tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Armelitai

Armelitai () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta sen on arveltu sijainneen Keramoksen ja Uranionin lähellä.
Myöskään Armelitain historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu pääasiassa siihen, että sen nimi esiintyy eräässä piirtokirjoituksessa yhdessä muiden, paremmin tunnettujen polisten kanssa.
Vaikka kaupunki luetaan kreikkalaiseksi polikseksi, sen väestö vaikuttaa koostuneen suureksi osaksi seudun paikallisesta ei-kreikkalaisesta väestöstä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Armelitēs" ().
Axel Ålenius

Axel Ålenius (25. maaliskuuta 1863 Turku – 28. elokuuta 1936 Turku) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja ja valtiopäivämies. 
Åleniuksen vanhemmat olivat hovioikeuden notaari Karl August Ålenius ja Angelique Henriette Procopé ja puolisot vuodesta 1892 Elsa Alexandra von Wendt (k. 1923) ja vuodesta 1923 Thyra Ulrika Appelqvist, o.s. Palmroos. Ålenius tuli ylioppilaaksi 1881 ja suoritti oikeustutkinnon 1885, varatuomarin arvon hän sai 1888. Hän työskenteli ensin Turun raastuvanoikeudessa ja tuli sitten Turun hovioikeuden kanslistiksi 1891. Hovioikeuden kirjaaja ja ylimääräinen viskaali hänestä tuli 1894, notaari 1896, varakanneviskaali 1900, asessori 1901 ja oikeusneuvos 1907. Hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1913 ja oli vielä sen jälkeen Turun Säästöpankin johtaja aina kuolemaansa saakka. Pankin asiamiehenä hän oli toiminut jo 1891–1913. Ålenius oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli Turun edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1905–1906.
Aulai

Aulai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Muğlan maakunnan Orhaniyeta.
Aulain historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Aulai kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–415/414 eaa.
Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Auliatēs" (), "Auliētēs" () ja "Auleatēs" ().
Filadelfeia (Kilikia)

Filadelfeia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kilikiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan itään nykyisestä Karamanin maakunnan Gokcesekistä.
Filadelfeian kaupunki sijaitsi lähellä Kalykadnos-jokea (nyk. Göksu) Kilikian sisäosissa, roomalaisella kaudella Cilicia Asperana tunnetulla alueella. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Sen asukkaasta käytettiin etnonyymiä "Filadelfeus" (), latinaksi "Philadelpheus". Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli piispanistuin.
Kaupunkia ei tule sekoittaa tunnetumpaan Lyydian Filadelfeiaan eikä antiikin muihin Filadelfeia-nimisiin kaupunkeihin.
Darja Šmeljova

Darja Mihailovna Šmeljova (, s. 26. lokakuuta 1994 Moskova) on venäläinen ratapyöräilyn olympiamitalisti sekä moninkertainen maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 164 cm.
Šmeljova saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 parinsa Anastasija Voinovan kanssa hopeaa joukkuesprintissä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sai Voinovan kanssa joukkuesprintin pronssia.
Šmeljova on saavuttanut MM-kilpailuissa 500 metrin aika-ajossa kultaa 2017 ja 2019, hopeaa 2018, pronssia 2021 sekä ollut neljäs 2016, kuudes 2020 ja kahdeksas 2015. Joukkuesprintissä hän sai kultaa 2016 ja 2017, hopeaa 2015, 2019 ja 2021, pronssia 2018 ja oli neljäs 2020. Keirinissä hän saavutti pronssia 2019 ja oli kuudes 2021. Eräajossa hän sijoittui viidenneksi 2018.
Šmeljova saavutti nuorten MM-kilpailuissa kultaa joukkuesprintissä 2011 ja 2012. 500 metrin aika-ajossa hän sai kultaa 2012 ja pronssia 2011. Hän voitti eräajon ja keirinin nuorten maailmanmestaruuden 2012.
Šmeljova on saavuttanut EM-kilpailuissa joukkuesprintissä kultaa seitsemän kertaa peräkkäin 2014–2020 sekä lisäksi hopeaa 2012 ja pronssia 2021. 500 metrin aika-ajossa hän sai kultaa 2016, 2018, 2020 ja 2021, hopeaa 2019 sekä pronssia 2015 ja 2017. Eräajossa hän saavutti kultaa 2018, hopeaa 2020 ja pronssia 2017 sekä keirinissä pronssia 2018 ja 2019. Euroopan kisoissa hän sai 2019 kultaa 500 metrin aika-ajossa ja joukkuesprintissä sekä pronssia eräajossa ja keirinissä.
Šmeljova voitti 2012 nuorten Euroopan-mestaruuden 500 metrin aika-ajossa ja keirinissä sekä sai hopeaa eräajossa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa joukkuesprintissä 2014 ja 2915 sekä hopeaa 500 metrin aika-ajossa 2013, 2014 ja 2015.
Šmeljova on voittanut maailmancupin osakilpailun joukkuesprintissä Calissa 2015, Hongkongissa 2016, Los Angelesissa 2017, Saint-Quentin-en-Yvelinesissä ja Berliinissä 2018 sekä Minskissä ja Glasgow’ssa 2019. 500 metrin aika-ajon hän voitti Manchesterissa 2017.
Šmeljova on voittanut Venäjän-mestaruuden eräajossa 2017, joukkuesprintissä 2017 ja 2018, 2019 sekä keirinissä 2017 ja 2019.
Stratonikeia (Lyydia)

Stratonikeia (, ), roomalaisella kaudella myös Hadrianopolis (), oli antiikin aikainen kaupunki Lyydiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Manisan maakunnan Siledikiä.
Maantiede.
Stratonikeia sijaitsi Kaikos-joen (nyk. Bakırçay) varrella Lyydian ja Myysian rajaseudulla. Siitä etelään sijaitsi Thyateira ja länteen Pergamon.
Lyydian Stratonikeiaa ei tule sekoittaa tunnetumpaan Stratonikeiaan Kaariassa. Kaupungit sekoitettiin jo varhain, mikä ilmenee muun muassa Stefanos Byzantionlaisen teoksen säilyneessä lyhennelmässä.
Historia.
Kaupungin historiasta tiedetään suhteellisen vähän. Nimen perusteella se perustettiin hellenistisellä kaudella ja nimettiin jonkun Stratoniken mukaan. Myöhemmin roomalaisella kaudella 100-luvulla jaa. kaupunki saattoi olla keisari Hadrianuksen matkan varrella tämän käytyä Vähässä-Aasiassa, ja sai siksi nimen Hadrianopolis. Nimi ei välttämättä vakiintunut käyttöön. 100–200-luvuilla kaupunki löi omaa rahaa.
Varhaisella kristillisellä kaudella Stratonikeia oli piispanistuin, ja sen piispa mainitaan Efesoksen (431) ja Khalkedonin kirkolliskokouksissa (451). Nykyisin Stratonikeia on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä "Stratonicensis in Lydia".
Hadrianopolis

Hadrianopolis (, myös tai "Hadrianoupolis") voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin keisari Hadrianuksen perustamiin tai kunniaksi nimettyihin paikkoihin:
Tarbaneis

Tarbaneis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Tarbaneisin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Tarbaneis kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa viidesti vuosien 453/452–425/424 eaa. välillä.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Tarbaneus" ().
Terssogasseis

Terssogasseis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Terssogasseisin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että sillä vaikuttaa löytyneiden piirtokirjoitusten perusteella olleen 300–200-luvuilla eaa. tähän viittaavaa yhteistyötä Mylasan poliksen kanssa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Terssōgasseus" ().
Thasthareis

Thasthareis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyisen Muğlan maakunnan Bozbükiä.
Thasthareisin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Thasthareis kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 451/450–440/439 eaa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Thasthareus" ().
Thydonos

Thydonos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta. Sen on arveltu sijainneen Kaarian pohjoisosissa, sillä Plinius vanhempi mainitsee sen yhdessä Amyzonin, Euromoksen ja Herakleian kanssa.
Myöskään Thydonoksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Thydonos kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa varmuudella ainakin kerran, vuonna 451/450 eaa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Thydonios" ().
Martin Knudsen

Martin Knudsen (15. helmikuuta 1871 Hasmark, Tanska – 27. toukokuuta 1949 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen fyysikko. Hän aloitti fysiikan tutkimuksen Kööpenhaminan yliopistossa vuonna 1890. Knudsen tutki yksityiskohtaisesti kaasujen ominaisuuksia alhaisessa paineessa. 
Elämä ja ura.
Knudsen syntyi 15. helmikuuta 1871 Hasmarkissa. Hänen vanhempansa Jorgen Knudsen ja Maren Kirstine Hansdatter Fredberg omistivat pienen kartanon.
Knudsenista tuli Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen vuonna 1909. Hän toimi sen sihteerinä vuosina 1917–1945.
Maxime Boccon

Maxime Boccon (s. 17. kesäkuuta 1974 Vesoul, Haute-Saône) on ranskalainen ratameloja.
Boccon edusti Ranskaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, joissa Ranska karsiutui 1 000 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Bocconin lisäksi Frédéric Gauthier, Pierre Lubac ja Stéphane Gourichon. Välimeren kilpailuissa Boccon saavutti yhden pronssimitalin Barissa 1997.
Boccon on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja painaa 75 kilogrammaa.
Friends of the Earth

Friends of the Earth () on maailman suurin ympäristöjärjestö ja paikallistoimijoiden verkosto. Sillä on yli kaksi miljoonaa jäsentä. Liike puolustaa ihmisoikeuksia, metsiä ja biodiversiteettiä, ruokaomavaraisuutta ja ilmasto-oikeudenmukaisuutta. Se vastustaa uusliberalismia ja taloudellista eriarvoisuutta, ilmastonmuutosta ja patriarkaattia.
Friends of the Earth Internationalilla on yli 5 000 jäsenjärjestöä. Maiden omat järjestöt ovat osa kansainvälistä "Friends of the Earth International" -verkostoa, johon kuuluu ryhmiä 73 maasta ja kaikista maanosista.
Järjestö on perustettu vuonna 1971. Suomessa toimiva tytärjärjestö Maan ystävät perustettiin vuonna 1996.
Tavoitteet.
Friends of the Earthin tavoitteena on rauhallinen ja ympäristöllisesti kestävä maailma, joka perustuu luonnon kanssa harmoniassa elämiselle. Liike tavoittelee yhteiskuntaa, jossa ihmiset elävät kunniallista ja kokonaisvaltaista sekä tyydyttävää elämää keskinäisessä vuorovaikutuksessa eläen. Liike tavoittelee ihmisoikeuksien ja alkuperäiskansojen oikeuksien toteutumista.
Liikkeen tavoittelema yhteiskunta rakentuu sosiaaliselle, taloudelliselle, sukupuolten väliselle ja ympäristön oikeudemukaisuudelle. Se on vapaa kaikista hyväksikäytön ja vallankäytön muodoista, kuten uusliberalismista, yritysvetoisesta globalisaatiosta, uuskolonialismista sekä militarismista.
Friends of the Earthin tavoitteena on pysäyttää ympäristön turmeltuminen ja luonnonvarojen loppuun kuluminen, ja eheyttää niitä sen sijaan. Liike haluaa varjella maapallon ekologista ja kulttuurillista monimuotoisuutta sekä turvata kestävä elämäntavan. Se haluaa lisätä alkuperäiskansojen, paikallisten yhteisöjen, naisten, ryhmien ja yksilöiden voimaantumista ja osallistumista yhteiseen päätöksentekoon.
Saavuttaakseen tavoitteensa liike pyrkii lisäämään ihmisten tietoisuutta asioista, saamaan ihmisiä mukaan muutokseen sekä rakentamaan liittoumia muiden kanssa. Se pyrkii inspiroimaan, vahvistamaan ja täydentämään ihmisten omia kykyjä, jotta he voivat elää yhteiskunnassa jonka he haluavat saavuttaa. Toiminta perustuu keskinäiselle solidaarisuudelle.
Hippolyte de Villemessant

Jean Hippolyte Cartier de Villemessant (1812 Rouen, Ranska – 1879 Monaco) oli ranskalainen toimittaja ja lehdenkustantaja. Hän aloitti kauppiaana mutta menestys jäi huonoksi, ja hän muutti 1839 Pariisiin ja ryhtyi lehtialalle. Hän otti vastuulleen 1844 "La Pressen" muotipalstan ja perusti 1840-luvulla useita lehtiä, jotka jäivät lyhytikäisiksi. Hänen ensimmäinen onnistumisensa oli hänen 1854 henkiinherättämänsä lehti "Le Figaro", joka ilmestyi kaksi kertaa viikossa, kunnes se 1866 muuttui päivälehdeksi. Hänestä tuli sen päätoimittaja vuoteen 1875 asti. Villemessant saavutti tavoitteensa: huomion herättäminen ja rahan ansaitseminen, mutta joutui myös kaksintaisteluihin ja oikeudenkäynteihin ja oli Pariisin vihatuimpia miehiä. Työssään hän oli uupumaton. Hän harjoitti hyväntekeväisyyttä lehdistön puutteenalaisia kohtaan. Hänen muistelmansa "Mémoires d’un journaliste" (1867–1878) kirjoitti osittain Philip Gille.
Stéphane Gourichon

Stéphane Gourichon (s. 5. elokuuta 1977 Angers, Maine-et-Loire) on ranskalainen ratameloja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen ja painaa 83 kilogrammaa. Gourichon edusti Ranskaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, joissa Ranska karsiutui 1 000 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Gourichonin lisäksi Frédéric Gauthier, Maxime Boccon ja Pierre Lubac.
Pont Saint-Michel

Pont Saint-Michel (”Pyhän Mikaelin silta”) on Pariisin keskustassa sijaitseva silta, joka ylittää Seinejoen eteläisen haaran Île de la Citén saaren kohdalla. Sillan pohjoispää on Île de la Citéllä Pariisin oikeuspalatsin vieressä ja eteläpää Place Saint-Michel -aukion kohdalla, josta myös Boulevard Saint-Michel alkaa. Samassa katulinjassa Île de la Citén pohjoispuolella on Pont au Change -silta. Siltoja yhdistää saaren poikki kulkeva katu Boulevard du Palais.
Pont Saint-Michelin pituus on 63 metriä ja leveys 30 metriä. Se on kolmiaukkoinen holvisilta. Sillan suunnittelivat insinöörit Vaudrey ja de Lagalisserie vuonna 1857 Ranskan keisari Napoleon III:n pyynnöstä. Holvikaarien väliin on kaiverrettu samanlaiset Napoleon III:een viittaavat suuret N-kirjaimet kuin Pont au Changella. Paikalla on ollut monta siltaa ennen nykyisen rakentamista. Niistä ensimmäinen rakennettiin vuosina 1378–1387.
Sillan lähellä Île de la Citén puoleisella rannalla on vuoden 1961 Pariisin verilöylyssä surmansa saaneiden muistolaatta. Muistolaatan paljastaminen vuonna 2001 herätti kiistoja Ranskassa.
Frédéric Gauthier

Frédéric Gauthier (s. 27. syyskuuta 1975 Vernon, Eure) on ranskalainen ratameloja. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen ja painaa 76 kilogrammaa. Gauthier edusti Ranskaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, joissa Ranska karsiutui 1 000 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Gauthierin lisäksi Maxime Boccon, Pierre Lubac ja Stéphane Gourichon.
Samsung Galaxy A42 5G

Samsung Galaxy A42 5G on Samsungin 2. syyskuuta 2020 julkistama älypuhelin. Suomessa se tuli myyntiin 6. marraskuuta. Puhelimessa on 6,6 tuuman näyttö, kahdeksanydinprosessori ja tuki 5G-verkoille. Tallennustilaa on 128 gigatavua ja keskusmuistia on neljä, kuusi tai kahdeksan gigatavua. Puhelimessa on muistikorttipaikka, joka tukee enintään yhden teratavun microSD-kortteja. Puhelimen pääkameran tarkkuus on 48, laajakulmakameran kahdeksan, makrokameran viisi ja syvyyskameran tarkkuus viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 20 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia ja se tukee 15 watin latausta. Puhelimessa on Android 10 -käyttöjärjestelmä ja Samsungin One UI -käyttöliittymä. Lisäksi puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin.
Nikomedes

Nikomedes (, ) voi viitata seuraaviin:
Toruńin piirikunta

Toruńin piirikunta () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 108 345. Piirikunta jakautuu Chełmżan kaupunkikuntaan ja kahdeksaan maalaiskuntaan (Chełmża, Czernikowo, Łubianka, Lubicz, Łysomice, Obrowo, Wielka Nieszawka sekä Zławieś Wielka). Hallintokeskus Toruń on piirikuntatason kaupunki eikä siten kuulu piirikuntaan.
Toruńin piirikunnan pinta-alasta arviolta 33,7 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Toruńin piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,4 prosenttia. Luku on huomattavan suuri koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna.
Vuoden 2019 lopussa Toruńin piirikunnassa oli 108 345 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 97 665 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä kasvavan 133 255 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 21,4 prosenttia, työikäisten 62,5 prosenttia ja eläkeikäisten 16,2 prosenttia väestön keski-iän ollessa 38,6 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 1 207 lasta.
Johann Andreas Rothe

Johann Andreas Rothe (12. toukokuuta 1688 Lissa, Görlitz, Saksa (nykyään Lasów, Puola) – 6. heinäkuuta 1758 Timmendorf, nykyään Tomisław, Puola) oli saksalainen luterilainen pappi ja virsirunoilija.
Rothe oli papin poika. Hän aloitti opintonsa 1708 Breslaussa ja valmistui teologian kandidaatiksi Leipzigin yliopistosta 1711. Hän toimi kotiopettajana ja apulaisena Görlitzin Kolminaisuuden kirkossa.
Rothe tutustui herrnhutilaisuuden perustajaan kreivi Nikolaus Ludvig van Zinzendorfiin, ystävystyi hänen kanssan ja 1722 Zinzendorf kutsui hänet kirkkoherraksi Bethelsdorfiin. Rothe oli siellä pidetty sananjulistaja, mutta vähitellen hänen ja Zinzendorfin välille tuli erimielisyyksiä. Rothe ei voinut hyväksyä sitä, että Zinzendorf ei kaikin kohdin seurannut voimassa olevaa kirkkojärjestystä ja hän hakeutui 1737 papiksi Hermsdorfiin Görlizin lähellä, sen jälkeen Thommesdorfiin Breslaun lähelle, jossa hän toimi kuolemaansa saakka. 
Rothe kirjoitti lukuisia virsiä, joista muutama liitettiin herrnhutilaisen yhteisön virsikirjoihin, muun muassa "Berthelsdorfer Gesangbuch: Sammlung Geistlicher und lieblicher Lieder," Leipzig 1725, jossa oli kolme ja myöhäisemmässä painoksessa niiden lisäksi viisi Rothen virttä. Virsiä ei aluksi hyväksytty virallisiin virsikirjoihin, niitä epäiltiin Zinzendorfin kirjoittamiksi, kunnes tämä lisäsi virsien yhteyteen tiedon niiden kirjoittajasta. 
Tunnetuin Rothen virsi on virsi ""Ich habe nun den Grund gefunden"," vuodelta 1722. Hänen kerrotaan kirjoittaneen sen syntymäpäivälahjaksi Zinzendorfille. Toisten tietojen mukaan se olisi kuitenkin kirjoitettu syntymäpäivälahjaksi henkilölle, jonka luona Rothe toimi kotiopettajana. Virsi painettiin ensimmäisen kerran Zinzendorfin julkaisemassa kokoelmassa "Christ-Katolisches Singe-und Bet Büchlein." Nykyään virsi on useiden eri kirkkojen virsikirjoissa. 
Virsi on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 245 "Sain perustuksen varman löytää" (ruots. C. D. af Wirsén 1889, Britt G. Hallqvist 1984, suom. Niilo Rauhala 1995, Säv. Hampuri 1690)
Se on myös "Hengellisiä lauluja ja virsiä" -kokoelmassa laulu 185 ("On perustus niin vahva mulla", suom. J. E. Forsman 1900. säv. saksalainen 1788) ja "Siionin kanteleessa" laulu 283 ("Nyt löysin pohjan varman, vankan" suom. Otto Perko 1961, uud. Lauri Thurén, säv. Vesa Erkkilä 1996).
Verónica Arbo

Verónica Arbo (s. 4. kesäkuuta 1968) on argentiinalainen ratameloja.
Arbo edusti Argentiinaa Soulin kesäolympialaisissa 1988, joissa hän karsiutui Corina Martínin kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa alkuerissä. Pan-Amerikan kisoissa Arbo saavutti yhden pronssimitalin Indianapolisissa 1987.
Arbo on pituudeltaan 173-senttimetrinen ja painaa 64 kilogrammaa.
Corina Martín

Corina Martín García (s. 19. joulukuuta 1969) on argentiinalainen ratameloja.
Martín edusti Argentiinaa Soulin kesäolympialaisissa 1988, joissa hän karsiutui Verónica Arbon kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa alkuerissä. Pan-Amerikan kisoissa Martín saavutti yhden pronssimitalin Indianapolisissa 1987.
Martín on pituudeltaan 162-senttimetrinen ja painaa 59 kilogrammaa.
This War of Mine

This War of Mine on 11bit Studiosin kehittämä ja julkaisema selviytymispeli, joka on julkaistu vuonna Androidille, iOS:lle, Linuxille, Mac OS X:lle ja Windowsille. Myöhemmin pelistä on julkaistu versioita myös Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle.
Pelistä on tehty myös lautapeliversio. 
Pelaaminen.
Peli sijoittuu sisällissotaan, jossa pelaaja on siviili sodan aikana. Pelaajien tulee haalia ruokaa, vettä, lääkkeitä ja rakennusmateriaaleja selvitäkseen sodasta. Pelaajat toimivat talossa päivisin ruokkien, lääkiten ja rakentaen asioita. Öisin pelaaja voi murtautua rakennuksiin ja etsiä raunioista käyttökelpoisia asioita.
Pelissä on mukana moraalisia valintoja fyysisien valintojen lisäksi.
Pelaajan ohjaamat hahmot reagoivat pelaajan tekemiin valintoihin ja hahmot voivat masentua tehtyjen valintojen seurauksena. Masennuksella on vaikutus hahmojen kykyyn toimia selviytymisen eteen.
Teema.
Peli perustuu ihmisten kokemuksiin vuoden 1992 Sarajevon piirityksestä. Peli käsittelee sodan keskellä siviilinä elämisen kauhua. Sen viesti on, että sodassa kuka tahansa voi kuolla koska vain ilman kunnollista syytä. Monet korkeammat tavoitteet tuntuvat tyhjänpäiväisiltä, kun selviäminen arkisistakin asioista on lähes mahdotonta.
Lautapeli.
Lautapeli on adaptaatio videopeliversiosta. Yhteistyöpelissä pelaajat pyrkivät yhdessä selviämään sodan runtelemassa kaupungissa siviileinä. Pelin päämäärä on selviytyä hengissä sodan loppuun asti. Peliä voi pelata 6 pelaajalla, mutta siinä on myös soolopelimahdollisuus.
Laajennukset ja muut versiot.
Pelille on julkaistu "War Child" -lisäosa, jonka tuotot menevät hyväntekeväisyyteen.
"The Little Ones" on PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleille julkaistu versio, jossa peli tapahtuu lapsen näkökulmasta. Versio on julkaistu laajennuksena Linux, Mac OS X ja Windows -versioihin.
"Father's Promise", "The Last Broadcast" ja "Fading Embers" ovat laajennuksia Linux, Mac OS X ja Windows -versioihin.
"Complete Edition" on Nintendo Switchille julkaistu versio, joka sisältää siihen mennessä julkaistut laajennusosat.
Lipenka (joki Pihkovan alueella)

Lipenka () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.
Joen kulku.
Joki alkaa Serjodkan () yli 3 000 asukkaan taajamasta pienenä ojana, joka alkaa kolmesta taajaman keskellä sijaitsevasta lammesta. Lampien etelärannalla sijaitsee Nikolain kirkko () ja sen hautausmaat. Joki virtaa lähes koko matkan lännen suuntaan. Ennen puolivälissä sijaitsevaa Usadištšen () kylää, joki virtaa Lipenetsin järven () läpi ja ohittaa etelässä sijaitsevan turvetuotantoalueen. Sen kuivatusvedet on johdettu jokeen. Samoin on laita pohjoispuolen metsäojien, jotka siellä tiheänä ojaverkkona kuivattavat metsäluetta. Taajamasta alkava tie johtaa Usadištšen kylään ja se ylittää joen matkallaan sinne. Kun tie kylässä kääntyy kohti etelää, alkaa joki meanderoiden saapua Perelazen () pieneen kylään. Se sijaitsee laajan suoalueen Belyi Mohin () laidalla. Suoalue ulottuu Pihkovajärven rantaan asti, missä myös joki laskee järveen.
Valuma-alue ja sivujoet.
Lipenka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven eteläosan, eli Pihkovanjärven, itärantaan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Lipenkan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella ja siellä Pihkovan piirissä. Joella on pieniä, mutta kartalla nimettömiä, sivu-uomia. Valuma-alueella sijaitsee vain pieniä lampia sekä läpivirtausjärvenä oleva Lipenets.
Hallintoalue.
Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027565 .
Sarah Parsons

Sarah Sturgis Parsons (s. 27. heinäkuuta 1987 Dover, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen urallaan hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Yhdysvaltain naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2006 Torinossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Ruotsissa 2005, Kanadassa 2007 sekä Kanadassa 2008. Seuratasolla Parsons pelasi urallaan yliopistokiekkoa Dartmouth Collegessa ja oli joukkueensa kapteeni kaudella 2009–2010.
Argobban kieli

Argobba on Etiopiassa asuvien argobbojen puhuma seemiläinen kieli. 
Argobbaa puhutaan Etiopian keskiosassa Amharan ja Afarin alueiden rajaseudulla. Sen äidinkielisiä puhujia on vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 43 682 henkeä. Etnisiä agrobboja on yli 140 000, ja lähes kaikki he puhuvat ensimmäisenä tai toisena kielenään amharaa tai oromoa.
Argobba kuuluu etiopianseemiläisten kielten etelähaaraan, jossa sen läheinen sukukieli on amhara. Argobbaa puhuttiin aikaisemmin laajalla yhtenäisellä alueella Ifatin suttaanikunnassa, mutta sen puhuma-alue alkoi hajota 1500-luvulla. Hararin eteläpuolella asuvat argobbat menettivät kielensä 1900-luvun puoleenväliin mennessä.
Argobballa ei ole virallista statusta eikä sitä käytetä kouluopetuksessa tai tiedotusvälineissä. Kielellä on viime aikoina laadittu tekstejä arabialaista kirjaimistoa käyttäen. Tällaista kirjallisuutta on mahdollisesti ollut olemassa aiemminkin.
Artur Emil Vilhelm Klinckowström

Artur Emil Vilhelm Klinckowström (6. syyskuuta 1835 Helsinki – 15. tammikuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Klinckowströmin vanhemmat olivat kenraalimajuri, vapaaherra Artur Vilhelm Klinckowström ja Lovisa Emilia Haasse ja puoliso vuodesta 1859 Maria Ottilia Hedberg (k. 1900). Hän tuli ylioppilaaksi 1852 ja opiskeli oikeustiedettä, mutta ei suorittanut tutkintoa. Klinckowström toimi maanviljelijänä Vihdissä Ryytän tilalla, samoin kuin muun muassa lyhyen aikaa viinapolttimon kontrollöörinä Helsingissä ja Vihdin postitoimiston vt. hoitajana. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1882.
Muscat d´Alexandria

Muscat d´Alexandria () on valkoviinilajike, joka kuuluu muscattien sukuun. Sitä pidetään eräänä vanhimmista geneettisesti muuttumattomana säilyneistä "muinaisista viinilajikkeista". Muscat d´Alexandrieta viljellään yhä ympäri maailmaa. Rypäleistä valmistetaan usein makeita viinejä, mutta niitä myydään myös syötäviksi sellaisenaan.
Klas Erik Järnefelt

Klas Erik Järnefelt (3. helmikuuta 1831 Tohmajärvi – 27. helmikuuta 1889 Joensuu) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Järnefeltin vanhemmat olivat kruununvouti Gustaf Adolf Järnefelt ja Aurora Fredrika Molander ja puoliso vuodesta 1861 Ida Emilia Ottelin (k. 1910). Järnefelt tuli ylioppilaaksi 1852, opiskeli teologiaa ja vihittiin papiksi 1855. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1862. Järnefelt sai rovastin arvon 1883. Hän oli pappina Ilomantsissa vuodesta 1856, Kaavin kirkkoherran apulainen vuodesta 1859, Oulun kaupungin kappalainen vuodesta 1865 ja toimensa ohessa Oulun lääninvankilan vt. saarnaaja vuodesta 1866. Kontiolahden kirkkoherra Järnefelt oli vuodesta 1871. Hän oli edustaja valtiopäivillä 1872, 1877, 1882 ja 1885. 
Pankki- ja valtiopäivämies Armas Gideon Järnefelt, kirjailija ja viulisti John Järnefelt ja pankki- ja valtiopäivämies Jalo Järnefelt olivat Klas Erik Järnefeltin poikia.
Hengitystuki

Hengitystuki ry (syyskuu 2022 asti "Hengityslaitepotilaat ry") () on vammaisjärjestö, joka toimii elämää ylläpitävää hengityslaitetta käyttävien yhdyssiteenä ja oikeuksien edistäjänä. Yhdistys on perustettu vuonna 1956. Hengitystuki ry on SOSTEn jäsenjärjestö.
Toiminta.
Hengitystuki ry järjestää jäsentapaamisia ja erilaisia tilaisuuksia. Tapaamisissa saatavan vertaistuen lisäksi jäsenistön kesken pidetään yhteyttä jäsenkirjeillä ja sosiaalisen median kautta. Järjestö tekee oikeuksienvalvontatyötä pyrkien vaikuttamaan niin lainsäädäntöä valmistelevaan sosiaali- ja terveysministeriöön kuin hengityslaitetta käyttäville palveluita tuottaviin tahoihinkin. Tiedon jakaminen hengityslaitekotihoidosta verkkosivujen, seminaarien ja koulutusten kautta on merkittävä osa toimintaa.
Historia.
Tarve perustaa oma yhdistys hengityslaitetta käyttäville liittyy 1950-luvulla olleeseen polioepidemiaan. Silloin mekaanisessa hengitystukihoidossa oli kehitytty niin, että polion aiheuttaman hengityshalvauksen saaneet eivät kuolleet. Suurin hoitokeskittymä oli Helsingissä oleva Auroran sairaala, jossa oli enimmillään yli 100 hengityslaitepotilasta.
Ajatus oman yhdistyksen perustamisesta syntyi sairaalan oleskelutiloissa iltakeskusteluissa. Yhdistys perustettiin 15. toukokuuta vuonna 1956. Paikalle oli saatu valtiovallan edustajana sosiaaliministeri Tyyne Leivo-Larsson.
Hengityshalvauspotilaiden kotihoidon mahdollistaminen.
Yhdistyksen alkuajan vaikuttamistyön merkittävin saavutus oli vuonna 1962, jolloin yhdistyksen aloitteiden myötä eduskunta vahvisti lakimuutoksen vuonna 1957 voimaan tulleeseen lakiin hengityshalvauspotilaiden hoitokustannuksista. Se takasi hengityshalvauspotilaalle mahdollisuuden päästä maksuttomaan kotihoitoon, jonka kustannukset korvataan valtion varoista. Kotihoitojärjestelmän syntysanat oli lausuttu yhdistyksen ensimmäisessä tiedotustilaisuudessa, jolloin professori Erkki Klemola korosti esityksessään, että olisi mitä tärkeintä kroonisen potilaan sekä fyysisen että psyykkisenkin kunnon kannalta ja myös yhteiskunnalle taloudellisesti edullista saada kroonikko ainakin osaksi vuotta kotihoitoon.
Puheenjohtajat.
Lähde:
Matias Kauppinen

Matias Kauppinen (s. 12. tammikuuta 1998 Varkaus) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Imatran Pallo-Veikkoja.
Ura.
Kauppinen on Espoon Pesiksen kasvatti. Hän siirtyi sittemmin juniorina Hyvinkään Tahkoon. Hän oli voittamassa B-poikien SM-kultaa vuonna 2016 ja A-poikien SM-kultaa vuonna 2018. Kauppinen teki Superpesis-debyyttinsä 11. toukokuuta 2017 kotona Sotkamon Jymyä vastaan.
Tomiya

Tomiya () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Miyagin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Sendain pohjoispuolella. Kaupungin eteläosat ovat kukkulaisia, pohjoisosa ulottuu Yoshidajoen tasangolle. Tomiyassa on 52 458 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 49,18 neliökilometriä.
Tomiya kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla yhtenä Ōshū-kaidō-tiereitin postiasemista ("shukuba"). Maaseutukaupunki Tomiyasta tehtiin vuonna 1963. Sittemmin se on kasvanut voimakkaasti Sendain esikaupunkina, ja sinne on rakennettu suurimittakaavaisia lähiöitä. Kaupunkioikeudet Tomiyalle myönnettiin vuonna 2016.
Malik Obama

Malik Obama (s. 1958) on kenialais-yhdysvaltalainen liikemies ja poliitikko, joka tunnetaan Yhdysvaltain presidentti Barack Obaman velipuolena. Obama on työskennellyt kotikylässään Kogelossa sijaitsevassa kaupassa Keniassa ja konsulttina Yhdysvalloissa. Malik tapasi velipuolensa Barack Obaman ensimmäisen kerran vuonna 1985. Hän päätti osallistua Kenian politiikkaan veljensä innoittamana ja asettautui vuonna 2013 ehdokkaaksi kuvernöörinvaaleissa, jotka hän hävisi. Myöhemmin hän riitautui veljensä kanssa ja kannatti Donald Trumpia presidentiksi vuosina 2016 ja 2020 sekä julkaisi vuonna 2020 veljeään kritisoivan kirjan "Big Bad Brother from Kenya".
Malik Obama perusti vuonna 2008 isänsä Barack Obama vanhemman mukaan nimetyn Barack H. Obama Foundation -hyväntekeväisyysjärjestön. Järjestö sai vuonna 2011 negatiivista julkisuutta epäselvästä rahankäytöstään, luvattomasta rahankeräyksestä sekä valheellisesta väitteestä, että sillä olisi Yhdysvalloissa myönnetty verovapaus. Järjestö on tehnyt yhteistyötä intialaisen hindugurun Kumar Swamin kanssa Yamunan puhdistamiseksi. Malik Obama on omien sanojensa mukaan erittäin uskonnollinen muslimi, mutta arvostaa silti suuresti Kumar Swamia. Malik Obama on moniavioinen ja hän meni vuonna 2010 naimisiin kolmannen vaimonsa, 19-vuotiaan naisen kanssa, joka halusi lopettaa koulunkäynnin menemällä naimisiin.
Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaalien yhteydessä Malik Obama ilmoitti kannattavansa Donald Trumpia presidentiksi. Hän sai Trumpilta kutsun vaalien keskustelutilaisuuteen. Hän väitti medialle riitautuneensa Barack Obaman kanssa Barack H. Obama Foundationin vuoksi, koska Barack ei tukenut hanketta ja vaati häntä lakkauttamaan sen. Hän myös vastustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien laajentamista sekä kertoi pettyneensä siihen, että Yhdysvallat tappoi Muammar Gaddafin. Malik Obama on myös julkisuudessa ruokkinut epäilyksiä Barack Obaman kansalaisuudesta levittämällä väärennettyä syntymätodistusta, jonka mukaan Barack Obama ei olisi syntynyt Yhdysvalloissa. Hän on myös väittänyt elokuvatuottaja Joel Gilbertille, että Barack Obaman todellinen isä oli sosialisti Frank Marshall Davis. Hän syytti vilpillisiksi Yhdysvaltojen vuoden 2020 presidentinvaaleja, joissa Joe Biden voitti Donald Trumpin.
JD.com

JD.com eli JD.com Inc () on suuri kiinalainen verkkokauppayhtiö, jonka päämaja sijaitsee Pekingissä. Yrityksen perusti Richard Liu vuonna 1998. Yhtiön osake noteerataan sekä yhdysvaltalaisessa Nasdaq-pörssissä että Hongkongin pörssissä.
Vuonna 2020 yhtiö oli yhdysvaltalaisen talousjulkaisu Fortunen maailman suurimpien pörssiyhtiöiden Global 500 -listalla sijalla 102. JD.comin kilpailija Alibaba Group oli saman listan sijalla 132.
Yrityskonserniin kuuluu useita tytäryhtiöitä. JD.comin tunnetuimpiin tytäryhtiöihin lukeutuu konsernin kansainvälinen verkkokauppa JoyBuy.
&lt;br clear=left&gt;
Carlos Salinas de Gortari

Carlos Salinas de Gortari (s. 3. huhtikuuta 1948) on meksikolainen taloustieteilijä ja poliitikko, joka toimi Meksikon presidenttinä 1988–1994. 
Salinas opiskeli taloustiedettä Meksikon kansallisyliopistossa ja Harvardissa, missä hän väitteli vuonna 1978. Hän liittyi jo nuorena Institutionaalinen vallankumouspuolueeseen, ja toimi erilaisissa valtion taloushallinnon viroissa vuodesta 1971. 
Salinasin poliittinen ura eteni Miguel de la Madridin tuella, ja presidenttinä hän jatkoi tämän alkamaa yksityistämispolitiikkaa. Hänen presidenttikauttaan varjostivat skandaalit ja korkea-arvoisten poliitikkojen salamurhat.
Telecomsoft

Telecomsoft oli puhelinyhtiö British Telecomin perustama ohjelmistotalo, joka toimi videopelien julkaisijana.
Yritys perustettiin pian British Telecomin yksityistämisen jälkeen.
Historia.
British Telecom perusti yhtiön vuonna 1984 tavoitteena tarjota modeemiyhteydellä ladattavia ohjelmia. Tämä ajatus ei aikanaan onnistunut mutta yhtiö julkaisi pelejä apunimikkeillä Firebird Software, Rainbird Software ja Silverbird Software. Vuonna 1984 Firebird sai oikeudet "Eliten" julkaisemiseen.
Firebird julkaisi pelejä kahdessa hintaluokassa: Firebird Silver oli 2,50 puntaa ja Firebird Gold 5,95 puntaa. Silverbird Software aloitettiin uudelleenbrändäyksenä Firebird Silver -budjettipeleille. Rainbird Software keskittyi peleihin 16-bittisille alustoille ja innovatiivisille nimikkeille. Telecomsoft osti myös Beyond Softwaren vuonna 1985, joka jatkoi toimintaa omalla nimikkeellä.
MicroProse osti yhtiön vuonna 1989, jolloin sen julkaisunimikkeet päätyivät MicroProselle.
Jan Frans Willems

Jan Frans Willems (11. maaliskuuta 1793 Boechout, Brabant, Itävallan Alankomaat [nyk. Belgia] – 24. kesäkuuta 1846 Gent, Belgia) oli belgialainen kielitieteilijä ja runoilija. Hän oli flaamilaisen liikkeen uranuurtaja ja johtohahmo. Hänen tutkielmansa hollannin kielestä ja kirjallisuudesta (1819–1824) oli alankomaalaisen kirjallisuuden tutkimuksen merkkiteos. Hän tavoitteli tieteellisellä työllään ja kirjallisella toiminnallaan flaamilaisen kansallistunnon heräämistä ja hollannin kirjakielen leviämistä ja arvostuksen nousua koko kansan keskuudessa. Hän toteutti tehtävää isänmaallisilla runoilla, kirjoituksilla ja puheilla, mutta välillisesti myös siten, että hän kannusti kirjailijoita tekemään hollanninkielisillä kirjoillaan kirjakieltä tunnetuksi. Willems julkaisi runsaasti keskialankomaalaisen kirjallisuuden tuotteita, jotka ilmestyivät osaksi erikoispainoksina, osaksi hänen perustamassaan aikakauskirjassa "Belgisch Museum" (1837–1846).
Columbus (Indiana)

Columbus [kə'lʌmbəs] on noin 44 000 asukkaan kaupunki Yhdysvaltojen Indianan osavaltion eteläosassa, noin 65 kilometriä etelään pääkaupungista Indianapolisista. Se on Bartholomew’n piirikunnan keskuskaupunki. 
Columbus on tunnettu monista modernistisen arkkitehtuurin merkkiteoksista, joihin kuuluvat Eliel Saarisen suunnittelema First Christian Church (1942) sekä hänen poikansa Eero Saarisen piirtämät North Christian Church (1964), liikerakennus Irwin Union Bank (1954) ja yksityistalo Miller House (1957). Kotikaupunkinsa rakennuskulttuurin kehittäjänä toimi Cummins-dieselmoottoriyhtiön suuromistaja ja pääjohtaja Joseph Irwin Miller, ja alueen rakennusten muita tunnettuja suunnittelijoita ovat I. M. Pei, Kevin Roche, Richard Meier, Harry Weese, César Pelli, Robert Venturi sekä arkkitehtitoimisto Skidmore, Owings and Merrill (SOM). Kaupungin julkisten taideteosten tekijöitä ovat muun muassa Robert Indiana, Henry Moore, Loja Saarinen ja Jean Tinguely. Vanhempaa arkkitehtuuria kaupungissa edustaa sen laaja ja hyvin säilynyt historiallinen keskusta, joka on rakentunut vuosina 1850–1930.
Columbusiin sijoittuu amerikankorealaisen Kogonadan ensimmäinen pitkä fiktioelokuva "Columbus" (2017), jossa kuuluisan korealaisarkkitehdin aikuinen poika juuttuu kaupunkiin tultuaan huolehtimaan koomaan vajonneen isänsä asioista.
Kaupungissa on syntynyt republikaanipoliitikko ja Donald Trumpin varapresidentti Mike Pence.
Roman Viktjuk

Roman Grigorjevitš Viktjuk (, ; 28. lokakuuta 1936 – 17. marraskuuta 2020) oli venäläis-ukrainalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja.
Lokakuun lopulla 2020 venäläiset tiedotusvälineet kertoivat, että Viktjuk oli viety tehohoitoyksikköön Moskovassa sen jälkeen, kun hän oli saanut SARS-CoV-2-tartunnan. Hän kuoli siellä liittyvään tromboemboliaan 17. marraskuuta 2020.
Mikki Hiiren ihmeellinen maailma

Mikki Hiiren ihmeellinen maailma () on vuonna 2020 alkanut animaatiosarja Disney+-palvelussa. Sarja on jatkoa Paul Rudishin Mikki Hiiri -sarjalle.
Ääninäyttelijät.
Vierailevat hahmot.
Suomenkielisissä sivuäänissä Jukka Rasila, Petra Karjalainen, Petri Liski, Katja Aakkula, Rauno Ahonen, Jukka Nylund, Pekka Kuorikoski, Osku Ärilä, Amy Burgess ja Tuukka Haapaniemi.
Hararit

Hararit ovat Etiopian Hararin kaupungista peräisin oleva kansa, joka puhuu etiopianseemiläistä hararin kieltä. Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan heitä oli 31 700 henkeä.
Hararit kuuluivat keskiajalla Itä-Etiopian islamilaisiin sulttaanikuntiin ja 1600-luvulta lähtien Hararin emiraattiin, jonka Etiopian keisarikunta valloitti 1800-luvun lopussa. Aikaisemmin he asuivat yksinomaan Hararin kaupungin muurien sisäpuolella. 
Etiopian saatua alueen jälleen hallintaansa vuonna 1948 hararit alkoivat muuttaa kauppiaiksi muihin kaupunkeihin. Vuoden 1974 vallankumouksen jälkeen Etiopian sotilashallitus sääti lakeja, jotka rajoittivat hararien kiinteistöomistusta ja pakottivat heidät luovuttamaan viljelysmaansa niitä vuokranneille oromoille. Tämän seurauksena suurin osa harareista lähti pois kotikaupungistaan.
Vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan harareja oli 15 900 Hararin alueella, 6 500 Addis Abebassa, 4 000 Oromian alueella ja 3 700 Dire Dawassa. Heitä on muuttanut myös ulkomaille Saudi-Arabiaan, Kanadaan, Australiaan, Sveitsiin, Saksaan ja Yhdysvaltoihin. Valtaosa harareista puhuu hararin lisäksi myös muita kieliä kuten amharaa, arabiaa, oromoa, somalia tai englantia.
Hararit harjoittavat kaupankäyntiä ja käsityöammatteja sekä työskentelevät virkailijoina ja sivistyneistöammateissa. Heidän kulttuurissaan on etiopialaisia, eteläarabialaisia ja somalialaisia piirteitä. Perinteiseen yhteiskuntarakenteeseen kuuluvat ylimystö, papisto, kauppiaskunta ja käsityöläisten kastiryhmät. Hararit ovat sunnimuslimeja ja Hararin kaupunki on tärkeä islamin keskus. Hararin kieltä on kirjoitettu arabialaisella kirjaimistolla ainakin 1700-luvulta lähtien, mutta nykyään käytetään etupäässä etiopialaista kirjaimistoa.
Enrique de Villena

Enrique de Villena, Aragonian infantti, myös Villenan markiisi, (1384 – 1445 Calatayud) oli kastilialainen ja katalonialainen kirjailija. Vaikka hän oli sukua sekä Kastilian että Aragonian kuningashuoneille, hänellä ei ollut asemaa sotilaana eikä poliitikkona. Hän omistautui kirjallisuudelle, yritti elvyttää Barcelonassa ollessaan trubaduurirunoutta ja perusti siihen tähtäävän akatemian.
Villena harrasti astrologiaa ja kokosi aikaan nähden laajan kirjaston. Hän oli sisäistänyt aiemman italialaisen renessanssin ja käänsi osan Danten "Divina commediasta". Käännöstä säilytetään Kansalliskirjastossa Madridissa. Villena kirjoitti katalaaniksi "Doce trabajos de Hércules", joka on käännetty myös kastiliaksi. Se on pitkäveteinen allegoria. Villenan teoksia ovat lisäksi muun muassa myös "La gaya ciencia" ja "Arte de trovar" sekä Vergiliuksen "Aeneis"-käännös, joka ei laadultaan ole kovin hyvä. Villena oli epikurolainen ja kirjoitti myös kulinaristisen erikoisuuden johdatukseksi kuninkaalliseen keittiöön "Arte cisoria" sekä teoksen "Libro del aojamiento ó fascinologia", jossa hän esittää kolme keinoa pahan silmän välttämiseksi. Hän ei ollut kirjailijana erityinen lahjakkuus, ja hänen kielensä on koukeroista ja keinotekoista, mutta hän on kiinnostava aikansa edustajana.
W. G. Wills

William Gorman Wills (1828 Kilmurry, Irlanti –1891) oli irlantilainen näytelmäkirjailija ja muotokuvamaalari. Hän opiskeli Dublinin yliopistossa ja sen jälkeen maalaustaidetta Royal Irish Academyssa. Hän työskenteli muotokuvamaalarina, mutta siirtyi kirjalliselle alalle ja julkaisi 1866 näytelmän "The man o’Airlie". hän menestyi sen jälkeisillä näytelmillään keskimääräistä paremmin. Wills kirjoitti myös novelleja. 1870-luvun puolivälissä hän palasi muotokuvamaalariksi ja sai arvostusta ja ylhäisiä asiakkaita.
Tsanko Arnaudov

Tsanko Rosenov Arnaudov (, s. 14. maaliskuuta 1992 Gotse Deltšev, Bulgaria) on bulgarialaissyntyinen kuulantyöntäjä, joka on ollut Portugalin kansalainen heinäkuusta 2010 lähtien. Hän edustaa Sport Lisboa e Benfica -seuraa ja on pituudeltaan 198 cm.
Arnaudov karsiutui loppukilpailusta Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 ja Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän työnsi Portugalin ennätyksen 21,06 Lissabonissa toukokuussa 2015. Hän karsiutui loppukilpailusta saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa.
Arnaudov saavutti Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 pronssia avauskierroksen työnnöllään 20,59. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 neljänneksi Portugalin ennätystuloksella 21,08. Saman vuoden kesäkuussa hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen ykkösliigan kilpailun Vaasassa maansa ennätyksellä 21,56. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Arnaudov työnsi Portugalin sisärataennätyksen 21,27 Pombalissa helmikuussa 2018. Birminghamin MM-hallikilpailuissa hän oli kahdestoista ja Berliinin EM-kilpailuissa yhdeksäs. Hän saavutti hopeaa Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2018. Hän karsiutui loppukilpailusta Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019. Hän saavutti 2022 pronssia Ibero-Amerikan-mestaruuskilpailuissa, mutta karsiutui loppukilpailusta sekä Eugenen MM- että Münchenin EM-kilpailuissa. Hän putosi karsinnassa myös Budapestin MM-kilpailuissa 2023, Pariisin olympialaisissa 2024, Apeldoornin EM-hallikilpailuissa 2025 ja Tokion MM-kilpailuissa 2025.
Arbekasiini

Arbekasiini (C22H44N6O10) on aminglykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina, muille antibiooteille vastustuskykyisten infektioiden hoidossa.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa arbekasiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on +86,8. Arbekasiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien proteiinisynteesiä sitoutumalla ribosomeihin. Lääkeaine on vaikutukseltaan laajakirjoinen ja tehoaa useisiin grampositiivisiin ja gramnegatiivisiin bakteereihin. Se on tehokas myös monille antibiooteille resistenttejä bakteereja kuten MRSA:ta ja "Pseudomonas aeruginosa"a vastaan. Arbekasiini voidaan annostella ruiskeena tai inhalaatiovalmisteena ja sitä käytetään erityisesti Japanissa muun muassa keuhkokuumeen hoitoon.
Haittavaikutukset.
Arbekasiini on myrkyllistä munuaisille ja on myös ototoksista eli voi aiheuttaa kuulovaurion.
Sinfonia nro 6 (Sallinen)

Kuudes sinfonia ("From a New Zealand Diary", op. 65) on Aulis Sallisen ohjelmallinen neliosainen orkesterisävellys. Sen osista sekä kaksi ensimmäistä että kaksi jälkimmäistä soitetaan ilman taukoa ("attacca"). Sallinen sävelsi teoksen Uuden-Seelannin sinfoniaorkesterin tilauksesta ja ammensi siihen ainesta Uuteen-Seelantiin vuoden 1989 alussa suuntautuneen matkansa vaikutteista. Sävellystyö jatkui vuodesta 1989 vuoteen 1990.
Sallisen kuudennen sinfonian nuotit julkaistiin Novello &amp; Con kautta. Teoksen kantaesitti Okko Kamun johtama Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteri Napierissa 6. syyskuuta 1990. Ari Rasilaisen johtama Norrköpingin sinfoniaorkesteri levytti sinfonian CPO-levymerkille vuonna 2007.
Anna ja lohikäärme

Anna ja lohikäärme () on Nelvanan ja Weta Productionsin tuottama kanadalais-uusiseelantilainen tietokoneanimoitu piirrossarja, joka perustuu brittiläisen kirjailijan Martin Bayntonin kirjoihin. Sarjan teko lopetettiin 26 jakson jälkeen 2006. Suomessa sarjaa on esitetty YLE TV2:lla vuonna 2007.
Sarja sijoittuu kuvitteellisen keskiaikaiseen kuningaskuntaan Englannissa ja kertoo Anna-nimisestä tytöstä sekä tämän lohikäärmeystävä Suomusta. Kamarineidon sijaan Anna pyrkii ritariksi ja harjoittelee ritarin askareita päivittäin. Sarjassa seikkailee myös mm. puutarhuri Tilli, kamarineito Pipari, ritariopiskelija Anders sekä Narri.
John Wilson (kirjailija)

John Wilson, kirjailijanimi Christopher North, (18. toukokuuta 1785 Paisley, Skotlanti – 3. huhtikuuta 1854 Edinburgh, Skotlanti) oli skotlantilainen runoilija ja esseisti.
Wilson opiskeli 1803–1807 Oxfordin yliopistossa, ja suoritettuaan tutkinnon hän asettui asumaan Westmorlandiin, missä hän seurusteli järvikoulun runoilijoiden, kuten William Wordsworthin, Samuel Taylor Coleridgen, kanssa. Hän sai arvostusta runokertomuksella "The isle of palms" (1812), joka kuvaa trooppista idylliä, ja dramatisoidulla "The city of the plague" (1813), joka avaa kuvia ruton Lontoossa aiheuttamista tuhoista. Kun hän sukulaisen petollisuuden vuoksi menetti perimänsä omaisuuden, hän asettui 1815 asianajajaksi Edinburghiin, harjoittamatta kuitenkin ammattiaan. Sen sijaan hän kirjoitti ahkerasti 1817 perustettuun aikakauskirjaan "Blackwood’s Magazineen", joka poliittisilta näkemyksiltään oli ääritorylainen mutta ei kunnioittanut auktoriteetteja kirjallisissa ja muissa aiheissa. Kun hänen ystävänsä John Gibson Lockhart, joka aluksi oli lehden varsinainen toimittaja, muutti 1826 Lontooseen, hän jäi yksin vastuuseen lehdestä, ja hänen kirjoittajanimensä Christopher North oli laajalti tunnettu. Yllättäen hänet 1818 nimitettiin käytännöllisen filosofian professoriksi Edinburghin yliopistoon. Hän erosi virasta 1852.
Wilsonin kirjoitti myös proosakuvauksia "Lights and shadows of Scottish life" (1822) sekä romaaneja "The trials of Margaret Lyndsay" (1823) ja "The foresters" (1825) mutta jäi pian unohduksiin. Hän oli parhaimmillaan proosakirjoitelmissaan, etenkin aikanaan ihailluissa "Noctes ambrosianae" (1843), jotka olivat eräänlaisia pöytäpuheita, joissa vaihtelevat politiikka, kirjallisuuskritiikki ja pilailu. Kiinnostava on myös hänen kokoelmansa "Miscellaneous essays" (1866). Taitavasta kirjoittelusta huolimatta hänellä oli taipumusta liioitteluun ja riehakkuuteen. Häntä on kuvannut muistelmissaan "Memoir" (1862) hänen tyttärensä M. W. Gordon. Wilsonin "Poetical Works" ilmestyivät 1874.
Stanisław Dulias

Stanisław Dulias (12. huhtikuuta 1939 – 17. marraskuuta 2020) oli puolalainen poliitikko, joka toimi Sejmin jäsenenä. 
Dulias kuoli 17. marraskuuta 2020 COVID-19 : aan 81-vuotiaana.