tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alankomaiden parlamenttivaalit 2023

Alankomaiden parlamenttivaalit 2023 pidettiin 22. marraskuuta. Vaaleissa valittiin kaikki 150 paikkaa Alankomaiden edustajainhuoneeseen.
Tausta.
Alankomaiden hallitus kaatui heinäkuussa 2023 maahanmuuttopolitiikkaan liittyvien erimielisyyksien takia. Maan pitkäaikainen pääministeri Mark Rutte ilmoitti tuolloin aikovansa jättäytyä politiikasta syksyn parlamenttivaalien jälkeen.
Äänioikeus vaaleissa on henkilöillä, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Kampanjointi ja vaaliväittelyitä.
Demokratian foorumin puheenjohtaja Thierry Baudet joutui 26. lokakuuta 2023 pahoinpitelyn kohteeksi hänen kampanjoidessan belgialaisen Gentin yliopiston kampuksella, kun äärivasemmistolaiseen AFA-ryhmään väiteytsti kuulunut henkilö löi tätä sateenvarjolla.
Valikoima vaaliväittelyitä:
Tulokset ja jälkipyykki.
Vaaleissa yllätysvoittajaksi nousi laitaoikeistolaisen Geert Wildersin johtama Vapauspuolue. Se ei kuitenkaan välttämättä nouse hallitukseen, sillä useimmat muut puolueet kieltäytyvät yhteistyöstä sen kanssa. Wilders sai onnitteluita muun muassa Unkarin Viktor Orbánilta ja Ranskan Marine Le Peniltä.
Toisin kuin edeltäjänsä Mark Rutte, VVD:n uusi puheenjohtaja Dilan Yeşilgöz-Zegerius kertoi, ettei lähtökohtaisesti sulje pois hallitusyhteistyötä PVV:n kanssa.
Belizen kasvitieteellinen puutarha

Belizen kasvitieteellinen puutarha () on Macaljoen varrella Belizeen kuuluvalla Cayon hallintoalueella sijaitseva kasvitieteellinen puutarha. Se toimii San Ignacion kaupungin ulkopuolella. Sen päätehtäviä ovat Belizen biodiversiteetin suojeleminen ja tiedon lähteenä toimiminen yhteisölle, hallinnolle, liike-elämälle ja tieteen käyttöön.
Kasvien viljely nykyisen Belizen kasvitieteellisen puutarhan alueella alkoi Ken duPlooyn ostettua vaimonsa Judy duPlooyn kanssa tätä käyttöä varten 45 eekkerin suuruisen maatilan vuonna 1993. Vuonna 1997 Belizeen saapui orkideoita keräämään Brendan Sayers Irlannin National Botanic Gardensista. Hän ehdotti duPlooyille alueen aseman virallistamista kasvitieteelliseksi puutarhaksi. Tämä toteutui ja Belizen kasvitieteellisestä puutarhasta tuli maan ensimmäinen kasvitieteellinen puutarha. Se on yhä Belizen suurin kasvitieteellinen puutarha. Ken duPlooy kuoli elokuussa 2001, mutta toiminnan kehittämistä on jatkettu aktiivisesti.
Belizen kasvitieteellisessä puutarhassa on monia vierailijoille avoimia kulkuteitä ja erikoistuneita reittejä, muun muassa omansa sademetsän kasvillisuudelle.
Sanshin

Sanshin () on perinteinen japanilainen kolmikielinen kielisoitin, jota verrataan usein banjoon. Soittimen alkuperä on kiinalaisessa sanxian-soittimessa, joka kulkeutui Okinawaan 1300-luvulla. Sanshin on myös edeltäjä toiselle japanilaiselle soittimelle shamisenille, joka kehittyi, kun sanshin kulkeutui Japanin pääsaarille 1500-luvulla. Sanshin on merkittävässä asemasssa Okinawan kansanmusiikissa, ja sitä käytetään myös popmusiikissa sekä kumi odori -teatterissa.
126 (luku)

126 (satakaksikymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 125 ja seuraa luku 127.
Atte Matilainen

Atte Matilainen (myös nimellä "Karlsson", 6. marraskuuta 1924 Helsinki - 9. kesäkuuta 2018 Espoo) oli suomalainen valokuvaaja.
Matilainen oppi valokuvaajaksi Osvald Hedenströmin Hede Fotossa ja perusti vuonna 1951 oma yrityksen Foto-Atte Matilainen, joka tunnettiin myös nimellä Valokuvaamo Atte Matilainen. Matilaisen asiakkaita olivat muun muassa Suomen Matkailijayhdistys, Aero/Finnair, Orion ja Veho. Matilainen kuvasi myös Asuntosäätiön työtä vuosien ajan. Hän työskenteli myös Olympia-Kuva Oy:ssä. Matilainen sai Suomen Leijonan ritarimerkin vuonna 1969 ja taiteilijaeläkkeen vuodesta 1987.
Cualejoki

Cualejoki () on yksi joista, jotka saavat alkunsa Sierra Madre Occidentalin vuorilta ja laskeutuvat Bahía de Banderasiin Tyynen valtameren rannikolla Meksikossa. Se halkaisee Puerto Vallartan kaupungin Jaliscon osavaltiossa. Sen pohjoispuolella sijaitsee kaupungin keskusta (El Centro) ja eteläpuolella "Romanttiseksi vyöhykkeeksi" (Zona Romántica) kutsuttu alue.
Paikka, josta Cualejoki saa alkunsa, sijaitsee noin 2 500 metrin korkeudessa merenpinnasta. Noin viiden kilometrin päässä lähtöpaikasta sijaitsee pieni asutuskeskus nimeltään Cuale. Joki virtaa epätasaisessa ja rotkoisessa maastossa ennen laskemista mereen Puerto Vallartan kohdalla. Joki kuuluu Huicicilan vesistöalueeseen. Sen pituus on 35–40 kilometriä.
Cualejoen suulla sijaitsee hiekkainen saari Isla del Río Cuale, jossa toimii liikkeitä. Saarelle johtaa kaksi pääasiallista siltaa, joiden lisäksi jalankulkijoita varten on rakennettu sinne vieviä riippusiltoja.
Joanna Hoffmann

Joanna Hoffmann (s. 1990) on virolainen taidehistorioitsija, kuraattori ja taiteilija. Hän on ollut vuodesta 2020 Tarton taidemuseon (Tartmus) johtaja
Hoffmann valmistui 2016 Viron taideakatemiasta taiteen maisteriksi ja aloitti kuraattorina Tarton taidemuseossa. Hän sai yhdessä kuraattoreiden Hanna-Liis Kontin ja Annegret Kriisan kanssa vuonna 2020 Viron museoiden vuosipalkinnon näyttelystään "Pallas 100. The Art School and It’s Legend". Museonjohtajan työn rinnalla hän jatkaa opintoja Tarton yliopistossa.
Esko Suuperko

Esko Olavi Johannes Suuperko (30. elokuuta 1937 Kiikka – 13. lokakuuta 2024 Espoo) oli suomalainen diplomi-insinööri ja rakennusalan yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Suuperkon vanhemmat olivat maanviljelijä Akseli Suuperko ja Johanna Lappalainen. Hän avioitui 1962 Auli Tuulikki Aallon kanssa. Suuperko tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteislyseosta 1956 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1961. Hän oli Insinööritoimisto J. Packalénin toimistoinsinööri 1961–1963, Oy Rastor Ab:n neuvotteleva tutkija 1963–1965, Rakennus Oy Hartelan teknillinen johtaja 1965–1971 ja Helsingin Asuntokeskuskunta Hakan, vuodesta 1974 Rakennuskunta Haka ja vuodesta 1988 Haka Oy, rakennuspäällikkö 1971–1972, tuotantolinjan johtaja 1972–1974, Etelä-Suomen alueyksikön johtaja 1974–1984, johtaja keskushallinnossa ja johtoryhmän jäsen 1984–1985 sekä varatoimitusjohtaja ja toimitusjohtajan varamies 1985–1992. Suuperkolla oli myös useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1990.
Dansk Melodi Grand Prix 1986

Dansk Melodi Grand Prix 1986 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1986. Kilpailuun lähetettiin yhteensä 82 ehdokaskappaletta, joista kolme oli tullut Tanskan yleisradioyhtiö DR:n kutsumilta säveltäjiltä. Lähetetyistä kappaleista raati, jonka muodostivat Lene Andersen, Jannie Høeg, Henrik Krogsgaard, Michael Juel Sørensen, Klaus Reitov ja Jørgen de Mylius, valitsi kymmenen finaalikappaletta.
Finaali pidettiin 22. helmikuuta DR:n studiossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat viisi ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella valittiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella kukin alueraati pisteytti kappaleet kaavalla 8-6-4-2-1. Kilpailun voitti Lise Haavik kappaleella "Du er fuld af løgn".
"Esiintymisjärjestys, ensimmäisen kierroksen tarkempaa tulosta ei julkaistu
Puikkonokkakala

Puikkonokkakala ("Tondanichthys kottelati") on nokkakalojen (Beloniformes) lahkoon kuuluva kala. Se on sukunsa ainoa laji.
Puikkonokkakalan pituus on noin 6 cm.
Sitä tavataan vain Tondano-järvessä, joka sijaitsee Indonesiassa Pohjois-Sulawesin provinssissa. Järven pohjaan kertyy jatkuvasti sedimenttiä, saasteita ja raskasmetalleja. Huuhtoutuminen rannoilta on kiihtynyt metsänraivauksen aiheuttaman eroosion takia. Rannoilta huuhtoutuu myös lannoitteita, ihmisten ja kotieläinten ulosteita ja kalanviljelyn päästöjä. Järven rannalla kasvatetaan tuhansia ankkoja. Laskuojaa on säännöstelty vesivoimalalla.
Vinyylifluoridi

Vinyylifluoridi (C2H3F) eli fluorieteeni fluorattuihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa vinyylifluoridi on väritöntä kaasua, joka voidaan nesteyttää paineenalaisena. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Vinyylifluoridin joukkoon lisätään polymeroitumista estäviä aineita. Aine saattaa olla karsinogeenistä. 
Valmistus ja käyttö.
Vinyylifluoridia valmistetaan etyynin ja vetyfluoridin reaktiolla, jota katalysoivat muun muassa elohopean, alumiinin ja sinkin fluoridit. Muita menetelmiä ovat 1,1-difluorietaanin kuumentaminen tai 1-fluori-1-kloorietaanin tai 1-fluori-2-kloorietaanin dehydroklooraus kuparinikkelikatalyytin läsnä ollessa.
Vinyylifluoridia käytetään fluorattujen polymeeri, esimerkiksi polyvinyylifluoridin valmistukseen.
Painijakalat

Painijakalat ("Zenarchopteridae") on nokkakalojen (Beloniformes) lahkoon kuuluva kalaheimo.
Painijakalat jaetaan viiteen sukuun:
Kuusitoista lajia on kotoperäisiä Indonesian Sulawesin saaren vesistöissä. Joitakin lajeja pidetään akvaariokaloina.
Tummamuntjakki

Tummamuntjakki eli mustamuntjakki ("Muntiacus crinifrons") on aasialainen hirvieläinlaji. Sitä esiintyy Kiinassa metsissä ja pensaikoissa ja vuorten rinteillä 1000 m korkeuteen saakka. Tummamunjakki on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi. Sen kantaa uhkaavat elinympäristön häviäminen ja metsälstys.
Nordex N117/3000

Nordex N117/3000 on saksalaisen Nordexin valmistama Delta-luokan tuulivoimalaitos, jonka nimellisteho on 3,0 megawattia, ja joka oli sarjatuotannossa vuodesta 2014 alkaen vielä vuoteen 2021 asti . Sitä on myyty eri puolille maailmaa arviolta yli 80 tuulivoimapuistoon .
Yleistä.
N117/3000 on suunniteltu keskituulisiin olosuhteisiin (IEC 2), joka tarkoittaa vuotuista tuulten keskinopeutta 8,5 metriä sekunnissa . Siinä on sama tuuliturbiinin siipien profiili kuin mallissa N117/2400, mutta turbiinin siivet on vahvistettu ylimääräisillä hiilikuitukerroksilla kestämään suurempia kuormituksia. Tuulivoimalaitokseen on valittavissa jopa 200 metrin korkuisia torneja, kunhan tuuliolosuhteet ovat maltilliset. Tornit voivat olla betoni-teräs-torneja tai teräsputkitorneja. Esimerkiksi matalampaa 120-metrin tornia sopii tuuliolosuhteisiin IEC 2A (keskinopeus 8,5 m/s ja paljon turbulenssia), mutta 141-metriseen torniin sopii vain tuuliolosuhteisiin IEC 3A (keskinopeus 7,5 m/s ja paljon turbulenssia).
Tuulivoimalaitoksesta on olemassa kylmän ilmanalan versio, jonka voimalan toimintaa voi jatkaa jopa 30 asteen pakkasilla talviolosuhteisiin suunnitelluilla lisävarusteilla. Siihen sisältyy mahdollisuus käyttää siivissä jäänsulatusjärjestelmää, joka säilyttää siipien aerodynaamiset ominaisuudet pitempään.
Tekniset ominaisuudet.
Tuulivoimalan tuuliturbiini eli roottori on kolmisiipinen. Siipien pyyhkäisyala on 10 715 neliömetriä ja pyyhkäisyalan halkaisija on 116,8 metriä. Turbiinin pyörimisnopeudet tulisi pysytellä välillä 7,9–14,1 kierrosta minuutissa. Nimellisteholla se toimii 12,6 kierrosta minuutissa, jolloin siiven kärki kulkee 77 m/s. Pyörimisnopeutta säädetään automaattisesti. Voimalan toimintaa kuvataan tuulennopeuksilla: käynnistymisnopeus on 2,5–3,0 metriä sekunnissa (m/s), nimellistuulennopeus on 12,5 m/s ja sammutusnopeus on 25 m/s. Tuulen kasvaessa nimellistuulennopeuteen, kasvaa myös sähkön tuotantoteho, mutta sitä suuremmilla tuulennopeuksilla tuotantoteho säilyy 3,0 megawatissa. Myrskytuulella turbiini pysäytetään siipiä kiertämällä pysäytysasentoon ja lukitsemalla akseli levyjarrulla.
Tuulivoiman tuotannossa hyödynnetään siipien kierrettävyyttä ja vaihteiston kolmiportaisuutta. Vaihteisto pyörittää kaksoissyötettyä asynkronista sähkögeneraattoria (ASYNC DF) pyrkien tuottamaan 660 voltin jännitteen 50 tai 60 Hz taajuudella. Tornin juurella on oma muuntaja, jolla voidaan jännite nostaa tuulivoimapuiston vaatimalle jännitetasolle. Se on yleensä 20–30 kilovolttia.
Suomessa.
Suomessa on toiminnassa kyseistä mallia seuraavissa kohteissa (lukumäärä, valmistuminen, kunta):
Oligosoma albornense

Oligosoma albornense on skinkkien heimoon kuuluva liskolaji. 
Aikaisemmin Uuden-Seelannin täplikkäiden skinkkien luultiin kaikkien kuuluvan lajiin "Oligosoma infrapunctatum", mutta vuonna 2019 sen huomattiin olevan ainakin kuuden lajin ryhmä. Tuolloin määritettiin kolme uutta lajia, joista kaksi on uhanalaisia.
"Oligosoma albornense" voidaan erottaa muista lajiryhmän lajeista suomujen lukumäärän avulla. Sillä on myös tyypillisesti lyhyempi häntä kuin muilla.
"Oligosoma albornense" viihtyy viileillä, kosteilla alueilla. Se löydettiin ensimmäisen kerran hylätyn kaivoksen laitteiston seasta, mutta sitä on myöhemmin tavattu myös läheisestä kosteikosta ja metsäaukeilta. Se on saanut tieteellisen lajinimensä Albornin hiilikaivoksen mukaan.
Lajia on tavattu vain Uuden-Seelannin Eteläsaaren länsirannikolla lähellä Reeftonin kaupunkia. IUCN on luokitellut sen äärimmäisen uhanalaiseksi, koska sitä tavataan alle sadan neliökilometrin alueella. Aikuisia yksilöitä on jäljellä alle 250, mahdollisesti jopa alle 50. Niitä saalistavat haitalliset vieraslajit.
Kiinanmyskikauris

Kiinanmyskikauris ("Moschus berezovskii") on myskikauriiden heimoon kuuluva aasialainen sorkkaeläinlaji. Sitä esiintyy Kiinan keski- ja eteläosissa sekä Vietnamissa. Se elää vuoristossa 2000 - 3800 metrin korkeudessa. Elinympäristöjä ovat lehti- ja sekametsät ja pensaikkomaat. Eläin liikkuu enimmäkseen hämäränä ja pimeänä aikana. Kiinanmyskikauris on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi lajiksi. Kantaa uhkaa tappaminen eläimen tuottaman halutun myskin vuoksi ja metsästys perinteiseen lääkintään.
Oligosoma salmo

Oligosoma salmo on skinkkien heimoon kuuluva liskolaji. 
"Oligosoma salmo" kasvaa noin 85 mm pitkäksi, häntä on yli puolet sen kokonaispituudesta. Se painaa enimmillään kymmenen grammaa. Se on selkäpuolelta kiiltävän punaruskea, vatsapuolelta vaaleampi. Kyljissä on vaakasuuntaiset vaaleanruskeat raidat, joita reunustaa tummempien täplien rivi. Silmät ovat suuret ja tummat.
Aikaisemmin Uuden-Seelannin täplikkäiden skinkkien luultiin kaikkien kuuluvan lajiin "Oligosoma infrapunctatum", mutta vuonna 2019 sen huomattiin olevan ainakin kuuden lajin ryhmä. Tuolloin määritettiin kolme uutta lajia, joista kaksi on uhanalaisia. "Oligosoma salmo" sai silloin tieteellisen nimensä, jonka loppuosa "salmo" viittaa lohenpunaisiin suomuihin sen hännän alapinnalla.
"Oligosoma salmo" voidaan erottaa tarkasti muista lajiryhmän lajeista suomujen lukumäärän avulla.
Lajia on tavattu vain Chesterfieldissä Uuden-Seelannin Eteläsaaren länsirannikolla. IUCN on luokitellut sen äärimmäisen uhanalaiseksi, koska sitä tavataan alle hehtaarin alueella. Aikuisia yksilöitä on jäljellä alle 50. Niitä saalistavat haitalliset vieraslajit. Rannikon eroosio on pienentänyt lajin elinaluetta.
Vuonna 2018 trooppinen sykloni tuhosi osan lajin elinalueesta. Silloin niitä pyydystettiin Aucklandin eläintarhaan, missä laji on lisääntynyt vankeudessa.
Heikki Hietanen (jääkiekkovaikuttaja)

Heikki Hietanen (s. 7. heinäkuuta 1959) on suomalainen jääkiekkovaikuttaja. Hän on toiminut Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajana vuosina 2001–2009, Kansainvälisen Jääkiekkoliiton hallituksen jäsenenä vuodesta 2021 sekä Tampereella järjestettyjen vuosien 2022 ja 2023 maailmanmestaruuskilpailujen pääsihteerinä.
 Hänet valittiin Suomen Jääkiekkoliiton puheenjohtajaksi vuoden 2024 alusta alkaen.
Heikki Hietanen

Heikki Hietanen voi tarkoittaa seuraavia suomalaisia henkilöitä:
Himalajanmyskikauris

Himalajanmyskikauris eli intianmyskihirvi ("Moschus chrysogaster") on myskikauriiden heimoon kuuluva aasialainen sorkkaeläinlaji. Sitä esiintyy Kiinan keskiosista itäiseen Nepaliin, Bhutaniin ja koilliseen Intiaan. Se elää vuoristossa 2000 metristä 5000 metriin korkeilla alueilla. Sen elinympäristöjä ovat metsät, pensaikot, ruohostomaat, kuivat vuoristotasangot ja niityt. Himalajanmyskikauris on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Himalajanmyskikauriista on tehty havaintoja Tiibetin ylängöllä ja Himalajan vuoristossa. Se elää korkeilla niityillä, paljakoilla, pensaikoissa ja pihtametsissä.
Himalajanmyskikauris syö pensaita, ruohoja, sammleita, jäkäliä, versoja ja varpuja. Keväällä ja kesällä lehtien ja versojen osuus on suuri, mutta myöhäiskesällä laji käyttää ravinnokseen erityisesti nuppuja ja kukkia.
Himalajanmyskikauris lisääntyy pääsääntöisesti marras–joulukuussa. Tiineysaika on 150–195 päivää, ja vasa syntyy touko–kesäkuussa. Nuori himalajanmyskikauris elää kahden kuukauden ajan suojaisessa piilopaikassa ja on emonsa ruokittavana.
Himalajanmyskikauris elää rajatussa elinpiirissä, joka naarailla on noin 50 hehtaaria. Koiraiden piiri käsittää useiden naaraiden alueen, ja koiraat todennäköisesti puolustuvat aluettaan muita koiraita vastaan.
Christmas Tree Farm

Christmas Tree Farm on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin säveltämä ja esittämä joululaulu. Kappale julkaistiin digitaalisena singlenä 6. joulukuuta 2019. Single julkaistiin myöhemmin myös vinyylinä.
Kappale nousi Yhdysvalloissa adult contemporary -listan sijalle 3 ja Billboard Hot 100 -listan sijalle 59. Kappale oli listoilla myös muun muassa Isossa-Britanniassa, Saksassa ja Kanadassa.
Swift kirjoitti kappaleen joulukuun alussa 2019 ja levytti ja julkaisi sen vain muutama päivä myöhemmin. Hän tuotti kappaleen yhdessä Jimmy Napesin kanssa. Kappaleen nimi ”Christmas Tree Farm” (suom. ”joulukuusitila”) tulee siitä, että Taylor Swiftin perhe kasvatti joulukuusia tilallaan Pennsylvaniassa, kun hän oli lapsi. Kappaleen musiikkivideo koostuu suurimmalta osin perheen vanhoista jouluaiheisista kotivideoista.
Oʻzbekiston ovozi

Oʻzbekiston ovozi (”Uzbekistanin ääni”) on Uzbekistanin pääkaupungissa Taškentissa ilmestyvä uzbekinkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin vuonna 1918 nimellä "Ishtirokiyun" (”Kommunisti”). Sen nimenä oli "Qizil bayroq" (”Punalippu”) vuodesta 1920, "Turkiston" (”Turkestan”) vuodesta 1922, "Qizil Oʻzbekiston" (”Punainen Uzbekistan”) vuodesta 1924 ja "Sovet Oʻzbekistoni" (”Neuvosto-Uzbekistan”) vuodesta 1964.
"Sovet Oʻzbekistoni" oli neuvostoaikana Uzbekistanin kommunistisen puolueen ja Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein uzbekinkielinen päivälehti, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa venäjänkielinen "Pravda Vostoka" ja tadžikinkielinen "Haqiqati Ūzbekiston". Lehden levikki oli 683 000 kappaletta vuonna 1975.
Vuonna 1991 lehti sai nimen "Oʻzbekiston ovozi" ja siitä tuli Uzbekistanin kansan demokraattisen puolueen äänenkannattaja. Se ilmestyi sittemmin kolmesti viikossa ja julkaisi venäjänkielistä viikkolehteä "Golos Uzbekistana". Nykyään lehti ilmestyy kerran viikossa kahdeksansivuisena ja A2-kokoisena. Sen painos oli 7 000 kappaletta toukokuussa 2023.
Nordex N131/3000

Nordex N131/3000 on saksalaisen Nordexin valmistama Delta-luokan tuulivoimalaitos, jonka nimellisteho on 3,0 megawattia, ja joka oli sarjatuotannossa vuodesta 2015 alkaen, mutta ei enää vuonna 2023 . Sitä on myyty eri puolille maailmaa arviolta 46 tuulivoimapuistolle .
Yleistä.
N131/3000 on suunniteltu heikkotuulisiin olosuhteisiin (IEC 3A), joka tarkoittaa vuotuista tuulten keskinopeutta 7,5 metriä sekunnissa . Se on konseptiltaan sama kuin malli N117/2400, vaikka siipien pituutta kasvattamalla 25 %. Siivet on hiilikuituvahvisteiset. Mallin tavoitteena oli alentaa sähköntuotantokustannuksia sellaisilla alueilla, jossa tuulee hieman vähemmän. Sen tuottamaa ääntä on samalla vähennetty, jotta se olisi kilpailukykyinen muihin tuulivoimaloihin verrattuna. Äänen desibelimääräksi ilmoitetaan 104,5 desibeliä. Tuulivoimalaitokseen on valittavissa 99 metristä alkaen teräsrunkoisia torneja. Teräs-betoni-ratkaisuilla saavutetaan jopa 200 metrin korkuisia torneja, kunhan tuuliolosuhteet ovat maltilliset. Pohjoismaisia markkinoita varten tuotettiin myös 210-metrisiä torneja.
Tuulivoimalaitoksesta on olemassa kylmän ilmanalan versio, jossa siihen sisältyy mahdollisuus käyttää siivissä jäänsulatusjärjestelmää. Sillä voidaan säilyttää siipien aerodynaamiset ominaisuudet jäätävissä oloissa pitempään.
Tekniset ominaisuudet.
Tuulivoimalan tuuliturbiini eli roottori on kolmisiipinen. Siipien pyyhkäisyala on 13 479 neliömetriä ja pyyhkäisyalan halkaisija on 131 metriä. Turbiinin pyörimisnopeudet tulisi pysytellä välillä 6,5–11,6 kierrosta minuutissa. Nimellisteholla se toimii 11,5 kierrosta minuutissa. Silloin on siivenkärjen nopeus 80 m/s .Pyörimisnopeutta säädetään automaattisesti. Voimalan toimintaa kuvataan tuulennopeuksilla: käynnistymisnopeus on 3,0 metriä sekunnissa (m/s), nimellistuulennopeus on 11,5 m/s ja sammutusnopeus on 20 m/s. Tuulen kasvaessa nimellistuulennopeuteen, kasvaa myös sähkön tuotantoteho, mutta sitä suuremmilla tuulennopeuksilla tuotantoteho säilyy 3,0 megawatissa. Myrskytuulella turbiini pysäytetään siipiä kiertämällä pysäytysasentoon ja lukitsemalla akseli levyjarrulla.
Tuulivoiman tuotannossa hyödynnetään siipien kierrettävyyttä ja vaihteiston kolmiportaisuutta. Vaihteisto pyörittää kaksoissyötettyä asynkronista sähkögeneraattoria (ASYNC DF) pyrkien tuottamaan 660 voltin jännitteen 50 tai 60 Hz taajuudella. Tornin juurella on oma muuntaja, jolla voidaan jännite nostaa tuulivoimapuiston vaatimalle jännitetasolle. Se on yleensä 20–30 kilovolttia.
Suomessa.
Maailman ensimmäinen tuulivoimapuisto, joka hankki tätä tuulivoimalaitosmallia, oli Myllykankaan tuulivoimapuisto Iissä vuonna 2015, jota laajennettiin ostamalla kaksi Nordex N131/3000 ja yksi Nordex N117/2400.
Suomessa on toiminnassa kyseistä mallia seuraavissa kohteissa (lukumäärä, valmistuminen, kunta):
Kentälle jääneet – Kannaksella 1944 kadonneet sotilaat ja heidän etsintänsä

Kentälle jääneet – Kannaksella 1944 kadonneet sotilaat ja heidän etsintänsä on vuonna 2023 julkaistu jatkosodan historiaa koskeva tietokirja, joka käsittelee sodassa kadonneita suomalaissotilaita ja ponnistuksia heidän löytämisekseen. Vjatšeslav Skokovin ja sotahistorioitsija Mikko Porvalin teos kulkee kahdessa ajassa, jatkosodassa ja vainajien etsinnöissä.
Kannaksen suurhyökkäyksessä kesällä 1944 katosi tuhansia suomalaissotilaita. Perääntyessä kaatuneet suomalaissotilaat jäivät puna-armeijan haltuun. Osa suomalaisista päätyi joukkohautoihin, mutta osa jäi taistelumaastoihin.
Kadonneiden palauttaminen Suomeen aloitettiin 1990-luvulla. Merkittävimpiä sotavainajien etsijöiden ryhmiä on Karjalan Valli, joka on Skokovin johtama sota-arkeologiaan erikoistunut venäläisryhmä. Se on löytänyt 135 suomalaista sankarivainajaa, joista jo puolet on tunnistettu DNA-testein. Skokov on itse taustaltaan osin inkeriläinen, ja hänen ammattinsa on ydinfyysikko. Hän puhuu sujuvaa suomea ja on paennut Venäjän presidentin Vladimir Putinin hallintoa Suomeen.
Teokseen on tehnyt suomennoksia Mikko Harjula ja sen kannen on laatinut Jussi Karjalainen.
R. A. Karhumies

R. A. Karhumies on kahden kirjailijan yhteinen kirjailijanimi:
Suzanne Shepherd

Suzanne Shepherd (31. lokakuuta 1934 – 17. marraskuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa televisiosarjassa "Sopranos" ja elokuvassa "Mafiaveljet".
Näyttelijäntyönsä lisäksi Shepherd toimi teatteriohjaajana ja valmensi näyttelijöitä. Tyttären mukaan Shepherd sairasti keuhkoahtaumatautia, joka olisi mahdollisesti aiheuttanut kuoleman. Kuolinsyytä ei kuitenkaan ole julkisuudessa varmistettu.
Paul Horner

Paul Horner (1978 – 18. syyskuuta 2017 Laveen, Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka kirjoitti tietoisesti paikkansapitämättömiä uutisia sanojensa mukaan satiirisella tarkoituksella.
Horner varttui Minnesotassa ja muutti teini-ikäisenä Arizonaan. Hän teki poliittisia pilapiirroksia jo hyvin nuorena. Horner tuli pidätetyksi Chandlerissa vuonna 2011 ja hänen hallustaan löydettiin yli 15 000 dollarin arvosta lääkeaineita ja huumeita. Hänet tuomittiin neljän kuukauden vankeusrangaistukseen. Horner ylläpiti muun muassa "National Report" -sivustoa. Hän levitti väärää tietoa vähintään kuuden vuoden ajan. Vaikka hän perusteli tätä satiirilla, muun muassa Eric Trump jakoi hänen väitteitään, joiden mukaan Donald Trumpia vastustaneille mielenosoittajille olisi maksettu 3 000 dollaria. Horner väitti myös Barack Obamaa sekä homoksi että muslimiradikaaliksi. Horner oli sanojensa mukaan ilahtunut siitä, että muun muassa Fox News käytti uutisoinnissaan joitain hänen Obamasta esittämiään väitteitä. Monilla Hornerin perustamista sivustoista oli legitiimiyteen viittaavia nimiä. Hornerin mukaan hänen sivustonsa saivat Trumpin kannattajien jatkuvan huomion eivätkä hänen sanojensa mukaan Trumpin kannattajat tarkistaneet faktoja. Kun Hornerilta kysyttiin, halusiko hän kohdistaa valeuutisia Hillary Clintonin tukijoille auttaakseen Trumpia, hän vastasi ”vihaavansa” Trumpia. Horner sai nettisivuistaan mainostuloja ja kertoi suunnanneensa ”uutisointinsa” konservatiiveille, koska hän uskoi sen olevan tuottoisampaa. Sanojensa mukaan Horner pyrki toiminnallaan kouluttamaan tai valistamaan ihmisiä. Hän uskoi Trumpin tulleen valituksi takiaan.
Horner työskenteli myös standup-koomikkona ja juonsi Phoenixissa komediaohjelmaa "Mystery Show". Hän piti Phoenixin kodittomia auttanutta Sock It Forward -hyväntekeväisyysjärjestöä. Horner löydettiin kuolleena 38-vuotiaana. Perheenjäsenet väittivät hänen väärinkäyttäneen reseptilääkkeitä ja sheriffin toimiston mukaan paikan päältä saatu todistusaineisto viittasi tapaturmaiseen yliannostukseen.
Miami Tower

Miami Tower on Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva toimistokäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennuksen korkeus on 191 metriä, ja siinä on 47 kerrosta. Torni rakennettiin vuosina 1980–1987, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto I.M. Pei &amp; Partners.
Marina Blue

Marina Blue on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 188 metriä korkea, 57-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2004–2007, ja se on tarkoitettu asuinkäyttöön. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Arquitectonica.
Ten Museum Park

Ten Museum Park on Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennus on 162 metriä korkea, ja siinä on 50 kerrosta. Torni rakennettiin vuosina 2004–2007, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Oppenheim Architecture &amp; Design.
David Neiwert

David A. Neiwert (s. 1956 Idaho) on yhdysvaltalainen tutkiva journalisti ja tietokirjailija.
Neiwert varttui eteläisessä Idahossa. Hän työskenteli ympäristöasioiden toimittajana alkaessaan vuonna 1993 kirjoittaa Yhdysvaltain militialiikkeestä ja haastatella militioissa toimineita henkilöitä. Tässä yhteydessä hän alkoi tutustua salaliittoteorioihin, jotka hänen mukaansa olivat muun muassa Aryan Nationsin ideologiassa laaja-alaisia ja monimutkaisia. Neiwert on kirjoittanut "Daily Kosiin" ja "Daily Beehen" sekä työskennellyt Southern Poverty Law Centerin Intelligence Projectissa. Hänen kirjoituksiaan on julkaistu myös muun muassa "The Washington Postissa", "The American Prospectissa" ja Salon.comissa. Neiwertin teos "And Hell Followed With Her: Crossing the Dark Side of the American Border" palkittiin vuonna 2014 International Latino Book Awardilla tietokirjallisuuden kategoriassa. Lisäksi Neiwert sai vuonna 2000 National Press Club Awardin kotimaisen terrorismin käsittelystään.
Vuonna 2020 Neiwert julkaisi kirjan "Red Pill, Blue Pill: How to Counteract the Conspiracy Theories That Are Killing Us", joka keskittyy oikeiston salaliittoteorioihin. Neiwertin mukaan salaliittoteoreettiset narratiivit ylläpitävät rasistista ja ksenofobista retoriikkaa sekä muuntavat tunteita herättävät poliittiset kiistat eeppiseksi taisteluksi hyvän ja pahan välillä. Neiwert syytti Donald Trumpia autoritaarisimmaksi henkilöksi, joka oli toiminut Yhdysvalloissa presidenttinä. Hän väitti vasemmiston salaliittoteorioita vähemmän vaikutusvaltaisiksi. Neiwertin muihin kirjoihin kuuluu "Alt-America: The Rise of the Radical Right in the Age of Trump".
Michael Barkun

Michael Barkun (s. 1938) on yhdysvaltalainen politiikan tutkija. Hän on millenarististen ja utopististen liikkeiden, radikaalioikeiston ja terrorismin asiantuntija.
Barkun väitteli filosofian tohtoriksi Northwestern Universitysta vuonna 1965. Hän oli politiikan tutkimuksen professori Syracusen yliopiston Maxwell School of Citizenship and Public Affairsissa. Hänen tutkimusaiheisiinsa ovat kuuluneet millenaristiset ja apokalyptiset liikkeet, ekstremismi, uskonnollinen väkivalta ja salaliittoteoriat.
Asgardsrei-festivaali

Asgardsrei-festivaali on joulukuisin pidettävä black metal -festivaali. Sen perusti Aleksei Levkin Moskovassa, mutta tapahtuma siirrettiin Kiovaan, jossa se on järjestetty vuodesta 2015. Vaikka perustaja määrittelee itsensä kansallissosialistiksi ja hänen oma M8L8TH-yhtyeensä (М8Л8ТХ) edustaa hänen mukaansa kansallissosialistista black metalia, ovat hänen mukaansa vain muutama esiintyjät saman genren edustajia. Levkinin mukaan tapahtuman päätarkoitus on tabujen rikkominen ja festivaali kunnioittaa kaikkia esiintyjiä, jotka ”uskaltavat todella haastaa” nykylänsimaisissa yhteiskunnissa vallitsevaa narratiivia.
"Haaretzin" mukaan Levkin muutti Ukrainaan Azov-pataljoonaa tukeakseen vuonna 2014. Musiikkitieteilijä Thorsten Hindrichsin mukaan Asgardsrei-festivaali on tuonut yhteen lähes koko Euroopan uusnatsipiirit. Festivaalin oheistapahtumiin on kuulunut esimerkiksi pohjoismaista pakanuutta metafysiikkana käsitellyt konferenssi ja kamppailulaji-ilta. Tapahtuman perustaja kiisti tutkijoilta kuullun syytöksen siitä, että tapahtuma toimisi uusnatsien kansainvälisenä verkostoitumiskeskuksena.
Asgardsrei-festivaalilla ovat esiintyneet muiden muassa Stutthof, Seigneur Voland, Wodulf, Der Stürmer, Stahlfront, Sunwheel, Absurd ja Dark Fury. Suomalaisista yhtyeistä Asgardsrei-festivaalilla on esiintynyt Goatmoon.
Bezons

Bezons on noin 32 000 asukkaan kunta Pariisin suurkaupunkialueen luoteisosassa Île-de-Francessa, Ranskassa. 
Bezons oli Bazinin suvun läänitys vuodesta 1611, jolloin Ranskan kuningas Ludvig XIII aateloi Claude Bazin de Bezons vanhemman. Bezonsin markkinat oli vuosittainen seurapiiritapahtuma, jonka Jean-Baptiste Pater on ikuistanut maalauksessaan 1730-luvulta. Bezonsin markkinoille tuotettiin näytelmiä, balettipantomiimejä ja useita taideteoksia. Kaikkien yhteiskuntaluokkien ihmiset nauttivat juhlista, ruoasta ja viihdeohjelmasta.
Bezonsista pääsee Pariisin keskustaan, Porte de Versaillesin metroasemalle raitiovaunulla T2.
Jacques Féréol Mazas

Jacques Féréol Mazas (23. syyskuuta 1782 Lavaur – 25. elokuuta 1849 Bordeaux) oli ranskalainen viulisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Mazas oli Pierre Baillot’n oppilas Pariisin konservatoriossa ja sai siellä ensimmäisen palkinnon viulistina vuonna 1805. Hän soitti Pariisin Italialaisen oopperan orkesterissa ja kiersi vuosina 1811–1827 esiintyjänä Euroopassa. Mazas opetti Orléansissa vuodesta 1831 ja johti vuosina 1837–1841 musiikkikoulua Cambraissa. Viimeiset elinvuotensa hän vietti Bordeaux’ssa. Mazas julkaisi metodioppaan viulisteille ja useita tutkielmia. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa konserttoja, kamarimusiikkia eri kokoonpanoille, etydejä ja kolme oopperaa, joista "Le Kiosque" esitettiin Pariisissa vuonna 1842.
André Raison

André Raison (ennen vuotta 1650 – 1719 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja urkuri.
Raison sai opetusta Sainte Genevièven apottiluostarin seminaarissa Nanterressä. Hänestä tuli Pariisin Sainte Genevièven kuninkaallisen apottiluostarin urkuri noin vuonna 1666. Myöhemmin hän työskenteli urkurina Jacobins de St. Jacquesin luostarissa ja oppilaitoksessa. Raison opetti Louis-Nicolas Clérambaultia. Hän julkaisi urkumusiikkia kahdessa kirjassa Pariisissa vuosina 1688 ja 1714. Alexandre Guilmant ja André Pirro julkaisivat Pariisissa vuonna 1899 Raisonin sävellyksiä sisältävän painoksen kokoelmassa "Archives des maîtres de l’orgue".
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2024 – miesten 10 000 m

Miesten 10 000 metrin juoksu Pariisin 2024 kesäolympialaisissa kilpailtiin 2. elokuuta 2024 Stade de Francella Pariisissa. Kilpailuun osallistui 27 urheilijaa 15 maasta. Matkalla ei kilpailtu alku- tai välieriä, vaan kaikki osallistujat pääsivät suoraan loppukilpailuun.
Kovavauhtisen ja kovatasoisen kilpailun voitti Ugandan Joshua Cheptegei uudella olympiaennätysajalla 26.43,14. Toiseksi tuli Etiopian Berihu Aregawi ja kolmanneksi Yhdysvaltain Grant Fisher. Peräti 13 ensimmäistä maaliin tullutta alitti Kenenisa Bekelen Pekingissä 2008 juokseman vanhan olympiaennätysajan.
Tapahtumat.
Kilpailu alkoi ensimmäisen yleisurheilun stadionkilpailupäivän päätteeksi kello 21.20 paikallista aikaa. Kilpailu lähti liikkeelle Ranskan Jimmy Gressierin vetämänä. Kahden kierroksen jälkeen kärkeen siirtyi Etiopian hallitseva olympiavoittaja Selemon Barega, jonka johdolla 1 000 metrin väliaikaan tultiin ajassa 2.43,1. Joukko alkoi tässä kohtaa jo venyä. Seuraavalla kierroksella kärkeen siirtyi Baregan joukkuetoveri Yomif Kejelcha, ja kilpailun kolmas etiopialainen Berihu Aregawi asettui Kejelchan ja Baregan taakse kolmanneksi. Kolmikko alkoi vetää juoksua yhdessä kovaa vauhtia kukin vuorollaan joukon kärjessä. Puolimatkaan saavuttiin Aregawin johdossa ajassa 13.23,2. Hänen perässään seuraavina tulivat Kejelcha, Fisher ja Kenian Benard Kibet. Cheptegei juoksi kärkijoukon loppupäässä sijalla 15. Tässä vaiheessa kilpailua 20 ensimmäistä juoksijaa oli olympiaennätysvauhdin edellä.
Kymmenen kierrosta ennen maalia Kejelcha yritti irtiottoa, mutta Kanadan Mohammed Ahmedin johdolla muu kärkijoukko otti hänet kiinni. Cheptegei alkoi parannella asemiaan ryhmässä, kun 21 minuuttia oli juostu. Hetkellinen vauhdin hidastuminen kokosi joukkoa hieman kasaan ennen 8 000 metrin väliaikapistettä, johon saavuttiin ajassa 21.33,5. Aregawi palasi johtoon 23 minuutin kohdalla. Kaksi kierrosta ennen maalia kärkijoukossa oli vielä mukana 12 juoksijaa.
Cheptegei nousi joukon johtoon vajaat 600 metriä ennen maalia ja alkoi nostaa vauhtia. Aregawi, Ahmed, Fisher, Kejelcha ja Ugandan Jacob Kiplimo seurasivat perässä. Viimeiselle kierrokselle lähdettiin kahdeksan miehen joukossa. Loppusuoralle tultiin Cheptegein johdossa Fisherin seuratessaa muutaman askeleen päässä. Aregawi sai ohitettua Fisherin niukasti loppukirissä ja sijoittui Cheptegein jälkeen toiseksi. Cheptegei voitti Aregawin 0,3 sekunnilla ja Aregawi Fisherin 0,02 sekunnilla. Neljänneksi sijoittui Ahmed ja viidenneksi Kibet.
Cheptegein aika 26.43,14 oli uusi olympiaennätys. Kaikkiaan 13 ensimmäistä juoksijaa rikkoi edellisen olympiaennätysajan. Espanjan Thierry Ndikumwenayo, Etelä-Afrikan Adriaan Wildschutt ja Ranskan Gressier juoksivat kukin maansa ennätyksen.
Martti Kymäläinen

Martti Kymäläinen (5. elokuuta 1903 Mikkeli – 23. maaliskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen seiväs- ja korkeushyppääjä 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa. Ammatiltaan hän oli aluksi urheilunohjaaja (silloin urheiluneuvojana) ja myöhemmin rikospoliisi toimien Kuopiossa ja Helsingissä.
Kymäläinen oli nuoruudessaan innokas urheilumies. Hän suoritti vuonna 1922 Suojeluskuntapiirin voimistelu- ja hiihtoneuvojakurssin. Vuonna 1926 hän suoritti Tuusulassa suojeluskuntaliikkeen vastaavan neuvojakurssin. Vuonna 1929 hän Suomen urheiluopiston urheiluneuvojakurssin. Tällöin hän työskenteli SVUL:n Suur-Savon piirin urheiluneuvojana.
Urheilu-urallaan Kymäläinen edusti Suomea kahdessa maaottelussa eli vuonna 1929 Ruotsia ja Ranskaa vastaan lajinaan seiväshyppy. Samassa lajissa hän saavutti kaksi SM-mitalia ja lisäksi vielä SM-mitalin korkeushypyssä.
Persée (ooppera)

Persée (LWV 60) on Jean-Baptiste Lullyn ooppera, joka koostuu alkusoitosta, prologista ja viidestä näytöksestä. Sen aiheena on Zeuksen pojan Perseuksen mytologinen tarina. 
"Persée" kantaesitettiin 18. huhtikuuta 1682. Lully sävelsi teoksen Ludvig XIV:lle. 1700-luvulla Ludvig XV valitsi "Perséen" teokseksi, jolla avattiin uusi kuninkaallinen oopperatalo Versailles’n palatsiin ja juhlistettiin tulevan Ludvig XVI:n ja Marie Antoinetten häitä.
Hafizabad

Hafizabad on kaupunki Pakistanin Punjabin provinsissa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 245 751.
Maantiede.
Hafizabad sijaitsee Pakistanin Punjabin provinsissa Hafizabadin piirikunnassa Chenabjoen varrella.
Historia.
Hafizabadin alueella on pitkä historia. Kun Aleksanteri Suuren armeija liikkui alueella 300-luvulla eaa. seudulla kuvailtiin olleen useita suuria kaupunkeja. 500luvulla alueella liikkui puolestaan kiinalainen tutkimusmatkailija Xuanzang. 600-luvulta lähtien alueella oli useita rajputien ruhtinaskuntia. Mahmud GhaznilaisenIntian valloitus ei ulottunut aivat Hafizabadiin saakka, mutta se liitettiin myöhemmin Delhin sulttaanikuntaan ja edelleen Suurmogulien valtakuntaan. Kaupunki mainitaan Suurmogulien aikaisessa teoksessa "Ain-i-Akbari" oman "mahal"-alueensa hallinnollisena keskuksena ja oli tuolloin ilmeisesti merkittävä kaupunki. Ajan kanssa se alkoi kuitenkin menettää merkitystään läheiselle Gujranwalan kaupungille.
Intian jaon yhteydessä ja Pakistanin itsenäistyessä kaupungista muutti pois hinduja ja sikhejä. Vastaavasti sinne muutti muslimipakolaisia itsenäistyneestä Intiasta.
Väestö.
Hafizabadin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 245 751.
Kjærnes

Kjærnes on taajama Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja asukasluku 304 vuonna 2023.
Åsin kirkko (Ås)

Åsin kirkko () on Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1867.
Åsin kirkko

Åsin kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Nordbyn kirkko

Nordbyn kirkko () on Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1827.
Kroerin kirkko

Kroerin kirkko () on Åsin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1925.
Monique Haas

Monique Haas (20. lokakuuta 1909 Pariisi – 9. kesäkuuta 1987 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.
Haas opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa hänen keskeisimmät opettajansa olivat Joseph Morpain ja Lazare Lévy. Hän sai Pariisin konservatoriossa ensimmäisen palkinnon vuonna 1927. Yksityisopetusta Haas sai valmistumisensa jälkeen Rudolf Serkiniltä, George Enesculta ja Robert Casadesusilta. Hän kiersi useimmissa Euroopan maissa, entisellä Neuvostoliiton alueella, Yhdysvalloissa, Aasiassa ja Australiassa. Haas edisti aktiivisesti ranskalaisten säveltäjien, kuten François Couperinin, Jean-Philippe Rameaun, Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Olivier Messiaenin teosten näkyvyyttä. Lisäksi hän tulkitsi ohjelmistoa muiden muassa Johann Sebastian Bachilta, Joseph Haydnilta, Wolfgang Amadeus Mozartilta, Frédéric Chopinilta, Robert Schumannilta, Béla Bartókilta, Sergei Prokofjevilta ja Paul Hindemithiltä 
Haas oli naimisissa säveltäjä Marcel Mihalovicin kanssa. Mihalovici sävelsi monet pianoteoksistaan vaimolleen. Haas opetti vuosina 1967–1970 Pariisin konservatoriossa ja piti lisäksi mestarikursseja Salzburgin Mozarteumissa. Hän levytti toisen maailmansodan jälkeen enimmäkseen Deutsche Grammophonille. Hän levytti muun muassa Debussyn ja Ravelin kokonaispianotuotannot. Haas jäi leskeksi vuonna 1985 ja kuoli itse Pariisissa kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 2006 Deutsche Grammophon julkaisi kahdeksan levyn kokonaisuuden, joka koostui Haasin kaikista levymerkille tekemistä levytyksistä. Ne olivat vuosina 1948–1965 äänitettyjä.
Buse Naz Çakıroğlu

Buse Naz Çakıroğlu (s. 26. toukokuuta 1986) on turkkilainen amatöörinyrkkeilijä. Hän ottelee naisten kärpässarjassa ja on voittanut maailmanmestaruuskisoissa kultaa ja hopeaa sekä Euroopan-mestaruuskisoissa hopean ja kolme kultaa. Näiden lisäksi hänellä on Euroopan unionin mestaruus vuodelta 2017 sekä Euroopan kisojen kultamitalit 2019 ja 2023.
Çakıroğlu on syntyisin Trabzonista, Koillis-Turkista, ja edustaa Fenerbahçen nyrkkeilyseuraa. Hän on opiskellut urheiluvalmennusta Düzcen yliopistossa.
Hans Haslum

Hans Haslum (8. marraskuuta 1789 Asker – 5. heinäkuuta 1875 Eidsvoll) oli norjalainen maanviljelijä ja Eidsvollin kansalliskokouksen osanottaja. Myöhemmin hän toimi Eidsvollin kansalliskokousrakennuksen talonmiehenä.
Haslum oli Jonas Gahr Støren isoisoisoisä.
Øystein Wiik

Øystein Wiik (s. 7. heinäkuuta 1956) on norjalainen näyttelijä, laulaja ja kirjailija. Hän on näytellyt muun muassa Den Nationale Scenessä, Oslo Nye Teaterissa ja Det Norske Teatretissa.
Gaby Casadesus

Gaby Casadesus (9. elokuuta 1901 Marseille – 12. marraskuuta 1999 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.
Casadesus opiskeli Marguerite Longin johdolla Pariisin konservatoriossa ja sai siellä ensimmäisen palkinnon pianonsoitossa 16-vuotiaana. Hän meni naimisiin pianisti Robert Casadesusin kanssa vuonna 1921. Gaby Casadesus tulkitsi ohjelmistoa muiden muassa Claude Debussylta, Maurice Ravelilta, Gabriel Faurélta, Florent Schmittilta ja Moritz Moszkowskilta. Hänen on kerrottu olleen läheisessä yhteistyösuhteessa osaan säveltäjistä. Lisäksi Casadesus erikoistui Felix Mendelssohnin teoksiin. Hän esiintyi myös duopianistina miehensä kanssa.
Casadesus opetti sekä Pariisissa että Yhdysvalloissa, johon hän lähti miehensä kanssa toisen maailmansodan takia. Casadesus sai miehensä kanssa Jean-pojan, josta myös tuli pianisti. Vuonna 1941 Casadesus esitti Princetonissa viulua soittaneen Albert Einsteinin kanssa muun muassa kaksi osaa yhdestä Wolfgang Amadeus Mozartin viulusonaateista. Casadesus oli mukana perustamassa Kansainvälistä Casadesus-pianokilpailua, jonka uudeksi nimeksi otettiin vuonna 1994 Clevelandin kansainvälinen pianokilpailu.
Flostan kirkko

Flostan kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1632.
Hisøyn kirkko

Hisøyn kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1849.
Stokkenin kirkko

Stokkenin kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1878.
Engenen kirkko

Engenen kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1849.
Færvikin kirkko

Færvikin kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1884.
Jeanne-Marie Darré

Jeanne-Marie Darré (30. heinäkuuta 1905 Givet – 26. tammikuuta 1999 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.
Darré sai varhaista opetusta äidiltään. Tämän jälkeen hän opiskeli Pariisin konservatoriossa Marguerite Longin ja Isidore Philippin johdolla. Lisäksi hän sai ohjausta Gabriel Faurélta, Camille Saint-Saënsilta ja Maurice Ravelilta. Darré piti ensimmäisen esiintymisensä 14-vuotiaana ja teki ensimmäiset äänityksensä kaksi vuotta myöhemmin. Pariisissa hän esiintyi ensimmäisen kerran 20-vuotiaana. Vuonna 1926 hän esitti yksittäisessä konsertissa kaikki Saint-Saënsin viisi pianokonserttoa Orchestre Lamoureux’n kanssa. Darré keskittyi esiintymään pitkälti Euroopassa ja aloitti esiintymisen Amerikassa vasta vuonna 1962. Hän teki Carnegie Hall -debyyttinsä esittämällä Saint-Saënsin pianokonserton nro 2.
Darré sai vuonna 1966 Kunnialegioonan upseerin arvon. Vuosi myöhemmin hänestä tehtiin Ordre des Arts et des Lettres’n "Chevalier". Darré tuli tunnetuksi varsinkin Frédéric Chopinin ja Franz Lisztin sävellysten tulkitsijana. Lisäksi hän äänitti muun muassa Vincent d’Indyn teoksia.
Toynbee-laatat

Toynbee-laatat ovat lähinnä yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikassa havaittuja asfalttiin upotettuja laattoja (yleensä kooltaan noin 30x15 senttimetriä) joiden alkuperä tai merkitys on yhä tuntematon. Laattoja on havaittu noin kahdessakymmenessä Yhdysvaltain kaupungissa ja neljässä Etelä-Amerikan kaupungissa. Ensihavainnot laatoista tehtiin 1980-luvun loppupuoliskolla, ja ensi kertaa niistä uutisoitiin sanomalehdessä "The Baltimore Sun" vuonna 1994. Useita väärennöksinä ja jäljitelminä pidettyjä laattoja on sittemmin ilmestynyt ympäri Yhdysvaltoja, erityisesti 2000-luvulla. Suurin osa laatoista on löydetty Philadelphian alueelta ja lähiseudulta, kuten New Yorkista, Baltimoresta ja Pittsburghista. Nykyään useimmat laatoista on tuhoutunut muun muassa tietöiden seurauksena tai ne on poistettu vandalsimina.
Laattojen materiaalina on todennäköisesti linoleumi.
Laattojen sisältö.
Kaikki alkuperäisenä pidetyn tekijän laatat sisältävät yleensä saman tekstin (alla), mahdollisesti pienin variaatioin. Toisinaan laattojen vieressä on nähty myös poliittisia viestejä. Santiago de Chilestä löytyneestä laatasta on löydetty katuosoite "2624 S. 7th Philadelphia, Pennsylvania."
 TOYNBEE IDEA
 IN MOViE `2001
 RESURRECT DEAD
 ON PLANET JUPiTER
Teorioita merkityksestä.
Laattojen tekstin uskotaan viittaavan historioitsija Arnold J. Toynbeehin ja seuraavan rivin Stanley Kubrickin elokuvaan . 
Seuraavia asioita on esitetty Toynbee-laattojen sisältöjen lähteeksi
Hugo Travers

Hugo Travers (s. 1997 Versailles) on ranskalais-britannialainen toimittaja ja sisällöntuottaja. Hän on tullut tunnetuksi Youtube-kanavallaan HugoDécrypte, jonka hän perusti vuonna 2015. Elokuussa 2024 kanavalla oli noin 2,85 miljoonaa tilaajaa. Travers on haastatellut muun muassa entistä Ranskan pääministeriä Édouard Philippeä ja presidentti Emmanuel Macronia, Kansallisen liittouman johtajaa Marine Le Peniä sekä Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyiä. Travers on opiskellut Sciences Po -yliopistossa Pariisissa.
Joel Shankle

Joel Warren Shankle (2. maaliskuuta 1933 – 8. huhtikuuta 2015) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiallisesti 110 metrin aitajuoksussa.
Shankle osallistui Melbournen kesäolympialaisiin 1956, jossa hän sijoittui kolmanneksi ajalla 14,1. Hänen ennätyksensä oli samana vuonna juostu 13,7.
Robert Casadesus

Robert Casadesus (7. huhtikuuta 1899 Pariisi – 19. syyskuuta 1972 Pariisi) oli ranskalainen pianisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Casadesus opiskeli Pariisin konservatoriossa ja sai siellä ensimmäisen palkinnon vuonna 1913. Hän piti ensimmäisen resitaalinsa vuonna 1917 ja voitti Diémer-palkinnon vuonna 1920. Casadesusta opetti pianonsoitossa Louis Diémer ja sävellyksessä Xavier Leroux. Casadesus oli vuodesta 1921 naimisissa pianisti Gaby Casadesusin kanssa. Hän kiersi esiintyjänä laajalti vuodesta 1922 lähtien. Hän piti usein resitaaleja myös duona vaimonsa kanssa.
Casadesus ystävystyi säveltäjä Maurice Ravelin kanssa esitettyään tämän teoksen "Gaspard de la nuit" ja säveltäjän nautittua muista esiintyjistä poikenneeksi kokemastaan tulkinnasta. Tämän jälkeen Casadesus kiersi Euroopassa Ravelin ja sopraano Madeleine Greyn kanssa. Toisen maailmansodan sytyttyä Casadesus lähti Yhdysvaltoihin, jossa hän asui Princetonissa ja Newportissa. Fyysikko ja harrastelijaviulisti Albert Einstein asui hänen naapurinaan. Casadesus palasi Ranskaan vuonna 1946 ja johti Fontainebleaun amerikkalaista konservatoriota. Casadesus kantaesitti itse säveltämänsä konserton kolmelle pianolle ja jousiorkesterille New Yorkissa 24. heinäkuuta 1965. Hänen kanssaan pianosolisteina esiintyivät hänen vaimonsa ja pariskunnan poika Jean Casadesus. Casadesus jatkoi säveltämistä, levyttämistä ja opettamista kuolemaansa saakka.
Casadesus levytti muun muassa Ludwig van Beethovenin viulusonaatit ja César Franckin viulusonaatin Zino Francescattin kanssa. Hän tuli tunnetuksi myös Wolfgang Amadeus Mozartin teosten äänityksistään ja levytti tämän pianokonserttoja George Szellin johtaman Clevelandin orkesterin kanssa. Casadesus äänitti monia Ravelin teoksia. Hänen ohjelmistonsa ulottui Johann Sebastian Bachista Olivier Messiaeniin. Casadesus sävelsi seitsemän sinfoniaa, konsertoja, kamarimusiikkia ja pianoteoksia. Viimeinen sinfonioista kantaesitettiin New Yorkissa postuumisti 8. marraskuuta 1972. Tällä seitsemännellä sinfonialla on lisänimi ”Israel”, ja se on omistettu George Szellille. Kyse on modernista teoksesta, jonka esittämiseen vaaditaan SATB-solistit, lasten ja aikuisten kuorot sekä orkesteri. Vuonna 1975 järjestettiin ensimmäinen kansainvälinen Robert Casadesus -pianokilpailu Clevelandissa. Vuonna 1994 tapahtuman uudeksi nimeksi otettiin Clevelandin kansainvälinen pianokilpailu.