tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wild Honey Pie

”Wild Honey Pie” on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan ”The Beatles” (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi Paul McCartney, mutta kuten useimmat Beatles-kappaleet, sen krediitit on merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys.
"Wild Honey Pie" on yksi ”White Albumin” lyhyimmistä ja kokeellisimmista kappaleista. Se on itse asiassa improvisoitu ja humoristinen teos, jonka McCartney äänitti yksin yhtyeen muilta jäseniltä salaa. McCartneyn mukaan kappale syntyi spontaanisti, kun hän kokeili erilaisia sointukuvioita ja äänimaisemia studioaikana. Kappaleen toistuva melodia ja hajanainen rakenne korostavat sen leikittelevää ja vapaamuotoista luonnetta.
Alkuperäisenä tarkoituksena oli pitää "Wild Honey Pie" vain studioharjoituksena, mutta George Harrisonin vaimo Pattie Boyd piti siitä niin paljon, että se päätettiin sisällyttää lopulliselle albumille.
Äänitys ja tuotanto.
"Wild Honey Pie" äänitettiin Abbey Road -studioilla Lontoossa vuonna 1968. McCartney äänitti kaikki instrumentit itse, mukaan lukien kitaran, rummut ja laulun. Kappaleen lyhyt kesto, alle kaksi minuuttia, ja sen kokeellinen tyyli heijastavat yhtyeen tuonaikaista halua tutkia musiikillisia rajoja ja vapauksia.
Kappale on yksi harvoista Beatles-kappaleista, joissa vain yksi jäsen oli mukana koko tuotantoprosessissa. McCartneyn luovuus ja vapaus ovat tässä kappaleessa selkeästi esillä, vaikka teos onkin enemmän musiikillinen kuriositeetti kuin täysimittainen kappale.
Vastaanotto.
"Wild Honey Pie" on saanut ristiriitaisen vastaanoton. Monet kriitikot ovat pitäneet kappaletta lähinnä täytemateriaalina, joka ei tarjoa samanlaista musiikillista syvyyttä kuin muut ”White Albumin” kappaleet. Toiset taas näkevät sen osana albumin kokeellista ja monipuolista luonnetta, joka tekee siitä ainutlaatuisen.
Vaikka kappale ei ole saavuttanut suurta suosiota Beatlesin laajassa diskografiassa, se on säilyttänyt paikkansa albumin erikoisuutena ja on saanut jonkinlaisen kulttimaineen fanien keskuudessa.
Vaikutus ja perintö.
"Wild Honey Pie" on esimerkki Beatlesin rohkeudesta tehdä jotain täysin odottamatonta ja rikkoa perinteisen pop-musiikin rajoja. Vaikka se ei ole yksi yhtyeen tunnetuimmista teoksista, se kuvastaa hyvin McCartneyn halua kokeilla uusia äänimaailmoja ja tapoja tehdä musiikkia.
Kappale on myös osa laajempaa ilmiötä, jossa ”White Albumin” epätavalliset ja vaihtelevat kappaleet edustavat yhtyeen musiikillista monipuolisuutta ja luovaa vapautta.
Kokoonpano.
Paul McCartney – laulu, kitara, rummut, muut instrumentit
Lähteet.
The Beatles: The White Album (1968) – liner notes  
McCartney, Paul. Interviews (1968–2000)
Martha My Dear

”Martha My Dear” on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan ”The Beatles” (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi ja äänitti Paul McCartney, vaikka kuten useimmat Beatles-kappaleet, se on virallisesti merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys.
"Martha My Dear" sai nimensä McCartneyn rakkaalta vanhaltaenglanninlammaskoiralta nimeltä Martha, mutta kappaleen sanoitusten ei kuitenkaan katsota suoraan viittaavan koiraan. Monet tulkitsevat, että kappale saattaa olla viittaus McCartneyn henkilökohtaiseen elämään ja mahdollisesti hänen tuolloin päättyneeseen suhteeseensa näyttelijä Jane Asherin kanssa. Kappale on sävyltään kevyt ja tarttuva, ja siinä yhdistyy pop, vaudeville ja klassiset vaikutteet.
McCartney sävelsi kappaleen pianolla, ja melodian kirkkaus ja optimistinen sävy heijastavat hänen kykyään luoda musiikkia, joka on sekä monimutkaista että helposti lähestyttävää. 
Äänitys ja tuotanto.
"Martha My Dear" äänitettiin Trident Studios -studioilla Lontoossa vuonna 1968. Kappale on poikkeuksellinen siinä mielessä, että McCartney äänitti suurimman osan siitä yksin ilman muiden Beatles-jäsenten osallistumista. Hän soitti itse pianon, basson ja kitarat, ja orkesterisovituksista vastasi yhtyeen pitkäaikainen tuottaja George Martin. Sovituksessa kuullaan jousia ja vaskisoittimia, jotka antavat kappaleelle erottuvan ja eloisan äänimaailman.
Vastaanotto.
"Martha My Dear" sai julkaisunsa jälkeen positiivisen vastaanoton, erityisesti sen tarttuvan melodian ja monipuolisen sovituksen ansiosta. Kriitikot ylistivät McCartneyn kykyä yhdistää klassinen musiikki pop-rakenteisiin, ja monet pitävät kappaletta osoituksena hänen poikkeuksellisista säveltäjän taidoistaan.
Vaikka kappale ei noussut erityiseksi hitiksi, se on säilynyt fanien keskuudessa suosittuna ja sitä pidetään yhtenä McCartneyn hienoimmista yksilösuorituksista Beatlesin tuotannossa.
Vaikutus ja perintö.
"Martha My Dear" on erinomainen esimerkki McCartneyn sävellystaitojen laajuudesta, ja se edustaa hänen kiinnostustaan vaudeville-tyyliseen musiikkiin ja klassisiin sovituksiin. Kappaleen monitahoinen rakenne ja sävyjen leikkisyys ovat tehneet siitä merkittävän osan Beatlesin tuotantoa.
Vaikka kappaleen henkilökohtaiset viittaukset ovat jääneet monille arvoituksiksi, sen musiikillinen perintö on säilynyt vahvana ja osoittaa McCartneyn luovuutta ja monipuolisuutta.
Kokoonpano.
Paul McCartney – laulu, piano, bassokitara, akustinen kitara  
Orkesteri (jouset ja vaskisoittimet), sovittanut George Martin
Lähteet.
The Beatles: The White Album (1968) – liner notes  
McCartney, Paul. *Interviews* (1968–2000)
The Sims (elokuva)

The Sims on tuleva samannimiseen pelisarjaan perustuva elokuva. Sen kehittää Amazon MGM Studios yhteistyössä Electronic Artsin, LuckyChap Entertainmentin ja Vertigo Entertainmentin kanssa. Elokuvan ohjaa Kate Herron, joka myös käsikirjoittaa sen Briony Redmanin kanssa.
Klaus Bachler

Klaus Bachler (s. 27. heinäkuuta 1991 Judenburg) on itävaltalainen moottoriurheilija.
Ura.
Bachler aloitti uransa vuonna 2007 LO Formel Lista Junior -sarjasta, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Tämän jälkeen hän siirtyi ADAC Formel Masters -sarjaan vuonna 2008. Hän sijoittui sarjassa kolmanneksi. Vuonna 2009 Bachler jatkoi sarjassa ja sijoittui toiseksi. Vuonna 2010 Bachler siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan, jossa hän ajoi vain kaksi kilpailua. Vuonna 2011 Bachler ajoi täyden kauden sarjassa ja sijoittui pisteissä kolmanneksi.
Vuonna 2012 Bachler kilpaili Saksan Porsche Carrera Cup -sarjassa sijoittui sarjapisteissä kahdeksanneksi. Hän ajoi myös Porsche Supercup -sarjassa kaksi kilpailua vierailevana kuljettajana. Vuonna 2013 Bachler ajoi täyden kauden Porsche Supercup -sarjassa ja sijoittui sarjan seitsemänneksi. Hän jatkoi sarjassa myös vuonna 2014 sijoittuen neljänneksi.
Bachler siirtyi ADAC GT Masters -sarjaan vuonna 2015. Hän sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjapisteissä neljänneksi. Hän ajoi sarjassa myös vuosina 2016-2022.
Bachler on ajanut myös lukuisia sarjoja kuten GT World Challenge Europe, European Le Mans Series, FIA World Endurance Championship ja IMSA SportsCar Championship -sarjoissa. Hän on osallistunut urallaan kestävyyskilpailuihin kuten Nürburgringin 24 tunnin ajoon ja Le Mansin 24 tunnin ajoon.
Mykola Vilinskyi

Mykola Mykolajovytš Vilinskyi (; 14. toukokuuta 1888 Holta (nyk. Pervomaisk) – 7. syyskuuta 1956 Kiova) oli ukrainalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Vilinskyi valmistui Novorossijan yliopiston oikeustieteen tiedekunnasta vuonna 1912 ja Odessan konservatoriosta vuonna 1919. Häntä opetti Witold Maliszewski. Vilinskyi itse opetti Odessassa vuosina 1920–1941 (vuodesta 1926 professorina), vuosina 1941–1944 Taškentissa ja vuodesta 1944 Kiovassa. Hän johti Kiovan konservatorion sävellyksen laitosta vuosina 1944–1947 ja 1950–1954 sekä musiikin teorian laitosta vuosina 1949–1953. Vilinskyi sai Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1951. Vilinskyin oppilaita olivat Oleksandr Bilaš, Kostjantyn Dankevytš, Volodymyr Femelidi, Anton Muh’a, Albert Vodovozov ja Jevhen Zubtsov.
Vilinskyi sävelsi kantaatin "Moldavija" (1939), orkesteriteoksen "H’arakterni tantsi" (1920, revisoitu 1949), kolme sarjaa moldovalaisiin teemoihin (1932, 1933, 1944) ja balettisarjan (1956). Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu pianoteoksia, kamarimusiikkia, kuoromusiikkia ja yksinlauluja eri runoilijoiden sanoihin. Vilinskyi sävelsi myös musiikin Ukrajinfilmin elokuvaan "Štšastja buty molodym" (1937). Lisäksi hän kirjoitti musiikin aiheista. Vilinskyin tytär oli sopraano Iryna Vilinska.
Ernests Vīgners

Ernests Vīgners (1850–1933) oli latvialainen säveltäjä, kapellimestari, kuoronjohtaja ja kansanperinteen keräilijä.
Vīgners osallistui Latvian laulufestivaaleille ensimmäisen kerran 15-vuotiaana. Hän työskenteli koulujen opettajana vuosina 1868–1873 ja alkoi tänä aikana keräillä kansanlauluja. Hän julkaisi vuosina 1873 ja 1874 kaksiosaisen "Latvija"-kokoelman kuorolauluista. Vīgners pääsi vuonna 1873 Moskovan konservatorioon, jossa hänestä tuli ensimmäinen siellä ammattimaisen musiikkikoulutuksen saanut latvialainen. Hän oli yksi latvialaisen ammattimaisen musiikkielämän edelläkävijöistä. Hänen opettajiinsa kuului Pjotr Tšaikovski. Vīgners vietti Moskovassa vuodet 1873–1885 ja 1896–1920. Hän työskenteli siellä sekä opettajana että useiden kuorojen ja orkesterien johtajana. Vuosina 1886–1893 ja 1920–1933 hän opetti musiikkia Riiassa ja Liepājassa.
Vīgners kirjoitti ensimmäisen latviaksi julkaistun musiikin teorian alkeisoppikirjan. Hän laati myös muita metodologisia julkaisuja. Vīgners perusti Riian fonologian instituutin vuonna 1920 ja johti sitä kuolemaansa saakka. Hän oli myös perustamassa Riian latvialaisen seuran musiikkikomiteaa vuonna 1889. Vīgners oli pääkuoronjohtaja 3. ja 4. yleislatvialaisessa laulufestivaalissa. Hänelle myönnettiin vuonna 1926 Kolmen Tähden ritarikunnan kunniamerkki. Vīgnersin poika oli kapellimestari Leonīds Vīgners.
I’m So Tired

I'm So Tired on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan "The Beatles" (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi John Lennon, ja kuten useimmat Beatles-kappaleet, se on merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys.
"I'm So Tired" syntyi aikana, jolloin Lennon ja muut Beatlesin jäsenet olivat Intiassa Maharishi Mahesh Yogin ashramissa opiskelemassa transsendenttista meditaatiota. Lennon koki unettomuutta meditaatiosta huolimatta, ja hänen levoton olotilansa johti tämän kappaleen syntyyn. Kappaleen sanoitukset ilmentävät hänen turhautumistaan unettomuuteen sekä hänen kaipuutaan Yoko Onoa kohtaan, jonka kanssa Lennon alkoi muodostaa tiivistä suhdetta näihin aikoihin.
Sanoitukset ovat suoraviivaisia ja paljastavat Lennonin tunteet väsymyksestä ja henkisestä uupumuksesta. Lennon on myöhemmin todennut, että "I'm So Tired" oli yksi hänen rehellisimmistä kappaleistaan, ja sen melankolinen ja hieman aggressiivinen sävy kuvastaa hänen tuonaikaista henkistä tilaansa.
Äänitys ja tuotanto.
Kappale äänitettiin Abbey Road -studioilla vuonna 1968. Lennon laulaa päälauluosuudet ja soittaa rytmikitaraa, kun taas Paul McCartney soittaa bassoa ja laulaa taustoja, ja Ringo Starr hoitaa rumpuosuudet. Kappaleen yksinkertainen soitinarsenaali tukee sen tunnetta ja surumielistä tunnelmaa.
Vastaanotto.
Monien kriitikoiden mielestä kappale on yksi Lennonin parhaista väsymyksen ja emotionaalisen uupumuksen kuvauksista. 
Kokoonpano.
John Lennon – laulu, rytmikitara  
Paul McCartney – bassokitara, taustalaulu  
Ringo Starr – rummut
Rocky Raccoon

”Rocky Raccoon” on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan ”The Beatles” (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi Paul McCartney, mutta kuten tavallista, se on merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys.
Rocky Raccoon syntyi McCartneyn mielikuvituksen tuotteena, ja se kertoo humoristisen ja hieman traagisen tarinan fiktiivisestä hahmosta nimeltä Rocky Raccoon. Kappale sijoittuu villiin länteen, ja siinä Rocky joutuu rakkauden kolmiodraamaan, joka huipentuu kaksintaisteluun. Tarinassa Rockyn rakastettu Nancy jättää hänet miehen nimeltä Dan, mikä johtaa kaksintaisteluun, jossa Rocky haavoittuu.
McCartney on kertonut, että hän kirjoitti kappaleen Intiassa, jossa yhtye vietti aikaa meditoiden. Kappaleen melodia ja tunnelma saivat vaikutteita McCartneyn rakkaudesta amerikkalaiseen folk- ja country-musiikkiin. Kappale on esimerkki McCartneyn halusta leikitellä erilaisilla tyylilajeilla ja luoda tarinankerronnallisia kappaleita.
Äänitys ja tuotanto.
"Rocky Raccoon" äänitettiin Abbey Road -studioilla vuonna 1968. McCartney laulaa päälauluosuudet ja soittaa akustista kitaraa sekä pianoa. Kappaleessa kuullaan myös George Harrisonin akustista kitaraa ja Ringo Starrin rummut. John Lennon soittaa huuliharppua.
Kappaleen yksinkertainen sovitus ja humoristinen tyyli eroavat monista muista ”White Albumin” kappaleista. "Rocky Raccoon" edustaa yhtyeen kevyempää ja leikittelevämpää puolta.
Kokoonpano.
Paul McCartney – laulu, akustinen kitara, piano  
John Lennon – huuliharppu  
George Harrison – akustinen kitara  
Ringo Starr – rummut
Don’t Pass Me By

”Don't Pass Me By” on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan ”The Beatles” (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi Ringo Starr, ja se on hänen ensimmäinen itsenäinen sävellyksensä, joka pääsi mukaan yhtyeen albumille.
Tausta ja sävellys.
"Don't Pass Me By" on kappale, jota Ringo Starr oli työstänyt jo useiden vuosien ajan ennen kuin se lopulta äänitettiin ”White Albumille”. Ringo oli maininnut kappaleen olemassaolon haastatteluissa jo 1960-luvun puolivälissä, ja sen valmistuminen albumille oli hänelle henkilökohtaisesti tärkeä saavutus.
Kappale on country-tyylinen teos, ja sen sanoitukset kertovat yksinkertaisen tarinan sydänsurusta, jossa päähenkilö pyytää rakastaan olemaan ohittamatta ja unohtamatta häntä. 
Äänitys ja tuotanto.
"Don't Pass Me By" äänitettiin Abbey Road -studioilla vuonna 1968. Kappaleen äänityksessä olivat mukana Ringo Starr, joka laulaa ja soittaa rumpuja, sekä Paul McCartney, joka soittaa bassoa ja pianoa. Lisäksi kappaleessa kuullaan George Martinin sovittamaa viulua, joka lisää kappaleeseen kansanmusiikista inspiroitunutta sävyä. 
Vaikutus ja perintö.
"Don't Pass Me By" on tärkeä kappale erityisesti Ringo Starrille, sillä se oli hänen ensimmäinen itsenäinen sävellyksensä Beatles-albumilla. 
Kokoonpano.
Ringo Starr – laulu, rummut  
Paul McCartney – bassokitara, piano  
George Martin – viulusovitus
Why Don’t We Do It in the Road?

”Why Don't We Do It in the Road?” on brittiläisen rock-yhtye The Beatlesin kappale, joka julkaistiin vuonna 1968 heidän tupla-albumillaan ”The Beatles” (tunnetaan myös nimellä ”White Album”). Kappaleen sävelsi Paul McCartney, vaikka kuten useimmat Beatles-kappaleet, se on merkitty Lennon–McCartney-kaksikolle.
Tausta ja sävellys.
"Why Don't We Do It in the Road?" sai alkunsa McCartneyn ollessa Intiassa Maharishi Mahesh Yogin ashramissa. Kappaleen inspiraationa toimi McCartneyn näkemä tilanne, jossa kaksi apinaa paritteli keskellä tietä, huolehtimatta ympäristöstään tai muiden huomiosta. McCartney tulkitsi tämän hetken vertauskuvaksi vapaudesta ja luonnollisuudesta ja päätti tehdä siitä kappaleen.
Kappaleen sanoitukset ovat hyvin yksinkertaiset ja toistavat kysymyksen, miksi ihmiset eivät voisi toimia samalla tavalla ja vapaasti "tien päällä". 
Äänitys ja tuotanto.
"Why Don't We Do It in the Road?" äänitettiin Abbey Road -studioilla, ja McCartney äänitti sen lähes kokonaan yksin. Hän laulaa ja soittaa kappaleessa rumpuja, pianoa ja kitaraa. Ainoastaan Ringo Starr soittaa rumpuja McCartneyn rinnalla.
Kappaleen yksinkertainen tuotanto ja toistuva rakenne korostavat sen suoraviivaista ja spontaania luonnetta. McCartneyn raaka, blues-henkinen laulutapa ja yksinkertainen soittotyyli antavat kappaleelle särmikkään ja energisen tunnelman.
Kokoonpano.
Paul McCartney – laulu, kitara, piano, rummut  
Ringo Starr – rummut
Moravany nad Váhom

Moravany nad Váhom on kunta Trnavan alueella Slovakiassa. Vuonna 2023 siellä asui 2485 asukasta. Kunta tunnetaan sieltä löytyneestä 22 800 vuotta vanhasta Moravanyn venuksesta.
Maantiede.
Moravany nad Váhom sijaitsee Váhjoen varrella, noin viisi kilometriä Piešťanystä itään. 
Historia.
Ensimmäinen maininta Moravany nad Váhomista on elokuulta 1348, mutta sen alueella oli luultavasti sijainnut asutuskeskus jo suur-Määrin aikana.
Kuuluisa mammutin luusta valmistettu Moravanyn venus löytyi läheltä kylän keskustaa vuonna 1930. Nykyään patsasta säilytetään Nitrassa.
Nähtävyydet.
Kulttuurissa.
Moravany nad Váhom näkyy taustalla Alfons Muchan maalauaksessa "Buď zdráv, požehnaný pramen zdraví", joka on yhä nähtävillä Piešťanyn Thermia Palace kylpylässä.
Robert Dill-Bundi

Robert Dill-Bundi (18. marraskuuta 1958 Chippis – 16. syyskuuta 2024) oli sveitsiläinen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän voitti olympiakultaa ratapyöräilyssä Moskovassa 1980. Myöhemmin urallaan hän voitti myös maailmanmestaruuden. Maantiepyöräilyssä hän voitti etapin Italian ympäriajossa. Kilpauransa hän päätti vuonna 1988.
Ratapyöräily.
Dill-Bundi voitti Moskovan olympialaisissa 1980 kultaa neljän kilometrin takaa-ajossa ja sijoittui joukkuetakaa-ajossa kahdeksanneksi. Montrealin olympialaisissa 1976 hän oli henkilökohtaisessa takaa-ajossa neljästoista. Hän voitti keirinin maailmanmestaruuden vuonna 1984 sekä sijoittui samassa lajissa kahdeksanneksi 1982 ja 1985. Takaa-ajossa hän saavutti MM-hopeaa 1983 ja oli kahdeksas 1982. Hän sijoittui MM-kilpailuissa lisäksi eräajossa viidenneksi 1984 ja pisteajossa seitsemänneksi 1983. Hän voitti eräajon Euroopan-mestaruuden ja sijoittui madisonissa eli pariajossa seitsemänneksi vuonna 1983. Amatöörien takaa-ajossa hän oli MM-kilpailuissa neljäs 1977, viides 1978 ja seitsemäs 1979. Hän voitti Zürichin kuuden päiväm ajon 1982.
Maantiepyöräily.
Dill-Bundi kilpaili maantiepyöräilyssä ammattilaisena vuosina 1981–1986. Hän edusti Sem–France Loire – Campagnolo-joukkuetta vuonna 1981, Hoonved–Bottechia-tallia 1982 sekä Malvor–Bottechiaa vuosina 1983–1986. Hän voitti 19. etapin Italian ympäriajossa 1982 ja sijoittui saman kilpailun prologissa ja ensimmäisellä etapilla kolmanneksi. Hän voitti Tour de Romandien prologin 1983 ja sijoittui Ranskan ympäriajon 1986 kolmannella etapilla kolmanneksi.
Uran jälkeen.
Dill-Bundilla todettiin aivokasvain, joka poistettiin 1999. Hän tutustui 22 vuotta nuorempaan kuubalaiseen naiseen, ja he avioituivat 2006. Aivokasvain uusiutui mutta parantui sädehoidolla. Dill-Bundi muutti vaimonsa kanssa Kuubaan, rakensi sinne talon ja perusti ravintolan. Erossa hän menetti rakentamansa talon, joka oli vaimon nimissä. Hän aiheutti usean auton kolarin 2013 Sveitsissä, kun hän menetti tajuntansa ajaessaan autoa. Hän sai sydänkohtauksen joitakin viikkoja ennen oikeudenkäyntiä, jossa hänet tuomittiin sakkoihin.
Hänellä oli kolme lasta ensimmäisestä avioliitosta.
Joona Vuorenpää

Joona Vuorenpää (s. 19. maaliskuuta 1967, Helsinki) on suomalainen tietokirjailija. Hän on toiminut Finnsecurity ry:n toiminnanjohtajana vuodesta 2016. 
Vuorenpää on julkaissut Kustannusosakeyhtiö Tammelta tietokirjat "Kellomies – rannekellot ajan käyttöesineinä ja harrasteena" (2011), "Prätkämies – moottoripyörät menopeleinä ja intohimona" (2013), "Ajan mestarit – Tammen arvoteos suomalaisista kellosepistä maailmalla" (2016) sekä "Sotamies – maanpuolustus tehtävänä ja kutsumuksena" (2020). 
Vuorenpää on toiminut 2010-luvulla Suomen Kelloseppäliiton hallituksen puheenjohtajana, alan lehtiyhtiö Suomen Kello &amp; Kulta Oy:n hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2022 Suomen kello- ja korumuseo Kruunun säätiön hallituksen puheenjohtajana. Hän valmistui maisteriksi Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan viestinnän laitokselta 1994.
Montagnac (Hérault)

Montagnac on kunta Etelä-Ranskassa Hérault'n departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Héraultjoen varrella, noin 33 kilometriä Béziers'n kaupungista koilliseen.
Montagnac on keskiaikainen kaupunki, joka on säilyttänyt tuon ajan kaupunkirakenteen kapeine katuineen. Kaupunki myös linnoitettiin keskiajalla rakentamalla muurit sen ympärille. Muurit kärsivät vaurioita satavuotisessa sodassa 1300–1400-luvuilla sekä Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla. Pahasti vaurioitunut kaupunginmuuri kunnostettiin 1600-luvulla. Nykyään muuri on jäänyt suurelta osin sen molemmille puolille rakennettujen talojen ympäröimäksi. Kaupungin porteista on säilynyt 1200-luvulta peräisin oleva Porte de l'Orm. Saint-Andrén kirkko mainitaan ensimmäisen kerran jo vuonna 990. Nykyinen kirkko rakennettiin 1200–1400-luvuilla. Sen kellotornia koristaa 40 groteskia, joiden sanotaan edustavan kylän tärkeimpien ihmisten paheita.
Sergei Protopopov

Sergei Protopopov (; 21. maaliskuuta 1893 Moskova – 14. joulukuuta 1954 Moskova) oli neuvostoliittolainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkiteoreetikko.
Protopopov opiskeli Boleslav Javorskin johdolla ja valmistui Kiovan konservatoriosta vuonna 1921. Hän edisti Javorskin muotoilemaa sävellysstrategiaa, jossa korostuvat modaalinen rytmi ja tritonuspohjaisuus. Hänen ilmaisunsa muistuttaa Aleksandr Skrjabinin myöhäisten teosten tyyliä ja tekniikoita. Protopopov johti monia orkestereita eri puolilla Neuvostoliittoa. Häneltä tunnetaan vain yksitoista sävellystä vuosilta 1917–1931. Niistä keskeisiä ovat kolme pianosonaattia (op:t 1, 5, 6), jotka Protopopov sävelsi 1920-luvulla. Hän käytti pianolle kirjoittaessaan usein kolmea viivastoa kahden sijaan. Protopopovin muuhun tuotantoon kuuluu venäjänkielisiä lauluja. Häneltä julkaistiin myös teoreettinen tutkielma, jossa hän laajensi Javorskin ajatuksia. Tutkielmassa tulee esiin Protopopovin mielenkiinto mikrotonaalista musiikkia kohtaan.
Protopopov esitteli musiikillisia ajatuksiaan Anatoli Lunatšarskin johtamassa konferenssissa ja sai suosiollisen vastaanoton vuonna 1930. Toisessa konferenssissa vuonna 1931 Protopopovin ideat kuitenkin tuomittiin vallankumouksen tarpeiden vastaisina. Hänen ei tiedetä säveltäneen tämän jälkeen. Protopopov työskenteli Moskovan konservatoriossa vuoteen 1943 saakka.
HK Detva

HK Detva on slovakialainen jääkiekkoseura Detvan kaupungista. Se pelaa maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Tipos Slovenská Hokejová Ligassa. Seura on perustettu vuonna 2022.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Kanebogenin kirkko

Kanebogenin kirkko () on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 1999.
Lundenesin kirkko

Lundenesin kirkko () on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1974.
Grøtaværin kirkko

Grøtaværin kirkko () on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1915.
Sandtorgin kirkko

Sandtorgin kirkko () on Harstadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1933.
Dønnesfjordin kirkko

Dønnesfjordin kirkko () on Hasvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1888.
Breivikbotnin kirkko

Breivikbotnin kirkko () on Hasvikin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1959.
Sørværin kirkko

Sørværin kirkko () on Hasvikin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen ja puinen pitkäkirkko vuodelta 1968.
Agía Ánna (Náxos)

Agía Ánna () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 146 (2021).
Agía Ánnan kylä sijaitsee Náxoksen länsirannikolla noin 7 kilometriä etelälounaaseen saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista. Se on osa Ágios Arsénioksen kyläyhdyskuntaa.
Kylässä on suosittu ranta, joka on jatkoa Ágios Prokópioksen rannalle. Kylän kirkot on omistettu sen nimikkopyhälle Pyhälle Annalle ("Agía Ánna") sekä Pyhälle Nikolaokselle ("Ágios Nikólaos").
Ágios Geórgios (Thíra)

Ágios Geórgios () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 681 (2021).
Ágios Geórgioksen kylä sijaitsee Thíran eteläosassa noin 11 kilometriä etelään saaren pääkylästä Firásta ja noin kolme kilometriä lounaaseen Períssasta. Se on osa Emporeíon kyläyhdyskuntaa. Kylä on saanut nimensä siellä olevasta Pyhän Georgioksen luostarista ("Moní Agíous Georgíou"). Kylässä on pitkä ranta, joka on Períssan rannan jatkoa.
Atsipápi

Atsipápi () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 10 (2021).
Atsipápin kylä sijaitsee Náxoksen koillisissa sisäosissa noin 29 kilometriä itään saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista. Se on rakennettu vuoristoon noin 540 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Atsipápi on osa Kóronoksen kyläyhdyskuntaa, ja etäisyys Kóronoksen kylään on noin viisi kilometriä.
Atsipápi on keskiaikainen kylä, joka on ollut olemassa viimeistään 1400-luvulla, vaikka joidenkin arvioiden mukaan jotkut sen rakennukset voisivat palautua jo 700- tai 800-luvulle. Nykyisin kylä on paljolti autiona, ja siellä on paljon vanhojen kivirakennusten raunioita. Talot on tehty ladontatyylillä, jossa rakentamiseen ei tarvita laastia. Kylässä on myös joitakin kunnostettuja tai uusia mutta vanhalla tyylillä tehtyjä rakennuksia, jotka ovat maatalouskäytössä. Kylässä on myös Pyhälle Isidorokselle ("Ágios Isídoros") omistettu kirkko, joka on ollut olemassa viimeistään 1000-luvulla.
Billesholm

Billesholm on entinen taajama Bjuvin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Vuodesta 2015 Billesholm on ollut osa Bjuvin keskustaajamaa. Billesholm on entinen kaivospaikkakunta. Nykyisin sen tärkein työnantaja on eristysmateriaaleja valmistava Saint-Gobain Isover AB.
Foinikiá (Thíra)

Foinikiá (; transl. myös "Finikiá") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 137 (2021).
Foinikián kylä sijaitsee Thíran saaren luoteiskärjessä noin 1,5 kilometriä itään Oían kylästä. Se on osa Oían kyläyhdyskuntaa, ja kylät ovat nykyisin lähes kasvaneet yhteen.
Gunnarstorp

Gunnarstorp on entinen taajama Bjuvin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Vuodesta 2015 Gunnarstorp on ollut osa Bjuvin keskustaajamaa. Gunnarstorpissa on aiemmin ollut kaivostoimintaa.
Hommersåk

Hommersåk on taajama Sandnesin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 2,2 neliökilometriä ja asukasluku 6 729 vuonna 2023.
Foinikia (täsmennyssivu)

Foinikia tai Foinikiá (; transl. myös "Finikiá") tai Foinike (, ) voi viitata seuraaviin:
Kourounochóri

Kourounochóri (, ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 109 (2021).
Kourounochórin kylä sijaitsee Náxoksen läntisissä sisäosissa noin yhdeksän kilometriä itään saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista. Se on osa Mélanesin kyläyhdyskuntaa.
Kylän nähtävyyksiin lukeutuu keskiaikainen Della Roccan (Dellarókan) torni eli Fragkópouloksen torni, joka on rakennettu 1300-luvulla. Kylän pääkirkko on omistettu Kristuksen kirkastumiselle ("Metamórfosi tou Sotíros").
Monólithos (Thíra)

Monólithos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 266 (2021).
Monólithoksen kylä sijaitsee Thíran itärannikolla noin kuusi kilometriä itään saaren pääkylästä Firásta, heti Santorínin lentoaseman koillispuolella. Se on osa Mesarián kyläyhdyskuntaa. Kylä on saanut nimensä, suomeksi ”Yhtä kiveä”, suuresta kalliosta, jolla sijaitsee Pyhän Johanneksen ("Ágios Ioánnis") kirkko.
Monólithos

Monólithos () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Per Götrek

Anders Peter "Per/Pär" Götrek (8. maaliskuuta 1798 Linköping – 12. kesäkuuta 1876 Karlskrona) oli ruotsalainen kirjakauppias, joka tunnetaan "Kommunistisen manifestin" kääntämisestä ruotsiksi. Hän julkaisi myös muun muassa Henri de Saint-Simonin ajattelua käsitteleviä tekstejä. Götrekin mielestä kommunismi sopi yhteen kristinuskon alkuperäisten oppien kanssa. Hän oli lisäksi absolutisti ja kasvissyöjä.
Mýtikas

Mýtikas () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Órmos Ammoudioú

Órmos Ammoudioú (, myös "Órmos Ammoúdi", Όρμος Αμμούδι) tai vain Ammoúdi (Αμμούδι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 (2021).
Ammoúdin kylä sijaitsee Thíran luoteiskärjessä Oían kylän alapuolella noin 13 kilometriä luoteeseen saaren pääkylästä Firásta. Se on osa Oían kyläyhdyskuntaa ja sen satama. Kylään johtaa Oíasta noin 200-askelmaiset portaat sekä autotie.
Ammoúdista itään sijaitsee Oían vanhempi satamapaikka Órmos Arménis, jonka Ammoúdi on paljolti korvannut.
Ammoúdi

Ammoúdi () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Órmos Arménis

Órmos Arménis () tai vain Arméni (Αρμένη) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on asumaton (2021).
Arménin kylä sijaitsee Thíran luoteiskärjessä Oían kylän alapuolella. Se on osa Oían kyläyhdyskuntaa ja toimi aiemmin sen pääsatamana. Nykyisin lännempänä sijaitseva Órmos Ammoudioú on paljolti korvannut sen satamakäytössä.
Órmos Firón

Órmos Firón () eli Gialós (Γιαλός) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on asumaton (2021).
Órmos Firónin kylä sijaitsee Thíran länsirannikolla eli Santorínin kalderan rannalla. Se on osa Firán kyläyhdyskuntaa ja on sen ja koko saaren vanha pääsatama. Nykyisin sitä käyttävät saarelle tulevat risteilyalukset, joista satamaan siirrytään pienemmillä aluksilla. Lisäksi sieltä lähtee veneitä Néa Kaménille. Saaren lauttasatamana toimii etelämpänä sijaitseva Órmos Athiniós.
Firásta pääsee Órmos Firóniin noin 580-askelmaisia portaita pitkin sekä köysiradalla.
Kari Eriksson

Kari Antero Eriksson (s. 14. huhtikuuta 1964) on suomalainen rikosasianajaja.
Ura.
Eriksson valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1990. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1992. Hänet hyväksyttiin asianajajaksi vuonna 1995.
Eriksson on työskennellyt asianajajana Oulussa vuonna 1993 perustamassaan Asianajotoimisto Kari Eriksson Oy:ssä. Hän on toiminut asianajajana lukuisissa rikostapauksissa, mukaan lukien yli sadassa henkirikostapauksessa. Eriksson tunnetaan etenkin sarjamurhaaja Michael Penttilän edustamisesta useissa rikosjutuissa. Hän on myös edustanut muun muassa tytärtään useiden vuosien ajan seksuaalisesti hyväksikäyttänyttä miestä ns. Oulun insestitapauksessa vuonna 2016 ja Oulussa kauppakeskuksessa vuonna 2024 ulkomaalaistaustaista henkilöä puukottanutta 15-vuotiasta poikaa.
Yksityiselämä.
Erikssonin isä oli merimies Bror Eriksson ja äiti ahtaaja Aila Eriksson. Kirjailija Joni Skiftesvik on hänen velipuolensa. Eriksson on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hänen vaimonsa ja kaksi heidän lapsistaan työskentelevät Erikssonin asianajotoimistossa.
Eriksson harrastaa hevosurheilua. Hän on toiminut Suomen Hippoksen puheenjohtajana, varapuheenjohtajana ja valtuuskunnan jäsenenä sekä Oulun raviradan omistavan Pohjolan hevosystävien puheenjohtajana.
Potamós (Thirasía)

Potamós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thirasían saarella Santorínin saariryhmässä. Se kuuluu hallinnollisesti Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 74 (2021).
Potamóksen kylä sijaitsee Thirasían saaren keskellä heti pääkylä Manolásin länsipuolella, ja on saaren toiseksi suurin asutus sen jälkeen.
Stelída

Stelída () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 120 (2021).
Stelídan kylä sijaitsee niemellä Náxoksen länsiosassa noin viisi kilometriä lounaaseen saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista. Se on osa Ágios Arsénioksen kyläyhdyskuntaa. Kylän lähellä sijaitsee Kleftonísian ranta.
Stelídassa on tehty arkeologista tutkimusta, koska sieltä louhittua kiveä on havaittu käytetyn kivikaudella, mahdollisesti jo paleoliittisella kaudella.
Lytšakivin piiri

Lytšakivin piiri () on yksi Ukrainan Lvivin kaupungin kuudesta hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Se sijaitsee Lvivin itäosassa. Kaupunkipiirin pinta-ala on 11,89 neliökilometriä ja väkiluku 104 723 asukasta (2019).
Kaupunkipiirin naapureina ovat etelässä Syh’ivin piiri, lännessä Halytšin piiri ja luoteessa Ševtšenkon piiri. Pohjoisessa naapurina on Lvivin kaupunkihromadan Malehivin kylä (Малехів, 2 336 as.) ja Lvivin piiriin kuuluva Murovanen hromada (Мурованська громада; 9 563 as.). Idän puolen naapureita ovat Lvivin piiriin kuuluva Pidberiztsivkan hromada (Підберізцівська громада; 7 272 as.) ja Davydivin hromada (Давидівська громада; 20 681 as.).
Piirin alueella sijaitsee muun muassa:
Hans Tesche

Hans Tesche (1656 Viipuri – n. 1730 Viipuri) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja, ruukinpatruuna ja raatimies.
Teschen vanhemmat olivat kauppias Johan Tesche ja äiti mahdollisesti Margareta Frese. Hänen puolisonsa vuodesta 1689 oli Margareta Sutthoff (1668–1717). Tesche oli kauppias Viipurissa, laivanvarustaja ja Huppoisten rautaruukin omistaja 1696–1710. Viipurin raatimieheksi hän tuli 1697.
Saksalaista syntyperää olevat Teschet olivat Viipurin valtaporvaristoa. Hans Tesche vaurastui muun muassa tervakaupalla. Hän oli lisäksi sukunsa piirissä ensimmäinen, joka valittiin myös Viipurin kaupankäyntiä hallinneen maistraatin raatimieheksi. Teschellä oli vientikauppaa varten osuudet ainakin kahteen Viipurin laivaveistämöllä rakennettuun alukseen. 
Pormestari Peter Fremlingin kanssa Tesche anoi 1696 lupaa perustaa kanki- ja nippuvasarapaja. Luvan saanut Huppoisten rautaruukki paitsi jalosti takkirautaa kankiraudaksi, myös valmisti muun muassa nauloja ja pultteja. Ruukin toiminta päättyi lopullisesti, kun venäläiset valloittivat Viipurin ja sen ympäristön 1710. Tesche jäi Uudenkaupungin rauhassa Venäjälle siirtyneeseen Viipuriin, toisin kuin esimerkiksi hänen kaksi poikaansa, jotka muuttivat Haminaan.
Grand Prix Masters -kausi 2006

Grand Prix Masters -kausi 2006 oli Grand Prix Masters -sarjan toinen ja viimeinen kausi.
Kausi 2007.
Kilpailukalenteri.
Sarja suunniteltiin ajettavaksi seuraavissa paikoissa ennen peruuntumista:
Grand Prix Masters Kyalami 2005

Grand Prix Masters Kyalami 2005 oli Grand Prix Masters -kauden 2005 ainoa osakilpailu, joka ajettiin 13. marraskuuta Kyalamin moottoriradalla Etelä-Afrikkassa.
Grand Prix Masters Qatar 2006

Grand Prix Masters Qatar 2006 oli Grand Prix Masters -kauden 2006 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 29. huhtikuuta Losail International Circuitn moottoriradalla Qatarssa.
Grand Prix Masters Silverstone 2006

Grand Prix Masters Silverstone 2006 oli Grand Prix Masters -kauden 2006 toinen ja viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 13. elokuuta Silverstone Circuitn moottoriradalla Englannissa.
Vicky Chandhok

Vicky Chandhok (s. 7. huhtikuuta 1957) on intialainen kilpa-ajaja ja moottoriurheilu vaikuttaja. Hän toimi Intian moottoriurheiluseurojen liiton (FMSCI) puheenjohtajana vuosina 2003–2005 ja vuosina 2010–2013. Hänen poikansa on myös autourheilija Karun Chandhok.
Avincis

Avincis (vuosina 2014–2023 Babcock Mission Critical Systems) on eurooppalainen pelastus-, meripelastus- ja lääkärihelikopteritoimintaa harjoittava yritysryhmä. Se toimiii Ruotsissa, Suomessa, Norjassa, Espanjassa, Portugalissa, Italiassa, Chilessä ja Mosambikissa.
Avincis on yksi maailman suurimmista yrityksistä alallaan. Sen käytössä on yli 200 helikopteria eri puolilla maailmaa. Yhtiön omistaa sijoitusyhtiö Ancala Partners, joka osti Avinciksen Babcock Internationalilta vuonna 2023.
Avinciksen laivastoon kuuluu muun muassa Eurocopter EC145-, Eurocopter EC225- ja Leonardo AW139 -helikoptereita.
Salah al-Dinin tie

Salah al-Dinin tie () on Gazan kaistan poikki kulkeva valtatie.
Salah al-Dinin tie kulkee koko Gazan kaistan halki etelästä pohjoiseen, ja se on alueen halki kulkeva päätie. Tie alkaa etelässä Egyptin vastaiselta rajalta Rafan rajanylityspaikalta ja kulkee koko kaistan läpi esimerkiksi Khan Yunisin ja Gazan kaupunkien läpi. Tie päättyy pohjoisessa Israelin vastaiselle rajalle Erezin rajanylityspaikalle.
Reitillä, jota nykyinen tie seuraa, on hyvin pitkä historia, ja joskus siihen on viitattu yhtenä maailman vanhimmista teistä. Sen kautta ovat kulkeneet esimerkiksi lukuisat armeijat, kuten Egyptin faaraot, Aleksanteri Suuri, ristiretkeläiset ja Napoléon Bonaparte. Nykyinen nimi juontuu aijubidihallitsija Salah al-Dinista (1170–1250) eli länsimaalaisittain Saladinista. Hänen mukaansa on nimetty myös useita muita paikallisia paikkoja.
Olympialaisissa soudettavat veneluokat

Ensimmäistä kertaa Los Angelesin kesäolympialaisissa 2028 olympialaisten ohjelmassa on mukana kaksi eri soutulajia, jotka ovat perinteinen ratasoutu (ent. olympialuokkien soutu) ja rannikkosoutu eli coastal-soutu. Molemmista lajeista vain osa veneluokista on mukana olympiaohjelmassa.
Ei-olympialuokat ratasoudussa.
Ratasoudussa kilpaillaan MM-kilpailuissa lisäksi seuraavissa veneluokissa: 
Ei-olympialuokat rannikkosoudussa.
Rannikkosoudun beach sprintissä kilpaillaan MM-kilpailuissa lisäksi seuraavassa veneluokassa:
Hisn al-Ghurab

Hisn al-Ghurab () on vuori Jemenin etelärannikolla lähellä Bir Alin kaupunkia. Paikalla on tehty arkeologisia löytöjä ja se on ollut mahdollisesti antiikin lähteissä mainittu "Cane Emporium", aikanaan tärkeä satama.
Vuori.
Hisn al-Ghurab sijaitsee Jemenin etelärannikolla noin 4 kilometriä Bir Alin kaupungista. Vuori on tuliperäinen ja värityksewltään mustanruskea. Nimi Hisn al-Ghurab eli "korppilinna" viitannee sen väritykseen. Lähistöllä on useita pikkusaaria, jotka ovat vuoren tapaan tuliperäisiä. Vuori itsessään on yhteydessä mantereeseen hiekkaisen kannaksen kautta. Vuori suojaa sen koillispuolella pientä lahtea, jonka myös Bir Alin satamakaupunki sijaitsee. 
Historia ja arkeologia.
Vuoren viereinen ja sen suojaama lahti on ollut pitkään tunnettu yhtenä parhaista Etelä-Arabian satamapaikoista. Vuorella ja sen vieressä on useita arkeologisia kohteita. Antiikin lähteissä puhutaan paikasta nimeltä "Cane Emporium", joka on usein yhdistetty vuoren vieressä sen pohjoispuolella sijaitseviin raunioihin. Paikan mainitsevat esimerkiksi "Periplus" ja Klaudios Ptolemaios. Eteläarabialaisissa kirjoituksissa se mainitaan muodossa "Ḳ N’". Paikan kautta kulki suitsukkeita, sekä kauppaliikennettä Egyptiin ja Intiaan. Yhdistys antiikin paikkaan on yleisesti hyväksytty, mutta "Canen" sijaintipaikoista on tosin esitetty muitakin teorioita. 
Itse vuoren huipulla on muinaisen linnoituksen rauniot. Linnoitukseen on aikanaan kuulunut vartiotorni ja useita muita rakennuksia. Linnoitukselle kulkee mutkitteleva kulkureitti alla olevasta rauniokaupungista.
Jabal Hadur

Jabal Hadur () tai Jabal Nabi Shuayb () on vuorimassiivi Jemenin pääkaupunki Sanaan länsipuolella. Useita huippuja käsittävän vuoren korkein kohta kohoaa 3 760 metriin merenpinnasta, mikä teke siitä Arabian niemimaan korkeimman kohdan.
Maantiede.
Jabal Hadur sijaitsee noin 20 kilometriä Jemenin pääkaupunki Sanaasta länteen Siham ja Surdud -nimisten wadien välissä. Hadurin länsipuolella sijaitsee Jabal Haraz. Vuoren itäpuolella on Kaat Sahmanin tasanko. Jabal Hadurin pääharjanne on pituudeltaan noin 5 kilometriä ja sillä sijaitsee seitsemän huippua. Niistä korkein on nimeltään Jabal Kahir, jonka korkeus merenpinnasta on 3 760 metriä. Paikka on koko Arabian niemimaan korkein kohta.
Vuoren korkeimmat kohdat ovat talvisin usein paksussa lumipeitteessä. Vuorelta kulkee useita wadeja, kuten Wadi Daqud ja Wadi Yazil. Wadien tulvavedet virtaavat vuorelta useisiin eri suuntiin. Vedet ovat muovanneet laaksoja, joissa on harjoitettu esimerkiksi hedelmien viljelyä. Syvemmällä vuorella on kasvatettu viljaa, kuten durraa, ohraa ja vehnää. Vuorella sijaitsee useita kyliä.
Historia.
Jabal Hadur on saanut nimensä Hadur bin Adi bin Malikin mukaan. Hän oli puolestaan Koraanissa suurissa Al-A’raf ja Huud mainitun profeetta Šuʿaybin esi-isä. Tarinan mukaan Hadur oli lähetetty vuorelle saarnaamaan paikallisille ja varoittamaan näitä tullen kuitenkin heidän surmaamakseen. Arabien perinteessä vuori on yksi kolmesta vuoresta, jotka jäivät vedenpaisumuksessa vedenpinnan yläpuolelle.
Vuoren korkeimmalla huipulla Jabal Kahirilla on Shuʿaybille omistettu hauta ja moskeija. Kohde on suosittu pyhiinvaelluskohde etenkin ramadanin viimeisinä päivinä. Perinteessä paikalla vierailevat hedelmättömyydestä kärsivät naiset.
Jabal Haraz

Jabal Haraz () on vuorimassiivi ja alue Pohjois-Jemenissä. Paikallisesti seutu on tunnettu hedelmällisyydestään, ja sillä on harjoitettu runsaasti maanviljelyä. Useita huippuja käsittävän vuorimassiivin korkein huippu on 2 930 metriä merenpinnasta.
Maantiede.
Jabal Haraz sijaitsee Pohjois-Jemenissä Wadi Surdudin ja Wadi Sihamin välissä. Sen länsipuolella sijaitsee Tihaman alue. Muodoltaan vuorimassiivi on epäsäännöllisen tähden mukainen. Sen keskellä kohoaa sen korkein huippu, Jabal Šibam tai Haraz, joka kohoaa 2 930 metriin merenpinnasta. Pohjoisessa Jabal Bani Aytharin huipun korkeus on 2 450 metriä, Jabal Hasabanin 2 600 metriä ja Jabal Bani Lufin 2 300 metriä. Lännessä Jabal Masarin korkeus on 2 800 metriä ja Jabal Safanin 2 000 metriä. Etelässä Jabal Lahabin korkeus on 2 400 metriä. Huippujen välissä kulkee wadeja ja laaksoja. 
Vuorilla ja myös niiden huipuilla sijaitsee asutusta. Alueen tärkein kylä on Manakha noin 2 322 metrin korkeudella Jabal Šibamin koillispuolella. Muita paikallisesti tärkeitä paikkakuntia ovat esimerkiksi Masar, Djirwah, Lakama, Usil ja Amka.
Ilmasto on alueella tyypillisesti kostea, ja lämpötila vaihtelee nopeasti. Lounaasta puhaltavat tuulet tuovat mukanaan usein nopeasti lankeavia sateita. Yleinen ilmiö on myös sumu. 
Olosuhteet alueella ovat tehneet siitä hyvin hedelmällisen. Kasvistoa ja eläimistöä on runsaasti. Huomattava osa alueesta on tosin maatalouskäytössä. Vuorten rinteillä harjoitetaan terassiviljelyä. Paikalla kasvatetaan esimerkiksi kahvia, khatia, hedelmiä ja viljaa.
Historia.
Alueen hyvin vanha historia tunnetaan vain huonosti. Joissakin vanhoissa eteläarabialaisissa kirjoituksissa (CIH 343) mainitaan "hwzn" eli Hawzan. Maantieteilijä Hamdani mainitsee seudun hedelmällisyyden ja sen, että paikalliset tuottavat esimerkiksi hunajaa. Heidän kieltänsä hän kuvailee huonoksi sekoitukseksi arabiaa. Hamdani mainitsee myös joitakin seudun paikkakuntia, joita ei kuitenkaan nykypäivinä tunneta.
Hedelmällisestä seudusta on sen myöhemmän historian aikana kilpailtu Jemenin eri valtaa tavoittelevien tahojen kesken. Osmanien valtakunta valtasi alueen vuonna 1872, ja Manakhasta tehtiin sen hallinnollinen keskus. Myöhemmin osmanit kävivät seudulla katkeria yhteenottoja jemeniläisten tahojen kanssa.
Jabal Haraz on ollut Jemenin aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 2002.
Dragonfly

Dragonfly voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Valkealan opisto

Valkealan opisto (ent. Valkealan kristillinen kansanopisto) on Kouvolassa toimiva kansanopisto. 2020-luvulla siellä opiskelee kerrallaan noin sata nuorta, ja henkilökuntaa on noin kymmenen. Opisto sijaitsee Saanjärven itärannalla Selänpään Hasulassa.
Historiaa.
Opisto aloitti toimintansa jatkosodan päättymisvuonna 1945 silloisessa Valkealan kunnassa vapaan sivistystyön merkeissä. Opiston ensimmäinen johtaja Kalevi M. Nykänen toimi tehtävässä 33 vuotta aina vuoteen 1978 saakka. 1950-luvulta lähtien opetustarjonta monipuolistui alkaen kesäkursseista ja kansalaiskoulukursseista aina linjamuotoiseen opetukseen. 1960-luvulla mukaan tuli kansankorkeakoulun opetusohjelma. Yleislinjan ohella uusia opetuslinjoja olivat 1970-luvulla lievästi kehitysvammaisten erityislinja ja hoitoalan linja. Yleislinjan käyminen rinnastettiin 1980-luvulla peruskoulun suorittamiseen. Kymppiluokkatoiminta muuttui vuonna 2022 tutkintokoulutukseen valmentavaksi koulutukseksi (TUVA). 2010-luvulta alkaen opisto on suunnannut tarjontaansa myös maahanmuuttajille.
Vapaan sivistystyön kursseihin ovat 2000-luvulla kuuluneet henkilökohtaisen avun koulutus sekä maahanmuuttaneiden valmentavat ja suomen kielen koulutukset. Oppivelvollisuuden laajentumisen myötä vapaan sivistystyön koulutustarjontaan tuli vuonna 2021 Kansanopistovuosi oppivelvollisille -koulutus. 
Ammatillinen koulutus alkoi Valkealan opistossa vuonna 1994 koulunkäyntiavustajien koulutusohjelmana, jonka käyminen johtaa nykyisin kasvatus- ja ohjausalan ammattitutkintoon. 2000-luvun vaihteessa koulutusta annettiin myös lasten ja nuorten erityisohjaajiksi tähtääville.
Kesäisin opisto on järjestänyt erilaisia leirejä, kuten rippi- ja perheleirejä sekä kehitysvammaisten leirejä.
Pyhän Hilarionin luostari

Pyhän Hilarionin luostari eli Umm al-Amr on arkeologinen kohde Palestiinassa Gazan kaistalla. Pyhä Hilarion perusti paikalle luostarin 300-luvulla. Sen perustamisella oli huomattava vaikutus luostarilaitoksen leviämiseen edelleen muille alueille.
Nykyisin luostari on Unescon maailmanperintöluettelon kohde.
Kohde.
Pyhän Hilarionin luostari sijaitsee Gazan kaistalla Nuseiratin kunnassa Nuseiratin pakolaisleiriin liepeillä Gazan kaistan rannikon hiekkadyyneillä. Kohdetta ympäröi nykyisin oliivitarhat ja rakennettu alue.
Paikan arkeologisen kohteen rauniokummun (tell) löysivät paikalliset arkeologit vuonna 1999. Myöhemmin kaivauksia teki vuosien ajan ranskalainen tutkijaryhmä. Löydöksiä paikalta on ajoitettu satojen vuosien ajalle myöhäiseltä roomalaiskaudelta umaijadien valtakauteen saakka.
Historia.
Luostarin perusti sen nimen mukaisesti Pyhä Hilarion 300-luvulla. Hilarion (291–371 jaa.) syntyi vauraaseen perheeseen Gazassa ja tutustui anakoreettilaisuuteen Antonius Suuren vaikutuksesta. Hilarion päätti perustaa luostarin lähelle kotikaupunkiaan. Hilarion kuoli uskonnollisella matkalla Kyproksessa, mutta hänen ruumiinsa tuotiin takaisin kotiseudulleen ja haudattiin luostarille. Haudasta tuli palvonnan kohde. Hilarion vaikutti siihen, että Gazan alueesta tuli Pyhän maan luostariliikkeen tärkeä keskus Juudean autiomaan ohella, sillä Gaza oli myös avainpaikalla kauppareiteillä Aasiasta ja Afrikasta. Hilarionin luostari oli aktiivinen 700-luvulle saakka. Luostarin toiminnan päättymiseen vaikutti ilmeisesti maanjäristys.
Luostari lisättiin Palestiinan kohteena Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2024. Kohde määriteltiin samalla myös vaarantuneeksi.
Dragonfly (argentiinalainen yhtye)

Dragonfly on vuonna 2000 Argentiinassa perustettu power metal -yhtye. Yhtye siirtyi myöhemmin Espanjaan.
Gignac (Hérault)

Gignac on kunta Etelä-Ranskassa Hérault'n departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Héraultjoen varrella, noin 31 kilometriä Montpellier'n kaupungista länteen.
Kaupunkia suojanneesta linnoituksesta on jäljellä enää yksi sen puolustustorneista, 18 metriä korkea Tour de Gignac. Torni on rakennettu 1000-luvulla. Torni otettiin vesihuollon käyttöön vuonna 1861, jolloin sitä käytettiin vesisäiliönä.
Notre Dame de Gracen kirkko on rakennettu 1600-luvulla. Sen firenzeläistyylinen julkisivu valmistui vuonna 1648 Ludvig XIII:n tilauksesta. Kirkko sijaitsee muinaisella pyhällä paikalla, jossa on palvottu roomalaista jumalatarta Vestaa.
Heorhi Miretskyi

Heorhi Adamovytš Miretskyi (; 6. toukokuuta 1929 Lutsk – 6. helmikuuta 1978) oli ukrainalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi.
Miretskyi syntyi muusikko Adam Miretskyin pojaksi. Hän opiskeli Kiovan konservatoriossa Lev Revutskyin johdolla, mutta keskeytti opintonsa terveysongelmien takia. Miretskyi kuitenkin suoritti opettamiseen vaaditun tutkinnon ja työskenteli Lutskin pedagogisessa instituutissa. Hän myös perusti opettajakuoron ja teki sille sovituksia tunnetuista kappaleista. Miretskyi edusti säveltäjänä uusromanttista tyylisuuntausta.