tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elias Viljanen

Elias "E. Vil" Viljanen (s. 8. heinäkuuta 1975) on suomalaisen metalliyhtyeen Sonata Arctican kitaristi.
Viljanen aloitti kitaransoiton Kiss-yhtyeen innoittamana vuonna 1983 kahdeksan vuoden iässä. Hänen muita musiikillisia vaikuttajiaan ovat Kirk Hammett (Metallica), John Petrucci (Dream Theater), Joe Satriani ja Steve Vai.
1990-luvulla Viljanen oli muun muassa Twilight Lamp -yhtyeen rumpalina; saman yhtyeen kitaristi oli Kaarle Viikate.
Viljanen on julkaissut viisi sooloalbumia. Hänen taustayhtyeessään Evil Spiritissä soittavat Jari Kainulainen (basso), Timo "Tinke" Niemistö (kitara) ja Tomi Ylönen (rummut). Viljanen soittaa myös yhtyeissä Arched ja Mess. Viljanen käyttää Ibanez-merkkisiä kitaroita.
Toukokuussa 2007 Viljanen korvasi Sonata Arctican kitaristin Jani Liimataisen, jonka asevelvollisuussotkut olivat ajaneet hänet erilleen muusta yhtyeestä.
Toukokuussa 2009 ilmoitettiin Eliaksen uudesta levytyssopimuksesta Spinefarm Recordsin kanssa. "Fire-Hearted" niminen albumi julkaistiin kesällä 2009. Ensimmäistä kertaa Eliaksen soololevyllä esiintyy vierailevia laulajia, jotka ovat Marco Hietala ja Tony Kakko.
Pirkko-Liisa Perttula

Pirkko-Liisa Perttula (s. "Mörsky", aik. "Tiitinen", s. 7. joulukuuta 1955 Kemi) on toimittaja-kirjailija, jonka teoksiin kuuluu koululaisvitsi- ja kauhujuttu-, sananlasku- ja aforismikokoelmia. Perttula on koulutukseltaan lastentarhanopettaja. Hänen kirjojaan on myyty jo yli miljoona kappaletta.
Koululaisvitsien keräämiseen hän sai innoituksen työskennellessään aikanaan koululaisten iltapäiväosastolla ja kuunnellessaan lasten juttuja. Juttujen muistiinmerkitsemisen ja työstämisen hän aloitti 1980-luvulla.
Pirkko-Liisa Perttulalle on vuosien keräilyharrastuksen myötä kertynyt laaja kokoelma muun muassa vanhoja postikortteja, kiiltokuvia ja paperinukkeja. Keräilyn lisäksi hän harrastaa käsitöitä, kokkailua ja kaikenlaista liikuntaa. Myös kirjallisuus, kielet ja elokuvat kuuluvat hänen harrastuksiinsa.
Koululaisvitsikirjat.
Koululaisvitsikirjat on kuvittanut Timo Huhtala.
Kelvottoman koululaisen käsikirjat.
Kirjat on kuvittanut Juha Roikonen.
Hassunkuriset arvoitukset päiväkoti-ikäisille ja pikku koululaisille.
Kirjat on kuvittanut Juha Roikonen.
Kauhujuttukirjat.
Kirjat on kuvittanut Sami Toivonen.
Kirjat on kuvittanut Marko Turunen.
Kirjat on kuvittanut Juhana Salakari.
Insuliinihoito

Insuliinihoito tarkoittaa insuliinin avulla toteutettavaa diabeteksen hoitoa. Insuliini voidaan annostella pistoksin eli injektioin useimmiten insuliinikynällä ihonalaiskerrokseen yhden tai useamman kerran päivässä. Insuliinipumpulla voi laittaa insuliinia nopeasti ja vaivattomasti jokaisen syömisen jälkeen myös pieninä annosmäärinä.
Nuoruustyypin diabeteksessa eli täydellisessä insuliininpuutostilassa tavoitteena on korvata insuliininpuutos annostelemalla kehonulkoista insuliinia. Tavallisesti ryhdytään niin kutsuttuun monipistoshoitoon, jossa pitkävaikutteisen insuliinin lisäksi pistetään aterioiden yhteydessä lyhytvaikutteista insuliinia ruoan hiilihydraattimäärän mukaan. Hoidon tarkoituksena on ylläpitää mahdollisimman normaalia verensokeripitoisuutta.
Aikuistyypin diabetestä sairastavat henkilöt kärsivät insuliiniresistenssistä, jolloin heidän verenkierrossaan oleva insuliini ei enää alenna sokeritasoa yhtä tehokkaasti kuin terveillä henkilöillä. Haiman insuliinintuotanto ajan myötä heikkenee, jolloin myös aikuistyypin diabeetikko saattaa tarvita insuliinihoitoa.
Tampereen Ooppera

Tampereen Ooppera on vuonna 1946 perustettu ooppera, joka toimii vierailijavoimin. Sen orkesterina on ollut Tampere Filharmonia. Oopperan vuosittainen oopperaproduktio esitetään nykyisin keväällä Tampere-talossa ja se kerää noin 10 000 katsojaa. Tampereen ooppera teki ensimmäisen ulkomaanvierailunsa vuonna 2005, jolloin se esitti Joonas Kokkosen "Viimeiset kiusaukset" -teoksen Prahan Kansallisteatterissa. 
Tampereen Oopperan solisteja ovat olleet muun muassa Karita Mattila, Soile Isokoski, Camilla Nylund, Juha Uusitalo, Jaakko Ryhänen, Matti Salminen ja Jorma Hynninen. Tampereen Oopperan kuoroon kuuluu 80 laulajaa ja se toimii Heikki Liimolan johdolla.
Bernstorffin linna

Bernstorffin linna () on linna Gentoften kunnassa Tanskassa. Se rakennettiin vuosina 1759 - 1765, ja on yksi Tanskan varhaisimpia uusklassistisia rakennuksia. Se on saanut nimensä sen ensimmäisen omistajan, ulkoministeri Johann Hartwig Ernst von Bernstorffin mukaan. 
Linna säilyi Bernstorffin suvun omistuksessa vuoteen 1812 saakka. Vuonna 1842 sen osti Tanskan kuningas Kristian VIII, ja myöhemmin kuningas Kristian IX käytti sitä kesäresidenssinään. Nykyisin linnaa asuttaa Tanskan puolustusministeriön alainen valmiushallitus ("Beredskabsstyrelsen"), joka on pelastustoimen johtava viranomainen Tanskassa.
Tulityökortti

Tulityökortti on todistus tulitöiden turvallisuustutkinnon suorittamisesta. Turvallisuustutkinnon suorittamisesta saa tulityökortin, joka on saatavana myös mobiiliversiona. Kortilla voi osoittaa pätevyyden tulityömenetelmiin liittyvien vaarojen tunnistamiseen. 
Tulityökoulutuksella pyritään siihen, että tulityötä tekevä ymmärtää työhön liittyvät riskit ja osaa toteuttaa sen vaatimat turvatoimet ennen työn aloittamista, tulityön aikana ja sen jälkeen.
Tulitöissä koulutussuorituksia on tähän mennessä yli 1,74 miljoonaa koulutussuoritusta.
Vakuutusalan suojeluohjeet edellyttävät, että työntekijällä ja tulityöluvan myöntäjällä on Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön myöntämä voimassa oleva tulityökortti.
Neil Webb

Neil John Webb (s. 30. heinäkuuta 1963 Reading, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallomanageri.
Webb aloitti uransa Readingissa vuonna 1980. Hän edusti urallaan myös Portsmouthia, Nottingham Forestia, Manchester Unitedia ja Grimsby Townia. Manchester Unitedissa pelatessaan hän oli mukana voittamassa FA Cupia, Cup-voittajien cupia ja liigacupia.
Englannin maajoukkuetta Webb edusti vuoden 1990 MM-kisoissa sekä vuosien 1988 ja 1992 EM-kisoissa. Hän pelasi vuosina 1987–1992 kaikkiaan 26 maaottelua ja teki niissä neljä maalia: yhden lokakuussa 1987 EM-karsintaottelussa Turkkia, yhden syyskuussa 1988 ystävyysottelussa Tanskaa, yhden kesäkuussa 1989 MM-karsintaottelussa Puolaa ja yhden toukokuussa 1992 ystävyysottelussa Unkaria vastaan.
Uransa jälkeen Webb on muun muassa toiminut Englannin 9. korkeimmalla sarjatasolla Combined Counties Football Leaguessa pelanneen Reading Townin managerina.
Webbin molemmat pojat pelasivat jalkapalloa. Luke Webb pelasi Hereford Unitedissa ja Josh Webb Readingin junioreissa ja Walton &amp; Hershamissa. Webbin vaimo Shelley Webb kirjoitti jalkapalloilijoiden vaimoista kertovan kirjan "Footballers' Wives Tell Their Tales".
Vladimir Vogel

Vladimir Rudolfowitš Vogel (, 29. helmikuuta 1896 Moskova, Venäjän keisarikunta – 19. kesäkuuta 1984 Zürich, Sveitsi) oli venäläinen musiikkikriitikko, säveltäjä ja sävellyksen opettaja.
Vogel opiskeli sävellystä Moskovassa ja myöhemmin Ferruccio Busonin johdolla Berliinissä. Vogel muutti Venäjältä Saksaan vuonna 1918, josta hän joutui pakenemaan Sveitsiin vuonna 1933. 1920-luvun teoksissa Vogel käytti ekspressionistista tyyliä, mutta liittyi pian "lokakuun ryhmään", joka edisti modernistista musiikkia pyrki yhdistämään länsimaista taidemusiikkia itämaiseen musiikkiperinteeseen. Myöhäistuotannossaan Vogel käytti dodekafoniaa.
John Ericsson

John Ericsson (31. heinäkuuta 1803 – 8. maaliskuuta 1889) oli ruotsalainen keksijä ja teollisuusmies. Vaikka Ericsson syntyikin Ruotsissa, hän teki uransa tärkeimmät keksinnöt Yhdysvalloissa. 
Ericssonin uran saavutuksiin kuului muun muassa olla mukana ensimmäisen potkurikäyttöisen valtamerialuksen rakentamisessa. Kyseisellä valtamerialuksella hän saapui itsekin New Yorkiin, missä hän syventyi 1830-luvun lopussa ja 1840-luvun alussa kehittämään Yhdysvaltain laivastolle potkurikäyttöistä laivaa. Ericsson keksi potkurin vuonna 1836. Hän myös keksi lämpöilmakoneen, joka oli omana aikanaan menestys. Sitä myytiin lyhyessä ajassa pelkästään New Yorkin kaupungille 1 200 kappaletta, mikä oli kyseiseen aikaan hyvin paljon. Ericssonin uran suurin läpimurto oli kuitenkin mahdollisesti vuonna 1862 kehitetty "USS Monitor", joka teki hänestä kansallissankarin Yhdysvalloissa. 
John Ericsson oli Nils Ericsonin veli.
St. Julian’s

Saint Julian's () on kaupunki Maltalla. Kaupunki sijaitsee Vallettasta pohjoiseen ja siellä oli noin 12 700 asukasta vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennassa asukasluku oli 8 067. St. Julian's on eräs Maltaan suuntautuvan turismin keskuksia. St. Juliansissa sijaitsee Paceville, joka on kuuluisa lukuisista yökerhoistaan ja yöelämästään.
Théophile-Jules Pelouze

Théophile-Jules Pelouze (26. helmikuuta 1807 – 31. toukokuuta 1867) oli ranskalainen kemisti. Useat 1800-luvun loppupuolen kuuluisat kemistit ovat saaneet oppinsa Pelouzelta, joka kuului elinaikanaan Euroopan suurimpiin kemisteihin.
Pelouze aloitti uransa apteekkarina opiskellessaan La Fèressä. Vuonna 1827 hän muutti Pariisiin ja hänestä tuli Louis-Joseph Gay-Lussacin ja Jean Louis Lassaignen avustaja ja oppilas. Vuonna 1830 hän oli professori Lillen yliopistossa, mutta hän palasi Pariisiin 1833 ja opetti École polytechniquessa ja myöhemmin Collège de Francessa, jonka professorin virasta hän luopui vuonna 1852. Jo 1830-luvulla hän työskenteli jonkun aikaa Saksassa Justus von Liebigin kanssa orgaanisen kemian parissa.
Pelouze perusti Ranskan tärkeimmän yksityisen kemian laboratoriokoulun Pariisiin. Hän koulutti monia opiskelijoita ja tarjosi laboratoriotilansa Claude Bernardin ja muiden ranskalaisten ja ulkomaisten kemistien omiin tutkimuksiin. Ascanio Sobrero oli hänen assistenttinaan. Myös Alfred Nobel opiskeli siellä vuoden ajan. Pelouze kuoli Pariisissa 1867.
Christiansborg

Christiansborg on palatsi Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Se sijaitsee kaupungin keskustassa Slotsholmenin saarella. Linnassa toimii useita keskeisiä Tanskan valtiollisia instituutioita. Suurimman osan tiloista vie Tanskan parlamentti. Linnassa sijaitsee myös pääministerin toimisto, korkein oikeus sekä kuningashuoneen tiloja, kuten vastaanottotilat, kappeli ja hevostallit.
Historia.
Absalonin linna.
Ensimmäinen Slotsholmenille rakennettu linna oli Absalonin linna, joka rakennettiin vuonna 1167. Saxo Grammaticuksen mukaan linnan rakennutti Roskilden piispa Absalon. Linna seisoi paikallaan parisataa vuotta, ja se koki monia hyökkäyksiä ja miehityksiä. Vuonna 1349 linnan valloitti kuningas Valdemar IV:n viholliset Hansaliitosta. Hansaliiton kaupungit lähettivät kivenhakkaajia tuhoamaan linnan kivi kiveltä ja myös onnistuivat siinä.
Kööpenhaminan linna.
Tuhotun Absalonin linnan tilalle rakennettiin nopeasti Kööpenhaminan linna. Uusi linna oli edeltäjänsä Absalonin linnan tavoin Roskilden piispan omistuksessa, kunnes Tanskan kuningas Eerik Pommerilainen anasti oikeudet linnaan vuonna 1417. Siitä lähtien linnassa asuivat Tanskan hallitsijat.
Kööpenhaminan linna koki useita kertoja monia suuria muutoksia, ja 1720-luvulla kuningas Fredrik IV rakennutti sen kokonaan uudestaan. Uudelleenrakennetusta linnasta tuli kuitenkin niin painava, että sen perustukset alkoivat horjua. Fredrik IV:n seuraaja, kuningas Kristian VI näkikin parhaaksi tuhota Kööpenhaminan linnan ja alkoi heti valtaan noustuaan rakennuttaa sen tilalle täysin uutta linnaa. 
Ensimmäinen Christiansborg.
Valtaan noustuaan kuningas Kristian VI ryhtyi saman tien rakennuttamaan Kööpenhaminan linnan tilalle uutta Christiansborgia. Linna oli arkkitehti Elias David Häusserin suunnittelema, ja se edusti barokkia. Linna valmistui suurimmaksi osaksi vuonna 1754. Vuonna 1794 linna kuitenkin tuhoutui raivoisassa tulipalossa.
Toinen Christiansborg.
Barokkilinnan tuhouduttua maan tasalle Tanskan kuninkaallinen perhe asui tilapäisesti Amalienborgin linnassa. Vuonna 1803 aloitettiin toisen Christiansborgin linnan rakentaminen. Sen suunnitteli arkkitehti C. F. Hansen, ja se edusti ranskalaissävyistä empiretyyliä. Kun linna valmistui vuonna 1828, kuningas Fredrik VI ei kuitenkaan halunnutkaan asua linnassa vaan käytti sitä vain seremoniallisissa tilaisuuksissa. 
Ainoa empirelinnassa asunut monarkki oli Fredrik VII, joka asui linnassa vuosina 1852–1863. Tulipalo tuhosi linnan vuonna 1884, kuten sitä edeltäneen barokkilinnan. Hansenin suunnittelema linnan kappeli sekä muutama sivurakennus kuitenkin säästyivät palolta.
Kolmas, nykyinen Christiansborg.
Kolmannen eli nykyisen Christiansborgin linnan on suunnitellut Thorvald Jørgensen, joka valittiin suunnittelijaksi arkkitehtikilpailun kautta. Linna rakennettiin vuosina 1907–1928 uusbarokki-tyylisuuntaa noudattaen. Linnan omistaa täysin Tanskan valtio, ja sitä valvoo ja hoitaa linna- ja kiinteistöhallinto.
Charles Macintosh

Charles Macintosh (29. joulukuuta 1766 – 25. heinäkuuta 1843) oli skotlantilainen keksijä ja kemisti. Hänet tunnetaan todennäköisesti parhaiten hänen mukaansa nimetyistä sadetakeista, joita kutsutaan nimellä mackintosh.
Macintosh syntyi Glasgow'ssa, missä hänen isänsä William Macintosh toimi kauppiaana. Hän ja kenraaliluutnantti John Moore olivat serkuksia hänen äitinsä kautta. Nuoruudessaan hän toimi kirjanpitäjänä ja kävi tohtori William Irvinen kemian luennoilla. Hänen kirjanpitäjän uransa päättyi ennen kuin hän täytti 20, kun hän alkoi sen sijaan työskennellä ammoniumkloridin valmistuksen parissa. Joitakin hänen varhaisista kemian alan keksinnöistään olivat uusi menetelmä preussinsinisen valmistukseen sekä useat väriaineet.
Macintosh sai vuonna 1823 patentin vesitiiviiseen kankaaseen, jota valmistettiin liittämällä yhteen kaksi kumista ja naftasta valmistettua kerrosta. Keksijä Thomas Hancock hankki lisenssin tuotteeseen, ja siitä valmistettujen vaatteiden valmistus alkoi 1825 Manchesterissä. Vesitiiviiden vaatteiden myynti laski myöhemmin rajusti rautateiden yleistyessä, sillä niissä matkustettaessa matkalaiset eivät olleet yhtä säälle alttiita kuin postivaunuissa.
Lisäksi Macintosh patentoi vuonna 1825 menetelmän, jolla muutettiin rautaa teräkseksi, mutta joka osoittautui käytännössä vaikeaksi toteuttaa. Hän oli myös mukana patentoimassa uuden kuumaa ilmaa käyttävän prosessin rautamalmin jalostamiseksi yhdessä James Beaumont Neilsonin kanssa vuonna 1828.
Jäätikköjokitulva

Jäätikköjokitulva eli jökulhlaup (islantia, sananmukaisesti ”jäätikköjuoksu”) on äkillinen ja raju jäätikön patoaman jäätikköjärven purkaus. Purkautuminen voi tapahtua esimerkiksi eroosion, lumi- tai maanvyöryn tai maanjäristyksen takia tai yksinkertaisesti siksi, että jäätikköjärven veden paine on kasvanut liian suureksi, jolloin jäätikön muodostama pato murtuu. Alun perin termi jökulhlaup viittasi vain vulkaanisen toiminnan aiheuttamaan jäätikköjärven purkautumaan, mutta nykyään se voi tarkoittaa mitä tahansa rajua vesipurkausta jäätikön patoamasta järvestä.
Jäätikön patoama järvi syntyy tyypillisesti siten, että etenevä jäätikkö tukkii joen tai vuonon. Jäätikköjärvien purkaukset ovat usein toistuvia, koska purkaus ei aina tyhjennä järveä kokonaan. Kun vettä on taas kertynyt järveen riittävästi, tapahtuu uusi purkaus. Purkauksia tapahtuu tyypillisesti kerran vuodessa tai muutaman vuoden välein, usein myöhäiskesällä tai syksyllä. Jäätikköjärvien äkilliset purkaukset voivat aiheuttaa merkittävää tuhoa ja jopa kuolemantapauksia.
Jäätikköjärvien purkauksia tapahtuu vuoristojäätiköillä ympäri maailmaa, etenkin Alaskassa, Kanadassa ja Islannissa. Erityisesti Aasian nopeasti sulavat vuoristojäätiköt ovat vakava riski: sulamisvesien äkillinen purkautuminen uhkaisi kymmenien tuhansien ihmisten henkeä ja aiheuttaisi merkittävää taloudellista tuhoa. Himalajalla on tuhansia jäätikköjärviä, joista vaarallisen nopeasti täyttyviksi on luokiteltu 44. Nepalissa ja Bhutanissa on sattunut jäätikköjärvien purkauksia aiemminkin, mutta ilmaston lämpeneminen on kasvattanut vakavien onnettomuuksien riskiä.
Islanti.
Grímsvötn.
Tunnetuin ja yksi eniten tutkituista tapauksista on Grímsvötnin jäätikköjärvi Vatnajökull-jäätikön alla Islannissa. Järvi on muodostunut geotermisen lämmön sulattaessa jäätikön pohjaa, ja se pysyy tavallisesti sulana geotermisen toiminnan ansiosta. Noin 5–6 vuoden välein vesi purkautuu 50 kilometriä pitkää jäänalaista käytävää pitkin. Myös järven alla olevan tulivuoren purkautuminen voi aiheuttaa äkillisen vesipurkauksen.
Esimerkiksi vuonna 1996 jäätikönalaisen tulivuoren purkautuessa sulamisvesien paine Grímsvötnissa kasvoi, joten se tulvi yli äyräiden samalla etsien purkautumistietä kohti merta. Lopulta sulamisvedet purkautuivat jäätikön alta Skeiðará-jokeen. Tämän seurauksena sulamisvedet tuhosivat Skeiðará-joen sillat samalla katkaisten Islantia ympäröivän maantien.
Mýrdalsjökull.
Vuoden 1755 purkauksen huippukohdassa Mýrdalsjökull-jäätikön alla olevan Katla-tulivuoren aikaansaaman jäätikköjokitulvan huipun on arvioitu olleen 200 000–400 000 m³/s (vertailun vuoksi Amazonin, Mississippin, Niilin ja Jangtsen yhteenlaskettu virtaama on noin 266 000 m³/s).
Det sjungande trädet

Det sjungande trädet () on Erik Bergmanin ainoa, vuosina 1986–1988 sävelletty ooppera, joka sai ensi-iltansa Kansallisoopperan uuden oopperatalon ensimmäisenä kantaesityksenä vuonna 1995. Teoksen libreton on kirjoittanut kirjailija Bo Carpelan ja se perustuu vanhaan smålandilaiseen satuun "Prins Hatt under jorden", joka puolestaan mukailee Apuleiuksen myyttiä Amorista ja Psykhestä. 
Ooppera koostuu 22:sta kohtauksesta, jotka on jaettu kolmeen näytökseen. Teoksen sävelkieli on modernia ja sitä hallitsevat sekunti- ja kvarttiharmoniat.
Luettelo ammattitutkinnoista

Tämä artikkeli on luettelo ammattitutkinnoista. Enemmän aiheesta on artikkelissa ammatilliset tutkinnot. Luettelossa niistä ammattitutkinnoista, jotka ovat samalla ammattinimikkeitä, on jätetty pois liite "ammattitutkinto" (at). Se on kuitenkin jätetty niihin tutkintoihin, joilla on sama nimike kuin vastaavalla ammatillisella perustutkinnolla tai erikoisammattitutkinnolla.
Humanistinen ja kasvatusala.
Vapaa-aika ja nuorisotyö
Kielitieteet
Muu humanistinen ja kasvatusala
Kulttuuriala.
Käsi- ja taideteollisuus
Viestintä- ja informaatiotieteet
Teatteri ja tanssi
Yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon ala.
Liiketalous ja kauppa
Luonnontieteiden ala.
Tietojenkäsittely
Tekniikan ja liikenteen ala.
Arkkitehtuuri ja rakentaminen
Kone-, metalli- ja energiatekniikka
Sähkö- ja automaatiotekniikka
Tieto- ja tietoliikennetekniikka
Graafinen ja viestintätekniikka
Elintarvikeala ja biotekniikka
Prosessi-, kemian- ja materiaalitekniikka
Tekstiili- ja vaatetustekniikka
Ajoneuvo- ja kuljetustekniikka
Muu tekniikan ja liikenteen ala
Luonnonvara- ja ympäristöala.
Maatilatalous
Puutarhatalous
Kalatalous
Metsätalous
Luonto- ja ympäristöala
Muu luonnonvara- ja ympäristöalan koulutus
Sosiaali-, terveys- ja liikunta-ala.
Sosiaaliala
Terveysala
Sosiaali- ja terveysalojen yhteinen ohjelma
Kuntoutus ja liikunta
Tekniset terveyspalvelut
Kauneudenhoitoala
Matkailu- ravitsemis- ja talousala.
Matkailuala
Majoitus- ja ravitsemisala
Kotitalous- ja kuluttajapalvelut
Puhdistuspalvelut
Prahan kielitieteellinen piiri

Prahan kielitieteellinen piiri (ransk. "Cercle linguistique de Prague", tšek. "Pražský lingvistický kroužek") eli Prahan koulukunta on Prahassa vuonna 1926 perustettu, aluksi lähinnä kielen- ja kirjallisuudentutkijoista muodostunut löyhä ryhmittymä, jolla on ollut huomattava vaikutus myöhempään tutkimukseen. Prahan piirissä otettiin käyttöön termi "strukturalismi" kuvaamaan uutta suuntausta, joka pyrki erottumaan historiallis-vertailevasta kielitieteestä.
Piirin kultakaudella, ennen toista maailmansotaa, nimekkäimpiä jäseniä olivat venäläissyntyiset Roman Jakobson, N. S. Trubetzkoy ja Sergei Kartsevski sekä tšekkiläiset Vilém Mathesius (1882–1945), Jan Mukařovský (1891–1975), Bohumil Trnka (1895–1984) ja Bohuslav Havránek (1893–1978).
Nykyisin Prahan kielitieteellinen piiri on aatteellinen yhdistys, joka pyrkii lisäämään ymmärtämystä kielestä ja sen merkkijärjestelmistä funktionaalis-strukturaalisin periaattein. Se järjestää säännöllisesti luentoja ja keskusteluja, julkaisee tiedemateriaalia sekä järjestää kansainvälisiä tapahtumia.
Fiat Tipo (1988)

Fiat Tipo on Fiatin vuosina 1988–1995 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Fiat Ritmon. Malli valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 1989. Tipo oli korimalliltaan aina hatchback, ja sen sedan- ja farmarikoriset sisarmallit myytiin Fiat Tempra -nimellä. Tipon seuraajiksi tulivat Fiat Bravo ja Brava. 
Tipo esiteltiin tammikuussa 1988 viisiovisena korimallina, joka oli suunniteltu tilavaksi ja aerodynaamiseksi. Ilmanvastuskerroin olikin 0,31 ja auto sai kiitosta erityisesti sisätiloistaan ja tavaratilan koosta. Yli 70 prosenttia korin osista oli galvanoitu, millä pyrittiin parempaan kestävyyteen ja turvallisuuteen. Ensimmäisenä sarjatuotantona valmistettuna hatchback-korisena autona Euroopassa Tipoon oli saatavana digitaalinen mittaristo. Moottorivalikoimassa olivat 1,1-, 1,4- ja 1,6-litraiset bensiinimoottorit sekä 1,7- ja 1,9-litraiset dieselmoottorit, joista jälkimmäinen oli turboahdettu. 
Vuoden 1989 loppupuolella mallistoa täydensi 16-venttiilinen 1,8-litrainen (136 hv). Seuraavana vuonna dieselvalikoimaan lisättiin vapaasti hengittävä 1,9-litrainen (65 hv) ja samalla turboversio sai pakokaasun takaisinkierrätysjärjestelmän. Uusia bensiinimoottoreita olivat 1,8- (109 hv) ja 2,0-litraiset (113 hv), joissa oli elektroninen polttoaineen ruiskutus. 1,4- ja 1,6-litraisten yhteyteen tuli saataville "Selecta"-niminen CVT-automaattivaihteisto. 
Geneven autonäyttelyssä keväällä 1991 esiteltiin malliston huipulle 2,0ie 16V (’Sedicivalvole’), jossa oli tehoa 148 hevosvoimaa. Mallissa oli lisäksi tehokkaammat jarrut, säädetty alusta ja suuremmat kevytmetallivanteet. Saman vuoden syyskuussa 16-venttiilinen 1,8-litrainen väistyi suuremman moottorin tieltä. 
Vuoden 1993 uudistuksessa huomattavin ulkonäöllinen muutos oli etusäleikössä. Samalla esiteltiin myös kolmiovinen korimalli. Auton turvallisuutta parannettiin vahvistetulla korirakenteella, sivutörmäyspalkeilla, turvatyynyillä ja turvavöiden esikiristimillä. Kaikkiin bensiinimoottoreihin tuli katalysaattori. Uuden moottorivalikoiman muodostivat 1,4ie (71 hv), 1,6ie (76 hv), 1,8ie (105 hv), 2,0ie (115 hv), 2,0ie 16V (142 hv), 1,7D (58 hv), 1,9D (65 hv) ja 1,9D GT (92 hv).
Synergy

Synergy on norjalaisen Extol-yhtyeen kolmas täyspitkä albumi vuodelta 2003. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu Century Media Records -levymerkillä, jolle yhtye oli päässyt "Undeceived"-albumin menestyttyä.
Äänitys ja yleiskatsaus.
Albumi äänitettiin "Top Room Studiossa" ja tuotantopuolen avustajana toimi Børge Finstad. Albumi miksattiin "Fagerborg Studiossa" ja "Top Room Studiossa". Morten Lund masteroi albumin "Masterhuset AS:ssa". Albumin kannen maalasi Hugh Syme, joka on tehnyt töitä yhtyeille kuten Iron Maiden, Megadeth, Rush, Fates Warning jne. Yhtyeen mukaan kansimaalaus kuvastaa "kahden yhdessä toimivan elementin, Kuoleman ja munkin synergiavaikutusta, joka ammentaa voimaa sen tuolta puolen, mikä vaikutus olisi jos elementit toimisivat erikseen".
"Synergylla" yhtyeen tyyli vaihtui tekniseen death ja thrash metaliin. Albumin sanoitukset käsittelevät filosofisia ja kantaa ottavia aiheita kuten kappaleella Psychopath, jossa ruoditaan uskonnollisia fanaatikkoja ja "Nihilism 2002" -kappaleella yhteiskunnallista pinnallisuutta. Albumin tyylin vaikuttajikseen Extol on maininnut Believerin lisäksi yhtyeet Kreator, Slayer, Pestilence sekä progressiiviset rockyhtyeet Rush ja King Crimson
Vastaanotto.
Albumin vastaanotto oli myönteinen. Esimerkiksi Progressive Worldin Stephanie Sollow kehui Extolin olevan "erittäin hyviä siinä, mitä he tekevät soittaen tiukkaa, monimutkaisesti sovitettua musiikkityyliänsä, vaihdellen pulmattomasti tahtilajista toiseen, kyeten kuitenkin luomaan raskaita kitaravalleja ja puhkaisemaan ne leadkitarakuvioillaan sekä dynaamisella symbaalityöskentelyllä".
Alfa Romeo 147

Alfa Romeo 147 on Alfa Romeon vuosina 2000–2010 valmistama alemman keskiluokan automalli, joka korvasi Alfa Romeo 145- ja 146-mallit. Se jakaa suuren osan tekniikastaan suuremman 156:n kanssa. Mallin korvaajaksi tuli Alfa Romeo Giulietta.
Alfa Romeo 147 valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2001.
Alfa Romeo 147 (2000–2010).
Walter de’Silvan muotoilema Alfa Romeo 147 esiteltiin Torinon autonäyttelyssä kesäkuussa 2000 kolmeovisena mallina. Viisiovinen korimalli esiteltiin seuraavana keväänä, ja 156-mallin tavoin sen takaovenkahvat oli piilotettu C-pilareihin. 147 perustuu 156:n alustalle, mutta akseliväliä on lyhennetty. Turvallisuus- ja mukavuusvarustelussa oli pyritty siirtymään edellismalleja korkeammalle tasolle. Turvavarusteisiin kuului muun muassa kuusi turvatyynyä ja ajonvakautusjärjestelmä (vakio- tai lisävaruste mallista riippuen). Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä malli sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Moottorivalikoimassa olivat aluksi 1,6- (105/120 hv) ja 2,0-litraiset (150 hv) Twin Spark -bensiinimoottorit. 2,0-litraisessa oli aluksi aina puoliautomaattinen "Selespeed"-vaihteisto. 1,9-litrainen (110 hv) dieselmoottori lisättiin mallistoon keväällä 2001, ja samalla 2,0-litrainen bensiinimoottori tuli saataville myös manuaalivaihteisena. 
Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2002 esiteltiin huippumalli 147 GTA, jossa moottorina oli 3,2-litrainen V6 (250 hv). Siinä oli erilaiset puskurit, suuremmat lokasuojat ja pieni takaspoileri. Voimansiirtona oli kuusivaihteinen manuaali- tai "Selespeed"-vaihteisto. 147 GTA -mallia valmistettiin yhteensä 5 029 kappaletta, joista 1 004 oli varustettu "Selespeed"-vaihteistolla.
Vuoden 2002 lopulla dieselmoottorista tuli saataville DOHC-tyyppinen 140-hevosvoimainen versio. 
Kasvojenkohotuksen kokenut 147 esiteltiin syksyllä 2004 Pariisin autonäyttelyssä. Se sai uudistetun keulailmeen, johon kuului aiempaa leveämpi etusäleikkö ja uudenmalliset ajovalot. Myös takavaloihin oli tehty pieniä muutoksia. Uusi "Easy Speed" -robottivaihteisto korvasi aiemman "Selespeedin", lisäksi uutuutena oli 150-hevosvoimainen dieselmoottori. GTA-malli ei kokenut kasvojenkohotuksen uudistuksia, vaan säilytti alkuperäisen ulkomuotonsa. 
Vuonna 2006 joidenkin moottorien yhteyteen tuli saataville Q2-järjestelmä, joka sisälsi Torsen-tyyppisen tasauspyörästön. Vuonna 2008 esiteltiin 170-hevosvoimainen dieselmoottori, jonka yhteydessä Q2 oli vakiovarusteena. 
Toisen, pienemmän kasvojenkohotuksen 147 kävi läpi vuonna 2006, jolloin se sai muun muassa kromilistan etupuskurin alasäleikköön.
İçmeler

İçmeler on kaupunki Turkissa Anatolian lounaisosassa, Muğlan maakunnassa, lähellä Egeanmerta. 
İçmeler oli aiemmin kalastajakylä, mutta nykyisin sen tärkein tulonlähde on turismi.
Kaupungin kolmea sivua saartaa mäntymetsikkö ja ympäröivä vuoristo on suosittu patikointipaikka. İçmelerissä on pitkä rantakatu, joka jatkuu aina 8 kilometrin päässä sijaitsevaan Marmarikseen asti. İçmelerissä on myös pitkiä basaarikujia. 
Lähin lentokenttä İçmeleristä on Dalamanin lentokenttä, jonne on noin tunnin bussimatka.
Vanttauskoski

Vanttauskoski on kylä Rovaniemellä Kemijoen varrella ja Yläkemijoen alueen keskuskylä. Matkaa Vanttauskoskelle kertyy Rovaniemeltä 52 ja Kemijärveltä 82 kilometriä. Vanttauskosken asukasluku on noin kolmesataa.
Kylälle on keskittynyt suurin osa koko Yläkemijoen alueen palveluista; kylällä on noin 60 oppilaan Yläkemijoen koulu, asiamiesposti huoltoasemalla, kauppa sekä Rovaniemen kaupungin palvelupiste Siula.
Kylän yritystoiminnasta vastaavat edellä mainittujen lisäksi mm. paikallinen kalanviljelyslaitos sekä Kemijoki Oy, joka omistaa paikallisen vesivoimalaitoksen. Lisäksi alueella harjoitetaan maa- ja metsätaloutta sekä poronhoitoa.
Kylällä on erinomaiset mahdollisuudet ulkoiluun. Kalastusmahdollisuudet sekä Kemijoella että muilla alueen vesistöillä ovat mainiot. Vanttauskoskella on kyläläisten käytössä myös valaistu latu sekä valaistu jääkiekkokaukalo.
Dodge Charger (2006)

Dodge Charger LX on uusin Dodge Charger-mallisukupolvi, joka valmistetaan Kanadan Ontariossa, Bremptonissa. Aiempiin Charger -sukupolviin poiketen se on neliovinen sedan. Auto on kuitenkin takavetoinen kuten edeltäjänsä. Malli tuli myyntiin vuonna 2006 ja se perustuu samaan LX -pohjalevyyn Chrysler 300C:n ja Dodge Magnumin kanssa. Perusmallit SE ja SXT ovat varustettuja V6 -moottorilla, ja tehokkaammissa versioissa käytetään V8 -moottoreita.
Chargerista on tehty myös poliisiautoversio, joka yritetään saada kilpailemaan Ford Crown Victorian kanssa Yhdysvaltojen poliisiautomarkkinoilla. 
Erikoismallit.
Vuonna 2005 esiteltiin SRT-8 malli New Yorkin kansainvälisessä autonäyttelyssä. Tämän mallin moottorina on 6,1 -litrainen Hemi ja siinä on tehokkaammat Brembon jarrut sekä erilainen sisusta ja keula kuin perusmalleissa. 
Vuonna 2006 esiteltiin Daytona R/T malli Chicagon autonäyttelyssä. Autossa on tehokas 5,7 -litran Hemi -moottori sekä päivitetty jousitus ja renkaat. Edessä on pieni spoileri ja konepellissä sekä takalokasuojissa on Hemi -tarrat retrohenkisesti. Daytona R/T -malli oli alun perin saatavana vain kahdella vanhalla värillä, jotka ovat "Go ManGo!"-metallihohto-oranssi vuoden 1970 Chargerista ja "Top Banana"- keltainen myös vuodelta 1970. Uutena värinä tuli myöhemmin myös "TorRed".
Vuonna 2006 esiteltiin myös New Yorkin kansainvälisessä autonäyttelyssä Super Bee-malli mallivuodeksi 2007. Tässä mallissa on sama 6,1 -litrainen Hemi -moottori kuin SRT-8:ssa, mutta värit olivat erikoiset "Detonator Yellow", "Blue Pearl", ja "Hemi Orange". Lisäksi siinä on mustat "Suber Bee" -teippaukset. Tätä mallia valmistetaan vain rajoitettu 1000 kappaleen erä.
Sounds

Sounds oli brittiläinen viikoittainen musiikkilehti, jota julkaistiin välillä 10. lokakuuta 1970 – 6. huhtikuuta 1991. Lehti tuli tunnetuksi erityisesti keskiaukeamajulisteistaan, jotka olivat aluksi mustavalkoisia, mutta vuodesta 1971 lähtien värillisiä. Samoin lehti tuli tunnetuksi New Wave of British Heavy Metalin ja Oi! punkin äänenkannattajana kukoistusaikoinaan 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Lehti oli paras punkin ja sen eri suuntausten asiantuntijalehti 1980-luvun alussa. 1980-luvun lopussa lehden toimittaja John Robb oli maailman ensimmäinen henkilö, joka julkaisi jutun ja haastattelun Nirvanasta. Samoin hän ensimmäisenä kirjoitti Madchester-vaihtoehtorockin suuntauksesta, joka vaikutti erityisesti Manchesterin seudulla. 
Lehti oli yksi Britannian 1980-luvun musiikkilehdistöä hallinneesta kolmesta suuresta Melody Makerin ja New Musical Expressin kanssa. Lehti lakkautettiin 1991 pitkän syöksykierteen jälkeen, vaikka lehti oli juuri taas nousussa muutamia kuukausia ennen lakkautustaan. Soundsin hard rockiin ja NWOBHM:en erikoistunut alajulkaisu oli Kerrang!, joka jatkaa nykyään itsenäisenä julkaisuna. 1980-luvun alkupuoliskolla Kerrang!-lehdessä ja Soundsissa suomalaisyhtyeistä erityisen tunnetuksi tuli Hanoi Rocks. Myöhemmin 1990-luvulla ja 2000-luvulla Kerrang! on tukenut erityisesti HIM:iä.
Dodge Magnum

Dodge Magnum tuli vuonna 2004 julkisuuteen kun Magnum-nimi herätettiin uudelleen henkiin. Kyseessä on Chryslerin LX -pohjalevyyn perustuva Pohjois-Amerikan markkinoille tehty farmarimalli, joka on ensimmäinen Dodgen valmistama farmarimalli sitten Dodge Coltin vuonna 1991. Käytännössä Magnum on Chrysler 300C:n farmariversio pienin kosmeettisin muutoksin. Magnumia valmistettiin Bramptonissa, Kanadan Ontariossa koko elinikänsä: vuosimallit 2005-2008.
Chrysler 300C:n tavoin malli oli yhtiölle menestys ja se myi huomattavasti edeltäjäänsä, Dodge Intrepidiä paremmin. Magnumista tehtiin myös poliisiautoversio kilpailemaan Yhdysvaltojen poliisiautomarkkinoilla Ford Crown Victorian kanssa.
Dodge Magnumeja myytiin yhteensä 169 080 kappaletta; huippuvuonna 2005 peräti 52 487 kpl ja 2008, viimeisenä mallivuotena talousromahduksen aikaan enää 6 912 kpl.
Kehitys.
SXT ja RT -malleissa oli saatavilla myös neliveto. Nelivetoisten mallien vaihteistona on Mercedes-Benzin valmistama viisivaihteinen automaattivaihteisto, jota käytettiin myös takavetoisissa RT ja SRT-8-malleissa. SE ja takavetoinen SXT oli varustettu nelivaihteisella automaatilla.
Vuonna 2006 tuli saataville suorituskykyisempi SRT-8 versio, jonka voimanlähteenä on tehokas 6,1-litrainen Hemi-moottori. Autossa on 20" vanteet, jäykempi jousitus, isommat jarrulevyt, madallukset sekä erilainen keula ja perä. SRT-8-mallin 0-100 km/h kiihtyvyys on noin 5,1 sekuntia. Varttimailin kiihdytys ottaa aikaa 13,1 sekuntia loppunopeuden ollessa 174 km/h. SRT-8 esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä 2005 ja se nimettiin parhaaksi uudeksi muskeliautoksi vuonna 2006.
Mallivuodeksi 2008 Magnum sai faceliftin. Keulassa on uusi aggressiivisempi ilme ja sisustaa muokattiin. 2008 oli Magnumin viimeinen vuosimalli ja se korvattiin Dodge Journeyllä.
Turpa täynnä

Turpa täynnä on punk rock -yhtye Kylähullujen ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2005.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 36.
Tšaika

Tšaika () on GAZin valmistama neuvostoliittolainen limusiini. Mallia GAZ-13 valmistettiin Gorkissa vuosina 1959–1981 ja GAZ-14 vuosina 1977–1988. Väitetään että auton ulkonäkö olisi kopioitu vuoden 1955 Packard Patricianista ja painonapein toimiva automaattivaihteisto Chryslerilta.
Tšaika oli 6-litraisine V8-moottoreineen Neuvostoliitossa vain NKP:n ylemmän puoluejohdon ja sitä lähellä olevien ryhmien saatavilla. Näitä olivat esimerkiksi neuvostoarmeijan marsalkat ja kenraalit, Pravdan ja Izvestijan päätoimittajat, Venäjän ortodoksisen kirkon korkeimmat johtomiehet sekä Neuvostoliiton liittolaismaiden valtionpäämiehet. Autosta on olemassa avomalli sekä harvinaiseksi jäänyt farmariversio.
Käyttäjäkokemusten mukaan Tšaikan ongelmia olivat auton kokoon nähden heikkotehoiset jarrut, automaattivaihteiston särkymiselle altis valintanäppäimistö, huonot ovien ja ikkunoiden tiivisteet ja ala-arvoiset ovien lukot. Toisaalta auton moottori kävi kauniisti ja tasaisesti, ajo-ominaisuudet vastasivat saman kokoisia amerikkalaisia autoja ja kromatut koristeosat olivat korkealuokkaisia.
Suomeen tuotiin 1960-luvulta 1980-luvulle erikoistilauksesta muutamia Tšaika-autoja, ja maahantuojana toimi muitakin neuvostoliittolaisia autoja edustanut Oy Konela Ab. Niitä oli edustusautoina muun muassa Tampella Oy:llä, G. A. Serlachius Oy:llä ja Yhtyneillä Paperitehtailla. Vuorineuvos Juuso Walden hankki samalla kerralla kolme Tšaikaa edustusautoiksi Yhtyneiden Paperitehtaiden Valkeakosken, Jämsän ja Simpeleen tehtaille. Edustuskäytön jälkeen muutama Tšaika GAZ-13 oli käytössä takseina, jolloin niihin oli vaihdettu alkuperäisen moottorin tilalle dieselmoottori. Vuonna 1985 Helsingissä järjestettiin ainoa missään länsimaassa koskaan tapahtunut Tšaikojen luovutustilaisuus. Neljästä samalla kerralla maahantuodusta Tšaika GAZ-14:stä yksi luovutettiin Nokian, toinen Wärtsilän ja kolmas Koneen edustusautoksi, ja neljäs jäi Konelan omaan käyttöön.
Suomalaisessa populaarikulttuurissa Tšaika esiintyy Mika ja Turkka Malin kappaleessa ”Taksien taksi”. Laulun aiheena on erään Forssan seudulla toimineen taksiautoilijan auto. Kappale ilmestyi veljesten albumilla "Mää ja hiljanen Viljanen" vuonna 1985.
After Forever (albumi)

After Forever on samannimisen yhtyeen viides ja viimeinen kokopitkä studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2007.
Albumi nousi Alankomaissa MegaCharts-listan kuudennelle sijalle.
Ylikylä (Nurmes)

Ylikylä sijaitsee Nurmeksessa, Pohjois-Karjalassa Saramojoen vesistöalueen alajuoksun varsilla. Kylän tilat ja viljelykset sijaitsevat kahden järven, Ylikylänjärven ja Roukkajanjärven, sekä järvistä Lautiaiseen laskevan Ylikylänjoen ranta-alueilla. 
Kylässä toimi Ylikylän koulu, joka lakkautettiin vuonna 2008.
Kylä on myös valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Perusteluissa arvokkaaksi maisema-alueeksi sanotaan: Ylikylä sijaitsee vesistöjen äärellä vaihtelevassa luonnonympäristössä. Se on poikkeuksellisen hyvin säilynyt, kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti arvokas Vaara-Karjalan rantakylä.
Campione d’Italia

Campione d’Italia on kunta Italiassa Luganojärven rannalla. Kunta on Italian eksklaavi Sveitsissä, koska se on joka puolelta sveitsiläisen Ticinon kantonin ympäröimä. Campione d’Italia on osa Lombardian alueeseen kuuluvaa Comon maakuntaa. Kunnassa on vakituisia asukkaita noin 2 000.
Kunnalla oli aiemmin erityinen asema osana Sveitsin tullialuetta, mutta vuoden 2020 alussa se siirrettiin Euroopan unionin tullialueeseen.
Maantiede.
Campione d’Italian kunnan pinta-ala on 2,68 km². Alue kuuluu Italiaan, mutta sitä ympäröi joka puolelta Sveitsi. Matkaa Sveitsin puolella sijaitsevaan Luganoon on yhdeksän kilometriä ja Chiassoon 20 kilometriä. Kunta sijaitsee Luganojärven itärannalla, vastapäätä Luganon kaupunkia. Italian puolella lähin suurempi keskus on Como.
Historia.
Campione d’Italian historia alkaa Rooman valtakunnan kaudelta, jolloin sen nimi oli yksinkertaisesti Campione. Campione d’Italian suojeluspyhimys on nimeltään San Zenone. Paikkakunnan erikoinen asema Italian osana Sveitsin sisällä on myöhempää perua. Alueen omisti aikoinaan aatelinen, jonka kuoltua maat peri Milanon arkkipiispa. Kirkon omistamana alueena paikkakuntaa ei liitetty Sveitsiin, joka sai huomattavia alueita Campionen ympäriltä 1700-luvun lopussa. Italian yhdistyessä paikkakunnasta tuli kuitenkin osa Italiaa. 
Kaupungin sittemmin huomattava työnantaja kasino, Casinò di Campione, avattiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Kasino toimi aluksi vain muutaman vuoden, mutta Italian diktaattori Benito Mussolini avasi sen uudelleen 1930-luvulla. Mussolini antoi kaupungille myös sen nykyisen nimen Campione d’Italia tähdentääkseen Italian aseman enklaavissa selväksi. Kasinon perustamisen taustalla oli sen asiakkaiksi houkuteltavien diplomaattien vakoilu. Huomattava tapaus oli Mussolinin Sveitsiin paenneen kilpailijan Cesare Rossin pidätys tämän erehdyttyä ajamaan Campioneen. Myös Yhdysvaltain tiedustelupalvelua CIA:ta edeltänyt OSS aloitti puolestaan toiminnan kaupungissa Italian fasistien vakoilemiseksi. 
Kasino jatkoi toimintaansa toisen maailmansodan jälkeen, ja sen toiminta johti paikkakunnan taloudelliseen nousukauteen. Kasinoon tehtiin suuria investointeja vuonna 2007. Seuraavana vuonna iski kuitenkin maailmanlaajuinen finanssikriisi. Kasino ei menestynyt uudessa tornitalossaan, ja se ajautui vararikkoon heinäkuussa 2018.
Talous.
Campione d’Italian asukkaat työskentelivät pitkään Sveitsin tullialueella ja käyttivät Sveitsin frangeja maksuvälineenään. Kaupungin suurin työnantaja oli pitkään kasino Casino d’Campione, joka työllisti lähes 500 henkilöä ja veti matkailijoita Sveitsin Luganosta. Kasinon konkurssi ja alueen siirtyminen vuoden 2020 alussa Sveitsin tullialueelta Italian tullialueelle aiheutti huomattavaa taloudellista vahinkoa campionelaisille. Paikalliset kutsuivat siirtymistä Italian eli Euroopan unionin tullialueeseen nimellä ”"Brexit al contrario"”. Arvonlisäverotuksen osalta alue jäi edelleen Sveitsin alueeseen, valmisteverotuksen kannalta ei.
Liikenne.
Campione d’Italiaan on säännöllinen linja-autoyhteys Luganosta.
KK – Kuolemankauppias

KK – Kuolemankauppias on Riku Rinteen vuonna 2000 kirjoittama kirja, joka kertoo tositarinan huumekauppias Kari Korhosesta , joka uskoon tulon myötä lopetti laittomuudet. Teos valittiin vuoden kristilliseksi kirjaksi 2001. Voittajan valitsi päätoimittaja Tapani Ruokanen.
Ylä-Karjala (lehti)

Ylä-Karjala on Nurmeksessa ilmestyvä paikallislehti. Lehden levikkialue on vuonna 2020 tapahtuneen Nurmeksen ja Valtimon kuntaliitoksen jälkeen Nurmeksen kaupunki. Median kokonaistavoittavuus vuonna 2024 oli 9 400. Vuoden 2014 tarkastettu levikki oli 5 351 kappaletta. Lehti ilmestyy kerran viikossa, torstaisin. 
Lehti alkoi ilmestyä lokakuussa 1929 nimellä "Nurmeksen Sanomat". Lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Iivari Partanen. Nimenmuutos Ylä-Karjalaksi tapahtui 1. huhtikuuta 1965.
"Ylä-Karjalaa" julkaisee mediakonserni Keskisuomalaiseen kuuluva Savo-Karjalan Media Oy.
Keskisuomalainen osti PunaMusta Median (nyk. Rebl Group) medialiiketoiminnan. Kauppa toteutui huhtikuussa 2024.
Ylä-Karjala (alue)

Ylä-Karjala on alue Pohjois-Karjalan pohjoisosassa. Alueen ainoa kunta on Nurmeksen kaupunki, Valtimon kunnan yhdistyttyä Nurmeksen kanssa vuonna 2020. Muita entisiä kuntia on vuonna 1973 silloiseen Nurmeksen kauppalaan liitetty Nurmeksen maalaiskunta. Valtimo oli erotettu Nurmeksen maalaiskunnasta vuonna 1910, Nurmeksen kauppala taas 1876. Nykyään Pohjois-Savoon kuuluva Rautavaaran kunnan valtaosa oli erotettu Nurmeksen pitäjästä vuonna 1874. Ylä-Karjalan voidaan katsoa olevan osa Pielisen Karjalaa, johon luetaan Nurmeksen lisäksi Lieksan kaupunki ja Juuan kunta. 
Asukkaita on Ylä-Karjalan alueella on vuoden 2020 alusta 9 522. 
Ennen Nurmeksen ja Valtimon yhdistymistä Ylä-Karjalan kunnilla oli paljon yhteistyötä. Valtimolta käydään paljon asioimassa Nurmeksessa, jossa on paremmat palvelut, kun Valtimolta on lakkautettu mm. pankkipalveluita. Nurmeksen kaupungin ja Valtimon kunnan suunniteltuun usein, alueen yhdistymistä myös Lieksan kanssa on suunniteltu. 
Alue sijaitsee Maanselän vedenjakajan ja Pielisen välissä. Monia jokia virtaa vedenjakajalta Pieliseen. Aluetta voidaan siksi kutsua myös jokien maaksi. Järviä on jonkin verran, joskin ne ovat Pielistä lukuun ottamatta suhteellisen pieniä. Soita on paljon. Seutu kuuluu osaksi Vaara-Suomea ja vaarat antavat maisemalle jylhän leiman. Pielisen altaan pohjoisosa kuuluu myös Ylä-Karjalan alueeseen. 
Ylä-Karjalassa ilmestyy Ylä-Karjala-niminen paikallislehti. Ylä-Karjala-alkuisia yrityksiä, yhdistyksiä ja virastoja toimii alueella useita.
Katkera paluu

Katkera paluu ("Coming Home") on yhdysvaltalainen sotadraama vuodelta 1978. Sen on ohjannut Hal Ashby ja käsikirjoittanut Robert C. Jones, Waldo Salt ja Nancy Dowd. Keskeisimmissä rooleissa ovat Jane Fonda, Jon Voight, Bruce Dern, Penelope Milford, Robert Carradine ja Robert Ginty.
Jane Fonda ja Jon Voight voittivat pääosapalkinnot sekä Oscar- että Golden Globe -gaalassa. Lisäksi käsikirjoitusryhmä voitti Oscarin parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Yhteensä elokuva oli ehdolla kahdeksaan Oscariin ja kuuteen Golden Globeen. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Miguel (jalkapalloilija)

Luís Miguel Brito Garcia Monteiro tai lyhyemmin vain Miguel (s. 4. tammikuuta 1980 Lissabon, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Seuraurallaan hän edusti Estrelaa (1998–2000), Benficaa (2000–2005) ja espanjalaista Valenciaa. Benficassa hän voitti cup-mestaruuden vuonna 2004 ja liigamestaruuden vuonna 2005.
Portugalin maajoukkueessa Miguel debytoi 12. helmikuuta 2003 ottelussa Italiaa vastaan. Hän oli mukana vuoden 2004 EM- ja vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
14 (luku)

14 (neljätoista) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 13 ja seuraa luku 15.
David Herd

David George Herd (15. huhtikuuta 1934 Hamilton, Skotlanti – 1. lokakuuta 2016) oli skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Herd aloitti uransa Stockport Countyssa, josta Arsenal osti hänet 10 000 punnalla vuonna 1954. Herd pelasi ensi kertaa Arsenalissa seuraavana vuonna Leicester Cityä vastaan. Hänestä tuli nopeasti seuran paras maalintekijä. Kaudella 1960–61 Herd teki huikeat 29 maalia. Arsenal joutui myymään Herdin rahavaikeuksien takia Manchester Unitediin 1. heinäkuuta 1961. 107 Arsenal-maalillaan Herd on seuran historian 15. paras maalintekijä.
Herd pelasi ensi kerran ManUssa 19. elokuuta 1961 ottelussa West Ham Unitedia vastaan. Hän auttoi maaleillaan Unitedia voittamaan FA Cupin vuonna 1963, kaksi liigamestaruutta ja vuoden 1968 Euroopan Cupin. Herd pelasi Unitedissa 265 ottelua, tehden 145 maalia. Hän oli seuran historian kymmenenneksi paras maalintekijä. Herd edusti urallaan myös Stoke Cityä.
Skotlannin maajoukkuetta Herd edusti 5 kertaa.
Manchester Unitedin kannattajasivusto kertoi 1. lokakuuta 2016 Herdin kuolleen 82-vuotiaana.
M/S Birger Jarl

M/S Birger Jarl on Ånedin linjen -varustamon risteilyalus, joka liikennöi reitillä Maarianhamina–Tukholma.
Käyttöhistoria.
Alus tilattiin Finnboda Varvilta Nackasta Ruotsista ja se valmistui vuonna 1953. Se luovutettiin tilaajalle tukholmalaiselle Svea-varustamolle 4. kesäkuuta, ja se oli yksi kolmesta yhteisliikennevarustamoiden (Silja Linen edeltäjä) Helsingin olympialaisia varten tilaamasta ns. olympialaivasta. Toisin kuin Suomen höyrylaiva osakeyhtiön "S/S Aallotar" ja Boren "S/S Bore III", "Birger Jarl" ei kuitenkaan ehtinyt varsinaiseen olympialiikenteeseen, vaan se aloitti liikennöinnin kesäisin Helsingin ja Tukholman sekä talvisin Turun ja Tukholman välillä. Alus oli linjoilla lukuun ottamatta muutamaa karilleajoa ja chartermatkaa.
Se siirtyi 1971 Tukholman ja Maarianhaminan väliseen liikenteeseen, kunnes se myytiin 1973 Oy Jakob Line Ab:lle Pietarsaareen. Aluksella tehtiin Finnbodan telakalla muutostöitä ja se nimettiin palvelukseen palatessa "Bore Nordiksi". Alus oli vuoden lopun Pietarsaaren ja Skellefteån välisellä reitillä. Seuraavana vuonna se oli vuokrattuna Borelle, joka käytti sitä kesäisin Turun ja Visbyn sekä talvisin Maarianhaminan ja Tukholman välisillä reiteillä.
Vuonna 1976 alus vuokrattiin asuntolaivaksi Norjaan, mistä se palasi 1977 Pietarsaaren ja Skellefteån väliselle reitille. Alus myytiin lokakuussa Borelle, joka myi sen edelleen Maarianhaminaan Minicarriers Ab:lle. Alus sai uuden nimen "Minicarrier", mutta se ei kerennyt aloittaa liikennöintiä ennen kuin se myytiin 1978 Caribbean Shipping Companylle Panamaan.
Alus jäi kuitenkin Tukholmaan, jossa se nimettiin "Baltic Stariksi" aloittaen liikennöinnin Tukholman ja Maarianhaminan välillä.
Talvella 1982 laivan alkuperäinen höyrykone sai Tanskassa tehdä tilaa 2 480 hevosvoiman Alpha 4 SA 16 -dieselmoottorille, joka vuorostaan vaihdettiin 1989 tehokkaampaan 3 800 hevosvoiman kuusisylinteriseen MAN-B&amp;W 4SA -dieselmoottoriin.
Alus myytiin 2002 Rederi Ab Ållandialle Tukholmaan, joka nimesi sen "Birger Jarliksi". Aluksen haltijaksi rekisteröitiin lokakuussa 2005 tukholmalainen Rederi Birger Jarl Ab. Alus teki viimeisen matkansa Tukholman ja Maarianhaminan välillä 23. kesäkuuta 2013 ja toimii nykyään hostellilaivana Tukholman Skeppsbronilla.
Jewel of the Seas

Jewel of the Seas on Royal Caribbean International -varustamon omistama vuonna 2004 Saksassa valmistunut Radiance-luokan risteilyalus. Aluksen kotisatama on Nassau Bahamasaarilla ja se risteilee enimmäkseen Karibialla.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Meyer Werft GmbH:lta Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin 9. marraskuuta 2002 telakkanumerolla 658 ja alus laskettiin vesilel 13. maaliskuuta 2004. Se luovutettiin 4. huhtikuuta Nassauhun Bahamalla rekisteröidylle Jewel of the Seas Inc:lle ja aluksen operoinnista vastaa Royal Caribbean Cruises.
Liikennöintihistoria.
Alus aloitti huhtikuussa 2004 risteilyt Karibialla. Se oli huollettavana Blohm+Vossin telakalla Hampurissa Saksassa 10.-27. lokakuuta 2007.
Docklands (Lontoo)

Docklands, Lontoon satama-alue on Itä-Lontoossa Thamesin pohjoispuolella ulottuen Towerin sillasta Woolwichissa olevaan Thamesin sulkuporttiin. Suurin osa siitä kuuluu virallisesti Tower Hamletsin, Newhamin, Southwarkin, Lewishamin ja Greenwichin kaupunginosiin.
Alueella on aikaisemmin ollut rahtilaivasatama ja useita telakoita, joista se on saanut nimensäkin (, telakka). Nykyään sataman pääosa ja telakat ovat kuitenkin siirtyneet kauemmaksi kaupungin keskustasta lähemmäksi Thamesin suuta. Nykyisellään Docklands on yhdistelmä uutta arkkitehtuuria ja vanhaa teollisuutta. Alueella on monia moderneja pilvenpiirtäjiä. Docklandsin muita nähtävyyksiä ovat Canary Wharf, Design Museum ja Thames Barrier Visitor Centre. Alueelta johtaa jalankulkutunneli joen ali myös Greenwichiin, jossa sijaitsevat National Maritime Museum, Old Royal Naval College ja kuninkaallinen observatorio. Docklands Light Railway -niminen automaattimetrojärjestelmä liikkuu maanpinnan yläpuolella yhdistäen lähes koko pohjoisrannan. Bussit ja maanalainen alittavat joen, ja rautatiejunat liikennöivät etelärannan puolella.
Vuonna 1987 alueelle avattiin lentokenttä London City Airport.