tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lomasydänsyndrooma

Lomasydänsyndrooma () on alkoholin käytön aiheuttamien eteis-rytminhäiriöiden oireyhtymä, jolle ovat tyypillisiä epäsäännölliset sydämenlyönnit sekä sydämentykytyksen tunne alkoholinkulutuksen jälkeen. 
Syndrooman kuvasi ensi kertaa Philip Ettinger vuonna 1978. Lomasydänsyndrooma on saanut nimensä sen esiintyessä usein loma-aikoihin tapahtuvan suuren alkoholinkäyttön yhteydessä. Oireyhtymän yleisyydestä ei ole tarkkaa tietoa; joissakin arvioissa 5-10% eteisvärinätapauksista voi liittyä tähän tilaan ja osuus voi olla jopa 63%.
Etiologia.
Lomasydänsyndrooman tarkkoja mekanismeja ei tunneta täysin. Alkoholin nauttiminen voi hidastaa sydämen johtoratajärjestelmää ja lyhentää eteisen refraktaariaikaa sekä nostaa katekoliamiinien määrää, jolloin P-aallot voimistuvat ja rytmihäiriöiden riski kasvaa. Alkoholinkäyttö voi myös kohottaa plasman rasvahappojen tasoja ja aktivoida sympaattista hermostoa.
JNK2-entsyymi on mahdollista aktivoitua alkoholinkäytön aikana, mikä puoletaan heikentää solunsisäistä säätelyä ja lisätä sydämen eteisen arytmiaherkkyyttä Runsas alkoholin käyttö johtaa elimistön etanoli- ja metaboliittitasojen (kuten asetaldehydin) nousuun, mikä edelleen edistää rytmihäiriöiden esiintymisen todennäköisyyttä. 
Yleisesti rytmihäiriötä provosoivia tekijöitä ovat muun muassa runsas alkoholin tai kofeiinin käyttö, rasvainen ja suolainen ruoka, voimakas stressi sekä nestehukka. Lomasydänsyndrooma voi puhjeta myös henkilöillä, jotka eivät yleensä käytä alkoholia; harvoin juovat voivat kokea oireita joko heti runsaan juomisen jälkeen tai 12–36 tunnin kuluttua humalasta. Potilailla ei tavallisesti ole merkittävää perinnöllistä alttiutta sydänvaivoille tai aiempaa sydänsairauksien historiaa.
Oireet.
Lomasydänsyndrooman tavallisimpia oireita ovat sydämen tykytys ja erilaiset rytmihäiriöt. Tauti ilmenee tavallisesti eteisvärinänä, mutta sen ohella voi esiintyä myös esimerkiksi eteistakykardiaa, varhaisia kammio-lyöntejä tai eteislepatuskomplekseja. Muita oireita saattaa olla mm. rintakipu, hikoilu, ahdistuneisuus, hengenahdistus ja pyörytminen.
Komplikaatiot.
Lomasydänsyndrooman yhteydessä voi myös esiintyä aivohalvaus tai äkillinen sydänpysähdys. Juhlapyhäsydänoireyhtymää sairastavilla potilailla on myös kohonnut riski dilatoivaan kardiomyopatiaan sekä lihas- ja munuaiskomplikaatioihin, kuten rabdomyolyysiin ja akuuttiin munuaisten vajaatoimintaan ja sydämen eteisalueen herkkyys sähkölle kasvaa.
Jos oireyhtymä jää hoitamatta, seurauksena voi olla sydänveritulppia, keuhkokuumetta, kirroosi tai sydämen vajaatoiminta. Useimmiten oireet häviävät 24 tunnin kuluessa, mutta noin 26 %:lla potilaista voi esiintyä tilan uusiutuminen seuraavan vuoden kuluessa.. Rytmihäiriön hoitoon voidaan käyttää eteisvärinän hoitomenetelmiä.
Lähteet.
Palkka-avoimuusdirektiivi

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2023/970, yleisemmin tunnettu nimellä palkka-avoimuusdirektiivi on vuonna 2023 hyväksytty Euroopan unionin (EU) direktiivi, joka velvoittaa jokaisen työnantajan lisäämään palkkauksen avoimuutta työnhakuun ja työntekoon.
Työntekijällä on direktiivin velvoittamana oltava oikeus saada pyynnöstä kirjallinen raportti samaa tai samanarvoista työtä tekevien työntekijöiden keskipalkkatasosta sukupuolen mukaan jaoteltuna.
TGV POS

TGV POS (Paris–Ostfrankreich–Süddeutschland, ) on ranskalainen TGV-suurnopeusjunayksikkö, joilla SNCF liikennöi. Niitä koottiin 19 kappaletta, ja ne otettiin kaupalliseen liikenteeseen vuonna 2007.
Nimi POS viittaa LGV Est -suurnopeusrataan, joka kulkee Pariisista itään Saksaan. POS-junat hankittiin alun perin tälle reitille. Myöhemmin niillä on ajettu reittejä ympäri TGV-verkkoa.
Historia.
19 POS-junaa ei oikeastaan ole täysin uusi junasarja. Alstom toimitti SNCF:lle 38 uutta moottorivaunua, jotka on varustettu kolmella virtajärjestelmällä. 19 vaunusarjaa sen sijaan otettiin jo olemassaolevista vanhemmista TGV Réseau -junista.
TGV POS sai luvan kaupalliseen liikenteeseen toukokuussa 2007. POS-junat myytiin myytiin vuonna 2012 Sveitsiin liikennöivälle TGV Lyrialle. Samalla junat remontoitiin. Lyria korvasi POSit TGV 2N2 (Euroduplex) -junilla vuonna 2019, ja POSit siirtyivät takaisin SNCF:n liikenteeseen.
Tekniikka.
Junan koostumus on aiempien TGV-sarjojen kanssa samanlainen: junan kummassakin päässä on moottorivaunu ja välissä yhteisillä teleillä toisiinsa liitetyt kahdeksan matkustajavaunua. Kokonainen junayksikkö on 200 metriä pitkä ja painaa tyhjänä 383 tonnia. Junayksikön huippunopeus on 320 km/h.
POS-moottorivaunu on kokonaan uusi. Se suunniteltiin Ranskasta Saksaan ja Sveitsiin suuntautuvaan liikenteeseen, minkä takia oli tehtävä tiettyjä teknisiä lisäyksiä, jotta juna toimisi kaikkien maiden rataverkoilla. Sähköjärjestelmiä on kolme, koska Ranskan radoilla käytetään 25 kV 50 Hz AC- ja 1,5 kV DC -sähköistyksiä, Saksassa ja Sveitsissä puolestaan 15 kV 16,7 Hz AC -sähköistystä. Vaunut otettiin olemassaolevista TGV Réseau -junista ja remontoitiin.
Nopeusennätys.
TGV POSista huomattavasti muunneltu koejuna V150 teki LGV Est -radalla tavanomaisten junien nopeusennätyksen 574,8 km/h huhtikuussa 2007 ennen radan avaamista kaupalliselle liikenteelle.
Onkilahden silta

Onkilahden silta () on Alskatintien ylittävä jalankulun ja pyöräilyn silta Vaasan Vetokannaksella. Silta rakennettiin vuonna 2020, ja sen suunnitteli Ramboll Finland. Onkilahden silta valittiin vuoden 2020 rakennusmestarityöksi Rakennusmestarit ja -insinöörit AMK RKL:n Vaasan piirin toimesta.
Vuoden 2020 lopulla Onkilahden siltaan asennettiin erikoisvalaistus. 15. joulukuuta valot otettiin käyttöön. Sillan valot on ohjelmoitu vaihtamaan väriään päävärien mukaan. Sillan valot ovat pois päältä kesällä huonon näkyvyyden takia. Sillan valot vaihtavat väriään myös juhlien tai ajankohtaisten asioiden takia. Valot ovat olleet Suomen lipun sinisenä itsenäisyyspäivänä, oranssina osana UN Womenin Oranssit päivät -kampanjaa, sinikeltaisena tuenosoituksena Ukrainalle Venäjän hyökkäystä vastaan ja vihreänä vuoden 2023 Euroviisujen aikaan Käärijän tueksi.
FA Cupin loppuottelu 2025

FA Cupin loppuottelu 2025 (sponsorisyistä johtuen myös Emirates FA Cup) oli maailman vanhimman jalkapalloturnauksen, FA Cupin historian 144. loppuottelu. Ottelussa kohtasivat Crystal Palace ja Manchester City. Crystal Palace voitti ottelun 1-0 ja saavutti 120-vuotisen seurahistoriansa ensimmäisen suuren pokaalin.
Crystal palace sai voitollaan paikan Eurooppa-liigan liigavaiheeseen kaudelle 2025-2026. 
Tie loppuotteluun.
Crystal Palace.
Crystal Palace aloitti FA Cupin 3. kierrokselta, ja ensimmäisenä vastaan tuli Stockport County, Ykkösliigasta, jonka Crystal Palace voitti lukemin 1-0. Seuraavaksi lontoolaiset matkustivat Doncaster Roversin vieraaksi, jonka joukkue voitti maalein 2-1.Seuraava ottelu Selhurst Parkilla päättyi Palacen 3-1-voittoon Millwallista. Puolivälierissä toinen lontoolaisjoukkue Fulham kaatui murskalukemin 3-0. Välierissä joukkue voitti Aston Villan 3-0 Wembley Stadiumilla.
Manchester City.
Manchester City aloitti turnauksen 8-0-murskavoitolla Salford Citysta. Seuraavaksi joukkue matkusti Leyton Orientin vieraaksi, jonka taivaansiniset voittivat maalien 2-1. 5. kierroksella City voitti Liverpoolin yllättäneen Plymouth Argylen 3-1. Puolivälierissä Bournemouth kaatui vieraskentällä 2-1. Välierässä Wembleylla hyvää kautta pelannut Nottingham Forest hävisi manchesterilaisille 2-0.
Ottelu.
Ottelu alkoi 16:30 paikallista aikaa. Samana päivänä ei järjestetty muita Valioliiga-otteluita, jotta loppuottelun mielenkiinto pysyisi mahdollisimman hyvänä. Ottelu pelattiin Wembley Stadiumilla, Lontoossa. Stadionilla oli katsojia n. 84 163. Ottelun tuomarina toimi englantilainen Stuart Attwell. Manchester City voitti suurimman osan ottelun tilastoista, mutta Crystal Palacen maalivahti Dean Henderson pelasi loisto-ottelun, torjuen Omar Marmoushin rangaistuspotkun 36. minuutilla. Eberechi Eze ratkaisi Crystal Palacelle voiton 16. minuutilla ja varmisti joukkueen 120-vuotisen seurahistoriansa ensimmäisen suuren pokaalin. 
Paras pelaaja:&lt;br&gt; Daniel Muñoz (Crystal Palace)
&lt;br&gt;Avustavat erotuomarit:
&lt;br&gt; Adam Nunn (Englanti)
&lt;br&gt; Dan Robathan (Englanti)
&lt;br&gt;Neljäs erotuomari:
&lt;br&gt; Darren England (Englanti)
&lt;br&gt;Videoerotuomari:
&lt;br&gt; Jarred Gillett (Australia)
&lt;br&gt;Avustavat videotuomarit:
&lt;br&gt; Michael Salisbury (Englanti)
&lt;br&gt; Darren Cann (Englanti)
Säännöt
Euroopan kaukovaellusreitti E5

Euroopan kaukovaellusreitti on yksi kahdestatoista Euroopan halki kulkevista kaukovaellusreiteistä. Reitti alkaa Ranskasta, kulkee Saksan, Itavallan ja Sveitsin läpi ja päättyy Italiaan. Reitti on yhteensä 4 120 kilometriä pitkä.
Reitti.
Ranska.
Reitistä 2 067 kilometriä kulkee Ranskan alueella. Se alkaa Atlantin rannikolta ja päättyy Lucillen kylän luo Sveitsin rajalle. Ranskassa on myös 174 kilometrin pituinen vaihtoehtoinen reitti, joka alkaa Chartrettesista ja päättyy Rambouilletin metsään.
Sveitsi.
Sveitsissä reitti alkaa Lucillen kylästä ja päättyy Rheineckin kuntaan. Reitin pituus Sveistissä on noin 188 kilometriä.
Saksa.
Reitistä 53 kilometriä kulkee Saksassa. Siellä reitti alkaa Itävallan Hittisaun läheltä. Reitti kulkee muun muassa Iller-joen ja Obertsdorfin halki.
Itävalta.
Itävallassa reitti koostuu kahdesta osasta, ja on yhteensä noin 200 kilometrin pituinen. Reitti alkaa Rheineckin läheltä, ja se poikkeaa Saksan alueelle 80 kilometrin jälkeen. Reitti jatkuu Itävallassa Mädelejochista vielä 120 kilometriä.
Italia.
Reitti päättyy Italiassa Veronan kaupunkiin Veneton hallintoalueella.
Bosnia ja Hertsegovinan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Bosnia ja Hertsegovinan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Bosnia ja Hertsegovinaa kansainvälisissä alle 20-vuotiaiden jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa.
Alberta Highway 2

Alberta Highway 2 on pääluokan valtatie Albertan provinssissa Kanadassa. Tie kulkee pääasiassa pohjois-eteläsuunnassa 1 273 kilometriä, ja se on provinssin pisin tie. Tie alkaa Yhdysvaltain rajalta US 89:n jatkeena. Tie kulkee kaksikaistaisena aina Fort Macleodiin asti, jossa se kohtaa Highway 3:n ja muuttuu nelikaistaiseksi. Calgaryssä tie on vilkas moottoritie nimeltään Deerfoot Trail, joka jatkuu Edmontoniin asti. Tie päättyy Highway 43:hin Grande Prairien lähellä.
Historia ja kehitys.
Valtatien kehitys alkoi 1900-luvun alussa, ja se nimettiin virallisesti vuonna 1926. QE2-osuus Calgarystä Edmontoniin rakennettiin moottoritieksi 1960–1990-luvuilla, ja se nimettiin kuningatar Elisabet II:n mukaan vuonna 2005. Tämä osuus on täysin moottoritietä, jonka nopeusrajoitus on 110 km/h, ja se sisältää turvallisia liittymiä, kuten timantinmuotoisia ramppiliittymiä, sekä levähdyspaikkoja. Pohjoisemmilla osuuksilla, erityisesti Peace Riverin alueella, tie on kaksikaistainen, mutta laajennuksia nelikaistaiseksi on suunnitteilla.
Kuninkaallinen nimitys.
Alberta nimesi 23. toukokuuta 2005 Edmontonin ja Calgaryn välisen osuuden Highway 2 -valtatiestä kuningatar Elisabet II:n mukaan, ja tie sai nimekseen Queen Elizabeth II Highway. Pääministeri Ralph Klein julkisti nimityksen juhlaillallisella kuningattaren vierailun ja Albertaa juhlistavan satavuotisjuhlan yhteydessä. Tämä tieosuus Edmontonin etelärajalta Calgaryn pohjoisrajalle on Kanadan pisin yhtäjaksoisesti kuninkaallisen mukaan nimetty tie ja ainoa tie, joka on nimetty nimenomaan kuningatar Elisabet II:n mukaan. Päivittäin tällä tieosuudella kulkee 20 000–54 000 ajoneuvoa sijainnista riippuen. Nimityksen kunniaksi asennettiin muistotauluja Gateway Parkiin Edmontonin eteläpuolelle ja Dickson-Stevenson-lepopaikalle Calgaryn pohjoispuolelle. Uudet tielaatat otettiin käyttöön 24. toukokuuta 2005, jotta kuningatar näkisi ne matkallaan lentokentälle.
Infrastruktuuri ja liikennejärjestelyt.
Liikenteen sujuvuutta ja turvallisuutta on pyritty lisäämään rakentamalla tehokkaita vaihtoyhteyksiä ja parantamalla tieosuuksia, muun muassa leveillä keskikaistoilla ja rajoitetuilla liittymillä. Tulevaisuudessa suunnitteilla ovat laajennukset ja parannukset, jotka koskevat muun muassa nelikaistaistamista Fort Macleodista Calgaryyn ja Edmontonista pohjoiseen sekä uusien moottoritieliittymien ja liikenneympyröiden rakentamista vilkkaimmille osuuksille.
Liikenneturvallisuuden osalta QE2:lla on havaittu ongelmia, kuten liian jyrkkiä kaarteita ja huonoa risteysten kanavointia, joita on pyritty korjaamaan muun muassa turvakaiteita lisäämällä. Vaikka turvallisuutta on parannettu, vilkkaat tieosuudet ovat edelleen onnettomuusalttiita, mikä vaatii jatkuvaa kehittämistä.
Ylläpito, kustannukset ja rahoitus.
Valtatien ylläpito- ja laajennuskustannukset ovat huomattavia, esimerkiksi QE2:n parannukset maksavat useita miljoonia dollareita kilometriä kohden. Rahoitus tulee pääosin Albertan liikenneministeriöltä, ja usein myös yksityiset toimijat osallistuvat hankkeisiin julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyömallien kautta.
Interstate 10

Interstate 10 (I-10) on Yhdysvaltojen Interstate-järjestelmään kuuluva moottoritie. Se on eteläisin koko valtion halki kulkeva tie, ja neljänneksi pisin Interstate-tie Interstate 90:n, Interstate 80:n ja Interstate 40:n jälkeen. Se kulkee Kalifornian, Arizonan, New Mexicon, Texasin, Louisianan, Mississippin, Alabaman ja Floridan osavaltioiden läpi. Sen pituus on 2 460,34 mailia (3 959,53 km). Tien varrella olevia kaupunkeja ovat muun muassa Los Angeles, Phoenix, San Antonio, Houston, New Orleans, Mobile ja Jacksonville. 
Reitillä on useita yhteyksiä muihin Interstate-moottoriteihin ja sen varrella on useita haarateitä suurimmissa kaupungeissa. Tie on tunnettu osittain hyvin eristäytyneistä osuuksistaan erityisesti Länsi-Texasissa, jossa tien varrella on jopa tasoylikäyntejä yksityisteille. Rajatarkastuspisteitä on muun muassa New Mexicon ja Texasin rajalla, ja ne voivat hidastaa liikennettä. I-10 on myös tunnettu siitä, että sen suunnitelmissa on ollut useita kiertoteitä ja laajennuksia erityisesti Phoenixin ja New Orleansin alueilla. I-10:n pituudesta noin kolmannes sijaitsee Texasin osavaltiossa, jossa moottoritie kulkee osavaltion leveimmän kohdan poikki. 
I-10 on vaikuttanut merkittävästi nopeimmin kasvaneiden kaupunkien, kuten Houstonin ja Phoenixin, kehittymiseen laajoiksi, autoistuviksi suurkaupunkialueiksi. I-10 on tärkeä reitti, joka yhdistää Los Angelesin satamat muuhun maahan. Kuten monien muidenkin moottoriteiden kohdalla, paikalliset näkökohdat vaikuttivat reitin suunnitelmiin useissa kaupungeissa, muun muassa San Antoniossa ja New Orleansissa. 1960-luvulla Arizonan viranomaiset suunnittelivat moottoritien kulkevan Phoenixin keskustan läpi ja laativat monikerroksisen ramppijärjestelmän. Paikalliset vastustivat tätä, ja vuonna 1973 he äänestivät rakennustöiden lopettamisen puolesta. Viranomaiset laativat uuden suunnitelman, joka otti huomioon arkeologiset kohteet ja historialliset rakennukset reitin varrella. Osa moottoritiestä rakennettiin maan alle, ja sen päälle perustettiin uutta puistoaluetta. Rakennussuunnitelmat hyväksyttiin yleisöäänestyksessä vuonna 1979.
Fengersfors

Fengersfors on taajama Åmålin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Dalslandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 336 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Miikka Muurinen

Miikka Muurinen (s. 4. maaliskuuta 2007) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa serbialaista Partizan Belgradia.
ESPN on nimennyt Muurisen viiden tähden lupaukseksi vuonna 2026 aloittavien yliopistopelaajien 100 parhaan pelaajan listalla, hän on listan ainoa eurooppalainen pelaaja ja listalta löytyy vain kahdeksantoista muuta viiden tähden lupausta.
Muurinen valittiin vuoden 2025 Euroopan-mestaruuskilpaluissa Rising Star -palkinnon saajaksi.
Ura.
Seurajoukkueet.
Järvenpään Beat Basketin kasvatti Muurinen pelasi Beat Basketissa alle 17-vuotiaiden SM-sarjaa ennen kuin liittyi madridilaiseen Zentro Basketiin 15-vuotiaana. Vuosi myöhemmin matka jatkui Espanjan koripallokentiltä Yhdysvaltoihin, kun hän aloitti lukio-opintonsa ja pelaamisen Sunrise Christian Academyssa Bel Airen kaupungissa Kansasissa. Syksyllä käynnistyneen toisen lukiovuotensa hän aloitti uudessa koulussa, AZ Compass Prepissä, Arizonan Chandlerissa. Syyskuussa hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Euroliigassa pelaavan serbialaisen Partizan Belgradin kanssa. Muurinen pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 6. lokakuuta 2025; hän oli kentällä 17.06 minuuttia ja teki seitsemän pistettä.
Maajoukkue.
Elokuussa 2023 Muurinen pelasi Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan vuoden 2023 EM-kisoissa Pohjois-Makedoniassa, jossa hän pelasi 7 ottelua ja teki keskimäärin ottelua kohden 16,9 pistettä (kolmanneksi paras koko turnauksessa), 6,1 levypalloa ja 2,0 torjuntaa (paras koko turnauksessa).
25. kesäkuuta 2024 17-vuotias Muurinen teki debyyttinsä Suomen miesten maajoukkueessa olympiakarsintaturnaukseen valmistavassa ottelussa Uutta-Seelantia vastaan, jossa hän auttoi Suomen 73–70 voittoon. Hän pelasi reilut 14 minuuttia ja teki kaksi pistettä, kolme torjuntaa, yhden riiston ja yhden syötön. Hän pelasi toisen ottelunsa Suomen miesten maajoukkueessa 28. kesäkuuta 2024 olympiakarsintojen ”kenraaliharjoituksessa” Latviaa vastaan, jossa hän auttoi Suomen 90–84 voittoon.
Perhe.
Muurisen molemmat vanhemmat ovat entisiä maajoukkuekoripalloilijoita. Isä Kimmo Muurinen pelasi 156 ottelua Suomen miesten maajoukkueessa ja äiti Jenni Muurinen (o.s. Laaksonen) 68 ottelua Suomen naisten maajoukkueessa.
Tösse

Tösse on taajama Åmålin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Dalslandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 319 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ljungaverk och Fränsta

Ljungaverk och Fränsta on taajama Ången kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 2 002 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Peeter Olesk

Peeter Olesk (25. joulukuuta 1953 – 25. marraskuuta 2021) oli virolainen kirjallisuudentutkija ja poliitikko. Hän toimi Laarin I ja Tarandin hallituksissa kulttuuri- ja opetusministerinä.
Toiminta Neuvosto-Virossa.
Peeter Olesk kävi koulunsa Tallinnassa ja valmistui Tarton valtionyliopistosta viron kielen filologiksi vuonna 1977. Vuosina 1978-1980 hän toimi Eesti Raamat-kirjakustantamon toimittajana, 1980–1987 Tiedeakatemian kirjallisuusmuseon vanhempana tutkijana. Vuosina 1990–1993 hän oli Viron kirjallisuusmuseon johtaja. 
Uuden itsenäisyyden aika Virossa, poliitikko ja kulttuuritoimen johtotehtävissä.
Laulavan vallankumouksen aikana sen alkuvaiheessa Olesk oli vuosina 1989–1990 mukana Kansallisen riippumattomuuden puolueen (ERSP) organisoimassa Viron kansalaisten yleiskomiteassa Viron kongressin syntymistä. Uuden itsenäisyyden alkuvaiheessa Olesk toimi Tarton yliopiston rehtori Jüri Kärnerin neuvonantajana vuosina 1991–1992.
Olesk nousi Laarin I hallitukseen ensin vuonna 1993 väestöministeriksi ja siirtyi samassa hallituksessa kesällä 1994 kulttuuri- ja opetusministeriksi jatkaen samassa tehtävässä seuranneessa Tarandin hallituksessa.
Ministeriuran jälkeen Olesk toimi vuosina 1995–1999 Tarton yliopiston kirjaston johtajana.
Hänet valittiin Riigikoguun kaudeksi 1999-2003 Isänmaaliiton edustajana ja vuosina 2003-2004 Riigikogun varapuhemiehen Toomas Savin neuvonantajana.
Olesk julkaisi artikkeleita kirjallisuuskysymyksistä jo kouluaikanaan. 1970-luvun puolivälistä lähtien hän oli tuottelias ja monipuolinen kolumnisti ja kriitikko ja myöhemmin luennoitsija.
Torpshammar

Torpshammar on taajama Ången kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 438 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Alby

Alby on taajama Ången kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 272 asukasta vuoden 2023 lopussa.
FC Balzers

FC Balzers on liechtensteiniläinen jalkapalloseura, jonka kotikenttä on Sportplatz Rheinau. Seura on perustettu vuonna 1932.
Mörsil

Mörsil on taajama Åren kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 822 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Duved

Duved on asuinalue Åren kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Åren keskustaajaman kanssa.
Undersåker

Undersåker on taajama Åren kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 645 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Lars Molin (kirjailija)

Lars Fredrik Molin (6. toukokuuta 1942 Undersåker – 7. helmikuuta 1999 Sundbyberg) oli ruotsalainen kirjailija, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen esikoisromaaninsa "Bomsalva" ilmestyi vuonna 1970. Molin tunnetaan muun muassa elokuvastaan "Badjävlar" (1971) ja televisiosarjastaan "Tre kärlekar" (1989–1991). Vuonna 1998 hän voitti ensimmäisenä ruotsalaisena Emmy-palkinnon elokuvastaan "Den tatuerade änkan".
Lars Molin

Lars Molin voi tarkoittaa seuraavia ruotsalaisia henkilöitä:
Björnänge

Björnänge on taajama Åren kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 820 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hallen

Hallen on taajama Åren kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 235 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Musta perjantai (1978)

Musta perjantai () oli 8. syyskuuta 1978 Zhaleh’n aukiolla, Iranin pääkaupungissa Teheranissa tapahtunut verilöyly. Aukiolle oli kokoontunut tuhansia ihmisiä osoittamaan mieltä Iranin silloista monarkkia, šaahi Mohammad Reza Pahlavia ja hänen uudistuksia vastaan. Pahlavi käytti valtaosan öljyteollisuudesta saadusta rahasta armeijan ja poliisivoimien vahvistamiseen ja kansalaisten valvonnan tiukentamiseen. Iranin hallitus aktivoi tapahtumapäivänä sotatilalain ja pääministeri Jafar Sharif-Emami lähetti poliisin joukkoja ja sotilaita panssarivaunuineen ja helikoptereineen tukahduttamaan Zhaleh’n mielenosoituksen. Mielenosoittajia ammuttiin kuoliaaksi eri lähteiden mukaan ainakin 64 Zhaleh’n aukiolla ja noin 3000 koko päivänä yhteensä.
Sharif-Emami yritti neuvotella Pahlavia vastustavien ryhmien kanssa, mutta perjantaina tapahtuneet hirmuteot tahrasivat hallituksen maineen lopullisesti ja estivät kompromissien syntymisen. Sen jälkeen Pahlavi korvasi Sharif-Emamin kenraali Gholam Reza Azharilla, joka ehti toimia pääministerinä uudenvuodenaattoon 31. joulukuuta 1978 asti. Mustaa perjantaita ja muita samanaikaisia mielenosoituksia pidetään alkusysäyksena Iranin vuoden 1979 vallankumoukselle, joka muutti Iranin valtiomuodon monarkiasta islamilaiseksi tasavallaksi.
Hålland

Hålland on taajama Åren kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 207 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Vyborg (rahtilaiva)

Vyborg oli neuvostoliittolainen rahtialus, jonka suomalainen sukellusvene Vesikko torpedoi ja upotti Suomenlahdella jatkosodan aikana 3.7.1941. Vyborg oli ensimmäinen suomalaisen sukellusveneen torpedolla upottama vihollisalus, ainoa suomalaisten sukellusveneiden toisen maailmansodan aikana torpedolla upottama pinta-alus sekä ensimmäinen Neuvostoliiton Suomenlahdella menettämä rahtialus Saksan vuoden 1941 hyökkäyksen jälkeen.
Aluksen historia.
Vyborg oli "Flüsse"-luokan moottorirahtilaiva, joka valmistui vuonna 1934 AG Weserin telakalta Bremenistä. Aluksen alkuperäinen nimi oli "Cairo", ja alkuperäinen omistaja saksalainen Norddeutscher Lloyd -varustamo. Alus oli luokkansa ensimmäinen, ja sille rakennettiin vuosina 1935-1943 yhteensä seitsemän sisaralusta samalla telakalla. Alkuvuosina alus liikennöi alkuperäisen omistajansa lukuun Saksasta Kuubaan ja Meksikoon.
Kesällä 1940 alus myytiin Neuvostoliittoon, jossa sille annettiin nimi "Vyborg". Samalla aluksen kotisatama vaihtui Bremenistä Leningradiksi. Alus annettiin liikennöitäväksi, ja määrättiin vuonna 1941 sotilaskuljetuskäyttöön.
Viimeinen matka ja torpedointi.
Heinäkuun alussa 1941 Vyborg lähti yksin Leningradista Tallinnaan noutamaan viljalastia. Aamulla 3.7.1941, aluksen ollessa Suomenlahdella Suursaaren länsipuolella matkalla kohti Tallinnaa, se kohtasi suomalaisen sukellusvene Vetehisen. Sukellusvene avasi tulen kansitykillään, mutta ei osunut. Vyborg kääntyi kohti itää, ja lähti täyttä vauhtia palaamaan Leningradiin. Alkuiltapäivästä Suursaaren itäpuolella periskooppisyvyydessä ollut suomalainen sukellusvene Vesikko havaitsi harmaaksi maalatun Vyborgin suuntaavan edelleen kohti itää 12 solmun nopeudella. Kello 13:25 Vesikko laukaisi 700 metrin päästä torpedon kohti Vyborgia, ja osui aluksen peräosaan. Toinen, kello 13:34 laukaistu torpedo, meni ohi. 
Yksi Vyborgin miehistöön kuulunut merimies sai surmansa ensimmäisen torpedon räjähtäessä, ja osuman seurauksena alus alkoi upota. Aluksen päällikkö Ilja Gavrilov ja muut 44 jäljellä ollutta miehistön jäsentä siirtyivät pelastusveneisiin, joista neuvostoliittolaiset partioveneet pelastivat heidät myöhemmin. Vyborg upposi kello 14:15, noin 45 minuuttia torpedoinnin jälkeen. Hyökkäyksen seurauksena paikalle saapui Suursaaresta neuvostoliittolaisia moottoritorpedoveneitä, jotka yrittivät tuhota Vesikon syvyyspommeilla. Vene pääsi kuitenkin pakenemaan, ja palasi tukikohtaansa ilman vaurioita. Sukellusvene Vesikon päällikkönä upotuksen aikaan oli kapteeniluutnantti Olavi Aittola. 
Hylky.
Vyborgin hylky löydettiin Suursaaren itäpuolelta vuonna 2022, ja venäläinen sukellusryhmä tunnisti sen vuonna 2024. Alus lepää 54 metrin syvyydessä Venäjän aluevesillä. Sukeltajat totesivat torpedon aiheuttaneen 3 x 5 metrin kokoisen aukon Vyborgin tyyrpuurin puoleiseen kylkeen, ruuman nro 3 kohdalle. Sukeltajat nostivat aluksen kellon, ja se on tarkoitus sijoittaa muistomerkiksi Kronstadtiin Venäjälle. Sukellustutkimuksessa hylky video- ja valokuvattiin yksityiskohtaisesti.
Nocturnal Depression

Nocturnal Depression on Lord Lokhraedin ja Herr Suizidin vuonna 2004 perustama ranskalainen DSBM-yhtye. Lord Lokhraed kärsii hypodaktyliasta. Yhtye on ottanut vaikutteita muun muassa Xasthurista, Burzumista ja Forgotten Tombsista ja sen kappaleet käsittelevät aiheita kuten: Masennus, itsemurha ja epätoivo.
Four Corners Monument

Four Corners Monument on rajamerkki, joka sijaitsee maantieteellisessä pisteessä Four Cornersin alueella, jossa Yhdysvaltain neljän osavaltion, Arizonan, Coloradon, New Mexicon ja Utahin, rajat kohtaavat. Se on Yhdysvaltain ainoa paikka, jossa neljä osavaltiota kohtaa.
Monumentti on merkkinä kahden huomattavan intiaaniheimon välisellä rajalla. Sillä on erityinen kulttuurinen ja historiallinen merkitys navajoille ja uteille.
Sisällissodan aikana 1860-luvulla kongressi pyrki luomaan selkeät valtiorajat alueelle kiistojen estämiseksi ja seudun asuttamiseksi. Rajat asetettiin pituuspiirin ja leveysasteen mukaan. Nämä varhaiset merkinnät olivat osittain epätarkkoja. Vei aikaa ennen kuin niistä tuli kongressin tunnustamia laillisia rajoja. Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1925 antama päätös vahvisti muistomerkin kaikkien neljän osavaltion viralliseksi leikkauspisteeksi.
Monumentti sijaitsee Navajomaassa (Navajo Nation) US Highway 160:n varrella, noin 50 mailia Bluffin kaupungista kaakkoon.
Monumenttia on uusittu useita kertoja, viimeisimmät korjaukset tehtiin vuonna 1992 ja 2010, ja siihen kuuluu vierailija-aukio, joka ympäröi rajamerkkilaattaa. Graniittilaattaan kaiverrettu kirjoitus ”Here meet in freedom under God four states” on sijoitettu Coloradosta alkaen niin, että kunkin osavaltion puolella on kaksi sanaa. Monumentin ympärillä on lipputankoja, joiden liput edustavat neljää osavaltiota, Navajomaata ja ute-heimoa (Ute Mountain Ute Tribe Reservation).
Navajo Nation Department of Parks and Recreation ylläpitää monumenttia.
Inter insigniores

Inter insigniores on katolisen kirkon uskonopin kongregaation julkaisema asiakirja naispappeudesta vuodelta 1976.
Asiakirja julkaistiin vastauksena ensimmäisiin naispappien vihkimyksiin anglikaanisessa kirkkoyhteisössä, ja siitä lähtien se on pysynyt katolisen kirkon kannan perustana. Asiakirja valmistui kardinaali Franjo Seperin allekirjoittamana ja se ilmestyi paavi Paavali VI:n hyväksynnällä 15. lokakuuta 1976, Ávilan Pyhän Teresan juhlapäivänä. Asiakirja on kattavin virallinen katolinen tutkimus aiheesta. 
Myöhemmin paavi Johannes Paavali II vahvisti katolisen kirkon kannan apostolisessa kirjeessään "Ordinatio Sacerdotalis".
Asiakirjan sisällys on seuraava:
Roger Parker

Roger Parker (s. 2. elokuuta 1951 Lontoo) on brittiläinen musiikkitieteilijä. Hän on keskittynyt pitkälti oopperan, erityisesti 1800-luvun italialaisen oopperan tutkimiseen.
Parker opiskeli Lontoon yliopistossa ensin Goldsmiths’ Collegessa ja sitten King’s College Londonissa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1981. Vuonna 1982 Parker lähti Cornellin yliopistoon, jossa hän oli apulaisprofessori ja myöhemmin associate professor. Vuonna 1994 Parker palasi Englantiin ja aloitti työskentelyn Oxfordin yliopiston St Hugh’s Collegen musiikin luennoitsijana, myöhemmin professorina. Vuonna 1999 Parkerista tuli Cambridgen yliopiston musiikin professori. Hän oli siellä St John’s Collegen fellow ja vuosina 2005–2006 School of Arts and Humanitiesin puheenjohtaja. Vuonna 2002 Parker oli Kalifornian yliopiston (Berkeley) vieraileva Ernest Bloch -luennoitsija. Vuonna 2007 hän oli Princetonin yliopiston Institute for Advanced Studyn vieraileva tutkija. Parker on myös toiminut King’s College Londonin musiikin Thurston Dart -professorina ja luennoinut vuosina 2006–2010 professorina Gresham Collegessa.
Parker on toiminut "Cambridge Opera Journalin" perustavana päätoimittajana Arthur Groosin kanssa ja toimittanut Gabriele Dotton kanssa Casa Ricordin kriittisen Donizetti-edition. Hän on toiminut Opera Raran ohjelmistokonsultanttina. Hänen kirjojensa joukossa ovat "Remaking the Song: Operatic Visions and Revisions from Handel to Berio" (2006) ja "A History of Opera: The Last Four Hundred Years" (Carolyn Abbaten kanssa, 2012). Parker valittiin British Academyn jäseneksi vuonna 2008. Hän sai vuonna 1986 Premio Giuseppe Verdin ja vuonna 1991 Royal Musical Associationin Dent Medalin.
Maltan parlamenttitalo

Maltan parlamenttitalo (, ) on Maltan pääkaupungissa Vallettassa sijaitseva maan parlamentin kokoontumispaikka. Parlamenttitalo rakennettiin arkkitehti Renzo Pianon piirustusten mukaisesti vuosien 2011 ja 2015 välillä osana Proġett ta’ Bieb il-Belt -projektia. Samassa projektissa rakennettiin muurein linnoitettuun Vallettan kaupunkiin uusi kaupungin portti, sekä muutettiin Kuninkaallisen oopperatalon rauniot ulkoilmateatteriksi. Parlamenttitalon rakentaminen herätti paljon keskustelua johtuen sen nykyaikaisesta ilmeestä sekä korkeista kustannuksista, jotka kohosivat 90 miljoonaan euroon.
Ennen parlamenttitalon rakentamista Maltan parlamentti kokoontui Vallettassa Suurmestarin palatsissa. Palatsin gobeliinisali toimi parlamentin istuntosalina vuodesta 1921 vuoteen 1976, jonka jälkeen parlamentti siirtyi saman rakennuksen entiseen asevarastoon. Nykyiseen parlamenttitaloon istunnot siirtyivät 4. toukokuuta 2015.
Sijainti.
Maltan parlamenttitalo sijaitsee Vallettan Triq ir-Repubblika -tien varrella lähellä kaupungin porttia. Aivan parlamenttitalon läheisyydessä sijaitsevat Pyhän Jaakobin kavaljeeri, Kuninkaallisen oopperatalon rauniot, Palazzo Ferreria -palatsi sekä Bieb il-Belt -ostosarkadi.
Parlamenttitalon paikalla sijaitsi ennen muutamia rakennuksia, ja Valletan rautatieasema. Alue kärsi mittavia vahinkoja toisen maailmansodan aikaisissa pommituksissa ja sekä rautatieasema, että ympäröivät rakennukset purettiin 1960-luvulla osana Valletan kehitysprojektia. Projektin myötä tuhoutuneiden rakennusten tilalle luotiin Vapauden aukio (), jota ympäröi ostosarkadi. Aukio oli alun perin hyvin vaatimaton ja sitä käytettiin lähinnä pysäköintialueena.
Arkkitehtuuri ja rakentaminen.
Vapauden aukion ostosarkadien sekä neljännen kaupunginportin purkutyöt aloitettiin lokakuussa 2010. Purkutöiden jälkeen tontilla tehtiin arkeologiset kaivaukset ja parlamenttitalon rakentaminen alkoi vuonna 2011. Rakennuksen teräsrunko valmistui alkuvuodesta 2012. Fasadin kalkkikivi louhittiin Gozon saarelta ja leikattiin halutun muotoisiksi kappaleiksi Italiassa, jonka jälkeen kivet lähetettiin takaisin Maltalle. Alun perin parlamenttitalon piti valmistua marraskuussa 2012 tai vuoden 2013 alussa. Valmistuminen kuitenkin myöhästyi, ja lopulta parlamenttitalo avattiin vuonna 2015.
Maltan parlamenttitalo koostuu kahdesta erillisestä osasta, jotka yhdistyvät toisiinsa silloilla. Toisessa osassa sijaitsevat parlamentin kokoontumistilat. Rakennus on jaettu kahtia, jotta näkymä Pyhän Jaakobin kavaljeeriin ei esty Vapauden aukiolta. Molemmissa osissa on yhteensä kolme kerrosta. Parlamenttitalon arkkitehtuurissa on huomioitu ympäristöystävällisyys ja rakennus on niin sanottu nollapäästörakennus, sillä lämpöenergiaa otetaan talteen tai siirretään sen alla olevaan kallioon. Tätä energiaa käytetään rakennuksen lämmittämiseen ja viilentämiseen, jolloin ei tarvita jäähdytystorneja tai lämmityskattiloita.
Dnsmasq

dnsmasq on kevyt palvelinohjelma, joka sisältää DNS-välityspalvelimen, DHCP-palvelimen ja TFTP-palvelimen. Ohjelma on tarkoitettu lähiverkossa käytettäväksi. dnsmasq voi palvella DNS-kyselyjä omasta välimuistista tai välittää kyselyt eteenpäin. Ohjelma voi toimia pienissä reittimissä tai palomuurilaitteissa ja se voi nopeuttaa DNS-kyselyjä pitämällä usein käytettyjä hakuja välimuistissa. Ohjelmassa on paljon konfiguroitavia ominaisuuksia, mutta se on yksinkertaisempi kuin esimerkiksi BIND.
Ohjelma voidaan konfiguroida NetworkManagerin avulla.
(76146) 2000 EU16

(76146) 2000 EU16 on päävyöhykkeen asteroidi, joka on pikkuplaneetta Ceresin kvasikuu, jonka kiertorata muodostaa analemman. Kahden muun päävyöhykkeen asteroidin (138245 ja 166529) arvioidaan siirtyvän vastaavalle kiertoradalle.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin .
2013 ND15

2013 ND15 on hyvin pieni Aurinkoa kiertävä asteroidi, joka kuuluu Aten-asteroideihin. 2013 ND15 on lähimmillään 0,28 astronomisen yksikön päässä Auringosta ja etäisimmillään 1,17 astronomisen yksikön päässä. Se on kooltaan arviolta 0,040–0,090 kilometriä läpimitaltaan. 2013 ND15 on Venus-planeetan troijalainen asteroidi, joka kiertää Lagrangen pisteessä L4.
Asteroidin rata on poikkeuksellisen soikea verrattuna muihin vastaaviin, ja sen liike on epävakaa. Se pysyy Venuksen radalla vain rajallisen ajan ennen siirtymistään pois, mutta voi myöhemmin palata takaisin. Vaikka asteroidin liike liittyy Venukseen, se ylittää myös Maan radan. Siksi sitä pidetään mahdollisesti vaarallisena asteroidina.
Asteroidista tehtyjen havaintojen perusteella laadittujen ennustelaskelmien mukaan Maan ohitusetäisyydet vaihtelevat suuresti, noin 2–74 miljoonan kilometrin välillä. Useimmat ohitukset tapahtuvat varsin kaukana, yli kymmenen miljoonan kilometrin päässä. Merkuriuksen ohitukset ovat yleensä paljon lähempänä, usein alle kymmenen miljoonan kilometrin etäisyydellä, ja kaikkein lähin ohitus tapahtuu vuonna 2053, jolloin etäisyys on vain noin 981 443 kilometriä. Venuksen ohituksia esiintyy tiheästi vuosien 2174 ja 2196 välillä, ja niiden etäisyydet sijoittuvat pääosin 15–22 miljoonan kilometrin välille.
Parker Bowles

Parker Bowles on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Tatu Juvonen

Tatu Sakari Juvonen (s. 6. lokakuuta 1960 Paltamo) on suomalainen lääkäri ja kirurgian professori.
Tatu Juvonen syntyi vaunumestari Tapio Juvosen ja Inkeri Moilasen perheeseen. Hän avioitui 1991 lääkäri Minna Tammisen kanssa. Juvonen tuli ylioppilaaksi Vuohengin lukiosta 1979 ja valmistui Oulun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1984. Hän väitteli siellä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1993.
Juvonen oli lääkäri Paltamon terveyskeskuksessa 1984–1985 ja apulaislääkäri Kainuun keskussairaalassa 1985–1988 ja Oulun yliopistollisessa sairaalassa 1988–1990, jossa hän oli erikoislääkäri 1990–1995 ja ylilääkäri vuodesta 1998. Helsingin yliopistollisen keskussairaalan sydänkirurgian ylilääkäriksi Juvonen nimitettiin 2015. Hän oli apulaisprofessori New York Mount Sinai School of Medicinessä 1995–1997, Oulun yliopiston kirurgian professorina hän on toiminut vuodesta 2000. Juvosella on ollut myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Hänet valittiin Oulun yliopiston vuoden alumniksi 2011. Juvosen erikoisalaansa kirurgina ja tutkijana ovat verisuoni- ja sydän- ja rintaelinkirurgia sekä kokeellinen kirurgia.
Suurmestarin palatsi

Suurmestarin palatsi voi viitata seuraaviin:
Saharan ansioiden ritarikunta

Saharan ansioiden ritarikunta () oli ranskalainen ritarikunta, joka perustettiin 4. huhtikuuta 1958. Sitä jaettiin tunnustuksena ansioista hallinnon, tieteen, taiteen ja talouden saralla Ranskan Saharan alueella sijaitsevissa siirtomaissa. Saajat nimitettiin ensin ritareiksi ja voitiin yleentää upseereiksi aikaisintaan 5 vuoden kuluttua ja tästä komentajiksi aikaisintaan 3 vuoden kuluttua.
Ritarikunnan nauha oli hiekankeltainen ja sen reunoilla oli kaksi ohutta sinistä raitaa. Ritarikuntaa jaettiin kolmessa luokkassa:
Ritarikunta lakkautettiin yhdessä 12 muun ritarikunnan kanssa 1. tammikuuta 1964, kun niiden tilalle perustettiin kansallinen ansioritarikunta.
Linaloolioksidi

Linaloolioksidi (C10H18O2) on terpenoidijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää ainesosana hajusteissa. Luonnossa linalyylioksidia esiintyy monissa kasveissa ja hedelmissä esimerkiksi greipissä ja teepensaassa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa linaloolioksidi on väritöntä tai kellertävää nestettä. Sillä on makea, kukkaismainen sitruksia tai havupuita muistuttava tuoksu. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin ja propyleeniglykoliin. Linaloolioksidi esiintyy cis- ja trans-isomeerien seoksena.
Linaloolioksidia valmistetaan hapettamalla linaloolia esimerkiksi vetyperoksidin tai perhappojen avulla. Reaktiossa muodostuu ensin epoksidi, joka toisiintuu muodostaen tetrahydrofuraanirenkaan. Reaktiossa muodostuu lisäksi pieniä määriä tetrahydropyraanirenkaan sisältävää isomeeria.
Linaloolioksidia käytetään esimerkiksi kukkaistuoksuissa tuomaan niihin laventelinkaltaista tuoksua.
We Remain

We Remain on yhdysvaltalaisen laulaja Christina Aguileran kappale vuodelta 2013.
Sävellys ja julkaisu.
Kappaleen ovat säveltäneet Ryan Tedder, Brent Kutzle ja Mikky Ekko ja tuottaneet Tedder ja Kutzle. Kappale on balladi.
”We Remain” on mukana elokuvan "Nälkäpeli – Vihan liekit" ("The Hunger Games: Catching Fire") soundtrack-albumilla "". Kappale julkaistiin digitaalisesti 1. lokakuuta 2013 ja sitä alettiin promota radiokanaville viikkoa myöhemmin. Soundtrackin toinen single ”Elastic Heart” julkaistiin samaan aikaan.
”We Remain” menestyi kaupallisesti Aguileran aiempia singlejä heikommin. Se nousi radiosoittolistan sijalle 9 Taiwanissa. 
Se oli sijalla 58 Etelä-Korean ulkomaisten singlejen listalla. Kappale sai kuitenkin hyviä arvioita musiikkikriitikoilta. Monet pitivät sitä soundtrackin kohokohtana.
Juha Veijola

Juha Veijola on suomalainen psykiatri, professori ja psykoosisairauksien tutkija.
Veijola on Oulun yliopiston professori ja psykiatrian johtaja sekä Oulun yliopistollisen sairaalan ylilääkäri. Hän johtaa neuropsykiatrista tutkimusryhmää, jossa hän vastaa psykoottisten häiriöiden ja psykoosiriskin tutkimuksista. Hänen tutkimusryhmällään on sekä suomalaisia että kansainvälisiä yhteistyökumppaneita. Veijola toimii myös Kansallisen neurokeskuksen johtoryhmässä. Hänen puolisonsa oli professori Pirjo Mäki.
Saarelman Puutarha

Saarelman Puutarha on vuonna 1953 perustettu perheyritys ja kauppapuutarha, joka sijaitsee Lohjan kaupungin Nummen kirkonkylässä, Etelä-Suomessa. Puutarha on erikoistunut kesäkukkiin ja erityisesti pelargoneihin, joita siellä viljellään yli 500 eri lajiketta. Saarelman Puutarha toimii myös kukkakauppana ja järjestää kukkasidontakursseja.
Historia.
Puutarhan perustivat Annikki ja Onni Saarelma vuonna 1953. Alkuvuosina puutarhassa viljeltiin vihanneksia, kuten tomaattia ja kurkkua. Myöhemmin tuotantosuunta siirtyi kukkatuotantoon. 1980-luvulla vetovastuun ottivat heidän tyttärensä Raili ja hänen miehensä Guy Långström. Vuodesta 2013 lähtien toimintaa on jatkanut kolmas sukupolvi, Pia ja Tommi Långström.
Toiminta.
Saarelman Puutarha viljelee erityisesti kesäkukkia, joista merkittävin ryhmä on pelargonit. Yrityksellä on yli 1 500 neliömetriä kasvihuoneita ja oma myymälä, joka toimii entisessä vihannespakkaamossa. 
Puutarha tunnetaan erityisesti suomalaisista vanhoista pelargonikannoistaan ja niihin liittyvästä säilytys- ja lisäämistyöstään. Lisäksi puutarha tarjoaa kukkakauppapalveluita ja järjestää sesonkien mukaan kursseja kukkien sidonnasta ja kasvatuksesta.
TGV Euroduplex

TGV 2N2 eli TGV Euroduplex (valmistajan nimitys Avelia Euroduplex) on ranskalainen kaksikerroksinen TGV-suurnopeusjunayksikkö.
Euroduplex suunniteltiin liikennöimään Ranskan lisäksi muuallakin Euroopassa, minkä takia se on varustettu useilla virtamahdollisuuksilla ja muilla eri maissa käytettävillä järjestelmillä.
Historia.
Euroduplex on kolmannen sukupolven kaksikerroksinen TGV-juna: aiemmat kaksi ovat alkuperäinen Duplex ja siitä muunneltu Dasye. Alstom suunnitteli alkuperäisen Duplexin 1980-luvulla, kun TGV-liikenteen matkustajamäärät olivat kasvussa. Kaksikerroksinen juna mahdollisti suuremman matkustajamäärän junaa pidentämättä. Dasye puolestaan on TGV POS -junissa käytetyllä uudella asynkronisella ajojärjestelmällä varustettu toisen sukupolven Duplex. Euroduplex jatkaa edeltäjiensä linjaa päivitettynä.
SNCF tilasi 55 Euroduplexia kesällä 2007. Niistä ensimmäiset otettiin käyttöön joulukuussa 2011, kun LGV Rhin-Rhône -suurnopeusrata avattiin. SNCF tilasi 40 yksikköä lisää vuonna 2013, lunasti sopimukseen sisältyneet 15 optiota vuonna 2017 ja tilasi 12 yksikköä vuonna 2019.
Tekniikka.
Jumayksikön koostumus on aiempien TGV-sarjojen kaltainen: kummassakin päässä on moottorivaunu ja niiden välissä yhteisillä teleillä toisiinsa liitetyt kahdeksan matkustajavaunua. Vaunut ovat kaksikerroksisia. Kokonainen junayksikkö on 200 metriä pitkä ja painaa 399 tonnia. Sen huippunopeus on 320 km/h. Eri maiden ratojen sähköistyserojen takia Euroduplexista on eri sähköjärjestelmillä (näistä neljästä on eri yhdistelmiä: 25 kV 50 Hz AC, 15 kV 16,7 Hz AC, 3 kV DC ja 1,5 kV DC) varustettuja versioita.
Markustajille näkyvät muutokset edeltäviin Duplexeihin nähden ovat eräät matkustusmukavuuden ja käytännöllisyyden parannukset, kuten uudet informaationäytöt ja paranneltu esteettömyys liikuntarajoitteisille. Junayksikön tavanomainen kapasiteetti on 1 020 matkustajaa.
Käyttö.
SNCF.
SNCF:n käytössä on 122 Euroduplexia, joilla on liikennöity vuodesta 2011. Ne ovat korvanneet vanhempia TGV-junia. Junasta on muutama eri järjestelmin varustettu versio eri maihin kohdistuvaan liikenteeseen.
Ouigo España.
SNCF:n Espanjassa liikennöivällä halpajunabrändi Ouigo Españalla on käytössään 14 Euroduplexia, joista ensimmäiset aloittivat liikenteen Espanjassa vuonna 2021. SNCF:n muusta liikenteestä otetut junat muunneltiin sopimaan Espanjan radoille.
ONCF.
Marokon kansallinen rautatieyhtiö ONCF vastaanotti vuodesta 2018 lähtien 12 Euroduplex-junaa (marokkolainen tunnus ONCF 1200), joilla liikennöidään Casablancan ja Tangierin välillä Al Boraq -linjalla, Afrikan ensimmäisellä suurnopeusradalla. ONCF tilasi Alstomilta 12 junaa lisää syksyllä 2024. Sopimukseen sisältyy optio kuudesta junasta lisää.
TGV Lyria.
SNCF:n ja Sveitsin SBB-CFF-FFS:n yhteisyritys TGV Lyria otti loppuvuodesta 2019 lähtien käyttöönsä 15 Euroduplex-junaa.
THU-Team

THU-Team ry on suomalainen autourheiluseura, joka toimii Länsi-Uudellamaalla. Seura on AKK-Motorsport ry:n alainen jäsenyhdistys ja tunnetaan erityisesti autosuunnistuksen, jokamiesluokan (JM) ja ralli-kilpailujen järjestäjänä.
Historia.
THU-Team ry perustettiin vuonna 1978 tavoitteena edistää autourheilun harrastusmahdollisuuksia Etelä-Suomessa. Alkuvuosina seuran toiminta keskittyi autosuunnistukseen, mutta myöhemmin se on laajentunut kattamaan myös muun muassa jokamiesluokan kilpailut. Seura on ollut mukana järjestämässä sekä paikallisia että kansallisia kilpailuja ja tapahtumia.
Toiminta.
Seuran jäsenistö koostuu eri-ikäisistä autourheilun harrastajista, ja jäsenmäärä on kasvanut tasaisesti vuosien varrella. THU-Team ry järjestää vuosittain useita kilpailuja, harjoituksia ja koulutustapahtumia. Toimintaan kuuluu myös nuorisotyö, jonka tavoitteena on innostaa nuoria autourheilun pariin turvallisesti ja vastuullisesti.
Seura tekee tiivistä yhteistyötä muiden autourheiluseurojen ja paikallisten toimijoiden kanssa. Vuonna 2025 yksi seuran päätapahtumista on Wallius JM -kilpailu, joka järjestetään Someron moottoriradalla.
Jouko Lönnqvist

Jouko Lönnqvist (s. 24. lokakuuta 1943 Tampere) on suomalainen psykiatri ja psykoterapeutti.
Lönnqvist valmistui lääkäriksi vuonna 1968 ja psykiatrian erikoislääkäriksi vuonna 1974. Hän sai dosentin arvonimen vuonna 1977, jolloin hän myös väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Lönnqvist työskenteli Lapinlahden sairaalassa vuosina 1968–1977 ja oli Helsingin yliopiston psykiatrian apulaisprofessori vuosina 1978–1986, sitten professori vuosina 2004–2011. Hän sai Valviralta laillistetun psykoterapeutin oikeudet vuonna 1994. Lönnqvist oli vuosina 1986–2008 Kansanterveyslaitoksen tutkimusprofessori. Vuosina 1987–1997 hän johti Kansanterveyslaitoksen menestyksekästä itsemurhien tutkimus- ja ehkäisyhanketta; itsemurhien määrän tasainen kasvu päättyi vuonna 1990 ja niiden määrä kääntyi sitten voimakkaaseen laskuun. Lönnqvist oli myös Tampereen yliopiston sosiaalipsykiatrian professori vuosina 2001–2004 sekä THL:n mielenterveys- ja päihdepalveluiden osastonjohtaja vuosina 2009–2011.
Lönnqvist osallistui moniin suomalaisiin ja kansainvälisiin tutkimushankkeisiin. Hän on ollut mukana kirjoittamassa yli 560 vertaisarvioitua kansainvälistä tutkimusjulkaisua ja ohjannut neljäkymmentä väitöskirjaa. Lönnqvist oli Psykiatrian tutkimussäätiön puheenjohtaja vuosina 2003–2018. Lisäksi hän toimi puheenjohtajana Suomalaisessa Lääkäriseura Duodecimissa vuosina 1989–1992 ja Mielenterveysseuran valtuustossa vuosina 2008–2010. Lönnqvist sai Kansainvälisen itsemurhien ehkäisyn yhdistyksen Stengel-palkinnon vuonna 1983 sekä Suomen valkoisen ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkin vuonna 1994 ja Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin vuonna 2004. Hänelle myönnettiin Pohjolan lääketieteen palkinto vuonna 2006, Pohjoismainen kansanterveyspalkinto 2011 ja Psykiatrian Tutkimussäätiön Kalle Achté -palkinto 2023. Lönnqvist on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa.
Jorma Westerlund

Jorma Westerlund (s. 1931 Oulu) on suomalainen museonjohtaja.
Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Westerlund opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan taidehistoriaa. Hän palasi Ouluun vuonna 1964. Westerlund oli vuosina 1982–1991 Oulun taidemuseon johtaja. Hän oli tätä ennen työskennellyt kaupunginarkiston hoitajana ja vuodesta 1965 lisäksi kuvaamataidetoimikunnan sihteerinä. Westerlund istui Kaltio-lehden kustantavan Kaltio ry:n hallituksen jäsenenä.
Bror Österlund

Bror Åke Österlund (s. 11. toukokuuta 1955) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Turun ruotsalaisessa teatterissa 1983–2020.
Ura.
Bror Österlund syntyi Åke ja Rosa Österlundin perheeseen. Opiskeltuaan Teatterikorkeakoulun ruotsinkielisellä osastolla 1979–1983 hän sai kiinnityksen Turun ruotsalaiseen teatteriin, jossa hän toimi eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Österlundin roolitehtäviä ovat olleet muun muassa Doktor Everett Scott ("The Rocky Horror Show", 2002), Vatanen ("Harens år", 2006), Herr Hu ("Herr Hu", 2008), Gammel-Olle ("Stormskärs Maja", 2015) ja monologi "Allt som är underbart" (2019). Hän on näytellyt myös Peter Panin roolin.
Österlund on työskennellyt niin ikään sairaalaklovnina.