tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaktuspeukaloinen

Kaktuspeukaloinen ("Campylorhynchus brunneicapillus") on Pohjois-Amerikan kuivilla alueilla tavattava peukaloisiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kaktuspeukaloinen on kooltaan noin 18–22 cm. Laji on heimonsa kookkaimpia edustajia ja suurin Yhdysvalloissa tavattavista peukaloisista. Kaktuspeukaloisen päälaki on tumman ruskea. Selkä on pojaväriltään harmahtavan ruskea ja hyvin voimakkaasti mustan ja valkoisen pilkulliset. Päässä on valkoinen silmäkulvajuova. Linnun nokka on pitkä ja hieman kaartuva. Kurkku ja rinta ovat valkoiset ja selkeästi mustapilkulliset. Pilkut eivät erotu aivan yhtä selkeästi vatsassa, joka on väriltään kellertävän ruskea. Tummissa siivissä ja pyrstössä on valkoisia juovia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kaktuspeukaloisen levinneisyysalue ulottuu Yhdysvaltain lounaisosista Meksikon keskiosiin. Lajin elinympäristöä ovat kuivat aavikot, joilla kasvaa kaktuksia ja muita mehikasveja sekä jukkapalmuja, "Prosopis"-suvun puita. Lisäksi lintua tavataan avointa piikkipensaikkoa kasvavilta seuduilta. Laji on sopeutunut myös hyvin kaupunkiympäristöön, kunhan alkuperäistä aavikkokasvillisuutta on lähettyvillä.
Ravinto.
Kaktuspeukaloinen käyttää ravinnokseen pääasiassa hyönteisiä ja muita niveljalkaisia, mutta syö myös hedelmiä ja siemeniä. Ravintoaan lintu etsii matalista puista tai maasta. Kaktuspeukaloiset ruokailevat usein pareittain tai pieninä ryhminä.
Pesiminen.
Kaktuspeukaloisten pesimäkausi kestää maaliskuulta heinäkuulle. Pesimäkauden aikana samalla parilla voi pesiää useaan kertaan. Pesä rakennetaan kaktuksen tai pensaikon suojiin. Koiraat voivat rakentaa useita pesämäisiä rakennelmia, joita voidaan käyttää toisen pesueen pesänä tai nukkumispaikkana. Naaras munii neljästä seitsemään vaaleanpunertavaa pilkullista munaa.
Carbon Disclosure Project

CDP (entinen Carbon Disclosure Project) on itsenäinen, voittoa tavoittelematon järjestö, joka auttaa yrityksiä ja kaupunkeja laskemaan ja raportoimaan ympäristövaikutuksensa. Yrityksien ja kaupunkien tekemät raportit ovat julkisia ja niitä voivat hyödyntää mm. sijoitusyhtiöt, poliitikot, erilaiset järjestöt, tutkijat ja toimittajat. Vuonna 2021 yli 14 000 organisaatiota julkisti ympäristötietonsa CDP:n kautta. CDP pyytää yrityksiä vastaamaan vuosittain kyselyyn, jossa ne selostavat yksityiskohtaisesti vaikutuksista ilmastonmuutokseen, veteen ja metsiin, sekä strategioista, joilla niihin liittyviä riskejä vähennetään.
CDP pisteyttää yritysten ja kaupunkien antamavat vastaukset ja määrittää pisteiden perusteella tason, jolla yritys tai kaupunki toimii suhteessa muihin raportoineisiin tahoihin. Kriteeristöä ja pisteytystä päivitetään ja kiristetään vuosittain. Vuonna 2020 parhaalle eli A-tasolle (Leadership) pääsi ilmaston osalta 200, veden osalta 118 ja metsien osalta 24 yritystä. Vain 14 yritystä saavutti A-tason kaikissa kolmessa ohjelmassa. 
CDP:n ohjelmat.
Ilmasto.
CDP:n ilmastonmuutosohjelman tavoitteena on vähentää yritysten kasvihuonekaasupäästöjä ja lieventää ilmastonmuutokseen liittyviä riskejä. Ilmastonmuutos on CDP:n ensimmäinen ja vanhin ohjelma. CDP pyytää tietoja ilmastoriskeistä ja vähäpäästöisyyden tuomista mahdollisuuksista maailman suurimmilta yrityksiltä yli 680 allekirjoittaneen institutionaalisen sijoittajan puolesta.
Vesi.
CDP:n työ vesiturvallisuuden parissa motivoi yrityksiä paljastamaan ja vähentämään ympäristövaikutuksiaan . Vuonna 2020 CDP:n vesiraportoinnissa oli mukana 500 yritystä.
Metsä.
Metsäohjelma tarjoaa yrityksille toimintakehyksen metsiin liittyvien riskien ja mahdollisuuksien mittaamiseen ja hallintaan, edistymisen läpinäkymiseen raportoimiseen ja sitoutumiseen. ennakoivaan toimintaan metsien ja ekosysteemien ennallistamiseksi. Vuonna 2020 CDP:n metsäraportoinnissa oli mukana 211 yritystä. CDP kerää tietoa neljästä maataloushyödykkeestä, jotka aiheuttavat suurimman osan maailmanlaajuisesta metsäkadosta. Näitä hyödykkeitä ovat puutavara, palmuöljy, karja ja soija. Vuonna 2019 CDP aloitti myös tiedon keräämisen kaivosalan biologisen monimuotoisuuden vaikutuksista, riskeistä ja mahdollisuuksista.
Arvoketju.
Valtaosa yritysten ympäristövaikutuksista syntyy yritysten arvoketjussa. Tämän vuoksi CDP on aloittanut myös arvoketjuraportoinnin. CDP:n arvoketjuohjelman kautta yritykset voivat sitouttaa omia toimittajiaan ja muita yhteistyökumppaneita ympäristötyöhön. Yli 280 CDP:n jäsenyritystä on mukana ohjelmassa.
Kaupungit.
Kaupunkiohjelma tarjoaa kaupungeille alustan, jolla ne voivat mitata, hallita ja paljastaa ympäristötietojaan. Yli 1000 kaupunkia mittaa ja julkistaa ympäristötietoja vuosittain CDP:n kautta.
Vallonjärvi

Vallonjärvi on Pirkanmaalla Valkeakosken Sääksmäen Vallon kylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Vallonjärvi on osa Jumusen–Rauttunselän aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Järvi sijaitsee Vanajaveden äärellä suurimmillaan 650 metriä leveän Haapasaari nimisen kannaksen takana. Vaikka järvien vedenpinnat ovat samalla tasolla, on Vallonjärvi katsottu olevan itsenäinen järvi. Sen pohjoispäähän laskee Vallonoja ja siihen yhtyvän Hallonojan ja Hattianojan yhteinen haara. Vallonoja muuttuu yläjuoksulla Arranojaksi. Vallonojaan laskee Viuhanjärven lyhyt laskuoja. Pohjoisrantaan laskee myös Valkeakosken taajama-alueella virtaava oja. Vallonjärven oma laskujoki on yli 15 metriä leveä ja 250 metriä pitkä. Se laskee Vanajaveteen Kärjenniemenselän Yrjölänlahteen, joka jää Säkkisaaren yläpuolelle. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä. Järven lähiympäristössä on paljon peltoja ja kuusi maatilaa. Järven lähialueelle tulee Valkeakosken keskustaajaman asuntoalueet. Järven pohjoispään itäiset rannat ovat laskuojan molemmin puolin luononsuojelualuetta. Siellä sijaitsee myös lintutorni.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu kerran kevättalvella 1982. Silloin vesi on ollut kirkasta (sameusluku 2,2 FNU), näkösyvyys 0,3 metriä ja vedenväri oli ruskeaa (väriluku 120 mg (Pt)/l). Ruskea väri johtui humuksesta, jota oli liuennut veteen. Veden sähkönjohtavuus oli 10,9 mS/m, mikä on tavallinen arvo suomalaisissa järvissä. Pintaveden happipitoisuus oli 8,7 mg/l, jolloin hapen kylläisyysaste oli 61%. Veden happamuustaso oli pH 6,5, mutta samalla puskurikyky happamoitumista vastaan oli alkaliteetin mukaan hyvä (0,49 mmol/l). Vaaraa järven happamoitumisesta ei ole. Monet valuma-alueen ojista virtaavat peltoaukeiden läpi, mikä heijastuu korkeina ravinnepitoisuuksina. Fosforipitoisuus oli 53 µg/l ja typpipitoisuus oli 1700 µg/l. Nämä ovat suuria arvoja rehevöityneellekin järvelle. Myös rautaa ja mangaania oli liuennut runsaasti veteen (700 µg (Fe)/l ja 170 µg (Mn)/l). Vaikka nämä tiedot ovat vanhoja, voidaan niiden perusteella tietyin varauksin päätellä jotain järven nykytilasta.
Historiaa.
Vuoden 1956 peruskartassa oli Vanajaveden pinta alempana kuin nykyään, koska monet saaret olivat nieminä kiinni mantereessa. Vallonjärven rantoja kiersi leveä suokaistales, jonka takana alkoivat usein peltomaat. Valkeakosken taajaman asuntoalueet Heikkilässä olivat jo järven äärellä. Seuraavassa kartassa vuodelta 1976 on vedenpinta ylempänä ja esimerkiksi Roni on nyt saari. Samalla Vallojärven laskujoki ja tulojoki ovat leventyneet. Haapasaaren kautta on nyt rakennettu seututie 310, jolloin laskujoen yli kulkee silta.
3. kaupunginosa (Valkeakoski)

3. kaupunginosa Valkeakoskella sijaitsee aivan keskustan tuntumassa Vanajaveteen kuuluvan Yrjölänlahden rannalla. Sen osa-alueita ovat Kauppilanmäki, Yrjölä ja Heikkilä.
Osa-alueet.
Kauppilanmäki.
Kauppilanmäki on puutalovaltaista omakotialuetta, joka on rakennettu tehdastyöväkeä varten 1940-luvulla. Aluetta halkovat sen kaksi pääkatua, "Kauppilankatu" ja "Harjukatu" sivukatuineen ja -kujineen. Ennen alueella oli pieniä mökkejä, joista on muutama esimerkki Kauppilanmäen ulkoilmamuseossa. Kauppilanmäki on alueena hyvin rauhallinen ja luonnonläheinen, kaupungin vilinästä huolimatta.
Yrjölä.
Yrjölän asuinalue on rakennettu pääosin 1950-luvulla ns. rintamamiestaloista niin ikään tehdastyöväkeä varten. Yrjölässä on tämän lisäksi pienkerrostalo ja 1980-luvulla rakennettu rivitalokokonaisuus. Yrjölä on alueena rauhallista. Yrjölää halkovat sen kaksi pääkatua, "Yrjölänkatu" ja "Maijanniitynkatu-Haapasaarenkatu" sivukatuineen. Virkistysalueet ja palvelut ovat kuitenkin kävelymatkan päässä.
Champagne Krug

Champagne Krug on ranskalainen samppanjan tuottajayritys. Sen pääkonttori sijaitsee Reimsissä. Krugin perusti 1843 saksalaissyntyinen Johann-Joseph Krug. Yrityksellä on omia viinitarhoja 20 hehtaarin alalla, mutta loput rypäleet se ostaa ulkopuolisilta viljelijöiltä, jotka toimivat yhteistyössä Krugin kanssa. Krugin omistaa nykyisin LVMH.
Talon valmistamia viinejä ovat mm. Krug Vintage (Vuosikerta), Krug Rosé ja vuosikertamerkitty blanc de blancs -viini Clos du Mesnil Le Mesnil-sur-Ogerin Grand cru -kylän ainoalta tilalta. Krugin vuosikertaviinejä tehdään vain hyvinä vuosina.
Krug valmistaa vuodessa noin puoli miljoonaa pulloa, joista 80 prosenttia Grande Cuvéeta.
Greatest Hits (Tom Jones)

Greatest Hits on Tom Jonesin vuonna 2003 julkaistu kokoelmalevy.
Pispantalli

Pispantalli on teollisuusalue ja Valkeakosken 17. kaupunginosa. Alue sijaitsee seututien 130 itäpuolella, keskustaajaman luoteisosassa. Pispantallilla on paljon teollisia yrityksiä ja Saarioisten tehdas.
HMS Hamadryad

HMS Hamaryad oli Britannian kuninkaallisen laivaston 38-tykkinen viidennen luokan alus, fregatti.
Hankinta.
Alus oli alun perin Havannassa 1778 vesille laskettu Espanjan laivaston "Santa Matilda", jonka "HMS Donegal" ja "HMS Medusa" valtasivat 23. lokakuuta 1804 Cadizin edustalta. Se saapui 4. joulukuuta Portsmouthiin, jossa se saapumisensa jälkeen makasi ankkurissa.
Alus oli korjattavana ja varusteltavana elokuusta 1809 heinäkuuhun 1810, jolloin sen aseistus laskettiin 36-tykkiseksi. Se otettiin palvelukseen toukokuussa 1810, jolloin sen ensimmäisenä päällikkönä oli Sir Thomas Staines.
Palvelus.
Alus suojasi 1811 saattueen St. Helenalle. Aluksen päälliköksi vaihtui toukokuussa 1812 Edward Chetham. Se valtasi 14. lokakuuta 1812 Itämerellä "HMS Clion" kanssa 4-tykkisen kaapparin "Le Pilotinin". Alus valtasi 12. joulukuuta 3-tykkisen tanskalaisen kaapparin "Abigailin". Se oli vuoden 1814 sijoitettuna Newfoundlandiin.
Alus poistettiin helmikuussa 1815 palveluksesta ja myytiin 9. elokuuta 1815 Woolwichissa 2 610 punnalla.
Digipak

Digipak on patentoitu CD- ja DVD-levyjen kotelointitapa sekä AGI Median omistama tavaramerkki.
Digipak-kotelo koostuu taittuvasta kartonkirungosta, jonka sisäpintaan on kiinnitetty tarvittava yksi tai useampia, yleensä kirkkaasta muovista valmistettuja pidikkeitä, johon levyt kiinnittyvät.
Koska Digipak-kotelot olivat ensimmäisiä kilpailijoita tavanomaiselle muoviselle cd-kotelolle, Digipak-sanalla kutsutaan usein myöhemminkin markkinoille tulleita samantapaisia kartonkikoteloita.
Digipak-koteloa käytetään usein CD-singlelevyjen ja albumeista tehtävien erikoispainoksiin. Korkeampaa DVDigipak-koteloa käytetään vastaavasti DVD-erikoispainosten pakkauksena. Digipak-koteloiden suosio kasvoi nopeasti 2000-luvun alkuvuosina.
Digipak-valmistajat pyrkivät vähentämään kotelotyypin ympäristökuormitusta lisäämällä kierrätysmateriaalien käyttöä, kuten valmistamalla levypidikkeitä vanhoista juomapulloista saadusta PET-muovista tai sokeriruokopohjaisesta kananmunakennopahvista.
2. kaupunginosa (Valkeakoski)

2. kaupunginosa Valkeakoskella käsittää kaupungin ydinkeskustan, Tallinmäen vanhan asuinalueen sekä Kerhomajan urheilualueen.
Tallinmäen asuinalue sijaitsee Valkeakosken keskustan pohjoispuolella. Alue on pääosin 1940-luvulla rakennettua puutaloaluetta. Alueen länsilaidalla on pienkerrostaloja. Tallinmäki on vilkasliikenteistä aluetta. Valkeakosken sisääntulotie seututie 304 alkaa Tallinmäestä. Lisäksi yksi kaupungin pääkaduista, "Lempääläntie" kulkee alueen läpi länsipuolella ja Radanvarsitie sen pohjoispuolella. Alueen sisin osa on silti melko rauhallista. Palvelut ovat keskeisen sijainnin vuoksi lähellä.
Abbe Sandman

Albert Gabriel (Abbe) Sandman (1. maaliskuuta 1910 Helsinki – 11. lokakuuta 1943 Rauma) oli suomenruotsalainen runoilija. Sandman julkaisi omakustanteena yhden kokoelman, "Vandring", joka ilmestyi 1935.
Sandman työskenteli radiosähköttäjänä muun muassa J. A. Zachariassenin varustamon laivoilla.
Umberto Cagni

Umberto Cagni (24. helmikuuta 1863 Asti – 22. huhtikuuta 1932 Genova) oli italialainen upseeri ja naparetkeilijä.
Cagnin yritys käydä pohjoisnavalla.
Cagni oli aiemmin ollut luutnanttina varajohtaja Abruzzien herttuan, seikkailijan Luigi Amedeo di Savoia-Aostan yrityksessä tehdä retki pohjoisnavalle. Retki oli epäonnistunut ja Abruzzien herttua paleltunut. Nyt vuorostaan Cagni yritti matkustaa pohjoisnavalle koirarekien avulla. Hän lähti liikkeelle "Stella Polare" -laivalla varusteineen ja rantautui pohjoiselle Frans Josefin maalle Rudolfinmaalle. suunnilleen leveydelle 81° 46'.
Cagni käytti kärkipartiotekniikkaa: erillinen ryhmä etsi ja raivasi pääjoukolle tietä. Tarkoitus oli käyttää pääjoukon lisäksi kahta apupartiota.
Cagnin matka kohti pohjoisnapaa alkoi 11. maaliskuuta 10 miehen ja melkein sadan koiran voimin. Jo matkan alussa Cagnin joukosta irtautunut kolmimiehinen apupartio katosi, ja sen miehet todennäköisesti kuolivat.
Matkanteko oli railojen, jääkasojen, väsymyksen ja lumimyrskyjen vuoksi erittäin vaivalloista ja vauhti oli vain kuusi meripeninkulmaa päivässä. 
Toinen apupartio, joka irtautui leveydellä 83° 10' N, pääsi tukikohtaan turvallisesti takaisin. Gagni jatkoi matkaansa kolmen miehen kanssa. Hän pyrki jatkamaan matkaa navalle tai ainakin ylittämään Fridtjof Nansenin aiemman ennätyksen.
Vaikeuksista huolimatta Cagni saavutti 25. huhtikuuta 1900 uuden pohjoisnavan läheisyysennätyksen 86° 34'. Matka oli vienyt 45 päivää. Pohjoisnapa jäi 381 kilometrin päähän, mutta aiempi Nansenin tekemä ennätys oli rikottu 21 kaariminuutilla, eli 35–40 kilometrillä. Paluu oli vielä vaikeampi kuin menomatka. Miehet nälkiintyivät ruokatarvikkeiden loputtua ja söivät koiriaan. Cagni pääsi kuitenkin 23. kesäkuuta elävänä retkeltään takaisin. Paluumatkalla haittasi kesän aiheuttama jäiden osittainen sulaminen ja ajautuminen merivirran mukana länteen. Paluu Frans Josefin maalle vei 60 päivää, vauhdilla noin 10 km/päivä Cagnin matka oli 1 400 km, 104 päivässä.
Dan Ratushny

Daniel Paul Ratushny (s. 29. lokakuuta 1970 Nepean, ON, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkopuolustaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi rightilta.
Ura.
Ratushny pelasi Cornellin yliopistojoukkueessa vuoteen 1991 asti. Kauden 1991–92 hän edusti suurimmaksi osaksi myös Kanadan maajoukkuetta, mutta pelasi myös kaksi ottelua sveitsiläisessä EHC Oltenissa. Vuonna 1992 hän pelasi Albertvillen olympiakisoissa ja voitti hopeaa. Kaudella 1992–93 hän pelasi uransa ainoan NHL-ottelun Vancouver Canucksin riveissä ja sai siinä myös syöttöpisteen. Samalla kaudella hän voitti myös IHL:n mestaruuden, Turner Cupin.
Ratushny pelasi vuoteen 1999 asti IHL:ssä ja AHL:ssä, kunnes siirtyi kaudeksi 1999–00 Japaniin. Kaudella 2000–01 jääkiekon SM-liigajoukkue HPK hankki kesken kauden Ratushnyn riveihinsä. Hänet hankittiin joukkueeseen loukkaantumissuman aikana ja nousi liigan alivoimapelaajien eliittiin. Ratushny oli myös erinomainen luistelija.
HPK:n jälkeen Ratushny pelasi vielä kauden 2002–03 Isossa-Britanniassa ja hän lopetti uransa vuonna 2006 Ruotsin jääkiekon I-divisioonassa pelanneessa IK Panternissa.
Hieron (Ksenofon)

Hieron () eli "Tyranni" ("Tyrannikos", ) on Ksenofonin kirjoittama sokraattinen dialogi. Se kuvaa keskustelua Syrakusan tyrannin Hieronin ja lyyrisen runoilijan Simonideen välillä noin vuonna 474 eaa. Keskustelu käsittelee tyranniuden etuja ja haittoja tyrannille itselleen. Ksenofon esittää näkemyksen, ettei tyrannilla ole sen parempia mahdollisuuksia olla onnellinen kuin tavallisilla ihmisillä.
Leo Strauss käsitteli dialogia tyranniaa koskevassa analyysissään "On Tyranny: An Interpretation of Xenophon's Hiero" (1948). Straussin teoksen myöhemmät laajennetut painokset sisälsivät kriittisen keskustelun aiheesta Alexandre Kojèven kanssa.
Meri (nimi)

Meri on suomalainen naisen etunimi.
Nimi johtuu todennäköisesti suomen sanasta "meri". On kuitenkin arveltu, että sen käyttöön nimenä olisi vaikuttanut myös sitä äänteellisesti muistuttava Maria-nimen englantilainen muoto Mary.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Meri on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 6 076 naiselle ja muutamalle miehelle.
San Andrés (saari)

San Andrés () on Kolumbialle kuuluva korallisaari, joka sijaitsee Karibianmeressä, Nicaraguan rannikon edustalla. Saari on vain 11 kilometriä pitkä, mutta se on erittäin suosittu matkailukohde Kolumbiassa. Matkailu on keskittynyt etenkin saaren pohjoispäähän San Andrésin kaupunkiin.
San Andrés muodostaa Providencian ja Santa Catalinan saarten kanssa departementin. Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan saarella asui yli 55 000 ihmistä.
Ainoat saarella tavatut, sen luontaiseen eläimistöön kuuluvat maalla elävät nisäkäslajit ovat lepakoihin kuuluvat jamaikanhedelmäleikko ("Artibeus jamaicensis", nimistötoimikunnan ehdottama uusi suom. nimi on jamaikanhankko) ja sukashännäkkö ("Molossus molossus"). Myös koko San Andrésin saaristossa, joka käsittää San Andrésin, Providencian ja Santa Catalinan lisäksi joukon atollisaaria, ainoat luontaiset maalla elävät nisäkäslajit ovat lepakoita. Merinisäkkäitä, kuten valaita, tavataan lisäksi saaristossa ajoittain aivan rantojen tuntumassakin.
KSM

KSM on losangeleslainen tyttöbändi. Kesällä 2009 bändi esiintyi Demi Lovaton kiertueella. Bändi julkaisi debyyttialbuminsa "Read Between The Lines" syyskuussa 2009.
 Julkaisun yhteydessä iTunes-musiikkipalvelu nosti levyn nimibiisistä tehdyn sinkun viikon singleksi.
San Andrés, Providencia y Santa Catalina

San Andrés, Providencia y Santa Catalina on saariryhmä Karibianmerellä ja yksi Kolumbian 32 departementista. Se sijaitsee 770 km luoteeseen Kolumbian rannikolta, 850 km lounaaseen Jamaikasta ja 240 km itään Nicaraguasta. Nimensä mukaisesti saariryhmään luetaan San Andrés, Providencia ja Santa Catalina sekä muita pienempiä saaria.
Luontonsa ja kulttuurinsa puolesta saaret edustavat Karibiaa toisin kuin muu Kolumbia.
Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan departementissa asui lähes 60 000 ihmistä, joista noin 55 000 eli San Andrésilla.
Saarten asukkaat edustavat afrokolumbialaisia ja heistä käytetään usein nimitystä raizal. Saarelaiset puhuvat omaa paikallista kreolikieltään, joka yhdistelee englantia, espanjaa ja afrikkalaisia kieliä.
Wimbledonin tennisturnaus 2003

Wimbledonin tennisturnaus 2003 alkoi 23. kesäkuuta ja päättyi 6. heinäkuuta 2003. Kilpailu oli järjestyksessä 117:s. Roger Federer voitti miesten kaksinpelin ja samalla ensimmäisen Grand Slam -turnauksensa. Naisten kaksinpelin voitti Serena Williams. Miesten nelinpelin voittivat Jonas Björkman ja Todd Woodbridge ja naisten nelinpelin Kim Clijsters ja Ai Sugiyama. Sekanelinpelin voittivat Leander Paes ja Martina Navrátilová.
Nelinpelien loppuottelut.
Miesten nelinpeli.
 Jonas Björkman / Todd Woodbridge – Mahesh Bhupathi / Maks Mirny 3–6, 6–3, 7–6(4), 6–3
Naisten nelinpeli.
 Kim Clijsters / Ai Sugiyama – Virginia Ruano Pascual / Paola Suárez 6–4, 6–4
Sekanelinpeli.
 Leander Paes / Martina Navrátilová – Andy Ram / Anastasija Rodionova 6–3, 6–3
Saw Maung

Saw Maung (; joulukuu 1928 – 24. heinäkuuta 1997) oli Myanmarin pääministeri vuosina 1988–1992.
Saw Maung liittyi armeijaan 1949, yleni prikaatikenraaliksi 1976 ja sotavoimien komentajaksi 1983. Saw Maung oli Burman sosialistisen ohjelman puolueen (BSPP) korkea-arvoinen jäsen jo Ne Winin aikana ja näin toi jatkuvuutta vuoden 1988 vallanvaihdoksiin.
Saw Maung oli armeijan henkilöstöpäällikkö ja puolustusministeri Sein Lwinin lyhyessä hallinnossa. Hänestä tuli sotilashallinnon johtaja vallankaappauksessa 18. syyskuuta 1988. Hän johti maata juntan perustaman Valtion lain ja järjestyksen palauttamisneuvosto SLORC:n johtajana ja pääministerinä. 
SLORC järjesti vapaat vaalit vuonna 1990, mutta mitätöi ne häviönsä jälkeen. Saw Maungin sanotaan jättäneen paikkansa terveyssyistä 1992 Than Shwelle, joka oli kenraali ja BSPP:n jäsen jo Ne Winin aikana. Than Shwestä tuli sittemmin sotilashallinnon pitkäaikainen johtaja.
Saw Maung kuoli sydänkohtaukseen 68-vuotiaana vuonna 1997.
Timo Honkela

Timo Untamo Honkela (4. elokuuta 1962 Kalajoki – 9. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen tekoälytutkija.
Honkela toimi vuosina 2014–2018 digitaalisten aineistojen tutkimuksen määräaikaisena professorina Helsingin yliopistossa ja Kansalliskirjaston Digitointikeskuksessa Mikkelissä. Aiemmin hän toimi tutkijana Aalto-yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitoksella, jossa hän johti laskennallisten kognitiivisten järjestelmien tutkimusryhmää. Hän oli kieliteknologian dosentti Helsingin yliopistossa ja tietämystekniikan (erityisesti tietoteoreettista, kognitiivista ja sosiaalista mallinnusta koskevassa vuorovaikutussuunnittelussa) dosentti Taideteollisen korkeakoulun medialaboratoriossa, jossa Honkela toimi virkaatekevänä professorina vuosina 1998–2000. Hän on kertonut omista opinto- ja työelämän kokemuksistaan yhteisblogissa 375 humanistia.
Honkelan 2017 ilmestyneen kirjan "Rauhankone" tekemisen ja julkaisemisen avuksi syntyi aikaisemmin samana vuonna kansanliike. Kirja sisältää Honkelan ajatuksia tekoälyn ja koneoppimisen valjastamisesta tuottamaan ihmisille hyvää.
Honkelalla diagnosoitiin 2014 parantumaton aivosyöpä.
Honkelalle myönnettiin 2018 Mensa-palkinto.
Eduardo de Valfierno

Eduardo de Valfierno, joka kutsui itseään Markiisiksi, oli argentiinalainen huijari, joka oletettavasti suunnitteli Mona Lisan ryöstön. Valfierno maksoi parille miehelle taulun varastamisesta Louvresta, mukaan lukien museon työntekijä Vincenzo Peruggia. 21. elokuuta 1911 Peruggia piilotti maalauksen takkinsa alle ja käveli pois museosta.
Ennen kuin ryöstö tapahtui, Valfierno antoi ranskalaiselle entisöijälle ja väärentäjälle Yves Chaudronille tehtäväksi valmistaa Mona Lisasta kuusi väärennöstä. Väärennökset lähetettiin tämän jälkeen valmiiksi eri puolille maailmaa, koska Valfierno tiesi, että Mona Lisan ryöstön jälkeen kopiot olisi vaikeampi salakuljettaa tullin ohi. Ryöstön jälkeen kopiot toimitettiin ostajille, joista jokainen luuli saaneensa aidon taulun, joka oli varastettu vain heitä varten. Koska Valfierno halusi vain myydä väärennökset, hänen tarvitsi vain saada aito Mona Lisa katoamaan eikä hän ottanut Peruggiaan yhteyttä enää ryöstön jälkeen. Lopulta Peruggia jäi kiinni yrittäessään myydä maalausta, ja se palautettiin Louvreen 1913.
Peruggia kielsi tuntevansa Valfiernoa, mutta myönsi tavanneensa tämän sattumalta Louvressa.
One Night in Japan

One Night in Japan on Michael Jacksonin live-albumi, joka on äänitetty Jacksonin pitämästä konsertista Jokohamassa, Japanissa.
Kappaleet.
CD1
CD2
Industrieverband Fahrzeugbau

Industrieverband Fahrzeugbau (IFA) oli itäsaksalainen vuosina 1948–1956 toiminut autovalmistaja. Ifa-autoja alettiin valmistaa sodan jälkeen kansallistetuissa, Itä-Saksan puolelle jääneissä BMW:n, DKW:n, Audin ja muiden yhtiöiden entisissä tehtaissa. 
Ifan automallit pohjautuivat pitkälti ennen sotaa suunniteltuihin ajoneuvoihin. Ifan valmistuspaikkakuntia oli Chemnitz, Zwickau ja Eisenach.
Helsingin autonäyttelyssä 1953 esiteltiin kaksitahtinen Ifa F9, jonka kanssa hyvin samannäköistä DKW-autoa myytiin myös Suomessa. Kun länsiauto DKW maksoi noin 600 000 markkaa, Ifa F9 maksoi aluksi vain 390 000 mk.
Ifaa toi Suomeen ainakin Oy Rego Ab.
The Stripped Mixes

The Stripped Mixes on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin neljäs remix-albumi. Se julkaistiin postuumisti Jacksonin kuoleman jälkeen heinäkuussa 2009. Albumi sisältää Jacksonin varhaisten sooloalbumien sekä hänen entisen yhtyeensä The Jackson 5:n kappaleita. Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”I’ll Be There” (Minus Mix).
The Remix Suite

The Remix Suite on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin viides ja viimeinen remix-albumi. Se julkaistiin postuumisti Jacksonin kuoleman jälkeen vuonna 2009. Albumi sisältää Jacksonin varhaisten sooloalbumien sekä hänen entisen yhtyeensä The Jackson 5:n tuotantoa.
Hey Joe

Hey Joe on yhdysvaltalainen musiikkikappale, jonka ensimmäisen tunnetun levytyksen teki The Leaves -yhtye vuonna 1965.
Kappale oli myös Jimi Hendrix Experiencen ensimmäisen singlen A-puoli. Levy julkaistiin Englannissa joulukuussa 1966. Kääntöpuolen kappale oli nimeltään "Stone Free". Single julkaistiin Polydorin kustantamana sen jälkeen kun levy-yhtiö Decca oli tehnyt selväksi, ettei ollut kiinnostunut Hendrixin musiikista. Single nousi brittilistoilla kuudenneksi alkuvuodesta 1967.
Laulu ja sen lyriikka.
"Hey Joe" oli yhdysvaltalaisen Tim Rosen esittämänä tullut tutuksi Lontoon underground-piireissä, mutta varsinaiseksi hitiksi se nousi Jimi Hendrixin tulkitsemana. Laulu kertoo intohimorikoksen tehneestä miehestä, joka viimeisessä säkeistössä pakenee Meksikoon lain ulottumattomiin. Hendrix laulaa laulun kahdella eri äänellä tulkiten sekä Joen että kysyjän osuudet.
Laulun alkuperä on epäselvä. Vaikka kalifornialainen folklaulaja Billy Roberts on useissa lähteissä merkitty "Hey Joen" säveltäjäksi niin todellisuudessa kysymyksessä lienee vanha kansanlaulu, jonka sanat ovat muokkautuneet vuosikymmenien varrella. Laulu kuului monien yhdysvaltalaisten yhtyeiden keikkaohjelmistoon jo vuosina 1965–66, näistä kuuluisimmat The Byrds ja Love, joista molemmat myös levyttivät "Hey Joen". Huomattavasti tuntemattomampi The Leaves nosti vuonna 1966 oman versionsa laulusta Billboardin singlelistoille sijaluvulle 31. Kaikkiaan "Hey Joesta" on tehty lukematon määrä cover-versioita.
Holger Badstuber

Holger Badstuber (s. 13. maaliskuuta 1989 Memmingen, Baijeri, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi kotimaassaan pitkään Bayern Münchenissä sekä sen jälkeen Schalke 04:ssä lainalla ja VfB Stuttgartissa. Vuonna 2021 hän pelasi vielä sveitsiläisessä FC Luzernissa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Badstuber on pelannut Saksan nuorten maajoukkueissa ja sen jälkeen 31 ottelua miesten maajoukkueessa vuosina 2010–2015. MM-kilpailuissa 2010, joissa Saksa saavutti pronssia, hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi ensimmäistä ottelua mutta jäi sen jälkeen ilman peliaikaa. EM-kilpailuissa 2012, joissa Saksa ylsi välieriin, Badstuber pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa.
Boogie

Boogie on The Jackson 5 -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Kappaleet Love's Gone Bad, I Ain't Gonna Eat My Heart Out Anymore, I Was Made To Love Her, One Day I'll Marry You, Oh, I've Been Blessed, Penny Arcade ja Just Because I Love You olivat ennen julkaisemattomia, kun taas kappaleet ABC, Never Can Say Goodbye ja Danching Machine olivat vaihtoehtoisia versioita kappaleiden alkuperäisistä versioista. Vuonna 2004 albumi julkaistiin CD:lle yhdessä "Joyful Jukebox Music" -albumin kanssa.
Kappalelista.
LP (1979)
Puoli 1
Puoli 2
CD (2004)
Musta taide

Musta Taide on kirjankustantamo, joka on erikoistunut suomalaisen valokuvataiteen julkaisemiseen. I. K. Inha sanoi valokuvausta mustaksi taiteeksi, ja yrityksen nimi on peräisin siitä. Yritys aloitti julkaisutoiminnan vuonna 1990.
Aiemmin lehtenä ilmestyneellä Mustalla Taiteella on julkaisusarja, jossa ilmestyy vuosittain 4–5 julkaisua, ja lisäksi sen ohjelmassa on teoksia, jotka ovat myynnissä kirjakaupoissa. Se on julkaissut muun muassa Pentti Sammallahden ja Caj Bremerin kirjoja.
Musta Taide on saanut kustantamona Suomen Taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinnon 2008. 
Vuonna 2012 Musta Taide siirtyi Aalto-yliopistolle osaksi Aalto Arts Booksia, ja vuonna 2016 se siirtyi Maahenki-kustantamolle.
Jesca Muyingo

Jesca Muyingo (s. 1975) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt uutistoimittajana Yleisradion ja Nelosen televisiouutisissa.
Ura.
Muyingo on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän on opiskellut Helsingin, Lontoon, Johns Hopkinsin ja Harvardin yliopistoissa. Hän on ollut kansainvälisissä tehtävissä Yhdistyneissä kansakunnissa Liberian YK-radion päällikkönä, BBC Worldin uutistoimituksessa ja pankkialalla Credit Suisse -finanssipalvelukonsernissa. Muyingo on toiminut kansainvälisen kehitysyhteistyöjärjestö Planin Suomen hallituksessa.
Muyingo oli SDP:n ehdokkaana Uudenmaan vaalipiirissä vuoden 2011 eduskuntavaaleissa.
Yksityiselämä.
Muyingo on suomalaisugandalainen.
Satu Sirkiä

Satu Sirkiä on suomalainen televisiopersoona, joka työskenteli "Nelosen uutisissa" uutisankkurina ja toimittajana vuodesta 2000 alkaen vuoteen 2012 asti. Koulutukseltaan Sirkiä on valtiotieteiden maisteri. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta vuonna 2000. Ennen siirtymistään pääankkurin tehtävään Sirkiä työskenteli "Nelosen uutisissa" muun muassa lääketiedetoimittajana. Sirkiä on työskennellyt myös MTV3-kanavalla "Huomenta Suomi" -ohjelmassa ja Radio Novassa.
Huhtikuusta 2012 elokuuhun 2013 Sirkiä työskenteli viestintäkonsulttina SEK Public -viestintätoimistossa. Nykyisin Sirkiä työskentelee toimitussihteerinä Ylen "Puoli seitsemän" -ohjelmassa.
The Boppers

The Boppers on ruotsalainen vuonna 1977 perustettu Rock`n`Roll/Doo wop -yhtye jonka musiikkityylissä soi myös Rockabilly. The Boppers aloitti autotallibändinä Tukholman esikaupunkialueilla ja on konsertoinut ja levyttänyt siitä lähtien. Heidän omalla autenttisella äänellään ja puhtailla harmonioilla on myyty yli 2 miljoonaa äänitettä ja tuhansia konsertteja Skandinaviassa, Euroopassa ja Japanissa. 1980-luvulla Suomessakin suosioita saanut The Boppers on yksi menestyneimmistä nykypäivän Doo wop -yhtyeistä.
Alkuperäisen kokoonpanon muodostivat Ingemar Wallén, Ville Wallén, Peter Jezewski, Michel Jezewski, Mats Lagerwall ja Lasse Westerberg.
Eiler Theodor Lehn Schiøler

Eiler Theodor Lehn Schiøler (30. lokakuuta 1874 Frederiksberg, Tanska – 13. elokuuta 1929 Frederiksberg) oli tanskalainen pankkiiri ja lintutieteilijä.
Tohtori Lehn Schiølerin vanhemmat olivat Lauritz Eiler Theodor Schiøler (1835–1908) ja Augusta Thalia Petrea Lehn (1836–1901). Hän avioitui Ellen Dorthea Plumin kanssa.
Lehn Schiøler toimi pankkiirina ja Skandinavisk-Amerikansk Petroleums A/S-yhtiössä. Hän oli myös huomattava amatöörilintutieteilijä, jolla oli 25 000 länsipalearktisen linnun kokoelma, johon kuului myös luita ja munia. Vuonna 1925 hän teki tieteellisen tutkimusretken Grönlannin länsirannikolle. Hän lahjoitti kokoelmansa ja lintutieteellisen kirjastonsa museolle.
Lehn Schiølerin ja taiteilija Johannes Larsenin suurteos, "Danmarks fugle", jäi keskeneräiseksi Schiølerin kuoltua.
Lehn Schiøler nimesi selkälokin lounaisskandinaavisen alalajin "intermedius" (Dansk Ornithologisk Forenings Tidskrift Nr. 16 (1922)).
Rainer Adrion

Rainer Adrion (s. 10. joulukuuta 1953) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 
Hänen poikansa Benjamin on myös jalkapalloilija.
Ura pelaajana.
Adrion pelasi omalla aktiiviurallaan puolustajana esiintyen Bundesliigatasolla 22 ottelussa VfB Stuttgartissa. Hän aloitti uransa 1971 pienessä FV Zuffenhausenissa, jossa myös lopetti 34-vuotiaana heinäkuussa 1988. Uran suurimmiksi saavutuksiksi jäivät Baden-Württembergin aluecupin kaksi voittoa ja Bundesliigan kolmossija kaudelta 1980/81.
Ura valmentajana.
Adrion aloitti valmennusuransa FV Zuffenhausenin pelaajavalmentajana 1985 ja lopetettuaan pelaamisen hän siirtyi 1988 SpVgg 07 Ludwigsburgin päävalmentajaksi. Kolme vuotta myöhemmin hän siirtyi SpVgg Unterhachingin peräsimeen ja luotsasi seuran Bayernligan voittoon 1991/92 ja nousuun 2. Bundesliigaan. Visiitti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi Unterhachingin pudottua kuuden muun seuran kanssa.
Seuraavat vuodet Adrion valmensi alempien sarjatasojen seuroja, kunnes siirtyi 1996 VfB Stuttgartiin Joachim Löwin apuvalmentajaksi. Kaksikko johdatti Stuttgartin kahdesti neljänneksi Bundesliigassa. Tammikuussa 1999 Adrion nousi Stuttgartin päävalmentajaksi Winfried Schäferin potkujen jälkeen. Toukokuun alussa Adrion sai tehdä tilaa Ralf Rangnickille, joten pesti jäi neljään kuukauteen. Hän jatkoi kuitenkin uraansa Stuttgartin organisaatiossa luotsaten kaksi seuraavaa vuotta kakkosjoukkuetta.
Vuonna 2001 Adrion palasi Unterhachingiin yhdeksi kaudeksi. Vuonna 2003 hän toimi lyhyen aikaa Stuttgarter Kickersin päävalmentajana ja palasi 2004 takaisin Stuttgartin II-joukkueen valmentajaksi. Heinäkuussa 2009 hänestä tuli tuoreen Euroopan mestari Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen uusi päävalmentaja. Adrion ei onnistunut luotsaamaan ikäluokan Euroopan mestaruutta puolustanutta Saksaa EM-kisoihin 2011. Helmikuussa 2011 Saksan jalkapalloliitto kuitenkin allekirjoitti Adrionin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, joka kattaa EM2013-projektin. Saksan nuorten heikot esitykset Adrionin alaisuudessa jatkuivat myös alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa 2013. Saksa selvisi lopputurnaukseen, mutta lohkovaiheessa se hävisi Alankomaille ja Espanjalle. Lohkon viimeisen ottelun voitto Venäjästä ei enää pelastanut Saksaa, jonka turnaus loppui jo lohkovaiheeseen. Kisojen jälkeen Adrion sai potkut tehtävästään.
Aude (joki)

Aude () on joki Lounais-Ranskassa. Se saa alkunsa Pyreneiden vuoristosta ja virtaa Carcassonneen, saavuttaen Välimeren lähellä Narbonnea. Joki on kulkukelpoinen lautalla tai kanootilla melkein koko pituudeltaan.
Joki on antanut nimensä Auden departementille.
Tim Burke

Timothy ”Tim” Burke (s. 3. helmikuuta 1982 Paul Smiths, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän asuu Lake Placidissa ja edusti Lake Placid Biathlon -seuraa. Hän aloitti ampumahiihdon vuonna 1997 ja lopetti keväällä 2018.
Burke kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Oberhofin MM-kilpailuissa 2004. Antholzin MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui normaalimatkalla seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän oli Östersundin MM-kilpailuissa pikamatkalla yhdeksäs ja takaa-ajossa kymmenes. Pyeongchangin MM-kisoissa 2009 hän sijoittui pikamatkalla 11:nneksi ja normaalimatkalla 14:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhteislähtökilpailussa 18:s. Hanti-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän kuului kuudenneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen viestijoukkueeseen. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän oli pikakilpailussa kymmenes. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa normaalimatkalla ammuttuaan ainoan sakkominuuttinsa viimeisellä ampumapaikalla. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui sprintissä 19:nneksi ja viestissä kahdeksanneksi. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli yhteislähdössä neljästoista ja sprintissä viidestoista. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui yhteislähdössä 12:nneksi ja sprintissä 14:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli takaa-ajossa seitsemästoista ja miesten viestissä kuudes.
Burke sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kymmenes Hochfilzenin pikamatkalla kaudella 2006–2007. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan toinen Östersundin normaalimatkalla kaudella 2009–2010. Kaksi päivää myöhemmin hän sijoittui samassa kaupungissa pikamatkalla kolmanneksi. Myöhemmin samalla kaudella hän oli toinen Oberhofin yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui Pokljukan yhteislähtökilpailussa kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes, normaalimatkan ja yhteislähdön cupeissa kolmas. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui Östersundin pikamatkalla kolmanneksi ja yhteislähtöcupissa jälleen kolmanneksi.
Burke on naimisissa saksalaisen ampumahiihtäjän Andrea Henkelin kanssa.
Kerttu Kotakorpi

Kerttu Kotakorpi (s. 3. syyskuuta 1987 Vaasa) on suomalainen meteorologi ja tietokirjailija. Kotakorpi opiskeli meteorologiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopiston fysiikan laitokselta vuonna 2013. Hänen pro gradu -työnsä aiheena oli "Sään vaikutus pelastuslaitoksia kuormittavissa tilanteissa". 
Kotakorpi toimi Nelosen meteorologina 27. kesäkuuta 2008 – 2. helmikuuta 2012 ja siirtyi Yleisradioon vastaavaan tehtävään 16. helmikuuta 2012.
Kotakorpi ennusti säätä viimeisen kerran television uutislähetyksessä maaliskuussa 2023 ja alkoi sitten tehdä omaa tv-sarjaansa Ylelle. Hänen ja Markku Sipin yhteisen tv-sarjan "Kerttu ja Markku – Toivoa etsimässä" esitykset TV1:ssä alkoivat elokuun lopulla 2024. Samoihin aikoihin Kotakorpi ilmoitti siirtyvänsä kokonaan Ylen luontotoimitukseen.
Kotakorpi harrastaa juoksemista, uintia, lintujen havainnointia ja kuntosalilla käymistä.
Juha Marttila

Juha Marttila (s. 2. tammikuuta 1967 Simo) on MTK:n puheenjohtaja vuodesta 2009 vuoden 2025 loppuun.
Vuoden 2009 äänestyksessä MTK:n puheenjohtajuudesta Marttila voitti vastaehdokkaansa Veli-Pekka Talvelan äänin 24–21. 
Marttila on koulutukseltaan agronomi ja maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hänellä on nautakarjatila Simossa. Marttila valittiin 2005 MTK:n toiseksi puheenjohtajaksi. Sitä ennen hän on ollut tutkijana Maatalouden taloudellisessa tutkimuslaitoksessa. Hän on puoluekannaltaan keskustalainen.
Marttila ilmoitti huhtikuussa 2025, ettei hae jatkokautta puheenjohtajan tehtävään kautensa päättyessä vuoden 2025 lopussa.
Jeremy Teela

Jeremy Teela (s. 28. marraskuuta 1976 Seattle, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ampumahiihtäjä. Hän asuu Heber Cityssä, Utahissa. Hän aloitti ampumahiihdon vuonna 1993 ja on kuulunut maajoukkueeseen vuodesta 1997 lähtien.
Teela kilpaili arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Brezno-Osrblien MM-kilpailuissa 1997. Hän sijoittui Pokljukan MM-kisoissa 2001 pikamatkalla (10 km) yhdeksänneksi ja takaa-ajokilpailussa 20:nneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli normaalimatkalla (20 km) neljästoista ja pikamatkalla 20:s. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2003 hän sijoittui pikamatkalla kymmenenneksi ja takaa-ajossa 17:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006 ja Antholzin MM-kilpailuissa 2007 hän kuului yhdeksänneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen viestijoukkueeseen. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli pikamatkalla yhdeksäs.
Teela sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan yhdeksäs Pokljukan pikamatkalla kaudella 2000–2001. Ensimmäisen – ja toistaiseksi ainoan – palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Vancouverin normaalimatkan kilpailussa kaudella 2008–2009.
Alaluostarin kirkko

Alaluostarin kirkko (храм Рождества Христова) oli Petsamon Alaluostarilla sijainnut alun perin ortodoksinen kirkko, jota Petsamon luterilainen seurakunta käytti kirkkonaan. Kirkon oli rakennuttanut Petsamon luostari vuosina 1906-1908 ja se oli pyhitetty Kristuksen syntymän muistolle. Kirkko oli puurakenteinen ja sen vieressä oli erillinen kellotorni. 
Kun Petsamo liitettiin Suomeen vuonna 1920, siellä ei ollut luterilaista kirkkoa, vaikka alueella asuikin huomattava määrä luterilaista väestöä. Ortodoksisia kirkkoja Petsamon alueella oli sen sijaan useita. Sisäministeriö päätti vuonna 1921, että Petsamon luostarin omistama Alaluostarilla sijaitseva kirkko siirretään luterilaisen seurakunnan käyttöön. Alaluostarin kirkko oli vuosien 1918-1920 levottomuuksien jälkeen huonossa kunnossa. 
Kirkko määrättiin annettavan Petsamon luterilaisen seurakunnan käyttöön sisäasiainministeriön päätöksellä vuonna 1921, minkä jälkeen kirkossa suoritettiin välttämättömimmät sisustukselliset muutokset uutta luterilaista käyttötarkoitusta varten. Kirkkoon hankittiin muun muassa urkuharmoni ja seuraavana vuonna saarnatuoli. Kirkossa tehtiin koko 1920-luvun ajan korjauksia. Muun muassa kirkon penkit uusittiin 1925-1926, kirkon katto ja kupoli maalattiin 1928-1929 ja kirkon lämmitysuunit uusittiin 1928. Vuonna 1930 suoritettiin opetusministeriön myöntämän määrärahan avulla laajamittaisempi remontti, jolloin kirkko ja kellotapuli korjattiin kokonaisuudessaan. Vuoden 1930 remontin jälkeen kirkko ei enää kaivannut laajamittaista remonttia. Ainoa puute oli että kirkkoon ei saatu hankittua urkuja. Kellotornissa oli kahdeksan kelloa ja alttaritauluna palveli kirkon alkuperäinen ikonostaasi.
Kirkon kohtaloksi koitui talvisota, jonka aikana puna-armeija ryösti ja hävitti kirkon sisätilat. Lisäksi puna-armeijan mukaan lähti myös neljä kellotornin kahdeksasta kellosta ja kirkko kärsi myös tulipalon. Vuoden 1941 elokuusta lähtien osittain tuhoutunut kirkkorakennus palveli saksalaisten sotilaiden majapaikkana. Kirkolliseen käyttöön rakennusta ei enää talvisodan jälkeen korjattu. Vuosina 1940-1944 luterilaiset jumalanpalvelukset pidettiin muun muassa Petsamon kirkonkylässä sijainneessa Parkkinan ortodoksisessa kirkossa ja useissa tilapäistiloissa.
Jay Hakkinen

Jay Hakkinen (s. 19. heinäkuuta 1977 Kasilof, Alaska, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ampumahiihtäjä. Hän aloitti ampumahiihdon vuonna 1992 ja on kuulunut maajoukkueeseen vuodesta 1997 lähtien.
Hakkinen voitti pikamatkan junioreiden maailmanmestaruuden Forni Avoltrissa 1997. Samana vuonna hän kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten MM-kilpailuissa. Hän sijoittui MM-kilpailuissa 1999 pikamatkalla 16:nneksi ja yhteislähtökilpailussa 18:nneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli takaa-ajokilpailussa kolmastoista. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2005 hän sijoittui pikamatkalla 18:nneksi.
Hakkinen sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 normaalimatkalla kymmenenneksi, yhteislähdössä 13:nneksi ja viestissä yhdeksänneksi. Antholzin MM-kilpailuissa 2007 hän oli yhteislähdössä ja viestissä yhdeksäs sekä takaa-ajossa 18:s.
Hakkinen sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan viides Lake Placidin pikamatkan kilpailussa kaudella 1998–1999. Se on edelleen hänen paras maailmancup-sijoituksensa.
Stéphane Bohli

Stéphane Bohli (s. 25. heinäkuuta 1983 Geneve) on sveitsiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla sijalle 125 heinäkuussa 2010. Hän on edustanut Sveitsiä Davis Cupissa neljässä maaottelussa vuosina 2007–2008. Hän on voittanut kaksi ATP-haastajaturnausta kaksinpelissä.
Huhtikuussa 2008 Bohli voitti Lanzaroten ATP-haastajaturnauksen. Hän selviytyi vuoden 2008 Yhdysvaltain avoimien pääsarjaan, mutta hävisi ensimmäisellä kierroksella Jiří Vaněkille lukemin 6–3, 3–6, 2–6, 5–7. Toisen ATP-haastajaturnausvoittonsa hän saavutti Recanatissa heinäkuussa 2009.
SpaceInvasion

SpaceInvasion on Bigpointin kehittämä ja julkaisema massiivinen monenpelaajan tietokonestrategiapeli, joka on julkaistu vuonna 2007 verkkoselaimille. Pelillä on yhteistyösopimus TV-kanava Syfyn, entinen Sci Fi Channel, kanssa. Pelin omien sivujen mukaan sillä oli 4. joulukuuta 2009 kaksi miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää ja 27 500 yhtäaikaista pelaajaa. 
Samaan peligenreen kuuluvia pelejä on muun muassa OGame ja Astro Empire.
Pelaaminen.
Peli on avaruuteen sijoittuva strateginen simulaatiopeli, jossa pyritään pelin maailmankaikkeuden hallintaan. Keinona tähän on oman tukikohdan ja laivaston rakentaminen, joita pyritään laajentamaan hankkimalla lisää resursseja valloittamiltaan planeetoilta. Pelin keskeisenä elementtinä on eri pelaajien väliset liittoumat.
Resurssit.
Pelissä on käytössä raaka-aineiden vaihtosuhde 6:3:4:1 (raakarauta, metalli, kryptoniitti, mauste)
Esim. 6 000 raakarautaa voidaan vaihtaa 3 000 metalliin, 4 000 kryptoniittiin tai 1 000 mausteeseen.
Kaivostoiminta.
Kaivostoiminta on ensimmäinen tavoite kun aloitat pelin. Jotta voit päivittää omia rakennuksia niin sinun pitää huolehtia siitä, että kaivostoimintasi on tarpeeksi suuri jokaisella resurssialueella. Jokainen päivitys lisää aina tunnissa olevaa resurssituotannon määrää.
Rakentaminen.
Raaka-aine tuotannon jälkeen seuraavaksi tärkein asia on rakentaminen. Ensimmäinen ja tärkein rakennus on kehityskeskus. Tämä on tärkeä sen takia, että mitä suurempi on tämän keskuksen taso niin sen lyhyempiä ovat rakennusajat. Kehityskeskuksen kehityksen myötä aukaa mahdollisuus erilaisiin tutkimuksiin. 
Tämän vuoksi pelaajalla on mahdollisuus rakentaa tutkimuslaboratorio, joka vähentää tutkimiseen kuluvaa aikaa. 
Viimeisin on asetehdas. Siellä pelaaja pystyy teettämään itselleen sopivan kaluston ja puolustuksen. Jokainen asetehtaan kehitetty taso vähentää alusten ja puolustuksen rakennukseen kuluvaa aikaa.
Liitot.
Pelissä on mahdollista perustaa oma liitto tai liittyä jonkin toisen pelaajan tekemään liittoon. Tämä mahdollistaa pelaajille liittohyökkäykset yms. pelissä. Liiton sisällä johtaja voi lähettää jokaisella jäsenelle yhtenäisiä viestejä, jos haluaa tiedottaa joistakin asioista jokaiselle pelaajalle yhtäaikaisesti.
Mantšurianjalopähkinä

Mantšurianjalopähkinä eli mantsurianjalopähkinä ("Juglans mandshurica") on Itä-Aasiasta kotoisin oleva keskikokoinen puu. Sillä on moniliuskaiset, jopa 80 cm pitkät lehdet. Runko on usein monihaarainen. Syksyisin puu tuottaa suuren määrän syömiskelpoisia pähkinöitä. Luontaisella kasvualueellaan puulajista saadaan arvostettua puuainesta, jota käytetään etenkin huonekaluissa. Viljeltynä mantšurianjalopähkinä menestyy hyvin myös Etelä-Suomessa ja paikoin jopa III-vyöhykkeellä asti. Pohjoisimmat havainnot ovat Vaasan seudulta.
Fish Creekin taistelu

Fish Creekin taistelu (tunnetaan myös nimellä: Battle of Tourond's Coulee) oli yksi Saskatchewanin kapinan taisteluista. Se käytiin 24. huhtikuuta 1885, ja siinä kapinoitsijat saivat tärkeän voiton hallituksen joukoista. Voitto ei kuitenkaan ollut tarpeeksi merkittävä muuttamaan kapinan lopputulosta, mutta kapinoitsijat onnistuivat pysäyttämään kenraali Frederick Middletonin joukot ja hidastamaan heidän etenemistään Batocheenm jossa métisit kohtasivat hallituksen joukot lopullisessa taistelussa.
Taistelu.
Middleton johti 10. huhtikuuta Fort Qu'Appellen kaupungista lähetettyä sotilasosastoa, joka eteni Saskatchewanjokea pitkin. Joukko-osasto joutui 24. huhtikuuta Dumontin johtamien intiaanien yllättämäksi. Jokainen métisi ampui yhden laukauksen, minkä jälkeen he piiloutuivat metsän ja jokilaakson suojaan. Koko Saskatchewanin kapinan aikana vallinnut ammusten vähäisyys pakotti heidät turvautumaan tarkkuusammuntaan.
Middletonin joukot olivat hajaantuneet molemmin puolin jokea, minkä takia hän ei pystynyt hyödyntämään määrällisesti suurempaa joukkoansa. Middleton sijoitti kanuunansa joen vastarannalle. Tykistötulella ei ollut suurta vaikutusta vihollisen joukkoihin, koska he olivat hajaantuneet laajalle alueelle. Middletonin joukkojen kärsimistä tappioista (6 kuollutta ja 49 haavoittunutta) johtuen hän päätti peräytyä ja jatkaa matkaansa Batochen kylään, jossa kapinan lopullinen taistelu käytiin.
Kapinoitsijat kärsivät myös tappioita taistelussa. He menettivät useita hevosia, mikä rajoitti heidän liikkumistaan, ja käyttivät suuren osan jäljellä olevista ammuksistaan.
Ådalenin laukaukset

Ådalenin laukauksiksi kutsutaan Ruotsin Ådalenissa nykyisen Kramforsin kunnan alueella 14. toukokuuta 1931 paperityöläisten lakon yhteydessä tapahtuneita väkivaltaisuuksia, joissa poliisin paikalle virka-avuksi kutsumat Ruotsin puolustusvoimien joukot avasivat tulen rauhanomaista mielenosoituskulkuetta kohti. Tulituksessa kuoli viisi ja loukkaantui viisi ihmistä.
Tapahtuma jakoi Ruotsissa mielipiteitä voimakkaasti, paitsi oikeiston ja vasemmiston välillä myös vasemmiston sisällä, missä maltilliset sosiaalidemokraatit kuten myöhempi pääministeri Per Albin Hansson pitivät kommunistisia agitaattoreita osasyyllisinä tilanteen kärjistymiseen väkivaltaiseksi.
Ådalenin tapahtumien seurauksena Ruotsissa päätettiin rajoittaa poliisin oikeutta käyttää armeijaa virka-apuna sekä perustettiin paikallispoliisien ohelle valtiollinen poliisilaitos.
Ruotsalainen kirjailija Birger Norman on kirjoittanut tapahtumista kirjan "Ådalen 31" (1968), joka liikkuu tutkielman ja proosan rajamailla. Siihen perustuu elokuva "Ådalen 31". Myös kirjailija Hannu Niklander on kertonut välikohtauksesta.
Mosambikin maakunnat

Mosambikin maakunnat eli provinssit () ovat Mosambikin aluehallinnollisia yksiköitä. Maa jakaantuu kymmeneen varsinaiseen maakuntaan, lisäksi pääkaupunki Maputolla on maakunnan asema. Aluehallinnon paikallisemmalla tasolla maakunnat jakautuvat piireihin, jotka jakautuvat edelleen hallintopaikkakuntiin ().
Maakunnat ovat samalla parlamenttivaalien vaalipiirejä.
Inhambane (kaupunki)

Inhambane on kaupunki ja maakuntakeskus Mosambikissa Inhambanen maakunnassa. Kaupungin väkiluku on noin 98 000 (2022, ennuste) ja sen pinta-ala on 192 neliökilometriä.
Kaupunki sijaitsee Intian valtameren rannalla 470 km pääkaupunki Maputosta pohjoiseen. Kaupunki rajoittuu pohjoisessa ja lännessä mereen, etelässä naapurina on Jangamon piiri ja lännessä Inhambanenlahden länsipuolella Maxixen kaupunki.
Vasco da Gama rantautui paikkakunnalle vuonna 1498, ja se oli tuohon aikaan suosittu kauppapaikka; siitä kehittyi orja- ja norsunluukaupan keskus. Kaupungissa on jäljellä monia siirtomaa-ajan arkkitehtuuria edustavia taloja. Sieltä tehdään merelle valaankatseluretkiä.
Lukutaidottomuus on kaupungin muodostamassa piirissä vuosien 2019–2023 tilaston mukaan 13,1 prosenttia (maakunnassa 30,5 %).