tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Transmedia

Transmedia tai transmediallinen tarinankerronta viittaa mediasisällön jakeluun useiden alustojen kautta. Termi on lähtöisin havainnosta, jonka mukaan sisältö ei ole rajattu yhteen media-alueeseen vaan ylittää rajat. Transmedia tarinankerronta keskittyy "tiukasti toisiinsa liitettyihin järjestelmiin tarinoita ja fiktiivisiä tapahtumia". Järjestelmät voivat sisältää romaaneja, sarjakuvia, televisio-ohjelmia, videopelejä ja tapahtumia tai huvipuistoja.
Konsepti liitetään Henry Jenkinsiin (2006). 
Marsha Kinder (1991) oli yksi ensimmäisistä tutkijoista, joka käytti termiä transmedia tuotesarjojen kaupallisista strategioista. Digitalisaatio 21. vuosisadalla mahdollisti uudet konseptit ja erilaisen perspektiivin: internet mahdollisti jatkuvan vuorovaikutuksen fanien ja fiktion tekijöiden välillä. Digitalisaation myötä sisältö ei sidottu alustaan vaan sisältö on saatavilla digitaalisessa muodossa useilla tavoilla. Myös sisällön jakeleminen on muuttunut ja tietotekniikkayhtiöt jakelevat musiikkia ja televisiosarjoja.
Vaikka brändit ja tuotesarjat levitetään eri medioihin se ei ole vain sisällön sovitus alustalta toiselle. Carlos Scolarin mukaan transmediallinen tarinankerronta "on tietty kerronnallinen rakenne joka laajentaa sekä eri kieliä (verbaali, ikoninen jne.) että eri medioita (elokuvat, sarjakuvat, televisio, videopelit jne.)".
"The Walking Dead" on mainittu menestyneenä transmediakonseptina.
Konseptit.
Transmediallinen tarinankerronta on prosessi, jossa keskeiset osat fiktiota jaetaan järjestelmällisesti useiden toimituskanavien välillä tarkoituksena luoda yhtenäinen ja koordinoitu viihdekokemus.
Esimerkkinä "Matrix"-tuotesarja sisältää keskeisiä osia tietoa, jotka levitetään useaa kautta: kolmen elokuvan, animoitujen lyhytelokuvien, kahden sarjakuvasarjan ja useiden videopelien kautta.
Transmediallinen tarinankerronta heijastaa medioiden yhdistämistä: nykyisillä mediataloilla on intressejä alueilla, jotka aiemmin olivat erillisiä mediateollisuuksia. Esimerkiksi sarjakuvat ja elokuvat "Batman"-hahmoon liittyen.
Usein transmedialliset tarinat eivät perustu yksittäisiin hahmoihin tai tiettyihin juoniin vaan monitahoisiin fiktiivisiin maailmoihin, jotka kannattavat useita toisiinsa liittyviä hahmoja ja näiden tarinoita. Maailman rakentaminen kannustaa ensyklopediseen tapaan lukijoille ja kirjoittajille.
Laajentaminen toimii useilla tavoilla kuten kiinnostuksen ylläpitäminen: esimerkiksi BBC tuotti "Doctor Who" radiokuunnelmia sillä välin kun uusia televisiojaksoja ei tuotettu.
Transmediallinen tarinankerronta voi tarjota useita tapoja lähestyä eri markkinoita. Esimerkiksi "Hämähäkkimiehen" tarinaa voi lähestyä värityskirjoilla nuorille lukijoille.
The Walking Dead (tuotesarja)

The Walking Dead on tuotesarja, johon kuuluu sarjakuvia, televisio-ohjelmia ja videopelejä.
"The Walking Dead" -tuotesarjaa on käytetty esimerkkinä menestyneestä transmediakonseptista.
Alkuperäiset sarjakuvat on käsikirjoittanut Robert Kirkman.
Romaanit.
Tuotesarjaan on julkaistu useita romaaneja:
Videopelit.
Lisäksi "The Escapists" -pelistä on spin-off -versio nimeltä "The Escapists: The Walking Dead".
Kultainen nuoruus (kappale)

Kultainen nuoruus on Kullervo Linnan säveltämä ja Kullervon eli Tapio Lahtisen sanoittama valssikappale, joka voitti vuonna 1949 Yleisradion järjestämän iskelmäkilpailun. Tuoreeltaan sen levyttivät Eero Väre ja Pentti Tuominen, ja myöhempiä levyttäjiä ovat myös muun muassa Olavi Virta (1962), Tapio Rautavaara (1976) ja Arja Saijonmaa (1981). Laulu alkaa sanoin ”Lapsena tuntenut murheita en...”.
Kappaleesta on tullut yksi suomalaisen vanhan tanssimusiikin klassikoista, joka on käytännössä jokaisen tanssiorkesterin ohjelmistossa. Jo vuonna 1975 se oli kaikkien aikojen kymmenen esitetyimmän suomalaissävellyksen joukossa, ja Teoston vuosittaisissa esityskorvaustilastoissa se oli Suomen esitetyin kappale peräkkäisinä vuosina 1989, 1990 ja 1991.
"Helsingin Sanomat" pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa ”Kultainen nuoruus” oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta
Kullervo Linna analysoi itse ”Kultainen nuoruus” -kappaleen suosiota Peter von Baghin ja Ilpo Hakasalon "Iskelmän kultaisessa kirjassa:
Ilmari Perälä

Kaarlo IImari Perälä (24. heinäkuuta 1892 Ylihärmä – 14. maaliskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Perälän vanhemmat olivat opettaja Heikki Perälä ja Fredriikka Sofia Teittinen ja puoliso 1922–1958 Linda Eufrosyne Nopola. Perälä tuli ylioppilaaksi Lapualla vuonna 1912 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1919. Valmistuttuaan hän oli ensin yliopiston palveluksessa assistenttina ja sitten vuodesta 1920 Tapiolla konsulenttina ja lehden toimittajana. Tuomarniemen metsäkoulun metsänhoitajana Perälä toimi 1922–1928 ja sitten Pohjois-Hämeen metsänhoitolautakunnan päämetsänhoitajana. Hän oli samalla metsänhoidon opettaja Ahlmanin maamies- ja emäntäkoulussa Messukylässä. Sota-aikana Tampereen polttoainepäällikkönä 1941–1942 toiminut Perälä oli Pohjois-Hämeen hankintapiirin päällikkö vuodesta 1943 vuoteen 1945, jolloin hänestä tuli vakuutusyhtiö Metsäpalon toimitusjohtaja. Tehtävää hän hoiti eläkkeelle jäämiseensä saakka, vuoteen 1960. Perälä oli Suomen Metsävakuutusyhdistyksen puheenjohtaja 1953–1960 ja Metsäpalon perustaman Palokärki-yhtiön toimitusjohtaja 1950–1960. Myös useita luottamustehtäviä hoitanut Perälä sai metsäneuvoksen arvonimen vuonna 1952.
Kuutamajärvi

Kuutamajärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 12,4 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 2 770 neliökilometriä. Järven kautta virtaa Suunujoki. Kalalajeja ovat siika, muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, pasuri, made, ahven ja kiiski.
Järven rannalla on sijainnut Kuutamalahden kylä.
Antti V. Pitkänen

Antti Vilho Pitkänen (5. maaliskuuta 1923 Viipuri – 23. toukokuuta 2005 Oulu) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Pitkäsen vanhemmat olivat talousneuvos Väinö Vilho Pitkänen ja Ella Maria Sandgrén ja puoliso vuodesta 1947 Vieno Helinä Kolehmainen. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Pitkänen tuli ylioppilaaksi vuonna 1942 ja valmistui metsänhoitajaksi vuonna 1946. Hän oli valmistuttuaan ensin Tampellan apulaismetsänhoitaja ja sitten vuodesta 1951 A. Ahlströmin aluemetsänhoitaja Pohjois-Karjalassa. Yhtiön Karhulan tehtaiden ylimetsänhoitajaksi Pitkänen tuli vuonna 1959. Vuonna 1961 hän siirtyi Veitsiluodon apulaismetsäpäälliköksi. Yhtiön metsäpäällikkö ja johtokunnan jäsen hänestä tuli vuonna 1963, yhtiön varatoimitusjohtajana hän työskenteli 1975–1988. Metsäneuvoksen arvonimen vuonna 1974 saaneella Pitkäsellä oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1968).
Porajärvi (järvi)

Porajärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 3 400 neliökilometriä. Järven kautta virtaa Suunujoki. Kalalajeja ovat siika, muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, pasuri, made, ahven ja kiiski.
Järven rannalla sijaitsee Porajärven taajama.
Raphael (laulaja)

Raphael (oik. Miguel Rafael Martos Sánchez, s. 5. toukokuuta 1943 Linares, Jaénin maakunta, Espanja) on espanjalainen laulaja ja näyttelijä. Raphael sai yhdeksänvuotiaana Salzburgissa Euroopan parhaan lapsiäänen palkinnon. Hän aloitti levyttämisen Philippsille 1962 ja voitti samana vuonna Benidormin laulufestivaalin.
Raphael edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 1966 kappaleella "Yo soy aquél" ja sijoittui kilpailun seitsemänneksi. Raphael edusti Espanjaa uudestaan seuraavan vuoden Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Hablemos del amor" ja sijoittui kuudenneksi.
Raphael debytoi näyttelijänä vuonna 1966 elokuvassa "Cuando tú no estás". Myöhemmin hän esiintyi elokuvissa "Al ponerse el Sol" (1967), "Digan lo que digan" (1968), "El golfo" (1969), "El ángel" (1969), "Sin Un Adiós" (1970) ja "Volveré a nacer" (1972).
Raphael jatkaa aktiivista esiintymistään niin Amerikassa kuin Euroopassa. 60 vuoden taiteilijauran myötä hän esittää sekä tuoreita että klassisia kappaleita, joista monet vanhemmat teokset on remasteroitu nykyaikaisilla äänentoistotekniikoilla.
Lintujärvi (Hirvas)

Lintujärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 6,3 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 4 380 neliökilometriä. Järven kautta virtaa Suunujoki. Siihen laskevat Nurmisenjoki, Djanga ja Redojoki. Kalalajeja ovat siika, muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, pasuri, made, kiiski ja ahven.
Järven koillisrannalla sijaitsee Lintujärven kylä.
S. D. Perry

S. D. Perry, oikealta nimeltään Stephani Danelle Perry, (s. 14. maaliskuuta 1970 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjailija Steve Perryn tytär.
Hän kirjoittaa kauhu-, tieteis- ja fantasiakirjoja, joilla on kytkös muihin sarjoihin kuten "Resident Evil", "Star Trek" ja "Aliens" -sarjoihin.
Alien (tuotesarja)

Alien on tuotesarja, joka perustuu Ridley Scottin elokuvaan.
Sarjaan kuuluu useita elokuvia, videopelejä sekä kirjoja.
Sarjassa esiintyy alien-avaruusolento. Weyland-Yutani on fiktiivinen yhtiö joka usein esiintyy tuotesarjassa.
Elokuvat.
Hahmo esiintyy myös "Alien vs. Predator" -sarjan elokuvissa:
Videopelit.
Elokuvien julkaisusta on seurannut useita videopelejä, joita ovat:
Madeleine Pascal

Madeleine Pascal (s. 1946 Pariisi) on ranskalainen laulaja. Pascal voitti vuonna 1966 sveitsiläisen "Concours Eurovision" -laulukilpailun kappaleella "Ne vois-tu pas?""" ja valikoitui samalla Sveitsin edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Pascal sijoittui kuudenneksi 18 kilpailijan joukosta.
Safdar Jang

Mirza Muhammad Mukim Safdar Jang (1708–1754) oli aluksi Suurmogulien valtakunnan alaisen ja lopulta itsenäisen Awadhin nawab, eli hallitsija vuosina 1739–1754. Hän toimi myös suurmogulien visiirinä. 
Safdar Jangin hauta sijaitsee Delhissä.
Elämäkerta.
Safdar Jang syntyi vuonna 1708. Hän oli saapunut Intiaan Nišapurista Persiassa.
Safdar Jangin eno ja appi oli Saadat Khan Burhan al-Mulk. Myös eno oli lähtöisin Persiasta ja hänestä oli tullut Suurmogulien alaisuudessa Awadhin (usein ) hallitsija eli nawab. Safdar Jangista tuli hänen seuraajansa vuonna 1739. 
Suurmogulien valtakunta oli Safdar Jangin kaudella hajoamistilassa. Useat eri hallitsijat perustivat omia itsenäisiä valtakuntiaan. Safdar Jang levitti omaa Awadhin valtakuntaansa Gangesin laakson alueella vielä vähintään muodollisesti Suurmogulien alaisuudessa. Kun Ahmad Šah Bahadur nousi Suurmogulien hallitsijaksi vuonna 1748 Safdar Jangista tuli hänen visiirinsä eli "wazir". Vuonna 1750 Safdar Jang liittoutui Etelä-Intian marathien kanssa ja alkoi pilkkoa Suurmogulien valtakuntaa. Vuonna 1753 hän kävi sisällissotaa eri hallinnollisista titteleistä, joilla ei enää tällöin suurempaa merkitystä ollutkaan. Sisällissota merkitsi kuitenkin joka tapauksessa Awadhin itsenäisyyttä valtakunnasta. 
Kuoleman jälkeen.
Safdar Jang kuoli vuonna 1754. Samana vuonna rakennettu Safdar Jangin hauta Delhissä lukeutui Suurmogulien kauden viimeisiin huomattavampiin rakennushankkeisiin, jotka vielä heijastelivat Suurmoguleille ominaista arkkitehtuurista tyyliä.
Albert Wickman

Albert Gustaf Adolf Wickman (2. maaliskuuta 1868 Tammisaari – 27. kesäkuuta 1929 Oulunkylä) oli suomalainen Oulunkylässä asunut asemapäällikkö, Helsingin Osake-Pankin pankinjohtaja ja laivanvarustaja.
Wickman meni koulusta päästyään harjoittelijaksi valtion rautateille. Hänestä tuli 1892 Lohjan rautatieaseman varasähköttäjä, 1894 Malmin rautatieaseman toinen kirjanpitäjä ja vuonna 1902 Oulunkylän vastaperustetun seisakkeen ensimmäinen kirjanpitäjä. Hänestä tuli Oulunkylän asemapäällikkö 1906 ja hän jäi tästä virasta eläkkeelle 1927.
Wickman oli Oulunkylän kunnanjohtaja ja suurin yksityinen maanomistaja 32 hehtaarin maa-alueellaan. Hän oli vuonna 1919 perustetun "Rederiaktiebolaget Start"-varustamon suuromistaja ja toimitusjohtaja. Varustamon toimisto oli ensin Viipurissa, sitten Oulunkylässä 1927–1931 ja viimeksi Helsingissä. Varustamon laivoja olivat:
Start-varustamo teki konkurssin vuonna 1933.
Wickman osti vaimonsa perintörahoilla Juhannusmäen huviloissa toimineen Oulunkylän kylpylän, pensionaatin ja ravintolan sen jälkeen kun niiden perustaja rouva J. C. Maexmontan oli kuollut sokeritautiin keväällä 1903. Hän ryhtyi itse hoitamaan pensionaattia ja kylpylää ja vuokrasi vuodesta 1905 Oulunkylän Seurahuoneen nimellä tunnetun ravintolan pidon vuosittain eri ravintoloitsijoille. Vuosina 1905-1909 hän rakennutti omistamalleen alueelle vielä kaksi uutta huvilaa ja myi alueelta palstoja rakentajille. Yksi pensionaatin huviloista paloi 1910 ja sen tilalle rakennettiin uusi Wickmanin villan nimen saanut talo. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen pensionaatin huvilat muuttuivat vuokrataloiksi ja kylpylä toimi yleisenä saunana siihen saakka kunnes se paloi vuoden 1923 alussa. Seurahuoneella järjestettiin tansseja ja iltamia, siellä toimi 1919 elokuvateatteri ja viimeksi se oli raittiuskahvilana.
Albert Wickman oli naimisissa Amalia Josefinan (Joce) Christiansenin kanssa.
Venjuranjärvi

Venjuranjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 10,1 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 79,8 neliökilometriä.
Venjuranjärveen virtaavat kapeikkojen kautta Rindozero- ja Glubokojejärvet. Se laskee Kulanjoen kautta Säpsäjärveen ja kanavan kautta Sjargozeroon. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, made, ahven ja kiiski.
Järven pohjoisrannalla sijaitsee autioksi jäänyt Venjuran (ven. "Vendery") kylä.
Armas Pohjola

Armas Johan Pohjola (3. maaliskuuta 1912 Pyhtää – 13. lokakuuta 1997 Forssa) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Pohjolan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Pohjola, aiemmin Vanhala, ja emäntä Amanda Daniels ja puoliso vuodesta 1941 Toini Sylvia Suonio. Pohjola tuli ylioppilaaksi Loviisassa vuonna 1932 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1936. Työskenneltyään ensin Thomén Metsätoimistossa hän siirtyi vuonna 1938 metsäosaston johtajaksi Finlayson-Forssan palvelukseen, missä tehtävässä hän oli koko työuransa, vuoteen 1977 asti. Pohjola osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan ja oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1968). Kokoomuksen kunnallispoliitikkona Pohjola oli Forssan kauppalan- ja kaupunginvaltuuston sekä -hallitusten pitkäaikainen jäsen ja toimi myös valtuuston varapuheenjohtajana. Hänellä oli myös useita oman alansa sekä maanpuolustustyön ja muita luottamustehtäviä. Ansioistaan sotaveteraanityössä Pohjola sai ensimmäisenä Suomen Sotaveteraaniliiton ansioristin vuonna 1985. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1975.
Armi Harva

Armi Eina Irmeli Harva (o.s. Seppola; 7. marraskuuta 1922 Turku – 24. tammikuuta 2018) oli suomalainen arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1948. Harva aloitti työuransa Turun kaupungin talorakennusosastolla ja siirtyi myöhemmin työskentelemään Helsingin kaupungin asemakaavaosastolla. Armi Harva toimi aktiivisesti naisarkkitehtien yhdistys Architectassa muun muassa sen sihteerinä ja puheenjohtajana.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko A

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 A-lohkon ottelut pelattiin 21.–29. marraskuuta 2022. Lohkossa pelasivat isäntämaa Qatar, Ecuador, Senegal ja Alankomaat.
"Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3)."
Ottelut.
Qatar vs. Ecuador.
&lt;section begin=a1 /&gt;&lt;section end=a1 /&gt;
Senegal vs. Alankomaat.
&lt;section begin=a2 /&gt;&lt;section end=a2 /&gt;
Qatar vs. Senegal.
&lt;section begin=a3 /&gt;&lt;section end=a3 /&gt;
Alankomaat vs. Ecuador.
&lt;section begin=a4 /&gt;&lt;section end=a4 /&gt;
Ecuador vs. Senegal.
&lt;section begin=a5 /&gt;&lt;section end=a5 /&gt;
Alankomaat vs. Qatar.
&lt;section begin=a6 /&gt;&lt;section end=a6 /&gt;
Mona Schalin

Mona Margherita Schalin (s. 28. tammikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen arkkitehti ja taiteen akateemikko. Schalin opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtuurin linjalla ja valmistui vuonna 1987. Hän on toinen vuonna 2003 perustetun Kati Salonen ja Mona Schalin Arkkitehdit osakkaista.
Schalin on erikoistunut vaativien peruskorjauskohteiden suunnitteluun ja rakennetun kulttuuriympäristön suojelukysymyksiin. Schalinin tunnetuin työ on Helsingin Käpylässä sijaitsevan Käärmetalon (Mäkelänkatu 86) peruskorjaus, jonka pääsuunnittelija hän on. Käärmetalon peruskorjaus sai Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon vuonna 2018, ja se oli ehdolla Euroopan unionin Mies van der Rohe -palkinnon saajaksi vuonna 2022.
Tasavallan presidentti myönsi Schalinille taiteen akateemikon arvonimen 24. lokakuuta 2025. Taiteen akateemikkoja voi olla kerrallaan vain yksitoista; akateemikko Vilhelm Helander kuoli tammikuussa 2025.
Säpsäjärvi

Säpsäjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 11,4 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 158 neliökilometriä.
Säpsäjärveen virtaa Kulanjoki. Se laskee Säpsäjoen ja kanavan kautta Torasjärveen, joka puolestaan laskee Märännyksenjärveen. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, made, ahven ja kiiski.
Järven etelärannalla sijaitsee autioksi jäänyt Säpsäjärven kylä.
Architecta

Architecta Suomen Naisarkkitehtien Yhdistys – Finlands Kvinnliga Arkitekters Förening on suomalainen naisarkkitehtien yhdistys, joka perustettiin vuonna 1942. 
Historia.
Architectan kerhomuotoisesta perustamisesta päätettiin toukokuussa 1942 Wivi Lönnin 70-vuotispäivien kunniaksi järjestetyissä Suomen naisarkkitehtien yhteisissä juhlissa. Juhlat pidettiin arkkitehti Elsi Borgin ja taiteilija Anton Lindforssin kotiateljeessa, Lallukan taiteilijakodissa. Juhlan kokoonkutsujina toimivat Elsi Borgin lisäksi Aili-Salli Ahde-Kjäldman ja Märta Blomstedt. Juhliin kutsuttiin kaikki Suomen naisarkkitehdit ja paikalle heistä pääsi 46 arkkitehtia. 
Architectan kerhotoiminta käynnistyi lokakuussa 1942 Fazerin kahvilassa Aino Marsio-Aallon, Märta Blomstedtin, Marja Pöyryn ja Airi Seikkala-Viertokankaan ja Anna-Lisa Stigellin toimesta. Kerhon ensimmäinen virallinen kokous järjestettiin 3. marraskuuta 1942 Helsingin Seurahuoneella. Architecta-kerhon puheenjohtajaksi valittiin Aili-Salli Ahde-Kjäldman, varapuheenjohtajaksi Märta Blomstedt sekä klubimestariksi, emännäksi ja rahastonhoitajaksi Airi Seikkala-Viertokangas. Hallituksen muiksi jäseniksi valittiin Aino Marsio-Aalto, Elsi Borg, Marja Pöyry ja Elli Ruuth. Varajäseniksi valittiin Meri Hämäläinen ja Anna-Lisa Stigell. Ensimmäisenä sihteerinä toimi Marja Pöyry. Architecta teki ensimmäisen kohdekäynnin vastavalmistuneeseen Helsingin Ensi-Kotiin, jonka suunnittelijana toimi kerhon jäsen arkkitehti Elna Kiljander. Architectan perustajajäseniin kuului valtaosa vuosina 1919–1924 toimineen naisarkkitehtien Tuumastukki-kerhon jäsenistä. 
Vuonna 1965 Architecta-kerho rekisteröitiin yhdistykseksi. Architecta Suomen Naisarkkitehtien Yhdistys on Naisjärjestöjen Keskusliiton ja International Union of Women Architects (UIFA) jäsen.
Vuonna 1982 Architecta kokosi 40-vuotisjuhlanäyttelyn Arkkitehteja, joka esitteli suomalaisten naisarkkitehtien historiaa 1890-luvulta 1980-luvulle. Näyttely oli esillä Helsingin kaupungin taidemuseon tiloissa Meilahdessa ja jatkoi sen jälkeen kiertävänä näyttelynä 1990-luvulle asti. 
Architectan 80-vuotisjuhlavuonna 2022 Suomen arkkitehtuurimuseossa avautui Eläköön Wivi Lönn! -näyttely, joka esittelee Architectan toimintahistoriaa ja Wivi Lönnin elämäntyötä.
Märännyksenjärvi

Märännyksenjärvi (myös "Märändysjärvi", ) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 6,6 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 238 neliökilometriä.
Märännyksenjärveen virtaa Salmijoki. Se laskee Nurmisenjoen kautta Lintujärveen. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, ahven ja kiiski.
Järven kaakkoisrannalla on sijainnut Märändyksen kylä.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko B

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 B-lohkon ottelut pelataan 21.–29. marraskuuta 2022. Lohkossa pelaavat Englanti, Iran, Yhdysvallat ja Wales
"Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3)."
Ottelut.
Englanti vs. Iran.
&lt;section begin=b1 /&gt;&lt;section end=b1 /&gt;
Yhdysvallat vs. Wales.
&lt;section begin=b2 /&gt;&lt;section end=b2 /&gt;
Wales vs. Iran.
&lt;section begin=b3 /&gt;&lt;section end=b3 /&gt;
Englanti vs. Yhdysvallat.
&lt;section begin=b4 /&gt;&lt;section end=b4 /&gt;
Wales vs. Englanti.
&lt;section begin=b5 /&gt;&lt;section end=b5 /&gt;
Iran vs. Yhdysvallat.
&lt;section begin=b6 /&gt;&lt;section end=b6 /&gt;
Vaatsilanjärvi

Vaatsilanjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 29,6 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 122 neliökilometriä.
Vaatsilanjärveen virtaa 15 puroa. Se laskee Tsuorankojärveen ja Suunujokeen Tsuorankojoen (yläjuoksulla ven. "Kuža") kautta. Järven kalalajeja ovat muikku, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, made, ahven ja kiiski.
Järven kaakkoisrannalla sijaitsee Vaatšilan kylä. Asutusta on aikaisemmin ollut myös pohjoisrannalla.
Anima (Noumenan albumi)

Anima on Noumenan kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 4. syyskuuta 2020. Albumilta on julkaistu singlet "Saatto" sekä "Murtuneet".
Mykola Markevytš

Mykola Markevytš , myös Nikolai Markevytš , (7. helmikuuta 1804 Dunajets, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 21. kesäkuuta 1860 Turivka, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta) oli ukrainalainen historioitsija, kansantieteilijä, runoilija, muusikko ja säveltäjä.
Markevytš kävi 1817–1820 Pietarissa Pedagogisen instituutin sisäoppilaitosta, jossa hän ystävystyi Mihail Glinkan kanssa. Hän palveli Venäjän armeijassa (1820–1824) ja opiskeli sitten pianonsoittoa ja säveltämistä Moskovassa John Fieldin oppilaana. Markevytš oli lähellä dekabristeja. Hänen kokoelmansa "Elegi i evreiskia melodi" (”Elegioita ja juutalaisia melodioita”) ja "Stihotvorenija erotitšeskija i Parizina" (”Eroottisia runoja ja [Byronin runon käännös] Parisina”) ilmestyivät 1829 Moskovassa, ja samoin siellä ilmestyi 1831 kokoelma romanttisia balladeja Ukrainana sankarillisesta menneisyydestä "Ukraijnskija melodi" (”Ukrainalaisia sävelmiä”). Markevytš asui vuodesta 1830 maatilallaan Turivkassa ja keräsi Ukrainan historiasta aineistoa, etenkin sellaista, mitä oli Tšhernivtsin kuvernementin ja Pultavan kuvernementin arkistoissa, sekä kansanperinnettä ja kansanlauluja. Hän julkaisi 1836 Venäjän keisarikunnan historiallisen, mytologisen ja tilastollisen sanakirjan ensimmäisen osan.
Tuntemattoman tekijän silloin vielä julkaisemattomalla teoksella "Istorija Rusov" oli suuri vaikutus Markevytšin pääteokseen, viisiosaiseen teokseen "Istorija Malorossi" (”Vähä-Venäjän historia”), joka ilmestyi Moskovassa 1842–1843. Monografiassaan Markevytš lähestyi Ukrainan historiaa itsenäisenä keskeytymättömänä prosessina vanhimmista ajoista aina 1700-luvun jälkipuolelle saakka. Markevytšin historia vaikutti merkittävästi 1800-luvun ukrainalaiseen historiankirjoitukseen ja hänen romantiikkaa edustaviin aikalaisiinsa, etenkin hänen ystäväänsä Taras Ševtšenkoon.
Markevytšin tuotantoon kuuluu lisäksi kansatieteellisiä kirjoituksia, kansanlaulu- ja laulukokoelmia. Hänen tuotantoaan ei ole kaikilta osin julkaistu. Hänen yksityisarkistoaan päiväkirjoineen säilytetään Pietarissa Venäläisen kirjallisuuden instituutissa. Hänen arvokas 6 550 dokumentin kokoelmansa 1500–1700-luvulta on Moskovassa Valtionkirjastossa.
Carl Hultman

Carl Hultman, ven. "Карл Хультман", (6. joulukuuta 1763 Tammisaari – 13. joulukuuta 1820 Tammisaari) oli suomalainen kauppias ja laivanvarustaja, joka oli porvariston edustajana Pietariin vuonna 1808 matkanneessa Suomen lähetyskunnassa.
Elämä.
Ura ja perhetausta.
Hultman oli 1700-luvun lopulla Tammisaaren vaikutusvaltaisimpia kauppiaita sekä alueen suurimpia työllistäjiä. Hän oli merkittävä laivanvarustaja, joka rakennutti sekä kauppasi laivoja.
Hulmanin suku on ollut merkittävä kauppiassuku Tammisaaressa. Carl Hultman (1763-1820) nousi 1700-luvun lopussa Tammisaaren vaikutusvaltaisimmaksi taloudelliseksi toimijaksi ja sai kauppaneuvoksen arvon. Hänen poikansa Carl Fredrik Hulman (1795- 1856)  oli jo 30 vuotiaana kauppias- ja varustamotoiminnan merkkihenkilö. Hänellä oli laajat kansainväliset kauppayhteydet. Kauppahuoneen toimintaa jatkoi Carl Frederikin poika Frithiof Hultman.
Varakonsuli Frithiof Hultman (1831-1890) oli aikansa huomattavampia tammisaarelaisia, niin talous- kuin kulttuurielämän vaikuttajia.Hän ajoi muun muassa Hangon-Hyvinkään radan rakentamista ja puhelinlinjojen vetämistä kaupunkiin sekä oli tukemassa sanomalehti Västra-Nylandin perustamista. Hän jatkoi Hultmanin kauppahuoneen toimintaa, perusti Tammisaaren olut- ja portteripanimon ja toimi laivanvarustajana.
Frithiofin poika Oscar Hultman ei jatkanut kauppiastoimintaa, vaan hänestä tuli kieltentutkija ja professori.
Hultmanin vanhemmat olivat kauppias ja valtuutettu Carl Fredriksson Hultman (1712–1788) ja Elsa Golin (1719–1772). Hultmanin aviopuoliso oli aatelisen Gustaf Fredrik Böningin (1726–1784) tytär Lovisa Von Böningh (1766–1834).
Christine Antorini

Christine Edda Antorini (s. 23. toukokuuta 1965 Jyllinge) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1998–1999 ja 2005–2018 sekä toiminut Tanskan opetusministerinä vuosina 2011–2015 ja lapsiministerinä vuosina 2011–2013.
Christine Antorini oli vuoteen 2001 saakka sosialistisen kansanpuolueen jäsen.
Suunujärvi

Suunujärvi eli Sunjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen ja Kentjärven kunnissa Venäjällä. Sen pinta-ala on 55,0 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 300 neliökilometriä.
Suunujärven kautta virtaa Suunujoki, jonka vedestä suurin osa ohjataan Hirvaksessa pohjoiseen Päljärveen. Kevään ylijuoksutusten takia veden korkeus vaihtelee huomattavasti. Järven eteläosaan laskee lounaispuolella sijaitsevasta Päljärvestä tuleva Nivajoki.
Järvellä harjoitetaan ammatti-, kotitarve- ja virkistyskalastusta. Kalalajeja ovat siika, muikku, kuore, hauki, särki, salakka, lahna, säyne, seipi, made, ahven, kiiski, kuha ja kivisimppu. Järven eteläosa kuuluu Kivatsun luonnonpuistoon.
Lorrainen Louise

Louise de Lorraine (30. huhtikuuta 1553 – 29. tammikuuta 1601 Moulins) oli ranskalainen herttuatar, kuningas Henrik III:n puoliso ja Ranskan kuningatar vuosina 1575–1589.
Suku.
Louisen vanhemmat olivat Lorrainen herttua Nicolas de Lorraine ja tämän ensimmäinen puoliso Marguerite d'Egmont (k. 1554). Louisen kasvatuksesta vastasi hänen äitipuolensa. 
Avioliitto.
Louise tapasi Henrikin ensimmäisen kerran vuonna 1573 Lorrainessa. Naimisiin he menivät 17. huhtikuuta 1575 kaksi päivää Henrikin kruunajaisten jälkeen. Avioliitto oli aikakaudella poikkeuksellinen, sillä Henrik päätti itse avioliitostaan Louisen kanssa, jonka syntyperän ei katsottu olleen tarpeeksi korkeasäätyinen Ranskan kuningattarelle. Kuninkaan vaikutusvaltainen äitikään Katariina de’ Medici ei ollut avioliittoon tyytyväinen. Louise itse sai tiedon avioliitostaan Lorraineen tulleita läheteiltä.
Katariina de’ Medici ei tahtonut luopua vaikutusvallastaan ja Louise jäi taka-alalle. Pian myös avioliitto alkoi rakoilla. Henrik viihtyi mieluummin hovinsa kanssa. Kuningatar Louise keskittyi uskontoon ja hyväntekeväisyyteen. He eivät saaneet lapsia.
Leskikuningatar.
Henrik III murhattiin 2. elokuuta 1589. Onnettomasta avioliitosta huolimatta Henrikin kuolema järkytti Louisea. Seuraava kuningas Henrik IV antoi Louiselle luvan jäädä Pariisiin, josta hän kuitenkin lähti. Louise kuoli 47-vuotiaana tammikuussa 1601 Moulinsissa.
Lev Žemtšužnikov

Lev Žemtšužnikov, (), (14. marraskuuta 1828 Pavlovka, Orjolin kuvernementti, Venäjä – 6. elokuuta 1912 Tsarskoje Selo, Venäjä) oli venäläis-ukrainalainen taidemaalari ja graafikko. Hänen isoisänsä oli kreivi Andri Rozumovskyi.
Žemtšužnikov valmistui Pietarin taideakatemiasta 1852 ja asui sen jälkeen 1852–1856 Tšernivtsin ja Pultavan kuvernementeissa kokoamassa kansanperinnettä. Hän kävi kirjeenvaihtoa maanpaossa asuneen Taras Ševtšenkon kanssa ja auttoi tätä. Žemtšužnikov omisti eräät parhaista töistään Ukrainalle ja sai niihin vaikutteita Ševtšenkon runoista ja taiteesta. Žemtšužnikov työskenteli vuosina 1861–1862 pietarilaiselle "Osnovalle" ja kokosi sen liitteeksi etsauksistaan albumin "Živopisnaja Ukraina" ('Maalauksellinen Ukraina'). Se oli kunnianosoitus Ševtšenkon saman nimiselle albumille. Žemtšužnikov oli 1875–1892 Moskovan taideseuran sihteeri. Hänen muistelmansa ilmestyivät Leningradissa 1971.
Anthony Albanese

Anthony Norman Albanese (s. 2. maaliskuuta 1963 Darlinghurst, Australia) on australialainen poliitikko ja maan nykyinen pääministeri.
Albanese on ollut Australian työväenpuolueen johtajana vuodesta 2019 alkaen. Hänen johdollaan työväenpuolue voitti vuoden 2022 vaalit voittaen Scott Morrisonin johtaman konservatiivikoalition.
Tausta ja yksityiselämä.
Albanese syntyi 2. maaliskuuta 1963 ja hän oli perheen ainoa lapsi. Äiti Maryanne kertoi pojalle, että tämän italialainen isä, Carlo, oli kuollut auto-onnettomuudessa pian vanhempien mentyä naimisiin. Tämä oli kuitenkin vale, jolla äiti tahtoi suojella poikaansa äpärän leimalta katolilaisessa ja konservatiivisessa ympäristössä. Anthony sai tietää isänsä olevan elossa ja että oli syntynyt avioliiton ulkopuolella. Hän alkoi etsiä isäänsä vasta vuonna 2002 äitinsä kuoleman jälkeen, ja tapasi tämän vasta vuonna 2009.
Vuonna 2000 Albanese meni naimisiin Carmel Tebbuttin kanssa. He erosivat vuonna 2019, mikä Albanesen kertoman mukaan masensi häntä. Vuoden päästä hän kuitenkin tapasi nykyisen naisystävänsä, Jodie Haydonin. Pariskunta meni naimisiin marraskuussa 2025, minkä johdosta Albanesesta tuli Australian historian ensimmäinen pääministeri, joka on mennyt mnaimisiin toimiessaan pääministerin virassa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Albanese on sanonut olevansa ei-harjoittava katolilainen.
Poliittinen ura.
Albanese on edustanut työväenpuoluetta parlamentissa vuodesta 1996. Hänen vaalipiirinsä, Grayndler, sijaitsee Sydneyn suurkaupunkialueen eteläosassa.
Albanese vannoi virkavalansa 23. toukokuuta.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko C

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 C-lohkon ottelut pelataan 22.–30. marraskuuta 2022. Lohkossa pelaavat Argentiina, Saudi-Arabia, Meksiko ja Puola.
"Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3)."
Ottelut.
Argentiina vs. Saudi-Arabia.
&lt;section begin=c1 /&gt;&lt;section end=c1 /&gt;
Meksiko vs. Puola.
&lt;section begin=c2 /&gt;&lt;section end=c2 /&gt;
Puola vs. Saudi-Arabia.
&lt;section begin=c3 /&gt;&lt;section end=c3 /&gt;
Argentiina vs. Meksiko.
&lt;section begin=c4 /&gt;&lt;section end=c4 /&gt;
Puola vs. Argentiina.
&lt;section begin=c5 /&gt;&lt;section end=c5 /&gt;
Saudi-Arabia vs. Meksiko.
&lt;section begin=c6 /&gt;&lt;section end=c6 /&gt;
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko D

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 D-lohkon ottelut pelataan 22.–30. marraskuuta 2022. Lohkossa pelaavat Ranska, Australia , Tanska ja Tunisia.
"Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3)."
Ottelut.
Tanska vs. Tunisia.
&lt;section begin=d1 /&gt;&lt;section end=d1 /&gt;
Ranska vs. Australia.
&lt;section begin=d2 /&gt;&lt;section end=d2 /&gt;
Tunisia vs. Australia.
&lt;section begin=d3 /&gt;&lt;section end=d3 /&gt;
Ranska vs. Tanska.
&lt;section begin=d4 /&gt;&lt;section end=d4 /&gt;
Australia vs. Tanska.
&lt;section begin=d5 /&gt;&lt;section end=d5 /&gt;
Tunisia vs. Ranska.
&lt;section begin=d6 /&gt;&lt;section end=d6 /&gt;
Bourbonin Jeanne

Jeanne de Bourbon (3. helmikuuta 1338 Château de Vincennes, Ranskan kuningaskunta – 6. helmikuuta 1378) oli ranskalainen prinsessa, Kaarle V:n puoliso ja Ranskan kuningatar vuosina 1364–1378.
Suku ja nuoruus.
Jeanne oli Bourbonin herttua Pierre I:n (1311–1356) ja Isabelle de Valois'n (1313–1383) vanhin tytär. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista Blanchesta (1339–1361) tuli Kastilian kuningas Pietari I Julman puoliso. Hänen enopuolensa oli Ranskan kuningas Filip VI.
Lokakuusta 1340 ainakin vuoteen 1343 saakka neuvoteltiin ja tehtiin sopimuksia Jeannen avioliitosta Savoijin kreivin Amadeus VI:n kanssa. Tavoitteena oli saattaa Savoiji läheisemmin Ranskan vaikutuksen alaisuuteen. Tämän jälkeen myös hänen kihlauksensas Humbert II:n, Viennen dauphinin, kanssa kariutui.
Avioliitto ja jälkeläiset.
Jeanne naitettiin 12-vuotiaana 8. huhtikuuta 1350 samanikäiselle serkulleen Charlesille. Tästä tuli kuningas Kaarle V ja Jeannesta kuningatar vuonna 1364. Jeanne ei osallistunut politiikkaan vaan keskittyi hovielämään, taiteisiin ja uskontoon. Hän tuki avokätisesti luostareita, ja keräsi käsikirjoituksia ja kirjoja. Jeanne kärsi mielenterveysongelmista, jotka hänen poikansa Kaarle VI todennäköisesti peri.
Jeannea kuvailtiin henkisesti hauraaksi, ja poikansa Louisin syntymän jälkeen vuonna 1373 hän kärsi täydellisen henkisen romahduksen. Tämä huolestutti syvästi Kaarle V:tä, joka teki pyhiinvaellusmatkan ja rukoili paljon puolisonsa toipumisensa puolesta. Kun Jeanne toipui ja palasi normaaliin mielentilaansa vuonna 1373, Kaarle V nimitti hänet kruununperillisen lailliseksi holhoojaksi, jos hän kuolisi poikansa ja perillisen ollessa vielä alaikäinen.
Jeannelle ja Kaarlella oli kahdeksan tai yhdeksän lasta. Kaksi heistä eli aikuiseksi asti:
Jeanne kuoli kuninkaallisessa residenssissä Hôtel Saint-Polissa Pariisissa 6. helmikuuta 1378 kolme päivää 40-vuotispäivänsä jälkeen ja kaksi päivää nuorimman lapsensa Catherinen syntymän jälkeen. 
Aikalaishistorioitsija Jean Froissart kirjasi, että Jeanne otti kylvyn lääkäreiden neuvojen vastaisesti. Pian sen jälkeen hänen synnytyksensä käynnistyi ja hän kuoli kaksi päivää synnytyksen jälkeen. Kuningas oli murtunut. Jeannen sydän haudattiin Cordeliersin luostariin ja sisäelimet Couvent des Célestinsin luostariin Pariisiin, joka oli tärkein kuninkaallinen nekropoli Saint-Denisin basilikan jälkeen. Loput hänen jäännöksistään sijoitettiin Saint-Denis'n basilikaan.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2022 – Lohko E

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2022 E-lohkon ottelut pelataan 23. marraskuuta – 1. joulukuuta 2022. Lohkossa pelaavat Espanja, Costa Rica, Saksa ja Japani.
"Kaikki ajat paikallista aikaa, AST (UTC+3)."
Ottelut.
Saksa vs. Japani.
&lt;section begin=e1 /&gt;&lt;section end=e1 /&gt;
Espanja vs. Costa Rica.
&lt;section begin=e2 /&gt;&lt;section end=e2 /&gt;
Japani vs. Costa Rica.
&lt;section begin=e3 /&gt;&lt;section end=e3 /&gt;
Espanja vs. Saksa.
&lt;section begin=e4 /&gt;&lt;section end=e4 /&gt;
Japani vs. Espanja.
&lt;section begin=e5 /&gt;&lt;section end=e5 /&gt;
Costa Rica vs. Saksa.
&lt;section begin=e6 /&gt;&lt;section end=e6 /&gt;
Päljärvi (Hirvaksen järvi)

Päljärvi eli Päläjärvi (myös "Pälläjärvi", ) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 100,2 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 6 110 neliökilometriä. Järvi on varsin syvä ja sen vesi on kylmää.
Päljärvi toimii Kontupohjan vesivoimalaitoksen säännöstelyaltaana. Vuodesta 1936 lähtien siihen on johdettu suurin osa Suunujoen vedestä Pionernyi-kanavaa pitkin. Ennen Hirvaksen padon rakentamista järven valuma-alue oli 370 neliökilometriä. Se laskee Sandaljärveen Nivajokea pitkin.
Järven kalalajeja ovat siika, muikku, harjus, kuore, hauki, särki, salakka, lahna, seipi, mutu, made, kuha, ahven, kiiski ja kivisimppu. Nieriä eli "päľľ", josta järven arvellaan saaneen nimensä, on kadonnut kokonaan voimalaitosten rakentamisen jälkeen.
Päljärven länsirannalla sijaitsee Pyhäniemen kylä.
Jiří Zídek

Jiří Zídek viittaa seuraaviin
Nils J. Arppe

Nils Jonathan Arppe (24. tammikuuta 1866 Eno – 5. maaliskuuta 1936 Kurkijoki) oli suomalainen piirilääkäri. 
Elämä.
Arppen vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Nils Gabriel Arppe (1823–1896) ja Laura Johanna Wilhelmina Aschan (1836-1901). Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886, lääketieteen kandidaatiksi 1889 sekä lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1892.
Arppe oli Keuruun kunnanlääkärinä 1892–1902 ja Lappeenrannan kaupunginlääkärinä 1902–1907. Hän oli sitten piirilääkärinä Jyväskylässä 1907–1912 ja Kurkijoella vuodesta 1912 alkaen. Arppe oli myös rautatielääkärinä ja hän oli vt. lääkintöneuvoksena lääkintöhallituksessa vuosina 1914–1917 sekä toimi 1917 lääkintöhallituksen vt. pääjohtajana.
Arppe oli mukana perustamassa Keuruun säästöpankkia ja toimi pankin esimiehenä. Lappeenrannassa asuessaan hän oli kaupunginvaltuuston jäsenenä ja terveydenhoitolautakuntaan puheenjohtajana. Kurkijoella Arppe kunnanvaltuuston jäsenenä ja kansakoulun johtokunnan puheenjohtajana. Lisäksi Arppe toimi vuodesta 1918 lähtien suojeluskuntalääkärinä. Arppe kirjoitti artikkeleita lääketieteellisiin julkaisuihin sekä aikakaus- ja sanomalehtiin. Hän julkaisi myös kirjoja ja kirjasia lääketieteen alueelta.
Arppe oli naimisissa vuodesta 1895 Onni Amanda Adolfina Sandroosin (1878-1933) kanssa, jonka vanhemmat olivat merikapteeni Henrik Ferdinand Sandroos (1835-1900) ja Amanda Gustava Cujander (1843-1928). Heidän poikansa Sakari Arppe (1898-1951) toimi Kajaanin kaupungin metsänhoitajana vuodesta 1928. Arppen veljiä olivat Haapaveden piirilääkäri Aksel Nathanael Arppe (1871-1929) sekä agronomi Edvin Arppe (1873-1940), joka toimi Kajaanissa Seppälän maamieskoulun johtajana.
Julkaisuja.
Nimellä "N. J. Arppe":
Päljärvi (Petrovskin järvi)

Päljärvi eli Päläjärvi () on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 17,5 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 310 neliökilometriä.
Päljärveen virtaavat Pälä- ja Väätsjärvenjoet. Se laskee Suunujärveen Nivajoen kautta. Kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, lahna, made, ahven, kuha, kiiski ja kivisimppu.
Järven pohjoisrannalla sijaitsevat Päljärven ja Pälniemen (ven. "Navolok") kylät.
Päljärvi

Päljärvi tai Päläjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Kaj Ramm-Schmidt

Kaj Ejnar (Kay) Ramm-Schmidt (2. toukokuuta 1918 Oslo – 6. huhtikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Ramm-Schmidtin vanhemmat olivat johtaja, varakonsuli Ejnar Georg Johan Ramm-Schmidt ja Karin Albertine Lorentz ja puoliso vuodesta 1942 Hilda Catharina Borgström. Toimitusjohtaja Heinz Ramm-Schmidt oli hänen veljensä. Kaj Ramm-Schmidt tuli Kaukaan Tehtaan metsäosaston palvelukseen vuoden 1945 alussa. Toimittuaan aluemetsänhoitajana ja hoitoalueen vastaavana hänestä tuli vuonna 1968 yhtiön metsäpäällikkö ja vuonna 1973 metsäjohtaja. Hän osallistui myös neljän puunjalostusyhtiön yhdessä perustaman Tehdaspuu Oy:n toiminnan suunnitteluun ja johtamiseen. Eläkkeelle vuonna 1977 metsäneuvoksen arvonimen saanut Ramm-Schmidt jäi vuoden 1978 lopussa.
Torrazza Piemonte

Torrazza Piemonte () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 001 asukasta.
Viitearvo

Viitearvo on sairauksien diagnostiikassa käytetty vertailuarvo, johon verrataan potilaalta otettujen laboratoriokokeiden tuloksia. Se määritetään terveinä pidettyjen henkilöiden tulosten perusteella. Viitearvo on yleensä vain viitteellinen eli suuntaa antava, koska useimmissa tutkimuksissa ei kyetä erottelemaan täysin luotettavasti sairaita ja terveitä.
Viitealue sijoitetaan sellaiseen kohtaan tulosaseikolla, että 95 prosenttia tutkimukseen osallistuneiden terveiden henkilöiden tuloksista asettuu alimman ja ylimmän viitearvon sisälle. Tämä merkitsee sitä, että laboratoriokokeen tulos on viitearvojen ulkopuolella noin 5 prosentilla kokeeseen osallistuneista terveistä henkilöistä.
Osalla sairaista henkilöistä tulos voi olla viitearvojen sisällä.
Erik Reinius

Erik Maximilian Reinius (16. syyskuuta 1909 Tampere – 26. huhtikuuta 1996 Tukholma) oli suomalainen ekonomi, metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Reiniuksen vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Ragnar Väinö Joakim Reinius ja Ester Pelkonen ja puolisot 1948–1971 Kirsti Mirjam Mittler ja vuodesta 1973 Ragnhild Marina Cameron. Reinius tuli ylioppilaaksi vuonna 1927 ja valmistui ekonomiksi vuonna 1929 ja metsänhoitajaksi vuonna 1933. Hän työskenteli metsänhoitajaksi valmistuttuaan lyhyen aikaa Thomén Metsätoimistossa, mutta siirtyi sitten Rosenlewin palveluksen. Reinius osallistui talvisotaan ja jatkosotaan. Sotien jälkeen vuonna 1945 hänestä tuli Rosenlewin metsäpäällikkö Poriin. Siellä hän toimi myös Kokoomuksen edustajana kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa. Rosenlewin metsäjohtaja Reinius oli vuodesta 1959. Hän toimi 1960-luvulla myös Kyron metsäpäällikkönä. Reiniuksella oli lisäksi useita alansa ja muita luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1970. Kemiönsaarella Reinius viljeli omistamaansa Wijkin kartanoa. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1944).
Edvard Solin

Henrik Edvard Solin (23. toukokuuta 1877 Tampere – 19. syyskuuta 1945 Turku) oli suomalainen pankinjohtaja ja Länsi-Suomen Osake-Pankin pääjohtaja.
Solinin vanhemmat olivat isännöitsijä, toimitusjohtaja Henrik Solin ja Gabriella Amalia Heimbürger. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Tampereen lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon vuonna 1900. Solin opiskeli myös Sveitsissä Zürichin kansainvälisessä kauppakorkeakoulussa 1901–1902.
Solin oli vuosina 1901–1908 virkailijana Kansallis-Osakepankin Tampereen konttorissa ja 1908–1912 Tampereen konttorin varaesimiehenä. Hän oli vastaperustetun Länsi-Suomen Osake-Pankin pääjohtaja vuodesta 1912 ja kun tämä pankki yhdistettiin vuonna 1929 osaksi Maakuntain Pankki Oy:tä Solin toimi Maakuntain Pankin Turun-keskuskonttorin johtajana. Kun Maakuntain Pankin lopetti toimintansa 1932 Solin siirtyi Oy Alkoholiliike Ab:n Turun paikallisjohtajaksi. 
Solin oli Turun kaupunginvaltuuston, Turun Kauppakamarin ja kauppakamarin työvaliokunnan jäsenenä ja hän toimi Turun Kauppakamarin edustajana Keskuskauppakamarissa sekä oli Turun kauppaopiston johtokunnan puheenjohtaja ja Turun yliopiston hoitokunnan jäsen.
Edvard Solin oli naimisissa vuodesta 1911 Ebba Emilia Snellmanin (k. 1943) kanssa. Edvard Solinin veli oli vuorineuvos Arno Solin.
Puolan ilmatieteen ja vesivarojen laitos

Puolan ilmatieteen ja vesivarojen laitos – kansallinen tutkimuslaitos (, , lyhennys IMGW-PIB tai IMGW) on Puolan kansallinen, nykymuodossaan vuonna 1972 perustettu meteorologis-hydrologinen palvelu- ja tutkimuslaitos. Laitos tekee myös ilmastotutkimusta ja ilmatieteeseen liittyvää meritieteellistä tutkimusta. Puolan ilmatieteen ja vesivarojen laitoksen päätoimipaikka sijaitsee Varsovassa. IMGW tulkitsee operatiivisen toimintansa alkaneen vuonna 1919. Ensimmäiset säilyneet säähavainnot tehtiin Puolan Krakovassa kuitenkin jo 9. huhtikuuta 1468.
Tutkimuslaitoksen palveluksessa on noin 1 400 asiantuntijaa. Laitoksella on noin 2 000 mittaus- tai havaintoasemaa. Tähän sisältyy yli 850 ilmasto- tai sadeasemaa, yli 850 vesistön mittausasemaa (pinnankorkeus), 63 hydrologista ja meteorologista asemaa, 3 aerologista asemaa (ylempi ilmakehä), 8 säätutka-asemaa, 12 ukkospaikanninasemaa sekä merentutkimusalus r/v Baltica. IMGW on kertonut pyrkivänsä täydentämään säätutkaverkkoaan lähivuosina kahdella uudella tutka-asemalla.
Ennustustoimintaa varten IMGW:lla on käytössään useita numeerisia sääennustusmalleja, esimerkiksi COSMO- ja ALADIN-mallit.
Al-Baitin stadion

Al-Baitin stadion () on Al-Khawrissa Qatarissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin rakentaminen alkoi vuonna 2014 ja se avattiin 30. marraskuuta 2021. Stadionin yleisökapasiteetti 60 000 ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista. Stadionilla pelataan muun muassa kilpailun avausottelu.
Suunnittelijoiden mukaan stadionin muotoilu perustuu alueen perinteisisten nomadikansojen telttoihin.
Al-Rayyanin stadion

Al-Rayyanin stadion (, ) on Al-Rayyanissa Qatarissa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion. Entinen stadion avattiin vuonna 2003 ja purettiin vuonna 2015. Uudelleenrakennettu stadion avattiin 18. joulukuuta 2020.
Stadionin nykyinen yleisökapasiteetti 40 000 ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista.
Al-Thumaman stadion

Al-Thumaman stadion () on Dohassa Qatarissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin rakentaminen alkoi vuonna 2017 ja se avattiin 22. lokakuuta 2021. Stadionin yleisökapasiteetti 40 000 ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista.
Arab Engineering Bureaun pääarkkitehti Ibrahim Jaidahin suunnittelema stadion on saanut inspiraationsa perinteisestä taqiyah-hatusta.
Stadium 974

Stadium 974 () on Dohassa Qatarissa sijaitseva jalkapallostadion. Stadionin rakentaminen alkoi vuonna 2018 ja se avattiin 30. marraskuuta 2021. Stadionin yleisökapasiteetti 40 000 ja se on yksi jalkapallon MM-kilpailujen 2022 pelipaikoista. MM-kilpailujen jälkeen stadion puretaan, mikä tekee siitä ensimmäisen väliaikaisen pelipaikan kilpailun historiassa.
Stadionin rakenteessa on käytetty 974 kierrätettyä rahtikonttia kunnioituksena alueen teolliselle historialle ja Qatarin kansainväliselle suuntanumerolle.
Kynsisaari

Kynsisaari on saari Nurmeksen kunnan alueella Pielisellä. Saari sijaitsee Pielisen pohjoisosassa Kynsiniemen eteläpuolella. Saari on 14 neliökilometriä pinta-alaltaan. Saari on 11 kilometriä pitkä ja leveydeltään noin 1 kilometrin. Kynsisaari on pinta-alaltaan Pielisen toiseksi suurin saari heti Paalasmaan jälkeen.
Kynsisaaressa on paljon kesäasuntoja, joista suurin osa sijaitsee saaren länsiosassa. Saareen pääsee Uitonniemen venesataman kautta. Uitonniemen ja Kynsisaaren välissä on 200 metrin mittainen Koudansalmi. Kynsisaaressa on monta vaaraa, kuten Koudanvaara, Kokkovaara, Aittovaara ja Huhusvaara.
Lähteet.
&lt;mapframe latitude="63.459715" longitude="29.245605" zoom="8" width="318" height="153" align="right" /&gt;
Oleksandrivka

Oleksandrivka (; ) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen Kramatorskin piirissä. Oleksandrivka sijaitsee Samarajoen varrella, noin 52 kilometriä piirikeskus Kramatorskin keskustasta länteen ja linnuntietä runsas 100 kilometriä aluekeskus Donetskista luoteeseen. Rautatie kulkee taajaman kautta.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Oleksandrivkan väkiluvuksi 5 740 asukasta (2025). Oleksandrivka on perustettu vuonna 1762. Kaupunkityyppiseksi taajaman aseman se sai 1965. Vuonna 1990 väkiluku oli noin 4 900. Ennen Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistusta Oleksandrivka oli Oleksandrivkan piirin hallintokeskus. Piiri liitettiin heinäkuussa 2020 osaksi Kramatorskin piiriä.
Taajamassa on toiminut tiilitehdas ja kokeellinen kalankasvattamo.