tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940 oli 2. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarin kauteen lähti Ylioppilaskoripalloilijat. Kauden päätteeksi Eiran Kisa-Veikot voitti historiansa ensimmäisen Suomen mestaruuden. Sarjan kaikki joukkueet olivat helsinkiläisiä.
Tulokset.
Sarjataulukko.
"Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, P/O = Tehdyt pisteet ottelua kohti, P/O- = Päästetyt pisteet ottelua kohti, P = Pisteet"
Viralliseksi tulkitun sisähallimestaruuskilpailun lisäksi kesällä 1940 pelattiin ulkokenttämestaruudesta cup-kilpailuna. Loppuottelussa Eiran Kisa-Veikot voitti Kadettikoulun 14-13.
Rintakyliä ja larvamaita

Rintakyliä ja larvamaita on Samuli Paulaharjun vuonna 1943 julkaistu kirja. Kirjan alkuperäinen kustantaja oli Werner Söderström Osakeyhtiö ja teos painettiin Porvoossa. Vuoden 1943 jälkeen teoksesta on otettu painos vuosina 1961, 1975 ja 2001. Teos on Paulaharjun viimeinen.
Teos käsittelee eteläpohjalaisen Kurikan vanhaa elämää. Paulaharju Jenny-vaimonsa kanssa kiersi kesien 1939–1942 aikana Kurikan ”rintakyliä ja larvamaita” keräten materiaalia teokseen. Paulaharjut haastattelivat matkojensa aikana yli sataa henkilöä. Suurimman osan teoksen aineistosta Paulaharju oli muistiinmerkinnyt 30 ja 40 vuotta aiemmin kotimaakuntaan tekemillään matkoilla. Teoksessa on mukana myös omaa muistitietoa ja kokemusta.
Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi teoksen vuonna 2008 äänikirjana, johon kuuluu 13 CD-levyä. Äänikirjassa teoksen lukee kurikkalainen filosofian tohtori Osmo Rinta-Tassi.
Anja Mittag

Anja Mittag (s. 16. toukokuuta 1985 Chemnitz) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 158 maaottelua, joissa hän on tehnyt 50 maalia.
Mittag esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana maaliskuussa 2004. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005, 2009 ja 2013. Hän teki vuoden 2013 EM-kisojen loppuottelun ainoan maalin. Mittag saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän teki viisi maalia. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaitten maailmanmestaruutta.
Seuratasolla Mittag on viimeksi edustanut ruotsalaista FC Rosengårdia (entinen Malmö FF), josta hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin. Hän on pelannut Ruotsissa myös QBIK/Karlstadin joukkueessa. Kotimaansa 1. FFC Turbine Potsdamin joukkueessa hän on voittanut UEFA Cupin vuonna 2005.
Fatmire Alushi

Fatmire Bajramaj (s. 1. huhtikuuta 1988 Gjurakovc, Kosovo, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 79 maaottelua, joissa hän teki 18 maalia.
Bajramaj esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana lokakuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. EM-kisoissa 2009 hän teki kolme maalia ja oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta.
Seuratasolla Bajramaj on edustanut FCR 2001 Duisburgia, jossa hän vuonna 2009 voitti UEFA Cupin ja Saksan cupin, vuosina 2009–2011 1. FFC Turbine Potsdamia, sitten 1. FFC Frankfurtia ja kaudella 2014–2015 ranskalaista Paris Saint-Germainia.
David N’Gog

David N'Gog (s. 1. huhtikuuta 1989, Gennevilliers, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Bolton Wanderersia. 
Ura.
N'Gog aloitti uransa Paris St Germainin (PSG) juniorijoukkueissa. Tämän jälkeen hän allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksen kesäkuussa 2006 17-vuotiaana. Hän menestyi Ranskan nuorisomaajoukkueissa, vaikka Paris Saint-Germanissa hän ei tehnyt kuin yhden maalin 18 ottelussa. N'Gog teki esimerkiksi kaksi maalia Englannin alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan vuonna 2007. Seurajoukkuetasolla hän sai maistaa menestystä ensimmäisen kerran PSG:ssä, kun joukkue voitti Ranskan liigacupin 2008. N'Gog oli finaalissa vaihtomiehenä.
N'Gog teki heinäkuussa 2008 Liverpoolin kanssa neljän vuoden sopimuksen, jonka arvo oli 1,5 miljoonaa puntaa. Liverpoolin valmentaja Rafael Benítez sanoi, että "he etsivät N'Gogin tapaisia hyviä pelaajia, jotka ovat kuitenkin myös halpoja". N'Gog pelasi ensimmäisen ottelunsa Liverpoolin paidassa ystävyysottelussa Villarrealia vastaan heinäkuussa 2009 ja teki ensimmäisen maalinsa heti seuraavassa ottelussa Glasgow Rangersia vastaan ystävyysottelussa. Hän teki debyyttinsä Englannin valioliigassa Aston Villaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle. Hän teki ensimmäisen maalinsa virallisessa ottelussa voitto-ottelussa PSV Eindhovenia vastaan Mestarien liigassa. N'Gog teki ensimmäisen liigamaalinsa maaliskuussa 2009 Sunderlandia vastaan 2–0-voitossa.
Kaudella 2009–2010 N'Gog teki tärkeässä liigapelissä Manchester Unitedia vastaan 2–0 maalin. N'Gog teki kaudella kokonaisuudessaan kahdeksan maalia, joista kuusi syntyi Valioliigassa. Liverpool epäonnistui Valioliigassa ja sarjasijoitus oli lopulta seitsemäs N'Gogin hyvistä otteista huolimatta.
Kauden 2010–2011 avauspelissä Arsenalia vastaan N'Gog teki Liverpoolin kauden avausmaalin, mutta joukkue taipui tasapeliin.
Bolton Wanderers.
31. elokuuta 2011 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Bolton Wanderersiin.
Maajoukkueura.
N'Gog on edustanut Ranskan nuorisomaajoukkueita. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 21 ottelua, joissa syntyi kolme maalia.
Muu elämä.
Hänellä on myös Ranskan maajoukkuetta ja tällä hetkellä Lyonia edustavat serkut Jean-Alain Boumsong sekä Yannick Boumsong.
Stokke

Stokke on entinen Norjan kunta ja nykyinen taajama Sandefjordin kunnassa Vestfoldin läänissä. Kunnan rajanaapureita olivat lännessä Andebu, pohjoisessa Re, idässä Tønsberg ja Nøtterøy ja etelässä Sandefjord. Keskustaajaman lisäksi kunnan taajamia olivat Fossnes, Storevar, Melsomvik ja Vear. Vestfoldbanenin varrella sijaitsee Stokken asema.
Kunta perustettiin 1. tammikuuta 1838. Saaret Håøya ja Veierland kuuluivat aiemmin Stokkeen,mutta ne yhdistettiin Nøtterøyhyn, ensimmäinen vuonna 1901 ja jälkimmäinen 1964.
Vuonna 2017 Stokke liitettiin Andebun kanssa osaksi Sandefjordia. Stokken taajamassa oli vuonna 2023 4 249 asukasta.
Colby O’Donis

Colby O’Donis Cólon (s. 14. maaliskuuta 1989 Richmond Hill, Queens, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen R&amp;B-laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. O’Donisin sukujuuret ovat Puerto Ricossa.
Uran alku.
O’Donisin vanhemmat huomasivat poikansa lahjakkuuden tämän ollessa 3-vuotias, kun hän voitti kykykilpailun laulamalla Michael Jacksonin kappaletta. Hänellä oli tapana esiintyä myös viikonloppuisin isänsä omistamalla kirpputorilla Queensissä. 3-vuotiaana O’Donis muutti perheineen Floridaan Altamonte Springsiin, jossa hän aloitti yhteistyön Full Force -hip-hop-ryhmän kanssa. O’Donisin nousu julkisuuteen alkoi 10-vuotiaana, kun hänestä tuli nuorin Motownin kanssa koskaan sopimuksen tehnyt levyttävä artisti hänen levytettyään "Mouse in the House" -nimisen kappaleen "Stuart Little – pieni suuri hiiri" -lastenelokuvan soundtrackia varten vuonna 1999.
Pian sopimuksen jälkeen O’Donis alkoi ottaa kitaratunteja Carlos Santanan taustamuusikkona esiintyneeltä Johan Oiestedilta ja 11-vuotiaana O’Donisista tuli vakionäyttelijä "Grandpa's Garage" -televisiosarjassa. Jo 14-vuotiaana O’Donis oli saanut esiintyä "lämmittelyesiintyjänä" muun muassa JoJon, Backstreet Boysin ja Brian McKnightin keikoilla. Hänen ollessaan 15-vuotias hänen vanhempansa päättivät muuttaa Los Angelesiin, jossa pojan uramahdollisuudet olisivat paremmat. Pian hänet esiteltiin Genuine Music Groupille, jossa hän alkoi tehdä ensimmäistä albumiaan, joka sisälsi hänen omien kappaleidensa lisäksi yhdessä Damon Sharpen, Gregg Paganin, Brion Jamesin, Manuel Seal Jr.:n ja Justin Timberlaken kanssa kirjoitettuja kappaleita. O’Donis työskenteli myös Michael Jacksonin kanssa ja levytti hänen studiossaan kappaleen "Your Love in My Life".
O’Donis jatkoi esiintymistään Kaliforniassa esiintyen muun muassa Keyshia Colen, Daddy Yankeen, Omarionin, Don Omarin, Akonin, Rihannan, Bobby Valentinon, Ne-Yon ja Lil Waynen "lämppärinä". Hän oli mukana myös Nickelodeonin "Ned's Declassified" -ohjelman jaksossa.
Seuraavien kahden vuoden aikana O’Donis jatkoi tanssimisen ja esiintymisen harjoittelua, opetteli pianonsoittoa ja teki levytyssopimuksen laulaja-lauluntekijä Babyfacen kanssa, kunnes laulajatähti Akonin tapaaminen muutti hänen uransa suunnan. Kuultuaan O’Donisin demon vuonna 2006, Akon varasi välittömästi studioajan 17-vuotiaalle laulajanalulle, jota hän pyysi yhdeksi artistiksi perustamisvaiheessa olleeseen Konvict Muzik -levy-yhtiöönsä.
”Just Dance” ja oma albumi.
Konvict julkaisi O’Donisin ensimmäisen singlen "What You Got", jossa myös Akon itse oli mukana, 26. helmikuuta 2008 ja huhtikuussa 2008 O’Donis vieraili niin ikään Konvictin artisteihin kuuluvan Lady Gagan "Just Dance" -hitillä, joka nousi aina Yhdysvaltojen listakärkeen asti. Toinen oma single "Don't Turn Back" julkaistiin 24. kesäkuuta ja ensimmäinen albumi, "Colby O", 16. syyskuuta. 23. marraskuuta O’Donis esitti Yhdysvaltain kansallislaulun 2008 MLS Cupissa. Vuoden 2008 aikana hän oli mukana myös Akonin "Freedom"-albumilta julkaistulla "Beautiful"-singlellä ja sai Grammy-ehdokkuuden parhaalta tanssimusiikkilevytyksestä Lady Gagan kanssa esitetyllä "Just Dance" -kappaleella.
Onni Niskanen

Onni Herman Niskanen (31. elokuuta 1910 Helsinki – 20. maaliskuuta 1984 Solna) oli ruotsinsuomalainen urheiluvalmentaja, joka vaikutti Etiopiassa 1940-luvun lopulta lähtien. Niskanen tunnetaan olympiavoittaja Abebe Bikilan valmentajana.
Niskanen toimi 1950- ja 1960-luvulla Etiopian Punaisen Ristin pääsihteerinä. Lisäksi hän oli perustamassa Etiopian partioliikettä ja ohjaamassa urheilua mm. paikallisessa kadettikoulussa ja eräissä muissakin oppilaitoksissa Addis Abebassa. Myöhemmin Niskanen oli Etiopian ensimmäisen jalkapallojoukkueen valmentaja.
M. V. Lassila

Matti Villiam Lassila (vuoteen 1906 Löijä, 1. syyskuuta 1865 Veteli – 13. marraskuuta 1930 Keuruu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1920–1922.
Elämä.
Vetelin Löijän kylässä syntyneen M. V. Lassilan vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Löija (1839-1923) ja Sanna Liisa Nybacka (1847-1918). Valmistuttuaan Jyväskylän seminaarista 1888 hän työskenteli opettajana Petäjäveden kirkonkylän kansakoulussa. Aikaisemmin nuorisoseuraliikkeessä vaikuttanut Lassila liittyi vuosisadan alussa sosialidemokraattiseen puolueeseen. Hän osallistui muun muassa Oulun puoluekokoukseen ja oli perustamassa Petäjäveden työväenyhdistystä sekä Jyväskylässä ilmestynyttä "Sorretun Voimaa". Lassila oli pitkään Petäjäveden kuntakokouksen jäsen ja toimi sen puheenjohtajana 1903-1907.
Sisällissodan aikana Lassila oli valkoisten vankina Seinäjoen ja Kuopion vankileireillä. Lassila pakotettiin eroamaan kansakoulunopettajan virastaan, jonka jälkeen hän asettui palstatilalliseksi Keuruuseen. Lassila oli Keuruun kunnanvaltuuston jäsen 1918-1924. Vuonna 1920 hän nousi varasijalta eduskuntaan Penna Paunun kuoltua, mutta putosi seuraavissa vaaleissa. Lassila kuoli kotonaan Rantakiven tilalla 65-vuotiaana. Hänet on haudattu Keuruun hautausmaalle.
Perhe.
M. V. Lassilan ensimmäinen puoliso oli Agnes Alkaida Väätänen (1871-1891), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1888. Pariskunnalle syntyi kolme lasta. Ensimmäisen puolisonsa kuoltua Lassila avioitui 1892 Olga Murtolan (s. 1873) kanssa. Heillä oli yksi lapsi.
Jayde Nicole

Jayde Nicole (s. 19. helmikuuta 1986 Scarborough, Ontario) on kanadalainen valokuvamalli ja Playboy-tyttö.
Nicole oli Playboyn tammikuun 2007 "Playmate of the Month", ja myöhemmin hänestä kruunattiin Playmate of the Year 2008. Hän oli ensimmäinen kanadalainen kyseisen tittelin voittanut henkilö sitten vuoden 1982, jolloin Shannon Tweed valittiin voittajaksi.
M. E. Lehtinen

Moses Evert Lehtinen (synt. Seppälä, 4. syyskuuta 1878 Loimaan pitäjä – 19. elokuuta 1966 Turku) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922.
Elämä.
Loimaan pitäjän Kuttilan kylän Seppälän torpassa syntyneen M. E. Lehtisen vanhemmat olivat kyläseppä Topias Seppälä (1835-1909) ja Maija Stiina Maijantytär (1842-1902). Lehtinen oli maataloustöissä muun muassa Perttulassa vuoteen 1897, jolloin hän muutti Turkuun puusepänoppiin. Vuonna 1911 Lehtinen siirtyi "Sosialisti"-lehden ilmoitusmyyjäksi ja taloudenhoitajaksi. Lehtinen palasi jälleen puusepäksi 1921 ja perusti myöhemmin oman liikkeen, jota hän pyöritti vuoteen 1954 saakka.
Lehtinen oli aikakautensa tunnetuimpia työväenliikkeen vaikuttajia Turun seudulla. Hän liittyi Turun työväenyhdistyksen ja sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi vuonna 1900. Lehtinen oli muun muassa Turun puuseppien ammattiosaston puheenjohtaja ja kuului vuosikymmenten ajan Varsinais-Suomen sosialidemokraattisen piiritoimikuntaan. Merkittävimmän työnsä Lehtinen teki "Sosialistin" taustavoimana. Hän oli lehden johtokunnan jäsen vuodesta 1907 ja toimi sen puheenjohtajana sisällissotaan saakka. Lehtinen ei osallistunut punaisten toimintaan, mutta valkoisten vallattua Turun hänet vangittiin silti muutamaksi päiväksi komendantti Edgar Grönblomin käskystä. Sodan jälkeen Lehtinen huolehti "Sosialistin" omaisuudesta ja oli syksyllä 1918 perustamassa uutta lehtiyhtiötä lakkautetun osuuskunnan tilalle.
Lehtinen valittiin kansanedustajaksi vuonna 1919, mutta ei onnistunut myöhemmin uusimaan paikkaansa. Nummenmäessä asunut Lehtinen oli Kaarinan kunnanvaluuston jäsen vuodesta 1924 lähtien ja toimi pitkään sen puheenjohtajana. Hän oli myös Nummenmäen sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen perustajajäsen ja puheenjohtaja. Turun kaupunginvaltuuston jäsen Lehtinen oli 1919-1920 ja jälleen vuodesta 1939, jolloin Nummenmäki liitettiin Turkuun. M. E. Lehtinen kuoli 87-vuotiaana elokuussa 1966. Hänet on haudattu Turun hautausmaahan.
Perhe.
M. A. Lehtisen puoliso oli turkulainen Lydia Amanda Lindblom (1878-1978), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1903. Perheessä oli kolme lasta.
Mariinski Posadin piiri

Mariinski Posadin piiri (, tšuvassiksi Сĕнтĕрвăрри районӗ, "Sĕntĕrvărri raionĕ") on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 686 neliökilometriä ja asukkaita on 26 300 henkeä (vuonna 2007).
Piiri sijaitsee Tšuvassian koillisosassa. Pohjoisessa ja idässä se rajoittuu Mari Elin tasavaltaan, etelässä Kozlovkan piirin ja lännessä Tsivilskin sekä Tšeboksaryn piireihin. Hallinnollinen keskus on Mariinski Posadin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 11 maalaiskuntaa.
Seutu kuuluu Tšuvassian tasankoon. Lounaispuolitse virtaa Volga, johon laskee sen sivujoki Tsivil. Pinta-alasta yli puolet on maatalousmaata ja 28 % metsää. Pääasiallinen puulaji on tammi.
Mariinski Posadista on maantieyhteys Tšeboksaryyn, Tsivilskiin ja Volgan yli Marin pääkaupunkiin Joškar-Olaan. Tšeboksaryyn on matkaa 55 kilometriä. Piirikeskuksessa on henkilö- ja tavaraliikennettä hoitava laivalaituri.
Väestöstä 79 % on tšuvasseja ja 19 % venäläisiä.
Valtaosa teollisuuslaitoksista sijaitsee piirikeskuksessa. Kaupungissa valmistetaan alkoholijuomia, metallituotteita ja elintarvikkeita. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan, rehukasvien ja humalan viljelyyn. Seutu on Tšuvassian suosituimpia matkailukohteita.
Mariinski Posadissa toimii metsänhoito-oppilaitos. Piirilehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen "Pirĕn sămah – Naše slovo".
Marshall Wayne

Marshall Wayne (25. toukokuuta 1912 – 16. kesäkuuta 1999) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Wayne voitti olympiakultaa Berliinin olympialaisissa 1936 10 metrin kerroshypyissä pistein 113,58 Yhdysvaltain ottaessa lajin kaksoisvoiton. Wayne voitti Berliinissä myös 3 metrin ponnahduslaudalta hopeaa pistein 159,56. Tässä lajissa yhdysvaltalaiset ottivat kolmoisvoiton.
Element

Element on avoimen lähdekoodin pikaviestinasiakasohjelma, joka noudattaa Matrix-protokollaa.
Element tukee muun muassa päästä päähän -salausta, ryhmiä, kanavia ja tiedostojen jakamista käyttäjien kesken. Siitä on saatavana Web-, tietokone- sekä mobiilisovellukset.
Historia.
Vector julkaistiin beetaversiona vuonna 2016. Sovellus nimettiin uudelleen Riotiksi saman vuoden syyskuussa.
Heinäkuussa 2020 nimi vaihdettiin Elementiksi.
Mica

Mica tai Mica-kiille on ryhmä silikaattimineraaleihin lukeutuvia kiillemateriaaleja, joita käytetään sähköisenä eristeenä kuumissa käyttökohteissa, kuten sähkömoottoreissa, vastuksissa (esimerkiksi leivänpaahtimen vastuksen kiinnityslevy), kuumina käytettävien elektronisten laitteiden piirilevymateriaalina sekä kondensaattoreissa. Riippuen mistä kiilteestä mica-eristemateriaali on valmistettu se on joko vihreää tai punaruskeaa.
Sana "mica" on arveltu olevan peräisin latinan sanasta "micare" tarkoittaen kiiltämistä.
Mica-eristeitä valmistetaan useista kiilteistä, esimerkiksi muskoviitista. Mica-kiilteestä valmistettua sähköeristettä myydään nauhana ja paperimaisina tai paksumpina puristettuina levyinä, joissa kiillepalaset on puristettu ja liimattu yhteen. Käämin eriste valmistetaan siten, että aluksi johtimen ympärille kääritään mica-nauhaa. Sitten nauha liimataan kastamalla käämi hartsiin, jonka jälkeen hartsi kovetetaan lämmöllä. Näin valmistetaan ohuita, lämmönkestäviä eristyksiä esimerkiksi sähkökoneisiin. Ennen synteettisiä hartseja lakkana käytettiin sellakkaa.
Nam Ik-kyung

Nam Ik-kyung (, s. 26. tammikuuta 1983) on entinen eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nam edusti JJK Jyväskylää kaudella 2009 Veikkausliigassa. Ennen siirtymistään Jyväskylään hän pelasi kotimaansa K-Leaguessa Pohang Steelersin ja Gwangju Sangmun joukkueissa. Hän oli JJK:n paras maalintekijä kahdeksalla liigamaalilla ja kahdella Suomen Cupin otteluissa tekemällään maalilla. Maaliskuussa 2010 Nam siirtyi Valkeakosken Hakan joukkueeseen.
Pávlos Giannakópoulos

Pávlos Giannakópoulos (, 20. elokuuta 1929 – 10. kesäkuuta 2018) oli kreikkalainen liikemies.
Giannakópoulos omisti yhdessä veljensä Thanásis Giannakópouloksen kanssa lääkefirman nimeltä Vianex. Yritys perustettiin jo vuonna 1924, kun heidän isänsä, Dimítris Giannakópoulos, perusti sen pienyrityksenä. Vuonna 2008 yrityksen liikevaihto oli 354,5 miljoonaa euroa.
Veljekset omistivat vuodesta 1987 lähtien yhdessä Giánnis Vardinogiánniksen kanssa Panathinaikos-urheiluseuran lajijaostoja. Giannakópoulokset omistavat Panathinaikos BC:n ja Panathinaikos VC:n ja Vardinogiánnis Panathinaikos FC:n. Panathinaikos BC:n budjetti kaudelle 2008-2009 oli 35 miljoonaa euroa.
Dorothy Poynton-Hill

Dorothy Poynton-Hill (o.s. Poynton, myöh. Teuber, 17. heinäkuuta 1915 Salt Lake City – 18. toukokuuta 1995 Riverside) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Poynton-Hill voitti olympiahopeaa Amsterdamin olympialaisissa 1928 3 metrin ponnahduslaudalta vain 13-vuotiaana. Los Angelesin ja Berliinin olympialaisissa hän voitti olympiakultaa 10 metrin kerroshypyistä. Lisäksi hän saavutti pronssia Berliinistä 3 metrin ponnahduslaudalta.
Poynton-Hill lopetti urheilu-uransa vain 21 vuoden ikäisenä, minkä jälkeen hän pyöritti perustamaansa vesiurheiluseuraa ("Dorothy Poynton Aquatic Club") Los Angelesissa. Hänet valittiin myöhemmin International Swimming Hall of Fameen. Hän kuoli Kalifornian Riversidessa 79-vuotiaana vuonna 1995.
Alasdair Gray

Alasdair Gray (28. joulukuuta 1934 – 29. joulukuuta 2019) oli skotlantilainen kirjailija ja taiteilija, jonka tunnetuimmat teokset ovat "Lanark" (jota hän kirjoitti 30 vuotta) sekä surrealistisen pornografinen tajunnanvirtateos "1982, Janine".
Gray alkoi kirjoittaa "Lanarkia" jo vuonna 1954, ja sen jälkeen hän kirjoitti sitä epäsäännöllisesti koko 1960- ja 1970-luvut. Se kertoo Glasgow’sta ja sen tummasta versiosta Unthankista. Teosta verrattiin nopeasti James Joycen "Odysseukseen", ja se teki Graystä sekä hänen pienestä kustantajastaan Canongate Booksista tunnetun. Grayn seuraavat teokset olivat vuonna 1985 ilmestynyt "1982, Janine" ja vuonna 1992 ilmestynyt Mary Shelleyn "Frankensteinin" uusintaversio "Poor Things", josta hän sai muun muassa "The Guardianin" kirjapalkinnon.
Gray sai "Poor Things" -kirjaan tekemien taidokkaiden kuviensa ansiosta huomiota myös kuvataiteilijana. Hän sai tämän jälkeen tilauksia monista muraali- ja muotokuvatöitä. Grayn julkisiin töihin kuuluu muun muassa Hillheadin metroasemalle tehty muraali.
Antonio Segni

Antonio Segni () oli italialainen poliitikko ja oikeustieteen maisteri. Hän edusti kristillisdemokraattista puoluetta (Democrazia Cristiana).
Segni toimi aluksi oikeustieteen professorina useissa yliopistoissa. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui Sardinian vapautuskomitean toimintaan ja oli vuodesta 1944 Sardinian edustaja Italian perustuslakia säätävässä komiteassa. Segni toimi muun muassa maa- ja metsätalousministerinä, opetusministerinä, puolustusministerinä, sisäministerinä ja ulkoministerinä useissa eri hallituksissa vuosina 1946–1962 ja Italian pääministerinä kahteen otteeseen vuosina 1955–1957 ja 1959–1960.
Hänet valittiin Italian neljänneksi presidentiksi toukokuussa 1962, mutta hän joutui eroamaan presidentinvirasta kesken toimikautensa vuoden 1964 joulukuussa sairastuttuaan aivoveritulppaan elokuussa 1964. Lehtimies Lino Jannuzzin "L’Espresso"-lehdessä vuonna 1967 julkaisemasta artikkelista paljastui että veritulppa oli tapahtunut vähän sen jälkeen kun ensimmäiset tiedot presidentin osallisuudesta kenraali Giovanni De Lorenzon vallankaappaussuunnitelmaan (ns. "Piano Solo") heinäkuussa 1964 olivat vuotaneet julkisuuten. Segnin ollessa sairauden vuoksi estyneenä tasavallan presidentin tehtäviä hoiti senaatin puheenjohtaja Cesare Merzagora viiden kuukauden ajan, kunnes uusi presidentti Giuseppe Saragat astui virkaan.
Antonio Segni oli presidenttikautensa jälkeen Italian senaatin elinikäinen jäsen ja kuoli Roomassa vuonna 1972 kahdeksankymmenenyhden vuoden iässä.
Pyhä Longinus

Pyhä Longinus oli kristillisten legendojen mukaan roomalainen sotilas, joka puhkaisi keihäänsä kärjellä ristiinnaulitun Kristuksen kyljen.
Legendan mukaan tämä sotilas oli uudessa testamentissa kuvattu sadanpäämies, joka todisti Jeesuksen ristiinnaulitsemisen aikana: "Tämä oli todella Jumalan Poika!". Jotkut sotilaan ja sadanpäämiehen yhdistävistä historiallisista lähteistä tiedetään väärennöksiksi, ja osassa tiedot ovat ristiriitaisia.
Jeesusta kylkeen pistänyttä sotilasta ei nimetä edellä mainituissa kirjoituksissa, vaan nimi Longinus löytyy pseudepigrafisesta ja apokryfisestä "Nikodemuksen evankeliumista", jonka pääosan muodostaa "Pilatuksen teot". Sabine Baring-Gould totesi: "Nimeä Longinus ei tunnettu kreikkalaisten keskuudessa ennen patriarkka Germanusta vuonna 715. Länsimaihin se tuli "Nikodemuksen evankeliumin" kautta. Tämän pyhimyksen teoista tai marttyyriydesta ei ole luotettavaa tietoa."
Longinus on todennäköisesti latinalaistettu muoto kreikan kielen keihästä tarkoittavasta sanasta "longche" ().
Johann Georg Faust

Johann Georg Faust (1480 – noin 1540) oli saksalainen okkultisti, alkemisti ja astrologi. Hänen elämänsä toimi mahdollisesti pohjana legendalle Faustista, sielunsa paholaiselle myyneestä oppineesta miehestä. Myöhemmin kirjoitetut Christopher Marlowen ja Johann Wolfgang von Goethen kuuluisat fiktiiviset teokset perustuvat samaan tarinaan. 
Tiedot historiallisen Johann Faustin elämästä ovat epävarmoja. Hän oletettavasti syntyi vuonna 1480 Knittlingenissa ja opiskeli Heidelbergin yliopistossa. 1500-luvun alkupuolella hän harjoitti astrologiaa, alkemiaa, lääkintää ja taikuutta eri puolilla eteläistä Saksaa. Faust kuoli noin vuonna 1540 Staufen im Breisgaun kaupungissa.
Jethro Tull (henkilö)

Jethro Tull (30. maaliskuuta 1674 – 21. helmikuuta 1741) oli brittiläinen maanviljelystieteen pioneeri, jota pidetään brittiläisen maanviljelyksen suurena mullistajana. Tull kehitti rivikylvökoneen.
Brittiläinen rockyhtye Jethro Tull nimesi itsensä tämän henkilön mukaan.
Nicolas-Joseph Cugnot

Nicolas-Joseph Cugnot (25. syyskuuta 1725 Void, Ranska – 2. lokakuuta 1804 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen sotilasinsinööri ja keksijä. Häntä pidetään yhtenä automobiilin ensimmäisistä keksijöistä.
Cugnot palveli armeijassa seitsenvuotisessa sodassa, josta hän palasi Pariisiin vuonna 1763. Hän käytti aikansa sen jälkeen sotilaallisen tutkielman kirjoittamiseen ja teki töitä keksintöjensä parissa.
Vuonna 1765 hän alkoi kehittää traktoreita, joilla voisi vetää Ranskan armeijan tykkejä. Hän rakensi kaksi höyrykäyttöistä traktoria, jotka oli suunnitellut tykinvetämiseen. Ensimmäinen pienikokoinen prototyyppi valmistui vuonna 1769. Siinä oli kolme pyörää, joista kolmas edessä oleva oli hevosen tilalla ja sitä käytettiin ohjaamiseen.
Seuraavana vuonna 1770 rakennettiin täysikokoinen versio. Ajoneuvon moottorina oli kahden männän höyrykone. Kone oli ensimmäinen jossa käytettiin korkeapaineista höyryä. Siinä ei kuitenkaan käytetty kondensaatiota jonka James Watt kehitti myöhemmin luomaan alipaineen männän yläpuolelle tehoa parantaakseen. Cugnot kehitti oman koneensa Thomas Newcomenista ja James Wattista riippumattomasti ranskalaisen fyysikon Denis Papinin teorioiden pohjalta.
Suunnitelmien mukaan vetolaitteen olisi pitänyt pystyä vetämän 4 tonnin kuormaa 4,8 mailin tuntinopeudella. Suunnitelmat eivät ilmeisesti toteutuneet ja vauhti jäi paljon tavoitellusta. Vuonna 1771 rakennettiin vielä yksi versio, joka kuitenkin törmäsi arsenaalin seinään. Sen jälkeen hanke hylättiin, koska se ei saavuttanut sille asetettuja odotuksia. Ajoneuvo siirrettiin 1800-luvulla Kansalliseen taiteen ja käsityön konservatorioon ("Conservatoire national des arts et métiers"). 
Vuonna 1772 Ranskan kuningas Ludvig XV myönsi Cugnotille 600 livren eläkkeen tunnustuksena hänen innovatiivisistä töistään. Ranskan suuren vallankumouksen aikana vuonna 1789 se kuitenkin lakkautettiin ja Cugnot pakeni Brysseliin. Napoléon Bonaparte kutsui hänet takaisin ja palautti eläkkeen vähän ennen Cugnotin kuolemaa Pariisissa 2. lokakuuta 1804.
John Gilmore (aktivisti)

John Gilmore (s. 1955 York, Pennsylvania) on yksi Electronic Frontier Foundationin perustajista sekä Usenetin alt-hierarkian luoja.
Gilmore oli Sun Microsystemsin viides työntekijä ja Cygnus Supportin perustaja. Hän rikastui riittävästi vetäytyäkseen varhaiseläkkeelle ja tavoitellakseen muita päämääriä. Hän tukee vapaita ohjelmistoja ja on työskennellyt useiden GNU-projektien parissa.
Jos mä oisin sä

"Jos mä oisin sä" on ensimmäinen single suomalaisen rap-artisti Cheekin viidenneltä levy-yhtiön julkaisemalta studioalbumilta "Jare Henrik Tiihonen". Single julkaistiin 15. huhtikuuta 2009.
Kappale sai ensiesityksensä jo aikaisemmin YleX-radiokanavalla 8. huhtikuuta. Siihen tehty musiikkivideo puolestaan näytettiin ensimmäisen kerran The Voice -kanavan "Heräämö"-ohjelmassa 21. huhtikuuta. 
The Voice -radiokanava nimesi kappaleen yhdeksi ehdokkaaksi järjestämässään "Suomen virallinen kesähitti 2009" -kilpailussa antaen näin Cheekille mahdollisuuden puolustaa "Liekeissä"-kappaleen vuoden 2008 voittoa.
Kappaleesta levytettiin myös "Rähinä Remix", jossa olivat mukana niin ikään Rähinä Records -levy-yhtiölle levyttävät Uniikki, Redrama, Elastinen ja Illi. Remix julkaistiin ensimmäisen kerran Cheekin seuraavalla singlellä "Mitä tänne jää".
Listamenestys.
Single nousi suoraan listaykköseksi sekä Suomen virallisella single että -latauslistalla viikolla 17. Suomen diskolistalla kappale aloitti viikolla 16 sijalla 35. ja nousi kärkipaikalle viikolla 22. 
Jos mä oisin sä oli Suomen 8. myydyin single vuonna 2009. Julkaisu oli singlelistalla yhteensä 17 viikkoa, joista kaksi ensimmäisenä. Latauslistalla ykkösviikkoja kertyi neljä.
E. E. Smith

E. E. "Doc" Smith (2. toukokuuta 1890 - 31. elokuuta 1965) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Häntä on kutsuttu avaruusoopperan isäksi. Hänen tunnetuimpia sarjojaan olivat "Skylark"-sarja ja "Lensmen"-sarja.
1. Triplanetary (Amazing Stories Jan–Apr 1934, Fantasy Press 1948) 
2. First Lensman (Fantasy Press 1950)
3. Galactic Patrol (Astounding Stories Sep 1937–Feb 1938, Fantasy Press 1950)
4. Gray Lensman (Astounding Stories Oct 1939–Jan 1940, Fantasy Press 1951)
5. Second Stage Lensmen (Astounding Stories Nov 1941–Feb 1942, Fantasy Press 1953)
6. Children of the Lens (Astounding Stories Nov 1947–Feb 1948, Fantasy Press 1954)
7. The Vortex Blaster, tunnettu myös nimellä Masters of the Vortex (Comet July 1941, Astonishing Stories Jun &amp; Oct 1942, Gnome Press 1960) 
1. The Skylark of Space (kirjoitettu 1915–1920 Mrs. Lee Hawkins Garbyn kanssa, Amazing Stories Aug–Oct 1928, Buffalo Book Co. 1946. Pyramid Books 1958) 
2. Skylark Three (Amazing Stories Aug–Oct 1930, Fantasy Press 1948) 
3. Skylark of Valeron (Astounding Stories Aug 1934–Feb 1935, Fantasy Press 1949)
4. Skylark DuQuesne (Worlds of If Jun–Oct 1965, Pyramid Books 1966)
1. Subspace Explorers (Canaveral Press 1965, Ace 1968; ensimmäiset 30 sivua ilmestyivät nrossa Astounding Jul 1960 nimellä Subspace Survivors )
2. Subspace Encounter (1983)
Teoksia.
Family D'Alembert -sarja.
Yhdessä Stephen Goldinin kanssa - sarjan teoksista vain 1. on osittain Smithin kirjoittama, muut ovat Goldinin kirjoittamia ja perustuvat Smithin kertomukseen.
1. Imperial Stars (1976)
SM-liigan tähdistökentällinen

SM-liigan tähdistökentällinen on jääkiekon SM-liiga-kauden jälkeen julkaistava tähdistökentällinen. Siihen nimetään jokaiselle pelipaikalla kauden paras pelaaja: maalivahti, kaksi puolustajaa, kaksi laitahyökkääjää ja keskushyökkääjä. Tähdistökentällisen valinnan suorittavat jääkiekkotoimittajat äänestämällä.
SM-liigan tähdistökentällinen on valittu vuodesta 1962 lähtien, jolloin pelattiin vielä SM-sarjaa.
Tähdistökentällisessä on aina ollut suomalaisia. Eniten ulkomaalaisia oli kauden tähdistökentällisessä, jossa Raimo Helminen oli ainoa suomalainen pelaaja.
Thomas Ziegler

Thomas Ziegler (s. , Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Sveitsin pääsarjassa Nationalliga A:ssa 14 kauden aikana yhteensä 505 runkosarjapeliä ja 130 pudotuspeliä ja edusti Sveitsiä seitsemästi maailmanmestaruuskilpailuissa ja kerran talviolympialaisissa. Hän voitti kolmasti Sveitsin-mestaruuden.
Ura.
Ziegler edusti vuosina 1995–1998 Grasshopper-Club Zürichiä, jossa hän pelasi juniorijääkiekon lisäksi Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä. Vuosina 1998–2000 hän pelasi kolmessa eri sveitsiläisseurassa. Keväällä 2000 hän pelasi Sveitsin maajoukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa. Tampa Bay Lightning varasi hänet vuorolla 263. 
Ziegler siirtyi seuraavaksi kaudeksi pelaamaan Pohjois-Amerikkaan, mutta pelasi kauden aikana suurimmaksi osaksi Tampa Bayn farmijoukkue Detroit Vipersissa. Seuraavalla kaudella (2001–2002) Ziegler pelasi vain kolme peliä AHL:ssä, jonka jälkeen hän palasi takaisin Sveitsiin, jossa liittyi SC Bernin joukkueeseen. Bern voitti Sveitsin mestaruuden vuosina 2004 ja 2010. Ziegler pelasi Bernissä yhteensä yhdeksän kautta, kunnes siirtyi kaudeksi 2010–2011 ZSC Lionsiin, jossa lopetti uransa keväällä 2012.
Ziegler pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2000, 2001, 2002, 2004, 2005, 2008 ja 2009. Vuonna 2006 hän edusti Sveitsiä Torinon talviolympialaisissa.
Michael Novak (jääkiekkoilija)

Michael Novak (s. 25. heinäkuuta 1988 Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialais-liechtensteinilainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Inter-National-Leaguen VEU Feldkirchissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Novak syntyi Kroatiassa, mutta kasvoi Liechtensteinissa. Hän aloitti jääkiekkoilun kuitenkin rajanaapurissa Itävallassa ja VEU Feldkirchin paidassa. Novak debytoi seuran miesten kakkosjoukkueessa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Österreichische Eishockey-Oberligassa kaudella 2003–2004 ja kaudella 2004–2005 hän pelasi kaksi ottelua Feldkirchin edustusjoukkueessa sarjatasoa ylempänä Nationalligassa. Kesken kauden 2005–2006 Novak siirtyi kasvattajaseurastaan Sveitsiin Rapperswil-Jona Lakersin junioreihin. Kaudella 2007–2008 hän debytoi seuran miesten joukkueessa, jossa Novak pelasi kaksi Nationalliga A -ottelua. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua lainalla Nationalliga B:n HC Thurgaussa.
Novak pelasi kauden 2008–2009 kokonaan NLB:ssä EHC Baselin, HC Ajoien ja HC La Chaux-de-Fondsin joukkueissa. Kaudeksi 2009–2010 Novak siirtyi Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelanneeseen kroatialaisseura Medveščak Zagrebiin, jossa hänen ensimmäinen kokonainen pääsarjakautensa toi 38 runkosarjaottelussa kuusi syöttöpistettä. Kaudeksi 2010–2011 Novak palasi pelaamaan Nationalligaa Feldkirchiin, jossa hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Novak vahvisti kauden aikana myös Sveitsin 1. Ligan EHC Bülachia ja 2. Ligan EV Dielsdorf-Niederhaslia. Kaksi seuraavaa kautta hän oli kokonaan pelaamatta seurajoukkueessa.
Kauden 2013–2014 kynnyksellä Novak kävi näytillä EBEL-joukkue Dornbirner EC:ssä, mutta hän ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa ja palasi syyskuussa 2013 taas kasvattajaseuraansa VEU Feldkirchiin sarjatasoa alemmas Inter-National-Leaguen.
Maajoukkueura.
Novak edusti Kroatiaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008 ja IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Novak pelasi myös IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013 voittaen kultaa.
Novak pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin hän jakoi viidellä osumallaan Kroatian sisäisen maalipörssin voiton Domagoj Božićin kanssa.
Sandro Bruderer

Sandro Bruderer (s. ) on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Hän pelasi kaudella 2008-09 Sveitsin toiseksi korkeimman sarjatason Nationalliga B:n EHC Baselissa ja pääsarjaa Nationalliga A:n SC Rapperswil-Jonassa.
Ura.
Bruderer pelasi jääkiekkoa EHC Klotenin A-junioreissa vuosina 2000-2002. Vuonna 2002 hän pelasi Sveitsin maajoukkueessa alle 18-vuotiaitten maailmanmestaruuskilpailuissa. Kaudella 2002-03 Bruderer pelasi EV Zugin A-junioreissa ja Nationalliga B:ssä SC Langenthalissa. Kaudella 2003-04 hän pelasi Klotenin A-junioreissa ja Nationalliga B:tä kahdessa joukkueessa. Kaudella 2004-05 Bruderer jatkoi uraansa Nationalliga B:ssä, mutta keväällä 2005 hän pelasi yhden pudotuspelin Nationalliga A:n SC Rapperswil-Jonassa.
Kaudella 2005-06 Bruderer pelasi lähes kokonaisen kauden Nationalliga A:n HC Davosissa, joka pelasi myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Kausilla 2006-07 ja 2007-08 hän pelasi suurimmaksi osaksi Nationalliga B:n EHC Vispissä. Kaudella 2008-2009 Bruderer pelasi EHC Baselissa.
Canon EOS 5D Mark II

Canon EOS 5D Mark II on japanilaisyhtiö Canonin valmistama digitaalinen järjestelmäkamera, jonka kuvakenno on perinteisen 35 mm kinofilmin kokoinen. Kamera julkaistiin syyskuussa 2008 Canon EOS 5D:n seuraajaksi. Kamera on yhteensopiva EF-objektiivien kanssa.
Kameralla on mahdollista ottaa myös progressiivista Full HD -videokuvaa 1 920 × 1 080 pikselin tarkkuudella. Alun perin videotallennus oli mahdollista ainoastaan 30 kuvaa sekunnissa nopeudella, mutta kameran ilmaisen ohjelmistopäivityksen tultua saatavilla tuli mahdolliseksi kuvata videota myös 24 ja 25 kuvaa / sekunti -kuvataajuudella.
Kamerassa on yhteensopivuus UDMA-muistikorttien kanssa.
Runko on valmistettu magnesiumseoksesta. 5D Mark II:n sulkimen kerrotaan Canonin kotisivuilla kestävän 150 000 laukaisua.
Kameran seuraaja on 5D Mark III.
Ominaisuudet.
Kameran maksimikoko videotiedostoille on 4 Gt ja kokonaiskesto ei voi olla yli 29 min 59 s (FAT32 järjestelmän rajoituksista ja EU:n verotuksesta johtuen).
Blues News

Blues News on suomalainen blues- ja roots-musiikkiin keskittyvä viidesti vuodessa ilmestyvä aikakauslehti. Lehden painos on 1 500. Ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1968, joten se on maailman vanhimpia blueslehtiä.
Lehteä julkaisee Finnish Blues Society ry. Yhdistyksen nimi oli vuosina 1980–2006 Suomen afroamerikkalaisen musiikin yhdistys (SAMY ry). Yhdistyksellä on levymerkki Blue North Records.
Lassi Laakso

Lassi Laakso (s. ) on sveitsiläis-suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. 
Ura.
Laakso pelasi jääkiekkoa HC Luganon A-junioreissa vuosina 2000–2003. Ensimmäisen kerran hän pelasi Luganon edustusjoukkueessa kaudella 2002–2003, tosin vain yhden pelin. Kaudeksi 2003–2004 Laakso siirtyi Nationalliga A:n HC Servette Genèveen, jossa hän pelasi 27 ottelua. Syksyllä 2004 hän siirtyi Nationalliga B:n EHC Churiin, jossa pelasi ainoastaan yhden kauden. Kaudella 2005–2006 Laakso pelasi HC La Chaux-de-Fondsissa, jonka jälkeen hän pelasi kolme kautta Nationalliga B:n HC Martignyssä. Kauden 2008–2009 Laakso pelasi EHC Baselissa.
Canon EOS 5D

Canon EOS 5D on japanilaisyhtiö Canonin valmistama täysikokoisen kennon digitaalinen järjestelmäkamera. Kamera julkaistiin 22. elokuuta 2005. Kamera on yhteensopiva EF-objektiivien kanssa. EOS 5D:n kuvaprosessorina on DIGIC II. Runko on pienikokoinen verrattuna Canonin aiempiin täyskennoisiin 1-sarjan runkoihin. Rungon materiaali on ruostumaton teräs ja ylä-, etu- ja takakansi on tehty magnesiumseoksesta. Rungon massa ilman akkuja on 810 grammaa.
Kameran seuraajat ovat 5D Mark II ja 5D Mark III.
Markus Wüthrich

Markus Wüthrich (s. Sveitsi) on entinen sveitsiläinen jääkiekkoilija, Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Hän on pelannut Sveitsin pääsarjassa Nationalliga A:ssa seitsemän kauden aikana yhteensä 236 peliä.
Ura.
Wüthrich pelasi 17-vuotiaana kaudella 1996–1997 SC Langnaussa A-junioreiden sarjaa ja edustusjoukkueen kanssa Nationalliga B:tä. Seuraavalla kaudella hän pelasi edelleen SC Langnaun A-junioreissa ja edustusjoukkueessa, mutta tämän lisäksi hän pelasi yhden pelin HC Ambrì-Piottassa Nationalliga A:ta. 
Wüthrich pelasi SC Langnaussa Nationalliga A:ta kahden kauden ajan, kunnes siirtyi syksyllä 2000 Nationalliga B:n HC Ajoieen. Seuraavaksi Wüthrich siirtyi syksyllä 2003 Nationalliga A:n EHC Baseliin, jossa hän pelasi vuoteen 2009. Wüthrich ilmoitti kesällä 2009 lopettavansa ammattilaisuransa.
Wüthrich on koulutukseltaan automekaanikko.
Timothy Kast

Timothy Spicher-Kast (s. ) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija.
Aikaisemmin Kast on pelannut Nationalliga B:n HC Lausannessa ja Nationalliga A:n HC Servette Genèvessä. HC Servetteen hän siirtyi kesken kauden tammikuussa 2009. Kaudeksi 2009–2010 Kast palasi EHC Baseliin, mutta siirtyi sieltä vielä saman kauden aikana La Chaux-de-Fondsiin. Kaudella 2012–2013
Manuel Zigerli

Manuel Zigerli (s. ) on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hän Sveitsin pääsarjan EHC Bielissä.
Zigerli pelasi EHC Bielissä vuosina 2005–2008. Keväällä 2008 EHC Biel nousi Nationalliga A:han ja Zigerli käväisi kesken seuraavan kauden aikana Nationalliga B:n EHC Baselissa, josta siirtyi kuitenkin takaisin EHC Bieliin.
Fuck the Facts

Fuck the Facts on kanadalainen grindcore-yhtye. Yhtye aloitti ensimmäisten nauhoitusten teon vuonna 1998 yhtyeen perustajan, Topon Das’n, toimesta ja vuonna 2001 yhtye julkaisi ensimmäisen CD-R -pitkäsoittonsa, "Discoing the Deadin". Yhtye itse on kuvaillut musiikkiaan muun muassa sanoilla "bastardized grindcore" () ja "mullet-core".
Historia.
Fuct the Facts aloitti toiminnan loppuvuodesta 1998 kun yhtyeen perustajajäsen Topon Das aloitti nauhoitusten teon. Yhtyeellä ei ollut alkuun edes nimeä, kunnes Das päätti nimetä yhden miehen projektinsa Naked Cityn saman nimisen ensijulkaisun kappaleen mukaan. Yhtye julkaisi vuonna 1999 ensimmäisen, yhtyeen nimeä kantavan pitkäsoiton kasettina Dedfuk Recordsin kautta (jonka Das osittain omisti). Tämän jälkeen yhtye julkaisi splittejä Cult of the Damnedin, Longdreamdeadin ja S.M.E.S:n kanssa kunnes vuonna 2000 yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa, Vagina Dancerin slovakialaisen levy-yhtiön, Where Late The Birds Sangin kautta.
Kun yhtye oli julkaissut kaksi pitkäsoittoa, alettiin yhtye pikkuhiljaa tuntemaan alan musiikkipiireissä. Yhtye julkaisikin seuraavan pitkäsoittonsa, "Discoing the Dead" vuonna 2001 Ghetto Blaster Recordingsin kautta (jonka Das niin ikään omisti). Levyn saaman positiivisen palautteen myötä Das päätti ottaa yhtyeeseen lisää jäseniä, ja ensimmäisenä yhtyeeseen tuli rumpaliksi Matt Connell ja vähän Connellin jälkeen yhtyeeseen liittyi kitaristi Tim Audette. Samana vuonna yhtye julkaisi jatkoa pitkäsoitolle "Discoing the Dead", "Mullet Feverin" jota kuvailtiin muun muassa sanoilla "37 laulua 35 minuutissa".
Vuonna 2002 yhtyeen solisti, Brent Christoff, jätti yhtyeen ja vähän Christoffin lähdön jälkeen yhtyeeseen tuli solistiksi Mel Mongeon ja vuonna 2003 yhtye julkaisi kolmannen pitkäsoittonsa, "Backstabber Etiquetten". Vuonna 2003 yhtyeen kitaristiksi vaihtui Dave Menard ja vuonna 2004 rumpaliksi Connellin tilalle tuli Tim Olsen ja yhtye julkaisi EP:n "Legacy of Hopelessness".
Vuonna 2005 yhtyeen rumpaliksi Olsenin tilalle tuli Mathieu Vilandré ja vuonna 2006 yhtye solmi kolmen levyn levytyssopimuksen Relapse Recordsin kanssa.
ReadyBoost

ReadyBoost on Microsoftin Windows Vistan, Windows 7 ja Windows 8:n komponentti. Se käyttää tarkoitukseen sopivia muistikortteja tai muita massamuistiasemia kuten USB 2 -asemia tai RAM-asemia, flash- &amp; ZIP-asemia nopeuttaakseen tietokoneen toimintaa. Satunnaiset lukemiset ReadyBoost-yhteensopivalta muistilta ovat tyypillisesti 80...100 kertaa nopeampia kuin vastaavat operaatiot kiintolevyiltä. Koska Flash-muistit ja USB-väylä ovat hitaita peräkkäiseen syöttöön/tulostukseen, ReadyBoost sisältää logiikan, joka tunnistaa pitkät, peräkkäiset lukupyynnöt, ja pyytää kiintolevyä hoitamaan nämä pyynnöt.
Kun yhteensopiva laite kytketään koneeseen, Windowsin AutoPlay-ikkuna tarjoaa mahdollisuuden hyödyntää laitetta ReadyBoost-asemana. Aseman ominaisuusikkunaan ilmestyy ReadyBoost-välilehti, josta haluttu ReadyBoost-koko voidaan valita. Koko voidaan valita väliltä 250 megatavua...256 gigatavua, paitsi Vistan x86 -versioissa neljään gigatavuun asti. ReadyBoost kryptaa tiedot AES-128-salausmenetelmällä ja pakkaa kaiken ReadyBoost-asemalle menevän datan. Microsoftin mukaan tyypillisesti saavutetaan pakkaussuhde 2:1, joten 4 gigatavun ReadyBoost-asema sisältää todellisuudessa 8 gigatavua dataa.
Jim Allchinin mukaan tulevat Windows-versiot sallivat ReadyBoostin toimivan verkon kautta muiden koneiden vapaassa keskusmuistissa.
ReadyBoost-aseman tulee täyttää seuraavat vaatimukset:
Muuta tietoa:
Suorituskyky.
Tietokone, jossa on 512 megatavua keskusmuistia hyötyy selvästi ReadyBoostista. Eräässä testitapauksessa ReadyBoost nopeutti aiemmin 11,7 sekuntia kestänyttä operaatiota siten, että se kesti enää 2 sekuntia. Keskusmuistin kasvattaminen 512 megatavusta yhteen gigatavuun nopeutti operaatiota siten, että se kesti enää 0,8 sekuntia.
Sony Reader

Sony Reader on sähköisten kirjojen lukulaite. Se käyttää E Ink Corporationin kehittämää sähköistä paperia näyttöruutuna. Näytön tarkkuutena on 166 dpi ja värisävyinä on neljä harmaan sävyä. Laitetta voi helposti käyttää kirkkaassa auringonvalossa eikä kuvan ylläpitäminen vaadi lainkaan sähkövirtaa. Kirjoja voi ladata Sony Connect eBook -kaupasta.
PRS-300.
Pocket Edition -nimellä tunnettu PRS-300 julkistettiin samaan aikaan kosketusnäytöllisen PRS-600:n kanssa. Se on tarkoitettu lähtötason lukulaitteeksi kilpailukelpoisella alle 150 dollarin hinnallaan. Siinä on pienempi näyttö kuin PRS-600:ssa, ei kosketuskäyttöliittymää, ei MP3-toistoa eikä laajennettavaa muistia. Sen käyttöliittymä on samankaltainen kuin PRS-500:ssa ja PRS-505:ssa.
PRS-500.
PRS-500:ssä on kuuden tuuman E-Ink-näyttö. Sisäistä muistia on 64 megatavua. Laitteen korvasi PRS-505 vuonna 2008.
PRS-505.
Sony julkaisi PRS-505:n 2. lokakuuta 2007. Näyttöruutu on edelleen 6-tuumainen E-Ink, mutta se on nopeampi, kirkkaampi ja sallii 8 harmaan sävyä.
PRS-505 on ohuempi kuin edeltäjänsä (8 mm vs. 13 mm) ja siinä on enemmän muistia (256 megatavua vs. 64 megatavua).
PRS-700.
Sony julkaisi PRS-700:n 2. lokakuuta 2008. Näyttöruutu on kosketusruutu.
Uudistuksia:
Ominaisuudet:
Helena Vierikko

Helena Ida Eufrosyne Vierikko (s. 11. elokuuta 1980 Vantaa) on suomalainen näyttelijä.
Varhainen elämä.
Näyttelijä Vesa Vierikko on Helena Vierikon isä.
Ura.
Vierikko teki ensimmäiset elo­kuva­roolinsa lapsena. Vuonna 1995 hänet palkittiin vuoden 1994 parhaan nais­sivu­osan Jussi-palkinnolla roolistaan lasten­koti­lapsi Siruna Raimo O Niemen ohjaamassa elo­kuvassa "Kissan kuolema". Hänen muita elo­kuviaan ovat muun muassa Timo Koivusalon ohjaama vuonna 2005 ilmestynyt "Kaksipäisen kotkan varjossa", Matti Ijäksen ohjaama Reko Lundánin näytelmään perustuva televisioelokuva "Tarpeettomia ihmisiä" samalta vuodelta ja Johanna Vuoksenmaan ohjaama "Toinen jalka haudasta" vuodelta 2009. Ensiksi mainitussa hän näytteli nais­pää­osaa Ellaa, "Tarpeettomissa ihmisissä" Sonjaa ja viimeiseksi mainitussa toimittaja Hanna Mannista.
Vierikko valmistui teatteri­taiteen maisteriksi Teatteri­korkea­koulusta 2005. Teatteri­urallaan hän on näytellyt Ryhmäteatterin ja Q-teatterin yhteis­tuotannossa "Veljeni, Leijonamieli" vuosina 2003 ja 2004, Helsingin kaupunginteatterin Studio Pasilassa esitetyssä Steve Martinin kirjoittamassa näytelmässä "Villin kanin kapakka" ("Picasso at the Lapin Agile") vuonna 2006 ja Ryhmä­teatterin esittämässä Raila Leppä­kosken kirjoittamassa ja ohjaamassa näytelmässä "Sakset, kivi, paperi" vuonna 2007. Näyttelemisen lisäksi hän on toiminut teatterissa myös ohjaajan assistenttina.
Vierikko on näytellyt myös Nelosella keväällä 2008 esitetyssä draama­sarjassa "Suojelijat", jossa hän näytteli vartija Nooraa, ja MTV3-kanavalla samana keväänä esitetyssä Johanna Vuoksen­maan ohjaamassa kolmi­osaisessa trillerissä "Joku kaltaiseni", jossa hänen rooli­nimensä oli Anne Summanen. Vuonna 2012 hän esitti pää­henkilö Elinaa, vainoamisen uhriksi joutuvaa yksin­huoltaja­äitiä TV1:n kaksi­osaisessa mini­sarjassa "Stalkkeri".
Vesikansa (täsmennyssivu)

Vesikansa voi viitata seuraaviin
Lisäksi Vesikansa-nimeä on aiemmin käytetty seuraavista kunnista:
Vesikansa on myös sukunimi:
Moordrecht

Moordrecht on Alankomaissa, Etelä-Hollannin provinssissa sijaitseva kunta. Asukkaita kunnassa on 8 136 (31.12.2008) ja väestötiheys on 666 as./km². Kunnan pinta-ala on 12,73 neliökilometriä, josta vettä on 0,51 km². Moordrechtin pormestari on Huub van der Meer. Kunnan keskuspaikka on samanniminen kuin kuntakin.
Moordrecht sijaitsee Reinjoen suistossa sijaitsevan Hollandse IJssel -joen varrella.
Syyskuussa 2006 järjestetyssä kansanäänestyksessä 92,8 prosenttia Moordrechtin asukkaista halusi selvittää yhdistymistä Nieuwerkerk aan den IJsselin ja Zevenhuizen-Moerkapellen kanssa. Ainoastaan 7 % halusi Moordrechtin liittyvän Goudan kanssa. Moordrecht, Nieuwerkerk aan den IJssel ja Zevenhuizen-Moerkapelle päättivät sittemmin yhdistyä 1. tammikuuta 2010 alkaen uudeksi Zuidplasin kunnaksi. Muita ehdotuksia nimeksi olivat IJssel en Rotte, Oosterschieland ja Zuidplasland.
Valetuberkuloosi

Valetuberkuloosi eli pseudotuberkuloosi on gramnegatiivisen "Yersinia pseudotuberculosis" -bakteerin aiheuttama sairaus. Se esiintyy lähinnä eläimissä mutta voi tarttua myös ihmiseen, tavallisimmin ruoansulatuskanavan kautta.
Oireet.
Eläimissä valetuberkuloosi aiheuttaa tuberkuloosin kaltaisia oireita, kuten paikallisia kuolioita kudoksissa sekä granuloomia pernassa, maksassa ja imusolmukkeissa.
Ihmisessä oireet ovat samankaltaisia kuin "Yersinia enterocolitica" -bakteerilajin aiheuttamassa yersinioosissa (kuumetta ja oikeanpuoleista vatsakipua). Ripulia ei kuitenkaan läheskään aina esiinny, mikä joskus vaikeuttaa diagnoosin tekoa. Valetuberkuloosi voi, erityisesti lapsilla ja nuorilla aikuisilla, muistuttaa umpilisäkkeentulehdusta. Joissakin harvoissa tapauksissa on esiintynyt myös kyhmyruusua, nivelten jäykkyyttä, bakteerien leviämistä verenkiertoon (bakteremiaa) sekä Reiterin oireyhtymää ja tämän aiheuttamaa kipua.
Tauti tavallisesti puhkeaa 5–10 vuorokauden kuluttua tartunnasta ja tyypillisesti kestää hoitamattomana 1–3 viikkoa. Vaikeissa tapauksissa ja immuunipuutepotilailla saatetaan tarvita hoidoksi antibioottia: sekä ampisilliini, aminoglykosidit, tetrasykliini, kloramfenikoli että kefalosporiini ovat yleensä tehokkaita.
Izumi-kuumeella on havaittu yhteys valetuberkuloosiin.