tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Poprocks &amp; Coke

Poprocks and Coke on järjestyksessään toinen kappale ja toinen uusista kappaleista Green Dayn kokoelmalevyllä International Superhits!. Kappaleen on sanottu olevan hyvin samanlainen, kuin kappaleet Green Dayn edellisellä levyllä "Warning:". Laulun on sanoittanut Billie Joe Armstrong.
Kappaleen nimi viittaa kaupunkitarinaan Pop Rockseista ja limusta.
Video.
Tämän kappaleen video on ainoa video albumilla International Superhits! tai millään Green Dayn kokoelmalevyllä. Musiikkivideo näyttää bändin säveltämässä kappaletta ja osallistumassa valokuvien ottoon.
Ghost Rider (Patrik Furstenhoff)

Ghost Rider on ruotsalainen stunt-moottoripyöräilijä, joka on tullut tunnetuksi kaahailuelokuvistaan. DVD-elokuvissa Ghost Rider provosoi poliisia takaa-ajoihin ja ajaa huomattavaa ylinopeutta vilkasliikenteisillä teillä. Elokuvien tekijät ovat pyrkineet salaamaan Ghost Riderin henkilöllisyyden. Tämän johdosta oli syntynyt useita spekulaatioita todellisesta henkilöstä samoin kuin epäilyjä Ghost Riderin kuolemasta vuonna 2005. Nimimerkin haltijana on huhuttu olevan ruotsalainen Patrik Furstenhoff, joka on jäsenenä SWT:ssä (Swedish Wheelie Team) ja joka pitää hallussaan nopeusennätystä moottoripyörällä keulimisessa 344.8 km/h.
Pyydysmäki

Pyydysmäki on Kouvolan kaupungin asuinalue Kouvolan suuralueella, Kankaron kaupunginosassa. Se sijaitsee Eskolanmäen eteläpuolella ja on pääosin 1980- ja 1990-luvuilla rakennettua omakotitaloaluetta. Asuinalue on saanut nimensä alueen eteläpuolella sijaitsevasta metsäisestä ja kallioisesta Pyydysmäestä, jonka vanha murteellinen nimi on Pyylysmäki.
Someron Voima

Someron Voima (SoVo) on vuonna 1932 perustettu suomalainen urheiluseura. Yhdistyksen kotipaikka on Somero. Seuran puheenjohtajana toimii Timo Rannikko. Seuran lajeja ovat futsal, lentopallo, nyrkkeily, yleisurheilu ja jalkapallo. Futsalin puolella SoVo pelaa miesten korkeimmalla sarjatasolla Futsal-liigassa.
Futsal.
SoVon miesten joukkue pelaa Futsal-Liigassa, maan korkeimmalla sarjatasolla. Seuran menestyksekkäin kausi oli 2015-2016, jolloin joukkue voitti pronssia. Tämän lisäksi SoVo on voittanut Futsal Cupin huipentavan Final Four-turnauksen 2017 sekä hopeaa 2018.
Jalkapallo.
Seuran edustusjoukkue on pelannut korkeimmillaan Kakkosessa. Se pelasi sarjassa kaudet 2005–2007, 2010 ja 2014. Kaudella 2021 SoVo pelaa Kutosen Länsi-Suomen lohkossa.
Jim Carey

Jim Carey (s. 31. toukokuuta 1974 Dorchester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen NHL-jääkiekkomaalivahti. Washington Capitals varasi hänet NHL:ään vuoden 1992 toisella kierroksella sijalla 32. Peliurallaan hän pelasi Wisconsinin yliopistojoukkueessa, AHL-liigan joukkueissa Portland Pirates ja Providence Bruins sekä NHL-joukkueissa Washington Capitals, Boston Bruins ja St. Louis Blues sekä lopuksi IHL-liigan Cincinnati Cyclones -joukkueessa.
Careyn ura NHL:ssä oli erittäin lyhyt, mutta loistavan pelinsä ansiosta hän nousi nopeasti tähdeksi. Hän voitti vuonna 1996 Vezina Trophy -palkinnon. Yhtä nopeasti kuin Carey nousi tähdeksi hänen tähtensä hiipui kun hänet kaupattiin Boston Bruinsiin. Kaupassa Carey sekä hyökkääjät Anson Carter ja Jason Allison siirtyivät Bostoniin ja maalivahti Bill Ranford sekä hyökkääjät Adam Oates ja Rick Tocchet siirtyivät Washingtoniin. Kauppa oli suuri kolaus nuoren maalivahdin itsetunnolle ja otteet Bostonissa eivät olleet lähelläkään sitä tasoa, jota kaudella 1995–1996 oli nähty. Kahden Bostonissa vietetyn kauden jälkeen Carey solmi sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa, pelatakseen vain neljä ottelua ilman mainittavia saavutuksia. Lopettamispäätöstä kypsytellessään Carey käväisi pelaamassa kaksi ottelua IHL:ssä ennen kuin ripusti lopullisesti luistimet naulaan.
Jim Carey on ainoa maalivahti, joka on ollut ehdolla Vezina Trophyn saajaksi kahdella ensimmäisellä kaudellaan. Ennen NHL-uraa, Carey voitti Dudley "Red" Garrett Memorial Award -palkinnon AHL-liigan parhaana tulokkaana, pelatessaan Portland Piratesin joukkueessa.
Johtuen melkein identtisestä nimestä näyttelijä Jim Carreyn kanssa hänen lempinimiään olivat Net Detective, Ace ja The Mask. Carey asuu nykyisin Floridassa ja on naimisissa yliopistoaikaisen rakkaansa Stephanien kanssa.
S/S Vetäjä V

Satamahinaaja S/S Vetäjä V on suomalainen vuonna 1891 rakennettu höyryhinaaja, joka on nykyisin osana Forum Marinumin museolaivastoa Aurajoessa.
"Vetäjä V" rakennettiin vuonna 1891 Lehtoniemen konepajalla Joroisissa. Se on viimeinen käytössä ollut höyryhinaaja. Turun kaupunki osti "Vetäjä V:n" vuonna 1954 ja antoi sille aluksen nykyisen nimen. "Vetäjä V:tä" käytettiin satamahinaajana vuoteen 1984 asti. Vuonna 1965 sen korsteenia lyhennettiin kahdella metrillä, kun alus muutettiin hiilipolttoisesta öljypolttoiseksi, samalla ohjaamo uusittiin ajan mukaiseksi.
Alusta säilytettiin telakalla Ruissalossa, kunnes se vuonna 1986 luovutettiin Turun maakuntamuseolle, joka siirsi sen Oy Laivateollisuus Ab:n telakalle Pansioon. Vuonna 1993 perustettu kannattajayhdistys aloitti "Vetäjä V:n" kunnostamisen toimivaksi museolaivaksi. "Vetäjä V" laskettiin vesille ja kiinnitettiin syksyllä Aurajokeen. "Vetäjä V" on edelleen toimiva, ja se on vieraillut muun muassa Kotkan meripäivillä. Kesäisin se on liikenteessä suorittaen koe- ja esittelyajoja, joiden aikana myös perehdytetään yhdistyksen jäseniä höyryaluksen käyttöön. Alus on viimeksi telakoitu 2022 Turun korjaustelakalla.
Tekniset tiedot.
Alus kuuluu Museoviraston perinnelaivarekisteriin, ja se on Suomen Höyrypursiseuran alusrekisterissä.
Alusta ylläpitää ja käyttää Vetäjä V kannatusyhdistys ry.
Ilpo Tuomarila

Ilpo Sakari Tuomarila (s. 3. marraskuuta 1948 Paimio) on Turun kaupunginteatterin entinen johtaja (1992–2007) ja kirjailija. Hänen kirjallinen tuotantonsa kattaa yli 50 teosta, joukossa niin näytelmiä, kuunnelmia, runoja, dramatisointeja kuin elokuvakäsikirjoituksiakin.
Tuomarila opiskeli Turun yliopistossa valtio- ja yhteiskuntatieteitä ja vuodesta 1974 hän on toiminut näytelmäkirjailijana. Tuomarilan näytelmä "Yössä Gehennan" on voittanut Näytelmäkirjailijaliiton Lea-palkinnon. Muita hänen tunnettuja näytelmiään ovat "Exit", "Mäntyranta se oli", "Hennalan torvisoittokunta" ja "FöriBeat".
Tuomarila on myös toiminut kaikkien Timo Linnasalon ohjaamien elokuvien ("Vartioitu kylä 1944", 1978; "Aurinkotuuli", 1980; "Aikalainen", 1984; "Päivää, herra Kivi", 1984; "Eros ja Psykhe", 1998) käsikirjoittajana.
Tuomarilalle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Näytelmiä.
Tuomarila on kirjoittanut lähes 30 näytelmää.
Portland Pirates

Portland Pirates oli AHL-liigassa pelannut yhdysvaltalainen jääkiekkoseura. Sen kotipaikka oli Lewiston. Aikaisemmin seura pelasi Mainen osavaltion suurimmassa kaupungissa Portlandissa. Portland Pirates oli viimeisellä kaudellaan 2015-2016 NHL-seura Florida Panthersin farmijoukkue. 
Historia.
Portland Pirates perustettiin vuonna 1993 Washington Capitalsin farmijoukkueeksi, vuosi sen jälkeen kuin Maine Mariners muutti ja vaihtoi nimensä Providence Bruinsiksi, jonka jälkeen Baltimore Skipjacks päätti muuttaa Maineen. Farmisopimus Capitalsin kanssa päättyi 12 kauden jälkeen vuonna 2005. 
Ensimmäisestä kaudesta muodostui seurahistorian paras tähänastista kausista, kun joukkue voitti Calder Cupin 43–27–10-tilastolla. Seuraavalla kaudella pistesaldo oli 104 pistettä, mutta joukkue putosi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella. Kaudella 1995–1996 joukkue ylsi jälleen Calder Cup -loppuottelusarjaan, vaikka kausi oli sujunut heikohkosti tilastolla 32–34–10. Loppuottelusarjassa joukkue hävisi Rochester Americansille.
Tämän jälkeen Piratesin kaudet ovat olleet yhtä vuoristorataa. Huolimatta 100 pisteen kaudesta, joukkue putosi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella 1999–2000.
Ensimmäiset neljä kautta joukkuetta valmensi Nashville Predatorsin nykyinen valmentaja Barry Trotz. Joukkue isännöi AHL All-Star Classic -tapahtumaa vuonna 2003.
Vuonna 2005 Pirates julkisti viiden vuoden jatkosopimuksen Cumberland County Civic Center -hallin vuokraan, päättäen spekuloinnin joukkueen muuttamisesta. Joukkue solmi lisäksi viiden vuoden farmisopimuksen Mighty Ducks of Anaheimin (nykyinen Anaheim Ducks) kanssa.
Portland

Portland tarkoittaa ainakin seuraavia maantieteellisiä kohteita:
Alapaha blue blood bulldog

Alapaha blue blood bulldog on harvinainen koirarotu. Sen toinen nimitys on Otto, ja joskus siitä käytetään myös nimitystä "Plantation Dog" ("plantaasikoira").
Ulkonäkö.
Alapaha blue blood bulldog on voimakas koira, jolla on massiivinen pää ja raskasrakenteinen, lihaksikas runko. Se on ketterä ja vahvarakenteinen molossityyppinen bulldoggi. Silmät voivat olla ruskeat, keltaiset tai siniset. Häntää ei typistetä edes rodun kotimaassa. Karvapeite on lyhyt; pääväriltään valkoinen, jossa on ruskeankeltaiset ("buff"), ruskeat, siniset tai mustat merkit. Urosten säkäkorkeus on noin 61 cm ja paino noin 47 kg; nartuilla vastaavat mitat ovat noin 58 cm ja noin 34 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Alapaha blue blood bulldog on älykäs, ketterä ja perheeseensä erittäin kiintynyt. Se on valpas vahti-, suojelu- ja seurakoira.
Alkuperä.
Rodun jalostus aloitettiin Yhdysvaltain Georgian eteläosassa Alapahajoen seudulla, ja siitä vastasi aluksi lähinnä Georgian Rebeccassa asunut Lanen perhe. Jalostus pohjautui lähinnä 1700-luvulla maahantuotuihin alkuperäisiin englanninbulldoggeihin, joita käytettiin uudessa kotimaassaan härkä- ja karhutappeluihin. Lanen perheen tarkoitus oli kuitenkin luoda tehokas omaisuuden vartija, ei tappelukoira. Nykyisen alapaha blue blood bulldogin kantaisä oli Buck Lanen Otto-niminen koira, joka vieraili uskollisesti isäntänsä haudalla tämän kuoltua. Buckin lapsentytär Lana Lou Lane perusti rodulle ensimmäisen rekisterin, ja vuonna 1996 perustettiin "Alapaha Blue Blood Bulldog Club".
Desmond Morrisin mukaan 2000-luvun alussa oli olemassa enää vain noin 120–150 yksilöä.
California Golden Seals

California Golden Seals on entinen NHL-joukkue joka pelasi NHL-liigassa vuosina 1967–1976. Joukkueen kotipaikka oli Oakland Kalifornian osavaltiossa. Alkujaan joukkueen nimi California Seals, mutta kaudella 1967–1968 se vaihtoi nimekseen Oakland Seals ja kaudesta 1970 se tunnettiin nimellä California Golden Seals. Seuran toiminta loppui keväällä 1976.
Tulokaskaudellaan joukkue saavutti 74 ottelun runkosarjassa vain 47 pistettä ja oli selkeästi liigan heikoin. Toisella kaudellaan joukkue selvisi läntisen konferenssin toiseksi, mutta hävisi pudotuspelien 1. kierroksella Los Angeles Kingsille seitsemänteen otteluun venyneen sarjan. Huomionarvoinen seikka tuossa sarjassa oli se, että Seals teki sarjassa enemmän maaleja kuin sarjan voittanut Kings.
Kolmas kausi oli hieman edellistä heikompi. Seals lähti pudotuspeleihin läntisen konferenssin neljänneltä sijalta ja hävisi jälleen 1. kierroksella. Tällä kertaa Pittsburgh Penguins oli parempi suoraan neljässä ottelussa.
Joukkueen historian paras pistemies oli Ted Hampson, joka 186 pelaamassaan ottelussa teki 51 maalia ja antoi 103 maaliin johtanutta syöttöä.
Omistajan vaihdoksen myötä kesällä joukkue nimettiin uudelleen ja seuraavaan kauteen se lähti nimellä California Golden Seals.
California Golden Seals lopetti toimintansa yhdeksän huonosti menneen kauden jälkeen 1976. Joukkue myytiin ja siitä tuli kausiksi 1976–1978 Cleveland Barons. Kevääseen 1976 loppui myös ammattilaisjääkiekko Oaklandissa.
Kulmin lentomäki

Kulmin lentomäki () on lentomäki Tauplitzissa Bad Mitterndorfin kunnassa Steiermarkin osavaltiossa Itävallassa.
Kulmin lentomäki on maailman toiseksi suurin luonnonmäki ja kolmanneksi suurin lentomäki. Kulmin lentomäki oli suurin luonnonmäki ennen kuin Norjan Vikersundiin rakennettiin uusi lentomäki (Vikersundbakken) vuosina 2010–2011. Kulmin lentomäki on luonnonmukaisin kaikista kuudesta lentomäestä. Kulmin lentomäki on mäkikooltaan yhtä suuri kuin Oberstdorfin lentomäki.
Kulmin lentomäestä on järjestetty kuudet lentomäen maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1975, 1986, 1996, 2006, 2016 ja 2024.
Historia.
Vuonna 1950 rakennettiin ensimmäinen lentomäki Kulmiin. Lentomäen K-piste sijaitsi aluksi 95 metrissä, mutta sitä on suurennettu monta kertaa. Vuonna 1974 rakennettiin ensimmäinen tuuliverkko ja sitä suurennettiin vuonna 1985 25 metrin korkuiseksi. Lentomäen ensimmäinen iso remontointi tapahtui vuosina 1984–1985, jolloin K-piste siirtyi 185 metriin.
Myös naiset ovat hypänneet Kulmin lentomäestä, ja ensimmäisenä helmikuussa 1997 itävaltalainen Eva Ganster hyppäsi uudeksi naisten maailmanennätykseksi 167,0 metriä. Tammikuussa 2003 itävaltalainen Daniela Iraschko hyppäsi kolmannella hypyllään talveen 2023 voimassa olleen naisten maailmanennätyksen 200,0 metriä. Vuoden 2006 MM-kilpailujen karsinnoissa hyppääjälegenda Andreas Goldberger lopetti uransa hyppäämällä epävirallisen mäkiennätyksen.
Vuoden 2016 lentomäen MM-kilpailuja varten vuonna 2014 Kulmin lentomäki remontoitiin ja K-piste siirtyi 185 metristä 200 metriin ja mäkikoko siirtyi 200 metristä 225 metriin. Remontointityöt aloitettiin kesäkuussa 2014. Remontissa hyppyrin keulaa siirrettiin taaksepäin 21 metriä, alastulorinne muotoiltiin uudestaan ja tuomaritornia korotettiin yhdellä kerroksella. Joulukuussa 2014 remontointityöt valmistuivat, ja ensimmäiset testihypyt suoritettiin 8. tammikuuta 2015. Uudesta lentomäestä arveltiin olevan mahdollista hypätä yli 230 metriä. Arvelut toteutuivat tammikuussa 2015 Severin Freundin hypätessä uudeksi mäkiennätykseksi 237,5 metriä. Seuraavan vuoden tammikuussa lentomäen MM-kilpailuissa uuden mäkiennätyksen teki ensin Noriaki Kasai (240,5 m) ja myöhemmin Peter Prevc (243,0 m ja 244,0 m). Kesällä 2017 HS-piste siirrettiin 225 metristä 235 metriin.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 244,0 metriä on hypännyt Peter Prevc.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz.
Kulm-Schneeschanze.
Vuonna 1910 rakennettiin ensimmäinen Schneeschanze () Kulmiin. Vuonna 1925 rakennettiin hyppyrimäki ja siitä oli mahdollista hypätä noin 60-metrisiä hyppyjä. Vuosina 1950–1984 rakennettiin vuosittain hyppyrimäki hieman vasemmalle lentomäestä. Vuonna 1950 lentomäen karsinta hypättiin Schneeschanzesta ja joinakin vuosina noin 100 metrin hypyt olivat mahdollisia. Vuonna 1975 siinä järjestettiin viimeinen kilpailu ja se rakennettiin viimeisen kerran vuonna 1984. Schneeschanzessa ei ollut yhtään pysyviä rakenteita, vaan se rakennettiin aina lumesta.
Providence Bruins

Providence Bruins on AHL-liigassa pelaava yhdysvaltalainen jääkiekkoseura. Sen kotipaikka on Rhode Islandin osavaltion pääkaupunki Providence. Providence Bruins on NHL-seura Boston Bruinsin farmijoukkue.
Historia.
Providence Bruins perustettiin vuonna 1992 Maine Marinersin muuttaessa Providenceen. Mike O'Connell oli joukkueen ensimmäinen päävalmentaja. Joukkueen ensimmäinen voitto tuli 16. lokakuuta 1992 Hershey Bearsista maalein 9–3. Jim Vesey laukaisi joukkueen historian ensimmäisen maalin, ja Jozef Stümpel teki ensimmäisen hattutempun. 17. tammikuuta 1995 joukkue isännöi ensimmäistä kertaa AHL All-Star -tapahtumaa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Kyle Gass

Kyle Richard "Kage" Gass (s. 14. heinäkuuta 1960 Walnut Creek, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. 
Bändi.
Hän muodostaa yhdessä Jack Blackin kanssa rock-yhtye Tenacious D:n, jossa Gass soittaa kitaraa. He ovat tehneet yhdessä myös elokuvan nimeltä "". Elokuvassa kuullaan paljon yhtyeen omaa musiikkia. Tenacious D tuli tutuksi 1990-luvun loppupuolella, jolloin siitä tehtiin samanniminen tv-sarja. Miehet näyttelevät yhdessä myös elokuvassa "Hal ja iso rakkaus" ("Shallow Hal"). Gass on näytellyt myös pienen sivuroolin sarjassa "Frendit" ("Friends"), jossa hän esiintyi Phoeben vanhana ystävänä.
Kohu Gassin Trumpin salamurha-aiheisesta vitsistä.
Gass oli kohun keskellä heinäkuussa 2024 hänen vitsailtuaan Donald Trumpin salamurhayrityksestä bändin keikalla heti ampimista seuraavana päivänä 14. heinäkuuta.
Felix Frang

Felix Ferdinand Frang (myöhemmin Pahlama) (28. lokakuuta 1862 Ikaalinen – 20. huhtikuuta 1932) oli suomalainen taidemaalari, joka tunnetaan lukuisista maalaamistaan alttaritauluista. Hänen poikansa Leo Pahlama oli myös taidemaalari. Kaikkiaan Frangilla oli neljä lasta. Felix Frangin veli oli taide- ja koristemaalari Berndt Frang-Ponsio.
Elämänvaiheita.
Frang aloitti taideopinnot 16-vuotiaana Suomen Taideyhdistyksen (STY:n) piirustuskoulussa Helsingissä opiskellen siellä vuosina 1878–1885. Tuolta ajalta häneltä on säilynyt paljon lyijykynätöitä ja mustalla liidulla tehtyjä piirroksia. Hän oli kolme vuotta 1885–1888 stipendiaattina Düsseldorfissa Saksassa sekä Pariisissa Ranskassa. 
Frangin avioiduttua perhe asui Ikaalisten kauppalassa pienessä vuokramökissä, missä Frang maalasi myös suuret alttaritaulunsa. Olosuhteet olivat varmasti koko perheelle vaikeat, sillä suuret alttaritaulutkin Frang maalasi siellä asteittain kangasta rullalta päästäen ja taas rullalle käärien. Frang voitti kolmannen palkinnon Helsingin Johanneksenkirkon alttarimaalauskilpailussa. Ensimmäisen ja toisen palkinnon sai Edelfelt, mutta töitä ei koskaan toteutettu. Myöhemmin Eero Järnefelt maalasi alttaritaulun Johanneksenkirkkoon.
Palestiinassa hän oli 1925–1926 professori Aapeli Saarisalon perheen vieraana maalaten Kinneretin järven maisemia. Frangin tytär Anna Maria (1898–1957) oli naimisissa Aapeli Saarisalon kanssa.Professori Saarisalo oli siihen aikaan tekemässä Raamatunhistoriaan liittyviä arkeologisia tutkimuksia. Kun Saarisalot palasivat Suomeen ja saivat asunnon Helsingin pitäjästä, muutti leskeksi jäänyt Frang heidän luokseen asumaan vuonna 1931. Frang kuoli seuraavana vuonna 20. huhtikuuta 1932 Saarisalojen luona 69-vuotiaana. 
19 alttaritaulun lisäksi Frang on maalannut lukuisia muotokuvia ja muita tilaustöitä.
Teoksia.
Frangin maalaamat alttaritaulut ovat myös seuraavissa kirkoissa: Multia 1912, Iitti 1917, Pusula 1921, Joutseno (nyk. sijoitettu Joutsenon Pulpin seurakuntakeskukseen) 1923, Savitaipaleen siunauskappeli 1924, Kiikoinen 1924, Virtasalmi 1926 (tuhoutui tulipalossa 1976) ja Perhon rukoushuone, Urjala 1928.
Kreetankoira

Kreetankoira (, aiemmin ), jota toisinaan kutsutaan suomeksi nimellä kreetanvainukoira, on vanha alkukantainen metsästyskoira. Se on vielä harvinainen Kreikan ulkopuolella, mutta sekä Suomessa että Saksassa tiedetään nykyisin olevan molemmissa n. 8 yksilöä, minkä lisäksi yksittäisiä koiria on viety Alankomaihin ja Kanadaan. FCI ei ole virallisesti tunnustanut rotua, mutta sekä Kreikan Kennelliitto KOE, Saksan Kennelliitto VDH, Belgian Kennelliitto SRSH että Sveitsin Kennelliitto SKG sitä vastoin ovat.
Ulkonäkö.
Kreetankoira muistuttaa paariakoiraa, podencoa ja jotkut yksilöt etäisesti myös whippetiä, vaikkei se olekaan yhtä sirorakenteinen kuin whippet. Uroksen säkäkorkeus on 52–60 cm (ihanne 54–58 cm) ja nartun 50–58 cm (ihanne 52–56 cm). Paino vaihtelee uroksilla 16–22 kg ja nartuilla 14–20 kg välillä. Värejä on useita, mm. fawn (hiekanvärinen), black &amp; tan (musta ruskein merkein) ja brindle (raidallinen); näistä fawn on yleisin. Tunnusomaista on pitkäraajaisuus ja hoikkarakenteisuus. Korvat ovat pystyt tai puolipystyt. Häntä muistuttaa mopsin häntää.
Luonne ja käyttäytyminen.
Kreetankoira on aktiivinen ja toimelias. Sillä on voimakas metsästysvietti, ja se onkin Kreetalla hyvin arvostettu jäniskoira. Kotioloissa se on kuitenkin siisti ja rauhallinen. Vieraita kohtaan se on useimmiten arka tai varautunut, mutta omaa perhettään kohtaan ystävällinen, leikkisä ja oppivainen. Se tulee yleensä toimeen muiden koirien kanssa.
Alkuperä.
Kreetankoira on yli 4 000 vuotta vanha kreetalainen rotu, ja sitä pidetään usein Euroopan vanhimpana metsästyskoirana . Se tunnettiin aiemmin nimillä Kritikos Ichnilatis ja englanniksi Cretan Scenthound eli "kreetanjäljestyskoira", mutta rodun elvytyksen jälkeen se sai nimet Kritikos Lagonikos ("lagos"=jänis, "lagoniko"=vinttikoira) ja englanniksi Cretan Hound eli "kreetanvinttikoira" tai "kreetanjäniskoira". Se on kuitenkin niin ulkomuodoltaan, käyttötarkoitukseltaan kuin historiallisestikin lähempänä Iberian niemimaalta peräisin olevaa podencoa, joten oikeampi luokitus on alkukantainen metsästyskoira.
Historia Suomessa.
Vuoden 2007 alussa Suomeen tuotiin kaksi ensimmäistä fawn-väristä rodunedustajaa Kreikasta. Vuoden 2008 puolivälissä näille kahdelle yksilölle syntyi Suomen ensimmäinen pentue, ja sittemmin tänne on tuotu ainakin yksi niin ikään fawn yksilö lisää Kreetalta.
Paramaecium

Paramaecium on australialainen doom metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1991. Paramaecium kuuluu samaan doom metalin aaltoon brittiläisyhtyeiden My Dying Bride ja Paradise Lost kanssa. Yhtye tuli tunnetuksi kokeellisesta tavastaan yhdistää muiden muassa viulua, huilua ja akustista kitarointia melankoliseen ilmaisuunsa. Paramaeciumista tuli ajan mittaan niin arvostettu yhtye, että esimerkiksi Doom-metal.com-sivusto on nostanut sen tyylilajin kärkijoukkoon. Muista kollegoistaan poiketen Paramaecium on brittiläisen Ashen Mortalityn kanssa tunnetuin kristillinen doom metal -yhtye. Paramaecium hajosi vuonna 2006, jolloin jäsenet perustivat inExordium-yhtyeen.
Historia.
Paramaecium perustettiin vuonna 1991. Yhtyeen kokoonpano koostui Andrew Tompkinsista (basso ja laulu) Jason De Ronista (kitara) ja Jayson Sherlockista (rummut). Yhtye äänitti samana vuonna demon "Silent Carnage" ja kahden vuoden päästä ensimmäisen studioalbuminsa "Exhumed of the Earth" (1993). Albumilla on death ja doom metaliin yhdistetty instrumentteja kuten huiluja ja viuluja sekä sopraanolaulua. Paramaeciumin musiikkia innoittivat yhtyeet, kuten Cathedral, My Dying Bride ja Anathema.
Paramaeciumiin liittyi rytmikitaristi Chris Burton vuonna 1996 ja he julkaisivat toisen albuminsa "Within the Ancient Forestin", jonka yhteydessä julkaistiin myös Andrew Tompkinsin kirjoittama samanniminen fantasiaromaani. Albumi oli edellistä monipuolisempi ja teknisempi. Naislaulun lisäksi albumille oli sovitettu instrumentteja, kuten cembaloa, pianoa, huilua ja selloa.
Kolmas albumi "A Time to Mourn" julkaistiin vuonna 1999, jonka jälkeen vanhat jäsenet Tompkinsia lukuun ottamatta jättivät yhtyeen. Paramaeciumilla ei ollut enää kiertuekokoonpanoa, joten yhtyeessä soitti sessiomuusikoita, kuten kitaristi Ian Arkley (yhtyeissä Seventh Angel, Ashen Mortality ja My Silent Wake). Viiden vuoden tauon jälkeen Paramaecium levytti vuonna 2004 albumin "Echoes from the Ground". Siitä huolimatta, että Tompkins oli ainoa alkuperäisjäsen, hän pitäytyi yhtyeen vanhassa death ja doom metal -tyylissä, ja lisäsi jälleen sopraanolaulua ja jousisoittimia mukaan.
Vuonna 2005 Tompkins alkoi työstää kitaristi De Ronin kanssa kappaleita uudelle albumille. Varhain vuodesta 2006 rumpali Sherlock palasi yhtyeeseen ja he soittivat useassa konsertissa Melbournessa ja Sydneyssä sekä NordicFestissä Oslossa, Norjassa. Marraskuussa 2006 soitettu NordicFestin konsertti oli myös virallisesti Paramaeciumin viimeinen: Soitettuaan "I'm Not to Blame" -kappaleen yhtye ilmoitti Paramaeciumin luvun päättyneen mutta aloittavansa uran toisena yhtyeenä InExordium-nimen alla, tyylinään nopeampi melodinen death metal.
Borneonkoira

Borneonkoira on aasialainen paariakoira. Se on alkukantainen ja melko terve rotu. Borneon ulkopuolella borneonkoira on äärimmäisen harvinainen. FCI ei tunnusta rotua.
Ulkonäkö.
Borneonkoira on ulkonäöltään dingon ja basenjin välimuoto, ja lisäksi se muistuttaa huomattavan paljon laulavaa uudenguineankoiraa, ja myös jonkin verran kaanaankoiran ja koreanjindonkoiran kaltaisia rotuja. Laulavan koiran tapaan sekin on dingoa pienikokoisempi. Sillä on uskomattoman pehmeä ja notkea anatomia, ja se kykenee lunnikoiran tapaan venyttämään lapaluunsa lähes 90 asteen kulmaan ja taivuttamaan päänsä suoraan taakse, kuononkärki selkää koskettaen.
Kallo on leveä ja jokseenkin samankaltainen laulavan koiran ja thai ridgebackin kallojen kanssa. Korvat ovat pienemmät ja tyvestä leveämmät kuin dingolla. Raateluhampaat ovat usein kookkaammat kuin tavallisella koiralla. Karvapeite on kohtuullisen lyhyt ja tiheä, useimmiten kullan- tai ruosteenpunainen, mutta myös muita värejä esiintyy kuten valkoinen tai lähes musta. Takaraajoissa ja hännässä voi olla tummat karvankärjet; niskan alapuolella, eturinnassa, raajojen alapuolella ja hännänpäässä voi olla valkoiset merkit. Joillain koirilla on kuonossaan musta maski, jonka koko vaihtelee. Säkäkorkeus on 35–46 cm ja paino 10–16 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on erittäin eloisa ja aktiivinen, mikä tekee siitä oman perheensä keskuudessa leikkisän. Omistajiaan ja muita lähipiirinsä ihmisiä kohtaan se on uskollinen, mutta vieraisiin se suhtautuu erittäin epäluuloisesti, jopa lähes aggressiivisesti. Se leimautuu perheeseensä erittäin voimakkaasti, ja se sopii ainoastaan ihmiselle joilla on kokemusta erittäin alkukantaisista koirista tai petoeläimistä.
Borneonkoira on erinomainen metsästys- ja vahtikoira: se on erittäin sinnikäs ja sen aistit ovat paljon tarkemmat kuin kesykoirilla. Se metsästää paitsi haju- ja näköaistin, myös kuulon avulla. Se ei kuitenkaan sovellu perhekoiraksi keskivertoihmiselle. Jos sen hankkii seurakoiraksi, se tulee sosiaalistaa hyvin huolellisesti 4–8 viikon iästä lähtien ja sen erityispiirteet tulee ottaa huomioon koko sen kasvuiän ajan. 
Alkuperä.
Rodun uskotaan polveutuvan todennäköisesti dingosta, jolloin se saattaa olla elänyt Borneolla yli 3 000 vuoden ajan. Se on mitä todennäköisimmin sukua balinvuoristokoiralle, jaavalaisille villikoirille, uudenguineanvillikoiralle ja muille Tyynenmeren paariakoirille. Sillä saattaa olla myös kaukaisempia yhteyksiä akitaan, koreanjindonkoiraan, pungsaniin, guejae gaeen ja vietnaminpystykorvaan. 
Alkuperäisheimo dajakit käyttää rotua villisian metsästykseen, mistä johtuu sen toinen nimitys "dajakinkoira" eli "Dayak Dog". Kolmas nimitys on "ibaninmetsästyskoira" eli "Iban Hunting Dog" dajakkien alalahkon mukaan.
Hoito.
Energisenä rotuna borneonkoira tarvitsee paljon liikuntaa ja älyllisiä virikkeitä tai tehtäviä. Se elää puolivillistä taustastaan huolimatta hyvin lähellä ihmistä, joten normaalisti sen ruokavalio koostuu suureksi osaksi ruuantähteistä.
Karjalais-suomalainen laika

Karjalais-suomalainen laika määriteltiin aiemmin omaksi koirarodukseen, mutta vuonna 2006 se yhdistettiin suomenpystykorvan kanssa samaksi roduksi. Tämä laajensi suomenpystykorvarodun perimää ja mahdollisti arvokkaan geneettisen vaihtelun lisääntymisen. Suomenpystykorvan ulkomuoto ei kuitenkaan kärsi, sillä rodut muistuttivat ulkoisesti toisiaan. Erona pystykorvaan laikan säkäkorkeus oli tarkemmin määritelty, 43-45 cm, siinä missä suomalainen rotu saattaa olla useita senttimetrejä yli tai alle kyseisen mittahaarukan.
Nicolaus Nycopensis

Nicolaus Laurentii Nycopensis (–1664) oli Turun akatemian ensimmäinen logiikan ja runouden professori. Hän opiskeli Uppsalan yliopistossa ja valmistui maisteriksi Tartossa, sekä toimi rehtorina Nyköpingin koulussa. Myöhemmin hän toimi teologian professorina, Akatemian rehtorina (1648–49 ja 1656–57) sekä Viipurin piispana (1658–1664).
Logiikassa Nicolaus Nycopensis kannatti voimakkaasti aristotelismia vastustanutta ramismia, joka korosti retoriikkaa. Myöhemmin hän salli pyrkimykset yhdistellä aristotelista ja ramistista ajattelua.
Pirkanmaan Yrittäjät

Pirkanmaan Yrittäjät on vuonna 1979 perustettu Suomen Yrittäjiin kuuluva aluejärjestö, johon kuuluu 44 kunta- tai kaupunginosakohtaista yrittäjäyhdistystä. Järjestö on pienten ja keskisuurten yritysten ja yrittäjien oma järjestö, jossa on jäsenenä yli 8 000 yritystä (2021). Pirkanmaan Yrittäjät tarjoaa jäsenyrityksilleen neuvontaa ja asiantuntijapalveluja, koulutusta ja valmennusta, ajankohtaista tietoa, taloudellisia etuja sekä edistää yrittäjien välistä yhteistyötä. Järjestö valvoo yrittäjien etuja niin valtakunnallisesti, maakunnallisesti kuin kuntatasollakin.
Järjestö julkaisee "Pirkanmaan Yrittäjä" -lehteä, jonka jakelulevikki on 150 000 kpl (2019). Yritystoimintaan keskittynyt erikoislehti tarjoaa lukijoilleen tärkeää tietoa talousalueen yrittäjistä ja yrittäjyyteen liittyvistä ajankohtaisista asioista.
Paikallisyhdistykset.
Tampereen kaupungissa on 11 kaupunginosayhdistystä. Seuraavat paikallisyhdistykset kuuluvat Pirkanmaan Yrittäjiin:
Planet FunFun

Planet FunFun oli 1990-luvun alkupuolella toiminut pohjoismaiden ensimmäinen sisähuvipuisto. Huvipuisto toimi neljän vuoden ajan Keravan Alikeravalla sijaitsevassa Klondyke-talossa tarjoten muitakin oheispalveluita huvipuiston lisäksi. Huvipuisto perustettiin vuonna 1990 nimellä Fanfaari, ja ensimmäisen kerran se oli toiminnassa vuonna 1991. Kesän 1992 jälkeen nimi kuitenkin muutettiin Planet FunFuniksi, kun Panzelda Oy osti puiston. Viimeisen kerran Planet FunFun on ollut käytössä vuonna 1995.
Fanfaarin aika.
Perustaminen.
Fanfaari perustettiin jo vuoden 1990 puolella. Yleisölle se avattiin Keravan Alikeravalla sijaitsevassa Klondyketalossa ensimmäisen kerran lauantaina 16. helmikuuta 1991 kello 12.00. Ennen virallista puiston aukeamista oli viikkoa ennemmin jo pidetty kenraaliharjoitukset, joihin mahtui ainoastaan 3 000 ensimmäisenä saapunutta. Vielä aiemmin, kun Fanfaari järjesti lehdistötilaisuuden, eivät laitteet vielä olleet tulleet. Fanfaari joutuikin lainaamaan laitteensa Suomen Tivolilta. Fanfaarin huvipuistohankkeen takana oli Klondyke Oy:n toimitusjohtaja Janne Kuusisto. Osakkaita ja muita omistajia puistolla oli aluksi yhdeksän, mutta osakeannin takia lukema nousi 180:een.
Huvipuisto tuli maksamaan 150 miljoonaa markkaa. Tästä 20 miljoonaa markkaa kului laitehankintoihin. Kun kaikki kerrokset laskettiin mukaan, oli Fanfaarin pinta-ala yhteensä 15 000 neliömetriä. Tarkoitus oli myös luoda puistoon keskieurooppalainen tunnelma. Kuten avajaisten kenraaliharjoituksissa, myös muulloin puistoon mahtui kerrallaan noin 3 000 asiakasta. Nimi Fanfaari valittiin yleisökilpailun kautta useista ehdotuksista.
Hinnat.
Fanfaarissa oli käytössä sisäänpääsymaksu alueelle. Se oli 50 markkaa, ja sillä pääsi lähes kaikkiin laitteisiin. 80 markalla sai rannekkeen, jolla pääsi myös vuoristorataan ja kahteen muuhun laitteeseen, jotka eivät sisältyneet aluemaksuun. Sesonkiaikana eli kesällä rannekehinta aleni 20 markkaa, ja samalla sisäänpääsymaksu poistui käytöstä. Näin kaikkien alueelle halunneiden täytyi ostaa 60 markan ranneke.
Muuta.
Huvipuiston tiloissa säilytettiin esimerkiksi "Cliffhanger"-elokuvan lavasteita sekä kuvattiin televisiosarjaa "Gladiaattorit," ja tiloissa toimi seitsemän ravintolaa.
Sensualismi

Sensualismi (, 'aisti') on filosofinen tietoteorian suuntaus ja yksi empirismin muoto. Sen mukaan aistihavainnot ovat kaikkein tärkeimpiä tiedon saamisessa tai jopa ainoa tiedonlähde. Sensualismi on lähellä empirismiä. 
Sensualismia muistuttavia ajatuskulkuja oli jo keskiajalla, mutta 1700-luvulla valistusajan filosofit kehittivät sitä selkeämmäksi. Ranskassa esimerkiksi Étienne Bonnot de Condillac oli sensualisti, joka kehitteli aatetta subjektiivisen idealismin suuntaan. Jo 1600-luvulla brittiläisen John Locken voi katsoa edustaneen sensualismia. Locke kiisti René Descartesin 1600-luvun puolivälissä esittämän opin myötäsyntyisistä ideoista ja katsoi, että ideat muovautuvat vain kokemusten pohjalta. Locken seuraaja George Berkeley otti vielä rohkeamman kannan: substanssi on vain aistihavaintojen summa ja olemassaolo vain havaituksi tulemista ("esse est percipi"). 
Sensualismin tunnuslauseena voi pitää Tuomas Akvinolaisen peripateettista aksioomaa "Nihil est in intellectu quod non prius in sensu" ("mielessä ei ole mitään mikä ei ensin olisi ollut aisteissa"), joka näkyy muun muassa Locken ajatuksessa "tabula rasasta". Jyrkän sensualismin kannatus väheni ratkaisevasti 1700-luvun loppupuolella Immanuel Kantin filosofian vaikutuksesta.
Neidonkenkä

Neidonkenkä ("Calypso bulbosa") on laajalle levinnyt, pohjoisen havumetsävyöhykkeen kämmekkälaji. Suomessa laji on harvinainen ja rauhoitettu. Neidonkenkä on sukunsa ainoa laji. Nimensä se on saanut näyttävästä, jalkinetta muistuttavasta kukastaan.
Ulkonäkö ja koko.
Neidonkengän kukka nousee 10–20 cm pitkän varren päähän. Varren tyvi on sipulinmuotoinen mukula. Kasvin ainoa lehti on ruodillinen, selväsuoninen ja pitkittäispoimuinen. Muodoltaan se on soikea tai pyöreähkö. Lehti on yläpinnaltaan tummanvihreä, alapinnaltaan sinipunertava. Lehti talvehtii vihreänä. Neidonkengän ainoa kukka on näyttävä, halkaisijaltaan 3–4 cm. Sen alin terälehti, labellum eli huuli muodostaa kelta-punakirjavan "tohvelin", jonka pohjalla on kaksi medetöntä valekannusta. Muut terälehdet tekevät vaaleanpunaiset "kruunun" tohveliosan päälle. Kukka on vaniljantuoksuinen. Kukinta-aika on touko-kesäkuussa. Pölytys tapahtuu kimalaisten, pääasiassa kuningatarten, avustuksella, mutta kypsiä kotia tavataan vain harvoin. Neidonkenkä on täysin riippuvainen yhteiselämästä sienen kanssa.
Suomessa neidonkengän läheisin sukulainen on harajuuri ("Corallorhiza trifida").
Levinneisyys.
Neidonkenkää tavataan pohjoisella havumetsävyöhykkeellä Ruotsin keski- ja pohjoisosista Venäjälle, Koreaan, Kiinaan ja Japaniin saakka, sekä laajalti myös Pohjois-Amerikassa. Kaikkialla laji on suhteellisen harvinainen. Ruotsista Venäjään ja ehkä Kiinaan asti tavataan muunnosta "C. bulbosa" var. "bulbosa", Kaukoidässä sen korvaa pidempikannuksinen "C. bulbosa" var. "speciosa". Pohjois-Amerikan kasvit jaetaan kahteen muunnokseen, "C. bulbosa" var. "americana" ja "C. bulbosa" var. "occidentalis".
Suomessa neidonkengän esiintymät ovat keskittyneet toisaalta Kemin-Rovaniemen seudulle, toisaalta Koillis-Kuusamoon. Kaikkiaan Lapin ja Oulun lääneistä tunnetaan parisataa kasvupaikkaa. Etelä- ja Keski-Suomesta neidonkengän kasvupaikkoja tunnetaan vain muutamia, joilta usealta se on hävinnyt. Suomessa neidonkenkä on luokiteltu vaarantuneeksi.
Elinympäristö.
Tavallisimmin neidonkengän tapaa kalkkiseutujen vanhoista kuusimetsistä, mutta se kasvaa myös männiköissä, lehdoissa ja lettokorvissa. Neidonkengän kasvupaikkojen suurimpana uhkana ovat metsien avohakkuut ja auraus. Niitä ovat tuhonneet myös pellonraivaus sekä rakentaminen. Monia esiintymiä on tuhoutunut yrityksissä siirtää kasveja puutarhoihin sekä kasvien keruun seurauksena.
Crimson Thorn

Crimson Thorn on yhdysvaltalainen death metal / grindcore -yhtye, joka perustettiin vuonna 1991 Minneapoliksessa, Minnesotassa.
Historia.
Vuonna 1991 Luke Renno, Dave Quast, Dylan Jennigis, Paul Jongeward ja Miles Sunde perustivat Crimson Thornin. Heidän ollessa valmiita levyttämään ensimmäistä demoaan, jätti Jennigis yhtyeen ja Renno otti basistin paikan vokalisoinnin ohella. Plagued-demo äänitettiin vuonna 1992 Blue Moon Studiosilla Minneapoliksessa. Demo oli tyyliltään thrash metalia.
Dave Quastin lähdettyä yhtyeestä Kevin Sundberg liittyi rumpaliksi ja yhtyeen musiikkityyli vaihtui death metaliin ja grindcoreen. Crimson Thorn sai levytyssopimuksen Atomic Records -levy-yhtiöllä ja julkaisi debyyttialbuminsa "Unearthedin" vuonna 1994. Myöhemmin R.E.X. Records julkaisi albumin uudelleen. Paul Jongeward lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Andy Kopesky ennen kuin Crimson Thorn julkaisi toisen albuminsa "Dissectionin" (1997) Morphine Recordsilla. Suomalainen Little Rose Productions julkaisi sen uudelleen vuonna 1999.
Levytyssopimuksen lakattua Crimson Thorn levytti kolmannen albuminsa "Purification" (2002) Sundbergin kotistudiolla ja julkaisi albumin omakustanteena. Myöhemmin Sundberg jätti yhtyeen ja hänen tilalleen rumpaliksi tuli Steve Reishus.
Metanoia (yhtye)

Metanoia on australialainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1990 Townsvillessä. Yhtye äänitti kolme albumia ennen kuin lopetti toimintansa vuonna 2000.
Öljykenttä

Öljykenttä on maankuoren alue, jossa on maaöljyä ja josta sitä voidaan nostaa maan pinnalle öljypumpuilla ja jalostaa polttoaineeksi. Koska öljykentät kattavat yleensä laajoja alueita, jopa satoja neliökilometrejä, kentän täyteen hyväksikäyttöön tarvitaan lukuisia öljypumppuja ympäri aluetta. 
Kun öljykenttä löydetään, tuotanto on yleensä aluksi vähäistä, johtuen siitä että tarvittavaa infrastruktuuria ei ole asennettu. Alueella voi olla varsinaisten öljypumppujen lisäksi öljykentän reunuksien selvittämistä varten tutkimusöljypumppuja. Lisäksi infrastruktuuriin kuuluu öljyputkia kuljettamaan öljy muualle sekä asuntoja työntekijöille, jotka voivat joutua työskentelemään alueella kuukausia tai vuosia.
Maapallolla on yli 40 000 öljykenttää maalla ja merellä. Suurimmat ovat Ghawar Saudi-Arabiassa ja Burgan Field Kuwaitissa, joissa on ennustettu olevan yli 60 miljardia barrellia (10 km³) molemmissa. Suurin osa öljykentistä on paljon pienempiä.
Sanitaatio

Sanitaatio tarkoittaa käymälän terveellisten olosuhteiden ylläpitoa ja keinoja, joilla ihmisten ulosteet ja virtsa hävitetään turvallisesti ilman, että taudit leviäisivät tai terveys vaarantuisi. Sanitaatioon kuuluvat vesihuolto (vedenkäsittely ja viemäröinti), käsienpesu, sekä käymälän ympäristön ja materiaalien muuttaminen terveellisiksi etenkin vähentämällä pieneliöitä ja niiden kasvumahdollisuuksia.
Kansainvälinen sanitaatiovuosi oli 2008.
Puutteellisesta sanitaatiosta kärsi maailmassa kenties jopa 2,5 miljardia ihmistä. Kunnollisten WC-järjestelyjen puuttumisen suurimpiin haittoihin lukeutuu puhtaan veden pilaantuminen.
Nigel Barker

Nigel Barker (s. 27. elokuuta 1972 Lontoo, Englanti) on brittiläinen valokuvaaja ja entinen malli. Barker on toiminut myös tuomarina "Huippumalli haussa" -tositelevisiosarjassa sen toisesta tuotantokaudesta alkaen.
Barker aloitti uransa Ford-mallitoimiston mallina.
LATAM Paraguay

LATAM Paraguay , joka tunnettiin aiemmin nimillä TAM Mercosur ja TAM Paraguay, on paraguaylainen lentoyhtiö ja maan kansallinen lentoyhtiö. Se kuuluu chileläiseen Latam Airlines Group -yhtiöryhmään.
Historia.
Lentoyhtiö perustettiin 1962 ja se aloitti toimintansa 1963 nimellä Líneas Aéreas Paraguayas. Brasilialainen TAM Linhas Aéreas (myöh. LATAM Brasil) osti enemmistön yhtiöstä syyskuussa 1996. TAM yhdisti sen aiemmin ostamaansa toiseen paraguaylaiseen lentoyhtiöön Aerolíneas Paraguayasiin ja nimesi yhtiön uudelleen nimelle TAM – Transportes Aéreos del Mercosur.
Yhtiö vaihtoi nimensä LATAM Paraguyayksi vuonna 2015, kun Latam Airlines Group yhtenäisti kaikkien yhtiöryhmään kuuluvien yhtiöiden nimet.
Air Comet

Air Comet (IATA: A7, ICAO: MPD, kutsukoodi: Red Comet) oli espanjalainen lentoyhtiö, joka oli perustettu joulukuussa 1996. Liikennöinnin se aloitti maaliskuussa 1997. Pääpaikkanaan lentoyhtiö piti Madrid-Barajasin lentoasemaa. Vuoteen 2007 asti yhtiö tunnettiin nimellä "Air Plus Comet". Yhtiön omistaa kokonaisuudessaan espanjalainen matkailualan yritys Grupo Marsans.
Yhtiö lopetti toimintansa ja hakeutui konkurssiin 22. joulukuuta 2009. Yhtiöllä oli viimeksi käytössään neljä Airbus A330-200 -konetta ja tilattuna useita kymmeniä Airbusin eri mallisia koneita, mukaan luettuna neljä A380-800 konetta.
Äänteellisesti motivoidut sanat

Äänteellisesti motivoidut sanat (ekspressiivisanat) on yhteisnimitys sellaisille sanoille, joiden merkitys ja äänneasu ovat jollain tavoin yhteydessä toisiinsa. Äänteellisesti motivoitujen sanojen pääryhmät ovat
Sekä onomatopoeettisten että deskriptiivisten sanojen muodostus perustuu kunkin kielen äännejärjestelmään. Esimerkiksi suomessa koiran ääntelyä kutsutaan "haukkumiseksi", mutta englanniksi vastaava sana on "bark". Kumpikaan sanoista ei täysin pysty jäljittelemään koiran todellista ääntä, mutta siitä huolimatta molemmat koetaan sen ääntä jäljitteleväksi. Vastaavasti suomen kielessä erilaisia ääniä jäljitellään klusiilin ja likvidan yhdistelmällä, joiden välissä on vokaali ("kilisee, kolisee, pärisee, pörisee"). Esimerkiksi englannin kielessä vastaavia ääniä jäljitellään toisenlaisilla äänteellisillä konventioilla.
Deskriptiivisiksi koettujen sanojen äänneasu vaihtelee hyvin paljon eri kielissä. Deskriptiivisanat eivät jäljittele ääntä, mutta niissä on jokin kuvailevaksi koettu ja affektia välittävä äänteellinen konventio, ikään kuin kieltenpuhujien sopimus. Niinpä suomen kielessä keskeinen deskriptiivisanojen piirre on "ö"-vokaalin runsas esiintyminen (töllöttää, pörröttää). Etymologian kannalta äänteellinen motivaatio kelpaa sanan taustan selitykseksi vain silloin kun sana syntyy ikään kuin tyhjästä, niin että sillä ei ole etymologiaa.
Monet tutkijat jakavat sanat motivaation kannalta neljään ryhmään: äänteellisesti motivoituihin, morfologisesti motivoituihin, semanttisesti motivoituihin ja motivoimattomiin eli läpikuultamattomiin sanoihin.
Dialektinen koulukunta

Dialektinen koulukunta () oli antiikin kreikkalainen sokraattinen filosofinen koulukunta, joka erkaantui megaralaisesta koulukunnasta. Sen perusti megaralaisen Eubulideen oppilas Kleinomakhos Thurioilainen. Koulun tunnetuimmat edustajat ovat Diodoros Kronos ja Filon Megaralainen.
Historia ja filosofia.
Koulukunta toimi 300–200 -luvuilla eaa. Se kehitti erityisesti logiikkaa, kielen teoriaa ja liikkeen teoriaa. Koulukunnan filosofit olivat kiinnostuneita ennen kaikkea loogisista paradokseista ja propositiologiikasta. Koulukunta on vaikuttanut epikurolaiseen, peripateettiseen ja skeptiseen koulukuntaan.
Filosofeja.
Koulukunnan merkittävimpiä filosofeja olivat:
Viranomainen

Viranomainen on julkisyhteisön, kuten kunnan, kirkon tai valtion, pysyvä toimielin, jolle on säädöksillä annettu toimivalta ja velvollisuus tiettyjen tehtävien hoitamiseen omalla toimialallaan. Viranomaisena voi olla yksi virkamies, tai useampia virkamiehiä, jolloin käytetään nimitystä virasto tai laitos. Etenkin monet valvontaviranomaiset ovat yksittäisviranomaisia (esimerkiksi tasa-arvovaltuutettu ja eduskunnan oikeusasiamies), vaikka heidänkin toimintansa perustuu valmisteluhenkilöstön toimintaan.
Suomen viranomaiset.
Viranomaiset voidaan jakaa esimerkiksi oikeus- ja hallintoviranomaisiin tai yleis- ja erityisviranomaisiin. Oikeusviranomaisia ovat tuomioistuimet ja hallintoviranomaisia esimerkiksi valtioneuvosto, joka on yleisviranomainen, ja keskusvirastot, jotka ovat erityisviranomaisia.
Suomen viranomaisia ovat
Asiakirjojen julkisuus.
Viranomaisten asiakirjat ovat julkisia, jollei viranomaisten toiminnan julkisuudesta annetussa laissa muuta säädetä. Salaisista asiakirjoista säädetään erikseen ns. julkisuuslain 24 §:ssä.
Viranomaistoiminta.
Viranomaistoiminta tapahtuu yleensä virastoissa tai laitoksissa, vaikka nimityksillä ei ole itsenäistä oikeudellista merkitystä. Virastot (esimerkiksi ministeriöt) huolehtivat lähes yksinomaan kirjallisista hallintotehtävistä, kun taas laitokset tuottavat ja jakavat julkisia palveluja.
Lainsäädännössä määritellyt tehtävät ja toimivalta koskevat yleensä viranomaista tiettynä kokonaisuutena eivät niinkään yksittäistä virkamiestä. Viranomaiskokonaisuuden henkilökunnan tehtävät määritellään työjärjestyksessä tai määräyksessä. Viraston työjärjestyksen mukaisessa tehtävässä päätöksiä tekevä virkamies ei ole viranomainen, vaan hän käyttää viranomaiselle annettua päätösvaltaa.
Samaan hallinnonhaaraan kuuluvat viranomaiset ovat alisteisia toisiinsa nähden muodostaen virka-asteikon eli virkahierarkian. Ylempi viranomainen ei voi yleensä puuttua alemman toimintaan yksittäistapauksessa, ellei sillä ole siihen valtuutusta. Poikkeuksen tekevät keskitetyt hallinnonalat, kuten poliisi- ja sotilashallinto. Suomessa yhden hallinnonhaaran viranomainen ei voi antaa määräyksiä eikä muutenkaan puuttua toisen hallinnonhaaran viranomaisen toimintaan.
Viranomaisena toimiva henkilö toimii virkavastuulla ja on siksi raskaammassa vastuussa teoistaan kuin tavallinen työntekijä. Viranomaisia sitovat erilaiset lait, muiden muassa syrjinnän kielto. Viranomaisten päätöksistä voi myös yleensä valittaa tai kannella, jos kokee joutuneensa rikkomuksen kohteeksi. Kantelun voi tehdä esimiehelle tai yleiselle laillisuusvalvojalle. Viranomaisen lopullisesta päätöksestä on mahdollista valittaa hallinto-oikeuteen, valtioneuvoston yleisistunnon päätöksestä voi valittaa korkeimpaan hallinto-oikeuteen. Hallinnon sisäisestä määräyksestä ei saa valittaa. Usein ennen valituksen tekemistä on tehtävä oikaisuvaatimus viranomaiselle itselleen. Lopullisen päätöksen antaa viime kädessä korkein hallinto-oikeus.
Claude Le Roy

Claude Le Roy (s. 6. helmikuuta 1948) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Maaliskuusta 2016 lähtien hän on toiminut Togon maajoukkueen päävalmentajana.
Le Roy on tehnyt pitkän uran valmentajana erityisesti Afrikassa. Hän on valmentanut yhdeksään eri maajoukkuetta. Suurin saavutus on Afrikan mestaruus Kamerunin valmentajana vuonna 1988.
Ura.
Le Roy on tehnyt pitkän valmennusuran eritoten maajoukkuevalmentajana Afrikassa ja Aasiassa. Syyskuussa 2006 hän siirtyi Ghanan jalkapallomaajoukkueen peräsimeen ja johdatti maan FIFA Rankingissa aina sijalle 14, mikä on maan jalkapallohistorian paras saavutus. Menestyksestä huolimatta Le Roy jätti Ghahan toukokuussa 2008. Hänen seuraajakseen nimettiin serbialainen Milovan Rajevac. 
Heinäkuussa 2008 Le Roysta tuli Omanin maajoukkuevalmentaja. Le Roy sai potkut Omanista tammikuussa 2011. Syynä olivat kehnot suoritukset marraskuussa pelatussa Gulf Cupissa ja jääminen ulos Aasian mestaruuskisoista. 
Maaliskuussa 2011 Le Roysta tuli Syyrian maajoukkueen uusi päävalmentaja. Hän kuitenkin erosi tehtävistään jo toukokuussa Syyrian turvallisuustilanteen muututtua radikaalisti. 
Syyskuun alussa Le Roysta tuli Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkueen päävalmentaja. Le Royn johdolla Kongon DT selvisi Afrikan mestaruuskisoihin 2013 yhdeksän vuoden tauon jälkeen, mutta putosi turnauksesta jo lohkovaiheessa. Joukkue ei kuitenkaan selvinnyt MM-kisoihin 2014 ja Le Roy sai kesäkuussa 2013 potkut. 
Tammikuun alussa 2014 Le Roy aloitti Kongon tasavallan jalkapallomaajoukkueen uutena päävalmentajana. Le Royn johdolla Kongo eteni MM2018-karsintojen kolmannelle ja ratkaisevalle karsintakierrokselle saakka. Menestyksestä huolimatta hän erosi yllättäen tehtävästään marraskuussa 2015. 
Maaliskuussa 2016 Le Roy aloitti kolmivuotisella sopimuksella Togon maajoukkueen päävalmentajana.
Gitanes

Gitanes on ranskalainen savukemerkki. Sen omistaa Imperial Tobacco -konserniin kuuluva ranskalais-espanjalainen Altadis. Perinteisesti suodattimettomat (vaikka nykyään suodatinversiokin löytyy) Gitanes-tupakat ovat tunnettuja voimakkuudestaan; niissä käytetään tummaa "bruns"-tupakkalaatua amerikkalaistyylisen "blondesin" sijasta. 
Gitanesin nimi tarkoittaa mustalaista ja sen pakkauksen kääreessä on tamburiinia soittavan mustalaisnaisen siluetti.
Gitanes on myös merkittävä kulttuuri-ikoni muun muassa ranskalaisessa elokuvassa. Suomalaisissakin elokuvissa sitä on sauhuteltu. Vuoden 2003 "Raid"-elokuva melkein sai esityskiellon, koska Suomessa tupakan mainostaminen on kiellettyä; Gitanesit ovat kuitenkin elokuvan juonen kannalta olennaisia, koska ne ilmentävät elokuvan hahmojen muukalaislegioonataustaa.
Myös muusikko Serge Gainsbourg tunnetaan Gitanesien ketjupolttelun kellertämistä hampaistaan. Sylvie Simmonsin kirjoittama Gainsbourg-elämäkerta saikin nimen "A Fistful of Gitanes".
Korkeat tupakkaverot ovat lopettaneet Gitanesien valmistuksen Ranskassa, ja niiden myynti on lopetettu Yhdysvalloissa. Nykyään Gitanesia valmistaa vain yksi tehdas Hollannissa.
Vuodesta 1976 vuoteen 1995 Gitanes oli Ligierin Formula 1 -tallin suurin sponsori.