Banu Qainuqa

Banu Qainuqa () oli islamilaisen perimätiedon mukaan yksi kolmesta juutalaisesta heimosta "(banu)", jotka asuivat Medinassa (nykyisin Saudi-Arabiaa), ennen kuin islamin profeetta Muhammed karkotti tai tappoi heidät ennen 630-luvun alkua. Medinan juutalaisklaanit tunnetaan myöhemmissä historioissa nimillä Nadri, Qainuqa ja Quraiza. He olivat kauppiaita ja heidän tiedettiin olevan varakkaita. He asuivat kaupungin lounaisosassa ja olivat Banu Khazrajin liittolaisia. 
Qainuqa-heimo esiintyy Ibn Ishaqin 760-luvulla kokoamassa Muhammedin elämäkerrassa, mutta kaikki kolme heimoa puuttuvat niin sanotusta Medinan perustuslaista, jonka Ibn Ishaq esittää Medinassa tehdyksi sopimukseksi Muhammedin ja eri heimojen välillä. 
Qainuqa-heimo ja Muhammed.
Muhammedin elämäkerrassa kerrotaan, kuinka Muhammed pyrki vakuuttamaan juutalaiset oppineet kertomalla olevansa Tooran ennustama luvattu profeetta:
Tarinan tehtävä on osoittaa, että juutalaiset tiesivät Muhammedin Jumalan profeetaksi, mutta siitä huolimatta vastustivat häntä. Kerrotaan, että seuraavat, Badrin taisteluun viittaavat Koraanin sanat laskeutuivat tämän tapauksen johdosta:
Mellakka torilla.
Ibn Ishaq kertoo, että Banu Qainuqan juutalaiset olivat ensimmäisiä, jotka rikkoivat Jumalan lähettilään kanssa tekemänsä sopimuksen ja ryhtyivät taistelemaan. Tämä tapahtui Badrin ja Uhudin taistelujen välisenä aikana. Hän ei kuitenkaan kerro sen enempää sopimusrikon syistä. Viisikymmentä vuotta myöhemmin Ibn Hisham täydentää tarinaa näiltä osin. Juutalaisten ja profeetta Muhammedin välirikon syyksi paljastuu juutalaisen kultakauppiaan tekemä koirankuje Medinan torilla. 
Ibn Hisham kertoo, että arabinainen toi tavaroita myyntiin Qainuqa-heimon torille. Ihmiset yrittivät turhaan saada hänet paljastamaan kasvonsa. Silloin juutalainen kultaseppä sitoi salaa naisen vaatteen liepeen hänen selkäänsä. Kun nainen nousi, hänen häpynsä paljastui torirahvaalle. Nainen huusi apua, jolloin eräs muslimi (nimi ei ole tiedossa) löi kultasepän kuoliaaksi. Juutalaiset kävivät muslimin kimppuun ja ottivat tämän hengiltä. Muut muslimit huusivat toisia apuun juutalaisia vastaan, ja heidän ja Qainuqa-heimon välille syttyi riita. 
Jumalan lähettiläs osallistui mellakkaan, ja Qainuqa-heimon juutalaiset piiritettiin. Jumala antoi juutalaiset lähettiläänsä käsiin, mutta Abdallah ibn Ubai tuli väliin ja sanoi: "Muhammed, kohtele "maulojani" hyvin." Qainuqa-heimon piiritys kesti 15 vuorokautta, mutta ibn Ubai piti heidän puoltaan. Ibn Ubai oli ennen Muhammedin tuloa ollut Medinan kruunaamaton kuningas, ja joutui nyt riitaan hänen kanssaan. Jumala antoi seuraavan Abdallah ibn Ubaita koskevan ilmoituksen Koraanissa (5:51): 
Kuuluisa arabisti William Montgomery Watt pitää tapausta historiallisena ja kertoo, että Muhammad katsoi torimellakan olleen "casus belli" ('sodan syy'). Juutalaiset antautuivat 15 päivän saarron jälkeen, ja heidän oli naisineen ja lapsineen jätettävä Medina kolmen päivän kuluessa. Heidän oli kuitenkin jätettävä jälkeensä aseet ja mahdollisesti eräät muutkin tavaransa, kuten kultasepän työkalut.
Kertomuksen viesti.
Islamilainen tarina päätyy lopputulokseen, että muslimien ei tule hyväksyä juutalaisia tai kristittyjä "ystävikseen". Koraanin käyttämä sana on käännetty ystäväksi mutta on jossain määrin epäselvä ja voisi tarkoittaa myös isäntää, suojelijaa tai asiakasta.
Tarinan historiallisuus.
Juutalaiset lähteet eivät tunne Qainuqa-heimoa eikä sen kohtaloa, ja sama koskee Medinan muitakin juutalaisheimoja. Arabisti Hans Jansenin mielestä tämä herättää epäilyksiä tarinan aitoudesta kohtaan. Itse kertomus on kirjattu muistiin vasta yli sata vuotta tapahtumien jälkeen.