tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nicanor Duarte Frutos

Óscar Nicanor Duarte Frutos (s. 11. lokakuuta 1956) oli Paraguayn presidentti vuosina 2003–2008. Coronel Oviedossa syntynyt Duarte kasvoi Alfredo Stroessnerin diktatuurin aikana ja liittyi jo 14-vuotiaana vuonna 1971 vanhempiensa vaikutuksesta Colorado-puolueeseen, joka oli ainoa sallittu puolue vuoteen 1963.
Duarte on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi 1989. Hän opiskeli Universidad Nacional de Asunciónissa ja Universidad Católica de Asunciónissa. Hän on työskennellyt toimittajana "Última Horassa" 1981–1991 ja opettanut sosiologiaa ja etiikkaa Universidad Nacional de Asunciónissa. Hän oli opetusministerinä Juan Carlos Wasmosyn (1993–1998) ja Luis Ángel González Macchin (1999–2003) hallituksissa. Helmikuussa 1997 hän erosi hallituksesta erimielisyyksien vuoksi ja liittyi Movimiento de Reconciliación Coloradaan.
Tammikuussa 2001 Duarte oli ANR-PC:n ehdokkaana puheenjohtajaksi vuosiksi 2001–2004. Vaaleissa 27. huhtikuuta 2003 hän sai 37,1 % äänistä ja valittiin kaudelle 2003–2008 yhdentenätoista perättäisenä ANR-PC:n presidenttinä. Hän on myös ensimmäinen joka ei ole katolilainen. Hänen varapresidenttinään oli Luis Alberto Castiglioni. Duarte on ajanut edeltäjiään vasemmistolaisempaa politiikkaa. Virkaanastujaisissaan hän puhui uusliberalismia vastaan ja on vastustanut ALCAa.
Tammikuussa 2004 lehdet raportoivat salajuonesta murhata Duarte. 8. maaliskuuta 2006 korkein oikeus antoi päätöksen jonka mukaan Duarte sai olla samaan aikaan presidentti ja puoluejohtaja, mitä kongressiedustajat pitivät perustuslain vastaisena.
Duarte väitti joutuneensa attentaatin kohteeksi myös helmikuussa 2008 vieraillessaan asevoimien päämajassa, jossa hän sai juotavakseen lasin vettä, joka sisälsi suolahappoa.
Ainoan sallitun viisivuotisen kautensa lopulla Duarte asettui ehdolle huhtikuun 2008 vaaleihin ja ilmoitti eroavansa presidentinvirasta ryhtyäkseen senaattoriksi.
Hänen seuraajakseen presidentiksi valittiin vasemmistolainen entinen piispa Fernando Lugo.
Duarte jätti kesäkuun 2008 lopulla, kaksi kuukautta ennen virkakautensa loppua, eronanomuksensa kongressin puhemiehelle ryhtyäkseen 1. heinäkuuta senaattoriksi.
Parlamentti kutsuttiin kokoon keskustelemaan anomuksen hyväksymisestä. Jos Duarte olisi saanut eron, häntä olisi seurannut presidenttinä varapresidentti Francisco Oviedo, mutta parlamentin torjuessa eronpyynnön Duartesta tuli kautensa jälkeen äänioikeudeton elinikäinen senaattori. Opposition mukaan Duarte yritti päästä syytesuojaan korruptiosyytteiltä ryhtymällä senaattoriksi.
Pathé Baby

Pathé Baby on käsikäyttöinen elokuvaprojektori, jonka esitteli ranskalainen Pathé vuonna 1922. Se käytti ä ja oli tarkoitettu kotikäyttöön. Vuonna 1923 ilmestyi Pathé Baby Camera, joka oli veivattava filmikamera. Myöhemmin Pathé julkaisi projektoristaan moottorikäyttöisen version ja kameran, joka toimi vieterillä. Pathé Baby laitteet toistivat ja kuvasivat 16 kuvaa sekunnissa, käsikäyttöisissä laitteissa tämä oli tietenkin riippuvainen projektorin käyttäjän veivinpyörittämisnopeudesta. 
Pathé Baby tuotelinjaa valmistettiin vuosina 1922–1935. Se oli aikoinaan hyvin suosittu kotielokuvalaite, ja 9,5 mm:n filmille julkaistuja elokuvia oli lukuisia. Projektori käytti pientä filmikelaa, johon mahtui 30 jalkaa (~9,14 metriä) filmiä. Filmin säästämiseksi projektorissa oli mekanismi, joka luki filmin laitaan leikattuja syvennyksiä. Syvennyksen kohdalla projektori pysäytti filmin paikoilleen hetkeksi, näin esimerkiksi elokuvien otsikot ja välitekstit voitiin esittää yhdellä filmiruudulla.
Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue

Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue (esp. "Asociación Nacional Republicana", "Partido Colorado") (ANR-PC) on vuonna 1887 perustettu konservatiivipuolue, joka hallitsi Paraguayta yhtämittaisesti tammikuuhun 1947 saakka ja oli vuosina 1947–1962 ainut sallittu. Colorado-puolue oli myös Alfredo Stroessnerin vuosien 1954–1989 diktatuurin toinen tukipilari, toisen ollessa asevoimat.
Puolueen perusti 11. syyskuuta 1887 kenraali Bernardino Caballero nimellä "Partido Nacional Republicano". Puolueen yhtämittaisen valtakauden keskeytti presidentti Higinio Morínigon maastapako sisällissodan vuoksi.
27. huhtikuuta 2003 vaaleissa Colorado-puolue sai 35,3 % äänistä ja 37 paikkaa 80 paikkaiseen parlamenttiin ja 16 senaatin 45 paikasta. Sen ehdokas Nicanor Duarte Frutos voitti presidentinvaalit ja valittiin maan presidentiksi. 
Vuoden 2008 vaaleissa presidentiksi valittiin ensimmäistä kertaa 61 vuoteen muuta puoluetta kuin Coloradoa edustanut ehdokas, kun Fernando Lugo voitti. Vuonna 2013 Colorado-puolueen Horacio Cartes valittiin presidentiksi. Myös maan nykyinen presidentti vuodesta 2018, Mario Abdo Benítez, edustaa Colorado-puoluetta.
Celestine Babayaro

Celestine Babayaro (s. 29. elokuuta 1978 Kaduna, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka pelasi merkittävän osan urastaan Belgiassa ja Englannissa.
Babayaro pelasi juniorivuotensa Plateau Unitedissa, josta siirtyi vuonna 1994 Belgian pääsarjaan RSC Anderlechtiin. Huhtikuussa 1997 75:n Anderlecht ottelun jälkeen Englannin Valioliiga -joukkue Chelsea osti 175-senttiä pitkän nuorukaisen 2,25 miljoonalla punnalla. Chelseassa ollessaan Babayaro oli mukana auttamassa joukkueen Valioliigan mestaruuteen kaudella 2005/06, FA Cup mestaruuteen (2000) ja FA Community Shieldin voittoon (2000). Vúonna 2005 Babayaro siirtyi Newcastlen riveihin. Loppuvuodesta 2007 hän purki seuran kanssa yhteisymmärryksessä sopimuksen loukkaantumisten takia. 
Tammikuussa 2008 Babayaro solmi sopimuksen MLS-seura Los Angeles Galaxyn kanssa. Kaksi kuukautta myöhemmin hänet yllättäen erotettiin joukkueesta eikä hän jatkanut enää uraansa.
Babayaro on edustanut Nigerian maajoukkuetta 35 kertaa ja on tehnyt pelaamissaan otteluissa kaksi maalia. Babayaro on edustanut maataan vuoden 2002 MM-kisoissa, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa ottelussa, ja Afrikan mestaruuskisoissa 2004. Hän oli myös voittamassa olympiakultaa Nigerian joukkueessa vuoden 1996 kesäolympialaisissa.
RT-21 Temp 2S

RT-21 Temp 2S (tunnettu myös lännessä nimellä SS-16 Sinner) oli Neuvostoliiton kehittämä mannertenvälinen ohjus, jonka kehittely oli pohjana lyhyemmän kantaman SS-20-ohjuksen kehittelyyn. Tarkoitus oli kehittää liikuteltava kiinteäpolttoaineinen, kolmivaiheinen mannertenvälinen ohjus.
Ohjuksen kehittely alkoi 1969, ja ensimmäiset koelennot tehtiin 1972. Viimeinen koelento 1976 päättyi epäonnistumiseen, eikä ohjusta liitetty virallisesti Neuvostoliiton ohjuspelotteeseen. Monia ohjuksia kuitenkin rakennettiin ja läntisten lähteiden mukaan joitain kymmeniä sijoitettiin laukaisuvalmiiksi Plesetskiin.
Ohjus tuli valmiiksi 1980-luvun puolivälissä, mutta silloin ohjelma peruutettiin kansainvälisten sopimusten takia. Ohjuksen kantomatka oli 10 500 km, ja siinä oli 940 kg:n painoinen 0,65–1,5 megatonnin taistelukärki. Ohjuksen tarkkuus
CEP oli 450–1 640 metriä venäläisten lähteiden mukaan, eli nykyajan mittapuun mukaan se ei ollut kovin tarkka, mutta läntiset lähteet sanovat tarkkuudeksi 360–480 metriä.
Tarija

Tarija eli San Bernardo de Tarija on kaupunki Tarijan departementissa, Etelä-Boliviassa. Sen asukasluku on 194 300 (2010).
Kaupunki perustettiin 4. kesäkuuta 1574 nimellä Villa de San Bernardo de la Frontera de Tarixa. Se on nimetty Francisco de Tarijan mukaan. Ilmasto ja maaperä ovat sopivat viinin viljelyyn.
Siirtomaatyylinen Catedral Metropolitana valmistui 1810.
Kalliokielo

Kalliokielo ("Polygonatum odoratum") on Euroopassa ja Aasiassa kasvava kukkakasvi. Sen ulkonäössä on tiettyjä yhtäläisyyksiä kielon ("Convallaria majalis") kanssa ja kuten kielo, myös kalliokielo on myrkyllinen. Suomessa kalliokielo on yleinen maan eteläosissa, mutta rauhoitettu entisten Oulun ja Lapin läänien alueella.
Ulkonäkö ja koko.
Kalliokielo kasvaa 20–40 cm korkeaksi. Varsi on pysty tai nuokkuva, särmikäs, uurteinen ja alaosasta punertava. Kahdessa rivissä kasvavat lehdet ovat varren kärkipuoliskossa. Ne ovat 5–10 cm pitkiä, kapeanpuikeita, poimuttomia ja alta sinivihreitä. Tuoksuvat, nuokkuvat kukat ovat tavallisesti yksittäin lehtihangoissa. Kooltaan torvimaiset kukat ovat 12–25 mm pitkiä ja väriltään hieman vihertävän valkoisia. Kalliokielo kukkii touko-kesäkuussa. Myrkylliset marjat ovat sinimustia ja vahapeitteisiä.
Kalliokielo saattaa risteytyä lehtokielon ("P. multiflorum") kanssa lajin yhteisillä esiintymisalueilla. Risteymää kutsutaan nimellä tarhakalliokielo ("P. multiflorum" x "odoratum").
Levinneisyys.
Kalliokieloa tavataan lähes koko Euroopassa. Levinneisyysalue jatkuu läpi keskisen Venäjän aina Kiinaan ja Japaniin saakka. Suomessa kalliokieloa tavataan Etelä-Lappia myöten. Laji on yleinen Etelä-Suomessa Satakunnan, Etelä-Hämeen ja Etelä-Savon korkeudelle saakka. Pohjoisemmassa lajia tavataan vain satunnaisesti.
Elinympäristö.
Kalliokielo viihtyy monenlaisissa varjoisissa paikoissa, kuten kalliopengermillä, lehtokallioilla, kivikoissa, kivisillä mäillä, harjuilla, niityillä, rinnemetsiköissä, puronvarsilehdoissa ja lettokorvissa.
Käyttö.
Aikaisemmin kalliokielon juurta on käytetty leipäjauhojen jatkeena nälkävuosina. Lääkkeenä juurta on käytetty turvotuksen alentamiseen. Kalliokielon ja lehtokielon risteymää tarhakalliokieloa viljellään koristekasveina.
Michèle Alliot-Marie

Michèle Alliot-Marie (s. 10. syyskuuta 1946 Villeneuve-le-Roi, Seine-et-Oise, nykyisin Val-de-Marne) on ranskalainen poliitikko, joka toimi sisäministerinä Fillonin hallituksessa vuosina 2007–2009, oikeusministerinä 2009–2010 ja ulkoministerinä marraskuusta 2010 helmikuuhun 2011. Hän oli 2002–2007 puolustusministeri ja on ollut Ranskan ensimmäinen keskeisen puolueen naispuolinen johtaja.
UMP eli Union pour un Mouvement Populaire -puolueessa Alliot-Marie edustaa parlamenttiryhmän puheenjohtajan Jean-Louis Debrén kanssa sosiaalisen vastuun linjaa. Näin hän on uskollinen gaullismin perillinen, ja hänellä on oma käsityksensä Ranskasta ja ranskalaisten hyvinvoinnin edistämiseksi tarvittavista toimenpiteistä. 
Talouslehti Forbes luokitteli vuonna 2006 Alliot-Marien maailman 57. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi. Forbesin listan kärjessä on Saksan liittokansleri Angela Merkel, ja Tarja Halonen on sijalla 44. 
Elämäkerta.
Michèle Alliot-Marie on Biarritzin kaupungin entisen määrin ja kansanedustajan Bernard Marien tytär. Hän on toiminut kansainvälisenä rugbytuomarina, esimerkiksi vuoden 1965 viiden valtion kilpailuissa. 
Alliot-Marie on oikeustieteen tohtori ja valtiotieteen tohtori. Hän on myös suorittanut Ranskassa vaadittavan asianajajatutkinnon. Hänellä on tutkinnot yksityisoikeudessa, oikeushistoriassa ja valtiotieteessä. Hän on aiemmin toiminut lehtorina Pariisin 1. yliopistossa ja asianajajana. 
Vuonna 2006 Michèle Alliot-Marie vihjaili mahdollisuudesta asettua ehdolle vuoden 2007 presidentinvaaleissa, mutta ei lopulta asettunut ehdokkaaksi. Hän pääsi presidentinvaalien ja Nicolas Sarkozyn voiton jälkeen François Fillonin hallituksen sisäministeriksi. Toimenkuvasta poistettiin kuitenkin maahanmuutto, joten se ei ole yhtä näkyvä kuin Sarkozyn tai de Villepinin aikana. Hän siirtyi oikeusministeriksi, kun Rachida Dati valittiin Europarlamenttiin kesäkuussa 2009. Fillonin hallituksen uudelleenjärjestelyssä hän siirtyi ulkoministeriksi Bernard Kouchnerin tilalle.
Alliot-Marieta arvosteltiin Tunisian vuodenvaihteen 2010–2011 levottomuuksien vuoksi, kun hän kertoi parlamentissa Ranskan olevan valmis lähettämään poliiseja kukistamaan yksinvaltaista presidenttiä vastaan nousseita levottomuuksia. Lisää kritiikkiä aiheutti Alliot-Marien Zine el-Abidine Ben Alin klaaniin kuuluvan liikemiehen Aziz Miledin yksityiskoneen käyttö. Hän joutui lopulta 27. helmikuuta 2011 eroamaan ministerin tehtävistä, kun hänen ja hänen perheensä välejä syrjäytetyn diktaattorin Ben Alin hallintoon pidettiin liian läheisinä.
Alliot-Marie on ollut Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1989–1993 sekä 2014–2019. Ensimmäisellä kaudellaan hän istui Euroopan demokraattien yhteistyöryhmässä ja toisella kaudellaan Euroopan kansanpuolueen ryhmässä.
Pölytys

Pölytys on siemenkasvien siitepölyn kulkeutumista koppisiemenisillä kasveilla kukan emin luotille tai paljassiemenisillä kasveilla emikävyn paljaalle siemenaiheelle. Pölytyksen seurauksena siitepölyhiukkanen kasvattaa siiteputken, jota pitkin siitepölyhiukkasen sisältämän koirasgametofyytin koiraspuoliset sukusolut siirtyvät siemenaiheen sisältämän naarasgametofyytin eli alkiorakon sisään ja hedelmöittävät naaraspuoliset sukusolut.
Pölyttäminen on siemenkasvien lisääntymiselle välttämätöntä. Pölytys voi tapahtua tuulen, veden tai erilaisten pölyttäjäeläinten välityksellä. Pölyttäjäeläiminä voivat toimia erilaiset hyönteiset, linnut, lepakot tai jotkin muut nisäkkäät. Eräillä kasveilla onnistuu myös itsepölytys, jolloin pölytys tapahtuu yhden kukan sisällä. Itsepölytyksessä heteet taipuvat luotin päälle ja varistavat siitepölyn emin luotille. Tällaisia kasveja ovat esimerkiksi kaura, vehnä ja ohra.
Derrick Brew

Derrick Brew (s. 28. joulukuuta 1977 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija.
Brew valittiin Edmontonin MM-kisoihin 2001 Yhdysvaltain 4 x 400 metrin viestijuoksujoukkueeseen, kun hän sijoittui maansa karsinnoissa neljänneksi. Kisoissa Yhdysvallat voitti viestissä maailmanmestaruuden. Hän oli mukana viestijoukkueessa myös Pariisin MM-kisoissa 2003, joissa Yhdysvallat juoksi jälleen voittoon, mutta joukkueessa juosseen Calvin Harrisonin dopingkäryn tuloksena Yhdysvallat tuomittiin seuraavana vuonna menettämään tämä kultamitalinsa. Brew selviytyi Ateenan olympialaisiin 2004 myös henkilökohtaiselle 400 metrin matkalle, jolla hän saavutti olympiapronssia ajalla 44,42. Hän oli kisoissa mukana myös viestijoukkueessa, joka voitti olympiakultaa. Kauden lopussa hän oli toinen.
Brew oli jälleen viestijoukkueessa Helsingin MM-kisoissa 2005 ja voitti jälleen maailmanmestaruuden pitkässä viestissä.
Energiakriisi

Energiakriisi on ihmisen taloudellisen toiminnan käyttämän energian puutteen ja sen aiheuttaman hinnan kohoamisen aiheuttama kriisi.
Merkittävä maailmanlaajuinen energiakriisi syntyi ensimmäisen kerran 1970-luvun öljykriisin yhteydessä.
Merkittävä energiakriisi alkoi 2021 COVID-19-pandemian ja vuoden 2020 Venäjän–Saudi Arabian öljysodan jälkeen, kun energian kysyntä alkoi nousta normaaliksi.
Kesällä 2021 energian hinta nousi 17 %, mikä aiheutti euroalueelle 13 vuoteen suurimman 3,4 % inflaation. Syyskuussa 2021 maakaasun hinta oli Euroopassa 6,5-kertainen vuoteen 2019 verrattuna. Lokakuussa hinta nousi entisestään kun talvesta ennustettiin kylmää.
Johnny and the Hurricanes

Johnny &amp; The Hurricanes on yhdysvaltalainen rock 'n' roll -yhtye Ohiosta. Yhtyeen perusti joukko nuoria opiskelijoita vuonna 1957. Kukaan jäsenistä ei halunnut laulaa. Yhtyeen kuuluisin hitti lienee "Red river rock" (1959), jota myytiin yli miljoona kappaletta.
Matt Ridley

Matthew (Matt) Ridley (s. 7. helmikuuta 1958) on brittiläinen tiedekirjoittaja. Kirjoissaan Ridley esittelee ideoita, joita geenilähtöinen näkökulma on nostanut esiin biologiassa.
Stone (albumi)

Stone on metalliyhtye Stonen vuonna 1988 julkaistu ensimmäinen pitkäsoitto. Levyn tuottivat Mikko Karmila ja Stone. Levyltä on julkaistu singlenä kappale ”Real Delusion”. Albumin tunnetuimmaksi kappaleeksi on noussut avausraita "Get Stoned", joka on Suomen metallipiireissä erittäin tunnettu.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8, ja se pysyi listalla yhteensä 15 viikkoa.
Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas

Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas () sijaitsee Ranskassa Chaux'n metsän lähistöllä, lähellä Besançonin kaupunkia olevassa Arc-et-Senans'n kunnassa. Se oli merkittävä valistusajan rakennushanke, jonka tarkoituksena oli järkeistää teollisuusrakennukset ja -prosessit filosofisen järjestyksen mukaan.
Arkkitehti Claude-Nicolas Ledoux suunnitteli tehtaan rakennukset, joita alettiin rakentaa vuonna 1775 Ludvig XVI:n valtakaudella. Puoliympyrän muotoisen rakennusryhmän tarkoituksena oli kuvastaa työn hierarkkista luonnetta. Tehdasta oli tarkoitus myöhemmin laajentaa ideaaliseksi kaupungiksi, mutta hanke jäi toteutumatta.
Alueen kunnosta huolehtii Claude-Nicolas Ledoux -instituutti. Tehdas lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1982.
Meddle

Meddle on Pink Floydin vuonna 1971 julkaisema albumi.
Avauskappale ”One of These Daysillä” on yksi rumpali Nick Masonin harvoista laulusuorituksista yhtyeen historiassa (Mason jakoi päävokaalit David Gilmourin kanssa vuoden 1968 "A Saucerful of Secretsin" kappaleessa ”Corporal Clegg”). Masonin ääntä madallettiin erinäisillä efekteillä hänen lausuessaan instrumentaalin keskeisen fraasin: ”One of these days I’m going to cut you into little pieces”.
Seuraavat kappaleet ”A Pillow of Winds” ja ”Fearless” ovat tyypillistä sen ajan Floyd-musiikkia, mutta A-puolen neljäs kappale, Watersin ”San Tropez” on kevyesti jatsahtava leppoisa laulu, jonka tyyppistä yhtye ei ennen sitä eikä enää sen jälkeenkään koskaan tehnyt. Ykköspuolen päättää lyhyt ”Seamus”, jossa kuullaan Gilmourin laulun ohessa myös koiran ulinaa. Yhtye esitti samantyylisen hidastempoisen blues-kappaleen myös elokuvassa "" nimellä ”Madamoiselle Nobbs”, jossa Richard Wright pitää mikrofonia ulisevan koiran kuonon edessä.
Levyn tunnetuin kappale lienee koko toisen puoliskon käsittävä ”Echoes”. Roger Watersin mukaan ”Echoes” aloitti muita ihmisiä käsittelevien sanoitusten sarjan ja vei yhtyettä yhä lähemmäksi albumia "The Dark Side of the Moon". ”Echoes”-kappale oli aluksi avaruusteemainen, mutta yhtye päätti vaihtaa tekstit merenalaisteemaan johtuen silloisesta space rock -leimastaan.
Albumin kansikuvan suunnitelleen Hipgnosiksen Storm Thorgersonin alkuperäinen idea oli laittaa levyn kansikuvaksi kuva paviaanin anuksesta. Kansikuvaksi lopulta päätyi kuva vedenalaisesta korvasta ja korvaan ”virtaavista” ääniaalloista.
Platu 25

Platu 25 on 25-jalkainen urheilullinen kilpapurjevene. Platu 25 on Euroopan suurin nykyaikainen yksityyppiluokka. Euroopassa veneitä on yli 500 kappaletta. Vuonna 2005 ISAF -tunnustuksen saaneen luokan maailmanmestaruuskilpailuihin odotetaan vuosittain yli 100 venekuntaa. MM-kilpailuihin osallistuu lukuisia purjehduksen ammattilaisia, joten harrastuksessa pitkälle edenneille amatööreille riittää myös haasteita. Luokka on tunnettu hyvästä tunnelmasta ja tasokkaasta kilpapurjehduksesta. Suomessa veneluokan toimintaa hallinnoi ja kehittää Suomen Urheiluveneliitto ry.
Platu on esitelty kotimaisten venelehtien artikkeleissa; Vene-lehti 4/2006 ja syksyn 2005 Pro Sail -lehdessä
Historia.
Platu syntyi suunnittelija Bruce Farrin kynästä 1990-luvun puolivälissä urheiluveneiden aaltoon. Siitä tuli nopeasti kaikilla mantereilla suosittu yksityyppiluokka. Euroopassa Beneteau 25 nimellä tunnetun Platun suunnittelu perustuu Farrin tekemiin havaintoihin hänen kehitellessään Volvo Ocean Race -veneitä. Platussa on samankaltaisuuksia edellisten sukupolvien ”VOR”-veneiden kanssa.
Koisjärvi (Pusula)

Koisjärvi on kylä Pusulassa Lohjalla Somerolle vievän seututie 280:n ja Hyrsylä–Vihti-tien (yhdystie 1223) risteyksessä. Koisjärven postinumero on 09630, ja postinumeroalueen väkiluku on 499 asukasta (31.12.2015).
Koisjärven nähtävyyksiin kuuluu mänty, jonka on sanottu olevan kuvattuna 50, 20 ja 10 markan ja pennin kolikoissa. Ehdokkaita kolikoissa kuvatuksi männyksi on kuitenkin myös muualla, ja Rahamuseon mukaan todisteita sille, että kolikossa kuvatulla puulla olisi mitään todellista esikuvaa, ei ole. Mänty esiintyy myös Pekka ja Susi -yhtyeen vuonna 1994 ilmestyneen "Pekka ja Susi" -albumin kannessa. Kylän toinen maamerkki on saman risteyksen luona oleva, tielle hyvin näkyvä seinäkirjoitus "Koisjärven disko" vanhassa punamullalla maalatussa rakennuksessa (entinen kauppa).
Tärkeä luonnonkohde on kylän nimikkojärvi Koisjärvi, joka on ulottunut myös Salonkylän, Hakulan ja Hyrsylän alueelle. Kylän ja [seututie 110]:n väliin jäävä järvi kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan. Vedenpinnan laskemisen vuoksi järvi on kasvanut lähes umpeen, ja vesialaa on alle puoli hehtaaria.
Vuonna 2014 lakkautettu kuusiluokkainen Koisjärven kyläkoulu oli perustettu 1903. Lukuvuonna 2011–2012 oppilaita oli 27, mutta syyskuussa 2013 enää 19..
Endemol

Endemol oli televisioyhtiö, jonka omisti italialainen Mediaset. Yrityksellä oli tytäryhtiöitä 23 eri maassa, mukaan lukien Iso-Britannia, Yhdysvallat, Espanja, Italia, Saksa, Puola, Australia ja Meksiko.
Tammikuussa 2015 Endemol yhdistyi Shine Groupin ja Core Median kanssa Endemol Shine Groupiksi.
Historiaa.
Endemolin perustivat 1994 John de Mol ja Joop van den Ende. Yhtiön nimi muodostuu
heidän sukunimiensä yhdistelmästä. Endemolin suurin menestys on tositelevisio-ohjelma "Big Brother", jota on esitetty useissa maissa sen jälkeen, kun 1. tuotantokausi tehtiin Alankomaissa syyskuusta 1999 alkaen.
Vuonna 2000 yhtiö myytiin espanjalaisella teleoperaattorille ja mediayhtiölle Telefónicalle 5,5 miljardin euron hintaan.
Endemol haastoi oikeuteen brasilialaisen tv-kanavan SBT:n "Big Brotherin" plagioimisen takia ja on uhannut tehdä saman venäläiselle yritykselle "Behind The Glass" -ohjelman takia.
Claude-Nicolas Ledoux

Claude-Nicolas Ledoux (21. maaliskuuta 1736 Dormans – 18. marraskuuta 1806 Pariisi) oli ranskalainen uusklassistinen arkkitehti. Häntä pidetään yhtenä oman aikansa suurimmista arkkitehdeista. Ledoux tunnetaan maanmiehensä Étienne-Louis Boulléen tavoin ennakkoluulottomana visionäärinä ja utopistina. Vain harvat hänen suunnittelemistaan rakennuksista ovat säilyneet nykypäiviin saakka
Utopistina Ledoux toivoi, että kaupunkisuunnittelu ja arkkitehtuuri johtaisivat ihanneyhteiskuntaan. Tästä huolimatta Ledoux'n merkittävimmät työt olivat Ranskan kuningashuoneen rahoittamia ja olivat "ancien régimen" symboleja. Hänen uraansa lyhensi Ranskan vallankumous. Vuonna 1804 Ledoux julkaisi kirjan "L'Architecture considérée sous le rapport de l'art, des mœurs et de la législation", joka käsitteli hänen töitään.
Ledoux opiskeli arkkitehti Jacques-François Blondelin johdolla, ja hänen varhaiset työnsä edustavat Ludvig XVI:n tyyliä. Näihin lukeutuvat muun muassa Hotel d’Hallwyl ja Hotel d’Uzes. Vuosina 1771–1773 rakennettiin Ledoux’n Madame Du Barrylle piirtämä Pavillion de Louveciennes, joka oli Ledouxin ensimmäisiä puhdasta uusklassismia edustanut rakennus.
Ledoux sai vuonna 1773 nimityksen Ranskan kuninkaan hoviarkkitehdiksi. Hänet nimitettiin myös Ranskan akatemian jäseneksi.
Ledouxin kuuluisin työ on mittava Arc-et-Senans’n kuninkaallinen suolatehdas ("Saline royale d'Arc-et-Senans"), joka toteutettiin vuosina 1775–1780. Se rakennettiin, kun Ledoux toimi suolakaivosten tarkastajana. Suolatehtaan rakennusten erikoislaatuiset vyötetyt doorilaiset pylväät sekä suunnitelman karu geometrisyys ja primitivistiset ominaisuudet olivat jotain täysin ennennäkemätöntä.
Laaja suolatehtaan alue oli kuitenkin vain osa suurempaa hanketta, Ledouxin kaavailemaa Chauxin ihannekaupunkia. Suolatehtaan oli määrä olla kaupungin ydin. Ledoux työsti Chauxin kaupungin kunnianhimoista suunnitelmaa vuodesta 1785 alkaen. Ihannekaupungin tyylisuuntana oli yksinkertaistettu ja riisuttu uusklassismi, ja suunnitelmassa käytettiin lähinnä puhtaita geometrisia muotoja. Mukana on egyptiläisiä pyramideja, pohjapiirustukseltaan falloksen muotoinen bordelli, vanteen muotoinen talo ja joitakin pallomaisia rakennelmia. Kaupungin pohjakaavassa oli myös havaittavissa kytköksiä vapaamuurariuteen. Chauxin ihannekaupunki jäi lopulta lähinnä oudoksi ja ihmeelliseksi unelmaksi, jota ei koskaan rakennettu. Sen suunnitelma on julkaistu Ledouxin teoksessa "L'architecture considérée sous le rapport de l'art, des mœurs et de la législation".
Ledoux pystyi lopulta toteuttamaan useita edistyksellisiä ideoitaan Pariisin ympäristöön 1780-luvulla rakennetuissa tullirakennuksissa (Barrières), joihin kuuluu myös Rotonde de la Villette.
John de Mol

Johannes "John" Hendrikus Hubert de Mol, Jr. (s. 24. huhtikuuta 1955 Haag, Alankomaat) on alankomaalainen mediayrittäjä ja miljardööri. "Forbes"-lehden mukaan hän kuului vuonna 2007 maailman 500 rikkaimman ihmisen joukkoon.
De Mol on yksi televisioyhtiöiden Endemolin ja Talpan perustajista.
Endemol-yhtiön synty.
De Mol loi omaisuutensa tuottamalla televisio-ohjelmia. Vuosina 1997–1999 hän kehitti suositun tositelevisiosarjan "Big Brotherin" oman tuotantoyhtiönsä John de Mol Produktiesin kautta. Vuonna 1994 hänen yrityksensä yhdistyi Joop van den Ende TV-Productiesin kanssa Endemol-yhtiöksi, mutta jatkoi silti itsenäistä toimintaa.
De Mol myi oman osuutensa Endemolista vuonna 2000 Telefónicalle, mutta jatkoi luovana johtajana vuoteen 2004 saakka.
Talpa-yhtiön synty.
Vuonna 2005 de Mol perusti TV-kanavana Talpan, joka omistaa lähetysoikeudet Alankomaiden jalkapallon mestaruussarjaan. Nimi "Talpa" on latinaa ja tarkoittaa myyrää, hollanniksi "mol", mikä viittaa John de Molin sukunimeen. Talpa aloitti lähetykset 13. elokuuta 2005.
Yksityiselämä.
De Mol on ollut naimisissa Willeke Albertin kanssa. Näyttelijä Johnny de Mol on heidän poikansa.
Televisiotoiminnan ulkopuolella de Mol johtaa suurta säätiötä, joka omistaa merkittäviä osuuksia autovalmistaja Spyker Carsista, jalkapallojoukkue Manchester Unitedista ja teleyhtiö Versatelista.
De Molin sisko näyttelijä Linda de Mol on esiintynyt monissa John de Molin tuottamissa ohjelmissa.
"Het Financieele Dagblad" -lehti kertoi heinäkuussa 2006, että de Mol suunnittelee ostavansa takaisin 77 prosentin osuuden Endemolista Telefonicalta.
Saint-Savin-sur-Gartempe

Saint Savin tai Saint-Savin-sur-Gartempe on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Viennen departementissa. Se sijaitsee departmentin pääkaupungin Poitiersin itäpuolella. Kunnan pinta-ala on 18,8 neliökilometriä ja siellä on arviolta 860 asukasta (vuonna 2016).
Kunnassa sijaitsee luostari, joka on kuulunut Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1983.
Luostari.
Romaanisessa Saint-Savin-sur-Gartempen luostarissa, jonka rakentaminen aloitettiin 1000-luvun puolessavälissä, on useita yhä loistavassa kunnossa olevia 1000- ja 1100-lukujen seinämaalauksia. Ristinmuotoisen kirkon laivan ja sivulaivan risteymäkohdassa sijaitsee neliömäinen torni.
Ensimmäisenä rakennettiin sivulaiva, kuori ja sen katettu käytävä sekä monikulmainen apsis. Seuraavassa rakennusvaiheessa tehtiin päälaivaan kolme syvennystä, kellotorni ja sen kuisti ja viimeiseksi vielä viimeiset kuusi syvennystä päälaivaan. Kellotorni viimeisteltiin 1300-luvulla yli 80 metriä korkealla kivisellä torninhuipulla.
Vesa Hanski

Vesa Juhani Hanski (s. 13. syyskuuta 1973 Turku) on suomalainen perhosuimari. Hän osallistui kaksiin kesäolympialaisiin Suomen edustajana, vuosina 1992 ja 1996. MM-kilpailuissa Hanski sijoittui parhaimmillaan lyhyellä radalla seitsemänneksi sekä pitkän radan EM-kilpailuissa neljänneksi. Sprinttiuinnin EM-kisoissa 1992 hän voitti viestissä kultaa.
Vesa Hanski toimii nykyään poliisina, ja hänet on valittu vuoden poliisiurheilijaksi vuonna 2001. Hänen arvonsa on ylikonstaapeli. Hanski valittiin RKP:n riveistä varasijalle Turussa kunnallisvaaleissa 2021.
Arvokisasijoituksia.
Hanskilla on yhä voimassa olevia Suomen ennätyksiä sekä poliisien Suomen ennätyksiä.
Nukkeanimaatio

Nukkeanimaatio on stop motion -animaatiotekniikka, jossa luodaan liikkeen illuusio erilaisia nukkeja apuna käyttäen. Nuken asentoon tehdään pieniä muutoksia ja nämä muutokset kuvataan. Kun kuvattu filmi näytetään normaalinopeudella, peräkkäin nopeasti vaihtuvat kuvat luovat illuusion liikkeestä. 
Nukkeanimaatiossa käytettävien nukkejen sisällä on yleensä jonkinlainen tukiranka, joka pitää nuken asennossaan. Tukiranka voidaan valmistaa joko alumiinilangasta tai metallisena nivelluurankona. Aiemmin nukkeanimaatio kuvattiin tarkoitukseen muokatulla elokuvakameralla filmille, mutta nykyisin nukkeanimaatio kuvataan usein digitaalitekniikalla sen edullisuuden tähden – esimerkiksi digitaalisella järjestelmäkameralla.
Paula Harmokivi

Paula Marja Johanna Harmokivi-Saloranta (o.s. Harmokivi, s. 20. toukokuuta 1975 Lahti) on suomalainen vapaauimari. Hän edusti Suomea muun muassa Atlantan kesäolympialaisissa 1996 ja voitti useita Suomen-mestaruuksia. Hän edusti Lahden Uimaseuraa.
Harmokivi sijoittui vuoden 1996 olympialaisten alkuerissä 16:nneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, 18:nneksi 200 metrin vapaauinnissa ja 33:nneksi 400 metrin vapaauinnissa. EM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui yhdeksänneksi 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, 11:nneksi 200 metrin vapaauinnissa ja 15:nneksi 400 metrin vapaauinnissa.
Paula Harmokiven sisar Päivi Harmokivi (s. 1972) kilpaili myös uinnissa ja voitti lyhyen radan Suomen-mestaruuksia viesteissä.
Paula Harmokivi suoritti ylioppilastutkinnon Salpausselän urheilulukiossa Lahdessa. Hän valmistui liikuntatieteiden maisteriksi vuonna 2005. Hän väitteli tohtoriksi tammikuussa 2020 tuotantotalouden väitöskirjalla ”Käyttäjät liikuntapalvelujen kehittäjinä – käyttäjälähtöisessä palveluinnovaatioprosessissa käyttäjien tuottama tieto tutkimuksen kohteena”.
Quayn veljekset

Stephen ja Timothy Quay ovat yhdysvaltalaisia nukkeanimaation tekijöitä. He syntyivät identtisinä kaksosina Philadelphiassa vuonna 1947. 1960-luvun lopulla he muuttivat Britanniaan opiskelemaan Royal College of Artiin. He jäivät työskentelemään Eurooppaan. Heidän tunnetuin työnsä on "Street of Crocodiles" (1986]), joka on unenomainen sovitus Bruno Schulzin "Krokotiilikuja"-nimisestä tarinasta.
Simo Knuuttila

Simo Jussi Iisakki Knuuttila (8. toukokuuta 1946 Peräseinäjoki – 17. kesäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen teologi ja uskonnonfilosofi. Hän toimi Suomen Akatemian akatemiaprofessorina (1994–2009) sekä teologisen etiikan ja uskonnonfilosofian professorina Helsingin yliopiston systemaattisen teologian laitoksessa (1981–2014). Knuuttilan keskeisiä artikkeleita on koottu teokseen "Järjen ja tunteen kerrostumat" (1998). 
Elämä ja ura.
Knuuttila oli Jaakko Hintikan oppilas. Hän väitteli teologian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1976 artikkeliväitöskirjalla "Time and Possibility in Scholasticism". Hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina vuosina 1976–1978, nuorempana tutkijana vuosina 1978–1980 ja käytännöllisen filosofian määräaikaisena professorina vuonna 1981. Hän kuului kansainvälisen keskiajan filosofian tutkimuksen seuran (Société Internationale pour l’Étude de la Philosophie Médiévale) hallitukseen vuodesta 1987 ja oli myös Institut International de Philosophien sekä "New Synthese Historical Library" -sarjan toimituskunnan jäsen. Hän toimi Suomalaisen Tiedeakatemian esimiehenä vuosina 2004–2006.
Knuuttila toimi kahden Suomen Akatemian monitieteellisen tutkimuksen huippuyksikön, Mielen historian tutkimusyksikön (2002–2007) sekä Filosofisen psykologian, moraalin ja politiikan tutkimuksen huippuyksikön (2008–2013), johtajana.
Simo Knuuttilan ensimmäinen puoliso vuosina 1970–1979 oli Mervi Johanna Knuuttila (os. Bäckman nyk. Lindstedt) ja puoliso vuodesta 1981 oli Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun liiketoiminnan filosofian emeritaprofessori Marja-Liisa Kakkuri-Knuuttila.
Tutkimukset.
Knuuttila oli ennen kaikkea filosofian historian tutkija. Hän tutki erityisesti logiikan historiaa ja mielenfilosofiaa ja keskittyi antiikkiin ja keskiaikaan. Filosofiselta suunnaltaan hän edusti analyyttista filosofiaa. Pääteostensa lisäksi hän toimitti useita filosofianhistoriaa käsitteleviä teoksia sekä kirjoitti lukuisia artikkeleita, esimerkiksi modaalilogiikasta teokseen "The Cambridge History of Later Medieval Philosophy". Hän toimi Aristoteleen teosten suomennostyöryhmän johdossa ja suomensi itse "Nikomakhoksen etiikan" ja "Ensimmäisen analytiikan".
Palkintoja ja tunnustuksia.
Professori Knuuttila oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1988 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2004.
Vuonna 2008 Knuuttilalle myönnettiin Ruotsin kuninkaallisen kaunokirjallisuusakatemian Gad Rausing -palkinto humanistisesta tutkijateosta. Vuonna 2011 hän sai joka toinen vuosi jaettavan Suomen tiedepalkinnon, jonka arvo on 85 000 euroa.
Valkokulmapingviini

Valkokulmapingviini ("Pygoscelis papua") on pingviinilaji. Virallisesti hyväksyttyjä alalajeja ovat "Pygoscelis papua papua" ja "Pygoscelis papua ellsworthii". Kolmantena mahdollisena alalajina mainitaan "Pygoscelis papua taeniata".
Koko ja ulkonäkö.
Valkokulmapingviinin tunnistaa helposti leveästä valkoisesta raidasta päässä. Aikuisten yksilöiden koko on 75–90 cm. Koiras painaa 5,5–8 kiloa ja naaras 5–7,5 kiloa.
Levinneisyys.
Laji pesii useilla Etelämannerta ympäröivillä alueilla. Suurimmat yhdyskunnat ovat Falklandinsaarilla, Etelä-Georgialla ja Kergueleninsaarilla. Pienempiä yhdyskuntia on Macquariensaarella, Heard-saarilla, Eteläisillä Shetlandsaarilla ja Antarktiksen niemimaalla.
Lisääntyminen.
Valkokulmapingviinien pesät ovat yleensä noin 20–25 cm halkaisijaltaan olevia kivirenkaita. Naaras munii kaksi noin 500 gramman painoista munaa. Sekä koiras että naaras osallistuvat haudontaan vaihtaen vuoroa päivittäin. Poikaset kuoriutuvat 34–36 päivän haudonnan jälkeen. Pesässä poikaset olevat noin 30 päivää, jonka jälkeen muodostavat poikasryhmiä. Saatuaan aikuismaisen höyhenpeitteen 80–100 päivän ikäisenä poikaset ovat valmiit lähtemään merelle.
Ravinto.
Laji syö pääasiassa äyriäisiä kuten krillejä sekä kaloja.
Taka-Keljo

Taka-Keljo on metsäinen kaupunginosa Jyväskylän kaupungin keskustan lounaispuolella. Asukkaita siellä on vain noin 130.
Taka-Keljossa on useita yli 200 metrin korkuisia mäkiä. Siellä on myös muutama lampi ja pieni järvi, muiden muassa Kolmisoppinen, Ylä-Kitulampi, Ala-Kitulampi, Ylä-Sallaajärvi, Pirttijärvi, Selkäjärvi, Uimalampi ja Myllyjärvi. Alueella on lain nojalla rauhoitettu Sallaajärven aarnialue ja Jyväskylän ladun hiihtomaja ja hiihtolenkkejä.
Mustankorkean jätteenkäsittelykeskus sijaitsee Taka-Keljoon Jyväskylän keskustaajamasta vievän tien varrella samannimisen mäen lähettyvillä, mutta kaatopaikan siirtämistä on suunniteltu. Uudeksi paikaksi on esitetty ainakin Laukaan Mörkökorpea.
Digita Oy:n Jyväskylän lähetysasema ja masto sijaitsevat Taka-Keljossa.
Taka-Keljossa on toiminut myös Taka-Keljon kansakoulu, joka lakkautettiin 1967. Nykyisin entisen koulun tiloissa toimii Jyväskylän Katulähetyksen tuetun asumisen yksikkö ja päiväkeskus Etappi.
Jyväskylän korkein kohta.
Taka-Keljon mäistä korkein on 249 metrin korkuinen Pirttimäki. Sen huippu oli Jyväskylän maalaiskunnan korkein kohta ennen vuotta 1965, jolloin Taka-Keljo liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin. Jyväskylän kaupungin korkein kohta se oli vuodesta 1965 vuodenvaihteeseen 2008–2009. Tällöin Jyväskylän korkeimmaksi kohdaksi tuli siihen liitetyllä Korpilahdella sijaitsevan Uutelanmäen huippu.
Karju (sarjakuvahahmo)

Karju on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä kovaotteinen kätyri. Hahmon loivat käsikirjoittaja Chris Claremont ja piirtäjä John Buscema. Karjun ensiesiintyminen tapahtui "Wolverine"-lehden numerossa 4 (1989). Karju on enimmäkseen esiintynyt Wolverinen vihollisena. 
Historia.
Karju on yksi salaperäisimmistä vastustajista, joihin Wolverine on matkoillaan törmännyt ja hänen taustastaan tiedetään vähän. Karju on asgardilaisten kivipeikkojen jälkeläinen, eli samaa rotua kuin Thorin vanha vihollinen Ulik. Karjun tiedetään mutisseen erään kerran "Ymirin jäisen parran kautta!", mikä on viittaus huurrejättiläisten vanhimpaan jäseneen, muinaiseen Ymiriin. 
Karjun isä pahoinpiteli Karjua järjestelmällisesti lapsuudessa. Jotkut käsikirjoittajat ovat esittäneet Karjun kasvoilla olevien arpien olevan peräisin isän iskuista ja Karjun kätkevän häpeänsä valtavan parran alle. 
Karju siirtää sarjassa toimintapistettään Madripooriin yhdessä kumppaninsa Verihuudon kanssa. Pahamainen kenraali Coy, yksi Madripoorin suurimmista rikollisjohtajista otti heidät omaan palvelukseensa. Heidän yrittäessä eliminoida kilpailevan liigan johtajatarta nimeltään Tyger Tiger, Wolverine asettui kaksikkoa vastaan salanimellä Patch. Huolimatta lukuisista yhteenotoista Wolverinen kanssa Verihuuto ja Karju eivät koskaan ole onnistuneet voittamaan häntä. 
Lopulta kenraali Coy kyllästyi Karjun epäonnistumisiin ja myi hänet Geist-nimiselle entiselle natsille ja nykyiselle kyborgille. Geist tarvitsi koekaniinin uudelle kokeelliselle huumeelleen ja pisti sitä Karjuun ajellen ensin tämän karvoistaan. Parturointi vaikutti traumatisoivasti Karjuun ja Wolverine säntäsi huudot kuullessaan paikalle pelastamaan vihollistaan.
Italianseisoja

Italianseisoja () on italialainen koirarotu, joka kuuluu än 7 (Seisovat lintukoirat).
Ulkonäkö.
Italianseisoja on rakenteeltaan vahva ja tasapainoinen koira, jonka metsästysominaisuudet ovat erinomaiset. Väriltään se on valkoinen, jossa on erikokoisia oransseja tai tumman meripihkanvärisiä merkkejä, valko-vaaleaoranssi päistärikkö tai valkokastanjanruskea kimo (ruskea-roan). Symmetriset merkit päässä ovat toivottavia. Koiran raajat ovat jäntevät, ääriviivat selväpiirteiset ja lihakset hyvin kehittyneet. Uroksien säkäkorkeus on 58–67 cm, narttujen 55–62 cm. Italianseisojat painavat täysikasvuisina 25–40 kg säkäkorkeudesta riippuen. Häntä typistetään yleensä 15–25 cm:n pituiseksi, mutta Suomessa typistäminen on kiellettyä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Italianseisoja on tasapainoinen, sitkeä, luotettava, älykäs, lempeä ja oppivainen koira. Sitä on helppo kouluttaa ja se soveltuu kaikenlaiseen metsästykseen. Se soveltuu myös näyttelyihin, lenkkikoiraksi ja myös ihan kotikoiraksi kunhan sille tarjotaan virikkeitä. Metsästämään sitä ei tarvitse opettaa, vaan rodulla on perimässään satojen vuosien kokemus metsästämisestä. Italianseisoja suhtautuu vieraisiin ystävällisesti. Vahtiviettiä rodulta ei juuri löydy.
Alkuperä.
Rotu on alkuperältään ikivanha, ja osa italialaisista koira-asiantuntijoista uskoo sen olevan yksi kaikkein vanhimmista metsästyskoirista. Heidän mukaansa se olisi foinikialaisten mukanaan tuomien kevyiden vinttikoirien ja paikallisten raskaampien molossikoirien välisten risteytysten tulos. Toisen teorian mukaan italianseisoja olisi syntynyt vasta 1600-luvun lopulla lintukoiran ja ajokoiran välisestä risteytyksestä. 
Rotua tai sen mahdollista kantamuotoa on kuitenkin kuvattu freskoissa jo 1300-luvulla, ja niiden perusteella sen rotutyyppi on säilynyt muuttumattomana vähintään kyseiseltä ajalta asti. Se on jalostettu linnunmetsästykseen, ja se on sopeutunut alkuperäisestä verkkometsästyksestä nykyiseen ampumalla tapahtuvaan metsästykseen.
Rimonabantti

Rimonabantti (rimonabant, SR141716, Acomplia) on ensimmäinen selektiivinen CB1-kannabinoidireseptorin käänteisagonisti, joka vähentää endokannabinoidijärjestelmän säätelemää ruokahalua ja kiihdyttää elimistön rasva- ja sokeriaineenvaihduntaa. Lääkkeen on myös todettu auttaneen koehenkilöitä tupakoinnin lopettamisessa. Lääkkeen kehitti ranskalainen Sanofi-Aventis -lääkeyritys, euroopan komissio hyväksyi 21. kesäkuuta 2006 rimonabantin myynnin silloisessa 25-jäsenisessä euroopan unionissa ja sitä oli Suomessa saatavissa reseptilääkkeenä kauppanimellä Acomplia. Lääke vedettiin Suomen markkinoilta pois lokakuussa 2008. Ilmoitettuina perusteina olivat masentuneisuus, ahdistuneisuus, aggressiokohtaukset ja lisääntynyt itsemurhariski.
Rimonabantti on tarkoitettu ylipainoisille ja lihaville, joiden painoindeksi (BMI) on yli 27 kg/m2 ja joilla on vähintään yksi sydän- ja verisuonitautien riskitekijä sekä niille, joiden painoindeksi on vähintään 30 kg/m2.
Farmakologia.
Farmakodynamiikka.
Rimonabantti on kannabinoidi CB1 -reseptorin käänteisagonisti. Alun perin rimonabantin ajateltiin olevan selektiivinen CB1 -reseptorille, mutta myöhemmin sen havaittiin toimivan myös μ-opioidireseptorin antagonistina.
Mohammed V

Mohammed V (10. elokuuta 1909 – 26. helmikuuta 1961) () oli Marokon sulttaani vuosina 1927–1953 ja maapaossa vuosina 1953–1955 ja Marokon kuningas vuosina 1957–1961.
Mohammedin isä oli sulttaani Yusuf ibn al-Hasan. Vuonna 1953 ranskalaiset miehittäjät pakottivat kuninkaan perheineen maanpakoon Korsikalle ja myöhemmin Madagaskarille. Muhammadin sukulainen Muhammad ibn Arafa nousi tämän jälkeen maan hallitsijaksi.
Vuonna 1956 hän neuvotteli ranskalaisten kanssa Marokon itsenäistymisestä, ja hänestä tuli maan kuningas vuonna 1957. Hänen siunauksellaan Marokon kuninkaallinen autoliitto suunnitteli ja rakennutti Formula 1:ssä käytetyn Ain-Diabin kilparadan. Casablancassa sijaitsee . sijaitsee Rabatissa. Mohammed V kuoli 26. helmikuuta 1961, jolloin kuninkaaksi tuli hänen poikansa Hassan II. Marokon nykyinen kuningas Muhammad VI on Mohammed V:n lapsenlapsi.
V. Arti

V. Arti eli K. V. Valve (oik. Kaarlo Väinö Valve, vuoteen 1888 Tiitinen ja sen jälkeen vuoteen 1919 Vesala (Wesala), 4. syyskuuta 1885 Multia, Suomi – 10. joulukuuta 1963 Espoo, Suomi) oli suomalainen musiikin sanoittaja, säveltäjä, kirjailija, lehtimies, kääntäjä ja keksijä. 
Valveen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kaarlo Vesala (Wesala, alkujaan Tiitinen) ja tämän nuorena kuollut ensimmäinen puoliso, talollisen tytär ja kiertokoulunopettaja Karoliina Eriik[k]a, (omaa sukua Jussila). Valve pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1905 ja opiskeli tutkintoa suorittamatta Helsingissä ja Pietarissa.
Valve toimi lehtimiehenä muun muassa "Sävelettären" toimitussihteerinä (1906–1908), kirjoitti runoanalyysin oppaita ja useita romaaneja — muun muassa varhaista tieteiskirjallisuutta ("Mereen pudonnut tähti" ja "Kuunfilmaaja ja muita kertomuksia"). Valve suomensi esimerkiksi Aristofaneen, François Rabelaisin, Ovidiuksen, Johann Wolfgang von Goethen ja Guy de Maupassantin teoksia. 
Musiikin alalla Valve käänsi oopperoita, yksinlauluja, runoja, novelleja, romaaneja ja yhden nykyisen virsikirjan virren, "Tyydy, sielu, Herran tahtohon" (nimellä Väinö Vesala). V. Arti nimellä hän suomensi iskelmä- ja viihdesävelmiä ja hänen kirjoittamastaan runousopista ovat tiettävästi vaikutteita saaneet niin Toivo Kärki, Sauvo Puhtila, Reino Helismaa, Juha Vainio kuin Vexi Salmikin. Olavi Virran levyttämiä V. Artin käännöksiä olivat ”Charmaine”, ”Jos sinut saan”, ”Kuutamoserenadi” (”Moonlight Serenade”, sävel Glenn Miller, alkuperäissanat Mitchell Parish) ja ”O mein Papa/Pappani mun” (sävel Paul Burkhard, alkuperäissanat Jürg Amstein).
Monipuolinen Valve toimi myös ainakin eduskunnan pikakirjoittajana 1906–1912 ja Eino Leinon pikakirjoittaja-sihteerinä. Hän oli myös keksijä, vaikkakin hänen nimissään oli vain kaksi hyväksyttyä patenttia.
V. Artin lisäksi Valve käytti salanimiä Veera Arti, Don Carlos, A. Kahva, K Kajava, V. A, Paulus, A Virta (kirjailijana ja lehtimiehenä).
August Valta

August Valta (14. syyskuuta 1892 Pielavesi – 12. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysvaikuttaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1927–1933 ja 1941–1944. Valta työskenteli pitkään Metallityöväen Liiton sihteerinä ja taloudenhoitajana.
Elämä.
Maaningassa lapsuutensa viettäneen August Vallan vanhemmat oliva seppä Juho Valta (1861-1945) ja Vilhelmiina Timonen (1870-1955). Suuren lapsikatraan vanhimpana hän joutui jo varhain ansiotyöhön. Kansakoulun jälkeen Valta työskenteli 14-vuotiaasta lähtien muun muassa metalliverstailla, rakennuksilla ja sahoilla. Vuonna 1907 Valta muutti Helsinkiin, jossa hän työskenteli Valtionrautateiden palveluksessa viilarina Pasilan konepajalla ja Helsingin teollisuuskoulun iltakoulun käytyään vuodesta 1915 lähtien veturinlämmittäjänä. 
Valta liittyi sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi 1909. Sisällissodan aikana hän työskenteli punaisten haltuunsa ottaman rautateiden konekonttorin päällikön apulaisena Helsingissä. Valta vangittiin heinäkuussa 1918 ja tuomittiin neljäksi vuodeksi kuritushuoneeseen avunannosta valtiopetokseen. Hänet armahdettiin myöhemmin syksyllä. Kapinaan osallistunut Valta irtisanottiin rautateiltä, jonka jälkeen hän työskenteli muun muassa Strömbergin tehtaalla. Kommunistien vallattua Suomen Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton oli Valta vuonna 1921 perustamassa Suomen Sosialidemokraattista Työläisnuorisoliittoa. Vuonna 1922 hän työskenteli "Suomen Sosialidemokraatin" toimittajana, kunnes siirtyi samana syksynä Kuopioon SDP:n piirisihteeriksi. Vuonna 1927 Valta valittiin eduskuntaan. Kansanedustajan tehtäviensä ohessa hän opiskeli Kansalaiskorkeakoulussa 1927-1929. Vuonna 1930 Valta ryhtyi päätyökseen vastaperustetun Metallityöväen Liiton ensimmäiseksi sihteeriksi ja taloudenhoitajaksi.
Valta nousi toisen kerran eduskuntaan jatkosodan alettua syksyllä 1941 niin sanottuihin kuutosiin kuuluneen K.H. Wiikin tilalle. Hän oli kansanedustajana sodan päättymiseen saakka, jolloin Wiik vapautui vankilasta. Metalliliiton jätettyään Valta työskenteli Asuntokeskuskunta Hakan toimitusjohtajana 1943, Helsingin kaupungin työvoimapäällikön toimiston osastopäällikkönä 1944, Helsingin kaupungin työvoimapäällikkönä 1945-1946 sekä Helsingin kaupungin kunnallisten työväenasuntojen toimitusjohtajana 1947-1959. Hän oli myös pitkäaikainen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja muun muassa Elannon hallintoneuvoston puheenjohtaja.
Perhe.
August Valta oli kahdesti naimisissa. Vallan ensimmäinen puoliso oli Helmi Karttunen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1914.
Muna Lee

Muna Lee (s. 30. lokakuuta 1981 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Lee voitti sisäratojen NCAA-mestaruuden 2002 60 metrin juoksussa, vuonna 2003 60 ja 200 metrin juoksussa sekä 2004 jälleen 60 metrillä. Vuonna 2004 hän sijoittui toiseksi Yhdysvaltain 200 metrin juoksun olympiakarsinnoissa ja selviytyi Ateenan olympialaisiin, joissa sijoittui seitsemänneksi ajalla 22,87. Lee oli 2005 Helsingin MM-kilpailuissa 100 metrin juoksussa seitsemäs ajalla 11,04. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden 4 x 100 metrin viestijuoksussa.
Vuonna 2008 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 100 metrin juoksun ennätyksellään 10,85. Pekingin olympialaisissa hän oli viides 100 metrillä ajalla 11,07 ja neljäs 200 metrillä ajalla 22,01. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän karsiutui välierissä 100 metrillä ja sijoittui neljänneksi 200 metrillä ajalla 22,48.
Toijalan Pallo-49

Toijalan Pallo-49, lyhennettynä TP-49 tai ToiP-49, on vuonna 1949 perustettu akaalainen jalkapalloseura.
Seuran miesten edustusjoukkue pelaa jalkapalloa Nelosessa ja kakkosjoukkue Kutosessa. Lisäksi seuralla on juniori- ja JKKI- toimintaa. Seuran parhaat meriitit ovat vuosilta 1986–1991, 1993 ja 1996–1997, jolloin seuran miesten edustusjoukkue pelasi Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla eli nykyistä Kakkosta vastaavassa II divisioonassa.
Toijalan Pallo-49:n poika-ja tyttöjuniorijoukkueissa pelaa noin 300 lasta. Joukkueet pelaavat Tampereen piirin sarjoissa ja lisäksi osallistuvat eri turnauksiin. Edustusjoukkue pelaa Nelosessa. Seuran toiminnassa on eri tavoin mukana viikoittain yli 400 akaalaista. Seuran puheenjohtaja on Juha Pietikäinen. Edustusjoukkueen valmentaja on Jari Hakala. Joukkueen kasveteista monet ovat pelanneet mestaruussarjassa ja jalkapalloliigassa. Heistä jääkiekossa Matti Vulli ja Ossi Valtonen pelasivat SM-sarjassa. TP-49:n kasvatti Petter Setälä on pelannut myös Hakassa, A-maajoukkueessa ja nuorten maajoukkueissa. Veikkausliigassa 2016 HIFK:ssa debytoinut 20-vuotias keskuspuolustaja Juho Pirttijoki siirtyy Allsvenskanissa pelaavan GIF Sundsvallin riveihin kolmivuotisella pelaajasopimuksella.Pirttijoki siirtyi HIFK:hon Hakasta.
TP-49:n valmentajina ovat toimineet muun muassa Pekka Sumelahti ja hakalaiset Matti Pitko ja Juhani Peltonen. Seuraa ovat edustaneet myös Kalevi Nupponen ja Matti Mäkelä. TP-49:ssä on pelannut jalkapalloa tunnettu jääkiekkoilija Juhani Wahlsten. Seuran perinteitä vaalimaan perustettu 2003 TP-49 Kilta, jonka puheenjohtajana on toiminut perustamisesta alkaen Tapio Pajuoja, joka keskushyökkääjänä on seuran kaikkien aikojen paras maalintekijä.
Killan jäseniä ovat muun muassa olympiamitalisti Eeles Landström, Palloliiton entinen puheenjohtaja Pertti Alaja ja hänen veljensä Erkki, joiden isä toimi 1970-luvulla Akaan seurakunnan kirkkoherrana, Rauno Mokka, jota on Lukon ja Rauman jääkiekon suurmies, Hiihtoliiton entinen puheenjohtaja Jaakko Holkeri, musiikin promoottori Juhani Merimaa, jalkapallon gladiaattorit Juhani Peltonen ja Matti Mäkelä, Juhani Wahlsten ja 123 muuta jalkapallon ystävää.