Erillisosasto Sau

Erillisosasto Savukoski eli Erillisosasto Sau suojasi Itä-Lapin kyliä sekä ajoi neuvostopartisaaneja pois Suomen alueelta jatkosodan aikana. Sau oli oman aikansa valmiusyksikkö, joka koostui viidestä kevyestä joukkueesta ja tukevista osista.
Perustaminen.
Osasto Saun perustaminen sai alkunsa Lapin ja Oulun läänien maaherroilta. Kaarlo Hillilä ja E. Y. Pehkonen esittivät yhdessä Päämajalle kesällä 1942, että pitäisi perustaa tehokkaita torjuntaorganisaatioita. He saivat esitykselleen tukea saksalaisjoukoilta. Melko pian sen jälkeen Yhteysesikunta Roi sai tehtäväkseen järjestää torjuntatoimia, ja näin keskeiseksi Neuvostoliiton lähettämien vakoilijoiden ja tuhoojapartioiden ja -osastojen
torjujaksi syntyi Osasto Savukoski. Myös muita organisaatioita perustettiin torjuntatehtäviin raja-alueille.
Osasto Saun toiminnan aloituspäiväksi katsotaan 13. joulukuuta 1942. Silloin oli lähdössä tai jo matkalla Savukosken Saunakankaalle miehiä, naisia ja kuormia eri puolilta maata ja eri sotilasyksiköistä. Saunakankaalla oli osaston toiminta-aikana keskimäärin 500 ihmistä. Osasto Sau ei ollut mitoiltaan pataljoona, mutta se oli varustettu vahvaksi ja omaehtoiseksi. Sitä voitiin pitää merkittävänä sissiosastona.
Viiden joukkueen perusvahvuudet oli koottu Rovaniemellä, ja niiden miehet saapuivat Saunakankaalle aamuyöllä 14. joulukuuta, yhden joukkueen vahvuus oli runsaat 30 miestä. Se muodostui erillisistä keveistä joukkueista, jotka olivat oikeita metsäsodan ja partiotaistelun valiojoukkoja. Miehet olivat hyviä hiihtäjiä sekä tottuneita eränkävijöitä. 
Osaston tehtävä oli tarkkailla Kantalahden suuntaa ja torjua vihollisen partioita. Osaston tärkein ja vaikein tehtävä oli löytää ja tavoittaa vihollinen, jonka eteneminen Suomen puolella tuli estää ja joka myös piti tuhota tai häätää omalle puolelleen.
Mukana Lapin sodassa syyskuu - lokakuu 1944.
Jatkosodan päättänyt aselepo astui voimaan 4. syyskuuta 1944. Tällöin saksalaisille alistetut suomalaisyksiköt siirrettiin etelään; erikoisosasto Sau siirtyi syyskuussa Liminkaan ja alistettiin eversti August Kuistion komentamalle 15. prikaatille.
Oulusta Kemiä kohti hyökkäsi vahvennettu 15. prikaati. Erilliosasto Sau kuului prikaatissa ns. taisteluosasto Hautalaan, joka kohtasi saksalaiset Olhavan sillan kohdalla 28. syyskuuta. Tällöin käynnistyi Olhavan taistelu. Osana sitä erillisosasto Sau teki luutnantti Alakulpin johdolla koukkauksen sillan itäpuolelta, mutta saksalaiset havaitsivat sen ja ehtivät räjäyttää sillan ennen poistumistaan Kemiä kohti niin, että osasto Hautalan kolme suomalaissotilasta kaatui sillan räjähdyksessä. Vahvennetun 15. prikaatin kärki saavutti Kemin eteläisen osan 5. lokakuuta. Kemin valtaus käynnistyi, kun eversti Kuistio antoi hyökkäyskäskyn 5. lokakuuta, jonka mukaan erillisosasto Saun tuli ryhmittyä saarrostavissa joukoissa Kemin itäpuolelle Elijärven maastoon, josta käsin oli tavoitteena edetä ja saada Kemijoen sillat tuhoutumattomina suomalaisille. Erilliosasto Sau lähestyi Kemin lentokenttää idän suunnasta, mutta saksalaisten ankara vastarinta pysäytti etenemisen. Suomalaisten ei onnistunut saada Kemijoen siltoja haltuunsa, vaan saksalaiset räjäyttivät miinoittamansa sillat aamulla 8. lokakuuta. 
Kemin valtauksen jälkeen erilliosasto Saun taistelut laantuivat Rovaniemelle tultaessa, jossa joukot Saun sotilaat päättivät Lapin sotansa.