tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mirjam Polkunen

Maire Mirjam Polkunen (2. maaliskuuta 1926 Jyväskylä – 22. kesäkuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija, kirjailija, kääntäjä ja dramaturgi, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Polkunen aloitti kirjallisen uransa runoilijana, mutta hänen vaikutuksensa Suomen kultturielämään on ollut merkittävintä tiedonvälityksen eri tehtävissä.
Elämä ja ura.
Polkunen oli Ylen kirjallisuus- ja taideohjelmien vastaava toimittaja vuodesta 1965 lähtien ja Teatteriosaston päällikkö vuodesta 1974 alkaen. Hän toimi dramaturgina lukemattomissa Yleisradion tuotannoissa.
Polkunen oli myös Helvi Hämäläisen kauan sitten kirjoittamien romaanien "Kadotettu puutarha", "Kylänruusut" ja "Uusi Aadam" toimituksellinen muokkaaja. Hämäläinen kirjoitti romaanit todennäköisesti jo 1950-luvulla, mutta ne tulivat kustantajan hylkäämiksi. Romaanit julkaistiin vasta 1990-luvulla Polkusen muokkaamina, kun Hämäläinen oli vuosia aiemmin antanut käsikirjoitukset hänelle työstettäviksi.
Polkunen sai Eino Leinon palkinnon vuonna 1969 ja Arvid Lydecken -palkinnon vuonna 1970. Vuonna 1972 hän sai myös Mikael Agricola -palkinnon Italo Svevon teoksen "Zenon tunnustuksia" suomennoksesta. Mirjam Polkusen elämänkumppani oli Mirkka Rekola.
Nurmeksen vaakuna

Nurmeksen vaakuna on Nurmeksen kaupungin tunnus. Vaakunan aihe viittaa rajaseutujen karhunkaatajiin ja Suomen sodan aikana talonpoikaississipäällikkönä kunnostautuneeseen Olli Tiaiseen.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kolme hopeista karhukeihäänkärkeä pystyssä vierekkäin.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Nurmeksen kauppalanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 16. marraskuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. helmikuuta 1952.
Leif Åberg

Leif Eric Gustav Åberg (19. toukokuuta 1948 Helsinki – 21. joulukuuta 2020 Sipoo) oli suomalainen organisaatioviestinnän professori Helsingin yliopistossa. Hänen väitöskirjansa "Information Seeking Structures in Work Organizations" (1986) käsitteli tiedon etsinnän rakenteita. Sittemmin Åberg kehitti useita viestinnän malleja.
Tulosviestinnän mallissa (1985), joka tunnetaan myös nimellä Åbergin pizza, hän tarkasteli organisaatioviestinnän funktioita. Viestinnän ja vision suuntaan johtamisen suhdetta hän kuvasi mallilla nimeltä Åbergin leija (1997). Viestinnän fasettiteoriassa (1989) Åberg mallinsi kognitiivisen ja semioottisen näkökulman kautta ihmisen tietojenkäsittelyä. 1990-luvulla Åberg keskittyi työyhteisöjen profilointimalleihin. Myöhemmin hän keskittyi julkisuuden kenttien dynamiikkaan (yhdessä Jyrki Iivosen kanssa) ja spontaanin aktiivisuuden dynamiikkaan.
Viestinnän professorina Åberg toimi vuodesta 1995 alkaen, ja hän jäi virastaan eläkkeelle vuonna 2014.
Åberg kirjoitti useita kirjoja organisaatioviestinnästä. Hän sai valtiotieteellisen tiedekunnan vuoden kouluttajapalkinnon vuonna 2005 ja Palmenian vuoden kouluttajapalkinnon vuonna 2009.
Åberg oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta.
Abdelmalek Ziaya

Abdelmalek Ziaya (, s. 23. tammikuuta 1984 Guelma, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa CA Bizertinia.
Seurajoukkueura.
Ziaya siirtyi ES Guelmasta kesällä 2005 ES Sétifiin, jossa hän saavutti menestystä. Ziaya saavutti joukkueen mukana Algerian mestaruuden kaudella 2006–2007. Lisäksi hän oli voittamassa kaksikertaa peräkkäin Arabian Mestarien liigaa vuosina 2007 ja 2008. Myös kausi 2008–2009 oli menestyksekäs, kun hän auttoi Sétifiä voittamaan toistamiseen Algerian mestaruuden ja Afrikan Confederation Cupin. Ziaya voitti myös kyseisen turnauksen maalikuninkuuden 15 maalilla.
Menestys vuosien jälkeen hän sai tarjouksia Euroopasta, mutta päätti jatkaa uraansa Saudi-Arabiassa Al-Ittihadin riveissä, jonne hän siirtyi tammikuussa 2010. Hän ehti pelata avauskaudellaan kaksi sarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Sitä vastoin Aasian Mestarien liigassa hän osui kolmesti pelaamassaan viidessä ottelussa. Toisella kaudellaan Ziaya osui yhdeksän kertaa Saudi-Arabian valioliigassa, mutta ei siitä huolimatta yltänyt kymmenen parhaan joukkoon maalitilastossa. Al-Ittihad sijoittui kuitenkin Saudi-Arabian pääsarjassa toiseksi, häviten 13 pistettä mestaruuden voittaneelle Al-Hilalille. Kaudella 2011–2012 Al-Ittihadin puheenjohtaja Mohamed Bendakhel ilmoitti kauden alussa ettei joukkue tulisi uusimaan Ziayan sopimusta kauden päätyttyä. Ziaya kärsi kauden alussa myös loukkaantumisista, jotka veivät hänen parantumistaan joulukuulle saakka.
29. heinäkuuta 2012 Ziaya allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen tunisialaisen CA Bizertinin kanssa.
Maajoukkueura.
Ziaya pelasi ensimmäisen kerran Algerian maajoukkueessa vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskisoissa. Hän pääsi vaihdosta kentälle maansa avausottelussa Malawia vastaan 11. tammikuuta 2010.
Toukokuussa 2010 Algerian päävalmentaja Saadane olisi valinnut hyökkääjän myös vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta Ziaya kieltäytyi kutsusta.
Maailman valtateillä

Maailman valtateillä on Jukka Raitasen julkaisema albumi vuodelta 1980.
Kappaleet.
Albumi sisältää muun muassa neljä Toivo Kärjen ja kolme Kari Haverisen sävellystä sekä Unto Monosen säveltämän kappaleen "Kotitie" ja Jukka Kuoppamäen säveltämän kappaleen "Viikonloppuisä".
Nick Zimmerman

Nicholas ”Nick” Zimmerman (s. 3. toukokuuta 1987 Tampa, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa North American Soccer Leaguen Carolina RailHawksia.
Seurajoukkueura.
Zimmerman pelasi yliopistojalkapalloa James Madisonin yliopiston joukkueessa Dukesissa vuosina 2005–2008. Hänet valittiin Colonial Athletic Association -konferenssin tulokasjoukkueeseen vuonna 2005 ja tähdistöjoukkueeseen vuonna 2008.
New York Red Bulls varasi Zimmermanin Major League Socceriin vuoden 2009 MLS SuperDraft -varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 44. Hän teki MLS-debyyttinsä 4. kesäkuuta 2009 ottelussa D.C. Unitedia vastaan. Kauden 2009 aikana hän pelasi myös lainalla USL Second Divisionin Crystal Palace Baltimoressa.
Kaudeksi 2010 Zimmerman siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa. Hän ei onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa joukkueen kokoonpanossa, ja kauden jälkeen Philadelphia vapautti hänet sopimuksestaan. Kaudeksi 2011 Zimmerman teki sopimuksen North American Soccer Leaguen Carolina RailHawksin kanssa.
Maajoukkueura.
Zimmerman pelasi Yhdysvaltain alle 15-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2001.
El Jem

El Jem (El Djem) () on kaupunki Tunisian itäosassa Mahdian kuvernoraatissa. Kaupungin väkiluku on 18 302 (vuonna 2004). Kaupunki sijaitsee laajojen oliivipuuviljelmien keskellä.
Historia.
100-luvulla paikalla sijaitsi roomalainen Thysdruksen kaupunki. Se oli koko Rooman oliivituotannon keskus ja sieltä vietiin oliiviöljyä Rooman kauppiaille.
Roomalainen amfiteatteri.
Kaupunkia lähestyttäessä erottuu jo kauas sitä hallitseva roomalainen amfiteatteri. Se oli Rooman valtakunnan suurimpia amfiteattereita. Siellä oli 35 000 istumapaikkaa ja se rakennettiin 200-luvulla. Nykyään jäljellä olevista amfiteattereista sitä suurempi on vain Rooman Colosseum. El Jemin amfiteatteri on nykyään Unescon maailmanperintökohde.
Huoleton

Huoleton on Kake Randelinin julkaisema albumi vuodelta 1982.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset on tehnyt Jori Sivonen.
Vesipallo kesäolympialaisissa 1920

Vuoden 1920 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 22. – 29. elokuuta 1920. Laji oli viidettä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa ja se järjestettiin vain miehille. Mukana oli sata pelaajaa 12 eri maasta.
Ottelut.
&lt;br&gt;
Steven Blakeley

Steven Blakeley (s. 28. marraskuuta 1982 Bolsover, Derbyshire) on brittiläinen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan konstaapeli Youngerina "Sydämen asialla" -televisiosarjassa vuosina 2005–2010.
Blakeley kiinnostui näyttelemisestä esiinnyttyään noin 13-vuotiaana koulunäytelmässä. Seuraavina vuosina hän oli mukana useissa derbyläisen nuorisoteatterin tuotannoissa. Blakeley pääsi opiskelemaan Royal Scottish Academy of Music and Dramaan Glasgow’hun, josta hän valmistui vuonna 2003. Seuraavana vuonna hän sai roolin "Sydämen asialla" -sarjasta. Sopimus oli alun perin kuuden jakson mittainen, mutta hänestä pidettiin ja hän esiintyi lopulta yli sadassa sarjan jaksossa sen päättymiseen asti.
Mohamed Nasheed

Mohamed Nasheed (s. 17. toukokuuta 1967) on malediivilainen poliitikko ja Malediivien Demokraattisen puolueen perustaja, joka toimi Malediivien presidenttinä vuosina 2008–2012. Hän väistyi virasta kesken kauden helmikuussa 2012 maassa puhjenneiden levottomuuksien vuoksi.
Nasheed työskenteli aiemmin journalistina ja arvosteli äänekkäästi edeltäjänsä Maumoon Abdul Gayoomin politiikkaa ja hallintoa. Hän oli mielipiteittensä vuoksi myös vankilassa ja kotiarestissa useita kertoja ja joutui kidutetuksi.
Presidenttinä Nasheed puhui voimakkaasti ilmastonmuutoksen hillinnän puolesta.
Helmikuussa 2008 Nasheed kertoi, että hänet painostettiin eroamaan presidentin virasta aseella uhaten.
Presidentinvaalit 2013.
Nasheed oli ehdolla syksyn 2013 presidentinvaaleissa ja eteni toiselle kierrokselle. EU ja YK pitivät vaaleja rehellisinä, mutta Malediivien korkein oikeus mitätöi äänestystulokset. Uudet vaalit järjestettiin marraskuussa. Nasheed voitti myös uusintavaalien ensimmäisen kierroksen, mutta toista kierrosta lykättiin jälleen. Vaalit voitti niukasti Abdulla Yameen, joka on Nasheedia edeltäneen presidentin velipuoli.
Vankilatuomio.
Nasheed sai maaliskuussa 2015 vallan väärinkäytöstä 13 vuoden ehdottoman vankeustuomion. Hän ylitti valtuutensa määräämällä tuomarin pidätettäväksi presidenttikaudellaan.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1948

Vuoden 1948 Lontoon olympialaisten jalkapalloturnaus pelattiin 26. heinäkuuta-13. elokuuta 1948. Edelliset olympialaiset oli järjestetty 12 vuotta sitten, kun toisen maailmansodan vuoksi vuosien 1940 ja 1944 olympialaisia ei voitu järjestää. Lajina jalkapallo oli ammattimaistunut edellisiin olympialaisiin nähden, minkä johdosta hyviä amatööripelaajia ei ollut enää yhtä paljon saatavilla olympialaisten amatööriturnaukseen. Tämä aiheutti sen että suurin jalkapallon olympiamenestys alkoi siirtyä itäblokin maille.
Vuoden 1948 olympialaisten jalkapalloturnaukseen lähtivät ennakkosuosikkeina isäntämaa Iso-Britannia ja Ruotsi. Iso-Britannia ei ollut voittanut olympialaisten jalkapalloturnausta sitten vuoden 1912 turnauksen. Ruotsi voitti turnauksen voitettuaan loppuottelussa Jugoslavian. Ruotsalaiset tekivät turnauksen neljässä ottelussa yhteensä vakuuttavat 22 maalia, mukana oli murskavoitto Etelä-Koreasta. Ruotsi oli viimeinen itäblokin ulkopuolelta tullut jalkapallon olympiavoittaja ennen kuin Ranska voitti vuoden 1984 olympiaturnauksen.
Tumanski R-13

Tumanski R-13 oli neuvostoliittolainen Sergei Gavrilovin suunnittelema suihkumoottori.
Kehitys.
Tumanski R-13 kehitettiin Tumanski R-11 -moottorin pohjalta. Se oli aksiaaliahtimilla varustettu moottori, jossa oli 5-asteinen kompressori. Sen polttokammio oli kehittyneempi kuin R-11:n, se mahdollisti moottorin uudelleenkäynnistymisen korkealla lennettäessä. Sen jälkipoltinta kehitettiin. Sen painoa pienennettiin titaanin käytöllä.
Moottoria käyttivät MiG-21M-, -MF-, -SM- ja -SMT-versiot sekä Suhoi Su-15M ja -TM. R-13-moottoria rakennettiin lisenssillä Kiinassa nimellä LM WP13. Kiinan moottoriversion kehitti Jiang Hepu (江和甫).
Sinfoniaorkesteri Vivo

Sinfoniaorkesteri Vivo on suomalainen valtakunnallinen sinfoniaorkesteri, joka koostuu nuorista, keski-iältään 20-vuotiaista soittajista. He ovat enimmäkseen lukiolaisia tai päätoimisia musiikinopiskelijoita, jotka voivat Vivossa saada kokemusta orkesterisoitosta. Vivon taiteellisena johtajana vuosina 2003-16 toimi kapellimestari Esa Heikkilä. 
Vivo perustettiin vuonna 1986, kun musiikkileirille osallistuneet nuoret halusivat jatkaa yhdessä soittamista myös talviaikaan. Orkesterissa on soittanut vuosien aikana yli 400 nuorta, joista yli 50 on nykyään ammattiorkesterimuusikoita. Orkesterin toimintaa ovat rahoittaneet muiden muassa Suomen kulttuurirahasto, opetusministeriön nuorisoyksikkö ja Valtion säveltaidetoimikunta. Vuonna 2018 orkesterin toiminta oli vaakalaudalla, kun Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö lopetti orkesterin tukemisen, syynä uusi nuorisolaki jossa sinfoniaorkesteritoimintaa ei enää lueta nuorisotyöksi. Jane ja Aatos Erkon säätiö varmisti toiminnan jatkumisen vuoteen 2021 saakka 300 000 euron avustuksella.
Orkesteri piti ensimmäisen konserttinsa Helsingissä 1989. Sen jälkeen orkesteri on pitänyt konsertteja säännöllisesti eri puolilla Suomea ja esiintynyt myös ulkomailla, kuten Unkarissa, Georgiassa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Venäjällä, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Saksassa.
Orkesterin ensimmäinen taiteellinen johtaja oli Kari Tikka. Hänen jälkeensä johtajana ovat toimineet Mikko Franck (1997-1999) ja Tibor Bogányi (2000-2002).
Kroketti kesäolympialaisissa 1900

Kroketti on ollut olympialaisten ohjelmassa yhden kerran, vuonna 1900. Lajiin osallistui seitsemän miestä ja kolme naista. Osallistujista yhdeksän oli Ranskasta ja yksi Belgiasta. Kaikki mitalit menivät ranskalaisille. Kroketissa oli kolme kilpailutapahtumaa, yhden pallon yksilökilpailu, kahden pallon yksilökilpailu ja paripeli. Vuoden 1900 krokettikilpailuista on vain vähän kirjoitettua tietoa. Laji on kuitenkin mukana virallisissa raporteissa, joten se on ollut kisoissa mukana virallisena lajina.
Yksinpeli – yksi pallo.
Kilpailuun osallistui yhdeksän kilpailijaa, joista kolme oli naisia. Parhaat neljä etenivät toiselle kierrokselle, jonka kaksi parasta etenivät finaalikierrokselle.
Yksinpeli – kaksi palloa.
Tapahtuma järjestettiin kahtena perättäisenä lauantaina, 4. ja 11. heinäkuuta. Kilpailuun osallistui ainakin kuusi kilpailijaa.
Paripeli.
Kroketin paripelistä ei ole tiedossa muuta kuin voittajien nimet. Voittajiksi selviytyneet Gaston Aumoinette ja Georges Johin olivat myös yksilökilpailun kaksi parasta pelaajaa.
Flos Campi

Flos Campi on Ralph Vaughan Williamsin säveltämä sarja alttoviululle, orkesterille ja ilman sanoja laulavalle sekakuorolle. Teoksen kantaesityksessä Lontoossa 10. lokakuuta 1925 alttoviulistina oli Lionel Tertis. Laulajat olivat Royal College of Musicista, ja orkesterina oli Sir Henry Woodin johtama Queen’s Hall Orchestra. Teoksen jokaiseen kuuteen osaan liittyy lainaus Laulujen laulusta.
"Flos Campi" alkaa alttoviulun ja oboen bitonaalisella osuudella.
Kari Värri ja Bamperos

Kari Värri &amp; Bamperos on Bamperosien julkaisema albumi vuodelta 1986.
Max ja Meeri

Max ja Meeri (, tunnetaan myös nimellä Meeri ja Max) on kanadalais-yhdysvaltalainen lasten animaatiosarja, jota alettiin esittää vuonna 2002. Sarja perustuu lastenkirjailija-kuvittaja Rosemary Wellsin kirjoihin. Se kertoo kahdesta nuoresta kaniinisisaruksesta, Maxista ja Meeristä.
Matmata

Matmata on pieni berberikylä Tunisiassa Gabèsin kuvernoraatissa. Kylän erikoisuutena ovat luola-asunnot, joissa berberit asuvat. Luola-asunto on yleensä tehty niin, että on kaivettu suuri kuoppa, mistä johtaa ovet eri huoneisiin.
Elinkeino.
Alueen tärkein elinkeino on turismi. Asukkaat myyvät erilaisia matkamuistoja ja esittelevät luola-asuntojaan maksusta. Myös elokuvan teko on tuonut alueella vaurautta.
Mira Jalosuo

Mira Jalosuo (s. 3. helmikuuta 1989 Lieksa, Suomi) on uransa jo lopettanut suomalainen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja.
Jalosuo on Lieksan Hurttien kasvatti. Hän edusti SM-sarjassa Oulun Kärppiä kausilla 2004–2009, Minnesotan yliopiston naisjoukkuetta, Minnesota Golden Gophersia 2009–2013 ja venäläistä HC SKIF Nižni Novgorodia 2013–2015 voittaen Euroopan seurajoukkueiden mestaruuden kaudella 2014–2015. Hän pelasi ruotsalaisessa Luleå HF:ssä kaudella 2015–2016.
Jalosuo aloitti kauden 2016–2017 yhdysvaltalaisessa Minnesota Whitecapsissa, mutta siirtyi kesken kauden Kärppiin, jossa pelasi viimeksi 2008-2009. Hän oli joukkueensa avainpelaajia loppukaudella 2016–2017. Ratkaisevassa 19. maaliskuuta 2017 Raksilan jäähallissa pelatussa 5. finaalisarjan ottelussa, Mira Jalosuo teki hattutempun Espoo Unitedia vastaan, loppunumeroiden ollessa 5-3. Hän päätti uransa 2018.
Jalosuo pelasi naisten SM-sarjassa 91 runkosarjaottelua, joissa teki 55 ja syötti 53 maalia. Pudotuspelien 38 ottelussa hän viimeisteli kymmenen ja alusti 17 maalia. NCAA:n yliopistosarjan 152 ottelussa hän teki 19 ja syötti 38 maalia. Ruotsin pääsarjassa hän pelasi pudotuspelit mukaan lukien kymmenen ottelua tehopistein 5+7.
Jalosuo debytoi aikuisten arvokilpailuissa vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuissa tehtyään myös maajoukkuedebyyttinsä samalla kaudella. Hän oli mukana maailmanmestaruuskisoissa myös vuosina 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016 ja 2017. Vuosien 2008, 2009, 2011, 2015 ja 2017 kisoista Jalosuo voitti pronssia. Hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Suomen olympiajoukkueeseen 2014 ja saavutti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Hän pelasi 193 A-maaottelua, joissa hän teki 11 maalia ja antoi 33 maalisyöttöä. MM-kilpailujen 50 ottelussa hän viimeisteli yhden maalin ja syötti viisi maalia. Olympialaisten 11 ottelussa hän antoi yhden maalisyötön.
Valmentajana.
Jalosuo pääsi toukokuussa 2024 juhlimaan historian ensimmäistä PWHL:n mestaruutta joukkueensa Minnesotan apuvalmentajana.
Phobaeticus chani

Phobaeticus chani on maailman pisin hyönteislaji. Se kuuluu kummitussirkkoihin ja kuvattiin tieteelle vuonna 2008.
Koko ja ulkonäkö.
"P. chani" on hyvin pitkä ja kapea, ruskea hyönteinen, jonka vartalo ja raajat muistuttavat oksaa. Lontoon luonnonhistoriallisessa museossa säilytettävä museoyksilö on raajat ojennettuna 56,7 senttimetriä ja vartalon pituus ilman raajoja 35,7 senttimetriä pitkä.
Levinneisyys.
Kaikki toistaiseksi tavatut lajin yksilöt on löydetty Malesiaan kuuluvan Sabahin osavaltion alueelta, Borneon saaren pohjoisosasta.
Elintavat.
Lajin elintavoista ei tiedetä juuri mitään. Sen uskotaan elävän puiden latvakerroksessa. Tutkituista naarasyksilöistä on löytynyt munia, joiden sivuilla on siipimäiset levennykset. Tämä viittaa siihen että naaras laskee munansa puusta ja tuuli kuljettaa ne uusille elinalueille. Toukkien arvellaan olevan jo munasta kuoriutuessaan reilun kuuden senttimetrin pituisia.
Roger Torres

Roger Torres (s. 13. heinäkuuta 1991 Barrancabermeja, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2021 Suomen Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä.
Ura.
Torres on Envigadon kasvatti. Ammattilaisuransa hän aloitti Kolumbian toiseksi korkeimman sarjatason Primera B:n Alianza Petrolerassa helmikuussa 2008. Heinäkuussa 2009 hän siirtyi korkeimman sarjatason Primera A:n América de Caliin, jossa hän pelasi 15 ottelussa.
Pohjois-Amerikan Major League Soccerin tulokasjoukkue Philadelphia Union hankki Torresin riveihinsä lainasopimuksella maaliskuussa 2010. Hän teki ensiesiintymisensä MLS:ssä kauden 2010 avauskierroksella 25. maaliskuuta Seattle Soundersiä vastaan. Torresin lainasopimusta jatkettiin kaudella 2011, ja tammikuussa 2012 seurat tekivät siirrosta pysyvän.
Gale Sondergaard

Gale Sondergaard (15. helmikuuta 1899 Litchfield, Minnesota – 14. elokuuta 1985 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Gale Sondergaard aloitti uransa teatterissa. Hänen elokuvadebyyttinsä oli naissivuosa elokuvassa Anthony Adverse, jonka roolista hän sai parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon. Hän näytteli sivurooleja lukuisissa 1930-luvun lopun ja 1940-luvun alun elokuvissa, mukaan lukien "Kummitusyö" (The Cat and the Canary, 1939), "Zorron merkki" (The Mark of Zorro, 1940) ja "Kirje" (The Letter, 1940). Hänen naispäärooleistaan tunnetuin on luultavasti rooli Paul Munin vastanäyttelijänä elokuvassa "Emile Zolan elämä" (The Life of Emile Zola, 1937). Hän oli ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon elokuvasta "Anna ja Siamin kuningas" (Anna and the King of Siam, 1946). 1940-luvun loppua kohden hänen elokuvaroolinsa kuitenkin harvenivat ja 1950-luvulla hän palasi takaisin teatterin pariin. Sondergaard näytteli niin elokuvissa, teatterissa kuin televisiossa aina 1980-luvun alkupuolella asti.
Yksityiselämä.
Gale Sondergaardin vanhemmat olivat amerikantanskalaisia. Sondergaard oli naimisissa kaksi kertaa. Hänen toinen avioliitto käsikirjoittaja-ohjaaja Herbert J. Bibermanin kanssa kesti vuodesta 1930 aina Bibermanin kuolemaan vuoteen 1971 asti. Sekä Bibermanin että Sondergaardin urat kärsivät Bibermanin joutuessa Hollywoodin mustalle listalle ja Sondergaard päätti tämän jälkeen palata takaisin teatterin pariin. Sondergaardilla ja Bibermanilla oli kaksi lasta. Sondergaard kuoli aivoveritulppaan 86-vuotiaana vuonna 1985.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 1956

Melbournen olympialaisten jalkapalloturnaukseen osallistui 11 joukkuetta. Määrä oli vähäisin sitten vuoden 1912 olympiaturnauksen. Vuoden 1956 jalkapallon olympiaturnaus oli ensimmäinen johon järjestettiin karsinnat. Turnaukseen oli määrä osallistua 16 joukkuetta, mutta viisi turnaukseen selviytynyttä maata vetäytyi turnauksesta. Merkittävin näistä oli hallitseva olympiavoittaja Unkari, joka vetäytyi turnauksesta Unkarin kansannousun takia.
Unkarin vetäydyttyä turnauksesta suurin ennakkosuosikki jäljellä olevista maista oli Neuvostoliitto. Neuvostoliitto voitti lopulta olympiakultaa, se voitti loppuottelussa Jugoslavian maalein 1-0.
Karsinnat.
Turnaukseen selviytyi 16 maata, mutta kuitenkin vain 11 maata osallistui turnaukseen, sillä Unkari, Turkki, Kiina, Egypti ja Etelä-Vietnam vetäytyivät turnauksesta. Etelä-Vietnam osallistui Melbournen olympialaisiin Vietnamin nimellä ja Itä-Saksa ja Länsi-Saksa osallistuivat yhdistyneellä joukkueella.
Ottelut.
1. kierros.
Kaikkia turnauksen ensimmäisen kierroksen otteluita ei voitu pelata turnauksesta vetäytyneiden maiden vuoksi. Unkari, Turkki, Kiina, Egypti ja Etelä-Vietnam vetäytyivät turnauksesta, jolloin niiden vastustajat Indonesia, Bulgaria ja Intia pääsivät suoraan jatkoon. Kiinan ja Turkin oli määrä kohdata toisensa ensimmäisellä kierroksella, mutta koska molemmat luopuivat, Jugoslavian ja Yhdysvaltojen ottelu siirtyi suoraan toiselle kierrokselle.
Puolivälierät.
Puolivälierissä itäblokin maat Bulgaria ja Jugoslavia voittivat vastustajansa selvin numeroin. Neuvostoliitolla taas oli vaikeuksia Indonesiaa vastaan. Indonesialaiset keskittyivät vain varjelemaan omaa maaliaan. Aina kun Neuvostoliitolla oli pallo, kymmenen Indonesian pelaajaa ryhmittyi rangaistusalueen sisäpuolelle ja yksi kärkipelaaja oli kentällä ylempänä. Taktiikka toimi aluksi, ensimmäinen ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin. Uusintaottelun Neuvostoliitto voitti 4-0. Neljäs välieriin selvinnyt maa oli yllättäen Intia, joka pudotti turnauksesta Australian.
Uusinta
Douz

Douz ( on noin 30 000 asukkaan kaupunki Tunisian keskiosassa. Se on keidaskaupunki, jota sanotaan "Saharan portiksi", koska sieltä alkaa satojen kilometrien päähän etelään ulottuvat Saharan hiekkadyynit.
Elinkeino.
Douz on perinteinen kauppapaikka. Keidaskaupunkina siellä on myös muun muassa taatelien viljelyä. Nykyään turismilla on alueelle tärkeä osuus. Alueella on hotelleja ja sieltä järjestetään erilaisia retkiä, kuten kameliretkiä, Saharan hiekkadyyneille.
Ladislav Ščurko

Ladislav Ščurko (s. 4. huhtikuuta 1986 Gelnica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, jonka ura keskeytyi vankeustuomioon hänen murhattuaan jääkiekkotuomari Marek Liptajin huhtikuussa 2009. 
Pelaajaura.
Ščurko oli kotikaupunkinsa joukkueen HK Spišská Nová Vesin kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2003–2004 Slovakian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kesällä Philadelphia Flyers varasi Ščurkon kuudennella kierroksella. Hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi WHL-joukkue Seattle Thunderbirdsin riveihin. Ščurko pelasi WHL:ssä kaikkiaan kolme kautta, joista kolmas kausi 2006–2007 kului Tri-City Americansin riveissä.
Kaudeksi 2007–2008 Ščurko palasi kotimaahansa ja siirtyi pelaamaan Slovakian Extraliigaa HC Košicen riveihin. Hän pelasi siellä ensimmäisestä kaudestaan myös osan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HK VTJ Trebišovin riveissä. Ščurko voitti toisella kaudellaan Slovakian mestaruuden keväällä 2009.
Maajoukkue.
Ščurko pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004. Vuonna 2003 hän voitti hopeaa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Ščurko pelasi vuosina 2005 ja 2006.
Jääkiekkotuomarin murha.
Ščurko pidätettiin huhtikuussa 2009 epäiltynä 26-vuotiaan jääkiekkotuomari Marek Liptajin murhasta. Hän tunnusti puukottaneensa Liptajia 14 kertaa tammikuussa 2008. Liptajin ruumis löydettiin joulukuussa 2008 haudattuna Tatran vuoristoseudulta. 
Vapaalla jalalla.
Oikeusprosessin pitkittymisen takia Ščurko päästettiin vapaalle jalalle 8. marraskuuta 2011. Hän palasi kilpajääkiekon pariin 3. joulukuuta 2011 Slovakian 3. liigassa pelaavassa juniorivuosiensa seurassa HK Slovan Gelnicassa. Heinäkuussa 2012 Scurko tuomittiin murhasta kahdeksaksi vuodeksi vankilaan. Hän pääsi kuitenkin ehdonalaiseen jo vuonna 2015 ja palasi vuoden 2017 syksyllä pelaamaan maansa pääsarjassa nousijajoukkue HC Detvassa. Vuodet 2015–2017 hän pelasi alemmissa sarjoissa.
Brad Knighton

Brad Knighton (s. 6. helmikuuta 1985 Hickory, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Major League Soccerin Vancouver Whitecapsia.
Ura.
Knighton pelasi yliopistojalkapalloa UNC Wilmingtonin joukkueessa Seahawksissa vuosina 2003–2006. Neljän kauden aikana hän torjui 24 nollapeliä, joka on koulun ennätys, ja hänet valittiin muun muassa Colonial Athletic Association -konferenssin tähdistöjoukkueeseen. Viimeisenä yliopistovuonnaan hän pelasi myös USL Premier Development Leaguen Indiana Invadersissä.
Knightonia ei varattu Major League Socceriin, mutta hän sai maaliskuussa 2007 kehityspelaajasopimuksen New England Revolutionilta vakuutettuaan valmennusjohdon avoimen testijakson aikana. Kahden ensimmäisen kauden ajan hän toimi joukkueen kolmosmaalivahtina ja pelasi vain MLS Reserve Division -reservisarjassa. Heinäkuussa 2008 hänet lainattiin loppukauden ajaksi USL First Divisionin Portland Timbersiin. Knighton teki MLS-debyyttinsä lopulta 28. maaliskuuta 2009 New York Red Bullsia vastaan ja pelasi kauden 2009 aikana yhteensä kuudessa liigaottelussa.
Kaudeksi 2010 Knighton siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin, joka varasi hänet vuoden 2009 MLS Expansion Draft -laajennusvaraustilaisuudessa. Hän aloitti kauden Chris Seitzin varamiehenä, mutta nousi kauden lopulla ykkösmaalivahdiksi. Hän pelasi yhteensä kahdeksassa liigaottelussa, joissa hän piti maalinsa puhtaana kahdesti, ja esiintyi edukseen myös joukkueen kansainvälisissä harjoitusotteluissa. Kauden päätteeksi Union kuitenkin vapautti Knightonin sopimuksestaan ja luopui myös Seitzista.
Kaudeksi 2011 Knighton palasi kotiseudulleen Pohjois-Carolinaan tehtyään sopimuksen North American Soccer Leaguen Carolina RailHawksin kanssa. Carolinassa hän pelasi NASL:n runkosarjan voittaneen joukkueen kaikki ottelut, ja hänet nimettiin liigan Best XI -tähdistöjoukkueen maalivahdiksi. Kaudeksi 2012 Knighton pääsi jälleen MLS-joukkueen kokoonpanoon, kun Carolinasta tuttu valmentaja Martin Rennie hankki hänet Vancouver Whitecapsin riveihin.
Alice Brady

Alice Brady (2. marraskuuta 1892 New York, New York – 28. lokakuuta 1939 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti mykkäelokuvien aikakaudella, mutta siirtyi teatterikokemuksen tukemana menestyksekkäästi äänielokuviin. Hän kuoli syöpään 46-vuotiaana.
Ura.
Alice Brady oli teatterituottaja William A. Bradyn tytär. Opiskeltuaan New England Conservatory of Musicissa hän ryhtyi näyttelijäksi debytoiden Broadwayllä "The Mikadon" sivuosassa vuonna 1910. Hänen elokuvauransa alkoi pääroolilla vuoden 1914 elokuvassa "As Ye Sow". Monista mykkäelokuvien näyttelijöistä poiketen hänen elokuvauransa ei katkennut äänielokuvan tuloon. Bradyn tunnetuin rooli on luultavasti Angelica Bullockina elokuvassa "Godfrey järjestää kaiken" ("My Man Godfrey", 1936), josta hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden. Vuotta myöhemmin hän voitti parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon elokuvasta "Chicago palaa" ("In Old Chicago", 1937). Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi John Fordin ohjaama "Vapauttajan nuoruus" ("Young Mr. Lincoln", 1939). Brady on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä.
Brady meni naimisiin James Cranen kanssa vuonna 1919, mutta avioliitto päättyi eroon 1922. Heillä oli yksi lapsi. Brady kuoli syöpään vuonna 1939, vain viisi päivää ennen 47-vuotispäiväänsä.
Aleksandr Bereznjak

Aleksandr Jakovlevitš Bereznjak (, 29. joulukuuta 1912 Bojarkino, Moskovan kuvernementti – 7. heinäkuuta 1974 Dubna, Moskovan alue) oli neuvostoliittolainen lentokoneiden ja ohjusten suunnittelija. Hän oli MKB Raduga -suunnittelutoimiston johtaja vuodesta 1957.
Bereznjak valmistui lentokonesuunnittelijaksi Moskovan ilmailuinstituutista ja toimi lentokoneteollisuudessa vuodesta 1931 alkaen. Vuonna 1932 hän pääsi kommunistipuolueen jäseneksi. Hän toimi Viktor Bolhovitinovin erikoislentokoneiden suunnittelutoimistossa, jossa suunniteltiin Aleksei Isajevin kanssa yhteistyössä vuonna 1942 valmistunut Neuvostoliiton ensimmäinen rakettilentokone, BI-1, joka toimi nesteraketin avulla. Bereznjak nousi OKB-2-suunnittelutoimiston varajohtajaksi vuonna 1946, ja pääsuunnittelijaksi vuonna 1957. Bereznjak sai työstään Lenin-palkinnon ja muita mitaleita.
Chott el Djerid

 
Chott el Djerid on Saharan suurin suolajärvi. Se sijaitsee Tunisiassa. Sen pinta-alan on sanottu olevan noin 5000–7000 km2. Sen poikki on rakennettu itä–länsisuunnassa noin 40 km pitkä pengertie. Tietä joudutaan aika ajoin korjaamaan, koska suolajärven muuttuessa vetiseksi, se saa tien liikkumaan.
Öjan vaakuna

Öjan vaakuna oli Öjan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa Tankarin majakkaan. Tankarin nimi voidaan johtaa vanhasta suomen kielen sanasta "tankokari", joka osoittaa ulkosaariston olleen tärkeä merimerkki jo kauan ennen majakan rakentamista.
Vaakunan selitys on ”kultakentässä nouseva musta majakka, jonka lyhdyn ruudut hopeaa.” Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 18. syyskuuta 1959. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Öjan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. heinäkuuta 1959. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1969 Öjan liityttyä Kaarlelan kuntaan.
Jane Darwell

Jane Darwell (15. lokakuuta 1879 Palmyra, Missouri – 13. elokuuta 1967 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Jane Darwell aloitti uransa teatterissa Chicagossa. Hän näytteli ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1913. Yhteensä Darwell näytteli parissakymmenessä elokuvassa seuraavien kahden vuoden aikana, ja tämän jälkeen hän palasi teatteriin. Hän palasi elokuvanäyttelijäksi vasta 1930-luvun alussa, jolloin hän esiintyi lähinnä vain pienissä rooleissa. 1930-luvun loppupuolella Darwell alkoi saada viimein merkittävämpiä rooleja. Hän näytteli Mrs. Merriwetheriä elokuvassa "Tuulen viemää" (1939). 
Darwellin tunnetuimmaksi elokuvarooliksi tuli Ma Joadin rooli elokuvassa "Vihan hedelmät" (1940), josta hän sai parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon. Hän näytteli yhteensä pitkälti yli sadassa elokuvassa. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi lintunaisen rooli elokuvassa "Maija Poppanen" (Mary Poppins, 1964). 
Darwell on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä.
Jane Darwell ei ollut koskaan naimisissa, eikä hänellä ollut lapsia. Hän kuoli sydänkohtaukseen 87-vuotiaana.
Bereznjak-Isajev BI-1

Bereznjak-Isajev BI-1 oli neuvostoliittolainen rakettihävittäjälentokone, jonka koelennot tehtiin vuosina 1942–1945.
Tausta.
Suunnittelutoimiston OKB-293 johtaja Viktor Bolhovitinov ja insinöörit Aleksandr Bereznjak sekä Aleksei Isajev tekivät vuodesta 1938 esisuunnittelua nopeasta rakettityöntövoimaa käyttävästä lentokoneesta, jonka lentonopeus ylittäisi äänen nopeuden. Syksyllä 1940 suunnitelma kulki nimellä "projekti G". Lentokoneen rakenne olisi vaneria ja alumiinia ja sen lentoonlähtöpaino olisi 1 500 kg. Moottoriksi kaavailtiin RNII-instituutin kehittelemää rakettimoottoria, jonka työntövoima olisi 14 000 newtonia. Rakettimoottoria kehitti Leonid Duškin. Tämä moottori valmistui kesällä 1941 ja käytti ajoaineena kerosiinia ja typpihappoa (RFNA). Sen tuottama työntövoima alitti 14 000 newtonin tavoitteen.
Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon rakettilentokoneen kehittelyä kiihdytettiin. Uusi versio sai nimen BI tehtävänsä (ven. "bližni istrebitel" eli lyhyen kantaman hävittäjä) ja suunnittelijoidensa nimien mukaan. Koneen siipiin ajateltiin asentaa neljä konekivääriä, mutta ne korvattiin kahdella 20 millimetrin ŠVAK-tykillä. Prototyypit BI-1 ja BI-2 rakennettiin pikavauhtia. 1. syyskuuta 1941 tehtiin BI-1:llä Boris Kudrinin ohjaamana liitokokeita. Jakovlevin suunnittelutoimisto vei tässä vaiheessa koneen tuulitunnelitesteihin, mutta projektin johto pysyi OKB-293:ssa.
Lokakuussa 1941 OKB-293 ja RNII evakuoitiin Uralvuoriston taakse. Koelentokenttä perustettiin järven jäälle. Koelentäjä Grigori Bahtšivandži aloitti koelennot vuoden 1942 alussa. Hän teki 15. toukokuuta ensimmäisen moottoroidun lennon, mutta silloinkin vain 400 km/h nopeuteen, alle yhden kilometrin korkeudessa ja kestoltaan kolme minuuttia ja yhdeksän sekuntia. Toisen koelennon aikana 10. tammikuuta 1943 esiintyi värähtelyongelmia, joista BI-kone ei päässyt koskaan eroon. Konstantin Gruzdev ohjasi konetta helmikuussa 1943, jolloin saavutettiin 675 km/h nopeus kahden kilometrin korkeudessa. Bahtšivandži aloitti maaliskuussa lennot BI-3-konetta. Aseistettu versio lensi samassa kuussa, mutta aseita ei kokeiltu lennoilla. Bahtšivandži kuoli 27. maaliskuuta koneen maahansyöksyssä, jonka syynä olivat ilmeisesti ilman kokoonpuristuvuuden vaikutukset transsoonisella lentonopeudella.
Toukokuussa 1943 OKB-293 palasi Himkiin, Moskovaan. Bolhovitinov pohti muistiossaan 2 000 km/h nopeudella lentävän lentokoneen suunnittelua. Vuonna 1944 tehtiin vielä neljä uutta BI-konetta. BI-6:een asennettiin DM-4-patopainemoottori. BI-7 lensi kahdesti uudella RD-1-moottorilla varustettuna talvella 1945. Kaiken kaikkiaan BI-koneilla tehtiin 12 lentoa rakettimoottori toimien.
Josephine Hull

Josephine Hull (3. tammikuuta 1886 Newtonville, Massachusetts – 12. maaliskuuta 1957 Bronx, New York) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Ura.
Josephine Hull loi yli viisikymmenvuotisen uran teatterissa. Hän näyttelikin urallaan vain kuusi kertaa elokuvissa. Hänen tunnetuimmat elokuvaroolinsa ovat sivuroolit elokuvissa "Arsenikkia ja vanhoja pitsejä" (Arsenic and Old Lace, 1944) ja "Ystäväni Harvey" (Harvey, 1950), joiden roolit hän oli aikaisemmin tehnyt myös teatterissa. Elokuvasta "Ystäväni Harvey" hän sai sekä parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon että parhaan naissivuosan Golden Globen. Hullin viimeinen elokuvarooli oli elokuvassa "Vaeltava ratsastaja" (The Lady from Texas, 1951). Tämän lisäksi hän näytteli jonkun verran myös televisiossa. Pienestä elokuvamäärästä huolimatta Hull on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä.
Hull syntyi nimellä Josephine Sherwood, mutta mennessään naimisiin Shelly Hullin kanssa hän otti miehensä sukunimen. Shelly Hull kuoli vuonna 1919, eikä Josephine mennyt koskaan uudestaan naimisiin. Lapsia hänellä ei ollut. Vaikka Hullin raportoitu syntymävuosi on 1886, antavat jotkut lähteet hänen syntymävuodekseen 1883. Hän kuoli aivoverenvuotoon vuonna 1957.
Merpati Nusantara Airlines

Merpati Nusantara Airlines on indonesialainen lentoyhtiö. Lentoyhtiö lentää pääasiassa kotimaanlentoja, mutta sillä on kohteita myös Itä-Timorissa, Malesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Filippiineillä. Yhtiön päälentokenttä on Soekarno-Hattan kansainvälinen lentoasema.
Laivasto.
Laivasto 22. syyskuuta 2008:
Rafael López Gómez

Rafael López Gómez, yleensä vain Rafa (s. 9. huhtikuuta 1985 Peñafiel, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti Espanjan Primera Divisiónissa Real Valladolidia ja Getafea sekä Saksan Bundesliigassa Paderbornia. Hän on pelipaikaltaan laita- tai keskuspuolustaja.
Ura.
Rafa on Real Valladolidin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 8. helmikuuta 2004 ottelussa Espanyolia vastaan. Kahden ensimmäisten ammattilaiskausien aikana hän pelasi yhteensä kuusi ottelua edustusjoukkueessa.
Kauden 2005–2006 Rafa pelasi lainalla Eibarissa Segunda Divisiónissa. Lainan jälkeen hän palasi takaisin kasvattajaseuraansa, joka onnistui lopulta kauden 2006–2007 päätteeksi nousemaan maan pääsarjaan Primera Divisióniin kolmen vuoden tauon jälkeen. Hän pelasi kauden aikana 21 ottelua.
Huhtikuussa 2008 hän teki sopimuksen madridilaisseura Getafen kanssa, jonne hän siirtyi ilmaisella siirrolla. Hän pelasi suurimman osan ensimmäisestä kaudestaan vasempana laitapuolustajana.
Jarl Wahlström

Jarl Holger Wahlström (9. heinäkuuta 1918 Helsinki – 3. joulukuuta 1999 Helsinki) oli kansainvälisen Pelastusarmeijan johtaja vuosina 1981–1986.
Wahlström sai ensimmäisen kerran koulutusta ulkomailla Pelastusarmeijan tehtäviin jo 1937 Englannissa. Vuonna 1971 hänet nimettiin Kanadan ja Bermudan alueiden pääsihteeriksi. Suomen Pelastusarmeijan johtajaksi hänet nimitettiin 1976 ja Ruotsin vastaavaan virkaan 1981. Samana vuonna hän siirtyi koko maailman Pelastusarmeijan johtoon, ensimmäisenä suomalaisena.
Wahlström vietti eläkevuotensa Helsingissä.
Wahlströmin poika Jarl Haldor Mikael Wahlström (s. 1950) on psykologian professori.
San Antónin kirkko (Bilbao)

San Antónin kirkko () on Bilbaossa, Espanjassa sijaitseva kirkko. Kirkon nimi tulee munkki Antonios Suurelta.
Kirkko on rakennettu kaupungin rajamuurille 1300-luvulla, ja siunattu käyttöön vuonna 1433.
Nykyinen kirkkorakennus on rakennettu 1500-luvun puolivälissä. Se edustaa tyyliltään gotiikkaa, mutta julkisivu on renessanssia ja kellotorni barokkia. Kirkossa on näkyvissä osa edellisestä, vanhemmasta kirkkorakennuksesta, sekä paikalla kulkeneesta kaupunginmuurista.
Kepa Blanco

Kepa Blanco González eli Kepa (s. 13. tammikuuta 1984 Marbella, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Recreativo Huelvaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Kepa on Sevillan kasvatti. Hän teki kaudella 2004–2005 ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa ja nousi seuraavien kahden vuoden aikana tärkeäksi hyökkäyssuunnan pelaajaksi.
Kauden 2006–2007 avausottelussa Levantea vastaan hän teki hattutempun. Kauden edetessä hänen asemansa joukkueessa kuitenkin laski ja lopulta 22. tammikuuta 2007 hän siirtyi loppukauden kestäneellä lainasopimuksella englantilaiseen West Hamiin, jonka jälkeen joukkueella oli mahdollisuus tehdä siirrosta pysyvä.
Kepa pelasi lontoolaisseurassa ensimmäisen ottelunsa 30. tammikuuta 2007 Liverpoolia vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle ja vain 70 sekuntia myöhemmin hän onnistui myös maalinteossa.
Heinäkuussa 2007 Kepa teki nelivuotisen sopimuksen Getafen kanssa, joka osti hänet 3,5 miljoonalla eurolla. Sevilla sisällytti sopimukseen takaisinosto-oikeuden ensimmäisen kahden kauden ajaksi. 21. lokakuuta 2007 hän tuli vaihdosta kentälle ja teki Getafen toisen maalin ottelussa Real Murciaa vastaan. Samaisessa ottelussa hänet kuitenkin ajettiin kentältä punaisella kortilla potkaistuaan vastustajaa. Kausina 2008–2010 hän pelasi vain yhdeksässä sarjaottelussa.
Kaudeksi 2010–2011 Kepa siirtyi Recreativo Huelvaan, jonka kanssa hän teki kaksivuotisen sopimuksen. Samaan aikaan Recreativosta Getafeen siirtyi Adrián Colunga.
Maajoukkueura.
Kepa pelasi useita otteluita Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän teki voittomaalin vuoden 2005 Välimeren kilpailuiden loppuottelussa Turkkia vastaan.
Kuusistonjärvi

Kuusistonjärvi on Kaarinan kaupungissa Kuusiston saaressa sijaitseva pieni järvi. Kuusistonjärvi on rehevä kosteikkoalue ja sen keskellä on pieni lähes kasviton avovesialue. Alue kuuluu Kuusistonlahden Natura 2000 -alueeseen ja Kuusistonjärvi on siinä suojeltu luonnonsuojelulailla.
Rannat ovat ruovikkovaltaisia, lukuun ottamatta pohjois- ja luoteispuolen märkiä ja avoimia saravaltaisia luhtaniittyjä, joissa valtalajina on vesisara. Länsireunaa reunustaa nuori kevättulville altis koivikko. Luoteisosassa se muuttu harvemmaksi ja aluskasvillisuudessa esiintyy muun muassa saroja, luhtavuohennokka, suomuurain ja suo-ohdake. Alueen länsireuna on mäntyvaltaista isovarpuista rämettä. Puustoisen osan linnustoon kuuluvat muun muassa lehtokerttu, luhtakerttunen, viitakerttunen, sekä runsaana pajulintu. Kosteikkoalueen linnustoon kuuluvat sinisorsa, telkkä, tavi, taivaanvuohi, keltavästäräkki ja ruokokerttunen.
Järvestä laskee Kuusiston kirkon ohitse Saaristomeren Kirjalansalmeen muutaman kilometrin pituinen Järvenoja.
René Houseman

René Orlando Houseman (19. heinäkuuta 1953 La Banda, Santiago del Estero – 22. maaliskuuta 2018) oli argentiinalainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka oli keskikentän oikeassa laidassa.
Urallaan Houseman edusti seuroja Defensores de Belgrano, Huracán lähes kymmenen vuoden ajan, River Plate, chileläinen Colo Colo, eteläafrikkalainen AmaZulu FC, Independiente ja Excursionistas.
Houseman edusti Argentiinan maajoukkuetta 53 maaottelussa, joissa hän teki 12 maalia. Vuoden 1974 MM-kisoissa hän teki kolme maalia, Italiaa, Haitia ja Itä-Saksaa vastaan pelatuissa otteluissa yhden kussakin. Vuoden 1978 MM-kotikisoissa Houseman oli voittamassa maailmanmestaruutta. Hän teki jatkolohko-ottelussa Perua vastaan yhden maalin ja pääsi loppuottelun 74. minuutilla kentälle vaihtopelaajana.
Aleksandr Drankov

Aleksandr Osipovitš Drankov (1880–1949) oli pietarilainen valokuvausyrittäjä ja elokuvaohjaaja.
Elämäkerta.
Drankovilla oli veljensä kanssa kuvatoimisto, jolla oli valtuudet kuvata duuman istunnoissa ja keisari Nikolain hovissa. Heidän kuvareportaasejaan ostivat muun muassa Britannian ja Ranskan sanomalehdet. Vuonna 1907 Drankov toi mukanaan Ranskasta elokuvakameran ja alkoi tuottaa uutisfilmejä. Näin syntyi dokumentteja tulipaloista, nälänhädästä, köyhistä ryysyläisistä ja monista dramaattisista tapahtumista. Vuonna 1908 Leo Tolstoi suostui kuvattavaksi, joten hänestäkin on olemassa autenttista elävää kuvaa.
Vuonna 1907 Drankov yritti tallentaa pietarilaisen teatterin esityksen Puškinin näytelmästä "Boris Godunov", mutta kuvaukset eivät teknisesti onnistuneet. Seuraavana vuonna hän aloitti "Stenka Razinin" kuvaamisen. Käsikirjoitus perustui suosittuun kansanlauluun, ja elokuva kuvattiin ilmeisesti yhden päivän aikana Pietarin lähellä sijaitsevalla Roslivajärvellä, samoilla paikoilla, missä kerrotaan kymmenen vuotta myöhemmin toisen vallankumouksellisen henkilön, Vladimir Leninin, piilotelleen heinäsuovassa. Elokuvan ensi-ilta oli 15. lokakuuta 1908. Esitys sai valtavasti huomiota. ”Uusi aika venäläisessä elokuvassa on alkanut”, kirjoitti eräs lehti. Tästä Drankovin ensimmäisestä näytelmäelokuvasta venäläiset katsovat elokuvahistoriansa alkaneen. Tosin Helsingissä oli jo edellisenä vuonna saanut ensi-iltansa suomalaisten tekijöiden, Teuvo Puron ja Louis Sparren, näytelmäelokuva "Salaviinanpolttajat" – Suomihan oli silloin vielä Venäjää.
Venäläinen elokuvatuotanto kasvoi 1910-luvulla yhdeksi maailman mittavimmista. Drankov muutti 1915 Moskovaan, jonne venäläinen elokuvateollisuus oli keskittynyt. Hänen studionsa oli keskisuuri suurten studioiden keskellä. Drankov herätti tuotannollaan suurta hämmennystä. Häneen nimeensä kiteytyi vähitellen kaikki se, mitä tsaarinajan elokuvabisneksessä oli epäilyttävää. Hän rahasti elokuvillaan sumeilematta ja käytti kaupallisesti hyväkseen kaikkea sensaatioihin liittyvää ja muutti rahaksi prostituution, rikosten ja köyhyyden kuvaamisen. Hän varasti kilpailijoiden ideat ja tuotti halpaversioita markkinoille ennen heidän ensi-iltaansa. Filmimogulin kerrotaan myös pröystäilleen pukeutumisellaan ja kaahailleen ympäri Moskovaa hienolla automobiilillaan.
Tämä ”uusvenäläinen” elokuvapioneeri haistoi sensaation melkein mistä vain ja vei elokuvakameransa työläiskorttelien rähjäisille takapihoille, ilotaloihin, tavernoihin, sillä aikaa kun muut tuottajat kuvasivat studioissaan porvarisdraamoja. Hänen joissain filmeissään on huomattavissa realismin esiasteita.
Drankov muutti 1918 Ukrainaan bolševikkeja karkuun ja sieltä monien muiden elokuvatuottajien tapaan parin vuoden päästä Konstantinopoliin. Sieltä hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja Kaliforniaan, missä hän yritti vielä käynnistää elokuvabisneksensä. Hän ei kuitenkaan pärjännyt Hollywoodissa. Hänen myöhempi kohtalonsa oli pitkään tuntematon. Vuonna 1999 venäläiset tutkijat löysivät hänen hautansa San Franciscosta. Elämänsä loppuvaiheet hän oli elänyt pienen valokuvausliikkeen pitäjänä.
Mario Álvarez

Pedro Mario Álvarez Abrante, yleensä vain Mario (s. 2. helmikuuta 1982 Teneriffa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisiä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura.
Mario siirtyi vuonna 2001 Atlético Madridin reservijoukkueesta Valladolidiin. Kaudeksi 2003–2004 hänet lainattiin Barcelonaan. Hän pelasi joukkueessa vain yhden ottelun 3. joulukuuta 2003 Málagaa vastaan, jonka Barcelona hävisi selvin 5–1 numeroin.
Vuonna 2006 Mario teki sopimuksen Recreativo Huelvan kanssa, jossa hän kuului läpi kauden joukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Andalusialaisseura sijoittautui lopulta kauden päätteeksi kahdeksanneksi. Kauden ainoan maalinsa hän teki 5. marraskuuta 2006 ottelussa Gimnàstic Tarragonaa vastaan.
Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi madridilaisseura Getafeen. Toisella kaudellaan 2008–2009 hän kuului kiistatta joukkueen avauskokoonpanoon ja pelasi kaikkiaan 28 ottelua.
David Cortés

David Cortés Caballero (s. 29. elokuuta 1979 Llerena, Badajozin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónin Granadaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Ura.
Cortés on Extremaduran kasvatti. Hän pelasi vuodet 1999–2002 Extremaduran edustusjoukkueessa Segunda Divisiónissa. Vuonna 2002 hän siirtyi Primera Divisiónin Mallorcaan, jossa hän kuului neljän pelaamansa kauden aikana joukkueen luottopelaajiin. Hän voitti joukkueessa Espanjan cupin Copa del Reyn kaudella 2002–2003.
Kesällä 2006 Cortés siirtyi madridilaisseura Getafeen. Ensimmäisellä kaudellaan hän kävi taistelua peliajasta romanialaispuolustaja Cosmin Contran kanssa, mutta seuraavalla kaudella 2007–2008 hän nousi joukkueen kiistattomaksi avauskokoonpanopelaajaksi. Hän ylsi Getafen kanssa UEFA-cupin puolivälieriin kaudella 2007–2008 ja kahdesti Copa del Reyn loppuotteluun kausina 2006–2008. Kaudella 2009–2010 Cortés joutui osittain nuoremman Miguel Torresin syrjäyttämäksi, eikä hänen päättymässä ollutta sopimustaan uusittu.
30. heinäkuuta 2010 hän siirtyi yksivuotisella sopimuksella Hérculesiin.
Don’t Stop the Music

Don’t Stop the Music on Kisu Jernström eli Kisun kahdeksas, vuonna 1981 julkaistu studioalbumi. Levy koostuu suomalaisista ja ulkomaisista kappaleista, jotka on sovitettu ajan henkeen synthpop-tyylisiksi syntetisaattoreineen.
Levyn tunnetuin kappale on ”Stop the Music”, joka tunnetaan alun perin ruotsalaisyhtye Lenne and The Lee Kingsin esittämänä. Kisu sovitti yhdessä Kassu Halosen kanssa kappaleesta 1980-luvun tyyliin synthpop-henkisen version ja kappaleesta tuli suuri hitti. Kesäksi 1981 julkaistu single nousi Suomen jukeboxien soitetuimmaksi ja singlemyyntilistan toiseksi myydyimmäksi singleksi. Single julkaistiin myös Ruotsissa ja Suomessa tavallisen singlen lisäksi 12-tuumaisena maxisinglenä.
Kappaleet.
Lähteet:
Tekijät.
Yhtye.
Lähteet:
Tuotanto.
Äänitetty ja miksattu Takomo-äänitysstudioilla Helsingissä Suomessa.
Lähde:
Tom Tom Tom

Tom tom tom on Marionin julkaisema albumi vuodelta 1973. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet.
B-puoli.
Lähteet: