Este (ratsastus)

Esteet ovat erilaisista keinotekoisista ja luonnonmateriaaleista koottuja rakennelmia, joiden yli hevosen on tarkoitus hypätä esimerkiksi esteratsastuksessa ("rataesteet") sekä kenttäkilpailun maastoesteosuudella ("maastoesteet"). Esteiden vaikeus riippuu paitsi niiden mittasuhteista myös ulkonäöstä, joka voi olla hevosen näkökulmasta selkeä tai jossakin määrin hämäävä, sekä siitä millä tavoin ratsukko joutuu tai pääsee estettä lähestymään. Rata- ja maastoesteet poikkeavat toisistaan perusrakenteeltaan, joka on rataesteillä helposti osiin hajoava ja maastoesteillä jykevän kiinteä. Perustyypiltään tietyt rata- ja maastoesteet kuitenkin muistuttavat toisiaan, ja niin kutsutuilla derbyradoilla näkee maastoesteen tyyppisiä esteitä myös rataesteratsastuksessa.
Sekä rata- että maastoesteet rajataan tavallisesti sivuilta itse estettä korkeammilla "johteilla", jotka auttavat hevosta hahmottamaan esteen. Selkeä "maaraja", jonka voi tarvittaessa merkitä esimerkiksi esteen etureunalle maahan asetetulla puomilla, puolestaan auttaa hevosta arvioimaan esteen korkeuden. Kokeneille estehevosille tarkoitetuilla haastavilla esteillä maaraja ei välttämättä ole selvästi näkyvissä. Varsinkin esteharjoituksissa sekä helpoissa ja nuorille hevosille tarkoitetuissa kilpailuissa saatetaan esteen eteen myös asettaa "ponnistuspuomi" auttamaan hevosta löytämään oikea ponnistuspaikka hyppyyn. Joko liian etäältä tai liian läheltä estettä tapahtuva ponnistus aiheuttaa helposti hevosen jalkojen osumisen esteeseen. 
Rataesteet.
Rataesteratsastuksessa ratsukko saa virhepisteitä muun muassa pudotuksista eli siitä, että jokin esteen osa putoaa tai kaatuu hevosen jalan osuttua siihen. Ainakin esteen ylin osa onkin aina melko herkästi putoava. Estemateriaaleina käytetään pystysuoria estetelineitä (-kannattimia) sekä niiden varaan ripustettavia osia, kuten puisia tai muovisia puomeja tai lankkuja (jotka yleensä on maalattu raidallisiksi), sekä esimerkiksi tynnyreitä ja laatikoita. Esteiden täytteinä voidaan käyttää esimerkiksi kukkaistutuslaatikoita. Este saattaa myös muodostua matalasta vedellä täytetystä haudasta, joka usein on pressulla vuorattu, tai tällainen hauta voi kuivana tai vedellä täytettynä toimia esteen osana.
Maastoesteet.
Maastoesteet koostuvat lähinnä luonnonmateriaaleista (tukit ja paksut puunrungot, risut ja risukot, olkipaalit) ja luontaisista tai muokatuista maastonmuodoista (maarakenteet, ojat ja vesistöt). Ne ovat sekä ulkonäöltään että rakenteeltaan hyvin kiinteitä ja usein pysyvästi paikallaan, mutta esimerkiksi kumoonratsastuksen sattuessa rakenteita on pystyttävä tarpeen vaatiessa nopeastikin purkamaan. Rataesteratsastuksesta poiketen maastoesteen ei ole tarkoitus hajota kosketuksesta, vaan se pyritään rakentamaan niin jykevän ja kunnioitusta herättävän näköiseksi, että hevonen joko hyppää sen kunnolla tai kieltäytyy hyppäämästä. Turvallisuussyistä hevoselle pyritäänkin antamaan mahdollisuus kiertää este, jos sen rohkeus ei hyppäämiseen riitä.
Moni yksittäinen maastoeste on rataesteratsastuksen sarjaesteiden tapaan kokonaisuus, joka koostuu useista hypyistä. Osahyppyjen välillä hevonen saattaa joutua esimerkiksi laukkaamaan ylä- tai alamäkeen. Yleistä on myös se, että hevonen joutuu hyppäämään alas veteen tai vedestä ylös rantapenkereelle tai vedessä olevien esteiden yli.
Perustyyppien lisäksi maastoradoilla nähdään muunkinlaisia luonnonmateriaaleista (lähinnä puurakenteet) ja maastonmuodoista koottuja esteitä. Maastoradat vaativat hevoselta rohkeutta, mutta hevosen on aina ajoissa voitava nähdä kaikki mitä sen turvallisesti edetäkseen tarvitsee esteistä ja reitistä nähdä. Kiinteiden esteiden on myös oltava kiinteän näköisiä, jotta hevonen osaa varoa osumasta niihin. Radat rakennetaan siten, että niillä eteneminen ja esteiden ylittäminen sujuvat parhaiten hevosen laukatessa koko ajan reippaasti ja halukkaasti.