tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pappila

Pappila on ollut kristillinen kirkon seurakunnan pappien työsuhdeasunto, jota koski asumisvelvollisuus. Kirkkoherran virkataloon liittyi myös virkatilat. 
Papin asuntoa nimitettiin virka-asunnoksi silloin, kun siihen ei kuulu maa-alaa, muuten virkataloksi. Papiston virkataloja olivat kirkkoherranvirkatalo eli pappila ja kappalaisenvirkatalo eli kappalaisenpappila, joista myös saatettiin käyttää nimitystä puustelli. Kanttorillakin on voinut olla asuntona virkatalo, kanttorila.
Aikaisemmin Suomen pappilat olivat maatiloja, joiden tuotto oli merkittävä osa papin palkkaa. Toisaalta pappilan asukas vastasi työsuhdeasuntonsa kunnossapidosta. Vuoden 1922 laki evankelis-luterilaisten seurakuntain papiston palkkauksesta (laki 180/1922) muutti asiaa siten, että vakinaisessa virassa toimivan papin palkan pääosan tuli olla rahapalkkaa. Nykyisin on siirrytty normaaliin työsuhdekäytäntöön, jossa kirkkoherralla voi olla luontoisetuna työsuhdeasunto, kuten muillakin palkansaajilla. 
Papisto pyrki edistämään asuinalueensa kansan oloja omalla esimerkillään. Pappilat pyrkivät olemaan elämäntavoiltaan idyllisen tasapainoisia ja luonnonläheisiä. Papin koko perheen tuli noudattaa vaatimatonta mutta siistiä ja vieraanvaraista elämää, jonka vastakohtana pidettiin aateliston tuhlaavaisuutta ja kaupunkilaisten paheellisuutta. Säätyläiset yöpyivät usein matkoillaan pappiloissa ja niiden vieraanvaraisuutta arvostettiin ja vertailtiin. Pappilassa ei siis eletty yksityiselämää, vaan ne olivat kirkollis-uskonnollisia paikkoja. Jos papin perhepiirissä riideltiin tai vietettiin paheellista elämää, se tuli nopeasti kansan tietoon ja herätti voimakasta pahennusta. 
Virkatalot pappien asuntoina menettivät asemansa, kun luontoisetupalkkausjärjestelmä kumottiin 1990. Jo aiemmin niihin oli alettu kohdistaa verotusta. Virka-asunnosta säädettiin virkatalolaista, jollainen säädettiin viimeksi 1944. Sitä muutettiin useaan kertaan, kunnes se kumottiin 13 §:ää lukuun ottamatta lailla 860/1998.
Monet vanhat pappilat ovat paikkakuntansa merkittäviä arkkitehtonisia nähtävyyksiä.
Rakennuksesta nimensä saanut jälkiruoka on nimeltään pappilan hätävara.
Vincenzo Sospiri

Vincenzo Sospiri (s. 7. lokakuuta 1966 Forlì) on italialainen kilpa-autoilija.
Ura.
Alkuvaiheet.
Sospiri aloitti Karting -uransa 15-vuotiaana Italian sarjoissa vuonna 1981. Hän voitti useita mestaruuksia, mm. vuoden 1987 100cc World Karting -mestaruuden. Vuonna 1988 Sospiri siirtyi ajamaan Britannian Formula Ford -sarjoihin, joista keräsi itselleen monta voittoa. 
Formula 3000.
Sospiri siirtyi Euroopan Formula 3000 -sarjaan, jossa hän voitti mestaruuden Super Nova Racing -tallissa vuonna 1995.
Formula 1.
Sospiri toimi aluksi kaudella 1996 Benettonin F1-testikuljettajana. Vasta vuonna 1997 hän osallistui urallaan kauden avauskisaan Australiassa. Hän kuitenkin karsiutui kilpailusta, koska autona oli täysin kilpailukyvytön MasterCard Lola -tallin auto ja rahoituksen puuttuessa talli lopetti toimintansa jo ennen seuraavaa kilpailua. Ilman tallipaikkaa Sospiri siirtyi kilpailemaan pienempiin autosarjoihin. Michael Schumacher kertoi vuoden 2012 haastattelussa pitävänsä idolinaan Vincenzo Sospiria, koska tämän saavutukset inspiroivat häntä karting-aikana.
Byron Dorgan

Byron Leslie Dorgan (s. 14. toukokuuta 1942 Dickinson, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen "North Dakota Democratic-NPL Party" -poliitikko ja entinen Yhdysvaltain senaatin jäsen Pohjois-Dakotasta. Hän otti paikan ensimmäistä kertaa 15. joulukuuta 1992 ja tuli sen jälkeen valituksi uudelleen vuosina 1998 ja 2004. Hän ei pyrkinyt neljännelle kaudelle vuonna 2010 ja jätti senaatin 3. tammikuuta 2011. 
Dorgan istui vuosina 1981–1992 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Hän on valmistunut Pohjois-Dakotan yliopistosta ja Denverin yliopistosta. 
Dorganilla on aviopuoliso Kimberly "Kim" o.s. Olson. Pari sai neljä lasta: Scottin, Brendonin, Haleyn ja Shellyn.
Miamin kansainvälinen lentoasema

Miamin kansainvälinen lentoasema () on kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee Floridassa 13 kilometriä Miamin keskustasta koilliseen.
Lentoasema toimii etenkin Yhdysvaltojen ja Latinalaisen Amerikan sekä Karibian välisen lentoliikenteen risteyskohtana. Vuonna 2015 lentokentän kautta kulki 44 350 247 matkustajaa, mikä tekee siitä yhden Yhdysvaltojen ja maailman suurimmista lentoasemista.
Sherrod Brown

Sherrod Campbell Brown (s. 9. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän edusti Ohiota Yhdysvaltain senaatissa vuosina 2007–2025, mitä ennen hän toimi vuodesta 1993 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Hän ei päässyt enää jatkokaudelle senaattiin vuoden 2024 senaatin vaaleissa, joissa hän hävisi republikaani Bernie Morenolle.
Brown on naimisissa Pulitzer-palkitun kolumnisti Connie Schultzin kanssa.
Jim Inhofe

James Mountain "Jim" Inhofe (17. marraskuuta 1934 Des Moines, Iowa – 9. heinäkuuta 2024 Tulsa, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän edusti Oklahomaa senaatissa vuosina 1994–2023. Sitä ennen hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen vuosina 1987–1994. Vuosina 1978–1984 Inhofe toimi Tulsan pormestarina.
Inhofe tunnettiin evoluution ja homoseksuaalisuuden vastustajana. Hänen mukaansa ilmastonmuutos ja kirkon erottaminen valtiosta ovat suuria huijauksia. Hän käytti usein poliittisen päätöksenteon perusteena Raamattua. Inhofe sai poliittiseen kampanjointiinsa fossiiliteollisuudelta tukea yli miljoona dollaria.
Vuonna 2007 Inhofe oli yksi harvoista senaattoreista, joka vastusti opintolainojen kohtuullistamista 6,8 prosentin vuosikorosta 3,4 prosenttiin. Laki meni kuitenkin läpi äänin 79–12.
Yksityiselämä.
Inhofe avioitui vuonna 1959 Kay Kirkpatrickin kanssa. Heillä on neljä lasta.
Israel Hwasser

Israel Hwasser (17. syyskuuta 1790 Älvkarleby, Uplanti – 11. toukokuuta 1860 Uppsala) oli ruotsalainen Suomessakin vaikuttanut lääketieteen professori, filosofi ja kirjailija. 
Elämä ja ura.
Hwasser toimi Turun akatemian lääketieteen professorina 1817–1829, minkä jälkeen siirtyi Uppsalan yliopistoon, jossa toimi vuosina 1830–1855. Hwasser piti hallussaan Ruotsin akatemian tuolia numero 16 vuosina 1854–1860.
Hwasserin maailmankatsomus oli biologinen, ja hän katsoi, että lääketiede on kaikkein keskeisin tiede ja että elämä on luova ja organisoiva voimatekijä.
Hwasseria voidaan pitää myös Suomen valtio-opin kehittäjänä. 1830–1840-lukujen taitteessa Hwasser kirjoitti näkemyksensä Suomen asemasta pamfleteissaan. Hwasserin näkemys oli luonnonoikeuden sopimusteoriaan perustuva oppi, jonka mukaan Suomi oli Porvoon maapäivillä irtautunut Ruotsista ja tehnyt erillisrauhan Venäjän kanssa. Hwasserin oppi Suomen valtiosta levisi yleiseen tietoisuuteen 1860-luvun alusta. 
Hwasser joutui murhayrityksen kohteeksi Turussa 10. joulukuuta 1821, kun kemian professori Johan Gadolinin poika J. E. Gadolin saapui hänen luokseen, ojensi paperilapun ja Hwasserin lukiessa lappua survaisi häntä miekalla päähän. Miekka kimposi Hwasserin otsaluusta, mutta kaatuessaan hän löi päänsä kivilattiaan. Hän kuitenkin parani pian. Gadolin todettiin mielisairaaksi ja hänet lähetettiin Seilin hospitaaliin. Hänen motiivinsa lienevät kuitenkin olleet poliittiset.
Tom Coburn

Thomas Allen ”Tom” Coburn (14. maaliskuuta 1948 Casper, Wyoming – 28. maaliskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka oli Oklahoman senaattorina 2005–2015. Hän oli koulutukseltaan lääkäri.
Coburn edusti Oklahomaa vuosina 1995–2001 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa sekä 3. tammikuuta 2005 alkaen senaatissa. Hän ilmoitti jättävänsä senaattorin paikan vuoden 2015 alussa ennen toisen kautensa päättymistä. Coburnilla oli diagnosoitu eturauhasen syöpä, ja hän jätti paikkansa heikkenevän terveytensä takia. Hän kuoli sairauteen maaliskuussa 2020.
Coburn meni vuonna 1968 naimisiin Carolyn Dentonin kanssa. Parilla on tyttäret Callie, Katie ja Sarah. Hän toimi lääkärinä Muskogeessa sekä baptistidiakonina.
Bob Casey Jr.

Robert Patrick “Bob” Casey Jr (s. 13. huhtikuuta 1960 Scranton, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko Pennsylvaniasta. Hän kuuluu demokraatteihin ja hän edusti Pennsylvanian osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa vuosina 2007–2025. Hän hävisi senaatin vaalit vuonna 2024 republikaani Dave McCormickille.
Caseyn isä Bob Casey, Sr. eli Robert P. Casey toimi Pennsylvanian kuvernöörinä. Myös Bob Casey Jr. on pyrkinyt Pennsylvanian kuvernööriksi vuonna 2002, mutta häntä ei tuolloin valittu.
Jack Reed

John Francis ”Jack” Reed (s. 12. marraskuuta 1949 Providence, Rhode Island) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja lakimies. Hän on tammikuusta 1997 lähtien toiminut Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Rhode Islandista, jossa hänen nykyiten kautensa päättyy tammikuussa 2021.
Ennen senaattia Reed toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1991–1997.
Sheldon Whitehouse

Sheldon Whitehouse (s. 20. lokakuuta 1955 New York) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja lakimies. Hän on istunut 3. tammikuuta 2007 alkaen Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Rhode Islandilta.
Lindsey Graham

Lindsey Olin Graham (s. 9. heinäkuuta 1955 Central, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, lakimies ja entinen sotilas.
Graham opiskeli oikeustieteitä Etelä-Carolinan yliopistossa, josta hän valmistui oikeustieteen maisteriksi (J.D.) vuonna 1981. Valmistumisensa jälkeen Graham palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa 1982–1988, Etelä-Carolinan kansalliskaartissa 1989–1995 ja ilmavoimien reservissä vuodesta 1995 vuoteen 2015.
Graham toimi yhden kauden ajan Etelä-Carolinan osavaltionkongressin alahuoneessa ennen valintaansa Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen 1995, jossa hän työskenteli aina vuoteen 2003 saakka. Hänet valittiin Yhdysvaltain senaatin jäseneksi Etelä-Carolinasta vuonna 2002 ja hän aloitti virkakautensa seuraavan vuoden alussa. Hänet valittiin uudelleen senaattiin 2008, 2014 ja 2020
Graham pyrki vuoden 2016 presidentinvaaleissa republikaanien presidenttiehdokkaaksi, mutta hän vetäytyi kilpailusta jo aikaisessa vaiheessa. Vetäytymisensä jälkeen Graham tuki ensin Jeb Bushia ja tämän vetäydyttyä Ted Cruzia. Graham kritisoi esivaalien aikana ja vielä niiden jälkeenkin voimakkaasti Donald Trumpia, vaikka tämä valittiin republikaanisen puolueen presidenttiehdokaaksi. Myöhemmin Graham on kuitenkin ilmaissut tukensa Trumpille, ja häntä pidetään tämän läheisenä liittolaisena.
Khe Sanh

Khe Sanh on Hướng Hoán aluepääkaupunki, Quảng Trịn provinssissa, Vietnamissa. Se sijaitsee 63 kilometriä länteen provinssin pääkaupungista Đông Hàsta. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 10 281.
Historia.
Amerikkalaistukikohta.
Khe Sanh Combat Base oli Yhdysvaltain merijalkaväen tukikohta Etelä-Vietnamissa Vietnamin sodassa. Lentokenttä ja tukikohta rakennettiin syyskuussa 1962. Khe Sanhin tukikohta hylättiin heinäkuussa 1968, koska se oli osoittautunut haavoittuvaiseksi tykistötulelle. Merijalkaväen 3. divisioona rakensi sen tilalle liikkuvan tulitukikohdan. Khe Sanh otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1971 operaatio Lam Son 719:n yhteydessä. Vuotta myöhemmin se hylättiin uudelleen, kun Yhdysvaltain joukot irrottautuivat sodasta. Pohjois-Vietnamin joukot miehittivät vuonna 1973 aution tukikohdan ja käytti sitä kuriirilentoihin etelään. Nykyisin tukikohdassa on museo, ja suurin osa sen alueesta on joko viidakkoa tai kahvi- ja banaaniviljelmiä. Itse lentokentällä ja sen kiitotiealueilla ei kuitenkaan kasva mitään.
Taistelu.
Taistelut alkoivat helmikuussa 1968 ns. "Hill Fights" -nimellä tunnetuilla , jotka myöhemmin laajenivat Tet-hyökkäyksen jälkeen Khe Sanhin taisteluksi. 
Kenraali Võ Nguyên Giáp arveli kykenevänsä toistamaan Điện Biên Phủn taistelun menestyksen Khe Sanhissa, ja keskitti valtavat määrät Pohjois-Vietnamin joukkoja Khe Sanhia vastaan. Merijalkaväki kuitenkin puolusti tukikohtaa menestyksellisesti, ja toisin kuin Điện Biên Phủnta, tukikohtaa kyettiin huoltamaan ilmasta käsin. Taistelu päättyi lopulta Pohjois-Vietnamin musertavaan tappioon.
Bruce Springsteenin laulussa Born in the USA mainitaan ja Barack Obama mainitsi virkaanastujaispuheessaan Khe Sanhin taistelun.
Jim DeMint

James Warren ”Jim” DeMint (s. 2. syyskuuta 1951) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän edusti Etelä-Carolinaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1999–2005 ja senaatissa vuosina 2005–2013.
DeMint syntyi Greenvillessä Etelä-Carolinassa. Hänellä on kolme sisarusta. Vanhemmat Tom Eugene DeMint ja Betty W. (Rawlings) Batson erosivat poikansa ollessa viisivuotias. DeMint opiskeli Christ Church Episcopal Schoolissa, Wade Hampton High Schoolissa, Tennesseen yliopistossa ja Clemsonin yliopistossa. 
DeMint määriteltiin "National Journalin" luettelossa maaliskuussa 2007 konservatiivisimmaksi senaattoriksi. 
DeMint erosi senaatista tultuaan valituksi Ed Feulnerin jälkeen konservatiivisen ajatushautomon Heritage Foundationin puheenjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässä huhtikuussa 2013.
DeMint on uskonnolliselta taustaltaan presbyteeri. Hänellä ja vaimollaan Debbie Hendersonilla (naimisissa vuodesta 1973) on neljä lasta.
Luokkasormus

Luokkasormus on sormus, jonka koululuokan oppilaat hankkivat yhdessä muistoksi kouluajoista. Yleinen ajankohta hankkia luokkasormus on peruskoulun ala- tai yläluokkien lopussa. Sormuksen sisäpuolelle voidaan kaiverruttaa esimerkiksi oppilaan lempinimi, luokka ja luokkakokouksen kokoontumispäivämäärä.
Luokkasormuksen ideana on, että koko luokka ottaa samanlaisen sormuksen. Luokkasormus kuvastaa yhteenkuuluvuutta ja hyvää luokkahenkeä.
Luokkasormuksien käyttäminen yleistyi Suomessa 1950-luvulla. Sormukset olivat yleensä emaloituja 1980-luvulle asti, jonka jälkeen hopea yleistyi nopeasti. Alkujaan sormuksen sisäpinnalle kaiverrettiin luokkakokouksen päivämäärä, mutta nykyään se harvoin lisätään sormukseen.
Aleksandr Lebedev

Aleksandr Jevgenjevitš Lebedev (, s. 16. joulukuuta 1959 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen oligarkki. Hän on suursijoittaja, joka omistaa muun muassa kolmanneksen Aeroflot-lentoyhtiöstä sekä osuuden Novaja gazeta -sanomalehdestä. Hän on myös Yhtenäinen Venäjä -puolueen kansanedustaja Venäjän duumassa.
Lebedev on kauppatieteiden tohtori Moskovan kansainvälisten suhteiden yliopistosta (). Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 237. rikkaimmaksi henkilöksi. Lebedev on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi, Jevgeni Lebedev, joka on Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsen.
Henkilöhistoria.
Aleksandr Lebedev aloitti uransa KGB:n vakoojana Neuvostoliiton Lontoon suurlähetystössä 1980-luvulla. Myöhemmin hän siirtyi yksityiselle sektorille konsultoimaan pankkeja sekä tämän jälkeen hän osti itselleen pankin. 
Vuodesta 2003 asti Lebedev on toiminut duumassa kansanedustajana. Hänet valittiin aluksi duumaan Rodina-puolueen edustajana, mistä hän siirtyi Yhtenäinen Venäjä -puolueen riveihin.
Aleksandr Lebedev on ollut ajoittain aktiivinen Venäjän viranomaisten kritisoija. Kritiikki on kohdistunut Venäjän korruptioon ja itsevaltaiseen hallintotapaan. Hän haluaa oikeudellisilla toimilla siivota korruptoineet poliitikot ja liikemiehet pois Venäjän johdosta. Lebedev ei kuitenkaan ole hyökännyt presidentti/pääministeri Vladimir Putinia tai Dmitri Medvedeviä vastaan. Sen vuoksi hän ei ole Venäjän johdon epäsuosiossa. Lebedev uhkasi Venäjän pääministeri Mihail Fradkovia oikeustaistelulla, kun pääministeri viivytteli Aeroflotin konevalinnoissa. Samaten hän on käynyt sanasotaa Moskovan pormestarin Juri Lužkovin kanssa.
Aleksandr Lebedev ja Neuvostoliiton entinen presidentti Mihail Gorbatšov ovat liikekumppaneita. He omistavat yhdessä 49 prosentin osuuden Novaja gazeta -sanomalehdestä. 
Lebedevillä on sijoituksia valtioenemmistöisissä yrityksissä kuten Sberbank (), Gazprom () ja RAO UES ().
Naamioituneet poliisit tekivät 2, marraskuuta 2010 ratsian Lebedevin pankkiin vieden asiapapereita liittyen erään pankin asiakkaan toimiin, ja Lebedev oli itse samaan aikaan pankissa.
Omistukset media-alalla.
Venäjällä Lebedev omistaa osuuden Novaja gazetasta sekä tabloidilehden Moskovski korrespondent. Isossa-Britanniassa Lebedev on omistanut vuodesta 2010 alkaen Independent-sanomalehden. Jo vuonna 2009 hän oli hankkinut 75 % omistusosuuden Evening Standardista.
B-siipinen

B-siipinen () on Kapinaliiton avaruusalus "Tähtien sota" -universumissa. B-siipinen suunniteltiin "Star Wars: Episodi VI – Jedin paluu" -elokuvaa varten. Se piti nähdä useassa kohtauksessa, mutta vaikean kuvattavuden takia se nähdään selvästi vain parissa kohtauksessa.
B-siipinen on yksi kapinallisten raskaiten aseistettuja hävittäjiä. Aseistuksena sillä on yksi Gyrhil R-9X -laserkanuuna, kaksi Gyrhil 72 -tupla-autoblasteria, kolme ArMek SW-7a -ionikanuunaa ja kaksi Krupx MG9 -protonitorpedoheitintä (joissa kummassakin 6 torpedoa).
Alus on amiraali Gial Ackbarin ja apuna olleiden taitavien Verpine-alusrakentajien suunnittelema. Radikaalin suunnittelun ja suuren asemäärän takia B-siipistä on vaikea hallita, vain taitavimmat lentäjät voivat ohjata alusta. Taitavimmat B-siipipilotit ovat sullustilaisia, mukaan lukien Nien Nunb. B-siipisillä oli iso rooli Endorin taistelussa ja Coruscantin valtaamisessa.
Endorin taistelun jälkeen B-siipisestä tehtiin B-wing/E2 -malli, jossa on lentäjän lisäksi ampuja. Tämä helpottaa B-siipisen ohjausta.
Maailmankaikkeuden ikä

Maailmankaikkeuden ikä on alkuräjähdysteorian mukaan alkuräjähdyksen ja nykyhetken välillä kulunut aika. Nykyisen tietämyksen mukaan se on noin 13,82 miljardia vuotta eli 13,82 gigavuotta (Ga).
Aiempia arvioita.
NASA:n Wilkinson Microwave Anisotropy Probe (WMAP) -projektin aiempi arvio maailmankaikkeuden iäksi oli 13,7 miljardia vuotta.
Ørsted-mitali

Ørsted-mitali on American Association of Physics Teachers -järjestön vuosittain myöntämä mitali. Mitali myönnettiin ensi kerran vuonna 1936 ja se myönnetään henkilölle, joka on saanut aikaan merkittäviä saavutuksia fysiikan opettamisessa. Mitali on nimetty Hans Christian Ørstedin mukaan.
Palkinnon saaneet.
1936–1950.
1936 – William Suddards Franklin&lt;br&gt;
1937 – Edward Herbert Hall&lt;br&gt;
1938 – Alexander Wilmer Duff&lt;br&gt;
1939 – Benjamin Harrison Brown&lt;br&gt;
1940 – Robert Andrews Millikan&lt;br&gt;
1941 – Henry Crew&lt;br&gt;
1942 – "Ei myönnetty"&lt;br&gt;
1943 – George Walter Stewart&lt;br&gt;
1944 – Roland Roy Tileston&lt;br&gt;
1945 – Homer Levi Dodge&lt;br&gt;
1946 – Ray Lee Edwards&lt;br&gt;
1947 – Duane Roller&lt;br&gt;
1948 – William Harley Barber&lt;br&gt;
1949 – Arnold Sommerfeld&lt;br&gt;
1950 – Orrin Smith&lt;br&gt;
1951–1970.
1951 – John Hornbeck&lt;br&gt;
1952 – Ansel Knowlton&lt;br&gt;
1953 – Richard Sutton&lt;br&gt;
1954 – Clifford Wall&lt;br&gt;
1955 – Vernet Eaton&lt;br&gt;
1956 – George Uhlenbeck&lt;br&gt;
1957 – Mark Zemansky&lt;br&gt;
1958 – J. William Buchta&lt;br&gt;
1959 – Paul Kirkpatrick&lt;br&gt;
1960 – Robert Pohl&lt;br&gt;
1961 – Jerrold Zacharias&lt;br&gt;
1962 – Francis Sears&lt;br&gt;
1963 – Francis Friedman&lt;br&gt;
1964 – Walter Christian Michels&lt;br&gt;
1965 – Philip Morrison&lt;br&gt;
1966 – Leonard Schiff&lt;br&gt;
1967 – Edward Purcell&lt;br&gt;
1968 – Harvey White&lt;br&gt;
1969 – Eric Rogers&lt;br&gt;
1970 – Edwin Kemble&lt;br&gt;
1971–1990.
1971 – Uri Haber-Schaim&lt;br&gt;
1972 – Richard Feynman&lt;br&gt;
1973 – Arnold Arons&lt;br&gt;
1974 – Melba Phillips&lt;br&gt;
1975 – Robert Resnick&lt;br&gt;
1976 – Victor Weisskopf&lt;br&gt;
1977 – H. Richard Crane&lt;br&gt;
1978 – Wallace Hilton&lt;br&gt;
1979 – Charles Kittel ja Paul E. Klopsteg&lt;br&gt;
1980 – Gerald Holton&lt;br&gt;
1981 – Robert Karplus&lt;br&gt;
1982 – Isidor Isaac Rabi&lt;br&gt;
1983 – John Wheeler&lt;br&gt;
1984 – Frank Oppenheimer&lt;br&gt;
1985 – Sam Treiman&lt;br&gt;
1986 – Stanley S. Ballard&lt;br&gt;
1987 – Clifford E. Swartz&lt;br&gt;
1988 – Norman F. Ramsey&lt;br&gt;
1989 – Anthony P. French&lt;br&gt;
1990 – Carl E. Sagan&lt;br&gt;
1991–2010.
1991 – Freeman Dyson&lt;br&gt;
1992 – Eugen Merzbacher&lt;br&gt;
1993 – Hans Bethe&lt;br&gt;
1994 – E. Leonard Jossem&lt;br&gt;
1995 – Robert Beck Clark&lt;br&gt;
1996 – Donald Holcomb&lt;br&gt;
1997 – Daniel Kleppner&lt;br&gt;
1998 – Edwin Taylor&lt;br&gt;
1999 – David Goodstein&lt;br&gt;
2000 – John King&lt;br&gt;
2001 – Lillian McDermott&lt;br&gt;
2002 – David Hestenes&lt;br&gt;
2003 – Edward Kolb&lt;br&gt;
2004 – Lawrence Krauss&lt;br&gt;
2005 – Eugene Commins&lt;br&gt;
2006 – Kenneth Ford&lt;br&gt;
2007 – Carl Wieman&lt;br&gt;
2008 – Mildred S. Dresselhaus&lt;br&gt;
2009 – George Smoot&lt;br&gt;
2010 – "Ei myönnetty"&lt;br&gt;
Eleanor Rigby

”Eleanor Rigby” on The Beatles -yhtyeen laulu, jonka on säveltänyt Paul McCartney ja sovittanut osittain George Martin. Laulu julkaistiin ensi kerran vuonna 1966 ilmestyneellä albumilla "Revolver" sekä samanaikaisesti ilmestyneellä singlellä "Yellow Submarine". Eleanor Rigby on yksi Beatlesin omaperäisimmistä lauluista. Sen tunnusomainen piirre on George Martinin tekemä sovitus kahdeksalle jousisoittimelle. Vanhuuden yksinäisyydestä kertovine sanoituksineen laulu edustaa Beatlesin murrosvaihetta, jolloin yhtye oli muuttumassa perinteisestä popyhtyeestä kohti vakavampaa ja kokeilevampaa studioyhtyettä.
Laulu on nimetty Eleanor Bron -nimisen näyttelijättären mukaan, joka esiintyi Beatlesin Help!-elokuvassa. Rigby taas on poimittu Bristolissa sijaitsevan liikkeen nimestä "Rigby &amp; Evens Ltd, Wine &amp; Spirit Shippers". Kuitenkin 1980-luvulla huomattiin, että liverpoolilaisella hautausmaalla, jossa John ja Paul olivat nuorena oleilleet, oli Eleanor Rigby -nimisen henkilön hauta, jonka läheisyydessä oli toisessa hautakivessä nimi McKenzie. McCartney totesi asiasta että nimet olivat varmaankin alitajuisesti syöpyneet heidän mieliinsä.
Beatlesit viimeistelivät laulun sanat yhdessä John Lennonin Kenwoodin kodissa yhdessä ystävänsä Pete Shottonin kanssa, jonka idea oli laittaa viimeiseen säkeistöön McKenzie toimittamaan Eleanor Rigbyn hautajaisia.
Eleanor Rigby sai ilmestymisvuonnaan 1966 arvostetun Grammy-palkinnon. Joissakin musiikkialan hakuteoksissa laulu rinnastetaan klassisiin taidelauluihin (lied). Vuonna 1994 se listattiin "Rolling Stone" -musiikkilehdessä kaikkien aikojen 137. parhaaksi lauluksi. Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Eleanor Rigby” ylsi sijalle 92.
Laulusta on tehty lukemattomia eri sovituksia ja versioita. Suomeksi sen levytti Topmost.
Instrumentaaliversio kappaleesta löytyy Beatles-albumilta Anthology 2.
Tim Johnson

Timothy Peter "Tim" Johnson (28. joulukuuta 1946 – 8. lokakuuta 2024) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti Etelä-Dakotaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1987–1997 ja senaatissa 7. tammikuuta 1997 alkaen. 
Johnson syntyi Cantonissa, Etelä-Dakotassa Ruth Jorinda Ljostveitin ja Vandel Charles Johnsonin pojaksi. Hän kasvoi Vermillionissa ja valmistui Etelä-Dakotan yliopistosta, minkä lisäksi hän suoritti täydentäviä opintoja Michiganin osavaltionyliopistossa. 
Johnson istui vuosina 1979–1982 Etelä-Dakotan edustajainhuoneessa ja vuosina 1983–1986 Etelä-Dakotan senaatissa. Hänellä oli sosiaalityöntekijävaimo Barbara ja kolme lasta. 
Johnson kärsi vakavista terveysongelmista. Hän toipui vuonna 2004 eturauhassyövästä. 13. joulukuuta 2006 hänen aivoissaan kehittyi kesken radiohaastattelun vuoto synnynnäisen arteriovenoosin malformaation johdosta. Leikkaus onnistui, ja Johnson teki paluuta arkirutiineihin. Hän sai kuntoutuksena muun muassa liikunta- ja puheterapiaa.
Maaliskuussa 2013 Johnson ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää vuoden 2014 senaatinvaaleissa.
Kronprinsen

Kronprinsen on tornitalo Malmössä, Ruotsin kolmanneksi suurimmassa kaupungissa. Se sijaitsee Malmön läntisessä sisäkaupungissa. Rakennus yltää 82 metrin korkeuteen, ja se on 27-kerroksinen. Sen rakentaminen aloitettiin 1960-luvun alussa, ja se valmistui vuonna 1964. Suunnittelusta vastasi arkkitehtitoimisto Hultin &amp; Lundquist Arkitekter AB. Kronprinsen oli Turning Torson valmistumiseen saakka Ruotsin korkein asuinrakennus.
John Thune

John Randolph Thune (s. 7. tammikuuta 1961 Pierre, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on edustanut Etelä-Dakotaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1997–2003 ja senaatissa 3. tammikuuta 2005 alkaen. Hänen nykyinen kautensa senaatissa päättyy tammikuussa 2029. Hän on toiminut Yhdysvaltain senaatin enemmistöjohtajana 3. tammikuuta 2025 lähtien.
Thune oli ensimmäisen kerran ehdolla senaattiin jo vuonna 2002. Senaatinvaalien vuoksi Thune ei hakenut samaan aikaan valittuun Etelä-Dakotan kuvernöörin virkaan, johon hänet oltaisiin hyvin todennäköisesti valittu. Thune hävisi vaaleissa Tim Johnsonille ainoastaan 524 äänellä (0,15 %:n ero). Hän asettui kuitenkin uudelleen ehdolle ja voitti Tom Daschlen 2. marraskuuta 2004 4 508 äänellä (sai 50,5 % äänistä). 
Thune on avoimesti kannattanut homoliittojen kieltämistä Yhdysvaltain perustuslaissa.
Suur-Ii

Suur-Ii on viimeistään vuonna 1477 itsenäiseksi seurakunnaksi eli kirkkopitäjäksi ja vuonna 1445 hallintopitäjäksi tulleen, Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevan Iin pitäjän aiemmasta alueesta historiantutkimuksessa käytetty nimitys.
Suur-Iin kunnat.
Seuraavat nykyiset Suomen kunnat ja takaisin Iihin liitetty Kuivaniemi olivat osana historiantutkimuksessa Suur-Iiksi nimitettyä Iin pitäjää (suluissa omaksi kunnaksi muodostumisvuosi tai kun nykyistä kuntaa vastaava itsenäinen seurakunta on muodostunut):
Lockarpin kirkko

Lockarpin kirkko () on kirkkorakennus Lockarpissa, Ruotsin kolmanneksi suurimmassa kunnassa Malmössä. Nykyisen kirkon perustamisajankohta on epäselvä, mutta se on ollut kuitenkin olemassa jo keskiajalla ja osa perustuksista on todennäköisesti 1200-luvulta. Kirkko uudistettiin kokonaan vuosina 1885–1886 arkkitehti William Kleinin suunnitelmien mukaan, jotka olivat arkkitehti Ernst Jacobssonin muokkaamat. Kirkon alttari on peräisin vuodelta 1706 ja saarnatuoli vuodelta 1589.
Anthony Le Tallec

Anthony Le Tallec (s. 3. lokakuuta 1984 Hennebont, Bretagne) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä tai hyökkäävää keskikenttäpelaajaa.
Ura.
Le Tallec saapui Liverpooliin vuonna 2001 yhdessä serkunsa Florent Sinama-Pongollen kanssa, kun he olivat tehneet vaikutuksen Gérard Houllieriin 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän sai kuitenkin vähän peliaikaa seurassa ja oli lainalla Saint-Étiennessä, Sunderlandissä ja FC Sochaux'ssa.
Lopulta vuonna 2007 hän jätti Liverpollin ja siirtyi Le Mansiin, jossa hän nousi takaisin ranskalaisen jalkapallomaailman tietoisuuteen kuuluen seuran avauskokoonpanoon. Kauden 2009/10 jälkeen Le Mans putosi Ligue 1:stä ja Le Tallec siirtyi nelivuotisella sopimuksella AJ Auxerreen. Hän edusti Auxerrea kaksi kautta pelaten 69 liigaottelua seuran paidassa. Syyskuun alussa 2012 Le Tallec siirtyi Valenciennesiin.
Fushë Kosova

Fushë Kosova (, ) on kaupunki ja kunta Kosovossa. Se sijaitsee 8 kilometriä lounaaseen Pristinasta, Kosovon pääkaupungista. Kunnan väkiluku on noin 39 000 asukasta.
Historia.
Fushë Kosova tunnetaan myös taistelukenttänä ("Polje" kunnan serbiankielisessä nimessä kääntyy serbiaksi ’pelto, kenttä’). Alueen tasangoilla käytiin nimittäin vuonna 1389 kuuluisa Kosovo Poljen taistelu, jossa serbit ja turkkilaiset taistelivat keskenään ja jonka turkkilaiset voittivat. Kosovo Poljen taistelulla on tärkeä asema serbien identiteetille, ja se on yksi suurimmista syistä, miksi Serbia vastustaa Kosovon itsenäisyyttä. Vuonna 1989 yli miljoona serbiä osallistui Kosovo Poljen taisteluiden 600-vuotisjuhliin.
Kay Bailey Hutchison

Kay Bailey Hutchison (synt. Kathryn Ann Bailey, 22. heinäkuuta 1943 Galveston, Texas) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän sai 14. kesäkuuta 1993 paikan Yhdysvaltain senaatissa Texasin edustajana, kun hänet valittiin kesken kauden tyhjäksi jääneeseen virkaan. Hutchison ei hakenut enää vuonna 2012 jatkokaudelle, ja hänen viimeinen kautensa senaatissa päättyi tammikuussa 2013. Presidentti Donald Trump nimitti Hutchisonin Yhdysvaltain pysyväksi edustajaksi Natoon vuonna 2017. Senaatti hyväksyi nimityksen 3. elokuuta 2017.
Elämä.
Hutchison syntyi Galvestonissa ja kasvoi La Marquessa, Texasissa. Hän valmistui Texasin yliopistosta Austinissa ja Texasin yliopiston School of Law’sta. Hän tuli vuonna 1972 valituksi Texasin edustajainhuoneeseen, jossa hän oli vuoteen 1976 saakka. 1982 Hutchison oli epäonnistuneesti ehdolla Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Hän jätti politiikan hetkeksi sivuun ja menestyi liikealalla. 
Hutchison valittiin ensimmäiselle täydelle kaudelleen senaattiin vuonna 1994. Hän tuli valituksi uudelleen 2000 ja 2006; jo vuonna 2004 huhuttiin Hutchisonin aikeista asettua ehdolle Texasin kuvernööriksi, mutta 17. kesäkuuta 2005 hän ilmoitti hakevansa sen sijaan uutta kautta senaatissa. 
Hutchison on toiminut Yhdysvaltain pysyvänä edustajana Natoossa vuodesta 2017 lähtien.
Yksityiselämä.
Hutchison on ollut vuodesta 1978 lähtien naimisissa entisen osavaltion edustajainhuoneen jäsenen Ray Hutchisonin kanssa. Pari otti vuonna 2001 kaksi adoptiolasta, ja Hutchisonilla on lisäksi kaksi aikuista tytärtä edellisestä avioliitosta. Hutchisonien pääasunto sijaitsee Dallasissa.
Orrin Hatch

Orrin Grant Hatch (22. maaliskuuta 1934 Pittsburgh, Pennsylvania – 23. huhtikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän edusti Utahia Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 1977 vuoteen 2019. Hän oli mormoni.
Neitsytlinna

Neitsytlinna on Lohjan 8. kaupunginosa, ja sijaitsee noin 1,5 kilometriä Lohjan keskustasta lounaaseen. Se on saanut nimensä maastonmuodoiltaan erikoiselta, moreenista muodostuneesta kumpareesta joka kohoaa selvästi ympäristöään korkeammalle. Kumpareen syntyyn ovat vaikuttaneet samat geologiset tapahtumat jääkauden aikana, jotka synnyttivät Lohjanharjun. Kukkulan laki on luonnonsuojelualue. 
Kaupunginosassa sijainnut Neitsytlinnan koulu lakkautettiin 2010-luvun puolivälissä.
Jim Webb

James Henry ”Jim” Webb, Jr. (s. 9. helmikuuta 1946 St. Joseph, Missouri) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän edusti Virginiaa Yhdysvaltain senaatissa tammikuusta 2007 tammikuuhun 2013. Vuoteen 2006 saakka Webb oli puoluekannaltaan republikaani, mutta vaihtoi sitten demokraatteihin.
Webb on Vietnamin sodan veteraani ja toiminut muun muassa Yhdysvaltain laivastoministerinä vuosina 1987–1988. 
Heinäkuussa 2015 Webb asettui demokraattien esivaaliehdokkaaksi vuoden 2016 presidentinvaaleihin.
Puolustusministeri James Mattisin erottua virastaan vuoden 2018 lopulla, Jim Webbistä spekuloitiin presidentti Trumpin hallituksen uutta puolustusministeriä.
Dramacydal

Dramacydal joka tunnettiin myös nimillä Thoro Headz ja Young Thugz, on rap-trio johon kuuluivat Yafeu "Young Hollywood" Fula (aka Yaki Kadafi), Katari "K-Dogg" Cox (aka K.Kastro) ja Malcom "Big Mal" Greenridge (aka E.D.I Mean). Ryhmä perustettiin sen jälkeen kun Kastro ja E.D.I. muuttivat Manhattanilta New Jerseyhyn ja tapasivat Kadafin. Lopulta he ottivat yhteyttä Kadafin lapsuudenystävään 2Paciin ja he pääsivät esiintymään kahdessa kappaleessa 2Pacin kolmannella sooloalbumilla "Me Against the World". Dramacydal vaihtoi lopulta nimeään Tha Outlawziksi jonka 2Pac perusti, ja johon otettiin lisää jäseniä.
Patty Murray

Patricia Lynn ”Patty” Murray (o.s. Johns, s. 11. lokakuuta 1950 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän on istunut Washingtonin osavaltion senaatissa vuosina 1989–1992 ja sittemmin Washingtonin edustajana Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 1993 alkaen. 
Murraylla ja hänen miehellään Rob Murraylla on kaksi lasta.
Maria Cantwell

Maria E. Cantwell (s. 13. lokakuuta 1958 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän on edustanut Washingtonin osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa 3. tammikuuta 2001 alkaen. Vuosina 1993–1995 hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen. 
Cantwell on valmistunut Ohiosta Miamin yliopistosta 1980 ja täydentänyt sen jälkeen opintojaan Luxemburgissa "Miami University European Centerissä". Hän työskenteli tämän jälkeen PR-konsulttina. Vuosina 1987–1993 hän oli Washingtonin osavaltioparlamentin jäsen. Vuonna 1993 hän tuli ensimmäisen kerran valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Vuoden 1995 vaaleissa hän menetti paikkansa, mutta sai vuoden 2000 vaaleissa Washingtonin osavaltiosta paikan Yhdysvaltain senaatissa. Tämän paikan hän on pystynyt uusimaan vuosina 2006 ja 2012.
Jay Rockefeller

John Davison "Jay" Rockefeller IV (s. 18. kesäkuuta 1937) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut aiemmin Länsi-Virginian kuvernöörinä vuosina 1977–1985. 
Rockefeller aloitti 1966 Länsi-Virginian edustajainhuoneessa ja 3. tammikuuta 1985 Länsi-Virginian edustajana Yhdysvaltain senaatissa, jonka jäsen hän oli 3. tammikuuta 2015 saakka. 
Rockefeller on liikemies John D. Rockefellerin pojanpojanpoika ja siten sukua Rhode Islandin senaattori Nelson W. Aldrichille, pankkiiri David Rockefellerille, Arkansasin kuvernööri Winthrop Rockefellerille, entiselle varapresidentti Nelson A. Rockefellerille sekä entisen Illinoisin senaattori Charles H. Percyn vävy ja Arkansasin varakuvernöörin Winthrop Paul Rockefellerin serkku. Jay Rockefeller edustaa kuitenkin demokraatteja, sukunsa perinteiden vastaisesti.
Nerja

Nerja on kunta Etelä-Espanjassa. Se kuuluu Andalusian itsehallintoalueeseen. Noin 21 000 asukkaan Nerja sijaitsee 50 kilometriä Málagasta itään Aurinkorannikon alueella. Maatalous tuottaa mm. oliiveja, avokadoja ja mangoja.
Nimi Nerja tulee maurilaisesta sanasta "naricha", joka tarkoittaa runsasta ja kosteaa kevättä. Alue onkin rehevää ja hedelmällistä.
Historia.
Maanviljely- ja kalastajakylää alettiin luoda lomakeskukseksi 1960-luvulla. Tarkkaa rakennuskaavaa mukaillen siitä tehtiin profiililtaan matala. Alueelle ei ole rakennettu korkeita hotelleja.
Nähtävyydet.
Nerjassa on Euroopan suurimpiin kuuluva tippukiviluola, joka on paikkakunnan merkittävin ja Espanjan merkittävimpiin kuuluva nähtävyys. Luolasta on löydetty luolamaalauksia paleoliittiselta kaudelta ja myös varhaisemmilta kausilta olevia muinaisjäänteitä.
Charlie Quintana

Charlie ”Chalo” Quintana (29. tammikuuta 1962 – 13. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen rumpali, joka tunnettiin monipuolisesta urastaan rockin, punkin ja roots-musiikin maailmassa. Hän oli erityisesti arvostettu studiorumpali ja bändijäsen, joka soitti useissa merkittävissä kokoonpanoissa – muun muassa The Plugzissa, Social Distortionissa, Izzy Stradlin &amp; the Ju Ju Houndsissa, Soul Asylumissa sekä Bob Dylanin ja Joan Osbornen yhtyeissä.
Elämä ja ura.
Charlie Quintana syntyi El Pasossa Texasissa. Tulevat yhtyetoverit The Plugzin laulaja-kitaristi Tito Larriva ja basisti Barry McBride houkuttelivat hänet 16-vuotiaana Kaliforniaan. The Plugzin ensimmäisen singlen ”Move” / ”Let Go” kannessa on Whisky a Go-Go -klubin pukuhuoneen wc-kopissa otettu valokuva nuoresta Charlie Quintanasta.
The Plugz julkaisi kaksi albumia: "Electrify Me" vuonna 1979 ja "Better Luck" vuonna 1981, ennen kuin yhtye muuntui Cruzadosiksi, jossa soittivat edelleen Quintana ja Larriva. Yhtyeen musiikki muuttui samalla roots rockiksi. Cruzados sai tunnustusta monilta valtavirran rockmuusikoilta, kuten Bob Dylanilta, John Fogertylta, David Byrnelta ja Brian Setzeriltä. 
Huolimatta arvostettujen muusikoiden ylistyksestä Cruzados ei koskaan saavuttanut suurta kaupallista menestystä, ja yhtye hajosi vuoteen 1990 mennessä. Tällöin Charlie Quintana liittyi yhtyeeseen The Havalinas, akustiseen punk-roots rock -yhtyeeseen. Havalinas-jakson jälkeen Quintana liittyi vuonna 1992 Guns N’ Rosesin perustajajäsenen Izzy Stradlinin uuteen rock-yhtyeeseen Izzy Stradlin &amp; the Ju Ju Hounds, joka toimi noin kahden vuoden ajan. 
Quintana kiersi ja levytti myös X-yhtyeen basistin John Doen yhtyeen kanssa. Hän oli hetken aikaa myös Agent Orange punk-yhtyeen jäsen ja soitti sen vuoden 1996 albumilla "Virtually Indestructible". Quintana kiersi Social Distortion -yhtyeen jäsenen Mike Nessin yhtyeessä ja soitti rumpuja hänen toisella sooloalbumillaan "Under the Influences" (1999).
Vuonna 2000 Quintana liittyi Social Distortioniin. Hän oli mukana Social Distortionin paluualbumilla "Sex, Love and Rock ’n’ Roll" (2004) sekä kokoelmalla "Greatest Hits" (2007). Huhtikuussa 2009 Quintana jätti Social Distortionin.
Charlie Quintana kuoli 2018 sydänkohtaukseen kotonaan Cancúnissa.
Waimangun geysir

Waimangun geysir sijaitsi lähellä Rotoruaa, Uudessa-Seelannissa. Se oli toiminnassa ollessaan maailman voimakkain geysir. Sen kerrottiin purkautuessaan suihkuttaneen vettä jopa 500 metrin korkeuteen. Geysir lakkasi toimimasta vuonna 1904 maanvyöryn muutettua pohjaveden virtausta.
Waimangun geysir on suurin tunnettu geysir maailmassa. Se oli aktiivinen vuodesta 1900 vuoteen 1904. Geysirin purkauksissa lensi usein veden lisäksi kiviä ja mutaa. Maoriksi Waimangu viittaakin mustaan veteen. Purkaukset ylsivät usein 150 metrin korkeuteen ja silloin tällöin suurissa purkauksissa vettä syöksyi jopa 460 metrin korkeuteen. Suurin nykyisin aktiivinen geysir Steamboat Yhdysvalloissa purkautuu noin 100 metrin korkeuteen.
Geysir alkoi nopeasti houkutella paikalle turisteja. Vuosien 1902–1903 talvella turisteille rakennettiin paikalle majoitusta. Geysirin aktiivisuus lisääntyi vuoden 1903 aikana, mikä veti paikalle entistä enemmän kävijöitä. Samana vuonna 30. elokuuta Joseph Warbrick, entinen rugbymaajoukkueen pelaaja, oli johtamassa oppaana joukkoa turisteja. Matkalla geysir purkautui yllättäen voimakkaasti, minkä takia Warbrick ja kolme turistia menehtyivät.
Maria Järvenhelmi

Maria Järvenhelmi (alk. Maria Vähälä, s. 14. kesäkuuta 1975) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt esimerkiksi elokuvan "Bad Luck Loven" Inkana ja "Rölli ja metsänhenki" -elokuvan Milli Menninkäisenä. Hän on valmistunut Teatterikorkeakoulusta. Hän vaihtoi sukunimensä valmistuttuaan näyttelijäksi, sillä halusi pitkällä sukunimellä erottua elokuvien lopputeksteissä. Järvenhelmi oli mukana Nelosen "Stage"-ohjelman yhtenä tähtivalmentajana. Järvenhelmen luotsaama kuoro putosi toisena.
Maria Järvenhelmi on esiintynyt myös rap-artistina taiteilijanimellä Meno-Anu yhtyeessä Notkea Rotta.
Yksityiselämä.
Järvenhelmen äiti on entinen diplomaatti ja elokuva-alan vaikuttaja Kirsi Tykkyläinen. Järvenhelmi meni naimisiin muusikko Valo Lankisen kanssa helmikuussa 2015, ja he jättivät eroanomuksen tammikuussa 2016.
Petteri Salminen

Pekka ”Petteri” Salminen (28. huhtikuuta 1955 Ruovesi – 14. kesäkuuta 1985 Kangasala) oli suomalainen muusikko. Salminen toimi Juice Leskisen Juice- ja Juice Leskinen Slam -yhtyeiden kitaristina 1970-luvulla. Salminen opiskeli Sibelius-Akatemiassa. Hän oli myös pianisti.
Elämä ja ura.
Salminen asui Ruoveden Kekkosen kylässä. Hän aloitti kitaransoiton blues-pohjalta 1969–1970. Kitaransoittotekniikan alkeet hänelle opetti veli Jukka Salminen, jolla oli sähkökitara- ja vahvistinkalustoa ja merkittävä levykokoelma. Petteri Salminen kehitti tyylinsä ja soundinsa lähes valmiiksi jo 1970-luvun alussa ollessaan 15–17-vuotias koulupoika. Eräs Salmisen kitaransoiton oppilaista oli Jari Yliaho. Salminen oli kitaransoiton ohella klassisen musiikin ammattilainen ja toimi myös pianonsoiton opettajana (pianodiplomi Sibelius-Akatemiasta 1982). 
Esikuvinaan Salminen mainitsi kuuntelevansa paljon seuraavia: Mike Bloomfield, Jeff Beck, Johnny ja Edgar Winter, Jimmy Page, Eric Clapton, Peter Green &amp; Jeremy Spencer (Fleetwood Mac), Jukka Tolonen. 
Salminen oli tyylitaituri, joka ei käyttänyt kitaransoitossaan efektipedaaleja. Hänen luultavasti tunnetuin kitarasoolonsa on Juice Leskisen "Syksyn sävelessä" (1975). Juice Leskisen kappaleessa "3.30" (1975) hän soittaa kitarasoolon käyttäen plektrana 50 pennin kolikkoa.
Petteri Salminen suoritti siviilipalveluksen Huutijärven B-sairaalan musiikkiterapeuttina.
Hän kuoli keuhkosyöpään kesällä 1985 Pikonlinnan sairaalassa vain 30-vuotiaana.
Yhtyeitä.
Petteri Salminen soitti useissa eri kokoonpanoissa, joista tunnetuimpia olivat Mikko Alatalon ja Juice Leskisen eri yhtyeet. Salminen teki musiikillista yhteistyötä myös Anssi Tikanmäen, Heikki Silvennoisen ja useiden muiden tunnettujen suomirock-muusikoiden kanssa.
Ruovesi:
Virrat:
Tampere:
Helsinki
Soittimet.
Kitaranaan Salminen käytti useimmiten Fender Stratocasteria, joita hänellä oli ainakin kaksi (sunburst-värinen sekä musta). Hänellä oli myös Ibanez 2671 Randy Scruggs Signature, joka on todella harvinainen instrumentti nykypäivänä. Kitaravahvistimena hänellä oli useimmiten Marshallin valmistama nuppi ja kaappi, Fender Twin Reverb, tai Gibson G80.
Opetustyö.
Vuosina 1982–1983 Petteri Salminen opetti Pirkanmaan musiikkiopistossa Tampereella pianonsoittoa. 
Sävellykset.
Salminen teki kaksi levyä yhdessä Heikki Silvennoisen kanssa Frendz-kokoonpanossa. "Final Awakening" -levyllä Salminen oli mukana sävellystyössä, kappaleessa "Piano - playing - preacher".
Luettelo Suomen ilmatorjunnan kalustosta talvi- ja jatkosodassa

Suomalaisen ilmatorjunnan kalusto talvi- ja jatkosodassa käsitti mm. seuraavia aseita (joiden ominaisuuksia seuraavassa taulukossa esitellään):
Johnny ”J”

Johnny Lee Jackson (28. elokuuta 1969 – 3. lokakuuta 2008), joka tunnetaan paremmin nimellä Johnny J, oli monta platinalevyä tuottanut musiikkituottaja, joka tunnetaan parhaiten 2Pacin albumien "Me Against the World" ja "All Eyez on Me" tuottamisesta. 
Hän syntyi Juarezissa Meksikossa vuonna 1969 ja nousi kuuluisuuteen South Central Los Angelesista. Johnny ”J” omisti Klock Work Entertainmentin. Hän teki itsemurhan 3. lokakuuta losangelesilaisessa vankilassa, jossa hän odotti tuomiota rattijuopumuksesta.
Johnny J aloitti ammattimaisen tuottamisen vuonna 1987. Hänen ensimmäinen kappaleensa oli Candymanin ”Knockin Boots”. Johnny J on työskennellyt lukuisten artistien kanssa kuten 2Pacin, Mark Wahlbergin ja Jon B:n.
Jackson julkaisi esikoisrap-albuminsa "I Gotta Be Me" vuonna 1995. Albumi jäi hänen ainoaksi soolojulkaisuksi.
Johnny J esiintyi vuonna 2004 kappaleessa ”Never Forget” yhdessä Val Youngin ja Tha Outlawz jäsen Napoleonin kanssa. Kappale on kunnianosoitus Tupacille. Kappaleesta on kuvattu myös pienellä budjetilla musiikkivideo.
MrMakaveli.net-sivulle antamassaan haastattelussa Jackson kertoi työstävänsä vuodelle 2008 Tatyana Alin uutta albumia "The Light".
Alakiiminki

Alakiiminki oli Suomen entinen kappeliseurakunta vuoteen 1858 asti hallinnollisessa Suur-Iin pitäjässä, jolloin nykyinen Kiimingin kunta perusti itsenäisen oman kunnan. Tällöin Kiiminkiin liitettiin Ylikiimingin ja Haukiputaan kappelit, jotka myöhemmin erosivat omiksi kirkkoherrakunnikseen. Alakiiminki perustettiin vuonna 1691 Iin rukoushuonekunnaksi. Nimitystä Alakiiminki käytettiin erotukseksi Ylikiimingistä ja ylikiiminkiläisistä.
Amaru Entertainment

Amaru Entertainment on levy-yhtiö, jonka perusti Tupac Shakurin äiti Afeni Shakur vuonna 1997. Amaru Entertainmentin toimenkuvana on Tupacin ennen julkaisemattomien kappaleiden julkaisu uusilla albumeilla. Yhtiöllä on myös päätösvalta kaikkiin Tupacin ennen julkaisemattomiin kappaleisiin. Tupacin kuoleman jälkeen Amaru on julkaissut uusintajulkaisuina "2Pacalypse Now"-, "Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z..."-, "Thug Life Vol. 1"- ja "Me Against the World" -albumit. Amaru Entertainment on julkaissut yhteensä kymmenen postuumia albumia Tupacilta sekä yhden dokumenttielokuvan .
Artisti.
Tupac Amaru Shakur (16. kesäkuuta 1971 New York, Yhdysvallat – 13. syyskuuta 1996 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) on Yhdysvaltain parhaiten myynyt hip hop -artisti ja näyttelijä. Tupac käytti artistinimenään lyhennettä "2Pac". Myöhemmin hän käytti myös artistinimeä "Makaveli". Tupac on myynyt maailmanlaajuisesti yli 80 miljoonaa levyä ja pelkästään Yhdysvalloissa yli 50 miljoonaa albumia. Monet fanit, kriitikot ja ammattialojen sisäpiiriläiset ovat määritelleet 2Pacin kaikkien aikojen parhaimmaksi rap-artistiksi.
Tohtori Dorcas

Tohtori Lemuel Dorcas on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisen "Sub-Mariner"-lehden viidennessä numerossa (1968). Hahmon loivat Roy Thomas ja John Buscema. 
Historia.
Tohtori Lemuel Dorcas oli meribiologi, geneetikko, keksijä ja maailman hallintaa halajava valloittaja. Dorcas on vastuullinen olympiauimari Todd Arlissin muuttamisesta Tiikerihaiksi. Dorcas altisti pahasti vammautuneen Arlissin lukuisilla geneettisille kokeille, joiden avulla Arliss parani vammoistaan. Tohtori Dorcasin motiivit olivat kuitenkin pahantahtoiset, koska hän suunnitteli käyttävänsä Tiikerhaita välineenään maailmanvalloituksessa. Dorcas lähetti useita robotteja tutkimaan merenpohjaa sopivien hailajien löytämiseksi, jotta tämä voisi käyttää näiden geneettistä ainesta Arlissin parantamisessa. Sattumalta Kapteeni Ihmeen kanssa taistellut Namor kuitenkin löytyi uupuneena merenpohjasta. Dorcas päätti hyödyntää Namorin geneettistä materiaalia yhdessä julmimpien haiden kanssa ja loi Arlissista Tiikerihain. Tiikerihai ei kuitenkaan ollut yhteistyöhaluinen Dorcasin kanssa ja karkasi laboratoriosta. 
Myöhemmin Dorcas yritti Lohikäärmemiehen avulla nujertaa Namorin, mutta epäonnistui. Raivostuneena Dorcas solmi liiton atlantislaisen sotalordi Krangin kanssa. Krang antoi tohtori Dorcasille koekappaleeksi uskollisen seuraajansa Orkan, jolle Dorcas antoi kokeillaan tappajavalaan voimat. Krang ja Dorcas käyttivät Orkan voimia ja lukuisia tappajavalaita apunaan hyökätessään Atlantikseen. Namorin ja Tiikerihain väliintulo kuitenkin estivät kaksikon suunnitelmat. 
Dorcas ja Krang solmivat myöhemmin salaisen liiton Byrrahin kanssa. Kolmikko yritti estää Namorin kruunauksen Atlantiksen prinssiksi ja nostaa valtaistuimelle Namorin sijaan Byrrah. Namor vangitsi Dorcasin ja Krangin, jotka paljastivat, että Byrrah yritti juonillaan kohota hallitsijaksi. Myöhemmin Dorcas hyökkäsi jälleen Namoria vastaan Tiikerihain ja Attuman kanssa. Seuranneessa rajussa taistelussa Namorin kanssa yksi Dorcasin koneista kaatui tämän päälle murskaten pahansuovan tiedemiehen kuoliaaksi.
Voimat ja varusteet.
Tohtori Dorcas omaa ikäisensä aktiivisesti kuntoilevan miehen fyysiset voimat. 
Hänen todellinen voimansa on Dorcasin terävä äly ja mahtava tietous genetiikasta, jonka avulla hän on kyennyt sulauttamaan yhteen atlantislaisten ja merenelävien geneettisiä koodeja. Täten Dorcas on luonut useita yliluonnollisen voimakkaita olentoja. 
Dorcas on myös mestarillinen insinööri ja on luonut useita uusia kehittyneitä hyökkäysaseita.
Raili Rytkönen

Raili Gertrud Elisabeth Rytkönen (ent. Nurminen, o.s. von Essen, 24. marraskuuta 1941 Hattula – 8. elokuuta 2002 Tyrväntö) oli suomalainen historian tutkija ja kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Rainer Lauri Gustaf von Essen ja Ingegerd Elisabeth o.s. Winstén.
Rytkönen tuli ylioppilaaksi vuonna 1960 Hämeenlinnan tyttölyseosta. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui 1964. Rytkönen toimi opettajana muun muassa Keminmaalla, Parolassa ja Hämeenlinnassa ja siirtyi 1960-luvun lopulla Jyväskylän yliopistoon ja kirjoitti useita paikallishistorioita muun muassa Säkylästä, Suur-Iistä, Kemijärveltä, Vanajasta ja Tyrvännöstä. 
Rytkönen kirjoitti kirjojen lisäksi myös kirja-arvosteluja, lehtiartikkeleita ja pakinoita. Hän oli toimituskunnan jäsenenä ja kirjoittajana kirjaan "Hämeenlinnalaisia 1639–1989". Rytkösellä oli merkittävä osuus "Tyrvännön historian" (2002) kirjoittamisessa. Tämä jäi hänen viimeiseksi laajaksi työkseen.
Szarvas

Szarvas [] on kaupunki Unkarissa Békésin läänissä. Kaupunki sijaitsee Unkarin kaakkoisosassa. Szarvasin asukasluku oli 17 557 henkeä vuonna 2009, ja pinta-alaa kaupungilla on 161,57 neliökilometriä.
André Maranne

André Maranne (14. toukokuuta 1926 Toulouse, Ranska – 12. huhtikuuta 2021 Brighton, Englanti) oli ranskalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi "Vaaleanpunainen pantteri" -elokuvista, joissa hän näytteli vuosina 1964–1982. Hän esitti niissä ylikonstaapeli Francois Chevalieria (myöhemmin Duval). Maranne kuului Peter Sellersin, Graham Starkin, Burt Kwoukin ja Herbert Lomin ohella ohjaaja Blake Edwardsin luottonäyttelijöihin, ja hän oli mukana kuudessa "Pantteri"-elokuvissa. Maranne näytteli lisäksi televisiosarjoissa "Pitkän Jussin majatalo", "Kyllä, herra ministeri" ja "Doctor Who".