tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Al-Nas

Al-Nas (, ) on Koraanin 114. suura ja samalla koko kirjan viimeinen. Siinä on 6 jaetta, ja se on saanut nimensä sanasta ihminen, jota suurassa toistetaan useita kertoja. Suura on rukous, jossa pyydetään Jumalan varjelusta Saatanaa vastaan. Yhdessä edeltävän suuran (al-Falaq, "Sarastuksen suura") kanssa al-Nas muodostaa Mu’awwidhatainina tunnetun kokonaisuuden. Ne ovat pahoja voimia vastaan suunnattuja rukouksia, joita on tapana lukea sairaana ollessa tai nukkumaan mennessä. Suurassa mainitaan henkiolento jinni, joka esiintyy useissa Koraanin suurissa. Islamiin kuuluu usko jinneihin. Šeikki Walidin mukaan Profeetta haki suojaa jinnien pahaa silmää vastaan, ja kun suurat 113 ja 114 ilmoitettiin, hän turvautui niiden apuun.
Teksti.
Suura kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa seuraavasti: 
Sisältö.
Suura alkaa verbillä "sano". Sitä käytetään tilanteissa, missä tekstin sisältö ei sovellu Jumalan omaksi puheeksi. Verbin avulla sisällöstä tulee Jumalan kehotus lausua sanotulla tavalla. Suura 114 on muodoltaan rukous, jossa etsitään turvaa Herralta. Siksi ei voi ajatella, että Jumala itse rukoilisi näin. Samaa keinoa käytetään Koraanissa useissa kohdissa. 
Teorioita suurasta.
Suurat 113 ja 114 puuttuvat joistakin varhaisista Koraanin käsikirjoituksista. Orientalisti Karl-Heinz Ohlig uskoo, että Koraania kootessa haluttiin päästä juuri lukuun 114 suurien määrässä. Tähän viittaisi se, että mukana ovat suurat 1, 113 ja 114, jotka eivät retorisesti ole Jumalan puhetta, vaan rukouksia tai loitsuja. Lisäksi lyhimmät suurat ovat vain muutaman sanan pituisia. Syynä lukumäärään olisi voinut olla halu jäljitellä Tuomaan evankeliumia, jossa on tasan 114 Jeesuksen sanomaksi kerrottua lauselmaa. Tuomaan evankeliumi syntyi itäisessä Syyriassa, missä apostoli Tuomasta pidettiin jopa kristinuskon kantaisänä. Teoriaan sopisi, että Koraanin myyttinen kokoaja ”Uthman” on Tuomaan metateesi eli sana, jossa kirjaimet ovat vaihtaneet paikkaa.
Kymmenen päivää, jotka järisyttivät maailmaa

Kymmenen päivää, jotka järisyttivät maailmaa () on yhdysvaltalaisen toimittajan ja sosialistin John Reedin kirjoittama kirja Venäjän vuoden 1917 lokakuun vallankumouksesta, jonka hän koki omakohtaisesti. Reed seurasi Venäjällä viettämänään aikana läheltä useita keskeisiä bolševikkijohtajia, erityisesti Grigori Zinovjevia ja Karl Radekia, ja teos onkin kirjoitettu kommunistien näkökulmaa esitellen.
Reed kuoli pian kirjan ilmestymisen jälkeen, vuonna 1920. Stalinismin nousun jälkeen Josif Stalin julisti Reedin olleen väärässä monissa kirjassa esittämissään asioissa, etenkin Stalinin arkkivihollisen Lev Trotskin suhteen. "Kymmenen päivää, jotka järisyttivät maailmaa" kuvaa Trotskin vallankumouksen sankariksi ja mainitsee sen sijaan Stalinin vain kahdesti. Niinpä Stalin kielsikin Reedin kirjan, samoin kuin Trotskin teokset.
Kirja ilmestyi Suomessa Elvi Sinervon ja Osmo Helinin kääntämänä vuonna 1957. Myöhemmin 1970-luvulla Kansankulttuuri otti siitä myös uusintapainoksia.
Lääkäriyksikkö

Lääkäriyksiköllä tarkoitetaan ensihoidossa toimivaa ensihoitolääkärillä miehitettyä liikkuvaa yksikköä, jonka tehtäviin kuuluu osallistua korkeariskisiksi arvioituihin ensihoitotehtäviin sekä ohjata ja koordinoida alueensa päivittäistä ensihoitotoimintaa. Näitä korkeariskisiä tehtäviä lääkäriyksiköillä voi olla niin yksityiskodeissa ja vapaa-ajan asunnoilla kuin julkisissa rakennuksissa tai julkisilla alueilla, samoin kuin etenkin perusterveydenhuollon hoitolaitoksissa. 
Lääkäriyksikkö on osa erikoissairaanhoitoa ja tuo potilaan luo sairaalatasoisen tehohoidon ja erikoislääkärin ammattitaidon. 
Lääkäriyksikkö hälytetään hätäkeskuksista hätäkeskuspäivystäjän tekemän riskinarvion perusteella tai jo kohteessa olevan ensihoitohenkilöstön pyynnöstä. Lääkäriyksikkö voi liikkua joko helikopterilla tai kohteen etäisyyden tai lentokelin niin vaatiessa myös maitse. Lääkäriyksikkö ei yleensä kuljeta potilaita vaan tärkein tehtävä on tuoda lääkäri potilaan luo. Potilaat kuljetetaan yleensä ambulanssilla ja lääkäriyksikön lääkäri tarvittaessa saattaa potilaan kuljettavan ambulanssin kyydissä.
Hälytyksiin paikan päällä osallistumisen lisäksi yksi erittäin tärkeä lääkäriyksikön tehtävä on antaa hoito-ohjeita potilaan luona oleville hoitajille ja (perusterveydenhuollon) lääkäreille. Ensihoitajat ottavat yhteyttä lääkäriyksikön ensihoitolääkäriin puhelimitse ja viranomaisradioverkon päätelaitteilla. Lisäksi muut telemetriset viestintäkanavat alkavat yleistyä; ensihoitolääkäri voi saada nähtäväkseen sähköiseen tietojärjestelmäsovellukseensa reaaliaikaisesti potilaasta mitatut lukuarvot, kuten verenpaineen, veren happikyllästeisyyden, sydänsähkökäyrän. Samaa reittiä pitkin lääkäri voi myös antaa määräyksiä potilaalle annettavista hoidoista.. 
Lääkäriyksiköt Suomessa.
Suomessa on kuusi kuljettamaan kykenevää, sekä viisi ei-kuljettavaa lääkäriyksikköä. Suomen kuljettavat lääkäriyksiköt ovat helikoptereita. Lääkäriyksiköillä, joilla on liikkumisvälineenä helikopteri, on lisäksi maitse liikkuva ajoneuvo sääesteiden ja lähialuetehtävien varalle. Nämä eivät kuitenkaan ole kuljattavia yksiköitä. Rovaniemellä toimiva FinnHems 51 toimii ilman lääkäriä, mutta on kuljettava yksikkö.
Kuljettavat:
Ei-kuljettavat:
William Hague

William Jefferson Hague (s. 26. maaliskuuta 1961) on brittiläinen poliitikko, konservatiivipuolueen ja opposition johtaja 1997–2001. Hän oli Walesin ministerinä John Majorin hallituksessa 1995–1997 ja ollut vuodesta 2005 konservatiivipuolueen varjohallituksen ulkoministeri ja vuodesta 2010 David Cameronin hallituksen ulkoministeri.
Poliittinen ura.
Hague on kotoisin Rotherhamista Englannista. Kansallisessa politiikassa hän herätti huomiota jo kuusitoistavuotiaana puhuessaan 1977 konservatiivipuolueen kokouksessa. Hague opiskeli Oxfordin yliopiston Magdalen Collegessa filosofiaa, taloustiedettä ja valtiotieteitä.
Parlamenttiin Hague valittiin 1989, mitä ennen hän oli toiminut Geoffrey Howen erikoisavustaja. Hague nimitettiin nopeasti sosiaaliturvaministeriksi ja vuonna 1995 Walesin ministeriksi.
Hague haastoi John Majorin puoluejohtajuuden vuoden 1997 vaalitappion jälkeen. Konservatiivipuolueessa Hague edusti sen oikeistosiipeä. Entinen pääministeri Margaret Thatcher oli nostamassa häntä valtaan estääkseen vihamiehiensä pääsyn puolueen johtoon. Hague lupasi alentaa veroja, "pelastaa punnan" eurolta ja "säilyttää Britannian itsenäisyyden." Lisäksi hän lupasi korjata koululaitoksen, terveyspalvelut ja lisätä poliiseja.
Konservatiivien rivit rakoilivat jo vuonna 1998, kun 12 puolueen vaikuttajaa julkaisi The Independentissa kirjoituksen, jossa he kehottivat Britanniaa EMU-jäsenyyteen ja kehuivat Työväenpuolueen Tony Blairin EU-politiikkaa.
Haguen puheenjohtajakausi ei ollut erityinen menestys ja hän oli ensimmäinen konservatiivien puoluejohtaja sitten 1920-luvun, josta ei tullut pääministeriä. Hän erosi vuoden 2001 vaalien jälkeen, jossa puolue sai yhden lisäpaikan.
Palattuaan varjohallitukseen 2005 ulkoministerinä Haguesta tuli tärkeä neuvonantaja pääministeri David Cameronille, ja hänet nähtiinkin jonkinlaisena epävirallisena puolueen kakkosmiehenä.
Irene

Irene on kansainvälinen naisen etunimi. 
Irene on muunnos kreikan nimestä Eirene. Eirene merkitsi rauhaa, ja nimi kuuluikin kreikkalaiselle rauhan jumalattarelle. Jumalattaren mukaan on nimetty myös asteroidi 14 Irene. 
Tammikuuhun 2025 mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 43 597 Irene-nimen saanutta naista ja muutama mies.
Severstal

Severstal () on Venäjän toiseksi suurin kaivos- ja metallurgian alan yhtiö. Sen omistaa lähes kokonaan venäläinen oligarkki Aleksei Mordašov. Severstal on viime vuosina laajentunut yritysostoilla Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan.
Historia.
Vuonna 2004 Severstal osti konkurssikypsän Rouge Industries -metalliyhtiön, ja seuraavana vuonna ostoslistalle tuli 70 prosentin osuus italialaisesta terästuottajasta Lucchinista. 
Vuonna 2006 Mittal Steel teki ostotarjouksen luxemburgilaisesta metalliyhtiöstä Arcelorista. Myös Severstal teki tarjouksen ja sai siihen Arcelorin johdon tuen. Odotusten vastaisesti yhtiökokouksen osakkaat päätyivätkin Mittal Steelin tarjouksen kannalle. Syynä Severstalin tarjouksen hylkäämiseen olivat yhtiön läheiset suhteen Venäjän poliittiseen johtoon.
Ossi Sandvik

Ossi Sandvik (s. 16. huhtikuuta 1953 Jalasjärvi) on perussuomalaisten entinen puoluesihteeri vuosina 2007–2013. Hän on toiminut myös kansanedustaja Raimo Vistbackan eduskunta-avustajana ja Perussuomalaisten Etelä-Pohjanmaan piirin piirisihteerinä. 
Sandvik on kotoisin Jalasjärven Luopajärveltä. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa hänet valittiin kotikuntansa valtuustoon 101 äänellä ja jatkokaudelle vuoden 2012 kunnallisvaaleissa 68 äänellä. Hän oli valtuuston jäsen myös vuosina 1993–1996.
Joulukuussa 2013 Sandvik sai syytteen viestintäsalaisuuden loukkaamisesta. Sandvik oli puoluesihteerinä toimiessaan avannut toiselle henkilölle osoitetun kirjeen ja hävittänyt sen. Hän myönsi teon, mutta kiisti syyllistyneensä rikokseen. Marraskuussa 2014 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Sandvikin 40 päiväsakkoon.
Eduskunta-avustaja

Eduskunta-avustaja on kansanedustajan määrärahalla palkkaama poliittinen sihteeri, jonka työsuhde kestää enintään kansanedustajan kansanedustajuuden ajan. Eduskunta-avustajan esihenkilö on se kansanedustaja, jonka avustajana hän toimii. Avustajan työnantaja on Eduskunnan kanslia. Kanslian mukaan yhtä kansanedustajaa avustavan eduskunta-avustajan palkka vuonna 2024 oli 2 963 euroa kuukaudessa.
Eduskunta-avustajalla ei ole kelpoisuusvaatimuksia. Ainoa vaatimus on 18 vuoden ikä. Myös sukulaisen saa palkata. Aiemmin oli rajoitus, jonka mukaan lähisukulaisia tai lähipiiriin kuuluvia henkilöitä ei voinut palkata avustajaksi, tosin tällöin kyse oli eduskunnan poliittisesta päätöksestä; mikään laki ei siihen velvoittanut. 
Lapin yliopiston työoikeuden professori Seppo Koskinen on kritisoinut järjestelmää: hänen mielestään kyseenomaisessa työssä pitäisi olla kokenut ja varttuneempi ihminen.
Frank Cady

Frank Cady (8. syyskuuta 1915 Susanville, Kalifornia – 8. kesäkuuta 2012 Wilsonville, Oregon) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Sam Druckerin roolista televisiosarjoissa "Green Acres" ja "Petticoat Junction". 
Cady teki vierailevia esiintymisiä "The Beverly Hillbillies" -sarjassa ja esiintyi myös elokuvissa ja mainoksissa. Hän opiskeli Stanfordin yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain ilmavoimissa. Cady esiintyi vielä 1990-luvun alussa, mutta vetäytyi näyttelijänuraltaan ja vietti vanhuusvuosiaan Portlandissa, Oregonissa.
Cady oli vuodesta 1940 naimisissa vaimonsa Shirleyn kanssa. Heille syntyi kaksi lasta. Cady oli läsnä Eddie Albertin hautajaisissa vuonna 2005.
Ornithocheirus

Ornithocheirus oli varhaisella liitukaudella elänyt "Pterosauri"-suku. Se oli yksi suurimmista koskaan eläneistä lentoliskoista: sen siipiväli oli jopa 12 metriä ja ruumiin pituus 3,5 metriä. Kokoonsa nähden se oli hyvin kevyt ja painoi korkeintaan sata kiloa, koska sen luut olivat ontot muiden lentoliskojen tapaan.
"Ornithocheiruksen" pään pituus oli 1,5 metriä. Suuressa nokassa oli runsaasti piikkimäisiä hampaita, joiden avulla se pystyi tehokkaasti sieppaamaan ravintoa vedestä. Nokassa oli myös kölimäinen harja, joka on saattanut liittyä soidinmenoihin. "Ornithocheirus" söikin lähes varmasti kalaa ja muita mereneläviä. Seisoessaan kaikilla neljällä raajallaan "Ornithocheirus" oli noin 3 metrin korkuinen.
Ensimmäiset "Ornithocheiruksen" fossiilit löydettiin Etelä-Englannista 1827, mutta suku nimettiin vasta 1869. Myöhempiä löytöjä luultiin aluksi eri lajeiksi. Eniten fossiileja on löydetty Santanan kerrostumasta Brasiliasta. Täydellistä "Ornithocheiruksen" luurankoa ei ole toistaiseksi löydetty.
John Hope Franklin

John Hope Franklin (2. tammikuuta 1915 Rentiesville, Oklahoma – 25. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen historiantutkija. Hän oli Duken yliopiston emeritusprofessori ja American Historical Associationin puheenjohtaja.
Franklin valmistui Fiskin yliopistosta vuonna 1935. Hän väitteli tohtoriksi Harvardin yliopistosta 1941. Hänet tunnetaan parhaiten historiateoksestaan "From Slavery to Freedom", jonka ensimmäinen painos julkaistiin vuonna 1947.
Franklin avioitui 11. kesäkuuta 1940 kirjastonhoitaja Aurelia Whittingtonin kanssa. Heille syntyi 24. elokuuta 1952 poika John Whittington Franklin. Avioliitto päättyi vaimon kuolemaan 27. tammikuuta 1999. Franklinille myönnettiin vuonna 1995 "Presidential Medal of Freedom". Vuonna 2006 hän sai yhdessä Yu Ying-shihin kanssa Kluge-palkinnon.
Französischer Dom

Französischer Dom () on kirkkorakennus Saksan pääkaupungissa Berliinissä, Gendarmenmarkt-aukiolla. Sitä vastapäätä sijaitsee Deutscher Dom, jonka kupoli on identtinen.
Französischer Dom rakennettiin alun perin vuosina 1701–1705 ranskalaisille reformoiduille uskonpakolaisille eli niin kutsutuille hugenoteille. Vuonna 1785 kirkkoon rakennettiin suuri kupolitorni, jonka suunnitteli arkkitehti Carl von Gontard. Vuonna 1905 kirkon interiööri muutettiin täysin Otto Marchin piirustusten pohjalta. 
Toisessa maailmansodassa vuonna 1943 kirkkorakennus tuhoutui täysin. Se jälleenrakennettiin vuosina 1981–1987. Sisätilat saivat Otto Marchin suunnitteleman asun. Kirkossa toimii edelleen hugenottimuseo, joka sinne avattiin jo ennen toista maailmansotaa ja sen tuhoja.
George Ariyoshi

George Ryoichi Ariyoshi (; s. 12. maaliskuuta 1926) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Havaijin osavaltion kolmantena kuvernöörinä vuosina 1974–1986. Kuvernööriksi noustessaan hänestä tuli Yhdysvaltain ensimmäinen amerikanjapanilainen ja aasialaistaustainen kuvernööri.
Tausta ja yksityiselämä.
Ariyoshi syntyi Honolulussa japanilaisille vanhemmille. Hänen isänsä, Ryozo, muutti Havaijille vuonna 1919, perusti pesulan ja tapasi sittemmin tulevan vaimonsa, Mitsue Yoshikawan. 
Hän valmistui vuonna 1944 McKinley High Schoolista. Toisen maailmansodan aikana Ariyoshi kutsuttiin palvelukseen Yhdysvaltain maavoimiin, jossa hän toimi japanin kielen tulkkina. opiskeli sen jälkeen Havaijin yliopistossa ja Michiganin valtionyliopistossa. Hän valmistui lakimieheksi. 
Ariyoshi meni vuonna 1955 Honolulussa naimisiin Jean Hayashi Ariyoshin kanssa. Parilla on kolme lasta. 
Poliittinen ura.
Ariyoshi tuli valituksi Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 1954. Hän eteni pian Havaijin senaattiin ja nousi vuonna 1970 Havaijin varakuvernööriksi. John A. Burnsin sairastuttua lokakuussa 1973 Ariyoshista tuli siirtymävaiheen kuvernööri, ja vuonna 1974 hänet valittiin ensimmäiselle kokonaiselle kaudelle kuvernööriksi. Hänet valittiin uudelleen vuosina 1978 ja 1982. Ariyoshin vuosina varakuvernööreinä ehtivät toimia Nelson Doi, Jean King ja John Waihee. 
Ariyoshi jätti politiikan vuonna 1986. Hän ei ollut ikinä hävinnyt vaaleja joissa oli ollut ehdokkaana. Politiikasta eläköidyttyään hän on toiminut niin liike-elämässä kuin voittoatavoittelemattomissa järjestöissä.
Hanstholm

Hanstholm on kalastajakylä ja tärkeä autolautta- ja kalastussatama Tanskassa Pohjanmeren rannalla Vendsyssel-Thyn saarella Pohjois-Jyllannissa. Hanstholmin taajamassa oli 2340 asukasta 2006.
Historia.
Toisen maailmansodan aikana saksalaiset linnoittivat aluetta voimakkaasti rannikkotykistönsä käyttöön, tavoitteenaan kontrolloida meriliikennettä Skagerrakille yhdessä etelä-Norjan Kristiansandiin asennetun rannikkotykistöpatterin kanssa. Alueella on edelleen nähtävissä bunkkerien ja muiden linnoitusjärjestelmien jäänteitä.
Hanstholm oli aluksi nimenä 6 x 2 km kokoiselle kalkkikiviniemekkeelle, jonka mukaan paikalle muodostunut taajama sai nimensä 1960-luvulla. Hanstholmin kunta (Hanstholm kommune) muodostettiin 1. huhtikuuta 1970 kahdeksasta seurakuntapiiristä () . Se oli itsenäinen kunta 1. tammikuuta 2007 saakka, jolloin se Tanskan kuntauudistuksen yhteydessä muodosti yhdessä Thistedin ja Sydthyn kuntien kanssa Thistedin uuden kunnan. 
Hanstholmin satama.
Hanstholmin satama otettiin käyttöön 1967 ja on Tanskan uusin matkustaja- ja kalastussatama. 
Hanstholmista menee säännöllisesti autolauttavuoroja Färsaarille, Islantiin, Shetlandinsaarille ja Norjaan (Egersundiin, Haugesundiin, Bergeniin ja Kristiansandiin).
Pita-Ten

Pita-Ten () on Koge-Donbon kirjoittama draamakomediallinen mangasarja, jonka pohjalta on tehty myös anime. Sarjan nimi on lyhennys sanoista Pitatto tenshi (), jotka merkitsevät ”läheistä enkeliä”. Sarjassa seurataan koulupoika Kotarō Higuchin ja tämän naapuriin muuttavan Misha-enkeliharjoittelijan edesottamuksia Mishan yrittäessä päästä täysinoppineeksi enkeliksi.
Hahmot.
Misha Outo enkelityttö joka muutti Kotaroun naapuriin. Misha on ylienerginen ja pöljä, eikä tajua mistään mitään. Mishan tavoite on saada Kotarou onnelliseksi ja tulla oikeaksi enkeliksi. Misha yrittää aina auttaa Kotarouta parhaansa mukaan, mutta tuntuu aina sotkevan asiat...
Kotarō Higuchi Kotarou on äitinsä menettänyt, kuudesluokkalainen poika joka asuu suurimmaksi osaksi yksikseen koska hänen isällään on paljon bisnesasioita. Kotarou opiskelee ahkerasti ja hänen pitäisi keretä tehdä vielä kotityötkin! Mishan tavattuaan hänen koko elämänsä muuttuu...
Shia Hiljainen ja kiltti tyttö jolla on usein mukanaan musta kissa Nyaa. Shia on demoni oppilas vaikka ei haluaisikaan tehdä mitään pahaa kellekään tai millekään. Shia asuu Mishan kanssa samassa asunnossa ja he tuntuvatkin olevan hyviä ystäviä, vaikka heidän pitäisi inhota toisiaan. (enkelit ja demonit ovat vihollisia)
Koboshi Uematsu Koboshi on ollut jo vuosia rakastunut Kotarouhun, muttei uskalla myöntää sitä tälle. Koboshi ei pidä Mishasta, sillä Misha roikkuu jatkuvasti Kotaroussa. Koboshi riitelee usein Takashin kanssa.
Takashi Ayanokoji Takashi on Kotaroun luokkakaveri. Takashia kutsutaan usein Ten-chaniksi. Takashi on hyvä koulussa eikä hänen tarvitse opiskella paljon ja myös tytöt tykkäävät Takashista, eli hän on toisin sanoen "naisten mies". Takashi on ihastunut Shiaan ja myöntää sen myöhemmin tälle.
Hiroshi "Dai-chan" Mitarai Ärsyttävä silmälasipäinen poika. Kotarōn, Koboshin ja Takashin luokalla. Pitää Mishasta. Hänellä on miljonääriperhe, joten hän saa kaiken minkä haluaa. Vihaa Takashia.
Kaoru Mitarai Hiroshin sisko. Pitää Takashista. Suuttuessaan Kaoru on murhanhimoinen ja juoksee ympäriinsä huitoen ruoskan tapaista asetta. Hän on hyvin hullu tapaus.
Sasha Mishan vanhempi sisko ja joskus hieman ylimielinen. Hän pitää siitä kun häntä kutsutaan nimellä "Sacchun". Hän vihaa yli kaiken demoneja. 
Nyaa Shian pieni musta kissa, joka käyttäytyy omituisesti. Nyaa on demoni ja vihaa Sashaa.
David Miliband

David Wright Miliband (s. 15. heinäkuuta 1965) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Brownin hallituksen ulkoministerinä 28. kesäkuuta 2007 lähtien. Vuosina 2006–2007 hän oli ympäristö-, ja terveys-, ja maaseutuministeri.
Vuodesta 2013 Miliband on toiminut International Rescue Committeen (IRC) puheenjohtajana.
Elämäkerta.
Milibandin vanhemmat ovat holokaustia paenneita puolanjuutalaisia. Hänen isänsä oli Belgiassa syntynyt marxismin teoreetikko Ralph Miliband. Myös hänen veljensä Ed Miliband on parlamentaarikko ja toimi samassa hallituksessa Davidin kanssa ympäristö- ja energiaministerinä 3. lokakuuta 2008 lähtien.
Miliband opiskeli filosofiaa, valtiotiedettä ja kansantaloustiedettä Oxfordin yliopiston Corpus Christi Collegessa ja valmistui erinomaisin arvosanoin. Ylemmän korkeakoulututkinnon hän suoritti Massachusetts Institute of Technologyssa Yhdysvalloissa.
Miliband valittiin parlamenttiin vuonna 2001 ja nuoremmaksi ministeriksi opetusministeriöön kesäkuussa 2002. Vuoden 2004 lopulla hän pääsi pääministerin avustajaksi (Cabinet Office Minister) ja vuoden 2005 vaalien jälkeen kuntien ja paikallishallinnon ministeriksi varapääministeri John Prescottin alaisuudessa.
Ulkoministerinä Miliband kannatti Euroopan unionin laajentumista ja Venäjän, Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan maiden ottamista jäseneksi.
Miliband on naimisissa Louise Shackeltonin kanssa, joka soittaa viulua Lontoon sinfoniaorkesterissa. Miliband ja Shackelton ovat adoptoineet kaksi poikaa Yhdysvalloista 2004 ja 2007.
Progg

Progg (den progressiva musikrörelsen, ) oli Ruotsissa 1960-luvun lopulla ja 1970-luvulla vaikuttanut vasemmistolainen kulttuuriliike. Erityisesti sanalla voidaan viitata tuona aikana julkaistuun poliittisesti kantaa ottavaan musiikkiin. Tunnettuja progg-yhtyeitä olivat muun muassa Blå Tåget, Kebnekajse, Nationalteatern, Samla Mammas Manna, Hoola Bandoola Band ja Träd, Gräs och Stenar. Proggia ei tule sekoittaa progressiiviseen rockiin, vaikka jotkin progg-yhtyeet sitä soittivatkin. Liike vastusti kaupallisuutta, isoja levy-yhtiöitä, musiikin massakuluttamista, hittilistoja, kepeitä iskelmäsanoituksia ja usein ruotsalaista sosiaalidemokratiaa.
Tukholman vuoden 1975 Euroviisujen aikaan liike järjesti Vaihtoehtofestivaali-nimisiä musiikkitapahtumia ympäri Ruotsia. Viisupäivänä liike organisoi Tukholmassa kaupallisuuden vastaisen mielenosoituksen ja telttakonsertin. Ruotsin television ykköskanava näytti Euroviisut, kakkoskanava samanaikaisesti ohjelmaa Vaihtoehtofestivaaleilta.
Lex Tokoi

Lex Tokoi eli laki tasavallan presidentin armahdusoikeuden väliaikaisesta laajentamisesta (158/1944) oli maaliskuussa 1944 voimaan tullut määräaikainen säädös. Sen nojalla presidentti saattoi armahtaa vuonna 1918 käytyyn Suomen sisällissotaan eli "kapinaan" osallistuneet kapinalliset suomalaiset, valtiopetoksesta tuomitut ja ulkomaille paenneet punaiset, mikäli he eivät olleet toimineet ulkomailla Suomea vahingoittavasti, ja he saivat palata Suomeen joutumatta syytteeseen.
Armahduslakia on kutsuttu Lex Tokoiksi, koska sen tunnetuin kohde oli Oskari Tokoi. Hän oli lähtenyt maanpakoon sisällissodan lopulla Venäjälle ja ryhtynyt siellä Muurmannin legioonan poliittiseksi neuvonantajaksi; Britannia oli alkujaan perustanut legioonan estämään Saksan interventiota Luoteis-Venäjälle. Sisällissodan lopputuloksen vuoksi saksalaisinterventio jäi toteutumatta ja paenneista suomalaisista punaisista koottu legioona taisteli Vienan ja Petsamon sotaretkiin lähteneitä suomalaisia vapaaehtoisia, heimosotureita vastaan. Britannian purettua legioonan 1920 Tokoi siirtyi Kanadan kautta Yhdysvaltoihin 1921.
Laki ei kuitenkaan tullut koskemaan esimerkiksi Otto Wille Kuusista ennen kaikkea siksi, että hän oli toiminut Neuvostoliiton asettaman nukkehallituksen eli Terijoen hallituksen johdossa Suomen talvisodan aikana 1939–1940.
Lex Tokoi oli voimassa 10.3.1944–1.7.1944.
Läppäventtiili

Läppäventtiili on kaksitahtisissa polttomoottoreissa, usein mopoissa ja kevytmoottoripyörissä esiintyvä moottorin osa. Sen tehtävänä on sallia polttoaineen virtaus vain toiseen suuntaan, eli kampikammioon päin. Läppäventtiili koostuu läppärungosta, yleensä metallisista tai komposiittimateriaaleista valmistetuista läpistä, sekä rajoitinläpistä jotka estävät läppien liian suuren aukeamisen. Ilman läppäventtiiliä männän kampiakselia päin etenevä liike pakottaisi kampikammiossa olevan seoksen takaisin kaasuttimeen päin. Läppärungon rakenne on epäedullinen virtauksen kannalta.
Sanni Orasmaa

Sanni Orasmaa (s. 12. lokakuuta 1972 Helsinki) on suomalainen jazzlaulaja ja pedagogi. Hän valmistui taiteiden maisteriksi Itävallasta Grazin taidekorkeakoulun jazzosastolta vuonna 2000 professoreinaan jazzlaulajat Sheila Jordan, Mark Murphy ja Jay Clayton. Orasmaan muita opettajia ovat olleet muun muassa Yuseef Lateef, Dr. Billy Taylor ja Maija Hapuoja.
Orasmaan ura on kattanut esiintymisiä klubeissa ja festivaaleilla pohjoismaiden lisäksi muun muassa Italiassa, Puolassa, Saksassa, Itävallassa, Kiinassa ja Yhdysvalloissa. Hän oli yksi kansainvälisen Betty Carter's Jazz Ahead -kilpailun voittajista vuonna 2000, minkä johdosta Orasmaa esiintyi kolmessa konsertissa Washingtonin Kennedy Centerissä ja vieraili Brandford Marsaliksen juontamassa "JazzSet"-ohjelmassa Yhdysvaltain valtakunnallisessa radiolähetyksessä. Hänet on profiloitu Yhdysvaltojen yleisradion NPR:n ja Jazz Smithsonian -instituutin tuottamassa dokumenttisarjassa "The Jazz Singers", jonka juontaa laulaja Al Jarreau. Vuosina 2000–2007 Orasmaa asui New Yorkissa esiintyen paikallisilla klubeilla (muun muassa Knitting Factory, Sweet Basil, Blue Note, Cornelia Street Cafe, Zinc Bar ja Rainbow Room), tehden yhteistyötä lukuisten muusikoiden kanssa, muun muassa George Gruntz Orchestra, Ted Curson, Matthew Garrison, Jeff "Tain" Watts, Ron McClure, Ron Affif, Ben Monder, Charlie Hunter, Bobby Previte ja Kirk Nurock.
Orasmaa on tehnyt useita kiertueita, levytyksiä ja esiintymisiä radiossa ja televisiossa suomalaisten artistien kanssa, muun muassa Hector, Jari Sillanpää, Waltari, RinneRadio, Olli Ahvenlahti, Heikki Sarmanto ja Mika Pohjola. Hän on toiminut vakinaisena opettajana Brooklyn konservatorion jazzosastolla, Slope Music Studiossa New Yorkissa, Kuopion Musiikki- ja Tanssiakatemiassa, Kuopion konservatoriossa ja Jyväskylän ammattikorkeakoulussa, sekä vierailevana opettajana Yhdysvaltojen ja Suomen lisäksi lukuisissa oppilaitoksissa muun muassa Kreikassa, Ukrainassa, Itävallassa ja Unkarissa.
Luettelo Tanskan kunnista

Tämä artikkeli on luettelo Tanskan kunnista. Tanskassa on tällä hetkellä 98 kuntaa (), joiden lisäksi maa on jaettu viiteen alueeseen ():
Seuraavassa taulukossa Tanskan kunnat on lueteltu alueittain samassa järjestyksessä kuin Danmarks Statistik ne tilastoissaan esittää. Kunnan nimen lisäksi on mainittu kunnan keskustaajaman nimi, alue johon kunta kuuluu, kunnan väkiluku ja kunnan pinta-ala vuodelta 2012. Väkiluvun ja pinta-alan perusteella on vielä laskettu kunnan väentiheys.
Kuntien keskustaajamat eivät Kööpenhaminan lähistöllä muodosta aina taajamaa, vaan kuuluvat osana johonkin suurempaan taajamaan. Kööpenhaminan taajama-alueeseen eli "Hovedstadsområdetiin" kuuluvat keskustaajamat on merkitty asteriskilla (*).
Luettelon kuntien lisäksi Tanskaan kuuluu vielä Pääkaupunkialueen osaksi luettava Christiansøn saari, jolla on 103 asukasta (1.1.2012). Saari ei ole osa mitään kuntaa. Tässä luettelossa eivät ole mukana Färsaarten kunnat eivätkä Grönlannin kunnat. Paikkakunnat, joilla oli kaupunginoikeudet vuoteen 1970 asti on lueteltu artikkelissa Luettelo Tanskan kaupungeista.
Royal Hunt

Royal Hunt on tanskalainen progressiivista metallia esittävä yhtye. Sen perusti André Andersen vuonna 1991.
Diskografia.
Studioalbumit
EP:t
Livealbumit
Singlet
Claiborne Pell

Claiborne de Borda Pell (22. marraskuuta 1918 – 1. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui vuosina 1961–1997 Yhdysvaltain senaattorina Rhode Islandilta. 
Pell syntyi New Yorkissa ja valmistui Princetonin sekä Columbian yliopistoista. Hänestä tuli Rhode Islandin historian pitkäaikaisin edustaja liittovaltion senaatissa. Pell-tuki on nimetty hänen mukaansa. 
Pellillä oli vaimonsa Nualan kanssa neljä lasta. Hän joutui viimeisinä vuosinaan turvautumaan pyörätuoliin ja hän kärsi Parkinsonin taudista. Pell kuoli tammikuussa 2009 90-vuotiaana.
Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi

Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi ("Lo chiamavano Trinità") on vuonna 1970 julkaistu italowestern. Elokuvan ohjasi Enzo Barboni ja pääosissa ovat Terence Hill ja Bud Spencer.
Elokuva kertoo lännen nopeimmasta vetäjästä Trinitystä ja hänen veljestään Bambinosta joka toimii väliaikaisesti sheriffinä. Majuri Harriman ei voi sietää tätä kaksikkoa ja on koko ajan yrittämässä saada veljeksiä pois elävien kirjoista sekä yrittää häätää mormonit pois mailtansa. Eikä veljeskaksikko voi olla puuttumatta tähän.
Elokuvalle julkaistiin jatko-osa vuonna 1971 Trinity ratsastaa jälleen.
Kuvauspaikat.
Kohtaukset, joissa Terence Hill matkustaa autiomaahan ja osaksi "Posada", johon hän saapuu syömään (alussa ja lopussa elokuvaa) kuvattiin Castel Porzianon rannalla Rooman laitamilla Camerata Nuovassa, joka on Rooman maakunnassa sijaitseva 480 asukkaan kaupunki, kuvauspaikkoja oli Abruzzon ja Latiumin rajalla. Kamerat oli sijoitettu niin, että meri oli kameroiden takana. Kuvauksia tehtiin pääasiassa Camposecco-laakson Park Montin Simbruinin alueella, Abruzzon rajan läheisyydessä. Vesiputouskohtaus kuvattiin Monte Gelaton vesiputouksilla Trejajoen laaksossa. Kylä rakennettiin De Laurentis Pontinan varrelle, ja se on sittemmin purettu.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Nimeni on Trinity" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Friedrich Bergius

Friedrich Karl Rudolf Bergius (11. lokakuuta 1884 Breslau – 30. maaliskuuta 1949 Buenos Aires) oli saksalainen kemisti, joka tunnetaan prosessista, jonka avulla voidaan valmistaa nestemäistä polttoainetta ruskohiilestä. 
Bergius ja Carl Bosch palkittiin vuonna 1931 Nobelin kemianpalkinnolla kemian korkea­paine­menetelmien keksimisestä ja kehittämisestä. 
Bergius opiskeli Breslaun, Leipzigin ja Berliinin yliopistoissa sekä Karlsruhen ja Hannoverin teknillisessä opistoissa. 
Ruskohiilityön lisäksi Bergius tutki myös puun muuntamista sokeriksi ja sokerin muuntamista muiksi elintarvikkeiksi. Tämän työn tarkoituksena oli auttaa Saksaa saamaan ruokaa toisen maailmansodan aikana.
Toisen maailmansodan jälkeen Bergius muutti Argentiinaan. Hän kuoli Buenos Airesissa 30. maaliskuuta 1949.
Max Pommer

Max Pommer (s. 9. helmikuuta 1936 Leipzig) on saksalainen kapellimestari ja musiikkitieteilijä. Hän opiskeli pianonsoittoa ja orkesterinjohtoa Leipzigin konservatoriossa sekä musiikkitiedettä Leipzigin yliopistossa. Hän sai myöhemmin opetusta myös Herbert von Karajanilta. 
Pommer nimitettiin vuonna 1975 Leipzigin yliopistollisen kuoron musiikinjohtajaksi. Vuonna 1978 hän perusti Gewandhaus-orkesterin jäsenten kanssa Neues Bachisches Collegium Musicum Leipzig -barokkimusiikkiyhtyeen. Vuosina 1987–1991 hän toimi Leipzigin radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina.
Pommer nimitettiin vuonna 1990 Saarlandin musiikkiakatemian orkesterinjohdon professoriksi. Hän on johtanut muiden muassa J. S. Bachin, Georg Friedrich Händelin, Claude Debussyn, W. A. Mozartin, Einojuhani Rautavaaran, Kalevi Ahon, Kurt Weillin, Hanns Eislerin, Paul Dessaun sekä Arnold Schönbergin musiikin levytyksiä.
Ferdinand Mülhens

Ferdinand Mülhens oli saksalainen kosmetiikka-alan yrittäjä, joka omisti vuonna 1792 perustetun kosmetiikkatehtaan Kölnissä.
Yhtiön täydellinen nimi oli Eau de Cologne &amp; Parfumerie Fabrik Glockengasse 4711 gegenűber pferdepost, Ferd. Mülhens, Köln, Rhein. Yhtiön alkuperäinen nimi oli Farina, mutta oikeuden päätöksellä Mülhensiä kiellettiin käyttämästä sitä.
Ranskalaiset miehittivät Kölnin kaupungin vuonna 1794 ja numeroivat talot ja korttelit; parfyymitehtaan korttelin numeroksi tuli 4711. Koska alkuperäinen nimi meni kieltoon, yrittäjä päättikin käyttää tehdaskorttelin numeroa tavaramerkkinään; päätös oli sattumoisin erinomainen, ja numerosta tuli hänen tuotteidensa maailmankuulu tavaramerkki.
Valmistuslisenssejä myönnettiin kitsaasti, ja niiden saamisen ehdoton edellytys oli spriin korkea laatu sekä muiden raaka-aineiden ostaminen alkuperäiseltä valmistajalta.
Yksi lisenssi myönnettiin Suomeen Valtion Alkoholiliikkeelle vuonna 1920, ja se oli voimassa kieltolain loppuun asti eli vuoteen 1932, vaikkei kosmetiikan valmistus koskaan mikään suuri menestys ollutkaan. Tarkoitukseen perustettiin oma osasto, Teknokemia eli Tekno.
Yhtiö lähetti opettajaksi ja hajuvesimestariksi Rajamäen tehtaille erittäin ammattitaitoisen naiskemistin, neiti Elly Buchholzin, joka ehti lopulta lyhyeksi jääneen olonsa aikana oppia hiukan suomeakin; hänen mielisanontansa Teknon väelle oli:
Boondock Saints – Etelä-Bostonin enkelit

The Boondock Saints – Etelä-Bostonin Enkelit on vuonna 1999 julkaistu, Troy Duffyn ohjaama ja kirjoittama jännityselokuva. Elokuvan pääosissa Sean Patrick Flanery ja Norman Reedus esittävät veljeksiä, jotka ottavat lain omiin käsiinsä ja uskoen toteuttavansa Jumalan tahtoa he alkavat tappaa rikollisia. Pian joukkoon liittyy myös heidän ystävänsä mafian juoksupoika David Della Rocco. Yhdessä he päättävät puhdistaa kotikaupunkinsa Bostonin rikollisjärjestöistä. Murhia alkaa tutkia Willem Dafoen esittämä FBI:n tutkija Paul Smecker.
Duffy käsikirjoitti elokuvan omiin kokemuksiinsa pohjautuen. Elokuvaa esitettiin vain viidessä elokuvateatterissa vain yhden viikon ajan ja se sai heikkoja arvosteluja. Elokuva vedettiin lopullisesti pois teattereista Columbinen koulusurmien takia. Elokuva sai kuitenkin uuden elämän VHS- ja DVD-julkaisun myötä. Suosio kasvoi katsojien keskuudessa, ja elokuva sai kulttimaineen. Elokuvalla julkaistiin kymmenen vuotta myöhemmin jatko-osa "".
A Bit of What You Fancy

A Bit of What You Fancy on Isosta-Britanniasta tulevan hard rock -yhtye The Quireboysin debyyttialbumi. Albumi julkaistiin EMIn kautta vuonna 1990 ja se nousi Ison-Britannian albumilistalla sijalle kaksi.
Levyltä julkaistiin neljä raitaa singleinä (7 O'Clock, Hey You, I Don't Love You Anymore ja There She Goes Again) ja jokaisesta kuvattiin musiikkivideo. Hey You nousi korkeimmalle singlelistalla, saavuttaen sijan 14.
Levyllä rumpuja soittaa mm. Bob Dylanin sekä Steve Marriottin kanssa työskennellyt Ian Wallace, vaikkei hän ollutkaan varsinaisesti The Quireboysin jäsen. Levyn äänittäjänä sekä toisena tuottajana toimi Jim Cregan, joka soittaa Rod Stewartin yhtyeessä kitaraa.
Selkäuimari

Selkäuimari (ent. selkäuimarimonni) ("Synodontis nigriventris") on ripsimonneihin kuuluva kala, jonka merkillepantavin piirre on tapa uida vatsa ylöspäin.
Koko ja ulkonäkö.
Selkäuimari on yleensä 7–10 senttimetrin mittainen.
Alkuperä.
Selkäuimari on kotoisin Kongo-joen alueelta Afrikasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Selkäuimari ui nimensä mukaisesti vatsa ylöspäin. Tämän tavan uskotaan kehittyneen helpottamaan ravinnon saamista kelluslehtisten kasvien ja vedenalaisten juurakoiden alta. Selkäuimarimonni viihtyy parvissa. Yksin siitä tulee hyvin arka. Se ei kiusaa muita kaloja, mutta ei viihdy aggressiivisten asuinkumppanien seurassa.
Kutuaikana selkäuimarimonnit munivat kuoppaan tai onkaloon ja vahtivat munia yhdessä. Poikaset, jotka kuoriutuvat noin viikon kuluttua munimisesta uivat aluksi normaalisti, mutta omaksuvat pian ylösalaisen asennon.
Vesiolot ja ravinto.
Veden pH-arvon tulee olla 6,0–8,0 ja lämpötilan 22–26 °C. Veden pitää olla pehmeää tai keskikovaa (alle 15°dH). Akvaarion vähimmäiskoko pienelle parvelle on 120 litraa. Ripsimonni on parvikala, ja sitä tulisi pitää vähintään 5 yksilön parvissa. Se on hyvin arka yksin tai liian pienessä ryhmässä.
Selkäuimarimonnin pääravintoa ovat pienet selkärangattomat, joita se etsii esimerkiksi vesikasvien lehtien ja uppotukkien alta. Akvaariossa sille kelpaavat kaikenlaiset hiutaleet ja tabletit, sillä se liikkuu kaikissa vesikerroksissa. Eläviä tai pakastettuja hyönteisiä olisi hyvä antaa silloin tällöin.
Ville Heiskanen

Ville Heiskanen (s. 7. toukokuuta 1985) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2015-2016 Pielaveden Sampon riveissä lentopallon mestaruusliigassa. Hän on pelannut urallaan myös VaLePan, Riennon kuin myös MuurLen riveissä. 
Ville tunnetaan lähimmässä ystäväpiirissä nimellä Majesteetti.
Ura.
Heiskanen aloitti lentopallon harrastamisen tosimielellä vasta 18-vuotiaana; aiemminkin hän oli toki ottanut tuntumaa lajiin. Hän opiskeli vuosina 2001–2003 Kuortaneen urheilulukiossa, josta yleensä saadaan tämän päivän lentopallotähdet Suomesta maailmalle. 
Kuortaneelta hänen tiensä vei Joensuun Rientoon, josta kaudeksi 2006-2007 Keski-Savon Pateriin. Paterissa Heiskanen nousi joukkueen runkopelaajaksi nopeasti. Vuonna 2007 Heiskanen teki sopimuksen Vammalan Lentopallon kanssa, tavoitteenaan kehittää itseänsä entistä paremmaksi pelaajaksi huippuseuran avulla. Kausi 2008 oli lopullinen läpimurtokausi Heiskasella, kun hän pääsi VaLePan aloituskuusikkoon, sekä yhdeksi liigan parhaimmista yleispelaajista. Kausi huipentui VaLePan historian toiseen saavutettuun SM-mitaliin, joka oli pronssia. Heiskanen jatkoi edelleen Vammalan Lentopallossa kaudella 2008-2009, mutta tämän jälkeen hän piti välivuoden korkeimmalta sarjatasolta pelatessaan Haukivuoren Kisailijoissa.
Kaudeksi 2011-2012 Heiskanen teki sopimuksen Muuramen Lentopallon kanssa ja palasi Mestaruusliigaan vuoden tauon jälkeen. MuurLen kausi oli seurahistorian paras: Heiskanen teki joukkueensa kanssa historiaa sijoittumalla MuurLen kanssa runkosarjassa peräti neljänneksi. Pudotuspeleissä MuurLe tippui PerPolle jo puolivälierissä.
Tämän jälkeen muutaman ykkössarjassa (Mikkelin passarit) vietetyn vuoden jälkeen Heiskanen palasi liigaan Pielaveden Sampon paidassa.
Muuta.
Heiskanen opiskelee liikunnanopettajaksi. Hänen muita harrastuksiaan ovat kalastus ja frisbeegolf.
Joukkueet.
2004-2006 Joensuun Riento
2006-2007 Keski-Savon Pateri
2007-2009 Vammalan Lentopallo
2011-2012 Muuramen Lentopallo
2013-2015 Mikkelin Passarit
2015-2016 Pielaveden Sampo
2018-2019 Akaa-Volley
Aura-seura

Aura-seura oli nuorten yliopisto-opettajien vuonna 1815 Turussa perustama kirjallis-filosofinen seura, joka syntyi romantiikan ja kansallisten aatteiden merkeissä. Se jatkoi 1700-luvulla toimineen Aurora-seuran perinteitä. Aura julkaisi vuosina 1817–1818 kirjallista Aura-kalenteria, jonka nimeksi Linsén ehdotti ensin "Selmaa" sekä aikakauslehteä nimeltään "Mnemosyne" (ilmestyi 1819–1823). Auraan kuului Suomen silloisen kulttuurielämän vaikuttajista muiden muassa A. I. Arwidsson, J. J. Tengström, Reinhold von Becker, A. G. Sjöström ja J. G. Linsén, joka oli seuran perustaja ja sen innokkain jäsen.
Auran jäsenet laativat muun muassa kansallisia kulttuuriohjelmia. Ohjelmien laadintaan oli innoittamassa Suomen uusi asema Venäjän autonomisena suuriruhtinaskuntana. Tengströmin "Aurassa" ilmestynyt ohjelmakirjoitus ("Muutamista Suomen kirjallisuuden ja kulttuurin esteistä") edusti konservatiivista linjaa. Arwidsson taas ammensi kansallisromantiikasta ja kiivaili suomalaisen kansallisuuden puolesta. Arwidsson kirjoitti aluksi seuran "Mnemosyneen", mutta aikaa myöten lehti ei enää tyydyttänyt häntä. Hän olisi halunnut tehdä siitä julistavamman.
Aura-seuralaiset ja erityisesti Arwidsson olivat maan johtomiesten tarkkailussa. Uusia, vapaamielisiä aatteita pidettiin yhteiskuntarauhan uhkana. Suomessa niihin katsottiin sekaantuneen Aura-seuralaisten lisäksi myös muita yliopistomiehiä, joiden muinaisuuteen ja romantiikkaan mieltynyt suuntaus oli maan johtomiehistä hullutusta.
Sekä seuran jäsenet että heidän julkaisemansa lehdet olivat ruotsinkielisiä. Poikkeuksena oli Reinhold von Becker, joka toimitti suomenkielisiä "Turun Wiikko-Sanomia". Von Becker sanoutui irti Aura-seuralaisten keskuudessa yleisestä ja kansallisromantiikkaan liittyneestä kansan luonnontilan ihannoinnista. Esimerkiksi Linsén ja Arwidsson pitivät kansanvalistusta luonnonmukaisuuden turmeluna. Von Beckerin mielestä se taas oli välttämätöntä sivistystyötä. Hän ilmoitti oman lehtensä tavoitteiksi kansan lukutaidon parantamisen, kielenhuollon ja opetuksen.
Kiribatin vaakuna

Kiribatin vaakuna muodostuu nousevan auringon yllä lentävästä keltaisesta fregattilinnusta, punaisesta taustasta sekä sinisistä ja valkoisista raidoista, Tyynenmeren symboleista. Raitojen kolme ryhmää kuvaavat Gilbert-, Phoenix- ja Linesaaria. Auringon seitsemäntoista sädettä kuvaavat kuuttatoista Gilbertsaarta sekä Banabaa. Vaakunan alla olevassa nauhassa lukee i-kiribatin kielellä motto "Te Mauri Te Raoi Ao Te Tabomoa" eli "terveys, rauha ja hyvinvointi".
Vaakunaa esitettiin silloisten Gilbert- ja Ellicesaarten tunnukseksi 1. toukokuuta 1937 ja se hyväksyttiin Kiribatin viralliseksi vaakunaksi vuonna 1979 uuden moton myötä. Kiribatin lipussa on sama aihe kuin vaakunassa, mikä johtuu siitä, että vaakuna toimi inspiraationa itsenäisen Kiribatin lipulle..
Trisul

Trisul () on kolmesta huipusta muodostuva vuori Intian Uttarakhandin osavaltiossa. Se sijaitsee Himalajan vuoristoalueeseen kuuluvassa Kumaunin vuoristossa. Trisulin huipuista korkein on Trisul I (7 120 m). Trisul II on 6 690 ja Trisul III 6 007 metriä korkea. Vuori on käytännössä pohjois-etelä-suuntainen massiivi, josta kohoaa kolme erillistä huippua.
Trisul muodostaa Nanda Devin kansallispuistoa rajaavan vuoristoketjun lounaiskulman. Se on 15 kilometrin päästä alueen suurimmasta vuoresta Nanda Devistä. Trisul on nimetty Shivan kolmikärkisen atraimen mukaan. 
Trisul I oli vuonna 1907 ensimmäinen valloitettu yli 7 000 metriin kohoava huippu maailmassa. Se säilyi korkeimpana valloitettuna huippuna yli 20 vuoden ajan, kunnes Alaivuorilla sijaitseva Pik Lenin valloitettiin vuonna 1928.
Dunagiri

Dunagiri on 7 066 metriin kohoava vuori Himalajan Intiaan ulottuvassa osassa. Se sijaitsee Uttarakhandin osavaltiossa. Dunagiri on yksi niistä vuorista, jotka muodostavat Nanda Devin kansallispuisto ympäröivän vuoriketjun.
Dunagiri valloitettiin ensimmäisen kerran 5. heinäkuuta 1939, kun sveitsiläiset André Roch, F. Steuri ja D. Zogg nousivat huipulle.
Lance Bass

James Lance Bass (s. 4. toukokuuta 1979) on yhdysvaltalainen popmuusikko. Hän tuli tunnetuksi 'N Sync -yhtyeen jäsenenä.
Bassin vanhemmat ovat Jim ja Diane Bass. Hänellä on isosisko Stacy. Bassit asuivat Mississippin osavaltiossa, ja poika oli varhaislapsuudestaan saakka kiinnostunut tähtitieteestä ja avaruudesta. Hänen haaveensa oli päästä astronautiksi NASA:lle.
Bass sai baptistisen kasvatuksen. Hän on ilmoittanut käyvänsä säännöllisesti kirkossa. Bass oli mukana N' Syncissä sen perustamisesta 1995 lähtien. N' Sync oli yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä poikabändeistä, mutta Bass ei ole sen hajoamisen jälkeen julkaissut sooloalbumia. Maaliskuussa 2007 hän ilmoitti julkaisevansa omaelämäkertateoksen "Out of Sync".
Bass pyörtyi vuonna 1999 pidetyn konsertin jälkeen. Syyksi todettiin sydämen rytmihäiriö, joka vei tähden myöhemmin korjausleikkaukseen. Elokuussa 2002 Bass pääsi opiskelemaan kosmonautiksi Tähtikaupunkiin. Bassin oli tarkoitus lähteä Sojuz TMA-1 -avaruuslennolle lokakuussa 2002, mutta hanke kaatui ja hänen paikkansa otti Juri Lontšakov.
Bass kertoi olevansa homoseksuaali ensimmäistä kertaa julkisesti "People-lehdessä" heinäkuussa 2006. Joulukuussa 2014 Bass meni naimisiin Michael Turchinin kanssa Los Angelesissa.
Kelly Johnson

Kelly Johnson (20. kesäkuuta 1958 – 15. heinäkuuta 2007) oli englantilainen heavy metal -muusikko. Hän oli Girlschool-yhtyeen alkuperäinen kitaristi. Hän kuitenkin jätti yhtyeen vuonna 1984 ja vetäytyi Los Angelesiin.
Johnson menehtyi 15. heinäkuuta 2007 sairastettuaan seitsemän vuotta selkäytimen syöpää.
Jordan 196

Jordan 196 oli brittiläisen Gary Andersonin suunnittelema Formula 1 -auto, jota Jordan-talli käytti kaudella 1996. Voimanlähteenä autossa oli Peugeot'n valmista V10-moottori ja se käytti Goodyearin renkaita. Autoa ajoivat brasilialainen Rubens Barrichello ja Ligieriltä siirtynyt brittiläinen Martin Brundle.
Jordan lähti kauteen odottavaisena, kun se sai uudeksi pääsponsorikseen tupakkayhtiö Benson &amp; Hedgesin, jonka myötä autojen väritys muuttui keltaiseksi. Aluksi auto nähtiin myös keltaisena.
Kausi muistutti paljon aiempia vuosia. Jordan ei kyennyt ollenkaan taistelemaan voitoista eikä muista palkintosijoista. Silloin tällöin saavutetut hyvät aika-ajosuoritukset valuivat usein hukkaan keskeytyksen myötä. Brasilian GP:ssa Barrichello ajoi kotiradallaan aika-ajoissa toiseksi, mutta kilpailu loppui ulosajoon. Brundlella oli usein ongelmia löytää aika-ajoissa parhaita säätöjä autoonsa, koska hänellä oli erilainen ajotyyli. Barrichelloon verrattuna Brundlen lähtöruudut olivat heikkoja. 
Argentiinan GP:ssa Barrichello avasi kauden pistetilinsä ollen neljäs. Seuraavaksi vuorossa olleessa Euroopan GP:ssa molemmat kuljettajat saavuttivat yhteensä kolme pistettä. Brundle oli kilpailun kuudes ja Barrichello viides, joka uusi sijoituksensa San Marinon GP:ssa. Brundle sijoittui kuudenneksi Kanadan GP:ssa ja Britannian GP:ssa, jossa Barrichello oli neljäs. Hän ajoi puolestaan kuudenneksi kahdessa seuraavassa kilpailussa, Saksan ja Unkarin GP:ssa. Italian GP:ssa Brundle ajoi neljänneksi, joka oli hänen kauden paras sijoitus. Barrichello oli samassa kilpailussa viides. Kauden päätöskilpailussa, Japanissa, Brudle ajoi uran viimeisen F1-kilpailunsa sijoittumalla viidenneksi.
Kauden jälkeen talli koki suuria muutoksia, kun Barrichello siirtyi Stewartille ja Brundle lopetti F1-uransa. Heidän tilalleen palkattiin saksalainen Ralf Schumacher ja italialainen Giancarlo Fisichella.
Kauden päätteeksi tallin kuljettajat olivat saavuttaneet yhteensä 22 pistettä, joka oli yhden enemmän kuin edelliskaudella. Sijoitus valmistajien MM-sarjassa nousi viidenneksi.
Formula 1 -tulokset.
Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, "kursivointi" nopeinta kierrosta.
Blasieholmstorg

Blasieholmstorg on aukio Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee Norrmalmin kaupunginosassa, Stallgatanin ja Arsenalsgatanin välillä, Blasieholmenin niemen tuntumassa. Aukion koko on noin 80x20 metriä. Aukion jokaista sivua koristaa pronssinen hevospatsas, jotka ovat jäljennöksiä Venetsian Pyhän Markuksen torin veistoksista. Torin laidalla sijaitsee muun muassa Ruotsin kuninkaallinen musiikkiakatemia. Aukio sai nimensä 1800-luvun alussa.
Brunkebergstorg

Brunkebergstorg on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman aukioista. Se sijaitsee kaupungin keskustan tuntumassa, Norrmalmin kaupunginosassa. Aukio on nimetty Brunkebergin harjun mukaan, joka aikoinaan dominoi Norrmalmin aluetta.
1960- ja 1970-luvulla aukiolta purettiin useita historiallisia rakennuksia. Ainoa selvinnyt vanha rakennus oli Malmtorgsgatan 5, joka on rakennettu vuosina 1897–1899 ja jonka on suunnitellut arkkitehti Erik Josephson alkujaan Nordstjernan-henkivakuutusyhtiön tiloiksi. 1970-luvun tuotoksista huomattavimpia on vuonna 1976 valmistunut Peter Celsingin suunnittelema Sveriges Riksbankin talo, joka on osa samaa kompleksia Sergels torgin puolella sijaitsevan Kulttuuritalon kanssa, sekä 1969–1971 rakennettu Hotel Sergel Plaza, jonka suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Malmqvist &amp; Skoogh.
Aho-orvokki

Aho-orvokki ("Viola canina") on orvokkeihin kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvi. Se kasvaa Suomessa luonnonvaraisena koko maassa lähinnä melko kuivilla ja avoimilla paikoilla, mutta myös avoimissa metsissä, metsärinteillä sekä lehdoissa. Laji on elinvoimainen ja yleinen Suomessa, mutta Pohjois-Lapissa harvinainen. Lajia esiintyy laajalti myös muualla Euroopassa. Kasvin korkeus on 8–40 cm, ja kukat ovat siniset.
Aho-orvokki voi risteytyä muun muassa metsäorvokin ("Viola riviniana"), hietaorvokin ("Viola rupestris"), luhtaorvokin ("Viola uliginosa") ja rantaorvokin ("Viola stagnina") kanssa. Risteymää tavataan erityisesti valoisissa metsissä ja metsänreunoissa.
Aho-orvokki jaetaan Suomessa kahteen alalajiin, mätästävään pikkuaho-orvokkiin ("Viola canina" subsp. "canina") ja ei-mätästävään isoaho-orvokkiin ("Viola canina" subsp. "ruppii", aiemmin subsp. "montana"). Pikkuaho-orvokki kukkii toukokuusta kesäkuuhun ja iso-aho-orvokki kesäkuusta heinäkuuhun. 
Aho-orvokki on useamman hopeatäpläperhosen toukan, muun muassa ketohopeatäplän tärkeä ravintokasvi. 
Elias Lönnrotin kokoamassa Flora Fennicassa kasvin käytöstä mainitaan: "Kukista taidetaan valmistaa viola-siirappia, kun terälehdet liotetaan vedessä, keitetään ja sokuria pannaan sekaan. On hyödyllistä lapsillen yskässä."
Päihdevalistus

Päihdevalistus (myös huumevalistus) on valistustyötä, jonka tarkoituksena on lisätä ihmisten tietoisuutta päihteiden käytön haitoista, edistää päihteettömiä elintapoja sekä terveellisiä elintapoja. Tätä kautta päihdevalistuksen tavoitteena on vähentää päihteiden käyttöä sekä päihteiden aiheuttamien vahinkojen, kuten esimerkiksi liikenneonnettomuuksien ja sairauksien, vähentäminen. Päihdevalistuksen piiriin kuuluvat alkoholi, tupakka ja huumausaineet. 
Päihdevalistuksen toimivuudesta ei ole takeita. Kun aiheesta puhutaan ympäristössä ja kaveripiirissä, se alkaa kiinnostaa. Myös sellainen populaarikulttuuri, jossa huumeiden käyttö esitetään myönteisenä asiana, lisäävät kiinnostusta huumeita kohtaan.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen erikoissuunnittelija Elina Kotovirta uskoo, että perinteinen huumevalistus on saattanut jopa lisätä nuorten kiinnostusta kannabiksen kokeiluun. Ruotsalaisen Alkoholi- ja huumevalitustyön keskusliiton vuosituhannen alusta olevan tutkimuksen mukaan valistukseksi tarkoitettu työ saattaa pikemminkin herättää oppilaissa halun kokeilla alkoholia. Kun Suomi liittyi Kansainväliseen oopiumisopimukseen vuonna 1922, lääkintöhallitus katsoi että huumekysymys oli arkaluontoinen ja valistustyö pitäisi toteuttaa huolellisesti, koska valistuksella saattoi pahimmillaan olla odotettua päinvastainen tulos.
Päihdevalistuksesta on kokeiltu myös sellaista menetelmää, jossa nuoret puhuvat päihteistä keskenään. Nuorten keskinäinen päihdevalistuksen menetelmä Skarppi on saanut vuoden 2011 Hyvä käytäntö -palkinnon.