tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Boris Tšaikovski

Boris Aleksandrovitš Tšaikovski (; 10. syyskuuta 1925 Moskova – 7. helmikuuta 1996 Moskova) oli venäläinen säveltäjä.
Tšaikovski opiskeli Gnesin-musiikkiakatemiassa ja Moskovan konservatoriossa. Molemmissa oppilaitoksissa hän sai opetusta Vissarion Šebalinilta. Vuonna 1946 Dmitri Šostakovitš aloitti opettamisen Moskovan konservatoriossa, ja Šebalinin suosituksesta Tšaikovski siirtyi hänen luokalleen. Vuonna 1948 Neuvostoliiton kommunistinen puolueen "formalismin vastaisen" kampanjan takia sekä Šebalin että Šostakovitš joutuivat erotetuiksi opetustehtävistään konservatoriossa. Tšaikovski suoritti opintonsa loppuun Nikolai Mjaskovskin johdolla ja valmistui vuonna 1949.
Tšaikovski työskenteli radion musiikkiosastolla, kunnes keskittyi päätoimiseen säveltämiseen vuonna 1952. Hän toimi Neuvostoliiton säveltäjäliiton pääsihteerinä vuosina 1968–1973 ja Gnesin-musiikkiakatemian sävellysprofessorina vuosina 1989–1996. Vuonna 1969 Tšaikovskille myönnettiin Neuvostoliiton valtionpalkinto hänen toisesta sinfoniastaan, ja vuonna 1985 hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Sinfonioiden lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa elokuvamusiikkia.
Lauklampi (Lohja, Puujärvi)

Lauklampi on metsäjärvi Lohjan ja Salon rajalla läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 11,3 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 23 kilometriä länteen.
Maantiede.
Lauklammen etelä–pohjoissuuntainen pituus on 1,1 kilometriä. Pohjoisosan leveys on 200 metriä, eteläosa on kapeampi, ja eteläisin osa on kuroutunut lähes erilleen muusta järvestä. Lauklammen keskiosasta noin puoli hehtaaria sijaitsee Salon alueella, Lohjan ja Salon raja kulkee järven keskellä sijaitsevan muutaman aarin laajuisen saaren kautta. Lauklammen pohjoisosassa sijaitsee noin 70 aarin laajuinen mökitetty saari. Lauklammen länsipuolella sijaitsee Iso-Suonia, järvien välisellä kannaksella on jonkin verran pientaloja, myös Lauklammen itärannalla on rakennuksia. Lauklammen koillispuolella sijaitsee Tesväri ja idässä Puujärvi. Luoteessa on Pirunlinnan Suonia.
Lauklampeen virtaa ojia ympäristön soilta. Lauklammen eteläosasta virtaa laskuoja Iso-Suoniaan, jonka korkeustaso on 0,5 metriä Lauklampea alempi.
Lauklammen kuormitus on arvioitu vähäiseksi.
Lauklampi (82.002.1.073) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö päävesistöalueella Saaristomeren rannikkoalue, Ahvenanmaa (82). Fiskarsinjoen alueella on 76 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Lohjanjärven lounaispuolella levittäytyvä Fiskarsinjoen alue sijaitsee Saaristomeren rannikkoalueen kaakkoisosassa Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajaseudulla.
Läntisellä Uudellamaalla on kolme Lauklampea, Lohjalla on Puujärven Lauklammen lisäksi Koikkalan Lauklampi ja Siuntion pohjoisosassa on Lauklampi.
Iz*One

Iz*One (, ) oli tyttöbändi, jonka jäsenet olivat Etelä-Koreasta ja Japanista. Yhtyeen levy-yhtiöt olivat Off The Record Entertainment Koreassa ja AKS Japanissa. Yhtyeen debyytti oli Koreassa 29. lokakuuta 2018 ja Japanissa 6. helmikuuta 2019. Yhtye hajosi 29. huhtikuuta 2021.
Historia.
Yhtye muodostettiin Mnetin "Produce48" -ohjelmassa, joka oli "Produce 101:n" kolmas kausi.
Yhtyeestä tuli toinen tupla-platinaa Etelä-Koreassa myynyt tyttöryhmä Twicen jälkeen.
Yhtyeen hajottua osa sen jäsenistä perusti marraskuussa 2021 Ive-yhtyeen.
Jäsenet.
Yhtyeen jäsenet:
Neuvostoliiton jalkapalloliitto

Neuvostoliiton jalkapalloliitto (lyh. FFSSSR, ) oli vuosina 1934–1991 toiminut Neuvostoliiton jalkapalloilun keskusjärjestö, joka oli kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen vuodesta 1946 lähtien.
Historia.
Vuonna 1912 perustettu Venäjän jalkapalloliitto lakkautettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä maan jalkapallotoiminta jatkui Yleisliittolaisen ruuminkulttuurin neuvoston (VSFK) alaisuudessa vuodesta 1920 lähtien, kunnes VSFK ja Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea perustivat Neuvostoliiton jalkapalloliiton joulukuussa 1934. Vuonna 1946 liitto hyväksyttiin FIFA:n jäseneksi ja 1954 Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n jäseneksi. Neuvostoliiton jalkapalloliitto lakkautettiin maan hajottua joulukuussa 1991, jolloin sen seuraajaksi tuli jälleen Venäjän jalkapalloliitto.
Neuvostoliiton jalkapalloliittoon kuului kuusi alueellista jalkapalloliittoa; Gruusian, Kazahstanin, Tadžikistanin, Ukrainan, Uzbekistanin ja Valko-Venäjän sosialististen neuvostotasavaltojen jalkapalloliitot. Niiden toimintaa jatkavat Neuvostoliitosta irtaantuneiden valtioiden omat jalkapalloliitot.
Kitškalnja

Kitškalnja (ven. "Кичкальня́," tat. "Кычытканлы́, Qıçıtqanlı)" on Tatarstanissa, Nurlatin piirissä sijaitseva tataarikylä.
Historia.
Kylän nimi on suomeksi käännettynä "nokkonen". Nimi perustuu kyseisen ruohokasvin runsaaseen kasvuun alueella. Aikaisempia nimiä uskotaan olevan olleen "Keçkenä" (pieni) "sekä Vershina rechki Murasa" (Marasa -joen yläosa)"." Kitškalnja on todennäköisesti perustettu 1700-luvun alkupuolella, vaikkakin jotkut lähteet sanovat kylän olevan vielä vanhempi. Sukupolvien mukana kulkeneen tarinan mukaan, perustajat olivat tšuvassilaisesta kylästä kotoisin olleet kolme perhettä, jotka pakenivat pakkokastetta Iivana Julman vallattua Kazanin kaanikunnan.
Populaatio.
Kylän asukasmäärästä löytyy tietoa vuodesta 1782 eteenpäin. Silloin määrä oli 14 henkeä. Isoin asukasmäärä eli 1 616 henkeä kylässä on ollut vuonna 1920. Viimeisimmän tiedon mukaan (2020) kylässä asuu 463 henkeä.
Muuta tietoa.
Kylän vuosittainen ilman keskilämpötila on noin 4,66 °C.
Kylästä löytyy yläaste, kulttuuritalo, kirjasto, moskeija, lastentarha, kaksi kauppaa ja postitoimisto.
Kylän postinumero on 423038.
DVD-audio

DVD-Audio on vuonna 2000 markkinoille saapunut formaatti, joka tukee parempaa äänenlaatua kuin CD. Se tukee monikanavaääntä ja suurempia taajuuksia ja tarkkuuksia kuin CD. Uudet levyt eivät ole saavuttaneet juurikaan markkinaosuutta. Lisäksi sillä on kilpailijana samat edut tarjoava SACD. Vuonna 2007 DVD-audiota kutsuttiin "sukupuuttoon kuolleeksi" () ja SACD ei ole myynyt vastaavissa määrin kuin aiempi CD-levy. Suuri osa musiikin kulutuksesta on siirtynyt digitaalisiin latauksiin.
DVD-audio tukee 24-bittistä 96 kilohertsin taajuudella LPCM-koodattua ääntä, kun aiempi CD-muoto käyttää 16-bittistä 44,1 kilohertsin koodausta.
Historia.
DVD-audio formaatti julkaistiin vuonna 1999.
Sylvi Listhaug

Sylvi Listhaug (s. 25. joulukuuta 1977) on norjalainen poliitikko, joka on toiminut Edistyspuolueen puheenjohtajana helmikuusta 2021 lähtien. Hän on aiemmin toiminut Norjan vanhusten ja kansanterveyden ministerinä pääministeri Erna Solbergin johdolla toukokuusta joulukuuhun 2019. Lisäksi Hän on toiminut myös Norjan öljy- ja energiaministerinä joulukuusta 2019 tammikuuhun 2020. Listhaug toimi Norjan ensimmäisenä maahanmuutto- ja kotouttamisministerinä vuosina 2015-2018, erityisesti maahanmuuttajakriisin aikana luotuna kabinettina ja maatalousministerinä ja elintarvikeministerinä vuosina 2013-2015. Hän toimi oikeus-, yleisen turvallisuuden ja maahanmuuttoministerinä tammikuusta 2018 asti eroamiseensa maaliskuussa 2018.
Cédric Doumbé

Cédric Doumbé (s. 30. elokuuta 1992) on kamerunilais-ranskalainen entinen välisarjan potkunyrkkeilijä. Hän on entinen Gloryn kaksinkertainen välisarjan mestari. Doumbé on voittanut myös WAKO Pron keskisarjan mestaruuden.
Alkuvuodet.
Doumbé syntyi Ranskassa kamerunilaisille vanhemmille. Hän aloitti kamppailulajien harrastamisen aluksi karatella, kunnes siirtyi potkunyrkkeilyn pariin. Aluksi Doumbé harrasti potkunyrkkeilyä eri säännöillä, joissa ei sallittu alapotkuja.
Lokakuussa 2021 Doumbé ilmoitti päättävänsä potkurnyrkkeilyuransa ja siirtyvänsä vapaaotteluun.
F &amp; M

F &amp; M on superyhtye Lindemannin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 22. marraskuuta 2019. Lindemann-yhtyeen keulahahmot ovat Peter Tägtgren ja Till Lindemann. Albumin ensisingle ”Steh auf” julkaistiin 13. marraskuuta 2019. Toisin kuin debyyttialbumilla "Skills in Pills" vokalisti Till Lindemann laulaa albumin kokonaan saksaksi.
Harut Grigorian

Harut Grigorian (, s. 24. maaliskuuta 1989 Jerevan, Armenia SNT, Neuvostoliitto) on armenialais-belgialainen välisarjan potkunyrkkeilijä. Hän on entinen Gloryn välisarjan mestari. Grigorian on voittanut myös Benelux'n thainyrkkeilyn mestaruuden ja A1 World Combat Cupin.
Alkuvuodet.
Grigorian muutti nuorena Armenian sotien vuoksi pakolaisena Belgiaan, jossa hän aloitti potkunyrkkeilyn Bulldog Gymissä moninkertaisen potkunyrkkeilyn maailmanmestarin Danielle Somersin opissa. Sittemmin Grigorian on harjoitellut Alankomaissa Hemmers Gymillä, joka oli hänen valmentajansa Somersin alkuperäinen seura.
Vahur Afanasjev

Vahur Afanasjev (oikealta nimeltään Vahur Laanoja; 24. elokuuta 1979 Tartto – 11. toukokuuta 2021) oli virolainen kirjailija, säveltäjä ja elokuvantekijä.
Elämä ja ura.
Afanasjevin isä oli matemaatikko, mutta myös innokas lukija, ja Afanasjev sai kiinnostuksen kirjallisuuteen lapsuudenkodistaan. Teini-ikäisenä hän alkoi kirjoittaa runoja, ja sai vuonna 1998 niitä julkaistuksi virolaiseen kirjallisuuslehti Vikerkaareen. Afanasjev opiskeli kauppatieteitä Tarton yliopistossa. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa "Kandiline maailm" (Neliskulmainen maailma) julkaistiin vuonna 2000 ja ensimmäinen romaani "Kastraat Ontariost" (Eunukki Ontariosta) vuonna 2005. Kirjailijanuransa alussa ennen läpimurtoaan hän teki töitä toimittajana, mainosalalla ja julkishallinnossa, sekä viisi vuotta Euroopan unionin palveluksessa Brysselissä. Hänen Brysselin-vuosistaan kirjoittama matkakirjansa "Minu Brüssel" voitti matkailulehti Go Reisiajakirin parhaan matkakirjan palkinnon vuonna 2011.
Suurta menestystä sai hänen vuonna 2017 ilmestynyt historiallinen romaaninsa "Serafima ja Bogdan", jossa seurattiin Peipsijärvellä asuvan vanhauskoisen kyläyhteisön elämää toisen maailmansodan lopusta Neuvostoliiton hajoamiseen. Kirja voitti Viron Kirjailijaliiton romaanipalkinnon ilmestymisvuonnaan.
Kirjoittamisen ohella Afanasjev sävelsi elektronista musiikkia ja kirjoitti sanoituksia muille artisteille. Elokuva-alalla hän teki kokeellisia lyhytelokuvia esimerkiksi Microsoft PowerPointin avulla, sekä dokumentteja, kuten "Rong Way":n, joka kertoi junamatkasta Brysselistä Tallinnaan.
Afanasjev kuoli 41-vuotiaana toukokuussa 2021. Marraskuussa samana vuonna ilmestyi postuumisti hänen viimeinen runokokoelmansa "Tuulevaiksed aastad".
Teokset.
Runokokoelmat
Romaanit
Murthel Groenhart

Murthel Cyrill Dwyth Groenhart (s. 10. lokakuuta 1986 Amsterdam) on alankomaalais-surinamelainen potkunyrkkeilijä. Hän on entinen Gloryn välisarjan mestari ja K-1 World MAX 2012 turnauksen mestari. 
Potkunyrkkeily.
K-1 Italy Oktagon (2008).
Groenhart otti osaa Milanossa pidettyyn K-1 turnaukseen huhtikuussa 2008. Hän voitti avauskierroksella Marco Santin tyrmäyksellä. Toisella kierroksella Groenhart voitti Yassin Boudrouzin teknisellä tyrmäyksellä ja eteni loppuotteluun. Hän kohtasi Halim Issaouin alle 75-kiloisten loppuottelussa, jonka Groenhart voitti tyrmäyksellä toisessa erässä.
Marc de Bonte

Marc de Bonte (27. helmikuuta 1990 – 5. marraskuuta 2016) oli belgialainen alemman raskaansarjan potkunyrkkeilijä. Hän voitti urallaan Gloryn välisarjan mestaruuden. De Bonte kilpaili myös thainyrkkeilyssä voittaen IFMA:n MM-hopeaa ja MM-pronssia.
Jarosław Iwaszkiewicz

Jarosław Iwaszkiewicz, kirjailijanimi Eleuter, (20. helmikuuta 1894 Kalnik, Ukraina – 2. maaliskuuta 1980 Varsova, Puola) oli puolalainen kirjailija, Puolan kirjallisen elämän keskeisiä henkilöitä. Hän toimi Puolan kirjailijaliiton puheenjohtajana, ja hänet nimitettiin poeta laureatukseksi.
Iwaszkiewicz on Puolan kirjallisuuden modernismin taustalla. Hänen pääteoksensa on trilogia "Słava i chwala", jonka osat ilmestyivät vuosina 1956–1962. Hän kuvaa siinä maailmansotien välisen ajan puolalaisen porvariston elämää. Romaanien lisäksi hän julkaisi runokokoelmia.
Jarosław

Jarosław voi tarkoittaa myös puolalaista etunimeä.
Koottava lasinen muurahaispesä

Koottava lasinen muurahaispesä on Kari Peitsamon kappale hänen albumiltaan "Kari Peitsamo ja Ankkuli". Kappaleesta on tehty ainakin kolme cover-versiota: Apulanta-yhtye albumille "Kari Peitsamon lauluja" vuonna 2001, Kotiteollisuus-yhtye albumilleen "Sotakoira II" sekä Milla Koilainen-Dwyer "The Voice of Finland" -ohjelmassa vuonna 2021.
Harald August af Hellén

Harald August af Hellén (8. syyskuuta 1863 Pietari – 12. marraskuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies. 
Af Hellénin vanhemmat olivat passiviraston päällikkö, todellinen valtioneuvos Karl Adolf Hellén ja Emilia Katarina Grönfeldt. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti oikeustutkinnon 1888 ja sai varatuomarin arvon 1891. Af Hellén oli senaatin oikeusosaston esittelijäsihteeri vuodesta 1906, toimittuaan sitä ennen senaatissa ylimääräisenä kopistina ja protokollasihteerinä.
Af Hellén oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.
Ivar Theodor von Hellens

Ivar Theodor von Hellens (4. syyskuuta 1861 Turku – 23. marraskuuta 1908 Karuna) oli suomalainen vapaaherra, tilanomistaja ja valtiopäivämies. 
Von Hellensin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti, senaattori, vapaaherra Lars Teodor von Hellens ja Johanna Maria Augusta af Heurlin ja puoliso vuodesta 1885 Elin Johanna af Heurlin. Von Hellens tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui agronomiksi Mustialan maanviljelyskoulusta 1884. Hän oli Kärkniemen kartanon omistaja Karunassa vuodesta 1888. Von Hellens oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Karunan edustajana.
Karol Dobiaš

Karol Dobiaš (s. 18. joulukuuta 1947 Handlová) on Tšekkoslovakiaa edustanut slovakialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka oli pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueessa voittamassa Euroopan-mestaruutta vuonna 1976. Hänet valittiin maansa vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 1970 ja 1971.
Dobiaš edusti kausina 1965–1977 Spartak Trnavaa ja kausina 1977–1980 Bohemians Prahaa. Hän voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuosina 1968, 1969, 1971, 1972 ja 1973. Kaudella 1968–1969 Spartak Trnava ylsi Euroopan cupissa välieriin pudotettuaan jatkosta romanialaisen Steaua Bukarestin, suomalaisen Lahden Reippaan ja kreikkalaisen AEK Ateenan. Välierissä Spartak hävisi alankomaalaiselle Ajaxille kahden ottelun yhteismaalein 2–3. Dobiaš pelasi kaikki kahdeksan cup-ottelua ja teki kolme maalia kotiottelussa Reipasta vastaan. Pelaajauransa viimeiset vuodet hän pelasi Belgiassa Lokerenin ja Heirnis Gentin joukkueissa.
Dobiaš pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 67 maaottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi toukokuussa 1967 ja viimeisen maaliskuussa 1980. Hän pelasi MM-kilpailuissa 1970 ja EM-kilpailuissa 1976. Hän kuului myös EM-kilpailuissa 1980 Tšekkoslovakian joukkueeseen mutta ei päässyt turnauksessa kentälle. Tšekkoslovakia voitti vuonna 1976 Euroopan-mestaruuden kukistettuaan loppuottelussa Länsi-Saksan. Dobiaš teki ensimmäisellä jaksolla joukkueensa 2–0-johtomaalin mutta hänet otettiin vaihtoon ennen ottelun ratkaissutta rangaistuspotkukilpailua.
Pelaajauransa jälkeen Dobiaš on toiminut valmentajana Tšekkoslovakian ja Tšekin sarjoissa.
Vellore

Vellore () on kaupunki ja hallinnollinen päämaja Velloren piirikunnassa Intian Tamil Nadun osavaltiossa. Se sijaitsee Palar-joen rannalla Tamil Nadun koillisosassa. Se sijaitsee noin 137,20 kilometriä Chennaista länteen ja noin 213,20 kilometriä Bangaloresta itään. Vellore on yhtymäkohta Mumbain ja Chennain välillä ja Velloresta on yhteys suurimpaan osaan Intian kaupungeista. Vellorea hallinnoi pormestari ja Velloren kuntayhdistys. Se on osa sekä Lok Sabhaa että Velloren osavaltion edustajakokousta.
Velloressa sijaitsevat Christian Medical College &amp; Hospital, Vellore Institute of Technology (VIT) ja Sripuramin kultainen temppeli. Tunnettuihin nähtävyyksiin kuuluu myös Velloren linnoitus.
Velloren alue on maan suurin nahkatuotteiden viejä. Nahanvienti Velloresta muodostaa yli 37 % Intian nahanviennistä ja nahkatuotteista.
Vellore on yksi 27 kaupungista, jotka Intian hallitus on valinnut osallistumaan maan älykaupunkien operaatioon.
Ounasvaaran hiihtokeskus

Ounasvaaran Hiihtokeskus on talviurheilukeskus Rovaniemellä. Se sijaitsee Rovaniemen keskustassa Ounasvaaran pohjoisrinteellä. Laskettelukeskussa on 13 rinnettä ja 5 hissiä. Hiihtokeskuksessa sijaitsee myös maastohiihtostadion ja Ounasvaaran mäkikeskus.
Riitta Lehtimäki

Riitta Lehtimäki (s. 1958) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän työskentelee vapaana toimittajana työosuuskunta Mediakunnassa. Aiemmin hän on työskennellyt opintosihteerinä Helsingin Seudun Journalistit ry:ssä. Toimittajana hän on työskennellyt Kotiliedessä ja Annassa, toimituspäällikkönä Avussa ja päätoimittajana Vivassa. Vuodesta 2005 ilmestynyt aikakauslehti Maalla on Riitta Lehtimäen oma lehti-idea. Hän kirjoittaa nykyään Maalla-lehden kolumneja, joissa hän pakinoi vanhojen talojen aiheuttamista iloista ja suruista niitä intohimoisesti rakastavien ihmisten elämässä. 
Lehtimäki on kirjoittanut Suomen Pankin johtokunnan jäsenen Sinikka Salon elämäkerran "Tahdon tähden" (2004, Otava) yhdessä Salon kanssa. Lehtimäki kirjoitti ja toimitti Naistoimittajat ry Kvinnliga Journalister ry:n 60-vuotishistoriikin "Nainen mediassa" (2006, Edita).
Riitta Lehtimäki valmistui filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta 1990. Hän on opiskellut myös lukuvuoden 1977-1978 pohjoismaisessa kansanopistossa Biskops Arnössä, josta lähtien hän on ollut kiinnostunut pohjoismaisista yhteiskunnista, niiden kielestä ja kulttuurista.
Et-lehdessä ollut Alzheimerin tautia käsittelevä juttu "Petter on hoitanut muistisairasta vaimoaan 20 vuotta: ”Eeva ei ole puhunut kymmeneen vuoteen” " oli ehdolla 2020 Edit aikakauslehtikilpailussa kolmen parhaan feature-jutun kategoriassa. Kunnioittavasti köyhyydestä – juttupalkinnon hän sai 2016 Kotiliedessä ilmestyneestä jutusta ”Vähällä rahalla” yhdessä toimittaja, kirjailija Pauliina Suden kanssa.
Vallitsevuus

Vallitsevuus eli prevalenssi on epidemiologinen suure, joka kuvaa sairastuneiden lukumäärää väestössä tarkasteltavana aikana. Toisin sanoen, vallitsevuus kuvaa tietyn terveydentilan (esim. sairauden) esiintyvyyttä tietyllä väestöllä, alueella ja aikavälillä, ei terveydentilasta toiseen siirtymisen (esim. sairastumisen) esiintyvyyttä. Vallitsevuuden voi ajatella kuvaavan, mikä on tietyn sairauden määrä väestössä normaalisti. Se kuuluu keskeisimpiin epidemiologisiin tunnuslukuihin. Vallitsevuus lasketaan koko tarkasteluhetken väestöpohjaa vasten.
Vallitsevuuteen viitataan yleensä kahdessa eri tilanteessa sen mukaan, kuinka pitkästä aikavälistä on kyse:
Jotta vallitsevuus eroaisi nollasta, taudin täytyy tietenkin esiintyä väestössä pysyvästi, tai ainakin tarkasteltavan ajanjakson ajan. Tartuntatautien kohdalla pysyvästi väestössä kiertävän taudin sanotaan olevan "endeeminen". Vallitsevuuteen vaikuttavat uusien (tauti)tapausten määrä, tapausten tuleminen ja poistuminen seurattavasta ryhmästä sekä sairauden kesto. Vallitsevuuden ja ilmaantuvuuden välillä on likimääräinen yhteys:
 vallitsevuus = ilmaantuvuus × sairauden keskimääräinen kesto
mikä pätee, jos vallitsevuus on matala (yleensä alle 10 %) ja jos sairauden kesto on järkevästi keskimääräistettävissä. Tämän yhteyden avulla voi kuitenkin hahmottaa, kuinka ilmaantuvuuden tai sairauden keston muutokset vaikuttavat väestön sairausrasitteeseen. Diagnostiikassa käytettyjen testien kohdalla vallitsevuudella on merkitystä, sillä se vaikuttaa testituloksen ennustearvoon.
Matemaattisesti ajateltuna vallitsevuus on sairastuneiden määrän epätriviaali tasapainotila. (Triviaalissa tasapainossa sairastuneita ei ole.)
Mangaanijodidi

Mangaanijodidi (MnI2) on mangaani- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa mangaanijodidi on valkoista tai punertavaa kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Sen väri muuttuu valon tai kosteuden vaikutuksesta ruskehtavaksi jodin muodostumisen vuoksi. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan useita kidevedelliset hydraatteja, joissa kideveden määrä voi olla 1, 2, 4, 6 tai 9. Tavanomaisin on tetrahydraatti (MnI2·4H2O). Kidevesi voidaan poistaa rakenteesta kuumentamalla alhaisessa paineessa. Mangaanijodidi liukenee hyvin veteen. Se liukenee myös etanoliin.
Mangaanijodidia valmistetaan mangaanihydroksidin ja vetyjodidin välisellä reaktiolla.
Mn(OH)2 + 2 HI → MnI2 + 2 H2O
Mangaanijodidia voidaan käyttää muiden mangaaniyhdisteiden valmistamiseen.
Tulum (juusto)

Tulum on turkkilainen juusto, jota valmistetaan eri alueilla useissa eri perinteisissä muodoissa. Tulum voidaan tehdä eri tyypistä riippuen lehmän-, vuohen- tai lampaanmaidosta tai eri maitoja sekoittamalla.
Tulumilla on useita eri paikallisia muotoja. Erzincanin tulum on ehkä eri muodoista suosituin Turkissa. Itä-Turkista lähtöisin olevaa muotoa kypsytetään kolmesta kuuteen kuukautta. Divlen tulum on nimetty Keski-Turkissa sijaitsevan syvän luolan mukaan, jossa juustoa kypsytetään. İzmirin tulumia tehdään Aigeianmeren alueella ja se tunnetaan tyypeistä toiseksi suosituimpana. Kargın tulum on peräisin Anatolian keskiosasta.
Tulumia valmistetaan vuohen- tai lampaannahkaisissa pusseissa. Nimi tulum viittaa myös erityisesti näihin pusseihin. Perinteisiä pidempään kypsyviä muotoja tehdään usein keväällä uusien kilien ja karitsojen syntymän jälkeen. Vuohen tai lampaan maito on tuolloin täyteläisempää. Perinteistä valmistustapaa käyttävät etenkin pienet paikalliset tuottajat. Tulumia voidaan valmistaa myös teollisemmin käyttämättä perinteisiä nahkapusseja valmistamalla sitä muovisissa tynnyreissä. Lopputuote on tällöin usein tasalaatuisempaa kuin perinteisissä tavoissa. Toisaalta tuolloin myös juusto poikkeaa ominaisuuksiltaan nahkaisissa pusseissa valmistetusta juustosta.
PHM Group

PHM Group on kiinteistöpalvelukonserni, joka muodostuu paikallisista yhtiöistä. PHM Group työllistää yli 10 000 kiinteistöpalvelujen ammattilaista Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa ja Sveitsissä. Konsernin liikevaihto vuonna 2023 oli 759 miljoonaa euroa. PHM Groupin omistavat Norvestorin hallinnoimat rahastot ja Interan rahasto yhdessä paikallisissa yhtiöissä toimivan johdon kanssa. 
Taustaa.
PHM Group on aikoinaan syntynyt KH Kiinteistöpalvelut Oy ja Porvoon Huoltomiehet Oy -nimisten yritysten perustalle.
Vuonna 1989 perustettu KH Kiinteistöpalvelut Oy – sittemmin Kotikatu-nimellä tunnettu yritys – aloitti kiinteistöhuoltotöiden tekemisen pienenä paikallisena toimijana. Hiljalleen toimintaan otettiin mukaan uusia pieniä kiinteistöhuoltoyrittäjiä.
Vuonna 1992 perustetun Porvoon Huoltomiehet Oy:n kiinteistöhuoltoon ja teollisuuden puhdistamiseen keskittynyttä liiketoimintaa rakensi yrittäjä Mika Uusi-Simola. Vuonna 2014 PHM Groupin nykyinen toimitusjohtaja Ville Rantala osti puolet yrityksestä ja lähti kehittämään yritystä yhdessä Uusi-Simolan kanssa.
Kansainvälistä kasvua.
PHM Group sai lokakuussa 2018 Intera Partnersin enemmistöomistajakseen. Intera Partnersin mukaantulon myötä PHM Group kasvoi nopeasti. Vuonna 2019 PHM Group laajensi toimintaansa Ruotsiin.
Maaliskuussa 2020 norjalainen pääomasijoittaja Norvestor osti PHM Groupista enemmistön Intera Partnersilta. PHM osti syyskuussa 2020 Kotikadun.
Norvestorin omistajuuden myötä PHM Group on kasvanut voimakkaasti. PHM Group laajeni Norjaan syyskuussa 2020 ja Tanskaan huhtikuussa 2021. Vuonna 2022 PHM Group laajeni Pohjoismaiden ulkopuolelle Saksaan, kun yhtiö osti Hampurin alueella toimivan kiinteistöpalveluyhtiö Schultz Gruppen.
Frank Jæger

Frank Jæger (1926 Frederiksberg, Tanska – 1977 Helsingør, Tanska) oli tanskalainen kirjailija.
Jæger siirtyi runotuotannossaan alun maalaiselämän valoisuudesta 1950-luvulla selvemmin ristiriitojen kuvaamiseen. Samaa siirtymistä ilmentää proosatuotanto. Novellikokoelmassa "Provinser" on aiheena taiteilijuus.
Suomenkielisiä näytteitä Jægerin tuotannosta on antologiassa "27 pohjoismaista kertojaa", toimittanut Lars Hamberg, Helsinki: Tammi 1964.
Rothburynterrieri

Rothburynterrieri ("Rothbury Terrier") on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.
Alkuperä.
Rothburynterrieri on saanut nimensä northumberlandilaisesta kylästä, ja se oli 1700-luvulla suosittu Englannin koillisosien kaivosalueilla, joilla kaivosmiehet käyttivät sitä tuhoamaan rotat heidän tunneleistaan. Tämän lisäksi sitä käytettiin jyrsijöiden torjumiseen myös paikallisissa tehtaissa. Lisäksi se oli paikallisten mustalaisten suosikkiterrieri, ja he käyttivät sitä sekä salametsästykseen että mäyrien ja saukkojen etsimiseen.
Vaikutus muihin rotuihin.
1800-luvun alkupuolella rotu risteytettiin whippetin kanssa, josta tuloksena oli hoikempi runko ja pidemmät raajat: tästä syntyi lopulta nykyinen bedlingtoninterrieri.
Hans Jæger

Hans Henrik Jæger (1854 Drammen, Norja – 1910 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija ja filosofi. Hänen radikaalit mielipiteensä herättivät 1880-luvulla huomiota. Jægerin romaani "Fra Kristiania-Bohemen" takavarikoitiin heti sen ilmestyttyä 1885, ja Jæger sai 1886 vankeustuomion jumalanpilkasta ja siveettömyydestä. Vuonna 1887 saamansa toisen tuomion jälkeen hän lähti Ranskaan ja julkaisi omaelämäkerrallisen trilogian, joka sekin joutui Pohjoismaissa takavarikkoon. Kirjat julkaistiin uudestaan toisen maailmansodan jälkeen. Jægerin viimeinen teos on 1906 ilmestynyt "Anarkiets Bibel".
Hans Jægerin serkku on kirjallisuushistorioitsija Henrik Jæger.
Shropshirenterrieri

Shropshirenterrieri ("Shropshire Terrier") on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu.
Alkuperä.
Shropshirenterrieri oli peräisin länsienglantilaisesta Shropshiren kreivikunnasta, ja se oli läheistä sukua cheshirenterrierille. Se saavutti suosiota 1800-luvun puolivälissä, minkä jälkeen se kuitenkin alkoi harvinaistua – lähinnä liian korkean sisäsiittoisuuden ja aggressiivisuuden takia. Erään raportin mukaan sillä oli vielä yksi muukin heikkous: perinnöllinen taipumus kuurouteen.
Paikallinen tilanomistaja, rotua harrastanut Domville Poole käytti jalostusohjelmassaan bulldoggeja saadakseen lisää sitkeyttä terriereihinsä. Hänen tavoitteensa olikin saada koiransa muistuttamaan ulkoisesti niin paljon puhdasta kettuterrieriä kuin mahdollista ja luonteeltaan niin paljon bullterrieriä kuin mahdollista. Koirat olivat kuitenkin liian innokkaita tappamaan ketun sen sijaan että olisivat antaneet sen ajokoirien jahdattavaksi, mikä vähensi rodun suosiota.
Aberdeeninterrieri

Aberdeeninterrieri (, ) on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu. Se on monesti sekoitettu skotlanninterrieriin, mutta Desmond Morriksen mukaan näissä kahdessa rodussa oli selkeitä eroavaisuuksia.
Ulkonäkö.
Aberdeeninterrieri oli karkeanomaisempi, pitkärunkoisempi, lyhytraajaisempi ja kömpelömpi kuin skotlanninterrieri. Eräs asiantuntija kuvaili sitä "skyenterrieriksi karkealla karvapeitteellä". Rotu oli matalaraajainen, pitkäselkäinen, pystykorvainen ja karkeakarvainen.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rodun harrastajat kuvailivat sitä lujatekoiseksi työkoiraksi, vahvaksi, juroksi, kestäväksi, sisukkaaksi, tuliseksi terrieriksi joka oli valmis työskentelemään kaikissa sääolosuhteissa. 
Alkuperä.
Aberdeeninterrieri oli kotoisin Koillis-Skotlannista Aberdeenin kaupungista, missä se jalostettiin tuhoeläinten hävittämiseen. Aberdeenilainen tri Van Best kehitti sen astuttamalla paikallisia terrierinarttuja kantauroksellaan. Rotua yritettiin virallistaa, ja se esiintyi ensikerran näyttelyssä vuonna 1877. Virallistamisyritykset kuitenkin epäonnistuivat. Skotlanninterrierin kasvattaessa suosiotaan aberdeeninterrieri alkoi pikkuhiljaa kadota. Senaikaiset skotlanninterrierin harrastajat olivat tyytyväisiä, sillä heidän mukaansa kyseessä oli "paikallinen sekarotuinen piski, pystykorvainen terrieri joka kummittelee Aberdeenin kaduilla" ja joka työskenneltäessä paljastui "täydelliseksi pelkuriksi".
Hans Henny Jahnn

Hans Henny Jahnn (1894 Stellingen, Hampuri, Saksa – 1959 Hampuri, Länsi-Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän asui Norjassa 1915–1918. Hän rakensi urkuja ja harjoitti 1934–1950 Bornholmissa maanviljelyä. Hän kirjoitti näytelmiä ja romaaneja, joista tunnetuin on romaanitrilogia "Fluss ohne Ufer" (1949–1961).
Luettelo Kreikan ortodoksisista hiippakunnista

Tämä on luettelo Kreikan ortodoksista hiippakunnista. Osa hiippakunnista on Kreikan kirkon hiippakuntia, osa Kreetan kirkon hiippakuntia ja osa suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuudessa. Kreikan niin kutsuttujen ”Uusien alueiden” hiippakunnat ovat hallinnollisesti Kreikan kirkon alaisuudessa mutta hengellisesti ekumeenisen patriarkaatin alaisuudessa. Katso: ortodoksinen kirkko Kreikassa.
Clydesdalenterrieri

Clydesdalenterrieri ("Clydesdale Terrier") on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Clydesdalenterrieri oli skyenterrierin silkkikarvainen vastine, käytännössä skyenterrieri yorkshirenterrierin karvapeitteellä. Kooltaan se oli skyenterrieriä jonkin verran pienempi.
Alkuperä.
Erään teorian mukaan rotu oli skyenterrierin ja yorkshirenterrierin välisen risteytyksen tulos, toisen mukaan jalostettu yksinomaan skyenterrieristä. Se oli yksi harvoja terrierirotuja jotka jalostettiin alun alkaen ennen kaikkea näyttelyitä eikä käyttöä varten. 1880-luvulle asti se tunnettiin vain nimellä "Skye", mutta sen jälkeen se luokiteltiin omaksi rodukseen. Kun uusi silkkinen skye alkoi pärjätä näyttelyissä, perinteisen skyenterrierin harrastajat vaativat, että silkkinen karvapeite kiellettäisiin heidän rodussaan. Näin syntyi uusi rotu, jota kutsuttiin aluksi paisleynterrieriksi. Pian se alkoi harvinaistua, mutta 1800-luvun loppupuolella joukko harrastajia alkoi esitellä sitä näyttelyiden erikoisluokassa. Pian rotua alkoi esiintyä valtaosassa skotlantilaisista näyttelyistä, ja sen suosio alkoi jälleen kasvaa. Samalla nimi muutettiin paisleynterrieristä clydesdalenterrieriksi. Kasvattajien kesken syntyi kuitenkin kiistaa siitä, millainen rodun tulisi olla. 1930-luvulle mentäessä populaatio alkoi huventua merkittävästi, ja toisen maailmansodan loputtua sitä ei ollut käytännössä enää olemassa.
Vaikutus nykyisiin rotuihin.
Clydesdalenterrieriä pidetään yorkshirenterrierin kantarotuna, minkä lisäksi sitä käytettiin silkkiterrierin ja australianterrierin jalostukseen.
Luettelo Kreikan hiippakunnista

Luettelo Kreikan hiippakunnista, katso:
Siglo de Oro

Siglo de Oro ("Kultainen vuosisata") tarkoittaa Espanjan taiteiden ja tieteiden kultakautta 1500-luvun taitteesta 1600-luvun puoliväliin. Aikakausi kattaa siirtymävaiheen renessanssista barokkiin ja Espanjan imperiumin huippuvaiheen. Sen alkamisvuodeksi on toisinaan määritelty 1492, jolloin ilmestyi Antonio de Nebrijan teos "Gramática del Castellano", toisinaan taas 1547, jolloin syntyi Miguel de Cervantes Saavedra. Päättymisvuodeksi mainitaan 1645, jolloin kuoli Francisco de Quevedo, tai 1681, joka on Pedro Calderón de la Barcan kuolinvuosi.
Kultaisen vuosisadan keskuksia olivat Sevilla, Madrid, Toledo, Valencia, Valladolid ja Zaragoza.
Espanjaa hallitsi kultaisen vuosisadan aikana Habsburgin suku, jonka valtakauden alussa Espanjan imperiumi laajeni ja kukoisti. Suvun viimeisten kuninkaiden aikana sodat alkoivat murentaa imperiumia.
Termin Siglo de Oro kehitti Luis José Velázques. Ensimmäisen kerran se mainitaan hänen tutkimuksessaan "Orígenes de la poesía castellana", joka julkaistiin 1754.
Aikakauden huomattavia taiteilijoita.
Kultaisen vuosisadan merkittäviä kirjailijoita olivat muun muassa Miguel de Cervantes, Antonio de Guevara, Mateo Alemán ja Lope de Vega.
Merkittäviä säveltäjiä olivat muun muassa Cristóbal de Morales, Tomás Luis de Victoria ja Antonio de Cabezón.
Merkittäviä taidemaalareita olivat muun muassa El Greco, Diego Velázquez ja Bartolomé Esteban Murillo.
Kultaisen vuosisadan huomattavimpia arkkitehteja oli Juan de Herrera, jonka merkittävin työ on Real Monasterio de San Lorenzo de El Escorial.
Transylvanian Tapes

Transylvanian Tapes on The 69 Catsin debyyttialbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2014.
Chíoksen roomalaiskatolinen hiippakunta

Chíoksen hiippakunta (, ) on katolinen hiippakunta Kreikassa. Se on Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunnan alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää osan Pohjoisen Egean saarista, merkittävimpänä Chíos, Lesbos ja Sámos. Siihen kuuluu 6 seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli 550. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Chíoksen kaupungissa sijaitseva Pyhän Nikolaoksen katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Chíoksella on peräisin genovalaisvallan ajalta. Hiippakunta on perustettu vuonna 1204. Vuonna 1931 hiippakuntaan liitettiin osa İzmirin arkkihiippakunnasta, kun taas osa sen alueesta siirrettiin Ródoksen arkkihiippakuntaan.
Seven Year Itch (The 69 Catsin albumi)

Seven Year Itch on The 69 Cats toinen studioalbumi, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2021.
Chíoksen hiippakunta

Chíoksen hiippakunta voi viitata seuraaviin:
Kárpathoksen ja Kásoksen hiippakunta

Kárpathoksen ja Kásoksen hiippakunta () on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.
Hiippakunta käsittää nimensä mukaisesti Kárpathoksen ja Kásoksen saaret. Siihen kuuluu 20 seurakuntaa. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Kárpathoksen Apérissa sijaitseva Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali.
Seurakunnat ja kirkot.
Hiippakunnassa on 20 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Sen alueella on myös 318 muuta kirkkoa tai kappelia, 25 syrjäkappelia, 17 hautausmaakirkkoa ja neljä luostarikirkkoa.
Kárpathos, 14 seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Kásos (Kásoksen rovastikunta, "Archieratikí Periféreia Kásou"), kuusi seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Luostarit.
Hiippakunnan alueella on neljä toiminnassa olevaa luostaria:
Munkkiluostarit
Pittenweeminterrieri

Pittenweeminterrieri ("Pittenweem Terrier") on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Pittenweeminterrieri oli valkoinen ja sen sanotaan muutoin muistuttaneen skotlanninterrieriä.
Alkuperä.
Rotu oli kotoisin Fifen alueelta Pittenweemin kylästä, jossa se jalostettiin tuhoeläinten tappamiseen maan alta. Paikallisen tri Flaxmanin skotlanninterrieripentueisiin ilmaantui vähän väliä valkoisia pentuja, ja hän päätti risteyttää niitä keskenään luodakseen valkoisen jalostuslinjan. Kun poltallochilainen eversti Malcolm tutki kyseisiä koiria päättääkseen käyttäisikö niitä omassa valkoisten terrierien jalostusprojektissaan (poltallochinterrieri), hän totesi niiden kuitenkin muistuttavan liikaa skotlanninterrieriä ja kieltäytyi jalostuskäytöstä. Hänen ratkaisunsa johti pittenweeminterrierin kannan laskuun ja lopulta sukupuuttoon.
Korfun, Zákynthoksen ja Kefalonián roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Korfun, Zákynthoksen ja Kefalonián arkkihiippakunta (, ) on katolinen arkkihiippakunta Kreikassa. Se on suoraan Pyhän istuimen alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää osan Jooniansaarista. Siihen kuuluu kolme seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli . Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Korfun kaupungissa sijaitseva Pyhän Jaakobin ja Pyhän Khristoforoksen katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Jooniansaarilla on peräisin pitkään kestäneeltä venetsialaisvallan ajalta. Hiippakunta perustettiin vuonna 1310 nimellä Korfun hiippakunta ("Diocesis Corcyrensis"). Se korotettiin arkkihiippakunnaksi ja nimettiin nykyiselle nimelleen vuonna 1919. Vuonna 1926 siihen liitettiin osa Durrësin arkkihiippakunnan alueesta.
Arkkipiispat.
Korfun, Zákynthoksen ja Kefalonián arkkipiispat ja apostoliset administraattorit vuodesta 1919 ovat olleet:
Kaarlo Silanen

Kaarlo Silanen (15. heinäkuuta 1877 Kuopio – 21. maaliskuuta 1931 Viipuri) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Suomalaisessa Maaseututeatterissa suosittuna ja kansanomaisena koomikkona vuodesta 1899 vuoteen 1929.
Ura.
Silasen vanhemmat olivat Fredrik Silanen ja Hilda Sutinen. Ennen näyttämöuraansa hän toimi ravintola-alalla. Silanen työskenteli Kansanteatterissa 1898–1899, minkä jälkeen hänellä oli kiinnitys Suomalaiseen Maaseututeatteriin ja sitä seuranneeseen Viipurin Näyttämöön aina kevääseen 1929, jolloin hän erosi näyttämöltä. Silanen toimi teatterin näyttämömestarina ja järjestäjänä, ja näytteli ohessa.
Silasen rooleja olivat muun muassa "Seitsemän veljeksen" kanttori, "Jääkärin morsiamen" Mikko ja "Kihlauksen" Eenokki.
Silasen taiteellinen rekisteri oli kapea, mutta hän hallitsi rauhallisen leppeän komiikan ja onnistui tavoittamaan vankan aitouden. Siten hän sai roolinsa omintakeisiksi ja luonnontuoreiksi suorituksiksi. Silasen puoliso Fanny Silanen työskenteli Viipurin Näyttämön puvustossa, ja lopetti niin ikään 1929.
Kosin ja Nísyroksen hiippakunta

Kosin ja Nísyroksen hiippakunta () on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.
Hiippakunta käsittää nimensä mukaisesti Kosin ja Nísyroksen saaret sekä pienempiä lähisaaria. Siihen kuuluu 26 seurakuntaa. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Kosin kaupungissa sijaitseva Pyhän Nikolaoksen katedraali.
Seurakunnat ja kirkot.
Hiippakunnassa on 26 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Lisäksi sen alueella on muun muassa noin sata muuta kirkkoa tai kappelia, 16 hautausmaakirkkoa, 8 luostarikirkkoa ja yksityiskirkkoja.
Kos, 22 seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Nísyros, neljä seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Luostarit.
Hiippakunnan alueella on kahdeksan toiminnassa olevaa luostaria:
Munkkiluostarit
Nunnaluostarit
Kreetan roomalaiskatolinen hiippakunta

Kreetan hiippakunta (, ) on katolinen hiippakunta Kreikassa. Se on Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunnan alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää Kreetan saaren. Siihen kuuluu neljä seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli . Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Chaniássa sijaitseva Neitsyt Marian taivaaseenottamisen katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Kreetalla on peräisin venetsialaisvallan ajalta. Hiippakunta on perustettu vuonna 1213 nimellä Kreetan (Candian) hiippakunta. Vuonna 1669 se tuli osaksi Konstantinopolin apostolista vikariaattia. Se palautettiin Kreetan hiippakunnaksi vuonna 1874.
Kreetan hiippakunta

Kreetan hiippakunta voi viitata seuraaviin:
Léroksen, Kálymnoksen ja Astypálaian hiippakunta

Léroksen, Kálymnoksen ja Astypálaian hiippakunta () on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.
Hiippakunta käsittää nimensä mukaisesti Léroksen, Kálymnoksen ja Astypálaian saaret Dodekanesiassa sekä pienempiä lähisaaria. Siihen kuuluu 36 seurakuntaa. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Póthiassa eli Kálymnoksen kaupungissa sijaitseva Vapahtajan kirkastumisen katedraali.
Seurakunnat ja kirkot.
Hiippakunnassa on 36 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Lisäksi sen alueella on lukuisia pienempiä kirkkoja ja kappeleita.
Léros, seitsemän seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Kálymnos, 25 seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Astypálaia, neljä seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Luostarit.
Hiippakunnan alueella on kahdeksan toiminnassa olevaa luostaria:
Munkkiluostarit
Nunnaluostarit
Poltallochinterrieri

Poltallochinterrieri ("Poltalloch Terrier") on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Poltallochinterrieriä kuvailtiin pienten, ruskeiden skotlantilaisten työterriereiden "kellahtavan valkoiseksi" versioksi, ja sen jalostus perustui ennen kaikkea cairnterrierin rotutyyppiin. Sillä oli pystyt korvat, lyhyet raajat, harjaksinen karvapeite ja epätavallisen suuret hampaat.
Alkuperä.
Rodun nimi tulee länsiskotlantilaisella Argyllin alueella sijaitsevasta Poltallochin paikkakunnasta. Sen kehittämisen aloitti Poltallochin eversti Malcolm viktoriaanisella aikakaudella. Se jalostettiin ketun ja saukon luolametsästämiseen, minkä lisäksi se oli hyvä rotan tappaja. Alun perin väritys ei ollut täysin valkoinen, vaan vaihteli sävyltään kermasta hiekkaan; eversti Malcolm kuitenkin jalosti sitä systemaattisesti vaaleammaksi, kunnes se oli puhtaanvalkoinen. Pian tämän jälkeen poltallochinterrieristä kehittyi kuitenkin kokonaan uusi rotu, valkoinen länsiylämaanterrieri.
Lumière-palkinto

Lumière-palkinnot ( tai "Les Lumières") ovat ranskalaisia "Académie des Lumières de la presse internationalen" vuosittain Pariisissa jakamia elokuva-alan palkintoja, joita jaetaan useissa eri kategorioissa ranskankielisille elokuville ja näiden tekijöille. Ensimmäinen Lumière-gaala oli Pariisin kaupungintalolla 29. tammikuuta 1996.
Palkintoa jakava yhdistys koostuu Ranskassa asuvista ulkomaisista toimittajista, joita yhdistyksessä on 123 yhteensä 36 maasta. Lumière-palkinnot vastaavat yhdysvaltalaisia Hollywood Foreign Press Associationin jakamia Golden Globe -palkintoja.
Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunta (, ) on katolinen arkkihiippakunta Kreikassa. Se on suoraan Pyhän istuimen alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää osan Kykladien saarista. Siihen kuuluu 27 seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli . Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Xináran kylässä Tínoksella sijaitseva Ruusukon Neitsyt Marian katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Kykladeilla on peräisin venetsialaisvallan ja Náxoksen herttuakunnan ajalta. Hiippakunta on perustettu vuonna 1400 nimellä Náxoksen hiippakunta. Se korotettiin Náxoksen arkkihiippakunnaksi vuonna 1522. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 1919.
Arkkipiispat.
Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkipiispat ja apostoliset administraattorit vuodesta 1919 ovat olleet:
Hiippakunnat.
Arkkihiippakunnan alaisuudessa ovat seuraavat hiippakunnat:
Uni näkee unta meistä

Uni näkee unta meistä on Asa &amp; Bandin albumi, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2019.
Paronaxían hiippakunta

Paronaxían hiippakunta () on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu Kreikan kirkkoon.
Hiippakunta käsittää Náxoksen, Pároksen ja Antíparoksen saaret. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Náxoksen kaupungisssa sijaitseva Elävöittävän lähteen katedraali.
Historia.
Náxoksen ja Pároksen hiippakunnat olivat alun perin erilliset. Ne juontavat juurensa evankelista Johannes Teologin ja Smyrnan piispan Polykarpoksen suorittamaan lähetystyöhön. Hiippakunnat kuuluivat vuoteen 1083 saakka Ródoksen metropoliittakunnan alaisuuteen. Tämän jälkeen ne ovat muodostaneet yhden Paronaxían hiippakunnan.
Seurakunnat ja kirkot.
Hiippakunnassa on 44 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Sen lisäksi sen alueella on 206 muuta kirkkoa, 570 sivukappelia, 18 hautausmaakirkkoa, 20 luostarikirkkoa ja 9 metokhionia.
Luostarit ja pyhiinvaellukset.
Náxoksella toimivat Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari eli Faneroménin luostari ("Moní Faneroménis Koimíseos tis Theotókou") ja Pyhän Johannes Khrysostomoksen luostari ("Moní Agíou Ioánnou tou Chrysostómou"). Merkittävimmät pyhiinvaelluskohteet ovat Neitsyt Maria Argokoiliótissan kirkko ("Panagía Argokoiliótissa" eli "Zoodóchos Pigí") Náxoksella ja Neitsyt Maria Ekatontapylianín kirkko ("Panagía Ekatontapyliańi") Pároksella.
Emilia Seppänen

Emilia Seppänen (s. 1994) on suomalainen malli, kauneuskilpailija ja Miss Suomi -kilpailun toinen perintöprinsessa vuodelta 2016. Seppänen edusti Suomea Miss International -kilpailussa vuonna 2016 yltäen viidentoista parhaimman joukkoon. 
Seppänen osallistui Miss Suomi -kilpailuun jo vuonna 2014, mutta ei sijoittunut tällöin kärkeen. 
Yksityiselämä.
Emilia Seppänen on syntynyt Savonlinnassa, mutta muutti Helsinkiin Miss Suomi -kisan myötä. Nykyään Seppänen asuu Espanjassa.
Lyhytraajainen intiaanikoira

Lyhytraajainen intiaanikoira ("Short-Legged Indian Dog") on sukupuuttoon kuollut kanadalais-yhdysvaltalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Lyhytraajainen intiaanikoira oli kaikista Amerikan alkuperäisasukkaiden roduista tyypiltään lähimpänä terrieriä. Sitä kuvailtiin eurooppalaisen turnspit-rodun näköiseksi. Sillä oli kookas pää, pitkä runko, lyhyet raajat ja keskipitkä karvapeite. Väritys oli joko valkoinen tai valkoinen ruskein laikuin. Lyhyiden raajojen uskottiin kehittyneen, jotta rotu sopeutuisi kanootilla liikkumiseen – matalassa veneessä lyhytraajainen koira oli helpompi hallita.
Luonne ja käyttäytyminen.
Vuonna 1829 John Richardson kuvaili lyhytraajaista intiaanikoiraa älykkääksi ja villiksi.
Alkuperä.
Lyhyiden raajojensa ansiosta rodusta jalostui taitava pienten maanisäkkäiden, kuten majavan ja metsämurmelin, metsästäjä. Kun se ei ollut työkäytössä, se toimitti naisten ja lasten seuralaisten virkaa. Viimeinen näköhavainto lyhytraajaisesta intiaanikoirasta on vuodelta 1877, ja 1800-luvun loppuun mennessä se vaikutti jo kuolleen sukupuuttoon.
Shelburnenterrieri

Shelburnenterrieri ("Shelburne Terrier") on sukupuuttoon kuollut yhdysvaltalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Shelburnenterrieri oli pieni, lyhytpäinen ja lyhytraajainen koira, joka painoi noin 5,5 kg.
Alkuperä.
Rotu on saanut nimensä kehittäjänsä J. Watson Webbin kotipaikkakunnan, Vermontin Shelburnen, mukaan. Se jalostettiin kaivamaan ja pidättelemään riistaa pienissä tunneleissa eikä sitä ollut tarkoitettu metsästämään ajokoirien rinnalla. Havaittuaan, että Amerikassa ketunkolot olivat yleensä pienempiä kuin Euroopassa Webb päätti jalostaa pienikokoisemman terrierin. Hän aloitti jalostusohjelmansa vuonna 1911 Englannista tuodulla sealyhaminterrierinartulla, jonka hän astutti karkeakarvaisella kettuterrierillä. Jalostukseen käytettiin lisäksi norfolkinterrieriurosta ja valkoista länsiylämaanterrierinarttua. Kantaa kehitettiin edelleen risteyttämällä siihen aina silloin tällöin lisää sealyhaminterrieriä.
Igor Paklin

Igor Vasiljevitš Paklin (, s. 15. kesäkuuta 1963 Biškek, Kirgisian SNT, Neuvostoliitto) on kirgisialainen korkeushypyn sisäratojen maailmanmestari ja ulkoratojen Euroopan-mestari, joka aktiiviurallaan edusti myös Neuvostoliittoa ja Yhdistynyttä joukkuetta. Seuratasolla hän edusti Burevestnik Frunzea ja Spartak Biškekiä. Hän on pituudeltaan 191 cm. 
Paklin sijoittui neljänneksi Utrechtin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1981. Hän voitti kultaa Edmontonin universiadeissa 1983 tuloksella 231. Saman vuoden Helsingin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 229. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 1984 hän oli kahdeksas. Hän voitti kultaa Koben universiadeissa 1985 maailmanennätystuloksella 241.
Paklin saavutti hopeaa Moskovan Hyvän tahdon kisoissa 1986. Hän voitti samana vuonna Euroopan-mestaruuden Stuttgartissa kisaennätyksellä 234. Hän voitti 1987 sisäratojen maailmanmestaruuden Indianapolisissa Neuvostoliiton halliennätyksellä 238. Hän voitti Euroopan cupin A-finaalin Prahassa. Rooman MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa tuloksella 238. Soulin olympialaisissa 1988 hän sijoittui seitsemänneksi ja Tokion MM-kilpailuissa 1991 kymmenenneksi. Yhdistyneen joukkueen edustajana hän karsiutui loppukilpailusta Barcelonan olympialaisissa 1992. 
Kirgisian edustajana Paklin karsiutui loppukilpailusta Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993. Hän sijoittui kuudenneksi Hiroshiman Aasian kisoissa 1994. Paklin sai vankeustuomion kuolemantuottamuksesta vuonna 1995. Hän saavutti Keski-Aasian kisoissa hopeaa 1999.
Boyd Holbrook

Robert Boyd Holbrook (s. 1. syyskuuta 1981 Prestonsburg) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan DEA-agentti Steve Murphyna draamasarjassa "Narcos" ja Donald Piercen roolista elokuvassa "Logan".
Yksityiselämä.
Holbrook syntyi Prestonsburgissa, Kentuckyssa. Hän on aikaisemmin seurustellut näyttelijä Elizabeth Olsenin kanssa. He menivät kihloihin maaliskuussa vuonna 2014, mutta purkivat kihlauksen tammikuussa 2015. Myöhemmin Holbrook meni naimisiin tanskalaisen Tatiana Pajkovicin kanssa. Heillä on yhteinen poika.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2021

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2021 käytiin 9. toukokuuta Joensuussa Laulurinteellä. Järjestävänä seurana toimi Joensuun Kataja.
Mitalistit.
Lähde