tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Markku Järvinen (professori)

Markku Juhani Järvinen (6. huhtikuuta 1944 Ylöjärvi – 5. joulukuuta 2024 Tampere) oli suomalainen lääkäri, kirurgian professori ja liikuntalääketieteen kehittäjä.
Järvinen syntyi puutarhureiden Heikki Mikael Järvinen ja Kerttu Annikki Simola perheeseen. Hän avioitui 1970 Leena Antinmaan kanssa. Järvinen tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteislyseosta 1963 ja valmistui Tampereen yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1970. Hän väitteli siellä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1976 tutkimuksella "Healing of a crush injury in rat striated muscle: with special reference to treatment by early mobilization or immobilization". Kirurgian erikoislääkärin pätevyyden Järvinen sai 1980, ortopedian ja traumatologian 1983 ja liikuntalääketieteen 1987. 
Järvinen oli Tampereen yliopistossa urheilututkimusaseman assistentti 1971–1973 ja vastaava lääkäri 1974–1976, kirurgian apulaisopettaja 1980–1984 ja kirurgian professori vuodesta 1997 eläköitymiseensä saakka. Tampereen yliopistollisessa sairaalassa hän oli kirurgian apulaislääkäri 1976–1979, ortopedian ja traumatolologian apulaisylilääkäri 1984–1987 ja ylilääkäri 1987–1997 ja kirurgian ylilääkäri vuodesta 1997. Järvinen oli myös vieraileva professori Vermontin yliopistossa 1986–1987 ja hänellä oli lukuisia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä, mukaan lukien toiminta Suomen olympiajoukkueen lääkärinä Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. Asiantuntijana Järvinen oli perustamassa liikuntalääketieteen erikoisalaa Suomeen 1987 ja oli sen ensimmäinen kouluttaja.
Kenya African National Union

Kenya African National Union eli KANU on kenialainen puolue, joka hallitsi maata lähes 40 vuoden ajan itsenäistymisestä vuoden 2002 vaalitappioon.
KANU perustettiin vuonna 1960, ja se oli yksi kahdesta suuresta poliittisesta puolueesta, jotka muodostettiin valmistautuessaan itsenäistymiseen – toinen puolue, Kenian afrikkalainen demokraattinen unioni, sulautui lopulta KANU:hun itsenäistymisen jälkeen. Jomo Kenyattan johtama puolue kannatti virallisesti vahvaa keskushallintoa sosialistisessa yhteiskunnassa. Kun Kenia itsenäistyi vuonna 1963, KANU voitti maan ensimmäisissä vaaleissa ja Kenyattasta tuli pääministeri (vuodesta 1964 presidentti). Tärkeimmät kilpailevat ryhmät sulautettiin KANU:un, ja valta siirtyi yhä tiiviimmin Kenyattan käsiin. Oppositio kiellettiin tai tehtiin tehottomaksi. Vuoden 1969 vaaleissa oli vain KANU:n ehdokkaita, ja vuoden 1974 vaaleissa puolueen jäsenyys oli edellytys julkisen viran hoitamiselle.
Kenyattan seuraaja Daniel arap Moi jatkoi edeltäjänsä politiikkaa, ja vuodesta 1982 vuoteen 1991 Kenia oli virallisesti yksipuoluevaltio, jonka hallinto tunnettiin julmuudesta ja korruptiosta. Moi suostui monipuoluejärjestelmään 1991, ja KANU:sta irtosi ryhmittymiä. Opposition hajanaisuuden takia KANU voitti vuosien 1992 ja 1997 parlamenttivaaleissa enemmistön.
KANU menetti valta-asemansa vuonna 2002, kun Uhuru Kenyatta, hävisi presidentinvaalit Mwai Kibakille National Rainbow Coalitionista (NARC). Seuraavan vuoden parlamenttivaaleissa NARC voitti KANUn lähes kaksinkertaisella äänisaaliilla.
San Cosme y Damián

San Cosme y Damián on pikkukaupunki Paranán varrella Paraguayn Itapúan departementissa maan eteläosassa. Se on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1632 ja se siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1718. Kaupungin asukasluku vuonna 2022 oli 7 397.
Maantiede.
San Cosme y Damián sijaitsee Paraguayn Itapúan departementin eteläosassa Paranájoen varrella. Joen vastarannalla sijaitsee Argentiina.
Ilmasto alueella on subtrooppinen.
Historia.
San Cosme y Damián sai alkunsa Adriano Formoson 25. tammikuuta 1632 perustamana jesuiittojen lähetysasemana ja se sijaitsi alkujaan nykyisen Brasilian Rio Grande do Sulin osavaltion alueella. Lähetysasemaa siirrettiin myöhemmin neljään otteeseen, kunnes se vuonna 1718 asetettiin nykyiselle paikalleen. Nimensä se sai pyhimysten Kosmasin ja Damianosin mukaan. Vuonna 1703 lähetysasemalle oli asettunut argentiinalainen Buenaventura Suárez. Suárez harjoitti astronomiaa ja hänen työnsä tuli tunnetuksi aina Euroopassa saakka. San Cosme y Damiánissa hän rakennutti oman hieman alkukantaisen observatorionsa, jossa hän muun muassa ennusti taivaankappaleiden liikkeitä teoksessaan "El Lunario del Siglo". 
Paikkakunnan kirkko "Iglesia de la Reducción" kärsi vahinkoja tulipalossa vuonna 1899. Sitä korjattiin Saksan kirkon tuella 1970-luvulla. Lähetysaseman koulu ("Colegio") on säilynyt alkuperäisenä. Buenaventura Suárezin observatorio on nykyisin museo.
Talous.
Maatalous on alueen pääelinkeino. Ympäröivällä maaseudulla kasvatetaan karjaa ja viljellään esimerkiksi soijapapuja, riisiä, maissia ja vihanneksia. Tämän ohella San Cosme y Damiánissa harjoitetaan kalastusta ja sinne suuntautuu matkailua. 
Väestö.
San Cosme y Damiánin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 7 397.
Heikki Lehtonen (hiihtäjä)

Heikki Lehtonen (29. lokakuuta 1931 Jämsänkoski – 20. huhtikuuta 1998 Kuorevesi) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka valittiin Suomea vuoden 1956 Cortinan talviolympialaisiin, mutta jäi varamiehen rooliin.
Heikki Lehtonen on alkuperäisiä jämsänkoskelaisia, joka oli poikkeuksellista hiihtouransa huippuvuosina Jämsänkosken Ilveksen riveissä. Aikansa tunnetut nimet, kuten Veikko Hakulinen, Eino ja Väinö Huhtala sekä Tapio Mäkelä olivat paikkakunnalle ja seuraan muuttaneita huippuhiihtäjiä. Lehtonen aloitti hiihtouransa 1950-luvun alkuvuosina seudun TUL:läisen seuran Jämsän Tarmon riveissä ja voitti liittonsa 50 km:n mestaruuden vuonna 1954. Seuraavan vuoden SM-kisoissa Hyvinkäällä hän oli paras TUL:n edustaja sijoittuessaan 15:nneksi. Samana vuonna hän kisasi ulkomailla Puolan Zakopanessa sijoittuen toiseksi 15 km:llä ja kolmanneksi 30 km:llä.
Kaudeksi 1956 hän siirtyi SVUL:laiseen Jämsänkosken Ilvekseen ja nousi Kuopion onnistuneiden olympiakarsintojen perusteella Cortinan olympiakisajoukkueeseen sijoittuessaan 50 km:llä kolmanneksi Hakulisen ja Kontisen jäljessä. Olympiakisamatka jäi varamiehen rooliin, mutta olympialaisten jälkeen hiihdetyissä SM-kisoissa hän oli 8. ja paras olympialaiskisoissa ollut suomalaishiihtäjä. Seuraavina kausina hän oli mukana Jämsänkosken Ilveksen ykkösjoukkueessa, jossa hän saavutti hopeaa 1957 ja pronssia 1958. Vuonna 1957 Lehtonen saavutti 5. sijan niin Holmenkollenin kuin Salpausselänkin 50 km:llä.
Heikki Lehtonen siirtyi 1960-luvulla edustamaan Kuoreveden Kärkeä, jonka riveissä hän voitti henkilökohtaisen SM-pronssin 50 km:llä vuoden 1965 SM-kisoissa.
Ammatiltaan Lehtonen oli maanviljelijä, mutta toimi sen ohessa muurarina.
Pico da Neblina

Pico da Neblina (’sumuinen huippu’) on Brasilian korkein vuorenhuippu, joka sijaitsee Venezuelan rajalla. Se on 2 995 metriä korkea ja osa Serra do Imeri -vuoristoa. Huippu sijaitsee Pico da Neblinan kansallispuiston alueella, jota on asuttanut yli tuhannen vuoden ajan yanomamit.
Kaavin (kiviesinetyyppi)

Kaavin on kivi-iskoksesta tai -säleestä retusoimalla valmistettu kiviesinetyyppi. Kaapimet ovat maailmalaajuisesti yksi yleisimmistä kivikautisten asuinpaikkojen kaivauksissa löydetyistä esinetyypeistä. Kaapimia käytettiin muun muassa nahan, puun ja luun työstämiseen.
Kim Il-sungin kunnianosoitukset

Pohjois-Korean ensimmäinen johtaja Kim Il-sung (1912–1994) otti elämänsä aikana vastaan lukuisia palkintoja ja kunnianosoituksia.
Tittelit.
Pohjois-Korean perustuslain mukaan Kim Il-jung on ”tasavallan ikuinen johtaja” (). 
Pohjoiskorealaisen median mainitessa Kimin nimeltä hänestä käytetään joko nimitystä ”suuri johtaja toveri Kim Il-sung” () tai vain ”johtaja” (). Lisäksi tapana on, että Kimin nimi lihavoidaan tai kirjoitetaan isommalla fonttikoolla.
Kun Pohjois-Korea virallisti maassa käytettävien sotilasarvojen listansa vuonna 1952, Kimille myönnettiin marsalkan arvo. Kuolemansa jälkeen Kimille on myös myönnetty tittelit ”sankari” ja ”suurgeneralissimus”. 
Muita.
Kimin mukaan on nimetty mm. seuraavat huomionosoitukset:
Pohjois-Korean kaaderit suunnittelivat Pyongyangin nimeämistä uudelleen muotoon ”Kim Il-sungin kaupunki” Kimin kuoleman jälkeen. Loikkareilta saatujen tietojen mukaan Pohjois-Korea on sittemmin suunnitellut Soulin nimen muuttamista kyseiseen muotoon, jos Pohjois-Korea on valloittaisi niemimaan eteläosan.
Etyyli-isovaleraatti

Etyyli-isovaleraatti (C7H14O2) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään ainesosana hajusteissa. Yhdistettä esiintyy luonnossa useissa kasveissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa etyyli-isovaleraatti on väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on omenan- tai mustikankaltainen tuoksu. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin.
Etyyli-isovaleraattia valmistetaan etanolin ja isovaleriaanahapon välisellä esteröintireaktiolla. Katalyytteinä käytetään vahvoja happoja.
Etyyli-isovaleraattia käytetään hajusteissa ja keinotekoisena hedelmäaromina.
Radio Wapina

Radio Wapina on Vaasan yliopiston vappu­radio. Radio Wapina kuuluu nettiradiona noin 10 päivän ajan vaasalaisen opiskelijavapun aikaan. Lähetyksiä on tehty vuodesta 2014 lähtien. Vaasan yliopiston kulttuuriseura Rubbarit ovat vastuussa radion ylläpitämisestä.
Radio Wapina koostuu kahden tunnin radiosloteista, joihin voi ilmottautua kuka tahansa, mutta yleensä juontajat ovat Vaasan yliopiston ja ammattikorkeakoulun opiskelijoita tai jo valmistuneita. Vapun viimeinen radioslotti on varattu Rubbareille, jonka he pitävät oman tapahtumansa Epäeroottisen aamubrunssin kanssa samaan aikaan.
Radion ohjelma yleensä koostuu useamman henkilön keskustelusta liittyen heidän kiinnostuksen aiheisiin. Keskustelun ohella juontajat pystyvät soittamaan musiikkia, sekä vastaamaan kuuntelijoiden puheluihin. Kello 22 jälkeen virallinen radio-osuus loppuu ja yöradio alkaa. Yöradiossa ei ole virallista loppumisaikaa ja se voi jatkua seuraavaan aamuun asti.
Tasakantainen nuolenkärki

Tasakantainen l. leveäkantainen nuolenkärki on varhaismetallikautinen/pronssikautinen (noin 1900-300 eaa.) kiviesinetyyppi. Kaksipuoleisella pintaretsoinnilla valmistettu esinetyyppi oli käytössä lähes koko Fennoskandian alueella ja siitä tunnetaan erilaisia kannan muotoilun perusteella erottuvia muotoja. Tasakantaisia nuolenkärkiä valmistettiin useista kiviraaka-aineista, kuten kvartsista, kvartsiitista ja piikivestä.
Kočanin yökerhopalo

16. maaliskuuta 2025 Kočanissa, Pohjois-Makedoniassa Pulse-yökerhossa syttyi tuhoisa tulipalo, jossa menehtyi 59 ihmistä ja 155 loukkaantui. Yökerhossa oli tapahtuman aikaan noin 1 500 ihmistä, jotka olivat kuuntelemassa paikallisen yhtyeen konserttia.
Tulipalo sai alkunsa todennäköisesti konsertissa käytetystä pyrötekniikasta.
Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2025

Jääkiekon SM-liigan pudotuspelit 2025 pelattiin SM-liigakauden 2024–2025 runkosarjan jälkeen alkaen 18. maaliskuuta 2025. Pudotuspeleihin etenivät runkosarjan 12 parasta joukkuetta, joista neljä parasta suoraan puolivälieriin. Loppuottelusarja alkoi 25. huhtikuuta ja päättyi 3. toukokuuta, kun KalPa saavutti seurahistorian ensimmäisen Suomen-mestaruutensa, voittamalla SaiPan otteluvoitoin 4–2.
Pudotuspelikaavio.
&lt;section begin="kaavio"/&gt;
&lt;section end="kaavio"/&gt;
1. kierros.
Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 5–12 sijoittuneet joukkueet: SaiPa, KooKoo, Ässät, Kiekko-Espoo, Tappara, HPK, Sport ja TPS. Kierros pelattiin paras viidestä -järjestelmällä, jossa kolmella voitolla joukkue eteni puolivälieriin.
SaiPa – TPS.
&lt;section begin="1kier1"/&gt;
"SaiPa eteni puolivälieriin voitoin 3–2."&lt;section end="1kier1"/&gt;
KooKoo – Sport.
&lt;section begin="1kier2"/&gt;
"Sport eteni puolivälieriin voitoin 3–1."&lt;section end="1kier2"/&gt;
Ässät – HPK.
&lt;section begin="1kier3"/&gt;
"Ässät eteni puolivälieriin voitoin 3–0."&lt;section end="1kier3"/&gt;
K-Espoo – Tappara.
&lt;section begin="1kier4"/&gt;
"Tappara eteni puolivälieriin voitoin 3–2."&lt;section end="1kier4"/&gt;
Puolivälierät.
Lukko – Sport.
&lt;section begin="pv1"/&gt;
Sarjan toinen ottelu siirrettiin perjantailta 28. maaliskuuta päivää aiemmin pelattavaksi Vaasan Sähkö Areenassa samana viikonloppuna järjestettyjen KAJ:n konserttien vuoksi.
"Lukko eteni välieriin voitoin 4–0."&lt;section end="pv1"/&gt;
Ilves – Tappara.
&lt;section begin="pv2"/&gt;
"Ilves eteni välieriin voitoin 4–0."&lt;section end="pv2"/&gt;
KalPa – Ässät.
&lt;section begin="pv3"/&gt;
"KalPa eteni välieriin voitoin 4–3."&lt;section end="pv3"/&gt;
HIFK – SaiPa.
&lt;section begin="pv4"/&gt;
"SaiPa eteni välieriin voitoin 4–0."&lt;section end="pv4"/&gt;
Välierät.
Lukko – SaiPa.
&lt;section begin="ve1"/&gt;
"SaiPa eteni loppuotteluihin voitoin 4–2."&lt;section end="ve1"/&gt;
Ilves – KalPa.
&lt;section begin="ve2"/&gt;
"KalPa eteni loppuotteluihin voitoin 4–2."&lt;section end="ve2"/&gt;
Pronssiottelu.
Lukko – Ilves.
&lt;section begin="pronssiottelu"/&gt;
"Ilves voitti pronssia."&lt;section end="pronssiottelu"/&gt;
Loppuottelut.
KalPa – SaiPa.
&lt;section begin="finaali"/&gt;
"KalPa voitti mestaruuden voittamalla ottelusarjan 4–2."&lt;section end="finaali"/&gt;
Róa

Róa () on islantilaisen duon Væbin kappale. Se voitti Islannin "Söngvakeppnin 2025" -euroviisukarsinnan ja edusti Islantia vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale eteni jatkoon ensimmäisestä semifinaalista, kun se sai 97 pistettä ja sijoittui kuudenneksi. Finaalissa kappale tuli toiseksi viimeiselle sijalle, kun se sai yleisöltä 33 pistettä ja oli ainoa maa, joka ei saanut ammattiraadeilta yhtään pistettä.
Deslocado

Deslocado () on portugalilaisen Napa-yhtyeen kappale. Se voitti Portugalin Euroviisukarsinnan "Festival da Canção 2025" ja täten edusti maataan vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa. Kappale pääsi jatkoon ensimmäisestä semifinaalista sijoittuen yhdeksänneksi 56 pisteellä. Finaalissa kappale sai 50 pistettä ja sijan 21.
Kap Verden presidentti

Kap Verden pääministeri () on Kap Verden valtionpäämies. Presidentti valitaan viiden vuoden välein suoralla kansanvaalilla siten, että eniten ääniä saanut tulee valituksi. Mikäli näin ei käy ensimmäisellä kierroksella, vaaleissa järjestetään toinen kierros. Presidentinvaalien yhteydessä pidetään myös parlamenttivaalit. Vuodesta 2001 lähtien virkakausien määrä on rajoitettu kahteen.
Virka perustettiin vuonna 1975 Kap Verden itsenäistymisen yhteydessä ja ensimmäiseksi presidentiksi nousi Aristides Pereira. Nykyisenä presidenttinä toimii José Maria Neves, joka vannoi virkavalansa 9. marraskuuta 2021.
Pätevyysvaatimukset.
Kap Verden perustuslain mukaan presidentiksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot:
Luettelo presidenteistä.
Lähde:
Gaja

Gaja () on puolalaisen laulajan Justyna Steczkowskan kappale. Hän voitti Puolan euroviisukarsinnan "Wielki finał polskich kwalifikacji", ja täten edusti Puolaa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Sveitsissä. 
Kappale eteni jatkoon ensimmäisestä semifinaalista saaden 85 pistettä ja sijoittuen seitsemänneksi. Finaalissa kappale sai 156 pistettä ja sijoittui neljänneksitoista. 
Steczkowska edusti Puolaa myös vuoden 1995 Eurovision laulukilpailussa Irlannissa. "Gaja" julkaistiin viidentenä singlenä Steczkowskan albumilta "Witch Tarohoro".
Helena Carreiras

Helena Carreiras (s. 1965 Portalegre) on portugalilainen sosiologi ja poliitikko.
Carreiras valmistui sosiologian opinnoista ISCTE – Instituto Universitário de Lisboasta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi politiikan tutkimuksessa ja sosiaalitieteissä Yliopistollisesta Eurooppa-instituutista Firenzestä vuonna 2004. Väitöskirja käsitteli tasa-arvon valtavirtaistamista NATO-maiden asevoimissa. Carreiras on tutkijana keskittynyt tarkastelemaan asevoimia ja yhteiskuntaa, yleistä turvallisuutta, puolustuspolitiikkaa, sukupuolen sosiologiaa sekä sosiaalista epistemologiaa. Hän on toiminut apulaisprofessorina ISCTE:ssa (Instituto Universitário de Lisboa). Vuonna 1999 hän oli vieraileva tutkija Kalifornian yliopistossa (Berkeley) ja vuonna 2013 vieraileva professori Georgetownin yliopistossa. Carreiras oli Portugalin sosiologian seuran varapuheenjohtaja vuosina 1994–1996. Hän oli Kansallisen puolustusinstituutin varajohtaja vuosina 2010–2012 ja johtaja vuosina 2019–2022. Hän johti vuosina 2016–2019 ISCTE:n (Instituto Universitário de Lisboa) Sosiologian ja yhteiskuntapolitiikan koulua.
Carreiras oli Portugalin puolustusministeri vuosina 2022–2024. Hän oli maansa ensimmäinen naispuolinen puolustusministeri.
Bird of Pray

Bird of Pray () on ukrainalaisen yhtyeen Ziferblatin kappale. Se voitti Ukrainan euroviisukarsinnan "Vidbir 2025" ja täten edusti Ukrainaa Eurovision laulukilpailussa 2025. Kappale voitti ensimmäisen semifinaalin 137 pisteellä. Finaalissa kappale sijoittui yhdeksänneksi saaden 218 pistettä.
Unto Nuora

Unto Nuora (s. 8. syyskuuta 1967) on suomalainen näyttelijä, tanssija ja koreografi. Hän on työskennellyt Helsingin kaupunginteatterin tuotannoissa 1990-luvulta alkaen.
Ura.
Nuora opiskeli Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksella 1986–1990. Hän on tanssinut lukuisissa näytelmissä, kuten "108 dB" (1997), "Pulcinella" (1999), "Mulle kaikki heti" (2004) ja "Apospasmata" (2006). Lisäksi hän on tehnyt useita rooleja esimerkiksi näytelmissä "Rakastunut Shakespeare" (2018), "Tatu ja Patu Helsingissä" (2021) ja "Asmodeus ja 1313 sielua" (2023). Nuora on tanssinut niin ikään näytelmissä "Oopperan kummitus" (1993), "Sota ja rauha" (1994) ja "West Side Story" (1996).
Puherooleja Nuora on näytellyt muun muassa televisiosarjan "Parhaat vuodet" osissa 17 ja 18.
Al-Takwir

Al-Takwir (, ) on Koraanin 81. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen" järjestysnumerolla 27. Suurassa on 29 jaetta. Nimensä se on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Tulkintoja.
Profeetan epäileminen hulluksi.
Monista muista Koraanin kohdista löytyy hulluussyytöksiä, jotka kohdistuvat nimettömään sananjulistajaan:
Profeetat joutuivat puolustautumaan syytöksiltä, että heidän käytöksensä johtuisi hulluudesta tai riivaajista. Uudessa Testamentissa Jeesukseen kohdistui samanlaisia syytöksiä: ""He luulivat, että hän oli poissa tolaltaan"." (Mark. 3:21), "hänessä on Belsebul" (Mark 3:22). 
Tyttölasten surmaaminen.
Jakeet 8–9 kertovat, että tuomiopäivän merkkeihin kuuluu se, että "elävältä haudatulta tyttövauvalta kysytään, miksi hänet surmattiin". Islamilaiseen perimätietoon kuuluu ennen islamin laskeutumista vallitseva "tietämättömyyden aika", "jahiliyyah", jolloin vallitsi yleinen moraalittomuus. Sen kauheimpiin tapoihin kuului tyttövauvojen hautaaminen elävältä. Islamilaisissa elokuvissa voi olla tähän liittyviä kohtauksia silloin, kun elokuvan aiheena ovat islamin syntyvaiheet. Tieteellistä näyttöä ei ole siitä, että beduiinikulttuureissa olisi harjoitettu vastasyntyneiden elävältä hautaamista. On silti pidetty mahdollisena, että suuran teksti voisi liittyä aikaisemmin harjoitettuun ihmisten uhraamiseen.
Phaser

Phaser voi tarkoittaa ainakin seuraavia kahta asisaa:
Rönnäng

Rönnäng on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 597 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Höviksnäs

Höviksnäs on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 469 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Myggenäs

Myggenäs on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 460 asukasta vuonna 2016.
Robert Morris (pastori)

Robert Preston Morris (s. 29. heinäkuuta 1961 Marshall, Texas) on yhdysvaltalainen pastori, joka perusti Southlakessa Gateway Churchin vuonna 2000. Hän toimi sen vanhempana pastorina, kunnes erosi kesäkuussa 2024 tunnustettuaan lapseen kohdistuneita seksuaalisia tekoja 1980-luvulta.
Morris alkoi vuonna 1977 saarnata kodittomien suojassa Longview’ssa. Hän opiskeli East Texas Baptist Universityssa ja meni vuonna 1980 naimisiin opiskelijatoverinsa Deborah Elaine Hughesin kanssa. Morris liittyi avustavana evankelistana James Robisonin evankelistiseen seuraan ja alkoi kiertää Robisonin kanssa saarnaamassa pitkin Yhdysvaltoja. Morris sai vaimonsa kolme lasta, jotka ovat Joshua (s. 1982), James (s. 1985) ja Elaine (s. 1990). Hän liittyi Shady Grove Churchin vanhemmistoon vuonna 1990 ja perusti Gateway Churchin vuonna 2000. Hänen ensimmäinen kirjansa "The Blessed Life" julkaistiin vuonna 2002.
Morrisin johdolla Gateway Church kasvoi ja laajensi toimintojaan merkittävästi. Donald Trumpin presidenttiehdokkuuden aikana vuonna 2016 Morris valittiin Trumpin hengelliseen neuvonantajistoon. Morrisin pojan Jamesin oli määrä seurata isäänsä Gateway Churchin vanhempana pastorina, mutta myös poika jätti kirkon hyväksikäyttötapausten tultua julkisuuteen vuonna 2024.
Hyväksikäyttötapaus.
Morris alkoi Oklahoman syyttäjänviraston mukaan jouluna 1982 hyväksikäyttää 12-vuotiasta ystäväperheen tytärtä tämän kotona Hominyssa Oklahomassa. Hyväksikäyttö jatkui vuosien ajan. Morris oli alueella vierailevana evankelistana. Hyväksikäyttö tuli uhrin vanhempien tietoon vuonna 1987. Morris sai kahden vuoden ajan hengellistä ohjausta, mutta pääsi takaisin pastorin tehtäviin vuonna 1989.
Hyväksikäytön uhri halusi myöhemmin hyvitystä, ja Morris tarjoutui vuonna 2005 maksamaan tälle. Laajaan julkisuuteen hyväksikäyttö tuotiin vuonna 2024, jolloin Morris tunnusti teot. Hän erosi Gateway Churchin johdosta kesäkuussa 2024. Kirkon sisäisen selvityksen jälkeen monet kirkon vanhemmistosta joutuivat eroamaan. Kirkon kävijämäärät ja lahjoitukset myös putosivat huomattavasti tapauksen julkisuuden myötä. Morris sai syytteitä viidestä erillisestä lapseen kohdistuneesta teosta Oklahomassa maaliskuussa 2025. Trumpin uusi presidentinvaalikampanja sanoutui vuonna 2024 irti Morrisista ja kertoi, ettei tällä ollut uudessa kampanjassa osuutta.
Gateway Churchin johtokunnan mukaan Morris oli puhunut avioliiton ulkopuolisesta suhteestaan usein, mutta viitannut nuoreen naiseen.
Kållekärr

Kållekärr on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 803 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Louise Johnson

Louise Napier Johnson (26. syyskuuta 1940 Worcester, Englanti – 25. syyskuuta 2012 Cambridge, Englanti) oli brittiläinen biofyysikko ja rakennebiologi. Hän tutki entsyymejä, muun muassa lysotsyymiä, glykogeenifosforylaasia ja proteiinikinaaseja, sekä kirjoitti biokemisti Tom Blundellin kanssa oppikirjan proteiinikristallografiasta. Nykyinen tietämys entsyymeistä ja niiden toiminnan säätelystä perustuu osin Johnsonin tutkimuksiin.
Ura.
Johnson suoritti alemman korkeakoulututkinnon fysiikasta University College Londonissa vuonna 1962. Väitöskirjansa Johnson teki Royal Institutionissa aiheenaan N-asetyyliglukosamiinin röntgenkristallografiset tutkimukset ja sen suhde lysotsyymiin. Hänen väitöstyönsä ohjasi David Phillips.
Johnson muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1966 ja teki vuoden postdoc-tutkimusta Yalen yliopistossa. Hän työskenteli Frederic Richardsin ja Hal Wyckoffin ryhmässä, joka määritti ribonukleaasi S:n rakennetta.
Seuraavana vuonna Johnson palasi Britanniaan ja aloitti työt Oxfordin yliopistossa, jossa hän työskenteli nelisenkymmentä vuotta. Johnson nimitettiin molekulaarisen biofysiikan professoriksi vuonna 1990. Vuonna 2003 hän vastaanotti työn myös Diamond Light Sourcella, mutta jatkoi edelleen Oxfordin yliopistossa. Hän eläköityi tehtävästään yliopistolla vuonna 2007 ja Diamond Light Sourcella seuraavana vuonna.
Tunnustuksia.
Vuonna 2003 Brittiläisen imperiumin ritarikunta myönsi Johnsonille ritarikomentajan (DBE) arvon hänen työstään biofysiikan parissa. Johnson kutsuttiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1990, TWAS:n jäseneksi vuonna 2000, Academia Europæan jäseneksi vuonna 2001, American Academy of Arts and Sciencesin ulkomaalaisjäseneksi vuonna 2007 ja Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ulkomaalaisjäseneksi vuonna 2011. St Andrewsin yliopisto, Bathin yliopisto, Imperial College London ja Cambridgen yliopisto myönsivät Johnsonille kunniatohtorin arvonimen.
British Biophysical Societyn (BBS) jakama Young Investigator Award uudelleennimettiin vuonna 2020 BBS Louise Johnson Early Career Awardiksi kunnianosoituksena Louise Johnsonille.
Yksityiselämä.
Johnson avioitui pakistanilaisen fyysikon Abdus Salamin kanssa vuonna 1968. Salam palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla vuonna 1979. Pari sai kaksi lasta, jotka syntyivät vuosina 1974 ja 1982. Salam kuoli vuonna 1996.
Elokuussa 2011 Johnson sai vakavan sydänkohtauksen. Hän kuoli siihen seuraavan vuoden syyskuussa.
Bleket och Klädesholmen

Bleket och Klädesholmen on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 761 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Stora Dyrön

Stora Dyrön on taajama samannimisellä saarella Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 215 asukasta vuonna 2016.
Djupvik och Fagerfjäll

Djupvik och Fagerfjäll on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 256 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Valsäng

Valsäng on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 412 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Kyrkesund

Kyrkesund on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 534 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rösselvik

Rösselvik on taajama Tjörnin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 212 asukasta vuoden 2023 lopussa.
KSR-5

Raduga KSR-5 (H-26, myös Kh-26: Naton raportointinimi "AS-6 Kingfish") on Neuvostoliiton käyttöön ottama, MKB Radugan (suom. "Sateenkaari") kehittelemä keskipitkän kantaman (400 km, max. 450 km) risteilyohjus. Ase voitiin laukaista Tupolev Tu-16K -tyypin keskiraskaasta suihkukäyttöisestä pommikoneesta. Edellisen lisäksi oli Tupolev Tu-95 kykenevä tätä ohjusta käyttämään. Sittemmin myöskin Tupolev Tu-22M3. Ohjusaseen omamassa oli minimissään 3 900 kg - mutta 4 500 kg usein mainittu, joten se ei soveltunut hävittäjäkoneista laukaistavaksi. Tähän vaikutti myös aseen suurehko koko. KSR-5 oli käytössä vuosina 1969-1994, ja se saattoi kuljettaa konventionaalisen räjähdekärjen ohella 350 kilotonnin ydinkärkeä. 
KSR-5 saattoi hakeutua maaliinsa joko inertiaalisesti taikka aktiivisella ja myös passiivisella tutkaan hakeutumisella (THO). Ohjuksen nopeus liikkui 2-3 Machin välillä. Tätä asetta valmistettiin arviolta 300 kappaletta.
Hospodářské noviny

Hospodářské noviny (tš. ’taloussanomat’) on tšekkiläinen vuonna 1990 perustettu erityisesti talouteen keskittyvä päivälehti. Se kuuluu samaan konserniin kuin "Respekt".
Anu-Eerika Viljanen

Anu-Eerika Viljanen (s. 1974 Lahti) on suomalainen diplomaatti ja Suomen nykyinen suurlähettiläs Saudi-Arabiassa. 
Viljanen siirtyi Saudi-Arabiaan Suomen Pariisin-suurlähetystöstä kesällä 2022. Muuta edustustokokemusta hänellä on Rabatista, Brysselistä ja Strasbourgista. Ministeriön palvelukseen hän on tullut vuonna 2001.
Al-Infitar

Al-Infitar (, ) on Koraanin 82. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen" järjestysnumerolla 26. Suurassa on 19 jaetta. Nimensä se on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Tulkintoja.
Ihmisiä vartioivat "jalot tuomarit" viittaavat islamilaiseen käsitykseen, jonka mukaan ihmisen hyvät ja pahat teot on kirjattu kirjaan, jota tuomittu itse pitelee. Tekoja vertaillaan laskemalla yhteen niiden painot enkeleiden Gabriel ja Mikael valvoessa.
Günter Lüling katsoo, että suura 82 on esi-islamilainen kristillinen hymni, jota Koraanin varhaiset muslimitoimittajat ovat perusteellisesti muokanneet.
Michael Kiwanuka

Michael Samuel Kiwanuka (s. 3. toukokuuta 1987 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä ja muusikko. 
Kiwanuka syntyi Lontoossa. Hänen vanhempansa olivat paenneet Ugandasta Idi Aminin hallintoa 1970-luvulla. Vuonna 2008 hän alkoi opiskella musiikkia Westminsterin yliopistossa. Hän opiskeli myös jazzmusiikkia Royal Academy of Musicissa, mutta keskeytti opinnot. Kiwanuka aloitti uransa studiomuusikkona. The Bees -yhtyeen Paul Butler löysi hänet ja kutsui äänittämään materiaalia Isle of Wight -studioonsa.
Brittiläiset musiikkikriitikot ja alan ammattilaiset äänestivät Kiwanukan BBC:n Sound of 2012 -listan kärkeen. Äänestyksen tarkoituksena on tunnistaa lupaavin uusi artisti tai yhtye.
BBC:n musiikkitoimittaja Mark Savagen mukaan Kiwanukan musiikissa groovet ovat kiireettömiä ja harkittuja, sanoitukset syvästi introspektiivisia ja hänen inspiraationsa – kuten Isaac Hayes, Bill Withers ja Marvin Gaye – ovat selvästi vanhaa koulukuntaa.
Vuoden 2012 esikoisalbumi "Home Again" sai kriitikoilta hyvän vastaanoton ja ylsi neljänneksi sekä Britannian albumilistalla että "Billboardin" Americana/Folk Albums -listalla Yhdysvalloissa.
Toinen albumi "Love &amp; Hate" (2016) meni suoraan kärkeen Britannian albumilistalla. "Love &amp; Hate" toi hänet kansainväliseen tietoisuuteen sen jälkeen kun sen avauskappale ”Cold Little Heart” valittiin "Big Little Lies" -draamasarjan tunnuskappaleeksi.
Kolmannessa albumissaan "Kiwanuka" (2019) hän tutkii omaa kulttuuriperintöään koskevia aiheita. Albumi oli parhaan rockalbumin Grammy-ehdokkaana ja voitti Mercury-palkinnon vuonna 2020. Hänen kaksi aiempaa albumiaan olivat olleet Mercury-palkintoehdokkaina. "The Guardianin" musiikkitoimittaja Dave Simpson piti "Kiwanukaa" yhtenä vuosikymmenen parhaista albumeista. 
Neljäs albumi "Small Changes" ilmestyi marraskuussa 2024 saaden kriitikoilta hyvät arvostelut.
Bølgen

Bølgen (norj. ’aalto’, kansainvälisessä levityksessä "The Wave") on vuonna 2015 ensi-iltaan tullut Roar Uthaugin ohjaama norjalainen katastrofielokuva, joka oli ilmestymisvuonnaan maansa katsotuin ja voitti kolme Amandaa. Se kertoo Geirangerinvuonossa tapahtuvasta maanvyörystä, joka aiheuttaa tsunamin.
Antti Sivonen

Antti Johannes Sivonen (14. syyskuuta 1928 Ilomantsi - 22. joulukuuta 2013 Tampere) oli suomalainen maastohiihtäjä, joka edusti Suomea vuoden 1956 Cortinan talviolympialaisten 50 km:llä, jossa sijoittui kahdeksanneksi.
Antti Sivonen aloitti hiihtäjän kilpailu-uransa kotiseudullaan Ilomantsissa 1940-luvun lopulla. Hän palveli 1950-luvun alussa Pohjois-Karjalan rajavartiostossa. Tällöin hän voitti vuosina 1952 ja 1953 Puolustusvoimain hiihtomestaruuden. 
Sivonen siirtyi kaudella 1954 Tampereelle ja vaihtoi seuraukseen Tampereen Polisi-Urheilijat, josta hän siirtyi vuodeksi 1954 Enon KIsa-Poikien riveihin. Sivosen merkittävimpiä sijoituksia urallaan olivat 3x10 km viestihopea SM-kisoissa vuonna 1956, toinen sija 18 kilometrillä vuonna 1953 ja kolmas sija 50 kilometrillä vuonna 1957 Salpauselän kisoissa sekä sijoittuminen toiseksi 30 kilometrillä vuoden 1956 Ruotsin hiihtokisoissa Falunissa.
People Watching

People Watching on brittiläisen laulaja-lauluntekijän Sam Fenderin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2025. 
Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Fender.
Albumi sijoittui Britannian albumilistan ensimmäiselle sijalle, ja sitä myytiin yli 107 000 kappaletta ensimmäisen viikon aikana.
Albumin kansikuvan on ottanut brittiläinen valokuvaaja Tish Murtha Newcastlessa vuonna 1981.
Die with a Smile

Die with a Smile on Lady Gagan ja Bruno Marsin musiikkikappale, joka julkaistiin 16. elokuuta 2024. Se sisältyy Lady Gagan vuonna 2025 julkaistulle albumille "Mayhem". Kappale pysyi viikkoja sekä Billboard Hot 100 että Billboard Global 200 -listojen ensimmäisellä sijalla ja ylitti sekä miljardin että kahden miljardin toistokerran rajat musiikkipalvelu Spotifyssa nopeammin kuin yksikään toinen kappale koskaan aiemmin. Lady Gaga ja Bruno Mars voittivat kappaleella parhaan pop-duo/ryhmäesityksen Grammy-palkinnon helmikuussa 2025.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Lady Gaga, Bruno Mars, Andrew Watt, Dernst ”D’Mile” Emile II ja James Fauntleroy. Sen tuottivat Gaga, Mars, Watt ja D’Mile. Gagan mukaan Carole Kingin ja James Taylorin yhteistyö inspiroi häntä, ja hän tavoitteli 1970-luvun tunnelmaa kappaletta tehdessään.
Nuno Melo

Nuno Melo (s. 18. maaliskuuta 1966 Joane, Vila Nova de Famalicão) on portugalilainen CDS-PP:n poliitikko.
Melo valmistui oikeustieteen oppiarvolla Universidade Portucalense Infante D. Henriquesta. Hänet valittiin puolueensa parlamenttiryhmän puheenjohtajaksi vuonna 2004, ja hän toimi parlamentin varapuheenjohtajana vuosina 2007–2009. Melo istui Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2009–2024. Hänestä tuli huhtikuussa 2022 CDS-PP:n puheenjohtaja. Vuonna 2024 hänestä tuli Portugalin puolustusministeri. Maaliskuussa 2025 Portugalin hallituksen jo kaaduttua Melo kertoi, että Donald Trumpin valtaannoususta johtuen muuttunut kansainvälinen politiikka pakotti Portugalin harkitsemaan vaihtoehtoja F-35-hävittäjille.
Damar Hamlin

Damar Romeyelle Hamlin (s. 24. maaliskuuta 1998 McKees Rocks, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on takapuolustaja. Hamlin edustaa NFL-joukkue Buffalo Billsiä. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Pittsburghin yliopiston joukkueessa. Bills varasi hänet kuudennella kierroksella 212. varausvuorolla . Toukokuussa 2021 Hamlin teki sopimuksen Billsin kanssa. Maaliskuussa 2025 Hamlin teki Billsin kanssa yksivuotisen ja kahden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Hamlin on pelannut 48 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 184 taklausta, kolme iskua pelinrakentajaan, kaksi syötönkatkoa, yhdeksän puolustettua heittoa, 1,5 pelinrakentajan säkitystä, yksi aiheutettu rähmäys ja yksi röhmäyksen palautus. Hamlin on pelannut seitsemän NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 18 taklausta, yksi isku pelinrakentajaan, yksi pelinrakentajan säkitys ja yksi aiheutettu rähmäys. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälken.
Mariano Roque Alonso (Paraguay)

Mariano Roque Alonso on kaupunki Paraguayn Centralin departementissa maan pääkaupunki Asunciónin metropolialueella. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 85 133.
Maantiede.
Mariano Roque Alonso sijaitsee Paraguayn Centralin departementissa. Se on osa Asunciónin metropolialuetta ("Área Metropolitana de Asunción", AMA).
Historia.
Nykyisen Mariano Roque Alonson kaupungin paikalla sijaitsi aikanaan Arecayá-niminen intiaanien kylä. Arecayá oli puoelstaan yhden Paraguayn siirtomaahistorian vakavimman espanjalaisvastaisen kapinan keskus. Kapina toteutui vuosina 1659–1660 paikallisten intiaanien vastustaessa espanjalaisten "encomienda"-järjestelmää. Kuvernööri Alonso Sarmiento de Sotomayorin onnistui lopulta tukahduttaa kapina jesuiittojen lähetysasemien intiaanien avulla. Kapinasta selviytyneet intiaanit siirrettiin Altosiin.
Paikka kuului myöhemmin San José de los Campos Limpios de Tapuán eli nykyisen Limpion piirikuntaan. Tarkemmin tulevan kaupungin alue tunnettiin nimellä Corumbá Cué. Nimi Corumbá viittasi Corumbáan Brasiliassa, josta paikalle oli saapunut siirtolaisia Paraguayjokea pitkin. Alue tunnettiin myös Gran Chacon karjapaimenten pysähdyspaikkana heidän tuodessaan karjaa myytäväksi Asuncióníin. 30. elokuuta 1945 Corumbá Cuésta tehtiin oma itsenäinen piirikuntansa ja samalla se sai uuden nimensä Mariano Roque Alonso. Nimi viittaa Mariano Roque Alonsoon, Paraguayn väliaikaiseen johtajaan José Gaspar de Francian kuoltua vuonna 1840.
Paikkakunta on kehittynyt myöhemmin osana Asunciónin metropolialuetta. Se on karjatilallisia edustavan paraguaylaisittain vaikutusvaltaisen Asociación Rural del Paraguay-järjestön keskus.
Väestö.
Mariano Roque Alonson asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 85 133.
Ristisuo (Jyväskylä)

Ristisuo on Jyväskylän Korpilahdella Moksin kylän lähellä sijaitseva suo. Suurimmaksi osaksi luonnontilainen suo on osa Natura 2000 -ohjelmaa, jossa kohteen pinta-ala on 52 hehtaaria.
Ristisuo on suurimmaksi osaksi aapasuota, jossa esiintyy Pohjanmaan aapoihin verrattuna enemmän rimpiä. Länsiosassa on myös noin viisi hehtaaria keidassuota, joka erottuu aavasta selvästi sekä pinnanmuodoltaan että kasvillisuudeltaan. Alueella esiintyy yhteensä 19 eri suotyyppiä, joista yleisin on kalvakkaneva. Suon itä- ja eteläosia on ojitettu hieman ja siitä on paikoin nostettu turvetta, mutta suo on muuten luonnontilainen.
Suo on muodostunut moreenimäkien väliselle alueelle, ja sen pinta on korkeimmillaan 220 metriä merenpinnan yläpuolella. Se sijaitsee Itämerta edeltäneen Yoldiameren muinaisrantaa korkeammalla eli supra-akvaattisella alueella. Ristisuon länsipuolella sijaitsee 258 metrin korkuinen Uutelanmäki, joka on entisen Korpilahden kunnan sekä nykyisen Jyväskylän korkein kohta.
Erkki Liski

Erkki Pellervo Liski (12. maaliskuuta 1947 Padasjoki – 3. marraskuuta 2023 Pirkkala) oli suomalainen matemaatikko, joka toimi tilastotieteen professorina.
Erkki Liski syntyi maanviljelijä Matti Liskin ja Senja Emilia Nousiaisen perheeseen. Hänen puolisonsa oli Leena Linnokari. Liski tuli ylioppilaaksi Oriveden yhteiskoulusta 1966 ja valmistui Tampereen yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1971 ja lisensiaatiksi 1973. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä 1979 tutkimuksella "On reduced risk estimation in linear models". 
Tampereen yliopiston tilastotieteen professorina Liski toimi vuodesta 1996 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 2012. Hän oli myös vieraileva tutkija Wienissä 1985 ja Dordmundin yliopistossa Saksassa 1986–1987. Kansainvälisesti tunnetun Liskin tutkimuskohteita olivat lineaariset mallit, kasvukäyrät ja koesuunnittelu sekä tilastollinen päättely ja mallinvalinta. Hänen tuotantoonsa kuului sekä tieteellisiä julkaisuja että oppikirjoja.
Markku Järvinen

Markku Järvinen -nimisiä henkilöitä ovat:
Pampahöyhenheinä

Pampahöyhenheinä ("Nassella neesiana", syn. "Stipa neesiana") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvilaji.
Pampahöyhenheinä on monivuotinen ja mätästävä heinälaji, jonka korret voivat kasvaa 30–140 cm korkeiksi. Korret ovat 1–1,8 mm paksuja ja kasvutavaltaan pystyjä tai polveilevia. Lehtien kielekkeet ovat 1–4 mm pitkiä ja lehtilavat ovat enintään noin 30 cm pitkiä ja 2–8 mm leveitä. Pampahöyhenheinän kukintona oleva röyhy voi olla 5–40 cm pitkä. Röyhyn tähkylöiden kaleet ovat 1–2,2 cm pitkiä ja 1,8–2,3 mm leveitä. Helpeet ovat usein violetteja. Tähkylöissä on myös 5–12 cm pitkät vihneet. Hedelmänä olevat jyvät ovat 3–5 mm pitkiä.
Pampahöyhenheinä kasvaa luontaisena Etelä-Amerikassa Ecuadorista Argentiinaan ulottuvalla alueella. Luonnossa laji kasvaa pääasiassa aromaisilla alueilla. Etelä-Amerikan lisäksi pampahöyhenheinä on levinnyt myös ainakin Yhdysvaltoihin Alabamaan sekä Australiaan, missä sitä pidetään haitallisena vieraslajina.
Heikki Ailisto

Heikki Juhani Ailisto (s. 18. heinäkuuta 1959 Ii) on Teknologian tutkimuskeskus VTT:n mobiiliviestinnän käyttöliittymäteknologioiden tutkimusprofessori, jonka erityistä osaamisaluetta ovat käyttöliittymäteknologiat, biometrinen tunnistus ja tekoälyn soveltaminen teollisuudessa.
Ailisto kirjoitti ylioppilaaksi Iin lukiossa 1978 ja väitteli tekniikan tohtoriksi 1997 Oulun yliopistossa. Hänen väitöskirjansa nimike on "CAD model-based planning and vision guidance for optical 3D co-ordinate measurement".
Työurallaan Ailisto on toiminut tutkijana VTT:ssä 1986–1991, erikoistutkijana samassa tutkimuskeskuksessa 1991–2001 ja VTT:n tutkimusprofessorina vuodesta 2001 lähtien. Hän on kirjoittanut noin 80 artikkelia konenäöstä, hahmontunnistuksesta, biometriasta ja mobiililaitteiden käyttöliittymäteknologioista kansainvälisiin julkaisuihin.
Anja Ainamo

Anja Kyllikki Ainamo (o.s. Kulhia, s. 18. kesäkuuta 1939 Helsinki) on Helsingin yliopiston geroprotetiikan ja geriatrisen hammashoidon professori emerita.
Ainamo kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin V yhteiskoulussa 1957, valmistui hammaslääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1963 ja väitteli hammaslääketieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1976. Hänen väitöskirjansa nimike on "The continuous eruption of the teeth in adult man and its influence on the width of anatomical attached gingiva".
Työuransa Ainamo aloitti 1963 hoitamalla Helsingissä yksityisvastaanottoa, jonka lopetti vasta 2004 jäädessään eläkkeelle. Yhdysvalloissa hän työskenteli apulaisprofessorina Loma Lindan yliopistossa Kaliforniassa 1977–1978 ja Suomessa Oulun yliopiston virkaa toimittavana professorina 1981–1982. Vuosina 1985–1987 Ainamo hoiti Marylandin yliopiston professuuria () ja palasi sieltä Suomeen Helsingin yliopiston apulaisprofessoriksi vuosiksi 1987–1998. Helsingin yliopiston professorina hän työskenteli 1998–2004. Vuosina 1994–1995 hän työskenteli vierailevana professorina Lissabonin yliopistossa Portugalissa.
Anja Ainamo on kirjoittanut hammaslääketieteen alalta noin sata tieteellistä artikkelia ja muuta julkaisua.
Al-Mutaffifin

Al-Mutaffifin (, ) on Koraanin 83. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen" järjestysnumerolla 37. Suurassa on 36 jaetta. Nimensä se on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta. 
Islamilainen perimätieto kertoo suuran laskeutumisesta seuraavaa:Kun Profeetta saapui Medinaan, he olivat painojen ja mittojen suhteen kaikkein epärehellisimpiä ihmisiä. Sitten Allah, Ylistetty olkoon Hän, ilmoitti: "Voi niitä, jotka vilpillisesti mittaavat ja punnitsevat!" Tämän jälkeen he olivat rehellisiä mitoissa ja painoissa.
Tulkintoja.
Islamin Paratiisi on usein maallisen oikeauskoisuuden vastakohta, sillä siellä on sallittua moni asia, joka maan päällä on kiellettyä, kuten viini.
Anu Airaksinen

Anu Johanna Airaksinen (s. 21. maaliskuuta 1974 Lahti) on Turun yliopiston radiokemian professori, joka hallitsee radiokemian ohella farmaseuttista kemiaa.
Airaksinen kirjoitti ylioppilaaksi Minna Canthin lukiossa 1993, valmistui filosofian maisteriksi Kuopion yliopistosta 1999 ja väitteli samassa yliopistossa filosofian tohtoriksi 2003. Hänen väitöskirjansa nimike on "New tropane analogues as potential brain imaging agents : Synthesis, conformational study and in vitro/in vivo evaluation".
Työurallaan Airaksinen on toiminut Helsingin yliopiston apulaisprofessorina 2017–2019, Turun yliopiston apulaisprofessorina 2019–2021 ja Turun yliopiston radiokemian professorina vuodesta 2022 alkaen. Hän on ollut Suomalaisten kemistien seuran puheenjohtaja 2020–2022.
Lasse Schulz

Lasse William Schulz (s. 29. maaliskuuta 2003 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti, jolla on myös Saksan kansalaisuus. Hän edustaa tanskalaista Vendsysseliä.
Schulz on Hyvinkään Palloseuran kasvatti, joka siirtyi vuonna 2020 saksalaiseen Greuther Fürthiin. Vuonna 2024 hän teki kolmen vuoden pituisen sopimuksen Vendsysselin kanssa. Lokakuussa 2024 Schulz teki hämmästyttävän ja maalivahdille tuiki harvinaisen tempun laukoessaan joukkueelleen maalin sarjaottelussa.
Schulz on myös edustanut Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkuetta.
Lasse Schultz

Lasse Schultz (s. 28. heinäkuuta 1958 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Maalivahtina pelannut Schultz edusti urallaan Rauman Lukkoa ja Tampereen Tapparaa. Hän pelasi urallaan yhteensä 24 liigaottelua vuosina 1976–1983, kaikki Tapparan paidassa.
Kynttiläkuore

 
Kynttiläkuore ("Thaleichthys pacificus") on kuoreisiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikan länsirannikolta.
Koko ja ulkonäkö.
Kynttiläkuore kasvaa useimmiten 20–23 cm pitkiksi ja voi suurimmillaan saavuttaa noin 34 cm:n pituuden. Laji on ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen. Kalan selkäevä sijaitsee vatsaeviä taaempana ja selkäevän takan on rasvaevä. Koiraiden rinta- ja vatsa evät ovat pidemmät kuin naarailla ja lisääntymisaikana koiraiden päähän kehittyy kutukyhmyjä ja kylkiin kehittyy harjanne. Kynttiläkuore on selästään sinisen tai vihertävän harmaa ja väri vaalenee kylkiä ja vatsaa kohden. Evät ovat läpikuultavat tai harmahtavat.
Levinneisyys ja elintavat.
Kynttiläkuoretta tavataan Alaskasta Kalifornian pohjoisosiin ulottuvalta alueelta. Lajin elää rannikkojen lähellä usein lähellä pohjaa. Kalan ravintoa ovat pienet äyräiset kuten katkaravut, hankajalkaiset ja muu äyriäisplankton. Kynttiläkuoreen lisääntymiskausi on helmikuusta toukokuulle ja laji vaeltaa hitaastivirtaaviin jokiin ja puroihin kutemaan. Kutu tapahtuu useimmiten yöaikaan ja munat tarttuvat pohjan hiekkaan ja kiviin. Täysikasvuiset kynttiläkuoreet usein kuolevat kutemisen jälkeen.
Kynttiläkuore on erinomainen ruokakala ja sitä kalastetaan kaupallisesti. Se on merkittävä ruokakala varsinkin maaseudulla.
Kohti yhteistä hyvää

Kohti yhteistä hyvää on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispojen maaliskuussa 1999 julkaisema puheenvuoro hyvinvointiyhteiskunnasta ja sen tulevaisuudesta. Kannanotossa evankelis-luterilaisen kirkon piispat ottavat kantaa hyvinvointivaltion puolesta ja esittävät huolestumisena järjestelmän tulevaisuudesta.
Julkaisun pohjatekstin kirjoittajia ovat Heikki Hiilamo ja Antti Raunio. Lopullisen tekstin ovat muotoilleet piispat. Kannanoton keskeisenä sanomana on pidetty sitä, että sosiaalista vastuuta kantava pohjoismainen yhteiskunta on saavutus, josta ei tule luopua. Piispat esittävät kannaotossa huolensa globalisaation ja vapaiden pääomaliikkeiden yhteiskunnallisista vaikutuksista. Piispat uskovat kiristyvän taloudellisen kilpailun johtavan myös syrjäytymiseen ja tuloerojen kasvuun.
Puheenvuoro ottaa kantaa kultaista sääntöä tulkitsemalla muun muassa markkinoiden epäeettisyyteen, talouden moraaliin sekä sosiaali- ja terveyspalveluiden yksityistämiseen. Arkkipiispa Jukka Paarman mukaan puheenvuorolla haluttiin vaikuttaa kevään 1999 hallituksen ohjelmaneuvotteluihin vetoamalla kirkon jäseniin ja omatuntoon.
Puheenvuoro herätti julkaisunsa jälkeen runsaasti huomiota. Kannanoton puolustajat ovat nähneet kannanoton kirkon tärkeimpänä yhteiskunnallisena puheenvuorona, kun taas arvostelijoiden piirissä kannanotto nähtiin paitsi poliittisena, myös yrittäjiä ja markkinataloutta vastaan suuntautuvana.
Arvostelu.
Julkaisu kohtasi kritiikkä sekä yhteiskunnallisten että kirkollisten toimijoiden taholta. Kannanottoa moititiin muun muassa yrittäjien unohtamisesta sekä poliittisuudesta. Sisältökysymyksissä mielipiteet jakautuivat voimakkaasti. Noin puolessa kirjoituksista piispojen huolta hyvinvointivaltiosta pidettiin aiheellisena, kun taas puolessa arvosteltiin raportin näkemyksiä markkinakilpailusta vanhentuneiksi ja yhteiskunnan vastuusta epärealistiksi.
Muun muassa Yhdyspankin entisen pääjohtajan Ahti Hirvosen mukaan puheenvuoro oli yritystoiminnan piirissä työskennelleille ”masentavaa luettavaa”. Kuopion piispa Wille Riekkisen mukaan kannaotossa ei unohdettu vaan puolustettiin yrittäjiä. Riekkisen mukaan kannanotto ”ei tuominnut markkinataloutta vaan kritikoi sellaista markkinataloutta, jossa yhteisöllisyyden ja yhteisvastuun aate katoaa.”
Jälkiarviointi.
Professori Vesa Kanniainen arvioi Helsingin yliopistolla vuonna 2014 julkilausumaa niin, että julkilausumasta sai vaikutelman eräänlaisesta hyvien ja pahojen välisestä mustavalkoisesta taistelusta. Arkkipiispa Kari Mäkinen (2010–2018) kiisti samassa keskustelussa, että julkilausumassa olisi mustavalkoista ajattelua.
Oulun piispa Jukka Keskitalo arvioi yrittäjien esittämää kannanoton arvostelua vuonna 2020 pitäen sitä vahvasti liioiteltuna, muttei kuitenkaan täysin aiheettomana. Uskontojournalisti Samuli Suonpää arvioi, että kannanotto jäi varsin kauas yrittäjien arjen kysymyksistä.
C’est la vie (Clauden kappale)

C’est la vie () on alankomaalaisen laulajan Clauden kappale. Se edusti Alankomaita Eurovision laulukilpailussa 2025.
C’est la vie eteni ensimmäisestä semifinaalista jatkoon, kun se sai 121 pistettä ja sijoittui kolmanneksi. Finaalissa kappale sai 133 pistettä ammattiraadeilta ja 42 yleisöltä, minkä myötä se sijoittui 12. sijalle.