Volker Eckert

Volker Eckert (1. heinäkuuta 1959 – 2. heinäkuuta 2007) oli saksalainen sarjamurhaaja. Hän työskenteli kuorma-autonkuljettajana pitkillä matkoilla ja murhasi uhreja eri maissa Euroopassa. Eckert jäi kiinni syksyllä 2006. Kiinnijäämistä seuranneissa tutkimuksissa kävi ilmi, että hän oli tehnyt ensimmäisen henkirikoksensa jo 14-vuotiaana. Henkirikos oli kuitenkin lavastettu ja kirjattu itsemurhaksi. Eckertin epäillään tehneen kaikkiaan kolmetoista henkirikosta ja yrittäneen neljääkymmentä henkirikosta, mutta hänen rikostensa tarkka määrä on jäänyt tuntemattomaksi. Hän itse tunnusti kuusi murhaa.
Elämä ja rikokset.
Varhaiset vaiheet.
Eckert varttui Itä-Saksan Plauenissa. Hänelle kehittyi varhain nukkeihin ja varsinkin niiden pitkiin hiuksiin liittynyt fetissi. Hän alkoi kiinnostua myös tyttöjen pitkistä hiuksista ja kertoi myöhemmin psykiatrille fetissin olleen niin intensiivinen, että unohti sen takia ajoittain jopa syödä. Eckert harjoitteli kuristusotteita nukeilla ennen niiden hiuksilla leikkimistä. Vuonna 1973 hänen vanhempansa erosivat. Eckert varasti suuttumustilassa äitinsä auton ja katosi viikoiksi. Poliisi löysi pojan lopulta ja palautti tämän onnettomaan kotiin. Myöhemmin Itä-Saksassa Eckertille langetettiin auton varastamisesta 1,5 vuoden vankeustuomio.
7. toukokuuta 1974 Eckert meni samassa asuntoyhtiössä asuneen luokkatoverinsa, pitkätukkaisen Silvia Unterdorfelin asunnon eteen. Tyttö päästi pojan sisään tämän pyydettyä apua kotitehtävissä. Eckert kuitenkin kuristi uhrin tiedottomaan tilaan päästäkseen leikkimään tämän hiuksilla. Tekonsa jäljet hän peitti hirttämällä uhrin, jolloin lopputulos näytti itsemurhalta. Unterdorfelin kuolemansyyksi kirjattiinkin itsemurha, vaikka siinä havaittiin epäilyttäviä piirteitä. Myöhemmin Eckert harjoitti itsetyydytystä muistellessaan ensimmäistä henkirikostaan. Suoritettuaan ensimmäisen vankeustuomionsa Eckert joutui pidätetyksi uudemman kerran vuonna 1978. Hän oli jäänyt kiinni seksuaalisesta päällekarkauksesta, jonka yhteydessä naista kuristettiin kadulla. Teosta langetettiin kahden vuoden ja kahdeksan kuukauden vankeustuomio, josta Eckert vapautui armahduksella jo seuraavana vuonna.
Eckert huolehti siskostaan ja veljestään vanhempiensa kuoltua päivien sisällä toisistaan. Heidät kuitenkin otettiin pian asumaan tädin luo. Eckert hyökkäsi seuranneiden kahdeksan vuoden aikana muistinsa mukaan noin kolmenkymmenen naisen kimppuun Plauenin kaduilla. Naiset jäivät tajuttomiksi. Eckert yritti myös parisuhteita, mutta näissäkin kuristi kumppaneitaan. Huhtikuussa 1987 oppilaitokseen matkalla töistä olleen 18-vuotiaan Heike Wunderlichin kuristettu, alaston ruumis löydettiin metsiköstä Plauenin ulkopuolelta. Tapaus jäi selvittämättömäksi, mutta kaksikymmentä vuotta myöhemmin poliisi päätteli myös tämän teon olleen Eckertin tekemä. Itä-Saksan poliisi ei koskaan kuullut Eckertiä kymmeniin muihinkaan hyökkäyksiin liittyen, mutta myöhemmin vuonna 1987 Eckert pidätettiin kolmannen kerran, sillä hän oli hyökännyt kahden hänet tunnistamaan kyenneen naisen kimppuun. Hän sai murhan yrityksestä alun perin kahdentoista vuoden tuomion, jota kuitenkin päädyttiin korkeammassa oikeusasteessa lyhentämään. Vuonna 1994 Eckert vapautui. Monien tietojen siirtäminen yhdistyneen Saksan viranomaisille epäonnistui. 
Liikkeet vuosina 1999–2006.
Vuoden 2006 kiinnijäämisen yhteydessä poliisi löysi viitteitä Eckertin osallisuudesta kymmeniin hyökkäyksiin vuosikymmenten varrella, mutta eniten tiedetään hänen rikollisuutensa viimeisistä 6–7 vuodesta. Eckert oli työskennellyt aiemmin talojen maalarina ja siivoojana, mutta vuonna 1999 hän sai luvan kuorma-auton kuljettamiseen pitkillä matkoilla. Hän myönsi valinneensa uran juuri päästäkseen kuristamaan naisia; kuristaminen oli kehittynyt riippuvuuden kaltaiseksi toiminnaksi. Kuorma-autonkuljettajana Eckert työskenteli pitkin Eurooppaa ja teki murhia työnsä lomassa. 21. kesäkuuta 2001 hän otti Espanjasta palatessaan Bordeaux'ssa kyytiin 21-vuotiaan nigerialaisen Sandra Osifon, joka työskenteli prostituoituna. Tällä näytti olevan pitkä tukka, joka osoittautui peruukiksi. Tunnin kuluessa kyytiinotosta Eckert kuristi Osifon. Ruumis löydettiin neljä päivää myöhemmin ja Poitiersin poliisi selvitti uhrin henkilöllisyyden, mutta ei edistynyt tappajan löytämisessä. Elokuussa 2001 Eckert oli jälleen Espanjassa. Hän otti Lloret de Marissa kyytiin Isabel Beatriz Díazin ja raiskasi tämän kuristaessaan uhriaan. Eckert heitti ruumiin ulos Maçanet de la Selvassa. Díazista ei tehty katoamisilmoitusta, ja hänen ruumiinsa löydettiin vasta kahden kuukauden kuluttua kuolemasta. Tappajan löytämisessä ei edistytty.
Elokuussa 2002 Eckert ilmeisesti otti Ranskassa kyytiinsä 23-vuotiaan sierraleonelaisen Benedicta Edwardsin, joka työskenteli prostituoituna Troyesissa. Uhri kuristettiin ja heitettiin alastomana jalkakäytävälle. Eckert ei tunnustanut tekoa, mutta oli ajamassa alueella tekoaikaan ja nosti rahaa Troyesissa juuri ennen prostituoidun ottamista kyytiin. Kesäkuussa 2003 Plzeňin lähellä Tšekissä löydettiin moottoritien varrelta tunnistamaton kuristetun naisen ruumis. Eckert ei tunnustanut tätäkään tekoa, mutta hänen todettiin olleen alueella tekoaikaan, joten poliisi päätyi vahvasti epäilemään häntä. Uhreista otettiin Polaroid-kamerakuvia, heidän hiuksensa leikattiin ja heiltä otettiin muistoesineiksi vaatteita, käsilaukkuja tai meikkejä. Italiassa uhriksi joutui syyskuussa 2004 ghanalainen Ahhiobe Gali. Figueresissa löydettiin helmikuussa 2005 surmattuna venäläinen Mary Veselova. Koillis-Ranskassa löydettiin lokakuussa 2006 puolalaisen Agneska Bosin ruumis, ja Sant Julià de Ramisista löytyi marraskuussa 2006 20-vuotiaan bulgarialaisen Miglena Petrova Rahimin ruumis. Rahim jäi Eckertin viimeiseksi uhriksi.
Kiinnijääminen.
Miglena Petrova Rahimin murhan jälkeen Eckert pysäköi kuorma-autonsa jalkapallostadionin ulkopuolelle Koillis-Espanjassa. Meneillään oli valvontakameran asennus läheisen tehtaan seinään. Rahimin ruumis löydettiin murhaa seuranneena päivänä ja valvontakameran kuvaan tallentunut kuorma-auto jäljitettiin Saksaan. Virka-apupyyntö lähetettiin Saksan poliisille kuljettajan tavoittamiseksi. 17. marraskuuta 2006 Eckert oli Kölnissä joutuessaan kuultavaksi. Aluksi hän vannoi täyttä tietämättömyyttä ruumiista espanjalaisella parkkipaikalla. Hän kertoi kuitenkin kärsineensä päänsärystä ja ottaneensa lääkkeen kuorma-autonsa ohjaamosta. Lääkepakkausta haettaessa huomattiin auton etuistuinten välistä kolme Polaroid-valokuvaa, joista kussakin oli kuollut nainen kaulansa ympärillä köysi. Ohjaamon takaosasta löydettiin köyttä ja muistiinpanoina murhakuvauksia. Eckert tunnusti pidätettynä kuuden naisen surmat. Euroopan maiden poliisivoimat alkoivat kartoittaa Eckertin elämänvaiheita ja päätyivät lukuisten rikosten jäljille. Useita tunnustamatta jääneitä murhia kytkettiin tutkimuksissa vahvasti Eckertiin. Tutkintaan kuitenkin otettiin yli viisikymmentä murhaa ja murhayritystä, joihin liittyen nähtiin syy epäillä Eckertiä. Samalla selvisi myös 14-vuotiaana tehty Eckertin ensimmäinen henkirikos.
Eckertin kuorma-autosta löydetyissä muistiinpanoissa kerrottiin helmikuussa 2005 Ranskassa tehdystä murhasta ja kahdesta 1990-luvun puolessavälissä Tšekissä tehdystä murhasta. Tšekissä Eckert oli siten käynyt tekemässä henkirikoksia jo ennen uraansa kansainvälisenä kuorma-autonkuljettajana. Lisää valokuvia surmatuista löydettiin Eckertin asunnosta läheltä Nürnbergiä. Osaan tapauksista liittyi myös Eckertin tekemiä muistiinpanoja. Kaikkia kuvissa olleita naisia ei kyetty tunnistamaan. Sängyn alta löydettiin aidon kokoinen kuminukke, joka oli koristeltu murhien uhreilta kerätyillä muistoesineillä.
Eckertin rikollisuuden pitkän jatkumisen taustalla havaittiin paitsi Saksojen yhdistymisen jälkeisiä tiedonsiirron vaikeuksia, myös eri maiden poliisivoimien yhteistyön puutteita. Lisäksi monissa tapauksissa tutkinnat jäivät puutteellisiksi, koska huonossa asemassa köyhinä, siirtolaisina tai prostituoituina eläneiden uhrien liikkeitä ei tunnettu tai saatu selville.
Kuolema.
Eckert oli tarkkailemattomana sellissään heinäkuun 1. ja 2. päivän välisenä yönä 2007 ja hirttäytyi.