tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Miracast

Miracast kuvan ja äänen langattoman siirron standardi, jonka Wi-Fi Alliance julkaisi 2012. Standardia on kuvattu "langattomaksi HDMI:ksi".
Miracast käyttää Wi-Fi Direct -stardardia (aiemmin nimellä Wi-Fi Peer-to-Peer), jonka avulla kaksi Wi-Fi-laitetta voivat muodostaa langattoman yhteyden ilman tukiasemaa.
Standardi tukee korkeintaan 1080p HD -videota (H.264 koodekilla) ja 5.1 surround -ääntä (AAC ja AC3 ovat valinnaiset koodekit) tai vähimmillään 16-bitin 48 kHz kahden kanava PCM-ääntä.
Miracast tuki lisättiin Android 4.2 versioon. Tuki kuitenkin poistui Android 6.0:sta. (Settings &gt; Display &gt; Cast (Android 5,6,7), Settings &gt; Connected Devices &gt; Cast (Android 8)
Miracast-tuki lisättiin Windows 10:een "Anniversary Update" -päivityksessä.
Toukokuun 2020 päivityksen jälkeen ominaisuutta ei ole enää asennettu oletuksena, vaan sen on lisättävä Asetuksista kohdasta Apps &amp; features -&gt; Optional features -&gt; Wireless Display.
Vastaanotto tapahtuu "Connect"-sovelluksen avulla.
Windows 10 puhelimissa toiminto on Continuum-ohjelmassa.
Computerworld-lehden mukaan Miracast ei suuresta innostuksesta huolimatta ikinä oikein lyönyt läpi standardina.
Google kehitti vastaavan oman Google Cast -protokollan, jonka toteuttavat Chromecast-laitteet. Applen vastaava protokolla on AirPlay.
Juan Carlos Revilla

Juan Carlos Revilla on anglikaaninen piispa.
Revilla vihittiin apupiispan virkaan Perussa vuonna 2015.
Annika Laihanen

Annika Laihanen (s. 23. lokakuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2017–2020. Hän pelasi Ilveksessä 54 liigaottelua. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pelasi 16 liigaottelua ensimmäisellä kaudellaan, 22 liigaottelua kaudella 2022, 18 liigaottelua kaudella 2023, 21 liigaottelua kaudella 2024 ja 12 liigaottelua kaudella 2025. Kausilla 2024 ja 2025 hän voitti sekä liigamestaruuden että Suomen Cupin. Talvella 2019–2020 Laihanen pelasi Yhdysvalloissa Illinois’n yliopiston joukkueessa.
Laihanen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa.
Mateo Vidal

Mateo Lucas Vidal Medina (17. lokakuuta 1780, Montevideo - 8. tammikuuta 1855, Buenos Aires) oli uruguayilainen pappi ja poliitikko.
Hänet valittiin edustajaksi Río de la Platan yhdistyneiden provinssien 13. vuosikokoukseen. Myöhemmin hän osallistui perustuslakikokoukseen, jossa laadittiin Argentiinan vuoden 1826 perustuslaki. Hänet on haudattu La Recoletan hautausmaalle, Argentiinaan.
Lantaanifluoridi

Lantaanifluoridi (LaF3) on lantaani- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallisen lantaanin, loisteaineiden ja erikoislasien valmistukseen sekä ioniselektiivisissä elektrodeissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa lantaanifluoridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on trigonaalinen. Yhdiste on veteen liukenematonta. Lantaanifluoridi on Lewis-happo ja reagoi fluoridi-ionien kanssa muodostaen kompleksisen tetrafluorolantanaatti-ionin ([LaF4]-).
Yleensä lantaanifluoridia valmistetaan saostamalla vesiliukoisen lantaanisuolan kuten lantaanikloridin tai lantaaninitraatin vesiliuoksesta fluorideilla. Toinen vaihtoehto on lantaanioksidin reaktio vetyfluoridin tai ammoniumfluoridin kanssa.
LaCl3(aq) + 3 F-(aq) → LaF3(s) + 3 Cl-(aq)
La2O3 + 6 HF → 2 LaF3 + 3 H2O
Lantaanifluoridia käytetään metallisen lantaanin ja loisteaineiden valmistukseen. Se on myös yksi infrapunasäteilyä läpäisevien ZBLAN-lasien valmistusaineista. Europium(II)fluoridilla doupattua lantaanifluoridia käytetään fluoridiselektiivisissä elektrodeissa.
Joy (laulaja)

Park Soo-young (; s. 3. syyskuuta 1996 Jeju), taiteilijanimeltään Joy, on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän on laulanut tyttöryhmässä Red Velvet ja näytellyt päärooleja elokuvissa "The Liar and His Lover" (2017) ja "Tempted" (2018).
Oh Yeon-ji

Oh Yeon-ji (, s. 4. elokuuta 1990) on eteläkorealainen nyrkkeilijä.
Urheilu-ura.
Oh on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien. Oh osallistui vuonna 2014 Jejun MM-kilpailuissa 54 kg:n sarjaan. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella kazakstanilaisen Oxana Korolevan ja toisella kierroksella meksikolaisen Melissa Esquivelin erin 3–0. Puolivälierissä hän hävisi venäläiselle Zinaida Dobryninalle 2–1. Vuoden 2015 Aasian-mestaruuskilpailuissa Oh kilpaili 60 kg:n sarjassa. Karsintakierroksella Oh voitti intialaisen Priyanka Chaudharyn, puolivälierissä mongolialaisen Oyungerel Suvd Erdenen, välierissä kiinalaisen Yin Junhuan ja loppuottelussa pohjoiskorealaisen Ri Tong-Sunin. Hän voitti kaikki neljä ottelua pistein 3–0. Vuoden 2016 MM-kilpailuissa Astanassa Oh hävisi 60 kg turnauksen ensimmäisen ottelunsa thaimaalaiselle Tassamalee Thongjanille 3–1. Aasian-mestaruuskilpailujen 2017 60 kg sarjan karsintaottelussa Oh voitti kazakstanilaisen Rimma Volosenkon 3–2. Puolivälierissä hän voitti kiinalaisen Yang Wenlun ja välierissä intialaisen Chaudharyn. Hän voitti puolivälierä- ja välieräottelunsa pistein 5–0. Loppuottelussa Oh voitti vietnamilaisen Lừu Thị Duyênin 3–2.
New Delhin MM-kilpailuissa 2018 Oh otteli 60 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan brasilialaisen Beatriz Ferreiran 3–2 ja toisessa ottelussa englantilaisen Paige Murneyn 5–0. Voitettuaan puolivälierissä ruotsalaisen Agnes Alexiussonin 5–0 hän eteni välieriin mutta hävisi sen thaimaalaiselle Sudaporn Seesondeelle 4–1. Saavutettu kolmas sija oli kuitenkin hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa maailmantasolta. Vuonna 2020 Oh varmisti paikan Tokion kesäolympialaisten 60 kg:n sarjaan voitettuaan Aasian-karsintaturnauksen. Hän hävisi Tokiossa ensimmäisen ottelunsa lopulta pronssille yltäneelle Suomen Mira Potkoselle hajaäänituomiolla.
Elokuuhun 2021 mennessä Oh oli otellut amatööriurallaan 25 ottelua, joista oli voittanut 15.
Nörttitytöt

 
Nörttitytöt ry on vuonna 2013 perustettu yhdistys, joka pyrkii toiminnallaan edistämään sukupuolten välistä tasa-arvoa nörttipiireissä ja maailmassa yleisesti. Sen toiminta on nimestään huolimatta avointa kaikille sukupuolesta riippumatta. Nörttitytöt ry ylläpitää Nörttitytöt-blogia, ja järjestää nörttielämäntapaan ja -harrasteisiin liittyviä tapahtumia sekä yhdistyksen jäsenille että sen sidosryhmille. Yhdistyksen kotipaikkana toimii Helsinki, mutta sillä on aktiivisesti toimivia paikallisryhmiä eri paikkakunnilla ympäri Suomea.
Nörttitytöt ry on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton yhdistys.
Vuonna 2024 hallituksen puheenjohtajana toimii Jani Kujala, sihteerinä Joni Heinonen ja taloudenhoitajana Hanna Metenčuka.
Toiminta.
Nörttityttöjen paikallisryhmiin kuuluvat ainakin Pääkaupunkiseudun Nörttitytöt, Tampereen seudun naisnörtit, Porin Nörttitytöt, Turun seudun naisnörtit, Oulun seudun Nörttitytöt sekä Lahden seudun Nörttitytöt. Sen lisäksi yhdistyksellä on säännöllistä yhteistä toimintaa, kuten:
Lisäksi Nörttitytöt ry ovat myöntäneet useana vuonna Vuoden Nörttityttö-palkinnon henkilölle tai taholle, joka on toiminnallaan jollain tavalla edistänyt nörttikulttuuria ja hyvää henkeä, tasa-arvoa ja inklusiivisuutta nörttien keskuudessa. Palkinnonsaajiin kuuluvat muun muassa Pelit-lehden päätoimittaja Tuija Lindén (2014), YLEn apulaistuottaja Jenni Laine (2015) sekä Niina Niskanen ja Huomioi helposti -työryhmä (2018).
Selviytyjät Suomi (1. tuotantokausi)

Selviytyjät Suomen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin 2013 MTV3-kanavalla. Kausi kuvattiin vuoden 2012 heinä-toukokuussa Malesiassa, Borneossa. Kilpailussa nähtiin 16 entuudestaan tuntematonta henkilöä. Kauden juonsi Heikki Paasonen. Kilpailu kesti 40 vuorokautta ja voittaja sai 50 000 euroa. Kilpailun voitti Jarkko Kortesoja äänin 6–1.
Marc-Antoine Mathieu

Marc-Antoine Mathieu (s. 3. kesäkuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija.
Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten "Julius Corentin Aqfaq" -sarjastaan, jonka osia Like suomensi 1990-luvulla. Sarja sisältää kafkamaisia, surrealistisia, ergodisia, metafiktiivisiä tai neljättä seinää rikkovia elementtejä ja sen toteutuksessa on käytetty poikkeuksellisia kirjapainotekniikoita. Esimerkiksi "Lopun alku" voidaan lukea joko alusta loppuun tai lopusta alkuun, jolloin teoksen nimi on "Alun loppu". Erään "Prosessin" sivuista voi lukija purkaa kolmiulotteiseksi spiraaliksi, joka tuottaa haasteita sarjakuvan päähenkilölle.
Arkkivoltti

Arkkivoltti on arkkitehtuurissa pylväisiin tai pilareihin nojaava kaari, kaareksi taivutettu arkkitraavi. Hellenistisestä arkkitehtuurista peräisin olevaa arkkivolttia sovellettiin myöhemmin muun muassa romaanisissa, goottilaisissa ja renessanssikirkkojen arkkitehtuurissa. Myös kaariaukon reunaa kiertävää koristelistaa voidaan nimittää arkkivoltiksi.
Sally Green

Sally Green (s. 1961) on brittiläinen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti Half Bad -fantasiatrilogiastaan. Green kirjoittaa nuorille suunnattua young adult -fantasiakirjallisuutta. Cheshiressa asuva Green alkoi kirjoittaa esikoisromaaniaan vuonna 2010, ja se julkaistiin vuonna 2014 nimellä Half Bad (suom. Puoliksi paha). Trilogia on käännetty yli 50 kielelle.
Tuotanto.
Green on kirjoittanut Half Bad -ja The Smoke Thieves-fantasiatrilogiat, joista molemmat on suomennettu. 
Green on julkaissut myös kaksi Puoliksi paha -trilogiaan liittyvää novellia, joita ei ole toistaiseksi suomennettu:
Hannah Gadsby

Hannah Gadsby (s. 12. tammikuuta 1978 Smithton) on australialainen Emmy-palkittu stand up -koomikko, kirjailija ja näyttelijä.
Hän tuli Australiassa tunnetuksi vuonna 2006 voitettuaan "Raw Comedy" -kilpailun stand up-koomikoille. Samana vuonna hän osallistui "So You Think You're Funny?" -kilpailuun "Edinburgh Festival Fringe" -taidefestivaaleilla ja sijoittui toiseksi. Pian sen jälkeen hän vakiinnutti asemansa koomikkona Australiassa ja esiintyi myös kansainvälisillä areenoilla sekä monissa tv- ja radio-ohjelmissa. Hän on vieraillut muun muassa Conan O'Brienin ja Jimmy Fallonin ohjelmissa. 
Vuonna 2018 Netflix julkaisi hänen stand up -shownsa "Nanette," joka nousi maailmanlaajuiseen suosioon ja palkittiin Emmyllä ja Peabody-palkinnolla. "Nanette" käsittelee Gadsbyn omia traumoja, valtarakenteita, seksuaalista väkivaltaa ja vähemmistöjen oikeuksia.
Vuonna 2020 Netflix julkaisi Gadsbyn toisen shown, "Douglas", jonka yksi teema on autismi.
Gadsby on avoimesti lesbo. Vuonna 2017 hän julkisti, että hänellä on diagnosoitu autismi ja ADHD. Hän käsittelee molempia aiheita komediassaan.
Gadsby on käsikirjoittanut 20 jaksoa "Please Like Me" -sarjaa yhdessä Josh Thomasin kanssa. Gadsby myös näyttelee sarjassa.
Yksityiselämä.
Hän on perheensä nuorimmainen ja hänellä on neljä sisarusta. Hän varttui Smithton-nimisessä pikkukaupungissa Tasmaniassa. Hän on suorittanut yliopistotutkinnon taidehistoriasta ja kuratoinnista.
Lene Marie Fossen

Lene Marie Fossen (18. elokuuta 1986 – 22. lokakuuta 2019) oli norjalainen valokuvaaja.
Fossen lopetti syömisen 10-vuotiaana, koska hän halusi pysyä lapsena ja pysäyttää ajan. Hän kärsi anoreksiasta loppuelämänsä. Hänelle ei koskaan tullut puberteettia.
Fossen oli arvostettu valokuvaaja. Hän koki, että valokuvaus on syömättömyyden lisäksi toinen tapa pysäyttää aika. Hän käsitteli taiteessaan myös anoreksiaansa omakuviensa avulla. Fossen oli erikoistunut muotokuviin. Hän kuvasi itsensä lisäksi kadulla olevia vanhuksia ja pakolaisleireillä olevia lapsia. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi vuonna 2017 kreikkalaisessa hylätyssä leprasairaalassa otetuilla omakuvillaan.
Fossen sai tunnustusta arvostetulta valokuvaajalta Morten Krogvoldilta, joka otti Fossenin työt mukaan Nordic Light International Festival of Photography -valokuvafestivaaleille. Nordic Light kerää vuosittain yhteen valokuvaajia maailman huipulta. Festivaali oli Fossenin uran huippuhetki.
Fossenista on tehty dokumenttielokuva nimeltä "Self Portrait". Elokuva julkaistiin Norjassa 17. tammikuuta 2020, eli noin kolme kuukautta hänen kuolemansa jälkeen.
Kristillisdemokraattien Uudenmaan piiri

Kristillisdemokraattien Uudenmaan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Uudenmaan vaalipiirissä.
Ylintä päätösvaltaa Uudenmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Reija Taupila.
Poliitikkoja.
Aluevaltuutettuja.
Itä-Uudenmaan hyvinvointialue
Keski-Uudenmaan hyvinvointialue
Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue
Vantaan ja Keravan hyvinvointialue
Puheenjohtajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet SKL:n/KD:n Uudenmaan piirin puheenjohtajina:
KAI KF-21 Boramae

KAI KF-21 Boramae ("kanahaukka", aikaisemmin tunnettu nimellä KF-X) on Etelä-Korean ja Indonesian yhteisyritys niin sanotun 4.5-sukupolven moniroolisen taistelukoneen kehitysohjelmaksi päämääränään tuottaa edistynyt moniroolihävittäjä Etelä-Korean ja Indonesian ilmavoimille.
Hävittäjän ensilento tapahtui 19. heinäkuuta 2022 ja sarjatuotannon pitäisi alkaa vuonna 2026. Etelä-Korean arvellaan tilavaan noin 120 konetta vuoteen 2030 mennessä. 2023 alussa kone ylitti ensimmäistä kertaa äänen nopeuden.
Kristillisdemokraattien Satakunnan piiri

Kristillisdemokraattien Satakunnan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Satakunnan vaalipiirissä.
Ylintä päätösvaltaa Satakunnan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Simo Korpela.
Daidaloista Plataiaissa

Daidaloista Plataiaissa (; ) oli Plutarkhoksen kirjoittama tutkielma, joka kuului "Moralia"-kokoelmaan. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan kaksi katkelmaa.
Tutkielman aiheena olivat Plataiain kaupungissa Boiotiassa olleet daidala-veistokset sekä siellä vietetyt Daidala-juhlat. Teoksen säilyneet katkelmat ovat peräisin Eusebioksen teoksesta "Praeparatio evangelica" (III.1 ja III.8). Ne ovat suhteellisen pitkiä, ja osoittavat teoksen olleen dialogi, joka sijoittui mitä ilmeisimmin Kithairon-vuorelle.
Säilyneiden kohtien perusteella teos on antanut muun muassa etiologisen selityksen Heran ja Zeuksen kunniaksi vietettyjen Daidala-juhlien alkuperälle. Se esittää myös allegorisen tulkinnan, jossa Hera tulkitaan maaksi tai ilmaksi, Zeus tuleksi ja Apollon auringoksi.
Kerstin Gier

Kerstin Gier (s. 8. lokakuuta 1966 Bergisch Gladbach, Saksa) on saksalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti nuorille suunnatusta Rakkaus ei katso aikaa -fantasiatrilogiastaan. Trilogian ensimmäinen osa "Rubiininpuna" (saks. Rubinrot) oli "Der Spiegel" -lehden bestseller-listalla vuoden, ja myyntiluvut Saksassa ylittävät miljoonan kappaleen rajan. Lontooseen sijoittuva fantasiatrilogia seuraa 16-vuotiasta Gwendolyn Shepherdia, joka saa tietää kantavansa sukunsa aikamatkustusgeeniä. Kirjoista on tehty Saksassa elokuva. Suurinta osaa Gierin aikuisille suunnatusta tuotannosta ei ole käännetty suomeksi, tai edes englanniksi, sillä hän on tehnyt merkittävimmän uransa nimenomaan nuortenkirjailijana.
Gier on opiskellut muun muassa kieliä, musiikkitiedettä ja psykologiaa.
Isiksestä ja Osiriksesta

Isiksestä ja Osiriksesta (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja V, 26) kuuluva tutkielma, joka käsittelee egyptiläistä myyttiä Isiksestä ja Osiriksesta platonilaisen metafysiikan valossa.
Historia.
Plutarkhos kirjoitti "Moralian" tutkielmat ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alkupuolella. Tutkielman "Isiksestä ja Osiriksesta" arvioidaan olleen suhteellisen myöhäinen ja peräisin noin vuodelta 115. Teos on osoitettu Klealle, oppineelle Delfoin papittarelle, jolle Plutarkhos osoitti myös tutkielmansa "Naisten rohkeita tekoja".
Teos liittyy siihen, että egyptiläinen uskonto oli levinnyt kreikkalaiseen maailmaan viimeistään 300-luvulta eaa. lähtien. Plutarkhos itse oli vieraillut Egyptissä yhden kerran, mutta hänen tuntemuksensa egyptologiasta ei vaikuta olleen kovin syvällistä. Hänen lähteitään olivat muut teokset sekä egyptiläiset papit.
Plutarkhoksen tutkielma on yksi keskeisimpiä antiikin lähteitä Isiksen ja Osiriksen myyttiin. Teoksen käsikirjoitushistoria on suhteellisen huono, mikä tulee ilmi muun muassa erilaisista tekstimuodoista Eusebioksen ja Johannes Stobaioksen tekemissä lainauksissa. Lampriaan tekemässä Plutarkhoksen teosten luettelossa tutkielma on nimellä "Isiksestä ja Serapiksesta" ja numerolla 118.
Sisältö.
Plutarkhos erottaa toisistaan maailman luomista edeltäneen kaoottisen maailman ja luomisen jälkeisen järjestäytyneen maailman eli kosmoksen. Osiris edustaa kaikkeuden vakaata tekijää eli jumalallista järkeä, joka saa kaiken olevaksi muovaamalla sen aineeseen. Hänen voidaan nähdä vastaavan sekä Platonin demiurgia että Hyvän ideaa. Isis ja tämän paha veli Tyfon puolestaan edustavat kosmosta edeltäneen sielun kahta puolta: Isis rationaalista mutta liikkumatonta ja passiivista puolta, ja Tyfon irrationaalista puolta, joka saa aineessa aikaan epäjärjestystä.
Alussa, kun kaikki jumalat olivat vielä Rhean kohdussa, Isis rakastui Osirikseen ja he saivat yhdessä Horuksen, joka vastasi kosmosta mutta oli tuossa vaiheessa vasta kuva tulevassa olevasta maailmasta. Järjestäytynyt kosmos sai alkunsa vasta, kun Isis muuntui järjen (eli Osiriksen) kautta ja otti vastaan kaikki aineelliset ja hengelliset muodot. Näin Plutarkhos tulkitsee Isiksen ja Osiriksen myytin allegorisena kertomuksena jumalasta, olevasta ja luomisesta.
Teoksen metafysiikka muistuttaa Plutarkhoksen tutkielmassa "Sielun syntymisestä Timaioksessa" esiintyvää kuvausta. Siinä on yhtäläisyyksiä myös klassisen gnostilaisen myytin kanssa sellaisena kuin se esiintyy muun muassa "Johanneksen salaisessa kirjassa".
Mielen tyyneydestä

Mielen tyyneydestä tai Mielentyyneydestä () voi viitata seuraaviin teoksiin:
Sielun syntymisestä Timaioksessa

Sielun syntymisestä "Timaioksessa" (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja XIII, 70) kuuluva tutkielma, joka käsittelee nimensä mukaisesti Platonin "Timaios"-dialogin kuvausta sielun synnystä.
Historia.
Plutarkhos kirjoitti "Moralian" tutkielmat ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alkupuolella. Tutkielma "Sielun syntymisestä Timaioksessa" on Plutarkhoksen keskeisimpiä metafysiikan alan kirjoituksia. Se keskittyy suhteellisen lyhyeen "Timaioksen" tekstikohtaan, kohtaan 35a1–36b5, jossa kuvataan, kuinka demiurgi loi (maailman)sielun eri aineksista ja osista eri suhteiden mukaan. Plutarkhos oli aiheesta hyvin kiinnostunut, ja "Timaios" toimi yleisestikin koko hänen platonisminsa keskeisenä lähteenä. Tutkielmassa Plutarkhos osoittaa tuntevansa myös pythagoralaisuutta.
"Moralia"-kokoelmaan kuuluu myös tutkielman tiivistelmä nimeltä "Tiivistelmä ”Sielun syntymisestä Timaioksessa”" (, lat. "Epitome/Compendium libri de animae procreatione in Timaeo") (kirja XIII, 71).
Sisältö.
Tutkielman alussa Plutarkhos lainaa Platonin tekstin, ja sen jälkeen esittää Vanhaa Akatemiaa edustaneitten Ksenokrateen ja Krantorin näkemykset, joissa Platonia tulkitaan allegorisesti. Hän käsittelee myös Eudoroksen näkemyksiä. Plutarkhos asettaa Ksenokrateen ja Krantorin näkemykset toisiaan vastaan ja esittää sen jälkeen oman näkemyksensä eräänlaisena kompromissina. Oman tulkintansa Plutarkhos sanoo olevan kirjaimellinen.
Plutarkhos ottaa lähtökohdakseen sen, että jumala on hyvä, eikä näin ollen voi luoda mitään pahaa. Siksi maailmassa olevan pahan täytyy tulla jostakin jumalan ulkopuolisesta. Tämä pahan alkuperä ei voi olla aine, koska se on määrittämätöntä ja vailla kaikkea kausaalisuutta. Siksi täytyy olla olemassa joku kolmas, jumalalle vastaan hangoitteleva tekijä. Tämä on jotakin epäjärjestyksessä olevaa ja irrationaalista, joka liikuttaa ainetta. Koska sielu on kaiken liikkeen perimmäinen syy, tämän kolmannen tekijän tulee olla sielu, joka on vailla järjestystä ja rationaalisuutta. Jumala siis loi maailman käyttäen valmiina ollutta järjestäytymätöntä ainetta sekä valmiina ollutta järjestäytymätöntä ja epärationaalista sielua. Aineen suhteen jumala erotti siitä neljä alkuainetta, kun taas sielun suhteen jumala sääteli sen epärationaaliset liikkeet ja muun toiminnan.
Maailman luomisessa oli näin kaksi vaihetta, kosmosta edeltänyt kaoottinen vaihe ja järjestäytyneen kaikkeuden eli kosmoksen vaihe. Kosmosta edeltänyt sielu toimi välittäjänä määräämättömän aineen ja Platonin liikkumattomien muotojen eli ideoiden välillä. Se kykeni siirtämään aineettoman maailman muodot aineelliseen maailmaan, mikä teki aineellisen maailman kohteista havaittavia. Tällaisen sielun järjelliset kyvyt olivat kuitenkin passiiviset, joten se ei voinut luoda maailmaa itsekseen; kykyjensä aktivoitumiseksi se tarvitsi jumalan väliintulon. Näin sielu kääntyi kohti jumalaa ja siitä tuli järjellinen maailmansielu, joka oli ikuisessa kiertoliikkeessä.
Kristillisdemokraattien Pirkanmaan piiri

Kristillisdemokraattien Pirkanmaan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Pirkanmaan vaalipiirissä.
Ylintä päätösvaltaa Pirkanmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Piia Nurmela.
Puolueella on yksi kansanedustaja Pirkanmaalta, Sari Tanus.
Ajatushautomo Kompassi

Ajatushautomo Kompassi on vuonna 2016 perustettu Suomen Kristillisdemokraattista puoluetta lähellä toimiva ajatushautomo. Ajatushautomon tarkoituksena on suomalaista yhteiskuntaa kehittävän yhteiskunnallisen tutkimuksen, keskustelun ja päätöksenteon edistäminen kristillisdemokraattiselta arvopohjalta. Yhdistys pyrkii toiminnassaan edistämään ihmisarvoa ja ihmisen kokonaisvaltaista hyvinvointia.
Kompassi on Martens-keskuksen yhteistyöjäsen sekä Sallux-ajatuspajan jäsen. Ajatushautomon toiminnanjohtajana toimii Tommi Terä ja yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana Annika Lyytikäinen.
Talous.
Ajatushautomo Kompassi on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta eduskuntapuolueiden taustalla toimiville ajatushautomoille yhteensä noin 88 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2020 lähtien 15 000 euroa.
Fionnula Flanagan

Fionnghuala Manon ”Fionnula” Flanagan (s. 10. joulukuuta 1941 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hän on tehnyt mittavan uran teatterin, elokuvan ja television parissa. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "The Others" (2001), "Transamerica" (2005), "Yes Man" (2008), sekä televisiosarjoissa "Brotherhood" ja "Lost". Vuonna 2020 "The Irish Times" -lehti listasi Irlannin 50 parasta elokuvanäyttelijää, antaen Flanaganille sijan 23.
Dali Meller

Dali Meller (s. 26. heinäkuuta 1991) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija.
Futsal.
Mellerin pelipaikka on pohjapelaaja. Hän edustaa HIFK Futsalia, jossa hän voitti kaudella 2022–2023 Suomen mestaruuden. 
Meller valittiin kaudella 2023–2024 marraskuun kuukauden pelaajaksi. Vuonna 2023 hän debytoi myös naisten futsalmaajoukkueessa.
Jalkapallo.
Mellerin pelipaikka on keskikenttä. Hän on edustanut Liigassa Tikkurilan Palloseuraa kausina 2008–2010, PK-35 Vantaata kaudella 2011 ja Tikkurilan Palloseuraa jälleen kaudella 2016. Kaudella 2021 hän edustaa Liigassa Helsingin Palloseuraa, johon hän siirtyi kaudeksi 2018 joukkueen pelatessa Ykkösessä. Meller on pelannut Liigassa kaikkiaan 73 ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia.
Meller on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa kuusi, alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa 16 maaottelua.
Le Lude

Le Lude on kunta läntisessä Ranskassa Sarthen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirjoen varrella, noin 55 kilometriä Toursin kaupungista luoteeseen.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2018, jolloin kaksi kuntaa Dissé-sous-le-Lude ja Le Lude yhdistyivät. 
Kunnan nähtävyys on Loiren laakson pohjoisin linna "Château du Lude". Se on rakennettu keskiaikaisen linnoituksen paikalle. Vuonna 1457 linnasta tuli Ranskan kuningas Ludvig XI:n kamariherran omaisuutta, ja linna muutettiin vapaa-ajan palatsiksi. Samalla se sai ulkokuoreensa yhä säilyneet Italian renessanssin koristeet. Linna on tämän jälkeen kokenut useita muutoksia, joista viimeisin 1800-luvulla. Myös linnan puisto erilaisine teemapuutarhoineen on näyttävä. Linna on yksityisomistuksessa, mutta siellä voi vierailla.
Loir en Vallée

Loir en Vallée on kunta läntisessä Ranskassa Sarthen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirjoen varrella, noin 52 kilometriä Toursin kaupungista pohjoiseen.
Loir en Valléen kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017, jolloin neljä kuntaa; La Chapelle-Gaugain, Lavenay, Poncé-sur-le-Loir ja Ruillé-sur-Loir yhdistyivät. 
Kunnan nähtävyys on renessanssilinna "Château du Poncé". Myös linnan puutarha on merkitty valtakunnallisesti merkittävien puutarhojen luetteloon. Linna on rakennettu noin vuonna 1542, ja se pysyi saman suvun hallinnassa yli 400 vuotta, aina vuoteen 1895 saakka. Linna on yhä yksityisomistuksessa, mutta siellä voi vierailla.
Annika Lyytikäinen

Annika Erika Lyytikäinen (s. 1995) on suomalainen muusikko ja poliitikko. Hän toimi vuosina 2020–2021 Suomen Kristillisdemokraattisten Nuorten puheenjohtajana.
Lyytikäinen liittyi sekä Kristillisdemokraattisiin Nuoriin että kristillisdemokraattiseen puolueeseen alle 18-vuotiaana. Ennen valintaansa KD Nuorten puheenjohtajaksi hän toimi järjestön toisena varapuheenjohtajana. Lyytikäinen toimii myös Nuorten Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajiston jäsenenä sekä Folktingetin kulttuuri- ja mediavaliokunnan jäsenenä.
Lyytikäinen valmistui musiikin kandidaatiksi Taideyliopiston Sibelius-Akatemiasta vuonna 2018. Opintojen aikana hänet valittiin Taideyliopiston ylioppilaskunnan edustajistoon 2015. Hän on klarinetisti sekä kansanmuusikko ja on ollut vuodesta 2014 Aléa-duon jäsen yhdessä kanteleensoittaja Aurora Visan kanssa. Hän on soittanut myös muun muassa vuonna 2019 perustetuissa Helsinki Middle Eastern Orchestra -orkesterissa ja Kymen Biisiuittamo -yhtyeessä.
Lyytikäinen on opiskellut musiikin lisäksi kauppatieteitä. Hän on kauppatieteiden kandidaatti Hanken Svenska handelshögskolanista.
Lyytikäinen on kotoisin Kouvolasta. Hän varttui kaksikielisessä perheessä ja on käynyt koulunsa ruotsiksi.
Dundalk

 
Dundalk () on kaupunki Leinsterin provinssissa Irlannin itärannikolla, ja se on maan kahdeksanneksi suurin kaupunki. Se sijaitsee lähellä Pohjois-Irlannin rajaa puolimatkassa Belfastin ja Dublinin välillä. Dundalk on Castletown-joen varrella. 
Kaupungin paikalla on ollut asutusta neoliittiseltä kaudelta asti. Dundalk perustettiin normannien linnoitukseksi 1100-luvulla normannien Irlantiin saapumisen jälkeen, ja siitä tuli myöhäiskeskiajalla The Pale -alueen pohjoisin osa. 
Kaupunkiin kehittyi 1800-luvulla panimo-, tislaamo-, tupakka-, tekstiili- ja konepajateollisuutta. Sen merkitys kasvoi sekä teollisuuden että kaupankäynnin keskuksena, koska kaupungista oli meriyhteys Liverpooliin ja raideyhteys Great Northern Railwayn osana. Ensin Irlannin jakautumisen ja myöhemmin myös Euroopan talousyhteisöön liittymisen myötä vähennyt teollisuus aiheuttivat kaupunkiin korkeaa työttömyyttä, mutta 2000-luvulla kaupunkiin on tullut työpaikkoja mm. farmaseuttiselle, teknologiselle ja finanssialalle.
Dundalkissa on yksi kolmannen asteen oppilaitos, Dundalk Institute of Technology. Kaupungin suurin teatteri, An Táin Arts Centre, sijaitsee kaupungintalolla, ja entisen tislaamon rakennuksiin kunnostetuissa tiloissa ovat Louthin kreivikunnan kirjasto sekä museo. Kaupungissa on myös jalkapallo-, rugby- ja golf-seurat sekä Dundalk Stadium, Irlannin ainoa joka sään ravirata.
Satu Silvon filmografia

Tämä on Satu Silvon filmografia.
Myokyo-ni

Myokyo-ni (29. tammikuuta 1921 Leitersdorf, Steiermark, Itävalta – 29. maaliskuuta 2007 Luton, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalaissyntyinen zenbuddhalainen nunna ja opettaja. Hän toimi mm. Lontoon zen-keskuksen johtajana. Hän oli ensimmäinen rinzai-koulukunnan opettaja Euroopassa.
Elämäkerta.
Myokyo-ni oli synnyinnimeltään Irmgard Schlögl. Hän syntyi Itävallassa 29. tammikuuta 1930.
Schlögl luki itsensä luonnontieteiden tohtoriksi Grazin yliopistossa. Vuonna 1950 hän saapui Lontooseen ja aloitti yliopistolehtorina aiheenaan mineralogia Imperial College -koulussa. Lontoossa Schlögl myös tutustui ensimmäistä kertaa buddhalaisuuteen ja liittyi paikalliseen buddhalaiseen järjestöön..
Vuonna 1960 Schlögl matkusti Kiotoon opiskelemaan zenbuddhalaisuutta Daitokuji-luostariin, jossa hän vietti seuraavat 12 vuotta. Vuonna 1966 hän palasi yhdeksäksi kuukaudeksi Lontooseen aloittaakseen siellä zazen-yhteisön. Hän palasi Japaniin jatkamaan opintojaan ja muutti takaisin Lontooseen pysyvästi vuonna 1972. Japanissa hänen opettajina toimivat Sesso Roshi ja tämän kuoleman jälkeen Sojun Roshi..
Schlögl toimi aluksi maallikko-opettajana ja perusti vuonna 1979 zen-keskuksen Lontooseen. Vuonna 1984 Schlögl antoi nunnanlupauksensa ja otti nimen Myokyo-ni. Tämän jälkeen hän perusti kaksi buddhalaista temppeliä Isoon-Britanniaan: "Shobo-an" Lontooseen ja "Fairlight" Lutoniin.
Opettaessaan Myokyo-ni käytti paljon anekdootteja omasta elämästään havainnollistuakseen opetuksiaan. 
Myokyo-ni kuoli 29. maaliskuuta 2007.
Valikoituja teoksia.
Lähde:
Vilho Santala

Vilho Erik Johannes Santala (18. toukokuuta 1921 Ulvila – 21. heinäkuuta 2011 Pori) oli suomalainen, Porissa vaikuttanut rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Santalan vanhemmat olivat kirvesmies Leo Johannes Santala ja Jenny Vilhelmiina Pitkäranta ja puoliso 1946–2009 Kerttu Siviä Fransiina Leino. Hän valmistui 1943 rakennusmestariksi Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta ja työskenteli sitten Oy Teollisuusrakenteessa sekä Sementtirakenne Oy:ssä, Porin kaupungin rakennusosastolla sekä Porin Sato Oy:lle vastaavana rakennusmestarina, työpäällikökönä ja työnvalvojana. Santala ryhtyi 1953 yrittäjäksi Sulo Vallin kanssa. 1955 toiminta laajeni Rakennusliike Valli &amp; Santala Oy:ksi, jonka toimitusjohtajana toimi Santala. Vuonna 1959 Santala perusti Porin Kevytbetonin ja toimi sen toimitusjohtajana. Santala urakoi monia Porin julkisrakennuksia, teollisuuskiinteistöjä ja muita rakennuskohteita, muun muassa Pormestarinluodon kerrostaloaluetta, Porin jäähallia ja Mäntyluodon satamamaa. Valli &amp; Santala työllisti 1960-luvulla 250–300 henkeä ja oli Satakunnan suurimpia rakennusliikkeitä. Santala vaikutti Suomen Rakennusmestariliiton, Työnantajarakennusmestariyhdistyksen ja Suomen Rakennusteollisuusliiton hallituksissa.
Hänet tunnettiin myös monenlaisen muun liiketoiminnan harjoittajana sekä urheiluvaikuttajana Porissa. Hän toimi ”kätilönä” Porin Karhujen ja Rosenlewin urheilijoiden yhdistymisneuvotteluissa Porin Ässiksi ja keksi joukkueen nimen vuonna 1967. Hän oli jäänyt hieman sivuun jääkiekkopiireistä Karhujen mestaruuden jälkeen, mutta palasi toimintaan Ässien ensimmäisenä puheenjohtajana. Santala vaikutti myös Satakunnan sotaveteraanitoiminnassa ja Porin evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän luottamustoimissa.
Ruskilan koulu

Ruskilan koulu on entinen nakkilalainen alakoulu, jossa opiskelivat luokat 1–6. Se sijaitsi Ruskilan kylässä osoitteessa Penttiläntie 1. Koulun rehtorina toimi Päivi Mäkinen. Vuonna 2021 koulussa oli noin 20 oppilasta.
Ruskilan koulu perustettiin 1950-luvulla. Koulu päätettiin lakkauttaa vuonna 2022 pienen oppilasmäärän takia.
Pikkuyrittäjät 2019.
Vuonna 2019 Ruskilan koulun oppilaat voittivat Vuoden Pikkuyrittäjät -palkinnon. He voittivat sen myymällä keksejä ja pesemällä autoja.
Porin Ässien SM-liigakausi 2020–2021

Porin Ässien SM-liigakausi 2020–2021 oli Ässien järjestyksessään 53. pääsarjakausi. Kausi alkoi 2. lokakuuta 2020 kotiottelulla TPS:aa vastaan, ja päättyi 13. huhtikuuta 2021 kotiottelulla KalPaa vastaan. Joukkueen päävalmentajana jatkoi edellisellä kaudella aloittanut Ari-Pekka Selin. Joukkueen kapteeni oli Niklas Appelgren. Eniten pisteitä joukkueen pelaajista teki Sebastian Wännström 46 pisteellä; Wännström teki myös eniten maaleja runkosarjassa, ja voitti Aarne Honkavaara -palkinnon. Ässät jäivät pudotuspelien ulkopuolelle sijoituttuaan sijalle 12.
"Lopulliset tulokset".
Francisco Boza

Francisco Boza (s. 19. syyskuuta 1964 Lima, Peru) on perulainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui olympialaisiin yhteensä kahdeksan kertaa ja saavutti hopeaa yhteisessä trapissa Los Angelesissa 1984. Ensimmäisen kerran Boza osallistui olympialaisiin Moskovassa 1980 ja seitsemännen kerran Ateenassa 2004. Hän osallistui olympialaisiin vielä kahdeksannen kerran Rio de Janeirossa 2016. Boza toimi lisäksi Perun lipunkantajana Ateenassa ja Rio de Janeirossa.
Simranjit Kaur

Simranjit Kaur Baatth (s. 10. heinäkuuta 1995 Chakar) on intialainen nyrkkeilijä.
Kaur on kilpaillut vuodesta 2018 lähtien. Hän osallistui samana vuonna New Delhin MM-kilpailuissa 64 kg:n sarjaan. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella yhdysvaltalaisen Amelia Mooren 4–1, toisella kierroksella skotlantilaisen Megan Reidin 5–0 ja puolivälierissä irlantilaisen Amy Broadhurstin 3–1 edeten välieriin, missä hän kuitenkin hävisi kiinalaiselle Dou Danille 4–1. Bangkokin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Kaur otteli jälleen 64 kg:n sarjassa. Hän voitti puolivälierävaiheessa vietnamilaisen Hà Thị Linhin ja välierissä uzbekistanilaisen Maftunakhon Melievan. Loppuottelussa hän kuitenkin hävisi Doulle pistein 4–1. Vuonna 2020 Kaur varmisti paikan Tokion kesäolympialaisten 60 kg sarjaan oltuaan toinen Aasian karsintaturnauksessa. Tokiossa Kaur hävisi ensimmäisen ottelunsa Thaimaan Sudaporn Seesondeelle yksimielisin tuomariäänin.
Elokuuhun 2021 mennessä Kaur oli otellut urallaan 16 ottelua joista oli voittanut 10.
Patrick Grainville

Patrick Grainville (1. kesäkuuta 1947 Villers-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen kirjailija.
Grainvillen tuotannolle on ominaista vaikutelmien runsaus, monisanaisuus, runsaat yksityiskohdat ja räjähtävät tapahtumat. Afrikkaan sijoittuva 1976 ilmestynyt "Les Flamboyants" on saanut Goncourt-palkinnon.
Hanna Onufriew

Hanna Onufriew (s. 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Liigassa Tikkurilan Palloseuran joukkueessa kausina 2009, 2010 ja 2016 yhteensä 55 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Kaudesta 2018 alkaen hän on edustanut Helsingin Palloseuraa, joka nousi kaudeksi 2021 Liigaan. Onufriewin kasvattajaseura on Itä-Hakkilan Kilpa.
Hans Granlid

Hans O. Granlid (1926 Sundsvall, Ruotsi – 1999) oli ruotsalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija.
Granlidin esikoisromaani "Nertrappning" ilmestyi 1969, ja siinä hän analysoi ihmisen psyykeä. Kafka-sävyinen "Hotellsaga" ilmestyi 1972. Hän kirjoitti useita romaaneja Länsi-Götanmaan historiasta 1840-luvulta alkaen. Romaaneissaan hän käsitteli myös ruotsalaisen kulttuurikeskustelun pinnallisuutta. Lisäksi hän julkaisi runoteoksia.
Elsa Grave

Elsa Grave (1918 Norra Vram, Ruotsi – 2003 Laholm, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija ja taidemaalari.
Graven esikoiskokoelma "Inkräktare" ilmestyi 1943. "Bortförklaring" ilmestyi 1948, ja siinä hän toi ruotsalaiseen runouteen omaperäisen, värikkään symboliikan. Hänen varhaistuotantoaan leimaa subjektiivinen tunne ja värikylläisyys. Myöhemmin runot laajenevat koko ihmiskunnan elämään. Hän kirjoitti myös näytelmiä.
Teoksessa "Runoni rakkaudesta" (Otava 1981, toim. Salme Saure) on näyte Graven runotuotannosta.
Tara Sutaria

Tara Sutaria (s. 19. marraskuuta 1995) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa ja televisiossa. Parsitaustainen Sutaria aloitti televisiouransa lapsitaiteilijana vuonna 2010 Disney Intian "Big Bada Boomissa" ja jatkoi näyttelemistä kanavan komedioissa "Karan &amp; Kabir" (2012) ja "Oye Jassie" (2013). Vuonna 2019 Sutaria siirtyi elokuviin näyttelemällä opiskelijaa teinidraamassa "Student of the Year 2", josta hän voitti parhaan naistulokkaan Zee Cine Awards -palkinnon ja sai parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -ehdokkuuden. Vuonna 2019 hän myös näytteli mykkää musikaalista tyttöä toimintaelokuvassa "Marjaavaan".
Sudaporn Seesondee

Sudaporn Seesondee (, s. 10. lokakuuta 1991) on thaimaalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Urheilu-ura.
Seesondee on kilpaillut vuodesta 2010 lähtien. Hän osallistui samana vuonna Barbadoksen MM-kilpailujen 60 kg sarjaan. Hän voitti karsintaottelussa egyptiläisen Omnia Saidin ja toisessa ottelussaan australialaisen Claire Ghabrialin. Seuraavassa ottelussa hän hävisi yhdysvaltalaiselle Queen Underwoodille. Qinhuangdaon MM-kilpailuissa 2012 Seesondee otteli 75 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan vietnamilaisen Lê Thị Nhungin mutta hävisi seuraavassa ottelussa kiinalaiselle Li Jinzille. Kaksi vuotta myöhemmin Jejun MM-kilpailuissa Seesondee otteli jälleen pienemmässä painoluokassa 64 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella ukrainalaisen Nila Lipskayan pistein 3–0 ja toisella kierroksella argentiinalaisen Macarena Ledesman samoin luvuin. Puolivälierissä Seesondee voitti tšekkiläisen Martina Schmoranzován 2–1. Välieräottelussa Seesondee hävisi englantilaiselle Sandy Ryanille 3–0, mutta hän saavutti uransa ensimmäisen MM-tason mitalin. Astanan MM-kilpailuihin Seesondee oli ilmoittautunut 75 kg sarjaan, mutta hän ei koskaan otellut karsintaotteluaan, ja ottelun voittajaksi julistettiin turkkilainen Sema Çalışkan.
New Delhin MM-kilpailuissa 2018 Seesondee otteli 60 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella yhdysvaltalaisen Stacia Suttlesin pistein 3–2 ja toisessa ottelussa mongolialaisen Namuun Monkhorin 5–0. Puolivälieräottelussa Seesondee voitti Mira Potkosen 4–1. Loppuotteluun hän eteni voittamalla eteläkorealaisen Oh Yeon-jin välierissä 4–1. Loppuottelussa irlantilainen Kellie Harrington oli parempi pistein 3–2. Ulan-Uden MM-kilpailuissa 2019 Seesondee kilpaili 60 kg:n sarjassa. Hän voitti kahdessa ensimmäisessä ottelussaan australialaisen Anja Stridsmanin ja kazakstanilaisen Rimma Volossenkon, mutta hävisi puolivälierissä yhdysvaltalaiselle Rashida Ellisille. Hän osallistui myös Aasian-mestaruuskilpailuihin 2019, mutta hävisi karsintaottelun kiinalaiselle Yang Wenlulle 60 kg:n sarjassa. Vuonna 2020 Seesondee varmisti paikan Tokion kesäolympialaisten 60 kg:n sarjaan oltuaan kolmas Aasian karsintaturnauksessa. Seesondee voitti Tokiossa ensimmäisillä kierroksilla ecuadorilaisnyrkkeilijän ja intialaisen Simranjit Kaurin yksimielisillä tuomariäänillä ja varmisti olympiamitalin voitettuaan brittiläisnyrkkeilijän hajaäänituomiolla. Välieräottelunsa Seesondee hävisi Harringtonille hajaäänituomiolle ja saavutti siten pronssia.
Elokuuhun 2021 mennessä Seesondee oli otellut amatööriurallaan 30 ottelua joista oli voittanut 20.
Unkarin Fed Cup -joukkue

Unkarin Fed Cup -joukkue edustaa Unkaria Fed Cupissa. Se toimii Unkarin tennisliiton alaisuudessa. Unkari osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Unkari on pelannut 148 maaottelua, joista voittanut 78 ja hävinnyt 70. Unkari on pelannut parhaimmillaan puolivälierissä kahdesti; vuosina 1963 ja 1985.
Monique Pantel

Monique Pantel (11. joulukuuta 1932 – 7. huhtikuuta 2021) oli ranskalainen elokuvakriitikko ja toimittaja. Hän työskenteli RTL: ssä, France Interissä ja Europe 1:ssä.
Pantel kuoli 88-vuotiaana 7. huhtikuuta 2021.
Pilkkarääkkiäinen

Pilkkarääkkiäinen ("Sarothrura ayresi") on rantakanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Afrikasta. 
Koko ja ulkonäkö.
Pilkkarääkkiäinen voi kasvaa 14–15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat pääosin toisiaan ulkonäöltään. Pilkkarääkkiäiskoiraan päälaki on väriltään punaruskea ja naaraalla se on hyvin tumman ruskea. Naama on valkoinen ruskein kuvioin ja silmäkulmajuova on musta. Linnun selkä ja siivet ovat mustat valkoisin viiruin ja siipien uloimmat sulat ovat valkoiset ja näkyvät vain lennossa. Lajin koiraan rinta on punaruskea ja naaraan vaaleampi. Pilkkarääkkiäisen vatsa on väriltään valkoinen ja kyljet ovat mustaraitaiset. 
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pilkkarääkkiäistä tavataan hyvin laikuttaisesti Etiopiasta, Sambiasta sekä Zimbabwesta ja Etelä-Afrikasta. Se on osittain muuttolintu. Lajin elinympäristöä ovat tulvatasangot sekä saroja ja heiniä kasvavat suot ja muut kosteikot. Lintu elää piileskellen kasvuston seassa. Pilkkarääkkiäisen ravintoa ovat erityisesti pienet selkärangattomat eläimet, siemenet ja kasvinosat, mutta se voi syödä myös pieniä sammakoita ja kaloja. Etiopiassa pilkkarääkkiäisen pesimäkausi kestää heinäkuulta elokuulle. Se rakentaa pesänsä sarojen keskelle ja munat ovat valkoisia harmain ja vihrein pilkuin. 
Pilkkarääkkiäinen luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi ja kannan kooksi arvioidaan noin 700 täysikasvuista yksilöä. Suurin uhka kannalle on elinympäristön häviäminen, koska kosteikoita kuivatetaan maatalousmaaksi ja erityisesti Etelä-Afrikassa on kaivostoimintaa. Lajin geneettinen monimuotoisuus on myös matala.
Hepatiitti B -rokote

Hepatiitti B -rokote on rokote, jonka tarkoitus on suojata hepatiitti B -viruksen (HBV) aiheuttamalta taudilta. Rokote ei sisällä taudinaiheuttajaa.
B-hepattiittitartunnan seurauksena voi kehittyä krooninen aktiivinen maksatulehdus tai polyarteritis nodosa -autoimmuunisairaus ja lopulta maksakirroosi. Maailmalla B-hepatiitti on maksasyövän merkittävä riskitekijä.
Rokote.
Rokote sisältää yhdistelmä-DNA-tekniikalla muunnetun "Saccharomyces cerevisiae" -hiivan tuottamaa, viruksen HBsAg-pintarakennetta sekä pienen määrän alumiinihydroksidia ja/tai alumiinifosfaattia tehosteaineena.
Rokote annetaan pistoksena lihakseen, poikkeustapauksissa ihon alle. Aikuisten rokotussuoja edellyttää kolme rokotuskertaa. Myöhemmät pistokset annetaan 1 ja 6 kuukautta ensimmäisen pistoksen jälkeen. Pienille lapsille annetaan 4 pistosta 0, 1, 2 ja 12 kk välein.
Jos potilas on jo altistunut hepatiitti B -virukselle, ensimmäisen rokotuskerran yhteydessä annetaan myös HB-immunoglobuliinia.
Rokotetta ei saa antaa, jos rokotettava on aikaisemmin saanut selvän anafylaktiseen reaktion jotakin rokotteen ainesosaa kohtaan.
Suomessa käytössä on GlaxoSmithKlinen valmistama Engerix-B, josta on 0,5 ml annos lapsille sekä 1ml annos aikuisille. Rokotus voidaan antaa myös Twinrix-yhdistelmärokotteena, joka sisältää myös suojan hepatiitti A:ta vastaan.
Kohderyhmät.
Suomessa hepatiitti B -rokote tarjotaan maksuttomasti osana kansallista rokoteohjelmaa eräille riskiryhmille. Näitä ovat:
Työterveyshuollon kautta rokotteen voivat saada työssään HBV-tartunnalle altistuvat. Tällaisen työntekijän suojaaminen kuuluu työnantajan velvollisuuksiin.
Matkailijoille hepatiitti B -rokote on tarpeen vain jos on tarkoitus oleskella riskialueella pidemmän aikaa esimerkiksi työn tai opiskelun vuoksi, jos on vaarassa joutua siellä lääketieteelliseen operaatioon tai jos toiminta sisältää erityisiä riskejä.
Alueilla, joilla B-hepatiittia esiintyy, rokotussarja olisi annettava jo pian lapsen syntymän jälkeen.
Rokotteen teho.
Rokote antaa riittävän korkean vasta-ainetason 95 %:lle rokotetuista ja suojan kesto on elinikäinen 90 %:lla rokotetuista. Immuunipuutteiset voivat tarvita myöhempiä tehosteita. Syntyvä immuniteetti liittyy solusitoiseen immuniteettiin ja ne rokotetut, joilla on pian rokotuksen jälkeen ollut riittävä vasta-ainetaso, ovat suojassa, vaikka vasta-aineet eivät enää myöhemmin olisikaan mitattavalla tasolla.
Rokotteen teho on selvästi heikompi yli 50-vuotiailla, tupakoitsijoilla, selvästi ylipainoisilla tai immuunipuutteisilla. Tällöin rokotteen vaikutus voidaan tutkia mittaamalla veren vasta-ainepitoisuus (S-HbsAb) 6-8 viikon kuluttua viimeisestä rokoteannoksesta. Mikäli taso on alle 10 KY/l eikä kohoa vielä kolmen uuden tehosteannoksenkaan jälkeen, henkilön tartuntariskiä on pienennettävä muilla keinoin.
Rokotteen haittavaikutukset.
Haittavaikutukset ovat yleensä lieviä ja paikallisia. Noin joka viides rokotettu saa jonkinlaisia tuntemuksia pistoskohtaan, ja vajaalle 10 %:lle pistoskohtaan voi kehittyä kovettuma. väsymystä on 15 %:lla ja päänsärkyä 10 %:lla. Kuumeilu on harvinaista.
Evan Atar Adaha

Evan Atar Adaha (s. Torit, Etelä-Sudan) on eteläsudanilainen kirurgi. Hän on johtanut lääketieteellistä ryhmää Etelä-Sudanin koillisosassa, Ylä-Niilin osavaltion Bunjissa sijaitsevassa kirurgisessa sairaalassa. Atar on apulaisineen tuottanut 20 vuoden ajan kriittisiä lääketieteellisiä palveluja 200 000:lle konfliktialueilta pakenemaan joutuneille. Atar palkittiin epäitsekkäästä työstään vuoden 2018 Nansen-palkinnolla.
Etelä-Sudanin itsenäistyessä 12 miljoonan asukkaan maassa oli vain 120 lääkäriä ja 100 sairaanhoitajaa. Terveydenhoidon ammattilaisten määrä kuitenkin väheni tästäkin, koska konfliktin aikana useita heistä surmattiin tai he joutuivat pakenemaan väkivaltaisuuksia. Tohtori Atar on vuodesta 2011 lähtien työskennellyt työryhmineen sairaalassa Bunjissa, Mabanin piirissä. Atar on ollut Ylä-Niilin alueen ainoan, vajavaisesti varustellun kirurgisen sairaalan ainoa lääkäri. 
Tohtori Atar on kotoisin Etelä-Sudanin eteläosan Toritista. Hän opiskeli lääketiedettä Sudanin Khartumissa ja työskenteli sittemmin Egyptissä. Kun sota raivosi Ylä-Niilin osavaltiossa vuonna 1997, tohtori Atar suostui vapaaehtoiseksi työskentelemään seudulla. Hän perusti ensimmäisen sairaalansa Kurmukiin alueelle, joka laaja-alaisen konfliktin aikana usein joutui ilmapommitusten kohteeksi. Väkivallan lisääntyminen pakotti tohtori Atarin vuonna 2011 kokoamaan sairaalansa ja pakenemaan henkilökuntansa ja mukaan saamiensa laitteistojen kanssa Sudanista Etelä-Sudaniin. Bunjissa hän pystytti ensimmäisen leikkaussalinsa hylättyyn terveyskeskukseen, ja kokosi pöytiä yhteen leikkauspöydäksi. Sairaalan perustamisesta lähtien tohtori Atar on työskennellyt uupumatta turvatakseen sairaalalle rahoituksen ja kouluttaakseen nuorista sairaanhoitajia ja kätilöitä. 
Tohtori Atar kertoi käyttävänsä 150 000 dollarin Nansen-palkintorahan laitehankintoihin sekä sairaanhoitajien ja kätilöiden koulutukseen.
Kullannuput

Kullannuput on suomalainen komediasarja, jonka pääosissa näyttelevät Jessica Grabowsky, Saana Koivisto, Aamu Milonoff, Reetta Ylä-Rautio ja Emilia Vuorisalmi. Sarjan on ohjannut ensimmäisenä televisio-ohjauksenaan Viivi Huuska. Käsikirjoituksesta vastaavat Olga Palo, Sarri Schonert ja Jarno Lindemark. Alkuperäisidea on vastaavan tuottajan Riina Kullaksen. 
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin kokonaisuudessaan Yle Areenassa 12. helmikuuta 2021. Seuraavalla viikolla se esitettiin myös televisiossa Yle TV2:lla. "Kullannuppujen" toinen tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 30. tammikuuta 2023, jolloin sen ensimmäiset jaksot esitettiin myös Yle TV2:lla.
Sarjan keskeiset hahmot ovat äiti ja tytär, Anna ja Tessa, sekä heidän parhaat ystävänsä Jasmin ja Marla. Anna ja Tessa haluavat kumpikin rakastua tahoillaan ja yrittävätkin löytää rakkauden erilaisin keinoin.
Guillermo Lasso

Guillermo Lasso Mendoza (s. 16. marraskuuta 1955) on ecuadorilainen liikemies ja poliitikko. Lasso valittiin presidentiksi huhtikuun 2021 vaaleissa, joissa hän oli kolmatta kertaa ehdolla. Hän hävisi Rafael Correalle vuonna 2013 ja Lenín Morenolle vuonna 2017.
Poliittisen uransa välissä Lasso on toiminut paikallisen pankin, Banco de Guayaquil, johtajana.
Saana Koivisto

Saana Koivisto (s. 12. lokakuuta 1996 Leuven, Belgia) on suomalainen näyttelijä. Koivisto on näytellyt muun muassa Antti J. Jokisen elokuvassa "Helene" sekä televisiosarjoissa "The Serpent" (BBC), "Kullannuput" (Yle) ja "Jarno ja minä" (Yle). Koiviston ensimmäinen päärooli oli elokuvassa "Koputus".
Koivisto valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 2021. Ylioppilaaksi hän kirjoitti Tampereen yhteiskoulun lukiosta vuonna 2015.
Filmografia.
Koivisto on myös mukana musiikkivideolla: Pete Parkkonen Voimaa ja valoa (2020).