tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Seton kieli

Seton kieli (setoksi ja võroksi "seto kiil", ) on suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluva eteläviron kieliryhmän kieli, jota on pidetty myös yhtenä võron kielen murteena. Sitä puhuvat setukaiset, joiden asuma-alue, Setumaa, on nykyään sirpaloitunut Viron ja Venäjän kesken. Lähes kaikki seton puhujista osaavat myös viroa, ja suuri osa väestöstä on omaksunut myös venäjän kielen. Seton kielellä ei ole yleisesti hyväksyttyä kirjakieltä, mutta sellainen on kehitetty 1990-luvulla. Kirjakieli ei ole vakiintunut käyttöön muun muassa taivutus- ja ortografiakiistojen vuoksi. Vuoden 2021 väestönlaskennassa setoa ilmoitti puhuvansa Virossa 25 080 henkeä.
Kieltä opetetaan paikallisesti eräissä kouluissa, mutta se ei ole opetuksen kieli. Tarton yliopistossa setoa voi opiskella kahden alkeiskurssin verran.
Ernst Puusepp käänsi vuonna 1926 Uuden testamentin neljä evankeliumia setoksi nimellä "Mii` Issändä Jeesusõ Kristusõ pühä Evangeelium: Matteusõ, Markusõ, Luukasõ ja Johannõsõ kirotõt". Häntä auttoi käännöstyössä Paulopriit Voolaine. Vuonna 2013 ortodoksipappi Sakarias Leppik ja folkloristi Paul Hagu julkaisivat uuden käännöksen. Kun Puuseppin käännös perustui vironkieliseen käännökseen oli uusi käännös sen sijaan tehty kreikkalaisen alkutekstin perusteella. Uudessa käännöksessä haluttiin käyttää mahdollisimman paljon seton kielessä ja kulttuurissa tunnettuja nimiä, välttää saksalais- ja latinalaisperäisiä sanoja, sillä setulainen kristillinen kulttuuri edustaa itäistä kristillisyyttä, minkä lisäksi Vanhan testamentin heprealaiset nimet on mahdollisuuksien mukaan käännetty setolaisittain lausuttavaksi. Uuden käännöksen nimessäkin on evankelistojen nimet setolaistettu verrattuna edelliseen: "Mi` Issändä Jeesusõ Kristusõ Pühä evangeelium. Marki, Matvei, Luka ni Joanni kirotõt".
Ardfertin tuomiokirkko

Ardfertin tuomiokirkko on Pyhä Brendanin 500-luvulla perustaman luostarin paikalle rakennettu katedraali Ardfertin kylässä Kerryn kreivikunnassa Irlannissa. Kirkko on nykyisin raunioina.
Historia.
Paikalla on kolmen keskiaikaisen kirkon rauniot, joista varhaisin on 1100-luvulta. Katto tuhoutui Irlannin kapinassa vuonna 1641, mutta se korjattiin myöhemmin.
Luostarinmäellä on myös kaksi kiveä, joissa on Ogam-kirjoitusta, sekä useita varhaiskristillisiä ja keskiaikaisia hautakiviä.
Kemian työsuojeluneuvottelukunta

Kemian työsuojeluneuvottelukunta (KETSU) toimii sosiaali- ja terveysministeriön yhteydessä. KETSU on ministeriön apuna kemialliseen ja biologiseen työsuojeluun liittyvissä asioissa. Neuvottelukunnan tehtävistä on tarkemmin säädetty valtioneuvoston päätöksessä kemian työsuojeluneuvottelukunnasta (273/1997). Valtioneuvoston päätöksen mukaan neuvottelukunnan tehtävänä on: 
KETSU jakautuu viiteen jaostoon: työjaosto, asbestijaosto, HTP-jaosto, ATEX-jaosto sekä riskijaosto.
Tytöistä parhain

Tytöistä parhain () on yhdysvaltalaisen Louisa May Alcottin kokonaisuudessaan vuonna 1870 julkaistu tyttökirja. Kirjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 1869. Kirja sijoittuu 1800-luvulle Massachusettsin osavaltioon.
Alun perin kirja oli vain kuusi lukua pitkä, mutta lukijoiden vaadittua sille jatkoa, Alcott lisäsi kirjaan vielä noin kymmenen lukua.
Juoni.
"Tytöistä parhain" alkaa kun nuori ja tyylikäs bostonilainen Fanny Shaw kutsuu luokseen ystävänsä Pollyn. Polly asuu maalla, ja on kokenut hyvin erilaisen kasvatuksen kuin Fanny. Aluksi Fannyn ystävät ja jopa tämä itsekin nauraa Pollylle ja tämän tavoille, eikä rouva Shawkaan ymmärrä tätä lainkaan. Fannyn veli Tom on kiusata kiltin Pollyn hengiltä ja ainoa joka tuntuu ymmärtävän tätä on perheen isoäiti. Vähitellen Shaw'n lapsille alkaa kuitenkin valjeta Pollyn viisaus ja kasvatuksen hyvät puolet.
Kirjan toisessa osassa on kulunut kuusi vuotta ja Polly muuttaa Bostoniin tienatakseen rahaa soitonopettajana. Kaikki ovat nyt vanhempia ja rakkautta tuntuu olevan ilmassa joka puolella. Polly ei ymmärrä, miksi häntä ärsyttää niin kovasti Tomin ja Trixin kihlaus, eikä miksi Fanny suhtautuu niin vihamielisesti hänen ja herra Sydneyn ystävyyteen. Vähitellen asiat tuntuvat olevan aivan solmussa ja ne todella kaipaavat selvittämistä, milloin Pollyn maalaisjärjestä on taas hyötyä.
Esko Nikkilä

Esko Antero Nikkilä (30. elokuuta 1926 Helsinki – 21. syyskuuta 1986 Vantaa) oli suomalainen sisätautiopin professori ja ylilääkäri, joka ansioitui tutkijana, opettajana ja käytännön lääkärinä. Hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosenttina 1958–1962 ja professorina vuodesta 1962 kuolemaansa saakka.
Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1951 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1957. Hän aloitti tutkimustyönsä jo opiskeluaikanaan toimiessaan assistenttina Helsingin yliopiston lääketieteellisen kemian laitoksella. Hän väitteli tohtoriksi 1953 proteiinilipaasientsyymistä ja sen merkityksestä rasva-aineenvaihdunnassa. Hän teki merkittävän havainnon, jonka mukaan lipoproteiini HDL:n (”hyvän kolesterolin”) pitoisuus oli alentunut sydän- ja verisuonitautipotilailla. Nikkilä ryhmineen osoitti, että ateroskleroosia voidaan lieventää rasva-aineenvaihdunnan häiriöitä hoitamalla. 
Toisessa laajassa tutkimussarjassa hän selvitti oppilaidensa kanssa alkoholin vaikutusta rasva- ja sokeriaineenvaihduntaan, jolloin hän päätyi yleisesti hyväksyttyyn teoriaan maksan rappeutumisen syntymekanismista. Lisäksi hänen tutkimuskohteisiinsa kuului diabetes ja sen syntymekanismit.
Nämä tutkimukset erillistuloksineen tekivät Nikkilästä rasva-aineenvaihdunnan johtavan tutkijan. Hän ohjasi kolmattakymmentä väitöskirjaa ja koulutti kymmeniä lääkäripolvia sekä loi Duodecimin aikakauskirjasta merkittävän jatkokoulutusfoorumin. Hänen uudistamassaan muodossa Duodecim-lehteä on toimitettu jo yli 40 vuotta.
Hän toimi oman alansa järjestöjen johtotehtävissä, mm. tasavallan presidentin työryhmässä ja valtion lääketieteellisen toimikunnan jäsenenä. Vuonna 1971 hän sai Matti Äyräpään palkinnon.
Nikkilä kuoli liikenneonnettomuudessa suistuttuaan autollaan ulos moottoritieltä Vantaan Martinlaaksossa.
"Esko Nikkilän rahasto" perustettiin kutsuluentoa varten hänen täyttäessään 60 vuotta. Tämä tapahtui vain kolme viikkoa ennen hänen kuolemaansa. Esko Nikkilä -luennoitsijan valitsee viisijäseninen toimikunta, joista kaksi edustaa Suomalainen Lääkäriseura Duodecimia, kaksi Helsingin yliopiston lääketieteellistä tiedekuntaa ja yksi Suomen Sisätautilääkärien yhdistystä. Suomen Sisätautilääkärien yhdistys r.y:n vuosikokouksen yhteydessä pidettävä luento on pidetty Esko Nikkilän muistoksi kahden vuoden välein vuodesta 1988 alkaen.
Pikku miehiä

Pikku miehiä () on yhdysvaltalaisen Louisa May Alcottin vuonna 1871 julkaistu nuorille suunnattu romaani. Kirja sijoittuu 1800-luvulle Massachusettsin osavaltioon. Kirja on jatko-osa "Pikku naisille". "Pikku miehiä" on sarjan toinen osa ja sitä seuraa vielä viimeinen kirja, "Plumfieldin pojat". 
Juoni.
"Pikku miehiä" jatkaa edelleen Marchin tyttöjen tarinaa. Enimmäkseen kirja kertoo Jon ja tämän miehen Fritzin perustamasta poikakoulusta, Plumfieldistä. Tässä koulussa sattuu ja tapahtuu, eikä koskaan voi tietää, milloin syttyy tulipalo tai oppilaat karkaavat omille teilleen. Koulussa oleellisia henkilöitä ovat rasavilli Tommy, orpo viulisti Nat, karu ja tottelematon Dan, Megin kaksoset Demi ja Daisy, sekä Jon pojat Teddy ja Rob. Myös Amyn ja Laurien "pikku prinsessa" Bess kunnioittaa välillä Plumfieldiä vierailullaan.
Kahdesta ensimmäistä osasta poiketen "Pikku miehiä" ei kerro kuitenkaan enää niinkään Marchin tytöistä, paitsi Josta, vaan enimmäkseen Plumfieldin asukkaista.
Helsingin Pelastuskoulu

Helsingin pelastuskoulu on pelastaja- ja alipäällystötutkintoja järjestävä oppilaitos. Se on osa Helsingin pelastuslaitosta.
Pelastuskoulu on perustettu vuonna 1972 ja se järjestää pelastaja- ja alipäällystöopetuksen lisäksi kursseja eri kohderyhmille. Pelastuskoulu toimii Helsingin pelastuslaitoksen tiloissa Jätkäsaaren kaupunginosassa osoitteessa Tyynenmerenkatu 1. Jätkäsaaren toimitiloissa tapahtuu teoreettinen koulutus. Käytännön harjoittelua toteutetaan pelastuslaitoksen harjoitusalueella sekä eri pelastusasemilla. Lisäksi hyödynnetään koko pääkaupunkiseudun infraa.
Pelastuskoulu toimi vielä 2010-luvulle tultaessa Etelä-Haagassa, mutta pelastuslaitoksen budjetin pienennyttyä vuoden 2013 lopussa tiedotettiin Pelastuskoulun siirtämisestä Jätkäsaareen, jossa toiminutta pelastusasemaa muuten karsittiin.
Helsingin Pelastuskoulu on Kuopiossa toimivan Pelastusopiston ohella ainoa oppilaitos, joka kouluttaa pelastusalan ammattilaisia Suomessa. 
Opetustoiminta.
Helsingin Pelastuskoulussa pelastaja- ja alipäällystöopiskelijoiden kouluttaminen alkaa työtaitojen opettelulla ja päättyy todellisen onnettomuustilanteen mukaisten taitojen harjoitteluun. Pääpainopisteenä ovat onnettomuuksien ennalta ehkäiseminen, palo- ja pelastustoiminta sekä ensihoito. Pelastajien koulutus Pelastuskoulussa kestää 1,5 vuotta. Opiskeluun kuuluu myös noin kahden kuukauden palkallinen työssäoppimisjakso Helsingin pelastuslaitoksen pelastusasemilla.
Protiokonatsoli

Protiokonatsolia käytetään maataloudessa punahomeiden ehkäisyyn. Protiokonatsolin kemiallinen kaava on C14H15Cl2N3OS, moolimassa 344,259 g/mol ja CAS-numero 178928-70-6. Kemikaalin käyttö on luvanvaraista: lupa voidaan myöntää ainoastaan käyttöön sienitautien torjunta-aineena.
Plumfieldin pojat

Plumfieldin pojat () on yhdysvaltalaisen Louisa May Alcottin vuonna 1886 julkaistu tytöille suunnattu romaani. Kirja sijoittuu 1800-luvulle Massachusettsin osavaltioon. Kirja on jatko-osa "Pikku naisille" ja "Pikku miehille". "Plumfieldin pojat" on sarjan viimeinen osa ja näin ollen päättää Marchin tyttöjen tarinan.
Juoni.
"Plumfieldin pojat" sijoittuu ajalle noin kymmenisen vuotta "Pikku miesten" jälkeen. Se kertoo yhä vähemmän muista "Marchin tytöistä" kuin Josta, ja enimmäkseen entisistä Plumfieldin asukkaista. Nämä ovat kaikki nyt jo aikuisia ja kohtaavat omat ongelmansa niin rakkaudessa, töissä, ihmissuhteissa kuin itsensäkin kanssa. Onneksi heillä on edelleen Jo-rouva auttamassa kaikkien asioiden kanssa.
Teddystä ja Megin pikku Josiesta on tullut melkoinen kaksikko, ja jälkimmäinen kauhistuttaa muita villeillä unelmillaan näyttelemisestä. Amyn ja Laurien prinsessasta on kehittynyt hyvin kaunis nuori neiti, jonka äidillä on kova työ pitää ihailijat irti tyttärestään. Tommy huvittaa ihmisiä rakkauskommelluksillaan ja jopa järkevällä Demillä näyttää olevan sydämen huolia.
Kun ruusu puhkeaa

Kun ruusu puhkeaa () on yhdysvaltalaisen Louisa May Alcottin vuonna 1876 julkaistu tytöille suunnattu romaani. Kirjan on suomentanut WSOYlle 1919 Alli Wiherheimo. Tarina sijoittuu 1800-luvulle Amerikan itärannikolle, New Yorkin lähistöön. Kirja on jatko-osa "Kahdeksalle serkukselle".
Juoni.
Kirja jatkaa Rosen ja tämän seitsemän poikaserkun tarinaa. Rose on juuri palannut kolmen vuoden matkalta setänsä ja Feben kanssa. Yhtäkkiä tuttujen serkkujen kanssa onkin kiusallista olla. Asiat ovat muuttuneet Rosen poissa ollessa, eivätkä pelkästään hyvään suuntaan. "Prinssi" Charlie luulee omistavansa kauniin serkkunsa, mikä ei ole ollenkaan tälle mieleen. Mac saa vihdoinkin tilaisuuden loistaa ja järkevälle Archielle on tapahtunut jotain.
Ennen kuin Rose huomaakaan, hänet on vedetty mukaan seurapiirien huumaan, eikä sieltä tunnu olevan poispääsemistä.
Anne Linnonmaa

Anne Terhi Tuulikki Linnonmaa (s. 2. lokakuuta 1954 Helsinki) on suomalainen vaatesuunnittelija ja yrittäjä. Hänen nimeään kantava mikkeliläisyritys Anne Linnonmaa Oy keskittyi vaatteiden eettiseen ja ekologiseen tuotantoon. Linnonmaan puuvillaneuleet kantavat ainoana suomalaisena tekstiilimallistona Euroopan ympäristömerkkiä. Yrityksen vuotuinen liikevaihto oli noin 2,3 miljoonaa euroa, kun se myytiin Finnkarelia Virke -konsernille vuonna 2007. Tätä ennen toukokuussa 2007 yritys oli hakeutunut yrityssaneeraukseen. Taloustutkimuksen mukaan Anne Linnonmaa -brändi oli Suomen viidenneksi tunnetuin vaatemerkki 2003. Anne Linnonmaa Ecological Fashion -tuotemerkin omisti vuoteen 2014 asti Virke Oy:n tytäryhtiö, orimattilalainen Mixxxit Oy jolloin Anne Linnonmaa osti tuotemerkin takaisin itselleen.
Nykyään tuotemerkillä ei ole tuotantoa Suomessa ja Anne on sittemmin keskittynyt asiantuntijatehtäviin, koulutukseen ja konsultointiin. Linnonmaa on muun muassa auttanut 25 uutta luovien alojen yrittäjää alkuun ELY-keskuksen ProStart-ohjelmien kautta.
Opinnot ja ura.
Linnonmaa valmistui ylioppilaaksi Munkkiniemen yhteiskoulusta 1973. Samana vuonna hän pääsi opiskelemaan Taideteolliseen korkeakouluun, josta valmistui vaatetussuunnittelun osastolta 1977. Valmistuttuaan Linnonmaa toimi suunnittelijana koti- ja ulkomaisissa yrityksissä. Vuonna 1991 hän perusti omaa neulemallistoaan markkinoivan yrityksen. Hän on sittemmin myös opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa ja Lahden Muotoiluinstituutissa neulesuunnittelua. Linnonmaan luottamustoimia ovat muun muassa Suomalaisen työn liiton johtokunnan jäsenyys 2003–2008, TEM:in vientifoorumin jäsenyys 2005– ja Finnveran pääkonttorin neuvottelukunnan jäsenyys 2006–.
Palkinnot.
Linnonmaa valittu Vuoden muotitaiteilijaksi 1999 ja hänelle on myönnetty vaatetusalan Kultainen vaatepuu -palkinto vuonna 2003. Hänet valittiin vuonna 2006 myös Helsingin yrittäjänaiseksi sekä Vuoden naiseksi. Hän suunnitteli presidentti Tarja Halosen Linnanpuvun 2006.
Eurovaaliehdokkuus 2009.
Linnonmaa oli Kokoomuksen ehdokkaana 2009 eurovaaleissa. Hän sai vaaleissa 2 165 ääntä.
Yksityiselämä.
Linnonmaa on naimisissa ja hänellä on yksi aikuinen lapsi. Hän on radiojuontaja Jaajo Linnonmaan täti.
Vuorenpeikon lehto

Vuorenpeikon lehto on Evon opetusmetsään kuuluva suojeltu metsälehmuslehto Evon alueella. Se kuuluu luontaisesti syntyneisiin, merkittäviltä osin jalopuista koostuviin metsiköihin. Lehdon laajuus on 2,4 hehtaaria ja sen sijaintikoordinaatit 61.211° pohjoista leveyttä ja 25.1401° itäistä pituutta.
Hämeen liitto on määritellyt alueen maakuntakaavassaan maakunnallisesti arvokkaaksi luontotyypiksi. 
Alueella sijaitsee kaksi järveä Vuoripeikonjärvi ja Majajärvi ja lähistöllä Pitkänniemenjärvi ja Hautjärvi.
Pat Martino

Pat Martino (alk. Pat Azzara, 25. elokuuta 1944 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 1. marraskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen jazzkitaristi ja säveltäjä, joka edustaa tyylillisesti postbopia, souljazzia, mainstreamjazzia ja hard bopia.
Elämäkerta.
Martino syntyi Etelä-Philadelphiassa. Hän aloitti kitaransoiton jo lapsena. Opettajia oman isän jälkeen oli muun muassa John Hall, jolta hän sai ensimmäiset oppituntinsa ja perustaidot. Hall oli itse taitava kitaristi ja oli innoissaan, että sai Patin oppilaakseen. Pat kävi Hallin tunneilla ainakin kaksi vuotta, kunnes niin opettaja, isä kuin oppilaskin ymmärsivät, että hän tarvitsi kehittyäkseen toisen opettajan.
Martino sai lisäoppia Dennis Sandolelta ja ryhtyi ammattimuusikoksi 15-vuotiaana. Hän soitti ja levytti jo varsin varhain sellaisten muusikoiden kuin Willis Jackson ja Eric Klossin kanssa. Hän työskenteli myös monien jazzurkurien kanssa, kuten Charles Earland, Don Patterson ja Jack McDuff. 1960-1970-luvulla Martino levytti sekä muiden taustalla että omalla nimellään. 
Vuonna 1980 Martino joutui leikkaukseen hengenvaarallisen aivoverisuonten epämuodostuman vuoksi. Leikkauksen seurauksena hän menetti muistinsa, eikä hänellä ollut mitään muistikuvaa kitarasta eikä aiemmasta muusikonurastaan. Ystävien, tietokoneen, omien levytystensä avulla Martino toipui ja oppi taas soittamaan kitaraa. Hänen improvisaatiomenetelmänsä "Conversion to Minor" perustuu sooloissa yksinomaan molliasteikkoihin. 
Martinon paluu musiikin pariin tapahtui 1987, jolloin hän levytti albumin "The Return". Vuonna 2006 Mobile Fidelity Sound Lab julkaisi uudestaan hänen albuminsa "East!' (Ultradisc UHR SACD). Varsinaisesti ura lähti käyntiin 1994, jolloin ilmestyivät hänen levynsä "The Maker" ja "Interchange". Vuodesta 2007 Martino on tehnyt kiertueita maailmalla.
Ian Knoxin on tehnyt Martinon toipumisesta dokumentin "Martino Unstrung" (2008), jossa neuropsykologi Paul Broks selvittää Martinon tervehtymistä.
Martino vieraili Suomessa 27. ja 28. huhtikuuta 2009.
Markku Maalismaa

Markku Maalismaa (s. 6. huhtikuuta 1955 Yli-Ii) on suomalainen näyttelijä. 
Henkilöhistoria.
Maalismaa syntyi maanviljelijä Esko Maalismaan ja emäntä Helvi Honkasen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1987 on toimittaja Liisa Vihmanen. Näyttelijä Pihla Maalismaa on heidän tyttärensä. Maalismaa valmistui Teatterikorkeakoulusta 1981. Oulun kaupunginteatterissa hän työskenteli valmistuttuaan, vuoteen 1985 asti. Sen jälkeen hän on ollut on kiinnitettynä Kansallisteatteriin. Hänet muistetaan erityisesti useista televisio- ja elokuvatöistä. Maalismaa sai Olavi Veistäjän mukaan nimetyn palkinnon vuonna 1988.
Sudenpesänkangas

Sudenpesänkangas on Kotisten aarnialueen lisäksi toinen merkittävä aarnimetsä Evon alueen Natura 2000 -suojelualueella. Se jakautuu kahteen osaan: varsinaiseen 371 hehtaaria käsittävään Sudenpesänkankaan alueeseen ja 102 hehtaarin Haarajärven alueeseen.
Se on pinta-alaltaan edellistä suurempi, 467 hehtaarin laajuinen. Kummallakaan aarnimetsäalueella ei ole hakattu puita 150 vuoteen, joten siellä on vanhoja lehmuksia ja samalla maassa vapaasti mätäneviä kaatuneita puita, jotka tarjoavat ekologisen lokeron monille eläin- ja kasvilajeille, jotka eivät voisi kasvaa talousmetsissä.
Sudenpesänkankaan alueeseen liittyy varsinaisen Sudenpesänkankaan lisäksi myös sen pohjoispuolella sijaitseva Koilliskulman alue. Alue on suojeltu valtion maalla olevien vanhojen metsien suojeluohjelmassa aarnialueina.
Eero Ritala

Eero Ritala (s. 30. maaliskuuta 1983 Espoo) on suomalainen Jussi-palkittu näyttelijä ja harrastajamuusikko. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta keväällä 2008.
Ritala tunnetaan erityisesti rooleistaan MTV3:n "Putous"-sarjassa, jossa hänen sketsihahmonsa Jone Riksusta sijoittui "Vuoden sketsihahmo" -osuudessa kolmanneksi. Ritala on myös vaikuttanut kirkkonummelaisessa Masalan nuorisoteatterissa, jonne hänet pyydettiin 10-vuotiaana. Ritala on ollut Q-teatterin palveluksessa vuodesta 2012 lähtien, vaikka se on lähinnä luottamustoimi, sillä siitä ei makseta kuukausipalkkaa, vaan taiteellisen ensemblen jäsenet ovat etusijalla, kun näyttelijöitä valitaan rooleihin. Teatterityön lisäksi hän on ollut näyttelijänä televisiossa ja elokuvissa.
Ritala voitti Parhaan miespääosan Jussi-palkinnon elokuvasta "Kulman pojat" vuonna 2012 ja parhaan miesnäyttelijän Kultainen Venla-palkinnon vuonna 2018.
Ritala on ollut myös ehdokkaana Parhaan miespääosan Jussi-palkinnon saajaksi elokuvasta "Päin seinää" vuonna 2014 ja Parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon saajaksi elokuvasta "Häiriötekijä" vuonna 2015.
Ritala tekee myös musiikkia ja toimii disc jockeyna nimellä DJ Vauvaukki. 2010-luvun puolivälin tienoilla hän ryhtyi vegaaniksi, johon häntä motivoi paitsi eläinten hyvinvointi ja ympäristöasiat, myös oma terveys, sillä hän tuntee voivansa niin paljon paremmin.
Gilles Simon

Gilles Simon (s. 27. joulukuuta 1984 Nizza) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on yltänyt ATP:n maailmanlistalla parhaimmillaan kuudenneksi ja Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 2009. Hän on voittanut ammattilaisurallaan 14 kaksinpeliturnausta.
Simon selviytyi ensimmäisen kerran ATP-turnauksen loppuotteluun Valenciassa 2006. Tuolloin hän hävisi Nicolás Almagrolle eräluvuin 2–6, 3–6. Vuonna 2007 hän saavutti ensimmäiset turnausvoittonsa. Helmikuussa Marseillen loppuottelussa hän voitti Marcos Baghdatisin luvuin 6–4, 7–6(3) ja syyskuussa Bukarestin loppuottelussa Victor Hănescun lukemin 4–6, 6–3, 6–2. Toukokuussa 2008 hän voitti Casablancan turnauksen loppuottelussa Julien Benneteaun luvuin 7–5, 6–2, heinäkuussa Indianapolisin loppuottelussa Dmitri Tursunovin luvuin 6–4, 6–4 ja syyskuussa Bukarestin loppuottelussa Carlos Moyàn lukemin 6–3, 6–4. Lokakuussa 2008 hän voitti Madridin Masters-turnauksen välierissä maailmanlistan ykköspelaajan Rafael Nadalin eräluvuin 3–6, 7–5, 7–6(6) mutta hävisi loppuottelussa Andy Murraylle. Kauden 2008 päättäneessä Masters Cupissa Shanghaissa hän voitti alkulohkossa Radek Štěpánekin ja maailmanlistan kakkosen Roger Federerin, mutta hävisi Andy Murraylle. Välierissä hän hävisi Novak Đokovićille luvuin 6–4, 3–6, 5–7. Viimeksi hän on yltänyt voittoon Punen ja Metzin turnauksissa vuonna 2018.
Grand Slam -turnauksiin Simon osallistui ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2005. Ensimmäiset otteluvoittonsa hän saavutti Australian avoimissa 2006, jolloin hän selviytyi kolmannelle kierrokselle. Vuonna 2008 hän pääsi kolmannelle kierrokselle niin Australian avoimissa, Wimbledonissa kuin Yhdysvaltain avoimissakin. Hänen toistaiseksi paras saavutuksensa Grand Slam -turnauksissa on selviytyminen puolivälieriin Australian avoimissa 2009. Vuoden 2009 Ranskan avoimissa hänet oli sijoitettu seitsemänneksi, mutta hän hävisi kolmannella kierroksella 30:nneksi sijoitetulle Victor Hănesculle. Samana vuonna hän hävisi Juan Carlos Ferrerolle sekä Wimbledonin neljännellä kierroksella että Yhdysvaltain avointen kolmannella kierroksella.
Australian avoimista 2010 Simon vetäytyi polvivaivojen takia.
Jamil Mahuad

Jorge Jamil Mahuad Witt (s. 29. heinäkuuta 1949 Loja) on ecuadorilainen poliitikko. Hän oli maan presidentti 10. elokuuta 1998 lähtien, kunnes sotilaat pakottivat hänet eromaan viikon kestäneen mellakoinnin jälkeen 21. tammikuuta 2000.
Mahuad on taustaltaan saksalais-libanonilainen. Hän valmistui tohtoriksi Pontificia Universidad Católica del Ecuadorista (PUCE) Quitosta vuonna 1979 ja suoritti vielä MBA:n John F. Kennedy School of Governmentissa Harvardin yliopistossa.
Hän johti Democracia Popular-Unión Demócrata Cristiana -puoluetta ja toimi Quiton pormestarina (1992–) ennen presidentiksi valintaansa. Hän oli myös Osvaldo Hurtadon hallituksessa työministerinä ja pyrki presidentiksi aiemmin jo 1988, jolloin hän sai 11 % äänistä.
Vuonna 1997 hän oli aktiivisesti mukana protesteissa, joissa vaadittiin Abdalá Bucaramin eroa. Hän oli myös juonimassa kongressin puhemiehen Fabián Alarcónin valintaa erotetun Bucaramin tilalle varapresidentti Rosalía Arteagan sijaan.
Vuonna 1998 Mahuad valittiin niukasti presidentiksi Álvaro Noboaa vastaan.
Mahuadin varhaisimpia toimia oli historiallinen rauhansopimus Perun kanssa 26. lokakuuta 1998, joka määritteli maiden välisen rajan. Ulkopolitiikassaan hän oli aktiivinen ja tapasi Alberto Fujimorin kuuteen kertaan kahden kuukauden aikana. Hän solmi marraskuussa 1999 sopimuksen, joka antoi Yhdysvalloille kymmenvuotisen oikeuden pitää sotilastukikohtaa Mantassa.
Mahuadin kauden aikana maa ajautui vakavaan pankkikriisiin, joka ajoi konkurssiin tusinan pankkeja. Niiden pelastamiseen käytettiin veronmaksajien rahoja. Lopulta puolet maan pankkisektorista oli valtion hallussa. Palkkojen maksu pysähtyi käytännössä kokonaan.
Maaliskuussa 1999 hallitus ilmoitti päästävänsä maan valuutan sucren kellumaan ja se devalvoitui yli sata prosenttia päivässä, jonka jälkeen hallitus jäädytti pankkitileillä olevat määräaikaistalletukset ja puolet käyttötilien varoista. Lopulta omasta valuutasta luovuttiin kokonaan ja sucret vaihdettiin 9. tammikuuta 2000 dollareihin. Mahuadin kauden aikana kurssi oli pudonnut kurssista 4500:1 kurssiin 25000:1 sucrea/dollari runsaan vuoden kuluessa. Maan talouskriisi ajoi useat asukkaista siirtolaisiksi Espanjaan ja Italiaan.
Tammikuun lopulla alkuperäisväestön CONAIE valtasi Quiton kadut ja kongressitalon edustan. Heihin liittyi armeijan joukkoja. Ilmoitettiin kolmijäsenisen juntan perustamisesta, johon liittyivät intiaaneja edustaen Antonio Vargas, eversti Lucio Gutiérrez ja lakimies Carlos Solórzano Constantine. Viimein aamulla 22. tammikuuta Mahuad ilmoitti luovuttavansa presidentinviran varapresidentti Gustavo Noboalle.
Mahuad lähti maasta aluksi Fujimorin kutsusta Peruun ja myöhemmin Yhdysvaltoihin. Hän sai dosentin aseman Harvardin yliopistosta.
Kesällä 2000 Mahuadia vastaan nostettiin syytteitä perustuslain rikkomisesta pankkitilien jäädytyksen ja valuutasta luopumisen vuoksi sekä laittomasta vaalirahoituksesta vuonna 1988.
Vuonna 2014 Mahuad tuomittiin poissaolevana 12 vuoden vankeuteen kavalluksesta.
Asier Riesgo

Asier Riesgo Unamuno (s. 6. lokakuuta 1983 Deba, Guipúzcoa, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Eibaria.
Riesgo on ensimmäinen maalivahti, joka on torjunut Lionel Messin rangaistuslaukauksen. Ottelu Barcelonaa vastaan päättyi kuitenkin Recreativon 0–2-tappioon.
Ura.
Riesgo on Real Sociedadin junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiitymisensä ammattilaisurallaan Eibarissa, joka pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi Eibarissa yhden kokonaisen ja yhden puolikkaan kauden, kunnes hänet kutsuttiin maaliskuussa 2004 takaisin Real Sociedadiin ykkösvahti Sander Westerveldin loukkaannuttua. 19. toukokuuta 2004 hän teki ensiesiintymisensä pääsarjassa Deportivo Alavésia vastaan.
Kaudella 2007–2008 Riesgo pelasi kaikki 42 ottelua, mutta joukkue ei kauden päätteeksi onnistunut nousemaan pääsarjaan. Elokuussa 2008 hän siirtyi yhden kauden kestävällä lainasopimuksella Recreativoon 350 000 euron siirtosummalla. Real Sociedadilla oli kauden jälkeen takaisinosto-oikeus 4 300 000 eurolla.
Kaudella 2008–2009 Riesgo oli joukkueen kiistaton ykkösmaalivahti. 4. tammikuuta 2009 hän torjui kaksi rangaistuspotkua, kun Recreativo voitti Numancian numeroin 3–1.
Kesällä 2010 hän teki sopimuksen pamplonalaisseura Osasunan kanssa.
Marja Salo

Marja Salo (s. 1. elokuuta 1980 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt jo pienestä pitäen ja on opiskelunsa jälkeen ollut näyttelijänä Kansallis­teatterissa. Hänet tunnetaan muun muassa "Yösyöttö"-elo­kuvasta.
Varhainen elämä.
Salo alkoi näyttelemään jo lapsena. Hänen iso­isänsä oli kapelli­mestari Jaakko Salo, joka oli töissä Uudessa Iloisessa Teatterissa. Salo alkoi näyttelemään jo seitsemän­vuotiaana UIT:ssä ja näytteli siellä 17-vuotiaaksi asti. Hänen ollessaan 15-vuotias hänellä oli tila­päisesti huonot välit äitinsä kanssa ja hän muuttii omaan yksiöön. Myöhemmin hän asui myös iso­isänsä ja iso­äitinsä kanssa. Hänen iso­äitinsä kuoli vuonna 2000. Hänen iso­isänsä meni naimisiin Marjatta Leppäsen kanssa vuonna 2001. Marjatta Leppänen oli ollut UIT:ssä alusta asti ja hän oli kaiken kaikkiaan siellä 25 vuotta töissä.
Ura.
Hän on valmistunut Teatteri­korkea­koulusta vuonna 2007. Hän on sitä ennen opiskellut näyttelemistä Jamilahden kansan­opiston musiikki­teatteri­linjalla 2001–2002.
Hänet on kiinnitetty Suomen Kansallisteatteriin, minkä lisäksi hänet tunnetaan monista televisio­sarjoista kuten "Hetkiä kaupungissa", "Puolustuksen puheenvuoro", "Sydänjää" ja "Samaa sukua, eri maata" sekä elo­kuvasta "Saippuaprinssi".
Marja Salo on ollut myös ahkerasti mukana UIT:n revyissä. Vuonna 2014 Salo juonsi Emma-gaalassa "Emma Plus" -lähetystä yhdessä YleX:n Ville Eerikkilän kanssa.
Yksityiselämä.
Salo tapasi vuonna 1996 rulla­luistelu­kisoissa yhdys­valtalaisen miehen. Hän näki myöhemmin lehden, jossa tämä kertoi haastattelussa tavanneensa ”ihmeellinen tytön” Suomessa. Satunnaisen kirjeen­vaihdon jälkeen, kolme­toista vuotta myöhemmin, hän matkusti ystävänsä kanssa New Yorkiin tapaamaan miestä. He alkoivat seurustella ja menivät lopulta naimisiin. Heillä on kaksi lasta.
VG-62 (ringette)

VG-62 Ringette on naantalilainen ringetteseura, joka pelaa ringeten ykkössarjassa. Se on yksi VG-62-urheiluseuran urheilujaostoista. VG-62 Ringette on voittanut kuusi kultaa, viisi hopeaa ja kaksi pronssia vuonna 1987 perustetussa ringeten SM-sarjassa. Lisäksi VG-62:ella on B–F-juniorijoukkueet ringetessä.
Joukkueen kotihalli on vuonna 2002 valmistunut Aurinkoareena, jossa on 500-paikkainen katsomo.
Sharon Clark

Sharon Olivia Clark (o.s. Weber, s. 15. lokakuuta 1943 Seminole, Oklahoma) on yhdysvaltalainen entinen valokuvamalli, näyttelijä ja Playboy-tyttö.
Clark oli Playboyn elokuun 1970 "Playmate of the Month" ja vuoden 1971 Playmate of the Year. 
Clark opiskeli sosiologiaa Oklahoman yliopistossa ja toimi opettajana Mikronesiassa. Vuonna 1968 hän meni naimisiin Bob Clarkin kanssa. Clark esiintyi useissa televisio-ohjelmissa vuosina 1976–1996, esimerkiksi Charlien enkeleissä vuonna 1977.
Meta Knight

 on fiktiivinen hahmo Kirby-pelisarjasta. Hänen esiintyi ensimmäisen kerran nimettömänä hahmona Kirby's Adventure-pelissä vuonna 1993. Meta Knight on esiintynyt myös ""-nimisessä animesarjassa ja Super Smash Bros.-pelisarjassa.
Meta Knight on salaperäinen, mutta kunnioitettu ritari. Hän on ollut sekä vihollisena että ystävänä Kirby-pelisarjassa. Hän on saanut lähinnä positiivista kriittistä palautetta; hänen kehitystään sarjassa, nimettömästä vihollisesta Kirbyn tärkeimpiin liittolaisiin ja kilpailijoihin, on ylistetty, ja arvostelijat ovat kuvailleet häntä "siistinä".
Ulkonäkö.
Meta Knight on maskia pitävä sininen pallo. Meta Knightilla on myös miekka nimeltä "Galaxia". Meta Knightilla on keltaiset silmät mitkä vaihtavat väriä mielialan mukaan. Meta Knightilla on violetit tossut ja violetti/sininen viitta joka voi muuttua siiviksi.
King Dedede

 on kuvitteellinen hahmo Nintendon julkaisemassa ja HAL Laboratoryn kehittämässä Kirby-pelisarjassa. Hän on Kirbyn arkkivihollinen eli pelisarjan tärkein antagonisti ja/tai antisankari. Hän on esiintynyt jokaisessa sarjan pelissä lukuun ottamatta "Kirby and the Amazing Mirroria." Joissain peleissä hän asettuu myös Kirbyn liittolaiseksi.
Ahne King Dedede on julistanut itsensä Dreamlandin kuninkaaksi. Hän on pingviini, jolla on sininen iho ja keltainen nokka
Dedede yrittää tuhota Kirbyn Nightmaren hirviöillä. Valitettavasti hän aina epäonnistuu. Dedede pitää itseään muita parempana. Hänellä on uskollinen apuri Escargon, joka on hänen paras ystävänsä. King Dededen linnassa työskentelevät "Waddle Dee":t ja niiden johtaja "Waddle Doo". King Dedede on kateellinen Kirbylle, koska tällä on ihmeellisiä voimia. King Dedede esiintyy myös peleissä "Super Smash Bros. Brawl, Super Smash Bros U ja Super Smash Bros Super Smash Bros Ultimate". King Dedede on myös "" -nimisen TV-sarjan hahmo.
Winchester ’73 – kohtalon ase

Winchester ’73 – kohtalon ase ("Winchester ’73") on Anthony Mannin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1950. Elokuvassa esiintyvät James Stewart, Shelley Winters ja Stephen McNally.
Elokuvan alkuperäisenä ohjaajana oli Fritz Lang, joka jäi projektista kuitenkin sivuun. Stewart suositteli ohjaajaksi tämän jälkeen Mannia. Elokuva oli ensimmäinen, jossa näyttelijä sai osuuden lipputuloista. Tuottajalla ei ollut varaa maksaa Stewartin palkkiota. Stewart ehdotti, että hän saisi oman osuudensa lipputuloista. Järjestelystä on tämän jälkeen tullut Hollywoodissa suosittu.
Parhaan tanssiohjauksen Oscar-palkinto

Parhaan tanssiohjauksen Oscar-palkinto oli Yhdysvaltain elokuva-akatemian vuosittain jakama Oscar-palkinto. Palkintoa jaettiin vuosina 1936–1938.
Voittajat ja ehdokkaat.
Alla olevassa listassa voittajat on merkitty elokuvan julkaisuvuoden mukaan.
Studentteatern

Studentteatern on ruotsinkielinen harrastajateatteri Helsingissä. Nuori Vivica Bandler perusti Studentteaternin vuonna 1939 ja vuosien mittaan Studentteaternista on kehittynyt yksi suurimmista ruotsinkielisistä harrastajateatteriryhmistä Suomessa. 
Studentteaternia vetävät nuoret aikuiset, jotka vuosittain valitsevat itselleen ammattilaisohjaajan. Nykyään Studentteatern koostuu kahdesta ryhmästä. Teatteriryhmä AKT tekee noin kaksi produktiota vuodessa ja improvisaatioryhmä IMP pyrkii vuosittain useaan improvisaatioesitykseen.
Vuonna 2006 Studentteatern esitti Sarah Kanen näytelmän "Psykos 4.48" (ohjaus Maria Lundström) ja sai Hangon teatteritreffien taiteellisen Antonia-palkinnon. Palkinto jaetaan esitykselle, joka edustaa taiteellista rohkeutta ja moninaisuutta suomenruotsalaisessa teatterissa.
Studentteaterin lyhytelokuva "Reflex" (ohjaus Marc Svahnström) näytettiin Råfilm-ohjelmassa YLEn ruotsinkielisellä kanavalla FST5 vuonna 2008. Studentteaterin esitys "Katastrofer och Strofer" Stella Parlandin ja Annika Sandelinin teksteistä (ohjaus Niklas Groundstroem), lähetettiin Ylen ruotsinkielisessä Radioteatterissa.
Vuonna 2018 Studentteatern teki yhdessä YLEn ruotsinkielisen Radioteatterin kanssa kuunnelman "Rus" jonka kirjoitti ja ohjasi Kira-Emmi Pohtokari. 
Studentteatern on osa Helsingin yliopiston ylioppilaskuntaa ja on vuodesta 1951 kirjattu Suomen yhdistysrekisteriin.
Rijswijk

Rijswijk on Alankomaissa, Etelä-Hollannin provinssissa sijaitseva kunta. Asukkaita kunnassa on 46 702 (31.12.2008) ja väestötiheys on 3 324 as./km². Kunnan pinta-ala on 14,48 neliökilometriä, josta vettä on 0,43 km². Rijswijkin pormestari on Ineke van der Wel-Markerink. Kunnan keskuspaikka on samanniminen kuin kuntakin.
Rijswijkin naapurikunnat ovat Leidschendam-Voorburg koillisessa, Pijnacker-Nootdorp idässä, Delft etelässä, Westland lounaassa ja Haag luoteessa.
Rijswijkin ystävyyskaupungit ovat Beroun Tšekissä ja Condega Nicaraguassa.
Rijswijkissä järjestetään vuosittain jokaisena syyskuun lauantaina Herfstpop-niminen musiikki- ja tanssifestivaali. Tapahtuma järjestetään Wilhelminapark-nimisessä puistossa. Rijswijkissä on monia ravintoloita, jotka tarjoavat esimerkiksi kreikkalaista, turkkilaista ja indonesialaista ruokaa. Lisäksi kunnassa toimii kahviloita ja ulkoilmakahviloita, joista jotkut ovat talvisinkin auki. Rijswijkin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Oude Kerk eli "vanha kirkko" ja St. Boniface -kirkko.
Historia.
Rijswijkin alueella on ollut asutusta jo 6 000 vuotta sitten. Rijswijkistä on löydetty muun muassa tältä ajalta peräisin olevia eläinten luita ja ruukunsirpaleita. Myös Rooman valtakunnan aikana kunnan alueella tiedetään olleen asutusta, mutta se hävisi noin vuoden 270 jaa. tienoilla.
Alue, jolla nykyinen Rijswijk sijaitsee, oli alun perin ruohomaata. Rijswijkin alueelle saapui jälleen 700- ja 1100-luvuilla asukkaita, jotka ottivat osan ruohomaasta käyttöönsä. Nämä asukkaat rakensivat nykyisen Oude Kerkin paikalle pienen pyhälle Bonifatiukselle omistetun kirkon. Rijswijkin väkiluku oli vuoden 1500 tienoilla noin 500 ja pääasiassa asukkaat olivat karjankasvattajia.
Rijswijkin alueella oli aikoinaan jopa neljä linnaa ja linnoitusta. Vuonna 1697 Rijswijkin Huis Ter Nieuwburg -palatsissa allekirjoitettiin "Rijswijkin rauha". Rauhaan päättyi yhdeksänvuotinen sota. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Rijswijk kasvoi voimakkaasti Oude Kerkin ympäristöön. Cromvlietin ja Leeuwendaalin alueet rakennettiin 1930-luvulla. Saman vuosikymmenen aikana Rijswijkin väkiluku kasvoi 3 000:sta 18 000:een. Kasvu jatkui jälleen toisen maailmansodan jälkeen ja monina vuosina Rijswijk onkin ollut yksi Alankomaiden nopeimmin kasvavista kunnista.
Singapore Flyer

Singapore Flyer on maailman kolmanneksi suurin maailmanpyörä. Se on 165 metriä korkea ja sijaitsee Singaporen Marina Bayn alueella. Singapore Flyer valmistui vuonna 2008 ja oli maailman suurin maailmanpyörä vuoteen 2014 saakka, jolloin kolmisen metriä korkeampi High Roller otettiin käyttöön Las Vegasissa.
Ángel Maturino Reséndiz

Ángel Maturino Reséndiz (1. elokuuta 1959 – 27. kesäkuuta 2006) oli "rautatietappajana" tunnettu sarjamurhaaja, jonka epäiltiin murhanneen ainakin viisitoista ihmistä Yhdysvalloissa. Useat murhat tapahtuivat rautatien läheisyydessä. 
Reséndiz oli FBI:n kymmenen etsityimmän rikollisen listalla. Heinäkuussa 1999 Resendizin sisar suostutteli tämän antautumaan poliisille. Hänet tuomittiin kuolemaan Claudia Bentonin raiskauksesta ja murhasta ja teloitettiin Teksasissa myrkkyruiskeella kesäkuussa 2006.
Talo joen rannalla

Talo joen rannalla ("House by the River") on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1950. Elokuva perustuu A. P. Herbertin romaaniin "The House by the River", josta käsikirjoituksen on tehnyt Mel Dinelli. Elokuvan pääosissa näyttelevät Louis Hayward, Jane Wyatt ja Lee Bowman
Langin edellinen elokuva "Salaisuus oven takana" oli menestynyt taloudellisesti huonosti, ja hänen arvostuksensa oli vähentynyt. "Talo joen rannalla" oli pienempi b-elokuva. Se tuotti Yhdysvalloissa suhteellisen hyvin, mutta ei päässyt laajaan levitykseen Amerikan ulkopuolella, joten se on Langin vähemmän tunnettuja elokuvia.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat joen rannalle. Kirjailija Stephen Byrne työskentelee rannalla olevassa talossa. Hänellä on sisäkkö, jota hän lähentelee. Kun nainen vastustaa, hän kuristaa tämän hengiltä. Kriitikko löytää elokuvasta useita yhtäläisyyksiä elävään elämään. Byrnen veli on jalkapuoli, Langin veli sairasti psoriasista. Byrne on samalla tavalla julman omahyväinen kuin mistä Langia moitittiin. Byrnen ja hänen vaimonsa suhdetta häiritsevät aviorikokset samalla tavalla kuin Langin ja hänen vaimonsa. Lisäksi Langin vaimo kuoli epäselvissä oloissa, poliisitutkinnan mukaan ampumalla itseään rintaan, mutta myöhemmin on huhuttu Langin syyllisyydestä. 
Kritiikki.
Jänteväksi pienten puitteiden rikosmelodraamaksi luonnehditussa elokuvassa sävellaji on viritetty synkäksi. Häikäilemättömän tyypin nostamista keskeiseksi on pidetty mielenkiintoisena ratkaisuna, ja kritiikissä kaivattiinkin enemmän kuvausta päähenkilön mielenliikeistä ja motiiveista. 
Elokuvan halpuus näkyy monissa kohdin, esimerkiksi lavasteissa, mutta kriitikko toteaa, että se jää taka-alalle elokuvan edetessä. Muun muassa joen käytössä on hienosti toteutettua symboliikkaa. Edestakaisin vellova vuorovesi kuvastaa pelkoa kiinnijäämisestä ja toisaalta julkisuuden tuottamasta riemusta ja epäilysten onnistuneesta torjunnasta.
Reicheltia halsteadi

Reicheltia halsteadi on meressä elävä pallokala. Se on sukunsa ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko.
"R. halsteadi" jää noin 16 cm pitkäksi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"R. halsteadi" elää Tyynenmeren lounaisosassa. Sitä on tavattu vain Australian keskiosan itäosasta. Se elää hiekkapohjaisilla alueilla juuri rannan aaltojen murtumisalueen tavoittamattomissa.
Bredtvetin keskitysleiri

Bredtvetin keskitysleiri oli Saksan Osloon Norjan miehityksen aikana perustama keskitysleiri, jonka tilat olivat alun perin toimineet sisäoppilaitoksena. Syksyllä 1941 saksalaiset muuttivat sen keskitysleiriksi. Leiri oli käytössä sodan loppuun asti. Siellä pidettiin jonkun verran juutalaisia, mutta lähinnä sinne vietiin hallinnon vastustajia.
Keskitysleirin tiloissa toimii nykyisin naisvankila.
Hangon teatteritreffit

Hangon Teatteritreffit () on Suomen suurin ruotsinkielinen teatterifestivaali. Tapahtuma järjestetään vuosittain kesäkuussa Hangossa. Ohjelmassa on neljän päivän aikana noin 30–40 esitystä, sekä aikuisille että lapsille. Teatteritreffien yhteydessä järjestetään myös keskusteluja sekä työpajoja.
Ohjelman laatii Hangö Teaterträff r.f. -yhdistyksen hallitus. Esitykset ovat enimmäkseen suomalaisten teatteriryhmien ruotsinkielisiä esityksiä. Mukana on myös suomenkielistä ja ulkomaalaista teatteria.
Hangon teatteritreffit järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1991. Silloin teatterityöntekijät järjestivät pienoisfestivaalit Hangon makasiineissä, jotta pääsisivät näkemään toistensa esitykset. Nykyään Hangon teatteritreffit vetävät noin 3 000 hengen yleisön, mikä tekee tapahtumasta Suomen suurimman ruotsinkielisen teatteritapahtuman.
Hangon teatteritreffeillä myönnetään joka vuosi Antonia-palkinto esitykselle, joka edustaa taiteellista rohkeutta ja moninaisuutta suomenruotsalaisessa teatterissa.
Allopurinoli

Allopurinoli (C5H4N4O) on orgaaninen yhdiste. Allopurinolia käytetään veren korkean virtsahappopitoisuuden, hyperurikemian, ja sen seurauksien kuten kihdin hoidossa.
Synteesi.
Allopurinolia voidaan valmistaa käyttämällä lähtöaineina 3-aminopyratsoli-4-karboksamidia tai 3-amino-4-etoksikarbonyylipyratsolia. Molemmista saadaan allopurinolia antamalla niiden reagoida formamidin kanssa.
Vaikutusmekanismi.
Allopurinolin käyttö kihdin hoidossa perustuu virtsahappoa tuottavan entsyymin ksantiinioksidaasin toiminnan haittaamiseen. Allopurinoli itsessään metaboloituu noin kahdessa tunnissa ksantiinioksidaasin vaikutuksesta, mutta sen aineenvaihduntatuote alloksantiini eli oksipurinoli sen sijaan estää tehokkaasti ksantiinioksidaasin toimintaa. Allopurinoli on yksi yleisimmistä kihtilääkkeistä sen hyvän tehon vuoksi. Lisäksi aine aiheuttaa sivuoireita harvoin.
Sivuvaikutukset ja yhteiskäyttö muiden lääkkeiden kanssa.
Allopurinolin sivuvaikutukset ovat varsin harvinaisia. Oireina saattaa esiintyä iho-oireita, kuten ihottumaa. Vakavampia, mutta erittäin harvinaisia sivuvaikutuksia ovat eosinofilia ja maksavauriot.
Allopurinoli voimistaa atsatiopriinin ja merkaptopuriinin vaikutusta, joten niiden käyttöä tulee vähentää, jos niitä käytetään samanaikaisesti allopuriinin kanssa. Allopurinolin ja kaptopriilin yhteiskäyttö voi johtaa erittäin vakavaan Stevens–Johnsonin oireyhtymään. Etakryynihappo heikentää allopurinolin tehoa.
Raitapyrstöpallokala

Raitapyrstöpallokala ("Sphoeroides pachygaster") on pallokalalaji, joka elää lämpimissä merissä maapallon ympäri. Kalan pituus on tyypillisesti noin 26 cm. Se esiintyy yleensä 50-250 metrin syvyydessä.
Luis Medina Cantalejo

Luis Medina Cantalejo (s. 1. maaliskuuta 1964 Sevilla, Espanja) on entinen espanjalainen jalkapalloerotuomari. Espanjan pääsarjassa hän on tuomitsi vuodet 1998–2009. Kansainvälisenä erotuomarina hän toimi vuodet 2002–2009.
Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa Cantalejo tuomitsi 30. elokuuta 1998 Real Sociedadin ja Real Oviedon välillä. Myöhemmin urallaan hän tuomitsi muun muassa Copa del Reyn finaaliottelussa.
Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän oli ainoa espanjalainen erotuomari. Alun perin Manuel Mejuto Gonzálezin piti tuomita MM-kilpailuissa, mutta hänen avustavat erotuomarinsa eivät läpäisseet kuntotestejä. Täten Cantalejo korvasi Mejuto Gonzálezin. MM-kilpailuissa Cantalejo tuomitsi yhteensä neljä ottelua: kaksi alkulohkojen ottelua, yhden neljännesvälieräottelun ja yhden puolivälieräottelun. Hän toimi myös neljäntenä tuomarina finaaliottelussa, joka käytiin Italian ja Ranskan välillä. Cantalejo on tuominnut myös urallaan "El Clásicossa", jossa kohtaavat Real Madrid ja Barcelona.
Kausi 2008–2009 jäi hänen erotuomariuransa viimeikseksi. Hän tuomitsi Copa del Reyn finaaliottelun sekä 7. toukokuuta 2009 pelatun Uefa-cupin finaaliottelun, joista jälkimmäinen jäi hänen uransa viimeiseksi.
Antonia-palkinto

Antonia-palkinto () on taiteellisista ansioista myönnettävä suomenruotsalainen teatteripalkinto, joka jaetaan Hangon teatteritreffien yhteydessä. Voittaja edustaa taiteellista rohkeutta ja moninaisuutta suomenruotsalaisessa teatterissa. Ensimmäinen Antonia-palkinto jaettiin vuonna 2006.
Palkintoraati valitsee voittajan koko näytäntövuoden suomenruotsalaisesta ohjelmistosta. Hangon teatteritreffien hallitus nimeää raadin puheenjohtajan, joka puolestaan valitsee raadin muut jäsenet. Raadin kokoonpano on salainen, kesäkuun palkinnonjakoon saakka. Raati koostuu joka vuosi eri ryhmistä. Antonia-palkintoa ovat olleet jakamassa muun muassa kriitikot, yleisö sekä näyttelijät.
Antonia-palkinto on nimetty Hangon teatteritreffin perustajan, animaatio-ohjaajan sekä taiteilijan Antonia Ringbomin mukaan.
Palkinnot vuosittain.
2009
Raati koostuu näytelmäkirjailijoista.
2008
Teatteri: Svenska teatern
Näytelmä: Vittra
Käsikirjoitus: Margaret Edson
Ohjaaja: Ulrika Bengts
Ensi-ilta: 17.1.2008
”Valitsimme Vittran, koska se on vahva ja runollinen teksti, joka käsittelee, ei enempää tai vähempää kuin elämää ja kuolemaa. Ohjaus on kokonainen ja älykäs. Esitys osoittaa rohkeutta tarttua vaikeaan aiheeseen, myös mustan huumorin kautta. Pääroolitulkinta on loistava ja vivahteikas - eheän ensembletyöskentelyn kärkenä.”
Näyttelijäraati, puheenjohtaja Paul Olin
Pääroolissa nähtiin Hellen Willberg professori Bearingina.
Nominoidut esitykset 2008: ”Das Fliegende Spektakel” (Fisches Nachtgesang ja Wasa Teater), ”Brevet från Sibirien” (Lilla Teatern), ”Vittra” (Svenska Teatern), ”Caligula” (Viirus), ”Hamlet” (Nya Rampen ja Wasa Teater) ja ”Perfekt” (Teater 90 °).
2007
Teatteri: Teater 90 ° &amp; Sirius Teatern 
Näytelmä: Valerie Jean Solanas ska bli president i Amerika 
Käsikirjoitus: Sara Stridsberg
Ohjaaja: Maria Lundström
Yleisöraati
2006
Teatteri: Viirus
Näytelmä: No Reaturn
Ohjaaja: Cezaris
Raadin mukaan No Return on muistutus teatterin sisimmästä olemuksesta. Se osoittaa, kuinka hyvä kertomus voi tarjota yleisölle odottamattoman maagisen teatterielämyksen. Lisäksi näytelmä romuttaa psykologisen realismin diktatuuria suomenruotsalaisessa teatterissa.
Kriitikkoraati, puheenjohtaja Tomas Jansson
Pelagocephalus marki

Pelagocephalus marki on meressä elävä pallokala. Se on sukunsa ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko.
"P. marki" jää noin 12 cm pitkäksi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"P. marki" elää Tyynenmeren lounaisosassa Uuden-Seelannin lähivesillä, sekä Atlantin kaakkoisosassa lähellä Etelä-Afrikkaa.
Liv Lindeland

Liv Lindeland (s. 7. joulukuuta 1945 Norja) on norjalainen entinen valokuvamalli, näyttelijä ja Playboy-tyttö.
Lindeland oli Playboyn tammikuun 1971 "Playmate of the Month" ja vuoden 1972 Playmate of the Year. Hän oli näyttelijä-tanssija Cyd Charissen miniä.
Tradenomilakki

Tradenomilakki on päähine, joka on suunniteltu vain tradenomeille. Lakkia voivat käyttää sekä valmistuneet tradenomit että tradenomiopiskelijat.
Lakin kupu on valkoinen ja panta harmaa, johon on kiinnitetty kullattu tradenomilyyra. Lakissa on myös vihreä/hopeinen tupsu, joka on kiinnitetty kuvun lisäksi myös lipan viereen.
Anne B. Ragde

Anne B. Ragde (s. 3. joulukuuta 1957 Odda) on norjalainen kirjailija, joka on saanut maailmanmainetta trilogiansa ensimmäisen osan "Berliininpoppelit" ansiosta. 
Ragden esikoisteos, lastenkirja "Hallo! her er jo!", ilmestyi 1986. Sittemmin hän on kirjoittanut useita lasten- ja nuortenkirjoja, muun muassa Sigrid Undsetin elämäkerran, josta hän sai Bragen palkinnon. Hänen ensimmäinen teoksensa aikuisille, "En tiger for en engel", ilmestyi 1990. Sen jälkeen häneltä on ilmestynyt useita romaaneja, rikosromaaneja ja novellikokoelmia. Hänen romaaninsa "Berlinerpoplene" (suom. "Berliininpoppelit", 2009) sai lämpimän vastaanoton niin lukijoilta kuin kriitikoiltakin. Sitä on myyty norjassa yli 250 000 kappaletta, ja se on käännetty yli 15 kielelle. Financial Timesissa se sai myönteisen vastaanoton, ja jatko-osat "Eremittkrepsene" (suom. "Erakkoravut") ja "Ligge i grønne enger" ("Vihreät niityt") olivat yhtä suuri menestys. Trilogiasta on tehty televisiosarja, jonka näki Norjan televisiossa yli miljoona katsojaa. 
Ragde jatkoi trilogiaansa, ja se sai neljännen osan Perintötila vuonna 2017. Viides osa Elämänrakentajat ilmestyy vuonna 2018. 
Berliininpoppelit.
Kertomuksen päähenkilöinä ovat Neshovin veljekset, joista vanhin Tor pitää sikatilaa ja asuu vanhempiensa kanssa. Keskimmäinen veli Margidon viettää poikamieselämää ja työskentelee hautausurakoitsijana. Nuorin pojista on sisustussuunnittelija Erlend, elämännautiskelija, jolla on miesystävä Kööpenhaminassa. Veljekset ja vanhimman veljen tytär tapaavat ensimmäisen kerran pitkään aikaan kokoontuessaan äitinsä kuolinvuoteelle. Teosta sävyttää musta anarkistinen huumori.
Natriumhypokloriitti

Natriumhypokloriitti on kemiallinen epäorgaaninen yhdiste, jonka molekyylikaava on NaClO. Sitä käytetään valkaisuaineena ja hapettimena, ja sitä valmistetaan johtamalla kloorikaasua natriumhydroksidiliuokseen: Cl2+ 2 NaOH → NaClO + NaCl + H2O.
Natriumhypokloriittia käytetään selluloosan valkaisuun ja uimahallien veden desinfiointiin. Sillä on kloorimainen haju. Se liukenee veteen täysin, voi kulkeutua vesistöihin ja se on erittäin myrkyllistä vesieliöille. Hapot tai happamasti reagoivat aineet vapauttavat natriumhypokloriitin kanssa reagoidessaan kloorikaasua (Cl2), joka on erittäin myrkyllistä.