tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eddie Keizan

Eddie Keizan (12. syyskuuta 1944 Johannesburg – 21. toukokuuta 2016 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kolmeen F1-osakilpailuun kausilla 1973–1975. Hän oli parhaimmillaan 13. vuoden 1975 Etelä-Afrikan GP:ssä.
Keizan kilpaili saloon cars- ja urheiluautokilpailuissa ennen siirtymistään F5000-sarjaan, jossa hän voitti kansallisen mestaruuden. F1-uran jälkeen hän siirtyi Touring car -sarjaan ja keskittyi omaan yritykseensä, joka valmisti vanteita ja pyöriä.
Attribuointi

Attribuointi ( = omistaa jollekin) tarkoittaa taideteoksen tekijän päättelemistä tai olettamista silloin, kun tekijää ei varmasti tiedetä. Attribuointi tehdään esimerkiksi tyyliseikkojen ja materiaalitutkimuksen avulla tai taideteoksen ulkopuolisten tietojen, kuten esimerkiksi sopimusten, elämäkertatietojen tai signeerausten perusteella.
Analyysia ja vertailua.
Taideteoksen osoittaminen kuuluvaksi johonkin aikakauteen, maahan, koulukuntaan tai jonkin yksilön tuotantoon seuraa sen fyysisen, tyylillisen ja ikonografisten piirteiden analyysiä ja vertailua jo aikaisemmin kehittyneiden ryhmien kanssa (joihin pitäisi mielellään kuulua signeerattuja ja päivättyjä teoksia). Teoksen tekijyyden määrittely on vain yksi osa attribuointia. Analyysin pitäisi pystyä erottamaan ei vain ryhmän, vaan myös signeeratun teoksen niistä, joilla mestarin ote vaihtelee, kuten myös oppilaat, koulukunnan tai yleiset vaikutteet.
Teos voidaan attribuoida erilaisten kriteerien mukaan. Dokumentaariset todisteet, kuten sopimukset voivat tuntua vakuuttavilta, mutta ne osoittavat käytännössä vain sen, että tietty taideteos oli vain olemassa, ei sitä, että kyseessä on dokumentoitu teos. Tavallisesti attribuointiin tarvitaan asiantuntijan taitoja, jotta todistetun tekijyyden omaavia ja epäilyksenalaisia teoksia voidaan verrata.
Attribuoinnin asteet.
Esimerkiksi Caravaggion useita teoksia on attribuoitu, jolloin teoksen tunnistetietojen yhteydessä saattavat olla englanninkieliset sanat "attrib.", "attributed to" tai "ascribed to". Teos, joka on ”attribuoitu jollekin” tai ”osoitettu jollekin” tarkoittaa sitä, että teos ei ole taiteilijan tekemä, siis se ei ole taiteilijan omin käsin signeeraama. Jos teoksessa on signeeraus, se ei ole tae siitä, että teos olisi sen nimisen taiteilijan tekemä. Ainoa turvallinen attribuointi on sellainen, jossa on teoksen täydellisesti dokumentoitu historia sen tekoajasta alkaen, ja tutkittava teos vastaa kaikilta yksityiskohdiltaan dokumentoituja todisteita.
Teos, joka on nimetty ”jonkin työpajalle” on sellainen, joka on tehty taiteilijan kontrolloinnin alaisena. ”Koulukunta” kertoo aikalaisseuraajasta, mutta ei taiteilijan työpajasta. ”Piiri” viittaa siihen, että tekijän yhteys taiteilijaan on vähemmän kiinteä kuin ”koulukunnan”. ”Seuraaja” viittaa taiteilijan jäljittelijään. Mikään näistä ei kuitenkaan ole synonyymejä sanalle ”kopio”. Asiantuntijakielessä käytetään sanaa ”mukaan”, joka tarkoittaa kaikenlaisten kopioiden luokittelua, sellaisten joiden tarkoitus on pettää niihin, joiden tarkoituksena se ei ole.
Loris Kessel

Loris Kessel (1. huhtikuuta 1950 Lugano, Ticino, Sveitsi – 15. toukokuuta 2010 Montagnola, Ticino, Sveitsi) oli sveitsiläinen F1-kuljettaja. 
Hän osallistui kuuteen F1-osakilpailuun kausilla 1976–1977. Hän oli parhaimmillaan kahdestoista Belgian GP:ssä 1976. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa. Kessel muistetaan parhaiten vuoden Saksan osakilpailusta, missä RAM Racingin autot joutuivat poliisin takavarikoimiksi, koska Kessel vaati kauden alussa maksamaansa rahasummaa takaisin tultuaan korvatuksi muilla maksukuljettajilla kesken kauden. Le Mansin 24 tunnin ajoissa vuonna 1993 Kessel sijoittui Porsche 962 -autolla C2-luokan kolmanneksi yhdessä Otto Altenbachin ja Jürgen Oppermannin kanssa.
Kilpauransa jälkeen Kessel johti Sveitsin Luganossa autoliikettä sekä omaa kilpailutiimiään, joka kilpaili Ferrari Challenge -sarjoissa ja FIA:n GT3 Euroopan mestaruussarjassa.
Makrillit

Makrillit (Scombridae) on Scombriformes-lahkon makrillikalojen (Scombroidei) alalahkoon kuuluva kalaheimo, jossa on monia tärkeitä ruokakaloja. Makrillien parhaat tuntomerkit ovat kaksi selkäevää ja 5–12 eväkettä selkä- ja peräevän takana.
Alaheimot ja suvut.
Sukuja on 15 kahdessa alaheimossa.
Attribuutti (taidehistoria)

Attribuutti (, verbistä "attribuere" ’liittää johonkin, omistaa jollekin’) tai tunnuskuva on esine tai käsite, joka liitetään henkilön tai allegorisen käsitteen yhteyteen tämän tunnistamiseksi. Keskiajan taiteessa attribuutit olivat tärkeitä pyhimysten ja personifioitujen käsitteiden tuntomerkkeinä. Attribuutti eroaa symbolista siten, että sillä ei ole tavallisesti esineellisen merkityksen lisäksi vertauskuvallista merkitystä. Attribuutit ovat tärkeitä myös esimerkiksi muotokuvissa.
Attribuutit ovat yleisiä uskonnollisessa taiteessa. Esimerkiksi Neitsyt Marian attribuutti saattaa olla valkea lilja, tai arkkienkeli Mikaelin haarniska, kuoleman viikate tai tiimalasi. Sama esine voi tilanteesta riippuen liittyä eri henkilöön ja samalla pyhimyksellä voi olla useita erilaisia attribuutteja. Keskiajan lopulla vakiintui tiukka attribuuttijärjestelmä. 
Uskonnollisten hahmojen lisäksi myös myyttisillä tai historiallisilla henkilöhahmoilla saattaa olla attribuutteja. Attribuutteja ovat Pyhän Pietarin avaimet, Pyhän Katariinan pyörä, Vulkanuksen alasin tai Kupidon jousi. Niitä voidaan käyttää emblemaattisesti – esimerkiksi Pyhä Katariina voidaan esittää nojaamassa pyörään – attribuutteja voidaan myös käyttää monimutkaisemmin, esimerkiksi siten, että attribuutti ottaa sen kuvaaman henkilön paikan, kuten leijona, joka voi esittää Pyhää Markusta. Tällaisissa tapauksissa attribuutti toimii symbolin tavoin. 
Taiteessa olevien attribuuttien, symbolien ja allegorioiden tutkimista kutsutaan ikonografiaksi.
Endokrinologia

Endokrinologia eli "umpieritysoppi" on lääketieteen erikoisala, joka käsittelee hormonien ja niitä erittävien rauhasten toimintaa sekä näiden muodostaman endokriinisen järjestelmän sairauksia. Endokrinologian erikoislääkäreitä kutsutaan endokrinologeiksi.
Toimintaympäristö.
Endokrinologian erikoislääkärit työskentelevät pääosin sairaaloissa polikliinisesti. Suomessa oli 59 endokrinologia vuonna 2016.
Ongelmat.
Hormonit.
Endokrinologia perustuu hormonien ja näiden muodostamien viestinvälitysjärjestelmien ymmärtämiseen. Tärkeisiin hormoneihin kuuluvat esimerkiksi seuraavat molekyylit:
Oireet.
Endokrinologiassa selvitetään hyvin erilaisia oireita ja oirekuvia kuten:
Elektrolyyttihäiriöt.
Endokriiniset sairaudet, kuten vesi- ja mineraaliaineenvaihdunnan (hydroksiapatiitti) häiriöt, aiheuttavat usein elektrolyyttihäiriöitä. Näihin kuuluvat ainakin seuraavat:
Aivo- ja käpylisäkkeen sairaudet.
Aivolisäkkeen sairauksiin kuuluvat muun muassa seuraavat tilat:
Käpylisäkkeen sairauksiin kuuluu esimerkiksi pinealooma.
Metaboliset häiriöt.
Endokrinologiaan liittyviin metabolisiin sairauksiin kuuluvat esimerkiksi seuraavat tilat:
Kilpirauhasen sairaudet.
Kilpirauhasen häiriöt ovat myös endokrinologian ydinaluetta. Näihin kuuluvat muun muassa seuraavat tilat:
Luuston sairaudet.
Luuston mineraaliaineenvaihdunta on hyvin endokriinisesti säädeltyä, joten muun muassa seuraavissa tiloissa tarvitaan endokriinista tietämystä:
Menetelmät.
Hormonimääritykset.
Endokrinologinen diagnostiikka perustuu paitsi anamneesiin ja kliiniseen tutkimiseen (statukseen) niin vahvasti myös kliiniskemiallisiin hormonimäärityksiin. Endokriiniseen kliiniseen kemiaan kuuluvat muun muassa seuraavat käsitteet:
Lääkkeet.
Sisätautisena erikoisalana lääkehoito on keskeinen osa endokrinologiaa. Tyypillisiin lääkkeisiin kuuluvat muun muassa seuraavat:
Broken, Beat &amp; Scarred

Broken, Beat &amp; Scarred on kuudes single Metallican albumilta "Death Magnetic". Se julkaistiin 3. huhtikuuta 2009. Kappaleesta on tehty myös Wayne Ishamin ohjaama musiikkivideo.
”Broken, Beat &amp; Scarred” on "Death Magnetic" -albumin kolmas kappale ja yhtye on soittanut kappaleen suurin piirtein jokaisella World Magnetic -kiertueen keikalla.
Säkkituoli

Säkkituoli on lepotuolina käytettävä iso muovirouhetäytteinen nahka- tai kangassäkki. Säkkituoli muotoutuu istujan vartalon mukaan istuimeksi.
Ensimmäisen säkkituolin suunnittelivat vuonna 1968 Zanottalle italialaiset Piero Gatti, Cesare Paolini ja Franco Teodoro. Heidän säkkituolinsa nimeltä Sacco tuli markkinoille vuonna 1969. Sacco on otettu New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmiin.
Säkkituolit saavuttivat suosion 1990-luvulla, jolloin niitä valmistettiin jo massatuotannossa. Päälliset oli tuolloin tehty vinyylistä, ja täyte oli rakeista polyesteriä. Nykyään päällinen tehdään useimmiten nailonista tai nahasta ja täyte on arvokkaammissa säkkituoleissa erillisessä sisäpussissa. Sisäpussissa oleva täyte mahdollistaa säkkituolin helpomman puhtaanapidon ja päällisestä riippuen myös ulkokäytön. 
Säkkituoleja löytyy nykyään paljon erilaisista kotitalouksista, toimistoista, hotellien auloista ja ravintoloista. Säkkituoleihin printataan myös paljon erilaisia kuvioita ja logoja.
Anu Tuominen

Anu Tuominen (1961 Lemi) on suomalainen kuvanveistäjä ja käsitetaiteilija. Tuominen sai Ars Fennica -palkinnon vuonna 2003. Hän valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1992 ja Kuvataideakatemiasta vuonna 1995. Tuominen käyttää kierrätysmateriaalien ohella usein käsityö-, tekstiili- ja lankatekniikoita. Hän on Kuvanveistäjäliiton ja Taidemaalariliiton jäsen.
Teokset.
Anu Tuomisen teosten lähtökohtana on monesti visuaalinen idea, tai teoria kuten geometria tai värioppi. Pienet lisäykset, virkkaus tai lajitteleminen ja yhdisteleminen saavat aikaan metamorfoosin kirpputorien arkisissa esineissä. Osansa vaikutuksessa on teosnimien sanaleikeillä. 
Teoksissa saattaa olla mummolan emalimukeja, erivärisiä lankoja tai villatumppuja. Ne perustuvat usein mielleyhtymiin, jolloin lanka tuo mieleen marjat tai mustikkamaidon.
Tuomisen teoksista on julkaistu kirjoja, kuten "Kuvan sijamuotoja", joka kuvailee teoksia tai ideoita sanallisesti, samaan tapaan kuin Yoko Onon "Grapefruit" -kirja, joka ilmestyi vuonna 1964.
Julkinen teos.
Helsingissä on Tuomisen vuonna 2006 valmistunut ympäristöteos "Kutosen päättäri". Teos sijaitsee Toukolassa Arabianaukiolla, Intiankadun ja Hämeentien kulmassa, paikassa, jossa aikaisemmin oli raitiolinja 6:n päätepysäkki. Alkuperäinen kiskokaari ja vaijerien kannatinpylväs on jätetty paikoilleen ja ne ovat osa teosta. Valaisimet ovat käytöstä poistettuja Helsingin Energian valaisimia. Kiskoilla on viisi raitiovaunun pyöräparia. Teoksen tilaaja on Helsingin kaupungin rakennusvirasto. Aukion maisemansuunnittelija on Molino Oy.
Quaternary

Quaternary on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen neljäs kokoelma-albumi, joka koostuu ennenjulkaisemattomista ja uusista kappaleista. Albumi julkaistiin vuonna 1994 ja sen on tuottanut Bob Rock, joka on toiminut tuottajana myös yhtyeen studioalbumeilla Dr. Feelgood (1989) ja Mötley Crüe (1994). Levyn kokonaiskesto on 18 minuuttia ja 55 sekuntia. Kappale ”Father” kertoo basisti Nikki Sixxin perheen hylänneestä isästä.
Mårten Hagström

Mårten Hans Hagström (s. 27. huhtikuuta 1971) on ruotsalainen kitaristi, parhaiten tunnettu ruotsalaisen thrash metal -yhtye Meshuggahin rytmikitaristina. Hän myös kirjoittaa ja sanoittaa noin kolmanneksen yhtyeen kappaleista ja laulaa taustoja. Hagström liittyi yhtyeeseen vuonna 1992 ensimmäisen albumin julkaisun jälkeen, kun laulaja Jens Kidman jättäytyi rytmikitaristin tehtävästä.
Hagström käyttää toisen kitaristi Fredrik Thordendalin tavoin Ibanezin ja Nevbornin 7- ja 8-kielisiä kitaroita.
Peugeot 908

Peugeot 908 on Peugeot Sportin vuonna 2011 esitelty LMP1-luokan kilpa-auto. Autoa edelsi Peugeot 908 HDi FAP.
Historia.
2011.
Kaudella 2011 autolla kilpailtiin Intercontinental Le Mans Cup -sarjassa. Autoilla voitettiin kaikkiaan viisi osakilpailua. Talli saavutti kaudella yhteensä 211 pistettä, ja sijoittui luokkansa ensimmäiseksi.
2012.
Kaudella 2012 autolla oli tarkoitus osallistua FIA World Endurance Championship -sarjaan. 18. tammikuuta 2012 Peugeot ilmoitti lopettavansa kilpailemisen taloudellisiin syihin vedoten.
The Final Riot!

The Final Riot! on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye Paramoren toinen livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2008. Albumi on myynyt yli 500 000 kappaleen verran, joten se on saanut Recording Industry Association of American Gold-sertifikaatin. Livealbumi sisältää keikan Yhdysvaltojen Chicagosta, Gongress Theatressa. Albumi sisältää myös "40 Days of Riot"-dokumentin ja on ensimmäinen Paramore-julkaisu yhtyeen rytmikitaristi Taylor Yorkin kanssa.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 31.
Koulunkäynninohjaaja

Koulunkäynninohjaaja (vanha nimike: koulunkäyntiavustaja, ruotsinkielinen nimike Suomessa: skolgångshandledare) tukee ja ohjaa eri-ikäisiä ja kulttuuritaustaltaan erilaisia ihmisiä niissä toiminnoissa, joissa he eivät kehitysvaiheensa, vammansa tai sosiaalisen tilanteensa vuoksi selviydy itse. Hän tuntee apuvälineitä ja laitteita ja osaa käyttää ja huoltaa niitä. Lisäksi koulunkäynninohjaaja suunnittelee, toteuttaa ja arvioi oppimistilanteita.
Koulunkäynninohjaaja voi työskennellä päivähoidon, koulujen ja vapaa-ajan toimintojen palveluksessa.
Ammattiin on olemassa "koulunkäynnin ja aamu- ja iltapäivätoiminnan ohjaaja" sekä "koulunkäynninohjaajan erikoisammattitutkinto", joista jälkimmäinen antaa valmiudet tehdä työtä vaativimmissa tehtävissä.
Yläkouluissa ja lukioissa työskentelevät "oppilaanohjaajat" (OPO) taas ovat opettajia, jotka huolehtivat oppilaiden tiedollisesta edistymisestä ja muun muassa jatko-opintoihin liittyvistä asioista.
Vindikaatio

Vindikaatio (, torjuminen &lt; "vindicā're", vaatia) tarkoittaa laajasti ymmärrettynä esineen palauttamista haltijalta takaisin sen omistajalle. Prosessioikeudessa sitä käytetään omistajan kannemuotojen yhteydessä (esimerkiksi saannonmoitekanne) ja esineoikeudessa se tavallisesti liittyy dynaamiseen suojaan. Esineoikeudessa syntyy vaihdantakollisio, kun esineen luovuttaja ei ole omistanut esinettä ja esineen oikea omistaja vaatii sitä itselleen. Jos oikea omistaja voittaa jutun, on jutussa noudatettu vindikaatioperiaatetta ja omistajalla on ollut vindikaatio-oikeus. Jos esine jää luovutuksensaajalle, on kyseessä ekstinktio hänen hyväkseen.
Vindikaatio-oikeudesta joudutaan päättämään, kun harkitaan saantosuojan ja nautintasuojan edellytyksiä. Vindikaatioperiaate väistyy usein esimerkiksi irtaimien esineiden ja arvopaperien luovutuksen yhteydessä, sillä niiden yhteydessä vilpittömän mielen suoja menee varsin pitkälle. Vindikaatio on ensisijainen keino oikeudettomien varallisuuden siirtojen korjauksiin ja edunpalautus on siihen nähden toissijainen keino.
Unstoppable

Unstoppable on Marikon debyyttialbumin "Fabulous Tonight" ensimmäinen single. Kappale julkaistiin ensimmäisenä Marikon Myspace-sivustolla helmikuussa 2008. Digitaaliseen myyntiin se tuli 10. maaliskuuta 2008 ja nousi ensimmäisellä listaviikollaan Latauslistan toiseksi myydyimmäksi kappaleeksi. "Unstoppable" oli listalla 15 viikkoa. 
1980-luvulta vaikutteita saaneen kappaleen on tehnyt Pauli Rantasalmi, Tatu Ferchen ja Mariko itse. Kappaleen on tuottanut Pauli Rantasalmi.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin huhtikuussa 2008.
Pohjanpitäjänlahti

Pohjanpitäjänlahti eli Pohjanlahti () on 15 kilometriä pitkä merenlahti, joka halkaisee Raaseporin kaupungin alueen Länsi-Uudellamaalla eteläisessä Suomessa. Murroslaaksossa kulkeva kapea lahti muistuttaa paljon vuonoa. Lahden leveys vaihtelee välillä 1–4 km.
Pohjanpitäjänlahti ulottuu Pohjan keskustasta Fiskarin- ja Mustionjoelta Tammisaaren läpi Suomenlahteen. Lahtea rajaavat Hankoniemi ja Lohjanharju. Pohjanpitäjänlahti on Uudenmaan tärkein Natura 2000 -projektin murtovesialue. Veden suolapitoisuus muuttuu lahden pohjukasta merelle tultaessa miltei nollasta 0,6 %:iin.
Lahti on murtovesiallas, jonka vesi vaihtuu noin kerran vuodessa. Sen keskisyvyys on 9 m. Lahden pohja nousee meren suunnasta kohti Tammisaarta, jonka kohdalla on kynnys, jossa veden syvyys on 7 m. Sen jälkeen Pohjan suuntaan on 40 metriä syvä Sällvikin syvänne, jossa vesi seisoo harppauskerroksen alla. 
Lahden tila on erittäin huono, ja sen pohjasta on häviämässä elämä. Tammisaaren kynnystä on suunnitellaan ruopattavaksi väylän syventämiseksi, jotta laivat pääsisivät Pohjankurun satamaan. Ruoppaus vaikuttaisi ympäristöön ympäristöarvion mukaan haitallisesti ja heikentäisi suojeluarvoja sekä aiheuttaisi lisäkuormitusta. Lahden ekosysteemi olisi vaarassa.
Menlo Park

Menlo Park on yhdysvaltalainen kaupunki, joka sijaitsee Kalifornian osavaltion San Mateon piirikunnassa, joka on osa San Franciscon Bay Areaa. Menlo Park sijaitsee teknologiayritysten keskittymänä tunnetun Piilaakson tuntumassa, johon se joissakin tapauksissa lasketaan itsekin kuuluvaksi. Asukasluku oli 30 785 vuoden väestönlaskennassa. Keskimääräiseltä tulotasoltaan kaupunki on Yhdysvaltain varakkaimpia.
Menlo Parkin Sand Hill Road on venture capital -pääomasijoitusyhtiöiden mekka. Lähes kaikilla merkittävillä alan toimijoilla on joko pääkonttori tai muu toimisto sen varrella. Menlo Parkissa sijaitsee myös Stanfordin yliopiston operoima kiihdytinlaboratorio SLAC National Accelerator Laboratory.
Anders Auvinen

Anders Auvinen (31. tammikuuta 1843 Kitee – 7. lokakuuta 1915 Savonlinna) oli suomalainen Savonlinnassa vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja, sahanomistaja ja kauppaneuvos.
Auvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Auvinen ja Katri Havukainen. Koska kotitila oli liian pieni tarjoamaan elantoa, Anders lähti 16-vuotiaana syyskuussa 1859 liikeapulaiseksi Savonlinnaan kauppias Ivan Abramoffin palvelukseen. Auvinen palveli liikeapulaisena 14 vuotta ensin Abramoffin ja vuodesta 1863 Stepan Schataloffin liikkeessä. Hän kävi myös lyhyen kauppakoulukurssin 1870 Turussa.
Auvinen sai 1873 porvarinoikeudet Savonlinnan maistraatilta ja 10. huhtikuuta 1873 hän avasi oman liikkeensä Juhlevskyn talossa. Vuonna 1876 Auvinen rakensi oman talon Olavinkadun varrelle ja siirsi liikkeensä sinne. Auvinen harjoitti sekä tukku- että vähittäiskauppaa ja hänen liikkeellään oli neljä sivumyymälää maaseudulla. Vuonna 1887 hän osti Punkaharjun Putikossa sijainneen vanhan vesisahan. Hän perusti Putikkoon uudenaikaisen höyrysahan ja perusti Putikkoon aikaa myöten myös laivatelakan, höyrymyllyn, tervapolttimon, meijerin, rinkelileipomon sekä vähittäiskaupan. Auvinen toimi myös Savonlinnan Höyrylaiva Oy:n toimitusjohtajana ja hän oli osakkaana useissa paikallisissa yrityksissä. Auvinen oli Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä neljään otteeseen vuosien 1875–1901 välillä. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1907.
Vuonna 1894 Auvinen ryhtyi laivanvarustajaksi. Hänen aluksensa kuljettivat rahtia erityisesti Savonlinnan ja Pietarin välillä. Vuonna 1910 Auvinen muodosti omistuksistaan "And. Auvinen Osakeyhtiö" -nimisen yhtiön. Anders Auvisen kuoltua yhtiön johdossa toimivat hänen poikansa kauppaneuvos Johan Aleksander Auvinen, johtaja Viktor Edvard Auvinen (1876–1936) ja agronomi Yrjö Heikki Auvinen (1884–1935).
Auvinen kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Savonlinnan edustajana.
Anders Auvinen oli naimisissa vuodesta 1873 kauppias Stepan Schataloffin tyttären Olga Schataloffin kanssa. Heillä oli kymmenen lasta.
Johan Aleksander Auvinen

Johan Aleksander Auvinen (11. heinäkuuta 1875 Savonlinna – 24. syyskuuta 1950 Savonlinna) oli suomalainen liikemies ja kauppaneuvos, "And. Auvinen Oy":n perustaja ja toimitusjohtaja.
Auvinen kävi neljä luokkaa reaalilyseota, suoritti Kuopion kauppakoulun 1893–1896 ja työskenteli sitten Lyypekissä Piehl &amp; Fehlingin konttorissa opiskellen samalla Lyypekin kauppakoulussa. Palattuaan Suomeen hän oli aluksi työssä Häkli, Lallukka ja Kumppanin liikkeessä Viipurissa 1897 ja teki sitten opintomatkan Venäjälle tutustuakseen sikäläisiin liikeoloihin. Auvinen oli toiminimi And. Auvisen prokuristina 1898–1910 ja vuonna 1910 muodostetun And. Auvinen Oy:n toimitusjohtajana 1910–1950. Hän oli myös Savonlinnan höyrylaiva Oy:n toimitusjohtajana 1900–1907 ja Saimaan höyrylaiva Oy:n toimitusjohtajana 1909–1916. Auvinen oli Keskuskauppakamarin jäsen 1920–1925, PYP:n hallintoneuvoston jäsen 1927–1943 ja Suomen sahanomistajain yhdistyksen hallituksen jäsen 1924–1941. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1926. Auvinen kuului Savonlinnan kaupunginvaltuustoon 1907–1911, 1913–1918, 1923–1925 ja 1929–1930. Hän kuului myös useita vuosia Savonlinnan rahatoimikamariin. Auvinen oli Savonlinnan Kauppaseuran kunniajäsen.
Auvisen vanhemmat olivat olivat kauppaneuvos Anders Auvinen ja Olga Schataloff. Hän oli naimisissa vuodesta 1901 runoilijana tunnetun kansakoulunopettaja Helmi Katarina Roosin kanssa. Historioitsija, kauppaneuvos Juhani Auvinen oli heidän poikansa. Auvinen on haudattu Talvisalon hautausmaalle Savonlinnaan.
Hentokiurunkannus

Hentokiurunkannus ("Corydalis intermedia", syn. "C. fabacea") on Euroopassa tavattava, emäkkikasvien heimoon kuuluva monivuotinen lehtokasvi. Suomessa laji on alueellisesti uhanalainen, ja se on rauhoitettu entisten Oulun ja Lapin läänien alueella. Hentokiurunkannus on myrkyllinen.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen hentokiurunkannus kasvaa 10–15 senttimetriä korkeaksi. Kasvin juuri on mukulallinen. Nimensä mukaisesti kasvi on hento. Lehdet ovat kerrannaisia. Kukinto on lyhyt terttu, ja siinä on korkeintaan 8 kukkaa. Kukkien tukilehdet ovat lähes kukan kokoisia ja väriltään vihreitä. Muodoltaan ne ovat ehyitä, vastapuikeita ja tylpähköjä. Teriö on noin 15 mm pitkä, kannus on pitkä ja kapea. Kukat ovat väriltään himmeän purppuranpunaisia ja muuttuvat kukinnan aikana sinisimmiksi. Hentokiurunkannus kukkii Suomessa toukokuussa. Hedelmänä on litteä, puikean suikea kota, joka on kolme kertaa peränsä pituinen. Kasvin siemeniä levittävät muurahaiset.
Hentokiurunkannus on piilotalvehtiva geofyytti, jonka kasvu alkaa keväällä juurien pieniin täyteismukuloihin edellisenä kasvukautena kerätyn energiavaraston avulla. Kasvi kuihtuu pian kukinnan ja siemenien kehittymisen jälkeen ja kesän yli säilyy ainoastaan juurimukula.
Muista kiurunkannuksista hentokiurunkannus muistuttaa melko paljon pystykiurunkannusta ("C. solida"). Pystykiurunkannus on kuitenkin tanakampi, sillä on kukkia 10–20 kappaletta ja sen kukkien tukilehdet ovat liuskakärkisiä. Se ei myöskään ole niin vaatelias kasvupaikan suhteen kuin hentokiurunkannus.
Hentokiurunkannus voi risteytyä pystykiurunkannuksen ja nuokkukiurunkannuksen kanssa.
Levinneisyys.
Hentokiurunkannusta tavataan lähinnä Keski-, Itä- ja Pohjois-Euroopassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Alpeilta ja Saksasta itään Ukrainaan ja Länsi-Venäjälle. Pohjoisessa lajia tavataan Fennoskandiassa Pohjois-Norjaan saakka, etelässä levinneisyysalue ulottuu Etelä-Italiaan. Suomessa lajia tavataan runsaimmin Ahvenanmaalla ja Saaristomeren alueella sekä Lounais-Suomen, Uudenmaan ja Etelä-Hämeen lehdoissa. Muualla maassa laji on harvinainen. Pohjoisin tunnettu kasvupaikka on Etelä-Lapissa.
Elinympäristö.
Hentokiurunkannus on vaatelias lehtoniittyjen ja lehtojen kasvi, joka suosii erityisesti pähkinäpensaslehtoja. Lajin kasvupaikkoja uhkaa paikoitellen kuusettuminen ja sen myötä liiallinen varjostuminen.
Alfred Jacobsson

Johan Alfred Jacobsson (27. lokakuuta 1841 Turku – 15. helmikuuta 1931) oli suomalainen puutavara-alan liikemies, lahjoittaja, valtiopäivämies.
Jacobssonin vanhemmat olivat kauppalaivuri Johan Jacobsson ja Charlotta Albertina Myhrberg. Hän kävi yläalkeiskoulun ja kauppakoulun sekä teki vielä vuonna 1870 opintomatkan Englantiin, Ranskaan ja Saksaan. Jacobsson perusti 1870 oman puutavaraliikkeen Turkuun. Hän toimi vuodesta 1881 "Akaan Höyrysaha Oy":n toimitusjohtajana ja vuodesta 1888 "Vartsalan Höyrysaha Oy":n toimitusjohtajana. Jacobsson oli Kemi Oy:n johtokunnan jäsen, Merivakuutus Oy Tritonin johtokunnan puheenjohtaja, Turun Osakepankin hallintoneuvoston jäsen sekä Åbo Akademin hallituksen jäsen.
Jacobsson oli Turun edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1899. Hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1879–1903 ja rahatoimikamarin jäsen 1885–1890. Jacobsson toimi lisäksi Ruotsin varakonsulina Turussa 1890–1918. Hän lahjoitti biologisen museon Turun kaupungille 1902–1906 sekä teki lukuisia lahjoituksia Åbo Akademille. Jacobssonin kodin irtaimistosta on muodostettu Ett Hem -niminen kotimuseo empiretyyliseen puupientaloon Turun Piispankadulla.
Alfred Jacobsson oli naimisissa vuodesta 1877 Helene Kumlinin kanssa.
ESET

ESET LCC on vuonna 1992 perustettu virusten ja haittaohjelmien torjuntaan keskittynyt slovakialainen yritys. Yhtiön nimi tulee slovakian kielen vastineesta egyptiläisestä Isis-äitijumalattaresta. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Bratislavassa, Slovakiassa.
ESET valittiin menestyneimmäksi slovakialaiseksi yritykseksi vuosina 2008, 2009 ja 2010.
Tuotteet.
ESETin ensimmäinen tuote oli virustentorjuntaohjelma MS-DOS-käyttöjärjestelmälle. Nykyisin tuoteperheeseen kuuluu kuluttajille ja yrityksille suunnattuja maksullisia turvallisuusohjelmistoja. Eset pyrkii erottumaan kilpailijoistaan integroidulla uhantorjuntajärjestelmällä, joka sisältää ESETin tavaramerkillä suojatulla nimellä kutsuttavan ThreatSense-ennakoivan suojaustekniikan.
ESET hyödyntää symbolista konekieltä ohjelmiensa koodeissa joka pienentää laitevaatimuksia ja tarvittavan tilan tarvetta.
Menestyminen.
ESET on ensimmäinen virustorjuntaohjelma joka on saanut 78 VB100-palkintoa Virus Bulletin -testeistä, eikä siltä ole jäänyt yhtään virusta huomaamatta vuoden 1998 jälkeen. ESET on myös menestynyt säännöllisesti ICSA Labsin ja West Coast Labsin virustorjuntaohjelmien testeissä.
Alpinestars

Alpinestars on italialainen yritys, joka valmistaa vaatteita ja varusteita moottoripyöräilyyn, autoiluun ja vapaa-aikaan. Sen perusti Italialainen Sante Mazzarolo vuonna 1963.
Sponsorointi.
Lista Alpinestarsin merkittävistä sponsoroiduista henkilöistä:
Jälleenmyynti pohjoismaissa.
Alpinestarsia pohjoismaissa jälleenmyy Duell Finland sekä Allright.
Bruce Halford

Bruce Henley Halford (18. toukokuuta 1931 Hampton-in-Arden – 2. joulukuuta 2001 Churston, Devon) oli brittiläinen F1-kuljettaja.
Ura.
Halford aloitti kilpa-ajamisen ostamalla itselleen Maseratin vanhan Formula 1 -auton Stirling Mossin mekaanikolta Tony Robinsonilta ja jota hän kuljetti kilparadoille vanhalla bussilla. Halford vietti enemmän aikaa kiertolaisena bussissa kuin kilpa-ajajana Maseratissaan, koska hän sai elantonsa palkintorahoista sekä varaosientoimittajiensa sponsorirahoista.
Hän osallistui yhdeksään F1-osakilpailuun kausina 1956–1957 ja 1959–1960. Halford ajoi Maseratin, Lotusin ja Cooperin autoilla ja oli parhaimmillaan kahdeksas Ranskan GP:ssä 1960. Hän osallistui myös lukemattomiin MM-sarjaan kuulumattomaan kilpailuihin Formula 2 -autolla. 
Halfordin kilpa-ajot eivät sujuneet ongelmitta. Caenin GP:n 1957 kolmannen sijan ansiosta hän pääsi ajamaan Saksan GP:hen ja sijoittui 11., mutta lähtöä varjosti hänen kiistelynsä starttirahasta kisajärjestäjien kanssa. Kaudella 1958 hän ajoi sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa Maseratinsa kilpailukyvyn heikennyttyä. Kaudella 1959 Halford vaihtoi ajokikseen Lotus-auton, mutta ajoi vain Monacon osakilpailussa, koska hän keskeytti jo toisella kierroksella joukkokolariin. Viimeisellä kaudellaan hän karsiutui ulos Monacon osakilpailusta ja Ranskan GP:ssä sijoittui parhaimmalle sijoitukselleen.
Halford ajoi formuloiden ohella 1950-1960-luvuilla Le Mansin 24 tunnin ajoja heikolla menestyksellä ja vuoden 1961 kilpailussa hän kolaroi autonsa varikonjälkeiseen Dunlop Curveen, minkä jälkeen hänen ajourakkansa vähenivät merkittävästi.
Muuta.
Kilpa-ajan ammattinsa lisäksi Halford työskenteli vanhempiensa Warberry Hotellissa Torquayssä, piti vaimonsa kanssa Lord's Cafe -kahvilaa Dartmoorissa. Hän omisti myös troolareita ja huvipursia sekä toimi British Racing Drivers' Clubin jäsenenä. Halfordin viimeisiä elinvuosia varjostivat hänen poikansa Peterin kuolema vuonna 1996 liikenneonnettomuudessa, ja vaimo Patsy kuoli hieman myöhemmin poikansa onnettomuuden jälkeen.
Markku Kauppinen

Markku Johannes Kauppinen (19. helmikuuta 1949 Kinnula – 19. kesäkuuta 2019 Ilomantsi) oli suomalainen keskustapuolueen poliitikko. Kauppinen toimi kansanedustajana 1979–1983. Hän oli Kevan toimitusjohtaja vuosina 2005–2009.
Ura.
Ennen valintaansa eduskuntaan Kauppinen työskenteli peruskoulun luokanopettajana Joensuussa vuosina 1973–1975, Sorsan I hallituksen II sosiaali- ja terveysministerin Reino Karpolan poliittisena sihteerinä helmikuusta kesäkuuhun 1975, Miettusen III hallituksen II sosiaali- ja terveysministerin Orvokki Kankaan poliittisena sihteerinä lokakuusta 1976 toukokuuhun 1977 ja Sorsan II hallituksen II sosiaali- ja terveysministerin Olavi Martikaisen poliittisena sihteerinä toukokuusta 1977 maaliskuuhun 1979.
Kauppinen valittiin eduskuntaan vuoden 1979 vaaleissa ja hän toimi kansanedustajana yhden kauden maaliskuusta 1979 maaliskuuhun 1983. Hän edusti Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiriä. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti lakivaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa, sosiaalivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa.
Pudottuaan eduskunnasta Kauppinen palasi luokanopettajaksi vuosiksi 1983–1988, kunnes siirtyi Kivijärven kunnanjohtajaksi vuosiksi 1988–1990. Vuodesta 1990 vuoteen 1997 Kauppinen työskenteli Savitaipaleen kunnanjohtajana (virkavapaalla toukokuusta 1991 helmikuuhun 1992, jolloin hän toimi Ahon hallituksen sisäasiainministerin Mauri Pekkarisen erityisavustajana) ja vuodesta 1998 vuoteen 2005 Kuhmon kaupunginjohtajana.
Kauppinen toimi poliittisella urallaan myös muun muassa Joensuun kaupunginvaltuuston (1973–1988, 2013–2019) ja kaupunginhallituksen (1985–1988, 2013–2019) jäsenenä, jälkimmäisen puheenjohtajana (2013–2017) ja varapuheenjohtajana (1985–1988, 2017–2019) sekä presidentin valitsijamiehenä vuosien 1978 ja 1982 vaaleissa.
Keva.
Huhtikuussa 2005 Kauppinen siirtyi eläkelaitos Kuntien eläkevakuutuksen (Keva) toimitusjohtajaksi eläkkeelle siirtyneen Simo Lämsän tilalle. Tätä ennen Kauppinen toimi 12 vuotta (1993–2005) Kevan hallituksen varapuheenjohtajana.
Kauppinen erosi toimitusjohtajan paikalta 6. heinäkuuta 2009 Kevan ja Nova Groupin Rovaniemen moottorikelkkatehdasta koskeneen vyyhdin vuoksi. Keva oli käyttänyt 20 miljoonaa eläkerahoja Nova Groupin rakentaman kiinteistön ostamiseen. Kauppinen peukaloi Kevan kuitteja jälkikäteen ja pyyhki Novan toimitusjohtajan Arto Merisalon nimen erään tapaamisen osallistujalistasta. 
Keva teki kuittien muuttamisesta tutkintapyynnön Keskusrikospoliisille. Keva antoi sisäisessä selvityksessään Kauppiselle puhtaat paperit. Kauppinen syytti mediaa ajojahdista ja nosti muun muassa esille erään Helsingin Sanomien toimittajan isän, joka oli hakenut Kevan johtoon silloin kun hänen edeltäjänsä valittiin. Kauppista epäiltiin kelkkatehdasjutussa lahjuksen antamisesta ja virkavelvollisuuden rikkomisesta, mutta hän ei saanut syytteitä.
Yksityiselämä.
Kauppinen oli naimisissa vuodesta 1969 Liisa Utriaisen kanssa, ja heillä on yksi lapsi. Kauppinen asui Joensuussa.
Walt Hansgen

Walter 'Walt' Hansgen (28. lokakuuta 1919 Westfield, New Jersey – 7. huhtikuuta 1966 Orléans, Ranska) oli yhdysvaltalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausina 1961 ja 1964. Hän ajoi viidenneksi Yhdysvaltain GP:ssä 1964 saavuttaen kaksi MM-pistettä. Hän kilpaili myös Indianapolis 500 -kilpailussa vuosina 1964 ja 1965 ollen kilpailuissa 13. ja 14. Hän osallistui useasti Le Mansin 24 tunnin ajoihin ja menehtyi auto-onnettomuudessa testeissä Ranskassa vuonna 1966.
Hansgen oli myös taitava katuautokuljettaja 1950-1960-luvuilla voittaen neljä SCCA Road Racing -mestaruutta sekä monia kilpailuja, mm. Virginia International Raceway'llä, Bridgehamptonilla ja Watkins Glenillä. Hän kuului Yhdysvaltojen katuautokuljettajien kerhoon () sekä tuki Mark Donohueta tämän aloittaessa katuautoilun parissa.
Mauri Palomäki

Mauri Palomäki (30. marraskuuta 1931 – 21. syyskuuta 2009) oli suomalainen maantieteilijä, joka tunnetaan&lt;includeonly&gt;ei aikamuodon muutosta muotoon "tunnettiin", sillä tunnetaan kuoleman jälkeenkin&lt;/includeonly&gt; sekä Suomessa että kansainvälisesti parhaiten keskus- ja vaikutusaluetutkijana. Palomäki toimi pitkään talousmaantieteen professorina Vaasan kauppakorkeakoulussa, sittemmin Vaasan yliopistossa. Hänen rehtorikautensa oppilaitoksessa kesti 1970–1987. Tuona aikana kauppakorkeakoulu laajeni kattavaksi yliopistoksi sekä muunsi nimensä Vaasan korkeakouluksi vuonna 1980 ja sittemmin Vaasan yliopistoksi vuonna 1991. Vaasan yliopisto on nimennyt Palomäen kauppatieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1988.
Lampisirppisammal

Lampisirppisammal ("Sarmentypnum trichophyllum") on iso (jopa 40 cm) vesisammal. Se on runsashaarainen ja haarat taipuvat samaan suuntan kuin verson latva. Sen lehdet ovat pitkiä ja kapeita ja hieman käyriä. Vankka keskisuoni täyttää haaralehtien kärjet kokonaan. Lampisirppisammal kasvaa koko Suomessa kirkasvetisissä lammissa ja järvissä upoksissa tai kelluvana.
Biolan käyttää lampisirppisammalta mökkien jätevesiä suodattavien harmaavesisuodattimien suodatinmateriaalina.
Piritta Lumous

Piritta Lumous (oik. Piritta Vartola; s. 1973 Tampere) on tamperelainen rock-laulaja, sanoittaja, ohjaaja ja kirjailija. Hän on laulanut muun muassa yhtyeissä Mellow, Not Guilty, Lumous ja Manzana ja julkaissut kuusi levyä (Universal, Playground, DAR, Tuupa-Records). Lisäksi hän on tehnyt 13 Euroopan kiertuetta, ulkomaisia festivaaleja sekä kiertueita Kiinassa Manzana- yhtyeensä kanssa (2016, 2017, 2019). Hän sanoittaa myös muille artisteille, muun muassa Villieläin-yhtyeelle, Agnes Pihlavalle sekä on laulanut taustoja muun muassa Diablon, Uniklubin, Palefacen, Ezkimon ja Lord Estin levyillä. Manzanan kuudes levy ilmestyi 1. elokuuta 2022. Manzana vetäytyi määrittelemättömän pituiselle tauolle huhtikuussa 2023. 
Lumous laulaa Manzanan lisäksi MuteSwans -yhtyeessä yhdessä Capri Selon (Amberian Dawn), Päivi Lepistön (Movetron) ja Noora Louhimon(Battle Beast) kanssa. Lumous laulaa myös Kalevala-teemaisessa heavy rock- yhtye Louhis Heartissa. Louhis Heartin ensimmäinen single "Mystery in the frozen land" julkaistiin toukokuussa 2018 Etelä-Amerikassa ja Japanissa. 
Lumous julkaisi Manzana-yhtyeen Euroopan kiertueille sijoittuvan esikoisromaaninsa "Roadkill – Levottomuuden anatomia" huhtikuussa 2012 (Nordbooks). Kirja on vahvasti elämäkerrallinen romaani taiteilijuudesta, äitiydestä ja kiertue-elämästä. Kirjan ensimmäinen painos myytiin loppuun kolmessa viikossa.
Lumous ohjaa myös lasten ja nuorten teatteria, sekä esiintyy useissa rooleissa musiikkiteattereissa. Hän esiintyy myös 1920-lukuisen katujazz -yhtyeen Roaming Street Band -solistina. 
Lumous on valmistunut Turun Taideakatemiasta teatteri-ilmaisun ohjaajaksi 2004 ja kirjoitti kirjallisuuden dekadentteja naiskuvia käsittelevää pro gradu -työnsä Tampereen yliopistolle 2017. Lumous on feministi ja eläinten oikeuksien puolustaja ja on puhunut julkisuudessa muun muassa naiseudesta rock-maailmassa sekä autistisesta lapsestaan. 
Piritta Lumous on naimisissa ja hänellä on kolme poikaa. Hän työskentelee teatterin ja kirjallisuuden opettajana lukiossa Pirkanmaalla.
Hetesirppisammal

Hetesirppisammal ("Sarmentypnum exannulatum", syn. "Warnstorfia exannulata") on lievästi käyrälehtinen yhteen kertaan haarova vihreänruskehtava sirppisammal. Suikertavat tai kohenevat versot ovat noin 3–5 cm:n pituisia, upoksissa kasvaessa usein pidempiä. Sen koukkumaiset lehdet eivät ole yhtä pitkät ja kapeat kuin lampisirppisammalella. Hetesirppisammal kasvaa koko Suomessa lähteissä, lähteisillä soilla sekä järvissä ja lammissa.
Espoon viimeinen neitsyt

Espoon viimeinen neitsyt on Selma Vilhusen käsikirjoittama ja Hanna Maylettin ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2003. Sen pääosissa esiintyvät Saila Laakkonen ja Hennariikka Laaksola.
Juoni.
16-vuotias Minna on kyllästynyt kiltin tytön elämään. Kaikki kaverit elävät Minnan mielestä vauhdikasta ja mielenkiintoista elämää, johon kuuluvat niin seurustelut kuin sekoilutkin. Päästäkseen kokemaan kaiken tämän saman Minna raahaa parhaan ystävänsä Emman kesäiselle liftireissulle todistaakseen, että hänkin osaa olla villi, vapaa ja rohkea. Minnan ja Emman reissusta tulee seikkailu, tosin vähän eri tavalla kuin Minna etukäteen kuvitteli.
Lopulta he päätyvät festareille, joilla Minnan villeys, vapaus ja rohkeus todella punnitaan. Samalla Minnan ja Emman kaveruus joutuu koetukselle ja Minna tajuaa mitä on tosi ystävyys.
EBBC Den Bosch Basket

SPM Shoeters Den Bosch on alankomaalainen koripalloseura, joka sijaitsee 's-Hertogenboschissa.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1952 ja se pelasi ensimmäisen pelinsä korkeimmalla tasolla kaudella 1972–1973. Joukkueen kulta-aikaa olivat vuodet 1979-1988, jolloin se voitti kaikki Hollannin mestaruudet. Vuonna 1979 joukkue pääsi myös Euroopan Cup voittajien Cupin finaaliin, jossa se hävisi kuitenkin Gabetti Cantùlle. 
Vuonna 2000 seuran nimi oli EiffelTowers Nijmegen, koska joukkue sijaitsi sponsorointisyistä Nijmegenissä. Kaudella 2003–2004 seura teki debyyttinsä ULEB Cupissa. Vuonna 2005 joukkuetta sponsoroinut Eiffel päättikin jatkaa toimintaa Den Boschissa, jolloin Nijmegeniin jäi EiffelTowers Nijmegenin. Vuonna 2007 seura sopi Eiffelin kanssa seitsemän vuoden sponsorointisopimuksesta, jonka voimassaolo päättyisi vuonna 2014.
Bobby Vinton

Bobby Vinton (syntyään Stanley Robert Vinton, Jr.; s. 16. huhtikuuta 1935 Canonsburg, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, amerikanpuolalainen poplaulaja, jonka vuonna 1962 julkaistu "Roses Are Red" -single pääsi heti ensimmäiselle sijalle Yhdysvalloissa. Sitä myytiin yli miljoona kappaletta, ja se menestyi myös Englannissa ja Saksassa päästen Top-20-listalle.
Dănuț Grecu

Dănuț ”Dan” Grecu (26. syyskuuta 1950 Bukarest – 12. joulukuuta 2024) oli romanialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hän oli parhaimmillaan rengasvoimistelijana.
Grecu sijoittui Münchenin 1972 olympialaisissa telinevoimistelun joukkuekilpailussa seitsemänneksi ja henkilökohtaisessa moniottelussa parhaana romanialaisena 32:nneksi pistein 108,850. Montrealin 1976 olympialaisissa hän saavutti renkailla pronssia pistein 19,500. Hänen edelleen sijoittuivat neuvostoliittolaiset Nikolai Andrianov ja Aleksandr Ditjatin. Joukkuekilpailussa hän sijoittui kuudenneksi kerättyään kymmenenneksi parhaat henkilökohtaiset pisteet, mutta moniottelun finaalin hän jätti kesken ja sijoittui 36:nneksi. Hypyssä hän sijoittui neljänneksi 19,200 pisteellä. Moskovan 1980 olympialaisissa Grecu sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi, moniottelussa yhdeksänneksi (115,225 p) ja renkailla kuudenneksi epäonnistuttuaan pahasti finaalisuorituksessaan (10,850 p).
Varnan MM-kilpailuissa 1974 Grecu jakoi renkaitten maailmanmestaruuden Nikolai Andrianovin kanssa. Strasbourgin MM-kilpailuissa 1978 hän saavutti renkailla pronssia ja Fort Worthin MM-kilpailuissa 1979 hopeaa.
Grecu saavutti renkailla EM-hopeaa Grenoblessa 1973 sekä Euroopan-mestaruuden Bernissä 1975.
Blue on Blue

Blue on Blue on Bobby Vintonin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 1963.
Tämä albumi sisältää kaksi singlenä ilmestynyttä kappletta "Blue on Blue", ja "Blue Velvet".
Albumilla on seuraavat cover-versiot: "St. Louis Blues", "Blueberry Hill", "Am I Blue", "Blue, Blue Day", "Mr. Blue" ja "My Blue Heaven".
Listat.
Albumit - Billboard (North America)
Singlet - Billboard (North America)
Kyttä ja puolikas

Kyttä ja puolikas ("Cop and a Half", myös nimillä "Cop &amp; ½" ja "Cop &amp; 1/2") on koko perheen toiminnallinen komediaelokuva, joka valmistui vuonna 1993. Ohjauksesta vastaa Henry Winkler ja pääosia esittävät Burt Reynolds sekä nuori Norman D. Golden II.
Juoni.
Devon Butler on kahdeksanvuotias poika, joka asuu Miamissa, Floridassa. Hän rakastaa poliisielokuvia, -sarjoja ja -leikkejä ja hän tuntee kaikki alan termit ja menettelyt. Hänen suurin unelmansa onkin päästä ihkaoikeaksi poliisiksi. Eräänä päivänä hengaillessaan hylätyssä varastossa hän joutuu tahtomattaan murhan silminnäkijäksi. Poliisi haluaa hänen tunnistavan tekijät mutta Devon suostuu vain sillä ehdolla, että hänestä tehdään poliisi. Hän pääseekin veteraanikyttä (ja lapsenvihaaja) Nick McKennan pariksi ja kaksikko joutuu kaikenlaisiin vaarallisiin ja hulvattomiin kommelluksiin etsiessään murhaajaa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa kamalaksi, tahattoman camp-henkiseksi kalkkunaksi ja antoi sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Lauri Härö

Lauri Jaakoppi Härö (8. kesäkuuta 1899 Mäntyharju – 30. maaliskuuta 1980) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 1922 Viipurin Reipasta ja sittemmin Kotkan Intoa.
Härö karsiutui Pariisin olympialaisissa 1924 alkuerissä 100 ja 200 metrin juoksussa. Hän edusti Suomea myös maaottelutasolla. 100 metrin ennätyksensä 10,8 hän juoksi Helsingissä 23. syyskuuta 1923 ja 200 metrin ennätyksensä 22,2 Lahdessa 7. lokakuuta 1923. Vuonna 1920 hän juoksi ensimmäisenä suomalaisena 60 metriä alle 7 sekunnissa.
Härö saavutti Kalevan kisoissa 100 metrillä kultaa 1920, 1921, 1922 ja 1923 sekä hopeaa 1925. 200 metrillä hän sai kultaa 1923, hopeaa 1921 ja 1922 sekä pronssia 1920 ja 1925.
Härö tunnettiin lempinimellä ”Pippuri-Lasse”. Juostessaan hän puristi nyrkeissään niin sanottuja sisukapuloita.
Härö toimi urheilu-uransa jälkeen Metsähallituksen ylimetsänhoitajana.
Mary Lou Retton

Mary Lou Retton (s. 24. tammikuuta 1968 Fairmont, Länsi-Virginia) on entinen yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän lopetti uransa 16-vuotiaana olympiamenestyksensä jälkeen.
Retton nousi Yhdysvaltain kärkivoimistelijoiden joukkoon vuonna 1983 voittamalla Amerikan cupin. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän saavutti viisi mitalia ja nousi ensimmäisenä yhdysvaltalaisena naisvoimistelijana olympiavoittajaksi. Hän saavutti ensin joukkuekilpailussa hopeaa ja pääsi henkilökohtaisen moniottelun finaaliin parhailla lähtöpisteillä. Ottelufinaalissa hän sai nojapuusuorituksestaan 9,85 ja puomilta 9,80 pistettä, jolloin Romanian Ecaterina Szabó nousi kokonaispisteissä hänen ohitseen. Kolmannelta telineeltään permannolta Retton sai täydet 10,00 pistettä. Kun romanialaisen Maria Simionescun johtama tuomaristo antoi hänelle täydet pisteet myös hypystä, nousi hän voittoon 0,05 pisteen erolla suorituksensa jo aiemmin päättäneeseen Szaboon. Rettonin yhteispisteet olivat 79,175. Telinefinaaleissa Szabo oli parempi ja 145-senttisen Rettonin tulokseksi kirjattiin hopeaa hypyssä (19,850), pronssia permannolla (19,775) ja nojapuilla (19,800) sekä neljäs sija puomilla (19,550).
Retton oli ensimmäinen henkilökohtaisessa moniottelussa olympiakultaa voittanut yhdysvaltalainen voimistelija.
Mary Lou Rettonia valmensi vuonna 1981 Yhdysvaltoihin muuttanut romanialainen Bela Karolyi. Retton lopetti voimistelu-uransa vuonna 1984.
Urheilu-uransa jälkeen Retton avioitui Texas Longhornsin entisen pelinrakentajan, Shannon Kelleyn kanssa.
Retton on myös näytellyt elokuvissa ja tv-sarjoissa. Hän on esiintynyt muun muassa Baywatchissa sekä Mies ja alaston ase 33 1/3 – Viimeinen solvaus -elokuvassa.
Julianne McNamara

Julianne Lyn McNamara (s. 11. lokakuuta 1965 Flushing, New York) on entinen yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
McNamara voitti Los Angelesin 1984 olympialaisissa kultaa nojapuilla tasapistein 19,950 kiinalaisen Ma Yanhongin kanssa, hopeaa joukkuekilpailussa ja permannolla (19,950 p) sekä sijoittui neljänneksi moniottelussa pistein 78,400 häviten romanialaiselle Simona Paucălle 0,275 pisteellä.
Ainoan MM-mitalinsa McNamara saavutti Moskovassa 1981 sijoittumalla nojapuilla jaetulle pronssimitalille.
There! I’ve Said It Again

There! I've Said It Again on Bobby Vintonin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 1964. 
Albumi saavutti 8:n sijan Billboard 200 -listalla. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "There! I've Said It Again" ja "My Heart Belongs to Only You". 
Listat.
Albumit - Billboard (North America)
Singlet - Billboard (North America)
Bernard Parker

Bernard Melvin Parker (s. 16. maaliskuuta 1986 Boksburg, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa serbialaista Punaista tähteä. 172 senttimetriä pitkän Parkerin pelipaikka on hyökkäyksessä tai keskikentällä hyökkäävässä roolissa.
Heinäkuussa 2009 Parker siirtyi edustamastaan Belgradin Punaisesta tähdestä Alankomaiden Eredivisienissä kaudella 2008-09 toiseksi sijoittuneeseen Twenteen. Twenteä valmentaa entinen Englannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja Steve McClaren.
Parker edustaa Etelä-Afrikkaa 2009 Maanosaliittojen cupissa, jossa hän teki joukkueensa molemmat maalit 17. kesäkuuta 2009 pelatussa ottelussa Uutta-Seelantia vastaan. Hänet valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Emäkkikasvit

Emäkkikasvit (Fumariaceae) on Ranunculales-lahkoon kuuluva ruohokasvien heimo vanhassa Cronquistin luokittelujärjestelmässä sekä eräissä muissa vanhentuneissa luokitteluissa. Nykyään heimon suvut yleensä luokitellaan unikkokasveihin (Papaveraceae) kuuluviksi, alaheimoon "Fumarioideae". Sukuja on luokittelutavasta riippuen 15–18 ja lajeja noin 530, joista suurin osa kasvaa pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla ja subtrooppisella vyöhykkeellä. Etelä-Afrikka on emäkkikasvien toinen keskeinen esiintymisalue. Euroopassa tavataan muutamia kymmeniä erilaisia emäkkikasvien lajeja.
Pellavamarkkinat

Pellavamarkkinat on Hämeenlinnassa Lammilla vuosittain kesäkuussa järjestettävä, nykyisin yksipäiväinen markkinatapahtuma. Vuonna 2010 Pellavamarkkinat järjestettiin 40. kerran. Parhaimmillaan kävijöitä on ollut yli kymmenentuhatta. Tapahtuma on muutamaa poikkeusvuotta lukuun ottamatta järjestetty Hakkalan koulun ympäristössä. Markkinat järjestää Lammin Lions Club. Lammin pellavamarkkinoilla on järjestetty juhannusviikkoa edeltävän viikon lauantaina. Markkinoilla on yleensä 5 000–10 000 kävijää, ja se on järjestetty vuonna 2010 jälleen kerran Hakkalan yläasteella. Pellavamarkkinat olivat viimeksi 15.6.2024.
Ensimmäiset Pellavamarkkinat järjestettiin 17.–18. heinäkuuta 1971.
Vuoden 2025 pellavamarkkinat järjestetään Lammin keskustassa Hakkalan kentän sijaan.
Mohamed Shawky

Mohamed Shawky (, s. 15. lokakuuta 1981 Port Said, Egypti) on egyptiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Middlesbroughta.
Ura.
Shawky aloitti jalkapalloilun ammattilaisena Al-Masrin joukkueessa kaudella 2000–2001, josta hän siirtyi maansa suurseuraan Al-Ahliin vuonna 2003. Shawky voitti joukkueessa muun muassa kolmesti Afrikan Mestarien liigan vuosina 2001, 2005 ja 2006. Elokuussa 2007 hän allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen englantilaisseura Middlesbrough FC:n kanssa.