Qazaxbəylin hautausmaa

Qazaxbəylin hautausmaa (azer. "Qazaxbəyli qəbiristanlığı") on arkeologinen kohde, joka ajoittuu myöhäispronssikaudelle ja varhaisrautakaudelle. Se sijaitsee lähellä Qazaxbəylin kylää Qazaxin piirissä Länsi-Azerbaidžanissa, Ağstafaçay-joen oikealla rannalla. Kohde ajoitetaan noin 7.–6. vuosisadalle eaa. ja se kuuluu Xocalı-Gədəbəyn kulttuurin alueeseen. Azerbaidžanin tasavallan ministerikabinetin päätöksellä nro 132, annettu 2. elokuuta 2001, kohde lisättiin kansallisesti merkittävien kiinteiden historiallisten ja kulttuurimonumenttien luetteloon (rekisterinumero 1237).
Sijainti.
Hautausmaa sijaitsee Qazaxbəylin kylän lounaisreunalla, Ağstafaçay-joen oikealla rannalla, alueella, joka tunnetaan nimellä "Təpəaltı" (paikallisesti myös "Əziztəpə" tai "Eşşəktəpə"). Tarkemmin sanottuna se sijaitsee pienellä kukkulalla, noin 354 metrin korkeudessa merenpinnasta. Tämä alue sijaitsee Kura-Araksin alangon ja Vähän Kaukasuksen vuoriston siirtymävyöhykkeellä. Sijainnille on ominaista vesistön läheisyys ja hyvä näkyvyys ympäristöön, mikä oli tärkeä tekijä asuin- ja hautapaikkojen valinnassa muinaisina aikoina. Ağstafaçay-joen laakson lukuisat pronssi- ja rautakautiset muistomerkit todistavat alueen tiheästä asutuksesta muinaisina aikoina.
Historiallinen konteksti ja kulttuurinen kuuluvuus.
Kohteen ajoitus, joka kattaa 1. vuosituhannen eaa. alkupuoliskon, erityisesti 7.–6. vuosisadat, edustaa monimutkaista siirtymäkautta Etelä-Kaukasiassa. Tätä aikakautta leimasi myöhäispronssikautisten kulttuurien muuttuminen varhaisrautakautisiksi kulttuureiksi. Tänä aikana raudan käyttö yleistyi metallurgiassa, uusia ase- ja työkalutyyppejä ilmestyi, sosiaalinen eriytyminen syveni hevoskasvatuksen kehittymisen myötä ja puolustuksellisia kyklooppimaisia linnoituksia rakennettiin.
Qazaxbəylin hautausmaa yhdistetään arkeologisen aineiston ja hautaustapojen perusteella Xocalı-Gədəbəyn kulttuuriin. Tämä kulttuuri kattoi Azerbaidžanin läntiset alueet sekä Vähän Kaukasuksen vuoristo- ja aluskukkula-alueet ja se oli olemassa noin 13./12. vuosisadalta 7./6. vuosisadalle eaa. Xocalı-Gədəbəyn kulttuurille ovat ominaisia kivipaasiarkku-hautaukset (cista-haudat), hautaukset kivilaatikoihin ja kurgaanit (hautakummut), jotka sisältävät kollektiivihautauksia tai yksittäishautoja. Tämän kulttuurin aineelliseen perintöön kuuluu mustaa ja harmaata keramiikkaa, jossa on kiillotettu pinta ja joka on koristeltu geometrisin kuvioin, pronssi- ja rauta-aseita (tikareita, miekkoja, keihäänkärkiä), pronssivöitä sekä erilaisia koruja (rannerenkaita, korvakoruja, vaateneuloja, helmiä).
Arkeologiset tutkimukset.
Varhaiset tiedot ja rekisteröinti.
Ensimmäiset tiedot Qazaxbəylin kylän ympäristön arkeologisesta perinnöstä ovat peräisin 1900-luvun puolivälistä. C. Ə. Xəlilovin lyhyt julkaisu vuodelta 1958 ja S. M. Qaziyevin alueellinen katsaus vuodelta 1962 vahvistavat muinaisen nekropolin olemassaolon tällä alueella. Myöhempinä aikoina kohde merkittiin Azerbaidžanin arkeologisten kohteiden rekisteriin ja otettiin valtion suojelukseen.
Pelastuskaivaukset 2019.
Toukokuussa 2019, Qazaxbəylin kylän läpi kulkevan Baku-Ələt-Qazax-Punainen Silta -tien levennystöiden yhteydessä, Təpəaltın alueelta löydettiin sattumalta hautoja. Tämän vuoksi Azerbaidžanin kansallisen tiedeakatemian arkeologian ja etnografian instituutin (nykyisin Arkeologian, etnografian ja antropologian instituutti) Qazax-Tovuzin arkeologinen retkikunta, johtajinaan B. Cəlilov, F. Quliyev ja Ş. Nəcəfov, suoritti kiireellisiä pelastuskaivauksia. Kaivausten aikana tutkittiin viisi maakuoppahautaa.
Löydettyjen hautojen tutkimus osoitti, että vainajat oli haudattu pääasiassa koukkuasentoon (kädet ja jalat taivutettuna vatsaa kohti), asetettuna oikealle tai vasemmalle kyljelleen. Vaikka hautojen suuntaus vaihteli, itä-länsi ja luode-kaakko -suunnat olivat vallitsevia. Tämä hautaustapa on tyypillinen monille Xocalı-Gədəbəyn kulttuurin kohteille.
Haudoista löydettiin seuraavia hauta-antimia:
Keramiikka: Mustia ja harmaita saviastioita, hyvin poltettuja, usein kiillotetulla pinnalla. Muotoihin kuuluivat pikarit, kannut, maljamaiset astiat ja kannet (mukaan lukien tyypilliset "stukko"-kannet, joissa oli sienimäinen kahva). Joidenkin astioiden pinta oli koristeltu painetuilla pisteillä, uurretuilla viivoilla tai kohokuvioilla. Typologinen analyysi osoittaa keramiikan ajoittuvan 10. vuosisadan lopusta 7. vuosisadalle eaa.
Metalliesineet: Rautatikarit (yksi niistä löydettiin kiinnitettynä vyöhön), pronssiset kaksisiipiset nuolenkärjet, pronssiset neulat, oletettavasti vaatteisiin kuuluneet. Rautaesineiden löydöt vahvistavat varhaisrautakauden alkamisen.
Korut: Löydettiin useita punertavia karneolihelmiä, jotka oli todennäköisesti pujotettu hiusletteihin.
Löytöjen typologinen vertailu.
Qazaxbəylin hautausmaan aineisto, mukaan lukien keramiikan muodot ja koristelu, metalliesineet (rautatikarit, pronssiset nuolenkärjet) ja hautaustavat (koukkuasento, suuntaus), osoittavat merkittävää samankaltaisuutta muiden samanaikaisten Qazax-Gədəbəyn alueen kohteiden kanssa, kuten Zəyəmçayn nekropoli, Sarıtəpə, Babədərviş ja muiden Xocalı-Gədəbəyn kulttuurin kohteiden kanssa. Tämä todistaa, että alueen väestö noudatti tuolloin yhtenäisiä tai hyvin samankaltaisia kulttuurisia perinteitä.
Merkitys.
Qazaxbəylin hautausmaalla on merkittävä tieteellinen arvo Azerbaidžanin luoteisalueiden arkeologialle ja muinaishistorialle myöhäispronssikaudelta varhaisrautakaudelle.
Nykytila ja suojelu.
Azerbaidžanin tasavallan ministerikabinetin päätöksellä Qazaxbəylin hautausmaa on otettu valtion suojelukseen kansallisesti merkittävänä arkeologisena kohteena. Vuonna 2019 tienrakennuksen yhteydessä suoritetut pelastuskaivaukset mahdollistivat osan kohteesta pelastamisen tuhoutumiselta ja sen tieteellisen tutkimisen. Siitä huolimatta alueeseen kohdistuu edelleen riski vaurioitua ihmisen toiminnan (maatalous, infrastruktuurin kehittäminen) seurauksena. Kohteen täyden potentiaalin selvittämiseksi ja sen pitkäaikaisen säilymisen varmistamiseksi on välttämätöntä määrittää sen rajat tarkasti, perustaa suojavyöhyke ja suorittaa tulevaisuudessa laajempia arkeologisia tutkimuksia.