Warnow

Warnow on Saksan Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa Rostockin kaupungin sekä Rostockin ja Ludwigslust-Parchimin piirikuntien läpi virtaava 155 kilometriä pitkä joki. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 324 neliökilometriä. Se laskee Itämeren Oderinhaffiin Rostockissa. 
Joen kulku.
Käytössä on kaksi nimitystä, Oberwarnow ja Unterwarnow, jolla tarkoitetaan vastaavasti yläjuoksulla vesistön jokimaista osuutta ja alajuoksun lagunimaista vesialuetta. Vesialueen vesi on murtovettä eli se on hieman suolaista. Joen virtaussuunta on pääasiassa etelästä pohjoiseen.
Oberwarnow.
Warnowin alkukohta on 10 kilometriä Parchimista pohjoiseen Grebbinissä, joka sijaitsee Mecklenburgin järvialueen länsiosassa. Grebbin sijaitsee osavaltion Schwerinin pääkaupungista 30 kilometriä itään päin. Joen latvaosan reitti on mutkitteleva ja kapea ja siihen yhtyy koillisesta tuleva Demener Bach, jonka valuma-alueella on monia järviä. Warnow laskee lähteestä mitattuna 15 kilometrin päässä sijaitsevaan Barniner Seehen. Sieltä se jatkaa länteen, mutta kääntyy koilliseen Pinnowin lentokentältä ennen Schweriner Seen kohtaamista. Joki murtautuu seuraavaksi raviinilaakson läpi ja se laskeutuu matalaan ja soistuneeseen Mickowseehen. Tämäkin järvi on läpivirtausjärvi. Joki saapuu Sternbergin järvialueelle käymättä yhdessäkään järvessä. Joki alkaa menettää korkeuttaan jopa 8 metriä yhdeksän kilometrin matkalla. Nopea virtaus on kuluttanut moreenimuodostumiin syvät laaksot, joiden syvyys voi olla jopa 40 metriä. Jokeen yhtyy tämän jälkeen Mildenitzin sivujoki. Eickhofin nostosillan kohdalla on joki enää 2,5 metriä merenpinnan yläpuolella ja se levenee merkittävästi. Ensimmäinen kaupunki, jonka läpi joki virtaa, on Bützow. Siellä jokeen yhtyy Nebel ja 15 kilometriä pohjoisempana joki saapuu Schwaanin kaupunkiin. Schwaaniin tuli mereltä laivaliikennettä vielä 1950-luvulla. Laivat kykenivät liikkumaan joella alajuoksulle Rostockiin vuonna 1882 rakennetun sulun ansiosta. Se nosti vedenpintaa laivoille riittavän syväksi. Joki ohittaa taajamat Damm, Pölchow ja Papendorf, joissa valmistettiin ennen tiiltä. Tiilen savimateriaali kaivettiin paikallisista kaivannoista, jotka ovat nykyään veden valtaamia. Tiililastit kuljetettiin rannikolle laivoilla. Nykyään jokea liikennöidään lähinnä vapaa-ajan veneillä. Joesta otetaan raakavettä juomaveden tuottamiseksi eikä joella voi enää liikennöidä polttomoottoriveneillä. Joen alaosa on suljettu Mühlendammin sulkukanavalla. Joki päättyy Rostockiin, missä virtaus pysähtyy Unterwarnowin laajentumaan.
Unterwarnow.
Unterwarnow ei ole hydrologisesti enää joki, sillä sen virtaus pysähtyy käytännöllisesti kokonaan. Sen leveys vaihtelee 500–3 000 metriä ja sen veden suolapitoisuus on lähes Itämeren luokkaa. Unterwarnowissa voidaan navigoida valtamerenaluksilla ja sen väylän syväys on 14,30 metriä. Laivat kiinnittyvät satamaan, joka sijaitsee Unterwarnowin pohjoisosassa. Unterwarnowin ali on rakennettu maantietunneli. Tunneli on yksityinen ja sen kulkemisesta peritään tiemaksu. Väylä Itämerelle sijaitsee Rostockin Warnemünden kaupunginosassa. Sitä kutsutaan nimellä Neuer Strom ja se rakennettiin vuonna 1903 sekä laajennettiin vuonna 1958. Vesistön vanhempaa virtausaukkoa kutsutaan nimellä Alter Strom ja se on rakennettu vuonna 1423, kun myrsky tukki aikaisemman suuaukon vuoden 1420 myrskyssä. Alter Strom on nykyään tukittu padolla.
Etymologiaa.
Joen nimi on alun perin slaavilainen ja se tarkoittaa joko varista tai korppia.
Ajanlaskun alun germaaniheimo varinit () elivät jokilaakson alajuoksulla. Myös keskiaikaisella länsislaavilaisella vendiheimolla varnabit () on samankaltainen nimi kuin joella. He elivät joen keskijuoksulla.
Luontoarvoja.
Jokiosuudella eli Oberwarnowin osuudella voi saada saaliiksi haukea, kuhaa, ahventa, säynettä, turpaa, puronieriää ja meritaimenta. Laguunissa eli Unterwarnowissa voi saada edellisten lisäksi saaliiksi turskaa ja kesäisin nokkakalaa, jotka tarttuvat joskus uistimeen.
Vesistön valuma-alue.
Joen vesistöalue sijaitsee kokonaan Mecklenburgin järvialueella, joka on muodostunut viime jääkauden loppuvaiheessa. Fennoskandian mannerjäätikön reuna oli aikaisemmin edennyt etelään peittäen ympäristön alueet ohuella virtaavalla jäätiköillä. Kun sen kylmyysvaihe taittui Meiendorfin interstadialin aikoihin ja jäätikkö alkoi hiljalleen sulaa, vetäytyi jäätikön reuna kohti pohjoista paljastaen reunamoreeneja, moreenikumpuja ja maaston painaumia. Sulamisvedet kerääntyivät painaumiin ja muodostivat runsaslukuisen lampi- ja järvialueen, joka alkoi pian soistua. Maasto oli maanpainuman johdosta kallistunut kohti pohjoista ja sinne uursivat Warnow ja monet muut nykyiset joet uomansa. Joen alajuoksulla sijaitseva alanko on vuorostaan mannerjäätikön reunaa seuraten virranneiden jäätikköjokien tasoittama tai uurtama. Laaksojen tasainen pohja on ollut otollinen soistumiselle ja se aiheuttaa nykyään helposti tulvia.
Lähteet: 1 = , 2 = , 3 = , 4 = , 5 = , 6 = , 7 = , 8 = , 9 =