tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Francisco Braga

Antônio Francisco Braga (15. huhtikuuta 1868 Rio de Janeiro – 14. maaliskuuta 1945 Rio de Janeiro) oli brasilialainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen moniin patrioottisiin hymneihinsä kuuluu Olavo Bilacin sanoittama "Hino à Bandeira", joka luotiin Rio de Janeiron pormestari Francisco Pereira Passosin pyynnöstä ja kantaesitettiin Rio de Janeirossa marraskuussa 1906.
Braga aloitti musiikinopintonsa vuonna 1876 Asilo dos Meninos Desvalidosissa. Hän pääsi konservatorioon ja valmistui Antônio Luís de Mouran klarinettikurssilta vuonna 1886 opiskeltuaan myös harmoniaa ja kontrapunktia Carlos de Mesquitan johdolla. Seuraavana vuonna hän kantaesitti teoksensa "Fantasia-Abertura" ensimmäisessä Sociedade de Concertos Popularesin konsertissa. Vuonna 1888 Braga sai nimityksen professoriksi Asilo dos Meninos Desvalidosiin. Vuonna 1890 hän sai hallituksen myöntämän stipendin Euroopassa suoritettavia opintoja varten. Pariisin konservatoriossa Bragan sävellysopettajana toimi Jules Massenet. Braga suuntasi sieltä Dresdeniin ja vieraili myös Bayreuthissa ennen palaamistaan Brasiliaan vuonna 1900. Braga toimi vuodesta 1902 kontrapunktin, fuugan ja sävellyksen professorina Instituto Nacional de Músicassa. Vuonna 1908 hän pääsi musiikin professoriksi Instituto Profissional Masculinoon. Hän toimi myös merimiesten armeijakunnan ja laivaston rykmentin yhtyeiden neuvojana.
Braga oli yksi aikansa aktiivisimmista kapellimestareista. Hän johti vasta avatussa Rio de Janeiron kunnallisteatterissa sävelrunonsa "Insônia" esityksen vuonna 1909. Vuonna 1912 Bragasta tuli Sociedade de Concertos Sinfônicosin, vuonna 1924 Orquestra do Instituto Nacional de Músican ja vuonna 1931 Rio de Janeiron kunnallisteatterin orkesterin johtaja. Vuonna 1920 Bragan sävelruno "Marabá" esitettiin Rio de Janeiron kunnallisteatterissa Richard Straussin johtaessa Wienin filharmonikkoja. Samassa teatterissa esitettiin hänen sävellyksensä "Episódio Sinfônio" Erich Kleiberin johtaessa Brasilialaista sinfoniaorkesteria (Orquestra Sinfônica Brasileira).
Vuonna 1931 Bragasta tuli Kunnialegioonan ritari. Vuonna 1937 perustettiin Sociedade Pró-Música, jonka johtaja Bragasta tuli. Hän oli myös Sindicato dos Músicosin perustaja ja ensimmäinen puheenjohtaja. Sävelrunojen ohella Braga sävelsi muun muassa hengellisiä teoksia (mm. "Stabat Mater", 1911), kamarimusiikkia ja näyttämömusiikkia. Ooppera "Jupira" kantaesitettiin Rio de Janeirossa. Ooppera "Anita Garibaldi" jäi keskeneräiseksi.
Proposition 1 (2022)

Proposition 1, tai Senate Constitutional Amendment 10, oli Kaliforniassa 8. marraskuuta 2022 järjestettävä kansanäänestys, joka käsitteli kansalaisten oikeutta aborttiin ja ehkäisyyn.
Tausta.
Yhdysvaltain korkein oikeus kumosi Roe vastaan Wade -päätöksen 24. kesäkuuta 2022, minkä johdosta aborttioikeus, ja sen rajoittaminen, on nyt osavaltioiden käsissä, ellei Yhdysvaltain kongressi säädä asiasta lakia koko liittovaltion tasolla.
Kalifornian osavaltion perustuslaki vaatii, että perustuslain muuttaminen hyväksytetään kansanäänestyksessä seuraavien vaalien yhteydessä tai aikaisemmin kuvernöörin päätöksellä, jos tarpeellista.
Sekä Kalifornian edustajainhuone että senaatti hyväksyivät ehdotuksen perustuslain muutoksesta ja sen laittamisesta kansanäänestykseen. 
Ehdotus 1.
Kansanäänestyksen kysymys on seuraavanlainen:[Proposition 1] Amends California Constitution to expressly include an individual’s fundamental right to reproductive freedom, which includes the fundamental right to choose to have an abortion and the fundamental right to choose or refuse contraceptives. This amendment does not narrow or limit the existing rights to privacy and equal protection under the California Constitution.Eli vapaasti suomennettuna:[Ehdotus 1] muuttaa Kalifornian perustuslakia siten, että siihen sisältyy nimenomaisesti yksilön perustavanlaatuinen oikeus lisääntymistä koskeva vapaus, johon kuuluu oikeus valita abortti ja perustavanlaatuinen oikeus valita tai kieltäytyä ehkäisystä. Tämä muutos ei rajaa tai rajoita olemassa olevia oikeuksia yksityisyyteen ja yhdenvertaiseen suojeluun, jonka Kalifornian perustuslaki takaa.Lisäksi äänestyslipukkeessa on selvennetty ehdotuksen taloudellisia vaikutuksia osavaltioon. Niitä ei suoraan ole, koska Kalifornia turvaa lisääntymistä koskevat oikeudet jo ennestään.
Lähde:
Silvu

Silvu on saamelainen miehen etunimi. Se pohjautuu latinalaisperäisen Sylvester-nimen kantamuotoon "Silvester", jonka merkitys on ’metsäläinen’ tai ’metsässä asuva’. Suomalaiseen almanakkaan sisältyvä Silvo on samaa alkuperää.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2022 mennessä tilastoitu alle 10 Silvu-nimistä miestä.
Nimipäivä.
Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Silvun nimipäivä on 31. joulukuuta.
Karjaan Betel-seurakunta

Karjaan Betel-seurakunta () on karjaalainen, alun perin baptistinen ja nykyisin itsenäinen seurakunta. Betel-seurakunta perustettiin vuonna 1887 Karjaan Mangårdin kylässä pastori Alfred Öhmanin toimesta. Seurakunta on kaksikielinen ja toimii Karjaan keskustassa sijaitsevassa Betel-kappelissa, joka rakennettiin vuonna 1911. Kappelissa on istumapaikat 168 henkilölle.
Vuoteen 1931 mennessä seurakunnan jäsenmäärä oli noussut 74 henkilöön. Seurakunta järjesti tuolloin pyhäkoulua. 1990-luvun lopussa seurakunnalla oli parin vuosikymmenen ajan hyvin intensiivistä toimintaa ja jäsenmäärä nousi voimakkaasti. Betel-seurakunnalla on noin 80 jäsentä ja se toimii itsenäiseltä pohjalta. Seurakunta tekee lähetystyötä Suomenruotsalaisen helluntailähetyksen kautta.
Luodon baptistiseurakunta

Luodon baptistiseurakunta () on luotolainen baptistiseurakunta. Seurakunta on osa suomenruotsalaista baptistiyhteisöä. Luodon baptistiseurakunta kokoontuu viikoittain ja pitää pyhäkoulua. Seurakunta järjestää myös partiotoimintaa, nuorteniltoja sekä ompeluseuran toimintaa. Seurakunnan tiloja laajennettiin vuonna 2010.
Historia.
Luodon baptistiseurakunta on perustettu 9. toukokuuta 1874 luotolaisen Herman Heindahlin kotona 37 seurakuntalaisen voimin. Vuosien varrella herätykset ovat useaan otteseen kasvattaneet seurakunnan jäsenmäärää. Vuoteen 1931 mennessä jäsenmäärä oli noussut 87:ään ja seurakunnan pyhäkouluun osallistui 95 lasta. Samaan aikaan seurakunnan nuorisoliiton toimintaan osallistui 40 jäsentä. Seurakunnan ensimmäinen saarnaaja oli Anders Eriksson Kackur, joka palveli tehtävässä kahden vuoden ajan. Tämän jälkeen seurakunnan pastoreina palvelivat J. Fors (1907–1912), Johannes Söderman (1914–1917), John Swordon (1919–1929) ja Emil Nylund.
Sofie Sarenbrant

Anna Brita Sofie Sarenbrant (s. 4. tammikuuta 1978) on ruotsalainen rikoskirjailija. Hän työskenteli aiemmin toimittajana, mutta ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi vuonna 2012.
Sarenbrant nousi menestykseen poliisi Emma Sköldistä kertovilla kirjoillaan. Niitä on käännetty lukuisille kielille. Suomennettuina Sarenbrantin teoksia on kustantanut WSOY. Sarenbrant on saavuttanut suosiota myös muun muassa Tanskassa ja Saksassa. Hänen käsikirjoitustensa ensimmäisenä lukijana on ollut hänen miehensä Tommy. Hän on tarkistuttanut käsikirjoituksiaan myös muun muassa poliiseilla.
Sarenbrant asuu Brommassa. Hänellä on kaksi lasta.
Sanremon ralli 1986

Sanremon ralli 1986 (28. Rallye Sanremo 1986) oli Rallin MM-sarjan kauden 1986 11. osakilpailu, joka järjestettiin 13.-17. lokakuuta. Kilpailun kokonaispituus oli 2148,69 kilometriä.
Kilpailun johto hylkäsi kaikki Peugeotit kilpailussa sääntöjenvastaisten sivuhelmojen vuoksi, mutta kauden jälkeen joulukuussa FISA päätti ettei hylkäykseen ollut perusteita. Lopputuloksena kaikki kilpailun pisteet mitätöitiin. Alén ehti olla kauden 1986 mestarina 11 päivää ennen tuloksien mitätöimistä, jolloin kauden mestaruuden voitti Juha Kankkunen.
Kilpailusta oli ajettu kolme neljännesosaa kun Peugeoteihin kiinnitettiin huomiota. Kolme Peugeoteista tarkastettiin, jolloin yksi tallin autoista oli siihen mennessä keskeyttänyt, mutta tallilla oli mahdollisuus kilpailun voittoon. Peugeot oli jo varmistanut kauden aikana valmistajien mestaruuden ja kuljettajien mestaruus oli vielä avoinna. Tapahtumien tarkka kulku ja vaikuttimet ovat epäselviä, mutta asian alkuun liitetään Lancian tallipäällikön Cesare Fiorion kysymys olivatko Peugeotin käyttämät sivuhelmat laillisia. Katsastajan mukaan helmat olivat aerodynaaminen apuväline maaefektin luomiseen ja siten kielletty, jolloin Peugeotin autot hylättiin. Peugeotin tallipäällikön Jean Todtin vastaväitteen mukaan helmat olivat tuomassa polttoainesäiliölle lisää suojaa lentäviltä kiviltä ja olivat olleet jo pitkään hyväksytysti käytössä.
The Whale

The Whale on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Darren Aronofsky ja käsikirjoittanut Samuel D. Hunter. Se perustuu Hunterin samannimiseen vuoden 2012 näytelmään. Elokuvan pääosia esittävät Brendan Fraser, Sadie Sink, Hong Chau, Ty Simpkins ja Samantha Morton.
Elokuva kertoo lähes 300-kiloisesta opettajasta (Fraser), joka yrittää saada uudelleen yhteyden 17-vuotiaaseen tyttäreensä (Sink).
"The Whale" sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 2022. Suomessa se sai ensi-iltansa 5. maaliskuuta 2023. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta, ja erityisesti Fraserin, Sinkin ja Chaun roolisuoritukset saivat ylistystä. Elokuva palkittiin kahdella Oscar-palkinnolla vuoden 2023 gaalassa: paras miespääosa (Fraser) ja paras maskeeraus. Hong Chau sai myös roolistaan parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Ditzingen

Ditzingen on Saksan kaupunki Ludwigspurgin piirikunnassa Baden-Württembergin osavaltiossa. Kesäkuun 2022 lopussa sen väkiluku oli 25 184. Kaupungin pinta-ala on 30,39 neliökilometriä ja väestötiheys 829 as./km². Kaupungin pormestari on vuodesta 1999 lähtien ollut Michael Makurath.
Rassemblement démocratique du Peuple Camerounais

Rassemblement démocratique du Peuple Camerounais (RDPC) eli Cameroon People's Democratic Movement (CPDM) (Kamerunin kansan demokraattinen liike) on Kamerunin suurin puolue. Sitä johtaa maan presidentti Paul Biya. Puolueella on hallussaan vuoden 2020 vaalien jälkeen 63 parlamentin ylähuoneen sadasta paikasta, ja 139 alahuoneen 180 paikasta.
Puolueen edeltäjä, Kamerunin ensimmäisen presidentin Ahmadou Ahidjon johtama "Union Nationale Camerounaise—UNC", oli maan ainoa sallittu puolue vuodesta 1966 vuoteen 1990 asti. Oppositiopuolueiden sallimisen jälkeenkin UNC ja nykyinen RDPC ovat hallineet sekä parlamentin että presidentin vaaleja.
Kentarō Tanaka

Kentarō Tanaka (s. 29. maaliskuuta 1981 Jokohama) on japanilainen karateka. Hän on Kyokushin karaten kaksinkertainen maailmanmestari ja kolminkertainen Japanin mestari.
Kilpaura.
Tanaka saavutti 1999 Japanin raskaansarjan pronssia voitettuaan mitaliottelussa Naoji Mikoshiban.
Vuonna 2000 Tanaka sijoittui seitsemänneksi Japanin Openissa. Sitä vastoin hän saavutti ensimmäisen Japanin mestaruuden painoluokallisissa Japanin mestaruuskilpailuissa. Tanaka voitti loppuottelussa Osamu Sumitanin.
Huhtikuussa 2001 Tanaka sijoittui MM-kilpailuissa raskaassasarjassa neljänneksi hävittyään pronssiottelun Naoki Ichimuralle. Syyskuussa Tanaka eteni All American Openin loppuotteluun, jossa hän hävisi mestaruuden Ewerton Teixeiralle.
Tanaka saavutti vuoden 2002 Japanin Openissa ensimmäistä kertaa pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Tadakuni Tokudan.
Vuoden 2004 Japanin Openissa Tanaka saavutti uransa ensimmäisen Japanin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Tadakuni Tokudan. Toukokuussa Tanaka oli mukana "Ichigeki Kyokushin vs K-1 All Out Battle" -tapahtumassa, jossa Kyokushinin ottelijat ottelivat potkunyrkkeilykehässä pääosin K-1-säännöillä. Tanakan ottelu käytiin Kyokushinin säännöillä, jossa hän kohtasi vapaaottelijan ja entisen Kyokushin karatekan Hans Nijmanin. Tanaka voitti ottelun, kun Nijman löi häntä toistuvasti sääntöjen vastaisesti päähän.
Benningen am Neckar

Benningen am Neckar on Saksan kunta Baden-Württembergin osavaltiossa, Ludwigsburgin piirikunnassa. Sen väkiluku oli kesäkuun 2022 lopussa 6 605. Kunnan pormestari on Klaus Warthon.
Sanni Hautakangas

Sanni Hautakangas (17. kesäkuuta 1899 Lapua – 12. syyskuuta 1979 Veteli) oli suomalainen helluntailainen evankelista ja tunnettu puhuja 1920-luvulla. Hautakangas kasvoi vapaakirkollisuuden piirissä, mutta liittyi helluntaiherätykseen. Hautakangas ryhtyi evankelistaksi vuonna 1921 Martta Hellénin työtoverina. Hautakankaan ja Hellénin ensimmäinen kohde oli Karjala. Tämän jälkeen he siirtyivät Satakuntaan ja pitivät kokouksia Harjavallassa vuonna 1921.
Vuodesta 1926 Hautakankaan työtoverina kulki Martta Varpenius. Evankelistat aloittivat helluntaiherätyksen mm. Kortesjärvellä ja Evijärvellä. 1930-luvulla Hautakankaan työalue laajeni Lappiin. Pohjanmaa oli Hautakankaan ominta työkenttää. Viimeisinä vuosinaan Sanni Hautakangas toimi Kälviällä, Alajärvellä ja Vimpelissä.
Duke Aiona

James R. ”Duke” Aiona Jr. (s. 8. kesäkuuta 1955) on havaijilainen juristi ja poliitikko, joka toimi vuosina 2002–2010 osavaltion varakuvernöörinä. Hän edustaa republikaanista puoluetta.
Tausta ja yksityiselämä.
Aiona syntyi vuonna 1955 Pearl Cityssä, joka tuolloin oli vielä melko lailla maaseutua. Hänen isänsä oli taustaltaan portugalilais-havaijilainen ja äiti kiinalainen. Isä toimi vakuutusalalla ja äiti ala-asteen opettajana. Hän valmistui lukiosta vuonna 1973.
Lukion jälkeen Aiona muutti Kaliforniaan ja opiskeli Tyynenmeren yliopistossa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1977 pääaineenaan politiikan tutkimus. Tämän jälkeen hän palasi Havaijille ja alkoi opiskella lakia Havaijin yliopiston Mānoan kampuksella ja valmistui lakimieheksi vuonna 1981.
Valmistuttuaan Aiona on työskennellyt lain parissa kunnallisena syyttäjänä, asianajajana sekä osavaltion tuomarina. Hän on toiminut myös radiojuontajana.
Vuonna 1981 Aiona meni naimisiin Vivian Welshin kanssa. Parilla on yhteensä neljä lasta.
Poliittinen ura.
Aiona valittiin ensimmäiseen poliittiseen luottamustehtäväänsä vuonna 2002, kun hänet valittiin Havaijin varakuvernööriksi. Kuvernöörinä toimi Linda Lingle, jonka kassa Aiona voitti kuvernöörinvaalit vuonna 2006. Vuonna 2003 Aiona pani alulle komitean, jonka tehtävänä oli puuttua Havaijin huumeongelmiin. Mukana oli edustajia kaikilta hallinnon tasoilta.
Varakuvernöörin kausiensa jälkeen Aiona oli ehdolla kuvernööriksi, mutta hävisi ensin Neil Abercrombielle vuonna 2010 ja sitten David Igelle vuonna 2014.
Aiona asettui ehdokkaaksi uudelleen vuoden 2022 kuvernöörinvaaleissa. Hänen varakuvernööriehdokkaanaan toimi vanhempi pastori Seaula Tupa‘i.
Besigheim

Besigheim on pikkukaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, Ludwigsburgin piirikunnassa Saksassa. Kesäkuun 2022 lopussa sen väkiluku oli 12 841 ja väestötiheys 758,9 as./km². Besigheim sijaitsee Neckarin ja Enzin varrella. Kaupungin keskustassa sijaitsee paljon historiallisia rakennuksia.
Historia.
Besigheimin hallinto ja kaupunki tulivat vuonna 1595 Württembergin herttuoiden hallintaan. Tätä ennen se kuului lähes viisi vuosisataa Badenin rajakreiveille, jotka rakensivat kaupunkiin kaksi linnakompleksia vuonna 1220. Toinen niistä sijaitsi kaupungin eteläpäässä vuorien lähistöllä, toinen pohjoisessa joen lähistöllä. Rajakreivit (markkraavit) antoivat kaupungille pian markkina- ja kaupunkioikeudet. Vuonna 1227 kaupunkia kutsuttiin oppidumiksi. Ensimmäisen kerran kaupunki mainittiin vuonna 1153.
Erityisesti 1400-luvulta lähtien kaupunki koki taloudellisen kehityksen, sillä kaupungissa alettiin valmistaa viiniä ja käsitöitä. Näihin aikoihin kaupunkiin rakennettiin myös kaupunginkirkko kallisarvoisella Besigheim-alttarilla, raatihuone, kaupungintaloja sekä viinipuristin vuonna 1591. Osa näistä on edelleen tallessa ja ovat arkkitehtonisia todisteita talouden nousukaudesta kaupungissa.
Kaupungissa koettiin talonpoikaissota vuonna 1525 ja kolmikymmenvuotinen sota vuosina 1618–1648, josta aiheutui ongelmia erityisesti väestönkasvuun. Väestöä kuoli myös kaupungissa olleen ruton takia. Vielä myöhemmin vuosina 1688 ja 1693 kaupunki kärsi sodasta ja niiden tuhoista, kun Pfalzin perimyssodan takia aiemmin vuonna 1220 rakennettu toinen linnoista vaurioitui niin pahasti, että se täytyi purkaa.
1800-luvulla kaupunki sai oman tuomioistuimen sekä hallintovallan.
Infrastruktuuri parantui erityisesti vuosisadan vaihteessa, sillä vuonna 1897 vesihuoltoa laajennettiin ja vuosien 1902–1903 aikana kaupunkiin rakennettiin sähköt. Toisen maailmansodan viimeisimpinä päivinä saksalaiset joukot räjäyttivät historiallisen Enzbrücke-sillan. Vuonna 1948 se rakennettiin uudelleen vanhoille perustuksille.
Chaos &amp; Colour

Chaos &amp; Colour on brittiläisen Uriah Heep -yhtyeen 27. tammikuuta 2023 julkaistu 25. studioalbumi. Albumi äänitettiin Lontoon Chapel Studiosissa kesällä 2021. Albumin tuotti Jay Ruston. 
Albumin nimi on viittaus koronaviruspandemiaan. Levyn ensimmäinen single, ”Save Me Tonight”, ilmestyi 8. marraskuuta 2022. Toinen single oli 25. tammikuuta 2023 ilmestynyt ”Hurricane”.
Levystä otettiin useita erilaisia painoksia. Vinyyliversio julkaistiin sekä mustalla että värivinyylillä. CD-versio ilmestyi tavanomaisena digipakina sekä deluxe-versiona, jossa on mukana kirja ja bonuskappaleena ”Save Me Tonightin” demoversio. Lisäksi "Chaos &amp; Colour" ilmestyi digitaalisilla alustoilla.
Mazda Rally Team Europe

Mazda Rally Team Europe (MRTE) oli Achim Warmboldin perustama talli, joka kilpaili rallin maailmanmestaruussarjassa vuodesta 1985 vuoteen 1991.
Historia.
Mazda Rally Team Europen perusti Achim Warmbold ja talli sijaitsi Belgiassa.
Talli kehitti B-ryhmän autoa Mazda RX-7:stä, joka sai homologaatiohyväksynnän 1. helmikuuta 1984. 
RX-7 oli takavetoinen kun nelivetoiset autot olivat tulossa kilpailuun, mutta sillä voitettiin Puolan ralli 1984 Euroopan mestaruussarjassa. Ingvar Carlsson saavutti autolla kolmannen sijan Akropolis-rallissa 1985.
B-ryhmän kieltämisen jälkeen talli ajoi A-ryhmän Mazda 323 4WD -autolla. Suomalaisista tallissa ovat ajaneet muun muassa Hannu Mikkola ja Tommi Mäkinen.
Lahden uimahalli

Lahden uimahalli on uimahalli Kartanon kaupunginosassa Lahdessa. Uimahalli rakennettiin vuonna 1956 osana Lahden ammattikoulurakennuksia. 1960-luvulla hallia laajennettiin lastenallasosastolla. Uimahallin iso allas on 25m pitkä ja 4,10m syvä. 
Uimahallin palvelut.
Uimahallissa on 25 metrin uima-allas ja 1, 3 ja 5 metrin hyppylavat. Lastenaltaan lisäksi uimahallissa on terapia- ja poreallas. Uimahallissa on erillisten naisten ja miesten ryhmäpukuhuoneiden sekä saunojen lisäksi yhteinen, väliseinällä erotettu höyrysauna. Muina palveluina uimahallissa on myös kahvio ja maksullinen kuntosali.
Peruskorjaus.
Uimahalli peruskorjattiin vuonna 2017, jolloin sen rakenteiden lisäksi korjattiin koko allasosasto. Peruskorjaus käsitti kokonaisuudessaan noin 2 000 br-m2.
John Fetterman

John Fetterman (s. 15. elokuuta 1969 West Reading, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka vuoden 2022 vaaleissa valittiin Yhdysvaltain senaattiin Pennsylvanian osavaltiosta. Vaaleissa hänen vastaehdokkaansa oli republikaanien ehdokas, entinen tv-lääkäri ja mediapersoona Mehmet Oz, joka tunnetaan paremmin pseudonyymillä "Dr. Oz". Ennen valintaansa senaattiin Fetterman toimi Pennsylvanian varakuvernöörinä ja aiemmin Braddockin kunnan pormestarina vuosina 2006–2019.
Poliittiset kannat.
Fetterman on profiloitunut työväenluokkaa puolustavana, vasemmistolaisena poliitikkona. Senaatinvaaleissa hänen suurimpia vaaliteemojaan olivat amerikkalaisen tuotannon lisääminen, työväenluokan veronkevennykset, halvempi terveydenhuolto sekä puuttuminen suuryritysten hintakiskurointiin ja poliitikkojen osakesijoitteluun. 
Yksityiselämä.
Fetterman on huomattavan pitkä, 6 jalkaa ja 8 tuumaa, eli noin 203 senttimetriä. Vaalikampanjansa aikana keväällä 2022 Fetterman sai aivohalvauksen, ja hänen on sen jälkeen todettu kärsivän sydämen eteisvärinästä ja kardiomyopatiasta. Hänen pituudellaan saattaa olla osuutta asiaan. Fetterman tunnetaan myös arkisesta vaatetuksestaan kaikissa pukukoodittomissa tilaisuuksissa.
Fettermanin vaimo on kansalaisaktivisti Gisele Barreto Fetterman, ja parilla on kolme lasta.
Esko Arjaluoto

Esko Ilmari Arjaluoto, vuoteen 1935 Lindholm (1. maaliskuuta 1923 Paimio – 11. elokuuta 1987 Turku) oli suomalainen meijerialan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Arjaluodon vanhemmat olivat maanviljelijä Arttur Arjaluoto ja Alma Lydia Mäntylä ja puoliso vuodesta 1945 Vuokko Siviä Virta. Arjaluoto valmistui meijeriteknikoksi Valtion maitotalousopistosta 1947. Hän oli Vesilahden Osuusmeijerin isännöitsijä 1947–1949, Ylikulman Osuusmeijerin isännöitsijä Perniössä 1949–1951, Valion Salon meijerin isännöitsijä 1951–1954, Salon Seudun Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1955–1971 ja Osuuskunta Maito-Auran toimitusjohtaja 1971–1983. Salon kaupunginvaltuuston jäsen Arjaluoto oli 1965–1968 ja hänellä oli myös useita muita yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamustehtäviä. Arjaluoto oli sotilasarvoltaan reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974. Taiteilija Viljo Hurme maalasi hänen muotokuvansa 1973.
Bernardston

Bernardston on kaupunki Yhdysvaltojen koillisosassa Massachusettsin osavaltiossa. Franklinin piirikunnassa sijaitsevassa kaupungissa oli vuonna 2020 väestönlaskennassa 2 102 asukasta.
Maantiede.
Kaupungin pinta-ala on 60,62 neliökilometriä, ja sen korkein kohta on 251 metriä. Bernardston rajautuu pohjoisessa Vermontin osavaltioon kuuluvassa Windhamin piirikunnassa sijaitseviin Guilfodin ja Vernonin kaupungeihin, idässä Norfieldiin, kaakossa Gilliin, lounaassa Greenfieldiin ja lännessä Leydeniin.
2 States

2 States on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Abhishek Varman. Se perustuu Chetan Bhagatin romaaniin "2 States: The Story of My Marriage". Päärooleja näyttelevät Arjun Kapoor ja Alia Bhatt, ja sivurooleja näyttelevät Amrita Singh, Ronit Roy, Revathi ja Shiv Kumar Subramaniam.
Juoni.
Elokuva kertoo kahden kulttuurin yhteentörmäyksestä, kun punjabitaustainen Krish Malhotra menee naimisiin tamilitaustaisen Ananya Swaminathanin kanssa.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "2 Statesin" ”superhitiksi”.
Elejas

Elejas on miehen etunimi. Se on Eliaksen rinnakkaismuoto, joka sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin. Elejaksen ja Eliaksen nimipäivä on 9. huhtikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2025 mennessä tilastoitu alle viisi Elejas-nimistä miestä.
Isonkyrön helluntaiseurakunta

Isonkyrön helluntaiseurakunta on Isossakyrössä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1932 ja se on Suomen Helluntaikirkon jäsenseurakunta. Seurakunnan toimintaan kuuluu lastenkerhot ja -leirit, sunnuntain kokoukset, lähimmäisruokailu, hartauksien ja raamattupiirien sekä nuortenkahviloiden järjestäminen. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Isonkyrön keskustassa, Karjalankadulla. Seurakunnan pastorina toimii Joni Matilainen. Seurakuntaan kuului vuonna 2012 noin 80 jäsentä.
Pukkilan kalmisto

Pukkilan kalmisto on rautakautinen polttokalmisto Isonkyrön Palonkylässä, Pukkilan eli Pukkisen talon maalla, Kyrönjoen pohjoisrannalla. Kalmisto on muinaismuistolain rauhoittama kiinteä muinaisjäännös. Kalmistoa on tutkittu arkeologisin kaivauksin vuonna 1920, ja arkeologi Alfred Hackman on julkaissut kalmistosta saksankielisen tutkielman "Das Brandgräberfeld von Pukkila in Isokyrö" vuonna 1938. Esinetypologian perusteella kalmistoon on haudattu vainajia 500-luvun alusta 700-luvun loppuun tai 800-luvun alkuun.
Sunná

Sunná on saamelainen naisen etunimi, joka sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin. Sunnán nimipäivä on 11. elokuuta.
Sunná-nimi on yhdistetty pyhimysnimeen Sunniva. Nimi Sunniva on muinaisenglantilaista perua, ja sen merkitys on ’auringonlahja’. Sunnivan norjalainen muunnos on Synnöve, joka on levinnyt myös Suomeen.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu alle 20 Sunná-nimistä naista. Suomen väestörekisteriin ei voitu ennen vuotta 1999 merkitä nimiä, joihin sisältyy saamen kielen á-kirjain. Saamenkielisille tytöille on annettu etunimeksi myös nimeä "Sunna", joka ei sisällä suomelle vieraita kirjaimia.
Rantakotilot

Rantakotilot (Littorinidae) eli litorinakotilot on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan niin merivesistä kuin makeista vesistäkin.
Taksonomia ja anatomia.
Rantakotilot jaetaan kolmeen alaheimoon ja 17 sukuun. Lajeja heimossa on noin 180. Rantakotiloiden kuori voi kasvaa 0,2–5 cm pitkäksi. Kuori on muodoltaan kierteinen, pullean kartiomainen tai tornimainen. Kuoressa on ohut sulkulevy. Heimon lajien jalka on leveähkö, ja päässä on kaksi tuntosarvea, joissa on silmät. Väriltään rantakotilot ovat usein ruskeita, keltaisia tai punaisia.
Levinneisyys ja elintavat.
Rantakotiloita tavataan maailmanlaajuisesti niin viileistä kuin lämpimistäkin vesistä. Ne elävät tyypillisesti kivikkoisilla rannoilla, vuorovesialueilla ja mangrovemetsissä. Heimon lajien ravintoa ovat levät.
Luolajan työväentalo

Luolajan työväentalo oli Hämeenlinnan kaupungin Luolajan kaupunginosassa (vuoteen 1948 osa Vanajan kuntaa) sijainnut työväentalo. Talo purettiin vuonna 1984. 
Historiaa.
Luolajan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Perustamisvuoden lopulla yhdistyksellä oli 49 jäsentä. Talo hankittiin vuonna 1909. Se sijaitsi Hattelmalan harjulla, osoitteessa Rengontie 26. Vuonna 1909 yhdistyksen jäsenmäärä oli 30, mutta seuraavana vuonna jo 48, eli oma talo ilmeisesti piristi toimintaa. 
Yhdistyksen toimialue kuului silloiseen Vanajan kuntaan. Vuonna 1948 tehtiin alueliitos, jonka seurauksena talo päätyi Hämeenlinnan alueelle, ja myös osasta jäseniä tuli kaupunkilaisia. Vuonna 1967 Vanajan kunta lakkautettiin kokonaan. Yhdistys alkoi toimia nimellä Hämeenlinnan läntinen Työväenyhdistys. Sen väki oli ikääntynyttä, eikä talon ylläpitoon saati laajoihin korjauksiin, joita se olisi vaatinut, tahtonut löytyä varoja. 
Jo kesällä 1967 yhdistys päätettiin lopettaa, ja jäsenet (20 henkeä) siirtyivät Hämeenlinnan Työväenyhdistykseen. Talo oli sijainnut vuokratontilla, mutta ennen yhdistyksen virallista lakkauttamista tontti ostettiin omaksi Hämeenlinnan Työväenyhdistyksen ottaman lainan turvin. Sitten läntinen työväenyhdistys lakkautettiin, ja talo tontteineen siirtyi virallisesti Hämeenlinnan työväenyhdistykselle. Talo oli huonossa kunnossa. Sitä korjattiin vuonna 1969 jonkin verran, ja se oli muutamia vuosia Hämeenlinnan työväenyhdistyksen nuorisojaoston käytössä. Vuonna 1972 talo vuokrattiin pienteollisuusyritykselle. 1980-luvun alussa oli selvää, ettei rakennusta voitu säilyttää. Se myytiin Kuviorakenne Oy:lle vuoden 1982 lopulla ja purettiin 1984. Paikalle rakennettiin rivitaloja.
Toimintaa työväentalolla.
Kesäkuussa 1922 yhdistys järjesti talollaan kesäjuhlan. Päiväohjelmassa, johon oli vapaa pääsy, oli erilaisia urheilukilpailuja, kuten 3-ottelu. Illalla pidettiin pääsymaksulliset tanssiaiset. Vuonna 1929 yhdistys perusti opintokerhon.
Jerusalemin raamatullinen eläintarha

Jerusalemin raamatullinen eläintarha (, "") on Malhan kaupunginosassa Lounais-Jerusalemissa sijaitseva eläintarha. Sitä nimitetään myös Jerusalemin eläintarhaksi tai Tischin perheen eläintarhaksi. 
Eläintarha on nykyisessä sijainnissaan avattu vuonna 1993, mutta sen historia ulottuu 1940-luvulle asti. Eläintarhan nimitys perustuu sen perustajan, Jerusalemin heprealainen yliopiston professori Aharon Shulov'n tavoitteeseen koota tutkimustarkoituksia varten Heprealaisessa raamatussa mainittuja eläimiä, matelijoita ja lintuja yhteen paikkaan. Nykyisinkin siellä olevista noin 170 eläinlajista useimmat mainitaan Raamatussa. 
Jerusalemin raamatullinen eläintarha on nykyisin yksi Jerusalemin suosituimmista turistinähtävyyksistä. Eläintarha on avoinna viikon jokaisena päivänä. Eläintarhan alueella on kaksi kahvilaa ja matkamuistomyymälä. Eläintarhan vierailijakeskus on Nooan arkin muotoinen. 
Eläintarhan keskeisenä tavoitteena on suojella luontoa ja huolehtia esimerkiksi uhanalaisten eläinten kantojen turvaamisesta sekä luonnonvaraisten eläinten luontoon palauttamisesta.
Eläintarhaa ylläpitää voittoa tavoittelematon säätiö. Jerusalemin raamatullinen eläintarha on Euroopan eläintarha- ja akvaariojärjestön auditoitu jäsen.
Raision työväentalo

Raision työväentalo oli Raision kaupungissa vuosina 1919–1986 sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Raision Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Yhdistys osti torpan ja tontin vuodenvaihteessa 1917–1918 ja alkoi rakentaa tontille työväentaloa. Talo takavarikoitiin sen ollessa vasta sokkelivaiheessa vuonna 1918, mutta se valmistui kuitenkin elokuussa 1919. Tonttiin kuului myös jäsenille vuokrattua viljelysmaata. Vuodesta 1965 lähtien talossa oli vuokralla puusepänverstas. Talo purettiin vuonna 1986, ja sen tilalle rakennettiin Huhkon liikekeskus.
Ib Frederiksen

Ib Christian Frederiksen (9. elokuuta 1927 Svenstrup – 13. kesäkuuta 2018) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Tanskan maatalousministerinä 1971–1973 ja kalastusministerinä 1973.
Jens Otto Kragin III hallitus

Jens Otto Kragin III hallitus oli Tanskan hallitus 11.10.1971–5.10.1972. Se koostui pelkästään Sosiaalidemokraattisesta puolueesta.
Ministerit.
Pääministeri
Ulkoministeri
Valtiovarainministeri
Talous- ja budjettiministeri
Työministeri
Oikeusministeri
Kalastusministeri
Ulkomaankauppa- ja Pohjoismaa-ministeri
Asuntoministeri
Sisäministeri
Kulttuuriministeri
Grönlanti-ministeri
Puolustusministeri
Julkisten töiden ja saasteiden vastaisen taiston ministeri 
Sosiaaliministeri
Opetusministeri
Maatalousministeri
Kirkkoministeri
Kauppa- ja elinkeinoministeri
Eskilstuna-Kuriren

Eskilstuna-Kuriren (virallisesti "Eskilstuna-Kuriren med Strengnäs Tidning") on ruotsalainen vuonna 1890 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Eskilstuna. Se ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan liberaali ja kuuluu NTM-konserniin.
Welch

Welch on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Unni

Unni on pohjoismainen naisen etunimi. Se on yhdistetty muun muassa Gunhildiin ja sen "Gunni"-lyhentymään. Unni voi olla myös samaa alkuperää kuin Unna, jonka taustalla on nähty muinaisnorjan ’rakastaa’ tai saamen kielen ’pikkuinen’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2025 mennessä tilastoitu noin 100–120 Unni-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla.
Nimipäivät.
Unni-nimi sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin. Siinä nimipäivä on 26. marraskuuta.
Norjassa Unnin nimipäivä on 28. joulukuuta. Vuosina 1986–1992 Unnilla oli nimipäivä myös Ruotsin almanakassa 5. elokuuta.
Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoona

Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoona () oli vuosina 1846–1857 Turussa eri nimillä toiminut joukko-osasto, joka oli osa Suomen suuriruhtinaskunnan armeijaa. Sen seuraajaksi perustettu Suomen opetustarkk’ampujapataljoona, sittemmin opetustarkk’ampujakoulu, toimi vuosina 1857–1860 Hämeenlinnassa.
Pataljoona perustettiin vuonna 1846 nimellä Suomen tarkk’ampujapataljoona. Nimi muutettiin vuonna 1848 Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaksi. Pataljoona oli mukana Oolannin sodan taisteluissa Suomen alueella. Kaksi sen komppaniaa osallistui toukokuussa 1854 sodan ensimmäiseen yhteenottoon, Tammisaaren lähellä käytyyn Vitsandin kahakkaan. Kaksi muuta komppaniaa – pataljoonan 3. ja 4. komppania – lähetettiin kevättalvella 1854 Ahvenanmaalle Bomarsundin linnoituksen vahvistusjoukoiksi ja ne jäivät Bomarsundin taistelun jälkeen brittiläis-ranskalaisten joukkojen vangeiksi. Suomalaiset olivat kaksi vuotta sotavankeudessa Lewesin kaupungissa Englannissa.
Krimin sodan jälkeen pataljoonaa supistettiin ja se nimettiin vuonna 1856 Suomen harjoitustarkk’ampujapataljoonaksi sekä seuraavana vuonna Suomen opetustarkk’ampujapataljoonaksi, joka sijoitettiin samalla Hämeenlinnaan. Alkuperäisen pataljoonan jäähyväisjuhlat vietettiin toukokuussa 1857 Turun Seurahuoneella. Kesäkuussa 1859 pataljoonan seuraajiksi tulivat Suomen opetustarkk’ampujakoulu ja opetustarkk’ampujakomppania, jotka molemmat lakkautettiin heinäkuussa 1860.
Turussa pataljoona oli sijoitettu Sirkkalan kasarmille. Rakennus oli aiemmin toiminut köyhäintalona.
Turun tuomiokirkon Tarkk’ampujan kappeli on nimetty pataljoonan mukaan.
Viimeinen sana

Viimeinen sana oli Yle TV1:llä perjantaisin klo 20.00 esitetty ajankohtaisohjelma. 
Ohjelma käsitteli uutisaiheita median vallankäytön näkökulmasta. Sen vieraina oli muun muassa toimittajia.
Jokaisessa jaksossa nähtiin kolme vierasta. Ohjelmaa juonsi Rosa Kettumäki.
Historia.
Viimeinen sana aloitti Ylen aamun 15 minuutin mittaisena osiona. Tammikuussa 2022 se laajennettiin omaksi puolen tunnin pituiseksi ohjelmakseen.
Ohjelmaa juonsivat ja toimittivat Rosa Kettumäki ja Olli Seuri, myöhemmin vain Kettumäki.
Ohjelmaa tehtiin yli kahden vuoden ajan, yhteensä 102 jaksoa. Viimeinen jakso esitettiin toukokuussa 2024.
Ylen ajankohtaistoimituksen päällikkö Reeta Kivihalmeen mukaan ohjelmalla oli erikoistunut ja pieni yleisö: ”ohjelma kiinnosti tiettyä yleisöä valtavasti ja muita ei oikeastaan ollenkaan."
Tunturipappi

Tunturipapit ovat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappeja, jotka palvelevat vapaaehtoistyössä Lapin matkailukeskuksissa Ylläksellä, Saariselällä ja Kilpisjärvellä. Tunturipapit järjestävät tunturikappeleissa jumalanpalveluksia ja hartauksia, ja vihkivät matkailijoita myös luonnon keskellä.
Sylvia Luke

Sylvia Jung (Chang) Luke (s. 15. joulukuuta 1967) on amerikankorealainen asianajaja ja poliitikko, joka valittiin marraskuuta 2022 Havaijin osavaltion varakuvernööriksi. Hän edustaa demokraattista puoluetta.
Tausta ja yksityiselämä.
Luke syntyi vuonna 1967 Soulissa Etelä-Koreassa mutta on käynyt koulunsa Havaijilla alakoulusta lähtien. Hän valmistui Roosevelt High Schoolista vuonna 1985. Tämän jälkeen hän opiskeli kandidaatiksi Havaijin yliopiston Mānoan kampuksella. Valmistuttuaan vuonna 1989 hän muutti Kaliforniaan, jossa hän opiskeli juristiksi valmistuen San Franciscon yliopistosta vuonna 1995.
Luke on naimissa Michael Luken kanssa. Parilla on yksi poika.
Poliittinen ura.
Ensimmäisen kerran Luke valittiin Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 1998, jossa hän on toiminut siitä asti. Hän päätti uransa edustajainhuoneessa vuonna 2022 osallistuakseen kuvernöörinvaaleihin.
Luke voitti Josh Greenin varakuvernööriehdokkaana kuvernöörinvaalit 2022. Hän astui virkaan 5. joulukuuta.
Pavlovin kulttuuri

Pavlovin kulttuuri oli kivikautinen kulttuuri, jonka alue ulottui Itävallan pohjoisosasta Puolan eteläosaan ja se ajoittui ajalle noin 29 000–25 000 vuotta sitten. Se oli eräänlainen Gravetten kulttuurin osakulttuuri. Pavlovin kulttuurin keskipiste sijaitsi Tšekissä Määrin alueella. Siihen aikaan pohjoisempana oli meneillään viimeisin jääkausi ja Pavlovin kulttuurin alue oli aivan mannerjäätikön eteläpuolella. Mannerjäätiköstä virtasi vettä etelään päin, millä tavoin Pavlovin kulttuurin ihmiset saivat käyttövettä. 
Arkeologisten tutkimusten mukaan Pavlovin kulttuurin alueella yleinen metsästetty saaliseläin oli mammutti. Asuinpaikat olivat melko pysyviä ja ruokavaroja riitti hyvin. Pavlovin kulttuurin alueelta on löytynyt keramisia kuvia sekä merkkejä kuitujen hyödyntämisestä ja kasvisruoan jauhamisesta. Pysyvät asuinpaikat sijaitsivat jokien varsilla. Kesäisin oli väliaikaisia asuinsijoja, joissa majailtiin teltoissa. Pavlovin kulttuurin ihmiset olivat aikoinaan parhaita metsästäjiä. Pavlovin kulttuurin jäljiltä on löydetty myös kuiduista tehtyjä tekstiilejä ja kalastusverkkoja.
Pavlovin kulttuurin aikaisista haudoista on löytynyt maskeja, jotka viittaavat myytillisiin uskomuksiin.
Kaukaloinen

Kaukaloinen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Toivo Mänttäri

Toivo Mänttäri (7. helmikuuta 1904 Sippola – 19. toukokuuta 1992 Jyväskylä) oli suomalainen ampuja. Keski-Suomen Ampujia edustanut Mänttäri osallistui neljiin MM-kisoihin, joissa saavutti kolme henkilökohtaista mitalia Luzernissa 1939 eli kultaa pienoiskivääri makuuasennossa sekä hopeaa vapaakiväärin asennoissa ja pystyasennossa. Neljännen henkilökohtaisen MM-mitalin hän saavutti Buenos Airesissa 1949 pienoiskiväärin makuuasennossa. Lisäksi hän sai MM-kisoissa neljä joukkuekultaa, neljä joukkuehopeaa ja kaksi joukkuepronssia vuosien 1935,1937, 1939, 1947 ja 1949 MM-kisoissa. Mänttäri oli Buenos Airesin MM-kisoissa 1949 mukana Suomen Argentiina-pokaalin voittaneessa vapaakiväärijoukkueessa, joka voitti MM-kultaa.. 
Toivo Mänttäri opiskeli Helsingin Teollisuuskoulussa ja valmistui koneteknikoksi vuonna 1928. Hän oli aloittanut edellisenä vuonna työt jo Jyväskylässä Valtion Kivääritehtaan ja myöhemmin Valmet Oy:n Tourulan tehtaan piirtäjänä ja vuodesta 1936 koneistusosaston työnjohtajana. Jyväskylään muutettuaan hän osallistui Keski-Suomen Ampujien toimintaan ja saavutti vuonna 1932 ensimmäisen kiväärilajien Suomen mestaruutensa. Kaikkiaan hän on saavuttanut 10 Suomen mestaruutta. MM-kisamenestysten lisäksi hän saavutti vuonna 1939 Luzernissa ensimmäisenä ampujana maailmassa täydet 400 pistettä pienoiskiväärin makuuasennossa. Talvisodan 50-vuotismuiston kunniaksi Urheilutoimittajain Liiton asettama toimikunta laati vuoden 1939 parhaiden urheilijoiden listan. Idea jälkikäteen tehtävästä vuoden 1939 listasta oli silloisen Hufvudstadsbladetin urheilutoimituksen entisen päällikön Stig Häggblomin. Siinä Taisto Mäen ottaessa ykkössijan seitsemänneksi parhaaksi urheilijaksi arvioitiin ampuja Toivo Mänttäri. Asian taustana oli vuoden 1939 saavutukset maailmanmestaruuksineen ja maailmanennätyksineen. Seuraavalle vuodelle suunnitellut, mutta pitämättä jääneet Helsingin kesäolympialaiset olisivat olleet mahdollinen menestyksen paikka, sillä Mänttärin menestyslajit olisivat olleet kisojen ohjelmassa. 
Muu toiminta ja tunnustukset.
Kilpa-ammunnan lisäksi Mänttäri oli aktiivisti mukana kilpa-aseiden rakentamisessa ja parantamisessa jo työtehtävienkin mukaisesti. Erityisesti hän on tunnettu "Suomen Leijona"-pienoiskiväärin kehittämisessä.
Ansioistaan Mänttärille on myönnetty muun muassa Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ansiomitali.
Elmar Kivistik

Elmar Kivistik (13. marraskuuta 1905 Elistvere, Tartumaa, Liivinmaan kuvernementti – 7. joulukuuta 1973 Tabivere, Jõgevamaa, Neuvosto-Viro) oli virolainen ampuja, joka on parhaiten MM-kisoissa menestynyt virolaisampuja kautta aikain. Hänen pääaseensa oli vapaakivääri, jolla ei hänen kilpailu-uransa aikaan ammuttu Berliinin olympialaisissa.
Kivistik aloitti ampumisharjoittelun vuonna 1932. Hän kuului sen jälkeen vuosina 1934–1939 Viron ampumamaajoukkueeseen. Hän sai kaikkiaan 17 MM-mitalia vuosina 1935–1939 henkilökohtaisissa ja joukkuekilpailuissa. Niistä oli 12 kultaa, kaksi hopeaa ja kolmea pronssia. 
Ennätykset ja tunnustukset.
Vuosina 1933–39 hän voitti Viron mestaruuden viisi kertaa henkilökohtaisissa ja viisi joukkueissa. Henkilökohtaiset ennätykset: 
Hän sai vuoden 1935 urheilusuorituksistaan palkinnon Viron vuoden parhaasta urheilusuorituksesta. Vuonna 1938 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan ansiomerkki.
Urheilu-uran ulkopuolinen elämä.
Kivistik toimi aliupseerikoulun opettajana ja sai kersantin arvon vuonna 1939. Toisen maailmansodan jälkeen ja neuvostovallan vakiinnuttua hänet pidätettiin, ja hän joutui vuonna 1949 Irkutskin alueen vankileirille. Vankeudesta vapauduttuaan hän työskenteli Saadjärven kolhoosilla Tartumaalla. 
Viron uuden itsenäisyyden aikaan hänen kunniakseen pystytettiin 13. marraskuuta 1996 muistomerkki Äksin hautausmaalla. Vuodesta 2005 Kivistikin kunniaksi on järjestetty hänelle nimetty ampumakilpailu.
Bietigheim-Bissingen

Bietigheim-Bissingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, Ludwigsburgin piirikunnassa Saksassa. Sen väkiluku oli 43 582 kesäkuun 2022 lopussa. Kaupungin pormestari on Jürgen Kessing.
Olga Ogarkova

Olga Ogarkova (s. 1988 Astrahan) on venäläis-espanjalainen keskisarjan karateka. Hän sijoittui EM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi.
Kilpaura.
Nuorten tasolla Ogarkova saavutti vuoden 2006 Venäjän mestaruuskilpailuissa pronssia 16–17-vuotiaiden sarjassa. Hän voitti mitaliottelussa Valentina Spiridonovan.
Marraskuussa 2022 Ogarkova edusti Espanjaa Euroopan Openissa, jotka käytiin avoimessa painoluokassa. Hän voitti avauskierroksella Beata Szulakin ja hävisi toisella kierroksella Greta Szalaille, joka voitti turnauksessa pronssia.
Rede

Rede on miehen etunimi. Se on Fredrik-nimen saamelainen muunnos, joka sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin. Reden nimipäivä on 18. heinäkuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Rede on vuoteen 2022 mennessä ollut Suomessa virallisena nimenä alle 5 miehellä.
Nimi muissa yhteyksissä.
Stadin slangissa Rede-nimeä on käytetty Reijon ja Reinon kutsumamuotona.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2022

Yhdysvaltain edustajainhuoneen vuoden 2022 vaalit pidettiin 8. marraskuuta ja niissä valittiin kaikki edustajainhuoneen 435 edustajaa sekä viiden territorion ei-äänestävät delegaatit. Kyseessä olivat presidentti Joe Bidenin kauden välivaalit.
Paikkamuutokset.
Vaaleissa sovellettiin myös ensimmäistä kertaa vuoden 2020 väestönlaskentaan perustuvia tietoja väkiluvusta, jonka perusteella paikkoja vähennettiin tai kasvatettiin osavaltioiden välillä:
Ehdokkaat ja äänioikeus.
Yhdysvaltain perustuslain mukaan edustajainhuoneen edustajan tulee täyttää seuraavat ehdot:
Äänioikeutettuja ovat kaikki vähintään 18-vuotiaat Yhdysvaltain kansalaiset, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Tulokset.
Demokraatit menettivät enemmistönsä edustajainhuoneessa. Puolue sai 213 paikkaa kun taas republikaanit saivat 222 paikkaa.
Nancy Pelosi ilmoitti luopuvansa puolueensa ryhmänjohtajan roolista, mutta kuitenkin jäävänsä edustajaksi. Demokraattien uudeksi ryhmänjohtajaksi valittiin Hakeem Jeffries marraskuun lopulla. Hänestä tuli ensimmäinen afroamerikkalainen ryhmänjohtaja Yhdysvaltain kongressissa. Republikaanien ryhmänjohtaja Kevin McCarthy sai haastajakseen arizonalaisen Andy Biggsin, jonka hän voitti äänin 188–31, ja pitää paikkansa ryhmänjohtajana nousten näillä näkymin myös myöhemmin edustajainhuoneen puheenjohtajaksi.
Puhemiehen valinta.
Koska republikaanit voittivat enemmän paikkoja verrattuna demokraatteihin, republikaanin on määrä nousta edustajainhuoneen puhemieheksi.
Puheenjohtaja valitaan aina ennen minkään muun lainsäädännöllisen työn aloittamista, koska se vaatii sen, että edustajainhuoneella on puhemies. Edustajainhuoneen edustajat eivät myöskään voi vannoa virkavalaansa ennen kuin puhemies on valittu.
Kevin McCarthy ei saanut ensimmäisellä kierroksella enemmistöä puolelleen ja hänestä tuli ensimmäinen puhemiesehdokas 100 vuoteen, joka ei tullut valituksi ensimmäisessä äänestyksessä. 6. tammikuuta mennessä McCarthy oli hävinnyt äänestyksen jo 13 kertaa. Hänellä on ollut vaikeuksia saada republikaanien laitaoikeistoa edustavien puoluetovereidensa kannatus äänestyksessä, joka on perinteisesti ollut muodollisuus. Alussa viisi republikaania ilmoitti, etteivät aio missään olosuhteissa äänestää McCarthya (): Andy Biggs, Matt Gaetz, Ralph Norman, Matt Rosendale ja Bob Good.
Saadakseen häntä vastaan äänestäneiden republikaanien tuen McCarthy on tarjonnut monenlaisia liennytyksiä, joihin kuuluvat mm. sääntömuutos, jolla puhemiehen vaihtaminen kävisi helpommin ja lisäpaikkoja valiokunnissa ultrakonservatiiviselle House Freedom Caucus -ryhmittymälle.
McCarthy valittiin viimein edustajainhuoneen puhemieheksi 7. tammikuuta 15 äänestyskierroksen jälkeen.
Wiktor Kolaja

 
Wiktor Kolaja (s. 4. elokuuta 2003 Łabunki, Zamośćin piirikunta) on puolalainen kevytsarjan karateka. Hän saavutti Kyokushinissa EM-pronssia 2021.
Kilpaura.
Kolaja saavutti marraskuussa 2021 EM-pronssia kotikisoissaan. Hän eteni suoraan toiselle kierrokselle, jossa Kolaja kohtasi Albert Reyesin. Voitettuaan Reyesin hän kohtasi välierissä Georgi Krutyhin, jolle Kolaja hävisi. Pronssiottelussa hän voitti Michał Kalmusin. Lokakuussa Kolaja oli mukana Puolan Openissa, jossa hän saavutti pronssia.
Kesäkuussa 2022 Kolaja oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa. Hän voitti avauskierroksella Hossein Jahanbakhshin, mutta putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään tuomariäänin Aleksandar Stoimenoville. Lokakuussa hän saavutti pronssia Puolan Openissa edellisvuoden tapaan. Marraskuussa Kolaja oli mukana EM-kilpailujen avoimessa painoluokassa Euroopan Openissa, jossa hän sijoittui viidenneksi. Kolaja voitti avauskierroksella Ali Zeghbabin tuomariäänin ja eteni suoraan puolivälieriin toisen otteluparin puututtua. Hän kohtasi seuraavaksi Alejandro Navarron, jolle Kolaja hävisi tuomariäänin.
Toukokuussa 2023 hän kilpaili Puolan EM-kilpailuissa, tällä kertaa keskisarjassa. Kolaja putosi jatkosta alkukierroksella. Marraskuussa hän oli mukana MM-kilpailuissa, jossa Kolaja hävisi avauskierroksella hallitsevalle keskisarjan Japanin mestarille Iizuka Tsubasalle.
Sulo Nieminen

Sulo Ilmari Nieminen (18. maaliskuuta 1919 Tammela – 4. huhtikuuta 2013 Rauma) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 
Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Nieminen ja Matilda Estlin ja puoliso 1943–2010 Greta Annikki Timonen. Nieminen kävi kansakoulun ja Helsingin yksityisen kauppakoulun 1938–1939, valmistui kauppateknioksi Myynti- ja mainoskoulusta 1944 ja suoritti LIFIM:in liikkeenjohdon täydennyskoulutuskurssin 1963–1964 ja jatkokurssin 1967. Opintomatkoja hän teki moniin eri maihin. Nieminen oli Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n juoksupoika ja myyntimies Forssassa 1933–1938 ja myyntimies Loimaalla 1939–1940 ja 1944–1945, Osuusliike Tammen myyjä Forssassa 1938, Maamiesten Kauppa Oy:n maatalousosaston osastopäällikkö Turussa 1945–1957, Satavehnä Oy:n myyntipäällikkö Raumalla 1957–1960, Heitto Oy:n tukkuosaston johtaja ja varatoimitusjohtaja Helsingissä 1960–1962, Aug. Lipsanen Oy:n myyntijohtaja Porissa 1962–1965, Riisla Oy:n varatoimitusjohtaja Raumalla 1965–1978, toimitusjohtaja 1978–1988 ja hallituksen jäsen vuodesta 1968 sekä Ferd. Alfthan Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1979. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Nieminen oli reservin kersantti (1968). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1978.
Pekka Nieminen (kauppaneuvos)

Eero Pekka Johannes Nieminen (7. elokuuta 1918 Tampere – 30. syyskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. 
Niemisen vanhemmat olivat sähköasentaja Juho Aleksi Nieminen ja Aino Kyllikki Sandell ja puoliso vuodesta 1943 Taimi Maria Järvinen. Nieminen kävi viisi luokkaa Tampereen yhteislyseota ja valmistui sähköinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta. Hän oli Havulinnan Sähköliike Oy:n asennusinsinööri Tampereella 1939–1943, Sähkö Oy AEG:n asennusinsinööri Helsingissä 1943–1946 ja Sähköapu Oy:n perustaja 1945, tekninen johtaja 1945–1974 ja toimitusjohtaja vuodesta 1945. Niemisellä oli myös useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä, kuten Sähköliikkeiden Liiton, vuodesta 1971 Suomen Sähköurakoitsijaliitto, hallituksen jäsenyys vuodesta 1949, varapuheenjohtajuus 1953–1961 ja puheenjohtajuus 1961–1977 sekä Sähkötyönantajain liiton hallituksen ja työvaliokunnan jäsenyys vuodesta 1953. Kauppaneuvoksen arvonimen Nieminen sai 1974.