Suolahdenjärvi

Suolahdenjärvi on Keuruulla sen keskustaajaman lähellä sijaitseva Keurusselän järvenosa.
Suolahdenjärveä voidaan kutsua erilliseksi järveksi, mutta viranomaistiedoissa se luetaan Keurusselän osaksi. Suolahdenjärven pinta on samalla korkeudella (105,9 metriä mpy.) kuin varsinaisen Keurusselän ja Tarhian pinnat.
Maantietoa.
Suolahdenjärven pinta-ala on 1,41 neliökilometriä. Järvi on muodoltaan pitkä ja kapea. Sen keskiosassa on kolme saarta, joista suurin on Uskalinsaari. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoisosassa Mustavuoren lähellä, ja matalikkoja on sekä Kaivoslahdessa että Uskalinsaaren lahdessa. Keuruun keskustaajaman tiheä asutus ei yllä Suolahdenjärven rannoille, mutta rannoilla on muutamia maatiloja peltomaineen sekä etelässä Keuruun keskustassa että pohjoisessa Lankkualla. Loma-asutusta on lähinnä itärannalla Mustavuoren ja Rovastinvuoren rinteillä.
Vedenlaatu.
Suolahdenjärvi on runsashumuksinen ja rehevä järvi, jonka vesi on voimakkaasta levätuotannosta huolimatta melko kirkasta. Järveen laskevan Suojoen valuma-alueella sijaitsee Heposuon turvetuotantoalue, jonka kuivatusvedet johdetaan jokeen yhtyvään Lavikonpuroon. Turvetuotannon vuoksi Suolahdenjärven vedenlaatua tutkitaan säännöllisesti. Vuosina 2011–2019 järven vedestä on otettu näytteitä sekä pinnalta (noin 1,5 metrin syvyydestä) että pohjasta (noin 13 metrin syvyydestä). Niiden mukaan veden näkösyvyys oli pinnalla keskimäärin 1,19 metriä, sameus 2,1 FTU (pohjalla 6,7 FTU) ja väriluku 174 mg Pt/l eli vesi on ruskeaa. Veden happipitoisuus on ollut pinnalla keskimäärin 9 mg/l (kylläisyysaste 73 %) ja pohjalla 4 mg/l (kylläisyysaste 27 %), ja kemiallinen hapenkulutus sekä pinnalla että pohjassa noin 26 mg/l. Kokonaistypen pitoisuus on ollut pinnalla noin 813 µg/l (pohjalla 1008 µg/l), kokonaisfosforin pitoisuus 27 µg/l (34 µg/l) ja rautapitoisuus 997 µg/l (2090 µg/l). Pintaveden klorofylli-a -pitoisuus oli 11,2 µg/l. Vuoden 2020 mittauksissa typpi-, fosfori- ja rautapitoisuudet olivat keskimääräistä pienempiä, ja veden tila on typpipitoisuuden osalta arvioitu hyväksi ja fosfori- sekä klorofyllipitoisuuden osalta erinomaiseksi.
Luontoarvoja.
Järven eteläpään Kaivoslahti on rehevä ja umpeen kasvava lahti, joka on paikallisesti arvokas lintukohde. Lahdessa on havaittu pesivinä lintuina ainakin sinisorsa, laulujoutsen, telkkä, haapana ja tukkasotka. Aiemmin lahdessa on pesinyt myös naurulokki ja silkkiuikku, mutta nykyään linnut pesivät vain kannaksen takana Ketveleenlahdessa. Lahden valtakasvi on järvikorte, joka kasvaa paikoin yli kymmenen metriä leveinä vyöhykkeinä. Muita huomattavia vesikasveja ovat isolumme, järvikaisla, kapeaosmankäämi, ratamosarpio, ruskoärviä, ulpukka ja vesikuusi. Kaivolahden rannalla on lintutorni, ja lahden kautta kulkee myös melontareitti Matalasalmelta Ketveleenlahdelle.
Vesistösuhteet.
Suolahdenjärvi kuuluu Keurusselän mukana Kokemäenjoen vesistön (vesistöaluetunnus 35) Keurusselän alueen (35.62) Keurusselän lähialueeseen (35.621). Vedenpinnan keskikorkeus on 105,9 metriä (N2000) tai 105,4 metriä (N60) mpy. Matalimmillaan pinnankorkeus on 104,5 metriä ja korkeimmillaan 106,5 metriä. Järveen laskee pohjoisesta Suojoki, joka alkaa Suojärven kylän läheltä Viinikanjärvestä.
Suolahdenjärvi on yhteydessä samalla pinnankorkeudella olevaan Tarhiaan ja muuhun Keurusselkään salmien kautta. Suolahdenjärven ja Tarhian rajana voidaan pitää kantatien 58 alittavaa salmea Orasenniemen pohjoispuolella tai Multiantien alittavaa Suolahdensalmea eli Pekkalansalmea. Etelässä Kaivoslahdella Ketveleenkannas erottaa Suolahdenjärven Ketveleenlahdesta, mutta korkean veden aikaan järvenosat ovat yhteydessä toisiinsa kannakseen kaivetun uoman kautta.
Historiaa.
Suolahdenjärven ja Ketveleenlahden välisen kaivannon ovat kaivaneet Herpmanin veljekset isonvihan aikaan. Nykyään kannaksella on muistomerkki.