tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sven Delblanc

Sven Delblanc (26. toukokuuta 1931 – 15. joulukuuta 1992) oli ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuuden tutkija. Hän kirjoitti suosittuja ja palkittuja teoksia, jotka sijoittuivat Ruotsin lähihistoriaan. Parhaiten niistä tunnetaan Hedebyn asukkaista kertova sarja sekä "Samuelin kirja" jatko-osineen, jotka kertovat Delblancin äidinisän tarinan. Useita hänen teoksiaan on käytetty televisiosarjojen pohjana. 
Delblancin läpimurtoteos oli "Prästkappan" (1963). Siinä on jo esillä hänen tuotantonsa keskeisiin piirteisiin kuuluva tarkka historiallinen tausta. Delblanc oli kiinnostunut kuvaamastaan valistuksesta, joka oli jyrkästi polarisoitunutta aikaa ja jolloin kirkon, aatelin ja kuninkaan valta saavuttivat huippunsa. Päähenkilön on vaikea hyväksyä Preussin Fredrik Suuren valtakoneistoa,joka kuitenkin taivuttaa oppiniskaisen papin valtansa alle. Useissa teoksissa voidaan nähdä myös analogisia rinnastuksia kirjoittamisaikaan. Esimerkiksi orjalaiva "Speranzaa" kuvaava romaani rinnastuu 1960-luvun keskusteluun kehitysmaiden sorrosta. 
Merkittävimmän panoksen Ruotsin kirjallisuuteen Delblanc antoi kahdella romaanisarjallaan, "Sörmlanti"-sarjalla (1970, 1973, 1974 ja 1976) ja "Samuel"-sarjalla (1981, 1982, 1984 ja 1985), jotka perustuvat kirjoittajan omiin muistoihin ja perhedokumentteihin. Ne kuvaavat Ruotsin muuttumista maatalousyhteiskunnasta hyvinvointivaltioksi. Henkilöiden ankarat vaiheet taas muuttavat heidän elämäniloisen perusasenteensa mielisairauksiin ja kärsimyksiin.
Delblanc sai useita palkintoja, muun muassa Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 1982 ja August-palkinnon vuonna 1991.
Jällivaaran lentoasema

Jällivaaran lentoasema sijaitsee Jällivaarassa, Ruotsissa, noin kahdeksan kilometriä Jällivaaran keskustasta itään. 
Lentokenttä oli aluksi sotilaskäytössä 800 metrin kiitotiellään. Ennen matkustajaliikenteen käynnistämistä kiitotie rakennettiin 1 350 metrin pituuteen. Ensimmäinen matkustajaliikenteen reittilento laskeutui kentälle 18. huhtikuuta 1971. Vuonna 1984 kiitotietä jatkettiin nykyiseen 1 714 metrin mittaansa. Vuonna 1989 kiitotietä levennettiin 45 metriin. Uusi terminaalirakennus valmistui vuonna 1994.
Jällivaaran lentoasema käyttää myös Lapland Airportin nimeä. Reittiyhteyksien lentoaika Tukholmaan on kaksi tuntia ja viisi minuuttia. Automatka Jällivaaran keskustasta lentoasemalle kestää noin kymmenen minuuttia. 
Vuoden 2008 syksystä alkaen on NextJet-lentoyhtiö hoitanut Tukholman ja Jällivaaran välisen Ruotsin valtion ostoliikenteen. Talvikaudella 2008–09 reitillä kulkee 12 viikkovuoroa suuntaa kohden. Laivastona toimii 68-paikkainen BAe ATP -potkurikone.
Lentokonehalli.
NextJet-lentoyhtiö on syksyn 2008 aikana ilmaissut tahtovansa Jällivaaraan lentokonehallin, joka helpottaisi laivaston jäänkäsittelyä. Jällivaaran kunta ei ole antanut lentoyhtiölle lupaa väliaikaisen hallin rakentamiseen. Kunta rakentaa itse pysyvän hallin, jonka arvioidaan valmistuvan syksyllä 2009. Rakentamisen arvioidaan maksavan noin kolme miljoonaa euroa, josta puolet on EU:n varoja. Halliin mitoitetaan tila yhdelle Boeing 737 -kokoluokan koneelle, jossa on noin 180 matkustajapaikkaa. Muut kokoluokan vaatimat lentoaseman puitteet aiotaan rakentaa vuoteen 2011 mennessä. Nykyisin tämän suuruisilla koneilla ei voida liikennöidä Jällivaaraan.
A Day Without Rain

A Day Without Rain on irlantilaislaulajan Enyan vuonna 2000 julkaistu viides studioalbumi. Se voitti Grammy-palkinnon parhaana New Age -albumina vuonna 2002. Albumin tunnetuin kappale on ”Only Time”, jota useat mediakanavat käyttivät selostuksen taustalla kerrottaessa syyskuun 11. päivän terrori-iskuista vuonna 2001. Laulaja itse kuitenkin paheksui kappaleen käyttöä muistotarkoituksessa, erityisesti kun kappaleesta alkoi levitä internetissä erilaisia remix-versioita. Hän julkaisi itse erikoisversion kappaleesta keräämään avustuksia iskujen uhreille. Myös useita Enyan faneja on suututtanut Enyan musiikin yhdistäminen WTC-iskuihin, kuten myös kappaleen ”May It Be” käyttäminen CNN:n "Larry King Live" -ohjelmassa Afganistanin sodan yhteydessä vuonna 2002.
"A Day Without Rainista" tuli Enyan uran myydyin julkaisu (yli 12 miljoonaa kopiota) ja se lukeutuu myös vuoden 2001 myydyimpiin albumeihin. Julkaisun jälkeen Enya oli myydyin naisartisti vuosina 2001 ja 2002.
Kappaleet.
1 Sisältyy Kanadan, Meksikon, Portugalin ja moneen muuhun painokseen.
2 "Lazy Days" on 11. kappale monissa eri painoksissa.
3 Sisältyy ainoastaan Japanin painokseen.
Palkinnot.
Grammy-palkinto
Sandhurst

Sandhurst on noin asukkaan kaupunki ja kunta ("civil parish") Berkshiren kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se kuuluu Bracknell Forestin yhtenäishallintopiiriin ja sijaitsee noin 55 kilometriä Lontoon keskustasta lounaaseen ja 15 kilometriä Aldershotin kaupungista ja armeijan tukikohdasta pohjoiseen. Kaupunki on saanut nimensä alueen hiekkapohjaisesta maastosta ja metsäisistä tasangoista (). 
Sandhurstissa sijaitsee Sandhurstin kuninkaallinen sotakorkeakoulu, jota ovat käyneet monet Ison-Britannian nimekkäimmistä sotilaista.
Bill Cleary

William J. "Bill" Cleary, Jr. (s. 19. elokuuta 1934 Massachusetts) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja kiekkovalmentaja. Hän saavutti Yhdysvaltain joukkueen pelaajana kultaa 1960 ja olympiahopeaa edellisissä kisoissa 1956.
Ura.
Cleary oli valtakunnallisen tason pelaaja jo edustaessaan Harvardin yliopistoa, jonka useita oppilaitoskohtaisia ennätyksiä pitää yhä hallussaan. Näistä merkittävimpiä on yhden kauden piste-ennätys (89 tehopistettä). 
Cleary valmensi Harvardin yliopiston kiekkojoukkuetta yli 20 vuoden ajan ja johti sen NCAA National Championship -mestaruuteen 1989. Harvardissa hänen alaisuudessaan pelasi kolme Hobey Baker Award -palkinnon voittajaa (Scott Fusco, Mark Fusco ja Lane MacDonald) kuten useita tulevia NHL-pelaajiakin. Bill Cleary saavutti valmennusurallaan 324 voittoa, 201 tasapeliä ja jäi vain 22 kertaa tappiolle; voittoprosentiksi muodostui 61,2.
Cleary jätti valmennustyön 1990, jonka jälkeen jatkoi Harvardissa urheilujohtajana. Nyttemmin hän on eläkkeellä ja asuu Bostonin seudulla.
Elza Soares

Elza Soares (23. kesäkuuta 1930 Rio de Janeiro – 20. tammikuuta 2022) oli brasilialainen sambalaulaja. 
Soares oli jonkin aikaa naimisissa brasilialaisen jalkapalloilijan Garrinchan kanssa.
Hans von Seisser

Hans Ritter von Seisser (9. joulukuuta 1874 Würzburg, Baijeri, Saksan keisarikunta – 14. huhtikuuta 1973 München, Länsi-Saksa) oli saksalainen eversti ja Baijerin poliisijohtaja Adolf Hitlerin epäonnistuneen oluttupavallankaappausyrityksen aikana.
Seisser syntyi baijerilaiseen porvarissukuun. Hänen isänsä oli Baijerin kuninkaallinen kauppatuomari Ludwig-Barbarossa Seisser. Hän kävi kadettikoulun, josta valmistuttuaan vuonna 1893 hänet sijoitettiin vänrikiksi 2. baijerilaiseen tykistörykmenttiin. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä hän oli ylennyt majuriksi. Syyskuussa 1914 hänet palkittiin korkeimmalla baijerilaisella mitalilla ("Militär-Max-Joseph-Orden") ja hänelle annettiin henkilökohtainen periytymätön ritarin arvonimi "Ritter von". Syksyllä 1920 Seisser erosi armeijasta ja siirtyi poliisiin.
Baijerin triumviraatti.
Baijerin pääministerinä oli tuolloin osavaltion itsenäisyyttä oikeistoekstremistien tuella ajanut Gustav Ritter von Kahr. Weimarin tasavallan johto hyväksyi ekstremismiä rajoittavan lain ja Kahr erosi protestina 1921. Kului kaksi poliittisten levottomuuksien täyttämää myrskyisää vuotta. Baijerin uusi pääministeri Eugen von Knilling nimitti Kahrin valtionkomissaariksi diktaattorin valtaoikeuksilla 1923. Kahr muodosti tällöin kolmihenkisen osavaltiohallinnon, ns. Baijerin triumviraatin yhdessä Seisserin ja armeijan kenraalin Otto von Lossowin kanssa.
Triumviraatti kaavaili yhdessä Adolf Hitlerin ja marsalkka Erich Ludendorffin johtamien natsien kanssa vallankaappausta ja uuden hallituksen muodostamista. Triumviraatin vetäessä tukensa Hitleriltä, tämä yritti pakottaa sen puolelleen aloittamalla oman natsivetoisen vallankaappausyrityksensä, joka tultiin tuntemaan oluttupavallankaappauksena. Triumviraatti piti parhaillaan julkista kokousta münchenilaisessa oluttuvassa, kun Hitler miehineen ryntäsi sisään. Pistoolilla uhaten Hitler pakotti triumviraatin jäsenet seuraajikseen. Kuitenkin Hitlerin lähdettyä Kahr ja muut onnistuivat huijaamaan itsensä vapaaksi. Seisser hälytti miehensä välittömästi ja vallankaappaus päättyikin natsien ja poliisien väliseen laukaustenvaihtoon. Johtavat puolueen jäsenet pakenivat ulkomaille tai joutuivat vankilaan. Kahrin yhteys tuli ilmi ja hän menetti kannatuksensa varsinkin maltillisen oikeiston keskuudessa ja joutui pian eroamaan. Seisser pysyi poliisin johdossa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1930. 
Kun natsit saavuttivat vallan Saksassa tammikuussa 1933 he kostivat lähes kaikille vastustajilleen. Myös von Seisser pidätettiin ja suljettiin joksikin aikaa Dachaun keskitysleiriin. Kun liittoutuneet valtasivat Baijerin yhdysvaltalaiset kutsuivat Seisserin hoitamaan väliaikaisesti vanhaa virkaansa. Seisser kuoli 99-vuotiaana Münchenissä 1973.
Läntinen pallonpuolisko

Läntinen pallonpuolisko on maantieteellinen termi maapallon puoliskolle, joka sijaitsee Lontoon Greenwichistä länteen. Greenwichin läpi kulkee nollameridiaani eli 0° pituutta. Maapallon vastakkaisella puolella rajana toimii meridiaani 180° pituutta, jota pitkin kulkee päivämääräraja. Maapallon toista puoliskoa nollameridiaanista itään kutsutaan itäiseksi pallonpuoliskoksi. Amerikka on mantereista ainoa, joka sijaitsee kokonaan läntisellä pallonpuoliskolla.
Läntisen pallonpuoliskon rajoina voidaan pitää myös 20° läntistä pituutta ja 160° itäistä pituutta. Tällöin läntiseen pallonpuoliskoon ei tarvitse lukea osia Euroopasta ja Afrikasta. Sen jälkeen kun eurooppalaiset alkoivat kolonisoida Amerikan mannerta, läntistä pallonpuoliskoa ryhdyttiin nimittämään ”uudeksi maailmaksi” ja itäistä pallonpuoliskoa ”vanhaksi maailmaksi”.
Vaikka läntinen pallonpuolisko vastaa puolta maapallon pinta-alasta, siellä asuu vain noin 15 % maapallon väestöstä. Läntisen pallonpuoliskon maapinta-ala on kuitenkin pienempi kuin itäisen pallonpuoliskon.
Itäinen pallonpuolisko

Itäinen pallonpuolisko on maantieteellinen termi maapallon puoliskolle, joka sijaitsee Lontoon Greenwichistä itään. Greenwichin läpi kulkee nollameridiaani eli 0° pituutta. Maapallon vastakkaisella puolella rajana toimii meridiaani 180° pituutta, jota pitkin kulkee päivämääräraja. Maapallon toista puoliskoa nollameridiaanista länteen kutsutaan läntiseksi pallonpuoliskoksi. Itäisen pallonpuoliskon alueella sijaitsevat Aasian ja Australian maanosat sekä valtaosa Afrikasta ja Euroopasta.
Itäisen pallonpuoliskon rajoina voidaan pitää myös 20° läntistä pituutta ja 160° itäistä pituutta. Tällöin läntiseen pallonpuoliskoon ei tarvitse lukea osia Euroopasta ja Afrikasta. Sen jälkeen kun eurooppalaiset alkoivat kolonisoida Amerikan mannerta, itäistä pallonpuoliskoa ryhdyttiin nimittämään ”vanhaksi maailmaksi” ja läntistä pallonpuoliskoa ”uudeksi maailmaksi”.
Vaikka itäinen pallonpuolisko vastaa puolta maapallon pinta-alasta, siellä asuu peräti noin 85 % maapallon väestöstä.
Amarantine

Amarantine on irlantilaislaulaja Enyan vuonna 2005 julkaisema kuudes studioalbumi. Albumi voitti parhaan New Age -albumin Grammy-palkinnon vuonna 2007. Roma Ryan tiedotti julkaisupäivästä Enyan virallisella keskustelupalstalla internetissä 23. syyskuuta 2005. Albumi vuodettiin internettiin 11. marraskuuta 2005.
Albumista on julkaistu kolme versiota: "Standard release" (normaalipainos), "Special Christmas Edition" (joulupainos) ja "Deluxe Collector's Edition" (keräilypainos). Euroopassa albumilta julkaistiin kaksi singleä: "Amarantine" ja "It's in the Rain". Tämän lisäksi Japanissa julkaistiin promo "If I Could Be Where You Are" ja Yhdysvalloissa uudelleenmiksattu versio kappaleesta "Someone Said Goodbye".
Albumin versiot.
Standard release.
Albumin normaalipainos julkaistiin 22. marraskuuta 2005. Se sisältää levyn, jolla on 12 kappaletta sekä 16-sivuinen kansivihko "Water Shows The Hidden Heart," jossa on levyn tuotantotiedot ja sanoitukset. Sanoitukset ovat englannin-, loxian- ja japanin kielellä. Loxiankielisiä kappaleita on kolme ja japaninkielisiä yksi. Sanoitukset on kirjoittanut Roma Ryan.
Special Christmas Edition.
Levyn jouluversio sisältää kaksi CD-levyä, ja sen kannessa on tavallisesta versiosta poikkeava kansikuva. Muuten kansivihko on samanlainen kuin tavallisessa julkaisussa. Levy julkaistiin 22. marraskuuta 2006. Ensimmäisellä CD-levyllä on kaikki aiemmin julkaistut 12 kappaletta. Toinen levy sisältää neljä joululaulua: "Adeste Fideles", "The Magic of the Night", "We Wish You a Merry Christmas" ja "Christmas Secrets".
Deluxe Collector's Edition.
Erikoispainos sisältää peruspainoksen lisäksi toisen version kansivihkosta "Water Shows The Hidden Heart" ja kolme valokuvaa, jotka ovat takakannen taskussa. Levy on pakattu punaiseen samettiseen laatikkoon.
Kappaleet.
Special Christmas Edition.
"Special Christmas Edition" -painoksen toisen levyn kappaleet on myös julkaistu erillisillä levyillä; Yhdysvalloissa "Sounds of the Season: The Enya Holiday Collection" ja Kanadassa "Christmas Secrets EP".
Palkinnot.
Grammy-palkinto
Amarantine voitti vuoden 2007 parhaan New Age -albumin Grammy-palkinnon.
Fofana

Fofana on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ksantiinioksidaasi

Ksantiinioksidaasi eli ksantiinioksidoreduktaasi on entsyymi, joka katalysoi hypoksantiinin hapettumista ksantiiniksi ja edelleen virtsahapoksi . Ksantiinioksidaasia esiintyy muun muassa nisäkkäiden maidossa ja useissa eri kudoksissa 
Rakenne, kofaktorit ja inhibiittorit.
Massaltaan ksantiinioksidaasi on noin 100–310 kDa. Se on hyvin monimutkainen entsyymi johon on liittynyt rautaa, molybdeeniä ja kaksi flaviinimolekyyliä FAD:n muodossa . 
Entsyymin toimintaa estävät muun muassa allopurinoli, N-asetyyli-L-kysteiini, syanidi-ionit, kupari-ionit ja fytiinihappo. 
Ksantiinioksidaasi ja terveys.
Ksantiinioksidaasilla on todettu olevan osuutta rintasyövän riskiin. Potilailla joiden ksantiinioksidaasipitoisuus on vähäinen on suurempi riski sairauden uusimiseen .
Koska ksantiinioksidaasi lisää toiminnallaan virtsahapon määrää käytetään kihdin hoitamiseen entsyymiä inhibitoivia aineita kuten allopurinolia 
Harvinaisessa perinnällisessä sairaudessa ksantinuriassa ksantiinioksidaasi puuttuu. Tämä voi johtaa sappikivien syntyyn .
Riikka Sarasoja-Lilja

Riikka Johanna Sarasoja-Lilja (o.s. Sarasoja, s. 23. helmikuuta 1982 Lempäälä) on suomalainen entinen maastohiihtäjä. Alle kaksivuotiaana Savitaipaleelle muuttanut Sarasoja-Lilja oli Savitaipaleen Urheilijoiden kasvatti. Myöhemmin hän edusti Lappeen Rientoa, ja häntä valmensi Heikki Pusa. Sarasoja-Lilja lopetti kilpailu-uransa kauden 2014–2015 jälkeen.
Arvokisat.
Sarasoja kuului Suomen joukkueeseen, joka voitti nuorten maailmanmestaruuden 4 × 5 kilometrin viestissä Karpacz-Szklarskassa 2001. Seuraavana talvena hän sijoittui Schonachin nuorten MM-kilpailuissa sprintissä neljänneksi. Tarvision universiadeissa 2003 hän saavutti hopeaa vapaalla hiihtotavalla käydyssä sprinttikilpailussa ja pronssia viiden kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa.
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Liberecin MM-kisoissa 2009, Sarasoja sijoittui sprintissä 20:nneksi, yhdistelmäkilpailussa 24:nneksi ja 30 kilometrillä 25:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli parisprintissä kahdeksas, 30 kilometrillä 13:s, yhdistelmäkilpailussa 21:s ja 10 kilometrillä 31:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 18:nneksi, sprintissä 27:nneksi ja 30 kilometrillä 33:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti pronssia vapaan hiihtotavan parisprintissä Krista Lähteenmäen kanssa. 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli 12:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kymmenenneksi parisprintissä.
Maailmancup.
Maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa Sarasoja sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kymmenes Trondheimin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2004. Toistaiseksi parhaan sijoituksensa, kuudennen tilan, hän on saavuttanut vapaan hiihtotavan sprinttikilpailuissa Lahdessa 2009 ja Düsseldorfissa 2011.
Tour de Skillä 2009–2010 Sarasoja sijoittui neljänneksi Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Lopputuloksissa Sarasoja oli 15. 4 × 5 kilometrin viestissä hän oli kaudella 2003–2004 mukana kolmanneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa Otepään ja Uumajan osakilpailuissa. Kaudella 2007–2008 hän kuului Suomen joukkueeseen, joka sijoittui toiseksi Falunissa ja kolmanneksi Beitostølenissä. Kaudella 2011–2012 hän oli Suomen joukkueessa kolmas Sjusjøenissa ja toinen Nové Městossa. Tour de Skillä 2011–2012 Sarasoja-Lilja sijoittui 2,5 kilometrin vapaan hiihtotavan prologissa neljänneksi ja 10 kilometrin yhdistelmäkilpailussa viidenneksi.
SM-taso.
Sarasoja on saavuttanut vapaan hiihtotavan sprintissä SM-hopeaa Iisalmessa 2004 ja SM-pronssia Vantaalla 2008. 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän sai SM-pronssia Jämillä 2009. 30 kilometrin vapaalla hän saavutti SM-hopeaa 2009. 3 × 5 kilometrin viestissä hän on saavuttanut SM-pronssia 2008, kultaa 2009 ja pronssia 2010. Parisprintissä hän sai SM-pronssia 2009 ja kultaa 2010.
Volvo XC60

Volvo XC60 on Volvon vuodesta 2008 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka oli suuremman XC90:n jälkeen valmistajan toinen malli luokassaan.
Volvo XC60 I (2008–2017).
Ensimmäisen sukupolven XC60 esiteltiin konseptina Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2007. Tuotantomallin ensiesittely oli Geneven autonäyttelyssä keväällä 2008. Malli perustuu Fordin ja Volvon yhteistyössä kehittämälle pohjalevylle, jolle perustuvat myös muun muassa Ford Mondeo, Volvo S80 ja V70.
Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä XC60 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorina oli aluksi kuusisylinterinen 3,0-litrainen T6 (285 hv), dieselmoottoreina viisisylinteriset 2,4-litraiset 2.4D (163 hv) ja D5 (185 hv). Vuonna 2009 tulivat kuusisylinterinen 3,2-litrainen (238 hv) bensiinimoottori ja 2.4D:n 175-hevosvoimainen versio. Lisäksi D5-moottorin teho nousi 205 hevosvoimaan.
Vuonna 2010 175-hevosvoimainen dieselmoottori poistui ja 2.4D:n nimeksi vaihtui D4. Uutena bensiinimoottorina oli turboahdettu 2,0-litrainen (203 hv), lisäksi 3,2-litraisen teho nousi 243 hevosvoimaan ja T6:n 304 hevosvoimaan. Syksyllä 2,0-litraisesta tuli tehokkaampi 240-hevosvoimainen versio nimeltään T5.
Keväällä 2011 pienempitehoinen turboahdettu 2,0-litrainen poistui valikoimasta ja samana kesänä D5-moottorin teho nousi 215 hevosvoimaan. Keväällä 2012 D4:n nimeksi vaihtui D3, ja siitä tuli tarjolle myös 2,0-litrainen 136-hevosvoimainen versio. 3,2-litrainen poistui samaan aikaan valikoimasta.
Kasvojenkohotuksen kokenut XC60 esiteltiin keväällä 2013 Geneven autonäyttelyssä. Siihen tehtiin uudistuksia erityisesti keulan alueella. Lisäksi tarjolle tuli digitaalinen mittaristo, joka on kuljettajan muokattavissa. Uusi D4 oli 2,0-litrainen (181 hv) ja T5-moottorin teho nousi 245 hevosvoimaan.
T6 poistui mallistosta keväällä 2015. Samaan aikaan D3-moottorin teho nousi 150 hevosvoimaan, D4:n 190 hevosvoimaan ja D5:n 220 hevosvoimaan. Uusi 2,0-litrainen T6 (306 hv) esiteltiin vuoden 2014 lopussa. 
Volvo XC60 II (2017–).
Toisen sukupolven XC60 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Se perustuu samalle Volvon SPA-pohjalevyrakenteelle kuin esimerkiksi S90/V90- ja XC90-mallit. XC60 voitti World Car of the Year -palkinnon vuonna 2018.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä XC60 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Moottoreina ovat 2,0-litraiset bensiinimoottorit T5 (250 hv) ja T6 (310 hv) sekä dieselmoottori D5 (190/235 hv). Lisäksi on ladattava hybridimalli T8, jossa T6-bensiinimoottorin apuna on 87-hevosvoimainen sähkömoottori.
Kirsi Helen

Kirsi Johanna Helen (o.s. Perälä, s. 6. toukokuuta 1982 Forssa) on suomalainen maastohiihtäjä. 
Helen saavutti nuorten PM-kilpailuissa Otepäässä 2000 viestissä kultaa ja 5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hopeaa. Seuraavana talvena hän sai nuorten MM-kilpailuissa Karpacz-Szklarskassa kultaa 4 × 5 kilometrin viestissä ja pronssia vapaan hiihtotavan sprinttikilpailussa. Tarvision universiadeissa 2003 hän voitti kultaa vapaan tyylin sprintissä. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui sprintissä 24:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 19:s ja putosi puolivälierissä, vaikka hänellä oli sama aika kuin jatkoon päässeellä Celine Brun-Liellä.
Helen on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisessa osakilpailussa parhaimmillaan viidenneksi perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailussa Otepäässä tammikuussa 2010. Parisprintissä hän oli Riikka Sarasojan kanssa viides Düsseldorfissa kaudella 2008–2009. SM-kilpailuissa hän on saanut sprintissä hopeaa Jämillä 2009 ja pronssia Tampereella 2002. Parisprintissä hän on saavuttanut hopeaa Kontiolahdella 2009 ja pronssia Rukalla 2008.
Helen edustaa Noormarkun Nopsaa. Hän lopetti uransa keväällä 2011, mutta teki paluun kaudeksi 2013–2014. 2014 SM-hiihtojen jälkeen Helen piti jälleen taukoa kilpailemisesta kunnes tuli lähtöviivalle Hakunilan FIS-kilpailuissa perinteisen tyylin 10 km:lla helmikuussa 2017
Jotunheimen

Jotunheimen on Skandeihin kuuluva korkeahuippuinen vuoristoalue Opplandin ja Sognin ja Fjordanen läänien rajalla Etelä-Norjassa. Alueella sijaitsee vuonna 1980 perustettu Jotunheimenin kansallispuisto, jonka pinta-ala on 1 155,670 neliökilometriä.
Nimen tausta.
Ylänköalueen nimen Jøtunheimen antoi norjalainen kirjailija Aasmund Olavsson Vinje vuonna 1862. Vinje nimesi alueen sekä skandinaavisen mytologian että paikallisten maisemien inspiroimana. Nimen alkuosa jotun viittaa jättiläisiin tai peikkoihin ja loppuosa heimen taas niiden kotipaikkaan – Jotunheim on skandinaavisessa mytologiassa jättiläisten maailma. Myöhemmin nimi Jøtunheimen muutettiin muotoon Jotunheimen, joka on nykyään tavallisemmin käytetty kirjoitusmuoto.
Maantiede.
Jotunheimeniin kuuluvat Pohjois-Euroopan korkeimmat vuorenhuiput, korkeimpina Galdhøpiggen (2 469 m) ja Glittertind (2 464 m). Lounaisosassa on pienempi terävähuippuinen Hurrunganen vuoristo, jonka korkein huippu, Store Skagastølstinden eli Storen, yltää 2 405 metriin merenpinnan tasosta.
Jäätiköt.
Jotunheimenin alueella on erikokoisia jäätiköitä. Nykyiset jäätiköt ovat lähinnä korkeiden huippujen ympärillä ja peittävät alueen ylimpiä laaksoja sekä korkealla olevia tasaisempia alueita.
Liikenne.
Jotunheimenin suuresta alueesta huolimatta siellä ei ole juurikaan autoliikenteelle tarkoitettuja teitä. Jotunheimenin ja Breheimenin välissä ylängön ylittää Fv55-tie. Lännen suuntaan tie jatkuu Skjoldenista edelleen pidemmälle muun muassa Sogndalsfjøran, Balestrandin ja Høyangerin kautta E39-tielle. Idässä tie johtaa Lomiin asti. Eri puolille Jotunheimenin kansallispuiston reuna-alueita johtaa muutamia pieniä pistoteitä, vaikka itse kansallispuiston alue on käytännössä tietön. Pienen poikkeuksen tekee kuitenkin Veodalenlaaksossa Glitterheimiin, lähelle Glittertindeniä johtava pistotie, jonka pää on kansallispuiston alueen sisäpuolella.
Bobi Andonov

Bobi Andonov (, s. 18. elokuuta 1994 Melbourne, Australia) on pohjoismakedonialais-australialainen laulaja. Hän edusti Pohjois-Makedoniaa Lasten Eurovision laulukilpailussa 2008 kappaleella "Prati mi SMS" ("Lähetä minulle tekstiviesti") ja sijoittui 5. sijalle. Hän on esiintynyt "T-Jam Dance Studio"–tanssiryhmässä 7-vuotiaasta lähtien, jonka lisäksi hän on esiintynyt useissa eri maissa.
Edith McGuire

Edith Marie McGuire (myöhemmin McGuire Duvall, s. 3. kesäkuuta 1944 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on entinen yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja Tokiossa 1964.
McGuire opiskeli Tennesseen valtionyliopistossa ja kuului yliopiston loistavaan pikajuoksujoukkueeseen yhdessä kahden muun olympiavoittajan, Wilma Rudolphin ja Wyomia Tyusin kanssa.
McGuiren ura juoksijana oli lyhyt, mutta hän ehti silti voittaa kuusi Yhdysvaltain mestaruutta kolmessa eri lajissa. Hänen paras lajinsa oli 200 metrin juoksu, jossa hän voitti mestaruuksistaan neljä. Vuonna 1964 hän oli voittamaton tällä matkalla.
Tokion olympialaisissa McGuire kilpaili ensin 100 metrin juoksussa saaden hopeaa joukkuetoverinsa Tyusin jälkeen. 200 metrin finaalissa hän päihitti Puolan Irena Kirszensteinin ja sai kultaa. Kolmannen mitalin hän sai pikaviestissä, jossa Yhdysvallat hävisi Puolalle.
McGuire voitti kultaa myös Pan-Amerikan kisoissa 1963 200 metrillä ja pronssia pituushypyssä.
McGuire lopetti urheilu-uransa 1965 ja ryhtyi opettajaksi. Nykyään hän omistaa useita pikaruokaravintoloita Oaklandissa, Kaliforniassa yhdessä miehensä Charles Duvallin kanssa.
Oleksandr Zinenko

Oleksandr Borysovytš Zinenko (, s. 24. helmikuuta 1979) ukrainalainen riistamaaliampuja.
Zinenko on saavuttanut poikien sarjassa kolme MM-mitalia ja aikuisten sarjassa kuusi mitalia. Olympialaisissa hän on edustanut maataa Sydneyssä 2000 ollen 10 m olympiakiväärissä 15. tuloksella 569.
Centigrade 232

Centigrade 232 on Robert Calvertin kirjana ja CD:nä julkaistu novellikokoelma. Alun perin Calvert julkaisi kirjan vuonna 1977 ja kasettiversion vuonna 1986 postimyynnin kautta. 2007 Voiceprint uudelleenjulkaisi sekä kirjan että äänitteen CD:nä. Kirjan nimi tulee kirjoituspaperin palamislämpötilasta (232 celsiusastetta), joka puolestaan on viittaus Ray Bradburyn dystopiaromaaniin "Fahrenheit 451". Elokuussa 2007 julkaistiin "The Brock/Calvert Project"-albumi, joka sisältää joitain tämän teoksen runoja yhdistettynä Hawkwindin soittamaan musiikkiin.
Ohjelmistoatomi

Ohjelmistoatomi on käsite, artefakti, joka kuvaa formaalien rakenteiden käsittelyä ja tulkintaa tietokoneessa.
Ohjelmistoatomin sisäisenä määrittelynä toimii pelkästään yksi atomistinen kaava (myös "atomistinen sääntö"). Sen takia ohjelmistoatomeista syntyvä malli on formaali ja tietokoneella täysin tulkittavissa ilman moniselitteisyyksiä.
Ohjelmistoatomi liittyy symboliseen analyysiin, missä symboleita ja niiden taustalla olevia objekteja tulkitaan kuvatun logiikan mukaisesti.
Ohjelmistoatomin taustaa.
Ohjelmistoatomi on kehittynyt fysiikan atomin ja atomismin muodostamista esikuvista. Loogisen atomismin teoriaa ovat kehittäneet Ludwig Wittgenstein ja Bertrand Russell, jotka kuvaavat myös molekyläärisiä käsitemalleja ajattelun pohjana atomeja käyttäen. Ohjelmistoatomi on menetelmätekninen ratkaisu, jossa symbolisen analyysin ja semiotiikan keskeinen käsite eli objekti saadaan toteutettua. 
Ohjelmistoatomin soveltaminen koodin analysoimiseen.
Symbolisessa ohjelma-analyysissa ohjelmistoatomin sisäisenä atomistisena sääntönä toimii vastaavasta ohjelmasta sen kieliopin mukaan johdettu kielioppitermi. Tämä muodostaa ohjelmistoatomin semantiikan. Koodista kehitetty atomistinen malli sisältää joukon ohjelmistoatomeita, jotka kytkeytyvät keskenään samaan tapaan kuin vastaavat kielioppitermit esimerkiksi Java- tai C++-koodissa. Ohjelmistoatomia simuloidaan vastaavalla simulointimetodilla, joka ohjelmoidaan ohjelmistoatomia vastaavan olioon. Simulointimetodin käyttäytyminen vastaa alkuperäisen kielen käyttäytymistä, mikä voidaan kuvata tilasiirtymäkaaviona (tilakaavio).
Arto Rastas

Arto Rastas (s. 1979) on keittiömestari Rovaniemeltä. Nykyisin hän asuu Lempäälässä. Hänen ravintoloitaan olivat aiemmin Ravintola Hella &amp; Huone, Hella &amp; Huone deli, ja nyttemmin Dining 26 by Arto Rastas sekä Periscope Tampereella. Lempäälässä hänellä on kesäravintola Villa Hakkari. Rastas on "Helsingin kulinaarisen instituutin" omistaja ja kouluttaja sekä Arto Rastas catering pitopalveluyrityksen omistaja. Ennen vuotta 2010 Villa Hakkari ja Helsingin kulinaarinen instituutti olivat keittiömestari Gero Hottingerin hallinnassa, joka siirsi ne sukupolvenvaihdoksella eteenpäin tyttärelleen Katja Hottingerille ja vävypojalleen Arto Rastaalle.
Marraskuussa 2018 avattiin Hans Välimäen ja Rastaan yhdessä omistama tapas-ravintola Penélope Helsingissä. Välimäki ja Rastas avasivat ranskalaishenkisen Bistro Bardot -nimisen ravintolan vuonna 2020 ja siitä tuli hetkessä Helsingin suosituimpia ravintoloita. Vuonna 2023 kaksikko avasi kaksi uutta ravintolaa, italialasihenkisen Bistro Ginan ja gastropubin nimeltä The Rook. 
Lapissa Rastaalla on North Pole catering Oy niminen yritys, joka tarjoaa yksityiskokkipalveluja asiakkaille. Kyseinen yritys pyörittää Levillä Levi Spirit -huviloiden ja Rovaniemellä Apukka Resortin ruoka- ja juomapalvelua.
Rastaalla on Helsingissä Kämp Galleriassa Raàmen- ja Waff Daddy -nimiset ravintolat. Näiden lisäksi Rastaalla on cocktailbaari Bardem sekä henkilöstöravintolaketju Xavier, joka operoi Ilmarisen pääkonttoria sekä Epicenteriä Helsingissä.
Hänet palkittiin vuonna 2005 Vuoden nuori kokki -suomalaistittelillä, ja samana vuonna hän osallistui kansainväliseen nuorten kokkien kilpailuun Bermudalla voittaen maailmanmestaruuden. Hän on toiminut Suomen kokkimaajoukkueen jäsenenä vuosina 2007–2010.
Vuosina 2008–2010 Rastas esiintyi Yle TV2:n "Kotikokit"-ohjelmassa. Lisäksi Rastas on esiintynyt MTV3:n "Linnan tähdet" -ohjelmassa vuosina 2011 ja 2012. Hän osallistui vuoden 2015 Top Chef -kaksintaistelu ohjelmaan sijoittuen kolmanneksi.
Rastas on suomalaisen ruuan puolestapuhuja. Hän on tehnyt suomalaisen ruuan edistämismatkoja ympäri maailman ja osallistuu Suomen suurlähetystökokkienkin kouluttamiseen.
None (EP)

None on ruotsalaisen metalliyhtye Meshuggahin vuonna 1994 julkaistu EP-levy. Albumi on järjestykseltään yhtyeen kolmas julkaisu.
Albumin kappale "Ritual" on Meshuggahin ainoa kappale, jossa laulaja Jens Kidmanin kuullaan laulavan puhtaalla laulutyylillä murinalaulun sijaan.
Meshuggah (EP)

Meshuggah (myös nimellä Psykisk Testbild) on ruotsalaisen extreme metal -yhtye Meshuggahin vuonna 1989 julkaistu EP-levy. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu.
EP julkaistiin 12 tuuman vinyylilevynä tuhannen kappaleen painoksena. Sitä myytiin yhtyeen kotikaupungissa Uumajassa Garageland-liikkeessä. Levy poikkeaa yhtyeen myöhemmästä tuotannosta, sillä se on thrashmetallia.
Tomas Haake

Tomas Haake (s. 13. heinäkuuta 1971 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalaisen extreme metal -yhtyeen Meshuggahin rumpali. Hän myös sanoittaa suuren osan yhtyeen kappaleista ja esittää puhelaulua monissa kappaleissa (esimerkiksi ”The Exquisite Machinery of Torture” "Chaosphere"-albumilta ja ”Spasm” "Nothing"-albumilta). Haake on ollut yhtyeen rumpalina vuodesta 1990 asti ja on esiintynyt kaikilla yhtyeen julkaisuilla lukuun ottamatta "Meshuggah"-EP:tä, jolla rumpuja soitti Niclas Lundgren.
Haake tunnetaan hyvin taitavana ja teknisenä rumpalina. Hän käyttää soitossaan paljon polyrytmejä. Haake on saanut soittoonsa vaikutteita tunnetuilta progressiivisen metallin ja rockin rumpaleilta, kuten Dream Theaterin Mike Portnoylta ja Rushin Neil Peartilta. Hän käyttää rumpusetissään monin paikoin ride-peltejä crashien tilalla, ja hänen settinsä on muiltakin osin asettelultaan hyvin epätavanomainen.
Haake käyttää Sonorin rumpuja, Axisin pedaaleja, Vic Firthin kapuloita ja Evansin kalvoja.
Mat

Mat voi tarkoittaa:
Paikat:
Nimenä:
Lyhenteenä:
Koripallon Serie A -kausi 2008–2009

Kausi 2008–2009 oli 87. kausi, jolloin pelattiin koripallon Serie A:n mestaruudesta. Petteri Koponen oli kauden aikana ainoa suomalainen, joka pelasi sarjaa. Hänen joukkueensa oli Virtus Bologna. Kauden voitti Montepaschi Siena, jolle mestaruus oli jo kolmas perättäinen.
Sarjataulukko.
Runkosarjan voitti Montepaschi Siena. Sarjasta putosivat GMAC Bologna ja Snaidero Udine.
Euroliiga 2009-2010.
Kaudeksi 2009–2010 italialaisista joukkueista Euroliigaan pääsivät kauden voittanut Montepaschi Siena, toiseksi sijoittunut Armani Jeans Milano, kolmanneksi sijoittunut Benetton Treviso sekä ULEB:in kanssa sopimuksen tehnyt Lottomatica Roma, joka sijoittui lopulta viidenneksi.
I (EP)

I on ruotsalaisen thrash metal -yhtye Meshuggahin vuonna 2004 julkaistu EP-levy. Albumi sisältää vain yhden tasan 21 minuuttia kestävän albumin nimeä kantavan kappaleen. Kappaleen on kirjoittanut rumpali Tomas Haake ja kitaristi Fredrik Thordendal.
Albumi tehtiin Mushroomhead-yhtyeen laulajan Jason Popsonin uudelle Fractured Transmitter -pienlevy-yhtiölle. Popson, joka on itse suuri Meshuggah -fani, oli juuri aloittelemassa levy-yhtiönsä toimintaa ja "I":n piti olla sen ensimmäinen julkaisu. Albumi julkaistiin ja se myi kohtalaisen hyvin.
Albumi on julkaistu rumpali Tomas Haaken 33-vuotissyntymäpäivänä 13. heinäkuuta 2004.
Oikeutta ja rakkautta Fagervikissa

Oikeutta ja rakkautta Fagervikissa ("Livet i Fagervik") on ruotsalainen draamasarja. Sarjaa esitettiin 24 jakson verran vuosina 2008-2009. Sarjan pääosia näyttelevät Maria Sid ja Henrik Johansson. Sarjassa lakimies Johan ja hänen vastaanottoapulaisensa Annika pyörittävät pientä asianajotoimistoa pienellä paikkakunnalla. Suomessa sarjaa esittää YLE FST5.
Alexander Baumjohann

Alexander Baumjohann (s. 23. tammikuuta 1987 Waltrop, Saksan liittotasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Baumjohann edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Kaiserslauternia.
Baumjohann pelasi juniorina Schalkessa ja nousi seuran edustusjoukkueeseen 2005. Hän siirtyi Borussia Mönchengladbachiin tammikuussa 2007. Kesällä 2009 Baumjohann siirtyi Bayern Müncheniin. Hän pelasi seurassa vain syyskauden, minkä jälkeen hän palasi Schalkeen.
Baumjohann on saavuttanut Schalken riveissä Saksan cupin voiton 2011, Saksan liigacupin voiton 2005 ja kaksi Bundesliigan kakkossijaa.
R. Daneel Olivaw

R. Daneel Olivaw on Isaac Asimovin luoma fiktiivinen robotti, joka näyttää ulkokuoreltaan ihmiseltä. "R" hänen nimessään tarkoittaa "Robottia", mikä johtuu tulevaisuudessa käytettävästä robottien nimeämiskäytäntännöstä. Olivaw esiintyy seitsemässä Asimovin kirjassa (useammassa, kuin mikään muu hänen luomansa hahmo), jotka ovat ilmestymisjärjestyksessä "Teräsluolat", "Alaston aurinko", "Aamunkoiton robotit", "Robotit ja Imperiumi", "Säätiön alkusoitto", "Kohti Säätiötä" sekä "Säätiö ja maa". Hän on myös ainoa kaikissa Robotti-sarjan kirjoissa esiintyvä hahmo.
Tausta.
Olivawin loivat avaruuslaiset robotikot Roj Nemennuh Sarton ja Han Fastolfe Aurora-nimisellä planeetalla vuonna 5020. Hän on ensimmäinen robotti, jota ei ulkonäön puolesta voinut erottaa ihmisestä, ja tämän kyvyn ansiosta hän pystyi auttamaan Elijah Baleyta tämän murhatutkimuksissa sekä maassa, että muissa maailmoissa. He tapasivat ensimmäisen kerran "Teräsluolissa", jossa Olivawin luoja Sarton löydetään murhattuna. Ulkoisesti Olivaw on täysin samannäköinen, kuin mainittu uhri.
Olivaw poikkeaa tavanomaisista roboteista siinä, että vaikka robotiikan kolmea pääsääntöä rajoittavatkin häntä, hän kykenee vahvavan prosessointikykynsä avulla löytämään säännöistä loogisia metatasoja, jotka oikeuttavat hänet toimimaan näennäisesti robotiikan kolmea pääsääntöä vastaan.
Edson Braafheid

Edson Rene Braafheid (s. 8. huhtikuuta 1983 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. 176 senttimetriä pitkä Braafheid on uransa aikana edustanut muun muassa Eredivisien Twenteä, Bundesliigan Bayern Müncheniä ja Serie A:n Laziota.
Lazio ilmoitti 1. elokuuta 2014 tehneensä vuoden sopimuksen Braafheidin kanssa, joka tuli vapaana pelaajana.
Thomas Kraft

Thomas Kraft (s. 22. heinäkuuta 1988 Kirchen) on saksalainen jalkapallomaalivahti. Hän nousi Bayern Münchenin junioreista ja reservijoukkueesta edustusjoukkueeseen ensi kerran keväällä 2008 mutta pääsi pelaamaan vain Bundesliigassa 12 ottelua, kotimaisissa cupeissa kolme ottelua ja Mestarien liigassa neljä ottelua kaudella 2010–2011. Kausina 2011–2020 hän edusti Hertha Berliniä ja pelasi joukkueessa muun muassa 115 ottelua Bundesliigassa, 28 ottelua 2. Bundesliigassa ja viisi ottelua Eurooppa-liigassa karsintoineen. Kauden 2014–2015 jälkeen hänen peliaikansa Bundesliigassa jäi vähiin.
Kaarlo Nyberg

Kaarlo Kustaa Nyberg () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Saksassa hänelle myönnettiin toisen luokan Rautaristi ansioistaan itärintamalla. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisessa armeijassa.
Perhe ja koulutus.
Hänen vanhempansa olivat virvoitusjuomatehtailija Heikki Nyberg ja Anna Maria Nousiainen. Hän kävi kansakoulun ja kaksi luokkaa Kajaanin yhteiskoulua. 
Jääkärikausi.
Nyberg liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota.
Nyberg astui Suomen armeijan palvelukseen vänrikiksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Nyberg siirrettiin sisällissodan jälkeen 2. heinäkuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 3. Divisioonan tiedonantovälinekomppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen 2. helmikuuta 1921 Kenttälennätinpataljoonaan. Armeijasta hän erosi 28. maaliskuuta 1923 ja kuoli keuhkotautiin 15. helmikuuta 1929.
Tamara Manina

Tamara Ivanovna Manina (, s. 5. syyskuuta 1934 Petroskoi) on entinen neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Manina voitti Melbournen 1956 olympialaisissa kultaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa puomilla ja hypyssä sekä pronssia yhteisvoimistelussa. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän sijoittui kuudenneksi, permannolla yhdeksänneksi ja nojapuilla 16:nneksi. Kahdeksan vuotta myöhemmin Tokion 1964 olympialaisissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa puomilla. Moniottelussa hän sijoittui 14:nneksi.
Rooman MM-kilpailuissa 1954 Manina voitti kultaa joukkuekilpailussa, permannolla ja hypyssä. Moskovan MM-kilpailuissa 1958 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa hypyssä sekä pronssia moniottelussa. Prahan MM-kilpailuissa 1962 hänen mitalisaaliinsa oli kultaa joukkuekilpailusta ja hopeaa hypystä.
Bukarestin EM-kilpailuissa 1957 Manina saavutti hopeaa hypyssä ja pronssia puomilla. Krakovan EM-kilpailuissa 1959 hän sai hopeaa permannolla.
Aguirre – jumalan viha

Aguirre – jumalan viha ("Aguirre, der Zorn Gottes") on saksalaisen Werner Herzogin ohjaama ja käsikirjoittama historiallinen draamaelokuva vuodelta 1972. Elokuvassa espanjalaisten konkistadorien johtaja Lope de Aguirre (Klaus Kinski) etsii tarunomaista kultakaupunkia Eldoradoa 1500-luvun Etelä-Amerikassa.
Tarinan pohjana Herzog on käyttänyt alkuperäiseen retkikuntaan kuuluneen papin Caspar de Carvajalin (elokuvassa Del Negro) päiväkirjoja.
Juoni.
Espanjalainen retkikunta etsii 1560-luvun Perussa El Doradoa. Tehtävä vaikuttaa mahdottomalta, ja viimeisenä toivonaan retkikunnan johtaja Gonzalo Pizarro lähettää pienemmän joukon syvemmälle viidakkoon aarteen perään. Pian tässä joukossa ottaa vallan Lope de Aguirre, joka on päättänyt onnistua tehtävässä, maksoi mitä maksoi.
Tuotanto.
"Aguirre" on kuuluisa ohjaaja Herzogin ja pääosan esittäjä Kinskin yhteenotoista kuvausten aikana. Itse draamalle kaksikon henkientaiston on nähty olleen kuitenkin hyvästä.
Vastaanotto.
"Aguirre" sai ensi-iltansa Suomessa vasta vapunpäivänä 1981, yli kahdeksan vuotta maailmanensi-illan jälkeen.
Kriitikko Arto Pajukallio on luonnehtinut teosta ”hurjaksi hulluuden runoelmaksi”, jossa kuvaus ja progeyhtye Popol Vuhin etnisesti värittynyt musiikki tukevat toisiaan mykistävän runollisesti.
"Kansan Uutisten" Harri-Ilmari Moilasen mielestä Kinskin suorituksessa on osuvaa riivatun kiihkoa. Herzogin teos on hänestä vaikuttava kuvaus inhimillisestä pakkomielteestä ja hinnasta, jonka sen seuraamisesta voi joutua maksamaan.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Aguirren" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Margarita Nikolajeva

Margarita Nikolajevna Nikolajeva (, 23. syyskuuta 1935 Ivanovo, Neuvostoliitto – 21. joulukuuta 1993 Odessa, Ukraina) oli neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Nikolajeva voitti Rooman 1960 olympialaisissa kultaa telinevoimistelun joukkuekilpailussa ja hypyssä. Hän sijoittui neljänneksi henkilökohtaisessa moniottelussa ja puomilla. Hän ei saavuttanut urallaan yhtään MM- tai EM-mitalia.
Hämeenlinnan linnalääni

Hämeenlinnan linnalääni oli yksi Suomen kahdeksasta keskiaikaisesta linnaläänistä. Linnaläänijako vakiintui 1300-luvun kuluessa, mutta sitä edelsivät niin sanotut sinettimaakunnat, joista Häme oli yksi. Ruotsi vakiinnutti valtansa Hämeessä 1200-luvun puolivälissä, ja omistuksen puolustamiseksi aloitettiin Hämeen linnan rakentaminen Vanajan vanhan kauppapaikan tuntumaan. Hämeen linnalääni muodostettiin uuden kruununlinnan hallinta-alueeksi.
Hämeen linnaläänin keskus sijaitsi vesi- ja maareittien risteysalueella, missä kohtasivat Vanajaveden Kokemäenjoelle johtava vesistö, Turusta Hämeen linnalle johtanut Hämeen härkätie, Hämeen linnalta Viipuriin johtanut Ylinen Viipurintie, Pirkkalaan kulkenut Nummitie ja Uudellemaalle johtanut Meritie. Linnalääni ulottui pitkälle sisämaahan, ja käsitti nykyisen Pirkanmaan eteläosan ja lähes koko nykyisen Keski-Suomen.
Kokemäenkartanon linnalääni

Kokemäenkartanon linnalääni oli yksi yhdeksästä Suomessa toimineesta linnaläänistä. Se käsitti Satakunnan historiallisen maakunnan. Keskuspaikkana oli aluksi Kokemäki ja vuodesta 1558 lähtien Pori. 
Satakunnan voutikunta ja hallinto Kokemäellä.
Kokemäenkartanon linnaläänin tarkkaa perustamisajankohtaa ei tiedetä. Asiakirjoissa nimitystä käytetään ensimmäisen kerran vasta niinkin myöhään kuin 1513. Linnalääniä edelsi kuitenkin "Satakunnan voutikunta", josta ensimmäinen maininta on vuodelta 1348. 
Vuonna 1331 on eräs Kokemäellä päivätty kirje vahvistettu Satakunnan maakunnan sinetillä. Se on varhaisin nykypäivään säilyneissä asiakirjoissa oleva maininta Satakunnasta. 
Satakunnan voutikunnan ensimmäinen hallintokeskus oli Kokemäenjoessa sijainneessa Linnaluodossa ollut Kokemäen linna. Kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen käskystä vuonna 1367 tapahtuneen linnan purkamisen jälkeen hallinto siirtyi 1370-luvun alkuun mennessä parin kilometrin päähän perustettuun Kokemäenkartanoon. Keskuspaikkana saattoi 1300-luvun lopulla jonkin aikaa toimia myös joessa Kokemäenkartanon edustalla mahdollisesti sijainnut "Aborghin linna". Viimeistään 1440-luvulla hallintokeskuksena toimi Kokemäenkartano.
Vuonna 1412 Satakunta jaettiin kahtia Ylä- ja Ala-Satakunnan kihlakuntiin. Ylä-Satakunnan kihlakuntaan "(Öfre Satakunda Härad)" kuuluivat 1600-luvun alussa Hämeenkyrön, Karkun, Tyrvään, Ruoveden, Pirkkalan, Kangasalan, Lempäälän sekä Vesilahden hallintopitäjät ja Ala-Satakunnan "(Nedre Satakunda Härad)" kihlakuntaan Ulvilan, Kokemäen, Huittisten, Eurajoen, Lapin, Euran sekä Loimaan hallintopitäjät. 
Hallintokeskuksen siirtyminen Poriin.
Kokemäenkartanon linnaläänin hallinto siirrettiin 1558 Kokemäeltä samana vuonna perustettuun Porin kaupunkiin. Kaupungin perustanut Juhana Herttua rakensi nykyisen Keski-Porin kirkon paikalle hallinnollisena keskuspaikkana toimineen Porin kuninkaankartanon. Juhanan tarkoituksena oli rakentaa Poriin myös linna, mutta suunnitelma ei koskaan toteutunut.
Kokemäenkartanon linnaläänin korvasi vuonna 1634 hallintouudistuksen yhteydessä muodostettu Turun ja Porin lääni.
Toivo Nousiainen

Toivo Henrikki Nousiainen () oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan muun muassa Kuopion valtaukseen ja myöhemmin joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.
Perhe ja koulutus.
Hänen vanhempansa olivat kauppias Heikki Nousiainen ja Linda Maria Boehm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Toini Schadewitzin kanssa. 
Hän kävi viidennen luokan Savonlinnan reaalilyseota. 
Jääkärikausi.
Nousiainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen Nousiainen siirrettiin 10. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. 
Suomen sisällissota.
Nousiainen saapui takaisin Suomeen aselaiva S/S Equityn toisella retkellä Aspuskäriin Merikarvialle 8. joulukuuta 1917. Merikarvialta hän sai Uudelta metsätoimistolta määräyksen matkustaa Kuopioon, missä hänen oli määrä kouluttaa paikallisia suojeluskuntajoukkoja. Joukkojen koulutuksen jälkeen hän osallistui Kuopion valtaukseen joukkueenjohtajana Kuopion suojeluskunnan 1. komppaniassa. Seuraavaksi hänet määrättiin Kuopiossa muodostettuun konekiväärikomennuskuntaan, joka lähetettiin Mannerheimin määräyksestä 11. helmikuuta 1918 Savon rintamalle Mikkeliin ja edelleen Mäntyharjulle yhdessä Kuopion 1. ja 2. suojeluskuntakomppanian kanssa. Nousiainen osallistui kyseisessä komennuskunnassa taisteluihin Mäntyharjulla ja Varkaudessa. Myöhemmin hänet siirrettiin 28. helmikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja osallistui sen riveissä taisteluihin Tampereella sekä Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika.
Nousiainen jatkoi sisällissodan jälkeen palvelustaan 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja sitten Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentissä 1. konekiväärikomppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 16. toukokuuta 1921 ja liittyi sen jälkeen suojeluskuntajärjestöön. Suojeluskunnissa hän toimi paikallispäällikkönä Varkauden suojeluskunnassa. Varkaudesta hän siirtyi Kuopioon, missä hänet nimitettiin 1. helmikuuta 1925 Kuopion suojeluskuntapiirin IV alueen päälliköksi. Suojeluskunnista hän erosi 31. tammikuuta 1926 ja kuoli vielä samana vuonna.
Korsholman linnalääni

Korsholman linnalääni oli keskiaikainen ruotsalainen linnalääni Perämerta ympäröivällä alueella. Linnalääni ulottui alun perin Uumajan seudulta lännessä aina Vaasaan saakka idässä. Se sai nimensä Vaasan edustalla olevasta Korsholman linnasta, joka mainitaan ensimmäisen kerran 1384 Bo Joninpoika Gripin testamentissa nimellä "Krytzeborg".
Bo Joninpoika oli vuodesta 1374 ollut kaikkien Suomen läänien sekä Suur-Hälsinglandin hallitsija. Hänen kuolemansa jälkeen vitaaliveljet kuten Arent Styke olivat herroina Korsholmassa, mutta luovuttivat 1399 linnan alueineen kruunulle. Kuningatar Margareeta I asetti entisen vitaaliveljen Otte Peccatelin linnanvoudiksi. Bridget Ottentytär Peccatel, joka oli todennäköisesti hänen tyttärensä, nai vuonna 1428 Nils Gustafinpoika Båtin Rossvikin suvusta. Hänestä tuli seuraava Korsholman linnan vouti.
Viimeistään tähän aikaan Perämeren ympäristö muodosti erillisen linnalääniin. Hallinnollinen yhteys Hälsinglandiin oli lopullisesti katkennut.
Vuonna 1413 tehtiin verollepano seuraavissa Korsholman linnaläänin pitäjissä: Mustasaari, Kyrö, Kemi ja Ranta (muodostivat yhden pitäjän), Tornio, Luulaja, Piitime, Skellefteå, Lövånger, Bygdeå ja Uumaja.
Nils Gustafinpojan kuoleman jälkeen valtionhoitaja Kaarle VIII Knuutinpoika Bonde otti haltuunsa Korsholman linnaläänin ja koko Suomen. Hänen vastustajansa Krister Niilonpoika Vaasa onnistui kuitenkin voittamaan kuningas Kristoferin luottamuksen ja sai riistettyä Kaarle Knuutinpojalta suuren osan läänistä. Ratkaisu johti siihen että Korsholman linnalääni jaettiin vuonna 1435 kahteen laamannikuntaan Upsalan ja Turun hiippakuntien välisen rajan mukaisesti, Kemijoesta hieman pohjoiseen.
Vuonna 1441 myös itse lääni jaettiin saman rajan mukaisesti. Entisen suurläänin länsiosaa alettiin nimittää Västerbotteniksi ja itäosaa Pohjanmaaksi (). Tästä lähtien Korsholman lääni käsitti ainoastaan Pohjanmaan. Kaarle Knuutinpojan jälkeen lääniä hallitsivat useat muut Ruotsin ylimykset. Tunnetuimpia heistä on Sten Sture vanhempi. Vuoden 1634 lääniuudistuksen jälkeen entisen Korsholman linnaläänin alue tuli kuulumaan Pohjanmaan lääniin
Vielä vuonna 1569 käyttivät Västerbottenin talonpojat Korsholman läänin länsiosan (provincie Corsholms partis occidentalis) sinettiä, jossa kaksi karhua hyökkää miestä vastaan. Sillä sinetöitiin säädyn uskollisuudenvala Juhana III:lle.