tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Setelirahoitus

Setelirahoituksella tai määrällisellä elvytyksellä (engl. "quantitative easing", "QE") tarkoitetaan rahapoliittista toimenpidettä, jossa keskuspankki ostaa markkinoilta erilaisia rahoitusinstrumentteja, kuten valtion velkakirjoja. Vastineeksi keskuspankki saa työnnettyä systeemiin rahaa.
Määritelmiä setelirahoitus ja määrällinen elvytys voidaan myös pitää eri asioina, jolloin setelirahoitus tarkoittaa valtion menoja rahoittamista suoraan keskuspankista ja määrällinen keventäminen tarkoittaa, että keskuspankki ostaa markkinoilta valtion laskemia arvopapereita, eli lainaa valtiolle rahaa. 
Yksi setelirahoituksen heikkouksista on siinä, että yritykset ja kotitaloudet eivät halua (tai pysty) ottamaan enempää lainaa, kun talouden olosuhteet ovat huonot tai toimijat ovat jo ylivelkaantuneita.
Steve Eismanin mukaan setelirahoitus epäonnistui totaalisesti vastauksena finanssikriisiin 2008. Eismanin mukaan setelirahoitus ei kiihdyttänyt talouskasvua, vaan se aiheutti vain osakekurssien nousun pörssissä. Eisman kutsuu setelirahoitusta ”rahapolitiikaksi rikkaille ihmisille”.
Toukokuussa 2019 Charlie Munger sanoi, että eriarvoistuminen johtuu kansantalouden elvyttämiseen käytetystä setelirahoituksesta, joka aiheutti matalat korot ja pörssiosakkeiden hintojen nousun. Eriarvoistuminen Mungerin mukaan johtuu siitä että vain joillakin oli pörssiosakkeita joiden hinnat nousivat. Mungerin mielestä eriarvoisuus korjautuu itsestään ajan kuluessa.
Shawn Thornton

Shawn Thornton (s. 23. heinäkuuta 1977 Oshawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä.
Ura.
Thorntonin varasi Toronto Maple Leafs vuonna 1997. Hän pelasi Toronton organisaatiossa vain AHL:n farmijoukkue St. John's Maple Leafsissä. Toronto myi Thortonin syyskuussa 2001 Chicago Blackhawksiin, josta se sai vaihdossa Marty Wilfordin. Chicagossakin Thorton pelasi lähinnä farmijoukkue Norfolk Admiralsissa. Kesällä 2006 Chicago ei uusinut Thorntonin sopimusta ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Hän solmi uuden sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa heinäkuussa 2006. Hän voitti Stanley Cupin Anaheimin riveissä vuonna 2007. Heinäkuun 1. päivä 2007 hänestä tuli taas vapaa pelaaja, ja hän solmi sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Kaudella 2010-2011 hän voitti Bruinsin paidassa uransa toisen Stanley Cupin.
Shawn Thornton ei ole sukua Joe Thorntonille eikä Scott Thorntonille.
NPH-insuliini

NPH-insuliini on vuonna 1946 kehitettiin tullut pitkävaikutteinen insuliini. Sen kauppanimiä ovat Protaphane, Humulin NPH ja Insuman.
NPH-insuliini annostellaan 2–3 kertaa vuorokaudessa. Sen lisäksi voidaan käyttää lyhytvaikutteista insuliinia ateriainsuliinina, jolloin NPH-insuliini voidaan annostella jopa 4 kertaa jotta saadaan mahdollisimman tasainen perusinsuliinivaikutus. Sitä käyttäessä saattaa esiintyä yöllisiä hypoglykemiakohtauksia. Se on kuitenkin pitkällä aikavälillä todettu turvalliseksi, ja se on hinnaltaan edullisempi kuin uudemmat lääkkeet, kuten glargiini.
Odert Reinhold von Essen (nuorempi)

Odert Reinhold von Essen (16. tammikuuta 1755 Koiskalan kartano, Nastola – 11. tammikuuta 1837 Porvoo) oli suomalainen Suomen sodassa taistellut eversti, myöhemmin kenraalimajuri. Hän esiintyi henkilönä myös J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runossa Von Essenistä ja hänen Matti-rengistään. Von Essenin samanniminen isoisä oli everstinä Porin rykmentissä ja kaatui Napuen taistelussa 1714.
Liittyi vapaaehtoisena Hämeen läänin jalkaväkirykmenttiin 1767. Varusmestari 1769, kevyen rakuunakaartin faanjunkkari eli lippujunkkari 1770 ja toinen adjutantti (sekundadadjutant) 1773, kornetti 1775, luutnantti 1779, kapteeni Uudenmaan rakuunarykmentissä 1780. Majuri Hämeen läänin rykmentissä 1787. Everstiluutnantti Hämeen läänin jääkäripataljoonassa 1792.
Everstiluutnantti v. Essen tuli Padasjoen Maakesken kylän Anttilan sotilasvirkatalon (puustelli) haltijaksi 3.2.1794. Anttila oli tuolloin Hämeen läänin jalkaväkirykmentin jääkäripataljoonan esikunnan 1. Majurin virkatalo, joka oli hänen hallussaan 7.8.1809 – eli aina Suomen sodan loppupuolelle – asti.
Von Essen ylennettiin everstiksi 25.5.1798, jolloin oli Hämeenlinnan jääkäripataljoonan komentaja. Suomen sodassa hän taisteli Yppärissä, Pyhäjoella sekä Siikajoella ja myöhemmin toimiessaan 6. prikaatin päällikkönä hän osallistui Alavuden, Salmin ja Oravaisten taisteluihin taisteluihin. Nimitetty kenraaliadjutantiksi 8.8.1809. Sodan päätyttyä syyskuussa 1809 von Essen sai eron Ruotsin armeijan palveluksesta 7.11.1809 samalla ylennettynä kenraalimajuriksi.
Sittemmin hän asui Jakarin (Jackarby) kartanossa, jonka omistajaksi hän tuli avioiduttuaan Juliana Marianna Ramsayn kanssa.
Von Essen oli naimisissa neljä kertaa:
Von Essenin vuonna 1850 syntynyt pojantytär näyttelijä Sigrid Sofia Matilda Elisabeth (Siri) von Essen oli jonkin aikaa naimisissa ruotsalaisen kirjailija August Strindbergin kanssa.
Astraaliprojektio

Astraaliprojektio eli astraalimatkailu tarkoittaa kehostapoistumiskokemuksen aikana tehtävää liikkumista. Liikkuminen sanotaan tehtävän niin sanotulla astraalikeholla, johon tietoinen mieli siirtyy fyysisestä kehosta. Astraalikehon uskotaan matkaavaan astraalimaailmaan, joka peilaa fyysistä maailmaa.
Ruumiistapoistuminen tai astraaliprojektio on tuttu kokemus noin 14 %:lle ihmisistä. Tieteellinen näkemys on, että astraaliprojektiossa on kyse selkounesta. Kuten selkounessa, myös astraaliprojektiossa henkilö voi kontrolloida omia tekemisiään.
Astraaliprojektion sanotaan olevan mahdollista sekä unitilassa ihmisen sitä tiedostamatta että tahdonvaraisesti.
Astraaliprojektion mahdollisuutta tukevaa todistusaineistoa on vain vähän. Todisteina käytetään lähinnä ihmisten henkilökohtaisia todistuksia.
THRAK

THRAK on King Crimsonin yhdestoista studioalbumi. Levy oli King Crimsonin ensimmäinen yli kymmenen vuoden tauon jälkeen. King Crimson jatkoi muuten samalla kokoonpanolla kuin ennen taukoakin, mutta mukaan oli tullut myös kaksi uutta soittajaa: basisti Trey Gunn ja rumpali Pat Mastelotto.
Kappaleet.
Musiikki King Crimson, sanat Adrian Belew.
Huntingdon

Huntingdon on noin asukkaan kaupunki ja kunta "(civil parish)" Cambridgeshiren kreivikunnassa eteläisessä Keski-Englannissa, Great Ouse -joen pohjoisrannalla. Se sai kunnan arvon vuonna 1205 Juhana Maattoman määräyksestä, ja on nykyisin Huntingdonshiren aluehallinnon keskus.Oliver Cromwell on syntynyt siellä. Eräissä versioissa tarua Robin Hood oli Huntingdonin jaarli.
Alue.
Kunta sijaitsee Great Ouse -joen pohjoisrannalla, Godmanchesteria vastapäätä ja lähellä lännessä olevaa St Ivesin kuntaa ja idässä olevaa Bramptonin kylää. Huntingdoniin kuuluu nykyään Hartfordin kylä sen itäpuolella ja Oxmoorin, Stukeley Meadowsin ja Hinchingbrooken alueet sen pohjois- ja länsipuolella.
Godmanchesterin, Huntingdonin ja Bramptonin välillä sijaitsee Englannin suurin niitty, Portholme Meadow. Se on kooltaan noin neliökilometrin kokoinen ja sen lajistoon kuuluu useita harvinaisia heinä-, kukka- ja sudenkorentolajeja.
Lähistöllä, neljän kilometrin säteellä sijaitsee kolme RAF:n tukikohtaa: RAF Brampton, RAF Wyton ja RAF Alconbury, joista jälkimmäinen on nykyisin Yhdysvaltain ilmavoimien käytössä.
Huntingdon on aiemmin ollut tunnettu useista kirkoistaan. Nykyään siellä sijaitsee vain neljä Englannin kirkon kirkkoa, jotka yhdessä läheisten Great Stukeleyn ja Little Stukeleyn kirkkojen kanssa muodostavat Huntingdonin seurakuntayhtymän, joka kuuluu Elyn hiippakuntaan.
Hopeakettu (sarjakuvahahmo)

Hopeakettu on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä fiktiivinen henkilö.
Hopeakettu oli nuori ihminen ja Wolverinen rakastaja. Hän esiintyi ensimmäisen kerran "Wolverine vol.2" lehden kymmenennessä osassa, jossa hänet nähdään kuolevan Sapelihampaan kynsissä. Hän kuitenkin selvisi hyökkäyksestä ja seuraavan kerran hänet nähtiin X-Tiimin jäsenenä sekä yhtenä Ase-X -projektin kokeilukappaleena. Myöhemmin Hopeakettu petti ryhmänsä ja liittyi terroristijärjestö Hydraan.
Hahmo esiintyi vuonna 2009 valmistuneessa "" -elokuvassa, jossa häntä näytteli Lynn Collins.
Don Felder

Donald William Felder (s. 21. syyskuuta 1947 Gainesville, Florida) on yhdysvaltalainen muusikko, laulaja-lauluntekijä ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten urastaan Eagles-rockyhtyeen kitaristina. Hän liittyi Eaglesin kitaristiksi vuonna 1974.
Felder levytti Eaglesissa neljä studioalbumia ja yhden livealbumin ennen kuin yhtye hajosi syviin erimielisyyksiin vuonna 1980. Yhtyeen hajottua Felder levytti 1980-luvulla yhden sooloalbumin ja työskenteli pääosin sessiomuusikkona. 14 vuoden tauon jälkeen Felder ja Eagles teki vuonna 1994 menestyksekkään paluun esiintymislavoille. Don Felder erotettiin yhtyeestä vuonna 2001 erimielisyyksien vuoksi, minkä seurauksena Felder ja Eaglesin keulahahmot Don Henley ja Glenn Frey ovat sittemmin puineet välejään oikeudenkäynneissä.
Carroll Shelby

Carroll Hall Shelby (11. tammikuuta 1923 – 10. toukokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija ja kilpa-autojen suunnittelija.
Shelby vaikutti yli 50 vuoden ajan autokilpailemiseen ja -suunnitteluun. Hän aloitti uransa 1950-luvulla kilpaillen Cad-Allardin, Aston Martinin ja Maseratin tiimeissä. Hän teki yli 16 nopeusennätystä näinä vuosina. Shelby voitti yhdessä Roy Salvadorin kanssa Le Mansin 24 tunnin kilpailun vuonna 1959 Aston Martinilla. Hän voitti Mount Washington Hillclimb Auto Racing -kilpailun vuonna 1956 tehden uuden nopeusennätyksen. Hän osallistui kahdeksaan F1-osakilpailuun kausilla 1958–1959. Hän oli parhaimmillaan neljäs Italian GP:ssä 1958 yhdessä Masten Gregoryn kanssa, mutta kumpikaan ei saavuttanut pisteitä johtuen jaetusta ajosta.
Shelby perusti oman Shelby-American yrityksen vuonna 1959 lopetettuaan kilpailemisen. Hän rakensi ja suunnitteli yrityksessään kuuluisia ”Cobra”-autoja joissa oli Fordin moottorit. Hän suunnitteli autoja myös Dodge ja Oldsmobile yrityksille, joista muistettavin on Dodge Viper. Vuonna 2003 Shelby siirtyi Fordin tekniseksi neuvonantajaksi uuteen Ford GT -projektiin. 
Shelby valittiin vuoden 1991 International Motorsports Hall of Fame‎en ja Amerikan Moottoriurheilun Hall of Fameen vuonna 1992.
Shelbylle tehtiin sydämensiirto vuonna 1990 ja munuaisensiirto 1996. Hän menehtyi keuhkokuumeeseen 10. toukokuuta 2012.
Despised Icon

Despised Icon on kanadalainen deathcoreyhtye. Se perustettiin Montrealissa vuonna 2001. Yhtye on julkaissut neljä täyspitkää albumia, kolme EP-levyä ja yhden DVD:n.
Despised Icon tunnetaan kahdesta laulajastaan, joista Alexandre Erian käyttää murina- ja kirkumistekniikkaa ja Steve Marois murinalaulun lisäksi deathcore -tyylille ominaista, sian vinkumiselta kuulostavaa tekniikkaa (). Yhtye laulaa englanniksi ja ranskaksi.
Despised Icon ilmoitti 7. huhtikuuta 2010 hajoavansa kahdeksan vuoden aktiivisuuden jälkeen. Yhtye ei kuitenkaan peruuttanut elokuista Euroopan-kiertuettaan, vaan aikoi sen lisäksi pitää syys-lokakuussa viimeisen Pohjois-Amerikan -kiertueensa.
Vuonna 2016 yhtye teki paluun ja julkaisi uuden albumin "Beast" 22. heinäkuuta 2016 Nuclear Blast-levy-yhtiön kautta.
Vesisänky

Vesisänky on vuodetyyppi, jonka patja on täytetty vedellä. Vesitäytetty patja muotoutuu nukkujan vartalon mukaan, jolloin ihoon kohdistuva paine vähenee ja verenkierto paranee. Vesisängyn veteen lisätään aineita, jotka estävät biokasvuston kasvun vedessä. Vesisänkyjen suosio oli parhaimmillaan 1970–1980-luvuilla, minkä jälkeen niiden suosio on vähentynyt. Suomessa vesisängyn suosion huippu osui 1980-luvun jälkipuoliskolle.
Vesisängyn patjaan kuuluu sähkökäyttöinen vedenlämmitin, jotta ihmisellä olisi nukahtaessa miellyttävä olo eikä nukkuessa ruumiin lämpötila laskisi liiaksi. Vesisängyn ominaisuuksiin kuuluvat veden hydrauliset ominaisuudet. Kun ihminen vaihtaa asentoa tai toinen ihminen tulee vuoteelle, se aiheuttaa patjan vesimassaan aaltoliikettä. Tätä aaltoilua on pyritty vähentämään vesisängyissä patjan sisäisillä väliseinillä ja lokeroinnilla.
Vesisängyn haittoihin lasketaan vuotovaara tai rikkimenovaara. Patjojen mukana toimitetaan yleensä paikkaussarja. Vesisänky on työläs tyhjentää, mikä tekee vuodetyypistä varsinkin muutoissa epäkäytännöllisen.
Historiaa.
Ensimmäisen vesisängyn patentoi brittilääkäri William Hooper vuonna 1883 vähentämään vuodepotilaiden makuuhaavoja. 1900-luvun alussa tieteiskirjailija Robert Heinlein kuvaili veden päällä nukkumista romaaneissaan. Suosio lähti todelliseen nousuun, kun vuonna 1968 Charles Prior Hall suunnitteli vedellä täytetyn, vinyylimuovista valmistetun sängyn opinnäytetyönä San Franciscon valtionyliopiston muotoilutiedekunnassa.
Vesisängystä tuli 1970–1980-luvuilla yksi seksuaalisen vapautumisen ja elintason kasvun tunnusmerkeistä länsimaiden suurille ikäluokille. 1970-luvun alussa se levisi ensin loistohotellien parhaisiin sviitteihin. Time-lehti kertoi 1971 Playboyn kustantajan Hugh Hefnerin hankkineen tasmanialaisen opossumin turkiksella päällystetyn king size -vesisängyn.
Vahvasti seksuaalisviritteinen ja vesisängyn statussymbolimerkitystä korostanut markkinointi aiheutti 1990-luvulle tultaessa yhdessä vesisänkyjen epäkäytännöllisten ominaisuuksien kanssa vastareaktion, ja vuodetyyppi meni pois muodista. Vesisänky todisti kuitenkin kuluttajien avoimuuden nukkumiseen liittyville innovaatioille ja teki tilaa esimerkiksi Tempur-patjan kaltaisille seuraavan sukupolven sänkykeksinnöille.
John Vickery

John Vickery (s. 4. marraskuuta 1950 Alameda, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Televisiosarjassa "Babylon 5" Vickery esitti hahmoja Neroon ja Mr. Welles. Hän on myös näytellyt Gul Rusotia kolmessa "" -sarjan jaksossa.
"Leijonakuningas"-elokuvan Broadway-musikaaliversiossa Vickery näytteli Scaria. Muita Broadway-näytelmiä, joissa Vickery on esiintynyt, ovat muun muassa "The Sisters Rosenweig", "The Real Thing" ja "Eminent Domain".
No Class

No Class on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin toinen single albumilta "Overkill". Se julkaistiin alun perin 7" vinyylisinglenä. Single on julkaistu kolmella erilaisella kansikuvalla. Kannet sisältävät kuvat joko Lemmystä, Eddie Clarkesta tai "Philthy Animal" Taylorista. Singlen B-puolena oli "Like a Nightmare", joka on julkaistu joillakin Overkillin uusintapainoksilla.
1982, osana EPtä "Stand by Your Man" jossa oli mukana myös Motörhead, punk/metal-yhtye Plasmatics versioi kappaleen "No Class".
Syyskuussa 1982 Lemmy, Philthy ja Brian Robertson olivat Richard Skinnerin haastateltavina BBC Radio 1:sen `Saturday Live´-showssa. Yhtye esitti myös kappaleet "Stand by Your Man", "Go To Hell" ja "No Class".
Vuoden 1998 livealbumilla "Everything Louder Than Everyone Else", ennen "No Classin" soittamista, Lemmy ilmoittaa, että haluaisi omistaa kappaleen hänen pitkäaikaiselle ystävälleen Wendy O. Williamsille, joka oli tehnyt itsemurhan kuukautta aiemmin.
Kappaleen riffi kuulostaa melkein samanlaiselta kuin ZZ Topin kappaleessa "Tush."
Kirkon ja valtion erottamispyrkimykset Suomessa

Kirkon ja valtion erottamispyrkimykset Suomessa koskee Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ja Suomen ortodoksisen kirkon erottamista valtiosta. Suomen luterilaista ja ortodoksista kirkkoa on kutsuttu valtionkirkoiksi, itseään kirkot sen sijaan kutsuvat kansankirkoiksi. Arvostelijoiden mukaan kirkon ja valtion suhdetta voidaan luonnehtia valtiokirkolliseksi, koska valtion ja kirkon väliset liitokset ovat niin voimakkaita. 
Mikään Suomen merkittävistä poliittisista puolueista ei nykyään aktiivisesti aja kirkon ja valtion täydellistä erottamista toisistaan.
Historiaa.
Prometheus-seuran vuonna 1907 julkaisemassa esitelmässä professori Edvard Westermarck sanoi: ”Eikö olisi jo aika meidänkin kansamme yhteiskunnan, siveyden ja uskonnon nimessä säätää, että täydellinen uskonvapaus on oleva, että mitään erityisesti etuoikeutettua uskontoa ei saa yhteiskunnassa olla olemassa, että kirkko on erotettava valtiosta?”
Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen vuoden 1903 Forssan ohjelmassa todettiin:
Vuonna 1923 voimaan tullut uskonnonvapauslaki antoi uskonnottomille täydet kansalaisoikeudet. Vaatimus valtion ja kirkon erottamisesta ei kuitenkaan toteutunut.
Kirkko ja valtio -komitea selvitti kirkon ja valtion suhdetta 1972–1977 luterilaisen kirkon toivomuksesta. Komitea oli mietinnössään pääosin yksimielinen luterilaisen kirkon vuoden 1970 vastaavan komitean kanssa. Komitea katsoi, että kirkkojen ja valtion välinen suhde tulisi säilyttää ennallaan.
Vuonna 1993 tehtiin kirkkolain uudistus ja 1995 hallitusmuodon perusoikeusuudistus. Suomen perustuslaki toteaa, että evankelis-luterilaisen kirkon järjestysmuodosta ja hallinnosta säädetään kirkkolaissa. Suomen ortodoksista kirkkoa koskee Laki ortodoksisesta kirkosta.
Muun muassa Vapaa-ajattelijain liiton mielestä kirkoilla ei tule olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia.
Robert Rusler

Robert Rusler (s. 20. syyskuuta 1965 Fort Wayne, Indiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ruslerin ensimmäinen elokuvaesiintyminen tapahtui vuoden 1985 komediassa "Lisa – unelmien nainen", jossa hän esitti Maxia. Hänet tunnetaan myös roolistaan Ron Gradyna samana vuonna ilmestyneessä kauhuelokuvassa "Painajainen Elm Streetillä 2 – Freddyn kosto".
Ruslerin parhaiten tunnettu televisiorooli on Warren Keffer sarjan "Babylon 5" toisella tuotantokaudella (1994–1995). Rusler on myös tehnyt vierasrooleja muun muassa sellaisissa televisiosarjoissa kuin "The Facts of Life", "Kasvottomat sotilaat", "Ratkaisija", "24", "NCIS Rikostutkijat" ja "".
Teuvan rauniokirkko

Teuvan rauniokirkko on Etelä-Pohjanmaalla sijaitsevan Teuvan seurakunnan entinen, vuonna 1863 rakennettu kirkko, joka tuhoutui tulipalossa tammikuussa 1950. Rauniokirkon kuoriosa ja sakaristo on kunnostettu kaikkien entisten kirkkojen muistomerkiksi. Rauniokirkolla järjestetään iltakirkkoja, konsertteja ja jouluaaton hartauksia.
Teuvan nykyinen kirkko on rakennettu 1953, ja sen on suunnitellut arkkitehti Elsi Borg.
Gavin Hood

Gavin Hood (s. 12. toukokuuta 1963 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja näyttelijä. Hän on saanut Oscar-palkinnon "Tsotsin" ohjaajana ja käsikirjoittajana. Muita hänen ohjauksiaan ovat esimerkiksi "Rendition – poikkeuksellinen luovutus" (2007) ja "" (2009).
Around the World Live

Around The World Live on Deep Purplen videotallenne, joka julkaistiin vuonna 2008.
Sisältö.
DVD-videotallenne sisältää yhteensä neljä levyä:
CD4: Levyssä 4 on dokumentti, jossa haastatellaan bändiä vuonna 2002.
CD3: Levyssä UK 2002 pidetään kosketinsoittajan, Jon Lordin jäähyväiset, koska hänellä on polvivamma. Kappaleissa Smoke On The Water ja Highway Star soittaa sekä Don Airey että Jon Lord.
CD2: Levyssä Total Abadon 1999 bändi esittää keikan Australian Abadonissa.
CD1: Levyssä Bombay Calling soitetaan Lazy-biisi sisältäen Ian Paicen rumpusoolon.
Levyn sisältö on vuosilta: 1995 Bombay (CD 1, 2 keikkaa) , 1999 Abadon (CD 2), 2002 UK (CD 3) ja 2002 Haastattelu (CD 4).
Fiona Graham

Fiona Caroline Graham, taiteilijanimeltään Sayuki (16. syyskuuta 1961 – 26. tammikuuta 2023) oli antropologi ja ensimmäinen perinteisen geishakoulutuksen läpikäynyt länsimaalainen geisha. Graham väitteli sosiaaliantropologian tohtoriksi Oxfordin yliopistossa, ja hän erikoistui japanilaiseen yhteiskuntaan. Hän asui Japanissa ja valmistui Keion yliopistosta. 
Geisha-ura.
Graham debytoi geishana joulukuussa 2007 nimellä Sayuki. Hän esiintyi haastatteluissa ”ensimmäisenä valkoihoisena geishana”, mikä ei pidä paikkaansa, koska Liza Dalby työskenteli geishana ennen Grahamia. Dalby ei kuitenkaan käynyt läpi perinteistä koulutusta, debytoinut muodollisesti tai työskennellyt geishajärjestön alaisena kuten Graham.
Graham työskenteli geishana Asakusassa, joka on yksi Tokion kuudesta geisha-alueesta. Helmikuusta 2011 lähtien Graham ei ollut enää Asakusan geishajärjestön hyväksymä, joskin hän jatkoi työskentelyään geishana.
Pikachun loma

Pikachun loma (, ) on lyhytelokuva, joka ilmestyi ensimmäisen Pokémon-elokuvan, "Mewtwon vastaiskun" mukana. Se oli ensimmäinen Pikachu-lyhytelokuva.
Juoni.
Pikachun loma kertoo siitä, kun Ash, Misty ja Brock päästävät Pokémoninsa koko päiväksi ns. Pokemonien leikkipuistoon. Se on suuri alue, jossa Pokémoneilla on lupa temmeltää.
Pikachu, Squirtle, Bulbasaur ja Psyduck hoitavat alussa Mistyn Togepia, joka itkee ja parkuu. Lopulta Pokémonit saavat Togepin nukkumaan Bulbasaurin avulla.
Sitten paikalle ilmestyy Pokémon-jengi, johon kuuluvat Raichu, Cubone, sekä kaksi uutta toisen sukupolven Pokémonia Marill ja Snubbull. He mekastavat ja herättävät Togepin, joka saa toiset vihaiseksi. Togepi lähtee hoipertelemaan omille teilleen Pikachu kintereillään, samalla kun Bulbasaur ja Squirtle kinaavat Pokémon-jengin kanssa. Pikachun mielestä riiteleminen ei ole hyvä juttu, mutta sen mieli muuttuu, kun Raichu pelottaa sähköllään Togepia, ja käräyttää lopulta Pikachun.
Pokémonit ottavat mittaa toisistaan. Squirtle ui kilpaa Marillin kanssa, joka voittaa, ja Pikachu sekä Raichu lähtevät juoksemaan sähköiset posket kiinni toisissaan. He juoksevat muun muassa päin Rakettiryhmän Weezingiä, Arbokia sekä Meowth'ta sekä Ashin Charizardin hännän päältä. Se hermostuu ja pysäyttää kinaavat kaksikon.
Ylpeänä Charizard lentää ilmaan tulta syösten, mutta ajautuu päin kiipeilytelineitä, jotka hajoavat. Lopulta Charizardin pää juuttuu yhteen telineeseen.
Yhdessä Ashin, Mistyn ja Brockin Pokémonit alkavat kiskoa epätoivoista Charizardia irti, mutta se ei onnistu. Vieressä Pokémon-jengi nauraa, mutta Pikachu menee niiden luo, ja pyytää apua. Kaikki paitsi Cubone menevät auttamaan, sillä Cubonet ovat tunnettuja siitä, ettei niitä juurikaan kiinnosta muiden auttaminen.
Lopulta myös Cubone menee auttamaan, ja Pokémonit saavat Charizardin irti. Ilkeä Pokémon-jengikin tajuaa, että yhteistyöllä kaikki sujuu, varsinkin kun Pokémonit vielä yhteisvoimin korjaavat hajonneet kiipeilytelineet ja pitävät niissä hauskaa. Ilta hämärtyy ja Ash, Misty ja Brock palaavat noutamaan Pokémoninsa. Kaikkien lähdettyä Pikachu vielä kiittää Pokémon-jengiä, ja palaa sitten onnellisena Ashin luokse.
Mauri Melamies

Mauri Robert Melamies (vuoteen 1935 Mellenius) (22. syyskuuta 1916 Sodankylä – 3. helmikuuta 2008 Helsinki) oli Kemi Oy:n toimitusjohtaja ja vuorineuvos. 
Melamiehen vanhemmat olivat piiripäällikkö Eino Melamies ja Selma Lampela. Hän avioitui 1941 Stina Blässaren kanssa, perheeseen syntyi kolme lasta. Melamies kävi kansakoulun Sodankylässä ja jatkoi opintojaan Kemijärven yhteiskoulussa. Ylioppilaaksi hän valmistui Oulun lyseosta vuonna 1935. Melamies palveli upseerina talvi- ja jatkosodissa ja suoritti vuonna 1943 metsänhoitajan tutkinnon. Sodan jälkeen Melamies tuomittiin sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä syylliseksi asekätkentään ja hän istui kahden vuoden tuomionsa Sörnäisten vankilassa, jossa hän suoritti alemman oikeustutkinnon. Vuonna 1944 hän astui Kemi Oy:n palvelukseen ja oli mukana sodan jälkeisessä Lapin jälleenrakennuksessa. Kemi Oy:n varatoimitusjohtajaksi hän tuli vuonna 1966 ja toimitusjohtajaksi vuonna 1969, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1979. Vuorineuvoksen arvonimi myönnettiin Melamiehelle vuonna 1973.
Vigilante (sarjakuvahahmo)

Vigilante on DC Comicsin kustantama sarjakuvahahmo ja supersankari, jonka loivat Mort Weisinger ja Mort Meskin. Alkuperäinen Vigilante esiintyi Action Comics -sarjakuvassa vuonna 1941. DC-universumissa on useampia samannimisiä hahmoja jotka ovat kantaneet Vigilanten roolia; Greg Saunders (1941), Adrian Chase (1983), Alan Welles (1985), Dave Winston (1986), Patricia Trayce (1992) ja Justin Powell (2005). Lisäksi "Batman Beyond" sarjakuvissa esiintyi Jake Chill niminen Vigilante.
Vigilante muissa medioissa.
Elokuva.
Vuonna 1947 Columbia Pictures julkaisi 15 tarinaa sisältävän elokuvan "", joka perustui löyhästi nimikkosarjakuvaansa. Hahmo toimi elokuvassa villinlännen aikaisen hallituksen naamioituneena salaisena agenttina, joka tutki katoamisia ja ryöstöjä. Vigilantea näytteli Ralph Byrd.
Flight of the Conchords (televisiosarja)

Flight of the Conchords on komediasarja, joka seuraa uusiseelantilaisen Flight of the Conchords -musiikkiduon seikkailuja sen pyrkiessä menestykseen ja maineeseen New Yorkissa. Sarjan kaksi päänäyttelijää Jemaine Clement ja Bret McKenzie esittävät fiktiivisiä versioita itsestään. Muissa keskeisissä rooleissa näyttelevät Rhys Darby, Kristen Schaal ja Arj Barker, minkä lisäksi sarjassa on monia vierailevia tähtiä.
Sarjan ovat luoneet James Bobin, Jemaine Clement ja Bret McKenzie. Bobin on pääkäsikirjoittaja ja ohjaaja. Ensimmäinen jakso esitettiin HBO-kanavalla 17. kesäkuuta 2007. Sarjan toinen tuotantokausi alkoi 18. tammikuuta 2009.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Suomessa Yle TV2:lla syksyllä 2008.
Juoni.
Sarja seuraa kahden entisen paimenen Jemainen ja Bretin (Jemaine Clement ja Bret McKenzie) päivittäistä elämää New Yorkissa, jonne he ovat muuttaneet Uudesta-Seelannista musiikillisen menestyksen toivossa. Duon managerina toimii Murray (Rhys Darby), jonka "sivutyö" on Uuden-Seelannin konsulaatissa. Yhtyeellä on yksi fani Mel (Kristen Schaal), jolla on lähinnä pakkomielle yhtyettä kohtaan. Duolla on myös yksi ystävä Dave (Arj Barker), joka omistaa paikallisen panttilainaamon.
Seikkailuja rytmittävät kaksikon esittämät laulut, jotka kertovat niin ankeasta suurkaupunkielämästä kuin lukuisista ihmissuhdesotkuistakin. Musiikin tyylilaji karkaa välillä folkista aina bossa novaan tai hip hopiin (miesten rap-pseudonyymit ovat Hip-Hopopotamus ja Rhymenoceros).
The Hoosiers

The Hoosiers (aiemmin The Hoosier Complex) on britannialainen vuonna 2003 perustettu pop rock -yhtye. Se muodostuu brittiläisistä Irwin Sparkesista ja Alphonso "Alan" Sharlandista.
Yhtyeen ensimmäinen single "Worried About Ray" sijoittui viidenneksi Britannian singlelistalla heinäkuussa 2007. Yhtyeen debyyttialbumi "The Trick to Life" saavutti ensimmäisen sijan Britannian albumilistalla lokakuussa 2007 ja myi lopulta tuplaplatinaa.
Yhtyeen pitkäaikainen basisti ja kitaristi, ruotsalainen Martin Skarendahl erosi yhtyeestä heinäkuussa 2015.
Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut

Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut (ruotsinkielinen alkuteos Fågelguiden – Europas och Medelhavsområdets fåglar i fält) on lintujen tunnistamiseen tarkoitettu tietokirja. Sen ovat kirjoittaneet ruotsalainen Lars Svensson ja englantilainen Peter J. Grant, sekä kuvittaneet irlantilainen Killian Mullarney ja ruotsalainen Dan Zetterström. Yhdysvaltalainen Larry McQueen on maalannut sivujen 362–365 amerikkalaiset lajit.
Kirja esittelee kaikki Euroopan, Välimeren alueen ja Pohjois-Afrikan linnut sekä lajit, joita tavataan suurimmassa osassa Lähi-itää. Kirja esittelee yhteensä 850 lintulajia joista 750 seikkaperäisesti. Linnut esitetään kaikissa puvuissa (sukupuoli, ikä, vuodenaika ja elinympäristö). Kirja on pehmeäkantinen maasto-opas ja siitä on myös tehty isompi kovakantinen versio "Suuri Lintukirja – Euroopan ja Välimeren alueen linnut".
"Lintuopas – Euroopan ja Välimeren alueen linnut" -kirjaa pidetään yleisesti yhtenä parhaista lintukirjoista nimenomaan sen yksityiskohtaisesti tehtyjen kuvataulujen ansiosta.
Kirjan teko.
Svensson, joka oli jo vuonna 1965 lähettänyt luonnoskuvia englantilaiselle kustantamolle ja tullut hylätyksi, tapasi Grantin ja Mullarneyn vuonna 1982 Ruotsissa ja sai heidät mukaan tekemään kirjaa. Alusta alkaen hankkeessa oli mukana ruotsalainen kirjakustantamo Bonnier ja englantilainen HarperCollins. Peter Grant ehti vain luonnostella kuikkien-lokkilintujen lajikuvaukset ennen kuolemaansa vuonna 1990. Myöhemmin kirjan tekoon tuli mukaan Zetterstöm, joka maalasi kuvatauluja. Alun perin kirjan piti valmistua 3–4 vuodessa, mutta koska tekijät tavoittelivat täydellisyyttä se veikin aikaa lähes 15 vuotta.
Suomalainen laitos.
Kirjan ovat suomentaneet ja Suomen oloihin mukauttaneet Hannu Jännes ja Pekka J. Nikander. Käännöstyössä on seurattu tarkasti alkuperäistä tekstiä, mutta tilanpuutteen vuoksi osa siitä on jouduttu karsimaan, kuitenkaan kirjan käyttökelpoisuutta määritysoppaana vähentämättä. Lajikuvausten esiintymistunnukset on vaihdettu Suomen oloon sopiviksi. Ne perustuvat Suomen pesimälinnuston osalta teokseen "Muuttuva pesimälinnusto" ja harvinaisuuksien osalta BirdLife Suomen ja Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen ylläpitämään rariteettikomitean julkaisemiin havaintoihin sekä "Suomen Linnusto" -kirjaan. Myös elinympäristökuvauksia on täydennetty Suomen oloihin sopivimmiksi.
Vuonna 2010 kirjasta ilmestyi uusi korjattu laitos. Uudessa versiossa on vanhaan verrattuna muun muassa lähes neljännes uusia kuvia ja tekstejä. Lisäksi monet lajit on jaettu omiksi lajeikseen. Uuden laitoksen ISBN on 978-951-1-21351-2.
Vuonna 2015 kirjasta ilmestyi uusi päivitetty painos. Tietoja on tarkistettu, levinneisyyskarttoja päivitetty ja lajien tieteellisiä nimiä on ajantasaistettu. Joitain alalajeja on jaettu omiksi lajeikseen viimeisimpien taksonomisten tulkintojen mukaan. Sivumäärä 440. Päivitetyn painoksen ISBN on 978-951-1-29509-9.
Vuonna 2023 kirjasta ilmestyi suomeksi 3. laitos, jonka sivumäärä 474.
Gesterbyn koulu

Gesterbyn koulu on Kirkkonummella Gesterbyn kunnanosassa sijaitseva peruskoulu. Koulussa annetaan opetusta luokka-asteille 1–6. Oppilaita koulussa on noin 450 ja opettajia noin 25. Koulussa on kielikylpyopetusta. Rehtorina toimii Titta Ristola.
Panagiótis Vasilópoulos

Panagiótis ”Pános” Vasilópoulos (, s. 8. helmikuuta 1984 Maroúsi) on kreikkalainen koripalloilija.
Ura.
Ennen pääsarjauraansa Vasilópoulos pelasi "Iraklis Pyrgoun" joukkueessa Kreikan neljänneksi korkeimmalla tasolla.
Vasilópoulos meni PAOK Thessalonikin juniorijoukkueisiin ja pelasi niissä aina vuoteen 2001 saakka, jolloin hänet nostettiin edustusjoukkueeseen. Hän lähti seurasta vuonna 2005 ja liittyi Olympiakosin joukkueeseen. Joukkueen mukana hän pääsi pelaamaan Euroliiga, mutta hänen harmikseen hän ei aluksi päässyt pelaamaan omassa pelipaikassaan nuoressa joukkueessa, joka haittoi hänen kehittymistään. Vuonna 2008 Vasilópoulos solmi Olympiakosin kanssa neljän vuoden jatkosopimuksen. Kaudella 2008–2009 hänen riesanaan olivat useat loukkaantumiset, jotka pitivät hänet poissa lukuisista Euroliiga-otteluista.
Maajoukkue.
Kreikan juniorimaajoukkueissa Vasilópoulos edusti alle 18-vuotiaita, 20-vuotiaita sekä 21-vuotiaita. Alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa 2002 hän voitti hopeaa ja vuoden 2003 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa hän voitti myös hopeaa.
Aikuisten maajoukkueen kanssa hän voitti kultaa EM-kisoissa 2005 sekä hopeaa vuoden 2006 MM-kisoissa.
Anni Ihamäki

Anni Ihamäki (o.s. Henttu, ent. Hautala, s. 17. huhtikuuta 1982) on suomalainen radio- ja tv-juontaja. Ihamäki on juontanut Radio Suomipopilla "Aamulypsy"-ohjelmaa vuosina 2006–2009 sekä 2013–2022.
Elämä ja ura.
Ihamäki toimi "Aamulypsyn" ensimmäisenä juontajana yhdessä Jaajo Linnonmaan kanssa ennen jäämistään äitiyslomalle heinäkuussa 2009. Hän palasi töihin vuoden 2011 alussa Arttu Harkin kanssa Radio Suomipopin "Valtakunnan viralliseen iltapäivään". Ihamäen toistaiseksi viimeinen radiolähetys Aamulypsyssä oli 22. joulukuuta 2022. 
Vuosina 2011 ja 2012 Ihamäki oli The Voicen "Heräämön" aamujuontajana yhdessä Niko Kivelän, Teemu Vesterisen, Sami Hedbergin, Suvi Hartlinin ja Juha Västin kanssa. Tammikuussa 2013 Ihamäki palasi Radio Suomipopin "Aamulypsyn" juontajaksi yhdessä Jaajo Linnonmaan, Juha Perälän ja Juha Vuorisen kanssa. Vuonna 2019 Juha Perälän jäätyä pois ohjelmasta Ihamäen ja Linnonmaan kollegaksi tuli Tuukka Ritokoski. Anni Ihamäki jäi äitiyslomalle "Aamulypsystä" syyskuussa 2020.
Ihamäki on juontanut Nelosella "Kielletty rakkaus"-, "Kadonneen jäljillä"- ja "Kaikki vastaan 1" -televisio-ohjelmia. Syksyllä 2017 hän juonsi Juuso Mäkilähteen kanssa Idolsin kahdeksatta kautta. Vuonna 2019 hän juonsi ohjelmaa "Mitä lapsesi tekisi".
Anni Ihamäki toimi ääninäyttelijänä sivuroolissa "Angry Birds -elokuvassa" ja näyttelijänä elokuvassa "Luokkakokous 2 – Polttarit".
Vuonna 2018 Otava julkaisi "Annin ruokakirja" -nimisen reseptikirjan. Kirjan toinen osa julkaistiin vuonna 2019 ja kolmas osa julkaistiin vuonna 2021.
Ihamäki on suunnitellut farkkumalliston suomalaiselle "Very Nice" -brändille.
Huhtikuussa 2021 Suplassa julkaistiin Ihamäen ja Tuija Pehkosen juontama "Hautala &amp; Pehkonen" -podcast.
Ihamäki juonsi vuoden 2021 Big Brother Suomi VIP -ohjelmaa yhdessä Tinni Wikströmin ja Kimmo Vehviläisen kanssa. Hän juonsi myös vuoden 2022 Big Brother Suomi -ohjelmaa. Hänen juontopareinaan toimivat Janni Hussi sekä Sami Kuronen.
Ihamäki on juontanut Suurin pudottaja Suomen 3. tuotantokauden. 
Vuonna 2024 hän juonsi Huvila &amp; Huussi -ohjelman 15. tuotantokauden.
Yksityiselämä.
Ihamäki oli kihloissa stand-up koomikko Niko Kivelän kanssa vuosina 2018–2019. Ihamäellä on aiemmasta suhteestaan vuonna 2009 syntynyt poika.
Anni Ihamäki avioitui elokuussa 2022 muusikko Ilkka Ihamäen kanssa. Heillä on lokakuussa 2020 ja maaliskuussa 2022 syntyneet lapset.
Karakalpakit

Karakalpakit (karakalpakiksi "qaraqalpaqlar") ovat Uzbekistaniin kuuluvassa Karakalpakiassa asuva turkkilaista karakalpakin kieltä puhuva kansa.
Karakalpakian lisäksi karakalpakkeja asuu Uzbekistanin Ferganan ja Horezmin alueilla, Turkmenistanissa, Kazakstanissa ja Afganistanissa. Vuonna 1989 Neuvostoliitossa oli 423 500 karakalpakkia, joista 389 100 asui Karakalpakiassa. Afganistanissa karakalpakkeja arvioidaan olevan noin 5 000 henkeä. Karakalpakin lisäksi he puhuvat uzbekkia, venäjää ja Afganistanissa daria. Perinteinen uskonto on sunnalainen islam.
Karakalpakkien varhaisimpia esi-isiä ovat Araljärven eteläpuolella 600–100-luvuilla eaa. asuneet sakat, joihin 500–700-luvuilla sekoittui turkkilaisia heimoja. Kansan muodostumiseen osallistuivat 700–900-luvuilla petšenegit ja oguusit, myöhemmin kiptšakit ja 1300–1400-luvuilla nogait. Karakalpakit mainitaan keskiaasialaisissa lähteissä ensimmäisen kerran 1500-luvun lopussa. 1700-luvun puoliväliin saakka he asuivat Syrdarjan keski- ja alajuoksulla. Myöhemmin suurin osa siirtyi Syrdarjan entisen laskujoen Jañadarian varrelle. Vuonna 1811 karakalpakit liitettiin Hivan kaanikuntaan ja heidät siirrettiin Amudarjan suistoon. Vuodesta 1873 lähtien Amudarjan pohjoispuolinen alue kuului Venäjään. Yhteiskuntajärjestys perustui feodalismiin sekä patriarkaalisiin heimo- ja sukuyhteisöihin. Vuonna 1925 perustettiin Karakalpakian autonominen alue, josta vuonna 1932 tuli Uzbekistaniin kuuluva autonominen tasavalta.
Perinteisiä elinkeinoja ovat puolipaimentolaisuuteen perustuva karjanhoito, keinokasteluviljely ja kalastus. Asumuksina toimivat jurtta ja savitiilitalot. Miehet pitivät mustia lammaslakkeja, joihin kansan nimitys pohjautuu. Ruokavalion perustana olivat jauhot ja suurimot, maitotuotteet ja paistettu kala. Rikas suullinen kansanperinne käsittää eeppisiä sankarirunoja, lyyrisiä ja riittilauluja, satuja ja legendoja.
Alexandre Aja

Alexandre Aja (oik. Alexandre Jouan-Arcady; s. 7. elokuuta 1978, Pariisi, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Aja nousi kansainväliseen kuuluisuuteen kauhuelokuvan "Haute tension" ansiosta vuonna 2003. Elokuvan jälkeen hän siirtyi työskentelemään Yhdysvaltoihin, ja hän oli tekemässä muun muassa elokuvaa "Hills Have Eyes". Hän työskenteli muun muassa 3D-kauhuelokuva "Piranha 3D:n" (2010) ohjaajana, käsikirjoittajana ja tuottajana.
Alexandren salanimi Aja muodostuu hänen nimikirjaimistaan.
Karakitain valtakunta

Karakitain valtakunta oli kitaanien perustama feodaalinen valtio Keski-Aasiassa noin 1140–1213.
Valtakunnan perustaja oli Kiinaa hallinneeseen kitaanidynastiaan kuulunut Jelyi Daši, joka džurtšeneille vuonna 1125 kärsityn tappion jälkeen valloitti Turkestanin sinne aikaisemmin asettuneiden mongolinsukuisten kitaanien avulla. Karakitain eli ”mustien kitaanien” valtakunta käsitti Amudarjalta ja Balhašjärveltä Kunlunille ja Beišanvuoristoon ulottuvan alueen. Karakitait viettivät paimentolaiselämää Talas- ja Tšüijokien laaksoissa, mutta eivät verotusta lukuun ottamatta juurikaan puuttuneet alueen muiden kansojen elämään. Pääkaupunkina toimi Balasagun nykyisen Tokmokin lähellä.
Vuonna 1211 mongoleja paenneet naimaanit vangitsivat Karakitain hallitsijan. Tšingis-kaani valloitti alueen vuonna 1218. Karakitait sulautuivat alueen turkkilaisiin kansoihin.
Euroopan lääkevirasto

Euroopan lääkevirasto () eli EMA on lääkevalmisteiden arviointiin perustettu Euroopan unionin erillisvirasto. Vuosina 1995–2004 siitä käytettiin nimeä Euroopan lääkearviointivirasto (). Viraston toiminnan rahoituksesta vastaavat Euroopan unioni ja lääketeollisuus sekä epäsuorasti myös jäsenmaat. Se perustettiin harmonisoimaan jäsenmaiden kansallisten valvontaelinten toiminta mutta ei korvaamaan niitä. 
Lääkevirasto vastaa lääkevalmisteiden myyntilupahakemusten tieteellisestä arvioinnista. Se toimi vuoteen 2019 saakka Lontoon Canary Wharfissa. Melko lähellä virastoa Canary Wharfissa toimi myös Euroopan pankkiviranomainen (EBA), joka on toinen EU:n erillisvirasto.
Marraskuussa 2017 EU:n jäsenmaat päättivät, että virasto siirretään Britannian EU-eron vuoksi Amsterdamiin. Virasto muutti Amsterdamiin käytännössä maaliskuussa 2019. Ensin työskentely tapahtui väliaikaisissa tiloissa, helmikuussa 2020 virasto muutti virallisesti EMAlle valmistuneeseen uudisrakennukseen. Viraston johdossa on irlantilainen Emer Cooke (11/2020–).
Bolgaarin kieli

Bolgaarin kieli on muinaisten bolgaarien puhuma turkkilainen kieli, joka tunnetaan lähinnä henkilö- ja paikannimien, lainasanojen sekä lyhyiden piirto- ja hautakirjoituksien perusteella.
Asovanmeren ympärillä asuneiden bolgaarien muodostama heimoliitto, "Suur-Bolgaria", hajosi 600-luvun puolivälissä. Sen jälkeen tunnetaan kaksi bolgaariryhmää: Volgan keskijuoksulla ja Kaman alajuoksulla asuneet volganbolgaarit sekä tonavanbolgaarit, jotka 800-luvulla sulautuivat nykyisiin slaavilaista bulgarian kieltä puhuviin bulgarialaisiin.
Bolgaari jakautuu kolmeen kielimuotoon:
Bolgaari kuuluu turkkilaisten kielten bolgaarilaiseen ryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat muinainen kasaari sekä nykykielistä tšuvassi. Bolgaarivaikutusta on havaittavissa myös kiptšakkilaiseen ryhmään kuuluvissa tataarissa ja baškiirissa.
Harmaapäälokki

Harmaapäälokki ("Larus cirrocephalus") on eteläisen pallonpuoliskon lokkilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Linnun pituus on 39–42 cm, siipien kärkiväli 100–115 cm ja paino 255–360 g. Se on hieman naurulokkia kookkaampi mutta kalalokkia pienempi, ja on olemukseltaan suuresti kaitanokkalokkia muistuttava. Aikuisen linnun pää on vaaleanharmaa, koivet ja nokka tummanpunaiset, selkäpuoli harmaa ja vatsapuoli, pyrstö sekä niska valkoiset. Siipisulat ovat mustat valkoisin kärkitäplin. Sukupuolet ovat saman näköisiä.
Esiintyminen.
Harmaapäälokki elää kahdella mantereella: nimialalaji "cirrocephalus" Etelä-Amerikassa Argentiinan, Brasilian, Paraguayn ja Perun kosteikoissa, alalaji "poiocephalus" laikuittain Afrikassa muun muassa Mauritaniassa, Tšadjärvellä, Keniassa, Sambiassa ja Etelä-Afrikassa. Maailmanlaajuisesti lajin elinympäristön ala on arvioitu 1–10 miljoonaksi neliökilometriksi ja populaatiokoko 240 000–440 000 yksilöksi. Pesimäajan ulkopuolella harmaapäälokit vaeltelevat laajalti.
Elinympäristö.
Harmaapäälokit elävät lisääntymisaikana monenlaisilla kosteikoilla niin järvien, jokien kuin meren rannoilla saarissa, lahdekkeissa, lammikoissa ja niemissä.
Lisääntyminen.
Pesä on joko avoimesti maassa tai kelluvien kasvien varassa. Munia on tavallisesti kaksi tai kolme. Pesii vain kerran kesän aikana. Molemmat emot huolehtivat poikasista.
Ravinto.
Lajin dieetti käsittää kaloja ja pieniä vedessä tai mudassa eläviä selkärangattomia. Syö myös kuolleita kaloja.
Luettelo televisiosarjan Babylon 5 jaksoista

"Babylon 5" on yhdysvaltalainen science fiction -draamasarja, jonka on luonut J. Michael Straczynski.
Babylon 5: The Lost Tales.
"Babylon 5: The Lost Tales" () on suoraan DVD:lle julkaistu tuotanto. DVD sisältää kaksi jaksoa, joista kumpikin keskittyy yhteen sarjan hahmoon.
Omri Casspi

Omri Casspi (; s. 22. kesäkuuta 1988 Holon) on israelilainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2009 lähtien. Hän edustaa kaudella 2018–2019 Memphis Grizzliesiä.
Ura.
Casspi aloitti pelaamisen Hapoel Holonin juniorijoukkueissa, joissa hän pelasi aina vuoteen 2005 saakka. Hän siirtyi ammattilaiseksi Maccabi Tel Aviviin, jonka paidassa hän voitti heti Israelin mestaruuden. Casspi ei ollut vielä aivan valmis koviin peleihin Maccabissa, jonka takia hänet myytiin Hapoel Galil Elyoniin lainalle. Yhden kauden jälkeen hän teki paluun Maccabiin.
Casspin oli alun perin tarkoitus osallistua , mutta hän ei saanut varmuutta siitä, että hänet valittaisiin ensimmäisellä kierroksella, jolloin hän päätti vetäytyä koko varaustilaisuudesta. hän kuitenkin osallistui, jossa Sacramento Kings varasi hänet numerolla 23. Samalla hänestä tuli ensimmäinen israelilainen pelaaja, joka on varattu NBA:han ensimmäisella kierroksella. Heinäkuussa 2009 Casspi siirtyi Sacramentoon. Hän edusti seuraa kahden kauden ajan, jonka jälkeen hänet kaupattiin Cleveland Cavaliersille. Casspi pelasi seurassa kesään 2013 asti, jolloin hän teki Houston Rocketsin kanssa monivuotisen sopimuksen. Vuonna 2014 hän siirtyi Sacramento Kingsiin. Heinäkuussa 2015 Casspi ja Kings tekivät kaksivuotisen ja kuuden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Kevätkaudella 2017 Casspi pelasi hetken aikaa New Orleans Pelicansissa ja Minnesota Timberwolvesissa. Kesällä 2017 hän siirtyi Golden State Warriorsiin.
Heinäkuussa 2018 Casspi teki sopimuksen Memphis Grizzliesin kanssa.
Maajoukkue.
Casspi kuului maansa alle 16-vuotiaiden, 18-vuotiaiden ja 20-vuotiaiden maajoukkueisiin. Vuodesta 2008 lähtien hän on kuulunut myös Israelin koripallomaajoukkueeseen.
USS John C. Stennis (CVN-74)

USS John C. Stennis (runkonumero CVN-74) on Yhdysvaltain laivaston Nimitz-luokan lentotukialus, joka on nimetty 41 vuotta Mississipin osavaltion senaattorina olleen John C. Stenniksen mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 13. maaliskuuta 1991. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1993 kumminaan John C. Stennisin tytär Margaret Stennis-Womble ja tilaisuuden pääpuhujana varapresidentti Albert Gore. Alus otettiin palvelukseen 9. joulukuuta 1995 ensimmäisenä päällikönään Robert C. Klosterman.
Palvelus.
Alus vastaanotti ensimmäisen lentokoneen F-14B:n laskuun 18. tammikuuta 1996. Aluksella tehtiin laivaston historian ensimmäinen F/A-18E/F -koneen laskeutuminen lentotukialukselle 18. tammikuuta 1997. Sillä palveli koeajojen aikana tukialuslennosto 8 ja kesäkuusta 1996 alkaen tukialuslennosto 20 (reservi), joka poistui lyhyen aikaa aluksella koulutusta saatuaan. Aluksen vakinaiseksi lennostoksi oli suunniteltu tukialuslennosto 7.
Norfolkista alus lähti 26. helmikuuta 1998 ensimmäiselle partiomatkalleen ja samalla sen kotisatamaksi määrättiin San Diego. Alus läpäisi Gibraltarinsalmen 3. maaliskuuta ja se saapui Punaisellemerelle 7. maaliskuuta kuljettuaan Suezinkanavan läpi. Se saapui 11. maaliskuuta Arabianlahdelle liittyen operaatio Southern Watchiin koottuun laivasto-osastoon.
"John C. Stennis" on Tukialustaisteluosasto 3:n johtoalus. Taisteluosaston muita aluksia ovat:
Alus palasi 3. toukokuuta 2013 Bremertoniin oltuaan merellä kahdeksan kuukautta. Alus siirrettiin 27. kesäkuuta Puget Soundin laivastontelakan kuivatelakalle numero 6 neljäksitoista kuukaudeksi huoltoon.
Mestarit (elokuva)

Mestarit (videona nimillä Champions – Mestarit ja Mestarit – kiekkokaukalon kauhut, ) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut Walt Disney Picturesin elokuva. Elokuvan aiheena on jääkiekko, ja sen mukaan nimettiin myöhemmin NHL-joukkue Mighty Ducks of Anaheim. Elokuva on saanut kaksi jatko osaa, "Mestarit 2" (1994) ja "Mestarit 3" (1996). Elokuvien jälkeen tehtiin vielä animaatiosarja ', jota esitettiin 1996–1997. Elokuvien tarinaa jatkava televisiosarja ' alkoi Disney+ -palvelussa 26. maaliskuuta 2021.
Juoni.
Gordon Bombay (Estevez) on uransa huipulla oleva puolustusasianajaja, joka vapauttaa työkseen syyttettyjä, usein jopa syyllisiä, rankalta tuomiolta. Moraalia hän ei tunne, vaan raha on tärkeintä. Gordon ei pidä jääkiekosta saatikka lapsista, mutta viinasta kyllä. Hän käryää usein rattijuopumuksista ja joutuu yhdyskuntapalveluun. Hän joutuu palaamaan vanhaan kotikaupunkiinsa valmentamaan hyljeksittyä lasten jääkiekkojoukkuetta. Pian alkaa kiekkopeli sujua ja myös Gordon alkaa nauttia elämästä.
Tasismi

Tasismi on informalismin sukuinen abstrakti taidesuuntaus tai suorastaan informalismin rinnakkaistermi. Tasisteiksi sanotaan usein samoja taiteilijoita kuin informalisteiksikin. Erona on se, että tasismissa painotettiin taiteilijan fyysistä ilmaisua, joka haluttiin siirtää maalauskankaalle mahdollisimman suoraan.
Sana 'tasismi' tulee ranskan kielen sanasta "tache", joka tarkoittaa läikkää tai tahraa.
Tasismi-termiä alettiin käyttää abstraktin ekspressionismin eurooppalaisesta muunnoksesta Ranskassa 1950-luvun alussa.
Tasismi saattoi olla väriläikkien spontaanista levittämistä kankaalle esimerkiksi taiteilijan tunne-elämän suorina eleinä. Läikät voivat olla myös abstraktiota ilman yhteyttä tunnetulkintoihin.
Tasismissa oli samoja piirteitä kuin lyyrisessä abstraktiossa tai amerikkalaisessa toimintamaalauksessa (action painting), jota kutsutaan myös roiskemaalaukseksi. Tasismissa voi olla myös kalligrafista sävyä.
Tasisteiksi eli läikkätaiteilijoiksi nimitettiin myös impressionisteja vuonna 1899. Samoin ja pointillismia ja fauvismia sanottiin halveksivasti läikkätaiteeksi eli tasismiksi.
Pentti Niinivuori

Pentti Valdemar Niinivuori (27. elokuuta 1931 Forssa – 5. heinäkuuta 1988 Forssa) oli suomalainen nyrkkeilijä.
"Isi" Niinivuori edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Helsingissä 1952 hän hävisi 57-kiloisten sarjassa ensimmäisessä ottelussaan Italian Sergio Caprarille pistein 1–2 ja Melbournessa 1956 60-kiloisten sarjassa ensimmäisellä kierroksella Puolan Zygmunt Milewskille pistein 0–3.
Niinivuori saavutti vuonna 1953 Varsovan EM-kilpailuissa pronssia 60 kilogramman sarjassa. Hän voitti jugoslavialaisen Stefanovicin pistein 2–1 ja tyrmäsi kolmannessa erässä italialaisen Giacomo di Jasion. Välierissä hän hävisi unkarilaiselle István Juhászille pistein 0–3. Samana vuonna Niinivuori oli Euroopan edustaja USA–Eurooppa-ottelussa, jossa Eurooppaa edustivat Neuvostoliiton johtaman blokin ulkopuoliset eurooppalaisnyrkkeilijät. Ottelut käytiin kesäkuussa 1953 Chicagossa ja St. Louisissa, ja niissä Niinivuori otti molemmissa otteluissa pistevoitot. Vuoden 1955 EM-kilpailuihin Niinivuori ei päässyt liittoriitojen vuoksi. Vuonna 1957 Prahan EM-kilpailuissa hän voitti 63,5-kiloisten ensimmäisellä kierroksella bulgarialaisen Alex Mitzevin pistein 3–0, mutta hävisi toisessa ottelussaan brittiläiselle David Stonelle pistein 0–3.
Vuonna 1955 Niinivuori voitti Pohjoismaiden mestaruuden. Vuoden 1957 PM-kisoissa hän saavutti hopeaa ja vuonna 1959 pronssia. 
Seuratasolla Niinivuori edusti Forssan Alkua. Hän voitti Suomen mestaruuden 60 kilogramman sarjassa vuosina 1953–1955 sekä 67-kiloisissa vuonna 1959. Hän voitti kahdeksan TUL:n mestaruutta vuosina 1951–1958.
Pentti Kontula

Pentti Olavi Kontula (4. syyskuuta 1930 Lohja – 13. kesäkuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen nyrkkeilijä.
"Pena" Kontula edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa. Hän voitti 71-kiloisten sarjan ensimmäisellä kierroksella romanialaisen Naescu Serbun tuomariäänin 3–0 mutta hävisi toisessa ottelussaan bulgarialaiselle Petar Spasoville äänin 0–3.
Seuratasolla Kontula edusti huippuvuosinaan Helsingin Työväen Nyrkkeilijöitä. Hän voitti Suomen mestaruuden 75 kilogramman sarjassa vuosina 1954 ja 1955 sekä saavutti 71-kiloisissa SM-hopeaa vuonna 1951 ja SM-pronssia vuonna 1952. Hän voitti TUL:n mestaruuden 71-kiloisissa vuosina 1953 ja 75-kiloisissa vuonna 1955.