tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kari Bergqvist

Kari Bergqvist (s. 4. huhtikuuta 1957 Karhula) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Bergqvist edusti urallaan 2. divisioonassa pelannutta Kotkan Jäntevää 1975–1977 ja 1. divisioonassa sekä mestaruussarjassa pelannutta Kotkan Työväen Palloilijoita 1978–1983. Hän voitti KTP:ssa Suomen Cupin 1980. Kaikkiaan Bergqvist pelasi viiden kauden aikana 116 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Suomen maajoukkueessa Bergqvist pelasi vuosina 1980–1981 yhteensä 6 maaottelua.
Singer of the World

Singer of the World, myös Cardiffin laulukilpailu ja BBC Cardiff Singer of the World competition, on Britanniassa Walesin Cardiffissa pidettävä BBC:n järjestämä laulukilpailu. Kilpailu on maailman arvostetuimpia laulukilpailuja. 
Cardiffin laulukilpailu järjestetään joka toinen vuosi. Ensimmäinen kilpailu järjestettiin 1983, ja sen voitti Karita Mattila. Vuonna 2003 kilpailun voitti Tommi Hakala. Palkintona pokaalin lisäksi on 15 000 puntaa ja mahdollisuus työsuhteeseen BBC:n ja Walesin kansallisoopperan kanssa.
Otto Kilpi

Otto Eemeli Kilpi (s. 29. maaliskuuta 1987 Vihti) on suomalainen pika-aitajuoksija ja pituushyppääjä. Hän edusti Nokian Urheilijoita vuoteen 2013 saakka ja sen jälkeen Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Häntä valmensi urallaan Tapani Keränen ja Harri Kilpi.
Kilpi karsiutui 2006 Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 110 metrin aitajuoksun välierissä. Hän sijoittui samassa lajissa seitsemänneksi Debrecenin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007. Hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta saman ikäluokan EM-kilpailuissa Kaunasissa 2009. Hän karsiutui Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 pituushypyn loppukilpailusta tuloksella 790 cm. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 727 cm.
60 metrin aitajuoksussa Kilven ennätys on 7,88 s, jonka hän juoksi Lahdessa 16. helmikuuta 2008. 110 metrin aidoissa hänen paras aikansa on Lappeenrannassa 3. elokuuta 2008 juostu 14,04 s. Hänen pituusennätyksensä on 796 cm, jonka hän hyppäsi Jämsässä 3. heinäkuuta 2010. Hallissa hän on hypännyt 774 cm Tampereella 4. helmikuuta 2012.
Kilpi lopetti kilpailu-uransa vuonna 2019. Hänet valittiin vuonna 2020 Jyväskylän Kenttäurheilijoiden valmennuspäälliköksi.
Kari Tolvanen

Kari Tapani Tolvanen (s. 24. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen poliitikko, Kansallisen kokoomuksen kansanedustaja (2011–2023) ja rikosylikomisario, joka toimi Helsingin poliisin väkivaltarikosyksikön eli ns. murharyhmän päällikkönä vuosina 2001–2011. Vuosina 2015–2019 Tolvanen toimi Eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana.
Tunnettuja Tolvasen johdolla tutkittuja rikostapauksia ovat olleet esimerkiksi Helsinki Shooting Club -ampumaradan kolmoissurman tutkinta vuonna 1999 ja Jari Aaltosen murhan tutkinta. Kevätkesän 2009 ensimmäisen suomalaisen kidnappaustapauksen selvittelyn myötä Tolvanen oli julkisuudessa tiedottamassa tapauksen tutkinnan edetessä. Tolvanen on toiminut vuodesta 2000 Helsingin väkivaltarikosyksikön johtajana.
Tolvanen on puhunut julkisuudessa myös äänekkäästi lasten ja ikäihmisten pahoinpitelyistä ja kaltoinkohteluista sekä mielenterveyspalveluiden resurssien lisäämistarpeesta. Helsingin seudun mielenterveysseura myönsi mielenterveyden tunnustuspalkinnon Tolvaselle vuonna 2010. Hänet valittiin vuonna 2014 Mielenterveyden keskusliiton puheenjohtajaksi.
Tolvanen on kuulunut Jari Aarnion ystäväpiiriin ja muun muassa hyväksynyt Aarnion talon ikkunoiden panssarilasituksen laskuja.
Poliittinen ura.
Tolvanen valittiin kokoomuksen kansanedustajaksi vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä 5 879 äänellä.
Eduskunnassa hän on varsinaisena jäsenenä tarkastusvaliokunnassa ja lakivaliokunnassa sekä varajäsenenä hallintovaliokunnassa sekä puolustusvaliokunnassa.
Kari Tolvasen johtama mielenterveyspoliittinen neuvottelukunta ehdotti kesäkuussa 2012 pysyvän vakavien henkirikosten tutkintalautakunnan perustamista Suomeen ottamalla mallia ilma- ja maantieliikenteestä, joissa kaikki kuolemaan johtaneet onnettomuudet tutkitaan perusteellisesti. Ehdotuksen taustalla olivat lukuisat Suomessa sattuneet perhesurmat sekä Jokelan, Kauhajoen ja Hyvinkään ampumistapaukset. 
Tolvanen jätti eduskunnan vuoden 2023 vaaleissa.
Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue on Espanjan jalkapalloliiton hallinnoima kansallinen alle 21-vuotiaiden jalkapallojoukkue. Espanja on voittanut neljästi Euroopan-mestaruuskilpailut, vuosina 1986, 1998, 2011 ja 2013. Lisäksi joukkue on voittanut kahdesti hopeaa ja pronssia, muista maajoukkueista ainoastaan Italia on menestynyt paremmin.
Menestys arvokilpailuissa.
Euroopan-mestaruuskilpailut
"Vuoden 2017 Euroopan-mestaruuskilpailuihin valittu joukkue":
Pelaajat.
Eniten otteluita.
Huomio: "Joukkueet", joita pelaaja on edustanut alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelaamanaan aikana.
Eniten maaleja.
Huomio: "Joukkueet", joita pelaaja on edustanut alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelaamanaan aikana.
Niran Baibulat

Niran Baibulat (s. 1960 Tampere) on helsinkiläinen kuva- ja tekstiilitaiteilija. Hän yhdistelee taiteessaan tekstiilimenetelmiä ja erilaisia materiaaleja. Hänet valittiin Vuoden tekstiilitaiteilijaksi 2007.
Suomen tataarivähemmistöön kuuluvan Baibulatin teokset käsittelevät muun muassa perhesiteitä ja naisen elämänpiiriä. Baibulat tuli tunnetuksi 1990-luvun lopulla teoksillaan, joissa hän hyödynsi erilaisia löydettyjen esineiden jäänteitä, kuten lasinpalasia, pitsiliinojen osia ja rikkoontuneita astioita. Teoksissaan hän muun muassa virkkasi hajonneen posliinikupin ehjäksi. Baibulatin teokset käsittelevät usein myös ympäristökysymyksiä ja kaupunkitilan muutoksia. Materiaalivalinnat, yksinkertaiset käsityötekniikat ja huumori ovat Baibulatin taiteen tunnusmerkkejä. 
Baibulat suorittaa parhaillaan kuvataiteen tohtorin opintoja Taideyliopiston Kuvataideakatemian kuvataiteen tohtorin koulutusohjelmassa (KuT). Baibulatin tutkimusaiheena on "Vihreä talo, löydettyjä paikkoja" (Green House, Found Sites). 
Baibulat on Helsingin taiteilijaseuran, Suomen kuvanveistäjäliiton, Kuvaston, Muun ja Texon jäsen. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke 2025.
Konrad Frey

Konrad Frey (24. huhtikuuta 1909 Bad Kreuznach – 24. toukokuuta 1974 Bad Kreuznach) oli saksalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Freyn voimistelu-uran ehdoton huippukohta osui Berliinin kotiolympialaisiin 1936, jolloin hän voitti peräti kuusi mitalia: kultaa hevoselta, nojapuilta ja joukkuekilpailusta, hopeaa rekiltä ja pronssia moniottelusta sekä permannolta. Saaliillaan hän oli kotikisojen menestynein saksalainen urheilija. Muuten Freyn arvokisamitalisaalis jäi vaatimattomaksi: vuoden 1934 MM-kilpailuista hän saavutti pronssia Saksan joukkueessa.
Frey voitti Saksan mestaruuden moniottelussa vuosina 1932, 1935 ja 1937. Toisen maailmansodan jälkeen hän palasi varsinaiseen ammattiinsa, opettajaksi.
Soissonsin taistelu (923)

Soissonsin taistelu oli Ranskan kuninkuudesta käytyyn sotaan liittynyt taistelu, joka käytiin 15. kesäkuuta 923. 
Frankkien kuninkaan Odon kuoltua vuonna 898 Kaarle III Yksinkertainen kruunattiin hänen seuraajakseen. Vuoteen 921 mennessä Kaarlen ja ranskalaisylimysten sekä papiston välit olivat tulehtuneet. Kaarle oli liittänyt Lothringenin kuningaskuntaansa 911 ja ottanut tuolloin neuvonantajakseen Haganon, paikallisen aatelisen. Haganolla nähtiin olevan liikaa vaikutusvaltaa ja lisäksi Kaarlen koettiin suosivan Lothringenia. Joukko vaikutusvaltaisimpia länsifrankkiylimyksiä nousi kapinaan Kaarle III:a vastaan seuraavana vuonna. Odon nuorempi veli Robert I liittyi kapinaan ja johti armeijan kuningasta vastaan. Kaarle pakeni Lothringeniin, ja kapinalliset kruunasivat Robertin kuninkaaksi kesäkuussa 922.
Ollessaan maanpaossa Kaarle ei jäänyt kuitenkaan toimettomaksi, vaan kokosi Saksan kuninkaan Henrik I Linnustajan
tukemana suuren armeijan. Keväällä 923 hän marssi joukkoineen takaisin.
Taistelu.
Kruununtavoittelija Robertin joukot olivat leiriytyneet Soissonsiin. Kaarle marssitti joukkonsa sinne ja hyökkäsi sunnuntaina 15. kesäkuuta 923. Käydyn taistelun kerrotaan olleen suuri. Tarinan mukaan Kaarle ja Robert kävivät taistelun aikana oman kaksintaistelun, joka päättyi Kaarlen voittoon ja Robertin kuolemaan. Todennäköisesti Robertin tappoivat kuitenkin tavalliset sotilaat. Laillinen kuningas oli saavuttanut etulyöntiaseman, mutta Robertin poika Hugues Suuri onnistui kokoamaan rivit ja kääntämään taistelun kapinallisten voitoksi. Kaarle joutui pakenemaan henkensä kaupalla, sillä Hugues Suuri, Robertin miehet ja häntä kannattaneet ylimykset pyrkivät sinnikkäästi surmaamaan Kaarlen. Kaarle pakeni aina Belgiaan saakka.
Seuraukset.
Pako edelsi kuninkaan lopullista suistumista vallasta. Kaarlen palatessa Belgiasta Vermandoisin herttua Herbert II houkutteli tämän vieraaksi linnaansa Saint-Quentiniin, joka sijaitsi Sommen varrella. Herbert oli yksi Kaarlea vastaan kapinoineista ylimyksistä, mutta nyt hän vannoi kuninkaan olevan turvassa. Kaarle luotti Herbertiin, mikä oli virhe, sillä tämä pidätti kuninkaan ja sulki hänet vankilaan loppuiäkseen.
Heinäkuussa 923 Robert I:n vävypoika, Burgundin herttua Rudolf kruunattiin kuninkaaksi. Rudolf pani pian vankilassa olleen Kaarlen viralta.
Saksan kuninkaan Henrik I Linnustajan tuki Kaarlelle ei ollut ollut pyyteetön. Henrik oli laskelmoinut kruunusta käydyn sodan heikentävän frankkeja. Hän onnistui valtaamaan Lothringenin takaisin Saksalle vuonna 925.
C. P. Snow

Charles Percy Snow (15. lokakuuta 1905 – 1. heinäkuuta 1980) oli englantilainen fyysikko ja kirjailija. Hän hoiti useita tehtäviä myös brittihallinnon palveluksessa. 
Snow on kirjoittanut 11-osaisen romaanisarjan "Strangers and Brothers", jonka pohjalta on tehty televisiosarja "Veljet ja muukalaiset", sekä tietokirjan "Kaksi kulttuuria" vuonna 1959 pitämänsä luennon pohjalta, jossa hän tarkasteli tieteilijöiden ja "kirjallisten intellektuellien" välistä juopaa.
Kahden kulttuurin käsitteeseen on sittemmin usein viitattu keskusteltaessa tieteen asemasta yhteiskunnassa sekä erityisesti luonnontieteiden ja humanististen tieteiden välisestä suhteesta.
Snow oli paroni ja sai CBE -arvon.
Sknow'n puoliso oli kirjailija Pamela Hansford Johnson.
Terttu Jurvakainen

Terttu Kaarina Jurvakainen (s. 17. heinäkuuta 1939 Muhos) on suomalainen taidemaalari, runoilija ja kesänäyttelyiden järjestäjä. Jurvakainen tekee voimakkaita ja värikylläisia maalauksia. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1966.
Jurvakainen opiskeli grafiikkaa Helsingin työväenopistossa Erkki Hervon johdolla vuosina 1966–1967, Vapaassa taidekoulussa vuosina 1966–1967 ja kävi taidemaalauskurssin Limingan taidekoulussa vuonna 1965. Hän debytoi taiteilijana Helsingissä vuonna 1967.
Hän on pitänyt runsaasti taidenäyttelyitä myös ulkomailla ja julkaissut useita runokokoelmia. Runoilijana hän voitti J. H. Erkon palkinnon vuonna 1968. Jurvakainen on julkaissut kolmetoista runokokoelmaa. Joissakin niissä on mukana kuvia hänen maalauksistaan.
Runoilijana ja kuvataiteilijana Jurvakainen on palkittu taidepalkinnoilla ja apurahoilla. Vuonna 2009 hänet vihittiin Oulun yliopiston kasvatustieteen tiedekunnassa kunniatohtoriksi, Vuonna 2010 hän lahjoitti 26 teostaan Oulun yliopistolle. Vuonna 1993 hän lahjoitti Muhoksen Terveyskeskukselle 29 maalausta.
Jurvakainen on Taidemaalariliiton ja Oulun taiteilijaseura 63 Ry:n jäsen.
Taidegalleria Terttu Jurvakainen.
Jurvakainen on pitänyt Muhoksella yksityistä Taidegalleria Terttu Jurvakainen -nimistä taidegalleriaa 45 vuotta ja on kutsunut vuosittain galleriansa kesänäyttelyihin tunnettuja ja nousevia taiteilijoita.
Hänen ensimmäisestä yksityisnäyttelystään on kulunut yli 50 vuotta. Näyttely oli Helsingissä Bulevardilla Bäcksbackan Taidesalongissa 1968. Hän on pitänyt lukuisia näytelyitä Suomessa ja ulkomailla sekä osallistunut moniin yhteisnäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla.
Taidegalleria Terttu Jurvakainen

Taidegalleria Terttu Jurvakainen on yksityinen taidegalleria, jota taidemaalari Terttu Jurvakainen on pitänyt Muhoksella yli neljäkymmentä vuotta. Galleria sai alkunsa vuonna 1977, kun Terttu Jurvakaisen isä talousneuvos Antti Jurvakainen päätti tyttärensä toivomuksesta rakentaa kotiinsa tilat, jonne taidemaalaritytär saisi teoksensa esille. Gallerian kahvio-osa on rakennettu vuonna 1986 ja uusin pääty avattiin vuonna 1997. Gallerian sisäänpääsy on maksullinen.
Kesänäyttelyitä ja kulttuuritapahtumia.
Taidegalleria Terttu Jurvakainen on järjestänyt kesänäyttelyitä 1970-luvun loppupuolelta alkaen vuosittain. Kesänäyttelyissä on esillä Jurvakaisen ja kutsuttujen taiteilijoiden teoksia ja gallerian kesänäyttelystä on tullut jo käsite. Näyttelytoiminnan lisäksi galleria on vuosikymmenien ajan toiminut monien kulttuuritilaisuuksien tapahtumapaikkana ja siellä järjestetään myös konsertteja.
Galleriassa on näyttelytilaa 600 m² ja näyttelytilaan sisältyy myös kahvio. Galleria on avoinna kesäisin 16. kesäkuuta - 31. elokuua ke-su kello 12-17. .
Hamburger Concerto

Hamburger Concerto on alankomaalaisen progressiivista rockia soittavan Focus-yhtyeen huhtikuussa 1974 julkaistu neljäs studioalbumi. Se nousi Britanniassa listasijalle 20.
Nimikappale perustuu Johannes Brahmsin teokseen "Variaatioita erääseen Haydnin teemaan". Kappaleeseen on myös sisällytetty kaksi ensimmäistä säkeistöä alankomaalaisesta joululaulusta "O Kerstnacht, schoner dan de dagen", joka esiintyy noin 15 minuutin kohdalla.
Michael D. Levitt

Michael David Levitt (tunnetaan myös lempinimellä "Dr. Fart") on yhdysvaltalainen gastroenterologi, jota pidetään eräänä maailman johtavista suolikaasujen tutkijoista. Hän on julkaissut alallaan yli 300 tieteellistä artikkelia.
Ura.
Levitt väitteli lääketieteen tohtoriksi Minnesotan yliopistossa. Hän työskenteli opiskeluaikanaan myös Beth Israel Hospitalissa, Bostonissa, jossa hänen ohjaajanaan toimi muun muassa kuuluisa gastroenterologi Franz Ingelfinger. Ingelfinger suositteli nuorelle Levittille suolikaasujen tutkimusta, koska kukaan ei ollut vielä tutkinut aihealuetta tosissaan.
Hän liittyi Minnesotan yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan 1971 ja hänet nimitettiin lääketieteen professoriksi 1975 samassa yliopistossa. Vuonna 1978 Levitt nimitettiin "Minneapolis Veteran Affairs Medical Center"in tutkimusjohtajaksi.
Levittin tutkimus on keskittynyt gastroenterologiaan ja hän on julkaissut tai ollut kanssakirjoittajana yli 300 alansa tieteellisessä artikkelissa. Levitt on toiminut myös useiden lääketieteellisten julkaisujen toimituskunnissa, sekä "American Pancreatic Association"in puheenjohtajana. Vierailuluennoitsijana Levitt on toiminut sekä sairaaloissa että yliopistoissa kotimaansa lisäksi muun muassa Australiassa, Ruotsissa, Britanniassa, Neuvostoliitossa, Saksassa, Espanjassa ja Alankomaissa.
Vaikutus.
Levittin ryhmän tutkimus on vaikuttanut muun muassa paksusuolen tähystysmenetelmiin. Paksusuolen suolikaasut voivat olla herkästi syttyviä, minkä Levittin ryhmä aikanaan totesi. Hänen ryhmänsä kehitti nestehoidon, jolla potilas voi vapautua suolikaasuista ennen paksusuolen tähystystä, ja toimenpide tapahtuu turvallisesti. Levittin ryhmän suolikaasututkimukset ovat myös avaamassa uusia uria Colitis ulcerosan ja koliikin syiden tutkimukseen.
Maria Duncker

Maria Duncker (s. 1963) on suomalainen kuvanveistäjä, performanssi- ja videotaiteilija. Hän on opiskellut Kuvataideakatemiassa vuosina 1988–1992 ja Taideteollisessa korkeakoulussa 1985–1988. Duncker oli Ars Fennica -palkintoehdokkaana vuonna 2008.
Dunckerin "Kansallispuvut" -sarjan teoksissa vuonna 1998 materiaalina oli muovikasseja, jotka oli ommeltu kansallispukujen tapaan. Duncker järjesti Vera Nevanlinnan kanssa myös ajeluja liikkuvassa camera obscurassa vuosina 2000 ja 2001. "Pilluralli"- ja "Big City" -nimisissä teoksissa yleisö matkusti pakettiautossa, jonka takaosa oli pimennetty, ja camera obscura -aukkojen kautta auton seinille heijastui ohi vilistäviä maisemia ylösalaisin.
Nanjingin yliopisto

Nanjingin yliopisto (; arkikielessä 南大, Nándà) on Nanjingissa Kiinassa sijaitseva kansallinen yliopisto, jota pidetään yhtenä maan parhaista ja opiskelija-aineksen suhteen valikoivimmista. Sen historia johtaa vuoteen 258, Yong'anin ajan ensimmäiseen vuoteen ja Wu-kuningaskuntaan, jolloin keisari Sun Xiu perusti yliopiston ja nimitti sen johtajaksi Wei Zhaon. Näin tulkiten Nanjingin yliopisto olisi yksi maailman vanhimmista korkeakouluista. Nykyisen kaltaiseksi moderniksi kiinalaisyliopistoksi se kehittyi kuitenkin varhain 1920-luvulla. Yliopisto itse ilmoittaa perustamisvuodekseen vuoden 1902.
Nykyään yliopistolla on kolme kampusaluetta Nanjingissa, joista tunnetuimmat ovat Guloun kampus (Guloun piirissä) ja Xianlinin kampus (Qixian piirissä, linnuntietä noin 18 kilometriä Guloun kampuksesta itäkoilliseen). Lisäksi yliopistoon kuuluu Pukoun kampus (noin 14 kilometriä Guloun kampuksesta pohjoisluoteeseem).
Nanjingin yliopisto on ollut kiinalaisyliopistojen edelläkävijöitä opetuksen ja tutkimuksen kehityksessä. Siellä otettiin ensimmäisenä käyttöön opiskelijalähtöinen opetustapa. Nanjingin yliopisto oli myös ensimmäinen kiinalaisyliopisto, joka otti vastaan sekä mies- että naisopiskelijoita. Se alkoi tarjoamaan ensimmäisenä myös tohtoriopintoja.
Nanjingin yliopistossa opiskelee runsas 38 000 päätoimista opiskelijaa. Heistä runsas 28 000 opiskelee alempaa tai ylempää korkeakoulututkintoa ja noin 7 000 tohtoriopintoja. Ulkomaalaisia opiskelijoita on noin 3 000. Esimerkiksi yhdysvaltalaisia opiskelijoita on runsaasti; yliopisto tekee yhteistyötä yhdysvaltalaisen Johns Hopkinsin yliopiston kanssa (Center for Chinese and American Studies). Siellä on myös oikeustieteen kiinalais-saksalainen laitos. Toukokuussa 2009 avattu The Sino-Finnish Environmental Research Centre (SFERC) on Itä-Suomen ja Nanjingin yliopistojen yhteinen, Nanjingissä yliopistokampuksella sijaitseva ympäristöntutkimuskeskus. Se on ensimmäinen suomalaisten yliopistojen perustama etäkampus ulkomailla.
Vuoden 2020 ARWU-yliopistoranking ("Shanghain lista") sijoitti Nanjingin yliopiston tuhannen huippuyliopiston maailmanlistansa sijaluokkaan 101–150. Yliopisto kuuluu nimellä C9-liiga kutsuttuun Kiinan kärkiyliopistojen liittoumaan.
Aluehallintovirasto

Aluehallintovirasto (lyh. avi, , lyh. "rfv") hoitaa Suomen lainsäädännön toimeenpano-, ohjaus- ja valvontatehtäviä. Jokaisella aluehallintovirastolla on tietty toimialue, joka käsittää yhden tai useamman maakunnan. Sen vastuualueita ovat peruspalvelut, oikeusturva ja luvat; työsuojelu; ympäristöluvat; pelastustoimi ja varautuminen sekä opetus- ja kulttuuritoimi. Aluehallintovirastoja on seitsemän, joista yhdeksi rinnastetaan myös Ahvenanmaan valtionvirasto.
Aluehallintovirastot perustettiin 1. tammikuuta 2010 elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskusten kanssa. Ne korvasivat aikaisemmat lääninhallitukset.
Arvostelu.
Hallituksen asetus aluehallintovirastoista sai osakseen arvostelua muun muassa siksi, että aluehallintovirastojen nimet ovat epäjohdonmukaisia ja vievät harhaan. Julkisuudessa ihmeteltiin myös sitä, ettei uudistusta tehtäessä ollut haettu asiantuntija-apua esimerkiksi nimistönhuoltajilta ja -tutkijoilta eikä heidän apuaan otettu huomioon, kun sitä tarjottiin.
RoboCop (sarjakuva)

RoboCop on vuosina 2003–2006 ilmestynyt Avatar Pressin julkaisema 9-osainen RoboCop-sarjakuva, jonka loi Frank Miller. Tarinat pohjautuivat Millerin käyttämättömiin ja sensuroituihin "RoboCop 2"- ja "RoboCop 3" -elokuvien käsikirjoituksiin.
Juoni.
RoboCop jatkaa sotaansa vanhan Detroitin rikollisia vastaan, mutta hänen ihmissielunsa kummittelee sympaattisen omantunnon sekä menneen elämän muistojen muodossa. Kun RoboCopin luojat ja lahjoittajat OCP:llä saavat tietoonsa hänen ongelmansa, yhtiö päättää syrjäyttää entisen superpoliisinsa. Nyt RoboCop ja hänen sisukas parinsa Anne Lewis joutuvat taistelemaan Detroitin katurikollisten lisäksi OCP:n uutta superpoliisia vastaan, joka ei tunne armoa.
Theodoros Kalliopas

Theodoros Kalliopas () oli Ravennan eksarkki vuosina 643–n. 645 ja uudestaan 653–n. 666.
Kalliopaksen ensimmäisestä valtakaudesta ei ole muuta tietoa, kuin että hän seurasi Isaakios Armenialaista 643 ja hänen jälkeensä tuli Plato n. 645. Hän palasi virkaan Olympioksen kuoltua vuonna 652. Kalliopas matkusti Roomaan, jonne hän saapui 15. kesäkuuta 653. Hän suisti tuolloisen paavin Pyhä Martinus I:n valtaistuimeltaan monoteletismista käydyn kiistan takia ja yritti saada roomalaiset äänestämään tilalle uuden paavin. Näin tapahtui kuitenkin vasta seuraavana vuonna, kun Pyhä Eugenius I valittiin paaviksi. Vuoteen 666 mennessä Kalliopaksen tilalle eksarkiksi tuli Gregorios.
Fimreiten taistelu

Fimreiten taistelu oli Sognevuonossa lähellä Fimreiten kylää Norjassa käyty meritaistelu, joka ratkaisi Norjan kuninkuuden. Sverre Sigurdinpoika tavoitteli Maunu Erlinginpojan kruunua taistelussa, joka käytiin 15. kesäkuuta 1184. 
Färsaarilta saapunut Sverre väitti olevansa 1136–1155 Norjaa hallinneen Sigurd II Munnin poika. Sverre ryhtyi tavoittelemaan kruunua birkebeinien kapinaliikkeen avustamana. Sota kesti noin 10 vuotta, kunnes Sverre hyökkäsi Maunun veneiden kimppuun Sognevuonossa. Perinteiseen tapaan Maunun veneet oli sidottu kiinni toisiinsa, jolloin niistä muodostui yksi suuri laivasto. Sverren kapinalliset käyttivät tätä hyväkseen ja hyökkäsivät yhden veneen kimppuun kerrallaan, pakottaen veneen upotessa puolustajat hyppäämään seuraavaan veneeseen. Näin lopulta veneet upposivat puolustajien painon käydessä viimeisille veneille liian suureksi. Maunu kuoli miestensä mukana ja Sverrestä tuli uusi hallitsija.
Francis Durbridge

Francis Henry Durbridge (25. marraskuuta 1912 Hull – 11. huhtikuuta 1998 Lontoo) oli brittiläinen rikoskirjailija sekä radio- ja tv-käsikirjoittaja, joka tunnetaan yksityisetsivähahmo Paul Templen luojana.
Durbridge opiskeli Birminghamin yliopistossa, jonka jälkeen hän elätti itsensä päätoimisena kirjoittajana, lukuun ottamatta lyhyttä aikaa osakevälittäjänä. Ensimmäinen Durbridgen kirjoittama radiokuunnelma "Promotion" esitettiin jo hänen opiskeluaikanaan. Ensimmäinen Paul Temple -kuunnelma "Send for Paul Temple" esitettiin keväällä 1938. Kaikkiaan Durbridge kirjoitti 20 Paul Temple -kuunnelmaa kolmenkymmenen vuoden aikana. Lisäksi Durbridge kirjoitti 12 Paul Temple -romaania ja 23 muuta kirjaa. Nuoruuden kirjailijaesikuvinaan Durbridge mainitsi Somerset Maughamin, Joseph Conradin, John Galsworthyn, Arnold Bennettin ja erityisesti Edgar Wallacen.
Paul Temple -kuunnelmia tuotettiin myös Suomessa, pääosassa Joel Rinne. 1960-luvulla Durbridgen käsikirjoittamat television jännityssarjat nousivat suosioon Britannian lisäksi erityisesti Länsi-Saksassa, Alankomaissa ja Pohjoismaissa, myös Suomessa. Juhani Kumpulainen ohjasi Suomen Televisiolle kuusiosaisen "Huivin" (The Scarf, 1962), minkä lisäksi meillä nähtiin muun muassa brittituotannot "Melissa" (1976) ja "Irtautuminen" (Breakaway, 1980). Jo 1950-luvulla Durbridge kirjoitti elokuvakäsikirjoituksia kuten "Kuolema saapuu postitse" (Portrait of Alison, 1955) ja "Näkymätön murhaaja" (The Vicious Circle, 1957).
Cornwallinsaari (Nunavut)

Cornwallinsaari on pienehkö saari pohjoisessa Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Saari on yksi Kanadan arktisista saarista. Saaren pohjoispuolella sijaitsevan Amund Ringnesin saaren erottaa Hendrikseninsalmi, eteläpuolella, Belcher kanavan eteläpuolella sijaitsee Devoninsaari. Saari on suurin kuudesta Ellesmerensaaresta itään sijaitsevassa Norwegian Bay -lahdessa olevasta saaresta, muut saaret ovat Buckingham, Ekins, Exmouth, Graham, ja Table.
Saaren pinta-ala on noin 2 358 km². Saaren pituus on noin 90 km ja laveys noin 30 km. Saaren korkeimmat huiput ovat pohjoisrannalla sijaitsevat McLeod Head, 400 m ja Mount Nicolay, 290 m merenpinnasta. Muita merkittäviä pinnanmuotoja saaren rannoilla ovat Northeast Point ja Gordon Head idässä, Pell Point ja Cape O'Brien etelässä ja Cape Butler lounaassa.
Saaren löysi ensimmäisenä eurooppalaisena Sir Edward Belcher 30. elokuuta 1852. Hän nimesi saaren Walesin prinssin ja Cornwallin herttuan Edwardin mukaan. Saarella ei ole pysyvää asutusta.
Juhani Sams

Juhani Sams (s. 4. syyskuuta 1956 Joutsa) on entinen suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti Joutsan Pommia.
Sams karsiutui alkuerissä Milanon sisäratojen EM-kilpailujen 1978 800 metrin juoksussa. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1975–1978 sijoittuen parhaimmillaan toiseksi ulkoratamaaottelun 800 metrillä Bydgoszczissa 1977. Vuoden 1977 kesäuniversiadeissa Sofiassa hän sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi.
Kalevan kisoissa hän saavutti 1 500 metrillä kultaa Kokkolassa 1978 ajalla 3.47,32 ja hopeaa Tampereella 1977 ajalla 3.42,53. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti 1 500 metrillä kultaa 1975 (käsiajalla 3.48,5), 1976 (käsiajalla 3.51,3) ja 1977 (ajalla 3.50,03).
Sousafoni

Sousafoni on tuuban sukuinen vaskipuhallin, jota käytetään bassoäänten soittamiseen. Pitkäkaulaisen sousafonin tarkoitus oli saada tuuban ääni kuulumaan paremmin soittokunnan takarivistä, ja sitä käytetään etenkin marssisoittimena. Soittimen putken paksuin osa kiertää soittajan ympäri eli soittaja on ikään kuin torven ”sisällä”. Sousafonia on helpompi kantaa marssiessa kuin tavallista tuubaa.
Soitin on amerikkalaista alkuperää ja sen lanseerasi kuuluisa muusikko ja orkesterinjohtaja John Philip Sousa.
Hänen mukaansa soitin saikin nimensä.
Suomessa sitä käytti eräänä tunnetuimpana Eero Lauresalo (ent. Lindroos), joka soitti Humppa-Veikot-orkesterissa.
Kookosmedestäjä

Kookosmedestäjä ("Anthreptes malacensis") on Kaakkois-Aasiassa tavattava medestäjiin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kookosmedestäjä on noin 14 cm. Kookosmedestäjäkoiraan päälaki ja selkä ovat väriltään kiiltävän sinivihreät. Pään sivut ovat ruskehtavan vihreät. Pyrstö ja siipien kupeessa oleva laikku ovat koiraalla violetit. Siivet ovat väriltään punaruskeat. Lajin kurkku on vaaleanruskea ja vatsa on kirkkaankeltainen. Naaras on vaatimattomamman värinen. Selkä on ruskea ja vatsa kirkkaankeltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kookosmedestäjään tavataan alueella, joka käsittää Sundasaaret, alueen Myanmarista Laosiin ja Filippiinit. Kookosmedestäjät elävät rannikkoalueiden metsien reunamailla, maaseudun viljelyalueilla ja puutarhoissa.
Lisääntyminen ja ravinto.
Kookosmedestäjät rakentavat päärynänmallisen pesänsä puuhun ruohoista ja kasvikuiduista. Naaras munii kaksi munaa, joita haudotaan kaksi viikkoa.
Ravintonaan laji käyttää sitruspuiden, mistelin ja muiden kasvien mettä sekä hyönteisiä ja hämähäkkejä.
IK Örnen

IK Örnen (Örnen) on Suomen vanhin, vuonna 1933 perustettu suunnistuksen erikoisseura. Kaksikielisen IK Örnenin lajina on lisäksi ampumahiihto.
Seura on voittanut Jukolan viestin vuosina 1951 ja 1971. Ensimmäisellä kerralla vuonna 1951 joukkueen keskeinen viestiviejä oli ankkuri Leo Backman, joka valittiin urallaan vuosina 1948 ja 1952 Suomen vuoden suunnistajaksi. Backman oli urallaan myös menestynyt hiihtäjä, joka valittiin vuoden 1954 Falunin MM-kisoihin, mutta joutui luopumaan edustuksesta sairastumisen vuoksi. Suunnistaja, MM-hopeamitalisti Rolf Koskinen on edustanut myös seuraa.
Päivikki

Päivikki on suomalainen naisen etunimi, jonka nimipäivää vietetään 16. kesäkuuta. Päivi-nimen esimuoto on suomen kielen "päivä"-sana. Päivikin nimipäivä oli vuodesta 1929 lähtien 30. kesäkuuta, mutta vuonna 1950 se siirrettiin kesäkuun 16. päivään, joka on myös Päivin nimipäivä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Päivikki-nimen saaneita on Suomessa kesäkuuhun 2025 mennessä kaikkiaan noin 10 700 naista ja alle 15 miestä.
Päivikki on luultavasti muodostettu Päiviön sisarnimeksi. Nimi myös ilmentää vuorokaudenaikoja aikaisempien Iltan ja Aamun rinnalla.
Jussi Heikkilä (taiteilija)

Jussi Heikkilä (s. 7. toukokuuta 1952 Jyväskylä) on suomalainen käsitetaiteilija. Heikkilä käsittelee teoksissaan usein ekotasapainon häiriöitä. Kansainvälistä mainetta saaneen Heikkilän teoksia on merkittävissä museo- ja yksityisissä kokoelmissa. Hänen veljensä on sisustusarkkitehti Simo Heikkilä.
Teokset.
Heikkilä edustaa käsitetaiteen uutta sukupolvea, joka ei enää etsi taiteen määritelmää tai teoretisoi. Hän on ollut eräs suomalaisen taiteen uudistajia 1980-luvulta lähtien. Vaikka Heikkilä tuo taiteellaan esiin ekotasapainon häiriöitä, hän ei esitä tulevaisuudenkuvaa kielteisenä. Teosten hienovireisyys synnyttää katsojassa usein välähdyksenomaisen oivalluksen.
Teosten materiaaleina saattoivat 1990-luvun alussa olla rannalta löytynyt jäte tai myrkkylevä. Sittemmin Heikkilä on käyttänyt muun muassa sulkia ja kirjoja teostensa osina. "Pienessä lintukirjastossa" kirjat ovat siiven osia, Matterhornin ääriviivoja seuraileva 'kirjahylly' taas sisälsi vuorikiipeilykirjallisuutta.
Heikkilän töissä näkyy huoli ihmisen toiminnan vaikutuksesta ja luonnon saastumisesta. Näyttelyssään "Lentämisen ihme" Jyrki Siukosen kanssa Jyväskylän taidemuseossa 2009 hänen teoksensa puhuvat käsitteellisellä ja vertauskuvallisella tasolla. Heikkilä on käsitellyt uransa alusta alkaen ornitologisia aiheita, ja hänen työskentelynssä taustalla onkin aktiivinen lintuharrastus. "Lentämisen ihme" -näyttelyssä hän on rinnastanut muuttolintujen vuotuisen saapumisen ja lähdön lentokenttien monitorien lähteviin lentoihin.
Koulutus.
Heikkilä on taiteen kandidaatti Taideteollisesta korkeakoulusta, jossa hän opiskeli 1973–1977. Hän on opiskellut myös taidehistoriaa Helsingin yliopistossa, sekä opettanut Jyväskylän yliopistossa, Taideteollisessa korkeakoulussa ja Kiasman kiertokoulussa.
Ene Ergma

Ene Ergma (s. 29. helmikuuta 1944 Rakvere) on virolainen poliitikko ja astrofyysikko, Viron tiedeakatemian jäsen.
Ene Ergma on vuodesta 2007 Isänmaan ja Res Publican liiton varapuheenjohtaja. Hän on Viron parlamentin Riigikogun jäsen vuodesta 2003 alkaen. Hän on ollut Riigikogun puhemies vuosina 2003–2006 ja 2007–2014., 
Vuoden 2006 presidentinvaalien ensimmäinen kierros pidettiin riigikogussa 28. elokuuta 2006, jolloin Ene Ergma asetettiin ehdokkaaksi. Riigikoguvaiheen äänestykseen osallistui kuitenkin vain 65 riigikogun jäsentä. Kaikki 65 jäsentä äänestivät häntä, mutta presidentin valinta vaati 2/3 riigikogun kaikista äänistä eli 101:stä, joka tarkoitti vähintään 67 ääntä tullakseen valituksi presidentiksi. Näin Ergmaa ei valittu, ja valinta siirtyi valitsijamieskokoukselle. Keskustan ja kansanliiton edustajat eivät osallistuneet riigikogun vaalikierrokseen, jonka vuoksi kahden kolmasosan valtioneuvoston jäsenten tuen antaminen ehdokkaalle oli mahdotonta.
Ene Ergma opiskeli fysiikkaa Tarton yliopistossa sekä tähtiedettä Moskovan yliopistossa, josta valmistui vuonna 1969. Hän saavutti vuonna 1984 fysiikan ja matematiikan tohtorin tutkinnon. Hän työskenteli nuorempana tutkijana Neuvostoliiton tiedeakatemian fysiikan ja tähtitieteen instituutissa 1972–1974 ja sen jälkeen Neuvostoliiton tiedeakatemian tähtitieteen instituutissa vuosina 1974-1988, viime vaiheessa johtavana tutkijana. Viroon hän palasi vuonna 1988 ja työskenteli professorina Tarton yliopistossa kyseisestä vuodesta ja valittiin Viron tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1994. Hän toimi Viron tiedeakatemian varapuheenjohtajana vuosina 1999–2004.
Viron uuden itsenäisyyden aikaan Ergmalla on ollut suuri vaikutus Viron avaruuskomitean puheenjohtajana oman piensatelliittihankkeen ESTCube-1 tukemisessa ja liittymisessä Euroopan avaruusjärjestö ESAn toimintaan, joka tapahtui vuonna 2015.
Mark Jooris

Mark Jooris (3. helmikuuta 1964 Burlington, Ontario, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, jonka uran suurimpiin saavutuksiin kuuluu muun muassa MLH:in pistepörssin voitto kausilla 2001–2002 sekä 2004–2005. Jooris pelasi 69 ottelua SM-liigassa Porin Ässissä.
Ura.
Jooris aloitti uransa yliopistoliiga NCAA:ssa edustaen New Yorkin Troysta kotoisin olevaa R.P.I. ("Rensselaer Polytechnic Institute") yliopistojoukkuetta. R.P.I. pelasi ECAC -konferenssissä. Viimeisellään kaudella 1985–1986 Jooris voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehden 60 tehopistettä. Koko liigassa Jooris oli kauden yhdeksänneksi paras maalintekijä, tehden maaleja 34.
Ennätyskautensa jälkeen Jooris siirtyi Porin Ässiin, jossa kaudella pelasikin vain 27 ottelua tehoin 12 maalia ja 24 syöttöä. Seuraavalla kaudella Jooris pelasi melkein täyden kauden, jättäen pelaamatta 44 ottelusta vain kaksi. Jooris teki tehoja 63 (29+34), voittaen Ässien pistepörssin sekä ollen koko liigan pistepörssissä kolmas.
Jooris palasi loppukaudeksi Amerikkaan ja pelasi AHL-liigassa yhteensä 10 ottelua kahdessa joukkueessa. Kausi 1988–1989 meni Joorisilta Kanadan maajoukkueessa. Jooris pelasi 52 ottelua, ja oli kauden eniten maaleja tehnyt pelaaja. Samassa joukkueessa pelasivat 15-vuotias Eric Lindros sekä 17-vuotias Kris Draper. 
Jooris siirtyi Saksaan, jossa hän pelasi yhdeksän kautta, edustaen kuutta seuraa. Kaikki kaudet hän vietti korkeimmalla sarjatasolla eli 1. Bundesliigassa, lukuun ottamatta kautta 1991–1992, jolloin hän pelasi 50 ottelua Berlin Dynamo EHC -joukkueessa. Neljä viimeistä kautta sarjan nimi oli nykyinenkin DEL.
Kaudella 1998–1999 Jooris jatkoi Euroopassa, Sveitsin National League B:ssä Servette Genevessä, jonka pistepörssin Jooris voitti. Samalla kaudella hän edusti pääsarjaseuraa Rapperswil-Jonaa, kuitenkin vain kaksi ottelua. 
Kauden 2000–2001 Jooris oli pelaamatta. Jooris pelasi loppu-uransa Kanadassa MLH-liigassa, Dundas Real McCoys -nimisessä seurassa. Hän voitti liigan pistepörssin kahdesti (2001–2002, 2004–2005). Jooris esiintyi vielä Suomen mediassa, kun häntä haastateltiin tammikuussa 2007 Satakunnan Kansaan. Hän kertoi haluavansa vielä joskus valmentaa Ässiä liigassa.
Henrietta Lehtonen

Henrietta Lehtonen (s. 30. joulukuuta 1965 Tampere) on suomalainen kuvataiteilija.
Lehtonen opiskeli aluksi arkkitehtuuria Tampereen teknillisessä korkeakoulussa. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa esillä vuonna 1987 Nuorten näyttelyssä Helsingin Taidehallissa.
Lehtosen julkisia töitä ovat "Kirjasto" (1991) Tesoman kirjastossa Tampereella ja "Sormenjälkiseinä" (1998) Linnainmaan sosiaali- ja terveyskeskuksessa Tampereella. Hänelle myönnettiin Kuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1992. Vuonna 1993 Lehtonen sai Maija ja Urpo Lahtisen säätiön myöntämän 150 000 markan taidepalkinnon.
Lehtonen soveltaa teoksiinsa maalausta, kuvanveistoa, installaatiota, videota, valoa ja kirjailua. .
Eduntasoitus

Eduntasoitus, joka tunnetaan myös nimellä rikastumiskielto, on vahingonkorvauksen suuruuden määrittämiseen liittyvä toimenpide, jossa vahingon määrästä vähennetään korvauksen saajalle vahingosta koitunut hyöty tai vahingolta säästyneen omaisuuden arvo. Eduntasoitus on latinaksi "compensatio lucri cum damno", joka on myös eräs toimenpiteestä käytetty nimitys.
Tarkoitus.
Vahingonkorvauksen saamisen ei tulisi johtaa liialliseen hyvitykseen niin, että vahingonkärsijä olisi korvauksen jälkeen paremmassa asemassa kuin ennen vahinkotapahtumaa. Korvaus ei toisin sanoen saa muodostua todellista vahinkoa suuremmaksi. Useimmiten eduntasoituksen käyttö liittyy siihen, että vahinkotapahtuman jälkeiset korjaus- ja kunnostustoimenpiteet on tehty vahinkoa edeltävän laatutason ylittävällä tavalla tai muualta saadut korvaukset, kuten vakuutuskorvaukset, ovat jo turvanneet vahingonkärsijälle osittaisen hyvityksen. Esimerkiksi vahingoittuneella esineellä voi olla määriteltävissä oleva arvo (käyttöarvo, myyntiarvo tai tuottoarvo), joka voidaan vähentää esineen jälleenhankintakustannuksista, jos esinettä ei saada korjattua ennalleen ja on hankittava uusi esine vahingoittuneen tilalle.
Soveltaminen.
Vahingon kärsinyt saattaa vahingonkorvauksen ohella saada muuta korvausta, joka tyypillisesti on vakuutuskorvaus. Eri korvaukset pyritään yhteensovittamaan niin, ettei niiden summa ylitä korvattavan vahingon määrää. Toisin sanoen rikastumiskiellosta seuraa, että vahingonkärsijä menettää mahdollisuutensa vaatia vahingonkorvausta vahingonaiheuttajalta siltä osin kuin korvaus on saatu vakuutuksesta. Rikastumiskiellon vuoksi vahingonkorvausvelvollisuus rajoittuu koskemaan esimerkiksi vain vakuutuksen omavastuuosuuden määrää. Rikastumiskielto koskee kuitenkin vain vahinkovakuutuksia, joten henkivakuutusten yhteydessä vahingonkärsijä voi saada korvausta sekä vakuutuksenantajalta että vahingonkorvausvelvolliselta.
Eduntasoitusta käytetään myös korvattaessa viranomaisen päätöksen aiheuttamia vahinkoja. Esimerkiksi lunastuskorvaus on eräs tällaisen pakkotoimikorvauksen laji.
Vahingonkorvausvaatimus saattaa olla ennenaikainen, jos eduntasoituksen vaikutusta ei vielä kyetä ottamaan huomioon. 
Esimerkki.
"Vahingonkorvausta työansion menetyksestä määrättäessä otettiin vähennyksenä huomioon työntekijälle työllisyyslain nojalla maksettu työttömyyskorvaus."
Tapauksessa työnantaja, joka oli laittomasti irtisanonut useita työntekijöitä, tuomittiin maksamaan irtisanotuille työntekijöille vahingonkorvausta työansion menetyksestä. Kun työntekijät olivat saaneet työttömyysajaltaan työttömyyskorvausta, tämä korvauksen määrä vähennettiin työnantajan maksamasta vahingonkorvauksesta. Ilman tätä eduntasoitusta työntekijät olisivat saaneet enemmän rahaa työttömyysajaltaan kuin jos olisivat edelleen olleet työsuhteessa ja saaneet normaalia palkkaa. Tällä tavalla työntekijät eivät rikastumiskiellon takia hyötyneet irtisanomisista verrattuna esimerkiksi työnantajan palveluksessa jatkaneisiin.
Lauri Vahtre

Lauri Vahtre (s. 22. maaliskuuta 1960 Tartto, Viro, Neuvostoliitto) on virolainen poliitikko, historiantutkija, kirjailija ja kääntäjä.
Vahtre on Isänmaa-puolueen jäsen. Hän on kuulunut Viron parlamenttiin Riigikoguun vuosina 1992–2003 ja 2007–2011. Hän oli Tallinnan kaupunginvaltuutettu 1992–1996.
Vahtre syntyi Tartossa aikana jolloin Viro kuului Neuvostoliittoon. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1978 jonka jälkeen hän opiskeli historiaa Tarton yliopistossa. Hän on työskennellyt historiantutkijana muun muassa Viron ulkoilmamuseossa sekä kirjoittanut useita historian oppikirjoja. Suomeksi häneltä on käännetty vuonna 2010 julkaistu "Absurdin suurvalta" jossa hän kertoo ironisesti omakohtaisista kokemuksista Neuvostoliiton aikana.
Vahtre oli toinen käsikirjoittaja 12-osaisessa televisiosarjassa Viro – Tuulten pieksämä maa joka esitettiin myös Suomessa TV1-kanavalla vuonna 2018. 
Vahtre on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa. Lauri Vahtren isä oli historiantutkija Sulev Vahtre.
Ali Abdalla

Ali Abdalla (s. 2. marraskuuta 1982 Mariti) on eritrealainen kestävyysjuoksija. 
Vuonna 2001 Adballa oli Afrikan nuorten mestaruuskilpailuissa pronssilla 10 000 metrin juoksussa. Maastojuoksun MM-kisoissa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas pitkällä matkalla Fukuokassa huhtikuussa 2006. Eritrean joukkue voitti samassa kisassa hopeaa. 
Osakan MM-kisoissa vuonna 2007 Abdalla sijoittui 5 000 metrin juoksussa kymmenenneksi. Hän oli samalla matkalla myös mukana Pekingin olympialaisissa vuonna 2008, mutta ei selviytynyt loppukilpailuun.
Ennätykset.
Lähde:
Pakkotoimikorvaus

Pakkotoimikorvaus on omistajalle tai jonkin oikeuden haltijalle maksettava korvaus siitä, että viranomaisen päättämin pakkotoimin omistus- tai muuta oikeutta rajoitetaan tai se lunastetaan tai sallitaan aiheuttaa sille vahinkoa. Eräs pakkotoimikorvauksen laji on pakkolunastuksen vuoksi suoritettava lunastuskorvaus. "Vahinkotoimikorvaus" tulee kyseeseen silloin, kun toisen omaisuuteen kohdistuu viranomaisen sallimia vahingollisia vaikutuksia, kuten esimerkiksi naapuruusoikeudellinen immissio tai tulva.
Vesilain mukaan toisen vireille paneman hankkeen aiheuttamat vahingot korvataan lupamenettelyn yhteydessä. Tielainsäädännön mukaan korvaukset käsitellään tietoimituksessa ja kaivoslainsäädännön mukaan kaivospiiritoimituksessa. Esimerkiksi vedenottamon suoja-aluetta perustettaessa tietyt toimet alueella kielletään, jolloin siitä toiselle aiheutuva vahinko ja haitta on korvattava. Samoin on muinaismuiston suoja-alueen laita. Toisaalta maa-aineksen ottoluvan epääminen aikaansaa korvausvelvollisuuden vain, jos aluetta ei voi käyttää muuhun hyötyä tuottavaan toimintaan.
Ruky Abdulai

Ruky Abdulai (s. 8. elokuuta 1985 Accra) on ghanalaissyntyinen kanadalainen yleisurheilija. Hän on pituushypyn Kanadan mestari vuodelta 2008. Saman vuoden huhtikuussa hän hyppäsi Azusassa Kanadan ennätyksen 672. Ennätyksen rikkoi kesäkuussa Tabia Charles hyppäämällä 682. Abdulai paransi omaa ennätystään 674:än New Yorkissa toukokuussa 2009.
Abdulai oli mukana Pekingin olympialaisissa 2008, mutta selviytynyt karsinnasta varsinaiseen finaaliin. Hän karsiutui myös Berliinin MM-kisoissa 2009.
Pituuden lisäksi Abdulai on kilpaillut pikamatkoilla 400 metriin saakka, aitajuoksussa ja korkeushypyssä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän sijoittui 13:nneksi seitsenottelussa ennätyksellään 6212 pistettä.
Abdulai aloitti yleisurheilun syntymämaassaan Ghanassa. Hän muutti 13-vuotiaana perheensä mukana Alankomaihin, josta hän muutti opiskelemaan urheilustipendin avulla Vancouveriin Simon Fraser Universityyn vuonna 2004. Abdulai sai Kanadan kansalaisuuden tammikuussa 2008.
Kultalevy (albumi)

Kultalevy on rap-artisti Skandaalin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Kingsize-levy-yhtiön kautta 8. syyskuuta 2004.
Samplet:
"Elämä on peli"=
"Jukka Kuoppamäki - Oi rakkahin".
Norsk Rikskringkasting

Norsk rikskringkasting AS (NRK) on Norjan julkisen palvelun yleisradioyhtiö. Sillä on kolme valtakunnallista televisiokanavaa, neljä radiokanavaa sekä verkkosisältöä. NRK saa rahoituksensa Norjan valtionbudjetista sekä pienen osan urheilu- ja kulttuuritapahtumien sponsorimaksuista ja ohjelmaideoiden myymisestä.
NRK on Euroopan yleisradiounionin perustajajäsen.
Historia.
Sana "kringkasting" on käännös englannin kielen sanasta "broadcasting", ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1925, jolloin yksityinen Kringkastingselskapet A/S perustettiin. Vuonna 1933 Kringkastingselskapet A/S:n korvasi valtiollinen NRK. Sillä oli monopoli radiolähetyksissä aina 1980-luvulle asti, jolloin Willochin hallitus salli yksityiset paikallisradioasemat. NRK oli myös ainoa toimija televisiolähetyksien osalta vuoteen 1992 asti, jolloin yksityinen TV 2 perustettiin.
Ensimmäiset, kokeelliset televisiolähetykset Norjassa tehtiin vuonna 1954, ja säännölliset lähetykset alkoivat vuonna 1960. Koelähetykset väreissä aloitettiin vuonna 1972, ja 1975 alkoivat säännölliset väritelevisiolähetykset. Teksti-tv otettiin käyttöön vuonna 1983.
NRK:lla oli vain yksi radiokanava ja yksi televisiokanava vuoteen 1984 saakka, jolloin P2-radiokanava perustettiin. Se oli tarkoitettu kevyemmälle sisällölle kuin P1. Vuonna 1993 aloitti kolmas kanava, P3, joka suunnattiin nuorisolle. Vuosituhannen vaihteen molemmin puolin digitalisaation mahdollistamana perustettiin lisäksi erikoiskanavia, jotka keskittyivät tiettyyn asiaan, kuten klassiseen musiikkiin tai uutisiin. Vuonna 2017 Norjassa luovuttiin kokonaan analogisista FM-lähetyksistä ja siirryttiin DAB-teknologiaan. Radiolähetyksiä ei siis voi kuunnella perinteisellä autoradiolla.
Television puolella NRK perusti toisen kanavansa NRK2:n vuonna 1996. Vuonna 2007 tuli lisäksi kolmas kanavapaikka, jossa vuorottelevat lapsille suunnattu NRK Super sekä kulttuurikanava NRK3.
Yankee Stadium

Yankee Stadium on New Yorkin Bronxissa sijaitseva New York Yankees -baseballjoukkueen kotistadion. Stadion valmistui vuonna 2009 ja korvasi alkuperäisen, vuonna 1923 valmistuneen Yankee Stadiumin. Stadionilla pelaa kotiottelunsa myös MLS-seura New York City FC.
Historia.
Alkuperäinen Yankee Stadium oli valmistunut vuonna 1923 New York Yankees -baseballjoukkueen kotistadionina. Joukkueen omistajat Tillinghast L’Hommedieu Huston ja Jacob Rupert omistivat myös stadionin ja myöhemmin se oli päätynyt useamman kaupan kautta Ricen yliopiston omistukseen. New Yorkin kaupunki pakotti Ricen myymään stadionin 2,5 miljoonan dollarin hintaan vuonna 1971. Rakennuksesta tuli julkista omaisuutta ja sitä oli tarkoitus modernisoida. Yankees vuokrasi stadionia kaupungilta vuonna 1976 valmistuneiden uudistustöiden jälkeen.
1980-luvulla Yankeesin omistaja George Steinbrenner alkoi kampanjoida uuden stadionin rakennuttamisen puolesta. Alustava sopimuksen uudesta stadionista hyväksyi silloinen pormestari Rudy Giuliani vuonna 2001. Rakennushankkeen hinnaksi arvioitiin 1,6 miljardia dollaria, josta julkisin varoin katettiin puolet. Kaupunki piti omistuksessaan stadionin tontin. Rakennustyöt alkoivat 109. elokuuta 2006. Uusi stadion oli tuolloin kallein Yhdysvaltoihin rakennettu urheilupaikka. Viimeinen peli vanhalla stadionilla pelattiin 21. syyskuuta 2008 ja vanhan stadionin purkutyöt alkoivat maaliskuussa 2009.
Ensimmäinen peli uudella stadionilla pelattiin Yankeesin ja Chicago Cubsin ystävyysotteluna 3. huhtikuuta 2009. Yankees voitti lukemin 7–4 ja myöhemminsaman vuoden Major League Baseball-kauden.
Rakennus.
Uuden Yankee Stadiumin suunnittei arkkitehtitoimisto Populous. Uusi tadiun suunniteltiin muistuttamaan vanhaa. Ulkosivun rakentamiseen käytettiin Indianan kalkkikiveä, graniittia ja sementtiä. Kentän mitat ovat samat, kuin vanhan stadionin kentän. Vain sen takaverkko on lyhyempi. Kuuluisien pelaajien muistomerkkejä käsittävä Monument Park siirrettiin keskikentän seinän taakse.
Katsomon istumapaikkoja on 52 325 eli yli 4 000 vähemmän kuin alkuperäisessä. Ensimmäiset kahdeksan riviä kentältä eli niin sanottu "Legends Suites" ovat kuuluneet ammattiurheilun kalleimpiin istumapaikkoihin. Paikat ovat hintansa takia tulleet tunnetuiksi hyvin hankalasti myytävinä paikkoina. Arvostelua on herättänyt tästä johtuvat tyhjät paikat televisiolähetyksissä. VIP-aitiota on 59 alkuperäisen 19 sijaan.
Rakennukseen kuuluu myös enemmän vessoja, sekä 25 kiinteää ja 112 liikutettavaa myyntikioskia.
WASP-12

WASP-12 on Aurinkoa hieman painavampi ja kirkkaampi G0-tyypin tähti Ajomiehen tähdistössä 871 valovuoden päässä Maasta.
WASP-12b.
Tällä tähdellä on hyvin lähellä kiertävä, suureksi osaksi kaasusta koostuva eksoplaneetta. Planeetta WASP-12b on läpimitaltaan laskettua suurempi, ja se kiertää hyvin lähellä keskustähteään. Kiertoaika on noin 1.09 päivää. Se on ensimmäinen löydetty hiilipitoinen eksoplaneetta, ja hiiltä sillä on enemmän kuin happea.
Round the World

Round the World on rap-duo YOR123:n ja Skandaalin 16. helmikuuta 2005 julkaistu albumi. Levyn mukana tuli myös rajoitettuna painoksena bonus-levy.
Albumilla vierailevat muun muassa yhdysvaltalaiset Ghostface Killah ja Inspectah Deck sekä ruotsalainen Ken Ring nimellä "Ken".
Tietoteoreettinen realismi

Tietoteoreettinen realismi ("epistemologinen realismi") on tietoteoreettinen objektivistinen kanta, jonka mukaan on mahdollista saavuttaa tietoa todellisuudesta sellaisena kuin se on. Tietoteoreettinen realismi asettuu näin tietoteoreettista idealismia vastaan.
Tietoteoreettinen realismi olettaa ontologisen realismin, jonka mukaan mielestä riippumaton ulkoinen todellisuus on olemassa. Tietoteoreettinen realismi liittyy suoraan totuuden vastaavuusteoriaan, jonka mukaan totuudessa on kyse vastaavuudesta tämän todellisuuden kanssa.
Kargasokin piiri

Kargasokin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tomskin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 86 900 neliökilometriä, ja asukkaita on 22 900 henkeä (vuonna 2008).
Piiri on pinta-alaltaan Tomskin alueen suurin. Sen koillis- ja lounaisosissa sijaitsevien asutuskeskusten välinen etäisyys on yli tuhat kilometriä. Tärkeimmät joet ovat Ob, Tym ja Vasjugan. Seudulla on huomattavat öljy- ja turvevarat.
Hallinnollinen keskus on Kargasokin kylä, josta on matkaa alueen pääkaupunkiin Tomskiin 427 kilometriä. Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Kargasok, Kindal, Novo-Jugino, Novyi Vasjugan, Sosnovka, Srednetymskoje (keskuspaikka Molodjožnyi), Sredni Vasjugan, Terviz (keskuspaikka Novyi Terviz), Tolparovskoje (keskuspaikka Kijevski), Tymsk, Ust-Tšižapka (keskuspaikka Berjozovka), Ust-Tym ja Vertikos.
Seudun kanta-asukkaita ovat selkupit, hantit ja evenkit. Kargasokin kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1640. Vuonna 1924 perustettiin Kargasokin volosti. 1930-luvulla seudulle karkotettiin Stalinin vainojen uhreja. Vuonna 1949 Kargasokin piiriin liitettiin Tymin ja vuonna 1959 Vasjuganin piirit.
Seudulla tuotetaan 60 prosenttia Tomskin alueen öljystä ja kaikki kaasu. Suurimmat yritykset ovat Tomskneft ja Vostokgazprom. Vuonna 2003 avattiin Kargasokin öljynjalostamo.
Luettelo Suomen sahoista

Tämä on täydentyvä luettelo Suomessa toimineista merkittävistä historiallisista sahalaitoksista. 1700-luvun lopulla sahoja oli Suomessa muutamia kymmeniä, vesivoimalla toimivia. 1800-luvun jälkipuoliskolla sahalaitoksia tuli nopeasti lisää, kun vesivoiman korvasi höyryvoima. 1900-luvun alussa sahoja oli noin 570, vuonna 1939 noin 470. Määrä laski vähitellen, kun isot sahat alkoivat syrjäyttää pienempiä. 1950-luvulla Suomessa oli vielä noin 300–400 sahalaitosta. 2000-luvulla määrä on vähentynyt nopeasti: vuoden 2025 paikkeilla teollisia sahoja on Suomessa alle sata.