Kajaanin sellutehdas

Kajaanin sellutehdas oli Kajaanin Tihisenniemellä vuosina 1910–1982 toiminut sulfiittisellutehdas. Tehtaan omisti Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö (myöh. Kajaani Oy).
Tehdas vihittiin käyttöön 28.7.1910. Tehdas oli valmistuessaan pohjoisin sellutehdas Suomessa. Tehdas sijaitsi punatiilisissa rakennuksissa tehdasalueen nk. "vanhalla puolella". Tehdas lopetettiin sen käytyä vanhanaikaiseksi ja kannattamattomaksi. Eräänä merkittävimpänä syynä lakkautukseen olivat myös tehtaan aiheuttama jätevesikuorma vesistölle sekä vanhentunut tekniikka. Jäteveden puhdistuksen parantaminen olisi vaatinut huomattavia investointeja, joita vanhaan tehtaaseen ei kannattanut toteuttaa. Myös tehtaan keittomenetelmän muuttaminen sulfaattiprosessiksi hylättiin samoista syistä. Tehtaan vieressä olevaan Peurapäänlahteen johdettiin sellutehtaan kuitupitoiset jätevedet ja lahti liettyi umpeen. Sellutehdas pysäytettiin 31.3.1982 hieman ennen uuden paperikoneen PK4:n käynnistämistä joka tapahtui 2.5.1982. Tehdas ehti toimia lähes 72 vuotta.
Sellutehtaan välittömässä läheisyydessä olivat myös vanha paperitehdas (PK1), höyryvoimalaitos ja muun muassa spriitehdas. Suurin osa sellutehtaan rakennuksista on purettu. Tehdasalueen omistaa nykyisin UPM-Kymmene-konserni ja siellä toimii saha sekä muita ei-puunjalostusalan yrityksiä.
Sellutehtaan osastot.
Tehdasrakennuksen keskellä oli 32 metriä korkea keitto-osasto, jossa oli aluksi kolme keitintä. Keitto-prosessi tapahtui Frankin kalkkimaitomenetelmällä, jossa happo valmistettiin johtamalla rikin poltosta saatua rikkidioksidia kalkkimaitoon. Keittimien korkeus oli 12,6 metirä ja halkaisija 5,1 metriä. Rakennuksen toisessa päässä oli happo-osasto ja toisessa sihtiosasto ja kuivaamo. Vieressä sijaitsevassa rakennuksessa olivat kuorimo, hakku ja seulat. Höyryvoimalaitos oli myös erillisessä rakennuksessa ja oli yhteinen paperitehtaan kanssa.
Höyryvoimalaitos.
Sellutehtaan voimaosasto oli yhteinen paperitehtaan ja sahan kanssa. Vanha höyryvoimala purettiin 2000-luvun alussa. Kaikki kattilat on purettu. Alkuperäisessä höyryvoimalassa oli vuonna 1910 5 kattilaa, jotka oli suunniteltu tuottamaan höyryä sellutehtaalle. Nämä kattilat poistettiin vuonna 1941. Vuonna 1922 hankittiin hilikäyttöinen kattila. Vuonna 1925-1927 rakennettiin kokonaan uusi höyryvoima-asema, johon myös nykyinen tiilinen savupiippu kuului. Vuonna 1932 hankittiin suurtehohöyrykattila, jonka tulipinta oli 397 m² Kaikki nämä kattilat on poistettu jo aiemmin.
Turbiinit:
Turbiineihin oli yhdistettynä generaattorit sähkön tuottamista varten.
Tuotantomäärät ja tuotteet.
Tehtaan kapasiteetti oli noin 120 000 t/a. Tuotanto jakautui ulos myytävään valkaistuun sulfiittiselluloosaan n. 90 000 t/a, oksamassaan n. 6 000 t/a ja omaan jalostukseen menevää sulfiittiselluloosaan n. 24 000 t/a. Aluksi valtaosa tuotannosta myytiin Venäjälle. 1920-luvulta alkaen Englanti oli suurin asiakasmaa. Muita merkittäviä vientimaita olivat Italia, Neuvostoliitto sekä muut läntisen Euroopan maat. Pitkäaikaisin asiakas oli Lancashire Paper Mills, joka oli asiakkaana 1926-1982.
Tuotannosta noin 80 % vietiin ulkomaille: Eurooppaan 60%, Pohjois-Amerikka 10%. 20% käytettiin omassa paperitehtaassa.
Aiheesta muualla.
Kirjallisuutta:
Elokuvia: