tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Liviko

Liviko on virolainen alkoholijuomia valmistava yritys, joka perustettiin vuonna 1898 jo Venäjän keisarikunnan aikana. Yritys on toiminut koko historiansa ajan samoissa tiloissa Tallinnassa, nykyisen nimensä aiemmin muun muassa Tallinnan viinatehtaana tunnettu yritys sai yhden silloisen tuotteensa (likööri- ja viinakokteili) mukaan vuonna 1971. Liviko on kolmen suurimman Baltian alkoholiyrityksen joukossa. 
Livikolla on useiden tunnettujen alkoholivalmistajien tuotteiden paikalliset edustus- ja myyntioikeudet. Lisäksi se tuo Viroon melkein 400 eri viiniä tunnetuista viinimaista.
Liviko valmistaa yli 70 alkoholijuomaa, muun muassa muun muassa liköörejä. Yrityksen tuotteista tunnetuimpia ovat myös Alkon tuotevalikoimassa olevat Vana Tallinn -tuoteperheen liköörit sekä Viru Valge -votkat. Alkuperäistä jamaikalaisesta rommista valmistettua Vana Tallinnia on tuotettu vuodesta 1960 ja Viru Valgea vuodesta 1962. Uudempaa tuotantoa edustavat vuodesta 2015 valmistetut Crafter's -tuoteperheen ginit. Perinteisintä tuotantoa puolestaan edustavat jo ennen neuvostoaikaa alkunsa saaneet Kännu Kukk -likööri sekä Laua Viin -votka.
Vana Tallinn oli vuonna 2015 Alkossa neljänneksi myydyin likööri. Vana Tallinn -lakritsilikööri valittiin Suomen 100-vuotisjuhlavuoden likööriksi. Alko tiedotti että kilpaan otti osaa kahdeksan likööriä, ja kuusi oli kotimaisia. Kaksi niistä valittiin jatkoon makutestien perustella. Toinen oli kotimainen vaihtoehto mutta sen alkoholiprosentti heitti ilmoitetusta että se jouduttiin hylkäämään.
Kežmarok

Kežmarok on Kežmarokin piirin pääkaupunki Prešovin alueella, Slovakiassa, lähellä Tatravuoria. Siellä on 17 105 asukasta ja se on pinta-alaltaan 24,83 neliökilometriä.
Kežmarok perustettiin saksalaisten ja slaavilaisten asutusten liitossa. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1269. Kežmarokin sijainti lähellä kauppareittejä idästä Eurooppaan vaikutti suotuisasti sen taloudelliseen kehitykseen. Kaupunkiin kehittyi monipuolinen talouselämä ja siellä työskenteli käsityöläisiä useasta eri killasta. Kežmarokiin tarvittiinkin pian kouluja ja maininnat ensimmäisistä oppilaitoksista on vuosilta 1383–1392, jolloin koko Slovakiassa oli vain muutamia kouluja.
Kaupungin merkittävin nähtävyys on protestanttinen puukirkko, joka on rakennettu vuonna 1717. Se on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon. Kaupungissa on myös vuonna 1531 perustetun oppilaitoksen kirjasto, joka on suurin koulukirjasto Keski-Euroopassa. Kirjastossa on noin 150 000 kirjan kokoelma. Oppilaitoksen entisiin oppilaisiin kuuluvat mm. Pavel Jozef Šafárik ja Pavol Országh Hviezdoslav. Historiallisessa keskustassa sijaitsevat kaupunginlinna ja kolmilaivainen Pyhän ristin kirkko.
Jonas Björkman

Jonas Lars Björkman (s. 23. maaliskuuta 1972 Alvesta) on entinen ruotsalainen tennispelaaja, joka lopetti tennisuransa pelattuaan kaksinpeliä vuoden 2008 Tennis Masters Cupissa Shanghaissa, Kiinassa. Parhaimmillaan Björkman oli sijoittunut neljänneksi kaksinpelin ATP-listalla. 20. marraskuuta 2006 hän ohitti Dick Normanin ATP Top 100 -listan vanhimpana pelaajana, kun tämä putosi Top 100 –listalta viimeisen kerran. Vähän yli 2 vuotta myöhemmin, 9. kesäkuuta 2008, Fabrice Santoro ohitti Björkmanin, joka oli itse pudonnut saman rankinglistan ulkopuolelle.
Ura.
Tennisvalmentaja ja postimies Lars Björkmanin poika, Jonas, alkoi pelata tennistä kuusivuotiaana. Hän voitti 18-vuotiaana Ruotsin junioreiden tennismestaruuden ja oli yksi Ruotsin viidestä parhaasta junioripelaajasta.
Säätövoima

Säätövoima tarkoittaa sähköntuotannossa erityistä tai yleistä mielekkäästi säädettävissä olevaa tuotantokapasiteettiä. Sitä tarvitaan jatkuvasti pitämään sähkönkulutus ja -tuotanto tasapainossa eli käytännössä pitämään sähköverkko toiminnassa. Säätövoiman tarve johtuu toisaalta kulutuksen, toisaalta tuotannon vaihteluista. Sähköntuotantomuodot, kuten tuulivoima ja aurinkovoima, jotka seuraavat suoraan muuttuvia luonnonolosuhteita, vaativat suhteessa runsaasti säätövoimaa.
Sähköverkon ohjaus.
Sähkötuotannon säädössä pyritään pitämään jännite ja taajuus säädetyissä rajoissa. Väärät jännitteet ja taajuudet voivat vahingoittaa kuluttajien laitteistoja. Sähköverkon tasolla kiinnitetään huomiota taajuuteen. Taajuuden pudotessa alle 50 hertsin kulutus on tuotantoa suurempaa ja taajuuden noustessa yli 50 hertsiin tuotanto on kulutusta suurempaa. Sallittu vaihteluväli on 49,9–50,1 Hz. Osa kuormasta on riippumatonta taajuudesta, esimerkiksi vastukset ja lamput. Vaihtosähkömoottorit sen sijaan ovat riippuvaisia taajuudesta ja taajuuden laskiessa niiden tehonkäyttö laskee pienentäen verkon kuormaa. Tästä käytetään nimitystä luonnollinen säätövoima. Voimalaitosgeneraattoreissa on myös automaattiset järjestelmät pitämään pyörimisnopeus vakiona. Generaattoritasolla automaattinen säätö pudottaa koneen pois verkosta, jos se ei pysy sallituissa vaihteluväleissä. Automaattiset säädöt ovat nopeita, mutta niilläkin on viiveensä ja suurissa kuormanvaihtelutilanteissa kuluttaja saattaa huomata lamppujen välähtämisen.
Suomen sähköverkko.
Suomessa säätövoimana käytetään vesivoimaa, kaasuturbiinivoimalaitoksia ja Venäjältä tasavirtana tuotavaa sähköä. Lisäksi käyttövarmuuden ylläpitoon käytetään yllättävissä tilanteissa taajuusohjattuja häiriöreservejä, joita ovat voimaloiden pätötehoreservit, kaasuturbiinit sekä irtikytkettävät kuormat.
Tilannetta, jossa sähkön tuotanto ja tuonti eivät riitä kattamaan kulutusta, kutsutaan "tehopulaksi". Suomen kantaverkkoyhtiö Fingrid on määritellyt toimintansa tehopulassa kolmiportaisella asteikolla:
Pohjoismainen sähköverkon säätökapasiteetti.
Pohjoismaiden yhteisen sähköverkon Nordelin tasolla säätösähkölle on omat markkinansa. Nordelissä on säätövoimaksi katsottua sähköntuotantoreserviä vähintään 6 000 MW/Hz, josta Suomen osuus 1 410 MW/Hz. Taajuusohjatun käyttöreservin kokonaismäärä Nordelissa on vähintään 600 MW, jonka tulee aktivoitua +0,1 hertsin poikkeamalla noin kahden minuutin kuluessa. Nopean taajuusohjatun häiriöreservin kokonaismäärä on vähintään 1 000 MW, josta tulee aktivoitua −0,5 hertsin taajuuspoikkeamalla 5 sekunnin sisällä puolet ja 30 sekunnin kuluessa kaikki. Nopeita reservejä on kaikissa pohjoismaissa vähintään suurimman tuotantoyksikön verran.
Pumppuvoimalaitos.
Pumppuvoimalaitoksessa pumpataan vettä öisin korkealla sijaitseviin altaisiin, josta sitä sitten päivisin suuremman kulutuksen aikana lasketaan voimalaitoksen läpi sähköverkon säädön tarpeisiin.
Bryce Johnson

Bryce Johnson (s. 18. huhtikuuta 1977 Reno, Nevada) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi televisiosarjasta "Suositut".
Elämäkerta.
Johnson syntyi Renossa, Nevadassa ja kasvoi Sioux Cityssä Iowassa, jossa hän asui äitinsä ja kahden veljensä kanssa. Perhe asui hetken aikaa myös Denverissä, Coloradossa, jossa Johnson kävi high schoolia.
Johnson asuu Hollywoodissa vaimonsa Dawn Joanne Shandin kanssa. Vapaa-ajallaan hän harrastaa golfia, rantalentopalloa ja amerikkalaista jalkapalloa.
Ura.
Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1995 Johnson muutti Los Angelesiin, jossa hän alkoi opiskella näyttelemistä American Academy of Dramatic Artsissa. Vuonna 1999 hän sai ensimmäisen roolinsa "Saving Graces" -nimisen sarjan pilottijaksosta, mutta sarjaa ei otettu tuotantoon. Se ei kuitenkaan lannistanut Johnsonia, kun hänet roolitettiin John Fordin rooliin televisiosarjassa "Suositut" (1999–2001). Sarjan myötä Johnson tuli tunnetuksi ja sen päätyttyä hän vieraili muun muassa televisiosarjoissa "Gilmoren tytöt", "Dawson’s Creek", "Sisko ja sen sisko", "House" ja "Muodon vuoksi". Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Anna palaa 2" (2004) ja "Sleeping Dogs Lie" (2006).
Johnson on tehnyt myös äänirooleja videopeleihin ja animaatioelokuviin, kuten "Call of Duty 2", "", "Justice League Heroes" ja "Hulk Vs".
Leopardimiehet

Leopardimiehet eli Anioto oli väkivaltainen kultti Belgian Kongossa 1700-luvulta vuoteen 1936.
Kultti on pitkälti uskonnollinen ja pohjautuu leopardijumalan palvontaan. Uudet jäsenet vihittiin mukaan erityisessä seremoniassa. Määräajoin yhteisö kokoontui ja nautti huumaavia yrttejä. Osallistujat pukeutuivat leopardin nahasta tehtyyn viittaan ja päähineeseen, ja sitovat käsiinsä raudasta tehdyt kynnet. Tämän jälkeen he väijyivät yön pimeydessä yksin liikkuvia ja hyökkäsivät näiden kimppuun. Surmattuaan kulkijan he leikkasivat irti uhrin sydämen ja toisen käden. 
1950-luvulla entisten siirtomaiden itsenäistyessä osa kultin jäsenistä ryhtyi palkkamurhaajiksi. Silloin he maalasivat valkoisen V-kirjaimen otsaansa. Nykyään kultti on käytännössä hävinnyt. 
Amnesty Internationalin kuolemanrangaistuksista tekemän maapallonlaajuisen raportin mukaan Zairessa kulttiin kuuluminen oli kuolemalla rangaistavaa, koska se luokiteltiin kannibalismiksi.
Luettelo Mario-pelisarjan hahmoista

Tämä on luettelo "Mario"-pelisarjan hahmoista.
Päähahmot.
Mario.
Mario on sarjan päähenkilö ja Nintendon maskottihahmo. Hänet kuvataan lyhyenä viiksekkäänä sinisiin haalareihin ja punaiseen paitaan pukeutuneena putkimiehenä.
Luigi.
Luigi on Marion pikkuveli. Hän muistuttaa suuresti Mariota, mutta pukeutuu punaisen sijasta vihreään.
Yoshi.
Yoshi on dinosaurus, jolla Mario usein ratsastaa.
Prinsessa Peach.
Prinsessa Peach on Sienivaltakunnan prinsessa ja hallitsija.
Toad.
Toad on sienivaltakunnan asukas.
Sivuhahmot.
Birdo.
Birdo on ulkonäöltään hieman Yoshia muistuttava vaaleanpunainen olento, jolla on torven muotoinen kuono. Birdo oli ennen vihollinen, mutta nykyään hän on Yoshin tyttöystävä.
Prinsessa Daisy.
Daisy on Sarasamaan hallitsija ja Peachin ystävä.
Rosalina.
Rosalina on "Super Mario Galaxy" -pelissä ensimmäistä kertaa esiintyvä nainen.
Luma.
Luma on "Super Mario Galaxy" -peleissä esiintyvä tähtimäinen olento.
Toadette.
Toadette on naispuolinen Toad-hahmo.
Toadsworth.
Toadsworth on Peachin taloudenhoitaja, joka ensiesiintyi pelissä "Super Mario Sunshine".
Vihollishahmot.
Bob-omb.
Bob-omb (suom. Pommi-Tommi, Po-Pommi, Bob-Ommi ja Pommi-Ommi) on pommihahmo.
Boo.
Boo (suom. Pöö ja Buu) on kummitus, joka liikkuu vain kun Mario kääntää sille selkänsä.
Dry Bones.
Dry Bones (suom. Luukasa) on Koopa Troopan luuranko.
Goomba.
Goomba (suom. Kuukunen) on Mario-pelisarjan perusvihollinen.
Koopa Paratroopa.
Koopa Paratroopa on Koopa Troopa, jolla on siivet.
Magikoopa.
Magikoopat (suom. Taikakoopa) ovat eräänlaisia velhoja, jotka ovat sukua Koopa Troopalle.
Piraijakasvit.
Piraijakasvit () ovat isoja kasveja, joilla on terävät hampaat.
Shy Guy.
Shy Guy (suom. Ujo hyypiö) on olento, jolla on kaapu ja valkoinen naamio, jossa on kaksi isoa silmänreikää ja pyöreä aukko suun kohdalla.
Wiggler.
Wiggler (suom. Matelija) on keltainen toukka, jolla on kukka päässään. Jos wigglerin päälle hyppää, se muuttuu punaiseksi, saa lisää nopeutta ja sen päässä oleva kukka tippuu.
Loppuvastushahmot.
Bowser.
Bowser on Marion arkkivihollinen.
Bowser Jr..
Bowser Jr. on Bowserin poika.
Kamek.
Kamek on Magikoopien johtaja.
King Boo.
King Boo on Boo-kummitusten kuningas.
Koopalingit.
Bowserin seitsemän vanhinta jälkeläistä: Ludvig Von Koopa, Roy Koopa, Iggy Koopa, Larry Koopa, Lemmy Koopa, Wendy O. Koopa sekä Morton Koopa Junior.
Petey Piranha.
Petey Piranha (suom. Pete Piraija) on suuri piraijakasvi.
Konošan piiri

Konošan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen lounaisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 8 459 neliökilometriä. Asukkaita on 27 800 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1929 ja uudelleen vuonna 1935 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Konošan kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu 7 maalaiskuntaa:
Talous perustuu metsäteollisuuteen ja rautatieliikenteeseen. Piirin kautta kulkee Moskovan ja Arkangelin välinen rautatie.
Martinikerk

Martinikerk (Martinin kirkko) on kirkko Groningenissa Alankomaissa. Kirkko ja sen torni Martinitoren on nimetty Martinus Toursilaisen (316–397) mukaan. Groningen kuuluu Utrechtin arkkihiippakuntaan, jonka suojeluspyhimys Martinus on.
Kaupunkilaiset puhuvat usein kirkon tornista nimellä "d'Olle Grieze" (murteellinen ilmaus joka tarkoittaa "Vanha Harmaa").
Martinikerk sisältää aineksia eri aikakausien arkkitehtuurista. Suurin osa loisteliaasta seinästä ja kattomaalaukset on suojeltu. Yksityiskohta 1500-luvulta kuvaa Jeesuksen elämää.
Kirkon urkuja on rakentanut uudestaan ja laajentanut muun muassa Arp Schnitger 1691-1692.
Agathokles

Agathokles (; 361−289 eaa.) oli Syrakusan tyranni ja Sisilian kuningas (304−289 eaa.).
Agathokles syntyi Thermai Himeraiain kaupungissa Sisilian saarella. Hän muutti vuonna 343 eaa. synnyinseudultaansa Syrakusaan, missä hän palveli armeijaa. Agathokles karkotettiin kahteen otteeseen yritettyään syöstä hallitsevat oligarkit vallasta. Toisen karkotuksen jälkeen hän palasi kaupunkiin vuonna 317 eaa. Hänellä oli mukanaan vahva armeija, ja hän surmautti ja karkotutti arviolta 10 000 kaupunkilaista, mukaan lukien oligarkit. Hän nosti itsensä Syrakusan tyranniksi, jona hän oli aina kuolemaansa saakka.
Syrakusan hallitsijana hän aloitti laajat sotatoimet muita Sisilian kaupunkivaltioita vastaan. Karthago oli tietoinen saaren tapahtumista ja pelkäsi sen hallinnassa olevan saaren osan siirtyvän uudelle valloittajalla. Karthago oli ollut sodassa Sisilian kreikkalaisten kanssa ajoittain jo 500-luvulta eaa. lähtien. Karthagon armeija oli voitokas ja piiritti Syrakusan vuonna 311 eaa. Agathokles onnistui kuitenkin murtamaan vihollisjoukkojen linjan ja aloitti vastahyökkäyksen Afrikkaan. Hyökkäys eteni hyvin vuoteen 307 eaa. saakka, jolloin Agathokles joutui vihdoin tunnustamaan tappionsa. Vuonna 306 eaa. solmitussa rauhassa Karthago joutui ehtojen mukaisesti luovuttamaan alueita, ja uusi raja sovittiin Halykos-joelle. Joen itäinen osa jäi Karthagolle. Agathokles vahvisti asemaansa, ja vuonna 304 eaa. hän otti itselleen nimikkeen Sisilian kuningas. Kuninkaaksi nimeämisen jälkeen Sisiliassa elettiin suhteellisen rauhallista aikaa, ja Agathokles tuki julkisten rakennusten rakentamista.
Agathokles ei halunnut poikiensa jatkavan kuninkaana, vaan palautti demokratian.
Bob Steele

Robert "Bob" L. Steele (13. heinäkuuta 1911 Kansas City, Missouri – 6. joulukuuta 2002) oli yhdysvaltalainen radiopersoona, joka vaikutti pääasiassa connecticutilaisilla radioasemilla.
Radiouransa Steele aloitti Hartfordissa WTIC-asemalla kuuluttajana vuonna 1936. Vuonna 1943 hänestä tuli aseman aamuohjelman isäntä. Eläkkeelle Steele jäi vuonna 1991.
Bob Steele nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
James Madisonin yliopisto

James Madisonin yliopisto () on vuonna 1908 perustettu julkinen yliopisto Harrisonburgissa Virginiassa Yhdysvalloissa. Se nimettiin valtiomies James Madisonin mukaan.
Historia.
Yliopisto perustettiin 1908 nimellä "The State Normal and Industrial School for Women". Vuonna 1924 nimi muutettiin muotoon "State Teachers College at Harrisonburg" ja vuonna 1938 nykyiseen muotoon Yhdysvaltain neljännen presidentin James Madisonin kunniaksi. Vuonna 1946 otettiin ensimmäisen kerran miehiä kokopäiväisiksi opiskelijoiksi.
Yliopiston mainetta arvioissaan korostava brittiläinen QS-yliopistoranking luokitteli yliopiston yhdysvaltalaisyliopistojen listan (2023) sijaluokkaan 181-190.
Metsäkylä (Ylöjärvi)

Metsäkylä on Ylöjärvellä sijaitseva kylä ja kaupunginosa, jossa asuu noin 4 850 asukasta. Maakuntakaavassa se on määritelty paikalliskeskukseksi.
Kylässä on yhtenäiskoulu, Metsäkylän koulu. Koulun edessä oli Metsätupa, joka jäi koulun uudisrakennuksen alle, mutta jota pidetään kulttuurihistoriallisesti arvokkaana rakennuksena. Siinä on ollut monenlaisia paikallisia toimintoja, kuten kirjasto, käräjätupa ja päiväkoti. Alkujaan se on ollut Räikän päärakennuksen renkitupa. Muita palveluita kylässä on päiväkoti ja neuvola. Ylöjärven seurakunnalla on siellä seurakuntatalo. Valaistu kuntopolku kulkee Metsäkylästä Lamminpäähän.
Metsäkylässä on kyläyhdistys.
Plesetskin piiri

Plesetskin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen länsiosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 27 500 neliökilometriä. Asukkaita piirissä oli 49 077 henkeä (vuoden 2010 väestönlaskenta), joista 33 455 asui kaupunkimaisissa taajamissa (kaupunkilaiset). Loput 15 622 henkeä luokiteltiin maaseutuasukkaiksi.
Vuonna 1929 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Plesetskin kaupunkimainen taajama (11 037 as.). Lisäksi siihen kuuluvat Jemtsan, Obozerskin, Oksovskin, Puksoozeron, Samodedin, Savinskin ja Severoonežskin taajamat sekä 9 maalaiskuntaa:
Plesetskajan rautatieaseman lähellä sijaitsevassa Mirnyin kaupungissa ja laajalla itäpuolisella koealueella toimii Plesetskin avaruuskeskus. Kaupunki ei kuulu Plesetskin piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen suljetun kaupunkipiirikunnan.
Lenan piiri

Lenan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa Komin tasavallan rajalla sijaitsevan piirin pinta-ala on 10 660 neliökilometriä. Asukkaita on 14 300 henkeä (vuonna 2007).
Vuonna 1924 perustettu piiri on saanut nimensä Lenan kylästä, jonne sen keskus oli tarkoitus siirtää entisestä Jarenskin kihlakuntakaupungista. Jarensk kuitenkin säilytti asemansa piirikeskuksena, tosin kyläksi alennettuna. Nykyään piiriin kuluu Urdoman kaupunkimainen taajama sekä kolme maalaiskuntaa:
Talous perustuu metsätalouteen sekä öljyn ja kaasun kuljetukseen. Piirin kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie, Uhta–Grjazovets-kaasujohto ja Uhta–Jaroslavl-öljyjohto. Alueella virtaavaa Vytšegdajokea käytetään puun uittoon.
Krasnoborskin piiri

Krasnoborskin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 9 470 neliökilometriä ja asukkaita on 15 600 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1924 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Krasnoborskin kylä. Siihen kuuluu 7 maalaiskuntaa:
Talous perustuu metsänhankintaan ja -jalostuksen, maanviljelyyn ja elintarviketeollisuuteen. Krasnoborskista on maantie- sekä kesäaikaan myös laivayhteys Vienanjokea pitkin Arkangeliin ja Kotlasiin.
Ustjan piiri

Ustjan piiri () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen eteläosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 10 720 neliökilometriä. Piirissä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 30 581 henkeä.
Vuonna 1929 perustettu piiri on saanut nimensä sen läpi virtaavasta Vienanjoen sivuhaaran Varan sivujoesta Ustjasta.
Hallinnollinen keskus on Oktjabrskin kaupunkityyppinen taajama (9 307 as.). Lisäksi Ustjan piiriin kuuluu Ilezan taajama ja 14 maalaiskuntaa:
Seudun pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous.
Ugandan presidentti

Ugandan presidentti on Ugandan valtionpäämies. Presidentin asema oli aluksi lähinnä seremoniallinen pääministerin pitäessä suurinta valtaa. Vuodesta 1966 pääministeri Milton Obotesta tuli sekä maan pääministeri että presidentti. Tästä lähtien presidentti on ollut Ugandan politiikan vahvin elin.
Presidentti valitaan vaalilla viiden vuoden välein.
Nykyinen presidentti on Yoweri Kaguta Museveni.
Amanda Jenssen

Jenny Amanda Katarina Jenssen, (s. 12. syyskuuta 1988 Lund, Ruotsi) syntymänimeltään Jenny Amanda Katarina Bengtsson on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän nousi julkisuuteen tultuaan toiseksi Ruotsin Idol-kilpailussa vuonna 2007. Jenssenin esikoisalbumi "Killing My Darlings" julkaistiin vuonna 2008 ja se menestyi hyvin, myyden Ruotsissa tuplaplatinaa ja sijoittuen siellä albumilistan sijalle yksi.
Ura.
Uran alkuvaiheet.
Jenssen aloitti uransa laulajana "Oh Hollie Neverdays" ja "Amanda and the Papas" -bändeissä. "Oh Hollie Neverdays" kirjoitti omat kappaleensa, kun taas "Amanda and the Papas" esitti cover-versioita. "Oh Hollie Neverdays" voitti ruotsalaisen "Musik Direkt" -kilpailun, minkä jälkeen yhtye teki kiertueen Gambiassa.
Idol.
Jenssen osallistui vuonna 2007 ruotsalaiseen Idol-kilpailuun, ollen yksi ennakkosuosikeista alusta saakka. 7. joulukuuta 2007 pidetyssä viimeisessä finaalissa hän kuitenkin hävisi Marie Picassolle, saaden 48.7% annetuista äänistä.
Ensimmäinen albumi.
3. tammikuuta 2008 Jenssen ilmoitti solmineensa levytyssopimuksen. Hänen esikoisalbuminsa ensimmäinen single, "Do You Love Me" julkaistiin 23. tammikuuta ja sitä myytiin kultaa. "Amarula Tree", mikä julkaistiin albumin toisena singlenä, julkaistiin huhtikuussa 2008 ja pian sen jälkeen, 7. toukokuuta 2008, Jenssenin esikoisalbumi "Killing My Darlings" julkaistiin. Albumia myytiin Ruotsissa tuplaplatinaa ja se olikin yksi sen vuoden myydyimpiä albumeita.
Kesällä 2008 Jenssen aloitti Ruotsin kiertueensa ja se menestyi hyvin. Kesän lopuksi "Aftonbladetin" lukijat äänestivät hänestä kesäkiertueiden kuningattaren.
Vuoden 2009 alussa Jenssen voitti "Vuoden naisartisti" ja "Vuoden tulokas" -palkinnot.
Toinen albumi.
Esikoisalbuminsa menestyksen jälkeen Jenssen palasi studiolle äänittämään uutta materiaalia toista studioalbumiansa varten. "Happyland" julkaistiin 28. lokakuuta 2009. Sitä myytiin kultaa ja se sijoittui Ruotsin albumilistalla sijalle kolme. Kriitikot ottivat albumin hyvin vastaan ja se voittikin "Parhaan sävellyksen" Grammy-palkinnon. Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli albumin nimikkoraita, "Happyland", mikä oli Ruotsin singlelistan sijalla kolme.
Jenssen voitti albumistaan myös "Parhaan naisartistin" Grammy-palkinnon.
Pirkkalan vanha kirkko

Pirkkalan vanha kirkko on Pirkkalan Pirkkalankylässä sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu vuonna 1921, jolloin Pirkkala ja Nokia erotettiin. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Ilmari Launis, ja siinä on 175 istumapaikkaa. Vuonna 1937 kirkko maalattiin taiteilija Uuno Alangon suunnitelmien mukaisesti, ja häneltä myös hankittiin alttaritaulu. Jouluaattona 24. joulukuuta 1945 tulipalo vahingoitti kirkon sisäpuolta pahasti. Seuraavana vuonna kirkkoa alettiin korjata, ja Uuno Alanko maalasi alttaritaulun kokonaan uudestaan. Kolmannen kerran kirkkoa korjattiin 1972, jolloin se sai lämmityslaitteiston, se maalattiin sisäpuolelta uudestaan ja urut uusittiin 16-äänikertaisiksi. Kirkon katuosoite on Anian Rantatie 226.
Pirkkalan vanhin kirkko on sijainnut vanhan kirkon alueella 1200-luvulla. Ainoastaan vuosina 1857-1920 paikalla ei ollut kirkko- eikä hautaustoimintaa Pirkkalan kirkollisen elämän keskityttyä Pyhäjärven pohjoispuolelle rakennettuun Pirkkalan kivikirkkoon.
Kirkon historialliset taustat.
Uuden kirkon rakentaminen seurasi Etelä-Pirkkalan (nykyisin Pirkkala) päätöksestä erota Pohjois-Pirkkalasta (nykyinen Nokia) ja jatkaa itsenäisenä seurakuntana. Pohjois-Pirkkala oli teollistunut ja Etelä-Pirkkala oli pääosin maatalous-aluetta. 
Sankilassa pidettiin 1917 kokous jossa käsiteltiin seurakunnan jakamista. Kolmen hengen toimikunta joka vei hanketta eteenpäin. Partolan kartanon omistaja Hannes Palmroth, Pietari Väisänen ja K.E. Ollila tekivät anomuksen jakaa seurakunta. Päätös oli ensimmäinen askel kohti itsenäistä Etelä-Pirkkalan kuntaa, joka perustettiin 1921. 
Tuomiokapituli hyväksyi jaon 1918. Pohjois-Pirkkala valitti jakoa, mutta se kuitenkin toteutettiin. Etelä-Pirkkala sai jaossa Etelä-Pirkkalan puolella sijaitsevan pappilan. Etelä-Pirkkalassa ei ollut kirkkoa, Pirkkalan seurakunnan ainoa kirkko oli Pohjois-Pirkkalassa.
1919 Etelä-Pirkkalalaiset päättivät rakentaa uudelle seurakunnalle oman kirkon. Rakennuslautakunnan puheenjohtajaksi valittiin Hannes Palmroth, joka vuodesta 1921 toimi Etelä-Pirkkalan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Kirkkoa suunnitteli arkkitehti Ilmari Lauris ja rakennusmestariksi valittiin A. Valtonen. Marraskuussa 1920 pyydettiin lehti-ilmoituksessa tarjouksia 120.000 tiilelle rakennuslautakunnan puolesta. Reilu vuosi myöhemmin, sunnuntainana 3.7.1921 Etelä-Pirkkalan uusi kirkko vihittiin. Tilaisuudessa puheen pitivät kirkkoherra Hämäläinen, maaherra Albert von Hellens, rakennuslautakunnan puolesta Hannes Palmroth ja Porvoon tuomiokapitulin puolesta asessori Hjalmar Svanberg.
Johnston McCulley

Johnston McCulley (2. helmikuuta 1883 – 23. marraskuuta 1958) oli yhdysvaltalainen pulp-kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, joka tunnetaan Zorron luojana.
Elämäkerta.
McCulley työskenteli poliisitoimittajana National Police Gazettelle ja oli Yhdysvaltain armeijan julkisten asioiden upseeri ensimmäisessä maailmansodassa. Hän oli kiinnostunut historiasta ja aloitti kirjailijan uransa tekemällä tarinoita taskukirjoihin ja myöhemmin novelleihin. McCulleyn ensimmäinen suositumpi hahmo oli herrasmiesrikollinen Black Star, jota miljonääri Roger Verbeck-Flagellum ja entinen rikoskumppani Muggs yrittivät saada kiinni. Tarinaa julkaistiin Detective Story Magazine -lehdessä. 1918 hän julkaisi toisen superrikollisen The Spider, joka oli pyörätuolilla liikkuva rikollisjärjestön johtaja. Hahmo käytti psyykkisiäkykyjä rikosten tekemiseen. Vuosi sen jälkeen McCulleyn tunnetuin hahmo sai alkunsa, kun ensimmäinen tarina Zorrosta julkaistiin "All-Story Weekly" lehdessä. Espanjan Kaliforniassa oikeutta jakava Zorro oli rikkaaseen perheeseen kuuluva Don Diego Vega, joka kaksoisroolillaan pyrkii auttamaan paikallisia asukkaita korruptuneilta virkamiehiltä.
Zorron tarina saavutti suosiota, että siitä julkaistiin mykkäelokuva Zorron merkki 1920. McCulley päätti jatkaa Zorron kirjoittamista, kun hahmon tarkoitus oli alun perin olla vain yhden tarinan mittainen. Menestyksen myötä hän ryhtyi käsikirjoittamaan elokuvia kirjojen ohella aina 1950-luvulle saakka.
Long Duration Exposure Facility

Long Duration Exposure Facility (LDEF) oli NASAn avaruusolosuhteita mittaava matalan kiertoradan (noin 500 kilometriä) satelliitti. Se vietiin avaruuteen 7. huhtikuuta 1984 avaruussukkula Challengerilla ja tuotiin avaruussukkula Columbialla takaisin maahan 20. tammikuuta 1990, jossa sen vauriot analysoitiin.
Satelliitti oli noin 9 800 kilogrammaa painava ja sen eri pinnat oli päällystetty maaleilla, aurinkopaneleilla ja lämpösuojaeristepeitoilla, joiden vaurioita avaruuden säteilyssä, tyhjiössä ja avaruusromutörmäyksissä haluttiin analysoida. Kaikkiaan aluksella oli 57 koetta.
Siachenin jäätikkö

Siachenin jäätikkö on Intian, Pakistanin ja Kiinan rajaseudulla melko lähellä Karakorumin solaa oleva vuoristojäätikkö Ladakhin alueen pohjoispuolella. Pakistan piti aluetta omanaan, mutta Intia miehitti sen vuonna 1984, jolloin jäätiköstä tuli maailman korkein miehitetty kohta. 
Alueen korkeimmat kohdat ovat 6 700 metrin korkeudessa ja lämpötilat voivat olla jopa −70 °C. Jäätikkö on kutistunut puoleen alkuperäisestä koostaan.
Bedum

Bedum on kunta Groningenin provinssissa Alankomaissa. Se on yksi suurimmista Groningenin kaupungin satelliittikaupungeista. Bedumissa on 10 433 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 44,57 neliökilometriä.
Bedumissa on kolme supermarkettia, useita pubeja, kalteva kellotorni ('Bedumin kalteva torni') sekä rautatieasema.
Eugene Kranz

Eugene Francis ”Gene” Kranz (s. 17. elokuuta 1933 Toledo, Ohio) on eläkkeelle jäänyt Nasan entinen päälennonjohtaja, joka tuli kuuluisaksi Apollo 13:n pelastamisesta ja Apollo 11:n johtamisesta kuun pinnalle (Apollo 11:n kuumoduuli vei ensimmäisenä kaksi ihmistä vieraan taivaankappaleen pinnalle kesällä 1969). Hän oli Apollo-ohjelmassa yksi päälennonjohtajista ja johti muun muassa Apollo 13:n miehistön pelastamista. Kranz oli saanut lennonjohtokokemusta ennen Apollo-ohjelmaa Gemini-sarjan avaruuslento-ohjelmasta. 
Apollo 11:n kuumoduuli (LM) laskeutui kuun pinnalle ensimmäisenä Apollo-ohjelman lentona. Koko kriittisen jarrutusvaiheen ajan, joka kesti noin 12 minuuttia ennen pintakosketusta, toimi päälennonjohtajana Gene Kranz ja hänen lennonjohtotiiminsä. Tiimiin kuului lukuisia lennon osa-alueiden alilennonjohtajia, joiden lennonvalvontaan perustuen Kranz saattoi antaa lopulliset etenemis- ja laskeutumisluvat Apollo 11:n kuumoduulin miehistölle. Ennen kunkin kriittisen vaiheen aloittamista Kranz tyypillisesti kävi läpi jokaisen alilennonjohtajan ja kysyi "onko lupa ("go").." siihen ja siihen vaiheeseen. Lopullisen luvan antaminen astronauteille edellytti, että kaikki alilennonjohtajat antoivat luvan ("go"). Tämän tiedon Kranz välitti CAPCOMille (astronauttien kuulokemyssyyn puhujalle), joka lopulta viestitti luvan astronauteille koko maata kiertävän DSN (Deep Space Network) radiolinkkijärjestelmän avulla. Lennonjohtajat näkivät edessään monitoreissa reaaliaikaisen tiedon eri laitteiden tilasta niihin asennettujen antureiden avulla. Tietoja siirsivät avaruusalusten tietokoneet tietoliikenteenä DSN:n välityksellä maapallolle automaattisesti. 
Lennonjohtajien työ ja erilaisten ongelmatilanteiden arvostelukyky oli välttämätön ja arvokas apu Apollo-ohjelman onnistumisessa. Lentäväksi lauseeksi muodostui Kranzin Apollo 13 -projektin vaikeuksien keskellä lausumaksi väitetty ”Epäonnistuminen EI ole vaihtoehto!” Lausahdus juontuu simulaatiokoulutuksesta, jota lennonjohtajat kävivät miehistön ja muun tarvittavan henkilökunnan kanssa vuosia ennen varsinaisia lentoja. Simulaatioissa harjoiteltiin kaikkia mahdollisia mieleen tulevia tapahtumakulkuja, minkä johdosta lennonjohtajista kehittyi taitavia lentoon liittyvien ongelmatilanteiden selvittäjiä. Täydellistä ja lopullista epäonnistumista ei suvaittu missään skenaariossa, vaan ponnisteluja lennon pelastamiseksi jatkettiin aina viimeiseen asti. Näin toimittiin myös Apollo 13:n todellisessa katastrofissa, jossa huoltomoduulissa tapahtui räjähdys.
Vuoden 1995 elokuvassa "Apollo 13" Kranzia esitti Ed Harris. 
Kranz vetäytyi täysin julkisuudesta jäätyään eläkkeelle.
Bellingwedde

Bellingwedde on kunta Groningenin provinssissa Alankomaissa. Kunnassa on arviolta 8 971 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 108,39 neliökilometriä.
Asutuskeskukset.
Bellingwolde, Blijham, Klein-Ulsda, Oudeschans, Rhederbrug, Veelerveen, Vriescheloo, Wedde ja Wedderveer.
Dedicated Kinks

Dedicated Kinks on The Kinksin heinäkuussa 1966 julkaistu EP-levy.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Fred Foy

Fred Foy (27. maaliskuuta 1921 – 22. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen radiokuuluttaja ja ääninäyttelijä, joka muistetaan parhaiten "The Lone Ranger" -radiosarjan kertojan roolista.
Radiouransa Foy aloitti detroitilaisella WMBC-asemalla vuonna 1940, jolta hän kaksi vuotta myöhemmin siirtyi WXYZ-asemalle. Sota-aikana hän palveli Yhdysvaltain puolustusvoimien radioverkossa sijoitettuna Kairoon. Vuonna 1948 hänet valittiin "The Lone Rangerin" kuuluttajan ja kertojan rooliin, jota tehtävää hän hoiti aina sarjan päättymiseen asti vuonna 1955.
Vuonna 1960 siirtyi ABC:n televisioverkkoon. Hän toimi kertojana kymmenissä dokumenttielokuvissa.
Fred Foy nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2000.
De Marne

De Marne on kunta Groningenin provinssissa Alankomaissa. Siellä on arviolta 10 101 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 168,21 neliökilometriä.
Asutuskeskukset.
Broek, Eenrum, Hornhuizen, Houwerzijl, Kleine Huisjes, Kloosterburen, Kruisweg, Lauwersoog, Leens, Mensingeweer, Molenrij, Niekerk, Pieterburen, Schouwerzijl, Ulrum, Vierhuizen, Warfhuizen, Wehe-den Hoorn, Westernieland, Zoutkamp, Zuurdijk.
Empatogeenit

Empatogeeni, joskus myös entaktogeeni, on nimitys ryhmälle psykoaktiivisia aineita, jotka vaikuttavat erityisesti tunne-elämään ja sosiaalisuuteen. Nimen keksi Ralph Metzner vuonna 1983, ja se liittyy aineiden empaattisuutta lisäävään vaikutukseen.
Useimmat empatogeenit toimivat vapauttamalla keskushermostossa serotoniinia, dopamiinia ja noradrenaliinia. Empatogeeneille tyypillisen rakastumisen ja yhteenkuuluvuuden tunteen uskotaan liittyvän erityisesti serotoniinin vapautumiseen.
Suurin osa tunnetuista empatogeeneista on amfetamiinijohdannaisia (esimerkiksi ensimmäinen ja tunnetuin empatogeeni, MDMA eli ekstaasi). Myös joillakin fenetyyliamiini- ja tryptamiinijohdannaisilla on empatogeenisia vaikutuksia. Näitä ovat esimerkiksi 2C-B ja AMT.
Kinks (EP)

Kinks on The Kinksin huhtikuussa 1968 julkaistu EP-levy. Sen kaikki kappaleet sisältyvät edellisvuonna julkaistulle "Something Else by The Kinks" -albumille.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Toisen kerroksen lauluja

Toisen kerroksen lauluja () on Roy Anderssonin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 2000. Elokuvassa esitetään sarja toisistaan riippumattomia kohtauksia, jotka yhdessä tulkitsevat nykyelämää. Elokuvassa käytetään useita lainauksia César Vallejon teoksista.
Elokuva on ensimmäinen osa Anderssonin ”trilogiasta ihmisenä olemisesta”, jonka myöhemmät osat ovat "Sinä elävä" (2007) ja "Kyyhkynen oksalla istui, olevaista pohtien" (2014).
Audiovisual Finland

Audiovisual Finland ry (entinen Favex ry) oli elokuva- ja TV-alan järjestö, joka perustettiin vuonna 2007 edistämään suomalaisen audiovisuaalisen teollisuuden pääsyä kansainvälisille markkinoille. Järjestö oli alun perin nimeltään "Favex" ("Finnish Film &amp; Audiovisual Export") ja se vaihtoi nimensä tammikuussa 2016 "Audiovisual Finland ry":ksi. Yhdistyksen toiminnot siirrettiin 2018 osaksi uutta Audiovisual Producers Finland – APFI ry:tä.
Yhdistystä ensimmäinen toiminnanjohtaja oli Petra Theman ja viimeisenä toiminnanjohtajana oli vuodesta 2013 Johanna ”Nunnu” Karppinen. Yhdistyksen viimeinen puheenjohtaja oli Kopioston toimitusjohtaja Valtteri Niiranen.
Hulda-palkinto.
Järjestö jakoi vuodesta 2013 vuosittain Hulda-vientipalkinnon. Sen nimi juontaa Hella Wuolijoen "Juurakon Hulda" -näytelmän pohjalta tehdystä samannimisestä elokuvasta (1937), josta tehtiin Yhdysvalloissa elokuva "Farmarin tytär" (1947). Palkintoa on jakanut vuodesta 2022 Audiovisual Producers Finland – APFI ry.
Palkinnon ovat saaneet:
ObZen

obZen on ruotsalaisen metalliyhtyeen Meshuggahin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 7. maaliskuuta 2008 ja Yhdysvalloissa 11. maaliskuuta 2008. Albumi sisältää yhdeksän kappaletta ja on kestoltaan 52 minuuttia 29 sekuntia. 
Yhtyeen rumpali Tomas Haake soittaa "obZen"illa itse rummut, toisin kuin edellisellä albumilla "Catch Thirtythree", jonka kappaleissa rummut oli ohjelmoitu. Haake on myös sanoittanut kaikki albumin kappaleet.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 21.
Fran Striker

Fran Striker (1903 – 4. syyskuuta 1962) oli yhdysvaltalainen radiokäsikirjoittaja. Hänen käsikirjoittamiaan sarjoja ovat muun muassa "The Lone Ranger" ja "The Green Hornet".
Striker aloitti radiokäsikirjoittajan uransa Buffalossa 1920-luvulla kirjoittamalla paikallisille radioasemille, kunnes hän sai myytyä kolme sarjaa detroitilaiselle WXYZ-asemalle. Aseman johtaja George W. Trendle pyysi vuonna 1933 Strikeria kirjoittamaan ideoimaansa uutta seikkailusarjaa "The Lone Rangeria". Sarja oli menestys, ja Striker kirjoitti radiosarjaa 21 vuotta. Lisäksi hän kirjoitti myös sarjaan perustuvaa sarjakuvaa ja romaanisarjaa. Muita Strikerin kirjoittamia radiosarjoja olivat muun muassa 1936–1952 esitetty "The Green Hornet", "Challenge of the Yukon" ja "Ned Jordan, Secret Agent".
Fran Striker nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1988.
Sean Catherine Derek

Sean Catherine Derek (s. 16. lokakuuta 1953) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka on kirjoittanut jaksoja enimmäkseen piirrossarjoihin 1980-luvulta lähtien. Hän kirjoitti jaksoja muun muassa suosittuihin sarjoihin 1990-luvulla, kuten "Batman" ja "Hämähäkkimies".
Hänen isänsä oli näyttelijä ja ohjaaja John Derek.
Marttyyrit (elokuva)

Marttyyrit ("Martyrs") on ranskalainen kauhuelokuva vuodelta 2008. Sen ohjasi Pascal Laugier. Pääosissa ovat Mylène Jampanoï ja Morjana Alaoui.
Juoni.
Kateissa ollut pikkutyttö pelastetaan hylätystä teurastamosta. Järkyttynyt tyttö ei pysty kertomaan mitään kaappauksestaan. Sairaalassa hän ystävystyy Anna-nimisen tytön kanssa ja saa jälleen elämästä kiinni. 15 vuotta myöhemmin tyhjäkatseinen ja raivohullu nuori nainen tappaa perheen heidän kotitalossaan syvällä metsässä.
Muswell Hillbillies

Muswell Hillbillies on The Kinks -yhtyeen marraskuussa 1971 julkaistu studioalbumi ja samalla sen ensimmäinen RCA Recordsille tekemä levytys. Albumi on nimetty Lontoossa sijaitsevan Muswell Hillin kaupunginosan mukaan, jossa yhtyeen jäsenet, veljekset, Ray Davies ja Dave Davies varttuivat ja yhtye alun perin perustettiin 1960-luvun alussa. Albumin kansikuva otettiin kuitenkin yli kahden mailin päässä Muswell Hillistä. Itse nimi on väännös yhdysvaltalaisesta The Beverly Hillbillies -tv-sarjasta.
Vaikka uusi levy-yhtiö RCA todennäköisesti janosi Kinksiltä hittisinglejä 1960-luvun tapaan, Ray Davies kuitenkin suuntasi kaiken luovuutensa itse albumiin, ilman tarkoitustakaan tehdä hittisingleä. RCA olisi myös toivonut albumista kaupallista, mutta Davies kieltäytyi tästä. Levyn teemana ovat turhautuneisuus ja elämän varjopuolet aiheinaan muun muassa mielenterveysongelmat (”Acute Schizophrenia Paranoia Blues”), laihduttaminen (”Skin and Bone”) ja viinan vaarat (”Alcohol”). 
Yhtyeen soundissa uutta olivat puhallinsovitukset, joista vastasi Mike Cotton Sound -jazztrio. Ray Davies halusi Kinksin äänimaailmaan perinteistä jazzsoundia.
Julkaisu ja menestys.
"Muswell Hillbillies" julkaistiin Yhdysvalloissa 24. marraskuuta 1971 ja yhtyeen kotimaassa Isossa-Britanniassa kaksi päivää myöhemmin. Britanniassa albumilta ei julkaistu yhtäkään singleä.
Albumi ei noussut listoille Britanniassa (top 40) ja myi heikosti myös Yhdysvalloissa (sijoitus 100.), mikä oli pettymys edellisalbumin, "Lola versus Powerman...", kohtuullisen menestyksen jälkeen. Ray ja Dave Davies ovat kuitenkin molemmat myöhemmin ilmoittaneet kiintymyksensä "Muswell Hillbilliesiin". Vuonna 1998 julkaistun uusintapainoksen kansilehtisessä Ray Davies pitää albumia jopa yhtyeen parhaana ja ”työväenluokkaisimpana”. Dave Davies puolestaan kertoo rakastavansa albumia.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kokoonpano.
Vierailijat.
Mike Cotton Sound raidoilla 2 ja 5:
Karol Križan

Karol Križan (s. 5. kesäkuuta 1980, Žilina, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka on pelannut urallaan Slovakian, Ruotsin, Sveitsin, Italian ja Norjan pääsarjassa sekä monikansallisessa MOL-liigassa. Slovakian-mestaruuden hän on voittanut kahdesti, 2001 HK 32 Liptovský Mikulášissa ja 2005 HKm Zvolenissa. Ruotsin-mestaruuden hän on voittanut MODOssa 2007.
Slovakian joukkueessa Križan on pelannut viidet MM-kilpailut ja yhdet olympialaiset.
Mies joka tiesi liikaa (vuoden 1956 elokuva)

Mies joka tiesi liikaa ("The Man Who Knew Too Much") on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1956. Se on uudelleenfilmatisointi Hitchcockin saman nimisestä elokuvasta vuodelta 1934.
Elokuva sai parhaan laulun Oscar-palkinnon Doris Dayn esittämästä kappaleesta "Whatever Will Be, Will Be (Que Sera, Sera)".
Juoni.
Lääkäri Benjamin McKenna on lomalla Marrakechissa Ranskan Marokossa vaimonsa Jon ja poikansa Hankin kanssa. He tutustuvat siellä brittiläiseen Draytonin pariskuntaan ja ranskalaiseen Louis Bernardiin. Kaikki sopivat yhteisestä illallisesta Casablancassa, mutta Bernard ei tule heidän seuraansa. 
Seuraavana päivä he näkevät torilla, kuinka arabia puukotetaan selkään. Arabi kaatuu Benin lähelle, joka huomaa, että arabi on itse asiassa valepukuinen Bernard. Ennen kuolemaansa Bernard kuiskaa Benille salaisia tietoja suunnitellusta pääministerin salamurhasta Lontoossa. McKennat päätyvät herra Draytonin avustamana poliisiasemalle antamaan lausuntoa tapahtumista ja jättävät poikansa Hankin rouva Draytonin hoiviin. Käy ilmi, että Louis Bernard on Deuxième Bureaun eli Ranskan tiedustelupalvelun agentti. Ben saa yllättäen poliisiasemalle puhelun, jossa uhataan Hankin henkeä, mikäli hän paljastaa poliisille, mitä Bernard sanoi. Hotelliin palattuaan McKennat saavat tietää, että juuri Draytonit ovat kidnapanneet heidän poikansa ja lähteneet Englantiin. McKennat lähtevät heidän peräänsä. 
Ainoana johtolankana nimi Ambrose Chappell Ben lähtee tapaamaan samannimistä miestä, joka osoittautuu täysin vääräksi henkilöksi eli eläintentäyttäjäksi. Jo keksii, että Ambrose Chapel onkin Ambrose-niminen kappeli. Kappelin henkilökuntana ovat Draytonit, ja Hankia pidetään vankina siellä. 
Marrakechista on värvätty ranskalainen palkkamurhaaja, joka saa tarkat ohjeet toimia Albert Hallissa pidettävän konsertin musiikin mukaisesti, jotta laukaus ei kuulu. Royal Albert Hallissa salamurhaaja kieltää Jota puuttumasta hänen suunnitelmiinsa, mutta viime hetkellä Jo kirkaisee ja pelastaa siten murhan kohteeksi suunnitellun pääministerin hengen. Suurlähetystössä pääministeri kiittää Jota ja pyytää häntä laulamaan jonkin laulun. Jo valitsee ”Que Sera Sera” -kappaleen, jonka hän tietää Hankin tuntevan ja toivoo siten pelastavansa suurlähetystöön vangiksi siirretyn poikansa. Tämä onnistuukin katuvan rouva Draytonin avustuksella.
Näyttelijät.
Cameoroolit.
Alfred Hitchcockin cameorooli on noin 25 minuuttia elokuvan alusta. Hänet nähdään selin marokkolaisella torilla katsomassa akrobaatteja. Bernard Herrmannilla, elokuvan musiikin säveltäjällä, on myös cameorooli kapellimestarina.
Ron Friedman

Ron Friedman (1. elokuuta 1932 – 15. syyskuuta 2025) oli yhdysvaltalainen Emmy-ehdokkuuden saanut käsikirjoittaja, joka aloitti uransa televisiossa 1960-luvulla. Hän muun muassa käsikirjoitti elokuvat ja sekä lukuisia televisiosarjoja, kuten "Salainen agentti 86", "Vaimoni on noita", "Onnen päivät", "Wonder Woman", "Charlien enkelit", , "Zorro" ja "Rautamies".
Len Uhley

Len Uhley on yhdysvaltalainen Emmy-ehdokkuuden saanut käsikirjoittaja, joka aloitteli uraansa televisiossa 1980-luvulla Disneyn parissa. Sittemmin 2000-luvun aikana Uhley on tehnyt töitä enimmäkseen Warner Bros. Animationille. Hän on muun muassa käsikirjoittanut jaksoja animaatioihin Kummikarhut, Ankronikka, Pilipalipilotit, Varjoankka, X-Men, Rautamies, Maa aikojen alussa 7 – Kylmän tulen kivi, , Justice League, Ozzy &amp; Drix, Static Shock, Loonatics Unleashed, The Batman, , Wolverine and the X-Men ja .
Robert Tapert

Robert Gerard ”Rob” Tapert (s. 14. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen tuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Opiskellessaan ekonomiaa Michiganin osavaltionyliopistossa Tapert tutustui Sam Raimiin, joka oli Tapertin huonekaverin Ivan Raimin veli. Sam Raimi sai Tapertin kiinnostumaan elokuva-alasta, ja myöhemmin Tapert on tuottanut useita Raimin ohjaamia elokuvia, kuten "Evil Dead", "Darkman" ja "The Gift – Enne". Lisäksi Tapert ja Raimi tuottivat yhdessä televisiosarjoja "Hercules" ja "Xena", joiden muutamia jaksoja Tapert myös käsikirjoitti ja ohjasi.
Tapert on ollut naimisissa näyttelijä Lucy Lawlessin kanssa vuodesta 1998 lähtien. Heillä on kaksi lasta, vuosina 1999 ja 2002 syntyneet pojat.
EDTA

EDTA eli etyleenidiamiinitetraetikkahappo (C10H16N2O8) on aminohappo, jolla on useita käyttötarkoituksia teollisuudessa ja lääketieteessä. EDTA muodostaa kompleksiyhdisteen useiden metallien kuten kalsiumin, magnesiumin, alumiinin, raudan, lyijyn, kuparin, mangaanin, tinan ja sinkin ionien kanssa.
Synteesi.
F. Munz kehitti vuonna 1935 menetelmän EDTA:n valmistamiseksi. Siinä etyleenidiamiinia käsiteltiin kloorietikkahapolla ja natriumhydroksidilla. Menetelmän huono puoli oli, että EDTA:n sekaan jäi natriumkloridia. Nykyään ainetta valmistetaan teollisesti etyleenidiamiinista, formaldehydistä ja sinihaposta tai natriumsyanidista.
Käyttö.
Kelaatio-hoidossa käytetään EDTA:ta sitomaan metalli-ioneja hoidettaessa lyijymyrkytyksiä tai hyperkalsemiaa.
EDTA:ta käytetään muun muassa veden kovuuden määrittämiseen kompleksometrisellä titrauksella. EDTA muodostaa magnesium- ja kalsiumionien kanssa kompleksiyhdisteen ja indikaattorina käytettävän eriokromimusta T:n väri muuttuu. Hapon kulutuksen perusteella voidaan määrittää veden kovuus.
Lääketieteessä EDTA:ta käytetään muun muassa tutkittaessa munuaisten toimintaa. Potilaaseen ruiskutetaan EDTA:n ja radioaktiivisen kromi-51-isotoopin seosta.
"Natriumedetaattia" eli EDTA:ta on käytetty vesihuuhteluliuoksen apuaineena silmien kalkkivammoissa. EDTA:n vaikutus perustuu siihen, että se sitoo eli neutralisoi kalsiumin vaikutuksen.
EDTA:ta käytetään yleisesti verinäyteputkien lisäaineena estämässä veren hyytyminen. Näyte ei saa hyytyä kun tutkitaan ja lasketaan verisoluja.
Muita aineen ja sen natriumsuolan käyttökohteita ovat sovellukset metalliteollisuudessa ja erilaisten kemikaalien valmistuksessa.
Käyttöturvallisuus.
EDTA aiheuttaa hengitettynä hengenahdistusta ja nieltynä huonoa oloa. Kuumentuessaan aine hajoaa, jolloin syntyy muun muassa typen oksideja. EDTA:n epäillään myös aiheuttavan silmä-ärsytystä. EDTA imeytyy ihon kautta äärimmäisen heikosti. Lisäksi se metaboloituu vain vähän ja poistuu elimistöstä nopeasti.
Ympäristövaikutukset.
EDTA on lievästi myrkyllistä kaloille ja muille vesieliöille. EDTA:n epäillään olevan ympäristölle haitallinen, koska sillä on kyky imeä ja kuljettaa raskasmetalleja ja se on heikosti biohajoava. EDTA:ta ei tästä huolimatta pidetä pysyvänä eikä biokertyvänä yhdisteenä. EDTA:n raskasmetalleihin liittyvä riski on olemassa siinä tapauksessa, että EDTA-raskasmetallikompleksit päätyvät pohjasedimentteihin.
Tarzan ja Oparin aarteet

Tarzan ja Oparin aarteet ("Tarzan and the Jewels of Opar") on Edgar Rice Burroughsin viides Tarzan-romaani. Tarina julkaistiin ensin "All-Story Cavalier Weekly" -lehden jatkosarjana marras–joulukuussa 1916. Kirjana sen julkaisi ensimmäisenä "A. C. McClurg &amp; Co." vuonna 1918. 
Suomeksi kirjan julkaisi Karisto A. J. Salosen suomentamana vuonna 1923. Seppo Ilmarin suomennoksen ovat julkaisseet Taikajousi vuonna 1966, Kauppakirjapaino vuonna 1971, WSOY vuonna 1974 ja Kirjayhtymä vuonna 1990.
Roger Craig Smith

Roger Craig Smith (s. 11. elokuuta 1975 Orangen piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä. Hänen tunnetuimpiaan äänirooleja ovat Chris Redfield Resident Evil -pelisarjassa, Ezio Assassin’s Creed II:ssa, Sonic the Hedgehog Sonic the Hedgehog -pelisarjassa, sekä Batman issa.
Ura.
Smith kasvoi Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa ja opiskellessaan collegessa hän työskenteli stand up -koomikkona. Collegen jälkeen Smith opiskeli Chapmanin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2003 elokuvakäsikirjoittajaksi. Myöhemmin Smithin agentti kehotti häntä siirtymään ääninäyttelijäksi stand up -komiikan parista. Tämän myötä Smith opiskeli muun muassa Bob Bergenin opissa animaatiossa ääninäyttelemistä ja Sylvia Aimeriton opissa mainos- ja kertojan äänityötä. Sittemmin hän on tehnyt äänirooleja niin animeen, kuin alkuperäisiin animaatoihin ja videopeleihin, kuten "Naruto", "Celebrity Deathmatch", "" , "Wolverine and the X-Men" ja "Tekken 6".
Vuonna 2009 Smith oli Duken äänenä elokuvaan perustuvassa videopelissä "". Smithistä tuli vuonna 2010 myös kolmas Sonic the Hedgehogin ääninäyttelijä videopeleissä Jason Anthony Griffithin jälkeen "Sonic Colorsin" myötä. Smith on toiminut myös Chris Redfieldin äänenä "Resident Evil" -pelisarjassa, Ezio Auditore da Firenzen äänenä "Assassin’s Creed" -pelisarjassa ja Batmanin äänenä "issa". Smith on ääninäytellyt Kapteeni Amerikkaa useissa animaatiosarjoissa ja videopeleissä vuodesta 2012 lähtien.
Taikavaras

Taikavaras on Sarah Prineasin kirjoittama nuortenromaani. Kirja kertoo pojasta, joka pääsee velhon apuriksi ja oppipojaksi varastettuaan tämän velhonkiven. "Taikavaras" on samannimisen trilogian ensimmäinen osa.
Juoni.
Connwaer "Conn" on orpopoika, joka asuu Ehtoisan maagisessa kaupungissa. Hän saa elantonsa varastelusta Illankajon kaduilla. Eräänä päivänä kaikki kuitenkin muuttuu, kun Conn varastaa Ikimyksen, velhon taskusta tämän velhonkiven. Velho huomaa varkauden, mutta ei rankaise poikaa, koska on kiinnostunut tästä. Connin olisi nimittäin pitänyt kaatua kuolleena maahan heti kun oli koskenut kiveen. Velho ottaa Connin apulaisekseen ja myöhemmin oppipojakseen. Ilkimys ja Conn saavat selville, että taikuuden väheneminen uhkaa Ehtoisaa ja yrittävät estää sen.
Connin on löydettävä itselleen oma velhokivi kuukauden kuluessa voidakseen jatkaa velhon opintojaan Ehtoisan lyseossa ja Ikimyksen oppipoikana. Muussa tapauksessa hänen on palattava takaisin Illankajon kujille.
Paikkoja.
• Sarastuksen palatsi: Loistelias palatsi, jossa Pihalava ja Herttuatar asuvat.
• Lyseo: Koulu, jota Ehtoisan tulevat velhot ja rikkaat nuoret käyvät. Sijaitsee Aamunkoin ja Illankajon välissä virtaavan joen saarella.
• Seesteä: Ikimyksen suvun talo, jonka keskusta on räjähtänyt Ikimyksen parinkymmenen vuoden takaisesta tulikokeilusta. Varsin lähellä saarta, jossa lyseo on.
• Neuvosmaagien talo: Suuri rakennus, jonne Neuvosmaagit kokoontuvat. 
• Iltahämyn talo: Alivaltias Varistuksen koti, joka muistuttaa linnoitusta.