Lyhdynkantajat

Lyhdynkantajat ovat Helsingin päärautatieaseman pääovella sijaitsevia veistoksia. Emil Wikströmin suunnittelemat veistokset valmistuivat vuonna 1914. "Lyhdynkantajat" ovat osa Eliel Saarisen piirtämän jugend-tyylisen rautatieaseman julkisivua.
Veistosryhmä koostuu neljästä graniittisesta mieshahmosta, jotka kannattelevat pallolamppuja. Jykeväleukaisilla hahmoilla on lihaksikas ylävartalo, mutta niiden alaosana on Saariselle tyypillisellä tavalla kuvioitu pylväselementti. Miesten hiukset on leikattu niin sanotun körttiläisen mallin mukaan. Kerrotaan, että hahmojen mallina oli 1800-luvun lopulla syntynyt torppari Jalmari Lehtinen. Visavuoren puutarhurina palvellut Lehtinen oli toiminut muulloinkin Wikströmin veistosten mallina. Visavuoren museossa on useita "Lyhdynkantajien" kipsiluonnoksia. Graniittifiguurit on todennäköisesti tehty hankolaisessa Ab Granit Oy:ssä, kuten myös Lönnrotin patsaan jalusta. 
Itse kiviveistotyön ovat tehneet kivenhakkaaja nimeltä Talja ja hänen poikansa. Myös Viipurin rautatieaseman karhut ovat edellä mainittujen miesten työtä.
"Lyhdynkantajissa" yhdistyy kansallisromanttinen graniittinen jugend-tyyli ja antiikin taide. Saarisen ensimmäisissä suunnitelmissa veistosten aiheena oli karhu, jota oli Kansallismuseon pääportaiden ohella käytetty Viipurin rautatieasemalla. Saarinen päätyi kuitenkin tilaamaan Wikströmiltä nykyiset mieshahmot. Neljä tyyliteltyä jättikokoista mieshahmoa on veistetty saman kipsimallin mukaan. Veistoksia on verrattu egyptiläisen ja assyrialaisen veistotaiteen massiivisiin kiviveistoksiin. Wikström oli kiinnostunut antiikin kuvanveistosta, ja hahmojen esikuvana ovatkin olleet arkkitehtuurissa antiikista lähtien käytetyt hermit eli pilarit, joiden yläosa on veistetty ihmisen, aluksi Hermeen, muotoiseksi. Hermit olivat Wikströmin aikaan ajankohtainen ilmiö myös Wienin arkkitehtuurissa.
Hahmoissa lamppuineen on nähty myös art deco -vaikutteita.
"Lyhdynkantajien" suunnittelija Emil Wikström oli yksi Suomen kultakauden taiteen tärkeimpiä kuvanveistäjiä. Hän teki "Lyhdynkantajien" ohella muitakin arkkitehtuuriin liittyviä veistoksia, kuten Kansallismuseon portaiden karhuveistoksen ja pronssiveistokset Säätytalon päätykolmioon.
Lyhdynkantajat kulttuurissa.
"Lyhdynkantajat" tunnetaan hyvin. "Helsingin Sanomien" vuonna 2008 julkaiseman kyselyn mukaan Helsingin neljästäsadasta ulkoveistoksesta "Lyhdynkantajat" oli kymmenenneksi suosituin. Voittaja oli Emil Cedercreutzin "Äidinrakkaus", toiseksi tuli Ville Vallgrenin "Havis Amanda".
VR:n mainoksissa.
Laajaan tietoisuuteen "Lyhdynkantajat" ovat tulleet nimellä ”Kivimiehet” VR:n mainoskampanjan ansiosta. Veistoksia hyödynnettiin printtimainoksissa kuvamanipulaatioiden avulla ja animoituina televisiossa vuodesta 2002 alkaen. Mainoksissa toisinaan jalat alleen saavat veistokset ovat matkustaneet eri kaupungeissa, olleet talvilomalla Lapissa ja keskustelleet Veronan patsaskonferenssissa puhtaammasta ympäristöstä. Kampanja toteutettiin yhteisymmärryksessä Emil Wikströmin tekijänoikeuksia valvovan säätiön kanssa. Kivimieskampanja onnistui hyvin: sympaattisten hahmojen ansiosta VR:n imago uudistui ja junamatkustamisen kiinnostavuus lisääntyi. Kivimieskampanja on saanut palkintoja, kuten tehokkaasta markkinointiviestinnästä jaettavat Grand Effie- ja Gold Effie -palkinnot. Myös Mainostajien liitto palkitsi VR:n Vuoden mainostaja -palkinnolla vuonna 2007.
Muissa yhteyksissä.
VR:n mainosten ohella "Lyhdynkantajat" ovat esiintyneet pilapiirtäjä Kari Suomalaisen piirroksissa. Kivimiehet on myös puettu erilaisiin asuihin, kuten Suomen jääkiekkomaajoukkuen pelipaitoihin, kasvomaskeihin koronaviruspandemian aikana sekä kirkkaanvihreisiin boleroihin, jotka mukailivat rap-artisti Käärijän esiintymisasua vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa.
Linnanmäen huvipuistoon on rakennettu mukaillut jäljennökset "Lyhdynkantajat"-veistoksista. Siellä ne kannattelevat puistoa kattojen tasalla kiertävän yksiraiteisen maisemajunan kiskotusta.
Kunnostus kesällä 2013.
Veistokset kunnostettiin ja puhdistettiin kesällä 2013. Sen vuoksi ne purettiin osiin ja kuljetettiin Pasilan konepajalle restauroitaviksi. Samalla niissä olevat valaisimet uusittiin ja vaihdettiin LED-valoihin tavoitteena energian­säästö ja samalla varma­toimisuus.