tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kriketin Euroopan-liiga 2008

Kriketin Euroopan-liigassa pelattiin vuonna 2008 1. ja 2.divisioonassa.
1. divisioona.
1.divisioona pelattiin 25-31. heinäkuuta Dublinissa, Irlannissa. Kotijoukkue Irlanti voitti turnauksen. Norja putosi 2. divisioonaan, mutta sai kuitenkin paikan maailmanliigan 6.divisioonassa.
2. divisioona.
2.divisioona pelattiin 18-23. elokuuta Guernseyssa. Turnauksen voitti Jersey, joka pääsi myöhemmin karsimaan paikasta 1.divisioonaan jonne nousikin. Sarjan kakkonen ja kolmonen, Guernsey ja Gibraltar saivat paikan Kriketin maailmanliigan 7.divisioonassa.
Elias Koskimies

Elias Koskimies (s. 6. tammikuuta 1974 Outokumpu) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kirjailija. Hänen käsikirjoituksistaan on herättänyt keskustelua "Presidentin kanslia" -satiiri, jossa hän oli myös ohjaajana. Lyhytelokuva "I've Only Just Begun" on saanut ulkomaisia palkintoja.
Ohjaus-, käsikirjoitus- ja tuotantotöitä.
Lisäksi Koskimies on toiminut muun muassa "Uutisvuodon" käsikirjoitusryhmässä (2002–2004), ollut luomassa Formaatti-Finlandialla palkittua "Äidit ja tyttäret" -televisioformaattia ja esiintynyt sivuroolissa "Uutishuone"-televisiosarjassa. Oulun musiikkivideofestivaalien yhteydessä Koskimies on toiminut Pumpeligaalan ohjaajana (mm. 2000) ja tuomariston jäsenenä (2008).
Mainoksia, trailereita ja musiikkivideoita.
Koskimiehen ohjaamia/tuottamia mainoksia, trailereita ja musiikkivideoita:
Mainostuotantoyhtiönä OY Directors Guild AB; poikkeuksena Pakko tanssia -trailer, jonka tuotantoyhtiö Metronome Film &amp; Television.
Yksityiselämä.
Koskimies on homoseksuaali.
Alaston kaupunki

Alaston kaupunki ("The Naked City") on Jules Dassinin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1948. Siinä seurataan New York Cityn poliisia kuuden päivän ajan, kun he tutkivat murhatapausta.
Elokuvaklassikko "Alaston kaupunki" kuvattiin New Yorkissa aidoilla tapahtumapaikoilla, ja elokuvan realistisella ja tällä niin sanotulla puolidokumenttimaisella kerrontatavalla on ollut suuri vaikutus poliisielokuvan ja myös televisiosarjojen syntyyn ja kehitykseen. Idean pohjalta tehtiin televisiosarjaa 1958–1963. Se oli Edvin Laineen ohjaaman suomalaisen elokuvan "Yhden yön hinta" (1952) esikuva.
Tarinassa tutkitaan mannekiinin murhaa, johon liittyy laitapuolen väkeä ja rikkaita.
Palkinnot.
Elokuva sai Oscar-palkinnot:
Elokuva on vuonna 2007 valittu amerikkalaisten klassikkoelokuvien luetteloon National Film Registryyn.
Ksenija Ryžova

Ksenija Olegovna Ryžova (, o.s. Vdovina (Вдовина), s. 19. huhtikuuta 1987 Lipetsk) on venäläinen pikajuoksija.
Ryžova kuului Venäjän kultajoukkueeseen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa Debrecenissä 2007 ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa Kaunasissa 2009. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa yhdessä Svetlana Pospelovan, Natalja Nazarovan ja Tatjana Firovan kanssa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän juoksi toisen osuuden Venäjän kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän juoksi alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä. Toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue sai pronssia.
Ryžova juoksi Moskovan MM-kilpailuissa 2013 kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä hän sijoittui seitsemänneksi. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän selviytyi 400 metrillä välieriin ja juoksi 4 × 400 metrin viestissä neljänneksi sijoittuneessa Venäjän joukkueessa. Hän kuitenkin antoi Sopotissa positiivisen dopingnäytteen ja hänen tuloksensa hylättiin ja hän sai yhdeksän kuukauden kilpailukiellon ajalle 1.4.2014–31.12.2014.
Lähde: IAAF
Brescello

Brescello on kunta Reggio Emilian maakunnassa Italiassa Pojoen laaksossa. 
"Isä Camillo" -elokuvat kuvattiin Brescellossa, jossa on myös niille omistettu museo.
Historia.
Antiikki.
Kaupunki sai alkunsa antiikin aikana, jolloin se tunnettiin latinankielisellä nimellä "Brixellum". Plinius vanhempi kutsuu sitä "coloniaksi" eli roomalaiseksi sotilassiirtokunnaksi, mutta tästä ei tiedetä enempää. Myöhäisantiikin aikana se mainitaan "municipiumina".
Myöhempi historia.
Varhaiskeskiajalla bysanttilaisella ja langobardikuninkaiden aikana paikka esiintyy vahvana linnakkeena. Kaupunki tuhoutui tuolloin, mutta se elpyi 900-luvulla.
Myöhemmin Brescello oli muun muassa Parman ja Venetsian alaisuudessa. Alfonso II d’Este linnoitti kaupungin vuonna 1553 viisikulmaisilla muureilla, jotka tuhottiin vuonna 1703.
Brixellum

Brixellum (lat., myös "Brixillum"; , ) oli antiikin aikainen kaupunki Gallia cisalpinassa Italiassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Brescellon kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla. 
Maantiede.
Brixellumin kaupunki sijaitsi Gallia cisalpinassa eli Alppien eteläpuolisessa Galliassa Padus (nyk. Po) -joen etelärannalla, 12 roomalaista mailia eli noin 18 kilometriä koilliseen Parmasta ja 16 mailia eli noin 24 kilometriä luoteeseen Regium Lepidumista. Augustuksen tekemässä Italian aluejaossa se kuului Regio VIII Aemiliaan. "Itinerariumit" sijoittavat Brixellumin tielle, joka johti Cremonasta Regiumiin, ja tie lienee ylittänyt Paduksen tässä kohdassa. Ilmoitettu matka 40 mailia Regiumiin on kuitenkin selvästi virheellinen.
Historia.
Plinius vanhempi kutsuu Brixellumia "coloniaksi" eli sotilassiirtokunnaksi, mutta emme tiedä, milloin se sellaiseksi perustettiin, eikä mikään muu antiikin lähde anna sille tällaista asemaa. Joka tapauksessa Brixellum vaikuttaa olleen yksi seutunsa tärkeimmistä kaupungeista. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Brixillanus".
Kaupunki tunnetaan erityisesti siitä, että keisari Otho vetäytyi sinne jättäessään armeijansa ennen vuoden 69 Bedriacumin taistelua ja teki siellä itsemurhan saatuaan tiedon joukkojensa tappiosta Vitelliuksen legaatteja vastaan. Hänet haudattiin samalle paikalle, ja Plutarkhos kertoo nähneensä hänen muistomerkkinsä siellä. Paikan valinta tuossa tilanteessa viittaa siihen, että kyseessä oli linnoitettu paikka; ja vielä paljon myöhemmin se esiintyy vahvana linnakkeena bysanttilaisella ja langobardikuninkaiden aikana.
Kaupungista ei ole muita historiallisia mainintoja, mutta eräs piirtokirjoitus todistaa sen olleen "municipium" keisari Julianuksen aikana, ja Sidonius Apollinaris mainitsee sen huomionarvoisena kaupunkina matkakuvauksessaan Roomaan.
Kriketin Euroopan-liiga 2007

Kriketin Euroopan-liigaa pelattiin vuonna 2007 vain 3.divisioonassa Antwerpenissa, Belgiassa.
3. divisioona.
Lohko A
Lohko B
Mitaliottelut.
Espanja voitti Man-saaren vähempien palojen perusteella.&lt;br&gt;
Kroatia nousi 2.divisioonaan (2008).
Sijoitusottelut.
Suomen ja Belgian ottelu lyhennettiin 29 oversiin ja Portugali-Kypros 42 oversiin.&lt;br&gt;
Suomi ja Kypros putosivat 4.divisioonaan (2009).
Artjärven kirkko

Artjärven kirkko on kirkkorakennus Orimattilan Artjärvellä, Päijät-Hämeessä. Se on puinen, päätytornillinen ristikirkko. Kirkkoon mahtuu noin 600 henkilöä. Kirkon suunnittelusta on vastannut arkkitehti Anders Fredrik Granstedt. Empirevaikutteinen kirkko on valmistunut vuonna 1840. Se on neljäs kirkkorakennus Artjärvellä. Ensimmäinen kirkko Artjärvelle nousi vuonna 1636, toinen 1664 ja kolmas 1739. Kirkko on Orimattilan seurakunnan omistuksessa ja toimii Artjärven kappeliseurakunnan kirkkona.
Kirkon alttaritauluna on Matilda Wulffertin maalaus Kristus Getsemanessa. Se on lahjoitettu 1848. Saarnastuoli on vuodelta 1872 ja sen on tehnyt paikallinen maanviljelijä. Kirkossa on esineistöä myös aiemmista kirkoista. Sivuseinällä oleva votiivitaulu on vuodelta 1677. 1700-luvun epitafialttari on sakastissa. Lahden Urkutehtaan rakentamat, vuonna 1905 valmistuneet urut ovat 16-äänikertaiset. Kirkonkellot vuosilta 1644 ja 1829 ovat käytössä edelleen. 
Artjärven entisten kirkkojen muistomerkki sijaitsee Artjärven Vanhalla hautausmaalla.
Tom Henning Øvrebø

Tom Henning Øvrebø (s. 26. kesäkuuta 1966 Oslo) on norjalainen entinen jalkapalloerotuomari. Hän tuomitsi urallaan useita Mestarien liigan ja Uefa-cupin otteluita. Ammatiltaan Øvrebø on psykologi.
Ura huipputasolla.
Øvrebø tuomitsi ensimmäisen ottelunsa Tippeligaenissa 20. syyskuuta 1992. Kaksi vuotta myöhemmin hänestä tuli kansainvälinen erotuomari. Hänet on palkittu Norjan pääsarjan parhaana erotuomarina eli Kniksen-palkinnolla viisi kertaa vuosina 2001, 2002, 2003, 2005 ja 2006. Øvrebø on tuominnut myös kaksi Norjan cupin loppuottelua vuosina 1999 ja 2006.
Hän oli tuomitsemassa vuoden 2008 EM-kilpailuja, joka oli ensimmäinen iso arvokisaturnaus hänen urallaan maajoukkuetasolla. Kisoissa hän tuomitsi kaksi alkulohkojen ottelua, Saksa–Puola ja Italia–Romania. Jälkimmäisestä ottelusta hän sai osakseen kritiikkiä, eikä täten tuominnut enää turnauksen pudotuspeleissä.
Øvrebø toimi erotuomarina muutamissa vuoden 2010 MM-kilpailujen karsintaotteluissa. Hän kuului 14 esivalitun erotuomarin joukkoon, joista lopulta 10 valittiin itse MM-kilpailuihin erotuomariksi. Øvrebø jäi valitun kymmenikön ulkopuolelle.
Kansainvälisten ottelujen tuomitsemisen Øvrebø lopetti jäätyään ulos MM-kisoissa. Tippeligaenissa hän vihelsi vuoteen 2013 asti.
Kritiikki.
Kauden 2008–2009 Mestarien liigan välierien toisessa osaottelussa Chelsean ja Barcelonan välillä Øvrebø sai osakseen suurta kritiikkiä. Hän jätti asiantuntijoiden mukaan viheltämättä kaikkiaan kuusi rangaistuspotkua Chelsealle ja myös Barcelona-puolustaja Éric Abidalin ulosajo oli kyseenalainen. Pelin päätyttyä useat Chelsea-pelaajat kävivät kuumana norjalaiserotuomarille mukaan lukien Didier Drogba, joka sai myöhemmin neljän ottelun pituisen rangaistuksen epäasiallisesta käyttäytymisestään. Chelsea-valmentaja Guus Hiddink totesi tuomaroinnin olleen huonointa, mitä hän on koskaan nähnyt.
Øvrebø joutui jälleen kerran myrskynsilmään, kun hän oli hyväksynyt vuoden 2009–2010 Mestarien liigan Bayern Münchenin ja Fiorentinan välisessä pudotuspeliottelussa selväksi paitsiotilanteeksi osoittautuneen maalin. Fiorentina-valmentaja Cesare Prandelli oli ottelun jälkeen hyvin pettynyt tuomarityöskentelyyn.
Mario Suárez

Mario Suárez Mata (s. 24. tammikuuta 1987 Alcobendas, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Atlético Madridin kasvatti, Suárez teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 6. marraskuuta 2005, pelaten neljä minuuttia 0–0 tasapelissä Sevillaa vastaan. Myöhemmin hän esiintyi vielä kolme kertaa edustusjoukkueessa (sisältäen kaksi kokonaista peliä).
Kausina 2006–2008, Suárez joutui lainalle kaksi kertaa. Ensiksi Valladolidiin ja sieltä Celta Vigoon. Valladolidissa hän pelasi 23 ottelua tehden kolme maalia, ja oli muutenkin tärkeässä roolissa nostamassa joukkuetta takaisin pääsarjaan. Celta Vigossa Suárez pelasi 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Elokuussa 2008 Mallorca osti Suárezin, ja hän teki joukkueen kanssa neljän vuoden sopimuksen. Kesäkuussa 2010 Atlético käytti pelaajaan varaamansa takaisinosto-oikeuden ja Suárez palasi takaisin kasvattajaseuraansa. Toisen Atlético-pestinsä aikana Suárez voitti kaikkiaan kuusi palkintoa, mukaan lukien liigamestaruuden kaudella 2013–2014. Hän siirtyi nykyiseen seuraansa Italiaan heinäkuussa 2015. 
Maajoukkueura.
Suárez pelasi Espanjan paidassa jalkapallon alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Kanadassa vuonna 2007. Hän teki maalin rangaistuspotkusta 2-1 Espanjan voittoon päättyneessä ottelussa Sambiaa vastaan. Suárez on pelannut kolme ottelua maansa A-maajoukkueessa. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä helmikuussa 2013 Uruguayta vastaan pelatussa ystävyysottelussa.
Tim Kang

Yila Timothy ”Tim” Kang (s. 16. maaliskuuta 1973 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kimball Chon roolissa televisiosarjassa "Mentalist" (2008–2015). Muita rooleja hänellä on ollut televisiosarjoissa "Monk", "", "Hädän hetkellä", "Sopranos" ja "Vampyyripäiväkirjat" sekä elokuvissa "Robot Stories" (2003), "Flight Safety" (lyhytelokuva, 2004), "What Remains" (lyhytelokuva, 2006), "Rambo" (2008) ja "Mister Green" (lyhytelokuva, 2010).
Hendersoninviistäjä

Hendersoninviistäjä ("Pterodroma atrata") on ulappaliitäjien heimoon kuuluva erittäin uhanalainen valtamerilintu. Se elää Pitcairnin saariryhmään kuuluvalla Henderson Islandilla eteläisellä Tyynellämerellä. Populaation koko on noin 16 000 paria. Gregory Mathews kuvaili lajin holotyypin 1912.
Hendersoninviistäjä on noin 35 cm pitkä, ja sen siipien kärkiväli on 90–97 cm.
Hendersoninviistäjän pääravintoa ovat mustekalat. Ne syövät myös kaloja ja äyriäisiä. Ne pesivät Hendersoninsaaren tasangolla metsän siimeksessä.
Owain Yeoman

Owain Sebastian Yeoman (s. 2. heinäkuuta 1978 Chepstow, Monmouthshire) on walesilainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjassa "Mentalist" agentti Wayne Rigsbyä. 
Yeoman on näytellyt myös tv-sarjoissa "Generation Kill", "The Nine", "Kitchen Confidental" ja "Midsomerin murhat". Lisäksi hän on näytellyt myös elokuvissa "Troija" (2004) ja "The Belko Experiment" (2016). Yeoman on valmistunut Royal Academy of Dramatic Artsista Lontoossa vuonna 2003.
Yksityiselämä.
Yeoman oli naimisissa näyttelijä Lucy Davisin kanssa 2006–2011. Vuonna 2013 hän meni naimisiin Gigi Yallouzin kanssa.
Yeoman on vegetaristi ja harrastaa valokuvausta.
Kaija Olin-Arvola

Kaija Irmeli Olin-Arvola (16. marraskuuta 1948 Sammatti – 25. joulukuuta 2019) oli suomalainen runoilija. Hän osallistui myös moniin antologioihin, muun muassa kirjailija Keijo Siekkisen teoksista kertovaan kirjaan "Keijo Siekkinen, kirjojen keskellä".
Työt.
Runojen ohella hän kirjoitti vuosina 1980–1995 pakinoita ja kolumneja Rakentajaan, Karkkilan Seutuun, Karkkilalaiseen ja Hyväntuulen lehteen sekä vuosina 1973–1983 opintoaineistoja Kansan Sivistystyön Liitolle, Suomen Demokratian Pioneerien Liitolle ja Kuluttajaliitolle. Hän työskenteli 1970-luvulla myös kriitikkona, opettajana, toimittajana ja tiedotussihteerinä sekä kääntäjänä Moskovassa ja Berliinissä. Hän sai Alfred Kordelinin säätiön apurahan vuonna 1984. Hän opiskeli sanataidetta Oriveden opistossa vuosina 1996–1997..
Yksityiselämä.
Olin-Arvola oli naimisissa toimittaja Kari Arvolan kanssa, ja heillä oli yksi lapsi.. Poikansa muistikirjan pohjalta Olin-Arvola on valmistanut verkkojulkaisun "Iiron kevät 2018".
Olin-Arvola oli euroedustaja Paavo Väyrysen perustaman Kansalaispuolueen asiantuntijajäsen.
Amanda Righetti

Amanda Righetti (s. 4. huhtikuuta 1983 St. George, Utah, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Mentalist", jossa hän näytteli agentti Grace Van Peltiä, ja televisiosarjoissa "Reunion", "O.C.", "Aloha Havaiji" ja "C.S.I." Righetti on näytellyt lyhytelokuvassa "Matter" (2008).
Yksityiselämä.
Amanda Righetti on naimisissa elokuva-alalla toimivan Jordan Alanin kanssa. He saivat ensimmäisen lapsensa tammikuussa 2013. Righetti on nuorin kahdeksasta lapsesta, hänellä on kuusi siskoa ja yksi veli. Hän vietti lapsuutensa Las Vegasissa.
Bronisław Kaper

Bronisław Kaper (myös Bronislau Kaper) (5. helmikuuta 1902 Varsova, Puola – 25. huhtikuuta 1983 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli puolalainen elokuvasäveltäjä. Hän teki elokuvamusiikkia Saksassa, josta Adolf Hitlerin noustua valtaan muutti Pariisiin ja sieltä Hollywoodiin, Yhdysvaltoihin vuonna 1935.
Kaper oli neljä kertaa Oscar-ehdokkaana. Palkinnon hän sai vuoden 1953 elokuvasta "Lili".
Epping Forest

Epping Forest on 24 neliökilometrin laajuinen metsäalue Suur-Lontoon ja Essexin rajalla Englannissa Lea- ja Roding-jokien välisellä selänteellä. Metsä oli alkujaan kuninkaallinen metsästysalue. Nykyisin se on suosittu virkistäytymis- ja ulkoilukohde. Sitä ylläpitää City of London Corporation.
Epping Forest on erittäin vanhana ja lähellä kaupunkiasutusta sijaitsevana metsänä ekologisesti ja tieteellisesti tärkeä, ja metsä onkin laajalti suojeltu. Alueen puusto koostuu muun muassa tammista, pyökeistä ja valkopyökeistä. Metsän alueelta on myös löydetty kahdesta paikkaa rautakauden aikaisia asutuksia.
Epping Forest esiintyy taiteissa ja populaarikulttuurissa monissa erilaisissa yhteyksissä. Taiteilija Jacob Epstein asui aivan metsän vieressä ja on julkaissut useita sitä kuvaavia teoksia. Rockyhtye Genesis puolestaan on levyttänyt kappaleen "The Battle of Epping Forest".
Herbert

Herbert on germaanisperäinen miehen etunimi, jonka osat merkitsevät sotajoukkoa ("heri") ja loistavaa ("bert").
Suomessa nimi Herbert oli vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 496 henkilölle. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Herbertin nimipäivä on 16. maaliskuuta, joka on Kölnin arkkipiispa Heribertuksen (k. 1021) kirkollinen muistopäivä.
Cédric Van Branteghem

Cédric Marie Carlos Thérèse Van Branteghem (s. 13. maaliskuuta 1979 Gent) on belgialainen 400 metrin juoksija.
Vuonna 2002 hän pääsi välieriin Wienin sisäratojen MM-kilpailuissa ja oli kuudes Münchenin EM-kilpailuissa. Hän selviytyi välieriin myös vuonna 2003 sekä Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa että Pariisin MM-kilpailuissa. Välieriin asti hän selvisi niin ikään vuosien 2004 ja 2008 olympialaisissa.
Hän oli vuoden 2008 olympialaisissa myös viides 4 × 400 metrin viestissä Belgian ennätyksellä 2.59,37 yhdessä Kevin Borléen, Jonathan Borléen ja Arnaud Ghislainin kanssa. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä sisäratojen Belgian ennätyksellä 3.06,94 yhdessä Kevin Borléen, Antoine Gillet'n ja Jonathan Borléen kanssa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kolmanneksi Belgian joukkueessa 4×400 metrin viestissä. 
Hänen ennätyksensä ovat 100 metrillä 10,54, 200 metrillä 20,60, 300 metrillä 32,53 ja 400 metrillä 45,02. Kaikki ennätykset ovat vuodelta 2003.
Sokkokokki

Sokkokokki on suomalainen ruoka-aiheinen televisio-ohjelma, jossa kaksi julkisuudesta tuttua henkilöä valmistaa yleensä varsin haastavia ruokalajeja pelkkien ammattikokin sanallisten ohjeiden mukaan. Molemmat kilpailijat tekevät täsmälleen saman aterian kuin heitä avustama kokki, ja kaikilla on käytössä täsmälleen samat ruoka-aineet ja tarvikkeet. Ohjelmaa esitetään Nelosella.
Ammattilaiskokkeina kilpailijoita on avustamassa jaksoittain vaihtelevat kolme ammattilaiskokkia, Harri Syrjänen, Henri Alén ja Tommi Tuominen. Ohjelmaa juontaa Maria Sid. 
Vieraina sarjassa ovat olleet muun muassa:
Axel von der Lochau

Axel von der Lochau (15. kesäkuuta 1879 Berliini – 26. helmikuuta 1967 Hannover) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana. 
Lochau astui Saksan keisarillisen armeijan palvelukseen lokakuussa 1899. Hän palveli kadetin ja myöhemmin luutnantin arvoisena adjutanttina Kuningatar Elisabethin 3. kaartinkrenatöörirykmentissä, kunnes 1913 hänet ylennettiin kapteeniksi ja siirrettiin esikuntatehtäviin. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 77. reservinjalkaväkirykmenttiin rintamalle. Hän haavoittui 30. elokuuta ja hän vietti lopun ensimmäisestä sotavuodesta sotilassairaalassa. Hänet siirrettiin 259. reservinjalkaväkirykmenttiin, jossa hän palveli aluksi komppanianpäällikkönä ja myöhemmin pataljoonankomentajana.
Weimarin tasavallan aikana Lochau palveli mm. sotaministeriössä henkilöstötehtävissä, esikuntatehtävissä yksiköissä ja koulutuspataljoonan komentajana. Vuoden 1928 viimeisenä päivänä hän erosi nimellisesti armeijasta, joka palkkasi hänet välittömästi takaisin siviilihenkilönä johtamaan III. sotilaspiirin henkilöstön harjoittamisesta vastaavaa toimistoa. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1942, jolloin hän siirtyi upseerireserviin jääden lopullisesti eläkkeelle toukokuussa 1943. Lochau ylennettiin kenraalimajuriksi 1. heinäkuuta 1941.
Lochau palkittiin Johanniittain ritarikunnan ristillä. Hänen puolisonsa oli kreivitär Antoinette von Hardenberg.
Donkeyboy

Donkeyboy on norjalainen popyhtye, joka on perustettu Drammenissa vuonna 2005. Yhtyeeseen kuuluvat Cato Sundberg, Kent Sundberg, Peter Michelsen ja Thomas Drabløs. Linnea Dale on ollut myös yhtyeen mukana. Basisti Alexander Garborg Ågedal ilmoitti eroavansa yhtyeestä tammikuussa 2013.
Donkeyboyn ensimmäinen single ”Ambitions” julkaistiin 26. maaliskuuta 2009. Se nousi Norjan singlelistan kärkeen 29. kesäkuuta, kolmentoista listaviikon jälkeen. Samainen single on ollut myös Ruotsin singlelistan ykkössijalla. Yhtyeen ensimmäinen albumi, "Caught in a Life", julkaistiin vuonna 2009. Donkeyboy julkaisi marraskuussa 2011 singlen ”City Boy”, joka on ollut yhtyeen menestyssingle, sijoittuen esimerkiksi Tanskassa ja Norjassa singlelistan ykkössijalle.
Kaakkois-Aasian kisat

Kaakkois-Aasian kisat, (myös "Southeast Asian Games" tai "SEA Games") ovat Kaakkois-Aasiassa järjestettävä monilajinen urheilukilpailu. Kisat järjestetään joka toinen vuosi. Kisoja säätelee Aasian olympiakomitea Kansainvälisen olympiakomitean valvonnassa. Ensimmäiset Kaakkois-Aasian kisat pidettiin 1959 Bangkokissa. Kisojen menestynein maa on Thaimaa.
Osallistujamaat.
Kaakkois-Aasian kisoihin saavat osallistua Southeast Asian Games Federationin jäsenmaat, jotka toimivat vuorotellen myös isäntämaina:
Lajit.
Kaakkois-Aasian kisojen lajit vaihtelevat vuodesta toiseen. Isäntämaa saa valita lajit sääntöjen puitteissa. Yleisurheilu ja uinti ovat mukana kaikissa kisoissa. Lisäksi kisoissa pitää olla vähintään 14 lajia niistä lajeista, jotka ovat joko olympialaisissa tai Aasian kisoissa, ja korkeintaan 8 muuta lajia.
Galápagosinviistäjä

Galápagosinviistäjä ("Pterodroma phaeopygia") on ulappaliitäjien heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen valtamerilintu. Se elää Galápagossaarilla. Populaation koko on 10 000–20 000 yksilöä. Osbert Salvin kuvaili lajin holotyypin Galápagossaarten Chatham Islandilta vuonna 1876.
Vladislav Listjev

Vladislav Nikolajevitš Listjev (, s. 10. toukokuuta 1956 Moskova - l. 1. maaliskuuta 1995 Moskova) oli venäläinen toimittaja joka työskenteli ORT kanavalla.
Petri Karra

Petri Karra (s. 1969) on suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Karra on opiskellut Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa ja oikeustiedettä sekä sivuaineena yleistä kirjallisuustiedettä. Hän on tehnyt useita elokuvakäsikirjoituksia.
Vuonna 2008 Gummerus julkaisi Karran esikoisteoksen "Haarautuvan rakkauden talo", joka on tyyliltään satiirinen farssi parisuhteista. Romaanin elokuvaoikeudet myytiin jo käsikirjoitusvaiheessa syksyllä 2007. Mika Kaurismäki ohjasi teoksen pohjalta vuonna 2009 valmistuneen, samannimisen elokuvan.
Karran toinen romaani, psykologinen trilleri "Kohtalonohjaaja" ilmestyi syyskuussa 2011. Kolmas romaani "Pakenevat unet" ilmestyi 2012. Siitä oli suunnitteilla elokuva, jonka olisi ohjannut Petri Kotwica. Vuonna 2015 ilmestyi Karran neljäs romaani, "Kotiinpaluu".
Vaasassa syntynyt Karra asuu nykyään perheineen Helsingissä.
Barbara Lochbihler

Barbara Lochbihler (s. 20. toukokuuta 1959 Obergünzburg, Länsi-Saksa) on saksalainen poliitikko. Hän on Euroopan parlamentissa Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen.
Lochbihler on parlamentin Ihmisoikeuksien alivaliokunnan puheenjohtaja. Hän työskenteli Amnesty Internationalin Saksan osaston pääsihteerinä 1999–2009.
Hän opiskeli Münchenin yliopistossa sosiaalipolitiikkaa ja valtiotieteitä.
Another Brick in the Wall

Another Brick in the Wall on englantilaisen Pink Floyd -yhtyeen kolmiosainen kappale, joka julkaistiin albumilla "The Wall" (1979). Kappaleen keskimmäinen osa ”Another Brick in the Wall Pt. 2” julkaistiin myös singlenä.
Kappaleen kirjoitti Pink Floydin basisti ja lauluntekijä Roger Waters vuonna 1978. Kappaleessa on kolme osaa, joista kukin kertoo konseptialbumi "The Wallin" päähenkilön ”Pinkin” ja samalla laulun kirjoittajan Roger Watersin yhdestä tiilestä ”muurissa”, jonka ihminen rakentaa omaksi suojakseen tai kontrolloidakseen alempiaan. Ensimmäinen tiili on Watersin oman isän kuolema. Toinen tiili on Watersin kielteiset kokemukset englantilaisesta ankaran kurin poikakoulusta vuonna 1955. Kolmas tiili on Pinkin hermoromahduksen jälkeinen lohdutusten torjuntareaktio.
Toisen osan säettä ”Emme kaipaa mitään koulutusta” on tulkittu Watersin mukaan väärin. Sanoitus ei ole tarkoitettu koulutuksen vastaiseksi julistukseksi, vaan opettajien harjoittaman tyrannian ja sorron vastaiseksi protestiksi.
Kappaleen neliminuuttisen toisen osan kertosäkeessä laulaa lontoolaisen Islington Greenin koulun 13–15-vuotiaita oppilaita. Kappaleessa on myös David Gilmourin kitarasoolo ja hidas, sydämen sykettä edustava bassorumpubiitti 100 lyöntiä minuutissa. Kappale julkaistiin singlenä, joka nousi Billboardin listaykköseksi maaliskuussa 1980.
Seikkailu jalkamatkalla

Seikkailu jalkamatkalla ("Äventyr på fotvandringen") on suomalainen elokuva vuodelta 1936. Se perustuu viisinäytöksiseen laulunäytelmään, jonka Kaarle Halme oli vuonna 1901 mukaillut tanskalaisen Jens Christian Hostrupin (1818–1892) näytelmästä "Æventyr paa Fodrejden" (1844–1847). Hostrupin näytelmä julkaistiin suomeksi nimellä "Maantien varrella" vuonna 1878. Elokuvan kuva- ja ääniaineisto on kadonnut. Tarina kertoo vankikarkureista, ylioppilaista ja kauniista kartanon neidoista.
Juoni.
Vankilasta paenneet Santtu ja Nilkku-Ville sekä ylioppilaat Erkki Airio ja Martti Merisaari sattuvat liikkumaan samoissa maisemissa. Santtu ja Ville ajautuvat rahariitaan: Santtu havittelee laivanlämmittäjän pestiä, jota varten hän tarvitsee rahaa. Kaverusten tiet eroavat. Yksin jäänyt Santtu kohtaa ylioppilaat. Hän kehittää juonen ja kirjoittaa kirjeen, jossa hän valehtelee ylioppilaiden olevan etsintäkuulutettuja vankeja. Rahaa Santtu päättää hankkia lähellä sijaitsevasta Kotoniemen kartanosta, jonka isäntä on kunnallisneuvos Vuorinen. Kunnallisneuvoksella on tytär Laura. Kartanossa ovat vierailulla Lauran serkku Hellä sekä agronomi Kaisla, joka havittelee Lauraa itselleen. Lemmenkuviot menevät uusiksi, kun ylioppilaat saapuvat Kotoniemeen. Martti ihastuu Lauraan ja Erkki puolestaan Hellään. Kartanossa ovat läsnä myös vankeja etsivä nimismies Paukku ja hänen puolisonsa Lotta.
Santtu esiintyy naapuripitäjän mökkiläisenä ja tuo nimismiehelle kirjeensä, jossa Marttia ja Erkkiä väitetään vankikarkureiksi. Laura on vakuuttunut Martin syyttömyydestä ja käy yöllä varoittamassa häntä. Santtu murtautuu samana yönä kartanoon ja varastaa Kaislan lompakon. Martti tavoittaa miehen itseteosta ja saa tämän tuntemaan huonoa omaatuntoa. Hän antaa Santulle tämän tarvitseman rahasumman. Aamun koittaessa ylioppilaat pidätetään, uutena todisteena heitä vastaan käytetään lompakkoryöstöä. Santtu tulee jälleen nimismies Paukun luo mökkiläisenä esiintyen. Hän paljastaa oikean henkilöllisyytensä ja palauttaa lompakon, mutta hänen onnistuu paeta lähistöllä lähtöä tekevään laivaan. Lopuksi Martti ja Erkki pääsevät pinteestä ja saavat rakastettunsa. Kaislan kosinnat kaikuvat kuuroille korville.
Arvioinnit.
"Seikkailu jalkamatkalla" sai aikalaiskriittikoilta varautuneen vastaanoton. Ilta-Sanomat piti teosta filmattuna teatterina eli "kouluesimerkkinä suomalaisen elokuvan peruserehdyksestä". Elokuva-Aitta kirjoitti: "Ensinnäkin käsikirjoitus on kankeahko, vaikka juonta sinänsä ei pitäisikään niin mahdottomana; repliikit on muovattu mahdottomiksi ja vielä nyt viljellään sellaista 'arkaismia' kuin yksinpuhelua. Mauttomuuksia vilisee. Ja lauluja on ainakin 75 % liikaa." Helsingin Sanomien mielestä "Seikkailu jalkamatkalla" oli "yleisvaikutukseltaan ehdottoman myönteinen". Näyttelijöistä kiitosta sai Kaarlo Angerkoski.
Huomioita.
"Seikkailu jalkamatkalla" kuvattiin 3. kesäkuuta 1936 – 5. heinäkuuta 1936 Vihdin Ojakkalassa Kotkaniemen kartanossa. Kyseessä oli Jäger-Filmin ensimmäinen kokoillan näytelmäelokuva. Sen yleisömenestys jäi vuoden 1936 heikoimmaksi.
Tau (proteiini)

Tau-proteiini edistää hermosolujen kasvua ja suojaa niiden tukirangan toimintaa. Tau-proteiini edistää hermosolujen aksonien tukirangan mikrotubuulien polymerisaatiota ja suojaa mikrotubuuleja de-polymerisaatiolta. Näin tau-proteiini edistää tubuulien rakentumista ja tasapainottaa niiden toimintaa. Tau-proteiinin koodaa ihmisen MAPT-geeni.
Tau-proteiinia esiintyy ihmisen keskus- ja ääreishermoston hermo- ja hermotukisoluissa. Tau-proteiinin lisäksi mikrotubuulien toimintaan liittyvät MAP1 ja MAP2 -proteiinit.
Tau-proteiinitasot toimivat yhtenä mittatekijänä Alzheimerin taudin kehityksen arvioimisessa, beta-amyloidi-tasojen ohella.
Jonathan Borlée

Jonathan Borlée (s. 22. helmikuuta 1988 Woluwe-Saint-Lambert) on belgialainen 400 metrin juoksija.
Pekingin olympialaisissa 2008 hän pääsi välieriin henkilökohtaisella 400 metrillä ja oli viides 4 × 400 metrin viestissä Belgian ennätyksellä 2.59,37 yhdessä Kevin Borléen, Cédric Van Branteghemin ja Arnaud Ghislainin kanssa.
Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä sisäratojen Belgian ennätyksellä 3.06,94 yhdessä Cédric Van Branteghemin, Kevin Borléen ja Antoine Gillet'n kanssa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi ja kolmanneksi Belgian joukkueessa 4×400 metrin viestissä. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän juoksi avausosuuden Belgian pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli 400 metrin juoksussa viides ajalla 45,07. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi avausosuuden Belgian viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 200 metrin juoksussa neljänneksi ja juoksi toisen osuuden 4 × 400 metrin viestissä, jonka Belgia voitti. Lontoon olympialaisissa hän oli kuudes sekä 400 metrillä että 4 × 400 metrin viestissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi 400 metrillä ja viidenneksi pitkässä viestissä.
Borlée selviytyi Zürichin 2014 EM-kilpailuissa 400 metrin loppukilpailuun, muttei startannut siihen. Hän voitti Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 kultaa 4 × 400 metrin viestissä Euroopan ennätysajalla 3.02,87. IAAF World Relays -kilpailuissa hän kuului samalla matkalla Belgian pronssijoukkueeseen. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja oli pitkässä viestissä viides. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä, mutta juoksi toisen osuuden kultaa voittaneessa Belgian 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 200 ja 400 metrin alkuerissä sekä sijoittui neljänneksi 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja oli pitkässä viestissä neljäs. Hän juoksi toisen osuuden Belgian saadessa viestihopeaa Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 45,19 ja juoksi toisen osuuden Belgian kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Hän juoksi kolmannen osuuden Belgian voittaessa viestin sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019. Hän oli Belgian viestijoukkueessa neljäs Tokion olympialaisissa 2021. Hän juoksi Münchenin EM-kilpailuissa 2022 alkuerissä Belgian 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa saavutti toisella kokoonpanolla hopeaa.
Hänen ennätyksensä ovat 100 metrillä 10,47, 200 metrillä 20,31, 300 metrillä 31,87 ja 400 metrillä 44,43 (Belgian ennätys).
Hänen kaksoisveljensä Kevin ja pikkuveljensä Dylan ovat myös 400 metrin juoksijoita, heidän siskonsa Olivia 100 ja 200 metrin juoksija sekä heidän isänsä Jacques entinen pikajuoksija.
Kelluva sauna

Kelluva sauna on suomalaisen arkkitehti- ja taiteilijapari Casagrande &amp; Rintalan Rosendalin kylään Norjassa rakentama Hardangervuonossa kelluva julkinen sauna vuonna 2002. Sauna on toteutettu yhdessä Bergenin taideakatemian opiskelijoiden kanssa. Kelluvassa saunassa on läpinäkyvät seinät ja mereen avoin lattia. 
Työlle myönnettiin vuonna 2010 World Architecture Community Awards -palkinto ja se valittiin ensimmäiseksi Architizerin maailman 10 parasta saunaa ja kylpylää listalla.
Antoine Gillet

Antoine Gillet (s. 22. maaliskuuta 1988) on belgialainen 400 metrin juoksija.
Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti hopeaa 4 × 400 metrin viestissä sisäratojen Belgian ennätyksellä 3.06,94 yhdessä Cédric Van Branteghemin, Kevin Borléen ja Jonathan Borléen kanssa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän juoksi alkuerissä Belgian viestijoukkueessa, joka saavutti lopulta pronssia. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän juoksi toisen osuuden Belgian pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän juoksí avausosuuden Belgian voittaessa 4 × 400 metrin viestin Euroopan-mestaruuden ajalla 3.01,09.
Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 21. heinäkuuta 2013 Brysselissä juostu 45,98.
Ignaz Moscheles

Ignaz Moscheles () oli böömiläinen pianisti ja säveltäjä. Moscheles opiskeli böömiläisen säveltäjän Dionys Weberin johdolla ja aloitti uransa Wienissä. Vuonna 1824 hän opetti silloin 14-vuotiasta Felix Mendelssohnia, ja heidän välilleen muodostui elinikäinen ystävyys. Moscheles siirtyi Pariisin kautta Lontooseen, josta käsin hän teki esiintymiskiertueita Eurooppaan. Mendelssohn pyysi Moschelesia opettajaksi vasta perustettuun Leipzigin konservatorioon, jossa hän sitten opettikin kaksikymmentä vuotta.
Moscheles oli uransa alkupuolella tyypillinen vanhan koulun virtuoosi: hän käytti hyvin säästeliäästi ranteita, käsivarsia ja pedaalia. Hänen vahvuuksiaan olivat tarkat hypyt ja säveltoistot. Tutustuttuaan Chopinin ja Lisztin teoksiin Moscheles pyrki kehittämään tekniikkaansa ja ilmaisuaan monipuolisemmaksi. Lisztin mielestä Moscheles soitti loistavasti 30–40-vuotiaana, mutta kangistui sen jälkeen kaavoihinsa. Moschelesia arvostettiin kuitenkin vakavana muusikkona, joka esitti muun muassa tuolloin harvojen tuntemia Beethovenin myöhäissonaatteja.
Moschelesin omat sävellykset ovat käytännössä hävinneet pianistien ohjelmistosta. Parhaiten niistä kesti aikaa g-mollipianokonsertto, jota esitettiin aktiivisesti vielä 1800–1900-lukujen vaihteessa.
Ikäpäivösi

Ikäpäivösi (myös "Ikäpäiväsi", ; ) on kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen varrella kahdeksan kilometriä Niisnovasta kaakkoon. Kylässä on 36 asukasta (vuonna 2010).
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Ikäpäivösin kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Se esiintyy asuttuna myös ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Ikäpäivösissä asui 220 vatjalaista. Vuonna 1899 kylässä oli 265 asukasta, joista 259 oli ”suomalaisia” ja 6 venäläisiä. Uskonnoltaan he olivat kaikki ortodokseja, jotka kuuluivat Kaprion Kristuksen kirkastumisen seurakuntaan. Ikäpäivösi oli viimeinen paikka, jossa puhuttiin vatjan kielen itämurretta. Murteen viimeinen puhuja kuoli 1960-luvulla.
Ikäpäivösin talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Maanviljelyn ohella kylässä harjoitettiin ajurinamattia. Vuonna 1862 sieltä mainitaan tsasouna ja vuonna 1914 seurakuntakoulu. Juhlapäivinä vietettiin Pyhän Yrjön, profeetta Eliaan ja Neitsyt Marian syntymän päiviä. Kristinuskon ohella vatjalaisilla oli säilynyt perinteisiä uskomuksia. Ikäpäivösin ja Kaprion välisen tien kautta virtaavalle pyhälle purolle vietiin uhrilahjoina rahaa, eläimiä ja tarve-esineitä.
Neuvostoaikana Ikäpäivösi muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Myöhemmin se kuului vuorotellen Taatsoin, Vassakaran ja Paavelan ja vuodesta 1958 lähtien Niisnovan kyläneuvostoon.
Glykogeenisyntaasikinaasi-3

Glykogeenisyntaasikinaasi-3 on entsyymi, joka vastaa seriinin ja treoniinin fosfaattiryhmän kinaasista.
GSK-3 paljastui vuonna 2006 Alzheimerin taudin metaboliseksi tekijäksi - GSK-3:n aktivaatio edeltää hermosolujen kuolemaa ja muistihäiriöitä aiheuttavan amyloidiplakin muodostumista.
Nisäkkäillä GSK-3-entsyymin koodaavat perimässä GSK3 Alfa ja GSK3 Beeta -geenit.
Akalasia

Akalasia on harvinainen häiriö, josta kärsivällä ruokatorven alasulkija ei rentoudu, kuten tavallisesti nieltäessä. Tällä on vaikutusta ruokatorven kykyyn kuljettaa ruokaa mahalaukkuun. Tyypillisin oire on dysfagia. Yleensä sairaus ilmenee aikuisiällä; alle 5 % tapauksista tavataan lapsilla. Sairauden aiheuttajaa ei tunneta. Osalla potilaista tauti saattaa olla perinnöllinen.
Ruokatorveen kertyneiden ruoan jätteiden joutuminen hengitysteihin voi johtaa toistuviin keuhkokuumeisiin. Akalasiaa sairastavan ruokatorvi saattaa laajeta niin paljon, että se puhkeaa, ja sisällön päästessä rintaonteloon syntyy mediastiniitti. Ruokatorven puhkeaminen on kuitenkin hyvin harvinaista. Akalasia nostaa ruokatorven syövän riskiä.
Sekundaarisella akalasialla tai pseudoakalasialla voidaan viitata akalasiaa muistuttaviin oireisiin, joiden taustalla kuitenkin on jokin muu tekijä.
Chagasin tauti aiheuttaa samankaltaisia oireita kuin akalasia.
Painija (elokuva)

Painija on Matti Ijäksen ohjaama vanhainkotiin sijoittuva tragikoominen televisioelokuva vuodelta 1985. Ijäs palkittiin elokuvasta ohjaus- ja käsikirjoitus-Jusseilla. "Painija" palkittiin kanadalaisilla Banffin tv-festivaaleilla pääpalkinnolla.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Jukka Kajava kirjoitti elokuvan tv-uusintaesityksen alla siinä liikuttavan ”elämän laitapuolella, konsensuksen kulissien takana”. Hän sanoi "Painijan" kertovan rujoista ihmisistä, jotka välittävät toisistaan, ”sellaisella väkevyydellä, jolle ei tv-menneisyydestämme ole helppoa vertaa löytää”. Kajavan mielestä "Painija" merkitsi uutta aluevaltausta Televisioteatterille, totisten torvensoittajien toteavan ja opettavaisen tyylin murtumista.
Omulsiika

Omulsiika ("Coregonus autumnalis") on siian suvun lajeista levinneisyydeltään pohjoisin. Se elää Pohjoisen jäämeren rannikoilla murtovedessä, ja nousee sukukypsänä 6–8 vuoden ikäisenä jokiin kutemaan. Levinneisyys ulottuu Euroopasta Vienanmeren itäosan Mezeninlahdelta Siperian ja Alaskan kautta luoteisen Kanadan jokiin ja pohjoisrannikoille. Lisäksi Irlannissa elää erillinen sisävesikanta, joka tunnetaan nimellä "pollan", ja jota aiemmin pidettiin erillisenä lajina "Coregonus pollan".
Baikaljärvessä elävää, samannäköistä ja myös omuliksi kutsuttua siikakalaa "Coregonus migratorius" puolestaan pidettiin ennen arktisen omulsiian alalajina, mutta se onkin osoittautunut pikemmin siian lähisukulaiseksi.
Keisuke Honda

Keisuke Honda (; s. 13. kesäkuuta 1986) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Alankomaiden Eredivisiessa pelaavaa Vitessea ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttä mutta pystyy pelaamaan myös vasempana laitapuolustajana ja hyökkääjänä. 
Honda tunnetaan erityisesti vapaapotkuistaan, joissa hän käyttää "knuckleball"-laukausta, jossa pallo tekee äkkinäisiä liikkeitä ylös, alas ja sivuille. Tekniikkaa käyttävät muun muassa Cristiano Ronaldo ja Juninho.
Ura.
Seurajoukkue.
Honda edusti vuodet 2005–2008 japanilaista Nagoya Grampusia, josta hän siirtyi 16. tammikuuta 2008 2½-vuotisella sopimuksella VVV-Venloon. Hän oli heti ensimmäisestä ottelusta lähtien joukkueen tärkeimpiä pelaajia. Ensimmäinen kausi päättyi joukkueen osalta putoamiseen Eredivisiestä. Toisella kaudellaan 2008–2009 hän pelasi 36 ottelua ja teki niissä 16 maalia, ja joukkue nousi takaisin maan pääsarjaan vuoden tauon jälkeen.
Joulukuun 2009 lopussa Honda siirtyi venäläisseura TsSKA Moskovaan kuuden miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus oli pituudeltaan nelivuotinen. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa Mestarien liigan neljännesvälierien ensimmäisessä osaottelussa Sevillaa vastaan. Ottelu päättyi tasalukemiin 1–1. Otteluparin toinen osa pelattiin kolme viikkoa myöhemmin Sevillassa, jossa Honda laukoi vapaapotkusta ottelun 2–1-voittomaalin ja joka oli myös samalla ottelun lopputulos. TsSKA Moskova eteni 3–2 yhteismaalein ensimmäistä kertaa historiassaan Mestarien liigan puolivälieriin.
Maajoukkue.
Honda teki ensiesiintymisensä Japanin maajoukkueessa 22. kesäkuuta 2008 MM-karsintaottelussa Bahrainia vastaan. Hän oli mukana edustamassa Japania vuoden 2008 kesäolympialaisten jalkapalloturnauksessa. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 27. toukokuuta 2009 ystävyysottelussa Chileä vastaan.
Honda pelasi MM-kilpailuissa 2010 Japanin kaikki neljä ottelua alusta loppuun. Hän teki alkulohkossa Kamerunia vastaan ottelun ainoan maalin ja Tanskaa vastaan ensimmäisen joukkueensa kolmesta maalista. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi täydet minuutit Japanin kaikissa kolmessa ottelussa ja teki joukkueensa ainoan maalin tappiollisessa alkulohko-ottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli vaihtopelaajana kentälle kolmessa Japanin neljästä ottelusta ja teki 2–2-tasoitusmaalin Senegalia vastaan pelatun alkulohko-ottelun 78. minuutilla.
Dream on Dreamer

Dream on Dreamer on alankomaalaisen Shocking Blue -yhtyeen 27. tammikuuta 1974 ainoastaan Länsi-Saksassa julkaistu studioalbumi. 
Albumi sisältää paljon samoja kappaleita kuin edellisvuonna ilmestynyt studioalbumi "Ham", mutta monet niistä on miksattu uudelleen lisäämällä niihin merkittävästi kaikua.&lt;ref name="Schöppink/38"&gt;Schöppink 2017: s. 38.&lt;/ref&gt; Lisäksi levyltä on jätetty pois "Hamin" kappaleet ”Oh Lord”, ”Everything’s That Mine” ja ”I Saw You in June”, ja niiden tilalle on lisätty ”Diana in Her Dreams”, ”Just a Song” ja ”Save Your Love”.
Shocking Bluen lauluntekijä ja kitaristi Robbie van Leeuwen erosi yhtyeestä hieman ennen albumin julkaisua tammikuussa.
Sekuli

Sekuli on sekavilja eli seosvilja, joka saadaan aikaan viljelemällä yhdessä vähintään kahta viljakasvia. Väkirehun aikaansaamiseksi ohraan tai kauraan on sekoitettu valkuaispitoista hernettä, virnaa tai peltopapua. Perustana sekulin viljelylle on, että kasvilajit täydentävät toisiaan esimerkiksi ravinteiden otossa, kuivuudenkestossa ja korren vahvuudessa.
Aikaisemmin viljeltiin sekulina enemmän ohraa (1/3) ja kauraa 2/3), ja satoa käytettiin sekä ihmisten ruokaviljana että karjan väkirehuina. Myöhemmin ruvettiin runsaammin valkuaista sisältävän väkirehun saamiseksi viljelemään rehuherneitä sekaisin kauran kanssa. Sekulin etuja on se, että sään kannalta epäedullisina vuosina toiset kasvilajit kestävät paremmin kuin toiset; haittana on, että jos sekulia kypsytetään, eri kasvilajit kypsyvät eri aikoina.
Valkuaispitoista kasvia lisätään siemensekoitukseen 20–30 prosenttia. Suomen peltopinta-alasta oli sekulilla vuonna 1925 noin 0,5 prosenttia.
Nykyään kauran ja herneen seoksesta, jota niitetään tuorerehuksi karjalle, käytetään nimitystä "vihantarehu".
Rehuvirna

Rehuvirna eli elovirna eli vikkeri ("Vicia sativa") on virnakasvi, jota on viljelty yleisesti Etelä-Suomessa vihantarehukasvina. Rehuvirnan kukat ovat sinipunaiset ja ne ovat parittain lehtihangassa. Lehdykät ovat tylppä- tai lanttopäisiä, otakärkisiä.
Kasvi on ikivanha rehukasvi Etelä-Euroopassa, mutta Suomeen se on tullut 1800-luvun lopulla. Kasvi viihtyy viljeltynä ravinteikkaassa kuohkeassa maassa. Suomessa rehuvirna kasvaa vakiintuneena, luonnonvaraisesti leviävänä viljelykarkulaisena tai uustulokkaana.
Frans Johan Valbäck

Frans Johan Valbäck (myös "Wahlbeck", 19. kesäkuuta 1852 Helsinki – 8. maaliskuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "F.J.V." ja "Adolf Bäck".
Valbäck syntyi leipurin perheeseen. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta yksityislyseosta ja opiskeli Helsingin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa. Valbäck työskenteli yksityisopettajana, Helsingin ruotsalaisen kansakoulun opettajana vuosina 1875–1885 ja Helsingin kansankirjaston kirjastonhoitajana vuosina 1885–1892.
Valbäck aloitti toimittajanuransa 18-vuotiaana pilalehti "Kurressa" vuonna 1871. Hän toimitti "Wiborgs Tidningiä" vuosina 1874–1875, oli pitkään "Folkwännenin" päätoimittajana sekä työskenteli "Aftonbladetin" toimitussihteerinä vuonna 1893, "Helsingfors Aftonbladin" toimittajana vuonna 1894 ja "Aftonpostenin" päätoimittajana vuosina 1895–1898. Valbäck julkaisi ja toimitti pilalehti "Spetsiä" vuosina 1882–1889, oli perustamassa "Fyreniä" vuonna 1898 sekä avusti "Lördagenia", "Nya Presseniä", "Hufvudstadsbladetia", eri maaseutulehtiä ja ruotsalaisia sanomalehtiä. Vuodesta 1897 aina kuolemaansa saakka hän kuului "Hufvudstadsbladetin" toimitukseen.
Valbäck oli poliittisilta näkemyksiltään svekomaani. Hän toimi aktiivisesti Arbetets Vännerissä aina järjestön perustamisesta lähtien.
Emmi Haapanen

Emmi (Emilia) Haapanen (27. syyskuuta 1866 Jalasjärvi – 18. helmikuuta 1947 Vaasa) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "-i-n" ja "Eia Mustamaa". Ammatiltaan Haapanen oli opettaja.
Jacky Cheung

Jacky Cheung Hok-Yau (; s. 10. heinäkuuta 1961 Brittiläinen Hongkong) on hongkongilainen poplaulaja ja näyttelijä.
Cheungin musiikkiura alkoi vuonna 1984, kun hän voitti laulukilpailun. Cheung julkaisi debyyttialbuminsa "Smile" vuotta myöhemmin. Cheung on nimetty yhdessä Andy Laun, Aaron Kwokin ja Leon Lain kanssa kantopopin "neljäksi taivaalliseksi kuninkaaksi".
Cheung tunnetaan pitkistä kiertueistaan: vuonna 1995 hän teki 100 keikkaa; vuonna 2007 105; vuonna 2010 147. Cheung sai vuoden 2010-2011 maailmankiertueensa yli kaksimiljoonaisella yhteenlasketulla yleisöllä Guinnessin maailmanennätyksen suurimmasta live-esiintymisen yleisöstä vuoden sisällä.
Cheung on ollut naimisissa hongkongilaisen näyttelijän May Lon kanssa 1990-luvulta lähtien. Parilla on kaksi tytärtä.
AIP (geeni)

AIP () on ihmisen geeni. Geeni tunnetaan myös nimillä XAP2 tai AHRA.
Mutaatioitumisen vaikutukset.
Mikäli geeni mutatoituu ihmisen ollessa murrosiässä, se altistaa kantajan jättikasvuisuudelle ja akromegalialle. Geeni ei altista kantajaa suoraan vaan altistaa aivolisäkekasvainta kehittymään, jotka aiheuttavat edellä mainitut oireet.
Geenivirhe on löydetty 16% kaikista jättikasvuisuutta ja akromegaliaa sairastavista henkilöistä.
Ilimsk

Ilimsk () on entinen kaupunki ja myöhemmin kylä Venäjällä. Se sijaitsi Ilimjoen rannalla nykyisellä Irkutskin alueella. 1970-luvulla seutu jäi Ust-Ilimskin tekojärven alle.
Paikkakunta sai alkunsa kasakoiden vuonna 1631 rakentamasta linnoituksesta. Vuonna 1672 siitä tuli kaupunki, joka vuonna 1775 menetti hallinnolliset tehtävänsä Kirenskille. 1800-luvun lopulla Ilimsk oli mitätön pikkukaupunki, jonka asukkaat harjoittivat maanviljelyä, metsästystä ja käsityöammatteja.
Aleksandr Radištšev oli karkotettuna Ilimskiin vuosina 1792–1796. Vuosina 1967–1975 kaupungin paikalla suoritettiin arkeologisia kaivauksia. Ilimskin puisen linnoituksen vuonna 1667 rakennettu porttitorni ja Kazanin kirkko (1679) on siirretty Irkutskin lähellä sijaitsevaan Taltsyn ulkomuseoon.
Pensasnaamiosirkku

Pensasnaamiosirkku ("Arremon flavirostris") on Etelä-Amerikan eteläosissa tavattava sirkkuleihin kuuluva varpuslintu. 
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan pensasnaamiosirkku on 15–17 cm. Lajin nokka on väritykseltään sahraminkeltainen. Pään ja selän väritys vaihtelee alalajeittain. "A. f. polionotus" -alalajin selkä on harmaa ja siivissä on keltaista. Päälaki on musta ja silmien yläpuolella on leveä valkoinen juova. Vatsa on valkoinen ja rinnan poikki kulkee musta viiru. Nimialalajin ja "A. f. dorbignii" pää on oliivinvihreä ja vain selkä on harmaa. Pensasnaamiosirkkunaaraat muistuttavat ulkonäöltään koiraita, mutta ne ovat väritykseltään vaaleampia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pensasnaamiosirkkua tavataan alueelta, joka ulottuu läntisestä Boliviasta Brasiliaan, Paraguayhin ja Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä on trooppisten kesävihantien metsien aluskasvillisuus. Pensasnaamiosirkkua tavataan metsistä, jotka sijaitsevat yleensä alle 2 400 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ust-Kut

Ust-Kut () on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lenaan laskevan Kuta-joen suussa 610 kilometriä Irkutskista pohjoiseen. Kaupunki on Ust-Kutin piirin keskus. Sen kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 44 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa kasakoiden vuonna 1628 perustamasta talvehtimispaikasta. Vuonna 1631 rakennettiin Ust-Kutin linnoitus. 1600-luvun puolivälistä lähtien Ust-Kut oli tärkeä jokiliikenteen satama. Vuonna 1954 siitä tuli kaupunki.
Nykyään Ust-Kutissa on Venäjän suurin jokisatama Osetrovo, telakka sekä metsäteollisuutta. Kaupungissa toimii jokiliikenteen oppilaitos ja kotiseutumuseo. Seudulla tuotetaan öljyä ja maakaasua.
Bariba

Bariba (myös Borgu) oli barbojen 1400–1800-luvulla muodostama valtakunta nykyisen Beninin koillisosassa ja lähialueilla Nigeriassa.
Bariba-yhteiskunta jakautui selkeisiin etnisiin ja sosiaalisiin ryhmiin. Valta oli aristokratian käsissä. Rahvas harjoitti metsästystä, käsityöammatteja ja toisinaan maanviljelyä. Alimman luokan muodostivat maata viljelleet joruba- ja gurmaorjat sekä karjanhoitoa harjoittaneet fulbet.
Valtakunnan pääkaupunkina toimi 1600–1800-luvuilla Nikki. Tärkeimpiä vientitavaroita olivat suola, kolapähkinä, kulta, norsunluu ja orjat. Kauppiaat olivat etupäässä muslimeja. Bariba välitti orjia Dahomeyhin ja Alladaan. 1600-luvun lopussa Baribasta tuli Oyon vasallivaltio. Se vapautui riippuvuussuhteesta vuoden 1783 tienoilla. Vuonna 1898 Bariba liitettiin Ranskan Dahomeyhin ja brittiläiseen Nigerin rannikon protektoraattiin.