tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Räpyläuinti

Räpyläuinti on liikuntamuoto, jossa uidessa käytetään jaloissa räpylöitä. 
Kilpatasolla räpylänä käytetään stereoräpylöitä (Bifins) tai monoräpylää, joka muistuttaa delfiinin pyrstöä. Tällä räpylällä etenemistä kutsutaankin delfiinipotkuksi. 
Räpyläuinnissa on stereoräpylöillä (Bifins) matkoja 50 metristä 400 metriin ja monoräpylällä 50 metristä aina 1500 metriin. Bifins-matkoilla on käytettävä 
vapaauinnin käsivetoja. Monoräpylällä uitaessa puolestaan kädet pidetään liukuasennossa eikä käsivetoja tehdä. Monoräpylällä uitavat matkat uidaan joko pintauintina 
Sukelluslajeissa, 50 metrin sukellusta AP lukuun ottamatta, on paineilmapullo edessä käsien jatkeena. 
Lajin mahtimaina voidaan pitää Kiinaa ja Venäjää, jotka hallitsevat lajia useilla maailmanennätyksillä.
Merkittävimpiä suomalaisia räpyläuimareita ovat olleet Ari Palve, Sami Sorri, Timo Suominen, Kimmo Korja ja Janne Toivola. Terhi Ikonen menestyi kansainvälisesti pitkillä matkoilla 2012–2018. Hän voitti naisten 1500 m maailmanmestaruuden 2018 Belgradissa järjestetyissä maailmanmestaruuskilpailuissa ajalla 13:20,96.
Jyrki Laakkonen

Jyrki Tuomas Laakkonen (6. heinäkuuta 1966 Joensuu – 12. elokuuta 2016 Joensuu) oli suomalainen liikemies. Hän oli Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oyj:n sekä Laakkonen-yhtiöihin kuuluvien autojen vähittäismyyntiketjujen Veljekset Laakkonen Oy:n ja Autotalo Laakkonen Oy:n hallituksen puheenjohtaja. 
Jyrki Laakkosen kuolinpesä omistaa Veljekset Laakkonen Oy:n ja Autotalo Laakkonen Oy:n yhdessä isänsä Yrjö Laakkosen ja siskonsa Reetta Laakkosen kanssa. Jyrki Laakkonen oli myös Pohjois-Karjalan Kirjapaino Oyj:n ja Kytäjän kartanon omistajia.
Vuoden 2005 verotilastojen mukaan hänen omaisuutensa on 15,9 miljoonaa euroa. Hän oli Pohjois-Karjalan toiseksi rikkain henkilö.
Hänen harrastuksiinsa kuuluivat ravihevoset.
Laakkonen kuoli syöpään 12.8.2016 oltuaan viimeiset 9 kuukautta sairaalassa. Hän oli naimisissa yrittäjä Päivi Turtiainen-Laakkosen kanssa.
Demba Savage

Demba Savage (s. 17. kesäkuuta 1988 Banjul, Gambia) on gambialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa.
Ura.
Savage aloitti uransa GPA:ssa Gambiassa, josta siirtyi KPV:n riveihin kesäksi 2006. KPV:ssä Savage pelasi suurimman osan otteluistaan kakkosjoukkueessa, jonka otteluissa Savage on ollut lähes pitelemätön. Savage on pelannut myös Ykköstä muutamia otteluita. Savage on erittäin taitava pelaaja ja pystyy ratkaisuihin molemmilla jaloilla.
Lokakuussa 2015 Savage allekirjoitti kolmevuotisen sopimuksen Ruotsalaisen BK Häckenin kanssa, mihin hän siirtyi sopimuksensa päätyttyä HJK:n kanssa. Savage pelasi Ruotsissa yhden kauden, jonka jälkeen hän palasi Suomeen tehtyään uuden sopimuksen HJK:n kanssa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Turkissa pelaavaan BB Erzurumsporiin, josta hän palasi Honkaan 2018.
Savage on pelannut maansa nuorten maajoukkueessa ja kuuluu nykyisin Gambian jalkapallomaajoukkueen avauskokoonpanoon.
Saavutuksia.
Gambian liigan paras maalintekijä 2003–2004
Mikael Wexionius

Mikael Wexionius (aateloituna vuodesta 1650 Gyldenstolpe; 16. helmikuuta 1608 tai 1609 Småland – 28. kesäkuuta 1670 Turku) oli ruotsalaissyntyinen Turun akatemian professori. Hän sai politiikan ja historian professuurin akatemian perustamisvuonna 1640 ja oikeustieteen professuurin vuonna 1647. Hänet promovoitiin vuonna 1650 Suomen ensimmäisenä oikeustieteen tohtoriksi, ja aateloitiin samana vuonna nimellä Gyldenstolpe. Vuodesta 1657 Wexionius toimi asessorina Turun hovioikeudessa, jolloin hän luopui professorinviroistaan. Oikeustieteen virkaa tuli hoitamaan hänen veljensä Olof Wexionius.
Suomessa ollessaan hän kirjoitti kerta toisensa jälkeen Per Brahelle, että smoolantilaisena hän oli "tässä maassa muukalainen" ja sanoi surevansa "sitä hetkeä, jolloin hän tuli tähän maahan".
Wexioniuksen latinankielinen väitöskirja "Discursus politicus de prudentia" vuodelta 1642 oli ensimmäinen Turussa puolustettu väitöskirja ja ensimmäinen Suomessa painettu teos. Hänen teoksensa "Epitome descriptionis Svecia, Gothiae, Fenningiae et subjectarum provinciarum" (1650) oli ensimmäinen maantieteellinen ja tilastotieteellinen esitys Ruotsin valtakunnasta ja pitkään ainoa vastaava teos.
Hänen puolisonsa oli vuodesta 1637 Susanna Nilsintytär Crucimontanus (k. 1669).
Provensaali

Provensaali () on eräs oksitaanin kielen murre. Sitä puhutaan pääsääntöisesti Provencen maakunnan alueella Ranskassa. Kielen omakielinen nimitys on provençau [pʀuveⁿsˈaw] (klassisen normin mukaisesti) tai prouvençau (mistralilaisen normin mukaisesti).
Francoprovensaali eli arpitaani on erehdyttävästä nimestään huolimatta täysin erillinen ja itsenäinen kieli.
Kielen alueellinen jakautuminen.
Ronjat ja Bec toteavat teoksissaan provensaalia puhuttavan:
Markus Palosaari

Markus Palosaari (s. 3. helmikuuta 1987 Kaustinen) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikkanaan keskikenttä. Palosaari on pelannut kaksi vuotta ranskalaisessa FC Metzin joukkueessa. Hän palasi kuitenkin Suomeen ja pelasi KPV:n edustusjoukkueessa, kunnes joutui lopettamaan aktiiviuransa polvivamman vuoksi. Hän siirtyi kaudeksi 2009 Kaustisen Pohjan-Veikkojen riveihin miesten kolmoseen.Vuonna 2016 hän aloitti KP-V tyttöjen valmentamisen. 
Palosaari on pelannut Suomen U17-, U16- ja U15-maajoukkueissa.
Varsinaisen työuransa Palosaari on tehnyt rakennusalalla. Hän on koulutukseltaa rakennusinsinööri.
Göran Schildt

Göran Gustaf Ernst Schildt (11. maaliskuuta 1917 Helsinki – 24. maaliskuuta 2009 Tammisaari) oli suomenruotsalainen kirjailija ja taidehistorijoitsija. Hän oli kirjailija Runar Schildtin ja Mila Schildtin (o.s. Heikel) poika.
Schildt tunnetaan ehkä parhaiten matkakuvauksistaan "Daphne"-purjeveneellään Välimerellä tekemistä matkoista. Päätös lähteä purjehtimaan syntyi Schildtin jouduttua viettämään puoli vuotta sairaalassa hänen haavoituttuaan talvisodassa. Arkkitehti Alvar Aalto oli yksi Daphnella käyneistä vieraista, ja heidän pitkä ystävyytensä oli perustana Schildtin pääteokselle, Aallon elämäkerralle "Valkoinen pöytä".
Elämänvaiheet.
Schildt kävi koulua Lärkanin lukiossa Helsingissä. Hän valmistui filosofian tohtoriksi. Schildt opiskeli myös Sorbonnen yliopistossa Pariisissa. 1945 hän muutti Ruotsiin ja työskenteli "Svenska Dagbladetin" toimituksessa 1951–1990. 
Schildt asui vuoroin Suomen Tammisaaressa ja Kreikan Leroksessa. Hänelle tarjottiin taidehistorian professuuria Helsingin yliopistosta, mutta hän päätti jatkaa kirjailijanuraansa.
Göran Schildtin ensimmäinen puoliso vuosina 1941–1964 oli ruotsalainen lasitaiteilija Mona Morales (1908–1999) ja toinen puoliso vuodesta 1966 Christine o.s. Werthmann (1940–).
Jubilee

Jubilee on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä mutantti. 
Historia.
Jubilee liittyi Ryhmä-X:ään salamatkustettuaan Portin luoman portaalin kautta Ryhmä-X:n silloiseen Australian tukikohtaan. Siellä hän pelasti Wolverinen Raatelijoilta jotka olivat lähes tappaneet hänet ja naulinneet ristille.
Sittemmin Jubilee siirtyi Generation X -ryhmään Ulvojan ja Emma Frostin alaisuuteen.
Myöhemmin Jubilee on menettänyt voimansa House of M -tarinan myötä Wanda Maximoffin (Purppuranoita) tekemän loitsun takia.
B. Traven

B. Traven (1890 (?) Chicago (?) – 1969 (?) Meksiko (?)) oli kirjailija, jonka taustasta tiedetään hyvin vähän. Hänet tunnetaan erityisesti romaanistaan "Sierra Madren aarre" (1927), joka sovitettiin samannimiseksi Hollywood-elokuvaksi vuonna 1948.
Yhden teorian mukaan Traven oli sama henkilö kuin Saksassa ensimmäisen maailmansodan aikana vaikuttanut anarkisti Ret Marut, joskin tämäkin nimi lienee pseudonyymi. Muita Traveniin liitettyjä nimiä ovat olleet Hal Croves ja Traven Torsvan. Hal Crovesin lesken mukaan nämä kaikki olivat saman henkilön nimiä, mutta tästäkin teoriasta on löydetty heikkouksia. Erään teorian mukaan Traven olisi ollut Otto Feige, joka syntyi ehkä Pommerissa. 
Travenin kirjoja on käännetty yli 30 kielelle ja myyty yli 25 miljoonaa kappaletta. Hän kirjoitti ensimmäiset tekstit nimellä Traven vuonna 1925, ja hänen ensimmäinen romaaninsa "Kuolemanlaiva" ilmestyi 1926. Romaaneja pidetään realistisina, ja niissä kritisoidaan Latinalaisen Amerikan yhteiskunnallisia epäkohtia. "Sierra Madren aarteen" ohella Traven tunnetaan viidakkosarjasta.
Paroni Strucker

Paroni Wolfgang von Strucker on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä natsirikollinen. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Paroni Struckerin ensiesiintyminen tapahtui "Sgt. Fury and his Howling Commandos"-lehden numerossa 5 (1964). 
Suomessa Paroni Strucker esiintyi ensimmäisen kerran "Vihreä Mies Hulk"-lehden numerossa 2 (1984). 
Historia.
Paroni Strucker syntyi 1800-luvulla preussilaiseen Struckerien aatelisperheeseen Baijerissa Ranskan–Preussin sodan jälkeen. Myöhemmin Strucker haavoittui kouluttautuessaan Heidelbergissä miekkailijaksi ja tapauksesta jäi arvet hänen kasvoilleen loppuelämäksi.
Strucker liittyi natsi-Saksan armeijaan ja nousi nopeasti natsien pahamaineisen kuolemanpartion johtoon. Adolf Hitler antoi Struckerille käskyn tuhota erään ranskalaisen kylän koko väestö, mutta Strucker tappajineen ei onnistunut, sillä Nick Furyn Ulvovat Kommandot estivät heitä. Strucker ja osa hänen joukoistaan pääsi kuitenkin takaisin Saksaan. Hitler raivostui Struckerille tästä epäonnistumisesta sekä määräsi Gestapon etsimään ja tappamaan Struckerin.
Ennen kuin Gestapo onnistui tavoitteessaan Struckerin pelasti natsi-Saksan toiseksi mahtavin mies, Punakallo. Punakallo suunnitteli syrjäyttävänsä Hitlerin ja mikäli akselivallat häviäisivät sodan hän rakentaisi järjestön, jonka tavoitteena olisi maailmanvalloitus.
Punakallo lähetti Struckerin Japaniin luomaan järjestön perustuksia. Siellä hän tapasi tahoja, jotka rakensivat järjestöä, jonka tavoitteena olisi maailmanvalloitus. Kun järjestö oli tarpeeksi vahva hän tappoi alkuperäisen japanilaisen Yli-Hydran ja otti järjestön komentoonsa nimeten sen Hydraksi. Toisen maailmansodan riehuessa Strucker alkoi keskittää Tyynellemerelle Hydra-saarta, joka toimisi järjestön päätukikohtana. Englantilainen laivastokapteeni tuhosi kuitenkin Hydra-saaren.
Strucker loi Hydraan keskusosaston nimeltä NE hallitsemaan ja valvomaan Hydran ja sen sisarjärjestöjen toimintaa. Nick Furyn johtama YPKVV hyökkäsi kuitenkin Hydraan ja heikensi sitä niin pahasti, että NE päättivät aktivoida AIM:n ja Salaisen Valtakunnan (kaksi Hydran sisarjärjestöä), jotta Hydra voisi taas kerätä voimansa.
Henri Myntti

Henri Myntti (s. 23. maaliskuuta 1982 Kokkola) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka toimii Ykkösessä pelaavan Kokkolan Pallo-Veikkojen pelaajavalmentajana. Hän on alun perin pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta on pelannut varsinaisesti keskushyökkääjänä sitten kauden 2008.
Ura.
Myntti aloitti uransa Kokkolan Pallo-Veikoissa ja siirtyi kaudelle 2001 pelaamaan FF Jaroon. Vuoden päätteeksi hän lähti ensimmäisen kerran ulkomaille Norjan pääsarjaan Tromsø IL:ään. 
Hän palasi kuitenkin muutaman kauden jälkeen Suomeen ja Veikkausliigassa pelanneen FC Hämeenlinnan joukkueeseen. Hän jatkoi FF Jaron kautta takaisin kotikaupunkiinsa Kokkolaan. KPV:ssä pelatessaan Myntti oli puolustuksessa tärkeä pelaaja etenkin pituutensa ja pääpelitaitonsa ansiosta. Kaudella 2006 hän oli yksi sarjan parhaista pelaajista. 
Myntti siirtyi marraskuussa kaksivuotisella sopimuksella Suomen mestari Tampere Unitedin riveihin. Kaudella 2007 Myntti oli voittamassa TamUn joukkueessa Suomen Cupin. Kaudella 2008 hän voitti Veikkausliigan maalikuninkuuden 13 maalilla yhdessä FC Hongan Aleksandr Kokon kanssa. Huomioitavaa on, että Myntti siirrettiin keskuspuolustuksesta kärkipelaajaksi vasta kauden puolivälissä. 
Tammikuussa 2009 Myntti oli lähellä siirtoa Romanian pääsarjan FC Vasluihin. Hän kuitenkin itse kumosi huhut ja kertoi etsivänsä seuraa Länsi-Euroopasta. Tammikuun loppupuolella Myntti kävi Saksan 2. Bundesligassa pelaavan FC Hansa Rostockin testileirillä, mikä johti puolitoistavuotiseen sopimukseen. Marraskuussa 2009 Hansa Rostock ilmoitti verkkosivuillaan, että pelaajasopimus Myntin kanssa on purettu. Sopimusta jäljellä vielä kesäkuun 2010 loppuun.
Hän siirtyi kaudeksi 2010 takaisin TamU:n riveihin. Heinäkuussa 2011 KPV ilmoitti verkkosivuillaan, että Myntti siirtyy edustusjoukkueen valmentajaksi loppukauden ajaksi. KPV oli juuttunut sarjataulukossa toiseksi viimeiselle sijalle. Joukkue putosi kauden 2011 päätteeksi Kakkoseen, mutta Myntti teki jatkosopimuksen seuran kanssa.
Myntti on pelannut 99 Veikkausliiga-ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia. Hän on edustanut sekä nuorten maajoukkuetta että poikamaajoukkueita kaksitoista kertaa. Nuorisomaaottelut huomioiden Myntti on kolmannen polven maajoukkuepelaaja. Hänen isoisänsä Stig-Göran Myntti pelasi 60 A-maaottelua ja isänsä Kenth Myntti kolme nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Polaris (sarjakuvahahmo)

Polaris (Lorna Dane) on Marvelin luoma sarjakuvahahmo, joka hallitsee magneettikenttiä ja voi siten muokata sekä hallita erilaisia metalleja. Polaris on Magneton kolmas lapsi, Elohopean ja Purppuranoidan sisar.
Uneasy Listening Vol. 1

Uneasy Listening Vol. 1 on HIM:n 1. marraskuuta 2006 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää remixejä yhtyeen vanhoista hiteistä. Levyllä on viisi uutta ennenjulkaisematonta kappaletta ja 10 vanhaa singlejen b-puolilla julkaistua kappaletta. Uneasy Listening Vol. 1 sisältää akustisia ja hitaampia kappaleita, josta levylle lisänimi "The sentimental side of HIM" ja "Uneasy Listening Vol. 2" taas hieman rankempia kappaleita, eli "The harder side of HIM". Vol. 2 ilmestyi keväällä 2007.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan seitsemännellä sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 12 viikkoa.
Lentävä lause

Lentävä lause on tunnettu fraasi, joka on alkanut elää omaa elämäänsä alkuperäisen asiayhteytensä ulkopuolella. Yleensä lentävät lauseet ovat alkuaan sitaatteja jonkun tunnetun henkilön puheesta tai tekstistä tai niitä ainakin väitetään sellaisiksi.
Monet lentävät lauseet ovat jopa vuosisatoja vanhoja. Useat klassiset lentävät lauseet ovat peräisin Rooman valtakunnan ajan kirjailijoilta, kuten Cicerolta ja Julius Caesarilta. 
Monista sarjakuvista ja televisio-ohjelmista on tarttunut käyttöön erilaisia sanontoja tai hokemia, esimerkkinä "Simpsonit"-televisiosarjan Homerin kuuluisa lausahdus D’oh!
Ruotsin akatemian Suomi-palkinto

Ruotsin akatemian Suomi-palkinto () on Ruotsin akatemian vuodesta 1966 myöntämä tunnustus, joka annetaan vuosittain palkintona merkittävästä työstä Suomen ruotsinkielisessä kulttuurielämässä. Vuonna 2012 palkinnon suuruus oli 100 000 kruunua.
Philippe Mora

Philippe Mora (s. 1949 Ranska) on Yhdysvalloissa uran luonut b-elokuvien ohjaaja. Mora aloitti uransa ohjaamalla lyhytelokuvia Euroopassa, joista Golden Globe -ehdokkaaksi päässyt dokumentti "Vippaa mulle viitonen" (1975) on kaikkein tunnetuin. Ensimmäisen näytelmäelokuvansa Mora ohjasi vuonna 1976 Australiassa. "Hullu koira" -westernin pääosassa näytteli "Easy Rider" -tähti Dennis Hopper, joka sai roolistaan Australian filmi-instituutin ehdokkuuden parhaasta miespääosasta. Mora sai ehdokkuuden parhaasta ohjauksesta.
Vuonna 1982 Mora ohjasi ensimmäisen Hollywood-elokuvansa "The Beast Within", jonka levittäjäksi ryhtyi Metro-Goldwyn-Mayer. Elokuva keräsi 8 miljoonan dollarin lipputulot. Seuraavassa elokuvassaan "The Return of Captain Invincible" (1983) hän pääsi ohjaamaan Christopher Leetä, joka oli tähtenä myöhemminkin Moran elokuvissa. Filmi tuotettiin Australiassa. 
"Howling"-kauhuelokuvan ensimmäiset kaksi jatko-osaa ovat Moran ohjaamia. "Howling II: Stirba – Werewolf Bithch" (1985) löytyy The Internet Movie Databasen 100 huonoimman elokuvan listalta, kuten myös sarjan kolmas osa. "Howling II" -elokuvan ohella "Communion" (1989) on hänen suosituimpia ohjaustöitään. Christopher Walkenin näyttelijäntyö scifielokuvassa sai reilusti paremmat arvostelut kuin Moran ohjaus.
Uneasy Listening Vol. 2

Uneasy Listening Vol. 2 on HIM-yhtyeen kappaleista tehdyistä remixeistä koottu albumi, joka julkaistiin 20. huhtikuuta 2007. Albumi sisältää yhtyeen raskaampaa tuotantoa, josta lisänimi "The harder side of HIM".
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 12 ja pysyi listalla viisi viikkoa.
Big Brother 2005

Big Brother 2005 oli suomalaisen version 1. tuotantokausi suositusta tositv-formaatista
Big Brother. Sen esitti syksyllä 2005 Subtv.
Viikkotehtävät.
Joka viikko Big Brother-talon asukkaat saavat viikkotehtävän, jonka onnistumisesta lyövät vetoa viikoittaisella budjetillaan. Vedonlyöntiprosentin on oltava vähintään 25 prosenttia ja enintään 99 prosenttia viikkobudjetista.
Nimeämistaulukko.
Joka viikko jokainen asukas nimesi kanssakilpailijoistaan kaksi häätöäänestykseen. Asukkaat (kaksi tai enemmän), jotka saivat eniten nimeämispisteitä joutuivat yleisöäänestykseen. Näistä asukkaista yksi häädettiin talosta. Joskus nimeämisissä oli kuitenkin Big Brotherin sanelemia poikkeuksia.
Anthony Giddens

Anthony Giddens (s. 18. tammikuuta 1938, Lontoo, Britannia) on brittiläinen sosiologi. Giddens varttui Itä-Lontoossa alempaan keskiluokkaan kuuluvassa perheessä ja oli perheensä ensimmäinen jäsen, joka suoritti yliopistollisen tutkinnon. Hän valmistui maisteriksi London School of Economicsissa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1974 Cambridgen yliopistossa. 
Giddens tunnetaan strukturaatioteoriastaan ja holistisesta yhteiskuntakäsityksestään. Hänen modernisuutta ja yhteiskuntateoriaa käsittelevät kirjansa lukeutuvat alan tunnetuimpiin viime vuosikymmenien julkaisuihin. Giddens on julkaissut 34 kirjaa, joita on käännetty noin 28 kielelle. Häntä on luonnehdittu Britannian tunnetuimmaksi yhteiskuntatieteilijäksi John Maynard Keynesin jälkeen. 
Giddens on toiminut myös Tony Blairin neuvonantajana, ja häntä pidetäänkin yhtenä Britannian työväenpuolueen 1990-luvulla omaksuman niin sanotun kolmas tie -ideologian keksijöistä. Kirjassaan "Over to You, Mr Brown – How Labour Can Win Again" (2007), Giddens käsittelee Britannian työväenpuolueen tulevaisuutta. 
Akateeminen ura.
Giddens opiskeli Hullin yliopistossa, London School of Economicsissa ja Cambridgen yliopistossa. Hän työskenteli sittemmin Leicesterin yliopistossa, Cambridgen yliopistossa sekä London School of Economicsissa, jonka johdossa hän toimi vuosina 1996–2003. Leicesterissä työskennellessään Giddens tutustui Norbert Eliasiin, mikä vaikutti hänen teoreettisiin näkemyksiinsä.
Giddensin lähti akateemisella urallaan liikkeelle klassikkojen kriittisestä uudelleentulkinnasta. Giddensin uran alkuvaiheen tunnetuimmat teokset, joissa hän pyrki näkemään sosiologian menetelmät ja teorian uudella tavalla, ovat "Capitalism and Modern Social Theory" (1971) ja "New Rules of Sociological Method" (1976). 
Teokset, jotka tekivät Anthony Giddensistä kansainvälisesti tunnetun sosiologin, ajoittuvat 1980-luvun vaihteeseen. Tunnetuimmat teokset tältä aikakaudelta ovat "Yhteiskuntateorian keskeisiä ongelmia" (1979) ja "The Constitution of Society (1984)". Viime aikoina Anthony Giddens on tullut tunnetuksi teoksista, jotka käsittelevät moderniteettia, globalisaatiota ja politiikkaa. Hän on esittänyt kriittisiä näkemyksiä postmodernismista.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1993.
Vikingligr Veldi

Vikingligr Veldi on Enslaved-yhtyeen ensimmäinen albumi. Se on julkaistu vuonna 1994.
Septimius Severuksen sota Parthiaa vastaan

Septimius Severuksen sota Parthiaa vastaan käytiin vuosina 193–199. Septimius Severuksesta tuli keisari vuonna 193. Vuonna 195 Severus kukisti vastakeisari Pescennius Nigerin Issoksessa. Tämän jälkeen hän hyökkäsi Mesopotamiassa asuneita osrhoeni- ja adiabeni-heimoja vastaan, jotka olivat hyökänneet Rooman liittolaiskaupunkia Nisibisia vastaan sisällissodan aikana. Parthia oli tuolloin heikentynyt, eikä se pystynyt hallitsemaan sen ja Rooman rajalla asuvia heimoja. Severus kukisti pian rajalla asuvat heimot ja otti voittonsa kunniaksi itselleen lisänimet "Arabicus" ja "Adiabenicus". Mesopotamian pohjoisosat liitettiin Rooman valtakuntaan provinssina. Vuonna 197 Nisibis joutui taas hyökkäyksen kohteeksi ja Severus kokosi uuden armeijan, johon kuului kolme uutta legioonaa. Severuksen armeija valtasi helposti Mesopotamian ja tuhosi Seleukeian, Babylonin ja Ktesifonin. Vuonna 198 Severus otti itselleen lisänimen "Parthicus Maximus".
Näin käy rock &amp; roll

Näin käy rock &amp; roll on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Rauli Badding Somerjoen soolouran toinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1974. 
Albumi sisältää Somerjoen, Hectorin ja Jarkko Laineen suomentamia kappaleita, joita on aiemmin tulkinnut muiden muassa Chuck Berry ja Elvis Presley. Levyllä on myös Somerjoen itse tekemiä kappaleita, kuten ehkäpä Somerjoen kaikkien aikojen tunnetuin kappale ”Paratiisi”, jonka Somerjoki itse sävelsi ja sanoitti Arja Tiaisen alkuperäistekstin pohjalta sitä hieman muokaten. Albumin muita tunnettuja kappaleita ovat muiden muassa Hectorin suomentamat ”Surrender: Antaudu rakkain!” ja ”Mä jäin kii”. Albumi sisältää myös kappaleen ”Oi kuu”, joka oli ollut jo Somerjoen kaksi vuotta aiemmin ilmestyneellä debyyttialbumilla. Kappale sovitettiin uudelleen ja kuullaan levyllä hieman reippaampana versiona.
Albumi menestyi hyvin ja kohosi parhaimmillaan Suomen musiikkilistojen yhdeksännelle sijalle ja pysyi listoilla yhteensä 20 viikon ajan. Albumi saavutti kultalevyrajan vuonna 1975 ja sitä on myyty vuoteen 2013 mennessä 25 000 kappaletta.
Albumi julkaistiin Love Records -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Love Records julkaisi albumin LP-levynä uudestaan vaihtoehtoisella kansikuvalla vuosina 1987 ja 1989. Vuonna 1990 albumi julkaistiin ensi kertaa CD-levynä. Vuonna 2000 albumista julkaistiin uusi, remasteroitu CD-painos neljällä bonusraidalla. Vuonna 2017 Svart Records julkaisi albumista 300 kappaleen rajoitetun vinyylipainoksen mustalla vinyylillä ja 200 kappaleen painoksen pinkillä vinyylillä.
Kappaleet.
(*) Taustalaulu/kuorosovitukset tehnyt Erkki Hyvönen.
Juliette Lewis

Juliette Lewis (s. 21. kesäkuuta 1973 Los Angeles) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Lewisin isä oli näyttelijä Geoffrey Lewis ja äiti graafinen suunnittelija Glenis Duggan.
Juliette Lewis on myös vieraillut Suomessa rock-yhtyeensä kanssa esiintymässä muun muassa Ruisrockissa, Ankkarockissa ja Nosturissa.
Elokuvaura.
Lewis syntyi Woodland Hillsissä Kaliforniassa 21. kesäkuuta 1973. Hänen vanhempansa erosivat, kun Lewis oli kaksivuotias, mutta hän ja hänen neljä sisarustaan asuivat ajoittain Los Angelesin ulkopuolella molempien vanhempiensa luona, jotka rohkaisivat taiteellisuuteen. Lewis halusi näyttelijäksi pienestä lähtien. Ensimmäisen televisioesiintymisensä hän teki 12-vuotiaana ja on näytellyt sekä elokuvissa että televisiossa 1980-luvun lopulta lähtien.
Lewis asetettiin ehdolle parhaan naissivuosan Oscar-palkintoon roolistaan elokuvassa "Cape Fear" 1992. Elokuvassa "Kalifornia" (1993) hän esiintyi silloisen poikaystävänsä Brad Pittin kanssa.
Lewis on myös esiintynyt monissa televisiosarjoissa, kuten "Salaisuuksia ja valheita", "Firma", "Kesä 68", ja vieraillut esimerkiksi "Kovan onnen kundi"- ja "Dharma ja Greg" -sarjojen jaksoissa.
Musiikkiura.
Lewis perusti vuonna 2003 yhtyeen Juliette and the Licks. Rokkia soittava yhtye on ehtinyt kivuta jo Yhdysvalloissa kuuluisuuteen kappaleilla ”You're Speaking My Language” ja ”Got Love to Kill”. Omien projektiensa lisäksi Lewis on vieraillut muiden levyillä, esimerkiksi vuonna 2004 Prodigyn albumilla "Always Outnumbered, Never Outgunned". Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa HIM:in musiikkivideolla ”Buried Alive by Love”.Lewis on vuonna 2009 julkaissut albumin "Terra Incognita".
Yksityiselämä.
Lewis on seurustellut muun muassa elokuvanäyttelijä Brad Pittin kanssa ja joidenkin lähteiden mukaan ollut kihloissa elokuvanäyttelijä Johnny Deppin kanssa (elokuvan "Gilbert Grape" filmausten aikoihin). 
Lewis oli vuosina 1999–2005 naimisissa ammattilaisskeittaaja Stephen Berran kanssa. Lewis on toiminut myös skientologialiikkeessä, esimerkiksi Ihmisoikeuskomitean (Citizens Commission on Human Rights – CCHR) tukijana, kuten myös hänen isänsä näyttelijä Geoffrey Lewis, ja on osallistunut kyseisen uskonnon palkintojuhliin.
Nollavektori

Lineaarialgebrassa nollavektori määritellään lineaariavaruuden nolla-alkiona eli neutraalialkiona. 
Nollavektorilla on siis lineaariavaruuden nolla-alkion perusominaisuudet: jokaisen vektorin "v" ja nollavektorin "0" summa on aina "v" ja jokaisen vektorin "v" ja sen vastavektorin "-v" summa on nollavektori 0. Tämän nojalla nollavektori usein tulkitaan vektoriksi, jolla ei ole suuntaa . Lisäksi jos lineaariavaruuteen viritetään normi, jolloin lineaariavaruudesta tulee normiavaruus, niin normin määritelmän nojalla nollavektori on "ainoa" lineaariavaruuden vektori, jonka normi on nolla. Siksi nollavektori myös tulkitaan nollamittaiseksi vektoriksi ja eräänlaiseksi lineaariavaruuden keskukseksi.
Euklidisessa avaruudessa nollavektori on piste, jonka jokainen koordinaatti on nolla. Esimerkiksi kolmiulotteinen nollavektori voidaan kirjoittaa muodossa formula_1. Usein nollavektorista käytetään lyhennemerkintänä nollaa, jonka päällä on vaakaviiva kuvaamassa moniulotteisuutta.
Nolla-avaruus on avaruus, jonka ainoa elementti on nollavektori.
McLaren MP4/1

McLaren MP4/1 oli Formula 1 -auto, jonka McLaren-talli ja Ron Dennisin Project 4 ensimmäistä kertaa yhdessä rakensivat. McLaren kilpaili autolla kausilla 1981, 1982 ja 1983 kuljettajinaan John Watson, Andrea de Cesaris ja Niki Lauda, joka korvasi de Cesarisin vuosina 1982 ja 1983. 
Alun perin autossa oli Fordin moottori, mutta myöhemmin se päätettiin vaihtaa Porschen moottoriin. Auton nimi on lyhenne sanoista "McLaren Marlboro Project 4/1". MP4/1 -autolla McLaren saavutti kaiken kaikkiaan kuusi voittoa, joista yksi tuli kaudella 1981, neljä kaudella 1982 ja yksi kaudella 1983. Auton pääsuunnittelija oli John Barnard. Auton rungon rakensi Hercules Aerospace. Rungon jäykkyys ja se, miten se suojasi kuljettajaa, sekä sen hiilikuiturakenne mullistivat pian Formula 1 -autojen suunnittelun. 
Auton värit olivat valkoinen ja punainen pääsponsori Marlboron mukaan
Atreyu

Atreyu on yhdysvaltalainen metalcore-yhtye, joka perustettiin Orangen piirikunnassa Kaliforniassa vuonna 1998. 
Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat laulaja Alex Varkatzas, kitaristit Dan Jacobs ja Travis Miguel, basisti Marc McKnight ja rumpali/laulaja Brandon Saller. 
Atreyun alkuperäinen nimi oli Retribution, ja se vaihdettiin myöhemmin nykyiseen muotoonsa.
Väkivallan vihollinen

Väkivallan vihollinen () on Michael Winnerin elokuva vuodelta 1974. Se perustuu Brian Garfieldin samannimiseen vuoden 1972 romaaniin. Pääosassa esiintyy Charles Bronson. Hän esittää arkkitehti Paul Kerseytä, joka kostaa perheensä kohtaamat vääryydet yksinkertaisesti tappamalla rikollisia. Sama perusidea on elokuvan myöhemmissä jatko-osissa.
Juoni.
Murtovarkaat pääsevät Paulin asuntoon ja tappavat vaimon ja raiskaavat tyttären, joka selviää mutta saa kovia traumoja ja joutuu mielisairaalaan. Tämä saa rauhaa rakastavan arkkitehdin raivon partaalle. Hän muuttaa hetkeksi toiseen kaupunkiin ja saa palatessaan ystävältään aseen lahjaksi. Pian hän alkaa lahdata rikollisia New Yorkin öisillä kaduilla ja rikosten määrä vähenee merkittävästi, osin rikollisten vähenemisestä, osin kaupunkilaisten lisääntyneestä rohkeudesta. Poliisit kuitenkin saavat Paulin, kun tämä saa luodista eräässä yhteenotossa. Poliisipäällikkö antaa hänen kuitenkin mennä, mikäli hän muuttaisi toiseen kaupunkiin.
Kuvaus.
Elokuva kuvattiin helmikuusta huhtikuuhun 1974.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo "Väkivallan vihollisen" kuuluvan yksioikoisten ja väkivaltaisten kostoleffojen kärkeen ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
XML Schema

XML Schema on W3C:n standardoima teknologia, jolla voidaan kuvata XML-dokumenttien rakenne. XML Schema -kielen skeemoilla voidaan kuvata esimerkiksi XML-muotoisen levytiedon tai myynti-ilmoituksen sallittu rakenne. Syy kuvailun tekemiseen on yhteisen sanaston rakentaminen: XML-skeemoilla sanasto voidaan kuvailla sillä tarkkuudella, että myös tietokoneet ymmärtävät sen.
XML Schema -standardin lisäksi on myös muita kieliä XML-pohjaisten sanastojen kuvaamiseen. Merkittäviin vaihtoehtoihin kuuluu RELAX NG, hahmopohjainen Schematron sekä esimerkkeihin pohjautuva Examplotron.
Esimerkki.
Esimerkki yksinkertaisesta skeemamäärittelystä, jolla voidaan kuvata maita ja niiden asukaslukuja:
 &lt;xs:schema xmlns:xs="http://www.w3.org/2001/XMLSchema"&gt;
 &lt;xs:element name="country" type="Country"/&gt;
 &lt;xs:complexType name="Country"&gt;
 &lt;xs:sequence&gt;
 &lt;xs:element name="name" type="xs:string"/&gt;
 &lt;xs:element name="population" type="xs:decimal"/&gt;
 &lt;/xs:sequence&gt;
 &lt;/xs:complexType&gt;
 &lt;/xs:schema&gt;
XML Schema Definition (XSD) on eräs XML Scheman käyttösovellus. Sen tiedostopääte on tavallisesti ".xsd". Myös kieltä itseään sanotaan joskus XSDksi.
XSD voi tarkoittaa myös XML-skeeman omaa datatyyppiä.
Esa Pekonen

Esa Pekonen (s. 4. marraskuuta 1961 Lahti) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Valmentaja.
Toimittuaan peliuransa päättymisen jälkeen joitakin vuosia lahtelaisen jalkapalloilun parissa Pekonen siirtyi vuonna 2000 Kuopioon. Hän valmensi aluksi Kuopion Palloseurassa. Vuonna 2002 Pekonen otti tuntumaa myös naisjalkapalloon Kuopion MimmiFutiksen valmennuspäällikkönä.
Pekonen palasi KuPSiin Ismo Liuksen aisaparina kesäkuun puolivälissä 2003. Tuolloin hänet palkattiin apuvalmentajaksi vanhalle pelikaverillensa Liukselle, joka oli ottanut kesken kauden päävalmentajan paikan KuPSissa.
Pekonen otti 14. kesäkuuta 2009 KuPSin päävalmentajan paikan Kai Nyyssöseltä, joka erotettiin kesken kauden. KuPS oli saalistanut tuolloin 10 pelistä vain 4 pistettä ja oli sarjan viimeinen. Pekosen johdolla KuPS onnistui säilyttämään paikkansa Veikkausliigassa. Kauden päätteeksi seura teki kaksivuotisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Kausi 2010 oli Pekoselle ja KuPSille täysosuma. Joukkue pelasi Veikkausliigassa loistavasti ja taisteli jopa mestaruudesta. Lopulta KuPS sijoittui SM-hopealle ensimmäistä kertaa 31 vuoteen. Kausilla 2011–13 menestys Veikkausliigassa jäi heikommaksi, mutta KuPS pelasi kolmesti perättäin Suomen cupin finaalissa. Pekonen joutui pettymään joka kerta, eikä KuPS voittanut hänen alaisuudessaan mestaruutta. Pekonen vei joukkueensa myös Eurooppa-liigan peleihin kausilla 2011/12 ja 2012/13. Parhaimmillaan joukkue eteni kolmannelle karsintakierrokselle syksyllä 2012, mutta hävisi Bursasporille yhteismaalein 6–1. 
Kausi 2014 alkoi KuPSilta kehnosti ja joukkue hävisi kaikki kolme ensimmäistä otteluaan. Pekonen jätti tehtävänsä 24. huhtikuuta. Lähdön taustalla oli Pekosen mukaan seuran kannattajien uhkailut ja fyysinen loukkaus hänen vaimoaan ja poikaansa kohtaan. 
Pelaaja.
Seurat
Ratkaiseva isku

Ratkaiseva isku ("Sudden Impact") on Clint Eastwoodin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen toimintaelokuva vuodelta 1983. Elokuva on "Likainen Harry" -sarjan neljäs osa. Se muistetaan luultavasti parhaiten Eastwoodin unohtumattomista vuorosanoista "Go ahead, make my day", jotka valittiin vuonna 2005 American Film Instituten järjestämässä äänestyksessä kuudenneksi unohtumattomimmiksi vuorosanoiksi kautta aikain. "Ratkaisevaa iskua" pidetään usein elokuvasarjan raaimpana, synkimpänä ja "likaisimpana" elokuvana.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa omankädenoikeuden tylsämieliseksi ylistykseksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Muotokuva 1

Muotokuva 1 on suomalaislaulaja Rauli Badding Somerjoen marraskuussa 1973 julkaistu ensimmäinen kokoelma-albumi. Se sisältää Somerjoen vuonna 1970-1973 julkaisemia singlejen kappaleita. Levyn 1990-luvulla julkaistu CD-versio ei sisällä kaikkia LP-version kappaleita, pois on jätetty muun muassa ”Niemisen pojat ja naapurin äijä” sekä ”Laulu vankiloista”. Toisaalta CD-versio sisältää muutaman kappaleen, joita alkuperäisellä ei ole.
Albumin ilmestyttyä marraskuussa 1973 levy kohosi Suomen levylistojen 5. sijalle ja pysyi listalla 31 viikkoa. Albumi ylitti kultalevyrajan vuonna 1975 ja sitä on myyty noin 25 000 kappaletta.
Muusikoita.
Numerointi vinyylialbumin mukaan.
Benedict Zilliacus

Emil Benedict Zilliacus (11. tammikuuta 1921 Helsinki – 28. tammikuuta 2013 Helsinki) oli suomenruotsalainen toimittaja (nimimerkillä Bez), kirjailija, käsikirjoittaja ja kääntäjä.
Benedict Zilliacuksen isä oli antiikin kirjallisuuden professori Emil Zilliacus. Osan lapsuusajastaan Benedict Zilliacus vietti perheensä kotitilalla Hapenensaaressa Viipurin edustalla. Zilliacus palveli Suomen sodissa 1939–1944 luutnanttina ja tulenjohtana. Hän oli Tali-Ihantalan taistelun veteraani. Sodan jälkeen hän seurasi isänsä jälkiä ja aloitti klassisten kielten opinnot yliopistossa mutta hakeutui lopulta "Hufvudstadsbladetin" toimittajaksi vuonna 1948. Hän teki elämänuransa lehdessä toimittajana ja pakinoitsijana vuoteen 1982 asti.
Zilliacus kirjoitti "Etulinjan edessä" -elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Stefan Forssin kanssa sekä "Tali-Ihantala 1944:n" käsikirjoituksen yhdessä Stefan Forssin ja Esko Salervon kanssa. Hän kirjoitti myös suosittuja revyitä Lilla Teaterniin.
Benedict Zilliacuksen puoliso oli vuodesta 1949 Jutta Zilliacus.
20 kilometrin kävely

20 kilometrin kävely on arvokisamatka ja olympialaji sekä naisten että miesten yleisurheilussa. Miesten olympiamatkana 20 kilometriä on ollut vuodesta 1956. Naisten olympiamatkana 20 kilometriä on ollut vuodesta 2000 lähtien, tätä ennen naisten matkana oli 10 000 metriä vuosien 1992 ja 1996 olympialaisissa.
Naisten maailmanennätys on Kiinan Yang Jiayun Huangshanissa Kiinassa 20. maaliskuuta 2021 kävelemä aika 1.23.49. Miesten maailmanennätys on Japanin Yusuke Suzukin Nomissa Japanissa 15. maaliskuuta 2015 kävelemä aika 1.16.36.
Miesten Suomen-ennätystä pitää hallussaan Aku Partanen, joka saavutti vuoden 2023 Budapestin MM-kisoissa ajan 1.18.22.
Lähde: Athletix.org
Lähde: Athletix.org
Markku Raatikainen

Markku Raatikainen (s. 7. maaliskuuta 1966 Kuopio) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Raatikainen on Kuopion Palloseuran kasvatti ja liittyi seuraan 6-vuotiaana Puijonlaakson kaupunginosajoukkueessa. Hän voitti seitsemän SM-mitalia juniorisarjoissa. Raatikainen nousi Kuopion Palloseuran edustusjoukkueeseen vuonna 1985 ja vakiinnutti pelipaikan avauskokoonpanossa heti ensimmäisenä kautena. Hän toimi Kuopion Palloseuran kapteenina usean vuoden ajan. Pääsarjatasolla Raatikainen pelasi vuosina 1985–1995 yhteensä 222 ottelua, tehden niissä 16 maalia. Pääsarjatasolla Raatikainen edusti urallaan myös Mikkelin Palloilijoita ja FC Kuusysiä. 
Raatikainen on edustanut Kuopion Palloseuraa kaiken kaikkiaan 249 edustusjoukkueen ottelussa ja on kautta aikain kolmanneksi eniten edustusjoukkueessa otteluita pelannut pelaaja. 
Pelaajauransa jälkeen hän toimi KuPS:n toimitusjohtajana vuosina 1998–2006. Raatikainen edusti uransa aikana Suomea neljässä U21-maaottelussa. Hänet valittiin 2013 kuopiolaisen jalkapallon JKKI-erikoisseura Puijon Pallon 30-vuotisjuhlien yhteydessä järjestetyssä avoimessa yleisöäänestyksessä kaikkien aikojen kuopiolaisjalkapalloilijoiden joukkueeseen. 
Raatikainen aloitti Realia Management Oy:ssä 2020 asiakkuusjohtajana ja johtoryhmän jäsenenä. Vastuualueena asiakkuuksienjohto, asiakkuudenhoitomallien kehittäminen, myynnin johtaminen sekä kehittäminen hyödyntäen koko Realia Groupin asiakaslähtöinen arvontuottopotentiaali. Aikaisemmin Raatikainen toimi ISS Palvelut Oy:ssä useissa eri johto- ja asiantuntijatehtävissä vuosien 2006-2019 ajan.
Kiitos kirjasta -mitali

Kiitos kirjasta -mitali on vuodesta 1966 jaettu suomalainen kirjallisuuspalkinto, jonka myöntävät Kirjakauppaliitto ja Suomen kirjastoseura.
Tunnustuspalkinto (Olof Erikssonin suunnittelema mitali ja kunniakirja) myönnetään kotimaiselle kirjailijalle, jonka edellisenä vuonna ilmestynyt kaunokirjallinen teos on ollut ”erityisesti virikkeitä antava”. Palkintoa ei tyypillisesti myönnetä samalle henkilölle kahdesti.
Brian Rafalski

Brian Rafalski (s. 28. syyskuuta 1973 Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja, joka edusti NHL:ssä New Jersey Devilsiä ja Detroit Red Wingsiä. Rafalskilla kesti kauan päästä NHL:ään, mutta hän onnistui voittamaan kolme Stanley Cupia ja vakiinnuttamaan paikkansa liigan tähtipelaajien joukossa.
Ennen NHL-uraa hän pelasi muun muassa SM-liigassa yhden kauden HPK:ssa, jossa voitti pronssia, sekä kaksi kautta HIFK:ssa, jossa voitti kultaa ja hopeaa. Viimeisellä kaudellaan SM-liigassa Rafalski oli yksi HIFK:n avainpelaajista tehden lopullisen läpimurtonsa.
NHL-ura.
Rafalski allekirjoitti NHL-sopimuksen vapaana agenttina 7. toukokuuta 1999 New Jersey Devilsin kanssa. Hän oli 26-vuotias kauden 1999–2000 alkaessa, eli melko vanha tulokkaaksi, mutta hänellä oli kokemusta Euroopan parhaista sarjoista. Rafalski osoitti tulokaskaudellaan olevansa valmis NHL:ään tekemällä tehot 5+27=32. Hänellä oli iso rooli joukkueessa, kun Devils voitti Stanley Cupin keväällä 2000.
Kaudella 2000–2001 Rafalski paransi tehotilastoaan tehden puolustajalle vakuuttavat tehot 9+43=52. Hänen pudotuspeleissä tekemänsä 18 pistettä olivat joukkueen puolustajien ennätys. Rafalskin edustama Devils pääsi jälleen finaaleihin asti, mutta hävisi mestaruuden Colorado Avalanchelle. Kaudella 2001–2002 Rafalski keräsi jälleen hyvät tehopisteet 7+40=47. Hänet valittiin un, jossa hän ei kuitenkaan loukkaantumisen takia pelannut.
Kaudella 2002–2003 Rafalski voitti Devilsin puolustajien maalipörssin. Hän oli tärkeässä roolissa Devilsin voittaessa kolmannen Stanley Cupin kahdeksan vuoden sisällä, tällä kertaa voittaen finaalissa Mighty Ducks of Anaheimin. Rafalski siirtyi kesällä 2007 viiden vuoden sopimuksella Detroit Red Wingsiin. Detroitissa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan uransa kolmannen Stanley Cupin ja ylitti ensimmäistä kertaa NHL-urallaan 10 maalin rajan.
Rafalski lopetti uransa kauden 2010–2011 jälkeen. Kaudella 2013–2014 hän pelasi vielä kokeeksi kolme ottelua ECHL-liigassa mutta joutui luopumaan paluuhaaveistaan selkävaivojensa vuoksi.
Rafalski oli NHL-puolustajaksi pienikokoinen, mutta oli kuitenkin joukkueelleen tärkeä pelintekijä. Hän myös puolusti tehokkaasti, vaikka ei ollutkaan pelitavaltaan puolustava puolustaja, kuten esimerkiksi entinen pakkiparinsa Scott Stevens. Brian Rafalskin parina pelasivat myös muun muassa Scott Niedermayer, Colin White ja Nicklas Lidström.
Maajoukkueessa.
Rafalski pääsi edustamaan Yhdysvaltoja ensi kertaa Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002, joissa Yhdysvallat hävisi Kanadalle finaalissa lukemin 2–5. Rafalski edusti Yhdysvaltoja kansainvälisissä turnauksissa myös maailmancupissa 2004, Torinon talviolympialaisissa 2006, sekä Vancouverin talviolympialaisissa 2010, jossa hän saavutti olympiahopeaa ja hänet valittiin myös turnauksen tähdistökentälliseen.
Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema

Saint-Exupéryn kansainvälinen lentoasema () (aikaisemmin Lyon Satolasin lentoasema) on kansainvälinen lentoasema lähellä Lyonia, Ranskassa. Tarkalleen se sijaitsee Colombier-Saugnieussa 20 kilometriä itään Lyonista. Vuonna 2000 lentoasema nimettiin uudelleen lyonilaisen ilmailupioneerin ja kirjailija Antoine de Saint-Exupéryn mukaan.
Vuonna 2005 lentoasema vastaanotti yli 6,5 miljoonaa matkustajaa, joka tekee lentoasemassa Ranskan neljänneksi suurimman Charles de Gaullen kansainvälisen lentoaseman, Orlyn lentoaseman ja Nizzan Côte d'Azurin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.
Martti Järvinen

Martti Johannes Järvinen (12. joulukuuta 1938 Tampere – 1. syyskuuta 2014) oli suomalainen näyttelijä.
Järvinen opiskeli kansakoulun ja ammattikoulun suoritettuaan Suomen teatterikoulussa 1962–1965. Sitä ennen hän oli harjoittelijana Imatran Teatterissa 1961–1962. Teatterikoulun jälkeen Järvinen näytteli Suomen Kansallisteatterissa 1965–1981, MTV-teatterissa 1981–1982 ja Suomen Kansallisteatterissa 1982–.
Järvinen menehtyi 75-vuotiaana pitkään sairastettuaan. Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.
Marcus Gayle

Marcus Gayle (s. 27. syyskuuta 1970, Hammersmith) on Englannissa syntynyt jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut 14 maaottelua Jamaikan paidassa, muun muassa vuoden 1998 MM-joukkueessa.
Marcus Gayle aloitti uransa vuonna 1989 Brentfordissa pelaten 193 ottelua ja maalaten 26 kertaa. Brentfordista Gayle lainattiin kaudeksi 1990 Kuopion Palloseuraan, jossa hän oli joukkueen maalikuningas 22 pelissä syntyneellä 9 maalilla. Vuonna 1994 Gayle siirtyi Englannin Valioliigan Wimbledoniin, jossa otteluita kertyi 285 ja maaleja 47 kappaletta vuoteen 2001 mennessä, jolloin seura tipahti sarjaporrasta alemmas. Gayle ei jatkanut Wimbledonissa, vaan siirtyi Skotlannin Glasgow Rangersiin 900 000 punnan siirtosummalla. Rangers-ura kesti vain 4 peliä, jonka jälkeen hänet päästettiin samalla hinnalla Gianluca Viallin valmentamaan Watfordiin. 
Watfordissa Gayle viihtyi lopulta vuoteen 2005 asti, mutta pelaaja oli huonossa maineessa Viallin aikana vuonna 2001. Tämä johtui pääosin tehojen puutteesta, sillä 41 pelissä syntyi vain 7 osumaa. Managerin vaihduttua vuonna 2002 Ray Lewingtoniin Gayleä ei odotuksista huolimatta myyty, vaan siirrettiin puolustajaksi, jossa tämä sai jälleen vakuutettua kannattajat voittamalla kauden pelaajan palkinnon. Hän lähti seurasta kolme päivää Lewingtonin potkujen jälkeen maaliskuussa 2005. Watfordista Gayle palasi tuttuun ja turvalliseen Brentfordiin, jossa pelasi 37 ottelua. 17. maaliskuuta 2006 hänen sopimuksensa irtisanottiin. Uusi sopimus syntyi 2. heinäkuuta Aldershot Townin kanssa. Kaudeksi 2007 Gayle siirtyi vielä pari sarjaporrasta alemmaksi AFC Wimbledoniin, seuraan, jonka kannattajat perustivat 2000-luvun alussa vastareaktiona seuransa FC Wimbledonin siirtymisestä Milton Keynesiin.
Esko Korhonen

Esko Uolevi Korhonen (30. huhtikuuta 1923 Helsinki – 31. maaliskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli rakennuksia ja osittain myös asemakaavat Helsingin Roihuvuoren ja Pihlajamäen lähiöihin.
Korhonen valmistui arkkitehdiksi 1949 ja teki opintomatkoja ulkomaille. Hän työskenteli Olli Saijonmaan ja Viljo Revellin arkkitehtitoimistoissa ennen kuin meni 1951 töihin Kulutusosuuskuntien Keskusliittoon (KK), jossa hän oli asunto-osaston toimistopäällikkönä 1952–1961. Vuodesta 1961 Korhosella oli oma arkkitehtitoimisto. Myöhemmin hän toimi Helsingin asemakaava-arkkitehtina ja yleiskaava-arkkitehtina.
Korhosen ensimmäinen merkittävä suunnittelutyö oli rakennusliike Hakan 1950-luvulla Itä-Helsinkiin rakennuttama Roihuvuoren lähiö, johon hän suunnitteli asemakaavan ja useita kerrostaloja. Hän suunnitteli Roihuvuoreen 1950-luvun puolivälissä myös Suomen ensimmäisen ostoskeskuksen, joka kuitenkin toteutui vasta 1958, jolloin kuusi muuta ostoskeskusta oli ehtinyt valmistua. Korhosen päätyönä pidetään Pihlajamäkeä, jonka suunnittelussa hän oli mukana 1959–1965 ja perusti sitä varten oman toimistonsakin. Haka rakennutti kaupunginosan yhdessä kilpailijansa Saton kanssa. Korhonen suunnitteli rakennukset Hakan alueelle eli Pihlajamäen pohjois- ja koillisosaan yhdessä Sulo Savolaisen kanssa, ja he täydensivät myös Olli Kivisen laatimaa asemakaavaa. Korhonen suunnitteli myös 1976 valmistuneen Pihlajamäen kirkon sekä Raahen keskustan asemakaavan.
Esko Korhosen vanhempi veli Ahti Korhonen oli myös arkkitehti. Veljekset suunnittelivat yhdessä muun muassa vuonna 1952 valmistuneen As Oy Ekonomitalon Helsingin Lauttasaareen ja tekivät yhteistyötä muissakin hankkeissa.
Miikka Oinonen

Miikka Oinonen (s. 26. toukokuuta 1983 Mikkeli) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ykkösen maalikuninkuuden 25 pelin 15 maalilla Mikkelin Palloilijoissa voittanut Oinonen siirtyi Turun Palloseuraan kaudeksi 2005. Siellä peliaika ja maalit, joita syntyi vain yksi olivat kuitenkin kortilla ja Oinonen siirtyikin kesken kauden, 15. heinäkuuta Kuopion Palloseuraan peliajan perässä. Loppukaudella Kalle Parviaisen tutkaparina syntyi kolme maalia yhteensä 12 pelissä.
Kaudelle 2006 odotukset kasvoivat. Keväällä hän oli mukana voittamassa Liigacupia, jonka aikana Oinonen oli suorastaan erinomaisessa vireessä. Finaalissa syntyi kaksi maalia FC KooTeePeen verkkoon ja Oinonen palkittiin finaalin parhaana pelaajana. Veikkausliigakausi oli kuitenkin taistelua, joka päättyi tippumiseen Ykköseen. Oinonen pystyi lopulta kuuteen maaliin 21 pelissä.
Kaudella 2007 Ykkösessä Oinonen jäi KuPSin hyökkääjäkaksikon Ilja Venäläinen - Pele Koljonen vaihtomieheksi, minkä takia peliaikaa tuli niukasti. Kauden päätteeksi hän siirtyikin takaisin Mikkeliin.
Do As Infinity

Do As Infinity () on japanilainen yhtye, jonka ensimmäinen single "Tangerine Dream" ilmestyi 29. syyskuuta 1999. Yhtyeen nimi lyhennetään joskus D.A.I., mistä selviää, että nimi on valittu yhtyeen kitaristin ja säveltäjän, Dai Nagaon, mukaan.
Do As Infinity hajosi 25. syyskuuta 2005, pian Do the A side -albuminsa julkaisun jälkeen. Yhtye oli ehtinyt toimia kuusi vuotta ja julkaissut tämän aikana kuusi albumia, 20 singleä, seitsemän kokoelmaa ja kahdeksan DVD:tä. Do as Infinity on tehnyt alku-, ja loppumusiikkeja suosittuun animesarjaan Inuyasha an. Yhdestä Inuyasha elokuvastakin löytyy Do As Infinityn kappale.
Yhtye kasattiin uudelleen vuonna 2008, ilman Daita.
Jokilaakson koulu (Lieto)

Jokilaakson koulu on Liedon keskustassa sijaitseva Liedon suurin ala-aste. Koulu oli aiemmin nimeltään Kirkonkulman koulu. Vuonna 2015 siihen yhdistettiin Tapulikujan koulu, ja koulu sai uuden nimen.
Sen oppilasmäärä lukukaudella 2007–2008 oli 407 oppilasta. Opettajia koulusta löytyy 24. Koulussa on mahdollisuus opiskella musiikkipainotetusti kolmannelta luokalta lähtien. Kouluun liittyy myös Kisakallion korttelikoulu. Kaikki Liedon kunnassa järjestettävä starttiluokanopetus sekä maahanmuuttajien opetus (Mamu) alkaa Jokilaaksosta.
Laajennus ja kunnostus.
Kirkonkulman koulussa aloitettiin peruskorjaus ja laajennusosan rakentaminen lukuvuoden 2005–2006 alussa. Sen oli tarkoitus valmistua lukuvuoden 2006–2007 alussa, mutta vanhan osan yllättävän huono kunto sekä ankara talvi pidensivät aikataulua. Koulu valmistui keväällä 2006. Uudessa osassa sijaitsevat teknisen työn, tekstiilityön ja musiikin opiskelutilat.
Nebula (yhtye)

Nebula on psykedeelinen stoner rock -yhtye, jonka perustivat Fu Manchun entiset jäsenet Eddie Glass (kitara) ja Ruben Romano (rummut) vuonna 1997. 
Yhtyeessä soitti myös Mark Abshire, joka kuitenkin erosi yhtyeestä "Atomic Ritual" -albumin nauhoitusten aikana. Yhtyeessä soitti bassoa lyhytaikaisesti myös Simon Moon, kunnes hänet korvattiin Tom Daviesilla. 
"Atomic Ritualin" tuotti tunnettu desert rock -muusikko Chris Goss, ja se julkaistiin vuonna 2003. Albumi sai lämpimän vastaanoton kriitikoilta, esimerkiksi AllMusic Guiden John Serba kehui "Atomic Ritualia" ja antoi sille neljä tähteä. 
Nebulan albumi "Apollo" julkaistiin Yhdysvalloissa 21. helmikuuta 2006. Yhtye lähti levyn julkaisun jälkeen kiertueelle, joka päättyi Sveitsiin toukokuussa 2006.
Yhtyeen basisti Tom Davies menehtyi leukemiaan syyskuussa 2023.
Diskografia.
Albumit
EP:t
Kokoelmat