tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Guadalajaran yliopisto

Guadalajaran yliopisto (, UdeG) on meksikolainen julkinen yliopisto, joka tarjoaa toisen asteen ja korkea-asteen koulutusta. Yliopiston päätoimipaikka sijaitsee Guadalajaran metropolialueella Jaliscon osavaltiossa Meksikossa.
Yliopisto perustettiin nimellä Real Universidad vuonna 1792. Perustamisajankohtansa mukaan se on Meksikon toiseksi vanhin yliopisto, seitsemäs Pohjois-Amerikassa ja neljästoista Latinalaisessa Amerikassa.
Vuodesta 1994 lähtien yliopisto on toiminut verkostomallilla nimeltä Jaliscon yliopistoverkosto (Red Universitaria de Jalisco), johon kuuluu 15 yliopistokeskusta (teemallisia ja alueellisia), virtuaaliyliopistojärjestelmä (UDGVirtual), toisen asteen koulutusjärjestelmä (SEMS) sekä hallintokeskus.
Lukuvuonna 2021–2022 yliopistoverkoston opiskelijamäärä ylitti 310 000 opiskelijaa, kattaen sekä toisen että korkeamman asteen koulutuksen. Yliopistolla työskentelee noin 17 000 professoria.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2025

Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2025 järjestettiin Singaporessa 11. heinäkuuta – 3. elokuuta 2025. Kilpailuohjelmaan kuuluivat ratauinti, avovesiuinti, taitouinti, uimahypyt, korkeat uimahypyt ja vesipallo.
Kilpailujen menestynein maa oli Kiina, joka voitti 15 kultamitalia ja yhteensä 37 mitalia. Sen kultamitaleista yhdeksän tuli uimahypyistä, neljä taitouinnista ja kaksi ratauinnista. Australia voitti 13 kultaa, joista kahdeksan tuli ratauintikilpailuista. Yhdysvaltojen kymmenestä kultamitalista yhdeksän voitettiin ratauinnista.
Ruotsin esihistoria

Ruotsin esihistoria kertoo Ruotsin alueella esihistorian aikana tapahtuneista ilmiöistä. Varhaisimpia kivikautisia kulttuureja Ruotsissa olivat lännessä 12000-10500 vuotta sitten vaikuttanut Hensbackan kulttuuri, joka vaikutti samaan aikaan norjalaisen Fosnan kulttuurin kanssa. Varhainen kulttuuri oli myös Maglemosen kulttuuri, jota seurasi Tanskasta levinnyt kongemosen kulttuuri noin 6400-5400 eaa. Tanskasta eteläiseen Ruotsiin levisi myös Ertebøllen kulttuuri, joka vaikutti noin 5300-3950 eaa ja jonka aikana esiintyi keramiikkaa.
Mesoliittisella kaudella Pohjois-Ruotsiin tuli asutusta idästä Suomen pohjoisosista ja merenrannikkoa pitkin sekä etelän suunnalta. Noin 8000-7550 eaa Pohjois-Ruotsissa Kangoksen ja Volmsjönin asutuspaikoilla oli pienialaisia leiripaikkoja, joissa käytettiin kuoppaliesiä ja jätekuoppia. Noin 7000-5200 eaa Pohjois-Ruotsissa käytettiin viistoteräisiä nuolenkärkiä ja Ruotsin keskiosissa käytettiin pienten säleiden valmistuksessa pidinytimiä. Noihin aikoihin kiveniskennässä syntyi painallustekniikka.
Neoliittisella kivikaudella oli kulttuuriyhteys Pohjois-Ruotsista Barentsinmeren rannikolle ja Kuolan niemimaalle. Tuolloin alueella vallitsi liuske- ja kvartsiittikulttuuri. Norlannissa käytettiin neoliittisen kivikauden lopulla merkittävässä määrin peuranmetsästyksessä pyyntikuoppia. Keski-Ruotsissa niitä käytettiin paljon myös hirvenmetsästykseen. Fennosskandinaviassa vallinnut hirvenpäätikareiden ja -veitsien valmistustapa vaikutti keskisessä Ruotsissa. Itäisessä Ruotsissa Neoliittisen kivikauden aikana vaikuttivat kuoppakeraaminen kulttuuri ja suppilopikarikulttuuri. Nuorakeraaminen kulttuuri levisi eteläiseen Ruotsiin saakka.
Varhaisella metallikaudella eli pronssikaudella ja varhaisella rautakaudella valmistettiin tasakantaisia nuolenkärkiä ja tasapohjaisia saviastioita. Tämä tyyli levisi pohjoisesta keskiseen Ruotsiin ja Norjaan. Pronssikaudella Pohjois-Ruotsissa vaikutti Lovozerokeramiikka. Etelämmäksi levisivät kjelmöykeramiikka ja vardöykeramiikka ja etelämpänä vaikutti myös sorselekeramiikka. Pronssikaudella ja rautakaudella Skandinaviasta Venäjälle ulottuvalla alueella vallitsi ananjinon kulttuuri, jonka aikana valmistettuja kirveitä olivat ananjinonkirves ja mälarin kirves. Rautakaudella Norlannissa valmistettiin lapion muotoisia rautaharkkoja. Keski-Ruotsiss Hälsinglandissa oli esiroomalaisajalla asuinpaikkoilla kivikehärakaennelmia, jotka muistuttivat Kemijärveltä ja Pohjanmaalta löytyneiden asuinpaikkojen kivikehärakennelmia.
Herajärvi (Joensuu)

Herajärvi on länsirannaltaan luonnonsuojelualueeseen rajautuva järvi Joensuussa Pohjois-Karjalassa. Itärannalla on asutusta. Järven pinta-ala on 56,9 hehtaaria. Etäisyys Joensuun keskustasta on 48 kilometriä itään. Ilomantsin raja kulkee noin puolitoista kilometriä Herajärveltä itään.
Maantiede.
Herajärven ulottuvuus eteläisen Mutalahden perukasta pohjoisrantaan on noin 1,25 kilometriä. Kapeasuisen Mutalahden luoteispuolella sijaitsee leveäsuinen Kylpylahti. Järveen työntyy muutamia niemiä, mutta niillä ei ole karttanimiä. Järven länsipuolella sijaitsee Saarijärvi (169,6 metriä merenpinnan yläpuolella), jota erottaa Herajärvestä noin 200–300 metriä leveä kannas. Itäpuolella sijaitsee Pitkäjärvi (176,6 metriä mpy), jota erottaa Herajärvestä kutakuinkin samanlevyinen kannas. Noin viidesosa Herajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, lähes 20 metriä, sijaitsee järven eteläosassa. Toinen syvä kohta, noin seitsemäntoista metriä, sijaitsee järven itäosassa. Puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin aivan rantaviivan tuntumassa.
Herajärven saariluku on yksi. Saari sijaitsee pohjoisessa ja on vailla karttanimeä. Sen pinta-ala on noin 70 aaria. Järven eteläpuolella on ylänkömaata, korkeimmat laet ovat noin 210 metriä mpy. Siellä sijaitsee myös Herajärvi-niminen kylä.
Herajärven lasku-uoma alkaa aivan pohjoisrannalta, josta se virtaa Annastiinanautioiden halki luoteeseen Saarilampeen (170,4 metriä mpy). Alavirta jatkuu Saarilammelta lounaaseen Saarijärveen ja edelleen Saarijärveltä länteen Hotinjokena ja Mannilanjokena.
Herajärven vesitilavuus on 3 313 000 kuutiometriä. Järven ekologinen tila on hyvä.
Herajärvi (01.036.1.007) kuuluu Koveron Lastujärven valuma-alueeseen (01.036), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistössä (01). Toinen jakovaihe on Haarajoen alue (01.03). Herajärvi on neljänneksi laajin Koveron Lastujärven valuma-alueen seitsemästä järvestä. Laajin ja ainoa, jonka pinta-ala ylittää neliökilometrin on Lastujärvi.
Joensuussa sijaitsee osin myös toinen Herajärvi. Järven itäisimmät lahdet ulottuvat Joensuun alueelle ja se sijaitsee noin 56 kilometriä Jänisjoen vesistön Herajärveltä luoteeseen.
Käskykirje Porvoon valtiopäivistä

Valtiopäivistä annettu käskykirje oli Venäjän keisari Aleksanteri I Pietarhovista 1809 annettu käskykirje Suomalaisille säädyille kokoontua Suomen ensimmäisille valtiopäiville Porvooseen.
Keisari Aleksanteri I antoi käskykirjeet Porvoon valtiopäivien järjestämisestä Pietarissa Suomen lähetyskunnan esityksestä ja kenraalikuvernööri Georg Magnus Sprengtportenin allekirjoituksella vahvistettuna 1. helmikuuta (: 20. tammikuuta) 1809.
Käskykirjeen saavuttua Pietarista Turkuun, Turusta ilmoitettiin Suomen läänien maaherroille kaikkien neljän valtiosäädyn järjestäytymisestä valtiopäivävaaliin, käskykirje koski kaikkia Venäjän Suomen sodassa valtaamia Suomen läänejä, joiden oli velvollisuus lähettää edustajansa kokoontumaan Suomen ensimmäisille valtiopäiville Porvooseen 22. maaliskuuta 1809.
Espoon Pursiseura

Espoon Pursiseura (lyh. EPS) on vuonna 1967 perustettu espoolainen pursiseura. Seuran kommodori on Petri Tuominen. Seuran toiminta muodostuu matkaveneilyyn liittyvästä satama- ja koulutustoiminnasta, juniorityöstä, aikuisten kevytvenepurjehduksesta ja kilpapurjehduksesta. Seuran menestyksekkäimpiä purjehtijoita ovat olympiavoittaja Jyrki Järvi (2000) ja olympialaisissa kilpaillut Tapio Nirkko (2008–2016).
Tapiolan Uimarit

Tapiolan Uimarit (lyh. TapU) oli vuosina 1967–2004 toiminut perustettu espoolainen uintiseura. Tapiolan Uimarien toiminta alkoi Tapiolan Hongan uintijaostona, josta se iraantui omaksi erikoisseurakseen vuonna 1967. Seura yhdistyi kolmen muun espoolaisen uimaseuran kanssa Cetukseen vuonna 2004. Seuran menestyksekkäin uimari oli olympialaisissa kilpaillut Kai Johansson (1992).
Brändö Seglare

Brändö Seglare (lyh. BS) on vuonna 1930 perustettu helsinkiläinen pursiseura. Seuralla on noin 800 jäsentä ja sen kotisatama sijaitsee pienellä Hylkeen saarella Kulosaaren vieressä. Seuran menestyksekkäimpiä purjehtijoita ovat olympialaisissa kilpailleet Kristian Heinilä (2000) ja Mattias Lindfors (2012).
Drumsö Kanotister

Drumsö Kanotister (lyh. DK) on vuonna 1933 perustettu helsinkiläinen melontaseura. Seura järjestää muun muassa melontakursseja, viikkomelontaa ja erilaisia melontaretkiä. Seura aloitti toimintansa vuonna 1933 ja järjesti pian perustamisensa jälkeen perinteeksi muodostuneen Lauttasaaren ympärimelonnan. Kilpailutoiminnan parissa seuran merkittävimpiä melojia ovat vuoden 1938 naisten maailmanmestari Maggie Kalka ja olympialaisissa vuosina 1948 ja 1952 kilpaillut Kurt Wires.
Flers (Orne)

Flers on kunta Pohjois-Ranskassa Ornen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Vèrejoen varrella, noin 44 kilometriä Argentanin kaupungista länteen.
Château de Flers on suojeltu historiallinen muistomerkki. Linna on rakennettu 1500–1700-luvuilla. Se on kunnan omistuksessa, ja siellä toimii kunnanmuseo, jossa on merkittävä kokoelma kuvataidetta, koristetaidetta ja paikallishistoriaa. Teollisen menneisyytensä ansiosta kaupungissa on runsaasti 1800-luvun arkkitehtuuria. Kaupungille myönnettiin vuonna 2020 "Normandian jälleenrakennuksen perintö" -merkki, joka myönnetään kaupungeille, jotka pyrkivät säilyttämään ja lisäämään tietoisuutta arkkitehtuurista ja perinteistä.
Vuosien 1926 ja 1932 välillä rakennettu kappeli Chapelle du Souvenir on art deco -tyylinen, ja se kuuluu historiallisten monumenttien luetteloon.
4-tert-amyylifenoli

4-tert-amyylifenoli (C11H16O) eli 4-tert-pentyylifenoli on fenolijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään valmistettaessa muun muassa hartseja sekä maatalous- ja kumikemikaaleja ja antibakteerisena aineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa 4-tert-amyylifenoli on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain erittäin niukasti veteen, mutta liukenee paremmin emäksisiin liuoksiin. Aine liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. 4-tert-amyylifenoli tehoaa grampositiivisiin bakteereihin.
4-tert-amyylifenolia valmistetaan alkyloimalla fenolia isoamyleenillä. Katalyyttinä reaktiossa käytetään proottisia happoja tai Lewis-happoja kuten alumiinikloridia, booritrifluoridia, fosforihappoa tai vahvasti happamia ioninvaihtohartseja. Reaktiossa muodostuu alkyylifenolien seos, josta suurin osa on 4-tert-amyylifenolia, mutta seossa on myös muun muassa 2,4-di-tert-amyylifenolia. Tuote puhdistetaan jakotislauksella.
4-tert-amyylifenolia käytetään muun muassa maaleissa ja painomusteissa käytettävien fenolihartsein valmistukseen ja siitä valmistetaan myös pinta-aktiivisia aineita, kumikemikaaleja ja maatalouskemikaaleja. Yhdistettä voidaan käyttää myös pintojen desinfiointiin.
Lonlay-l’Abbaye

Lonlay-l'Abbaye on kunta Pohjois-Ranskassa Ornen departementissa Normandian alueella. Se sijaitsee Égrennejoen varrella, noin 61 kilometriä Argentanin kaupungista länteen.
Kylä kasvoi 1000-luvulla rakennetun luostarin ympärille, josta se sai nimensä. Luostarin perusti Bellêmen herra Vilhelm I Bellêmeläinen, joka oli myös luostarin ensimmäinen apotti. Luostari on kohdannut useita tulipaloja satavuotisen sodan aikana 1400-luvulla sekä hugenottien ahdistelua 1500-luvulla uskonsotien aikana. Vuonna 1791 suuren vallankumouksen aikana rakennus myytiin yksityishenkilöille. Luostarikirkosta tuli seurakuntakirkko vuonna 1806, ja kunnanhallinto sitoutui huolehtimaan raunioiksi ajautuneesta rakennuksesta. Nykyään kaupungintalo sijaitsee osassa entistä luostaria. Entinen luostari on listattu historialliseksi muistomerkiksi.
Fred Warner

Frederico Anthony ”Fred” Warner (s. 19. syyskuuta 1996 San Marcos, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on tukimies. Warner edustaa NFL-joukkue San Francisco 49ersia. Ennen NFL-uraansa hän edusti Brigham Youngin yliopiston joukkuetta. 49ers varasi hänet kolmannella kierroksella 70. varausvuorolla . Kesäkuussa 2018 Warner teki 49ersin kanssa nelivuotisen sopimuksen. Heinäkuussa 2021 Warner teki 49ersin kanssa viisivuotisen ja yhteensä yli 95 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Sopimuksen arvosta 40,5 miljoonan dollarin osuus oli taattua rahaa. Toukokuussa 2025 Warner teki 49ersin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 63 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Sopimuksen arvosta 56,7 miljoonan dollarin osuus on taattua rahaa. Hänet on valittu neljä kertaa Pro Bowl-tähdistöotteluun ja ensimmäiseen All-Pro-tähdistöjoukkueeseen. Warner on pelannut 115 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 897 taklausta, kymmenen syötönkatkoa, kaksi syötönkatkon palautuksella tehtyä touchdownia, 53 puolustettua heittoa, kymmenen pelinrakentajan säkitystä, 15 aiheutettua rähmäystä, kuusi rähmäyksen palautusta ja 30 iskua pelinrakentajaan. Warner on pelannut 12 NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yhteensä 97 taklausta, kaksi syötönkatkoa, viisi puolustettua heittoa ja yksi aiheutettu rähmäys. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Max Dowman

Max Robert Dowman (s. 31. joulukuuta 2009 Chelmsford) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Dowman on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Max Dowman teki debyyttinsä Arsenalin alle 18-vuotiaiden joukkueessa 13-vuotiaana syyskuussa 2023. 19. syyskuuta 2024 Dowman teki maalin UEFA Youth Leaguen ottelussa Atalantaa vastaan 14-vuotiaana, kahdeksan kuukauden ja 19 päivän ikäisenä, jolloin hänestä tuli turnauksen historian nuorin maalintekijä.
Joulukuussa 2024 hänestä tuli Valioliiga 2:n historian nuorin pelaaja 14-vuotiaana, jolloin hän aloitti harjoittelun myös edustusjoukkueen kanssa. Hänen on tarkoitus olla osa edustusjoukkuetta kaudella 2025-2026.
Dowman teki debyyttinsä edustusjoukkuessa ystävyysottelussa AC Milania vastaan 15-vuotiaana. Neljä päivää myöhemmin hän esiintyi myös ottelussa Newcastle Unitedia vastaan ja sai kiitosta taitojensa ja itseluottamuksensa vuoksi. Dowman pelasi ensi kertaa Arsenalin avauskokoonpanossa lokakuussa 2025 pelatussa Englannin liigacupin ottelussa Brightonia vastaan. Hänestä tuli Arsenalin seurahistorian nuorin avaukseen päässyt pelaaja 15 vuoden ja 302 päivän ikäisenä.
Maajoukkueura.
Max Dowman teki debyyttinsä Englannin U16 ja Englannin U17 -joukkueissa 2024. Hän oli osa myös alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuiden 2025 joukkuetta. Hän oli avauskokoonpanossa jokaisessa alkulohkon ottelussa, mukaan lukien Tšekkiä vastaan, jossa hän teki avausmaalin.
Pelityyli.
Dowman pystyy pelaamaan useita eri pelipaikkoja, mutta Arsenalin akatemiajoukkueissa hän on yleensä toiminut hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Dowman pystyy pelaamaan myös oikeana laitahyökkääjänä. Hän on tunnettu taidoistaan, energisyydestään sekä taidostaan ”leikata” puolustuksia auki tarkoilla syötöillään. Max Dowmanin on uskottu olevan hyvä kulma- ja vapaapotkuissa jo junioritasolla. Häntä on verrattu muun muassa brasilialaiseen Kakáan.
CNBC-e

CNBC-e on turkkilainen İlbak Holdingin ja NBCUniversalin ylläpitämä talous- ja viihdekanava. Kanava lopetti lähetyksensä 6. marraskuuta 2015, mutta aloitti lähetykset uudelleen 10. kesäkuuta 2024. Kanavan päämaja on Istanbulissa. Vuosina 2000–2015 kanavan omisti mediayhtiö Doğuş Media Group, joka myi sen Discoverylle. Kaupan myötä Discovery kasvatti Turkissa toimivien tv-kanaviensa määrän 13:ta.
Joël Bats

Joël Bats (s. 4. tammikuuta 1957 Mont-de-Marsan) on ranskalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä.
Bats aloitti uransa FC Sochaux’n alle 19-vuotiaiden joukkueessa, josta jatkoi reservijoukkueeseen. Hän liittyi seuran edustusjoukkueeseen heinäkuussa 1976. Neljän vuoden jälkeen Bats jatkoi AJ Auxerreen ja uransa viimeiset vuodet 1985–1992 hän edusti Paris Saint-Germainia. Viimeiseksi mainitun kanssa Bats voitti Ranskan pääsarjamestaruuden kaudella 1985–1986. Hän pelasi seurajoukkueissa 553 kilpailullista ottelua, joissa hän päästi 621 maalia ja pelasi 191 nollapeliä.
Bats liittyi syyskuussa 1983 Ranskan maajoukkueeseen ja pelasi 50 virallista maaottelua. Hän voitti joukkueen kanssa vuoden 1984 EM-kilpailut ja pelasi turnauksessa viisi ottelua. Niistä kolme oli nollapelejä. Lisäksi hän sai joukkueessa nimiinsä vuoden 1986 CONMEBOL–UEFA-mestareiden cupin mestaruuden, jossa hän pelasi yhden ottelun eikä päästänyt maalia. Bats edusti Ranskaa vuoden 1986 MM-kilpailuissa, jossa maa saavutti pronssia voitettuaan Belgian. Pelaamistaan otteluista kolmessa Bats ei päästänyt maaliakaan. Bats pelasi itse turnauksessa kuusi ottelua, eli kaikki muut joukkueensa ottelut lukuun ottamatta pronssipaikan ottelua.
Bats aloitti valmennusuransa vuodet 1992–1994 Paris Saint-Germainin maalivahtien valmentajana ja jatkoi seuraavaksi neljäksi vuodeksi joukkueen edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Seuraavan vuoden hän oli LB Châteauroux’n päävalmentaja. Vuodet 1999–2017 hän toimi Olympique Lyonin maalivahtien valmentajana ja seuraavan vuoden CF Montréalin maalivahtien valmentajana. Viimeisimpänä hän on toiminut CF Montréalin edustusjoukkueen apuvalmentajana vuonna 2019.
Minna Martin

Minna Martin on suomalainen psykologi, kouluttajapsykoterapeutti, työnohjaaja ja tietokirjailija. Urallaan hän on työskennellyt erityisesti hengityksen parissa.
Ura.
Martin valmistui fysioterapeutiksi vuonna 1988. Voimistelua ja tanssia harrastaneen Martinin valmentaja oli suositellut hänelle fysioterapian opintoja. Tämän jälkeen hän alkoi opiskella psykologiaa. Opiskellessaan hän alkoi miettiä, miten psyykkisen ja fyysisen voisi yhdistää ja kiinnostui Maila Sepän ja Päivi Lehtisen kehittämästä lyhytterapiamuodosta, hengityskoulusta. Psykologiksi hän valmistui vuonna 2002, ja aloitti seuraavana vuonna työt Turun YTHS:llä. Siellä hänen työhönsä kuului esimerkiksi jännittäjien auttaminen. YTHS:llä työskennellessään hän jatkoi opintoja ja valmistui psykoterapeutiksi kognitiivis-analyyttisestä suuntauksesta vuonna 2007 ja psykofyysisestä suuntauksesta vuonna 2010. Sepän aloitteesta Martin alkoi toimia Sepän kouluttajaparina. Työssään hän muun muassa ja ohjasi jännitäjäryhmiä ja ja hengityskouluun pohjautuvia ryhmiä ahdistuneisuudesta ja paniikkihäiriöistä kärsiville. Martin toimi YTHS:llä 16 vuotta.
Martin perusti ensimmäisen yrityksensä vuonna 2009 toiminimenä. Osakeyhtiöksi hän muutti yrityksensä vuonna 2015. Nykyisin hän kouluttaa esimerkiksi psykologeja, psykoterapeutteja ja muita ihmissuhdetyön ammattilaisia. Hänellä on myös yksityinen psykoterapeutin vastaanotto.
Vuonna 2022 Martin alkoi ideoida kehollisuuteen keskittyvää kongressia, joka käsittelisi erilaisten psykoterapiasuuntausten lisäksi kehollisia taideterapiamuotoja, kuten esimerkiksi tanssi-, musiikki-, luontoterapiaa ja eläinavusteista terapiaa. Turun kesäyliopisto järjesti kolmepäiväisen psykoterapian ja taideterapian osaajat yhdistäneen Kokonaisia kohtaamisia -kongressin kesäkuussa 2025. Tapahtumassa oli sekä perinteisiä luentoja että toiminnallista ohjelmaa kuten joogaa, laulua ja maalaamista.
Luottamustoimet.
Vuonna 2004 Martin oli perustamassa Suomen psykofyysinen psykoterapiayhdistys ry:tä (nykyisin Psykofyysinen psykoterapia ry). Hän kuului yhdistyksen johtokuntaan 15 vuotta ja toimi sinä aikana rahastonhoitajana, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. 
Yksityiselämä.
Martinin vanhemmat ja kaksi isoveljeä ovat lääkäreitä. Martin on kotoisin Turusta. Hän asuu puolisonsa kanssa Raisiossa ja heillä on kolme aikuista lasta.
Bibliografia.
Kirjat.
Martin on kirjoittanut sekä ammatillista tietokirjallisuutta että suurelle yleisölle tarkoitettua opas- ja ohjauskirjallisuutta. Hänen aiheinaan ovat olleet kehon ja mielen yhteys, hengitys ja hermostoperäiset ilmiöt (esimerkiksi jännitys ja ahdistus). 
Korttisarjat.
Kirjojen lisäksi hänen teostensa pohjalta on tehty kaksi korttisarjaa:
Manuel Amoros

Manuel Amoros (s. 1. helmikuuta 1962 Nîmes) on ranskalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi oikean laitapuolustajan pelipaikalla. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmennustehtävissä.
Amoros aloitti uransa AS Monacon reservijoukkueessa ja jatkoi heinäkuussa 1980 seuran edustusjoukkueeseen. Hän voitti joukkueessa kahdesti Ranskan pääsarjamestaruuden kausina 1981–1982 ja 1987–1988. Lisäksi hän sai joukkueessa nimiinsä Ranskan cupin mestaruuden 1984–1985. Amoros edusti vuodet 1989–1993 Olympique de Marseillea ja kolmesti pääsarjamestaruuden kausina 1989–1990, 1990–1991 ja 1991–1992. Lisäksi hän voitti joukkueessa Mestarien liigan 1992–1993. Amoros pelasi 1993–1995 Olympique Lyonissa, kunnes palaisi uransa viimeiseksi vuodeksi takaisin Marseilleen. Amoros pelasi seuraurallaan 590 kilpailullista ottelua. Niissä hän teki 48 ja syötti 19 maalia.
Amoros pelasi yhden ottelun Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän liittyi helmikuussa 1982 A-maajoukkueeseen. Siinä hän pelasi 82 virallista maaottelua ja teki yhden maalin. Hän oli mukana voittamassa vuoden 1984 EM-kilpailuja. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon myös MM-kilpailuissa 1982 ja 1986 sekä EM-kilpailuissa 1992. Hän toimi marraskuusta 1987 lähtien usein maajoukkueensa kapteenina.
Amoros valmensi vuodet 2004–2006 Kuwaitin maajoukkuetta. Vuonna 2010 hän taas valmensi Komoreita ja viimeisimpänä 2012–2013 Beniniä.
Mellakkakilpi

Mellakkakilpi on suojakilpi, joita käytetään lähinnä mellakoissa. Yleensä mellakkapoliisi käyttää kilpiä sekasorron hallinnassa, joskin toisinaan myös vastapuoli käyttää kilpiä poliiseja vastaan. Kilpi on useimmiten läpinäkyvästä polykarbonaatista valmistettu, kohtalaisen kevyt ja sen verran suuri, että se peittää sitä käyttävän henkilön suurimmaksi osaksi. Kilpi suojaa lyömäiskuilta ja kohti lentäviltä esineiltä, mutta ei yleensä anna ballistista suojaa luodeilta.
Kilpeä voi käyttää myös henkilön työntämiseen ja lyömiseen. Useista kilvellisistä poliiseista koostuva joukko voi edetä ja hallita mellakkaa eri muodotelmissa, esimerkiksi käyttäen kilvistä koostuvaa muuria väkijoukon pysäyttämiseen tai puskemiseen haluttuun suuntaan. Monet kilpitaktiikat juontavat juurensa antiikinaikaiseen sodankäyntiin, vaikka modernit mellakkakilvet on kehitetty 1900-luvulla.
Horace Heidt

Horace Heidt (21. toukokuuta 1901 Alameda, Kalifornia – 1986) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti ja big band -johtaja.
Heidt kuului Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssa jalkapallojoukkueeseen, mutta selkävamma esti häneltä etenemisen urheilu-uralla. Hän perusti pienen Horace Heidt &amp; His Californians -yhtyeen, joka piti ensimmäisen konserttinsa vuonna 1923. Yhtye toimi eri nimillä ja teki esiintymisiä eri puolilla Yhdysvaltoja. Heidtin kokoonpanosta tuli suosittu nimellä Horace Heidt &amp; His Musical Knights. Heidt työskenteli 1940-luvun alussa "Pot O’ Gold" -nimisessä radio-ohjelmassa ja esiintyi yhtyeineen sen pohjalta tehdyssä elokuvassa "Kultainen hetki". Heidt teki kokoonpanonsa kanssa vuosina 1937–1945 kymmeniä hittejä, joiden joukossa olivat “Gone With the Wind” (1937), “Little Heaven of the Seven Seas” (1937), “Ti-Pi-Tin” (1938), “The Man With the Mandolin” (1939) ja “The Hut-Sut Song” (1941). Heidtin orkesterin kanssa tekivät yhteistyötä muiden muassa The King Sisters, Gordon MacRae, Art Carney, Frank De Vol, Alvino Rey, Frankie Carle, Bobby Hackett ja Jess Stacy.
Heidt lopetti levyttämisen 1940-luvun puolessavälissä. Hän toimi myöhemmin liike-elämässä sijoittaen hotelleihin ja muihin kiinteistöihin. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Paraguayn ralli 2025

Paraguayn ralli 2025 (virallisesti "WRC ueno Rally del Paraguay") oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2025. Kilpailu järjesttiin 28–31. elokuuta 2025 ja kilpailun huoltopaikka oli Encarnaciónissa.
Kilpailijat.
Kilpailuun ilmoittautui 48 autokuntaa, joista 10 oli Rally1-luokassa ja lisäksi Rally2- ja Rally3-luokissa ajavia WRC2- ja WRC3-sarjoihin osallistuvia autokuntia.
Erikoiskokeet.
Kilpailussa ajettiin 19 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli . Siirtymiä oli ja kokonaispituus oli .
Tapahtumia.
Ogier voitti kilpailun ja hänestä tuli Toyotan menestynein kuljettaja ohi Kalle Rovanperän. Voitto oli Toyotalle 102. ja Toyota nousi tasoihin MM-sarjan voittojen määrässä Citroënin kanssa. Rovanperän rengasrikko lauantaina pudotti hänet kilpailun voittotaistelusta.
Solberg voitti WRC2-sarjassa. Solberg menetti yli minuutin erikoiskokeella 3 renkaan vaihdon vuoksi, mutta onnistui nousemaan jälleen kärkeen.
Adrien Fourmaux ajoi kilpailussa neljänneksi, mutta keskeytti tämän jälkeen. Tietojen mukaan autossa ilmeni vaihdelaatikon vika, ja keskeyttäminen sallii vaihtamisen ennen seuraavaa kilpailua ilman rangaistusta.
Corisco

Corisco on saari Päiväntasaajan Guinean rannikolla.
Maantiede.
Corisco sijaitsee Päiväntasaajan Guinean rannikolla jonkin matkaa Muni-, Utamboni- ja Mundajokien suilta merelle. Saarella on pinta-alaa noin 14 km² ja sen korkein kohta on 35 metriä merenpinnasta.
Historia.
Portugalilaiset saapuivat alueelle 1400-luvulla ja he käyttivät ilmeisesti saarta asemana orjakaupan yhteydessä. Alankomaalaiset tekivät samaa 1600-luvun puoliväliltä alkaen. 1700-luvulla saarelle muutti bengoja mantereelta. Bengat toimivat välikäsinä portugalilaisten harjoittamassa orjakaupassa ja monet heistä omaksuivat eurooppalaistyylisen elämäntavan.
Espanja sai alueen herruuden El Pardon sopimuksella vuonna 1778 ja se teki sopimuksen Corsicon bengojen kanssa vuonna 1843. Tuolloin saarta hallitsi bengojen kuningas Bonkoro I. Hänen seuraajansa Bokoro II menetti saaren kuningas Munga I:lle. Mungasta tuli saaren kuvernööri vuonna 1858 ja espanjalaiset perustivat varuskunnan vuoteen 1860 mennessä. Espanjalaisten ohella saarella vaikuttivat jonkin aikaa britit ja amerikkalaiset. Britit olivat kartoittaneet saarta jo vuonna 1836 ja vuonna 1840 he tuhosivat espanjalaisen aseman saarella osana orjakaupan vastaista toimintaa. Amerikkalaisia oli saarella lähetyssaarnaajina. He perustivat saarelle protestanttisia kouluja ja kirkkoja. Amerikkalaisissa kouluissa kävi vuonna 1856 100 oppilasta.
Vuonna 1887 Coriscossa asui 609 henkilöä ja heistä 6 oli valkoisia. Saari taantui 1900-luvun alussa paikallisen liiketoiminnan siirtyessä mantereelle. 
Corisco osallistui Päiväntasaajan Guinean perustuslailliseen kokoukseen 1967–1968 ja sitä edusti L. Beholi Malango. Kun maa itsenäistyi Espanjasta vuonna 1968 Gabon alkoi esittää aluevaatimuskia saaren suhteen. Se laajensi aluevesirajansaa vuonna 1970 ja uusi raja mahdollisti sen vaatia yös saarta. Päiväntasaajan Guinea vastasi laajentamalla omaa aluevesirajaansa. Vuonna 1972 Gabon miehitti Congan ja Mbañen pikkusaaret Coriscon eteläpuolella. Gaabonin presidentti Omar Bongo yritti taivutella Espanjaa tukemaan aluevaatimuksiaan myös Coriscon suhteen, mutta Espanja ei tähän taipunut.
Kansainvälinen tuomioistuin käsitteli maiden aluekiistaa saaria koskien ja päätti vuonna 2025 Coriscon ja Gabonin miehittämien saarien kuuluvan Päiväntasaajan Guineaan.
Eini Annukka Perälä

Eini Annukka Perälä (o.s. "Larvi") on suomalainen sopraano, muusikko, opettaja, taiteilija ja ohjaaja. Hän valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi vuonna 1996, erikoistuen lauluun ja laulunopetukseen. Lisäksi hän on A-kanttori. Helsingin yliopistossa Perälä on opiskellut englannin kieltä ja kirjallisuutta, estetiikkaa sekä kasvatustieteitä. Lisäksi hänellä on humanististen tieteiden kandidaatin tutkinto.
Opinnäytetyössään Sibelius-Akatemiassa Perälä keskittyi Riitan rooliin Joonas Kokkosen oopperassa "Viimeiset kiusaukset", otsikolla "Pitääkö opin tähden kärsiä pienten lasten?". Helsingin yliopistolle valmisteilla oleva opinnäytetyö käsittelee Elizabeth Barrett Browningin runoja teoksessa "Sonnets from the Portuguese".
Perälä julkaisi vuonna 2011 italialaista musiikkia sisältävän albumin "Unteni maa" yhdessä oopperapianisti Liisa Pimiän kanssa. Hän on myös säveltänyt ja käsikirjoittanut teoksen "Veden voima, veden taika – koko elämä!", joka yhdistää useita taidemuotoja korostaen puhtaan veden tärkeyttä.
Vuonna 2019 Perälän ohjaama "Viulunsoittaja katolla" -musikaali sai myönteisen vastaanoton Pohjois-Karjalassa. Yhteistyössä Kiteen kaupungin kanssa tuotettu Toivo Kuulasta kertova "Tähtiin kirjoitettu" -musiikkidraama esitettiin vuonna 2021, jossa pianistina toimi Janne Oksanen ja tanssijana Kalle Pulkkinen. Vuonna 2022 Perälä toimi Tohmajärven kuntataiteilijana.
Perälä on johtanut yksityistä musiikkikoulua 1990-luvulla Elimäellä ja Kouvolassa. Hän on toiminut vuodesta 2018 lähtien Musiikkiteatteri Vanamon johtajana ja on Kulttuuriyhdistys Lux et Cantuksen puheenjohtaja. Elokuussa 2026 saa kantaesityksensä Perälän käsikirjoittama ja ohjaama "Onnenvirta-ooppera". Oopperan säveltäjä on Auri-Helena Nikkinen. 
Perälä toimii myös taidekriitikkona ja kirjoittaa konserttiarvosteluja Kouvolan Sanomiin.
Perälä asuu Kouvolassa. Hänellä on kolme tytärtä. Säveltäjä Auri-Helena Nikkinen ja laulaja Matilda Nikkinen ovat hänen tyttäriään.
Mundran satama

Mundran satama (; UN/LOCODE: IN MUN) on Intian Gujaratin osavaltion Kutchin piirikunnassa, Arabianmeren koillisosassa sijaitsevan Kutchinlahden pohjoisrannalla toimiva yksityinen kauppasatama. Satama aloitti toimintansa vuonna 1998. Sen operoinnista vastaa Intian suurimpiin yritysryhmiin kuuluva, miljardööri Gautam Adanin perustama Adani Group -konglomeraatti Adani Ports and Special Economic Zone (Adani Ports &amp; SEZ) -pörssiyhtiön välityksellä.
Budjettivuonna 2024 se oli rahtimäärällä (172,50 milj. t) mitattuna Intian suurin satama. Budjettivuonna 2025 Mundan satama kipusi jo yli 200 miljoonan rahtitonnin (200,7 milj. t).
Dominique Baratelli

Dominique Baratelli (s. 26. joulukuuta 1947 Nizza) on ranskalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen.
Baratelli voitti Paris Saint-Germainin joukkueessa kahdesti Ranskan cupin kausina 1981–1982 ja 1982–1983. Hän pelasi kuusi ottelua Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän liittyi A-maajoukkueeseen kesäkuussa 1972 ja pelasi 21 virallista maaottelua. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1978 ja 1982.
Gérard Janvion

Gérard Janvion (s. 21. elokuuta 1953 Fort-de-France, Martinique) on ranskalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapalloilija. Hän pelasi pääsääntöisesti oikean laitapuolustajan pelipaikalla, mutta pystyi pelaamaan myös keskuspuolustajana ja puolustavana keskikenttäpelaajana. Janvion on pituudeltaan 172-senttimetrinen.
Janvionin seurauran merkittävin joukkue oli Saint-Étienne, jonka kanssa hän voitti neljästi Ranskan pääsarjamestaruuden kausina 1973–1974, 1974–1975, 1975–1976 ja 1980–1981. Lisäksi hän voitti joukkueessa kolmesti Ranskan cupin 1973–1974, 1974–1975 ja 1976–1977. Hän sai myös Intertoto Cupin mestaruuden 1972–1973.
Janvion pelasi yhden ottelun Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän liittyi lokakuussa 1975 A-maajoukkueeseen ja pelasi 40 virallista maaottelua. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1978 ja 1982.
Dominique Dropsy

Dominique Andre Maurice Dropsy (9. joulukuuta 1951 Leuze – 7. lokakuuta 2015) oli ranskalainen jalkapallomaalivahti. Hän oli pituudeltaan 184-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän toimi Girondins de Bordeaux’n maalivahtien valmentajana.
Dropsy voitti seuraurallaan kolmesti Ranskan pääsarjamestaruuden. Niistä kaksi tuli Girondins de Bordeaux’n riveissä 1984–1985 ja 1986–1987. Viimeisin taas tuli RC Strasbourgin joukkueessa 1978–1979. Girondins de Bordeaux’n joukkueessa Dropsy voitti myös kahdesti Ranskan cupin 1985–1986 ja 1986–1987. Hän pelasi seuraurallaan 758 kilpailullista ottelua. Niissä hän päästi pallon 829 kertaa ja pelasi 281 nollapeliä.
Dropsy pelasi neljä ottelua Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän liittyi kesäkuussa 1978 A-maajoukkueeseen ja pelasi 17 virallista maaottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon debyyttivuotensa MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.
Christian Dalger

Christian Georges Dalger (18. joulukuuta 1949 Nîmes – 1. heinäkuuta 2023) oli ranskalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmennustehtävissä, viimeisimpänä US Marignanelle.
Dalger voitti urallaan kauden 1977–1978 Ranskan pääsarjamestaruuden, kun hän pelasi AS Monacon joukkueessa. Hän sai joukkueessa nimiinsä myös Ranskan cupin mestaruuden 1979–1980. Dalger liittyi maaliskuussa 1974 Ranskan A-maajoukkueeseen. Hän pelasi kuusi virallista maaottelua ja teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1978 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.
Didier Six

Didier Six (s. 21. elokuuta 1954 Lille) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja ammattilaisuransa päättänyt pelaaja. Hän pelasi vasemman laitahyökkääjän pelipaikalla. Hän valmensi viimeisimpänä Guinean maajoukkuetta vuodet 2019–2021. Hänellä on myös Turkin kansalaisuus.
Six voitti kaudella 1987–1988 Turkin pääsarjamestaruuden, kun hän pelasi Galatasarayn joukkueessa. Hän voitti joukkueessa myös Turkin supercupin samalla kaudella. Six liittyi maaliskuussa 1976 Ranskan maajoukkueeseen. Hän pelasi 52 virallista maaottelua ja teki 13 maalia. Six voitti joukkueen kanssa vuoden 1984 EM-kilpailut. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1978 ja 1982.
Carlos Vidal

Carlos Vidal Lepe (24. helmikuuta 1902 Valdivia – 7. kesäkuuta 1982) oli chileläinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 170-senttimetrinen.
Vidal pelasi heinäkuussa 1930 Chilen maajoukkueeseen. Hän pelasi kuusi virallista maaottelua ja teki kaksi ottelua. Hän pelasi kolme ottelua vuoden 1930 MM-kilpailuissa, jossa tuli myös maajoukkueuran molemmat maalit.
Johan Dalene

Johan Dalene (s. 5. elokuuta 2000 Norrköping) on ruotsalais-norjalainen viulisti.
Dalene sai opetusta Per Enokssonilta ja Janine Jansenilta. Hän osallistui Dora Schwarzbergin, Pamela Frankin, Gerhard Schulzin ja Henning Kraggerudin pitämille mestarikursseille. Dalene voitti kansainvälisen Carl Nielsen -musiikkikilpailun vuonna 2019 ja sai "Gramophonen" vuoden nuoren taiteilijan tunnustuksen vuonna 2022. Hän kantaesitti Tebogo Monnakgotlan viulukonserton John Storgårdsin Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin kanssa huhtikuussa 2023.
Dalene sai Grammis-palkinnon ja kolmannen "Gramophonen" Editor’s Choice -tunnustuksensa Carl Nielsenin ja Jean Sibeliuksen konserttojen levytyksestään BIS Recordsille.
Ahneusinflaatio

Ahneusinflaatio on termi, jolla viitataan oletettuun voitontavoittelun vaikutukseen inflaation kiihtymiseen. Käsite oli alun perin esillä varsinkin Yhdysvalloissa yhteyksissä, joissa yritysten esitettiin nostaneen hintojaan yli tuotantokustannusten nousun.
Muun muassa elintarvikkeet ja energia kokivat hinnannousua covid-19-pandemian ja Venäjän Ukrainaan tekemän täysimittaisen hyökkäyksen aikoihin. Ahneusinflaation käsite nousi esiin kansainvälisessä keskustelussa inflaation taustatekijöistä. "Apu"-lehden mukaan taloustieteilijä Anni Marttinen toi tiettävästi ensimmäisenä käsitteen osaksi suomalaista julkista keskustelua. Marttisen mukaan vuoden 2022 inflaatiota Euroopassa kiihdytti yritysten voittomarginaalin nousu. Euroopan keskuspankin mukaan vuoden 2022 inflaatiosta noin kaksi kolmasosaa johtui yritysten voittomarginaalin kasvusta. Kesäkuussa 2023 Kansainvälinen valuuttarahasto julkisti tilaston, jonka mukaan euroalueen inflaatiosta 45 % selittyi yritysten voitoilla. Suomen Pankin vuoden 2023 selvityksen mukaan Suomessa ei millään kansantaloutta kuvaavilla mittareilla havaittu yritysten voittojen normaalista poikkeavaa kasvua.
Sikkan satama

Sikkan satama (; UN/LOCODE: IN SIK) on Intian Gujaratin osavaltion Jamnagarin piirikunnassa, Arabianmeren koillisosassa sijaitsevan Kutchinlahden etelärannalla toimiva yksityinen öljysatama. Sikkan kaupungissa (census town) sijaitsevan sataman operoinnista vastaa vuonna 1997 perustettu Sikka Ports &amp; Terminals Ltd, jonka omistajiin kuuluu muun muassa Reliance Industriesin holdingyhtiö. Satama palvelee sekä Reliance Industriesin omistamaa valtavaa, maailman suurinta öljynjalostamoa Reliance Jamnagar SEZ -erityistalousalueella että Bharat Petroleumin tarpeita.
Budjettivuonna 2024 se oli rahtimäärällä (127,81 milj. t) mitattuna Intian neljänneksi suurin satama. Sitä suurempia intialaissatamia olivat tuolloin Mundran (172,50 milj. t), Paradipin (145,38 milj. t) ja Kandlan satamat (137,56 milj. t).
Satama on noussut Venäjän hyökkäyssodan aikana (2022–) esille erittäin merkittävänä venäläisen öljyn vientisatamana. Satamaan raakaöljyä tuoviin öljytankkereihin sekä venäläisestä öljystä valmistettuihin jalostustuotteisiin ja niitä kuljettaviin aluksiin on kohdistettu pakotetoimia ainakin Yhdysvaltojen, EU:n, Britannian ja Bahamasaarten suunnalta.
Porvoon valtiopäivien hallitsijanvakuutus

Porvoon valtiopäivien hallitsijanvakuutus oli Porvoon valtiopäivillä keisari Aleksanteri I:n Suomalaisille säädyille ja Suomen kansalle J: 15. (27) maaliskuuta allekirjoittama ja vahvistama hallitsijanvakuutus, joka luettiin Georg Magnus Sprengtporten toimesta ja Suomen säätyjen antamalla valalla vahvistettuna Porvoon tuomiokirkossa 17. (29) maaliskuuta 1809. Tässä vakuutuksessa keisari lupasi pitää Suomessa jo voimassa olevat Ruotsin vallan aikaiset perustuslait, kirkon ja uskonnonvapauden, minkä jälkeen Suomen valtiosäädyt antoivat säätyjen vannoman uskollisuuden valassa annettavan tunnustuksen keisarille.
Suomen suuriruhtinaskunnan perustaminen.
Porvoon valtiopäivät olivat Suomen sodan aikana tapahtuneiden lukuisten käänteiden keskellä merkittävin tapahtuma Suomen perustamisvaiheen alun historiassa. 
Toisaalta Porvoossa vahvistettiin uudelleen jo Pietarissa Suomen lähetyskunnalle ukaasista annettu valtioasetus Suomen suuriruhtinaskunnasta, minkä keisari oli jo tammikuussa 1809 määrännyt keisarillisena ukaasina Venäjän Suomen valtaamista maakunnista, tällä ukaasi päätöksellä keisari mahdollisti hallitsijan liittämään Suomesta vallatut maakunnat Venäjän valtioyhteyteen jo ennen Porvoon valtiopäiviä. 
Suomen maakunnat liitettiin Venäjään autonomiseksi Suomen suuriruhtinaskunnaksi ja samalla hetkellä Venäjän keisari kruunattiin Suomen suuriruhtinaaksi J: 24. joulukuuta 1808 (5. tammikuuta 1809).
Keisarin vastaanotot.
Keisarin vastaanotto ja vakuutus eli (ruots. "hylling") seremonioita tunnetaan kaksi tapahtumaa, ensimmäinen keisarin vastaanotto Suomalaisille tapahtui Pietarissa 1808 syyskuun lopussa lähetetylle Suomen lähetyskunnalle, vastaanotto suoritettiin keisarillisena audienssina 17. (29) marraskuuta 1809, se loi jo pohjan Suomen tulevalle erityisasemalle Venäjän valtioyhteydessä, toinen "hylling" oli tätä artikkelia käsittelevä hetki eli 29. maaliskuuta 1809. 
Porvoon valtiopäivillä keisari vahvisti uudelleen lupauksen, jolla hän takasi suomalaisten suojelun, sekä lupasi säilyttää jo Suomalaisten voimassa olevat perustuslait ja uskonnonvapauden, jolla keisari varmisti Suomelle autonomian eli tavallaan sisäisen "itsenäisyyden", vaikka vallatut Suomen läänit oli jo tammikuun alussa 1809 annetulla määräyksellä liitetty jo osaksi Venäjään. 
Porvoon valtiopäivien hallitsijanvakuutus oli kuitenkin tärkein Suomen historiallisista asiakirjoista, joka on vahvistettu myöhemmin myös tulevien Venäjän hallitsijoiden noustessa valtaistuimelle. 
Hallitsijanvakuutus on käännetty ranskankielisestä alkuperäispainoksesta ruotsiksi ja venäjäksi.
Tapahtumia.
Vakuutuksen vahvistamispäivät ja vakuutukseen edeltäneitä tapahtumia.
Esitykset.
Lähteet:
Keisarin hallitsijanvakuutus.
Lähteet:
Brandon Aiyuk

Brandon Aiyuk (s. 17. maaliskuuta 1998 Reno, Nevada, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Aiyuk edustaa NFL-joukkue San Francisco 49ersia. Ennen NFL-uraansa hän edusti Arizonan osavaltionyliopiston joukkuetta. 49ers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 25. varausvuorolla . Kesäkuussa 2020 hän teki 49ersin kanssa nelivuotisen sopimuksen. Elokuussa 2024 Aiuyk teki 49ersin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 120 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Sopimuksen arvosta 76 miljoonan dollarin osuus on taattua rahaa. Aiyuk on pelannut on 69 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 294 kiinniottoa, 4 305 kiinniotoilla edettyä jaardia ja 25 kiinniotoilla tehtyä touchdownia. Hän on edennyt juoksemalla 117 jaardia ja tehnyt juoksemalla kaksi touchdownia. Hän on rähmännyt pallon neljä kertaa. Aiyuk on pelannut yhdeksän NFL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 24 kiinniottoa, 393 kiinniotoilla edettyä jaardia ja yksi kiinniotolla tehty touchdown. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälkeen.
Diy-Gid-Biy

Diy-Gid-Biy on 16 muinaisjäännöksen kokoelma Mandaravuorilla Kamerunin luoteisosassa.
Diy-Gid-Biyn kulttuurimaisema sijaitsee Kamerunin Extrême-Nordin maakunnassa lähellä Nigerian rajaa. Kuudentoista arkeologisen kohteen ryhmä on seitsemän kylän alueella Mandaravuorilla.
Diy-Gid-Biy-kohteiden varhaisista rakentajista ei ole varmuutta. Siitä ei ole löytynyt todisteita kirjallisista eikä suullisista lähteistä. Niiden alueella asuu nykyään pääosin mafoja, joiden esivanhemmat ovat asettuneet sinne 1400–1600-luvuilla. Mafat myös käyttävät edelleen raunioita, ja he pitävät niitä pyhäkköinä, joita asuttavat edelleen heidän esivanhempiensa henget. Mafat uhraavat siellä esivanhemmilleen sadekauden alussa ja lopussa sekä joinakin muina tärkeinä päivinä.
Diy-Gid-Biyn rakentaminen alkoi radiohiiliajoituksen perusteella 1100-luvulla, mutta suurin osa kohteista on rakennettu 1400-luvun jälkeen. Tuohon aikaan islam alkoi levittäytyä Tšadjärven tasangoille, mikä aiheutti merkittäviä yhteiskunnallisia, uskonnollisia ja taloudellisia muutoksia.
Rakennelmat ovat alkujaan rakennettu kylmämuureina ilman laastia. Muureihin on käytetty lähistöltä löydettyjä kiviä, kuten graniittia, basalttia ja kvartsia. Rakennelmat ovat pyöreitä tai puolipyöreitä ja koostuvat erilaisista portaikoista, käytävistä, siiloista, lavoista, terasseista ja muureista.
Muinaisjäännökset ovat hieman erikokoisia, ja suurin niistä on DGB 01, jonka koko on 1 680 neliömetriä. Pienin on DBG 09, joka on 50 neliömetriä.
Diy-Gid-Biy-kohteita on tunnistettu neljän periaatteen pohjalta. Määritelmässä ollaan käytetty arkkitehtuuria, sijaintia, löydettyjä artefakteja ja suullista perinnettä. Jokaisessa Mandaravuorilta löydetyssä kohteessa on lavoja tai terasseja. Muitakin arkkitehtonisia piirteitä on monissa DGB-kohteissa, mutta ei kuitenkaan kaikissa. Tietynlaista keramiikkaa löytyy myös DBG-kohteista, vaikka samanlaista esineistöä on myös ympäröivillä alamailla. Lisäksi mafojen suullinen perinne yhdistää kohteet niiden rakentajiin.
Diy-Gid-Biyn kulttuurimaisema valittiin vuonna 2025 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Jack Kelsey

Alfred John Kelsey (19. marraskuuta 1929 Llansamlet, Swansea – 18. maaliskuuta 1992) oli walesilainen jalkapallomaalivahti. Hän oli pituudeltaan 182-senttimetrinen.
Kelsey edusti koko 13-vuotisen ammattilaisuransa Arsenalia. Hän voitti kaudella 1952–1953 Englannin pääsarjamestaruuden ja seuraavalla kaudella Community Shieldin. Kelsey pelasi Arsenalille 334 kilpailullista ottelua, joissa hän päästi 562 maalia ja pelasi 79 nollapeliä.
Kelsey liittyi maaliskuussa 1954 Walesin maajoukkueeseen ja pelasi 41 virallista maaottelua. Hän pelasi vuoden 1958 MM-kilpailuissa joukkueensa kaikki viisi ottelua.
Derrick Sullivan

Derrick Sullivan (10. elokuuta 1930 Newport – 31. elokuuta 1983) oli walesilainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajan pelipaikalla. Hän pelasi 17 ottelua Walesin maajoukkueessa, joista neljä vuoden 1958 MM-kilpailuissa.
Norjan esihistoria

Norjan esihistoria kertoo Norjan esihistorian aikaisista ilmiöistä. Pohjois-Norjassa Altassa tehtiin kivikaudella samantyyppisiä kalliomaalauksia, kuin alueella, joka ulottuu Ruotsin Nämfossenin kautta Karjalan Uikujoelle. 
Pohjois-Norjan Varangin alueelta varhaisimmat merkit asutuksesta ovat peräisin ajalta noin 9550 eaa. Väestöä tuli Norjan mesoliittisella kivikaudella rannikkoa pitkin sekä lounaasta että idästä. Norjan varhaisiin vaiheisiin vaikutti Ahrensburgin kulttuuri, jonka jälkeen syntyi Fosnan kulttuuri. Pohjois-Norjassa vaikutti Komsan kulttuuri noin 9500-8000 eaa, jolloin esiintyi säletekniikkaa, ruotonuolenkärkiä ja levykirveitä. Myöhemmin esiintyi mikrosädetekniikkaa ja maahan kaivettuja asumuksia. Vielä myöhemmin esiintyi viistoteräisiä nuolenkärkiä. Finnmarkin rannikolla kohtasivat Kuolan niemimaalta ja Karjalan suunnalta tulleet ihmisryhmät noin 9400 eaa. Tällöin alueella käytettiin jälkiswidryläistä tekniikkaa. Noin 8100 eaa tuli idästä lisää väestöä, joka vaelsi länteen ja rannikkoa pitkin etelään. Mesoliittisen kivikauden keskivaiheen merkittävimpiä asutusalueita olivat Barentsinmeren rannikko ja Finnmarksvidda. Ajalla, jolloin Altavuonolla tehtiin kalliomaaluksia eli 5500-5000 eaa, harjoitettiin hirvien ja peurojen aitapyyntiä. keramiikan valmistus alkoi Pohjois-Norjassa noin 5200 eaa.
Neolliitisella kivikaudella Pohjois-Norjassa oli kaksi ihmisryhmää, joista toinen asui Varanginvuonon pohjoispuolella ja toinen eteläpuolella. Noin 2000 eaa sisämaassa väestö lisääntyi. Samalla peurojen aitapyynnistä siirryttiin kuoppapyyntiin.
Varhaismetallikaudella eli pronssikaudella ja rautakauden alussa käytettiin tasakantaisia nuolenkärkiä ja tasapohjaisia asviastioita. Tämä tyyli levisi pohjoisen kautta keskiseen Ruotsiin ja keskiseen Norjaan saakka. Pronssikirveitä ja valinmuotteja käytettiin eteläisessä ja keskisessä Norjassa pronssikauden lopulla. Pronssikaudella syntyi Kjelmöyn keramiikka, joka nimettiin eteläisellä Varangin alueella sijainneen Kjelmöyn asuinpaikan mukaan. Sen alue ulottui Kuolan niemimaalta ja Ruijasta Ruotsin Jämtlandiin saakka.
Dave Bowen

David Lloyd Bowen (7. kesäkuuta 1928 Maesteg – 25. syyskuuta 1995) oli walesilainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajan pelipaikalla. Hän pelasi 19 ottelua Walesin maajoukkueessa ja teki yhden maalin. Hän toimi Walesin kapteenina, kun joukkue selvisi ensimmäistä kertaa MM-kilpailujen lopputurnaukseen vuonna 1958.
Terry Medwin

Terence Cameron Medwin (25. syyskuuta 1932 Swansea – 1. toukokuuta 2024) oli walesilainen jalkapalloilija, joka pelasi oikean laitahyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 175-senttimetrinen.
Medwin aloitti uransa Swansea Townin alle 18-vuotiaiden joukkueessa ja liittyi heinäkuussa 1951 edustusjoukkueeseen. Viiden vuoden jälkeen hän jatkoi Tottenham Hotspuriin, jossa hän pelasi uransa viimeiset seitsemän vuotta. Hän voitti viimeksi mainitun joukkueessa Englannin pääsarjamestaruuden 1960–1961, FA Cupin 1961 ja 1962 sekä Community Shieldin 1961–1962 ja 1962–1963. Medwin pelasi seurajoukkueissa 219 kilpailullista ottelua, joissa hän teki 71 ja syötti 13 maalia.
Medwin liittyi huhtikuussa 1953 Walesin maajoukkueeseen. Hän pelasi 30 virallista maaottelua ja teki kuusi maalia. Hän kuului joukkueensa kokoonpanoon vuoden 1958 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin.
Roy Vernon

Thomas Royston Vernon (14. huhtikuuta 1937 Ffynnongroew – 4. joulukuuta 1993) oli walesilainen jalkapalloilija, joka pelasi keskushyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 175-senttimetrinen.
Vernon voitti Evertonin joukkueessa Englannin pääsarjamestaruuden kaudella 1962–1963. Hän sai joukkueessa nimiinsä myös Community Shieldin mestaruuden 1963–1964. Vernon liittyi huhtikuussa 1957 Walesin maajoukkueeseen. Hän pelasi 31 virallista maaottelua ja teki kahdeksan maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1958 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.
Colin Webster

Colin Webster (17. heinäkuuta 1932 Cardiff – 1. maaliskuuta 2001) oli walesilainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjän pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 175-senttimetrinen.
Webster voitti Manchester Unitedin joukkueessa kauden 1955–1956 Englannin pääsarjamestaruuden. Hän liittyi toukokuussa 1957 Walesin maajoukkueeseen ja pelasi neljä virallista maaottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1958 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi kolme ottelua.
Radosław Majdan

Radosław Majdan (s. 10. toukokuuta 1972 Szczecin) on puolalainen ammattilaisuransa päättänyt jalkapallomaalivahti. Hän on pituudeltaan 185-senttimetrinen.
Majdan voitti Wisła Krakovan joukkueessa kahdesti Puolan pääsarjamestaruuden kausina 2003–2004 ja 2004–2005. Lisäksi hän voitti PAOK:n joukkueessa Kreikan cupin 2003. Hän pelasi neljä ottelua Puolan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi A-maajoukkueessa seitsemän ottelua ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 2002 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.