tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leyton House Racing

Leyton House oli Formula 1 -sarjassa kausina ja kilpaillut talli. 
Talli syntyi, kun japanilainen kiiteistönvälitysyritys Leyton House osti March-tallin vuonna 1989, jonka pääsponsorina se oli ollut kaudesta asti.
Leyton House myytiin talousongelmien takia kauden 1991 jälkeen. Kaudella se jatkoi taas March -nimellä. 1993 Leyton Housen perustaja Akira Akagi tuomittiin 10 vuodeksi vankeuteen.
Kausi 1990.
Kausi 1990 osoitti Leyton Houselle, kuinka vaikeaa uuden tallin alku oli pikkutallien nousubuumin aikana. Tallin käyttämä auto, CG901, osoittautui epäluotettavaksi ja kuljettajat, Mauricio Gugelmin sekä Ivan Capelli, kamppailivat aika-ajoissa karsinnoista selviämiseen. Brasilian ja Meksikon GP:ssa molemmat joutuivat karsiutumaan. Tallin auton suunnittelusta vastannut Adrian Newey aloitti CG901B-mallin suunnittelemisen, mutta rahavaikeudet sekä tallipäällikön kärsimättömyys johtivat Neweyn erottamiseen tallista. 
Kauden seitsemännessä osakilpailussa, Ranskassa, tallin CG901B -autot eivät vain selviytyneet kilpailuun – vaan ajoivat parhaimmillaan kaksoisjohdossa hetken aikaa. Tilanne kuitenkin muuttui Gugelminin auton moottorin hajottua. Capellin voittohaaveet kaatuivat kolme kierrosta ennen maalia, kun Alain Prost ohitti hänet selvästi nopeammalla Ferrari-autollaan. Capelli kuitenkin ajoi eniten johdossa kilpailun aikana ja saavutti Leyton Housen historian ensimmäisen ja ainoan palkintosijan.
Gugelmin ajoi vielä yhden pistesijan Belgian GP:ssa sijoittumalla kuudenneksi.
Leyton House sijoittui valmistajien mestaruussarjassa seitsemänneksi seitsemällä pisteellä.
Kausi 1991.
Leyton House vaihtoi Juddin V8-moottorit uusiin Ilmorin valmistamiin V10-moottoreihin kaudeksi 1991. Muutoksella toivottiin suorituskyvyn ja luotettavuuden parannusta sekä menestyksen kääntämistä parempaan suuntaan. Kuitenkin kauden edetessä talli sai todeta asioiden menneen täysin eri suuntaan; Capelli keskeytti kaikissa yhdeksässä ensimmäisessä kilpailussa. Unkarin GP:ssa Capelli kuitenkin onnistui saavuttamaan tallin historian viimeiseksi jääneen pistesijan sijoittumalla kuudenneksi. Gugelmin sijoittui kauden aikana kolmesti seitsemänneksi; Ranskassa, Portugalissa ja Espanjassa.
Tallin omistaja Akira Akagi oli sotkeutunut Fuji pankin talousskandaaliin ja hänet pidätettiin lokakuussa 1991. Ken Marrable korvasi Akagin, mutta tallin rahat olivat jo lopussa, eikä pistesijojen ulkopuolelle jääminen kilpailuissa auttanut tilannetta yhtään.
Kauden päätteeksi Ivan Capelli siirtyi Ferrarille ja vapautti kuljettajan paikkansa tallin testikuljettajalle, Karl Wendlingerille, joka pääsi ajamaan kahdessa viimeisessä kilpailussa. Tallin toinen kuljettaja, Mauricio Gugelmin, siirtyi Jordanille.
Leyton House sijoittui valmistajien mestaruussarjassa sijalle 12 yhden pisteen turvin.
Saavutukset.
Palkintokorokesijat
Aalto-Theater

Aalto-Theater on Saksan Nordrhein-Westfalenissa sijaitsevan Essenin oopperatalo. Se avattiin 25. syyskuuta 1988 saksalaisen Richard Wagnerin oopperalla "Nürnbergin mestarilaulajat".
Oopperatalon nimi juontuu sen suunnitelleesta suomalaisesta arkkitehdista Alvar Aallosta. Hänen ehdotuksensa "17991" voitti oopperatalosta järjestetyn kansainvälisen arkkitehtikilpailun vuonna 1959. Rakennustyöt käynnistettiin kuitenkin vasta 1983 ja saatiin valmiiksi 1988.
Teatterin musiikillinen johtaja, Generalmusikdirektor, ja intendentti oli Stefan Soltesz vuoteen 2013. Syksystä 2013 Generalmusikdirektor on ollut Tomáš Netopil.
Slim Harpo

Slim Harpo (oik. James Moore, 11. tammikuuta, 1924 – 31. tammikuuta, 1970) oli blueshuuliharpisti ja -laulaja.
Moore oli perheensä vanhin lapsi ja lapset jäivät varhain orvoksi. Moore työskenteli 1930-luvun lopussa ja 1940-luvun alussa rakennustyömiehenä. Hän siirtyi Louisianan maaseudulta Baton Rougen kaupunkiin ja alkoi esiintyä nimellä Harmonica Slim. Hän pääsi säestämään sekä esiintymislavalla että studiossa toista kuuluisaa bluesmuusikkoa, Lightnin' Slimiä, joka oli hänen lankonsa. Vuonna 1957 Slim Harpo sai ensi kertaa levyttää omalla nimellään. Hänen taiteilijanimensä oli tuottaja Jay Millerin keksimä. Nimi juontuu termistä "slim harp", joka oli bluesmuusikoiden antama lempinimi huuliharpulle. Ensimmäinen single sisälsi kappaleet "I'm a King Bee" sekä "I Got Love if You Want It". Harpo levytti Excello Records yhtiölle kasan suosittuja R&amp;B singlejä, joissa hän esitteli sanoja venyttävää laulutyyliään ja teräviä huuliharppu-lickejään. Hitteihin kuuluivat esimerkiksi "Rainin' In My Heat" (1961), "I Love the Life I Live", "Buzzin'" sekä "Little Queen Bee" (1964). Huuliharpun suurena taitajana Harposta oli tullut Louisianan swamp blues -tyylin johtohahmo 1950-luvulla. 
Harpon flegmaattiseen tyyliin esittämät hitit osoittivat suunnan myös hänen myöhemmälle tuotannolleen. Vuonna 1966 hän sai vielä lisäpotkua uralleen R&amp;B listan kärkeen nousseella kappaleellaan "Baby Scratch My Back", joka nousi myös POP-listalla kahdenkymmenen parhaan joukkoon. Harpo ei menestyksestä huolimatta koskaan ollut täyspäiväinen muusikko, vaan hän pyöritti omaa kuljetusbisnestään 1960-luvulla. Hän esiintyi tuona vuosikymmenenä Fillmore Eastin kaltaisilla suurilla rock-näyttämöillä. Mooren ura päättyi äkillisesti vuoden 1970 tammikuussa, kun hän kuoli sydänkohtaukseen 46 vuoden iässä.
Rolling Stones teki omat versionsa Harpon kappaleista "I'm a King Bee" ja "Shake Your Hips". Jälkimmäisen kappaleen riffi oli perustana myös ZZ Topin kappaleelle "La Grange". Yardbirds-yhtye teki useita Harpo-covereita 1960-luvulla, samoin myöhemmin Fabulous Thunderbirds, jonka laulaja-harpisti Kim Wilson on Harpon suuri ihailija.
Suomessa M.A. Numminen on levyttänyt "I'm a King Bee" -kappaleen nimellä "Well, olen King Bee" vuoden 1995 albumilleen "M.A. Numminen Goes Tech-No – En tahdo olla prinsessa".
Risto Räppääjä (elokuva)

Risto Räppääjä on suomalainen musikaalielokuva, joka sai ensi-iltansa 15. helmikuuta 2008. Sinikka ja Tiina Nopolan käsikirjoitus on uusi tarina, mutta siinä on aineksia myös vuosina 2000 ja 2001 julkaistuista kirjoista "Risto Räppääjä ja Nuudelipää ja" "Risto Räppääjä ja pakastaja-Elvi" . Risto Räppääjä on ensimmäinen Mari Rantasilan ohjaama pitkä elokuva. Elokuvan on tuottanut tuotantoyhtiö Kinotar, ja se kuvattiin kesällä 2007 Vantaan Kartanonkoskella. Elokuva palkittiin parhaasta musiikista Jussi-palkinnolla vuonna 2009.
"Risto Räppääjä" oli vuoden 2008 katsotuin ja tuottoisin suomalainen elokuva Suomessa: sen näki 213 027 katsojaa ja sen lipputulot olivat 1 504 357 euroa. Samalla se oli vuoden 2008 kuudenneksi katsotuin kaikista elokuvista. Elokuvan DVD-versiota on myyty melkein 100 000 kappaletta. Lisäksi televisio-oikeudet on myyty esimerkiksi Latinalaiseen Amerikkaan.
Elokuvan jatko-osa "Risto Räppääjä ja polkupyörävaras" sai ensi-iltansa helmikuussa 2010.
Juoni.
Risto Räppääjä on kymmenvuotias rummuttava poika, joka asuu kerrostalossa tätinsä, puhelinmyyjä Rauha Räppääjän kanssa. Rauha unelmoi alakerran poikamiehestä, Lennart Lindbergistä. Rauha yrittää saada Riston tutustumaan alakertaan muuttaneeseen Nelli Perhoseen, mutta Ristoa ujostuttaa eikä hän ymmärrä, että tytönkin kanssa voisi ystävystyä. Rauha kirjoittaa rakkauskirjeen, joka on tarkoitettu alakerran herra Lindbergille, mutta kirje joutuu vahingossa Nellin käsiin. Nelli luulee kirjettä Riston lähettämäksi, koska allekirjoituksena on ”yläkerran ikätoveri”. Nelli pitää naapurin poikaa pöhkönä ja kirjoittaa haukkumakirjeen ”yläkerran ikätoverille”. Kun väärinkäsitys selviää Ristolle, hän naamioituu, mutta Nelli tunnistaa hänet heti. Koska Nelli on yksinäinen, hän haluaa kuitenkin tutustua pöhkönä pitämäänsä Ristoon. Kirjeen aiheuttama väärinkäsitys selviää, ja Risto ja Nelli alkavat vähitellen ystävystyä. Kesä alkaa mukavasti, kun Risto ja Nelli tekevät tuttavuutta bändinkin kanssa. Mutta sitten tapahtuu katastrofi: Rauha katkaisee jalkansa eikä voi enää laittaa ruokaa. Rauhan serkku, Pakastaja-Elvi, tulee hoitamaan Räppääjien huushollia. Elville on tärkeintä siisteys ja järjestys. Hän ei voi sietää rummutusta eikä ylipäänsä meteliä. Riston ja Nellin ystävyys tiivistyy, kun Elvi takavarikoi Riston rummun ja tästä seikkailu vasta alkaa.
Leijonan kita

Leijonan kita oli viihdeohjelma, jossa hakijat esittelivät liikeideansa tai keksintönsä pääomasijoittajaraadille. Ohjelman viisi ”leijonaa” eli sijoittajaa arvioivat kunkin liikeidean tai keksinnön. Jos leijonat näkevät liikeideassa kaupallista potentiaalia, he neuvottelevat omistusosuutensa suuruudesta. Sopimus syntyi, jos vähintään yksi leijona sijoitti yrittäjän haluaman tai neuvotteluissa hyväksymän rahasumman.
"Leijonan kidassa" ei tehty todellisuudessa sitovia sijoituspäätöksiä vaan aiesopimuksia, joilla ei ollut minkäänlaista juridista sitovuutta.
Suomalainen "Leijonan kita" oli MTV3:n sarja. Englanninkielinen "Dragons' Den" on 2waytrafficin viihdeohjelma. Alkujaan "Leijonan kita" -ohjelmaformaatti on japanilainen, ja siitä on tehty jo lukuisia kansallisia versioita muun muassa Yhdysvalloissa, Alankomaissa, Isossa-Britanniassa, Venäjällä, Romaniassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Kanadassa.
Anna Sorainen toimi ohjelman juontajana. Sijoittajina toimivat Eero Lehti, Kaija Ward, Toivo Sukari, Kyösti Kakkonen ja Lisa Sounio. Ohjelmaa mainostettiin yritysmaailman "Idolsina". Suomessa sarjan esittäminen alkoi 27. syyskuuta 2007.
"Leijonan kita" sai osakseen myös kritiikkiä tavasta jolla leijonat monesti pyrkivät saamaan hyvin suuren osuuden yrityksen omistuksesta sijoituksiaan vastaan tavatessaan esittelijän, jonka neuvottelutaidot olivat huonot.
Samaan formaattiin pohjautuva sarja "Leijonan luola" alkoi 13. helmikuuta 2013 Nelosella.
Ensimmäinen tuotantokausi.
1. jakson liikeideat (27. syyskuuta 2007)
2. jakson liikeideat (4. lokakuuta 2007)
3. jakson liikeideat (11. lokakuuta 2007)
4. jakson liikeideat (18. lokakuuta 2007)
5. jakson liikeideat (25. lokakuuta 2007)
6. jakson liikeideat (1. marraskuuta 2007)
7. jakson liikeideat (8. marraskuuta 2007)
8. jakson liikeideat (15. marraskuuta 2007)
9. jakson liikeideat (22. marraskuuta 2007)
10. jakson liikeideat (29. marraskuuta 2007)
Yleiskatsaus 1. kaudesta.
"Leijonan kita" -ohjelmassa solmittiin kaikkiaan 15 aiesopimusta kymmenen jakson aikana. Toivo Sukari oli mukana kaikkiaan 10 sopimuksessa. Neuvottelut uusien liikekumppaneiden kesken jatkuivat ohjelman kuvausten jälkeen. Osan liikeideoista kehittelytyö päätettiin lopettaa jo varhaisessa vaiheessa tai laitettiin jäihin. "Leijonan kidassa" sijoitettiin liikeideoihin rahaa yhteensä .
Villa Tammekann

Villa Tammekann on rakennus Tartossa. Sen on suunnitellut Alvar Aalto, ja se on ainoa Aallon suunnittelema rakennus Virossa. Rakennuksen rakennutti maantieteen professori August Tammekann perheensä omakotitaloksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1932, ja Tammekannit muuttivat keskeneräiseen taloon vuonna 1933. Rakennus ei valmistunut sellaiseksi, kuin Aalto oli sen suunnitellut. Tammekannit pakenivat miehitystä vuonna 1940. Neuvostoaikana huvilasta tehtiin pienkerrostalo, jossa asui jopa 6–8 taloutta. Villa Tammekann on kooltaan noin 300 neliömetriä, ja tilat jakautuvat kolmeen kerrokseen. Talo sijaitsee Tähtveren puutarhakaupunginosassa, josta tehtiin vuonna 1996 kaupunkiarkkitehtoninen suojelualue.
Nykyisin Villa Tammekann on Turun Yliopistosäätiön omistuksessa. Säätiö osti sen professori Tammekannin lapsilta, Paavo ja Eeva-Maija Tammekannilta vuonna 1998. Rakennusta alettiin tuolloin korjata mahdollisimman tarkasti vastaamaan Aallon alkuperäisiä suunnitelmia, toisin sanoen Villa Tammekann rakennettiin viimein valmiiksi sellaiseksi, kuin Alvar Aalto oli sen suunnitellut rakennettavan. Entisöinti- ja korjaustyöt saatiin valmiiksi vuonna 2000.
Rakennuksessa toimii Granö-keskus, Turun ja Tarton yliopistojen yhteistyökeskus, joka avattiin vuoden 2000 huhtikuussa. Keskus on nimetty suomalaisen professori J. G. Granön mukaan, joka ehti toimia Turun yliopiston rehtorina ja Tarton yliopiston maantieteen professorina sekä perustaa maantieteen suomalais-virolaisen koulukunnan.
Milton (hevonen)

Milton, oikealtaan nimeltään "Marius Silver Jubilee" (tunnetaan myös nimellä Next Milton) oli brittiläisen Tom ja Doreen Bradleyn omistama ja John Whitakerin ratsastama estehevonen. Milton oli ensimmäinen hevonen, joka ansaitsi elämänsä aikana yli miljoona puntaa laukkaratojen ulkopuolella. Monet pitävätkin sitä maailman parhaana estehevosena. Ruuna oli 168 cm korkea hollanninpuoliverinen ja väriltään kimo.
Elämä.
Milton syntyi vuonna 1977. Sen emä oli Aston Answer ja isä Marius, jolla Caroline Bradley kilpaili. Carolinen vanhemmat, Tom ja Doreen Bradley, ostivat Miltonin varsana summalla, joka vastaa noin 25 euroa. Caroline ei kuitenkaan koskaan ehtinyt kilpailla Miltonilla, sillä hän kuoli sydänkohtaukseen 1983. Stephen Hadley alkoi hoitaa Miltonia, jonka jänne vahingoittui klippauksen yhteydessä. 1985 Bradleyt lähettivät 8-vuotiaan Miltonin John Whitakerin ratsuksi. Whitakerin tallilla hevosta hoiti Malin Baryard.
Whitaker kilpaili Miltonilla menestyksekkäästi yhdeksän vuoden ajan voittaen mm. Euroopanmestaruuskilpailut 1989 ja maailmancupin vuosina 1990 ja 1991. Milton jäi eläkkeelle 1994 ja se kuoli vuonna 1999. Milton haudattiin Whitakerin tallille Yorkshiressä 6. heinäkuuta 1999. Miltonin esiintyessä viimeisiä kertoja yleisölle, sen esiintymisen aikana soitettiin Tina Turnerin "Simply the Best"-kappaletta.
Thunderbird (vuoristorata)

Thunderbird on maailman pohjoisin täysimittainen puinen vuoristorata. Se sijaitsee Lapuanjoen rannassa Etelä-Pohjanmaalla Kauhavan kunnassa Powerpark-monitoimipuistossa. Vuoristoradan on suunnitellut amerikkalainen puisten vuoristoratojen rakentamiseen erikoistunut Great Coasters International (GCI). Vuoristoradan tilaajana oli monitoimipuiston taustalla toimiva Lillbacka Group. Thunderbird on GCI:n ensimmäinen rata Euroopassa.
Radan rakentaminen aloitettiin loppukesällä 2005, ja laite valmistui suunnitellun aikataulun mukaan kauden 2006 avajaisiin. Radan valmistumista pystyi seuraamaan lähes reaaliaikaisesti monitoimipuiston internetsivujen kautta web-kameran välityksellä. Vuoristorata otettiin käyttöön lauantaina 29. huhtikuuta 2006, ja se nousi heti ensimmäisenä vuotenaan Powerpark-monitoimipuistossa sijaitsevan PowerLand-huvipuiston suosituimmaksi laitteeksi. Rata on 25 metriä korkea, 826,6 metriä pitkä, ja vaunujen nopeus on noin 77 km/h. Rakennusvaiheessa rataan käytettiin tuhat kuutiometriä puuta, 750 000 pulttia ja 1,8 miljoonaa naulaa. Puutavaran rataan toimitti Alajärvellä sijaitseva Myllyahon Saha Oy, ja painekyllästyksestä vastasi Finnforest. Rakentaminen kesti kahdeksan kuukautta, ja siihen osallistui suomalaisten lisäksi työntekijöitä Meksikosta, Saksasta ja Yhdysvalloista. Radan kahdella 24-paikkaisella junalla pystytään kuljettamaan 800 matkustajaa tunnissa. Pituusvaatimus laitteeseen on 130 cm.
Moottoripyöräilyn Espanjan Grand Prix 2007

Espanjan Grand Prix 2007 oli MotoGP-sarjan osakilpailu. Se ajettiin Jerezissä 25. maaliskuuta. MotoGP-luokassa voittajaksi selviytyi Valentino Rossi, 250-kuutioisissa Jorge Lorenzo ja 125-kuutioisissa Gábor Talmácsi. Jokainen luokkansa voittaja nousi samalla luokkansa MM-sarjan johtoon voiton jälkeen.
Tulokset.
MotoGP.
Kilpailussa ajettiin 27 kierrosta
250cc.
Kilpailussa ajettiin 26 kierrosta
125cc.
Kilpailussa ajettiin 23 kierrosta
Hirschberg an der Bergstraße

Hirschberg an der Bergstraße on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltion Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnassa. Se sijaitsee noin viisi kilometriä etelään Weinheimistä ja 10 kilometriä pohjoiseen Heidelbergistä, vanhan Bergstraße-tien reitin varrella. Kunnassa oli kesäkuun 2022 lopussa 9 826 asukasta (vuonna 2018), ja sen pinta-ala on 12,4 neliökilometriä.
Nykyinen kunta muodostettiin vuonna 1975 Großsachsenin ja Leutershausen an der Bergstraßen kuntien liittyessä yhteen.
NIGCOMSAT 1

NIGCOMSAT 1 on 13. toukokuuta 2007 laukaistu nigerialainen tietoliikennesatelliitti.
Nigeria tilasi tietoliikennesatelliitin joulukuussa 2004 Kiinan kansantasavallasta (China Aerospace Corporation). NIGCOMSAT-akronyymi tulee sanoista "Nigerian Communication Satellite". Satelliitti perustuu kiinalaiseen DFH-4-tietoliikennesatelliittirunkoon. Siinä neljä C-kaistan, 18 Ku-kaistan, neljä Ka-kaistan ja kaksi L-kaistan transponderia. Operaattori on NASRDA. Satelliitin toiminta-aika on 15 vuotta. Se painaa 5 150 kg. Sen kiertorata on geostationaarinen kiertorata.
12.11.2008 satelliitti menetti sähkötehonsa aikana, jolloin se oli maan varjossa. Täten se tuli pysyvästi toimintakyvyttömäksi ja se pudotettiin ilmakehään tai siirrettiin hautausmaaradalle. Satelliitin toimitussopimukseen kuuluu korvaava satelliitti tällaisen ennenaikaisen vian vuoksi.. Nigeria Communication Satellite -yrityksen toimitusjohtaja Alhaji Tima Ahmed Rufai ilmoitti helmikuun alussa 2009, että kiinalainen China Great Wall Corporation Limited laukaisisi vuoden 2010 alussa NIGCOMSAT-1:n korvaavan satelliitin, jolla oli myös vakuutus Lead Insurance -yhtiöltä. Korvaava NigComSat-1R laukaistaan vuonna 2011. Satelliitin tarkoitus on kehittää puhelin- ja internetyhteyksiä Nigeriassa. Samaan aikaan länsimainen "hyväntekeväisyyshanke" OB3 pyrkii samaan tavoitteeseen. 
Tavoitteena on rakentaa NigComSat 2 ja 3 tietoliikennesatelliitit.
Nigeria on ilmaissut, että nykyisin se maksaa 450 miljoonaa dollaria vuosittain länsimaisille satelliittioperaattoreille satelliittitietoliikenneyhteyksistä. Nigeriassa uskotaan, että oma tietoliikennesatelliitti voi uudistaan maan taloutta merkittävästi.
NI (erikoisjoukko)

NI eli Nationella insatsstyrkan (suomeksi "Kansallinen iskujoukko") on Ruotsin poliisilaitoksen rikostentutkintaosaston "Rikskriminalpolisenin" alaisuudessa toimiva erikoisjoukko. NI:n tehtäviin kuuluvat kidnappausten selvittäminen, vaarallisten rikollisten pidättäminen, panttivankien pelastaminen ja terrorismin vastainen toiminta. Yksikön nykyinen johtaja on Bertil Olofsson.
Kyseinen yksikkö kuuluu poliisin erikoisjoukkojen eurooppalaiseen kattojärjestö Atlakseen (ATLAS: all together to protect you). Vuonna 2006 yksikön jäseniä komennettiin Libanoniin evakuoimaan Ruotsin kansalaisia sota-alueelta. 
Järjestö.
NI:n johtajan tehtävänä on antaa käskyjä koordinaattoreille ja joukkuejohtajille, jotka taasen komentavat NI:n poliisiyksiköitä. Erikoisjoukko on jaettu kahdeksaan erilliseen ryhmään:
Varustus.
NI:n jäsenten aseistukseen kuuluu Sig Sauer P226 -pistooleja, Heckler &amp; Koch MP5 -konepistooleja, Heckler &amp; Koch G36 -rynnäkkökiväärejä, joita on korvattu vuodesta 2015 lähtien LWRC M6 -rynnäkkökivääreillä. Tarkka-ampujat käyttävät L96A1 AW -tarkkuuskiväärejä sekä Heckler &amp; Koch 417 puoliautomaattisia tarkkuuskiväärejä. Yhdysvaltain entisen presidentin Barack Obaman vierailun aikana vuonna 2017 NI:llä nähtiin käytössä myös Sako TRG M10 -tarkkuuskiväärejä. Yksikön jäsenet on varustettu myös amerikkalaisen Crye Precisionin Ranger Green-värisillä univormuilla ja JPC 2.0 -taktisilla liiveillä, Ops Coren High Cut -kypärillä, sekä AN/PVS 31 -valonvahvistimilla.
M/S Huckleberry Finn

M/S Huckleberry Finn () on TT-Line Nr 1063 Eigentums Gmbh:n omistama autolautta. Alus on rakennettu Schichau Seebeckswerftin telakalla Bremerhavenissa, Saksassa vuonna 1988. Kuollutta painoa aluksella on 6 177 tonnia. Autoja alukseen mahtuu kerrallaan 535. Alus on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Trelleborg. Nykyään alus liikennöi reitillä Trelleborg–Rostock. 
"Huckleberry Finnin" sisaralus on M/S "Tom Sawyer".
Käyttöhistoria.
Huhtikuussa 1988 alus laskettiin vesille ja 28. lokakuuta alus luovutettiin Swecarrier Rederi Ab:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Tukholma. Tuolloin alus oli nimeltään "Nils Dacke". 31. lokakuuta 1988 "Nils Dacke" aloitti TT-Linen liikenteessä, linjalla Trelleborg–Travemünde. Tammikuussa 1992 Rederi AB Gotland osti aluksen. Kotisatamaksi muuttui Visby. 1. tammikuuta 1993 Ferry Enterprise Ltd osti aluksen ja rekisteröi sen Bahamalle. Toukokuussa 1993 "Nils Dacke" meni telakalle Turkuun, jossa siitä tehtiin auto- ja matkustajalautta. 27. elokuuta alus nimettiin "Peter Paniksi". Syyskuun alussa "Peter Pan" palasi jälleen Travemünden ja Trelleborgin väliseen liikenteeseen. 27. lokakuuta 2001 alus sai nimen "Peter Pan IV". Marraskuussa laiva meni kunnostettavaksi SSW Fähr- und Spezialschiffbau GmbH -nimiselle telakalle Bremerhaveniin, Saksaan.
7. tammikuuta 2002 alus sai nykyisen "Huckleberry Finn" -nimensä. 18. tammikuuta 2002 vastakastettu "Huckleberry Finn" rekisteröitiin Ruotsin alusrekisteriin. Kotisatamaksi muuttui Trelleborg. Seuraavana päivänä alus siirtyi nykyiselle reitilleen, Rostockin ja Trelleborgin välille. Toukokuussa alus rekisteröitiin TT-Line Nr 1063 Eigentums Gmbh:n omistukseen.
Maija-Leena Soinne

Maija-Leena Soinne (s. 6. tammikuuta 1940 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja lausuja.
Elämä ja ura.
Soinne tunnetaan muun muassa Saara Pohjanvuoren osasta elokuvassa "Tähdet kertovat, komisario Palmu" sekä Leppäsen Aunen roolista elokuvissa "Täällä Pohjantähden alla" ja "Akseli ja Elina" (sekä niistä myöhemmin yhdeksi kokonaisuudeksi leikatussa "Pohjantähdessä"). Soinne on esiintynyt Helsingin kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa. Hän on toiminut lausujana myös useissa teattereissa. Soinne on esiintynyt myös useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän on esiintynyt myös Yleisradiossa, ja hän on toiminut myös ääninäyttelijänä elokuvissa "Pekka Töpöhäntä" ja "Pekka Töpöhäntä Amerikassa".
Soinne näytteli Helge Heralan, Aake Kallialan, Leo Lastumäen ja Olavi Ahosen kanssa televisiosarjassa "Valehtelijoiden klubi", ja sama joukko oli mukana myös elokuvassa "Koomikko", jossa Soinne esitti Helge Heralan esittämän koomikko Birgerin vaimoa.
Soinne sai valtion taiteilijaeläkkeen keväällä 2008.
Joseph Martin Kraus

Joseph Martin Kraus (20. kesäkuuta 1756 Mittenburg Saksa – 15. joulukuuta 1792 Tukholma) oli saksalainen säveltäjä ja orkesterinjohtaja, joka teki elämäntyönsä lähinnä Kustaa III:n hovissa Tukholmassa.
Elämäkerta.
Joseph Martin Kraus jäi kuuluisan aikalaisensa Wolfgang Amadeus Mozartin varjoon. Musiikillisen uransa hän aloitti kuoropoikana ('sängerknabe') Mannheimin hovikirkon poikakuorossa vuonna 1773. Hän jatkoi musiikkiopintojaan Mainzin yliopistossa Johann Christian Kittelin johdolla, joka puolestaan oli ollut Johann Sebastian Bachin oppilas.
Vuonna 1778 Kraus tuli Ruotsiin kuningas Kustaa III:n kutsumana, sillä kuningas halusi tehdä Ruotsista ja varsinkin valtakunnan pääkaupungista Tukholmasta kansainvälisesti arvostetun kulttuurikeskuksen. Vuonna 1781 Kraus julkaisi sinfoniansa c-molli ja oopperansa "Proserpina", jotka molemmat saivat yleisöltä hyvän vastaanoton. Kustaa III lähetti hänet ympäri Eurooppaa matkalle, jonka tarkoituksena oli uusien musiikkivirtausten havainnointi ja tutkiminen. Matkan aikana hän vieraili Berliinissä, Dresdenissä, Münchenissä, Leipzigissa ja Wienissä, kohdaten aikakauden vertauskuvat Joseph Haydnin (1732–1809) ja Christoph Willibald Gluckin (1714–1787), jota hän suuresti ihaili. 
Vuonna 1783 Kraus kiersi Italiaa, vieraillen Venetsiassa, Firenzessä, Roomassa, Napolissa ja Bolognassa. Bolognassa hän tapasi Giovanni Battista Martinin, joka oli aikakauden tunnetuin italialainen muusikko ja jonka oppilaana Mozartkin oli. Vuosina 1784–1786 hän asui Pariisissa, jossa julkaisi sinfonian d-molli. Julkaisu tapahtui Haydnin nimissä, sillä niin oli tuolloin tapana tehdä, kun tekijänä oli vähemmän tunnettu säveltäjä. 
Joseph Martin Kraus kuoli pian "Symphonie funèbre" -teoksen valmistuttua. Vain kahdeksan kuukautta oli kulunut hänen suojelijansa Kustaa III:n kuolemasta salamurhan uhrina. Krausin kuolinsyy oli tuberkuloosi.
Kirjallisuutta.
Varsinkin saksaksi on ilmestynyt runsaasti säveltäjää käsittelevää kirjallisuutta.
Stefano Modena

Stefano Modena (s. 12. toukokuuta 1963 San Prospero, Modena, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hänen Formula 1 -uransa alkoi Australian GP:sta 1987 ja päättyi Australiaan 1992. Hän saavutti urallaan 2 palkintosijoitusta, yhden eturivin lähtöpaikan ja saalisti yhteensä 17 MM-pistettä.
Ura.
Modenan maine kasvoi hänen ollessa neljäs Italian Formula 3 -sarjassa kaudella 1986. Seuraavalla kaudella (1987) hän nousi Formula 3000 -sarjan mestariksi ja debytoi vielä samana vuonna Formula 1 -sarjassa kauden päätösosakilpailussa Australiassa Brabham-tallissa.
Kaudeksi 1988 Modena sai kuljettajan paikan EuroBrun-tallista, mutta auto oli kilpailukyvytön, ja menestystä ei tullut. Parhaaksi saavutukseksi jäi Unkarin GP:n 11. sija. 
Hän palasi Brabhamille 1989. Kausi oli edellisvuotta parempi, sillä hän saavutti uransa ensimmäisen palkintosijan Monacon GP:ssa, ollessaan kolmas.
Modena jatkoi Brabhamilla kaudella 1990. Hän aloitti lupaavasti ollessaan viides kauden avauksessa Yhdysvalloissa. Seuraavissa kilpailuissa menestystä ei tullut, mihin vaikutti ehkä myös Brabhamin huono taloustilanne.
Kaudeksi 1991 hän siirtyi Tyrrellille. Hän aloittikin kauden hyvin, saavuttaen 4. sijan Yhdysvaltain GP:ssa, ajoi kolmantena San Marinon GP:ssa, kunnes moottorin rikkoutuminen aiheutti keskeytyksen. Sama syy johti keskeytykseen Monacossa, jossa hän starttasi kilpailuun eturivistä. Kanadassa auto kuitenkin kesti maaliin asti, ja tuloksena oli toinen sija, joka jäi hänen parhaaksi sijoituksekseen. Kausi 1991 oli Modenan paras hän keräsi 10 pistettä ja MM-pisteiden 8. sijan.
Kausi 1992 toi Modenalle uuden tallipaikan Jordanilta. Kausi jäi kuitenkin hänen uransa viimeiseksi. Jordan-tallin käyttämät Yamahan moottorit olivat tehottomia ja epäluotettavia, mikä takasi Modenalle kahdeksan keskeytystä ja neljä karsiutumista kilpailuista. Kauden päätösosakilpailu Australiassa toi hänelle vielä uran viimeisen MM-pisteen.
F1-uransa jälkeen hän kilpaili vuosina 1993-2000 Italian ja Saksan rata-autoilusarjoissa vaihtelevalla menestyksellä.
Pohjois-Bačka

Pohjois-Bačkan piirikunta (serbiksi: Севернобачки округ, Severnobački okrug; unkariksi: Észak Bácskai Körzet; kroaatiksi: Sjevernobački okrug; bunjevaciksi: Sjevernobački okrug; slovakiksi: Severobáčsky okres; ruteeniksi: Сивернобачки окрух; romaniaksi: Districtul Bacica de Nord) on piirikunta Serbian pohjoisosissa. Piirikunta sijaitsee Bačkan alueella Vojvodinan autonomisessa provinssissa. Piirikunnan väkiluku on 200 140 ja pinta-ala 1 784 km². Piirikunnan keskuspaikka on Subotica.
Kunnat.
Piirikunta jakautuu kolmeen kuntaan.
Väestö.
Vuoden 2002 tietojen mukaan piirikunnan väestö jakautuu etnisesti:
Kahdessa kunnassa on etnisesti unkarilaisenemmistö, Bačka Topolassa (58,94 %) ja Mali Iđošissa (55,92 %). Subotica on monietninen eikä selkeää enemmistökansaa ole.
Väestö puhuu seuraavia kieliä:
Uskonnon mukaan väestö jakautuu seuraavasti:
Jason muuttaa taivaaseen

Jason muuttaa taivaaseen on suomalainen rockyhtye. Johanna Kustannus julkaisi yhtyeen debyyttialbumin "Sopivaa hintaa" 28. maaliskuuta 2007. 
Jason muuttaa taivaaseen perustettiin Helsingin Kalliossa syksyllä 2002.
Areena 5

Areena 5 on suomalaisen "Areena"-tietokonepelisarjan viides osa. Pelissä pelaaja on gladiaattorijoukkueen valmentaja. Taistelut käydään kuvitteellisessa paikassa nimeltä Riimukallio. Taisteluiden välissä voi värvätä uusia gladiaattoreita, kouluttaa niitä tai ostaa loitsuja tai aseita.
Pelaaminen.
Pelissä on neljä vaikeusastetta: helppo, normaali, vaikea ja mahdoton. Vaikeustaso määrittää pelaajan käytettävissä olevan pelinsisäisen valuutan määrän.
Lyöntiaseita on neljää eri tyyppiä: keihäitä, miekkoja, kirveitä ja nuijia. Nuijat ovat kalleimpia, mutta ne tönäisevät kohdetta eniten. Keihäät taas halvimpia, mutta ne tönäisevät kohdetta vähiten. Miekat ja kirveet ovat ääripäiden väliltä. Tönäisty gladiaattori voi osua seinään aiheuttaen lisävahinkoa, tippua areenalta tai osua toiseen gladiaattoriin haavoittaen molempia. Pelissä on myös jousia ja varsijousia. Jousella voi ampua joka vuoro, mutta ammukset saattavat loppua kesken pidemmässä taistelussa. Varsijousi pitää ladata joka toinen vuoro, mutta ne ovat halvempia ja tekevät enemmän vahinkoa.
Pelissä esiintyy useita eri rotuja, joiden ominaisuuksien arvot vaihtelevat. Ominaisuuksia ovat voima, nopeus, mana ja kesto. Joka kuukausi jonkun Riimukallion kaupungissa vaikuttavan rodun jumalan onnistuu päästä ylivertaiseen asemaan muihin nähden. Kyseisen rodun edustajien tekemät vahingot ja loitsujen vaikutukset ovat siinä kuussa kaksinkertaiset. Samassa joukkueessa ei saa olla kahta samaa rotua edustavaa gladiaattoria.
Gladiaattoreiden kykyihin vaikuttaa kolme tekijää: gladiaattorin moraali, gladiaattorin haavoittumisaste ja gladiaattoriin vaikuttavat loitsut. Ennen taistelua valitaan kuuden gladiaattorin muodostelma. Gladiaattoreita ohjataan joko hiirellä tai nuolinäppäimillä. Pelissä pelataan divisioonaotteluita sekä cup-otteluita. Divisioonia on neljä, joissa kussakin on neljä joukkuetta. Pelaaja aloittaa neljännestä divisioonasta ja tavoite on nousta vuosien myötä ensimmäisen divisioonan voittajaksi. Divisioonan voittaja nousee ylempään divisioonaan ja häviäjä putoaa alempaan.
Gladiaattorit kehittyvät taistelemalla ja niitä voi kouluttaa koulussa. Maksua vastaan voi kasvattaa gladiaattorien voimaa, nopeutta, manaa ja kestoa. Ne jäävät eläkkeelle 35-vuotiaina kauden jälkeen, ja ovat nuorimmillaan 20-vuotiaita.
Peli päättyy, jos pelaaja eroaa managerin tehtävästään, tai jos pelaajan saama arvostus laskee alle 10:n. Johtokunta määrittelee pelaajan saaman arvostuksen ottelutulosten perusteella. Jos arvostus tippuu alle 10:n, pelaaja joutuu palkkamurhaajan uhriksi.
Carol Channing

Carol Elaine Channing (31. tammikuuta 1921 – 15. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Carol Channing syntyi Seattlessa vuonna 1921, mutta hän kasvoi ja kävi koulunsa San Franciscossa. Korkeakouluopintonsa hän suoritti Bennington Collegessa, missä hän erikoistui draamanäyttelemiseen ja tanssiin.
Channing teki ensiesiintymisensä Broadwayllä vuonna 1948. Channing tunnetuin teatterirooli oli Dolly Levi Jerry Hermanin musikaalissa "Hello, Dolly!", jossa hän näytteli yli 5 000 näytöksessä. Siitä Channing voitti 1964 Tony-palkinnon parhaasta musikaalin naispääosasta. Sen lisäksi hän sai vuonna 1968 erikois-Tonyn ja vuonna 1996 elämäntyöpalkinnon.
Channing näytteli myös elokuvissa. Hän voitti Golden Globe -palkinnon ja sai Oscar-ehdokkuuden elokuvasta "Moderni Millie". Muita hänen elokuviaan olivat "Hyvitys", "The First Traveling Saleslady", "Skidoo" ja "Kersantti Pippuri". Channingin omalaatuinen ääni teki hänestä myös suositun ääninäyttelijän ja dokumenttien lukijan.
Channing äännitti myös useita albumeita ja lauloi ympäri Yhdysvaltoja useissa tanssisaleissa ja konserttihalleissa. Channing julkaisi vuonna 2003 omaelämäkertansa "Just Lucky I Guess" ja alkoi samana vuonna kiertää Yhdysvaltoja oman "The First Eighty Years are the Hardest" -show’n kanssa.
Channing oli naimisissa neljästi, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän kuului myös American Theatre Hall of Fameen ja voitti vuonna 1966 Sarah Siddons -palkinnon.
Robert Smithdas

Robert Smithdas (7. kesäkuuta 1925 Pittsburgh – 17. heinäkuuta 2014) oli ensimmäinen maisterin arvon saanut yhdysvaltalainen kuurosokea. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu kaksi teosta: omaelämäkerta "Life at My Fingertips" ja runokokoelma "City of the Heart". 
Smithdasille myönnettiin Gallaudet Collegen, Länsi-Michiganin yliopiston ja Johns Hopkinsin yliopiston kunnia-arvot. Mies eli yhdessä kuurosokean vaimonsa Michellen kanssa täysin itsenäisesti. 
Robert Smithdasia kunnioitettiin vuonna 1960 "vuoden runoilijan" arvonimellä.
Hammaskarppikalat

Hammaskarppikalat (Cyprinodontiformes) on makeassa vedessä elävien kalojen lahko, jonka monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokaloja. Lahkosta tunnetaan noin 1010 lajia.
Hammaskarppikalat tunnetaan kestävinä kaloina, jotka pärjäävät rehevissäkin vesissä ja pikku lammikoissa, joissa ei tavata muita kaloja. Ne tosin viihtyvät lähellä pintaa, missä happea on usein enemmän kuin syvemmällä. Hammaskarppikalat ovat tyypillisesti kaikkiruokaisia.
Jotkut hammaskarppikalat ovat "kausikaloja", joiden hedelmöittyneet munat voivat kuivahtaa ennen kuoriutumistaan. Ne ovat sopeutuneet elämään lammikoissa, jotka kuivuvat kuivan kauden aikana. Monille lajeille tämä munien kuivahtaminen on jopa välttämätöntä. Akvaarioharrastajat järjestävät keinotekoisen kuivan kauden keräämällä mätiä akvaarion pohjalle levitettyyn turpeeseen ja kuivattamalla tämän sitten huoneenlämmössä.
Esimerkkejä hammaskarppikalasuvuista, joihin kuuluu kausikaloja, ovat afrikkalainen "Nothobranchius"-suku sekä eteläamerikkalaiset "Austrolebias", "Gnatholebias", "Pterolebias", "Simpsonichthys" ja "Terranatos". Akvaarioissa suosittuja lajeja ovat mustaviuhkaevä ja kirjoviuhkapyrstö.
Luokittelu.
Hammaskarppikalojen lahko jaetaan nykyään kahteen alalahkoon Aplocheiloidei ja Cyprinodontoidei ja yhteensä kymmeneen heimoon. Aplocheiloidei-alalahkon kolmesta heimosta kaksi, Aplocheilidae ja Nothobranchiidae luettiin aiemmin yhteiseen heimoon tai alaheimoon (Aplocheilinae), joka tunnettiin suomalaisella nimellä vanhanmaailmankillit.
I Love You Mi Vida

I Love You Mi Vida on espanjalaisen poikabändin D’NASH:in single, joka oli myös Espanjan edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2007. Se sai kilpailussa 43 pistettä jääden sijalle 20.
Laulun alkuperäinen sanoitus oli kokonaan espanjankielinen lukuun ottamatta kertosäkeessä toistuvaa lausetta ”I love you”. Kun euroviisuedustus varmistui, kappaleeseen lisättiin enemmän englanninkielisiä sanoja.
Laulun säveltäjä, ruotsalainen , teki saman vuoden viisukilpailuun myös Norjan edustuskappaleen, "Ven a bailar conmigon", jonka esitti Guri Schanke.
Eurovision laulukilpailussa.
"I Love You Mi Vida" arvottiin esiintymään 12. toukokuuta 2007 järjestetyssä laulukilpailun finaalissa toisena. Espanja pääsi suurena rahoittajamaana suoraan finaaliin, joten kappale ei kilpaillut semifinaalissa. Kappaletta edelsi Bosnia ja Hertsegovinan Marija Šestić kappaleella "Rijeka bez imena" ja seurasi Valko-Venäjän Koldun kappaleella "Work Your Magic".
Finaalin lopputuloksissa D'NASH sijoittui 20. sijalle 24 maan joukossa saatuaan 43 pistettä. Kappaleen ainoat täydet kaksitoista pistettä tulivat Albanialta.
Saadut pisteet.
Vuonna 2007 Euroviisuissa oli käytössä pelkkä yleisöäänestys. Poikkeuksena Albanian ja Andorran pisteet tulivat raadeilta. "I Love You Mi Vida" sai kilpailun finaalissa pisteitä eri mailta seuraavasti:
Lähteet.
Kellonlahti

Kellonlahti on vesialue Perämerellä Kellon kaupunginosassa Haukiputaalla Oulussa. Vesialue rajoittuu etelässä Kellon Kraaselin, Rapakarin ja Kotakarin saariin ja pohjoisessa Virpiniemeen. Kellon Kiviniemen kala- ja venesatama sijaitsee alueen pohjoisreunalla. Vesialue on myös suosittu pilkkialue. Keinotekoinen veneväylä, Kraaselin kaivanto, yhdistää Kellonlahden Kuivasmereen.
Puolikovat

Puolikovat on Anu Kaipaisen romaani pienen kaupungin muutaman nuoren elämästä muutaman talvipäivän aikana. 
Juoni.
Tarina kulkee Lahden kaltaisessa kaupungissa ennen hiihtolomaa mäkihyppykilpailun ollessa tulossa. Lapset ovat laiskoja, velttoja ja vihaisia, tupakoivia ja seksin aloittaminen on mielessä. Keskiluokan lapsien suuhun on laitettu melkoisesti enemmän kirosanoja kuin vuoden 1960-luvun alussa oli tapana. Juominen pysyy kolajuomissa baarissa, mutta niidenkin ostamisesta pyrkivät vanhoja tonneja omaavat lapset repimään cooliutta. Lapset nahistelevat hieman ja pojat likistelevät tyttöjä. Pääosan aikaa he värjöttelevät lumisilla kaduilla ilman rahaa mennä baariin lämmittelemään. Tosin tanssit olivat iso osa tarinaa.
Tarinan nuoret ovat
Aleksei Gubarev

Aleksei Aleksandrovitš Gubarev (, 29. maaliskuuta 1931 Gvardeitsi – 21. helmikuuta 2015) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Gubarev valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1952 Neuvostoliiton laivaston lentokoulusta palvellen Neuvostoliiton ilmavoimissa.
Gubarev oli niitä kosmonautteja, jotka koulittiin miehitettyä kuulentoa varten. Hän lensi vain kaksi kertaa avaruuteen: ensin Sojuz 17 ja vuonna 1976 Sojuz 28 -lento oli osa Interkosmos-ohjelmaa. Hän vietti avaruudessa 37 vuorokautta. Hänen avaruuslentouransa päättyi vuonna 1981, jonka jälkeen hän toimi Tähtikaupungissa hallinnollisessa virassa. Gubarev kirjoitti vuonna 1982 kirjan, jonka englanninkielinen nimi on "The Attraction of Weightlessness".
Paola Suhonen

Paola Anneli Ivana Suhonen (alk. Paula Anneli Suhonen, s. 19. kesäkuuta 1974 Helsinki) on suomalainen vaatesuunnittelija, taiteilija, muotoilija, yrittäjä ja elokuvantekijä. Hänet tunnetaan erityisesti Ivana Helsinki -vaatemerkistä, jonka hän perusti siskonsa Pirjo Suhosen kanssa vuonna 1998.
Koulutukseltaan Suhonen on taiteen kandidaatti Helsingin taideteollisesta korkeakoulusta. Ennen opintojaan Suhonen toimi muun muassa nuorten suunnittelijoiden muodostamassa Fabrik-ryhmässä. Hän on myös voittanut lumilautailun Suomen mestaruuden.
Suhonen on tehnyt yhteistyötä muun muassa Coca-Colan, Nanson, Aarikan, Alkon, Luhdan, Itellan, Pirkan, Seppälän, Vitaliksen, Valion ja Googlen kanssa. Keväällä 2002 Suhosen suunnittelemaa ylioppilaspipoa myytiin 600 kappaletta.
Suhonen asui kaksi vuotta New Yorkissa, missä hän opiskeli vuoden ajan New York Film Academyssa. Syksyllä 2010 hän muutti Los Angelesiin ja opiskeli kuvaajaksi American Film Institutessa. Suhonen on toiminut Yhdysvalloissa ilmestyvän "Love Contemporary" -rakkauslehden päätoimittajana. Hän muutti takaisin Suomeen keväällä 2013. Samana vuonna Suhoselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Paola Suhosella oli ensimmäinen oma taidenäyttely Taidehallissa vuonna 2016. Hän kuvasi kahdeksan vuoden ajan kokeellista dokumenttia "Poem Portrait of Nina" yhdestä Hollywoodin tunnetuimmasta pornotähdestä, Nina Hartleystä. Runollisista tuokiokuvista ja haastatteluista koostuvassa monikanavaisessa videoteoksessa Hartley nähdään ensimmäistä kertaa taiteilijan linssin läpi. Suhosen kanssa ystävystynyt Hartley pohtii elokuvallisessa muotokuvassa suhdettaan rakkauteen, seksiin ja elämään ylipäänsä. 
Syyskuussa 2015 ilmestyi Paola ja Pirjo Suhosen ensimmäinen lastenkirja "Erikoiskoira Affe - Talviseikkailu Lapissa". Kirjasarja sai jatkoa kirjalla "Erikoiskoira Affe - Kevätretki kaupungilla" ja uusi kirja oli luvassa myös vuoden 2017 aikana. Suhoselle myönnettiin vuonna 2018 Suomi-palkinto tunnustuksena merkittävästä taiteellisesta urasta.
Paola Suhosella on puolisonsa Olli Happosen kanssa yhtye Lone Deer Laredo. 
Suhonen joutui Yhdysvalloissa kiistaan Donald Trumpin ex-vaimon Ivana Trumpin kanssa Ivana-tuotemerkkinimestä. Trump vaati Ivana Helsinki -vaatemerkin nimeä muutettavaksi ja se muutettiin globaalisti muotoon Ivana Helsinki Paola Suhonen.
Keväällä 2022 nousivat julkisuuteen entisten työntekijöiden lausunnot Suhosen yrityksen kireästä työilmapiiristä, palkan ”maksamisena” Ivana Helsingin vaatteilla, ylitöiden määrästä, palkattomien työharjoittelijoiden väärinkäytöstä ja Suhosen asiattomasta käytöksestä työnantajana. Suhonen on jyrkästi kiistänyt väitteet ja kokee että häneen on kohdistettu tahallinen kiusaamis- ja maalituskampanja.
Humppa-akatemia

Humppa-akatemia on Eläkeläiset-yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 2000.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Kappaleet.
Suluissa kappaleen alkuperäinen esittäjä ja nimi.
CD1.
Levyllä on myös kaksi piilotettua kappaletta, "Tahdon Olla Tarvajärvi" (Alivaltiosihteerin "Tahdon Olla Tarvajärvi") ja "Ma Tahdon Humpata" (Kissin "Rock And Roll All Nite ")
CD2.
Levyllä on myös kaksi piilotettua kappaletta, "Poterohumppa" (Cyndi Lauperin "She Bop") ja "En saa millään humpatuksi" (Rolling Stonesin "I Can't Get No Satisfaction")
Georgi Gretško

Georgi Mihailovitš Gretško (; 25. toukokuuta 1931 Leningrad – 8. huhtikuuta 2017 Moskova) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Gretško valmistui insinööriksi Leningradin mekaniikan instituutista väitellen matematiikasta. Hän työskenteli Sergei Koroljovin alaisena, kunnes hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen. Gretško koulutettiin kuulentoa varten. Hän lensi Sojuz 17-, Sojuz 26- ja Sojuz T-14 -lennoilla muun muassa Saljut-avaruusasemalle. Gretško vietti avaruudessa 134 vuorokautta, 20 tuntia ja 32 minuuttia.
Hän teki ensimmäisen avaruuskävelyn Orlan-avaruuspuvussa 20. joulukuuta 1977. Gretško erosi avaruustoimestaan vuonna 1992 ja ryhtyi luennoijaksi Venäjän tiedeakatemiassa.
Hän totesi seuraavasti ufoista: ”Jos saisin vapaasti kertoa, mitä olemme avaruudessa kokeneet, maailma järkyttyisi perusteellisesti.” (Juhan af Grannin "Vieraita taivaalta" -ohjelma 1990-luvun alusta)
Gretško oli kaksinkertainen Neuvostoliiton sankari.
Viktor Afanasjev

Viktor Mihailovitš Afanasjev (, s. 31. joulukuuta 1948 Brjansk) on entinen neuvostoliittolainen ja nykyinen venäläinen kosmonautti.
Afanasjev valmistui lentäjäksi sotilasilmailukoulusta vuonna 1970. Hän liittyi NKP:n jäseneksi vuonna 1971. Hän yleni everstiksi Neuvostoliiton ilmavoimissa ja on sittemmin toiminut Venäjän ilmavoimissa. Hän on toiminut mm. koelentäjänä. Hänellä on ohjaaja-aikaa 2 000 tuntia 40 eri lentokoneella. Hän lensi Sojuz TM-11-, Sojuz TM-18-, Sojuz TM-29-, Sojuz TM-33- ja Sojuz TM-32 -avaruuslennoilla ja on ollut kaikkiaan yli 545 vuorokautta avaruudessa. Hän on tehnyt yli 38 tuntia avaruuskävelyjä. Afanasjev on jäänyt eläkkeelle avaruuslentäjän tehtävästä. Hän on naimisissa Jelena Afanasjevan kanssa.
Livets Ord

Livets Ord on ruotsalainen kristillinen megakirkko, jonka pääkirkko sijaitsee Uppsalassa. Seurakunnan juuret ovat toisen maailmansodan jälkeisessä helluntaiherätyksessä ja seurakunnan on luonnehdittu olevan helluntaikarismaattinen. Seurakunnan perustaja Ulf Ekman kävi raamattukoulun ja perusti Livets Ord -seurakunnan Uppsalaan vuonna 1983. Vuonna 2016 seurakuntaan osallistui noin 4 000 ihmistä ja seurakunta on luokiteltu eurooppalaiseksi megakirkoksi.
Historia.
Uppsalan Livets Ord -seurakunta perustettiin Ulf ja Birgitta Ekmanin sekä 20 jäsenen toimesta toukokuussa 1983. Samana syksynä seurakunnassa aloitettiin myös raamattukoulun järjestäminen. Vuonna 1985 seurakunta perusti kristillisen koulun ja kristillisen lukion vuonna 1990. Vuonna 1986 seurakunta aloitti uuden kirkon rakennustyöt ja tilat valmistuivat vuonna 1987. Vuonna 1994 seurakunta perusti Scandinavian School of Theologyn edeltäjänä toimineen teologisen seminaarin, joka kouluttaa pastoreita ja opiskelijoita teologiassa ja johtajuudessa.
Vuonna 2013 Livets Ordin johto sirtyi Ekmaneilta pastori Joakim Lundqvistille ja tämän vaimolle Marialle. Ekmanit siirtyivät roomalaiskatoliseen kirkkon. Lundqvistit toimivat seurakunnan johdossa vuoteen 2021 asti, minkä jälkeen he luovuttivat seurakunnan johtajuuden Jan Blomille.
Kansainvälinen työ.
Livets Ord toimii kansainvälisesti "Word of Life International" (WOLI) -verkostossa. Verkostoon kuuluu Elämän Sana -seurakuntia ympäri maailman muun muassa Ruotsissa, Armeniassa, Georgiassa, Venäjällä, Vietnamissa, Azerbaidžanissa ja Intiassa. WOLI-verkostossa edistetään uskonopetusta, saarnaamista, hengellistä elämää, lähetystehtävän ja opetuksen teemoja.
Johtavat pastorit.
Johtavat pastorit perustamisesta lähtien:
Karamelodiktstipendiet

Karamelodiktstipendiet on ruotsalainen vuosittain jaettava stipendi. Se myönnetään ruotsin kielen uudistajalle tai musiikin alalla merkittävän teon tehneelle. Palkinnon perusti Povel Ramel täyttäessään 60 vuotta vuonna 1982. Ramelin mukaan se takaa taloudellisen riippumattomuuden loppupäiväksi. Ensimmäisen Karamelodiktstipendiet-stipendin sai Totte Wallin vuonna 1983.
Stipendi on ollut arvoltaan 20 000 kruunua (vuonna 2007 25 000 kruunua). Lisäksi voittaja saa ison tötterön karkkia. Palkinto jaetaan 29. toukokuuta Hagaparkenissa maanantaiaamuna touko-kesäkuun vaihteessa. Tarjolla on paistettua kyyhkyä, josta moni tosin kieltäytyy.
Laureus-palkinto

Laureus-palkinto on vuosittain jaettava palkinto vuoden parhaimmille urheilijoille ja joukkueille. Se perustettiin vuonna 1999 ja itse palkintojen jakaminen alkoi seuraavana vuonna.
Palkinnot jaetaan erityisessä Laureus-urheilugaalassa.
Palkinnot.
Yli 120 maan urheilujournalistit äänestävät ehdokkaat vuoden parhaiksi. Tämän jälkeen palkinnon saajan päättää kuuden ehdokkaan joukosta entisistä huippu-urheilijoista koostuva Laureus-urheiluakatemia.
Vuoden parhaille jaettavat palkinnot ovat:
Lisäksi akatemia voi halutessaan jakaa myös seuraavat palkinnot:
Palkinnon voittajat.
Muun muassa Lance Armstrongin ja Marion Jonesin palkinnot on myöhemmin peruttu, kun heidän palkitsemiseensa vaikuttaneet saavutukset on jälkikäteen hylätty.
Vuoden läpimurto.
"Palkinnon nimi oli Vuoden tulokas ennen vuotta 2007"
Santa Maria (tulivuori)

Santa María on tulivuori Guatemalan läntisellä ylänköalueella, lähellä Quetzaltenangon kaupunkia. Se on 3 772 metriä korkea.
Santa Marian purkaus 1902 oli yksi 1900-luvun kolmesta suurimmasta tulivuoren purkauksesta maailmassa.
Noin 5,5 kuutiokilometriä laavaa purkautui 19 päivää kestäneessä purkauksessa. Tuhkapatsas nousi 28 kilometrin korkeuteen. Suuri osa ympäristöä tuhoutui.
Vuonna 1922 syntyi jättimäisessä kraatterissa uusi tulivuori, Santiaguito. Se on ollut aktiivinen koko olemassaolonsa ajan. Sen korkeus on nyt noin 2 500 metriä merenpinnasta. Santa Marian huipulta voi katsella matalammalla olevan Santiaguiton toistuvia purkauksia.
Santa Marian huipulle noustaan jalkaisin ja sinne järjestetään vaelluksia. Nousu jyrkähköjä polkuja pitkin kestää nelisen tuntia, alastulo sujuu parissa tunnissa.
Todomondo

Todomondo on Eurovision laulukilpailua 2007 varten perustettu yhtye, joka edusti Romaniaa kuusikielisellä kappaleellaan "Liubi, Liubi, I Love You". 
Todomondon Euroviisuissa esittämä kappale erottui monikielisyydellään: laulussa käytettiin englantia, italiaa, espanjaa, venäjää, ranskaa ja romaniaa, jokaisen jäsenen laulaessa eri kielellä. Yhtye sijoittui Euroviisujen finaalissa sijalle 13. Esityksen jälkeen Todomondo hajosi, ja sen jäsenet jatkoivat musiikkiuraansa kukin omilla tahoillaan.
Vjerka Serdjutška

Andri Myh’ailovytš Danylko (; syntynyt 2. lokakuuta 1973 Pultava, Ukrainan SNT), taiteilijanimeltään Vjerka Serdjutška (), on ukrainalainen koomikko, tanssija ja poplaulaja. Hän edusti Ukrainaa Helsingissä Eurovision laulukilpailussa 2007 kappaleella ”Dancing Lasha Tumbai”.
Esityksessään Serdjutška oli pukeutunut naiseksi ja hopeiseen folioasuun, ja hänellä oli päänsä päällä hopeinen tähti. Edustuskappaleessa laulettiin saksaksi, ukrainaksi, englanniksi, venäjäksi ja mongoliksi sanoituksia, jotka eivät tarkoita oikeastaan mitään. Serdjutška oli yksi finaalin ennakkosuosikeista ja sijoittui lopulta toiseksi 235 pisteellään. Hän hävisi voittaneelle Serbialle 33 pisteellä.
Serdjutškan laulua arvosteltiin, kun osa eurooppalaisista oli kuulevinaan laulussa laulettavan "Russia goodbye" (hyvästi Venäjä). Serdjutška kiisti asian ja varmuuden vuoksi muutti kappaleen nimeksi ”Dancing Lasha Tumbai”. Serdjutškan mukaan "Lasha Tumbai" on mongolia ja tarkoittaa kermavaahtoa. "Dancing Lasha Tumbai" sijoittui Britannian singlelistalla sijalle 23. Suomen singlelistalla se sijoittui peräti toiseksi.
Serdjutškan oli myös tarkoitus olla mukana Ukrainan vuoden euroviisukarsinnassa, mutta hän joutui perumaan osallistumisensa aikatauluongelmien vuoksi.
Serdjutškalla oli lyhyt cameorooli vuoden 2015 komediaelokuvassa "Spy – vakoojan asussa". Vuoden 2019 euroviisuissa hän esiintyi kilpailun väliohjelmanumerossa, missä hän lauloi Netta Barzilain kappaleen "Toy".
Serdjutška myi vuoden 1974 Rolls-Royce Silver Shadow'n, jota Freddie Mercury ajoi elämänsä viimeisiin päiviin asti, Sotheby’sin huutokaupassa vuonna 2022. Taiteilija päätti lahjoittaa koko summan legendaarisen auton myynnistä Ukrainan kuntoutuskeskuksen rakentamiseen sodasta kärsineiden ukrainalaisten kuntoutukseen.
Televisio.
1990-luvun lopussa ja vuoden 2000 alussa Danylko alkoi juontaa keskusteluohjelmaa nimeltään "SV-šou" (ukrainan sanoista "спальний вагон", "spalnyi vagon" ’makuuvaunu’), jota esitettiin Ukrainan eri televisiokanavilla.
Roger Cicero

Roger Cicero (6. heinäkuuta 1970 Berliini – 24. maaliskuuta 2016) oli saksalainen jazzmuusikko. Hän on romanialaisen pianistin Eugen Ciceron poika ja aloitti oman uransa teinitähtenä. Ensimmäisen kerran näyttämöllä hän oli 11-vuotiaana ja televisiossa 16-vuotiaana. Hän edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa 2007 kappaleella "Frauen regier'n die Welt" – "Naiset hallitsevat maailmaa".
Cicero kuoli aivohalvaukseen 45-vuotiaana 24. maaliskuuta 2016.