John Charnley

Sir John Charnley (29. elokuuta 1911 Bury, Lancashire, Englanti – 5. elokuuta 1982) oli englantilainen ortopedian erikoislääkäri, jota pidetään nykyaikaisen lonkan tekonivelleikkauksen kehittäjänä.
Charnley yhdisteli kirurgista osaamista, teknisiä innovaatioita ja bioinsinöörin ajattelutapaa kehittäessään uusia ratkaisuja tekonivelleikkauksiin. Charnleyn työ vaikutti merkittävästi ortopediaan, ja hänen kehittämiään menetelmiä ja implantteja käytetään yhä potilaiden elämänlaadun parantamiseen.
Elämä ja ura.
Varhaisvuodet ja koulutus.
John Charnley syntyi 29. elokuuta 1911 Buryssä, Lancashiressa, Englannissa. Hän opiskeli lääketiedettä Manchesterin yliopistossa. Vuonna 1936 hänet valittiin Englannin kirurgikollegion jäseneksi (Fellow of the Royal College of Surgeons). Charnley erikoistui ortopediaan ja työskenteli vuodesta 1937 Manchester Royal Infirmary -sairaalassa.
Toinen maailmansota ja varhainen ura.
Toisen maailmansodan aikana Charnley liittyi Britannian armeijan lääkintäjoukkoihin (Royal Army Medical Corps, RAMC) vuonna 1940. Sodan aikana hän kehitti ortopedisia välineitä, jotka tukivat hänen myöhempää tutkimustaan. Vuonna 1947 hänet nimitettiin ortopedian erikoislääkäriksi Manchester Royal Infirmary -sairaalaan.
Wrightingtonin lonkkakeskus.
Sodan jälkeen Charnley perusti Wrightingtonin sairaalaan lonkkakeskuksen vuonna 1961, joka keskittyi hänen tutkimukseensa lonkkanivelleikkausten kehittämisestä. Tämä keskus toimi hänen innovaatioidensa testaus- ja kehitysympäristönä. Vuonna 1972 hänet nimitettiin ortopedisen kirurgian professoriksi Manchesterin yliopistoon.
Lonkkanivelleikkauksen kehitys.
Vähäkitkaisen tekonivelen periaate.
Charnley tutki nivelten kitkaa ja kehitti pienikitkaisen tekonivelen periaatteen 1950–1960-luvuilla. Aluksi hän kokeili polytetrafluorieteeniä (PTFE), mutta siihen liittyvien ongelmien vuoksi hän siirtyi vuonna 1962 ultra-korkean molekyylipainon polyeteeniin (UHMWP), joka osoittautui kestävämmäksi materiaaliksi. Tämä materiaali paransi tekonivelten pitkäaikaisia tuloksia.
Sementtikiinnitystekniikka.
Charnley oli ensimmäinen, joka käytti kylmäkovetettavaa akryylisementtiä (PMMA) lonkkaproteesien kiinnittämiseen, mikä paransi implanttien tukevuutta ja pitkäikäisyyttä. Tämä tekniikka mahdollisti vakaamman kiinnityksen ja vähensi komplikaatioita.
Infektioiden ehkäisy.
Charnley otti käyttöön laminaarivirtausilmanvaihdon leikkaussaleissa infektioiden vähentämiseksi, mikä oli merkittävä edistysaskel kirurgisten toimenpiteiden turvallisuudessa. Hänen painotuksensa tarkkaan työskentelyyn ja koulutukseen vaikutti laajasti kirurgien toimintatapoihin.
Yhteistyö.
Yhteistyö Chas F. Thackray Limitedin kanssa.
Charnley teki tiivistä yhteistyötä Chas F. Thackray Limited -yhtiön kanssa, joka on nykyisin osa DePuy Orthopaedicsia, Johnson &amp; Johnsonin tytäryhtiötä. Yhtiö valmisti hänen suunnittelemiaan implantteja ja tuki tutkimusta lahjoittamalla osan tuotoista Wrightingtonin lonkkakeskukselle. Yhteistyö osoittaa teollisuuden roolia lääketieteellisessä kehityksessä, mutta korostaa myös tarvetta tasapainottaa kaupallisia ja lääketieteellisiä intressejä.
Patenttien puute ja jäljittely.
Charnley ei patentoinut keksintöjään, mikä mahdollisti muiden yritysten kehittämän Charnley-Müller -proteesin kaltaisia variaatioita.
Sir John Charnley -säätiö.
Vuodesta 1982 lähtien Sir John Charnleyn nimeä kantava säätiö on tukenut ortopedian tutkimusta, koulutusta ja opetusta. Säätiö on jakanut yli 1,7 miljoonan punnan edestä avustuksia apurahoihin, luentoihin ja seminaareihin. Sen toiminta jatkaa Charnleyn perintöä edistämällä luu- ja nivelkirurgian kehitystä.
Kunnianosoitukset.
Charnley sai uransa aikana lukuisia tunnustuksia. Vuonna 1970 hän sai CBE-arvon (Commander of the Order of the British Empire), ja vuonna 1977 hänet aateloitiin. Vuonna 1976 hän piti Lister-luennon Englannin kirurgikollegiossa. Hänen nimeään kantava lonkkaproteesi on yhä tunnettu ortopedian alalla.
Vaikutus ortopediaan.
Charnleyn työ paransi lonkkanivelleikkausten ennustettavuutta ja tuloksia, minkä seurauksena menetelmä levisi laajasti käyttöön 1960-luvulta lähtien. Hänen kehittämänsä materiaalit, välineet ja leikkaustekniikat ovat vaikuttaneet myös muiden nivelten hoitoihin. Nykyään lonkan tekonivelleikkaus on yksi yleisimmin suoritetuista elektiivisistä eli suunnitelluista leikkauksista, ja se lievittää merkittävästi nivelsairauksien aiheuttamaa kipua ja parantaa potilaiden liikkuvuutta.