Nice ’n’ Greasy

Nice ’n’ Greasy on brittiläisen Atomic Rooster -yhtyeen syyskuussa 1973 julkaistu viides studioalbumi. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin nimellä "Atomic Rooster IV" (esikoisalbumia "Atomic Roooster" ei julkaistu Yhdysvalloissa). Levy on todennäköisesti tuntemattomin Atomic Roosterin viidestä alkuperäisestä albumista.
"Nice ’n’ Greasy" jäi aikakautensa viimeiseksi Atomic Rooster -albumiksi. Yhtye keskeytti toimintansa vuonna 1974, jatkaen sitä vuonna 1980, jolloin myös uusi albumi ilmestyi. 
Taustaa.
Kolmen rock-voittoisen, kahden hittisinglen ja lukuisten miehistönvaihdosten jälkeen Atomic Rooster oli julkaissut vuonna 1972 albumin "Made in England", jolla yhtyeen tyyli oli siirtynyt soul- ja funk-musiikin suuntaan. Yhtyeen kosketinsoittaja ja johtohahmo Vincent Crane oli nyt imenyt vaikutteensa muun muassa James Brownilta ja The Temptationsilta.
"Made in England" myi kuitenkin heikosti, ja Crane alkoi suunnitella sooloalbumin tekoa, jolle sisältyisi balladeja ja klassista musiikkia. Seuraavaksi suunniteltiin livelevyn tekoa, mutta lopulta päädyttiin studioon työstämään Atomic Roosterin viidettä studioalbumia. Kokoonpanossa oli tapahtunut "Made in Englandin" jälkeen muutoksia; kitaristi Steve Bolton oli lähtenyt ja hänet korvannut Johnny Mandala. Vincent Crane vaikutti optimistiselta, ja hän hehkutti haastatteluissa yhtyeen tuntuvan kokonaan uudelta sekä ”vanhojen kappaleiden kuulostavan livenä niin paljon paremmilta, että tuntuu kuin olisimme äänittämässä niitä uudelleen”.
Vincent Crane oli kesällä 1972 ottanut yhtyeen managerintehtävät omille harteilleen. Näin ollen hän vastasi jatkossa yhtyeen musiikin lisäksi sen bisnesasioista. Solisti Chris Farlowen mukaan Crane uskoi hallitsevansa yhtyeen asiat paremmin kuin kukaan muu. 
Musiikki.
"Nice ’n’ Greasy" on tyylillisesti hyvin hajanainen albumi, mutta yleisesti ottaen Atomic Roosterin tyylilaji siirtyi levyn myötä entistä vahvemmin progressiivisesta rockista ja hard rockista kohti bluesia ja funkia. Chris Farlowen laulun on sanottu tuovan musiikkiin aggressiivisen sävyn, Johnny Mandalan kitaransoittoa on puolestaan verrattu John McLaughlinin vastaavaan. 
Levyn on jälkeenpäin arvosteltu kuulostavan liian nopeasti tehdyltä ja myös soundin on sanottu olevan heikompi kuin edellisalbumi "Made in Englandilla".
Yleistä kappaleista.
Avausraita ”All Across the Country” kertoo ystävällisestä maaseudun poliisista, joka haluaa jatkuvasti saada tietää kyläläisten kuulumisia. ”Save Me” on uusi versio yhtyeen ensimmäisestä singlestä ”Friday the 13th”. Uudessa versiossa on mukana wah-wah-kitara ja puhallinsektio. Vincent Crane kertoi albumin kansiteksteissä, että kappale toimii parhaiten silloin, kun sen kuuntelee kryptassa keskiyöllä. ”Voodoo in You” -kappaleen Crane löysi "Ton Ton macoute" -nimiseltä albumilta, josta tuli pian yhtyeen jäsenten suosikki. Yhtye teki kappaleesta albumille oman, hitaamman versionsa, jossa on Johnny Mandalan pitkä kitarasoolo. A-puolen päättävän ”Goodbye Planet Earthin” sanoituksista vastasi kitaristi Johnny Mandala ja ne kuvastavat hänen filosofiaansa elämästä; jokainen jättää jonain päivänä tavalla tai toisella hyvästit maapallolle.
B-puolen aloittava ”Take One Toke”, joka on Atomic Roosterin funk-tyylisimpiä kappaleita, oli toiminut jo jonkin aikaa yhtyeen konserttien encorena. ”Can’t Find a Reason” on balladi, jossa ovat mukana ainoastaan kosketinsoittaja Crane, solisti Chris Farlowe sekä jousisektio. Kappaleen on sanottu olevan esimerkki siitä, millaista musiikkia Cranen suunniteltu soololevy olisi sisältänyt. ”Can’t Find a Reasonia” seuraa instrumentaali ”Ear in the Snow”. "Nice ’n’ Greasyn" päättää ”Satan’s Wheel”. Siinä on tahtilajina 10/8, kun taas keskiosassa vaihtelevat tahtilajit 4/4, 7/8, 6/8 ja 5/8, ja lopussa palataan jälleen alkuperäiseen 10/8-tahtiin. Lisäksi lopussa kuultavan lyhyen pianosoolon nuotti vaihtelee jatkuvasti H:n ja C:n sekä duurin ja mollin välillä.
Julkaisu ja vastaanotto.
Albumille kuuluva kappale ”Save Me” oli ilmestynyt singlenä jo marraskuussa 1972 jääden listojen ulkopuolelle, vaikka yhtye oli esittänyt kappaleen seitsemännessä ja viimeisessä BBC-radioesiintymisessään. ”Save Me” oli uusi versio yhtyeen esikoisalbumin avauskappaleesta ”Friday the 13th”.
Itse albumi "Nice ’n’ Greasy" ilmestyi yhtyeen kotimaassa Britanniassa Dawn Recordsin julkaisemana vuoden 1973 syyskuussa. Albumi ei saavuttanut listasijoitusta. Myöskään kriitikot eivät vakuuttuneet levystä, ja muun muassa "Sounds"-lehdessä "Nice ’n’ Greasyn" arvostellut Jerry Gilbert oli sitä mieltä, että levy oli yhtyeen uralla askel taaksepäin.
Allmusic-sivuston arvostelussa kriitikko Robert Taylor antoi albumille kolme tähteä viidestä mahdollisesta. Hän totesi muun muassa kappaleiden ”Take One Toke” ja ”Can’t Find a Reason” osoittavan yhtyeen monimuotoisuuden, mutta levyllä on samalla hänen mielestään liikaa ”epäjohdonmukaisia hetkiä ja mitäänsanomattomia sanoituksia”. Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjien mielestä "Nice ’n’ Greasy" on vuoden 1973 albumijulkaisuista 830:nneksi paras.
Sen lisäksi, että albumi on todennäköisesti viidestä alkuperäisestä Atomic Rooster -albumista tuntemattomin, on sekaannusta aiheuttanut myös se, että levy julkaistiin ainakin kolmella erilaisella kansikuvalla sekä kahdella erilaisella kappalelistalla varustettuna. Britannian-painoksessa oli kannessa kuvattuna rasvaiseen ruokaan tumpattu savuke. Brain Recordsin julkaisemassa Saksan-painoksessa yhtyeen jäsenet olivat kuvattuna hajareisin peniksenmuotoisten rakettien päällä ja myös kappalelistassa oli pieniä eroja; kappaleet ”Goodbye Planet Earth” ja ”Satan’s Wheel” oli korvattu lauluilla ”Moods” ja ”What You Gonna Do?”. Yhdysvalloissa levyn julkaisi Saksan-painoksen kappaleilla Elektra Records nimellä "Atomic Rooster IV", jonka kansikuvassa oli kuvattuna bioninen kukko avaruudessa. "Atomic Rooster IV" jäi brittipainoksen tavoin vaille menestystä, eikä se saavuttanut listasijoitusta Billboard 200 -listalla.
Saksassa albumi on julkaistu myöhemmin uudelleen nimellä "This Is Atomic Rooster Vol. 2".
Myöhempiä tapahtumia.
"Nice ’n’ Greasy" jäi aikakautensa viimeiseksi Atomic Rooster -albumiksi, sillä yhtye hajosi vuonna 1974. Kyseisen vuoden maaliskuussa ilmestyi vielä single ”Tell Your Story, Sing Your Song”, jonka esittäjäksi oli merkitty ”Vincent Crane’s Atomic Rooster”. Kappale oli yritys tehdä reipas pop-single.
Vuonna 1980 Atomic Rooster palasi uuden albumin "Atomic Rooster" muodossa. Laulajaksi oli tullut yhtyeen albumeilla "Death Walks Behind You" (1970) ja "In Hearing of Atomic Rooster" (1971) toiminut John Du Cann.
Kappaleet.
Britannian-versio.
A-puoli
B-puoli
Kokoonpano.
Muusikot
Muut