Snellmanin koulu (Turku)

Snellmanin koulu Turussa Koulukadun ja Välikadun kulmassa sijaitsi kallioisen kukkulan huipulla ja oli Turun keskusta-alueen vanhin suomenkielistä perusopetusta antanut koulu. Edelläkävijänä se oli Turun kansakoulujen joukossa monissa asioissa suunnannäyttäjä. Koulu oli aluksi nimeltään "Välikadun koulu" ja muuttui "Snellmanin kouluksi" vuonna 1928, jolloin moni muukin Turun koulu sai uuden nimen suurmiesten mukaan: "Paikkarin koulusta" tuli "Topeliuksen koulu" ja "Torin koulusta" "Cygnaeuksen koulu".
Oppilasmäärän vähenemisen takia koulun lakkautusta oli ajettu 1990-luvun lopulta alkaen. Vuonna 2009 opetuslautakunta päätti koulun lopettamisesta siten, että 1.8.2011 koko koulu siirtyy Mikaelin erityiskoulun käyttöön. Entisen Snellmanin koulun rakennuksessa on sen jälkeen toiminut "Mikaelin koulu" eli entinen "tarkkailukoulu". Tarkkailukoulun erityisluokkia oli jo ollut koulun tontilla kadun varressa sijainneessa puukoulussa eli entisessä "Lindhin koulussa", joka purettiin 1970-luvulla. 
Historiaa.
Turun ensimmäiset alkeiskoulut olivat vuonna 1817 perustettu ruotsinkielisille pojille tarkoitettu pedagogio, apteekkari Johan J. Julinin vuonna 1820 perustama ja aluksi vain suomenkielisille pojille tarkoitettu Bell-Lancaster-koulu sekä vuonna 1834 perustettu tyttöjen alkeiskoulu. Vuoden 1866 säädetyn kansakouluasetuksen jälkeen senaatti määräsi vuonna 1872 kaupunkeja perustamaan kansakouluja. Turun ensimmäinen kunnallinen kansakoulu oli vuonna 1872 perustettu Torin koulu, myöhemmin Cygnaeuksen koulu, joka sijaitsi kauppatorin laidalla.
"Lindhin koulu".
Turun ensimmäinen alun alkaen kansakouluksi suunniteltu tila oli kaupungin tilaama, mutta tynnyrintekijämestari Anders Lindhin omistama ja rakennuttama niin sanottu "Lindhin koulu". Puinen koulurakennus valmistui vuonna 1874 Koulukadun ja Välikadun kulmauksen tontille. Samalle tontille puukoulun viereen rakennettiin myöhemmin suuri kivinen koulutalo. Kaupunki osti puukoulun myöhemmin itselleen. Kun tontille rakennettiin kivikoulu, vanha puukoulu jäi tarkkailuluokkien käyttöön. Rakennus purettiin 1970-luvulla.
Kivinen koulutalo.
Kansakoulujen johtokunta ehdotti valtuustolle syksyllä 1899 kaksikerroksisen kansakoulun rakentamista Välikadun ja Koulukadun kulmatontille Lindhin koulun viereen. Syksyllä 1902 valmistui ensin koulua kiireellisempänä pidetty voimistelusali, sillä liikuntatilat olivat puuttuneet kaikilta joen länsipuolen kouluilta. Voimistelusalia uhkasi 1970- ja 1980-luvuilla purkutuomio, kun Eerikinkatua suunniteltiin jatkettavaksi Puistokadulle. Hanke kaatui kouluviraston vastarintaan.
Uusi jyhkeä, kivinen koulurakennus valmistui syyskuun 1. päivänä 1903 ja oli valmistuessaan kaupungin ensimmäinen kivestä tehty kansakoulu. Vuonna 1920 se sai kolmannen kerroksen, kun koulun oppilasmäärä jatkoi kasvuaan. Näin koulusta tuli aiottua suurempi. Sen piha oli kuitenkin jäänyt pieneksi, koska rinne putosi jyrkästi Puistokadun suuntaan eikä antanut mahdollisuutta laajennukseen. Jugendvaikutteisen päärakennuksen ja voimistelusalin oli piirtänyt kaupunginarkkitehti Arthur Kajanus. Korotuksen suunnitteli J. E. Hindersson.
Koulutalon uutuuksiin kuului erillinen opettajainhuone, laulu- ja veistosalit sekä erillinen tila opetusmateriaalien säilytykseen. Kun kolmas kerros rakennettiin, koulu sai myös tyttöjen käsityösalin ja luonnontiedon luokan.
Koulun pohjakerrokseen valmistui vuonna 1908 erikoisuus, joka nykyisin on kouluista kadonnut, nimittäin saunaosasto. Osastossa oli puolisen tusinaa pyöreää kylpypataa suihkuineen. Se oli vuoteen 1912 saakka ainoa lajissaan, joten myös muidenkin koulujen oppilaat käyttivät sitä. Myöhemmin vastaavia rakennettiin myös muualle. Aluksi lapsia kylvetettiin joka toinen viikko, myöhemmin kerran kuussa. Näin edistettiin hygieniaa, sillä vuosisadan alussa monissa turkulaiskodeissa oli puutteelliset mahdollisuudet peseytymiseen. Saunaosasto katosi koulusta jossain vaiheessa sotien jälkeen.
Koulun moninaiskäyttö.
Snellmanin koulun rakennukset palvelivat monia koulumuotoja. Ennen sotia, kun koulussa oli vielä tilaa, siellä oli ruotsinkielisiä jatkoluokkia (1903–1937), kaupungin ruotsinkieliset tyttöreaaliluokat sekä tyttöyläkoulu (1903–1940). 1900-luvun alussa rakennuksessa oli myös suomenkielisiä jatkoluokkia ja iltakoulu.
Yli tuhannesta oppilaasta alle sataan.
Alkuaikoina yli neljäsosa Turun kaupungin lapsista kävi koulua juuri Snellmanin koulussa. Kun alettiin kärsiä tilanpuutteesta, turvauduttiin vuorolukuun sitten, että osa kävi koulua aamupäivällä, osa iltapäivällä. Vielä 1950-luvun alussa Snellmanin koulu oli ruutukaava-alueen ainoa suomenkielinen kansakoulu. Tällöin siellä oli lähes 1100 oppilasta. Sen jälkeen oppilasmäärät alkoivat pudota, kunnes vuonna 2003 koulussa oli enää noin 90 oppilasta, ja alettiin keskustella sen lakkauttamisesta. Lakkautuspäätöksen koululautakunta teki vuonna 2009, ja 1. elokuuta 2011 koko kivikoulu siirtyy Mikaelin erityiskoulun käyttöön. 
Mikaelin koulu.
Vuodesta 1958 alkuperäisessä Snellmanin koulussa eli puukoulussa sijaitsi tarkkailukoulun luokkia. Ne oli tarkoitettu pahantapaisille oppilaille, jotka eivät älykkyyden perusteella kuuluneet apukouluun. Vuonna 1975 niistä muodostettiin hallinnollisesti itsenäinen Mikaelin koulu, jonka ala-asteen luokat lopulta valtasivat myös kivirakennuksen, kun Snellmanin koulu lakkautettiin.