tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rhamphorhynchus

Rhamphorhynchus oli jurakaudella noin 170–150 miljoonaa vuotta sitten elänyt pitkähäntäinen pterosaurus. Sen pitkä nimi merkitsee ”nokkahammasta”, joka tulee sen suuresta hampaallisesta nokasta. Rhamphorhynchus oli vain 17,5 cm pitkä, mutta siipiväliä sillä oli jopa metri. Rhamphorhynchuksen ravintoa olivat luultavasti kalat, sillä sen tarkat leuat sopivat hyvin kalastamiseen matalikoista.
Fossiililöydöt.
Useita Rhamphorhychuksen lähes täydellisesti säilyneitä fossiileita on löydetty Saksan Solnhofennin kallkkikivikerrostumista, joista voi jopa nähdä siipien ohuet hienorakenteet. Muita sen fossiileita on löydetty Afrikasta Tansaniasta.
Berghamn (Nauvo)

Berghamn on Nauvon pääsaaren eteläpuolella sijaitseva saari ja kylä. 64 hehtaarin kokoisella saarella asuu nykyään ympärivuotisesti kuusi ihmistä, mutta kesäisin mökkiläisten myötä määrä moninkertaistuu. Vuonna 2007 vakituisia asukkaita oli kolme. 
Saari on hyvä satamapaikka eteläisellä Saaristomerellä – satamapaikkaa ovat käyttäneet jo viikingit. Maakirjojen mukaan saarella on asuttu 1500-luvulta lähtien. Enimmillään asukkaita on ollut 1800-luvun lopulla, yli 40. He elättivät itsensä kalastamalla ja hylkeenpyynnillä sekä linnustuksella ja karjaa pitämällä. Verot maksettiin kalassa. Saarelle asennettiin sähköt 1980-luvulla.
Saaren pohjoinen osa on Saaristomeren kansallispuistoa, johon kuuluu perinnemaiseman muodostama Västerbyn kalastajatila. Tilan päärakennus on sisustettu 1940–50-lukujen tyyliin. Berghamnnin kylä on myös osa Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määrittelemää Länsi-Turunmaan ulkosaariston kyläasutusta.
Liikenneyhteydet.
Yhteysalus M/S Baldur liikennöi säännöllisesti Nauvon Pärnäisistä Berghamniin. Saarella on vierasvenesatama. Maantieyhteyttä ei ole.
Sanna Koivisto

Sanna Maarit Koivisto (s. 21. marraskuuta 1955 Oulu) on suomalainen kuvanveistäjä. Koivisto on opiskellut muun muassa Limingan ja Lahden taidekouluissa sekä toiminut opettajana eri kansalaisopistoissa muun muassa Iissä, jossa hän asuu. Ensimmäisen näyttelynsä Koivisto piti vuonna 1975 Oulussa. Hänen näyttelyitään on järjestetty Suomessa monella paikkakunnalla. 
Sanna Koivistolle myönnettiin Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Pohjanmaan rahaston tunnustuspalkinto 20.5.2022.
Sanna Koiviston retrospektiivinen näyttely on esillä Kemin taidemuseossa 31.3.–27.5.2023.
Sanna Koiviston teoksia on useiden taidemuseoiden, kuntien, yritysten ja yksityisten omistamissa kokoelmissa.
Julkisia teoksia.
Yksi Koiviston viimeisimpiä töitä on Utajärven kunnan 150-vuotisjuhliin vuonna 2015 tilattu teräskonstruktio "Joen laulu". Teos on corten-terästä, joka on ruostutettu merivedellä. Teoksessa on neljä osaa, jotka kuvaavat utajärveläistä maisemaa ja kunnan elinkeinohistoriaa. Teoksen juurella on utajärveläisistä peruskivistä tehty sommitelma. Kannel ja tervavene ovat muhoslaisen entisen sonniaseman sokkelikivien varassa.
Hämähäkkisalama

Hämähäkkisalama on pilvisalama tai ilmasalama, joka purkautuu pilven pintaa pitkin haarautuen samalla voimakkaasti. Ilmiön todennäköisenä syynä pidetään sitä, että pilven pinnalla on tavallista enemmän varjostusvarausta neutraloitavaksi. Samantapaisia purkauksia esiintyy tulivuorenpurkausten synnyttämien tuhkapilvien pinnalla. Jälkimmäisessä varauksien arvellaan olevan peräisin eräänlaisesta hankaussähköstä eikä ukkospilvelle luonteenomaisesta jäähiukkasten varautumisesta.
Lähteet.
Kelloselän rautatieasema

Kelloselän rautatieasema (, ratakm 1135+115) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Sallan kunnan Kelloselän kylässä Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka on itäisin asema ennen Venäjän rajaa. Kelloselästä on rataa pitkin rajalle 8,1 kilometriä, mutta rajan ja Kelloselän välinen rata ei ole ollut käytössä sotien jälkeen.
Kelloselkä avattiin liikenteelle 8. joulukuuta 1941. Asemarakennus rakennettiin vuonna 1943 poikkeuksellisesti vinottain ratalinjaan nähden. Liikennepaikka avattiin sotien jälkeen uudelleen liikenteelle 31. maaliskuuta 1947. Henkilöliikenne oli lakkautettuna vuosina 1949–1961, mutta sitä jatkettiin vuosina 1961–1967. Henkilöliikenne lakkautettiin lopullisesti 28. toukokuuta 1967. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille 2007 ja sitä kautta myyntiin. Kaikki liikenne Kelloselkään loppui 9. joulukuuta 2012, kun Isokylän itäpuolinen rataosuus lakkautettiin. Ennen lakkauttamista Kelloselän asemaa käytettiin pelkästään ajoittaisiin puutavarakuljetuksiin.
Kapteeni Keltaparta

Kapteeni Keltaparta ("Yellowbeard") on komediafilmi vuodelta 1983. Sen käsikirjoitti Monty Pythonin Graham Chapman yhdessä David Sherlockin kanssa ja ohjauksesta vastasi Mel Damski. Pääosia näyttelevät Peter Boyle, Monty Pythonin jäsenet Graham Chapham, Eric Idle ja John Cleese, sekä Marty Feldman viimeisessä roolissaan. Feldman kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1982 kuvatessaan Méxicossa. Hänen hahmonsa myöhemmin kuvattu kuolema tulee melko satunnaisena lopputuloksena: se häviää hukkumalla rikkihappoaltaaseen. "Kapteeni Keltaparta" on yksi elokuvista, joita Graham Chapman teki Monty Pythonin hajottua. John Cleese teki roolin elokuvaan vain uskollisuudestaan Chapmanille. Luettuaan elokuvan käsikirjoituksen hän piti sitä yhtenä huonoimmista lukemistaan.
Pilapiirtäjä Sergio Aragonés oli kuvaamassa roolia samalla studiolla "Keltaparran" kuvauksen aikaan ja tapasi Feldmanin säikäyttäen tämän. Feldman kuoli seuraavana päivänä. Aragonés on kertonut tarinoita tapahtumissa iskulauseen ”Minä tapoin Marty Feldmanin” kanssa. David Bowiella oli elokuvassa cameorooli haita esittävänä merimiehenä. Merirosvoalus nimettiin ”Edithiksi” Chapmanin äidin mukaan.
Juoni.
Merirosvokapteeni Keltaparta (Chapman) onnistuu suorittamaan koko 20-vuotisen, veropetoksesta saamansa vankeustuomion huolimatta raskaista vuosista, jotka hän vietti terrorisoiden valtameriä. Koska hän ei ole paljastanut valtavan aarteensa sijaintia, kasvattaa Kuninkaallinen laivasto hänen vankeuttaan 140 vuodella toivoen salaa, että hän pakenisi etsimään aarrettaan.
Keltaparta pääseekin pakenemaan ja lähtee aarteenetsintään poikansa Danin (jonka isästä ei ole ihan täyttä varmuutta), Danista huolta pitäneen lordi Lambournin (Cook) ja tämän ystävän tohtori Gilpinin (Hordern) kanssa. Valitettavasti aarteen perässä ovat myös Keltaparran entinen, petollinen puosu Moon (Boyle) apurinsa Gilbertin (Feldman) kanssa sekä Kuninkaallisen laivaston komentaja Clement (Idle) apunaan kuuro Pew (Cleese) ja Danin äiti Betty (Kahn)...
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen luonnehti elokuvaa irvokkaaksi farssikomediaksi, jollaisilla on käyttöä silloin kun aiheena on jotain tärkeämpää kuin merirosvoilu ja aarteenetsintä. ”Kun filmi ei saa mitään mehukasta irti edes inhimillisestä ahneudesta, se jää kieppumaan irralliseksi toheloinniksi.” "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kuvasi elokuvaa ”tyrmistyttävän epähauskaksi” huolimatta nimekkäistä näyttelijöistä. Hän antoi elokuvalle tähtien sijasta pommin, mikä vastaa sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
Varova

Varova Oy on suomalainen huolinta- ja kuljetusliike, joka palvelee ulkomaankauppaa harjoittavia vienti- ja tuontiyrityksiä. Varova Oy tarjoaa maantiekuljetuksia, merirahtia, lentorahtia, rautatiekuljetuksia ja huolintaa, sekä toimitusketjun hallinnan ratkaisuja. Varova työllistää vähän alle 100 henkilöä ja sillä on neljä toimistoa Suomessa.
Historia.
Varova Oy perustettiin vuonna 1948. Leevi K. Laitinen lunasti Varovan osakekannan perheelleen 1960-luvun alussa. Siitä saakka Varova on ollut yksityinen perheyritys. Varovan kansainvälinen liikenne laajeni voimakkaasti 1980–1990-luvuilla, jolloin myös Kaukoidän kuljetukset ja lentorahti tulivat osaksi yhtiön liiketoimintaa. Nykyään Varova Oy on yksi suurimmista suomalaisomistuksessa olevista alan yrityksistä.
Lod

Lod ( "al-Ludd", kreikka/latina: Lydda, tiberian heprea לֹד Lōḏ) on kaupunki Keski-Israelin hallintoalueella Israelissa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2016 lopulla 73 608.
Historia.
Lodin kaupunki on hyvin vanha ja se mainitaan jo Raamatussa nimellä Lydda useita kertoja. Lodissa asui 500-luvulta eaa. aina vuoteen 70 asti paljon juutalaisia tutkijoita ja kauppiaita. Sen asema tutkijoiden ja kauppamiesten kaupunkina päättyi vuonna 70 roomalaisten valtaukseen. 200-luvulla roomalaiset antoivat kaupungille uuden nimen Diospolis. Vuonna 303 kuollut kristitty marttyyri Pyhä Yrjö haudattiin kaupunkiin. Lod siirtyi 700-luvulla arabien hallintaan. Ristiretkeläiset onnistuivat valloittamaan kaupungin, jota he kutsuivat nimellä St. Jorge de Lidde, itselleen vuonna 1099, mutta menettivät sen jälleen 1191.
Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1947 tekemässä päätöslauselmassa Israelin ja Palestiinalaisvaltion jaosta Lod olisi jäänyt Palestiinalaisvaltion puolelle. Kun arabivaltiot kuitenkin hylkäsivät päätöslauselman, päätti Jordania valloittaa kaupungin itselleen. Jordanian valtakausi kesti kuitenkin alle vuoden, sillä Israelin armeija hyökkäsi ja valloitti kaupungin itselleen 12. heinäkuuta 1948. Tästä alkaen kaupunki on ollut osa Israelia.
Lod on Israelin valloituksen jälkeen uudelleenasutettu juutalaisilla. Kaupungissa on kuitenkin edelleen arabivähemmistö.
Liikenne.
Lod on tärkeä liikenteen solmukohta Israelissa. Kaupungin lähellä sijaitsee Israelin tärkein lentoasema, Ben Gurionin kansainvälinen lentoasema, joka aiemmin tunnettiin Lodin lentoasemana. Se työllistää suuren osan kaupungin asukkaista joko suorasti tai epäsuorasti. Lentoaseman ohella kaupungissa on merkittäviä juna- ja autoliikenteen solmukohtia.
Väestö.
Lodin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 73 608. Noin 28 prosenttia Lodin väestöstä koostuu arabeista.
Evert Porila

Evert Martialis Porila (sukunimi vuoteen 1907 Grönfors; 30. kesäkuuta 1887 Yli-Porila, Sääksmäki – 18. huhtikuuta 1941) oli suomalainen kuvanveistäjä. Porila on veistänyt muun muassa useita sankaripatsaita. 
Porilan vanhemmat olivat maanviljelijä August Grönfors ja Vilhelmiina Yli-Porila. Porila oli ensin Emil Wikströmin opissa 1905–1907 ja sitten hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1907–1909 sekä Berliinissä 1911. Porilan töitä oli esitteillä ensimmäisen kerran vuonna 1909.
Pasquale Passarelli

Pasquale Passarelli (s. 14. maaliskuuta 1957 Gambatesa, Campobasso, Italia) on saksalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja.
Italialaissyntyinen Passarelli paini arvokisamitaleille jo 1970-luvun lopulla, mutta hänen ensimmäinen huippuvuotensa oli 1981, jolloin hän voitti 57 kilon painoluokassa sekä MM-kultaa Oslossa että EM-kultaa Göteborgissa. Parin mitalittoman vuoden jälkeen hän sai vuonna 1984 EM-hopeaa ja painiuransa päätteeksi olympiakultaa Los Angelesin kisoissa. Hänen veljensä Claudio Passarelli voitti painin MM-kultaa Martignyssa 1989 ja osallistui olympiakisoihin kahdesti.
Keski-Israelin hallintoalue

Keski-Israelin hallintoalue () on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Hallintoalueen pääkaupunki on Ramla, suurin kaupunki on Rishon LeZion. Alueen asukasluku vuonna 2005 oli 1 613 700. Israelin tilastokeskuksen mukaan asukkaista 88 prosenttia on juutalaisia, 8 prosenttia arabeja ja 4 prosenttia luokittelemattomia (suurin osa on venäläisiä, joilla on juutalaisia sukujuuria).
Argentiinan Grand Prix 1980

Argentiinan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -kauden 1980 ensimmäinen MM-osakilpailu. Kilpailu ajettiin Buenos Airesissa 13. tammikuuta 1980 Autódromo Oscar Alfredo Gálvezin radalla. 
Kuljettajat protestoivat kilpailun ajamista, koska radan asvalttipäällyste hajosi aika-ajojen aikana. Pikaisista korjaustöistä huolimatta päällyste hajosi edelleen ja aiheutti liukkaat olosuhteet radalle, minkä seurauksena moni kuljettaja keskeytti kilpailun. Suomen Keke Rosberg nousi kilpailun jälkeen ensimmäistä kertaa urallaan palkintokorokkeelle. Hän nousi lähtöruudusta 21 jokseenkin kilpailukyvyttömällä Fittipaldi-tallin ajokilla kohti kärkeä lähinnä muiden epäonnesta hyötyen. Kilpailun aikana johdossa olivat Alan Jones ja Jacques Laffite. Kotiyleisön suosikki Carlos Reutemann joutui keskeyttämään kilpailunsa, kun hänen autonsa ilmanottoaukko meni tukkoon radalla esiintyneistä roskista. Gilles Villeneuven osalta koettiin vaaratilanne, kun hänen Ferrarinsa kaasu jumiutui, minkä seurauksena hän ajautui 200 kilometrin tuntivauhdilla ratavalliin ja keskeytti kilpailun loukkaamatta kuitenkaan itseään.
Tulokset.
Lähteet:
Kelloselän koulu

Kelloselän koulu oli kaksiopettajainen koulu Sallan kunnassa, Kelloselän kylässä. Koulu oli perustettu vuonna 1926 ja se oli yksi Sallan kunnan vanhimpia kouluja. Koulussa käytiin peruskoulun luokkia 1.–6. Koulun oppilasmäärä viimeisenä toimintavuonna oli 28. Koulu lakkautettiin vuonna 2014.
Historia.
Kelloselän koulu on perustettu vuonna 1926. Kelloselän koulu on historiansa aikana vaihtanut nimeä usein. Neljä ensimmäistä vuotta vuoteen 1930 koulu kantoi nimeä Kello–Aatsinki, koska läheisen Aatsingin kylän lapset saivat myös koulussa opetusta. Sitten nimenä vuoroin ovat olleet Kelloselkä (1930–35, 1937–47 ja 1956–) ja Kello (1935–37 ja 1947–1956), jota nimeä SVT:n mukaan koulu kantoi myös koulun aloitusvuonna. Kun Oulun seudulla Haukiputaan Kellon kylässä oli samanniminen koulu, on sekaannusten välttämiseksi vuodesta 1956 koulun nimenä ollut Kelloselkä.
Koulu toimi aluksi Pekkalan pirtissä josta siirryttiin uuteen koulurakennukseen 1930-luvun alussa. Tämä komea hirsinen koulurakennus tuhoutui kuitenkin Talvisodassa. Välirauhan aikana koulu toimi parakkirakennuksessa. Sotien jälkeen koulu toimi Armas Usvalalta vuokratuissa tiloissa, kunnes 1947 saatiin uusi koulurakennus poltetun koulun tilalle. Koulu muuttui kolmeopettajaiseksi 1950. Lisätilaa tarvittiin ja uusi koulurakennus otettiin käyttöön 1960. Vanhaa ja uutta koulurakennusta on saneerattu jälkeenpäin useaan otteeseen. Kelloselän koulupiiriin liitettiin 1970-luvulla Vaadinselän ja Tuohikylän koulujen oppilaat.
Live (Alice in Chains)

Live on grunge-yhtye Alice in Chainsin livealbumi, joka julkaistiin 5. joulukuuta 2000 levy-yhtiöstä Columbia Records. Se on yhtyeen ainoa live-albumi akustisen albumin "Unplugged" kanssa. Kaikki muut albumin kappaleet on julkaistu yhtyeen aikaisemmilla albumeilla, paitsi "Queen of the Rodeo", vaikkakin koko konsertti oli julkaistu jo aikaisemmin kokoelmaboksilla "Music Bank". 
Kokoonpano.
Tuotanto
Pilvisalama

Pilvisalama on salamapurkaus, jossa neutraloituvat varausalueet ovat kokonaan pilven sisällä. Ne voivat olla joko saman konvektiosolun sisällä (pilvessä) tai eri soluissa. Tällöin voidaan puhua vastaavasti pilvensisäisestä tai pilvienvälisestä salamasta. Yleensä ilmiö syntyy pilven keskiosan negatiivisen ja yläosan positiivisen varauskeskuksen välisestä purkauksesta, jossa varausalueet neutraloituvat. 
Tavallisesti koko kanava on pilven sisällä, jolloin välähdys nähdään vain epämääräisenä pilven valaistumisena. Pilvisalamoita esiintyy yleensä maasalamoita enemmän. Tropiikissa niiden osuus on suhteellisesti suurempi kuin korkeammilla leveysasteilla. Pilvisalama alkaa useimmiten positiivisen varauskeskuksen alapuolelta "huiskupurkauksena", joka vastaa maasalaman esisalamaa. Kanavan varaus neutraloituu useina peräkkäisinä paluupurkauksina eli rekyylipurkauksina (pilvisalaman K-purkauksina). Kanavan päät haaroittuvat voimakkaasti.
Euran Pallo

Euran Pallo (lyh. EuPa) on Eurassa toimiva jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1954. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2024 Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla Länsi-Suomen Kolmosessa. EuPa:n kotikenttä on Euran urheilukeskuksessa sijaitseva Euran Wembley. 
Historia.
EuPa perustettiin toukokuussa 1954 Euran Raikun jalkapallojaoston korvaajaksi. EuPa pelasi kotiottelunsa aluksi Kauttuan pallokentällä, kunnes siirtyi nykyiselle kotikentälleen vuonna 1989. EuPa on historiansa aikana esiintynyt Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa 11 kauden ajan. Edellisen kerran EuPa pelasi Kakkosessa vuonna 2004. 
EuPa:n menestyksekkäin kausi om 1995, jolloin seura sijoittui Kakkosen länsilohkossa toiseksi ja pelasi Ykkösen karsinnoissa FC Honkaa vastaan. Molemmat karsintaottelut päättyivät tasan, mutta Honka nousi Ykköseen vierasmaalisäännön perusteella. Vuonna 1989 EuPa selvisi Suomen Cupissa 16 parhaan joukkoon ja kohtasi 7. kierroksen ottelussa SM-sarjassa pelanneen Rovaniemen Palloseuran. EuPa johti ottelua varsinaisen peliajan lisäajalle saakka, mutta hävisi lopulta jatkoajalla. EuPa selvisi kuitenkin Helsingin olympiastadionilla pelattuun cupin pikkufinaaliin, jonka se hävisi Mäntän Valolle. RoPS:ia vastaan pelatussa ottelussa syntyi EuPa:n yleisöennätys 1 500 katsojaa.
Tunnetuimpia EuPa:n kasvatteja ovat Ari Valvee, Jutta Rantala ja Hanna Ruohomaa. 1980-luvun lopusta lähtien EuPa teki yhteistyötä useiden eri brittiseurojen kanssa, jonka ansiosta seuraan saapuivat pelaamaan muun muassa Valioliigassa esiintyneet Scott Green ja Micah Hyde, joka on edustanut myös Jamaikan maajoukkuetta.
Hurley International

Hurley International on vaatetusalan yritys joka sijaitsee Costa Mesassa, Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa. Yrityksen perusti Bob Hurley. Yritys korostaa tuotteita rullaluisteluun, surffaukseen, musiikkiin ja hauskanpitoon. 
2. maaliskuuta 2002 Hurley International myytiin Nikelle.
Joukkueet.
BMX.
Mike Escamilla
Motocross.
Carey Hart, Ivan Tedesco, Dan Ratliff, Jake Sumney
Lumi.
David Carrier-Porcheron, Megs Pischke, Brendan Farrell, Jeaux Hall
Rullalautailu.
Bob Burnquist, Cara-Beth Burnside, Andre Genovesi, Nilton Ferreira Neves, Diego Bucchieri, Kris Markovich, Paul Otvos, James Atkin, Morgan McDole, ja Og de Souza.
Rannevaltimo

Rannevaltimo eli värttinävaltimo (lat. arteria radialis) on paksuseinäinen valtimoverisuoni, joka kuljettaa verta sydämestä käteen. Se kulkee käsivarressa kyynärtaipeesta peukalon puolelle ranteeseen. Valtimo kuljettaa happea ja ravintoaineita veren mukana käden kudoksille. Kädessä tätä tehtävää hoitavat rannevaltimo ja kyynärvaltimo. 
Rannevaltimo kulkee lähellä ihon pintaa, ja siitä on helppo koettaa potilaan pulssia. Toisaalta se on arka onnettomuuksille.
Sydämen sepelvaltimoiden pallolaajennus voidaan tehdä rannevaltimon kautta. Suonta voidaan käyttää muussakin sydänkirurgiassa.
Sinikka Kukkonen

Sinikka Maire Kukkonen (1. elokuuta 1947 Tervo – 25. heinäkuuta 2016 Heinola) oli suomalainen suunnistuksen ja hiihtosuunnistuksen maailmanmestari.
Kesäisessä suunnistuksessa Sinikka Kukkonen oli mukana viisissä 1970-luvulla järjestetyissä MM-kisoissa. Hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisella matkalla oli seitsemäs Aviemoren 1976 kisoissa, mutta viesteistä hän sai kahdesti mitalin. Vielä Friedrichrodan 1970 kisoissa Suomi jäi viestissä neljänneksi, vaikka keskimmäisen osuuden suunnistanut Kukkonen tulikin toisena vaihtoon. Stare Splavyssa 1972 Kukkonen jätti avausosuudella Ruotsin puoli minuuttia taakseen, ja kun Pirjo Seppä ja Liisa Veijalainen olivat suorittaneet oman osuutensa, oli Suomi maalissa ensimmäisenä 10 sekuntia ennen Ruotsia. Viborgin 1974 kisoissa Kukkonen jäi avausosuudella kärjestä yli 15 minuuttia ja tuli vaihtoon vasta yhdeksäntenä. Lopputuloksissa Suomi oli viides. Aviemoressa 1976 Kukkonen suunnisti viestin keskimmäisen osuuden ja sai hopeaa Outi Borgenströmin ja Liisa Veijalaisen kanssa Ruotsin oltua kisassa 19 sekuntia Suomea nopeampi. Kongsbergissa 1978 Kukkonen oli henkilökohtaisella matkalla 22:s, eikä häntä valittu enää viestiin.
Sinikka Kukkonen menestyi myös hiihtosuunnistajana. Lajin ensimmäisissä epävirallisissa MM-kisoissa Velingradissa 1972 Kukkonen voitti henkilökohtaisen kilpailun ja joukkuekilpailun. Seuraavana vuonna Sundsvallissa hän jäi 11:nneksi, mutta joukkuekilpailussa Suomi oli toinen. Hiihtosuunnistuksen ensimmäiset viralliset MM-kisat järjestettiin Hyvinkäällä 1975, ja Kukkosesta tuli siellä kaksinkertainen kultamitalisti. Henkilökohtaisessa, 13,8 kilometriä pitkässä mutta vain neljä rastia sisältäneessä kisassa Kukkonen voitti Ruotsin Agneta Månssonin 47 sekunnilla. Viestissä Raili Sallinen, Aila Flöjt ja Kukkonen voittivat kultaa 8 minuutin ja 57 sekunnin erolla Ruotsiin. Seuraavissa kisoissa Velingradissa 1977 Kukkonen saavutti henkilökohtaisen pronssin, ja viesti päättyi Suomen voittoon sekunnilleen samalla erolla hopeajoukkueeseen kuin kaksi vuotta aiemmin. Avestan 1980 kisoissa Kukkonen jäi henkilökohtaisella matkalla neljänneksi, mutta viestissä hän oli jo kolmatta kertaa kultamitalijoukkueen ankkurina. Arvokisaura päättyi 34–vuotiaana Itävallan Aigenissa 1982 viestin hopeamitaliin, jota oli hankkimassa myös Sinikka Kukkosen pikkusisko Sirpa Kukkonen.
Sinikka Kukkonen edusti kotimaassa Pielaveden Sampoa, Juvan Urheilijoita ja Lahden Suunnistajat –37:ää ja saavutti molemmat lajit yhteen laskien 14 henkilökohtaista ja viisi viestin Suomen mestaruutta. Jukolan viestin yhteydessä suunnistetun Venlojen juoksun Kukkonen voitti 1971 ja 1973 ja voitti jälkimmäisenä vuonna toiseksi sijoittuneen Liisa Veijalaisen ennätyksellisellä 9 minuutin ja 13 sekunnin erolla.
Iin kirjasto

Iin kirjasto on Iin kunnankirjasto. Kirjastorakennus on valmistunut vuonna 1985. Samassa rakennuksessa järjestetään myös muun muassa taidenäyttelyitä. Iin kirjasto kuuluu Oulun ympäristökuntien muodostamaan OUTI-kirjastot-kirjastojärjestelmän. Iin kirjastossa on lasten- ja aikuistenosasto, käsikirjasto, lehtisali sekä kaksipaikkainen tutkijanhuone. Musiikinkuuntelijoille sekä lasten saduille on omat tilansa. Kirjaston hyötypinta-ala on 480 neliömetriä.
Historiaa.
Iin kirjaston perustamispäätös tehtiin 2. joulukuuta 1859 ja kirjasto aloitti toimintansa 22. tammikuuta 1860. Kirjasto sijaitsi Iin pappilassa. Kirjastonhoitajina toimivat kirkkoherra ja siltavouti. Rahaa uusiin kirjoihin kerättiin erilaisista arpajaisista ja keräyksistä. Iin kirjasto on historiansa aikana sijainnut useissa paikoissa, muun muassa suojeluskunnan talossa (myöhemmin maamieseurantalo) sekä kunnantalolla. Lähes jokaiseen kunnan kouluun perustettiin oma oppilaskirjasto, jotka yleensä muodostettiin omaksi sivukirjastoksi. Ensimmäinen varsinainen sivukirjasto perustettiin vuonna 1895 Olhavan koululle. 
Nykyään Iin kirjastolla on vain yksi sivukirjasto Kuivaniemen entisellä kunnantalolla. Haja-asutusalueiden kirjastopalvelut hoitaa kirjastoauto Akseli, joka on yhteiskäytössä Yli-Iin ja Simon kuntien kanssa.
Lufengosaurus

Lufengosaurus (nimen merkitys: ”Lufengin lisko”) on sukupuuttoon kuollut prosauropodeihin kuuluva dinosaurussuku, joka eli varhaisjurakauden Hettange- tai Sinemurum-vaiheella nykyisen Kiinan lounaisosissa. Suku voidaan jakaa kahteen lajiin, jotka eroavat toisistaan pääasiassa kokonsa perusteella. Suurempi laji "Lufengosaurus magnus" oli noin kolmanneksen "Lufengosaurus hueneita" kookkaampi, ja tukevampi luustoltaan. Joidenkin tutkijoiden mukaan "L. magnus" ei eroa "L. hueneista" tarpeeksi, että sitä voitaisiin pitää erillisenä lajina, vaan he pitävät sitä saman lajin suurikokoisempana yksilönä.
"Lufengosaurus" kasvoi arviolta 9 metriä pitkäksi ja 1,7 tonnin painoiseksi. Se oli pienipäinen kasvinsyöjädinosaurus, jonka leuoissa oli monta hammasta etäällä toisistaan. "Lufengosauruksen" kaula oli pidempi kuin prosauropodeilla yleensä. Eläin liikkui kahdella raajalla, ja sen takaraajat olivat eturaajoja pidemmät ja tukevammat. "Lufengosauruksella" oli pitkät sormet ja isot peukalonkynnet. Peukalonkynnet toimivat puolustusaseena petoja vastaan, mutta lisäksi niillä saattoi tarttua puiden oksiin.
Ensimmäiset "Lufengosauruksen" fossiilit löydettiin vuonna 1941 Lufengin altaasta Yunnanin maakunnasta Kiinasta. "Lufengosaurus" oli ensimmäinen Kiinassa koottu ja esille laitettu dinosaurus. Lisäksi se oli Kiinassa vuonna 1958 ensimmäinen dinosaurus, joka esiintyi postimerkissä. Nykyään "Lufengosauruksesta" tunnetaan yli 30 eri-ikäistä yksilöä, joiden perusteella koko eläin on pystytty rekonstruoimaan. "Lufengosauruksen" uskottiin aiemmin olevan sukua joko "Plateosaurukselle" tai "Yunnanosaurukselle", mutta nykyään se luokitellaan Massospondylidae-heimoon.
Adobe AIR

Adobe Integrated Runtime (AIR) (koodinimeltään Apollo) on käyttöjärjestelmäriippumaton ajoympäristö, joka mahdollistaa vuorovaikutteisten internetsovellusten (RIA, rikkaat Internet-sovellukset) kehittämisen ja käyttämisen työpöytäsovelluksina. Käytettävissä olevat webtekniikat ovat Flash, Flex, HTML, JavaScript ja Ajax. Aiemmin näitä on voinut käyttää vain selaimen ja esimerkiksi Flash Playerin kautta mutta Adobe AIR mahdollistaa niiden käytön myös työpöytäsovelluksissa. Adobe AIR toimii siltana työpöydän ja internetin välillä. Adobe AIR -sovellukset toimivat myös ilman internetyhteyttä ja internetyhteydessä ollessaan sovellus voi ladata uusia päivityksiä helposti.
Adobe AIRista julkaistiin ensimmäinen julkinen beta-versio 10. kesäkuuta, 2007, seuraava julkinen beta-versio 2 julkaistiin 1. lokakuuta 2007 ja viimeinen julkinen beta 3 julkaistiin 12. joulukuuta 2007. Versio 1.0 AIRstä julkaistiin 25. helmikuuta 2008. Adobe AIR on samaan tapaan ilmainen kuin esimerkiksi Adobe Flash Player. 18. joulukuuta 2008 Adobe AIR:stä julkaistiin Linuxille vakaa versio. Helmikuussa 2010 julkaistiin Air 2.0 beta. Air 3.0 julkaistiin lokakuussa 2011. Adobe AIR on saatavilla Windowsille, Mac OS X:lle, Linuxille, iOS:lle sekä Androidille.
Muhammad (nimi)

Muhammad () on arabiankielinen nimi, joka tarkoittaa 'ylistettyä'. Tunnetuin ja tiettävästi ensimmäinen nimen kantaja oli islamin profeetta Muhammed (n. 570–632), jonka mukaan muslimit joka puolella maailmaa edelleen nimeävät lapsiaan. 
Islamilaisen perinteen mukaan Muhammad on nimistä kaunein, ja sen uskotaan tuovan kantajalleen hyvää onnea. Sen vuoksi monissa muslimiperheissä ainakin esikoispojan yhdeksi nimistä pyritään antamaan Muhammad, vaikka lapsen kutsumanimeksi muodostuisikin myöhemmin jokin muu hänen nimistään. 
Muhammad on selvästi yleisempi miehen kuin naisen nimenä, mutta se on naisillakin yleinen nimi.
Juuri.
Muhammad on samaa konsonanttijuurta "ḥ-m-d" kuin muutamat muut arabiankieliset "ylistykseen" viittaavat nimet: Ahmad (أحمد, "Aḥmad"), Hamad (حمد, "Ḥamad"), Hamid (حامد, "Ḥāmid" tai حميد, "Ḥamīd") ja Mahmud (محمود, "Maḥmūd").
Suosio.
Maailmanlaajuisesti Muhammad on yleisin etunimi, sen nimisiä on kymmeniä miljoonia. Monissa islamilaisissa maissa se on niin yleinen, että se voidaan kirjoittaa käyttäen pelkkää yleisesti tunnettua lyhennystä: Bangladeshissa ja Malesiassa "Md." tai "Md", Somaliassa "Med".
Vuonna 2010 Muhammad oli noussut vuositasolla suosituimmaksi pojannimeksi Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa se nousi sadan suosituimman pojannimen joukkoon vuonna 2013 ja kymmenen kärkeen vuonna 2019.
Islamilaisessa maailmassa Muhammad päätyy usein näennäisnimeksi. Esimerkiksi Indonesian entisen presidentin koko nimi oli Suharto, mutta joissakin yhteyksissä hän itse pidensi sen "Muhammed Suhartoksi". Kiinassa Muhammadista on saanut alkunsa hui-kiinalaisten muslimien yleisin sukunimi "Ma" (yksink.: 马, perint.: 馬, pinyin: Mǎ).
Suomessa.
Toukokuuhun 2025 mennessä Mohammad tai sen jokin muunnos oli ollut Suomessa nimenä yli 27 000 ihmisellä. Nimestä on käytössä monia kirjoitusasuja, joita olivat suosituimmuusjärjestyksessä Mohamed (noin 7430), Mohammed (noin 4440), Mohammad (noin 3240), Muhammad (noin 2680), Mahamed (noin 860), Mohamad (noin 920), Mehmet (noin 740), Muhammed (noin 570), Muhamed (noin 290), Mehmed (noin 120), Muhamad (noin 100), Muhamet (noin 80), Muhammet (alle 85), Mahamad (alle 80), M'hammed (alle 60), Mahammed (alle 55), Mohand (noin 50), Mohammod (alle 40) sekä M'hamed (alle 45). Muotoja Mahommed tai Mammed ei esiintynyt lainkaan. Muoto Hamid esiintyy noin 470 kertaa, Ahmed noin 6660 kertaa, Ahmad noin 1870 kertaa.
Muunnelmat.
Nimestä Muhammad esiintyy monta erilaista kirjoitusmuotoa puhutun kielen ja käytetyn transkriptiotavan mukaan. Kielitoimiston ohjepankin mukaan islamin profeetasta kirjoitettaessa voi käyttää joko suomeen vakiintunutta sovinnaismuotoa "Muhammed" tai arabian kirjakieltä vastaavaa kirjoitusasua "Muhammad".
Oslon metro

Oslon metro () on metrojärjestelmä Oslossa ja sen lähialueilla. Oslon metro avattiin vuonna 1966 yhdistämään itäiset lähiöt Oslon keskustaan neljällä linjalla. Myöhemmin nämä yhdistettiin läntisen suunnan linjoihin, jonka jälkeen kaupungin metroverkostosta tuli koko kaupungin kattava. Metroverkoston pituus on 80 kilometriä.
Kun uusi kehälinja valmistui, läntiset linjat kulkivat enemmänkin maan päällä kuin alla. Nykyäänkin vain aivan keskustassa ja parissa itäisessä kaupunginosassa metro kulkee tunnelissa. 101 asemasta 17 on maan alla tai sisätiloissa, loput maan pinnalla. Kaksi läntistä linjaa, Røabanen ja Kolsåsbanen menevät naapurikaupunki Bærumin puolelle.
Suurimmalla osalla metrojärjestelmää junat kulkevat kello 5.00–1.00 (6.00–1.00 viikonloppuisin). Vuorot kulkevat 15 minuutin välein, mutta hiljaisempana aikana vuoroväli on puoli tuntia.
Linjat.
Linjojen rakennusvaiheet.
Itäisten linjojen reittiä laajennettiin keskustaan Sentrumin asemalle vuonna 1977. 10 vuotta myöhemmin läntiset linjat liitettiin samaan paikkaan ja aseman nimi muuttui Stortingetiksi. Tästä asemasta tuli kaikille linjoille pääteasema, koska idässä ja lännessä käytettiin eri virransyöttöjärjestelmiä. Vuonna 1993 Sognsvannsbanen ja sen sivulinjat ottivat käyttöön virtakiskot ja näin metrojunat pystyivät kulkemaan idästä länteen ensimmäistä kertaa. Tämä oli mahdollista uudella kalustolla, joka pystyi kulkemaan virtakiskollisella ja ajolangallisella radalla.
Kaikki neljä itäistä linjaa rakennettiin tai korjattiin metroradaksi. Kun kaupungin kaksi puolta on liitetty toisiinsa, Oslo Sporveier on määritellyt standardin, jollaiseksi metron pitäisi tulla. Siihen kuuluu muun muassa tehonsyöttö virtakiskosta, moderni opastinjärjestelmä, suuremmat nopeudet, ja laiturien pituuden kaksinkertaistaminen. Kolsåsbanen suljettiin 2006 ja se remontoidaan kokonaan. On epävarmaa, remontoidaanko Holmenkollenin rataa, koska se on liian mutkikas metrostandardeihin. On myös keskusteltu siitä, pitäisikö rata muuttaa raitiotieksi vai säilyttää metrona.
Uusin laajennus järjestelmässä on kehärata Ullevål stadionilta Carl Berners plassille. Ensimmäinen osa siitä avattiin 2003 ja kokonaisuudessaan se valmistui vuonna 2006. Vuonna 2004 tämän linjan rakentaminen aiheutti tunnelin romahtamisen Grorudbanenilla, järjestelmän pisimmällä linjalla. Linja oli suljettuna joulukuuhun asti, jonka tilalla kulki korvaava bussi.
Hong Kong Stadium

Hong Kong Stadium () on Hongkongissa Causeway Bayn eteläpuolella sijaitseva urheilustadion. Se toimii esimerkiksi jalkapallokäytössä. Esimerkiksi vuonna 2007 siellä pelattiin Barclays Asia Trophy. Lisäksi kentällä on pelattu rugbyturnaus Rugby World Cup Sevens vuosina 1997 ja 2005. Stadionin katsojakapasiteetti on 40 000 ja suurin osa paikoista on katettuja.
Stadion rakennettiin vuonna 1952. Sen nimi oli alun perin Government Stadium ja se oli 28 000-paikkainen. Siellä järjestettiin jalkapallo-otteluiden lisäksi yleisurheilukilpailuja. Sitä alettiin uudistaa 1980-luvun lopussa yhteistyössä Hong Kong Jockey Clubin kanssa, koska sen katsomot olivat käyneet pieniksi ja muut tilat olivat riittämättömät. Uudistusten yhteydessä jalkapallokentän ympärillä ollut juoksurata poistettiin, jotta saatiin lisätilaa katsomoille. Uudistettu stadion avattiin maaliskuussa 1994 ja nimettiin uudelleen Hong Kong Stadiumiksi.
Karuta

Karuta (, lainattu portugalin korttia tarkoittavasta sanasta "carta") on japanilainen korttipeli. Karuta-pelien perusajatus on päätellä nopeasti, mitä korttia tarvitaan useiden korttien joukosta ja yrittää ottaa kyseinen kortti ennen toisia pelaajia. Karutaa voidaan pelata useilla erityyppisillä korteilla, myös kahdella tavallisella länsimaisella korttipakalla. 
Karutassa on käytössä kahdenlaisia kortteja, toiset ”lukukortteja” () ja toiset ”ottokortteja” (). Yomifudassa olevat sanat luetaan ääneen, ja pelaajien täytyy etsiä niitä vastaava torifuda mahdollisimman nopeasti. 
Yleisimmät karuta-korttityypit ovat uta-garuta ja iroha-garuta. Uta-garutassa pelaajat yrittävät löytää tanka-runon kaksi viimeistä riviä sisältävän torifudan, kun heille on annettu runon kolme ensimmäistä riviä. Runon pystyy usein tunnistamaan ensimmäisten tavujen perusteella. Pelin runot otetaan "Hyakunin isshu" -kokoelmasta ja sitä pelataan perinteisesti uudenvuodenpäivänä. Iroha-garutaa voi puolestaan pelata kuka tahansa, joka osaa lukea hiragana-merkkejä. Tässä pelissä tyypillisessä torifuda-kortissa on piirros, jonka yhdessä kulmassa on kana-merkki. Korttia vastaavassa yomifudassa on kuvaan liittyvä sananlasku, jonka ensimmäinen tavu on sama kuin torifudan kana.
Metsävero

Metsävero on metsän omistukseen tai puun myyntivoittoon perustuva vero. Suomen suuriruhtinaskunnassa ja Suomen tasavallassa on metsän tuottoa verotettu ajoittain joko metsäpinta-alan perusteella varallisuusveron kaltaisesti tai puun myyntitulon perusteella pääomatulon kaltaisesti.
Viimeinen uudistus oli palata jälleen myyntitulon verottamiseen. Siirtymäaikana oli mahdollista maksaa metsäveroa joko aikaisemman pinta-alaan ja metsätyyppiin perustuvan verotuksen tai puuntuoton perusteella.
Myyntituloverotus.
Vuonna 2006 otettiin käyttöön puun myyntituloverotus. 
Metsän myyntituloista vähennetään metsään kohdistuvat menot ja jäljelle jäävästä tulosta verotetaan pääomatulona. Vuonna 2019 pääomatuloveroprosentti oli 30 000 euroon asti 30 % ja yli 30 000 eurosta 34 %.
Pinta-alaverotus.
Vuoden 2005 loppuun asti oli voimassa pinta-alaverotus, jossa metsän tuottoja verotettiin vuosittain metsän pinta-alaan perustuvasti. Tiettyjen vähennysten jälkeen jäävä tulo lisättiin omistajan muihin tuloihin verotettavaksi. Veroprosentti saattoi vaihdella siten huomattavasti. 
Metsäveroluokat.
Aikaisemman metsän laskelmallisen tuoton perusteella tapahtuneen verotuksen toimeenpanemiseksi jaettiin Suomessa metsämaa veroluokkiin, joista kallein oli IA-luokan metsä. Lehdot yhtä IB-luokkaan kuuluvaa poikkeusta lukuun ottamatta kuuluivat IA-metsäveroluokkaan.
S&amp;S Sansei Technologies

S&amp;S Sansei Technologies on erityisesti paineilmalla toimivista huvipuistolaitteistaan tunnettu yhtiö.
S&amp;S Sansei Technologiesin (aik. S&amp;S Power) perusti Stan Checketts nimellä S&amp;S Sports, Inc. S&amp;S Sports valmisti Benji-hyppy- ja trampoliinivarusteita. Yhtiö myytiin vuonna 1996. Vuonna 1994 S&amp;S alkoi valmistaa paineilmalla toimivia huvipuistolaitteita, jotka ovat nykyään yhtiön suurin kauppatavara. S&amp;S Powerin tilat sijaitsevat Utahin Loganissa.
Vuonna 2002 S&amp;S osti konkurssiin ajautuneen amerikkalaisen vuoristoratavalmistaja Arrow Dynamicsin, joka nykyään tunnetaan nimellä S&amp;S Arrow.
Myöhemmin yhtiön nimeksi muutettiin S&amp;S Sansei Technologies.
Freddie

Freddie oli yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka loi sarjassa pääosaa näyttelevä Freddie Prinze Jr.. Sarja sai alkunsa Prinzen oikeasta elämästä, kun hän varttui talossa, jossa oli pelkästään naisia. Myös hänen pitkäaikainen ystävä Conrad Jackson oli mukana luomassa sarjaa yhdessä vastaavientuottajien Bruce Helfordin ja Bruce Rasmussenin kanssa. Sarjaa esitettiin yhdysvalloissa 5. lokakuuta 2005 ja 12. huhtikuuta 2006 välisenä aikana yhteensä 22 jakson verran. Suomessa sarja ilmestyi vuonna 2007 MTV3 esittämänä.
Juoni.
Sarjan päähahmo Freddie Moreno muuttaa pois pelkästään naisia täynnä olevasta talosta, jossa hän varttui. Saavutettuaan hieman menestystä pääkokkina trendikkäässä Chicagolaisessa ravintolassa, hän on valmiina rakkauteen ja kaikkeen mitä sinkku elämä tarjoaa. Mukaan lukien viettää aikaansa parhaan kaverinsa ja naapurinsa Chrisin kanssa. Ainut huono asia kuitenkin astuu esiin, kun hänen vanhemman veljensä kuoleman jälkeen, Freddie otti asuntoonsa sisarpuolensa, siskonsa ja hänen 13-vuotiaan tyttärensä, sekä isoäitinsä, joka ei suostu puhumaan englantia vaan puhuu pelkästään espanjaa, vaikka ymmärtääkin englantia täysin.
Vaikka kaikki nämä asukit koettelevat Freddien hermoja, he myös osaavat tukea häntä vaikeina aikoina. Freddien täytyykin selvittää miten ylläpitää kukoistava sinkkuelämäntyyli talossa, jossa estrogeeni on ylipursuavaa.
Paljon melua Maggiesta

Paljon melua Maggiesta ("The Buzz on Maggie") on yhdysvaltalainen Dave Polskyn luoma Daytime Emmy -ehdokkuuden saanut animaatiosarja, joka kertoo Maggie-nimisestä kärpäsestä. Maggien perheeseen kuuluvat vanhempi veli Aldrin, nuorempi veli Pupert, nuorempi sisko Bella, isä herra Peski ja äiti rouva Peski. Ohjelmassa on Maggien perheen lisäksi myös hänen kaverinsa Rayna ja Dawn (suosittu tyttö Maggien koulusta). Suomessa sarjaa esitettiin Toon Disneyllä ja harvemmin Disney Channelilla.
Sarjan henkilöitä.
Maggie on Aldrinin pikkusisko hänellä on vaaleanpunaiset hiukset ja sininen tähtipaita. Maggie pitää vaatteista ja muodista. Maggie haluaa aikuisena rock- tähdeksi ja haluaa soittaa kitaraa ja laulaa.
Herra Peski on Maggien, Alddrinin, Pupertin ja Bellan isä. Herra Peski on ymmärtäväinen isä. Herra Peskillä on ruskeat hiukset ja yleinsä valkoinen paita ja solmio.
Rouva Peski on Maggien, Alddrinin, Pupertin ja Bellan äiti. Rouva Peskillä on hieman oranssin värinen tukka ja yleinsä valkoinen esiliina.
Aldrin on Maggien isoveli. Aldrin haluaa aina olla kaikkia muita parempi eikä usko, että pikkuveli on missään asiassa parempi. Aldrinilla on siniset housut ja takki.
Pupert on perheessä nuorin veli eli Bellan isoveli ja Maggien pikkuveli. Pupert haluaisi aikuisena huippukoripallon pelaajaksi. Pupertilla on yleinsä päällä vihreä lippalakki ja punainen paita.
Bella on kaikista pienin perheen jäsen Maggien perheestä, ja hän on yhä vauva. Bellalla on vaaleanpunainen pieni hius ja pitkät silmäripset.
Rayna on Maggien parhain kaveri. Rayna on töissä ravintolassa astianpesijänä. Raynalla on sinimusta tukka, ja hän osaa soittaa rumpuja. Hänellä on silmälasit.
Hän pitää ihmisten hoitamisesta.
Dawn on koulussa suosittu. Dawn yleensä haukkuu Maggieta ja Raynaa ja ottaa itselleen käyttöön kaikki hyvät edut koulussa, jotka on tarkoitettu kaikille esimerkiksi koulun pihalla.
Avosuo

Avosuo on puuton suo. Avosoihin Suomessa kuuluvat suotyypeistä neva ja letto.
Izakaya

Izakaya () on japanilainen pubintapainen ravintola, jossa tarjoillaan erilaisia alkoholijuomia ja monipuolista ruokaa. Japanissa on lukuisia erityyppisiä izakayoja aina edullisista ketjuravintoloista hyvinkin hienostuneisiin ruokapaikkoihin.
Sana ”izakaya” on peräisin termistä "izake" (, ’olla’, ’istua’ + ’alkoholi’), joka viittasi vanhaan tapaan nauttia alkoholia viinakaupan tiskillä. Koska izakayan ulkopuolella roikkui perinteisesti punaisia paperilyhtyjä () ja sen sisäänkäynnillä oli köysiverho (), izakayaan voidaan viitata myös näillä sanoilla. 
Izakayan tarjoamiin alkoholijuomiin kuuluu perinteisesti etenkin sake mutta myös olut ja shōchū; tarjolla oleva ruoka vaihtelee alkoholin kanssa tarjoiltavista pienistä suupaloista monipuoliseen ja hienostuneeseen keittiöön. Vaatimattomatkin izakayat tarjoavat usein lukuisia erilaisia tofu-, pikkelssi-, kala-, liha-, nuudeli- ja riisiannoksia.
Ruokailu izakayassa.
Monet ravintolat keskittyvät Japanissa vain yhdentyyppiseen ruokaan tai ovat vaihtoehtoisesti hienostuneita, rauhallisia ja eksklusiivisia, kuten "ryōtei"- ja "kaiseki"-ravintolat; sitä vastoin izakayat ovat rentoja ja tunnelmallisia, meluisiakin ruokapaikkoja, joissa on saatavilla monia erityyppisiä ruoka-annoksia. Juominen on izakayassa ensisijainen aktiviteetti. Japanilaiset eivät kuitenkaan juuri koskaan nauti alkoholia ilman ruokaa. Izakayassa tarjoiltava ruoka onkin yleensä suolaista, mausteista ja maukasta ruokaa, joka sopii yhteen alkoholin kanssa. Ruoka-annokset ovat izakayoissa pieniä ja tarkoitettu jaettaviksi.
Monilla izakayoilla on hyvin laaja ruokalista. Ruokailu sujuu kuitenkin tietyn, loogisen kaavan mukaan, ja joissakin izakayoissa ruoka-annokset onkin listalla järjestetty eri kategorioihin. Ruokailu alkaa tyypillisesti suolatuilla "edamame"-soijapavuilla, jotka nautitaan oluen kanssa. Sen jälkeen saatetaan tilata sakea tai shōchūta tai shōchūhun pohjautuvia drinkkejä ("chūhai"), jotka ovat etenkin nuorten suosiossa. Seuraavaksi syödään esimerkiksi vihanneksia tai kalaa (kuten "sashimia"), lihavartaita ("kushiyaki", "yakitori"), pataruokia ("nabemono") ja lopuksi riisiä tai nuudeleita, usein viimeisenä kulhollinen "ochazukea", jossa riisin päälle on kaadettu teetä tai "dashi"-lientä.
Toisin kuin perinteisessä japanilaisessa keittiössä, kuten esimerkiksi sushiravintoloissa, izakaya-ruoka jättää tilaa kokeiluille ja innovaatioille. Siten izakayoissa on usein tarjolla erikoisempiakin fuusiokeittiön tuotoksia.
Converse

Converse Inc. on yhdysvaltalainen kenkiä valmistava yritys. Yrityksen kotipaikka on Maldenin kaupunki Massachusettsin osavaltiossa. 
9. heinäkuuta 2003 Converse Inc. hyväksyi Niken 305 miljoonan dollarin ostotarjouksen, ja niin Converse-brändi tuli Niken omistukseen.
Converse All Star on yrityksen suosituin kenkämalli, ja sitä on valmistettu vuodesta 1917 lähtien.
Regionalbahn

Regionalbahn (lyh. RB, aikaisempi kirjoitusasu RegionalBahn) on saksalainen paikallisjunatyyppi. Regionalbahn-junat pysähtyvät reiteillään kaikilla asemilla, paitsi alueilla, joilla liikennöi myös S-Bahn. Näillä alueilla RB-junat pysähtyvät vain osalla asemista. Regional-Express (RE) -junat eroavat RB-junista siten, että ne pysähtyvät yleensä vain tärkeimmillä asemilla.
Regionalbahn-junaliikenne on nykyään osavaltioiden tilaamaa. Liikenteenharjoittajana toimii monissa tapauksissa Saksan kansallisen rautatieyhtiön Deutsche Bahnin tytäryhtiö DB Regio, mutta yksityiset yritykset (esim. Veolia Transport) ovat myös saaneet liikennettä hoitaakseen.
Käytettävä kalusto vaihtelee alueittain; sähköistetyillä rataosuuksilla käytetään yksi- tai kaksikerroksisia junia; sähköistämättömillä osuuksilla junat ovat yleensä 218-sarjan dieselveturin vetämiä tai kiskobusseja. 
Yksityisillä rautatieyhtiöillä ei ole velvoitetta käyttää "Regionalbahn"-nimeä pienillä alueilla liikennöitäessä; useimmiten yhtiöt käyttävätkin junillaan omia nimiään.
Käenkaali-oravanmarjatyyppi

Käenkaali-oravanmarjatyyppi (OMaT) on Suomen metsätyyppiopin mukainen lehtotyyppi, joka muistuttaa lehtomaisten kankaiden "käenkaali-mustikkatyyppiä" sillä erotuksella, että käenkaali-oravanmarjatyypissä on multamaannos ja käenkaali-mustikkatyyppiä rehevämpi kasvullisuus. Käenkaali-oravanmarjatyyppiin kuuluu 1,4 % Etelä-Suomen metsämaista, mikäli samaan luokkaan luetaan myös HeOT, FT ja VT.
Kenttäkerros.
Kenttäkerroksessa käenkaali-oravanmarjatyypin lehdolle tyypillisiä kasveja ovat käenkaali ja oravanmarja, minkä lisäksi kyseisessä lehtotyypissä on myös ruohoja, heiniä sekä lehtosammalia. Käenkaali-mustikkatyypin tapaan käenkaali-oravanmarjatyypissä on myös mustikkaa ja seinäsammalta, mutta vähemmän kuin käenkaali-mustikkatyypissä. Myös lehtosammalta ja suikerosammalta voi esiintyä. Kukista tyypillisiä lajeja ovat lehto-orvokki, lehtotähtimö, tesma, lehtokuusama, koiranheisi, näsiä, pähkinäpensas, tuomi, kotkansiipi, lehtopähkämö ja taikinamarja.
Puulajit.
Lehdossa puina on yleensä lehtipuita, mutta joissain tapauksissa myös kuusikko voi olla hallitseva.
Greg Foster

Gregory (”Greg”) Foster (4. elokuuta 1958 Chicago, Illinois – 19. helmikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen aitajuoksija ja kolminkertainen maailmanmestari. Hän voitti 110 metrin aidat Helsingin MM-kisoissa 1983. Los Angelesin olympiakisoissa 1984 ennakkosuosikki Foster jäi hopealle. Foster puolusti maailmanmestaruuttaan voitokkaasti vuoden 1987 ja vielä 33-vuotiaana Tokion MM-kisoissa 1991. 
Arvovoittoja Foster hankki myös yleisurheilun maailmancupista 1981, sisäradan maailmanmestaruuskisoista 1991 ja Hyvän tahdon kisoista 1986.
Uransa alkuaikoina hän oli maanmiehensä Renaldo Nehemiahin merkittävin haastaja. 1980-luvulla vuorostaan Arto Bryggare oli Fosterin vaarallisimpia vastustajia.
Renaldo Nehemiah

Renaldo Nehemiah (s. 24. maaliskuuta 1959 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen aitajuoksija, joka hallitsi 110 metrin aitajuoksua vuodesta 1978 vuoteen 1981. Hänen hallussaan oli matkan maailmanennätys ja hän juoksi ensimmäisenä alle 13 sekunnin haamurajan.
Vuosina 1982–1985 ”Skeets” Nehemiah pelasi kolmen kauden ajan NFL-liigan San Francisco 49ersissa jokseenkin keskinkertaisella menestyksellä. Hänen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä. NFL-uransa takia Nehemiah julistettiin yleisurheilussa ammattilaiseksi. Hän sai kansainväliseltä yleisurheiluliitolta amatööristatuksensa takaisin vuonna 1986.
Urheilu-uransa jälkeen Nehemiah on toiminut Octagon Sports Marketing -agentuurissa maailmanluokan yleisurheilijoiden, kuten Allen Johnsonin, Mark Crearin, Justin Gatlinin sekä Kirani Jamesin agenttina.
Nehemiah kuuluu myös Marylandin yliopiston alumneihin.
Brian Austin Green

Brian Green (s. 15. heinäkuuta 1973 Van Nuys, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt roolia David Silverinä televisiosarjasta "Beverly Hills 90210" vuosina 1990–2000. Hän sai vuonna 1992 roolisuorituksestaan Young Artist -palkinnon, samoin kuin elokuvasta "Ilta kaupungilla" vuonna 1987. Green esitti Kyle Reesen veljeä Derekiä sarjassa "."
Yksityiselämä.
Green oli naimisissa näyttelijä Megan Foxin kanssa. He avioituivat kesäkuussa 2010. Elokuussa 2015 Fox jätti avioerohakemuksen, mutta pari erosi vasta vuonna 2020.
Green on seurustellut aiemmin näyttelijätär Tiffani Thiessenin kanssa vuosina 1992–1995.. Tämän lisäksi hän on ollut kihloissa näyttelijä Vanessa Marcilin kanssa, jonka kanssa hänellä on lapsi.
Vapaa-ajallaan hän soittaa pianoa, kitaraa ja rumpuja.
Mac Wilkins

Maurice ”Mac” Wilkins (s. 15. marraskuuta 1950) on yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa 1976 Montrealin olympiakisoissa. Hän saavutti hopeaa vielä 33-vuotiaana Los Angelesin olympialaisissa 1984: Moskovan olympiakisat 1980 jäivät Mac Wilkinsiltä väliin boikotin takia.
Mac Wilkins saavutti vuonna 1973 ensimmäisen Yhdysvaltain mestaruutensa kiekonheitossa. Kauden parhaaksi tulokseksi tuli 64,77 m. Seuraavana kahtena kautena hän paransi tulostaan niin, että vuonna 1974 henkilökohtainen ennätys oli 65,14 ja 1975 66,79 m. Vuodesta 1976 tuli Wilkinsille todellinen menestysvuosi. Hän rikkoi jo 24. huhtikuuta John Powellin ME:n tuloksella 69,18 ja paransi sitä viikon päästä San Josessa Kaliforniassa 1. toukokuuta 1976 samassa kilpailussa kolme kertaa ylittäen samalla 70 netrin rajan eli aluksi 69,80 ja sen jälkeen vielä kaksi kertaa tuloksilla 70,24 ja 70,86. Yhdysvaltain mestaruus ja edelleen olympiavoitto Montrealin kisoissa tuloksella 67,50 kruunasi menestysvuoden 1976.
Seuraavina vuosina Wilkins voitti Yhdysvaltain mestaruuden vielä 1977–1980. Itä-Saksan Wolfgang Schmidt nousi kuitenkin 1970-luvun lopulla maailman ykkösnimeksi, jolle Wilkins joutui kokemaan tappion muun muassa vuosien 1977 ja 1979 yleisurheilun maailmancupeissa. Heinäkuussa 1980 Wilkins saavutti Helsingin maailmankisoissa oman henkilökohtaisen ennätyksensä 70,98, joka on edelleen 40 vuotta myöhemmin paras Suomessa heitetty kiekkotulos. Tulos oli sillä hetkellä vain 18 cm voimassa olleesta Wolfgang Schmidtin maailmanennätyksestä. Yhdysvaltain boikotin vuoksi Wilkins ei päässyt puolustamaan Moskovan olympiakisoissa mestaruuttaan.
Mac Wilkins jatkoi vielä 1980-luvulla uraansa. Vuoden 1983 ensimmäisissä MM-kisoissa Helsingissä hän sijoittui kymmenenneksi. Seuraavan vuoden Los Angelsin olympiakisoissa Wilkins saavutti hopeaa tuloksella 66,30 Länsi-Saksan Rolf Dannebergin voittaessa 30 cm pitemmällä tuloksella. Vuoden 1984 jälkeen Wilkins lopetti huippu-urheilijan uransa, mutta teki vielä come backin vuoden 1988 Soulin olympialaisiin, jossa sijoitus oli viides tuloksella 65,90 Itä-Saksan Jürgen Schultin voittaessa lähes kolme metriä pitemmällä tuloksella.
Muina urheilulajeina monipuolisena heittäjänä pidetyllä Wilkinsillä oli kuulantyöntö, jossa hänen ennätyksensä on 21,06. Lisäksi keihäs on lentänyt 78,44 ja moukarikin 63,67.
Urheilu-uransa aikana Wilkins kilpaili suomalaisista Markku Tuokon kanssa. Oleskelipa hän kilpailu-urallaan viikon Tuokon kotona lähellä Lohjaa harjoitellen hänen kanssaan. Muita tuttavia kilpailu-urallansa ovat muun muassa suomalainen kuulantyöntäjä Reijo Ståhlberg ja Itä-Saksan kova kanssakilpailija Wolfgang Schmidt.
Urheilu-uransa jälkeen Wilkins on työskennellyt heittolajien valmentajana Portlandissa Oregonissa Concordian yliopistossa vuosina 2006–2013. Sen jälkeen hän siirtyi Yhdysvaltain olympiajoukkueen valmennustehtäviin Rion olympialaisia varten Chula Vistaan Kaliforniaan. Nykyään hän työskentelee heittolajien kouluttajana ja konsulttina Etelä-Kalifornissa. Vuonna 2019 työnantajana on Kiinan yleisurheiluliitto. Kollegana kiinalaisvalmentajissa on keihäänheiton puolella suomalainen Kimmo Kinnunen.