tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laillisuusvalvonta

Laillisuusvalvonta hallinnossa tarkoittaa voimassa olevan oikeusjärjestyksen ja hyvän hallintotavan noudattamisen varmistamista viranomaisten toiminnassa ja päätöksenteossa. Laillisuusvalvonnan piiriin ei kuulu virkatoiminnan tarkoituksenmukaisuuden valvonta eikä siinä puututa hallinnollisen päätösvallan käyttöön yksittäisissä tapauksissa. Valvonnan sisältö ja määrä vaihtelevat eri hallinnonaloilla.
Hierarkkisessa valvonnassa hallintoelimet valvovat omaa toimintaansa. Tavallisin sisäisen valvonnan muoto on se, että esimiehet valvovat ja ohjaavat alaistensa virkatoimia. Koko viraston toiminnan valvonta kuuluu johtoelimelle. Useissa virastoissa johtavalla virkamiehellä on mahdollisuus ottaa päätettäväkseen alaisensa käsiteltävänä oleva asia. Ylempien viranomaisten alaisinaan oleviin toimielimiin kohdistamaa valvontaa nimitetään virka-astevalvonnaksi. Esimerkiksi ministeriö valvoo alaisinaan olevien hallintoelinten toimia ja kunnanhallitus kunnan virkakoneiston toimintaa.
Myös normivalvonta kuuluu viranomaisten tehtäviin. Viranomainen ei saa soveltaa perustuslain tai muun lain kanssa ristiriidassa olevaa asetusta tai hallinnollista määräystä. Normivalvonnalla on merkitystä lähinnä sovellettaessa hallinnollisia määräyksiä.
Laillisuusvalvojat.
Suomen ylimmät laillisuusvalvojat ovat valtioneuvoston oikeuskansleri ja eduskunnan oikeusasiamies. Erityisten valvontaviranomaisten valvonnan kohteet ovat rajattuja. He valvovat esimerkiksi henkilötietojen käsittelyä, potilaiden kohtelua tai hallinnon taloudenhoitoa. Tällaisia viranomaisia ovat muun muassa tietosuojavaltuutettu, tasa-arvovaltuutettu, yhdenvertaisuusvaltuutettu ja potilasasiamies.
Julkistaloutta, etenkin valtiontaloutta, valvoo valtiontalouden tarkastusvirasto. Se valvoo myös kuntien valtionapujen käyttöä. Oikeusasiamies, oikeuskansleri ja hallitus antavat eduskunnalle kertomuksensa, jossa on tietoja hallinnon toimista. Eduskunta ei voi puuttua hallinnon yksittäisiin toimiin, mutta se voi esittää mielipiteensä esimerkiksi epäkohtien korjaamiseen.
Heikki Kaartinen

Heikki Kaartinen (3. toukokuuta 1872 Kurkijoki – 12. heinäkuuta 1947) oli suomalainen rakennusmestari, talousneuvos ja rakennusurakoitsija. Kaartinen rakensi yli 100 rakennusta joista valtaosan hän myös itse suunnitteli. Kaartisen suunnittelemat rakennukset olivat tyyliltään pääasiassa myöhäisjugendia.
Henkilöhistoria.
Kaartisen vanhemmat olivat tilallinen Juhana Kaartinen ja Helena Kauppinen. Hän suoritti 1896 Helsingin II teollisuuskoulun ja toimi sitten työnjohtajana ja vastaavana rakennusmestarina 1896–1905. Kaartinen työskenteli muun muassa Tampereen tuomiokirkon rakennustyömaalla. Kaartinen johti omaa rakennusliikettään vuodesta 1905 ja hän rakensi asunto-, pankki-, yhdistys- ja liiketaloja.
Kaartinen oli Suomen rakennusmestariliiton hallituksen jäsen vuodesta 1905 ja liiton kunniajäsen hänestä tuli 1930. Hän oli myös Rakentajain kustannus Oy:n puheenjohtaja, Rakennusmestarien eläkerahaston johtokunnan jäsen vuodesta 1908 ja Rakennustaidon toimitusvaliokunnan jäsen vuodesta 1927. Kaartinen sai talousneuvoksen arvon 1936.
Kaartinen omisti Ojalan tilan Mommilassa vuodesta 1917 ja Reuna-Seppälän tilan Helsingin maalaiskunnassa vuodesta 1929.
Kaartisen puoliso oli Matilda Kosonen. Tekstiilitaiteilija Aino Hausmann oli heidän tyttärensä.
Fabien Camus

Fabien Béchir Camus (, s. 28. helmikuuta 1985 Arles, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa tällä hetkellä belgialaisessa Genkissä.
Ura seurajoukkueessa.
Camus siirtyi kotikaupunginsa seurasta AC Arlesista Montpellier’n junioreihin 15-vuotiaana, josta hän siirtyi kahden kauden jälkeen Marseilleen. Camus vietti ensimmäisen kauden joukkueen reservissä ja pelasi toisella kaudella kaksi ottelua tullessaan vaihdosta kentälle. Kaudeksi 2004–2005 hänet pudotettiin takaisin Marseillen reservijoukkueeseen. Kauden päätteeksi Camus vaihtoi seuraa ja matkasi kohti Belgiaa. Charleroissa tarjoutui peliaikaa runsaasti ja hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 24 ottelua. Samalla kaudella Camus teki kaksi maalia, joista ensimmäinen tuli 30. syyskuuta 2005 Club Bruggea vastaan.
21. kesäkuuta 2009 Camus siirtyi Charleroista Genkiin allekirjoitettuaan neljän vuoden sopimuksen belgialaisseuran kanssa.
Ura maajoukkueessa.
Ranskassa syntynyt Camus sai tilaisuuden edustaa äitinsä kotimaata, Tunisiaa, kun valmentaja Humberto Coelho nimesi hänet 11. helmikuuta 2009 pelattavaan ystävyysotteluun Alankomaita vastaan. Hän pääsi ottelussa kentälle 76 minuutin kohdalla.
Camus sai toisen maajoukkuekutsunsa 28. tammikuuta 2011 harjoitusotteluun Algeriaa vastaan. Ottelu jouduttiin kuitenkin perumaan, joka oli tarkoitus pelata 9. helmikuuta 2011. Camus pelasi toisen maaottelunsa neljän vuoden tauon jälkeen MM-karsintaottelussa Kamerunia vastaan tullessaan vaihdosta kentälle.
Birger Brunila

Birger August Konstantin Brunila (4. lokakuuta 1882 Kotka – 20. tammikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi 30 vuotta Helsingin kaupungin asemakaava-arkkitehtina.
Brunila pääsi ylioppilaaksi vuonna 1899 ja valmistui arkkitehdiksi 1905 Polyteknillisestä opistosta. Brunilalla oli 1905–1908 yhteinen arkkitehtitoimisto W. G. Palmqvistin kanssa ja vuodesta 1908 hänellä oli oma toimisto.
Brunila oli vuosina 1912–1917 Helsingin kaupungin asemakaava-arkkitehtina silloin toimineen Bertel Jungin apulaisena ja hän seurasi Jungia tähän virkaan 1917. Brunila toimi sitten asemakaava-arkkitehtina vuoteen 1948 saakka. Englantilaisesta puutarhakaupunki-ajatuksesta innostunut Brunila teki lähinnä asuinalueiden kaavoituksia (muun muassa Torkkelinmäki, Lauttasaari, Puu-Käpylä) mutta hän suunnitteli myös Vallilan ja Talin siirtolapuutarhojen asemakaavat. Helsingin ulkopuolelle Brunila teki asemakaavoja Kokkolaan, Kotkaan, Äänekoskelle, Lohjalle, Lauritsalaan ja Keravalle.
Brunila oli Arkkitehti-lehden päätoimittajana vuosina 1912–1916 ja hän oli lehden avustajana 1921–1929. 
Toimittaja ja kirjailija Kai Brunila oli Birger Brunilan poika.
Aïmen Demai

Aïmen Demaï (s. 10. joulukuuta 1982 Thionville, Ranska) on ranskalais-tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi suurimman osan urastaan 2. Bundesliigassa Alemannia Aachenissa.
Seurajoukkueura.
Demai aloitti jalkapalloilun Ranskassa vuonna 1994 ollessaan 11-vuotias. Hän pelasi Uckangen ja FC Woippyn junioriseuroissa ennen siirtymistään vuonna 1998 FC Metzin junioreihin. Kaksi vuotta myöhemmin Demai nostettiin edustusjoukkueeseen, mutta siirtyi kauden 2003–2004 jälkeen Saksaan vähäisen peliajan vuoksi.
Saksassa ensimmäinen seura oli 2. Bundesliigassa pelannut 1. FC Saarbrücken, jossa Demai sai runsaasti peliaikaa pelaten kahden kauden aikana 63 sarjaottelua. Joukkueen pudotessa Regionalliga Südiin kaudeksi 2006–2007 Demai vaihtoi seuraa hivenen menestyneempään 2. Bundesliigassa pelanneeseen 1. FC Kaiserslauterniin. Ensimmäinen kausi uudessa seurassa meni loukkaantumisten merkeissä ja hän pelasi vain 13 sarjaottelussa. Toisella kaudella Demai pelasikin jo 29 sarjaottelussa ja onnistui edellisen kauden tavoin kerran maalinteossa. Kaiserslauternin menestys jäi viime kauteen nähden heikoksi joukkueen sijoittuessa sijalle 13. Kaudella 2008–2009 seura oli jo lähellä nousua 1. Bundesliigaan, mutta jäi lopulta nousuviivan alapuolelle.
Demai sai edellisen kauden tapaan paljon peliaikaa Kaiserslauternissa, mutta päätti allekirjoittaa ennen kauden viimeistä kierrosta kolmen vuoden sopimuksen toisen 2. Bundesliigassa pelaavan Alemannia Aachenin kanssa. Avauskaudellaan Demai onnistui maalinteossa neljästi pelaamissaan 21 2. bundesliigaottelussa.
Maajoukkueura.
Ranskassa syntynyt Demai edusti yhden ottelun verran isänsä kotimaata Algeriaa Qataria vastaan pelatussa harjoitusottelussa vuonna 2003.
Sittemmin Demai edusti äitinsä kotimaata, Tunisiaa, kun valmentaja Humberto Coelho nimesi hänet 11. helmikuuta 2009 pelattavaan ystävyysotteluun Alankomaita vastaan. Demai on pelannut yhteensä kaksi maaottelua Tunisian paidassa.
Like Father, Like Son

Like Father, Like Son on Lil Waynen ja Birdmanin yhteisalbumi, joka julkaistiin 31. lokakuuta 2006.
Myynti.
Albumia myytiin ensimmäisellä viikolla 176,000 kappaletta, joten se sijoittui Billboard 200 -listan kolmossijalle. 11. heinäkuuta 2007 albumia oli myyty Yhdysvalloissa 761,958 kappaletta.
John Kassir

John Kassir (s. 24. lokakuuta 1957 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan televisiosarjasta "Kauhua kryptasta" The Crypt Keeperin äänestä.
Ura.
Hän aloitti uransa koomikkona ja voitti muun muassa 100 000 dollaria televisiosarjasta "Star Search" vuonna 1983. Kolme vuotta myöhemmin Kassir esiintyi myös televisiossa ja vieriali muun muassa sarjoissa "Tour of Duty" ja "1st &amp; Ten". Hän teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioon vuonna 1992 tehtyään sivuääniä "Eek! the Cat" animaatiosarjaan ja tuli myöhemmin samana vuonna Charlie Adlerin tilalle "Tiny Toonsiin" Veli Vemmelsäären ääneksi. Sarjan jälkeen Kassir on tehnyt enimmäkseen äänirooleja animaatioihin ja videopeleihin ollen muun muassa Deadpoolin äänenä videopelissä "".
Waldemar Aspelin

Waldemar Johannes Aspelin (26. syyskuuta 1854 Kosken rautatehdas, Perniö – 10. marraskuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Hänen vanhempansa olivat tehtaanisännöitsijä Wilhelm Aspelin ja Amalia Borgström. Waldemar Aspelin kävi ensin Boråsin teknillisen opiston Ruotsissa ja harjoitteli sitten arkkitehdin ammattia viisi vuotta arkkitehti Theodor Höijerin toimistossa. Hän opiskeli 1883–1886 Helsingissä Polyteknisessä opistossa. Opiskeluaikana hän työskenteli harjoittelijana osaksi arkkitehti Frans Sjöströmin ja osaksi arkkitehti Gustaf Nyströmin palveluksessa Helsingissä. Aspelin perusti 1887 oman arkkitehtitoimiston aluksi Haminaan, mutta siirsi sen 1889 Helsinkiin. Vuodesta 1894 hänellä oli yhteinen toimisto Carl Ricardo Björnbergin kanssa.
Aspelin toimi myös Taideteollisen Korkeakoulun käsivarapiirustuksen opettajana. Hän suunnitteli myös kansallispukuisen jugend-neidon, Pauligin Paula-tyttö-mainoshahmon 1904 Pauligin 10 kilon kahvipurkkeihin. Tarina kertoo Gustav Pauligin, kahvipaahtimon perustajan, tavanneen Sääksmäellä kauniin kansallispukuisen tytön, jonka näköisen kuvan hän halusi kahvipurkin kylkeen.
Toiminta arkkitehtina.
Waldemar Aspelin suunnitteli asuin- ja liiketaloja eri puolille vanhaa kantakaupunkia, muun muassa Puistokadulle, Bulevardille ja Yrjönkadulle. Liberalismin hengessä rakentaminen oli sangen vapaata ja sitä säätelivät lähinnä kaupungin asemakaava ja rakennusjärjestys. Helsingin kivirakennusten määrä kolminkertaistui Helsingissä vuodesta 1880 vuoteen 1910. Kerrostalot korvasivat väljän empire-kaupungin. Tilalle tuli keskieurooppalainen tiiviys ja suljetut katurivistöt. Helsinki oli kasvanut voimakkaasti 1870-luvulta alkaen. Noin 100 000 asukkaan kaupunki oli alkanut muuttua agraarista kauppapaikasta moderniksi urbaaniksi kaupungiksi. Kun laitakaupunki oli ennen murrosta alkanut jo nykyisen eduskuntatalon kohdalta, niin teollistumisen lisääntyminen ja kasvava kaupankäynti toi paljon uusia asukkaita ja tarvittiin uusia teollisuustiloja ja asuntoja. Näissä muutospaineissa myös arkkitehtikoulutus sai alkunsa Suomessa Helsingin Polyteknillisessä Opistossa vuonna 1872, jonka kasvatteja myös Waldemar Aspelin oli. Näyttävän uuden kaupunkiarkkitehtuurin kustantajina olivat lähinnä yksityiset rakennuttajat. Huvilat edustivat koristeellista puuarkkitehtuuria.
Aspelin on 1800-luvun kertaustyylien edustaja, myöhemmässä vaiheessa hänen rakennuksensa voi osittain määritellä jugend-tyylisiksi. Aspelin ei niinkään ollut esteettisen suunnan näyttäjä, vaan hän keskittyi toteuttamaan tilaajien toiveita ja tekemään hyvää käyttöarkkitehtuuria. Myös Hankoon Aspelin suunnitteli useita huviloita Kylpyläpuiston huvila-alueelle 1800–1900-luvun vaihteessa sekä teki Hangon kylpylälaitoksen muutostyöt 1910.
Jeremy Lusk

Jeremy Lusk (26. marraskuuta 1984 San Diego, Kalifornia – 10. helmikuuta 2009 San José, Costa Rica) oli yhdysvaltalainen freestyle motocross -kuljettaja.&lt;br&gt; Uransa aikana hän voitti muun muassa kultamitalin vuoden 2008 X-Gamesissa.&lt;br&gt;Jeremy Lusk oli osa Metal Mulisha -freestyle motocross -tiimiä.
Kuolema.
Helmikuun 9. päivänä 2009 San Joséssa, Costa Ricalla Lusk epäonnistui tehdessään temppua nimeltä ”Heart Attack Indian Air Backflip”. Temppu epäonnistui ja Lusk laskeutui maahan pää edellä, menehtyen saamiinsa vammoihin sairaalassa muutamaa tuntia myöhemmin. Tuolloin Lusk asui Temeculassa, Kaliforniassa vaimonsa Laurenin kanssa.
Chemin de fer de la Rivière Romaine

Chemin de fer de la Rivière Romaine eli Romaine River Railway on Québecin provinssissa Kanadassa rautatieliikennettä harjoittava kanadalainen yritys. Yhtiö liikennöi omistamallaan noin 43 kilometrin mittaisella rautatiellä, joka alkaa Havre-Saint-Pierren satamakaupungista Saint Lawrencen lahden pohjoisrannalta ja johtaa Tion kaivokselle Lac Allardin lähelle. Rautatieyhtiö on perustettu 1949 ja sen omistaa kaivosyhtiö Quebec Iron and Titanium Corporation.
Rautatieyhtiö huolehtii QIT:n omistaman titaanikaivoksen malmi- ja tavaraliikenteestä, sekä operoi yhtiön työntekijöille tarkoitettuja henkilöjunavuoroja kaupungin ja kaivoksen välillä. Yhtiön rataverkko on täysin eristyksissä muista rautatielinjoista.
Tabletti

Tabletti (ransk. tablette &lt; lat. tabula 'levy') on litteän kiekon muotoinen nieltävä puriste, joka sisältää jauhemaisia vaikuttavia aineita, kuten lääkeaineita ja/tai vitamiineja sekä tabletin puristamisvaiheessa ja säilytyksessä tarvittavia sidos- ja säilöntäaineita ja mahdollisesti makeutusaineita. Yksi yleisimmistä tablettipuristeiden käyttökohteista on valmiit lääkeannokset, joissa tabletti on korvaamassa pilleriä. Tabletti voidaan myös kuorruttaa kalvopäällysteellä pahan maun peittämiseksi sekä säilyvyyden parantamiseksi.
Tarpeen vaatiessa tabletti voidaan puolittaa, jos siinä on jakouurre, tai jakaa jopa neljänneksiin, jos siinä on ristikkäisuurre.
Hadyžensk

Hadyžensk () on kaupunki Krasnodarin aluepiirin Apšeronskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaukasuksen juurella Pšiš-joen varrella 113 kilometriä Krasnodarista kaakkoon. Kuuden kilometrin päässä kaupungista on Tuapsen ja Armavirin välisen rautatien Hadyženskajan asema. Asukkaita on 20 900 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on perustettu vuonna 1949. Siellä on konepaja, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä kylpylä. Lähistöllä harjoitetaan öljyn porausta.
Havre-Saint-Pierre

Havre-Saint-Pierre on pieni kaupunki Pointe-aux-Esquimaux'ssa Saint Lawrence -joen pohjoisrannalla Côte-Nordin alueella Québecin provinssissa Kanadassa. Kaupungin ensimmäiset asukkaat saapuivat alueelle Magdalensaarilta 1800-luvun alussa. Vuonna 2016 kaupungin väkiluku oli 3 460.
Havre-Saint-Pierren lähellä sijaitsee luonnonsuojelualue Mingan Archipelago National Park Reserve, joka käsittää suuren määrän Saint Lawrencen lahdella sijaitsevista Mingansaarista. Kaupunki on myös tunnettu hyvistä kalastus- ja ravustuskohteistaan, sekä lukuisista alueen virkistyskalastukseen soveltuvista joista.
Liikenne.
Kaupunkiin johtaa lännestä Sept-Îlesin kautta kulkeva Route 138 -maantie, joka päättyy Havre-Saint-Pierren itäpuolelle.
Kaupunkiin ei ole rautatieyhteyttä, joka yhdistäisi sen muuhun Kanadaan. Ainoa rautatieyhteys on Chemin de fer de la Rivière Romaine -rautatieyhtiön lyhyt kaivosrata, joka johtaa Quebec Iron and Titanium -kaivosyhtiön titaanikaivokselle kaupungin pohjoispuolelle.
Kaupungin satama palvelee pääasiassa titaanikaivoksen kuljetustarpeita.
Harabali

Harabali () on kaupunki Astrahanin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan haaran Ahtuban rannalla 142 kilometriä Astrahanista pohjoiseen. Kaupunki on Harabalin piirin keskus. Sen kautta kulkee Astrahanin ja Saratovin välinen rautatie (Harabalinskajan asema). Asukkaita on 18 100 henkeä (vuonna 2008).
Kaupunki on perustettu vuonna 1974. Sen lähellä sijaitsevat Kultaisen ordan pääkaupungin Sarai-Batun rauniot.
Tuhkimotarina

Tuhkimotarina tarkoittaa yleismerkityksessään ryysyistä rikkauksiin -tarinaa ja nimenä seuraavia:
Harovsk

Harovsk () on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Harovskin harjanteella Kubenajoen rannalla 89 kilometriä Vologdasta pohjoiseen. Kaupunki on Harovskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Vologdan ja Arkangelin välinen rautatie (Harovskajan asema). Asukkaita on 8 361 henkeä (vuonna 2023).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1903 perustetusta lasitehtaan asuintaajamasta. Vuonna 1919 rakennettiin saha ja 1930-luvulla syntyi elintarviketeollisuutta. Vuonna 1954 Harovskista tuli kaupunki. Nykyään siellä on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta.
Teollisuuskoulu

Teollisuuskoulut olivat vuosina 1885–1941 Suomessa toimineita teknillisiä oppilaitoksia, joissa koulutettiin työnjohtajia ja mestareita teollisuuden ja rakennustoiminnan palvelukseen.
Historia.
Vuonna 1885 Suomen senaatti antoi asetuksen, jolla perustettiin Suomeen kolme suomenkielistä ja kolme ruotsinkielistä teollisuuskoulua. Koulut olivat kaksivuotisia ja oppilailta vaadittiin vähintään 17 vuoden ikä, kansakoulun tiedot ja työskentely vähintään parin vuoden ajan jossain teknillisessä ammatissa. Kouluja perustettiin Helsinkiin, Turkuun, Viipuriin, Tampereelle, Vaasaan ja Kuopioon. Opetuskielenä oli suomi Tampereella, Viipurissa ja Kuopiossa, muissa kouluissa opetuskieli oli ruotsi. Taloudellisten syiden vuoksi koulujen perustaminen päätettiin porrastaa tapahtumaan vaiheittain ja viimeiseksi jäänyt Viipurin teollisuuskoulu aloitti toimintansa vasta 1898.
Teollisuuskouluissa järjestettiin myös iltaopetuksena erilaisia muun muassa sähköalaan ja höyrykoneiden käyttöön liittyviä erikoiskursseja. Kouluissa oli aluksi yleensä kaksi osastoa kone- ja rakennusosastot, mutta myöhemmin niihin perustettiin uusia osastoja. Esimerkiksi vuonna 1906 Tampereen teollisuuskoulussa alkoivat toimia kutomoteollisuuden, paperiteollisuuden ja teknokemiallisen teollisuuden osastot.
Vuonna 1911 teollisuuskouluista tuli kolmivuotisia. Samana vuonna perustettiin Tampereelle ylempää teollista koulutusta antava oppikoulupohjainen tekninen opisto joka toimi vuodesta 1915 samassa rakennuksessa kuin Tampereen teollisuuskoulu. Vuodesta 1923 lähtien riittävän hyvin arvosanoin teknisen opiston suorittanut oli oikeutettu pyrkimään Teknilliseen korkeakouluun. 
Vuonna 1941 voimaan tullut asetus muutti teollisuuskoulut teknillisiksi oppilaitoksiksi. Näissä oppilaitoksissa saattoi olla 2-vuotinen teknillinen koulu tai 3-vuotinen teknillinen opisto tai molemmat. Vuodesta 1943 lähtien teknillinen koulun tai teollisuuskoulun suorittaneet olivat teknikoita ja teknillisen opiston suorittaneet insinöörejä.
Ahlaisten vaakuna

Ahlaisten kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan asemasta. Lokki viittaa rannikko- ja saaristolaiskuntaan.
Vaakunan on suunnitellut Ilmari Sysimetsä, ja se vahvistettiin käyttöön 11. helmikuuta 1954. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen, punavaruksinen lentävä lokki”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1972 Ahlaisten liityttyä Porin kaupunkiin.
Starý most (Bratislava)

Starý most () on 460 metriä pitkä silta Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa. Se ylittää Tonavan ja yhdistää Petržalkan osa-alueen Bratislavan keskustaan.
Silta valmistui vuonna 1890 ja se nimettiin Itävallan keisarin Frans Joosef I:n mukaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen silta nimettiin uudelleen Tšekkoslovakian perustajan Milan Rastislav Štefánikin mukaan. Saksalaiset räjäyttivät sillan vuonna 1945 toisessa maailmansodassa, mutta neuvostosotilaat rakensivat sen uudelleen. Tällöin se sai jälleen uuden nimen: "Most Červenej armády" ("Punaisen armeijan silta"). Nykyisen nimensä silta sai sosialismin kaaduttua.
Neuvostoliittolaisten rakentaman sillan piti olla vain väliaikainen, mutta siltaa ei ole uusittu tämän jälkeen. Silta uudistetaan kuitenkin vuoteen 2011 mennessä. Se saa täysin uuden ulkoasun ja sitä levennetään 34 metriin. Uusi silta mahdollistaa myös laivojen kulkemisen sen alitse tulva-aikana. Uutta siltaa käyttävät vain pikaraitiolinjat.
Yksityisautoilu kiellettiin sillalla tammikuussa 2009. Siltaa ei ollut tarkoitettu alkujaan tällaiseen käyttöön, joten se alkoi olla jo vaarallinen. Sillan ylitti arviolta 16 000 ajoneuvoa päivittäin.
Svetlana Demina

Svetlana Aleksandrovna Demina (, o.s. Jakimova (), s. 18. huhtikuuta 1961 Vologda) on venäläinen haulikkoampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Demina on saavuttanut olympialaisissa hopeaa naisten skeetissä Sydneyssä 2000. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut Venäjän ja Neuvostoliiton joukkueissa yhteensä yhdeksän kultaa, kuusi hopeaa ja neljä pronssia.
Rauman maalaiskunnan vaakuna

Rauman maalaiskunnan kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan asemasta. Lokit viittaavat kunnan sijaintiin Selkämeren rannikolla.
Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 18. kesäkuuta 1954. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kultatyviö, jonka yläpuolella kolme hopeista, lentävää lokkia alatusten; lokkien varukset kultaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1993 Rauman maalaiskunnan liityttyä Rauman kaupunkiin.
Kuhankosken kanava

Kuhankosken kanava sijaitsee Laukaassa Jyväskylä–Suolahti -reitillä, ja se yhdistää Saraaveden ja Leppäveden. Kuhankosken sulku on osa Keiteleen kanavaa yhdessä Vaajakosken, Kuusan, Kapeenkosken ja Paatelan sulkujen kanssa. Kanavan rakensivat neuvostoliittolaiset 1990–1993 osana Neuvostoliiton ja Suomen välisen bilateraalikaupan tasapainottamista, koska Suomen vienti Neuvostoliittoon oli suurempaa kuin Suomen tuonti Neuvostoliitosta. Kanava on 750 metriä pitkä. Saraaveden ja Leppäveden korkeusero on 4,00–4,10 m. 
Kanavassa on yksi sulku, jossa suurimmat aluksen sallitut mitat ovat 110,0 × 11,8 × 2,4 metriä (pituus x leveys x syväys). Maston korkeus saa olla enintään 8,0 metriä. Kanavan sulkuportit ovat sähkömekaanisilla koneistoilla varustetut sektoriportit. 
Kanava on itsepalvelusulku, mutta sen kaukokäyttö ja valvonta on mahdollista Paatelan sulun keskusvalvomosta. Keiteleen kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy. 
Kanavan aukioloajat ovat seuraavat:
Turuhansk

Turuhansk () on kylä ja laajan Turuhanskin piirin keskus Krasnojarskin aluepiirissä Venäjän Siperiassa, noin 1500 km pohjoiseen Krasnojarskista. Kylä sijaitsee Jenisein ja Ala-Tunguskan risteyksessä. Turuhanskjoki puolestaan yhtyy Jeniseihin 20 km pohjoisempana. Kylässä on noin 4800 asukasta. Siellä on lentokenttä.
Turuhansk perustettiin 1607 talvileiriksi kasakoille ja kauppiaille. Kaupunkiin rakennettiin hirsilinnoitus tykkeineen 1677.
Turuhansk on saanut mainetta poliittisista syistä karkotettujen karkotuspaikkana. Siellä ovat viettäneet aikaansa Julius Martov, Jakov Sverdlov, Josif Stalin, Lev Kamenev, Marina Tsvetajevan tytär Ariadna Efron ja arkkipiispa Luka.
Turuhanskissa on oleskellut myös suomalaisia kielentutkijoita. Matias Aleksanteri Castrén saapui kylään vuonna 1846 ja tutki siellä samojedien ja ostjakkien murteita yhdessä matkatoverinsa Johan Reinhold Bergstadin kanssa. Turuhanskista he jatkoivat matkaa Jeniseita pitkin pohjoiseen. Molemmat sairastuivat matkalla kylmyydestä ja ravinnon niukkuudesta johtuen, mutta pääsivät takaisin Suomeen julkaisemaan tutkimustensa tuloksia. 
Myöhemmin Turuhanskin piirissä matkusti Kai Donner, joka saapui alueelle vuonna 1912 ja valmisteli Turuhanskissa vuonna 1913 matkaa ympäristöön tutustumaan selkuppien kieleen ja elämään. Tuolloin alueella oli vielä shamaaneja. Myös Donner matkusti Jeniseitä pitkin pohjoiseen ja kärsi kylmyydestä ja alkeellisesta elämästä.
Slovnaft

Slovnaft on Slovakian suurin öljynjalostamo. Se perustettiin Bratislavassa 1957. Slovnaft siirtyi unkarilaisen MOL:n omistukseen vuonna 2000, kun se osti 98,4% Slovnaftin osakkeista. Sillä on toimintaa myös Tšekissä ja Puolassa.
Slovnaftin edeltäjä oli Apollo-yritys, joka perustettiin Bratislavassa 1895. Liittoutuneet pommittivat Apollon jalostamot kesäkuussa 1944. Ne sijaitsivat nykyisen Apollo-sillan vieressä. Apollo kansallistettiin 1957 ja nimettiin uudelleen Slovnaftiksi.
Hvalynsk

Hvalynsk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan oikeanpuoleisella rannalla 232 kilometriä Saratovista koilliseen. Kaupunki on Hvalynskin piirin keskus. Asukkaita on 13 600 henkeä (vuonna 2005).
Kaupunki on saanut alkunsa venäläisten vuonna 1556 Volgan Sosnovyi-saarelle perustamasta vartiopaikasta. Vuonna 1606 asutus siirrettiin nykyiselle paikalle. Vuonna 1780 siitä tuli Saratovin kuvernementtiin kuulunut Hvalynskin kihlakuntakaupunki. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa se oli yksi Venäjän vanhauskoisten keskuksista. Kaupunki tunnettiin hedelmätarhoistaan ja se oli merkittävä omenien tuottaja.
Nykyisin Hvalynskissa on lähinnä elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo sekä siellä syntyneelle taidemaalari Kuzma Petrov-Vodkinille omistettu museo. Lähellä sijaitsee kaksi parantolaa. Hvalynskin kukkuloiden huipulla on 400–500-luvuilla eaa. rakennettujen muinaislinnojen jäänteitä.
Ruskokipuaja

Ruskokipuaja ("Dendrocincla fuliginosa") on Etelä-Amerikassa tavattaja kipuajiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan ruskokipuaja on 19–22 cm. Väritykseltään ruskokipuaja on pääosin tasaisen ruskea. Pyrstö ja siipisulat ovat väriltään punaruskeat ja naamassa on harmaata. Alalajien värityksessä on vaihtelua. "D. f. meruloides" on erityisen punarusehtava, kun taas "D. f. lafresnayei" ja" D. f. ridgwayi" ovat enemmän oliivinruskeita. "D. f. Taunayi" -alalajin kurkku on valkeahko. Ruskokipuajan nokka on musta ja suora. Lajin selän laikuttomuus ja viiruttomuus erottavat lajin useimmista muista kipuajista. Selän väri on tasainen myös punakipuajalla ("Dendrocincla homochroa"), mutta punakipuaja on väriltään punaruskeampi.
Elinympäristö.
Ruskokipuajaa tavataan Hondurasista Argentiinaan ja Brasiliaan ulottuvalla alueella. Lajin elinympäristöä ovat ikivihreät metsät. Toisinaan lajia tavataan myös lehtimetsissä ja magrovealueilla. Laji on tavattu aina 2 000 metrin korkeudesta, mutta yleensä ruskokipuajat pysyttelevät alle 1 300 metrin korkeudella merenpinnasta.
Ravinto ja lisääntyminen.
Ruskokipuajien pääasiallista ravintoa ovat muurahaiset. Yleensä laji kokoontuu muurahaisia seuratessaan muutamien yksilöiden ryhmiin, mutta toisinaan tavataan yli 12 yksilön ryhmiä ravinnonhaussa. Yksilöt etsivät ravintoa harvoin vain itsekseen tai muiden lintulajien kanssa.
Ruskokipuajat rakentavaa pesänsä lehdistä onttoon puunrunkoon tai puunkoloon noin 10 metrin korkeuteen. Naaras munii yhdestä kolmeen munaa, joita vain se hautoo. Koiras ei osallistu myöskään kuoriutuneiden poikasten hoitamiseen. Poikaset poistuvat pesästä noin 25 vuorokauden kuluttua kuoriutumisestaan.
Shinedown

Shinedown on yhdysvaltalainen rock-yhtye. Sen perustivat Brent Smith, Brad Stewart, Jasin Todd ja Barry Kerch Floridassa vuonna 2001. Shinedown on julkaissut kuusi studioalbumia, ja yhtyeen levyjä on myyty yli kuusi miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Yhtyeen tunnettuja kappaleita ovat muiden muassa "45", "Fly From the Inside", "Save Me", "I Dare You", "Second Chance", "Devour" ja "If You Only Knew".
Historia.
Laulaja Brent Smithin aikaisempi yhtye oli tehnyt Atlantic Recordsin kanssa levytyssopimuksen. Yhtiö halusi kuitenkin erottaa yhtyeen muut jäsenet ja jatkaa yhteistyötä pelkästään Brent Smithin kanssa. Laulaja keräsikin levy-yhtiön avustamana ympärilleen uuden yhtyeen.
Shinedown julkaisi ensimmäisen levynsä "Leave A Whisperin" vuonna 2003, ja se on myynyt Yhdysvalloissa platinaa. Toinen levy "Us And Them" sekä 2008 julkaistu "The Sound Of Madness" -albumi nostivat yhtyeen suosiota. Kolmas levy "The Sound Of Madness" nousi ilmestyessään Billboard-listan sijalle kahdeksan. Shinedownin versio kappaleesta "Simple Man" on omistettu Panteran entiselle kitaristille Dimebag Darrelille.
Vuonna 2011 Shinedown julkaisi livealbumin, "Somewhere in the Stratosphere", jossa on neljä levyä (2 CD + 2 DVD), jotka sisältävät yli 30 kappaletta. 
Yhtye julkaisi vuonna 2012 albumin nimeltä "Amaryllis".
Yhtye julkaisi viidennen albuminsa "Threat to Survial" 18. syyskuuta 2015.
Yhtye julkaisi kuudennen albuminsa "Attention Attention" 4. toukokuuta 2018.
Ilmari Sysimetsä

Ilmari Sysimetsä (23. marraskuuta 1912 Pori – 26. syyskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen mainosgraafikko.
Sysimetsä kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta ja valmistui vuonna 1937 piirustuksenopettajaksi Taideteollisuuskoulusta. Hän työskenteli vuosina 1936–1941 Erva-Latvalan mainostoimistossa ja sotien jälkeen vapaana taiteilijana. Vuodesta 1949 hän omisti oman silkkipainon. Sysimetsä oli Taidepiirtäjäin Liiton sihteeri vuosina 1948–1953.
Sysimetsä suunnitteli Helsingin olympialaisten virallisen kisajulisteen. Jo vuoden 1940 olympialaisia varten järjestettiin kisajulisteen suunnittelukilpailu 1938, jonka Sysimetsä voitti. Kun uusista kisoista tehtiin päätös 1947, julisteeseen muutettiin ainoastaan kisojen järjestysluku ja päivämäärät sekä sen karttaan päivitettiin Suomen uudet rajat. Hän on suunnitellut myös Ahlaisten vaakunan.
Ilmari Sysimetsä kuoli alkoholimyrkytykseen helsinkiläisessä taksissa odotellessaan ravintolan aukeamista. Hän oli Ilkka Sysimetsän eli laulaja Frederikin isä. Ilmari Sysimetsän veli oli arkkitehti Heikki Sysimetsä.
Gaston Tong Sang

Gaston Tong Sang (s. 7. elokuuta 1949, Bora-Bora) on Ranskan Polynesiassa vaikuttava poliitikko. Hän on autonomiaa kannattavan ja itsenäisyyttä vastustavan Ranskan-mielisen Tahoera'a Huiraatira -puolueen perustajajäseniä. Hän on myös ollut presidenttinä 2006–2007 ja 2008–2009.
Gaston Tong Sang kuului samaan puolueeseen kuin Polynesian pitkäaikainen johtaja Gaston Flosse, mutta miesten välit ovat olleet huonot, jopa niin että Flosse äänesti oppositiojohtaja Oscar Temarun kanssa Tong Sangin pois presidentinvirasta elokuun lopussa 2007, ja hän perusti oman puolueensa O Porinetia To Tatou Ai'a, ja nousi uudelleen presidentiksi Flossen hallituksen kaaduttua 15. huhtikuuta 2008.
Tong Sangin hallitus ajautui kuitenkin vaikeuksiin loppuvuodesta 2008 ja kaatui helmikuussa 2009, jolloin Oscar Temaru nousi neljännen kerran presidentiksi.
Ecuadorin vaakuna

Ecuadorin vaakuna () on Ecuadorin tunnus lipun ja kansallishymnin ohella. Se hyväksyttiin virallisesti 31. lokakuuta 1900. Vaakuna on kuvattuna maan lipussa. 
Andienkondori vaakunan yläpuolella symboloi voimaa, arvokkuutta ja mahtia. Aurinko yhdessä eläinradanmerkkien Oinas, Härkä, Kaksoset ja Krapu kanssa symboloivat vuoden 1845 vallankumouksen neljää kuukautta (touko, kesä, heinä, elo). Vaakunan vuori kuvaa Chimborazovuorta ja joki Guayasia. Laiva kuvaa ensimmäistä Etelä-Amerikassa rakennettua laivaa. Palmun ja laakeripuun oksat kuvaavat kunniaa (palmu) ja voittoa (laakeripuu).
Nichola Theobald

Nichola Jane Theobald on englantilainen näyttelijä, televisiojuontaja ja malli. 
Hän on näytellyt minisarjassa "Trial and Retribution VIII" (2004). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa "Hollyoaks", "Dream Team" ja "Kymppikerho". Theobald on esiintynyt televisio-ohjelmassa "Sky Travel". Hänen lempinimensä on Nikki.
Seinäjoen vaakuna

Seinäjoen kunnanvaakuna on suoraan kaupungin nimeen viittaava puhuva vaakuna.
Vaakunan on suunnitellut heraldikko Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 16. toukokuuta 1951. Vaakunan selitys on ”hopeisessa kilvessä sininen reunasta reunaan ulottuva sakaraharjainen ja juurestaan aaltokoroinen muuri”.
Vuoden 2009 kuntaliitosten yhteydessä uuden Seinäjoen kaupungin vaakunasta järjestettiin suunnittelukilpailu. Suunnittelukilpailun vaihtoehdoista yksikään ei mennyt läpi. Kari Hokkanen esitti alkuperäisen vaakunan hyväksymistä niin, että siihen sovellettaisiin vapaudenristiä. Yhdistyvän kaupungin vaakunaksi valitiin lopulta kaupunginhallituksen esityksen mukaisesti alkuperäinen vaakuna äänin 32–18.
Kevyesti keskellä päivää

Kevyesti keskellä päivää on Viikatteen EP. Levy äänitettiin SonicImage-studiolla, ja masteroitiin Finnvoxilla. Ari Taiminen on valmistanut kannet salanimellä "A. Saijonmaa". Longplay Music on lisensioinut ja julkaissut kymmentuumaisen version levystä, joka sisältää bonusraidan "Armahda lapset". Erikoisversiota tehtiin vain 600 kappaletta, ja siinä on läpikuultava, violetti värivinyyli. 
Levy nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan sijalle 6. Toisella viikolla sijoitus parani sijalle 3.
Levy oli viimeinen Viikatteen äänite, jossa käytettiin Viikatteen vanhaa logoa.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Thomas Scharff

Thomas Scharff (s. 28. toukokuuta 1970 Berliini, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Etsivä Lea Sommer", jossa hän esitti Jan Orlopia, sekä poliisisarjasta "Notruf Hafenkante", jossa hän esittää Nils Meermannia. Hän on näytellyt myös televisiosarjassa "Kahden keikka".
Thomas Scharff on avoliitossa Alexandra Lositon kanssa, heillä on kaksi lasta.
Venezuelan vaakuna

Venezuelan vaakuna on Venezuelan kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi 18. huhtikuuta 1836, vaikkakin siihen on tehty muutoksia sen jälkeen. 
Vaakunan yläpuolella on kaksi hyvinvointia kuvaavaa runsaudensarvea. Vaakunan kilpi jakautuu kolmeen osaan, joista ylhäällä vasemmalla olevaan punaiseen osaan on kuvattu 24 vehnäntähkää symboloimaan Venezuelan perustamisajankohdan 24 osavaltion yhteenliittymistä ja kansakunnan vaurautta. Oikealla ylhäällä olevaan keltaiseen osaan on kuvattu aseita ja kaksi yhteen sidottua Venezuelan lippua symboloimaan sotavoittoja. Alimmassa sinisessä kentässä on juokseva valkoinen hevonen symboloiden itsenäisyyttä ja vapautta. Vaakunan ympärillä on oliivipuun ja palmun oksat sidottuina yhteen Venezuelan lipulla. Vaakunan alla lukee "19 de Abril de 1810 Independencia" eli "19. huhtikuuta 1810 Itsenäisyys" ja "20 de Febrero de 1859 Federación" eli "20. helmikuuta 1859 Liittovaltio" sekä "República Bolivariana de Venezuela" eli "Venezuelan bolivariaaninen tasavalta".
Vaakuna on ollut käytössä vasta vuodesta 2007, koska vuonna 2006 vaakunan hevonen muutettiin juoksemaan vasemmalle kun se ennen juoksi oikealle. Sen käyttöönotto sujui kangerrellen poliittisten erimielisyyksien takia.
Job Bicknell Ellis

Job Bicknell Ellis (21. tammikuuta 1829 Potsdam, New York, Yhdysvallat – 30. joulukuuta 1905 Newfield, New Jersey) oli yhdysvaltalainen sienitutkija eli mykologi, joka tunnetaan parhaiten sienien luokittelijana ja keräilijänä.
Ellis valmistui Schenectadyn Union Collegesta (New York) 1849. Hän vietti kiertelevää elämää toimien opettajana ja maanviljelijänä New Yorkissa, Pennsylvaniassa ja Etelä-Carolinassa. Hänellä ei ollut kasvi- tai sienitieteen koulutusta, ja hän keräsi itse sieniä ja omisti elämänsä sienikokoelmien ja kuivattujen sienien vaihtamiseen ja myymiseen. Hän valmisti myyntiin sadan kappaleen kokoelmia. Kuuluisimmat "sataset" ovat "Fungi Nova-Caesareenses" (New Jerseyn sienet, 1878) ja Pohjois-Amerikan sienet (1878–1898).
Vuonna 1856 Ellis avioitui Arvilla J. Baconin kanssa, josta tuli hänen elinikäinen työtoverinsa ja assistenttinsa. Kotoaan Newfieldistä käsin Ellis hoiti laajan kirjeenvaihtonsa amerikkalaisten ja eurooppalaisten mykologien kanssa. Vuodesta 1880 alkaen Ellis alkoi saada rahallista tukea varakkaalta kauppiaalta Benjamin Matlock Everhartilta (Westchester, Pennsylvania). Yhdessä he toimittivat teoksen "North American Pyrenomycetes" (1892), sekä William A. Kellermanin kanssa perustivat alan lehden "Journal of Mycology" (1895). Elämänsä loppupuolella (1896) Ellis myi yli 100 000 näytteen kokoelmansa The New York Botanical Gardenin Cryptogamic Herbariumille. Ellis julkaisi yli 500 tieteellistä artikkelia.
Kenosha

Kenosha on kaupunki Wisconsinin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on Kenoshan piirikunnan hallintokeskus. Vuoden 2019 arvion mukaan Kenoshassa on 99 944 asukasta, ja se on siten Wisconsinin neljänneksi suurin kaupunki Milwaukeen, Madisonin, ja Green Bayn jälkeen. Kenosha sijaitsee Michiganjärven lounaisrannalla, 51 km Milwaukeesta etelään ja 80 km Chicagosta pohjoiseen. Vaikka kaupunki on maantieteellisesti lähempänä Milwaukeeta kuin Chicagoa, se lasketaan Yhdysvaltain väestönlaskennassa osaksi Chicagon metropolialuetta.
Maantiede.
Kenosha sijaitsee Wisconsinin osavaltion kaakkoisosassa hieman Illinoisin osavaltion rajasta pohjoiseen. Kaupunki Michiganjärven rannalla Pikejoen suulla. Kaupungin pinta-ala on 72,7 neliökilometriä, ja siitä vettä on 0,23 neliökilometriä.
Historia.
Kenoshan perustivat vuonna 1835 New Yorkin osavaltiosta tulleet uudisasukkaat. Sitä kutsuttiin ensin Pike Creekiksi ja sitten Southportiksi. Vuonna 1850 kaupunki sai nimekseen Kenosha, joka pohjautuu potawatomien käyttämään sanaan, joka tarkoittaa haukea.
Kenosha oli jo 1840-luvun alkupuolella yhteiskunnallisten kokeilujen kaupunki, sillä siellä esimerkiksi perustettiin vuonna 1844 Wisconsin Phalanx. Sittemmin Riponiin liitetty yhteysasumiskokeilu perustui ranskalaisen teoreetikon Charles Fourier’n periaatteeisiin. Kenoshassa perustettiin vuonna 1845 myös Wisconsinin ensimmäinen ilmainen julkinen koulu. Kaupungissa tehtiin toisaalta myös Wisconsinin viimeinen oikeuslaitoksen määräämää teloitus. Vuonna 1851 teloitettiin vaimonsa murhasta epäilty mies. Teloitusta oli seuraamassa noin 3 000 ihmistä, ja sen epäilleen olleen vaikuttamassa siihen, että kaksi vuotta myöhemmin Wisconsin kielsi kuolemanrangaistuksen.
Kenoshan teollisuustuotanto hyötyi 1800-luvulla kaupungin hyvästä sijainnista: sillä oli satama Michiganjärvellä, hyvät tieyhteydet ja paikka rautatiellä, joka yhdisti sen Green Bayyn, Milwaukeehen ja Chicagoon. Kaupunkiin muuttaneet italialaiset, tanskalaiset, saksalaiset, puolalaiset ja irlantilaiset siirtolaiset loivat 1900-luvun alussa paikallisyhteisöjä. He olivat myös merkittäviä työntekijöitä teollisuudessa, jossa valmistettiin sänkyjä ja muita metallisia huonekaluja, nahkaa, vankkureita ja autoja.
Kenoshassa oli elo–syyskuussa 2020 kovia Black Lives Matter -liikehdintaan liittyviä mellakoita poliisin ammuttua 23. elokuuta 2020 mustaa Jacob Blakea. Kaupungissa poltettiin kymmenittäin autoja ja 40 rakennusta ja 100 vaurioitui.
Osavaltion kuvernööri Tony Evers määräsi paikalle kansalliskaartin joukkoja.
Taipalsaaren vaakuna

Taipalsaaren kunnanvaakuna on saanut aiheensa Taipalsaaren sijainnista. Vaakunan aaltokoro ja tervahöyry viittaavat kunnan sijaintiin Saimaan saaristossa sekä sen vesistöille tyypillisiin rahtialuksiin.
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 20. toukokuuta 1959. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä aaltokoroisen tyviön yläpuolella tervahöyry; kaikki hopeaa”.
Alabastron

Alabastron () on antiikin aikana käytetty keraaminen hajuvoidepullo. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Historia ja käyttö.
Alabastroneita käytettiin hajustevoiteiden ja öljyjen säilytykseen. Alabastronia voitiin kantaa nauhassa, joka oli kiedottu sen kaulan ympärille. Joissakin alabastroneissa on pieni lenkki nauhan sitomista varten. Pullon sisältöön pääsi käsiksi esimerkiksi pienen ruokotikun avulla.
Alabastron-muoto ja oletettavasti myös niiden alkuperäisen materiaalin alabasterin nimi oli alun perin peräisin Egyptistä. Niitä valmistettiin pitkään Korintissa korinttilaisessa keramiikassa, mutta 500-luvulta eaa. lähtien tunnetuimmat säilyneet esimerkit ovat peräisin Ateenasta eli attikalaisesta keramiikasta.
Muoto.
Alabastronin vartalo on pienikokoinen ja kapea päättyen pyöreään pohjaan. Kaulaosa on ahdas päättyen leventyvään kiekkomaiseen huuleen. Useimmiten alabastron on jalaton ja kädensijaton. Alabastronit valettiin savesta tai kaiverrettiin alabasterista, mistä vaasi on saanut nimensä.
Alabastronit koristeltiin usein valkopohjatekniikalla ja Attikassa myöhemmin punakuviotekniikalla. Maalausten kuva-aiheet liittyvät usein alabastroneiden käyttöön, ja esittävät esimerkiksi naisia kylvyn jälkeen. Toinen, pyöreämpi hajuvoidepullojen muoto on aryballos.
Varsinaiset hiiret ja rotat

Varsinaiset hiiret ja rotat tai hiiret ja rotat (Murinae) on jyrsijöiden alaheimo, johon kuuluu ainakin 519 lajia. Niiden taksonomia on toistaiseksi huonosti tunnettu.
Murinae-alaheimoon luetaan nykyisin myös Australiassa, Uudessa-Guineassa ja Filippiineillä elävät rotta- ja hiirilajit, jotka aiemmin luokiteltiin omaan vesirottien alaheimoonsa (Hydromyinae).
Levinneisyys ja elinympäristö.
Alaheimon jäseniä tavataan lähes kaikkialla maailmassa. Varsinaiset rotat ja hiiret ovat levinneet luontaisesti Aasiaan, Afrikkaan, Eurooppaan ja Australiaan ja ne ovat tämän lisäksi kulkeutuneet ihmisen mukana kaikkialle paitsi Etelämantereelle. Suomessa tavattavia alaheimoon kuuluvia lajeja ovat metsähiiri, peltohiiri, vaivaishiiri, kotihiiri, isorotta ja jo hävinnyt mustarotta.
Yksittäiset lajit tulevat toimeen lähes missä elinympäristössä tahansa ja varsinkin ihmisen mukana levinneet kannat ovat huomattavia haittaeläimiä. Varsinkin aiemmin eristyneissä saariekosysteemeissä hiirien ja rottien saapuminen on aiheuttanut useiden endeemisten lajien uhanalaistumista ja jopa sukupuuttoja.
Mazandaranit

Mazandranit ovat iranilaista kieltä puhuva kansa , joka elää pääosin Kaspianmeren kaakkoispuolella. Alborzvuoret ovat kansan asuinalueen etelärajana. .
Kansa.
Mazandaranien kansan lukumäärä on kolmesta neljään miljoonaan (2006 arvio). Mazandaranit ovat uskonnoltaan pääosin šiiamuslimeja.
Kansa asuu pääosin Kaspianmeren kaakkoisrannoilla. Monet heistä ovat maanviljelijöitä ja kalastajia . Heillä on runsaasti yhteyksiä muihin iranilaisiin kansoihin Iranin ylängöllä .
Iniön vaakuna

Iniön vaakuna oli Iniön kunnan tunnus, joka oli saanut aiheensa Iniön nimestä sekä sen asukkaiden elinkeinosta. Vaakunan paalu kuvastaa kunnan nimen alkukirjainta, ja verkko viittaa saariston vanhaan elinkeinoon kalastukseen.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 26. lokakuuta 1956. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä reunoihin ulottuva verkko, jonka päälikkeenä paalu; molemmat kultaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Iniön muodostaessa Houtskarin, Korppoon, Nauvon ja Paraisten kanssa Länsi-Turunmaan (nyk. Paraisten) kaupungin.
William Ellis

William Ellis oli englantilainen luonnontieteilijä.
Ellis toimi luonnontieteilijä William Andersonin apulaisena James Cookin kolmannella matkalla. Anderson keräsi ensimmäisen sinikurkkumalurin ("Malurus cyaneus") vuonna 1777 Tasmanian itärannikolta. Hän antoi lajille nimeksi "Motacilla cyanea" sen västäräkkimäisen olomuodon vuoksi. Anderson kuoli ennen kuin ehti julkaista havainnon. Ellis antoi lajille nimen "Malurus cyaneus" vuonna 1782.
Yhdessä John Webberin kanssa Ellis piirsi ja maalasi vesiväreillä muistiin kaiken matkalla eteen tulleen, ja näin syntyivät ensimmäiset etnografiset muistiinpanot Tyynenmeren kulttuureista. Hän kirjoitti matkasta myös kirjallisen selostuksen "An Authentic Narrative of a Voyage Performed by Captain Cook and Captain Clerke".
Kolumbian vaakuna

Kolumbian vaakuna on Kolumbian kansallinen tunnus lipun, moton ja hymnin ohella. Vaakuna hyväksyttiin maan viralliseksi tunnukseksi 9. toukokuuta 1834.
Vaakuna on jaettu kolmeen osaan. Ylimmässä osassa on sinisellä pohjalla kultainen granaattiomena viitaten Uuteen-Granadaan, jolla nimellä maa tunnettiin 1800-luvulla. Granaattiomenan molemmin puolin on runsaudensarvi, joista oikeanpuoleisessa on kulta- ja hopearahoja, vasemman puoleisessa eksoottisia hedelmiä. Nämä sarvet kuvaavat Kolumbian maaperän rikkauksia ja yltäkylläisyyttä. Keskimmäisessä kentässä on platinanvärisellä pohjalla kultainen keppi, jonka päässä on fryygialaismyssy symboloiden tasavaltaa. Alimmaisessa kentässä on Panamankannas ja kaksi laivaa, joiden purjeet on avattu. Toinen laiva on Tyynellämerellä, toinen Atlantilla symboloiden Kolumbian olevan Etelä-Amerikan ainoa valtio, jolla on rantaviivaa sekä Tyynellämerellä että Atlantilla. Avatut purjeet symboloivat maailmankauppaa. Vaakunan yläpuolella on vapauden symboli andienkondori suussaan laakeriseppele ja kynsissään nauha, johon on kirjoitettu Kolumbian motto "Libertad y Orden ()".
Scuderia Toro Rosso STR4

Scuderia Toro Rosso STR4 on Formula 1 -auto, jota italialainen Toro Rosso -talli käytti kaudella 2009. Auto julkistettiin 9. maaliskuuta 2009.
Autoa ajoivat kaudella 2009 Sébastien Buemi ja Jaime Alguersuari, joka korvasi Sébastien Bourdaisin Unkarin GP:stä lähtien.
Närpiönjoki

Närpiönjoki (, yläjuoksulla ) on Närpiönjoen vesistön Selkämereen laskeva joki Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnissa Kurikan ja Närpiön kuntien alueella. Joki saa alkunsa Kivi- ja Levalammen tekojärvestä Laihian ja Kurikan rajalta entisen Jurvan kunnan alueella ja virtaa Jurvassa Rannankylän, Kestin, Järvenpään ja Närvijoen kylien sivuitse. Närpiössä joki virtaa Pirttikylän ja Ylimarkun kirkonkylien ja Närpiön keskustaajaman kautta ja laskee Västerfjärdenin säännöstelyaltaaseen lähellä Kaskisten kaupunkia. Joen pituus on noin 75 kilometriä, valuma-alue 992 km² ja korkeusero noin 80 metriä.
Närpiönjoen suurin sivujoki on Teuvan puolelta alkunsa saava Lillån, joka on yläjuoksulla nimeltään Itäjoki. Myös Pirttikylässä jokeen laskee pohjoisesta toinen Lillån-niminen joki. Kivi- ja Levalammen tekojärven ohella toinen vesistöalueen järvistä on Säläisjärvi Jurvassa. Aiemmin on joen laajentumana ollut myös nykyään kuivattu Jurvanjärvi Jurvan Järvenpään kylän pohjoispuolella. Vesistö on säännöstelty. Säännöstelyn tarkoituksena on ollut turvata raakaveden saanti Metsä-Botnian Kaskisten sellutehtaalle.
Force India VJM02

Force India VJM02 on Formula 1 -auto, jota Force India -talli käytti kaudella . Auto esiteltiin 1. maaliskuuta 2009 Espanjan Jerezissä. Uutta kaudella 2009 oli se, että talli käytti Ferrarin sijaan Mercedeksen moottoreita.
VJM02-autolla ajoivat kilpaa Adrian Sutil, Giancarlo Fisichella ja hänet kesken kauden korvannut Vitantonio Liuzzi. Fisichella ajoi autolla paalulle Belgian GP:ssä.
Bratislavan vanhakaupunki

Bratislavan vanhakaupunki () on Bratislavan historiallinen keskusta ja samalla hallinnollinen alue kahdellakin tasolla: sekä oma osa-alueensa että alueeltaan sama kuin Bratislava I:n piiri. Vanha kaupunki sijaitsee Tonavan pohjoisrannalla. Sen itäosa on tiiviisti rakennettu vanha keskusta, länsiosassa on vanhoja erillistaloja ja esimerkiksi useiden valtioiden lähetystöt. 
Vanhankaupungin merkittäviä rakennuksia ovat Vanha kaupungintalo, Mikaelin portti, Pyhän Martinuksen katedraali, Priimaksen palatsi, päärautatieasema (Hlavná stanica), keskusaukio (Hlavné námestie), Hviezdoslavin aukio (Hviezdoslavovo námestie) ja kaupungin tärkein ostoskatu Obchodná ulica.
Aleksander Ostrogski

Ruhtinas Aleksander Ostrogski (, 1571–1603) oli aatelismies Puola-Liettuassa ja kuului Ostrogskin sukuun. Hänen vanhempansa olivat Konstanty Wasyl Ostrogski ja Zofia Tarnowska.
Hän oli Volhynian voivodikunnan voivodi vuodesta 1593. Hän avioitui Anna Kostkan kanssa vuonna 1592. He saivat seuraavat lapset: Zofia Ostrogska, Konstanty Ostrogski, Janusz Ostrogski, Anna Alojza Ostrogska ja Katarzyna Ostrogska.
Zofia Tarnowska

Zofia Tarnowska (, 1534 – 1. heinäkuuta 1570) oli aatelisnainen Puola-Liettuasta, joka kuului Tarnowskin sukuun.
Tarnowska oli hetmani Jan Amor Tarnowskin ja Zofia Szydłowieckan tytär. Hän avioitui ruhtinas Konstanty Wasyl Ostrogskin kanssa. Avioliitosta syntyivät lapset Elzbieta Ostrogska, Janusz Ostrogski, Katarzyna Ostrogska, Konstanty Ostrogski ja Aleksander Ostrogski.
Haitin vaakuna

Haitin vaakuna on Haitin symboli lipun ja hymnin ohella. Se hyväksyttiin maan vaakunaksi ensimmäistä kertaa vuonna 1807, mutta nykyinen versio on vuodelta 1986. 
Vaakunassa on ruohokentällä palmu yläpuolellaan Haitin lipun värein väritetty fryygialaismyssy. Palmun molemmin puolin on kolme kivääriä, joissa on pistimet samoin kuin sama määrä Haitin lippuja. Palmun alapuolella on muuta aseistusta, näkyvimpänä kaksi kanuunaa, mutta myös pasuunoita, kiväärejä, laivan ankkureita ja rumpu palmun juurella. Vaakunassa on myös katkenneet kahleet symboloiden orjuuden loppumista. Vaakunan alapuolella valkoisessa nauhassa on Haitin motto "L'Union fait la force" eli Yhtenäisyydessä on voimaa ranskaksi.
François ja Jean-Claude Duvalierin aikana 1964–1986 käytössä oli valtionvaakuna, joka erosi hieman nykyisestä. Siinä vaakunassa kuvattiin tuolloin käytössä ollut puna–musta lippu ja palmun ylle sijoitettu fryygialaismyssy oli poistettu.