Toinen levy

Toinen levy on suomalaismuusikko Carita Holmströmin syksyllä 1974 julkaistu toinen albumi. Toisin kuin Holmströmin esikoisalbumi "We Are What We Do", siitä tuli levy-yhtiö EMI:n toiveesta suomenkielinen. 
Levyn kappaleet sävelsi ja sovitti Holmström. Sen sijaan sanoituksista vastasi enimmäkseen Juice Leskinen, jolle "Toinen levy" oli uran ensimmäinen sanoitustyö toiselle artistille. Leskisen teksteihin lukeutuu albumin ainoa single ”Jos tahtoo aamuun”, jolla Holmström osallistui samanvuotiseen Syksyn säveleen. Musiikillisesti albumi henkii 1970-luvun alun hippifilosofiaa, ja laulujen teemoihin kuuluvat vapaus, nuoren ihmisen identiteetin etsintä, luonto, sodanvastaisuus ja unet. 
Albumin tuotti esikoisalbumin tavoin Mikael Wiik. Albumilla soittavat pitkälti samat muusikot kuin debyyttilevylläkin: Pekka Pöyry, Ilkka Willman, Esko Rosnell, Reino Laine ja Pekka Sarmanto. Heitä täydentävät viulisti Juhani ”Jupu” Poutanen ja sellisti Niiles Outakoski sekä yhdysvaltalaispuhaltaja Don Jetter.
"Toisen levyn" myynti jäi melko vähäiseksi, ja Holmströmin esikoisalbumin myyntiluvut olivat olleet noin kaksi kertaa suuremmat. Albumi sai kuitenkin osakseen hyvin myönteisiä arvosteluja. 
Tausta.
Carita Holmström oli vuonna 1973 julkaissut esikoisalbuminsa "We Are What We Do", jolla on hänen säveltämäänsä ja sanoittamaansa englanninkielistä musiikkia.&lt;ref name="Forss/18"&gt;Forss 2024, s. 18.&lt;/ref&gt; Yleisradion viihdetoimittajat valitsivat sen vuoden kevyen musiikin levyksi.&lt;ref name="Lehtonen/178"&gt;Lehtonen 1983, s. 178.&lt;/ref&gt; Saman vuoden syksyllä Holmström saavutti laajempaa julkisuutta televisiossa osallistuttuaan Syksyn säveleen omalla kappaleellaan ”Joki”. Seuraavana vuonna hän voitti Suomen euroviisukarsinnat Eero Koivistoisen sävellyksellä ja Hectorin sanoituksella ”Älä mene pois”. Brightonissa järjestetyssä Eurovision laulukilpailussa hän esitti siitä Frank Robsonin käännöksen ”Keep Me Warm”, joka sijoittui 13:nneksi.
Työstö.
Euroviisujen antaman nosteen ansiosta Holmström pääsi nopeasti tekemään toista albumiaan. Sen levyttäminen aloitettiin kesällä 1974 Helsingin Pitäjänmäessä sijaitsevassa Finnvox-studiossa. Levyn tuotti esikoisalbumin tavoin Holmströmin kanssa pitkään yhteistyötä tehnyt Mikael Wiik, joka kokosi nytkin studioon maineikkaita jazzmuusikkoja. Albumilla soittavat pitkälti samat muusikot kuin debyyttilevylläkin: Pekka Pöyry (saksofoni, huilu), Ilkka Willman (bassokitara), Esko Rosnell (rummut), Reino Laine (rummut) ja Pekka Sarmanto (bassokitara ja narubasso). Heitä täydentävät viulisti Juhani ”Jupu” Poutanen ja sellisti Niiles Outakoski, jotka Holmström tunsi Sibelius-Akatemiasta. Flyygelitorvea soittaa Don Jetter. Stemmoja laulaa Marianne ”Maru” Nyman, joka oli työskennellyt Holmströmin kanssa folkin parissa jo ennen tämän soolouraa.
Holmströmillä oli albumia varten valmiina englanninkielisiä tekstejä. Holmström oli kutenkin saavuttanut Suomen viisukarsinnoissa näkyvyyttä laulamalla suomeksi, joten levy-yhtiö EMI halusi levystä suomenkielisen. Holmström piti jälkeenpäin ratkaisua huonona uransa kannalta, kun taas tuottaja Wiikin mielestä päätös oli erinomainen. 
Holmströmin englanninkieliset tekstit oli nopeasti käännettävä suomeksi, ja tekstittäjäehdokkaita oli useita. Holmströmin mukaan heistä ensimmäinen oli Hector, jonka runollisen tyylin Holmström koki sopivan lauluihinsa, mutta tämä oli lopulta kieltäytynyt. Viimein sanoitusten kanssa tuli avustamaan uransa alussa oleva Juice Leskinen, jolle kyseessä oli ensimmäinen sanoitustyö toiselle artistille. "Toinen levy" merkitsi Leskiselle hyväksyntää muiden tekstittäjien joukkoon, ja albumin jälkeen häneltä alettiin kysyä sanoituksia nimekkäiden esittäjien levyille. Holmströmin ja Leskisen yhteistyö ei enää jatkunut.&lt;ref name="Forss/19-22"&gt;Forss 2024, s. 19, 22, 27–28.&lt;/ref&gt;
Musiikki ja sanoitukset.
Albumin teemat henkivät 1970-luvun alun hippifilosofiaa. Leskinen kirjoitti seitsemän sanoitusta ja Holmström kolme. Leskisen tekstit ovat pohdiskelevia ja herkkiä, ja niiden teemoja ovat vapaus, nuoren ihmisen identiteetin etsintä, luonto, sodanvastaisuus ja unet. Ne loivat suuren kontrastin hänen omien silloisten levytystensä anarkistisiin ja rajoja rikkoviin sanoituksiin, jotka käsittelivät esimerkiksi seksiä, huumeita ja rock and rollia. Holmström lähetti alkuperäiset englanninkieliset tekstinsä C-kasettidemoina Leskiselle, joka sai kirjoittaa niiden pohjalta hyvin vapaasti omat suomenkieliset sanoituksensa, jotka hän vuorostaan lähetti takaisin postissa. Niitä ei ole siksi merkitty käännöksiksi, vaan hänen omiksi teksteikseen.
Ensimmäinen kappale ”Jos tahtoo aamuun” on folkhenkinen jazzballadi, jossa pohdiskellaan mielenrauhan saavuttamista, itsensä löytämistä ja omien tekojen ratkaisevuutta. Kappaleessa ovat esillä Holmströmin ja Marianne Nymanin laulustemmat, ja siinä kuullaan myös yhdysvaltalaistrumpetisti Don Jetterin soittama flyygelitorvisoolo. Itsensä löytämistä käsittelevässä kappaleessa ”Tiedän paikan armahan” käytetään kuolemaa metaforana ja arvostellaan television tyhjää tarjontaa. Viululla sävytetty folkvalssi ”Lapset” kuvaa anarkistisesti maailmaa lapsen näkökulmasta. Albumin kantaaottavin kappale on sotaa kuvaava ”Kauanko kestää”. Se perustuu Holmströmin tekstiin, jossa kertoja istuu huoneessaan kynttilöiden valossa, kun maailmalla soditaan ja tehdään terrori-iskuja. Viimeinen laulu ”Kuiskaan hyvän huomenen” yhdistelee unenomaisuutta aamiaisen teon arkirealismiin. Sen säe "Tulevaisuus riippuu meistä" heijastaa 1970-luvun nuorison toiveikkuutta.&lt;ref name="Forss/26"&gt;Forss 2024, s. 26.&lt;/ref&gt; Kappale perustuu Holmströmin alkuperäiseen tekstiaiheeseen ”So I Say Good Morning to a New Day”.
Julkaisu ja vastaanotto.
EMI julkaisi "Toisen levyn" syksyllä 1974 vinyylilevynä.&lt;ref name="Forss/19"&gt;Forss 2024, s. 19.&lt;/ref&gt; Levyn myynti jäi melko vähäiseksi, eikä se Timo Pennasen myöhemmin laatiman "Sisältää hitin" -listauksen perusteella saavuttanut listasijoitusta. Holmströmin esikoisalbumin myyntiluvut olivat olleet noin kaksi kertaa suuremmat. "Toisesta levystä" ei ole otettu uusintapainoksia.
"Toinen levy" sai hyvin myönteiset arvostelut. Waldemar Wallenius arvioi albumin tuoreeltaan "Musa"-lehden numerossa 10/1974. Hän kuvasi sitä loistavaksi levyksi ja valitsi sen kuukauden LP:ksi. Hän kehuu Wiikin työtä tuottajana ja kitaristina. Wallenius suitsuttaa myös muusikoista Laineen, Rosnellin, Willmanin, Sarmannon ja Pöyryn panosta ja kirjoittaa myös, että Poutasen, Outakosken ja Jetterin panos tuo ratkaisevasti uutta ilmettä Holmströmin esikoisalbumiin verrattuna. Juice Leskisen hän sanoo asettuneen loistavasti rooliinsa Holmströmin laulujen sanoittajana. Walleniuksen mukaan ”ihminen, joka tuntee aitouden ja kauneuden, ei voi olla rakastamatta Caritan musiikkia”.
Tietokirjailija Timo Kalevi Forss sanoo albumin olevan erittäin hienostunutta ja kunnianhimoista työtä. Yhtenä onnistuneimmista kappaleista hän pitää hienoksi kehumaansa laulua ”Jos tahtoo aamuun”. Forss nostaa esiin, että nuoresta 20 vuoden iästään huolimatta Holmströmin ”umpimusikaalinen suoritus niin solistina kuin säveltäjänä on täysin samalla tasolla levyllä soittavien suomalaisen jazzin ykkösnimien kanssa”.
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”Jos tahtoo aamuun”,&lt;ref name="Lehtonen/179"&gt;Lehtonen 1983, s. 179.&lt;/ref&gt; jolla Holmström sijoittui samanvuotisessa Syksyn sävel -kilpailussa kymmenenneksi. Singlen B-puoli oli ”Lapset”.
Kappaleet.
 A-puoli 
 B-puoli