Eeva Vaija

Eeva Vaija os. Sorsa (20. lokakuuta 1920 Kannuskoski – 2007) oli suomalainen hengellisten laulujen säveltäjä ja sanoittaja. Tunnetuin hänen lauluistaan on ”Vain yksin Jeesus, hän mulle riittävi”.
Tausta.
Eeva Sorsa syntyi 20. lokakuuta 1920 Kannuskoskella Sorsan perheeseen seitsemäntenä, nuorimmaisena lapsena. Isä työskenteli portinvartijana Kannuskosken puuhiomolla. Perhe asui tehdastyöläisten asuinalueella tehtaan asunnossa. Vaijan kasvuympäristönä oli tehdasyhteisö, jossa vallitsi voimakkaita poliittisia näkemyksiä. Ammattiyhdistyksen piirissä harrastettiin kulttuuria, ja Kannuskoskella oli muun muassa soittokunta. 
Puutavaraa kuljetettiin tehtaalle vesiteitse. Tukinuitto toi paikkakunnalle liikkuvaa työväkeä, joka vilkastutti elämää , mutta ei ollut vailla kielteisiä sivuilmiöitä. Vaija joutui jo nuorena kohtaamaan tehdasyhteisössä ongelmia ja kovuutta, jotka osaltaan vaikuttivat hänen herkkään mieleensä. Vaija menetti äitinsä ollessaan 14-vuotias, ja se jätti häneen pysyvän jäljen, joka heijastuu hänen laulujensa sanoituksissa tietoisuutena elämän hauraudesta ja kestävän hengellisen perustan korvaamattomasta arvosta. 
Vaija sai äidiltään ensimmäiset hengelliset vaikutteensa. Seudulla vaikuttavat herätysliikkeet, vapaakirkollinen, helluntailainen ja luterilainen tarjosivat vastauksia uskonnolliseen etsintään, ja hän tuli uskoon vuonna 1937. Eeva Vaijan ja hänen puolisonsa Viljo Vaijan ja heidän neljän lapsensa kotiseurakunnaksi tuli Kouvolan helluntaiseurakunta, jossa he toimivat aktiivisesti. 
Vaijan äitiyden eri vaiheita kuvaava runo ”Äiti” kuvastaa hänen toteuttamaansa kutsumusta. Nuoret ja heidän mahdollisuutensa vaalia uskonelämäänsä olivat hänen sydäntään lähellä. Luonteeltaan hyväsydämisenä hän ulotti äidillisen huolenpitonsa omien lastensa lisäksi muihinkin nuoriin. Hän toivoi voivansa vielä vanhuudessa olla rohkaisuna ja siunauksena lähimmäisilleen. Vaija eli lähellä luontoa. Kotieläimet, kuten lehmät opettivat pientilan arjessa kristitynä elämisen mallia, lepoa Jumalassa ja Raamatun sanojen ”märehtimistä”.
Tekstit ja sävelet.
Vaijan laulujen sanat ja sävelet syntyivät vaistonvaraisesti, kuten perheenäidin arkisissa askareissa kuten marjamatkalla, karjaa kotiin hakiessa, yksin ulkona kävellessä. Kun hän oli saanut sisäisen virikkeen laulun lähtökohdaksi, luova prosessi ja lopputuloksen hiominen saattoi jatkua lyhyemmän tai pidemmän aikaa, mutta joskus laulu puhkesi esiin niin nopeasti, että hän ei ehtinyt edes hakea kynää sen muistiinmerkitsemiseen. Vaija tunsi olevansa ”pieni kynä Suuren Taiteilijan kädessä”. Tilaustöiden tekemistä hän piti itselleen mahdottomana. 
Vaijan laulut ovat rakenteeltaan eheitä, melodisesti rikkaita ja tyyliltään rauhallisia ja kaihoisia. Vaija oli itseoppinut ja sävellystensä nuotintamiseen hän sai apua muun muassa muusikko Anssi Myyryläiseltä Vaija ei vaatimattomana ihmisenä itse pyrkinyt julkisuuteen lauluillaan, mutta siitä huolimatta ne levisivät ja niitä julkaistiin usein Hyvä sanoma -lehden takakannessa.
Vaijan tunnetuimpien kappaleidensa lisäksi tekemät kymmenet muut laulut ovat jääneet tallentamatta. Vaijan lauluja ei lauleta ainoastaan Suomessa. Esimerkiksi J. Karjalainen on tallentanut abumilleen Polkabilly rebels : amerikansuomalaisia lauluja Manta Halttuselta laulun Rakas mestari, jossa on Vaijan sanoitus Niin vieraana kuljen maailmassa -lauluun. 
Vaijan nuorin poika Kalevi Vaija (1955–2019) oli tuottelias säveltäjä ja -artisti. Hän esiintyi muun muassa Boanerges-yhtyeessä.
Tuotanto.
Hengellinen kaipaus näkyy jo lapsena kirjoitetuissa runoissa. Niitä on säilynyt julkaisemattomassa runovihkossa Polun varrelta, joka sisältää runoja eri vuosikymmenien varrelta ja joista varhaisimmat on kirjoitettu alle 10-vuotiaana. Ne kertovat myös luonnossa, metsissä ja joen varrella saaduista vaikutelmista. Vaija on itse kertonut laulujensa synnystä Taisto Laakson Iltalamppu radio-ohjelmaan tekemässä haastattelussa. Hän vertasi laulujen syntymistä lapsen odotukseen ja syntymään. Seuraavat kappalekohtaiset tiedot perustuvat tähän haastatteluun, josta otteita on esitetty myös Vaijan muistokonsertissa 4.11.2023.
Laulun "Tähyilen yli maisten varjojen" sanat ja sävelen hän tunsi saaneensa lohdutukseksi ja rohkaisuksi mielipahaansa ja estämään sen muuttumisen katkeruudeksi. Laulu "Niin vieraana kuljen maailmassa" alkoi elää hänen sisimmässään talvisella tiellä seurakunnan kokouksesta kotiin kävellessä. Samalla syntyi sävel.
"Oi ihmeinen Golgatan virta" -laulun sanoihin hän arvelee vaikuttaneen, että se tuli hänen mieleensä kovassa sateessa hänen tuodessaan karjaa niityltä kotiin. Laulun "Rakkahin Jeesus luokses tahdon tulla" sanoihin purkautui nuoruudenaikainen vaikea, sisäisiä taisteluita aiheuttanut valintatilanne.
Laulu "Mua puhdista, rakkahin Jeesus" ryöppysi esiin niin nopeasti Vaijan pestessä pyykkiä pientilan karjakeittiössä, ettei ollut aikaa hakea kynää ja paperia, vaan hän merkitsi sen muistiin uunista ottamallaan hiilellä jostain löytyneelle pahvinpalalle. Laulun "Oi herää, herää, ihminen" sanoja, jotka viittaavat Jumalan kutsuun, hän pitää hyvin painavina. Vaijan viimeinen laulu ”Sinun käsiisi Jeesus saan jäädä” syntyi juhannuksena 1991.