tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Parkin piirikunta (Wyoming)

Parkin piirikunta on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Vuonna 2000 Parkissa asui 25 786 ihmistä. Piirikunnan hallintokeskus on Cody. Muita suurempia asutuskeskuksia ovat toinen kaupunki Powell, Frannie ja Meeteetse. Parkin piirikunta kuuluu niihin harvinaisiin Yhdysvaltain piirikuntiin, joiden naapurina on samanniminen piirikunta, tässä tapauksessa Montanan puolella. Suurin osa Yellowstonen kansallispuistosta sijaitsee Parkin piirikunnassa.
Väestö.
Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Parkin piirikunnassa asui 25 786 ihmistä, 10 312 kotitaloutta ja 7 094 perhettä. Väestöntiheys on noin 1,5 asukasta neliökilometriä kohden. 12,70 prosenttia piirikunnan asukkaista eli köyhyysrajan alapuolella.
Piirikunnan etninen jakauma oli seuraavanlainen:
3,72 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta. Sukujuuriltaan asukkaat olivat enimmäkseen saksalaista (26,3 %) tai englantilaista (13,3 %) syntyperää.
Vikas Swarup

Vikas Swarup (; s. 1963 Allahabad, Intia) on kirjailijana parhaiten tunnettu Intian ulkoministeriön virkamies ja diplomaatti.
Kirjallinen ura.
Hänen esikoisromaaninsa "Q and A" (suomennettu nimillä "Tyhjentävä vastaus eli Kuka voittaa miljardin?" ja "Slummien miljonääri") kertoo köyhästä mumbailaisesta tarjoilijasta, josta tulee kaikkien aikojen suurimman palkinnon saanut tietokilpailuvoittaja. Sekä Intiassa että muualla kriitikkojen ylistämä bestseller on käännetty 40 kielelle. Se oli parhaiden esikoiskirjailijoiden joukossa valittaessa Commonwealth Writers' Prize -palkintoa ja se sai eteläafrikkalaisen palkinnon Exclusive Books Boeke Prize 2006 ja Prix Grand Public 2007 Pariisin kirjamessuilla 2007.
Kirjaan perustuva BBC:n radion tuottama kuunnelma sai parhaasta draamasta kultaisen Sony Radio Academy Award -palkinnon 2008 ja IVCA Clarion Award -palkinnon 2008. Brittiläinen Film4 hankki elokuvaoikeudet ja teki siitä runsaasti palkitun elokuvan nimellä "Slummien miljonääri", jonka ohjasi Danny Boyle.
Vikas Swarupin toinen romaani "Syyllisten seurue" ("Six Suspects") ilmestyi 2008, suomennos 2010. Teos kertoo rikkaan mutta moraalittoman intialaisen julkkiksen murhasta. Murhaa kuvataan kuuden epäillyn näkökulmasta, ja samalla luodaan kuvaa nyky-Intiasta. Teos on käännetty usealle kielelle, ja BBC ja Starfield Productions ovat varanneet sen elokuvaoikeudet.
Diplomaattiura.
Swarup on palvellut diplomaattina Turkissa, Yhdysvalloissa, Etiopiassa ja Britanniassa. Elokuusta 2006 hän on ollut Intian Etelä-Afrikan-suurlähettiläs Pretoriassa.
Big Hornin piirikunta (Wyoming)

Big Hornin piirikunta on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Vuonna 2000 Big Hornissa asui 11 461 ihmistä. Piirikunnan hallintokeskus on Basin. Piirikunta on jaettu neljään koulupiiriin.
Väestö.
Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Big Hornin piirikunnassa asui 11 461 ihmistä. Väestötiheys oli hieman yli yksi asukas/neliökilometri. 14,10 prosenttia piirikunnan asukkaista eli köyhyysrajan alapuolella. Piirikunnan etninen jakauma oli seuraavanlainen:
6,17 prosentilla väestöstä oli hispaano- tai latinotausta. Sukujuuriltaan asukkaat olivat enimmäkseen englantilaista (21,4 %), saksalaista (23,0 %), amerikkalaista (8,1 %) tai irlantilaista (8,0 %) syntyperää.
Asutuskeskukset.
Basin, Burlington, Byron, Cowley, Deaver, Frannie, Greybull, Hyattville, Lovell, Manderson
Taurus (raketti)

Taurus on Orbital Sciences Corporationin valmistama nelivaiheinen kiinteää ajoainetta käyttävä kantoraketti. Se perustuu saman valmistajan ilmasta laukaistavaan Pegasus-rakettiin. Taurus pystyy kuljettamaan 1 350 kg hyötykuorman matalalle Maan kiertoradalle. Kantoraketin ensilento tapahtui vuonna 1994. Kantoraketin yhdeksästä sotilaallisesta ja kaupallisesta lennosta on kuusi onnistunut.
Kantoraketin rakettivaiheet.
Kantoraketin ensimmäinen vaihe, Thiokolin valmistama Castor 120, perustuu LGM-118A Peacekeeper ICBM:n ensimmäiseen vaiheeseen. Vaiheet 2 ja 3 ovat Orion-50iä (kuten Pegasus-1 mutta ilman siipiä tai vakaimia) ja vaihe 4 on Orion-38, kuten Pegasus-3.
Laukaisut.
OCOn laukaisun epäonnistuminen.
24. helmikuuta 2009 Taurus XL kantoraketti epäonnistui laukaisemaan 270 miljoonan dollarin Orbiting Carbon Observatoryn kiertoradalle. Laukaisu onnistui normaalisti kello 09:55 GMT Vandenberg Air Force Basesta, mutta lennon myöhäisemmässä vaiheessa saatu data viittasi siihen, että satelliittia lennon alkuvaiheissa suojaava ja kantoraketin ilmanvastusta vähentävä nokkakartio ("fairing") ei irtautunut myöhemmin kantoraketista. Nokkakartion huomattavan massan vuoksi kantoraketin 3. vaihe ei saavuttanut kiertorataan vaadittua nopeutta ja satelliitti putosi Eteläiseen jäämereen. 4. maaliskuuta 2011 Taurus XL:llä laukaistu Glory-ilmastosatelliitti tuhoutui samankaltaisessa onnettomuudessa.
Suunnitellut laukaisut.
Tauruksen kanssa samankaltaisia kantoraketteja voidaan käyttää myös Yhdysvaltain ohjuspuolustusviraston Maalle sijoitetun reittivaiheen ohjuspuolustuksen järjestelmässä.
Orbital Sciences kehittää myös Taurus II:ta, mahdollisesti Delta II:ta korvaavaa kantorakettia, jonka ensimmäinen vaihe käyttää nestemäistä polttoainetta toisin kuin alkuperäinen Taurus. Ensilento on suunniteltu joulukuulle 2010.
Taurus II.
Taurus II on 2000-luvun alussa NASAn rahoituksella kehitetty versio Taurus-kantoraketista. Sen ensimmäinen vaihe on suunniteltu ja rakennettu Ukrainassa ja toinen vaihe on OSC-yhtiön oma tuote. Vuonna 2008 ukrainalaiset Juzhnoje ja Juzhmash solmivat vuoteen 2019 yltävän yhteistyösopimuksen Orbital Sciences -yhtiön kanssa toimittaen NK-33-rakettimoottoreita, joihin Aerojetin AJ-26-moottori perustuu. Raketti pystyy nostamaan 5 000 kg matalalle maan kiertoradalle (LEO). R
Kesäkuussa 2011 Taurus II -raketti vaurioitui pahasti moottorin koekäytössä NASAn Stennis Space Centerin E-1-koekäyttöpenkissä. Ilmeisesti moottorin ajoaineputki katkesi, mikä voi olla suunnittelu- tai valmistusvirhe.
Frank Swift Bourns

Frank Swift Bourns (todennäköisesti 2. syyskuuta 1866 Dexter Michigan – 17. maaliskuuta 1935 Seattle Washington, lähteessä ei ole elämäkertatietoja) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Bourns tutki yhdessä Dean Conant Worcesterin kanssa Filippiinien linnustoa. Tutkimustulokset Bourns julkaisi teoksessaan "Preliminary notes on the birds and mammals collected by the Menage scientific expedition to the Philippine Islands" (Minneapolis : The Academy, 1894).
Bourns ja Worcester nimesivät useita uusia lintulajeja: mindoronkukaalin ("Centropus steerii"), mindanaonkukastajan ("Dicaeum bicolor"), tawitawinhaavakyyhkyn ("Gallicolumba menagei"), ruostekanakyyhkyn ("Phapitreron cinereiceps"), valkokurkkusiepon ("Rhinomyias albigularis") ja tuhkarastaan ("Zoothera cinerea").
Amerikankoskikara

Amerikankoskikara ("Cinclus mexicanus") on Pohjois- ja Keski-Amerikassa tavattava koskikaroihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan amerikakoskikara 14–20 cm, koiras on kooltaan hieman suurempi kuin naaras. Väritykseltään laji on kauttaaltaan ruskehtavan harmaa. Pää on suurikokoinen ja niska on lyhyt. Amerikankoskikaran pyrstö on lyhyehkö ja jalat ovat pitkät. Molemmat sukupuolet ovat ulkonäöltään samanlaiset. Nuoret linnut muistuttavat aikuisia, mutta voivat olla hieman niitä vaaleampia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia tavataan läpi Alaskan, Kalliovuorten ja Yhdysvaltain länsirannikon aina Meksikoon ja Panamaan saakka. Lajin elinympäristöä ovat kirkkaat, kylmät ja nopeasti virtaavat vuoristopurot. Vaikka laji viihtyykin parhaiten vuoristoalueilla, toisinaan sitä tavataan myös alankomailla jopa lähellä merenpinnan tasoa. Laji talvehtii myös esiintymisalueensa pohjoisosissa, jos purot pysyvät sulina. Osa linnuista kuitenkin siirtyy vuoristosta matalammalle ja etelämmäs. Talvehtimisaikana amerikankoskikaroille kelpaavat myös hitaammin virtaavat joet. Lintu on erittäin tarkka veden puhtaudesta eikä menesty vähänkään saastuneessa vedessä. Laji onkin vähentynyt tietyiltä alueilta sopivan elinympäristön puutteen vuoksi. Amerikankoskikara on täten erittäin hyvä veden puhtauden indikaattori.
Ravinto.
Amerikankoskikara syö pääasiassa vesihyönteisiä. Ravintoa ovat vesiperhoset, päivänkorennot, koppakuoriaiset sekä näiden ja hyttysten toukat. Laji saattaa syödä myös matoja, nilviäisiä sekä kalan kutua ja pieniä kaloja. Laji etsii syötävää veden pinnalta tai sukeltaa pohjaan ja etsii hyönteisten toukkia pohjassa kävellen. Sukeltaessaan amerikankoskikara käyttää siipiään ja ikään kuin lentää veden alla. Satunnaisesti laji poimii myös ravintoa kiviltä. Lintu pyydystää hyvin harvoin lentävää ravintoa ilmasta.
Lisääntyminen.
Pesänsä amerikankoskikara rakentaa kivikkoon kielekkeen alle. Naaras rakentaa pesän sammalesta, tikuista ja ruohoista. Umpinaisessa pesässä on yksi suuaukko. Laji on oppinut rakentamaan pesänsä myös siltoihin sekä käyttämään hyödykseen ihmisten asettamia pesimislaatikoita.. Naaras munii yleensä neljästä viiteen, joskus kuusi valkoista munaa, joita vain se hautoo. Haudonta kestää noin akaksi viikkoa. Poikaset poistuvat pesästä noin 25 päivän kuluttua kuoriutumisestaan ja ovat jo silloin uimakykyisiä.
OCO

Orbiting Carbon Observatory (OCO) oli NASAn rakennuttama ilmakehää tutkiva kaukokartoitussatelliitti, jonka lähtö epäonnistui 24. helmikuuta 2009 Taurus-kantoraketin teknisen vian vuoksi . Satelliitista on rakennettu toinen versio, jonka suunniteltu lähettäminen kiertoradalle tapahtuu heinäkuussa 2014. 
Missio.
OCOn mittaa aikanaan hiilidioksidilähteiden maantieteellistä asemaa eri puolilla maapalloa. Se etsii samalla merkittäviä hiilinieluja. . 
OCOn rahoitti NASAn Earth System Science -osaston Pathfinder-ohjelma. NASAn Jet Propulsion Laboratory hallinnoi OCO-satelliittiprojektia.
Satelliitti.
OCO-satelliitin rakensi Orbital Sciences Corporation -yhtiö. Se laukaistiin Vandenberg Air Force Base -tukikohdasta Kaliforniasta Taurus-kantoraketilla.
OCOn pääinstrumentin kehittivät yhdessä Hamilton Sundstrand Sensor Systems ja NASAn Jet Propulsion Laboratory.
Toisen OCO-satelliitin tekijä ja laukaisija on Orbital Sciences. Se pääsee laskuttamaan epäonnistuneen laukaisunsa jälkeen toisesta laukaisusta Taurus-kantoraketilla 70 miljoonaa dollaria ja tietenkin saa maksun myös satelliitin rakentamisesta. Tämä on avaruusteollisuusalalle tyypillinen piirre: se on niin oligopolistinen markkina ostajapuolella ja teollisuuden kilpailu on niin rajoittunutta tarjoajapuolella, että epäonnistumisestakin palkitaan. 
Muita vastaavia satelliitteja.
Japanin avaruusjärjestö JAXA laukaisi 23. tammikuuta 2009 kasvihuonekaasuja (hiilidioksidia ja metaania) mittaavan satelliitin, "Ibukin" (tunnettu myös nimellä "GOSAT", Greenhouse Gases Observing Satellite). OCOn laukaisun epäonnistuttua Ibuki on lajissaan ainoa.
Muita mm.
Lähteet.
Armenische Legion

Armenische Legion oli natsi-Saksan puolella toisessa maailmansodassa taistellut armenialaisista koottu pataljoona. Se koostui lähinnä sotavangeiksi jääneistä neuvostosotilaista. Pataljoonan joukoilla oli SS-koulutus. Legioona aloitti toimintansa vuonna 1942, ja se lopetettiin 8. kesäkuuta 1944. Pataljoonaa johti Drastamat Kanayan. 
Armenialainen pataljoona koottiin noin 18 000 armenialaisesta vangiksi jääneestä sotilaasta. Se oli helppo koota, koska armeijapalveluksen vaihtoehtona oli huonomaineiset saksalaiset sotavankileirit. Pataljoonan johtoon tuli armenialaisia sotaveteraaneja, jotka olivat ensimmäisen maailmansodan jälkeen paenneet Yhdysvaltoihin.
Legioona otti osaa Saksan armeijan Kaukasuksen offensiiviin. Kuten muutkin vapaaehtoiset yksiköt, he taistelivat lähinnä partisaaneja vastaan. Armenialaiset olivat saksalaisia myötämielisempiä juutalaisia kohtaan ja auttoivat juutalaisia sotavankeja karkuun saksalaisilta. Adolf Hitler ei luottanut vapaaehtoisiin yksiköihin, joten monet niistä lähetettiin länsirintamalle. Armenialaiset joutuivat Belgiaan ja Alankomaihin. Sodan lopussa he antautuivat länsiliittoutuneille, jotka luovuttivat heidät Neuvostoliittoon. Neuvostoliitossa he joutuivat sotavankileireille, joissa monet kuolivat.
Pimpparauta (albumi)

Pimpparauta on Pirkka-Pekka Peteliuksen studioalbumi vuodelta 1985. Levyn kapellimestari ja tuottaja oli Pedro Hietanen. Hietanen kertoo, että albumin kappaleet suunniteltiin hyvin etukäteen ennen levyttämistä studiolla.
Levyltä julkaistiin kaksi singleä: ”Lellelle / Tra la la” sekä ”Pimpparauta / Mr. Nobody”.
Albumin kappaleet ”"Kauniita kesäpäiviä"” ja ”"Ööliä läikkyy"” on esitetty myös Yleisradion sketsiviihdesarjassa "Mutapainin ystävät". ”"Pimpparauta"”-kappaleesta tehtiin musiikkivideo, joka esitettiin "Levyraadissa". Videossa Petelius oli sonnustautunut vaaleanpunaisiin trikoisiin, ja näyttäviin kajaleihin. ”"Lellelle"” on käännöskappale brittiläisen Typically Tropical -yhtyeen tekemästä kappaleesta ”"Barbados"”. 
Albumin "Tra la la" -kappaleesta ideoitui myös kannen homosävytteinen teema, jossa Peteliuksella on yllään nahkahousut.
Albumi saavutti kultalevyrajan ja levyä on myyty yhteensä 25 000 kappaletta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen.
Andrew Cunningham

Andrew Browne Cunningham, Cunningham of Hyndhopen 1. varakreivi (s. 7. tammikuuta 1883 − k. 12. kesäkuuta 1963) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali toisessa maailmansodassa ja kenraali Sir Alan Cunninghamin vanhempi veli.
Cunningham syntyi 7. tammikuuta 1883 Irlannissa Rathminesissa Dublinin etelälaidalla. Hän aloitti koulunsa Dublinissa ja Edinburghissa, kunnes kymmenvuotiaana kirjoittautui laivastoakatemiaan. Valmistuttuaan Dartmouthin Kuninkaallisesta Laivastokoulusta 1898 hän yleni nopeasti arvoasteikossa.
Cunningham komensi hävittäjää ensimmäisessä maailmansodassa sekä pääosan sotien välisestä ajasta. Hän sai ansioistaan Sotilasansiomerkin kahdella nauhalla. Erityisiksi ansioiksi luettiin hänen toimintansa Dardanellien maihinnousussa ja Itämerellä.
Toisessa maailmansodassa Cunningham palveli Välimeren laivaston komentajana, jossa tehtävässä hän johti Kuninkaallista laivastoa kriittisissä Välimeren taisteluissa 1939–1943. Hänet siirrettiin 1943 ensimmäiseksi laivastoministeriksi, jossa tehtävässä hän oli vuoteen 1946 eläkkeelle siirtymiseensä saakka.
Eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Cunninghamille suotiin kunnia toimia Elisabet II:n kruunajaisissa 1953 ylimpänä seremoniamestarina, Lord High Steward.
TAFISA

Maailman kuntoliikuntajärjestö TAFISA () on vuonna 1991 perustettu kansainvälinen liikuntajärjestöjen kattojärjestö, joka pyrkii edistämään kuntoliikuntaa koko maailmassa.
TAFISAn jäseneksi voivat hakea kaikki kansalliset tai kansainväliset kuntoliikuntajärjestöt. Tällä hetkellä TAFISAan kuuluu 153 urheilujärjestöä yli sadasta maasta. Mukana on järjestöjä jokaisesta maanosasta.
TAFISAlla on paikallisjärjestöjä Aasiassa ja Oseaniassa ("Asiania Sport for All Association" ASFAA) sekä Euroopassa ("European Sport for All"
"Network" ESFAN). Myös kuntoliikunnan Pan American –aluejärjestö on perustettu.
TAFISAn tapahtumia ovat muun muassa lokakuussa pidettävä Maailman Kävelypäivä ("World Walking Day") sekä toukokuussa järjestettävä "International Challenge Day".
TAFISAn hallitus valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan. Hallituksessa on kaudella 2005-2009 jäsen myös Suomesta, Suomen Kuntoliikuntaliiton toiminnanjohtaja Jorma Savola.
Tafisan hallituksen kokoonpano.
Hallitus (2005-2009) 
Aiheesta muualla.
Tafisan kotisivu
Aper

(Lucius Flavius) Aper (k. noin 284) oli roomalainen kenraali ja kolmen keisarin, Caruksen, Carinuksen, ja Numerianuksen pretoriaaniprefekti.
Aper oli luultavasti sama Lucius Flavius Aper -niminen henkilö, joka toimi keisari Gallienuksen aikana Legio V Macedonicasta ja Legio XIII Geminasta irrotetun legioonalaisyksikön komentajana ("praepositus"). Myöhemmin sama henkilö oli myös Pannonia Inferiorin maaherra ("praeses").
Aper kohosi keisari Caruksen aikana pretoriaaniprefektiksi ("praefectus praetorio"). Caruksen nuorempi poika Numerianus otti Aperin tyttären vaimokseen, jolloin Aperista tuli Numerianuksen appiukko. Vuonna 283 Carus lähti sotaretkelle Persiaa vastaan ja otti Numerianuksen sekä Aperin mukaansa. Sotaretki oli menestyksekäs ja Persian pääkaupunki Ktesifon vallattiin kesään mennessä. Yllättäen Carus kuitenkin kuoli heinä- elokuussa 283. Aper saattoi olla keisarin kuoleman takana, mutta asiasta ei ole varmuutta. Pian hän julisti Numerianuksen keisariksi, jolloin tämä hallitsi yhdessä veljensä Carinuksen kanssa. Tämän jälkeen Numerianus päätti johdattaa armeijansa takaisin Eurooppaan.
Vähässä-Aasiassa Numerianus kuitenkin sairastui ja Aper levitti sanaa, että keisari kärsi silmätulehduksesta, ja hän joutui matkustamaan suljetussa kantotuolissa suojassa pölyltä ja auringolta. Pitkän matkan kuluttua Numerianuksen sotilaat haistivat oudon mädäntyneen hajun ja kurkistivat verhon raoista kantotuoliin ja huomasivat keisarin kuolleen. Numerianus oli ilmeisesti maannut kuolleena jo useita päiviä. Ei ole varmaa murhasiko Aper Numerianuksen, mutta todennäköisesti keisari kuoli johonkin sairauteen. Aper joutui kuitenkin syytetyksi, ja pian eräs upseeri nimeltään Diokles surmasi Aperin ja julistautui keisariksi.
Uudenkaupungin lasitehdas

Uudenkaupungin lasitehdas toimi Uudessakaupungissa vain nelisen vuotta, vuosina 1681–1685. Tehdas oli Suomen ensimmäinen lasitehdas.
Tehtaan perustivat ruotsalainen Melchior Joung (tai Jung) ja hänen poikansa Kustaa Juhana Joung. Melchior Joung oli jo perustanut lasitehtaan Tukholmaan. Tehdas oli oman aikansa mittapuun mukaan melko suuri ja siellä valmistettiin kristallia, pulloja ja ikkunalasia. Lasitehdas toimi nykyisen Koulukadun ja Rantakadun kulmassa sijainneissa entisissä Wasaborgin kreivin tallirakennuksissa. Tehtaan omistajien ja työväen välit olivat usein tulehtuneet omistajien syyttäessä työväkeä ammattitaidon puutteesta valmistettujen lasien rikkoutuessa ja työväen arvostellessa uusia työmenetelmiä ja materiaaleja. Tehtaalla ehti olla sen toiminnan aikana vuonna 1683 myös lakko, jota pidetään Suomen ensimmäisenä.
Lasitehdas tuhoutui puolet kaupunkia polttanessa tulipalossa vuonna 1685. Palo sai todennäköisesti alkunsa kiväärikomppanian laukauksista, joita ammuttiin kaupungissa vierailleen maaherra Creutzin kunniaksi tämän ollessa lähdössä kaupungista. Maaherra oli vierailullaan määrännyt lasitehtaan siirrettäväksi Sorvakkoon toiselle puolelle Kaupunginlahtea juuri tulipalovaaran takia.
Uudenkaupungin lasitehtaan tuotannosta on säilynyt vain joitain pullonpohjia, joissa on kohokuvioituna Melchior Joungin nimikirjaimet. Tehtaan sijaintipaikalla Koulukadun ja Rantakadun kulmassa paljastettiin vuonna 1968 lasitehtaan muistolaatta. Samassa paikassa on nykyisin K-Market.
Meren ja lemmen aallot

Meren ja lemmen aallot on vuonna 1926 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Uuno Hirvonen. Elokuvan ensi-ilta oli 8. marraskuuta 1926 Arkadia- ja Bio-Bio-teattereissa Helsingissä.
Elokuvan valmistanut Adamsin Filmitoimisto oli amerikankävijä Abel Adamsin (ent. Saastamoinen) jo 1912/1913 perustama yhtiö, mutta toimittaja Uuno Hirvosen modernia otetta amerikkalaistyyliin tavoitellut "Meren ja lemmen aallot" oli yhtiön ensimmäinen näytelmäelokuva. Vajaan puolen tunnin mittainen komedia toimi harjoituksena myös elokuva-alalle vasta tulleille Heikki Aholle ja Björn Soldanille, jotka kuvasivat ja leikkasivat filmin. Jatkossa he toimivat enimmäkseen oman Aho &amp; Soldan -yhtiön nimiin. Hirvonen ei muita elokuvia ohjannut, mutta kirjailijanimimerkillään Simo Penttilä hän käsikirjoitti kuusi muuta elokuvaa, tunnetuimpina Kuollut mies -elokuvien sarjan.
Heikki Aho keksi lainata elokuvan nimen itävaltalaisen kirjailija Franz Grillparzerin näytelmästä "Des Meeres und der Liebe Wellen". Aho oli juuri tehnyt kirjailijasta kirjallisuushistoriallisen tutkielman Helsingin yliopistolla.
"Meren ja lemmen aallot" ei ole säilynyt, sillä sen kuva-aineisto tuhoutui Adams-Filmin varastopalossa 1959. Siksi sen juoni on tavoitettavissa vain arkistoihin talletetusta käsiohjelmasta: "Kauniissa maalaiskartanossa vietti Irja ystävättärineen kesän suloisia päiviä. Kaupungissa häntä kaihosi insinööri Yrjö, joka vaikeuksista huolimatta vihdoin pääsi hänen luokseen. Kaupungissa oli kommelluksia, mutta maaseudullakin sattui tällä välin yhtä ja toista. Sinänsä niin rauhaisa olo oli omiaan sotkeutumaan ja sotkeutuikin - kunnes kaikki sovittava lempi jälleen kuutamoisena iltana sai rauhan maahan ja ihmisille hyvän tahdon."
Juiced

Juiced on Juice Gamesin kehittämä ja THQ:n julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna .
Peli kuuluu "Juiced" -pelisarjaan.
Peli oli tulossa julkaistavaksi Acclaim-yhtiön kautta ennen tämän konkurssia. Vuonna 2005 THQ osti oikeudet peliin. 
Pelaaminen.
Pelissä mukana olevat pelitilat:
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.1/10.
Meren kasvojen edessä

Meren kasvojen edessä on vuonna 1926 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Teuvo Puro. Elokuva perustuu Arvid Mörnen romaaniin "Inför havets anlete" vuodelta 1921 (suom. 1926) ja sen ensi-ilta oli 31. lokakuuta 1926 Capitol-teatterissa Helsingissä.
Komedia Filmin ensimmäinen elokuva sekoittaa kauhuelementtejä mysteeriin. Se on tarina pahamaineisessa Hylkysaaressa sijaitsevasta talosta ja sen pitkään vaietuista tapahtumista. Elokuvan käsikirjoituksesta vastasi Komedia Filmin osakas, Kansallisteatterin pääohjaaja Teuvo Puro, joka oli mieltynyt kirjallisiin aiheisiin. Puro käyttää elokuvan teknisiä keinoja elävöittämään kerrontaa: niihin kuuluvat onnistuneet unijaksot ja takaumat. Tuloksena on ajan eurooppalaiselle kauhuelokuvalle tyypillistä painostavuutta.
"Meren kasvojen edessä" oli varsin suosittu elokuva ja se myytiin Ruotsiin, Norjaan ja Tanskaan. Elokuvan säilyminen oli vaakalaudalla, sillä ehyttä esityskopiota ei ollut. Elokuvan restaurointi tehtiin useammasta eri lähtömateriaalista, jotka oli pelastuskopioitu 2000-luvun alussa Suomen elokuva-arkistossa. Koska säilynyt alkuperäinen kuvamateriaali ja sen pelastuskopiot eivät olleet esitysjärjestyksessä, käytettiin epäselvissä tilanteissa hyväksi Mörnen romaania, sillä myöskään elokuvan alkuperäiskäsikirjoitusta ei ole säilynyt. Kansallisessa audiovisuaalisessa instituutissa vuonna 2014 toteutetun restauroinnin tuloksena elokuvasta on olemassa 4K-tasoinen digitoitu esityskappale.
Murtovarkaus (elokuva)

Murtovarkaus on vuonna 1926 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut ruotsalainen Harry Roeck-Hansen (1891–1959) apulaisohjaajanaan Erkki Kivijärvi. Elokuva perustuu Minna Canthin samannimiseen näytelmään vuodelta 1883. Elokuvan ensi-ilta oli 27. syyskuuta 1926 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä.
Killer7

Killer7 () on Grasshopper Manufacturen kehittämä ja Capcomin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Nintendo GameCubelle ja PlayStation 2:lle kesällä .
Pelin kehittäjiä ovat Goichi Suda ja Shinji Mikami. Peli käyttää cel shading -tekniikkaa ulkoasussa.
Pelistä julkaistaan myös samannimistä sarjakuvalehteä.
Tarina.
Peli sijoittuu vaihtoehtoiselle 21. vuosisadalle, jossa kaikkien valtioiden välinen rauhansopimus on kieltänyt ydinaseet, maiden välisen lentoliikenteen ja Internetin. Maailmanrauhasta huolimatta väkivaltainen terroristiryhmä pyrkii hajottamaan Yhdysvaltain ja Japanin välit.
Pelaaja ohjaa Harman Smith -nimistä palkkatappajaa, joka seitsemän sivupersoonansa kanssa pyrkii pysäyttämään terroristit.
Doomsday for the Deceiver

Doomsday for the Deceiver on Flotsam and Jetsamin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1986 levymerkillä Metal Blade Records.
Albumi on yhtyeen ainoa julkaisu Jason Newstedin kanssa ennen hänen liittymistään Metallicaan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Flotsam and Jetsam.
Lääkintäoikeus

Lääkintäoikeus () on oikeudenala, johon kuuluu lääketiedettä, terveydenhuoltoa ja terveydenhuoltohenkilöstöä käsittelevät oikeudelliset kysymykset, erityisesti potilaan ja lääkärin tai muun ammattihenkilön välisen suhteen oikeudelliset näkökohdat. Lääkintäoikeus on melko uusi oikeudenala, jonka aihepiiri ei ole tarkkarajainen. Lääkintäoikeus esiintyi Suomessa virkanimikkeessä ensi kerran 1995, jolloin Tampereen yliopisto sai ainetta opettavan dosentin.
Lääkintäoikeudelle läheinen oikeudenala on terveydenhuoltojärjestelmän oikeudellisia kysymyksiä tutkiva "terveysoikeus", jolla on kiinteä suhde sosiaalioikeuteen. Toinen läheinen oikeudenala on "bio-oikeus", joka liittyy biotieteiden sovelluksiin ja bioetiikkaan. Lääkintäoikeuden perussäädöksiä Suomessa ovat laki potilaan asemasta ja oikeuksista (785/1992) ja potilasvakuutuslaki (948/2019)
Elämän maantiellä

Elämän maantiellä on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka ovat ohjanneet Kurt Jäger ja Ragnar Hartwall. Elokuvan ensi-ilta oli 28. marraskuuta 1927 Piccadilly- ja Punainen Mylly -teattereissa Helsingissä.
Elokuvan sisäkuvaukset tehtiin studioksi vuokratussa Hankkijan juhlasalissa ja ulkokuvaukset Helsingissä ja lähiympäristössä. Elokuvassa kuvataan posetiivin soittajan elämänvaiheita ja hänen kohtaamiaan ihmisiä.
Yleisradion tilauksesta elokuvaan on säveltänyt uuden musiikin Yrjö Hjelt. Se on kolmas hankkeessa, jossa viisi mykkäelokuvaa saa musiikin. Katupiano saatiin ääniraidalle Varkauden mekaanisen musiikin museosta.
Tarinan tapahtumaympäristö on mahdollisesti Italiassa, vaikka maata ei mainitakaan, mutta sijoittuu tapahtumien perusteella varhaiseen Benito Mussolinin aikaan, jolloin hänen julkinen kuvansa vielä oli hyvin myönteinen. Päähenkilöitä ovat kulkuri Tarini, joka ansaitsee elantonsa veivaamalla katupianoa (joka väliteksteissä on posetiivi), ja kasvattilapseksi päätynyt Irmela. Heidät palkkaa ilkeä impressaari Greeving esiintymään varieteehensa, josta rikas Georg löytää Irmelan, mutta Irmela ei tahdo vastata kosintaan. Lopuksi paljastuu, että Tarini on Irmelan isä.
Meren anoksia

Meren anoksia on maapallon historiassa joinain aikoina esiintynyt tila, jolloin meressä oli hyvin vähän happea. Anoksia alkoi, kun ilmakehän hiilidioksidimäärä kasvoi yli tietyn rajan, mikä lämmitti kasvihuone-ilmiöllä maapalloa. Merten lämpeneminen muutti virtauskuvioita, ja varsinkin syvänmeren hapettuminen estyi. Hiilidioksidin kasvun uskotaan liittyvän suuriin tulivuorenpurkauksiin ja joskus myös metaanin vapautumiseen syvämeren metaaniklatraateista.
Merten anoksia.
Kun Maa syntyi ja yhteyttämistä ei ollut, meret olivat hapettomia. Happea alkoi tulle meriin luultavasti noin 2,5 miljardia vuotta sitten. Anoksiaa esiintyi sen jälkeen kausina, jolloin lämpötila oli korkea, merten virtauskuviot muuttuneet ja hiilidioksidiakin ilmakehässä useimmiten normaalia runsaammin. Näin ollen anoksia-vaiheet liittyivät ilmakehän hiilidioksidimäärän kasvuun. Anoksia-vaihe alkoi, kun hiilidioksidimäärä nousi 4–6 kertaa nykyistä suuremmaksi, ja lämpötilan kasvu 3 astettakin riitti tuhoamaan sademetsiä, jotka poistavat ilmakehästä hiilidioksidia. Anoksiakauden maapallo oli jäätön, ja ehkä navoillakin yli 27 °C.
Anoksisina kausina syntyi mustia kerrostumia ja öljyä. Anoksisessa vedessä elää vain lähinnä rikkibakteereita ja muita hapettomien ympäristöjen eliöitä.
Anoksian kausia.
Anoksiatapahtuma OEA 1a tapahtui varhaisella Apt-kaudella. Toinen tunnettu anoksia tapahtui Cenoman-Tours-kauden rajalla noin 93 miljoonaa vuotta sitten, jolloin Maa oli hyvin lämmin. Näiden anoksioiden uskotaan liittyvän hiilidioksidia ilmakehään vapauttaneisin suuriin laakiobasalttipurkauksiin. Paleotsooisella maailmankaudella ordoviki- ja siluurikausien rajalla tapahtui monta anoksian vaihetta. Näille kausille olivat tyypillisiä kylmien napa-alueiden luonnehtuvat hapelliset P-vaiheet, joiden jälkeen tuli lämminnapaisia hapettomia S-vaiheita. Hapallinen "primo"- eli P-vaihe vaihtui hapettomaksi, mustaa graptoliittikerrostumaa tuottavaksi S- eli "secundo"- vaiheeksi, kun valtamerten termohaliinikierto muuttui. Tämä taas johtui korkeiden leveysasteiden veden lämpötilan noususta yli 5 °C, jolloin hapellinen merivesi ei enää vajonnut syvämeren pohjalle. Maan radan ja akselikallistuman jaksollisin muutoksiin liittyvien Milankovichin jaksojen uskotaan kytkeneen hapellisia kausia hapettomiksi. Palaotsooisen kauden anoksioita olivat muun muassa Lau- ja Ireviken- tapahtumat, joihin liittyi merieläinten joukkosukupuuttoja.
Ihmisyyden rajalla

Ihmisyyden rajalla () on Viktor Franklin kirjoittama omaelämäkerrallinen teos vankeudesta keskitysleirillä ja logoterapian peruskäsitteistä. Alkuperäinen teos julkaistiin vuonna 1946, ja sen uusittu ja laajennettu versio on "...trotzdem Ja zum Leben sagen: Ein Psychologe erlebt das Konzentrationslager".
Kirja on jaettu kahteen osaan. Ensimmäisessä osassa Frankl kertoo kokemuksiaan keskitysleiristä – leirille kuljetuksesta aina vapautumisen jälkeiseen aikaan – ja psykologisia havaintoja vangeista ja vartijoista. Frankl pohtii kirjassaan mikä sai jotkut ihmisen selviytymään keskitysleirin oloissa paremmin kuin toiset. Hän päätyi tulokseen, että ratkaisevaa oli pystyikö ihminen löytämään tarkoituksen elämälleen. Näiden kokemusten pohjalta Frankl kehitti uuden psykologisen ja psykiatrisen ajattelun teorian: logoterapian. Sen keskeisiä ajatuksia ovat elämälle motivaation löytämisen tärkeys, sekä ihmisen luovuttamaton, perimmäinen valinnanvapaus kaikissa olosuhteissa: vapaus valita oma suhteutumisensa olosuhteisiin.
Toisessa osassa Frankl selvittää lyhyesti logoterapian keskeisiä käsitteitä, kuten eksistentiaalinen turhauma ja tyhjiö, noogeeninen neuroosi, noo-dynamiikka, sekä elämän, rakkauden ja kärsimisen tarkoituksia.
Muurmanin pakolaiset

Muurmanin pakolaiset on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Erkki Karu. Elokuva perustuu Kaarlo Hännisen romaaniin "Kiveliön karkurit" vuodelta 1923 ja sen ensi-ilta oli 9. tammikuuta 1927 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä. 
Elokuva kuvaa saksalaisia sotavankeja, jotka ovat rakentamassa Muurmannin rataa. He pakenevat Suomen suuriruhtinaskunnan puolelle Pohjois-Suomeen, missä joutuvat kuitenkin viranomaisten aiheuttaman vaaran kohteeksi.
Courageous-luokka (risteilijä)

Courageous-luokka oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen raskaasti aseistetun kevyen taisteluristeilijän muodostama alusluokka, jonka kaikki alukset muutettiin myöhemmin lentotukialuksiksi.
Alusten suunnittelu pohjautui amiraali Fisherin ideaan valmistaa taisteluristeilijöiden taistelukyvyn omaavia aluksia, jotka kykenivät purjehtimaan Tanskan salmista Saksan Itämeren rannikolle. Alusten panssarointia jouduttiin uppouman pienentämiseksi keventämään niin paljon, että ne eivät kyenneet toimimaan Suuren laivaston raskaiden yksiköiden mukana, mikäli jouduttaisiin raskaiden pinta-alusten välisiin tykistötaisteluihin.
Alusluokan valmistuneet alukset "HMS Glorious" ja "HMS Courageous" eivät osallistuneet varsinaisiin taistelutoimiin ensimmäisen maailmansodan aikana lukuun ottamatta Helgolandin taistelua marraskuussa 1917. Luokan kolmas alus "HMS Furious" muutettiin jo ennen palvelukseen ottoa lentotukialukseksi rakentamalla etukannen päälle lentoonlähtöalusta.
Noidan kirot

Noidan kirot on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Teuvo Puro. Elokuva perustuu Väinö Katajan romaaniin "Noidan kirot" vuodelta 1914 ja sen ensi-ilta oli 19. syyskuuta 1927 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä. "Noidan kiroja" pidetään yhtenä ensimmäisistä suomalaisista kauhuelokuvista. 
Elokuvan musiikin on säveltänyt vuonna 2010 Yleisradion tilauksesta Tapio Tuomela. Sen esittää Radion sinfoniaorkesteri Jan Söderblomin johdolla. "Helsingin Sanomien" Hannu-Ilari Lampilan mukaan elokuva olisi ilman musiikkia esitettynä aavemainen ja tahattoman koominen. Musiikin ansiosta "katsojasta tuntuu siltä, että hän seuraa tapahtumia niiden keskeltä".
Juoni.
Lappiin sijoittuvan elokuvan alussa Heidi Blåfield-Korhosen esittämä Selma saapuu miehensä Simon (Einar Rinne) kanssa tämän kotitaloon Utuniemeen. Hän saa kuulla Simon sisarelta sokealta Elsalta (Kaisa Leppänen) Utuniemen talon synkästä historiasta. Talon paikalla asui muinoin saamelainen šamaani ja noita Jantukka (Hannes Närhi), jonka suomalaiset uudisasukkaat surmasivat. 
Tapahtumat kerrotaan takaumana. Uudisasukasjoukko saapuu veneillä Utuniemeen ja saartaa Jantukan majan. Jantukka surmaa yhden hyökkääjistä varsijousella mutta jää lopulta alakynteen. Suomalaiset sokaisevat Jantukan ja jättävät hänet kuolemaan. Ennen kuolemaansa Jantukka langettaa kirouksen, jonka mukaan jokainen Utuniemellä sijaitsevalle seidalle istuva tulee kokemaan elämässään surua ja onnettomuutta.
Selma on kuunnellut Elsan tarinaa ja istunut samalla huomaamatta seidan päälle. Saatuaan tietää kirouksesta hän lähtee pelästyneensä pois seidan luota. Vähän myöhemmin Selma kohtaa rannassa joukon humalaisia tukkijätkiä, joista yksi, tukkipäällikkö Paksu-Sakari (Yrjö Tuominen), ajaa häntä takaa ja raiskaa hänet.
Utuniemen Simo pääsee asiasta selville Selman tultua raskaaksi. Hän aikoo surmata raiskaajan mutta tuhoaa kuitenkin ensin seidan ja heittää sen jäännökset järveen. Takaa-ajoon lähtenyt Simo tavoittaa etsimänsä miehen mutta armahtaa tämän lopulta. Teko johtui noidan asettamasta kirouksesta, ja kun seita on tuhottu myös siihen liittynyt kirous on menettänyt voimansa.
Mackenzie Gray

Alexander Mackenzie Gray (s. 22. marraskuuta 1957 Toronto, Ontario) on kanadalainen Leo-ehdokkuuden saanut näyttelijä, joka on uransa aikana esiintynyt useimmiten independent-elokuvissa, kuten "Replikator", "Johnny Shortwave" ja "Strip Search", sekä televisiosarjoissa "FX – murha tilauksesta", "Äärirajoilla", "Da Vincin murhatutkimukset", "Nuoret ritarit", "L-koodi", "Smallville" ja "Supernatural".
Gray syntyi Kanadassa, mutta opiskeli näyttelemistä Lontoossa, jossa hän myös työskenteli hetken aikaa independent-elokuvissa. Palattuaan takaisin Kanadaan Gray päätti opiskelunsa Kanadan yliopistossa ja esiintyi sittemmin ensimmäisessä elokuvassaan "The Wars" vuonna 1983. Sittemmin hän tehnyt tiiviisti töitä teatterin ja television parissa. Gray on tehnyt myös äänirooleja dokumentteihin ja animaatioihin, kuten "Action Man" ja "".
Judith Hildebrandt

Judith Hildebrandt (s. 27. huhtikuuta 1977 München) on saksalainen näyttelijä, laulaja ja tv-juontaja. Hän on näytellyt muun muassa sarjoissa "Marienhof" Tinka Kuczinskia ja "Lemmen viemää" Tanja Liebertziä (myöhemmin Heinemann). Hän on 148 cm pitkä.
Ura.
Kahdeksan vuoden iässä Hildebrandt pyrki ensimmäiseen esiintymiseensä ja pääsi ZDF-tuotannon ohjelmaan "Teddys Weihnachtsträume" ("Teddyn joulu-unet"). Vuonna 1994 lauloi hän ensimmäisen päärooliinsa Morton Rhuen kirjaan "The Wave" perustuvassa musikaalissa "SCHOOL".
Hildebrandt tuli tunnetuksi 16 vuoden iässä ollessaan tv-peliohjelman "Die Hugo Show" juontajana kanavalla Kabel 1 vuodesta 1994 vuoteen 1996. Sitä seurasi kolmivuotinen omistautuminen ARD:n iltapäiväohjelmalle "Marienhof". Hänen ensimmäinen singlensä "We gonna stay together" ylsi Saksan levylistojen sijalle 13.
Seuraavaksi hän näytteli jouluenkeliä Charles Dickensin joulutarinaan perustuvan musikaalin "Vom Geist der Weihnacht" kantaesityksessä Oberhausenissa. Vuonna 2003 hän näyttelin samaisessa pääroolissa marraskuusta tammikuuhun Münchenissä. Tätä seurasivat roolit sarjassa "Hinter Gittern – Der Frauenknast" sekä telenovelassa "Lemmen viemää" ("Sturm der Liebe"), jossa hän näytteli 26. syyskuuta 2005 alkaen 7. tammikuuta 2008 saakka. Tämän jälkeen hän piti äitiyslomaa, jonka jälkeen palasi jälleen "Lemmen viemään" pariin. Hän julkaisi nimellä "Judith Hildebrandt alias Tanja Liebertz" kansanmusiikinomaisen laulun "Alpenglühn", joka esitettiin alkujaan "Lemmen viemää" -sarjassa.
Hildebrandt lauloi kappaleen "Open Your Heart" Conny Conradin albumille "Generations 2". Sen jälkeen tähditti hän Utta Danellan tv-elokuvaa "Wenn Träume Fliegen" kanavalla das Erste.
Raskautensa alussa Hildebrandt näytteli Shakespearen näytelmässä "Was Ihr Wollt" ("Loppiaisaatto"). Helmikuussa 2008 syntyi hänen poikansa.
Kesäkuun 3. päivänä 2011 julkaistiin Hildebrandtin kolmas studioalbumi "Ganz nah".
Elokuussa 2012 Hildebrand lopetti "Lemmen viemää" -sarjassa näyttelemisen lopullisesti.
Diskografia.
Singlet
Albumit
Muut albumit
 Muut julkaisut
Runoilija muuttaa

Runoilija muuttaa on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Erkki Karu. Elokuvan ensi-ilta oli 13. marraskuuta 1927 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä.
Kodittomaksi joutunut runoilija Keso majoittuu herrasväki Tuiskun luokse. Saadakseen rikkaalta enoltaan rahaa, hän on kirjoittanut menneensä naimisiin ja saaneensa pojan, mutta todellisuudessa rahat ovat huvenneet juhlimiseen. Eno on tulossa Helsinkiin ja odottaa tapaavansa runoilijan lapsen ja vaimon, jota rouva Tuiskun sisar Liisa lupautuu esittämään. 
Elokuvaversion käsikirjoitus on todennäköisesti Erkki Karun tekoa ja loppuratkaisua lukuun ottamatta sillä onkin paljon yhtäläisyyksiä komedian Se parhaiten nauraa, joka viimeksi nauraa kanssa. Elokuvaa esitettiin teattereissa aluksi Vaihdokkaan kanssa yhdessä "täyteohjelmana", mutta myöhemmin myös erikseen.
Orlando Jordan

Orlando Jordan (s. 21. huhtikuuta 1974) on yhdysvaltalainen showpainija. Hän on 193 cm pitkä ja painaa 110 kg. Tällä hetkellä hän asuu Miamissa Floridassa. Debyyttinsä hän teki vuonna 2000.
Vaihdokas (elokuva)

Vaihdokas on vuonna 1927 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut Teuvo Puro. Elokuva perustuu Selma Anttilan näytelmään "Vaihdokas" vuodelta 1912 ja sen ensi-ilta oli 13. marraskuuta 1927 Kino-Palatsi-teatterissa Helsingissä.
Elokuvassa tehtailijan rouvan avioton lapsi solmii suhteen miehen kanssa, jota tehtailijan rouva pitää omana poikanaan.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvaa mykkäkauden tapaan ylinäytellyksi, mutta ensimmäisenä kertana kun elokuvakamerat tuotiin Suomessa tehdasmiljööseen. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Implacable-luokka (lentotukialus)

Implacable-luokka oli toisessa maailmansodassa Britannian Kuninkaallisen laivaston tukialusluokka, johon kuului kaksi lentotukialusta.
Luokan alusten rakentaminen aloitettiin 1939, ja ne laskettiin vesille joulukuussa 1942. Alukset otettiin paveluskäyttöön kesällä 1944. Kummankin operaatiohistoria jäi lyhyeksi, ja sodan jälkeen alukset olivat koulutuskäytössä ennen romuttamista 1955.
Alukset olivat Illustrious-luokasta kehitettyjä aluksia, joissa oli 50 jalkaa vedenpinnan yläpuolella oleva 760 jalan lentokansi. Aluksiin asennetuilla katapulteilla kyettiin lähettämään 16 000 paunan lentokone 66 solmun nopeudella tai 20 000 paunan lentokone 56 solmun nopeudella. Aluksessa oli kaksi hissiä, joista kummankin nostokyky oli 20 000 paunaa. Etummaisen hissin koko oli 45 × 33 jalkaa ja takimmaisen 45 × 22 jalkaa.
Alusten ylähangaarin pituus oli 458 jalkaa ja perään sijoitettu alahangaari oli 208 jalkaa. Kummankin hangaarin leveys oli 62 jalkaa ja korkeus 14 jalkaa. Hangaarin korkeus esti Vought Corsairien sijoittamisen aluksille. Aluksiin oli varastoitu 94 650 gallonaa lentokerosiinia, mikä oli riittämätön määrä 81 lentokoneelle. Alusten normaali lentokonemäärä oli 60.
Alusten panssarivyö ei noussut alakannen yläpuolelle ja monin paikoin jäi alemmas. Aluksen lentokannen panssarointi oli 3 tuumaa ja alempi hangaarikansi oli 1,5–2,5 tuumaa paksu konehuoneiden yläpuolella. Alusten ammusvarastot oli erillissuojattu 2–3 tuuman panssarein. Vedenalainen runko oli rakenteeltaan vastaava kuin edeltävässä Illustrious-luokassa.
Alukseen sijoitettiin neljään konehuoneeseen ja neljään kattilahuoneeseen neliakselinen moottori ja savupiiput oikeanpuoleisista kattilahuoneista oli viety ylemmäs kuin aiemmin.
Alusten ilmatorjunta-aseistuksena oli 8 4,5 tuuman 45 kaliiperin QF Mk III HA -kaksoistykkitornia (8x2) ja viisi kahdeksanputkista ja yksi neliputkinen 2-paunaista.
Suomen kielen lautakunta

Suomen kielen lautakunta on Kotimaisten kielten keskuksen yhteydessä toimiva suomen kielenhuollon asiantuntijaelin. Lautakunta koostuu 4–8 jäsenestä, jotka keskuksen johtaja kutsuu lautakuntaan kolmivuotiskausiksi. Yksi lautakunnan jäsenistä kuuluu tutkimuskeskuksen henkilökuntaan. Toiminnasta on linjattu valtioneuvoston asetuksella.
Lautakunta päättää suomen kielen käyttöön liittyvistä yleisistä ja periaatteellisista suosituksista ja esittää kannanottoja kielenkäytöstä ja kielipolitiikasta. Lautakunnan käsittelyyn tulee asioita Kielitoimiston ja "Kielitoimiston sanakirjan" aihepiireistä. Sen edeltäjiä ovat Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kielivaliokunta (1928–1948), Suomen Akatemian kielilautakunta (1949–1969) ja Nykysuomen laitoksen kielilautakunta (1970–1976).
Kaudella 1. kesäkuuta 2021 – 31. toukokuuta 2024 lautakunnan jäsenet ovat:
Lautakunnan sihteerinä toimii erityisasiantuntija Sari Maamies (Kotimaisten kielten keskus).
Kannanottoja.
Suomen kielen lautakunta linjasi kokouksessaan 31. tammikuuta 2014, että muoto "alkaa tekemään" on osa yleiskieltä samalla tavalla kuin "alkaa tehdä".
Aiheesta muualla.
Rosopyöriäinen

Rosopyöriäinen ("Neophocaena phocaenoides") on Etelä- ja Itä-Aasian rannikolla elävä 30–45 kilon painoinen pyöriäinen. Aikuiset yksilöt ovat noin 120–190 cm pitkä.&lt;ref name="cajander/155"&gt;Cajander s. 155&lt;/ref&gt; Rosopyöriäinen on luokiteltu uhanalaiseksi. Toisin kuin muilla pyöriäisillä, rosopyöriäiseltä puuttuu selkäevä kokonaan ja sen tilalla on pieniä rasvakyhmyjä. Poikanen ratsastaa usein emonsa selässä näiden kohoumien varassa ja emon tullessa hengittämään nousee poikanen kokonaan pinnan yläpuolelle. Rosopyöriäiset liikkuvat useimmiten 2–3 yksilön ryhmissä, mutta eivät laumoina.
Amstel Tijgers

IJshockeyvereniging Amstel Tijgers on jääkiekkojoukkue Amsterdamista, joka pelaa BeNe Leaguessa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Jaab Eden baanin areenalla.
Saavutukset.
Alankomaiden mestaruus
1950, 1985, 2002, 2003, 2004, 2005
Dutch Cup
1939, 1980, 1985, 2000, 2003, 2004, 2005
Cup of the Low Lands:
2004, 2005, 2006
Tilburg Trappers

Tilburg Trappers on jääkiekkojoukkue Tilburgista Alankomaista. Joukkue pelaa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligassa. Joukkue on perustettu 21. lokakuuta 1938 ja se tuli viralliseksi joukkueeksi 18. tammikuuta 1939. Joukkue pelaa kotiottelunsa IJssportcentrum Tilburgissa.
Joukkue.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Seututie 192

Seututie 192 eli Kustavintie on Raision ja Kustavin välillä kulkeva seututie. Tien pituus on noin 71 km. Tie on päällystetty ja kaksikaistainen.
Seututie 192 alkaa Raisiosta Marjamäen liittymästä valtatien 8 kohdalta lähellä Raision aluesairaalaa. Noin kolmen kilometrin jälkeen tie ylittää Uudenkaupungin radan tasoristeyksessä. Tien maisemat vaihtelevat metsistä peltoihin, saariin ja merinäkymiin. Tiellä on useita siltoja, muun muassa Taivassalon ja Kustavin välillä sijaitseva Kaitaisten silta, joka on yksi Suomen pisimmistä silloista. Raisiosta seututien 194 liittymään tie on melko suora ja leveä, mutta lännempänä tie on huomattavasti mutkaisempi ja kapeampi. Kustavin keskustan ja Vuosnaisten välillä on yksi lossi, Vartsalan lossi. Tie loppuu Kustaviin Vuosnaisiin, josta on lauttayhteys Ahvenanmaalle Brändöön.
Seututie 192 on seututieksi huomattavan vilkasliikenteinen, sillä Kustavin ja Taivassalon seutu on suosittua kesäasutusaluetta, ja lisäksi tie muodostaa yhdessä seututeiden 194 ja 196 kanssa vaihtoehtoisen reitin Turusta Uuteenkaupunkiin. Kustavintie on osa Turun saariston kiertävää Saariston rengastie -nimistä matkailutietä.
Historia.
Kustavintietä ruvettiin rakentamaan vuonna 1948. Se valmistui useassa eri osassa: Kustavin ja Mietoisten välinen osuus valmistui vuonna 1954, ja loput tiestä valmistui 1960-luvun alussa. Aiemmin Kaistaisten sillan paikalla oli lossi, mutta kesäasutuksen yleistyttyä lossista tuli pullonkaula. Ongelma yritettiin ratkaista toisella lossilla, mutta lossi oli silti yhä pullonkaula. Ongelma poistui vuonna 1982, jolloin valmistui Kaitaisten silta.
Xanthopan morganii

Xanthopan morganii on suurikokoinen, kiitäjiin kuuluva afrikkalainen perhoslaji. Se on sukunsa ainoa laji. Sitä esiintyy Malawissa, Zimbabwessa, Mosambikissa ja Madagaskarilla.
Laji on yleisväritykseltään ruskea. Siipiväli on 15 cm, ja perhosella on yli 30 cm pitkä imukärsä.
Lajin olemassaolon ennusti Charles Darwin, kun hän tutustui Madagaskarilla endeemisenä esiintyvään orkidealajiin "Angraecum sesquipedale" vuonna 1862. Orkidean mesiäinen sijaitsee yli 30 cm pitkän kannuksen pohjalla, ja erikoinen rakenne synnytti kysymyksen, millainen eläin oikein pölyttää kyseisen orkidealajin. Ennusteesta huolimatta pölyttäjä pysyi arvoituksena, kunnes "Xanthopan morganiii" lopulta löydettiin 40 vuotta myöhemmin, vuonna 1903.
Niobraran piirikunta

Niobraran piirikunta () on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Vuonna 2000 Niobrarassa asui 2 407 ihmistä. Piirikunnan hallintokeskus on Lusk. Muita suurempia asutuskeskuksia ovat Manville, Van Tassell ja Lance Creek. Väkiluvulla mitattuna Niobraran piirikunta on Wyomingin pienin.
Väestö.
Vuonna 2000 Niobraran piirikunnassa asui vuonna 2 407 ihmistä. Väestötiheys on alle yksi asukas per neliökilometri. 13,4 prosenttia piirikunnan asukkaista eli köyhyysrajan alapuolella. Piirikunnan etninen jakauma oli seuraavanlainen:
1,50 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta. Sukujuuriltaan asukkaat olivat enimmäkseen saksalaista (35,1 %), englantilaista (18,7 %), irlantilaista (11,2 %) tai amerikkalaista (5,7 %) syntyperää.
Belfast Giants

Belfast Giants on jääkiekkojoukkue Belfastista, Pohjois-Irlannista. Joukkue pelaa Yhdistyneen kuningaskunnan pääsarjassa Elite Ice Hockey Leaguessa. Kotipelit joukkue pelaa SSE Arena Belfastilla, Belfastissa, johon mahtuu 9 957 katsojaa.
Sponsorit: Coors Brewing Company, Charles Hurst Usedirect, FonaCab, David Lloyd Leisure, Belfast CityBeat, Michelin 
Perustettu: 2000 
Areena: Odyssey Arena (Kapasiteetti 5,800 - 7,100)
Harjoituskentät: Dundonald International Ice Bowl(600+) &amp; The Odyssey Arena (5,800+)
Peliasun värit: Paita - Punainen, Musta ja Valkoinen. Kypärät - Mustat.
Maskotit: Gordie The Gorilla &amp; Subway Man
Motto: In the land of the Giants, everyone is equal.
Joukkue kaudella 2025-2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Hot Springsin piirikunta

Hot Springsin piirikunta on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Vuonna 2000 Hot Springsissä asui 4 882 ihmistä. Piirikunnan hallintokeskus on Thermopolis. Muita suurempia asutuskeskuksia ovat East Thermopolis, Kirby, Lucerne ja Owl Creek.
Väestö.
Vuonna 2000 Hot Springsin piirikunnassa asui 4 882 ihmistä. Väestötiheys oli alle yksi asukas per neliökilometri. 10,6 prosenttia piirikunnan asukkaista eli köyhyysrajan alapuolella. Piirikunnan etninen jakauma oli seuraavanlainen:
2,38 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta. Sukujuuriltaan asukkaat olivat enimmäkseen saksalaista (23,3 %), englantilaista (17,0 %), irlantilaista (12,2 %), amerikkalaista (8,2 %) tai norjalaista (6,0 %) syntyperää.
Britannian somalit

Britannian somalit ovat somalialaisia Somalian kansalaisia tai heidän jälkeläisiään. Vuonna 2006 Britanniassa asui arviolta 82 300 Somaliassa syntynyttä, joten Britanniassa on lukumäärältään suurin somalivähemmistö. He ovat Ison-Britannian 22 suurin ulkomaalaisryhmä. Etnisiä somaleita ja heidän jälkeläisiään on yhteensä arviolta 95 000–250 000. Isossa-Britanniassa asuvista Somalian kansalaisista 38 % oli miehiä ja 62 % naisia. Suurin osa heistä (45 %) oli 16–25-vuotiaita. Tyypillisellä somaliperheellä on noin 3,8 lasta. Cardiffissa on väkilukuun suhteutettuna suurin somaliyhteisö, mutta merkittäviä määriä on myös Lontoossa, Bristolissa ja Liverpoolissa.
Britanniassa on ollut somaleita yli vuosisadan ajan, mutta suurin osa somalialaisista on saapunut 1990-luvulta eteenpäin. Toisin kuin monet muut Britannian maahanmuuttajayhteisöt, somaliyhteisö on hajanainen. Työikäisten somalien työllisyysaste vuonna 2006 oli 19 % ja 10 % etsi töitä. Somalit ovat Ison-Britannian heikoiten työllistynyt maahanmuuttajaryhmä.
Guillermo Vargas

Guillermo Vargas Jiménez (s. 18. syyskuuta 1975 San José, Costa Rica), tunnetaan myös nimellä Habacuc, on costaricalainen taiteilija.
Guillermo Vargas otti vuonna 2008 kadulta kulkukoiran ja vei sen taidegalleriaan nääntymään kuoliaaksi. Hän piti sitä taiteena, mutta ihmiset eivät kiinnittäneet siihen huomiota. Koira joutui olemaan ilman vettä ja ilman ruokaa seitsemän päivää, kunnes se kuoli.