tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suolahden keskustaajama

Suolahden keskustaajama on entinen taajama Äänekosken kaupungin Suolahdessa Keski-Suomen maakunnan keskivaiheilla. Suolahden keskustaajama sijaitsee Ala-Keiteleen lounaisosassa sijaitsevan Suolahden etelärannan ja Suojärven välissä. Suolahden keskustaajamasta on maanteitse 9 kilometriä Äänekosken keskustaan (luoteessa) ja runsas 40 kilometriä maakuntakeskus Jyväskylään (etelässä).
Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Suolahden keskustaajaman pinta-ala oli 8,93 neliökilometriä ja väkiluku 4 042. Vuodesta 2020 lähtien Tilastokeskus on katsonut Suolahden keskustaajaman yhdistyneen rakentamisen tiivistymisen myötä osaksi Äänekosken keskustaajamaa, jonka pinta-ala kasvoi vuoden 2021 taajamatilastoissa 23,73 neliökilometriin (2019: 10,72 km²) ja väkiluku vastaavasti 12 899 asukkaaseen (2019: 8 477 as.). On huomattava, että tämä tilastollinen taajamarajaus voi poiketa Äänekosken kaupungin virallisesta kunnanosien rajauksesta.
Ensimmäiset kirjalliset viittaukset Suolahteen ovat olleet asiakirjoissa muodossa "Solax Keijttele" (1552), "Solax bij" (1559),
"Suo Lax" (1752). Paikannimi on kuulunut alkujaan kuulunut Ala-Keiteleen lounaisosan lahdelle, jonka perukkaan Suojärvi laskee. Suomaasto antoi nimen lahdelle ja ympäröivä asutus sai myöhemmin nimensä lahden mukaan. 
Suolahden keskustaajaman asutuksen pohjana oli vuodesta 1593 lähtien Laukaan pitäjään ja vuodesta 1906 lähtien Äänekosken kuntaan kuulunut Paadentaipaleen kylä. Siellä oli vuoden 1635 veroluettelon mukaan vain kaksi taloa. 1800-luvun lopulla taloja oli 20 ja asukkaita runsas sata. Asutus kehittyi erityisesti 1800-luvun lopulta lähtien teollisuustoiminnan - erityisesti metsäteollisuuden - ja rakentamisen seurauksena. Kasvu mahdollistui liikenneyhteyksien kehittymisen myötä. Keiteleelle ruopattiin höyrylaivaliikenteelle sopivaa väylästöä 1890-luvulla ja rautatieyhteys Suolahdesta Jyväskylään valmistui 1898. Rautatieaseman nimeksi valittiin Suolahti, joka nopeasti yleistyi koko alueen asutuksen nimenä. Keitelettä pitkin uitettu puutavara lastattiin Suolahdessa rautatievaunuihin. Vuonna 1898 perustettiin Suolahden ensimmäinen teollisuuslaitos (B. F. Johanssonin kaksiraaminen höyrysaha ja -mylly). Tätä seurasi useiden muiden teollisuuslaitosten sekä asutuksen rakentaminen. Myös Äänekoski hyötyi liikenneyhteyksien paranemisesta, koska vuodesta 1904 lähtien sieltä johti yksityisomisteinen henkilö- ja tavaraliikenteen kapearaiteinen rautatie Suolahteen. 
Vuonna 1930 tehtiin anomus Äänekosken kunnan jakamisesta, jonka seurauksena vuonna 1932 muodostettiin Suolahden ja Äänekosken kauppalat sekä Äänekosken maalaiskunta. Suolahden asukasluku oli tällöin noussut 3 103:een. Omaksi seurakunnakseen Suolahti erosi vuonna 1947 Äänekoskesta. Kaupungiksi Suolahti tuli vuonna 1977. Äänekoskeen se liittyi vuonna 2007.
Nuuskaleesio

Nuuskaleesio eli -keratoosi on nuuskan käytön aiheuttama paikallinen limakalvovaurio suussa. Se voi olla vaalea tai harmahtava ja näkyy paksuuntuneena keratiinin kertymänä paikassa, jossa nuuskaa on ollut tapana pitää. Nuuskaleesio on nuuskan käytön yleisin terveyshaitta. 
Nuuskaleesio on todettavissa eri tutkimusten mukaan lähes kaikilla nuuskaajilla tai enintään 60 %:lla nuuskan käyttäjistä kuuden kuukauden ja kolmen vuoden välillä käytön aloittamisesta. Limakalvomuutoksen asteeseen vaikuttavat päivittäinen kulutus ja aktiivisten käyttövuosien määrä. Irtonuuskan on havaittu aiheuttavan merkittävämpiä limakalvomuutoksia kuin pussinuuskan. Leesion merkittävyys näyttää myös nousevan pH-arvon ja nikotiinipitoisuuden kasvaessa. Nuuskaleesio yleensä paranee nuuskan käytön lopettamisen myötä. Tieteellisen huomion kohteena on pitkään ollut nuuskaleesion mahdollinen yhteys syöpään. Eräissä tutkimuksissa ei ole havaittu nuuskaleesion voivan muuttua pahanlaatuiseksi. Mahdollinen nuuskaleesion suusyöväksi kehittymisen riski on muissa tutkimuksissa osoittautunut vähäiseksi toisin kuin esimerkiksi leukoplakian pahanlaatuistuminen. Vakava ja pitkälle edennyt limakalvovaurio saattaa kuitenkin olla syövän esiaste.
Elsa Andersson

Elsa Theresia Andersson (27. huhtikuuta 1897 Strövelstorp – 22. tammikuuta 1922 Askersund) oli Ruotsin ensimmäinen naispuolinen lentäjä ja laskuvarjohyppääjä. Hän kuoli vain 24-vuotiaana epäonnistuneen hypyn seurauksena Askersundissa. 
Elämä.
Andersson syntyi maanviljelijäperheen kuopuksena luoteisessa Skånessa vuonna 1897. Hänen äitinsä kuoli hänen ollessaan kuusivuotias. Andersson sai innostuksen lentämiseen seuratessaan Enoch Thulinin lentonäytöstä vuonna 1913 ja pääsi vuonna 1919 lentäjäkouluun. Hänestä tuli näin Ruotsin ensimmäinen lentolupakirjan suorittanut nainen. Maailman ensimmäinen oli ollut ranskalainen Raymonde de Laroche kymmenen vuotta aikaisemmin. Andersson halusi myös oppia hyppäämään laskuvarjolla, ja kävi siihen oikeuttavan koulutuksen Saksassa. Hän ehti tehdä neljä hyppyä lentonäytöksissä, kunnes viidennellä kerralla tammikuussa 1922 hän ei saanut varjoaan auki, putosi 700 metrin korkeudesta maahan ja menehtyi. Tapaus sai suurta huomiota ja koko hänen kotikylänsä osallistui hautajaisiin. 
Kulttuurissa.
Elokuvaohjaaja Jan Troell on tehnyt Anderssonin elämästä kertovan vuonna 2001 ilmestyneen elokuvan "Pilvien syleilyssä" (ruots. "Så vit som en snö") ja Jacques Werup kirjoitti hänen elämäänsä perustuvan romaanin "Den ofullbordade himlen" (1996).
Strövelstorp

Strövelstorp on Ruotsissa Ängelholmin kunnassa sijaitseva taajama. Se sijaitsee E6-tien varrella ja siellä oli 1 443 asukasta vuonna 2021.
Sofienbergin kirkko

Sofienbergin kirkko (norj. "Sofienberg kirke") on Oslossa Grünerløkkan kaupunginosassa sijaitseva kolmilaivanen pitkäkirkko. Se valmistui vuonna 1877 Paavalinseurakunnan pääkirkoksi ja oli alun perin nimeltään Paulus kirke, kunnes seurakunta jaettiin vuonna 1880 ja kirkosta tuli uuden Pietarinseurakunnan pääkirkko, Petrus kirke. Vuoteen 1892 se jatkoi myös Paavalinseurakunnan pääkirkkona, kunnes Paavalinkirkko vihittiin käyttöön. Vuonna 1962 Pietarinseurakunnan nimi muuttui Sofienbergin seurakunnaksi. Sofienbergin seurakunta ja Paavalinseurakunta yhdistettiin vuonna 2015 ja Sofienbergin kirkko on nykyisin tavallinen kirkko, jota vuokrataan erilaisia kirkollisia ja kulttuuritapahtumia varten.
Lola Tung

Lola Tung (s. 28. Lokakuuta 2002 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esittää pääosaa televisiosarjassa "The Summer I Turned Pretty". Rooli on hänen ensimmäisensä.
Lapsuus.
Tung syntyi ja kasvoi New Yorkissa. Hänen äitinsä on ruotsalais-kiinalaista syntyperää ja hänen isänsä on kotoisin Itä-Euroopasta. Tung kiinnostui näyttelemisestä esitettyään Tinamiestä koulunsa "Ihmemaa Oz" -aiheisessa näytelmässä.
Tung on valmistunut Manhattanilla sijaitsevasta, esittävään taiteeseen erikoistuneesta Fiorello H. LaGuardia High Schoolista. Hän jatkaa opintojaan pittsburghilaisessa Carnegie Mellon -yliopistossa. Tung suoritti ensimmäisen vuoden opintonsa vuonna 2021, mutta pitää opiskelusta taukoa "The Summer I Turned Pretty" -televisiosarjan kuvausten ajan.
Ura.
Tungin ensimmäinen rooli oli pääosa vuonna 2022 alkaneessa televisiosarjassa "The Summer I Turned Pretty", jossa hän esittää Isabel ”Belly” Conklinia. Hän tuli valituksi rooliin osallistuttuaan sarjan koe-esiintymiseen managerinsa suosituksesta vuoden 2021 alussa, eli melkein heti yliopiston aloitettuaan. Tungin valintaan vaikuttivat hänen amerikanaasialaiset sukujuurensa. Televisiosarjan pohjana käytetyn kirjasarjan kirjoittanut Jenny Han halusi pääosan esittäjäksi juuri aasialaistaustaisen henkilön, kuten hänen toiseen kirjasarjaansa pohjautuvassa "To All the Boys" -elokuvasarjassakin oli ollut.
Béjaïan maakunta

Béjaïan maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian pohjoisosassa. Sen keskus on Béjaïan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 3 223,5 neliökilometriä. Asukkaita on 972 100 henkeä (vuonna 2017, arvio).
Vuonna 1974 perustettu maakunta rajoituu idässä Jijelin, etelässä Sétifin ja Bordj Bou Arreridjin ja lännessä Bouiran ja Tizi Ouzoun maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Luonnonalueita ovat kapea rannikkovyöhyke, Soummamin laakso ja sisämaan vuoristot. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 600 millimetriä.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti 19 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 52 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Adekar, Akbou, Amizour, Aokas, Barbacha, Béjaïa, Beni Maouche, Chemini, Darguina, El Kseur, Ighil Ali, Kherrata, Ouzellaguen, Seddouk, Sidi Aïch, Souk El Ténine, Tazmalt, Tichy ja Timezrit.
Béjaïaan johtavat maantiet RN9, RN12, RN24 ja RN75 sekä rautatie. Kaupunki on tärkeä öljyn vientisatama, jonne tulee putkijohto Hassi Messaoudin öljykentiltä. Béjaïan eteläpuolella sijaitsee Soummam – Abane Ramdanen lentoasema.
Maakunnassa harjoitetaan maanviljelyä ja kalastusta. Lisäksi on tekstiili-, metalli- ja elintarviketeollisuutta. Béjaïassa toimii Abderrahmane Miran yliopisto. Nähtävyyksiä ovat seudun luonto ja kabyylikylät.
Mercyful Faten diskografia

Mercyful Faten diskografia käsittää seitsemän studioalbumia. Yhtye perustettiin Tanskan Kööpenhaminassa vuonna 1981 ja se julkaisi 1980-luvun alussa kaksi pitkäsoittoa. Vuosikymmenen puolivälissä yhtye hajosi, mutta se teki paluun 1993 ja levytti aktiivisesti vuoteen 1999 saakka.
Stanley ja Iris

Stanley ja Iris ("Stanley and Iris") on Martin Rittin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1989. Lukutaidottomuudesta kertova työläistarina perustuu Pat Barkerin romaaniin "Union Street", jonka pohjalta käsikirjoituksen ovat laatineet Harriet Frank Jr. ja Irving Ravetch. Nimiosia näyttelevät Robert De Niro ja Jane Fonda.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen kirjoitti, ettei 
"Stanley ja Iris" ole tähtinäyttelijöistään huolimatta kovin kummoinen elokuva, mutta filmi tuntuu Hollywood-tekeleeksi poikkeuksellisen vilpittömältä. Hän suree, että realistisista työläiskuvauksista tunnettu Martin Ritt on joutunut laatimaan tästäkin elokuvasta romanttisen komedian jotta yleensä saisi jatkaa elokuvatyötään vanhoilla päivillään. Saman lehden Mikael Fränti luonnehti elokuvaa kuivaksi ja pienimuotoiseksi ihmissuhdetarinaksi, jonka katsoo haukotellen loppuun.
King Diamondin diskografia

King Diamondin sooloyhtyeen diskografia käsittää 12 studioalbumia, kolme konserttitaltiointia sekä lukuisia lyhyempiä levytyksiä.
Three.js

Three.js on usealle selaimelle yhteensopiva JavaScript-kirjasto ja sovellusrajapinta (API), jota käytetään animoidun 3D-tietokonegrafiikan luomiseen ja näyttämiseen verkkoselaimessa WebGL:n avulla. Lähdekoodia isännöidään GitHubin arkistossa. 
Yleiskatsaus.
Three.js mahdollistaa graafisten prosessointiyksiköiden (GPU) kiihdytettyjen 3D-animaatioiden luomisen käyttämällä JavaScript- kieltä osana verkkosivustoa ilman selainlaajennuksiin turvautumista. Tämä on mahdollista WebGL:n avulla.
Korkean tason kirjastot, kuten Three.js tai GLGE, SceneJS, PhiloGL ja monet muut, mahdollistavat monimutkaisten 3D-tietokoneanimaatioiden tekemisen selaimessa näytettäväksi ilman perinteisen itsenäisen sovelluksen tai selainlaajennuksen vaatimaa vaivaa. 
Historia.
Three.js:n ensimmäisen version julkaisi kerran Ricardo Cabello GitHubissa huhtikuussa 2010. Three.js:n inspiraatio voidaan jäljittää hänen osallistumiseensa demoskeneen 2000-luvun alussa. Koodi kehitettiin alun perin ActionScript- kielellä, ja se siirrettiin myöhemmin JavaScriptiin vuonna 2009. Cabellon mielestä oli kaksi vahvaa syytä, jotka perustelivat siirtymisen pois ActionScriptistä: JavaScript tarjosi alustariippumattomuuden ja toiseksi JavaScriptillä kirjoitettuja sovelluksia ei tarvitse kääntää kehittäjän toimesta, toisin kuin Flash-sovelluksia. Muita Cabellon panostuksia ovat API-suunnittelu, CanvasRenderer, SVGRenderer sekä ensisijainen vastuu eri osallistujien kontribuutioiden yhdistämisestä projektiin.
WebGL:n myötä Paul Brunt pystyi toteuttamaan uuden renderöintiteknologian, koska Three.js suunniteltiin niin, että renderöintikoodi oli suunniteltu moduuliksi. Branislav Uličný aloitti Three.js:n kanssa vuonna 2010 julkaistuaan useita WebGL- demoja omalle sivustolleen. Hän halusi, että Three.js:n WebGL- renderöintiominaisuudet ylittävät CanvasRendererin tai SVGRendererin ominaisuudet. Hänen tärkeimmät panostuksensa ovat materiaalit, varjostimet ja jälkikäsittely.
Kun WebGL 1.0 esiteltiin Firefox 4:ssä maaliskuussa 2011, Joshua Koo liittyi mukaan projektiin. Hän rakensi ensimmäisen Three.js-demonsa 3D-tekstiä varten syyskuussa 2011. Hänen kontribuutionsa liittyvät usein geometrian luomiseen.
Ominaisuudet.
Three.js sisältää seuraavat ominaisuudet: 
Three.js toimii kaikissa WebGL 1.0:n tukemissa selaimissa. Three.js on saatavilla MIT-lisenssillä.
Arnaud Kalimuendo

Arnaud Kalimuendo-Muinga (s. 20. tammikuuta 2002 Suresnes, Ranska) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia. Hän on pelannut Ranskan nuorisomaajoukkueissa ja olympiajoukkueessa. Hän pelaa hyökkääjänä ja vasempana laitahyökkääjänä. Kalimuendo on 175 senttimetriä pitkä ja oikeajalkainen.
Seurajoukkueura.
Kalimuendo pelasi Paris Saint-Germainin nuorisojoukkueissa. Seuran ykkösjoukkueessa hän pelasi yhden Ligue 1:n ottelun kaudella 2020–2021 ja muutaman minuutin kahdessa Ranskan pääsarjaottelussa alkukaudella 2021–2022. Lisäksi hän pelasi kaksi Ranskan Supercupia, joista voitti toisen. Hän pelasi Lensissä lainalla 28 Ligue 1:n ottelua, joissa teki seitsemän ja syötti viisi maalia kaudella 2020–2021 sekä 32 liigaottelua, joissa teki 12 maalia kaudella 2021–2022.
Kalimuendo siirtyi Paris Saint-Germainista Stade Rennaisiin 20 miljoonan euron siirtokorvauksella elokuussa 2022. Hän pelasi tulokaskaudellaan Rennais'ssa 30 Ranskan pääsarjaottelua, joissa teki seitsemän ja syötti viisi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 30 Ligue 1:n ottelua, joissa hän viimeisteli kymmenen maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa pelaamissaan kuudessa ottelussa hän teki yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän teki 33 Ligue 1:n ottelussa 17 maalia, millä hän sijoittui maalintekijätilastossa kolmanneksi. Lisäksi hän syötti neljä maalia.
Kalimuendo siirtyi Englannin Valioliigan Nottinghamiin 30 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2025.
Maajoukkueura.
Kalimuendo pelasi useissa Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua ja teki viisi maalia Ranskan saavuttaessa pronssia alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2019. Pronssiottelussa Alankomaita vastaan hän teki hattutempun. Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Kalimuendo pelasi 33 ottelua, joissa hän teki 11 maalia: Armeniaa, Kyprosta ja Slovakiaa vastaan 2 maalia sekä Ukrainaa, Pohjois-Irlantia, Italiaa, Bosnia ja Hertsegovinaa sekä Itävaltaa vastaan yhden maalin. Ikäluokan EM-kilpailuissa 2023 hän pelasi nejä ottelua ja teki yhden maalin.
Kalimuendo pelasi Pariisin olympialaisissa 2024 hopeaa saavuttaneen Ranskan kaikissa kuudessa ottelussa. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Uutta-Seelantia vastaan, joka oli samalla ainoa ottelu, jossa hän oli avauskokoonpanossa.
Transfermarkt on arvioinut Kalimuendon markkina-arvon olleen korkeimmillaan 25 miljoonaa euroa marraskuussa 2022. Kalimuendolla on ollut muutamia alle kuukauden kestäneitä loukkaantumisia.
Muuta.
Kalimuendosta on maksettu jalkapallohistorian suurin siirtokorvaus PSG-akatemiapelaajista. Stade Rennaisiin liittyessään hänestä maksettiin 25 miljoonaa euroa.
Saavutukset.
Päivitetty 4. syyskuuta 2025.
Volodymyr Dorošenko

Volodymyr Dorošenko , (30. lokakuuta 1879 Pietari, Venäjä – 25. elokuuta 1963 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli ukrainalainen, myöhemmin Yhdysvalloissa asunut bibliografi, kirjallisuudentutkija ja yhteiskunnallinen toimija.
Dorošenko vietti lapsuutensa Pultavan alueella. Hän oli Moskovan ukrainalaisten opiskelijoiden Hromadan perustajia, Ukrainan vallankumouspuolueen jäsen ja Ukrainan sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen jäsen vuoteen 1911. Hän pakeni 1908 poliisin vainoa Lviviin ja työskenteli vuoteen 1944 Ševtšenkon tieteellisen seuran kirjastossa, jonka johtaja hänestä tuli 1937. Hän siirtyi 1944 Saksaan ja 1949 Yhdysvaltoihin. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli Ukrainan vapautuksen liiton perustajia ja istui sen presidiumissa. Hän oli Vistnyk Sojuza vyzvolennja Ukraijnyn päätoimittaja ja kirjoitti liiton julkaisuja. Hän oli vuodesta 1913 Kiovassa Ukrainan tieteellisen seuran jäsen ja vuodesta 1925, Ševtšenkon tieteellinen seuran täysjäsen.
Dorošenko laati ukrainalaisten kirjailijoiden bibliografisia luetteloita ja käänsi Nikolai Gogolin, Leo Tolstoi, J. W. Goethen ja Vladimir Korolenkon teoksia ukrainaksi. Hän kirjoitti teoksia, joista erityisen merkittävä on hänen polemiikkinsa Serhi Jefremovin kanssa (julkaistu myös "Žytje i slovossa" 1918). Hän käsitteli kirjoituksissaan laajasti ukrainalaisia kirjailijoita ja muita aiheita, kuten Ševtšenkon tieteellistä seuraa ja sen kirjastoa. Hän oli Lvivissä ilmestyneen kalenterin "Dnipron" päätoimittaja (1929–1939). Hän julkaisi merkittäviä muistelmia ja artikkeleita eri aiheista.
M. A. Nummisen suosituimmat lastenlaulut

M. A. Nummisen suosituimmat lastenlaulut (ruots. Den flydande mannen) on suomalaismuusikko M. A. Nummisen 21. studioalbumi vuodelta 1985. Albumi sisältää nipun Nummisen tunnetuimpia lastenlauluja, joihin Pedro Hietanen teki uudet sovitukset. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Minä soitan harmonikkaa”, ”Herra Huu”, ”Kumipallo” ja ”Opettajat ja lapset kaupungissa”.
Albumi julkaistiin EMI-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Albumi julkaistiin samana vuonna Ruotsissa nimellä ”Den flydande mannen”. Vuonna 1998 levy julkaistiin CD-levynä. Uusi CD-painos sisälsi myös muutamia kappaleita Nummisen muilta lastenmusiikkilevyiltä ja muutamia alkuperäisen painoksen kappaleista ei ollut levyllä. Vuonna 2002 julkaistu kokoelma-albumi "Valtava jänis – Gommin ja Pommin kaikki seikkailut" sisältää kaikki albumin kappaleet.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut/suomentanut M. A. Numminen, ellei toisin mainita. Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.
Vuoden 1998 CD-julkaisu.
(*) Albumilta "Kamelilaulu" (1988).
(**) Albumilta "Ollaan eläimiä" (1991).
Kokoonpano.
Muusikot.
Lapsikuoro (Pakilan ala-asteen musiikkiluokilta)
Hanna Markkanen

Hanna Markkanen (s. 1995 Kempele) on suomalainen poliitikko. Markkanen on toiminut valtiovarainministeri Annika Saarikon viestinnästä vastaavana erityisavustajana vuoden 2023 alusta lähtien. Aikaisemmin Markkanen on työskennellyt Suomen Keskustan puoluetoimistolla poliittisena suunnittelijana, Suomen Keskustanuorten puheenjohtajana sekä eduskunta-avustajana. Markkanen on opiskellut hallintotieteitä Lapin yliopistossa, toiminut keskustanuorten liittohallituksessa sekä Pohjois-Pohjanmaan Keskustanuorten puheenjohtajana 2016–2017. Markkanen on toiminut Kempeleen kunnanvaltuutettuna ja maakuntahallituksen jäsenenä. Markkasen puoliso on keskustan kansanedustaja Antti Kurvinen.
Elina Sallinen

Elina Sallinen (s. 1994) on suomalainen runoilija. 
Sallisen esikoisteos on Poesian julkaisema runokokoelma "Kehät" (2023). Tyylilajiltaan Kehät asettuu fragmentaarisen runouden traditioon . Kirja oli ehdolla Helsingin Sanomien esikoispalkinnon saajaksi.
Sallinen toimii digitaalisen runouden verkkolehti Nokturnossa ja OI-runozinessä. 
Sallinen on valmistunut filosofian maisteriksi yleisestä kirjallisuustieteestä Turun yliopistosta 2021 ja taiteen maisteriksi kirjoittamisen maisteriohjelmasta Taideyliopistosta 2023. Salliselle on myönnetty Kritiikin kannukset 2024.
Danelija Tulešova

Danelija Tulešova (; s. 18. heinäkuuta 2006) on kazakstanilainen laulaja.
Biskran maakunta

Biskran maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian pohjoisosassa. Sen keskus on Biskran kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 10 246 neliökilometriä. Asukkaita on 751 700 henkeä (vuonna 2021, arvio).
Biskran maakunta rajoittuu pohjoisessa Batnan, idässä Khenchelan, etelässä El Ouedin ja El M’Ghairin sekä lännessä Ouled Djellalin ja M’Silan maakuntiin. Se sijaitsee Aurèsvuorten eteläpuolella Saharan Atlaksen ja Saharan autiomaan siirtymäalueella. Maisemaa leimaavat vuoret, ylängöt ja tasangot sekä kaakossa suolajärvien täyttämät vajoamat. Sademäärä on hyvin alhainen.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti kymmeneen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 27 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Biskra, Djemorah, El Kantara, El Outaya, Foughala, M’Chouneche, Ourlal, Sidi Okba, Tolga ja Zeribet El Oued. Kaupunkiväestön osuus on 63,4 prosenttia.
Biskran kautta kulkevat maantiet RN3, RN31, RN46 ja RN83 sekä Touggourtiin johtava rautatie. Kaupungin lähellä on Mohamed Khiderin kansainvälinen lentoasema.
Maakunnassa harjoitetaan maanviljelyä, karjanhoitoa ja kasvatetaan taateleita. Kaivosteollisuus tuottaa varsinkin suolaa. Lisäksi on muun muassa elintarviketeollisuutta. Biskrassa toimii Mohamed Khiderin yliopisto. Nähtävyyksiä ovat vuoret, rotkot ja aavikko, kuumat lähteet ja Sidi Yahian kylpylä, muinaiset kalliopiirrokset, roomalaisajan rauniot, El Kantaran silta, Sidi Okban moskeija ja Foum El Gherzan pato.
Anna Englund

Anna Englund (s. 1980) on suomalainen kokkolalaislähtöinen kirjailija. 
Englundin esikoisteos on Siltalan julkaisema romaani "Lautapalttoo". Teos oli yksi Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon ehdokkaista 2022.
Nuno Tavares

Nuno Albertino Varela Tavares (s. 26. tammikuuta 2000 Lissabon) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:n Laziota. Hän on pelannut Portugalin alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa ja debytoinut myös A-maajoukkueessa. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Hän on vasenjalkainen ja pituudeltaan 183 senttimetriä. Tavaresilla on myös Kap Verden kansalaisuus.
Tavares pelasi Benfican kakkosjoukkueessa Portugalin toisella sarjatasolla 19 ottelua kausilla 2018–2020. Benfican ykkösjoukkueessa hän debytoi Primeira Ligan ottelussa Paços Ferreiraa vastaan elokuussa 2019. Hän teki ottelussa Benfica-uransa ainoan maalin ja antoi lisäksi kaksi maalisyöttöä. Hän pelasi kauden aikana 11 Portugalin pääsarjaottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 14 ottelua Primeira Ligassa ja viisi ottelua Eurooppa-liigassa.
Tavares siirtyi englantilaisseura Arsenaliin kahdeksan miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2021. Hän pelasi tulokaskaudellaan 22 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 13 peliä. Hän teki maalin huhtikuussa Manchester Unitedia vastaan. Liigacupissa hän pelasi viisi ottelua ja FA Cupissa yhden pelin. 
Tavares pelasi ranskalaisessa Olympique Marseillessa kaudella 2022–2023 lainasopimuksella 31 Ligue 1:n ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ja Ranskan cupissa kaksi ottelua. Marraskuussa 2022 Transfermarkt arvioi Tavaresin arvon olleen 18 miljoonaa euroa. Kauden 2023–2024 hän pelasi lainalla Nottinghamissa, jossa pelasi kahdeksan ottelua Valioliigassa ja neljä FA Cupissa. 
Tavares pelasi kaudella 2024–2025 lainasopimuksella SS Laziossa. Pelaamissaan 23 Serie A -ottelusssa hän syötti kahdeksan maalia, nämä kaikki kahdeksassa ensimmäisessä ottelussaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja Italian cupissa yhden pelin. 
Tavares siirtyi pysyvästi Lazioon viiden miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2025. Lokakuun 2. päivään mennessä hän on pelannut kaudella 2025–2026 Serie A:ssa viisi ottelua.
Tavares pelasi Portugalin alle 18-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi täyden ajan Portugalin kaikissa neljässä ottelussa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Kansojen liigan ottelussa Puolaa vastaan marraskuussa 2024 tultuaan loppuhetkillä vaihdosta kentälle. Syyskuussa 2025 hän pelasi MM-karsintojen 2026 ottelussa Armeniaa vastaan.
Saavutukset.
Päivitetty 2. lokakuuta 2025.
Carl Rosenberg

Carl Fredrik Wilhelm Mathildus Rosenberg (1829–1885) oli tanskalainen kirjailija. Hän kirjoitti tieteellisiä ja kaunokirjallisia teoksia sekä keskeneräiseksi jääneen tutkimuksen "Nord-boernes Aandsliv" (kolme osaa, 1878–1885).
Hans Rosenplüt

Hans Rosenplüt, myös Rosenblüt, (1400-luku) oli saksalainen Nürnbergissä elänyt runoilija. Hän kirjoitti vanhimmat alkuperäiset saksalaiset laskiaisnäytelmät sekä kertomuksia ja ilveilyjä ("Schwänke"). Hän kirjoitti niin sanottuja Weinsegen ja Weingrüsse-runoja.
Xämit Qolmämät

Xämit Qolmämät (oik. "Ğabdelxämit Möxämmät ulı Äcimev," , ; 1895 — 1942) oli tataarilainen näyttelijä, joka työskenteli Galiaskar Kamalin akateemisessa tataariteaterissa. Uransa Qolmämät aloitti "Säyär" -ryhmittymän kanssa. Hänen monipuolisiin rooleihinsa kuuluu muun muassa tataariklassikon Ğaliyäbanun "İsmäğil", sekä Shakespearen Othellon "Iago" ja Hamletin "Cladius". Myös Qolmämätin vaimo Gölsem Bolğarskaya oli näyttelijä.
Gölsem Bolğarskaya

Gölsem Bolğarskaya (oik. "Ömmegölsem Musa qızı Mostafina," , ; 1891 — 1968) oli tataarilainen näyttelijä, palkittu kansantaiteilija. Bolgarskaya aloitti uransa teatteriryhmässä "Säyär". Bolğarskaya kuuluu ensimmäisiin merkittäviin tataarilaisiin naisnäyttelijöihin.
Miehensä, näyttelijä Xämit Qolmämätin tavoin Bolğarskaya työskenteli Galiaskar Kamalin teatterissa, jossa hänen rooleihinsa kuului tataarinäytelmien lisäksi muun muassa Ostrovskin Ukonilman "Katerina" ja Tšehovin Kirsikkapuiston "Ranevskaja". Hän esiintyi myös Shakespearen näytelmissä.
Bolğarskayan kuvailtiin olleen "loistava teatteri-ilmiö", joka oli "vakuuttava niin dramaattisissa kuin komediarooleissa".
Qolmämätin ja Bolğarskayan tytär Firdäwes oli opettaja-kääntäjä, arvostettu kulttuurityöntekijä. Hänen miehensä oli säveltäjä Änwär Baqirov (Enver Zakirovitš Bakirov).
Nils von Rosenstein

Nils Rosén von Rosenstein (nuorempi) (1. joulukuuta 1752 Uppsala – 7. elokuuta 1824 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja valtiosihteeri. Hänen isänsä oli Nils Rosén von Rosenstein vanhempi. Hän oli vuodesta 1771 virkamiehenä kansliakollegiossa, vuodesta 1782 lähetystösihteerinä Pariisissa, jossa hän tutustui ranskalaisiin valistuskirjailijoihin. Hän oli 1784–1795 kruununprinssi Kustaa Aadolfin opettaja ja toimi sittemmin valtakunnan asiain yleisen valmistelukunnan jäsenenä. Vuodesta 1809 hän kirkollisasiain valtiosihteerinä. Hänet valittiin 1786 perustetun Ruotsin akatemian pysyväksi sihteeriksi, ja tehtävässään hän pääsi kosketuksiin aikakauden kirjallisten piirien kanssa.
Rosén von Rosenstein julkaisi vuonna 1793 teoksen "Försök til en afhandling om uplysningen, til dess beskaffenhet, nytta och nödvädighet för samhället" sekä muistopuheita, elämäkertoja, esipuheita useiden kirjailijoiden teoksiin. Vuonna 1838 julkaistiin hänen "Samlade skrifter".
Haakon Hauan

Haakon Hauan (20. kesäkuuta 1871 Hammerfest – 7. lokakuuta 1961 Oslo) oli norjalainen kemian insinööri. Hän toimi Norjan teollisuuden säännöstelyministerinä vuosina 1918–1920. Vuosina 1922–1934 hän oli Norjan pääkonsuli Suomessa.
Bratlien hallitus

Bratlien hallitus oli Norjan hallitus 20. helmikuuta 1912 – 31. tammikuuta 1913. Se koostui Frisinnede Venstrestä ja Høyrestä.
Ministerit.
Pääministeri
Puolustusministeri
Ulkoministeri
Työministeri
Kirkko- ja opetusministeri
Oikeusministeri
Valtiovarainministeri
Maatalousministeri
Grimstad Adressetidende

Grimstad Adressetidende (lyh. GAT) on norjalainen vuonna 1856 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Grimstad. Se kuuluu Polaris Media -konserniin.
Lischin nodulus

Lischin nodulus on värikalvolla esiintyvä hyvänlaatuinen kasvain, hamartooma. Lischin noduluksia esiintyy noin 90 %:lla niistä aikuisista, jotka sairastavat tyypin 1 neurofibromatoosia. Lischin nodulukset ovat nuorilla potilailla neurofibroomia yleisempiä, ja tyypillisesti ne kehittyvät jo potilaan ollessa 5–6-vuotias.
Lischin nodulus on 1–2 millimetrin kokoinen ja esiintyy yleensä multippelina ja molemmissa silmissä. Väri on vaihteleva. Koko ja lukumäärä usein kasvavat iän myötä. Yleensä Lischin nodulukset ovat oireettomia eivätkä aiheuta näön häiriöitä. Hoitoa muutokset eivät vaadi. Niistä on kuitenkin merkittävä hyöty diagnostiikassa; yhdessä vähintään yhden muun tyypillisen oireen ohella Lischin nodulukset riittävät tyypin 1 neurofibromatoosin diagnoosin vahvistamiseen. Lischin noduluksia esiintyy harvemmin myös ilman tyypin 1 neurofibromatoosia, esimerkiksi Watsonin oireyhtymässä, tyypin 2 neurofibromatoosissa ja epätyypillisessä segmentaalisessa neurofibromatoosissa.
Värikalvon hamartoomat kuvattiin kirjallisuudessa ensimmäisen kerran vuonna 1918. Silmälääkäri Karl Lisch raportoi ensimmäisenä värikalvon hamartoomien ja tyypin 1 neurofibromatoosin välisen yhteyden vuonna 1937, ja termiä Lischin nodulus on käytetty ensimmäisen kerran vuonna 1981.
Tatarka (rap-artisti)

Irina Aleksandrovna Smelaja (, s. 21. joulukuuta 1991 Naberežnyje Tšelny), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Tatarka (Татарка), on venäläinen rap-artisti, kotoisin Tatarstanin tasavallasta. Hänen kappaleensa ovat tataarin- sekä englannin kielisiä. Smelajan ensimmäinen julkaistu kappale oli "Altyn" (2016), joka nosti hänet suureen suosioon Venäjällä ja on myös luonut ulkopuolista kiinnostusta tataarikulttuuriin.
Smelaja on myös vloggaaja. Hänen kanavallaan on melkein miljoona tilaajaa. Smelaja oli 2016-2020 naimisissa Little Big -yhtyeen keulahahmon Ilja Prusikinin kanssa. Heillä on yksi yhteinen lapsi (s. 2017). Smelaja asuu Pietarissa.
Pahanlaatuinen hermotuppikasvain

Pahanlaatuinen hermotuppikasvain eli MPNST on pehmytkudossarkoomiin kuuluva syöpätauti, joka on väestötasolla erittäin harvinainen, mutta tyypin 1 neurofibromatoosia sairastavilla ilmantuvuudeltaan yli tuhatkertainen väestön keskitasoon nähden. Se saattaa muodostua pleksiformisen neurofibrooman pahanlaatuistuessa.
Pahanlaatuinen hermotuppikasvain on aggressiivinen, ja sen ennuste on neurofibromatoosi 1 -potilailla huonompi kuin muilla. Tyypin 1 neurofibromatoosia sairastavan elinaikainen MPNST-riski on 12–16 %. Tyypin 1 neurofibromatoosia sairastavilla suurin riski on nuorella aikuisiällä, mutta muussa väestössä pahanlaatuinen hermotuppikasvain on yleensä ikääntyneiden kasvain. Suurin osa pahanlaatuisista hermotuppikasvaimista todetaan neurofibromatoosi 1 -potilailla 20–40 vuoden iässä. Eräässä kohorttitutkimuksessa arvioitiin alle 20-vuotiaiden neurofibromatoosi 1 -potilaiden MPNST-riskiksi 0,5 %. Neurofibromatoosi 1 -potilailla esiintyvistä syöpäkuolemista 38–45 % johtuu pahanlaatuisesta hermotuppikasvaimesta. Neurofibromatoosi 1:n lisäksi MPNST:n riskitekijöihin kuuluu aiempi altistuminen säteilylle.
Pahanlaatuisen hermotuppikasvaimen tyypillisiä oireita ovat neurologiset ongelmat, kipu ja parestesia. Usein potilaalla ilmenee palpoitavissa oleva massa. Paikalliset primaarikasvaimet voidaan hoitaa kirurgisella poistolla ja sädehoidolla. Etäpesäkkeitä voidaan hoitaa kemoterapialla ja mahdollisuuksien salliessa kirurgialla. Etäpesäkkeitä muodostuu todennäköisimmin keuhkoihin, luihin ja keuhkopussiin. Kirurgisesti poistetut pahanlaatuiset hermotuppikasvaimet uusiutuvat paikallisesti 40–65 %:lla potilaista. Viisivuotiseloonjäämisennusteiden on raportoitu vaihtelevan välillä 20–50 %.
Sumiaisten kirjasto

Sumiaisten kirjasto on Äänekosken kaupungin Sumiaisten kirkonkylässä toimiva yleinen kirjasto. Kirjastoa on ollut mahdollista käyttää myös itsepalvelukirjastona vuodesta 2018 alkaen, mikä on laajentanut Sumiaisten kirjaston aukioloaikoja tuntuvasti. 
Sumiaisten kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin. Tämän seurauksena äänekoskelaisten käytössä ovat maakunnan laajuinen kirjastojen aineisto- ja palvelutarjonta. 
Sumiaisten kirjasto on palvellut myös eränä Äänekosken ennakkoäänestyspaikoista.
Neurofibromatoosi 2

Neurofibromatoosi 2 on tyypin 1 neurofibromatoosia harvinaisempi geneettinen sairaus. Se voi periytyä dominantisti tai ilmetä uutena mutaationa. Sairaus johtuu kromosomin 22 geenin NF2 mutaatioista. Noin kolmanneksella potilaista mutaatio ilmenee mosaikismina.
Neurofibromatoosi 2 aiheuttaa erilaisia kasvaimia, kuten schwannoomia ja meningeoomia. Se altistaa myös ependymoomille. Tyypillisiä sairaudessa ovat molemminpuoliset vestibulaarischwannoomat eli akustikusneurinoomat. Näistä aiheutuu kuuloaistin etenevä heikkeneminen, ja useimmille potilaille kehittyy lopulta kuurous. Tyypin 2 neurofibromatoosiin liittyy myös jo varhaisella iällä kehittyvä kaihi. Perifeerinen neuropatia saattaa aiheuttaa tunnottomuutta ja heikkoutta raajoissa. Osa potilaista tarvitseekin pyörätuolin liikkumista varten. Oireisiin voivat kuulua myös tinnitus, huimaus, tasapainon menetys, päänsärky ja kouristelu. Vaikea-asteista huimausta, pahoinvointia ja oksentelua esiintyy edenneessä tyypin 2 neurofibromatoosissa. Ihokasvaimia esiintyy noin 70 %:lla potilaista. Taudin aiheuttavan mutaation ollessa mosaiikkimuotoinen on oireiden kuvattu olevan lievempiä.
Tyypin 2 neurofibromatoosi lyhentää ihmisen elinajanodotetta. Ennustetta heikentäviä tekijöitä ovat taudin varhainen alkamisikä ja monien meningeoomien toteaminen. Parantavaa hoitoa sairauteen ei ole, mutta monet kasvaimet voidaan poistaa kirurgisesti. Tyypin 2 neurofibromatoosin esiintyvyydeksi on arvioitu noin 1/60 000. Tyypin 2 neurofibromatoosi todetaan usein vasta nuorella aikuisiällä, mutta se saatetaan todeta jo varhain lapsuudessa.
Schwannooma

Schwannooma eli neurinooma on hermojuuren tupesta Schwannin soluista alkunsa saava kasvain. Se on miltei poikkeuksetta hyvänlaatuinen. Kasvaimelle tyypillistä on hidas kasvu. 
Kallon sisällä esiintyvistä schwannoomista tyypillisin on akustikusneurinooma. Schwannooma voi joissain tapauksissa olla oire muusta sairaudesta; molemminpuoliset akustikusneurinoomat ovat tyypillisiä tyypin 2 neurofibromatoosissa. Tavallisesti schwannoomat esiintyvät yksittäisinä, mutta monien schwannoomien esiintyminen on luonteenomaista schwannomatoosille, johon kuitenkaan ei juuri koskaan liity akustikusneurinoomia. Schwannooma voi liittyä myös Carneyn kompleksiin.
Schwannooma voi olla oireeton tai aiheuttaa erilaisia oireita, jotka voivat vaihdella kasvaimen sijainnista riippuen. Mahdollisia oireita ovat tasapainovaikeudet, kipu, kasvohalvaus, nielemisvaikeudet, silmän liikkeen ongelmat, tunnottomuus, kihelmöinti ja lihasheikkous. Jos schwannooma etenee hyvin hitaasti, se ei välttämättä vaadi aktiivista hoitoa vaan tarkkailu saattaa riittää. Jos kasvain etenee nopeammin tai aiheuttaa ongelmia, se voidaan poistaa kirurgisesti. Leikkaushoidon yhteydessä saatetaan käyttää myös sädehoitoa. Jos koko kasvain on poistettu kirurgisesti, se ei yleensä uusiudu.
Paavalinkirkko (Oslo)

Paavalinkirkko (norj. "Paulus kirke") on Oslossa Grünerløkkan kaupunginosassa Birkelundenin laidalla sijaitseva uusgoottilaista tyylisuuntaa edustava kirkko. Se valmistui vuonna 1892 ja toimii nykyisin Paavalin ja Sofienbergin seurakunnan pääkirkkona.
Suur-Permi

Suur-Permi () tai vain Perm oli keskiaikainen ruhtinaskunta pohjoisessa Euroopassa, nykyisen Venäjän alueella, jonka pääkaupunki oli Tšerdyn. Suur-Permi oli Novgorodin vasallivaltio 1300-luvulle asti, ja Tapani Permiläinen kristillisti alueen vuonna 1383 ja Perm joutui Moskovan vaikutusvallan alle. Suur-Permi oli liitetty Moskovaan vuonna 1505.
Suur-Permissä yleisesti puhutut kielet olivat komi ja muinaisitäslaavi. Sanalla "Perm" on tuntematon alkuperä, ja uskotaan, että se saattaa juontua joko komilaisesta sanasta "parma", joka tarkoittaa metsäistä ylänköä tai sanasta "Perm", joka tarkoitti kauppatoria.
Suur-Permi oli toinen permiläisistä ruhtinaskunnista: Suur-Permi sijaitsi Kama-joella, Pikku-Permi eli Vanha-Permi puolestaan Vytšegda-joella. Suur-Permi oli vaikuttava ruhtinaskunta ja nautti autonomiasta sekä Novgorodin että Moskovan alla. Suur-Permi oli konfliktissa Kazanin kaanikunnan kanssa silloin tällöin, ja kazanilaiset valtasivatkin osia Suur-Permistä.
Talous ja politiikka.
Suur-Permi oli tunnettu kauppamahti Volga-joella, ja alueen pääkaupunki Tšerdyn oli tunnettu kauppapaikka Itä-Eurooppassa. Sen toinen merkittävä kaupunki oli Solikamsk. Solikamskissa oli suolatuotantolaitos. Stroganov-suku oli voimakas suku Suur-Permissä, ja he omistivat suuria osia siitä.
Birkelunden

Birkelunden on Oslossa Grünerløkkan kaupunginosassa sijaitseva puistoaukio. Sitä rajaavat kadut ovat Schleppegrells gate, Thorvald Meyers gate, Seilduksgata ja Toftes gate. Birkelundenin perusti 1860-luvulla alueen tuolloin omistanut liikemies Thorvald Meyer. Puistossa on pieni paviljonki, istutuksia ja patsaita. Vuosina 1917–1955 nimi kirjoitettiin muodossa "Bjerkelunden".
Egyptin 10. dynastia

Egyptin 10. dynastia hallitsi Egyptiä ensimmäisen välikauden loppupuolella, jolloin valtakunta oli yhä jakaantunut. 10. dynastian pääkaupunki oli Herakleopolis Magna.
Merikare

Merikare ("Rakastettu on Re:n sielu") tai Merykare oli muinaisen Egyptin 10.dynastian faarao. Hän oli ilmeisesti edeltäjänsä Wahkare Khetyn poika ja se henkilö, jolle "Opetuksia kuningas Merikarelle" -papyrus on osoitettu. Merikaren kaudella Thebaa hallitsivat Intef II ja Intef III. Merikare on haudattu Sakkaraan rakennettuun pyramidiin nimeltä wAD-swt-mry-kA-ra (Merikare nauttii hyvinvoinnista). Haudan tarkkaa sijaintia ei tiedetä, mutta se saattoi olla raunioitunut pyramidi, joka sijaitsi Teti-pyramidin itäpuolella Sakkarassa.
Ohotanpihta

Ohotanpihta ("Abies nephrolepis") on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, pihtojen ("Abies") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta havupuu, jota kasvaa luontaisena Aasian itäosissa ja käytetään puuteollisuudessa.
Ohotanpihta voi kasvaa 24 metriä korkeaksi ja sillä on kapea, kartiomainen latvus. Puun runko voi kasvaa noin 60 cm paksuksi.
Ohotanpihta kasvaa vuoristoalueiden metsissä Mantšuriassa, Korean niemimaalla sekä Venäjän Kaukoidässä. Alueen pohjoisosissa sitä tavataan vuoristoissa 500–700 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta eteläosissa sitä voi kasvaa aina 2000 metrin korkeuteen saakka. Ohotanpihtaa tavataan luonnossa laajalla alueella ja se on toistaiseksi luokiteltu elinvoimaiseksi (LC) lajiksi. Lajin on kuitenkin arveltu alkavan harvinaistua runsaiden hakkuiden seurauksena, mutta toistaiseksi mitään merkkejä harvinaistumisesta ei ole näkynyt.
Kiinassa ja Korean niemimaalla ohotanpihta on tärkeä puulaji metsäteollisuudessa ja sitä kaadetaan yleisesti luonnosta puutavaraksi. Ohotanpihdan puuainesta käytetään puusepänteollisuudessa sekä vanerin materiaalina.
Wahkare Khety

Wahkare Khety, myös Khety VII tai Akhtoy VII, oli muinaisen Egyptin 10.dynastian faarao. Hän on kuuluisan "Opetuksia kuningas Merikarelle" -papyruksen laatija. Kirjoituksessa hän opastaa poikaansa, kuinka muiden kuninkaallisten kanssa tulee toimia. Egyptin ensimmäisellä välikaudella tapahtuneen yhteiskunnallisen kriisin kuvauksen jälkeen faarao selittää keinot, joilla järjestys ja monarkian menetetty loisto voidaan palauttaa. "Opetuksia kuningas Merikarelle" on niin sanotun moralistisen kirjallisuuden kauden huippusaavutus, jossa hyvin ylevät eettiset näkökohdat vuorottelevat sisä- ja ulkopolitiikan sääntöjen hienovaraisen analyysin kanssa.
Lennard Maloney

Lennard Patrick Maloney (s. 8. lokakuuta 1999 Berliini) on yhdysvaltalais-saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa FSV Mainzia ja Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta.
Maloney on Union Berlinin kasvatti, ja hän oli seurasta lainalla 3. Ligassa pelanneessa Chemnitzerissä kevätkauden 2020. Vuoden 2020 kesällä hän siirtyi Bundesliigan suurseura Borussia Dortmundiin, mutta ei saanut seuran ykkösjoukkueessa paljoa peliaikaa. Vuoden 2022 heinäkuussa Maloney siirtyi saman sarjan Heidenheimiin. Tammikuussa 2025 hän siirtyi Mainziin. 
Maloney pelasi nuorempana Saksan ja Yhdysvaltain ikäkausimaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Yhdysvaltain A-maajoukkueessa lokakuussa 2023.
Seurajoukkueura.
Alkuvuodet.
Maloney siirtyi vuonna 2012 Union Berlinin junioriakatemiaan, pelattuaan ensin Köpernicker SC:n ja Blau-Weiß Mahlsdorfin nuorissa vuodet 2003-2012. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen kesällä 2017, ja ammattilaisdebyyttinsä hän teki 2. Bundesliigan ottelussa Greuther Fürthia vastaan huhtikuussa 2018. Union Berlin hävisi ottelun 2–1. Ottelu jäi Maloneyn Union Berlin-uran ainoaksi.
Lainalla Chemnitzerissa.
Maloney siirtyi tammikuussa 2020 3. Ligaan Chemnitzer FC:seen puolen vuoden lainasopimuksella kevätkaudeksi 2020. Hän pelasi lainallaan kahdeksassa 3. Ligan ottelussa.
Siirto Borussia Dortmundiin.
Maloney siirtyi kesällä 2020 Borussia Dortmundiin. Hän pelasi kauden 2021–2022 aikana Bundesliigassa kahdessa ottelussa Arminia Bielefeldia vastaan. Hän pelasi kaudella myös seuran kakkosjoukkueessa 3. Ligassa 27 ottelussa ja teki yhden maalin, kun vastassa oli Eintracht Braunschweig.
FC Heidenheim.
Maloney siirtyi heinäkuussa 2022 FC Heidenheimin riveihin ilmaissiirrolla ja sopimuksella kesään 2025 asti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seurassa samassa kuussa 2. Bundesliigan ottelussa Hansa Rostockia vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle. Hän pelasi kaudella myös 32 muussa 2. Bundesliigan ottelussa. Hän pelasi myös Saksan cupissa yhden ottelun vanhaa seuraansa, Union Berliniä vastaan. Hän myös pelasi Regensburgia vastaan ottelussa, joka varmisti Heidenheimille 2. Bundesliigan mestaruuden ja paikan kauden 2023–2024 Bundesliigassa.
Maloney pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 29 ottelua, joissa hän teki yhden maalin Werder Bremenin verkkoon helmikuussa 2024. Heidenheim oli liigassa kahdeksas.
Maloney pelasi kaudella Heidenheimissa 2024–2025 11 bundesliigaottelua. Konferenssiliigassa hän pelasi viisi ottelua. Heidenheim jäi Konferenssiliigassa alkusarjaan.
FSV Mainz 05.
Maloney siirtyi kesken kauden tammikuussa 2025 Mainziin kolmen ja puolen vuoden sopimuksella. Hän ehti pelata kevätkaudella 2025 viisi bundesliigaottelua. 
Maajoukkueura.
Maloney pelasi nuorempana Saksan ja Yhdysvaltain juniorimaajoukkueissa ystävyysotteluita. Yhdysvaltain A-maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäistä kertaa lokakuussa 2023 ystävyysottelussa Ghanaa vastaan. Hän on myös pelannut yhden Concacaf Nations Leaguen ottelun Trinidad ja Tobagoa vastaan.
Dibentsyylieetteri

Dibentsyylieetteri (C14H14O) on aromaattisiin eettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muovinpehmentimenä, muiden yhdisteiden valmistamiseen ja liuottimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa dibentsyylieetteri on väritöntä nestettä, jolla on heikko karvasmantelinkaltainen tai kukkaismainen haju. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Dibentsyylieetteri hajoaa kuumennettaessa voimakkaasti bentsaldehydiksi ja tolueeniksi. Yhdisteen huuruilla voi olla huumaava vaikutus.
Suurin osa käytetystä dibentsyylieetteristä muodostuu sivutuotteena, kun bentsyylialkoholia valmistetaan bentsyylikloridista emäksisissä oloissa. Yhdistettä voidaan tuottaa myös kuumentamalla bentsyylialkoholia happaman katalyytin läsnä ollessa.
Dibentsyylieetteriä käytetään muovinpehmentimenä, kumien ja pinnoitteiden valmistuksessa ja hajusteiden liuottimena. Dibentsyylieetteristä valmistetaan klooraamalla esimerkiksi bentsotrikloridia ja bentsoyylikloridia.
Notamacropus

Notamacropus on kenguruiden (Macropodidae) heimoon kuuluva pussieläinsuku, jonka lajeista osa tunnetaan myös vallabeina.
Suku luettiin aikaisemmin jättikenguruiden ("Macropus") alasuvuksi. Vuonna 2019 taksonomian uudelleenarvioinnissa kuitenkin todettiin, että se ja "Osphranter" olisi nostettava suvun tasolle. Australian Faunal Directory hyväksyi tämän muutoksen vuonna 2020.
Osphranter

Osphranter on kenguruiden (Macropodidae) heimoon kuuluva pussieläinsuku, joka luettiin aikaisemmin jättikenguruiden alaheimoksi. Vuonna 2019 taksonomian uudelleenarvioinnissa kuitenkin todettiin, että "Osphranter" ja "Notamacropus" olisi siirrettävä suvun tasolle. Australian Faunal Directory hyväksyi tämän muutoksen vuonna 2020.
Katriina Nuutinen

Katriina Nuutinen (s. 1983) on suomalainen lasitaiteilija ja muotoilija. Hänen Hely-koruvalaisimensa valittiin helmikuussa 2009 Tukholman huonekalumessujen kauneimmaksi esineeksi. Hely-koruvalaisin on Suomen Lasimuseon kokoelmissa Riihimäellä.
Nuutinen syntyi Helsingissä, mutta perhe muutti Pohjois-Karjalaan hänen ollessaan neljävuotias. Hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa keramiikka- ja lasitaiteen laitoksella kandidaatin opinnot ja valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen muotoilun osastolta. Nuutinen opiskeli vaihto-opintoja Konstfackissa, Tukholmassa keramiikka- ja lasitaiteen osastolla vuonna 2009.
Nuutinen perusti oman Studion vuonna 2010, mutta suunnittelee tuotteita myös muille yrityksille. Lisäksi hän luennoi Helsinki Design Schoolissa.
Luettelo aluekiistoista

Aluekiistoja on esiintynyt kautta historian, maista ympäri maailmaa. Lihavoitu osoittaa yhden maan täyden hallinnan; "kursivoitu" osoittaa yhden tai useamman maan osittaisen hallinnan.
Vuokonpahkapikari

Vuokonkahkapikari ("Dumontinia tuberosa") on kotelosieni, joka on erikoistunut elämään Anemone-lajien juurakoilla, joista se ottaa vettä ja mahdollisesti loisena muitakin ravintoaineita noin senttimetrin läpimittaisella rihmastopahkalla eli sklerootiolla tappaen lopulta isäntäkasvinsa. Suomessa lajia on yleisimmin valkovuokolla, mutta isännäksi kelpaa myös keltavuokko sekä jotkin viljellyt suvun lajit.
Rihmastopahka on päältä musta, sisältä vaalea. Alkukesästä näkyvällä lajilla on tumma, hoikka jalka, jopa 10 cm, ja sen päässä parin sentin levyinen ohut itiölava.
Vuokonpahkapikari ei ole ruokasieni.
Jari Ojala

Jari Ojala on suomalainen historioitsija ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopiston rehtorina vuodesta 2023.
Ojala on toiminut vertailevan liiketoimintahistorian professorina Jyväskylän yliopistossa 1. joulukuuta 2009 lähtien ja Jyväskylän yliopiston humanistis-yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina 1. tammikuuta 2022 lähtien. Hänet on valittiin Jyväskylän yliopiston rehtoriksi kesäkuussa 2023.
Ojala väitteli filosofian tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 1999. Hänen tutkimuksensa on keskittynyt "ennen muuta talous-, liiketoiminta- ja merihistoriaan – ja näiden erilaisiin yhdistelmiin".
Vuosina 2008–2017 Ojala toimi Jyväskylän yliopiston historian ja etnologian laitoksen johtajana sekä 2018-2021 humanistis-yhteiskuntatieteelisen tiedekunnan tutkimuksesta vastaavana varadekaanina. Vuosina 2020–2022 hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian hallituksen jäsen. Vuodesta 2022 lähtien hän on palvellut Suomen Historiallisen Seuran varapuheenjohtajana. Kaudella 2023–2026 hän toimii Kansallisarkiston neuvottelukunnan puheenjohtajana. Lisäksi hän on ollut päätoimittaja tiedejulkaisuissa "Scandinavian Economic History Review" ja "Scandinavian Journal of History".
Julkaisut.
Tieteelliset julkaisut 
Kirjat:
Kuusamon hirvenpää

Kuusamon hirvenpää on Pohjois-Pohjanmaalla Kuusamossa vuonna 2023 löytynyt reikäaseen kappale, jonka päässä sijaitsee hirvenpään muotoon veistetty koriste. Näitä hirvenpääaseeksi kutsuttuja esinelöytöjä on tehty verrattain vähän, mikä nostaa löydön tieteellistä arvoa. Sitä on verrattu Säkkijärven hirvenpäähän ja Huittisten hirvenpäähän. Esine on luetteloitu Museoviraston kokoelmiin tunnuksella KM 45024.
Kuvaus.
Esine on veistetty plastiseen kivilajiin, hiottu ja koristeltu naarmuttamalla, tikkaamalla tai hiomalla . Hirvenpää on sijainnut kirveen hamarapuolella ja kirveen terä on katkennut varttamisreiän kohdalta ja kadonnut. Kappale painaa 319 grammaa, se on 17,3 senttimetriä pitkä, ja 3,2–5,3 senttimetriä paksu. Se on alustavasti arvioitu samanaikaiseksi Säkkijärven hirvenpään kanssa, joka muistuttaa sitä suuresti sekä motiivin että työn jäljen perusteella. Kuusamon hirvenpään kivilaji on kvartsiitti, ja sen valmistuspaikaksi arvellaan Aunuksen Karjalaa, missä Säkkijärven hirvenpääkin olisi valmistettu. Ajoitus on vielä väljästi 2000–1000 eaa. eli kivikauden loppupuolelta.
Hirvenpään yksityiskohtia ovat esimerkiksi hirvenpään muoto, silmäkuopat, korvanlehdet, suuaukon reikä ja sierainaukon kuopanteet. Korvien välistä turpaan on uurrettu kolme rinnakkaista viivaa, kaulanpuolelle ja korviin uurrettu kuusenhavukuviot ja sekä sierainaukosta korviin että leuan alla on tikatut pisterivit. Reikäkirveen varttamiseen tehty reikä on suhteellisen pieni.
Historiaa.
Hirvenpääesineen löysivät Raimo ja Pirkko Virpi omalta kesämökiltään kaivaessaan maata maakiven ympäriltä toukokuussa 2023. He ilmoittivat löydöstään Pohjois-Pohjanmaan museolle, joka toimitti esineen Museoviraston haltuun. Esine on vuonna 2023 saanut suuren mediahuomion ja se asetetaan aluksi näyttelyyn 16. kesäkuuta avautuvaan Metsien kuninkaalliset -näyttelyyn Hämeen linnaan, joka päättyy 31. tammikuuta 2024.
HK Tšelny

HK Tšelny () on venäläinen jääkiekkojoukkue Naberežnyje Tšelnyn kaupungista. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.
Joukkue kaudella 2025-2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"