tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Roda JC

Sportvereniging Roda Juliana Combinatie Kerkrade eli Roda JC on alankomaalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1962. Seura on kotoisin Kerkraden kaupungista, ja se pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Eerste divisiessä, jonne se putosi keväällä 2018. Seura ja sen kannattajat ovat ylpeitä kaivostyöläisjuuristaan. Rodan paikallisvastustajia ovat MVV Maastricht, Fortuna Sittard ja VVV Venlo. Rodan kannattajilla on ystävyyssuhde rajanaapuri Alemannia Aachenin ja belgialaisen KV Mechelenin kannattajien kanssa.
Historia.
Seuran monimutkaiseen historiaan liittyy useita seurojen välisiä fuusioita. Vuonna 1954 "SV Kerkrade" (perustettu 1926) ja "SV Bleijerheide" (1914) muodostivat yhdistyessään seuran nimeltä "Roda Sport". Samana vuonna fuusioituvat myös seurat "Rapid '54" (1954) ja amatöörijoukkue "Juliana" (1910), muodostaen seuran nimeltä "Rapid JC". Kesäkuussa 1962 Roda Sport ja Rapid JC yhdistivät voimansa muodostaen nykyisin tunnetun Roda JC:n. Taloudellisista vaikeuksista kärsivä seura julisti keväällä 2009 suunnitelman yhdistymisestä naapurikaupungin Fortuna Sittardin kanssa kaudeksi 2009–2010 muodostaen seuran nimeltä Sporting Limburg. Fuusio kaatui lopulta Limburgin maakunnan taloudellisen tuen puutteeseen. Suunnitelma sai aikaan raivoisia vastalauseita joukkueen kannattajien keskuudessa huipentuen kannattajakatsomon penkkien tuhoamiseen kotiottelussa Ajaxia vastaan 5. huhtikuuta 2009.
Noustuaan vuonna 1973 Eredivisieen Roda JC pysyi pääsarjatasolla kautta 2014–2015 lukuun ottamatta kevääseen 2018 asti. Kaudella 2008–2009 Roda säilytti sarjapaikkansa vasta monivaiheisen karsintasarjan jälkeen voitettuaan ratkaisevan uusintaottelun Cambuur Leeuwardenia vastaan rangaistuspotkukilpailussa. Roda JC:n paras sijoitus kotimaan sarjasta on kaudelta 1994–1995, jolloin keltamustat nousivat sarjassa toiselle sijalle mestaruuden voittaneen AFC Ajaxin kintereillä ollen ainut joukkue, joka ei hävinnyt sarjassa Ajaxille. Seura on pelannut Hollannin Cupin finaalissa kuudesti, voittaen kilpailun kahdesti. Paras saavutus Euroopan kentiltä on UEFA Cupin neljännesvälieräpaikka 2001–2002, jolloin suurseura AC Milan oli parempi vasta rangastuspotkukilpailun jälkeen.
Keltasilmäpingviini

Keltasilmäpingviini ("Megadyptes antipodes") on pingviinilaji, jonka voi tunnistaa päässä olevasta keltaisesta värityksestä.
Koko ja ulkonäkö.
Keltasilmäpingviinin nimi tulee keltaisesta värityksestä sen päässä. Aikuisten yksilöiden koko on noin 65 cm ja paino 5–6 kg. Laji on neljänneksi suurin pingviinilaji. Sukupuolet ovat lähes samannäköiset, tosin uroksella on hieman suurempi pää ja suuremmat jalat.
Levinneisyys.
Keltasilmäpingviinejä voi tavata ainoastaan Uudessa-Seelannissa. Lajin populaation koko on arviolta 4 000 yksilöä ja se on luokiteltu uhanalaiseksi. Lajin kantaa uhkaavat nisäkäspedot ja rannikkoalueiden metsien vähentyminen.
Lisääntyminen.
Keltasilmäpingviini pesii metsikössä tai pensaikossa. Laji suosii hieman syrjäistä paikkaa eikä tyypillisesti pesi näköetäisyydellä toisista pareista. Se valitsee pesäpaikkansa elokuussa ja normaalisti munii kaksi munaa syyskuussa. Hautomisaika kestää 39–51 päivää. Pari jakaa hautomisajat ja ne voivat vuorotellen olla muutaman päivän pesällä. Haudonta-ajan jälkeen laji valvoo vuorotellen poikasiaan, toisen hankkiessa ruokaa. Poikaset jättävät normaalisti pesän helmikuun puolivälissä ja ovat sen jälkeen täysin omillaan. Keltasilmäpingviinit munivat ensimmäisen kerran 3–4 vuoden iässä ja suosivat pitkäaikaisia kumppaneita. Laji voi elää jopa 24-vuotiaaksi.
Ravinto.
Lajin ravintoa ovat useat kalalajit ja pienet mustekalat. Keltasilmäpingviini voi olla sukelluksissa jopa 3,5 minuuttia. Se voi sukeltaa jopa 160 metrin syvyyteen hankkimaan ravintoa.
Adaptiiviset menetelmät

Adaptiiviset menetelmät kattavat joukon algoritmisia välineitä, menetelmiä ja teorioita, joita yhdistää jonkin hyödyllisen mallin tai rakenteen oppiminen annetun datan perusteella. Ilmaisu oppivat ja älykkäät menetelmät tarkoittaa suurin piirtein samaa.
Aihepiirin tutkimuskohteita ovat esimerkiksi seuraavat:
Kawasaki (Kanagawa)

Kawasaki () on kaupunki Kanagawan prefektuurissa Japanissa. Asukkaita kaupungissa on 1 457 315 henkeä. Kaupungin pinta-ala on 142,70 km² ja väestötiheys 10 096 asukasta neliökilometrillä. Kaupunki on Japanin 8. suurin kaupunki ja osa maailman suurinta suurkaupunkialuetta, Suur-Tokiota. Kaupunki on perustettu 1. heinäkuuta 1924.
Aluejako.
Kawasaki jakautuu seitsemään suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Takatsu-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Kawasaki-ku, joka muodostaa kaupungin ydinalueen.
Kenttätykistörykmentti 13 (talvisota)

Kenttätykistörykmentti 13 (KTR 13) perustettiin ylimääräisten harjoitusten julistamisen myötä 14. lokakuuta 1939 alkaen Kuopiossa ja Mikkelissä. Rykmentti kuului eversti Hannu Hannukselan komentamaan 13. divisioonaan.
Varustaminen.
Rykmentti pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaisesti, mutta varsinaista tykkikalustoa lukuun ottamatta määrävahvuuksiin ei päästy.
Keskittäminen.
Rykmentti keskitettiin 20.-23.10.1939 välisenä aikana toiminta-alueelleen Impilahti-Leppäsyrjä-Leppäsilta Laatokan Karjalaan IV armeijakunnan alueen eteläosaan.
Sparta Rotterdam

Sparta Rotterdam on Alankomaiden vanhin jalkapalloseura. Seuran edustusjoukkue pelaa kaudella 2024–2025 maan pääsarjassa Eredivisiessä, jonne se nousi keväällä 2019. Historiansa aikana se on voittanut Alankomaiden mestaruuden kuudesti ja cupin kolmesti.
Historia.
Sparta perustettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1887, mutta toiminta jatkui vain vähän aikaa. 1. huhtikuuta 1888 joukko seuran entisiä jäseniä perusti uudelleen Sparta-nimisen urheiluseuran, joka harjoitti aluksi krikettitoimintaa. Jalkapallojaosto perustettiin saman vuoden heinäkuussa, ja vuonna 1890 joukkue pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa. Krikettijaosto lakkautettiin vuonna 1892. Vuonna 1893 Sparta nousi Alankomaiden korkeimmalle sarjatasolle, mutta vetäytyi sarjasta viiden vuoden kuluttua.
Seura kuitenkin jatkoi toimintaansa. Vuonna 1899 seuran taustahenkilöt vierailivat englantilaisen Sunderlandin ottelussa ja sen innoittamana ottivat käyttöön samanlaiset peliasun värit, puna-valkoraidalliset paidat ja mustat housut. Vuonna 1905 Sparta järjesti Alankomaiden maajoukkueen ensimmäisen kotiottelun, missä se voitti Belgian 4–0.
Sparta säilyi korkeimmalla sarjatasolla, kunnes putosi kauden 2001–2002 päätteeksi. Se nousi pääsarjaan takaisin kaudeksi 2005–2006. Sparta on voittanut Alankomaiden mestaruuden kuudesti (1909, 1911, 1912, 1913, 1915 ja 1959) ja cupin kolmesti (1958, 1962 ja 1966).
Nykyinen Rotterdamin länsiosassa Spangenissa sijaitseva stadion "Het Kasteel" () otettiin käyttöön vuonna 1916. Stadionilla tehtiin laajat uudistustyöt vuonna 1999.
Ikkaku-ryū juttejutsu

Ikkaku-ryū juttejutsu () on japanilainen taistelulajikoulukunta. Siinä harjoitellaan jutten käyttöä. Jutte on Tokugawa-kauden järjestyksenvalvojien symboliksi muotoutunut miekkailijan hallintaan käytetty metallipamppu, jossa on väkänen miekan vangitsemiseksi. Ikkaku-ryū juttejutsu on yksi Shindō Musō-ryūn liitännäislajeista. Koulukunnan harjoittelemien lajien joukkoon juttejutsun liitti Matsuzaki Kinemon, Shindō Musō-ryūn kolmas päämies. Lajia ei tiettävästi enää harjoitella itsenäisesti Shindō Musō-ryūn ulkopuolella.
Lista "Ikkaku-ryu juttejutsu" kata-sarjasta.
(Katoja on yhteensä 24 jos omote- ja ura(rinta-/selkäpuoli)versiot lasketaan eri katoiksi.
Kuopio-Iisalmi-Nivala

Kuopio-Iisalmi-Nivala on Juice Leskinen Grand Slamin neljäs albumi ja ainoa live-albumi, joka julkaistiin marraskuussa 1984. Albumi äänitettiin vuoden 1983 marraskuussa pidetyillä keikoilla Kuopiossa, Iisalmessa ja Nivalassa kolmena peräkkäisenä päivänä 17.–19. marraskuuta 1983. Albumilla olevaa Ila Louerannan laulamaa ”MCMLXXXIV”-kappaletta ei ole julkaistu Leskisen muilla varsinaisilla levyillä. 
Albumi julkaistiin Amulet-levymerkillä vinyylilevynä (kahdella levyllä) ja C-kasettina marraskuussa 1984. Vuonna 1988 Amulet julkaisi albumin ensi kertaa CD-painoksena. Vuonna 2003 albumista julkaistiin remasteroitu CD-painos Johanna-levymerkillä.
Albumi nousi marraskuussa 1984 Suomen levylistojen 20. sijalle ja pysyi listalla yhteensä kahdeksan viikon eli kahden kuukauden ajan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Juice Leskinen ja sovittanut Anssi Tikanmäki, ellei toisin mainita.
Nivalan tallenteen kappaleet.
Yleisradion TV2 kuvasi Nivalan keikan 19. marraskuuta 1983. Televisiossa se nähtiin vuoden 1984 helmikuussa sekä muun muassa Yle Teema -kanavalla marraskuussa 2006 Leskisen kuoleman jälkeen.
Ittatsu-ryū hojōjutsu

Ittatsu-ryū hojōjutsu () tai Ittatsu-ryū nawajutsu () on vanha japanilainen sotataito, jossa harjoitellaan ihmisen sitomista köydellä. Taitoa harjoitetaan sekä ihmisten pidätystaitona että jo kiinniotettujen hallinnan varmistamisena. Erilaisia solmuja käytettiin ennen heijastamaan sidotun sukupuolta, yhteiskunnallista asemaa ja suorittamaa rikosta tai jopa vuodenaikaa, jolloin henkilö köytettiin.
Historiaa.
Tokugawa-kausi oli hojōjutsun kulta-aikaa. Kirjallisista lähteistä löytyy tuolloin olleen kaikkiaan noin 125 koulukuntaa ("ryū-ha") ympäri Japania.
Sidonta.
Ittatsu-ryū hojōjutsussa käytetty pidätysnyöri ("torinawa") oli pituudeltaan noin 5 metriä ja läpimitaltaan 3,5 mm. Se oli siis erillisesti sidontataitoon mitoitettu ja tarkoitettu. Yleisesti samurait saattoivat käyttää katanan huotran ("saya") lenkkiin sidottavaa nyöriä ("sageo") sidontaan. Aina samurain mukana oleva "sageo" oli noin 165-170 cm pitkä silkkinyöri, jolla samurai sitoi miekkansa huotran kiinni kantaessaan katanaa vyöllään. 
Järjestyspartiot käyttivät pidätettyjen sitomiseen pääsääntöisesti hamppunyöriä. Silkkinyöriä käytettiin yleisesti hojōjutsun harjoittelemiseen koska sitä oli helpompi ja nopeampi käsitellä. Sekä sitominen että sidosten avaaminen oli pienemmän kitkan vuoksi helpompaa silkki- kuin hamppunyöriä käyttäen. Tämän vuoksi silkkinyörin solmut saattoivat löystyä lujasti pyristelevän pidätetyn sätkiessä ja hamppunyöristä sai tiukempia sidoksia ja solmuja..
Ittatsu-ryū hojōjutsu on Ikkaku-ryū juttejutsun ohella varhaisimpia Shindō Musō-ryū jōjutsu-koulukuntaan liitettyjä lajeja, ja se säilyi aina viime aikoihin asti lainvalvojien käytössä. Nykyisin lajia ei enää harjoiteta kyseisen koulukunnan ulkopuolella.
Lista Ittatsu-ryū hojōjutsun kata-sarjoista.
Nykyisessä muodossaan erilaisia sarjoja on 3 ("Ge-sarja, Chū-sarja" ja "Jô-sarja") ja katoja kaikkiaan 25 kappaletta.
Ge-sarja
Chū-sarja
Jō-sarja
Isshin-ryū kusarigamajutsu

Isshin-ryū kusarigamajutsu on vanhan koulukunnan (koryū) taistelulaji, jossa käytetään aseena kusarigamaa (鎖鎌) eli ketjusirppiä. Shindō Musō-ryūn perustajan Musō Gonnosuke Katsuyoshin uskotaan olleen myös kusarigaman asiantuntija. Ase on peräisin 1400-luvulta, mutta Shindō Musō-ryūn yhteydessä sen käyttöä alettiin järjestelmällisesti harjoitella vasta 1800-luvun loppupuoliskolla.
Kusarigaman historia.
Kusarigama on kehitetty "jingama"-nimisestä työkalusta jota samurai-arvoasteikon alapäässä olevat "bushit" käyttivät tarvekaluna leiriytymisten yhteydessä. Jingamalla leikattiin esimerkiksi ruohoa hevosten appeeksi tai siistittiin leirialuetta korkeasta ruohosta.
Isshin-ryū kusarigamajutsun synty.
Isshin-ryū kusarigamajutsun uskotaan syntyneen Kamakura-kaudella. Nen Ami Jion-nimisenä tunnetun buddhalaisen munkin (aikaisemmin "Sōma Shirō Yoshimoto") oltua meditoimassa päiväkausia, hänelle ilmestyi henki sirppi oikeassa ja metallipaino vasemmassa kädessään. Tämän näyn perusteella Jion kehitti kusarigama-taitonsa. Jion oli tunnettu kenjutsu ja sōjutsu taidoistaan ja hän oli Nen-ryū kenjutsukoulukunnan perustaja. Toiset lähteen pitävät Isshin-ryūn perustajana Jionin oppilasta Tan Isshiniä ja uskovat sen perustuneen Jionin opetuksiin, jotka Tan Isshin olisi koonnut kusarigama-koulukunnaksi.
Isshin-ryūn kusarigama.
Isshin-ryūssa käytetty ase poikkeaa tavanomaisesti sirppimäisestä kusarigamasta niin, että sen noin 30 cm pitkä terä ("goken") on aivan suora ja terävä niin ylä- kuin alapuoleltakin. Isshin-ryūn kusarigaman varsi ("tsuka") on noin 36 cm pitkä ja ketjun pituus on 360 cm. Heti terän alla on kahvassa metallinen kädensuoja. Varren toisessa päässä kiinni olevan ketjun päässä oleva paino ("fundo") painaa 113 grammaa. Harjoittelussa käytettävä kusarigama on puuta, lukuun ottamatta metallista väistintä, ketjuna toimivaa narua ja nahkaista painoa.
Ketjun pituus japanilaisittain mitattuna on 12 shakua, jotka vastaavat vuoden kuukausia ja sanotaan että se on tehty 350 lenkistä, jotka edustavat vuoden päiviä. Hienoimmissa kusarigamoissa lenkkien koko suurenee mitä lähempänä "fundo"a ne ovat.
Käyttö.
Kusarigamalla hyökätään usein pyörittämällä painotettua ketjua ja heittämällä se vastustajaa tai hänen asettaan kohti. Ketju sitoo vastustajan miekan tai muun aseen ja tekee hänet toimintakyvyttömäksi. Tämän jälkeen voidaan iskeä vastustaja maahan sirpillä. Painotetulla ketjulla voidaan hyökätä myös suoraan vastustajaa kohti.
Isshin-ryū kusarigama kata-sarjat.
Isshin-ryū koulukuntaan kuuluu kaikkiaan 30-kataa kolmessa erillisessä sarjassa: "Omote", "Ura" ja "Okuden". Vaikka "Omote" ja "Ura"-katasarjojen katojen nimet ovat samat on niiden muoto aivan erilainen. Neljä ensimmäistä "Okuden"-sarjan kataa tehdään seiza-istunnasta ja kaksi viimeistä "Okuden"-sarjan kataa tehdään seisten kusarigamalla keihästä ("yari") vastaan.
Omote sarja
Ura sarja
Okuden Sarja
Uchida-ryū tanjōjutsu

 Uchida-ryū tanjōjutsu tai sutekki-jutsu (engl. kielen sanasta "stick") on Uchida Ryōgorōn (1837-1921) kehittämä japanilainen taistelutaito, jossa käytetään aseena Meiji-kaudella muotiin tullutta länsimaista kävelykeppiä. Tanjō merkitsee lyhyttä keppiä. Lajin tekniikat on sovellettu jo olemassa olleista jōjutsu-tekniikoista. Uchida Ryōgorōn tavoitteena oli popularisoida jōjutsua. Tanjōjutsua harjoitellaan vain Shindō Musō-ryū jōjutsun yhteydessä, ei itsenäisenä taistelulajina. 
Tanjō - kävelykeppi.
Uchida-ryū tanjōjutsussa käytettävän tanjōn vakiopituus on 3 shakua pitkä eli 90.9 cm ja se on valmistettu valko- tai punatammesta. Käytännössä kävelykepin pituus voi vaihdella käyttäjänsä pituuden mukaan mutta Uchida-ryū tanjōjutsussa 91 cm on standardipituus. Uchida-ryū tanjōjutsusta on olemassa kaksi "ryū-ha"a, joista Uchida Ryōgorōn muodossa harjoitellaan oikealla kävelykepillä. Tämä ryū-ha on paljon harvinaisempi kuin Uchida Ryōgorōn pojan "Uchida Ryōhei"n luoma Uchida-ryū tanjōjutsu muoto, jossa käytetään 3 shakun mittaista suoraa tanjōa.
Kenttätykistörykmentin määrävahvuus (talvisota)

Suomalaisen Kenttätykistörykmentin määrävahvuuteen talvisodassa kuului tykkikaluston aiheuttamista variaatioista johtuen hieman eri määrä erilaista henkilöstöä ja kalustoa. Mainitut määrät ovat siten vain suuntaa antavia ja viitteellisiä:
Tykkikaluston osalta pyrkimyksenä oli, että jokaisen patteriston kalustoon olisi kuulunut kaksi kanuunapatteria ja yksi haupitsipatteri, mutta mainittuun tavoitteeseen ei päästy kaikkien rykmenttien kohdalla.
Kenttätykistörykmentit koostuivat seuraavista yksiköistä:
Rautasilta

Rautasilta (entinen Oulujoen ratasilta) on Oulujoen ylittävä teräsristikkosilta Oulussa. Se valmistui Pohjanmaan radan rakentamisen yhteydessä Toppilan satamaan johtavaa rautatietä varten vuonna 1886. Sillan jänneväli on 100 metriä, kokonaispituus 115 metriä ja se oli valmistuessaan Pohjoismaiden pisin siltajänne. Isohaaran jännemitaltaan 125-metrisen sillan valmistumiseen 1903 saakka Rautasilta oli jännemitaltaan pisin silta Suomessa.
Sillan nimi johtuu joko rakennusmateriaalin kansanomaisesta nimityksestä tai rautatiestä. Sillan teräsristikkokannattimet ovat tyypiltään katkaistuja paraabelikannattimia. Teräsjänteet toimitti Duisburgista Saksasta oleva konepajayhtiö J. C. Harkort. Silta muutettiin katusillaksi vuonna 1965, kun rautatieliikenne siirtyi uudelle vuonna 1964 rakennetulle ratasillalle. Rautasilta on koottu niittaamalla. Vuoden 2015 kesällä tehdyssä korjauksessa sillan rautaosiin tulleet törmäilyvauriot korjattiin ja jalankulun ja pyöräilyn väylän puukansi uusittiin. 
Silta sijaitsee neljän kaupunginosan rajalla: Oulujoen eteläpuolella sillalle johtavaan Tulliväylään rajoittuvat Myllytullin ja Intiön kaupunginosat, pohjoispuolella Tuiran ja Laanilan kaupunginosat.
Nykyisin rautatie kulkee erillisellä kaksijänteisellä teräsristikkosillalla. Uudemman rautatiesillan jännepituus on 2×50 metriä, ja se on valmistunut vuonna 1964. Se rakennettiin, koska uudempi rautatiekalusto ei enää sopinut kulkemaan vanhan Rautasillan silta-aukon lävitse. Silloin Rautasillan kansi muutettiin maantieliikenteelle sopivaksi ja sen kylkeen lisättiin ulokkeena jalankulun ja pyöräilyn väylä. Sitä ennen sillalla oli rautatien molemmin puolin teräskaiteiden erottamat jalkakäytävät, joita käyttivät myös polkupyöräilijät. Ajoittain Rautasiltaa oli käyttänyt myös hevosliikenne.
Huonekasvi

Huonekasvi on kasvi, jota kasvatetaan sisätiloissa ruukussa, jossa on kasvualustana multaa. Huonekasveja pidetään usein asuinhuoneistoissa ja toimistoissa koristeina ja puhdistamassa sisäilmaa. Huonekasveja voi ostaa esimerkiksi kukkakaupoista, tavarataloista ja toreilta.
Huonekasvien historiaa.
Lasi-ikkunoiden yleistyminen ja hormiuunien kehittyminen loivat mahdollisuuden kasvattaa kasveja sisällä. Vielä 1775–1810 kasveja ei käytetty asuinhuoneissa lainkaan. Vuosien 1810–1830 empiretyyli toi kukat kartanoiden ikkunoille ja kuisteille, silloin kasvatettavia kukkia oli muun muassa myrtti ("Myrtus communis"), ruusut ("Rosa"-lajikkeet), tulppaanit ("Tulipa") ja hyasintti ("Hyacinthus orientalis").
1800-luvulla kasvivalikoima laajeni entisestään biedermeieraikaan ja huonekasveista pääsivät nauttimaan myös varakkaat porvarit kaupunkiasunnoissaan. Vuosisadan vaihteessa myös tavallinen kansa pääsi kasvattamaan kasveja, kuten pelargoneja ("Pelargonium") ja verenpisaroita ("Fuchsia").
1990-luvulla huonekasvit kasvattivat nopeasti suosiotaan. Yhteydet kaukaisiin maihin ovat nopeat ja suomalaisista kukkakaupoista löytyykin mitä moninaisin kirjo erilaisia kasveja.
Huonekasvien luokittelu.
Sisällä kasvatettavat kasvit jaetaan yleensä kukkiviin kasveihin ja viherkasveihin. Ne voidaan jakaa myös tarkemmin jaoteltuna viiteen eri ryhmään niiden ominaisuuksien perusteella.
Huonekasvien käyttö.
Sisustus ja koristelu.
Huonekasveja käytetään nykyään tärkeänä osana sisustusta. Kasveilla sisustaminen on lisääntynyt koko ajan ja niiden käyttö on monipuolistunut. Kasveja on totuttu näkemään melkein kaikkialla, kuten laitoksissa, kouluissa, työpaikoilla ja sairaaloissa. Tutkimustieto kasvien ominaisuuksista on parantunut ja se lisää huonekasvien suosiota. Tiedetään, että kasvit poistavat stressiä ja puhdistavat ilmasta epäpuhtauksia. Huonekasvit ovat sisustuksessa erittäin monikäyttöisiä ja niistä riittää lukuisia vaihtoehtoja eri tyylisuuntauksiin.
Koti koristellaan usein kauden kasveilla vuodenaikojen mukaan. Keväällä myynnissä on kevätesikko ("Primula veris"). Jouluksi myyntiin tulee lukuisia värimuunnelmia joulutähdestä ("Euphorbia pulcherrima") ja Jaloritarinkukka ("Hipeastrum x hortorum"), jota kutsutaan amaryllikseksi tai jouluamaryllikseksi.
Esteettisyys ja kyky puhdistaa huoneilmaa.
Kasvit koetaan rentouttavana ja virkistävänä, etenkin vihreä väri koetaan rentouttavaksi ja turvalliseksi. On tutkittu, että kasvit työpaikoilla parantavat työntekijöiden viihtyvyyttä, positiivista ilmapiiriä sekä työtehoa. Kasveilla on suora vaikutus ihmisen hyvinvointiin. NASA on tutkinut laajalti kasvien kykyä puhdistaa rakennusten sisäilmaa NASA Clean Air Studyssa ja on todettu, että huonekasvit kykenevät poistamaan ilman epäpuhtauksia tehokkaasti kasvista riippuen.
Huonekasvien hoito.
Jotta huonekasvit menestyisivät ja viihtyisivät, niiden hoidossa tulee huomioida muutama seikka:
Pyromaani palaa rikospaikalle

Pyromaani palaa rikospaikalle on Juice Leskisen kuudestoista ja Juice Leskinen Grand Slam -yhtyeen viides albumi. Sen julkaisi vuonna 1985 Megamania Musiikki yhtyeen omalla Grand Slam -alamerkillä. Albumi myi kultaa vuonna 1986. Albumia on myyty yhteensä yli 25 000 kappaletta.
"Pyromaani palaa rikospaikalle" on teemalevy, jossa käsitellään polttamista ja tuhoamista. Levyn tunnetuimmat kappaleet ”Pyhä toimitus” ja ”Musta aurinko nousee” eivät kuitenkaan enää kiinteästi kuulu levyn teemaan vaan ovat ”ylimääräisiä” päätöskappaleita. Kappaleiden välissä on Grand Slam -yhtyeen esittämiä lyhyitä teemaan kuuluvia kappaleesta toiseen johdattelevia kuunnelmapätkiä.
Kannessa esiintyy yhtyeen kitaristi Puntti Valtonen.
Levyn nauhoituksissa tallennettu, mutta siltä pois jätetty kappale ”Halitaan” julkaistiin digitaalisesti vuonna 2021. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Juice Leskinen, sovittanut Anssi Tikanmäki. Kuunnelmaosuudet säveltänyt ja sovittanut Tikanmäki, sanoittanut Leskinen.
Kokoonpano.
Levyllä vierailevat myös Vesa Hyrskykari (tenorisaksofoni), Nalle Lehtonen (trumpetti), Toni Lähteenmäki (laulu), Nuuska, Matti Pellonpää ja Mika Sundqvist.
Club Brugge KV

Club Brugge KV on jalkapalloseura Bruggesta, Belgiasta. Vuonna 1891 perustettu seura on RSC Anderlechtin jälkeen Belgian menestynein 19 mestaruudellaan. Belgian Jupiler Pro Leaguessa pelaavan Bruggen kotistadion on 29 042 -paikkaisella Jan Breydel Stadionilla. 
Seura on järjestänyt vuodesta 1976 alkaen Brugse Metten -turnauksen.
Tikkurilan Tiikerit

 
Tikkurilan Tiikerit on vantaalainen vuonna 1997 perustettu salibandyseura. Se oli vuonna 2020 lisenssimäärällä (598 kpl) mitattuna Suomen kymmenenneksi suurin salibandyseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2018-2019 Divarissa, josta se nousi kauden päätteeksi Salibandyliigaan. Edustusjoukkueen lisäksi seuralla on useita aikuistenjoukkueita. Junioritoimintaa seuralla on pojilla kaikissa ikäluokissa ja tytöillä B-, C-, D-, E- ja G-ikäluokissa.
Miehet.
Tikkurilan Tiikereiden edustusjoukkue pelaa kaudella 2021-2022 Miesten F-Liiga:ssa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Trio Sport Centerissä.
Tikkurilan Tiikerit kaudella 2020-2021:
Maalivahdit:
Puolustajat:
Hyökkääjät:
Yölento (albumi)

Yölento on Juice Leskisen seitsemästoista ja Juice Leskinen Grand Slamin kuudes albumi. Sen julkaisi vuonna 1986 Megamania Grand Slam -yhtyeen omalla GS-alamerkillä. "Yölento" on Juice Leskisen menestynein varsinainen albumi. Se myi kultaa heti ilmestymisvuonnaan 1986, platinaa vuonna 1987 ja lopulta timanttilevyn verran. 
Levyn kappale ”Kaksoiselämää” valittiin "Soundi"-lehden äänestyksessä vuoden 1986 parhaaksi kappaleeksi, ja se voitti myös Iskelmä-Emman. "Yölento"-albumin ilmestymisvuonna Juice Leskinen valittiin "Soundi"-lehdessä myös muun muassa vuoden parhaaksi säveltäjäksi ja sanoittajaksi, vuoden toiseksi parhaaksi muusikoksi ja vuoden ihanimmaksi ihmiseksi. Hänet kutsuttiin myös Linnan juhliin ensimmäisenä rockmuusikkona.
Levyn teemana on Leskisen mukaan elämän sotkeentuminen: ”kun elämä on suunnattomassa tilassa, ei tiedä mikä on ylös ja mikä on alas”. Levy syntyi Leskisen rankan avioeron jälkitunnelmissa.
Pian "Yölento"-albumin julkaisun jälkeen Juice Leskisen terveydentila heikkeni, minkä vuoksi yhtye lopetti aktiivisen keikkailun.
Levyn kappale ”Heavydiggarin vuorisaarna” sisältää piiloviestin väärinpäin. Oikeinpäin käännettynä viesti kuuluu: ”Te epäuskoiset, te etsitte saatanan viestiä, mutta minä olen Sundqvist”. Lauseen lausuja on levyn tuottaja Mika Sundqvist.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Juice Leskinen, sovittaneet Juice Leskinen ja Anssi Tikanmäki.
Hannu Tervaharju auttoi latinan kielesssä.
A-puoli
B-puoli
C-puoli
D-puoli
Kokoonpano.
"Yölento" on ensimmäinen Grand Slamin albumi, jolla kitaraa soittaa Juice Leskinen Slam -yhtyeessäkin loppuaikoina soittanut kitaristi Jari Yliaho. 
Levyllä vierailevat myös Vesa Hyrskykari (tenorisaksofoni), Nalle Lehtonen (trumpetti, flyygelitorvi), Toni Lähteenmäki (laulu), Hanna Visapää (kantele), Päivi Visapää (kantele, basso kappaleessa ”Yölento”), Pate Mustajärvi (laulu kappaleesa ”Juuret”), Puntti Valtonen (autoharppu, kitara, laulu, puhe) ja Mika Sundqvist (puhe).
Taru Valjakka

Taru Aura Helena Valjakka (o.s. Kumpunen; s. 16. syyskuuta 1938, Helsinki) on suomalainen oopperalaulaja (sopraano) ja laulunopettaja. Hän on julkaissut runokirjan vuonna 2006.
Ennen laulu-uraansa Valjakka työskenteli musiikinopettajana ja kuoronohjaajana Helsingissä. Laulamista hän opiskeli Helsingissä, Tukholmassa, Lontoossa ja Santiago de Compostelassa. Valjakka teki ensiesiintymisensä oopperalavalla Helsingin Oopperan "Don Giovanni" -oopperassa Donna Annan roolissa vuonna 1964. Vuonna 1980 Valjakka lauloi pääroolin Aulis Sallisen oopperan "Ratsumies" Saksan ensinäytöksessä. Valjakan merkittävimpiin rooleihin kuuluvat kreivitär oopperassa "Figaron häät", Fiordiligi oopperassa "Così fan tutte", Pamina oopperassa "Taikahuilu", Desdamona Giuseppe Verdin oopperassa "Otello" ja päärooli oopperassa "Ariadne Naksoksessa".
Valjakka on myös esiintynyt elokuvassa "Uuno Turhapuro muuttaa maalle".
Valjakalle myönnettiin Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali 6. joulukuuta 1983. Stadin Slangi ry valitsi Valjakan vuoden 2012 Stadin Friiduksi Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2012.
Taru Valjakan puoliso vuodesta 1960 oli biologi Risto Valjakka.
Jälleenvakuuttaminen

Jälleenvakuuttamalla vakuutusyhtiö eli ensivakuuttaja (cedentti) siirtää osan vakuutussopimuksen vastuusta toisen vakuutusyhtiön, jälleenvakuuttajan, vastuulle. Jälleenvakuutusyhtiö ei tule osapuoleksi alkuperäiseen vakuutussopimukseen.
Jälleenvakuutus otetaan yleensä sellaiselle yksittäiselle riskille, jota vakuutusyhtiö ei vakuutusmatemaattisten laskelmien perusteella voi pitää yksin omalla vastuullaan. Riski voidaan jakaa siten että vakuutuksen jokaiselle kohteelle arvioidaan suurin mahdollinen vahinko (). Tämä maksimaalinen vahinko jaetaan ensivakuuttajan ja jälleenvakuuttajan välillä sovittavalla suhteella. Riski voidaan jakaa myös siten että ensivakuuttajan vastuulle jää tietty kiinteä määrä ja jälleenvakuuttaja vastaa tämän määrän ylittävästä osasta. 
Tunnettuja jälleenvakuutusmarkkinoiden tarjoajia ovat mm. Lloyd's of London, Munich RE ja Swiss Re.
Jälleenvakuutuspoolit.
Suomalaiset vakuutusyhtiöt ovat järjestäneet eräiden hyvin suurten riskiensä vakuuttamisen siten, että useampi yhtiö toimii yhteistyössä riskien vakuuttamisessa. Tällaista järjestelmää kutsutaan pooliksi. Pooli ei itse vastaa riskeistä, vaan vastuussa ovat poolin jäsenenä olevat vakuutusyhtiöt sopimassaan suhteessa.
Suomalaiset vakuutusyhtiöt ovat mukana lääkevahinkovakuutus- ja lentovakuutuspooleissa sekä ydinvoimalaonnettomuuksien vastuita hoitavassa pohjoismaisessa ydinvakuutuspoolissa.
Minä (albumi)

Minä on Juice Leskisen albumi, jonka julkaisi vuonna 1987 Megamania Musiikki Leskisen omalla Grand Slam -alamerkillä. Albumi myi kultaa vuonna 1988. Albumia on myyty yhteensä yli 25 000 kappaletta. Kannen muotokuvan on maalannut taiteilija Alpo Tuomisto.
Levyn ilmestymisvuonna Juice Leskinen valittiin "Soundi"-lehden äänestyksessä vuoden parhaaksi säveltäjäksi, sanoittajaksi ja ihanimmaksi ihmiseksi. 
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Juice Leskinen, paitsi ”Laulu” (san. P. Mustapää).
Kokoonpano.
Levyllä ei ole mukana edellisillä Juicen Leskisen albumeilla soittanutta Grand Slam -yhtyettä, vaan Leskinen kokosi uusia muusikoita ja toisaalta myös Grand Slamia edeltäneiden yhtyeiden jäseniä.
Mikroterä

Mikroterä oli pieni piipitoisesta kivestä isketty prismamainen pala, josta tehtiin työkalujen teriä. Terien pituus oli korkeintaan 5 cm. 
Mikroterätekniikka tuli käyttöön Mongoliassa 45 000 vuotta sitten leviten sieltä Japaniin noin 20 000 vuotta sitten. Mikroterien käyttö levisi myös pohjoisemmaksi Siperiaan. Mikroteriä käytettiin Koillis-Aasiassa ja Luoteis-Amerikassa 27 000-7 000 vuotta sitten. Alaskaan tämä perinne saapui 13 500-10 000 vuotta sitten.
Munich Re

Munich Re AG (koko nimeltään , lyhyesti ) on saksalainen, maailmanlaajuisesti toimiva, maailman suurin jälleenvakuutusyhtiö. Sen pääkonttori sijaitsee Königinstraßella Münchenissä. Ergo, Saksan toiseksi suurin vakuutusyhtiö, on Munich RE:n omistama ensivakuutusyhtiö. Munich Re on noteerattu kaikissa Saksan pörsseissä sekä DAX-indeksissä.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 120. Se luokiteltiin samalla listalla Saksan 9. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön osakekannan markkina-arvo oli 30,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 48,9 mljardia euroa ( mrd. USD, 2016).
Yhtiön perusti vuonna 1880 Carle Thieme, joka on myös Saksan suurimman vakuutusyhtiön Allianzin perustaja. Munich RE työllisti runsas 43 000 ihmistä vuonna 2016.
Sinä (albumi)

Sinä on Juice Leskisen albumi, jonka julkaisi vuonna 1990 Johanna, Leskisen ja Grand Slam -yhtyeen omalla GS-alamerkillä. Albumi ylitti kultalevyrajan vuonna 1991. Albumia on myyty yhteensä yli 38 000 kappaletta.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Juice Leskinen.
Allianz

Allianz SE, () on suuri saksalainen rahoituspalveluiden tarjoaja. Yhtiön perustivat Wilhelm Finck ja Carl Thieme 5. helmikuuta 1890. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Münchenissä. Allianz AG on listattu Frankfurtin arvopaperipörssin DAX-indeksissä. Yritys työllistää noin 140 000 työntekijää, ja se palvelee yli 86 miljoonaa asiakastaan yli 70 maassa.
Talousjulkaisu "Forbesin" maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 21. Se luokiteltiin samalla listalla Saksan suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön osakekannan markkina-arvo oli 83,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 115,7 miljardia USD, millä se teki 7,6 miljardin dollarin liikevoiton (2016). Yhtiön liikevaihdon osalta eri lähteet ovat hieman ristiriitaisia. Konsernin oman ilmoituksen mukaan sen liikevaihto (2016) oli amerikkalaislähdettä korkeampi eli 122,4 miljardia euroa, jolla se teki 7,3 euron nettotuloksen. Lisäksi liikevaihtoon (2016: 122,2 mrd. USD) pohjautuvalla Fortune Global 500 -listalla yhtiö sijoittui maailmanlaajuisesti sijalle 34.
Bank of America

Bank of America on Yhdysvaltain suurimpia pankkeja.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Bank of America oli vuonna 2017 sijalla 7. Pankin markkina-arvo oli 231,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 92,2 miljardia dollaria. Suurpankin henkilökuntaan kuului 208 000 henkilöä toukokuussa 2017.
Taseensa perusteella (2 144,32 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2016 maailman 9. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
ABN Amro Bank

ABN AMRO (Euronext: AAB, NYSE: ABN ) on yksi Alankomaiden suurimmista pankeista; sillä on toimintoja eri puolilla maailmaa. Taseensa perusteella (470,27 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2015 maailman 56. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Yhtiö syntyi vuonna 1991 Algemene Bank Nederland (ABN) ja Amsterdamsche-Rotterdamsche Bank (AMRO) -pankkien yhdistyessä. Sen historia ulottuu vuoteen 1824. ABM AMRO on suurin Pohjoismaissa toimiva alueen ulkopuolinen pankki. Se omisti investointipankki Alfred Bergin 1990-luvun puolivälistä lähtien.
ABN AMRO siirtyi vuonna 2007 kolmen eurooppalaisen pankin (Royal Bank of Scotland Group, Fortis ja Banco Santander) muodostaman konsortion omistukseen. Tämä johti kuitenkin ongelmatilanteeseen. 
Pankki joutui vuonna 2009 finanssikriisin takia Alankomaiden valtion haltuun, koska Fortis-pankki meni konkurssiin. The Childrens Fund (TCF) sijoitusrahasto omisti 1,1 % ABN Amron osakkeista helmikuussa 2007. TCF vaati yhtiön pilkkomista ja se toteutui. Suuri osa pankista myytiin Royal Bank of Scotlandille. Seuranneissa omistusjärjestelyissä investointipankki Alfred Berg irrotettiin ABN Amron suorasta omistuksesta.
Taivaan kappaleita

Taivaan kappaleita on Juice Leskisen kahdeskymmenes ja Juice Leskinen Grand Slamin seitsemäs albumi. Sen julkaisi vuonna 1991 Johanna Grand Slam -yhtyeen omalla GS-alamerkillä. Levy myi kultaa ilmestymisvuonna 1991 ja myöhemmin platinaa. Sitä pidetään yhtenä Leskisen yhteiskuntakriittisimmistä albumeista. Levyn yhteiskuntakriittisyys saattaa johtua Leskisen perättömästä pidätyksestä (häntä epäiltiin huumausaineiden hallussapidosta ja myynnistä) sekä sitä seuranneista oikeudenkäynneistä.
Levyn kannen on suunnitellut Juho Juntunen.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Juice Leskinen, sovittanut Anssi Tikanmäki, paitsi ”Kädet” ja ”Halintamyymälän aamutoimet” säv. Leskinen–Tikanmäki, san. Leskinen, sov. Tikanmäki.
A-puoli
B-puoli
Kappale ”Filosofi” kierrättää jo 1970-luvulla monta kertaa kierrätettyä kappaletta (mm. ”Einarin polkupyörä”, ”Napoleonin mopo”, ”Tarzanin kalsarit”); vanhaan säveleen Leskinen on tehnyt uudet sanat ja Tikanmäki uuden sovituksen. Kappaleista ”Siniristiloppumme”, ”Norjalainen villapaita”, ”Pienestä pitäen” sekä ”Daisarit” on tehty musiikkivideot.
Kokoonpano.
Levyllä vierailevat myös Toni Lähteenmäki (laulu), Puntti Valtonen (laulu, banjo), Appo Hurula (puhe), Dave Lindholm (kitara), Säppi Hakasalo (kitara), Panu Saari (sello), Henrik Perelló (viulu) ja Juuso Nordlund (nauhaton basso).
Busemannin avaruus

Topologiassa Busemannin avaruudella tarkoitetaan äärellistä kompaktia, konveksia metristä avaruutta, jonka jokaisella pisteellä "p" on olemassa ympäristö "W" siten, että seuraava ehto on voimassa: Jos "x" ja "y" ovat "W":n alkioita, on kaikilla ε&gt;0 olemassa positiivinen δ&lt;ε, jolle on olemassa yksikäsitteinen "W":n alkio "z", jolle
formula_1
Pirjo Rissanen

Pirjo Lumikki Rissanen (s. 7. marraskuuta 1945 Leppävirta) on suomalainen kirjailija.
Rissanen opiskellut kotimaista kirjallisuutta, suomen kieltä ja kansanrunoutta Helsingin yliopistossa, josta valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1967. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja ja lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Rissanen voitti Gummeruksen myöntämän Kaarlen palkinnon vuonna 2004.
Rissanen on naimisissa ja hänellä on kaksi aikuista lasta. Hän asuu Espoossa.
Yellow Dog Linux

Yellow Dog Linux oli coloradolaisen Terra Softin julkaisema ja ylläpitämä Fedora -pohjainen GNU/Linux -käyttöjärjestelmän jakelupaketti. Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1999. Yellow Dog Linux on suunniteltu PowerPC-suoritinarkkitehtuurille ja yleensäkin vanhemmille ja heikkotehoisemmille koneille. Työpöytäympäristönä käytetään oletuksena KDE:tä, mutta myös GNOME:n voi valita halutessaan.
Viides versio on ensimmäinen käyttöjärjestelmä joka on julkaistu PlayStation 3:lle, jolloin käytetään työpöytäympäristönä Enlightenment E17:aa.
Smithin luku

Lukuteoriassa Smithin luku on yhdistetty luku, jonka numeroiden summa on sen alkutekijöiden numeroiden summa. Alkuluvut on rajattu pois, koska muuten ne kaikki olisivat Smithin lukuja. Esimerkkejä Smithin luvuista:
Ensimmäiset Smithin luvut ovat 4, 22, 27, 58, 85, 94, 121, 166, 202 ja 265.
McDaniel on osoittanut, että Smithin lukuja on äärettömän monta.
Smithin lukuja on mahdollista konstruoida jakamalla lukuja muotoa R"k" = 111…1, missä ykkösiä on "k" kappaletta, tekijöihin (Hoffmann).
Suurin tunnettu Smithin luku on 9 × R1 031(104 594 + 3 × 102 297 + 1)1 476 × 103 913 210.
Smithin luku voidaan laskea myös kaavallaformula_1, jossa formula_2,jossa p on alkuluku.
Siiranmäen taistelu

Siiranmäen taistelu oli puolustustaistelu entisessä Kivennavan kunnassa Karjalankannaksella jatkosodassa. Se liittyy Neuvostoliiton suurhyökkäykseen 1944. Siiranmäen puolustuksesta vastasi everstiluutnantti Adolf Ehrnroothin johtama jalkaväkirykmentti 7, joka kuului kenraalimajuri A. E. Martolan komentamaan 2. divisioonaan. Puolustus oli ryhmitetty mäellä olleeseen neljän tien risteykseen.
Taistelu.
Neuvostoliiton hyökkäys Siiranmäessä alkoi 13. kesäkuuta 1944 kenttätykistön, maataistelukoneiden ja panssarivaunujen tukemana. Hyökkäys alkoi kahden divisioonan voimin ja raskaiden tappioiden vuoksi sitä jouduttiin tukemaan vielä kolmannella divisioonalla. Toisen päivän hyökkäystä edelsi yli kahden tunnin tulivalmistelu. Ehrnroothin toteuttamilla nopeilla tykistön tukemilla vastaiskuilla neuvostojoukkojen sivustoihin saatiin kaikki vihollisen sisäänmurrot lyötyä takaisin. Taisteluissa tuhottiin 21 vihollisen panssarivaunua, joista sotamies Eero Seppänen (Mannerheim-ristin ritari n:o 138) tuhosi kahdeksan.
Ylipäällikkö Mannerheim määräsi 15. kesäkuuta 1944 Kannaksella taistelevien armeijakuntien komentajaksi kenraaliluutnantti K. L. Oeschin, jonka samana päivänä antamalla vetäytymiskäskyllä joukot aloittivat peräytymisen Vuosalmelle (Äyräpää). Siiranmäki oli puolustajien hallussa vetäytymisen alkaessa 16. kesäkuuta illalla. Yleistilanteen vaatima vetäytyminen tapahtui 17. kesäkuuta.
Suomalaisten tappiot olivat noin 1 000 ja venäläisten noin 5 000 kaatunutta.
Simsalabim Jim

Simsalabim Jim onJuice Leskisen 21. albumi. Se on ainoa Leskisen levy, jonka yhtyeenä on Juice Leskinen ETC. Lyhyen, lähes EP-mittaisen levyn julkaisi vuonna 1992 Johanna, Juice Leskiselle omistetulla GS-alamerkillä. 
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Juice Leskinen, sovittanut Jukka Kampman ja Henrik Perelló, paitsi ”Että mitenkä” säv. ja san. Juice Leskinen, sov. Jukka Kampman ja Taru Huhtajärvi.
A-puoli
B-puoli
Kokoonpano.
Juice Leskinen Grand Slam -yhtyeen siirryttyä ”telakalle” Leskinen kokosi ympärilleen ETC-kokoonpanon. Se jäi lyhytikäiseksi: yhtye perustettiin alkuvuodesta 1992 ja se hajosi vuoden loppuun mennessä. Oikeammin ETC oli projekti, jonka olikin tarkoitus kestää vain vuoden 1992 loppuun. Yhtyeen nimi sisältää Leskiselle tyypillisen sanaleikin: etc. on lyhenne latinankielisestä fraasista "et cetera" (’ja niin edelleen’), mutta ETC voidaan lausua englantilaisittain ”etsii”. ETC äänitti myös singlen ”Sietämätön mies” / ”Herbaa”, jonka A-puolen kappaleella yhtye oli mukana myös Syksyn sävel -karsinnoissa. Lisäksi Juankosken kulttuurihistoriallisen seuran julkaisemalle LP:llä "Unelmia Ponomareffin pajalta" (1992) kuullaan ETC:n uudet sovitukset Juice Leskisen kappaleista ”Juankoski, here I come” ja ”Se oli jautaa”.
Haitaribussi

Haitaribussi on Juice Leskisen albumi vuodelta 1993. Levy on pintapuolisesti lastenmusiikkia, mutta tyyliltään se muistuttaa paljon myös Juice Leskisen muuta tuotantoa.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Juice Leskinen, ellei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
Olsen Brothers

Olsen Brothers on kahden tanskalaisen veljeksen Jørgenin (s. 15. maaliskuuta 1950) ja "Nollerin" (Niels, s. 13. huhtikuuta 1954) muodostama yhtye. 
Heidän ensimmäinen yhtyeensä oli vuonna 1965 perustettu "The Kids". Olsen Brothersin ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 1972, ja heiltä on ilmestynyt kaikkiaan parikymmentä albumia.
Olsen Brothers voitti vuoden 2000 Eurovision laulukilpailun kappaleella "Fly on the Wings of Love". Sen jälkeen he ovat esiintyneet muun muassa vuoden 2001 Euroviisuissa ja -tapahtumassa Kööpenhaminassa vuonna 2005 ja Eurovision Song Contest's Greatest Hits -tapahtumassa Lontoossa vuonna 2015.
Mocedades

Mocedades on espanjalainen yhtye joka luultavasti parhaiten tunnetaan vuoden 1973 euroviisuista, jossa he sijoittuivat toiseksi kappaleella "Eres tú". Kappaleesta tuli suuri hitti Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Kappale oli yksi 14 laulusta jotka pääsivät loppukilpailuun vuoden 2005 -tapahtumassa, jossa valittiin kaikkien aikojen parasta euroviisukappaletta. Vaikka Mocedadeksen jäsenet ovatkin baskeja, ovat he aina laulaneet muilla kielillä, pääosin espanjaksi.
Vuonopingviini

Vuonopingviini ("Eudyptes pachyrhynchus") on pingviinilaji, jota voi tavata ainoastaan Uudessa-Seelannissa.
Koko ja ulkonäkö.
Vuonopingviinit ovat noin 60 senttimetriä pitkiä ja painavat noin 4 kilogrammaa. Vuonopingviinin tunnistaa nokan juuresta alkavasta keltaisesta raidasta, joka on kummallakin puolella päätä. Selän ja kylkien väritys on tumman sinisenharmaa, vatsa valkoinen. Pingviineillä on oranssi nokka, joka on aikuisilla urospingviineillä hieman muita pidempi.
Levinneisyys.
Vuonopingviini elää Uudessa-Seelannissa Eteläsaaren lounaisessa osassa lauhkealla sademetsäalueella lähellä rannikkoa. Niitä voi tavata myös Stewartinsaarella sekä Foveaux’nsalmen pienillä saarilla. Vuonopingviinejä elää Uudessa-Seelannissa arviolta 2 500-3 000 paria. Populaation koko on pienentynyt kolmasosan 1980-luvun määrästä. Lajin uhkana ovat muun muassa saarelle tuodut koirat. Poikasien uhkana ovat myös kissat, rotat ja kärpät.
Lisääntyminen.
Vuonopingviini tekee pesän risuista ja ruohosta, yleensä onkaloihin, puiden juurille tai tiheään pensaikkoon. Se tekee pesänsä hieman etäälle toisista pesistä, muutamien metrien päähän. Pesintäkausi alkaa kesäkuussa (keskitalvella), usein edellisvuoden pesäpaikalle. Uros palaa pesäpaikalle hieman aiemmin naarasta, joka munii heinäkuussa kaksi munaa. Toisena munitusta munasta kuoriutuu poikanen yleensä muutaman päivän ennen ensimmäisenä munitusta munasta kuoriutuvaa poikasta. Yleensä pienempi poikanen ensimmäisestä munasta kuolee nälkään muutaman päivän sisällä, koska ei pysty kilpailemaan ravinnosta aiemmin kuoriutuneen poikasen kanssa, joskin suosiollisina vuosina molemmat poikaset selviävät hengissä. Uros huolehtii poikasesta pari ensimmäistä viikkoa ja naaras vastaa ruokinnasta. Sen jälkeen molemmat huolehtivat ruokinnasta noin 75 päivän ajan. Poikaset jättävät pesän marraskuussa kymmenen viikon ikäisinä ja palaavat pesimään kotiyhteisöönsä viiden vuoden ikäisinä.
Ravinto.
Vuonopingviinien ravinto vaihtelee niiden elinpaikasta riippuen, mutta pääasiassa se koostuu kaloista, äyriäisistä ja pienistä mustekaloista.
Latinalaisen Amerikan tutkimus

Latinalaisen Amerikan tutkimus on monitieteinen Latinalaista Amerikkaa käsittelevä tutkimuskenttä.
Suomessa Latinalaisen Amerikan tutkimusta voi opiskella Helsingin yliopiston humanistisessa tiedekunnassa maailman kulttuurien laitoksella, jossa se on yksi alue- ja kulttuurintutkimuksen oppiaineen opintosuunnista. Aiemmin Latinalaisen Amerikan tutkimus toimi osana entistä Helsingin yliopiston Renvall-instituuttia.
Eerste divisie

Eerste divisie on Alankomaiden jalkapallon toiseksi korkein sarjataso. Sillä on yhteinen nousu- ja putoamissysteemi pääsarja Eredivisien kanssa.
Pelisysteemi.
Sarjaan kuuluu 20 joukkuetta, jotka pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan, kerran kotona ja kerran vieraissa. Joukkueet kohtaavat toisensa kerran syyskauden aikana ja toistamiseen kevätkaudella joulun ja uudenvuoden käsittävän talvitauon jälkeen.
Kauden päätteeksi sarjasta nousee kolme joukkuetta Eredivisieen. Jupiler Leaguen mestarijoukkue nousee suoraan, sijoille 2.-5. sijoittuneet joukkueet pelaavat noususta karsintaottelut. Sarjan viimeinen joukkue putoaa sarjatasoa alemmas Tweede Divisiehen.
Vierde Divisie

Vierde Divisie on Alankomaiden jalkapalloilun viidenneksi korkein sarjataso. 
Sarja on jaettu kahteen osaan: lauantai- ja sunnuntaisarjoihin, mikä juontaa juurensa yhteiskunnan pilarisaatiosta. Lauantaisin pelaavat vanhat protestanttiset seurat, jotka eivät ennen vanhaan saaneet pelata sunnuntaisin, ja sunnuntaisin pelaavat vanhat katoliset ja työväen seurat, joiden pelaajien täytyi olla lauantaisin töissä. Vaikka pilarisaatiota ei enää nyky-yhteiskunnassa niin voimakkaana olekaan, on jako jalkapallossa silti säilynyt. 
Lauantai- ja sunnuntaisarjat ovat kumpikin jaettu kolmeen lohkoon maantieteellisen sijoittumisen mukaan:
Kummankin päivän lohkojen voittajat ratkaisevat keskenään lauantai- ja sunnuntaimestaruudet. Lauantai- ja sunnuntaimestarit kohtaavat ottelussa, jossa ratkaistaan Alankomaiden amatöörimestaruus.
Jokaisen kuuden lohkon lohkovoittaja nousee seuraavaksi kaudeksi Topklasseen. Nousumahdollisuus Hoofdklassen joukkueilla on ollut kaudesta 2010-2011. Tätä ennen Hoofdklassen joukkueet eivät voineet pelillisillä ansioilla nousta sarjaporrasta ylemmäs, koska toiseksi korkein sarjataso Eerste Divisie oli ammattilaissarja, jonne päästäkseen seuran oli täytettävä erinäiset vaatimukset. Nousun mahdollistamiseksi Hoofdklassen yläpuolelle perustettiin Topklasse. 
Hoofdklassesta alempi sarjataso on Eerste Klasse.
Kanssasotija

Kanssasotija on toisen maan tai toisten maiden kanssa sotaa samanaikaisesti samaa vihollista tai samoja vihollisia vastaan käyvä maa, jolla ei ole kumppaneihinsa nähden minkäänlaista poliittista liittoa yhteisestä sodan päämäärästä. Kanssasotiva valtio voi näin ollen tehdä esimerkiksi rauhan kumppaneistaan riippumatta, koska sotilaallinen liittosuhde ei rajoita sen ulkopolitiikkaa.
Toinen maailmansota.
Toisen maailmansodan aikana (1939-1944) kansallissosialistinen Saksa ja Neuvostoliitto olivat kanssasotijoita Puolan offensiivissa (1939). Suomi oli jatkosodassa (1941-1944) Saksan kanssasotija "de jure", mutta liittolainen "de facto". Lapin sodassa (1944-1945) Suomi oli puolestaan liittoutuneiden, siis myös Neuvostoliiton kanssasotija.
Hyökkäyssota

Hyökkäyssota on sota, jota käydään ilman laillista syytä. Kansainvälisen oikeuden mukaan sotaa saa käydä vain puolustukseksi tai YK:n turvallisuusneuvoston päätöksellä.
Hyökkäyssodan suunnittelu on yksi Lontoon sopimuksessa määritellyistä sotarikoksista. Se mainitaan artiklassa kuusi ”rikoksena rauhaa vastaan”. Liittoutuneet valtiot – Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska ja Neuvostoliitto – allekirjoittivat sopimuksen 8. elokuuta 1945. Se oli pohjana Euroopan akselivaltojen sotarikollisiksi katsottujen henkilöiden tuomitsemiskäytännöille.
Rikoksia rauhaa vastaan käytettiin myös eräänä johtavana käsitteenä Suomen sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä. Suomessa asia on jälkikäteen herättänyt kritiikkiä, koska lakia sovellettiin yleisen suomalaisen oikeuskäytännön vastaisesti taannehtivasti.
Kim Novak

Kim Novak (oik. Marilyn Pauline Novak, s. 13. helmikuuta 1933 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli 1950-luvun lopussa yksi Amerikan suosituimmista elokuvatähdistä. Hänen kuuluisin roolityönsä on luultavasti Alfred Hitchcockin ohjaama elokuva "Vertigo – punainen kyynel" (1958).
Lapsuus ja nuoruus.
Kim Novakin alkuperäinen nimi on Marilyn Pauline Novak. Hän syntyi katolilaiseen amerikantšekkiläiseen perheeseen. Hänen molemmat vanhempansa olivat entisiä opettajia, ja Novakilla on yksi sisar. Valmistuttuaan high schoolista Kim aloitti mallin työt ja jatkoi niitä muutettuaan Los Angelesiin. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Lloyd Baconin ohjaamassa elokuvassa "Ranskalainen linja" (1954), jonka pääosassa näytteli Jane Russell. Kim Novakin nimi ei päässyt edes lopputeksteihin.
Ura.
Kim Novakin löysi Columbia Picturesin agentti, ja hän teki koefilmin. Columbia etsi uutta kaunotarta korvaamaan kapinoivaa ja hankalaa Rita Hayworthia ja allekirjoitti Novakin kanssa puolen vuoden sopimuksen. Columbia päätti tehdä vaaleasta Kim Novakista oman versionsa Marilyn Monroesta. Tuolloin Kim vielä käytti omaa nimeään, Marilyn Novak. Tuotantoyhtiö olisi halunnut vaihtaa sen Kit Marloweksi. Kim kuitenkin halusi pitää edes sukunimensä, ja niin hän ja studio lopulta sopivat taiteilijanimeksi Kim Novak. Kimistä tulikin nopeasti suosittu näyttelijä, ja hänen vastanäyttelijöinään oli sellaisia maailmantähtiä kuin Jack Lemmon, William Holden, Frank Sinatra ja Rita Hayworth. Vuonna 1958 Kim esitti kaksoisroolin Alfred Hitchcockin elokuvassa "Vertigo – punainen kyynel", jossa hänen vastanäyttelijänään oli James Stewart. Elokuva ei ollut erityinen kaupallinen menestys, mutta vuosikymmenten aikana siitä on tullut todellinen jännityselokuvien klassikko ja Kim Novakin parhaiten tunnettu roolityö. 1960-luvulla Novakin tähti alkoi himmetä. Hän kieltäytyi monista hänelle tarjotuista seksikkäistä ja hohdokkaista naisrooleista. Hän myös torjui monet "vahvat roolit", kuten pääosan elokuvasta "Aamiainen Tiffanylla". Hän sai kuitenkin paljon kehuja roolistaan vulgaarina tarjoilijattarena elokuvassa "Elämän kahle" (1964). Vuonna 1964 hän näytteli Dean Martinin kanssa Billy Wilderin elokuvassa "Suutele minua, tyhmyri". 1960-luvun jälkeen Novak on esiintynyt elokuvissa vain harvakseltaan, ja viimeisin elokuva on vuodelta 1991. 1970- ja 1980-luvuilla hän esiintyi televisiosarjoissa, kuten "Viinitila Falcon Crestissä" vuosina 1986–1987.
Yksityiselämä.
Kim Novak on ollut kaksi kertaa naimisissa, ensin englantilaisen näyttelijän Richard Johnsonin kanssa vuosina 1965–1966, sitten vuodesta 1976 lähtien tohtori Robert Malloyn kanssa. Hänen kotinsa on Oregonissa. Suurin osa hänen uraansa liittyvistä muistiinpanoista ja valokuvista tuhoutui tulipalossa vuonna 2000.
Parhaat 1

Parhaat 1 on Matin ja Tepon kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1985 tupla-LP:nä ja se sai platinaa. Myöhemmin siitä tehtiin CD-versio, johon sisältyi vain 22 kappaletta. Albumi on myynyt platinalevyn oikeuttavan määrän.