tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bipin Karki

Bipin Karki (; s. 21. elokuuta 1982 Bahuni, Morangin piirikunta) on nepalilainen näyttelijä.
Karki sai terveydenhuollon koulutusta ennen kuin muutti Katmanduun vuonna 1999. Siellä hän opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta ja journalismia, mutta keskeytti opintonsa ja työskenteli sekalaisissa työtehtävissä. Karki alkoi tehdä esiintymisiä pienissä rooleissa ja tuli tunnetuksi Nepalin demokratialiikkeen protestiteatterista vuodesta 2006 lähtien. Hän pääsi Aarohan Gurukul -teatteriin harjoittelijanäyttelijäksi. Häntä opetti ohjaaja Sunil Pokharel. Karki esiintyi muun muassa näytelmässä "Tara Baji Lai Lai". Hän esiintyi kaikkiaan yli 20:ssä näytelmässä Aarohan Gurukul -teatterissa, kunnes se suljettiin vuonna 2011. Ansioiduttuaan teatterinäyttelijänä Karki siirtyi elokuvateollisuuteen. Elokuvauransa aikanakin Karki on esiintynyt eräissä näytelmissä, kuten Sunil Pokharelin ohjauksissa "Roshomon" ja "Hariyo Dhunga".
Karki esiintyi pääosassa (Bhasme Don) elokuvassa "Pashupati Prasad" (2016) ja sai roolisuorituksestaan useita palkintoja. Hän esiintyi myös sen jatko-osassa "" (2023). Muita elokuvia, joissa Karki on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa "Jatra", "Hari", "Naakaa" ja "Kalo Pothi". Hän esiintyi myös Venetsian elokuvajuhlilla ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "The Red Suitcase". 
Karki meni vuonna 2016 naimisiin Reshma Katwalin kanssa.
Yi U

Yi U (kor. 이우; 15. marraskuuta 1912 – 7. elokuuta 1945) oli Korean keisarillisen perheen jäsen ja Japanin keisarillisen armeijan everstiluutnantti toisen maailmansodan aikana.
Yi U syntyi 15. marraskuuta 1912 Soulissa. Hänen isä oli Yi Kang, keisari Gojongin viides lapsi. Hän lähti Japaniin opiskelemaan vuonna 1922. Hän valmistui nuorisoväen sotilaskoulusta ja armeijan upseerikoulusta. Ystävien tarinoiden perusteella hän inhosi japanilaisia ja oli kilpailuhenkinen. Yi U meni naimisiin Park Chan-jun kanssa vaikeuksien jälkeen vuonna 1935 ja heille syntyi kaksi poikaa. 
Yi palveli Japanin armeijassa ja oli sijoitettuna Kiinaan. Hän aloitti aliluutnanttina 25. lokakuuta 1933, ylennettiin luutnantiksi 25. lokakuuta 1935, kapteeniksi 1. maaliskuuta 1938, majuriksi 15. lokakuuta 1941 ja everstiluutnantiksi 10. kesäkuuta 1945. 
Yi U kuoli 7. elokuuta 1945 Hiroshiman atomipommituksessa.
Ezra Cornell

Ezra Cornell (11. tammikuuta 1807 Westchester Landing, New Yorkin osavaltio, Yhdysvallat – 9. joulukuuta 1874 Ithaca, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen liikemies ja hyväntekeväisyyden harjoittaja. Hän oli Western Union Telegraph Companyn perustaja ja Cornellin yliopiston perustamisen keskeinen vaikuttaja.
Elämä ja ura.
Cornellin vanhemmat olivat Massachusettsista kotoisin olleita kveekareita. Hän kävi Westchesterin ja Madisonin piirikuntien kouluja, työskenteli kirvesmiehenä Syracusessa, asettui Ithacaan vuonna 1828, ja hän toimi monta vuotta Ithaca Fallsin tehtaiden johtajana. Hänen suunnittelemansa ja toteuttamansa Fall Creekin vesivoimalaitos on huomattava. Cornell ryhtyi Samuel Morsen kanssa yhteistyöhön sähköisen lennättimen varhaisessa kehittämisessä ja valvoi Washingtonin ja Baltimoren välille kesäkuussa 1844 avatun Yhdysvaltain ensimmäisen lennätinlinjan rakentamista. Hän kiinnitti ensimmäisenä lennätinjohdot pylväisiin vuonna 1844. Hän paneutui lennätinlinjojen perustamiseen kaikkialla pohjoisissa ja läntisissä osavaltioissa, ja hän keräsi suuren omaisuuden lennätinalan pioneerina. Hän oli yksi Western Unionin perustajista, ja toimi sen johtajana kaksikymmentä vuotta, ja suurimman osan tästä ajasta hän oli yhtiön suurin yksittäinen osakkeenomistaja. Hän oli myös kiinnostunut maatalouden kehittämisestä. Hän osallistui ensimmäiseen republikaanien puoluekokoukseen Pittsburghissa vuonna 1856. Hän toimi New Yorkin osavaltion maatalousyhdistyksen puheenjohtajana vuonna 1862, edusti yhdistystä Lontoossa pidetyssä kansainvälisessä näyttelyssä ja matkusti paljon Euroopassa. Hän oli New Yorkin osavaltion lainsäädäntöelimen jäsen vuosina 1862–1863 ja osavaltion senaattori vuosina 1864–1868. Cornell oli Ithacassa sijaitsevan Cornellin yliopiston keskeinen perustaja. Cornell perusti Ithacaan myös Cornellin kirjaston. Viimeisinä elinvuosinaan Cornell rakennutti rautateitä, jotta Ithaca saataisiin liitettyä osavaltion yleiseen rautatiejärjestelmään.
Tangen

Tangen on taajama Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 520 vuonna 2023.
Bekkelaget

Bekkelaget tai Ottestad on taajama Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 3,3 neliökilometriä ja asukasluku 6 962 vuonna 2023.
Tara Air

Tara Air on nepalilainen lentoyhtiö. Sen pääpaikka on Tribhuvanin kansainvälinen lentoasema (Katmandu) ja toinen merkittävä keskus Nepalgunjin lentoasema.
Tara Air perustettiin lokakuussa 2009. Se on Yeti Airlinesin sisaryhtiö, joka on keskittynyt lyhyisiin lentoihin. Tara Airin pääpainona on lentojen tarjoaminen vuoristoisten alueiden syrjäisille lentoasemille. Lentoyhtiö tarjoaa myös charterlentoja. Vuonna 2019 "Forbes"-lehti sisällytti Tara Airin luetteloonsa maailman vaarallisimmista lentoyhtiöistä.
Ilseng

Ilseng on taajama Stangen ja Hamarin kunnissa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 969 vuonna 2023. Heistä noin 97 prosenttia asuu Stangen puolella.
Floriana

Floriana (maltaksi "Il-Furjana" tai "Il-Floriana") on kunta Maltalla. Sen asukasluku oli 2 032 vuonna 2019. Floriana rajaa pääkaupunki Vallettaa, ja siellä sijaitsee useita Maltan hallinnon rakennuksia. 
Florianan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Pyhän Publiuksen kirkko, Argotti-puutarha ja Granaries-aukio.
Romedal

Romedal (virallisesti Romedal sentrum) on taajama Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 733 vuonna 2023.
Vuoteen 1964 saakka Romedal oli itsenäinen kunta.
Gata

Gata on taajama Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 540 vuonna 2023.
Sørbygdafeltet

Sørbygdafeltet tai Starhellinga on taajama Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 427 vuonna 2023.
Romedalin kirkko

Romedalin kirkko () on Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1887.
Stangen kirkko

Stangen kirkko () on Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko 1200-luvulta.
Ottestadin kirkko

Ottestadin kirkko () on Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1731.
Kansainvälinen työläisten juhlapäivä

Kansainvälinen työläisten juhlapäivä on työväenliikkeen kansainvälinen joukkokokous- ja mielenosoitusjuhla, jota vietetään 1. toukokuuta eli vapunpäivänä. Työväenliikkeen juhlapäivä () sai alkunsa Yhdysvalloissa 1800-luvulla. Toukokuun ensimmäinen oli Yhdysvalloissa ollut vanhastaan "moving-day", päivä, jolloin työsopimukset oli uusittu ja työpaikkaa vaihdettu.
Toukokuun 1. päivänä 1886 järjestettiin Yhdysvalloissa laaja yleislakko, jossa vaadittiin kahdeksantuntista työpäivää. Kolme päivää myöhemmin chicagolaiset anarkistit kutsuivat koolle laajan mielenosoituksen lakon aikaisissa mellakoissa kuolleiden työläisten muistoksi. Mielenosoitusta seuranneessa Haymarketin verilöylyssä sai surmansa ainakin neljä työläistä sekä useita poliiseja. Välikohtauksen jälkeen seitsemän anarkistia tuomittiin kuolemaan ja heistä lopulta neljä teloitettiin. Pariisissa vuonna 1889 kokoontunut Toinen internationaali päätti, että ”Haymarketin marttyyreja” muistettaisiin maailmanlaajuisesti 1. toukokuuta 1890 ja ajankohta määrättiin kansainväliseksi työläisten mielenosoituspäiväksi. 
Välitön esikuva tuli siis Amerikasta, mutta taustalla vaikutti myös keskieurooppalainen perinne. Myös Euroopassa vapun mielenosoitusten taustalla olivat työväenluokan elinolot. Suomessa työläisten vappujuhlien iskulause oli vuosikymmeniä ”kahdeksan tuntia työtä, kahdeksan tuntia virkistystä, kahdeksan tuntia lepoa”. 
Yhdysvalloissa 1. toukokuuta vietettiin vuodesta 1921 ”amerikkalaistumispäivänä”, koska työväenpäivän () viettämistä 1. toukokuuta pidettiin kommunistisena. Virallisesti 1. toukokuuta on ollut vuodesta 1958 ”uskollisuuspäivä” ("Loyalty Day").
Suomessa työväen vappumarssit jakautuivat 1920-luvulta alkaen sosialidemokraattien ja kommunistien erillisiin kulkueisiin.
Bhutanin parlamentti

Bhutanin parlamentti () on Bhutanissa toimiva kaksikamarinen parlamentti. Parlamentin ylähuone on Bhutanin kansallisneuvosto ja alahuone Bhutanin kansalliskokous. Bhutanin kansallisneuvostossa on 25 edustajaa, joista 20 sitoutumatonta valitaan vaaleilla ja kuningas valitsee viisi. Kansalliskokouksen 47 edustajaa valitaan vaaleilla. Vaalit toimitetaan joka viides vuosi.
Kansalliskokouksen 47 edustajaa edustivat vuoden 2024 vaalien jälkeen kahta puoluetta: 30 kuului Kansan demokraattiseen puolueeseen ja 17 kuului Bhutanin Tendrel-puolueeseen.
Parlamentin alahuoneessa on kaksi ja ylähuoneessa kolme naisedustajaa.
Historia.
Vuonna 1953 perustettiin ensimmäinen kansanedustuslaitos Bhutaniin, jossa oli 36 jäsentä. Näistä 15 edusti kansaa, ja muut oli nimitettyjä. Kyseinen yksikamarinen parlamentti lakkautettiin vuonna 2007, ja tilalle nousi nykyinen kaksikamarinen parlamentti vuonna 2008.
Antti Kalliokoski

Antti Kalliokoski on suomalainen taikuri ja muusikko kotoisin Köyliöstä.
Vuodesta 2023 loppuvuoteen 2024 Kalliokoski soitti bassoa porilaisessa Remix-yhtyeessä. Basson soiton aloitti vuonna 2000, kun hän perusti ensimmäisen yhtyeensä. Hän soitti myös kitaraa The Jukebox -nimisessä yhtyeessä 2013–2023.
Taikuuden hän aloitti korttitempuilla yläasteikäisenä vuonna 2007. Nykyään hän esiintyy yritys- ja yksityistilaisuuksissa ympäri Suomen
Alfred Escher

Johann Heinrich Alfred Escher (20. helmikuuta 1819 Zürich – 6. joulukuuta 1882 Zürich) oli sveitsiläinen valtiomies ja yritysjohtaja. Hän oli vuosien 1850–1870 välillä luultavasti Sveitsin vaikutusvaltaisin poliitikko. Häntä on kuvattu yhdeksi modernin, rahoitus- ja talousosaamisesta tunnetun Sveitsin valtion perustajista.
Elämä ja ura.
Escheristä tuli oikeustieteen tohtori Zürichin yliopistossa vuonna 1843, ja vuonna 1844 hänet valittiin Zürichin kantonin suurneuvoston jäseneksi, vuonna 1847 tämän kokouksen puheenjohtajaksi ja vuonna 1848 Zürichin kantonin valtioneuvoston jäseneksi. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Ticinon kantonin liittovaltuuskunnan komissaariksi, ja hän onnistui tässä tehtävässään ratkaisemaan kyseisen kantonin ja Itävallan välille syntyneitä kiistoja. Joulukuussa 1848 hänet nimitettiin Zürichin kantonin johtajaksi ja vuonna 1849 hänestä tuli uuden Sveitsin kansallisneuvoston puheenjohtaja. Tässä tehtävässä hän vaikutti merkittävästi koulutusjärjestelmän parantamiseen ja Sveitsin rautatieverkon laajentamiseen. Hänen ajamaansa vuoden 1852 rautatielakia kritisoitiin kuitenkin siitä, että se jätti Sveitsin rautateiden rakentamisen kantonien ja niiden toimiluvan saaneiden yksityisten yhtiöiden tehtäväksi ja esti puolen vuosisadan ajan Sveitsin valtionrautateiden syntymisen. Hän toimi vuorotellen Sveitsin kansallisneuvosto puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana vuosina 1849–1850, 1856–1857 ja 1861–1862. Vuonna 1854 Escher valvoi valtiollisen polyteknillisen korkeakoulun perustamista Zürichiin (ETH Zürich) ja oli useiden Sveitsin suurimpien rautatiehankkeiden, kuten koillisradan ja ennen kaikkea Gotthardin radan, jonka johtajaksi hänet nimitettiin vuonna 1871, liikkeelle paneva voima. Escher perusti rahoittamaan hankkeita 5. heinäkuuta 1856 Schweizerische Kreditanstaltin, Credit Suissen edeltäjän. Hän oli myös mukana perustamassa jälleenvakuutusyhtiötä Swiss Re:tä ja eläkevakuutusyhtiö Swiss Lifea. Preussin kanssa käydyn Neuchâtelin kriisin aikana 1856–1857 hän toimi maltillisesti ja pyrki myös rauhanomaiseen sovintoon kiistassa, joka syntyi Savoijin luovuttamisesta Ranskalle vuonna 1860. Kotikantonissaan hän toimi toistuvasti neuvoston puheenjohtajana ja johti kantonin politiikkaa vuoteen 1868 asti, jolloin demokraattinen puolue kukisti hänen puolueensa ja ajoi läpi perustuslain muutoksen. Escherille pystytettiin vuonna 1889 muistomerkki Zürichin Bahnhofplatzille.
Vesa Koskela

Vesa Tapani Koskela (22. joulukuuta 1960 Salla, Suomi) on Ruotsia edustanut nyrkkeilijä.
Suomesta Ruotsiin muuttanut Vesa Koskela aloitti nyrkkeilyuransa 15-vuotiaana välisarjassa eli alle 67-kiloisten sarjassa marraskuussa 1976 Olofströms BC:n riveissä. Ruotsin juniorimestaruuden hän voitti seuraavana vuonna. Joulukuussa 1979 hän nyrkkeili nuorten MM-kilpailuissa Japanin Jokohamassa, jossa hän saavutti MM-pronssia.
Vuonna 1980 Koskela nyrkkeili miesten sarjassa ja eteni Ruotsin-mestaruuskilpailuissa loppuotteluun, jossa hän hävisi pistetuomiolla suomalaistaustaiselle Lasse Frimanille. Pian sen jälkeen hän otteli PM-kilpailuissa ja hävisi Suomen Kalevi Marjamaalle. Keväällä 1981 Vesa Koskela otti ensimmäisen Ruotsin-mestaruutensa. Sen jälkeen hän kilpaili kesälla Tampereella EM-kilpailuissa ja eteni kahdella voitolla välieriin, joissa hän koki pistetappion Itä-Saksan Karl-Heinz Krügerille. Näin Koskela saavutti EM-pronssia. 
Koskela voitti vuonna 1982 toisen Ruotsin-mestaruutensa. Toukokuussa 1982 hän osallistui Münchenin MM-kilpailuihin. Niissä hänen ensimmäinen vastustajansa oli Yhdysvaltain Mark Breland. Ottelu päättyi keskeytykseen ja Koskelan tappioon toisessa erässä. Brelandista tuli maailmanmestari ja hänet valittiin kisojen parhaaksi nyrkkeilijäksi. Vuoden 1983 aikana Koskela otteli useita kansainvälisiä otteluita. Hän hävisi Ruotsin-mestaruuskilpailuissa hieman yllättäen. Hän oli mukana Helsingin GeeBee-turnauksessa ja Tampereen Tammer-turnauksessa, mutta kummassakaan suomalaisturnauksessa ei hänelle tullut turnausvoittoa. Toukokuun 1983 Varnan EM-kilpailuissa Koskela hävisi ensimmäisellä kierroksella Jugoslavian Sreten Mirkovicille.
Vuosi 1984 oli Koskelan nyrkkeilyuran viimeinen. Hän edusti nyt tukholmalaista Narva BK:ta. Hän otti kolmannen Ruotsin-mestaruutensa. Samana vuonna hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden ja hänet valittiin olympiaedustajaksi Los Angelesiin. Voitettuaan pakistanilais- ja grenadalaisnyrkkeilijät Koskela kohtasi puolivälierissä Etelä-Korean An Young-Suin, jolle hän hävisi selvällä pistetuomiolla. Koskelan loppusijoitus oli siis jaettu viides sija.
Koskela otteli vuosina 1976–1984 kaikkiaan 114 ottelua, joissa hän saavutti 75 voittoa ja niistä 28 tyrmäyksellä. Näistä maaotteluja oli seitsemän, joista voittoja tuli neljä.
Koskela on kouluttautunut Tukholmassa naprapaatiksi, ja hän toimi itsenäisenä yrittäjänä.
Kietrz (kunta)

Kietrz on kaupungin sisältävä maalaiskunta Głubczycen piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2022 lopussa 10 059. Kunnan hallintokeskus on Kietrzin kaupunki.
Maantiede.
Kietrzin pinta-ala on noin 139,9 neliökilometriä. Tärkeimmät kunnan aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat voivodikunnan tiet 416, 419 ja 420. Sen alueella on kaksi käytöstä poistettua rautatielinjaa, 194 ja 325. Kietrz rajautuu Baborówin, Pietrowice Wielkien, Branicen ja Głubczycen kuntiin sekä Tšekin tasavaltaan.
Kietrzin kunta sijaitsee Płaskowyż Głubczyckin (”Głubczycen ylätasanko”) alueella. Kunnan pinta-alasta lähes 90 prosenttia on maatalousmaata. Troja-joki virtaa Kietrzin kunnan halki. Pienempiä jokia ovat Morawka, Rozumicki Potok ja Ostra. Korkeus merenpinnasta vaihtelee kunnassa noin 213 metristä noin 321 metriin.
Kylät.
Kietrzin kunta jakautuu Kietrzin kaupunkiin ja seuraaviin 12 kylään:
Väestö.
Kietrzin kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 12 588. Vuoden 2023 lopussa 50,7 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 49,3 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 15,5 prosenttia, työikäiset 59,9 prosenttia ja eläkeikäiset 24,5 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 43,6 vuotta. Vuonna 2023 kunnan työttömyysaste oli 10,2 prosenttia.
Tōru Fujisawa

Tōru Fujisawa (, s. 21. tammikuuta 1967 Hokkaidō) on japanilainen mangaka. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu "Great Teacher Onizuka", josta on tehty myös sovitukset televisioon ja elokuvaksi.
Kvanttiturvallinen salaus

Kvanttiturvallinen salaus (, PQC) tarkoittaa salausmenetelmää, joka tarjoaa tietoturvaa kun tulevaisuuden kvanttitietokoneet yleistyvät. Perinteisille tietokoneille vaikeat algoritmit ovat kvanttitietokoneilla helposti ratkaistavissa, jolloin esimerkiksi julkisen avaimen salaus voidaan murtaa kvanttitietokoneella. Esimerkiksi Peter Shorin vuonna 1994 esittelemä Shorin algoritmi olisi tehokas tapa alkulukujen etsimiseen kvanttitietokoneella ja mahdollisesti tehokkaampiakin tapoja on esitetty. 
Symmetrisen salauksen menetelmät eivät ole yleensä alttiita Shorin algoritmilla murtamiselle, mutta ne ovat alttiita Groverin algoritmilla murtamiselle. Groverin algoritmilla etsittäessä avaimen tarjoama suoja on formula_1, jolloin 128-bittinen avain (AES-128, formula_2) tarjoaa vain 64-bittiseen avaimeen (formula_3) verrattavan suojauksen. NIST ajaa hanketta kvanttiturvallisen salauksen standardoimisesta ja ilmoitti kolmen FIPS-standardin hyväksynnästä elokuussa 2024.
Vaikka kvanttitietokoneet voivat murtaa menetelmiä kuten RSA, DSA ja ECDSA, on olemassa myös joukko menetelmiä, jotka ovat turvallisia sekä kvanttitietokoneita että perinteisiä tietokoneita vastaan. Menetelmät, jotka riippuvat suurten lukujen jakamisesta alkutekijöihinsä, tai elliptisen käyrän salaus, ovat heikkoja kvanttitietokoneita vastaan. Kryptografiseen tiivisteeseen perustuva julkisen avaimen salaus on eräs menetelmä, joka on vahva myös kvanttitietokoneita vastaan. Kvanttitietokoneet eivät vielä ole onnistuneet ratkaisemaan NP-täydellisiä ongelmia. Monen muuttujan salaus on vahva, mutta sisältää hyväksikäytettäviä rakenteita ja heikkouksia löydetään jatkuvasti. Eräät tahot ovat aloittaneet siirtymisen hilapohjaisiin salausmenetelmiin, jotka perustuvat joukoille vektoreita.
NIST on hyväksynyt kolme FIPS-standardia kvanttiturvalliseen salaukseen:
FIPS 203 kuvaa ML-KEM -avaintenvaihtomekanismin ("Module-Lattice-Based Key-Encapsulation Mechanism"). Menetelmä sisältää algoritmeja, jotka perustuvat aiempaan CRYSTALS-Kyber -ehdotukseen eräillä eroavaisuuksilla. Menetelmässä käytetään tarkoituksella lisättyä häiriötä, jolloin lineaariyhtälön ratkaiseminen on vaikeaa ilman yksityistä avainta.
Bhutanin kansalliskokouksen vaalit 2018

Bhutanin kansalliskokouksen vaalit 2018 toimitettiin Bhutanissa 15. syyskuuta ja 18. lokakuuta 2018 47 edustajan valitsemiseksi Bhutanin parlamentin alahuoneeseen, Bhutanin kansalliskokoukseen. Maan vaalijärjestelmässä on kaksi kierrosta, jossa ensimmäisellä valitaan kaksi puoluetta, jotka saavat asettaa ehdokkaita, ja toisella valitaan itse edustajat. Druk Nyamrup Tshogpa -puolue sai 30 edustajaa ja Druk Phuensum Tshogpa sai 17 edustajaa. Ensimmäisellä kierroksella äänestysprosentti oli 66 ja toisella 72.
Tulokset.
Ensimmäinen kierros.
Äänet jakautuivat ensimmäisellä kierroksella seuraavasti.
Toinen kierros.
Toiselle kierrokselle pääsi siis DNT ja DPT. DNT sai 172 268 ääntä eli 55 prosentin kannatuksen sekä 30 paikkaa. DPT sai puolestaan 141 205 ääntä ja 45 prosentin kannatuksen sekä 17 paikkaa.
Maing

Maing on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee Escautjoen varrella, noin seitsemän kilometriä Valenciennesin kaupungista etelään.
Hiekkakivestä rakennetussa Saint Géryn seurakuntakirkossa on 1300-luvulta peräisin oleva julkisivu. Kirkon laiva on rakennettu 1300- ja 1600-luvuilla. Pilarit ovat osittain peräisin 1100-luvulta.
Maingin uusklassinen kaupungintalo rakennettiin vuosina 1847-48. Vuonna 1832 oli tullut voimaan koulutuksesta vastaavan ministerin François Guizot’n ajama laki, joka edellytti että joka kunnassa piti olla koulu sekä pojille että tytöille. Maingin kaupunki käytti tätä Guizotin lakia hyväkseen, ja rakennutti yhdistetyn koulu- ja kaupungintalon.
Urheilu.
Kunnassa on Pariisi–Roubaix kaksi maantiepyöräkilpailussa käytettävää kivitieosuutta eli pavéa.Maing-Quérénaing osuuden pituus on 3 000 metriä ja nousu 59 metriä. Maing-Monchaux-sur-Ecaillon osuuden pituus on 1 700 metriä ja nousu 39 metriä.
Karjalan tasavallan taidemuseo

Karjalan tasavallan taidemuseo () on vuonna 1960 perustettu museo Petroskoissa Venäjällä. 
Kirovin aukiolla sijaitseva uusklassistinen tiilirakennus on entinen Aunuksen kuvernementin miesten lukio, joka rakennettiin vuonna 1790. Vuonna 1785 Katariina II antoi Venäjän kaupunkien kehittämissuunnitelman, josta vastasi venäläinen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija Ivan Lem. Museo avattiin 20. lokakuuta vuonna 1960.
Museon ensimmäinen johtaja oli M. V. Popova. Museokokoelman muodostivat Karjalan kansallismuseosta siirretyt teokset. Museon kokoelmaa täydennettiin Venäläisen taidemuseon, Tretjakovin gallerian ja Eremitaašin teoksilla. Museon johtaja on Natalja Vavilova.
Yhteensä museon kokoelmassa on yli 16 000 taide-esinettä.
Museon tunnetuimpia taiteilijoita ovat Viktor Vasnetsov, Vasili Polenov, Ivan Šiškin, Ivan Aivazovski, Ilja Repin ja Isaak Levitan.
Vuonna 2019 museolle annettiin uusi varastotila, joka auttoi järjestämään uutta pysyvää interaktiivista Kalevalan universumi -näyttelyä Kalevalan kuvituksista.
II Most Wanted

II Most Wanted on yhdysvaltalaisten laulajien Beyoncén ja Miley Cyrusin kappale joka julkaistiin Parkwood Entertainmentin ja Columbia Recordsin kautta. Kappale julkaitiin Beyoncén kahdeksannen studioalbumin "Cowboy Carterin" kolmantena singlenä 26. huhtikuuta 2024.
Beyoncé ja Cyrus kirjoittivat kappaleen yhdessä Ryan Tedderin ja Michael Pollackin kanssa. Kappeletta ovat olleeet tuottamassa Pollack, Shawn Everett ja Jonathan Rado. 
Kappaleet.
II Most Wanted - Suoratoisto/digitaalinen lataus
Morgan Studios

Morgan Studios oli Lontoossa sijainnut äänitysstudio. Sen perustivat vuoden 1967 lopulla Barry Morgan, Monty Babson, Jerry Allen ja Leon Clavert. Studiossa äänittivät levyjään esimerkiksi Lou Reed, Paul McCartney, Pink Floyd, Cliff Richard, Steve Harley &amp; Cockney Rebel, Ten Years After, Thin Lizzy, Squeeze ja The Stone Roses.
Studio myytiin 1980-luvulla, minkä jälkeen toimintaa jatkoivat uudet studiot Power Plant ja Battery Studios.
Bhutan paralympialaisissa

Bhutan on osallistunut yhden kerran paralympialaisiin. Vuonna 2017 perustettu Bhutanin paralympiakomitea lähetti kolme urheilijaa Tokion 2020 kisoihin. Heistä ei päässyt kukaan mitalisijoille.
Keltakulmatyranni

Keltakulmatyranni ("Satrapa icterophrys") on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Keltakulmatyranni kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaki on harmahtavan ruskea ja päässä on keltainen silmäkulmajuova. Selkä on ruskehtavan vihreä. Linnun siivet ovat mustat ja niissä on kaksi vaaleaa juovaa. Keltakulmatyrannin rinta ja vatsa ovat keltaiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Keltakulmatyrannin levinneisyysalue on kaksiosainen. Sitä tavataan Venezuelan ja Kolumbian pohjoisosista sekä Brasiliasta Argentiinaan. Eteläisimmät populaatiot muuttavat eteläisen pallonpuoliskon talven ajaksi pohjoisemmaksi. Lajin elinympäristöä ovat ruohomaat, pensaikot ja metsien reunamaat. Keltakulmatyrannit liikkuvat useimmiten yksin ja joskus pareittain. Sen pesä on kuppimainen.
Malin Klingenberg

Malin Klingenberg (s. 1969) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava lastenkirjailija.
Klingenberg on koulutukseltaan tekstiilisuunnittelija. Hän on työskennellyt päätoimisena kirjailijana vuodesta 2013 alkaen.
Klingenberg voitti Arvid Mörnen kirjoituskilpailun vuonna 2003. Vuonna 2015 hänen teoksensa "Alberta Ensten och uppfinnarkungen" oli Ahvenanmaan ehdokas Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2017 Klingenberg sai Runeberg Junior -palkinnon teoksesta "Den fantastiske Alfredo" (suom. "Mahtava Alfredo"). Vuonna 2020 hän oli ehdolla saman palkinnon saajaksi teoksella "Fisens liv" (suom. "Pierun elämää"). Vuonna 2024 Klingenbergin kuvakirja "Skelettet" (suom. "Luuranko") oli Suomen ehdokas Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi. Klingenbergin kuvakirja "Främlingarna" (suom. "Viisi hauvaa") valittiin IBBY:n kunnialistalle 2024.
Klingenbergin teoksia on käännetty 15 kielelle, muun muassa suomeksi, tanskaksi, englanniksi, viroksi, bulgariaksi, saksaksi, espanjaksi, tšekiksi, italiaksi, kiinaksi ja koreaksi.
Juha Pikkarainen (kirjailija)

Juha Pikkarainen (s. 1953 Kemi) on suomalainen kirjailija, toimittaja ja kunnallispoliitikko.
Elämä.
Pikkarainen opiskeli kirjallisuutta ja historiaa Tampereen yliopistossa vuosina 1973-1980. Hän jätti opintonsa kesken saatuaan vakituisen työpaikan monivuotiselta kesätyöpaikaltaan Kemijärven sellutehtaalta. Vuosina 2007-2008 Pikkarainen tuli tunnetuksi yhtenä sellutehtaan lakkauttamista vastustaneen Kemijärven massaliikkeen johtohahmoista. Pikkairainen kuului liikkeen kolmihenkiseen työvaliokuntaan ja toimi sen tiedottajana. Pikkarainen kirjoitti myös "Kansan Uutisiin" massaliikkeen toimintaa seuranneita kolumneja, joista myöhemmin koottiin kirja. Vuonna 2009 Pikkarainen sai sakkotuomion rahankeräysrikoksesta, kun kansanliikkeen verkkosivuilla kehotettiin antamaan taloudellista tukea, mutta hovioikeus kumosi tuomion kaksi vuotta myöhemmin.
Pikkarainen toimitti Yle Lapin Radioon 1990-luvun alusta lähtien 26 vuoden ajan kirjallisuusohjelmaa "Pikkaraisen kirjakammi", jossa hän esitteli yli 1 200 kirjaa. Myöhemmin hänen kirjapakinoitaan on julkaistu "Koti-Lappi"-lehdessä ja vuonna 2023 ilmestyi niistä koottu kirja. Teos sisältää myös hänen esseitään historiasta, kirjallisuudesta ja politiikasta.
Vasemmistoliittoa edustava Pikkarainen on pitkäaikainen Kemijärven kaupunginvaltuuston jäsen ja hän on toiminut myös sen varapuheenjohtajana. Vuonna 2015 Pikkaraiselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Namcha Barwa

Namcha Barwa tai Namchabarwa () on Mêdogissa Nyingchin prefektuurissa, Tiibetin autonomisella alueella sijaitseva 7 782 metriä korkea vuori. Sinne nousivat ensimmäistä kertaa kiinalais-japanilainen vuorikiipeilijäryhmä vuonna 1992.
Vuoren nimi Namcha Barwa tarkoittaa tiibetin kielellä esimerkiksi "liekehtivää salamaa" tai "taivaaseen iskevää keihästä". Tällä on kuvattu vuorenhuipun vaarallistuutta. Tämä johtuu muun muassa siitä, että vuori sijaitsee Yarlung Tsangpoo Canyonilla, jolla tavataan usein maanjäristyksiä tai lumivyöryjä.
Bhutanin yhdistynyt puolue

Bhutanin yhdistynyt puolue (, lyhenne DNT) on bhutanilainen keskusta-vasemmistolainen poliittinen puolue. Puolueen tärkeimpiin tavoitteisiin kuuluu hyvä talouskasvu sekä Bhutanin nostaminen kehittyneeksi maaksi vuoteen 2034 mennessä. Puolue ei vuosien 2023–2024 vaaleissa päässyt parlamenttiin, sillä Bhutanin vaalijärjestelmässä vain kaksi suurinta puoluetta ovat edustettuna parlamentissa. Edellisissä vaaleissa puolueella oli kansalliskokouksen 47 paikasta hallinnassaan 30. Puolue käytti aiemmin nimeä Sosiaalidemokraattinen puolue.
Kansan demokraattinen puolue (Bhutan)

Kansan demokraattinen puolue () on Bhutanissa toimiva poliittinen progressiivinen puolue. Puolueella on Bhutanin kansalliskokouksessa 30 paikkaa 47:stä vuosien 2023–2024 vaalien jälkeen. Puolue lupasi vaaleissa paljon talouden parantamiseen liittyvää. Lisäksi se lupasi mm. puhdasta juomavettä, ilmaisen koulutuksen ja terveydenhuollon kehittämistä sekä 97,5 prosentin työllisyysasteen.
Puolue on maan vanhin, sillä se perustettiin vuonna 2007. Puolueen johtajana toimii Tshering Tobgay.
Bhutanin Tendrel-puolue

Bhutanin Tendrel-puolue (BTP; ) on bhutanilainen poliittinen puolue. Puolue rekisteröitiin vuonna 2023 maan kuudenneksi poliittiseksi puolueeksi. Puolue sai vuosien 2023–2024 vaaleissa 17 paikkaa 47-paikkaiseen kansalliskokoukseen. Puolueen puheenjohtajana toimii Pema Chewang.
Puolue tavoittelee Bhutanin taloudellista riippumattomuutta, kotitalouksien tulojen kasvattamista ja köyhyyden vähentämistä. Puolue kannattaa sitä, että jokainen maan asukas saa mahdollisimman hyvän koulutuksen. Puolue haluaa parantaa vanhusten hyvinvointia sosiaaliturvajärjestelmän avulla. Lisäksi puolue kannattaa yli 65-vuotiaille ei-eläkeläisille sekä vammaisille perustuloa.
Per Johan Alfving

Per Johan Alfving (19. huhtikuuta 1739 – 1810) oli ruotsalaissyntyinen maanmittausinsinööri, joka toimi Suomessa maanmittauskomission päällikkönä.
Alfving tuli ylioppilaaksi Uppsalassa 1757 ja aloitti insinöörinä maanmittauskonttorissa 1770. Hänet nimitettiin 1777 Suomen maanmittauksen johtajaksi, ja hän sai 1782 ylitirehtöörin arvonimen. Hän osallistui Suomen talousseuran ensi vuosina seuran toimintaan. Hän sai 1808 eron ja muutti takaisin Ruotsiin.
Alfving julkaisi maanmittauksen historiaa käsittelevän teoksen "Berättelse om landtmäteriet från dess inrättning till närvarande tid" (1774).
Anjalankosken voimalaitos

Anjalankosken voimalaitos on Kymenlaaksossa Kouvolan Inkeroisissa Anjalankosken teollisuusalueella sijaitseva polttovoimalaitos. Voimalaitoksen kapasiteetti on 436 megawattia.
Tehdasalueella sijaitsee myös kaksi vesivoimalaitosta. Anjalankosken vesivoimalaitos sijaitsee Kymijoen länsirannalla ja sen kapasiteetti on 20 megawattia. Inkeroisten vesivoimalaitos sijaitsee tämän vieressä joen itärannassa ja sen kapasiteetti on 17 megawattia.
Anjalankosken voimalaitos sijaitsee Anjalankosken paperitehtaan vieressä. Se tuottaa sähköä ja höyryä tehdasalueen tehtaisiin ja kaukolämpöä Inkeroisten taajamaan ja Anjalan maatalousoppilaitokselle. Voimalaitos muodostuu höyry- ja kombivoimalaitoksista. Höyryvoimalaitoksella on kolme polttokattilaa ja kaksi höyryturbiinia.
Pääkattila (K2) on leijupetikattila, jossa poltetaan biopolttoaineita kuten puunkuorta, metsähaketta, purua, pakkausjätettä, maakaasua ja lietettä. Kattilan K2 kapasiteetti on 192 megawattia, joka tuottaa pääasiassa höyryä. Sillä on kaksi peräkkäistä turbiinia, joista ensimmäinen on vastapaineturbiini (VP2) ja toinen lauhdeturbiini (LV2). Vastapaineturbiinin sähköntuotantokapasiteetti on 42 megawattia ja lauhdeturbiinilla 50 megawattia. Kumpikin höyryturbiini pyörii vaaka-asennossa ja niissä on kummassakin kaksi sähkögeneraattoria.
Säätö- ja varakattiloina toimivat kattilat K5 ja K6. Ne ovat tulitorvikattiloita, jossa poltetaan maakaasua. Niiden kapasiteetti on yhteensä 60 megawattia. Kombivoimalaitoksen kattilassa (K4) poltetaan maakaasua tai kevyttä polttoöljyä. Sen kapasiteetti on 184 megawattia. Se edessä toimii tarvittaessa kaasuturbiinilaitos (GT2), joka polttaa maakaasua ja tuottaa sillä sähköenergiaa. Sen sähköteho on 73 megawattia. Tuotannossa syntyvä hukkalämpö ohjataan kombivoimakattilaan (K4) hyötykäyttöön.
Cole Eiserman

Cole Eiserman (s. 29. kesäkuuta 2006) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NCAA-yliopistosarjaa Bostonin yliopistossa. Hän pelasi kaudella 2023–2024 USHL-sarjassa USNTDP Juniors -joukkueessa. Hänet varattiin New York Islandersiin ensimmäisellä kierroksella.
Maajoukkueura.
Eiserman on edustanut maajoukkuetasolla Yhdysvaltoja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdesti, vuosina 2023 sekä 2024. Hän voitti kultaa vuoden 2023 turnauksessa. Hän oli myös tuon turnauksen paras maalintekijä yhdessä Will Smithin kanssa yhdeksällä maalilla.
Nuorten MM-kilpailuissa 2025 Eiserman voitti kultaa. Hän aloitti turnauksen kakkosketjussa, mutta putosi turnauksen edetessä joukkueensa 13. hyökkääjäksi.
Keep on the Borderlands

Keep on the Borderlands on seikkailumoduuli Dungeons &amp; Dragons -fantasiaroolipelille, jonka on kirjoittanut Gary Gygax. Pelaajahahmot aloittavat linnasta, josta lähtevät tutkimaan läheisiä hirviöitä täynnä olevia kukkuloita.
Wired-lehden Ken Denmead mainitsi moduulin yhtenä "Top 10:stä D&amp;D moduulista, jotka löysin varastosta tänä viikonloppuna". Denmeadin mukaan se on haastava matalan tason pelaajahahmoille.
Lama Gyurme

Lama Gyurme (s. 1948) on bhutanilainen hengellisen musiikin laulaja ja tiibetinbuddhalainen munkki. Hän on asunut ja työskennellyt Ranskassa 1970-luvulta lähtien.
Gyurme lähetettiin 4-vuotiaana Djang Tchub Tcheu Ling -luostariin, jonka pysyväksi asukkaaksi hänet otettiin 9-vuotiaana. Hän sai uskonnollisen koulutuksen lisäksi perinteisten taidemuotojen, myös musiikin opetusta. Gyurme lähti 20-vuotiaana kolmevuotiselle retriitille Sonadan luostariin Intiaan. Sen aikana hän sai Kalu Rinpochelta arvonimen "Ouzme" (musiikin mestari). Gyurme vietti aikaa myös Rumtekin luostarissa Sikkimin osavaltiossa ennen paluutaan Bhutaniin. Hän sai siellä kagyu-koulukunnan opettajan arvon.
Vuonna 1974 Gyurme muutti Ranskaan ja aloitti Pariisissa Kagyu Dzong -keskuksen johtamisen. Vuonna 1982 hän alkoi johtaa myös Vajradhara Ling -keskusta Normandiassa. Gyurme teki vuonna 1994 kosketinsoittaja Jean-Philippe Rykielin kanssa albumin "The Lama's Chant" (Sony Classical), joka muun muassa myi kultaa Espanjassa. Sen tuotti Jean-Michel Reusser. Vuonna 2000 Gyurme jatkoi yhteistyötä Rykielin kanssa albumilla "Rain of Blessings: Vajra Chants". Hän on vieraillut Bhutanissa säännöllisesti myös Ranskassa asumisensa aikana.
Erik Martimo

Erik Martimo, sukunimi vuoteen 1935 "Bruun" (16. helmikuuta 1899 Vaasa – 1954 Turku) oli suomalainen maa- ja metsätieteiden tohtori ja kotieläintieteen dosentti.
Martimon vanhemmat olivat eversti Johan Edmund Bruun ja Marie Emilia Johanna
Favre. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1923, agronomiksi 1924 sekä maa- ja metsätieteiden lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1939.
Martimo oli maatalouskoelaitoksen kotieläinjalostusosastolla assistenttina 1924–1929, siipikarjanhoitokunnan johtajana 1929–1935, Oy Turun Munan tutkimus- ja neuvontaosastolla 1935–1939 ja Turun ja Porin läänin kansanhuoltopäällikkönä 1940–1944. Hän oli sitten maatalousministeriön tuotanto-osaston tiedoitustoimiston toimistopäällikkönä 1945–1948, Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun maatalouden ja luonnonhistorian lehtorina vuodesta 1948 ja Helsingin yliopiston kotieläintieteen dosenttina vuodesta 1948. Martimo toimi lisäksi Pienviljelysneuvojaopiston siipikarjanhoidon opettajana 1930–1936, Siipikarjalehden päätoimittajana 1931–1935 ja Mehiläistalouslehden päätoimittajana vuodesta 1946. 
Martimo oli Suomen siipikarjanhoitajien liiton hallintoneuvoston puheenjohtajana 1928, Suomen mehiläishoitajien puheenjohtajana 1932–1935 sekä Mehiläishoitajien keskusliiton puheenjohtajana vuodesta 1945. Martimo oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsenenä 1951–1953.
Erik Martimo oli naimisissa vuodesta 1926 agronomi Martta Johanna Pulkkisen kanssa.
Julkaisuja.
Nimellä "Erik Bruun":
Nimellä "Erik Martimo":
Baburam Bhattarai

Baburam Bhattarai (; s. 18. kesäkuuta 1954 Gorkhan piirikunta) on nepalilainen marxilainen poliitikko ja entinen sissijohtaja. Hän toimi Nepalin pääministerinä elokuusta 2011 maaliskuuhun 2013.
Bhattarai syntyi köyhään perheeseen, mutta menestyi opinnoissaan ja pääsi Colombo Planin stipendillä opiskelemaan Intiaan. Hän sai kandidaatin arvon arkkitehtuurissa Chandigarhin Panjabin yliopistosta vuonna 1977. Bhattarai valmistui maisteriksi suunnittelussa New Delhin School of Planning and Architecturesta vuonna 1979. Hän väitteli filosofian tohtoriksi aluekehityssuunnittelussa Jawaharlal Nehrun yliopistossa vuonna 1986. Hänen väitöskirjansa julkaistiin vuonna 2003 nimellä "The Nature of Underdevelopment and Regional Structure of Nepal: A Marxist Analysis". Bhattari alkoi Intiassa opiskelun aikana toimia Nepalin monarkiaa vastaan ja liittyi vuonna 1981 Nepalin kommunistisen puolueen (CPN) maolaiseen siipeen. Hän palasi Nepaliin vuonna 1986 ja pääsi johtavaan asemaan vuonna 1990 perustetussa CPN-faktiossa. Bhattarai aloitti yhteistyön Pushpa Kamal Dahalin kanssa vuonna 1994. Hän nousi johtavaksi ideologiksi tämän perustamassa uudessa Nepalin kommunistisessa puolueessa (maolaisessa).
Vuonna 1996 Nepalin kommunistinen puolue (maolainen) nousi kapinaan monarkiaa vastaan. Bhattarai jatkoi toimintaansa kapinallisena Nepalin hallituksen kiellettyä puolueen. Rauhanneuvotteluja alettiin käydä 2000-luvun alussa, jolloin Bhattarai oli kapinallisten johtava puhemies. Alkuvuodesta 2005 Bhattarai joutui käytännössä kotiarestiin Pushpa Kamal Dahalin kanssa nousseiden strategiaa koskeneiden erimielisyyksien johdosta. Hän kuitenkin oli sitten avainasemassa neuvotteluissa, jotka johtivat rauhaan vuonna 2006 ja Nepalin siirtymiseen tasavallaksi vuonna 2008.
Bhattarai valittiin huhtikuussa 2008 Nepalin liittovaltiolliseen parlamenttiin. Pushpa Kamal Dahal pääsi pääministeriksi elokuussa 2008, ja Bhattarai toimi uuden hallituksen talousministerinä. Hallitus kuitenkin kaatui Dahalin erotessa toukokuussa 2009. Elokuussa 2011 liittovaltiollinen parlamentti valitsi Bhattarain Nepalin pääministeriksi. Rauhanprosessi kariutui vuonna 2012, ja parlamentti hajotettiin tuon vuoden toukokuussa. Bhattarain hallituksen jäsenet erosivat, mutta Bhattarai pysyi siirtymäkauden pääministerinä, kunnes erosi maaliskuussa 2013. Häntä seurasi Khil Raj Regmi.
Bhattarai on toiminut urallaan monissa kommunistisissa puoluehankkeissa. Hän lopetti yhteistyön Pushpa Kamal Dahalin kanssa syyskuussa 2015 ja perusti Naya Shakti -puolueen vuonna 2016. Puolue yhdistyi vuonna 2019 Upendra Yadavin Sanghiya Samajbadi Forumin kanssa, jolloin muodostui Janata Samajbadi -puolue (JSP). JSP yhdistyi Rastriya Janata -puolueeseen vuonna 2020. Bhattarai rekisteröi heinäkuussa 2022 jälleen uuden puolueen, Nepal Samajbadi Partyn. Tällöin hän palasi yhteistyöhön Dahalin kanssa. Jotkut kommunistit ovat syyttäneet Bhattaraita marxismin hylkäämisestä, mutta Bhattarai on kiistänyt syytöksen. Hänen mukaansa myös Karl Marx ja Vladimir Lenin osallistuisivat demokraattisiin hallituksiin nykyaikana.
Voivodikunnan tie 419

Voivodikunnan tie 419 () on voivodikunnan tie Puolassa Opolen voivodikunnassa. Se on noin 16 kilometrin mittainen. Tie alkaa Nowa Cerekwian kylässä voivodikunnan tieltä 416, kulkee Gniewkowicen, Nasiedlen, Niekazanicen ja Branicen kylien halki ja päättyy Puolan ja Tšekin rajalla.
Margot

Margot on naisen etunimi. Se on alun perin Margareta-nimen ranskalaiseen "Marguerite"-muotoon pohjautuva deminutiivi, jonka merkitys on ’pikku Margareta’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 500–510 Margot-nimistä naista.
Nimipäivät.
Margot-nimi ei sisälly suomalaiseen, suomenruotsalaiseen eikä ortodoksiseen nimipäiväkalenteriin.
Ruotsin almanakan mukaan Margot viettää nykyään nimipäivää 15. kesäkuuta. Vuosina 1986–2000 nimipäivä oli 30. heinäkuuta.
Norjassa nimipäivä on 15. elokuuta.
Elina Kanervio

Elina Kanervio (9. tammikuuta 1886 Ruovesi – 1961) oli suomalainen koulunjohtaja ja maataloushallituksen kotitaloustarkastaja.
Elina Kanervio valmistui opettajaksi Helsingin suomalaisesta jatko-opistosta 1907 ja oli aluksi vuoden ajan opettajana Porin yksityisessä tyttölyseossa. Hän tuli 22-vuotiaana 1908 viisiluokkaisen Lahden tyttökoulun (nykyinen Tiirismaan koulu) johtajaksi. Hän oli koulunjohtajana 13 vuotta ja toimi samalla suomenkielen, historian ja maantieteen opettajana. Koulun opetuksessa painotettiin kielten lisäksi käsitöitä ja kotitaloutta. Lahden suomalainen tyttökoulu aloitti ensimmäisenä oppikouluna Suomessa kotitalouden opetuksen vuonna 1916. Kanervio käynnisti hankkeen tyttökoulun laajentamiseksi valtion tyttölyseoita vastaavaksi kuusivuotiseksi keskikouluksi, mutta tämä toteutui vasta hänen rehtorikautensa jälkeen.
Kanervio otti virkavapaata ja hankki kotitalousopettajan pätevyyden. Hänet valittiin Kotitalousopettajien liiton puheenjohtajaksi ja hän toimi myös muissa alan järjestöissä. Kanervio muutti Helsinkiin 1921 kun hänet valittiin maataloushallituksen opetusosaston kotitaloustarkastajaksi. Hän vaikutti Suomen kotitalousopetuksen kehittämiseen ja oli kehittämässä myös suomalaista emäntäkoulujärjestelmää. Hänellä myönnettiin valtion stipendejä, joiden avulla hän suoritti laajoja opintomatkoja muun muassa Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan ja laati matkoilla tekemistään havainnoista matkakertomuksia. Kanervio kävi 1925 ja 1927 Saksassa, Tshekkoslovakiassa, Itävallassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Skandinavian maissa ja oli Suomen edustajana kansainvälisessä kotitalouskongressissa Brüsselissä.
Tara Airin lento 197

Tara Airin lento 197 oli Tara Airin sisämaanlento Nepalissa Pokharasta Jomsomiin. Lentoa operoinut de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter 300 joutui 29. toukokuuta 2022 onnettomuuteen Sanusaressa, Mustangin piirikunnassa. Kaikki koneessa olleet 22 matkustajaa ja miehistön jäsentä saivat surmansa onnettomuudessa.
Taustaa.
Lentokoneen kapteeni oli syntynyt lokakuussa 1960. Hänellä oli lentokokemusta 17 500 tuntia, joista kyseisellä konemallilla 13 500. Hänellä oli myös kyseiseen konemalliin kouluttajan pätevyys. Lennon perämies oli syntynyt huhtikuussa 1997, ja hänellä oli lentokokemusta vain 520 tuntia, joista 315 kyseisellä konetyypillä. Matkustajista 13 oli nepalilaisia, neljä intialaisia ja kaksi saksalaisia.
Lentokone oli malliltaan de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter 300, rekisteriltään 9N-AET ja valmistenumeroltaan 619. Kone teki ensilentonsa huhtikuussa 1979, ja se oli operoinut Tara Airilla vuodesta 2010 lähtien. Koneella oli lennetty 41 336 tuntia.
Lennon kulku.
Onnettomuuspäivälle oli onnettomuuskoneelle määrätty viisi lentoa, joista kaksi oli tilauslentoja. Tara Air päätti aloittaa ensimmäisen lennon, kun Jomsomin lentoasema aukesi kello 3.21. Neljä ensimmäistä lentoa piti suorittaa samalla miehistöllä, joka oli Pokharassa jo valmiina, ja viidennelle piti tulla mukaan kapteeni, joka oli juuri saapunut Pokharaan. Alkuperäinen kapteeni kumminkin joutui työasioidensa takia lentämään matkustajana ja Pokharaan vasta saapununeen kapteenin tuli hoitaa tämä lento.
Lento lähti kello 4.10. Sitä ennen lentoasemalta oli lähtenyt Summit Airin lento kello 3.42. Lennon 197 oli tarkoitus lähteä ennen Summit Airin lentoa 601, mutta kapteeni oli epäileväinen sään takia, sillä hän pelkäsi ettei se sopisi visuaaliseen lentämiseen. Hän oli epäileväinen tämän lennon lentämisestä vielä moottoreiden käynnistyksen aikaan. Kone lopulta asettui Summit Airin koneen perään lähtövalmiiksi.
Kone lähti kiitotieltä 04 ja suuntasi kohti pohjoista, kunnes kääntyi suuntaan 305 kohti Ghodepania. Ghodepanin jälkeen kapteeni ilmaisi olevansa huolissaan säätilasta, ja arvosteli lentäjiä, jotka jatkavat visuaalista lentoa huonossa säässäkin. Kone pysyi 3 600 metrissä nousuasennossa, samalla kun miehistö ohjaamon ääninauhoitteen mukaan yritti parhaansa mukaan välttää pilviä. Maastovaroitin ei aktivoitunut, kun hetkeä myöhemmin kone törmäsi Sanusare-vuoreen Mustangin piirikunnassa noin 4 050 metrin korkeudessa.
Onnettomuuden syy.
Onnettomuuden pääsyiksi todettiin miehistön huolimattomuus, huono sää sekä se, että koneen maastovaroitin ei toiminut. Tutkinnan mukaan maastovaroittimen toimimattomuus oli vienyt miehistöltä tilannetajun. Tutkinnan mukaan koneen kapteeni kyllä yritti pois pilvistä ottamalla koneelle lisää korkeutta. Hän oli ennen lentoa myös kysynyt, että miksi lentää tällaisessa säässä.
Jomsomin lennonjohto oli saanut kummaltakin ennen Tara Airia saapuvalta Summit Airin miehistöltä erilaiset säätiedot. Tämän takia Jomsom oli ilmoittanut Tara Airille sää olleen tarpeeksi hyvä, jolloin miehistö piti korkeutensa.
Tij Iginla

Tij Iginla on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2023–2024 WHL-joukkue Kelowna Rocketissa. Utah Hockey Club varasi hänet kuudentena pelaajana.
Seuraura.
Iginla on aloittanut jääkiekkoilun nuorempana Boston Jr. Eaglesissa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi WHL-junioriliigassa Seattle Thunderbirdsin riveissä, jossa voitti myös sarjan mestaruuden. Kaudeksi 2023–2024 Iginla siirtyi Kelowna Rocketsiin.
Iginla allekirjoitti hänet varanneen Utah Hockey Clubin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen heinäkuussa 2024.
Maajoukkueura.
Iginla on edustanut Kanadaa maajoukkuetasolla U18 MM-kisoissa vuonna 2024. Tuolloin hän voitti kultaa.
Muuta.
Tij on entisen NHL-jääkiekkoilijan Jarome Iginlan poika. Hänen veljensä Joe sekä siskonsa Jade pelaavat myös jääkiekkoa.
Nepalin aika

Nepalin aika (NPT, "Nepal Standard Time") on Nepalissa käytettävä aikavyöhyke. Nepalin aikavyöhyke on UTC+5.45, eli se on viisi tuntia ja 45 minuuttia edellä koordinoitua yleisaikaa ("UTC"). Nepal on yksi kolmesta valtiosta maailmassa, jolla on 45 minuutin aikaero. Nepalin aikavyöhyke oli vuodesta 1920 vuoteen 1955 sama kuin Intian aika, eli UTC+5.30, mutta UTC+5.45 otettiin käyttöön vuonna 1956, ja sen meridiaaniksi valittiin Gaurishankar-vuori.
Utsteinin luostari

Utsteinin luostari () on Klosterøyn saarella Norjan Stavangerissa sijaitseva Norjan parhaiten säilynyt luostari. Se perustettiin 1200-luvun jälkipuoliskolla todennäköisesti Maunu VI Lainparantajan aloitteesta. Luostari kuului augustinolaiseen sääntökuntaan. Reformaation jälkeen vuonna 1539 Stavangerin piispan joukot valtasivat luostarin ja polttivat sen. Rakennus muutettiin 1600-luvulla tavalliseksi kirkoksi, ja se oli useiden sukujen omistuksessa ennen siirtymistään valtion haltuun vuonna 1899. Luostari entisöitiin 1960-luvulla ja sitä vuokrataan nykyisin muun muassa konsertteja ja kokouksia varten.
Judaberg

Judaberg on taajama Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 891 vuonna 2023. Taajaman nimi viittaa paikalla 1250-luvulla toimineeseen jyllantilaiseen kauppiaaseen Sefrinn Iudeen.
Østhusvik

Østhusvik on taajama Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 688 vuonna 2023.
Krossberg

Krossberg on taajama Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,12 neliökilometriä ja asukasluku 391 vuonna 2023.
Vassøy

Vassøy on taajama Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 632 vuonna 2023.
Gauselin kirkko

Gauselin kirkko () on Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1996.
Fruen kirkko

Fruen kirkko () eli Hetlandin kirkko on Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1854.
Revheimin kirkko

Revheimin kirkko () on Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1865.
Pyhän Pietarin kirkko (Stavanger)

Pyhän Pietarin kirkko () on Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
James Hagens

James Hagens (s. 3. marraskuuta 2006 Hauppauge, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NCAA-yliopistosarjassa Bostonin yliopistossa. Hän pelasi kaudella 2023–2024 USHL:ssä USNTDP Junioreissa. Hagens varattiin Boston Bruinsiin seitsemäntenä pelaajana. Ennen varaustilaisuutta hän oli korkeimmillaan sijoitettu ykkösvaraukseksi.
Maajoukkueura.
Hagens edusti Yhdysvaltoja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2023 ja 2024. Vuonna 2023 hän voitti kultaa ja 2024 puolestaan hopeaa. Vuoden 2024 turnauksessa hänet nimettiin turnauksen arvoikkaammaksi pelaajaksi. Hagens rikkoi vuoden 2024 turnauksessa turnauksen kaikkien aikojen piste-ennätyksen 4. toukokuuta 2024, kun Yhdysvallat pelasi Slovakiaa vastaan välierissä. Aiempi ennätys oli Nikita Kutšerovin nimissä vuodelta 2011.
Nuorten MM-kilpailuissa 2025 Hagens voitti kultaa. Hän sijoittui turnauksen pistepörssissä jaetulle seitsemännelle sijalle tehtyään viisi maalia ja yhteensä yhdeksän tehopistettä. Hänen peliaikansa (20.33) oli myös Yhdysvaltojen joukkueen hyökkääjistä eniten.