tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hector Goetinck

Hector Goetinck (5. maaliskuuta 1886 Brugge, Länsi-Flanderi, Belgia – 26. kesäkuuta 1943) oli belgialainen jalkapalloilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Goetinck edusti koko pelaajauransa FC Brugeoisia. Hän liittyi Belgian A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1906 ja pelasi yhteensä 17 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Goetinck toimi Belgian maajoukkueen päävalmentajana sekä vuoden 1930 että 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Pelkosenniemen lukio

Pelkosenniemen lukio oli Pelkosenniemellä vuosina 1980–2007 toiminut lukio. Lukio sijaitsi samassa rakennuksessa kirjaston ja yläasteen kanssa.
Pelkosenniemen lukio perustettiin vuonna 1980. Tuolloin Pelkosenniemi sai viimeisenä Lapin läänin kuntana oman lukion. Pelkosenniemen lukio oli 35 opiskelijalla Suomen kolmanneksi pienin lukio lukuvuonna 1996–1997. Vuonna 2000 se oli Suomen pienin 29 opiskelijalla. Vähäisen opiskelijamäärän vuoksi lukion toiminnan jatkamisesta keskusteltiin kunnanvaltuustossa vuonna 2003. Lukion jatkomahdollisuuksia selvittämään perustettiin työryhmä, joka ilmoitti kannattavansa lukio-opetuksen jatkamista Pelkosenniemellä. Lukiokoulutuksen turvaamiseksi ehdotettiin vuonna 2004 tietokoneiden jakamista opiskelijoille kolmeksi vuodeksi ja etäopiskelumahdollisuuden tukemista. 
Pelkosenniemen sivistyslautakunta ehdotti lukion lakkauttamista vuonna 2005 siten, että lukion toiminta loppuisi kahden vuoden kuluttua, toisen ja kolmannen luokan opiskelijoiden siirtyessä pois. Lukio lakkautettiin vuonna 2007.
Interavanti

Interavanti Oyj on suomalainen kiinteistösijoitusyhtiö. 
Yhtiö perustettiin vuonna 1987 nimellä "Interavanti Oy".
Pörssihistoria.
Interavanti oli listattu Helsingin pörssiin vuosina 1988–2012. Yhtiö poistui pörssilistalta julkisen ostotarjouksen jälkeen.
Kantha

Kantha tai sujani on Intiassa kehitetty kirjontatekniikka ja tekstiilityyppi, jossa kangastilkkuja yhdistetään tikkaamalla ne limittäin ja kerroksittain. Tekniikkaa on hyödynnetty lähinnä Itä-Intian ja Bangladeshin alueilla. Nykyään kanthaa harjoitetaan Länsi-Bengalissa ja Bangladeshissa sekä paikoittain myös Odishassa ja Biharissa.
Historia.
Kantha on sukua Keski-Aasiasta tunnetulle suzani-kirjontaperinteelle, josta on peräisin myös tekniikan toinen nimi sujani. Kantha kehitettiin muinaisessa Intiassa jo ennen Veda-kautta eli ennen vuotta 1500 eaa. Tekniikan nimi saattaa juontaa juurensa sanskritin kielen sanaan "kontha", joka tarkoittaa ryysyjä tai lumppuja. Ensimmäinen kirjallinen maininta kanthasta on vuonna 1557 julkaistussa teoksessa "Chaitanya Charitamrita." 
Tekniikka ja tyyli.
Alkujaan kantha syntyi käytännön tarpeesta ja sen tekeminen oli arkinen taito, jonka jokainen nainen tunsi. Tekniikan avulla valmistettiin esimerkiksi vilttejä, mattoja ja peitteitä vanhoista sari-mekkojen ja dhoti-housujen kankaista. Langaksi käsityöläiset käyttivät kierrätyskankaasta otettua lankaa. Yksinkertaisimmillaan kantha-töissä käytetään vain etupistoja eli juoksevaa ommelta. Myös pykäpistoja ja ketjupistoja saatetaan käyttää. Ajan myötä alettiin tehdä suuria nakshi kantha -vilttejä, jotka koristellaan mutkikkaammin kuvioin ja kirjontapistoin. Nykyään töissä hyödynnetään kierrätyskankaiden sijaan tavallisesti uusia kankaita. 
Töihin kirjottavat kuviot piirretään ensin kankaalle ja täytetään sitten värikkäillä langoilla. Ennen vanhaan kantha-töissä yleisiä värejä olivat punainen, musta ja sininen. Nykyään valmistetaan kaiken värisiä töitä. Kuvioiden teemat vaihtelevat laidasta laitaan. Hinduperheissä koristelu hyödynsi kuitenkin perinteisesti enemmän uskonnollisia ja mytologisia teemoja, kun taas muslimiperheissä koristelussa oli enemmän islamilaisia ja persialaisia vaikutteita, kuten geometrisiä kuvioita ja kukkakuvioita. Kuvioinnin on perinteisesti ajateltu suojaavan esimerkiksi kanthaan kapaloitua lasta pahalta silmältä. Kanthatöiden kirjominen on myös tarjonnut naisille mahdollisuuden ilmaista omia pelkojaan, toiveitaan ja perheen historiaa taiteen keinoin. 
Kehitys.
Kun ennen vanhaan kanthaa tekivät yhteiskuntaluokasta riippumatta kaikki naiset, nykyään sitä tekevät lähinnä köyhemmät naiset elannokseen. Toisaalta nykyään on myös paljon muotisuunnittelijoita, jotka käyttävät kanthaa töissään. Vuonna 2015 kantha oli esillä Burberry Prorsumin mallistossa, jonka teemana olivat tilkkutyöt, printit ja kuviot.
Raymond Braine

Raymond Braine (28. helmikuuta 1907 – 25. joulukuuta 1978) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi toisinaan myös keskuspuolustajana. Hän oli pituudeltaan 175-senttimetrinen.
Braine voitti urallaan kuudesti Jupiler Pro Leaguen Beerschot AC:n kanssa, jota hän edusti vuodet 1937–1943. Lisäksi hän voitti kerran Mitropa Cupin sekä kahdesti Tšekkoslovakian jalkapalloliigan AC Spartan kanssa, jota hän edusti vuodet 1930–1937. Hän edusti myös La Forestoisea vuodet 1943–1944.
Braine liittyi Belgian A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1925 ja pelasi joukkueessa 54 ottelua, joissa hän teki 26 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1928.
Statlandin kirkko

Statlandin kirkko () on Namsosin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1992.
Telivo

Telivo Oy oli Suomessa 1990-luvulla toiminut teleoperaattori.
Telivo aloitti puheluiden välittämisen vuonna 1994. Sen operaattoritunnukset olivat 994 ulkomaanpuheluihin ja 1041 kaukopuheluihin. Telivon runkoverkko perustui Imatran Voiman voimalinjoihin rakentamiin valokaapeleihin.
Ruotsalainen teleoperaattori Telia osti enemmistön Telivosta Imatran Voimalta vuonna 1996. Tuolloin Telivon markkinaosuus Suomen ulkomaanpuheluista oli kymmenen prosenttia ja kaukopuheluista runsaat 4 %. 
Telia osti loputkin Telivon osakkeista vuonna 1997. Telivon liiketoimintaa jatkettiin Telian nimellä.
Skorovatnin kappeli

Skorovatnin kappeli () on Namsskoganin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1965.
Bjørhusdalin kappeli

Bjørhusdalin kappeli () on Namsskoganin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1970.
Bjørken kirkko (Nannestad)

Bjørken kirkko () on Nannestadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1697.
Bjørken kirkko

Bjørken kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Stensgårdin kirkko

Stensgårdin kirkko () on Nannestadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902.
Ankenesin kirkko

Ankenesin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1842.
Ballangenin kirkko

Ballangenin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1923.
Kjeldebotnin kirkko

Kjeldebotnin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1956.
Björbo

Björbo on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 677 asukasta vuonna 2021.
Floda (Gagnef)

Floda on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 659 asukasta vuonna 2021.
Bäsna

Bäsna on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 668 asukasta vuonna 2021.
Sifferbo

Sifferbo on taajama Gagnefin kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 414 asukasta vuonna 2021.
De puinhopen van acht jaar Paars

De puinhopen van acht jaar Paars (“Kahdeksan purppuravuoden rauniot”) on Pim Fortuynin maaliskuussa 2002 julkaisema kirja, jossa hän kritisoi vuodesta 1994 Alankomaita hallinneita liberaalien ja sosiaalidemokraattien “purppurahallituksia”. Fortuyn käytti kirjaa vaalimanifestinaan vuoden 2002 Alankomaiden parlamenttivaaleissa. Kirjasta tuli myyntimenestys.
Fortuyn oli vuodesta 1993 kirjoittanut "Elsevier"-lehteen. Hänen siinä tekemänsä työ kulminoitui "The European Conservativen" mukaan kirjaan "De puinhopen van acht jaar Paars". Fortuyn ilmaisi kirjassa vastustavansa vuosien 1994–2002 alankomaalaista sosiaalipolitiikkaa suurimmilta osin. Hän kritisoi maansa hyvinvointijärjestelmän toimintaa ja ehdotti joustavampia työmarkkinoita. Kirjassa kuitenkin esitetään myös kritiikkiä hallinnollisten laitosten yksityistämistä kohtaan. Vesper Publishing julkaisi kirjasta uuden painoksen vuonna 2021.
Ennen "De puinhopen van acht jaar Paarsin" ilmestymistä Fortuyn oli jo julkaissut kirjat "Aan het Volk van Nederland" (1992) ja "Tegen de islamisering van Nederland" (1997), joista ensin mainitussa rohkaistiin kapinoimaan poliittista järjestelmää vastaan ja jälkimmäisessä arvosteltiin monikulttuurisuutta.
Charkiás

Charkiás (, myös "Chalkiás", Χαλκιάς) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Charkiás kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se luetaan osaksi Arkásan kyläyhdyskuntaa.
Chelonísi

Chelonísi (, myös "Chelonáki", Χελωνάκι) eli Marathonísi (Μαραθονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Joonianmereen kuuluvassa Navarínonlahdessa eli Pýloksenlahdessa. Saaren pinta-ala on noin 0,005 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chelonísi kuuluu Pýlos-Néstorasin kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.
Chelonísilla on vuoden 1827 Navarinon taistelussa kaatuneiden brittisotilaiden muistomerkki ja sen vuoksi pieni laituri. Saarella on myös pieni majakka.
Gösta Rehn

Gösta Rehn (14. helmikuuta 1913 – 1. joulukuuta 1996) oli ruotsalainen kansantaloustieteilijä ja Tukholman yliopiston työmarkkinapolitiikkaan erikoistunut professori, joka työskenteli ammattiliittojen keskusjärjestö Landsorganisationenin (LO), Ruotsin valtiovarainministeriön ja OECD:n palveluksessa. Hän kehitti Rudolf Meidnerin kanssa Rehnin-Meidnerin mallin. Rehn piti tärkeänä, että työntekijöillä olisi mahdollisuus joustavaan työaikaan elämäntilanteidensa ja talouden suhdanteiden mukaan.
Chína

Chína () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,00 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chína kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Chína sijaitsee noin yhdeksän kilometriä kaakkoon Ródoksen itärannikon Plimmýrin kylästä ja noin 12 kilometriä itäkaakkoon Ródoksen eteläkärjen Prasonísista. Se luetaan osaksi Ródoksen Lachanián kyläyhdyskuntaa. Saaren suurin korkeus on noin metrin merenpinnasta laskettuna.
Chondronísi

Chondronísi (, myös "Chondrí", Χονδρή) eli Skrófa (Σκρόφα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Chondronísi kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Chondronísi on osa Astypálaian kaakkoispuolella Koutsomýtin ja Kounoúpoin saarten välissä olevaa neljän pienen saaren joukkoa. Sen muut saaret ovat Ftenó, Moní ja Tigáni.
Saint-Clément-sur-Durance

Saint-Clément-sur-Durance on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Durancejoen varrella, noin 35 kilometriä Briançonin kaupungista etelään.
Varhaisimmat kirjalliset merkinnät Saint-Clémentista ovat vuoden 1124 arkistoista. Niistä selviää, että Saint-Clément on ollut silloin riippuvainen Embrunin tuomiokapitulista, jonka paavi Eugenius III on vahvistanut. Luultavasti kunta on nimetty paavi Klemens I:n kunniaksi. Kunnan nähtävyys on 1200-luvulta peräisin oleva vartiotorni Tour Lombarde, joka on rakennettu kunnan keskustan yläpuoliselle rinteelle.
Despotikó (Kárpathos)

Despotikó (, ) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren itärannikolla Kárpathoksen kaupungin eli Pigádian edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,005 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Despotikó kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaresta länsilounaaseen sijaitsee Áfotin saari.
Despotikó

Despotikó (, ) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Hans Rotmo

Hans Per Rotmo (10. maaliskuuta 1948 Verdal – 24. lokakuuta 2024) oli norjalainen laulaja-lauluntekijä ja kirjailija. Hän valmistui Oslon yliopistosta vuonna 1973 pääaineenaan historia. Rotmon musiikkiura alkoi 1960-luvulla Valley Boys -nimisessä yhtyeessä, ja 1973 hän perusti oman Vømmøl Spellmannslag -yhtyeensä, joka teki poliittisia folkrock-lauluja. Ne kertoivat kuvitteellisen Vømmøldalenin kylän kautta Norjan syrjäseutujen asukkaiden kohtaamista vaikeuksista. Yhtye voitti Spellemannprisenin vuonna 1976. Rotmolla oli myös Heimevernslaget-niminen yhtye, joka julkaisi kolme albumia 1978–1979 ja teki paluun vuonna 2021. Soolouraa Rotmo teki Ola Uteligger -taiteilijanimellä. 2010-luvulla hän kuului Trossetrua Bandiin, jonka kappaleissa muun muassa arvosteltiin Norjan turvapaikkapolitiikkaa. Muusikon uransa ohella Rotmo julkaisi näytelmiä sekä "Sendebudet"-esikoisromaanin vuonna 2001.
Drosonísi

Drosonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Drosonísi kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Koutsounés

Koutsounés () on pieni Kreikan saaripari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Joonianmereen kuuluvan Navarínonlahden eli Pýloksenlahden suulla Sfaktirían ja Pýloksen saarten välissä. Saarten nimet ovat Áris (Άρης) ja Tsamadós (Τσαμαδός), ja niiden pinta-alat ovat noin 0,001 ja 0,0009 neliökilometriä. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Koutsounésin saaret kuuluvat Pýlos-Néstorasin kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen.
Saaret ovat saaneet nimensä "Áris"-laivasta ja sen omistajasta Anastásios Tsamadóksesta, jotka osallistuivat paikalla vuonna 1825 käytyyn Sfaktirían taisteluun.
Navarínonlahti

Navarínonlahti (, myös Κόλπος Ναυαρίνου/Ναβαρίνου, "Kólpos Navarínou") eli Pýloksenlahti (Κόλπος Πύλου, "Kólpos Pýlou") on lahti Joonianmeressä Peloponnesoksen niemimaan länsirannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Pýlos-Néstorasin kunnassa Messenian alueyksikössä. Lahden rannalla sijaitsee Pýloksen kaupunki.
Navarínonlahden suurin pituus on noin 4,8 kilometriä, suurin leveys noin 3,6 kilometriä ja syvyys noin 50 metriä. Lahden suuta suojaavat Sfaktirían saari ja pienemmät Pýloksen eli Tsichlí Bampán sekä Koutsounésin saaret, ja sinne on leveämpi sisäänkäynti, niin kutsuttu Megálo Pérasma, saarten eteläpuolelta ja kapeampi sisäänkäynti eli Sykiánsalmi (myös Pérasma Sykiás) Sfaktirían pohjoispuolelta. Navarínonlahden keskellä sijaitsee pieni Chelonísin saari. Lahden pohjoispuolella sijaitsee Giálovan eli Ntivárin laguuni, jonka erottaa lahdesta kapea kannas. Idässä lahteen laskevat joet Xeriás ja Giannoúzakas.
Navarínonlahti on ollut Peloponnesoksen länsirannikon paras luonnonsatama, mikä on tehnyt Pýloksen kaupungista merkittävän. Lahti on saanut yleisimmin käytetyn nimensä Pýloksen vanhasta keskiajalta peräisin olevasta nimestä Navaríno. Lahden sisäänkäyntejä ovat suojanneet Palaiókastro (Palaionavaríno) ja Niókastro, eli Navarínon vanha ja uusi linna. Vuonna 1827 lahdessa käytiin Kreikan vapaussodan merkittävimpiin meritaisteluihin kuulunut Navarinon taistelu.
Petalídi (Íoksen pohjoisrannikko)

Petalídi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Íoksen saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Petalídi kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saarta ei tule sekoittaa toiseen Petalídin saareen Íoksen lounaisrannikon edustalla.
Petalídi

Petalídi (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Géry de Ghersem

Géry de Ghersem (1573 Tournai – 25. toukokuuta 1630 Tournai) oli flaamilainen säveltäjä.
Ghersemin ainoa kokonaisuudessaan säilynyt teos on "Missa Ave virgo sanctissima", jonka pohjana on Francisco Guerreron samanniminen motetti. Teos on säilynyt Espanjan kuninkaiden Filip II:n ja Filip III:n rahoittamassa messukokoelmassa. Ghersemin muu tuotanto tuhoutui Lissabonin maanjäristyksessä 1755. Portugalin kuninkaan Juhana IV:n tiedetään keränneen lähes kaksisataa Ghersemin säveltämää villancicoa.
Jean Guyot

Jean Guyot (1512 tai n. 1520 Châtelet – 11. maaliskuuta 1588) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä, runoilija, pappi ja opettaja. Hänellä oli keskeinen asema Liègen kaupungin musiikkielämässä 1500-luvulla.
Guyot pääsi Louvainin yliopistoon vuonna 1534. Aikalaisasiakirjan mukaan hän oli kuollessaan 66-vuotias, mistä päätellen hän olisi ollut yliopisto-opintonsa aloittaessaan vasta 12-vuotias. Clément Lyon olettikin syntymävuoden olleen todellisuudessa 1512 eikä 1522. Bénédicte Even-Lassmann puolestaan arvioi Guyotin syntyneen noin vuonna 1520. Guyot aloitti vuonna 1546 työskentelyn Liègen Pyhän Paavalin kirkossa. Hänen ensimmäisinä teoksinaan julkaistiin vuosina 1546 ja 1547 viisi motettia. Julkaisija oli Tielman Susato, joka julkaisi Guyotilta myös useita chansoneita vuosina 1549 ja 1550. Susaton "Ecclesiasticarum Cantionum" -kirjoihin (1553–1555) sisällytettiin kahdeksan Guyotin motettia. Vuonna 1554 julkaistiin Guyotin latinaksi kirjoittama dialogi "Minervalia". Julkaisija oli Jacob Bathen, ja teos oli omistettu Liègen ruhtinaspiispalle Yrjölle.
Guyot siirtyi vuonna 1558 Pyhän Paavalin kirkosta Pyhän Lambertin tuomiokirkkoon. Hän vastasi sen musiikkielämästä ja kuoropoikien koulutuksesta. Vuonna 1563 Guyot muutti Wieniin keisarinhovin kuoromestariksi. Antonio Gardano kustansi hänen siellä säveltämiään teoksia. Wienissä Guyot alkoi säveltää motetteja kuudelle, kahdeksalle ja kerran jopa kahdelletoista äänelle; hänen aiemmat motettinsa olivat olleet enintään viisiäänisiä. Lisäksi Guyot sävelsi samoihin aikoihin ainoan säilyneen messunsa ("Missa Amour au cœur"). Se perustuu Jacob Clemens non Papan chansoniin. Ferdinand I Habsburg kuoli 25. heinäkuuta 1564. Guyot palasi Liègeen ja jatkoi työskentelyä siellä. Hän sävelsi "Te Deumin" vuonna 1575. Guyotin oppilaisiin kuului Jean de Chaynée.
Guyotin tyyli säveltäjänä oli tyypillinen Josquin Desprez’n ajan jälkeiselle sukupolvelle. Hänen musiikkiaan on levyttänyt kokoonpano Cinquecento.
Lupus Hellinck

Lupus Hellinck (n. 1494 Axel – 1541) oli flaamilainen säveltäjä. Hän vietti suurimman osan elämästään Bruggessa. Hellinck toimi myös laulajana, kuoronjohtajana ja katolisen kirkon vihittynä pappina.
Hellinck oli utrechtilaisen Johannes Hellinckin poika. Hän sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa 12-vuotiaana kuoropoikana St. Donatian -katedraalissa Bruggessa. Hellinck lähti vuonna 1514 pappiskoulutukseen Roomaan. Hän pysyi Roomassa ja Ferrarassa vuoteen 1519 saakka. Vuonna 1519 hän jatkoi työskentelyä Bruggessa. Hellinck tunsi sympatioita uskonpuhdistajia kohtaan. Hän osallistui vuonna 1539 näytelmään, jonka katolinen kirkko kielsi. Hellinck omaksui myös vaikutteita Girolamo Savonarolalta.
Hellinckin tuotantoon kuuluu 13 messua, 14 motettia, 11 saksalaista koraalia ja kuusi chansonia. Tutkija Richard Sherrin mukaan Johannes Lupille attribuoitu messu "Mæ Some" kuuluu selkeästi Hellinckin teoksiin. Hellinck on usein sekoitettu muihin 1500-luvun muusikoihin. Hänen virallinen etunimensä oli tiettävästi Wulfaert. Hänellä oli poika nimeltään Wulfuekin.
Adrianus Petit Coclico

Adrianus Petit Coclico (1499 tai 1500 – 1562) oli flaamilainen säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.
Coclico väitti tutkielmassaan "Compendium Musices" (1552) opiskelleensa Josquin Desprez’n johdolla ja palvelleensa paaveja sekä Ranskan kuninkaita. Nämä väitteet ovat kuitenkin lähes varmuudella perättömiä. Coclico työskenteli uransa aikana useissa Saksan kaupungeissa. Hän joutui pakenemaan Preussin hovista Königsbergistä vakavaan skandaaliin ajauduttuaan. Coclicon sävellystuotantoon kuuluu motetteja.
Matthias Jaissle

Matthias Jaissle (s. 5. huhtikuuta 1988 Nürtingen, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskuspuolustaja. Heinäkuusta 2023 lähtien hän on toiminut saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Seurajoukkueura.
Jaissle aloitti jalkapalloilun vuonna 1992 TSV Neckartailfingenissä, mistä hän siirtyi vuonna 2001 VfB Stuttgartin junioreihin. Tammikuussa 2007 Jaissle siirtyi Stuttgartista Hoffenheimiin. Jaissle nousi kaudella 2007–2008 Hoffenheimissa avainpelaajaksi ja pelasi 22 sarjaottelua, kun joukkue sijoittui 2. Bundesliigassa toiseksi ja nousi ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan pääsarjatasolle Bundesliigaan.
Jaissle pelasi ensimmäisellä bundesliigakaudellaan Hoffenheimissa 22 ottelua, joista kauden ensimmäistä ottelua lukuun ottamatta kaikki avauskokoonpanossa. Jaisslen vasemman polven eturistiside repesi 21. maaliskuuta 2009 pelatussa bundesliigaottelussa Hannoveria vastaan ja hän joutui yli puoleksi vuodeksi sivuun kentiltä. Jaissle ehti pelata kaudella 2009–2010 vain yhden ottelun Hoffenheimin reservijoukkueessa, kunnes loukkasi nivelkierukkansa ja joutui jälleen loppukaudeksi sivuun. Jaissle palasi Hoffenheimin edustusjoukkueeseen kaudeksi 2010–2011, mutta pelasi kaudella vain yhdeksän bundesliigaottelua, joista neljä avauskokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 Jaissle ei pelannut otteluakaan oikean jalan akillesjännevamman vuoksi ja kaudella 2012–2013 hän pelasi vain neljä ottelua Hoffenheimin reservijoukkueessa. Helmikuussa 2014 Jaissle ilmoitti joutuvansa lopettamaan pelaajauransa vain 25-vuotiaana jatkuvien loukkaantumisten vuoksi.
Maajoukkueura.
Jaissle pelasi yhden ottelun Saksan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa helmikuussa 2008 sekä yhden ottelun alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuotta myöhemmin.
Ura valmentajana.
Jaisslen valmentajaura alkoi pian hänen pelaajauransa päättymisen jälkeen kesällä 2014 RB Leipzigin junioriakatemiassa. Vuonna 2017 hän siirtyi tanskalaisen Brøndbyn apuvalmentajaksi ja toimi tehtävässä kahden vuoden ajan. Vuonna 2019 hän aloitti itävaltalaisseura Red Bull Salzburgin alle 18-vuotiaiden juniorijoukkueen päävalmentajana, ja nousi tammikuussa 2021 Red Bull Salzburgin reservijoukkue Lieferingin päävalmentajaksi.
Huhtikuussa 2021 uutisoitiin Jaisslen aloittavan Red Bull Salzburgin päävalmentajana kesällä 2021. Ensimmäisellä kaudellaan Jaisslen alaisuudessa Red Bull Salzburg voitti Itävallan Bundesliigan ja Itävallan cupin. Red Bull Salzburg voitti Jaisslen alaisuudessa Itävallan Bundesliigan myös kaudella 2022–2023.
Heinäkuussa 2023 Jaisslen sopimus Red Bull Salzburgissa purettiin ja hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella saudiarabialaisen Al-Ahlin päävalmentajaksi.
Robert Charpentier

Robert Charpentier -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Jules Vandooren

Jules Vandooren (30. joulukuuta 1908 Armentières, Nord, Ranska – 7. tammikuuta 1985) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Vandooren edusti pelaajana Ol. Lilloisia 1927–1939, Red Staria 1939–1941, Stade Reimsiä 1941–1943, Arago Orléansia 1943–1949 ja SM Caenia 1949–1952. Hän pelasi urallaan yhteensä 55 liigaottelua ja voitti kerran Ligue 1:n kaudella 1932–1933.
Vandooren liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 23 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon sekä vuoden 1934 että 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Émile Veinante

Émile Veinante (12. kesäkuuta 1907 Metz, Moselle, Ranska – 18. marraskuuta 1983) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Veinante edusti pelaajaurallaan FC Metziä 1924–1929 ja siitä RC Parisia lopettamiseensa vuoteen 1939 asti. Hän voitti jälkimmäisen kanssa kerran Ligue 1:n kaudella 1935–1936 sekä Ranskan cupin kahdesti kausina 1935–1936 ja 1938–1939. Hän pelasi urallaan yhteensä 87 liigaottelua, joissa teki 38 maalia ja syötti yhdeksän kertaa.
Veinante liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1929 ja pelasi joukkueessa 24 ottelua, joissa teki 14 maalia. Hän edusti joukkuetta vuosien 1930, 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Lähteet.
Ranskalaiset jalkapallovalmentajat
Alexandre Villaplane

Alexandre Villaplane (24. joulukuuta 1904 Alger, Algeria – 26. joulukuuta 1944) oli algerialaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Villaplane edusti muun muassa FC Sèteä. Hän liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1926 ja edusti joukkuetta sekä vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa että kesäolympialaisissa 1928.
Numa Andoire

Numa Andoire (19. maaliskuuta 1908 Coursegoules, Alpes-Maritimes, Ranska – 2. tammikuuta 1994) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Andoire edusti pelaajaurallaan muun muassa joukkueita OGC Nice, Red Star ja Cannes. Hän pelasi urallaan yhteensä 73 liigaottelua.
Andoire edusti Ranskan A-maajoukkuetta vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Augustin Chantrel

Augustin Chantrel (8. heinäkuuta 1908 Mers-les-Bains, Somme, Ranska – 4. syyskuuta 1956) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea keskikenttäpelaaja.
Chantrel edusti urallaan muun muun muassa joukkueita Red Star ja Amiens SC. Hän voitti Ranskan cupin kaudella 1927–1928. Hän pelasi urallaan yhteensä 39 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Chantrel liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1928 ja pelasi joukkueessa 15 ottelua. Hän edusti joukkuetta vuoden 1930 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1928.
Joseph Alcazar

Joseph Alcazar (15. kesäkuuta 1911 Oran, Oranin maakunta, Algeria – 4. huhtikuuta 1979) oli algerialaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Alcazar pelasi urallaan 61 liigaottelua, joissa hän teki 41 maalia ja syötti kaksi kertaa. Hän voitti Ranskan cupin kaudella 1934–1935.
Alcazar liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen tammikuussa 1931 ja pelasi joukkueessa 11 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Roger Courtois

Roger Courtois (30. toukokuuta 1912 Geneve, Geneven kantoni, Sveitsi – 5. toukokuuta 1972) oli sveitsiläis-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Courtois edusti urallaan kahteen otteeseen Sochauxia, jonka kanssa hän voitti kahdesti Ligue 1:n kausina 1934–1935 ja 1937–1938 sekä kerran Ranskan cupin kaudella 1936–1937. Hänet valittiin Ligue 1:n parhaaksi maalintekijäksi kausina 1935–1936 ja 1938–1939. Hän edusti myös Lausanne-Sportia, jonka kanssa hän voitti Raiffeisen Super Leaguen kaudella 1943–1944 ja samalla kaudella myös Sveitsin cupin. Lisäksi hän edusti myös Troyes Omnisportia. Hän pelasi urallaan 158 liigaottelua ja teki niissä 91 maalia.
Courtois liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen joulukuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 22 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuosien 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Eesti Laul 2017

Eesti Laul 2017 oli Virossa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Viron edustaja Eurovision laulukilpailuun 2017. Kilpailu koostui kahdesta semifinaalista ja finaalista. Kilpailuun lähetettiin 242 ehdotusta, joista 20 valittiin kilpailuun. Kilpailijat julkaistiin 8. marraskuuta 2016.
Semifinaalit kilpailtiin 11. ja 18. helmikuuta ERR:n studiossa Tallinnassa. Kummassakin semifinaalissa ensin puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä neljä kappaletta finaaliin. Lopuista kappaleista puhelinäänestäjät äänestivät vielä yhden finalistin.
Finaali kilpailtiin 3. maaliskuuta Saku Suurhallissa Tallinnassa. Finaali kilpailtiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja raati äänestivät yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa puhelinäänestäjät äänestivät voittajan. Kilpailun voitti duo Koit Toome &amp; Laura kappaleella "Verona".
Kilpailun kulku.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 11. helmikuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 18. helmikuuta.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 4. maaliskuuta. Ensimmäisen kierroksen raadin muodostivat Måns Zelmerlöw, Toomas Edur, Julia Bali, Harri Hakanen, Marju Länik, Valner Valme, Henry Kõrvits, Siim Nestor, Piret Krumm, Alon Amir ja Poli Genova. Finaalia seurasi 292 000 katsojaa.
Smartwings

Smartwings on tšekkiläinen halpalentoyhtiö ja Tšekin suurin lentoyhtiö. Se lentää sekä reitti- että lomalentoja solmukohtanaan Václav Havelin kansainvälinen lentoasema Prahassa.
Yhtiö perustettiin vuonna 1997 nimellä Travel Service Airlines. Se vaihtoi nimensä Smartwingsiksi vuonna 2018.
Smartwings omistaa Tšekin entisen kansallisen lentoyhtiön ČSA:n. Se käyttää ČSA:n brändiä osana markkinointiaan ja osa Smartwingsin lentokoneista on ČSA:n väreissä. Smartwingsillä on lisäksi omat tytäryhtiöt Unkarissa, Slovakiassa ja Puolassa.
Smartwingsin laivasto koostuu Boeingin 737-800, 737-900 ja 737 MAX -lentokoneista sekä Airbusin A320-sarjan lentokoneista.
Etelä-Afrikan kansalaisuus

Etelä-Afrikan kansalaisuus on laillinen suhde Etelä-Afrikan tasavallan ja yksittäisen henkilön välillä. Kansalaisuus antaa oikeuden asua, työskennellä ja opiskella maassa sekä osallistua maan demokraattiseen prosessiin. Maassa noudatetaan sekaisin sekä ius sanguinis- että ius soli -periaatetta.
Kansalaisuuden historia.
Etelä-Afrikka siirtyi tasavallaksi vuonna 1961 ja loi oman kansalaisuuslainsäädäntönsä. Nykyinen kansalaisuuslaki, "South African Citizenship Act", hyväksyttiin vuonna 1995, ja siihen on tehty useita muutoksia, viimeisimpänä vuonna 2010.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Etelä-Afrikan maaperällä syntyneet lapset saavat kansalaisuuden, jos vähintään toinen vanhemmista on Etelä-Afrikan kansalainen tai pysyvä asukas. Ulkomailla syntynyt lapsi voi saada Etelä-Afrikan kansalaisuuden, jos vähintään toinen vanhemmista on syntynyt Etelä-Afrikassa tai hankkinut kansalaisuuden ennen lapsen syntymää.
Myös lapset, jotka ovat syntyneet Etelä-Afrikassa, mutta eivät voi saada minkään muun kansalaisuutta esimerkiksi vanhempiensa kautta, lasketaan syntyperäisiksi Etelä-Afrikan kansalaisiksi.
Etelä-Afrikan kansalaisen adoptoima lapsi voi halutessaan saada Etelä-Afrikan kansalaisuuden.
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella kansalaisuus voidaan myöntää henkilölle, joka täyttää seuraavat ehdot:
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen.
Etelä-Afrikka sallii kaksoiskansalaisuuden, mutta kansalaisen tulee hakea lupa Etelä-Afrikan kansalaisuuden säilyttämiseksi ennen toisen maan kansalaisuuden vastaanottamista. Mikäli henkilö ottaa vapaaehtoisesti vastaan vieraan valtion kansalaisuuden ilman lupaa, hän menettää Etelä-Afrikan kansalaisuutensa. Huomionarvoista on, että syntyperäiset eteläafrikkalaiset, jotka ovat menettäneet kansalaisuutensa tätä kautta, eivät menetä oikeuttaan oleskella pysyvästi Etelä-Afrikassa. Tällaiset henkilöt voivat hakea kansalaisuutensa palauttamista, mikäli he muuttavat pysyvästi takaisin Etelä-Afrikkaan.
Etelä-Afrikan kansalaiset ovat myös Kansainyhteisön kansalaisia.
Kansalaisuuden voi menettää esimerkiksi:
Kansalaisoikeudet ja -velvollisuudet.
Kansalaisilla on oikeus:
Kansalaisen velvollisuuksiin kuuluvat muun muassa:
Kansalaisuuden siirtäminen lapsille.
Etelä-Afrikan kansalaisuutta voidaan siirtää ulkomailla syntyneille lapsille, jos vähintään toinen vanhemmista on Etelä-Afrikan kansalainen ja lapsi täyttää tietyt syntyperä- tai rekisteröintiehdot.
H-happo

H-happo (C10H9S2NO7) eli 4-amino-5-hydroksinaftaleeni-2,7-disulfonihappo tai 1-amino-8-hydroksinaftaleeni-3,6-disulfonihappo on sulfonihappoihin ja fenoli- ja aniliinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa H-happo on harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan noustessa. Aine liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin. H-happo reagoi elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Happamissa oloissa reaktio tapahtuu ortoasemaan aminoryhmään nähden ja emäksisissä oloissa ortoasemaan hydroksyyliryhmään nähden.
H-happoa valmistetaan naftaleenista lähtien. Vaiheet ovat sulfonointi, nitraus, nitroryhmän pelkistys viimeisenä kuumennus natriumhydroksidin kanssa 180 °C:n lämpötilaan. Yhdistettä käytetään usein natriumsuolanaan.
H-happoa käytetään lähtöaineena valmistettaessa useita atsovärejä ja atsovärien synteeseissä käytettävien muiden yhdisteiden valmistukseen. Sitä käytetään myös korroosionestoaineena.
Talvisodan monumentti

Talvisodan monumentti on muistomerkkialue Suomussalmella. Kolmen hehtaarin kokoinen tykistön runteleman metsän ympäröimä muistomerkkialue sijaitsee Raatteentien alussa lähellä Raatteen porttia. Se koostuu kivikentästä ja keskusmuistomerkistä "Avara syli". Kentälle on aseteltu noin 17 000 kiveä Suomussalmen taisteluissa 1939–40 kaatuneille sotilaille, niin puna-armeijan kuin suomalaisille. Kivikenttä on alkanut punertaa yhä voimakkaammin vuosina 2019–2024 viherlevästä. Kun levä on alttiina voimakkaalle valolle, se suojautuu punaisella pigmenttivärillä.
Keskusmuistomerkissä "Avara syli" on neljä puukaarta. Niihin on kiinnitetty 105 tuulessa soivaa vaskikelloa, yksi jokaista talvisodan päivää kohti. Monumentin suunnitteli Erkki Pullinen vuonna 2003. Teoksen tarkoitus on visualisoida sodan mielettömyyttä: uhrien määrää ja kärsimystä.
Kaarnalammin pysäkki

Kaarnalammen seisake (lyhenne Kapi. tai Krl.) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Liperissä.
Kaarnalammen laiturivaihde sijoitettiin syrjäiselle seudulle Kaarnalammen rannalle tiettömäin taipaleiden päähän. Laiturivaihde koostui laiturista ja rataosalle tyypillisestä puisestalaiturirakennuksesta. Kaarnalampi rakennettiin alun perin laiturivaihteeksi vuonna 1940 rataosuuden perustamisen yhteydessä, mutta se alennettin miehittämättömäksi seisakevaihteeksi jo vuonna 1956. Tavaraliikenne päättyi vuonna 1970, minkä jälkeen se toimi vuoteen 1984 seisakkeena. Liikennepaikkana Kaarnalampi lakkautettiin seuraavana vuonna. Laiturirakennus paloi vuonna 1996 ja liikennepaikan jäänteet on purettu.
Maastohiihdon Suomen Cup 2024–2025

Maastohiihdon Suomen Cupin kausi 2024–2025 oli kilpailusarjan 14. kausi. Se alkoi Sotkamon Vuokatista 2. marraskuuta 2024 ja päättyi Taivalkoskelle 6. huhtikuuta 2025. 
Pisteet.
Pisteitä jaettiin jokaisen kilpailun 30 parhaalle oheisen taulukon perusteella. Viestikilpailuissa seuroille jaettiin kaksinkertaiset pisteet.
Tulokset.
Miehet.
Henkilökohtaiset kilpailut.
Tulokset
Viestit.
Tulokset
Naiset.
Henkilökohtaiset kilpailut.
Tulokset
Viestit.
Tulokset
Palkintorahat.
Palkintorahoja maksettiin kaudella 2024–2025 yhteensä 70 000 €. SM-kilpailuista ei jaettu osakilpailukohtaisia palkintoja. Viestikilpailujen palkinnot jaettiin seuroille. Palkinnot jaettiin oheisen taulukon perusteella.
"Taulukossa lyhenne HK tarkoittaa henkilökohtaisia kilpailuja."
Televisiointi.
Suomen Cupin kaikki kilpailut televisioitiin Ylen ja Viaplayn kanavilla.
CNews

CNews (lausunta ranskaksi: [senjuz]; tyylitelty nimellä "CNEWS", aiemmin "i&gt;Télé") on ranskalainen uutis- ja mielipidekanava, jonka omistaa Groupe Canal+. Se on Ranskan toiseksi katsotuin uutiskanava BFM TV:n jälkeen.
Kanava aloitti lähetyksensä 4. marraskuuta 1999 nimellä i&gt;Télé. Kanava uudelleennimettiin CNewsiksi 27. helmikuuta 2017. Tämän jälkeen se on ottanut oikeistokonservatiivisen toimituksellisen linjan. Sitä on verrattu usein yhdysvaltalaiseen Fox News -kanavaan. Ranskan televiranomaiset ovat usein varoittaneet kanavaa siitä, että sen uutisraportointi ei ole rehellistä tai puolueetonta. Näiden rikkomusten vuoksi Ranskan audiovisuaalialan sääntelyelin määräsi sille 200 000 euron sakot vuonna 2021.
Ranskan vuoden 2022 presidentinvaalien aikana monet tarkkailijat huomauttivat, että CNews tuki ja kannatti kommentaattorinsa Eric Zemmourin ehdokkuutta.
Zemmourin epäonnistumisen jälkeen kanava on siirtynyt vähitellen tukemaan Kansallista liittoumaa. Kanava kampanjoi sen puolesta Ranskan vuoden 2024 parlamenttivaalien aikana.
Kanavan pääomistajana toimii liikemies Vincent Bolloré, jota on syytetty CNewsin toimituksellisen vapauden rajoittamisesta.
Deržprom

Deržprom () on Harkovan Vapauden aukion laidalla Ukrainassa sijaitseva tunnettu rakennuskokonaisuus. Se rakennettin vuosina 1925–1928 (1929), suunnittelijoinaan arkkitehdit Sergei Serafimov, Samuel Kravets ja Mark Felger. Toimistokokonaisuus edustaa arkkitehtuurin modernistisen aikakauden konstruktivismin tyylisuuntaa.
Deržpromin on ollut Unescon maailmanperintöluettelon ehdokaslistalla vuodesta 2017. Uhattujen, erityistä suojelua vaativien maailmanperinnön kulttuurikohteiden listalle Deržprom liitettiin syksyllä 2023.
Ilmaiskulla 28. lokakuuta 2024 Venäjä vaurioitti rakennusta.
Kjøpsvikin kirkko

Kjøpsvikin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva betoninen pitkäkirkko vuodelta 1975.
Skjomenin kirkko

Skjomenin kirkko () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893.
Håkvikin kappeli

Håkvikin kappeli () on Narvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1980.
Fenstadin kirkko

Fenstadin kirkko () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1703.
Udenesin kirkko

Udenesin kirkko () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1708.
Ingeborgrudin kirkko

Ingeborgrudin kirkko () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1906.
Klodsboddingin kappeli

Klodsboddingin kappeli () on Nesin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1906.
Smålandsstenar

Smålandsstenar on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4 560 asukasta vuonna 2021.
Lars Danielsson

Lars Danielsson (s. 1958) on ruotsalainen jazzmuusikko, joka soittaa selloa ja kontrabassoa sekä säveltää. Hän on valmistunut Göteborgin musiikkikorkeakoulusta ja tehnyt 1980-luvulta alkaen yhteistyötä monien ulkomaisten artistien, muun muassa Jack DeJohnetten ja John Scofieldin, kanssa. Danielsson on naimisissa tanskalaisen laulajan Cæcilie Norbyn kanssa.
Danielsson on kotoisin Gislavedin Smålandsstenarista.
Reftele

Reftele on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 313 asukasta vuonna 2021.
Burseryd

Burseryd on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 957 asukasta vuonna 2021.
Skeppshult

Skeppshult on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 378 asukasta vuonna 2021.
Broaryd

Broaryd on taajama Gislavedin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 285 asukasta vuonna 2021.
Exonísi (Ródos)

Exonísi () eli Nisákia (Νησάκια) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren itärannikolla Archángeloksen Stegnán kylän eteläpuolisen niemenkärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,009 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Exonísi kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Exonísin ja Ródoksen pääsaaren välissä sijaitsee Archangéloun saari.
Nisákia

Nisákia () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Ftenó (Astypálaia)

Ftenó (, myös "Ftenós", Φτενός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren kaakkoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,023 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ftenó kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Ftenó on osa Astypálaian kaakkoispuolella Koutsomýtin ja Kounoúpoin saarten välissä olevaa neljän pienen saaren joukkoa. Sen muut saaret ovat Chondronísi, Moní ja Tigáni.
Griá

Griá () eli Georgíou (Γεωργίου) eli Ágios Geórgios (Άγιος Γεώργιος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren länsirannikon edustalla lähellä Monólithoksen kylää. Saaren pinta-ala on noin 0,049 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Griá kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Karávolas

Karávolas () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen saaren eteläkärjen länsirannikolla. Saaren pinta-ala on noin 0,034 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Karávolas kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Káto Prasoúa

Káto Prasoúa (, myös "Káto Prasoúda", Κάτω Πρασούδα) eli Pelagoúsa (Πελαγούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren itäpuolella sen ja Tragoúsan saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,038 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Káto Prasoúa kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Nicolas Champion

Nicolas Champion (n. 1475 Liège – 1533) oli renessanssin ajan säveltäjä.
Champion oli Josquin Desprez’n, Pierre de La Ruen ja Alexander Agricolan vähemmän tunnettu aikalainen. Hänet tunnetaan parhaiten neliäänisen, Josquin Desprez’lle attribuoidun "De profundiksen" todennäköisempänä säveltäjänä. Hänen muihin teoksiinsa kuuluu "Missa de Sancta Maria Magdalena".
Katsagrélli

Katsagrélli (, myös "Katsagréli", Κατσαγρέλι, "Kazagkréli", Καζαγκρέλι) eli Katergáris (Κατεργάρης, myös "Katergári", Κατεργάρη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Astypálaian saaren länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,064 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Katsagrélli kuuluu Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Vranov nad Topľou

Vranov nad Topľou on kaupunki Prešovin alueella Slovakiassa. Vuonna 2023 siellä asui 20 488 asukasta.
Maantiede.
Vranov nad Topľou sijaitsee Nízké Beskydy vuoriston juurella, Topľajoen varrella.
Elinkeinoelämä.
Vranov nad Topľou suurin teollisuudenala on puu- ja tekstiiliteollisuus. Kaupungissa on myös merkittävää konepaja-, rakentamis-, muovi- sekä elintarviketeollisuutta.
Hallinto.
Kaupungin pormestarina on toiminut sitoutumaton Ján Ragan vuodesta 2010.
Historia.
Ensimmäiset maininnat Vranov nad Topľousta ovat vuodelta 1270, jolloin sen alueet kuuluivat Čičvan linnan omistuksiin. Ensimmäisen kerran siitä puhutaan kaupunkina vuodelta 1410 peräisin olevassa asiakirjassa.
Kaupungin nimi vaihdettiin Vranovsta Vranov nad Topľouksi Tšekkoslovakian aikana, erotukseksi maan muista Vranov nimisistä kaupungeista. 
Kulttuuri.
Vranov nad Topľoussa järjestetään vuosittain useita kulttuuritapahtumia, joista tunnetuimmat ovat Ylä-Zemplínin kansanperinnejuhlat ("Hornozemplínske folklórne slávnosti"), Vranovin kuoropäivät ("Vranovské zborové dni"), sekä laulukilailu "Zlatý gaštan".
Katsikópoula

Katsikópoula () on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Sýrnan saaren itäpuolella, pohjoiseen Tría Nisián saarista. Saarista suurimman nimi on Katsíka (Κατσίκα; myös "Katsikoúla", Κατσικούλα). Sen pinta-ala on noin 0,0185 neliökilometriä. Saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Katsikópoulan saaret kuuluvat Astypálaian kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Birds of a Feather

Birds of a Feather on yhdysvaltalaislaulaja Billie Eilishin kappale, joka kuuluu hänen vuonna 2024 ilmestyneelle albumilleen "Hit Me Hard and Soft". Kappale julkaistiin albumin yhteydessä 17. toukokuuta 2024 ja singlenä heinäkuussa 2024. Sen musiikkivideo ensiesitettiin 27. syyskuuta 2024.
Eilish on kirjoittanut kappaleen veljensä Finneasin kanssa ja Finneas on myös tuottanut sen. Kappaleen nimi viittaa englanninkieliseen idiomiin, jolla kuvataan toistensa kaltaisia henkilöitä. Sisarusten alkuperäisenä tarkoituksena oli luoda perinteinen rakkauslaulu, ja kappale kertookin toisen syvästä rakastamisesta elämän loppuun asti. Siinä kuvattu rakkaus on kuitenkin sävyltään myrkyllistä ja muistuttaa rakkauspommitusta. Kappaleen valmistuttua Eilish ehdotti sen jättämistä pois albumilta, koska ei ollut tyytyväinen lopputulokseen.
Herkkää ja hillittyä kappaletta ei oltu tarkoitettu singleksi, vaan singlejulkaisu oli seurausta sen suosiosta. Suosionsa perusteella kappaletta on kuvailtu ”hitaasti syttyneeksi” hitiksi. Kesäkuun 2024 alussa se debytoi yhdysvaltalaisen Billboard Hot 100 -listan sijalla 13, mutta saman vuoden lokakuussa, 20. listaviikollaan, kappale nousi toiseksi. ”Birds of a Feather” on albumin kappaleista menestynein ja Eilishin koko tuotannosta kolmas vähintään listan toiselle sijalle yltänyt kappale. Maaliskuuhun 2025 mennessä kappale oli ylittänyt platinalevyrajan viisinkertaisesti Yhdysvalloissa. Musiikkipalvelu Spotifyn kautta sitä on toistettu yli kolme miljardia kertaa, ja se oli palvelun striimatuin kappale vuonna 2024. Vuoden 2025 Grammy-palkintogaalassa kappale oli ehdolla vuoden levytykseksi, vuoden lauluksi ja parhaaksi pop-sooloesitykseksi, mutta se ei voittanut yhtäkään kategorioista.
Thor Modéen

Thor Odert Folke Modéen (22. tammikuuta 1898 Kungsör – 28. toukokuuta 1950 Tukholma) oli ruotsalainen koomikko ja näyttelijä, joka tuli 1930- ja 1940-luvuilla suosituksi elokuvarooliensa, revyidensä sekä gramofoniäänitteidensä ansiosta. Kuluttava taiteilijaelämä ja alkoholin liikakäyttö aiheuttivat Modéenin uran loppumisen 1940-luvun lopulla ja hänet unohdettiin joksikin aikaa, mutta 1960-luvun lopulla nuorempi sukupolvi nosti hänet jälleen esiin. Kaikkiaan Modéen esiintyi 87 elokuvassa.
Kolófonas (Chálki)

Kolófonas (, myös "Kolofónas", Κολοφώνας) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kolófonas kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Kolófonas (Kásos)

Kolófonas (, myös "Kolofónas", Κολοφώνας, "Kolofónos", Κολόφωνος, "Kolófono", Κολόφωνο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kásoksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kolófonas kuuluu Kásoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Kolófonas

Kolófonas (, myös "Kolofónas", Κολοφώνας) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Krevátia (Chálki)

Krevátia (, myös "Kreváti", Κρεβάτι, "Krevváti", Κρεββάτι, "Krevvátia", Κρεββάτια, "Kriátti", Κριάττι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Chálkin saaren kaakkoiskulman edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Krevátia kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Thomas Crecquillon

Thomas Crecquillon (1505? – 1557 Béthune?) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä. Hän edusti Josquin Desprez’n ja Orlando di Lasson välistä sukupolvea. Hänet tunnetaan varsinkin chansoneistaan ja moteteistaan, joista ensin mainittuja hän sävelsi yli 200 ja jälkimmäisiä yli 100. Crecquillonin muuhun sävellystuotantoon kuuluu toistakymmentä messua ja kaksi lamentaatioiden sarjaa.
Crecquillon toimi asiakirjamerkintöjen mukaan ainakin vuonna 1540 maître de chapellena, joka vastasi uskonnollisen musiikin valitsemisesta, säveltämisestä ja esittämisestä Kaarle V:n palveluksessa. Vuonna 1547 tai 1548 Nicolaus Mameranus viittasi Crecquilloniin vain laulajana ja säveltäjänä. Maître de chapellen asemaan oli tuolloin siirtynyt Cornelius Canis. Crecquillon oli kaniikki Namurin St. Aubinissa, kunnes siirtyi kaniikiksi Dendermondeen vuonna 1552. Hän toimi kaniikkina myös Béthunessa vuonna 1555. Tielman Susato julkaisi Crecquillonin teoksen "Le tiers livre de chansons" (1544). Se oli ainoa säveltäjältä hänen elinaikanaan julkaistu teos.
Crecquillon kuoli todennäköisimmin ruttoepidemian uhrina Béthunessa vuonna 1557. Hänet tunnettiin taitavana polyfonian ja imitaation hyödyntäjänä.
Sakari Wilenius

Sakari Wilenius (s. 1997) on suomalainen taikuri ja juontaja. Ammattitaikurina Wilenius on toiminut noin vuodesta 2010. Wilenius on vieraillut televisiossa muun muassa "Arto Nyberg Showssa" ja "Huomenta Suomi" -ohjelmassa.
Wilenius on palkittu 5 kertaa taikuuden SM-mitalilla. Kirkkaimpana saavutuksena on Lähitaikuuden Pohjoismaiden Mestaruuskisojen kolmas sija vuonna 2025.
Sakari Wilenius on ollut vuodesta 2023 jäsenenä Suomen Taikapiirissä.