tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bulgarian parlamenttivaalit heinäkuu 2021

Bulgariassa järjestettiin vuonna 2021 kolmet parlamenttivaalit, joista toiset toimitettiin 11. heinäkuuta. Vaaleissa valittiin Bulgarian kansalliskokoukseen 240 edustajaa. Vaalit johtuivat siitä, että edellisten vaalien jälkeen ei saatu muodostettua hallitusta. Äänestysaktivisuus oli vain 42,2 %.
Tulokset.
Paikkamäärät puolueittain olivat:
Kansakunnan perustamisen ritarikunta

Kansakunnan perustamisen ritarikunta () on eteläkorealainen ritarikunta, joka perustettiin 27. huhtikuuta 1949. Sitä myönnetään tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista Korean tasavallan perustamisessa tai sen avustamisessa. Saajan ei tarvitse olla Etelä-Korean kansalainen.
Monien eteläkorealaisten mielestä ritarikunta on paljon arvokkaampi kuin virallisesti sen yläpuolella oleva Mugunghwa-ritarikunta. Syy tälle on se, että maan presidentit ovat yleensä saaneet Mugunghwa-ritarikunnan kunniamerkit automaattisesti virkaan astuttuaan, mitä ei pidetä tasavallassa sopivana.
Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa:
Bulgarian parlamenttivaalit huhtikuu 2021

Bulgarian parlamenttivaalit huhtikuussa 2021 toimitettiin 4. huhtikuuta 2021. Bulgariassa toimitettiin vuonna 2021 kolmet parlamenttivaalit, joista nämä olivat ensimmäiset. Huhtikuun 2021 vaalit olivat järjestetty säännöllisesti, mutta koska hallitusta ei saatu kasaan, pian toimitettiin uudet vaalit.
Vaikka vaalit järjestettiin koronaviruspandemian kolmannen aallon aikana, yli puolet äänioikeutetuista käytti äänioikeuttaan ennusteiden vastaisesti.
Tulokset.
Paikkamäärät puolueittain huhtikuun 2021 parlamenttivaalien jälkeen olivat seuraavat:
Bulgarian parlamenttivaalit 2017

Bulgarian parlamenttivaalit 2017 toimitettiin 26. maaliskuuta 2017 Bulgariassa. Vaaleissa valittiin 240 edustajaa Bulgarian kansalliskokoukseen. Vaaleissa 54,1 % äänioikeutetuista käytti äänioikeuttaan. Vaaliteemoina oli talous, työllisyys, verot, minimipalkka ja eläke.
Tulokset.
Puolueet saivat paikkoja seuraavasti:
Vaalien jälkeen 4. toukokuuta kansalliskokous valitsi Boiko Borisovin pääministeriksi. Hänen hallituksensa koostui GERBistä ja Yhdistyneet isänmaalliset -puolueesta, joilla oli niukka enemmistö paikoista.
Bulgarian parlamenttivaalit 2014

Bulgarian parlamenttivaalit 2014 toimitettiin 5. lokakuuta 2014 Bulgariassa. Vaaleissa valittiin 240 edustajaa Bulgarian kansalliskokoukseen. Vaaleissa oli käytössä neljän prosentin äänikynnys. Vaaleissa oli 6 076 ehdokasta ja 18 puoluetta.
Tulokset.
Puolueiden paikkajako oli vaalien jälkeen seuraavanlainen:
Torquato Tasso (näytelmä)

Torquato Tasso on Johann Wolfgang von Goethen kirjoittama viisinäytöksinen näytelmä, joka on julkaistu vuonna 1790 ja sai ensi-iltansa Weimarissa 16. helmikuuta 1807.
Teos kertoo 1500-luvun italialaisesta runoilijasta ja hoviherrasta Torquato Tassosta. Se on syntynyt Goethen korkeatasoisella ja tuotteliaalla luomiskaudella. 
Teoksen synty.
Vuonna 1786 Goethe lähti Italiaan ja vietti siellä seuraavat kaksi vuotta. Hän tutki väsymättömällä innolla paikallista kulttuuria. Myöhemmin hän kirjoitti matkalla tekemiensä päiväkirjamerkintöjen pohjalta laajan matkakertomuksen. Hän löysi Italiasta mielenrauhaa ja kauneutta, joka heijastui hänen seuraaviin teoksiinsa. 
Näytelmän sisältö.
Näytelmä sijoittuu kevätpäivään noin vuonna 1577 Belriguardoon, Ferraran herttuan Alfonso II:n kesäasunnossa. Draaman aiheena on nuoren Tasson rakkaus Esten prinsessaa eli herttuan sisarta kohtaan sekä runoilijan rooli hoviyhteiskunnassa. Prinsessa jättää näytelmän kuluessa Tasson lopullisesti, ja Tasso tuntee musertavaa yksinäisyyttä. Hän ei pääse yli tästä menetyksestä.
Suomennos.
Näytelmän suomensi Juhani Siljo ja se ilmestyi vuonna 1913. Vuonna 1965 ilmestyi tarkistettu suomennos, jonka tarkastajana oli Otto Manninen.
Kraniosakraaliterapia

Kraniosakraaliterapia on manuaalinen eli käsillä tehtävä vaihtoehtohoitoihin ja täydentäviin hoitoihin kuuluva hoitomuoto, jota käytetään tuki- ja liikuntaelimistön rakenteellisten ja toiminnallisten häiriö- ja kiputilojen tutkimiseen, hoitamiseen ja ennaltaehkäisyyn. Hoitomuodon toimivuudesta on vain rajallisesti tieteellistä näyttöä.
Kraniosakraaliterapian historia juontaa juurensa osteopatiaan. Osteopatian kehittäjä oli yhdysvaltalainen lääkäri ja osteopaatti Andrew Taylor Still. Kraniosakraaliterapian suuntauksen kehittäjä on osteopaatti ja tohtori William Garner Sutherland (1873–1954), joka alkoi kutsumaan tutkimustensa ja kokemustensa perusteella työaluettaan kraniaaliosteopatiaksi, josta kehittyi opettaja–oppilassuhteiden myötä nykyaikainen kraniosakraaliterapia. Nimi kraniosakraaliterapia () tulee hoitomuodon historiasta, jossa kallon ("cranium") ja ristiluun ("sacrum") sekä niitä yhdistävän selkärangan merkitys ihmisen terveydelle erityisesti kiinnosti Sutherlandia. 
Vaikka hoitomuodon nimi viittaa spesifiin alueeseen kehossa, kraniosakraaliterapiaa käytetään hoitona muihinkin tuki- ja liikuntaelimistön sairauksiin. Kraniosakraaliterapian kuten muidenkin manuaalisten terapioiden (hieronta, fysioterapia) käytöstä on aina hyvä keskustella hoitavan lääkärin kanssa. 
Kraniosakraaliterapia on levinnyt laajalti eri puolille maailmaa 1900-luvun loppupuolella ja 2000-luvulla.
Kraniosakraaliterapian toimivuudesta on rajallisesti tieteellistä näyttöä, ja olemassaoleva tutkimus on yleisesti laajuudeltaan ja laadultaan heikkoa sekä tuloksiltaan vaihtelevaa.
Herakleia (Mygdonia)

Herakleia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Mygdoniassa Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Herakleian arvellaan sijainneen Aksios-joen itärannalla. Erääksi sijaintipaikaksi on ehdotettu nykyisen Ágios Athanásioksen lähistöä Thessalonikin luoteispuolella. Sieltä on löydetty makedonialaisaikaisia hautoja. Herakleian kaupunkivaltioon kuuluneen alueen kokoa ei tunneta.
Myöskään Herakleian historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupunki tunnetaan lähinnä epigrafisista lähteistä. Lisäksi sen mainitsee Stefanos Byzantionlainen. Kaikki lähteet ovat myöhäisiä, mutta kaupungin tiedetään olleen olemassa klassisella kaudella. Vaikka Herakleia on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Hērakleōtēs" ().
Fredrik Monsen

Christian Fredrik Monsen (27. huhtikuuta 1878 Kristiania – 31. tammikuuta 1954 Oslo) oli norjalainen opettaja, toimittaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1922–1949 ja toimi niiden puhemiehenä 1945–1949. Vuosina 1928, 1935 ja 1936–1939 hän oli Norjan pormestari. Monsen edusti vuosina 1925–1927 kommunistista puoluetta, mutta palasi työväenpuolueeseen.
Taru sormusten herrasta (lautapeli)

Taru sormusten herrasta -lautapeli on Reiner Knizian suunnittelema, vuonna 2000 ilmestynyt "Taru sormusten herrasta" -teemainen lautapeli. Pelin ovat julkaisseet Kosmos, Fantasy Flight Games ja Tactic ja kuvittanut John Howe. Peli on voittanut palkinnon kirjallisuusaiheisen teeman käytöstä.
Pelissä joukko hobitteja tekevät sormuksen kanssa matkaa Tuomiovuorelle taistellen samalla vihollisia vastaan. Onnistuakseen pelaajien on välteltävä Sauron-figuuria, tasapainoteltava levon ja korttien pelaamisen välillä ja selvittävä satunnaisessa järjestyksessä olevista pelitapahtumista, jotka tuovat peliin haastetta. Pelaajat nostavat joka vuoron aluksi yhden pelitapahtumalaatan. Lautapelioppaan peliarvostelun mukaan pelitapahtumat tuovat peliin jopa kauhun tuntua.
Peliin on saatavilla kolme lisäosaa: "Friends &amp; Foes", "Sauron" ja "Battlefields". Lisäosien avulla peliin voi lisätä skenaariolautoja, vihollisia ja taistelukenttiä.
Adolf Indrebø

Adolf Indrebø (7. helmikuuta 1884 Førde – 5. joulukuuta 1942 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi valtiovarainministerinä 1935–1936 sekä virkaatoimittavana puolustusministerinä 1935. Vuosina 1929–1931 hän oli Oslon pormestari.
Herakleia Sintike

Herakleia Sintike (, myös , ”Strymonin Herakleia”; ) oli antiikin aikainen kaupunki Traakiassa nykyisen Bulgarian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Petrichin kaupunkia.
Maantiede.
Herakleia sijaitsi lisänimensä mukaisesti Sintikessä Traakiassa tai traakialaisessa Makedoniassa. Se oli rakennettu Strymon-joen (nyk. Strymónas, Struma) länsirannalle. Kaupungin etäisyys Filippoista oli "Tabula Peutingerianan" mukaan 55 roomalaista mailia kuljettuna roomalaista tietä, joka kulki läheisen järven pohjoispuolelta, tai 52 mailia toista tietä, joka kulki sen eteläpuolelta.
Historia.
Herakleia oli alun perin traakialaisen sintialaisten heimon asutus. Se oli Sintiken keskus. Kreikkalaisena kaupunkina sen perusti Makedonian kuningas Kassandros noin vuonna 300 eaa. Herakleian historiasta tiedetä antiikin lähteistä vain vähän. Liviuksen mukaan , Filippos V:n poika, murhattiin siellä. Myöhäisantiikin aikana Herakleian syrjäytti Paroikopolis (myös Parthikopolis, Parthenopolis), joka perustettiin lähelle 100-luvulla jaa.
Kaupungin paikka tunnistettiin vuonna 2002. Sen arkeologisia kaivauksia on suoritettu vuodesta 2007.
Rakennukset ja löydökset.
Herakleia Sintikestä on löydetty muun muassa kahden julkisen rakennuksen rauniot. Toinen on 300-luvulta eaa. ja toinen 22 metriä pitkä ja 16 metriä leveä basilika roomalaiselta kaudelta. Löytöihin lukeutuu myös lukuisia kaupungissa lyötyjä rahoja.
Avisa Gaula

Avisa Gaula on norjalainen vuonna 2001 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Melhus. Lehti ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
Znojmo

 
Znojmo on kaupunki Tšekissä, Etelä-Määrin läänissä. Vuoden 2022 alussa kaupungissa asui noin 33 300 asukasta. Se on lääninsä toiseksi suurin kaupunki Brnon jälkeen.
Maantiede.
Znojmo sijatsee Dyjejoen varella.
Elinkeinoelämä.
Znojmo tunnetaan samannimisen viinialueen keskuksena. Kaupungin suolakurkkutuotanto on myös merkittävää.
Historia.
Znojmo mainitaan ensimmäisen kerran jo 1000-luvulla. Böömin kuningas Ottokar I Přemysl myönsi sille kaupunkioikeudet vuonna 1226 ensimmäisenä kaupunkina Etelä-Määrissä.
Kaupungilla oli pitkään merkittävä asema keskiajalla ja myöhemmin renesanssina, mutta 1700-luvulta alkaen sen asema alkoi hiipua. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä se menetti pääsynsä sille tärkeille Itävallan markkinoille. Toisen maailmansodan aikana natsi-Saksa karkotti Znojmon tšekinkielinen väestön, kun sodan päätyttyä kaupungin saksankieliset asukkaat karkotettiin.
Urheilu.
Jääkiekkojoukkue Orli Znojmo pelaa kaudella 2024/25 Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligassa.
Ystävyyskaupungit.
"Lähde:"
Slovakian tasavallan Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko

Slovakian tasavallan Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko () on luterilainen kirkkokunta Slovakiassa. Sillä on 225 513 jäsentä. Se on Luterilaisen maailmanliiton jäsen.
Halldór Ásgrímssonin hallitus

Halldór Ásgrímssonin hallitus oli Islannin hallitus, joka astui virkaan 15. syyskuuta 2004 ja hallitsi 15. kesäkuuta 2006 asti. Hallitus oli edistyspuolueen ja itsenäisyyspuolueen koalitiohallitus.
Laura Eklund Nhaga

Laura Eklund Nhaga (s. 1996 tai 1997) on suomalainen runoilija, näyttelijä, aktivisti ja spoken word -taiteilija, jonka teokset käsittelevät yhteiskunnallisia asioita. Eklund Nhaga opiskelee Warwickin yliopistossa sosiologiaa ja on kiinnostunut etenkin rasismin ja sorron syntymekanismeista.
Vuonna 2022 julkaistiin kolme vuotta kuvattu, Mervi Enqvistin ohjaama "Kansanvalta"-dokumenttielokuva, jonka päähenkilö Eklund Nhaga on. Lisäksi hän on esiintynyt draamasarjoissa "Hotel Swan Helsinki" ja "Kaverikirja".
Árni Magnússon

Árni Magnússon (s. 4. kesäkuuta 1965) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka toimi vuosina 2003–2006 kansanedustajana Alþingissä sekä Islannin sosiaaliministerinä.
Árni syntyi Reykjavíkissä. Ennen politiikkaa hän työskenteli toimistotyöntekijänä sekä toimittajana televisiossa, radiossa, sanomalehdissä ja aikakauslehdissä. Vuosina 1995–1999 hän toimi teollisuus- ja kauppaministerin avustajana ja vuosina 1999–2001 ulkoministerin avustajana. Vuosina 2001–2003 hän toimi edistyspuolueen toiminnanjohtajana. Vuonna 2003 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 2003–2006 hän toimi sosiaaliministerinä.
Jón Kristjánsson

Jón Halldór Kristjánsson (s. 11. kesäkuuta 1942) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka on toiminut Islannin terveys- ja sosiaaliturvaministerinä sekä sosiaaliministerinä.
Jón syntyi Stóragerðin tilalla Óslandshlíðissä Skagafjörðurissä. Hän työskenteli vuosina 1959–1963 kauppatyöntekijänä Skagafjörðurissä ja vuosina 1963–1978 kauppiaana Egilsstaðirissa. Vuosina 1974-1987 hän istui Suður-Múlasýslan kihlakunnanvaltuustossa. Vuonna 1984 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1987–1988 hän toimi Alþingin alahuoneen puhemiehenä. Vuonna 1989 hän istui Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa. Vuosina 1995–2001 hän toimi Alþingin budjettivaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 2001–2006 hän toimi terveys- ja sosiaaliturvaministerinä. Vuonna 2006 hän toimi sosiaaliministerinä. Vuosina 2006–2007 hän toimi Alþingin 2. varapuhemiehenä.
Riiserin–Larsenin jäähylly

Riiserin–Larsenin jäähylly on Etelämantereen Kuningatar Maudin maalla sijaitseva jäähylly. Sen pinta-ala on noin 477 hehtaaria, ja se kattaa noin 400 kilometrin levyisen alueen Prinsessa Märthan rannikolla Norvegia-niemen ja Lyddan-saaren välillä. Jäähyllyn pohjoisrannikolla pesii keisaripingviiniyhdyskunta, joskin yhdyskunnan koko ilmeisesti pienentyi noin viidesosalla vuosien 1987 ja 2009 välillä. Lähimmät tutkimusasemat ovat Wasa ja Aboa, jotka sijaitsevat noin 120 kilometrin päässä jäähyllystä kaakkoon. Jäähyllyyn laskeutuu kaksi suurta jäätikkövirtaa. Vuosien 2009 ja 2019 välillä jäähyllyn pinta-ala kasvoi noin 1,1 %. Se on myös pysynyt varsin vakaana, eikä siitä ole irronnut juuri jäävuoria.
Kaarevuuskeskipiste

Käyrän annettuun pisteeseen littyvä kaarevuuskeskipiste on käyrän normaalivektorilla sijaitseva piste, jonka etäisyys käyrästä on käyrän kaarevuussäde. Jos käyrän kaarevuus on nolla, kaarevuuspiste on äärettömän kaukana. Käyrän kaarevuuskeskipiste on samalla sen oskuloivan ympyrän keskipiste. Cauchyn vuonna 1826 esittämän määritelmän mukaan kaarevuuskeskipiste on kahden käyrää äärettömän lähellä olevan normaaliviivan leikkauspiste.
Käyrän eri pisteisiin liittyvien kaarevuuskeskipisteiden ura on käyrän evoluutta.
Koordinaatit.
Jos käyrällä on parametriesitys formula_1, sen kuhunkin pisteeseen (x, y) liittyvän kaarevuuskeskipisteen koordinaatit ovat:
formula_2
formula_3
Esimerkkejä.
Ympyrälle voidaan trigonometristen funktioiden avulla muodostaa parametriesitys
 formula_4
 formula_5,
missä "x"0 ja "y"0 ovat ympyrän keskipisteen koordinaatit ja "r" ympyrän säde. Näiden ensimmäiset ja toiset derivaatat ovat:
 formula_6
 formula_7
 formula_8 ja 
 formula_9, 
Sijoittamalla nämä edellä oleviin lausekkeisiin saadaan ympyrän kaarevuuskeskipisteen koordinaateiksi:
formula_10 ja
formula_11, 
mikä tämäkin osoittaa, että ympyrän jokaiseen pisteeseen liittyvä kaarevuuskesipiste on ("x"(0), "y"(0)) eli ympyrän keskipiste.
Suoralla taas on parametriesitys: "x" = "t", "y" = "at + b". Koska näiden molempien toiset derivaatat ovat nollia, saavat edellä olevien lausekkeiden jakajat arvon nolla, joten jakoa ei voi suorittaa. Tämäkin osoittaa, ettei suoralla ole kaarevuuskeskipistettä.
Linssin tai peilin kaarevuuskeskipiste.
Optiikassa linssin ja peilin kaarevuussäteellä ja kaarevuuskeskipisteellä on erityisen suuri merkitys. Linssin tai peilin kaarevuussäde on pinnan ja sen optisen akselin leikkauspisteen etäisyys pinnan kaarevuuskeskipisteestä.
Koveran pallopeilin polttopiste on sen kaarevuuskeskipisteen ja peilin puolivälissä, toisin sanoen sen polttoväli on puolet sen kaarevuussäteestä. Jos kuvattava esine sijaitsee koveran pallopisteen kaarevuuskeskipisteessä, sen kuva muodostuu esineen itsensä kohdalle.
Alf-Erik Helsing

Alf-Erik Helsing (s. 1941) on suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka työskenteli "Arbetarbladetin" päätoimittajana vuosina 1978-2005. Hän on kirjoittanut lukuisia suomenruotsalaisten työväenjärjestöjen historiikkeja.
Venäjän kansalaisuus

Venäjän kansalaisuus on laillinen suhde Venäjän federaation ja yksittäisen henkilön välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä Venäjän kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista vähintään toinen on Venäjän kansalainen henkilön syntyessä.
Venäjältä muihin maihin adoptoidut lapset lasketaan Venäjän kansalaisiksi näiden 18. syntymäpäivään saakka, jonka jälkeen nämä voivat luopua Venäjän kansalaisuudesta hakemuksella. Mikäli henkilö ei tee mitään, hän säilyttää Venäjän kansalaisuuden.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksella Venäjän kansalaisuuden voivat saada sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Venäjän presidentillä on mahdollisuus antaa Venäjän kansalaisuus ukaasilla. Tällä tavalla kansalaisuuden ovat saanet muun muassa näyttelijät Steven Seagal ja Gérard Depardieu.
Myös sellaiset henkilöt, joilla on tutkinto venäläisestä yliopistosta ja vähintään vuoden verran työkokemusta omalta alaltaan voivat hakea kansalaisuutta helpotetun prosessin kautta.
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuudesta luopuminen.
Venäjä sallii kaksoiskansalaisuuden vain sellaisissa tapauksissa, joissa Venäjällä on erillinen sopimus henkilön toisen kotimaan kanssa. Muissa tapauksissa Venäjän viranomaiset eivät tunnusta kaksoiskansalaisuutta ja kohtelevat henkilöä vain ja ainoastaan Venäjän kansalaisena. Mikäli Venäjän kansalainen hankkii jonkin toisen maan kansalaisuuden, hän ei kuitenkaan menetä Venäjän kansalaisuutta automaattisesti.
Venäjän lain mukaan kaikkien Venäjän kansalaisten tulee poistua maasta ja saapua maahan nimenomaan Venäjän passilla, vaikka nämä olisivatkin kaksoiskansalaisia.
Venäjän kansalaisuudesta on mahdollista luopua, mutta prosessi on pitkä ja byrokraattinen: henkilöllä ei saa esimerkiksi olla täyttämättömiä velvoitteita Venäjällä (kuten asevelvollisuus) tai henkilö ei saa olla rikosepäilyn kohteena. Myös kaksoiskansalaiset voidaan kutsua asepalvelukseen.
Kansalaisuuden käyttäminen vaikutuskeinona.
Venäjä on käyttänyt kansalaisuutta poliittisena ja sotilaallisena vaikutuskeinona, jolla tuetaan separatistisia ja Venäjälle myötämielisiä alueita (esimerkiksi Transnistria, Etelä-Ossetia, Abhasia, Donetsk ja Luhansk). Tätä sanotaan passittamiseksi (). Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Kreml on jatkanut passittamista miehittämillään aluella Hersonissa ja Zaporižžjassa.
Sausalito

Sausalito on kaupunki Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 7 269 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee Marinin piirikunnan eteläosassa, noin 6 kilometriä pohjoiseen Golden Gate Bridgestä.
Väestö.
Vuonna 2020 Sausaliton 7 269 asukkaasta valkoisia oli 83,5 %, aasialaisia 5,8 %, mustia 0,7 %, alkuperäisasukkaita 0,2 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 1,4 % kuului johonkin muuhun rotuun, ja 8,4 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 6,6 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 10,8 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 14,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Juha Vuori

Juha Vuori on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi:
Akropolis-ralli 1984

Akropolis-ralli 1984 (viralliselta nimeltään "31. Rothmans Acropolis Rally") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 28.–31. toukokuuta 1984 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 
Kilpailuun lähti 104 autokuntaa, joista 32 pääsi maaliin.
Argentiinan ralli 1984

Argentiinan ralli 1984 (viralliselta nimeltään "4. Marlboro Rally of Argentina YPF") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 27. heinäkuuta–1. elokuuta 1984 Buenos Airesissa. Kilpailu oli kauden kahdeksas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . 
Kilpailuun lähti 105 autokuntaa, joista 21 pääsi maaliin.
Jaakko Punkari

Jaakko Heikki Punkari (s. 11. syyskuuta 1945 Karkku) on suomalainen eläköitynyt metsänhoitaja, päätoimittaja ja yritysjohtaja, joka on saanut metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Punkarin vanhemmat olivat metsäteknikko Eero Punkari ja Anni Kupari. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 on lääkintävoimistelija Marja-Liisa (Maisa) Mäkinen. Punkari tuli ylioppilaaksi Nokian yhteiskoulusta 1964 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1969. Hän oli Osuuskunta Metsäliiton koulutusmetsänhoitaja 1969–1973, Maataloustuottajain Keskusliiton (MTK) metsävaltuuskunnan keskusasiamies 1973–1976, Metsäliiton järjestöosaston metsänhoitaja 1976–1978 ja järjestöosaston johtaja 1978–1989, MTK:n metsäjohtaja 1989–1990 ja Metsäliiton tiedotus- ja henkilöstöjohtaja 1990–1992, hallinto-osaston johtaja 1992–1999, sidosryhmäjohtaja 1999–2006 ja järjestöjohtaja 2006–2007. "Metsäliiton Viestin" päätoimittaja Punkari oli 1985–1989 ja edelleen 1990–1999. Hänellä oli työuransa aikana myös useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Punkari sai 2001.
Uuden-Seelannin ralli 1984

Uuden-Seelannin ralli 1984 (viralliselta nimeltään "15. Sanyo Rally of New Zealand") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 23. –26. kesäkuuta 1984 Aucklandissa. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli .
Archibald Cleghorn

Archibald Scott Cleghorn (15. marraskuuta 1835 – 1. marraskuuta 1910) oli skotlantilainen liikemies, joka nai havaijilaisen prinsessan, Likeliken, ja oli Havaijin kuningaskunnan viimeisen kruununprinsessan, Ka‘iulanin, isä.
Varhainen elämä.
Archibald syntyi Edinburghissa vuonna 1935. Hänen vanhempansa olivat Thomas Cleghorn ja Janet Nisbet. Perheeseen syntyi yhteensä viisi poikaa, joista Archibald oli nuorin. Archibaldin ollessa 5-vuotias perhe muutti Uuteen-Seelantiin.
Muutto Havaijille.
Cleghornin perhe päätti lopulta lähteä Uudesta-Seelannista ja saapui Havaijille vuonna 1951. Isä Thomas perusti kaupan Honolulun kiinalaiskortteliin, mutta kuoli sairaskohtaukseen vain vuotta myöhemmin. Äiti Janet päätti sittemmin palata Uuteen-Seelantiin, minkä takia kauppa jäi 16-vuotiaan Archibaldin vastuulle. Hän osoittautui kuitenkin taitavaksi liikemieheksi, ja kaupasta tuli Havaijilla iso menestys kasvaen lopulta kauppaketjuksi, jolla oli toimipisteitä O‘ahun lisäksi myös muilla saarilla.
Havaijilla Cleghorn ystävystyi päällikkötaustaisen Kalākauan kanssa, joka nousi myöhemmin saarten kuninkaaksi, Nuoret havaijilaiset -nimisen yhdistyksen kautta. Kalākaua esitteli Cleghornin siskolleen, Likelikelle, johon tämä ihastui välittömästi ja sai Kalākaualta luvan alkaa seurustella tämän kanssa.
Avioliitot ja lapset.
Cleghornin täyttäessä 30 hänellä oli jo kolme tytärtä (Rose, Helen ja Annie) Elizabeth Pauahi Lapekan kanssa, jonka kanssa Cleghorn oli mennyt naimisiin.
Cleghorn ja Likelike menivät naimisiin 22. syyskuuta 1870 Washington Placessa. Parille syntyi yksi tytär, Ka‘iulani, viisi vuotta myöhemmin. Ka‘iulanin ollessa Englannissa Cleghorn rakennutti tyttärensä lahjaksi saamalle tontille talon, joka kulki nimellä ‘Āinahau. Talo paloi 1920-luvulla.
Avioliittojensa lisäksi Cleghornilla oli yksi avioliiton ulkopuolinen suhde havaijilaisen naisen, Annie Ana Makanuin, kanssa. Tästä liitosta syntyi yksi poika.
Havaijin kuningaskunnan virkamies.
Vuonna 1873 Cleghorn nimitettiin Havaijin kuningaskunnan parlamentin ylähuoneeseen aateliston edustajana. Hän toimi tässä virassa aina vuoteen 1886 saakka.
Cleghorn nimitettiin O‘ahun virkaatekeväksi kuvernööriksi 7. heinäkuuta 1887 hieman reilun kahden viikon ajaksi. Virallisesti saaren kuvernööriksi hän nousi marraskuussa 1891. Hän toimi virassa aina Havaijin kuningaskunnan kaatumiseen saakka.
Vuoden 1983 vallankumous.
Vallankaappauksen jälkeen Cleghorn kirjoitti tuolloin Englannissa oleskelevalle tyttärelleen, että oli yrittänyt neuvoa kuningatarta parhaansa mukaan, mutta Lili‘uokalani oli hänen mukaansa osoittautunut liian itsepäiseksi hallitsijaksi. Päivä vallankumouksen jäkeen, 17. tammikuuta, Cleghorn kirjoitti päiväkirjaansa, että brittiläistaustaiset monarkialle myötämielisen vaikuttajan ehdottaneen kuningattarelle, että Lili‘uokalani luopuisi kruunusta Ka‘iulanin hyväksi.
Viimeiset vuodet.
Cleghorn kuoli 1. marraskuuta 1910 Honolulussa. Hänet on haudattu Mauna ‘Alan mausoleumiin.
Danmarks Statistik

Danmarks Statistik on Tanskan kansallinen tilastokeskus, joka toimii hallinnollisesti digitalisaatio- ja tasa-arvoministeriön alaisuudessa. Sillä on noin 550 työntekijää. Laitos perustettiin vuonna 1850 nimellä "Det Statistiske Bureau", ja vuonna 1896 sen toimintaa ohjaamaan säädettiin laki. Samalla nimi vaihdettiin muotoon "Statens Statistiske Bureau". Vuosina 1913–1966 nimi oli "Det Statistiske Departement", minkä jälkeen käytössä on ollut nykyinen nimi.
Circuit of Ireland Rally

Circuit of Ireland Rally on Irlannissa järjestettävä rallikilpailu, joka on maailman vanhimpia rallikilpailuja. Alkuperäinen nimi oli Ulster Motor Rally ja se järjestettiin vuonna 1931. Alkuaikoina kilpailussa oli useita lähtöpaikkoja Monte Carlon rallin tapaan.
Kilpailu on ollut osa muun muassa rallin EM-sarjaa sekä Britannian ja Irlannin mestarussarjoja. Kilpailulla oli 40 miljoonaa televisiokatsojaa vuonna 2016. Vuodelta 2017 tapahtuma peruttiin rahoitusongelmien vuoksi. Vuonna 2012 kilpailu kuului Intercontinental Rally Challenge -sarjaan. Vuonna 2014 kilpailu oli mukana rallin EM-sarjassa.
Moody’s

Moody's ("Moody's Investors Service") on yhdysvaltalainen, monikansallinen luottoluokitusyritys. Yritys arvioi joukkovelkakirjoihin sijoittavien luottokelpoisuutta standardoidun asteikon mukaan ja tekee sekä kaupallisten että valtion organisaatioiden taloudellisia analyyseja.
Liikemies Warren Buffett omisti vuonna 2011 yrityksestä 13 prosenttia, mikä teki hänestä suurimman osakkeenomistajan ja ainoan, jonka omistusosuus ylitti 5 prosenttia.
Yhdysvaltain finanssialan sääntelyviranomainen SEC on tunnustanut luottoluokittajat vuodesta 1975 (Nationally Recognized Statistical Rating Organization, NRSRO). Moody'silla on noin 40 prosentin markkinaosuus alansa maailmanmarkkinoista. Yhtiö on yksi maailman kolmesta suurimmasta luottoluokituslaitoksesta Standard &amp; Poorsin ja Fitch Ratingsin ohella.
Historia.
Moody's juontaa historiansa kahteen kustannusyhtiöön, jotka perusti John Moody, modernien joukkovelkakirjalainojen luottoluokitusten keksijä. Vuonna 1900 Moody julkaisi ensimmäisen markkina-arvionsa, nimeltään "Moody's Manual of Industrial and Miscellaneous Securities", ja perusti John Moody &amp; Companyn. Julkaisussa oli yksityiskohtaisia ​​tilastoja rahoituslaitosten, valtion virastojen, valmistus-, kaivos-, yleishyödyllisten ja elintarvikeyritysten osakkeista ja joukkovelkakirjoista. Se menestyi jo alkuvaiheessaan ja sen ensimmäinen painos myytiin loppuun kahden ensimmäisen kuukauden aikana. Vuoteen 1903 mennessä Moody's Manual oli tullut Yhdysvalloissa tunnustetuksi julkaisuksi. Moody joutui kuitenkin myymään yrityksensä pääoman puutteen vuoksi, kun vuoden 1907 finanssikriisi aiheutti markkinoilla suuria muutoksia. 
Moody palasi markkinoille vuonna 1909 uudella julkaisulla, joka keskittyi yksinomaan rautatielainoihin, Analysis of Railroad Investments ja uudella yhtiöllä, Moody's Analyzes Publishing Companylla. Moody kyllä myönsi, että joukkovelkakirjalainojen luokituksen käsite ei ollut täysin hänen keksimänsä – hän piti Wienissä ja Berliinissä tehtyjä varhaiset joukkovelkakirjalainojen luokituksia inspiraation lähteenä – hän oli ensimmäinen, joka julkaisi ne laajalti, helposti saatavilla olevassa muodossa. Moody oli myös ensimmäinen, joka veloitti sijoittajilta merkintämaksuja. 
1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla yritystodistukset ja pankkitalletukset alettiin luokitella. Myös suuret virastot alkoivat veloittaa joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskijoita ja niihin sijoittavilta – Moody's aloitti tämän vuonna 1970. Luottoluokituslaitosten koko kasvoi liikkeeseenlaskijoiden määrän kasvaessa sekä Yhdysvalloissa että ulkomailla, mikä teki alan toiminnasta huomattavasti kannattavampaa. Vuonna 2005 Moody's arvioi, että 90 % luottoluokituslaitosten tuloista tuli liikkeellelaskemisen palkkioista.
Sirkka Kurki-Suonio

Sirkka Kurki-Suonio (9. huhtikuuta 1939 Iisalmi – 24. syyskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen kirja- ja kustannusalalla toiminut kustannuspäällikkö ja suomentaja.
Kurki-Suonion isä oli Erkki Kurki-Suonio (aik. Krohn). Isän kulttuurisuvusta tuli kiinnostus kirjallisuuteen ja sen tutkimukseen. Sirkka Kurki-Suonio oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja teki pro gradu -tutkielmansa varhaisista lastenlehdistä, joiden syntyyn hänen sukulaisensa olivat olleet vaikuttamassa. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa, missä hän toimitti 8-osaista "Suomen kirjallisuus" -sarjaa Natalia Baschmakoffin kanssa Matti Kuusen ohjaamana.
Pitkäaikaisen uransa kustannusalalla Kurki-Suonio teki Tammessa, missä hän työskenteli yli 30 vuotta muun muassa käännöskirjallisuuden, lasten- ja nuortenkirjallisuuden ja kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannuspäällikkönä. Hän suomensi kirjallisuutta myös itse. Kurki-Suonio toimitti muiden muassa Günter Grassin, John Irvingin, Saul Bellow’n, Alice Munron, Yaşar Kemalin ja Amos Ozin teosten suomennoksia. Suomalaisista kirjailijoista hän löysi 11-vuotiaan Leena Lehtolaisen esikoisromaanin ja kätilö Anna Luodon muistelmat. Hän oli myös Kaari Utrion pitkäaikainen kustannustoimittaja.
Kurki-Suonio vaikutti Yhdistys 9:ssä, Prosenttiliikkeessä, Suomen PEN -sananvapausjärjestössä, Tuglas-seurassa ja Minna Canthin seurassa. Hän oli Pentti Linkolan pitkäaikainen elämänkumppani.
Heikki Hallanoro

Heikki Hallanoro (s. 6. kesäkuuta 1980 Oulu) on suomalainen pianisti ja säveltäjä. Hallanoro on legendaarisen Mons Recordsin artisti, jolle ovat levyttäneet muun muassa Duke Ellingtonin ja Ella Fitzgeraldin trumpetisti Clark Terry, Peter Gabrielin, Stingin ja Joni Mitchellin rumpali Manu Katchè, sekä Buddy Richin, Tito Puenten ja Jaco Pastoriuksen riveistä tuttu saksofonisti Bob Mintzer.  
Hallanoro on noussut nopeasti kuunnelluimpien suomalaispianistien joukkoon Mons Recordsin julkaistua hänen ensimmäisen pianosooloalbuminsa "Soul Songs". 
Hallanoro on säveltänyt musiikkia lukuisten suomalaiskirjailijoiden romaaneihin.
Heitä ovat Essi Kummu, Jarmo Stoor, Kari Sallamaa, Harri István Mäki ja Eero Suvilehto. Hallanorolla ja Jarmo Stoorilla on orkesteri Latistajat, joka yhdistää kirjallisuutta ja musiikkia. Musisoidut äänikirjat sisältävät otteita Stoorin kirjoista. Otteet ovat kukin itsenäisiä kappaleita omalla musiikillaan ja sovituksellaan, esittäjänä Latistajat. Latistajat on esiintynyt muun muassa Helsingin kirjamessuilla ja Enontekiön Väärtipäivillä.
Hallanoro on myös esikoiskirjailija. Hänen "Viivalla"-romaaninsa jokaisella luvulla on laulu. Romaanin mukana on Hallanoron ensimmäinen studioalbumi "Säveltar" (CD). Myöhemmin romaaniin on julkaistu toinenkin musiikkialbumi, "Huurrehelmet" (2017, Nispero Kustannus).
Vuodesta 2002 Hallanoro on soittanut rumpuja Plan E -yhtyeessä, jossa muita jäseniä ovat Jani Lehtosaari (Impaled Nazarene -yhtyeestä), Ilari Kinnunen (Terveet Kädet) ja Markku "Lene" Leinonen.
Koulutukseltaan Hallanoro on tähtitieteilijä.
Setsuaninesikko

Setsuaninesikko ("Primula pulverulenta") on esikoiden ("Primula") sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Setsuaninesikko on monivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka lehdet kasvavat ruusukkeena varren tyvellä. Lehtien lavat ovat soikeita tai hieman vastapuikeita, 7–18 cm pitkiä ja 4–10 cm leveitä. Lehtien laidat ovat epäsäännöllisesti hampaisia. Kukat sijaitsevat kolmessa tai neljässä sarjassa, joista kussakin on neljästä kahteentoista kukkaa. Kukkaperät ovat 1–2 cm pitkiä. Kukkien verhiöt ovat kellomaisia ja väriltään valkoisia tai kermanvärisiä. Teriöiden väri vaihtelee ruusunpunaisesta purppuraan ja niissä on punainen tai purppuranvärinen keskusta. Setsuaninesikko kukkii touko–kesäkuussa.
Setsuaninesikko kasvaa luonnossa kosteilla niityillä 2200–2500 metrin korkeudella merenpinnasta Sichuanin maakunnan länsiosissa Kiinassa.
Bodenseekreis

Bodenseekreis on piirikunta Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa Tübingenin hallintopiirissä. Sen pinta-ala on 667,42 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 23 kuntaa. Kesäkuun 2022 lopussa piirikunnassa oli 222 067 asukasta. Piirikunnan keskus on Friedrichshafen, joka on myös piirikunnan suurin kaupunki.
Kunnat ja kaupungit.
Bodenseekreisiin kuuluu 23 kuntaa, joista 5 on kaupunkeja. Suluissa kuntien asukasluvut 30. kesäkuuta 2022.
Bower

Bower on englantilainen ja skotlantilainen sukunimi. Tunnettuja Bower-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Kokkolan ruotsalainen baptistiseurakunta

Kokkolan ruotsinkielinen baptistiseurakunta (, aik. "Betel Baptistförsamlingen i Gamlakarleby") on kokkolalainen baptistiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1908. Seurakunta kuuluu Finlands svenska baptistsamfund -kattoyhdistykseen.
Historia.
Baptismi saapui Kokkolaan 1880-luvulla. Kaupungin ensimmäiset baptistit kuuluivat Forsbyn baptistiseurakuntaan ja olivat ruotsinkielisiä. Seurakunta perustettiin 12. huhtikuuta 1908, ja sen perustamiskokousta johti pietarsaarelainen Johan Erik Söderman. Seurakunnan perustajajäseniä oli 21, ja useat heistä kuuluivat Forsbyn ja Pietarsaaren baptistiseurakuntaan. Seurakunnan ensimmäiseksi esimieheksi valittiin Otto Helén.
Seurakunnan jäsenmäärä vaihteli alkuvuosikymmeninä 20 ja 40 välillä. Seurakunnan saarnaajina toimivat Otto Helén, Leander Sarin ja Jakob Kasén. Seurakunta piti pyhäkoulua 20 lapselle. Vuonna 1921 seurakunta osti Viklundin talon, jossa pidettiin tilaisuuksia. Puistokadulla sijainnut kokoushuone menetettiin vuonna 1939 muihin tarkoituksiin, ja seurakunta jäi vaille vakituista kokoontumispaikkaa.
Baptismi vaikutti alkuvuosikymmeninä merkittävästi Kokkolan hengelliseen elämään. Vuonna 1911 baptistiseurakunnassa koettiin Pyhän Hengen kaste ja sen vaikutuksia Alf. A. Herrmansin kaudella. Herätys oli luonteeltaan tunnustuskuntien välistä. Sen aikana muun muassa kolme maaseurakunnan pyhäkoulunopettajaa ja Sundbäckin sisarukset menivät kasteelle. Yhdestä heistä tuli helluntaiherätyksen saarnaaja läntiselle Uudellemaalle.
Herätysaikana seurakunta joutui sisäiseen käymistilaan, ja vuodet 1911–1914 olivat hajaannuksen aikaa. Yksityishenkilöt maksoivat rukoushuoneen vuokran omista varoistaan. Vuonna 1914 seurakunnan toimintaa ryhdyttiin hoitamaan uudelleen asiaan kuuluvalla tavalla.
Seurakunnan johtajat.
Seurakunnan esimiehinä ovat toimineet seuraavat henkilöt:
Afrikanuikkukana

Afrikanuikkukana ("Podica senegalensis") on uikkukanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan hyvin laajalla alueella Afrikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Afrikanuikkukana voi kasvaa 50–66 cm pitkäksi, ja koiraat ovat naaraita kookkaampia. Ulkonäöltään sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan. Koiraan päälaki ja niska ovat mustat ja pää on harmaa. Silmäkulmasta niskaan ulottuu valkoinen juova. Afrikanuikkukanan kyljet ovat ruskeat valkoisin raidoin. Selkä ja siivet ovat vihertävänruskeat, ja niissä on valkoisia täpliä. Naaraslintu on koirasta vaaleampi ja ruskeampi. Afrikanuikkukanan nokka on pitkä ja oranssi. Varpaissa on räpyläliuskat. 
Levinneisyys ja elintavat.
Afrikanuikkukanaa esiintyy laajalti Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa. Kuivimmilla alueilla Itä- ja Lounais-Afrikassa se ei elä. Lajin elinympäristöä ovat hitaasti virtaavat joet, järvet ja patoaltaat. Lintu liikkuu yleensä yksin tai pareittain vesikasvillisuuden suojissa. Afrikanuikkukanan ravintoa ovat muun muassa hyönteiset, nilviäiset, äyriäiset, sammakot ja kalat. Risupesänsä laji rakentaa veden ylle kurottaville oksille tai puunrungoille.
II/JR 37 (jatkosota)

II/JR 37, oli kokonaan reserviläisistä muodostetun Jalkaväkirykmentti 37:n (JR 37) toinen pataljoona, joka liikekannallepanossa 18.6.1941 alkaen perustettiin Isossakyrössä.
Pataljoonan komentajana toimi kapteeni Viljo Ratia.
Pataljoonan 4. komppania (4.K) perustettiin Isossakyrössä ja 5.K Vähässäkyrössä. Miehistöä alkoi saapua perustamispaikalle 19.6.1941 ja yksikön täydennys ja varustaminen valmistui määrävahvuisena jo seuraavana päivänä. 
Käynnistettiin yksikön koulutus sekä tavanomainen päivystys ja vartiopalvelus. Juhannusaamuna 24.6. jo klo 7 pataljoona kokoontui lähtöä ennakoivaan jumalanpalvelukseen. Lähtö kuitenkin siirtyi yön yli junakaluston niukkuuden takia yli ja pataljoona marssi Isonkyrön asemalle vasta seuraavana aamuna. Junaan kuormattu yksikkö jätti Isonkyrön 25.6.1941 kello 17:05.
Veri kuohuu

"Veri kuohuu" ("Cela s'appelle l'aurore") on Luis Buñuelin ohjaama ranskalais-italialainen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1956.
Köyhää korsikanlaista kaupunkia hallitsee armoton tehtaanomistaja ja maanomistaja Gorzone. Kun hänen päätöksensä seurauksena kuolee maataloustyöntekijä Sandro Gallin vaimo, tämä haluaa kostaa Gorzonelle. Nuori lääkäri Valerio tulee mukaan. Valerio on sitoutunut huolehtimaan paikkakunnan köyhistä asukkaista. Hänen lapseton vaimonsa Angela ei kestä paikkakuntaa ja haluaa muuttaa sieltä Nizzaan, mutta lääkäri ei halua lähteä ennen kuin löytää istelleen korvaajan.
Poliittinen tulkinta.
Elokuvakriitikko Raymond Durgnat on kutsunut tätä elokuvaa ensimmäiseksi osaksi Buñuelin vallankumouksellista triptyykkiä yhdessä "Kuoleman puutarhan" (1956) ja "Likaisten polkujen" (1959) kanssa: "Jokainen näistä elokuvista on avoimesti tai epäsuorasti moraalitutkimusta. Ja aseellisen vallankumouksen taktiikkaa oikeistolaista diktatuuria vastaan." ’
Isla de Margarita

Isla de Margarita on Karibianmeren saari. Sen korkein kohta on 920 metriä merenpinnasta. Kristoffer Kolumbus löysi Isla de Margaritan vuonna 1498. 
Saari on kuuluisa myös helmistään. Saari on 65 kilometriä pitkä ja on osa Venezuelaa. Saarella on tyypillinen trooppinen ilmasto. Se on hyvin vuoristoinen. Saari muodostuu kahdesta osasta, joiden välissä on kapea kannas. Tällä kannaksen alueella on hiekkaista maaperää ja alue kuuluu Restingan kansallispuistoon. Saaren itäosassa on enemmän asutusta kuin Macanao-nimisessä länsiosassa, jossa maasto on kuivaa. Matkailijoilla on mahdollisuus harrastaa lainelautailua tai purjelautailua. Isla de Margaritalta pääsee päiväretkelle toisille saarille, jotka ovat Cochen ja Cubaguen.
John Veitch (runoilija)

John Veitch (26. lokakuuta 1829 Peebles, Scottish Borders – 3. syyskuuta 1894 Peebles) oli skotlantilainen runoilija, filosofi ja historioitsija.
John Veitch syntyi Peeblesissä, Skotlannin etelärajalla. Hänen isänsä oli Espanjan-sodan veteraani ja äitinsä uskonnollinen. Äiti kannatti filosofi Thomas Chalmersin johtamaa vapaakirkkoliikettä. Veitch sai hyvän koulutuksen paikallisissa kouluissa, joissa hänen luokkatovereidensa joukossa oli Henry Calderwood, myöhemmin Edinburghissa moraalifilosofian professori. Veitch sai apurahan opintoihin Edinburghin yliopistossa. Hän valmistui ylioppilaaksi 16-vuotiaana vuonna 1845. Vaikka Veitch pysyi syvästi uskonnollisena, hän hylkäsi pappisuran ja työskenteli jonkin aikaa yksityisopettajana Pohjois-Skotlannissa.
Akteemisella uralla Veich nimitettiin 1860 St Andrewsin yliopiston logiikan, metafysiikan ja retoriikan professoriksi ja siten moraalifilosofian professorin tehtävään ja neljä vuotta myöhemmin Glasgow'n yliopiston logiikan ja retoriikan professoriksi. Veitchiä pidettiin loistavana älyllisenä ja erinomaisena filosofina.
Jo ennen kuin hän sai yliopiston viran, hän oli kääntänyt Descartesin teoksia englanniksi, ja siten hänestä tuli filosofi, joka esitteli Descartesin ensimmäisenä englanninkieliselle yleisölle. Jälkeenpäin katsottuna se oli ehkä hänen suurin filosofinen saavutuksensa. Intuitionistisena filosofina hän jäi Sir William Hamiltonin varjoon. Nykyisin lähes unohdetulla Hamiltonilla oli omana aikanaan vahva kansallinen ja kansainvälinen filosofinen ja älyllinen arvovalta.
Kauppilan kartano

Kauppilan kartano on Iihin Iijoen törmälle vuonna 1895 rakennettu hirsikartano. Kartano on museoviraston suojelukohde, ja nykyisin siinä on majoitustoimintaa. Kauppilan kartanon on rakentanut siltavouti Erkki Veijola. Oulun läänin kuvernööri (maaherra) nimitti Veijolan siltavoudiksi vuonna 1858. Vuonna 1905 Veijola myi kartanon Pekka Ahmavaaralle, joka oli merkittävä suomalainen poliitikko, valtiopäivämies ja kunnallispolitikko.
Kauppilan kartano on täysin restaroitu vuonna 2017 majoituskäyttöön. Kartano tunnetaan nyt nimellä Villa Kauppila. Villa Kauppila tarjoaa majoitus-ja juhlapalveluita.
San Clementen kirkko

San Clementen kirkko (it. "Basilica di San Clemente al Laterano") on keskiaikainen kirkko Roomassa lähellä Colosseumia. Se rakennettiin 1100-luvulla dominikaaniseksi konventiksi. 1600-luvulla kirkon ylläpito luovutettiin irlantilaisille dominikaanimunkeille, jotka edelleen jatkavat vuonna 1857 aloitettuja arkeologisia kaivauksia kirkon alla. Kirkko on omistettu pyhälle paavi Klemens I:lle, jonka katsotaan kuolleen vuonna 101 ja olleen neljäs Rooman paavi. 
Kirkko on "Basilica minor", jonka kunnianimen paavi myöntää tärkeimmille kirkoille riippumatta siitä, ovatko ne arkkitehtuuriltaan basilikoja. Maanpäällisen rakennuksen lisäksi kirkon alla on kaksi arkeologista kerrostumaa, 300-luvun basilika ja mahdollisesti tasavallan aikainen asuintalo, joka ehkä tuhoutui Rooman palossa vuonna 64. 
Nykyinen kirkko.
Nykyinen kirkko rakennettiin 1100-luvulla, ja se on kolmilaivainen basilika, jossa on nähtävillä antiikin ajan pylväitä, kosmaattinen lattiakoristelu, hautakiviä ja mosaiikkeja. Apsismosaiikki "Ristin voitto" on 1100-luvulta. Kirkon keskellä on korkea kuoriaitaus "(schola cantorum)", joka on siirretty aiemmasta kirkosta. Pyhän Katariina Aleksandrialaisen kappelin freskot ovat 1400-luvun alusta. Niissä Katariina käännyttää keisari Maxentiuksen puolison ja roomalaisia reettoreita kristinuskoon. 
300-luvun basilika.
San Clementen kirkko rakennettiin aikaisemman, jo 300-luvulla rakennetun kolmilaivaisen basilikan päälle sen jälkeen, kun normannit olivat tuhonneet entisen kirkon 300-luvulla. Paavi Paschalis II antoi täyttää sen rauniot uuden kirkon perustaksi. Basilika sijaitsee neljä metriä maan alla ja on rakennettu sen alla olevia rakennelmia hyödyntäen. Basilikaan kuului myös eteishalli "(narthex)" sekä "apsis."
Roomalainen asuintalo.
Alimpana arkeologisena kerroksena ovat roomalaisen talon rauniot. Rakennus ehkä tuhoutui Rooman palossa vuonna 64. Sen jälkeen paikalle pystytettiin ensimmäisellä kristillisellä vuosisadalla komea tuffikivestä tehty teollisuusrakennus, nähtävästi rahapaja sekä tiilistä tehty asuintalo "(insula)" pienine asuntoineen. Rakennusten välissä oli kuja. "Insulan" pihalle rakennettiin luultavasti 200-luvulla pieni Mithran temppeli "(mithraeum)," jonne mahtui 30-40 miestä"." Sen lähellä on niin sanottu mithra-koulu eli iso huonetila, jonka käyttöä ei tunneta. Luolan uumenissa solisee myös lähde, joka löydettiin vuonna 1937.
Nutturlan Makasiiniteatteri

Nutturlan Makasiiniteatteri on Nousiaisten Nutturlassa toimiva vuonna 1983 perustettu harrastajateatteri, joka järjestää kesäteatteriesityksiä maatalousrakennus Kollin makasiinilla. Muina aikoina teatterin toimipaikka on Nousiaisten Nummen työväentalo.
Teatterin ohjelmisto koostuu kotimaisista näytelmistä ja klassikoista sekä farsseista. Teatterilla on 3–4 ensi-iltaa ja noin 30 näytäntöä vuodessa. Näytösten lisäksi teatteri järjestää koulutustoimintaa ja ylläpitää pukuvuokraamoa Nousiaisten Kalliopohjalla.
Teatterin ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Risto Harne 17 vuoden ajan. Seuraavana puheenjohtajana toimi Sari Päiviö. Teatterin nykyinen puheenjohtaja on Riia Bergring. Vuonna 1997 teatteri teki ensimmäisen vierailuesityksen ulkomailla Amerikan Suomi-Seuran kutsumana. Floridaan suuntautuneen matkan ohjelmistossa oli komedia "Kesänaapurit". Teatterin 40-vuotisen historian kunniaksi makasiiniteatterin hallitus päätti maaliskuussa 2023 nimetä perustajajäsenet Risto ja Irma Harneen teatterin kunniajäseniksi.
Davíð Oddssonin IV hallitus

Davíð Oddssonin IV hallitus oli Islannin hallitus, joka muodostettiin vuoden 2003 parlamenttivaalien jälkeen ja joka hallitsi vuoteen 2004 asti. Hallitus oli itsenäisyyspuolueen ja edistyspuolueen koalitiohallitus.
Tómas Ingi Olrich

Tómas Ingi Olrich (s. 13. helmikuuta 1943) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko ja diplomaatti, joka toimi Islannin opetusministerinä vuosina 2002–2003 ja Islannin Ranskan-suurlähettiläs vuosina 2005–2009.
Tómas syntyi Akureyrissä. Hän opiskeli vuosina 1963–1964 ranskan kieltä ja historiaa Islannin yliopistossa sekä myöhemmin ranskan kieltä ja kirjallisuutta, englannin kieltä sekä maantiedettä Montpellier’n yliopistossa, josta hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi () vuonna 1967 ja modernien humanististen tieteiden maisteriksi () vuonna 1970. Hän toimi Akureyrin lukiossa opettajana vuosina 1970–1991 ja apulaisrehtorina vuosina 1973–1983. Vuosina 1971–1973 hän toimi akureyriläisen hotellin johtajana. Vuonna 1991 hänet valittiin Alþingiin. Vuosina 1993–1995 hän toimi ETYJin parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-valtuuskunnan puheenjohtajana. Vuosina 1998–2002 hän toimi Alþingin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana. Vuosina 1999–2002 hän toimi Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin-valtuuskunnan puheenjohtajana. Vuosina 2002–2003 hän toimi opetusministerinä.
Vuoden 2003 lopussa Tómas erosi hallituksesta ja Alþingistä ja aloitti seuraavan vuoden lokakuussa Islannin Ranskan-suurlähettiläänä. Hän toimi suurlähettiläänä vuoteen 2009 asti.
Georg Engelhard Schröder

Georg Engelhard Schröder (myös muoto "Georg Engelhardt Schröder"; 31. toukokuuta 1684 Tukholma – 17. toukokuuta 1750 Tukholma) oli ruotsalainen piirtäjä sekä muotokuva- ja historiamaalari ja hovin taloudenhoitaja.
Georg Engelhard Schröder oli kultaseppä Veit Engelhard Schröderin ja Lucia Lindemeyerin poika. Isä oli muuttanut Nürnbergistä noin vuonna 1670 Tukholmaan, jossa Georg Engelhard syntyi vuonna 1684. Georg Engelhard avioitui Herman Dietrich Spörlingin sisaren Anna Birgitan kanssa vuonna 1727. 
Schröderistä tuli David von Krafftin oppilas noin 1700, ja asiakirjoissa hänet mainitaan tämän seuralaisena vuonna 1705. Sen jälkeen hän toimi Göteborgissa muoto- ja koristemaalarina 1706–1708. Vuodesta 1709 lähtien hän vietti 16 vuotta ulkomailla. Hän oli jonkin aikaa ensin Braunschweigissa Saksassa ennen kuin matka jatkui Italiaan. Hän asui viisi vuotta Venetsiassa, jossa hän kopioi vanhoja mestareita, kuten Tiziania ja Veronesea, harjoitti puupiirrosmaalausta ja oli yhteydessä taidemaalari Rosalba Carrieraan sekä Giovanni Pellegriniin ja Johan Richteriin. Roomassa ja Firenzessä hän sai vaikutteita muun muassa barokkimaalareista Carlo Dolcista, Carlo Marattasta ja Francesco Trevisanista (1656-1746) ja omaksui aikansa italialaiseen taiteeseen kuuluvan reippaan mutta pinnallisen esitystavan. Pariisissa hänet inspiroi taidemaalari Noël Nicolas Coypel. Münchenissä vietetyn ajanjakson jälkeen hän asettui Lontooseen seitsemäksi vuodeksi, missä hän sai vaikutteita Godfrey Knellerin, Hans Hysingin ja Michael Dahlin muotokuvataiteesta.
Kun David von Krafft kuoli vuonna 1724, Schröder kutsuttiin kotiin Ruotsiin ja saman vuoden joulukuussa hän otti vastaan kuninkaallisen hovimestarin tehtävän opettajansa jälkeen. Hovimaalarina hän sai tehtäväkseen luoda edustavia muotokuvia valtakunnan johtavista henkilöistä. Kuningas Fredrik I arvosti taiteilijaansa suuresti ja antoi hänen maalata lukemattomia muotokuvia itsestään ja kuningatar ​​Ulriika Eleonorasta.
Samoihin aikoihin hän teki kaksi tunnettua maalausta Osmanien valtakunnan Ruotsin hoviin lähettämistä suurlähettiläistä: Mustapha Aga vuonna 1727 ja Yirmisekizzade Mehmed Said Efendi (myöhempi Ottomaanien valtakunnan suurvisiiri) vuonna 1733.
1740-luvulla uusi ranskalainen maku saavutti Ruotsin ensisijaisesti taiteilija Gustaf Lundbergin kautta, jolloin Schröder syrjäytettiin. Hän edusti ruotsalaisessa 1700-luvun maalauksessa viimeisenä italialaiskauden aikaa.
Timo Kervinen

Timo Kervinen (29. syyskuuta 1957 Kajaani – 22. maaliskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja toimittaja. Hän toimi 1980-luvulta lähtien kokoomuksessa muun muassa poliittisen osaston päällikkönä, eduskuntaryhmän sihteerinä, Ilkka Suomisen erityisavustajana sekä puoluelehti "Verkkouutisten" pääkirjoitustoimittajana. Kervinen kuoli sairauskohtaukseen 49-vuotiaana.