tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Katri Lipson

Katri Lipson (s. 1965 Helsinki) on suomalainen lääkäri ja kirjailija.
Lipsonin esikoisromaani "Kosmonautti" sai vuoden 2008 Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon. Kirja oli ehdolla myös vuoden 2008 Finlandia-palkinnon saajaksi. Elokuussa 2012 ilmestyi Lipsonin toinen romaani "Jäätelökauppias". Sille myönnettiin vuonna 2013 Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto. Teos on käännetty englanniksi, tanskaksi, tšekiksi, saksaksi, espanjaksi, unkariksi ja kahdeksan muuta kieltä. Maaliskuussa 2016 ilmestyi Lipsonin kolmas romaani, "Detroit". Toukokuussa 2019 ilmestyi Lipsonin neljäs romaani, "Kaikkein haikein leikki."
Lipson opiskeli lääketiedettä Uppsalan yliopistossa Ruotsissa ja valmistui vuonna 1993. Hän on työskennellyt lääkärinä Ruotsissa, Afrikassa ja Suomessa.
Helsinki United

Helsinki United on suomalainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1989 usean helsinkiläisen seuran yhteenliittymänä. 
Helsinki Unitediin kuului alun perin Käpylän Pallo, FC Käpylä, Gnistan, Kiffen, Malmin Palloseura ja Pallo-Pojat. Käpylän Pallo ja FC Käpylä erosivat kuitenkin Unitedista ennen kauden 1990 alkua. Uusi seura peri naisissa PP-Futiksen sarjapaikan liigassa ja miehissä Kiffenin 3. divisioonan sarjapaikan.
Naisissa Helsinki Unitedia edeltänyt PP-Futis voitti mestaruuden Kaunis Nainen Futis -nimisenä vuonna 1985 ja uudestaan PP-Futiksena vuonna 1989. Helsinki Unitedina seura voitti mestaruuden heti kaudella 1990. Mestaruuskauden jälkeen United joutui kuitenkin rahoitus- ja pelaajavaikeuksiin ja lopulta luopui sarjapaikastaan keväällä 1991. 
Miehissä Helsinki United säilyi nimenä vuoteen 1995 asti, jolloin se sulautui Kiffeniin.
Curien laki

Curien laki on paramagneettisten aineiden magnetoitumista koskeva laki. Paramagneettisen aineen atomeilla on pysyvä magneettinen momentti. Heikossa ulkoisessa magneettikentässä lämpöliike estää niiden järjestäytymisen, mutta vahvassa kentässä niiden magneettiset momentit järjestäytyvät kentän suuntaisiksi. Jos vain pieni osa atomeista on järjestäytyneitä, aineen magnetoituman ja ulkoisen kentän välinen riippuvuus saadaan Curien laista:
formula_1, 
missä D on ainevakio, M aineen magnetoituma ja H magneettikentän voimakkuus. Curien laki vastaa PTV-systeemiä.
Kappaleen tällöin saama magneettinen momentti saadaan kertomalla tämä sen tilavuudella tai voidaan laskea myös seuraavasti:
formula_2.
Laki on saanut nimensä keksijänsä, Pierre Curien mukaan. Curien laki pätee vain ideaalitapauksille ja tarkemmin paramagneettisen aineen käyttäytymistä kuvaa Curien–Weissin laki.
Douglas Hofstadter

Douglas Hofstadter (s. 15. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen tietoisuuden tutkija ja viihdematematiikan kansantajuistaja, Nobelin palkinnon saaneen fyysikko Robert Hofstadterin poika. Hänen kirjansa "Gödel, Escher, Bach: an Eternal Golden Braid" voitti Pulitzerin palkinnon vuonna 1980.
Vuosina 1981–1983 Hofstadter julkaisi "Scientific American" -lehdessä kolumnia "Metamagical themas". Ne käsittelivät muun muassa meemin käsitettä, Rubikin kuutiota, ihmisen kykyä käsittää suuria lukuja, seksistisiä ennakko-oletuksia, paranormaaleja ilmiöitä koskevien uskomusten leviämistä sekä vangin dilemmaa. Palstan nimi oli anagrammi Martin Gardnerin samassa lehdessä aikaisemmin ylläpitämän viihdematematiikkakolumnin nimestä "Mathematical games". Kolumnit on myöhemmin julkaistu koottuna saman nimiseksi kirjaksi.
FIFA 09

FIFA 09 (tunnettu myös nimillä FIFA Football 09 ja FIFA Soccer 09) on EA Sportsin "FIFA"-jalkapallopelisarjan vuonna 2008 julkaistu kuudestoista osa. Pelin on kehittänyt vancouverilainen EA Canada -pelistudio. Peli julkaistiin useille alustoille.
Kansi.
FIFA 09:n kannessa on Ronaldinhon lisäksi toinen vaihteleva pelaaja, riippuen alueesta. Nämä pelaajat ovat: 
Pelin ominaisuudet.
Peliin on lisätty Be a Pro -pelimuoto, missä pelaaja ohjaa koko joukkueen sijasta vain yhtä pelaajaa kentällä. 
Moninpeli.
Kuten edellisiäkin FIFA-pelejä, FIFA 09:a pystyy pelaamaan myös Internetissä. Otteluissa voi olla enintään 10 pelaajaa 5 vastaan 5 -periaatteella. Tämän mahdollistava "Be a Pro" -pelimuoto ei ole kuitenkaan tulossa myyntiversioon, vaan se tulee ladattavaksi konsolien kauppapaikoille 6–8 viikon päästä pelin julkaisusta. Jokaista kenttäpelaajaa ohjaa siis oikea ihminen. 5 vastaan 5 -pelimuoto tulee kuitenkin vain Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan, ei Australiaan. Konsolipelaajat pystyvät myös verkon kautta päivittämään kokoonpanonsa. FIFA-sarjan tuottaja Joe Booth on kertonut, että heidän tavoitteensa on tehdä täysi 11 vastaan 11 pelaajan peli, jossa jokainen ihminen ohjaa yhtä pelaajaa. EA uskoo tämän olevan mahdollista vuonna 2010. Ainoastaan PlayStation 3-konsolille on tarjolla FIFA Interactive World Cup -verkkopelimuoto.
Joukkueet.
Sarjat.
FIFA 09:ssa on 30 pelattavaa sarjaa joukkueineen:
²Ei FIFA 07:ssä.
Muut joukkueet.
Edellä mainittujen sarjojen ulkopuolelta mukana ovat seuraavat joukkueet:
Sekä seuraavat maajoukkueet:
Teekkarien elokuvakerho Montaasi

Teekkarien elokuvakerho Montaasi on Espoossa toimiva kaikille avoin elokuvakerho. Montaasin toiminta perustuu muista Suomen elokuvakerhoista poiketen omaehtoiseen elokuvien tekemiseen. Kerho muun muassa järjestää kursseja elokuvataiteesta ja -tekniikasta sekä vuokraa jäsenilleen kalustoa. Montaasi myös järjestää kahdesti vuodessa elokuvanäytöksiä koulutuskeskus Dipolissa Otaniemessä.
Toiminta.
Montaasi perustettiin vuonna 1957 lähtökohtanaan elokuvan tekemisen ja ilmaisun tarve. Yksi perustajista oli Risto Jarva, joka myöhemmin ryhtyi ammattimaiseksi elokuvaohjaajaksi. Kurssitoiminta oli tärkeässä osassa jo kerhon alkuaikoina. Montaasi järjesti elokuvantekemisen peruskurssin vuosittain jo ennen kuin virallinen elokuva-alan koulutus käynnistyi Ateneumin kamerataiteen osastolla 1959.
Kerho laajensi toimintaansa 1960-luvulla säännöllisiin elokuvaesityksiin. Kino Dipoli -nimellä tunnetussa esityssarjassa esitettiin 20 elokuvaa lukukaudessa yli 30 vuoden ajan. Vuonna 2001 esitysarja joduttiin lopettamaan katsojamäärän supistuttua. Nykyään esitysten perinnettä jatkavat kaksi kerta vuodessa järjestettävät Kino Dipoli -ilmaisnäytökset.
Bob Uecker

Bob Uecker (26. tammikuuta 1934 Milwaukee, Wisconsin – 16. tammikuuta 2025) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja urheiluselostaja. 
Aktiiviuransa aikana Uecker pelasi kuusi kautta MLB:ssä seuroinaan Atlanta/Milwaukee Braves, St. Louis Cardinals ja Philadelphia Phillies. Vuonna 1971 hänet pyydettiin kommentaattoriksi baseballotteluihin ja lopulta hän alkoi selostaa yksinään. ABC:n "Monday Night Baseball" -lähetyksiä hän selosti 1970- ja 1980-luvuilla.
Uecker oli myös koomikko ja hän esiintyikin Johnny Carsonin The Tonight Show'ssa noin 100 kertaa. Näyttelijänä hänellä oli päärooli ABC:n komediasarjassa "Mr. Belvedere".
Bob Uecker nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2001, ja hän pääsi selostajana Baseball Hall of Fameen vuonna 2003.
Markku Lappalainen

Markku Lappalainen (s. 1955) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän toimi "Journalisti"-lehden päätoimittajana 2009–2018.
Lappalainen on työskennellyt myös Turun Sanomien toimittajana ja vuodesta 1999 freelancetoimittajana. Hän on erikoistunut luontoasioiden käsittelyyn ja kirjoittanut useita luontoaiheisia teoksia, muun muassa yhteistyössä valokuvaaja Hannu Hautalan kanssa. Lappalaisen lepakoista kertova teos "Lepakot: salaperäiset nahkasiivet" (Tammi 2001) oli Tieto-Finlandia-ehdokas. Se valittiin WWF Suomen Vuoden luontokirjaksi vuonna 2002.
Manu Kontula

Emanuel (Manu) Kontula (7. syyskuuta 1873 Luumäki – 25. tammikuuta 1931 Kuusankoski) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1924–1927.
Elämä.
Luumäen Hirvikalliossa syntyneen Manu Kontulan vanhemmat olivat mylläri Tuomas Kontula (1835-1913) ja Anna Juntto (1830-1888). Hän työskenteli muun muassa renkinä, myllärinä ja paperityömiehenä Voikkaan paperitehtaalla. Vuonna 1904 Kontula osallistui kuuluisaan Voikkaan lakkoon, jonka seurauksena hän menetti työpaikkansa ja lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Työskenneltyään vuoden verran kaivosmiehenä Kontula palasi kotimaahansa ja sai työpaikan Kymintehtaalta. Vuodesta 1917 hän työskenteli Iitin elintarvikelautakunnan palkkaamana elintarviketarkastajana. 
Pasifistina Kontula pysytteli sivussa sisällissodan tapahtumista. Maltillisena sosialidemokraattina tunnettu Kontula onnistui sodan jälkeen välttämään myös valkoisten rankat kostotoimet. Maaliskuussa 1919 Kontula sai 400 markkaa sakkoa levitettyään sosialidemokraattien "Sorron yöstä nouskaa!" -vaalijulistusta. Tapauksen johdosta elintarvikelautakunta erotti hänet ja samalla Kontula perheineen häädettiin Kymi Oy:n omistamasta asunnosta. Tämän jälkeen Kontula toimi Kuusankosken työväentalon vahtimestarina ja työväenyhdistyksen taloudenhoitajana.
Kontula oli perustamassa Kuusankosken työväenyhdistystä vuonna 1903 ja hän vaikutti myös Suomen Paperiteollisuustyöväen Liitossa sen perustamisesta lähtien. Kontula oli Iitin kunnanvaltuuston jäsen ja Kuusankosken kuntaa perustettaessa 1921 hänet valittiin kunnanvaltuuston puheenjohtajaksi, jota tehtävää hän hoiti kuolemaansa saakka. Vuonna 1924 Kontula nousi kansanedustajaksi varasijalta, kun August Kuusisto paljastui vaalikelvottomaksi. Kontula oli myös presidentin valitsijamiehenä 1925. Kontula kuoli lyhyen sairauden jälkeen tammikuussa 1931. Hänet on haudattu Kuusankosken hautausmaahan.
Perhe.
Manu Kontulan puoliso oli Valkealasta kotoisin ollut Ida Ilomäki (1881-1960), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1901. Heidän poikansa oli huoltotoimenjohtaja Arvi Kontula, joka on kansanedustaja Anna Kontulan isoisä.
Kustaa Kopila

Kustaa ”Kusti” Kopila (8. elokuuta 1884 Jokioinen – 21. toukokuuta 1950 Vanaja) oli suomalainen poliitikko ja teatterinjohtaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1911.
Elämä.
Jokioisten Pellilässä syntyneen Kustaa Kopilan vanhemmat olivat torppari Kaarle Kopila (1845-1932) ja Somerosta kotoisin ollut Kustaava Topintytär (1846-1918). Kansakoulun käytyään hän oli maataloustöissä Jokioisten kartanossa. Vuonna 1906 Kopila osallistui paikallisten torpparien edustajana Tampereen torpparikokoukseen. Myöhemmin samana keväänä hänet valittiin Jokioisten torpparilakon lakkotoimikunnan puheenjohtajaksi. Kopila sai yhdessä neljän muun lakkolaisen kanssa vankeustuomion, kun heidän katsottiin estäneen toisia torppareita menemästä päivätöihin. Vuonna 1907 Jokioisten kartano erotti Kopilan työpaikastaan. "Hämeen Voiman" mukaan syynä oli muun muassa hänen jäsenyytensä työväenyhdistyksessä, vaikka lakon päättäneessä sopimuksessa kiellettiin työantajaa puuttumasta poliittisiin toimintavapauksiin.
Erottamisensa jälkeen Kopila toimi sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön kiertävänä puhujana ja Jokioisten Työväen Osuuskaupan hoitajana. Vankeustuomiota puitiin ylemmissä oikeusasteissa ja lopulta hän suoritti kuukauden mittaisen rangaistuksensa Hämeenlinnan lääninvankilassa syksyllä 1909. Vuonna 1910 Kopila valittiin eduskuntaan. Hän uusi paikkansa seuraavissa vaaleissa, mutta pyysi sairauden vuoksi vapautusta edustajantoimestaan jo maaliskuussa 1911. Kopilan tilalle eduskuntaan nousi Otto Marttila. Syksyllä 1914 hän lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Kopila asettui Massachusettsin Norwoodiin, jossa hän toimi Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön kiertävänä puhujana vuoteen 1920 saakka.
Kotimaahan palattuaan Kopila työskenteli jälleen kiertävänä puhujana sekä kauppa-apulaisena ja kaupanhoitajana Ypäjällä ja Aurassa. Innokkaana teatteriharrastajana tunnettu Kopila muutti vuosikymmenen jälkipuoliskolla Viipuriin, josta käsin hän toimi kiertävien teatteriseurueiden näyttämönjohtajana, näyttelijänä ja ohjaajana. Kopila oli myös Viipurin läänin läntisen vaalipiirin sosialidemokraattisen piirijärjestön puhujana. 1930-luvun alussa Kopila palasi Hämeeseen toimien muun muassa Harvialan työväenyhdistyksen näyttämön johtajana ja ohjaajana. Myöhemmin hän johti Suomen Tivolin mukana kiertänyttä komediateatteriryhmää.
Artturi Koskenkaiku

Artur (Artturi) Napoleon Koskenkaiku (vuoteen 1935 Koskelin, 14. syyskuuta 1871 Saarijärvi – 4. helmikuuta 1955 Saarijärvi) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922 ja 1929–1930.
Elämä.
Artturi Koskenkaiun vanhemmat olivat Heinolasta kotoisin ollut nimismies Karl Konstantin Koskelin (1933-1919) ja Aurora Stenbäck (1839-1894). Koskenkaiku suoritti keskikoulun vuonna 1889, jonka jälkeen hän toimi asioitsijana kotipitäjässään. Koskenkaiku oli Saarijärven säästöpankin johtaja ja kamreeri 1912–1914 sekä Pohjoismaiden Osakepankin Saarijärven konttorin johtaja 1916−1919.
Koskenkaiku toimi kansanedustajana vuosina 1919–1922 ja 1929–1930 sekä presidentin valitsijamiehenä 1925 ja 1931. Hän oli myös Saarijärven kuntakokouksen esimies ja Saarijärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja.
Ensimmäisen sortokauden aikana vuonna 1899 Koskenkaiku kuului karvalakkilähetystöön joka kävi luovuttamassa niin sanotun Suuren adressin keisari Nikolai II:lle. Koskenkaiku oli sen nuorimpia jäseniä ja osallistui myös 1939 järjestettyyn 40-vuotisjuhlaan, jossa hän piti juhlapuheen lähetystön puolesta.
Koskenkaiku omisti Saarijärvellä Herajärven rannalla sijainneen Peltoniemen tilan, jossa nykyään toimii Saarijärven museo.
Perhe.
Artturi Koskenkaiun puoliso oli Venny Irene Flinckman (1877–1954), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1919 kanssa. Koskenkaiun veli oli valtiopäivämies ja kansanedustaja William Koskelin.
Pekka Silander

Pekka Tuomo Kaleva Silander (15. maaliskuuta 1925 Askainen – 14. toukokuuta 1968 Turku) oli suomalainen sähköasentaja, Metallityöväen liiton toimitsija ja Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustaja.
Silanderin vanhemmat olivat ahtaaja Vihtori Anselm Silander ja Alli Eliina Mäkinen. Hän kävi keskikoulun ja työskenteli sähköasentajana eri laivatelakoilla Turussa 1942–1943 ja 1945–1963. Silander oli päätoimisena luottamusmiehenä Valmetin Pansion telakalla ja hän toimi Metallityöväen liiton Turun ammattiosaston toimitsijana 1964–1966. 
Silander oli kansanedustajana 1966–1968 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa toukokuussa 1968 ja tilalle nousi Ensio Laine. Silander oli presidentin valitsijamies vuoden 1968 vaaleissa ja hän kuului myös Turun kaupunginvaltuustoon.
Silander oli Metallityöväen liiton liittovaltuuston puheenjohtaja ja SAK:n työvaliokunnan jäsen. Hän kuului Suomen kommunistisen puolueen , Työväen urheiluliiton liittovaltuustoon ja Valmet Oy:n hallintoneuvostoon.
Pekka Silander oli naimisissa vuodesta 1945 Kerttu Saarisen kanssa.
Ožerelje

Ožerelje () on kaupunki Moskovan alueen Kaširan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 125 kilometriä Moskovasta etelään ja 10 kilometriä Kaširasta kaakkoon. Kaupungissa risteytyvät Moskovasta Donbassiin ja Saratoviin suuntautuvat rautatiet. Asukkaita on 10 900 henkeä (vuonna 2005).
Ožereljen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1578–1579. Vuonna 1900 rakennetun Paveletsin rautatien varrelle syntyi samanniminen asema. 1930-luvulla paikkakunnasta tuli rautatieristeys ja sinne rakennettiin suuri veturivarikko. Vuonna 1958 Ožerelje sai kaupungin statuksen.
Veturivarikon ja muiden rautateitä palvelevien yritysten lisäksi kaupungissa on tiili- ja rehutehdas. Kaupungin lähellä on suurkanala.
NBA-kausi 2000–2001

NBA-kausi 2000–2001 oli NBA-liigan 55. kausi. Runkosarja käynnistyi 31. lokakuuta 2000 ja päättyi 18. huhtikuuta 2001. Pudotuspelit päättyivät 15. kesäkuuta 2001 Los Angeles Lakersin uusittua mestaruutensa kukistettuaan Philadelphia 76ersin finaaleissa otteluvoitoin 4–1.
Runkosarja.
V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja
Peter Pelach

Peter Pelach (s. 22. heinäkuuta 1974 Liptovský Mikuláš) on slovakialainen riistamaaliampuja ja nuorten maailmanmestari.
Pelach voitti Milanossa 1994 MM-kilpailuissa henkilökohtaisen kullan, kaksi joukkuekultaa ja kaksi joukkuepronssia poikien sarjassa. Miesten sarjassa hän on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi hopeaa ja viisi pronssia sekä EM-kilpailussa kultaa ja pronssia.
Yrjö Komu

Yrjö Aleksanteri Komu (17. tammikuuta 1890 Haapavesi – 5. helmikuuta 1939 Haapavesi) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917 ja 1922–1927.
Elämä.
Yrjö Komun vanhemmat olivat suntio Aleksanteri Komu (1845-1908) ja Anna Sofia Pihlajaniemi (1857-1936). Kansakoulun käytyään hän opiskeli Keski-Pohjanmaan kansanopistossa ja suoritti maamieskoulun kurssin. Myöhemmin Komu työskenteli asioitsijana ja piti omaa asianajotoimistoa Haapavedessä.
Komu oli nuoresta lähtien mukana sosialidemokraattisessa työväenliikkeessä toimien muun muassa Haapaveden työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Hän oli myös Oulun sosialidemokraattisen nuoriso-osaston julkaiseman "Pohjan Voiman" toimittajana. Suoritettuaan n kurssin 1914 Komu työskenteli Oulun eteläisen vaalipiirin luennoitsijana ja järjestäjänä. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 1916 eduskuntavaaleissa. SDP:n maltillista siipeä edustanut Komu ei osallistunut Sisällissodan aikana punaisten toimintaan, mutta joutui silti Oulun vankileirille.
Vuonna 1919 Komu muutti Mikkeliin, jossa hän elvytti sodan lamauttamaa työväenliikkeen järjestötoimintaa. Komu oli Mikkelin vaalipiirin sosialidemokraattisen piirin piirisihteerinä 1919–1931 ja "Vapaus"-lehden toimitussihteerinä 1921-1923. Vuonna 1922 hänet valittiin jälleen kansanedustajaksi. Komu oli myös presidentin valitsijamies 1925. Hän jätti eduskunnan vuonna 1927 sairauden vuoksi. Palattuaan kotiseudulleen Komu oli vielä mukana järjestötoiminnassa ja työskenteli asioitsijana. Hän vietti viimeiset vuotensa eristäytyneenä maatilallaan Haapavedellä uutta peltoa raivaten. Komu kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen 49-vuotiaana helmikuussa 1939. Hänet on haudattu perhehautaan Jaananmäen hautausmaahan.
Perhe.
Yrjö Komu oli naimaton ja perheetön. Hänen veljensä oli kansanedustaja Juho Komu.
Shalamar

Shalamar oli yhdysvaltalainen 70- ja 80-luvulla toiminut pop-yhtye. Yhtyeen kasasi tuottaja Dick Griffey vuonna 1978 sessiomuusikot korvanneiden laulajien Jody Watleyn, Jeffrey Danielin ja Howard Hewettin ympärille.
Yhtyeen ensimmäinen hitti tällä kokoonpanolla oli vuoden 1979 'Second Time Around', joka nousi Yhdysvaltain pop-listan kahdeksanneksi ja R&amp;B-listan ykköseksi Leon Silvers III:n tuottamana. Yhtyeen isoin listamenestys Isossa-Britanniassa oli vuoden 1982 singlejulkaisu 'A Night to Remember', joka nousi listalla viidenneksi. Yhtyeen menestys alkoi hiipua vuonna 1983 Watleyn ja Danielin jätettyä yhtyeen.
Eemil Vekara

Emil Henrik (Eemil Heikki) Vekara (sukunimi vuoteen 1906 Krook; 12. marraskuuta 1874 Karstula – 16. helmikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen agronomi, asutustarkastaja ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja.
Vekaran vanhemmat olivat talollinen Heikki Krook ja Maria Gustava Oppman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 ja valmistui agronomiksi 1897. Vekara hoiti aluksi kotitilaansa Karstulassa 1897–1901 ja toimi sitten Tuorlan maanviljelyskoulun opettajana ja koulutilan kirjanpitäjänä Salossa 1901–1903 sekä Kemin piirin lääninagronomin viransijaisena 1903–1904 ja apulaisagronomina Kemissä 1905–1910. Vekara oli maanviljelijänä Karstulassa 1907–1916 ja hän toimi samalla Karstulan hoitoalueen metsäkasöörinä 1909–1917. Hän oli sen jälkeen Keski-Suomen maanviljelysseuran vt. sihteerinä ja maatalous- ja karjanhoitokonsulenttina 1917–1919, Jyväskylän piirin asutustarkastajana 1919–1929 ja viimeksi Keski-Suomen maanviljelysseuran vt. sihteerinä ja maatalouskonsulenttina 1929–1930. 
Vekara oli kansanedustajana 1917–1919 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Karstulan kunnallislautakunnan esimiehenä, toimi Valion tilintarkastajana ja kuului Keski-Suomen maanviljelysseuran johtokuntaan.
Eemil Vekara oli naimisissa vuodesta 1901 Maria Olivia Pietilän kanssa.
Pavlovski Posad

Pavlovski Posad () on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšeran alangolla Kljazmaan laskevan Vohna-joen rannalla 68 kilometriä Moskovasta itään. Kaupunki on Pavlovski Posadin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Vladimirin välinen rautatie (Pavlovski Posadin asema). Asukkaita on 63 700 henkeä (vuonna 2011).
Kaupungin paikalla sijainnut Pavlovon eli Vohnan kylä tunnetaan vuodesta 1328 lähtien. 1700-luvun puolivälissä kylän ympärille syntyi pienimuotoista kutomoteollisuutta. 1800-luvun puoliväliin mennessä Pavlovosta tuli huomattava kauppapaikka. Vuonna 1844 se sai kaupunginoikeudet nimellä Pavlovski Posad.
1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa Pavlovski Posadista muodostui merkittävä tekstiiliteollisuuden keskus, joka on kuuluisa värikkäistä villa- ja silkkihuiveistaan. Nykyään kaupungissa on tekstiiliteollisuuden ohella myös elektroniikka-, laite-, rakennustarvike- ja kemian teollisuutta.
Carla Bosco

Carla Marta Stefania Bosco (s. 22. joulukuuta 1983 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen entinen pikajuoksija. 
Bosco on saavuttanut 16 aikuisten SM-mitalia, joista neljä kultaista. Hän edusti Suomea lukuisia kertoja maaotteluissa sekä nuorten MM-kilpailuissa Jamaikan Kingstonissa. Hän lopetti kilpauransa vuonna 2009.
Aikuisten SM-mitalit.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Yksityiselämä.
Boscon sisko on entinen yleisurheilija, näyttelijä Manuela Bosco. Siskosten isä oli fysiologian professori Carmelo Bosco. Harri Kirvesniemi on heidän enonsa.
Sergio Busquets

Sergio Busquets Burgos (s. 16. heinäkuuta 1988 Sabadell, Katalonia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa yhdysvaltalaista Inter Miamia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on Barcelonan entisen maalivahdin Carles Busquetsin poika.
Busquetsin etunimi esiintyy tiedotusvälineissä sekä espanjankielisessä muodossa Sergio että katalaaninkielisessä muodossa Sergi. Pelipaidassaan hän käyttää nimeä Sergio.
Seurajoukkueura.
Busquets siirtyi Barcelonan junioreihin kesällä 2005 pelattuaan aikaisemmin Jabacissa. Kaudella 2007–2008 hän nousi seuran kakkosjoukkueeseen, jota valmensi Josep Guardiola. Aluksi vähälle peliajalle jäänyt Busquets onnistui vakiinnuttamaan paikkansa ja pelasi lopulta 23 ottelussa joukkueen noustessa Tercera Divisiónista Segunda División B:hen. Ensiesiintymisensä Barcelonan edustusjoukkueessa hän teki jo 5. kesäkuuta 2007 Katalonian cupin loppuottelussa Espanyolia vastaan.
Guardiolan siirryttyä Barcelonan edustusjoukkueen valmentajaksi kaudeksi 2008–2009 myös Busquets nousi joukkueen kokoonpanoon vakituisesti. 13. syyskuuta 2008 hän pelasi ensimmäisen Primera Divisiónin ottelunsa; täydet 90 minuuttia kotikentällä Racingia vastaan pelatussa 1–1-tasapelissä. Ensimmäisen maalinsa Busquets teki Mestarien liigan vierasottelussa Baselia vastaan 22. lokakuuta 2008. Joulukuussa 2008 Busquets teki Barcelonan kanssa vuoteen 2013 ulottuvan jatkosopimuksen.
Busquets solmi Barcelonan kanssa jatkosopimuksen 18. heinäkuuta 2013, joka piti hänet seurassa kaudelle 2017/18 asti. Hänet olisi voitu ostaa ulos sopimuksesta 150 miljoonalla eurolla.
Busquets pelasi Barcelonassa 481 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän teki 11 ja syötti 35 maalia. Vain kahdella kaudella hän pelasi alle 30 liigaottelua. Hän voitti Espanjan-mestaruuden 2009, 2010, 2011, 2013, 2015, 2016, 2018, 2019 ja 2023, Copa del Reyn 2009, 2012, 2015–2018 ja 2021 sekä Espanjan supercupin kahdeksan kertaa. Mestarien liigassa pelaamissaan 129 ottelussa hän on tehnyt neljä ja syöttänyt seitsemän maalia. Hän on voittanut sekä Mestarien liigan, seurajoukkueiden maailmanmestaruuden että UEFA Super Cupin vuosina 2009, 2011 ja 2015. Eurooppa-liigassa hän on pelannut seitsemän ottelua ja viimeistellyt yhden maalin. Toukokuussa 2023 Busquets kertoi jättävänsä FC Barcelonan.
Heinäkuussa 2023 Busquets siirtyi MLS-seura Inter Miamiin vuoden 2025 loppuun ulottuvalla sopimuksella.
Maajoukkueura.
Onnistuneesti alkaneen pääsarjauran myötä Busquets sai kutsun myös Espanjan maajoukkueeseen. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki 1. huhtikuuta 2009 MM-karsintaottelussa Turkkia vastaan. Aikaisemmin hän on pelannut alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
Busquets voitti maailmanmestaruuden Espanjan joukkueessa Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa 2010, joissa hän pelasi kaikki seitsemän ottelua, sekä Euroopan mestaruuden Puolan ja Ukrainan EM-kilpailussa 2012, joissa pelasi täyden ajan kaikissa kuudessa ottelussa. Brasilian MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi kaksi ottelua, Ranskan EM-kilpailuissa 2016, Venäjän MM-kilpailuissa 2018, EM-kilpailuissa 2021 sekä Qatarin MM-kilpailuissa 2022 neljä ottelua kussakin.
Joulukuussa 2022 Busquets kertoi lopettavansa maajoukkueuransa.
Robert Bennett (yleisurheilija)

Robert Bennett (8. syyskuuta 1919 – 13. joulukuuta 1974) oli yhdysvaltalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.
Bennett saavutti moukarinheitossa olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 53,73. Hän voitti maanmiehensä Samuel Feltonin seitsemällä senttimetrillä.
Erin Sanders

Erin Zariah Sanders (s. 19. tammikuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttellyt Quinn Pensky -nimistä tyttöä "Zoey 101" -sarjassa vuodesta 2005 lähtien. Sanders on näytellyt televisiosarjoissa 9-vuotiaasta asti.
Hänen vanhempansa ovat Kathy Silbert-Sanders ja Marc Sanders. Vuonna 2008 Sanders alkoi näytellä saippuasarjassa "Tunteita ja tuoksuja", jossa hän esittää Eden Baldwin -nimistä hahmoa.
Robert Bennett (uimari)

Robert Earl Bennett (s. 23. toukokuuta 1943) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.
Bennett saavutti 100 metrin selkäuinnin olympiapronssia Roomassa 1960 ajalla 1,02,3. Tokion 1964 olympialaisten ainoa selkäuintilaji oli 200 metriä, jossa Bennett saavutti pronssia ajalla 2.13,1 varmistaen Yhdysvaltain kolmoisvoiton.
Pöytäliina

Pöytäliina on liina, jolla suojataan pöydän pintaa. Pöytäliinan tarkoitus on myös koristaa pöytää ja vaimentaa astioiden aiheuttamaa melua. Usein pöytäliina on valmistettu puuvillasta tai pellavasta. Vanhimmat tunnetut pöytäliinat esiintyvät 1400-luvun maalauksissa.
Pöytähuopaa, nykyisin villan sijasta usein tekokuituista, käytetään pöytäliinan alla tekemään pöydänpinnasta pehmeämpi ja vaimentamaan astioiden melua.
Kaitaliina on pitkänomaisissa pöydissä käytettävä pitkä ja kapea pöytäliina, joka peittää vain pöytäpinnan keskiosan pöydän leveyssuunnassa. Kaitaliinaa voidaan käyttää pelkästään tai koko pöydän kattavan pöytäliinan päällä erityisen juhlavaa kattausta tavoiteltaessa.
Kateliina on kate- eli aluslautasen päälle asetettava, pyöreä tai neliömäinen, usein pitsistä tehty ohut liina, jonka tarkoitus on estää kolahdus, kun ruokalautanen asetetaan katelautaselle.
Lautasliina on kattauksessa usein näyttävästi taiteltu tai lautasliinarenkaaseen rullattu neliömäinen liina, jonka ruokailija avaa ja asettaa syliinsä ruokailua aloittaessaan.
Pikkuliina eli tabletti on kunkin ruokailijan ruokailuvälinekattauksen alle laitettava noin 30 x 40 cm liina, jollaisia voidaan käyttää myös esimerkiksi kukkamaljakon alla.
Vahakangaspöytäliinaa, kansankielellä ”vakstuukia”, käytetään usein arkiruokailupöydän suojana. Vahakangas oli alun perin öljykangasta muistuttavaa vahakäsiteltyä puuvillakangasta, mutta muovikäsittely korvasi vahan 1950–1960-luvuilla.
Kertakäyttöisiä pöytäliinoja valmistetaan sekä paperista että kuitukankaasta.
Muiden kuin ruokapöytien liinat.
Muilla kodin pöytäpinnoilla ja pöydänkorkuisten kalusteiden yläpinnoilla käytetään etenkin perinteisessä sisustamisessa pieniä koristeliinoja, jotka peittävät vain osan pinnan keskiosasta. Pyöreillä pöydillä suositaan perinteisesti pyöreitä pitsi- tms. koristeliinoja, suorakulmaisilla pöytätasoilla suorakulmaisia kaitaliinoja. Koristeliinan päälle asetetaan usein jokin koriste-esine. Kukkamaljakon tai huonekasvin alla liina suojelee jossain määrin kalusteen pintaa vesivaurioilta.
Clyde Scott

Clyde Scott (29. elokuuta 1924 – 30. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Scott saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ajalla 14,1 s. Yhdysvallat otti kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Harrison Dillard ei päässyt mukaan epäonnistuttuaan Yhdysvaltain karsinnoissa.
Penelope Ann Miller

Penelope Andrea Miller (s. 13. tammikuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan elokuvista "Mafiakokelas" (1990), "Carlito’s Way" (1993), "" (1994), "The Relic" (1997), "Rhapsody in Bloom" (1998), "Täydellinen paljastus" (2001), "Pahan sanansaattajat" (2007) ja "The Birth of a Nation" (2016).
Yksityiselämä.
Miller oli naimisissa Will Arnettin kanssa vuosina 1994–1995. Toisen avioliittonsa hän solmi James Hugginsin kanssa 28. toukokuuta 2000. Heillä on kaksi tytärtä. Miller seurusteli aikoinaan myös Al Pacinon kanssa.
Craig Dixon

Craig Dixon (3. maaliskuuta 1926 – 25. helmikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
Dixon saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiapronssia Lontoossa 1948 ajalla 14,1 s. Yhdysvallat otti kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Harrison Dillard ei päässyt mukaan epäonnistuttuaan Yhdysvaltain karsinnoissa.
George Stanich

George Stanich (s. 4. marraskuuta 1928) on entinen yhdysvaltalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Stanich saavutti korkeushypyssä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 195 cm. Saman tuloksen saivat toiseksi, neljänneksi ja viidenneksi sijoittuneet, ja ensimmäistä kertaa olympiahistoriassa samaan tulokseen päätyneiden sijoitukset ratkaistiin pudotusten määrällä. Hänen edelleen sijoittuivat australialainen John Winter ja norjalainen Björn Paulson. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa Stanich joutui hyppäämään yli kaksi metriä päästäkseen olympialaisiin.
Mustaruostepyrstö

Mustaruostepyrstö ("Cercotrichas podobe") on afrikkalainen varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on noin 18 cm, siipien kärkiväli 23–28 cm ja paino noin 25 g. Mustaruostepyrstö muistuttaa olemukseltaan ruostepyrstöä, mutta sen höyhenpuku on musta, ja sen pyrstö on huomattavasti pitempi ja koivet hieman korkeammat kuin ruostepyrstöllä. Pyrstösulissa on valkeat kärjet samoin kuin pyrstön alapeitinhöyhenissä. Sukupuolet ovat samanväriset.
Esiintyminen.
Mustaruostepyrstö elää Afrikan kuivilla alueilla Saharan eteläpuolella Senegalista Punaiselle merelle ja Arabian niemimaan eteläosissa. Nimialalaji "podope" elää Afrikassa ja alalaji "melanoptera" Arabiassa. Laji on paikkalintu, mutta jotkut yksilöt voivat suorittaa vaelluksia, jolloin niitä on tavattu Algeriassa ja Israelissa. Lajin elinalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä.
Elinympäristö.
Mustaruostepyrstöt elävät kuivilla akasiaa kasvavilla savanneilla ja aavikoiden reunamien pensaikoissa. Se viihtyy myös puutarhoissa.
Lisääntyminen.
Pesä on kolossa tai halkeamassa, esimerkiksi puunrungossa, pienen rakennuksen kattorakenteissa tai taatelipalmun lehtiruusukkeessa.
Ravinto.
Mustaruostepyrstöt syövät ainakin hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Herbert Douglas

Herbert Paul Douglas (9. maaliskuuta 1922 Pittsburgh – 22. huhtikuuta 2023 Pittsburgh) oli yhdysvaltalainen pituushyppääjä ja olympiamitalisti.
Douglas saavutti pituushypyssä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 754 cm.
Jeroen Krabbé

Jeroen Aart Krabbé [jə'run 'aːrt krɑ'beː] (s. 5. joulukuuta 1944, Amsterdam, Noord-Holland) on alankomaalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvista "Gestapon vihollinen nro. 1" (1977), "007 vaaran vyöhykkeellä" (1987), "Rankaisija" (1989), "Takaa-ajettu" (1993), "Left Luggage" (1998), "Kohtalon arkkitehdit" (2001) ,"Ocean's Twelve" (2004) ja "Transporter 3" (2008).
Krabbé on naimisissa Herman kanssa. Heillä on kolme poikaa, Martjin (s. 1968), Jasper (s. 1970) ja Jakob (s. 1983). Hänen isoisänsä ja isänsä olivat maalareita ja hänen äitinsä oli kääntäjä ja kirjailija. Hänellä on myös veli Tim, joka on kirjailija.
Eve Hewson

Memphis Eve Hewson (s. 7. heinäkuuta 1991 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä, joka asuu pääasiassa Yhdysvalloissa. Hän on rockyhtye U2:n laulajan Bonon ja hänen vaimonsa Ali Hewsonin lapsi, toinen neljästä sisaruksesta. Hän valmistui näyttelijäksi vuonna 2013 New Yorkin yliopistosta.
James Fuchs

James Emanuel ”Jim” Fuchs (6. joulukuuta 1927 Chicago – 8. lokakuuta 2010 New York) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Fuchs saavutti kuulantyönnössä olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 16,42 m varmistaen Yhdysvaltain selvän kolmoisvoiton – neljänneksi sijoittunut Puolan Mieczyslaw Lomowski hävisi hänelle 99 senttimetriä. Seuraavina vuosina Fuchs paransi neljästi lajin maailmanennätystä. Heinäkuussa 1949 hän teki Oslossa maailmanennätyksen 17,79 m ja paransi sitä huhtikuussa 1950 Los Angelesissa tulokseen 17,82 sekä elokuussa 1950 kahden päivän välein ensin Visbyssä tulokseen 17,90 ja sitten Eskilstunassa tulokseen 17,95. Helsingin 1952 olympialaisten aikaan hän oli yhä maailmanennätysmies, mutta tälläkin kertaa hän oli kolmesta yhdysvaltalaisesta heikoin ja sai pronssia tuloksella 17,06 m. Olympiakultaa voitti Parry O'Brien, joka vuonna 1951 Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa oli katkaissut Fuchsin 88 kilpailun voittoputken.
Vuonna 1951 Buenos Airesissa järjestetyissä ensimmäisissä Pan-Amerikan kisoissa Fuchs voitti sekä kuulantyönnön (17,25 m) että kiekonheiton (48,91 m).
Fuchs kuoli 82-vuotiaana lokakuussa 2010.
Jim Delaney

Francis James ”Jim” Delaney (1. maaliskuuta 1921 Butte, Montana – 2. huhtikuuta 2012 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti.
Delaney saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 16,68 m. Yhdysvallat sai kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Charles Fonville ei selviytynyt mukaan kisajoukkueeseen. Delaney hävisi Wilbur Thompsonille 44 senttimetriä ja voitti James Fuchsin 26 senttimetrillä.
Musta aurinko nousee

”Musta aurinko nousee” on Juice Leskinen Grand Slamin esittämä kappale ja Juice Leskisen koko uran yksi tunnetuimmista kappaleista. Se julkaistiin singlenä ja myöhemmin "Pyromaani palaa rikospaikalle" -albumilla vuonna 1985. Leskinen kertoi työstäneensä kappaleen tekstiä peräti yhdeksän vuotta.
Kappale alkaa sanoilla "Riisu yltäni tähtivyö", ja myöhemmin siinä on monimerkityksinen kertosäe ”Ja jonakin aamuna / ennen sarastusta / huomaat, että musta / aurinko nousee". ”Musta aurinko nousee” voi kuuntelijan mielessä viitata väriltään mustaan aurinkoon tai puhekieliseen ilmaukseen ”minusta” tai "minun mielestäni". 
Kappaletta on versioitu myöhemmin ahkerasti, etenkin 2000-luvulla.
Single nousi Suomen myyntilistan sijalle 7.
Nils Jungell

Nils Reguel Jungell (16. lokakuuta 1895 Pietarsaari - 29. joulukuuta 1971) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat merikapteeni Niklas Edvard Jungell ja Johanna Adelaide Marklund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Eva Margaretha Sundmanin kanssa, josta hän erosi vuonna 1931 ja avioitui toisen kerran vuonna 1932 Maria Koschin kanssa.
Opinnot.
Jungell kävi viisi luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua. 
Jääkärikausi.
Jungell työskenteli harjoittelijana tekstiilialalla Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, josta hänet siirrettiin 13. elokuuta 1917 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon oltuaan sitä ennen sairauden takia hoidettavana useissa sotilassairaaloissa. Hänet laskettiin lopulta 21. elokuuta 1917 sotapalvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin, mutta joutui epäonnekseen jälleen sairaalaan, missä joutuikin virumaan niin pitkään, että pataljoona kerittiin kotiuttamaan hänen sairaalassa olonsa aikana. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Jungell palasi takaisin Suomeen sisällissodan jo laannuttua 5. 5. 1918 ja astui armeijan palvelukseen 5. elokuuta 1918 Helsingin jalkaväkirykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin ensin Itämeren jalkaväkirykmentti n:o l ja myöhemmin Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina ja 5. tammikuuta 1919 alkaen komppanianvääpelinä. Hänet siirrettiin 10. toukokuuta 1920 alkaen 1. Divisioonan esikuntaan esikuntavääpeliksi ja 18. syyskuuta 1920 alkaen Autopataljoonaan, missä hän toimi niin varikon vääpelinä kuin teknillisen toimiston rahastonhoitajanakin. Armeijasta hän erosi 31. maaliskuuta 1927 ja siirtyi liikealalle ja 15. lokakuuta 1928 alkaen tullaajaksi Valtion lentokonetehtaalle, mistä hän siirtyi tullaajaksi ja kuljetuspäälliköksi Puolustusministeriöön. Talvi ja jatkosodan aikana hän toimi samassa toimessa sota-aikana Päämajassa.
Antti Junkkari

Antti Junkkari (9. elokuuta 1886 Räisälä - 25. huhtikuuta 1970) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tuomas Junkkari ja Anna Javanainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Laina Katri Läheniemen kanssa.
Opinnot.
Junkkari kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulun vuonna 1918. 
Jääkärikausi.
Junkkari työskenteli maanviljelijänä Räisälässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 9. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. 
Suomen sisällissota.
Junkkari saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) vänrikiksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa ja itärajalla. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Junkkari palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Armeijasta hän erosi 16. lokakuuta 1918 ja siirtyi sen jälkeen viljelemään maata Räisälään. 
Talvi- ja jatkosota.
Junkkari osallistui talvisotaan 5. Kuormastokomppanian päällikkönä ja osallistui sotatoimiin Karjalankannaksella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 38. Polttoaineosaston päälliköksi, josta hänet siirrettiin myöhemmin Käkisalmen ilmasuojelu-alueen 1006. Ilmasuojelukomppanian päälliköksi, mistä hänet siirrettiin vuonna 1942 edelleen päälliköksi 1721. Ilmasuojelukomppaniaan. Ilmasuojelutehtävistä hänet kotiutettiin vielä vuonna 1942, mutta hän joutui muuttamaan evakkona sotien jälkeen Lohjalle sieltä hankkimalleen tilalle. Hänet haudattiin Lohjalle.
Väinö Junnila

Väinö Alfred Junnila (30. syyskuuta 1893 Helsinki – 8. lokakuuta 1934) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat sähköliikkeen omistaja Frans August Junnila ja Anna Liisa Karittala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Tyyne Margareta Johanna Salovaaran kanssa.
Opinnot.
Junnila kävi kolme luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua. 
Jääkärikausi.
Junnila työskenteli asentajana Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 11. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn moottoripyöräkurssin. 
Suomen sisällissota.
Junnila saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin aluksi komppanian vääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärän asemalla sekä Viipurissa. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Junnila palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Kaartin jääkäripataljoonassa, josta hänet siirrettiin 30. kesäkuuta 1918 alkaen Jääkäripataljoona n:o 4:ään, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Pataljoonassa hänen toimensa oli olla pataljoonan aseupseeri. Hänet siirrettiin aseupseerin paikalta 7. marraskuuta 1918 alkaen Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:een, joka taasen tunnettiin myöhemmin nimellä Viipurin rykmentti. Rykmentissä hän palveli ensin nuorempana upseerina ja 1. kesäkuuta 1919 alkaen 8. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 1. lokakuuta 1919 ja siirtyi isänsä perustamaan sähköliikkeeseen töihin Pietarsaareen.
LibriVox

LibriVox on verkkokirjasto ja projekti äänikirjojen tuottamiseksi. Kaikki LibriVoxin tuottamat äänikirjat ovat tekijänoikeudesta vapaita, ja niitä tuottavat vapaaehtoiset lukijat, joko yksin tai yhdessä. LibriVox perustettiin vuonna 2005.
LibriVox-projekti on tuottanut noin 11 000 äänikirjaa 36 kielellä (huhtikuu 2018), ja useimmiten äänikirjoja julkaistaan 60–100 joka kuukausi. Suurin osa lähdeteksteistä saadaan Gutenberg-projektilta Yhdysvaltain tekijänoikeuslakien mukaisesti.
Atacameñot

Atacameñot ovat intiaanikansa, joka on asuttanut Atacaman autiomaan Andien puoleista osaa. Nykyään atacameñot elävät edelleen Atacaman autiomaan yhteydessä ja pyrkivät eheyttämään kulttuuriaan ja elämäntapaansa.
Atacameñojen alkuperäinen kieli oli kunza, jota ei nykyään enää käytetä muuten kuin esimerkiksi seremoniallisissa teksteissä ja uskonnollissa lauluissa. Atacameñot ovat myös puhuneet ketšuaa, aimaraa ja espanjaa.
Ensimmäiset ihmiset, jotka asuttivat Atacaman, olivat nomadeja. Ne metsästivät alueen kamelieläimiä. Suurien eläinlaumojen ja pienimuotoisen maanviljelyksen ansiosta Atacaman ihmiset pystyivät olemaan osan vuodesta asiunpaikoillaan. He joutuivat vaeltamaan vain kausittain.
Vuosien 2000–1000 eaa. välillä atacameñot jättivät vähitellen kokonaan nomadisen elämäntyylin. Tässä vaiheessa heidän taloutensa perustui pääasiassa laamojen kasvatukseen ja maissin viljelyyn. Vuosina 400 eaa.–100 jaa. atacameñot kohosivat huippukauteensa ja elivät useissa keidaskaupungeissa.
Melaine Walker

Melaine Walker (s. 1. tammikuuta 1983 Kingston) on jamaikalainen yleisurheilija, 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Walker sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Annecyssä 1998 viidenneksi 200 metrin juoksussa ja kuului Jamaikan pronssijoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Seuraavana vuonna hän oli alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 200 metrillä toinen ajalla 23,72 ja sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Vuonna 2000 hän sai alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Santiago de Chilessä pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 56,96 ja juoksi ankkuriosuuden Jamaikan saavuttaessa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän putosi 400 metrin aitajuoksun alkuerissä. 
Walker sai syntymäkaupungissaan Kingstonissa pidetyissä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 hopeaa 400 metrin aidoissa ajalla 56,03. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 100 metrin aitajuoksussa. Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa hän oli 400 metrin aitajuoksussa neljäs. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän eteni pitemmällä aitamatkalla välieriin ja sijoittui samana syksynä kolmanneksi juostuaan ajan 54,31.
Walker voitti olympiakultaa 400 metrin aidoissa Pekingissä 2008 ajalla 52,64. Hän paransi aiempaa ennätystään 0,84 sekuntia ja kukisti yli sekunnilla hopeamitalisti Sheena Tostan. Myöhemmin samana syksynä hän voitti ajalla 54,06. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 52,42. Hän voitti samana vuonna myös ajalla 53,36. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui toiseksi ajalla 52,73. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.
Walker on pituudeltaan 165 cm ja hän painaa 53 kg.
100 m – 11,63 (1999)
200 m – 23,46 (2012)
400 m – 51,61 (2008)
100 m aj – 12,75 (2006)
400 m aj – 52,42 (2009)
60 m – 7,40 (2005)
200 m – 23,97 (2005)
400 m – 54,01 (2004)
55 m aj – 7,77 (2006)
60 m aj – 8,05 (2006)
Ludwig Reichenbach

Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach (8. tammikuuta 1793 Leipzig – 17. maaliskuuta 1879 Dresden) oli saksalainen kasvi- ja lintutieteilijä.
Ludwig Reichenbachin isä oli Johann Friedrich Jakob Reichenbach, joka julkaisi ensimmäisen Kreikka-Saksa sanakirjan vuonna 1818. Ludwig opiskeli lääketiedettä ja luonnontieteitä Leipzigin yliopistossa vuodesta 1810 lähtien. Hän valmistui lehtoriksi 1818. Vuonna 1820 hänet valittiin Dresdenin luonnonhistoriallisen museon johtajaksi ja Dresdenin Kirurgis-Lääketieteellisen akatemian professoriksi. Edellisessä virassa hän toimi vuoteen 1872 asti ja jälkimmäisestä virasta hän luopui vuonna 1862. Hän oli perustamassa Dresdenin kasvitieteellistä puutarhaa ja eläintarhaa.
Dresdenin museon eläintieteellinen aineisto paloi lähes täysin vuonna 1849, mutta Reichenbach onnistui palauttamaan sen entiselleen vain muutamassa vuodessa. Kokoelma on perustana sille, mitä museo on nykyisin.
Reichenbach oli tuottelias kirjoittaja. Hänen kirjojaan ovat muun muassa 10-osainen "Iconographia Botanica seu Plantae criticae" (1823-32) ja "Handbuch der speciellen Ornithologie" (1851-1854).
Reichenbach kuvaili ja nimesi suuren määrän sekä kasveja että lintuja, kuten prinssikalastajan ("Actenoides princeps") ja töyhtönapsijoiden suvun "Anairetes". Hänen kunniakseen on nimetty keltaperämedestäjä ("Anabathmis reichenbachii").
Reichenbachin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään auktorilyhennettä Rchb.. Ludwig Reichenbachin poika oli erityisesti trooppisten kämmekkäkasvien tutkimukseen erikoistunut kasvitieteilijä Heinrich Gustav Reichenbach (1824–1889). Häneen viitataan kasvitieteen auktorina Reichenbach nuorempana (filius) lyhenteenään Rchb.f.
Kuolema (Alajärvi)

Kuolema on kyläkunta Alajärvellä Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kuoleman läpi kulkee länsi–itäsuunnassa valtatie 16.
Kylästä on linnuntietä matkaa Nygårdiin 1,7 kilometriä, Järvenpäähän 1,7 km, Kytölään 2,5 km, Iiruuhun 3,1 km, Kivimäelle 6,1 km ja Myllykankaalle 7,5 km. Kuolema-Hölkkä on kylällä vuosittain järjestettävä hölkkätapahtuma. Viides Kuolema-Hölkkä järjestettiin heinäkuussa 2008. Kuolemassa toimii myös kyläkauppa K-extra Pitkänen.
Ruotsalaisen valokuvaaja Eva Perssonin syksyllä 2005 ilmestynyt esikoisteos "Elämää Kuolemassa" kuvaa elämää Kuoleman kylässä. Kirja on saanut Ruotsissa ja Saksassa suurta huomiota mediassa.
Nimeltään saman aiheisia kyläkuntia Alajärvellä ovat lännestä itään luetultuna Halla-aho, Nälkämäki ja Kuolema. Nimien syntyyn liittyy tarina uudisasukkaasta, joka eteni lännestä kohti itää: ensimmäisellä asuinpaikalla kiusasi halla, toisella nälkä ja kolmannella kohtasi kuolema. Nykyään asukkaat ovat vähentyneet, ja myös itse Kuoleman kylää uhkaa kuolema.
Formula One 2001

Formula One 2001 on Sonyn kehittämä Formula 1 -pelisarjan ajopeli, joka julkaistiin vuonna 2001 PlayStation- ja PlayStation 2 -konsoleille. Peli sisältää kaikki kauden tallit, kuljettajat ja radat. Pelin mukana on kausikooste kaudesta . Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari.
Alkoholi- ja tupakkasponsorit.
Pelissä on sensuroitu kaikki Alkoholi- ja tupakkasponsorit, eri maiden päihdelakien ja ikärajoitusten suojelemiseksi.