tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ethan Kanin

Ethan Kanin on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa "24". Hahmoa esittää Bob Gunton.
Wayne Palmerin presidenttikaudella Ethan Kanin on Yhdysvaltain puolustusministeri. Hahmon ensiesiintyminen tapahtuu kuudennella tuotantokaudella. Myöhemmin Kanin toimii presidentti Allison Taylorin kansliapäällikkönä.
Rooli.
Kuudennella tuotantokaudella Kanin toimii puolustusministerinä presidentti Wayne Palmerin alaisuudessa. Hän kannattaa ehdotusta 25:een muutokseen, että se nostaisi varapresidentti Danielsin presidentiksi.
Seitsemännellä tuotantokaudella Kanin toimii Valkoisen talon henkilöstöpäällikkönä. Hän ei hyväksy presidentti Taylorin päätöstä nimittää tyttärensä Olivian hänen neuvonantajakseen Juman piirityksen aikaan. Myöhemmin hän jättää tehtävänsä julkisuusskandaalien pelossa.
Kahdeksannella tuotantokaudella Kanin toimii presidentti Taylorin ulkoministerinä ja on tärkeässä roolissa rauhanneuvotteluissa Yhdysvaltain ja Kamistanin (kuvitteellinen Lähi-idän maa) välillä.
Jenni Hiirikoski

Jenni Hiirikoski (s. 30. maaliskuuta 1987 Lempäälä) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää, jossa on pelannut syksystä 2016 lähtien. Hän on toiminut Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueen kapteenina kaudesta 2011−2012 lähtien.
Hiirikosken kasvattajaseura on Tampereen Ilves, jossa hän on pelannut SM-sarjaa kausilla 2001–2006, 2007–2008 ja 2009–2010. Hän pelannut lisäksi Espoon Bluesissa kaudella 2006–2007, venäläisessä SKIF-joukkueessa kausilla 2008–2009 ja 2011–2012 sekä JYPissä 2010–2011 ja 2012–2016.
Hiirikoski on voittanut Suomen-mestaruuden Ilveksessä, JYPissä ja Bluesissa. Hänet on valittu SM-sarjan parhaaksi pelaajaksi ja puolustajaksi kausilla 2012–2013, 2013−2014, 2014−2015 ja 2015–2016 sekä parhaaksi pelaajaksi kaudella 2009–2010 ja puolustajaksi kaudella 2007–2008. Vuoden naisjääkiekkoilijaksi hänet on valittu ainakin kaudella 2009–2010.
Hiirikoski on voittanut Ruotsin-mestaruuden Luleåssa 2018, 2019, 2021, 2022, 2023 ja 2024. Hänet valittiin 2018 ja 2019 vuoden puolustajaksi ja pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän voitti kummallakin kaudella puolustajien maali-, syöttö- ja pistetilaston, kaudella 2018−2019 koko sarjan syöttötilaston.
Hiirikoski pelasi ensimmäisen aikuisten arvokisaturnauksensa MM-kisoissa 2004, joissa Suomi sai pronssia. Vuosien 2005 ja 2007 MM-kisoissa hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen. Vuosien 2008 ja 2009 MM-kilpailuissa hän sai Suomen joukkueen mukana pronssia. Olympialaisissa hän oli mukana ensimmäisen kerran Vancouverissa 2010 saaden pronssia. Toisen kerran hän saavutti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Hiirikoski kuului MM-kilpailuissa Suomen pronssijoukkueeseen myös Sveitsissä 2011, Ruotsissa 2015 ja Yhdysvalloissa 2017, neljänneksi sijoittuneisiin joukkueisiin 2012, 2013 ja 2016 sekä olympialaisissa viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 2014. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021, olympialaisissa 2022 ja MM-kilpailuissa 2024. Hän oli Suomen MM-joukkueessa kuudes 2022, viides 2023 ja kolmas 2024.
Hiirikoski on valittu olympialaisten parhaaksi puolustajaksi ja All Stars -kentälliseen 2014 ja 2018. MM-kilpailujen parhaaksi puolustajaksi hänet on valittu 2009, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2019 sekä nimetty All Stars-kentälliseen 2015, 2016, 2017 ja 2019. Myös vuoden 2022 olympiaturnauksessa Hiirikoski valittiin All-Stars kentälliseen. Hänet nimettiin MM-kisojen 2019 arvokkaimmaksi pelaajaksi
Hiirikoski on pelannut 23.4.2024 mennessä 534 A-maaottelua, joissa hän oli tehnyt 94 maalia ja antanut 231 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyllä Hiirikoski on istunut 298 minuuttia.
Hédi Annabi

Hédi Annabi (4. syyskuuta 1944 – 12. tammikuuta 2010 Port-au-Prince, Haiti) oli tunisialainen diplomaatti, joka työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien palveluksessa.
Ennen uraansa YK:ssa Annabi oli Tunisian jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1971–1972 ja Tunisian pääministerin neuvonantajana, kunnes hänet nimitettiin vuonna 1979 tunisialaisen uutistoimisto Agence Tunis-Afrique-Pressen puheenjohtajaksi. YK:n palvelukseen Annabi siirtyi 1981, jolloin hän liittyi Kaakkois-Aasian humanitaaristen asioiden toimiston palvelukseen. Annabista tuli pian osaston johtaja. Vuosina 1982–1991 hän oli merkittävässä roolissa Kambodžan ongelman ratkaisemisessa. Pariisin sopimuksen jälkeen 1991 Annabi oli aktiivisesti mukana perustamassa (UNTAC). UNTAC:ssa hän työskenteli vuoteen 1992.
Annabi oli YK:n rauhanturvaoperaatioiden osaston Afrikan johtaja 1993–1996. Hänet nimitettiin osaston operaatiotoimiston johtoon kesäkuussa 1996. Tammikuussa 1997 Annabi nousi rauhanturvaoperaatioiden apulaispääsihteeriksi. Ban Ki-moon nimitti hänet YK:n Haitin erityisedustajaksi ja Haitin MINUSTAH-rauhanturvaoperaation johtoon syyskuussa 2007.
Haitin pääkaupunki Port-au-Princeen iski tammikuussa 2010 voimakas maanjäristys, joka raunioitti myös YK:n rakennuksia. Annabi oli kateissa maanjäristyksestä lähtien. Haitin presidentti René Préval ilmoitti jo, että Annabi kuoli maanjäristyksessä. Hänen ruumiinsa löydettiin muutamaa päivää myöhemmin.
Anne Helin

Anne Helin (s. 28. tammikuuta 1987 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Helin pelasi SM-sarjassa ensimmäisen kerran jo 12-vuotiaana kaudella 1999–2000 edustaen tuolloin Karhu-Kissoja. Hän siirtyi Itä-Helsingin Kiekkoon kausiksi 2002–2008, ja edelleen Oulun Kärppiin 2008. Hän voitti Kärpissä Suomen-mestaruuden 2012. Hän edusti Kärppiä uransa loppuun, kevääseen 2013 saakka . Hän toimi Kärpät Akatemian apulaisvalmentajana 2016–2019.
Helin on valittu SM-sarjan All Stars -kentällisen laitahyökkääjäksi kausilla 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009 sekä 2010–2011, jolloin hänet palkittiin SM-sarjan parhaana pelaajana. SM-sarjan parhaaksi keskushyökkääjäksi hänet valittiin kaudella 2011–2012. Hän voitti SM-runkosarjan maali- ja pistepörssin kausilla 2011–2012 ja 2012–2013. Juniori-ikäisenä hän pelasi menestyksekkäästi myös jalka- ja jääpalloa. 
Helin pelasi MM-kilpailuissa ensimmäisen kerran Harbinissa 2008, jossa Suomi sai pronssia. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen myös Hämeenlinnan kisoissa 2009 ja oli ensikertalaisena olympialaisissa ottamassa pronssia Vancouverissa 2010. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen myös Sveitsin MM-kilpailuissa 2011 ja neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 2012.
Ennen olympialaisia 2010 hän oli pelannut A-maajoukkueessa 39 ottelua, joissa hän oli tehnyt 21 maalia ja antanut 12 maaliin johtanutta syöttöä.
Venla Hovi

Venla Hovi (o.s. Heikkilä, s. 28. lokakuuta 1987 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän laukoo vasemmalta. 
Hovi edusti naisten SM-sarjassa Ylöjärven Ilvestä kauden 2002–2003. Hän pelasi samassa sarjassa Tampereen Ilveksessä kaudet 2003–2004 ja 2005–2010 lukuun ottamatta kautta 2007–2008, jonka hän pelasi Niagaran yliopiston joukkueessa. Hän edusti Hämeenlinnan Pallokerhoa kaudet 2010–2012 ja Kalevan Palloa 2012–2014. Kaudella 2014–2015 hän keskittyi viestinnän opintoihin Vaasan yliopistossa, mutta pelasi kuitenkin Euroopan cupin otteluita itävaltalaisessa EHV Sabres Wien -joukkueessa. Kausilla 2015–2018 hän pelasi kanadalaisen Manitoban yliopiston Bisons-joukkueessa samalla kun opiskeli kyseisessä yliopistossa kielitieteen maisteriksi.. Kaudella 2018−2019 hän edusti Canadian Women's Hockey Leaguessa pelannutta Calgary Infernoa.
Hovi ratkaisi kauden 2005–2006 Suomen-mestaruuden tehtyään viimeisessä loppuottelussa Ilveksen voittomaalin jatkoajalla. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä myös kaudella 2009–2010 ja HPK:ssa kaudella 2010–2011. Hän voitti Manitobassa yliopistomestaruuden 2018 ja Calgaryssa CWHL:n mestaruuden 2019.
Hovi pelasi ensimmäisen kerran MM-kilpailuissa Kanadassa 2007, jossa Suomi sijoittui neljänneksi. Harbinin kisoissa 2008 ja Hämeenlinnassa 2009 hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen, kuten myös Vancouverin talviolympialaisissa 2010. Hän kuului neljänneksi sijoittuneisiin Suomen MM-joukkueisiin 2012 ja 2013 sekä viidenneksi sijoittuneeseen olympiajoukkueeseen Sotšissa 2014. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2016 ja MM-pronssijoukkueeseen Yhdysvalloissa 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän on pelannut 6.4.2019 mennessä kaikkiaan 199 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 28 maalia ja antanut 47 maalisyöttöä.
Hovi lopetti uransa jääkiekkoilijana keväällä 2019 Suomessa järjestetyn jääkiekon MM-kilpailuiden hopeaan päättyneeseen finaaliin.
Hovi avioitui kesällä 2009. Hän opiskeli aiemmin Pirkanmaan ammattikorkeakoulussa.
Joseph Olita

Joseph Ogola Olita (31. maaliskuuta 1944 – 1. kesäkuuta 2014 Kogelo) oli kenialainen näyttelijä, joka esiintyi Idi Aminin roolissa elokuvissa "Rise and Fall of Idi Amin" (1981) ja "Mississippi Masala" (1991). Hänellä oli rooli myös elokuvassa "Sheena – viidakon kuningatar" (1984).
Olita kuoli kotonaan 70-vuotiaana 1. kesäkuuta 2014 äitinsä hautajaisia seuranneena yönä.
Keskeneräinen sävelmä mekaaniselle pianolle

Keskeneräinen sävelmä mekaaniselle pianolle () on Nikita Mihalkovin ohjaama neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1977. Elokuva perustuu Anton Tšehovin näytelmään "Platonov".
Elokuva kuvaa viikonlopun viettoon maalle kokoontuvia ihmisiä, jotka eivät tee mitään, mutta puhuvat paljon. Kaikki on kuitenkin jollakin tavalla latteaa ja naurussa on teennäinen sointi. Ihanteet ovat lahonneet ja nuoruus haihtunut.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi piti "Keskeneräistä sävelmää" aivan erilaisena Tšehov-tulkintana kuin mitä hän oli aiemmin nähnyt. Se on hänestä ”imponoivasti täynnä erilaisia tunnelmia, ajatuksia, välähdyksiä henkilöiden taustoista, elämäntyylistä ja koko ajan ilmapiiristä”. Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla vuonna 1986 elokuvan olevan eloisa, huvittava, värikylläinen ja pistävä kuva menneen Venäjän varakkaista ihmisistä.
Joan Verdú

Joan Verdú Fernández (s. 5. toukokuuta 1983 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on FC Barcelonan kasvatti ja edusti vuonna 2022 päättyneellä urallaan Primera Divisiónissa Deportivo La Coruñaa, Espanyolia, Real Betisiä ja Levantea. Hän pelasi Italian Serie A:ssa viisi ottelua Fiorentinan joukkueessa. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura.
Verdú on Barcelonan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa joulukuussa 2004 Mestarien liigan vierasottelussa Šah’tar Donetskia vastaan. Hän pelasi jatkossa kuitenkin pääosin Barcelonan reservijoukkueessa.
Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Deportivo La Coruñaan. Ensimmäisen maalinsa Deportivossa hän teki 11. helmikuuta 2007 ottelussa Villarrealia vastaan. Kausi 2008–2009 oli Verdún läpimurto kausi, kun Deportivon pitkäaikainen pelintekijä Juan Carlos Valerón kärsi muutamista vaivoista. Verdú nousi näin joukkueen pelinrakentajaksi ja oli läpi kauden joukkueen tärkeimpiä pelaajia. Hän teki kaudella seitsemän maalia.
Hänen sopimuksena umpetui kesällä, eikä osapuolet päässeet yhteisymmärrykseen jatkosopimuksesta niin hän palasi takaisin synnyinseuduilleen Kataloniaan. Hän teki nelivuotisen sopimuksen Espanyolin kanssa.
Proposition 8 (2008)

Proposition 8 (, viralliselta nimeltään California Marriage Protection Act) oli kansanäänestyksessä hyväksytty, 5. marraskuuta 2008 voimaan tullut lakiehdotus. Ehdotuksen myötä Kalifornian perustuslakiin lisättiin pykälä, joka rajaa osavaltiossa avioliiton vain eri sukupuolta oleville pareille. Ehdotus lisäsi pykälän 7.5 perustuslain lukuun 1:
4. elokuuta 2010 lakimuutos kumottiin Yhdysvaltain perustuslain vastaisena "Perry v. Schwarzenegger" -oikeusjutun yhteydessä osavaltion piirioikeudessa; tuomari Vaughn R. Walker totesi lain olevan ristiriidassa perustuslain 14. lisäyksen "due process"- ja "equal protection" -periaatteita vastaan. Tapauksen käsittely etenee todennäköisesti eteenpäin liittovaltion 9. piirin vetoomustuomioistuimeen (johon Kalifornia kuuluu) ja sieltä Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen.
Matinpäivän taistelu

Matinpäivän taistelu oli Baltian ristiretkien aikaan käyty virolaisten ja Kalparitariston sekä heidän liiviläisten liittolaisten välinen taistelu.
Taistelu.
Sakalalainen virolainen päällikkö Lembitun oli onnistunut keräämään joukkoja Sakalasta Läänemaasta, Harjumaasta, Järvamaasta, Virumaasta sekä Revaliasta taisteluun kalparitaristoa vastaan, joka oli aloittanut ristiretket pakanallisia virolaisia vastaan. Lembitu kokosi yhteensä 6000 soturia ja lisäksi venäläiset olivat luvanneet vahvistuksia. Venäläiset eivät kuitenkaan ehtineet saapua ennen kalparitariston hyökkäystä. Lembitu kuoli taistelun aikana ja virolaiset hävisivät, Henrikin Liivinmaan kronikan mukaan Lembitun tappoi latvialainen soturi Veko, joka hakkasi Lembitun pään irti ja vei sen sittemmin Riikaan. Myös kristinuskoon kääntynyt liiviläinen heimopäällikkö Kauppo kuoli taistelussa. Taistelun seurauksena kalparitaristo otti haltuunsa Sakalan ja Järvamaan virolaiset maakunnat.
Shimakaze

Shimakaze (, ’saarituuli’) oli keisarillisen Japanin laivaston hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 1939 osana 4. laivaston täydennysohjelmaa, ja sen köli laskettiin 8. elokuuta 1941 Maizurun laivastontelakalla.
"Shimakaze" oli kokeellinen uudenlaisia korkeapainekattiloita käyttävän aluksen prototyyppi, joka oli saksalaisvaikutuksen aikaansaannos. Kagerō-luokkaan verrattuna aluksen uppouma oli 410 tonnia suurempi ja se oli 25 jalkaa pidempi sekä sen leveys oli kasvanut yli neljä jalkaa. Kasvanut tila mahdollisti torpedoputkien lisäämisen 15 eli kolmeen viiden putken patteriin. Alus oli ainoa Japanin keisarillisen laivaston alus, jossa oli viisiputkiset patterit. Aluksella oli myös lataamista varten torpedot. Aluksen muu aseistus oli samanlainen kuin Kagerō-luokalla, lukuun ottamatta 25 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sillan etupuolella ja 75 asteen korotuskulman mahdollistavia D-tyypin tykkitorneja.
Alukselle asennettiin uudenlaiset turbiinit, jotka mahdollistivat 50 prosentin tehonlisäyksen verrattuna aiempiin hävittäjissä käytettyihin turbiineihin. Aluksen uusien kattiloiden höyrynlämpötila oli 400 astetta ja paine 571 psi:tä. Koeajoissa koneet tuottivat 79 240 hevosvoimaa, jolla saavutettiin 40,9 solmun nopeus.
Alustyypin valmistus oli erittäin hidasta, ja 16 aluksen tilauksen toimittaminen osana vuoden 1942 laivasto-ohjelmaa ei toteutunut. Alusten uppoumaksi määritettiin 2 750 tonnia ja niiden numeroiksi 733–748.
Palvelus.
"Shimakaze" osallistui heinäkuussa 1943 Kiskan evakuointiin, minkä jälkeen se liitettiin yhdistettyyn laivastoon Trukilla. Alus osallistui vuonna 1944 Mariaanien puolustukseen, johon liittyen se osallistui Filippiinienmeren ja Leytenlahden taisteluihin. Alus oli 2. hävittäjälaivueen lippulaivana, kun Yhdysvaltain laivaston lentokoneet upottivat sen 8. marraskuuta 1944 Ormocin lahden taistelussa.
Alumiinifluoridi

Alumiinifluoridi (AlF3) on alumiinin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Alumiinifluoridia käytetään pääasiassa alumiinimetallin valmistukseen.
Valmistus.
Alumiinifluoridia valmistetaan pääasiallisesti käsittelemällä alumiinioksidia heksafluoripiihapolla. Menetelmä on kannattava, koska heksafluoripiihappoa syntyy edullisesti fosforihappotuotannon sivutuotteena.
H2SiF6 + Al2O3 → 2 AlF3 + SiO2 + H2O
Alumiinifluoridia voidaan valmistaa myös johtamalla vetyfluoridikaasua kuuman, hehkuvan alumiinimetallin tai alumiinioksidin yli.
2 Al + 6 HF → 2 AlF3 + 3 H2
Al2O3 + 6 HF → 2 AlF3 + 3 H2O
Käyttö.
Alumiinifluoridia käytetään pääasiassa alumiinin elektrolyyttisessä valmistuksessa. Yhdisteen lisääminen alentaa lämpötilaa, jossa reaktio tapahtuu ja parantaa sulan materiaalin sähkönjohtavuutta.
Lisäksi alumiinifluoridia käytetään fluksina emalien ja lasin valmistuksessa, katalyyttinä orgaanisessa kemiassa, estämään käymistä ja poistamaan epäpuhtauksia vetyperoksidista.
Myrkyllisyys.
Alumiinifluoridi ei ole nieltynä pieninä määrinä myrkyllistä johtuen sen heikosta liukenevuudesta veteen. Hengitettynä yhdiste aiheuttaa hengenahdistusta ja yskimistä. Silmiin tai iholle joutuessaan alumiinifluoridi aiheuttaa kipua ja punoitusta. Alumiinifluoridin on todettu voivan altistaa astman syntymiseen pitkäaikaisen altistuksen seurauksena.
MaNga (yhtye)

MaNga on turkkilainen Ankarasta kotoisin oleva rap rock -yhtye. Yhtyeen musiikki sisältää alternative rockia ja hip hopia. Vuonna 2009 yhtye voitti Best European Act -palkinnon ja Best Turkish Act -palkinnon MTV Turkeylta. MaNga valittiin edustamaan maataan Oslossa järjestettävään Eurovision laulukilpailuun 2010. Yhtyeen Euroviisuissa esittämä kappale on nimeltään "We Could Be the Same". Se sijoittui toiseksi voittajakappale "Satelliten" jälkeen 170 pisteellä.
Historia.
MaNga on perustettu vuonna 2001. Nimi tulee japanilaisesta sarjakuvakirja "Mangasta".
Yhtyeen laulu "Bir kadın çizeceksin" kuuluu FIFA 06 -pelissä. 13. huhtikuuta 2008 MaNgan oli tarkoitus esiintyä Wembley Arenalla Lontoossa, yhdessä Tarkanin kanssa, mutta esiintyminen peruttiin teknisten ongelmien takia. Myöhemmin yhtye esiintyi Lontoossa The O2:ssa joulukuussa 2009. Vuonna 2010 TRT valitsi maNgan Turkin euroviisuedustajaksi vuoden 2010 Euroviisuihin. MaNga sijoittui toiseksi kappaleella We Could Be the Same 170 pisteellä.
BDO Global

BDO Global on maailman viidenneksi suurin tilintarkastusorganisaatio. Kansainvälinen BDO-verkosto työllistää yli 74 000 työntekijää 167 eri maassa. Sen liikevaihto oli vuonna 2019 noin 8,5 miljardia euroa. BDO on maailman suurista tilintarkastusketjuista ainoa, joka on alun perin perustettu Euroopassa. Verkosto tarjoaa tilintarkastuspalveluiden lisäksi vero- ja neuvontapalveluita. BDO:n pääkonttori sijaitsee Brysselissä.
BDO Oy.
Suomen BDO-konsernilla on noin 200 työntekijää. BDO Suomen pääkonttori sijaitsee Ruoholahdessa, Helsingissä ja konsernin muut suuremmat toimistot Turussa, Tampereella, Jyväskylässä, Joensuussa sekä Oulussa. Yritys tarjoaa tilintarkastuksen lisäksi sisäisen tarkastuksen, julkishallinnon, IT-neuvonannon, johtamisen, verotuksen, taloushallinnon ja yritysjärjestelyjen asiantuntijapalveluita.
BDO osti enemmistön Audiator Oy:n osakekannasta Suomen Kuntaliitolta 29. marraskuuta 2012. JHTT-yhteisö BDO Audiator Oy on osa Suomen BDO-konsernia.
Šilka (kaupunki)

Šilka () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Šilkajoen laaksossa 248 kilometriä (rautateitse) aluepiirin pääkaupungista Tšitasta itään. Kaupunki on Šilkan piirin keskus. Sen kautta kulkee Siperian rautatie. Asukkaita on 14 000 henkeä (vuonna 2009).
Kasakoiden vartiopaikka Šilkaan laskevan Kijajoen suussa mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1765. Vuonna 1897 tapahtuneen tulvan takia paikalla sijainneen Mitrofanovskajan kasakkakylän asukkaat muuttivat ylemmäksi rakennetun Šilkan rautatieaseman luokse. Paikkakunnan myöhempi historia liittyy rautatieliikenteen kehitykseen. Vuonna 1929 Šilka sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1951 siitä tuli kaupunki.
Nykyään Šilkassa toimii rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä. Kaupungissa on ammattikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja sairaalaa. Nähtävyyksiin kuuluvat 1900-luvun alussa pystytetyt jugend-tyyliset rakennukset. Paikallislehtenä ilmestyy "Šilkinskaja pravda" (”Šilkan totuus”).
FinNode

FinNode on suomalainen innovaatiokeskus, jonka Finpro, Sitra, Suomen Akatemia, Tekes ja VTT perustivat vuonna 2006. FinNoden rahoittavat Suomen Akatemia ja Tekes. Toimintaa ohjaa työ- ja elinkeinoministeriö.
FinNode auttaa ja opastaa suomalaisia tutkijoita yhteistyöverkostojen luomisessa ja kokoamisessa sekä helpottaa tietotaidon vaihtoa maiden välillä. FinNode auttaa suomalaisia tutkijoita ottamaan osaa käynnissä oleviin tutkimusprojekteihin eri maissa ja toimii vastaavasti myös ulkomaalaisten tutkijoiden apuna ja oppaana Suomessa. FinNode mainostaa Suomea investointi- ja sijoituskohteena yhteistyössä Invest in Finlandin kanssa. 
Ensimmäinen FinNode-keskus, ”FinChi”, perustettiin vuonna 2005 Shanghaihin. Venäjän-FinNode on Pietarissa ja Yhdysvaltain FinNode Piilaaksossa. Neljäs Finnode-toimisto on Japanissa.
Francisco Vallejo Pons

Francisco Vallejo Pons (s. 21. elokuuta 1982 Es Castell, Menorca) on espanjalainen shakin suurmestari. Hän voitti shakin alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2000.
Jean Desailly

Jean Desailly (24. elokuuta 1920 – 11. kesäkuuta 2008) oli ranskalainen näyttelijä. Hän työskenteli teatterissa ja esiintyi myös lukuisissa elokuvissa. Hän oli vuonna 1960 ehdolla Bafta-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Maigret virittää ansan" (1957). 
"The Guardianin" muistokirjoituksen mukaan Desailly tunnetaan elokuvan alalla parhaiten roolistaan François Truffaut'n "Pehmeässä ihossa" (1964). Hän teki yhteistyötä Simone Valèren kanssa. Pari kuitenkin meni naimisiin vasta vuonna 1998.
Petrovsk-Zabaikalski

Petrovsk-Zabaikalski () on kaupunki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Siperian rautatien varrella (Petrovski Zavodin asema) 506 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Tšitasta länteen. Kaupunki on Petrovsk-Zabaikalskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 19 500 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1789 perustetusta Pietarin rautatehtaasta ("Petrovski zavod"). Vuonna 1830 rakennettuun vankilaan siirrettiin dekabristeja, joiden mukana paikkakunnalle asettui heidän vaimojaan. Myöhemmin vankilassa pidettiin mm. Puolan kapinan osanottajia ja narodnikkeja. Siperian rata valmistui vuonna 1900. Petrovski Zavod sai kaupunginoikeudet ensimmäisen kerran vuonna 1917. Vuonna 1926 siitä tuli jälleen kaupunki nimellä Petrovsk-Zabaikalski. 1930–1940-lukujen vaihteessa uudelleen rakennettu terästehdas lopetti toimintansa vuonna 2001.
Nykyään Petrovsk-Zabaikalskissa toimii elintarvike- ja metsäteollisuutta, rautatievarikko ja voimalaitos. Väkiluku on laskenut voimakkaasti (30 100 vuonna 1989). Kaupungissa on lääketieteellinen ja opettajaopisto, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, vapaa-ajan keskus, kolme sairaalaa ja tuberkuloosiparantola. Paikallislehtenä ilmestyy "Petrovsk-Zabaikalskije ogni" (”Petrovsk-Zabaikalskin valot”). Nähtävyyksiin kuuluvat dekabristien haudat, dekabristimuseo ja vanhat asuintalot.
Myron V. George

Myron Virgil George (6. tammikuuta 1900 Erie, Kansas, Yhdysvallat – 11. huhtikuuta 1972 Parsons, Kansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja edustajainhuoneen jäsen.
George valmistui Labette County High Schoolista, Altamontista ja vuonna 1917 värväytyi Yhdysvaltain maavoimiin korpraalina. Hänet vapautettiin palveluksesta toukokuussa 1919. Asepalveluksensa jälkeen George työskenteli "Altamont Journal" -sanomalehdessä, jonka hänen isänsä omista, ja vuodet 1939–1950 Kansasin osavaltion maantiekomissiossa.
George valittiin 7. marraskuuta 1950 Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ylimääräisessä äänestyksessä korvaamaan kuollut Herbert Alton Meyer. Samana vuonna hänet valittiin vaaleissa Yhdysvaltain 82. kongressiin. George istui edustajainhuoneessa neljä täyttä kautta marraskuusta 1950 tammikuulle 1959. Vuoden 1958 vaaleissa häntä ei enää valittu jatkokaudelle.
Poliittisen uransa jälkeen George työskenteli liikenne- ja rakennusaloilla pr-toiminnassa. Hän asui Kansasin Parsonsissa, jossa myös kuoli 1972.
Steph Swainston

Steph Swainston (s. 1974 Bradford) on brittiläinen fantasiakirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Kuolemattomien kaarti" julkaistiin Britanniassa vuonna 2004. Kirja sai Crawford-palkinnon vuonna 2005. Teoksen jatko-osat ovat "Aika on lahjoista suurin" (2005) ja "Uusi maailma" (2007) Trilogia ja romaani "Above the Snowline" (2010) sijoittuvat kuvitteelliseen Nelimaahan.
Elämä.
Swainston on opiskellut arkeologiaa Girton Collegessa Cambridgen yliopistossa. Hän valmistui University of Walesista ja ennen kirjailijaksi ryhtymistään työskenteli arkeologina ja tutkijana. Vuonna 2011 hän ilmoitti opiskelevansa kemian opettajaksi.
Novo-Estonskoje

Novo-Estonskoje (, nyk. "Karacaören") oli virolaisten siirtolaisten perustama kylä nykyisessä Turkissa Karsin maakunnassa. Kylä perustettiin vuonna 1886, kun 300 virolaista siirtolaista tuli nykyiseen Karsin maakuntaan, joka oli silloin osa Venäjän keisarikuntaa. Virolaiset hylkäsivät kylän vuonna 1918, jolloin alueella alkoivat yhteenotot turkkilaisten, armenialaisten ja venäläisten välillä. 8 virolaisperhettä palasi kylään kun Turkki oli vallannut alueen lopullisesti. Toisen maailmansodan jälkeen osa virolaisista muutti takaisin Neuvostoliittoon.
Kylän löysi tieteellisessä mielessä ruotsinvirolainen tutkija Paavo Roos vuonna 1966. Hänen veljensä Aarand Roos tallensi kylän oloja vuosina 1967–1974. Pian tämän jälkeen koko kylä sammui, kun sen asukkaat muuttivat muualle.
Damon Stoudamire

Damon Lamon Stoudamire (s. 3. syyskuuta 1973 Portland) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. 
Ura.
Stoudamire pelasi yliopistokoripalloa Arizonan yliopistossa. Vuonna 1994 hän johdatti yliopistonsa NCAA-koripallon Final Fouriin. Stoudamire valittiin seitsemäntenä varauksena. Varauksen teki Toronto Raptors, jonka paidassa hän pelasi seuraavat kolme kautta. Vuonna 1998 Stoudamire siirtyi Portland Trail Blazersiin. Hän pelasi kotikaupunkinsa seurassa vuoteen 2005 saakka, jolloin Memphis Grizzlies palkkasi hänet. Tammikuussa 2008 Grizzlies vapautti Stoudamiren. Kauden lopun hän pelasi San Antonio Spursissa.
Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää

Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää on Jaakko Löytyn sanoittama Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi numero 501. Virren sävelmä on alkuosa eteläafrikkalaisen Enoch Sontongan vuonna 1897 säveltämästä laulusta "Jumala siunaa Afrikkaa" ("Nkosi Sikelel' iAfrika""), josta tuli myöhemmin osa myös Etelä-Afrikan kansallislaulua.
Jaakko Löytyllä itsellään on vahvat siteet Afrikkaan, sillä pian hänen syntymänsä jälkeen hänen vanhempansa lähtivät lähetystyöhön Namibiaan, jossa Löytty vietti lapsuutensa. Puolisonsa, kirjailija Kaija Pispan kanssa Löytty oli myöhemmin itse lähetystyössä Senegalissa.
"Kuule, Isä taivaan, pyyntö tää"" on lastenvirsi; virsikirjassa se on osastossa Lapset.
Virsi löytyy myös Ruotsin kirkon virsikirjasta numerolla 737, osastossa "Elämä Jumalan maailmassa." Virrestä on siellä myös ruotsinkielinen käännös, jonka Per Harling on tehnyt 1996 ("Gud, som är i himlen, dig vi ber").
Virsissä on vanhastaan pyydetty siunausta isänmaalle ja virsikirjassa on oma osionsa isänmaavirsille. "Virsikirjamme virret" -teoksen kirjoittaja Tauno Väinölä huomauttaa, että virsi on uudenlainen avaus, sillä siinä pyydetään siunausta koko maailmaan. Kertosäkeessä veisataan: "Siunaa koko maailmaa" ja virressä pyydetään siunausta joka maanosalle erikseen: "Varjele ja siunaa Afrikkaa, Amerikan maita, Eurooppaa, Australiaa, suurta Aasiaa".
You Rock My World

You Rock My World on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin ensimmäinen vuoden 2001 albumilta Invincible julkaistu single. Sen ovat kirjoittaneet Jackson itse, Rodney Jerkins, Fred Jerkins III, LaShawn Daniels ja Nora Payne. 
Kappaleet.
Yhdysvaltojen single
Britannian single
Australian ja Euroopan single
Wilhelm Bauck

Carl Wilhelm Bauck (13. joulukuuta 1808 Göteborg, Ruotsi – 8. lokakuuta 1877 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen urkuri, musiikkikirjailija ja säveltäjä. Hän työskenteli Göteborgin englantilaisen kirkon urkurina vuodesta 1828 ja muutti 1832 Tukholmaan, jossa toimi pianonsoitonopettajana ja kriitikkona. Hän kirjoitti Aftonbladetiin nimimerkillä -u- 1842–1859, Nya dagligt allehanda -lehteen 1860–1871 ja Dagens Nyheteriin vuodesta 1871. Bauck avusti myös lyhytaikaisesti Stockholms musiktidning -lehteä 1844 ja vuodet 1853–1857 hän oli toimittajana Ny tidning för musik -lehdessä. Vuonna 1858 Bauck siirtyi musiikinhistorian ja estetiikan opettajaksi Tukholman konservatorioon, josta hän sai professuurin 1864. Bauckin sävellystuotanto sisältää lauluja, pianokappaleita ja jousikvarteton.
Kalervo Hortamo

Kalervo Hemming Hortamo (sukunimi vuoteen 1929 "Ruusunen"; 20. maaliskuuta 1917 Helsinki – 4. tammikuuta 1989 Iisalmi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Hortamon vanhemmat olivat työmies Kalle Ruusunen ja Edith Maria Ruusunen. Hän pääsi ylioppilaaksi Haminan yhteislyseosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta 1939. Hortamo toimi sitten opettajana Keiteleellä ja Vieremällä.
Kalervo Hortamo oli naimisissa vuodesta 1939 kansakoulunopettaja Sirkka Ilona Lassilan kanssa. Heidän tyttärensä on toimittaja ja runoilija Tuula Hortamo (s. 1943).
Jan van Boom

Jan van Boom (15. syyskuuta 1807, Utrecht, Alankomaat – 19. maaliskuuta 1872, Tukholma, Ruotsi) oli hollantilaissyntyinen ruotsalainen pianisti, pianopedagogi ja säveltäjä. Hänen isänsä oli huilisti ja säveltäjä Johannes van Boom (1783–1878) ja veljensä huilisti Hermanus van Boom (1809–1883). Jan van Boom opiskeli Johann Nepomuk Hummelin ja Isack Moschelesin oppilaana. Hän esiintyi konserttikiertueellaan Tukholmassa 1824 ja asettui kaupunkiin asumaan seuraavana vuonna. Vuonna 1827 hän toimi Franz Berwaldin pianopartnerina tämän Norjan kiertueella. Vuodesta 1842 kuolemaansa saakka Boom opetti pianonsoittoa Tukholman konservatoriossa, professuurin hän sai 1859. Aktiivisen konsertoinnin hän lopetti 1847 keskittyen sen jälkeen opettamiseen.
Boomin pianosävellykset ovat tyypillisiä romantiikan ajan teoksia ja osittain virtuoositeoksia. Sävellykset ovat loistokkaita ja esittäjälleen vaativia, mutta toisinaan niissä esiintyy kaavamaisia piirteitä. Pianolle Boom sävelsi etydejä ja sonaatteja sekä oopperasävelmien ja ruotsalaisten kansansävelmien parafraaseja. Hänen oopperansa "Näcken eller elfspelet" esitettiin Tukholmassa 1844. Tärkeä teos on myös konserttisinfonia ("Concert-Symphonie," e-molli, opus 24), jonka toisen osan pohjana on koraali "Herre signe du och råde." Boom sävelsi myös pianokvartettoja ja -trioja, pianosäestyksellisiä lauluja ja vokaaliteoksen "Halleluja." Hänen kirjallinen tuotantonsa rajoittuu pianonsoittotutkielmaan "Teoretisk och praktisk pianoskola" vuodelta 1870.
T. J. Dahlberg

Thure Juhana (Johan) Dahlberg (23. maaliskuuta 1836 Pielavesi – 4. toukokuuta 1870 Pielavesi) oli suomalainen kamarikirjuri ja runoilija.
Dahlberg on suomentanut Björnstjerne Björnsonin novellin ”Iloinen poika” ja Rudolf Kneiselin näytelmän "Viuluniekka" sekä julkaissut vanhalla suomalaisella runomitalla sepittämänsä "Runot Herkules uroosta" (1863).
Dahlbergin vanhemmat olivat siltavouti Hans Dahlberg (nimi alkuaan Hannu Taskinen) ja Agata Hedvig Kauppinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1861 ja hän suoritti Helsingin yliopistossa kameraalitutkinnon 1865 ja tuomarintutkinnon 1866.
Pällilä

Pällilä (v:een 1948 ja v:sta 1948 Вишнёвка "Višnjovka") on kylä Yskjärven itärannalla Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Pällilä kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan osa Muolaan kuntaa. 
Historia.
Kyläkuva.
Suomeen kuuluessaan Pällilä sijaitsi Muolaan keskiosassa aivan kirkonkylän Kirkkorannan eteläpuolella, jonne oli matkaa noin kaksi kilometriä. Pällilän naapurikyliä olivat lännessä Kyyrölä, etelässä Leirilä, idässä Hattula ja pohjoisessa Kirkkoranta ja Turulila.
Pällilän pohjoisosan kautta kulki maantie Kyyrölästä Muolaan kirkonkylään. Pällilän hovin kohdalla tästä maantiestä erkani kylätie etelään, joka johti kylän halki Nurmiin kautta Soittolasta Muolaan kirkonkylään vievälle maantielle. Vuonna 1936 Pällilän pinta-ala oli 9,23 neliökilometriä, josta oli peltoa 337 hehtaaria, niittyä 14 hehtaaria ja metsää 572 hehtaaria. Pällilän pellot sijaitsivat pääasiassa kylän länsiosassa Yskjärven rannalla, jonne myös asutus oli keskittynyt. Pällilän kansakoulu sijaitsee kylän pohjoisosassa kylätien varrella. Kylän pohjoispäässä maantien varressa sijaitsee Pällilän hovi.
Pällilän koulupiiriin kuuluu Pällilän lisäksi kylän eteläpuolella olevat Nurmiin alueen pikkukylät: Kurkela, Heikkilä ja Leirilä. Pällilän koulu aloitti toimintansa vuonna 1876 ja se oli Muolaan ensimmäinen kansakoulu. Pällilän koulunrakennus poltettiin talvisodassa 2. joulukuuta 1939 alueelta vetäydyttäessä.
Sota-aika.
Pällilän väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Pällilän kylän asukkaat asutettiin Somerolle.
What Is This Thing Called Love?

”What Is This Thing Called Love?” on Cole Porterin säveltämä ja sanoittama kappale musikaalinäytelmästä "Wake Up and Dream". Sen esitti ensimmäisenä englantilainen laulaja Elsie Carlisle maaliskuussa 1929. Kappaleesta on tullut suosittu jazzstandardi ja yksi Porterin soitetuimpia sävellyksiä.
"Wake Up and Dream" jatkui Lontoossa 263 näytöksen ajan. Musikaali herätti huomiota New Yorkin teatteripiireissä kriitikoiden ylistäessä Tilly Loschin tulkintaa kappaleesta. Näytelmä tuotettiin joulukuussa 1929 myös Broadwayllä; amerikkalaisessa versiossa ”What Is This Thing Called Loven” lauloi Frances Shelley. Ginny Simms esitti kappaleen Porterin elämästä kertovassa elokuvassa "Yö ja päivä" vuonna 1946.
Kappaleesta tuli nopeasti osa jazzmuusikoiden repertuaaria. Ben Bernien ja Fred Richin levytykset nousivat Yhdysvaltojen singlelistalle vuonna 1930, ja kappaleen levyttivät myös muun muassa stride-pianisti James P. Johnson, klarinetisti Artie Shaw ja kitaristi Les Paul. Kappale esitetään tavallisesti nopeasti; Clifford Brownin, Max Roachin ja Sonny Rollinsin versio vuodelta 1956 on yksi tunnetuimmista nopeista instrumentaaliversioista. Saksofonisti Sidney Bechet levytti sen balladitempolla vuonna 1941 trumpetisti Charlie Shaversin kanssa.
Kappaleen harmonia vaihtelee yllättävästi duurin ja mollin välillä. Säveltäjä Alec Wilder sanoi kappaleesta: ”Jos minulle annettaisiin pelkät soinnut ilman melodiaa, olisin ymmälläni yrittäessäni keksiä niille uskottavaa melodiaa.” Harmoniaa on tutkittu ja käytetty paljon kappaleen julkaisemisen jälkeen, ja sointukulun päälle on sävelletty useita jazzkappaleita, tunnetuimpana Tadd Dameronin bebop-standardi ”Hot House”.
Maan veli

Maan veli on Tomi Kontion kirjoittama nuortenkirja. Se on Austraasia-trilogian odotettu päätösteos. Trilogian aloittanut teos Keväällä isä sai siivet voitti vuonna 2000 Finlandia Junior -palkinnon. Sen jatko-osa on nimeltään Austraasian viimeiset lapset (2002). Maan Veli kertoo kolmesta nuoresta, jotka seikkailevat Austraasian ihmeellisessä maailmassa.
Juoni.
Austraasia, onnen maa, ei ole enää entisensä. Kun Tomi, Timo ja Laura ystävineen hakevat ihmisten varjot takaisin Austraasiaan, he menettävät samalla siipensä. Kts.Austraasian viimeiset lapset. Mutta muutakin tapahtuu. Tuholaisparvet saapuvat Austraasian viljapelloille, makea vesi alkaa ehtyä, ihmiset tulevat riitaisiksi ja alkavat kaivata takaisin Maahan. Ja meren takana, kaukaisessa Hamartiassa, vihollinen ehkä valmistelee uutta hyökkäystä. Mutta ensimmäinen vihollinen on lähempänä kuin nuoriksi varttuneet lapset osaavat edes kuvitella: heidän omassa kylässään! Varjonhakijoista ei siis tulekaan Austraasian sankareita. Kyläläiset syyttävät Tomia, Timoa ja Lauraa sekä heidän ystäviään Austraasiaa vaivaavista vitsauksista. Jopa Tomin ja Timon isä, Austraasian tirehtööri, kääntyy poikiaan vastaan. Onneksi nuorukaisilla on myös tukijoita. Vanha karvainen merirosvo Puuttuva Peukalo ja hänen vuosisatojen takainen rakastettunsa, salaperäinen Isadora, ovat nuorten apuna, kun he alkavat etsiä tietä takaisin Maahan. Yritys tuntuu toivottomalta, kunnes he saavat viestin Maapallolta, yllättävältä taholta, salaiselta veljeltä. Ehkä he sittenkin voisivat päästä takaisin vanhalle kotiplaneetalleen?
Child’s Play 3

Child’s Play 3 on Jack Benderin ohjaama vuonna 1991 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, joka kuuluu "Child's Play" -sarjaan. Elokuva on nykyään Suomessa ikärajaltaan K-18, vaikka elokuvan VHS-versiossa ikärajaksi oli asetettu K-16.
Juoni.
On kulunut kahdeksan vuotta edellisen osan tapahtumista ja Andy Barclay on joutunut sotilaskouluun. Sillä aikaa ahne leluyhtiö on jälleen tappajanukke-kohun lakattua käynnistämässä Kiva kaveri -nukkien sarjatuotantoa, jossa Chuckyn tuhoutunut keho muovautuu ehjäksi, jolloin Chucky on taas hengissä. Chucky ottaa selvää Andyn nykyisen sijainnin ja postittaa itsensä sotilaskouluun. Mutta paketti ei menekään Andylle asti vaan Tyler -niminen poika avaa paketin ja Chucky paljastaa itsensä. Näin ollen Chucky tuumii, ettei tarvitsekkaan enää Andya vaan hän voisi kokeilla siirtää sielunsa helposti manipuloitavaan Tyleriin. Chuckyn suunnitelmia kumminkin mutkistaa Andy, joka saa tietää Chuckyn olevan jälleen sotajalalla ja hän pyrkii estämään pirullisen nuken aikeet lopullisesti.
James Bulgerin murha.
"Child's Play 3" tunnetaan pahamaineisesti Britanniassa vuonna 1993 tapahtuneesta James Bulgerin murhasta, jossa kaksi brittiläistä poikaa olivat tappaneet kaksivuotiaan James Bulgerin houkuteltuaan tämän mukaansa ulos kauppakeskuksesta. Oikeudessa asianajajat olivat käyttäneet puolustusta, että "Child's Play 3" olisi toiminut innoittajana murhille, vaikka kyseistä tapaa ei elokuvassa nähdäkään.
Huolimatta murhan ja elokuvan yhteyden puuttumisesta media tarttui aiheeseen, minkä seurauksena "Child's Play 3":en kyseenalaisen maineen takia elokuva poistettiin Britannian videovuokraamoista ja monet TV-kanavat poistivat sen elokuvatarjonnasta.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuva saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Teresa Teng

Teresa Teng (; 29. tammikuuta 1953 Baozhong, Kiinan tasavalta – 8. toukokuuta 1995 Chiang Mai, Thaimaa) oli taiwanilainen laulaja. Hän syntyi Taiwanin saarella Kiinan tasavallassa, mutta hänen vanhempansa olivat kotoisin manner-Kiinasta. Uransa aikana Teng nousi kuuluisuuteen monissa Aasian maissa, ja hänen levyjään on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta.
Elämä ja ura.
Teng oli viisilapsisen perheen ainoa tyttö. Jo lapsena hän osoitti musiikillista lahjakkuutta ja alkoi esiintyä kotiseutunsa yhtyeiden kanssa kymmenen vuoden ikäisenä. Samoihin aikoihin hän myös voitti paikallisen radioaseman järjestämän, folkmusiikkiin keskittyneen laulukilpailun. 13-vuotiaana hän alkoi aktiivisesti harjaannuttaa laulutekniikkaansa ja totesi vuotta myöhemmin haluavansa luoda uran ammattilaislaulajana. Menestys alkoi vuonna 1968 erään TV-esiintymisen myötä. Tengin kysyntä esiintyjänä kasvoi huomattavasti ja levytystahti kiihtyi. Kaiken kaikkiaan Tengin lauluja on julkaistu yli sadalla eri levyllä.
1960-luvulla ja vielä 1970-luvullakin Tengin suosio rajoittui lähinnä Kiinan tasavaltaan, Kiinan kansantasavaltaan sekä Japaniin. Hänen ensimmäinen konserttinsa Aasian ulkopuolella järjestettiin Kanadassa vuonna 1979. Tuolloin Teng asui Yhdysvalloissa, missä hän opiskeli kieliä, matematiikkaa ja biologiaa. Vähitellen hänen tunnettavuutensa länsimaissa kasvoi. Hyvänä esimerkkinä tästä on, että 1980-luvulla hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen aasialaislaulaja, jolle tehtiin esiintymissopimus Las Vegasin kuuluisaan Caesar's Palaceen. Mainetta siivittivät varsinkin balladilaulut.
Viimeisinä elinvuosinaan Teng asui Japanissa. Hän kuoli vuonna 1995 äkillisen astmakohtauksen seurauksena ollessaan lomamatkalla Thaimaassa.
Teng voitti uransa aikana lukuisia palkintoja.
Oskar Paarma

Bror Oskar Vilhelm Paarma (v:een 1935 "Broms"; 15. syyskuuta 1905 Huittinen – 15. kesäkuuta 1994 Tampere) oli suomalainen tuomiorovasti Tampereen tuomiokirkkoseurakunnassa 1957–1972. Paarma uudisti Tampereen kirkollista elämää ja suosi seurakunnan uusia työmuotoja.
Oskar Paarma tuli ylioppilaaksi vuonna 1925 ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1930 Turussa. Hän toimi kappalaisena Lappeenrannassa ja Tampereella vuosina 1934-1953, minkä jälkeen hän oli Tampereen Kalevan seurakunnan kirkkoherrana 1954-57. Hänet valittiin Tampereen tuomiorovastiksi vuonna 1957, mistä virasta hän jäi eläkkeelle vuonna 1972. Lappeenrannan lyseon uskonnonopettajana Paarma toimi vuosina 1930–1946 ja Tampereen yhteiskoulussa 1946–1953. Tampereen tuomiokapitulin asessorina hän oli vuodet 1950–1956 ja Tampereen kaupungin lähetyksen johtokunnan jäsen 1948–1976, Suomen Kirkon Sisälähetysseuran johtokunnan jäsen vuodesta 1951, valtuuskunnan puheenjohtaja vuodesta 1961, ja kirkolliskokouksen jäsen kuutena eri vuotena 1950–1970 luvuilla. Tampereen seurakunnan kirkkovaltuuston puheenjohtajana Paarma toimi 1956–1972. Paarmalla oli lisäksi useita luottamustehtäviä yhteiskunnan eri aloilla. 
Oskar Paarma oli "Tampereen kirkkosanomien" päätoimittaja lehden ilmestymisvuosina 1954–1958. Paarman vanhemmat olivat apteekkari Oskar Benedikt Broms ja Anna Sofia (o.s. Grönfors). Puoliso oli Katri (Kaisu) Augusta (o.s. Engblom) vuodesta 1930. Paarmojen poika Jukka Paarma oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa.
Jacob Mulenga

Jacob Mulenga (s. 12. helmikuuta 1984 Kitwe) on sambialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pelasi urallansa Ranskan, Alankomaiden ja Kiinan pääsarjoissa sekä myös alemmissa sarjoissa. Pisimmän aikaa hän edusti Ranskan kakkossarjan LB Châteauroux’ta ja Alankomaiden pääsarjan FC Utrechtia. Kummassakin joukkueessa hän pelasi viiden kauden ajan.
Mulenga edusti vuosina 2004−2014 myös Sambian maajoukkuetta. Hän pelasi muun muassa Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2008, 2010 ja 2013.
Sakari Vuorisalo

Sulo Sakari (Sake) Kolari (10. marraskuuta 1918 – 2. lokakuuta 2006) oli suomalainen pesäpalloilija. Hänet tunnetaan myös sukunimellä Vuorisalo. 
Vuorisalo voitti mestaruuden Helsingin Pallonlyöjissä vuonna 1938. Hänet tunnettiin aikansa kovakätisimpänä 2-vahtina. Vuorisalo työskenteli arkkitehtina ja hänen käsialaa oli myös ensimmäinen pesäpallostadion-suunnitelma Kaisaniemeen.
Piippu (asetekniikka)

Piippu on ampuma-aseen osa jonka läpi ammus kulkee. Piippu on pitkä, suora ja poikkileikkaukseltaan pyöreä lähes poikkeuksetta metallista valmistettu kappale, jonka keskellä on pyöreä reikä ammusta varten. Reiän seinämässä on useissa asetyypeissä kiertyvä uritus, rihlaus, jonka tehtävänä on saada ammus pyörimään pituusakselinsa ympäri, jotta se lentäisi vakaasti. Halkaisijaltaan yli 20 mm piippuja kutsutaan putkiksi.
Piipun alkupäässä on takaaladattavissa aseissa yleensä patruunapesä ylimenokartioineen ja suussa päätekartio. Piipun suussa voi olla kierre tai jokin muu kiinnitysmekanismi liekinsammutinta, pistintä, suujarrua, äänenvaimenninta tai muuta lisävarustetta varten. Aseen käyntitarkkuuden kannalta on oleellista, että piippu on mahdollisimman jäykkä, ja sisäpinnan laatu on hyvä.Kun patruunan lataus on piippuun käyvä, käy ase/piippu laukauksesta toiseen samalla tavalla. Piipun pituus ilmoitetaan patruunalla ladattavissa aseissa mitattuna iskupohjasta piipunsuuhun.
Piiput valmistetaan yleensä takomalla.Piippuja voidaan valmistaa myös lastuamalla(kanuunapora/nappirihlaus)
Santa Claran piirikunta

Santa Claran piirikunta on piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asui vuoden 2018 arvion mukaan 1 937 570 ihmistä. Asukasluku on kasvanut 8,8 prosenttia vuoden 2010 väestönlaskennasta, jolloin piirikunnassa asui 1 781 642 ihmistä. Santa Claran pinta-ala on 3 341,3 neliökilometriä, ja sen pääkaupunki on San José.
Carolyn Jones

Carolyn Sue Jones (28. huhtikuuta 1930 Amarillo, Texas – 3. elokuuta 1983 West Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli vuonna 1958 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Poikamiesilta". Hän sai vuonna 1958 Sandra Deen ja Diane Varsin kanssa Golden Globen lupaavimpana naistulokkaana.
Jonesia koulutettiin Pasadena Playhousessa.
Jones esiintyi Morticia Addamsin roolissa televisiosarjassa "The Addams Family" ja Elvis Presleyn kanssa elokuvassa "Kitara kainalossa" (1958). Lisäksi hänellä oli rooleja muiden muassa elokuvissa "Heikompi sukupuoli" (1956), "Kovanaama Nelson" (1957), "Läpiä päässä" (1959), "Uudet tähdet syttyvät" (1959), "Viimeinen juna Gun Hillistä" (1959) ja "Mies verkossa" (1959). 
Jones kirjoitti vuonna 1971 romaanin "Twice Upon a Time".
Hän oli neljästi naimisissa. Hänen puolisoinaan olivat Donald G. Donaldson (1950–1951), Aaron Spelling (1953–1964), Herbert S. Greene (1968–1977) ja Peter Bailey-Britton (1982–1983). Hän kuoli 53-vuotiaana paksusuolen syöpään.
John Ericson

John Ericson (25. syyskuuta 1926 Düsseldorf, Saksa – 3. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalais-saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa TV-ohjelmissa ja elokuvissa kuten "Pretty Boy Floyd" (1960), "Vihreä tuli" (1954) ja "Hokkuspokkus taikaluudalla" (1971).
Syyrian energiapolitiikka

Syyrian energiapolitiikka kertoo Syyrian energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. 
Energiantuotanto ja vienti.
Eurostat 2006 mukaan Syyria vie öljyä Euroopassa eniten Saksaan, Ranskaan, Espanjaan ja Italiaan. 
 
Uusiutuva energia.
Syyria on asettanut uusiutuvan energian tavoitteen ja rakentamiseen liittyviä tavoitteita liittyen aurinkoenergian hyödyntämiseen. Vuonna 2007 Syyrian uusiutuvan energian osuuden tavoite oli 4 % vuoteen 2010 mennessä ja 10 % vuoteen 2020 mennessä.
Hiidentorni

Hiidentorni on suomalaisen black metal -yhtyeen Hornan järjestyksessään toinen demo.
Demosta on olemassa useita julkaisuja, joista ensimmäinen on vuonna 1997 Noitatorni Tuotantojen C-kasettijulkaisu, jota tehtiin 150 kappaletta. Toisen kerran se julkaistiin samaisena vuotena Solistitium Recordsin kautta CD:nä, ja kyseinen painos oli rajattu 1 500 kappaleeseen. Vuonna 2003 Hiidentorni julkaistiin uudelleen 12-tuumaisena vinyylinä Blut &amp; Eisen Productionsin kautta 350 kappaleen painoksena. Woodcut Records julkaisi demon uudelleen CD:nä 2010 rajoittamattomana painoksena.
Vilhelm Lilljeborg

Vilhelm Lilljeborg (6. lokakuuta 1816 Helsingborg – 24. heinäkuuta 1908 Uppsala) oli ruotsalainen eläintieteen professori.
Lilljeborgin vanhemmat olivat rehtori ja kirkkoherra Jöns Peter Lilljeborg ja Hedda Hultberg. Lilljeborg kirjoittautui opiskelemaan Lundin yliopistoon 1834, jossa hänestä tuli filosofian kandidaatti 1840 ja filosofian tohtori 1841. Vuonna 1844 hänet nimitettiin eläintieteen dosentiksi ja 1853 lehtoriksi. Saman vuoden lopulla Lilljeborg hänelle tarjottiin eläintieteen professuuria Uppsalan yliopistosta, ja hän astui virkaan seuraavana vuonna, ja hoiti professuuria vuoteen 1882 saakka. 1877 hänet nimitettiin lääketieteen kunniatohtoriksi.
Lilljeborgi piti esikuvanaan Sven Nilssonia. Hän tutki erityisesti nisäkkäitä ja lintuja, mutta myös muuta Ruotsin eläinfaunaa, ja julkaisi suuren määrän eläintieteellisiä kirjoja ja artikkeleita.
Lilljeborg avioitui Sara Maria Ingeborg Holmin kanssa 1854. Hänen toinen vaimonsa oli Eva Charlotta Lindstedt (1862).
Declan Galbraith

Declan John Galbraith (s. 19. joulukuuta 1991 Hoo St Werburgh, Kent, Iso-Britannia) on englantilainen laulaja. Hän menestyi ensin erilaisissa kykyjenetsintäkilpailuissa, kunnes sai levytyssopimuksen. Hänen ensimmäinen levytyksensä oli "Walking in the Air", joka ilmestyi Christmas Hits -albumilla vuonna 2001 kun Galbraith oli noin kymmenvuotias. Ensimmäinen albumi "Declan" ilmestyi vuonna 2002 levy-yhtiö EMI:llä.
Suomen naisten jääpallomaajoukkue

Suomen naisten jääpallomaajoukkue edustaa Suomea naisten jääpallokilpailuissa. Se toimii Suomen Jääpalloliiton alaisuudessa. Suomen naisten jääpallomaajoukkuetta valmentaa Tomi Gröhn.
Suomi on voittanut viidesti pronssia jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Historia.
1946 pelattiin ensimmäinen kansainvälinen ottelu Suomen naisjääpalloilun historiassa. Helsingin kaupunkijoukkue kohtasi tuolloin Tukholman kaupunkijoukkueen Tukholmassa. Vuonna 1948 Tukholman joukkue teki vastavierailun Helsinkiin. Vaikka näitä kaupunkiotteluita on välillä – virheellisesti – kutsuttu myös maaotteluiksi, niille ei kuitenkaan ollut myönnetty maaottelun arvoa. 
Ensimmäisen virallisen maaottelunsa naisten jääpallossa Suomi pelasi Ruotsia vastaan Kemissä 1980. Ottelu päättyi Suomen tappioon 3–14. Ensimmäisen kerran Helsingissä 1985 Suomen ja Ruotsin välinen maaottelu päättyi muuhun kuin Ruotsin voittoon. Tuolloin Suomi ja Ruotsi pelasivat tasan 3–3.
2004 Lappeenrannassa järjestettiin historian ensimmäiset jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut. Suomi sijoittui kisoissa kolmanneksi.