tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
U2 (Hampurin metro)

U2 on Hampurin metron linja, joka avattiin 21. lokakuuta 1913. Sillä on 25 asemaa ja 24,5 kilometriä pituutta. Se alkaa Niendorf Nordista ja kulkee Hauptbahnhof Nordin kautta Mümmelmannsbergiin. Jungfernstiegistä Billstedtiin se jakaa raiteet U4-linjan kanssa. Sen tunnusväri on punainen.
Historia.
Linjan ensimmäinen osa avattiin 1. kesäkuuta 1913 Schlumpista Christuskircheen,yhtenä kehälinjan (U3) haaroista. Linjaa jatkettiin Emilienstraßelle 21. lokakuuta 1913. 23. toukokuuta 1914 linjaa laajennettiin Hellkampin asemalle, joka suljettiin ja purettiin vuonna 1964 ja korvattiin 30. toukokuuta 1965 uudella asemalla Lutterothstraßella. 30. lokakuuta 1966 avattiin laajennus Hagenbecks Tierparkiin, 1. kesäkuuta 1985 Niendorf Marktiin ja 9. maaliskuuta 1991 Niendorf Nordiin. Vuonna 2009 U2- ja U3-linjojen itäiset rataosuudet vaihdettiin keskenään. Ennen muutosta U2 oli kulkenut Wandsbek-Gartenstadtiin. Muutoksen jälkeen linja liikennöi Mümmelmannsbergiin, ja U3: sta tuli jälleen kehälinja, jolla oli haara Wandsbek-Gartenstadtiin.
Bernice Sundkvist

Bernice Maria Sundkvist (s. 1956) on suomalainen teologi, joka toimi käytännöllisen teologian professorina Åbo Akademissa vuosina 2007–2021. Hän oli ensimmäinen nainen Åbo Akademin teologisen tiedekunnan professorina. Hän siirtyi eläkkeelle elokuussa 2021.
Väitöskirjassaan "Det sakramentala draget i Luthers förkunnelse" Sundkvist tutki Lutherin näkemystä saarnaamisesta. 
Sundkvistin 60-vuotissyntymäpäivän kunniaksi julkaistiin vuonna 2016 Birgitta Sarelinin ja Mikael Lindfeltin toimittama "Den kommunikativa kyrkan: festskrift till Bernice Sundkvist på 60-årsdagen" -juhlajulkaisu. 
Sundkvistille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki vuonna 2021.
U3 (Hampurin metro)

U3 on Hampurin metron linja. Sillä on 25 asemaa ja 20,68 kilometriä pituutta. Ensimmäinen osa avattiin 1. maaliskuuta 1912. Linja alkaa Wandsbek-Gartenstadtista ja johtaa Barmbekin kautta kaupungin keskustan läpi kulkevaan renkaaseen ja takaisin Barmbekiin.
Historia.
Kehälinja rakennettiin vuosina 1906-1912. Tuolloin sen pituus oli 17,48 kilometriä ja siinä oli 23 asemaa. Linjan ensimmäinen osa avattiin 15. helmikuuta 1912 Rathausin ja Barmbekin välille. Osuus Barmbekista Kellinghusenstraßelle vihittiin käyttöön 10. toukokuuta 1912, osuus Kellinghusenstraßelta St. Pauliin avattiin 25. toukokuuta 1912, osuus St. Paulista Rathausille avattiin 29. kesäkuuta 1912. Haara Barmbekista Wandsbek-Gartenstadtiin avattiin 12. syyskuuta 1918. Se on osa 28 kilometriä pitkää Walddörferbahnia Volksdorfin, Ohlstedtin ja Großhansdorfin välillä, haaralta on siksi suora raideyhteys U1-linjalle. Habichtstraßen asema avattiin vasta 23. kesäkuuta 1930. 
2. tammikuuta 1967 avattiin Billstedtiin johtavan linjan ensimmäinen osuus, joka johti Berliner Torista Horner Rennbahniin. Samalla U3:n pääteasema siirtyi Horner Rennbahniin.
Vuonna 2009 U2- ja U3-linjojen itäiset rataosuudet vaihdettiin keskenään. Ennen muutosta U2 oli kulkenut Wandsbek-Gartenstadtiin. Muutoksen jälkeen linja liikennöi Mümmelmannsbergiin, ja U3: sta tuli jälleen kehälinja, jolla oli haara Wandsbek-Gartenstadtiin. 
Tulevaisuus.
Fuhlsbüttler Straßen metroasema.
Barmbekin ja Habichtstraßen asemien väliin suunnitellaan uutta Fuhlsbüttler Straßen metroasemaa jonka rakentaminen alkaisi vuonna 2027. Sen olisi tarkoitus valmistua vuonna 2029.
Linjan asemien laiturien pidennys 125 metriin.
Tietyillä linjan asemilla on 90 metriä pitkät laiturit, jotka rajoittavat linjan kapasiteettia. Kapasiteetin lisäämiseksi laiturit laajennetaan 125 metriä pitkiksi, jolloin ne vastaavat muiden järjestelmän asemien laitureiden pituuksia.
Laitureita pidennetään seuraavilla asemilla:
Borgwegin aseman laiturin laajennus toteutetaan samaan aikaan U5-linjan aseman rakentamisen kanssa. Kaikilla muilla asemilla laitureidenlaajennustyöt on tarkoitus aloittaa 2020-luvun lopulla.
U1 (Hampurin metro)

U1 on Hampurin metron linja joka avattiin 1. joulukuuta 1914. Sillä on 47 asemaa ja 55,383 kilometriä pituutta. Se alkaa Norderstedt Mittestä ja johtaa Jungfernstiegin ja Hauptbahnhof Südin kautta Volksdorfiin, jossa se jakautuu kahteen haaraan, johtaen Ohlstedtiin ja Großhansdorfiin. Linjan tunnusväri on sininen.
U1 on Saksan pisin metroreitti. Linja on ollut nykyisessä muodossaan käytössä vuodesta 1966, mutta sen historia ulottuu vuoteen 1914, jolloin Ohlsdorfin haararata avattiin osana nykyistä U3-linjaa. U1 ulottuu Hampurin rajojen ulkopuolelle Norderstedtiin pohjoisessa sekä Ahrensburgiin ja Großhansdorfiin idässä. Asemien keskimääräinen etäisyys on noin 1 180 metriä, ja matka linjan päästä päähän kestää noin 76–84 minuuttia haarasta riippuen.
Reitin nopeusrajoitukset vaihtelevat osuuksittain 50–80 km/h välillä, ja liikenne on jaettu useisiin rataosuuksiin, kuten A-, C- ja D-reitit. Linjaa on laajennettu useaan otteeseen, viimeisimpänä avattiin Oldenfelden asema 9. joulukuuta 2019.
Beimoorin hylätty asema.
Heinäkuussa 1914 Hampurin senaatti ja parlamentti päättivät laajentaa tuolloin vielä rakenteilla ollutta Walddörferbahnia 1,3 kilometriä koilliseen Beimoorwegin reunalle, jonne oli määrä rakentaa Beimoorin metroasema. Alueelle oli määrä rakentaa asuinalue Beimoorwaldiin suunnitellun asetehtaan työntekijöille. Lisäksi Hampuri halusi rakentaa Beimooriin psykiatrisen klinikan. Joissakin suunnitelmissa kaavailtiin myös jatkoa Ahrensburgin kaupungin itäpuolella sijaitsevaan Hansdorfer Kampiin, jonne oli tarkoitus rakentaa pääteasema nimeltä "Auekämpe". Aseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 1915 ja se valmistui vuonna 1918. Asemaa ei kuitenkaan avattu sillä ensimmäisen maailmansodan jälkeen solmitussa Versaillesin rauhassa saksan asetuotantoa rajoitettiin. Tämän vuoksi Beimoorin asetehtaan suunnitelmat peruttiin eikä aseman avaamiselle nähty tarvetta. Asema purettiin toisen maailmansodan päättymisen jälkeen, mutta sen jäänteet ovat edelleen näkyvillä.
Sivilisaatioprosessi

Sivilisaatioprosessi tarkoittaa Euroopassa 1400–1700-luvulla renessanssin ja valistuksen aikana vallinnutta prosessia, jonka seurauksena sosiaaliset normit ja käytöstavat tiukkenivat ja sopivan käytöksen katsottiin yhä enemmän toteutuvan itsesäätelyn ja häveliäisyyden kautta. Käytöstapojen muodollistumiseen johti etenkin työnjaon eriytyminen, joka lisäsi erilaisten ihmisten ja ryhmien välistä kanssakäymistä ja synnytti uusia verkostoja, valtarakenteita ja hierarkioita. Renessanssin aikana hoveissa aristokratia alkoi erotella ja arvostella ihmisiä sen mukaan, osasivatko he käyttäytyä ja olla olemukseltaan hovin etiketin mukaisia.
Renessanssifilosofi Erasmus Rotterdamilaisen teoksen perusajatuksena ja myöhemmin myös sosiologi Norbert Eliaksen tutkimusten tuloksena on, että sopiva käytös toteutuu itsesäätelyn ja -hillinnän kautta. Sivilisaatioprosessin myötä ihmisten ruumiillinen kosketus toisiinsa ja erityisesti seksuaalisuus muuttuivat tiukasti säädellyiksi. Sen seurauksena alettiin säädellä monia toimintoja, joita vielä 1500-luvulla saatettiin pitää luonnollisina. Erityisesti eläimellisyyteen viittaavien toimintojen, eleiden ja äänien esittämisestä toisten nähden pyrittiin eroon. Ulkonäköön ja puhtauteen alettiin kiinnittää huomiota, esimerkiksi likaiset vaatteet sekä nenän kaivaminen, röyhtäily ja piereminen muiden läsnäollessa tulivat sopimattomiksi. Vielä 1400- ja 1500-luvulla oli esimerkiksi tavallista törmätä julkisella paikalla virtsaavaan tai ulostavaan henkilöön, ja tällaisessa kohtaamistilanteessa oli sopivaa jättää tervehtimättä. Vähitellen nämä ruumiintoiminnot alettiin suorittaa suljetuissa käymälöissä suojassa muiden katseilta. Myös ruokailutavat muuttuivat sivistyneemmiksi, esimerkiksi yhteiset astiat, hotkiminen, suu auki syöminen ja ruoka suussa puhuminen tulivat sopimattomiksi. Myös voimakkaassa humalassa olemiseen alettiin suhtautua kriittisemmin kuin keskiajalla.
Sivilisaatioprosessi toi mukanaan lukuisia uusia käytäntöjä yksityisyyteen liittyen, ja länsimainen ihminen tuli aiempaa tietoisemmaksi siitä, miten esittää itsensä muille. Yksilön katsottiin olevan aiempaa enemmän vastuussa omasta käyttäytymisestään. Ihmiset alkoivat entistä enemmän muokata eleitään ja olemustaan kulloiseenkin tilanteeseen sopivaksi, ja epäonnistumista itsensä esittämisessä alettiin pitää entistä häpeällisempänä. Julkisen käytöksen sopivaisuus siirsi voimakkaiden tunteiden näyttämisen yksityisyyden piiriin. Normeista tuli luonnollisia ja itsestäänselviä, ja niitä saatettiin noudattaa jopa yksin ollessa, kun yksilö oli sisäistänyt vaatimukset niin hyvin, että alkoi kontrolloida käytöstään ja olemustaan itsekin. Normien noudattaminen oli merkki sivistyneestä, kokonaisesta yksilöstä, kun taas normien rikkominen saattoi johtaa leimautumiseen "typeräksi", "idiootiksi", tai "sivistymättömäksi barbaariksi".
Titaanikeltainen

Titaanikeltainen (C28H19S4N5O6Na2) on bentsotiatsolirakenteinen heterosyklinen ja aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa titaanikeltainen on keltaista ja hieman ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen, emäksiin, happoihin ja vähäisissä määrin etanoliin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja niiden väri muuttuu keltaisesta punaiseksi pH-välillä 11–13.
Titaanikeltaista valmistetaan dehydrotio-p-toluidiinisulfonihapon ja sen diatsoniumsuolan välisellä reaktiolla.
Titaanikeltaista voidaan käyttää tekstiilien, nahan ja paperin värjäykseen. Analyyttisessä kemiassa yhdistettä käytetään määritettäessä magnesiuminpitoisuuksia spektrofotometrisesti. Biokemiallisissa tutkimuksissa titaanikeltaisella on käyttöä fluoresenssimikroskopiassa väriaineena ja albumiinin läsnäolon osoittamisessa.
Jalmari Kahra

Jalmari Kahra (24. joulukuuta 1890 Laihia – 29. marraskuuta 1981 Laihia) oli kansalaissodan veteraani, maanviljelijä ja kunnallisneuvos. Hänen vanhempansa olivat Mikko Kahra (1866-1934) ja Anna-Liisa o.s. Laitala (1867-1920). 
Julkinen ura.
Käytyään Vaasan kauppakoulun Kahra valittiin vuonna 1917 Laihian rahainhoitovaliokuntaan. Keväällä 1918 hän osallistui kansalaissotaan valkoisten puolella, oli mukana mm. Oulun ja Tampereen valtauksessa. Sen jälkeen hän toimi pitkään suojeluskunnan esikunnassa. Vuonna 1920 hänet valittiin Laihian kunnansihteeriksi, lisäksi hän hakeutui moniin luottamustehtäviin. Vuosina 1930-1935 Kahra toimi sanomalehti Ilkan taloudenhoitajana. Laihialla hän johti isänsä vuonna 1910 perustamaa Laihian Mallastehdasta (nykyään Laihian Mallas) ja viljeli maata omalla pientilallaan Miettylän kylässä. Kahra oli Laihian kunnanhallituksessa yli 10 vuotta, kolme vuotta puheenjohtajana. Laihian Säästöpankin hallituksessa hän toimi 40 vuotta, lisäksi kirkkohallintokunnan puheenjohtajana, Laihian Sähkön toimitusjohtajana ja Osuuskaupan hallintoneuvoston jäsenenä. 
Kunnianosoitukset.
1960 Kunnallisneuvoksen arvonimi 
1962 Maalaisliiton kultainen ansiomerkki
1963 Keskuskauppakamarin kultainen ansiomerkki
1965 Maalaiskuntien Liiton kultainen ansiomerkki
1966 Vapaussodan huoltosäätiön viiri
1967 Suomen Leijonan Ritarikunnan I luokan risti
Yksityiselämä.
Jalmari Kahra avioitui vuonna 1916 laihialaisen Lyyli Leikkaan (1895-1972) kanssa. He asettuivat asumaan Laihian Miettylään. Avioliitto kesti vaimon kuolemaan saakka. Lapsia heille ei syntynyt.
Lempäälän lukio

Lempäälän lukio on Lempäälässä, Pirkanmaalla toimiva lukio. Vuonna 2024 lukiossa oli noin 450 opiskelijaa.
Historiaa.
Vuonna 1953 perustettu Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden vuonna 1962. Vuonna 1976 peruskoulujärjestelmään siirtymisen myötä Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun toimintaa jatkamaan perustettiin Lempäälän-Vesilahden yläaste (Hakkarin koulu) sekä Lempäälän lukio.
Koulu toimi pitkään arkkitehti Jaakko Ilveskosken suunnittelemassa rakennuksessa Lempäälän kanavan rannalla. Koulun toiminta siirtyi vuonna 2017 uusiin tiloihin Virta-kampukselle yhdessä Tredu Lempäälän kanssa. Rakennuksessa toimii myös Pirkan opisto, ja siellä sijaitsevat Lempäälän kunnanvaltuuston istuntotilat. Vanhan koulurakennuksen paikalla sijaitsee vuonna 2021 valmistunut Kanavan koulu.
Nordfors

Nordfors on Suomessa ja Skandinaviassa käytössä oleva sukunimi, joka on mm. seuraavilla henkilöillä:
Volvo EX30

Volvo EX30 on Volvon vuodesta 2023 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se on Volvon pienin sähköautomalli, ja siitä on taka- ja nelivetoiset versiot.
Vuoden 2024 Euro NCAP -kolaritestistä EX30 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Anian David

Anian David (myös "Daavid") oli 1400-luvulla Ylä-Satakunnassa vaikuttanut vauras talonpoika. Hän toimi nimeään kantaneen talonpoikaiskapinan johtajana.
David oli kotoisin Vesilahden pitäjän Anian kylästä, jossa hän omisti ainakin 1500-luvulla Heikkilä-nimellä tunnetun talon. Anian kylä on nimetty Davidin suvun liikanimen, mahdollisesti vanhan sukunimen mukaan. Heikkilän talo oli vauras, ja sillä oli eräomistuksia Ruovedellä saakka. David nousi syksyllä 1438 Ylä-Satakunnan talonpoikien kapinan johtajaksi. Hänen sanotaan korottaneen itse itsensä talonpoikaiskuninkaaksi ("bondekonung").
Lempäälän Kuokkalaan kapinaa saapui sovittelemaan Turun piispa Maunu II Tavast, ja 9. tammikuuta 1439 laadittiinkin piispan johdolla sitoumuskirje, jolla talonpojat lupasivat olla nousematta enää koskaan esivaltaansa ja valtakuntaa vastaan. Talonpojat selvisivät tapahtumista vähällä, mutta David ja hänen veljensä eivät kuuluneet armahdettujen joukkoon, sillä he olivat paenneet Rääveliin. Viipurin linnanpäällikkö Krister Nilsinpoika kehotti kirjeessään 5. heinäkuuta 1439 Räävelin raatia vangitsemaan Davidin, jos hän ilmestyy kaupunkiin, ja toimittamaan hänet Hans Kröpelinille.
Davidin myöhempiä elämänvaiheita ei tunneta, mutta tila Anian kylässä säilyi suvun hallinnassa. Ilmeisesti sen omaisuutta takavarikoitiin jonkin verran, ainakin väliaikaisesti.
Jaakko Pietiläinen (taiteilija)

Jaakko Pietiläinen (s. 1986) on liikkuvan kuvan, kuvanveiston, esitystaiteen ja lavastustaiteen parissa toimiva taiteilija. Pietiläinen on valmistunut kuvataiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemian tila-aikataiteen osastolta vuonna 2022. Hänellä on myös kandidaatin tutkinnot graafisesta suunnittelusta ja lavastussuunnittelusta Aalto-yliopistosta. 
Taiteellinen työskentely.
Pietiläisen teokset koostuvat videoista, veistoksista, installaatioista, performansseista ja lavastuksista, joiden avulla hän tutkii erilaisia huokoisia asioita, kuten aikaa, muistia, valtaa ja ruumista. Pietiläisen teokset ovat usein paikka- ja/tai tilannesidonnaisia, ja ne operoivat todellisuuden ja fiktiivisten narratiivien välisellä vuorovaikutuksella. Kapitalistinen teknologia ja sen tiedostamattomat vaikutukset kieleen, tietoon ja havaintoon ovat toistuvia teemoja hänen teoksissaan. Pietiläisen teoksissa toistuu usein hahmo, joka joko aktiivisesti yrittää ratkaista tilanteen tai tehtävän tai joka passiivisesti alistuu vallitseviin olosuhteisiin. Toinen keskeinen elementti hänen taiteessaan on (arkkitehtoninen) tila.
Ura.
Pietiläisen näyttelyitä ovat mm. Galerie Anhava, Helsinki (2024), Tallinnan Taidehalli (2024), Nykytaiteen museo Kiasma, Helsinki (2024), Taattisten tila, Merimasku (2023), Sinne-galleria, Helsinki (2023) sekä EMMA – Espoon modernin taiteen museo (2022). Hänen teostaan "Shrouds Have No Pockets" on esitetty Doclisboa (2023) ja Nordische Filmtage -festivaaleilla (2021). 
Pietiläisen teoksia on Nykytaiteen museo Kiasman ja Saastamoisen säätiön kokoelmissa. 
Pietiläinen työskentelee Helsingissä "Porukalle" -työtilassa, joka on jaettu työhuone sekä tila taiteelliselle työlle. Tilassa ovat työskennelleet Pietiläisen lisäksi kuvanveistäjä Man Yau, kuvataiteilija Elina Vainio, taidemaalari Jussi Niskanen, kuvanveistäjä Hermanni Saarinen, kuvataidekasvattaja Juuso Tervo sekä kuvataiteilija ja kuraattori Sakari Tervo.
HMS Silvio

HMS Silvio oli Britannian kuninkaallisen laivaston 24-luokan miinanraivaussluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Glasgowsta Barclay Curle and Companyltä, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1917. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 25. toukokuuta.
Palvelus.
Alus palveli ensimmäisessä maailmansodassa saattuetehtävissä, minkä jälkeen se poistettiin palveluksesta. Alus muutettiin 1924-1925 Pembroken telakalla tutkimusalukseksi.
HMAS Moresby.
Alus luovutettiin Australialle, joka liitti sen laivastoonsa 20. kesäkuuta 1925 nimellä "HMAS Moresby" päällikkönään John A. Edgell. Alus lähti 28. kesäkuuta Britteinsaarilta Gibraltarin, Port Saidin, Adenin, Colombon, Singaporen ja Thursday Islandin kautta Australian Brisbaneen, jonne se saapui 10. syyskuuta. Alus tutki Suurta valliriuttaa, kunnes se poistettiin palveluksesta 21. joulukuuta 1929 Sydneyssä.
Alus palautettiin palvelukseen 27. huhtikuuta 1933 kartoittamaan Pohjois-Australian rannikkovesiä, kunnes se poistettiin palveluksesta 14. joulukuuta 1934 Sydneyssä. Alus palautettiin palvelukseen 11. huhtikuuta 1935 rannikkovesiä Cliffy Islandilta Wilsons Prpmotoryyn. Kesäkuussa alus siirtyi Darwiniin, mistä se siirrettiin 28. lokakuuta Queenslandin pohjoisosiin. Vulcan Islandin ja Matupin tulivuorenpurkaukset toukokuussa 1937 pakottivat evakuoimaan kaupunkien väestön Kokopoon. "Moresby", joka oli Carpentarianlahdella, määrättiin Rabauliin avustamaan pelastustöissä. Tehtävästä vapauduttuaan alus jatkoi kartoitustehtävissä toisen maailmansodan alkamiseen syyskuussa 1939.
Sodan alun alus oli sukellusveneidentorjuntahenkilöstön koulutusaluksena Australian itärannikolla, kunnes se tammikuussa 1941 palasi tutkimustehtäviin kartoittamaan Pohjois-Australian ja Uuden-Guinean rannikoita. Japanin liittyessä sotaan joulukuussa 1941 alus siirrettiin saattuetehtäviin Australian itärannikolle. Marraskuussa 1943 alus siirrettiin tutkimustehtäviin ja sodan loppuun mennessä se oli kartoittanut Darwinin ja Bathurst Islandin alueet.
Alus palasi 13. joulukuuta 1945 Sydneyyn, missä se poistettiin palveluksesta 14. maaliskuuta 1946. Alus myytiin 3. helmikuuta 1947 romutettavaksi Broken Hill Pty Co Ltd:lle. Alus romutettiin lopulta Newcastlessa Australiassa.
Sirkka Metsäsaari

Sirkka Metsäsaari (5. elokuuta 1923 Tampere – 10. helmikuuta 2001 Espoo) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja.
Metsäsaari aloitti teatteriuransa vuonna 1947, ensin näyttelijänä ja sitten ohjaajana, pedagogina ja teatterinjohtajana. Hän oli johtajana Rovaniemen Teatterissa 1955–1959, Lohjan työväenteatterissa 1959–1961 ja helsinkiläisellä Elannon Näyttämöllä 1961–1965. Helsingin-vuosinaan hän ohjasi myös Teatteri Jurkalle, MTV-teatterille ja Jyväskylän Huoneteatterille. Hän toimi vuodesta 1966 Työväen Näyttämöiden Liiton ohjaajana ja pedagogina. Seuraavaksi hän siirtyi Rauman teatterin johtoon vuosiksi 1968–1971 ja sitten ohjaajaksi ja näyttelijäksi Rovaniemen kaupunginteatteriin.
Sirkka Metsäsaari näyttelee Rauni Mollbergin elokuvissa "Aika hyvä ihmiseksi" (1977), "Milka" (1980), "Tuntematon sotilas" (1985), "Ystävät, toverit" (1990) ja "Paratiisin lapset" (1994). Hän tekee pienen sivuosan myös Tapio Suomisen elokuvassa "Syöksykierre" (1981) ja kreditoimattomana muutamissa muissakin elokuvissa 1940-luvulta 1960-luvulle.
Metsäsaari sai Rovaniemen kulttuuripalkinnon vuonna 1978.
Angle Inlet

Angle Inlet on väestönlaskennallinen asuinpaikka Yhdysvaltain Minnesotan osavaltiossa Northwest Anglen alueella Lake of the Woodsin piirikunnassa. Angle Ingletin väkiluku oli 54 vuoden 2020 väestönlaskennassa. Angle Inlet on Alaskan väestönlaskennallisia asuinpaikkoja lukuun ottamatta Yhdysvaltain pohjoisin väestönlaskennallinen asuinpaikka.
Angle Inletissä sijaitsee Minnesotan viimeinen yksihuoneinen koulu.
Väestö.
Vuonna 2020 Angle Inletin 54 asukkaasta valkoisia oli 53. Yksi asukas kuului kahteen tai useampaan rotuun, ja yksi asukas oli hispaano tai latino mistä tahansa rodusta.
Önnestad

Önnestad on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 393 asukasta.
Degeberga

Degeberga on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 350 asukasta.
Norra Åsum

Norra Åsum on asuinalue Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Kristianstadin kanssa.
Färlöv

Färlöv on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 630 asukasta.
Viby (Ruotsi)

Viby on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 1 212 asukasta.
Gärds Köpinge

Gärds Köpinge on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 893 asukasta.
Dansband-yhtye Lasse Stefanz on kotoisin Gärds Köpingestä.
Lasse Stefanz

Lasse Stefanz on ruotsalainen dansband, joka on perustettu Kristianstadin Gärds Köpingessä vuonna 1967. Kokoonpano on muuttunut vuosien varrella, mutta alkuperäisistä jäsenistä jäljellä ovat Olle Jönsson ja Christer Ericsson. Lasse Stefanz kuuluu Ruotsin menestyneimpiin dansbandeihin, ja miljoonan myydyn levyn raja ylittyi vuonna 1992.
Everöd

Everöd on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 906 asukasta.
Arkelstorp

Arkelstorp on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 792 asukasta.
Rinkaby

Rinkaby on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 748 asukasta.
Balsby

Balsby on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 475 asukasta.
Österslöv

Österslöv on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 468 asukasta.
Linderöd

Linderöd on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 473 asukasta.
Adolf Wilhelm Edelsvärd

Adolf Wilhelm Edelsvärd (28. kesäkuuta 1824 Östersund – 15. lokakuuta 1919 Tukholma) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita merkittäviä rakennuksia Göteborgiin 1850-luvulla ja siirtyi sittemmin Tukholmaan. Edelsvärd oli myös Ruotsin valtionrautateiden pääarkkitehti, ja hänen tunnetuin työnsä on Tukholman keskusrautatieasema.
Lake of the Woodsin piirikunta

Lake of the Woodsin piirikunta () on Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 3 763 vuonna 2020, ja se on väkiluvultaan Minnesotan osavaltion toiseksi pienin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskus on Baudetten kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1922, ja se on Minnesotan nuorin piirikunta. Lake of the Woodsin piirikunta on saanut nimensä samannimisestä järvestä.
Väestö.
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Lake of the Woodsin piirikunnan asukasluku oli 3 763. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 93,5 %, aasialaisia 1,6 %, alkuperäisasukkaita 1,2 % ja mustia 0,9 %. Asukkaista 2,8 % kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 1,9 % asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,4 % asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Waasa Township

Waasa Township on kunta ("township") Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 225 vuonna 2020. Kunta sijaitsee St. Louisin piirikunnassa. Waasa Township on saanut nimensä Vaasan läänistä.
Väestö.
Vuonna 2020 Waasa Townshipin 225 asukkaasta valkoisia oli 96,4 %, alkuperäisasukkaita 0,4 % ja mustia 0,4 %. Asukkaista 2,7 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 0,9 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoita mistä tahansa rodusta. Asukkaista 0,9 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Toivola Township

Toivola Township on kunta ("township") Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 179 vuonna 2020. Kunta sijaitsee St. Louisin piirikunnassa. Toivola Townshipin nimesi suomalainen uudisasukas.
Väestö.
Vuonna 2020 Toivola Townshipin 179 asukkaasta valkoisia oli 97,8 % ja alkuperäisasukkaita 0,6 %. Asukkaista 0,6 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 1,1 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 1,1 % asukkaista oli hispaanoita tai latinoita mistä tahansa rodusta.
65 536

65 536 (kuusikymmentäviisituhatta­viisisataakolmekymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää 65 535 ja seuraa 65 537.
Uskonnottomuus Kiinassa

Uskonnottomuus Kiinassa liittyy historiallisesti Kiinan sekulaariin perinteeseen. 1900-luvun puolivälistä alkaen kommunistinen Kiinan kansantasavalta on harjoittanut valtioateismia. Maolaisuuden kauden jälkeen uskonnonvastaisuus vaihtui maltillisempaan marxilaiseen uskontopolitiikkaan. 
1980-luvulla Kiinan perustuslaissa määriteltiin uskonnonvapaus. Kiinan kommunistisen puolueen jäseneltä edellytetään ateismia. Ajoittainen osallistuminen uskonnollisiin rituaaleihin on kuitenkin sallittua. Kiinan kouluissa ja valtiollisissa tiedotusvälineissä välitetään marxilaista käsitystä uskonnosta ja ateismista. Kiinan presidentti Xi Jinping sanoi vuonna 2016, että puolueen jäsenten on oltava ”taipumattomia marxilaisia ateisteja”. Xi Jinpingin mukaan uskontojen on mukauduttava Kiinan sosialistiseen yhteiskuntaan.
Kiinan valtio tunnustaa virallisesti viisi uskontoa, joiden piiriin kuuluu noin kymmenen prosenttia väestöstä. Muiden uskontojen harjoittaminen on virallisesti kiellettyä, tosin usein käytännössä sallittua. Uskonnolliset henkilöt voivat joutua painostuksen kohteeksi ja useita tuhansia on vankilassa uskonnollisten mielipiteiden vuoksi. Noin 33 prosenttia väestöstä on buddhalaisia. Kommunistinen puolue suosii buddhalaisuutta ja muita Kiinan perinteisiä uskontoja, koska niiden ei katsota kyseenalaistavan puolueen valtaa. Uskontoon on suhtauduttu ”hyödyllisenä oopiumina”, jossa uskontopolitiikka on osa valtion yhtenäisyyttä. Vähemmistökansojen uskontoja ja yhteiskunnalle vaarallisina kultteina pidettyjä uskontoja on vainottu.
Tapiola (Michigan)

Tapiola on kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa Michiganin osavaltiossa Houghtonin piirikunnassa Portage Charter Townshipin kunnan alueella.
Tapiolan perustivat amerikansuomalaiset, ja nimensä Tapiola sai suomalaisen mytologian metsän jumala Tapiosta.
Toivola (Michigan)

Toivola on kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa Michiganin osavaltiossa Houghtonin piirikunnassa Adams Townshipin ja Stanton Townshipin kuntien alueilla.
Toivolan perustivat amerikansuomalaiset, ja pääasiallinen elinkeino oli historiallisesti metsänhakkuu Siellä oli enimmillään 13 koulua ja yli 60 maatilaa. Toivolassa sijaitse nykyäänkin toiminnassa oleva postitoimisto ja luterilainen kirkko.
Kallion virastotalo

Kallion virastotalo on Helsingin Kalliossa Siltasaaren osa-alueella sijaitseva suuri toimistorakennusten ryhmä. Se valmistui vuonna 1965 Kaija ja Heikki Sirenin suunnittelemana ja toimi aluksi vuoteen 1970 asti Helsingin tilapäisenä kaupungintalona, kun Helsingin kaupungintaloa Kauppatorin laidalla peruskorjattiin ja laajennettiin.
Rakennusurakka oli suurin Helsingissä siihen mennessä toteutettu, Eduskuntataloakin suurempi. Rakentajia oli samaan aikaan töissä enimmillään 350, betonia tarvittiin 20 000 kuutiometriä, tiiliä neljännesmiljoona, ovia 1 700 ja ikkunoita kolme tuhatta. Virastotalohanke alkoi vuonna 1955 sosiaalivirastotalokomitean mietinnöstä ja arkkitehtikilpailusta, jonka perusteella suunnittelutyö annettiin huhtikuussa 1958 Heikki Sirenille. Pääpiirustukset saivat hyväksyntänsä kesällä 1962, ja urakkasopimus Jalo Syvähuokon Rakennustoimi Oy:n kanssa allekirjoitettiin maaliskuussa 1963.
Tokoinrannassa Toisen linjan ja Eläintarhantien välisellä kallioisella tontilla kohoavassa virastotalossa toimii Helsingin kaupungin eri virastoja ja asiakaspalvelutiloja, erityisesti sosiaalialan toimipisteitä. Virastotalon 11-kerroksisessa torniosassa työskentelee sosiaali- ja terveysviraston johto sekä hallintoa. Etelä-pohjoissuuntaista torniosaa ympäröi useita matalampia itä-länsisuuntaisia siipirakennuksia. Helsingin kaupunginarkisto on toiminut siipirakennuksessa talon valmistumisesta alkaen. Talossa toimi myös Kallion terveysasema, kunnes sen toiminnot siirrettiin vuonna 2018 valmistuneeseen Kalasataman terveys- ja hyvinvointikeskukseen. 1990-luvun alussa Kallion virastotalossa työskenteli noin 1 200 ihmistä 735 huoneessa. Talossa on 11 sisäänkäyntiä omine porraskäytävineen ja hisseineen. 
Rakennusryhmän kaakkoispuolella on kolme vuotta myöhemmin valmistunut, niin ikään Sirenien piirtämä Ympyrätalo, ja itäpuolella 2020-luvun alkuvuosina rakennettu Lyyra-kortteli, jonka tieltä purettiin kaksi 1980-luvun alun virastorakennusta.
Virastotalon korttelin itälaidalla Porthaninrinteen varrella sijaitsee Heikki Häiväojan veistos "Sodanajan naisen muistomerkki".
Karl Birnbaum

Karl Birnbaum (1878–1950) oli saksalainen psykiatri, neurologi ja psykopatian tutkija. Birnbaumin psykopatia-käsite oli laaja ja se vastasi ennemmin nykyistä persoonallisuushäiriöiden alaa. Hän ehdotti vuonna 1909 että psykopaattisen sijasta henkilöiden käytös oli "sosiopaattista" (ks. Sosiopatia).
Birnbaumin mielestä "psykopaattinen" tarkoitti borderline-tilaa. Henkilö oli erotettavissa todella sairaasta, mutta henkilön tunnistaminen psykopaattiseksi oli vaikeaa. Birnbaumin mukaan psykopaattisuus on dispositiona (saks. "Anlage") biologista ja periytyvää.
Vuonna 1931 Birnbaum kannatti kirjassaan psykopaattien sterilisointia.
Yhdysvaltalainen psykologi George E. Partridge muokkasi Birnbaumin huomion sosiopaattisesta käsitteeksi sosiopatia. Käsite sai suosiota ja muodostui vaikutusvaltaiseksi Yhdysvalloissa.
Simo Pakarinen

Simo Pakarinen (10. syyskuuta 1882 Joensuu – 22. joulukuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja -johtaja.
Henkilöhistoria.
Pakarisen vanhemmat olivat ajuri Petter Johan Pakarinen ja Anna Maria Matilainen ja puoliso vuodesta 1914 Liisa Maria Kaukomeri. Pakarinen tuli ylioppilaaksi 1901 ja opiskeli yliopistossa loppututkintoa kuitenkaan suorittamatta. Toimittuaan ensin opettajana hän oli Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräinen amanuenssi 1908–1917, nuorempi alikirjastonhoitaja 1918–1919 ja vanhempi alikirjastonhoitaja 1919–1949. Helsingin kaupunginkirjaston amanuenssi Pakarinen oli 1916–1919 ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjaston hoitaja 1928–1938. Pakarinen toimitti muutaman vuoden välein uusina painoksina ilmestynyttä suomalaisen kirjallisuuden bibliografiaa vuoden 1901 kirjallisuudesta alkaen vuoden 1943 kirjallisuuteen asti.
Terrasite

Terrasite on Cattle Decapitationin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 12. toukokuuta 2023.
Death Atlas

Death Atlas on Cattle Decapitationin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 29. marraskuuta 2019.
Turun suojeluskunta

Turun suojeluskunta oli vuosina 1917–1944 toiminut suojeluskunta.
Historia.
Turun suojeluskunta perustettiin 20.8.1917 Turun Sanomien päätoimittajan ja nuorsuomalaisten kansanedustajan Antti Mikkolan aloitteesta. Sen ensimmäiseksi sotilaalliseksi johtajaksi nimettiin kapteeni Eugène Schönberg. Kesällä 1918 Turun suojeluskunnassa oli 1600 jäsentä. Maaliskuussa 1920 päälliköksi valittiin saksalainen everstiluutnantti Rainer Stahel, joka hoiti tehtävää 1.7.1925 saakka. Vuoden 1934 organisaatiouudistuksessa Turun suojeluskuntaan liitettiin Kaarinan-Maarian suojeluskunta. Turun suojeluskunta toimi kaupungilta vuokratuissa ja aiemmin palokunnan käytössä olleissa tiloissa Läntisen Rantakadun ja Linnankadun välissä. Suojeluskunnan omaisuutta luovutettiin marraskuun 3. päivänä 1944 päivätyllä lahjakirjalla Turun kaupungille. Turun suojeluskunta lakkautettiin Liittoutuneiden valvontakomission käskystä.
The Anthropocene Extinction

The Anthropocene Extinction on Cattle Decapitationin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 7. elokuuta 2015.
Teema.
"The Anthropocene Extinction" käsittelee ihmiskunnan ympäristövaikutusten seurauksia, kuten Tyynenmeren jätepyörrettä.
Monolith of Inhumanity

Monolith of Inhumanity on Cattle Decapitationin viides studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2012.
Teema.
"Monolith of Inhumanity" käsittelee Maa tulevaisuutta, jos ihmiskunta säilyttää nykyisen elämäntyylinsä.
Giulio Masetti

Giulio Masetti (1895–1926) oli italialainen autourheilija. Hän voitti Targa Florio -autokilpailun kahdesti, vuonna 1921 Fiatilla ja vuonna 1922 Mercedeksellä. Hän kuoli ajettuaan ulos kilpailunumerolla 13 varustetulla Delage-autollaan vuoden 1926 Targa Floriossa. Hänen muistokivensä on vielä tänäkin päivänä paikalla tapahtumapaikalla.
Masettia muistetaan muistomerkeillä Sisiliassa ja Firenzessä, ja hänen perintöään kunnioitetaan vuosittain Targa Floriossa.
Alppihiihdon maailmancup 2024–2025

Alppihiihdon maailmancup 2024–2025 on historian 59. alppihiihdon maailmancupin kausi. Kausi alkoi Söldenissä Itävallassa 26. lokakuuta 2024 ja päättyy 27. maaliskuuta 2025 Sun Valleyssa Yhdysvalloissa.
Miehet.
Kalenteri.
Lähde: FIS
Maailmancupin pisteet.
Lähde: FIS
Naiset.
Kalenteri.
Lähde: FIS
Maailmancupin pisteet.
Lähde: FIS
Severi Hämäri

Kai Severi Hämäri (s. 1977, Sipoo) on tietokirjailija ja opettaja.
Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri ja väitöskirjatutkija. Hän kirjoitti gradunsa Alfred Tarskista.
Hämäri on toiminut Kriittisen korkeakoulun Puhujakoulun vastaavana opettaja vuodesta 2012.
Hän on toiminut Faktabaarin toimituskunnassa vuonna 2018 ja Faktabaarin taustaorganisaation Avoin yhteiskunta ry:n hallituksen jäsenenä vuosina 2019 – 2020 ja yhdistyksen neuvonantajana vuonna 2021. Hämäri kuuluu "Aikuiskasvatus"-tiedejournaalin toimituskuntaan.
Viherhopeakylki

 
Viherhopeakylki ("Atherinomorus lacunosus") on hopeakylkiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan laajalta alueelta indopasifiselta merialueelta ja Välimerestä.
Koko ja ulkonäkö.
Viherhopeakylki kasvaa yleisimmin 10–25 cm pitkäksi, ja voi suurimmillaan saavuttaa 25 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen, tukevahko ja suuripäinen. Selkäeviä on kaksi ja pyrstöevä on haarautunut. Viherhopeakyljen selkä on vihertävän harmaat ja väri vaalenee hopeanharmaaksi kylkiä ja vatsaa kohden. Kylkiviiva on sinertävänhohtoinen. Kalan rintaevissä on tumma täplä.
Levinneisyys ja elintavat.
Viherhopeakyljen alunperäinen levinneisyysalue ulottuu Afrikan itärannikolta ja Punaiselta mereltä Japaniin, Australiaan ja Ranskan Polynesiaan. Se on levinnyt Suezin kanavan kautta Välimeren itäosiin. Kalat ovat yöaktiivisia ja liikkuvat lähellä rannikkoa suurina satojen yksilöiden parvina ja parvet voivat olla yli 100 metrin pitkiä. Viherhopeakyljen ravintoa ovat pienet äyriäiset. Lajin lisääntymikausi vaihtelee levinneisyysalueittain ja kutee esimerkiksi Etelä-Afrikassa lokakuusta tammikuulle, huhtikuulta lokakuulle Israelissa ja syyskuulta joulukuulle Uudessa-Kaledoniassa.
Viherhopeakylkeä kalastetaan ravinnoksi muun muassa Egyptissä, Persianlahdella ja Indonesiassa. Sitä myydään niin tuoreena tai kuivattuna ja suolattuna.
Kosken lukio

Kosken (Tl) lukio on Koskella Tl, Varsinais-Suomessa toimiva lukio. Vuonna 2024 lukiossa on noin 130 opiskelijaa, jotka tulevat kymmenestä eri lähialueen kunnasta.
Lukio on toiminut vuodesta 1957. Vuonna 2020 se valittiin Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n toimesta vuoden oppilaitokseksi.
Kosken lukio on tunnettu erinomaisista tuloksistaan ylioppilaskirjoituksissa. Esimerkiksi pitkässä matematiikassa koulu on useaan otteeseen sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon ja on kerran ollut jopa paras.
Viktor Wilhelm Holmberg

Viktor Wilhelm Holmberg (17. toukokuuta 1862 Salo – 9. tammikuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen metallitehtailija ja Helsingissä toimineen V. W. Holmberg Oy:n (vuoteen 1969 Oy V. W. Holmbergin Jälk.) perustaja. 
Salon kauppalassa syntyneen Holmbergin isä Karl Viktor Holmberg (1829–1918) toimi siellä kupariseppämestarina ja hänen isoisänsä oli ollut kultaseppämestari. Hän oppi ammattinsa alkeet isänsä luona ja oli sitten jatko-opissa Loviisassa, 1877–1878 Viipurissa ja 1879–1882 Pietarissa. Hän kävi vain pari lukukautta niin sanottua sunnuntaikoulua mutta hankki lisätietoa tuntiopetuksen, oppikurssien ja kirjallisuuden avulla. Hän suoritti kisällinäytteen 1882 ja samana vuonna hän tuli Helsinkiin, jossa hän työskenteli G. W. Sohlbergin liikkeessä lähes 15 vuotta, suurimman osan siitä ajasta työnjohtajana. Holmberg teki opintomatkoja 1894 Ruotsiin ja 1895 Helsingin Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen matkarahan turvin Saksaan muun muassa Lyypekkiin ja Berliiniin.
Holmberg perusti 1896 oman liikkeensä V. W. Holmbergin Jälk. Yritys oli läkki-, vaski- ja levytehdas ja se valmisti talousastioita ja teki kattopeltitöitä. Yritys toimi aluksi Ludviginkadun varrella Helsingissä, jossa sijaitsi myös tehtaan oma myymälä. Vuosina 1909–1938 yritys toimi Katajanokalla omissa vuonna 1913 rakennetuissa tiloissaan osoitteessa Luotsikatu 1a - Satamakatu 9, ja täällä sillä oli myös suuri autokorjaamo. Tehtaan tunnetuin tuote oli tällöin Holmbergin saumaton kahvipannu, jonka koneellisen valmistuksen Holmberg oli kehittänyt.
Holmbergin kuoltua yrityksen toimitusjohtajana oli vuoteen 1955 saakka hänen poikansa Ilmari V. Helle (1884–1955) ja vuodesta 1955 Teppo Helle. Vuonna 1941 yritys muutettiin osakeyhtiöksi nimellä Oy V. W. Holmbergin Jälk. Vuodesta 1969 sen nimenä oli 1969 V. W. Holmberg Oy. Yritys teki tällöin syväveto-, puristus-, sorvaus- ja levynleikkaustöitä alihankintana metalliteollisuudelle. Toimitailat sijaitsivat osoitteessa Välitalontie 11 B, myöhemmin Koulumestarintie 22 nykyisessä Itä-Pakilassa, joka kuului vuoteen 1946 saakka Helsingin maalaiskuntaan. Yhtiöllä oli 1986 perustettu tytäryhtiö Holmtek Oy. Yhtiön jakauduttua vuonna 2000 teollista toimintaa jatkoi Itä-Pakilassa saman suvun omistama Meconet Oy.
Daniel Tschofenig

Daniel Tschofenig (s. 28. maaliskuuta 2002) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän on maailmancupin kokonaiskilpailun ja Keski-Euroopan mäkiviikon voittaja.
Tschofenig voitti nuorten maailmanmestaruuden normaalimäessä 2022, normaalimäen joukkuekilpailussa 2021 ja 2022 sekå sekajoukkuekilpailussa 2022. Hän on kilpaillut aikuisten arvokilpailuissa Planican MM-kilpailuissa 2023, jossa hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Suurmäessä hän sijoittui 12:nneksi ja normaalimäessä 14:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa joukkuemäessä ja oli suurmäessä yhdeksäs.
Tschofenigin ensimmäinen kilpailu mäkihypyn maailmancupissa oli tammikuussa 2021 Bischofshofenissa, jossa hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä ollen 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän ylsi ensimmäisen kerran saman vuoden helmikuussa Râșnovissa oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Lake Placidissa helmikuussa 2023 oltuaan kolmas. Kaudella 2022–2023 Tschofenig sijoittui lisäksi kolmanneksi Lillehammerissa sekä Vikersundin lentomäessä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Lillehammerissa kolmanneksi joulukuussa ja toiseksi Trondheimissa maaliskuussa. 
Tschofenig saavutti ensimmäiset voittonsa maailmancupissa joulukuussa 2024 Wisłassa ja Engelbergissä sekä uudenvuodenpäivänä 2025 Garmisch-Partenkirchenissä ja loppiaisena Bischofshofenissa, voittaen myös mäkiviikon kokonaiskilpailun. Myöhemmin tammikuussa hän voitti Zakopanessa sekä helmikuussa Willingenin molemmat kilpailut ja Lake Placidn jälkimmäisen kilpailun. Hän sijoittui kaudella 2024–2025 lisäksi toiseksi Lillehammerin ja Engelbergin ensimmäisissä kilpailuissa sekä kolmanneksi Lillehammerin toisessa kilpailussa, Titisee-Neustadtissa, Oberstdorfissa, Innsbruckissa ja Lake Placidin ensimmäisessä kilpailussa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun. Kaudella 2025–2026 hän voitti Lillehammerin ensimmäisen kilpailun.
Ainī

Ainī () on kylä ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Suğdin maakunnassa Tadžikistanissa. Se sijaitsee Zarafšonjoen varrella 165 kilometriä maakunnan pääkaupungista Xudžandista lounaaseen. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kylässä oli 3 256 ja piirissä 90 048 asukasta.
Ainīn piirin pinta-ala on 5 200 neliökilometriä. Sen pohjoisosassa ovat Turkestanvuoret, keskiosassa Zarafšonvuoret ja etelässä Hisorvuoret, joita erottavat kapeat jokilaaksot. Tärkeimmät joet ovat Zarafšon, Fon, Iskandar, Pasrūd ja Jağnob. Piirissä sijaitsevat luonnonkauniit Iskandarkūl ja Alovuddin -järvet.
Piirikeskuksen nimenä oli vuoteen 1955 saakka Varzimanor, kun taas piiri tunnettiin Zahmatobodin nimellä. Siihen kuuluu Zarafšonin taajama ja seitsemän kyläyhteisöä.
Ainīn kautta kulkee Dušanben ja Xudžandin välinen valtatie, josta haarautuu maantie Pandžakentiin. Vuonna 2012 avatut Šahriston- ja Istiqloltunnelit ovat helpottaneet liikennöintiä huomattavasti. Ainīn kylässä on myös lentokenttä.
Piirin tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut vihannesten, perunan, viljan ja hedelmien viljelyyn sekä karjanhoitoon. Neuvostoaikana tuotettiin erityisesti tupakkaa. Kaivannaisista hyödynnetään antimonia ja kivihiiltä. Seudulla on paljon luonnonnähtävyyksiä ja historiallisia kohteita.
Harhala (Noormarkku)

Harhala on rekisterikylä tai osa Kairilan kylää nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa. Harhala kuului vielä 1900-luvun alussa Pomarkkuun, vaikka kylä sijaitsee kokonaan Noormarkun rajojen sisäpuolella. Kylää on kutsuttu myös Harhaluomaksi.
Harhalan merkitseminen karttoihin vaihteli aikana, jona Harhala kuului Pomarkkuun. Esimerkiksi Maanmittaushallituksen vuosien 1901–1905 kartassa kylä esitetään osana Noormarkkua, kun taas vuonna 1934 julkaistussa Suomen taloudellisessa kartassa Harhala on osa Pomarkkua.
Yngsjö

Yngsjö on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 758 asukasta.
Yngsjö tunnetaan vuonna 1889 siellä tapahtuneesta henrikoksesta. Maatilallinen Per Nilsson ja hänen äitinsä Anna Månsdotter tuomittiin kuolemaan Perin vaimon Hanna Johansdotterin murhasta. Lisäksi paljastui että tekijöiden välillä oli insestinen suhde. Tapaus innoitti kirjailijoita ja siitä tehtiin vuonna 1966 Arne Mattssonin ohjaama elokuva.
Östra Sönnarslöv

Östra Sönnarslöv on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 268 asukasta.
Bäckaskog

Bäckaskog on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 268 asukasta.
Torsebro

Torsebro on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 278 asukasta.
Huaröd

Huaröd on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 256 asukasta.
Suosittu kristianstadilainen dansband-yhtye Lasse Stefanz julkaisi vuonna 2016 "Huaröd"-nimisen singlen, minkä jälkeen Huaröd-opastekylttejä alettiin varastaa teiden varsilta.
Vittskövle

Vittskövle on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 228 asukasta.
Bäckhammar

Bäckhammar on taajama Kristinehamnin kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 281 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ölme

Ölme on taajama Kristinehamnin kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 205 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ås (Krokom)

Ås on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 589 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Nälden

Nälden on taajama Krokomin kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 986 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Adolf Jahr

Adolf Jahr (oik. John Adolf Reinhold Johansson; 24. kesäkuuta 1893 Sundsvall – 19. huhtikuuta 1964 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän tuli suosituksi 1920-luvun operetti- ja mykkäelokuvarooleistaan. Vuonna 1944 hän esitti yhtä pääosista August Strindbergin kirjaan perustuvassa "Hemsöborna"-elokuvassa, ja vuosina 1948–1955 hän oli nimiroolissa suositussa "Janne Vängman" -elokuvasarjassa. Jahr oli naimisissa näyttelijä Margit Tirkkosen kanssa.
Istiqlol

Istiqlol (, aiemmin "Tabošar", Табошар) on kaupunki Suğdin maakunnassa Tadžikistanissa. Se sijaitsee Quramavuorten etelärinteellä 36 kilometriä maakunnan pääkaupungista Xudžandista pohjoiseen. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 18 130 asukasta.
Quramavuorilta on vuosisatojen ajan kaivettu rautamalmia, kuparia, lyijyä, hopeaa ja kultaa. 1930-luvulla sinne perustettiin kaivoskombinaatti, joka tuotti myös uraania. Vuonna 1968 avattiin kumitehdas, joka valmisti myöhemmin myös muovituotteita. 
Kaivoksen rakentajina ja työvoimana toimi saksalaisia sotavankeja ja Euroopan-puoleiselta Venäjältä karkotettuja saksalaisia. He pystyttivät eurooppalaistyylisiä rakennuksia, joiden takia paikkakuntaa kutsuttiin ”Pikku-Sveitsiksi”. Se oli myös tunnettu poikkeuksellisen hyvästä palvelutasostaan. 
Uraanikaivoksen sulkemisen ja Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen monet asukkaat muuttivat pois. Tabošarista tuli kaupunki vuonna 1993, ja se sai nimen Istiqlol vuonna 2012. Siellä on nykyään kaivosteollisuuden lisäksi lähinnä elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Paljanytsja (ohjus)

Paljanytsja () on ukrainalaisvalmisteinen suihkumoottorilla varustettu, maasta lentoon lähetettävä räjähdelennokki. Presidentti Volodymyr Zelenskyi julkisti operatiiviseen käyttöön otetun asetyypin elokuussa 2024. Asetyyppiä on luonnehdittu myös termillä ’lennokkiohjus’. Joulukuussa 2024 Ukraina kertoi käynnistäneensä Paljanytsja-räjähdelennokkien sarjatuotannon.
Ukraina on käyttänyt asetyyppiä elokuusta 2024 lähtien lennokki-iskuissaan maansa puolustamiseksi Venäjän laittoman hyökkäyssodan aikana.
Asetyypille annettu nimi paljanytsja on ukrainan kielen sana, joka tarkoittaa muunmuassa tietyntyyppistä uunissa paistettua vehnäleipää. Leivän kuoreen on ennen paistamista tehty viilto, ettei rapeaksi paistuva kuori halkeaisi muualta. Tämä synnyttää leivälle tunnusomaisen ulkoasun. Sana on ukrainaa osaamattomalle vaikea ääntää, joten sitä on käytetty myös šibbolettina, venäläisiä sabotöörejä paljastavana kielitestinä.
The Devil’s Evangelion

The Devil's Evangelion on industrial metal -yhtye King Satanin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. marraskuuta 2024.
Crownshift

Crownshift on suomalainen melodisen death metalin yhtye.
Yhtyeen jäsenet ovat tunnettuja ennestään useista muista tunnetuista yhtyeistä.
Children Of Bodomin, Nightwishin sekä Finntrollin jäsenistä koostuva metalliyhtye johon kuuluvat Tommy Tuovinen (laulu), Daniel Freyberg (kitara), Jukka Koskinen (basso) sekä Heikki Saari (rummut) julkaisi debyytti singlen ”If You Dare” musiikkivideon kera 17. tammikuuta.
Crownshift (albumi)

Crownshift on suomalaisen Crownshift-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2024.
Saham al-Jawlan

Saham al-Jawlan () on kylä Etelä-Syyrian Daraan maakunnassa. Kylä on yhdistetty joskus raamatulliseen Golanin kaupunkiin. Sen asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennassa 6 572.
Maantiede.
Saham al-Jawlan sijaitsee Etelä-Syyrian Daraan maakunnassa Daraan piirikunnassa Golanin kukkuloiden itäpuolella.
Historia.
Gottlieb Schumacher liitti Saham al-Jawlanin raamatulliseen Golanin kaupunkiin. Yhteys on kuitenkin joskus kyseenalaistettu, esimerkiksi koska paikalta ei ole tehty huomattavampia pronssi- tai rautakautisia kaupunkiin viittaavia arkeologisia löydöksiä. Vuonna 1886 kylästä kirjoittanut Schumacher kuvaili kylän jakautuvan kolmeen osaan, josita vanhin oli pohjoisin. Schumacher kuvaili paikalla olleen ristiretkeläiskirkon jäänteet, jota paikallinen šeikki käytti tuolloin asuintalonaan.
Syyrian sisällissodan alettua vuonna 2011 kylää hallitsivat Syyrian kapinalliset. Isis valtasi sen helmikuussa 2017 ja heinäkuussa 2018 sen valasi Syyrian armeija.
Väestö.
Saham al-Jawlanin asukasluku oli Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 6 572.
If You Dare

If You Dare on metallibändi Crownshiftin debyytti single, joka julkaistiin 17. tammikuuta 2024.