tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Porin tiedepuisto

Porin Tiedepuisto on Porin Vähäraumalla sijaitseva koulutuskeskittymä. Alueella sijaitsevat teknologiakeskus Pripoli, sekä ammattikoulu WinNovan kampus, joka avautui nykymuotoisena vuonna 2018 Satakunnan ammattikorkeakoulun poistuttua alueelta. Koulutuskeskittymän alueella opiskelee ja työskentelee yhteensä yli 3500 henkilöä.
John Palo-Kangas

Uno John Kangas, myös Palo-Kangas (syntyisin Uuno Johannes Palokangas; 20. tammikuuta 1904 – 24. kesäkuuta 1957 Los Angeles USA) oli amerikansuomalainen Kaliforniassa vaikuttanut kuvanveistäjä.
Suomessa syntynyt Palo-Kangas asui alun perin Detroitissa ja opiskeli siellä muotokuvamaalausta. Hän päätyi kuitenkin kuvanveistäjän uralle ja muutti 1928 Los Angelesiin jossa hän työskenteli aluksi vahakuvien muovaajana. Palo-Kangas tuli Yhdysvalloissa tunnetuksi kun lokakuussa 1933 presidentti Franklin D. Roosevelt paljasti Los Angelesissa vieraillessaan Palo-Kankaan tekemän "The Conservation of Man and Nature" veistoksen liittovaltion rahoittaman Civilian Conservation Corps-ohjelman leirillä numero 1917 Griffith Parkissa. Palo-Kangas teki myös Kaliforniaan lähetysasemia perustaneen munkki Juniperro Serran patsaan, joka pystytettiin 1936 erääseen Venturan kaupungin puistoon. Molemmat patsaat on korvattu myöhemmin pronssisilla kopioilla
Vuonna 1937 paljastettiin Santa Monicassa Santa Monica Highschoolin kampuksella Palo-Kankaan "The Viking" niminen veistos ja vuonna 1939 paljastettiin Bakersfieldissä Palo-Kankaan isä Garcesista tekemä patsas. 
Palo-Kankaan puoliso oli Esther L. Palo-Kangas. Suomalaisten tietojen (Ylikiimingin kirkonkirjat; syntyneet 1903–1908, s. 23) mukaan Palo-Kankaan syntymäpäivämäärä oli 8. tammikuuta 1904 ja syntymäpaikka Ylikiiminki.
Liuskemuura

Liuskemuura ("Myrmelastes schistaceus") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Liuskemuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 884 000 km2. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Suuren levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Räikkämuura

Räikkämuura ("Myrmelastes hyperythrus") on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Räikkämuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 120 000 km2. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Dagon (novelli)

Dagon on yhdysvaltalaisen kauhukirjailija H. P. Lovecraftin heinäkuussa 1917 kirjoittama novelli. Se ilmestyi "Vagrant"-lehdessä marraskuussa 1919 ja myöhemmin "Weird Talesissa" kahteenkiin otteeseen.
Juoni.
Novellin kertoja on merimies, jonka laivan saksalaiset upottavat ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet otetaan vangiksi saksalaiseen laivaan, mutta muutamaa päivää myöhemmin hän pakenee veneellä. Merellä hän ajautuu päämäärättömästi maata tai laivoja näkemättä. Hän nukahtaa lopulta ja havahtuessaan huomaa joutuneensa keskelle vastenmielistä mustaa liejua, joka jatkuu joka suunnassa silmänkantamattomiin. Kertoja lähtee harhailemaan liejussa ja löytää muinaisen monoliitin, jonka ihmiselle tuntematon sivilisaatio on pystyttänyt. Kertoja tutkii monoliittia, jolloin valtava hirviö syöksähtää esiin vedestä. Kauhuissaan kertoja pakenee ja onnistuu pääsemään yhdysvaltalaisen laivan kyytiin. Hänen pelottavat kokemuksensa vainoavat häntä, ja hän lievittää traumojaan morfiinilla. Myöhemmin hänen rahansa kuitenkin loppuvat, ja hän päättää tehdä itsemurhan. Silloin ikkunaan ilmestyy hirviömäinen käsi, ja kertoja jättää selontekonsa kesken.
Kirjoittaminen ja julkaisu.
Lovecraft sai ”Dagoniin” idean näkemästään unesta, jossa hän joutui rämpimään inhottavassa, upottavassa liejussa. Ajatus syrjäistä järveä vainoavasta kalamaisesta ihmishahmosta lienee peräisin Irvin S. Cobbin novellista ”Fishhead”, josta Lovecraft piti kovasti.
Novelli ilmestyi ensin "Vagrant"-lehdessä marraskuussa 1919. Myöhemmin se julkaistiin "Weird Talesissa" kahteenkin otteeseen: lokakuussa 1923 ja tammikuussa 1936. Se oli mukana myös ensimmäisessä Lovecraft-novellikokoelmassa "The Outsider and Others".
Kari Nenosen käännös oli ensimmäisen suomenkielisen Lovecraft-kokoelman ensimmäinen tarina. "Temppeli ja muita kertomuksia" -niminen kokoelma ilmestyi Jalavan kustantamana vuonna 1988.
Teemat.
Lovecraftin mukaan ”Dagon” on kertomus ”oudosta pakkomielteestä ja kauheista hallusinaatioista”. S. T. Joshi ja David E. Schultz (2001) huomauttavat, ettei lopun hirviömäinen käsi liene todellinen tapahtuma vaan osoitus kertojan syvenevästä hulluudesta. Ajatus San Franciscon kaduilla harhailevasta jättiläismäisestä kalamiehestä on Joshin ja Schultzin mielestä huvittava.
”Dagonissa” Lovecraft hahmotteli ensimmäistä kertaa fiktiivistä jumaltarustoa, jonka pohjalle Cthulhu-mytologia sittemmin rakentui. Hän jatkoi samankaltaisten teemojen parissa novelleissaan ”Cthulhun kutsu” (1926) ja ”Varjo Innsmouthin yllä” (1931). Joshin ja Schultzin mukaan kumpaakin voi pitää ”Dagonin” laajempana uusioversiona.
BFGoodrich

BFGoodrich on yhdysvaltalainen rengasvalmistaja. Yritys oli aluksi osa Goodrich Corporation -konglomeraattia, kunnes ranskalainen Michelin hankki sen vuonna 1990 Uniroyalin kanssa (tuolloin The Uniroyal Goodrich Tire Company).
Tuotteet.
BFGoodrichin tuotevalikoimaan kuuluvat mm. urheilu- ja kilpa-autojen, henkilöautojen, pakettiautojen sekä raskaan kaluston renkaat. Lisäksi merkki tarjoaa pyyhkijänsulkia erityisesti maastoajoon.
Stop

Stop voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
David Burljuk

David Burljuk (1882 Semirotovštšina, Harkovan kuvernementti – 1967 New York, Yhdysvallat) oli venäjänkielinen ukrainalaissyntyinen Yhdysvaltojen kansalaisuuden saanut taidemaalari ja runoilija. Hän kirjoitti venäjäksi.
Burljuk tutustui 1911 Moskovassa Vladimir Majakovskiin. He julkaisivat yhdessä futuristisen manifestin. Hän piti vallankumouksen jälkeen näyttelyitä Siperiassa ja toimi sikäläisten futuristien johdossa. Hän lähti 1920 Japaniin ja sieltä 1922 Yhdysvaltoihin. Hän keskittyi Yhdysvalloissa maalaamiseen ja toimitti vaimonsa Marussian kanssa lehteä "Color and Rhyme" (1937–1966), jossa hän julkaisi muistelmiaan. Hän sai 1930 Yhdysvaltojen kansalaisuuden.
Burljukin veli oli taidemaalari Volodimir (Vladimir) Burljuk.
Francis

__EISISLUETT__
Francis on miehen etunimi. Se on englantilainen muoto nimestä "Franciscus" (lat. ’ranskalainen’).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Francis on joulukuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 850–870 miehellä ja noin 30–60 naisella.
Tequila (The Champsin kappale)

"Tequila" on vuoden 1958 meksikolaistyyppinen rock and roll -soitinmusiikkikappale, jonka oli kirjoittanut Danny Flores ja esittänyt The Champs. Julkaisuaikanaan kappale nousi ykkössijalle pop- ja R&amp;B-listoilla ja siihen viitataan vielä nykyäänkin monesti populaarikulttuurissa.
Historia.
Vuonna 1957 Gene Autryn levy-yhtiö Challenge Records palkkasi Dave Burgessin (syntynyt vuonna 1934), kalifornialaisen rockabilly-laulaja-lauluntekijän joka esiintyi usein nimellä "Dave Dupree". Vuoden 1957 lopussa, kun levy-yhtiö ei ollut julkaissut yhtään hittiä, Challenge Records kääntyi Burgessin puoleen, joka järjesti levytyssession 23. joulukuuta Hollywoodissa. Studiossa olivat paikalla Burgess rytmikitarassa, Cliff Hills bassossa, Flores Trio (Danny Flores saksofonissa ja koskettimilla, Gene Alden rummuissa, ja ykköskitaristi Buddy Bruce) ja Huelyn Duvall laulaen taustalaulun. He olivat ensisijaisesti kokoontuneet äänittämään Burgesin kappaleen "Train to Nowhere", kuten myös kappaleet "Night Beat" ja "All Night Rock", joista jälkimmäistä ei koskaan julkaistu.
Viimeinen äänitetty kappale oli "Tequila", joka oli enimmäkseen vain Flores Trion jammailua. Se perustui kuubalaiseen mamborytmiin. Kappaleessa sanotaan sana "Tequila" kolme kertaa. Kappale äänitettiin kolmeen kertaan, ja sen kirjoittaja Danny Flores oli myös se joka sanoi sanan "Tequila". Flores soitti myös kuuluisan "likainen saksofoni" -soolon. Kappale toimi Challenge Recordsin 15. tammikuuta 1958 julkaiseman kappaleen "Train to Nowhere" B-puolena. Duvallin mukaan kappale ei aluksi menestynyt, mutta kun eräs DJ soitti B-puolta Clevelandissa, "Tequila" nousi Billboard-listan ykköseksi 28. maaliskuuta 1958.
Daniel Flores oli kirjoittanut kappaleen "Tequila", mutta koska hän oli töissä toisessa levy-yhtiössä, kappale pantiin hänen taiteilijanimensä "Chuck Rion" nimiin. 23. joulukuun äänityssessiossa mukana olleet kokoontuivat uudelleen levyttämään 20. tammikuuta 1958, nimellä The Champs; tarkkaan ottaen yhtye muodostui vasta kappaleen "Tequila" levyttämisen jälkeen. Kappaleessa on huomattu olevan sama rytmi kuin Bo Diddleyn vuoden 1958 kappaleessa "Dearest Darling".
The Champs levytti kappaleelle myös jatko-osan "Too Much Tequila", joka julkaistiin Challengen singlenä viininpunaisella etiketillä päästen Billboard Hot 100 -listalle sijalle 30. Vuonna 2020 Dave Burgess kokosi The Champs -yhtyeen uudelleen ja levytti 12 uutta kappaletta LP-levylle nimeltään "Tequila Party". Albumilta löytyy myös kappaleen "Tequila" "party"-versio ja se löytyy osoitteesta http://www.thechampsofficial.com.
Tuomo Harjula

Tuomo Harjula (s. 17. tammikuuta 1978 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Harjula on Oulun Kärppien kasvatti ja pelasi juniorikiekkoa Kärppien joukkueessa vuoteen 1999 asti. Kaudella 1999–2000 Harjula pelasi 30 ottelua Kärppien miesten joukkueessa Jääkiekon I-divisioonaa ja kahdeksan ottelua lainalla Suomi-sarjan Raahe-Kiekossa. Kärppien noustua Liigaan vuosituhannen vaihteessa Harjula pelasi kaksi kautta Kärpissä ennen siirtymistään Ässien riveihin kaudelle 2002–2003. 
Kahden Ässä-kauden jälkeen Harjula lähti Itävallan kakkostasolla pelanneen EHC Lustenaun joukkueeseen, jossa pelasi vajaat kaksi kautta. Jälkimmäisellä kaudella Lustenau voitti sarjamestaruuden, ja 13 ottelua joukkueessa pelannut Harjula lasketaan myös mestariksi, vaikka siirtyikin joukkueesta kesken kauden Tanskaan Herlev Hornetsin joukkueeseen. Tanskassa Harjula pelasi puolitoista kautta eli kevääseen 2007 asti. Seuraavalle kaudelle Harjula vaihtoi Italiaan HC Neumarkt/Egnan joukkueeseen, jossa pelasi kolme täyttä kautta.
Kaudelle 2010–2011 Harjula palasi Itävaltaan, kakkostason EHC Bregenzerwaldin joukkueessen yhden kauden ajaksi. Itävallasta Harjula palasi Italiaan, Serie B:n EV Bozenin joukkueeseen, josta lainattiin siirtorajalla Serie A:ssa pelanneeseen kaupungin ykkösjoukkue HC Bolzanon joukkueeseen. Bolzanossa Harjula pääsi juhlimaan Italian mestaruutta. Uransa viimeisen kauden 2012–2013 Harjula pelasi jälleen Serie B:ssa HC Eppan Piratesin riveissä.
Jo viimeisen pelikautensa aikana Harjula toimi apuvalmentajana EV Bozenin U20-joukkueessa. Kauden 2014–2015 Harjula toimi EV Bozenin Serie B -joukkueen päävalmentajna ja on tämän jälkeen valmentanut Neumarkt/Egnan sekä Auer/Oran eri juniorijoukkueissa sekä apu- että päävalmentajana. Kaudella 2019–2020 hän toimi juniorivalmennuksen ohessa Unterlandin edustusjoukkueen apuvalmentajana Serie B:ssa.
Alexander Otto Ehrström

Alexander Otto Ehrström (21. tammikuuta 1826 Porvoo – 25. syyskuuta 1899 Tuusula) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Ehrströmin vanhemmat olivat pappi, kirjailija Eric Gustaf Ehrström ja Ulrika Lovisa Ahlstedt. Professori, senaattori Karl Gustaf Ehrström oli hänen veljensä. Ehrström suoritti Mustialassa maatalouskurssin ja toimi ensin useiden eri maatilojen vuokraajana, kunnes avioitui Järvenpään kartanon perijättären kanssa ja ryhtyi siellä maanviljelijäksi. Hän osallistui Tuusulan kunnalliselämään aktiivisesti ja edusti Helsingin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1882, 1885, 1888 ja 1894 sekä Piikkiön tuomiokuntaa valtiopäivillä 1891. Ehrström oli 1882 suostuntavaliokunnan jäsen ja 1894 laki- ja talousvaliokunnan varajäsen. Vuonna 1882 hän anoi yhdessä muiden kanssa, että keisari Aleksanteri II:lle saataisiin pystyttää muistopatsas.
Kreikanmonni

Kreikanmonni ("Silurus aristotelis") on monnien (Siluridae) heimoon kuuluva kalalaji. Sen tieteellinen lajinimi "aristotelis" on annettu Aristoteleen mukaan.
Kreikanmonnin pituus on tavallisesti 22,7 senttimetrin luokkaa ja voi maksimissaan olla 46 senttimetrin luokkaa. Sillä on peräevässään 66-75½ ruotoa. Leuassaan kreikanmonnilla on yksi viiksipari.
Kreikanmonni elää kotoperäisenä Kreikassa Achelóos-joen valuma-alueella eli Trichonída-, Lysimachía-,
Ozerós- ja Amvrakía-järvissä. Sitä siirtoistutettiin 1950-luvulla Pamvótida-järveen, 1980-luvulla Vólvi-järveen ja myöhemmin myös Ylíki-järveen. Vólvi-järvessä se muodosti ensin vahvan kannan, joka alkoi kilpailla järvessä alkuperäisenä elävän monnin kanssa, ja onnistui jopa ajamaan monnin siellä paikallisesti sukupuuttoon, mutta on sittemmin lajina itsekin hävinnyt Vólvista, kun taas siirto Pamvótida-järveen onnistui ja lajilla on nykyisin siellä elinkykyinen populaatio. Achelóos-joen valuma-alueen järvissä laji esiintyi alun perin runsaana, mutta liikakalastuksen ja veden saastumisen takia se on nykyisin niissä vähälukuinen.
Kreikanmonnin lisääntymisaika on huhti-heinäkuussa. Munat kudetaan 2–3 metrin syvyyteen. Se lisääntyy pareissa ja koiras syleilee naarasta lisääntymisen aikana. Lajin ”pesä” voi olla joko kasvimateriaaleista kyhätty pesä, matala kuoppa tai vain sen puhdistama alue vedenpohjaa. Koiras tekee pesän ja puolustaa pesän aluetta ja munia niiden noin viisi päivän kuluttua tapahtuvaan kuoriutumiseen saakka. Laji saavuttaa sukukypsyyden 2–3 vuoden ikäisenä. Kreikanmonnin ravintoa ovat pääasiassa kalat, mutta se syö myös äyriäisiä, kotiloita, hyönteisiä, sammakkoeläimiä sekä vesikäärmeitä.
Orano

Orano on ranskalainen yritys, joka tuottaa uraania ja rikastaa sitä ydinvoimaloiden polttoaineeksi, kierrättää käytettyä ydinpolttoainetta sekä purkaa vanhoja ydinvoimaloita. Yritys syntyi vuonna 2016, kun Areva-konserni pilkottiin osiin. Ydinpolttoainetta käsittelevän yhtiön nimi oli aluksi New Areva, mutta vuonna 2018 se vaihtoi nimensä Oranoksi. Nimi tulee kreikkalaisen mytologian Uranos-jumalasta, josta on johdettu myös alkuaine uraanin nimi.
Oranon suurimmat omistajat ovat Ranskan valtio, joka omistaa 45,2 prosenttia Oranosta, sekä Areva, jonka omistusosuus on 40 prosenttia. Pienempiä omistajia ovat Japan Nuclear Fuel Limited ja Mitsubishi Heavy Industries, jotka molemmat omistavat 5 prosenttia Oranosta, sekä Ranskan atomienergian ja vaihtoehtoisen energian komissio (CEA), jonka osuus on 4,8 prosenttia.
Orano on maailman toiseksi suurin uraanintuottaja Kazatompromin jälkeen. Vuonna 2019 Orano tuotti 11 prosenttia maailman uraanintuotannosta. Yhtiön uraanikaivokset sijaitsevat Kanadassa, Kazakstanissa ja Nigerissä. Oranolla on uraanin rikastuslaitos Tricastinissa Ranskassa.
Orano on maailman suurin käytetyn ydinpolttoaineen kierrätysyhtiö. La Haguen laitoksella Ranskassa yhtiö erottelee käytetystä polttoaineesta kierrätyskelpoiset materiaalit ja jätteen. Meloxin laitoksella Ranskassa Orano valmistaa kierrätetystä plutoniumista ja uraanista MOX-polttoainetta.
Salomon Ek

Salomon Ek (Hiitola) (15. elokuuta 1826 – 1908) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ek oli talollinen Saloisista eli Salosta ja edusti Salon tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864. Ek joutui keskeyttämään valtiopäivätyönsä sairastumisen takia. Hän toimi myöhemmin Oulussa koneenkäyttäjänä ja Raahessa kelloseppänä.
Kaarlo Ekberg

Karl (Kaarlo) Gabriel Ekberg (20. tammikuuta 1860 Rautalampi – 29. kesäkuuta 1919 Rautalampi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ekberg kävi muutamia luokkia Jyväskylän lyseota, palveli sitten sotaväessä ja ryhtyi maanviljelijäksi ja liikemieheksi. Hän oli Leppävirran tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1899, 1900 ja Rautalammin edustajana 1905–1906. Viimeksi mainituilla valtiopäivillä hän oli valitsijamiesten varamies, rautatievaliokunnan jäsen ja lakivaliokunnan varajäsen. Hän piti esillä varsinkin rautatieasioita. 
Sotaväessä Ekberg palveli ensin sotaväessä ja kävi sitten aliupseerikurssin ja palveli aliupseerina Kuopion pataljoonassa, Suonenjoen ja Joensuun reservikomppanioissa varusmestarina ja vääpelinä vuoteen 1891. Sen jälkeen hän toimi poliisina Rautalammilla, kunnes ryhtyi maanviljelijäksi.
Alejandro Rejón Huchin

Wilberth Alejandro Rejón Huchin (Mérida, Yucatán, 18. toukokuuta 1997) on meksikolainen runoilija, kulttuuripäällikkö ja toimittaja. Tecoh kansainvälisen runofestivaalin perustajajohtaja Yucatán. Osa hänen teksteistään on käännetty arabiaksi, italiaksi, romaniaksi, kreikaksi, ranskaksi, katalaaniksi ja bengaliksi.
Välimeren alue

Välimeren alue tarkoittaa Välimeren ympärillä olevia maa-alueita. Kolmen mantereen rajaama ja 21 maata käsittävä Välimeren alue ulottuu aina Gibraltarilta Adrianmeren pohjukkaan. Alue on yksi maailman suosituimmista risteilykohteista Karibian jälkeen. Tärkeimpiä Välimeren alueella sijaitsevia maita ovat Espanja, Portugali, Italia ja Turkki. Välimeren alueella vallitsee välimerenilmasto: kesät ovat kuumia ja kuivia, talvet leutoja mutta sateisia. Alueella kasvavia kasveja ovat muun muassa viinirypäle, sitrushedelmät ja oliivi. Lämmin ja vähäsateinen kesä houkuttelee turisteja pohjoisesta. Tunnettuja Välimeren lomasaaria ovat Espanjan Mallorca, Italian Sisilia sekä Kreikan Kreeta ja Ródos. Nykyään nouseva ilmiö Välimerellä ovat maastopalot lämpenevän ilmaston vuoksi. Etenkin Espanjassa ja Kreikassa on ollut viime vuosina valtavasti suuria maastopaloja, jotka ovat saaneet aikaan mittavia tuhoja.
Callidium

Callidium on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin 40 lajia. Suomessa suvun lajeista on tavattu kolme: Harmojäärä ("Callidium coriaceum"), papintappaja ("Callidium violaceum") ja viherjäärä ("Callidium aeneum").
Renato Tosio

Renato Tosio (s. 16. marraskuuta 1964 Sankt Gallen) on sveitsiläinen uransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hän aloitti uransa aikuisten tasolla EHC Churin joukkueessa Sveitsin NLB-liigassa kaudella 1979―1980. Hän oli myös nostamassa Churia NLB:sta pääsarjatasolle 1984 ja 1986. Churin pudottua kauden 1986―1987 päätteeksi jälleen takaisin NLB-liigaan Tosio vaihtoi Churista SC Bernin joukkueeseen, jossa pelasi kevääseen 2001 asti. Urallaan Tosio voitti Sveitsin mestaruuden neljästi vuosina 1989, 1991, 1992 ja 1997. Hänet palkittiin myös NLA-liigan parhaana maalivahtina Jaques Planten nimeä kantavalla palkinnolla vuosina 1989―1991 ja vielä neljännen kerran vuonna 1997.
Maajoukkueessa Tosio oli vakiokasvo vuodesta 1980 vuoteen 1998. Ensimmäiset arvokisansa hän pelasi vuoden 1981 alle 18-vuotiaiden EM-turnauksessa. Vuodenvaihteessa 1981/1982 Tosio debytoi myös alle 20-vuotiaiden MM-joukkueessa. Aikuisten tasolla hän pääsi edustamaan Sveitsiä B-ryhmän MM-turnauksessa 1986 pelaten turnauksessa Olivier Ankenin kakkosmaalivahtina yhden ottelun. Vuoden 1988 Olympiaturnauksessa Calgaryssa Tosion rooli oli olla joukkueen kolmas maalivahti eikä hän päässyt pelaamaan lainkaan. Vuoden 1990 B-ryhmän MM-kisoissa asetelma oli kääntynyt jo toisin päin ja Tosio oli joukkueen suvereeni ykkösmaalivahti, Ankenin pelatessa viimeisessä MM-turnauksessaan vain yhdessä ottelussa. Viimeiset MM-kisansa Tosio pelasi vuoden 1997 B-ryhmän MM-kisoissa. Samana vuonna hän oli Sveitsin maalivahtina myös Olympiakarsintaturnauksessa. Seuraavalla kaudella Tosio pelasi vielä seitsemän maaottelua, mutta ei tullut valituksi enää MM-joukkueeseen. 
Uran jälkeen.
Pelaajauransa paketoituaan Tosio toimi EHC Churin urheilujohtajana kauden 2001–2002. Seuraavalla kaudella hän toimi NLB-liigassa Thurgaun maalivahtivalmentajana ja oman toimen ohessa samassa roolissa myös seuran alle 20-vuotiaiden joukkueessa sekä alasarjajoukkue Pikes Oberthurgaun joukkueessa. Tämän jälkeen Tosio oli sivussa valmennustehtävistä aina vuoteen 2015, jolloin hän ryhtyi Churin alle 17-vuotiaiden joukkueen apuvalmentajaksi. Vuodet 2016–2018 hän toimi Churin alle 20-vuotiaiden joukkueen apuvalmentajana.
Tosion pelinumero #31 on jäädytetty SC Bernissä.
Viljoen

Viljoen on muun muassa seuraavien eteläafrikkalaisten henkilöiden sukunimi:
Luettelo Kouvolan muistolaatoista

Luettelo Kouvolan muistolaatoista sisältää Kouvolan kaupungin muistolaatat. Luettelossa mainitaan vain pelkät julkiset muistolaatat. Jos muistolaatta on muistokiven, muistomerkin, muistopuun, reliefin tai vastaavan yhteydessä, se on artikkelissa Luettelo Kouvolan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä. Myös kuva-aihetta sisältävät muistolaatat ovat muistomerkkiartikkelissa.
Kouvolaan on vuonna 2009 yhdistetty Anjalankoski, Kuusankoski, Elimäki, Jaala ja Valkeala. Näistä Anjalankoski muodostettiin aiemmista Anjalan ja Sippolan kunnista.
Muistolaatat.
Alue-sarakkeessa on entisten kuntien nimiä Anjalankosken alueet Anjala ja Sippola, Kuusankoski, Elimäki, Jaala ja Valkeala sekä näiden alla kyliä.
Diana Penty

Diana Penty (s. 2. marraskuuta 1985 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen malli ja näyttelijä, joka esiintyy hindinkielisissä elokuvissa. Hän aloitti mallin uransa Elite Models Indian listoilla vuonna 2005. Hän saavutti myös kansainvälistä menestystä. Saatuaan useita elokuvatarjouksia Penty teki ensiesiintymisensä romanttisessa draamakomediassa "Cocktail" vuonna 2012. Elokuva oli menestys ja hän sai positiivista palautetta roolisuorituksestaan.
Muutaman vuoden tauon jälkeen Penty näytteli karkurimorsianta romanttisessa komediassa "Happy Bhag Jayegi" (2016), joka nousi hitaan alun jälkeen menestykseksi. Seuraavaksi hän näytteli vankilaelokuvassa "Lucknow Central" (2017), toimintadraamassa "" (2018) ja "Happy Bhag Jayegin" jatko-osassa "Happy Phirr Bhag Jayegi" (2018).
Ion Storm

Ion Storm, L.P. oli yhdysvaltalainen pelitalo. Yhtiön perustivat John Romero ja Tom Hall vuonna 1996, jotka olivat aikaisemmin töissä id Softwarella. Eidos Interactive rahoitti yhtiötä vuodesta 1996 vuoteen 2001.
Ion Stormin vuonna 2000 julkaistun "Daikatanan" epäonnistumisesta huolimatta samana vuonna julkaistiin toinen yhtiön kehittämä videopeli "Deus Ex", jota on pidetty yhtenä parhaista videopeleistä.
Yhtiöllä oli konttorit Dallasissa ja Austinissa. Dallasin konttori suljettiin vuonna 2001 ja Austinin konttori vuonna 2005.
Think Think ja Ah Tsai

Think Think (kiinaksi 想想, "Xiǎngxiǎng") ja Ah Tsai (阿才, "Ācái") ovat kaksi kissaa, joiden omistaja on Kiinan tasavallan presidentti, Tsai Ing-wen.
Think Think on vuonna 2012 syntynyt harmaa kolli. Think Thinkin löysi taiwanilainen parlamentaarikko Xiao Meiqin taifuuni Hualienin tuhojen jäljiltä ja antoi kissan Tsaille. Ah Tsai, joka on oranssi naaras, oli erään maanviljelijän lahja Tsaille vuonna 2016. Aikaisemmin Ah Tsai oli tallikissa taitungilaisella ananasviljelmällä..
Tsai on kertonut, että kissat tulevat toimeen keskenään, vaikka tappelevatkin joskus.
Kissat ovat olleet merkittävässä asemassa Tsain vaalimainoksissa. Vuoden 2016 presidentinvaalien naimaton ja yksin kissojensa kanssa asunut Tsai sai osakseen kritiikkiä: Kiinan vapautusarmeijan palveluksessa oleva Wang Weixing kirjoitti Tsain olevan kyvytön johtamaan maata taustansa vuoksi. Seuraavien presidentin- ja parlamenttivaalien yhteydessä monet muutkin ehdokkaat ottivat vaalimainoksiinsa eläimiä.
Shepherd's pie

Shepherd's pie ("lammaspaimenen piiras"), tunnetaan myös nimellä Hachis Parmentier, on jauhelihalla täytetty piiras jossa on perunasoseesta tehty kuori. Se kuuluu englantilaiseen keittiöön.
Reseptistä on monia muunnelmia, mutta olennaisiin ainesosiin kuuluu liemessä tai kastikkeessa keitetty jauheliha sipuleiden kera, joka peitetään perunasosekerroksella ennen paistamista. Joskus täytteeseen lisätään myös muita vihanneksia, kuten herneitä, sokerimaissia, selleriä tai porkkanoita. Piiras joskus myös gratinoidaan juustoraasteella jolloin sen päälle saadaan kerros sulanutta juustoa.
Etymologia.
Ruokalaji tunnettiin nimellä "cottage pie" ("mökkipiiras") vuodesta 1791.
Termi "shepherd's pie" ilmaantui vasta vuonna 1854, ja sitä käytettiin aluksi "cottage pien" synonyyminä riippumatta siitä oliko liha nautaa vai lammasta. Kuitenkin 2000-luvulta lähtien Isossa-Britanniassa termiä "shepherd's pie" on käytetty yleensä silloin kun ruoassa on käytetty lampaanlihaa.
Ranskalainen nimi "hachis Parmentier" on dokumentoitu ranskaksi vuonna 1900, ja englanniksi vuonna 1898. "Hachis" on mitä tahansa hienonnettua; englannin kielen sana "hash" tulee siitä. "Parmentier" tulee Antoine-Augustin Parmentieristä jonka mukaan on nimetty monia perunaruokalajeja, koska hän vaikutti perunan markkinointiin Ranskassa 1700-luvulla.
Historia.
Vanhoissa keittokirjoissa ruokalaji esitellään tapana käyttää liharuoan tähteet, ja piiras vuorattiin sivuilta ja pohjalta perunasoseella, ja sen päälle tehtiin perunasoseesta kansi.
Ranskassa "hachis Parmentier" oli "köyhien ruokaa" ja kuului "cuisine bourgeoisieen", mutta sille annettiin silti kunniasija Pariisin ruokanäyttelyssä.
"Hachis Parmentier" on taloudellinen tapa käyttää liharuoan tähteet, etenkin "pot-au-feusta". Henri-Paul Pellaprat listaa sen tähteistä kertovassa luvussaan, kuten myös "cuisine bourgeoisien" "raamattu" "Mme. St-Ange" nimellä "hachis de bœuf au gratin".
Laadukkaamman version ruokalajista kehitti Auguste Escoffier vuonna 1921 uuniperunasta jonka täyte poistettiin, sekoitettiin jauhelihaan ja lyonilaiskastikkeeseen, ja sitten laitettiin takaisin perunankuoreen paistamista varten. Tätä versiota ei löydy normaaleista keittokirjoista.
Västerbyn kartano

Västerbyn kartano () sijaitsee Siuntiossa Uudellamaalla. Kartano on viimeksi erotettu itsenäiseksi tilakseen Tyyskylän kartanosta vuonna 1920. Varhaisimmat kirjalliset lähteet Västerbyn tilasta ovat kuitenkin vuodelta 1531. Västerbyn kartano sijaitsee puukujan päässä pienen puistoalueen keskellä ja kartanolta on näkymä Tjusträskille.
Historia.
Västerbyn tilan varhaisin tunnettu omistaja on Suitian kartanolinnan omistanut Erik Fleming, joka mainitaan tilan omistajana vuonna 1531. Kuitenkin vuonna 1564 Västerbyn tila siirtyi Hans Grelsson Silfverpatronille rälssitilana tämän aateloinnin yhteydessä.
Vuonna 1713 Västerby, josta oli tullut rustholli, myytiin adjutantti Georg Agricolalle, sillä Västerbyn nimeltä tuntematon rusthollari oli muuttanut Ruotsiin isoavihaa pakoon. Isovihan aikana venäläiset sotilaat tuhosivat Västerbytä pahoin; tilan rakennuksia ja aitoja poltettiin, ikkunat rikottiin, takat ja savupiiput tuhottiin ja irtaimisto ryöstettiin. Isovihan jälkeen Ruotsiin paennut rusthollari kuitenkin palasi ja osti tilan takaisin Agricolalta. Tila mainitaan verokirjoissa jälleen vuonna 1738.
Västerby on kirjoitettu myös muodoissa Vesterby ja Westerby.
Entinen Päivärinteen koulu on rakennettu Västerbyn kartanon maille.
Päärakennus.
Västerbyn kartanon päärakennus on puurakenteinen kaksikerroksinen suorakaiteen muotoinen rakennus, josta erottuu keskellä tornimainen erkkeri. Tämä ”torni” onkin kartanon yksi tunnuspiirteitä. Kartanossa on kaksi savupiippua.
Kalle Havumäki

Kalle ”Koo” Havumäki (s. 6. kesäkuuta 1991 Helsinki) on suomalainen rap-artisti, mediapersoona ja radiotoimittaja. Hänellä todettiin puolitoistavuotiaana Williams-Beurenin oireyhtymä.
Toimittajanura.
Havumäki toimii radiotoimittajana Radio Valossa. Hän on työssään haastatellut monia julkisuuden henkilöitä, muiden muassa presidentti Sauli Niinistöä.
Havumäen idean pohjalta perustettiin vuonna 2014 hyväntekeväisyyshanke SalamaRock, jonka tarkoitus on kerätä varoja vammaisten ihmisten liikunta- ja kulttuuritoimintaan Etelä-Tansaniassa. Hyväntekeväisyyskonserttiin on osallistunut monia tunnettuja muusikoita, kuten Pepe Willberg, Kari Peitsamo, Samae Koskinen sekä Eduardo Martinez.
Vuoden 2015 helmikuussa Havumäki juonsi Ajankohtainen kakkonen -keskusteluohjelman teemaillan sekä syyskuussa MTV3:n esittämän Elämä lapselle -lähetyksen. Hän esiintyi myös vuonna 2011 Puoli seitsemän -ohjelmassa yhdessä äitinsä kanssa.
Musiikillinen ura.
Havumäki on kertonut haaveilleensa muusikon urasta lapsuudesta asti. Varsinainen kiinnostus rap-musiikkiin alkoi 13-vuotiaana. Ennen sitä Havumäki harrasti pianonsoittoa muttei kuitenkaan kokenut sitä omakseen. Vasta erityismusiikkikoulun opettajan huomatessa Havumäen musiikilliset lahjat tämä innostui työstämään omaa musiikkia. 
Vuonna 2004 Havumäki oli mukana perustamassa rap-yhtye Resispossea, jonka solistina hän toimi vuoteen 2010 saakka. Havumäki kuvaa yhtyeen tuotantoa ”ihmisoikeusbiiseiksi”. Yhtye on esiintynyt muun muassa Savoy-teatterilla ja Tavastia-klubilla, ja heidän musiikkiaan on käytetty elokuvassa "Vähän kunnioitusta".
Havumäkeä haastateltiin Nelosella esitetyssä Buusteri-televisiosarjassa, kun ohjelma vieraili hänen silloisessa oppilaitoksessaan vuonna 2006. Esiintyminen ladattiin YouTube-videopalveluun, ja siitä ryhdyttiin tekemään useita pilaversioita. Tämän seurauksena Havumäki joutui kiusaamisen ja pilapuhelujen kohteeksi, mikä sai hänet vakaasti harkitsemaan muusikonuran lopettamista. Havumäki perheineen pyrki poistamaan videota netistä siinä kuitenkaan onnistumatta.
Esikuvikseen Havumäki on maininnut muun muassa Kosolan, Ruudolfin ja Solosen.
Sooloprojekti MC Koo.
Vuonna 2013 Havumäki tutustui studiolla biisinkirjoitustyössä avustavaan Lossi T:hen, minkä myötä alkoi MC Koo -sooloprojektin työstäminen. Havumäki itse kuvailee, ettei ole MC Koon kanssa sama henkilö.
Kesäkuussa 2016 MC Koo julkaisi ensimmäisen singlensä "Kuuma mimmi." Single nousi Spotifyn "Suomen top 50" -listalla ensimmäiselle sijalle. Single äänestettiin YleX:n sadan parhaan suomalaisen rap-kappaleen listalle sijalle 30.
MC Koon oli tarkoitus esiintyä kesällä 2020 Ruisrockissa ja Ilosaarirockissa, mutta tapahtumat peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Vuonna 2022 hän esiintyi muun muassa Ruisrockissa ja Ilosaarirockissa.
Gündoğmuş

Gündoğmuş on piirikunta Turkin Antalyan maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Gündoğmuşin väkiluku oli 7 737.
Gustaf Viktor Eklund

Gustaf Viktor Eklund (6. kesäkuuta 1841 Sipoo – 12. tammikuuta 1911 Helsinki) oli suomalainen juristi, maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies.
Eklundin vanhemmat olivat varanimismies, tilanomistaja Anders Eklund ja Anna Lovisa Hindström ja puoliso Karolina Maria Vilhelmina Oelze. Arkkitehti Jarl Eklund oli heidän poikansa. Eklund tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1863 ja suoritti tuomarintutkinnon 1867, varatuomarin arvon hän sai 1870. Eklund ei kuitenkaan ryhtynyt lakimieheksi, vaan oli tilanomistaja Kirkkonummella. Hän edusti Lohjan tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1877–1878 ja Helsingin tuomiokuntaa valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän kuului useisiin eri valtiopäivävaliokuntiin ja oli valitsijamies kolmilla viimeisillä valtiopäivillä. Kirkkonummella Eklund toimi peräti 24 vuotta kuntakokouksen puheenjohtajana, eroten toimesta vasta vuoden 1909 lopussa. Hänellä oli kunnassa myös muita luottamustoimia ja hän toimi siellä oikeudellisena neuvonantajana. Eklund tunnettiin muun muassa rannikon rautatieyhteyksien rakentamisen puolestapuhujana.
Elias August Tunkelo

Elias August Tunkelo, ent. Ekman-Isotalo (26. syyskuuta 1846 Längelmäki – 8. joulukuuta 1915 Längelmäki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Tunkelo oli Isotalo-nimisen ratsutilan omistaja Längelmäellä. Hän oli kunnallismies, joka toimi muun muassa kuntakokousten puheenjohtajana, samoin kuin paikallisen säästöpankin perustajia ja pankin hallituksen jäsen aina kuolemaansa saakka. Längelmäen kunnan edustajana Tunkelo oli mukana suuren adressin lähetystössä 1899. Tunkelolla oli kuusi lasta, mukaan lukien professori E. A. Tunkelo ja pappi Juho Heikki Tunkelo.
Tunkelo edusti Jämsän tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1882, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli ensiksi mainituilla yleisen valitusvaliokunnan ja kahdella viimeksi mainitulla valtiovarainvaliokunnan jäsen. Valtiopäivillä hän osallistui useisiin anomuksiin, jotka koskivat muun muassa kruunun metsätorppia, rautatieyhteyksiä, naisten äänioikeutta ja kouluasioita.
Dawn (albumi)

Dawn on saksalaisen Eloyn viides studioalbumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Eloy, sanat Jürgen Rosenthal
Lars Bäckström

Lars Bäckström (1925 Luulaja, Ruotsi – 2006) oli ruotsalainen runoilija, kriitikko ja toimittaja. Hän oli koulutukseltaan filosofian lisensiaatti. Hän edusti runoissaan 1950–1960-lukulaista uusyksinkertaisuutta.
Runokokoelmien lisäksi Bäckström julkaisi esseitä ja kirjallisuuskritiikkiä, muun muassa teoksessa "Litteraturpolitik" (1970).
Frans Ekqvist

Frans Fredrik Ekqvist (Tammi) (26. tammikuuta 1840 Merimasku – 7. toukokuuta 1914 Laukaa) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ekqvistin vanhemmat olivat Johan Henrik Bohm and Maria Matintytär Häntilä ja puoliso Fredrika Samuelintytär Engström. Vuorineuvos Wäinö Tammenoksa oli heidän poikansa. Ekqvist kävi Jyväskylän seminaarin, mutta ryhtyi sitten maanviljelijäksi. Hän edusti Laukaan tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1894. Ekqvist oli valtiopäivillä rautatievaliokunnan varajäsen ja osallistui useiden esitysten ja anomusten tekemiseen. Hän oli 1890-luvun lopulla myös jäsen useissa valtion komiteoissa.
Frances

Frances on naisen etunimi. Se on Francisca-nimen englantilainen muunnos. Lähtömuotona on latinalainen miehennimi "Franciscus", jonka merkitys on ’ranskalainen’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Frances on huhtikuuhun 2025 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 240–250 naisella.
Jugend (aikakauslehti)

Jugend tai Die Jugend oli Georg Hirthin perustama, vuosina 1896–1940 viikoittain ilmestynyt saksalainen kulttuurilehti, joka antoi nimen vuosisadan vaihteessa vaikuttaneelle jugendtyylille (). Lehteä julkaisi Münchenissä Verlag der Jugend. Lehti sisälsi ajankohtaisia kirjoituksia taiteesta ja kirjallisuudesta, ja sitä kuvittivat monet ajan tunnetut taiteilijat, kuten Otto Eckmann, Félix Vallotton ja Heinrich Kley. Ensimmäisen seitsemän vuoden aikana lehdessä julkaistiin yli 250 eri taiteilijan ja kuvittajan töitä. "Jugend"-lehti antoi useille heistä ensimmäisen mahdollisuuden esitellä töitään. Yhteiskuntapoliittisesti "Jugend" oli porvarillinen ja konservatiivinen vastine kilpailijalleen "Simplicissimus"-lehdelle. "Jugendin" lukijakunta oli liberaalia porvaristoa, joka oli kiinnostunut taiteesta, kirjallisuudesta ja kulttuurista.
Arnold Böcklin ja Franz von Stuck vastasivat "Jugendin" alkuvuosien ulkoasusta ja taitosta. Yksi ahkerimmista kirjoittajista oli Karl Ettlinger, joka kirjoitti lehteen salanimellä ”Karlchen”. Lehden avustajiin kuuluivat esimerkiksi Peter Paul Althaus, Otto Julius Bierbaum, Ludwig Thoma ja Maksim Gorki. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen "Jugend" ei kuitenkaan enää pysynyt ajan hermolla, ja lehden merkitys väheni. Vasta Franz Schoenbernerin tultua päätoimittajaksi vuonna 1926 alkoi lehti jälleen nostaa esiin uusia nuoren sukupolven taiteilijoita. "Jugend" julkaisi muun muassa Erich Kästnerin ja Kurt Tucholskyn kirjoituksia sekä George Groszin piirustuksia. "Jugend" joutui kuitenkin vuodesta 1933 lähtien sopeutumaan valtaan nousseen natsipuolueen taidepolitiikkaan. Lehti menetti vähitellen kaiken itsenäisyytensä, ja päätoimittaja Arnold Weiss-Rüthel lähetettiin lopulta Sachsenhausenin keskitysleiriin. Vuonna 1940 lehti jouduttiin lakkauttamaan.
Ekqvist

Ekqvist on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Galaksin Vartijat

Galaksin Vartijat on Marvel-kustantamon sarjakuvissa nimitys kolmelle eri supersankariryhmälle.
INS Brahmaputra (1958)

INS Brahmaputra (ex -"HMS Panther") oli Intian laivaston Leopard-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1955 nimellä "HMS Panther". Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1957 ja valmistui 31. maaliskuuta 1958.
Palvelus.
Loppu kesästä vuonna 1958 alus lähti Intiaan pysähtyen matkalla Gibraltarilla, Maltalla ja Port Saidissa ennen Suezin kanavaa. Aluksen kotisatamaksi oli määrätty Bombay. Alus osallistui 1960- ja 1970-luvut sisaralustensa kanssa rajakahakoihin sekä sotaan Pakistania vastaan. Vuonna 1978 alus siirrettiin modernisoitavaksi, jolloin takakannen tykkitorni poistettiin rakennettaessa koululaivan vaatimia luokkatiloja. Palvelukseen palattuaan alus jatkoi sisaralustensa kanssa koululaivana 16. fregattilaivueessa.
Alus poistettiin palveluksesta 1986 ja romutettiin pian sen jälkeen.
Frances (täsmennyssivu)

Frances voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Antony Blinken

Antony John Blinken (s. 16. huhtikuuta 1962) on yhdysvaltalainen demokraattipuoluetta edustava virkamies ja poliitikko, joka toimi Yhdysvaltain ulkoministerinä Joe Bidenin hallituksessa 2021–2025. Blinken aloitti ulkoministeriössä jo Bill Clintonin kaudella, ja toimi Barack Obaman kaudella apulaisulkoministerinä ja Bidenin turvallisuuspoliittisena neuvonantajana tämän ollessa varapresidentti.
Blinken syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa. Hänen vanhempansa olivat Judith ja Donald Blinken. Hän kävi korkeatasoista Dalton Schoolia New York Cityssa, kunnes muutti Pariisiin 1971. Äidin uusi mies oli lakimies ja holokaustista selvinnyt Samuel Pisar.
Blinken on koulutukseltaan juristi, ja toiminut asianajajana New Yorkissa. 1970-luvulla hän asui Pariisissa ja kävi ranskalais-englantilaista koulua (EABJM), joten hänen ranskan kielen taitonsa on moitteeton. 
Blinken arvostaa kansainvälistä yhteistyötä. Apulaisulkoministerinä hän osallistui diplomaattiseen työhön ISISin kaatamiseksi ja kansainvälisen pakolaiskriisin parissa.
Matvei Gorškov

Matvei Lvovitš Gorškov (, 1879 Simbirskin kuvernementti – ?) oli Suomessa toiminut venäläinen kirjanpainaja ja menševikki. Hänen salanimiään olivat Gorin ja Ostrikov.
Matvei Gorškov syntyi köyhään talonpoikaisperheeseen. Vanhempien muutettua Samaraan hän meni oppilaaksi kirjapainoon. Gorškov kuului kirjaltajien yhdistykseen, liittyi vuonna 1898 sosiaalidemokraatteihin ja johti lakkoliikkeitä Samarassa. Vuonna 1905 hänet valittiin Venäjän kirjaltajaliiton perustamistoimikunnan ja Pietarin työläisneuvoston jäseneksi. 
Gorškov julkaisi Pietarin työläisneuvoston "Izvestijaa" ja "Rabotši golos" -lehteä, kunnes hänet pidätettiin joulukuussa 1905. Päästyään vapaaksi helmikuussa 1906 hän julkaisi "Rabotšaja žizn" -lehteä, joka suljettiin pian yhdessä kirjapainon kanssa. Saman vuoden huhtikuussa Gorškov perusti "Rabotšeje slovo" -lehden, josta ilmestyi 34 numeroa. Vuonna 1907 hän julkaisi pilalehtiä "Balda" ja "Topor".
Gorškov osallistui Helsingissä järjestettyyn Venäjän kirjaltajaliiton kokoukseen huhtikuussa 1907. Saman vuoden syyskuussa hän muutti Helsinkiin "Finljandskaja gazetan" latojaksi. Gorškov pidätettiin maaliskuussa 1908 ja vietiin Pietariin, mutta vapautettiin saman vuoden joulukuussa. Vuonna 1913 hän perusti Helsinkiin kirjansitomon ja venäläisen kirjapainon. Helsingissä asuessaan Gorškov kuului Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen venäläiseen osastoon, mutta luopui aktiivitoiminnasta vuonna 1912. Hän toimi myös kulttuurijärjestö Nadeždassa ja meni naimisiin vuonna 1910.
Gorškov kutsuttiin armeijaan huhtikuussa 1915. Hänet valittiin Helsingin sotilasneuvoston jäseneksi maaliskuussa 1917. Menševikkejä edustanut Gorškov kuului sotilasneuvoston lehden "Izvestijan" toimituskuntaan ja toimi käytännössä sen päätoimittajana. Hänen kirjapainonsa siirtyi toukokuussa 1917 sosialistivallankumouksellisten omistukseen. Gorškov erosi "Izvestijan" päätoimittajan tehtävästä lokakuussa 1917, minkä seurauksena lehden suhtautuminen Suomeen muuttui "Työmiehen" mukaan myönteisemmäksi.
Gorškov oli Venäjän perustuslakia säätävän kansalliskokouksen ehdokkaana Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen yhteislistalla Pietarissa. Hänen myöhempiä vaihteitaan ei tunneta.
Bariumfluoridi

Bariumfluoridi (BaF2) on barium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää erikoislasien valmistamiseen, tuikeilmaisimissa ja hitsauksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa bariumfluoridi on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja rakenne muistuttaa kalsiumfluoridin rakennetta. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta liukenee happoihin. Luonnossa bariumfluoridia tavataan frankdicksoniittimineraalissa.
Bariumfluoridia valmistetaan bariumasetaatin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla ja kiteyttämällä bariumfluoridi liuoksesta. Sitä voidaan myös valmistaa neutraloimalla muita emäksisiä bariumyhdisteitä kuten bariumoksidia, -hydroksidia tai -karbonaattia vetyfluoridilla.
(CH3COO)2Ba + 2 HF → BaF2 + 2 CH3COOH
Yhdiste läpäisee hyvin infrapunasäteilyä, minkä vuoksi sitä käytetään infrapunalaitteissa ja siitä myös valmistetaan infrapunasäteilyä läpäiseviä fluorifosfaati- ja fluorizirkonaattilaseja. Bariumfluoridia käytetään myös tuikeilmaisimissa röntgen- ja gammasäteilyn sekä α- ja β-hiukkasten havaitsemiseen. Yhdisteellä on myös käyttöä juoksutteena hitsauksessa. Yhdistettä käytetään myös emalien valmistuksessa ja keramiikan värjäykseen.
Elizabeth Jane Gardner

Elizabeth Jane Gardner (4. lokakuuta 1837 Exeter – 28. tammikuuta 1922 Pariisi) oli yhdysvaltalainen akateemista koulukuntaa edustanut taidemaalari. Suurimman osan elämästään Gardner asui Ranskassa ja tuli tunnetuksi William-Adolphe Bouguereaun vaimona. 
Gardner muutti Pariisiin vuonna 1864 opiskelemaan taidetta, vaikka Ranskan taideakatemia ei tuolloin hyväksynytkään naisia oppilaikseen. Tarjolla oli kuitenkin yksityisiä ateljeita ja oppilaitoksia, jotka ottivat myös naisia oppilaikseen. Tätä ennen hän oli saanut alkeisopetusta Yhdysvalloissa. 
Gardner tuli tunnetuksi taitavana taidemaalarina ja yhdessä Mary Cassattin oli ensimmäinen yhdysvaltalainen nainen, jonka teoksia esitettiin Pariisin Salongissa ja hänelle myönnettiin maalauksestaan kultamitali vuonna 1877. Gardnerin ateljeesta muodostui suosittu vierailukohde Pariisissa vierailleille yhdysvaltalaisille. 
Bouguereaun ateljeeseen Gardner pääsi opiskelemaan 1870-luvun loppupuolella. Vuoden 1879 paikkeilla heidän välilleen syntyi rakkaussuhde. Avioliiton he solmivat kuitenkin vasta vuonna 1896, Bouguereaun äidin kuoltua. Bouguereaun äiti oli vastustanut kiivaasti poikansa suhdetta yhdysvaltalaiseen naiseen. 
Gardnerin taide on tyyliltään ja aiheiltaan hyvin paljon miehensä taiteen kaltaista. Hän oli itse sanonut olevansa mieluummin miehensä taiteen paras imitoija kuin ei kukaan. Gardner oli hyvin kunnianhimoinen ja hän on ollut teknisesti erittäin taitava. Taiteellista toimintaansa hän jatkoi korkeaan ikään asti, kunnes reuma vei häneltä työkyvyn.
João Cabral de Melo Neto

João Cabral de Melo Neto (1920 Recife, Brasilia – 1999 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen runoilija, diplomaatti, kirjailija ja yliopistossa luennoitsija. Hän oli aikansa keskeisiä runoilijoita ja toisinajattelijoita. Hän vietti lapsuutensa Koillis-Brasiliassa sokeriruokoviljelmillä ja hyödyntää tuotannossaan seudun kertomarunoperinnettä.
Cabralin maineen vakiinnutti kokoelma "Pedra de Sonho" (1941). Hän muutti sen ilmestyttyä Rio de Janeiroon, ja avusti avantgardistista "Orfeu"-kulttuurijulkaisua. Hän perusti kirjapainon.
Suomennetut runot.
Touko Sauhun suomentamia Cabralin runoja on julkaistu "Tuli &amp; Savu" -lehdessä (2006: 4, s. 28)
Gianfranco Lombardi

Gianfranco ”Franco” Lombardi (20. maaliskuuta 1941 Livorno – 22. tammikuuta 2021 Cocquio-Trevisago) oli italialainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Hän voitti Virtus Bolognassa pelatessaan kahdesti Italian pääsarjan korikuninkuuden. Italian maajoukkueessa Lombardi pelasi kolmissa kesäolympialaisissa, kaksissa MM- ja kaksissa EM-kilpailuissa.
Elämä ja urheilu-ura.
Lombardi kuului vuosikymmenen ajan Italian miesten maajoukkueen vakiopelaajiin. Hän kuului Italian kokoonpanoon muun muassa kesäolympialaisissa Roomassa 1960 (Italia neljäs), Tokiossa 1964 (viides) ja Méxicossa 1968 (kahdeksas), vuosien 1963 ja 1967 MM-kilpailuissa sekä vuosien 1959 ja 1965 EM-kilpailuissa. Välimeren kisoista Lombardin edustama Italia voitti kultaa vuonna 1963.
Seuratasolla Lombardi edusti pisimpään Virtus Bolognaa, joka hänen aikanaan sijoittui Italian pääsarjassa parhaimmillaan toiseksi vuonna 1961. Kausilla 1963–1964 ja 1966–1967 Lombardi oli sarjan korikuningas. Pelaajauransa jälkeen Lombardi toimi valmentajana. Hänet nimettiin vuonna 2006 Italian koripallon kunniagalleriaan. Lombardi kuoli Cocquio-Trevisagossa 79-vuotiaana 22. tammikuuta 2021.
M-tyypin tähti

M-tyypin tähti on spektriluokkaan M kuuluva tähti. Niitä on kolmea päätyyppiä: pääsarjaan kuuluvat punaiset kääpiötähdet, punaiset jättiläiset ja punaiset ylijättiläiset.
Punaiset kääpiöt.
Punaiset kääpiöt ovat pieniä, viileitä ja himmeitä pääsarjan tähtiä. Ne ovat hyvin yleisiä: suurin osa tähdistä on punaisia kääpiöitä. Ne ovat pitkäikäisiä ja monet niistä eivät koskaan kehity jättiläisiksi, vaan hiipuvat kymmenien tai satojen miljardien vuosien kuluttua valkoisiksi kääpiöiksi.
Punaiset jättiläiset ja ylijättiläiset.
Punaiset jättiläiset ja ylijättiläiset ovat kookkaampien ja valovoimaisten pääsarjan tähtien kehitysvaiheita. Tähdet, joiden massa on 0,3 M☉ - n. 8 M☉ paisuvat punaisiksi jättiläisiksi kulutettuaan fuusioreaktioissa loppuun ytimessään olleen vedyn. Näistä raskaammat pystyvät polttamaan myös heliumia, mutta ennemmin tai myöhemmin niiden fuusioreaktiot vääjäämättä lakkaavat ja tähden ydin luhistuu valkoiseksi kääpiöksi samalla kun tähden ulommat kerrokset puhaltuvat avaruuteen planetaarisena sumuna. Tätä suuremmat pääsarjan tähdet (8 M☉ - n.40-50 M☉) kehittyvät punaisiksi ylijättiläisiksi, ja päättävät päivänsä supernova-räjähdyksessä.
Ryōta Yamamoto

Ryōta Yamamoto (; s. 13. toukokuuta 1997) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Yamamoto sijoittui Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 suurmäen Gundersen-kilpailussa kymmenenneksi ja normaalimäessä 11:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia. Lisäksi hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa neljästoista ja suurmäen vastaavassa kilpailussa kahdestoista. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi ja suurmäen Gundersen-kilpailussa kymmenenneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui normaalimäen ja 7,5 kilometrin hiihdon Individual Compact -kilpailussa 11:nneksi sekä Gundersen-kilpailussa kahdeksanneksi.
Yamamoto kilpaili yhdistetyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Sapporossa helmikuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Chaux-Neuvessa tammikuussa 2019 oltuaan 30:s. Ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui Rukalla joulukuussa 2019 oltuaan yhdeksäs. Tämän jälkeen Yamamoto sijoittui kymmenen joukkoon Oslossa maaliskuussa 2020 ja Rukalla marraskuussa 2020. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavuutti tammikuussa 2021 Lahdessa oltuaan kolmas. Tammikuussa 2022 hän sijoittui Klingenthalin ensimmäisessä kilpailussa kolmanneksi. Marraskuussa 2022 Yamamoto sijoittui Rukan ensimmäisessä kilpailussa toiseksi ja kolmannessa kilpailussa kolmanneksi. Lisäksi hän on sijoittunut Japanin joukkueessa palkintokorokkeelle kahdesti joukkuekilpailussa Oberstdorfissa tammikuussa 2020 ja Lillehammerissa joulukuussa 2021 sekä kerran parisprintissä Lahdessa tammikuussa 2021.
Yhdistetyn Continental Cupin osakilpailussa Yamamoto on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi Park Cityssä joulukuussa 2018.
Yamamoto kilpaili nuorten MM-kilpailuissa neljä kertaa sijoittuen henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaiten Râșnovissa 2016 kahdeksanneksi normaalimäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa.
Venäjän mielenosoitukset 2021

Venäjän mielenosoitukset 2021 alkoivat 23. tammikuuta 2021 mielenosoittajien antaessa tukensa pidätetylle venäläiselle oppositiopoliitikolle Aleksei Navalnyille. Navalnyin perustama korruption vastainen säätiö julkaisi aiemmin samalla viikolla dokumenttielokuvan "Palatsi Putinille. Suurimman lahjuksen historia", jossa kehotettiin ihmisiä lähtemään osoittamaan mieltä 23. tammikuuta 2021.
Taustaa.
Navalnyi oli Saksassa hoidossa Venäjällä tapahtuneen Novitšok-myrkytyshyökkäyksen jälkeen. Hänen palatessaan Moskovaan tammikuussa 2021 hänet pidätettiin. Samana päivänä hänen YouTube-kanavallaan julkaistiin dokumenttielokuva, jossa paljastettiin presidentti Vladimir Putinin korruptiokytkökset, ja kehotettiin ihmisiä osoittamaan mieltään tulevana lauantaina.
Tapahtumat.
23. tammikuuta Navalnyin tukiprotesteja järjestettiin Venäjällä yli 100 kaupungissa. Yli 3 000 mielenosoittajaa pidätettiin. Mielenosoitukset jatkuivat viikon päästä 31. tammikuuta, jolloin kiinniotettuja oli yli 4 000. Pääkaupunki Moskovan keskusta suljettiin jo ennen mielenosoitusten alkamista. Monet pidätetyistä vapautettiin melko pian. Poliisi käytti Moskovassa ja Pietarissa etälamauttimia. Pidätettyjä kohdeltiin kaltoin ainakin joissain tapauksissa.
Luettelo Suomen virallisen albumilistan ykkösistä vuonna 2021

Tämä on luettelo Suomen virallisen albumilistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä albumeista ja niiden esittäjistä vuonna 2021.