Neitsyt Marian kunnioittaminen katolisessa kirkossa

Neitsyt Marian kunnioittaminen on katolisessa kirkossa keskeisessä osassa. Maria, Jeesuksen äiti on kirkon mukaan pyhimysten hierarkian huipulla.
Suhde Marian kunnioittamiseen ortodoksisessa kirkossa.
Katolinen oppi Mariasta on suurelta osin samanlainen ortodoksisen kirkon opin kanssa, ja Maria voidaan nähdä ekumeenisena voimavarana lännen ja idän kirkkojen välillä.
Katolisessa kirkossa mariologia on sekä dogmaattisempaa että vieläkin korkeampaa. Vaikka katolisenkin Maria-kuvan ainekset pohjaavat merkittävältä osin myös idän suurta skismaa edeltäneeseen teologiaan, homiletiikkaan ja hymnografiaan, on etenkin lännen erottuva ihmis- ja perisyntikäsitys muovannut siihen eroa. Eroavaisuudet koskevat kuitenkin lähinnä erilaista muotoilua ja painotusta.
Neitsyt Maria katolilaisuudessa.
Katolisen kirkon katekismus selittää Neitsyt Marian kunniottamista näin osana laajempaa uskon kokonaisuutta (kohta 971): 
Katolisessa kirkossa Marialla (myös "Madonna"; ’minun rouvani’) on keskeinen asema, ja suurin osa maailman katolisista kirkoista on omistettu hänelle. Lisäksi maailman jokaisessa katolisessa kirkossa on Marialle omistettu alttari, jolla on hänen kuvansa tai veistos hänestä.
Paavi Pius IX julisti vuonna 1854 katolisen kirkon dogmin perisynnittömästä sikiämisestä, jonka mukaan Maria oli sikiämisensä ensihetkestä alkaen Jumalan erityisen armon ja etuoikeuden kautta Jeesuksen ansioiden tähden tullut varjelluksi kaikesta perisynnistä. Dogmin mukaan Kristus lunasti Marian vapaaksi kaikesta synnistä. Maria on ikuinen neitsyt (). Jeesuksen äitinä Maria on Jumalan äiti (lat. "Mater Dei").
Katolisessa kirkossa Maria mainitaan kolmesti päivässä rukoillussa Angelus-rukouksessa sekä esimerkiksi hetkipalveluksen yhteydessä käytetyissä rukouksissa "Alma Redemptoris Mater", "Ave Regina Caelorum", "Regina Coeli" ja "Salve Regina". Muita mariaanisia rukouksia ovat esimerkiksi ruusukko ja sen yhteydessä käytettävä Loreton litania.
Mariaa kunnioitetaan koko ihmiskunnan mutta myös esimerkiksi tiettyjen ammattien ja paikkojen suojeluspyhimyksenä. Maria on muun muassa benediktiinien, dominikaanien, jesuiittojen, karmeliittojen, sisterssiläisten, neitsyiden, äitien, ristiretkeläisten, saksalaisen ritarikunnan, kultaseppien, hopeaseppien, kokkien, merimiesten, kalamiesten, veren lahjoittajien ja munkkien suojeluspyhimys. 
Marian nimiin ja häneen liittyen on perustettu lukuisia katolisia sääntökuntia:
Katolisessa rukouselämässä tunnetaan niin sanotut Marian seitsemän surua:
Neitsyt Maria mainitaan lisäksi järjestyksessä ensimmäisenä kokonaisuudessaan viiden pyhimyksen eli pyhän arkkienkeli Mikaelin, pyhän Johannes Kastajan, pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin kanssa perinteisessä, osittain 700-luvulla laaditussa "Confiteor"-rukouksessa, jota käytetään myös tridentiinisen messun alussa:
Mariaa on muistettu muiden pyhimysten ohella katolisen messun kaanonissa seuraavasti:
Neitsyt Maria mainitaan nimeltä Apostolisessa uskontunnustuksessa ja Nikealais-konstantinopolilaisessa uskontunnustuksessa.
Marian juhlapäivät.
Marian taivaaseen ottamisen muistopäivää 15. elokuuta. Katolisen kirkon käsityksen mukaan Maria otettiin ruumiineen taivaaseen, mikä vuonna 1950 julistettiin dogmiksi ("Assumptio Mariae"). Siksi juhlapäivän nimi on esimerkiksi ranskaksi "Assomption", italiaksi kuitenkin "Ferragosto". Siitä käytetään myös lyhempää nimeä "Uspenie". Päivää vietetään pyhäpäivänä monissa Etelä-Euroopan maissa. Italiassa "Ferragosto" eli 15. elokuuta on kesän huipennus, joka osuu italialaisten lomakauteen.
Luettelo.
Mariaanisia juhlapäiviä Suomen katolisessa kirkossa ovat seuraavat vietot:
Uudenvuodenpäivä.
Katolisessa kirkossa uudenvuodenpäivä, 1. tammikuuta on nykyisin omistettu Neitsyt Marialle. Suomessa katolinen kirkko velvoittaa jäseniään osallistumaan jumalanpalvelukseen.
Marian etsikkopäivä.
Katolinen kirkko vietti 1200-luvulta lähtien 2. heinäkuuta "visitatio Mariae" -nimistä juhlaa sen vierailun muistoksi, jonka Maria Luukkaan evankeliumin mukaan teki sukulaisensa Elisabetin, Johannes Kastajan äidin luona.. Vuonna 1970 katolinen kirkko siirsi juhlapäivän toukokuun 31. päivään, koska ajallisesti tämä vierailu sattui Marian ilmestyksen ja Johannes Kastajan syntymän (juhannuksen väliin.
Vanhoissa suomalaisissa almanakoissa heinäkuun 2. päivän nimenä on ollut "Marian etsikkopäivä". Ennen vuotta 1774 se oli myös pyhäpäivä. Suomalaisessa kansanperinteessä päivä on tunnettu "Heinä-Maarian" tai "Kukka-Maarian" nimellä. Nykyään päivä on Marian ja nimen useiden muunnelmien nimipäivä.
Perisynnittömän sikiämisen päivä.
Marian peri­synnittömän sikiämisen päivää (joskus myös 'saastattoman sikiämisen') vietetään katolisessa kirkossa 8. joulukuuta, siis yhdeksän kuukautta ennen hänen syntymäpäiväänsä. Muutamissa katolisissa maissa, kuten Italiassa, päivä on myös virallinen pyhäpäivä.
Marian ilmestykset.
Marian on ilmoitettu ilmestyneen ihmisille. Marian on kerrottu antaneen ilmestyksissään ohjeita tai kehotuksia. Väitettyihin ilmestyksiin suhtaudutaan varauksella, mutta osa niistä on saanut kirkolta vahvistuksen.
Katolisen kirkon piirissä tunnettuja mariaanisia ilmestyksiä ovat olleet esimerkiksi Fátiman, Lourdesin (katso Bernadette Soubirous) ja Guadalupen tapaukset. Marian uskotaan myös ilmestyneen dominikaanien perustajalle Dominic de Guzmánille vuonna 1214 ja antaneen tälle ruusukkorukouksen albigenssien ja muiden harhaoppisten käännyttämiseksi.
Ilmestyspaikat ovat pyhiinvaelluskohteita, jotka keräävät suuria kävijämääriä. Niillä on myös kulttuurinen merkitys.