tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mar del Platan kansainvälinen elokuvajuhla

Festival Internacional de Cine de Mar del Plata on Argentiinassa Mar del Platan kaupungissa järjestettävä kansainvälinen elokuvajuhla. Juhla järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1954. Juhlan järjestämisestä vastaa Argentiinan valtion elokuvan ja visuaalisen taiteen instituutti. FIAPF on luokitellut sen kuuluvaksi A-luokan elokuvajuhliin.
Juhlassa on useita tapahtumia:
Juhlapaikaksi valittiin Mar del Plata, koska se on tunnettu turistipaikkakunta. Kilpailusarja otettiin ohjelmaan vuonna 1959. Sen järjestää Argentiinan elokuvakriitikkoyhdistys. Virallinen palkintopatsas on kuvanveistäjä Pascual Buiguesin suunnittelema "El Gaucho". Joinakin vuosina juhla on jäänyt järjestämättä.
Stevnsin klintti

Stevnsin klintti on 15 km pitkä kallionjyrkänne Tanskassa. Siinä näkyy paljon fossiileita. Se on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2014.
Fossiilien joukossa näkyy tuhkaraita, joka kertoo liitukauden joukkosukupuuton aiheuttaneesta meteoriitin iskusta Jukatanin niemimaalla 65 miljoonaa vuotta sitten. Tuhkaraidan yläpuolisista kerrostumista voi lukea, miten kasvien ja eläinten määrä ja lajirunsaus toipuivat massasukupuuton jälkeen.
Stevnsin klintti on yksi maailman kuuuluisimmista geologisista kohteista. Vuoonna 1980 tuhkaraidasta löytyi merkittäviä määriä iridiumia, joka viittaa alkuperään maapallon ulkopuolella. Ennen tätä löytöä joukkosukupuuton arveltiin liittyvän Intian tulivuorien aktiivisuuteen.
Somrain kieli

Somrain kieli eli somrai tai sibine on tšadilaisiin kieliin kuuluvat kieli, jota puhutaan Tšadissa. Somrai on läheistä sukua ndamille, mutta kielten puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Somraita puhuu noin 7 400 ihmistä ja sitä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.
Lavender Haze

Lavender Haze on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2022. Kappaleen ovat säveltäneet Swift, Jack Antonoff, Zoë Kravitz, Sounwave, Jahaan Sweet ja Sam Dew. Swift, Antonoff, Sounwave ja Sweet osallistuivat lisäksi kappaleen tuotantoon. Kappale ilmestyi albumilla "Midnights" 21. lokakuuta 2022. Se nousi Yhdysvalloissa Billboard 100 -listan sijalle 2 ensimmäisellä listaviikolla. Suomessa kappalw ei noussut viralliselle singlelistalle, mutta esiintyi radiosoittolistalla sijalla 96.
”Lavender Haze” julkaistiin albumin toisena radiosinglenä 29. marraskuuta 2022. Kappaleesta on julkaistu myös useita remixejä ja akustinen versio. Kappaleen musiikkivideo ilmestyi tammikuussa 2023. 
Swift esitti kappaleen kaikissa vuosien 2023–2024 "The Eras Tour" -kiertueen konserteissa. Kappale on mukana konserttielokuvassa "".
Tyyli ja sanoitukset.
”Lavender Haze” on albumin ensimmäinen kappale. Se on tyyliltään synth pop - ja dreampop -kappale. Kappaleen tunnelmaa on kuvailtu arvioissa unenomaiseksi.
Kappale kertoo muiden "Midnights"-albumin kappaleiden tavoin Swiftin omasta elämästä. Sanoitukset käsittelevät rakkautta ja parisuhdetta, johon kohdistuu paljon ulkoisia paineita. Ennen albumin julkaisua Swift sanoi kappaleen käsittelevän hänen ja hänen silloisen kumppaninsa Joe Alwynin suhteeseen liittyviä huhuja ja kommentteja. Hän otti kappaleen nimen ”Lavender Haze” (suom. ”laventeliusva”) televisiosarjasta "Mad Men", jossa sitä käytettiin kuvaamaan rakastuneena olemista.
Kaupallinen menestys.
”Lavender Haze” nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 2 ensimmäisellä listaviikolla albumin julkaisun jälkeen. Saman albumin ensimmäinen single ”Anti-Hero” oli tuolloin listaykkösenä. ”Lavender Haze” -kappaleesta ei kuitenkaan tullut yhtä suurta hittiä kuin ”Anti-Herosta” ja se putosi top 10:stä parin viikon jälkeen. 
Kappale nousi Yhdysvaltojen lisäksi listoille useissa muissa maissa. Isossa-Britanniassa se pääsi singlelistan sijalle 3 ja Australiassa sijalle 2. Suomessa kappale ei noussut viralliselle singlelistalle, mutta oli radiosoittolistalla sijalla 96.
”Lavender Haze” on saanut kulta- tai platinalevyn sertifikaatin useista maista. Se on myynyt kolminkertaista platinaa Australiassa ja platinaa muun muassa Isossa-Britanniassa ja Brasiliassa.
Aiheesta muualla.
Lavender Haze -kappaleen musiikkivideo
Savivuoren näkötorni

Savivuoren näkötorni on Viitasaarella, Savivuoren huipulla sijaitseva näkötorni. Vuonna 1958 rakennettu torni on alaosaltaan kiveä ja yläosaltaan puurakenteinen. Savivuoren huippu on 71 metriä läheisen Keitele-järven pintaa, ja 171 metriä merenpintaa korkeammalla. Savivuorella on sijainnut aiemmin vuonna 1902 rakennettu puinen näkötorni, jonka paikalle nykyinen näkötorni on rakennettu. Savivuori on ollut suosittu näköalapaikka jo ainakin 1800-luvun loppupuolelta alkaen. Näkötornin lähellä sijaitsee myös Savivuoren ulkoilualue, laskettelurinne, ja metsätyömuseo. Näkötorni on ollut avoinna yleisölle kesäisin. Vuonna 2022 torni oli kesäkauden kävijöiltä suljettu, koska sen ulkopinnasta oli tippunut kappaleita maahan, ja kesällä 2023 tornissa samanaikaisesti vierailevien henkilöiden määrää rajoitettiin.
David Lewin

David B. Lewin (1933 New York – 5. toukokuuta 2003) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkiteoreetikko.
Lewin opiskeli lapsena pianonsoittoa Eduard Steuermannin johdolla. Hän sai Harvardin yliopistosta Bachelor of Arts -oppiarvon matematiikassa vuonna 1954. Vuosina 1954–1955 hän jatkoi musiikin opintojaan Josef Polnauerin johdolla Wienissä. Lewin suoritti Princetonin yliopistossa maisterin tutkinnon (Master of Fine Arts) ja valmistui vuonna 1958. Hän sai musiikin teorian ja sävellyksen opetusta Roger Sessionsilta, Milton Babbittilta, Edward T. Conelta ja Earl Kimiltä. Vuonna 1958 Lewin palasi kolmeksi vuodeksi Harvardin yliopistoon Harvard Society of Fellows'n nuorempana fellow'na. Hän oli vuodesta 1985 Harvardin yliopiston musiikin Walter W. Naumburg -professori. Tätä ennen hän oli opettanut Kalifornian yliopistossa (Berkeley), Stony Brook Universityssa ja Yalen yliopistossa.
Lewin sai vuonna 1983 Guggenheim-stipendin. Hänellä oli residenssi Rockefeller-säätiön opinto- ja konferenssikeskuksessa Italian Bellagiossa. Hän sai kunniatohtorin arvot Chicagon yliopistosta vuonna 1995 ja New England Conservatory of Musicista vuonna 2000. Lewin oli Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäsen. Hän toimi Society for Music Theoryn puheenjohtajana vuosina 1985–1988 ja pääsi sen elinikäiseksi jäseneksi vuonna 2000. Lewin teki uraauurtavaa työtä transformatiivisen teorian ja teoreettisen metodologian parissa. Hän tuli tunnetuksi 1800–1900-lukujen musiikin analyysistään. Lewinin kirjojen joukossa ovat "Generalized Musical Intervals and Transformations" (1987) ja "Musical Form and Transformation" (1993). Jälkimmäisestä hänelle myönnettiin American Society of Composers, Authors and Publishersin Deems Taylor -palkinto. Lewin kirjoitti artikkeleita muiden muassa lehtiin "Journal of Music Theory", "Perspectives of New Music", "Music Perception" ja "19th-Century Music".
Lewinin sävellystuotannon joukossa on orkesteriteoksia, kamarimusiikkia, lauluja ja teoksia soolopianolle. Lewin teki myös kokeellista tietokonemusiikkia ja työskenteli Bell Labsissa New Jerseyn Murray Hillissä. Hän työskenteli urallaan lisäksi tuottajana ja pianistina. Hän piti monia sooloresitaaleja ja esiintyi yhdessä muun muassa laulajien ja viulistien kanssa. Lewin kuoli sydänsairauteen 69-vuotiaana. Hänellä oli vaimo June Knight Lewin ja poika Alexander Julian Lewin.
Parnac (Lot)

Parnac on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lotjoen varrella, noin 18 kilometriä Cahorsin kaupungista länteen.
Kunnan keskustassa on Saint-Saturninin kirkko. Kirkon alttaritaulu on 1600-luvulta, ja se on hiljattain kunnostettu. Kunta kuuluu viininviljelyalueeseen, ja siellä on useita viinitiloja joissa tuotetaan Cahors (AOC) -viiniä. Yksi näistä tiloista on vuonna 1704 rakennettu vuonna Château de Parnac, missä on asunut myös näytelmäkirjailija Olympe de Gouges.
Akadimían metroasema

Akadimían metroasema ( eli Σταθμός Ακαδημία, "Stathmós Akadimía") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Ateenan keskustassa Akadimías-kadulla.
Akadimían metroasema mahdollistaa vaihtamisen linjalle 2 kävelemällä läheiselle Panepistímion metroasemalle. Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa sille nimen antanut Ateenan akatemia, Ateenan yliopiston päärakennus ja monet muut yliopistorakennukset, Kreikan kansalliskirjasto sekä Ateenan kulttuurikeskus. Seuraava asema luoteeseen on Exárcheia ja kaakkoon Kolonáki.
Alexándrasin metroasema

Alexándrasin metroasema ( eli Σταθμός Αλεξάνδρας, "Stathmós Alexándras") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Ateenan keskustan pohjoispuolella sille nimensä antaneella Alexándras-valtakadulla.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Pedíon Áreos -puisto, Stréfin kukkula sekä Suomen Ateenan-instituutin asuntola. Seuraava asema pohjoiseen on Dikastíria ja lounaaseen Exárcheia.
Paul Henry Lang

Paul Henry Lang (alun perin "Pál Láng"; 28. elokuuta 1901 Budapest – 21. syyskuuta 1991 Lakeville, Connecticut) oli unkarilaissyntyinen, vuonna 1934 Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut musiikkitieteilijä ja -kriitikko.
Lang valmistui Budapestin musiikkikorkeakoulusta vuonna 1922. Hän toimi kahden vuoden ajan avustavana johtajana Unkarin valtionoopperassa ennen siirtymistä musiikkitieteen opintojen pariin. Hän opiskeli Heidelbergin ja Pariisin yliopistoissa. Lang pääsi Yhdysvaltoihin Rockefeller-säätiön stipendillä ja väitteli vuonna 1932 filosofian tohtoriksi Cornellin yliopistosta ranskalaisessa kirjallisuudessa ja filologiassa. Hänen mentorinaan toimi Otto Kinkeldey. Lang opetti Vassar Collegessa vuosina 1930–1931 ja Wells Collegessa vuosina 1931–1933. Vuodesta 1932 hän luennoi Columbian yliopistossa, jossa hänestä tuli musiikin associate professor vuonna 1934. Professori Langista tuli vuonna 1942. Vuodesta 1949 hänen kanssaan työskenteli Erich Hertzmann. Hän opetti Columbian yliopistossa vuoteen 1969 saakka.
Lang oli yksi American Musicological Societyn perustajista vuonna 1934. Hänen teoksiinsa kuuluu "Music in Western Civilization". Lang oli "New York Herald Tribunen" päämusiikkikriitikko vuosina 1954–1963. Hän toimi myös "The Musical Quarterlyn" päätoimittajana vuosina 1945–1973 ja oli International Musicological Societyn puheenjohtaja vuosina 1955–1958.
Álsos Veḯkoun metroasema

Álsos Veḯkoun metroasema ( eli Σταθμός Άλσος Βεΐκου, "Stathmós Álsos Veḯkou") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se on linjan pohjoinen pääteasema ja sijaitsee Galátsin kaupungissa Ateenan pohjoispuolella.
Metroaseman lähellä sijaitsee muun muassa sille nimen antanut Véikoksen lehto ("Álsos Veḯkou"). Seuraava asema etelään on Galátsi.
Dikastírian metroasema

Dikastírian metroasema ( eli Σταθμός Δικαστήρια, "Stathmós Dikastíria"; ”Tuomioistuimet”) on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Ateenan pohjoisosissa Pedíon Áreos -puiston koillispuolella.
Aseman lähellä sijaitsee Pedíon Áreos -puiston lisäksi muun muassa Ateenan ensimmäisen asteen oikeusistuimen ("Protodikeío Athinón") eli alioikeuden rakennus, josta asema on saanut nimensä. Seuraava asema pohjoiseen on Kypséli ja etelään Alexándras.
Elikónoksen metroasema

Elikónoksen metroasema ( eli Σταθμός Ελικώνος, "Stathmós Elikónos") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Galátsin kaupungissa Ateenan pohjoispuolella lähes kaupunkien rajalla.
Aseman lähellä sijaitsee muun muassa sille nimensä antanut Elikónas-kukkula ("Lófos Elikónas"), joka sijaitsee pääosin Kypsélin kaupunginosassa Ateenan puolella. Seuraava asema koilliseen on Galátsi ja etelään Kypséli.
Exárcheian metroasema

Exárcheian metroasema ( eli Σταθμός Εξάρχεια, "Stathmós Exárcheia") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee sille nimensä antaneessa Exárcheian kaupunginosassa Ateenan keskustan pohjoispuolella.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Ateenan kansallinen teknillinen korkeakoulu ja Kansallinen arkeologinen museo. Seuraava asema koilliseen on Alexándras ja etelään Akadimía.
Coast to Costi

Coast to Costi on suomalaisen rap-artistin Costin toinen studioalbumi, joka julkaistaan 17. marraskuuta 2023 PME Recordsin kautta. Albumilla vierailevat Kiki, JVG, Lauri Haav ja Tuuli.
Albumi on striimannut ennakkoon platinaa.
Vesa Vuorenkoski

Vesa Vuorenkoski (s. 1975) on suomalainen yritysjohtaja ja vaikuttamisen konsultti. Vuorenkoski toimii Blic Public Affairsin toimitusjohtajana ja osakkaana. Hän on aiemmin urallaan ollut erilaisissa politikan taustavaikuttajan tehtävissä. Vuorenkoski toimi vuosina 2021–2023 eurooppa- ja omistajaohjausministeri Tytti Tuppuraisen valtiosihteerinä. Aikaisemmin Vuorenkoski on työskennellyt mm. yhteiskunta-asioiden päällikkönä Akavassa. Vuorenkoski on toiminut myös Fountain Parkin johtajana sekä yrittäjänä. Vuorenkoski on työskennellyt myös erityisavustajana opetusministeriöissä vuosina 2005–2007 ja kansanedustajan avustajana eduskunnassa. 
Koulutukseltaan Vuorenkoski on oikeustieteen ja valtiotieteiden maisteri. Puoluetaustaltaan Vuorenkoski on sosiaalidemokraatti.
Ura.
Vuorenkoski toimi vuosina 2021–2023 eurooppa- ja omistajaohjausministeri Tytti Tuppuraisen valtiosihteerinä. Hän avusti ja edusti ministeriä poliittisten linjausten muodostamisessa, ministeriöiden välisessä koordinoinnissa ja kantojen yhteensovittamisessa, hallitusohjelman toimeenpanossa ministerin toimialalla sekä EU-asioiden ja kansainvälisten tehtävien hoitamisessa.
Galátsin metroasema

Galátsin metroasema ( eli Σταθμός Γαλάτσι, "Stathmós Galátsi") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Galátsin kaupungissa Ateenan pohjoispuolella.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Galátsin kunnantalo ja Pyhän Glykerian ("Agía Glykería") kirkko. Seuraava asema koilliseen on Álsos Veḯkou ja lounaaseen Elikónos.
Cyphotilapia

Cyphotilapia on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan kotoperäisenä Tanganjikajärvessä.
Mikael Lindfelt

Mikael Lindfelt (s. 1. huhtikuuta 1967 Kokkola) on suomalainen teologi ja professori. Hän toimi Åbo Akademin rehtorina 2022–2025.
Lindfelt väitteli teologian tohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 1996 ja suoritti siellä lisäksi filosofian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1999. Hän toimi vuosina 1999–2015 teologian yliopistonlehtorina ja sai vuonna 2015 nimityksen systemaattisen teologian professoriksi. Lindfelt toimi Åbo Akademissa vuosina 2017–2019 humanististen tieteiden, psykologian ja teologian tiedekunnan dekaanina ja vuosina 2019–2022 vararehtorina. Vuonna 2022 hän tuli valituksi rehtoriksi seitsemän hakijan joukosta. Hän ilmoitti 2025 eroavansa tehtävästään yliopiston henkilöstön vähentämisneuvotteluista nousseen arvostelun vuoksi.
Lindfelt on ollut urheilutieteen dosentti Malmön ja etiikan dosentti Uppsalan yliopistossa.
Roomalainen uskonto

Roomalainen uskonto tarkoittaa antiikin Rooman asukkaiden uskontoa ennen kuin kristinuskosta tuli Rooman valtionuskonto 300-luvulla. 
Roomalainen uskonto oli luonteeltaan lainopillista, ja jumalanpalvelusmenot suoritettiin täsmällisesti. Latinankielen uskontoa tarkoittava sana "religio" merkitsee oikeastaan sidonnaisuutta"." Koti oli roomalaisten tärkein uskonnonharjoituspaikka. Kotona uhrattiin jumalille, jotka yhdistettiin eri elämänalueisiin ja paikkoihin. Uhraamisen tarkoituksena oli varmistaa perheen kukoistus. Kotilieden tulta palvottiin jumalatar Vestan vertauskuvana. Kodissa tapahtuvasta uskonnonharjoittamisesta vastasi perheen päämies. Rooman valtio järjesti uskonnonharjoitusta samasta syystä kuin perheetkin – jotta valtio kukoistaisi. Jumalille järjestettiin rituaaleja ja festivaaleja. Jotkin valtionjumalista olivat samoja kuin kansankin jumalat. Jumalanpalvelusmenoja toimittivat erilaiset papit ja Vestan neitsyet.
Rooman alkuaikoina jumalilla ei vielä ollut persoonaa, vaan ne olivat abstrakteja voimia. Valtakunnan kasvaessa roomalaiset omaksuivat etruskeilta jumalkuvien palvonnan ja jumalille pystytetyt rakennukset eli temppelit. Kreikkalaisilta roomalaiset lainasivat mytologiat ja omille jumalilleen alter egot, kuten Juppiterille kreikkalaisten Zeus, Junolle Hera ja Marsille Ares. Jotkin roomalaisten jumalat olivat kokonaan kreikkalaista alkuperää, kuten Bacchus (kreikk. Dionysos). Egyptiläisiltä roomalaiset omaksuivat Isis-jumalattaren palvonnan, persialaisilta Mithran ja syyrialaisilta Sol invictuksen. Myös Rooman keisarin ympärille kasvoi kultti, joskaan keisarista ei koskaan tullut jumalaa.
Kristinuskosta tehtiin 300-luvun alussa ensiksi laillinen uskonto Roomassa. Saman vuosisadan aikana kristinusko oli jo ainoa laillinen uskonto valtakunnassa. Jotkut roomalaiset jatkoivat entisen uskontonsa harjoittamista vielä jonkin aikaa, kunnes se katosi kokonaan.
Suokonmäen näkötorni

Suokonmäen näkötorni on Alajärvellä, Lehtimäen Suokonmäellä sijaitseva puinen näkötorni. Näkötornin korkeus on 31 metriä. Se on rakennettu vuonna 2001 talkoovoimin Suokonmäen seudun kylät ry:n toimesta, joka on myös tornin ylläpitäjä. Suokonmäki kohoaa 231 metriä merenpinnasta, ja se on yksi Etelä-Pohjanmaan maakunnan korkeimmista kohdista. Tornissa on 132 porrasta, ja huipulla on lasitettu katselutasanne, josta avautuu näkymä neljään ilmansuuntaan.
Vuonna 2021 näkötornin katto vaihdettiin uuteen sen kärsimän kosteusvaurion vuoksi. Huipulla ollut Antti Maasalon Tuulten tupa -teos on siirretty tässä yhteydessä tornin viereen.
Ivan Sollertinski

Ivan Ivanovitš Sollertinski (; 3. joulukuuta 1902 Vitsebsk – 11. helmikuuta 1944 Novosibirsk) oli neuvostoliittolainen musiikkitieteilijä ja -kriitikko. Hän toimi professorina Leningradin konservatoriossa vuodesta 1939 ja oli Leningradin filharmonisen orkesterin taiteellinen johtaja.
Sollertinski kuului Vitsebskissä ja Nevelissä asuessaan Mihail Bahtinin filosofiseen piiriin. Hänestä tuli myöhemmin teatterin ja kielten asiantuntija, mutta tunnetuimmaksi hän tuli saavutuksistaan musiikin alalla. Hän oli aktiivinen Gustav Mahlerin musiikin tunnettavuuden edistäjä Neuvostoliitossa. Sollertinski teki urallaan monia julkaisuja. Hän kuului vuodesta 1927 säveltäjä Dmitri Šostakovitšin lähipiiriin ja oli tämän puolestapuhuja. Kun Neuvostoliitto käynnisti kampanjan Šostakovitšia vastaan ensimmäisen kerran vuonna 1936, "Pravda" luonnehti Sollertinskiä "formalismin trubaduuriksi". Šostakovitš luonnehti Sollertinskiä läheisimmäksi ystäväkseen. Miesten välinen kirjeenvaihto on julkaistu. Kirjeitä pidetään tärkeinä, koska niitä on kirjoitettu aikoina, joilta ensi käden tietoa säveltäjän elämästä on muista lähteistä saatavilla vain vähän.
Sollertinskin kuoltua Šostakovitš omisti tälle "Pianotrion nro 2". Sollertinski kuoli Neuvostoliiton tiedotusvälineiden mukaan sydänsairauteen, mutta huhuissa esitettiin hänen joutuneen NKVD:n toteuttaman murhan uhriksi.
Film.UA

Film.UA on vuonna 2002 perustettu ukrainalainen elokuva- ja televisiotuotantoyhtiö. Film.UA-konserni sisältää yli 20 pienempää yritystä, jotka kattavat elokuva- ja tv-tuotannon kaikki vaiheet. Yhtiön päätoimipaikka on Kiova.
Vuonna 2023 päättyneen tilikauden liikevaiho oli 53 miljoonaa dollaria ja yhtiön palveluksessa oli noin 280 ihmistä. 
Venäjän hyökkäyssodan 2022– aikana Film.UA-yhtymä on käynnistänyt yhteistyön aiempien ukrainalaisten kilpailijoittensa (1+1 media, Media Group Ukraine, Starlight Media) kanssa ukrainalaisten elokuva- ja televisiotuotantojen esiinnostamiseksi kansainvälisesti. 
Film.UA-konsernin tuottamiin ja vuonna 2023 julkaistuihin pitkiin elokuviin lukeutuu muun muassa animaatioelokuva Mavka: metsälaulu.
Vera Valdor

Vera Valdor (s. 20. helmikuuta 1918 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen näyttelijä.
Dale Griffin

Terence Dale ”Buffin” Griffin (24. lokakuuta 1948 Ross-on-Wye, Britannia – 17. tammikuuta 2016) oli brittiläinen rumpali, joka soitti Mott the Hoople -yhtyeessä ja sitä seuranneissa Mott- ja British Lions -kokoonpanoissa. 
Griffin työskenteli myöhemmin tuottajana muun muassa BBC Radio 1:n John Peel Show’ssa. Äänitetuottajana hän tuotti esimerkiksi Hanoi Rocksin albumin "Back to Mystery City" yhdessä Pete Overend Wattsin kanssa. 
Vuonna 1990 hän tuotti Nirvana-yhtyeen kappaleet “Molly’s Lips” ja “Son of a Gun” sekä “Turnaround”, ja ne julkaistiin myöhemmin yhtyeen "Incesticide" -kokoelmalla.
Griffinillä diagnosoitiin vuonna 2007 Alzheimerin tauti, joka rajoitti hänen osallistumistaan Mott the Hooplen reunion-konsertteihin kaksi vuotta myöhemmin. Griffin kuoli 67-vuotiaana tammikuussa 2016.
Karambit

Karambit on Länsi-Sumatralta kotoisin oleva veitsi, joka rakentuu kaartuvasta terästä ja kahvasta, jonka päässä on rinkula. Sen kehittivät minangkabaut noin tuhat vuotta sitten. Kansanperinteen mukaan se sai inspiraationsa tiikerien kynsistä. Veistä käytettiin alun perin työkaluna ja maanviljelyssä. Sitä käytettiin myös itsepuolustukseen ja naiset saattoivat sitoa niitä hiuksiinsa tätä tarkoitusta varten. Nykyään karambitia käytetään itsepuolustukseen ja viihdetarkoituksessa, sillä kahvan päässä oleva rinkula mahdollistaa temppujen tekemisen ja veitsen pyörittämisen sormessa. Se on käytössä myös pencak silat- ja kali-taistelulajeissa.
Dansk Melodi Grand Prix 2002

Dansk Melodi Grand Prix 2002 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2002. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 662 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia. Finaalikappaleiden nimet ja lauluntekijät julkaistiin 13. joulukuuta ja esittäjät 9. tammikuuta.
Finaali pidettiin 9. helmikuuta Cirkusbygningenissä Kööpenhaminassa. Finaali pidettiin kaksikierroksisena. Ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät ja raati äänestivät viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittaja valittiin siten, että neljän Tanskan alueen puhelinäänten, koko maan tekstiviestiäänten sekä raatiäänten tulokset muutettiin pisteiksi kaavalla 12-10-8-6-4. Kilpailun voitti Malene Mortensen kappaleella "Vis mig hvem du er", joka käännettiin kansainvälistä Eurovision laulukilpailua varten englanniksi nimellä "Tell Me Who You Are". Finaalia seurasi 2 082 000 katsojaa.
Karan Brar

Karan Brar (s. 18. tammikuuta 1999 Redmond, Washington) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Chirag Guptana "Neropatin päiväkirja" -elokuvasarjassa ja Ravi Rossina Disney Channel -alkuperäissarjassa "Jessie" ja sen myöhemmässä spin-offissa "Bunk'd".
Elämäkerta.
Karan Brar syntyi 18. tammikuuta 1999 Redmondissa Washingtonissa vanhemmille, jotka ovat intialaista syntyperää. Hän varttui Bothellissä, Washingtonissa, ja hänellä on vanhempi sisar nimeltä Sabreena. Brar kävi Cedar Wood Elementary Schoolissa ja opiskeli näyttelemistä John Robert Powersin ja Patti Kallesin työpajoissa.
Levi Colwill

Levi Lamar Samuels Colwill (s. 26. helmikuuta 2003 Southampton) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös laitapuolustajana.
Seurajoukkueura.
Chelsean junioriakatemiaan vuonna 2011 liittynyt Colwill on Chelsean oma kasvatti.
Kesäkuussa 2021 Colwill siirtyi Englannin mestaruussarjan Huddersfield Towniin kauden 2021–2022 kattavalla lainasopimuksella. Ensiesiintymisensä miesten tasolla hän teki 1. elokuuta 2021 Englannin liigacupin ottelussa Sheffield Wednesdayta vastaan. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Mestaruussarjassa 29 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Kauden 2022–2023 Colwill pelasi lainalla Englannin Valioliigan Brighton &amp; Hove Albionissa. Hän pelasi kaudella 17 Valioliiga-ottelua, kun seura sijoittui sarjassa kuudenneksi ja eteni ensimmäistä kertaa seurahistoriassaan Eurooppa-liigaan.
Colwill palasi Chelseaan kaudeksi 2023–2024 ja allekirjoitti elokuussa 2023 seuran kanssa vuoteen 2029 ulottuvan jatkosopimuksen. Ensimmäisen virallisen ottelunsa Chelsean paidassa Colwill pelasi 13. elokuuta 2023 Valioliigassa Liverpoolia vastaan. Hän pelasi kauden 2023–2024 aikana 23 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 20. Ensimmäisen maalinsa hän teki edelliskauden lainaseuraansa Brightonia vastaan joulukuussa. Maaliskuun alussa saamansa varvasvamman jålkeen hän ei pelannut enää otteluakaan. Liigacupissa hän pelasi Chelsean kaikissa seitsemässä ottelussa. Myös tappiollisessa loppuottelussa hän pelasi täyden ajan. 
Colwill pelasi kaudella 2024–2025 Valioliigassa 35 ottelua, kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki maalin helmikuussa Southamptonia ja toukokuussa Nottinghamia vastaan. Chelsean voittamassa Konferenssiliigassa hän tuli kolmessa ottelussa vaihdosta kentälle, finaalissa puolisen tuntia ennen pelin loppua. Seurajoukkueiden MM-kilpailuissa hän oli avauskokoonpanossa viidessä ottelussa mukaan lukien voitokas loppuottelu. 
Maajoukkueura.
Colwill on edustanut Englannin eri juniorimaajoukkueita vuodesta 2018 lähtien. Kesällä 2023 Colwill voitti Englannin riveissä alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Englannin A-maajoukkueessa Colwill debytoi 13. lokakuuta 2023 ottelussa Australiaa vastaan. Heinäkuuhun 2025 mennessä hän on pelannut viisi maaottelua, joista kolme on kuulunut Kansojen liigaan ja kaksi ollut ystävyysotteluja.
Arabistiikka

Arabistiikka on tieteenala, joka tutkii arabian kieltä ja arabialaista kulttuuria. Alan tutkimus kasvoi Lähi-idän öljylöytöjen jälkeen. Alan tutkijaa kutsutaan arabistiksi. Ahvenanmaalla syntynyttä Georg August Wallinia pidetään suomalaisen arabistiikan perustajana. Vaikka Wallin oli aikansa tunnustetuimpia Arabian-kävijöitä, niin hänen ennenaikainen kuolemansa ja varsinkin ruotsiksi kirjoitetut, kansainvälisen tutkijayhteisön kannalta kielimuurin taakse jääneet päiväkirjamerkintänsä häivyttivät hänet arabistiikan oppihistorian valtavirrasta. Tällä hetkellä Suomen tunnetuimpia arabisteja on Jaakko Hämeen-Anttila.
Kaukasologia

Kaukasologia on tieteenala, joka tutkii monitieteisesti Kaukasian aluetta. Eräitä tutkimuskohteita ovat muun muassa alueella puhuttavat kielet, alueen politiikka ja kirjallisuus. 
Lähteet.
Station F

Station F on startup-yritysten keskittymä, joka sijaitsee Pariisissa 13. kaupunginosassa. Se tunnetaan maailman suurimpana startup-keskittymänä.
Station F sijaitsee entisessä rautateiden tavaravarastossa, joka tunnettiin aiemmin nimellä Halle Freyssinet. Presidentti Emmanuel Macron avasi 34 000 neliömetrin kokoisen tilan virallisesti kesäkuussa 2017, ja se tarjoaa toimistotilaa jopa tuhannelle aloittavalle ja alkuvaiheessa olevalle yritykselle sekä yrityskumppaneille, kuten Facebookille ja Microsoftille.
Station F tekee yhteistyötä useiden oppilaitosten, kuten kauppakorkeakoulu HEC Parisin, kanssa..
Isojalkasirkku

Isojalkasirkku ("Pezopetes capitalis") on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Isojalkasirkku kasvaa 19–21 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukevahko. Isojalkasirkun pää on harmaa ja naama sekä päälaen kaksi juovaa ovat mustat. Linnun selkä ja siivet ovat vihreät. Rinta ja vatsa ovat kellertävän vihreät. Isojalkasirkun jalat ovat paksut.
Levinneisyys ja elintavat.
Isojalkasirkkua tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajin elinympäristöä ovat vuoriston kosteat tammimetsät sekä niiden tiheiköt ja reunamaat 2 000–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Se liikkuu yksin tai pareittain useimmiten lähellä maata. Isojalkasirkun ravintoa ovat hyönteiset ja siemenet.
Luka Ilnytskyi

Luka Ilnytskyi (; 1844 – ?) oli ukrainalainen yhteisöjohtaja, kirjakauppias ja kustantaja. Hän oli 1870-luvulla Kiovan hromadan ja Venäjän keisarillisen maantieteellisen seuran lounaisosaston jäsen. Hän keräsi seuralle ukrainalaista kansanperinnettä ja etnografisia tietoja. Hän työskenteli 1871–1881 Kiovan vanhojen asiakirjojen keskusarkistossa. Hänellä oli Kiovassa kirjakauppa ja kustantamo, ja lyhyen vapauden aikana 1880-luvulla hän julkaisi Kiovan hromadalle useita ukrainalaisia teoksia, kuten kirjallisen kalenterin nimeltä "Luna". Hän levitti ukrainalaista kirjallisuutta Galitsiassa ja Taka-Karpatiassa. Venäjän viranomaiset karkottivat hänet Siperiaan.
Kirkkonummen seurakuntatalo

Kirkkonummen seurakuntatalo (ruots. "Kyrkslätts församlingshem") on Kirkkonummen kunnassa, Uudellamaalla sijaitseva arkkitehti Juha Leiviskän suunnittelema seurakuntakeskus. Vuonna 1984 valmistuneen rakennuksen omistaa Kirkkonummen seurakuntayhtymä, mutta rakennuksessa ei järjestetä seurakunnallista toimintaa sisäilmaongelmien takia.
Vuonna 2020 Kirkkonummen yhteinen kirkkovaltuusto päätti, että seurakuntatalo tullaan purkamaan.
Historia ja arkkitehtuuri.
Kirkkonummen seurakuntatalon on suunnitellut modernin arkkitehtuurin pioneeri Juha Leiviskä. Vuonna 2020 yhteinen kirkkovaltuusto päätti, että seurakuntatalo puretaan sisäilmaongelmien vuoksi, ja sen vuoksi, että Kirkkonummen seurakunnilla ei ole rahaa korjata ja ylläpitää rakennusta seurakuntien jäsenmäärän laskiessa. Laskelmien mukaan rakennuksen korjaus maksaisi 7,5 miljoonaa euroa. Kirkkonummen seurakuntayhtymä on myös yrittänyt myydä rakennusta tuloksetta.
Kirkkonummen seurakuntatalossa on useita yksityiskohtia, jotka ovat tyypillisiä Leiviskän arkkitehtuurille. Esimerkiksi sisäkatto on useassa eri tasossa, ikkunat kohoavat ylös katon reunaan asti, sekä valon ja varjon leikki valaistuksessa ovat kaikki tyypillisiä elementtejä Leiviskän rakennuksissa.
Vuonna 2021 kansainvälinen arkkitehtuurijärjestö Docomomo ("International Committee for Documentation and Conservation of Buildings, Sites and Neighbourhoods of the Modern Movement") esitti, että Kirkkonummen seurakuntatalo tulisi suojella. Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus kuitenkin päätti, ettei suojelua tarvita. Docomomo, sekä Museovirasto valittivat ELY-keskuksen päätöksestä Helsingin hallinto-oikeuteen, mutta lokakuussa 2023 hallinto-oikeus antoi vastauksen, että rakennusta ei tarvitse suojella ja näin ollen sen voi purkaa.
Lazy Bonezin diskografia

Tämä artikkeli käsittelee Lazy Bonezin diskografiaa.
Luna (kirjallinen kalenteri)

Luna (, suom. 'Kaiku') oli Luka Ilnytskyin Kiovassa vuonna 1881 julkaisema ukrainalainen kirjallinen kalenteri. Sen tekemisessä häntä avusti Oleksandr Konyskyi. "Luna" oli ensimmäinen ukrainankielinen antologia, joka julkaistiin Venäjän hallitsemassa Ukrainassa sen jälkeen kun keisari Aleksanteri II:n antama määräys Emsin ukaasi vuodelta 1876 kielsi ukrainankieliset julkaisut. "Lunassa" julkaistiin Taras Ševtšenkon, Oleksandr Konyskyin, Myh’ailo Starytskyin, Jakiv Štšoholivin ja Vasyl Movan runoja sekä Ivan Netšui-Levytskyin romaani "Pryjateli" ('Ystävät') ja essee "Ševtšenkova mohyla ..." ('Ševtšenkon hauta') ja Myh’ailo Starytskyin vaudeville "Jak kovbasa ta tšarka ..." (’Jos [on] makkara ja ryyppylasi...’). "Lunan" julkaiseminen aloitti Keski-Ukrainassa, erityisesti Kiovassa, sarjan kirjallis-taiteellisia kalentereita ja edisti kirjallisen toiminnan elpymistä.
Luettelo Lazy Bonezin kappaleista

Tämä on luettelo suomalaisen heavy rock -yhtye Lazy Bonezin kappaleista. Kappaleita voi järjestää raidan, kappaleen nimen, kappaleen keston, levyn tai julkaisuvuoden mukaan. Luettelossa raidan numero on sen mukaan, kuinka mones kappale on albumilla, ellei kappaletta ole julkaistu vain singlenä.
American Musicological Society

American Musicological Society (AMS) on vuonna 1934 perustettu musiikkitieteellinen järjestö, joka toimii yleishyödyllisenä yhteisönä Yhdysvalloissa.
American Musicological Societyn ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Otto Kinkeldey (1935–1936, 1941–1942). Järjestö on julkaissut vuodesta 1948 lehteä "Journal of the American Musicological Society". American Musicological Societyyn valitaan varsinaisten jäsenten lisäksi kirjeenvaihtajajäseniä Yhdysvaltain ja Kanadan ulkopuolelta. Järjestö nimittää myös kunniajäseniä. Se myöntää lukuisia palkintoja, joiden joukossa ovat Alfred Einstein -, Otto Kinkeldey - ja Lewis Lockwood -palkinnot.
...Ready for It?

...Ready for It? on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2017. Kappaleen ovat säveltäneet Swift, Max Martin, Shellback ja Ali Payami. Martin, Shellback ja Payami toimivat kappaleen tuottajina. Kappale julkaistiin digitaalisena latauksena 3. syyskuuta 2017. Siitä tuli Swiftin albumin "Reputation" toinen virallinen radiosingle 17. syyskuuta. Tuottaja BloodPop teki kappaleelle BloodPop Remix -nimisen remixin.
”...Ready for It?” nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 4. Single on myynyt Yhdysvalloissa platinaa. Britanniassa se oli listasijalle 7. Suomessa kappale ei päässyt viralliselle singlelistalle, mutta oli latauslistalla sijalla 10. 
Kappaleelle kuvatiin scifi-aiheinen musiikkivideo, joka sai vaikutteita muun muassa elokuvista "Blade Runner" ja "Tron". Videon ohjasi korealais-amerikkalainen ohjaaja Joseph Kahn. 
Swift avasi vuoden 2018 "Reputation Stadium Tour" -kiertueensa ”...Ready for It?”kappaleella. Kappale oli myös vuosien 2023–2024 kiertueen "The Eras Tour" vakituisessa ohjelmistossa. Kappaletta on käytetty useiden urheilukisojen ja otteluiden mainoksissa, esimerkiksi amerikkalaisen jalkapallon college-liiga ja jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2023.
End Game (kappale)

End Game on yhdysvaltalaisen laulaja Taylor Swiftin kappale, jolla esiintyvät myös englantilainen laulaja Ed Sheeran ja yhdysvaltalainen rap-artisti Future. Kappaleen ovat säveltäneet Swift, Max Martin, Shellback, Sheeran ja Future (lauluntekijänä nimellä Nayvadius Wilburn). Martin ja Shellback toimivat kappaleen tuottajina. ”End Game” julkaistiin Swiftin albumilla "Reputation" 10. marraskuuta 2017 ja siitä tuli albumin toinen virallinen single neljä päivää myöhemmin. 
”End Game” oli kaupallisesti kohtalainen menestys, mutta ei päässyt Swiftin tai Sheeranin menestyneimpien kappaleiden tasolle. Se oli Yhdysvalloissa singlelistalla parhaimmillaan sijalla 18. Kappale on sittemmin myynyt Yhdysvalloissa platinaa. Isossa-Britanniassa kappale oli sijalla 49. Suomessa kappale ei päässyt viralliselle singlelistalle, mutta esiintyi radiosoittolistalla.
Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, jolla esiintyvät kaikki kolme artistia. Sen ohjasi korealais-amerikkalainen ohjaaja Joseph Kahn. Video näyttää Swiftin Futuren kanssa jahdilla Miamissa, drinkeillä Sheeranin kanssa Tokiossa sekä ystäväporukan kanssa bussissa Lontoossa.
”End Game” on toinen Swiftin ja Sheeranin yhdessä julkaisema kappale. He olivat tehneet dueton ”Everything Has Changed” vuonna 2012.
Tyyli ja sanoitukset.
”End Game” on tyyliltään R&amp;B:tä. Sheeran ja Future esittävät säkeistönsä rappina. Sanoitukset käsittelevät maineen ja kuuluisuuden vaikutusta rakkauden löytämiseen.
Sheeranin säkeistö kertoo tositarinan hänen ja hänen tulevan vaimonsa Cherry Seabornin suhteesta. Sheeran oli kutsunut entisen koulukaverinsa Seabornin seuralaisekseen Swiftin juhliin Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä 4. heinäkuuta ja he päätyivät seurustelemaan.
Live-esitykset.
Swift esitti kappaleen soolona kaikissa vuoden 2018 "Reputation Stadium Tour" -kiertueen konserteissaan. Hän on lisäksi esittänyt kappaleen Sheeranin kanssa muutamia kertoja, esimerkiksi "Jingle Ball" -ohjelmassa joulukuussa 2017. Elokuussa 2024 Swift ja Sheeran esittivät Swiftin Lontoon konsertissa medleyn, johon kuuluivat ”End Game”, heidän toinen duettonsa ”Everything Has Changed” ja Sheeranin kappale ”Thinking Out Loud”. Konsertti oli osa "The Eras Tour" -kiertuetta.
Simmel

Simmel on muun muassa seuraaavien henkilöiden sukunimi:
Fredrik Carl Sinclair

Fredrik Carl Sinclair (1723–1776) oli ruotsalainen sotilas. Hän osallistui Pommerin sotaan, jossa hän haavoittui. Hänestä tuli 1762 perintöprinssi Kustaan kavaljeeri, ja seuraavilla valtiopäivillä hänestä tuli uuden hovipuolueen johtaja. Hänestä tuli 1769 valtaneuvos, ja hän luovi puolueiden välillä. Hänet määrättiin 1772 Ruotsin Pommerin kenraalikuvernööriksi. Hän sai vapaaherran arvon 1766 ja kreivin arvon 1771.
Louise De Hem

Louise Marie Antoinette De Hem (10. joulukuuta 1886 Ypres - 22. marraskuuta 1922 Forest) oli belgialainen taidemaalari. De Hem saavutti urallaan menestystä erityisesti muotokuvamaalarina. 
Elämänvaiheita.
Louise De Hemin taiteeelliset kyvyt huomasi hänen sisarensa mies, taidemaalari Théodore Ceriez. Criez antoi hänelle taiteellisen alkuopetuksen, minkä jälkeen De Hem siirtyi opiskelemaan taidetta Pariisiin. Oppilaitoksena oli yksityinen, myös naisia opiskelijoiksi ottanut Académie Julian. Oppilaitoksessa oli vapaamielinen ilmapiiri, siellä De Hem saattoi opetella piirtämään alastonmallia, mikä oli Belgiassa naisilta kiellettyä. Hänen opettajansa oli Alfred Stevens. 
Pariisissa De Hem piti näyttelyitä ja alkoi saavuttaa kuuluisuutta. Taiteilijana hän keskittyi joko loisteliaisiin muotokuviin tai 1600-luvun tyylisiin asetelmiin. Hän maalasi myös jonkin verran laatukuvia. De Hem sai myös taloudellista menestystä. Varallisuutensa ansiosta hän saattoi rakennuttaa Brysselin laidalle Forestiin Art Nouveau- tyylisen ateljeetalon. Vuosien varrella De Hemin tyyli muuttui kaupallisemmaksi, mutta tekninen taitavuus pysyi entisellään. Vuonna 1904 maalaamastaan työstä "Japanilainen nukke", hän sai Pariisin salongin kultamitalin. 
Kun Ceriez oli kuollut vuonna 1904, otti De Hem sisarensa ja äitinsä asumaan luokseen. Vuonna 1911 Belgian valtio myönsi hänelle ritarin arvonimen. Loppukauden töissä voi nähdä taiteilijan huolen Belgian sosiaalisista ongelmista. Ensimmäisen maailmansodan aikana Bryssel oli saksalaisten miehittämä, mutta siellä pidettiin edelleen taidenäyttelyitä. De Hem otti niihin osaa, mutta lopetti maalaamisen. 
Avioliiton De Hem solmi vuonna 1908 itseään seitsemän vuotta vanhemman insinöörin, Frédéric Lebben, kanssa. 
Vuonna 1927 taiteilijan sisar, Hélène Cériez-De Hem, lahjoitti 49 sisareltaan perimäänsä maalausta perusteilla olleeseen Ypresin kunnalliseen taidemuseoon. Teokset muodostavat museon kokoelmien ytimen. Taidemarkkinoilla hänen töitään on esillä harvoin.
Albas (Lot)

Albas on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lotjoen varrella, noin 24 kilometriä Cahorsin kaupungista länteen.
Kunnan keskusta sijaitsee korkealla joentörmällä. Näkymää hallitsee Saint-Étiennen kirkko. Kaupungintalo on kirkon vieressä olevassa vanhassa piispanlinnassa. Keskustan kohdalla joen ylittää vuonna 1933 rakennettu 119 metriä pitkä riippusilta, jonka käyttö on rajoitettu jalankululle ja pyöräilylle.
Hanna Pylväinen

Hanna Pylväinen (s. 1984 tai 1985) on yhdysvaltalainen amerikansuomalainen kirjailija, jonka teos "The End of Drum-Time" on 2023 National Book Award -ehdokkaana. Se oli hänen toinen romaaninsa. "We Sinners" oli ilmestynyt 2012 opinnäytetyön kautta.
Nuoruus ja uran alku.
Pylväinen kasvoi Detroitin esikaupunkialueella perheessä, jonka kummankin vanhemman isovanhemmat olivat kotoisin Suomesta. Perhe oli lestadiolainen, mutta Pylväinen itse jätti lestadiolaisuuden 21-vuotiaana. Lapsuudenkodissa ei ollut televisiota, joten hän luki paljon ja pitää mahdollisena, että uskontaustan takia hänestä tuli myöhemmin kirjailija.
Pylväinen kävi Mount Holyoke Collegea, ja maisteriksi hän valmistui Michiganin yliopistosta. Pylväisen opinnäytetyön kautta syntyi hänen ensimmäinen romaani "We Sinners" (2012), joka kertoi kasvuajasta lestadiolaisperheessä. Hän sai siitä Whiting-palkinnon, joka annetaan vuosittain kymmenelle nousevalle kirjailijalle.
Toinen romaani "The End of Drum-Time".
Pylväisen toinen romaani "The End of Drum-Time" ilmestyi vuonna 2023. Se kertoo fiktiivisen tarinan ruotsinsaamalaisesta papista Lars Levi Laestadiuksesta ja tämän tyttäristä ja sijoittuu 1850-luvun Lappiin. Romaanissa Laestadius yrittää käännyttää pienen kylän saamelaisia, mutta hänen tyttärensä rakastuu paikalliseen poronhoitajaan.
Pylväinen tutki lestadiolaisuuden historiaa jo ensimmäistä kirjaa tehdessään ja tapasi 2008 uskontotieteen emeritusprofessorin Juha Pentikäisen. Tältä Pylväinen kuuli kristittyjen käännytystyöstä saamelaisten parissa, ja termin rumpuajan loppu, joka viittaa myös romaanin nimeen. Pylväinen tutki toista romaaniansa varten myös saamelaisten kulttuuria ja vieraili Lapissa kymmenen vuoden aikana kuusi kertaa. Hän asui Lapissa eräässä saamelaisperheessä sekä Nils-Aslak Valkeapään kotimuseon taiteilijaresidenssissä. Lisäksi hän konsultoi saamelaistaustaista yhdysvaltalaista tohtoria Ellen Marie Jenseniä.
"The End of Drum-Time" valittiin ehdokkaaksi kansalliseen kirjapalkintoon.
Leo Treitler

Leo Treitler (s. 1931 Dortmund, Saksa) on saksalaissyntyinen, vuonna 1938 Yhdysvaltoihin muuttanut musiikkitieteilijä.
Treitler opiskeli Chicagon ja Princetonin yliopistoissa. Hän on työskennellyt Chicagon, Brandeisin ja Stony Brookin yliopistoissa sekä New Yorkin kaupunginyliopistossa. Hän jäi eläkkeelle New Yorkin kaupunginyliopiston professorin tehtävistä vuonna 2003. Treitler on keskeinen vaikuttaja yhdysvaltalaisissa musiikkitieteen piireissä. Hän on työskennellyt historiallisen analyysin parissa sekä kirjoittanut keskiajan ja renessanssin musiikeista. Hänen teostensa joukossa on "Music and the Historical Imagination". Treitler valittiin Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1994. Hänestä tehtiin American Musicological Societyn (AMS) kunniajäsen vuonna 1996.
Treitlerin puoliso on kuvataiteilija Mary Frank.
Malediivien presidentti

Malediivien tasavallan presidentti on Malediivien valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viiden vuoden mittaiselle kaudelle. Nykyään kausien määrää on rajoitettu enintään kahteen. Koska Malediivit on presidenttijohtoinen tasavalta, toimii presidentti myös maansa hallituksen päämiehenä. 17. marraskuuta 2023 alkaen presidenttinä on toiminut Mohamed Muizzu.
Historia.
Ennen tasavaltaa malediivit on ollut sulttaanikunta noin 1100-luvusta alkaen ja myöhemmin Brittiläisen imperiumin protektoraatti vuodesta 1887 alkaen. Malediivit itsenäistyi brittivallan alta vuonna 1965, ja tasavaltalainen hallitusmuoto omaksuttiin vuonna 1968.
Itsenäisyyden varhaisvaiheiden politiikkaa hallitsi vahvasti presidentti Maumoon Abdul Gayoom, joka toimi Malediivien presidenttinä noin kolmen vuosikymmenen ajan ja hallitsi kuusi perättäistä virkakautta. Vuodesta 2003 alkaen Gayoomin hallinto alkoi tuoda Malediivien politiikkaan liberaalimpia ja demokraattisempia käytänteitä. Esimerkiksi poliitisten puolueiden perustaminen laillistettiin vuonna 2005. Nykyinen perustuslaki taas saatettiin voimaan vuonna 2008, jonka jälkeen Malediiveissa järjestettiin ensimmäiset vapaat ja monen kandidaatin väliset presidentinvaalit.
Gayoom oli ehdolla myös vuoden 2008 vaaleissa, mutta opposition ehdokas Mohamed Nasheed voitti hänet vaalien toisella kierroksella. Nasheed ei kuitenkaan onnistunut toimimaan täyttä virkakautta. Viran päätti tuomarin erottamisesta käynnistyneet protestit, jotka johtivat Nasheedin eroamiseen virasta vuonna 2012. Nasheedin jälkeen presidentiksi astui Nasheedin varapresidentti Mohammed Waheed. 
Vuonna 2013 järjestetyissä vaaleissa ehdolle asettui Nasheedin ja Waheedin rinnalla uusi kandidaatti Abdulla Yameen. Yameen voitti kyseiset vaalit lopulta kolmannella vaalikierroksella. Yameenin valtakaudella demokraattisia instituutioita alettiin heikentämään ja Malediivien politiikka luisui takaisin autoritaarisempaan suuntaan. 
Vuoden 2018 vaaleissa presidentiksi valittiin Ibrahim Mohamed Solih. Solih voitti vaaleissa uudelleenvalintaan pyrkivän Yameenin 58 % ääniosuudella. Solih kampanjoi demokraattisten uudistusten puolesta ja sai tuekseen useita eri oppositioryhmiä. Solihin virkakauden aikana Yameen pidätettiin korruptiosyytteiden perusteella.
Viimeisimmät vaalit Malediiveilla pidettiin syyskuussa 2023. Vaaleissa istuva presidentti Solih hävisi vastaehdokkaalleen Mohamed Muizzulle. Muizzu astui virkaansa 17.marraskutta 2023. Muizzun valinnan on spekuloitu siirtävän Malediivien ulkopolitiikkaa Kiinalle myönteisempään suuntaan ja etäämmälle Malediivien perinteisestä yhteistyökumppanista Intiasta.
Kromatidi

Kromatidi on kahdentuneen kromosomin toinen puolikas, joka muodostuu mitoosin ja meioosin aikana ennen solunjakautumista. Yhden kahdentuneen kromosomin muodostavat siis kaksi identtistä kromatidia, jotka ovat toisissaan kiinni sentromeerin kohdalta. Siinä yhteydessä kromatidipareja saatetaan kutsua myös sisarkromatideiksi. Sentromeeri sijaitsee kromosomista vaihdellen eri paikassa kromatideja, eli joko keskellä tai lähempänä jompaakumpaa päätä. 
Solunjakautumisen aikana sukkularihmasto tarttuu sentromeeriin kiinni ja vetää sisarkromatidit erilleen toisistaan, jonka jälkeen solu jakautuu kahdeksi uudeksi soluksi. Koska molemmissa sisarkromatideissa on keskenään sama perimä, ne myös sisältävät keskenään samat tiedot. Solunjakautumisen lopuksi molemmissa uusissa soluissa onkin täysin sama perimä kuin vanhassakin solussa oli. Kromosomit kuitenkin kuvataan usein juuri kahden kromatidin kanssa. 
Kromatideissa olevat poikkeamat voivat johtaa ongelmiin geeniperimässä ja soluissa. Esimerkiksi solunjakautumisen aikana voi käydä niin, että kromatidit eivät irtoa toisistaan kunnolla ja jakautuneisiin soluihin päätyy liian suuri tai pieni määrä kromosomeja.
Martin Beránek

Martin Beránek (s. 14. huhtikuuta 2001 České Budějovice) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HC České Budějovicea.
Ura.
Seuraura.
Beránek edusti juniorina synnyinkaupunkinsa seuraa HC České Budějovicea, jossa hän voitti kaudella 2017–2018 B-nuorten mestaruuden. Samalla kaudella hän myös debytoi seuran Chance Liga -joukkueessa. Kaudella 2019–2020 Beránek teki Chance Ligassa 20 tehopistettä.
Beránek nousi kaudella 2020–2021 HC České Budějovicen mukana Extraligaan, jossa hän teki ensimmäisen maalinsa 2. lokakuuta 2020 HC Vítkovicea vastaan. Kaudella 2021–2022 hän teki 49 ottelussa tehopisteet 6+7=13.
Kaudeksi 2022–2023 Beránek siirtyi BK Mladá Boleslavin joukkueeseen, josta hän kuitenkin 32 ottelun jälkeen siirtyi loppukaudeksi HC Škoda Plzeňiin. Kaudeksi 2023–2024 Beránek palasi HC České Budějoviceen 2+1-vuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Beránek edusti Tšekkiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021. Yhteensä hän pelasi yhdeksän alle 20-vuotiaiden maaottelua. Vuonna 2018 Beránek oli mukana alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa, jossa hän teki yhden maalin.
Tilastot.
Lähde:
Matti Vainio

Matti Vainio (s. 1946) on suomalainen professori emeritus, joka on työskennellyt muun muassa Helsingin ja Jyväskylän yliopistoissa ja kirjoittanut lukuisia tietokirjoja. Vainio on Helsingin yliopiston dosentti. 
Ura.
Ennen yliopistouraansa Vainio työskenteli Kuopion kaupunginorkesterin viulistina ja musiikkitoimittajana Yleisradiossa. 
Hän oli Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen professorina vuosina 1973–1977. Tämän jälkeen Vainio toimi vanhempana tutkijana Lontoon yliopiston musiikkikasvatuksen laitoksella syyskesästä 1977 syyskesään 1978. Sieltä hän siirtyi Helsingin yliopiston musiikkitieteen assistentiksi ja apulaisprofessoriksi vuosiksi 1979–1982. Sen jälkeen hän työskenteli professorina Budapestin yliopistossa (ELTE) syksystä 1982 syyskesään 1985. Vuosina 1986–2009 Vainio oli musiikkitieteen professorina Jyväskylän yliopistossa. Hän oli Göttingenin yliopiston vieraileva professori syyskesästä 1993 syyskesään 1995. 
Vainio on kirjoittanut runsaat kaksikymmentä kirjaa suomalaisen musiikkikulttuurin alalta. Kirjoissaan hän on käsitellyt muun muassa Elmer Diktoniusta, Aino Acktéta, Robert Kajanusta, P. J. Hannikaista ja Fredrik Paciusta sekä musiikkialan instituutioita, kuten Helsingin kaupunginorkesteria sekä Suomen ja Englannin musiikkikasvatuksen vaiheita. Hän on myös kirjoittanut unkariksi suomalaisen musiikin historiasta.
Vuonna 2003 Vainio sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon Robert Kajanus -kirjastaan "Nouskaa aatteet!", joka oli myös Tietokirjallisuuden Finlandia -palkintoehdokkaana.
Goudín metroasema

Goudín metroasema ( eli Σταθμός Γουδή, "Stathmós Goudí") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se on linjan itäinen pääteasema ja sijaitsee Zográfoun kaupungissa Ateenan itäpuolella lähellä kaupunkien rajaa. Nimensä asema on saanut Ateenan puolella sijaitsevasta Goudín kaupunginosasta.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Agía Sofían lastensairaala, Zográfoun kunnallinen stadion ja Pyhän Tuomaan ("Ágios Thomás") kirkko. Seuraava asema etelään on Zográfou.
Ilísian metroasema

Ilísian metroasema ( eli Σταθμός Ιλίσια, "Stathmós Ilísia") on Ateenan metron rakenteilla oleva asema linjalla 4 (oranssi). Se sijaitsee Áno Ilísian kaupunginosassa Zográfoun kaupungissa Ateenan itäpuolella.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa Ateenan yliopiston kampusalue ja sen urheilukentät. Seuraava asema koilliseen on Zográfou ja lounaaseen Panepistimioúpoli.