tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Darcs

Darcs on Haskell-ohjelmointikielellä toteutettu hajautettu versionhallintajärjestelmä. Sen pääkehittäjä on David Roundy. Ohjelman nimi on akronyymi sanoista "David's Advanced Revision Control System". Nimi kirjoitetaan usein kokonaan pienillä kirjaimilla, paitsi lauseen alussa.
Darcs kutsuu tallennettuja versioita päivityksiksi ("patch"). Darcsin erikoisiin ominaisuuksiin kuuluu se, että käyttäjällä on suuri valta hyväksyä tai hylätä lähetetyt ja vastaanotetut päivitykset, joten käyttäjä voi päivittää tarvittaessa vain osan ohjelmakoodista tai käyttää vain tietyistä lähteistä tulleita päivityksiä. Päivitysten keskinäiseen järjestäytymiseen ja yhdistymiseen on omat sääntönsä, joita kehittäjä kutsuu "päivitysteoriaksi" ("Theory of patches").
Kritiikki.
Darcsia on kritisoitu muun muassa sen suorituskyvystä.
Eräistä tilanteista seuraa muutosten yhdistämisen () eksponentiaalinen kasvu.
Viljo Salminen

Viljo Frithiof Salminen (11. elokuuta 1905 Askola – 8. lokakuuta 1991 Lahti) oli Suomen ilmavoimien lentäjä ja Mannerheim-ristin ritari.
Viljo Salminen oli ylennetty lentomestariksi 16. toukokuuta 1931. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan pommitus- ja tiedustelulentäjänä. Hänelle esitettiin jo jatkosodan alussa toisen luokan Mannerheim-ristiä, lähinnä talvisodan ansioista, mutta sotamarsalkka Mannerheim ei 18. elokuuta 1941 hyväksynyt esitystä vaan myönsi Salmiselle 3. luokan Vapaudenristin. Ilmavoimienkomentajan uusintaesityksesta lentomestari Salminen nimitettiin 5. marraskuuta 1941 Mannerheim-ristin ritariksi numero 33. Hänen sotalentojensa määrä oli tuolloin 105, joista 49 talvisodassa.
Salminen suoritti päämajan kaukotiedustelu- ja valokuvauslentoja Bristol Blenheim BL-106:lla (Kaarina) ja Dornier Do 17 DN-64:llä (Pataässä). Hänen pääasiallinen sijoitusyksikkönsä oli Lentolaivue 44. Hän lensi talvisodassa 49 sotalentoa; jatkosodan päätyttyä lentoja oli 197. Vuosina 1944–1945 hän palveli Pommituslentolaivue 41:ssä ohjaaja-aliupseerina.
Siviiliammatiltaan Salminen oli autonkuljettaja. Hän työskenteli hankintamiehenä ja autonkuljettajana Asko Oy:ssä 1945–1969. Hänet on haudattu Lahteen, Levon hautausmaan ritarilehtoon.
Laulajan taival

Laulajan taival (AABLP 104 / AABMK 104) on Rauli Badding Somerjoen vuonna 1987 ilmestynyt kokoelma-albumi. Levystä on olemassa myös cd-versio nimellä "Laulajan taival 36 suosikkilaulua vuosilta 1982–86" (AABCD 112), mutta cd:llä on erilainen kappalelistaus. "Laulajan taival 2" julkaistiin seuraavana vuonna.
Albumi ylitti kultalevyrajan ilmestymisvuonnaan ja sitä on myyty noin 25 000 kappaletta.
Kappaleet.
A-puoli (1. levy)
B-puoli
C-puoli (2. levy)
D-puoli
Håkan Loob

Håkan Loob (s. 3. heinäkuuta 1960 Visby, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja nykyinen jääkiekkovaikuttaja.
Loob on niitä harvoja pelaajia, jotka ovat voittaneet Stanley Cupin, olympiakullan sekä maailmanmestaruuden (kolmen kullan klubi). Näiden lisäksi hän voitti Ruotsin mestaruuden vuonna 1981 Färjestad BK:n riveissä.
Håkan Loob aloitti uransa Färjestad BK:n riveissä. Loob pitää hallussaan Elitserien runkosarjan yhden kauden maali- ja piste-ennätystä 42+34=76, jotka hän teki kaudella 1982–1983.
Sitten hän siirtyi NHL:ään. Loob pelasi oikeana laitahyökkääjänä Calgary Flamesin joukkueessa vuosina 1983–1989 ja voitti Stanley Cupin vuonna 1989. Tämän jälkeen hän palasi Ruotsiin ja Färjestad BK:hon. Siellä hän pelasi kunnes lopetti uransa vuonna 1996. 
Färjestad BK on jäädyttänyt Loobin pelinumeron 5. Nykyään Loob toimii Färjestad BK:n toimitusjohtajana.
Ruotsin pääsarjassa, Elitserienissä jaetaan vuosittain Håkan Loobin nimeä kantava palkinto eniten runkosarjassa maaleja tehneelle pelaajalle. 
Håkan Loob on ainoa ruotsalainen pelaaja, joka on tehnyt vähintään 50 maalia yhden kauden aikana NHL:ssä.
Ruotsin voittaessa maailmanmestaruuden Wienissä 1987 Loob oli joukkueensa paras maalintekijä viidellä maalilla ja kolmanneksi paras pistemies yhdeksällä tehopisteellä. Suomen MM-kilpailuissa 1991 Loob voitti toisen maailmanmestaruutensa ja keräsi yhdeksän tehopistettä ja oli joukkueensa syöttötilaston ykkönen seitsemällä maalisyötöllä.
Laulajan taival 2

Laulajan taival 2 (AABLP 106 / AABMK 106) on Rauli ”Badding” Somerjoen vuonna 1988 julkaistu kokoelma-albumi, joka on jatkoa edellisvuonna ilmestyneelle "Laulajan taival" -kokoelmalle. "Laulajan taival 2" sisältää enemmän 1970-luvun rock-kappaleita kuin sen edeltäjä.
Kappaleet.
A-puoli (1. levy)
B-puoli
C-puoli (2. levy)
D-puoli
Joensuun taidemuseo

Joensuun taidemuseo Onni on Joensuun kaupungin ylläpitämä alueellinen vastuumuseo. Taidemuseo on perustettu 1962, ja se hoitaa ja pitää näytteillä lahjoituskokoelmiin ja omien hankintojen kautta muodostettuun kokoelmaan kuuluvia teoksia. Perusnäyttelyn ohessa museo järjestää vuosittain kotimaisen ja ulkomaisen taiteen näyttelyitä.
Taidemuseon alkuna oli Olavi Turtiaisen testamentilla Joensuun kaupungille lahjoittama taidekokoelma. Taidemuseo perustettiin lahjoituksen ansiosta, ja sen jälkeen kokoelmia täydensi myös Arla Cederbergin kokoelma sekä Onni Okkosen taidekokoelma kirjastoineen ja arkistoineen.
Museon toimitilat.
Taidemuseo sijaitsi aiemmin entisissä tyttölyseon tiloissa Rantakadulla. Nykyinen museorakennus on kaupungin keskustassa Kirkkokadulla sijaitseva entinen Joensuun lyseo, joka on tyyliltään uusrenessanssia ja valmistunut 1894. Sen on suunnitellut arkkitehti Theodor Decker. Koulun siirryttyä muualle rakennus remontoitiin ja se avattiin museon käyttöön 29. marraskuuta 1981.
Taidemuseo suljettiin remontin takia syksyllä 2024 ja avataan uudestaan vuonna 2026. 
Kokoelmat.
Kokoelmissa vanhimmat esineet ovat 3000 vuoden takaa. Kokonaisuuksina ovat esillä muun muassa antiikin taide, Kiinan taide, 1800-luvun suomalainen maalaustaide, renessanssin madonnat ja suomalaiset ikonit. Yleisön suosikkeja ovat esimerkiksi Albert Edelfeltin Pariisitar (Virginie) ja Magnus Enckellin Narkissos. Onni Okkosen antiikin kokoelmassa on kreikkalaista, etruskilaista ja hellenistisen kauden roomalaista esineistöä. Olavi Turtiaisen kokoelmassa on muun muassa Tapani Raittilan ja Helge Dahlmanin taiteen kokonaisuudet. Madonna-huoneessa on esillä katoliseen kulttuuripiiriin kuuluvaa taidetta.
Taidemuseo teki 2007 lahjoitussopimuksen Carl-Johan af Forsellesin kanssa tämän noin 400 teosta käsittävän nykytaiteen kokoelman lahjoittamisesta. Kokoelman pohjalta toteutettiin näyttely vuonna 2008.
Musiini

Musiinit ovat glykoproteiineihin kuuluvia valkuaisaineita, joita on muun muassa tuki- ja sidekudoksessa ja limakalvoissa.
Musiini on niin sanottu lima-aine, runsashiilihydraattisten glykoproteiinien yleisnimi, joka sitoo runsaasti nesteitä. Musiini suojaa muun muassa suolistoa ja tekee esimerkiksi nivelvoiteen, sekä syljen ja monet muut eritteet tahmeiksi ja liukkaiksi.
Pohjois-Karjalan museo

Pohjois-Karjalan museo Hilma oli Joensuun torin laidalla kulttuuri- ja matkailukeskus Carelicumissa vuoden 2023 lopulle toiminut Pohjois-Karjalan alueellinen vastuumuseo. Perusnäyttelyissä esiteltiin Pohjois-Karjalan ja osittain myös Laatokan Karjalan alueiden historiaa ja kansanperinnettä. Vuosittain järjestettiin myös vaihtuvia näyttelyä. 
Vuonna 2015 Pohjois-Karjalan museo Hilmaan tutustui 28 289 kävijää, joista 9 884 vierailijalle kirjattiin ilmaiskäynti. 
Museo saa uudet tilat Joensuun kaupungintalolta vuonna 2025..
Museo tallentaa kokoelmiinsa esineitä, valokuvia ja muuta aineistoa, joilla on joku yhteys alueeseen.
Historia.
Pohjois-Karjalan museo perustettiin pian Suomen itsenäistymisen jälkeen. Joensuun kaupunginvaltuusto hyväksyi museon säännöt 28.12.1917.
Aluksi museo sijaitsi Joensuun kaupungintalossa, entisessä kirjaston lukuhuoneessa. Näyttely oli avoinna sunnuntai-iltapäivisin. Huoneen etuosassa oli muinaisesineiden halli ja taka-osassa karjalainen asuintupa. Tupa oli varustettu sisäänlämpiävän uunin mallilla, penkeillä, naulapuilla ja orsilla. 
Kun samassa talossa toiminut kaupunginkirjasto tarvitsi laajempia tiloja, museon näyttely jouduttiin sulkemaan vuonna 1949. Museo jatkoi kuitenkin toimintaansa ottamalla vastaan lahjoituksia, joista merkittävin kokonaisuus oli vuonna 1950 Kansallismuseosta siirretty entisen Sortavalassa toimineen Laatokan Karjalan historiallis-kansatieteellisen museon esineistö. Tämän takia museo esittelee vielä nykyäänkin Sortavalan historiaa ennen vuotta 1939, ja museosta löytyy Sortavalan pienoismalli.
Museo avasi ovensa yleisölle jälleen lokakuussa 1955. Paikkana oli Joensuun Ilosaaren Karjalantalo, jossa Pohjois-Karjalan museo toimi tämän jälkeen lähes 40 vuotta.
Pohjois-Karjalan museo nimitettiin vuonna 1980 maakuntamuseoksi, henkilökuntaa lisättiin, toiminta virkistyi kosolti. Vaihtuvat näyttelyt saivat oman tilansa, jolloin myös kävijämäärä kasvoi. Joensuun torin laidalla sijaitsevaan Carelicumiin museo muutti vuonna 1998.
International Taekwon-Do Federation

International Taekwon-Do Federation (ITF) on taekwondon maailman kattojärjestö ja lajin vanhin maailmanliitto. Se on toinen taekwondon maailmanlaajuisista merkittävimmistä kattojärjestöistä WT(World Taekwondo):n ohella. ITF on perustettu Korean tasavallassa 22. maaliskuuta 1966 ja sen päämaja on nykyisin Wienissä. 
ITF on maailman suurimpia kamppailulajikattojärjestöjä. Siihen kuuluu runsaat 150 kansallista lajiliittoa, ja miljoonia harrastajia; koko taekwondoliikkeen (ITF, WT, ja muut pienemmät maailmanliitot yhteenlaskettuina) harrastajien määrä on jopa 60–80 miljoonaa), mikä tekee lajista harrastajamäärällisesti suurimman kamppailulajin maailmassa.
ITF järjestää MM-kisat joka toinen vuosi, ITF:n alaisuudessa toimivat maanosajärjestöt vastaavat maanosansa mestaruuskilpailujen järjestämisestä: jokavuotiset EM-kilpailut järjestää All European Taekwon-Do Federation (AETF).
Veikko Linna

Veikko Adolf Lindgren, vuodesta 1955 Linna, (13. tammikuuta 1901 Joroinen – 24. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Ura.
Veikko Lindgren) syntyi 1901 Joroisissa puuseppä Frans Lindgrenin ja Matilda Hannulan perheeseen. Teini-iässä vuosina 1915–1917 hän kävi Henry Carlssonin balettikoulun.
Linnan näyttelijänura alkoi Turun Työväen Teatterissa vuonna 1919. Sieltä Linna siirtyi Hämeenlinnan Työväen Näyttämölle 1922. Turun uudelleenkiinnityksen jälkeen Linna toimi 1928 Bror Niskan kiertueella ja 1929–1936 näyttelijänä ensin työväenteatterisssa ja sitten Viipurin Kaupunginteatterissa. Linna toimi sitten Varkauden työväenteatterin ja Kuusankosken kansannäyttämöiden johtajana ja 1942–1946 Suomen Filmiteollisuuden kuukausipalkkaisena näyttelijänä. Tämän jälkeen hänet kiinnitettiin Helsingin Kansanteatteriin, jossa Linna työskenteli 1960-luvun loppupuoliskolle asti tehden lukuisia rooleja muun muassa näytelmissä "Rikhard III" ja "Sanny Kortmanin koulu".
"Helsingin Sanomien" Sole Uexküll luonnehti Veikko Linnan Helsingin-kauden suorituksia usein ”kansanomaisen linjan luonnetehtäviksi”, pikkurooleissakin aidoiksi ja pesunkestäviksi.
Linnan ensimmäinen elokuvarooli oli Moision isäntä elokuvassa "Laulu tulipunaisesta kukasta". Linna ei urallaan saanut pääosia eikä romanttisia sankareita näyteltäväkseen, ehkä pyknisen ulkomuotonsa tai myöhään alkaneen elokuvauransa takia, mutta hän raivasi tietään luonnerooleissa. Linnan tehtävänä oli yleensä jämerien, jääräpäisten isäntämiesten ja demokraattisessa asemassa olevien kansanjohtajien tulkitseminen. Linna muistetaan muun muassa rooleistaan useissa 1950-luvun rillumarei-elokuvissa sekä rooleistaan Pekka ja Pätkä -elokuvissa.
Linna nähtiin kaikkiaan lähes 120 elokuvatehtävässä vuosina 1938–1962. Hän esiintyi myös muutamissa Radioteatterin kuunnelmissa ja televisiotuotannoissa. Linna toimi myös järjestäjänä muutamissa 1940-luvun elokuvissa. Hän kuoli 69 vuoden ikäisenä vuonna 1970.
Perhe.
Linnan vaimo oli tarpeistonhoitaja-näyttelijä Katri Linna (o.s. Jaakkola), ja tytär on näyttelijä Marjatta Linna.
Mothermania

Mothermania: The Best of the Mothers on vuonna 1969 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää kappaleita Frank Zappan johtaman Mothers of Invention -yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä levyltä, Freak Out!, Absolutely Free ja We're only in it For the Money.
Joensuun kaupunginteatteri

Joensuun kaupunginteatteri on samalla Pohjois-Karjalan alueteatteri, ja sitä ylläpitää Pohjois-Karjalan Teatteriyhdistys ry. 
Vuosittain teatterissa on lähes 200 esitystä ja kävijöitä on 18 000–25 000. Teatterin päänäyttämönä on Eliel Saarisen piirtämän kaupungintalon juhlasali (267 katsomopaikkaa), lisäksi on pieni näyttämö (70 paikkaa). Myös kaupungintalon sisäpihalla on esitetty mm. "Romeo ja Julia".
Teatterin vakituisen henkilökunnan määrä on runsaat 50, joista näyttelijöitä 12–14. Lisäksi teatterissa käy vierailevia taiteilijoita, kuten näyttelijä-, lavastaja-, säveltäjä-, käsikirjoittaja- ja ohjaaja. 
Joensuun kaupunginteatterin ohjelmiston pohjana on vankka kotimaisuus ja kunnianosoitus pohjoiskarjalaisuudelle, klassikkonäytelmiä unohtamatta. Teatterin ohjelmistossa on myös näytelmiä lapsille sekä musiikkiteatteriesityksiä. 
Teatterin esityspaikkoja on ollut kaupungintalon remontin aikana 1990-luvulla Carelia-sali ja Salmisen sali. Vuonna 2024 Joensuun kaupunginteatterin pieni näyttämö toimi Carelicumin auditoriossa Joensuun kaupungintalon museoremontin ajaksi.
Historia.
Joensuun kaupunginteatteri perustettiin 1948, kun Joensuun Työväen Teatteri (per. 1912) ja Joensuun Teatteri (per. 1914) yhdistettiin.
Katsojatilastoja.
Kaupunginteatterin katsojalukuja vuoden 1995 jälkeen: suurin yleisömäärä kirjattiin vuonna 1996, jolloin katsojia oli 41 000. Vuonna 2003 katsojia oli 38 000. Ajanjakson pienin yleisömäärä oli vuonna 2015, jolloin katsojia oli noin 15 000. Vuoden 2017 yleisömäärä oli 17 500. 
Teatterisota 1971.
Joensuun kaupunginteatteri oli teatterimaailman puheenaiheena syksyllä 1971, kun teatterin johtokunnan ja teatterin henkilökunnan välille syntyi riita siitä, kuka saa päättää ohjelmistosta. Elokuussa 1971 riita johti siihen, että näyttelijät valtasivat teatterin. Teatterinjohtaja Jouko Turkka irtisanottiin, mistä seurasi näyttelijöiden lakko. Sopuun päästiin 17.9. Sen tuloksena Turkka ja uudeksi johtajaksi nimitetty Yrjö Kostermaa jatkoivat samanarvoisina johtajina.
Joensuun teatterikerho ry.
Joensuun teatterikerho ry perustettiin 1. lokakuuta 1950 yhdyssiteeksi kaupunginteatterin ja yleisön välille. Kerho jakaa vuosittain Veikko Jalavan suunnitteleman Jokamies-patsaan tunnustuksena jollekin teatterin henkilökuntaan kuuluvalle.
Michel Goulet

Michel Goulet (s. 21. huhtikuuta 1960 Péribonka, Québec, Kanada) on kanadanranskalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Goulet edusti Québec Nordiquesia ja Chicago Blackhawksia National Hockey League -sarjassa. Hänen uransa kesti vuodet 1979–1994, ja NHL:n runkosarjassa Goulet pelasi 1 089 ottelua, joissa hän teki 548 maalia ja antoi 604 maalisyöttöä. Näiden 1 152 tehopisteen ohella hän istui jäähyllä 825 minuuttia.
Ammattilaiskiekkoiluun Michel Goulet aloitti 1970-luvun lopussa Birmingham Bullsin WHA-joukkueessa. Kun WHA-liiga lopetti toimintansa, hän vaihtoi varaustilaisuuden kautta NHL-joukkue Quebec Nordiquesiin vuonna 1979. Hän ylitti neljänä kautena Pohjois-Amerikassa arvostetun 50 maalin rajan. Maaliskuussa 1994 pelissä saatu päävamma lopetti hänen uransa. 
Goulet pelasi NHL-tähdistössä Neuvostoliiton maajoukkuetta vastaan vuonna 1987 Rendez-vous ’87 -otteluissa.
Stanley Cupin hän voitti Colorado Avalanchessa vuonna 2001 apulaisvalmentajana.
Arise

Arise on brasilialaisen thrash metal -yhtye Sepulturan neljäs täyspitkä albumi ja viides studiojulkaisu, joka nauhoitettiin ja miksattiin Yhdysvalloissa vuosina 1990-1991 ja julkaistiin 2. huhtikuuta 1991.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt Sepultura ellei toisin mainittu.
Raita 10 oli bonusraita albumin alkuperäisessä brasilialaisversiossa. Raidat 11-13 ovat raidan 10 lisäksi ainoastaan vuoden 1997 uudelleenmasteroidussa julkaisussa.
Listasijoitukset.
Albumilista.
Billboard (Pohjois-Amerikka)
Laurie Anderson

Laura Phillips "Laurie" Anderson (s. 5. kesäkuuta 1947, Glen Ellyn, Illinois) on yhdysvaltalainen kokeellinen muusikko ja performanssitaiteilija. Hän asuu New Yorkissa.
High schoolin jälkeen Anderson muutti New Yorkiin. Hän suoritti taidehistorian opinnot Columbian yliopiston Barnard Collegessa 1969 ja valmistui kuvanveistäjäksi 1972. Anderson toimi taidehistorian opettajana muutamassa newyorkilaisissa collegessa. Ensimmäisen performanssinsa hän teki 1960-luvun lopulla. Laurie Andersonista tuli tunnettu taidepiirien ulkopuolella kun hänen single-levynsä ”O Superman” nousi pop-listoille vuonna 1981. Kappale on johdettu ranskalaisen säveltäjän Jules Massenet’n oopperan "El Cid" aariasta ”O Sovereign”. Todellinen läpimurtoalbumi oli vuonna 1982 Warner Brothersin julkaisema "Big Science", jossa oli otteita Laurie Andersonin mittavasta performanssista "United States I–V". Hän esiintyy myös itse ohjaamassaan konserttielokuvassa "Home of the Brave" (1986).
Laurie Anderson on julkaissut kuusi kirjaa. Hänen performanssiensa tekstejä on julkaistu Jo Bonneyn toimittamassa antologiassa "Extreme Exposure" (Theatre Communications Group, 2000). Anderson on myös kirjoittanut "Encyclopædia Britannicaan" newyorkilaista kulttuuria käsittelevän artikkelin. Hänen elämänkumppaninsa oli newyorkilainen muusikko-lauluntekijä Lou Reed.
Aalto-yliopisto myönsi Laurie Andersonille kunniatohtorin arvon tammikuussa 2013. Anderson pääsi vastaanottamaan tohtorinhattunsa kutsuvierastilaisuudessa elokuussa 2014.
Kansallissosialistinen rotuoppi

 
Kansallissosialistinen rotuoppi oli natsi-Saksassa vuosina 1933–1945 käytössä ollut näennäistieteellinen oppi, joka pohjautui ihmisten rodulliseen luokitteluun ja eugeniikkaan. Kansallissosialististen oppien pohjalla vaikuttivat 1800-luvun rotubiologiset ja kielitieteelliset teoriat ja sosiaalidarvinismi.
Kansallissosialistipuolueen mukaan saksalaiset kuuluivat ylivertaiseen ”arjalaiseen rotuun”, joka oli kaikkien muiden yläpuolella oleva herrarotu. Alempiarvoisiin rotuihin kuuluivat juutalaiset, mustat, romanit ja slaavit (varsinkin puolalaiset ja venäläiset, sillä natsit havittelivat heidän asuinalueitaan saksalaisille). ”Arjalaisina” ihanteina pidettiin vaaleita hiuksia, sinisiä silmiä, pituutta ja hyväkuntoista hoikkuutta. Ihanteita otettiin antiikin Kreikan kiviveistoksista ja patsaista. Arjalaisuuden määrittelyyn vaikutti myös poliittinen tarkoituksenmukaisuus, esimerkiksi japanilaiset saivat aseveljeyden myötä ”kunnia-arjalaisten” aseman. Kroaatit, vaikka ovatkin slaaveja, Hitler näki positiivisessa valossa. Kroaattien fasistisen Ustaša-puolueen mukaan kroaatit eivät edes olleet slaaveja vaan goottien jälkeläisiä, jotka puhuvat slaavilaista kieltä puhtaan sattuman kautta. 
Natsien rotuoppiin liittyi äärimmäinen antisemitismi. Natsien mukaan juutalaiset ja romanit olivat kaikkein alimmassa asemassa, ja heidät luokiteltiin ”elinkelvottomaksi elämäksi” (). Samaa termiä käytettiin myös kehitysvammaisista natsipuolueen Aktion T4 -ohjelmassa.
Kserostomia

Kserostomia eli kuivan suun tunne ja hyposalivaatio eli syljen erityksen väheneminen on erittäin yleinen ongelma vanhenevalla väestöllä mutta myös joillakin nuoremmilla. Yleissairaudet, lääkitykset ja pään- tai kaulan alueelle saatu sädehoito vähentää syljeneritystä ja luo kuivan suun tunnetta. 
Syljellä on suuri merkitys limakalvojen, hampaiden ja ikenien terveyden ylläpitämisessä. Sylki huuhtelee ja kostuttaa limakalvoja ja hampaita. Tällöin esimerkiksi ruokailuiden yhteydessä ruoantähteet huuhtoutuvat pois hampaiden ja limakalvon pinnoilta. Sylki muodostaa limakalvoille suojaavan kalvon bakteereita, mikrobeja ja ilmasaasteita vastaan, koska suun kautta elimistöön pääsee suuri määrä bakteereita. Sylki auttaa puhumisessa sekä ruoan nielemisessä. Sylki on myös välttämätöntä makujen aistimiselle ja ruoan pilkkoutumisella, koska ruoan pilkkoutuminen alkaa jo suussa syljen amylaasin vaikutuksesta. 
Alentunut syljeneritys johtaa alentuneeseen suoja-aineiden määrään ja suun häiriintyneeseen kosteustasapainoon. Syljen puuttuessa syljen huuhtova vaikutus vähenee. Tällöin suun luonnollinen puhdistuminen/huuhtoutuminen heikkenee, syljen puskuroiva vaikutus vähenee ja suuhun jää muun muassa ruoantähteitä. Myös suun pH muuttuu happamammaksi, mikä taas mahdollistaa happamammassa ympäristössä viihtyvien bakteerien lisääntymisen, ja tällöin esimerkiksi suusieni- ja bakteeri-infektiot lisääntyvät. 
Syljen puuttuessa hampaiston kannalta tärkeiden elektrolyyttien (mm. kalsium, fosfaatti ja fluori) pitoisuus vähenee. Alentunut syljeneritys johtaa siihen, että suuhun tulevat tärkeät aineet (esimerkiksi fluori) eivät liukene normaalisti eivätkä siten ole käytettävissä hampaiden korjaantumisessa (remineralisaatiossa), jolloin myös reikiintyminen lisääntyy. Kun syljen liuottavat ominaisuudet puuttuvat, myös makuaisti häiriintyy ja ruoan syöminen on hankalaa, koska limakalvot ovat arat ja kuivat.
Vähentyneestä syljenerityksestä kärsivällä henkilöllä voi esiintyä seuraavia oireita: kuivan suun tunnetta, nielemisvaikeuksia, vaikeutunut puhekyky (eli ns. kieli tarttuu kitalakeen), muuttunut makuaistimus (esimerkiksi metallinmaku), paha maku suussa, pahanhajuinen hengitys, limakalvojen ja/tai kielen kirvely/polttelu, rohtuneet ja/tai kuivat huulet, vaahtoava sitkeä sylki, nopea hampaiston reikiintyminen ja vaikeuksia käyttää irtoproteeseja, koska proteesit pysyvät paremmin kosteassa suussa.
Kuivaan suuhun saa apteekeista ostettua erilaisia hoitotuotteita, kuten kostuttavia, voitelevia (keinosylki, kosteuttavat geeli, ja oliiviöljy) ja stimuloivia kuivan suun (imeskelytabletit ja ksylitoli) tuotteita, ja myös alkoholittomat suuvedet ovat hellävaraisia kuivalle suulle.
Färsaarten vaakuna

Färsaarten vaakuna () on Färsaarten tunnus. Vaakunaan on kuvattu siniselle taustalle hopeinen pässi, jolla on kultaiset sorkat ja sarvet sekä punainen kieli. Vaakuna esiintyi ensimmäisen kerran 1400-luvun aikaisissa tuoleissa Kirkjubøurissä. Myöhemmin sitä käytettiin Färsaarten parlamentin jäsenten sinetissä.
Vaakuna jäi pois käytöstä vuonna 1816 kun parlamentti lakkautettiin. Se kuitenkin tuli uudelleen käyttöön vuonna 1948 sen jälkeen kun Färsaaret sai autonomisen aseman. Vuonna 2004 ilmoitettiin vaakunan uudistamisesta; värejä otettiin Färsaarten lipun innoittamana ja vaakunaan lisättiin kullankeltaista. Uusi vaakuna kuvaa puolustautuvaa pässiä.
Frederik X:n noustua Tanskan kuninkaaksi, Tanskan kuninkaallista vaakunaa uudistettiin siten, että Färsaarten vaakunasta tehtiin näkyvämpi osa: nykyisessä vaakunassa Färsaarten vaakuna kattaa neljänneksen kilvestä.
Vicky Binns

Vicky Binns (s. 27. elokuuta 1982 Manchester ) on brittiläinen näyttelijä, joka esiintyi saippuasarjassa Emmerdale vuosina 1999-2003 ja Coronation Street 2005–2010.
Escambian piirikunta (Florida)

Escambian piirikunta on Yhdysvaltojen Floridan osavaltion läntisin piirikunta. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Pensacolan kaupunki. 
Maantiede.
United States Census Bureaun mukaan piirikunnan pinta-ala on 2 268 km², josta 1 715 km² on maata ja 552 km² vettä. Piirikunnan asukasluku on 297 619 (2010). Piirikunnan pohjoispuolella Alabaman osavaltion puolella sijaitsee samanniminen Escambian piirikunta. Nämä kaksi piirikuntaa kuuluvat niihin harvoihin piirikuntiin Yhdysvalloissa, joilla on sama nimi ja jotka rajoittuvat toisiinsa eri osavaltioissa. Piirikuntaan kuuluu Santa Rosan piirikunnan edustalla oleva Santa Rosan saari.
Nevada (televisiosarja)

Nevada oli suomalainen viihdeohjelma, jota esitti MTV3. Sarjaa juonsivat André Wickström ja Mikko Leppilampi. Ohjelman näyttelijöinä esiintyivät myös Stan Saanila sekä Sami Hedberg. "Nevadan" menestys oli odotuksiin ja esitysajankohtaan (lauantain primetime) nähden kehnohkoa.
Viktor Drevitski

Viktor Drevitski () (s. 28. lokakuuta 1955 Kalinovka, Neuvostoliitto) on ukrainalaissyntyinen näyttelijä, joka on asunut Suomessa vuodesta 1985.
Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Pakanamaan kartta,Tahdon asia", "Helppo elämä", "Puhtaat valkeat lakanat", "Pimeän hehku ja" "Pysäyttäkää Nyqvist" sekä elokuvissa "Mielensäpahoittaja", "Romanovin kivet ja Vares – yksityisetsivä."
Sweetheart

Sweetheart oli haminalainen rock-yhtye, joka oli aktiivinen vuosina 1991–1998.
Sweetheartin musiikkia oli vaikea luokitella tiettyyn tyylilajiin. Yhtyeen musiikki oli lähinnä kaoottista garage rockia. Heidän live-esiintymisensä muistetaan todella kovaäänisinä tapahtumina.
Kokoonpano.
Myös Julius Jääskeläinen soitti bassoa yhtyeessä.
Janne Westerlund soittaa tai on soittanut muun muassa Circlessä, Arto Muna &amp; Millenniumissa, Plain Ridessä ja Pharaoh Overlordissa.
Leopold Higgins soittaa myös yhtyeissä Black Magic Six ja The Mutants.
Ashes Against the Grain

Ashes Against the Grain on Agallochin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. elokuuta 2006. Musiikillisesti siitä voi löytää neljän vuoden takaisen The Mantlen piirteitä, mutta akustiset osuudet ovat vähentyneet, tunnelman kumminkin pysytellessä rauhallisena. Ennen levyn julkaisua pystyi kappaleen "Falling Snow" kuulemaan yhtyeen virallisella MySpace-sivulla.
Kappaleesta "Not Unlike the Waves" kuvattiin myös video, jossa kappale tosin oli reilusti lyhennettynä, huolimatta yhtyeen negatiivisesta mielipiteestä kyseistä lyhennystä kohtaan. Normaalin cd:n lisäksi albumista on julkaistu vinyyliversio sekä 500 kappaleeseen rajoitettu paketti.
Diskopallo

Diskopallo tai peilipallo on pienillä peileillä päällystetty pallo. Pyörivään diskopalloon suunnattujen valonheitinten valo hajoaa lukuisiksi säteiksi, jotka täplittävät ympäristöä. Usein palloa pyöritetään hitaasti pienen sähkömoottorin avulla, jolloin valonsäteet muodostavat huoneen pinnoille liikkuvia valopisteitä.
Alun perin 1920-luvulta periytyvästä peilipallosta tuli 1970-luvulla yksi diskojen ja yökerhojen vakiokalusteista.
Historia.
Useiden lähteiden mukaan varhaisin maininta peilipallosta löytyy vuodelta 1897 yhdysvaltalaisesta sähköalan työntekijöiden liiton lehdestä Electrical Workerista, jossa kuvattiin 6.1.1897 Roughan Hallissa järjestettyä liiton Bostonin osaston kolmatta vuosijuhlaa. Lehden helmikuussa 1897 julkaistussa numerossa on kuvataan juhlan valoja monisanaisesti, mutta peilipalloa jutussa ei kuitenkaan mainita.
Wisconsin Historical Societyn kokoelmista löytyy joulukuussa 1912 lähetetty postikortti, jossa on kuvattuna Milwaukee Hospital for Insanen tuberkuloosipotilaille tarkoitetun paviljongin aurinkosalonki. Valokuvassa näyttää salongin katossa riippuva peilipallo.
Vuonna 1916 yhdysvaltalainen Louis Bernard Woeste Kentuckyn Newportista haki patenttia keksinnölle nimeltään “myriad reflector”. Seuraavana vuonna myönnetyssä patentissa kuvaillaan palloa, johon kiinnitetään peilejä. Kun palloon kohdistetaan valoa, se heijastaa sen peilien avulla ympärilleen. Pallon päällä oli lenkki, josta se roikkui narun tai ketjun avulla katossa ja joko heilui tai pyöri.
Vuonna 1927 ensi-iltansa saaneessa dokumenttielokuvassa (Berlin — Die Sinfonie der Großstadt) näkyy kaksi peilipalloa.
Peilipallo esiintyy esimerkiksi Humphrey Bogartin ja Ingrid Bergmanin tanssiessa elokuvassa Casablancassa (1942) ja Marilyn Monroen laulaessa laulun I Wanna Be Loved by You elokuvassa Piukat paikat (1959).
Peilipallon suosio alkoi 1960-luvun lopulla. Yksi tärkeä tekijä oli Andy Warholin multimediaspektaakkeli The Exploding Plastic Inevitable.
1970-luvun alussa diskopallo siirtyi varsinaisiin diskoihin. 1970-luvulla Louisvillessä, Kentuckyssä sijaitseva Omega National Products valmisti parhaimmillaan yli 160 000 peilipalloa vuodessa. 
Maailman suurin diskopallo oli esillä vuonna 2014 Englannissa Isle of Wightilla järjestetyillä Bestival-festivaaleilla. Sen läpimitta on 10,33 metriä.
Star World

Star World on STAR TV:n omistama englanninkielinen televisiokanava, joka näkyy Intiassa. Se ei esitä hindinkielistä ohjelmaa. 
Star World näkyy satelliittilähetyksinä muun muassa Hongkongissa, Bangladeshissa, Malesiassa, Israelissa, Amerikassa ja Isossa-Britanniassa.
Aarne Äyräpää

Aarne Elias Äyräpää (vuoteen 1930 asti Europaeus; 21. lokakuuta 1887 Utajärvi – 17. kesäkuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen arkeologi ja historiantutkija. 
Tausta.
Aarne Äyräpään vanhemmat olivat Anders Theodor Europaeus (1836–1912) ja Kristina Sofia os. Riikonen (1854–1902). Hänen isoisänsä oli Anders Josef Europaeus ja setänsä Matti Äyräpää. Aarne Äyräpää kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1906. Hän suoritti vuonna 1912 filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. 
Ura arkeologina.
Äyräpää nimitettiin Muinaistieteellisen toimikunnan ylimääräiseksi amanuenssiksi vuonna 1915 ja vakinaistettiin vuonna 1920. Vuonna 1933 hän väitteli tohtoriksi väitöskirjallaan "Über die Streitaxtkulturen in Russland". Tämän jälkeen hän toimi Kansallismuseon esihistoriallisen osaston johtajana ja Helsingin yliopiston dosenttina vuoteen 1938 saakka. Jatkosodan aikana Äyräpää oli mukana Tieteellisessä Itä-Karjalan toimikunnassa, joka teki tutkimuksia valloitetussa Itä-Karjalassa. Vuosina 1945–1948 hän toimi Suomen ja Pohjoismaiden arkeologian vt. professorina ja vuosina 1938–1954 hän toimi esihistoriallisen arkeologian ylimääräisenä professorina. Äyräpää oli Muinaistieteellisen toimikunnan jäsen vuosina 1949–1961.
Perintö.
Äyräpää hallitsi kivikauden tutkimusta Suomessa 1920-luvulta aina 1950-luvulle saakka. Hänen suurimpana saavutuksenaan pidetään keramiikkaan ja geologian tutkimustuloksiin pohjautuvan esihistorian kronologian laatimista. Äyräpää mallinsi maankohoamisesta aiheutuneen rantaviivan muutoksen sekä ilmaston vaihtelut ja jaksotti Suomessa vaikuttaneet kulttuurilliset aikakaudet. Hän oli erityisen kiinnostunut vasarakirveskulttuurin tutkimisesta.
Avarakatseinen ja kriittinen Äyräpää nautti kunnioitusta arkeologina myös ulkomailla.
Yksityiselämä.
Aarne Äyräpää avioitui Hanna Käävän (1892–1975) kanssa. Heille syntyi neljä poikaa: Teuvo Pekka (1918–1999), Matti Antero (1920–2009), Aarne Veikko (1924–1944) ja Paavo Johannes (1925–1976).
Roiskuttajatetra

Roiskuttajatetra ("Copella arnoldi") on pieni sukkulatetroihin kuuluva kalalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Roiskuttajatetralla on pitkulainen, ruskehtava tai oliivinvihreä vartalo. Vatsapuoli on valkoinen. Kylkiviivaa pitkin kulkee tumma juova ja sen alapuolella on ohut kuparinruskea viiva. Jos vesiolot ovat hyvät, kalan silmän yläosa loistaa kirkkaan oranssina. Kala kasvaa 7–9 cm pitkäksi, koiras on isompi.
Sukupuolet on helppo tunnistaa siitä, että koiraan pyrstö on huomattavasti suurempi kuin naaraalla.
Alkuperä.
Roiskuttajatetroja elää Etelä-Amerikassa, Amazon-joessa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Roiskuttajatetrojen lisääntymistapa on varsin vaivalloinen. Pari hyppää veden yläpuolella olevalle lehdelle, koiras levittää rintaevänsä imukupeiksi, jotta naaras ehtii kiinnittää mätimunat lehdelle. Myös hedelmöitys tapahtuu lehdellä. Kalat pudottautuvat veteen ja toistavat äskeisen. Tämä jatkuu kunnes lehdellä on n. 50 munaa. Koiras jää paikalle ja roiskii isolla pyrstöllään vettä munien päälle, kunnes nämä kuoriutuvat muutaman päivän kuluttua. Jos koiras ei toimisi tällä tavalla, munat olisivat vaarassa kuivua tropiikin paahteessa.
Vesiolot ja ravinto.
Veden pH-arvon pitää olla 6–8 ja lämpötilan välillä 25–29 °C.
Roiskuttajatetran ruokavalioon kuuluu lähinnä pieniä vesiselkärangattomia, esimerkiksi hyttysten toukkia.
Canale 5

Canale 5 on italialainen Mediasetin omistama televisiokanava. Se oli maan ensimmäinen valtakunnallinen kaupallinen tv-kanava, joka on perustettu vuonna 1978. Se tunnettiin ennen nimellä "TeleMilano 58", mutta kanava muutti nimensä Canale 5:ksi vuonna 1980. 
Canale 5 esittää paljon amerikkalaisia televisiosarjoja, jotka on dubattu italiaksi.
Teoreettinen ja käytännöllinen filosofia

Kun filosofia syntyi antiikin Kreikassa, kaikki maailmaa koskevan tiedon hankinta luettiin filosofian alaan. Aristoteles jakoi ensimmäisenä tieteet kahteen osaan, teoreettisiin ja käytännöllisiin tieteisiin, mistä on peräisin nykyisinkin yleinen filosofian jako kahteen osaan, teoreettiseen ja käytännölliseen filosofiaan.
Teoreettisen filosofian tehtävänä on tutkia olemassaoloa ja inhimillistä tietoa koskevia kysymyksiä. Siihen luetaan logiikka, ontologia, metafysiikka, tietoteoria, mielen filosofia, kielifilosofia ja tieteenfilosofia sekä useat erityistieteiden filosofiat, kuten matematiikan filosofia. Aristoteleella teoreettisten tieteiden alaan kuuluivat myös sellaiset tieteet kuin fysiikka, tähtitiede, kemia, biologia ja psykologia. Nykyään näitä osa-alueita vastaavat omat erityistieteensä.
Käytännöllisen filosofian tehtävänä on tutkia inhimillistä toimintaa. Siihen luetaan etiikka, yhteiskuntafilosofia ja yhteiskuntatieteiden tieteenfilosofia. Aristoteleelle siihen kuuluivat kaikki yksilön käyttäytymiseen, yhteiskuntaelämään, oikeudelliseen säätelyyn ja politiikkaan liittyvät alat, edellisten lisäksi myös muun muassa estetiikka, kuten retoriikka ja runousoppi.
Joissakin yliopistoissa, kuten Helsingin ja Turun yliopistoissa, filosofian opiskelu jaetaan edelleen laitos- tai oppiainetasolla teoreettiseen ja käytännölliseen filosofiaan. Jako on nykyään varsin mielivaltainen, sillä käytännöllinen filosofia ei ole kovin paljoa käytännöllisempää kuin teoreettinenkaan (soveltava etiikka on tuonut jonkin verran "käytännöllisyyttä" käytännölliseen filosofiaan). Näiden filosofian osa-alueiden käyttämä metodologia on pitkälti sama, joten ainoaksi rajaavaksi tekijäksi jäävät aihepiirit. Tämäkään raja ei ole tiukka, ja monia asioita voidaan tutkia yhtä lailla teoreettisen kuin käytännöllisen filosofian piirissä.
Useimmissa yliopistoissa tällaista filosofian kahtiajakoa ei tehdä, vaan filosofiaa opetetaan joko yhtenä oppiaineena tai se jaetaan esimerkiksi logiikkaan, metafysiikkaan ja etiikkaan.
Yun Bo-seon

Yun Bo-seon (; 26. elokuuta 1897 – 18. heinäkuuta 1990) oli Korean tasavallan presidentti vuosina 1960–1962.
Yun syntyi Asanissa, Etelä-Chungcheongin maakunnassa, ja valmistui Edinburghin yliopistosta vuonna 1930. Hän tuli mukaan politiikkaan japanilaismiehityksen päätyttyä vuonna 1945 ja tuki Syngman Rheetä. Vuonna 1948 Rhee nimitti Yunin Soulin pormestariksi. Vuotta myöhemmin hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuusministeriksi. Pian Yun kuitenkin alkoi vastustaa Rheen autoritaarista politiikkaa. Hänet valittiin parlamentin jäseneksi 1954 ja vuoden päästä hän oli mukana perustamassa oppositiopuolue Demokraattista puoluetta.
Sen jälkeen kun Rheen hallinto kaadettiin demokratiaa vaatineessa kansannousussa, Yun valittiin presidentiksi 13. elokuuta 1960. Hän oli lähinnä keulakuva, koska Etelä-Korea oli vastauksena Rheen hallintotavoille siirtynyt parlamentaariseen järjestelmään. Kenraalimajuri Park Chung-hee teki tukijoineen vallankaappauksen vuonna 1961, ja Yun pysyi presidenttinä marraskuuhun 1962 saakka. Hän vastusti Parkin autoritaarista hallintoa ja pyrki presidentiksi kahdesti vuosina 1963 ja 1967, mutta hävisi joka kerta. Saatuaan useaan otteeseen ehdonalaisen tuomion hallituksenvastaisista toimista Yun jäi eläkkeelle politiikasta 1980 ja keskittyi kulttuuritoimintaan. Hän kuoli vuonna 1990 diabetekseen ja korkeaan verenpaineeseen.
Hell of a Collection

Hell of a Collection on The Rasmuksen vuonna 2001 julkaistu, ensimmäinen kokoelmalevy. Muut albumit mukaan laskien se on viides. Se sisältää kappaleita aiemmilta levyiltä Peep, Playboys, Hell of a Tester ja Intolta. Hell of a Collection on myös ensimmäinen albumi, jossa on Janne Heiskasen tilalla uusi rumpali, Aki Hakala. Kokoelma myi Suomessa yli 50 000 kappaletta, mikä oikeuttaa platinalevyyn.
Vuonna 2004 Hell of a Collectionista julkaistiin uusi versio, jossa oli kappaleita vain kolmelta ensimmäiseltä levyltä.
A. M. Tallgren

Aarne Michaël (Mikko) Tallgren (8. helmikuuta 1885 Ruovesi – 13. huhtikuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen arkeologian professori, jota pidetään myös Viron tieteellisen arkeologian isänä.
Tausta.
A. M. Tallgrenin vanhemmat olivat kirkkoherra Ivar Markus Tallgren ja Jenny Maria Montin-Tallgren. Esseisti ja kriitikko Anna-Maria Tallgren oli hänen sisarensa ja kielentutkija Oiva Johannes Tuulio hänen veljensä.
Ura.
Tallgren valmistui filosofian kandidaatiksi 1905 ja lisensiaatiksi 1914. Vuosina 1906–1919 hän toimi Kansallismuseon amanuenssina, vuonna 1920 hänet kutsuttiin Tarton yliopiston arkeologian professoriksi. Helsingin yliopiston Suomen ja pohjoismaisen arkeologian professorin virkaa hän hoiti 1923–1945. 
Tallgren oli "Eurasia Septentrionalis Antiqua" -aikakauskirjan toimittaja koko sen ilmestymisajan 1926–1938, aluksi U. T. Sireliuksen, sitten Ilmari Mannisen tämän kuolemaan asti vuoteen 1935 ja sitten yksin. Tallgren on tullut kansainvälisesti tunnetuksi Venäjän, Ukrainan ja Pohjois-Aasian esihistorian tuntijana. Jo vuodesta 1906 alkaen hän teki laajoja tutkimusmatkoja Euroopan puoleiselle Venäjälle, Siperiaan ja Kaukaasiaan. 
Tallgren julkaisi useita tutkimuksia myös Suomen esihistoriasta. Hän oli Suomen Museo -julkaisun toimittaja 1917–1919 ja Suomen Muinaismuistoyhdistyksen puheenjohtaja 1930–1942. Yhdistyksen 50-vuotiskertomuksen hän oli julkaissut 1920. Kotiseudun toimittajana hän työskenteli 1910–1923. Hän kuului Kansanvalistusseuran valtuuskuntaan 1934–1945 ja oli sen varapuheenjohtaja vuodesta 1937. Tarton yliopiston kunniatohtorin arvon hän sai vuonna 1932.
Tallgrenia on luonnehdittu kaukonäköisten synteesien luojaksi, joka oli arkeologisena ajattelijana aikaansa edellä ja jonka hypoteesit ovat usein tieteellisesti ajankohtaisia vielä nykyisinkin. Eino Leinoa ihaillut Tallgren oli liberaali, vegetaristi ja pasifisti, joka vieroksui aikakaudelleen luonteenomaista arkeologian käyttöä kansalliskiihkon lietsontaan. 
Tallgren kuoli naimattomana, hänet on haudattu Turkuun Maarian kirkon hautausmaalle.
Aiheesta muualla.
A. M. Tallgrenin lehtiartikkeleita:
Sarah Manners

Sarah Manners (s. 1975 Birmingham, West Midlands) on brittiläinen näyttelijä. Manners on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Tohtorit" (Joanna Helmin rooli, 2000–2001), "Kymppikerho" (K.C. Gregory, 2003) ja "Sairaalaelämää" (Bex Reynolds, 2003–2005).
Manners oli mukana toisella tuotantokaudella BBC:n "Strictly Come Dancing" ‑ohjelmassa (alkuperäisversio ohjelmalle "Tanssii tähtien kanssa") ja sijoittui kuudenneksi.
Juurihoito

Juurihoito eli endodontia on tulehtuneen hampaan hoitomenetelmä. Juurihoidon tavallisin syy on hammasytimen tulehtuminen tai kuoleminen. Karies, traumat, korjaava hoito tai mikroskooppiset halkeamat avaavat tien dentiinitubuluksiin ja juurikanavaan. Hampaan tulehtuminen tai kuoleminen diagnosoidaan kliinisten oireiden ja löydösten, vitaliteetin sekä röntgenkuvien avulla. Kun hampaan ydin on vahingoittunut parantumattomasti tai kuollut, se tulee juurihoitaa. Juurihoidossa hoidetaan tai ehkäistään yksittäisen hampaan infektio.
Työvaiheet.
Hammas preparoidaan (eli poistetaan hampaan hermot ja verisuonet) pienillä avaaja- ja suuremmilla laajennusneuloilla. Tyhjät juurikanavat desinfioidaan ja kuivataan pienillä paperinastoilla. Sen jälkeen kanavat eristetään juuritäytteellä, joka on yleensä guttaperkkaa eli kumipuusta saatavaa elastomeeria. Juuritäytteen päälle laitetaan paikka. Juurihoito voi vaatia useamman hoitokerran, jotta tulehdus saadaan hoidettua.
Ensimmäisellä käynnillä hampaan kruunua porataan, poistetaan suurin osa hampaan hermoista ja verisuonista sekä laitetaan lääkeainetta juurikanaviin. Tällöin hampaan puudutus on välttämätöntä, paitsi jos hampaan hermot ovat kuolleet. Seuraavilla kerroilla, jos juurikanavia vielä laajennetaan ja lääkeaineita vaihdetaan, puuduttaminen ei aina ole tarpeen, mikäli kaikki hermot ja verisuonet on saatu poistettua. Tällöin hammas ei tunne kipua.
Juurihoidon päämääränä on mikrobien poistaminen juurikanavasta tai niiden pääsyn estäminen juurikanavaan. Tämän takia jokainen juurihoidon vaihe suoritetaan aseptisesti. Juurihoito on toimenpiteenä erikoislaatuinen, sillä työskentelyalue on mahdollista eristää muusta suuontelosta. Tähän käytetään yleensä ns. kofferdamia.
Hoidetun hampaan ennuste.
Juurihoito voi epäonnistua, mikäli kaikkia juurikanavia ei löydetä ja puhdisteta juurihoitoa tehtäessä. Joskus juurikanavien täyteaine ei ole tarpeeksi syvällä tai tiiviisti juurissa, jolloin hammas saattaa tulehtua uudelleen. Joskus instrumentti puhkaisee juuren ja tapahtuu juuren ylitäyttö ja täyteainetta pääsee juuren ulkopuolelle ja voi syntyä purentakipu. Amerikkalaisen Delta Dentalin teettämän tutkimuksen mukaan (jossa oli mukana 1,6 miljoonaa amerikkalaista) noin 97 % juurihoidetuista hampaista kyettiin säilyttämään kahdeksan vuoden seurannan ajan, ja näistä noin 1-1,5 % (hampaan sijainnista riippuen) jouduttiin tänä aikana hoitamaan uudelleen; loput noin 3 % juurihoidetuista hampaista jouduttiin seuranta-aikana poistamaan. Uusintahoitoa vaativat ongelmat ilmenivät yleensä kolmen ensimmäisen vuoden aikana juurihoidon jälkeen. Syy uusintahoitoon on yleensä hampaan reikiintyminen, jonka havaitsemista vaikeuttaa juurihoidetun hampaan tunnottomuus, tai hampaan tulehtuminen.
Lämmönjakokeskus

Lämmönjakokeskuksella (joskus myös alajakokeskus) liitetään kiinteistön lämmitysjärjestelmä kaukolämpöön. Lämmönjakokeskus siirtää kaukolämpöveden lämpöenergian kiinteistön patteri-, ilma-, lattialämmityksen sekä käyttöveden verkoston veteen tehokkaasti. Lämpö siirtyy lämmönjakokeskuksen lämmönsiirtimissä. Lämmönjakokeskuksen automatiikka huolehtii, että kaukolämpöenergiaa käytetään järkevästi. 
Lämmönjakokeskukset valmistetaan tehdasvalmisteisina kokonaisuuksina. Suomessa lämmönjakokeskuksia valmistaa muun muassa Gebwell Oy, HögforsGST ja Kaukora. Kaukolämpö yleensä ja myös lämmönjakokeskukset ovat suomalaisia vientituotteita.
Matthew Bellamy

Matthew ”Matt” James Bellamy (s. 9. kesäkuuta 1978 Cambridge, Englanti) on Muse-yhtyeen solisti, kitaristi, pianisti ja lauluntekijä. Hän asui aiemmin Italiassa. Bellamy laulaa tavallista korkeammalta niin sanotusti falsetissa, mikä häntä tutkineen lääkärin mukaan johtuu tavallista pienemmistä äänihuulista. Bellamy pitää kiinni mystisestä ja salaperäisestä asemastaan Musen keulakuvana. Mies on itse kertonut, ettei tajua sitä, kuinka kaikista asioista kerrotaan tuntemattomille. Bellamy tunnetaan energisestä live-esiintymisestään. Bellamy aloitti kitaran soiton 14-vuotiaana ja on myös erittäin taitava pianisti. Hän on yksi pelattavista hahmoista "Guitar Hero 5" -videopelissä. Hän on myös erittäin kiinnostunut georgismista, filosofisesta suuntauksesta, jonka mukaan ihminen ei voi omistaa maata vaan se kuuluu ihmisyhteisölle tasapuolisesti.
Varhaiset vuodet.
Bellamy syntyi Cambridgessa, Englannissa. Hänen isänsä George Bellamy oli 1960-luvulla englantilaisen rock-yhtyeen The Tornadosin kitaristi. Kyseinen yhtye oli ensimmäinen brittiyhtye, joka sai kappaleensa listaykköseksi Yhdysvalloissa. Bellamyn äiti Marilyn muutti Irlannista Englantiin 1970-luvulla. Bellamylla on yksi vanhempi veli, Paul.
1980-luvun puolivälissä perhe muutti Dawlishiin, Devoniin, jossa Matthew kävi Westcliffin alakoulua. Hiukan myöhemmin perhe muutti Teignmouthiin, joka sijaitsee myös Devonissa. Siellä Matthew kävi ensin Teignmouthin yläkoulua ja myöhemmin Exeterin lukiota. Kun Matthew’n vanhemmat erosivat, hän muutti asumaan isoäitinsä luo.
Muse.
Muse perustettiin Teignmouthissa vuonna 1994 nimellä Rocket Baby Dolls. Yhtye voitti bändikilpailun, mikä johti siihen, että jäsenet ottivat yhtyeensä vakavammin. Rocket Baby Dolls sai astetta ammattimaisemman nimen, Muse. Yhtyeen jäsenet ovat Matthew Bellamy, Chris Wolstenholme (basisti ja taustalaulaja) sekä Dominic Howard (rummut ja perkussiot). Heillä on myös virallinen keikkamuusikko, Morgan Nicholls, joka soittaa bassoa, kitaraa ja koskettimia live-esiintymisissä. Yhtye on julkaissut yhdeksän studioalbumia: "Showbiz" (1999), "Origin of Symmetry" (2001), "Absolution" (2003), "Black Holes and Revelations" (2006), "The Resistance" (2009), "The 2nd Law" (2012), "Drones" (2015), "Simulation Theory" (2018) ja "Will of the People" (2022) sekä kolme livealbumia. Muse on käynyt Suomessa usean kerran. Yhtye on tunnettu näyttävästä ja visuaalisesta live-esiintymisestään, josta se on myös useasti palkittu.
Yksityiselämä.
Bellamy oli kihloissa kliinisen psykologian tohtorina milanolaisessa sairaalassa työskentelevän Gaia Pollonin kanssa. He erosivat vuoden 2009 lopulla. Keväästä 2010 alkaen Bellamy seurusteli yhdysvaltalaisen näyttelijän Kate Hudsonin kanssa. He kihlautuivat huhtikuussa 2011, ja saman vuoden heinäkuussa pariskunnalle syntyi poika. Bellamy ja Hudson erosivat joulukuussa 2014. Bellamy aloitti seurustelun malli Elle Evansin kanssa vuonna 2015 ja naimisiin he menivät elokuussa 2019. He saivat yhdessä tyttären vuoden 2020 kesäkuussa.
Happohyökkäys

Happohyökkäys eli demineralisaatio tarkoittaa reaktiota, jossa hampaan pinnalta liukenee mineraaleja. Hampaat altistuvat happohyökkäykselle aterioinnin jälkeen, ja sylki kykenee korjaamaan pieniä kiillevaurioita noin puoli tuntia happohyökkäyksen alkamisesta. Syljen korjaamiskykyä kutsutaan remineralisaatioksi, ja sitä voidaan nopeuttaa ksylitolilla, mutta mikäli demineralisaatioprosessia ei pysäytetä tai se ei pysähdy itsestään, kariesvaurio laajenee, ja tällöin syntyy reikä.
Normaali ravinto sisältää aina kariogeenisille mikrobeille sopivia hiilihydraatteja: sakkaroosia (ruokosokeri), glukoosia, fruktoosia, maltoosia, laktoosia ja sorbitolia. Ainoastaan ksylitoli, maltitoli ja aspartaami sekä sakariini eivät sovellu suubakteereiden glykolyysiin, eikä täten synny haitallisia aineenvaihduntatuotteita. Näistä ainoastaan ksylitolin on osoitettu olevan kaikista ei-kariogeenisin, koska ksylitoli lisää syljeneritystä.
Ravintoaineen kariogeenisyyteen vaikuttaa sen sokeripitoisuus, happamuus, viipymisaika suussa, käyttötapa ja -tiheys, vaikutus syljeneritykseen ja mahdollisesti sisältämät hampaita suojelevat ainesosat. Selvästi karioitumista lisääviä ravintoaineita ovat sakkaroosipitoiset sokerimakeiset, leivonnaiset, keksit, siirapit ja sokeriset juomat.
Oulun Palloseura

Oulun Palloseura (OPS) on oululainen urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1925 Oulun Pyrinnön lopetettua palloilutoimintansa. Seuralla on nykyisin toimintaa jalkapallossa ja keilailussa.
Jalkapallo.
OPS pelasi jalkapallossa vuosina 1976–1983 kahdeksan kautta SM-sarjassa ja voitti kaksi peräkkäistä Suomen-mestaruutta vuosina 1979–1980. Mestaruuksien myötä seura osallistui myös Euroopan cupiin, jossa se hävisi molemmilla kerroilla ensimmäisellä kierroksella englantilaiselle Liverpoolille, yhteismaalein 2–11 ja 0–8. Syksyn 1980 kotiottelussa Raatin stadionilla OPS ylsi kuitenkin 1–1-tasapeliin. Samalla tehtiin stadionin yleisöennätys 14 000 katsojaa. Kaudeksi 1984 OPS putosi 1. divisioonaan, mitä seurasi usean vuoden taipale tätäkin alemmilla sarjatasoilla. Kaudella 1996 seura teki lyhyen vierailun Ykköseen, ja kausina 1997–1998 se pelasi vielä Kakkosessa. 
"Pääartikkeli: Oulun Palloseura (jalkapallo)
Nykyaika.
Nykyään OPS:n nimeä jalkapallossa käyttää "Oulun jalkapallon tuki ry.", joka kauteen 2010 saakka käytti nimeä Oulun Palloseura-jalkapallo (OPS-jp). Kaudeksi 2011 Oulun Palloseura antoi seuralle luvan käyttää logoaan ja Oulun Palloseuran nimeä ilman jälkiliitettä.
Naisjalkapalloilu.
Kesällä 1971 perustettiin OPS:n naisjalkapallojoukkue, jonka valmentajana toimi Erik Carpén. Joukkue voitti pronssia v. 1973 SM-lopputurnauksessa Turussa HJK:n ja KTP:n jälkeen nousten samalla SM-sarjaan. Joukkueessa pelasivat mm. Leila Määttä (kapteeni), Anja-Leena Kauppi, Pirjo Riikola, Ritva Jokela, Leila Frondelius, Raija Hirvonen, Tuija Äijälä, Ritva Takavaara ja Raija Hietala. Joukkueen toimintaa sponsoroi voimakkaasti seuraan perustettu naistoimikunta, jonka näkyvinä voimahahmoina toimivat Onerva Carpèn ja Maria Kilponen. OPS pelasi SM-sarjassa vuodet 1974-75.
"Pääartikkeli: Oulun Palloseura (jääpallo)
Jääpallo.
OPS:n jääpallon edustusjoukkue pelasi Suomen pääsarjatasolla Bandyliigassa. OPS:n jääpallojoukkue lakkautettiin kauden 2009-2010 jälkeen. Joukkue on voittanut seitsemän Suomen-mestaruutta, joista viisi peräkkäin. Lisäksi se on voittanut 10 SM-hopeaa ja neljä SM-pronssia.