Ruotsin maahanmuuttoministeri vuosina 2003–2006 ja Gävleborgin läänin maaherra vuosina 2008–2015.
Holmberg on suorittanut sosiaalityön tutkinnon Tukholman yliopistossa. 
Holmberg on toista kertaa naimisissa. Ensimmäisestä avioliitostaan radiotoimittaja Thomas Nordegrenin kanssa hänellä on kolme lasta, poika ja kaksostyttäret, joista entinen valokuvamalli Elin Nordegren on ollut naimisissa golflegenda Tiger Woodsin kanssa.
Montrealin pöytäkirja

Montrealin pöytäkirja otsonikerrosta heikentävistä aineista () on kansainvälinen sopimus, jolla pyritään otsonikerroksen suojeluun vähentämällä otsonikatoa aiheuttavien aineiden valmistusta ja käyttöä. Se hyväksyttiin 16. syyskuuta 1987, ja se astui voimaan 1. tammikuuta 1989, kun sen oli allekirjoittanut 29 valtiota sekä Euroopan yhteisö. 
Sittemmin sopimusta on täydennetty kuusi kertaa: Lontoossa 1990, Kööpenhaminassa 1992, Wienissä 1995, Montrealissa 1997, Pekingissä 1999 ja Kigalissa 2016. Montrealin pöytäkirjaa on luonnehdittu yhdeksi onnistuneimmista kansainvälisistä ympäristösopimuksista. Siitä tuli tuli ensimmäinen aidosti globaali ympäristösopimus, kun Itä-Timor viimeisenä allekirjoitti osallistumisensa 16.9.2009.
Montrealin pöytäkirjaa edelsi vuonna 1985 solmittu Wienin yleissopimus, jossa sovittiin lähinnä otsonikerroksen tutkimukseen liittyvästä yhteistyöstä. Montrealin pöytäkirjassa sovittiin konkreettisista toimenpiteistä, joihin Wienin yleissopimuksen pohjalta ryhdyttäisiin. Siihen liittyy myös rahoitusjärjestelmä, Multilateral Fund for the Implementation of the Montreal Protocol, jonka tarkoitus on auttaa kehitysmaita suoriutumaan niille asetetuista päästötavoitteista.
Päästötavoitteet.
Alkuperäisen pöytäkirjan tavoitteena oli vähentää haitallisimpien otsonia tuhoavien aineiden käyttöä vuoden 1986 tasosta viidenneksellä vuoteen 1994 ja puolella vuoteen 1999 mennessä. Lontoossa ja Kööpenhaminassa sopimusta kiristettiin: tämän jälkeen tavoitteena oli lopettaa CFC-yhdisteiden ja useimpien muidenkin otsonia tuhoavien yhdisteiden käyttö kokonaan vuoden 1995 loppuun mennessä. Kehitysmaille annettiin kymmenen vuoden siirtymäaika. CFC-yhdisteiden vähäinen käyttö sallittiin edelleen joissakin tärkeissä sovelluksissa, kuten astmalääkkeissä.
Vaikutus.
Yleisesti ottaen pöytäkirjan päästötavoitteiden toteutus on sujunut hyvin. Montrealin pöytäkirjan astuttua voimaan useimpien otsonia tuhoavien aineiden käyttö on joko lakannut tyystin tai ainakin vähentynyt. Sopimuksen voittokulkua selittää se, että CFC-yhdisteille on ollut varsin helppo löytää korvaavia aineita teollisuuden käyttöön.
Toisaalta CFC-yhdisteitä on korvattu muun muassa HCFC-yhdisteillä, jotka ovat otsonikerrokselle vaarattomampia (mutta kuitenkin haitallisia) ja pahentavat lisäksi kasvihuoneilmiötä. Niiden käyttö pyritään lopettamaan vuoteen 2030 mennessä.
Montrealin pöytäkirjan jälkeen freoneista siirryttiin HFC-yhdisteisiin ja edelleen HFO-yhdisteisiin. HFO-yhdisteet eli vetyfluoriolefiinit hajoavat myrkyllisiksi ”ikuisuuskemikaaleiksi”, PFAS-yhdisteiksi. Muun muassa eristemuoveista ja suurista lämpöpumpuista karkaa niiden elinkaaren aikana HFO-kaasuja. Esimerkiksi uusien autojen ilmastoinneissa kylmäaineena on HFO-1234yf-niminen aine, jonka hajoamistuote TFA on PFAS-yhdiste. Ilmasta PFAS-aineet päätyvät vesistöihin, pohjavesiin, maaperään ja ennen pitkää ruokaan. Suomessa on mitattu kasvaneita PFAS-pitoisuuksia kaloista ja kananmunista. Näiden yhdisteiden on todettu heikentävän ihmisen immuunijärjestelmää ja niiden epäillään aiheuttavan vaurioita sisäelimille ja hormonitoiminnalle.
Ulrika Hallberg

Petra Irma Ulrika Hallberg (s. 28. maaliskuuta 1952 Pyhäselkä) on suomalainen balettitanssija ja -pedagogi. 
Henkilöhistoria.
Hallbergin vanhemmat ovat kanttoriurkuri Carl Gustav Hakon Hallberg ja Tyyne Maria Lähivaara. Hänen puolisonsa on viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi Ari Angervo. Hallberg suoritti Suomen Kansallisoopperan balettikoulun 1962–1968, opettajanaan Marita Ståhlberg. Hän on ollut balettitanssijan uransa ohella Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksen opettaja vuodesta 2001 ja opettanut myös muun muassa Teatterikorkeakoulussa.
Taiteellinen toiminta.
Hallberg on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisbaletin tanssijaksi 1968–1975 ja solistitanssijaksi 1975–1994. Hän on ollut Suomen Kansallisbaletin mukana vierailuilla Lontoossa, Saksassa, Luxemburgissa, Sveitsissä, Kööpenhaminassa, Madridissa, Tallinnassa, Kiinassa ja Edinburghin festivaalilla. Solistivierailuja hän on tehnyt Tukholmaan, Kuuban kansainväliselle balettifestivaalille 1976, 1980 ja 1984, Japanin kansainväliselle balettifestivaalille Tokioon ja Osakaan sekä Kitakyushun festivaalille 1991.
Imre Lakatos

Imre Lakatos [ˈimrɛ ˈlɒkɒtoʃ] (9. marraskuuta 1922 – 2. helmikuuta 1974) oli unkarilaissyntyinen tieteen- ja matematiikanfilosofi, joka teki merkittävän osa urastaan Britanniassa.
Elämä.
Lakatos syntyi juutalaiseen perheeseen Debrecenissä, Unkarissa nimellä Imre Lipschitz. Hän opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja filosofiaa Debrecenin yliopistossa ja valmistui vuonna 1944. Välttääkseen natsien juutalaisvainot hän muutti nimensä kokonaan unkarinkieliseksi ja muutenkin paremmin massaan hukkuvaksi: Imre Molnár (sukunimi "Lipschitz" oli saksankielinen). Hänen äitinsä ja isoäitinsä kuolivat Auschwitzissa.
Lakatosista tuli aktiivinen kommunisti toisen maailmansodan aikana. Hän vaihtoi sukunimen "Molnár" (”mylläri”) edelleen nimeen "Lakatos" (”lukkoseppä”) heijastaakseen kommunistisia arvoja ja kunnioittaakseen Géza Lakatosia. Sodan jälkeen hän jatkoi opintojaan Budapestissa muun muassa György Lukácsin ohjaamana. Hän opiskeli myös Moskovan valtionyliopistossa Sofja Janovskajan ohjauksessa. Palattuaan Unkariin Lakatos työskenteli Unkarin opetusministeriössä. Hän kuitenkin huomasi edustavansa tiedepolitiikassa eri arvoja kuin Unkarin kommunistisen puolueen enemmistö. Lopulta hänet vangittiin vuosiksi 1950–1953 syytettynä revisionismista.
Vapauduttuaan Lakatos palasi akateemisiin piireihin ja teki matemaattista tutkimusta sekä käänsi unkariksi George Pólyan teoksen "Ratkaisemisen taito". Lakatos pysyi edelleen nimellisesti kommunistina, mutta hänen mielipiteensä olivat muuttuneet radikaalisti. Hänellä oli yhteyksiä ainakin erääseen toisinajattelevaan opiskelijaryhmään Unkarin kansannousun vuonna 1956 aikoihin.
Kun Neuvostoliitto miehitti Unkarin marraskuussa 1956, Lakatos pakeni Wieniin ja muutti myöhemmin Englantiin. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1961. Lakatos ei koskaan saanut Ison-Britannian kansalaisuutta ja oli näin käytännössä vailla mitään kansalaisuutta.
Vuonna 1960 Lakatos sai viran London School of Economicsissa. Siellä hän kirjoitti matematiikan filosofiasta ja tieteenfilosofiasta. Koulun tieteenfilosofian laitoksella vaikuttivat tuohon aikaan myös Karl Popper ja John Watkins. Lakatos toimitti Alan Musgraven kanssa teoksen "Criticism and the Growth of Knowledge" (the "Proceedings" of the International Colloquium in the Philosophy of Science, London, 1965). Teoksissaan Lakatos vastasi Thomas Kuhnin "The Structure of Scientific Revolutionsissa" esittämiin ajatuksiin.
Lakatos toimi London School of Economicsissa, kunnes kuoli 51-vuotiaana äkilliseen sydänkohtaukseen. Koulu perusti Lakatos Awardin hänen muistonsa kunniaksi.
Filosofia.
Lakatosin matematiikanfilosofia sai vaikutteita Hegelin ja Marxin dialektiikasta, Karl Popperin tietoteoriasta ja matemaatikko George Pólyan töistä.
Tieteenfilosofian alalla Lakatos käsitteli erityisesti Kuhnin tiedekäsitystä. Hän syytti sitä irrationaalisuudesta, koska Kuhn ei selittänyt tarpeeksi sitä, mikä tieteen paradigma tulee milloinkin valituksi ja millä perusteilla. Jos paradigmat ovat yhteismitattomia, niiden vertaileminen on mahdotonta. Lakatos pyrki rationaalistamaan mallia.
Pyhän Sydämen kappeli

Pyhän Sydämen kappeli on Helsingin Kalliossa Kirstinkadulla sijaitseva jugend-tyylinen Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen (SLEY) kappeli. 
Kappelissa on joka sunnuntai suomenkielinen ja lisäksi joka toinen sunnuntai ruotsinkielinen jumalanpalvelus. Varsinkin suomenkielisissä jumalanpalveluksissa on mukana huomattavasti lapsiperheitä. Kappelin messuissa ei ole naispappeja.
Kappelin historia.
Pyhän Sydämen kappelin suunnitteli arkkitehti Vilho Penttilä, joka oli Nyström-Petrelius-Penttilä-arkkitehtitoimiston jäsen. Kirkon vihki Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen Kallion rukoushuoneeksi vuonna 1906 tuomiorovasti Juuso Hedberg. Valmistuessaan kappeli oli seudun ainoa kirkkorakennus, sillä läheinen Kallion kirkko valmistui vasta kuusi vuotta myöhemmin, vuonna 1912. Kappelin rakennutti SLEY:n entinen johtaja, rovasti Julius Engström, joka siirtyi Sörnäisten kappalaiseksi. Tämä lienee osaltaan vaikuttanut siihen, että kappeli, tuolloin vielä rukoushuone, palveli seurakunnan kirkkona Kallion kirkon valmistumiseen asti. Toinen SLEY:n kirkkorakennus Lutherin kirkko Kampissa myytiin 1980-luvulla muuhun käyttöön. Se toimi 2010-luvulle asti muuna kuin kirkkona, kuten yökerhona, mutta palasi vuonna 2016 kunnostettuna kirkkokäyttöön.
Nykyinen kirkkosali on erilainen kuin vasta valmistunut rukoushuone. Salin peräseinät olivat nykyistä huomattavasti kauempana ja saarnatuolin paikka oli alttarisyvennyksessä. Helsingin evankelisen kansankorkeakoulun (nykyinen HEO) aloitettua se tarvitsi tilaa luokkahuoneita varten, jota varten kirkkosalia pienennettiin.
Nykyaika.
Pyhän Sydämen kappeli koki perusteellisen uudistuksen vuonna 1992, jolloin muun muassa vanhoja kattomaalauksia kaivettiin rappausten alta ja lasimaalauksia entisöitiin. Uusia rakennelmia olivat keskikäytävä, keskeisalttari, saarnastuoli ja lukupulpetti. Entisöidyn kirkon vihki uudelleen käyttöön Helsingin piispa Eero Huovinen 25. lokakuuta 1992. Kappelin uudistustyön suunnitteli arkkitehti Erkki Pitkäranta.
Kappelissa on Setterqvist-urut, jotka alun perin rakennettiin Ruotsin Dagsbergin kirkkoon vuonna 1890. 1960-luvulla urut purettiin ja niitä varastoitiin useissa paikoissa. Urkuja siirreltiin paikasta toiseen, mutta ne säilyivät kuitenkin ehjinä, joten SLEY saattoi hankkia ne vuonna 1991 ja asentaa Pyhän Sydämen kappeliin. 
Kappelissa pidetään myös runsaasti muita tilaisuuksia. Sitä käyttää myös HEO, jonka tiloissa kappeli sijaitsee. Sitä vuokrataan myös yksityistilaisuuksiin.
Jōyō

Jōyō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kioton ja Naran puolivälissä Kizujoen oikealla rannalla. Jōyōssa on 76 048 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 32,71 neliökilometriä.
Jōyōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Nara-linja ja Kintetsu-rautateiden Kioto-linja.
Maantiede.
Jōyō sijaitsee Kioton ja Naran kaupunkien puolivälissä. Kaupunki on suurimmaksi osaksi alavaa laaksoaluetta, ja maasto kohoaa asteittain kohti itärajan matalahkoja vuoria. Kaupungin länsirajalla on joki nimeltä Kizugawa. Ilmasto laaksossa on leuto keskilämpötilan ollessa 16 °C, mistä syntyvät hyvät edellytykset hedelmäpuiden kasvattamiselle. 
Kioton prefektuurin eteläosa kaupungistuu metropolien vaikutuksesta jatkuvasti. Alueella pyritään viljelyn ja urbanisoitumisen rinnakkaisuuteen. Kaupunkialueet ovat yhteenkasvaneita, eikä rajoja juuri huomaa. Jōyōn naapurikaupunkeja ovat Kyōtanabe, Uji ja Yawata.
Talous.
Jōyōssa tuotetaan 60 % Japanissa tarvittavista kulta- ja hopealangoista. Näitä käytetään hyväksi erityisesti kimonoiden tuotannossa. 
Kaupunki on suurkaupunkialueiden tuntumassa, mutta ilmastollisesti alue suosii viljelyä. Maatalouden tuotteita alueella ovat riisi ja bataatti sekä varsinkin hedelmät, kuten viikuna ja ume.
Matkailu.
Aodanin umetarha.
Aodanin umetarha on matkailunähtävyys, jossa 20 hehtaarin alueella on noin 10 000 ume- eli japaninaprikoosipuuta. Tarhan tarkkaa alkuajankohtaa ei tunneta, mutta siitä löytyy mainintoja Kamakura-kauden tanka-runoista. 
Twinkle Jōyō.
Twinkle Jōyō on talvinen valojuhla, jossa sytytetään tuhansia värillisiä lamppuja.
Tuomas Tarkki

Tuomas Sakari Tarkki (s. 28. helmikuuta 1980 Rauma) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi viimeksi Tanskan Metal Ligaen-joukkue Rungsted Seier Capitalissa.
Ura.
Tarkki oli yksi kauden 2006–2007 sensaatioista. Hän tuli alkujaan Kärppiin parin kuukauden koeajalle paikkaamaan loukkaantunutta kanadalaismaalivahti Andy Chiodoa. Lopulta Tarkki kirjoitti loistavien otteidensa ansiosta koko kauden sopimuksen Kärppien ykkösmaalivahdiksi ja Chiodo joutui lähtemään. Tarkki valittiin lokakuussa SM-liigan kuukauden pelaajaksi.
Ennen kautta 2006–2007 Tarkilla oli kokemusta SM-liigasta vain kolmen ottelun verran Rauman Lukon varamaalivahtina. Hän oli myös kokeella Tapparassa ennen kautta 2005–2006. Lisäksi Tarkki on pelannut Pohjois-Amerikassa NCAA-yliopistosarjaa, ECHL:ää ja AHL:ää.
Tarkin nuorempi veli Iiro Tarkki on myös uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi viimeksi Oulun Kärpissä. Veljekset tekivät 7. joulukuuta 2006 historiaa maalein 4–0 päättyneessä Kärppien ja SaiPan välisessä SM-liigaottelussa. Kyseessä oli ensimmäinen kerta suomalaisen pääsarjakiekkoilun historiassa, kun maalivahteina pelaavat veljekset ovat olleet jäällä samaan aikaan.
Kaudella 2006–2007 Tuomas Tarkki oli voittamassa Kärpille SM-liigan mestaruutta. Kauden päätyttyä hänet valittiin SM-liigan parhaaksi maalivahdiksi.
Pelattuaan neljä kautta Kärpissä, Tarkki siirtyi kauden päätteeksi Ruotsiin, kahden vuoden sopimuksella MODO Hockey -seuraan. Tarkki pelasi lopulta vain yhden kauden MODOssa. Kauden jälkeen KHL-seura Neftehimik Nižnekamsk teki MODOlle tarjouksen Tarkista, ja Tarkki siirtyi kaudeksi 2011–2012 Venäjälle.
Neftehimik Nižnekamsk Tarkki torjui kauden ja päästi pelaamissaan otteluissa keskimäärin 2,73 maalia. Kauden jälkeen hän teki 1+1-vuotisen sopimuksen SM-liigan JYPin kanssa. JYPissä Tarkki on ollut voittamassa SM-pronssia 2013 ja 2015. JYPin voittaessa European Trophyn 2013, Tarkki valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Kaudeksi 2016–2017 Tarkki siirtyi tšekkiläiseen BK Mladá Boleslaviin vuoden mittaisella sopimuksella. Sopimus päädyttiin kuitenkin purkamaan joulukuussa Tarkin vaisujen otteiden takia. Tammikuussa 2017 Tarkki teki loppukauden kattavan sopimuksen tanskalaisen Rungsted Seier Capitalin kanssa.
Elokuussa 2017 Tarkki ilmoitti lopettavansa pelaajauransa ja siirtyvänsä Oulun Kärppien naisten edustusjoukkueen maalivahtivalmentajaksi. Valmennusurallaan on Tarkki ehtinyt saavuttamaan Suomen mestaruuden.
Tarkki on naimisissa entisen jääkiekkoilijan Saija Tarkin kanssa.
Pavia

Pavia on kaupunki Lombardiassa, Pohjois-Italiassa. Kaupunki sijaitsee noin 35 kilometriä etelään Milanosta. Paviassa on runsaat 70 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 63 km². Kaupungin läpi virtaa Ticinojoki, joka on Pojoen sivuhaara. Pavia on myös samannimisen maakunnan pääkaupunki.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana kaupunki tunnettiin nimellä "Ticinum". Se oli alun perin liguurilainen asutus. Myöhemmin se kehittyi roomalaiseksi kaupungiksi. Kaupunki nousi merkittäväksi myöhäisantiikin ja keskiajan taitteessa, kun goottikuningas Teoderik Suuri valitsi sen pääkaupungikseen.
Myöhempi historia.
Myöhemmin Ticinumista tuli langobardien kuninkaiden asuinpaikka ja Italian kuningaskunnan pääkaupunki (572—774). Kaupunkia alettiin kutsua nimellä "Papia" jo ennen langobardiajan päättymistä. Nykyinen nimi "Pavia" on muuntunut tästä.
Milanoa hallinnut Visconti-suku liitti Pavian alaisuuteensa 1300-luvun puolivälissä. Vuonna 1396 ruhtinas Gian Galeazzo Visconti rakennutti Pavian läheisyyteen Certosa di Pavian kartusiaaniluostarin. 
Nähtävyydet.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat keskiaikaiset rakennukset kuten Pavian yliopisto (Università di Pavia), tuomiokirkko Duomo di Pavia, linna Castello Visconteo ja Ticinojoen ylittävä silta Ponte Coperto di Pavia.
Windows Fundamentals for Legacy PCs

Windows Fundamentals for Legacy PCs (WinFLP, tunnetaan myös koodinimeltä "Eiger" ja "Mönch") on Microsoftin minimalistinen Windows-käyttöjärjestelmä. Se on optimoitu toimimaan vanhemmilla tietokoneilla, jotka eivät täytä Windows Vistan laitteistovaatimuksia. FLP julkaistiin 8. heinäkuuta 2006.
Microsoftin tarkoituksena on ollut tarjota käyttöjärjestelmä, joka sisältää vain tietojenkäsittelyn perustarpeet käsittävän kokonaisuuden. WinFLP sisältää paljon osia "Windows XP Service Pack 2" -julkaisusta, kuten Windows Firewall -palomuurin, Ryhmäkäytäntö-työkalun ja Automaattiset päivitykset -työkalun. FLP lainaa myös Windows Server 2003:n ja Windows Vistan tietoturvaominaisuuksia ja toimintoja.
Käyttötarkoitus.
FLP syntyi tarpeesta tarjota yrityksille yksinkertainen ja halpa palvelinasiakas paljon tehoja vaativan Windows Vistan tilalle.
Vaikka WinFLP on suunniteltu yleisluontoiseksi käyttöjärjestelmäksi, sitä ei voi silti hankkia retail- tai OEM-kanavien kautta. Yritys voi hankkia sen ainoastaan Microsoftin Software Assurance -sopimuksella. Tämä johtuu siitä, että FLP on tarkoitettu niille yrityksille, joiden tietokoneet käyttävät Microsoftin vanhoja käyttöjärjestelmiä joiden tuki on jo lopetettu. Koska Linux saavuttaa markkinaosuutta näissä yrityksissä, Microsoft näkee FLP:n edulliseksi ja halvaksi tavaksi päivittää Windows-versiot uudemmiksi sekä säilyttää markkinaosuutensa.
FLP (kuten myös Windows XP) voidaan asettaa toimimaan etäkäynnistettävänä työasemana. Yritykset voivat myös hyödyntää FLP:tä terminaalipäätteenä ohjelmistoille, jotka on asennettu palvelimeen ja joita käytetään Remote Desktop -ohjelmiston kautta. FLP:tä voidaan käyttää myös itsenäisenä käyttöjärjestelmänään.
WinFLP ei sisällä pelejä, Outlook Express -sähköpostiohjelmaa eikä joitain järjestelmätyökaluja edes täysimittaisella asennuksella, joka vie tilaa noin 1,1 gigatavua kiintolevyltä.
Cascada

Cascada on saksalainen Berliinistä kotoisin oleva eurodance-ryhmä, johon kuuluvat laulaja Natalie Horler sekä DJ/tuottajat DJ Manian ja Yanou. Bändin aikaisempi nimi oli "Cascade", mutta juridisista syistä se piti vaihtaa. Vanhan nimen voi löytää singlen ”Miracle” nyt jo pois myynnistä vedetyistä laitoksista. Bändin nykyinen nimi Cascada on espanjaa ja tarkoittaa vesiputousta. Cascada esiintyi Helsingin "the Circus" -clubilla 17. syyskuuta 2010 ja on tehnyt useita esiintymisiä Suomessa myös sen jälkeen. 
Cascada edusti Saksaa Euroviisuissa 2013 kappaleella ”Glorious”.
Waltteri Immonen

Waltteri Immonen (s. 3. huhtikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän edusti koko uransa Jokereita pelaten aluksi kaudet 1987–1989 I-divisioonassa ja sen jälkeen SM-liigassa kaudet 1989–1999. Pelaajauransa jälkeen Immonen on toiminut Jokereissa joukkueenjohtajana, apuvalmentajana, päävalmentajana ja urheilutoimenjohtajana. Kaudesta 2008–2009 lähtien Immonen on toiminut Sveitsin liigassa pelaavan EV Zugin apuvalmentajana. Kaudella 2016–2017 Immonen kuuluu Suomen A-maajoukkueen valmennusryhmään. Myös Waltteri Immosen veli Santeri Immonen pelasi Jokereissa puolustajana kausilla 1994–97.
Delfinaario

Delfinaario on delfiineille tarkoitettu akvaario. Delfiinejä pidetään yleensä suuressa altaassa, mutta joskus ne voivat päästä aitaukseen, joka voi sijaita avomeressä. Jotkut delfinaariot koostuvat yhdestä altaasta, toiset ovat laajentuneet suuremmiksi keskuksiksi, jossa on myös muita merieläimiä ja turistihoukutuksia. Suurempia keskuksia ei yleensä mielletä delfinaarioiksi vaan teemapuistoiksi, joihin sisältyy delfinaario. Delfinaario voi olla myös osa eläintarhaa.
Pohjoismaiden ensimmäinen ja sittemmin ainoaksi jäänyt delfinaario toimii Kolmårdenin eläinpuistossa Norrköpingissä Ruotsissa.
Suomessa on ollut Särkänniemen delfinaario Tampereella Särkänniemen huvipuistossa. Lokakuussa vuonna 2015 tiedotettiin, että Särkänniemen delfinaario lopetetaan ja että delfiinit siirretään uuteen paikkaan vuoden 2016 kevään aikana. Särkäniemen delfiinit siirrettiin Attikan eläinpuistoon Kreikkaan 28. elokuuta 2016.
Kritiikkiä.
Delfinaarioita on arvosteltu eläinten hyväksikäyttönä. Delfinaarioiden vastustajien mielestä delfinaariot eivät tarjoa delfiineille luonnonmukaisia elinolosuhteita fyysisesti tai sosiaalisesti, minkä katsotaan selittävän delfinaarioiden korkeita kuolleisuuslukuja.
Delfinaarioiden puolustajat näkevät delfinaariot tärkeinä paikkoina, joissa ihmiset voivat tutustua delfiineihin ja oppia niistä. Delfinaarioiden ajatellaan myös suojaavan harventunutta delfiinikantaa. Delfinaarioissa on olemassa jo vahva toisen, kolmannen ja jopa neljännen polven kanta, eikä suurimpaan osaan maailman delfinaarioista enää nykyään pyydystetä delfiineitä luonnosta, vaan paikalliskantojen geneettinen monimuotoisuus varmistetaan siirroilla delfinaarioiden kesken tai keinosiemennyksellä. Keinosiemennystekniikat ovat kehittyneet, ja niistä toivotaan olevan apua myös muun muassa uhanalaisten delfiinilajien kannan elvyttämisessä.
Harry G. Frankfurt

Harry Gordon Frankfurt (29. toukokuuta 1929 – 16. heinäkuuta 2023) oli yhdysvaltalainen filosofi, Princetonin yliopiston professori ja tietokirjailija.
Frankfurt kirjoitti 1960-luvulta alkaen useita arvostettuja tutkimuksia, joissa hän pohti erityisesti tahdon eli ihmisen motivaatioiden ja halujen asemaa elämässä. Frankfurtin näkemyksen mukaan tahto on keskeisessä asemassa vapauden, moraalisen vastuun, identiteetin ja elämän tarkoituksen löytämisessä.
Frankfurt tuli kuitenkin laajemmin tunnetuksi kirjasta "Paskapuheesta" (), joka perustui 1980-luvulla kirjoitettuun tutkimukseen. Se ei kuitenkaan varsinaisesti liittynyt suoraan Franfurtin muuhun tutkimustyöhön. Kirjasta tuli myyntimenestys. Teoksessa Frankfurt pyrkii tuomaan esille sen, miten potaskan puhuminen on hänen näkemyksensä mukaan vaarallista demokratialle.
Frankfurtin mielestä paskan puhumisella ja valehtelulla on olemassa selkeä ero: valehtelija tietää, mikä on totuus, mutta vääristelee faktoja siitä huolimatta. Paskanpuhuja sen sijaan muuntelee esittämäänsä asiaa siinä määrin, ettei ole enää mitään järkeä esittää vaatimuksia totuuden ja valheen erottamiseksi; paskanpuhuja pitää totuutta vieläkin vähemmässä arvossa kuin valehtelija.
Harry G. Frankfurt osallistui Helsingin kirjamessuille lokakuussa 2006.
Madrid Arena

Madrid Arena on monitoimiareena Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Casa de Campossa lähellä kaupungin keskustaa. Areena valmistui vuonna 2003 ja sen ensimmäinen laajennus vuotta myöhemmin. Areena on suunniteltu urheilu-, messu- ja kulttuurikäyttöön, ja se rakennettiin alun perin Madridin vuoden 2012 kesäolympialaisten isännyysehdokkuutta varten. Mikäli Madrid olisi saanut olympialaiset järjestääkseen, olisi areenalla järjestetty muun muassa kori-, käsi- ja lentopallon sekä voimistelun kilpailutapahtumat.
Areena on ympyränmuotoinen ja kolmikerroksinen, ja sen kokonaispinta-ala on 30 000 neliömetriä. Yleisökapasiteetti on suurimmillaan koripallo- ja tennisotteluissa, 10 278. Kompleksiin kuuluu myös lisärakennus, Pabellón de Cristal, joka on yhdistetty päärakennukseen tunnelilla. Areena on Madridin kaupungin omistuksessa ja sitä hallinnoi yhtiö nimeltä Madrid Espacios y Congresos.
Madrid Arenalla järjestettiin ATP:n Masters-sarjaan kuulunut Madrid Masters -tennisturnaus vuosina 2002–2008. Se on toiminut koripalloseura Estudiantesin kotikenttänä kaudesta 2005–2006 lähtien.
Deep Insight

Deep Insight on suomalainen yhtye Kokkolasta, joka yhdistelee amerikkalaista rockia ja emoa.
Historia.
Deep Insightin perustivat vuoden 2002 alkupuolella lapsuudenystävät laulaja Jukka Nikunen ja kitaristi Johannes Ylinen. Pian kokoonpanoon liittyivät serkukset basisti Kaj Kiviniemi ja rumpali Joachim Kiviniemi. Kaj Kiviniemen jätettyä yhtyeen pari vuotta myöhemmin basistiksi tuli Miska Holopainen. Bändin toisen albumin julkaisun jälkeen myös rumpali Joachim Kiviniemi jätti yhtyeen ja tilalle tuli Ville Kinaret. Samoihin aikoihin myös basisti vaihtui toistamiseen, ja Miska Holopaisen korvasi Jorma Rantalainen.
Vakiintuneella kokoonpanolla Deep Insight kiersi satoja keikkoja lähinnä Euroopassa laajasti julkaistujen "Red Lights White Lines" ja "One Minute Too Late" -albumeiden jälkeen. Bändi kiersi aktiivisimpaan aikaansa muun muassa The Rasmuksen, Blindsiden, The 69 Eyesin, Disco Ensemblen, Lost Profetsin ja Amuletin kanssa.
Yhtye siirtyi neljännellä albumillaan synkemmästä kitaramusiikista radioystävällisempään suuntaan, "Sucker For Love" -albumi oli äänimaisemaltaan kansainväliseltä kuulostavaa rockia, ja se menestyi julkaisunsa jälkeen kohtalaisesti.
Bändi ilmoitti 2011 aloittaneensa uuden albumin työstämisen, mutta albumin sijaan ilmestyi ainoastaan single vuonna 2016. Nykyään bändi on tauolla. Yhtyeen jäsenistä Ville Kinaret on työskennellyt radiojuontajana.
Levodopa

Levodopa (L-dopa, 3,4-dihydroksi-L-fenyylialaniini, C9H11NO4) on rakenteeltaan aminohappo ja lääkeaine, jota käytetään yleisesti Parkinsonin taudin hoidossa. L-dopa läpäisee veri-aivoesteen, minkä jälkeen siitä muodostuu aminohappodekarboksylaasin avulla dopamiinia. L-dopasta muodostuva dopamiini lievittää Parkinsonin taudin oireita kuten vapinaa ja lihasjäykkyyttä, mutta voi myös aiheuttaa psyykeen ja mielialaan kohdistuvia haitallisia vaikutuksia. Pitkään käytettynä L-dopa aiheuttaa potilaalle tahattomia pakkoliikkeitä. L-dopa imeytyy nopeasti ruoansulatuskanavasta. Lääkkeen huippupitoisuus plasmassa saavutetaan noin tunnin kuluttua lääkkeen nauttimisesta tyhjään mahaan. L-dopaa myydään kauppanimillä Kardopal, Madopar ja Sinemet.
L-dopan ongelmana on sen nopea hajoaminen elimistössä metaboliiteiksi hajottajaentsyymien vaikutuksesta. Tärkeimmät L-dopaa hajottavat entsyymit ovat dopadekarboksylaasi (DDC) ja katekoli-O-metyylitransferaasi (COMT), jotka vaikuttavat sekä keskushermostossa että sen ulkopuolella. Pelkästään keskushermostossa toimiva hajottajaentsyymi on monoamiinioksidaasi (MAO). Hajottajaentsyymien toimintaa pyritään torjumaan niin sanotuilla estolääkkeillä, jotka estävät tai hidastavat entsyymien vaikutusta. Lääkettä annetaan yleensä sen tuhoutumista estävän aineen (karbidopa, benseratsidi) kanssa. Nämä aineet eivät läpäise veri-aivoestettä. Ne hidastavat levodopan hajoamista aivojen ulkopuolella, ja siksi levodopan annos voidaan pitää pienempänä ja sivuvaikutukset jäävät pienemmiksi.
DDC:n estolääkkeitä ovat benseratsidi ja karbidopa. COMT:n vaikutusta estäviä lääkkeitä ovat tolkaponi ja entakaponi. MAO-entsyymin estolääkkeenä käytetään selegiliiniä. Niiden käytöllä on sivuvaikutuksina käytös- ja hillitsemishäiriöitä ja pakonomaista käyttäytymistä, jotka ilmenevät esimerkiksi ahmimisena, hallitsemattomana rahankäyttönä ja ostohaluna.
Windows Firewall

Windows Firewall () on Microsoftin luoma palomuuriohjelmisto Windows XP (Service Pack 2)- ja sitä uudempiin Windows -käyttöjärjestelmille. Palomuurilla voidaan estää tietokoneesta lähtevät ja tulevat yhteyspyynnöt.
Historia.
Windows XP sisälsi "Internet Connection Firewall" -komponentin, mutta se oli automaattisesti poissa päältä, koska sen taaksepäinyhteensopivuudesta ei ollut tarpeeksi tietoa. Blaster- ja Sasser-madot hyödynsivät palomuurin puutetta päästen suojaamattomiin Windows-tietokoneisiin 20 minuutissa. Näiden ja muiden esiin tulleiden uhkien johdosta Windows päätti ottaa askeleen kohti käyttöjärjestelmän turvallisempaa käyttöä muuttamlla Internet Connection Firewallin uudelle nimelle Windows Firewall ja asettamalla sen vakiona aktiiviseksi Windows XP SP2 -tietokoneissa.
Windows XP:n palomuuri pystyy estämään vain sisääntulevat yhteydet, ei ulospäin meneviä. Se ei myöskään pysty valvomaan IPv6-liikennettä.
Windows Vistan mukana tullut palomuuri korjasi suuresti edellisen puutteita ja paransi asetuksia myös yrityksien tarpeisiin. Windows 7:n palomuuri toi muun muassa aktiiviset profiilit.
Black Holes &amp; Revelations

Black Holes &amp; Revelations on englantilaisen rock-yhtye Musen neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin maailmanlaajuisesti heinäkuussa 2006. Se myi 115 144 kappaletta ensimmäisellä viikollaan Britanniassa, mikä voittaa selvästi Musen edellisen albumin Absolutionin vastaavan myynnin (71 597 kappaletta). Black Holes &amp; Revelationsia oli tammikuuhun 2007 mennessä myyty yhteensä yli 2 miljoonaa kappaletta. Suomessa albumi nousi virallisen listan sijalle 3.
Albumin kansi.
Kansitaiteesta vastasi Storm Thorgerson. Kuvassa esiintyy neljä miestä pöydän äärellä Marsin pinnalla. Yksityiskohtana pöydällä on kolme pienoishevosta.
Marne

Marne on Seinen suurin sivujoki Ranskassa itään ja kaakkoon Pariisista. Joki on pituudeltaan noin 525 kilometriä. Sen mukaan on nimetty departementit Haute-Marne, Marne, Seine-et-Marne ja Val-de-Marne.
Marne alkaa Langresin tasangolta ja virtaa kohti pohjoista, kunnes kääntyy itään Saint-Dizierin ja Châlons-en-Champagnen välillä liittyen Seineen Charentonissa hiukan ylävirtaan Pariisista.
Champagnen alueella osa joen virtauksesta johdetaan tekojärven ("Lac du Der-Chantecoq") kautta, jolla pyritään säätelemään virtaamaa ja estämään alajuoksun tulviminen tai matala vedentaso.
Marnella käytiin kaksi taistelua ensimmäisessä maailmansodassa. Ensimmäinen Marnejoen taistelu, joka oli yksi sodan käännekohtia, käytiin 1914 ja toinen taistelu 1918.
Lolo Ferrari

Lolo Ferrari (9. helmikuuta 1963 Clermont-Ferrand, Ranska – 5. maaliskuuta 2000 Grasse, Ranska) oli ranskalainen eroottinen tanssija ja pornonäyttelijä. Hänet tunnettiin nimikkeestään "maailman isorintaisin nainen". Hänen alkuperäinen nimensä oli Eve Valois ja hän varttui ongelmaperheessä La Baulessa. Ollessaan 17-vuotias hän avioitui häntä 22 vuotta vanhemman Eric Vignen kanssa. Tavoitellessaan rikkautta ja kuuluisuutta hän aviomiehensä kehottamana hakeutui lukuisiin leikkauksiin, joissa hänen kasvojaan operoitiin ja rintoihin asetettiin silikoni-implantit. Häntä operoitiin yhteensä 22 kertaa, joka on myös Guinnessin ennätys. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan hänen rintansa painoivat 2,8 kilogrammaa kappale ja ympärysmittaa oli 180 senttiä. 
Hänen pornourallaan käyttämä nimensä juontuu ranskan kielen slangin rintoja kuvaavasta sanasta "Lolo" ja "Ferrari" oli hänen äidinisänsä sukunimi. Ferrari-nimen käyttö johti Ferrari-yhtiön oikeustoimiin, kun Lolo Ferrari yritti tuoda julkisuuteen Ferrari-nimistä alusvaatemallistoa.
Lolo Ferrari aiheutti kohun Cannesin elokuvafestivaaleilla esiinnyttyään elokuvassa "Camping Cosmos".
Aamulla 5. maaliskuuta 2000 hänet löydettiin kuolleena kotoaan Grassen kaupungissa Ranskan Rivieralla. Ensimmäisen ruumiinavauksen mukaan hän oli todennäköisesti ottanut yliannoksen lääkkeitä. Äidin vaatimassa toisessa ruumiinavauksessa oli kuitenkin viitteitä tukehtumiskuolemasta, jonka seurauksena hänen miehensä Eric Vigne pidätettiin epäiltynä Lolon murhasta. Vigne oli vangittuna yli vuoden, kunnes hänet lopulta vapautettiin. Lolo Ferrarin kuolemaa tutkitaan yhä. Tutkimuksien mukaan Lolo kuitenkin teki itsemurhan.
Jarkko Rantanen

Jarkko Rantanen (25. syyskuuta 1946 Helsinki – 2. huhtikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Rantanen loi merkittävän uran Helsingin kaupunginteatterissa ja näytteli parissakymmenessä elokuvassa. 
Rantasen ensimmäinen elokuva oli Maunu Kurkvaaran "Miljoonaliiga" (1968). 
Jarkko Rantanen oli Nalle Puhin Tiikerin suomenkielinen ääninäyttelijä vuosina 1990 – 2002. Rantanen toimi myös piirrossarjojen ääninäyttelijänä, kuten Jafarin äänenä, ja näytteli muun muassa kahdessa Spede Pasasen Uuno Turhapuro -elokuvassa.
Rantanen oli naimisissa näyttelijä Virpi Uimosen kanssa. He molemmat näyttelivät uransa alussa Porin Teatterissa ja vuodesta 1971 Tampereen Teatterissa..
Cuatro Torres Business Area

Cuatro Torres Business Area on vuonna 2008 valmistunut yrityspuisto Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Fuencarral- El Pardon alueella ja Paseo de la Castellanan varrella, joka on yksi Madridin pääkaduista. Paikalla sijaitsi aiemmin jalkapalloseura Real Madridin harjoituskeskus, Ciudad Deportiva.
Alueelle rakennettiin neljä pilvenpiirtäjää nimeltään Torre Caja Madrid, Torre de Cristal, Torre Sacyr Vallehermoso ja Torre Espacio, jotka ovat Madridin ja koko Espanjan korkeimmat. Korkein rakennuksista, Torre Repsol, kohoaa 250 metriin. Rakennusten korkeudesta johtuen Barajasin lentoasema joutui muuttamaan hätälaskeutumisreittejään.
Alun perin Cuatro Torres Business Arean paikalle oli tarkoitus rakentaa auditorio tai areena, mutta suunnitelmasta luovuttiin myöhemmin. Rakennukselle kaavailtiin nimeä Madrid Arena, joka on nykyisin vuonna 2003 Casa de Campoon avatun monitoimiareenan käytössä.
Bosnia ja Hertsegovinan lippu

Bosnia-Hertsegovinan lippu on Bosnia-Hertsegovinan liittovaltion kansallistunnus. Lippu on kolmivärinen: sininen ja keltainen väri symboloivat puolueettomuutta ja rauhaa, kun taas valkoiset tähdet symboloivat Eurooppaa. Keltaisen kolmion sivut symboloivat serbejä, bosniakkeja ja kroaatteja. Lippu otettiin virallisesti käyttöön 4. helmikuuta 1998.
Ukki Väinämöinen

Vaseli Levonen, yleisesti tunnettu nimellä Ukki Väinämöinen, syntyjään Vasili Sidorov (), (16. elokuuta 1855 tai 1856 Tunkua, Itä-Karjala – 11. tammikuuta 1942 Vuokatti, Suomi) oli itäkarjalainen vapaustaistelija, Itäkarjalaisten kansannousun ideologinen johtaja ja kulkukauppias. Hän tuli tunnetuksi viimeisen heimosodan eli Itä-Karjalan kansannousun johtohahmona yhdessä Ilmarisen eli Jalmari Takkisen ja Ossippa Borissaisen (myös Oskari Borissof eli Kivinen) kanssa.
Vaseli Sidoroff syntyi Vienan Karjalassa Tunguan pitäjän Koivuniemen kylässä vuonna 1855 tai 1856. Hän elätti itsensä kulkukauppiaana Suomessa Turkin sodan aikana. Hän nousi tunnetuksi henkilöksi, kun hänet valittiin itäkarjalaisten vapautusjärjestön Karjalan Metsäsissijärjestön kolmihenkiseen hallitukseen kansannousun henkiseksi johtajaksi. Hänet valittiin tähän tehtävään, koska hän oli vankka antibolševikki uskonnollisista ja kansallisista syistä. Tämän lisäksi hän oli varma kansansa ja isänmaansa ystävä. Hänen persoonansa myös kiinnitti huomiota. Vaseli Levonen sopi kansannousun isähahmoksi, koska hän oli lyhyt ja pitkäpartainen ja hänellä oli voimakkaat karjalaisen talonpojan piirteet muistuttaen näin ilmiselvää kalevalaista johtajaa. Tähän kalevalaiseen johtajaan viittasi myös hänen kansannousua varten ottamansa salanimi Ukki Väinämöinen. 
Itä-Karjalan vapaustaistelu epäonnistui, ja Ukki Väinämöinen pakeni Suomeen niin kuin kaikki kansannousuun osallistuneet, jotka halusivat säilyttää henkensä. Väinämöinen eli Levonen menetti pian Suomeen tultuaan näkönsä ja eli lähes 20 vuotta sokeana. Hän kuoli pakolaisena Sotkamon Vuokatissa vuonna 1942.
Bauhaus (rautakauppa)

Bauhaus on rakentamiseen erikoistunut saksalainen tavarataloketju, joka toimii 13:ssa Euroopan maassa. Tavarataloketju on perustettu vuonna 1960. Tavarataloja on yli 220. Suomessa Bauhauseja on kuusi, ja ne sijaitsevat Raisiossa, Pirkkalassa, Vantaalla, Espoossa, Oulussa ja Lahdessa. Ensimmäinen niistä avattiin Vantaan Tammistossa syksyllä 2001. Tavaratalot ovat 13 000–18 000 neliömetrin kokoluokkaa.
Toimintatapa.
Bauhaus-myymälän tuotevalikoimaan kuului 2000-luvun alussa noin 80 000 artikkelia ja lisäksi 30 000–40 000 tilaustuotetta. Bauhaus oli Suomeen tullessaan niin sanottu "category killer": kun perinteiset rautakaupat ovat panostaneet miesasiakkaisiin ja ammattirakentajiin, Bauhausin kohderyhmänä ovat kotitaloudet ja myös naiset. Tarjolla on paljon sisustus- ja puutarha-alan tuotteita, kuten viherkasveja, valaisimia, verhoja, mattoja ja kotitaloustavaroita. Bauhausiin mennään shoppailemaan ja tekemään myös impulssiostoksia toisin kuin perinteisiin rautakauppoihin. Bauhausin vaikutuksesta myös Suomen muiden rautakauppojen toimintamalli on laajentunut tähän suuntaan.
Kotitalouksille tarjottavat lisäpalvelut, kuten remontti- ja asennuspalvelu, työtasojen ja muiden kalustelevyjen leikkuupalvelu sekä työkoneiden vuokraus ovat kuluttajille tarjottuja palveluja, jotka luovat palveluimagoa vaikka niiden myynnillinen merkitys on pieni.
Slovakian lippu

Slovakian lippu on yksi Slovakian tasavallassa käytetyistä kansallistunnuksista vaakunan ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin 1. syyskuuta 1992.
Lippu on horisontaalinen trikolori väreiltään (ylhäältä alas) valkoinen-sininen-punainen. Väreillä ei ole virallisesti erityistä merkitystä, mutta ne ovat samat kuin panslavismin värit. Lipun keskellä, vasemmalla reunassa on Slovakian vaakuna. Ilman vaakunaa lippu olisi identtinen Venäjän lipun kanssa.