tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Miinuskirja

Miinuskirja on Suomessa käytössä oleva lääkeostosten merkitsemistä varten tarkoitettu vihkonen, jonka voi ostaa apteekista. Apteekki merkitsee kirjaan tiedot lääkeostoksista (lähinnä ostopäivän ja ostosten loppusumman) siten, että sairausvakuutuslain mukaan korvattavat (Kela-korvaus) ja käsikauppalääkkeet on eritelty. Erillistä apteekin kassakuittia ei tällöin anneta. Miinuskirjan tarkoituksena on helpottaa asiakkaan lääkekustannusten seurantaa, koska lääkeostot ovat yhdessä paikassa ja erillisten apteekkikuittien keräilyä ja säilytystä ei tarvita.
Miinuskirja oli alun perin tarkoitettu liitettäväksi veroilmoitukseen lääkekulujen verovähennysoikeuden selvittämiseksi. Kun sairauskulujen verovähennysoikeus poistettiin, miinuskirjan tarkoituksena on nykyään helpottaa lääkekulujen seurantaa ja tehdä erillisten apteekkikuittien keräily tarpeettomaksi. Kelassa on lääkeostosten ns. kattokorvauksen ylityksen yhteydessä esitettävä apteekkikuitti tai muu luotettava selvitys kustannuksista. Kattosumman ylittävä osuus maksetaan sille, joka on maksanut lääkeoston. Asiakkaan itsensä lisäksi maksajana voi olla työnantaja työterveyshuollon säännösten perusteella, sosiaalivirasto toimeentulotukena tai vakuutusyhtiö. Asiakkaan esittämä miinuskirja on luotettava selvitys hänen itsensä maksamista Kela-korvaukseen kuuluvista lääkeostoista. Vuonna 2016 lääkkeiden vuosiomavastuu (lääkekatto) on 610,37 euroa. Sen ylittävä osa korvataan kokonaan siten, että lääkekohtainen omavastuuosuus on 2,50 euroa. Kattosumma on kalenterivuosikohtainen ja koskee vain Kela-korvauksen piiriin kuuluvia lääkkeitä. 
Lääkekorvaukset tulevat suorakorvauksena apteekeissa sähköisen järjestelmän kautta. Asiakas maksaa vain lääkekohtaisen omavastuuosuuden, ja apteekki hakee Kelalta sairausvakuutuslain mukaisen osuuden. Suorakorvattuna voi ostaa korkeintaan kolmen kuukauden lääkeannoksen.
Tallinnan teknillinen yliopisto

Tallinnan teknillinen yliopisto (lyhenne TTÜ, ) on Tallinnan vanhin ja Viron toiseksi suurin julkinen yliopisto. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa, ja siellä opiskelee noin 10 000 opiskelijaa.
Yliopiston historia ulottuu vuoteen 1918, jolloin yliopistoa edeltänyt akatemia perustettiin. Nykyisen nimensä yliopisto sai ennen neuvostomiehitystä vuonna 1938.
Historia.
Yliopisto sai alkunsa syksyllä 1918, kun insinöörejä yhdistävä Viron teknillinen seura alkoi järjestää Tallinnassa tekniikan alan erikoiskursseja. Viron itsenäistymisen jälkeen insinöörien, arkkitehtien ja insinöörien tarve kasvoi ja näin 1919 syntyi korkeakoulu "Tallinna Tehnikum".
Yliopisto sai nykyisen nimensä Viron ensimmäisen itsenäisyyskauden aikana vuonna 1938. Toisen maailmansodan puhkeaminen keskeytti väliaikaisesti yliopiston toiminnan, jota jatkettiin kuitenkin sodan loppumisen jälkeen läpi koko miehityskauden. Yliopisto on ollut koko sen historian ajan julkinen yliopisto ja nykyisin sen toimintaa sääntelee yliopiston toiminnasta annettu laki "Tallinna Tehnikaülikooli seadus".
Kansainvälisyys.
Yliopisto on menestynyt kohtalaisen hyvin eri kansainvälisissä vertailuissa. THE-rankingin (Times Higher Education Ranking) mukaan yliopisto on kolmensadan parhaan Eurooppalaisen yliopiston joukossa ja QS-ranking (Quacquarelli Symonds) asetti yliopiston sijalle 328. Viron korkeakouluista yliopisto sijoittuu toiseksi heti Tarton yliopiston jälkeen.
Viime vuosina yliopiston on profiloitunut kansainvälisesti ja merkittävästi panostanut kansainvälisiin ohjelmiin. Vuonna 2022 yliopiston opiskelijoista yli 12% oli kansainvälisiä opiskelijoita. Vertailun vuoksi vastaavaan aikaan Tarton yliopistossa kansainvälisiä opiskelijoita oli 8% ja Helsingin yliopistossa 6%.
Tiedekunnat.
Yliopistossa toimii yhteensä viisi eri tiedekuntaa:
Nimestään huolimatta yliopistossa toimii kauppatieteiden tiedekunta, jossa on mahdollista opiskella kauppatieteitä, oikeustiedettä sekä hallintotieteitä. Viron meriakatemia keskittyy merenkäyntiin liittyvään tutkimukseen sekä koulutukseen ja on tiedekunnista uusin.
Opiskelijajärjestöt.
Yliopistossa toimii erilaisia opiskelijayhdistyksiä kuten "Kultuuriklubi" sekä "Filmiklubi" sekä ainejärjestöjä kuten oikeustieteen opiskelijoiden yhdistys "Õigus". Ainejärjestöt osallistuvat myös aktiivisesti kansainväliseen toimintaan ja kauppatieteiden ainejärjestö on mm. "Nordiska Ekonomie Studerandes Union" (NESU) jäsen.
Tallinnan yliopisto

Tallinnan yliopisto (lyhenne TÜ, viroksi "Tallinna Ülikool") on Tallinnassa sijaitseva korkeakoulu, joka perustettiin vuonna 2005 pienempien korkeakoulujen fuusion tuloksena. Yliopiston kampus sijaitsee keskustassa sataman, Kadriorgin sekä presidentin virka-asunnon läheisyydessä. Yliopisto koostuu kuudesta tiedekunnasta, joissa opiskeli vuonna 2022 yhteensä 7124 opiskelijaa.
Historia ja opetus.
Yliopisto perustettiin vuonna 2005, kun Baltian filmi, media ja taide-instituutti, Tallinnan pedagoginen instituutti, Tallinnan historian tutkimuslaitos sekä Viron akateeminen kirjasto yhdistyivät korkeakouluksi.
Yliopistossa opiskeli vuonna 2022 yhteensä 7124 opiskelijaa ja sen henkilökunnan koko oli 458. Yliopistolla on 117 opinto-ohjelmaa, joista 22 on englanninkielisiä. Suurin osa opetuksesta on Tallinnassa, mutta yliopistolla on myös toimipiste Helsingissä.
Yliopiston painopistealueita ovat mm. kestävä kehitys, valmentaminen akateemista uraa varten sekä yhteiskunnallisen dialogin lisääminen.
Kampus ja tiedekunnat.
Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa sekä kaksi itsenäistä laitosta. Tiedekunnat sekä laitokset tekevät tutkimusta muun muassa humanistisissa tieteissä, taiteessa ja luonnontieteissä.
Tallinnan yliopisto jakautuu useisiin osakampuksiin, joista useimmat sijaitsevat Tallinnan keskustassa. Rakennuksilla on käytössä latinankieliset nimet. Yliopiston kampukseen kuuluvat seuraavat rakennukset:
Terra (suom. ’maa’) on yliopiston päärakennus. Se valmistui 1938 ja on yliopiston vanhin rakennus. Novassa (’uusi’) sijaitsevat Baltian elokuva-, media-, taide- ja tiedotusopin instituutin tilat, ja rakennus vihittiin käyttöön vuonna 2012. Tiloissa sijaitsee mm. elokuvateatteri ja erilaisia kuvaohjelmatuotantoon liittyviä studioita. Vuonna 2006 valmistunut Mare (’meri’) on suunniteltu hyödyntämään auringonvalon läpäisyä rakennukseen. Astrassa (’tähti’) sijaitsevat yliopiston laboratoriotilat. Rakennus valmistui vuonna 2012.
Kansainvälisyys.
Tallinnan yliopisto tekee yhteistyötä 55 eri yliopiston kanssa yli 30 maassa ja sillä on yli 600 yliopiston kanssa Erasmus+ -yhteistyösopimus. Lisäksi yliopisto järjestää kesäkursseja, joihin osallistuu keskimäärin 300 opiskelijaa vuosittain 50 eri maasta. Yliopisto on ollut jäsenenä Euroopan unionin Horizon 2020 -ohjelmassa.
Vuonna 2022 Tallinnan yliopisto sijoittui 1200 parhaan yliopiston joukkoon kansainvälisesti. Kansallisella tasolla yliopisto oli vuonna 2022 neljänneksi paras sijoittuen heti Tarton yliopiston, Tallinnan teknillisen yliopiston ja Viron maatalousyliopiston jälkeen korkeatasoisimmaksi.
Tallinnan yliopistolla on sinfoniaorkesteri, monta palkittua kuoroa ja erinäisiä urheilu-, sekä tanssiryhmiä. Yliopiston mieskuoro on saanut erityisesti kansainvälistä huomiota, kun se voitti vuonna 2015 hopeaa arvostetussa Cornwallin kansainvälisessä mieskuorojen kilpailussa. Kilpailuun osallistui noin sata mieskuoroa ympäri maailmaa.
Lentopelastuskomppania

Lentopelastuskomppania eli Leka on Helsingin Pelastuslaitoksen 10.10.1989 perustama erikoispelastusyksikkö. 
Koulutus.
Yksikön miehet koulutetaan Helsingin Pelastuskoulussa erillisillä kursseilla; toukokuuhun 2007 mennessä on koulutettu kahdeksalla lentopelastajan ammattitutkintoon johtavalla kurssilla yhteensä 74 lentopelastajaa, joista pelastuslaitoksella palvelee edelleen 49 ja 24 heistä Malmin pelastusasemalla. Koulutuksen sisällöstä ja taustatiedoista enemmän LEKA:n 10v. historiikissa (Valmiusviesti 2/99). 
Lentokalusto.
Omaa monitoimipelastushelikopteria H501 ei ole enää ollut vuoden 2002 jälkeen operoinnissa vaan toiminnassa käytetään rajavartiolaitoksen, lähinnä Helsingin vartiolentue (Agusta Bell 412), sekä Utin jääkärirykmentin helikopteripataljoonan (NH-90) helikoptereita.
Tehtävät.
Koulutettuja LEKA-miehiä käytetään ryhmänjohtajina jäljempänä mainitussa pelastuslaitoksen ja Suomenlahden merivartioston (SLMV)välisissä yhteistoimintatilanteissa sekä suurienergiaisissa onnettomuuksissa maa-alueilla.
Tämän lisäksi LEKA muodostaa Helsingin Finn Rescue Force:n ydinjoukon. Erottajan pelastusasemalla toimivat pelastussukeltajat liittyvät keskeisesti merialueen toimintaan, vaikka käytännössä heistä ei enää käytetä nimitystä - LEKA:n pelastussukeltajajoukkue (PeSuJ) samoin kuin ei lääkintäjoukkueestakaan vaikka lääkinnällinen pelastustoimi osallistuu tarvittaessa jäljempänä kuvattuun toimintaan.
Merialueen valmiustarpeet.
Suomenlahden lisääntyneet riskit (Helsingin ja Tallinnan välisen linjan sivuuttaa 100 000 laivaluokan alusta, lähtöjä Hki+Tallinna vuorokaudessa 128) ovat vaikuttaneet pelastuslaitoksen ja Suomenlahden merivartioston yt-sopimuksen syntymiseen. Sopimus päivitettiin nykytarpeita vastaavaksi 15.11.2004. 
Tähän kytkeytyvät keskeisesti myös rajavartiolaitoksen ilma-alukset ja erityisesti helikopterit.
Käyttö meripelastuksessa.
Pelastuslaitoksen LEKA:aa ja muita yksiköitä käytetään meripelastustoimessa muun muassa seuraaviin tehtäviin:
Tehtävien aikaisessa yhteistoiminnassa painottuvat seuraavat asiat:
Muussa yhteistoiminnassa painottuvat seuraavat asiat:
Tämän lisäksi LEKA:n Malmilla toimivaa perusyksikköä voidaan käyttää maa-alueilla
tapahtuvien suuronnettomuuksien pelastustehtävissä myös Helsingin alueen ulkopuolella.
Finn-Balticin onnettomuus.
Lentopelastuskomppanian ensimmäinen näkyvä tehtävä, eräänlainen "tulikaste", oli Hangon edustalla 27. joulukuuta 1990 kaatuneen rautamalmirikastetta Luulajasta Koverhariin kuljettaneen puskuproomu Finn-Balticin kaatuminen. LEKA:n miehet onnistuivat pelastamaan ylösalaisin kääntyneen aluksen pohjan läpi kaksi konehuoneen syvimpään kohtaan pelastautunutta merimiestä, joista toinen oli ollut vahtivuorossa konehuoneessa ja toisen toi sinne oikukas vesivirta pitkin käytäviä ja portaikkoja - kolhittuna mutta hengissä. Aluksen syvimpään kohtaan muodostunut ilmatila suojeli heidät hukkumiselta ja tilasta löytyneet kuivat työvaatteet hypotermialta. Lisäksi mukaan viime hetkellä saatu korillinen sokeripitoista virvoitusjuomaa antoi heille lisävoimia kamppailla tilanteessa hengenvaarallista nukahtamista vastaan.
Vivianin lause

Vivianin lause on geometrian teoreema, jonka mukaan tasasivuisen kolmion sivujen etäisyydet kolmion sisällä olevasta pisteestä ovat yhteenlaskettuna sama kuin kolmion korkeus.
Kaava on nimetty italialaisen matemaatikon Vincenzo Vivianin mukaan.
Deportivo Alavés

Deportivo Alavés on espanjalainen jalkapalloseura Vitoria-Gasteizin kaupungista Baskimaalta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa.
Alavés on pelannut Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa yhteensä 11 kautta vuosina 1930–1933, 1954–1956, 1998–2003 ja 2005–2006. Segunda Divisiónin ensimmäiseksi seura on sijoittunut kausilla 1929–1930, 1953–1954 ja 1997–1998. Kaudella 2000–2001 Alavés ylsi UEFA Cupin loppuotteluun, jonka Liverpool voitti lopulta 5–4 Alavésin tehtyä oman maalin jatkoajan 26. minuutilla.
"Päivitetty 20. lokakuuta 2022."
Ira Gershwin

Ira Gershwin (6. kesäkuuta 1896 New York, Yhdysvallat – 17. elokuuta 1983 Beverly Hills, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sanoittaja.
Ira Gershwin on säveltäjä George Gershwinin isoveli, ja on laatinut sanat useisiin George Gershwinin musikaaleihiin ja "Porgy and Bess" -oopperaan. Ira oli perheen vanhin lapsi, häntä nuorempia lapsia perheessä olivat mm. Frances ja Arthur Gershwin. Georgen musikaalien lisäksi hän teki sanoja mm. Jerome Kernin, Kurt Weillin ja Harold Arlenin teoksiin. 
Ira Gershwinin tunnetuimpia musikaalisanoituksia ovat mm. "Funny Face", "Shall We Dance" ja "Porgy and Bess".
International University Audentes

 International University Audentes (lyhenne IUA, viroksi "Rahvusvaheline Ülikool Audentes") oli vuosina 1995–2009 Tallinnassa toiminut virolainen yksityinen yliopisto. 
Vuonna 2003 Audentesista tuli Viron suurin yksityinen yliopisto, kun vuonna 1995 perustetut Audentes Ülikool ja Concordia International University Estonia yhdistyivät. Yliopiston omisti AS Audentes. Vuonna 2008 Audentes yhdistyi valtiollisen Tallinnan teknillisen yliopiston kanssa ja seuraavana vuonna yhdistyminen toteutettiin lopullisesti..
Opetuskielinä olivat englanti, viro ja venäjä.
Yliopiston virkaatekevä rehtorina toimi psykologian tohtori Peeter Müürsepp.
Opiskelu IUA:ssa.
International University Audentes koostui oikeus-, kauppa- ja yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta. Viroksi ja englanniksi oli mahdollista opiskella kaikissa kolmessa tiedekunnassa. Venäjäksi opetusta tarjottiin kauppatieteiden kandidaatti- ja maisteriohjelmissa. 
Yliopisto tarjosi opetusta alemmasta korkeakoulututkinnosta tohtorintutkintoon.
Tutkinnot oli järjestelty omiksi kokonaisuuksikseen, ja ne jakautuivat kolmevuotiseen kandidaatin tutkintoon (180 ECTS) ja kaksivuotiseen maisterin tutkintoon (120 ECTS).
Oikeustieteellinen tiedekunta.
Oikeustieteellinen tiedekunta tarjosi opetusta englanniksi ja viroksi kandidaatin ja maisterin tutkinnoissa. Opiskelu painottui Eurooppa- ja kansainväliseen oikeuteen. 
Kauppatieteellinen tiedekunta.
Kauppatieteellisen tiedekunnan opetustarjontaan kuuluivat kandidaatin ja maisterin tutkinnot englanniksi, viroksi ja venäjäksi.
Valtiotieteellinen tiedekunta.
Valtiotieteellinen tiedekunta antoi opetusta englanniksi ja viroksi kandidaatti- ja maisteriohjelmissa.
Tohtoritutkinnot.
IUA tarjosi mahdollisuutta tohtoriopintoihin kauppatieteellisessä ja valtiotieteellisessä tiedekunnassa.
Avoin yliopisto.
Avoin yliopisto tarjosi opetusta opintopisteiden määrään perustuvalla veloituksella.
Anaalirauhanen

Anaalirauhanen on petoeläinten ja muiden lihansyöjien parillinen rasvarauhanen, joka sijaitsee peräaukon uloimman ja sisemmän sulkijalihaksen välissä.
Ihmisen anaalirauhanen saattaa joissain tapauksessa muuttua kirurgisesti hoidettavaksi peräsuoliavanteeksi ().
Anaalirauhasten merkityksenä katsotaan olevan lähinnä lajinsisäinen viestintä ja itsepuolustus. Eräillä näätäeläimillä arvellaan anaalirauhaseritteen viestittävän sukupuolesta.
Normaalisti anaalirauhasten erite tyhjenee ulostamisen yhteydessä, mutta jos eritys on kiihtynyt tai eritteen poistuminen on vaikeutunut voi anaalirauhasiin tulla erilaisia sairausoireita ja tulehduksia. Esimerkiksi koiran anaalirauhaset voivat turvota niin että ne haittaavat ulostamista. Ne voi tyhjentää käsin puristamalla.
Anaalirauhasten kasvuun vaikuttaa myös keskeisesti ruokavalio. Joskus niihin saattaa tulla vakavampikin bakteeri-infektio kuten ajos eli paise, ja pahimmassa tapauksessa kuumeinen yleisinfektio, johon vaaditaan antibioottihoitoa. Anaalirauhaspaise voi puhjeta, mikä voi aiheuttaa eläimelle paljon kipua. Jos eläimellä on toistuvasti anaalirauhasongelmia, eläinlääkäri voi poistaa anaalirauhaset.
Pelastautumispuku

Pelastautumispuku (myös "pelastuspuku") on vesitiivis, lämpöä eristävä kumista tai erityismateriaalista valmistettu koko kehon peittävä suojapuku. Nykyaikaiset pelastuspuvut valmistetaan samoista materiaaleista ja samoilla menetelmillä kuin sukelluksessa käytettävät kuivapuvut.
Pukuja käytetään merellä, kun tehtävien laatu vaatii veden armoille asettautumista tai kauppalaivoilla uppoamisen vaaran uhatessa. Pääosaan puvuista liittyy oma kelluntajärjestelmä sekä kiinteät valjaat helikopteri- tai vinssinostoa varten.
Pelastuspukujen ominaisuudet määritellään SOLAS ja CE normeissa. Kalastuksessa käytetään myös edullisempia ja vähemmän suojaavia kelluntapukuja.
Stardust (yhtye)

Stardust oli lyhytaikainen ranskalainen elektronista musiikkia/housea soittava yhtye, johon kuului tuottajat Thomas Bangalter ja Alan Braxe ja laulaja Benjamin Diamond. He julkaisivat kesäkuussa 1998 "Music Sounds Better With You" -singlen, josta tuli suuri hitti.
"Music Sounds Better With You":llä käytettiin samplea Chaka Khanin kappaleesta "Fate" vuodelta 1981. Singlen on mainittu olevan myydyin house-musiikki single. Pian singlen julkaisun jälkeen Bangalterille tarjottiin kolmea miljoonaa dollaria palkkioksi kokonaisen Stardust levyn tuottamisesta, mutta Bangalter, Braxe ja Diamond eivät työskennelleet enää yhdessä. Diamond ja Braxe jatkoivat soolo-uriensa parissa ja Bangalter jatkoi yhteistyötään Guy-Manuel de Homem-Christon kanssa Daft Punkin Discovery albumin julkaisemiseksi samalla työskennellen myös muiden projektien kanssa.
Patricia Velásquez

Patricia Carola Velásquez Semprún (s. 31. tammikuuta 1971) on venezuelalainen näyttelijä ja malli.
Velásquez syntyi Zuliassa Venezuelassa. Nuorempana hän asui myös Meksikossa ja Ranskassa. Vuonna 2015 hän kertoi muistelmakirjassaan olevansa avoimesti lesbo.
Velásquez on näytellyt muun muassa elokuvissa "Muumio" ja "Muumion paluu", joissa hän esitti Anck-su-namunia.
Robert Hays

Robert Hays (s. 24. heinäkuuta 1947 Bethesda, Maryland) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten rooleista elokuvissa "Hei, me lennetään!" (1980) ja "Hei, taas me lennetään!" (1982). Hänet on nähty myös useissa lyhytikäiseksi jääneissä televisiosarjoissa.
Hays oli vuosina 1990–1997 naimisissa laulaja-näyttelijä Cherie Currien kanssa ja sai hänen kanssaan pojan.
Kääntöpöytä

Kääntöpöytä eli kääntölava (tai kääntötaso) on keskusakselin ja ympyränmuotoisen kiskotuksen varaan sijoitettu, yleensä 360 astetta kääntyvä silta, jonka päälle veturi voidaan ajaa ja sitten kääntää haluttuun suuntaan. Laivoissa (kuten "S/S Viking") on käytetty autojen kääntöpöytiä.
Vaihtoehtoisesti kääntöpöytä on sama kuin pyöröpöytä ("rotary table") eli jakopöytä eli indeksipöytä, metallityössä käytetty tarkkuuslaite. Sen avulla operaattori voi porata tai katkoa työkappaletta täsmälleen tasavälein kiinteän akselin suhteen. 
Veturien niin sanotun sektoritallin yhteydessä kääntötaso on välttämätön: sen avulla veturit voidaan jakaa omiin talleihinsa, jolloin riittää yksi tuloraide ja tallien omat raiteet, kun pöytä voidaan kääntää vuorotellen kunkin tallin kohdalle. 
Tavallisimmin pöytää käytetään veturin ympäri kääntöön, jotta keula saadaan ajosuuntaan. Pyörityskoneistot ovat pääosin sähkömekaanisia. Joissakin paikoissa, kuten Hyvinkäällä ja Porvoossa, ne ovat kuitenkin käsin pyöritettäviä vaihteiston avulla.
Suomessa ei ole ollut tapana peittää kääntöpöydän monttua lankuilla. Lunta voitiin lapioida kuopasta pois. Joissain montuissa oli käytössä höyryllä toimiva lumensulatus.
Vevay

Vevay on kaupunki Indianassa, Yhdysvalloissa. Se kuuluu Switzerlandin piirikuntaan ja on sen pääkaupunki.
Vevayn asukasluku oli vuoden väestönlaskennassa 1 735. United States Census Bureaun mukaan pinta-ala on 4,0 km², josta 3,25 % on vettä. Kaupunki sijaitsee Ohiojoen varrella. 
Vevayn väestöstä 98,67 % on valkoisia. Afroamerikkalaisia on 0,23 %. Tunnettuja asukkaita ovat näyttelijä Ken Maynard sekä maailman vanhimpiin ihmisiin kuulunut Bertha Fry (1893–2007).
M/S Finnarrow

M/S Finnarrow () on RoPax IV Arrowin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Aluksen rakensi Pt Dok Kodja Bahri vuonna 1996 Jakartassa, Indonesiassa. "Finnarrowilla" on kuollutta painoa 6 124 tonnia ja sen jääluokitus on 1A eli alus pystyy liikennöimään useimmissa jääolosuhteissa yksin, ilman jäänmurtajan apua. Alus on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Malmö. Toukokuusta 2007 lähtien Stena Line on operoinut aluksella Karlskronan ja Gdynian välillä. 
Käyttöhistoria.
28. syyskuuta 1992 alus laskettiin vesille. Rakennusvaiheessa telakalla ilmeni tekninen ongelma ja aluksi alusta suunniteltiin vuokrattavaksi TT-Linen Travemünden ja Trelleborgin väliseen liikenteeseen. Vasta 19. huhtikuuta 1996 rouva Marianne Nilsson kastoi aluksen Jakartassa. Nimi oli "Gotland". Kastamisen jälkeen alus luovutettiin Rederi AB Gotlandin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Gotlannissa sijaitseva Visby.
Helmikuusta 1997 16. maaliskuuta saakka alus oli vuokrattuna Tor Linen Göteborgin ja Gentin väliseen liikenteeseen. Huhtikuussa ruotsalainen Nordic Trucker Line vuokrasi aluksen Oxelösundin ja Pietarin väliseen liikenteeseensä. Kesäkuussa alus vuokrattiin SeaWind Linelle, reitille Turku–Tukholma.
Finnlinesin omistukseen.
17. joulukuuta 1997 Finnlines osti aluksen ja rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. 19. joulukuuta alus sai nykyisen "Finnarrow"-nimensä. 31. joulukuuta 1997 ja 26. toukokuuta 1998 välisen ajan Finnarrow liikennöi Helsingin ja Travemünden välillä. 
2. heinäkuuta 1998 alkaen Finnlink aloitti liikennöinnin aluksella linjalla Naantali–Kapellskär. Liikenne loppui tuolla välillä joulukuussa 2002. Tammikuun alussa 2003 Finnarrow rekisteröitiin Finnlinesin ruotsalaisen tytäryhtiön, Nordö Linkin omistukseen. Nordö Link aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Travemünde–Malmö. 2. tammikuuta Finnlink aloitti jälleen liikenteen Finnarrowilla Naantalin ja Kapellskärin välillä. Tammikuun alussa 2006 Nordö Link siirsi aluksen jälleen Malmön ja Travemünden välille. 31. maaliskuuta 2007 Scandlines vuokrasi aluksen. Maaliskuusta toukokuun alkuun Finnarrow liikennöi Rostockin ja Ventspilsin välillä. 27. huhtikuuta Stena Line vuokrasi aluksen ja 7. toukokuuta se siirtyi nykyiselle reitilleen, Gdynian ja Karlskronan välille.
4. joulukuuta 2007 samana päivänä perustettu malmöläinen RoPax IV Arrow AB osti aluksen.
Anonymous (yhtye)

Anonymous on andorralainen vuonna 2004 perustettu punk rock -yhtye, joka osallistui vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuun Andorran edustajana kappaleellaan ”Salvem el món”. Yhtye sijoittui semifinaalissa 12:nneksi eikä päässyt finaaliin. Sijoitus on Andorran paras sijoitus euroviisuissa kautta aikojen.
Yhtyeen esikuvia ovat muun muassa Blink-182 ja Sum 41. Yhtye laulaa katalaaniksi ja englanniksi.
Paracelsus (albumi)

Paracelsus on NSK:n filosofian osaston Department of Pure and Applied Philosophy:n eli Peter Mlakarin levy, jonka Mlakar on tehnyt yhdessä Laibachin sivuprojektin 300 000 V.K.:n kanssa nimellä "Peter Paracelsus" (levyn kannessa artistiksi on merkitty yksinkertaisesti vain "Peter"). Levyn materiaali on tehty alun perin Villachissa Itävallassa esitettyyn "The Whip of God" () konserttiin. Levyn nimi tulee renessanssifilosofi Theophrastus Philippus Aureolus Bombastus von Hohenheim - Paracelsukselta. Levyn musiikki ja filosofia noudattaa "Satanic techno" () -tyyliä, joka selitetään levyn kannessa. Levyn julkaisun yhteydessä julkaistiin musiikkivideo kappaleesta "Venite Lucifer", joka on tehty yhteistyössä Retrovisionin (NSK:n filmi-ryhmä) kanssa. 
Kappaleet.
Kappaleet kirjoittanut Peter ja 300 000 V.K. sekä ohjelmoinut 300 000 V.K. Laibachin valvonnassa
Scott Ian

Scott Ian (s. Scott Ian Rosenfeld, 31. joulukuuta 1963, New York City) on juutalaistaustainen yhdysvaltalainen kitaristi, joka soittaa thrash metal -yhtye Anthraxissa. Scott "Not" Ian on hänen esiintymisnimensä. Ian on soittanut myös Stormtroopers Of Death -yhtyeessä. Hän on juontanut lisäksi VH1-kanavan "The Rock Show" -ohjelmaa sekä esiintynyt kanavan ohjelmissa "I Love The 70's/80's/90's" ja "Heavy: The Story of Metal". 
Ian on toinen Anthraxin perustajajäsenistä ja ainut, joka on pysynyt yhtyeessä alusta asti.
Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt

 
Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt () on pohjoismaisten valtioiden Saksan-suurlähetystöjen Berliinissä sijaitseva yhteinen rakennuskompleksi. Siinä sijaitevat Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan suurlähetystöt rakennuskompleksissa, joka muodostaa arkkitehtonisen kokonaisuuden. 
Rakennuskompleksin suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Alfred Berger ja Tiina Parkkinen, ja se valmistui vuonna 1999. Kunkin pohjoismaisen suurlähetystön tilojen suunnittelussa on käytetty maan omia materiaaleja.
Suomen suurlähetystörakennuksen ovat suunnitelleet suomalaiset arkkitehdit Rauno Lehtinen, Pekka Mäki ja Toni Peltola (Viiva arkkitehtuuri Oy). Rakennus palkittiin vuonna 2001 Hongkongissa maailman parhaana rakennuksena. Lisäksi se voitti samana vuonna Euroopan parhaan rakennuksen ja maailman parhaan toimistorakennuksen palkinnot Royal Institute of British Architectsin ja "World Architecture" -julkaisun järjestämässä kilpailussa.
Dan Spitz

Dan Alan Spitz (s. 28. tammikuuta 1963 Queens, New York) on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän on toiminut yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Anthraxin soolokitaristina kahteen eri otteeseen vuosina 1982-1995 ja 2004-2007. Hän on myös Black Sabbathin entisen basistin Dave "The Beast" Spitzin veli. Hän käyttää Jacksonin "Randy Rhoads" -kitaramallia. Etniseltä taustaltaan Spitz on juutalainen. Nykyään hän tekee kelloja.
Ahti Taponen

Ahti Juhani ”Jussi” Taponen (9. kesäkuuta 1937 Hiitola – 18. syyskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, runoilija ja sanoittaja. Aluksi Taponen käytti kirjailijanimenään kutsumanimeä Jussi Taponen, mutta käytti myöhemmin julkaisuissa virallista ensimmäistä nimeään Ahti.
Taponen teki pitkän uran mainosalalla ja toimi muun muassa mainostoimisto Erva-Latvalan luovana johtajana 1971–1974. Hän kirjoitti tietoteoksen "Yrityskuva" (Sininen kirja 1970) ja Suomen Markkinointiliiton 60-vuotisjulkaisun 1988. Vuonna 1991 hän kirjoitti Suomen Painiliiton 100-vuotisjulkaisun.
Kuolema Venetsiassa (elokuva)

Kuolema Venetsiassa ("Morte a Venezia") on Luchino Viscontin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1971. Se perustuu Thomas Mannin novelliin "Kuolema Venetsiassa", joka ilmestyi vuonna 1912. Elokuvan pääroolissa säveltäjä Gustav von Aschenbachia näyttelee Dirk Bogarde ja nuorta Tadziota ruotsalainen Björn Andrésen.
Taustaa.
Elokuva perustuu keskeisesti Thomas Mannin novelliin, mutta mukana on myös Mannin romaanin "Tohtori Faustuksen" piirteitä. Kolmas teos, joka on jättänyt jälkensä varsinkin hotellin johtajan henkilöön, on Marcel Proustin "Kadonnutta aikaa etsimässä".
Tuotanto.
Etsittyään Tadzion rooliin sopivaa nuorukaista ympäri Eurooppaa ulottuneella roolituskiertueella Visconti valitsi rooliin lopulta Roy Anderssonin elokuvassa "Eräs rakkaustarina" (1970) sivuosaa esittäneen ruotsalaisen Björn Andrésenin.
Elokuvan puvustuksesta vastasi muotitaiteilija Piero Tosi, joka oli sitä ennen työskennellyt jo parissa Viscontin elokuvassa, monissa Milanon La Scalan oopperaproduktioissa ja Pier Paolo Pasolinin "Medeiassa" (1969).
Läpi koko elokuvan sen tärkeänä musiikkiteemana soi Mahlerin viidennen sinfonian Adagietto.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1984 "Kuoleman Venetsiassa" kuuluvan "Sivullisen" (1967) ja "Kadotettujen" (1969) tavoin ohjaajan 1970-luvun taitteen teoksiin, joissa tämä tutki eksistentialismia sekä rappion ja kuoleman teemoja: ”Visconti esittelee taiteilijan psykologisesti perustellun yksilötragedian taustalla Venetsian ympäristön kylmänä ja pysähtyneenä.” Fränti kutsui elokuvaa pienimuotoiseksi kuvalliseksi runoksi ja sanoi sen musiikiksi valitun Mahlerin 5. sinfonian Adagietton osoittavan Viscontin taitoa elokuviensa musiikin valinnassa.
Hammaskarpit

Hammaskarpit (Poeciliidae) on hammaskarppikalojen lahkoon kuuluva makeassa vedessä elävien kalojen heimo, jonka monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokaloja. Heimoon kuuluu 293 lajia. 
Hammaskarppien hedelmöittynyt mäti kehittyy poikasiksi asti emon vatsaontelossa. Aiemmin niitä kutsuttiin synnyttäviksi hammaskarpeiksi, ja hammaskillejä (Cypriodontidae) puolestaan kuteviksi hammaskarpeiksi.
Tunnetuimmat lajit.
Tunnetuimpia hammaskarppilajeja ovat
Länsi-Bačka

Länsi-Bačkan piirikunta (serbiksi "Западнобачки округ, Zapadnobački okrug") on pohjoinen piirikunta Serbiassa. Se sijaitsee Bačkan alueella Vojvodinan autonomisessa provinssissa. Piirikunnan väkiluku on 215 916 ja pinta-ala 2420 km². Piirikunnan keskuspaikka on Sombor.
Kunnat.
Piirikunta jakautuu neljään kuntaan.
Skrätsäys

Skrätsäys () on DJ:den ja "turntablistien" käyttämä levylautastekniikka. Soivaa vinyylilevyä edestakaisin rytmikkäästi pyörittämällä pyritään aikaansaamaan mielenkiintoista ja omintakeista ääntä ja musiikkia. Erityisen suosittua skrätsäys on hip hopin parissa, jossa sen juuretkin ovat, mutta sitä on käytetty myös muunlaisessa musiikissa (muun muassa Herbie Hancock).
Skrätsäyksen katsotaan saaneen alkunsa 1970-luvulla. Merkittäviä varhaisia vaikuttajia olivat muun muassa DJ:t Grand Wizard Theodore, Grandmaster Flash ja Kool Herc.
Sterilointi (mikrobiologia)

Sterilointi tuhoaa esineistä tai kasvualustasta kaikki elinkykyiset mikrobit ja niiden itiöt, jotka saattaisivat esimerkiksi aiheuttaa infektioita tai toimia häiritsevinä epäpuhtauksina. Sterilointi voidaan suorittaa fysikaalisesti tai kemiallisesti. Fysikaalinen sterilointi voidaan suorittaa säteilysteriloimalla, höyrysteriloimalla tai kuumailmasteriloimalla. Kemiallisia sterilointimenetelmiä ovat etyleenioksidisterilointi, vetyperoksidiin perustuvat sterilointimenetelmät sekä matalalämpöhöyryllä ja formaldehydillä sterilointi (LTSF-prosessi). Steriloinnilla tarkoitetaan valvottua ja varmennettua prosessia, jossa kasvullisten tai kasvukykyisten mikrobien esiintymistodennäköisyys on alle 1:1 000 000.
Terveydenhuollon toimenpiteissä joissa läpäistään iho tai limakalvot tulee aina käyttää steriilejä välineitä. Steriloinnin onnistumisen edellytyksenä on, että steriloitavassa materiaalissa on mahdollisimman pieni alkukontaminaatio eli bioburden. Korkean mikrobipitoisuuden lisäksi haasteita steriloinnille aiheuttavaa esimerkiksi esineiden pinnalla oleva orgaaninen lika.
Historiaa.
Steriloinnin uranuurtaja oli englantilainen kirurgi Joseph Lister, joka ensimmäisenä käytti leikkauksien yhteydessä fenolihappoon kastettuja haavasiteitä sekä sumutinta, joka levitti karbolisumua leikkaussalin ilmaan. Tämä tappoi paljon bakteereita ja pelasti monen potilaan hengen; menetelmää kutsuttiin antiseptiikaksi.
Sittemmin ranskalainen kemisti Louis Pasteur havaitsi bakteerien kehittyvän liassa; hänen kokeidensa ja havaintojensa perusteella kehitettiin aseptinen menetelmä, jossa kaikki haavan kanssa kosketuksiin joutuvat instrumentit ja siteet puhdistettiin perusteellisesti.
Höyrysterilointi.
Höyrysterilointi tapahtuu yhden ilmakehän (1 bar) ylipaineen alla höyryllä autoklaavissa. 121 °C lämpötilassa 100 kPa paineessa steriiliys saavutetaan 15 minuutissa. Vastaavasti voidaan käyttää 134 °C lämpötilaa sellaisille tuotteille, jotka kestävät korkeampaa lämpötilaa. Tässä tapauksessa ylipaine on 2 bar ja sterilointiaika 3 minuuttia. Sellaisille tuotteille, joissa voidaan olettaa esiintyvän prioneja on sterilointiaika pidempi.
Kuumailmasterilointi.
Kuumasteriloinnissa mikrobit ja niiden itiöt tuhotaan 160-180 °C:lla ilmalla. Kuumaa ilmaa käyttävässä sterilointilaitteessa ilma kiertää lämpötilojen tasaamiseksi ja tarvittavat ajat ovat 160 °C (2 h), 170 °C (1 h) tai 180 °C (30 min). Sterilointiaikoihin lisättävä kuorman lämpenemisen vaatima aika.
Bartholinin rauhaset

Bartholinin (tai usein Bartholin) rauhaset eli emättimen isot eteisrauhaset sijaitsevat osittain isojen häpyhuulten takana emättimen suuaukon vieressä lantiossa muutaman senttimetrin syvyydessä. Rauhanen on parillinen ja noin senttimetrin kokoinen. Bartholin rauhasten tiehyet avautuvat pienten häpyhuulten takaosan sisäpinnalle.
Bartholinin rauhasten tehtävänä on erittää kirkasta limaa naisen kiihottuessa seksuaalisesti. Tämä helpottaa siittimen työntymistä emättimeen sekä suojaa emättimen herkkää limakalvoa hankauksen aiheuttamilta vaurioilta. 
Miehillä vastaavat rauhaset sijaitsevat eturauhasen juuressa ja niitä kutsutaan Cowperin rauhasiksi. Bartholinin rauhaset ovat saaneet nimensä löytäjänsä Caspar Bartholin nuoremman (1655–1738) mukaan.
Rauhasia ei tunne normaalisti, mutta ne saattavat paisua voimakkaasti tulehtuessaan.
Rauhasten sairaudet.
Bartoliniitti eli emättimen rauhastulehdus on bakteerien aiheuttama sekainfektio. Oireena on märkäinen vuoto ja rauhasten turpoaminen. Lisäksi rauhaseen voi kehittyä paise ja yleisoireena voi nousta kuume. Tauti on hoidettavissa antibiooteilla ja tarvittaessa paise puhkaistaan.
Tulehduksen jälkitilana voi rauhaseen kehittyä kysta. Tämä puolestaan voi aiheuttaa uuden tulehduksen. Kysta voi myös haitata yhdyntää aiheuttamalla kipuja. Kysta voidaan tarvittaessa tyhjentää lääkärin vastaanotolla lievissä tapauksissa paikallispuudutuksessa. Vaikeammissa tapauksissa potilas leikataan yleisanestesiassa.
Sairauksien ehkäisy.
Sairauksien syntyyn ei voi itse vaikuttaa, eikä niitä voi juuri ehkäistä.
Stenbockin palatsi

Stenbockin palatsi () on palatsimainen rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Birger Jarls torgin laidalla Riddarholmenilla. Se on rakennettu vuoden 1640 tienoilla Fredrik Stenbockille ja tämän puolisolle Katarina De la Gardielle. Arkkitehti Nicodemus Tessin vanhempi suunnitteli palatsiin vuosina 1666–1671 tehdyt muutokset. 1730–1740-lukujen kunnostustöissä palatsiin jätti kädenjälkensä myös arkkitehti Carl Hårleman. Vuonna 1865 rakennukseen muutti Ruotsin valtionarkisto, joka toimi siellä vuoteen 1968 asti.
Vuosina 1969–1971 rakennus restauroitiin Ruotsin korkeimman hallinto-oikeuden ("regeringsrätten") käyttöön. Se toimii rakennuksessa edelleen.
Nättinummi

Nättinummi on Hepokullan pohjoispuolella sijaitseva Turun lähiö. Se sijaitsee suhteellisen korkealla kallioisella paikalla. Sen läheisyydessä on muun muassa Impivaaran uimahalli sekä Runosmäen ulkoilureitit.
Alueen on alun perin suunnitellut arkkitehti Aarne Ehojoki, mutta monien talojen julkisivuja on sittemmin uudistettu alkuperäisistä poikkeaviksi. Nättinummessa toimii päivittäistavarakauppa K-Market Nättäri ja anniskeluravintola Ekmanin Krouvi. Samasta rakennuksesta löytyvät myös päiväkoti Karusellimaa sekä Turun Metodistiseurakunta. Muita palveluita on parin kilometrin säteellä Länsikeskuksessa sekä Raision puolella.
Kauppatorilta Nättinummeen kulkevat bussilinjat 2 ja 2B (Länsinummeen) sekä 2A ja 2C (Liljalaaksoon) (yöliikenteessä 28). Länsikeskuksen ja Runosmäen suuntaan palvelee linja 88.
Hringvegur

Hringvegur () eli Þjóðvegur 1 () on Islannin ympäri kiertävä maantie. Se yhdistää toisiinsa Islannin isoimmat kaupungit ja kylät. Hringvegurin kokonaispituus on 1 339 kilometriä ja se on kaksikaistainen. Tie on pääosin asfaltoitu koko matkalta lukuun ottamatta joitain sorapäällysteisiä kohtia maan itäosissa. Islannin pääkaupungin Reykjavíkin lähistöllä tien liikennemäärä on huomattavasti suurempi, noin 5 000 – 10 000 ajoneuvoa päivässä, kun joissain harvasti asutuissa osissa liikennemäärät saattavat olla vain keskimäärin 100 ajoneuvoa päivässä. 
Hringvegur on ollut yhtenäinen Islannin ympäri kiertävä tie vuodesta 1974 lähtien, kun maan eteläosissa sijaitsevan Skeiðarájoen yli rakennettiin silta.
Hringvegur on ollut myös turistien suosiossa. Sitä vuokra-autolla kiertämällä voi tutustua omatoimisesti maahan ja monet nähtävyydet eivät sijaitse kaukana sen reitiltä.
Ferdinand Löwe

Ferdinand Löwe (19. helmikuuta 1865 – 6. tammikuuta 1925) oli itävaltalainen säveltäjä. 
Löwe johti vuosina 1897–1898 ja 1908–1914 Münchenin filharmonista orkesteria. Lisäksi hän oli Wienin sinfoniaorkesterin ensimmäinen ylikapellimestari vuosina 1900–1925. Häntä seurasi Wilhelm Furtwängler.
Löwe oli varsinkin tärkeä Anton Brucknerin sinfonioiden popularisoija. Hän teki itse Brucknerin yhdeksänteen sinfoniaan huomattavia muutoksia ennen tämän ensiesitystä. Brucknerin alkuperäinen versio esitettiin vasta vuonna 1932.
Münchenin filharmoninen orkesteri

Münchenin filharmoninen orkesteri on Münchenissä vuonna 1893 perustettu sinfoniaorkesteri. Sen perusti Franz Kaim joka oli pienontekijän poika. Alkuvuosina orkesterin kehittämiseksi tekivät paljon töitä muun muassa Hans Winderstein, Hermann Zumpe ja Ferdinand Löwe. Vuosien 1898 ja 1905 välisenä aikana sen johtajana toimi Felix Weingartner joka järjesti orkesterile useita kansainvälisiä kiertueita maailmalla.
Se on historiansa aikana ensiesittänyt mm. Günter Bialasin, Anton Brucknerin, Harald Genzmerin, Luigi Nonon ja Gustav Mahlerin teoksia. Gustav Mahler johti orkesteria vuosina 1901 ja 1910 pitäessään neljännen ja kahdeksannen sinfoniansa ensiesitykset Münchenin filharmoonikkojen kanssa.
Oswald Kabasta

Oswald Kabasta (29. joulukuuta 1896 – 6. helmikuuta 1946) oli itävaltalainen kapellimestari. Hän opiskeli Franz Schmidtin johdolla.
Kabasta oli Münchenin filharmonisen orkesterin ja Wienin sinfoniaorkesterin ylikapellimestari. Hän teki itsemurhan 49-vuotiaana.
Christian Thielemann

Christian Thielemann (s. 1. huhtikuuta 1959, Berliini) on saksalainen kapellimestari. Hän toimii tällä hetkellä Münchenin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. 
Thielemann on tehnyt lukuisia levytyksiä pääasiassa Deutsche Grammophon -levymerkille. Ennen uraansa Münchenin filharmonikkojen kanssa hän työskenteli vuodesta 1997 Deutsche Operin musiikillisena johtajana Berliinissä.
Fabio Luisi

Fabio Luisi (s. 17. tammikuuta 1959 Genova) on italialainen kapellimestari. 
Luisi aloitti pianonsoiton opintonsa 4-vuotiaana. Tutustuttuaan Ranskassa italialaiseen pianisti Aldo Ciccoliniin tämä kutsui Luisin opiskelemaan johdollaan Pariisiin. Vasta tämän jälkeen hän päätti ryhtyä kapellimestariksi. 
Opintonsa Grazissa Luisi rahoitti toimimalla pianistina ja säestäjänä. Valmistuttuaan hän aloitti työnsä Grazin oopperassa. Hänellä on nyt kansainvälinen ura, ja hän on johtanut muun muassa Orchestre de la Suisse Romandea (1997–2002), Tonkünstler-orkesteria (1994–2000) sekä Wienin sinfoniaorkesteria vuodesta 2005.
Theodor Svedberg

Theodor (The) Svedberg (30. elokuuta 1884 Valbo – 25. helmikuuta 1971 Kopparberg) oli ruotsalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1926 kolloidien tutkimisesta. Hänen tutkimuksensa tukivat Albert Einsteinin ja Marian Smoluchowskin näkemystä Brownin liikkeestä. Svedberg kehitti ultrasentrifugin ja osoitti sen käyttökelpoisuuden proteiinien erottamiseen toisistaan.
Sedimentaationopeuden yksikkö svedberg (tunnus S, 1 S vastaa 10−12 sekuntia) on nimetty Theodor Svedbergin mukaan.
Liljevalchin taidehalli

Liljevalchin taidehalli () sijaitsee Tukholmassa, Djurgårdenin saarella Östermalmin kaupunginosassa.
Arkkitehti Carl Bergstenin (1879–1935) suunnittelema uusklassinen taidehalli on rakennettu 1914–1916. Hallin näyttelysalit ovat korkeita ja ilmavia. Keskeisin sisätila on veistossali. Taidegalleria on Tukholman kaupungin omistuksessa.
Shirley Verrett

Shirley Verrett (31. toukokuuta 1931 – 5. marraskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen mezzosopraano. 
Verrett syntyi afroamerikkalaiseen seitsemännen päivän adventistiperheeseen New Orleansissa, Louisianassa. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1957 ja pääsi jo 1958 New Yorkin kaupunginoopperaan.
Verrett opiskeli Los Angelesissa sekä New Yorkin Juilliard Schoolissa. Hän pääsi myöhemmällä urallaan esiintymään muun muassa La Scalaan, Metropolitan-oopperaan ja Covent Gardeniin. Hän julkaisi vuonna 2003 muistelmateoksen "I Never Walked Alone".
Kristjan Järvi

Kristjan Järvi (s. 13. kesäkuuta 1972) on virolainen kapellimestari. Hän on Neeme Järven poika ja Paavo Järven veli. 
Järvi syntyi Tallinnassa ja vietti suuren osan lapsuusvuosistaan New Yorkissa. Hän opiskeli Manhattan School of Musicissa. Hän toimi kolmen vuoden ajan Los Angelesin filharmonisen orkesterin apulaiskapellimestarina ennen kiinnitystään Uumajassa, Ruotsissa. 
Kristjan Järvi toimii tällä hetkellä Tonkünstler-orkesterin ylikapellimestarina. Hän seurasi virassa Carlos Kalmaria vuonna 2003.
Sarah Ioannides

Sarah Ioannides (s. 1972) on kapellimestari. Hän syntyi Australiassa skottilaisille ja kyproksenkreikkalaisille vanhemmille, mutta aloitti opintonsa Lontoossa. 
Valmistuttuaan Juilliard School of Musicissa Sarah Ioannides toimi Tan Dunin apulaiskapellimestarina Cincinnatin sinfoniaorkesterin kanssa. 
Tällä hetkellä Ioannides toimii El Pason sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina Teksasissa sekä Spartanburgin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina Etelä-Carolinassa.
Radikaali sosiologia

Radikaali sosiologia on 1960-luvulla lähinnä Yhdysvalloissa alkunsa saanut sosiologian suuntaus. Tärkeitä sytykkeitä radikaalin sosiologian synnylle olivat monet yhteiskunnalliset liikkeet, kuten naisliike, rauhanliike ja opiskelijaliike sekä marxilaisen ajattelun suosio.
Radikaalit sosiologit halusivat muuttaa sekä maailmaa että omaa tieteenalaansa entistä demokraattisemmaksi ja oikeudenmukaiseksi. Valtavirran sosiologiaa pidettiin sisäänpäin lämpiävänä ja radikaalit sosiologit halusivat lisätä sosiologian ”yhteiskuntasidosta” eli käytännöllisiä yhteyksiä akateemisen maailman ulkopuoliseen yhteiskuntaan.
Näkemystensä kehittämiseksi ja julkistamiseksi radikaalit sosiologit perustivat vuonna 1969 "The Insurgent Sociologist" -lehden, jota nykyisin julkaistaan nimellä "Critical Sociology".
Radikaalin sosiologian ajatuksia on kehitelty eteenpäin niin kutsutun julkisen sosiologian ("public sociology") piirissä, jonka keulahahmo on Michael Burawoy.
Radikaalin sosiologian yleiset tavoitteet, tiedonintressi ja tutkimuskohteet tulevat lähelle kriittisen pedagogiikan vastaavia.
Thomas Schippers

Thomas Schippers (9. maaliskuuta 1930 – 16. joulukuuta 1977) oli yhdysvaltalainen kapellimestari. 
Schippers syntyi Kalamazoossa, Michiganissa. Hän aloitti pianonsoiton opintonsa 4-vuotiaana ja opiskeli Curtis Institutessa sekä Juilliard School of Musicissa. Hän johti jo 20-vuotiaana Broadwaylla Gian Carlo Menottin oopperan "Konsuli" esityksen. 
Schippers pääsi johtamaan lukuisiin arvostettuihin oopperataloihin, kuten Metropolitan-oopperaan ja La Scalaan. Hän johti muun muassa Menottin ja Samuel Barberin teosten ensiesityksiä. Hän perusti myös Italian Spoleto-festivaalin yhdessä Menottin kanssa.
Schippers pääsi Cincinnatin sinfoniaorkesterin ylikapellimestariksi vuonna 1970, mutta lyhyeksi jääneen uran katkaisi kohtalokas keuhkosyöpä 47 vuoden iässä.
Rose Red (elokuva)

Rose Red on vuonna 2002 tehty kauhuelokuvaminisarja, jonka on käsikirjoittanut kauhukirjailija Stephen King ja ohjannut Craig R. Baxley.
Juoni.
Elokuva kertoo Joyce Reardonista, joka on kiinnostunut paranormaaleista ilmiöistä. Yksi hänen suurimmista kiinnostuksen kohteista on jo kauan tyhjillään seissyt kartano nimeltään Punaruusu (engl. "Rose Red"), jossa uskotaan kummittelevan. Joyce kutsuu mukaansa ihmisiä, joilla on yliluonnollisia voimia. Ryhmän tarkoitus on viipyä viikonloppu talossa ja todistaa ihmisille tarinat oudoista tapahtumista todeksi.
Elokuva perustuu Elen Rimbauerin päiväkirjaan, jonka Joyce Reardon löysi kirpputorilta. Päiväkirjasta paljastuu talon kauheat salat. Stephen King on tehnyt minisarjan, joka perustuu hänen omiin näkemyksiinsä siitä, mikä Joycen tulevaa tutkimusmatkaa saattaa odottaa vastassa.
Steve Guttenberg

Steven Robert ”Steve” Guttenberg (s. 24. elokuuta 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt muun muassa Carey Mahoneytä "Poliisiopisto"-komedioissa. 
"Poliisiopiston" lisäksi Guttenbergillä on ollut rooleja esimerkiksi elokuvissa "Cocoon – nuoruudenlähde" (1985), "Kolme miestä ja baby" (1987) ja "Short Circuit" (1986).
Guttenberg syntyi Brooklynissä New Yorkissa ja valmistui Plainedge High Schoolista. Hän oli vuosina 1988–1992 naimisissa Denise Bixlerin kanssa. Vuonna 2011 Guttenberg sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle.
Stevan Faddy

Stevan Faddy (s. 2. syyskuuta 1986 Kotor, Montenegron ST, Jugoslavia) () on montenegrolainen laulaja. Hänellä on skottilaisia sukujuuria. 
Faddy edusti vuonna 2007 Montenegroa Eurovision laulukilpailussa Helsingissä, mutta putosi semifinaalissa. Hänen kilpailukappaleensa "Ajde, kroči" oli Slaven Knezovićin säveltämä ja Milan Perićin sanoittama.
Hammaslääkäri 2

Hammaslääkäri 2 ("The Dentist 2") on vuonna 1998 tehty kauhuelokuva. Elokuva on jatko-osa vuonna 1996 tehdylle Hammaslääkärille. Elokuvan on ohjannut Brian Yuzna. 
Tarina.
Elokuva kertoo Alan Feinstonesta joka terrorisoi Beverly Hillsiä kauheilla menetelmillään omalla vastaanotollaan, kuullessaan että hänen vaimonsa petti häntä. Nyt Alan on karannut ja on päätynyt pieneen kaupunkiin, jossa häntä ei tunneta. Hän on valmis aloittamaan juurihoitonsa kaikille, jotka vastaanotolleen tulevat...
Sonia Ganassi

Sonia Ganassi (s. 1966) on italialainen mezzosopraano. Hän debytoi vuonna 1992 Roomassa, jossa hänellä oli Rosinan rooli Gioacchino Rossinin oopperassa "Sevillan parturi".
Ganassi on päässyt esiintymään La Scalaan sekä Metropolitan-oopperaan ja tulkinnut muiden muassa Rossinin, Gaetano Donizettin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n, W. A. Mozartin ja Alban Bergin tuotantoa.
Newsboys

Newsboys on yhdysvaltalainen kristillinen rock/pop-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1985 Australian Mooloolabassa, mutta nykyään sen kotipaikkana on Nashville Yhdysvalloissa. Se on yksi viimeisen kahden vuosikymmenen suosituimmista ja eniten myyneistä kristillisistä yhtyeistä.
Historia.
Newsboys perustettiin vuonna 1985 Mooloolabassa, joka sijaitsee Australian Queenslandissa. Yhtyeen perustajajäsenet olivat Peter Furler, George Perdikis ja Sean Taylor. Pian tämän jälkeen myös John James tuli mukaan yhtyeeseen solistiksi.
Vuodenvaihteessa 1986–1987 yhtye siirtyi Yhdysvaltoihin. Demonauhan "He's Coming Back" jälkeen Newsboys julkaisi vuonna 1988 debyyttialbuminsa "Read All About It", joka ilmestyi sekä Australiassa että Yhdysvalloissa. Tämän jälkeen yhtye on tasaiseen tahtiin julkaissut albumeita, musiikkivideoita ja kirjoja.
Yhtyeen läpimurto tuli vuonna 1992, kun heidän albuminsa "Not Ashamed" oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi Gospel Rock -kategoriassa. Yhtye on saanut sen jälkeen vielä kolme Grammy-ehdokkuutta albumeillaan "Going Public" (1994), "Take Me to Your Leader" (1996) ja "Adoration: The Worship Album" (2003).
Newsboys on selviytynyt huomattavan monesta jäsenvaihdosta hajoamatta. Merkittävin lähtö tapahtui, kun yhtyeen siihenastinen solisti John James lähti yhtyeestä vuonna 1997. Hänet korvasi yhtyeen rumpalina ja kakkoslaulajana toiminut Peter Furler, joka lähti yhtyeestä vuonna 2009. Nykyään Newsboysissa ei ole enää jäljellä yhtään alkuperäistä jäsentä. Newsboys on yksi pisimpään aktiivisena olleista kristillisistä rock/pop-yhtyeistä.
Esiintymiset Suomessa.
Yhtye on esiintynyt Turussa järjestettävillä Maata näkyvissä -festareilla vuosina 2006 ja 2010. Yhtye on tulossa esiintymään Tampereelle 22.8.2025.
Kokoonpano.
Yhtyeen nykyiset jäsenet
Spoleton festivaali

Spoleton festivaali () on Yhdysvalloissa pidettävä vuotuinen, 17-päiväinen taidetapahtuma, jolla tuotetaan oopperaa ja esitetään tanssia, teatteria, klassista eurooppalaista musiikkia ja jazzia. Festivaali järjestetään Charlestonissa Etelä-Carolinassa touko-kesäkuun vaihteessa. Spoleton festivaalin perustivat 1977 Gian Carlo Menotti, Christopher Keene ja muutama muu yhdysvaltalaiseksi vastineeksi Italian Spoletossa pidettävälle Festival dei Due Mondi -festivaalille.
Charleston valittiin festivaalin pitopaikaksi siksi, että siellä on paljon teattereita ja muita esityspaikkoja. Yli sata esiintyjää eri maista pitää festivaalilla vuosittain eri alojen näytöksiä. Sen historian aikana siellä on pidetty sata ulkomaista ensi-iltaa ja 93 amerikkalaista ensi-iltaa, joista merkittävimpiä ovat Tennessee Williamsin "Creve Coeur" ja Arthur Millerin "The American Clock". Maineikkaita uransa alkuaikoina Spoleton festivaalilla esiintyneitä taiteilijoita ovat Renée Fleming, Emanuel Ax, Joshua Bell, Joanna Simon ja Yo-Yo Ma.
Spoleton festivaalilla käy vuosittain yleisöä 70 000–80 000 henkeä.
Takashi Asahina

Takashi Asahina (9. heinäkuuta 1908 – 29. joulukuuta 2001) oli japanilainen kapellimestari.
Asahina syntyi Tokiossa ja toimi vuodesta 1947 kuolemaansa Osakan filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Hän tapasi 1950-luvulla Wilhelm Furtwänglerin ja osin hänen inspiroimanaan levytti useaan otteeseen Anton Brucknerin sinfoniat. 
Myöhemmällä urallaan Asahina teki useita esiintymisiä Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa. Hän kuoli Kobessa 93-vuotiaana 2001, jolloin häntä seurasi Osakan filharmonikkojen johtajana Eiji Oue.
Rudolf Baršai

Rudolf Borisovitš Baršai (, 28. syyskuuta 1924 – 2. marraskuuta 2010) oli venäläinen kapellimestari ja alttoviulisti. Hän opiskeli Moskovan konservatoriossa. 
Baršai soitti alttoviulua Borodin-kvartetissa 1945–1953. Hän perusti vuonna 1955 Moskovan kamariorkesterin ja johti sitä vuoteen 1977. Hän toimi Bournemouthin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1982–1988. Lisäksi Baršai johti uransa aikana muun muassa Lontoon sinfoniaorkesteria, Vancouverin sinfoniaorkesteria, Royal Philharmonic Orchestraa sekä Orchestre National de Francea.
Baršai muutti Israeliin 1977 ja esiintyi Venäjällä sen jälkeen vasta neuvostojärjestelmän romahdettua. Hän johti myös Helsingin Juhlaviikoilla