tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Reamin laivastotukikohta

Reamin laivastotukikohta on laivastotukikohta Siaminlahden rannalla Sihanoukvillen provinssissa Kambodžassa. Sitä käyttää Kambodžan laivasto ja epäillysti myös Kiinan Kansan vapautusarmeijan laivasto. Kiina on laajentanut tukikohtaa 2020-luvun alussa, väitetysti omaan käyttöönsä.
Kiinan tukikohta.
Yhdysvallat rahoitti Reamin kohentamista osana kymmenien miljoonien dollarien arvoista sotilasapua Kambodžalle. Apua leikattiin vuoden 2017 jälkeen, koska Kambodžan tärkein oppositiopuolue kiellettiin ja sen johtajia karkotettiin ja vangittiin. Kambodža lopetti yhteiset säännölliset sotaharjoitukset Yhdysvaltojen kanssa ja vahvisti siteitään Kiinaan.
2020-luvun alkuun mennessä Yhdysvaltojen rakentamia rakennuksia oli purettu, ja Kiinan rahoittama laajennusprojekti käynnistetty. Vuoden 2023 loppupuolella valmistui uusi noin 360 metriä pitkä järeä laivastolaituri, johon mahtuu jopa lentotukialus. Satelliittikuvien perusteella tukikohtaan on rakennettu myös kuivatelkka, varastoja, hallintorakennuksia ja asuinrakennuksia sotilaille. Tästä lähin kiinalaisia sotalaivoja on käynyt siellä jatkuvasti. Yhdysvaltalaisilta tahoilta ja japanilaisilta sotalaivoilta on osittain evätty pääsy Reamiin, kun ne ovat tulleet vierailemaan.
Etenkin yhdysvaltalaiset asiantuntijat ovat epäilleet, että Kiina olisi rakentanut Reamista omaan sotilaskäyttöönsä soveltuvan laivastotukikohdan. Kambodžan hallitus on toistuvasti kiistänyt kiinalaisen tukikohdan olemassaolon ja vedonnut maan perustuslakiin, joka kieltää muiden maiden pysyvän sotilaallisen läsnäolon maassa. Reamin tukikohta on virallisesti auki kaikkien ystävällismielisten valtioiden laivoille. Kambodža on selittänyt, että pienenä ja heikkona maana se tarvitsee sotilaallista apua ja koulutusta ulkomailta, erityisesti Kiinalta.
Kyseessä olisi Kiinan toinen sotilastukikohta Kiinan ulkopuolella. Ensimmäinen on vuonna 2017 avattu tukikohta Djiboutissa. Kiina haluaa maailmanvallaksi, ja se on kasvattanut vaikutusvaltaansa useissa valtioissa rakentamalla infrastruktuuria Vyö ja tie -hankkeen myötä. Kiina haluaa kasvattaa sotilasvoimaansa ulkomailla, koska tällä hetkellä vain Yhdysvalloilla on tukikohtia ympäri maailmaa. Tukikohta Kambodžassa antaa jalansijaa toisesta suunnasta kiistellylle Etelä-Kiinan merelle.
Uskonto Bangladeshissa

Tämä artikkeli käsittelee Bangladeshin uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Vuonna 2022 Bangladeshin suurin uskonto oli islam, johon kuului 91 prosenttia väestössä. Bangladeshissa on myös suuri määrä hindulaisia, joiden osuus väestöstä on 8 prosenttia. 
Islam.
Valtaosa Bangladeshin väestöstä on sunnimuslimeja. Muslimiväestöstä suuri osa asuu eri puolilla maata. Maasa on myös pieni šiiamuslimien väestö. Suurin osa ulkomaalaisiksi luokitelluista henkilöistä on Bangladeshiin palanneita siirtolaisia, jotka harjoittavat islamia. Noin 30 000 Rohingya-pakolaista harjoittaa islamia Cox’s Bazarin kaakkoispuolella.
Muut uskonnot.
Muihin uskontokuntiin Bangladeshissa kuuluvat ovat pääasiassa roomalaiskatolisia kristittyjä ja Theravada- tai Hinajana-buddhalaisia. Uskonnolliset vähemmmistöt ovat keskittyneet pääosin Chittagong Hill Tractsin alueelle ja maan pohjoisosiin. Buddhalaisia oli pääosin Chittagongin alkuperäisväestön keskuudessa. Vähemmistökristityt asuvat monissa yhteisöissä eri puolilla maata.
Lobiton satama

Lobiton satama (; ; UN/LOCCODE: AO LOB) on kauppasatama Atlantin valtameren rannikkokaupunki Lobitossa Angolassa. Lobiton satama on ollut Angolan toiseksi suurin kauppasatama. 
Vuonna 2021 kaksi kiinalaista suuryhtiötä voitti tarjouskilpailun sataman yleislastiterminaalin operoinnista ja sataman johtamisesta seuraavien 20 vuoden ajaksi. Tämä on nähty esimerkiksi Yhdysvalloissa osana Kiinan laajaa Vyö ja tie -ohjelmaa ja molempien suurvaltojen pyrkimyksiä hyötyä Afrikan luonnonrikkauksista. Sataman muiden terminaalien operoinnista vastaavat muut toimijat.
Lobiton satama on osa laajempaa, kehitettävänä olevaa Lobiton käytävää ja sen Lobitosta Kongon demokraattisen tasavallan Kolwezin kaivoskaupunkiin ja edelleen Sambiaan johtavaa 1,067 metriä leveää Benguelan rautatietä.
Lobiton satamaan johtavasta Benguelan rautatiestä ainakin 800 kilometrin osuutta on suunniteltu rakennettavan uudelleen. Tämä maksaisi yhdessä 35 veturin, 1 500 junanvaunun ja satamaterminaalien uusimisten kanssa noin 1,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hankkeeseen osallistuvat Angola, Kongon demokraattinen tasavalta, Sambia, Euroopan komissio ja Yhdysvallat. Rautatieyhteyden ja sen liityntäliikenteen kehittämishankkeesta on käytetty hankenimeä "Lobito Atlantic Railway" (LAR). Lisäksi muun muassa Sambiassa rakennettaisiin Sambia–Lobito-rautatieksi nimettyä uutta rataa. Hanketta on esitelty esimerkiksi rahoituksen osalta kiinalaisia kehityshankkeita läpinäkyvämpänä vaihtoehtona suurille afrikkalaisille infrastruktuurihankkeille. Strategisesti liikenneväylällä mahdollistettaisiin sisämaassa sijaitsevien suurten kuparimalmiesiintymien kaivannaisten kuljettamisen jalostettavaksi. Lisäksi Angolan maaperästä löytyy 32 'vihreälle' teknologialle keskeisestä 51 mineraalista.
Esimerkiksi Yhdysvallat on viestinyt sitoutuneensa investoimaan lisäksi 2,3 miljardia dollaria rautatiehen ja siihen liittyviin kaivos- ja jalostamohankkeisiin. Varat Yhdysvallat ottaisi lainana Development Finance Corporationilta ja Export-Import Bankilta. Vuonna 2023 viestittiin, että Kiina kontrolloi tuolloin 70 prosenttia Kongon demokraattisen tasavallan koboltin ja kuparin teollisista kaivoshankkeista. Lisäksi se oli panostanut vuosina 2018–2023 jo 4,5 miljardia dollaria litiumkaivoksiin muista Keski-Afrikan maista kuten Zimbabwe, Angola ja Namibia.
Satamatilastojen mukaan Lobitosta laivattiin vuonna 2022 esimerkiksi mangaania (tai malmia) erityisesti Kiinaan ja Intiaan sekä kuparia (tai kuparimalmia) erityisesti Kiinaan ja Bulgariaan.
Uskottomasti sinun

Uskottomasti sinun ("Something to Talk About") on Lasse Hallströmin ohjaama ja Callie Khourin käsikirjoittama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1995. Sen pääosia näyttelevät Julia Roberts, Dennis Quaid, Robert Duvall ja Gena Rowlands. Tarina kertoo miehensä uskottomuudesta ja isänsä tyrannimaisuudesta kärsivästä hevostilan tyttärestä.
"Iltalehden" Jyrki Laelma ihmetteli, miten näin keskinkertainen elokuva voi syntyä huippunäyttelijöiden, huippukäsikirjoittajan ("Thelma ja Louise"), huippuohjaajan ("Elämäni koirana", "Gilbert Grape") ja huippukuvaajan (ruotsalainen Sven Nykvist) yhteistyön tuloksena. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, DVD-Oppaan Ilkka Juuso vain yhden. Toisaalta yhdysvaltalainen Roger Ebert antoi kolme ja puoli tähteä neljästä ja piti tarinaa älykkäänä ja käänteissään yllättävänä. Näyttelijät tekevät Ebertin mielestä järjestään hyvää työtä, mutta Robert Duvall nousee erityisesti esiin loistavan komedia-ajoituksensa myötä.
Uskonto Beninissä

Tämä artikkeli käsittelee Beninin uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Vuonna 2013 Beninin suurin uskontokunta oli kristinusko, johon kuului 48,5 prosenttia väestöstä. Suurin kristillinen kirkkokunta on katolinen kirkko. Islamia tunnusti 27,7 prosenttia väestöstä ja voodoota ja muita Afrikan perinteisiä uskontoja 14,2 prosenttia väestöstä. 
Kristinusko.
Kristinusko on Beninin suurin uskonnollinen ryhmä ja suurin kristillinen suuntaus on katolinen kirkko. Toiseksi suurin suuntaus on protestantismi. 2000-luvun alussa 5 prosenttia väestöstä kuului helluntailaiseen Celestial-kirkkoon. Pienempiä kristillisiä ryhmiä ovat metodistit, baptistit sekä helluntailaiset (Assemblies of God). Maassa toimivia pieniä kristillisperäisiä ryhmittymiä ovat mormonit, Jehovan todistajat, ruusuristiläiset ja yhdistymiskirkko. Maan kristitty väestö on pääasiassa keskittynyt maan eteläosiin, erityisesti Cotonoun alueelle.
Islam.
Lähes kaikki Beninin muslimit ovat sunnalaisia. Muutamat šiialaiset ovat pääasiassa Lähi-idän ulkoasukkaita. Maan muslimiväestö on keskittynyt erityisesti maan pohjoiselle ja kaakkoiselle alueelle.
Muut uskonnot.
Monet kristityiksi tai muslimeiksi tunnustautuvat henkilöt harjoittavat myös voodoota tai muita perinteisiä uskontoja.
Phankham Viphavanh

Phankham Viphavanh (; s. 14. huhtikuuta 1951) on laosilainen poliitikko, joka toimi Laosin pääministerinä vajaan kahden vuoden ajan 2021–2022. 
Viphavanhilla on tohtorin tutkinto ja monen vuoden kokemus työskentelystä Laosin koulutusalalla. Vuosina 2003-2005 hän oli varaministeri ja Laosin pääministerin kansliapäällikkö. Sitten hänet valittiin kahdeksanteen puolueen keskuskomiteaan vuonna 2006, ja hän toimi Houaphanhin maakunnan sihteerinä ja kuvernöörinä. Vuonna 2011 hänet valittiin Laosin yhdeksänteen politbyroohon, jonka jälkeen hän toimi Laosin opetus- ja urheiluministerinä sekä Laosin ja Vietnamin ystävyysyhdistyksen keskuskomitean puheenjohtajana. Vuonna 2014 hänestä tuli Laosin varapääministeri sekä opetus- ja urheiluministeri. Huhtikuussa 2016 hänet valittiin uudelleen politbyroon jäseneksi ja hän toimi Laosin varapresidenttinä. Maaliskuussa 2021 hänet valittiin Laosin pääministeriksi ja 11. politbyroon jäseneksi.
Viphavanh astui pääministerin virkaan huhtikuussa 2021 parlamenttivaalien jälkeen. Hänen kaudellaan inflaatio kiihtyi 40 prosenttiin, työttömyys kasvoi 20 prosenttiin ja valuutan, kipin, arvo laski jyrkästi. Viphavanhia arvosteltiin verovapauksien myöntämisestä kaivostoiminnalle erityisesti pohjoisissa Xieng Khouangin ja Xaysombounin maakunnissa. Veroja jäi saamatta ja valtio velkaantui. Viphavanh ei myöskään onnistunut hillitsemään vallitsevaa korruptiota. Vuoden 2022 lopussa 72-vuotiaan Viphavanhin ilmoitettiin eroavan terveydellisistä syistä ja jäävän eläkkeelle.
Alberts Šmits

Alberts Šmits (s. 2. joulukuuta 2007 Valmiera, Latvia) on latvialainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän kuuluu ikäluokkansa lupaavimpiin pelaajiin ja Šmitsistä on yleisesti odotettu ensimmäisen kierroksen varausta .
Ura.
Seuraura.
Šmits on HK Valmieran kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2021–2022 Baltu Vilkin U17-joukkueesta vain 14-vuotiaana Suomeen ja siirtyi Karhu-Kissojen U16-joukkueeseen. Kaudella 2022–2023 Šmits toimi joukkueen varakapteenina. Šmits siirtyi kesken kauden Karhu-Kissoista loppukaudeksi lainalla Helsingin IFK:n U16 SM-sarjajoukkueeseen. Kaudeksi 2022–2023 hän palasi Karhu-Kissoihin.
Kaudeksi 2024–2025 Šmits siirtyi Mikkelin Jukureihin. Hän pelasi alkukauden pääasiassa seuran U18-joukkueessa, mutta nousi kauden edetessä myös U20-joukkueeseen. Šmits debytoi myös Jukurien SM-liigajoukkueessa vain 17-vuotiaana 14. helmikuuta 2025 vieraissa hänen entistä junioriseuraansa HIFK:ta vastaan. Šmits merkittiin Jukurien kolmospuolustajapariin Niilo Romppasen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.07 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Šmits teki kuudennessa ottelussaan runkosarjan neljänneksi viimeisellä kierroksella 8. maaliskuuta 2025 KalPaa vastaan. Hänestä tuli SM-liigan historian nuorin maalin tehnyt ulkomaalaispelaaja. Šmits pelasi liigassa kauden aikana yhdeksän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2 ja viisi playout-ottelua ilman tehopisteitä.
Huhtikuussa 2025 Šmits teki Jukurien kanssa 1+2-vuotisen SM-liigasopimuksen. Marraskuussa seura käytti hänen sopimuksessaan olleen option kahdesta lisävuodesta.
Maajoukkueura.
Šmits pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025. Valmentajat valitsivat hänet Latvian turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Šmits valittiin myös Norjaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Reetta Ranta

Reetta Ranta (s. 1975) on suomalainen tietokirjailija ja tv-juontaja. Koulutukseltaan hän on taiteen maisteri ja tuottaja. 
Ura.
Ranta opiskeli vuoden yhteisöviestintää Jyväskylän yliopistossa, josta hän siirtyi Helsingin yliopistoon opiskelemaan suomen kieltä. Maisteriopinnot hän suoritti Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän toimi Habbo Hotellin brändijohtajana ja uudisti Duudsonit nuorisobrändistä perheille suunnatuksi brändiksi. 
Reetta Ranta on toiminut erilaisissa medioissa digialalla muun muassa Reality Crisis -peliyhtiössä, Rabbit Filmsillä, Ylellä ja Gutsy Animationsilla. Hän on perustanut Power Animals United -sisältöyrityksen.
Vuonna 2016 hän aloitti Antti Huttusen juontajaparina tv-sarjassa Metsien kätkemä. Huttunen ja Ranta tutustuivat ollessaan töissä Ylellä. He alkoivat haaveilla yhteisestä hankkeesta, joka yhdistäisi luonnon ja tarinat. Ranta ja Huttunen ideoivat, käsikirjoittivat ja tuottivat sarjan yhdessä. Sarjan työryhmään kuului alle kymmenen henkilöä, jotka tulivat kolmesta yrityksestä: Flatlight Creative Housen lisäksi mukana oli Huttusen Retkipaikka-yritys ja Rannan Power Animals United-yritys.Sarjan formaatti on myyty Australiaan.
Vuonna 2016 Ranta ja Huttunen kirjoittivat yhdessä Metsien kätkemä -kirjan, joka yhdistää retkeilyvinkit, luontokuvat ja mytologiset tarinat.
2020-luvun vaihteessa hän teki brändityötä Muumilaakso-sarjassa ollessaan Gutsy Animationsin brändi- ja kehitysjohtaja. Hän tuotti esimerkiksi sarjan saamelaiskielisiä versioita. Sarja dubattiin kaikilla kolmella Suomessa puhutulla saamen kielellä.
Vuonna 2024 Ranta oli Women in Film and TV WIFT Finland ry:n toiminnanjohtaja. Nykyään hän on WIFT:in hallituksessa.
Yksityiselämä.
Ranta on kotoisin Imatralta, nykyisin hän asuu Fiskarsissa. Hänellä on kolme lasta, joista nuorimman hän on synnyttänyt kotona.
Brasilian vallankaappaus 1964

Brasilian vallankaappaus 1964 oli Brasiliassa tapahtunut sotilasvallankaappaus, jossa Brasilian asevoimat syrjäyttivät presidentti João Goulartin vuonna 1964. Goulart syrjäytettiin vallasta, koska armeija katsoi hänen kallistuvan liikaa vasemmistoon. Goulart ajettiin pois maasta vallankaappauksen yhteydessä. Vallankaappauksen jälkeen maata hallitsi useat eri sotilasjuntat vuoteen 1985 asti.
Taustaa.
Vallankaappauksen taustalla oli marraskuussa vuonna 1935 epäonnistunut kapina, jota johti Brasilian kommunistinen puolue. Kapina sai aikaan Brasiliassa vahvoja kommunisminvastaisia näkemyksiä.
Vuonna 1964 Goulart ilmoitti aloittavansa uudistuksia muun muassa maatalouden, rahoituksen, vaalien ja koulutuksen parissa. Uudistusten tarkoituksena oli parantaa köyhien yhteiskunnallista asemaa. Goulart piti myös samana vuonna puheen mielenosoituksessa Rio de Janeirossa, jossa hän ilmoitti aloittavansa uudistuksia, jotka kattaisivat äänioikeuksien antamisen lukutaidottomille ja ulkomaalaisten öljynjalostamoiden ja rauta- ja moottoriteiden rajoilla sijaitsevien maanviljelyalueiden takavarikoinnin valtion käyttöön. Uudistukset saivat kritiikkiä ylä- ja keskiluokan brasilialaisilta sekä konservatiiviselta katoliselta yhteisöltä. Brasilian armeijan johto vastusti Goulartin vasemmistolaisia uudistuksia, ja tahtoi syöstä presidentin vallasta. Armeija käytti vastareaktiota hyödykseen.
Uskonto Burkina Fasossa

Tämä artikkeli käsittelee Burkina Fason uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Burkina Fason suurin uskonto on islam. Muslimien osuus väestöstä oli 63,8 prosenttia vuonna 2019. Toiseksi suurin uskonto on kristinusko, johon kuuluu 26,3 prosenttia väestöstä. Suurin kristillinen suuntaus on roomalaiskatolisuus. 
Islam.
Suurin osa Burkina Fason väestöstä harjoittaa islaminuskoa ja enemmistö tästä ryhmästä on sunneja. Muslimit asuvat pääosin pohjoisilla, itäisillä ja läntisillä raja-alueilla. Pääkaupunki Ouagadougou on uskonnollisesti monimuotoinen, mutta erityisesti toiseksi suurin kaupunki Bobo-Dioulasso on enimmäkseen muslimien asuttama. Etnisistä vähemmistöistä erityisesti fulanit ja dioulat ovat muslimeja.
Kristinusko.
Kristinusko on Burkina Fason toiseksi suurin uskonnollinen ryhmä. Kristinuskoa tunnustavat asuvat pääosin maan keskiosissa. Kahdessa suurimmassa kaupungissa asuu pieniä syyrialaisia ja libanonilaisia maahanmuuttajayhteisöjä, joista suurin osa on kristittyjä.
Muut uskonnot.
Burkina Fason hallinnon arvion mukaan suuri osa kansalaisista harjoittaa perinteistä alkuperäiskansojen uskontoa vaihtelevassa määrin ja että kristinuskon tai islamin noudattaminen on usein nimellistä. Tästä johtuen uskontokuntia koskevat tilastot ovat summittaisia. Perinteisiä alkuperäisuskontoja harjoitetaan kaikkialla maassa, erityisesti maaseutuyhteisöissä.
Al-Qalam

Al-Qalam (, ) on Koraanin 68. suura ja luokitellaan mekkalaiseksi. Se sisältää 52 jaetta. Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Tōhoku-moottoritie

Tōhoku-moottoritie () on pohjois-eteläsuuntainen moottoritie Japanissa, ja kaikista maan moottoriteistä pisin. Sen eteläinen päätepiste on Kawaguchissa Saitaman prefektuurissa Suur-Tokion alueella, ja pohjoinen Aomorissa Aomorin prefektuurissa. Tien numero on E4, koska se seuraa valtatietä 4. Tien nimi viittaa Tōhokun alueeseen, joka on Honshūn saaren pohjoisin alue.
Skultorp

Skultorp on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 3 895 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Uskonto Burundissa

Tämä artikkeli käsittelee Burundin uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Burundin suurin uskonto on kristinusko. Krisittyjen osuus väestöstä oli 93,9 prosenttia vuonna 2016–2017. Suurin kristillinen suuntaus on roomalaiskatolisuus Toiseksi suurin uskonto on islam, johon kuuluu 3,4 prosenttia väestöstä. Täysin luotettavia tietoja eri uskonnollisten ryhmien kannattajista ei ole saatavilla.
Kristinusko.
Kristinusko on Burundin suurin uskonnollinen ryhmä. Suurimmat kristilliset suuntaukset ovat roomalaiskatolisuus ja protestantismi.
Islam.
Islam on Burundin toiseksi suurin uskonto. Vuonna 2016 muslimien määräksi arvioitiin 3,4 prosenttia, mutta suurimmillaan osuudeksi on arvioitu jopa 10 prosenttia. Suuri osa muslimeista asuu kaupunkialueilla. Enemmistö muslimeista on sunneja ja loput šiialaisia.
Muut uskonnot.
Arviolta 23 prosenttia noudattaa perinteisiä alkuperäiskansojen uskontoja.
Charles Kaboré

Charles Kaboré (s. 9. helmikuuta 1988 Bobo-Dioulasso) on burkinafasolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi seuraurallaan kotimaansa lisäksi Ranskassa ja Venäjällä. Hän on pelannut eniten maaotteluita Burkina Fason A-maajoukkueessa, 102 ottelua.
Kaboré siirtyi kotimaastaan Ranskaan vuonna 2007. Hän pelasi vuoden ajan Ligue 2:ssa Libournen joukkueessa. Vuosina 2008–2013 hän edusti Olympique de Marseillea ja pelasi Ligue 1:ssä 136 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän voitti liigamestaruuden vuonna 2010 sekä liigacupin vuosina 2010, 2011, 2012. Hän pelasi Mestarien liigassa 17 ottelua, UEFA-cupissa viisi ottelua ja Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua, joissa hän teki yhden maalin helmikuussa 2010 vierasottelussa FC Kööpenhaminaa vastaan.
Kaboré siirtyi helmikuussa 2013 Venäjälle, jossa hän edusti Kuban Krasnodaria, lainasopimuksella FK Krasnodaria ja Moskovan Dynamoa. Hän pelasi Venäjän Valioliigassa 8,5 vuoden aikana 188 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän edusti venäläisjoukkueita 29 ottelussa ja teki niissä yhden maalin marraskuussa 2013 kotiottelussa St. Gallenia vastaan. Kaboré päätti pelaajauransa Ranskan Ligue 2:ssa Niortin joukkueessa kaudella 2022–2023.
Kaboré pelasi Burkina Fason A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2006 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Senegalia vastaan. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa yhteensä 19 ottelua vuosina 2010, 2012, 2013, 2015 ja 2017. Burkina Faso saavutti hopeaa vuonna 2013 ja pronssia vuonna 2017, ja molemmissa turnauksissa Kaboré pelasi joukkueen kapteenina. Kaboré pelasi kaikkiaan 102 A-maaottelua ja oli maansa ensimmäinen yli sata maaottelua pelannut jalkapalloilija. Hän teki A-maaotteluissaan neljä maalia: toukokuussa 2007 ystävyysottelussa Zimbabwea, kesäkuussa 2008 MM-karsintaottelussa Seychellejä, lokakuussa 2010 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Gambiaa ja maaliskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Nigeriä vastaan. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan.
Uskonto Djiboutissa

Tämä artikkeli käsittelee Djiboutin uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Djiboutin suurin uskonto on islam, jota tunnustaa suurin osa väestöstä. Muslimien osuus väestöstä oli 97,7 prosenttia. Toiseksi suurin uskonto on kristinusko, johon kuuluu 1,1 prosenttia väestöstä. 
Islam.
Suurin osa Djiboutin väestöstä harjoittaa islaminuskoa ja enemmistö tästä ryhmästä on sunneja. Djiboutin kansalaisia pidetään virallisesti muslimeina, mikäli he eivät erityisesti tunnustaudu muuhun uskontoon.
Kristinusko.
Kristinusko on Djiboutin pieni uskonnollinen vähemmistöryhmä. Djiboutin kristityt ovat roomalaiskatolisia, protestantteja, koptikristityjä, etiopian ortodokseja, itäisiä ortodokseja tai Jehovan todistajia. Usein ulkomailla syntyneet djiboutilaiset ovat näiden uskontokuntien jäseniä.
Sten-Åke Cederhök

Sten-Åke Cederhök (30. tammikuuta 1913 Gislaved – 14. tammikuuta 1990 Göteborg) oli ruotsalainen revyyartisti, näyttelijä ja koomikko. Hän tuli tunnetuksi erityisesti satiirisesta televisiosarjasta "Albert och Herbert", jota hän teki Tomas von Brömssenin kanssa, sekä Lisebergissä vuosina 1957–1982 esittämistään revyistä. Uransa loppupuolella Cederhök teki myös joitakin vakavampia rooleja.
Cederhök muutti perheensä kanssa pienenä Göteborgiin. Ennen näyttelijänuraansa ja sen ohella hän työskenteli muun muassa SKF:n palveluksessa. Kokopäiväiseksi näyttelijäksi hän ryhtyi vasta 1970-luvulla televisiomenestyksen myötä.
Sonexay Siphandone

Sonexay Siphandone (s. 1966) on laosilainen poliitikko, joka toimii Laosin pääministerinä 30. joulukuuta 2022 alkaen.
Hän on maan entisen presidentin Khamtai Siphandonin poika, joka opiskeli Neuvostoliitossa. Sonexay Siphandone nousi pääministeriksi varapääministerin paikalta edeltäjänsä Phankham Viphavanh erottua terveydentilaansaa vedoten.
Dōtō-moottoritie

Dōtō-moottoritie () on itä-länsisuuntainen moottoritie Hokkaidōn saarella Japanissa. Se on kokonaisuudessaan kaksikaistainen, mutta vain moottoriliikenteelle sallittu, joten se vastaa moottoriliikennetietä. Se kulkee Chitosesta Kushiroon ja muodostaa yhteyden Sapporosta Hokkaidon itäosaan. Koko tien pituudelta nopeusrajoitus on 70 km/h. Tie oli aluksi kaikkein vähiten käytetty moottoritie, mutta vuonna 2007 liikennemäärä nousi 4 751 ajoneuvoon.
Stöpen

Stöpen on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 505 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tidan

Tidan on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 000 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Timmersdala

Timmersdala on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 955 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Uskonto Eritreassa

Tämä artikkeli käsittelee Eritrean uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Eritrean uskonnot jakautuvat suurin piirtein tasaisesti islamin ja kristinuskon välillä. Luotettavia tilastoja ei ole saatavilla. 
Islam.
Suurin osa Eritrean muslimiväestöstä on sunnalaisia. Muslimiväestö on keskittynyt erityisesti maan itäisille ja läntisille alankoalueille.
Kristinusko.
Suurin osa Eritrean kristityistä on ortodokseja (noin 30 % väestöstä). Toiseksi suurin kristillinen suuntaus on roomalaiskatolisuus (13 prosenttia). Pienempiin kristillisiin ryhmiin kuuluvat protestantit, adventistit, ja Jehovan todistajat. Kristitty väestö on keskittynyt erityisesti maan ylänköalueille.
Muut uskonnot.
Arviolta noin kaksi prosenttia väestöstä harjoittaa alkuperäiskansojen uskontoja. Muihin uskonnollisiin ryhmiin lukeutuvat buddhalaiset, hindut ja bahai-uskolaiset.
Igelstorp

Igelstorp on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 675 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Värsås

Värsås on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 582 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Moumouni Dagano

Beli Moumouni Dagano (s. 1. tammikuuta 1981) on burkinafasolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi seuraurallaan kotimaansa lisäksi Belgiassa, Ranskassa ja Qatarissa. Hän on eniten maaottelumaaleja Burkina Fason A-maajoukkueessa tehnyt pelaaja.
Dagano edusti Belgian Jupiler Pro Leaguessa Germinal Beerschotia ja Genkiä vuosina 2000–2003 sekä Ranskan Ligue 1:ssä ja Ligue 2:ssa Guingampia ja Sochaux'ta vuosina 2003–2008. Hän voitti Belgian liigamestaruuden Genkin joukkueessa vuonna 2002 ja Ranskan cupin Sochaux'n joukkueessa vuonna 2007. Uransa viimeiset vuodet 2008–2016 hän pelasi Qatarissa.
Dagano pelasi Burkina Fason A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 1998 ystävyysottelussa Togoa vastaan. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa yhteensä 14 ottelua vuosina 2002, 2004, 2010, 2012 ja 2013. Hän teki maalin vuoden 2002 turnauksen alkulohkossa Marokkoa vastaan. Burkina Faso saavutti hopeaa vuoden 2013 turnauksessa. Dagano pelasi kaikkiaan 83 A-maaottelua ja teki niissä 34 maalia, millä hän maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä. Hän pelasi viimeisen maaottelunsa helmikuussa 2013 Afrikan-mestaruuskilpailujen loppuottelussa Nigeriaa vastaan.
Väring

Väring on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 669 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Lerdala

Lerdala on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 539 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Ulvåker

Ulvåker on taajama Skövden kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 260 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Porta Caelimontana

Porta Caelimontana oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Caelius-kukkulalla muurin kaakkoissivulla. Nykyisin katsotaan, että Dolabellan ja Silanuksen kaari () on sen myöhempi uudelleenrakennusvaihe.
Porta Caelimontanan tarkempi sijainti oli pitkään epäselvä erityisesti suhteessa viereiseen Porta querquetulanaan, koska muurin tarkka linjaus alueella on epäselvä. Porta Caelimontana sijoitettiin aiemmin enemmän koilliseen lähelle nykyisten Via dei Santi Quattro ja Via Santo Stefano Rotondo -katujen risteystä, kun taas Porta querquetulana sijoitettiin siitä lounaaseen Dolabellan ja Silanuksen kaaren tienoille. Nykytutkimuksessa porttien katsotaan kuitenkin sijainneen toisin päin, ja Dolabellan ja Silanuksen kaaren sijaitsevan samalla paikalla kuin Porta Caelimontana. Porta Caelimontanasta lounaaseen sijaitsi Porta Capena.
Porta Caelimontana rakennettiin noin vuonna 350 eaa. Se sai nimensä Caeliuksesta ("Caelius mons") ja toimi yhtenä Rooman kaupunginporteista. Portti rakennettiin uudelleen Dolabellan ja Silanuksen kaareksi vuonna 10 jaa. Usein se tunnetaan vain nimellä "Dolabellan kaari".
Porta Capena

Porta Capena oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi itään Circus maximuksen itäpäästä. Nykyisin sen paikka on lähellä Piazza di Porta Capenaa.
Porta Capena sijaitsi muurin kaakkoissivulla Caelius-kukkulan lounaisrinteessä sen ja Aventinus-kukkulan välisessä laaksossa lähellä Camenaeille pyhitettyä lehtoa. Siitä koilliseen sijaitsi Porta Caelimontana ja etelään Porta Naevia. Porta Capenalta sai alkunsa Via Appia. Via Latina haaraurui Via Appiasta hieman portin jälkeen.
Erään antiikin aikaisen selityksen mukaan portin nimi olisi tullut etruskilaisesta Capenan kaupungista. Nykyään tätä pidetään kuitenkin hyvin epätodennäköisenä. Toisen teorian mukaan nimi liittyisi Camenaehin, kolmannen mukaan Capuaan, jonne Via Appia ja Via Latina johtivat, ja neljännen mukaan Cabumiin, joka oli Via Latinan alkuperäinen päätepiste.
Domitianuksen kerrotaan kunnostuttaneen Porta Capenan, mutta pelkkä portti olisi ollut tuohon aikaan merkityksetön, joten kunnostustyö liittyi luultavasti Aqua Marcian laajennukseen. Tämä akvedukti tuotiin Caeliuksen yli Herculaneus-haaran kautta ja päättyi Porta Capenan yläpuolelle. Akvedukti oli liian matalalla tasolla ylittääkseen Aventinuksen, mutta antiikin lähteiden mukaan toinen, korkeammalla sijainnut haara ylitti portin. Porta Capenan läheltä kulki myös Aqua Appia.
Useita muurin osia löydettiin alueelta vuosina 1867–1868, ja itse portin todennäköinen pilari löytyi Passeggiata Archeologican rakennustöiden yhteydessä. Tämä vahvisti portin sijainnin. Portti oli tehty tuffista ja travertiinista ja koostui todennäköisesti yhdestä kaaresta.
Porta Carmentalis

Porta Carmentalis oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Capitoliumin lounaispuolella Forum boariumin ja Forum holitoriumin välissä.
Porta Carmentalis sijaitsi muurin länsisivulla ja sai nimensä lähellä sijainneesta Carmentan pyhäköstä. Lähellä sijaitsivat myös Fortunan ja Mater Matutan temppelit. Portista etelään sijaitsi Porta flumentana ja koilliseen Porta fontinalis. Portin paikka on lähellä nykyisten Via della Consolazione ja Via della Bocca della Veriti -katujen risteystä. Vicus jugarius johti Porta Carmentalikselle Forum Romanumilta.
Portti vaikuttaa olleen kaksikaarinen, ja toinen näistä porttiaukoista tunnettiin nimellä "Porta scelerata", ”Kirottu portti”, koska huono-onniset Fabiukset marssivat siitä vuonna 477 eaa. Cremeran taisteluun Vejiä vastaan.
Suunnilleen portin paikalta on löydetty 300-luvulle eaa. ajoittuvan yksiaukkoisen portin jäänteet, joita on ehdotettu Porta Carmentalikseksi, mutta löydös ei täysin täsmää yllä esitettyyn.
Porta collina

Porta collina oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se oli muurien pohjoisin portti ja sijaitsi Quirinalis-kukkulalla.
Porta collina sijaitsi Serviuksen muurin maavallilla ("agger") vahvistetun osuuden pohjoispäässä. Siitä lounaaseen sijaitsi Porta Quirinalis ja eteläkaakkoon Porta Viminalis. Sen paikka on nykyisellä Via 20 Settembre -kadulla lähellä Italian valtiovarainministeriön rakennusta. Portille tuli Alta semita -katu, joka haarautui heti portin jälkeen pohjoiseen suuntautuneeksi Via Salariaksi ja koilliseen suuntautuneeksi Via Nomentanaksi.
Portin nimen katsotaan usein tulleen Quirinaliksen nimen ("Quirinalis collis") sanasta "collis", ”kukkula”. Toisen näkemyksen mukaan se olisi kuitenkin tullut kaupungin vanhan aluejaon regio Collinasta, joka käsitti Quirinaliksen lisäksi myös Viminaliksen, ja sai nimensä siitä, että kumpaankin viitattiin nimellä "collis". Kummassakin tapauksessa portin nimi voidaan kääntää ”Kukkulaportiksi”. Portti suojasi kaupungin pohjoista sisääntuloa, ja oli historiassa usein hyökkäysten kohteena. Portissa oli kaksi pitkää kadun suuntaisesti kulkenutta muuria ja kummallakin puolella tornit.
Portin jäänteet löydettiin vuonna 1872 valtiovarainministeriön koilliskulman alta ja niitä tutkittiin uudelleen vuonna 1996.
Porta flumentana

Porta flumentana oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi muurin länsisivulla lähellä Tiber-jokea.
Porta flumentana sijaitsi Forum boariumin alueella. Se oli muurin osuudella, joka yhdisti Capitoliumin Tiberiin, ja sai nimensä, suomeksi ”Jokiportti”, sijainnistaan joen ("flumen") lähellä. Portin tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta, mutta sen arvellaan sijainneen tiellä, joka johti Pons Aemiliukselle, lähellä sillan itäpäätä. Usein sen arvellaan sijainneen samalla paikalla, johon Augustus myöhemmin rakennutti nimellä Fornix Augusti tunnetun kaaren.
Campus Martiuksen eteläosaan viitattiin ilmaisulla "extra portam flumentanam", ja siellä oli useita varakkaiden taloja.
Porta fontinalis

Porta fontinalis oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Capitolium- ja Quirinalis-kukkuloiden välissä.
Porta fontinalis sijoitetaan Capitoliumin pohjoispään eli Arxin ja Quirinaliksen väliseen painaumaan. Portti sai nimensä, suomeksi ”Lähdeportti”, sen lähellä sijainneesta lähteestä ("fons"). Se sijaitsi Carcerin eli niin kutsutun Mamertiinien vankilan alapuolella. Porta fontinaliksesta lounaaseen sijaitsi Porta Carmentalis ja koilliseen Porta Sanqualis. Portille johti Clivus argentarius -katu, ja siltä sai alkunsa Via Flaminia.
Porta fontinalis tunnetaan vain kahdesta kirjallisesta lähteestä ja kolmesta piirtokirjoituksesta. Liviuksen mukaan vuonna 193 eaa. rakennettiin pylväshalli, Aemiliuksen portiikki ("Porticus Aemilia"), joka ulottui ”Porta fontinalikselta Marsin alttarille”. Mainitun Marsin alttarin ("Ara Martis") tarkka sijainti on epäselvä, mutta se sijaitsi Campus Martiuksella Via latan länsipuolella. Siksi nykyisin yleisimmin hyväksytty näkemys on, että Porta fontinalis sijaitsi Capitoliumin koillissivulla, missä tie, myöhempi Via Flaminia, varmasti yhdisti Campuksen ja Forumin. Joskus portti on kuitenkin sijoitettu kauemmas länteen nykyisen Piazza Magnanapolin lähelle. Joskus se on puolestaan samastettu Porta Capenaan, mutta tämä on kiistanalaista.
Piirtokirjoitusten tekemät maininnat portista osoittavat, että se oli olemassa jossakin muodossa vielä keisarikaudella ja oli ilmeisesti tunnettu paikka.
Porta Lavernalis

Porta Lavernalis oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi oletettavasti Aventinus-kukkulalla.
Porta Lavernaliksen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta. Sen katsotaan yleensä sijainneen Aventinuksella paikassa, jossa antiikin aikainen tie, joka vastasi nykyistä Via del Lavernalea, kulki muurin läpi. Näin siitä itään sijaitsi Porta raudusculana ja pohjoiseen Porta trigemina. Asiaa sotkee kuitenkin se, että eräs antiikin aikainen lähde mainitsee portin Via Salarian yhteydessä, jolloin se olisikin sijainnut muurien pohjoissivulla.
Portti tunnetaan vain antiikin kirjallisista lähteistä. Se sai nimensä sen lähellä olleesta Lavernan alttarista ja lehdosta.
Frans Severin

Frans Severin (2. tammikuuta 1889 Ystad – 1972) oli ruotsalainen toimittaja ja poliitikko. Hän työskenteli "Arbetaren"-lehdessä vuosina 1922–1928 ja oli "Aftontidningenin" päätoimittaja 1942–1951. Vuosina 1933–1956 hän toimi sosiaalidemokraattien kansanedustajana Ruotsin valtiopäivien toisessa kamarissa.
Severin oli keskeinen hahmo Ruotsin syndikalistisessa liikkeessä 1920-luvulla toimiessaan "Arbetaren" -lehden ensimmäisenä päätoimittajana ja Sveriges Arbetares Centralorganisationin (SAC) ideologina. Hänet tunnettiin erityisesti selkeästä ja konkreettisesta tavastaan kuvailla syndikalismia. Vuonna 1928 Severin siirtyi sosiaalidemokraatiksi, mikä johti hänen leimautumiseensa ”petturiksi” syndikalistien keskuudessa. Yksi hänen tärkeimmistä teoksistaan, "Arbetarnas övertagande av produktionen", on ilmestynyt useita kertoja vuodesta 1920 alkaen.
Porta Naevia

Porta Naevia oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Aventinus-kukkulalla.
Porta Neavia sijaitsi Aventinuksen kaakkoisosassa eli Pikku-Aventinuksella lähellä Neavian metsää ("silva (nemora) Naevia"), josta se sai nimensä. Sen aivan tarkkaa sijaintipaikkaa ei tiedetä. Portista sai nimensä Vicus portae Naeviae -katu, joka ilmeisesti jatkui portin ulkopuolella Via Ardeatinana. Kohta, jossa tie vaikuttaa ylittäneen muurin linjan, on Aventinuksen itärinteessä hieman etelään nykyisestä Santa Balbinan kirkosta. Portista pohjoiskoilliseen sijaitsi Porta Capena ja länteen Porta raudusculana.
Porta querquetulana

Porta querquetulana oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Caelius-kukkulalla muurin kaakkoissivulla.
Porta querquetulanan tarkempi sijainti oli pitkään epäselvä erityisesti suhteessa viereiseen Porta Caelimontanaan, koska muurin tarkka linjaus alueella on epäselvä. Porta querquetulana sijoitettiin aiemmin enemmän lounaaseen Dolabellan ja Silanuksen kaaren tienoille, kun taas Porta Caelimontana sijoitettiin siitä koilliseen lähelle nykyisten Via dei Santi Quattro ja Via Santo Stefano Rotondo -katujen risteystä. Porta querquetulanaa arveltiin myös Dolabellan ja Silanuksen kaaren kanssa samaksi rakennelmaksi. Nykytutkimuksessa porttien katsotaan kuitenkin sijainneen toisin päin, ja Dolabellan ja Silanuksen kaari yhdistetään Porta Caelimontanaan, kun taas Porta querquetulana sijaitsi siitä koilliseen. Porta querquetulanasta pohjoiseen sijaitsi Porta Esquilina.
Portti sai nimensä, suomeksi ”Tammilehtoportti”, läheisestä tammilehdosta ("querquētum"), joka sijaitsi juuri portin sisäpuolella mutta vaikuttaa hävinneen ensimmäiselle vuosisadalle eaa. tultaessa. Erään perinteen mukaan koko Caelius olisi tunnettu alun perin Querquetulanuksen nimellä ("Querquetulanus mons").
Victor Wembanyama

Victor Wembanyama (s. 4. tammikuuta 2004 Le Chesnay) on ranskalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-liigan San Antonio Spursia. Hän on 221 senttimetriä pitkä ja pelipaikaltaan sentteri. Wembanyamaa pidetään ikäluokkansa huippulupauksena ja hän olikin NBA:n varaustilaisuuden ykkösvaraus vuonna 2023.
Wembanyama edusti Ranskan koripallomaajoukkuetta kesäolympialaisissa 2024. Hän sai hopeamitalin Ranskan hävitessä Yhdysvalloille loppuottelun.
Porta Quirinalis

Porta Quirinalis oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Quirinalis-kukkulalla muurien pohjoissivulla.
Porta Quirinalis mainitaan antiikin lähteissä vain kerran. Se sijaitsi oletettavasti lähellä Quirinuksen temppeliä ("Aedes Quirinus") paikassa, jossa antiikin aikainen tie, joka kulki nykyisen Via della Quattro Fontanen paikalla, kulki muurien läpi. Paikalta on löydetty vuonna 1892 suoritetuissa kaivauksissa jäänteitä portaista, jotka saattoivat johtaa portille. Itse portista ei ole löydetty jäänteitä, eikä sen tarkkaa paikkaa tunneta. Porta Quirinaliksesta koilliseen sijaitsi Porta collina ja lounaaseen Porta Salutaris.
Porta raudusculana

Porta raudusculana eli Porta rauduscula oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Aventinus-kukkulan itäosassa muurin eteläsivulla.
Porta raudusculana tunnetaan pelkästään antiikin kirjallisista lähteistä. Varro kertoo, että sitä kutsuttiin nimellä "raudusculana", koska se oli "aerata" eli pronssilla päällystetty. Festus esittää vaihtoehtoisia selityksiä: ”Porta raudusculana sai nimensä, koska se oli jätetty karkeaksi ja viimeistelemättömäksi ("rudis et inpolita"), tai koska se oli "raudo", eli pronssilla sidottu”. Valerius Maximus puolestaan kertoo, että nimi juonsi juurensa porttiin kiinnitetyistä pronssisarvista, jotka oli omistettu muistoksi preettori Genucius Cipukselle. Hänen otsaansa oli ilmestynyt sarvet hänen kulkiessaan portista matkalla sotaan. Tämä tulkittiin enteeksi, että hänestä tulisi kuningas, jos hän palaisi Roomaan, ja välttääkseen tämän onnettomuuden kotimaalleen hän jäi ulkomaille. Todennäköisin selitys portin nimelle on kuitenkin se, että se oli vahvistettu pronssilevyillä tai -saranoin.
Porta raudusculanan kadun ("Vicus portae r(a)udusculanae") olemassaolo Regio XII Piscina publican alueella osoittaa, että portti sijaitsi Aventinuksen itäosassa. Kadun uskotaan yleisesti jatkuneen Vicus Piscinae publicaena, ja jos näin on, portti sijaitsi Aventinuksen kahden kukkulanosan välisessä painanteessa, suunnilleen nykyisellä Viale Aventinolla Piazza Albanian paikalla. Porta raudusculanasta itään sijaitsi Porta Naevia ja länteen Porta Lavernalis.
Porta Salutaris

Porta Salutaris oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Quirinalis-kukkulan länsirinteessä muurin luoteissivulla.
Porta Salutaris sijaitsi Salutaris-kukkulalla ("Salutaris collis"), joka oli osa Quirinalista. Festus selittää sen saaneen nimensä Saluksen temppelistä ("Aedes Salutis"). Portille johti oletettavasti Clivus Salutis eli Clivus Salutaris, ja näin se sijaitsi oletettavasti heti temppelin lounaispuolella nykyisen Via della Datarian yläpäässä, toisin sanoen nykyisen Piazza del Quirinalen luoteiskulmassa. Porta Salutariksen kautta kulkenut tie yhdisti Campus Martiuksen Quirinalikseen. Portista ei ole säilynyt jäänteitä nykyaikaan. Porta Salutariksesta koilliseen sijaitsi Porta Quirinalis ja etelään Porta Sanqualis.
Porta Sanqualis

Porta Sanqualis oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi muurin luoteissivulla.
Porta Sanqualis rakennettiin noin vuonna 350 eaa. Se sai nimensä Semo Sancuksen temppelistä (myös Semo Sancus Dius Fidiuksen temppeli), ja sijaitsi Mucialis-kukkulalla ("Mucialis collis") kyseisen temppelin eteläpuolella lähellä nykyistä Piazza Magnanapolia. Portista on löydetty joitakin jäänteitä. Porta Sanqualiksesta pohjoiseen sijaitsi Porta Salutaris ja lounaaseen Porta fontinalis.
Porta trigemina

Porta trigemina oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Aventinuksen ja Tiber-joen välissä etelään Forum boariumista.
Porta trigemina mainitaan usein antiikin kirjallisuudessa. Se sijaitsi Regio XI Circus maximuksen alueella. Sen tarkka sijainti on kiistanalainen, koska muurin tarkka linjaa tällä alueella on epäselvä. Jotkut ovat sijoittaneet sen nykyisen Santa Sabina -kirkon alapuolelle. Jotkut taas ovat sijoittaneet sen noin 40 metriä etelään Santa Maria in Cosmedin -kirkosta paikkaan, josta löydettiin vuonna 1886 tuffikivestä tehty kaari, jonka leveys on ollut 3,3 metriä ja joka on kulkenut päällystetyn tien yli. Jotkut puolestaan sijoittavat sen Aventinuksen pohjoiskulmaan lähelle entistä Santa Anna dei Calzettari -kirkkoa, suunnilleen edellä mainittujen paikkojen puoliväliin. Näistä viimeksi mainittua teoriaa on pidetty todennäköisimpänä.
Portin nimi, suomeksi ”Kolmosportti" (&lt; "trigeminus", ”kolmoset”), selittyy parhaiten olettamalla, että siinä oli kolme aukkoa, jotka palvelivat tämän alueen ja Via Ostiensis -tien vilkasta liikennettä. Portin ulkopuolella oli suosittu kerjäläisten kokoontumispaikka, ja siellä sijaitsi myös Lucius Minuciuksen patsas. minkä vuoksi jotkut ovat yhdistäneet Porta trigeminan Porta Minuciaan. Portin ulkopuolella sijaitsi Aemiliuksen portiikki ("Porticus Aemilia"). Portista pohjoiseen sijaitsi Porta flumentana ja etelään Porta Lavernalis.
Porta Viminalis

Porta Viminalis oli antiikin aikainen portti Serviuksen muurissa Rooman kaupungissa Italiassa. Se sijaitsi Viminalis-kukkulalla muurin koillissivulla.
Porta Viminalis sijaitsi Serviuksen muurin maavallilla ("agger") vahvistetun osuuden puolivälissä. Siitä on säilynyt joitakin jäänteitä Piazza dei Cinquecentolla Rooman päärautatieaseman eli Terminin pohjoispuolella. Portista kulkenut tie vaikuttaa olleen suhteellisen vähäinen ja kulki myöhemmin Aurelianuksen muurin läpi Castra praetorian eteläpuolella. Portista pohjoiseen sijaitsi Porta collina ja etelään Porta Esquilina.
Juri Ušakov

Juri Ušakov (; s. 13. maaliskuuta 1947 Moskova) on venäläinen diplomaatti.
Ušakov valmistui Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista vuonna 1970 ja aloitti työskentelyn Neuvostoliiton ulkoministeriössä. Hän sai filosofian tohtorin arvon historiassa väitöskirjalla, joka käsitteli Pohjois-Euroopan valtioiden ulkopolitiikkoja. Ušakov toimi Venäjän Etyj-suurlähettiläänä vuosina 1996–1998 ja oli varaulkoministeri vuonna 1998. Hän oli Venäjän suurlähettiläänä Yhdysvalloissa vuosina 1998–2008.
Ušakov työskenteli hallinnon henkilökunnan varapäällikkönä vuosina 2008–2012 ja aloitti vuonna 2012 toimimisen Venäjän presidentin ulkopolitiikasta vastaavana avustajana. Ušakov valittiin yhdeksi osallistujista Venäjän ja Yhdysvaltain välillä helmikuussa 2025 aloitettuihin neuvotteluihin.
Ušakov on saanut Venäjällä monia palkintoja ja tunnustuksia, kuten kunniamerkit palveluksista isänmaalle (luokat I, II, III, IV). Hän on naimisissa ja hänellä on tytär. Hän osaa englantia ja tanskaa.
Uskonto Etelä-Sudanissa

Tämä artikkeli käsittelee Etelä-Sudanin uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Etelä-Sudanin suurin uskonto on kristinusko. Krisittyjen osuus väestöstä oli 60,5 prosenttia vuonna 2020. Suurin kristillinen suuntaus on roomalaiskatolisuus Toiseksi suurin uskonto on afrikkalainen kansanusko. Lähes vuosikymmenen kestäneen sodan, sitä seuranneen väestönmuutoksen sekä suuren maiden välillä kulkevan paimentolaisväestön vuoksi maan uskonnollista kokonaiskuvaa on vaikea arvioida tarkasti.
Kristinusko.
Kristinusko on Etelä-Sudanin suurin uskonnollinen ryhmä. Suurimmat kristilliset suuntaukset ovat roomalaiskatolisuus, episkopaalisuus, presbyteerit, helluntaiherätys, baptismi ja evankelikalismi. Etelä-Sudanissa toimivat myös pienet ortodoksiset, mormonistiset, adventistiset ja Jehovan todistajien seurakunnat.
Alkuperäisuskonnot.
Animististen alkuperäisuskontojen kannattajia on Etelä-Sudanin väestöstä 32,9 prosenttia. Alkuperäiskansojen uskontojen harjoittajia asuu kaikkialla maassa, ja monet harjoittavat uskontoa samanaikaisesti kristinuskon ja islamin kanssa.
Muut uskonnot.
Muita uskonnollisia ryhmiä, joilla on pieni väestö, ovat bahá'i-usko, buddhalaisuus, hindulaisuus ja juutalaisuus.
Omenalampi

Omenalampi voi tarkoittaa seuraavia:
Uskonto Etiopiassa

Tämä artikkeli käsittelee Etiopian uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Etiopian suurin uskonto on kristinusko. Krisittyjen osuus väestöstä oli 67,3 prosenttia vuonna 2020. Suurin kristillinen suuntaus on Etiopian ortodoksinen kirkko. Toiseksi suurin uskonto on islam.
Kristinusko.
Kristinusko on Etiopian suurin uskonnollinen ryhmä. Suurin kristillinen suuntaus on Etiopian ortodoksisuus. Tämä suunta on hallitseva erityisesti Tigrayn ja Amharan pohjoisilla alueilla. Evankelikaaliset ja helluntailaiset muodostavat arviolta 10 prosenttia väestöstä. Vakiintuneet protestanttiset kirkot kuten Mekane Yesus ja Kale Hiwot ovat vahvimpia eteläisten kansojen alueella, Länsi- ja Keski-Oromiyassa ja kaupunkialueilla. Lisäksi Etiopiassa on pieni määrä roomalaiskatolilaisia ja Jehovan todistajia.
Islam.
Islam on Etiopian toiseksi suurin uskonto. Suurin osa muslimeista on sunneja, jonka ylivoimainen enemmistösuuntaus on suufilaisuus. Islam on yleistä erityisesti Itä-Somalian ja Afarin alueella sekä monissa osissa Oromiyaa.
Dmitri Rybolovlev

Dmitri Jevgenjevitš Rybolovlev (; s. 1966) on Monacoon asettunut venäläinen liikemies ja miljardööri.
Rybolovlev opiskeli Permin lääketieteellisessä valtionyliopistossa ja erikoistui kardiologiaan. Hän aloitti liikeuransa vuonna 1990 ja vaurastui Uralkali-yhtiöllä 1990-luvun yksityistämispolitiikan aikana. Hän myi omistuksensa Uralkalissa 6,5 miljardilla dollarilla vuonna 2010. Rybolovlev sijoitti varojaan noin miljardin dollarin arvosta eurooppalaisiin kiinteistöihin muun muassa Skorpiósin saarella ja käytti 400 miljoonaa dollaria Monacon La Belle Epoque -luksushuoneistoon. Vuonna 2008 Rybolovlev osti Donald Trumpilta Maison de L'Amitie -kartanon Palm Beachista Floridasta. Rybolovlevista tuli vuonna 2011 AS Monacon enemmistöomistaja ja puheenjohtaja.
Vuonna 2018 Rybolovlev sisältyi Trumpin hallinnon julkaisemaan luetteloon 114:sta venäläisestä poliitikosta ja oligarkista, joiden katsottiin kytkeytyvän Vladimir Putiniin. Hän ei kuitenkaan kuulunut Ukrainan sodan (2022) alettua oligarkeille asetettujen pakotteiden kohdehenkilöihin.
Rybolovlev oli yksi henkilöistä, jotka nostivat kanteita taidekauppias Yves Bouvier’taia vastaan. Hän oli tämän avustamana ostanut kahdella miljardilla dollarilla 38 taideteosta. Rybolovlev ja Bouvier pääsivät sopimukseen joulukuussa 2023. Rybolovlev valittiin Ligue de Football Professionnelin johtokunnan jäseneksi marraskuussa 2022. Hän oli vuonna 2024 Forbesin miljardöörien listassa sijalla 432. 
Rybolovlev määrättiin avioerokäsittelyjen jälkeen maksamaan entiselle vaimolleen 605 miljoonaa dollaria. Lokakuussa 2015 entiset puolisot pääsivät sopimukseen asiassa. Rybolovlevilla on kaksi lasta.
Risto Huupponen

Risto Kalevi Huupponen (26. heinäkuuta 1952 Tampere – 3. heinäkuuta 2023 Lieto) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Risto Huupponen syntyi Armas Emil Huupposen ja Irja Tuulikki Mäkelän perheeseen. Hän avioitui Ulla Mäkelän kanssa. Huupponen tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1971 ja suoritti lääketieteen loppututkinnon Greifswaldin yliopistossa Saksassa 1977. Lääketieteen tohtoriksi hän väitteli Turun yliopistossa 1984 ja erikoistui siellä kliinisen farmakologian ja lääkehoidon lääkäriksi 1989. 
Huupponen oli farmakologian dosentti Turun yliopistossa 1986–2006, kliinisen lääkekehityksen ja lääkehoidon vt. professori Turun yliopistossa 2003–2004 ja farmakologian professori Kuopion yliopistossa 2005–2006. Turun yliopiston kliinisen farmakologian ja lääkehoidon professori hän oli 2007–2018 ja ylilääkäri Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin kliinisen farmakologian yksikössä. Huupponen oli myös vieraileva tutkija Karoliinisessa instituutissa 1987. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntijatehtäviä. Lääkehoidon kehittämiskeskuksen neuvottelukunnan puheenjohtajana hän toimi 2006–2009 ja vanhusten rationaalista lääkehoitoa ohjeistavan asiantuntijaryhmän puheenjohtajana 2012–2022, samoin kuin Suomen Kliinisen Farmakologian Yhdistyksen puheenjohtajana 2002–2006.