tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maaseudun Säätiö

Maaseudun Säätiö on vuonna 1950 rekisteröity säätiö, joka kytkeytyy läheisesti Suomen Keskustaan. Säätiön tarkoituksena on sääntöjen mukaisesti maaseudun yhteishengen kasvattaminen sekä maaseutuhenkisen sivistystoiminnan vaaliminen ja tukeminen. Säätiötä suunniteltiin aluksi jopa puolueen päärahoittajaksi, mutta rooli jäi vähäisemmäksi. Säätiö on ollut keskeinen toimija Keskustan toimitilajärjestelyissä. Säätiön säännöissä ei ole muodollista yhteyttä puolueeseen, mutta sen itseään täydentävä hallitus on koostunut ministeri- ja kansanedustajatason keskustavaikuttajista sekä puolueen talous- ja järjestöhallinnon ammattilaisista. Säätiön kiinteistöomaisuuteen pohjaavan taseen velaton arvo on vaihdellut kahden miljoonan euron molemmin puolin.
Säätiö on Maaseudun Terveys- ja Lomahuolto ry:n jäsenjärjestö.
Toiminta.
Vuosituhannen taitteen toimintakertomuksissa säätiö kuvailee toimintaansa siten, että säätiö on toiminut yhteistyössä Keskustapuolueen, sen sisarjärjestöjen ja Alkio-opiston kanssa. Säätiön jakanut opistolle stipendejä ja toisinaan säätiö on ostanut taidetta puolueen vaaliehdokkaiden tukiyhdistyksiltä. Isommat avustukset on ohjatu joko omista varoista tai lahjoituksista Keskustapuolueelle. Lisäksi säätiön toiminta on keskittynyt pitkään Keskustan puoluetoimiston ympärille.
Historia.
Maaseudun Säätiön tarkoitus oli alkujaan Arvo Korsimon suunnitelman mukaisesti koota varoja elinkeinoelämältä. Maalaisliiton tunnukset eivät näkyneet suoraan säätiön toiminnassa, jotta lahjoitusten tekeminen olisi säätiölle helpompaa. 1950-luvulla säätiön varoista huomattava osa sijoitettiin Maalaisliiton puoluetalon rakentamishankkeeseen ja sittemmin se on ollut keskeinen toimija myös Keskustan toimitilajärjestelyissä. Säätiö oli Keskustan välikäsi myös 1970-luvulla perustetussa Tarveasunnot Oy:ssä eli myöhemmässä TA-yhtymässä.
Myöhemmin säätiö luopui TA-Yhtymän omistuksista sekä puolueen äänenkannattajaa julkaisevan Joutsen Media Oy:n osakkeista. Toisaalta säätiö on laajentanut osuuttaan omistamissaan asunto-osakeyhtiöissä. Näiden toimenpitsieden jälkeen säätiön omistukset ovat olleet keskeisimmin kiinteistöomaisuutta.
Ruusuneidikki

Ruusuneidikki ("Nerine bowdenii") on narsissikasvien (Amaryllidaceae) heimoon, neidikkien ("Nerine") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on eteläisestä Afrikasta kotoisin oleva monivuotinen sipulikasvi, jota käytetään leikkokukkana. Laji kasvaa luonnossa kesäsateiden ilmaston alueella, joilla on kuivat ja viileät talvet.
Sipulin istuttamisen jälkeen sipuli vaatii noin seitsemän kuukautta kestävän kasvukauden ja sen jälkeen noin neljä kuukautta kestävän viileän lepokauden. Tämä viileä kausi on välttämätön kukinnan käynnistymiselle.
Kultainkalilja

Kultainkalilja ("Alstroemeria aurea", syn. "Alstroemeria aurantiaca") on inkaliljojen ("Alstroemeria") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Etelä-Amerikasta kotoisin oleva liljamainen kasvi, jota käytetään koristekasvina ja leikkokukkana.
Kultainkalilja on monivuotinen liljoja muistuttava kasvi, joka kasvaa rehevinä mättäinä. Sen varret voivat kasvaa noin 60–90 cm korkeiksi. Sen lehdet ovat kapeansuikeat ja enintään noin 10 cm pitkät. Kukkien väri vaihtelee keltaisesta oranssiin ja kukat ovat usein pilkukkaita ja viiruisia. Kultainkalilja kukkii kesällä.
Kasvatettuna kultainkalilja kasvaa parhaiten runsasravinteisessa, keskikosteassa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä aurinkoisella paikalla. Tosin kuumassa ilmastossa kevyt varjo iltapäivisin on hyväksi. Kultainkaliljan voi istuttaa isoon ruukkuun tai avomaalle, mutta kylmemmän ilmaston alueilla se tulee pitää talven ajan sisätiloissa. Niinpä ruukkuun istutettuna se on helpompi siirtää talveksi sisätiloihin, sillä kasvien kaivaminen maasta juurineen on hankalaa. Talvella sisätiloissa kultainkaliljaa tulee kastella vain hyvin vähän. Hyvissä olosuhteissa ja riittävän lämpimässä ilmastossa, jossa kultainkalilja pärjää koko ajan ulkona avomaalla, voi se muodostaa näyttäviä kasvustoja.
Fidelix

Fidelix on automaatioalan yritys, jonka päätoimet ovat rakennusautomaatioprojektien urakointi ja huolto. Lisäksi Fidelix valmistaa ja myy keskusyksiköitä, IO-moduuleita, säätimiä ja joitakin talotekniikan antureita. Vuonna 2021 Fidelixin liikevaihto oli 39,85 miljoonaa.
Yrityksen enemmistöosuuden osti vuonna 2014 Ruotsalainen Procuritas Capital Investors Fund V.
Pistinripsiäiset

Pistinripsiäiset ("Terebrantia") on ripsiäisten lahkoon kuuluva alalahko. Siihen kuuluvien hyönteisten esiintyvyys Suomessa painottuu enimmäkseen etelään ja itään ja muuallakin on tehty yksittäisiä havaintoja.
Luokitus:
Hertta Aalto

Hertta Aalto (23. toukokuuta 1888 Uusikirkko Tl - 26. tammikuuta 1970 Kalanti) oli suomalainen runoilija.
Aallon vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Fredrik Aalto ja Ida Aalto. Aalto kasvoi tiukassa kurissa vanhempien kontrolloidessa jopa hänen pukeutumistaan ja ystäväpiiriään. Aalto kirjoitti ylioppilaaksi Rauman lyseosta 1907, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja Ateneumissa. Opinnot jäivät kuitenkin kesken mielenterveysongelmien vuoksi. Hän matkusti parin vuoden ajaksi ulkomaille toipumaan ja asettui myöhemmin koulukaupunkiinsa Raumalle. Vuonna 1917 Aalto palasi synnyinpitäjäänsä hoitamaan sairastunutta isäänsä. Isänsä kuoltua vielä samana vuonna Aalto joutui jälleen vuosiksi sairaalahoitoon. Hän suostui lähtemään sairaalasta vasta äitinsä kuoltua 1942, jonka jälkeen hän asettui tämän rakennuttamaan taloon Männäisten koulun läheisyyteen. 
Viimeiset kolme vuosikymmentään Aalto eli mökissään erakoituneena ja kirjoitti pääosan tuotannostaan. Hän teki myös lyijykynäpiirroksia ja öljyvärimaalauksia. Aalto kirjoitti yhteensä 600 runoa, mutta ei milloinkaan tarjonnut niitä julkaistavaksi. Hänen runojaan on julkaistu kolmessa 2000-luvun alussa ilmestyneessä kokoelmassa, jotka on toimittanut ja kustantanut kalantilainen tietokirjailija Leila K. Tuominen. Teokset sisältävät myös Jukka Salosen valokuvia.
Kioton roomalaiskatolinen hiippakunta

Kioton roomalaiskatolinen hiippakunta on katoliseen kirkkoon kuuluva japanilainen hiippakunta, joka toimii Japanissa Kioton, Shigan, Mien ja Naran prefektuurien alueilla. Hiippakunnan keskus on Kioto. Hiippakunta kuuluu Osakan arkkihiippakunnan kirkkoprovinssiin.
Historia.
17. kesäkuuta 1937 erotettiin Osakan hiippakunnasta Kioton apostolinen prefektuuri. 12. heinäkuuta 1951 prefektuuri korotettiin Kioton hiippakunnaksi.
Vaaleakarakara

Vaaleakarakara ("Milvago chimachima") on jalohaukkoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Vaaleakarakara voi kasvaa 40–47 cm pitkäksi. Laji on päästään, rinnastaan ja vatsastaan kellertävän ruskea. Päässä on tummanruskea silmäkulmajuova. Vaaleakarakaran selkä ja pitkät siivet ovat tummanruskeat. Linnun pyrstö on pitkä, ja siinä on vaalean- ja tummanruskeita raitoja. Nokka on koukkupäinen ja vaaleansininen.
Levinneisyys ja elintavat.
Vaaleakarakaran levinneisyysalue ulottuu Costa Ricasta Argentiinaan. Lajin elinympäristöä ovat savannit ja muut ruohomaat usein vesialueiden lähellä. Linnun ravintoa ovat erityisesti raadot mutta myös hyönteiset, sammakkoeläimet ja kasvinosat. Vaaleakarakarat voivat laskeutua karjan tai kapybarojen selkään tarkkailemaan ympäristöään. Laji rakentaa risupesän korkealle puuhun, ja naaras munii yksi tai kaksi ruskeapilkullista munaa.
Marko Liias

Marko Sakari Liias (s. 17. heinäkuuta 1981 Edmonds, Washington) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on toiminut demokraattisen puolueen senaattorina Washingtonin osavaltion parlamentin ylähuoneessa vuodesta 2014 lähtien.
Liias on suomea puhuva amerikansuomalainen, jonka vanhemmat ovat Kalajoelta lähtöisin olevia siirtolaisia. Hän avoimesti homoseksuaali.
Gomeranikiviuhko

Gomeranikiviuhko ("Limonium redivivum") on lyijykukkakasvien (Plumbaginaceae) heimoon, ikiviuhkojen ("Limonium") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarilla La Gomeran saarella endeemisenä kasvava kasvilaji.
Gomeranikiviuhko on puuvartinen varpu, jonka lehdet johteisia ja soikeita. Kukinto on huiskilomainen. Kukkien verhiöt ovat kaljuja sekä sinertäviä ja teriöt valkoisia. Laji kukkii sekä tuottaa hedelmiä keväällä tai kesällä. Kukat ovat kaksineuvoisia, mutta kukkien kahtalainen ulkonäkö viitannee kasvin todennäköisesti tarvitsevan ristipölytyksen. Monet ikiviuhkolajit voivat kuitenkin lisääntyä apomiktisesti, mutta tämän lajin osalta sitä ei ole tutkittu. Gomeranikiviuhko lisääntyy siemenistä, ja siemenet ovat ulkomuodoltaan soikeita.
Gomeranikiviuhko kasvaa kallioilla paikoissa, joihin on kertynyt hieman humuspitoista maata. Se kasvaa yhdessä eri mehipuulajien, "Sonchus ortunoi" -valvattilajin, gomeranmerikaalin ("Crambe gomerae") sekä muiden vastaavantyyppisessä ympäristössä kasvavien lajien kanssa. Gomeranikiviuhko kasvaa pieninä populaatioina La Gomeran saaren kaakkois- ja lounaisosissa. Laji on luokiteltu Espanjassa erittäin uhanalaiseksi ja etenkin Aguajilvan populaatiot vaikuttavat pienentyneen laidunnuksen myötä. Laidunnus onkin lajin merkittävin uhkatekijä, minkä lisäksi lajia saattaa uhata risteytymisriski jonkin lähilajin kanssa niillä alueilla, joilla viljellään muita ikiviuhkoja koristekasveina lähellä gomeranikiviuhkon kasvupaikkoja.
Avantisäätiö

Avantisäätiö on vuonna 1990 rekisteröity säätiö, joka perustettiin hoitamaan Suomen Kommunistisen Puolueen tukisäätiön tehtävää. Avantisäätiö tukee Vasemmistoliiton toimintaa. Vuosina 1995–2011 säätiön toiminta oli ajettuna alas, mutta se on sittemmin jälleen kerännyt rahoitusta puolueelle.
Historia.
Avantisäätiö perustettiin samaan aikaan kun vanha SKP ajettiin alas ja tilalle rakennettiin uusi Vasemmistoliitto. Varallisuutta hallitsi yritys Variant Oy, ja varoja ketjutettiin Sinistra-yhdistyksen ja Avantisäätiön kautta. Avantisäätiön tarkoituksena oli Vasemmistoliiton tukeminen ja tavoitteena uuden puolueen aloittaminen taloudellisesti puhtaalta pöydältä. Säätiö takasi 1990-luvun alussa SKP:n velkoja ja joutui sen vuoksi taloudellisiin vaikeuksiin.
Vuonna 1992 Avantisäätiön taseomaisuudeksi ilmoitettiin yli 120 miljoonaa markkaa. Säätiö menetti omaisuutta laman mukana kiinteistöjen arvonalennuksina ja hallitsemansa yrityksen konkurssissa. Avantisäätiön todettiin olevan selvitystilassa, mutta konkurssi oli rauennut varojen vähäisyyden vuoksi. Säätiö uinui 2010-luvun alkuun saakka, eikä sillä ollut toimintaa vuosina 1995–2011. Vuosina 2013–2015 säätiö on kuitenkin taas aloitti toimintansa. Tänä aikana se keräsi vajaat 100 00 euroa ja jakoi avustuksia eteenpäin. Avantisäätiö sai vuosina 2013 ja 2014 tukea Yrjö Sirolan Säätiöltä ja Kulttuurityön Keskukselta. Säätiö on jakanut tukea Vasemmistoliitolle ja Vasemmistonuorille.
Pohjoisen tähti

Pohjoisen tähti on Yellow Film &amp; TV:n tuottama televisiosarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Ylen Areenassa 7. maaliskuuta 2023 ja toinen tuotantokausi 13. maaliskuuta 2025. Suomessa sarjan ensiesitys televisiossa oli YLE TV1:llä 12.3.2023 (kausi 1) ja 16.3.2025 (kausi 2). 
Sarjan on ohjannut Teppo Airaksinen, käsikirjoittanut Timo Varpio (kausi 1) sekä Tiina Tanskanen ja Juha Karvanen (kausi 2). Sarjan nyrkkeilyasiantuntijana sekä toisen kauden näyttelijänä on toiminut Eva Wahlström. Sarja on kuvattu Rovaniemellä ja Helsingissä. Osa sarjan rikoksista perustuvat todellisiin tapauksiin, mutta ne on tarinallistettu ja sovitettu sarjan maailmaan.
Juoni.
Sarja kertoo Lapissa elävästä poliista Maria Pudaksesta (Saara Kotkaniemi), joka selvittää rikoksia työparinsa Samun (Karim Rapatti) kanssa. Pudas on aviossa lääkärinä toimivan Essin (Iina Kuustonen) kanssa ja heillä on kaksi lasta, Sofia (Stella Leppikorpi) ja Leo (Mihku Köngäs).
Maria Pudas on entinen nyrkkeilijä, joka siirtyi aktiiviuran jälkeen poliisiksi. Marian isä Esko (Eero Saarinen) toimii Rovaniemellä taksiyrittäjänä, jolle on tehty sydänleikkaus. Eskolla on syntynyt vuosien aikana puolen miljoonan velat. Rovaniemelle takaisin muuttanut Marian veli Niko (Heikki Ranta) saa idean nyrkkeilyottelusta, jolla voitaisiin paikata perheen taloudellista tilaa. Maria alkaa treenaamaan otteluun isänsä johdolla.
Epäonnisesta ottelusta huolimatta Maria Pudas on palaamassa ottelukehään. Harjoittelua vaikeuttaa sopivan valmentajan puuttuminen. Marian veli Niko alkaa jälleen manageriksi. Sopivia otteluita ja managereita etsiessään Niko toimii taksikuskina isänsä taksifirmassa, jossa hän tapaa Terhi Varjolan (Kirsi Ylijoki). Terhi Varjolan mies Jykä (Santeri Kinnunen) on yrittäjä, joka alkaa Marian sponsoriksi. Marian vanhemmat alkavat vuokraamaan tyhjillään olevaa lomamökkiään, jonka vuokratuloillaan toivovat lyhentävänsä velkojaan. Samalla Marian isä Esko halajaa takaisin valmennushommiin. Lääkärinä toimiva Marian vaimo Essi aloittaa uudessa tutkimushankkeessa. Hankkeen toimipaikka on Oulussa, jonne Essin pitää matkustaa säännöllisesti. Varmistuu, että parin pienemmän ottelun jälkeen Marialla on mahdollisuus isompiin ammattilaisotteluihin. Päävastustajaksi varmistuu samalla Jackie "Sakaali" Grigorescu (Eva Wahlström).
Stay (elokuva)

Stay on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen trilleri, jonka on ohjannut Marc Foster.
Juoni.
Psykiatri Sam Fosterin luokse ilmestyy mystinen potilas, joka ilmoittaa tekevänsä itsemurhan kolmen päivän päästä. Alkaa erikoinen ajanjakso, jonka aikana psykiatri yrittää selvittää, mitä potilaan elämässä on tapahtunut, ja joutuu miettimään itsekin mikä on totta ja mikä ei.
Emmi Särkioja

Emmi Särkioja (s. 22. tammikuuta 1998 Tyrnävä) on suomalainen pesäpalloilija. Särkioja edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kempeleen Kiriä. Hänen kasvattajaseuransa on Tyrnävän Tempaus. Särkioja on pelannut yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2019 ja vuonna 2025. Hän pelaa ulkokentällä kakkosvahtina ja sisäpelissä kotiuttajana. Särkioja on pelannut 151 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kuusi kunnaria ja sata tavallista juoksua, tuonut 41 juoksua ja kerännyt 446 kärkilyöntipistettä. Särkioja on pelannut 23 Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt seitsemän tavallista juoksua, tuonut kaksi juoksua ja kerännyt 45 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty ennen kauden 2023 alkua.
Hildur Sverrisdóttir

Hildur Sverrisdóttir (s. 22. lokakuuta 1978) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuonna 2017 sekä vuodesta 2021 lähtien.
Hildur syntyi Tukholmassa. Hän valmistui lakimieheksi Reykjavíkin yliopistosta vuonna 2008 ja sai laillistetun asianajajan aseman vuonna 2009. Hän työskenteli lakimiehenä vuosina 2007–2012. Vuosina 2010–2016 hän toimi Reykjavíkin kaupunginvaltuuston varavaltuutettuna ja vuosina 2016–2017 valtuutettuna. Vuosina 2013–2016 hän toimi Fréttablaðiðilla kolumnistina. Vuosina 2018–2021 hän toimi turismi-, teollisuus- ja innovaatioministerin avustajana. Kansanedustaja Ólöf Nordalin kuoltua Hildur nousi Alþingiin hänen tilalleen ja istui parlamentissa saman vuoden parlamenttivaaleihin asti, joissa hän ei tullut valituksi. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa Hildur valittiin Alþingiin Reykjavíkurkjördæmi suður -vaalipiiristä. Hän toimii Parlamenttienvälisen liiton Islannin delegaation puheenjohtajana.
Jill Tokuda

Jill Tokuda (s. 3. maaliskuuta 1976) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka valittiin vuonna 2022 Havaijin osavaltion toiseksi edustajaksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Hän edustaa demokraattista puoluetta.
Tausta ja yksityiselämä.
Tokuda on neljännen polven amerikanjapanilainen. Hänen esivanhempansa muuttivat Havaijille Okinawalta.
Vuonna 1994 Tokuda aloitti kansainvälisten suhteiden opinnot George Washingtonin yliopistossa, josta hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1997.
Tokuda on naimisissa Kyle Michibatan kanssa. Parilla on kaksi poikaa.
Poliittinen ura.
Tokuda valittiin ensimmäisen kerran Havaijin senaattiin vuonna 2006, jossa hän toimi vuoteen 2018.
Tokuda pyrki vuonna 2017 Havaijin varakuvernööriksi, mutta hän hävisi demokraattien esivaalit Josh Greenille.
Vuoden 2022 edustajainhuoneen vaaleissa Tokuda valittiin Havaijin 2. vaalipiirin edustajaksi hänen voitettuaan republikaaneja edustavan vastaehdokkaansa Joe Akanan. Vaalipiiri kattaa Oahun saaren maaseutualueet ja kaikki muut osavaltion saaret. Istuva edustaja Kaiali‘i Kahele ei lähtenyt enää ehdolle.
Tommi Toija

Tommi-Henrikki Toija (s. 6. kesäkuuta 1974 Lapua) on helsinkiläinen kuvanveistäjä, joka asuu Lallukan taiteilijakodissa. Hänet tunnetaan humoristisista veistoshahmoista, joissa on myös synkkyyttä. Helsingin Jätkäsaaressa on yhdeksän metriä korkea Bad Bad Boy -betoniveistos, joka esittää pissaavaa poikaa hänelle ominaisella tyylillä veistettynä.
Julkisia teoksia.
Toija valmistui vuonna 2003 Kuvataideakatemiasta taiteen maisteriksi. Hänen taidettaan on esillä julkisilla paikolla muun muassa Riihimäellä, Jyväskylässä ja Kotkassa. Hän on pitänyt lukuisia yksityisnäyttelyitä ja on ollut mukana monissa yhteis- ja ryhmänäyttelyissä. Hänen taidettaan on hankittu museoihin Suomessa, muun muassa Nykytaiteen museo Kiasmaan, Amos Andersonin taidemuseoon, Sara Hildénin taidemuseoon ja Helsingin taidemuseo HAMiin.
Toija tunnetaan erityisesti keraamisista pientä ihmistä esittävistä veistoksista ja niistä rakennetuista installaatioista. Pienet hahmot kuvastavat usein taiteilijan omia tuntemuksia ja ovat monesti humoristisia. Niissä on myös onnistumisen riemua, pelkoa, vihaa, surua ja häpeää. Hänen näyttelyissään on joskus ollut esillä myös hänen tekemiään croquis-piirroksia ja akvarelleja, joita hän on tehnyt surumielisestä ja suurisilmäisestä hahmosta.
Pontus Wikner

Carl Pontus Wikner (19. toukokuuta 1837 Ryr, Dalsland, Ruotsi – 15. maaliskuuta 1888 Kristiania, Norja) oli ruotsalainen filosofi ja uskonnollinen kirjailija.
Wikner oli syntyisin talonpoikaisista vanhemmista. Hän joutui jo koulua käydessään Göteborgissa herännäisyyden vaikutuksen alaiseksi. Päästyään Uppsalan yliopistoon hän alkoi opiskella filosofiaa ja kiinnostui Uppsalassa siihen aikaan vallitsevasta Christopher Jacob Boströmin järjestelmästä, jonka perusta oli panteismi. Hän katsoi saavuttaneensa kristinuskon ja filosofian täydellisen sopusoinnun. Wikneristä tuli 1863 filosofian dosentti yliopistoon, ja yleisesti hänessä nähtiin Boströmin vastainen seuraaja.
Uskonnollisen vakaumuksensa vaatimuksesta Wikner alkoi kuitenkin karttaa panteismia ja poikkesi yhä kauemmaksi Boströmin opista, jolloin hän menetti toiveet saada vakinainen filosofian professuuri. Hänen uusi teistis-kristillinen kantansa ilmeni 1872 julkaistussa teoksessa : "Tankar och frågor inför menniskones son" ( 1894, suom. "Ajatuksia ja kysymyksiä ihmisen pojan edessä", 2. korj. p., WSOY 1922). Hän tekee siinä Kristukselle osoitetuissa puheissa uskonnollisen tunnustuksen Yleiseltä kannaltaan Wikner oli lähellä Viktor Rydbergiä, jonka teoksesta "Viimeinen ateenalainen" hän oli saanut voimakkaita vaikutteita. Itsekin hän julkaisi novelleja, esimerkiksi "Min moders testamente" (1869) ja "Mantegnas ängel", jotka Karl Warburg julkaisi 1888 koottuina nimellä "Vittra skrifter". Suomeksi on 1901 julkaistu muutamia novelleja nimellä "Kertomuksia". 
Teoksellaan "Om egenskapen och närgränsande tankeföremål" (1880) Wikner luopui ratkaisevasti Boströmin idealismista ja alkoi kehittää omaa realistista järjestelmää. Kun Wiknerillä ei ollut toiveita saada kotimaassaan vakinaista professorin virkaa, hän haki ja sai 1884 nimityksen filosofian professoriksi Kristianiaan. Juuri ennen kuolemaansa Wikner oli hyväksytty professoriksi Uppsalaan.
Frisans

Frisans on historiallinen kartanomäki ja entinen kartano Matinkylän kaupunginosan luoteiskulmassa eteläisessä Espoossa välittömästi Länsiväylän eteläpuolella. Sen päärakennus purettiin 1970-luvulla. Alueella tehtiin tarkkuusinventointi keväällä 2014.
Historia.
Frisansin eli Frisbyn kylässä oli vuonna 1540 kaksi taloa, jotka yhdistettiin jo ennen 1600-lukua. Frisansista tehtiin maaratsutila 1644. Samana vuonna rykmentinkirjuri Olof Eriksson oli ostanut Frisansin. Hän laajensi tiluksiaan ostamalla Kaitansin talon ja liittämällä sen Frisansiin. Vakinainen ratsutila Frisansista tehtiin 1682, jolloin sen omisti majuri Filip Sass. Naapuritalo Dystby liitettiin Frisansiin 1680-luvulla. Suhteessa muihin Espoon kartanoihin Frisans oli verraten pieni.
Frisansin päärakennus sijaitsi Tiistinmäen kallion laella. Se oli kaksikerroksinen ja puurakenteinen, rakennettu todennäköisesti 1800-luvun alussa. Kokonaisuuteen kuului myös toinen kaksikerroksinen asuinrakennus. Rinteellä sijaitsi myös tuulimylly, jota käytettiin näkötornina 1970-luvun puoleenväliin.
Frisansin läntisen naapurikartanon Finnon 1700-luvulla rakennettu päärakennus sijaitsi aivan Frisansin päärakennuksen kupeessa. Finnon kartanosta ei ole säilynyt mitään, mutta Frisansista on jäljellä kiviaidan raunioita ja puretun päärakennuksen perustuksia.
Vuoden 2014 tarkkuusinventoinnissa Frisansin historiallisen kylätontin pohjoislaidalta löydettiin pääosin 1800- ja 1900-luvun kulttuurikerroksia, kuten punasavikeramiikkaa. 1800-lukua varhaisempaa aineistoa ei löydetty.
Nykyinen Frisans eli Friisilä on Olarin kaupunginosan pienalue. Matinkylän alueella sijaitsi myös Matinkylän kartano, jonka 1948 valmistunut päärakennus on yhdistyksen käytössä.
Maarianhaminan kaupunginvaltuusto

Maarianhaminan kaupunginvaltuusto on Maarianhaminan kaupungin ylin päätöksentekoelin.
Maarianhaminan asukkaat valitsevat kaupunginvaltuuston joka neljäs vuosi, ja se koostuu 27 jäsenestä ja heidän varajäsenistään. Kaupunginvaltuustolla on yksi puheenjohtaja ja kaksi varapuheenjohtajaa.
Lauluja Seitsemästä veljeksestä

Lauluja Seitsemästä veljeksestä on suomalainen musiikkialbumi vuodelta 2006. Se on koostettu saman nimisestä Yleisradion radio-ohjelmasta, joka sai ensiesityksensä 27. tammikuuta 1974. Radio-ohjelma perustuu Turun kaupunginteatterin suosittuun näytelmään "Seitsemän veljestä", joka sai ensi-iltansa joulukuussa 1972 ja jota esitettiin vuoteen 1976.
Muuta.
Yleisradio tuotti vuoden 1974 radio-ohjelmasta CD-albumin "Lauluja Seitsemästä veljeksestä" (2002), mutta sen jakelu oli rajattua. Turun Aleksis Kivi -kerho toi albumin kaupallisille markkinoille vuonna 2006.
"Lauluja Seitsemästä veljeksestä" sävelsi Kaj Chydenius, jolla oli väkevä musiikillinen suhde Aleksis Kiveen jo nuoruusvuosinaan. Turun kaupunginteatterin "Seitsemän veljeksen" ohjaajat Kalle ja Ritva Holmberg kutsuivat Chydeniuksen säveltämään musiikin näytelmäänsä.
Yleisradio tuotti 1975 "Seitsemästä veljeksestä" televisionäytelmän, joka julkaistiin DVD:nä vuonna 2015.
Gadolinium(III)oksidi

Gadolinium(III)oksidi (Gd2O3) eli gadolinia on gadolinium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää ydinvoimatekniikassa ja muiden gadoliniumyhdisteiden valmistuksessa ja loisteaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa gadolinium(III)oksidi on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste ei ole vesiliukoista mutta liukenee happoliuoksiin.
Tyypillisimmin gadolinium(III)oksidia valmistetaan kuumentamalla voimakkaasti eräitä gadoliniumin yhdisteitä kuten gadoliniumhydroksidia, -karbonaattia tai -oksalaattia.
2 Gd(CO2)3 → Gd2O3 + 6 CO2 
Gadolinium(III)oksidia käytetään ydinreaktoreissa neutroneja absorboivana aineena. Siitä myös valmistetaan muita gadoliniumyhdisteitä kuten loisteaineita, gadolinium(III)kloridia sekä lasereissa ja muisteissa käytettävää gadoliniumgalliumgranaattia. Gadoliniumoksidin nanopartikkeleita tutkitaan käytettäväksi varjoaineena magneettikuvauksessa.
Kouvolan kaupunginvaltuusto

Kouvolan kaupunginvaltuusto on Kouvolan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuusto kokoontuu Kouvolan kaupungintalolla (Torikatu 10). Kaupunginvaltuustossa on 59 valtuutettua.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 49,4 %. Suurin puolue oli SDP (29,4 %, 18 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita oli kokoomus (24,5 %, 15 paikkaa), keskusta (16,0 %, 10 paikkaa), perussuomalaiset (9,7 %, 6 paikkaa), vihreät (7,0 %, 4 paikkaa), kristillisdemokraatit (6,0 %, 3 paikkaa) ja vasemmistoliitto (5,6 %, 3 paikkaa).
Douglas Walton

Douglas Walton (2. kesäkuuta 1942 – 3. tammikuuta 2020) oli kanadalainen akateemikko, joka tunnetaan teoksistaan koskien argumentaatiota, ajattelun vinoumia sekä epävirallista logiikkaa. 
Hän on ollut tuottelias erityisesti 1990-luvun vaihteessa ja pohtinut argumentaatiota ja virhepäätelmiä pragmaattisesta näkökulmasta. Waltonin ajatuksia on pidetty läheisinä pragma-dialektikoille, mutta hän on kuitenkin käsitellyt argumentaatioon liittyviä teemoja varsin itsenäisesti. 
Walton on tunnistanut useita erilaisia argumenttiskeemoja. Jokaista argumenttiskeemaa kohden hän antoi joukon kriittisiä kysymyksiä, jotka auttavat arvioimaan argumenttia tilanteessa, jossa argumentti esiintyy.
Mikkelin kaupunginvaltuusto

Mikkelin kaupunginvaltuusto on Mikkelin ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua. Valtuusto kokoontuu Mikkelin kaupungintalon valtuustosalissa. Valtuuston puheenjohtajana toimii Oskari Valtola, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Vesa Kallio ja toisena varapuheenjohtajana Arto Seppälä.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 49,5 %. Suurin puolue oli keskusta (26,9 %, 14 paikkaa). Muut valtuustoon paikkoja saaneet puolueet olivat kokoomus (25,9 %, 14 paikkaa), SDP (24,0 %, 13 paikkaa), vihreät (7,7 %, 4 paikkaa), perussuomalaiset (6,7 %, 3 paikkaa), vasemmistoliitto (4,6 %, 2 paikkaa) ja kristillisdemokraatit (3,1 %, 1 paikka).
Imatran kaupunginvaltuusto

Imatran kaupunginvaltuusto on Imatran ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua.
Vuoden 2021 vaaleissa äänestysprosentti oli 50,3 %. Suurin puolue oli SDP (34,9 %, 16 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita oli kokoomus (26,4 %, 12 paikkaa), perussuomalaiset (16,5 %, 7 paikkaa), vihreät (10,0 %, 4 paikkaa), keskusta (4,4 %, 2 paikkaa), kristillisdemokraatit (3,6 %, 1 paikka) ja vasemmistoliitto (2,8 %, 1 paikkaa).
Sanjay Kapoor

Sanjay Kapoor (s. 17. lokakuuta 1965 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka on työskennellyt pääasiassa hindinkielisten elokuvien parissa. Hän on näyttelijä Anil Kapoorin nuorempi veli.
Kapoor on naimisissa Maheep Kapoorin (o.s. Sandhu) kanssa ja heillä on kaksi lasta, Shanaya ja Jahaan.
Savonlinnan kaupunginvaltuusto

Savonlinnan kaupunginvaltuusto on Savonlinnan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua, jotka valitaan neljän vuoden välein kuntavaaleissa. Valtuusto kokoontuu Savonlinnan kaupungintalon valtuustosalissa.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 53,5 %. Suurin puolue oli keskusta (29,2 %, 13 paikkaa). Muut valtuustoon paikkoja saaneet puolueet olivat SDP (27,3 %, 13 paikkaa), Liike Nyt (15,7 %, 7 paikkaa), vihreät (8,0 %, 3 paikkaa), kokoomus (7,2 %, 3 paikkaa), kristillisdemokraatit (5,1 %, 2 paikkaa), vasemmistoliitto (4,0 %, 1 paikka) ja perussuomalaiset (3,3 %, 1 paikka).
Tornion kaupunginvaltuusto

Tornion kaupunginvaltuusto on Tornion ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua. Sen puheenjohtajana toimii Markku Ponkala.
Vuoden 2021 vaaleissa äänestysprosentti oli 54,6 %. Suurin puolue oli keskusta (44,2 %, 20 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita olivat perussuomalaiset (18,2 %, 8 paikkaa), SDP (12,1 %, 5 paikkaa), vasemmistoliitto (12,0 %, 5 paikkaa), kokoomus (9,9 %, 4 paikkaa) ja kristillisdemokraatit (1,4 %, 1 paikka).
Loviisan kaupunginvaltuusto

Loviisan kaupunginvaltuusto on Loviisan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 35 valtuutettua.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 54,2 %. Suurin puolue oli RKP (40,7 %, 15 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita oli SDP (21,6 %, 8 paikkaa), kokoomus (15,4 %, 6 paikkaa), keskusta (8,2 %, 3 paikkaa), vasemmistoliitto (6,6 %, 2 paikkaa) ja vihreät (4,5 %, 1 paikka).
Hyvinkään kaupunginvaltuusto

 Hyvinkään kaupunginvaltuusto on Hyvinkään ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua.
Vuoden 2025 kuntavaaleissa äänestysprosentti oli 50,2 %. Suurin puolue oli SDP (30,4 %, 16 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita olivat Kansallinen Kokoomus (24,8 %, 13 paikkaa), Perussuomalaiset (10,8 %, 5 paikkaa), Vihreä Liitto (10,1 %, 5 paikkaa), Vasemmistoliitto (9,8 %, 5 paikkaa), Suomen Keskusta (9,2 %, 5 paikkaa) ja Suomen Kristillisdemokraatit (4,0 %, 2 paikkaa).
Järvenpään kaupunginvaltuusto

Järvenpään kaupunginvaltuusto on Järvenpään ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua. Se kokoontuu pääsääntöisesti kuukausittain Järvenpää-talolla.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 51,5 %. Suurin puolue oli SDP (30,7 %, 16 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita olivat kokoomus (22,3 %, 12 paikkaa), vihreät (13,4 %, 7 paikkaa), perussuomalaiset (9,2 %, 5 paikkaa), keskusta (7,1 %, 3 paikkaa), vasemmistoliitto (6,6 %, 3 paikkaa), Järvenpää Plus (6,0 %, 3 paikkaa) ja kristillisdemokraatit (4,0 %, 2 paikkaa).
Porvoon kaupunginvaltuusto

Porvoon kaupunginvaltuusto on Porvoon ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua. Sen puheenjohtajana toimii Jorma Wiitakorpi.
Vuoden 2025 kuntavaaleissa äänestysprosentti oli 55,8 %. Suurin puolue oli RKP (29,8 %, 16 paikkaa). Muut paikkoja valtuustoon saaneet puolueet olivat SDP (18,8 %, 10 paikkaa), kokoomus (17,7 %, 9 paikkaa), vihreät (14,6 %, 7 paikkaa), keskusta (6,1 %, 3 paikkaa), vasemmistoliitto (5,8 %, 3 paikkaa), perussuomalaiset (4,5 %, 2 paikkaa) ja kristillisdemokraatit (2,1 %, 1 paikka).
Raaseporin kaupunginvaltuusto

Raaseporin kaupunginvaltuusto on Raaseporin ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua. Valtuuston puheenjohtajana toimii Johan Kvarnström. Ensimmäisenä varapuheenjohtajana toimii Anita Westerholm ja toisena varapuheenjohtajana Isak Vilander.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 57,6 %. Suurin puolue oli RKP (47,4 %, 21 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita oli SDP (29,7 %, 13 paikkaa), kokoomus (8,7 %, 4 paikkaa), vihreät (6,8 %, 3 paikkaa) ja vasemmistoliitto (5,0 %, 2 paikkaa).
Kaarinan kaupunginvaltuusto

Kaarinan kaupunginvaltuusto on Kaarinan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua.
Vuoden 2025 kuntavaalien jälkeen kaupunginvaltuustossa kokoomuksella on 17 paikkaa, SDP:llä 14 paikkaa, vihreillä 8 paikkaa, perussuomalaisilla, keskustalla ja vasemmistoliitolla 3 paikkaa, kristillisdemokraateilla 2 paikkaa ja RKP:llä 1 paikka.
Mission Mangal

Mission Mangal (suom. ”Operaatio Mars”) on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka ohjasi Jagan Shakti. Pääosia näyttelivät Akshay Kumar, Vidya Balan, Sonakshi Sinha, Taapsee Pannu, Nithya Menon, Kirti Kulhari, Sharman Joshi, H. G. Dattatreya ja Vikram Gokhale. Elokuva perustuu löyhästi Mars Orbiter Missionin parissa työskennelleiden Intian avaruustutkimusjärjestön tutkijoiden elämiin.
"Mission Mangal" sai ensi-iltansa Intian itsenäisyyspäivänä 15. elokuuta 2019. Se oli sekä yleisö- että arvostelumenestys.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Mission Mangalin" ”superhitiksi”.
Raision kaupunginvaltuusto

Raision kaupunginvaltuusto on Raision ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua, ja sen puheenjohtajana toimii Ari Korhonen. Ensimmäisenä varapuheenjohtajana toimii Jonni Moislahti, toisena varapuheenjohtajana Mika Koivisto ja kolmantena varapuheenjohtajana Heidi Aaltonen.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 51,3 %. Suurin puolue oli SDP (32,1 %, 14 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita olivat kokoomus (24,8 %, 11 paikkaa), perussuomalaiset (11,7 %, 5 paikkaa), vasemmistoliitto (11,6 %, 5 paikkaa), vihreät (9,7 %, 4 paikkaa), keskusta (7,1 %, 3 paikkaa), kristillisdemokraatit (1,4 %, 1 paikka).
Rauman kaupunginvaltuusto

Rauman kaupunginvaltuusto on Rauman ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua. Valtuusto kokoontuu yleensä joka kuukauden viimeisenä maanantaina kaupungintalolla. Valtuuston puheenjohtajana toimii Otso Huuska. Ensimmäisenä varapuheenjohtajana toimii Juha Viitala ja toisena varapuheenjohtajana Jenni Talosaari.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 49,6 %. Suurin puolue oli SDP (39,8 %, 18 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita oli kokoomus (24,3 %, 10 paikkaa), keskusta (13,6 %, 6 paikkaa), vasemmistoliitto (7,5 %, 3 paikkaa), perussuomalaiset (7,5 %, 3 paikkaa), vihreät (4,7 %, 2 paikkaa) ja kristillisdemokraatit (2,6 %, 1 paikka).
Atsorellat

Atsorellat ("Azorella") on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 30–45 lajia.
Atsorelloja ei kasva Suomessa luonnonvaraisina, mutta mattoatsorellaa eli atsorellaa ("Azorella trifurcata") käytetään koristekasvina.
Keravan kaupunginvaltuusto

Keravan kaupunginvaltuusto on Keravan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua.
Kuntavaaleissa 2025 äänestysprosentti oli 51,1 %. Eniten ääniä sai SDP (29,7 %, 15 paikkaa). Muut valtuustoon paikkoja saaneet puolueet olivat kokoomus (26,2 %, 13 paikkaa), vasemmistoliitto (11,5 %, 6 paikkaa), vihreät (11,2 %, 6 paikkaa), perussuomalaiset (8,9 %, 4 paikkaa), keskusta (7,8 %, 4 paikkaa), kristillisdemokraatit (3,2 %, 2 paikkaa) sekä RKP (1,0 %, 1 paikka).
Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana kaudella 2025–2029 toimii Terhi Enjala (kok.).
Mario Marcheco

Mario Mariano Marcheco Rodríguez (s. 8. maaliskuuta 1963) on kuubalainen ratameloja.
Marcheco edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän karsiutui Ángel Pérezin kanssa 1 000 metrin kajakkikaksikossa välierissä. Pan-Amerikan kisoissa Marcheco saavutti kolme kultamitalia Havannassa 1991 sekä kolme hopeamitalia Indianapolisissa 1987. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti kolme kultamitalia Méxicossa 1990 ja viisi kultamitalia Poncessa 1993.
Marcheco on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja painaa 75 kilogrammaa.
Jeanette Marty

Jeanette Marty (myöh. Krauer; s. 11. elokuuta 1975 Zug, Sveitsi) on sveitsiläinen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Sveitsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2006 Torinossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan, kun se oli A-sarjatasolla Kanadassa 1990, Suomessa 1992, Kanadassa 1997 ja oli joukkueen kapteeni, Suomessa 1999 sekä Kanadassa 2004 ja kun se oli B-sarjatasolla Kanadassa 2000 ja Yhdysvalloissa 2001. EM-kilpailuissa Marty edusti Sveitsiä Riiassa 1995, jolloin Sveitsi saavutti pronssia. Seuratasolla hän edusti urallaan Sveitsin naisten ylimmällä jääkiekkosarjatasolla Küssnachter SC:ta, DHC Lyssia ja EV Zugia.
Erik Nyström

Erik Nyström -nimisiä henkilöitä ovat:
Adolf von Wilbrandt

Adolf von Wilbrandt (24. elokuuta 1837 Rostock – 10. kesäkuuta 1911 Rostock) oli saksalainen kirjailija. 
Wilbrandt muutti Wieniin, jossa hän avioitui 1873 näyttelijä Auguste Baudiuksen kanssa.Hän oli Wienin Burg-teatterin johtaja 1881–1887. Hän oli Münchenissä asuessaan "Süddeutsche Zeitungin" toimittaja ja osallistui ajankohtaisiin keskusteluihin, muun muassa kiistaan Schleswig-Holsteinin irrottamisesta Tanskan alaisuudesta. Hänen esikoisteoksensa oli kehitysromaani "Wilhelm Meisterin" tapaan, nimeltään "Geister und Menschen" (1863). Hänen tuolloin käänteentekevä kirjallisuushistoriallinen teoksensa oli monografia "Heinrich von Kleist" (1863). Hän kirjoitti myös suosittuja näytelmiä, joista suomeksi on esitetty "Ensi lempi" esimerkiksi Suomalaisessa teatterissa ja Suomalaisen Teatterin vierailuna Kuopiossa. ja julkaistu painettunakin.
Bureaucracy

Bureaucracy on Infocomin kehittämä ja julkaisema seikkailupeli, joka on julkaistu vuonna useille alustoille.
Pelin käsikirjoittajana oli Douglas Adams.
Pelaaminen.
Peli pohjautuu Adamsin todelliseen kokemukseen osoitemuutoksen yhteydessä. Adams tekee huumoria byrokratiasta, sekaannuksista ja epäpätevyydestä.
Pelissä pelaaja kokee erilaisia haasteita, jotka alkavat tavanomaisista asioista. Muun muassa postin toimitus ja pankkitilien toimivuus tulevat ongelmaksi.
Peli alkaa täyttämällä "ohjelmistolisenssilomakkeen" pelaajan tiedoille ja pelaajan tiedot sekoitetaan pelin aikana tarkoituksena lisätä turhaantumisen kokemusta.
Pelissä on verenpainemittari, joka seuraa etenemistä pelissä: verenpaine nousee turhauttavissa tapahtumissa ja laskee niitä välttämällä. Liian korkealle nouseva verenpaine aiheuttaa pelin päättymisen.
Pelin mukana tuli myös merkittävästi oheismateriaalia kuten esitteitä Adamsin huumorilla.
Vastaanotto.
Peli on saanut "Commodore User" -lehden arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Martin Schalling

Martin Schalling (21. huhtikuuta 1532, Strassburg, Saksa – 29. joulukuuta 1608, Nürnberg, Saksa) oli luterilainen pappi, teologi ja virsirunoilija. 
Schalling suoritti maisterin tutkinnon 1550 Wittenbergissä ja luennoi siellä jonkin aikaa. Hän oli Philipp Melanchthonin oppilas ja Nicolaus Selneckerin ystävä. 1554 hän sai kutsun Regensburgin diakonin virkaan. Pian hän joutui kuitenkin erimielisyyksiin Regensburgissa reformaatiota johtaneen piispan Matthias Flaciuksen kanssa. Kun Schalling saarnoissaan hyökkäsi Flaciuksen kimppuun, hänet pakotettiin eroamaan vuonna 1558. Hänet kutsuttiin Ambergiin, mutta sielläkin hänen oli jätettävä virkansa, koska hän vastusti vaaliruhtinas Friedrich III: n kalvinistisia näkemyksiä. Friedrichin poika, josta myöhemmin tuli Saksin vaaliruhtinas Ludwig, joka oli luterilainen, kutsui Schallingin takaisin Ambergiin vuonna 1576 sekä teki hänestä saarnaajan ja superintendentin. Friedrichin kuoleman jälkeen, hänestä tuli Oberphalzin superindentetti ja Heidelbergin hovisaarnaaja. 
Muutaman vuoden kuluttua hän ajautui kuitenkin erimielisyyksiin vaaliruhtinaan kanssa ja joutui eroamaan virastaan, tällä kertaa siksi, että hän kieltäytyi hyväksymästä Sovinnonkaavaa, koska tämä asiakirja sisälsi hänen mielestään epäoikeudenmukaisia hyökkäyksiä Filipp Melanchtonin kannattajia vastaan ja hänet karkotettiin Heidelbergin hovista ja määrättiin kotiarestiin kotiinsa Ambergissä. Vihdoin hän sai Nürnbergistä kirkkoherran viran, jossa saattoi pysyä 20 vuotta, kunnes tultuaan sokeaksi joutui siitä luopumaan kolmisen vuotta ennen kuolemaansa.
Vaikka Schalling ei osallistunut eri käsityssuuntien välisiin mittelöihin, hän joutui niiden uhriksi. Augsburgin uskonrauhassa 1555 oli päädytty siihen, että kunkin hallintoalueen uskonto oli sen hallitsijan valinnan mukaan joko katolinen tai luterilainen. Se päätös sitoi alamaisia: "cuius regio, eius religio", kenen maa, sen uskonto. Valtiaan vaihtumisen myötä papit siis saattoivat menettää virkansa tai joutua lähtemään maasta. Se oli Schallingin osana useaan kertaan. 
Virsirunoilijana hänet tunnetaan yhdestä kirjoittamastaan virrestä "Herzlich lieb hab ich dich, o Herr". Se on julkaistu Nürnbergissä 1571 kokoelmassa "Kurtze und sonderliche Newe Symbola etlicher Fürsten." Virren tekstiä on useat säveltäjät käyttäneet teoksissaan, mm. Heinrich Schütz (Geistlichen Chormusik), Dietrich Buxtehude (Kantaatti BuxWV 41) ja Johann Sebastian Bach kantaateissaan BWV 149, BWV 174 sekä BWV 245, Johannespassio, jossa virren 3. säkeistö on loppukuorona. 
Shallingin virsi on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 376 "Sinua, Jeesus, rakastan" (Ruots. Haquin Ausius 1641, Suom. v: n 1701 virsikirjaan, uud. Niilo Rauhala) 1984. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on hieman erilaisena käännöksenä virsi 239 "Sinua, Jeesus, rakastan "(3. säk. uud. suom. Pekka Kivekäs 1998) Virren sävelmä on vuodelta 1577
Olbasa

Olbasa () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Siloi

Siloi () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Siloin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Siloi kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa varmuudella vain kerran vuonna 451/450 eaa. Kaupungin oletettu sijainti Kaariassa perustuu siihen, että sen nimi esiintyy kyseisessä luettelossa muiden kaarialaisten kaupunkien yhteydessä.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Silos" ().
Talagreis

Talagreis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Talagreisin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä erääseen piirtokirjoitukseen, jonka perusteella kaupungilla on ollut 300-luvulla eaa. tähän viittaavaa yhteistyötä Mylasan poliksen kanssa.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Talagreus" ().
Taramptos

Taramptos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") samannimisellä saarella (nyk. Salih Ada) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella.
Taramptoksen kaupunkivaltion alue käsitti oletettavasti lähinnä samannimisen pienen saaren, eli se oli suhteellisen pienikokoinen. Kaupungin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Tulkinta perustuu lähinnä siihen, että Taramptos saattoi kuulua klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Sen nimen on tulkittu esiintyvän liiton verotusluetteloissa vuonna 425/424 eaa., tosin kyseinen kohta on piirtokirjoituksessa hyvin rikkonainen. Kaupungin nimi esiintyy varmuudella toisessa, Halikarnassoksesta löydetyssä piirtokirjoituksessa.
Temnos

Temnos (, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Aioliissa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Telekleriä.
Maantiede.
Temnoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Aioliissa lähellä Hermos-jokea (nyk. Gediz). Se oli rakennettu korkealle paikalle, josta oli näkymä luoteeseen Kymen, länteen Fokaian ja etelään Smyrnan suuntaan. Pausanias sijoitti kaupungin virheellisesti Hermoksen pohjoispuolelle. Plinius vanhempi puolestaan sijoitti sen virheellisesti joen suuhun, ja vaikka joen tuoma liete on ajan kuluessa siirtänyt rannikkoa kauemmaksi, rannikko ei voinut ulottua antiikin aikana Temnokseen asti.
Historia.
Temnos oli yksi Aioliin "dodekapoliin" kahdestatoista kaupungista. Sen historiasta tiedetään muutoin vain vähän. Temnos ei ollut mukana Ateenan johtamassa Deloksen meriliitossa klassisella kaudella 400-luvulla eaa., ja saattoi olla tuohon aikaan riippuvainen Persiasta. Vuonna 394 eaa. se mainitaan kuitenkin kaupunkina, jossa saattoi elää ilman persialaisten vallan alla olemista. Temnos löi omaa pronssirahaa 300-luvulla eaa.
Kaupunki kukoisti hellenistisellä kaudella, vaikkakin vaikuttaa olleen suhteellisen pieni. Se oli taantunut viimeistään Strabonin aikaan tultaessa. Kaupunki kärsi suuria tuhoja maanjäristyksessä keisari Tiberiuksen aikana. Plinius vanhemman aikana kaupungin paikka oli jäänyt kokonaan asumattomaksi.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Tēmnitēs" (), aiolialaisittain "Tāmnitās" ().
Teuthrania

Teuthrania (, myös ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Myysiassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Aşağıkırıklaria.
Maantiede.
Teuthranian poliksen kaupunkikeskus sijaitsi samannimisellä alueella Myysian länsiosassa Kaikos-joen (nyk. Bakırçay) pohjoispuolella, suunnilleen Elaian, Atarneuksen ja Pergamonin kaupunkien keskellä. Itse kaupungista tiedetään vain vähän, ja usein nimellä viitataan ennemmin koko Myysian länsiosaan.
Historia.
Kreikkalaisessa perinteessä Teuthranian katsottiin saaneen nimensä myysialaisesta kuninkaasta nimeltä Teuthras. Tämän katsottiin ottaneen Herakleen pojan Telefoksen ottopojakseen ja seuraajakseen, mistä syystä Telefoksesta tuli koko seudun heeros. Telefoksen poika Eurypylos esiintyy "Odysseiassa".
Teuthranian varsinaisesta historiasta tiedetään vain vähän. Kaupungin tiedetään olleen olemassa arkaaiselta kaudelta myöhäisantiikkiin saakka. Ksenofonin aikaan 400-luvun eaa. lopussa kaupunki oli valtiomuodoltaan oletettavasti tyrannia, ja sitä hallitsivat Spartasta maanpakoon tulleen Demaratoksen jälkeläiset Prokles ja Eurysthenes. Kaupunki oli ilmeisesti yksi niistä, jotka persialaiset antoivat Demaratoksen valtaan vuonna 486 eaa. Teuthrania löi omaa hopea- ja pronssirahaa ainakin noin vuoden 400 eaa. tienoilla.
Miko Bergbom

Miko Christian Bergbom (s. 7. helmikuuta 1996 Nokia) on suomalainen poliitikko ja tubettaja, joka on toiminut perussuomalaisten kansanedustajana Pirkanmaan vaalipiiristä vuodesta 2023 lähtien. Aiemmin Bergbom on toiminut Perussuomalaisen Nuorison puheenjohtajana 2020–2022 ja Sebastian Tynkkysen kampanjapäällikkönä vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa.
Sastamalan kunnanvaltuutettuna Bergbom toimi vuosina 2021–2023 ja Pirkanmaan hyvinvointialueen aluevaltuutettuna vuosina 2022–2023. Kummastakin luottamustehtävästä hän erosi tultuaan valituksi eduskuntaan. Bergbomilla on YouTube-kanava, TikTok-tili sekä Facebook- ja Instagram-sivut, joille hän jakaa poliittista sisältöä. Hänen YouTube-kanavallaan on yli miljoona näyttökertaa. Hänet on nähty myös Perussuomalaisen verkkomedian lähetyksissä haastattelijana.
Tausta.
Bergbom on käynyt peruskoulun jälkeen viikon lukiota, jonka jälkeen hän kouluttautui oppisopimuksella maalariksi. Hän on työskennellyt Häijään Tasoite- ja Maalaustyö Oy -perheyrityksessä, jossa työskentelevät myös Bergbomin isä sekä kaksi pikkuveljeä. Ennen eduskuntaan valintaansa Bergbom oli perheyrityksen toimitusjohtaja.
Politiikka.
Tammikuussa 2021 Bergbom ja perussuomalaisten kansanedustaja Jani Mäkelä käynnistivät ilmiantokampanjan, jossa ihmisiä kehotettiin raportoimaan puolueen nuorisojärjestölle kokemuksiaan kouluissa ilmenevästä ”puolueellisesta opetuksesta” ja ”perussuomalaisten vastaisesta politikoinnista”, joka tapahtuu ei-poliittisissa yhteyksissä. Opetusalan ammattijärjestö tuomitsi kampanjan jyrkkäsanaisesti ja ilmoitti ettei se hyväksy opettajien painostamista.
Kuntavaaleissa 2021 Bergbom oli ehdokkaana Sastamalassa ja tuli valituksi 387 äänellä. Vuoden 2022 aluevaaleissa Bergbom valittiin 2 002 äänellä Pirkanmaan hyvinvointialueen aluevaltuustoon.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Bergbom valittiin yli 10 500 äänellä eduskuntaan Pirkanmaan vaalipiiristä. Hän toimii eduskunnassa työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan ja puolustusvaliokunnan jäseninä.
Lokakuussa 2023 Bergbom kertoi äänestävänsä itse kansanedustaja Joakim Vigeliuksen kanssa Perussuomalaisten nuorisojärjestössä liikkeelle panemaansa bensan hintaa koskenutta lakialoitetta vastaan.
Hän on tehnyt "Viikon kuumimmat aiheet" -podcastia yhdessä perussuomalaisten Sebastian Tynkkysen ja Joakim Vigeliuksen kanssa maaliskuusta 2024 alkaen.
Näkemykset.
Arvot.
Bergbom sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Bergbom sijoittuu arvoasteikolla vahvasti konservatiiviselle puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Bergbomin näkemykset ilmentävät kansalliskonservatismia (TAN). HS:n vaalikoneeseen Bergbomin antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin kansalliskonservatiiviset mielipiteet.
Yksityiselämä.
Bergbom on kotoisin Sastamalasta. Hän asuu Mouhijärvellä Häijään kylässä.
Karl Wilén

Karl Wilén (12. marraskuuta 1842 Korpilahti – 17. toukokuuta 1916 Valkeala) oli suomalainen pappi ja valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Wilénin vanhemmat olivat torppari Wilhelm Fredrikinpoika Wilén ja Ulla Juhontytär ja puoliso vuodesta 1869 Wilhelmina Elisabet Nordström. Wilén tuli ylioppilaaksi 1862 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1865. Hän sai rovastin arvon 1893. Toimittuaan pappina eri paikkakunnilla hän tuli kappalaiseksi Lammille 1871 ja Raudun kirkkoherraksi 1882. Valkealan kirkkoherrana Wilén toimi vuodesta 1892 ja Lappeenrannan rovastikunnan lääninrovastina vuodesta 1907. Wilén oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1891, 1894 ja 1897.
Matthew Reilly

Matthew Reilly (s. 1974 Sydney, Australia) on australialainen jännityskirjailija.
Ura.
Reilly julkaisi 19-vuotiaana kirjoittamansa esikoisromaaninsa "Contest" omakustanteena vuonna 1996. Kustantamo Pan Macmillan's teki hänen kanssaan julkaisusopimuksen, ja Reillyn toinen romaani "Ice Station" (1998) oli myyntimenestys. Reillyn kirjoja on sen jälkeen myyty maailmanlaajuisesti yli 7,5 miljoonaa kappaletta. Romaanien lisäksi hän on kirjoittanut novelleja ja elokuvakäsikirjoituksia.
Reilly on itse kutsunut tyyliään viihdyttäväksi eskapismiksi. Hänen kirjoilleen ovat ominaisia latautuneet, vauhdikkaat ja mielikuvituksellisen suuret toimintakohtaukset. Hän kirjoittaa aikuisille, mutta hänen lukijoissaan on paljon teini-ikäisiä poikia, jotka eivät muuten lue kirjoja.