tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jerzy Kulej

Jerzy Zdzisław Kulej (19. lokakuuta 1940 Częstochowa – 13. heinäkuuta 2012 Varsova) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 Kulej ja neuvostoliittolainen Boris Lagutin voittivat toiset olympiakultansa, ja ennen heitä tähän saavutukseen olivat yltäneet vain yhdysvaltalaiset Oliver Kirk ja Harry Mallin sekä kolme kultaa voittanut unkarilainen László Papp.
Kulej voitti Tokion kesäolympialaisissa 1964 kultaa 63,5 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa neuvostoliittolaisen Jevgeni Frolovin tuomariäänin 5–0. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 hän voitti samassa painoluokassa toisen kultamitalinsa. Loppuottelussa hän voitti kuubalaisen Enrique Regüeiferosin hajaäänin 3–2.
Kulej voitti Euroopan-mestaruuden 63,5-kiloisten sarjassa Moskovassa 1963 voitettuaan Neuvostoliiton latvialaisen Aloizs Tumiņšin ja Itä-Berliinissä 1965 voitettuaan Tanskan Preben Rasmussenin. Hän saavutti EM-hopeaa neuvostoliittolaiselle Valeri Froloville hävinneenä Roomassa 1967.
Kulej toimi myöhemmin poliitikkona. Hän kuoli 13. heinäkuuta 2012 71 vuoden ikäisenä.
Sérgio Paulinho

Sérgio Miguel Moreira Paulinho (s. 26. maaliskuuta 1980 Oeiras, Portugali) on portugalilainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2002–2021.
Paulinho saavutti MM-pronssia alle 23-vuotiaiden aika-ajossa Zolderissa 2002. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai hopeaa maantieajossa hävittyään sekunnin irtiottokumppanilleen Paolo Bettinille. Espanjan ympäriajossa 2006 hän voitti Santillana del Mariin päättyneen kymmenennen etapin kahden sekunnin erolla Davide Rebelliniin. 
Ranskan ympäriajossa 2010 Paulinho voitti Gapiin päättyneen kymmenennen etapin kukistaen loppukirissä Vasil Kiryjenkan.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
GP R.L.V.T., etapin 4 voitto
MM-kilpailut, pronssia alle 23-v. aika-ajossa
Portugalin aika-ajomestaruus
Portugalin ympäriajo, etappien 7 ja 10 (aika-ajo) voitto
Ateenan olympialaiset, hopeaa maantieajossa
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16., etapin 10 voitto
Portugalin aika-ajomestaruus
Ranskan ympäriajo, etapin 10. voitto
Chris Claremont

Chris Claremont (s. 30. marraskuuta 1950 Lontoo, Englanti) on palkittu yhdysvaltalainen sarjakuvien kirjoittaja ja kirjailija, joka tunnetaan erityisesti 17 vuotta kestäneestä urastaan "Uncanny X-Men" -sarjakuvasarjan parissa. Hän oli mukana luomassa lukuisia tärkeitä Ryhmä-X:n hahmoja ja kirjoitti useita klassisia tarinoita, kuten "Pimeän Feeniksin taru" ja "Menneen tulevaisuuden päivät".
Jaakko Merenoja

Jaakko Jaakonpoika Merenoja (6. toukokuuta 1825 Kalajoki – 6. kesäkuuta 1912 Kalajoki) oli suomalainen Kalajoella asunut maanviljelijä, valtiopäivämies ja messinkivaluri.
Merenojan vanhemmat olivat renki Jaakko Joonaanpoika Merenoja (sukunimi alun perin Torvi) ja Anna Ollintytär Ventelä, o.s. Ojala. Merenoja oli oppipoikana kalajokisen Olli Helanderin messinkivalimossa ja meni naimisiin tämän tyttären Lusiinan kanssa. Merenoja viljeli Kalajoen suurimpiin kuuluvaa taloa ja otti ensimmäisenä pitäjässä käyttöön niitto- ja haravakoneen sekä rullaäkeen. Hän toimi myös laivanvarustajana ja omisti 1860-luvulla yhdessä toisen kalajokisen talonpojan Juho Pahikaisen kanssa "Liukas"-nimisen purjelaivan, jolla kuljetettiin viljaa, tervaa, potaskaa ym. Ruotsiin ja Venäjälle. Myöhemmin Merenoja oli vielä osakkaana 1885 uponneessa Kalaja-laivassa. Merenoja toimi lisäksi messinginvalajana ja valmisti kynttilänjalkoja, kattokruunuja ja aisakelloja.
Merenoja oli Salon eli Saloisten tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1872. Hän teki valtiopäivillä aloitteita muun muassa rautatien rakentamiseksi Ouluun, oluen valmistuksen ja myynnin saattamiseksi kunnan luvasta riippuvaksi sekä mustalaisten ja laukkuryssien kiertelyn estämiseksi. Vuonna 1881 Merenoja esitti kauppalan perustamisesta Kalajoen suulle. Merenojan kirjoittamia maanviljelysaiheisia lehtiartikkeleita ilmestyi muun muassa oululaisessa "Kaiku"-lehdessä.
Józef Grudzień

Józef Grudzień (1. huhtikuuta 1939 – 17. kesäkuuta 2017) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Grudzień voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa 60 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa neuvostoliittolaisen Velikton Barannikovin pisteillä. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti samassa painoluokassa hopeaa. Hän hävisi loppuottelussa yhdysvaltalaiselle Ronald W. Harrisille tuomariäänin 0–5.
Grudzień saavutti Itä-Berliinin EM-kilpailuissa 1965 hopeaa 60-kiloisten sarjassa Neuvostoliiton Barannikoville hävinneenä. Rooman EM-kilpailuissa 1967 hän voitti kultaa.
Red Bull Music Academy

Red Bull Music Academy (RBMA) on kansainvälinen yli genrerajojen ulottuva musiikkiakatemia, joka järjestetään vuosittain eri puolilla maailmaa sijaitsevissa kohteissa.
Akatemian tarkoituksena on tarjota lupaaville nuorehkoille musiikin tuottajille ja säveltäjille, DJ:lle, laulajille ja eri instrumenttien soittajille mahdollisuus oppia suoraan musiikkialan kokeneilta ammattilaisilta. RBMA-luennoitsijoina ja studiotiiminä ovat opastaneet muun muassa DJ Premier, M.I.A., Bob Moog, Questlove, Madlib, Leon Ware, Mizell Brothers, Georgia Anne Muldrow, Just Blaze, Black Milk, Legowelt, DJ Mehdi, Joe Bataan, Steve Spacek, Theo Parrish.
Edelliset Music Academy -tapahtumapaikat koostuvat seuraavista kaupungeista: Berliini (1998 ja 1999), Dublin (2000), New York / Lontoo (2001), São Paulo (2002), Kapkaupunki (2003), Rooma (2004), Seattle (2005), Melbourne (2006), Toronto (2007), Barcelona (2008) sekä Lontoo (2010).
Hakeminen.
RBMA:han valitaan vuosittain kansainvälisesti 60 "oppilasta", jotka lennätetään kyseisen vuoden tapahtumapaikalle kahdeksi viikoksi. Päivittäinen ohjelma sisältää luentoja, studiotyöskentelyä, live-keikkoja sekä klubi-iltoja. "Oppilaiden" valinta perustuu julkiseen hakuprosessiin, johon kuka tahansa voi osallistua.
Leena Pakkanen

Leena Pakkanen (s. 1948) on entinen Yleisradion toimittaja, juontaja ja toimituspäällikkö. Pakkanen on pitkän linjan radiotoimittaja, mutta 1990- ja 2000-luvulla hänet tunnettiin etenkin television aamuohjelmista. Koulutukseltaan hän on taloustieteen kandidaatti Tampereen yliopistosta.
Pakkanen on tehnyt suurimman osan urastaan Ylessä, mutta hänet tunnetaan myös MTV3:n "Huomenta Suomen" ensimmäisenä juontajana Arto Tuomisen kanssa. Radion puolella Pakkanen tuli tunnetuksi 1970-luvun "Naapurineljännes-" ja "Näin naapurissa" -ohjelmista, jotka käsittelivät Neuvostoliittoa. Myöhemmin hän toimi muun muassa radion ohjelmapäällikkönä ja Radiomafian ohjelmajohtajana, Ylen "Ykkösen aamu-tv:n" juontajana, tuottajana ja toimituspäällikkönä sekä tammikuussa 2003 alkaneen Yle Radio 1:n "Ykkösaamun" juontajana ja ensimmäisenä tuottajana.
Pakkanen sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon vuonna 2004. ”Sananvapaus ja demokratia perustuvat journalismiin, joka ei kumartele eikä pelkää. Pakkasen tinkimättömät haastattelut ja laaja-alainen osaaminen luotaavat päivän tärkeitä keskustelunaiheita”, lautakunta perusteli valintaa. 
Tasavallan presidentti on myöntänyt Pakkaselle kunniamerkin, Suomen Leijonan ansioristin.
Leena Pakkanen jäi Ylestä eläkkeelle keväällä 2010. Hän on toiminut esiintymiskouluttajana omassa yrityksessään vuodesta 2010.
John Cassaday

John Cassaday (14. joulukuuta 1971 Fort Worth, Yhdysvallat – 9. syyskuuta 2024 Manhattan) oli yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija ja kirjoittaja, joka työsti muun muassa "Astonishing X-Men" -sarjakuvasarjaa. Hänet tunnetaan erityisesti töissään käyttämästään täsmällisyydestä ja realismista. Cassaday oli itseoppinut kuvittaja ja opiskeli elokuvien tekoa sekä ohjasi televisiouutisia ennen muuttoaan Teksasista. Hän kertoi töihinsä vaikuttaneen muun muassa N.C. Wyeth ja musiikki.
Tienumerointi Ahvenanmaalla

Suomen itsehallinnollisella Ahvenanmaan maakunnalla on myös oma päätieverkkonsa, jossa tiet on numeroitu osin päällekkäin Manner-Suomen kanssa. Ahvenanmaalla päätiestö on maakuntahallituksen vastuulla.
Tienumerointi koskee ainoastaan Ahvenanmaan pääsaarta ja siihen siltayhteydessä olevia saaria, joten ulkosaarilla olevia teitä ei numeroida näkyviin.
Päätiet.
Ahvenanmaan tieverkon rungon muodostavat päätiet (), jotka on numeroitu numeroin 1–4. Nämä tiet on monessa suhteessa rinnastettavissa Suomen valtateihin: ne merkitään samalla tavalla valkoisella numerolla punaiselle pohjalle, ja ne lähtevät säteittäin Maarianhaminasta (päätie 4 tosin vasta Godbystä).
Muut tiet.
Päätieverkostoa täydentävät myös Suomen maanteihin rinnastettavissa olevat tiet 10, 20, 30, 40 ja 50. Ne merkitään samalla tavalla kuin Manner-Suomen nykyiset yhdystiet eli valkoisella numerolla siniselle pohjalle.
Merkitsemättömät tiet.
Loput yleiset tiet on numeroitu kolminumeroisin luvuin. Niitä ei merkitä tien varsille.
Józef Grzesiak

Józef Grzesiak (18. helmikuuta 1941 Popów – 30. toukokuuta 2020) oli puolalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Grzesiak saavutti Tokion 1964 olympialaisissa pronssia kevyessä keskisarjassa eli alle 71-kiloisissa. Hän kuoli 79-vuotiaana 30. toukokuuta 2020.
Einar Pontán

Jonas Frans Einar Pontán (s. 11. tammikuuta 1884 Helsinki – 23. helmikuuta 1960 Helsinki) oli suomenruotsalainen pedagogi, klassisten kielten opettaja ja ruotsalaisuusaatteen kannattaja. 
Suomen itsenäistymisen aikoina 1917–1918 Pontán toimi "Östsvensk Tidskriftin" piirissä, johon kuulivat myös muiden muassa Hugo Ekhammar, Arvid Mörne, Bertel Appelberg ja Gabriel Nikander. Lehti edusti niin kutsuttua itäruotsalaista aatetta, jonka tavoitteena oli Suomen ruotsinkielisten seutujen pitäminen yksikielisinä. 
Pontán toimi opettajana Helsingin kouluissa, eritoten Svenska normallyceumissa, jossa hän opetti latinaa ja kreikkaa 1914–1951. Hän kuului Svenska folkskolans vännerin toimikuntaan, ja oli järjestön sihteeri 1919–1925 ja puheenjohtaja 1945–1958.
Pontán oli vuonna 1918 Suomenlinnan vankileirin II piirin johtajana.
Pontán oli monitaitoinen suomenruotsalainen kulttuurihenkilö, ja laati historiikin "Svenska folkskolans vänners 75-års historik" (1957) ja bibliografian "Svenska folkskolans vänners publikationer 1882–1957" (1959). Hänen vuonna 1938 esittämänsä idea antoi alkusysäyksen Suomen Rooman-instituutin perustamiselle ja hän toimi instituutin säätiön johtokunnassa 1938–1960.
Marian Kasprzyk

Marian Krzysztof Kasprzyk (s. 22. syyskuuta 1939 Kołomań) on entinen puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Kasprzyk saavutti Rooman 1960 olympialaisissa pronssia 63,5 kilogramman sarjassa. Hän voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa 67 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa Neuvostoliittoa edustaneen liettualaisen Ričardas Tamulisin tuomariäänin 4–1. Hän oli mukana vielä Méxicon 1968 olympialaisissa mutta ei enää menestynyt.
Kasprzyk saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1961 pronssia 63,5-kiloisten sarjassa.
Nuuk-stadion

Nuuk-stadion on monitoimistadion Nuukin kaupungissa Grönlannissa. Aiempi sorapäällyste korvattiin vuonna 2016 tekonurmella . Areenan kapasiteetti on 2 000 henkeä.
Nuuk-stadion on Grönlannin jalkapallomaajoukkueen kotikenttä. Lisäksi jalkapalloseurat IL Nuuk ja B-67 pelaavat kotiottelunsa stadionilla.
Stadion toimii myös konserttiareenana. Nimekkäin esiintyjä stadionilla on ollut skotlantilainen rock-yhtye Nazareth.
Boris Lagutin

Boris Nikolajevitš Lagutin (, 24. kesäkuuta 1938 Moskova – 4. syyskuuta 2022) oli neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja. Méxicon 1968 olympialaisissa Lagutin ja puolalainen Jerzy Kulej voittivat toisen olympiakultansa, ja ennen heitä tähän saavutukseen olivat nyrkkeilijöistä yltäneet vain yhdysvaltalaiset Oliver Kirk ja Harry Mallin sekä kolme kultaa voittanut unkarilainen László Papp. Ennen Lagutinia ainoat kolme olympiamitalia saavuttaneet nyrkkeilijät olivat Papp ja puolalainen Zbigniew Pietrzykowski.
Lagutin saavutti Rooman 1960 olympialaisissa pronssia kevyessä keskisarjassa eli alle 71-kiloisissa hävitessään pistein välierässä Yhdysvaltain Wilbert McClurelle. Hän voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa 71 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa ranskalaisen Joseph Gonzalesin tuomariäänin 4–1. Hän hallitsi ottelua kaksi erää, mutta sai kolmannessa erässä haavan silmäkulmaansa ja varoituksen Gonzalesin työntämisestä. 
Boris Lagutin piti kolmen vuoden tauon aktiivisista kilpailuista. Hän palasi kehään 
Méxicon 1968 olympialaisia edeltäävänä vuonna. Siihen aikaan sarjaa alle 71 kg Neuvostoliitossa hallitsi Viktor Agejev, joka joutui luovuttamaan sarjan ykkösaseman Neuvostoliitossa jälleen Lagutinille. Lagutin voitti toisen kultamitalinsa Mexicon kehässä. Loppuottelussa hän voitti kuubalaisen Rolando Garbeyn tuomariäänin 5–0. Ottelu oli rumaotteinen, ja kun tuomarikaan ei puuttunut nyrkkeilijöiden otteisiin, yleisö buuasi ja heitteli kehään kolikoita ja palavia sanomalehtiä.
Lagutin voitti Euroopan-mestaruuden 71-kiloisten sarjassa Belgradissa 1961 ja Moskovassa 1963. Vuoden 1961 EM-kisoissa Lagutin voitti Jugoslavian Milovan Tomicin, Skotlannin Robert Keddien ja Länsi-Saksan Erich Schichtan ennen loppuottelua, jossa hän voitti Itä-Saksan Hans-Dieter Neidelin. Vuoden 1963 EM-kisoissa vastustajia ennen loppuottelua olivat Puolan Andrzej Siodła, Länsi-Saksan Günther Koch ja Romanian Virgil Badea. Loppuottelussa Lagutin otti voiton keskeytyksellä 3. erässä Skotlannin Andrew Wyperistä., Hän kävi urallaan 250 ottelua ja voitti niistä 237.
Prodin komissio

Prodin komissio oli kymmenes Euroopan komissio, joka aloitti toimikautensa syyskuussa 1999. Komission puheenjohtajana toimi Italian entinen pääministeri Romano Prodi. 
Prodin komissiota edelsi Jacques Santerin komissio, joka joutui eroamaan 15. maaliskuuta 1999 komission toimintaan liittyvien väärinkäytösepäilyjen takia. Santerin komissioon liittynyt skandaali vahingoitti merkittävästi Euroopan komission mainetta. Tapaus varjosti myös Prodin komission alkukautta. Santerin skandaalikomissiota seurasi Manuel Marínin väliaikainen komissio, joka toimi Prodin hallintokauden aloituspäivään saakka. 
Alkujaan kommissio koostui kahdestakymmenestä komissaarista. Euroopan unionin laajentumisen jälkeen vuonna 2004 komissaarien määrä nousi kahteenkymmeneenviiteen. Prodin komissio oli viimeinen komissio, jossa suurille jäsenmaille (Italia, Ranska, Saksa, Espanja ja Iso-Britannia) oli myönnetty kaksi komissaarinsalkkua. 
Prodin johtaman komission toiminta hyötyi Amsterdamin sopimuksesta, joka laajensi komission toimivaltaa. Median parissa Romano Prodia nimitettiin "Euroopan ensimmäiseksi pääministeriksi".
Prodin kaudella Euroopassa otettiin käyttöön yhteisvaluutta euro. Euro toimi
tilivaluuttana 1. tammikuuta 1999 alkaen ja käteisvaluuttana kahdessatoista EU-maassa 1. tammikuuta 2002 lähtien. Euron käyttöönottoa seurasi kolmen vuoden siirtymäaika.
Prodin toimikaudella allekirjoitettiin myös Nizzan sopimus, jonka pääasiallisena tarkoituksena oli uudistaa toimielinten rakennetta kestämään Euroopan unionin laajentuminen. Nizzan sopimus astui voimaan 1. helmikuuta 2003.
Merkittävistä uudistuksista huolimatta Prodin hallintokautta on kritisoitu mitäänsanomattomaksi ja sen on usein katsottu epäonnistuneen suurissa linjauksissaan.
Prodin komission virkakauden oli määrä loppua 31. lokakuuta 2004, mutta Euroopan parlamentin vastustaessa José Manuel Barroson ensimmäisen komission kokoonpanoa Prodin komissio jatkoi toimintaansa 21. marraskuuta saakka. Euroopan parlamentti hyväksyi Barroson uuden ehdotuksen Euroopan komissioksi 18. marraskuuta ja Barroson komissio aloitti 22. marraskuuta 2004.
Euroopan komission puheenjohtajuuden jälkeen Romano Prodi toimi uudelleen Italian pääministerinä vuosina 2006–2008.
Method Man &amp; Redman

Method Man &amp; Redman (Tunnetaan myös nimillä Red &amp; Meth ja Meth &amp; Red on yhdysvaltalainen hip hop -duo, sisältää kaksi räpin supertähteä Method Manin (Wu-Tang Clanista) ja Redmanin (Def Squadista).
Blackout: 1999–2001.
"Method Man" ja "Redman" on molemmat levy-yhtiö Def Jamissa. Syyskuussa 1999 he julkaisivat ensimmäisen albuminsa Blackout!, minkä he nauhoittivat jo 1999 vuoden alussa. "Method Man" antaa usein 'Shout out'in "Redman"ille kappaleissa jossa "Redman" ei ole itse, "Method Man" huutaa yleensä 'What Up Doc!' viitaten "Redman"in aliakseen "Funk Doctor Spock".
Blackout! 2: 2007–.
27. maaliskuuta 2007 "Redman" varmisti että jatkoa elokuvalle "How High" on työn alla.
10. huhtikuuta 2007 Onion AV Club haastattelussa, Redman vihjaili että toinen albumi Method Manin kanssa aloitettaisiin keskikesällä tai syyskuussa. Blackout 2 julkaistiin 19. toukokuuta 2009.
Taidekeskus Salmela

Taidekeskus Salmela on taidegalleria ja kesäajan kulttuuritapahtuma Mäntyharjun kirkonkylässä. Se kuuluu Finland Festivalsin jäsentapahtumiin. Salmelan toimintaan kuuluvat kuvataidenäyttelyt, konsertit, laulu- ja kuvataidekilpailut, luennot ja runotapahtumat. Se järjestää muun muassa Nuorten taiteilijoiden kuvataidekilpailua ja Merikanto-laulukilpailua.Taidekeskus Salmela on perustettu vuonna 1990. Kuvataiteen näyttelytilana toimii 1850-luvulla rakennettu kirvesmiesempire-tyylinen rakennus Salmela, joka on ollut Savon suurin ja merkittävin kirkkokansan kokoontumispaikka. Kesällä 2005 näyttelytilat laajenivat kulttuurihistoriallisesti arvokkaalle Domanderin alueelle, kun miljööseen kuuluvat Mäntyharjun vanha postitalo ja apteekki avattiin kunnostettuina näyttelytoiminnalle. 2006 näyttelytilat laajennettiin käsittämään vanha palvelijan asunto sekä piha-aitat ja kesäksi 2007 kunnostettiin navetta-rakennuksesta näyttelykäyttöön kaksi näyttelytilaa.
Taidekeskus Salmelan Maisemapuisto avattiin vuonna 2002. Maisemapuistoon kuuluvat veistospuisto, huvimajat sekä kulttuuriravintola. Kesäksi 2003 puistoon toteutettiin lampi, jonka rantaan nousivat Carl Ludvig Engelin ja Aino Marsion suunnittelemat huvimajat. Vuonna 2004 esiteltiin Wivi Lönnin suunnittelema kulttuurihistoriallinen huvimaja. Maisemapuistossa sijaitsee myös Salmelan järjestämän Huvimajakilpailun suunnitelmien mukaan rakennettu huvimaja Huviksesi. Salmelan veistospuistoon valmistui vuonna 2008 Theodor Höijerin (1843–1910) suunnittelemien vanhojen ikkunoiden inspiroima Huvimaja Höijer.
Vuonna 2009 Salmelan piha-alueella avattiin vuosittain uudistuva veistospuisto, jossa oli esillä ensimmäisenä kesänä teoksia Ukri Merikannolta, Eero Hiiroselta ja Lars-Gunnar Nordströmiltä.
Kulttuuriravintola Kesäheinä toimii kuvataiteen näyttelytilana ja ruokakulttuurin edistäjänä. Vuonna 2014 ravintola Kesäheinän yhteyteen valmistui arkkitehti Riitta Vesalan suunnittelema Puistonäyttämö. Vuoteen 2023 mennessä Salmelassa oli käynyt yli 800 000 vierasta.
Stanislav Stepaškin

Stanislav Ivanovitš Stepaškin (, 1. syyskuuta 1940 Moskova, Venäjän SFNT – 4. syyskuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Stepaškin voitti Tokion kesäolympialaisissa 1964 kultaa 57 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa filippiiniläisen Anthony Villanuevan tuomariäänin 3–2. Turnauksen neljä aiempaa otteluaan hän voitti joko tyrmäyksellä tai teknisellä tyrmäyksellä.
Stepaškin voitti Euroopan-mestaruuden 57-kiloisten sarjassa Moskovassa 1963 ja Itä-Berliinissä 1965.
Nyrkkeilijänuransa jälkeen Stepaškin valmensi Algerian, Neuvostoliiton, Kamerunin ja Seychellien maajoukkueita. Hän kuoli Moskovassa sairastettuaan pitkään 73-vuotiaana 4. syyskuuta 2013.
Salmela (Artjärvi)

Salmela on nykyisin Orimattilaan kuuluvan Artjärven pitäjän kuntakeskuksena toimineen Artjärven kirkonkylä -nimisen tilastollisen taajaman läntinen osa.
Salmelaan olivat keskittyneet palvelut, kuten kunnanvirastot, kirjasto, apteekki, terveyskeskusvastaanotto, puolet bensiiniasemista ja kaupoista sekä posti ja matkahuolto. Ravintolapalveluita Salmelassa edusti pizzeria. Kuntien yhdistymisen jälkeen siellä on Osuuskauppa Hämeenmaan ABC-tankkauspaikka ja Sale. Postin SmartPost-pakettipalvelu on entisen Artjärven Säästöpankin aikaisemman kiinteistön alakerrassa itäpuolella, jossa toimii Salmelantien varrella länsipuolella lounasravintola Bomonti.
Artjärven kunnan ja Orimattilan kaupungin yhdistyttyä Salmelasta suljettiin kunnantalo, koska hallinto hoidetaan Orimattilan keskustaajamasta kaupungintalolta, ja Artjärven kirjasto, jonka palveluita on korvattu Orimattilan kaupunginkirjaston kirjastoautolla.
Salmelassa on Osuuskauppa Hämeenmaan Sale -elintarvikemyymälä ja ABC-liikenneasema liikennepolttonesteiden tankkausta varten sekä Artjärven VPK, joka on Päijät-Hämeen hyvinvointialueen pelastustoimen sopimuspalokunta. Pizzerian pohjoispuolella on rakennus, jossa on aamiaismajoitus pizzeria-alan yrityksen toimintana.
Artjärven kirkonkylä sijaitsee Salmelasta itään päin. Siellä on Artjärven kirkko ja kaksi hautausmaata.
Jerry O’Connell

Michael Jeremiah ”Jerry” O’Connell (s. 17. helmikuuta 1974 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka tunnetuin rooli oli televisiosarjassa "Sliders". Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa "Stand by Me – viimeinen kesä", "Kangaroo Jack", "Tomcats", "Obsessed" sekä toisessa televisiosarjassa "Yli synkän virran". O’Connell on tehnyt myös äänirooleja animaatioihin ja toimi muun muassa kahden jakson verran Nightwingin äänenä Batmanin animaatiosarjassa, sekä yhden jakson verran Kapteeni Marvelin äänenä "Justice League Unlimitedissa".
O’Connell on naimisissa näyttelijätär Rebecca Romijnin kanssa.
Valeri Sokolov

Valerian (Valeri) Sergejevitš Sokolov (, s. 30. elokuuta 1946) on entinen neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Sokolov voitti Méxicon 1968 olympialaisissa kultaa alle 54 kilogramman sarjassa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti ecuadorilaisen R. Anchundian tuomaripistein 3–2, brittiläisen M. Carterin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä, kenialaisen Samuel Mbuguan pistein 5–0, japanilaisen Eiji Moriokan pistein 5–0 sekä loppuottelussa ugandalaisen Eridadi Mukwangan kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä.
Ratsafari

Ratsafari on Mustaschin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2003.
Albumi ylsi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalle 20, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Wii Sports Resort

Wii Sports Resort on Nintendon kehittämä urheilupeli, joka julkaistiin Wii-pelikonsolille kesällä 2009. Pelissä on pelattavana kaksitoista eri urheilulajia, muun muassa miekkailu, jousiammunta ja melonta. Pelissä käytetään hyväksi Wii Remoten Wii MotionPlus -lisälaitteen liikkeentunnistus-ominaisuutta. Jousiammunnassa, vesiskootteriajelussa ja pyöräilyssä käytetään Nunchuck-ohjainta.
Pelaaminen.
Tietokonehahmot.
Tietokonemiihahmoja ovat muun muassa Hiromasa, Gabriele, Siobhan, Emma, Fritz ja Helen. Tietokonehahmot toimivat pelaajan vastustajina yksinpelitilassa.
Tasot.
Pelissä on lukuisia eri tasoja. Pelaajan oma taso nousee, kun hän suorittaa haasteita pelissä.
Ansiomerkit.
Jokaisesta lajista voi ansaita viisi erilaista ansiomerkkiä (stamps)(Oranssit kukat) tekemällä ennätystuloksia tai täyttämällä tiettyjä ehtoja.
Lajit.
Pelin lajeja ovat miekkailu, vesilautailu, frisbee, jousiammunta, koripallo, pöytätennis, golf, keilailu, vesiskootteriajelu, melonta, pyöräily ja ilmaurheilu (laskuvarjohyppy, saaren ylilento ja lähitaistelu).
Vesilautailu.
Vesilautailussa käytetään veneestä tulevia aaltoja hyppyreinä ja tehdään temppuja, joista saa pisteitä. Niin kauan kun pelaaja osuu ilmasta hienosti veteen, temput hienontuvat ja pisteet, joita niistä saa, kasvaa, mutta vain 100 pisteeseen asti. Pelissä on eri vaikeustasoja. Peliä voi pelata 1-4 pelaajaa. Kun pelaaja pelaa yksin, vastaan ei tule tietokonehahmoa.
Jousiammunta.
Jousiammunnassa yritetään osua jousella maaliin. Pelissä on eri vaikeustasoja ja ratoja. Pelissä pelaajan ja maalin välisen etäisyyden lisäksi ampumiseen vaikutta myös tuulen suunta ja nopeus. Peliä voi pelata 1-4 pelaajaa. Kun pelaaja pelaa yksin, vastaan ei tule tietokonehahmoa. Pelissä käytetään Nunchukia.
Golf.
Golfissa pelaajan pitää saada eri mailojen avulla pallo reikään mahdollisimman vähillä lyönneillä. Pelissä on eri vaikeustasoja ja eri määrä ratoja. Peliä voi pelata 1-4 pelaajaa. Kun pelaaja pelaa yksin, vastaan ei tule tietokonehahmoa. Tämä on toinen peleistä, joka löytyy myös Wii Sportsista.
Spin-off.
Vuonna 2011 Nintendo 3DS:lle julkaistiin Wii Sports Resortin "Pilotwings"-pelisarjaan kuuluva spin-off, Pilotwings Resort, joka sijoittuu samaan paikkaan kuin Wii Sports Resort.
Helge Dahlman

Helge William Dahlman (20. huhtikuuta 1924 Helsinki – 19. helmikuuta 1979) oli suomalainen taidemaalari.
Dahlmanin vanhemmat olivat taidetakoja, seppä Karl Ivar Dahlman ja Olga o.s. Stenberg. Dahlman osallistui jo 15-vuotiaana vapaaehtoisena talvisotaan ja 17-vuotiaana jatkosotaan. Jatkosodan alkuvaiheissa Dahlman haavoittui menettäen vasemman kätensä. Sodan aikana hän oli toipilaana Sveitsissä taidemesenaatti Hélène de Mandrot’n luona.
Dahlman kävi Suomen Taideakatemian koulun 1943–1945. Dahlman asui opettajavaimonsa kanssa ensin Kittilässä, sitten Uimaharjulla ja 1949–1955 Vihdissä Oravalan kartanossa. Dahlman itse piti Vihdin vuosiaan taiteellisesti kaikkein parhaimpina ja tuotteliaimpina. Lokakuun ryhmään jonkin aikaa kuulunut Dahlman aloitti 1940-luvulla ekspressionistisena maalarina mutta siirtyi sitten 1950-luvulla vähitellen pointillismin kautta lähemmäs realismia. 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa taiteilijat Helge Dahlman ja Pentti Melanen maalasivat lukuisia ikoneita valtion tuella eri puolelle Suomea rakennettuihin ortodoksisiin kirkkoihin ja rukoushuoneisiin.
Powerhouse (Mustaschin albumi)

Powerhouse on stoner rock -yhtye Mustaschin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2005.
Albumi ylsi Ruotsissa Sverigetopplistanin kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Valeri Popentšenko

Valeri Vladimirovitš Popentšenko (, 26. elokuuta 1937 Moskova – 15. helmikuuta 1975 Moskova) oli neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Popentšenko voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa 75 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa saksalaisen Emil Schulzin kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä ajassa 2.05. Hänet valittiin kisojen parhaaksi nyrkkeilijäksi.
Popentšenko voitti Euroopan-mestaruuden 75-kiloisten sarjassa Moskovassa 1963 ja Itä-Berliinissä 1965.
In the... All Together

In The... All Together on Skycladin kolmastoista studioalbumi, joka julkaistiin 22. toukokuuta 2009.
Poiketen toisista yhtyeen albumeista tällä ei esiinny ollenkaan vierailevia muusikoita.
Valkoparta-merirosvot

Valkoparta-merirosvot ("白ひげ海賊団, Shirohige Kaizokudan") ovat yksi merirosvoryhmä Eiichiro Odan merirosvoaiheisessa One Piece -manga- ja animesarjassa. Valkoparta-piraatit olivat yksiä voimakkaimpia merirosvoja koko maailmassa. Valkoparta-piraatit hajosi Valkoparran sekä ensimmäisen divisioonan kapteenin Portgas D. Acen kuoleman jälkeen Marinefordissa.
Yleistä.
Valkoparta-merirosvot jakautuu kapteenin lisäksi neljääntoista divisioonaan, joilla jokaisella on oma päällikkönsä:
Historia.
Valkoparta-merirosvojen historia ei kerro paljon paitsi sen, että sillä on ollut paljon taisteluja Gold D. Rogeria vastaan merirosvokuninkuudesta. 2 vuotta sitten käyty sota Mariinien ja Valkoparran välillä päättyi traagisesti Valkoparran sekä ensimmäisen divisioonan Acen kuolemaan. Sodan lopetti Yonkon Shanks. Valkoparta ja Ace on haudattu jonnekin New-Worldin saarista.
Voimat.
Valkoparta-merirosvojen voima on yksi maailman suurimmista. Heidän kapteeninsa on kuulemma "Maailman vahvin mies". Myös divisioonien kapteenit ovat vahvoja, Portgas D. Ace on syönyt pirunmarjan Mera Mera no Mi, jolla voi luoda tulta ja hallita sitä. Itse Valkoparta on syönyt pirunmarjan Gura Gura no Mi, jolla hän pystyy luomaan järistyksiä.Amiraali Sengokun mukaan marjan voimilla voi tuhota maailman.
Jerzy Rybicki

Jerzy Rybicki (s. 6. kesäkuuta 1953 Varsova) on entinen puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Rybicki voitti Montréalin 1976 olympialaisissa kultaa kevyessä keskisarjassa eli alle 71-kiloisissa. Hän pääsi suoraan toiselle kierrokselle ja voitti yhdysvaltalaisen C.D. Walker jr:n tuomaripistein 3–2, puertoricolaisen Wilfredo Guzmanin pistein 5–0, neuvostoliittolaisen Viktor Savtšenkon pistein 3–2 sekä loppuottelussa jugoslavialaisen Tadija Kačarin pistein 5–0.
Moskovan 1980 olympialaisissa Rybicki saavutti pronssia keskisarjassa eli alle 75-kiloisissa. Päästyään suoraan toiselle kierrokselle hän voitti suomalaisen Tarmo Uusivirran kehätuomarin keskeytyksellä toisessa erässä ja ugandalaisen Peter Odhiambon pistein 5–0 mutta hävisi välierissä Viktor Savtšenkolle kehätuomarin keskeytyksellä kolmannessa erässä.
Rybicki saavutti Belgradin MM-kilpailuissa 1978 pronssia 71-kiloisten sarjassa; kultaa voitti Viktor Savtšenko. EM-kilpailuissa Rybicki saavutti pronssia 67 kilogramman sarjassa Katowicessa 1975 ja 71 kilogramman sarjassa Hallessa 1977.
Iron Fist

Iron Fist on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin viides studioalbumi. Levy oli viimeinen klassisella Motörhead-kokoonpanolla, eli Lemmy, Eddie Clarke ja "Philthy Animal" Taylor. Clarke lähti levyn jälkeen. Albumi oli parhaimmillaan sijalla 6 Britannian albumilistalla, ja single "Iron Fist" (julkaistu 3. huhtikuuta 1982) taas oli singlelistoilla parhaimmillaan sijalla 29.
Kitaristi Clarke tuotti levyn Will Reid Dickin kanssa, mikä oli Lemmyn mukaan paha virhe. Lemmyn mielestä oli myös häpeä menettää edellisen levyn "Ace of Spadesin" tuottaja Vic Maile.
Pommerin ritarihuone

Pommerin ritarihuone (, ) oli kuningas Kustaa IV Aadolfin vuonna 1805 Ruotsin hallitsemaan Pommeriin perustama ritarihuone.
Ritarihuoneeseen oli introdusoitu muun muassa ruotsalaisten von Schantz (n:o 14), von Horn (n:o 19), Aminoff, von Platen ja Posse (kreivillinen suku n:o 3) sukujen jäseniä.
Primitiivinen kommunismi

Primitiivisellä kommunismilla voidaan tarkoittaa sitä yhteiskuntarakennetta, joka vallitsi varhaisten metsästäjä-keräilijäheimojen keskuudessa. Primitiivisessä yhteiskuntarakenteessa erottuivat periaatteessa kaikki nykyisen kommunismin tavoitteet.
Primitiivisessä kommunismissa kaikki yhteisön jäsenet osallistuivat yhteisesti ja tasavertaisesti ruoan hankintaan. Ruoka myös jaettiin yhteisesti kaikkien jäsenten kesken. Yksityisomaisuutta primitiivisissä yhteisöissä ei ollut, lukuun ottamatta vaatteita ja mahdollisia pieniä henkilökohtaisia esineitä kuten koruja. Aseet, työkalut ja vastaavat olivat primitiivisessä yhteisössä yhteisomistuksessa, ja niitä käytettiin vain yhteisön tarpeen mukaan. Juuri minkäänlaista materiaalin ylijäämää ei primitiivisessä yhteisössä päässyt syntymään. Valtiota ei ollut. Primitiivisessä kommunismissa yhteisö teki kaiken oman hengissä säilymisensä eteen, mutta suhtautui vihamielisesti muihin yhteisöihin, koska yleensä katsoi niiden kaventavan omia elinmahdollisuuksiaan.
Neoliittisen vallankumouksen voidaan katsoa olleen primitiivisen kommunismin loppu. Maanviljelyksen ja pysyvän asutuksen sekä parantuneiden elinolojen myötä alkoi väestö kasvaa räjähdysmäisesti ja tuotannossa alkoi syntyä ylijäämää. Syntynyttä suurta yhteiskuntaa ei voitu enää johtaa ilman ristiriitojen syntyä samaan tapaan kuin pieniä heimoja. Tämä johti vääjäämättä yksityisomistuksen lisääntymiseen. Suuremman yhteiskunnan synty ja ylläpito johtivat myös siihen, etteivät kaikki ihmiset voineet jatkaa hyödykkeiden tuottamista samaan tapaan kuin olivat primitiivisessä yhteisössä tehneet. Tämä taas johti ihmisryhmien erikoistumiseen sekä yhteiskuntaluokkien ja korkeakulttuurin syntyyn.
Niitä ryhmittymiä, jotka nykypäivänä tavoittelevat täysin samanlaisten esihistoriallisten primitiivikommunististen olojen palauttamista, kutsutaan anarkoprimitivisteiksi.
Valkoparta

Valkoparta () (oikealta nimeltään Edward Newgate) on legendaarinen ja voimakas merirosvokapteeni One Piece manga- ja animesarjassa.
Yleistä.
Valkoparta on todella suuri mies, joka johtaa Valkoparta-merirosvoja ja on yksi Yonkou. Valkoparralla on hallinnassaan 16 divisioonaa joissa jokaisessa 100 miestä, ja hän on liitossa monen New Worldiin päässeen merirosvokapteenin kanssa. Valkoparran nimi tulee hänen suurista valkoisista viiksistään. Hän on melko iäkäs ja hänellä on omat naishoitajat laivallaan, mutta hän on todella voimakas, samoin kuin hänen miehistönsä.
Huhut kertovat hänen olevan ”lähimpänä One Piecea” ja ”maailman vahvin mies”. Hänelle hänen koko miehistönsä on kuin perhe ja jäsenet hänen lapsiaan. Jaksossa 485, hän kuolee veren vuotoon. Hänen viimeisiksi sanoikseen jäi ”Yksi pala! Yksi pala on totta”.
Voimat.
Valkoparta on todella voimakas, ja Hän taisteli Gol D. Rogeria vastaan useasti menneisyydessä. Hän on syönyt pirunmarjan nimeltä Tremor Tremor-frut, joka mahdollistaa maanjäristysten synnyttämisen. Voimansa ansiosta hän voi synnyttää myös tsunameja.
Historia.
Menneisyydessään Valkoparta taisteli kovasti merirosvokuninkuudesta ja valloitti monia saaria esim. Nereidisaaren.
Nykyään hän on Yonkou ja aikoo aloittaa sodan Kaapparilordeja ja merijalkaväkeä vastaan Acen pidätyksen takia. Ja jos tämä tapahtuu niin maailman tasapaino horjuu. Taistelun alkaessa meno on hurjaa. Taistelu loppuu kuitenkin siihen, kun Ace ja hän itse saivat surmansa. Taistelussa esiintyvät myös Mustaparta-piraatit, jotka ovat paenneet vankilasta.
Jäähdytysalus

Jäähdytysalus on elintarvikekuljetuksiin varustettu rahtilaiva.
Jäähdytysalusten ruumatiloihin on asennettu jäähdytyskoneistot joiden turvin alukset voivat kuljettaa herkästi pilaantuvia elintarvikkeita, kuten raakaa lihaa tai kalaa, pitkiäkin matkoja.
X-Tiimi

X-Tiimi on fiktiivinen ryhmä, joka esiintyy Marvel Comicsin sarjakuvissa.
Sarjakuvissa X-Tiimi oli CIA:n erikoisjoukko, joka toimi 1960-luvulla ja liittyi Ase Plus -ohjelmaan. Alkuperäiseen ryhmään kuului Logan (Wolverine), Victor Creed (Sapelihammas), John Wraith, Maverick, Mastodontti, Hopeakettu ja Deadpool. Ryhmä hajosi lopulta Punaomegaan liittyvällä tehtävällä ja sen jäsenet vangittiin koekaniineiksi Ase-X -ohjelmalle.
Muissa medioissa.
Animaatiosarjat.
X-Tiimi esiintyi vuoden 1992 animaatiosarjan, "X-Men", jaksossa "Weapon X, Lies &amp; Video Tape". Tässä jaksossa Wolverine ja muut alkuperäisjäsenet saavat useita takaumia menneistä ajoista ja palaavat Ase-X:n laitokseen Kanadassa. Paikalle saapuvat Wolverinen lisäksi Sapelihammas, Hopeakettu ja Maverick. He käyvät yhdessä läpi viimeistä tehtäväänsä ja taistelua Punaomegan kanssa, mutta ymmärtävät myös, että suuri osa heidän muistikuvistaan oli Ase-X:n tiedemiesten istuttamia. Nämä muistikuvat olivat saaneet heidät paikalle tuhottaviksi ja nelikko joutuu taisteluun robotti Thalosta vastaan, mutta voittavat taistelun yhdessä.
X-Tiimi oli myös esillä vuonna 2008 alkaneessa "Wolverine and the X-Men" -animaatiosarjassa. Tässä versiossa ryhmään kuuluivat Wolverine, Sapelihammas sekä Mystikko ja he toimivat Ase-X:n osana Dr. Corneliuksen valvonnassa. Wolverinen ja Mystikon paettua ryhmästä, Maverick aivopestiin ja pakotettiin liittymään heidän tilalleen.
Elokuva.
Ryhmä esiintyy myös "" -elokuvassa. Elokuvassa sitä johtaa William Stryker ja siihen kuuluu Wolverine, Sapelihammas, Deadpool, John Wraith, Agentti Zero, Blob ja Chris Bradley.
Kun ryhmä hajosi, ainoastaan Sapelihammas, Zero ja Deadpool pysyivät lojaaleina Strykerille, vaikkakin Deadpool luultavasti aivopestiin tottelemaan. Myöhemmin alkavissa taisteluissa Sapelihammas murhaa Bradleyn sekä Wraithin. Lisäksi Wolverine tappaa peräänsä lähetetyn Zeron ja Sapelihammas ja Wolverine päihittävät Deadpoolin, joka kuitenkin jää henkiin.
Vuosia myöhemmin sijoittuvassa "X-Men" -elokuvassa Kyklooppi ampuu Sapelihampaan säteellään alas Vapaudenpatsaalta ja Stryker hukkuu "X-Men 2" elokuvassa Wolverinen jätettyä hänet kuolemaan. Täten ainoat henkiinjääneet ovat Wolverine, Blob ja Deadpool, mikäli Sapelihammas todella kuoli pudotuksesta kuten hänen poissaolonsa seuraavista elokuvasta antaa olettaa. Myös eräs Sapelihampaan kommentti antaisi ymmärtää, että hän olisi tappanut Blobin, mutta asia ei varma.
Keuhkoverenpainetauti

Keuhkoverenpainetauti eli pulmonaalihypertensio tarkoittaa kohonnutta verenpainetta keuhkojen valtimoissa, laskimoissa tai hiussuonissa. Taudin kuvasi ensimmäisenä lääkäri Ernst von Romberg vuonna 1891.
Keuhkoverenpainetaudin oireita ovat muun muassa hengenahdistus, väsymys, yskä ja turvotukset. Hoitamattoman taudin ennuste on huono, ja kuolinsyynä on useimmiten sydämen oikean kammion pettäminen (nk. "cor pulmonale"). Tauti voi olla itsesyntyinen eli idiopaattinen, jolloin se aiheutuu pienten keuhkovaltimoiden sisäkalvon paksuuntumisesta. Keuhkoverenpainetauti voi olla seurausta myös muista sairauksista, kuten keuhkoveritulpasta tai sklerodermasta.
Cranky Kong

Cranky Kong on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy "Donkey Kong" -pelisarjassa. Cranky on nykyisen Donkey Kongin isä ja hän teki ensiesiintymisensä pelissä "Donkey Kong". Tuolloin hänellä ei ollut vielä nimeä ja hän oli pelien vihollinen. Nykyisissä peleissä Cranky on riisuttu pahoista piirteistään. Cranky on hyväntahtoinen gorilla ja auttaa muita ohjeillaan ja taikajuomillaan. Cranky Kongilla on vaimo nimeltä Wrinkly Kong.
Persoonallisuus.
Kuten hänen nimensä viittaa, Cranky on kärttyisä vanha Kong, jolla on katkera maku. Hänellä on myös jonkin verran ylimielinen ja itsekäs asenne, koska hän väittää usein olevansa pojanpoikiansa ylivoimaisempi ja lyö heitä kepillä, kun he eivät täytä hänen korkeita odotuksiaan ja jopa kutsuu Donkey Kongia laiskaksi.
Fyysinen ulkonäkö.
Nuorempana alkuperäisenä Donkey Kongina Cranky oli iso, ruskeaturkkinen, iso gorilla, jota yleensä nähtiin ilman vaatteita, mutta hänellä oli toisinaan punainen solmio nimikirjaimillaan, samanlainen kuin nykyisellä Donkey Kongilla. Nykyään Cranky on pienempi ja ryppyisempi. Hänellä on pitkä valkoinen parta ja hän käyttää erivärisiä neulepuseroita sekä pieniä laseja, ja hänellä on yleensä kävelykeppi mukana.
Hahmo peleissä.
Cranky Kong esiintyi ensimmäisen kerran nimetyllisesti pelissä Donkey Kong Country. Pelissä hän antoi vinkkejä peliin. Toisen kerran Cranky esiintyi pelissä , jossa hän myös antoi pelivinkkejä kenttiin, mutta maksua vastaan. Seuraavan kerran hän esiintyi -pelissä, missä hän toimi vastustajana pallonheittopelissä. Myöhemmin Cranky esiintyi pelissä Donkey Kong 64, jossa hän oli kemisti ja antoi taikajuomia hahmoille maksua vastaan. Muut esiintymiset vaihtelevat pelin mukaan. Cranky oli ensimmäisen kerran pelattavissa pelissä Donkey Kong Barrel Blast kuuluen avattaviin hahmoihin. Sarjassa Cranky on hyvin äkkipikainen. Crankyllä on kemistin lahjoja. Vuonna 2010 julkaistussa Wii-pelissä Donkey Kong Country Returns, Cranky (suomenkielisessä ohjekirjassa nimetty Kärtty Kongiksi) palaa takaisin perustamalla kauppoja ympäri DK-saarta. Kärtyltä voi ostaa Vaakku-papukaijan, haavoittumuusjuoman, lisäelämiä, elämälisäyksiä ja bonustasoihin vaadittavan avaimen. Vuonna 2014 julkaistussa pelissä hän on pelattava hahmo.
Muussa mediassa.
"Donkey Kong Country" -animaatiosarja.
Cranky oli myös päähenkilö "Donkey Kong Country" -animaatiosarjassa. Täällä Cranky oli yhtä vanha ja katkera kuin peleissä, mutta hän on paljon vähemmän ylimielinen.
"Super Smash Bros." -sarja.
Cranky tekee pienen cameon Jungle Japesin taustalla "Super Smash Bros. Melee" pelissä, jossa hänet nähdään kävelemässä edestakaisin talossaan. Hän tekee teknisesti toisen pienen cameon "Super Smash Bros. Brawlissa" , jossa esiintyy sprite-muodossa nuorempana itsenään tasossa 75m , joka perustuu alkuperäiseen "Donkey Kong" -peliin.
"Super Mario Bros -elokuva".
Cranky Kong esiintyy vuoden 2023 "Super Mario Bros. Movie -elokuvassa" yhdessä Donkey Kongin kanssa. Hänen äänensä oli Fred Armisen englanninkielisessä ja Juha Paananen suomenkielisessä versiossa. Toisin kuin peleissä, Donkey Kong on Crankyn poika ja seuraaja pojanpojan sijaan.
Väinö Ahla

Väinö Jeremias Ahla (4. marraskuuta 1890 Helsinki – 4. heinäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen maanmittari ja juristi. Ahla toimi Maanmittaushallituksen pääjohtajana vuosina 1929–1950 ja Korkeimman oikeuden jäsenenä vuosina 1950–1960.
Väinö Ahlan isä oli ylijunailija Jeremias Ahla ja hänen vanhempi veljensä Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti E. J. Ahla.
Mäntykoro

Mäntykoro eli männynsyöpä on männyn sairaus. Sen aiheuttaa kotelosieniin kuuluva mäntykorokka ("Lachnellula pini"), ja se iskee puun vioittuneisiin kohtiin. Vioittumat voivat olla mekaanisia tai jäätymisen aiheuttamia. 
Tautia esiintyy pohjoispainotteisesti suunnilleen Oulujoen vesistöalueelta pohjoiseen aina männyn pohjoisrajalle asti. Se saattaa tappaa puun taimia lumirajan alta. Isompia puita se vahingoittaa talvisaikaan, mutta puu pyrkii korjautumaan kesällä. Käytännössä infektoitunut puu kuitenkin sairastaa vuosia. Vaikka mäntykoro ei isoa puuta tappaisikaan, se heikentää puun arvoa tukkipuuna. 
Mäntykoro on helppo tunnistaa rungon itiöemistä, jotka ovat keltaisia kotelomaljoja muistuttaen hieman yleistä maasientä oranssimaljakasta.
Apostoli Matteuksen katedraali

Apostoli Matteuksen katedraali () on roomalaiskatolinen katedraali Washingtonissa ja Washingtonin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan tuomiokirkko, joka on omistettu apostoli Matteukselle. Katedraalin vihittiin käyttöön vuonna 1913. Se liitettiin National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 1974.
Katedraalissa on pidetty Joseph McCarthyn ja John F. Kennedyn sielunmessut. Lisäksi siellä on pidetty William Rehnquistin hautajaiset.
Rakentaminen.
Nykyisen Apostoli Matteuksen katedraalin edeltäjä oli 15. kadun ja H-kadun risteyksessä sijainnut samanniminen katedraali, joka otettiin käyttöön vuonna 1840. Vuonna 1892 katedraalin silloinen pastori Monsignor Thomas Sim Lee osti Rhode Island avenuen varrelta tontin uutta katedraalia varten. Lee antoi uuden katedraalin suunnittelun arkkitehti Christopher Grant LaFargen tehtäväksi, joka oli aiemmin rakentanut muun muassa Cathedral of St. John the Divine ja Cathedral of St. James -katedraalit. LaFargen tekemä luonnos hyväksyttiin vuonna 1893 ja katedraalin peruskivi muurattiin jo samana vuonna.
Uuden Apostoli Matteuksen katedraalin ensimmäinen messu pidettiin vuonna 1895, jolloin rakennustyöt olivat vielä osittain kesken. Katedraalin valmistumisvuonna pidetään vuotta 1913, jolloin sen kupoli asennettiin paikoilleen.
Myöhemmät vaiheet.
Vuonna 1947 paavi Pius XII erotti Baltimoren ja Washingtonin arkkihiippakunnat toisistaan, minkä seurauksena Apostoli Matteuksen katedraalista tehtiin uuden Washingtonin arkkihiippakunnan pääkirkko. Vuonna 1974 katedraali lisättiin National Register of Historic Places -rekisteriin.
Katedraalissa on vuosien saatossa vietetty useiden merkkihenkilöiden sielunmessuja ja hautajaisia. Muun muassa vuonna 1963 salamurhan uhrina kuolleen presidentti John F. Kennedyn sielunmessu ja korkeimman oikeuden puheenjohtaja William Rehnquistin hautajaiset on vietetty Apostoli Matteuksen katedraalissa.
Apostoli Matteuksen katedraalissa aloitettiin vuonna 1999 laaja remontti, jonka aikana katedraalia kunnostettiin ja muutettiin vastaamaan paremmin nykyajan vaatimuksia. Muun muassa kirkon kupolia sekä sisätilojen mosaiikkimaalauksia kunnostettiin ja kirkon valaisu- ja äänentoistojärjestelmiä uudistettiin. Remontti saatiin päätökseen 21. syyskuuta 2003.
Outo nauha

Outo nauha (tyyliteltynä OU_TO_NAU_HA.) on Julma-Henrin ja Laineen Kasperin vuoden 2009 lokakuussa julkaistu albumi. Albumin ensimmäisestä ”Meitsi on matafaka” -nimisestä kappaleesta on julkaistu Timo Turusen ohjaama musiikkivideo. Levyn julkaisi Ähky Records ja jakeli suomalainen Supersounds. Albumi nousi julkaisuviikollaan (45/2009) Suomen virallisen listan sijalle 22. "Outo nauha" ”audioelokuvassa” kuunnelman hahmot elävät lopun aikoja ylikansallisen yrityksen hallitessa maailmaa.
Tuotanto.
Albumin työstäminen aloitettiin jo Julma-Henrin debyyttialbumin "Al-Qaida Finlandin" jälkeen keväällä 2007. Laineen Kasperi kuvasi tuotantoa seuraavasti:
Julkaisu.
Albumin piti aluksi ilmestyä 30. syyskuuta 2009, mutta sen julkaisua siirrettiin aluksi päivälle 7. lokakuuta, sitten 14. lokakuuta, 21. lokakuuta, 28. lokakuuta ja virallinen julkaisu oli 30. lokakuuta 2009. Ähky Records ilmoitti viivästymisen johtuvan ongelmista puolalaisen levypainon kanssa.
Meitsi on matafaka.
Albumilta julkaistiin kesällä 2009 yksi promosingle ja siitä kuvattiin musiikkivideo. Videolla näkövammainen naishenkilö lähtee kävelylle mukanaan opaskoira. Musiikkivideota on kuvattu Helsingin keskustassa ja Ruoholahdessa. Musiikkivideon on ohjannut Timo Turunen. Kappaleen on säveltänyt, sovittanut ja soittanut Universtas.
Pallacanestro Roseto 1946

Pallacanestro Roseto 1946 tai Roseto Basket on italialainen koripalloseura Roseto degli Abruzzista. Seura pelasi Serie A:ssa vuosina 2000-2006, jonka jälkeen se putosi LegADuehen. Kauden 2008–2009 jälkeen se putosi Lega Nazionale Pallacanestroon.
Artos

Artos on ortodoksisessa kirkossa käytetty pääsiäisleipä. Muodoltaan se on pyöreä limppu, jonka yläpintaan on taikinasta muotoiltu ortodoksinen risti kohokuviona. Taikina on samaa kuin ehtoollisleipienkin eli hapatettua vehnätaikinaa. Joissakin vanhimmissa seurakunnissa artos paistetaan muotissa, jonka yläpinnassa on ylösnousemusikoni, joka kuvautuu valmiin leivän yläpintaan. Leivän läpimitta on noin 30 cm ja paksuus keskeltä noin 7 - 8 cm.
Artos tuodaan kirkkokansan eteen pääsiäisyöpalveluksessa pakattuna omaan ikonilla varustettuun kangaspussiinsa, jonka sisällä on nykyisin erillinen muovisuoja. 
Leipä siunataan toisen pääsiäispäivän liturgiassa. Sitä säilytetään omalla analogillaan ikonostaasin luona koko pääsiäisviikon ajan. Siunaamisesta alkaen sitä kannetaan myös mukana ristisaatoissa. 
Apostoli Tuomaan sunnuntain aattona liturgian jälkeen eli viikko pääsiäislauantaista artos pilkotaan ja jaetaan kirkkokansalle.
No Place to Hide

No Place to Hide on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Korn toisen albumin Life is Peachy ensimmäinen single. Singlenä se julkaistiin vuonna 1996 eli samana vuonna kuin Life is Peachykin. 
Kappale sai Grammy-ehdokkuuden vuonna 1998 ja se sijoittui Ison-Britannian listoilla sijalle 26.
Iili

Iili on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo. Iili esiintyi ensimmäisen kerran "Uncanny X-Men" -lehden osassa 179, jossa hänet esitellään Manhattanin viemäreissä asuvaksi morlokiksi.
Hahmon elämäkerta.
Vihreäihoisen Iilin vanhemmat hylkäsivät hänet jo lapsena, kun Iilin mutaatio ilmeni. Morlokki Caliban kuitenkin löysi hänet ja vei Iilin morlokkien asuttamiin viemäreihin Annaleen hoitoon, joka kasvatti Iilin sekä muita orpoja mutantteja omina lapsinaan. Ajan myötä Iili ystävystyi Tekijä-X:n suojeleman Artie Maddicksin kanssa ja tapasi myös Ryhmä-X:n useaan otteeseen.
Myöhemmin Herra Pahuus lähetti palkkaamansa marauderit viemäristöön tappamaan kaikki morlokit päästäkseen eroon "geneettisesti epäpuhtaista" mutanteista. Useiden morlokkien kuollessa, Iili ja Caliban selviytyivät Voimajengin ja Tekijä-X:n avulla. Menetettyään kotinsa viemäreissä, Iili jäi Artien kanssa Tekijä-X:n joukkoon, kunnes he ilmoittautuivat St. Simonsin yksityiskouluun, joka hyväksyi oppilaikseen mutanttilapsia.
Pian alettuaan käydä tätä koulua, Iili ja Artie joutuivat mutantteja metsästäneiden demonien kaappaamiksi. Iilin teknologisesti paranneltu mutanttiystävä, Taki Matsuya, ja mutanttiryhmä X-Terminaattorit hyökkäsivät yhdessä Uusien Mutanttien kanssa demoniuhkaa vastaan. Taistelu vaaransi koko New Yorkin ja usea sivullinen kuoli ennen kuin taistelu päättyi ja Iili sekä Artie vapautuivat.
Muissa medioissa.
Elokuva.
Iili esiintyy elokuvassa "", jossa häntä esittää Cameron Bright. Häntä kutsutaan pääasiassa Jimmyksi, mutta myös koodinimi Iili esiintyy Pedolle annetuissa kansioissa. Elokuvassa Iili on tärkeässä osassa, sillä hän on mutantteja "parantavan" lääkkeen lähde. Sarjakuvista poiken elokuvan Iili on tavallisen ihmisen näköinen eikä hänellä ole vihreää ihoa. Hänen voimiinsa kuuluu tahaton mutanttivoimien sulkeminen tietyltä etäisyydeltä ja mutanttigeenien vaikutusten poistaminen. Esimerkiksi Pedon ojentaessa kättä Jimmyä kohti, hänen kätensä menettää hetkittäisesti karvapeitteensä.
Lääke ei kuitenkaan miellytä kaikkia, sillä Magneto suunittelee Jimmyn tappamista ja hyökkää mutanttijoukkoineen Alcatrazille, jossa Jimmyä pidettiin turvassa. Juggernaut ryntää puolustuslinjan lävitse tehtävänään pojan tappaminen muiden taistellessa ulkopuolella Ryhmä-X:ää ja laitoksen puolustusvoimia vastaan. Juggernautia nopeampi Varjokissa kuitenkin ehtii Jimmyn luokse ensin ja pelastaa tämän. Taistelun loppuessa Jimmy lähtee saarelta Varjokissan ja Jäämiehen kanssa. Elokuvan lopussa nähdään, että Jimmy on liittynyt oppilaaksi Xavierin kouluun, jonka uutena johtajana toimii Storm.
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2009

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2009 järjestettiin 4.–5. heinäkuuta Raahessa. Helsingin Kisa-Veikot saavutti juniorisarjat mukaan luettuna 11 kultamitalia ollen kaksipäiväisten kilpailuiden menestyksekkäin seura.
15-vuotiaiden tyttöjen 4 x 100 metrillä Tampereen Pyrintö (Merika Sumanen, Sara-Leena Kamppuri, Reetta Hurske ja Ella Räsänen) juoksi ikäluokan uuden Suomen ennätyksen 48,67. Aika olisi naisten sarjassa riittänyt pronssimitaliin.
"Lähde:Time4Results"