Rony Ahonen

Rony Ahonen (s. 17. tammikuuta 1987 Porvoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Ahonen aloitti jääkiekkoilun Porvoon Smilessa, jonka nimi muuttui Porvoo Huntersiksi, kun Tolkis Bollklubb (ToBK), Smile ja Porvoon Hockey Team (PHT) yhdistyivät vuonna 1997. Hän siirtyi omien sanojensa mukaan 13-vuotiaana Keravan Shakersiin. Ahonen siirtyi sieltä C-juniori-ikäisenä Järvenpäähän ja KJT:hen kaudeksi 2002–2003. Kaudeksi 2003–2004 hän siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin, jossa Ahonen kauden päätteeksi SM-hopeaa. Seuraavan kauden 2004–2005 päätteeksi hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden. Ahonen voitti myös A-nuorten SM-pronssia vuosina 2004 ja 2007. Kaudella 2006–2007 hän debytoi HIFK:n SM-liigajoukkueessa, jossa Ahonen sai tililleen neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 28. joulukuuta 2006 paikallisvastustaja Jokereita vastaan Mika Niskasen puolustajaparina. Ahoselle merkittiin ottelusta teholukema –1.
Kauden 2007–2008 Ahonen pelasi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa, jossa tulokaskausi toi 34 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6. Kaudeksi 2008–2009 hän palasi tryoutin kautta HIFK:n SM-liigajoukkueeseen, mutta pelasi suurimman osan runkosarjastaan kuitenkin lainalla Kiekko-Vantaassa, jossa Ahonen teki huomattavan profiilinnoston edelliseen kauteen nähden. Hän palasi siirtorajan kynnyksellä takaisin HIFK:n vahtuuteen. Ahonen pelasi loppukaudella SM-liigassa kahdeksan runkosarjaottelua. Hänen liigauransa avausmaali syntyi runkosarjan viimeisellä kierroksella 5. maaliskuuta 2009 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan, jolloin Ahonen teki myös yhden syöttöpisteen. Kaudella 2009–2010 hän pelasi 14 ottelua Kiekko-Vantaassa ja 16 ottelua HIFK:ssa. Toukokuussa 2010 Ahonen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen HIFK:n kanssa.
Ahonen pelasi myös kauden 2010–2011 lähes kokonaan lainalla Kiekko-Vantaassa, jonka varakapteeniksi hän nousi. Ahonen oli tehoilla 3+13=16 joukkueen tehokkain puolustaja ja hän voitti myös Kiekko-Vantaan sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Ahonen pelasi loppukevään HIFK:n vahvuudessa, mutta mahtui kokoonpanoon vain kahteen pudotuspeliotteluun. Hän voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden. Ahonen pelasi HIFK:ssa myös European Trophyn otteluita.
Kaudella 2011–2012 Ahonen jatkoi Mestis-uraansa Jokipojissa. Hän voitti 21 syötöllään Mestiksen puolustajien syöttöpörssin ja jakoi 23 tehopisteellään puolustajien pistepörssin neljännen sijan joukkuetoverinsa Jarkko Näppilän kanssa. Ahonen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa ja äänestettiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Mikkelin Jukureihin, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja Ahonen oli seitsemällä osumallaan. Hän sijoittui 23 tehopisteellän Mestiksen puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Ahonen oli kymmenellä syöttöpisteellään sarjan tehokkain puolustaja kevään 2013 pudotuspeleissä, jotka päättyivät Mestiksen mestaruuteen. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen parhaana puolustajana Jari Lippojoki -palkinnolla ja valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Ahonen edusti kauden aikana myös Pohjoisen joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa.
Kaudeksi 2013–2014 Ahonen siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Saimaan Pallon riveihin. Hän ehti pelata 23 runkosarjaottelua tehden seitsemän syöttöpistettä, kunnes Ahosen kausi päättyi loukkaantumisen vuoksi joulukuussa 2013. Huhtikuussa 2014 SaiPa käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ahosen kanssa. Kaudeksi 2015–2016 Ahonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Rauman Lukkoon. Hän teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+13=19. Ahonen voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +14. Kaudella 2016–2017 hän oli Mestarien liigassa Lukon paras syöttäjä kolmella syöttöpisteellään. Joulukuussa 2016 Ahonen teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Hän jakoi kaudella 2017–2018 Lukon sisäisen tehotilaston voiton Arttu Ilomäen kanssa lukemalla +12.
Ahonen palasi kaudeksi 2019–2020 kolmivuotisella sopimuksella Helsingin IFK:hon. Joukkuetta valmensi hänelle Jukureista tuttu Jarno Pikkarainen. Kaudella 2020–2021 Ahosen runkosarja osoittautui pettymykseksi, sillä hän teki 38 ottelussa vain kaksi syöttöpistettä ja keräsi teholukeman –10. Ahonen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudeksi 2022–2023 Ahonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Joukkuetta valmensi hänelle Jukureista ja HIFK:sta tuttu Jarno Pikkarainen. Ahonen oli Michael Jolyn ohella HPK:n ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Kaudella 2023–2024 hän pelasi loukkaantumisten vuoksi vain 30 runkosarjaottelua. 
Lokakuussa 2024 Ahonen palasi Mestikseen ja siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Jokereihin. Joukkuetta valmensi hänelle Lukosta tuttu Risto Dufva. Ahonen voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Kauden jälkeen hänen sopimuksessaan ollutta optiota ei käytetty.
Maajoukkueura.
Ahonen on pelannut Suomen A-maajoukkueessa kahdeksan ottelua tehopistein 1+5=6. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 7. huhtikuuta 2016 Porissa Slovakiaa vastaan. Ahosen ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi hänen neljännessä ottelussaan 17. huhtikuuta 2016 Sarpsborgissa Norjaa vastaan. Ahonen putosi lopulta viimeisten joukossa Suomen MM-leiriryhmästä vuoden 2016 turnaukseen.
Ahonen on pelannut myös seitsemän poikien maaottelua.
Pelityyli.
Ahosen aiemman seuran Rauman Lukon silloisen pelaajakoordinaattori Hannu Vanhatalon mukaan hän on yleispuolustaja, jolla on kova fyysinen preesens ja pelaa erinomaisesti molempiin suuntiin. Vanhatalo mainitsee Ahosen myös erittäin vahvaksi omassa päässä ja kertoo hänellä olevan avuja myös hyökkäyssuuntaan, mikä tekee Ahosesta käyttökelpoisen pelaajan myös ylivoimalla.
Perhe.
Ahosen perheeseen kuuluu vaimo, poika ja tyttö.