tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gian Galeazzo Visconti

Gian Galeazzo Visconti (16. lokakuuta 1351 Milano – 3. syyskuuta 1402 Melegnano) oli Milanon hallitsija ja Milanon herttuakunnan ensimmäinen herttua, jonka aikana Viscontin suku oli mahtavimmillaan. Valtakaudellaan Gian Galeazzo Visconti onnistui valloittamaan melkein koko Pohjois-Italian.
Gian Galeazzo Viscontin vanhemmat olivat Milanon hallitsija Galeazzo II Visconti ja Bianca Savoijilainen. Gian Galeazzon lapsuudesta tiedetään hyvin vähän, mutta hän lienee kasvanut todennäköisesti Pavian linnassa, jonka hänen isänsä Galeazzo oli valinnut kodikseen Pavian valloituksen jälkeen. Linnassa vieraili säännöllisesti runoilija ja filosofi Francesco Petrarca. 
Gian Galeazzo Viscontin isä Galeazzo II Visconti jakoi vallan veljensä Bernabò Viscontin kanssa. Vuonna 1360 nuori Gian Galeazzo naitettiin Ranskan kuningas Jean II:n tyttären, prinsessa Isabelle de Valois'n (1348–1372) kanssa. Avioliitto oli surua täynnä, sillä kolme heidän pojistaan kuoli lapsina ja Isabelle itse kuoli viimeisen pojan synnytykseen syyskuussa 1372. Ainoastaan vuonna 1370 syntynyt tytär Valentina eli sisaruksiaan ja äitiään pidempään. Gian Galeazzo meni Isabellan kuoleman jälkeen naimisiin serkkunsa Caterina Viscontin kanssa. 
Galeazzo II kuoli vuonna 1378, ja Gian Galeazzo seurasi isäänsä Milanon länsiosien hallitsijana ja perusti hovinsa Paviaan. Hänen setänsä Bernabò solmi vuonna 1382 sotilasliiton Anjoun herttuan Ludvig I:n kanssa ja suunnitteli naitavansa tyttärensä Lucian Ludvig I:n pojan Ludvigin kanssa. Gian Galeazzo piti tätä avioliittoa uhkana omalle asemalleen.
Vuonna 1385 Gian Galeazzo otti Bernabòn vangiksi väijytyksessä. Kaksi kuukautta myöhemmin Bernabò Viscontin tyttärentytär Baijerin Isabella meni naimisiin Ranskan kuninkaan Kaarle VI:n kanssa. Bernabò kuoli vielä samana vuonna tyrmässä mahdollisesti myrkytyksen uhrina. Vuonna 1387 Gian Galeazzon tytär Valentina meni naimisiin Orléansin herttuan, tulevan kuningas Ludvig XII:n kanssa.
Tämän jälkeen Gian Galeazzo keskitti kaikki Viscontin suvun alueet omiin käsiinsä ja vahvisti niitä sotilaallisesti sekä manipuloi kilpailevia kaupunkeja. Gian Galeazzo oli taitava hallitsija, jonka tavoitteena oli yhdistää kaikki eri alueensa lujaksi ja yhtenäiseksi valtioksi. Hänen valtakautensa toisena vuonna aloitettiin Milanon Duomon rakentaminen. Lisäksi Gian Galeazzo perusti vuonna 1396 Paviaan kartusiaaniluostarin.
Vuonna 1387 Gian Galeazzo syrjäytti Veronaa hallinneen della Scalan suvun ja sai haltuunsa suurimman osan Trevison maakunnasta. Vuonna 1395 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Wenzel IV Luxemburgilainen teki suurta lahjusta vastaan Gian Galeazzo Viscontista keisarikunnan perintöruhtinaan, jolla oli sekä Milanon herttuan että Pavian kreivin arvonimet. Lisäksi Pisa ja Siena hyväksyivät Gian Galeazzon herrakseen vuonna 1399, Perugia sekä Umbrian muut kaupunkivaltiot vuonna 1400. Bolognan Gian Galeazzo valloitti vuonna 1402.
Tämän jälkeen enää Firenze kykeni Pohjois-Italiassa vastustamaan Gian Galeazzo Viscontia. Gian Galeazzo ehti koota suuren armeijan hyökätäkseen Firenzeen, mutta hän kuoli ruttoon 3. syyskuuta 1402, vain kolme kuukautta Bolognan valtauksen jälkeen.
Benjamin Veillas

Benjamin Veillas (s. 26. helmikuuta 1978) on ranskalainen kartanlukija. Hän on toiminut Sébastien Ogierin kartanlukijana rallin MM-sarjassa kaudella 2022.
Ura.
Veillas aloitti kartanlukijan uransa vuonna 1997 ja osallistui rallin MM-sarjaan ensimmäisen kerran vuonna 1999 Korsikan rallissa. Hän osallistui enimmäkseen Ranskan kansallisen tason kilpailuihin uransa alkuvuosina ja hänen uransa lähti nousuun vuonna 2015. Eric Camillin kartanlukijana hän osallistui WRC2-sarjaan ja vuodelle 2016 kaksikko siirtyi M-Sportille. Kaudella 2017 kaksikko siirtyi takaisin WRC2-sarjaan.
Paul Nagle

Paul Nagle (s. 29. elokuuta 1978) on irlantilainen kartanlukija. Hän on toiminut kartanlukijana Kris Meekelle ja Craig Breenille rallin MM-sarjassa.
Ura.
Naglen isä oli kansallisella tasolla kilpaillut kartanlukija. Naglen ensimmäinen ralli oli vuonna 1997 ja vuonna 2002 hän aloitti kartanlukijana Garry Jenningsille. Vuonna 2006 hän oli kartanlukijana Gareth MacHalelle. Nagle aloitti Kris Meeken kartanlukijana IRC-sarjassa vuonna 2009, jolloin he voittivat IRC-sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 hän aloitti Craig Breenin kartanlukijana, jolloin he voittivat SWRC-mestaruuden. Nagle oli vuonna 2013 Andreas Mikkelsenin kartanlukijana kahdessa rallissa ennen paluuta Meeken kartanlukijaksi. Vuonna 2019 hän palasi Breenin kartanlukijaksi.
Katalonian ralli 2022 oli hänen viimeisensä täysiaikaisena kartanlukijana hänen siirtyessään eläkkeelle. Naglelle kertyi rallin MM-sarjassa 102 kilpailulähtöä, 18 palkintosijoitusta ja viisi voittoa.
Biloberizka

Biloberizka (, , ) on kylä Länsi-Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen eteläosissa. Se kuuluu Verh’ovynan piiriin ja on Biloberizkan maaseutumaisen hromadan keskus.
Vuoden 2001 väestönlaskun mukaan Biloberizkan väkiluku oli tuolloin 1231. Vuoden 1989 väestönlaskussa asukasluku oli ollut 1411. Vuonna 2001 asukkaista oli ukrainankielisiä 99,76%, venäjänkielisiä 0,16% ja valkovenäjänkielisiä 0,08%.
Vuoden 2024 väestönlaskun mukaan Biloberizkan väkiluku oli tuolloin 1132.
Ivan A. Rakovskyi

Ivan A. Rakovskyi, , (24. elokuuta 1874 Tšahriv, Rohatynin piiri, Galitsia – 1. maaliskuuta 1949 Newark, New Jersey, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen antropologi, eläintieteilijä ja opettaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hän oli Ševtšenkon tieteellisen seuran (NTŠ) täysjäsen vuodesta 1903 ja kunniajäsen.
Rakovskyi oli opiskeluaikana perustamassa Lvivin Akateemista Hromadaa ja oli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Valmistuttuaan 1896 Lvivin yliopistosta hän opetti Kolomyjan koulussa. Hän väitteli 1903. Hän osallistui 1903–1905 Fedir Vovkin antropologiselle tutkimusmatkalle Karpaateille ja Podiliaan. Hän oli opettajien Hromadan perustajia Lvivissä 1908 ja osallistui Ševtšenkon tieteellisen seuran toimintaan puheenjohtajan Myh’ailo Hruševskyin sihteerinä sekä Prosvita-seuran ja Vidrodžennja-raittiusseuran toimintaan. Hän opetti 1921–1925 antropologiaa ja eläintiedettä ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustetussa Lvivin maanalaisessa ukrainalaisessa yliopistossa, jonka perustamiseen hän osallistui.
Rakovskyi kirjoitti vuonna 1925 Serhi Rudenkon kanssa esseen, jossa hän kehitti teorian (vastoin Vovkin teoriaa), että Ukrainan väestö ei koostunut yhdestä rotutyypistä (dinaarinen) vaan ainakin kuudesta eurooppalaisesta tyypistä, joskin dinaarinen olisi vallitseva. Hän oli 1930-luvulla ilmestyneen ukrainalaisen tietosanakirjan "Ukrajinska zahalna entsyklopedija" päätoimittaja. Hän oli kahdesti NTŠ:n puheenjohtaja, ensin Lvivissä 1935–1939 ja sitten Saksassa 1946–1949, jonne hän emigroitui toisen maailmansodan jälkeen. Hän muutti 1948 Yhdysvaltoihin, jossa hän kuoli seuraavana vuonna. Hän julkaisi artikkeleita eläintieteestä ja antropologiasta, tieteellisiä ja kansantajuisia teoksia.
Gemma Frisius

Gemma Frisius (oikealta nimeltään "Jemme Reinerszoon"; 8. joulukuuta 1508 Dokkum, Friisinmaa – 25. toukokuuta 1555 Leuven) oli alankomaalainen maantieteilijä, tähtitieteilijä ja matemaatikko.
Elämä ja ura.
Frisius menetti vanhempansa nuorena, sai varhaisen opetuksensa Groningenissa, suoritti lääkärin tutkinnon Leuvenissa, harjoitti siellä lääkärin ammattia ja opetti vuodesta 1541 alkaen Leuvenin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten tähtitieteellisestä ja geodeettisesta työstään. Frisius suunnitteli karttapalloja ja tähtitieteellisiä instrumentteja, jotka olivat tunnettuja ja haluttuja kaikkialla Euroopassa. Joitakin Frisiuksen laatimia palloja täydensi Gerhardus Mercator, joka oli osallistunut Frisiuksen kotona pitämille matemaattisille luennoille.
Frisius keksi muun muassa menetelmän pituus­asteen määrittämiseen tarpeeksi tarkkaa kelloa käyttämällä. Tämä menetelmä esiteltiin teoksessa "De principiis astronomiæ, cosmonomiæ et cosmographiæ, deque usu globi cosmographici" (1547), mutta se voitiin toteuttaa vasta paljon myöhemmin heilurikellon ja laivakronometrin keksimisen myötä. Hän myös ehdotti ja havainnollisti ensimmäisenä kolmiomittauksen periaatetta keinona paikkojen tarkkaan paikantamiseen ja tarkkaan kartoittamiseen teoksessa "Libellus de locorum describendorum ratione" (1533).
Kuhina Nui

Kuhina Nui oli Havaijin kuningaskunnassa käytössä ollut korkea-arvoinen poliittinen virka, joka vastasi kuta kuinkin länsimaiden pääministerin virkaa.
Suurin osa Kuhina Nuista oli naisia. Tämä oli yhtäältä syy ja toisaalta seuraus naisten valta-asemasta havaijilaisessa yhteisössä. Kuhina Nuin viran lakkauttamisen jälkeen vallassa olevat varakkaat naiset alkoivat toimimaan ennemminkin hyväntekeväisyyden parissa.
Historia ja valtaoikeudet.
Kamehameha I:n kuoltua tämän poika Liholiho nousi kuninkaaksi. Hän osoittautui kuitenkin melko kehnoksi hallitsijaksi ottaen huomioon eurooppalaisten ja amerikkalaisten alati kasvavan vaikutusvallan. Kamehameha I:n suosikkivaimo, Ka‘ahumanu, ilmoitti olevansa valmis jakamaan vallan uuden kuninkaan kanssa, ja tämän jälkeen hänet julistettiin ensimmäiseksi Kuhina Nuiksi.
Ensimmäisen kerran Kuhina Nuin velvollisuudet ja valtaoikeudet kirjattiin ylös vuoden 1840 perustuslaissa. Rooli on lähinnä oikeudellinen ja Kuhina Nuilla oli valtuudet valvoa maan korkeinta oikeutta kuninkaan kanssa. Kuhina Nuin asema ei kuitenkaan ollut täysin verrattavissa pääministeriin tai sijaishallitsijaan, sillä Kuhina Nuilla oli samat valtuudet kuin kuninkaallakin esim. kansainvälisiä sopimuksia neuvoteltaessa.
Havaijin paikallishallinnosta vastaavat kuvernöörit olivat vastuussa suoraan kuninkaalle, mutta myös Kuhina Nuille. Vuoden 1840 perustuslaissa Kuhina Nuin asema ja valtaoikeudet olivat seuraavanlaiset:
Kun Kamehameha III alkoi muotoilla kuningaskunnan hallintoa länsimaalaiseen suuntaan nimittämällä itselleen hallituksen ja siihen ministereitä, Kuhina Nuin roolista jäi taka-alalle. Kamehameha V:n kaudella Kuhina Nuilla ei juurikaan ollut hallinnollisia velvollisuuksia, vaan ne oltiin siirretty ministereille. Allekirjoittaessaan uuden perustuslain vuonna 1864 Kamehameha V jätti Kuhina Nuin viran tahallaan pois koko perustuslaista ja virka käytännössä lakkautettiin tämän myötä.
Luettelo Kuhina Nuista.
Lähde:
Genovan konferenssi

Genovan konferenssi järjestettiin 10. huhtikuuta – 19. toukokuuta 1922 Italian Genovassa. Kokouspaikkana oli San Giorgion palatsi. Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri David Lloyd George kutsui Euroopan valtiot koolle Genovaan neuvottelemaan maanosan taloudesta. Kutsuttujen joukossa olivat Neuvosto-Venäjä, joka oli sekä takavarikoinut maassa olevan ulkomaisen omaisuuden että kieltäytynyt maksamasta Venäjän keisarikunnan velkoja, ja Saksa, jolle oli määrätty Versailles’n rauhassa valtavat sotakorvaukset. Yhdysvallat jättäytyi pois konferenssista, mutta siihen osallistui yhteensä 19 valtiota. Genovan konferenssissa pyrittiin sopimaan Euroopan taloudellisesta jälleenrakennuksesta, suhteiden solmimisesta Neuvosto-Venäjän kanssa, kultakantaan paluusta ja Saksan tukemisesta. Genovan konferenssia edelsi Brysselin talouskonferenssi, johon Saksaa ja Neuvosto-Venäjää ei kutsuttu. 
Genovan konferenssin sivutuote oli Neuvostoliiton ja Saksan tekemä Rapallon sopimus. Neuvosto-Venäjän ulkoasiainkansankomissaari Georgi Tšitšerin ja Saksan hallituksen jäsen Walther Rathenau olivat tavanneet toisensa salassa Rapallossa ja sopineet maiden välisestä taloudellisesta yhteistyöstä. Varsinaisissa tavoitteissaan Genovan konferenssi epäonnistui, ja tilanne Euroopassa säilyi ennallaan.
Suomen valtuuskunnan johtajana oli pääministeri J. H. Vennola. Jäseninä seurasivat mukana Ernst Nevanlinna, Carl Enckell, K. G. Idman ja Väinö Tanner. Lisäksi mukana olivat sihteerinä toiminut Aarno Yrjö-Koskinen ja rouva Ines Nevanlinna.
Makukortti

Makukortti on tuote, joka on tarkoitettu tupakan maustamiseen. Se on tupakka-askin kokoinen ja muotoinen, pahvin kaltaisesta aineesta tehty kortti, joka sisältää esimerkiksi mentolin makua. Se sijoitetaan tupakka-askin sisälle. Makukorttia pidetään suljetussa rasiassa ainakin tunnin ajan, jonka jälkeen maku on imeytynyt tuotteeseen.
Makukortit tuotiin markkinoille vuonna 2016, jolloin voimaan tuli maustetut savukkeet kieltävä laki. Makukorttien kysyntä nousi, kun menthol-savukkeet kiellettiin. Keväällä 2022 tupakkalaki kiristyi entisestään ja makukortit kiellettiin. Sen jälkeen kaupat siirsivät makukortit leivontahyllyyn. 
S-ryhmän päivittäistavarakaupan johtaja Sampo Päällysaho väittää, että kiellon jälkeen myynnissä olevat makukortit ovat eri tuotteita, ja ne on tarkoitettu kuivaelintarvikkeiden ja juomien maustamiseen. Tuotteiden suomalaisen valmistajan mukaan kortit sopivat muun muassa leivontaan ja veden maustamiseen. Esimerkkeinä annetaan myös kahvin, teen, kaakaon ja leivontajauhon maustaminen. Kesko nimittää tuotteita "vedenmaustamiskorteiksi". Liottamalla kortista jää veteen hyvin mieto aromi.
Saatanan Ilo

Saatanan Ilo tai Joy of Satan (JoS) on verkkosivusto ja esoteerinen järjestö, jonka Maxine Dietrich (Andrea Maxine-Dietrich) perusti vuonna 2002. Joy of Satan kannattaa "henkistä satanismia" tai "teististä satanismia". Ideologiaa, joka edustaa synteesiä teistisestä satanismista, natsismista, gnostilaisesta pakanuudesta, länsimaisesta esoteerisuudesta, ufo-salaliittoteorioista ja maan ulkopuolisia koskevista uskomuksista, jotka muistuttavat Zecharia Sitchinin ja David Icken popularisoimia uskomuksia.
Uskomukset.
Jäsenet uskovat, että Saatana on "ihmiskunnan todellinen isä ja luojajumala", jonka toiveena oli, että hänen luomuksensa ja ihmiskunta kohoaisivat tiedon ja ymmärryksen kautta. He uskovat, että juutalais-kristillinen jumala ja myös islamilainen jumala ovat ihmiskunnan pahoja vihollisia, joiden kanssa juutalaiset työskentelevät. He uskovat myös, että demonit ovat muinaisia pakanallisia jumalia.
He ovat olleet huomattavan kiistan kohteena antisemitististen uskomustensa vuoksi sekä yhteydestä yhdysvaltalaisen uusnatsijärjestön National Socialist Movementin entisen puheenjohtajan kanssa.
Toiminta.
Saatanan ilon suomenkielinen osio on myös olemassa. Saatanan Ilo on käännetty suomeksi vuosina 2021–2023 ja julkaistu vuonna 2023.
Ampere Computing

Ampere Computing on yhdysvaltalainen tehtaaton puolijohdeteollisuuden yritys. Yrityksen on perustanut Renee James vuonna 2018. James oli Intelin toimitusjohtaja vuosina 2013-2016. Yrityksen suunnittelemia suorittimia valmistaa TSMC. Vuonna 2020 yhtiö ilmoitti yhteistyöstä Oraclen kanssa.
Yrityksen tuotteisiin kuuluu ARM-pohjainen Altra-suoritinperhe, joka on suunnattu pilvipalvelujen käyttöön. Toukokuussa 2024 yhtiö kertoi AmpereOne-suorittimien päivityksestä, jolloin suoritinytimien määrä nousee 192:sta 256:een ja muistikanavien määrä nousee kahdeksasta 12:een.
Yrityksellä on 1 500 työntekijää ja sen liikevaihto on 400 miljoonaa dollaria. Huhtikuussa 2022 uutisoitiin yrityksen aikeista järjestää osakeanti.
Guillaume Budé

Guillaume Budé (; 26. tammikuuta 1467 Pariisi – 20. elokuuta 1540 Pariisi) oli ranskalainen oppinut, joka vaikutti merkittävästi Collège de Francen ja Bibliothèque Nationalen perustamiseen. Hän oli kreikan kielen tutkimuksen elvyttäjiä Ranskassa.
Elämä ja ura.
Budé opiskeli oikeustiedettä Orléansin yliopistossa, mutta koska hän oli vauras, hän vietti useiden vuosien ajan joutilasta ja tuhlailevaa elämää. Noin 24-vuotiaana hän innostui opiskelusta. Opiskeltuaan kreikkaa Hermonymuksen johdolla ja saatuaan neuvoja Johannes Laskarikselta hän saavutti huomattavan kielitaidon. Samalla hän opiskeli filosofiaa, teologiaa, lakia ja lääketiedettä, joissa kaikissa hän edistyi nopeasti. Ludvig XII huomasi Budén kyvyt, ja vuonna 1502 kuningas lähetti hänet Roomaan Ranskan lähettilääksi paavi Julius II:n kruunajaisiin. Palattuaan hänestä tuli kuninkaan sihteeri. Budé lähetettiin Roomaan uudelleen paavi Leo X:n luo (1515), mutta hänet kutsuttiin takaisin hänen omasta pyynnöstään, ja hän seurasi Frans I:tä, joka arvosti Budéa suuresti, tämän matkoilla. Tuolloin Budé ehdotti kuninkaalle kolmen kielen (kreikan, heprean ja latinan) opiskelua varten perustettavaa korkeakoulua (Collegium Trilingue, sittemmin Collège de France). Korkeakoulu perustettiin vasta vuonna 1530. Hän sai myös Fransin luopumaan kirjapainon kieltämisestä Ranskassa, mitä Sorbonne oli suositellut vuonna 1533. Budén ponnistelujen ansiosta perustettiin Fontainebleaun kirjasto, joka siirrettiin Pariisiin ja josta sai alkunsa Bibliothèque Nationale.
Teos, joka toi Budélle suurimman maineen, oli "De Asse et Partibus" (1514), joka käsittelee antiikin kolikoita ja mittoja. Budé kirjoitti myös teoksen "Annotationes in XXIV. libros Pandectarum" (1508), jolla oli suuri vaikutus roomalaisen oikeuden tutkimukseen ja oikeustieteeseen yleensä, sekä teoksen "Commentarii linguae Graecae" (1529), laajan leksikografisten kokoelman, joka edisti suuresti kreikankielisen kirjallisuuden tutkimusta Ranskassa. Vuonna 1520 hän julkaisi filosofisen ja moraalisen tutkielman "De contemptu rerum fortuitarum" ja vuonna 1527 "De studio litterarum", jossa hän kehottaa nuoria olemaan laiminlyömästä kirjallisuuden opiskelua. Budé kävi kirjeenvaihtoa kreikaksi, latinaksi tai ranskaksi aikansa oppineimpien miesten, muun muassa Erasmuksen, joka kutsui häntä "Ranskan ihmeeksi", Rabelais'n ja Thomas Moren kanssa. Hänen toiveensa, että hänet haudattaisiin yöllä, ja hänen leskensä avoin protestanttisuuden tunnustus Genevessä aiheuttivat sen, että Budéa epäiltiin kalvinismin kannattajaksi, mahdollisesti virheellisesti. Pärttylinyön verilöylyn aikaan hänen perheensä jäsenet joutuivat pakenemaan Ranskasta Sveitsiin ja Pommeriin.
Haakon Ditlef Lowzow

Haakon Ditlef Lowzow (5. lokakuuta 1854 Kristiania – 12. elokuuta 1915) oli norjalainen everstiluutnantti, joka toimi Norjan puolustusministerinä vuosina 1908–1909.
Andreas Tofte

Andreas Tofte (28. maaliskuuta 1795 Hurum – 27. syyskuuta 1852 Kristiania) oli norjalainen kauppias ja Kristianian eli Oslon ensimmäinen pormestari vuonna 1837. Hänen mukaansa on nimetty Oslossa sijaitseva katu Toftes gate.
Fredrik Sterner

Fredrik ”REZ” Sterner (s. 11. tammikuuta 1998) on ruotsalainen "Counter-Strike 2" -ammattilainen. Hän on pelannut vuodesta 2017 Ninjas in Pyjamasille. Hänen roolinsa on useimmiten kivääripelaaja, mutta joskus myös tarkkuuskivääripelaaja.
Ura.
REZ aloitti uransa vuoden 2016 tammikuussa Cringe Godsin riveissä, mutta hän viipyi siellä vain kaksi kuukautta. Seuraavaksi hän siirtyi hieman yli vuodeksi Epsilon eSportsiin. Heidän paras voittonsa oli A-tason turnauksesta World Cyber Arena 2016 World Finals. Hän siirtyi kesäkuussa 2017 viimeisimpään joukkueeseensa Ninjas in Pyjamasiin. He ovat voittaneet monia turnauksia, mutta heidän paras voittonsa on S-tason turnaus Intel Extreme Masters XII - Oakland. Lisäksi heidän A-tason turnausvoittojansa ovat olleet DreamHack Open Valencia 2017, Europe Minor Championship - London 2018, Intel Extreme Masters XVI - Fall: Europe ja viimeisimpänä kesäkuussa 2022 Global Esports Tour Dubai 2022.
Epsilon Esports

Epsilon Esports oli vuonna 2008 perustettu elektronisen urheilun seura. Sillä oli joukkueet peleissä "Call of Duty", ', "FIFA", "Gears of War", "H1Z1" ja '. Se oli tunnettu erityisesti konsolipelaamisestaan, koska se osallistui useisiin "Call of Dutyn" -maailmanmestaruuskilpailuihin. Organisaatio lakkautettiin vuonna 2019.
Enni Koistinen

Enni Koistinen (s. 1988) on suomalainen graafinen suunnittelija, käsikirjoittaja, televisioesiintyjä ja sosiaalisen median vaikuttaja.
Koistinen opiskeli graafista suunnittelua Aalto-yliopistossa ja on työskennellyt freelance-suunnittelijana vuodesta 2008. Hän on saanut muun muassa Red Dot Design Awardin 2013 yhtenä työryhmän jäsenenä ja Vuoden huiput -kilpailun julistesarjan Kultahuipun 2012. 
Koistinen on julkkisjournalismia karnevalisoivan "Tuplakääk"-podcastin toinen tekijä yhdessä Kirsikka Simbergin kanssa. Koistinen on perustanut myös Eläinvideokerhon yhdessä Milena Huhdan kanssa.
Koistinen on toiminut Ylen puutarha-aiheisen televisio-ohjelman "Kädet multaan" yhtenä juontajana yhdessä Inkeri Alatalon ja Taina Suonion kanssa, sekä sometoimittajana Ylen euroviisuista ja kuninkaallisista kertovissa ohjelmissa. Hän on ollut vieraana Ylen "Puoli seitsemässä" ja "Gogin kantabaarissa", MTV:n "Olet mitä syöt" -ohjelmassa lokakuussa 2020, "The Harlins -tv-"ohjelmassa 15. marraskuuta 2023 julkaistussa kolmannen tuotantokauden 4. jaksossa ja on mukana Nelosen "Farmi Suomi" -ohjelmassa keväällä 2024.
Koistinen on toiminut Rockseri-yhtiön R-Collection -vaatemalliston brändilähettiläänä.
Koistinen sai miehensä Ilarin kanssa poikalapsen kesäkuussa 2025.
Komárno

Komárno (, , ("Komoran")) on kaupunki Nitran alueella Slovakiassa. Vuonna 2021 siellä asui noin 32 000 asukasta. Sen kaksoiskaupunki on Unkarin puolella sijaitseva Komárom.
Sijainti.
Komárno sijaitsee Tonava- ja Váh-jokien yhtymäkohdassa.
Väestö.
Komárno on tärkeä kaupunki Slovakian unkarilaisvähemmistölle. Vuonna 2011 kaupungin asukkaista noin 53% oli unkarinkielisiä.
Historia.
Komárnon alue on asututettu yhtäjaksoisesti jo varhaiselta pronssikaudelta alkaen. Se kuului sekä Rooman valtakuntaan, Nitran ruhtinaskuntaan että suur-Määriin kunnes unkarilaiset valtasivat alueen 1000-luvulla. Unkarin kuningas Béla IV myönsi Komárnolle kaupunkioikeudet vuonna 1265. 
Komárnon linna rakennettiin 1546–1557. Sen jäänteet ovat Keski-Euroopan suurin linnakekokonaisuus. Turkkilaiset polttivat kaupungin vuosina 1529 ja 1594, mutteivät pystyneet valloittamaan sitä.
Kaupunki kukoisti 1700-luvulla. Se oli 10 000 asukkaallaan Itävallan kymmenenneksi suurin kaupunki ja sen talous perustui kaupankäynnille, käsitöille sekä laivanrakennukselle. Vuonna 1745 Maria Teresia myönsi Komárnolle vapaan kuninkaallisen kaupungin aseman.
Tšekkoslovakian itsenäistymisen jälkeen Komárnon asema oli jonkin aikaa epäselvä. Lopulta Trianonin rauhansopimus vuonna 1920 jakoi kaupungin Tonavan mukaisesti keskeltä kahtia Tšekkoslovakian ja Unkarin välillä. Koko kaupunki siirrettiin väliaikaisesti takaisin Unkarille Wienin ensimmäisessä välitystuomiossa, mutta akselivaltojen hävittyä toisen maailmansodan raja palasi erottamaan kaupungin. Sodan jälkeen tapahtuneen Slovakian ja Unkarin välisen väestönvaihdon aikana noin 6000 Komárnon unkarilaista siirrettiin Unkariin. Tšekkoslovakian jakautumisen jälkeen Komárno on kuulunut Slovakiaan.
Komárno on ollut monta kertaa Unkarin ja Slovakian kahdenvälisten suhteiden keskipisteessä. Vuonna 1990 kaupungissa osoitettiin mieltä Slovakian hallitusta vastaan kun se oli ilmoittanut aikomuksestaan tehdä slovakista maan ainoan virallisen kielen. Vuonna 2009 Unkarin presidentti László Sólyom ilmoitti tulevansa Komárnoon paljastamaan Tapani I:n patsaan tämän muistopäivänä 20. elokuuta. Slovakian hallitus ilmoitti ettei se tulisi päästämään Sólyomia maahan vedoten päivämäärän olevan sama kuin Tšekkoslovakian miehityksellä vuonna 1968, mihin myös Unkari oli ottanut osaa. Lopulta Solyóm piti puheen Komárnon ja Komáromin välisellä sillalla, joka oli sama silta, jonka kautta Unkarin armeija oli edennyt Slovakiaan 50 vuotta aiemmin. 
Teollisuus.
Kaupungissa sijaitseva jokivenetelakka on Keski-Euroopan suurimpia.
Urheilu.
Koripalloseura BC Komárno pelaa Slovakian korkeimmalla sarjatasolla.
Opiskelu.
Unkarinkielinen Selye Jánosin yliopisto on toiminut Komárnossa vuodesta 2004.
Ystävyyskaupungit.
"Lähde"
Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä

Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä on X-kromosomin geenin GPC3 mutaatiosta johtuva harvinainen oireyhtymä, joka periytyy peittyvästi. Noin 20–30 % tapauksista johtuu sporadisesta de novo -mutaatiosta. Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymästä kärsivät ovat syntyessään huomattavasti tavallista kookkaampia, ja pituuskasvu jatkuu poikkeuksellisen voimakkaana. Oireyhtymän muut piirteet vaihtelevat laajasti. Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä voidaan jaotella kahteen alatyyppiin, joista tyyppi 2 johtaa kuolemaan sikiöaikana tai varhaislapsuudessa. Lievästä oirekuvasta kärsivät elävät usein aikuisiksi.
Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä vaikuttaa moniin kehon osiin. Tyypillisiin ulkoisiin piirteisiin pään alueella kuuluvat silmien toisistaan etäinen sijainti, poikkeuksellisen suuret suu ja kieli sekä usein karkeiksi kuvatut kasvonpiirteet. Oireyhtymä saattaa aiheuttaa myös muun muassa napa- ja palleatyrän, sydänvikoja, munuaisten epämuodostuman tai poikkeuksellisen suuren koon, hepatosplenomegalian ja luuston poikkeavuuksia. Raajoissa ja sukupuolielimissä voi olla monenlaisia rakennepoikkeavuuksia. Lisäksi Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymästä kärsivällä saattaa olla ylimääräisiä nännejä. Oireyhtymään liittyy osalla potilaista tasoltaan vaihteleva kehitysvamma. Motorinen ja kielellinen kehitys saattavat olla viivästyneitä. Tyypin 2 Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymälle luonteenomainen piirre on sikiön vesipöhö.
Noin kymmenen prosenttia Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymästä kärsivistä saa varhaislapsuudessa syövän tai hyvänlaatuisen kasvaimen. Yleisimmät oireyhtymään liittyvät kasvaimet ovat Wilmsin tuumori ja neuroblastooma. Myös hepatoblastooman ja hepatosellulaarisen karsinooman riskit ovat kohonneet. Joe Leigh Simpson kuvasi oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1975. Tämän jälkeen kuvaukset siitä laativat Golabi ja Rosen sekä Behmel kollegoineen.
Safari (Costin EP)

Safari (tyyliteltynä SAFARI) on suomalaisen rap-artisti Costin EP-levy, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2021. Levyllä vierailee rap-artisti Pyrythekid. Lisäksi levyllä kuullaan VilleGallea.
Daniel Alagille

Daniel Alagille (1925 Pariisi – 8. marraskuuta 2005) oli ranskalainen lastenhepatologiaan erikoistunut lääkäri. Hänen mukaansa on nimetty Alagillen oireyhtymä.
Alagille sai nimityksen apulaisprofessoriksi vuonna 1963 ja perusti pian tämän jälkeen Bicêtren sairaalaan lasten maksasairauksien yksikön, jota johti, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1990. Alagillen johdolla sairaala kehittyi korkeatasoiseksi opetussairaalaksi, joka liitettiin Université Paris-Saclayn yhteyteen. Alagille toimi perustamansa lääketieteellisen tiedekunnan ensimmäisenä dekaanina ja perusti maksansiirto-ohjelman. Hän toimi "Archives françaises de Pédiatrie" -lehden päätoimittajana yli 25 vuoden ajan. Alagille kuului myös "Journal of Pediatric Gastroenterology and Nutritionin" ja "Pediatric Researchin" toimittajakuntiin. Hän laati urallaan yli 500 tieteellistä artikkelia.
Vuonna 1978 Alagille kirjoitti Michel Odièvren kanssa teoksen "Maladies du Foie et des Voies Biliaires chez l'Enfant", josta tehtiin käännöksiä eri kielille ja joka oli ensimmäinen lasten maksasairauksiin erikoistunut oppikirja. Alagille kuoli vuonna 2005 sydänleikkauksen komplikaatioihin. European Association for the Study of the Liver on myöntänyt hänen mukaansa nimettyä palkintoa.
Biokapasiteetti

Biokapasiteetti on ekologiaan liittyvä termi, joka kuvaa sitä kuinka suuren alueen maapallolta ihminen voi käyttää materiaaleihin, energiaan, ravinnon tuotantoon ja jätteiden käsittelyyn. Vuonna 2025 maapallon biokapasiteetti yhtä ihmistä kohden oli noin 1,5 hehtaaria ja Suomen biokapasiteetti yhtä suomalaista kohden noin 12 hehtaaria. Samana vuonna ekologinen jalanjälki yhtä ihmistä kohden oli keskimäärin noin 2,6 hehtaaria ja yhtä suomalaista kohden keskimääräinen noin 6,4 hehtaaria. Kun ekologinen jalanjälki on suurempi kuin biokapasiteetti, resursseja käytetään nopeammin kuin ne ehtivät uusiutua.
Dandy–Walkerin epämuodostuma

Dandy–Walkerin epämuodostuma (myös "Dandy–Walkerin oireyhtymä") on sikiöaikana kehittynyt aivojen epämuodostuma. Sen piirteitä ovat pikkuaivojen keskirakenteen osittainen tai täydellinen puutos, aivojen takakuopan alueen kysta ja hydrokefalus, jossa ylimääräistä nestettä kertyy aivokammioihin. Dandy–Walkerin epämuodostuma voi esiintyä ilman muita poikkeavuuksia tai osana jotain muuta oireyhtymää.
Dandy–Walkerin epämuodostumaan voi viitata sikiöaikana havaittu aivojen nestetilojen laajentuma. Yleensä oireet ilmenevät lapsen ensimmäisinä elinkuukausina. Niihin voivat varhaislapsuudessa kuulua pään suurikokoisuus, motorinen kehitysviive, hypotonia ja spastisuus. Isommilla lapsilla voi esiintyä oksentelua, kouristuksia, ärtyneisyyttä ja liikehäiriöitä. Jos aivojen nestekierto ei kuitenkaan ole merkittävästi häiriytynyt, voidaan poikkeama löytää vasta myöhemmässä vaiheessa, jopa aikuisuudessa epämuodostuman aiheuttaessa esimerkiksi päänsärkyä tai epilepsiaa. Samanaikaisesti esiintyvät muut poikkeavuudet voivat viitata laajempaan oireyhtymään. Dandy–Walkerin epämuodostumaa on pidetty taustaltaan monitekijäisenä eli geneettisen alttiuden ja sikiöaikaisen häiriötekijän yhteisvaikutuksesta muodostuneena. Yleensä epämuodostuma on sporadinen. Euroopassa Dandy–Walkerin epämuodostuman esiintyvyys vastasyntyneillä on ollut 2–3 / 100 000. Yhdysvalloissa epämuodostuma on todettu noin yhdellä 25 000:sta – 30 000:sta vauvasta. Useammin epämuodostuma on havaittu tyttö- kuin poikavauvoilla.
Dandy–Walkerin epämuodostuma saattaa johtaa kouluaikaisiin oppimisvaikeuksiin. Alle puolilla todetaan kehitysvamma. Yleensä kehitysvamma esiintyy niillä, joilla Dandy–Walkerin epämuodostumaan liittyy vakava hydrokefalus, kromosomipoikkeavuuksia tai muita synnynnäisiä häiriöitä. Hoitamattomana hydrokefalus voi johtaa vakaviin neurologisiin ongelmiin ja kuolemaan; vain n. 20–23 % elää hoitamattomasta hydrokefaluksesta huolimatta aikuisikään. Hydrokefalus kuitenkin voidaan hoitaa sunttileikkauksella. Ajoissa havaitun ja onnistuneesti leikatun Dandy–Walkerin epämuodostuman ennuste on hyvä. Jos epämuodostuma on osa jotain oireyhtymää, ennustetta kuitenkin määrittää tämä oireyhtymä. Shunttileikkauksen saaneista noin kolmannes saa myöhemmin epilepsian.
Dandy–Walkerin epämuodostuma on nimetty sen kuvanneiden neurokirurgien Walter Dandyn ja Arthur Earl Walkerin mukaan. Dandy–Walkerin epämuodostuma muodostaa yhdessä samankaltaisten poikkeavuuksien kanssa Dandy–Walkerin kompleksin.
Toftes gate

Toftes gate on Oslossa Grünerløkkan kaupunginosassa sijaitseva katu, joka ulottuu Biermanns gatelta Sagenen kaupunginosan rajalta Schous plassille. Katu on nimetty Oslon ensimmäisen pormestarin Andreas Toften mukaan.
Adam Lundgren

Adam Lundgren (15. helmikuuta 1986 Göteborg) on ruotsalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvasta "Känn ingen sorg" (2013), josta hän sai Tukholman elokuvajuhlien Nouseva tähti -palkinnon, sekä televisiosarjoista "Älä koskaan pyyhi kyyneleitä paljain käsin" ja "Aika on meidän". Lundgren opiskeli Göteborgin näyttämö- ja musiikkikorkeakoulussa.
Zelene (Ivano-Frankivskin alue)

Zelene () on kylä Länsi-Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen eteläosissa. Se kuuluu Verh’ovynan piiriin ja on Zelenen maaseutumaisen hromadan keskus.
Vuoden 2001 väestönlaskun mukaan Zelenen väkiluku oli tuolloin 814. Asukkaista oli ukrainankielisiä 99,88% ja venäjänkielisiä 0,12%.
N.P. Möller, fastighetsskötare

N.P. Möller, fastighetsskötare on Sveriges Televisionin vuonna 1972 esittämä 31-osainen komediasarja, jonka päähenkilö on malmöläinen kiinteistönhoitaja N. P. Möller (Nils Ahlroth). Muita toistuvia hahmoja ovat muun muassa hänen koiransa Calle, juoruileva lähikaupan myyjä "Skogan" (Ulla Sonesson) sekä entinen jalkapallolupaus, Möllerin ryyppykaveri Börje "Danskdödaren" Hallberg (Jan Malmsjö). Sarja kuvattiin Malmön Simrishamngatanilla, joka oli sarjassa nimeltään Solgatan.
Area52 (yhtye)

Area52 oli rap-yhtye, joka perustettiin Jyväskylän Kuokkalassa. Yhtyeeseen kuuluivat Rehtivee, Bege, Idän Nikolai, Funkyduke ja Miki.
Area52 perustettiin vuonna 2014 ja yhtye julkaisi studioalbumin vuonna 2015 "...Tuu Tälle Puolen Siltaa." Levyn julkaisun jälkeen yhtyeestä erosivat Miki ja Funkyduke. Vuonna 2017 Area52 solmi levytyssopimuksen Överdog-levyhtiön kanssa ja julkaisi studioalbuminsa "Area Bros" vuonna 2018.
Yhtyeen hajoamisen jälkeen jäsenet ovat omilla tahoillaan jatkaneet aktiivisesti musiikintekoa. Miki vaikuttaa nykyään Mouhous -yhtyeessä. Rehtivee on jatkanut soolouralla ja julkaissut useita albumeita. Bege julkaisi yhden sooloalbumin vuonna 2019. Funkyduke on julkaissut yhden EP:n vuonna 2020, sekä yksittäisiä kappaleita. Idän Nikolai on pitänyt yhtyeen jälkeen hiljaiseloa ja julkaissut yksittäisiä kappaletta.
Erik Thommesen

Erik Thommesen (1916 – 2008) oli tanskalainen kuvanveistäjä. Thommesenin suosikkimateriaali oli puu ja hänen teostensa pääasiallinen aihe olivat ihmishahmot. Lisäksi hän on kirjoittanut taiteesta.
Thommesen oli itseoppinut taiteilija ja hänen töitään oli ensimmäistä kertaa näyttelyssä vuonna 1940. Thommesenin 1940-luvun työt olivat yksinkertaistettuja sekä muodoiltaan enemmän tai vähemmän kulmikkaita. Hän teki myös veistossarjan, jonka myötä hän kehitti pelkistetyn tyylinsä. Hänen töitään on useissa Tanskan taidemuseoissa.
1950-luvulta alkaen Thommesen on kirjoittanut artikkeleita ja esseitä taiteesta.
Thommesen on palkittu Eckersbergin mitalilla vuonna 1965, Thorvaldsenin mitalilla vuonna 1972 sekä Prinssi Eugenin mitalilla vuonna 1983.
Giovanni Maria Visconti

Giovanni Maria Visconti tai Gian Maria Visconti (7. syyskuuta 1388 – 16. toukokuuta 1412, Milano) oli Milanon herttua. Hän oli Milanon ensimmäisen herttuan Gian Galeazzo Viscontin vanhin poika ja seurasi isäänsä Milanon hallitsijana vuonna 1402. Giovanni Maria oli valtaan noustessaan vain 13-vuotias ja hallitsi aluksi äitinsä Caterina Viscontin ohjaamana.
Milanoa uhkasivat tuolloin paavi Bonifatius IX ja Firenze. Herttuakunnan sisällä oli lisäksi puhjennut guelfien ja ghibelliinien välinen valtataistelu. Järjestyksen palautus epäonnistui, ja turhautunut nuori herttua vangitutti äitinsä ja otti vallan yksin itselleen. Caterina Visconti kuoli pian vangitsemisena jälkeen, ilmeisesti myrkytyksen uhrina. Giovanni Maria Visconti ei kuitenkaan kyennyt hillitsemään levottomuuksia. Hän päätyi tukemaan ghibellinien ryhmittymää nimittämällä kondottieeri Facino Canen Milanon kuvernööriksi. Canesta tuli sen jälkeen herttuakunnan todellinen valtias. Cane sairastui kuitenkin kihtiin, eikä enää pystynyt hoitamaan tehtäviään. Milanon aateliset pelkäsivät, että epävakaa Giovanni Maria ajaisi Milanon täydelliseen kaaokseen, ja he solmivat salaliiton herttuaa vastaan, joka oli julmuudellaan ja heikolla hallinnollaan kerännyt runsaasti vihollisia. Salaliittoon kuului muun muassa Pusterlan, Aliprandin, Trivulzion ja del Mainon sukujen jäseniä. Salaliittolaiset tappoivat Giovanni Maria Viscontin San Gottardon kirkon edustalla 6. toukokuuta 1412. Myös Cane menehtyi samoihin aikoihin.
1999 (mixtape)

1999 on yhdysvaltalaisen rap-artistin Joey Badassin ensimmäinen mixtape, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2012. Mixtapen ovat tuottaneet muun muassa Chuck Strangers, Statik Selektah, J Dilla, Lord Finesse ja MF Doom yhdessä monien muiden kanssa. Mixtapella vierailevat lukuisat Pro Era -kollektiivin artistit, johon Joey Badass myöskin kuuluu.
Susan Kuivalainen

Susan Kuivalainen on suomalainen valtiotieteiden tohtori ja köyhyystutkija. Hän on työskennellyt Eläketurvakeskuksen tutkimusosaston päällikkönä 2013 alkaen. Kuivalainen toimii myös Strategisen tutkimusneuvoston käynnistämän Demography-tutkimusohjelman johtajana vuosina 2021-2027. Tätä ennen hän työskenteli tutkimusprofessorina Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksella (2011-2013) sekä sosiaalipolitiikan professorina Turun yliopistossa (2007-2011). Kuivalainen nimettiin vuonna 2014 Turun yliopiston sosiaalitieteiden laitokselle sosiaalipolitiikan dosentiksi.
Kuivalaisen tutkimusalueita ovat muun muassa köyhyys, eläkeläisten ja ikääntyvien toimeentulo, eläketurvan riittävyys, sukupuolten väliset eläke-erot sekä kansalaisten näkemykset eläketurvasta ja luottamus eläketurvaan.
Kikka (kylä)

Kikka on kylä Räpinan kunnassa, Põlvamaan maakunnassa kaakkoisessa Virossa. Ennen Viron kuntauudistusta 2017 kylä kuului Verioran kuntaan.
Kikassa sijaitsee Ilumetsan rautatieasema Tartto–Koidula-radan varrella.
CANDLE-oireyhtymä

CANDLE-oireyhtymä on harvinainen krooninen autoinflammatorinen ihosairaus. Sen nimi tulee sanojen "" lyhenteestä. Sairaus on autosomissa peittyvästi periytyvä. 
CANDLE-oireyhtymä ilmenee jo ensimmäisten elinkuukausien aikana. Siihen liittyy tiettyjä yleisiä oireita, mutta tarkempi oirekuva on yksilöllisesti vaihteleva. CANDLE-oireyhtymästä kärsivät lapset ovat usein kuumeilevia ja heillä esiintyy ohimeneviä pyöreitä, punoittavia ihottumaläiskiä, joiden parantumisen jälkeen iholle kuitenkin jää violetteja jälkiä. CANDLE-oireyhtymään liittyvät kasvonpiirteet, joille ominaisia ovat paksut huulet sekä silmäluomien turvonneisuus ja violetinpunaisuus. CANDLE-oireyhtymä aiheuttaa peruuttamattoman ja etenevän rasvakudoksen häiriön, joka alkaa yleensä ilmetä myöhäisessä varhaislapsuudessa varsinkin pään ja käsien lipodystrofiana. Tämän yhteydessä pituuskasvu usein hidastuu. CANDLE-oireyhtymä johtaa myös lihasten surkastumiseen, nivelkipuihin ja nivelten jäykistymiseen. Lapsuudessa voi ilmetä hepatomegaliaa, aikuisiällä sydämen laajentumaa ja rytmihäiriöitä. Harvemmin CANDLE-oireyhtymän yhteydessä ilmenee silmän konjunktiviitti ja nodulaarinen episkleriitti, korvan ja nenän rustotulehdus sekä ei-märkivä aivokalvontulehdus. Osalla lapsista voi olla epämuodostumia luustossa.
CANDLE-oireyhtymä vaatii säännöllistä seurantaa. Parantavaa hoitoa ei ole. Toimiva lääkehoito on puutteellista, mutta jotkin oireet voivat olla lievitettävissä suuriannoksisilla kortikosteroideilla. CANDLE-oireyhtymä voi lyhentää elinajanodotetta etenkin mahdollisen useiden elinten samanaikaisen tulehduksen kautta.
Kippin laite

Kippin laite tai Kippin aparaatti on laboratorioväline, jota käytetään valmistettaessa kaasuja kiinteän aineen ja hapon reaktiolla. Laitteen kehitti alankomaalainen Petrus Jacobus Kipp vuonna 1844, ja se on nimetty hänen mukaansa. Ensimmäisen Kippin laitteen valmisti saksalainen lasinpuhaltaja Heinrich Geissler.
Kippin laite koostuu pallomaista suppiloa muistuttavasta yläkappaleesta ja alakappaleesta. Alakappale koostuu pohjan nestesäiliöstä, joka on kapean kaulan kautta yhteydessä ylempään pallomaiseen osaan. Pallomaisessa osassa on hanalla suljettava kaasunpoistoputki. Kippin laitteen yläkappaleen putki ulottuu alakappaleen pohjalle. Sen kautta laitteeseen lisätään happoliuosta, joka nousee hydrostaattisen paineen vaikutuksesta alakappaleen pallomaiseen osaan. Alakappaleen pallomaiseen osaan on lisätty kiinteää hapon kanssa reagoivaa ainetta, joka voi olla esimerkiksi sinkkiä tai rautasulfidia. Reaktiossa muodostuu kaasua, joka voidaan poistaa kaasunpoistoputkesta. Jos kaasunpoistoputki suljetaan, kasvaa paine alakappaleen pallomaisesessa osassa. Kasvanut paine työntää happoliuoksen takaisin yläkappaleeseen ja reaktio lakkaa. Reaktio alkaa uudestaan, kun kaasunpoistoputki avataan. Kippin laitetta on käytetty muun muassa vedyn, divetysulfidin, hiilidioksidin ja eteenin valmistamiseen.
Marshall–Smithin oireyhtymä

Marshall–Smithin oireyhtymä on harvinainen kromosomin 19 NFIX-geenin mutaation aiheuttama oireyhtymä. Se aiheuttaa varsinkin kiihtynyttä pituuskasvua, luuston poikkeavuuksia ja hengitysteiden ongelmia.
Marshall–Smithin oireyhtymään liittyvien luuston poikkeavuuksien joukossa ovat olleet skolioosi, platyspondylia, otsan ulkonevuus ja varsinkin alaleuan pienuus. Muitakin tyypillisiä kasvonpiirteitä on havaittu liittyvän oireyhtymään; silmät ovat olleet ulospäin pullistuneet ja niiden valkuaisen kovakalvo sinertävä. Sieraimet ovat saattaneet olla eteenpäin kallistuneet. Luuston poikkeuksellisen varhainen kypsyminen ja pituuskasvun nopeus ovat usein ilmenneet jo sikiöaikana. Sormien ja varpaiden luut ovat saattaneet jäädä lyhyiksi ja muotoutua kartiomaisiksi. Lättäjalka on ollut yleinen piirre. Vastasyntyneillä on esiintynyt hypotoniaa. Lihasheikkous on ollut yleistä. Hengitysteiden rakenteessa ja toiminnassa esiintyvät poikkeavuudet johtavat Marshall–Smithin oireyhtymään liittyviin hengitysvaikeuksiin. Laryngomalasia voi aiheuttaa vinkuvan sisäänhengityksen, minkä lisäksi oireyhtymän yhteydessä saattaa esiintyä uniapneaa. 
Marshall–Smithin oireyhtymään on yhdistetty erilaisia poikkeavuuksia aivojen rakenteessa. Näitä ovat olleet isoaivoatrofia, aivokuoren ylipoimuttuneisuus, aivokammioiden laajentumat ja aivokurkiaisen puutos. Aivomuutokset voivat aiheuttaa esimerkiksi kuuloon liittyviä ongelmia. Sydämessäkin voi olla rakennevikoja, ja harvinaisena tavataan napanuoratyrää. Muita Marshall–Smithin oireyhtymään liittyviä ongelmia ovat olleet hirsutismi ja kehitysvamma. Marshall–Smithin oireyhtymä on osoittautunut usein fataaliksi jo sitä sairastavan lapsen ensimmäisinä elinvuosina. Tyypillisinä kuolemansyinä ovat olleet toistuvat hengitystieinfektiot. Hengitystiekomplikaatioiden puuttuminen parantaa elinajanodotetta, mutta tällöin kehitysvammaisuus on ollut yleistä.
Marshall–Smithin oireyhtymän nimi tulee sen vuonna 1971 kuvanneilta pediatreilta Richard E. Marshallilta ja David W. Smithiltä. Oireyhtymä voi periytyä autosomissa vallitsevasti, mutta se näyttää yleensä johtuneen sporadisesta "de novo" -mutaatiosta. Erotusdiagnostisesti tärkeitä ovat olleet Weaverin oireyhtymä ja Sotosin oireyhtymä, jotka muistuttavat Marshall–Smithin oireyhtymää luustolöydöstensä osalta, mutta joihin ei kuulu Marshall–Smithin oireyhtymää leimaavia hengitysvaikeuksia tai sille ominaisia kasvonpiirteitä.
Kosti Ranta

Esa Kosti Ranta (23. marraskuuta 1918 Peräseinäjoki – 22. maaliskuuta 2003 Turku) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen vuonna 1969.
Rannan vanhemmat olivat Juho Kustaa Ranta (entinen Glad) ja Fanny Johanna Grönlund ja puoliso vuodesta 1942 Maissi Lemmikki Mäkiö. Ranta tuli ylioppilaaksi 1927 Jyväskylän lyseosta ja valmistui metsänhoitajaksi 1942 Helsingin yliopistosta. Hän oli ensin Metsähallituksen hiilitoimiston metsänhoitaja ja apulaisjohtaja 1942–1946, Valtion polttoainetoimiston palveluksessa 1946–1949, Aavasaksan puutavara Oy:n toimitusjohtaja 1950, Oulu Oy:n metsänhoitaja 1950, Valtion polttoainetoimiston Länsi-Suomen tarkastuspiirin ylimetsänhoitaja 1950–59, sitten hetken Vapon apulaisjohtaja ja toimitusjohtaja 1960–1981. 
Ranta vaikutti muun muassa Turveteollisuusliitossa vuodesta 1970 ja Pienpuualan toimikunnan puheenjohtajana 1960–1964.
Wake up Frankie

Wake up Frankie on suomalainen metalliyhtye, joka käyttää musiikistaan termiä ”thrashrock". 
Wake up Frankien perustivat vuonna 2017 kitaristit Otto Halli ja Vesku Pääkkönen. Bändi täydentyi alkuvuodesta 2018 laulaja Kasperi Meriläisestä, basisti Dimitris Kavvadaksesta ja rumpali Joni Huovilasta. Bändi julkaisi tänä aikana thrashmetal-tyylisen omakustanne-kasetin "#djentisdead". 
Wake up Frankie voitti Tuska-torstai-kilpailun 2019. Tässä vaiheessa yhtyeen alkuperäinen rumpali Joni Huovila jätti bändin ja tilalle tuli Jari Rantanen. 
Vuonna 2020 Wake up Frankie julkaisi omakustanne-EP:n "Green is the New Black". 
Keväällä 2022 yhtye solmi levytyssopimuksen Ranka Kustannuksen kanssa ja 8. syyskuuta 2023 julkaistiin Wake up Frankien debyyttialbumi ”Thrashrockin’ Beats”. Joonas Parkkosen ja Rami Nykäsen tuottama levy sisältää groove/alternative-metallin, hard rockin, sekä 1990- ja 2000-luvun alun nu metalin sekoitusta. 
Keväällä 2023 Jari Rantanen jätti yhtyeen ja Veikka Larusta tuli yhtyeen uusi rumpali. Syksyllä 2023 Wake up Frankie ja Fullsteam Agency solmivat Suomen kattavan keikkamyyntisopimuksen.
Antti Arvid Räsänen

Antti Arvid Räsänen (1. helmikuuta 1892 Puolanka – 21. joulukuuta 1968) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja maanviljelijä, joka sai metsäneuvoksen arvonimen vuonna 1938.
Räsänen tuli ylioppilaaksi 1911 Oulun suomalaisesta klassillisesta lyseosta ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1914 Helsingin yliopistosta. Hän oli Metsähallituksen ylimääräinen metsäkonduktööri 1914, opiskeli 1914–1916 yliopistossa agronomisia aineita, ja oli sitten Paltamon ja Hyrynsalmen hoitoaluiden avustava ja v.t aluemetsänhoitaja Iin ja Oulujärven tarkastuspiireissä. Vuonna 1919 Räsänen tuli Etelä-Kemijärven hoitoalueen aluemetsänhoitajaksi, vuonna 1921 Peräpohjolan piiritarkastajaksi Rovaniemelle, vuonna 1925 Savonlinnan hoitoalueen aluemetsänhoitajaksi ja vuonna 1929 Peräpohjolan piirikunnan piirikuntapäälliköksi Rovaniemelle. Hän erosi virasta sairauden vuoksi 1944 ja toimi sitten maanviljelijänä Pyhäjärven Vaskijärvellä. 
Räsänen oli 1917 perustamassa Hyrynsalmelle suojeluskuntaa ja sisällissodassa hän oli vapaaehtoisena Kajaanin sissirykmentissä. Hän oli myöhemmin Rovaniemen suojeluskunnan esikunnan jäsen ja 1930–1932 kuului Pohjolan piirin suojeluskuntien piiriesikuntaan. Räsänen kuului 1930–1933 Rovaniemen kauppalan hallitukseen ja kauppalan valtuustoon vuodesta 1931, toimien myös vuosia valtuuston puheenjohtajana. Hän vaikutti muun muassa Kemijoen ja Tornionjoen uittoyhdistyksien johtokunnassa ja oli kokoomuksen eduskuntavaaliehdokkaana 1939.
Sonja Saarikoski

Sonja Saarikoski (s. 1989) on suomalainen toimittaja, musiikkikriitikko ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt "Uusi Juttu" -verkkojulkaisun toimituspäällikkönä joulukuusta 2024 lähtien. Aiemmin hän työskenteli "Long Playssa" ja "Imagessa" toimituspäällikkönä.
Saarikoski on myös kirjoittanut artikkeleja "Ylioppilaslehteen" ja "Suomen Kuvalehteen" sekä konserttiarvosteluja "Helsingiin Sanomiin". Hän on lisäksi esiintynyt useita kertoja panelistina Yleisradion kulttuuriaiheisessa keskusteluohjelmassa "Jälkinäytös".
Syksyllä 2023 ilmestyi Saarikosken tietokirja "Naisvangit – Rikollisuuden kehä maailman onnellisimmassa maassa" (Siltala).
Ennen toimittajauraansa Saarikoski opiskeli Sibelius-Akatemian nuorisokoulussa. Saarikoski kirjoitti vuonna 2020 Image-lehteen artikkelin, joka käsitteli Sibelius-Akatemiassa tapahtunutta opiskelijoihin kohdistunutta nöyryyttämistä ja seksuaalista häirintää.
Palkinnot.
Otavan kirjasäätiö myönsi Saarikoskelle nuoren aikakauslehtitoimittajan palkinnon vuonna 2017. Hän on ollut myös ehdokkaana Suuren Journalistipalkinnon saajaksi vuoden journalistin kategoriassa vuosina 2017 ja 2019. Saarikosken tietokirja "Naisvangit" oli ehdolla tietokirjallisuuden Finlandian saajaksi. Kirja voitti vuoden 2023 Kanava-palkinnon.
Yksityiselämä.
Saarikosken puoliso on näyttelijä Janne Reinikainen.