Bundesautobahn 7

Bundesautobahn 7 (BAB 7), lyhyemmin Autobahn 7 (A 7), on Saksan pisin moottoritie. Se kulkee Saksan halki pohjois–eteläsuuntaisesti Tanskan rajalta Itävallan rajalle. A 7:n kokonaispituus on 963,6 kilometriä. Väylä sijaitsee Schleswig-Holsteinin, Hampurin, Ala-Saksin ja Hessenin osavaltioissa, etelässä se kulkee Baijerin ja Baden-Württembergin rajaseudulla ja päättyy Füsseniin Itävallan rajalle.
Reitti.
A 7 korvasi pääväylänä valtatiet 5 (Tanska–Hampuri), 3 (Hampuri–Kassel) ja 27 (Göttingen–Würzburg), joiden reitit olivat muotoutuneet jo keskiajalla. Osuudella Flensburgista Hampuriin A 7 seuraa historiallisen Ochsenwegin linjaa, joka oli aikoinaan keskeinen kauppareitti Skandinaviasta etelään. Ensimmäinen suunnitelma suurnopeustiestä Hampurista etelän suuntaan esiteltiin vuonna 1926.
A 7 kulkee 55. leveysasteen tuntumasta 48. leveysasteen eteläpuolelle Pohjois-Saksan tasangoilta Etelä-Saksan vuoristomaisemiin. Sen reitillä on muun muassa Lüneburgin laaja nummialue ja Schwabenin vuoristoalue.
Göttingen–Bad Hersfeld (1937–1941).
Nykyisen A 7:n ensimmäinen osuus oli Kassel–Göttingen. Se otettiin käyttöön 1937.
Bad Hersfeld–Würzburg (1937–1939).
Osuudelle Bad Hersfeld–Würzburg (Strecke 46) rakennettiin 1937–1939 useita siltoja. Työt keskeytyivät toiseen maailmansotaan, eikä tämä osuus valmistunut koskaan. Osa silloista Strecke 46:lla on säilynyt ja ne ovat nykyisin suojelukohteita.
Bad Hersfeld–Würzburg (1965–1968).
1960-luvulla A 7:n rakentamista jatkettiin hieman aiemmasta poikkeavalle tielinjaukselle. Vuonna 1965 avattiin 10,9 kilometrin pituinen osuus Biebelriedin moottoritieristeyksestä pohjoiseen Würzburg/Estenfeldin liittymään. Seuraavana vuonna osuus jatkui Schweinfurt/Werneckin risteykseen ja samaan aikaan avattiin 14,8-kilometrinen osuus Fulda-Nord–Fulda-Süd. Osuus Hattenbacher Dreieckista Fuldaan (32 km) sekä osuus Fuldasta Schweinfurtiin (68 km) avattiin liikenteelle 1968.
Hampuri–Göttingen (1953–1962).
1950-luvulla valmistuivat ensimmäiset moottoritieosuudet Hampurin ja Göttingenin välille. Vuonna 1953 avattiin osuus Nörten-Hardenbergista Northeim-Westiin (8,7 km) yksiajorataisena ja seuraavana vuonna otettiin käyttöön osuus edelleen Northeim-Nordin liittymään (4,8 km) niin ikään yksiajorataisena. Toinen ajorata näille osuuksille valmistui pari vuotta myöhemmin.
Vuodesta 1956 alkaen avattiin kaikkiaan seitsemän moottoritieosuutta Hampurin ja Hannoverin välille. Viimeisenä valmistui 1960 avattu 21-kilometrinen osuus Berkhofin liittymästä Hannover/Kirchhorstin risteykseen.
Vuodesta 1958 alkaen otettiin käyttöön neljä viimeistä osuutta Hampurin ja Göttingenin välillä. Viimeisenä valmistui 35-kilometrinen osuus Hannover/Kirchhorstin moottoritieristeyksestä Hildesheimin liittymään, joka otettiin käyttöön vuonna 1962.
Tanska–Hampuri (1969–1978).
1960- ja 1970-luvuilla rakennettiin moottoritie Hampurista Tanskan rajalle. Tärkeitä virstanpylväitä olivat Elbe-joen tunnelin (Elbtunnel) avaaminen 1975 ja moottoritien valmistuminen Tanskan rajalle 1978.
Würzburg–Kempten (1972–1986).
Välille Würzburg–Kempten avattiin ensimmäiset moottoritieosuudet vuonna 1972. Ensimmäisenä valmistuivat osuudet Berkheimista Memmingen-Südin liittymään (9,4 km), sekä Bad Grönenbachista Kempten-Leubasiin (27,1 km).
Vuonna 1980 valmistui osuus Biebelriedin risteyksestä Uffenheim-Langensteinachin liittymään (34,7 km), jota jatkettiin etelään Feuchtwangenin liittymään 1985 avatulla osuudella (42,1 km) ja edelleen Heidenheimin liittymään 1987 avatulla osuudella (59,6 km). Vuonna 1986 oli avattu 6,8-kilometrinen osuus Oy-Mittelbergin liittymään, joten moottoritie Tanskasta Allgäun alueelle Etelä-Saksaan oli valmis.
Kempten–Itävalta (1992–2010).
Vuonna 1992 moottoritietä A 7 jatkettiin 4,9-kilometrisellä osuudella Nesselwangiin. Füssenin rajatunneli avattiin vuonna 1999. Moottoritien on määrä saavuttaa Itävallan raja vuonna 2010.
Merkittäviä tunneleita ja siltoja.
Hampurissa A 7 alittaa Elbe-joen vuonna 1975 valmistuneen uuden Elbtunnelin kautta. Tunnelin kokonaispituus on 3 325 metriä. Kahdeksasta ajokaistastaan huolimatta liikenne Elbtunnelissa ruuhkautuu toistuvasti. Tunnelin liikennevirtoja valvotaan ympärivuorokautisesti ohjauskeskuksesta. Välittömästi tunnelin eteläpuolella A 7 kulkee Saksan pisimmän maasillan, Hochstraße Elbmarschin ("Hochbrücke Elbmarsch"), päällä. Vuosina 1971–1974 rakennetun sillan pituus on 4 359 metriä ja leveys 2 × 17,75 metriä. Soltau-Ostin ja Autobahndreieck Walsroden liittymien välisellä osuudella lomaliikenne aiheuttaa säännöllisesti ruuhkasumia.
Hann. Münden/Hedemündenin ja Hann. Münden/Lutterbergin liittymien välisellä osuudella eteläisessä Ala-Saksissa sijaitsee 416 metriä pitkä Werratalbrücke eli "Werra-laakson silta". Se ylittää Werra-joen laakson enimmillään 59 metrin korkeudella maanpinnasta. Fuldan jokilaakson ylittävä silta Hessenissä on lähes kilometrin mittainen. Bad Windsheimin ja Feuchtwangenin välillä A 7 kulkee Frankenhöhenin vuorenharjanteen eteläisen osan kautta. Aalenin ja Ulmin välisellä osuudella tie kulkee puolestaan Schwabenin Juran itäisen osan kautta. Dinkelsbühl/Fichtenaun ja Ellwangenin liittymien välillä sijaitsee joulukuussa 1987 avattu 465-metrinen Virngrundtunnel. Aalen/Westhausenin ja Aalen/Oberkochenin liittymien välillä sijaitsee 1983–1986 rakennettu 707-metrinen Agnesburgtunnel.
Eurooppatieluokitus.
Bundesautobahn 7 reittiä kulkee kolme Eurooppatietä: