tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lorenzino de’ Medici

Lorenzo di Pierfrancesco (Lorenzino) de’ Medici (23. maaliskuuta 1514 Firenze – 26. helmikuuta 1548 Venetsia) oli italialaiseen Medicin mahtisukuun kuulunut kirjailija, joka murhasi sukulaisensa, Firenzen herttua Alessandro de’ Medicin vuonna 1537. Hänet tunnetaan liikanimillä "Lorenzino", ”pikku Lorenzo”, ja "Lorenzaccio", ”kurja Lorenzo”.
Elämänvaiheet.
Lorenzino de’ Medicin isä oli Pierfrancesco de’ Medici nuorempi, joka kuului Medicien nuorempaan sukuhaaraan. Lorenzinon isoisän isoisä oli Cosimo de’ Medicin nuorempi veli Lorenzo vanhempi. Lorenzino kirjoitti useita näytelmiä, joista "Aridosio"-huvinäytelmää pidettiin yhtenä aikansa parhaista. Asuessaan Roomassa hän tärveli eräänä yönä vuonna 1534 juovuksissa useita Konstantinuksen riemukaaren korkokuvia sekä Pyhän Paavalin basilikan portiikissa olleita keisari Hadrianuksen aikaisia patsaita katkomalla niiltä päät, mahdollisesti jäljitelläkseen antiikin Ateenassa tapahtunutta hermien turmelemista. Antiikin taideaarteisiin kohdistunut tuhotyö herätti vihaa, ja paavi Klemens VII uhkasi hirttää Lorenzinon, joka joutui pakenemaan kuolemantuomion uhalla Firenzeen.
Firenzessä Lorenzinosta tuli sukulaisensa, herttua Alessandro de’ Medicin läheinen ja luotettu ystävä. He kävivät yhdessä ilotaloissa ja näyttäytyivät yhdessä ratsastamalla samalla hevosella. Lorenzino kuitenkin murhasi Alessandron tammikuun 5. ja 6. päivän välisenä yönä 1537. Hän kutsui Alessandron kotiinsa ja valehteli tuovansa tämän seuralaiseksi tätinsä Caterina Soderinin, Leonardo Ginorin vaimon. Lorenzino palasi Scoronconcolo-nimisen miehen kanssa, jolloin he hyökkäsivät nukahtaneen Alessandron kimppuun ja surmasivat tämän miekalla ja tikarilla kamppailun jälkeen. Myöhemmin kirjoittamassaan "Apologia"-puolustuspuheessa Lorenzino vakuutti surmanneensa tyrannin puolustaakseen kansan vapautta ja palauttaakseen Firenzen tasavallan. Samalla hän vihjasi pitävänsä itseään uutena Brutuksena.
Medicien vanhempi sukuhaara sammui Alessandron mukana, mutta suvun valta jatkui Firenzessä, sillä tämän seuraajaksi tuli Cosimo I de’ Medici. Kun tasavaltalaista kansannousua ei tullut, Lorenzino joutui pakenemaan ensin Bolognaan ja sitten Konstantinopoliin ja Pariisiin. Hänet murhattiin helmikuussa 1548 Venetsiassa, jossa kaksi miestä puukotti hänet kuoliaaksi San Tomàn sillan luona. Lorenzinon surmannut palkkamurhaaja Francesco Bibboni julkaisi myöhemmin kirjallisen kuvauksen murhasta. Murhan tilaajaksi on yleisesti oletettu Cosimo I de’ Medici. Historiantutkija Stefano Dall’Aglion vuonna 2015 esittämän uuden selityksen mukaan murhan tilaaja olikin keisari Kaarle V, joka halusi kostaa vävynsä Alessandron kuoleman.
Muuta.
Alfred de Musset on kirjoittanut Lorenzino de’ Medicistä kertovan näytelmän "Lorenzaccio" (1834).
Lemin kunnankirjasto

Lemin kunnankirjasto on eteläkarjalaisen Lemin kunnankirjasto. Se palvelee erityisesti Lemin kirkonkylässä (Juvola) sijaitsevan kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä. Lemin kirjaston asiakkailla on käytössään myös muut Etelä-Karjalan seudullisen Heili-kirjastokimpan toimipisteet, ja näiden huomattavasti yhden kunnan tarjontaa suurempi aineistovalikoima.
Kirjastotoiminta Lemillä alkoi vuonna 1863.
Savitaipaleen kunnankirjasto

Savitaipaleen kunnankirjasto on eteläkarjalaisen Savitaipaleen kunnankirjasto. Se palvelee Savitaipaleen kirkonkylässä sijaitsevan kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä, sekä maakunnallisen Heili-kirjastokimpan välityksellä. Etelä-Karjalan seudullisen kirjastokimpan jäsenyyden myötä savitaipalelaisilla on käytössään muidenkin kirjastokimpan kirjastojen aineistovalikoima ja toimipisteet.
Savitaipaleen kunnankirjasto on perustettu vuonna 1867. Nykyinen, vuonna 1996 valmistunut, kirjastolle tilat tarjoava paritalo on arkkitehti Jaakko Nopasen suunnittelema.
Alexander Schlager

Alexander Schlager (s. 1. helmikuuta 1996 Salzburg) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen. Hän edustaa Itävallan Bundesliigassa pelaavaa Red Bull Salzburgia.
Schlager on kotimaansa seurojen lisäksi pelannut kauden 2014–2015 lainalla saksalaisen RB Leipzigin junioreissa. Kesällä 2017 hän siirtyi Lieferingistä LASK Linziin, jossa hän pelasi kuusi kautta. Ensimmäiset kymmenen bundesliigaotteluaan hän pelasi kaudella 2015–2016 lainalla Grödigin joukkueessa. LASK:issa hän pelasi 161 bundesliigaottelua, 16 Eurooppa-liigan ottelua ja seitsemän Konferenssiliigan ottelua. Red Bull Salzburgissa hän pelasi kaudella 2023–2024 Bundesliigassa 28 ottelua ja Mestarien liigassa kuusi ottelua.
Schlager pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa. Vuonna 2013 hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa joukkueensa kaikki kolme ottelua, kuten myös saman ikäluokan MM-kilpailuissa. Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän pelasi kaksi ottelua. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kaikki kolme ottelua.
Schlager pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa marraskuussa 2019 EM-karsinnassa Pohjois-Makedoniaa vastaan. Hän oli kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa Itävallan varamaalivahtina. Hän joutui polvivamman vuoksi jäämään pois vuoden 2024 EM-kilpailuista. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 17 A-maaottelua, joista kolme oli maaliskuussa 2021 pelattuja MM-karsintaotteluita ja kuusi vuonna 2023 pelattuja EM-karsintaotteluita.
Jerami Grant

Houston Jerami Grant (s. 12. maaliskuuta 1994 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä tai iso laitahyökkääjä.
Elämä ja ura.
Grant pelasi yliopistokoripalloa Syracusen yliopiston joukkueessa vuosina 2012–2014. Philadelphia 76ers varasi hänet NBA:n 39. vuorolla . Kaudella 2020–2021 Grant pelasi siihen mennessä parhaan kautensa ja oli yksi kolmesta ehdokkaasta kauden kehittyneimmän pelaajan palkinnon saajaksi.
Kesällä 2021 Grant valittiin Yhdysvaltain Tokion-kisojen olympiajoukkueeseen, joka voitti kultaa.
Grantin perhe on menestynyt koripallossa: hänen isänsä Harvey Grant pelasi NBA:ssa, samoin tämän kaksoisveli, nelinkertainen NBA-mestari Horace Grant. Grantin veljistä Jerai Grant ja Jerian Grant ovat ammattilaiskoripalloilijoita.
Jonathan Isaac

Jonathan Judah Isaac (s. 3. lokakuuta 1997 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä.
Elämä ja ura.
Isaac pelasi yliopistokoripalloa Floridan osavaltionyliopiston joukkueessa kauden 2016–2017. Orlando Magic varasi hänet NBA:n kuudennella vuorolla . Joulukuussa 2020 Isaac ja Magic tekivät nelivuotisen, yhteensä 80 miljoonan dollarin suuruisen, jatkosopimuksen.
Matias Pajula

Matias Pajula (s. 2. heinäkuuta 1998 Helsinki) on suomalainen poliitikko, joka on toiminut Helsingin kaupunginvaltuutettuna elokuusta 2021 lähtien ja kaupunginhallituksen jäsenenä syyskuusta 2024 lähtien. Hän työskentelee Elina Valtosen erityisavustajana ulkoministeriössä. 
Pajula toimi HSL:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 2021–2024. Vuosina 2020–2021 hän oli Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtaja.
Elämäkerta ja ura.
Pajula kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2017 Kulosaaren yhteiskoulusta. Pajula on sotilasarvoltaan alikersantti ja toimi vuoden 2019 Varusmiesliiton puheenjohtajana. Hän opiskelee ympäristöekonomiaa Helsingin yliopistossa. 
Vuosina 2021–2023 Pajula työskenteli viestintätoimisto Milttonilla vaikuttajaviestinnän asiantuntijana. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Pajula oli Elina Valtosen kampanjapäällikkö. Valtonen sai vaaleissa 32 562 ääntä, mikä oli eniten Helsingin vaalipiirissä ikinä. 
Keväällä 2023 Pajula työskenteli Helsingin kokoomuksella asiantuntijana ja Orpon hallituksen hallitusneuvotteluissa Hybridiuhat ja kyberturvallisuus -pöydän neuvottelijana. 
Kesäkuussa 2023 Pajula ilmoitti jättävänsä luottamustehtävänsä siksi aikaa, kun hänen saamaansa raiskaussyytettä käsitellään. Helsingin käräjäoikeus hylkäsi hänen saamansa syytteen maaliskuussa 2024.
Pajula aloitti toukokuussa 2024 ulkoministeri Elina Valtosen erityisavustajana ulkoministeriössä.
Yksityiselämä.
Pajula asuu Helsingin Herttoniemessä.
Toukokuussa 2023 Helsingin käräjäoikeudessa Pajulaa vastaan nostettiin syyte raiskauksesta. Hän kiisti syytteen ja jättäytyi sivuun luottamustehtävistään kunnallispolitiikassa asian käsittelyn ajaksi. Maaliskuussa 2024 Helsingin käräjäoikeus hylkäsi syytteen. Asianomistaja, eli väitetyn raiskauksen uhri, valitti hylkäyksestä Helsingin hovioikeuteen, mutta perui valituksensa. Naisen maksettavaksi tuli Pajulan oikeudenkäynti kuluja noin 2000 euron verran.
Birger Asplund

Karl Birger Asplund (21. heinäkuuta 1929 Åre – 1. heinäkuuta 2023 Krokom) oli ruotsalainen moukarinheittäjä. Hänen uransa ajoittui 1950- ja 1960-luvuille, jolloin hän osallistui kolmiin olympialaisiin (1956, 1960 ja 1964) ja voitti Ruotsin mestaruuden lajissaan 15 kertaa vuosina 1954–1968. Hän piti lajin Ruotsin ennätystä hallussaan 16 vuotta eli vuosina 1955–1971.
Birger Asplund nousi Ruotsin moukarin kärkinimeksi 1950-luvun alussa. Vuonna 1952 hän oli Ruotsin mestaruuskisoissa pronssilla ja seuraavana vuonna hopealle, jonka jälkeen alkoikin 15 vuoden mestaruusputki Ruotsin moukarinheiton ykkösnimenä. 
Hän osallistui urallaan kolme kertaa olympialaisiin. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän eteni loppukilpailuun, jossa ei kuitenkaan saanut tulosta. Vuoden 1958 EM-kisoissa Tukholmassa hän oli kuudes Puolan Tadeusz Rutin voittaessa. Vuodet 1959–1961 olivat Asplundin uran parhaat, sillä hän oli kyseisinä kolmena vuotena maailmantilaston 10 parhaan joukossa, joista vuoden 1959 maailmantilaston kolmas. Vuoden 1960 Rooman kesäolympialaisten piti olla Asplundin huippuhetki, sillä hän oli ollut varmassa 65 metrin kunnossa. Roomassa hän kuitenkin epäonnistui karsiutumalla tuloksella 57,27 eli lähes kahdeksan metriä hänen heittotasostaan. Asplund jatkoi heittouraansa ja oli mukana vuoden 1962 EM-kisoissa Belgradissa. Niissä hän kuitenkin karsiutui ennen loppukilpailua. Vuoden 1964 Tokion kesäolympialaisissa hän jäi alkukarsintoihin tuloksella 61,15. Ura jatkui vielä vuoteen 1970, jolloin hän heitti yli 40-vuotiaana tuloksen 64,70, joka oli ikäluokkansa ennätys. Tämän tuloksen rikkoi olympiavoittaja Harold Connolly pari vuotta myöhemmin.
Vaikka Asplundilla ei tullut suurkilpailumenestystä, ura oli näyttävä. Hän saavutti kaksi Pohjoismaiden mestaruutta eli vuosina 1961 ja 1963, 15 Ruotsin mestaruutta, paransi 17 kertaa Ruotsin ennätystä ja voitti Suomi–Ruotsi-maaottelun lajissaan 12 kertaa osallistuttuaan maaotteluun vuosina 1953–1969. Vuoden 1965 Suomi–Ruotsi-maaottelussa yksi Asplundin heitoista suuntautui Tukholman olympiastadionin takasuoran katsomoon moukarin osuessa yhden katsojan jalkaan.
Birger Asplund sai jo vuonna 1955 nimityksen yleisurheilun Stor Grabb numero 179.
Jouko Nuora

Jouko Nuora, myös Jack King Noir (s. 13. joulukuuta 1963 Vesilahti) on suomalainen sarjakuvataiteilija, kuvittaja ja bluesmuusikko. Nuoran sarjakuvia ja kuvituksia on julkaistu lehdissä ja kirjoissa vuodesta 1988 alkaen.
Nuoran sarjakuvia ja kuvituksia on julkaistu antologioissa, t-paidoissa, elokuvajulisteissa, postikorteissa, AIDS-tukikeskuksen kondominkäyttöoppaassa ja mainoksissa.
Hän on tehnyt kuvituksia lehtiin, kirjoihin ja CD-kansiin, kuten "Suomirokkia 3" "− 8" (Poko Rekords) ja Juliet Jonesin sydän: "Joneskaupunki" ja "Hai!"-albumit sekä useampi CD-singlen kansi. 
Nuoran taidetta on ollut esillä vuodesta 1992, muun muassa eroottisen taiteen näyttelyssä Galleria Sirkka-Liisa Topeliuksessa Helsingissä 2020. Nuora on Teoston, Sanaston, Kopioston, Kuhankosken killan, Kuvittajat ry:n ja Sarjakuvantekijät ry:n jäsen.
Nuoran "alter ego" Jack King Noir julkaisi ensialbuminsa "Spanish Prison Blues" 2023. Hän laulaa myös forssalaisessa hard rock -yhtyeessä.
Loch Eil

Loch Eil () on noin 11 kilometriä pitkä meren lahden osa Ylämaan hallintoalueella Skotlannissa. Se yhtyy Loch Linnheen Fort Williamin kaupungin lähellä. Cameronin klaanin päälliköiden nimi "Lochiel" tulee Loch Eilin nimestä.
Loch Eilin pohjoisrannalla on kaksi rautatieseisaketta: Locheilside ja Loch Eil Outward Bound.
Suuri aalto Kanagawan edustalla

Suuri aalto Kanagawan edustalla () on japanilainen puupiirros, jonka on tehnyt ukiyo-e-taiteilija Hokusai. Se on tehty vuosien 1829 ja 1833 välillä Edo-kauden myöhäisvaiheilla. Teos on "36 näkymää Fuji-vuorelle" -sarjan ensimmäinen osa.
Puupiirrokseen on kuvattu valtava aalto, joka riepottelee kolmea venettä Sagaminlahden rannikolla. Taustalla näkyy Japanin korkein vuori Fuji. Välillä aalto tulkitaan tsunamiksi, vaikka se vaikuttaakin enemmän hyökyaallolta.
Valkokuvemuuranen

Valkokuvemuuranen ("Myrmotherula axillaris") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkokuvemuurasta tavataan laajalla alueella Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 10 400 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sen kannankehitys on kuitenkin laskeva.
Liuskemuuranen

Liuskemuuranen ("Myrmotherula schisticolor") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Liuskemuurasta tavataan Belizessä, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 780 000 km2. Lajin kannaksi on arvioitu 50 000–499 999 yksilöä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sen arvellaan kuitenkin olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Savumuuranen

Savumuuranen ("Myrmotherula sunensis") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Savumuurasta tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 010 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Anders Christiansen

Anders Bleg Christiansen (s. 8. kesäkuuta 1990 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 174-senttimetrinen. Hän edustaa Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Malmö FF:ää. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi myös Italiassa ja Belgiassa. Hän on pelannut Tanskan maajoukkueessa viisi ottelua vuodesta 2013 alkaen.
Christiansen nousi Lyngby BK:n junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2008–2009, ja sarjanousun myötä hän pelasi kaudesta 2010–2011 alkaen Tanskan Superliigassa. Kesällä 2012 hän siirtyi FC Nordsjællandiin. Hän pelasi Superliigassa kaikkiaan 127 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Kansainvälisillä kentillä hän pelasi Mestarien liigassa viisi ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Tammikuussa 2015 Christiansen siirtyi italialaisseura Chievo Veronaan, jossa hän pelasi vuoden aikana vain neljä Serie A:n ottelua ja yhden Italian cupin ottelun.
Tammikuussa 2016 Christiansen siirtyi ruotsalaisseura Malmö FF:ään. Hän pelasi kahden kauden aikana 49 Allsvenskan-ottelua ja teki niissä 11 maalia. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden sekä vuonna 2016 että 2017. Vuoden 2018 alkupuoliskon hän pelasi belgialaisseura Gentissä, jossa hänelle kertyi vain neljä liigaottelua. Kesällä 2018 hän palasi Malmöhön, jossa hän on tällä toisella rupeamallaan pelannut kesäkuuhun 2021 mennessä 70 Allsvenskan-ottelua ja tehnyt niissä 25 maalia. Kaudella 2020 hän oli 13 maalillaan joukkueensa toiseksi paras ja koko sarjan viidenneksi paras maalintekijä. Eurooppa-liigassa hänellä on Malmön pelaajana 13 ottelua, ja helmikuussa 2019 hän teki maalin ensimmäisen pudotuspelikierroksen kotiottelussa Chelseaa vastaan.
Christiansen pelasi useissa Tanskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Tanskan A-maajoukkueessa neljä maaottelua vuosina 2013–2015 ja palasi maajoukkueeseen kesäkuussa 2021, jolloin hän pääsi EM-kilpailuihin valmistavassa ystävyysottelussa Saksaa vastaan hetkeksi kentälle.
Abraham Mapu

Abraham Mapu("ven."Абрам Куселевич Мапу,"Abram Kuselevits Mapu)" (1808 Kaunas, Liettua – 1867 ) oli liettuanjuutalainen kirjailija, hepreankielisen romaanikirjallisuuden perustajia. Hänen merkittävin teoksensa on 1853 ilmestynyt Raamatun aiheeseen perustuva "Ahabat Sijjon". Kirja oli suosittu ja osittain synnyttämässä sionismia.
Harmaalakkimuuranen

Harmaalakkimuuranen ("Myrmotherula minor") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaalakkimuurasta tavataan Brasilian kaakkoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 189 000 km2. Sen kannan kooksi on arvioitu alle 10 000 täysikasvuista yksilöä. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Mauinakepa

Mauinakepa ("Loxops ochraceus") on peippoihin kuuluva sukupuuttoon kuollut lintulaji. Lajia tavattiin Havaijilta. Sitä on pidetty akepan ("Loxops coccineus") alalajina.
Koko ja ulkonäkö.
Mauinakepa voi kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Mauinakepakoiras on päästään ja selästään ruskehtavan oranssi tai keltainen ja rinta on keltainen. Pyrstö on harmaa. Naaras on päästään ja selästään vihertävä ja vatsastaan ruskehtava. Mauinakepan nokan puoliskot ovat hieman ristikkäin.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Mauinakepa eli ainoastaan Mauin saarella Havaijilla. Lajin elinympäristöä olivat kosteat vuoristometsät useimmiten yli 1 500 metrin korkeudessa. Mauinakepan ravintoa ovat hyönteiset. Kuppimaisen pesänsä se rakentaa puuhun.
Mauinakepa luokitellaan hävinneeksi. Viimeisin havainto on vuodelta 1988. Kanta hävisi elinympäristön häviämisen, vieraslajien ja tautien vuoksi.
Rhys Norrington-Davies

Rhys Norrington-Davies (s. 22. huhtikuuta 1999 Riad, Saudi-Arabia) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on edustanut pitkään englantilaisseura Sheffield Unitedia mutta pelasi sen edustusjoukkueessa ensimmäiset ottelunsa vasta elokuussa 2021 oltuaan aiemmin vuodesta 2018 alkaen lainalla Barrow'ssa, Rochdalessa, Luton Townissa ja Stoke Cityssä. Kaudella 2025–2026 hän on lainalla mestaruussarjajoukkue Queens Park Rangersissä. Hän on pelannut Walesin maajoukkueessa 13 ottelua lokakuusta 2020 alkaen.
Norrington-Davies pelasi Englannin mestaruussarjassa kaudella 2020–2021 Luton Townissa 18 ottelua ja Stoke Cityssä 20 ottelua. Stokelle hän teki maaliskuussa maalin Wycombea vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Sheffield Unitedissa 22 mestaruussarjaottelua ja kaksi nousukarsintaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi Mestaruussarjassa 15 ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi viisi valioliigaottelua. Sheffield Unitedin pudottua takaisin mestaruussarjaan hän pelasi seuraavalla kaudella 14 sarjaottelua.
Norrington-Davies pelasi Walesin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 2020 Kansojen liigassa Bulgariaa vastaan. Hänet valittiin Walesin joukkueeseen kesän 2021 EM-kilpailuihin, joita ennen hän ehti pelata viisi A-maaottelua ja ne kaikki avauskokoonpanossa. EM-turnauksessa hän ei saanut peliaikaa. Kuudennen maaottelunsa hän pelasi syyskuussa 2021, senkin avauskokoonpanossa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Alankomaita vastaan.
Biagio Marin

Biagio Marin (1891–1985) oli italialainen runoilija. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä hän työskenteli opettajana ja kirjastonhoitajana. Hän käytti tuotannossaan arkaaista Gradon saaren murretta. Runojen teemat liittyvät Gradon saareen ja mereen, ja runot ovat valoisan uskonnollisia.
Jurjī Zaydān

Jurjī Zaydān (; 1861 Beirut – 1914 Kairo) oli historiallisten romaanien kirjailija.
Isidore de Loor

Autuas Isidore de Loor (18. huhtikuuta 1881 Vrasene, Gent-Gand, Flanderi, Belgia – 6. lokakuuta 1916 Kortrijk, Länsi-Flanderi, Belgia) oli belgialainen passionistiveli. Hän koki 26-vuotiaana kutsun uskonnolliseen elämään ja astui passionistisääntökunnan novisiaattiin maallikkoveljenä. Hän teki valansa 13. syyskuuta 1908 ja otti nimekseen “pyhän Joosefin Isodore”. Mies teki vaikutuksen esimiehiinsä tavalla tehdä kovaa työtä. Hän menetti oikean silmänsä syöpään vuonna 1991 ja kärsi syövästä jäljellä olevat elinvuotensa. Pyhimys eli seuraavien 3 paavin hallintokausien aikana: Leo XIII (1878-1903), pyhä Pius X (1903-1914) ja Benedictus XV (1914-1922). Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 12. heinäkuuta 1982 ja autuaaksi 30. syyskuuta 1984.
Pierre Cochereau

Pierre Cochereau (9. heinäkuuta 1924 Saint-Mandé, Val-de-Marne – 6. maaliskuuta 1984 Lyon) oli ranskalainen urkuri ja säveltäjä.
Cochereau opiskeli Marcel Duprén johdolla. Hän pääsi Saint-Rochin kirkon urkuriksi Pariisissa 18-vuotiaana ja sai nimityksen Notre-Damen katedraalin urkuriksi vuonna 1955. Cochereau teki resitalistina kiertueita eri maanosissa, soitti myös merkittävien orkestereiden kanssa ja osallistui lukuisiin musiikkifestivaaleihin. Hän tuli tunnetuksi improvisaatiotaidoistaan. Hän teki uransa aikana myös yli 80 levytystä. 
Cochereau perusti Lyonin kansalliskonservatorion ja johti konservatorioita myös Le Mansissa sekä Nizzassa. Hän oli mukana perustamassa Grand Prix de Chartres -urkukilpailua. Cochereau sai vuonna 1978 Kunnialegioonan upseerin arvon. Urkuri-tutkija Anthony Hammond kirjoitti hänestä elämäkertateoksen "Pierre Cochereau – Organist of Notre-Dame".
Naamio (kosmetiikka)

Naamio tai kasvonaamio on kosmetiikassa kasvoille levitettävä aineyhdiste, jonka päätarkoitus on kasvojen ihon hoito. Naamio levitetään usein voiteena kosmeettisen hoidon päätteeksi noin 15–30 minuutiksi.
Naamiot voidaan jakaa hoitaviin naamioihin ja kauneusnaamioihin. Hoitavilla naamioilla on syvä ja pitkäaikainen vaikutus. Ne voidaan jakaa plastisiin eli muotoileviin naamioihin, biologisiin naamioihin ja puhdistaviin naamioihin. Plastinen naamio levitetään kasvoille lämpimänä. Kun se kylmenee, se kovettuu ja muodostaa iholle kalvon, joka estää kasvolihaksia toimimasta. Tämän tavoitteena on rentouttaa ilmelihaksia, parantaa pintaverenkiertoa ja aineiden imeytymistä sekä supistaa ihohuokosia. Plastisia naamioita ovat esimerkiksi vaha- ja parafiininaamiot, savinaamiot, geelimäiset kasvisuutepohjaiset naamiot sekä kipsinaamiot.
Biologinen naamio sisältää rasva-aineita ja kasviuutteita, joiden tarkoitus on elvyttää ihon toimintoja ja kosteuttaa ihoa. Biologiset naamiot ovat usein voidemaisia ja hyytelömäisiä. Niihin kuuluvat esimerkiksi kasviuute- ja yrttinaamiot, hedelmänaamiot, merilevänaamiot, lesitiininaamiot, happinaamiot, kuitunaamiot, couperosanaamiot, öljynaamiot, oluthiivanaamiot sekä bioaktiivisia tehoaineita ja kosteustekijöitä sisältävät naamiot.
Puhdistavalla naamiolla liuotetaan sarveistuneita soluja, poistetaan ihoon kertyneitä kuona-aineita sekä normalisoidaan talineritystä. Puhdistavia naamioita ovat esimerkiksi happinaamiot, parafiininaamiot, kuorivat naamiot, aromaattisia uutteita sisältävät naamiot, savinaamiot, turvenaamiot sekä oluthiivanaamiot.
Kauneusnaamioiden vaikutus on pinnallisempi kuin hoitavien naamioiden. Niillä pyritään esimerkiksi parantamaan ihon väriä, supistamaan huokosia, kosteuttamaan, virkistämään, silottamaan ryppyjä, rauhoittamaan sekä kiinnittämään ehostuksen.
Naamio poistetaan iholta useimmiten haalealla vedellä ja kylmällä huuhtelulla. Jotkin naamiot voidaan vain pyyhkiä iholta. Naamion poiston jälkeen ihoa voidaan vielä virkistää kasvovedellä ja levittää sille hoitovoidetta.
Naamiohoitoja tehdään kauneushoitoloissa, mutta niitä on saatavilla myös kotikäyttöön. Voidemaista naamiota käytetään 1–3 kertaa viikossa ja kovettuvaa 1–2 kertaa. Hoitolassa eri kasvojen osille käytetään usein erilaisia naamioita.
Taavi Pohjanpalo

Taavi Pohjanpalo (21. helmikuuta 1909 Helsinki – 3. tammikuuta 1986) oli suomalainen konsuli ja lähetystöneuvos.
Taavi Pohjanpalon vanhemmat olivat diplomi-insinööri Alfred Aleksanteri (Santeri) Pohjanpalo ja Irene Sofia Montin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1930 ja filosofian maisteriksi 1932. Pohjanpalo teki opintomatkat Englantiin 1929 ja Sveitsiin 1930.
Pohjanpalo oli ulkoasiainministeriön palveluksessa 1931–1947. Hän oli konsulina ja vt. pääkonsulina Etelä-Afrikassa Pretoriassa ja Kapkaupungissa 1937–1939, ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1939, vt. pääkonsulina Hampurissa 1940, Berliinin lähetystön lähetystösihteerinä 1941, Lissabonin lähetystön va. asiainhoitajana 1942–1943, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1944 sekä viimeksi Tukholman lähetystön lähetystöneuvoksena 1944–1947.
Pohjanpalo toimi Sotevan edustajana Skandinaviassa 1947 ja oli Hampo Trading Co (Pty) Ltd:n toimitusjohtajana Johannesburgissa Etelä-Afrikassa 1948–1952 sekä Milanossa 1953. Vuodesta 1953 alkaen hän oli Suomen tupakkateollisuuden asiamiehenä. Pohjanpalo oli Suomen kunniakonsuli Johannesburgissa 1951–1952. Hän sai konsulin arvonimen 1937 ja lähetystöneuvoksen arvon 1943.
Pohjanpalo oli Suomen Golfliiton perustavan kokouksen kokoon kutsujana vuonna 1957. Hän suunnitteli liiton säännöt ja toimi liiton pääsihteerinä. Pohjanpalo oli Golfliiton hallituksen jäsen 1957–1969 ja liiton puheenjohtaja 1968–1969. Hän käänsi golfin säännöt suomeksi ja 1970-luvulla hän perusti vielä Golfin Edistämissäätiön. Hän sai Suomen Golfliiton kultaisen ansiomerkin vuonna 1975.
Taavi Pohjanpalo oli naimisissa 1934–1945 Gunvor Jansénin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni 1946 naimisiin Maikki Ellen Nymanin kanssa, liitto päättyi eroon 1955. Kolmas avioliitto Raili Elina Honkavaaran kanssa kesti loppuelämän. Pohjanpalon veli oli kauppatieteiden tohtori Jorma Pohjanpalo.
Aiheesta muualla.
Taavi Pohjanpalon lehtiartikkeleita:
Elli Aalto

Elli Aalto, myös Nummelin (; 12. maaliskuuta 1936 Leningrad – 25. marraskuuta 2018 Vantaa) oli venäjänsuomalainen kirjallisuudentutkija.
Elli Aalto syntyi suomalais-inkeriläiseen perheeseen. Hänen setänsä oli Väinö Aalto, tätinsä Unelma Konkka ja veljensä kirjailija Eduard Aalto. Elli valmistui Petroskoin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden laitokselta vuonna 1960 ja työskenteli ensin venäjän ja sitten suomen kielen ja kirjallisuuden laitoksen amanuenssina.
Aalto työskenteli tiedeakatemian kielen, kirjallisuuden ja historian instituutin tutkijana vuosina 1974–1993. Hänen kandidaatinväitöskirjansa vuodelta 1983 käsitteli Neuvosto-Karjalan suomenkielisen runouden kehitystä suhteessa kansanperinteeseen. Aalto on julkaissut venäjänkieliset kirjat Taisto Summasen, Jaakko Rugojevin, Nikolai Laineen ja Jalmari Virtasen elämästä ja tuotannosta sekä tutkimuksen Neuvostoliiton suomenkielisestä aikakauslehdistöstä. Hänen pääteoksensa on kolmiosaisen Karjalan kirjallisuuden historian suomenkielistä kirjallisuutta käsittelevä osa "Finnojazytšnaja literatura Karelii", joka ilmestyi vuonna 1997.
Aalto liittyi Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1986. Hän muutti Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Suomeen.
Naantalin seurakunta

Naantalin seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Naantalissa. Seurakunta on kuulunut Naantalin seurakuntayhtymään vuodesta 2009 ja sen pääkirkko on Naantalin keskiaikainen luostarikirkko.
Naantalin seurakunnan kirkkoherrana toimii Jani Kairavuo. Seurakunnalla on yhteensä noin 20 työntekijää ja noin 11 400 jäsentä (5/2021). Naantalin seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Naantalin seurakunnan kirkkoherroina:
Dangerous Years

Dangerous Years on Arthur Piersonin ohjaama rikos- ja draamaelokuva vuodelta 1947. Elokuva kertoo nuorisorikollisesta, joka houkuttelee rikollisjengiinsä joukon muita teinejä, surmaa koulun pidetyimmän opettajan ja päätyy oikeuteen.
Marilyn Monroe tekee elokuvassa ensimmäisenä julkaistun puheroolinsa viehättävänä tarjoilijattarena. Monroe oli tosin jo tätä ennen kuvannut seuraavana ilmestyneen elokuvansa "Scudda Hoo! Scudda Hay!" (1948) puhekohtauksen. "Dangerous Years" tuli kuitenkin ensimmäisenä teattereihin.
Vastaanotto.
"AllMovie"-sivustolla "Dangerous Yearsia" kuvaillaan melodraamaksi, ja sen arvosana on 2,5 tähteä viidestä mahdollisesta.
"Entertainment"-lehden Monroeta käsittelevässä artikkelissa Ty Burr kuvailee "Dangerous Yearsia" ”nuorisorikolissaagaksi” ja antaa sille arvosanaksi D:n, mikä tekee siitä "Scudda Hoo! Scudda Hay!" -elokuvan jälkeen Monroen filmografian heikoimman esityksen.
"Vulturen" vuonna 2017 julkaistussa katsauksessa Angelica Jade Bastién asettaa paremmusjärjestykseen kaikki Monroen 29 elokuvaa. "Dangerous Years" on sijalla 25. ja Bastién kuvailee sitä ”tunteiltaan mutkikkaaksi draamaksi”. Monroen pieni rooli ei hänen on hänen mukaansa pirteä ja hauska, mutta ei sisällä selviä viitteitä hänen tähtipotentiaalistaan. Monroen kuuluisimmista rooleista poiketen hänen hahmonsa ei ole hekumallinen vaan nuorekas ja suloinen.
Rymättylän seurakunta

Rymättylän seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Naantalin Rymättylässä. Seurakunta on kuulunut vuodesta 2009 Naantalin seurakuntayhtymään. Rymättylän seurakunnan pääkirkko on Rymättylän keskiaikainen kivikirkko.
Rymättylän seurakunnan kirkkoherrana toimii Petri Sirén. Yhteensä seurakunnalla on alle kymmenen työntekijää ja noin 1 600 jäsentä (5/2021). Rymättylän seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan.
Merimaskun seurakunta

Merimaskun seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Naantalin Merimaskussa. Seurakunta kuuluu Naantalin seurakuntayhtymään ja sen pääkirkko on Merimaskun kirkko. Merimaskun seurakunnalla on alle kymmenen työntekijää ja noin 1 250 jäsentä (5/2021). 
Merimaskun seurakunta kuuluu Turun arkkihiippakuntaan ja Nousiaisten rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Markku Ahlstrand.
Elis Kaalamo

Elis Karl Johan Kaalamo (15. joulukuuta 1885 Nastola – 5. joulukuuta 1946 Tampere) oli suomalainen arkkitehti.
Elis Kaalamon vanhemmat olivat kauppias Gustaf Hemming Karlsson ja Charlotta Amalia Karlsson ( os.Fredberg ). Hän pääsi ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1906 ja valmistui diplomiarkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1912.
Kaalamo oli arkkitehtitoimiston osakkaana Helsingissä ja sittemmin hän toimi Helsingin kaupungin ylimääräisenä asemakaava-arkkitehtinä 1919–1929 ja Tampereen asemakaava-arkkitehtinä 1929–1946.
Kaalamo laati 1930-luvulla asemakaavan Liisankallion alueelle Tampereen Kalevan kaupunginosaan. Hänen mukaansa on nimetty Tampereella Kaalamonaukio. Vuonna 1932 hän ehdotti urheilustadionin rakentamista Ratinanniemellä sijainneen suuren hiekkakuopan paikalle, tämä hanke toteutui 1966 kun Ratinan stadion rakennettiin.
Dead Like Me

Dead Like Me on yhdysvaltalainen Bryan Fullerin luoma draama-komediasarja. Sitä esitettiin Showtime-kanavalla vuosina 2003–04. Sarjan pääosissa esiintyvät Ellen Muth ja Mandy Patinkin.
Juoni.
Georgia Lass on tippunut pois Collegesta eikä ole tyytyväinen elämäänsä Seattlessa. Georgia saa työpaikan työnvälitystoimistosta, kunnes ruokatunnilla avaruudesta maahan palautuvan Mir-avaruusaseman vessanpöntön istuin osuu ja tappaa hänet. Vastusteluista huolimatta Georgia värvätään Kuolemaksi jonka myötä hänen tehtävänsä on auttaa kuolevia ihmisiä heidän siirtyessä seuraavaan paikkaan.
Tuotanto.
Sarjan luoja Bryan Fuller lähti sarjasta viiden ensimmäisen jakson jälkeen näkemyserojen vuoksi ja sen jälkeen sarjan käsikirjoituksesta vastasi vastaavat tuottajat John Masius ja Stephen Godchaux.
Sarja lopetettiin yllättäen toisen tuotantokauden jälkeen ja fanien toivomuksesta vuonna 2009 julkaistiin sarjan tarinaa jatkava DTV elokuva "".
Je Khenpo

Je Khenpo (dzongkhaksi རྗེ་མཁན་པོ་, "Rje Mkhan-po") on Bhutanin buddhalaisten pääapotti eli käytännössä maan yli uskonnollinen auktoriteetti. Hänen tehtäväänsä kuuluu johtaa maan luostarilaitosten keskushallintoa sekä Dratshang Lhentshogia, joka on Bhutanin uskonnollisten asioiden neuvosto..
Je Khenpon virka perustettiin 1600-luvun puolessa välissä ja ensimmäinen viranhaltija oli Pekar Jungney (1651–1672), kun Bhutanin perustaja, Shabdrung Ngawang Namgyal, jakoi uskonnollisen ja maallisen johtajan vallan kahden eri henkilön kesken.
Bhutanin nykyinen perustuslaki (3. § mom. 4–6) määrittelee, että Bhutanin kuningas valitsee ja nimittää Je Khenpon viiden korkea-arvoisen munkin suosituksen perusteella.
Nykyinen Je Khenpo on Jigme Chhoeda. Kuninkaan lisäksi Je Khenpo ovat ainoat bhutanilaiset, jotka saavat käyttää keltaista (sahraminvärinen) kabneyta. Je Khenpon virka-asunto talvisin on Punakha Dzong ja kesäisin Tashichho Dzong.
Karjalohjan seurakunta

Karjalohjan seurakunta (ruots. "Karislojo församling") oli evankelis-luterilainen seurakunta Karjalohjalla, Uudellamaalla. Seurakunta muodostettiin aluksi Karjaan ja Lohjan osista Karjaan kappeliksi vuonna 1531. Seurakunta itsenäistyi itsenäiseksi seurakunnaksi vuonna 1614. Karjalohjan seurakuntaan on kuulunut myös Sammatin seurakunta omana kappelinaan. Karjalohjan seurakunnan pääkirkkona toimi Karjalohjan kirkko.
Vuonna 2013 Karjalohjan miltei 400-vuotias seurakunta liitettiin Lohjan seurakuntaan alueseurakunnaksi samalla kun Karjalohjan kunta liitettiin Lohjan kaupunkiin. Karjalohjan seurakunnan viimeinen kirkkoherra oli Heikki Linnavirta.
Kirkkoherrat.
Epätäydellinen luettelo Karjalohjan seurakunnan kirkkoherroista vuodesta 1614:
Sammatin seurakunta

Sammatin seurakunta oli evankelis-luterilainen seurakunta Sammatissa, Uudellamaalla. Sammatin seurakunta perustettiin Karjalohjan seurakuntaan kuuluvaksi kappeliksi vuonna 1591. Vuonna 1859 Sammatin seurakunta yhdistettiin Karjalohjan seurakuntaan kokonaan, kunnes se jälleen erotettiin Karjalohjan kappeliksi vuonna 1871. Itsenäiseksi seurakunnaksi Sammatti itsenäistyi vasta vuonna 1951.
Vuonna 2009 Sammatin seurakunta ja Lohjan seurakunta muodostivat Lohjan seurakuntayhtymän. Seurakuntayhtymä purettiin vuonna 2013, jolloin Sammatin seurakunta liitettiin Lohjan seurakuntaan alueseurakunnaksi.
Sammatin seurakunnan pääkirkkona toimi Sammatin kirkko.
Papisto.
Lista Sammatin seurakunnan papeista:
Pusulan seurakunta

Pusulan seurakunta on entinen evankelis-luterilainen seurakunta, joka toimi Pusulassa, Uudellamaalla. Seurakunta liitettiin Lohjan seurakuntaan vuonna 2013 samalla, kun Nummi-Pusulan kunta liitettiin Lohjan kaupunkiin.
Pusulan seurakunta perustettiin Lohjan seurakunnan kappeliksi vuonna 1637 nimellä Metsäkansa. Seurakunta itsenäistyi itsenäiseksi seurakunnaksi vuonna 1887. Nummen ja Pusulan seurakunnat muodostivat Nummen ja Pusulan seurakuntayhtymän Nummi-Pusulan kunnan aikana. Pusulan seurakunnan pääkirkkona toimi Pusulan kirkko. Seurakunnalla oli myös toinen kirkko, Kärkölän kyläkirkko, Kärkölän kylässä. Molempia kirkkoja ympäröi oma hautausmaa.
Manuel Göttsching

Manuel Göttsching (9. syyskuuta 1952 Berliini, Saksa – 4. joulukuuta 2022) oli saksalainen muusikko ja säveltäjä.
Göttschingiä pidetään saksalaisen experimental rockin suunnannäyttäjänä sekä elektronisen tanssimusiikin pioneerina, erityisesti albuminsa "E2-E4" (1984) kautta.
Göttschingin musiikillisia esikuvia olivat Eric Clapton, Jimi Hendrix ja Peter Green.
Gullholmen

Gullholmen on saari, pientaajama ja piiri Orustin kunnassa Länsi-Götanmaalla Ruotsissa. 
Itse saaren pinta-ala on seitsemän hehtaaria ja se on lähes kokonaan tiheään rakennettujen talojen peitossa. Niissä ei kuitenkaan ole juuri pysyvää asutusta, vaan ne ovat lähinnä kesänviettopaikkoja. Saarelle ei pääse autolla, mutta viereiseltä Härmanön saarelta on kävelysilta. Gullholmeniin on myös henkilölauttayhteys Orustin Tuvesvikistä.
Gullholmenin saaren lisäksi Gullholmenin pientaajamaan kuuluu asutusta viereisellä Härmanön saarella, ja piiriin kuuluu vielä laajempi alue, mukaan lukien muita pienempiä saaria. Härmanöllä on laaja luonnonsuojelualue. Siellä sijaitsee myös Gullholmenin kirkko.
E2-E4

E2-E4 on saksalaisen krautrock-muusikko Manuel Göttschingin studioalbumi, joka nauhoitettiin joulukuussa 1981 ja julkaistiin vuonna 1984.
"E2-E4" sai alkunsa joulukuussa 1981, kun Göttsching päätti luoda improvisoidun teoksen harjoituksena ja kuunnella sen tulevalla matkallaan. Albumi nauhoitettiin yhdellä kerralla. Albumia on sittemmin pidetty elektronisen musiikin klassikkona, jota on pidetty ambientin, housen ja teknon alkulähteenä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa Detroitissa useat eri DJ:t soittivat albumia klubeilla ja ihmiset tanssivat sen tahtiin, mikä tuli Göttschingille yllätyksenä.
Albumin nimi on peräisin yhdestä yleisimmistä shakin avauksista, joka on merkittynä 1. e2-e4 (pitkällä merkintätavalla).
1. "Ruhige Nervosität" / "Quiet Nervousness" – 13:00
2. "Gemäßigter Aufbruch" / "Moderate Start" – 10:00
3. "…und Mittelspiel" / "…And Central Game" – 7:00
4. "Ansatz" / "Promise" – 6:00
5. "Damen-Eleganza" / "Queen A Pawn" – 5:00
6. "Ehrenvoller Kampf" / "Glorious Fight" – 3:00
7. "Hoheit weicht (nicht ohne Schwung)" / "H. R. H. Retreats (With A Swing…)" – 9:00
8. "…und Souveränität" / "…And Sovereignty" – 3:00
9. "Remis" / "Draw" – 3:00
Andreas Markusson

Andreas Markusson (7. maaliskuuta 1893 Narvik, Norja – 31. lokakuuta 1952 Tønsberg, Norja) oli norjalainen kirjailija ja opettaja. Hän kuvaa teoksissaan Pohjois-Norjan kalastaja- ja talonpoikaisväestön elämää. Hän hyödyntää psykologista ihmiskuvausta teoksessa "Han som kjempet mot mørket" (1937), joka kertoo Lars Levi Laestadiuksesta, ja jatkaa aiheesta teoksessa "Hyrdene som for vill" (1938), jossa lestadiolaisuuden ohella kuvataan kahta 1852 Kautokeinossa tapahtunutta väkivallantekoa.
Alex Král

Alex Král (s. 19. toukokuuta 1998 Košice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuului vuosina 2019–2024 Venäjän Valioliigan Spartak Moskovan organisaatioon mutta pelasi syksystä 2021 alkaen lainalla ensin Englannin Valioliigan West Ham Unitedissa ja sitten Saksan Bundesliigassa kaudella 2022–2023 Schalke 04:ssä ja kaudella 2023–2024 Union Berlinissä. Kesällä 2024 hän siirtyi Union Berlinin omistukseen mutta pelaa kauden 2024–2025 lainalla Espanjan La Ligan Espanyolissa. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2019.
Král edusti kotimaassaan Tepliceä ja Slavia Prahaa. Hän pelasi Tšekin jalkapalloliigassa 61 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän voitti Slavia Prahassa Tšekin liigamestaruuden ja cupin vuonna 2019. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Eurooppa-liigassa kuusi ottelua ja teki maalin vierasottelussa Sevillaa vastaan. Syyskuussa 2019 hän siirtyi Venäjälle Spartak Moskovaan. Hän on pelannut Venäjän Valioliigassa 53 ottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi West Ham Unitedin joukkueessa yhden ottelun Valioliigassa, yhden FA Cupissa ja yhden liigacupissa sekä kolme ottelua Eurooppa-liigassa. Kaudella 2022–2023 hän kuului Schalke 04:n vakiokokoonpanoon ja pelasi 29 bundesliigaottelua. Kaudella 2023–2024 hän on päässyt Union Berlinin joukkueessa pelaamaan myös Mestarien liigaa.
Král pelasi yli 60 ottelua Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän edusti maataan alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 ja alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 Tšekin yltäessä välieriin. Tšekin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2019 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailujen alkulohkossa hän pelasi avauskokoonpanossa ensimmäisessä ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle kahdessa seuraavassa sekä pelasi muutaman minuutin myös voitokkaassa neljännesvälierässä Alankomaita vastaan. Heinäkuun 2024 loppuun mennessä hän on pelannut 39 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia: lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Pohjois-Irlantia ja marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kosovoa vastaan.
Michael Krmenčík

Michael Krmenčík (s. 15. maaliskuuta 1993 Kraslice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Belgian liigassa pelaavaa Club Bruggea mutta oli vuoden 2021 alkupuoliskon lainalla Kreikan Superliigassa pelaavassa PAOK:ssa. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2016.
Krmenčík edusti kotimaassaan Viktoria Plzeňiä mutta pelasi myös lainalla Baník Sokolovissa, Zenit Čáslavissa, Graffin Vlašimissa, Baník Ostravassa ja Dukla Prahassa. Hän pelasi Tšekin jalkapalloliigassa 127 ottelua ja teki niissä 55 maalia. Hän oli 16 maalillaan liigan paras maalintekijä kaudella 2017–2018. Hän voitti Viktoria Plzeňissä Tšekin liigamestaruuden vuosina 2016 ja 2018. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Mestarien liigassa kolme ottelua ja teki kaksi maalia kotiottelussa TsSKA Moskovaa vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi 14 ottelua ja teki viisi maalia.
Krmenčík siirtyi tammikuussa 2020 Belgiaan Club Bruggen joukkueeseen. Hän pelasi vuoden 2020 aikana 15 Belgian liigan ottelua, joissa hän teki kolme maalia, ja kolme Mestarien liigan ottelua. Hän voitti Belgian liigamestaruuden vuosina 2020 ja 2021, mutta jälkimmäisen ratketessa hän oli puolen vuoden lainalla kreikkalaisessa PAOK:ssa. Hän voitti Kreikan cupin ja teki kuudessa cup-ottelussaan viisi maalia, muun muassa 2–1-voittomaalin Olympiakosta vastaan pelatun loppuottelun viime hetkillä. Kreikan Superliigassa hän pelasi 22 ottelua ja teki niissä neljä maalia.
Krmenčík pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Tšekin A-maajoukkueessa marraskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Norjaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa, neljännesvälierässä ja puolivälierässä, joista viimeksi mainitusta ottelusta hän pelasi puolet. Krmenčík on EM-kilpailujen päättyessä pelannut 33 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia, joista MM-karsinnoissa neljä ja Kansojen liigassa kaksi.
John P. Marquand

John Phillips (John P., myös J. P.) Marquand (1893 Wilmington, Delaware, Yhdysvallat – 1960 Newburyport, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija.
Marquand päätyi sukulaisten hoiviin liikemiesisän konkurssin jälkeen. Hän opiskeli kemiaa Harvardin yliopistossa, mutta ryhtyi kuitenkin kirjailijaksi. Häntä vaivasi yhteiskunnallinen eriarvoisuus ja sen ilmeneminen ihmisissä. "Vainajan muotokuva" on satiiri puritaanisesta, yläluokkaisesta bostonilaisympäristöstä. "Paluuta ei ole" kuvaa Uuden-Englannin pikkukaupungin elämää. Hänen salapoliisiromaaniensa päähenkilö on japanilainen etsivä Mr. Moto.
Marquand sai Pulitzer-palkinnon 1938 teoksesta "Vainajan muotokuva".
Ruokolahden kunnankirjasto

Ruokolahden kunnankirjasto on eteläkarjalaisen Ruokolahden kunnankirjasto. Se palvelee erityisesti kunnan keskustaajamassa Rasilassa sijaitsevan kirjastorakennuksen ja verkkokirjaston välityksellä. Ruokolahden kirjaston asiakkailla on käytössään myös muut Etelä-Karjalan seudullisen Heili-kirjastokimpan toimipisteet, ja näiden huomattavasti yhden kunnan tarjontaa suurempi aineistovalikoima.
Kunnankirjaston nykyinen Suovilla-rakennus on arkkitehtien Juhani Ahonen ja Pekka Luomajärvi suunnittelema. Talo valmistui vuonna 2001. Ainakin kirjaston lattioita on sittemmin jo remontoitu. Kirjaston yhteydessä on toiminut myös viranomaispiste.
Adam Hložek

Adam Hložek (s. 25. heinäkuuta 2002 Ivančice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hložek edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa TSG Hoffenheimia. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2020.
Hložek pelasi Sparta Prahan junioreissa vuodesta 2014 ja nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2018–2019. Hän on kauden 2021–2022 loppuun mennessä pelannut 105 Tšekin liigan ottelua ja tehnyt niissä 34 maalia. Kaudella 2020–2021 hän oli 15 maalillaan liigan paras maalintekijä yhdessä Jan Kuchtan kanssa. Hän voitti Tšekin Cupin vuonna 2020. Hän teki kaudella 2019–2020 Eurooppa-liigan karsinnoissa maalin Trabzonsporia vastaan ja pelasi kaudella 2020–2021 varsinaisessa Eurooppa-liigassa yhden ottelun.
Hložek siirtyi kesällä 2022 saksalaisseura Bayer Leverkuseniin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Bundesliigassa 29 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän pelasi Mestarien liigassa kuusi ottelua. Leverkusen ylsi Eurooppa-liigassa välieriin ja Hložek pelasi joukkueensa kaikki kahdeksan ottelua ja teki maalin toisessa puolivälieräottelussa belgialaista Saint-Gilloisea vastaan. Kaudella 2023–2024 Hložek pelasi Bundesliigassa 23 ottelua, joista vain viisi avauskokoonpanossa, ja teki niissä kaksi maalia. Leverkusen voitti liigamestaruuden ja myös Saksan cupin, jossa Hložek pelasi neljä ottelua ja teki alkukierroksilla kolme maalia. Eurooppa-liigassa Leverkusen ylsi loppuotteluun ja Hložek pelasi yhdeksän ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, molemmat alkulohkon päätösottelussa Moldea vastaan.
Hložek siirtyi elokuussa 2024 bundesliigajoukkue TSG Hoffenheimiin.
Hložek on pelannut Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Tšekin A-maajoukkueessa syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Slovakiaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa ja neljännesvälierässä. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi avauskokoonpanossa Tšekin toisessa ja kolmannessa alkulohko-ottelussa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 40 maaottelua, joissa hän on ollut 20 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maalin lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Valko-Venäjää, kesäkuussa 2023 ystävyysottelussa Montenegroa ja marraskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Georgiaa vastaan.
Pitkäsiipimuuranen

Pitkäsiipimuuranen ("Myrmotherula longipennis") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pitkäsiipimuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 5 930 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkopyrstömuuranen

Valkopyrstömuuranen ("Myrmotherula urosticta") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Valkopyrstömuurasta tavataan itäisessä Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 119 000 km2. Lajin kannaksi on arvioitu 2 500–9 999 yksilöä, joista sukukypsiä yksilöitä on 1 500–7 000. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Pentagonin ufo-raportti

Pentagonin ufo-raportti on Yhdysvaltain tiedustelupalvelujen kongressin tiedustelukomitealle laatima ja 25. kesäkuuta 2021 julkaisema raportti 144 tunnistamattomasta lentävästä kohteesta () eli ufosta. Raportti viittaa tapauksiin laajemmalla tunnistamattomien ilmailmiöiden käsitteellä UAP (). Raportin perusteena olleet tapaukset ovat vuosilta 2004–2021, joista suurimman osan ovat havainneet ja raportoineet Yhdysvaltain armeijaan kuuluvat henkilöt, kuten laivaston lentäjät.
Raporttia varten kyseisiä UAP-tapauksia on tutkinut Yhdysvaltain puolustusministeriön tunnistamattomia ilmailmiöitä tutkiva työryhmä UAPTF. 
UAP-tapausten tutkimusten tulokset.
Raportin mukaan suurin osa UAP-tapauksista jää selittämättä rajallisten tietojen vuoksi. Osa tapauksista on sellaisia, joiden analysointiin ja tunnistamiseen vaaditaan lisää tieteellistä tietoa. Jos ja kun yksittäiset UAP-tapaukset joskus ratkaistaan, ne kuuluvat raportin mukaan yhteen viidestä seuraavista kategorioista:
Raportin mukaan suurin osa UAP-tapauksista edustaa todennäköisesti fyysisiä esineitä, koska ne rekisteröitiin useissa antureissa, kuten tutkassa, infrapunakamerassa, elektro-optisissa sensorerissa ja aseentunnistimissa. Niistä tehtiin myös näköhavaintoja.
Osa tutkituista UAP-tapauksista osoittaa raportin mukaan edistynyttä teknologiaa. Yhteensä 18 tapauksessa UAP-kohteiden liikeradat ja lento-ominaisuudet olivat epätavallisia. Tunnistamattomat kappaleet esimerkiksi kulkivat tuulta vastaan tai liikkuivat äkillisesti tai huomattavalla nopeudella ilman havaittavaa voimanlähdettä. Muutamissa harvoissa tapauksissa tunnistamaton kappale osoitti kiihtyvyyttä tai liikkeen hallintaa.
Tapauksista ainoastaan yksi pystyttiin tunnistamaan luotettavasti. Kyseessä oli suuri tyhjenevä ilmapallo. Muut tutkitut tapaukset ovat edelleen selittämättömiä.
Raportin johtopäätökset.
Raportti toteaa UAP-tapausten muodostavan uhkan maan lentoturvallisuudelle ja mahdollisesti kansalliselle turvallisuudelle siinä tapauksessa, että UAP-tapauksissa on kysymys vieraan vallan kehittyneestä teknologiasta, joka on suunnattu Yhdysvaltoja ja sen asevoimia vastaan.
Raportti ei tarjoa UAP-tapausten selitykseksi vieraan sivilisaation avaruusaluksia, mutta ei toisaalta sulje tätäkään mahdollisuutta ulkopuolelle.
Tuhkamuuranen

Tuhkamuuranen ("Myrmotherula iheringi") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuhkamuurasta tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 650 000 km2. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laajan levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bolivianmuuranen

Bolivianmuuranen ("Myrmotherula grisea") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Bolivianmuurasta tavataan Boliviassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 186 000 km2. Vuonna 2008 lajin kannaksi arvioitiin 70 000–80 000 yksilöä. Laji luokiteltiin vielä vuonna 2004 vaarantuneeksi ja 2008 silmälläpidettäväksi, mutta tutkimusten mukaan se on runsaslukuisempi ja laajemmalle levinnyt kuin aiemmin uskottiin ja vuodesta 2012 se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sitä uhkaa kuitenkin edelleen elinympäristöjen tuhoutuminen.