tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anna Westerlund

Anna Westerlund (s. 9. huhtikuuta 1989 Parainen) on uransa vuoden 2022 lopussa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi Kansallisessa liigassa Åland Unitedia. Hän pelasi Suomen naisten maajoukkueessa eniten maaotteluita, joita hänelle kertyi 147, enemmän kuin Jari Litmaselle. 
Keskikentällä ja keskuspuolustajana pelannut Westerlund edusti Åland Unitedin lisäksi Piteå IF:ää, Umeå IK:ta, FC Honkaa, SC Raisiota, Pargas IF:ää ja Lillestrøm SK:ta. Hän voitti Hongassa Suomen mestaruuden kolmesti vuosina 2006–2008 sekä Liigacupin 2007 ja 2008. Åland Unitedissa hän voitti Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin vuonna 2020 sekä Suomen Cupin vuonna 2021. Hänet valittiin vuoden lupaavaksi tyttöpelaajaksi Suomessa vuonna 2007. Lisäksi Palloliitto valitsi Westerlundin vuoden naispelaajaksi vuonna 2018.
Naisten maajoukkueeseen Westerlund nousi ensi kerran vuonna 2008. Hän pelasi 130. maaottelunsa helmikuussa 2021 ja nousi sillä Laura Österberg Kalmarin rinnalle eniten naisten maaotteluja pelanneeksi suomalaisjalkapalloilijaksi. Huhtikuussa 2021 Westerlund nousi 131. maaottelullaan yksin tilaston kärkeen. Maaotteluissaan Westerlund teki neljä maalia. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Unkaria vastaan huhtikuussa 2014 Győrissa ja toisen Espanjassa pelatussa harjoitusmaaottelussa Slovakiaa vastaan tammikuussa 2017. Hän pelasi vuoden 2009 EM-kilpailuissa kolmessa Suomen neljästä ottelusta sekä vuoden 2013 EM-kilpailuissa täyden ajan jokaisessa Suomen kolmessa ottelussa. Vuoden 2022 EM-kilpailuissa hän pelasi kaksi ottelua mutta oli poissa Suomen viimeisestä ottelusta koronavirustartunnan vuoksi. Westerlund pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2006.
Westerlundin äidinkieli on ruotsi.
Humanistisen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta

Humanistisen ammattikorkeakoulun opiskelijakunta HUMAKO on Humanistisen ammattikorkeakoulun eli Humakin opiskelijoiden edunvalvonta- ja palveluorganisaatio. HUMAKOn toiminnan tarkoituksena on valvoa ja edistää jäsenten etua erityisesti koulutus- ja sosiaalipoliittisissa asioissa sekä toimia yhdyssiteenä Humakin eri toimipisteiden opiskelijoiden ja henkilökunnan välillä. Näkyvä osa HUMAKOn toimintaa on tutoreiden koulutus ja tutor-toiminnan ylläpitäminen sekä opiskelijakortin tarjoaminen jäsenilleen. HUMAKO toteuttaa myös joka syksy HUMAKO-kiertueen, jonka tarkoituksena on esitellä opiskelijakunnan toimintaa etenkin uusille opiskelijoille.
HUMAKOn toiminta perustuu ammattikorkeakoululakiin ja lain perusteella opiskelijakunnan julkiseen tehtävään kuulu opiskelijoiden edustajien valinta Humakin hallitukseen ja muihin monijäsenisiin toimielimiin. HUMAKOn nimeämät opiskelijaedustajat ammattikorkeakoulun hallinnossa valvovat opiskelijoiden oikeuksien toteutumista Humakissa. Lisäksi HUMAKO tekee yhteistyötä muiden opiskelijakuntien sekä kattojärjestönsä, Suomen Opiskelijakuntien Liitto SAMOK ry:n kanssa, ja pyrkii näin vaikuttamaan ammattikorkeakouluopiskelijoiden asioihin valtakunnallisesti.
Toiminta.
Opiskelijakunnan päätöksenteosta ja toiminnasta vastaavat opiskelijat. HUMAKO muodostuu Humakin opiskelijoista, jotka ovat maksaneet vuosittaisen jäsenmaksun. Jäseninä HUMAKOlla on noin puolet Humakin opiskelijoista. 
Ylintä päätäntävaltaa käyttää yhdeksän henkinen edustajisto, joka valitaan syksyisin vaaleilla. Edustajisto kokoontuu vähintään kolmesti vuodessa ja vastaa opiskelijakunnan suurten linjojen määrittämisestä. 
Toimeenpanovaltaa käyttää 7-9 henkinen hallitus. Hallituksen tehtävänä on huolehtia käytännön asioiden ja arjen toimivuudesta sekä edustaa opiskelijakuntaa eri sidosryhmiin päin. Hallituksen valitsee edustajisto järjestäytymiskokouksessaan. 
Luottamustoimijoiden lisäksi HUMAKOlla on kaksi työntekijää: pääsihteeri ja jäsenpalvelusihteeri. Työntekijät palvelevat kaikkiin opiskelijakunnan asioihin liittyen HUMAKOn toimistolta käsin. Opiskelijakunnan toimisto sijaitsee Helsingissä, osoitteessa Ilkantie 4, Humakin TKI-keskus Ilkan yhteydessä.
Veikko Sinisalo -kilpailu

Veikko Sinisalo -kilpailu on lausuntataiteen kilpailu ja perinteinen osa Kajaanin Runoviikkoa aina vuodesta 1978 saakka, jolloin se tunnettiin nimellä Vuoden nuori lausuja. Kilpailu järjestetään joka toinen vuosi. Kilpailun voittaja saa palkinnoksi 3400 euroa Veikko Sinisalon Stipendirahastolta ja vuoden nuori lausuja -tittelin. Häneltä tilataan myös ensi-iltaesitys seuraavalle Runoviikolle. Kilpailuun osallistujien on oltava alle 30-vuotiaita.
Vuoden nuori lausuja -kilpailu.
Lauantaina 1. huhtikuuta 1978 järjestettiin Helsingissä ensimmäinen Vuoden nuori -lausuja Sana ja Sävel -toimikunnan aloitteesta. Suomen lausujain liitto (SLL) päätti toimia järjestäjänä. Idean kilpailulle oli antanut Veikko Sinisalon Stipendirahasto, jolla on kilpailun suhteen määräysvalta. Sana ja Sävel -tapahtuma ja SLL olivat mukana järjestäjän ominaisuudessa. Vuonna 1987 kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran Kajaanissa. 
Veikko Sinisalo -kilpailu.
24. lokakuuta pidetyn Veikko Sinisalon Stipendirahaston kokouksen mukaisesti kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran uudistetussa muodossa vuonna 1990. Kilpailun järjestelyistä vastasivat edelleen Suomen lausujain liitto, rahasto ja Sana ja Sävel -tapahtuma. Kilpailun nimeksi tuli Veikko Sinisalo -kilpailu. Ikäraja kilpailuun osallistumiselle säilyi edelleen 30 vuodessa. Kilpailu päätettiin järjestää vain joka toinen vuosi. Loppukilpailu eli finaali pidetään Kajaanissa heinäkuussa Kajaanin Runoviikon yhteydessä.
Joel Granvik

Anton Joel Granvik (2. marraskuuta 1892 Teerijärvi – 13. tammikuuta 1959 Vaasa) oli suomenruotsalainen kansakoulunopettaja, toimittaja, kirjailija ja kunnallispoliitikko. Hän käytti nimimerkkejä "Den blyge", "Den lille" ja "-k".
Granvik toimi kansakoulunopettajana Alavetelissä ja Kaarlelassa aina 1940-luvun puoliväliin saakka. Hän oli Österbottningen-lehden avustajana vuodesta 1916 ja toimi sittemmin Jakobstads Tidning-lehden toimittajana 1943–1947 ja Österbottningen-lehden päätoimittajana 1948–1957.
Granvik kirjoitti useita näytelmämuotoisia kansankuvauksia jotka sijoittuivat ruotsinkieliselle Pohjanmaalle.
Arena 2000

Arena 2000 () on monitoimihalli Jaroslavlissa, Venäjällä. Se avattiin vuonna 2001 ja siinä on katsomopaikkoja noin 9 000 ihmiselle. Arena 2000 toimii pääasiassa KHL-liigaan osallistuvan jääkiekkoseura HK Lokomotiv Jaroslavlin kotiareenana. Hallia käytetään myös konsertti- ja näyttelytarkoituksiin.
Ensimmäinen jääkiekko-ottelu areenalla pelattiin 12. lokakuuta 2001. Ottelussa kohtasivat kotijoukkue Lokomotiv Jaroslavl ja HK Lada Toljatti. Ottelun voitti Lokomotiv 3–1. Sittemmin areenalla on ollut lukuisia tapahtumia. Muun muassa Deep Purple, Scorpions ja Patricia Kaas ovat esiintyneet siellä. Areena toimi myös vuoden 2003 18-vuotiaiden jääkiekon MM-kilpailujen näyttämönä.
Aistulf

Aistulf (k. 756) oli langobardien kuningas vuosina 749–756. Hän seurasi valtaistuimella veljeään Ratchisia, joka luopui kruunusta ja vetäytyi luostariin.
Aistulf jatkoi langobardien laajentumispolitiikkaa ja hyökkäsi paavia ja Bysantin alueita vastaan. Vuonna 751 hän valloitti Ravennan, Bysantin päätukikohdan Italiassa, ja uhkasi myös Roomaa. Paavit eivät enää luottaneet heikoksi käyneeseen Bysanttiin, vaan kääntyivät frankkien major domusten eli käskynhaltijoiden puoleen.
Paavi Gregorius III oli jo vuonna 741 pyytänyt major domus Kaarle Martelia hyökkäämään langobardeja vastaan, mutta Kaarle oli kieltäytynyt, sillä frankkien valtakunnan asiat estivät häntä lähtemästä Italiaan.
Lopulta Paavi Stefanus II onnistui saamaan Kaarle Martelin pojan Pipin Pienen sotaretkelle langobardeja vastaan. Pipin oli julistautunut frankkien kuninkaaksi vuonna 751, ja Stefanuksen edeltäjä, paavi Sakarias oli antanut kirkon siunauksen Pipinin kuninkuudelle. Vastalahjaksi Pipin lupautui kirkon suojelijaksi. Pipin marssi armeijoineen Italiaan ensin 754 ja uudelleen 756 lyöden langobardit. Sen jälkeen hän luovutti sopimuksen mukaisesti paaville Rooman ja Ravennan välisen alueen, Ravennan eksarkaatin.
Aistulf kuoli vuonna 756 pudottuaan metsästysretkellä hevosen selästä. Hänen seuraajansa kuninkaana oli Desiderius, langobardien viimeinen kuningas.
Kulta-aika (elokuva)

Kulta-aika ("L'Âge d'Or") on Luis Buñuelin ohjaama ranskalainen surrealistinen elokuva vuodelta 1930. Buñuel myös kirjoitti elokuvan käsikirjoituksen. Vaikka Salvador Dalí mainitaan alkuteksteissä toisena käsikirjoittajana, hänellä ei ollut juurikaan tekemistä elokuvan kanssa. 
"Kulta-ajan" ensi-ilta 28. lokakuuta 1930 aiheutti antisemitistien mellakan, sillä Buñuelin luultiin olevan juutalainen. Elokuvan katsottiin vastustavan liiaksi kirkkoa ja "Le Figaro" -lehti aloitti painostuskampanjan elokuvan kieltämiseksi. Elokuva kiellettiinkin jo 1. joulukuuta 1930, ja kolmesta esityskopiosta kaksi tuhottiin. Tuottaja Noailles'n varakreivi piilotti kuitenkin elokuvan negatiivit, ja 1933 siitä valmistettiin muutama uusi kopio, joista yksi päätyi MOMAan ja toinen Ranskan elokuva-arkistoon. Ne esittivät sitä silloin tällöin, mutta elokuvakopioiden ja levittäjän puute johti siihen, että se pääsi laajamittaiseen levitykseen vasta 1979.
Lyhyytensä takia "Kulta-aika" esitetään nykyään usein yhdessä samojen tekijöiden edellisvuonna valmistuneen lyhytelokuvan "Andalusialainen koira" kanssa.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Kulta-aika" oli mukana heistä kahdentoista listalla. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kulta-ajan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Mainontapäivä

Mainontapäivä on markkinoinnin vuosittainen tapahtuma Suomessa, jonka tarkoituksena on virittää keskusteluja ja antaa uusia innostavia näkökulmia markkinoinnin johtamiseen. Se tarjoaa tietoa markkinoinnin viimeisimmästä kehityksestä ja antaa mahdollisuuden vaihtaa ajatuksia markkinoinnin parissa työskentelevien kesken. Mainontapäivä on ollut markkinointijohdon kohtaamispaikkana vuodesta 1972 lähtien.
Syyskuussa järjestettävän Mainontapäivän osallistujamäärä on keskimäärin noin 600 henkilöä. Kohderyhmänä on yritys- ja markkinointijohto sekä mainos- ja mediatoimistojen ja medioiden johto sekä markkinointialan kanssa tekemisissä olevat palveluyritykset ja alan sidosryhmät, kuten viranomaiset. Mainontapäivässä on esiintyjinä suomalaisia ja ulkomaalaisia huippuosaajia.
Mainontapäivän järjestää Mainostajien liitto.
Kissanpolkka

Kissanpolkka on lyhyt kansainvälisesti tunnettu pianokappale, jonka moni pianonsoiton opiskelija opettelee ensimmäisenä. Sen säveltäjästä ei ole tietoa. Kappaleen sävellaji on Fis-duuri tai Ges-duuri, jotka enharmoni­sesti täysin vastaavat toisiaan. Suurin osa nuoteista soitetaan mustilla koskettimilla. Kappaleen tahtilaji on 2/4, joka on polkan tai galopin tahti, mutta kappale voidaan soittaa myös marssina. Vaikka monissa kielissä kappaleen nimi viittaa valssiin, kyseessä ei kuitenkaan ole valssi, sillä valssin tahtilaji on joko 3/4 tai 3/8.
Sävelmä tunnetaan eri maissa eri nimillä:
Sojuz T-9

Sojuz T-9 oli Neuvostoliiton miehitetty avaruuslento Saljut 7 -avaruusasemalle. Avaruusalus laukaistiin Baikonurista 27. kesäkuuta 1983 ja se palasi maahan 23. marraskuuta 1983. Alus kuljetti 3 500 kilogrammaa tarvikkeita avaruusasemalle. Miehistön ollessa asemalla sen ikkunaan tuli 27. heinäkuuta 4 millimetriä syvä kolo, kun siihen osui joko meteoroidi tai avaruusromua.
Miehistö.
Avaruuteen laukaistiin:
Varhaiskasvatussuunnitelma

Varhaiskasvatussuunnitelma eli vasu on varhaiskasvatuksessa jokaiselle lapselle laadittava henkilökohtainen suunnitelma Suomessa. Vasuun kootaan tietoja esimerkiksi lapsen tavoista, vahvuuksista ja tavoitteista. Vasun tarkoitus on arvioida ja kehittää lapsen saamaa varhaiskasvatusta.
Vaikka kasvatushenkilöstö vastaa varhaiskasvatussuunnitelman laatimisesta, tulee myös vanhemmilla olla mahdollisuus vaikuttaa sen sisältöön ja osallistua sen arviointiin. Vanhempien ja lasten suorittama toiminnan arviointi on osa varhaiskasvatuksen jatkuvaa kehittämistä. Varhaiskasvatuksessa toteutetaan joskus erilaisia kyselyjä toiminnan arvioimiseksi ja kehittämiseksi. 
Vanhemmat osallistuvat lapsensa varhaiskasvatussuunnitelman tekoon yhteistyössä kasvattajien kanssa ja suunnitelman toteutumista arvioidaan säännöllisesti. Varhaiskasvatussuunnitelman tavoitteena on lapsen yksilöllisyyden ja vanhempien näkemysten huomiointi.
Ozjornyi

Ozjornyi () on kaupunkimainen taajama ja suljettu alue Tverin alueen pohjoisosassa Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Moskovan ja Pietarin välistä M 10-valtatietä 180 kilometriä Tveristä luoteeseen. Suljettuun alueeseen kuuluu myös osia viereisestä Novgorodin alueesta. Vuonna 2010 taajamassa asui 10 882 henkeä.
Vuoteen 1957 saakka paikalla oli Vypolzovon sotilaslentokentän asutus. Vuonna 1960 sinne sijoitettiin Neuvostoliiton armeijan strateginen ohjusdivisioona. Vuonna 1972 taajama sai nimen "Bologoje-4". Vuonna 1992 se sai suljetun alueen statuksen ja nimen "Ozjornyi".
Ronny and The Loafers

Ronny and The Loafers oli 1960-luvun alkupuolella toiminut Lahdessa perustettu rautalankayhtye. Se soitti aluksi vain instrumentaalimusiikkia, kunnes laulusolistiksi liittyi kotkalainen taiteilijanimeä Ronny käyttänyt Aatos Bollström. 
31. tammikuuta 1964 yhtye äänitti singlen "Se jokin sinulla on / Diggety doggety" (Parlophone PAR 934). "Se jokin sinulla on" -kappale oli alun perin englantilaisen Gerry &amp; The Pacemakers -yhtyeen huonosti menestynyt "You've Got What I Like" vuodelta 1964. "Diggety doggety" puolestaan oli ruotsalaisen The Streaplers -yhtyeen kappale. 
"Se jokin sinulla on" nousi hitiksi ja se on suosittu laulu nykyäänkin. Teksti on Junnu Vainion ja siitä tuli hänen ensimmäinen sanoitushittinsä. Kappale valittiin Iltalehden Kauneimmat rakkauslaulut -lukijaäänestyksessä vuonna 2007 sijalle 10. 
The Loafersin soittajilla oli Burns Black Bison -kitarat ja Vox-merkkiset vahvistimet. Yhtye hajosi lokakuussa 1964 kun osa jäsenistä astui varusmiespalvelukseen. Eero Rinteelää lukuun ottamatta muut jäsenet soittivat myöhemmin Kari Raution yhtyeessä.
Osin samoista jäsenistä koostunut The Loafers &amp; Karri julkaisi vuonna 1964 singlen "Anna pois / Ota pois" (Parlophone PAR 941).
Diskografia.
Singlet
Jukka Koskinen (jalkapalloilija)

Jukka Koskinen (s. 29. marraskuuta 1972 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Koskinen nousi Lahden Reippaan edustusmiehistöön kaudella 1989. Pelattuaan kaksi kautta Reippaassa Koskinen siirtyi I divisioonassa pelanneeseen Myllykosken Palloon. MyPa nousi heti kauden 1991 päätteeksi ja seuraavien kuuden liigakauden aikana Koskinen voitti neljä SM-hopeaa ja Suomen Cupin kahdesti. Vuonna 1997 Koskinen siirtyi alankomaalaiseen Willem II:een. Hän pelasi Willemissä kaksi kautta, mutta loukkaantumisen myötä peliaika väheni ja Koskinen siirtyi eteläkorealaiseen Anyang LG Cheetahsiin 1999. Puolentoista Koreassa vietetyn kauden jälkeen hän palasi Suomeen Valkeakosken Hakaan. Heti ensimmäisellä kaudella Koskinen voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa. Hän pelasi Hakassa kolme kautta ja sen jälkeen vielä kolme kautta FC Lahdessa kunnes lopetti loukkaantumisten sävyttämän kauden 2005 jälkeen.
Maajoukkueessa Koskinen pelasi 17 ottelua.
Soria

Soria on kaupunki keskisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2015 Sorian asukasluku oli 39 168, yli 40 prosenttia koko maakunnan väkiluvusta.
Sorian historia yhdistetään vahvasti muutama kilometri kaupungista pohjoiseen sijainneeseen keltiberialaiseen Numantian kaupunkiin, jonka asukkaat taistelivat pitkään roomalaisia valloittajia vastaan 100-luvulla eaa. Myöhemmin alueesta taistelivat kristityt ja muslimit. Kulta-aikansa Soria koki Kastilian ja kuningas Alfonso VIII:n alaisuudessa, ja läpi keskiajan se oli tärkeä villan valmistuskeskus. Numantian ja koko maakunnan historiaa vaalii Soriassa sijaitseva Museo Numantino.
Soria tunnetaan vanhoista muureistaan, kaduistaan ja kirkoistaan. Kaupungin tärkeimpiä rakennuksia on romaaniseen tyyliin rakennettu Santo Domingon kirkko ja renessanssityylin San Pedron katedraali. Duero virtaa kaupungin laitamilla ja sen rannalla sijaitsee San Juan de Dueron luostari, jossa johanniittain ritarikunta piti majaansa.
Runoilija Antonio Machado vietti Soriassa viisi vuotta 1900-luvun alussa opettaen ranskaa paikallisessa koulussa. Nämä vuodet vaikuttivat suuresti hänen teoksensa "Campos de Castillan" syntyyn. Hän myös tapasi vaimonsa Soriassa. Kaupungista on kotoisin urheilusera Club Deportivo Numancia de Soria, joka tunnetaan erityisesti jalkapallojoukkueestaan.
Ilmasto.
Soriassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 10 °C ja keskimääräinen sademäärä 570 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 20 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 2 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 70 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 30 millimetriä.
Tessa (nimi)

Tessa on naisen etunimi, Teresa-nimen muunnelma. Tessan nimipäivä on samoin kuin Teresankin 26. huhtikuuta. Etunimi lisättiin suomalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 2010.Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Tessa-nimi on annettu Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 1037 ihmiselle. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut Suomessa annettu kenellekään.
Teekkaritytöt

Teekkaritytöt TT ry oli Teknillisen korkeakoulun (TKK) naisopiskelijoiden oma yhdistys, joka järjesti jäsenilleen vierailuja eri tekniikan alan yrityksiin, sauna- ja elokuvailtoja kampusalueella, tyttösitsejä ja kaikkea muuta naisia yhdistävää toimintaa yli kiltarajojen. Teekkaritytöt pyrki innostamaan jäseniään urheilun iloihin lähettämällä joka vuosi joukkueen Naisten Kymppiin, ja yhdistys oli myös mukana järjestämässä jokavuotisia urheilutapahtumia yhdessä TKK:n muiden yhdistysten kanssa.
Teekkaritytöt haluaa luoda tekniikan alan naisista positiivista kuvaa maailmalle ja houkutella naisia töihin miesvaltaiselle tekniikan alalle. Tätä edistääkseen yhdistyksen jäsenet ovat kiertäneet yläasteilla ja lukioissa esittelemässä alaa tytöille. Lisäksi tavoitteena on luoda kattava naisverkosto auttamaan miehisellä tekniikan alalla selviämisessä.
TKK:n siirtyessä yhdessä Helsingin kauppakorkeakoulun ja Taideteollisen korkeakoulun kanssa osaksi Aalto-yliopistoa (nk. innovaatioyliopisto) syksyllä 2009, Teekkaritytöt tulee tekemään entistä enemmän yhteistyötä poikkitieteellisesti, mm. Helsingin kauppakorkeakoulun Seireenien kanssa.
Teekkaritytöt hyväksyivät jäsenikseen kaikkia sukupuolia ja nykyään yhdistys on lakkautettu.
Historiaa.
Teekkaritytöt perustettiin ensimmäisen kerran 1930-luvulla tyttöjen urheiluseuraksi, mutta toiminta hiipui vuosikymmenten saatossa, ja lakkasi lopullisesti 1970-luvulla kun yhdistys menetti kerhotilansa Dipolissa. Nykyiseen muotoonsa, tekniikan naisopiskelijoita kulttuurin tavoin yhdistäväksi yhdistykseksi, Teekkaritytöt perustettiin uudelleen vuonna 2002.
Vuonna 2005 yhdistyksen vuoden 2002 johtokunnalle myönnettiin Naiset ja tekniikka -palkinto yhdistyksen elvyttämisestä sekä "Rakkaat teekkarisiskot - opiskelija Teknillisessä korkeakoulussa" -tutkimuksen teettämisestä.
Batis Lampsakoslainen

Batis Lampsakoslainen (200-luvun alku eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli Epikuroksen oppilas, Metrodoroksen sisar ja Idomeneuksen vaimo.
Kun Idemeneuksen ja Batiksen poika kuoli, Metrodoros kirjoitti sisarelleen lohdutuskirjeen, jonka Seneca mainitsee. Siinä tämä toteaa: ”kaikki kuolevaisten hyvä on kuolevaista” ja ”tietynlainen mielihyvä on sukua surulle, ja sitä tulisi tavoitella sellaisina hetkinä kuin tämä”. Epikuros puolestaan kirjoitti kirjeen Batikselle Metrodoroksen kuoltua vuonna 277 eaa.
Papyrusten huvilasta Herculaneumista löydettyjen papyrukselle kirjoitettujen kirjeiden joukossa saattaa olla joitakin Batiksen kirjoittamia kirjeitä.
Jyri Niemi

Jyri Niemi (s. 15. kesäkuuta 1990 Hämeenkyrö) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja ja nykyinen valmentaja.
Ura.
Niemi pelasi kauden 2006–2007 HPK:n B- ja A-junioreissa, jossa hän keräsi 35 ottelussa tehot 6+3=9. Tämän jälkeen hän siirtyi vuosiksi 2007–2010 juniorisarja WHL:n Saskatoon Bladesiin. Hän voitti vuonna 2008 CHL Top Prospect -ottelussa kovimman lyöntilaukauksen laukojan tittelin tuloksella 158 km/h. Niemi on pelannut junioreissa HPK:n ja Saskatoon Bladesin lisäksi myös kasvattajaseurassaan Hämeenkyrön Hokkareissa sekä Tapparassa. 
New York Islanders varasi Niemen NHL:ään kolmannella kierroksella numerolla 72. Hänen odotettiin olevan lähellä ensimmäisen kierroksen varausta. Toukokuussa 2010 New York Islanders kauppasi Niemen oikeudet New York Rangersille vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon. Kesäkuussa 2010 hän teki Rangersin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Niemi pelasi kausien 2010–2011 ja 2012–2013 välillä Connecticut Whalessa AHL:ssä sekä Greenville Road Warriorsissa ECHL:ssä. NHL-debyyttiä hän ei päässyt tekemään. 
Kuuden Pohjois-Amerikassa pelatun kauden jälkeen Niemi palasi vuonna 2013 Suomeen ja HPK:hon kaksivuotisella sopimuksella, johon sisältyy myös optio kolmannesta kaudesta.
Kaudeksi 2015–2016 Niemi siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen. Kausi 2016–2017 päättyi Niemellä jo lokakuussa loukkaantumiseen.
Kaudeksi 2017–2018 Niemi siirtyi marraskuun maajoukkuetaukoon asti ulottuvalla sopimuksella KooKoohon paikkaamaan loukkaantuneita. Hän sai lopulta joukkueeseen sopimuksen loppukaudeksi. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Vaasan Sportissa, mutta lopetti uransa tuon kauden jälkeen.
Kaudella 2021–2022 hän toimi Ässien U18 -joukkueen apuvalmentajana ja kaudeksi 2022-23 hän siirtyi Lukon U20 -joukkueeseen Mikael Kotkaniemen apulaiseksi.
Maajoukkue.
Niemi pelasi Suomen paidassa vuoden 2009 nuorten MM-kilpailuissa, joissa hän toimi Leijonien varakapteenina. Turnauksessa hän teki tehot 2+1=3. Niemi pelasi myös vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa toimien Suomen kapteenina ja teki kuudessa ottelussa tehot 3+2=5 ollen Suomen tehokkain puolustaja Sami Vatasen kanssa.
Mika Aaltonen (jalkapalloilija, 1967)

Mika J. Aaltonen (s. 12. maaliskuuta 1967 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Aaltonen aloitti uransa Tampereen Pallo-Veikoissa. Hän siirtyi Tampereen Ilvekseen kaudeksi 1988. Aaltonen pelasi Ilveksessä neljä kautta, joiden aikana hänen paras saavutuksensa oli Suomen cupin voitto 1990. Kaudeksi 1992 Aaltonen siirtyi Kuusysiin ja voitti heti voitti SM-hopeaa. Seuraavalla kaudella Aaltonen palasi takaisin Tampereelle TPV:n riveihin. Hän voitti TPV:ssa Suomen mestaruuden kaudella 1994. Aaltonen jatkoi seurassa vielä senkin jälkeen, kun se putosi kauden 1995 päätteeksi Ykköseen. Vuonna 1998 hän siirtyi niin ikään Ykkösessä pelanneeseen Nokian Pyryyn, ja sieltä yhden kauden jälkeen vasta perustettuun Tampere Unitediin. Aaltonen oli mukana nostamassa seuraa Veikkausliigaan, mutta nousukauden jälkeen hän palasi takaisin TPV:n riveihin.
Maajoukkueessa Aaltonen pelasi 7 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Aaltosen veli Jari oli myös jalkapalloilija.
Ristonahon ratapiha

Ristonahon ratapiha () oli Suomen rataverkkoon kuulunut rautatieliikennepaikka, joka oli Vihannin rautatieasemalta alkavan Ristonahon radan pääteliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsi Vihannin Lampinsaaren kylässä Vihannin kaivoksen läheisyydessä, ja se palveli pääasiassa kaivoksen tavaraliikennettä.
Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1953 ja se lakkautettiin kaivostoiminnan hiipuessa 1. tammikuuta 1993. Rata Vihannista Ristonahoon on purettu lukuun ottamatta noin 1 500 metrin pituista Vihannin ratapihalta alkavaa osuutta, jota käytetään vaihtotöissä.
Gunki hatameku motoni

() on Kinji Fukasakun ohjaama sotaelokuva vuodelta 1973, joka avaa japanilaisten sodanjälkeistä traumaa hämmästyttävän suorasukaisesti.
Juoni.
Elokuvan päähenkilönä on "Sakie", jota näyttelee ohjaaja Fukasakun puoliso Sachiko Hidari. Sakie kamppailee sitkeästi saadakseen sodan viimepäivinä kuolleen miehensä siunatuksi Yasukuni-pyhättöön ja sotalesken eläkkeensä puolesta mutta virkakoneisto kieltäytyy näitä myöntämästä koska sen lähteiden mukaan Sakien mies olisi tuomittu sotaoikeudessa kuolemaan. Sakie ei suostu moista kadonneesta miehestään uskomaan ja saa viimein säälistä asiaa käsittelevältä virkamieheltä neljän miehensä yksikössä palvelleen nimet, joita viranomaiset eivät ole onnistuneet tavoittamaan ja haastattelemaan Sakien miehen kuoleman ja tuomion yksityiskohdista. Sakien ainoa toivo puhdistaa miehensä maine on löytää kyseiset miehet ja saada heidät todistamaan miehensä kunnian puolesta.
Roolit.
Tetsuro Tamba ...Katsuo Tomikashi
Sachiko Hidari ...Sakie
Yumiko Fujita ...Tomoko
Noboru Mitani ...Terada
Paul Maki ...Paul
Kanemon Nakamura ...Tesinjara
Shinjiro Ehara ...Ochi
Sanae Nakahara ... rva Ochi&lt;br&gt;
Isao Natsuyagi ...opettaja
Koichi Yamamoto ...näyttelijä
Thoby Loth

Thoby Loth on suomenruotsalainen progressiivista folkrokkia soittava yhtye. Huilisti, kosketinsoittaja ja säveltäjä Tobias Tåg perusti yhtyeen kahden lapsuudenystävänsä, basisti Roger Bäckin ja kitaristi Peter Enrothin, kanssa vuonna 2007. Rumpali ja perkussionisti Daniel Hjerppe liittyi pian mukaan yhtyeen etsiessä rumpalia. Yhtyeen ensimmäinen ja tällä hetkellä ainut albumi "Lägereldarnas Tid" ilmestyi vuonna 2009. Seuraava albumi oli tarkoitus nauhoittaa vuonna 2010.
Tobias Tåg vastaa Thoby Lothin musiikista, jonka inspiraation lähteinä ovat luonto, sadut ja henkiolennot.
"Lägereldarnas Tid".
"Lägereldarnas Tid" on konseptialbumi, jossa kukin kappale muodostaa oman luvun albumin kertomassa tarinassa. Albumin tuottajana oli Sturm und Drangin albumeita tuottanut Jimmy Westerlund.
Room Raiders

Room Raiders on Music Television -kanavalla esitettävä seuranhaku ja tosi-TV-ohjelma. 
Ohjelmassa nainen tutkii kolmen seuralaisehdokas miehen huoneet ja arvioi huoneiden ja huoneista löytyvien tavaroiden perusteella kuka ehdokkaista on paras. Samoin mies tutkii kolmen naisen huoneet ja valitsee huoneiden perusteella sopivimman seuralaisen.
Paolo Veronese

Paolo Veronese (1528 Verona – 19. huhtikuuta 1588 Venetsia) italialainen renessanssin taidemaalari, joka työskenteli Venetsiassa. Hän otti käyttöön nimen Paolo Cagliari tai Caliari, mutta hänet tunnetaan nimellä Veronese ("Veronalainen") syntymäkaupunkinsa Veronan mukaan.
Tuotanto.
Veronese oli loistavien juhlien ja kauniiden venetsialaisten naisten maalari. Hän maalasi vuodesta 1553 alkaen Venetsiassa Dogen palatsin (Palazzo Ducale) koristelua. Salin katossa olevista kymmenestä maalauksesta kuusi on Veronesen. Niistä yksi on nimeltään "Europan ryöstö," joka on taiteilijalle luonteenomainen teos. Siinä Zeus valkoisen härän hahmossa kantaa selässään kaunista Europaa uiden meren yli. Sen jälkeen hän alkoi 1560-luvulla maalata muihin Venetsian alueen suuriin saleihin jättiläiskokoisia tauluja. Niihin kuuluvat vuosien 1560–1561 Maseriin rakennetun Villa Barbaron freskokoristelu. Sen holveissa kuvataan kattoperspektiivissä mytologisia ja allegorisia aiheita, esimerkiksi Olympolaisia jumalia. Seuraavat työt hän teki Veronan San Giorgio in Braidan kirkkoon. Vuodesta 1580 alkaen hän alkoi käyttää laajamittaisesti apulaisia, mikä johti teosten epätasaiseen laatuun.
Veronesen kuuluisimpia maalauksia ovat "Kaanaan häät" (1562–1563), jonka hän maalasi Venetsian edustalla sijaitsevan San Giorgio Maggioren saaren munkkiluostariin, ja "La Case di Levi" (1573). Teoksissaan hän ilmentää Venetsian seurapiirien pyrkimystä seesteiseen onneen. Hänen sommitelmissaan on avaruutta, teatraalista arkkitehtuuria ja runsaasti henkilöitä. Vaikka niissä on realistisia yksityiskohtia, on kokonaisuus kuitenkin haavekuvien maailmaa.
Jean-Charles Gicquel

Jean-Charles Gicquel (s. 24. helmikuuta 1967 Ploërmel, Morbihan, Ranska) on ranskalainen korkeushyppääjä. Hänen vuonna 1994 hyppäämänsä sisäratojen Ranskan ennätys on yhä voimassa vuonna 2014.
Gicquel saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa 1994 korkeushypyssä hopeaa uransa parhaalla tuloksella 235 cm. Vuonna 1989 hän sijoittui Haagin EM-hallikilpailuissa seitsemänneksi tuloksella 224 cm ja Budapestin MM-hallikilpailuissa 12:nneksi tuloksella 225 cm.
Ulkoratojen arvokilpailuissa Gicquel karsiutui loppukilpailusta Rooman MM-kilpailuissa 1987 tuloksella 210 cm sekä Splitin EM-kilpailuissa 1990 tuloksella 224 cm. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 225 cm ja Helsingin EM-kilpailuissa 1994 samalla tuloksella yhdeksänneksi.
Ranskan mestaruuden 200-senttinen ja 81-kiloinen Gicquel voitti ulkoradoilla vuosina 1987, 1990, 1994 ja 1995 sekä hallissa vuosina 1990, 1991, 1993 ja 1994. Heinäkuussa 1994 hän hyppäsi Eberstadtissa Ranskan ennätyksen 233 cm. Sisäratojen Ranskan ennätystä Gicquel paransi kolmasti: vuonna 1989 tulokseen 227 cm sekä vuonna 1994 tuloksiin 232 cm ja 235 cm. Gicquelin ulkoratojen Ranskan ennätys säilyi maaliskuuhun 2014 saakka, jolloin Mickaël Hanany hyppäsi 234 cm. Sisäratojen ennätys on edelleen voimassa vuonna 2014.
Saski Baskonia

Saski Baskonia on koripalloseura Vitoria-Gasteizista Espanjan Baskimaasta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan ACB-liigassa ja kansainvälisissä seurakilpailuissa.
Saski Baskonia perustettiin vuonna 1959 nimellä Club Deportivo Vasconia. Vuonna 1976 nimi muuttui muotoon Club Deportivo Basconia ja vuonna 1987 nykyisekseen. Samana vuonna seura teki sponsorisopimuksen keramiikkavalmistaja Taulellin kanssa, minkä myötä edustusjoukkue nimettiin aluksi Taugrésiksi ja vuonna 1997 TAU Cerámicaksi. Vuoden 2009 kesällä Taulell lopetti seuran tukemisen ja sen tilalle tuli espanjalainen säästöpankki Caja Laboral.
Saski Baskonia nousi Espanjan korkeimmalle sarjatasolle ensimmäistä kertaa vuonna 1972, ja nykyisessä ACB-liigassa se on pelannut sarjan perustamisesta vuodesta 1983 lähtien. Seura voitti ensimmäisen kuudesta Espanjan cupistaan kaudella 1994–1995 ja siitä on sittemmin tullut yksi Espanjan suurimmista. ACB-liigan se on voittanut kausilla 2001–2002, 2007–2008 ja 2009–2010. Euroliigassa seuran paras sijoitus on ollut toinen.
Eviva España

Eviva España on alkujaan hollanninkielinen musiikkikappale, jonka sävelsi Leo Caerts ja sanoitti Leo Rozenstraten. Sen alkuperäinen esittäjä on belgialaislaulaja Samantha, joka levytti sen vuonna 1971.
Ilmestyessään kappaleesta muodostui hitti Belgiassa, ja se oli Julio Iglesiasin ”Un canto a Galician” jälkeen vuoden myydyin single. Sittemmin kappaletta on myyty yli 40 miljoonaa kopiota eri maissa eri versioina. Sen ovat levyttäneet muun muassa espanjalainen Manolo Escobar, ruotsalainen Sylvia Vrethammar, alankomaalainen Imca Marina, saksalainen James Last ja norjalainen Gro Anita Schønn. Escobarin versio ”Y viva España” kuultiin myös vuoden 1973 elokuvassa "Me has hecho perder el juicio". Vexi Salmen sanoittaman suomenkielisen version ”Eviva Espanja” äänitti ensimmäisenä Marion Rung vuonna 1973. Jope Ruonansuu levytti kappaleesta oman version vuonna 1996 nimellä "Halvari lentokoneeseen".
Laulun nimessä on kielivirhe: "eviva" ei espanjaksi tarkoita yhtään mitään. Espanjaksi "eläköön" on "viva". Luonnollisesti espanjalaiset itse huomasivat asian välittömästi, ja laulun nimi on espanjaksi joko "Y viva España" ("Siis eläköön, Espanja!) tai "Que viva España" (Oi, eläköön, Espanja!)
John Biddulph

John Biddulph (25. heinäkuuta 1840 – 24. joulukuuta 1921 Lontoo) oli brittiläinen eversti, kirjailija ja lintutieteilijä.
Biddulph opiskeli Westminsterissä. 18-vuotiaana hän liittyi ratsuväkeen ja sai komennuksen Intiaan, missä hän palveli Awadhissa vuoden 1857 kansannousun aikana. Myöhemmin hän liittyi Ison-Britannian Intian hallituksen poliittiseen osastoon. Vuosina 1873 ja 1874 hän osallistui Ferdinand Stoliczkan kanssa Sir Douglas Forsythin johtamalle Toiselle Yarkandin retkelle Himalajan yli Turkestaniin. Retkellä Biddulph keräsi lukuisia lintuja ja nisäkkäitä, muun muassa sinkianginaavikkonärhen ("Podoces biddulphi"), jonka Allan Octavian Hume nimesi hänen kunniakseen.
1877 Biddulph komennettiin Gilgitiin, joka on Kashmirin luoteiskolkassa, ja hän asui siellä vuoteen 1881 asti. Gilgitissä hän tutki alueen linnustoa ja oli kirjeenvaihdossa Humen kanssa. Kaksi hänen artikkeliaan julkaistiin "The Ibis"-lehdessä. Palveltuaan vielä useissa tehtävissä, muun muassa neljä vuotta Intian varakuninkaan lordi Northbrookin henkilökunnassa, Biddulph vetäytyi palveluksesta 1896 ja palasi Englantiin.
Biddulph lahjoitti noin 3 500 intialaisen linnunnahan kokoelmansa Kansallisarkistoon (National Collection). Hän nimesi linnuista katajapunavarpusen ("Carpodacus thura") alalajin "blythi" 1882.
Bristolin tuomiokirkko

Bristolin tuomiokirkko () on tuomiokirkko Bristolissa Englannissa. Se oli aikoinaan luostarin kirkko, mutta kun Henrik VIII lakkautti luostarit, kirkosta tuli Bristolin piispan istuin ja uuden hiippakunnan tuomiokirkko.
Historia.
Aatelismies Robert Fitzharding perusti vuonna 1140 paikalla toimineelle augustiinilaisluostarille kirkon, josta on nykyään jäljellä vain rauniot.
Kirkon kuori on 1300-luvulta, uusi laiva 1800-luvun loppupuolelta.
Uusgoottilaista tyyliä edustava uusi laiva rakennettiin George Edmund Streetin johdolla vuosina 1868–1877. Katedraaliin on haudattu piispa Joseph Butler.
Bristolin tuomiokirkossa vihittiin Englannin kirkon ensimmäiset 32 naispappia vuonna 1994.
Ford Kuga

Ford Kuga on Fordin vuodesta 2008 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka korvasi Ford Maverickin.
Ford Kuga I (2008–2012).
Ensimmäisen sukupolven Kuga esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007. Se perustuu Fordin, Mazdan ja Volvon yhteistyössä kehittämälle C1-pohjalevylle, jota käytettiin myös esimerkiksi Ford Focuksessa.
Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä Kuga sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivaihtoehdot olivat viisisylinterinen 2,5-litrainen (200 hv) bensiinimoottori ja 2,0-litrainen (140/163 hv) dieselmoottori. Pienempitehoisen dieselmoottorin yhteydessä oli vakiona etuveto, muut olivat aina nelivetoisia. Nelivedon sai valinnaisena myös 140-hevosvoimaisen dieselin yhteyteen. 
Ford Kuga II (2012–).
Toisen sukupolven Kuga esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Sitä myydään Pohjois-Amerikassa ja Australiassa Ford Escape -nimisenä.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Kuga sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2016 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Kuga, jonka ulkoasua muokattiin vastaamaan suurempaa Edge-mallia. Uutena mallivaihtoehtona oli ylellinen Vignale. 
Ford Kuga III (2019–).
Kolmannen sukupolven Kuga esiteltiin Fordin Go Further -tapahtumassa Amsterdamissa huhtikuussa 2019. Se perustuu samalle C2-pohjalevylle kuin neljännen sukupolven Ford Focus. Edeltäjäänsä verrattuna malli kasvoi 89 millimetriä kokonaispituudeltaan, 20 millimetriä akseliväliltään ja 44 millimetriä leveydeltään, mutta on 20 millimetriä aiempaa matalampi.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä Kuga sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivalikoimassa ovat 1,5-litrainen (119/148hv) EcoBoost-bensiinimoottori sekä 1,5- (119 hv) ja 2,0-litraiset (178 hv) EcoBlue-dieselmoottorit. Lisäksi saatavana on perinteinen tai ladattava hybridimalli, joissa molemmissa on 2,5-litrainen bensiinimoottori.
Käsi, joka kehtoa keinuttaa

Käsi, joka kehtoa keinuttaa ("The Hand That Rocks the Cradle") on Curtis Hansonin ohjaama jännityselokuva, jonka ensi-ilta oli vuonna 1992. 
Juoni.
Bartelin perhe – äiti Claire, isä Michael ja tytär Emma – viettää onnellista elämää. Perheenlisäystä on tulossa, ja Claire menee miespuolisen gynekologin vastaanotolle. Lääkärin tutkimustapa lähentelee seksuaalista ahdistelua ja Claire kertoo asiasta poliisille. Sen jälkeen kymmenet muut naiset ilmoittavat samanlaisesta teosta. Kun lääkäri huomaa ilmiannon uutisissa, hän tekee itsemurhan. Hänen vaimonsa järkyttyy ja menettää tajuntansa, jolloin hän saa keskenmenon. Menetyksiensä seurauksena hän saa hermoromahduksen ja syyttää Clairea tästä kaikesta. Hän hakee Clairelle töihin lapsenvahdiksi vauvan synnyttyä, mistä alkaa hänen terrorisointinsa perheen keskuudessa, sillä hän haluaa pakkomielteisesti anastaa vauvan ja Clairen miehen Michaelin itselleen.
Vicky Cristina Barcelona

Vicky Cristina Barcelona on Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama komediaelokuva vuodelta 2008. Sen pääosissa näyttelevät Javier Bardem, Penélope Cruz, Scarlett Johansson ja Rebecca Hall. Elokuva kuvattiin Avilésissa, Barcelonassa ja Oviedossa.
Elokuvan tarina keskittyy kahteen hyvin erilaiseen ystävykseen Vickyyn ja Cristinaan, jotka viettävät kesää Barcelonassa. He tutustuvat paikalliseen taiteilijaan Juan Antonioon, joka ihastuu heihin molempiin, vaikka on vielä rakastunut henkisesti epätasapainoiseen entiseen vaimoonsa Maria Elenaan.
Elokuvan ensi-ilta oli vuoden 2008 Cannesin elokuvajuhlilla. Se sai lukuisia palkintoehdokkuuksia ja palkittiin muun muassa parhaan musiikaali- tai komediaelokuvan Golden Globella ja Cruz parhaan naissivuosan Oscarilla.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mukaan "Vicky Cristina Barcelona" on sikäli harvinainen nykykomedia, ettei sen päähahmoja voi tarinan missään vaiheessa sanoa erityisen onnellisiksi. ”Vain Allenin kaltainen kärttyisä kyynikko kykenee nauramaan kaavoihinsa kangistuneille pöyhistelijöille, joiden kohtaloiden leikkauspisteet painotuksia hiukan siirtelemällä muuttuisivat sangen traagisiksi.”
Armand David

Armand David (7. syyskuuta 1826 Espelette, Bayonnen lähellä – 10. marraskuuta 1900 Pariisi) oli ranskalainen katolinen pappi sekä lintu- ja kasvitieteilijä.
David vihittiin papiksi 1862. Pian sen jälkeen hänet lähetettiin Kiinaan Pekingiin, missä hän ryhtyi keräämään museolle eläimiä, kasveja, kiviä ja fossiileja. Ranskan hallituksen vaatimuksesta hänen kokoelmansa mielenkiintoisimmat esineet lähetettiin Pariisiin, missä ne herättivät suurta mielenkiintoa. Jardin des Plantes järjesti hänet suorittamaan tieteellisiä retkiä Kiinan eri osiin kokoelmien kartuttamiseksi. Hän löysi useita tieteelle tuntemattomia eläin- ja kasvilajeja, ja etenkin hänen eläinmaantieteelliset havaintonsa herättivät kansainvälistä huomiota tieteellisissä piireissä.
Huomattavimmat Davidin löytämät eläimet olivat isopanda ja davidinhirvi. Linnuista David nimesi kiinannokkatimalin ("Paradoxornis conspicillatus"), mustaposkitimalin ("Paradoxornis guttaticollis"), ruokotimalin ("Paradoxornis heudei"), punanaurutimalin ("Garrulax milnei") ja tulisatakielen ("Luscinia pectardens").
Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä David.
Aleksandrovsk (Murmanskin alue)

Aleksandrovsk () on Murmanskin alueella Luoteis-Venäjällä sijaitseva kaupunkipiirikunta, jolla on suljetun alueen status. Aleksandrovskin alue kattaa koko Kuolanvuonon länsirannan hieman Murmanskin pohjoispuolelta Jäämeren rantaan asti. Aleksandrovskin kaupunkipiirikunta muodostettiin vuonna 2008 kattamaan kolme alueella entuudestaan sijaitsevaa suljettua kaupunkia Poljarnyi, Gadžijevo (Skalistyi) ja Snežnogorsk, jotka olivat aiemmin kukin kaupunkipiirikunnan tasoisia yksiköitä. Aleksandrovskin kaupungit ovat Venäjän Pohjoisen laivaston ja sen ydinsukellusveneiden tukikohta- ja telakka-alueita.
Aleksandrovskin keskuskaupunki on Poljarnyi. Aleksandrovskin ensimmäinen valtuusto ja kaupunkipiirikunnan päämies valittiin keväällä 2009.
Aleksandrovskin nimi on sama kuin alueelle vuonna 1896 perustetun satamakaupungin nimi, joka sittemmin muutettiin Poljarnyiksi.
Viroinval

Viroinval on kunta Belgiassa Valloniassa Namurin maakunnassa. Kunta on osa Philippevillen arrondissementtia, ja se sijaitsee Ranskan rajalla. Pinta-alaa Viroinvalilla on 120,9 neliökilometriä. 1. tammikuuta 2008 kunnassa oli 5 739 asukasta, joista naisia oli 2 990 ja miehiä 2 749. Kunnan pormestarina toimii Bruno Buchet.
Viroinval muodostuu kahdeksasta kylästä: Dourbes, Le Mesnil, Mazée, Nismes, Oignies-en-Thiérache, Olloy-sur-Viroin, Treignes ja Vierves-sur-Viroin.
Viroinvalissa sijaitsi vuosina 1995–2004 Euroopan unionin maantieteellinen keskipiste (). Kun Euroopan unioni toukokuussa 2004 laajentui, siirtyi keskipiste Saksan puolelle, Kleinmaischeidiin.
Frank Alois Pitelka

Frank Alois Pitelka (27. maaliskuuta 1916 Chicago, Illinois – 10. lokakuuta 2003) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Frank Pitelka liittyi jo nuorena Chicago Ornithological Societyn jäseneksi. Collegeaikanaan hän julkaisi kahdeksan tiedonantoa "The Auk" -lehdessä ja huomionarvoisen artikkelin seetrikerttulin pesimäbiologiasta "Wilson Bulletinissa" (52: 3–18, 1940). Valmistuttuaan Illinois'n yliopistosta hän vietti kesän 1939 Washingtonin yliopiston meritieteen laboratoriossa Friday Harborissa. Sieltä hän siirtyi Kalifornian yliopistoon Berkeleyyn Museum of Vertebrate Zoologyyn (MVZ) Alden Millerin oppilaaksi. Väitöskirjaansa (1951) varten Pitelka tutki pensasnärhien suvun vaihtelua ja lajiutumista.
Vuonna 1946 Pitelka sai apulaiskuraattorin viran museosta. Hänen kiinnostuksensa vaihtui taksonomiasta ekologiaan ja hän pääsi tutkijaksi vastaperustettuun arktisen tutkimuksen laboratorioon Alaskan Barrowiin. Täällä hän tutki ryhmineen sopulien ja niitä saalistavien petolintujen suhdetta sekä sirrien ("Calidris") ekologiaa.
Pitelka julkaisi kaikkiaan 215 tieteellistä kirjoitusta. Hänelle myönnettiin lukuisia kunnianosoituksia ja jäsenyyksiä eri tieteellisissä seuroissa. Hänen puolisonsa oli Dorothy Riggs ja heillä oli kolme lasta: Kazi toimii ammattiviulistina Altadenassa, Louis toimii Marylandin yliopiston Appalakkien tutkimusaseman ekologina ja johtajana Frostburgissa ja Vince tekee keramiikkaa ja toimii professorina Cookevillessä Tennesseessä.
Pitelka kuoli eturauhassyöpään.
Riku Laukka

Riku Laukka (s. 4. elokuuta 1986) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelasi kausilla 2006–2007 ja 2007–2008 Salibandyliigassa Oulun Luistinseurassa.
Marcello Malpighi

Marcello Malpighi (1628–1694) oli italialainen fysiologi ja mikroskooppien rakentaja. Hän löysi hiussuoniston, teki merkittävää tutkimusta kudosten ja monien sisäelinten, kuten pernan, mahalaukun, kielen ja aivojen parissa sekä perusti niin sanotun mikroskooppisen anatomian.
Malpighin ansiosta mikroskooppia alettiin käyttää yhä laajemmin muun muassa rauhasten ja aivosolujen tutkimiseen. Malpighi oli myös embryologian uranuurtaja.
Historiografia

Historiografia eli historiankirjoitus on historiasta kertovien tekstien ja historiantutkimuksen metodien käytön tutkimusta. Se käsittelee esimerkiksi kirjoittajaa, lähteitä, tulkintaa, tyyliä tai lukijakuntaa. Historiografiasta puhutaan usein aihealueittain, kuten esimerkiksi "katolisuuden historiografiasta" tai "Kiinan historiografiasta".
Saksalaista Leopold von Rankea voidaan pitää modernin historiankirjoituksen isänä. Von Ranke painotti erityisesti alkuperäislähteiden merkitystä historiantutkimuksessa. Hänen mukaansa historiaa tuli tutkia niin kuin oli oikeasti tapahtunut ja tapahtumat piti pystyä todistamaan alkuperäislähteiden avulla.
Ruotsin valtionarkistossa oli 1600-luvulla historiografin virkoja. Historiografien virallisena tehtävänä oli kuvata Ruotsin menneisyyttä. Suurvalta-ajan sotia kuvanneiden teosten piti ylistää isänmaata.
Taiko

Taiko () on perinteinen japanilainen lyömäsoitin. Kansainvälisesti rummut tunnetaan nimellä "taiko" ja Japanissa nimellä "wadaiko" () viitataan nimenomaan japanilaisiin rumpuihin.
Ne ovat puutelineisiin ripustettuja tai tuettuja kehärumpuja, jota lyödään säännöllisen sylinterin muotoisilla, päistään pyöristetyillä puukapuloilla (). Rummuista suurimmat ("ōdaiko") ovat yli metrin halkaisijaltaan. Vuosisatoja sitten niitä käytettiin taistelukentilla merkkien antamiseen armeijan joukkojen ohjaamiseksi. Taiko-rummusta voi lähteä 130 desibelin ääni, joka kantaa useita kilometrejä. Myöhemmin taiko-rumpuja ryhdyttiin käyttämään buddhalaisissa ja šintolaisissa rituaaleissa.
Taiko on perinteisesti valmistettu lehtipuun rungon pätkistä ontoksi kovertamalla. Rummun molemmat päät peitetään lehmännahasta tehdyllä rumpukalvolla. Ne valmistetaan lehtipuusta, esimerkiksi selkovasta ("Zelkova") tai "Fraxinus lanuginosa" -nimisestä japanilaisesta saarnilajista. Rummun alustan valmistaminen saattaa kestää melkein viisi vuotta.
Taiko-rummut alkoivat levitä maailmalle 1960–1970-luvuilla. Vuonna 1968 aloitti Yhdysvalloissa ensimmäinen taiko-ryhmä "San Francisco Taiko dojo", jonka perusti suurmestari Seiichi Tanaka. Taiko-ryhmä Ondekoza ryhtyi esiintymään maailmalla vuonna 1975. Sen jälkeen on Eurooppaan, Pohjois-Amerikkaan ja Brasiliaan perustettu paikallisia taiko-ryhmiä.
Delfoissa olevasta E-kirjaimesta

Delfoissa olevasta E-kirjaimesta (, ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja V, 27) kuuluva tutkielma, jonka aiheena on Apollonin temppeliin Delfoihin kaiverrettu E-kirjain.
Eräiden muiden tunnettujen kirjoitusten, kuten "gnōthi seauton" (”tunne itsesi”) ja "mēden agan" (”kohtuus kaikessa”), lisäksi temppelin seinään oli kaiverrettu suurikokoinen E-kirjain eli epsilon. Se on kreikkalaisen kirjaimiston viides kirjain ja lausuttiin alun perin "”ei”". Kirjoitus oli peräisin Kreikan arkaaiselta ajalta, ja myöhemmin sen merkityksestä ei ollut enää tietoa. Siksi Plutarkhos kirjoitti aiheesta tutkielman.
Sisältö.
Plutarkhoksen tutkielma aiheesta on muodoltaan dialogi. Siinä keskustelevat Plutarkhos itse, hänen opettajansa Ammonios, veljensä Lamprias ja ystävänsä Theon sekä ateenalainen Eustrofos ja temppelin pappi Nikandros. Plutarkhos esittää tutkielmassaan seitsemän mahdollista selitystä sille, miksi kirjain oli kaiverrettu temppeliin:
Myöhemmässä tutkimuksessa Plutarkhoksen antamia selityksiä on pidetty epätyydyttävinä ja mielikuvituksekkaina, jopa mahdottomina. A. Trevor Hodgen mukaan temppeli on mahdollisesti omistettu alun perin maalle (Ge eli Gaia) ja kirjoituksen ”GE” ensimmäinen kirjain on kadonnut jo varhain.
Kum Nye

Kum Nye (tiibetiläisittäin sKu-mNyé) on tiibetinbuddhalainen joogan ja Taijin kaltainen liikeharjoitus. Kum Nye jakautuu useisiin lajisuuntiin.
Historia.
Kum Nye syntyi muinaisessa tiibetiläisessä esibuddhalaisessa bön-kulttuurissa. Fyysisenä harjoituksena sitä opetettiin selviytymiskeinona vihamielisessä ympäristössä.
Sotureiden piiristä Kum Nye omaksuttiin Dur bön -perinteiden muillekin osa-alueille. Kun buddhalaisuus tuli Tiibetiin, kum nye omaksuttiin siellä osaksi harjoituksia.
Coitus a mamilla

Coitus a mamilla eli rintojen väliin nainti on seksuaalista kanssakäymistä, jossa penistä liikutellaan edestakaisin naisen rintojen välissä samalla, kun nainen puristaa niitä yhteen. Stimulointia voidaan jatkaa siihen asti, kunnes mies saa siemensyöksyn. Usein toimintaa harjoitetaan yhtenä esileikin muodoista ennen varsinaista yhdyntää. Rintojen väliin rakasteluun voi yhdistää myös suuseksin.
Keisarillisen Rooman historia

Keisarillisen Rooman historia () on roomalaisen historioitsijan senaattori Tacituksen toinen pääteos. "Keisarillisen Rooman historia" kertoo keisari Tiberiuksen valtaannoususta vuonna 14 aina Neron kuolemaan. Kirjoja teoksessa oli ilmeisesti kuusitoista mutta osia kirjoista 5. ja 16. puuttuu, ja kirjat 7–10 puuttuvat kokonaan. 
Teoksen nimi "Annales" on käsikirjoituksissa "Ab excessu divi Augusti". Nimi "Annales" eli vuosikirjat on peräisin 1500-luvulta. Annaalit on kuvaileva nimi kirjoille, jotka kirjasivat maailman tapahtumia aikajärjestyksessä vuosi vuodelta. Suomeksi teos ilmestyi nimellä "Keisarillisen Rooman historia" vuonna 1969 Antiikin klassikot -sarjassa.
Tacitus oli itse nuori keisari Neron aikana, joten hän kirjoittaa tapahtumista, jotka ovat tapahtuneet lähellä hänen omaa aikaansa. Tacitus kuvaa muun muassa kristinuskon alkuvaiheita.
Culen

Culen ("Cuilén mac Illuilb" k. 971) oli Skotlannin kuningas keskiajalla. Hän oli kuningas Indulfin poika, mutta Indulfin kuoltua kruunu meni vanhimmalle miespuoliselle sukulaiselle Dubille silloisen vallanperimyslain mukaan. Culen onnistui riistämään kruunun Dubilta, mutta menetti itse henkensä viisi vuotta myöhemmin Lothianissa taistelussa Strathclyden kuningasta vastaan. Culenin kuoltua hänen veljensä Amlaíb ja Dubin veli Kenneth kiistelivät vallasta, lopulta Kenneth surmasi Amblaibin vuonna 977
Kenneth II

Kenneth II ("Cináed mac Maíl Choluim" 932–995) oli Skotlannin kuningas keskiajalla. Hän oli kuningas Malcolm I:n poika ja Dubin veli. Edellisen kuninkaan Culenin kuoltua tämän veli Amlaíb ja Kenneth kiistelivät vallasta. Lopulta Kenneth surmasi Amblaibin vuonna 977. Iso osa Kennethin valtakautta kului konflikteissa. Englantilaiset hyökkäilivät etelästä, viikingit ja pienet klaanipäälliköt pohjoisesta. Kenneth vahvisti suhteitaan Irlantiin menemällä naimisiin sikäläisen prinsessan kanssa.
Lähteet.