tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lozva

Lozva () on Obin vesistöön kuuluvan Tavdan alkujoki Sverdlovskin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Sen pituus on 637 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 17 800 neliökilometriä.
Lozva saa alkunsa Uralin pohjoisosasta Pojasovyi Kamen -harjanteen itärinteeltä, virtaa aluksi kohti etelää ja sitten kaakkoon Länsi-Siperian alangon soiden keskellä. Suurimmat sivujoet ovat Pynovka, Bolšaja Jevva, Ponil ja Ivdel. Joki on liikennöintikelpoinen Ivdelin suuhun asti.
Joen varrella sijaitsee Ivdelin kaupunki. Seudun kanta-asukkaita ovat mansit.
Ljapin

Ljapin (, myös "Sygva", Сыгва; "Hulga", Хулга) on Obin vesistöön kuuluvan Severnaja Sosvan sivujoki Tjumenin alueeseen kuuluvassa Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Sen muodostavat Uralin pohjoisosasta alkunsa saavat Hulga- ja Štšekurjajoet. Ljapinin pituus on 151 kilometriä (Hulga mukaan luettuna 404 kilometriä), valuma-alueen laajuus 27 300 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 345 kuutiometriä sekunnissa.
Joen varsilla asuu manseja.
Severnaja Sosva

Severnaja Sosva () on Obin läntinen sivujoki Tjumenin alueeseen kuuluvassa Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 754 kilometriä, valuma-alueen laajuus 98 300 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 860 kuutiometriä sekunnissa.
Severnaja Sosvan muodostavat Uralin itärinteiltä alkunsa saavat Bolšaja ja Malaja Sosva. Joki virtaa kohti pohjoista leveässä soistuneessa laaksossa. Paikoitellen se on jopa kilometrin levyinen. Alajuoksullaan Severnaja Sosva virtaa Obin rinnalla muodostaen lukuisia saaria. Tärkeimmät sivujoet ovat Ljapin ja Malaja Sosva (toinen samannimisistä joista). Alajuoksu on liikennöintikelpoinen.
Joen varrella sijaitsevia kyliä tai taajamia ovat muun muassa Sosva (taajama), Igrim (taajama) ja Berjozovo (kaupunkityyppinen taajama). Seudun kanta-asukkaita ovat mansit.
Henry Thomas Colebrooke

Henry Thomas Colebrooke (15. kesäkuuta 1765 Lontoo – 10. maaliskuuta 1837) oli englantilainen orientalisti. 
Henry Thomas Colebrooke oli Gattonin 2. baronetin George Colebrooken kolmas poika. Hänet koulutettiin kotona, ja jo 15-vuotiaana hän oli huomattavan edistynyt antiikintutkimuksessa ja matematiikassa. Colebrooke asui 12–16-vuotiaana Ranskassa.
Vuonna 1782 Colebrooke nimitettiin kirjuriksi Intiaan. Noin vuosi saapumisensa jälkeen hänestä tuli tilinpitäjien lautakunnan jäsen Kalkuttaan. Hänet siirrettiin 1789 Purnean piirikuntaan kartoittamaan alueen resursseja. Vuonna 1795 hän julkaisi raportin "Remarks on the Husbandry and Commerce of Bengal", jossa hän kannatti Britannian ja Intian välistä vapaakauppaa.
Asuttuaan Intiassa 11 vuotta Colebrooke aloitti sanskritin opiskelun. Hän sai tehtäväkseen kääntää suuren hindujen lakien kokoelman, joka oli William Jonesin aloittama monumentaalinen hindulainsäädännön tutkielma. Hän käänsi kaksi perintölakia koskevaa tutkielmaa "Mitacshara of Vijnaneshwaran" ja "Dayabhaga of Jimutavahanan" nimikkeen "Law of Inheritance" alle. 
Vuonna 1805 Arthur Wellesley nimitti hänet hindulainsäädännön ja sanskritin professoriksi Fort Williamin collegeen. Kalkutassa asuessaan hän kirjoitti sanskritin kieliopin ("Sanskrit Grammar", 1805), artikkeleita hindujen uskonnollisista seremonioista ja esseen Veda-kirjoista ("Essay on the Vedas", 1805), joka oli merkittävä englanninkielinen tutkimus aiheesta. Hän palasi Englantiin 1814. Hän oli Royal Asiatic Society -seuran puheenjohtaja. 
Hänen poikansa Sir T.E. Colebrooke julkaisi postuumisti isästään elämäkerrallisen esseen 1873 osaksi uusintapainosta Colebrooken esseekokoelmasta "Miscellaneous Essays".
Malaja Sosva

Malaja Sosva () on Obin vesistöön kuuluvan Severnaja Sosvan sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Tjumenin alueella Venäjällä. Joen pituus on 484 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 10 400 neliökilometriä.
Joki virtaa kohti pohjoista Länsi-Siperian alangon länsireunalla. Joen varrella sijaitsee kansallisestikin merkittävä Malaja Sosvan luonnonpuisto. Alajuoksulla on paljon soita. Suurin sivujoki on Punga. Malaja Sosvan suussa sijaitsee Igrimin kaupunkimainen taajama.
Joen keskivirtaama oli keskijuoksun mittauspisteessä keskimäärin 36,7 m3/s. Kevättulvat esiintyy yleensä huhti-kesäkuussa, jolloin keskimääräinen kuukausivirtaama saattaa kohota jopa yli 200 m3/s:ssa.
Seudulla on maakaasuesiintymiä.
Toinen Malaja Sosva - Severnaja Sosvan alkujoki.
Malaja Sosva on myös Severnaja Sosvan eteläisemmän alkujoen nimi. Severnaja Sosva saa alkunsa Ural-vuorten itäpuolelta kohdassa (), jossa pohjoisempaan alkujokeen Bolšaja Sosvaan liittyy vähäisempi Malaja Sosva. Molemmat alkujoet saavat alkunsa Uralin itärinteiltä Hanti-Mansian länsirajalta.
Elixair

Elixair Oy on suomalainen yritys, joka valmistaa samannimisiä ilmanpuhdistimia. Tuotemerkki syntyi 1979. Säätölaitteiden ja myöhemmin ilmanpuhdistimien tuotanto kuitenkin aloitettiin jo vuonna 1976, jolloin ilmanpuhdistimen työnimeksi valittiin ”Valkoinen Harakka” kuvaamaan puhtautta. Kaikki tuotteet perustuvat sähköiseen ilmanpuhdistusmenetelmään. 
Vuodesta 2005 alkaen tuotteitten valmistus on ollut Turussa.
Historia.
Elixairin valmistajat:
Tuotanto.
Elixairin tuotanto on Turussa Alfa Centerin teollisuusalueella. Huoneilmapuhdistimien lisäksi Elixair Oy valmistaa sähkösuodatuskennoja ja korkeajännitevirtalähteitä teollisuuden vaativimpaan ilmanpuhdistukseen. Elixairin korkeajännitevirtalähteitä ja suodatinelementtejä käytetään lähes poikkeuksetta kaikissa Suomessa valmistetuissa ilmanvaihtolaitteissa, joissa on sähkösuodin.
Yhtiön ilmanpuhdistimien toimintaperiaate.
Ilmasta suodatetaan ensin karkeimmat hiukkaset, kuten hiukset ja karvat esisuodattimessa. Sähkösuodattimessa ilma kulkee metallirakenteisen (alumiini) suodatinyksikön läpi. Aluksi ilmassa olevat pienhiukkaset varataan korkealla jännitteellä (8 kV). Varattujen hiukkasten kulkiessa heikomman sähkökentän läpi (4 kV), ne poikkeavat ilmavirrasta ja tarttuvat keräinosan levypinnoille. Hiukkasten poiston jälkeen aktiivihiilisuodin poistaa suodatettavasta ilmasta kaasuja ja hajuja.
Under Construction

Under Construction on rap-artisti Missy Elliottin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin marraskuussa 2002.
Taustatietoa.
Albumi sijoittui ilmestymisviikollaan Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle. Albumia on myyty 2,1 kappaletta, joten se on Missy Elliottin myydyin albumi.
Johanna Keinänen

Johanna Anneli Keinänen (s. 12. elokuuta 1968 Heinävesi) on tanssitaiteilija-koreografi, koomikko ja käsikirjoittaja, sekä Tanssiteatteri Minimin, Tahtiteatterin sekä Kuopion Uuden Kesäteatterin perustaja.
Ura.
Keinänen valmistui vuonna 1991 tanssinopettajaksi Kuopion konservatoriosta, ja 2000 Tanssitaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulun koreografilinjalta.
Hän aloitti vuonna 1991 tanssin- ja teatterintekijänä kuopiolaisessa, yhdessä Liisa Ruuskasen, Anja Lapin, Tommi Huovisen ja Juha Westmanin kanssa perustamassaan Tanssiteatteri Minimissä, joka on tuottanut hänen ohjaamia ja käsikirjoittamia teoksia runsain määrin aina viime vuosiin saakka. Siirryttyään freelanceriksi vuonna 1993 Keinänen on esiintynyt paitsi stand up-koomikkona, näyttelijänä, klovnina, ja vuodesta 1993 eläkeläishahmona Tyyne Kettusena. Hän esiintyi myös televisiosarjassa Salatut Elämät kolmen jakson verran roolissa Kaitsu Pylläkkäisenä vuonna 1999.
Keinänen on urallaan tehnyt koreografiat muun muassa Lahden Kaupunginteatterissa vuonna 2018 esitettyyn The Sound of Musiciin, vuonna 2017 esitettyyn Love Me Tenderiin ja vuonna 2016 esitettyyn Housut Pois-esitykseen, sekä vuonna 2010 Kuopion kaupunginteatterissa esitettyyn Kilpakosijat-kansanmusikaaliin.
Avajaistuotannossa Kaiken takana on nainen! Matti &amp; Teppo -musikaalissa Keinäsellä oli rooli esityksen ainoana naisena, ja hän vastasi myös musikaalin koreografiasta.
Keinänen on käsikirjoittanut Helsingin Kaupunginteatterissa esitetyt teokset AtomiAatos (2016, yhdessä Kimmo Virtasen kanssa), sekä Pako Päiväkodista (2013, yhdessä Kimmo Virtasen kanssa), sekä Kemin kaupunginteatterissa esitetyn teosen Mörköjen yö (2012, yhdessä Kimmo Virtasen kanssa). Lisäksi hän on toiminut ryhmäkäsikirjoittajana yhteensä 15 musiikkinäytelmässä ja -revyyssä.
Keinänen asuu nykyisin Tuusulassa.
Paatos

Paatos (, pathos) on antiikin Kreikasta peräisin oleva termi, joka tarkoittaa alun perin jonkin kohteena olemista, kokemista ja kärsimistä. Retoriikassa paatos on yksi kolmesta suostuttelun välineestä eetoksen ("ethos") ja logoksen ohella. Paatoksessa on kyse vetoamisesta kuulijan tunteisiin niin, että kuulija on vastaanottavaisempi.
Arkikielessä paatoksella tarkoitetaan puheen voimakasta tunneväritystä, johon liittyy usein intomielisyyttä, mahtipontisuutta tai korkealentoisuutta. Tällöin voidaan puhua "pateettisuudesta".
Retoriikka.
Retoriikassa paatos on yksi kolmesta vaikuttamisen keinosta logoksen ja eetoksen ("ethos") ohella. Aristoteles käsitteli näitä teoksessaan "Retoriikka" retorisen argumentin osatekijöinä. Paatoksella tarkoitetaan usein vetoamista kuulijan tunteisiin: paatos sisältää sen, missä määrin puhuja laittaa omia tunteitaan peliin ja yrittää vedota kuulijoiden tunteisiin saadakseen heidät puolelleen. Paatos voidaan kuitenkin nähdä yhtä lailla vetoamisena kuulijoiden sympatioihin ja mielikuvitukseen. Paatoksen soveltaminen saa aikaan paitsi sen, että kuulijoissa herää voimakkaita tunnetiloja, myös sen, että he samaistuvat puhujan omaan näkökulmaan ja tuntevat samoin kuin puhuja.
Näin eetos ja paatos virittävät yhdessä kuulijan johonkin tiettyyn moraaliseen tilaan. Tämä tila vaikuttaa muun muassa siihen, kuinka kuulija tulkitsee puhujan sanoman ja kuinka syvästi hän omaksuu sen itse.
Eräs tapa saavuttaa pateettinen vaikutelma on kertomuksen tai tarinan kautta. Näin loogisen argumentin abstraktiot voidaan esittää konkreettisemmin läsnä olevana. Puhujan omaamat arvot, uskomukset ja ymmärrykset ovat epäsuorasti osana kertomusta, ja siirtyvät kuulijoihin. Näin paatos viittaa viestin sekä kuulijoiden tunteissa että mielikuvituksessa tuottamaan vaikutukseen, mikä puolestaan saa kuulijat tekemään jonkun (halutun) päätöksen tai toimimaan jollakin (halutulla) tavalla.
Schillerin estetiikka.
Friedrich Schillerin monissa teoksissa esiintyy esteettisenä käsitteenä ilmaisu “ylevä paatos“ (). Schillerin mukaan ylevä paatos viittaa taiteen kontekstissa inhimilliseen vapauteen ja voittoon taistelussa kärsimystä vastaan. Näin paatos ei viittaa enää kärsimiseen itseensä, vaan seuraukseen, jonka kärsimyksen voittaminen tuottaa. Schiller liittää kärsimisen kokemuksen suuriin ajatuksiin ja aatteisiin, kuten vapauden ideaan. Schillerin kuvaus paatoksesta on vaikuttanut sanan nykyiseen käyttöön, jossa kärsimyksen ja muiden negatiivisten tilanteiden voittaminen nähdään paatoksen ilmentymänä.
Bob Miller

Robert Michael Miller Jr. (28. syyskuuta 1956 Billerica, Massachusetts – 2. lokakuuta 2020) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi NHL:ssä vuosien 1977–1985 aikana. Pelipaikaltaan Miller oli hyökkääjä. Miller pelasi myös kaudella Suomessa, SM-liigassa Oulun Kärpissä. Vuonna Boston Bruins varasi Millerin neljännellä kierroksella, numerolla 70. Ensimmäisen kauden Miller pelasi NHL:ssä kaudella , ja hänet kaupattiin vuonna 18. helmikuuta 1981 Bruinsista Colorado Rockiesiin. Coloradosta Bostoniin siirtyi Mike Gillis. Millerin NHL-ura päättyi kaudella Los Angeles Kingssiin, jonne hän oli tullut vapaa pelaajana. Kausi oli Millerin ainoa seurassa. Lopulta ura päättyi kaudella 1986–1987 Sveitsin liigassa, HC Sierressä. NHL:ssä Miller pelasi 404 ottelua, joissa hän teki 194 tehopistettä.
Amfoterisiini B

Amfoterisiini B on makrolidi. Se on sieni- ja alkueläinlääke. Sitä käytetään Suomessa ja muissakin maissa lähinnä vain vakaviin sieni- tai alkueläintulehduksiin sairaalahoidon yhteydessä. Se annetaan esimerkiksi infuusiona.
Amfoterisiiniä B voidaan käyttää muun muassa vakavaan hiivatulehdukseen, mukormykoosiin, "Aspergillus"- ja punahometartuntoihin eli fusarioosiin. Tarkempia esimerkkejä ovat viskeraalinen leishmaniaasi ja sienten tai alkueläinten aiheuttamat aivokalvontulehdukset.
"Streptomyces nodosus" -aktinobakteerit tuottavat amfoterisiiniä B, joista sitä voidaan eristää.
Haittavaikutukset.
Yleisin haitta infuusioiden aikana ovat kylmänväristykset, kuume ja päänsäryt. Herkillä voi ilmetä matalaa verenpainetta ja anafylaktisia vaikutuksia. Valmisteissa, joissa lääke on liposomeissa, annostelun välittömät vaikutukset ovat vähäisempiä, mutteivät vähennä muita vaikutuksia.
Noin 80 %:lla lääkettä saavista ilmenee lääkkeen vaikutuksesta eriasteista munuaisten vajaatoimintaa. Tämä yleensä paranee kuurin loputtua, mutta voi jäädä myös pysyväksi. 25 %:lla ilmenee hypokalemiaa, jota voidaan hoitaa kaliumkloridilla. Hypomagnesemiaa, anemiaa ja veren pH-arvon epätasapainoa (katso alkaloosi ja asidoosi) voi myös ilmetä.
Infuusiona lääke ärsyttää suonia ja voi aiheuttaa laskimotulehduksen. Selkäytimeen annetut pistokset voivat aiheuttaa hermovaurioita. Ihovoiteet voivat ärsyttää ihoa.
Kemia.
Amfoterisiini B on kellertävän kiteinen aine. Se ei liukene pH-arvon 6–7 vesiliuoksiin, mutta liukenee pH:n 2 ja 11 liuoksiin, jolloin sen liukoisuus on noin 0,1 mg/ml. Se on liukoinen dimetyyliformamidiin (noin 2–4 mg/ml) ja DMSO:hon (noin 30–40 mg/ml).
Amfoterisiini B säilyy kiinteänä ja pH:n 4–10 liuoksissa verrattain pitkään huoneenlämmössä, jos se on suojattuna valolta ja ilmalta.
Toimintamekanismi.
Amfoterisiini B on ionofori. Se muodostaa sienten ja joidenkin alkueläinten solukalvoihin ionikanavia. Kanavissa on 4–12 amfoterisiini B:tä. Kanavien halkaisija on noin 0,7 nm ja syvyys 1,5–2 nm. Kanavien kalvon puoleinen osa on rasvaliukoinen ja kanavan sisäpuoli vesiliukoinen amfoterisiinin B amfolyyttisen rakenteen takia – siinä on pitkä tyydyttymätön ketju ja toisella puolella poolinen hydroksyyliryhmiä sisältävä ketju. Kanavien kautta solukalvojen elintärkeät ionipitoisuuserot tasoittuvat. Tämä tappaa solun. Solukalvoissa amfoterisiini B sitoutuu ergosteroliin voimakkaammin kuin kolesteroliin. Siksi sen vaikutukset kohdistuvat lähinnä sienisoluihin eläinsolujen sijaan. Muun muassa "Aspergillus"- ja "Candida"-sienien soluissa on paljon ergosterolia, jota ei ole eläinsoluissa.
This Is Not a Test!

This Is Not a Test! on rap-artisti Missy Elliottin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 25. marraskuuta 2003.
Taustaa.
Albumi sijoittui Billboard 200 -listan 13. sijalle 143,600 kappaleen viikkomyynnillään. Nyt albumia on myyty Yhdysvalloissa 690,000 kappaletta ja se on myynyt platinaa.
Etuvartio

Etuvartio (pidemmin etuvartiosto, englanniksi "outpost, picket post") on joukko, jonka tarkoituksena on valvoa varsinaisen joukon etumaastoa ja varoittaa vihollisesta.
Fuad Muzurović

Fuad Muzurović (, s. 3. marraskuuta 1945) on bosniahertsegovinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura pelaajana.
Muzurović pelasi valtaosan urastaan pienessä jugoslavialaisseura FK Jedinstvo Bijelo Poljessa, jonka legendaarisiin puolustajiin hän edelleen kuuluu. Vuonna 1965 hän siirtyi FK Sarajevoon, jossa voitti kaudella 1966–1967 Jugoslavian mestaruuden. Tämän jälkeen hän palasi FK Jedinstvoon, jossa lopetti pelaajauransa 1975.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Muzurović aloitti FK Sarajevossa 1977. Hänen johdollaan seura sijoittui kaudella 1979–1980 Jugoslavian liigassa toiseksi häviten mestaruuden Belgradin Punaiselle tähdelle seitsemällä pisteellä. Hän jätti tehtävänsä 1981 ja toimi sittemmin FK Prištinan ja turkkilaisen Adana Demirsporin päävalmentajana. Hän palasi FK Sarajevoon kaudeksi 1991–1992, mutta Bosnian sodan vuoksi pesti jäi lyhyeksi.
Vuonna 1995 Muzurović sai kunnian olla ensimmäinen Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueen päävalmentaja. Vaikka hän ei onnistunutkaan luotsaamaan sodan runteleman maan joukkuetta arvokisoihin, jäi Muzurovićin aika historiaan mm. Sarajevossa 3–0 voittoon päättyneestä Tanska-ottelusta.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Muzurović toimi valmentajana Adanasporissa ja qatarilaisessa Al-Arabi Sports Clubissa. Kauden 2001–2002 talvitauolla hän siirtyi FK Sarajevon peräsimeen ja luotsasi seuran kauden päätteeksi Bosnian ja Hertsegovinan cupin voittajaksi. Tämän jälkeen hän toimi lyhyen aikaa egyptiläisen Al Masryn ja japanilaisen Cerezo Osakan päävalmentajana ilman mainittavaa menestystä. 
Joulukuussa 2006 Muzurović palasi Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkuevalmentajaksi. Hänen johdollaan Serbia sijoittui EM2008-karsintalohkossaan neljänneksi. Hän sai potkut tehtävistään joulukuussa 2007.
Hong Kong 97

Hong Kong 97 (tyyliteltynä HONGKONG1997) on HappySoftin kehittämä shoot 'em up -peli, joka julkaistiin vuonna Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli on saanut huonon maineen huonosta laadustaan.
Juoni.
Peli sijoittuu vuoteen 1997, jolloin kiinalaisia alkaa siirtyä Hongkongiin, ja seurauksena on rikollisuuden lisääntyminen. Hongkong lähettää Bruce Leen sukulaisen, Chinin (joka näyttää Jackie Chanilta Wheels on Meals-elokuvassa) tappamaan kaikki 1,2 miljardia kiinalaista. Kiinalaiset lähettävät Chinin perään kuolleen johtajan Tong Shau Pingin (Deng Xiaoping), joka on muutettu aseeksi. Pelin tarkoituksena on tappaa kiinalaiset ja Tong Shau Ping. 
Pelaaminen.
Pelin tarkoituksena on tappaa kiinalaisia, joita kävelee koko ajan ruudun poikki ylhäältä alas. Joskus tapetut viholliset pudottavat esineitä, joita ovat vihreä pallo, joka tappaa Chinin jos tämä tähän koskee, sekä huumeruiske, joka antaa Chinille hetken voittamattomuuden. Chin kuitenkin kuolee, jos häneen osutaan kerran.
Kun aikaa on kulunut tarpeeksi, Tong Shau Pingin pää ilmestyy ruudulle, jonka pelaajan tulee tappaa. Jos pelaaja onnistuu, peli jatkuu samalla tavalla siihen asti, kunnes pelaaja kuolee. Tämän jälkeen ruudulle ilmestyy aito kuva kuolleesta ruumiista, jonka yläpuolella lukee verinen teksti, ""Dead Chin", kun taas alhaalla lukee "Chin is DEAD!"". Tämän jälkeen tulee lopputekstit ja peli alkaa alusta. Kuva on otettu japanilaisesta "New Death File III" -Mondo-dokumentista.
Peli on eräs harvoista (jopa mahdollisesti ainut) Super Nintendo Entertainment Systemille julkaistuista peleistä, jossa sanotaan englanninkielen kirosana "fucking".
Perunantutkimuslaitos

Perunantutkimuslaitos (Petla) on Säkylän Köyliössä, Räpin koetilan yhteydessä sijaitseva tutkimuslaitos, joka tekee perunoihin ja niiden viljelyyn liittyviä tutkimuksia. Perunantutkimuslaitos on perustettu vuonna 1982 ja toimi helmikuuhun 2011 asti Hämeenlinnan Lammilla. Tämän jälkeen muutti Seinäjoen Ylistaroon ja sieltä Säkylään vuoden 2020 lopulla.
Tutkimus.
Perunantutkimuslaitos tutkii mm. lajikkeita, lannoitusta, kasvinsuojelua sekä muuta viljelytekniikkaa ja viljelyntaloutta. Tavoitteena on hankkia tietoa perunan tuotantoedellytyksistä nykyisissä toimintaolosuhteissa. Tutkimusten ja hankkeiden lisäksi Petla tekee sisäisen ja ulkoisen laadun määrityksiä, silmämääräisiä havaintoja ja puhelinneuvontaa. 
Tutkimuksia tehdään mm. kenttäkokeina, tilakokeina ja tilaselvityksinä. Niitä toteutetaan sekä hankerahoituksella että tilaustutkimuksina. Yhteistyötahoja ovat mm. Helsingin ja Oulun yliopistot, Luonnonvarakeskus (LUKE), Suomen ympäristökeskus sekä luonnonvara-alan ammattikorkeakoulut. Tavoitteena on hankkia perunanviljelijöille, käyttäjille ja päättäjille tietoa perunasta sekä sen tuotantoedellytyksistä.
Tiedotus.
Tuottava peruna -lehti on tiedonvälityksessä tärkein osa. Tätä ennen julkaistiin Tärkkelysperuna -lehteä vuoteen 1990 asti. Tuottava peruna ilmestyy neljä kertaa vuodessa ja lukijoita on n. 750. Lehden lisäksi Petla julkaisee tutkimusraportteja, neuvonnallisia julkaisuja sekä tiedotteita. Perunantutkimuslaitos on myös mukana erilaisissa koulutus- ja neuvontatilaisuuksissa. 
Ylläpito.
Perunantutkimuslaitosta ylläpitää MTK:n sekä tärkkelys- ja ruokaperunateollisuuden perustama Perunantuotannon Tutkimus- ja Kehityssäätiö. Säätiön taustayhteisöjä ovat Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitto ry (MTK), Svenska Lantbruksproducenternas Centralförbund r.f (SLC), Apetit Oyj, Evijärven Peruna Oy, Finnamyl Oy, Jepuan Peruna Oy / Jeppo Potatis Ab sekä Lapuan Peruna Oy. Säätiön säädekirja on tehty vuonna 1981 ja se rekisteröitiin samana vuonna kuin perunantutkimuslaitoksen toimintakin 1982.
The Cookbook

The Cookbook on rap-artisti Missy Elliottin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 4. heinäkuuta 2005.
Taustaa.
Albumilta julkaistiin yhteensä kolme singleä, joista ensimmäinen "Lose Control" julkaistiin 27. toukokuuta 2005. Se sijoittui sijalle kolme Billboard Hot 100 -listalla. Toinen single "Teary Eyed" julkaistiin 8. elokuuta 2005. Se menestyi paljon heikommin, kuin edeltäjänsä eikä se saavuttanut listasijoja. Kolmas single "We Run This" julkaistiin 21. helmikuuta 2006 ja se sijoittui 48. sijalle Billboard Hot 100 -listalla.
Albumi sijoittui Billboard 200 -listan 2. sijalle. Se on myös myynyt kultaa Yhdysvalloissa ylitettyään 645,000 kappaleen myynnin. Albumi oli myös ehdolla Grammygaalassa parhaana rap-albumina.
Amflora

Amflora on geenimuunneltu BASF:n kehittämä peruna. Se on erittäin tärkkelyspitoinen ja jopa limaisen tuntuinen, minkä vuoksi paperiteollisuus käyttää sitä tärkkelysperunana, paperin täyteaineena. Lajike on tarkoitettu myös rehuksi mutta ei ihmisravinnoksi.
Siinä, missä tavalliset tärkkelysperunat tuottavat tärkkelyksenä amyloosia ja amylopektiiniä, tuottaa Amflora pääasiassa vain amylopektiiniä.
Amfloraa aletaan koeviljellä Suomessa vuonna 2010 Perunantutkimuslaitoksella Hämeenlinnan Lammilla sekä Seinäjoella. Sitä istutetaan 2010 Saksassa noin 20 hehtaarin, Ruotsissa 100 hehtaarin ja Tšekissä noin 150 hehtaarin alueelle. Saksan ja Ruotsin viljelyala menee siemenlisäykseen ja Tšekin teollisuuskäyttöön. 
BASF:n siirtogeenisistä perunalajikkeista Fortuna menee elintarviketeollisuuteen muun muassa perunalastujen raaka-aineeksi.
Katso myös.
Perunajauho
Helena Rängman

Paula Helena Rängman (s. 23. syyskuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, laulaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänellä on ollut rooleja muun muassa Yle TV2:n sarjoissa "Lehmän vuosi", "Uusi päivä" "Kimmo" ja Syke. Rängman on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2002.
Ura.
Rängman on näytellyt myös useissa näytelmissä Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa sekä Rovaniemen teatterissa. Esiintymisen lisäksi Rängman opettaa ja ohjaa harrastajia, nuoria ja lapsia
Rängman on naimisissa näyttelijä Marko Keskitalon kanssa ja heillä on yksi tytär.
The Girl Is Mine

The Girl Is Mine on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin ensimmäinen vuoden 1982 albumilta "Thriller" julkaistu single. Se on kappaleiden ”Say Say Say” ja ”The Man” ohella Jacksonin ja Paul McCartneyn yhdessä laulama.
The Girl Is Mine 2008.
The Girl Is Mine 2008 on alkuperäisen kappaleen uudelleenmiksattu versio vuoden 2008 albumilta "Thriller 25". Kappaleessa esiintyy Paul McCartneyn sijaan rap-artisti will.i.am. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 14. tammikuuta 2008.
Jaakko Ilkka Virtanen

Jaakko Ilkka Virtanen (s. 6. toukokuuta 1961) on suomalainen dokumenttielokuvien tekijä ja lääkäri. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Viisi tilannekuvaa" (1990), "Kuusi tapaa lähestyä naista" (1990), "Kahdeksan kohtaloa" (1992) ja "Miehen mitta" (1999). "Kuusi tapaa lähestyä naista" palkittiin Tampereen elokuvajuhlilla.
Ura.
Virtanen opiskeli lääketiedettä Turun yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1980–1982, mutta keskittyi pian elokuvien maailmaan. Vuonna 1995 hän valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta. Vuonna 2008 Virtanen aloitti uudelleen lääketieteen opiskelun Turussa ja on valmistunut lääketieteen lisensiaatiksi.
Virtanen toimi Mikkelin läänin läänintaiteilijana 1994–1997 sekä tämän jälkeen Tampereen ammattikorkeakoulun elokuvataiteen lehtorina. 
Virtanen on toiminut tuotantoyhtiö "Jaakko Ilkka productionsin" omistajana vuodesta 1991. Hänen perheeseensä kuuluu kolme poikaa.
Elokuvat.
"Raivo" (1986) on Andy Warhol -mainen minimalismikokeilu kuvista, joissa lyödään lekalla. "Liitto" (1988) kuvaa oululaisen homoparin elämää, "Viisi tilannekuvaa" (1990) katkaisuhoitoaseman alkoholistiasiakkaita ja työntekijöitä. Elokuvassa "Kuusi tapaa lähestyä naista" (1990) haastatellaan kreetalaisia miehiä, jotka tarjoavat seuraa länsimaista lomamatkalle tuleville naisille. "Kahdeksan kohtaloa" (1992) jatkoi "Viiden tilannekuvan" teemoja nyt sosiaaliviranomaisten työtä lama-aikana kuvaamalla. Samana vuonna Yle TV2 -kanavan Dokumenttiprojektiin Virtanen toteutti somalipakolaisia ja heidän vastaanottoaan Suomessa kuvaavan dokumentin "En ole rasisti, mutta kuitenkin…".
Suomen EU-jäsenyyden varmistuttua Virtanen teki dokumentin "Suomi-karjan antibioottikuuri" (1993), joka kertoi elämästä sotkamolaisilla karjatiloilla samaan aikaan, kun Brysselissä tehtiin isoja päätöksiä. "Rakastaa, rakastaa, ei rakasta" (1995) pohtii kehitysvammaisten ihmissuhdeasioita, "Kaksi tietä Atlantaan" (1997) seuraa vammaisurheilijoiden valmistautumista paralympialaisiin. "Miehen mitta" tarttui rohkeiden miesesiintyjien myötä ajankohtaiseen Viagra- ja potenssikeskusteluun.
King of Pop (albumi)

King of Pop on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin yhdeksäs kokoelmalevy, joka julkaistiin hänen 50-vuotissyntymäpäiviensä kunniaksi syksyllä 2008. Siitä julkaistiin 26 erilaista versiota. Sony BMG:n alueilla olevien maiden kansalaiset saivat vaikuttaa versioiden kappalelistoihin äänestämällä. Albumia on myyty yli viisi miljoonaa kappaletta.
Marko Keskitalo

Marko Tapani Keskitalo (s. 7. kesäkuuta 1970 Kungsbacka, Ruotsi) on Tampereella asuva suomalainen freelance-näyttelijä. Hän on vieraillut lukuisissa teattereissa mm. Tampereen Teatteri, Tampereen Työväen Teatteri, Pyynikin Kesäteatteri, Tampereen komediateatteri, Vaasan kaupunginteatteri, Seinäjoen kaupunginteatteri. 
Hän on esiintynyt lukuisissa kotimaisissa ja ulkomaisissa TV-sarjoissa (Estonia, Hautalehto, Komisario Koskinen, Pysäyttäkää Nyqvist, Syke, Kaikki synnit, Lehmän vuosi, Konttori, Uusi päivä) ja elokuvissa (Häjyt 2, Comeback) 
Hän työskentelee myös elokuva- ja tv-tuotantojen stunt-tehtävissä (esim. Cancel, Sisu, Pikku Siperia, The Agency, Kraken, Koka Björn). Marko Keskitalo tutki vuonna 2019 Jupe Keskitalon kanssa yliluonnollisia ilmiöitä TV-ohjelmassa Aaveiden jäljillä. 
Hän on naimisissa näyttelijä Helena Rängmanin kanssa ja pariskunnalla on yksi lapsi.
Detlef Schrempf

Detlef Schrempf (s. 21. tammikuuta 1963 Leverkusen) on saksalainen entinen koripalloilija.
Ura.
Schrempf pelasi nuoruudessaan jalkapalloa. Hän aloitti koripalloilun 13-vuotiaana, mutta alkoi pelaamaan lajia kunnolla vasta 16 vuoden iässä, jolloin hän nousi Bayer Giants Leverkusenin edustusjoukkueeseen. Schrempf pelasi seurassa yhden kauden ajan, jonka jälkeen hän lähti vaihto-oppilaaksi Yhdysvaltoihin. Hän pelasi Centralian lukion joukkueessa sentterinä ja voitti joukkueensa kanssa osavaltion mestaruuden.
Vuodet 1982–1985 Schrempf pelasi yliopistokoripalloa Washingtonin yliopistossa, jossa hänet valittiin viimeisenä kautena Pacific-10 Conferencen parhaaksi pelaajaksi. Schrempf osallistui , jossa hän oli Dallas Mavericksin kahdeksas varaus. Hän pelasi joukkueessa uransa kolme ensimmäistä kautta, kunnes siirtyi kesken kauden 1988–1989 Indiana Pacersiin. Schrempf tuli tunnetuksi joukkueessa hyvänä kuudentena pelaajana ja hänet valittiin vuosina 1991 ja 1992. Vuonna 1993 Schrempf siirtyi Seattle SuperSonicsiin, jonka paidassa hän pääsi kaudella 1995–1996 NBA:n finaaleihin. Ne Seattle hävisi voitoin 4–2 Chicago Bullsille. Vuonna 1999 Schrempf siirtyi Portland Trail Blazersiin pelaten joukkueessa uransa kaksi viimeistä kautta.
Kesällä 2006 Schrempf liittyi Seattlen apuvalmentajaksi yhden vuoden mittaisella sopimuksella.
Lou Costello

Lou Costello oik. Louis Francis Cristillo (6. maaliskuuta 1906 – 3. maaliskuuta 1959) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Yhdessä Bud Abbottin kanssa he muodostivat Abbott ja Costello -komediaparin, joka oli koossa 1936–1956.
Abbottin ja Costellon hajottua, Costello ehti vielä näytellä elokuvassa "Neropatti pulassa", ennen kuolemaansa 1959. Lou Costello on saanut kolme tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Aavikkolokki

Aavikkolokki ("Larus modestus", myös "Leucophaeus modestus") on eteläamerikkalainen lokki. Sen elinympäristö käsittää Pohjois-Chilen ja mahdollisesti Etelä-Perun sisämaan aavikoita, etenkin Atacaman aavikon. Ruokailevia ja pesimättömiä lintuja tavataan Tyynenmeren rannikolla Ecuadorista Etelä-Chileen. Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Lurinista Liman eteläpuolelta 1843.
Edward Mannock

Edward Corringham Mannock (24. toukokuuta 1887 – 26. heinäkuuta 1918) oli brittiläinen ensimmäisessä maailmansodassa kunnostautunut lentäjä-ässä, joka palkittiin kuolemansa jälkeen Viktorian ristillä&lt;ref name="London Gazette 31463/9136"&gt;London Gazette 31463/9136 (18.7.1919) Viitattu 3.3.2010&lt;/ref&gt;. Hänelle oli eläessään myönnetty palveluksestaan myös muita virallisia tunnustuksia, kuten Distinguished Service Order ja Military Cross -kunniamerkit.
Mannockin pudottamien viholliskoneiden määrä vaihtelee eri lähteissä ja kriteereillä 50–73:n välillä.
Kuolema.
Edward Mannock sai surmansa ilmataistelussa hänen lentokoneensa sytyttyä vihollisen maatulesta palamaan ja pudottua linjojen taakse. Virallisesti hänen ruumiinsa hautapaikka on tuntematon, mutta BBC:n "Timewatch"-sarjan episodin "Ensimmäiset lentoässät" (esitetty Ylen TV1:ssä 3. maaliskuuta 2010) mukaan on erittäin luultavaa, että hänen leposijansa on "tuntemattoman brittiläisen lentäjän" paikalla Laventien sotilashautausmaalla. Mannockin nimi on kaiverrettu Faubourg d’Amiensin sotilashautausmaan muistomerkkiin Arrasissa, Canterburyn tuomiokirkon seinälaattaan ja Wellingboroughin sotamuistomerkkiin.
Telephone (kappale)

Telephone on Lady Gagan kappale, jolla esiintyy myös Beyoncé. Kappale on toinen singlejulkaisu "The Fame Monster" -EP:ltä. Kappaleen ovat kirjoittaneet Gagan lisäksi LaShawn Daniels, Lazonate Franklin, Beyoncé sekä Rodney Jerkins, joka on myös tuottanut kappaleen. Kappale voitti vuoden 2010 MTV Video Music Awards -gaalassa parhaan yhteisen kappaleen palkinnon.
Kappaleesta on kuvattu musiikkivideo. Lady Gaga aluksi teki kappaleen Britney Spearsin "Circus" -albumille. Mutta kun hän jätti sen pois albumilta, Lady Gaga otti sen itselleen.
Musiikkivideo.
Jonas Åkerlundin ohjaama musiikkivideo kuvattiin 28. helmikuuta. Gaga on kertonut, että "Telephone" jatkuu siitä, mihin "Paparazzin" minielokuvamainen musiikkivideo päättyi. Lady Gaga on joutunut vankilaan, mutta pääsee ulos, kun Beyoncé maksaa takuut ja he lähtevät Kill Bill -autolla kohti kahvilaa, jossa he myrkyttävät ihmiset ja lopussa he lähtevät kahvilasta ja Gaga lupaa Beyoncélle, etteivät he enää ikinä palaisi. Musiikkivideo julkaistiin 11. maaliskuuta kello 23.30 EST. Gaga on itse kommentoinut videota: "Säälittää Bad Romancen puolesta, sillä Telephonen videosta tuli paljon parempi".
Lai Châu (maakunta)

Lai Châu on Vietnamin maakunta Tây Bắcin alueella maan luoteisosassa Kiinan vastaisella rajalla. Sen hallinnollinen keskus on Tân Phong. Maakunnan pinta-ala on 9 068,73 neliökilometriä, ja siellä on noin 512 601 asukasta (vuonna 2025). Lai Châun maakunta jakautuu 36 kuntaan ja 2 suuralueeseen.
Väkiluvultaan maakunta on Vietnamin pienimpiä. Maakunnassa asuu 23 etnisen ryhmän edustajia, etenkin tháita ja hmongeja.
Johann Ernst Altenburg

Johann Ernst Altenburg (15. kesäkuuta 1734 Weißenfels – 14. toukokuuta 1801 Bitterfeld) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja trumpetisti. 
Hänen isänsä Johann Kaspar Altenburg (1688–1761) oli myös muusikko ja konserttitrumpetisti. Hän aloitti opettamaan poikaansa muusikoksi jo varhain, Johann Ernstin ollessa vain 2-vuotias. Aikuisiän saavuttaessaan Johann Ernst oli taitava trumpetisti, muttei onnistunut löytämään töitä sellaisena. Hän opetteli soittamaan urkuja ja kaksi vuotta kestäneiden opintojen jälkeen muutti ulkomaille. 1767 hän muutti Landsbergiin lähelle Hallen kaupunkia, jossa toimi urkurina. Hänen palkkansa oli huono ja hän kuoli köyhyydessä 1801. Säveltäjänä hänet tunnetaan erityisesti kuudesta cembalolle säveltämästään sonaatista.
Curzio Malaparte

Curzio Malaparte, oik. Kurt Erich Suckert, (9. kesäkuuta 1898 – 19. heinäkuuta 1957) oli italialainen toimittaja, kirjailija ja diplomaatti, joka matkaili runsaasti Suomessa ja kirjoitti matkoiltaan väritettyjä reportaaseja. 
Elämä ja ura.
Varhaisvuodet ja maailmansodat.
Malaparten isä oli saksalainen, äiti italialainen. Hän käytti vuodesta 1925 alkaen sukunimeä Malaparte, joka tarkoittaa kirjaimellisesti "paha osa" ja on humoristinen väännös nimestä Bonaparte ("hyvä osa"). Ensimmäisessä maailmansodassa Malaparte haavoittui vakavasti. Hän liittyi fasistipuolueeseen, mutta Benito Mussolini karkotti hänet liian vapaamielisenä Liparin saarelle. Hän pääsi ulkomaanmatkoille jälleen vuodesta 1938. 
Ennen toista maailmansotaa hän toimi torinolaisen La Stampan päätoimittajana. Sodan aikana hän toimi Corriere della Seran sotakirjeenvaihtajana ja Italian armeijan upseerina muun muassa Suomessa. 1941 hän joutui palaamaan Italiaan, oman tulkintansa mukaan siksi, että Joseph Goebbels kyllästyi hänen artikkeleidensa neuvostomielisyyteen, tapahtumia seuranneen kollegan mukaan kuitenkin siksi, että auto hajosi. Pian hän pyysi lupaa lähteä Suomeen, jossa hän työskenteli kaksi vuotta, Mussolinin pidätykseen saakka. Italiaan palattuaan hän siirtyi liittoutuneiden puolelle yhtenä ensimmäisistä.
Näytelmäkirjailijana ja elokuvaohjaajana Pariisissa.
Malaparte asui vuodesta 1947 Pariisissa. Poliittiselta kannaltaan hän kääntyi kommunismin suuntaan. Hän kirjoitti näytelmät Marcel Proustista ja Karl Marxista, mutta niiden suosio jäi vähäiseksi. Hänen ohjaamansa elokuva "Kielletty Kristus" ("Il Cristo Proibito", 1951) sen sijaan palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla, ja Yhdysvalloissa se valittiin yhdeksi viidestä vuoden 1953 parhaista ulkomaisista elokuvista.
Matkat Suomessa ja Suomi-reportaasit.
Hän kirjoitti värikkäitä, pitkälle fiktiivisiä reportaaseja Lapista ja Karjalan rintamalta, samoin hän käyttää teoksissaan todellisuutta taiteen ja tarinan raaka-aineena. "Kaputt" kuvaa muka historiallisia tapahtumia Suomessa, mutta tosiasiassa niissä on absurdia komiikkaa, kuten haavoittunut hirvi, jota presidentti Risto Ryti hoivaa. Malaparte suunnitteli myöhemmin paluuta Suomeen ja romaanin kirjoittamista Suomesta ja Lapista, mutta teos jäi suunnitelma-asteelle.
Matti Kurjensaari liikkui sota-aikana Malaparten kanssa, ja tavattuaan tämän myöhemmin Pariisissa, kysyi tämän omituisesta Laatokka-kuvauksesta, jossa järveen on uponnut suuret määrät hevosia, kun niitä todellisuudessa oli ollut enintään pari. Malaparte puolustelee kuvausta taiteilijan vapaudella. Myös Ilmari Turja hämmästeli Malaparten omaperäistä tulkintaa tapahtumista Suomessa, joskin piti teokseen syntynyttä tunnelmaa todellisuutta vastaavana. Viimeisinä vuosinaan Malaparte kallistui Kiinan-vierailunsa jälkeen maolaisuuden suuntaan. 
Vähän ennen kuolemaansa Malaparte kääntyi katolisuuteen. Hän kuoli 59-vuotiaana keuhkosyöpään.
Peter Mueller (pikaluistelija)

Peter Alan Mueller (s. 27. heinäkuuta 1954) on yhdysvaltalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja.
Mueller voitti olympiakultaa 1 000 metrin pikaluistelussa Innsbruckissa 1976. Matka oli tuolloin ensimmäistä kertaa mukana olympialaisissa. Hän kilpaili samoissa olympialaisissa myös 500 metrin matkalla, jolla hän sijoittui viidenneksi. Hän menestyi myös pikaluistelun sprinttimaailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän voitti pronssia vuonna 1976 ja hopeaa vuonna 1977. Mueller lopetti kilpailu-uransa vuonna 1980, Lake Placidin olympialaisten jälkeen. Hän kilpaili noissa olympialaisissa 1 000 metrin matkalla, ja sijoittui viidenneksi.
Oman urheilu-uransa jälkeen Mueller on toiminut pikaluisteluvalmentajana. Hän on valmentanut muun muassa olympiakultaa voittaneita yhdysvaltalaisia Bonnie Blairia ja Dan Jansenia. Vuodesta 2003 hän toimi Norjan pikaluistelumaajoukkueen päävalmentajana, mutta hänet erotettiin tehtävästä loppuvuonna 2009, kun yksi joukkueen luistelijoista, Maren Haugli, oli syyttänyt häntä seksuaalisesta häirinnästä. Suomen pikaluistelumaajoukkueen päävalmentajana hän toimi vuosina 2018–2019.
Peter Mueller on ollut naimisissa yhdysvaltalaisen pikaluistelijan Leah Poulosin ja alankomaalaisen pikaluistelijan Marianne Timmerin, entisen valmennettavansa, kanssa, mutta molemmat liitot päättyivät eroon. Hänellä on kaksi aikuista lasta.
Sơn La (maakunta)

Sơn La on Vietnamin maakunta Tây Bắcin alueella maan luoteisosassa Laosin vastaisella rajalla. Sen hallinnollinen keskus on Chiềng Cơi. Maakunnan pinta-ala on 14 108,89 neliökilometriä, ja siellä on noin 1 404 587 asukasta (vuonna 2025). Sơn Lan maakunta jakautuu 67 kuntaan ja 8 suuralueeseen.
Maakunnassa asuu monia etnisiä ryhmiä kuten mat, hmongit, daot ja mườngit. Alueesta 80 % on vuoristoa, jonka lisäksi on kaksi tasankoa Sơn La ja Mộc Châu.
Tales of the Texas Rangers

Tales of the Texas Rangers oli NBC:n esittämä yhdysvaltalainen kuunnelmasarja, jonka ensimmäinen jakso lähetettiin 8. kesäkuuta 1950 ja viimeinen 14. syyskuuta 1952. Sarjan pääosassa oli Joel McCrea, joka näytteli ranger Jace Pearsonia.
"Tales of the Texas Rangersin" samannimistä televisioversiota esitti CBS. Sen ensimmäinen jakso lähetettiin 3. syyskuuta 1955 ja viimeinen 25. toukokuuta 1957. Tässä versiossa Jace Pearsonia näytteli Willard Parker.
Ahmad Jamal

Ahmad Jamal (2. heinäkuuta 1930 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat – 16. huhtikuuta 2023 Ashley Falls, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti. Hänet tunnetaan erityisesti melodisesta improvisoinnistaan ja minimalistisesta soittotyylistään, jolla oli merkittävä vaikutus 50-luvun lopun jazzmusiikkiin. Monet myöhemmät pianistit, kuten Bill Evans, Red Garland, Herbie Hancock, Keith Jarrett ja McCoy Tyner, ovat ottaneet vaikutteita Jamalin soittotyylistä. Miles Davis arvosti Jamalia suuresti ja halusi pianistinsa Garlandin jäljittelevän Jamalin soittotyyliä mahdollisimman tarkasti.
Elämä.
Ahmad Jamal, alkuperäiseltä nimeltään Frederick Russell Jones, syntyi Pittsburghissa 2. heinäkuuta vuonna 1930. Hän oli lapsesta alkaen musiikillisesti lahjakas ja aloitti pianonsoiton kolmevuotiaana. Muodollista pianokoulutusta hän sai seitsemänvuotiaasta lähtien. Hän innostui jazzmusiikista kuultuaan Erroll Garnerin soittoa ja alkoi 17-vuotiaana keikkailla pianistina. Jamalin uran alkuaikojen tärkeitä vaikuttajia olivat muun muassa Duke Ellingtonin, Earl Hinesin ja Count Basien big bandit, klassiset säveltäjät, kuten Claude Debussy ja Maurice Ravel, sekä myöhemmin Garnerin, Art Tatumin ja Nat King Colen pianotriot.
Jamalin ammattilaisura alkoi vuonna 1948 George Hudsonin yhtyeessä, ja myöhemmin hän siirtyi Joe Kennedy Jr:n kvartettiin, jonka mukana hän nauhoitti albumin "Chamber Music of the New Jazz". Ensimmäisen oman bändinsä, trion nimeltään The Three Strings, Jamal perusti vuonna 1951. Kokoonpanoon kuuluivat kitaristi Ray Crawford ja basisti Eddie Calhoun. Vuonna 1956 Jamal vaihtoi piano-basso-rummut-formaattiin, josta hänet parhaiten tunnetaan. Rumpali Vernell Fournierin ja basisti Israel Crosbyn kanssa hän soitti Chicagon Pershing-hotellin vakituisena yhtyeenä. He nauhoittivat vuonna 1958 huippusuositun live-albumin "At the Pershing: But Not for Me", joka sisälsi muun muassa Jamalin tunnetuksi tulleen sovituksen kappaleesta ”Poinciana” sekä George Gershwinin säveltämän nimikkoraidan ”But Not for Me”. Albumi pysyi Billboardin listalla yli kaksi vuotta, pitempään kuin yksikään jazzalbumi siihen asti.
Trioformaatin lisäksi Jamal on soittanut myös muissa kokoonpanoissa, muun muassa orkesterien kanssa. 1970-luvun lopulla hän alkoi kokeilla sähköisten instrumenttien sisällyttämistä musiikkiinsa. Jamal alkoi 1980-luvun alussa siirtyi popstandardeista alkuperäissävellyksiin, ja 1990-luvulla hän julkaisi useita albumeita vastauksena akustisen jazzin kiinnostuksen kasvuun.
Naoko Yamazaki

Naoko Yamazaki () (s. 27. joulukuuta 1970) on japanilainen astronautti, joka lensi toisena japanilaisena naisena avaruudessa. Ensimmäinen oli Chiaki Mukai. Yamazaki kuuluu Japanin avaruusjärjestöön (JAXA).
Yamazaki valmistui luonnontieteiden kandidaatiksi 1993 ja filosofian maisteriksi 1996 Tokion yliopistosta.
Yamazaki osallistui Kansainvälisen avaruusaseman japanilaisen moduulin, Kibōn, kehittämiseen. Toukokuussa 2004 Yamazaki suoritti Sojuz-valmennuksen kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa, Tähtikaupungissa, Venäjällä. Yamazaki aloitti astronauttikoulutuksen kesäkuussa 2004 Lyndon B. Johnson Space Centerissä Houstonissa, Texasissa. Marraskuussa 2008 JAXA julkisti Yamazakin osallistuvan STS-131-avaruussukkulalennolle vuonna 2010. STS-131 laukaistiin kohti Kansainvälistä avaruusasemaa (ISS) 5. huhtikuuta 2010.
Jarmo Mäkilä

Jarmo Esa Antero Mäkilä (s. 1. heinäkuuta 1952 Rauma) on suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Häntä on luonnehdittu yhdeksi Suomen keskeisistä postmodernismia edustavista kuvataiteilijoista. Maalaukset ovat usein hätkähdyttäviä ja niissä on mukana eroottista ja yhteiskunnallisista ainesta.
Mäkilä opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1970–1971 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1970–1973. Hänen ensinäyttelynsä oli vuonna 1970. Hän on opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa 1978–1988 ja Kuvataideakatemiassa 1988–1989 sekä toiminut vuosina 1993–1994 Kuvataideakatemian vt. professorina. Mäkilä toimi vuosina 1978–1982 Taidemaalariliiton varapuheenjohtajana ja 1982–1986 puheenjohtajana. Hän on ollut myös Suomen Taiteilijaseuran puheenjohtaja vuosina 1986–1991.
Mäkilän maalaukset olivat aluksi tummasävyisiä ja realistisia. 1960-luvun lopun ja 1970-luvun alun poliittinen liikehdintä ja ilmapiiri näkyi Mäkilän varhaisissa töissä muun muassa työläisaiheina. Mäkilän postmoderneissa maalauksissa historialliset ja modernit elementit yhdistyvät barokkimaisen runsaiksi näkymiksi. 1980-luvulla hän käytti töissään aiheita populaarikulttuurista ja kulutusyhteiskunnan pintailmiöistä, mutta liitti niihin myös mytologisia aineksia tai korkeakulttuurin aihemaailmaa. Teoksissa esiintyi esimerkiksi punkkarien kuvia ja bodattuja ihmishahmoja. Mäkilä luettiin pian Suomen keskeisimpiin postmoderneihin maalareihin. 
Mäkilä on tunnettu erityisesti suurista ja värikkäistä akryylimaalauksistaan, joissa hän saattaa yhdistellä aiheita maalaustaiteen historiasta, sarjakuvista, mainoksista, rock-kuvastosta tai elokuvista. Mäkilä on lisäksi julkaissut sarjakuva-albumit "Aavekaupunki" (1988), "Daydreamer" (2002) ja "Taksi van Goghin korvaan" (2008). Teoksiin on sisältynyt 1970-luvulta lähtien myös omakuvia.
Vuonna 2002 Mäkilälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali ja vuonna 2014 taiteilijaeläke.
The Man I Love

”The Man I Love” on George Gershwinin säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama laulu vuodelta 1924. Siitä on tullut yksi Gershwinien tunnetuimmista lauluista ja yksi 1920-luvun suosituimmista jazzstandardeista.
Kappale kirjoitettiin alun perin Broadway-musikaaliin "Lady, Be Good!", mutta kaihoisa balladi ei sopinut muuten nopeatempoiseen musikaaliin. Ensin se siirrettiin toiseen näytökseen ja lopulta pudotettiin kokonaan, kun koeyleisöt antoivat enemmän aplodeita musikaalin nopeammille tanssikappaleille. Vuonna 1927 Gershwinit ehdottivat laulua "Strike Up the Band" -musikaaliin, mutta näytelmä keskeytettiin ulkopaikkakunnilla pidettyjen koenäytösten jälkeen. Seuraavana vuonna kappale oli ehdolla Sigmund Rombergin ja Gershwinien yhteistyönä kirjoittamaan näytelmään "Rosalie", mutta se pudotettiin tälläkin kertaa ohjelmistosta ennen ensi-iltaa.
Kappaleen pelasti englantilainen perijätär, kreivitär Edwina Mountbatten, joka kuuli George Gershwinin esittävän sitä New Yorkissa pidetyillä kutsuilla ja pyysi saada kopion nuottijulkaisusta. Palattuaan Lontooseen kreivitär järjesti kappaleen Berkeley Square Orchestran ohjelmistoon, ja sitä kautta siitä tuli nopeasti suosittu Lontoon musiikkipiireissä. Kappale levisi myös Pariisin mustien jazzbändien repertuaariin. Kappaleen ulkomainen suosio sai kustantaja Max Dreyfusin markkinoimaan kappaletta Tin Pan Alleyn kautta, ja Yhdysvaltojen läpimurto tapahtui lopulta vuonna 1928, jolloin Marion Harris, Sophie Tucker, Paul Whiteman ja Fred Rich nousivat kukin omalla versiollaan singlelistoille.
Jazzartisteista kappaleen ovat esittäneet muun muassa Art Tatum vuonna 1933, Billie Holiday Lester Youngin kanssa vuonna 1939 sekä Coleman Hawkins vuonna 1943. Suomeksi laulua on esitetty nimillä ”Tuo mies” (san. Terttu Jaakola) ja ”Mies toiveiden” (san. Pertti Reponen).
Lemmikkikasvit

Lemmikkikasvit (Boraginaceae) on koppisiemeniskasvien Boraginales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Siihen kuuluu rajauksesta riippuen 94 tai 158 sukua, lajeja on (vähintään) noin 1800. Heimon laajassa rajauksessa mesimalja-, karhepuu-, eeretia-, heliotrooppi-, sievikki-, vohkio-, viulio- ja harmovarpukasvien suvut voidaan yhdistää lemmikkikasveihin.
Levinneisyys.
Lemmikkikasveja esiintyy lähes koko pohjoisella pallonpuoliskolla, ne puuttuvat vain arktisilta alueilta. Enimmin lajeja on pohjoisella lauhkealla eli temperaattisella vyöhykkeellä; tropiikin vuoristoissa on muutamia.
Tyypillisiä tuntomerkkejä.
Lemmikkikasvit ovat usein karkeakarvaisia ruohoja, yksi-, kaksi- tai monivuotisia, harvoin pensaita. Lehtiasento on usein kierteinen. Lehtisuonista tavallisesti vain keskisuoni on selvästi näkyvissä. Kukinto on kiertyvä viuhko (kiemura) ja siinä on tavallisesti yksi tukilehti kutakin kukkaa kohden. Kukat ovat tavallisesti säteittäissymmetrisiä. Teriö on suppilomainen, liuskat siirottavia, ja tavallisesti putken suulla on teriön sisäänpainaumia. Sikiäin on väliseinien jakama, ja vartalo kiinnittyy sen tyveen ja on ontto. Luotti on pistemäinen tai pallomainen. Hedelmä on lohkohedelmä, jossa on tavallisesti neljä kovaseinäistä hedelmystä, joiden pinnassa voi olla koukkuja tai muita ulokkeita. Siemenessä on öljyinen endospermi tai se puuttuu. Alkioripustin on lyhyt tai puuttuu. Kromosomiluku n = (4–)12(–13).
Luokittelu.
Aiemmassa Cronquistin luokittelussa lemmikkikasvit sijoittuivat Lamiales-lahkoon, ja heimon sijoittuminen lahkotasolla on ollut epävarmaa, kunnes on saatu tarpeeksi tutkimusnäyttöä siitä, että on tarpeen viedä heimo muutaman muun kanssa omaan lahkoon Boraginales. Lemmikkikasvien lähimmät sukulaiset ovat harmovarpukasvit (Wellstediaceae) ja mesimaljakasvit (Codonaceae).
Heimoon kuuluu neljä tribusta:
Sukuja.
Jotkin lemmikkikasveihin luokitelluista suvuista viedään nykyään Boraginales-lahkon muihin heimoihin:
Lajeja.
Suomessa yleisimpiä luonnonvaraisia lemmikkikasveja ovat peltolemmikki ("Myosotis arvensis"), rantalemmikki ("Myosotis laxa"), luhtalemmikki ("Myosotis scorpioides"), puistolemmikki ("Myosotis sylvatica"), hietalemmikki ("Myosotis stricta"), mäkilemmikki ("Myosotis ramosissima"), lehtoimikkä ("Pulmonaria obscura"), terhi ("Asperugo procumbens") ja rohtoraunioyrtti ("Symphytum officinale").
Frode Rønning

 
Frode Rønning (s. 7. heinäkuuta 1959) on norjalainen entinen pikaluistelija.
Rønning kilpaili pikaluistelun sprinttimatkoilla (500 m ja 1 000 m) kolmissa talviolympialaisissa, Lake Placidissä 1980, Sarajevossa 1984 ja Calgaryssä 1988. Parhaiten hän menestyi ensimmäisissä olympialaisissaan, joissa hän voitti 1 000 metrillä pronssia ajalla 1.16,91 (jakoi pronssin Neuvostoliittoa edustaneen Vladimir Lobanovin kanssa), ja sijoittui 500 metrillä neljänneksi ajalla 38,66. Hän myös osallistui kolmiintoista pikaluistelun sprinttimaailmanmestaruuskilpailuihin vuosien 1977 ja 1989 välillä. Hän voitti niistä neljä mitalia, kultaa vuonna 1981, hopeaa vuonna 1978 ja pronssia vuosina 1979 ja 1982.
Rønning voitti urallaan myös 14 Norjan-mestaruutta. Hän piti kahdentoista vuoden ajan, vuodesta 1979 vuoteen 1991, hallussaan 500 metrin pikaluistelun Norjan-ennätystä. Hänen ennätyksensä 500 metrin matkalla on 37,31 ja 1 000 metrin matkalla 1.15,14.
Rønningin edustamia seuroja olivat Ask Skøyteklubb, Leinstrand Idrettslag ja Oslo Idrettslag. Oman urheilu-uransa jälkeen hän toimi Norjan pikaluistelumaajoukkueen sprinttereiden valmentajana.
Eduskuntaryhmän puheenjohtaja

Eduskuntaryhmän puheenjohtaja on henkilö, joka johtaa eduskuntaryhmää. Puheenjohtaja osallistuu myös ministeriryhmän kokouksiin. Puheenjohtaja valitaan vuosittain valtiopäivien avajaisten aikaan, ikäpuheenjohtajan johtaessa puhetta. Nykyisten eduskuntaryhmien puheenjohtajat ja varapuheenjohtajat ovat: