Kyparissían linna

Kyparissían linna () eli Arkadían linna (Κάστρο Αρκαδίας, "Kástro Arkadías") on keskiaikainen linna Kyparissían kaupungissa Messeniassa Kreikassa. Se sijaitsee kukkulalla heti kaupungin koillislaidalla.
Linna rakennettiin Kreikan frankkivallan aikana 1200-luvulla, mutta sen paikalla oli varhaisempia linnoitteita. Sen hallitsijat vaihtuivat historian aikana bysanttilaisista osmaniturkkilaisiin ja venetsialaisiin. Nykyisin linna on monin osin raunioina.
Historia.
Antiikin aikana myöhemmän Kyparissían linnan kukkula toimi Kyparissian kaupungin akropoliina eli linnavuorena. Paikalla oli linna myös bysanttilaisella kaudella. 1000- tai 1100-luvulta paikka alettiin tuntea nimellä "Arkadia", koska sinne muutti väkeä Peloponnesoksen sisäosien Arkadiasta.
Linna tuli frankkien käsiin neljännen ristiretken jälkeen vuonna 1205. Nykyinen Kyparissían linna rakennettiin tuon jälkeen. Siitä tuli yksi frankkien merkittävimmistä linnoista Peloponnesoksella. Vuodesta 1262 se toimi Akhaian ruhtinaskunnan Arkadian paronikunnan keskuksena. Sen ensimmäisenä paronina toimi Vilain I d'Aulnay.
Vuonna 1432 linna palasi Bysantin valtaan osaksi Morean despotaattia. Mehmed Valloittajan johtamat turkkilaiset valtasivat sen vuonna 1460. Venetsialaiset valtasivat sen vuosiksi 1685–1715. Tämän jälkeen se palasi turkkilaisille. Mánilaiset valtasivat linnan lyhyeksi ajaksi vuoden 1770 Orlovin kapinan aikaan. Kreikkalaiset valtasivat linnan Kreikan vapaussodan alussa 25. maaliskuuta 1821 ilman vastarintaa. Ibrahim paššan egyptiläiset joukot hyökkäilivät sinne vielä vuosina 1825–1828.
Linnan raunioita on kunnostettu jonkin verran vuonna 1970. Linnassa toimii pieni ulkoilmateatteri.
Rakennelma.
Linna on rakennettu noin 130 metriä korkealle kukkulalle, joka sijaitsee heti Kyparissían kaupungin koillislaidalla. Linnan pohjakaava on puolisuunnikkaan muotoinen, ja sen sivut ovat pohjois-eteläsuunnassa noin 100 metriä ja itä-länsisuunnassa noin 60 metriä. Linnoitus voidaan jakaa kahteen kolmiomaiseen osaan, pohjoisosan Ylälinnaan ja eteläosan Alalinnaan. Linnan muureissa on erotettavissa varhaisempia antiikin aikaisia rakennusvaiheita sekä antiikin aikaisten rakennuskivien uudelleenkäyttöä bysanttilaisen ja frankkiajan rakenteissa. Linnoitteissa erottuvat myös osmaniaikaiset muutokset.
Alalinnan alue on suurempi ja kattaa kukkulan huipun tasaisemman alueen. Sinne johti linnoituksen pääportti, jota ei ole enää olemassa. Portille johti ramppi, jota suojasi ampuma-aukollinen muuri, mikä on tyypillinen osmaniaikainen lisäys. Porttia vartioi todennäköisesti torni, jonka paikalla on nyt osittain sortunut moskeija. Kaakkoiskulmassa oli voimakkain puolustuskohta, kulmatorni tai bastioni, josta on säilynyt vain alaosa. Muurien alaosat on rakennettu suurista antiikin aikaisista kivilohkareista, ylemmät osat keskiaikaisesta kivestä ja tiilestä.
Ylälinna käsitti linnan ydinosan ja ja tärkeimmät tornit. Siihen kuuluvat muun muassa nelikulmainen bysanttilaisaikainen torni (nk. ”Giganttien torni”), jossa näkyy myöhempiä korjauksia; sekä pyöreä torni (nk. ”Justinianuksen torni”), joka on todennäköisesti frankkilainen, mutta sen yläosa ja tykkiaukot ovat turkkilaisia. Tornien välissä on jäänteitä poikkimuurista, joka jakoi linnan kahteen osaan.
Muurien lounaisseinämä on osittain sortunut; sen varrella oli pieni neliömäinen torni ja suurempi länsitorni, josta on säilynyt kaksoiskaari-ikkunan rauniot. Itäpuolella, jossa linna liittyy vuoreen, on bastioni ja pyöreä torni. Se oli alueen heikoin ja siksi eniten vahvistettu kohta. Koillispuolella on vain vähäisiä jäänteitä, koska luonnonmuodot tarjosivat jo riittävän suojan. Linnan sisällä ovat muun muassa osmaniaikaisen moskeijan rauniot.