Ruissalon lentosatama

Ruissalon lentosatama oli Turussa Ruissalon saarella vuosina 1927–1938 toiminut siviili-ilmailun lentosatama, johon liikennöitiin vesilentokoneilla. Se oli ensimmäinen siviili-ilmailun lentoasema Turussa ja toinen tärkeä siviili-ilmailun lentopaikka Suomessa Helsingin Katajanokan lentosataman lisäksi. Ruissalon lentosataman toiminta päättyi hiljalleen, kun läheinen Artukaisten lentokenttä otettiin käyttöön vuonna 1935 Suomen ensimmäisenä siviili-ilmailun maalentokenttänä.
Ilmailun nopean kehittymisen myötä 1920-luvulla Turussa heräsi tarve saada siviili-ilmailulle oma lentoasema. Turussa oli jo aikaisemmin lentotoimintaa Vähä-Heikkilän lentosatamassa, mutta se oli rakennettu sotilaskäyttöä varten, ja lisäksi se oli vaarallisena pidetyssä paikassa lähellä Aurajokisuuta laivaliikenteen seassa. Turun kauppakamarin esityksestä Turun kaupunginvaltuusto asetti vuonna 1925 komitean valmistelemaan ensimmäisen siviililentoaseman rakentamista Turkuun. Turku halusi nimenomaan maalentokentän, koska kelirikkoaika aiheutti liikennekatkoksia lentosatamaan. Vaihtoehtoina olivat Pansio, jossa rakennuskustannukset olisivat alhaiset, ja Ruissalo, jossa oli alhainen maanarvo. Sijoituspaikaksi valittiin Ruissalo, mutta yllättäen maalentokentän sijaan päädyttiinkin lentosatamaan. Syynä oli pankinjohtaja Tor Grotenfeltin kaupungille vuonna 1926 myymä huvila, jonka oli vuonna 1917 suunnitellut Alex Nyström. Huvila muutettiin nopeasti terminaalirakennukseksi, ja lentosataman rakennustyöt saatiin valmiiksi seuraaksi kevääksi. Ensimmäinen virallinen reittilento Ruissalon lentosatamaan tehtiin 2. toukokuuta. Tuolloin lentosatamat olivat yleisiä, ja vasta 1930-luvun loppupuoliskolla otettiin Suomessa käyttöön siviili-ilmailuun tarkoitetut maalentokentät. Ruissalon lentosatama oli Turun kaupungin ylläpitämä, ja kaupungilla oli ilmaliikennetoimisto. Se myös tuki liikennöitsijää Aero Oy:tä. Lentosatama oli tarkoitus yhdistää myöhemmin rakennettavaan maalentokenttään. Jo parin vuoden kuluttua alkoi taas puheet maalentokentän puolesta, ja suunnitelman Ruissalon lentosataman ja maalentokentän yhdistelmästä laati vuonna 1931 diplomityönä Totti Sora. Lentokenttä oli tarkoitus rakentaa lentosataman koillispuolen peltoalueelle.
Suomen Ilmapuolustusliitto teki kulkulaitosministeriölle vuonna 1932 ehdotuksen Suomen ensimmäisen siviilimaalentokentän rakentamisesta Turkuun, koska pitä sitä ensisijaisena sijoistupaikkana. Myös Suomen ilmavoimien komentaja Jarl Lundqvistin johtama valtiokomitea päätyi Turun kannalle vuonna 1933. Maalentoasema rakennettiinkin Turkuun, mutta Ruissalon sijaan lentosatamasta kolme kilometriä koilliseen mantereen puolelle Artukaisiin. Maanrakennustöiden kustannuksia pidettiin Ruissalossa liian suurina. Suurin syy oli maaperän pehmeys, mutta Ruissalon suunnitelmassa haittana olivat myös kalliit kallioleikkaukset, tammimetsien harvennukset ja uudet tiejärjestelyt. Artukaisten lentokentän rakentaminen aloitettiin vuonna 1932, ja kenttä vihittiin käyttöön vuoden 1935 lopussa. Ennen Artukaisten lentokenttää Suomen siviili-ilmailu oli keskittynyt Helsingin Katajanokan lentosatamaan ja Ruissaloon. Lentotoiminnan siirryttyä Artukaisiin hiipui Ruissalon lentosataman toiminta ja loppui kokonaan vuonna 1938. Turun Pursiseura vuokrasi lentosataman rakennuksineen Turun kaupungilta vuonna 1942. Se hankki Ruissalon paikan, koska Hirvensalon Jänissaaren seuramaja tuhoutui vuonna 1940 talvisodan ilmapommituksissa. Alueella toimii edelleen Turun pursiseura ja huvilarakennuksessa ravintola. Ruissalon lentosatama on yksi Turun kansallinen kaupunkipuiston Kansanpuiston reitin kulttuurikohteista.
Aero Oy:llä oli vuonna 1935 Ruissalosta päivittäinen lentoyhteys Tukholmaan, Helsinkiin ja Tallinnaan. Lentoaika Tukholmaan oli 90 minuuttia ja Helsinkiin 60 minuuttia. Turusta Ruotsiin ja edelleen Keski-Eurooppaan suuntautuvaa liikennettä markkinoitiin nimellä The Scandinavian Air Express.
Varsinais-Suomen Matkailuyhdistyksen esitteessä vuodelta 1930 Ruissalon lentosatamaa kuvataan seuraavasti: