Tiekunta

Tiekunta () on Suomessa yhden tai useamman yksityistien tienpidosta huolehtiva tieosakkaiden yhteisö. Tiekunta perustuu yksityistielakiin. 
Tiekunta on järjestäytynyt tapa huolehtia yksityistien tienpitoon liittyvistä asioista. Tieosakkaat käyttävät päätösvaltaansa tiekunnan kokouksessa. Päätökset sitovat kaikkia tieosakkaita. Tiekunta perii osakkailta tiemaksuja ja tien käytöstä käyttömaksuja.
Tiekunnan perustaminen ei ole pakollista. Jos yksityistiellä ei ole tiekuntaa, kyseessä on järjestäytymätön tie.
Perustaminen.
Tiekunta perustetaan yksityistietoimituksessa tai tieosakkaiden pitämässä tiekunnan perustamiskokouksessa. Laissa ei ole alarajaa tiekunnan osakkaiden lukumäärälle. Käytännössä kahden osakkaan tiekuntia ei perusteta, mutta kolmen tai viiden osakkaan tielle se voi olla mahdollista. Tiekunnan perustaminen kannattaa muun muassa silloin, kun osakkaat käyttävät tietä eri tavoin, tie on muutamaa kymmentä metriä pidempi tai sen varrella on useita tontteja.
Hallinto.
Tieosakkaat päättävät tienpitoon liittyvistä asioista ja muista tiekunnan asioista tiekunnan kokouksessa, jota kutsutaan myös "tiekunnan yleiseksi kokoukseksi". Vuosikokous on järjestettävä vuosittain tai vähintään neljän vuoden välein. Yleensä pidetään vuosikokous kerran vuodessa ja tarvittaessa ylimääräisiä kokouksia.
Tiekunnan kokouksessa päätetään mm. tienpidon tasosta. Lähes kaikki päätökset ovat enemmistöpäätöksiä. Osakkailla on tieyksiköitään vastaava määrä ääniä. Yhdenkään äänimäärä ei saa ylittää 30 % edustettuina olevien yksiköiden kokonaismäärästä.
Tiekunnan käytännön asioita hoitaa toimielin: joko "hoitokunta "tai "toimitsijamies". Toimielin hoitaa tiekunnan asioita tiekunnan kokouspäätösten mukaisesti. Hoitokuntaan valitaan kolmesta viiteen jäsentä tai säännöissä mainittu määrä. Kolmijäseniselle hoitokunnalle on lisäksi valittava ainakin yksi varajäsen. Toimitsijamiehelle voidaan valita sijainen. Valinta tehdään korkeintaan neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Tiemaksu ja käyttömaksu.
Tiestä perittävät maksut perustuvat tiestä saatavaan "hyötyyn".
"Tiemaksu" peritään tieosakkailta. Tiemaksulla katetaan tienpidon kustannuksia. Tiemaksua kutsutaan yleisesti "yksikkömaksuksi". Se perustuu tieyksiköihin. Tiekuntaa perustettaessa toimituksessa sille vahvistetaan ensimmäiset tieyksiköt. Myöhemmin tiekunta huolehtii itse yksikköjaon ajantasaistamisesta. Yksiköintiä helpottamaan on Maanmittauslaitos laatinut suosituksen "Yksityistien tieyksiköinti". Tieyksikön hinta vahvistetaan tiekunnan kokouksessa. Tiemaksun on oltava riittävän suuri, jotta menot saadaan katettua.
Tiemaksuun voi sisältyä kaikille tasasuuruinen "perusmaksu" hallintokulujen kattamiseksi. Perusmaksulla ei saa kerätä varoja tienpitoon kuten kunnossapitotöihin. Joillain tiekunnilla on käytössä "minimimaksu", joka peritään kaikilta riippumatta tieyksiköiden määrästä. Minimimaksu ei kuitenkaan perustu lakiin, vaan perusmaksun suuruus tulee pystyä todentamaan.
"Käyttömaksua" voidaan periä niin tieosakkaalta kuin ulkopuoliselta tien käyttäjältäkin. Jos tieosakkaan tienkäyttö muuttuu tilapäisesti esim. rakentamisen vuoksi, voidaan tästä lisäliikenteestä periä käyttömaksua. Käyttömaksua voidaan määrätä myös tien tilapäisestä tai säännöllisestä käytöstä, jos tieosakkaaksi ottamisen edellytykset eivät täyty. Esimerkkejä ovat puutavaran ajosta, soranajosta, maitoauton ajoista ja urheilutapahtumasta määrättävä käyttömaksu. Käyttömaksun on oltava kohtuullinen eikä sitä saa käyttää ei-toivottujen kuljetusten estämiseen. Käyttömaksu voidaan määrätä takautuvastikin. Metsätien maksut voivat perustua kokonaan käyttömaksuihin.
Avustukset.
Tiekunnan on mahdollista saada tienpitoon avustuksia. Avustuksia maksavat kunnat, valtio, ely-keskukset ja Suomen metsäkeskus. Avustuksen saaminen edellyttää tiekunnan perustamista.
Kunnanavustukset ovat yksityisteiden taloudelle merkittäviä. Niiden maksaminen on kunnalle vapaaehtoista. Ne ovat keino tasata tierasitusta kunnan hoitamien katujen ja yksityisteiden varrella asuvien välillä. Tavallisesti kunnanavustusta saa vain tie, jonka varrella on vähintään yksi pysyvä talous.
Valtionavustusta voi saada tien tai sillan rakentamiseen, parantamiseen sekä jäätien ja vuosittain purettavan sillan kunnossapitoon. Myös lossia ja lauttaa varten voi saada avustusta.
Metsätalouden kuljetusten edellyttämän tien parantamiseen voi saada avustusta metsätalouden kannustejärjestelmästä (Metka). Aiemmin on saanut tukea myös uuden tien rakentamiseen, mutta tuki lakkasi vuoden 2025 alusta.
Ulkopuolinen liikenne on sallittava avustusta saaneella tiellä.
Verotus.
Tiekunnan saamat tiemaksut, käyttömaksut ja avustukset ovat verovapaita. Tavallisesti tiekunnalla ei ole muita tuloja. Veroilmoitusta ei tarvitse antaa, jos veronalaista tuloa ei ole.
Muut tiekunnan tulot ovat veronalaisia. Veronalaisia ovat esimerkiksi urakoinnista naapuritiekunnalle saatavat tulot ja luovutusvoitot. Verotuksessa tiekunta on tuloverolain mukainen yhteisetuus, jota verotetaan erillisenä verovelvollisena. Tiekunnan osakasta ei veroteta.