Rommikapina

Rommikapina () oli Australian historian ainoa sotilasvallankaappaus, joka tapahtui 26. tammikuuta 1808 Sydneyssä, Uuden Etelä-Walesin siirtokunnassa.
Uuden Etelä-Walesin rykmentti (NSW Corps), tunnettu myös nimellä ”Rommirykmentti”, syrjäytti kuvernööri William Bligh’nin ja otti siirtokunnan hallintaansa lähes kahdeksi vuodeksi, kunnes Lachlan Macquarie nimitettiin uudeksi kuvernööriksi vuonna 1810. Vaikka kapina tunnetaan nimellä ”rommikapina”, rommikauppa ei ollut sen ensisijainen syy, vaan taustalla oli valtataistelu kuvernöörin ja sotilas- sekä siviilieliitin välillä.
Tausta.
Uuden Etelä-Walesin siirtokunta oli 1800-luvun alussa eristetty, ja rahapulan vuoksi vaihdantatalous oli yleistä. Ruoka, vaatteet ja erityisesti alkoholi, kuten rommi, toimivat maksuvälineinä, ja rommista tuli siirtokunnan epävirallinen valuutta. Uuden Etelä-Walesin rykmentti, joka saapui siirtokuntaan vuonna 1790 pitämään järjestystä, hallitsi rommikauppaa ja sai tästä lempinimen ”Rommirykmentti”. Rykmentin upseerit hyötyivät myös maa-alueiden jaosta ja oikeuksista ostaa tavaroita saapuvilta laivoilta jälleenmyyntiä varten. Vaikutusvaltainen entinen upseeri ja suurmaanomistaja John Macarthur oli keskeinen hahmo tässä järjestelmässä, ja hän oli usein ristiriidoissa kuvernöörien kanssa taloudellisten etujensa vuoksi.
Useat kuvernöörit, kuten John Hunter ja Philip Gidley King, yrittivät rajoittaa rykmentin ja Macarthurin valtaa, mutta epäonnistuivat. William Bligh, joka oli tunnettu Bountyn kapinasta, nimitettiin kuvernööriksi vuonna 1806 tehtävänään uudistaa siirtokuntaa. Bligh pyrki kieltämään rommin käytön maksuvälineenä, rajoittamaan kauppamonopoleja ja hillitsemään korruptiota, mikä asetti hänet törmäyskurssille Macarthurin ja rykmentin kanssa.
Kapinan kulku.
Konflikti kärjistyi vuonna 1807, kun Bligh pidätytti Macarthurin satamasääntöjen rikkomisesta. Rykmentin upseerit kieltäytyivät tukemasta oikeudenkäyntiä, ja Bligh syytti heitä valtiopetoksesta. Tämä provosoi majuri George Johnstonin, rykmentin komentajan, vapauttamaan Macarthurin ja julistamaan Bligh’n uhaksi siirtokunnan turvallisuudelle. 26. tammikuuta 1808 Johnston johti noin 400 sotilasta kuvernöörin virka-asunnolle, pidätti Bligh’n ja otti siirtokunnan hallintaansa. Bligh pidettiin kotiarestissa yli vuoden ajan, ja hän kieltäytyi palaamasta Englantiin, yrittäen turhaan saada tukea Van Diemenin maan kuvernööriltä.
Seuraukset.
Uuden Etelä-Walesin rykmentti hallitsi siirtokuntaa lähes kaksi vuotta, kunnes Lachlan Macquarie saapui uudeksi kuvernööriksi tammikuussa 1810 mukanaan uusi joukko-osasto. Macquarie palautti järjestyksen, mitätöi kapinallishallinnon aikana tehdyt maa- ja virkanimitykset ja korvasi rykmentin omilla joukoillaan. Bligh palasi Englantiin vuonna 1810, puhdistettiin syytöksistä ja ylennettiin vara-amiraaliksi. Johnston tuomittiin sotaoikeudessa vuonna 1811 ja erotettiin armeijasta, mutta hän jäi eläkkeelle varakkaana maanviljelijänä. Macarthur vältti oikeudenkäynnin pysyttelemällä Englannissa ja palasi siirtokuntaan vuonna 1817 ehdolla, että hän ei osallistu enää julkisiin tehtäviin.
Merkitys.
Rommikapina on ainutlaatuinen esimerkki sotilasvallankaappauksesta Australian historiassa. Vaikka nimitys ”rommikapina” viittaa alkoholin rooliin, kapina oli ensisijaisesti valtataistelu siviilivallan ja sotilaseliitin välillä. Tapahtuma tunnetaan myös nimellä ”The Great Rebellion” (suuri kapina), mikä korostaa sen merkitystä Australian varhaisessa historiassa. Kapina osoitti jännitteitä, joita syntyi vallan, taloudellisten etujen ja henkilökohtaisten ristiriitojen vuoksi nuoren siirtokunnan hallinnossa.