tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Väinö Pajari

Väinö Pajari (25. toukokuuta 1879 Hiitola – 5. elokuuta 1959 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri, Työmies-lehden toimitussihteeri ja valtiollisen poliisin esittelijä.
Väinö Pajarin vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Matti Pajari ja Hilma Fredrika Serafina Hasselqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Viipurin lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903. Pajari opiskeli 1903–1907 yliopiston matkastipendiaattina Moskovan yliopistossa. Hän teki sittemmin opinto- ja liikematkoja Venäjälle, Skandinavian maihin, Englantiin ja Viroon. 
Pajari oli Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa opettajana 1906 ja 1908, Terijoen yhteiskoulussa venäjän kielen, historian ja voimistelun opettajana ja yhteiskoulun vt. johtajana 1909–1911 ja sitten Työmies-lehden toimitussihteerinä 1911–1916 ja SOK:n Helsingin konttorin johtajana vuoteen 1922. Hän oli vuodesta 1922 alkaen Etsivän Keskuspoliisin ja sittemmin valtiollisen poliisin palveluksessa toimien viimeksi passitoimiston esittelijänä vuoteen 1946 saakka. 
Pajari harrasti kansankielen tutkimista ja keräsi vuodesta 1900 alkaen sanastoa Itä-Suomesta. Hän julkaisi aiheesta tutkimuksia ja kirjoituksia sanomalehdissä. Pajarin käsikirjoituksia, muistiinpanoja ja Neuvostoliittoa sekä talvisotaa koskevaa aineistoa on Kansalliskirjaston käsikirjoituskokoelmissa.
Väinö Pajari oli naimisissa Lyyli Anna Aleksandra Helteen kanssa.
Frederik Tiffels

Frederik Tiffels (s. 20. toukokuuta 1995 Köln, Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla DEL-joukkue Eisbären Berlinissa. National Hockey Leaguen (NHL) Pittsburgh Penguins valitsi Tiffelsin vuoden kuudennella kierroksella, kokonaistilanteessa 167. Hän pelaa enimmäkseen vasempana laitahyökkääjänä. Hänen vanhempi veljensä Dominik Tiffels on myös ammattijääkiekkoilija.
Tartsan Koivula suomalaisessa leppämetsässä

Tartsan Koivula suomalaisessa leppämetsässä on Televisioteatterin ja Yleisradion tekemä suomalainen lasten televisioelokuva, joka valmistui vuonna 1980. Elokuva perustuu Uolevi Nojosen samannimiseen romaaniin. Se on kuvattu kesällä 1980 Jyväskylässä, Saarijärvellä ja Äänekoskella.
Juoni.
13-vuotias Tartsan perustaa ystävineen salaseuran, jonka tarkoituksena on selvittää rikoksia. Ystävykset kiinnittävät huomiota outoihin tapahtumiin, joilla vaikuttaa olevan yhteys paikkakunnalla vierailevaan tivoliin.
Höggklubb

Höggklubb on Kristiinankaupungin lähellä oleva luotsiasema, joka oli miehitettynä vuoteen 1989. Alue on luotsikulttuurin kannalta merkittävä säilynyt kulttuuriympäristö. Viimeisin luotsiasemarakennus on valmistunut vuonna 1939. Luotsiasemaan kuuluu 1900-luvun alussa rakennettu tähystystorni sekä hirsituvat, joita rakennettiin luotseille asunnoiksi kun luotsitilajärjestelmä lakkautettiin ja luotsipäivystys keskitettiin varsinaisten asemien yhteyteen. Nykyään kesäisin Höggklubbenilta järjestetään melontaretkiä matkailijoille.
Hundorp

Hundorp on taajama Sør-Fronin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 597 vuonna 2023.
Harpefoss

Harpefoss on taajama Sør-Fronin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 311 vuonna 2023.
Lia (taajama)

Lia on taajama Sør-Fronin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 289 vuonna 2023.
Sør-Fronin kirkko

Sør-Fronin kirkko () on Sør-Fronin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen kivikirkko vuodelta 1792.
Ingebjørg Guttormintytär

Ingebjørg Guttormintytär (norjaksi "Ingebjørg Guttormsdatter") oli 1100-luvun alussa elänyt Norjan kuningatar. Hän oli naimisissa Östen Maununpojan kanssa. Ingebjørg kuului Gudbrandsdalenissa asuneeseen mahtisukuun, ja avioliitolla Östen pyrki vahvistamaan asemaansa alueella. Ingebjørgin isoisoäiti ja Östenin isoisoisoäiti olivat sisaruksia.
Ingebjørgistä ei ole säilynyt paljonkaan tietoa. Pariskunnalla oli tytär, Maria Östenintytär, jonka pojat Olav Gudbrandinpoika ja Östen Gudbrandinpoika kapinoivat 1160-luvulla Maunu Erlinginpoikaa vastaan.
Corbitt

Corbitt on alun perin engaltilainen sukunimi. Se on muunnelma Corbett sukunimestä. Sukunimi kuuluu muun muassa seuraaville henkilöille:
Natur &amp; Kultur

Natur &amp; Kultur (lyh. "NOK") on ruotsalainen kirjankustantamo, joka on perustettu vuonna 1922. Se on erikoistunut tietokirjallisuuteen ja oppikirjoihin.
Oslon yliopistollinen sairaala

Oslon yliopistollinen sairaala (, lyh. "OUS") on Oslossa ja sen lähialueilla toimiva sairaalayhtymä, jolla on yli 20 000 työntekijää. Se perustettiin vuonna 2009 yhdistämällä Akerinin yliopistollinen sairaala, Rikshospitalet ja Ullevålin yliopistollinen sairaala.
Frank Nazar

Frank Nazar (s. 14. tammikuuta 2004 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Nazar edustaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksia. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hän laukoo oikealta.
Ennen NHL-uraansa Nazar pelasi Yhdysvaltain kehitysmaajoukkueessa ja Michiganin yliopiston joukkueessa. Chicago Blackhawks varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 13. varausvuorolla . Elokuussa 2025 Nazar solmi Blackhawksin kanssa seitsemänvuotisen ja yhteensä 46,13 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Nazar kuului Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2024 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Turnauksen seitsemässä ottelussa hän syötti kahdeksan maalia.
Corbeau

Corbeau on ranskankielinen sukunimi. Sukunimi tulee ranskankielisestä sanasta "", joka tarkoittaa korppia. Sukunimi kuuluu muun muassa seuraaville henkilöille:
Zeki Amdouni

Mohamed Zeki Amdouni (s. 4. joulukuuta 2000 Geneve, Sveitsi) on turkkilais-sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa englantilaista Burnleystä, johon hän siirtyi vuonna 2023. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2022.
Amdouni edusti kotimaassaan alemmilla sarjatasoilla Étoile Carougea ja Stade Lausanne Ouchya sekä Sveitsin Superliigassa Lausanne-Sportia kaudella 2021–2022 ja lainasopimuksella Baselia kaudella 2022–2023. Hän pelasi Superliigassa yhteensä 66 ottelua ja teki niissä 24 maalia. Hän oli kaudella 2022–2023 Konferenssiliigan paras maalintekijä tehtyään 11 ottelussa seitsemän maalia, jotka kaikki syntyivät alkulohkon jälkeisissä pudotuspeleissä. Basel karsiutui Konferenssiliigasta välierissä.
Amdouni siirtyi heinäkuussa 2023 englantilaisseura Burnleyyn. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Valioliigassa 34 ottelua, joissa 27 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä viisi maalia: syyskuussa Nottingham Forestia, joulukuun alussa Sheffield Unitedia, joulukuun lopulla Aston Villaa, tammikuussa Luton Townia ja huhtikuussa Manchester Unitedia vastaan. Liigacupin toisella kierroksella elokuussa hän teki maalin Nottingham Forestia vastaan. Hän aloitti kauden 2024–2025 mestaruussarjaan pudonneessa Burnleyssä mutta siirtyi elokuun 2024 lopulla lainalle Portugalin Primeira Ligassa pelaavaan Benficaan. Hän pelasi kauden aikana 24 Portugalin pääsarjaottelua ja teki seitsemän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua ja teki yhden maalin.
Amdouni pelasi Sveitsin alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa mutta myös yhden ottelun Turkin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Tšekkiä vastaan. Vuonna 2023 hän pelasi Sveitsin kaikissa kymmenessä EM-karsintaottelussa ja teki niissä kuusi maalia: maaliskuussa yhden Valko-Venäjää ja Israelia vastaan, kesäkuussa yhden Andorraa ja kaksi Romaniaa vastaan sekä lokakuussa yhden Valko-Venäjää vastaan. Hän teki seitsemännen A-maaottelumaalinsa kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Viroa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 Amdouni tuli vaihdosta kentälle kolmessa alkulohko-ottelussa ja puolivälierässä Englantia vastaan. Puolivälierän ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin joukkueensa neljäntenä laukojana, mutta Englanti meni ottelusta jatkoon. Hän teki kahdeksannen A-maaottelumaalinsa syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Espanjaa vastaan. Seuraavat maalinsa hän teki Kansojen liigassa Tanskaa vastaan lokakuussa ja Serbiaa vastaan marraskuussa 2024 sekä maaottelussa Meksikoa vastaam kesäkuussa 2025. Elokuun 25. päivään 2025 mennessä hän on pelannut 27 A-maaottelua, joista 13 ottelua avauskokoonpanossa.
Veitshöchheim

Veitshöchheim on kunta Würzburgin piirikunnassa, Unterfrankenissa Saksassa. Se sijaitsee Mainin itärannalla 6 kilometriä Würzburgista luoteeseen. Kunnalla on pinta-alaa 10,76 neliökilometriä ja väkiluku on 9 634 asukasta.
Veitshöchheim on tunnettu 1680-luvulla rakennetusta Veitshöchheimin linnasta ja sen rokokootyylisestä puutarhasta. Yhdistyneen kuningaskunnan EU-erosta lähtien kunnan alueella Gadheimin kylässä on sijainnut Euroopan unionin maantieteellinen keskipiste.
Hallinto.
Veitshöchheimin kuntaan kuuluu Veitshöchheimin keskustaajama ja siitä parin kilometrin päässä sijaitseva Gadheimin kylä, joka liittyi Veitshöchheimiin 1976 Oberdürrbachin kunnasta. Gadheimissa asui vuonna 2019 noin 80 asukasta.
Historia.
Ensimmäisen kerran Veitshöchheim mainittiin virallisissa asiakirjoissa vuonna 1097. Kunnan nimessä on viittaus sen suojeluspyhimykseen, Pyhään Vitukseen (saks. "St. Veit").
Kulttuuri.
Veitshöchheim on tunnettu karnevaaliperinteiden vaalimisesta. Vuodesta 1967 kunnassa on järjestetty "Fastnacht in Franken" -niminen karnevaaliajan iltajuhla, jota on lähetetty televisiossa vuodesta 1987 lähtien. Veitshöchheimin keskustassa on myös karnevaalihahmoilla koristeltu "Haus der Fränkischen Fastnacht", josta löytyy frankkilaista karnevaaliperinnettä esittelevä museo.
Myös Gadheimissa näkyy alueen karnevaaliperinne. Euroopan unionin maantieteellistä keskipistettä kiertää syksyllä 2023 avattu Narr-Erholungsweg-lenkkipolku, jonka varrella on 27 Euroopan unionin jäsenmaahan ja niiden huumoriin liittyvää opastaulua. Noin 5 kilometriä pitkä polku kulkee Gadheimin kylän tuntumassa peltojen ja metsien kautta.
Veitshöchheimin kirjasto sijaitsee vuonna 1855 rakennetussa asemarakennuksessa. Vuonna 2021 kirjasto sai Baijerin kulttuuriministeriön ja Baijerin kirjastoliiton myöntämän Baijerin kirjastopalkinnon osoituksena "innovatiivisesta kirjastotoiminnasta".
Ystävyyskaupungit.
Lähde:
Elena Mady

Elena Mady (oik. Elina Virtavuori, s. Turku) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija, laulaja ja säveltäjä. Hän opiskeli Stanfordin yliopistossa ja on asunut pitkään Yhdysvalloissa. Vuosina 1998 ja 2005 Mady osallistui Suomen euroviisukarsintoihin kappaleilla "Honeymoon" ja "An Actress".
Teokset.
Elena Mady on kirjoittanut kaksi nuorille suunnattua fantasiatrilogiaa.
Ella Aura
Body Jumper
Andrea Glauser

Andrea Glauser (s. 3. huhtikuuta 1996 Zauggenried, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Glauser edustaa Sveitsin NLA-liigassa pelaavaa Lausanne HC:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2024–2025 loppuun saakka. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo oikealta.
Glauser on edustanut NLA:ssa myös kasvattajaseuraansa Fribourg-Gotteronia ja SCL Tigersia. Glauser on pelannut 292 NLA:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 23 maalia ja 66 syöttöä eli yhteensä 89 tehopistettä. Glauser on pelannut 44 NLA:n ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt neljä maalia ja yhdeksän syöttöä eli 13 tehopistettä. Glauser on pelannut kymmenen NLA:n alempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt kaksi maalia. Uran tilastot päivitetty 26. toukokuuta 2024.
Kivesten omatarkkailu

Kivesten omatarkkailua suositellaan säännöllisesti kaikille miehille. Jos tarkkailussa huomataan muutoksia, tulee ottaa yhteyttä lääkäriin. Muutos voi olla merkki kivessyövästä. Tämän oireita ovat kiveksessä tuntuva kyhmy, toisen kiveksen suureneminen, kiveksen kiinteyden muuttuminen tai kipu.
Kivesten omatarkkailu ohjataan tekemään seuraavasti:
Kivessyöpä on 15-34 -vuotiailla miehillä yleisin syöpä. Sen ennuste on hyvä. Löydöksenä on surentunut, kivuton ja kiinteä kives.
50 kilometrin maastohiihto

50 kilometrin maastohiihto on yksi kilpahiihdon lajeista. 50 kilometriä on usein kutsuttu hiihdon kuninkuusmatkaksi, ja se on ainoa hiihtomatka, jolla on kilpailtu kaikissa talviolympialaisissa. Olympiakisat päättyivät maastohiihdon osalta miesten 50 kilometrin kilpailuun aina vuoteen 2014 saakka. Laji olikin pitkään lähinnä vain miehille, mutta viime vuosina se on ollut myös naisille virallisena lajina. Naiset hiihtivät 50 kilometriä ensimmäisen kerran arvokisoissa vuonna 2025.
La Jamais Contente

La Jamais Contente (suom. ’ei koskaan tyytyväinen’) oli maailman ensimmäinen auto, joka saavutti sadan kilometrin tuntinopeuden. Se oli belgialainen sähköauto, joka oli suunniteltu mahdollisimman aerodynaamiseksi. Auton rakensi ja sitä ajoi belgialainen Camille Jenatzy (lempinimi "punainen paholainen").
Ennätys saavutettiin 29. huhtikuuta – 1. toukokuuta 1899 välillä Achéresissa lähellä Pariisia. Autossa oli Michelinin renkaat ja kaksi 25 kilowatin moottoria, jotka pyörittivät takarenkaita. Autolla oli 86 hevosvoimaa ja noin 106 km/h:n maksiminopeus. Auto rikkoi edellisen höyryautolla saavutetun ennätyksen, joka oli noin 93 kilometriä tunnissa. La Jamais Contenten ennätyksen rikkoi toinen sähköauto kolme vuotta myöhemmin. Autoa säilytetään nykyään Compiègnen automuseossa.
Kuljettaja.
Camille Jenatzy (1868–1913) oli belgialainen insinööri ja autosuunnittelija. Jenatzy oli rikkaan belgialaisen kumivalmistajan poika. Hän oli yksi ensimmäisistä niin kutsutuista autointoilijoista ja toimi la Jamais Contenten rakentajana sekä kuljettajana. Hänet tunnettiin lempinimellä "punainen paholainen" punaisen partansa vuoksi. 30-vuotiaana Jenatzy osallistui paikalliseen autokilpailuun visiona saada mainostusta sähköautoille, joita hän suunnitteli Pariisin taksipalveluja varten ja voittikin kyseisen kilpailun. Jenatzyn ennätyksen päihitti vain kolme viikkoa myöhemmin ranskalainen Jeantaud-kuski Gaston de Chasseloup-Laubat, ja he alkoivat kilpailla huippunopeudesta keskenään. Syvällä ryhdillä Jenatzy voitti ja saavutti 106 kilometrin tuntinopeuden, joka toimi virstanpylväänä tulevaa autotekniikkaa varten. Jenatzy kuoli 14 vuotta myöhemmin metsästäessä.
Anton William Rosenberg

Anton William Rosenberg (22. elokuuta 1889 Sottunga – 18. elokuuta 1985 Porvoo) oli suomalainen päätoimittaja ja uskonnollinen vaikuttaja.
Henkilöhistoria.
Rosenbergin vanhemmat olivat maanviljelijät Nikolaj ja Wilhelmina Rosenberg ja puoliso vuodesta 1917 Annie Karin Alice Walli. Rosenberg kävi vapaakirkollisen saarnaajakoulu Johanneslunds Missionsskolanin Tukholmassa ja oli Suomessa vapaakirkollinen saarnaaja 1914–1933 Tammisaaressa, Tampereella, Uudessakaarlepyyssä, Vaasassa ja Helsingin Andreas-seurakunnassa. Helluntailaisen Filadelfia-seurakunnan saarnaaja ja johtaja hän oli vuodesta 1933 ja samasta vuodesta "Korsets Budskap" -lehden päätoimittaja. Rosenberg, joka julkaisi useita hartauskirjoja, toimi myös monien raamattukoulujen ja hengellisten tapahtumien luennoitsijana.
Kalaliemi

Kalaliemi on kalasta tai kala-aineksista pääasiallisesti koostuva keitinliemi, jota käytetään keittoihin, kastikkeisiin, pataruokiin ja muhennoksiin. Tälläiseen liemeen voidaan käyttää myös kalanperkeitä. Tyypillisiä liemeen käytettyjä kaloja ovat lohi, kirjolohi, hauki, kuha ja siika. Kalaliemeen sopivia aineksia ovat sipuli ja muut kasvikset sekä sienet. Kala-ainesten sopiva määrä liemessä on puoli kiloa vesilitraa kohti. Kalaliemeen sopivia mausteita ovat pippuri, sitruuna, laakerinlehti, fenkoli, persilja, tilli, timjami ja valkosipuli. Pakastettu kalaliemi sopii hyvin keittojen ja kastikkeiden pohjaksi. Kalalientä käytetään myös kalaa kypsennettäessä hauduttamalla. Kalaliemeen käytettäväksi on saatavana kalaliemikuutioita.
Fox (koodisana)

Fox on radiokoodisana, jota Naton ja joidenkin muiden toimijoiden lentäjät käyttävät, kun ilmoitetaan simuloitu tai todellinen ilmataisteluohjuksen laukaisu tai muun taistelutoimen suorittaminen. "Fox" on lyhenne sanasta "Foxtrot", jota käytetään Naton radioaakkosissa lausuttuna kirjaimesta "F". F-kirjaimen käyttö tässä tilanteessa tulee englannin kielen sanasta "Fire", . Koodia käytetään ilmoittamaan omille joukoille ilmataisteluohjuksen laukaisemisesta. Foxia saatetaan käyttää myös muissa tilanteissa, esimerkiksi kun taisteluhelikopteri ampuu ilmasta-maahan -ohjuksen.
Numeroidut koodit.
Fox-sanan jälkeen ilmoitettu numero kertoo ilmataisteluohjuksen maalinhakumenetelmän:
Jindřich Staněk

Jindřich Staněk (s. 27. elokuuta 1996 Strakonice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Tšekin liigassa Slavia Prahaa. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2021.
Staněk pelasi kotimaassaan Sparta Prahan junioreissa vuosina 2006–2014 ja siirtyi sitten Englantiin Evertoniin, jonka edustusjoukkueessa hän ei päässyt pelaamaan. Hän palasi Tšekkiin vuonna 2016 ja pelasi Třebíčin, Dynamo České Budějovicen ja Viktoria Plzeňin joukkueissa ennen kuin siirtyi tammikuussa 2024 Slavia Prahaan. Hän voitti Tšekin liigan mestaruuden Viktoria Plzeňin joukkueessa vuonna 2022. Hän on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä 120 pääsarjaottelua.
Staněk pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Belgiaa vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän oli maajoukkueen ykkösmaalivahti ja pelasi kaikki kolme ottelua mutta joutui kolmannessa tulemaan vaihtoon 55. peliminuutilla loukkaantumisen vuoksi. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 13 A-maaottelua.
Association sportive Cail Denain Voltaire Porte du Hainaut

Association sportive Cail Denain Voltaire Porte du Hainaut on ranskalainen koripalloseura Denainin kaupungista.
Seura tunnetaan myös nimellä AS Denain-Voltaire. Se syntyi vuonna 1947, jolloin paikallisen Voltairen koulun koripallosta innostunut opettaja pystytti korit koulun pihaan. Seura voitti Ranskan Cupin mestaruuden vuonna 1960 ja Ranskan liigan mestaruuden vuonna 1965. Joukkue koostui tuolloin pitkälti Voltairen koulun käyneistä pelaajista. AS Denain-Voltaire putosi vuonna 1978 päättyneen kauden jälkeen alemmalle tasolle, eikä sen jälkeen pelannut korkeimmalla tasolla. Seura voitti vielä toistamiseen Ranskan Cupin vuonna 1985, mutta tuolloin (1982–1995) cup pelattiin amatööriturnauksena, johon korkeimmalla tasolla pelaavat joukkueet eivät osallistuneet. Nykyään seura pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Bellet

Bellet on alunperin ranskalainen sukunimi. Sukunimi kuuluu muun muassa seuraaville henkilöille:
Bellett

Bellett on englantilainen sukunimi. Sukunimi kuuluu muun muassa seuraaville henkilöille:
Belet

Belet on sukunimi ja se kuuluu muun muassa seuraaville henkilöille:
Mark Flekken

Mark Flekken (s. 13. kesäkuuta 1993 Bocholtz) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayer Leverkusenia. Hän pelasi Saksassa vuosina 2009–2023. Hän pelasi Alankomaiden A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2022.
Flekken siirtyi vuonna 2009 Roda JC Kerkraden junioreista saksalaiseen Alemannia Aacheniin, jonka 3. Ligassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen hän nousi tammikuussa 2013. Hän edusti Greuther Fürthiä kausina 2013–2016, Duisburgia kausina 2016–2018 ja Freiburgia kausina 2018–2023. Hän pelasi 2. Bundesliigassa kolme ottelua Greuther Fürthissä ja 31 ottelua Duisburgissa. Pääsarja Bundesliigaan hän pääsi siirryttyään Freiburgiin, ja hän pelasi viiden kauden aikana 80 bundesliigaottelua. Kahdella viimeisellä Duisburg-kaudellaan hän oli joukkueen ykkösmaalivahti. Kaudella 2022–2023 hän pelasi seitsemän Eurooppa-liigan ottelua. Flekken siirtyi kesällä 2023 englantilaisseura Brentfordiin. Hän pelasi kauden 2023–2024 aikana 37 valioliigaottelua, joissa hän päästi 63 maalia ja piti vastustajan maaleitta seitsemässä ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi niin ikään yhtä vaille kaikki valioliigaottelut, joissa päästi nyt 55 maalia ja pelasi kahdeksan nollapeliä.
Kesäkuussa 2025 Flekken siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Bundesliigassa pelaavaan Bayer Leverkuseniin.
Flekken pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen kerran maalikuussa 2022 ystävyysotteluissa Tanskaa ja Saksaa vastaan. Hän oli EM-kilpailuissa 2024 Alankomaiden joukkueen varamaalivahti. Hän on pelannut elokuun 2025 puoliväliin mennessä kymmenen A-maaottelua, joista kolme on kuulunut Kansojen liigaan ja kaksi EM- ja MM-karsintaan.
Syyrian presidentti

Syyrian presidentti, virallisesti Syyrian arabitasavallan presidentti () on Syyrian valtionpäämies.
Presidentti valitaan suoralla kansanäänestyksellä seitsemän vuoden toimikaudelle (sama presidentti voidaan valita toiselle toimikaudelle). Presidentinvaalit pidettiin viimeksi 26. toukokuuta 2021. Presidentti nimittää varapresidentin, pääministerin ja varapääministerin.
Vuonna 2012 vahvistetun perustuslain mukaan presidentin on oltava muslimi, vähintään 40-vuotias, vähintään toisen sukupolven syntyperäinen Syyrian kansalainen joka on asunut viimeiset 10 vuotta yhtäjaksoisesti Syyriassa. Hän ei saa olla rikoksesta tuomittu eikä naimisissa ulkomaalaisen kanssa. 
Vuoden 2021 vaaleissa Baath-puoluetta edustava Bašar al-Assad sai 95,2 prosenttia äänistä ja valittiin presidentiksi, Mahmoud Ahmad Marei (Demokraattinen arabiliitto) sai 3,3 prosenttia, muut ehdokkaat yhteensä 1,5 prosenttia äänistä. Assad syrjäytettiin 8. joulukuuta 2024.
Assadin valtakauden loputtua uusi väliaikainen perustuslaki pantiin täytäntöön ja on tällä hetkellä voimassa.
Luettelot presidenteistä.
Syyrian valtio alkoi muotoutua vuonna 1932, kun perustettiin Syyrian tasavallan parlamentaarinen järjestelmä. Presidentti Shukri al-Quwatli julisti Syyrian itsenäiseksi 17. huhtikuuta 1946.
Ensimmäinen ja toinen Syyrian tasavalta.
Vuosina 1958–1961 Syyria oli osa Yhdistynyttä arabitasavaltaa, jota johti Gamal Abdel Nasser.
Apenniiniensorva

Apenniiniensorva ("Scardinius scardafa") on särkiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan uhanalaisena Italiassa.
Koko ja ulkonäkö.
Apenniiniensorva voi kasvaa suurimmillaan noin 35 cm pitkäksi. Se on väriltään harmaa ja evät ovat tummanharmaat. Laji eroaa muista sorvalajeista esimerkiksi eväruotojen ja kylkiviivan suomujen lukumäärän perusteella.
Levinneisyys ja elintavat.
Apenniiniensorvaa tavataan vain Scanojärvestä, jonne se siirtoistutettiin 1900-luvun alussa. Kalan levinneisyysalue on ollut laajempi ulottuen Magrajoen valuma-alueelta Gariglianojoen valuma-alueelle. Apenniiniensorva on hävinnyt muun muassa Fucino-, Massaciuccoli- ja Trasirnenojärvistä ja Tiberjoesta. Laji viettää aikaa tiheän vesikasvillisuuden joukossa. Kutuaika on maaliskuulta kesäkuulle. Apenniiniensorva luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kantaa uhkaavat vieraslajit kuten sorva ja padaniansalakka.
Jääkiekon I-divisioona 1979–1980

Kaudella 1979–1980 Jääkiekon I-divisioona pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan kaksi parasta etenivät SM-karsintaan kahden SM-liigan heikoimman joukkueen kanssa ja kaksi heikointa joukkuetta joutuivat karsimaan sarjapaikastaan II-divisioonan parhaiden kanssa.
Sarjataulukko.
Kaksi parasta SM-liigakarsintaan, kaksi heikointa I-divisioonakarsintaan.
Liigakarsinta.
SaiPa nousi SM-liigaan ja KooVee putosi I-divisioonaan.
I-divisioonakarsinta.
Kiekko-67 ja Valtit olivat karsintasarjan jälkeen tasapisteissä, joten seuraavan vuoden I-divisioonakauden osallistuja ratkaistiin uusintaottelulla. Valtit voitti ottelun 9–2.
JoKP ja Valtit nousivat I-divisioonaan ja Kiekko-67 ja Jukurit putosivat II-divisioonaan.
Jääkiekon I-divisioona 1980–1981

Kaudella 1980–1981 Jääkiekon I-divisioona pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan kaksi parasta etenivät SM-karsintaan kahden SM-liigan heikoimman joukkueen kanssa ja kaksi heikointa joukkuetta joutuivat karsimaan sarjapaikastaan II-divisioonan parhaiden kanssa.
Sarjataulukko.
Kaksi parasta SM-liigakarsintaan, kaksi heikointa I-divisioonakarsintaan.
Liigakarsinta.
Jokerit ja Lukko säilyivät SM-liigassa. 
I-divisioonakarsinta.
JoKP ja Valtit säilyivät I-divisioonassa.
Kanaliemi

Kanaliemi on keitinliemi, johon on käytetty broilerin paloja ja mahdollisesti myös nahkaa ja luita. Yhden broilerin jäänteistä tehtävään liemeen sopiva vesimäärä on 1,5–2 l. Kanaliemeen sopivat esimerkiksi porkkana ja juuriselleri ja mausteeksi laakerinlehti, pippurit, rosmariini, timjami, sipuli ja valkosipuli. Liemi sopii nuudeli- ja kanakeittoon raaka-aineeksi. Kaupoista löytyy kanaliemiin sopivia kanaliemikuutioita ja -fondeja. Aasialaisissa ruoissa käytetään joskus mausteista kanalientä, johon on käytetty paljon valkosipulia ja myös hieman sinapinsiemeniä.
Länsimainen perintömme

Länsimainen perintömme ("Civilisation: A Personal View by Kenneth Clark") on David Attenborough’n kehittämä ja Kenneth Clarkin käsikirjoittama ja juontama brittiläinen televisiosarja vuodelta 1969. Sen aiheena on länsimainen kulttuurihistoria, erityisesti kuvataide, arkkitehtuuri ja aatehistoria keskiajalta lähtien.
"Länsimainen perintömme" oli ensimmäinen BBC:n 1970-luvulla tunnetuksi tekemistä suuren budjetin dokumenttisarjoista, jotka pyrkivät sekä valistamaan että viihdyttämään ja jotka perustuivat yhteen pääesiintyjään, monissa kuvauspaikoissa eri maissa kiertävään asiantuntijajuontajaan, joka myös käsikirjoitti sarjan. Näyttävinä värituotantoina toteutettujen sarjojen tavoitteena oli ennen kaikkea tehdä tunnetuksi väritelevisiolähetyksiä ja tarjota värivastaanottimen jo ostaneiden rahalle vastinetta Suomessakin eräät televisiokauppiaat kutsuivat yleisöä myymälään lähetysiltoina katsomaan "Länsimaista perintöämme" väritelevisiosta. Muita tämän ajan BBC-sarjoja olivat Alistair Cooken "Uusi manner" (America, 1972–1973), Jacob Bronowskin "Ihmisen vaiheet" (The Ascent of Man, 1973), James Burken "Kytkentöjä" (Connections, 1978) ja David Attenborough’n "Elävä maa" (Life on Earth, 1979).
Vastaanotto.
"Länsimainen perintömme" sai ensijaksostaan lähtien ylistäviä arvosteluja, ja sitä katsottiin ahkerasti ylempien yhteiskuntaluokkien brittikodeissa. Myös Yhdysvalloissa Kenneth Clarkista tuli hetkeksi kuuluisa hänen kiertäessään maata sarjan tiimoilta. Hän kuvasi hurraavaa väkijoukkoa Washingtonin National Gallery of Artissa elämänsä pelottavimmaksi kokemukseksi.
Toisaalta 1970-luvun taite oli monissa länsimaissa erilaisten kulttuuristen vallankumousten aikaa, jossa Clarkin yläluokkaista näkökulmaa, puhetapaa ja pukeutumista alettiin myös arvostella. Jo vuonna 1972 BBC tuotti visuaalisesta kulttuurista modernimmasta näkökulmasta tehdyn neliosaisen, puolituntisista jaksoista koostuvan sarjan nimeltä "Näkemisen tavat" (Ways of Seeing), jonka juonsi marxilainen kriitikko John Berger. Vuonna 1980 BBC julkaisi "Time"-lehden taidekriitikon Robert Hughesin käsikirjoittaman ja juontaman modernia taidetta esittelevän sarjan "Räjähtävä nykyaika" (The Shock of the New)
"Länsimainen perintömme" ensiesitettiin Suomen television kakkosverkossa keväästä 1971 harvakseltaan tammikuun 1972 alkuun asti, ja samoihin aikoihin Tammi julkaisi aiheesta Kenneth Clarkin laatiman samannimisen tietokirjan. Sarja uusittiin keväällä 1975. "Helsingin Sanomien" Jaakko S. Tola kirjoitti, että sarja kykenee asiantuntemuksensa ja asenteensa avulla tekemään usein kuivaksi koettua, sotapäällikköjen ja hallitsijoiden dominoimaa historiaa kiehtovaksi ja ajatuksia herättäväksi. Saman lehden Jukka Kajava kritisoi ”pitkänpitkänä” pitämänsä sarjan edustamaa loputonta porvarillisen kulttuurin ihailua.
MDR-tuberkuloosi

MDR-tuberkuloosi (MDR-TB) (engl. "multidrug resistant tuberculosis") on lääkkeille vastustuskykinen tuberkuloosi. Tautimuodossa tehokkaimpia antibiootteja, rifampisiinia ja isoniatsidia ei voida käytää, koska se on vastustuskykyinen näille lääkkeille. Jos tautimuoto on vastuskykyinen myös fluorokinoloneille, on kyseessä pre-XDR-tuberkuloosi. XDR (engl. "extensively drug resistant") on kyseessä, jos tuberkuloosi on vastuskykyinen edellä mainittujen lääkkeiden lisäksi myös bedakiliinille ja / tai linetsolidille. Tartunta voi saadaa ilmateitse henkilöltä, joka sairastaa lääkkeille vastustuskykyistä tuberkuloosia. Tuberkuloosi voi myös kehittää lääkkeille vastustuskyvyn, jos lääkkeiden ottamisesta säännöllisesti ei huolehdita. MDR-tuberkuloosia on eri puolilla maapalloa, puolet MDR-tuberlukoosia sairastaavista asuu Intian, Kiinan ja Venäjän federaation alueella. Suomessa MDR-tuberkuloosia löydetään vain muutamilta henkilöiltä vuosittain. Suomessa pre-XDR- ja XDR-tuberkuloosia on todettu vain yksittäisiä tapauksia 2010- ja 2020-luvulla.
Tartuttavaa MDR-tuberkuloosia sairastavaa hoidetaan alipaineistetussa ilmaeristystilassa niin kauan, että värjäystulokset ovat negatiiviset kahdessa kolmena peräkkäisenä päivänä kerätyssä yskössarjassa. Jos lääkkeiden tehosta ei ole varmuutta tai hoito on muuten haastellista, eristystä voidaan joutua jatkamaan, kunnes viljelytulokset ovat negatiiviset. Hoidon alussa potilas on pitkään tartuttava, mikä pidenää sairaalassa toteutettavan eristyshoidon tarvetta.
MDR-tuberkuloosia hoidetaan usean lääkkeen yhdistelmällä. Aluksi hoidossa käytetään 5–7 eri lääkettä. Hoidon tehotessa lääkemäärää voidaan vähentää 4–5:een. Lääkehoito voi aiheuttaa haittavaikutuksia, joista kerrotaan potilaalle. Vaikeiden haittavaikutusten kohdalla voidaan lääkitys joutua lopettamaan. Lääkehoito kestää kaksi vuotta. Lääkkeet annetaan potilaalle päivittäin ja niiden otto valvotaan. Lääkehoidossa korostuu tuen ja valvonnan tarve. Joskus tämä ei riitä ja silloin on turvauduttava kirurgiseen hoitoon. Kokemusta MDR-potilaiden leikkaushoidosta on vähän Suomessa ja tästä syystä näiden potilaiden leikkaushoito on järkevää keskittää.
Comapedrosan laaksojen luonnonpuisto

Comapedrosan laaksojen luonnonpuisto () on Andorran luoteisosissa La Massanan kunnassa sijaitseva luonnonpuisto. Sen patikkareiteille pääsee Arinsalin kylästä. Luonnonpuisto on nimetty sen alueella sijaitsevan Andorran korkeimman kohdan Coma Pedrosan (2 942 m) mukaan.
Comapedrosan laaksojen luonnonpuiston suojellun alueen pinta-ala on 15,42 neliökilometriä. Sen maisemia hallitsevat korkeat vuoret, metsät, järvet ja vesiputoukset. Comapedrosan laaksojen luonnonpuisto muodostaa osan Kolmen valtakunnan Pyreneiden-puistosta. Comapedrosan laaksojen luonnonpuistossa on muun muassa lähes 1 900 metrin korkeudessa sijaitseva Roc de la Sabina -näköalapaikka. Luonnonpuiston alueella esiintyy muun muassa "Iberolacerta aurelioi" -liskoja, pyreneidenvesiliskoja ja saukkoja.
Ihmisen vaiheet

Ihmisen vaiheet ("The Ascent of Man") on David Attenborough’n kehittämä ja Jacob Bronowskin käsikirjoittama ja juontama brittiläinen televisiosarja vuodelta 1973. Dokumentaarisen 13-osaisen sarjan aiheena on ihmisen evoluutio ja ihmiskunnan historia.
"Ihmisen vaiheet" oli yksi BBC:n 1970-luvulla tuottamista suuren budjetin dokumenttisarjoista, jotka pyrkivät sekä valistamaan että viihdyttämään ja jotka perustuivat yhteen pääesiintyjään, monissa kuvauspaikoissa eri maissa kiertävään asiantuntijajuontajaan, joka myös käsikirjoitti sarjan. Näyttävinä värituotantoina toteutettujen sarjojen tavoitteena oli ennen kaikkea tehdä tunnetuksi väritelevisiolähetyksiä ja tarjota värivastaanottimen jo ostaneiden rahalle vastinetta. Muita sarjoja olivat Kenneth Clarkin "Länsimainen perintömme" (Civilisation, 1969), Alistair Cooken "Uusi manner" (America, 1972–1973), James Burken "Kytkentöjä" (Connections, 1978) ja David Attenborough’n "Elävä maa" (Life on Earth, 1979).
Bronowski keskittyy sarjassa erityisen merkittäviin käännekohtiin ihmisen kehityksessä, kuten ensimmäiseen työkaluun, jolla saattoi lyödã, kaapia ja muokata. Kuvauskohteita on löydetty ihmiskunnan alkukodista Afrikasta, Kaliforniasta, Islannista, Espanjasta ja ensimmäisessä jaksossa Lapista, jossa saamelaiset poroelinkeinoineen esitetään ainoana ihmisryhmänä, joka on säilyttänyt jääkauden ajan elämäntavan.
Sarja esitettiin Suomen television kakkosverkossa vuodenvaihteessa 1976–1977, ja samoihin aikoihin julkaistiin aiheesta myös Jacob Bronowskin laatima ja Antero Mannisen suomentama tietokirja "Ihmisen vaiheet" (Kirjayhtymä 1975). Sarja esitettiin uusintana syksyllä 1986. "Helsingin Sanomien" Osmo Jokisen mukaan "Ihmisen vaiheet" jää television historiaan yhtenä loisteliaimmista tieteen popularisoinneista, vaikka Bronowski itse ehti kuolla vuonna 1974 pian sarjan valmistumisen jälkeen. Heikki Brotherus kirjoitti Bronowskin olevan sarjassa parhaimmillaan tunnustellessaan tieteen rajallisuutta maailmassa, jossa yhä moni, kenties useampi kuin koskaan, uskoo tuntevansa totuuden, päässeensä perille maailmankaikkeuden syy- ja seuraussuhteista. ”Omalla havannollisella tavallaan Bronowski osoittaa holistisen totuuden mahdottomuuden ja vaarallisuuden.”
Horsy Dream

Horsy Dream (s. 23. huhtikuuta 2017) on ranskalainen lämminveriravuri.
Horsy Dream voitti vuonna 2024 Tukholmassa pidetyn Elitloppet-kilpailun, ja sen voittoaika 8.0a oli uusi Euroopan ennätys.
George William Foote

George William Foote (11. tammikuuta 1850 Plymouth – 17. lokakuuta 1915 Lontoo) oli englantilainen sekularisti, vapaa-ajattelija ja toimittaja.
Foote oli Charles Bradlaugh’n perustaman National Secular Societyn jäsen. Foote perusti "The Freethinker" -sanomalehden, jonka ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1881. Foote kirjoitti lehden vastustavan taikauskoa yleisesti ja kristillistä taikauskoa erityisesti. Lehti käytti aseinaan parodiaa ja satiiria, ja lehden julkaisemat pilakuvat johtivat oikeudenkäyntiin jumalanpilkasta vuonna 1882. Oikeudessa Foote puolusti itse itseään. Foote tuomittiin vuodeksi vankeuteen ja pakkotyöhön, mutta hänestä tuli kansallinen kuuluisuus. Vankilasta päästyään hän sai sankarin vastaanoton. Foote seurasi Bradlaugh’ta National Secular Societyn puheenjohtajana vuonna 1890.
Thomas Henry Huxleyn edustamasta agnostisismista Foote sanoi, että agnostikko on ”ateisti silinterihatussa”.
Footen terveys heikkeni vuonna 1913 ja "The Freethinkerin" päätoimittajaksi tuli käytännössä Chapman Cohen. Foote kuoli 17. lokakuuta 1915.
Skarnes

Skarnes on taajama Sør-Odalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,4 neliökilometriä ja asukasluku 2 695 vuonna 2023.
Sander (taajama)

Sander on taajama Sør-Odalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja asukasluku 281 vuonna 2023.
Disenå

Disenå on taajama Sør-Odalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 256 vuonna 2023.
Ullernin kirkko (Sør-Odal)

Ullernin kirkko () on Sør-Odalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1869.
Oppstadin kirkko

Oppstadin kirkko () on Sør-Odalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1728.
Strømin kirkko

Strømin kirkko () on Sør-Odalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen ristikirkko vuodelta 1857.
Nureddin al-Atassi

Nureddin al-Atassi (; 1929–1992) oli syyrialainen poliitikko ja Syyrian presidentti 1966–1970. Al-Atasi kouluttautui lääkäriksi ja liittyi Baath-puolueeseen nuorena miehenä. Sen jälkeen kun puolue nousi valtaan vuonna 1963, hän oli ministeri useita kertoja ja lopulta presidentti, kunnes Hafiz al-Assad syrjäytti hänet vuonna 1970.
Joseph Grimeland

Joseph Grimeland (2. tammikuuta 1916 Kristiania – 10. lokakuuta 2002 Tanska) oli norjalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Norjan valtion taideakatemiassa Wilhelm Rasmussenin johdolla. Grimeland teki muun muassa useita sotamuistomerkkejä sekä merkkihenkilöien patsaita.
Ayris

Ayris on englantilainen sukunimi. Sukunimi kuuluu muun muassa seuraaville henkilöille:
Helsinki-seura

Helsinki-seura on vuonna 1934 perustettu helsinkiläinen kotiseutuyhdistys. Helsinki-Seura levittää tietämystä Helsingistä ja vaalii Helsingin kaupunkikulttuuria pääasiassa vierailuiden, luento- ja keskustelutilaisuuksien ja julkaisujen avulla.
Nykyisin Helsinki-Seuraan kuuluu noin 420 jäsentä.
Aire-la-Ville

Aire-la-Ville on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 145 asukasta.
Anières

Anières on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 417 asukasta.
Avully

Avully on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 708 asukasta.
Avusy

Avusy on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 377 asukasta.
Bardonnex

Bardonnex on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 2 531 asukasta.
Cartigny

Cartigny on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 021 asukasta.
Chancy

Chancy on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 671 asukasta.
Chêne-Bourg

Chêne-Bourg on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 8 836 asukasta.
Choulex

Choulex on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 222 asukasta.
Collex-Bossy

Collex-Bossy on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 1 727 asukasta.
Collonge-Bellerive

Collonge-Bellerive on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Vuoden 2022 lopussa kunnassa oli 8 496 asukasta.
Katumus juutalaisuudessa

Katumus juutalaisuudessa tarkoittaa syntien sovittamista ja anteeksi saamista juutalaisuuden mukaan. Juutalaiseen oppiin kuuluu katumus, rukous ja hyväntekeväisyys. Olennainen osa katumusta on vilpitön muutos ajattelussa, syntien tunnustaminen Jumalalle ja anteeksi pyytäminen niiltä ihmisiltä, joita kohtaan on toiminut väärin. Jos mahdollista, vahinko täytyy myös korvata, esimerkiksi palauttamalla varastettu omaisuus. Syntiä pidetään eksymisenä oikealta tieltä, ja katumuksen avulla ihminen palaa takaisin alkuperäiseen tilaan. Katumusta kutsutaan siksi nimellä "teshuva" eli takaisin palaaminen.
Bryan White

Bryan White (s. 17. helmikuuta 1974) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä.
Whiten vanhemmat olivat paikallisia ammattimuusikoita, isä lauloi countrya ja äiti rock &amp; rollia. Hänen isänsä opetti hänet soittamaan rumpuja 5-vuotiaana, ja teini-ikäisenä hän soitti rumpuja vanhempiensa yhtyeissä. Hän opetteli myöhemmin kitaransoiton. High schoolin jälkeen hän lähti Nashvilleen, jossa perhetuttu Billy Joe Walker Jr. auttoi häntä kehittämään toimintaansa ja auttoi saamaan työpaikan demolaulajana. Walker ja tuottaja Kyle Lehning, joka oli työskennellyt aiemmin Randy Travisin ja Dan Sealsin kanssa, tuottivat yhteistyössä Whiten platinalevyn myyntirajan ylittäneen esikoisalbumin "Bryan White" (1994). Billboardin Hot Country Singles &amp; Tracks (Hot Country Songs) -listalle pääsivät kappaleet ”Eugene You Genius”, ”Look at Me Now”, ”Someone Else's Star” ja ”Rebecca Lynn”, joista kaksi jälkimmäistä sijoittuivat listan kärkeen. 
Toinen albumi "Between Now and Forever" (1996) myi myös platinaa ja sitä seurannut "The Right Place" (1997) kultaa. Viiden parhaan joukkoon sijoittuivat kappaleet ”So Much for Pretending”, ”I'm Not Supposed to Love You Anymore” ja ”Sittin’ on Go”.
White vieraili Shania Twainin kappaleella ”From This Moment On”.
Whiten esittämästä kappaleesta ”God Gave Me You” (1999) tuli megahitti Filippiineillä vuonna 2015 sen jälkeen kun Alden Richards ja Maine Mendoza ottivat sen tunnussävelekseen Eat Bulaga! -televisio-ohjelmassa.
Luckiefun’s

Luckiefun’s Sushibuffet (vuoteen 2015 asti Restaurant Hong Fu) on suomalainen sushiin ja kiinalaiseen ruokaan erikoistunut buffetravintola.
Yrityksen perustivat vuonna 1996 Luckie Baon vanhemmat nimellä Restaurant Hong Fu. Ensimmäinen ravintola sijaitsi Helsingin Sörnäisissä. Nimenmuutos Luckiefun’siksi osui juuri sopivaan kohtaan silloin, kun sushin suosio Suomessa nousi räjähdysmäisesti. Sukupolvenvaihdos tapahtui vuonna 2015, jolloin yrityksen nykyinen johtohahmo ja luotsaaja Luckie Bao astui johtotehtäviin. Yritys on jatkanut kasvua ja avaa aktiivisesti uusia ravintoloita.
Tarjonta.
Ravintola on erikoistunut sushiin, mutta se tarjoaa myös kiinalaista ruokaa sekä esimerkiksi ranskalaisia perunoita ja sipulirenkaita. Sushitarjontaan kuuluu perinteisen nigirin lisäksi kasvissusheja, ja yhtiö pyrkii hyödyntämään suomalaisia raaka-aineita. Erilaisia susheja ravintolalla on 40 (tilanne 2025). 
Kiinalaisen ruoan valikoimaan kuuluu esimerkiksi nuudeleita, paistettua ja friteerattua kanaa, kevätkääryleitä ja hapanimeläkastiketta. Valikoimaan kuuluu myös neljä eri vokkiannosta: kana-, nauta-, possu- ja tofuwokki. 
Ravintolat.
Lähde:
Sisaryhtiöt.
Emoyhtiö Luckiefun Suomi Oy:hyn kuuluu lukuisia muita tytäryhtiöitä:
Lähde:
Kušuhum

Kušuhum (), vuoteen 1780 saakka Kušuhumivka (), sitten vuoteen 1920 asti Velyka Katerynivka(); on kylä ja entinen kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Zaporižžjan alueen Zaporižžjan piirissä. Kylä sijaitsee Dnepriin padotun Kah’ovkan tekojärven koillisrannalla, 10 kilometriä aluekeskus Zaporižžjasta etelään. Paikkakunnalla on rautatieasema. Eurooppatie kulkee muutamia kimometrejä kylän itäpuolelta.
Ennen Venäjän hyökkäyssotaa (2022–) väkiluvuksi arvioitiin 7 796 (1.1.2022). Vuoden 2001 väestönlaskennassa taajamassa oli 7 764, jotka olivat etnisesti pääosin ukrainalaisia. Vuonna 1989 taajamaan kirjattiin 8 758 asukasta.
Historia.
Seudulta on löydetty arkeologista aineistoa ajalta 4000 eaa. Paikkakunnan asutus perustettiin vuonna 1770 Zaporižžjan kasakoiden slobodaksi.
Kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli vuosina 1938-2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppisiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista. 
Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen jälkeen ja jo sitä ennen Kušuhum on ollut osa Zaporižžjan piiriä. 
Venäjän hyökkäyssodan (2022-) aikana maahantunkeutuja on iskenyt Kušuhumiin muun muassa ohjuksilla.
Kun länsi oli nuori

Kun länsi oli nuori ("Centennial") on yhdysvaltalainen NBC-kanavalla 1978–1979 esitetty 12-osainen televisiosarja, joka perustuu kirjailija James A. Michenerin samannimiseen romaaniin.
"Kun länsi oli nuoren" juoni ulottuu 1700-luvun lopusta 1970-luvulle. Kertomus alkaa 1700-luvun puolivälistä, kun arapahot kohtasivat ensimmäistä kertaa valkoihoiset turkismetsästäjät. Sarja kuvaa Yhdysvaltojen historiaa kuvitteellisen Centennial-kaupungin perustamisen ja kehityksen kautta Coloradossa – ensimmäisistä turkismetsästäjistä ja kullankaivajista intiaanisotiin, karjatilakonflikteihin, meksikolaisten maahanmuuttoon ja nykyaikaisiin ympäristönsuojelutoimiin.
MTV esitti sarjaa Suomessa 1980–1981.
Sotilasarvot Venäjän asevoimissa

Venäjän asevoimissa sotilasarvot jaetaan upseereihin ja muihin. Tunnuksia uudistettiin viimeksi vuonna 2020.
Upseerit.
Lähde:
Muut.
Lähde:
Nicholas Pegg

Nicholas Pegg on brittiläinen kirjailija, ohjaaja ja näyttelijä. Hän on ollut mukana televisiosarjoissa "Doctor Who", "EastEnders" ja "Doc Martin". Kirjailijana hänen ensimmäinen teoksensa oli muusikko David Bowieta käsittelevä "The Complete David Bowie" (2000).
Life on Mars?

Life on Mars? on brittimuusikko David Bowien musiikkikappale vuonna 1971 julkaistulta albumilta "Hunky Dory". 
Musiikillisesti kappale on voimallinen balladi. Siinä yhdistyvät kuvat teatterin elämästä ja campin estetiikan näkemys todellisesta elämästä teatterina. Sanoitus on surrealistinen, ja Bowie itse kuvasi sitä kappaleen ilmestymisen aikoihin ”herkän nuoren tytön reaktioksi mediaan”. Sävellys perustuu Bowien yritykseen tehdä laulu Frank Sinatran ”My Way” -kappaleen sointukulun pohjalle. Siksi "Hunky Dory" -albumin kansiteksteihin merkittiin ”Life on Mars?” -kappaleen kohdalle teksti ”Inspired by Frankie” (). Jousisovituksen teki Bowien taustayhtyeen kitaristi Mick Ronson.&lt;ref name="Immonen/106"&gt;Immonen 2016, s. 106.&lt;/ref&gt;
Singlenä kappale julkaistiin vasta kesäkuussa 1973, jolloin se nousi Britannian singlelistan kolmanneksi. Kappaleesta kuvattiin singlejulkaisun yhteydessä myös Mick Rockin ohjaama promovideo.
Kappaleen on levyttänyt suomeksi Johnny nimellä ”Jönglöörit”, jonka oli sanoittanut Vexi Salmi. Hector on julkaissut kappaleen omalla tekstillään ”Sudenkorento”.
The Class of ’84

The Class of ’84 on suomalaisen rap-yhtye The Master Brothersin debyyttialbumi, joka julkaistiin 29. helmikuuta 2020.
Projekti on kunnianosoitus suomalaisen hiphopin vanhalle koulukunnalle. Levyllä ovat äänessä The Master Brothersin lisäksi Freak MC, J.A.K., Paleface, Mr. B ja Max ’C.
Levystä on tehty ainoastaan rajoitettu vinyylipainos. Kannet on suunnitellut Wartecs.
Kankaanpäänmäen tuulivoimapuisto

Kankaanpäänmäen tuulivoimapuisto on Etelä-Pohjanmaalla Seinäjoen Peräseinäjoella sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 3 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 7,5 megawattia.Tuulivoimapuiston on rakentanut Yard Energy, sen omistaa Eurus, jonka tytäryhtiö on SPC 1-Kankaanpäänmäki Oy, ja sitä operoi Eurus.
Yleistä.
Tuulivoimapuisto sijaitsee Peräseinäjoen kirkolta neljä kilometriä koilliseen ja Kankaanpäältä länteen päin Penikkanevan läheisyydessä. Tuulipuiston pituus on 0,5 kilometriä, leveys 0,3 kilometriä, ja kolme voimalaa sulkevat väliinsä yhdeksän hehtaarin kokoisen alueen. Voimaloiden luokse tulee yhdystieltä 6942 huoltotie. Lähin asutus sijaitsee puolen kilometrin päässä.
Tuulivoimalaitokset ovat alankomaalaisen Lagerweyn valmistamaa LW100-mallia, jonka napakorkeus on 135 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 100 metriä, ja jonka kapasiteetti on 2,5 megawattia. Voimalat sijaitsevat noin 105 metrin korkeudella mpy.
Historiaa.
Tuulivoimapuistosta ei löydy Internetistä kovinkaan paljon tietoa. Yritys Tuulivoimapuisto Kankaanpäänmäki Oy voi liittyä tuulipuistoon. Se perustettiin vuonna 2012, mutta se ei toimi enää. Yritys SPC 1-Kankaanpäänmäki Oy on merkitty tuulivoimapuiston omistajaksi . Se perustettiin vuonna 2013 ja toimii edelleen. Yard Energy ja Maas Capital Renewables, jotka myivät omistamansa SPC 1-Mustaisneva Oy:n ja SPC 2-Mustaisneva Oy:n eli Mustaisnevan tuulivoimapuiston japanilaiselle Eurukselle lokakuussa 2016.
Bailén (1854)

Bailén oli Espanjan laivaston vuonna 1854 vesille laskettu 40-tykkinen fregatti. Se oli viimeinen Espanjan laivastolle valmistettu purjefregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 150. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1854.
Palvelus.
Alus lähti 28. tammikuuta 1857 Cádizista linjalaiva "Reina Isabel II:n" ja höyrylaiva "Colónin" kanssa Máhoniin, jonne ne saapuivat 8. helmikuuta. Alus lähti 21. helmikuuta Máhonista paluumatkalle Cádiziin, mistä se lähti 12. toukokuuta José Manuel Pareja y Septien osastossa, johon kuuluivat "Reina Isabel II", priki "Pelayo", urcat "Pinta" ja "Santacilia" sekä siipirattain varustettu tykkivene "Francisco de Asís". Ne saapuivat 25. kesäkuuta mukanaan 1 500 sotilasta Havannaan.
Alus oli Havannassa, kunnes se palasi 1858 Espanjaan. Alus myytiin romutettavaksi 21. elokuuta 1865 Ferrolissa.
Pelayo (1849)

Pelayo oli Espanjan laivaston vuonna 1849 vesille laskettu 17-tykkinen priki.
Valmistus.
Alus tilattiin 5. kesäkuuta 1847 Ferrolista Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin 21. kesäkuuta 1849. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta ja valmistui 1. huhtikuuta 1850.
Palvelus.
Alus lähti 12. toukokuuta 1857 Cádizista José Manuel Pareja y Septien osastossa, johon kuuluivat linjalaiva "Reina Isabel II", fregatti "Bailén", urcat "Pinta" ja "Santacilia" sekä siipirattain varustettu tykkivene "Francisco de Asís". Ne saapuivat 25. kesäkuuta mukanaan 1 500 sotilasta Havannaan.
Alus poistettiin 1866 alusluettelosta.
Aleksei Toroptšenko

Aleksei Toroptšenko (s. 25. kesäkuuta 1999 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija. Toroptšenko edustaa NHL-joukkue St. Louis Bluesia. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. 
Ennen NHL-uraansa Toroptšenko pelasi MHL-joukkue HK MVD:ssä, OHL-joukkue Guelph Stormissa ja KHL-joukkue Kunlun Red Starissa. St. Louis Blues varasi hänet neljännellä kierroksella 113. varausvuorolla . Toroptšenko on pelannut 187 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 26 maalia ja 17 syöttöä eli yhteensä 43 tehopistettä. Toroptšenko on pelannut 12 NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on syöttänyt kaksi maalia. Toroptšenko on pelannut 45 KHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja neljä syöttöä eli yhteensä 11 tehopistettä. Kaikki uran tilastot päivitetty 30. lokakuuta 2024.
Lokakuussa 2024 Toroptšenko solmi Bluesin kanssa vuoden mittaisen 1,7 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.