tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leenamaija Forsberg-Johannesson

Leenamaija Forsberg-Johannesson (s. 15. huhtikuuta 1954) on Tukholmassa asuva ruotsinsuomalainen kirjailija, joka on julkaissut paitsi tietokirjoja erityispedagogiikan alalta myös kaunokirjallisuutta. Hän kirjoittaa sekä ruotsiksi että suomeksi.
Ura.
Forsberg-Johannesson muutti Tukholmaan Jyväskylästä vuonna 1973, ja hän on ammatiltaan erityisopettaja ja tulkki. Hän on käynyt Tukholman opettajakorkeakoulussa kaksikielisen luokanopettajakoulutuksen. Hän on ollut myös mukana perustamassa Tukholmaan ruotsinsuomalaisia kulttuuri- ja kirjamessuja, ja hän toimi messuorganisaation sihteerinä vuosina 2009–2015.
Forsberg-Johannesson on julkaissut kaksi tietokirjaa ruotsiksi: "Jorielskolan – Tid och rum att lära" (2009) ja "Konduktiv pedagogik och kommunikation/Jorielskolan/En tvärprofessionell modell" (2019). Näissä hän käsittelee ruotsalaisen Joriel-erityiskoulun pedagogiikkaa.
Forsberg-Johannessonin kaunokirjallinen esikoisteos oli novellikokoelma "Tähdenlento" (2022). Sen novelleissa päähenkilöt joutuvat vastoinkäymisten eteen: he ovat tienhaarassa, jossa joutuvat punnitsemaan uudesta näkökulmasta elämäänsä. Tätä ennen Forsberg-Johannesson on osallistunut kaunokirjallisilla teksteillään mm. ruotsinsuomalaiseen antologiaan "Aavan meren täältä puolen" (2020).
Forsberg-Johannessonin novellikokoelma "Tähdenlento" palkittiin parhaalle ruotsinsuomalaiselle kaunokirjalliselle teokselle myönnettävällä Kaisa Vilhuinen -palkinnolla maaliskuussa 2023.
Teokset.
Tietokirjoja
Kaunokirjallisia teoksia
Bariumkloraatti

Bariumkloraatti (Ba(ClO3)2) on barium- ja kloraatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa pyrotekniikassa ja tekstiilien värjäyksessä. 
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa bariumkloraatti on valkoista kiteistä ainetta, ja sen alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (Ba(ClO3)2·H2O), joka on rakenteeltaan monokliininen. Bariumkloraatti liukenee hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Bariumkloraatti liukenee hieman myös etanoliin ja asetoniin. Aine on voimakas hapetin.
Bariumkloraattia valmistetaan bariumkloridin ja natriumkloraatin liuosten reaktiolla. Liuos väkevöidään ja bariumkloraatti kiteytyy jäähdytettäessä. Aikaisemmin on käytetty myös bariumkloridin elektrolyysiä tai kloorin ja bariumhydroksidin reaktiota.
BaCl2 + 2 NaClO3 → Ba(ClO3)2 + 2 NaCl
Bariumkloraattia käytetään muun muassa ilotulitteissa hapettimena ja tuottamaan vihreää valoa. Yhdistettä käytetään myös tekstiilien värjäyksessä peittana ja muiden kloraattien sekä kloorihapon valmistamiseen.
Hong Chau

Hong Chau (; s. 25. kesäkuuta 1979 Thaimaa) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Ngoc Lan Tranina elokuvassa "Downsizing" (2017), josta hän sai parhaan naissivuosan Golden Globe -ehdokkuuden. Sittemmin hän esiintyi muun muassa televisiosarjoissa "Watchmen" (2019) ja "Homecoming" (2018–2020).
Ennen rooliaan "Downsizingissa" Chau esiintyi muun muassa elokuvassa "Inherent Vice" (2014) sekä televisiosarjoissa "Treme" (2011–2013) ja "A to Z" (2014–2015). Vuonna 2019 hän näytteli päärooleja elokuvissa "American Woman" ja "Driveways". Vuonna 2022 hän esiintyi sivurooleissa elokuvissa "Showing Up", "The Whale" ja "The Menu". Roolistaan "The Whalessä" Chau sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Beskidit

Beskidit (, , ) ovat Puolan, Tšekin, Slovakian, Ukrainan ja Romanian alueilla sijaitseva sarja vuoristoja. Niillä vallitsee vuoristoilmasto, jolloin kesät ovat kuivia ja talvet lumisia. Vuoristosarjan korkeimmat huiput ovat Puolassa sijaitseva 1 725 metrin korkuinen Mount Babia ja Slovakiassa sijaitseva 1 557 metrin korkuinen Mount Pilsko.
Éva Kaïlí

Éva Kaïlí (; s. 26. lokakuuta 1978 Thessaloniki) on kreikkalainen poliitikko, joka on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä vuodesta 2014 lähtien ja yhtenä Euroopan parlamentin varapuhemiehistä tammikuusta 2022 lähtien. Hänet on pidätetty virasta korruptioepäilyjen vuoksi, samoin kuin hänen puolisonsa Francesco Giorgi. Giorgi työskentelee italialaisedustajan avustajana. Kaïlí on lisäksi erotettu Kreikan sosialistisesta Pasok-puolueesta ja EU-parlamentin S&amp;D-ryhmästä.
Tausta.
Kaïlí on opiskellut arkkitehtuuria, rakennustekniikkaa ja Eurooppa-asioita. Kaïlí aloitti uransa Mega Channel -televisiokanavan toimittajana kotimaassaan Kreikassa.
Ura.
Vuonna 2007 Kaïlí valittiin Kreikan parlamenttiin sosiaalidemokraattisen Pasokin edustajana. Vuonna 2011 pääministeri Geórgios Papandréouta arvosteltiin voimakkaasti valtionvelkakriisin hoitamisesta, ja aluksi Kaïlí kieltäytyi tukemasta Papandréouta. Kaïlí kuitenkin muutti kantaansa muiden Pasokin edustajien tukiessa pääministeriä.
Kaïlí asettui ehdolle Euroopan parlamenttiin, jonne hänet valittiin vuonna 2014. Hän liittyi sosialistien ja demokraattien ryhmään. Hän profiloitui parlamentissa erityisesti digitaaliseen agendaan, tekoälyyn, kyberturvallisuuteen ja lohkoketjuihin liittyvissä kysymyksissä.
Kaïlí on kuulunut vuosien varrella useisiin valiokuntiin ja varajäsenenä muun muassa arabisuhteista vastaavaan DARP:in toimintaan. Vuoden 2022 tammikuussa Kaïlín sosialistitoverit valitsivat hänet yhdeksi Euroopan parlamentin 14 varapuhemiehestä.
Näkemykset Qatarista.
Kaïlí kävi marraskuussa 2022 Qatarissa, jossa hän tapasi muun muassa Qatarin pääministerin, työministerin ja energiaministerin. Viikkoa myöhemmin hän piti Euroopan parlamentissa puheen, jossa hän kehui Qatarin työvoimauudistuksia ja sanoi maata ”hyväksi naapuriksi ja kumppaniksi”. Kaïlí on syyttänyt Euroopan maita Qatarin suhteen kaksinaamaisuudesta, koska ne haluavat ostaa LNG-maakaasua mutta samalla kuitenkin vaativat jalkapallon MM-kisojen kansainvälistä boikotointia.
Joulukuussa 2022 Kaïlí osallistui äänestykseen, jossa keskityttiin Kuwaitin ja Qatarin viisumivapauteen. Hän ei kuitenkaan ollut kyseisen valiokunnan jäsen, joten on ollut epäselvää, mistä pyyntö puuttua asiaan on tullut. Qatar on irtisanoutunut Kaïlíin liittyvistä väitteistä.
Korruptioskandaali.
Belgian poliisi pidätti Kaïlín osana suurta tutkintaa perjantaina 9. joulukuuta 2022. Kaïlía syytetään rikollisjärjestön toimintaan osallistumisesta, rahanpesusta ja korruptiosta. Kaïlía epäillään myös lobbaamisesta Qatarin hyväksi. Hänen epäillään ottaneen vastaan lahjoja ja isoja rahasummia. Lainsäätäjän mukaan Kaïlí on jäänyt kiinni ”itse teossa”, eikä hän siksi nauti parlamentaarista koskemattomuutta. Asiassa on kuulusteltu myös Kaïlín isää ja puolisoa. Kaïlílta löytyi ”rahasäkkejä”.
Kaïlí erotettiin pidätyksen jälkeen Pasokista ja S&amp;D-ryhmästä. Kreikan viranomaiset takavarikoivat Kaïlín omaisuuden.
Putous (15. tuotantokausi)

Putouksen 15. tuotantokausi esitettiin keväällä 2023. Näyttelijöinä jatkoivat Mikko Töyssy ja Aku Sipola, ja uusia näyttelijöitä olivat Joonas Kääriäinen, Juuso "Köpi" Kallio, Linda Wiklund ja Ushma Olava. Putouksen uutena juontajana toimi Niina Lahtinen ja kauden ohjasi Antti Tuomas Heikkinen. Tämä oli ensimmäinen kausi, jossa ei ollut näytönpaikkaa. "Vuoden sketsihahmo" -kilpailun voitti Aku Sipolan esittämä komealla mainosäänellä varustautunut neljänkympin kriisiläinen Harri "Mainos-Harri" Moilanen.
Sarjapudottaja.
Punainen joukkue:
Keltainen joukkue:
Vuoden Sketsihahmokilpailu.
a
Korenevo

Korenevo () on kaupunkityyppinen taajama ja piirikeskus Kurskin alueella Venäjällä. Paikkakunta sijaitsee 121 kilometriä aluekeskus Kurskista länsilounaaseen, Dneprin vesistöön kuuluvan Desnan sivuhaaran Seimin haarajoen Krepnan varrella. Koronevoon muodostui asemanseudun asutus, kun paikkakunnan kautta rakennettiin rautatie (1866—1891). Korenevon rautatieasema sijaitsee Voronežin ja Kiovan välisen pääradan varrella, 40 kilometriä Lgovista lounaaseen ja 38 kilometriä Ukrainan Sumyn alueen rajasta koilliseen. Korenevoon johtaa myös tavaraliikenteen käyttämä pistorata naapuripiiristä Rylskistä.
Taajama on etelästä Ukrainaan rajoittuvan Korenevon piirin hallintokeskus. Korenevossa asui 6 119 ja koko piirissä 18 294 ihmistä (vuonna 2010).
Paikkakunta on mainittu asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1625. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai vuonna 1939. Taajamassa on ollut pienjännitelaitteiden valmistusta, (elintarvikkeiden) purkituksen ja voinvalmistuksen sekä leipomotoiminnan alojen tuotantotoiminmtaa. Koronevossa on myös paikallismuseo.
Ukraina hyökkäsi kaupunkiin vuonna 2024.&lt;br clear="left"&gt;
Armel Bella-Kotchap

Armel Bella-Kotchap (s. 11. joulukuuta 2001) on saksalainen jalkapalloilija. Bella-Kotchapin seura kaudella 2025–2026 on Serie A:ssa pelaava Hellas Verona, jota hän edustaa lainasopikulsella Englannin mestaruussarjan Southamptonista. Hänen sopimuksensa Southamptonin kanssa ulottuu kesäkuun loppuun 2026. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja. Kauden 2023–2024 hän pelasi lainalla Eredivisien PSV Eindhovenissa. Ennen Southamptonia Bella-Kotchap edusti saksalaista VfL Bochumia Bundesliigassa ja 2. Bundesliigassa. Bella-Kotchap on pelannut 22 Bundesliigan ottelua ilman tehtyjä maaleja. Hän on pelannut 28 Englannin Valioliigan ottelua ilman tehtyjä maaleja. PSV:ssä hän pelasi neljä ottelua Eredivisiessä ja kaksi ottelua Mestarien liigassa.
Bella-Kotchap on pelannut kaksi A-maaottelua Saksan A-maajoukkueessa ilman tehtyjä maaleja. Bella-Kotchap kuului Saksan joukkueeseen Qatarin MM-kilpailuissa 2022 mutta ei päässyt pelaamaan yhdessäkään ottelussa. Kaikki uran tilastot päivitetty 30. elokuuta 2025.
Limbo (Costin albumi)

Limbo on suomalaisen rap-artistin Costin ensialbumi, joka julkaistiin 9. joulukuuta 2022 PME Recordsin kautta. Albumilla vierailevat VilleGalle, Jami Faltin, Sexmane ja El Migu. Myös jo uransa lopettaneen Cheekin ääni kuullaan albumin avauskappaleella ”Intro”.
Albumi sisältää vuoden 2022 aikana julkaistut singlet Hole In One, meikä matadori, Kangastus ja Magaluf. Kaikki albumin singlelohkaisut ovat striimanneet yksittäin platinaa.
Albumin nimi ”Limbo” viittaa levyn teemaan. Costi kuvailee limbon tarkoittavan välitilaa unelmien ja todellisuuden välissä. Albumilla käsitellään niin mennyttä elämää kuin unelmointiakin.
Albumi on julkaisustaan lähtien ollut lista- ja striimimenestys. Se nousi heti debyyttiviikollaan virallisen albumilistan kärkeen pitäen hallussa kärkisijaa neljä viikkoa putkeen. Albumi on julkaisustaan lähtien pysynyt listan kymmenen parhaan joukossa. 
Albumi on striimannut platinaa.
George Salmon

George Salmon (25. syyskuuta 1819 Dublin – 22. tammikuuta 1904 Dublin) oli brittiläinen matemaatikko ja anglikaaninen teologi. Hän tutki erityisesti pintoja.
Elämä.
Puuvillakauppiaan poika Salmon opiskeli Dublinin Trinity Collegessa matematiikkaa ja klassillisia kieliä, voitti stipendin kielissä vuonna 1837 ja valmistui kurssin parhaana matematiikassa vuonna 1838. Hänet vihittiin Irlannin kirkon diakoniksi vuonna 1844 ja papiksi vuonna 1845. Matematiikan lehtorin viran lisäksi hänet nimitettiin vuonna 1845 teologian lehtoriksi ja teologian professoriksi vuonna 1866. Hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1888 asti, jolloin hänet valittiin Trinity Collegen provostiksi. Hän toimi provostina kuolemaansa asti. Salmon oli aikansa johtavien matemaatikkojen Arthur Cayleyn ja James Joseph Sylvesterin läheinen ystävä ja työtoveri.
Hänen algebraa ja analyyttista geometriaa käsitteleviin matemaatiikan oppikirjoihin kuuluvat "Analytic Geometry of Three Dimensions" (1862), "Treatise on Conic Sections" (1863) ja "Treatise on the Higher Plane Curves" (1873). Teokset olivat aikanaan erittäin suosittuja ja ne käännettiin useille eurooppalaisille kielille. Teologina hän kirjoitti teokset "Historical Introduction to the Study of the New Testament" (1885), "The Infallibility of the Church" (1888), "Non-Miraculous Christianity" (1881) ja "The Reign of Law" (1873).
Salmon valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1863, ja hänelle myönnettiin sen Royal Medal vuonna 1863 ja Copley-mitali vuonna 1889. Hän oli useiden ulkomaisten tiedeakatemioiden jäsen.
Tuomas Tujula

Tuomas Tujula (s. 22. tammikuuta 1997 Lappeenranta) on suomalainen autourheilija. Hän ajoi vuonna 2022 GT World Challenge Europe -sarjassa.
Ura.
Tujula aloitti uransa Karting-sarjoissa ja voitti vuonna 2011 NEZ Championship KF2 -luokan mestaruuden. Vuonna 2013 hän sijoittui kolmanneksi Finnish Championship - KF2 -luokassa.
Vuonna 2016 Tujula siirtyi formulaluokkiin ja ajoi Espanjan Formula 4 -sarjassa. Hän voitti yhden kilpailun ja saavutti kuusi palkintosijaa sijoittuen sarjapisteissä kolmanneksi. Samana vuonna Tujula ajoi SMP Formula 4 -sarjaa saavuttaen yhden voiton ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjan viidenneksi. 
Vuonna 2017 Tujula siirtyi GT-autoihin ja ajoi Campionato Italiano Gran Turismo - Super GT Cup -sarjaa jonka mestaruuden hän voitti. Vuonna 2018 Tujula ajoi Lamborghini Super Trofeo Europe -sarjaa voittaen siellä yhden kilpailun sijoittuen sarjassa kahdeksanneksi. 
Vuonna 2019 Tujula kilpaili International GT Open ja Italian GT Championship -sarjoissa. GT Open -sarjassa Tujula ajoi VS Racing -tallin autoa tanskalaisen Fredrik Schandorffin kanssa ja nousi luokkavoittoon aloittaessaan sarjan viidennessä osakilpailussa Itävallassa.
Vuonna 2020 Tujula ajoi Lamborghinin GT3-luokan kehitysohjelmassa Italian Super GT -sarjassa.
Vuodesta 2021 Tujula on kilpaillut GT World Challenge Europe Sprint Cup ja Endurance Cup -sarjoissa.
Robert Nelson Jacobs

Robert Nelson Jacobs (s. 1954) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Hän on saanut Oscar-ehdokkuuden parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta elokuvalle "Pieni Suklaapuoti" (2000).
Konsta Lappalainen

Konsta Lappalainen (s. 11. elokuuta 2002 Espoo) on suomalainen autourheilija. Hän kilpailee tällä hetkellä ADAC GT Masters- ja GT World Challenge Europe -sarjoissa.
Ura.
Lappalainen aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 2012. Parhaana saavutuksena hänellä on Finnish Championship - OK -luokan mestaruus vuodelta 2016.
Formulat.
Lappalainen aloitti uransa formulaluokissa vuonna 2016 ajaen Espanjan Formula 4- ja Formula STCC Nordic -sarjoja. Vuonna 2017 Lappalainen jatkoi sarjoissa ja sijoittui Formula STCC Nordic -sarjassa toiseksi. Samana vuonna hän ajoi kolme kilpailua SMP Formula 4 -sarjaa. Vuonna 2018 jatkoi täyden kauden SMP F4 -sarjassa ja voitti koko sarjan mestaruuden keräten kauden aikana seitsemän voittoa, neljä paalupaikkaa ja 15 palkintokorokesijoitusta. Samana vuonna Lappalainen ajoi Formula Academy Finland -sarjassa saavuttaen kolme voittoa ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Lisäksi Lappalainen kilpaili Saksassa ADAC Formula 4 -sarjaa ollen sarjan 15:s.
Vuonna 2019 Lappalainen siirtyi Formula Regional European Championship -sarjaan KIC Motorsport -talliin. Hän saavutti yhden palkintosijan ollen sarjapisteissä 11:s. Vuonna 2020 Lappalainen jatkoi sarjassa saavuttaen kaksi palkintosijaa ja sijoittui sarjan loppupisteissä kuudenneksi.
Siirtyminen GT-sarjoihin.
Vuonna 2021 Lappalainen aloitti uransa GT-sarjoissa ja kilpaili GT World Challenge Europe Sprint Cup- ja Endurance Cup -sarjoissa ajaen Emil Frey Racing -tallin Lamborghini Huracánilla. Sprint Cupissa Lappalaisen autokunta otti Silver-luokassa yhden palkintosijan ja sijoittuivat sarjapisteissä 14:nneksi. Endurance Cupissa Lappalaisen autokunta sijoittui 16:nneksi. Vuonna 2022 Lappalainen ajoi ADAC GT Masters -sarjassa samassa tiimissä ja saavutti menneellä kaudella yhden voiton, yhden paalupaikan ja yhden palkintosijan ja sijoittui sarjan loppupisteissä 17:nneksi.
Anetjärven kansantalo

Anetjärven kansantalo ”Saavutus” on Posion kunnan Anetjärven kylässä sijaitseva työväentalo.
Historiaa.
Anetjärven kansantalon alkuun panevina voimina olivat SKDL:n Kynsiperän osasto ja Suomen Puutyöväen liiton Posion Kynsiperän osasto. Nämä ostivat vuonna 1946 yhteisesti 2 500 m²:n tontin kansantaloa varten. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1948, mutta ne keskeytyivät ikkunareikien tasolle käytössä olleiden hirsien loputtua. Ajatus omasta työväentalosta oli kuitenkin mielissä ja vuonna 1954 edellä mainitut yhdistykset ja Anetjärven Demokraattiset Nuoret ry perustivat Anetjärven kansantalo -yhdistyksen ja se liittyi Kansantalojen liittoon.
Kansantalo yhdistyksen hankkeelle kerättiin lahjoituksina noin 180 hirttä ja valtiolta ostettiin 120 hirttä lisää. Varsinaiset rakennustyöt aloitettiin Olavi Nurmen piirustusten mukaisesti vuonna 1958. Rakentaminen tapahtui talkoilla. Työväentalon tontti siirrettiin vuonna 1960 Anetjärven kansantalo -yhdistyksen nimiin. Rakennus valmistui lopullisesti vuonna 1966, kun sinne asennettiin sähkö.
Rakennus.
Rakennus käsittää salin, näyttämön, eteisen sekä keittiön ja kahvila-ravintolan. Näiden lisäksi ullakolla on huoneen ja keittiön suuruinen asunto. Piharakennuksessa on WC:t ja varastotila. Rakennus on katettu peltikatolla, ja sisäseinät ja -katto ovat levypäällysteisiä.
Toimintaa.
Anetjärven kansantalolla on pidetty työväen juhlatilaisuuksia, kuten vappujuhlia. Talolla on näytetty elokuvia ja pidetty erilaisia kerhoja, urheiluharjoituksia ja nuorisotoimintaa. Siellä on ollut kyläläisten yhteisiä juhlia, kuten hirvipeijaisia. Suuren suosion saivat talossa järjestetyt tanssit. Toiminta on sittemmin kuitenkin hiljentynyt. Talossa on pidetty kokouksia, ja kyläläiset ovat pelanneet siellä lentopalloa (2012). Talon käyttö on jäänyt kesäaikaan.
Lovro Majer

Lovro Majer (s. 17. tammikuuta 1998 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija. Hänen seuransa on Saksan Bundesliigassa pelaava VfL Wolfsburg. Aiemmin Majer edusti Kroatian pääsarja 1. HNL:ssä NK Lokomotivaa ja Dinamo Zagrebia sekä Ranskan Ligue 1:ssä vuosina 2021–2023 Rennesiä. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Kroatian A-maajoukkueessa vuodesta 2017.
Majer on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä 120 Kroatian pääsarjan ottelua, joissa hän on tehnyt 27 maalia. Hän on pelannut 62 Ligue 1 -ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Bundesliigassa hän on pelannut 32 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän on voittanut Kroatian liigamestaruuden vuosina 2019, 2020 ja 2021 sekä Kroatian cupin vuonna 2021, jolloin hän teki maalin sekä välierässä että loppuottelussa. Hän on pelannut Mestarien liigassa yhden ottelun, Eurooppa-liigassa 20 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Konferenssiliigassa viisi ottelua.
Majer pelasi yhteensä neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021. Hän pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2017 ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Seuraavan A-maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2021. Hän kuului pronssia saavuttaneeseen Kroatian joukkueeseen Qatarin MM-kilpailuissa 2022. Hän tuli MM-lopputurnauksessa vaihdosta kentälle Kroatian kuudessa ensimmäisessä ottelussa ja pelasi pronssiottelussa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Kanadaa vastaan. Brasiliaa vastaan pelatun puolivälieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin joukkueensa toisena laukojana.
Majer on pelannut kesäkuun 5. päivään 2024 mennessä 30 maaottelua, joissa hän on ollut avauskokoonpanossa 11 kertaa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kahdeksan maalia: kaksi maalia marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Maltaa vastaan, yhden syyskuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Tanskaa vastaan, yhden marraskuussa 2022 MM-kilpailuissa Kanadaa vastaan, yhden marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Latviaa vastaan, yhden maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Egyptiä vastaan ja kaksi kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Pohjois-Makedoniaa vastaan.
Tikkurilan terveys- ja perhekeskus

Tikkurilan terveys- ja perhekeskus on Vantaan Tikkurilaan suunniteltu kaupungin sosiaali- ja terveysasema. Sen on tarkoitus korvata 1970-luvulla valmistunut Tikkurilan terveysasema, joka on todettu huonokuntoiseksi ja tarpeeseen nähden ahtaaksi. Rakennusta suunnitellaan Kielotielle nykyisen terveysaseman pohjoispuolelle samalle tontille, josta vuosina 2019–2020 purettiin 1970-luvun virastotalo. Kesällä 2021 ja 2022 tontille pystytettiin suurterassi. Terveys- ja perhekeskuksen rakentaminen alkaa aikaisintaan vuonna 2026, ja sen on tarkoitus valmistua vuonna 2028. Rakennukseen tavoitellaan enintään kahdeksaa kerrosta ja 24 000 kerrosneliömetriä.
Terveys- ja perhekeskus palvelisi yli 60 000 vantaalaista. Tikkurilaan siirrettäisiin terveyskeskustoimintoja ainakin Hakunilasta. Saman katon alla toimisivat ainakin terveysasema, neuvola, suunterveydenhuolto ja sosiaalihuollon palveluita. Katutasoon sovitetaan liiketilaa kaupallisille palveluille, kuten apteekille. Hanketta on kuitenkin hidastanut esimerkiksi suunnitellun rakennuksen kalleus ja valtakunnallinen sote-politiikka.
Aiemmin terveys- ja perhekeskukselle oli tonttivaraus Tikkurilan rautatieaseman itäpuolella Jokiniemessä, johon lopulta kuitenkin rakennettiin Valmetin vuokraama toimistorakennus Lauri Korpisen katu 9. Terveyskeskusta alettiin tämän jälkeen suunnitella osoitteeseen Kielotie 13, kun sen tontille kaavailtu toimisto-asuinrakennus peruttiin. Osoite vahvistettiin 19. joulukuuta 2022. Vantaan kaupungin on tarkoitus ostaa tontti ja vuokrata se Vantaan ja Keravan hyvinvointialueelle, ellei hyvinvointialue päätä, että tontin vuokralaiseksi tulee Tikkurilan terveys- ja perhekeskuksen toteuttaja.
Sudža

Sudža () on kaupunki Kurskin alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Sudžajoen varrella. Kaupunki on etelästä Ukrainan Sumyn alueeseen rajoittuvan Sudžan piirin hallintokeskus. Vuonna 2010 kaupungissa asui 6 036 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 26 964 ihmistä.
Kaupunki sijaitsee aluekeskus Kurskista noin 105 kilometriä lounaaseen, Sumyyn johtavan, Venäjän puolella maantienumeroinnilla R200 tunnetun alueellisen pääväylän varrella. Kolme kilometriä keskustan itäpuolella sijaitsee Sudžan rautatieasema, joka on luoteesta kaakkoon johtavan ratayhteyden Lgov–Proletarski (Gotnja) väliasema.
Sudža on perustettu linnoitettuna, Moskovaa suojaavana slobodana 1600-luvulla. Palon jälkeen asutus rakennettiin uudelleen ja se sai kaupungin aseman vuonna 1664. 
Kaupungin nykyisistä kirkoista vanhimpiin lukeutuvat vuonna 1812 valmistunut Pyhän Kolminaisuuden kirkko ja vuonna 1799/1828 valmistunut Pokrovan kirkko.
Ukrainan armeija hyökkäsi Venäjälle Kurskin alueelle Sudžan piiriin elokuussa 2024 osana Ukrainan ja Venäjän välistä sotaa.
&lt;br clear=left&gt;
Azzedine Ounahi

Azzedine Ounahi (; s. 19. huhtikuuta 2000 Casablanca) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Angersia. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa tammikuusta 2022 alkaen.
Ounahi siirtyi kotimaastaan Ranskaan kesällä 2018. Hän pelasi kaksi kautta Strasbourgin reservijoukkueessa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi kolmannen sarjatason US Avranchesissa. Kesällä 2021 hän siirtyi Angersiin. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Ligue 1:ssä 32 ottelua, joista puolet avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia, yhden elokuussa ensimmäisessä pääsarjaottelussaan Lyonia vastaan ja yhden marraskuussa Lilleä vastaan. Kaudella 2022–2023 hän on pelannut marraskuun loppuun mennessä Ligue 1:ssä 14 ottelua, joissa 13 kertaa avauskokoonpanossa.
Ounahi pelasi Marokon A-maajoukkueessa ensimmäiset kolme otteluaan tammikuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailujen alkulohkossa. Maaliskuussa 2022 hän teki kaksi maalia MM-karsintaottelussa Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan. MM-kilpailuissa 2022 Marokko eteni ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja Ounahi pelasi avauskokoonpanossa kuusi ottelua ja tuli pronssiottelussa vaihdosta kentälle. Hän on jouluun 2022 mennessä pelannut 17 maaottelua, joissa hän on ollut 14 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Axel Svedelius

Axel Gabriel Johan Svedelius (14. lokakuuta 1836 Norrköping–1924) oli ruotsalainen insinööri ja poliitikko, joka toimi Maltillisen kokoomuksen (tuolloinen "Allmänna valmansförbundet") puheenjohtajana 1905–1906.
Svedelius istui valtiopäivien ensimmäisessä kamarissa vuosina 1888–1907.
Haurut

Haurut eli rakkolevät ("Fucaceae") on ruskolevien luokkaan kuuluva heimo. Siihen kuuluvia sukuja ovat samanniminen suku haurut ("Fucus"), solmulevät ("Ascophyllum") ja ruskokuurniot ("Pelvetia"). Hauruja on havaittu koko Suomenlahden alueella ja eteläisellä Pohjanlahdella Selkämerelle saakka.
Haurut antavat suojapaikkoja kalanpoikasille ja monenlaisille selkärangattomille eläimille. Haurut ovat useiden kalalajien ravintoa. Haurut elävät samoilla kasvupaikoilla kuin haurunturkki ("Elachista fucicola"), litupilvilevä ("Ectocarpus siliculosus") ja lettiruskohahtu ("Pylaiella littoralis").
Selim Amallah

Selim Amallah (; s. 15. marraskuuta 1996 Hautrage, Belgia) on marokkolais-belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Espanjan La Ligassa pelaavaa Real Valladolidia. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa marraskuusta 2019 alkaen.
Amallah pelasi tammikuuhun 2023 saakka Belgiassa. Hän siirtyi kesällä 2015 Monsista Mouscroniin, jossa hän pelasi ensimmäiset kolme pääsarjaotteluaan heinä-elokuussa 2015. Seuraavalla kaudella hän pelasi toisella sarjatasolla Tubizessa. Kaudet 2017–2019 hän edusti jälleen Mouscronia ja pelasi 52 liigaottelua, joissa hän teki 14 maalia. Kesällä 2019 hän siirtyi Standard Liègeen, jossa hän on marraskuun 2022 loppuun mennessä pelannut 80 liigaottelua ja tehnyt 24 maalia. Kauden 2020–2021 Belgian cupissa hän teki välierässä Eupenia vastaan vieraskentällä 0–1-voittomaalin ja pelasi myös loppuottelussa, jonka Liège hävisi Genkille. Eurooppa-liigassa Amallah pelasi viisi ottelua kaudella 2019–2020 ja teki maalin vierasottelussa Eintracht Frankfurtia ja kotiottelussa Arsenalia vastaan. Seuraavalla kaudella hän teki Eurooppa-liigan karsinnoissa kolmessa ottelussa neljä maalia. Varsinaisessa Eurooppa-liigassa hän pelasi kolme ottelua mutta ei tehnyt maaleja.
Amallah pelasi Marokon A-maajoukkueessa ensimmäiset kaksi otteluaan marraskuussa 2019. Tammikuussa 2022 hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa viisi ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Komoreita vastaan. Marokko putosi jatkosta hävittyään puolivälierissä Egyptille. MM-kilpailuissa 2022 Marokko eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja Amallah pelasi joukkueensa kaikki seitsemän ottelua ja niistä neljä avauskokoonpanossa. Hän on heinäkuun 2024 loppuun mennessä pelannut kaikkiaan 37 maaottelua, joista avauskokoonpanossa 25 ottelua, ja tehnyt niissä neljä maalia: yhden lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Senegalia vastaan, kaksi lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Guineaa vastaan ja yhden tammikuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Komoreita vastaan.
Asko Salmi

Asko Salmi (s. 1954) on suomalainen plastiikkakirurgi ja valokuvataiteilija. Hänelle myönnettiin valokuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1983, ja hän oli Fotofinlandia-ehdokkaana vuonna 2014 valokuvasarjalla "Sairas kertomus" ja vuonna 2018 sarjalla "Mindscapes".
Lääkäriura.
Asko Salmi valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1980, kirurgian erikoislääkäriksi Tampereen yliopistosta 1987 ja plastiikkakirurgian erikoislääkäriksi 1994 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1996 hänestä tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori, ja 1990-luvun loppupuolella hän työskenteli ja opetti Yhdysvalloissa Pittsburghin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa.
1970–1980-luvuilla Asko Salmi työskenteli lääkärinä Vaasan sairaaloissa ja Tampereen yliopistosairaalassa. Vuonna 1990 Salmi toimi sotakirurgina Punaisen Ristin kenttäsairaalassa Somaliassa ja Suomeen palattuaan keskittyi plastiikkakirurgiaan etupäässä Helsingissä. Vuonna 2003 hän perusti alan yrityksen, Sairaala KL:n. Se toimii Helsingin lisäksi Jyväskylässä, jossa Salmi perheineen asui vuodesta 1998.
Valokuvaajana.
Asko Salmi tuli 1970-luvulta lähtien tunnetuksi dramaattisilla mustavalkoisilla maisemakuvillaan Merenkurkun saaristosta. Sittemmin aiheeksi ovat tulleet dokumentaariset mustavalko- ja värikuvat maailman eri kriisipesäkkeistä, joissa Salmi on tehnyt myös lääkärintyötään. Näitä ovat olleet muun muassa tapaninpäivän tsunami 2004 ja Haitin maanjäristys 2010. 2010-luvun lopulta alkaen Helsingissä asuva Salmi on seurannut kameroineen Suvilahden alueen rakentumista nuorten rullalautailijoiden näkökulmasta.
Salmi on pitänyt 1970-luvulta lähtien parikymmentä näyttelyä yksin ja yhdessä muiden pohjalaisvalokuvaajien (mm. Pentti Paschinskyn, Benjam Pöntisen, Hannu Hautalan ja Kalervo Puskalan) kanssa. Hän on osallistunut myös yli sataan kansainväliseen valokuvanäyttelyyn.
Brittiläinen Royal Photographic Society myönsi Salmelle vuonna 1979 ARPS- ja vuonna 1984 FRPS-arvonimen, ja samoihin aikoihin hän sai kansainvälisen valokuvataiteen kattojärjestön AFIAP- ja EFIAP-arvonimet ja Suomen Kameraseurojen Liiton Mestarivalokuvaaja-tunnustuksen.
Yksityiselämä.
Asko Salmen isä oli Vaasassa vaikuttanut lääkintöneuvos Reijo Salmi (1930–2020).
Bondevikin II hallitus

Bondevikin II hallitus oli Norjan hallitus 19. lokakuuta 2001 – 17. lokakuuta 2005. Siihen kuuluivat Kristillinen kansanpuolue, Høyre ja Venstre.
Ministerit.
Pääministeri
Ulkoministeri
Kunta- ja alueministeri
Sosiaaliministeri
Työ- ja sosiaaliministeri
Maatalous- ja ruokaministeri
Valtiovarainministeri
Oikeusministeri
Kulttuuri- ja kirkkoministeri
Kehitysapuministeri
Lapsi- ja perheministeri
Opetus- ja tutkimusministeri
Kalastus- ja rannikkoministeri
Terveysministeri
Terveys- ja peruspalveluministeri
Liikenneministeri
Puolustusministeri
Elinkeino- ja kauppaministeri
Työ- ja hallintoministeri
Modernisaatioministeri
Öljy- ja energiaministeri
Ympäristöministeri
Yahia Attiyat Allah

Yahia Attiyat Allah (; s. 2. maaliskuuta 1995 Safi) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 176-senttimetrinen. Hän edustaa kotimaassaan Wydadia. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa maaliskuusta 2022 alkaen.
Attiyat Allah edusti liigauransa alussa Olympic Safia. Vuoden 2019 jälkipuoliskon hän pelasi Kreikan Superliigassa Volosin joukkueessa. Hän teki kahdeksassa Kreikan liigan ottelussaan yhden maalin. Vuoden 2020 alussa hän siirtyi casablancalaisseura Wydadiin, jossa hän on voittanut Marokon liigamestaruuden vuosina 2021 ja 2022 sekä Afrikan Mestarien liigan vuonna 2022.
Attiyat Allah pelasi Marokon A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa maaliskuussa 2022 MM-karsinnassa Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan. Ennen marras-joulukuussa 2022 pelattuja MM-kilpailuja hän oli pelannut neljä maaottelua, joissa kaksi kertaa avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa Marokko eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja Attiyat Allah pelasi joukkueensa seitsemästä ottelusta kuusi. Hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Kroatiaa ja Belgiaa, neljännesvälieräottelussa Espanjaa sekä välieräottelussa Ranskaa vastaan. Puolivälieräottelussa Portugalia vastaan hän pelasi täydet minuutit ja syötti ottelun ainoan maalin. Myös pronssiottelun Kroatiaa vastaan Attiyat Allah pelasi alusta loppuun.
Kystikät

Kystikät ("Macrocystidia") on Agaricales-lahkoon kuuluva helttasienisuku. Se on Tricholomatineae-alalahkoon kuuluvan Macrocystidiaceae-heimon ainoa suku. Lajeilla on nimensä mukaisesti hyvin suuret keilo- ja pileokystidit. Suku sisältää vain kuusi lajia, joista suurin osa tunnetaan vain rajoittuneilta maantieteellisiltä alueilta. "Macrocystidia cucumis" on ainoa laajalle levinnyt laji. Suomessa tavataan kaksi "Macrocystidia cucumis" -lajin muotoa: kystikkä ("Macrocystidia cucumis" var. "cucumis") ja hentokystikkä ("Macrocystidia cucumis" var. "latifolia"). Hentokystikkä on näistä pienempi, ja sen lakki on keskuskohoumaan asti läpisäteinen.
Lajit.
Kystiköitä tunnetaan kuusi lajia:
Niklas Stark

Niklas Stark (s. 14. huhtikuuta 1995) on saksalainen jalkapalloilija. Stark edustaa Bundesliigassa pelaavaa SV Werder Bremeniä. Hänen sopimuksensa Werder Bremenin kanssa ulottuu kesäkuun loppuun saakka 2026. Werder Bremenin lisäksi Stark on edustanut Bundesliigassa 1. FC Nürnbergiä ja Hertha BSC:tä. Hänen pelipaikkansa on keskuspuolustaja. Stark on pelannut 227 Bundesliigan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia. Herthassa hän pelasi myös neljä Eurooppa-liigan ottelua. Stark on pelannut kaksi A-maaottelua Saksan A-maajoukkueessa ilman tehtyjä maaleja. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2014 ja alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2017.
Teen Ystävät

Teen Ystävät ry on vuonna 2003 perustettu yhdistys, joka puhuu hyvän teen puolesta. Yhdistys pyrkii lisäämään teetietoutta ja edistämään teekulttuuria, joka Suomessa pohjaa englantilaiseen ja venäläiseen perinteeseen. Yhdistyksellä oli vuonna 2024 noin 300 jäsentä.
Teen ystävät ry:n perustivat helmikuussa 2003 toimittaja, tietokirjailija Pirkko Arstila, Patrick Scheinin, Mikko Teräs ja Erkki Liikanen. Varapuheenjohtaja oli vuodesta 2017 Petra Tandefelt, ja hänen jälkeensä Katriina Jordan-Westermark vuodesta 2021 alkaen. Arstila oli kirjoittanut ET-lehteen kalliin ravintolan tarjoamasta vaatimattomasta pussiteestä. Kirjoituksen saama palaute johti yhdistyksen perustamiseen. Arstila toimi myös pitkään yhdistyksen puheenjohtajana.
Yhdistys on viettänyt Teen päivää 6. helmikuuta Tean nimipäivänä vuodesta 2015. Valtakunnallista Teen viikkoa vietetään helmikuussa sillä viikolla, jolle Tean nimipäivä asettuu. Teen viikolla on eri vuosina oma teemansa. Vuonna 2025 teemana on Tee - makujen maailma.
Teen Ystävät on myös myöntänyt vuodesta 2006 alkaen kunniakirjoja suomalaista teekulttuuria edistäneille tahoille.. Yhdistyksen Teen lehvä -tunnuksen on suunnitellut muotisuunnittelija Jukka Rintala.
Jawad El Yamiq

Jawad El Yamiq (; s. 29. helmikuuta 1992 Khouribga) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Valladolidia. Hän on pelannut Marokon maajoukkueessa tammikuusta 2016 alkaen.
El Yamiq aloitti liigauransa Marokossa, jossa hän edusti Olympique Khouribgaa kesään 2016 saakka ja sen jälkeen 1,5 vuotta Raja Casablancaa. Hän siirtyi tammikuun 2018 lopulla Italiaan Genoan joukkueeseen. Hän pelasi huhti-toukokuussa 2018 Serie A:ssa neljä ottelua. Kauden 2018–2019 El Yamiq pelasi lainasopimuksella Serie B -joukkue Perugiassa; hän pelasi 22 liigaottelua ja teki lokakuussa maalin Padovaa vastaan. Kauden 2019–2020 alkupuoliskolla hän pelasi Genoassa kolme Serie A -ottelua. Tammikuussa 2020 hän siirtyi kauden loppuun kestäneelle lainalle Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaan Real Zaragozaan, jossa hän pelasi 12 liigaottelua ja kaksi nousukarsintaottelua.
El Yamiq siirtyi syyskuussa 2020 Real Valladolidiin. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Primera Divisiónissa 19 ottelua, joista 15 ottelua avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Segunda Divisiónissa 25 ottelua, joissa hän oli 22 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki maalin lokakuussa Eibaria ja maaliskuussa Tenerifea vastaan. Kaudeksi 2022–2023 Real Valladolid nousi takaisin pääsarjaan, jossa El Yamiq on marraskuun loppuun mennessä pelannut kahdeksan ottelua ja niissä viisi kertaa avauskokoonpanossa.
El Yamiq pelasi Marokon A-maajoukkueessa ensimmäiset kolme otteluaan tammikuussa 2016 African Nations Championshipissa. Tammi-helmikuussa 2018 hän pelasi jälleen African Nations Championshipissa neljä ottelua, joissa kaikissa täydet minuutit; turnaus päättyi Marokon mestaruuteen. MM-kilpailuissa 2022 Marokko eteni kaikkien aikojen ensimmäisenä afrikkalaismaana välieriin, ja El Yamiq pelasi joukkueensa seitsemästä ottelusta kuusi. Hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Belgiaa ja Kanadaa sekä neljännesvälieräottelussa Espanjaa vastaan. Puolivälieräottelussa Portugalia vastaan ja välieräottelussa Ranskaa vastaan hän pelasi täydet minuutit, ja myös pronssiottelussa Kroatiaa vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa. Hän on jouluun 2022 mennessä pelannut kaikkiaan 25 maaottelua, joista 20 ottelua avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kaksi maalia: lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Libyaa vastaan ja kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Ghanaa vastaan.
Seppo Määttä

Seppo Johannes Määttä (s. 12. kesäkuuta 1966 Ranua) on suomalainen virkamies, joka toimi Oulun kaupunginjohtajana 1. huhtikuuta – 7. joulukuuta 2023.
Koulutus.
Määttä valmistui ylioppilaaksi Oulun Lyseon lukiosta vuonna 1985, hallintotieteiden maisteriksi vuonna 1992 ja kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 2005.
Työura.
Määttä toimi eurooppalaisen julkishallinnon instituutin projektijohtajana (European Institute of Public Administration) 2004-2006 ja Pohjoismaiden ministerineuvoston sihteeristön neuvonantajana (1994-1997).Ulkomaan työtehtävien välissä hän toimi valtiovarainministeriön neuvonantajana vuosina 1999-2004.
Vuosina 2006-2011 hän työskenteli Talent Partners Oy:n johtotehtävissä, viimeksi toimitusjohtajana. Vuoden 2011 lopulla hän siirtyi Taideyliopiston projektijohtajaksi, vastuullaan Kuvataideakatemian, Sibelius-Akatemian ja Teatterikorkeakoulun yhdistäminen Taideyliopistoksi. 
Määttä toimii Broad Scope Management Consulting Oy:n vanhemman osakkaan ja hallituksen puheenjohtajan tehtävässä vuosina 2011-2019. Sen jälkeen hän työskentelitammikuusta 2019 alkaen valtioneuvoston kanslian strategiaosaston määräaikaisena osastopäällikkönä ja ylijohtajana.
Määttä valittiin joulukuussa 2022 Oulun kaupunginjohtajaksi 1. huhtikuuta 2023 alkavalle kuusivuotiselle toimikaudelle. Äänestyksessä hän voitti istuvan kaupunginjohtajan Päivi Laajalan äänin 34–33.Hän aloitti tehtävässä viransijaisena 6. helmikuuta 2023. Määttä irtisanoutui kaupunginjohtajan tehtävästä 7. joulukuuta 2023. Virkasuhteen viimeinen päivä on 11. helmikuuta 2024, mutta työvelvoite päättyi välittömästi, joten hän ehti toimia tehtävässä alle vuoden. Syynä eroon oli poliittisten ryhmien tyytymättömyys Määtän yleisjohtajuuteen.
Gluškovo

Gluškovo () on kaupunkityyppinen taajama ja piirikeskus Kurskin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee Seimjoen varrella, joka on Dneprin vesistöön kuuluvan Desnan sivuhaara. Aluekeskus Kursk sijaitsee 150 kilometriä taajamasta koilliseen.
Gluškovo on etelästä ja lännestä Ukrainan Sumyn alueeseen rajoittuvan Gluškovon piirin hallintokeskus. Taajamassa asui 5 349 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 22 661 ihmistä (vuonna 2010).
Gluškovo rautatieasema sijaitsee 10 kilometriä Gluškovon taajaman kaakkoispuolella. Rautatieasema on viimeinen Venäjän puolella ennen Ukrainan Sumyn alueen rajaa, jonne on asemalta rautateitse 18 kilometriä.
Gluškovon kylä on perustettu vuonna 1647. Taajaman vanhin kirkkorakennus, vuonna 1783 rakennettu Pyhän kolminaisuuden katedraali on (ilmeisesti Neuvostoliiton aikana) muutettu kulttuuritaloksi, eikä ole enää kirkollisessa käytössä.
Kinyps

Kinyps (, myös "Kinypos", , "Kinyfos", ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Libyassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Khomsin kylää.
Maantiede.
Kinypsin kaupunki sijaitsi samannimisen pienen joen (nyk. Cinifo tai Wadi Quasam) suussa länteen Syrtinlahdesta ja noin 18 kilometriä itään Leptis Magnan kaupungista. Herodotoksen mukaan joki sai alkunsa Khariittien kukkulalta (), millä viitattiin ehkä osaan nykyisestä Ghsuriano-vuoresta. Klaudios Ptolemaioksen mukaan se sai kuitenkin alkunsa Zuchabbari-vuorelta enemmän sisämaasta. Niityt, joiden läpi joki virtasi, tunnettiin vuohista, joiden karva oli hyvin hienoa.
Historia.
Kinyps oli kreikkalainen siirtokunta, jonka perusti Spartan kuninkaallista sukua ollut Dorieus. Hän johti siirtokuntalaisten joukkoa, joka etsi sopivaa paikkaa uudelle kaupungille. Jo kahden vuoden kuluttua paikalliset libyalaiset ja karthagolaiset ajoivat kreikkalaiset pois. Näin kaupunki saattoi olla hyvin lyhytikäinen. Pseudo-Skylaks on ainoa lähde, joka kutsuu Kinypsiä polikseksi eli kaupunkivaltioksi, mutta sanoo kaupungin olleen autiona, mikä voi viitata Dorieuksen perustaman kaupungin raunioihin.
Rakennukset ja löydökset.
Kinypsin paikalta ei ole tehty antiikin aikaiseen kaupunkiin viittaavia löytöjä.
Haurut (suku)

Haurut ("Fucus") on samannimiseen haurujen heimoon kuuluva leväsuku. Siihen kuuluvia lajeja ovat: 
Hauruja tavataan Suomessa Suomenlahdella, Saaristomerellä ja Pohjanlahdella. Rakkohauru ja itämerenhauru kasvavat kovapohjaisilla kasvupaikoilla muodostaen tiheitä, puskamaisia kasvustoja. Jotkut pienempikokoiset haurut elävät avoimilla kasvupaikoilla.
Kyrene (täsmennyssivu)

Kyrene () tai Cyrene (lat.) voi viitata seuraaviin:
Taukheira

Taukheira (, myös "Teukheira", ; ), myöhemmin Arsinoe (), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kyrenaikassa Libyassa. Se sijaitsi nykyisen Tocran kaupungin paikalla.
Taukheira perustettiin Kyrenestä käsin arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Hellenistisellä kaudella kaupunki sai ptolemaioksilta uuden nimen "Arsinoe".
Maantiede.
Taukheira kuului Libyan pentapoliihin ja sijaitsi Kyrenaikan rannikolla lounaanpuoleisen Euesperideen eli myöhemmän Bereniken ja idänpuoleisen Barken ja sen sataman eli myöhemmän Ptolemaisin välillä, noin 200 stadioninmitan päässä viimeksi mainitusta. Taukheira oli satamakaupunki, mutta sen ankkuripaikka oli suhteellisen huono.
Taukheiran kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 250 neliökilometriä. Seutu oli hedelmällistä ja siellä oli hyvin juomavettä.
Historia.
Taukheira oli Kyrenen perustama siirtokunta. Arkeologisten löydösten perusteella kaupungin paikka on ollut asuttu arkaaisella kaudella 600-luvun eaa. lopulla jo melko pian Kyrenen itsensä sekä Barken perustamisen jälkeen. Kaupungin nimen arvellaan olevan libyalaista alkuperää eli paikallisten heimojen kieltä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Taukheirios" (), "Taukherios" (), "Taukheros" () ja "Taukheritēs" ().
Taukheiran vaiheista tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. 400-luvulla eaa. kaupunki löi attikalaisen ja aasialaisen standardin mukaisia hopearahoja. Thibronin sodassa Kyreneä vastaan vuonna 322 eaa. Taukheira oli Kyrenen puolella, mutta Thibron sai sen vallattua. Ptolemaios II antoi hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. kaupungille uuden nimen "Arsinoe" kuningattarensa Arsinoe II:n mukaan. Taukheiran kaupunkikeskuksen väkiluvun on arveltu olleen vähintään . Koko kaupunkivaltion väkiluku olisi voinut olla yli . Kaupungissa palvottiin erityisesti Kybeleä, ja siellä vietettiin tämän vuotuista juhlaa.
Roomalaisella kaudella Taukheirasta tuli colonia, jollaisena se esiintyy "Tabula Peutingerianassa". 500-luvulla Kyrenaika tuli Bysantin valtaan, ja Justinianus I linnoitti kaupunkia. Diodoros Sisilialainen käytti kaupungista virheellisesti nimimuotoa "Tarikha" ().
Kaupungin järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1939.
Rakennukset ja löydökset.
Taukheirassa on ollut ruutuasemakaava. Kaupunki on ollut ympäröity muurein viimeistään 500-luvulla eaa. Paikan huomattavimmat jäänteet ovat kaupungin bysanttilaisaikaiset muurit, joissa on ollut 30 tornia. Ne kulkevat monilta osiltaan hellenistisellä kaudella rakennettujen muurien paikalla. Muurien ympäröimä alue muodostaa neliön, jonka koko on noin 650 × 650 metriä, ja jonka sisälle on jäänyt noin 40 hehtaarin kokoinen alue. Muureja on parhaissa kohdissa pystyssä useiden metrien korkeudelta.
Taukheirassa oli Demeterille ja Korelle omistettu pyhäkkö, josta on löydetty paljon votiivilahjoja, sekä Dionysokselle omistettu temppeli. Löytöihin lukeutuvat myös bysanttilaisaikaisen kuvernöörin palatsin rauniot sekä kolme kirkkoa ja hautoja.
Homutovka

Homutovka () on kaupunkityyppinen taajama Kurskin alueella Venäjällä. Taajama sijaitsee linnuntietä noin 114 kilometriä aluekeskus Kurskista länteen; maanteitse välimatka on huomattavasti pidempi, erään lähteen mukaan 214 kilometriä. Homutovka on lännestä Ukrainan Sumyn alueeseen rajoittuvan Homutovkan piirin hallintokeskus. Taajamassa asui 4 230 ja koko maaseutuvaltaisessa piirissä 11 429 ihmistä (vuonna 2010).
Homutovka on perustettu vuonna 1797. Kaupunkityyppisen taajaman aseman Homutovka sai vuonna 1967. 
Eurooppatie – osa Moskovan ja Kiovan välistä moottori- tai valtatietä – kulkee 2 kilometriä Homutovkan taajaman pohjoispuolitse. Taajamasta on Ukrainan rajalle runsas 20 kilometriä. Lähin rautatieasema sijaitsee Dmitrijev-Lgovskissa 56 kilometriä koilliseen.
&lt;br clear=left&gt;
Depeche Mode 101 (elokuva)

Depeche Mode 101 on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka ohjasivat D. A. Pennebaker, Chris Hegedus ja David Dawkins.
Elokuvassa seurataan Depeche Moden maailmankiertueen Yhdysvaltain osuutta ja 18. kesäkuuta 1988 pidettyä Pasadenan päätöskonserttia, joka oli järjestyksessään kiertueen 101. Elokuva ei sisällä suoraa konserttivideota Pasadenasta kokonaisuudessaan, monet elokuvan musiikkiesityksistä on kuvattu eri iltoina matkalla Kaliforniaan.
Konsertista julkaistiin samanniminen livealbumi.
Depeche Moden kiertue-elämän lisäksi elokuvassa seurataan nuorten ihailijoiden bussimatkaa mantereen halki New Yorkista Kaliforniaan. Yhtyeen tuottajat ehdottivat kilpailua, jonka palkintona oli matka Pasadenan konserttiin ja tapaaminen yhtyeen jäsenten kanssa. Newyorkilainen radioasema WDRE järjesti tanssikilpailun Club Malibussa, josta valittiin kahdeksan nuorta henkilöä.
Yhtyeen jäsenten ohessa elokuvan pääosia esittävät bussinuoret, joiden ansiosta elokuvaa on pidetty varhaisena tositelevisio-ohjelmana.
DVD-versio julkaistiin vuonna 2003 ja digitaalisesti restauroitu HD-versio joulukuussa 2021.
Jyri Raitasalo

Jyri Juhani Raitasalo (s. 12. marraskuuta 1970 Espoo) on suomalainen prikaatikenraali. Hän on toiminut 1. tammikuuta 2023 alkaen Karjalan prikaatin komentajana. Sitä ennen Raitasalo toimi Pääesikunnassa strategisen suunnittelusektorin johtajana.
Raitasalo on toiminut urallaan muun muassa puolustusvoimain komentajan adjutanttina 2010–2013, Helsingin ilmatorjuntarykmentin komentajana Panssariprikaatissa 2014–2015, yleisen sotataidon sotilasprofessorina Maanpuolustuskorkeakoulussa 2017–2019 ja puolustusministerin sotilasneuvonantajana 2019–2021.
Vesa Kontiainen

Vesa Kontiainen (s. 21. maaliskuuta 1964) on suomalainen, Juvalta kotoisin oleva tietokirjailija, toimittaja, juontaja, luennoitsija, konsultti, keikkamyyjä, festivaalipromoottori ja kiertuemanageri. Hän työskenteli muun muassa Juvalla järjestettävän Puustock-festivaalin festaripäällikkönä sen kaikkina vuosina 2000–2008 vastaten tapahtumasta ja ohjelmistosta. Hän on kirjoittanut lukuisia musiikkiaiheisia teoksia sekä työskennellyt esimerkiksi Popedan, Pate Mustajärven, Maija Vilkkumaan, Eppu Normaalin, Klamydian, Uniklubin ja Yön kiertuemanagerina.
Rory Penttinen

Rory Penttinen (s. 30. lokakuuta 1979 Uusikaarlepyy) on suomalainen autourheilija.
Ura.
Penttinen aloitteli uraansa vuonna 2004 Legends Trophy Finland -sarjassa ja sijoittui sarjassa toiseksi vuonna 2007. Samaisena vuonna Penttinen voitti Legends Car World Finals - Pro (USA) mestaruuden. Vuonna 2008 Penttinen ajoi Radical Sweden - RM -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 2012.
Vuonna 2014 Penttinen osallistui Nürburgringin 24 tunnin ajoon ja sijoittui vuonna 2015 kilpailussa luokkansa kolmanneksi. Vuonna 2016 hän oli neljäs samaisessa kilpailussa. Vuonna 2017 hän kilpaili Dubain 24 tunnin ajoissa. Vuonna 2017 Penttinen siirtyi Blancpain GT Series Endurance Cup -sarjaan jossa hän ajoi Am -luokassa. Parhaana saavutuksena hän sijoittui autokuntansa sarjassa yhdeksänneksi vuonna 2018.
Vuonna 2019 Penttinen siirtyi Le Mans -sarjoihin ajaen Asian Le Mans Series -sarjaa. Vuonna 2020 Penttinen kilpaili Michelin Le Mans Cup -sarjassa saavuttaen autokuntineen yhden paalupaikan ja kolme palkintosijaa sijoittuen sarjassa neljänneksi. 
2021.
Vuonna 2021 Penttinen jatkoi United Autosports -tallissa Asian Le Mans Series -sarjassa. Penttinen, Wayne Boyd ja Manuel Maldonado ajoivat Ligier JS P320 -autolla. Penttinen autokuntineen voittivat sarjan LMP3-luokan mestaruuden 20 pisteen erolla. Autokunta saavutti kaudella kolme voittoa, kolme paalua ja kolme palkintosijoitusta. 
Penttinen ajoi samana vuonna European Le Mans Series ja Michelin Le Mans Cup -sarjoissa saavuttaen palkintosijoituksia. 
2022.
Vuonna 2022 Penttinen sijoittui Asian Le Mans -sarjassa yhdeksänneksi.
Prototype Cup Germany -kaudella 2022 Penttinen ajoi MRS GT-Racing -tallissa. Hän sijoittui Hockenheimin kilpailussa ensimmäisessä lähdössä kolmanneksi ja toisessa lähdössä toiseksi.