Longtermismi

Longtermismi on filosofinen näkemys, jonka mukaan vaikutusmahdollisuutemme tulevaisuuteen ovat keskeinen moraalinen prioriteetti. Longtermistit korostavat erityisesti tulevien sukupolvien hyvinvoinnin merkitystä ja pyrkivät vaikuttamaan pitkän aikavälin tulevaisuuteen. Longtermismi perustuu kolmeen oletukseen: 
William MacAskill on havainnollistanut tulevaisuudessa elävien ihmisten moraalista merkitystä seuraavalla esimerkillä: Patikoija pudottaa harvoin käytetylle polulle lasipullon, joka särkyy. Hän jättää lasinsirut maahan, ja tulevaisuudessa lapsi saattaa loukata itsensä niihin. Riippumatta siitä, tapahtuuko tämä viikon, kymmenen vuoden vai sadan vuoden päästä, että patikoija sai aikaan vahinkoa.
Jos ihmiskunta jatkaisi olemassaoloaan nykyisellä väestön määrällä yhtä kauan kuin tyypillinen nisäkäslaji, tulevaisuudessa elävien määrä voisi nousta satoihin biljooniin. Jos ihmiskunta kykenisi elämään pitempään, määrä voisi olla huomattavan paljon suurempi, varsinkin jos ihmislaji levittäytyisi maapallon ulkopuolelle.
Yksi tapa vaikuttaa pitkän aikavälin tulevaisuuteen on ihmiskunnan sukupuuton ehkäiseminen. William MacAskill, Darius Meissner ja Richard Yetter Chappell kirjoittavat:  “Ihmiskunnan selviytymiseen kohdistuu erilaisia riskejä, kuten ydinsota, äärimmäinen ilmastonmuutos, keinotekoiset taudinaiheuttajat ja yleistekoäly. Jos ihmiskunnan olemassaolon jatkumista pidetään positiivisena asiana, ihmiskunnan sukupuuton riskin alentaminen on tapa vaikuttaa positiivisesti pitkän aikavälin tulevaisuuteen.”
Longtermismin muotoja.
Longtermismia voidaan jakaa eri tavoilla sen perusteella, kuinka vahvana moraalisena prioriteettina pitkän aikavälin tulevaisuuteen vaikuttaminen nähdään. "Vahvan" longtermismin mukaan se on tämän hetken tärkein moraalinen prioriteetti. "Heikko" longtermismi puolestaan pitää sitä yhtenä prioriteettina muiden joukossa.
Longtermismi voi myös jakautua "kärsivälliseen" (patient) ja kiireelliseen ("urgent") suuntaukseen. Kiireellinen longtermismi korostaa, että tällä hetkellä on erityisen suuria mahdollisuuksia vaikuttaa tulevaisuuteen, ja resursseja tulisi käyttää nopeasti. Kärsivällinen longtermismi sen sijaan näkee vaikutusmahdollisuudet hajautuneempina ja pitää säästämistä ja resurssien kerryttämistä pitkällä tähtäimellä parempana strategiana.
Lisäksi voidaan erottaa "kohdistettu" longtermismi ja "laaja" longtermismi. Kohdistettu longtermismi keskittyy vaikuttamaan selkeästi rajattuihin skenaarioihin, kuten kehittyneen tekoälyn riskeihin tai keinotekoisten pandemioiden ehkäisemiseen. Laaja longtermismi taas pyrkii vaikuttamaan yleisemmällä tasolla, esimerkiksi edistämällä globaalia yhteistyötä ja moraalikäsityksiä.
Longtermismi ja moraalifilosofia.
Longtermismiä voi perustella useista eri moraaliteorioista käsin. Longtermismiä perustellaan yleisimmin utilitarismin pohjalta. Useimmat utilitarismin muodot implikoivat vahvaa longtermismiä mikäli hyväksytään, että joidenkin tekojen voidaan tietää vaikuttavan positiivisesti pitkän aikavälin tulevaisuuteen. Toby Ord kuitenkin tarkastelee aihetta myös sukupolvien välisten velvollisuuksien ja ihmiskuntaa turvaavien hyveiden näkökulmasta.
Organisaatioita.
Longtermististen aiheiden parissa työskenteleviä organisaatioita ovat mm. Cambridgen yliopiston Centre for the Study of Existential Risk, Oxfordin yliopiston Future of Humanity -instituutti ja Global Priorities -instituutti, 80,000 Hours, Open Philanthropy, Future of Life -instituutti, Forethought Foundation ja Longview Philanthropy.