tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valvojat

Valvojat on Katri Ylanderin 2. syyskuuta 2009 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi oli ennakkomyynnissä digitaalisesti yksinoikeudella viikkoa ennen virallista julkaisupäivää NetAnttilassa. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Levyn on tuottanut Arto Tuunela, joka tunnetaan mm. Major Label ja Pariisin kevät -yhtyeistä. Sävellyksistä vastaa mm. levyn tuottaja Arto Tuunela ja Ylanderin yhtyeen kitaristi Matti Salovaara. Lähes kaikki levyn sanoitukset ovat Inka Nousiaisen tekemiä.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin "Maailman ihanin" -niminen kappale. Se sai ensisoittonsa YleX -radiokanavan aamussa 18. toukokuuta 2009. Toinen single "Nyt" lähetettiin radioille elokuun viimeisellä viikolla. Albumin nimiraita julkaistiin singlenä marraskuun lopussa.
Päivänkorennot

Päivänkorennot eli surviaiset (Ephemeroptera) on hyönteisiin kuuluva lahko. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti yli 2 000 lajia, ja Suomessakin on tavattu 49 lajia kahdeksasta eri heimosta. Niitä ei pidä sekoittaa pilkkisyötteinäkin käytettäviin surviaissääskiin, jotka puolestaan ovat kaksisiipisiin kuuluva hyönteisheimo.
Päivänkorentojen fossiiliaineisto on runsas sekä kiviin tallentuneena että meripihkoissa, ja esihistoriallisia lajeja on pystytty tunnistamaan yli 200. Varhaisimmat fossiilit ovat permikaudelta. Kivihiilikaudelta tunnetaan erikoisia yksilöitä, joiden arvellaan edustavan jonkinlaista päivänkorentojen kantamuotoa. Myös päivänkorentojen toukkia on fossiloitunut etenkin kiviainekseen.
Elintavat.
Päivänkorentojen toukkavaihe voi kestää jopa useita vuosia. Toukat eli nymfit elävät yleensä virtaavassa vedessä, mutta myös matalat lammet käyvät, kunhan vesi on puhdasta ja riittävän hapekasta. Päivänkorennon toukalla on tuntosarvet, kuusi jalkaa, takaruumiin sivuilla kidukset ja kärjessä uintiapuna toimivia sukasia. Ne käyttävät ravinnokseen humusta, leviä sekä muuta eloperäistä materiaalia. Päivänkorentojen muodonvaihdos on osittainen ja toukkavaiheiden lukumäärä vaihtelee 15:stä 35:een. Ainutlaatuinen piirre on vedessä elävän toukan ja lyhytikäisen aikuisen välissä esiintyvä lentokykyinen esiaikuinen eli subimago. Esiaikuisvaihe kestää muutamia tunteja ja tällainen yksilö eroaa aikuisesta korennosta sameiden siipiensä ja haaleiden värien perusteella. Aikuisen korennon jättäessä esiaikuisnahkansa, tyhjä nahka jää usein roikkumaan seinälle tai muulle pinnalle.
Aikuinen päivänkorento elää vain päivän tai pari, joillakin lajeilla ainoastaan muutamia tunteja. Laji "Dolania americana" elää vain minuutteja aikuistumisensa jälkeen, missä ajassa se parittelee ja munii. Aikuisella korennolla – kuten esiaikuisellakin – on suuret etusiivet ja pieniksi surkastuneet takasiivet sekä huomattavan pitkä etumainen raajapari. Helppona tuntomerkkinä lepäävän päivänkorennon takasiivet eivät taitu takaruumiin päälle vaan jäävät pystyasentoon. Takaruumiin kärjestä lähtee lajista riippuen kaksi tai kolme pitkää sukasta. Verkkosilmät ovat joillakin lajeilla varsin kookkaat. Toukkavaiheen jälkeen korennolla ei ole enää suuosia ja niiden elämän ainoa tehtävä onkin paritella ja munia. Näyttävä pariutumislento, johon liittyy usein satoja korentoja tapahtuu veden yläpuolella ja muniminen tapahtuu joko veden pinnalle tai sukeltajasurviaisilla (suku "Baetis") veden alle. Aikuisia päivänkorentoja lentää usein valolle.
Päivänkorennot ovat ihmiselle harmittomia ja niiden toukat ovat keskeistä ravintoa monille kaloille. Muutamat Suomessa esiintyvät päivänkorentolajit ovat erityisesti suojeltavia.
Edaphosauridae

Edaphosauridae on kladiin Eupelycosauria kuuluva sukupuuttoon kuollut synapsidien heimo. Se käsittää myöhäisellä hiilikaudella ja varhaisella permikaudella eläneitä pieneläimiä syöneitä petoja sekä myös joitain kasvinsyöjiä. Näistä osa kuten esimerkiksi 3 metriä pitkäksi kasvanut "Edaphosaurus cruciger" olivat melko suurikokoisia. Edaphosauridae-heimon fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta. 
Ominaisuudet.
"Edaphosaurus"-suvun lajit kuuluivat ensimmäisiin kasviensyöntiin erikoistuneisiin maaselkärankaisiin eli tetrapodeihin. Niiden lisäksi heimoon kuuluu myös hyönteissyöjiä kuten "Ianthasaurus". Kaikilla heimon suvuista, jotka tunnetaan kallontakaisen luurangon osista, on pidentyneiden poikkileikkaukseltaan pyöreähköjen selkänikamien kannattama suuri purjemainen rakenne selässään. Se saattoi auttaa eläimiä ruumiinlämmön säätelyssä, mutta sillä on voinut olla myös muita käyttötarkoituksia. 
"Edaphosaurus" ja "Ianthasaurus" -suvuilla pidentyneissä nikamissa oli myös sivuttaissuuntaisia nystyjä, jotka olivat lyhyempiä mitä ylempänä ne olivat sijoittuneena nikamassa. "Lupeosaurusilta" nämä nystyt kuitenkin puuttuvat. Muuten sen nikamat ovat kuitenkin saman tyyppisiä muiden Edaphosauridae-heimon sukujen kanssa. 
Fylogenia.
Muokattu David M. Mazierski &amp; Robert R. Reisz (2010) tutkimuksen pohjalta.
Fröbisch, J., Schoch, R.R., Müller, J., Schindler, T., &amp; Schweiss, D. 2011 (Muut paitsi Caseasauria tutkimuksen kladogrammista, Caseasauria tekstiosasta).
Pedro Horrillo

Pedro Horillo Muñoz (s. 27. syyskuuta 1974 Eibar) on entinen espanjalainen ammattilaispyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Vitalicio Seguros -joukkueessa kaudella 1998, jolloin joukkueessa olivat mukana myös Óscar Freire ja Juan Miguel Mercado. Kausilla 2001–2002 Merrillo kilpaili Mapei-tallissa ja kausilla 2003–2004 Quick Step-Innergetic-joukkueessa. Kaudesta 2005 lähtien hän kilpaili Rabobank-tallissa uransa loppuun, vuoteen 2009 saakka.
Kaudella 2005 Horrillo voitti etapin Katalonian ympäriajossa ja oli lähellä etappivoittoa myös Espanjan ympäriajossa. 
Horrillo on taitava kirjoittaja ja hän on kirjoittanut alankomaalaiseen sanomalehteen De Volkskrantiin kolumnia Ranskan ympäriajon aikana.
Vuoden 2009 Italian ympäriajon 8. etapilla Horrillo loukkaantui vakavasti pudottuaan rotkoon vuoristolaskussa.
Saavutuksia.
Lähde: trap-friis.dk
Portugalin ympäriajo, etapin 9 voitto
Niedersachsen Rundfahrt, mäkikirikilpailun ja etapin 2 voitto
Euskal Bizikleta, etapin 1 voitto
Ranskan ympäriajo, kolmas etapilla 7 
Uniqa Classic, etapin 1 voitto
Pariisi–Nizza, etapin 2 voitto
Uniqa Classic, etapin 4 voitto
Espanjan ympäriajo, kolmas etapilla 13
Katalonian ympäriajo, etapin 3 voitto
Sachsen Tour, etapin 1 voitto
Zito

José Ely de Miranda eli Zito (18. elokuuta 1932 Roseira, Brasilia – 14. kesäkuuta 2015) oli brasilialainen jalkapalloilija. 
Zito edusti suurimman osan urastaan Santosta. Campeonato Paulistan Zito voitti yhdeksästi (1955, 1956, 1958, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965 ja 1967) sekä oli mukana voittamassa Intercontinental Cupia ja Copa Libertadoresia 1962 ja 1963 yhdessä muun muassa Pelén kanssa. Hän on myös kaksinkertainen maailmanmestari: hän oli mukana sekä 1958 ja 1962 voittamassa Brasilialle maailmanmestaruutta. 
Peliuransa jälkeen Zito toimi Santosin pelaajatarkkailijana ja löysi joukkueeseen muun muassa sellaiset nuoret lupaukset kuin Robinho ja Neymar.
Anne Robert Jacques Turgot

Anne Robert Jacques Turgot, baron de l'Aulne, tunnetaan myös pelkästään nimellä Turgot (10. toukokuuta 1727 Pariisi – 18. maaliskuuta 1781 Pariisi) oli ranskalainen taloustieteilijä ja valtiomies. Nykyisin hänet muistetaan taloudellisen liberalismin varhaisena toteuttajana. Taloustieteilijänä Turgot oli fysiokratian kannattaja.
Turgotin kuuluisin teos on "Réflexions sur la formation et la distribution des richesses". Turgot toimi Ranskan raha-asiain ministerinä vuosina 1774–1776. Raha-asiainministerinä hän vapautti viljakaupan, jotta viljaa voitiin varastoida kadon varalta. Aikaisemmin viljaa ei ollut saanut esteettömästi kuljettaa maakunnasta toiseen. Turgot myös lakkautti ammattikuntalaitoksen ja korvasi talonpoikien tierasituksen erityisellä verolla. Hän olisi halunnut tehdä Ranskasta valistuneen ja inhimillisesti hallitun valtakunnan jatkamalla uudistuksia, mutta törmäsi aatelin, kirkon, Pariisin parlamentin, kauppiaiden ja teollisuuden harjoittajien vastustukseen. Turgot´lla oli myös huono onni, koska viljakaupan vapauttamisvuonna tuli ankara kato, ja siitä seuranneesta leivänpuutteesta syytettiin raha-asiainministerin uudistuksia. Hän joutui eroamaan jo kahden vuoden kuluttua. Hänen ajatuksensa innoittivat seuraavan sukupolven liberalisteja, kuten Montesquieuta, Benjamin Franklinia ja Adam Smithiä. Hänellä oli selkeä visio liberalismin vaikutuksista. Niinpä hän ennusti Yhdysvaltojen itsenäistymisen jo neljännesvuosisataa ennen sen toteutumista. Itsenäistymisen toteuduttua Turgot varoitti, että Yhdysvaltoja uhkaa sisällissota, mikäli se ei pysty ratkaisemaan orjuuskysymystä.
Swatin laakso

Swatin laakso on Swatjoen laakso Hindukušvuoristossa Luoteis-Pakistanissa. Laakso on luonnonkaunis niittyineen, vuorineen ja kirkasvetisine järvineen ja sitä on sanottu Pakistanin Sveitsiksi. Se sijaitsee 160 km pohjoiseen Peshawarista. Swatin alueen hallintokaupunki on Shaidu Sharif, mutta Swatin laakson suurin kaupunki on sen lähellä sijaitseva Mingora. Vuosina 2008–2009 Swatin laaksoissa on käyty ajoittain kovia taisteluja islamilaisten äärisissien tunkeuduttua alueelle Afganistanista.
Maantiede.
Swatin laakso on Peshawarista pohjoiseen, Islamabadista luoteeseen. Laakso sijaitsee stratigisella paikalla Keski-Aasian, Etelä-Aasian ja Itä-Aasian risteyksessä. Swatin laakso sijaitsee Swatjoen yläjuoksulla Hindukušvuoristossa. Swatin laakson ala on noin 5 000 km², ja siellä asuu noin 1,5 miljoonaa ihmistä. Laaksossa ja lähialueella on vuoria, vesiputouksia ja jäätiköitä. Alueen korkein vuori on 5 900 m korkea Mount Falaksair. Swatin pääkaupunki Saidu Sharif eli Saidu on alueen eteläosissa 990 m:n korkeudessa, ja aivan sen lähellä on suurin kaupunki Mingora.
Historia.
Margianakulttuuri levittäytyi Afganistanista Swatin laaksoon noin vuonna 1600 eaa. Siitä kehittyi Swatissa Gandharan kulttuuri. Lännestä levisi uusi Margianakultuurin aalto alueelle noin 1300 eaa., jolloin Gandhara levisi Punjabin pohjoisosiin. Veda-kauden varhaisissa vaiheissa Swatin laakso oli ensimmäisiä alueita, joissa harjoitettiin maanviljelyä. Aleksanteri Suuri valloitti laakson vuonna 327 eaa., ja tämän jälkeen se on ollut usean eri valtakunnan alaisuudessa. Swatissa paikalliset uskonnot pärjäsivät pitkään buddhalaisuuden rinnalla ja alueella siihen sekoittuikin joitain esoteerisiä aineksia, minkä seurauksena syntyi Vajrayana-buddhalaisuus. Tiibetiin Vajraynan vienyt Padmasambhava olikin todennäköisesti kotoisin juuri Swatista.
Swatin laaksossa alkoivat yhteenotot kärjistyä, kun Taliban-johtaja Fazlullah alkoi vuonna 2001 pitää radikaaleja saarnoja. Fazlullah pyrki tuomaan Swatiin šaria-lain, ja pyrkimykset voimistuivat heinäkuussa 2007. Yritykset solmia rauha sissien ja Pakistanin hallituksen kanssa kariutuvat useasti, ja Fazlullahin joukot olivat onnistuneet toukokuussa 2009 kaappaamaan alueen suurimman kaupungin Mingoran. YK varoitti taistelujen aikana mahdollisesta laajasta pakolaiskriisistä, sillä Swatissa ja sen lähialueilta noin kaksi miljoonaa ihmistä on lähtenyt karkuun taisteluita. Talibanit jatkoivat hyökkäyksiä vielä Swatista eteenpäin ja lähestyivät jo Pakistanin pääkaupunkia Islamabadia. Tämän jälkeen Pakistanin asevoimat järjestivät laajan vastahyökkäyksen, jonka ansiosta Swatin hallinta palasi parissa kuukaudessa takaisin Pakistanin hallitukselle. Pakolaisetkin alkoivat nopeasti palata koteihinsa tämän jälkeen.
Edward Drinker Cope

Edward Drinker Cope (28. heinäkuuta 1840 – 12. huhtikuuta 1897) oli yhdysvaltalainen paleontologi ja vertaileva anatomian tutkija. Hän harjoitti myös herpetologiaa ja iktyologiaa. Cope syntyi kveekariperheeseen ja kiinnostui jo lapsena tieteistä. Hänet tunnetaan erityisesti luusodasta, jota hän kävi Othniel Marshin kanssa dinosauruslöytöjen johtavan julkaisijan asemasta. 
Cope oli yksi amerikkalaisen paleontologian uranuurtajista. Hän nimesi monia dinosauruksia ja yli tuhat muuta selkärankaislajia. Hän esitti monia yleistäviä teorioita, muun muassa poskihampaiden evoluutiosta. Copen sääntönä tunnetaan teoria, jonka mukaan eliöiden koolla tietyssä evoluutiolinjassa on taipumus kasvaa ajan myötä.
Agne Simonsson

Agne Simonsson (19. lokakuuta 1935 Göteborg – 22. syyskuuta 2020) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Simonsson pelasi Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa 57 ottelua, joissa hän teki 27 maalia. 
Vuonna 1958 hän saavutti MM-hopeaa Ruotsin hävittyä loppuottelun Brasilialle. Simonsson teki loppuottelussa maalin ja koko lopputurnauksessa hän onnistui maalinteossa neljästi.
Simonsson on haudattu Kvibergin hautausmaan muistolehtoon.
Hastings Ismay

Hastings Lionel Ismay, 1. Ismayn paroni (21. kesäkuuta 1887 Nainital – 17. joulukuuta 1965 Stanton) oli brittiläinen kenraali, poliitikko ja Naton ensimmäinen pääsihteeri vuosina 1952–1957. Ennen Naton perustamista hän toimi Winston Churchillin ja Clement Attleen kansliapäällikkönä ja lordi Mountbattenin valtiosihteerinä tämän neuvotellessa Intian itsenäistymisestä.
Kerrotaan, että lordi Ismay kiteytti Naton tehtävät ytimekkäästi kolmeen: ”pitää venäläiset ulkona, amerikkalaiset sisällä ja saksalaiset matalana”.
Dafni BC

AO Dafnis Ateena BC on kreikkalainen koripalloseura, joka toimii Dáfnissa Ateenan metropolialueella.
Historia.
Emäseura perustettiin jo vuonna 1939, mutta koripallojaosto perustettiin vuonna 1967. Ensi kertaa joukkue pelasi A1 Ethnikissä vuonna 1969. Seura pelasi pääsarjassa aina vuoteen 1975 saakka, kunnes se putosi A2 Ethnikiin. Joukkue pääsi vielä 1980-luvulla ja 1990-luvulla korkeimmalle tasolle, mutta ei onnistunut ylläpitämään sarjapaikkaansa. Vuonna 1999 joukkue voitti A2 Ethnikin Theodoros Papaloukasin johdolla.
Dustin Milligan

Dustin Milligan (s. 28. heinäkuuta 1985 Yellowknife, Luoteisterritoriot, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Ethan Wardin roolissa nuortensarjassa "90210" ja elokuvassa "Pahan sanansaattajat".
&lt;br clear=both&gt;
Puma (rynnäkköpanssarivaunu)

Puma on saksalainen rynnäkköpanssarivaunu. Sarjatuotanto on käynnissä ja sen on tarkoitus korvata vanhemmat saksalaiset Marder-rynnäkköpanssarivaunut vuosien 2010–2020 aikana. Vaunut valmistaa PSM Projekt System Management joka on saksalaisten Krauss-Maffei Wegmannin ja Rheinmetall Landsystemen yhteisyritys. Puma on yksi vahvimmin panssaroiduista jalkaväen taisteluajoneuvoista, säilyttäen silti kohtuullisen teho/painosuhteen. Vaunun kuljetuskapasiteetti on 3+6 miestä varusteineen. Vaunu painaa 31,5 tonnia, lisäpanssaroituna se kohoaa 43 tonniin.
Vaunun pääaseena on Rheinmetallin 30 mm MK30-2 konetykki, apuaseena 5,56 mm MG43 konekivääri sekä Spike LR -panssarintorjuntaohjukset. Konetykin ampumaetäisyys on enimmillään 3 000 metriä, ohjusten kantama yltää 4 000 metriin.
Vaunun moottori on MTU V10 892 diesel joka tuottaa 800 kW tehon. Teho/painosuhde on 25,4 kW/tonni. Moottoriteho on huomattavasti suurempi kuin monissa muissa nykyaikaisissa rynnäkköpanssarivaunuissa. Vaunun toimintasäde täydellä polttoainetäytöllä on 600 km ja se voi saavuttaa 70 km/h huippunopeuden.
Panssarivaunut ovat kärsineet teknisistä ongelmista.
Hatari

Hatari on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1962. Sen ohjasi Howard Hawks, ja pääosassa nähtiin John Wayne. Elokuva kuvattiin Tansaniassa Ngorongoron kraatterissa. Se kertoo maailman eri puolilta kokoontuneesta metsästysseurueesta, joka pyydystää eläimiä ja myy ne eläintarhoihin. Henry Mancinin melodia "Pienten norsujen marssi" ("Baby Elephant Walk") tuli tunnetuksi tästä elokuvasta.
Näyttelijät.
Lähde:
Eurovision laulukilpailu 2010

Eurovision laulukilpailu 2010 oli järjestyksessään 55. Eurovision laulukilpailu, joka järjestettiin 25.–29. toukokuuta 2010. Eurovision laulukilpailu järjestettiin Norjassa kolmatta kertaa, aiemmin vuosina 1986 ja 1996. Kilpailun voitti Saksaa edustanut Lena Meyer-Landrut kappaleella Satellite. Kyseessä oli Saksan toinen viisuvoitto, maa voitti edellisen kerran 28 vuotta sitten vuonna 1982.
Alun perin kisat piti järjestää 18.–22. toukokuuta, mutta päiviä jouduttiin siirtämään jalkapallon mestarien liigan finaalin vuoksi. Eurovision laulukilpailu järjestettiin perinteiseen tapaan Norjassa maan edellisen vuoden voiton perusteella. Norja ilmoitti jo ennen vuoden 2009 finaalia varanneensa vuoden 2010 kilpailuareenan, joka 3. heinäkuuta varmistettiin Telenor Arenaksi Oslon naapurikaupungissa Bærumissa.
Molemmista 17 maan semifinaaleista pääsi jatkoon kymmenen maata. Lisäksi semifinaaleissa otettiin käyttöön 50–50-sääntö, jonka mukaan kunkin maan saamista pisteistä puolet määräytyy yleisöäänestyksen ja puolet asiantuntijaraadin äänestyksen perusteella. Vuoden 2010 Euroviisuista vetäytyivät , , ja .
 jäi ensimmäistä kertaa historiansa aikana finaalin ulkopuolelle vapaaehtoisia vetäytymisiä lukuun ottamatta ja myös karsiutui ensimmäistä kertaa sitten vuoden 2005. Pelkästään puhelinäänestyspisteillä molemmat maat olisivat päässeet finaaliin. Suomen ja Ruotsin sijaan finaaliin pääsi Belgia ja Kypros, ensimmäistä kertaa sitten 2004 (Belgia) ja 2005 (Kypros).
Moldovan "Run Away" -kappaleen saksofonisoolosta tuli Internet-ilmiö.
Viisufinaalissa Espanjan edustaja Daniel Diges esiintyi kahdesti – ensin omalla vuorollaan toisena esiintyjänä ja tämän jälkeen vielä uudestaan viimeisenä. Syynä oli Jimmy Jump -niminen häirikkö, joka ponnahti lavalle kesken ensimmäisen esityksen.
Osallistujamaat.
Semifinaali 1.
Ranska, Saksa ja Espanja äänestivät tässä semifinaalissa.
Semifinaali 2.
Norja ja Iso-Britannia äänestivät tässä semifinaalissa.
Finaali.
Suora finaalipaikka kilpailussa oli Isolla-Britannialla, Ranskalla, Saksalla ja Espanjalla kilpailun neljänä suurimpana rahoittajamaana sekä Norjalla järjestäjämaana.
Äänestys finaalissa.
Maat antoivat pisteensä finaalissa seuraavassa järjestyksessä:
Kanstantsin Siutsou

Kanstantsin Viktaravitš Siutsou (, s. 9. elokuuta 1982 Homel, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, joka on kilpaillut ammattilaisena vuodesta 2001. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä saavuttaen alle 23-vuotiaiden sarjassa EM-hopeaa pisteajossa Valenciassa 2003. 
Siutsou voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon maailmanmestaruuden Veronassa 2004 runsaan minuutin erolla Thomas Dekkeriin. Vuoden 2009 Italian ympäriajossa hän voitti kahdeksannen osuuden 15 kilometrin sooloajon jälkeen. 
Kansainvälinen pyöräilyliitto kertoi syyskuussa 2018 Siutsoun jääneen kiinni EPO-hormonin käytöstä kilpailun ulkopuolisessa testissä 31. heinäkuuta 2018. Hänet asetettiin syyskuulle 2022 kestävään kilpailukieltoon, ja hän lopetti ammattilaisuransa.
Ratapyöräilyn EM-kilpailut, alle 23-v. pisteajossa hopeaa
Maantiepyöräilyn sotilaiden MM-kilpailut, aika-ajossa hopeaa 
Maantiepyöräilyn MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa kultaa
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, maantieajossa kultaa
Rauhanajo, 5. etapin voitto
Subida al Naranco, toinen
Giro dell'Appennino, toinen
Tre Valli Varesine, kolmas
Georgian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 6. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17.
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16., 8. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa
Giro del Trentino, 2. etapin voitto
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa pronssia, aika-ajossa kymmenes
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa kultaa
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
Valko-Venäjän mestaruuskilpailut, aika-ajossa ja maantieajossa kultaa
Kroatian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Serafim Sarovilainen

Pyhittäjä Serafim Sarovilainen (; ) oli Venäjän ortodoksisen kirkon munkki. Hän vaikutti Sarovin luostarissa ja vietti erakon elämää erakkomajassa Sarovka-joen varrella.
Hän syntyi Kurskissa 20.7.1759 ja hänen kastenimekseen annettiin Prohor. Hänen isänsä Isidor Mošnin omisti Kurskin lähellä mm. tiilitehtaita ja hän toimi myös rakennusurakoitsijana. Prohorin äiti Agafija teki miehensä kanssa hyväntekeväisyyttä erityisesti orpojen parissa. Prohorilla oli myös vanhempi veli Aleksei.
Prohor oli hyvä oppimaan ja luki paljon. Noin kymmenvuotiaana Prohor sairastui vakavasti ja näki tuolloin ensimmäisen kerran näyssä Neitsyt Marian, jonka hän sitten oman kertomansa mukaan näki kaksitoista kertaa elämänsä aikana. 18-vuotiaana Prohor päätti ryhtyä munkiksi ja vuonna 1778 hän lähti Sarovin luostariin noviisiksi. Elokuussa vuonna 1786 hän teki munkkilupauksen ja sai nimekseen Serafim (palava) ja saman vuoden lokakuussa hänet vihittiin munkkidiakoniksi. 1793 Pyhittäjä Serafim vihittiin pappismunkiksi ja seuraavana vuonna hän lähti erakkoelämään Sarovka-joen varrelle havumetsään puiseen majaan noin viiden virstan päähän luostarista. Erakkona Serafim rukoili, luki Raamattua sekä pyhien isien teoksia ja noudatti Pakomios Suuren laatimaa munkkisääntöä. 1810 Serafim palasi luostariin sulkeutuen kammioonsa ja sitoutui vaitioloon sekä itseensä syventymiseen. Myöhemmin hän alkoi vastaanottaa kammiossaan vuosittain jopa noin kymmenentuhatta ihmistä, lohduttaen heitä ja keskustellen heidän kanssaan pelastuksesta. Serafim ei poistunut kammiostaan viiteentoista vuoteen. 1825 hän sai ilmestyksessä kehotuksen lähteä jatkamaan erakkoelämäänsä metsässä ja niin Serafim vietti aikaansa sekä metsämajassa että luostarissa. Monet hakivat häneltä edelleen lohdutusta ja opetuksen sanoja. Serafim otti kaikki kävijät vastaan tasavertaisina. Toisia hän tarpeen mukaan nöyrästi nuhteli, toisia hän vahvisti hyvyyden tiellä; kaikkia hän opetti pelastuksen tiellä korostaen rakkautta Jumalaa sekä ortodoksista uskoa kohtaan. Hän myös esirukoili kaikkien elävien ja kuolleiden puolesta. 
Pyhittäjä Serafim tiesi kuolemastaan etukäteen ja hän kuoli 2.1.1833. Hänet on haudattu Sarovin luostarissa sijaitsevaan Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen muistoksi rakennettuun tuomiokirkkoon, myöhemmin Serafimin haudalle rakennettiin kappeli. Pyhittäjä Serafim oli tullut kuuluisaksi ihmeparantumisista, ja ne ovat jatkuneet hänen kuolemansa jälkeenkin. 
Suomessa toimii Moskovan patriarkaatin alaisuudessa Serafim Sarovilaisen muistoyhdistys ry, joka ylläpitää Sastamalassa sijaitsevaa Pyhittäjä Serafim Sarovilaisen kirkkoa.
Iván Ramis

Iván Ramis Barrios (s. 25. lokakuuta 1984 Sa Pobla, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ura.
Ramis on Mallorcan junioriakatemian kasvatti. Edustusjoukkueessa hän pelasi ensi kertaa kaudella 2003–2004. Kaudeksi 2005–2006 hänet lainattiin alemalla sarjatasolla pelanneeseen Valladolidiin. Kaudella 2007–2008 Ramis onnistui maalinteossa kolmesti 14 ottelussa, mikä oli hänen uransa paras tulos tähän asti.
Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura

Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura on suomalainen tieteellinen seura ja rekisteröity yhdistys, joka edistää tietokonenäön, kuvankäsittelyn, koneoppimisen ja hahmontunnistuksen tutkimusta ja soveltamista käytäntöön. Seura käyttää myös nimeä IAPR/IEEE CS Finland, koska se on kansainvälisten kattojärjestöjen International Association for Pattern Recognitionin (IAPR) ja IEEE Computer Societyn virallinen kansallinen seura Suomessa.
Suomen hahmontunnistustutkimuksen seura, lempinimeltään "Hatutus", perustettiin 23.5.1977 Teknillisen korkeakoulun (nykyisin Aalto-yliopisto) Informaatiotekniikan laboratoriossa. Perustavassa kokouksessa oli paikalla 35 henkilöä ja kymmenen seuraavan vuoden aikana seura kasvoi jäsenmäärältään 149 henkilöön.
Seura järjestää yhdessä muiden Pohjoismaiden kanssa joka toinen vuosi järjestettävän skandinaavisen tietokonenäkökonferenssin, . Seura jakaa myös parhaan Suomessa tehdyn hahmontunnistuksen väitöskirjapalkinnon, yhdessä muiden Pohjoismaisten seurojen kanssa parhaan Skandinaviassa tehdyn hahmontunnistuksen väitöskirjapalkinnon ja seuran edustajat osallistuvat tieteellisten seurain valtuuskunnan toimintaan.
Hatutuksen piiristä on noussut moni merkittäviä ja kansainvälisesti palkittuja tietotekniikan tutkijoita, mm. akateemikko Teuvo Kohonen ja professorit Erkki Oja ja Matti Pietikäinen. hahmontunnistuksen tutkimusta on Suomessa edelleen Aalto-yliopistossa, Oulun yliopistossa, Tampereen yliopistossa ja LUT-yliopistossa.
Farnesyylipyrofosfaatti

Farnesyylipyrofosfaatti (C15H28O7P2) on orgaaninen fosforiyhdiste ja mevalonaattireitin välituote terpeenien, terpenoidien ja useiden steroidien biosynteesissä.
Biosynteesi.
Farnesyylipyrofosfaatin biosynteesiä katalysoi dimetyyliallyylitranstransferaasientsyymi eli farnesyylipyrofosfaattisyntaasi. Synteesin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi katalysoi dimetyyliallyylipyrofosfaatin ja isopentenyylipyrofosfaatin kondensaatioreaktiota geranyylipyrofosfaatiksi.
Geranyylipyrofosfaattiin liittyy vielä yksi isopentenyylipyrofosfaatti molekyyli dimetyyliallyylitranstransferaasin katalysoimana ja tuotteena syntyy farnesyylipyrofosfaattia. 
Toisin kuin useat muut entsyymien katalysoimat uusia hiili-hiili -sidoksia synnyttämät reaktiot, dimetyyliallyylitranstransferaasin katalysoimat eivät ole palautuvia. 
Terpeenien ja steroidien biosynteesi.
Eliöt voivat muokata farnesyylipyrofosfaatista useita erilaisia yhdisteitä. Farnesyylipyrofosfaatista voidaan valmistaa seskviterpeenejä tai siihen voidaan liittää isopentenyylipyrofosfaatti, jolloin syntyy geranyyligeranyylipyrofosfaattimolekyyli. Yhdiste on myös tärkeä välituote steroidien, kuten kolesterolin synteesissä. Kahden farnesyylipyrofosfaatin kondensoituessa syntyy skvaleenimolekyyli.
Clive Puzey

Clive Puzey (s. 11. heinäkuuta 1941 Bulawayo, Rhodesia) on entinen rhodesialainen autourheilija. Hän osallistui ensimmäistä kertaa Etelä-Afrikan Formula 1 -mestaruussarjaan vuonna 1963 Lotuksen 18/21-autolla, ja oli seuraavana vuonna Randin Grand Prix'ssä seitsemäs. Hän saavutti kolme palkintosijaa kaudella 1966. Hän kilpaili sarjassa vuoteen 1969 saakka.
Formula 1 -kaudella 1965 Puzey osallistui yhteen F1-osakilpailuun, Etelä-Afrikan Grand Prix'hin. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun.
Kilpauransa jälkeen Puzey piti huoltoasemaa Bulawayossa vuoteen 2000 saakka, jolloin sinne hyökättiin kansannousun aikana, koska Puzey vastusti avoimesti Robert Mugaben politiikkaa. Hän on myöhemmin muuttanut Australiaan.
Dieter Quester

Dieter Quester (s. 30. toukokuuta 1939, Wien) on itävaltalainen moottoriurheilija.
Ura.
Quester aloitti kilpauransa ohjeistamalla moottoriveneitä 1950-luvulla. 1960-luvun lopulla hän kuitenkin siirtyi moottoriveneiden Euroopan mestaruutensa jälkeen ajamaan touring car sekä Formula 2 -luokkia BMW:n ja Fordin autoilla. Hänen F2-tallikaverinsa Gerhard Mitter menehtyi Nürburgringin harjoituksissa vuonna 1969, minkä seurauksena BMW vetäytyi Formula 1:sten kanssa yhteisesti ajetusta kilpailusta.
Quester osallistui kotimaansa Itävallan F1-osakilpailuun kaudella 1974, jossa sijoittui kilpailussa yhdeksänneksi päihittäen kaksinkertaisen maailmanmestarin Graham Hillin. Kilpailun jälkeen hän palasi takaisin touring car -sarjaan ja alkoi ajaa DTM:ää.
Quester voitti vuoden 1973 Span 24 tunnin kilpailun. Quester voitti myös vuoden 2006 24 tunnin kilpailun Dubaissa yhdessä Hans-Joachim Stuckin, Philipp Peterin ja Toto Wolffin kanssa. Hän joutui onnettomuuteen Nürburgringin kilpailussa, jossa 7 autoa keskeytti öljyläikkään. Quester voitti Britcarin 24 tunnin ajon vuonna 2006 ja 2007. Syyskuussa 2007 Quester ja Duller voittivat Silverstonen 24 tunnin ajon peräti 30 kierroksen marginaalilla.
Moottoriurheilu-urallaan Quester on osallistunut yli 50:een Le Mansin 24 tunnin ajoon. 75-vuotiaana Quester osallistui BMW 328 ratissa Geneven kansainväliseen moottoriautonäytökseen ja hän on myöntänyt, ettei virallisesti koskaan ripusta ajokypäräänsä naulakkoon.
Simon Nielsen

Simon Nielsen (s. 27. lokakuuta 1986 Herning, Tanska) on tanskalainen jääkiekkomaalivahti. Kaudet 2011–2014 Nielsen edusti SM-liigassa pelaavaa Rauman Lukkoa.
Nielsen siirtyi Lukkoon ennen kauden 2011–2012 alkua. Aiemmin hän oli pelannut Suomessa Mestistä Savonlinnan Pallokerhossa. Hän tuli kesken kauden 2008–2009 SaPKon miehistöön ja pelasi seurassa myös kauden 2009–2010. Kauden 2010–2011 Nielsen edusti Tanskan liigan AaB:ta. Hän on voittanut kaksi Tanskan mestaruutta (2003 ja 2005) kasvattajaseurassaan Herning Blue Foxissa. 
Nielsen on ollut mukana Tanskan joukkueessa miesten MM-kisoissa kahdeksan kertaa ja on pelannut niissä 10 ottelua.
Simonin veli Frans Nielsen on kaikkien aikojen ensimmäinen tanskalaispelaaja NHL:ssä. Frans pelasi NHL:n työsulkukaudella 2012–2013 Rauman Lukossa mutta siirtyi takaisin NHL:ään työsulun loputtua. Veljesten isä Frits Nielsen on voittanut Tanskan liigan pistepörssin kausina 1976–1977 ja 1977–1978.
Zoltán Czibor

Zoltán Czibor Suhai eli yleisesti Zoltán Czibor (28. elokuuta 1929 Kaposvár – 1. syyskuuta 1997 Győr) oli unkarilainen jalkapalloilija sekä olympiavoittaja. Czibor edusti Unkaria vuoden 1954 maailmanmestaruuskilpailuissa, kun Unkari sijoittui hopealle häviten loppuottelussa Saksalle. Czibor teki loppuottelussa myös maalin. Helsingin olympialaisissa hän oli voittamassa Unkarille olympiakultaa. Loppuottelussa Jugoslaviaa vastaan Czibor teki 2–0 maalin. Hän voitti myös Unkarin mestaruuden kolmesti (1949, 1954, 1955) sekä Espanjan mestaruuden kahdesti (1959, 1960). 
Czibor lasketaan yhdeksi Unkarin "Kultaisen joukkueen" () pelaajaksi.
Cziborille on pystytetty muistomerkki Komáromiin.
Timo Lavikainen

Timo Lavikainen (s. 1974 Joensuu) on suomalainen näyttelijä ja muusikko.
Ura.
Lavikaisen kipinä elokuvien tekemiseen syntyi nuorena, kun ohjaaja Arto Halonen piti kurssia Pekkalan kartanon kuvataidekoulussa Joensuussa. Kurssilla kuvattiin kaitafilmille elokuvia ja myös näyteltiin. Kesällä 2010 Lavikainen teki pääroolin "Ulvovana myllärinä" Hasanniemen kesäteatterissa sekä oli mukana lastennäytelmässä "Fedja-setä, kissa ja koira". Kesäteatterin lisäksi Lavikainen on paikannut vakituisen henkilökunnan sairastapauksia Joensuun kaupunginteatterissa. Lavikainen oli näyttelijänä MTV3-kanavan viihdeohjelmassa "Putous" vuonna 2017.
Lavikainen soitti rumpuja kahdessa yhtyeessä: Kalle Päätalossa sekä omassa "Timo &amp; Teräsmiehet" -yhtyeessään, jossa soitti pääosin samoja miehiä kuin Kalle Päätalossa.
Lavikainen osallistui Tanssii tähtien kanssa -televisio-ohjelmaan syksyllä 2019.
Lavikainen voitti Nelosella esitetyn Farmi Suomi -ohjelman toisen tuotantokauden kesäkuussa 2021.
Lavikainen esiintyi Rytmihäiriö-bändin musiikkivideolla "Olen kännissä."
Lavikainen osallistuu MTV3:lla syksyllä 2025 esitettävään Pirunpeli-realitypeliin.
Yksityiselämä.
Lavikainen oli aiemmin naimisissa vuosina 1992–1994, jonka jälkeisestä muutaman vuoden kestäneestä suhteesta hänellä on vuonna 1997 syntynyt tytär, jonka yksinhuoltajana Lavikainen toimi. Lavikainen on naimisissa naisen kanssa, jolla on tytär. Heille syntyi joulukuussa 2017 poika ja marraskuussa 2019 tytär.
Taneli Viljanen

Taneli Viljanen (s. 1982 Rovaniemi) on suomalainen muunsukupuolinen kirjailija ja äänitaiteilija. 
Viljanen on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2008. Viljanen debytoi "Novellit 2005" -antologiassa, ja hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma "Kaksiosainen mies", julkaistiin vuonna 2009. Teokset "Varjoja, usvaa" (Poesia, 2020) ja "Pimeä kuu" (Poesia, 2023) ovat Viljasen työstämän “ei-binäärisen kirjoituksen trilogian” kaksi ensimmäistä osaa. Kolmas, trilogian päättävä teos on nimeltään "Glitterneste" (Poesia, 2025). Vuonna 2023 Viljaselle myönnettiin kaikkien aikojen ensimmäinen Keskustakirjasto Oodin vuoden runoilija -arvonimi. Myöntöperusteluissa Viljasta luonnehdittiin moni- tai poikkitaiteiseksi kirjailijaksi ja taiteilijaksi, “jonka tekstit kutsuvat lukijan mukaan keholliseen luomiseen ja kysyvät ilahduttavan, kivuliaankin vaikeita. Viljasen tekstien liike syntyy yksityisen ja yleisen, identiteettejä purkavan ja rakentavan sekä älyllisen ja tunteellisen törmäyksissä. Hän tunnustelee teoksissaan uudenlaista poeettisen ajattelun tilaa, joka heijastuu konkreettiseen maailmaan ennennäkemättöminä mahdollisuuksina.”
Maria Colliander

Maria Magdalena Colliander (29. elokuuta 1857 Valkeala – 7. elokuuta 1954 Valkeala) oli suomalainen pikakirjoittaja, joka toimi aktiivisesti pikakirjoituksen hyväksi Suomessa 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa.
Maria Colliander syntyi Valkealassa 29. elokuuta 1857. Hän opiskeli sekä suomen- että ruotsinkielisen pikakirjoituksen, ja toimi useilla säätyvaltiopäivillä pikakirjoitusten puhtaaksikirjoittajana.
Colliander toimitti, joko yksin tai muiden avustamana, useita pikakirjoitusjulkaisuja, mm. ensimmäinen suomenkielinen pikakirjoituslehti "Yritys" (1887), "Pikakirjoituslehti" (1890–1907), "Stenografiska läsöfningar VIII" (1889), "Luettelo suomalaisessa pikakirjoituksessa käytetyistä ehtolyhennyksistä" (1890), "Julhelsning till Nordens Gabelsbergerske stenografer" (1891) ja "Pikakirjoitussatoa" (1921). Lisäksi hän kirjoitti pikakirjoitustekstin useisiin oppikirjoihin ja muihin julkaisuihin, muun muassa Neovius-Nevanlinnan Pikakirjoituksen oppikirjaan.
Florence Lawrence

Florence Lawrence (2. tammikuuta 1886 – 28. joulukuuta 1938) oli kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli 270 mykkäelokuvassa, ja häntä on kutsuttu ensimmäiseksi filmitähdeksi. 
Lawrence aloitti viihdeuransa vaudevillen lapsitähtenä, neljävuotiaana viheltäjänä. Elokuvaura alkoi vuonna 1907, kun Lawrence oli 21-vuotias. Hänestä tuli suosittu hahmo, vaikka siihen aikaan elokuvissa ei mainittu näyttelijöiden nimiä, ja Florence Lawrence tunnettiinkin nimellä "The Biograph Girl" ja "The Imp Girl" viitaten tuotantoyhtiöihin, joiden elokuvissa hän esiintyi.
Joel Paunio

Joel Paunio (s. 17. elokuuta 1964 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan yhteensä 169 SM-liigan runkosarjaottelua HIFK:ssa tehoin 26+40=66. Jäähyminuutteja hän keräsi 40. Paunio loi pääsarjauraa myös Elitserien-joukkue IF Björklövenissä.
Ura.
Paunio oli HIFK:n oma kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten mestaruuden 1983 ja 1984 sekä hopeaa 1982. Kaudella 1981–1982 Paunio teki SM-liigadebyyttinsä ja pelasi kaksi ottelua, mutta hänen varsinainen tulokaskautensa oli 1983–1984, joka toi 27 runkosarjaottelussa tehot 12+21=33. Kausi jäi Paunion SM-liigauran tehokkaimmaksi ja hänet valittiin kauden päätteeksi vuoden tulokkaaksi ja palkittiin Jarmo Wasaman muistopalkinnolla. 
Calgary Flames varasi Paunion 5. kierroksella kesällä . Syyskuussa 1985 hän osallistui Calgaryn harjoitusleirille, mutta ei mahtunut lopulliseen joukkueeseen ja palasi takaisin HIFK:hon. Paunio voitti SM-hopeaa 1986 sekä SM-pronssia 1987 ja 1988. Hän pelasi HIFK:ssa vuoteen 1988 saakka ja siirtyi sieltä Ruotsiin, IF Björklövenin joukkueeseen. 
Uransa viimeisen kauden Paunio pelasi I-divisioonan Grankulla IFK:ssa kaudella 1990–1991. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+29=46.
Maajoukkue.
Paunio pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 1984 voittaen hopeaa. 
Muuta.
Paunion poika Mikael on myös jääkiekkoilija.
Hannu Lassila

Hannu Lassila (s. 25. helmikuuta 1954) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Hän on edustanut Suomen maajoukkuetta kaksissa MM-kilpailuissa sekä kerran Kanada-cupissa. Hän on voittanut sekä Suomen että Ruotsin mestaruuden.
Lassila debytoi SM-sarjassa kaudella 1974–1975 torjuen SaiPassa. Seuraavan kauden hän torjui Ässissä ja voitti SM-pronssia. Lassila on torjunut myös Ruotsin Elitserienissä edustaen HV71:tä ja Färjestads BK:ta. Lassila torjui Färjestadille Ruotsin-mestaruuden vuonna 1981. Samana keväänä hän pelasi myös MM-kisoissa ja oli mukana Kanada-cupissa.
Kaudet 1981–1982, 1982–1983 ja 1983–1984 HIFK:ssa olivat Lassilan uran viimeiset. Lassila pelasi toisissa MM-kisoissaan 1982. Samana keväänä hän saavutti SM-pronssia ja hänet valittiin SM-liigan All Stars -kentälliseen. Lassila voitti Suomen mestaruuden HIFK:ssa keväällä 1983.
Hannu Lassilan poika Teemu Lassila on myös jääkiekkomaalivahti. Teemu syntyi neljä päivää Hannun HIFK-mestaruuden jälkeen.
Veikko Pietilä

Veikko Pietilä (8. huhtikuuta 1941 Helsinki – 28. maaliskuuta 2009 Tampere) oli suomalainen tiedotusopin professori ja merkittävä henkilö joukkoviestinnän tutkimuksessa.
Elämänvaiheet ja ura.
Veikko Pietilän vanhemmat olivat talousoikeuden professori Jorma Pietilä ja Maire Orvokki Elo. 
Pietilä tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1960. Hän opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa (nyk. Tampereen yliopisto), josta valmistui sosiologiksi. Tampereen yliopiston yhteiskuntatieteiden tutkimuslaitos oli hänen työpaikkansa vuodesta 1966 heti valmistumisesta lähtien. Hän väitteli 1972 tohtoriksi aiheella lehdistökirjoittelun vaikutus yleisön käsityksiin Yleisradiosta. 1970-luvulta alkaen hän syventyi yhteiskuntatieteen peruskysymyksiin. Hän toi julki omien ajatustensa lisäksi taitavasti myös muiden työn keskeisimpiä aineksia. Usea toimittajapolvi pääsi hänen ansiostaan tutustumaan yhteiskuntatieteelliseen ajatteluun. Hänen merkittävimpinä yksittäisinä teoksinaan on pidetty teoksia "Sisällön erittely" ja "Joukkoviestintätutkimuksen valtateillä".
Pietilä kuoli leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.
Kirjallinen toiminta.
Pietilä on ansioitunut kirjallisen työnsä alkuvaiheissa myös runoilijana, ja häntä onkin pidetty taitavana ja luovana sanankäyttäjänä. Jäätyään eläkkeelle 1.9.2004 hän keskittyi kääntämiseen ja on suomentanut muun muassa Jürgen Habermasin teoksen "Strukturwandel der Öffentlichkeit" (suom. "Julkisuuden rakennemuutos"), josta hän sai J. A. Hollon palkinnon. Lisäksi hän suomensi muun muassa Max Horkheimerin ja Theodor W. Adornon teoksen "Dialektik der Aufklärung, Philosophische Fragmente" (suom. "Valistuksen dialektiikka") ja yhdessä Olli-Pekka Moision kanssa Max Horkheimerin teoksen "Eclipse of Reason" (suom. "Välineellisen järjen kritiikki"). Runoilijana hän sai J. H. Erkon palkinnon 1961.
Nopeat ja kuolleet

Nopeat ja kuolleet on Sam Raimin ohjaama lännenelokuva vuodelta 1995. Sen pääosissa nähdään muun muassa Sharon Stone ja Gene Hackman.
Juoni.
Salaperäinen nainen ratsastaa Redemption-nimiseen kaupunkiin ottaakseen osaa ampumiskilpailuihin, sillä hänellä on henkilökohtaisia asioita selvitettävänä pormestarin kanssa.
Clint Malarchuk

Clint Malarchuk (s. 1. toukokuuta 1961, Grande Prairie, Alberta) on pelaajauransa päättänyt kanadalainen jääkiekkomaalivahti ja maalivahtivalmentaja. NHL:ssä Hän pelasi vuosina 1981–1992 ja sen jälkeen viisi kautta IHL:ssä San Diegon ja Las Vegas Thundersin joukkueissa. Malarchuk muistetaan erityisesti vuonna 1989 sattuneesta onnettomuudesta, jossa toisen pelaajan luistin viilsi hänen kaulavaltimonsa auki kesken pelin. Tapauksesta järkyttyneet pelaajat oksensivat jäälle. Lisäksi katsomossa monet pyörtyivät ja kaksi katsojaa sai sydänkohtauksen. Joukkueen kuntovalmentaja Jim Pizzutelli, joka oli armeija-aikanaan toiminut lääkintämiehenä, pelasti ensiavullaan Malarchukin hengen. Malarchuk kuitenkin palasi kaukaloon jo kymmenen päivän kuluttua yli 300 tikkiä kaulassaan.
Pelaajauransa viimeisellä kaudella Malarchuk toimi työnsä ohessa Las Vegas Thunderin apuvalmentajana ja siirtyi sitä seuranneella kaudella päätoimiseksi apuvalmentajaksi. Myöhemmin hän toimi kaksi vuotta WCHL-liigassa pelanneen Idaho Steelheadsin päävalmentajana. Malarchuk toimi useiden seurojen maalivahtivalmentajana, 2002–2003 Florida Panthersille, 2007-2009 Columbus Blue Jacketsille ja 2011-2014 Calgary Flamesille.
Malarchuk kärsi onnettomuutensa jälkeen mielenterveys- ja alkoholiongelmista ja yritti vuonna 2008 itsemurhaa ampumalla itseään kiväärillä leukaan vaimonsa edessä. Tapahtuman jälkeen Malarchuk hakeutui pitkään mielenterveyshoitoon ja alkoi auttaa itsetuhoisia ihmisiä.
Chris Thomas

Chris Thomas (s. 13. tammikuuta, 1947), on englantilainen musiikkituottaja. Hän on työskennellyt muun muassa seuraavien artistien kanssa: The Beatles, Pink Floyd, Roxy Music, Badfinger, Elton John, Paul McCartney, Pulp, The Pretenders, The Sex Pistols ja INXS.
Ura.
Chris Thomas syntyi Perivalessa, Middlesexissä ja asuu nykyään Lontoossa. Lapsena hän harjoitteli viulun ja pianon soittoa. Bassoa Thomas alkoi soittaa Lontoossa pop-bändeissä.
Tuotetut albumit.
Albumeita, jotka Thomas on tuottanut tai miksannut:
LED TV

LED TV on televisiovastaanotin, jonka nestekidenäytössä on LEDeihin perustuva taustavalo, erotuksena "tavallisista" nestekidenäytöistä, joissa taustavalona on loisteputki.
Markkinoinnissa käytetty termi "LED TV" ei siis viittaa varsinaiseen LED-näyttöön kuten OLED-näyttöön, jossa yksittäiset kuvapisteet ovat ledejä.
LED TV:n etuja ovat pienempi virrankulutus tavalliseen LCD-televisioon verrattuna, sillä ledit kuluttavat loisteputkia vähemmän sähköä. LED-tekniikalla virrankulutusta voidaan pienentää jopa 50 %. Siitä syystä ne eivät myöskään tuota yhtä paljon lämpöä kuin perinteiset LCD-televisiot. Koska ledit ovat kooltaan loisteputkia pienempiä, televisioista voidaan tehdä myös ohuempia. LED-television näytössä on myös laajempi dynamiikka - taustavalon sammutus tekee mustasta täysin mustan. Lisäksi nestekiteen hitauden aiheuttama liikkeen sumeneminen ("motion blur") vähenee, koska taustavalo syttyy vasta kun kuvapikseli on tavoitekirkkaudessaan. Taustavaloledit valaisevat kuitenkin tällä hetkellä suurempia alueita kuin pelkkää yhtä pikseliä.
David Walker

David 'Dave' Walker (10. kesäkuuta 1941 Sydney, Australia – 24. toukokuuta 2024) oli australialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteentoista F1-osakilpailuun kausina 1971–1972 ja osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin. 
Walker nostettiin Formula 1 -sarjaan kesken kauden Lotus-talliin pärjättyään menestyksekkäästi tallin autolla myös Formula 3 -sarjassa (25 voittoa 32 kilpailusta). Avauskilpailu päättyi pyörähtämiseen ja keskeyttämiseen, mutta Walkerin F3-menestyksen ansiosta Lotuksen pääsponsori John Player saatiin vakuutettua jatkamaan tallissa ja vuotta myöhemmin Walker pääsi uudelleen tallin auton ratin taakse Emerson Fittipaldin kakkoskuljettajaksi. Hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Espanjan GP:ssä 1972. Walkerin tilannetta tallissa hankaloitti tallikaverin ajaminen nuorimmaksi F1:sten maailmanmestariksi, kun taas hän itse keskeytti usein teknisiin ongelmiin jääden pisteittä. Kun Lotus sai tietää Walkerin ajaneen testejä F2-luokassa, hänet erotettiin tallista ja hänen tilalleen palkattiin Reine Wisell. Walker palasi Yhdysvaltojen GP:hen, jossa keskeytti. Walker riitautui tiiminsä kanssa ja hänen tilalleen valittiin seuraavalle kaudelle Ronnie Peterson. Walker on vieläkin ainoa F1-kuljettaja, joka ei saavuttanut pisteitä samana vuonna, jona tallitoveri voitti mestaruuden.
Walker siirtyi Formula 2 -luokkaan, mutta ei voinut kilpailla jouduttuaan kahdesti onnettomuuteen yleisillä teillä. Hän lopetti moottoriurheilu-uransa vuonna 1975 ja asui Queenslandissa, jossa hänellä oli venealan yritys.
Yön kirkas tähti

Yön kirkas tähti ("Bright Star") on Jane Campionin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka valmistui 2009. Elokuvan aiheena on runoilija John Keatsin elämän kolme viimeistä vuotta. Elokuvan nimi tulee Keatsin sonetista ”Bright star!” (”Yön kirkas tähti”). Elokuvalle veikkailtiin Cannesin pääpalkintoa Kultaista palmua, jonka Campion sai elokuvastaan "Piano" vuonna 1993. Se jäi kuitenkin saamatta. Sen sijaan elokuva sai BIFA-palkinnon, Heartland Film Festivalin palkinnon ja NSFC Award -palkinnon sekä oli ehdokkaana lähes 20 palkinnon saajaksi.
Englanninkielisen romanttisen runouden merkittävin nimi Keats kirjoitti sonetin rakastetulleen Fanny Brawnelle. Elokuvan intiimisti kerrotussa tarinassa kuvataan heidän suhdettaan siihen asti, kunnes Keats kuolee Roomassa 25-vuotiaana tuberkuloosiin. Keatsia näyttelee uransa alussa oleva brittiläinen näyttelijä Ben Whishaw, Brawnea australialainen nuori näyttelijä Abbie Cornish, jolle povattiin suorituksesta Oscaria.
Elokuvan rahoittajina toimivat ranskalainen Pathé-studio sekä brittiläiset ja australialaiset tahot.
Arvioita.
Tv-Nytin viisi kriitikkoa antoivat elokuvalle tähtiä keskiarvolla 3,4.
Othniel Charles Marsh

Othniel Charles Marsh (29. lokakuuta 1831 Lockport, New York, Yhdysvallat – 18. maaliskuuta 1899) oli 1800-luvun merkittävimpiä paleontologeja. Hän löysi ja nimesi monia fossiileja Länsi-Amerikassa.
Marsh oli vähävaraisesta perheestä mutta pääsi opiskelemaan enonsa George Peabodyn tuella. Peabody perusti Peabodyn Luonnontieteellisen museon ja nimitti Marshin sen johtajaksi. 
Marsh valmistui Yalen yliopistosta vuonna 1860 opiskeltuaan geologiaa ja mineralogiaa. Lisäksi hän oli opiskellut Saksassa paleontologiaa. 
Marsh kävi kollegansa Edward Drinker Copen kanssa yli 20 vuoden ajan niin sanottuja luusotia – katkeraa kilpailua fossiilien löytämisestä. 
Marsh löysi ja nimesi muun muassa Brontosauruksen ja Allosauruksen. 
Kaikkiaan hän nimesi 344 lajia ja 161 sukua fossiilisia selkärankaisia.
Marsh oli darvinismin kannattaja yhtenä ensimmäisistä yhdysvaltalaisista. Hänen valtavan fossiilikokoelmansa avulla täytettiin useita fossiiliaineiston aukkoja, jotka olivat olleet hankalia darwinistisen evoluution kannattajille. Hänen 1870-luvulla antamansa kuvaukset liitukauden hammaslinnuista, kuten Ichthyornis ja Hesperornis, heti Archeopteryxin löydön jälkeen, täyttivät merkittävän aukon lintujen varhaisessa historiassa. Vuonna 1877 Marsh esitti teorian, jonka mukaan linnut polveutuvat dinosauruksista. Myöhemmin, vuonna 1881, Marsh ehdotti lintujen ja coelurosaurusten (pienten lihansyöjädinosaurusten) läheistä sukulaisuutta. Tämä teoria lintujen kehittymisestä dinosaurusten esi-isistä herätettiin henkiin 1960-luvulla, ja se on nykyään ylivoimaisesti laajimmin hyväksytty teoria lintujen alkuperästä.
Hiukkasnopeus

Hiukkasnopeus on fluidin hiukkasjoukon keskimääräinen nopeus. Hiukkasnopeus on vektorisuure ja sen yksikkö on SI-järjestelmässä m/s. Äänen aaltomallissa kenttäsuureet ovat hiukkasnopeus ja äänenpaine. Ilmassa etenevän äänen nopeuteen vaikuttavat ilman lämpötila ja kosteus, jolloin olosuhteet vaikuttavat ilman hiukkasiin. 
formula_1
formula_2
Vuorikaskas

Vuorikaskas eli vuorilaulukaskas ("Cicadetta montana") on laulukaskaiden heimoon kuuluva kaskaslaji.
Ulkonäkö ja elintavat.
Vuorikaskas on laulukaskaaksi keskikokoinen, mutta huomattavasti suurempi kuin useimmat muut kaskaslajit. Vartalon pituus on 16–27mm ja siipiväli 45–52mm. Aikuisen eläimen vartalo on pitkänomainen ja hyvin tumma. Siivet ovat suuret ja läpinäkyvät. Laji elää kuivilla ja aurinkoisilla, etelän suuntaan avautuvilla rinneniityillä. Naaras munii kasvien varsien sisään, missä munat ovat kesäkuusta syyskuuhun. Kuoriutuvat toukat kaivautuvat maahan ja viettävät siellä vuosia käyttäen ravinnokseen kasvien juurista imemiään nesteitä. Maanalainen toukkavaihe kestää 6–8 vuotta. Aikuiset yksilöt nousevat maanpinnalle kesäkuun alkupuolella ja elävät kolmisen viikkoa.
Muiden laulukaskaiden tapaan vuorikaskaskoiraat kykenevät tuottamaan ihmiskorvin kuultavaa ääntä. Kaskaan laulu muodostuu tasaisesta sirinästä.
Vuorikaskas Suomessa.
Vuorikaskas on Suomen ainoa laulukaskas. Vielä 1930-luvulla lajilla oli Suomessa neljä tunnettua esiintymispaikkaa, mutta myöhemmin sen epäiltiin hävinneen kokonaan. Nykyisin vuorikaskas esiintyy vain Pohjan Åminneforsin hylätyn junatunnelin rinteessä. Vuorikaskas on nimetty luonnonsuojeluasetuksessa erityisesti suojeltavaksi ja sen esiintymispaikkojen hävittäminen tai heikentäminen on luonnonsuojelulailla kielletty.
Masaharu Iwata

 
Masaharu Iwata (, s. 26. lokakuuta 1966 Tokio, Japani) on japanilainen videopelisäveltäjä. Hänen säveltämiinsä peleihin kuuluu "Ogre Battle" ja "Final Fantasy" -sarjojen pelejä.
Vuonna 1986 Iwata alkoi työskennellä Bothecilla. Pelitalon tultua osaksi Questia hän jatkoi yhtiön työntekijänä vuoden ajan ennen freelanceriksi ryhtymistä. Uransa aikana Iwata on työstänyt useiden pelien musiikkia Hitoshi Sakimoton kanssa. Esimerkkejä heidän yhteisistä sävellyksistään ovat ', "Final Fantasy Tactics", "Final Fantasy XII" ja '. Vuonna 2002 hän avusti Sakimotoa pelimusiikkia tuottavan Basiscapen perustamisessa. 2000-vuosikymmenen jälkipuoliskolla Iwata on säveltänyt musiikkia muun muassa "Children of Manaan", "Odin Sphereen", "Opoonaan" ja "Soul Calibur IV":ään.
Seth Gabel

Seth Gabel (s. 3. lokakuuta 1981 Hollywood, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Da Vinci -koodi" ja "Take Me Home Tonight" sekä useissa televisiosarjoissa, kuten "Muodon vuoksi", "C.S.I.", "Dirty Sexy Money", "Fringe – rajamailla" ja "Arrow".
Seth Gabelin puoliso on vuodesta 2006 ollut lähtien näyttelijä Bryce Dallas Howard. Heillä on vuonna 2007 syntynyt poika ja vuonna 2012 syntynyt tytär. Perhe asuu tällä hetkellä Los Angelesissa.
Aulis Laine

Aulis Laine (s. 26. huhtikuuta 1940 Salo) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Laine pelasi välihyökkääjänä. Hänen uransa alkoi Salon Vilppaassa ja 1962 hän siirtyi Åbo IFK:n riveihin. Åbo IFK:ssa Laine vietti kahdeksan kautta, joista neljä Mestaruussarjassa ja neljä 1. divisioonassa. Pääsarjatasolla hän pelasi 88 ottelua, joissa hän teki 32 maalia. Laine voitti Åbo IFK:ssa Suomen Cupin 1965. Hän päätti uransa 2. divisioonassa pelanneessa Salon Vilppaassa.
Laine pelasi vuosina 1963–1968 Suomen maajoukkueessa yhteensä 18 A-maaottelua, joissa hän teki kolme maalia.