tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tarin Kowt

Tarin Kowt (, ) on Uruzganin maakunnan hallinnollinen pääkaupunki Afganistanissa. Kaupungissa asuu 2; 318 asukasta vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan.. Kaupungin tärkein liikenneyhteys on Tarin Kowtin lentoasema, josta afganistanilainen Kam Air operoi lentoja maan pääkaupunkiin Kabuliin.
Psiheja

Psiheja, , on venäläinen alternative/cybercore-yhtye.
Yhtye perustettiin Kurganissa, Venäjällä, vuonna 1996. Alkuperäisessä kokoonpanossa olivat Dmitri Porubov, Andrei Efimov ja Anatoli Kacharin. Vuoden 1997 lopussa yhtyeeseen liittyi Aleksei Kinerejš.
Vuonna 1998 Dmitri Porubov uusi Psihejan kokoonpanoa. Uudessa kokoonpanossa oli Igor Statnyh, Aleksei Kinerejš alkuperäisestä kokoonpanosta ja Andrei Zyrjanov. Laajan keikkailun aikana yhtyeeseen löysi tiensä myös Aleksandr Jakovlev.
Yhtyeen oli tarkoitus muuttaa Pietariin, mutta Zyrjanov ei voinut lähteä mukaan. Niinpä hänen tilalleen otettiin Andrej Opletajev. Vuonna 2000 kaikki jäsenet muuttivat Pietariin. Tässä vaiheessa Zyrjanov oli taas mukana yhtyeen toiminnassa.
Vuonna 2001 rumpali Kinerejšin paikalle tuli Vjatšeslav Kotšarin. Vuonna 2004 yhtye sai lopullisen kokoonpanonsa, kun Jevgeni Lure liittyi bändiin.
Igor Statnyh poistui yhtyeestä vuonna 2007 ja perusti Andrei Zyrjanovin kanssa yhtyeen nimeltä PROdukty24. Zyrjanov pysyi kuitenkin mukana Psihejan toiminnassa.
Tuotanto.
Psihejan kahdeksan albumia ovat ilmestyneet seuraavassa järjestyksessä:
Muuta.
Psiheja on venäjää ja tarkoittaa psyykeä.
Mazar-i-Sharifin lentoasema

Mazar-i-Shafirin lentoasema on yhdeksän kilometrin päässä Mazar-i-Sharifin kaupungista sijaitseva lentoasema Afganistanissa. Lentoasema on suurimmaksi osaksi sotilaskäytössä, jonka lisäksi sieltä operoidaan lentoja muualle Afganistaniin.
Lentoasema sijaitsee 391 metrin korkeudessa merenpinnasta. Lentoasemalla on yksi 3 158 metriä pitkä ja 46 metriä leveä kiitotie.
Tarin Kowtin lentoasema

Tarin Kowtin lentoasema on Tarin Kowtin kaupungin läheisyydessä sijaitseva lentoasema Afganistanissa. Lentoasema oli ainoastaan sotilaallisessa käytössä, kunnes 29. kesäkuuta 2009 Kam Air aloitti liikennöinnin lentoasemalle Kabulista. Lentoasemalla on yksi 1 829 metriä pitkä ja 34,5 metriä leveä sorapäällysteinen kiitotie.
Daria Gaiazova

Daria Gaiazova (s. 24. joulukuuta 1983) on entinen kanadalainen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Gaiazova kilpaili ensimmäisen kerran Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä lokakuussa 2005. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kolmas sija, jonka hän on saavuttanut Chandra Crawfordin kanssa parisprinteissä Düsseldorfissa joulukuussa 2010 ja Sotšissa helmikuussa 2013. Ennen ensin mainittua hänen paras sijoituksensa oli ollut 12:s sija, jonka hän oli saavuttanut kolme kertaa: Canmoren perinteisen hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2010, Otepään perinteisen hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2010 ja Canmoren perinteisen hiihtotavan parisprintissä joulukuussa 2005. Parisprintissä hänen parinaan oli Tara Whitten. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on neljäs sija Liberecin perinteisen hiihtotavan sprintistä tammikuussa 2013.
Gaiazova sijoittui Oslon MM-kilpailuissa 2011 parisprintissä kuudenneksi. Hän lopetti uransa keväällä 2014.
Reino &amp; Aino – Rakkaustarina

Reino &amp; Aino – Rakkaustarina on studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2010. Se on eräänlainen kunnianosoitus kotikenkiä valmistavaa 80-vuotiasta Suomen Kumitehdasta kohtaan.
Albumi sisältää eri esittäjien tulkintoja suomalaisista rakkauslauluista. Mukana on kaksi uutta laulua: Dave Lindholmin ”Kaikki muu” sekä Pasi Kauniston ”Oot yhä vierelläin”, jonka on säveltänyt levyn tuottaja Ari Kankaanpää ja sanoittanut Pauli Hanhiniemi. Levyn tuotto lahjoitetaan Sotiemme veteraanit -järjestön kautta paikallisesti sekä Lastenklinikan sydänosastolle.
Qal'eh-ye Naw

Qal'eh-ye Naw (, ) on kaupunki Afganistanissa ja Badghisin maakunnan tärkein kaupunki. Qal'eh-ye Nawin asukasluku on 9 920 (vuoden 2012 väestönlaskenta). Kaupungissa sijaitsee pieni Qal'eh-ye Nawin lentoasema.
Mazda 626 (GE)

Mazda 626 GE on Mazda 626:n neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1991–1997. Se korvasi edeltäneen GD-mallin ja seuraajaksi tuli Mazda 626 GF. Japanissa mallin nimenä oli Mazda Capella.
Korimalleina olivat neliovinen sedan ja viisiovinen hatchback.
Vietnamin–chamien sota (1446–1471)

Vietnamin–chamien sota (1446–1471) käytiin Vietnamin keisarikunnan eli Đại Việtin ja nykyisessä Keski-Vietnamissa sijainneen Champan kuningaskunnan kesken. 
Vuonna 1446 Đại Việt hyökkäsi Champan keskiosiin ja valtasi pääkaupunki Vijayan, mutta chamit valtasivat pääkaupunkinsa takaisin seuraavana vuonna.
Vuonna 1471 Vietnamin armeija kuningas Le Thanh Tongin johdolla valtasi Vijayan ja surmasi tuhansia sen asukkaita. Eloonjääneet chamit pakenivat valtakunnan lounaisosiin ja monet heistä kääntyivät shia-muslimeiksi. 
Tähän päättyi Champan olemassaolo itsenäisenä kuningaskuntana. Valloitetuista alueista tuli Vietnamin maakunnat Thanh Hóa, Tu Nghia ja Hoai Nhon.
Rich Peverley

Rich Peverley (s. 8. heinäkuuta 1982 Guelph, Ontario, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi NHL-joukkue Dallas Starsissa keskushyökkääjänä. Hän pelasi SM-liigajoukkue JYPissä syyskuussa 2012 alkaneen ajan. Peverley pelasi rightin puolelta. Hän oli hyvä kahden suunnan sentteri, joka osasi pelata myös laidalla.
Ura.
Peverley oli varaamaton NHL-pelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 2004–2005, jolloin pelasi ECHL:ssä South Carolina Stingraysin riveissä ja myös yhden ottelun AHL:ssä Portland Piratesin joukkueessa. Ennen tuota kyseistä kautta Peverley pelasi neljä edellistä kautta yliopistosarja NCAA:ta St. Lawrencen yliopistojoukkueessa, jossa kaudella 2000–2001 tuli ECAC:n mestaruus. Kaudeksi 2005–2006 Peverley siirtyi Nashville Predatorsin organisaatioon ja pelasi lähes koko kauden AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa. Hänelle kertyi myös 11 ottelua ECHL:n Reading Royalsista.
Peverley debytoi Predatorsin NHL-joukkueessa 17. tammikuuta 2007 ja sai kaudella tililleen 13 NHL-ottelua. Peverley pelasi seuraavalla kaudella 33 ottelua NHL:ssä, mutta enimmät 45 ottelua kuluivat vielä AHL:ssä, jossa hän pelasi myös tähdistöottelussa. Heinäkuussa 2008 Nashville Predators ja Peverley solmivat kaksivuotisen- ja suuntaisen sopimuksen, mutta kauden aikana joukkue asetti hänet waivers-listalle. Atlanta Thrashers nappasi hänet 27 ottelun jälkeen 10. tammikuuta 2009. Thrashersissä Peverley teki läpimurtonsa kun 39 ottelussa syntyivät tehot 13+22=35. Peverley teki 20. lokakuuta 2009 kahden vuoden ja 2,6 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Thrashersin kanssa.
Helmikuussa 2011, kesken kauden , Peverley siirtyi Boston Bruinsiin pelaajakaupassa, jossa Bruinsiin siirtyi hänen lisäkseen Boris Valábik, ja jossa Thrashersiin siirtyivät Mark Stuart ja Blake Wheeler. Hän oli voittamassa kauden päätteeksi Stanley Cup -mestaruutta.
Kaudella Peverley sai sydänperäisen sairaskohtauksen yhden ottelun alussa. Koko ottelu keskeytettiin kohtauksen vuoksi ja siirrettiin pelattavaksi myöhemmin. Peverley ei kyennyt pelaamaan loppukautena, eivätkä joukkueen lääkärit antaneet hänen pelata seuraavan kauden alussakaan. Lopulta huhtikuussa 2015 Peverley ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkue.
Peverley pelasi keväällä 2010 MM-kilpailuissa.
Chaghcharan

Chaghcharān (, ) eli Firozkoh (, ) on kaupunki Keski-Afganistanissa ja Ghowrin maakunnan hallinnollinen pääkaupunki. Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 7 920 ihmistä ja suurin etninen ryhmä on tadžikit.
Chaghcharānista on 380 kilometriä pitkä moottoritieyhteys länteen Heratiin ja itään Kabuliin. Kaupungin läheisyydessä sijaitsee Chaghcharan lentoasema, josta liikennöidään Kabuliin ilmateitse.
Chaghcharanin lentoasema

Chaghcharanin lentoasema on Chaghcharanin kaupunkia palveleva lentoasema Afganistanissa. Lentoasema sijaitsee 2 250 metriä merenpinnan yläpuollella. Lentoasemalla on yksi päällystämätön kiitotie, joka on 1 800 metriä pitkä.
Ainoastaan Pamir Airways käyttää lentoasemaa kaksi kertaa viikossa reittilennoillaan Heratiin.
Amériques

Amériques on Edgar Varèsen suurelle orkesterille säveltämä musiikkiteos. Se on alun perin vuosilta 1918–1921. Teoksesta on olemassa uudempi versio vuodelta 1927. "Amériques" on yksiosainen ja yli 20-minuuttinen. Teos oli ensimmäinen, jonka Varèse sävelsi Yhdysvaltoihin muutettuaan. 
"Amériquesin" alkuperäisen version esitti ensimmäistä kertaa 9. huhtikuuta 1926 Leopold Stokowskin johtama Philadelphian orkesteri. Uusittu versio kantaesitettiin 30. toukokuuta 1929. Teoksen levytti ensimmäisenä Maurice Abravanelin johtama Utah'n sinfoniaorkesteri vuonna 1960.
Jukka Isopuro huomauttaa HKO:n konserttiarviossaan vuonna 2023, että sävellystä kuullaan kovin harvoin, ja syynä voi olla, että se vaatii patarumpujen lisäsi 13 lyömäsoittajaa ja muun orkesteri samassa suhteessa. Se on kuitenkin edelleen merkkiteos.
Farah

Farah (, ) on kaupunki Farahin maakunnassa Afganistanissa ja se on samalla maakunnan hallinnollinen pääkaupunki. Vuonna 2006 kaupungissa oli arviolta 30 200 asukasta.
Maantiede.
Farah sijaitsee Lounais-Afganistanissa Farahjoen varrella. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 730 metriä. Alue on avointa aavikkoa ja kesät Farahissa ovat tyypillisesti kuiva ja pölyisiä. Farahin vanhankaupungin rauniot sijaitsevat Farahjoen oikealla rannalla ja sen uusi kaupunki joen toisella puolella.
Historia.
Farah sijaitsee vanhojen kauppareittien varrella ja paikalla on ollut asutusta jo pitkään. Kauppareitit heratista, kandaharista ja Sistanista kohtaavat kaupungin kohdalla. Kaupunki sijaitsee Farahjoen varrella, joka on todennäköisesti sama paikka, kuin Avestassa mainittu "Fradaθā". Muita historiallisissa lähteissä mainittuja saman nimen muotoja ovat "Prophthasia", "Propasta" ja "Phrada". Phrada oli akhaimenidien Persiaan kuuluneen Drangianan satraapin pääkaupunki. Aleksanteri Suuren vallattua Persian kaupungille annettiin uusi nimi Prophthasia ja myöhemmin se oli sasanidienPersian tärkeä tukikohta valtakunnan rajalla. Islamilaisissa aikalaislähteissä kerrotaan alueen muslimivalloituksesta, mutta Farahia ei mainita niissä nimeltä. Kuitenkin jotkin maantieteilijät, kuten Istakhri, Yakut, Ibn Hawkal ja al-Mukaddasi mainitsevat paikan omissa teoksissaan. Paikalla kerrotaan olleen sillan ja alueella asuneen kharijiitteja. Mongolit tuhosivat kaupungin vuonna 1221 ja myöhemmin sen hävitti Nadir Šah. 1930-luvulla kaupungin läpi rakennettiin Heratin ja Kandaharin välinen tie ja vuonna 1958 joen ylittävä silta.
Neuvostoliitto teki sotilaallisen väliintulon Afganistanin sodassa vuonna 1979 ja Farahin alueella käytiin ankaria taisteluja neuvostojoukkojen ja paikallisten mujahidien välillä. 1980-luvun puolivälillä Neuvostoliitto rakennutti sotilas- ja lentotukikohdan läheiseen Shindandiin. Yhdysvaltojen johtama liittouma hyökkäsi Afganistaniin vuonna 2001 ja Farah kärsi niin liittouman ilmaiskuista kuin Taliban-liikkeen toiminnasta alueella. Taliban valtasi kaupungin elokuussa 2021.
Talous.
Farahin alueen pääasiallinen elinkeino on maatalous. Maatalouden mahdollistavat Farah ja Harutjoilta maanalaisia kanavia ("kārīz") pitkin tuotava vesi. Alueen viljelykasveihin kuuluvat muun muassa vehnää, puuvillaa, tupakkaa ja ohraa. Ympäröivän tasangon alueella kasvatetaan myös lampaita, joiden villaa käytetään mattojen valmistuksessa. Farahin taloudellinen merkitys on vähentynyt merkittävästi Kandaharin ja Heratin välisten kauppareittien ohitettua kaupungin 1960-luvulla, kun niiden välille rakennettiin päällystetty maantie.
Väestö.
Vuonna 2014/15 Farahissa oli arviolta 36 600 asukasta. Kaupungin tarkka asukasluku vaihtelee eri lähteissä. Kaupungin asukkaat ovat pääasiassa tadžikkeja.
Shakespeare-luokka (hävittäjä)

Shakespeare-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston viiden John I. Thornycroft and Companyn suunnitteleman ja valmistaman laivueenjohtajan muodostama alusluokka. Luokka tunnetaan myös nimellä Thornycroftin laivueenjohtajat.
Luokka oli niin menestyksekäs, että sen pohjalta toteutettiin 1920-luvulla ulkovalloille aluksia. Näitä olivat muun muassa:
Alukset.
Luokan aluksista kaksi ensimmäistä tilattiin huhtikuussa 1916 osana hätäohjelmaa ja kolmas alus vuotta myöhemmin huhtikuussa 1917. Neljä viimeistä alusta tilattiin huhtikuussa 1918, mutta ensimmäisen maailmansodan päätyttyä vain kaksi alusta viimeisteltiin laivaston telakoilla ja kaksi tilausta peruutettiin.
Density 21.5

Density 21.5 on Edgar Varèsen musiikkikappale soolohuilulle vuodelta 1936. Se sävellettiin Georges Barrèrea varten tämän uudella platinaisella soittimella soitettavaksi. Platinan tiheys on lähellä 21,5 grammaa/cm³.
"Density 21.5" on Varèsen kypsän kauden ainoa teos, joka ei vaadi elektroniikkaa tai huomattavan laajaa esittäjistöä. Kappale perustuu kahteen teemaan, joiden ympärille musiikki rakentuu.
Drawbridge

Drawbridge (aiemmin Saline City) on hylätty rautatieasema Alamedan piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Fremontin keskustasta. Kaupungin laskusillan läpi kulki parhaimmillaan kymmenen matkustajajunaa päivässä. Myöhemmin laskusilta lakkautettiin ja Drawbridge autioitui. Kaupunki julistettiin aavekaupungiksi vuonna 1979 ja sen viimeiset asukkaat muuttivat pois samana vuonna. Nykyisin kaupunki on suljettu, eivätkä ulkopuoliset pääse sinne.
Turhuuden turuilla (elokuva)

Turhuuden turuilla ("Vanity Fair") on vuonna 2004 ilmestynyt romanttinen draama, jonka ohjasi Mira Nair. Elokuva perustuu William Makepeace Thackerayn samannimiseen romaaniin.
HeavensDust

HeavensDust on japanilainen metalliyhtye. Se syntyi vuonna 2000 yhtyeen laulaja-kitaristin. Shinin ideasta yhdistellä perinteistä japanilaista musiikkia moderniin länsimaalaiseen äänimaailmaan, joka sisällyttää muun muassa nu-metallin sekä raskaamman rockmusiikin vaikutteita. 
Historia.
Vuonna 2000 Shinsaku (Shin), Mai ja Atushi perustivat HeavensDust-yhtyeen. Samana vuonna he julkaisivat albumin "Darkends" ja levy arvosteltiin ensimmäiseksi MP3.COMin Top Metal Chartissa, Deftonesin, Marilyn Mansonin ja Slipknotin yläpuolelle. 
2003 Ajo liittyi luomaan perinteisen japanilaisen musiikkimaailman taiko-rummuilla. Samana vuonna Japanilainen levy-yhtiö "Cloud Nine Records" julkaisi DVDn "Tokyo Party Nights 2003". HeavensDust esiintyi DVDllä ja eli heidän musiikkiaan oli DVDn ääniraidalla. He julkaisivat myös albumin "Seven Sins" omakustanteena. 2004, nettiradioasemalla Chronix Aggression Weekly Top 10, HeavensDust sijoittui ensimmäiseksi kappaleella "Cage" sekä kolmanneksi kappaleella "Falling to Decay" Kornin sekä Linkin Parkin yläpuolelle. 
Samana vuonna U-ky, Yuta ja Nan-Zan kokosivat viimeiset palaset yhteen tuomalla koton (perinteinen japanilainen harppu), shakuhachin (perinteinen japanilainen huilu) sekä waidakon (perinteinen japanilainen rumpu). 2005 yhtye julkaisi ensin singlen "Before I Die" ja albumin "Higher Than Heaven, Louder Than God" Reverse Recordsin alla. HeavensDust teki kiertueen Japanilaisen yhtyeen Yamaarashin kanssa. Tänä aikana yhtyeen levy oli arvosteltu monessa kansainvälisessä musiikki sivustossa. 2006, HeavensDust esiintyi Tujioka Masaton ohjaamalla "DIVIDE"n soundtrackillä. Samana vuonna he sijoittuivat myös seitsemänneksi iTunesin top 100 bändiä listassa. Samana vuonna Kazha liittyi. 2007 yhtye julkaisi "Without a Voice" -albumin ja 2008 albumin "Closure Leading the Way" Viina Recordsin alla.
Kesällä 2009 HeavensDust ilmoitti Kazhan yhtyeestä eroamisesta sivuillaan. Lopulta vuoden 2009 lopulla yhtyeen jäsenistö oli muuttunut radikaalisti ja nykyisin yhtyeen kokoonpano sisältää seuraavat:
Shin, Ajo, 5hiNo ja HAL. 2010 yhtye ilmoitti kahdesta uudesta jäsenestä Okaji(rummut) ja Daisuke Kaminaga (Shakuhachi) sekä uusi kappale Cry and Fall julkaistiin yhtyeen myspace-sivulla. 2010 yhtye julkaisi Albumin To All The Things I've lost. HeavensDust teki yhteistyötä Evans Bluen laulajan, Dan Chandlerin kanssa, EPllä "The Sound of Hope" ja kappaleessa "More than this". 2011 yhtye teki sopimuksen Daruma Labelin kanssa (Domo Records) ja julkaisi US debyytti levyn "The Ashes Still Warm" 2012. 2013 yhtye ilmoitti jälleen jäsenmuutoksia.
Gia Long

Gia Long (1761–1820) oli Nguyễn-dynastian ensimmäinen Vietnamin keisari. Hän oli alkuperäiseltä nimeltään Nguyễn Phúc Ánh. Hän oli Nguyễn-suvun perillinen, joka hallitsi Vietnamin eteläosaa ennen kuin Tay Sonin kapina yhdisti Vietnamin yhden hallitsijan alaisuuteen.
Nguyễn Phúc Ánh kokosi ranskalaisen piispa Pigneau de Behainen avulla armeijan, jonka avulla hänen onnistui syrjäyttää Tây Sơn -hallitsijat ja palauttaa Nguyễn-suvun valta. Vuonna 1802 hänestä tuli koko Vietnamin keisari, ja hän otti hallitsijanimen Gia Long yhdistämällä alkuosan Hồ Chí Minhin silloisesta nimestä Gia Định ja loppuosan Hanoin nimestä Thăng Long. Hän siirsi pääkaupungin Hanoista Huếen ja nimitti valtion Vietnamiksi. Hän haki tukea kiinalaisilta ja otti kiinan kielen valtion viralliseksi kieleksi. Vastineeksi tuesta Gia Long suvaitsi myös ranskalaisia lähetyssaarnaajia alueellaan.
Fourtou

Fourtou on Ranskan kunta Oksitanian alueella Auden departementissa maan eteläosassa. Se sijaitsee Limoux’n kaakkoispuolella Corbièresin vuoristoalueella. Kunnan pinta-ala on 20,5 neliökilometriä ja siellä on arviolta 71 asukasta (vuonna 2016).
Kylä on kunnan keskellä, "ruisseau du Moulinin" vasemmalla puolella, Orbieujoen varrella, jonka lähde on kunnan pohjoisosassa.
André Kolingba

André-Dieudonné Kolingba (12. elokuuta 1936 – 7. helmikuuta 2010, Pariisi) oli keskiafrikkalainen kenraali ja Keski-Afrikan tasavallan presidentti vuosina 1981–1993.
Kolingba nousi valtaan 1981 syrjäyttämällä David Dackon verettömällä vallankaappauksella.
Kolingba kuvasi itsensä rauhan miehenä, mutta vallankaappauksen jälkeen hän poltatti kyliä maan pohjoisosissa ja toi oman heimonsa valtion johtoon.
Kolingba joutui taipumaan painostuksen vuoksi viimein monipuoluejärjestelmään, mikä huipentui vuoden 1993 demokraattisiin presidentinvaaleihin, joissa Ange-Félix Patassé voitti Kolingban.
Kolingba oli myös vuoden 2001 toukokuun 28. vallankaappausyrityksen takana. Sen jälkeen tuhansien yacomahien piti paeta vainoa. Kolingba itse haki turvapaikkaa Ugandasta.
Kolingba tuomittiin poissaolevana kuolemaan ja häneltä riistettiin hänen sotilasarvonsa.
François Bozizén noustua valtaan vuonna 2003 järjestettiin kansallisen dialogin tribunaali ja Kolingballe myönnettiin armahdus.
Kolingba kuoli Pariisissa sairastamaansa syöpään.
Muteniaatikot (yhtye)

Muteniaatikot (ent. Da Muteniacs) on suomalainen rap-yhtye. Yhtyeen muodostivat räppäri Ezkimo ja tuottaja Juan Muteniac. Ezkimo kuoli kesäkuussa 2015. 
Yhtyeen ensimmäisenä julkaisuna voidaan pitää Ezkimon "Muteniaatikot" -albumia, joka piti alun perin julkaista "Muteniaatikot" -nimen alla.
Berazino

Berazino () eli Berezino () on pieni kaupunki Valko-Venäjällä ja samanniminen piiri Minskin alueella. Kaupungin keskusta sijaitsee maanteitse 106 kilometriä Minskin itäpuolella. Kaupunki on samannimisen maaseutuvaltaisen hallintopiirin (rajon) keskus. Koko piirin väkiluku oli syksyn 2009 väestönlaskennassa 25 031, josta 12 020 kirjattiin kaupunkiasukkaiksi. 
Piirin pinta-alasta 50% (948 km²) on luokiteltu metsäksi, 34% (637 km²) maatalouskäytössä olevaksi maaksi ja 7,4% suoksi. Maatalous on merkittävä työllistäjä ja teollisuuslaitoksesta merkittävä osa pohjautuu maataloustuotannon jalostamiseen (juustotehdas, pellavan tuotantolaitos, tislaamo).
Nykyisistä liikenneyhteyksistä tärkeimpiä on Minskistä saapuva ja kaupungin läpi ja Berezinan yli kulkeva Minsk-Mahiljou-valtatie M4. Historiallisesti merkittävää on kaupungin sijainti Mustaanmereen laskevan Dneprin Berezina-sivuhaaran länsirannalla. Berezina-joki on myös nykyään navigoitavissa ja jokikuljetusten käytössä alajuoksulta Berazinoon ja yläjuoksulla ainakin Barysaun kaupunkiin saakka. Joki sopii myös vesiretkeilyyn.
Pääkalloprikaati

Pääkalloprikaati ("Escape to Athena") on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut brittiläinen seikkailuelokuva. Toiseen maailmansotaan sijoittuvan tarinan ohjasi George Pan Cosmatos, ja siinä esiintyy monia tunnettuja 1970-luvun näyttelijöitä.
Elokuva tapahtuu saksalaisten sotavankileirissä toisen maailmansodan aikana. Leirin johtajaa majuri Otto Hechtiä esittää Roger Moore. Joukko vankeja (mm. Elliott Gould, David Niven ja Sonny Bono) suunnittelee pakoa kreikkalaisen vastarintaliikkeen tuella. Liikkeen johtajaa esittää Telly Savalas. Paon taustalla ovat natsien hallussa olevat arvokkaat taide-esineet, joiden pelastamisesta vangit suunnittelevat saavansa rahaa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen pitää "Pääkalloprikaatia" uskomattomana mutta viihdyttävänä ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Ristin varjossa

Ristin varjossa ("Peter and Paul") on yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka kuvaa Paavalin ja Pietarin elämää. Paavalia esittää Anthony Hopkins ja Pietaria Robert Foxworth. Elokuvan ohjasi Robert Day.
Tarina.
"Ristin varjossa" käynnistyy noin neljä vuotta Jeesuksen kuoleman jälkeen, kun Stefanos kivitetään. Elokuva seuraa tämän jälkeen Saulin kääntymistä kristityksi Damaskokseen johtavan tien varrella, minkä jälkeen hän vaihtoi nimensä myös Paavaliksi. Barnabas (Herbert Lom) tutustuttaa Paavalin Pietariin Jerusalemissa. Tämän jälkeen he alkavat levittää Jumalan sanaa, mutta kokevat myös erimielisyyksiä. Elokuva loppuu Roomaan, jossa molemmat kuolevat marttyyrikuoleman.
Albert Jeyte ja Jim Kail saivat minisarjasta Emmyn parhaasta maskeerauksesta. Vittorio Nino Novarese oli ehdolla Emmyyn parhaasta puvustuksesta.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Roope Lehtinen ihmettelee, mitä Anthony Hopkins tekee tässä pitkästyttävässä draamassa, jossa ohjauksesta ei ole tietoakaan. Hän antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Charles A. Halleck

Charles Abraham Halleck (22. elokuuta 1900 DeMotte, Indiana – 3. maaliskuuta 1986 Lafayette, Indiana) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. 
Halleck toimi tammikuusta 1935 tammikuuhun 1969 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Hän edusti Indianan osavaltion toista vaalipiiriä. Vuosina 1947–1949 ja 1953–1955 hän toimi edustajainhuoneen enemmistöjohtajana ja vuosina 1959–1965 vähemmistöjohtajana. Hänen seuraajansa edustajainhuoneen vähemmistöjohtajan tehtävässä oli tuleva presidentti Gerald Ford.
Halleck oli varsinaiselta ammatiltaan juristi. Hän opiskeli lakia Indianan yliopistossa Bloomingtonissa ja suoritti Bachelor of Laws -tutkinnon vuonna 1924, jona vuonna hän myös sai lakimiehenoikeudet. Hän työskenteli vuosina 1924–1934 yleisenä syyttäjänä. 
Halleck oli sotaveteraani. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Yhdysvaltain maavoimien jalkaväessä. 
Hän oli naimisissa. Halleckin puoliso oli Blanche White Halleck, joka menehtyi vuonna 1973. Heillä oli kaksi lasta, kaksoset Charles W. ja Patricia. Halleck kuoli maaliskuussa 1986, 85-vuotiaana.
Hermes Conrad

Hermes Conrad on kuvitteellinen hahmo "Futurama"-televisiosarjassa. Hahmon ääninäyttelijä on Phil LaMarr.
Hermesillä ei ole mitään vakiintunutta hokemaa, mutta hänen voi kuulla usein toteavan "Sweet [jotain] of [jokin paikka]!" Tällaisia ovat olleet mm.: "Sweet lion of Zion!" (jaksossa "Xmas Story"), "Sweet three-toed sloth of ice planet Hoth!" ("The Sting") ja "Sweet dodo of Lesotho!" ("The Duh-Vinci Code")..
Elämä.
Hermes Conrad on jamaikalainen byrokraatti-rastafari. Hermes on 34. tason byrokraatti ja kunnia-Globetrotter. Hermesin työnkuvaan kuuluu pitää Planet Express jotenkin tuottavana, ja siksi hän joutuu usein nuhtelemaan muita työntekijöitä. 
Hermesillä on vaimo LaBarbara ja 12-vuotias poika Dwight Conrad. Ennen Planet Expresillä työskentelyä Hermes oli olympiatason limbooja. Hän kilpaili vuoden 2980 Olympialaisissa Maan joukkueessa. Siellä tapahtuneen tragedian vuoksi hän lopetti limboamisen kokonaan. Hermesin pahin kilpailija oli Barbadokselta oleva Barbados Slim, joka on myös kiinnostunut Hermesin vaimosta LaBarbarasta.
Peter Brough

Peter Royce Brough (26. helmikuuta 1916 Lontoo – 3. kesäkuuta 1999 Northwood, Middlesex) oli brittiläinen vatsastapuhuja, joka yhdessä nukkensa Archie Andrewsin kanssa esiintyi pääasiassa radiossa. Brough ei ollut radion ensimmäinen vatsastapuhuja, mutta hän oli ensimmäinen Britanniassa, joka sai oman ohjelmansa. Yhdysvalloissa Edgar Bergen oli jo aikaisemmin noussut kuuluisuuteen radion kautta.
Broughin ensimmäinen radiosarja oli nimeltään "Archie Takes the Helm", jota esitettiin osana vuonna 1943 aloittanutta "Navy Mixture" ohjelmaa. Sarja oli suosittu, ja sitä lähetettiin 46 viikon ajan. Seuraavan sarjansa nimeltään "Two's a Crowd", Brough sai vuonna 1948. Sarjat jaksot olivat noin 20 minuuttisia, sillä Broughin esitystä ei vielä pidetty riittävän merkittävänä puolen tunnin ohjelmapaikalle.
Educating Archie.
Heinäkuussa 1950 alkoi Broughin kolmas sarja, "Educating Archie". BBC tilasi sarjaa alun perin kuuden jakson verran, mutta sopimusta jatkettiin nopeasti. Joulukuussa "Educating Archie" voitti ensimmäistä kertaa jaossa olleen National Radio Awardin. "Educating Archie" oli suosituimmillaan 1952, jolloin sillä oli lähetyspäivänään torstaisin noin 7,5 miljoonaa kuulijaa. Sunnuntaisia uusintalähetyksiä seurasi noin 8,4 miljoonaa henkilöä, ja toinen uusintalähetys keskiviikkoisin sai noin 3,5 miljoonaa seuraajaa. Sarjassa esiintyi useita silloisia ja tulevia tähtiä, kuten Tony Hancock, Harry Secombe, Benny Hill ja tuolloin 14-vuotias Julie Andrews, joka esitti Archie Andrewsin tyttöystävää. Syyskuussa sarja siirtyi televisioon, jossa ITV esitti sitä 27 jaksoa, ennen kuin sarja päättyi 1960.
Lapuan junaturma (tammikuu 1986)

Lapuan junaturma tapahtui keskiviikkona 29. tammikuuta 1986 kello 13.45 Lapuan rautatieaseman eteläpäässä, kun etelään matkalla ollut henkilöjuna ja pohjoiseen matkalla ollut tavarajuna törmäsivät toisiinsa. Turmassa loukkaantui 15 henkeä.
Ennen turmaa pohjoisesta saapunut henkilöjuna ohjattiin Lapuan liikennepaikalla raiteelle 1, joka oli asemaa lähinnä oleva laituriraide ja jonne saavuttiin ns. hitaiden vaihteiden kautta nopeudella 35 km/h. Lapuaa lähestyi samanaikaisesti etelästä tavarajuna, jonka oli määrä sivuuttaa Lapuan liikennepaikka pysähtymättä pääraidetta eli raidetta 5 pitkin.
Lapuan liikennepaikan liikenteenohjaustoimintoja hoidettiin tuolloin kaukokäytöllä Seinäjoen rautatieasemalla sijaitsevasta ohjauskeskuksesta käsin. Kauko-ohjaaja oli asettanut tavarajunalle kulkutien raiteelle 5, ja opastimet näyttivät punaista eli seis-opastetta henkilöjunalle. Henkilöjuna lähti liikkeelle aikataulunsa mukaisesti ja ohitti seis-opastetta näyttäneen lähtöopastimen. Tämän jälkeen juna ohjautui kohti pääraidetta. Molempien junien veturimiehet näkivät vastaantulevan junan ja ehtivät hypätä pois junastaan ennen törmäystä.
Törmäyshetkellä tavarajunan nopeus oli noin 80 km/h ja henkilöjunan noin 20–30 km/h. Törmäyksen seurauksena molempien junien veturit, Sr1-sarjan sähköveturit nro 3022 ja 3079, suistuivat raiteilta. Raiteilta suistuessaan tavarajunan veturi tuhosi lähes puolet radan varrella sijainneesta omakotitalosta. Lisäksi tavarajunan kolme ensimmäistä sekä pikajunan toinen vaunu suistuivat kiskoilta. Suistunut kalusto vaurioitti lisäksi sähköradan rakenteita. Liikenne oli poikki Lapuan kohdalla kuuden tunnin ajan.
Onnettomuuden syyksi varmistui myöhemmin inhimillinen erehdys. Rautatiehallituksen mukaan junista, turvalaitteista tai radasta ei löytynyt sellaista vikaa, joka olisi voinut aiheuttaa onnettomuuden.
Caitlin Gregg

Caitlin Gregg (o.s. Compton, s. 7. marraskuuta 1980) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Gregg kilpaili ensimmäisen kerran Whistlerin 15 km:n yhdistelmähiihdossa tammikuussa 2009. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 14:s sija, jonka hän saavutti Canmoren 10 km:n vapaan hiihtotavan kisassa helmikuussa 2010. Maansa mestaruuskisoissa Gregg on voittanut neljä mestaruutta: 5 km:n vapaan hiihtotavan kilpailussa vuosina 2008 ja 2009, vuonna 2014 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja vuonna 2015 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Gregg sijoittui 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sijalle 30 ja parisprintissä kuudenneksi Kikkan Randallin kanssa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 Gregg saavutti pronssia 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Otto Höijer

Otto Henrik Reinhold Höijer (20. marraskuuta 1834 Tukholma – 26. joulukuuta 1893 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. 
Henkilöhistoria.
Otto Höijerin ja hänen puolisonsa Adèle Alfonsine Ugglan poika oli eläinlääkäri ja vakuutusjohtaja Allan Höijer. Otto Höijerin velipuoli oli arkkitehti Theodor Höijer.
Olympus PEN E-P1

Olympus PEN E-P1 on Olympuksen ensimmäinen Micro Four Thirds -järjestelmää käyttävä kamera. Se julkaistiin 16. kesäkuuta 2009. Ensimmäinen Micro Four Thirds -kamera oli Panasonicin G-1.
Ominaisuudet.
Kameran muotoilu muistuttaa Olympuksen PEN-filmikameraa ja PEN-E-P1 markkinoidaan Olympuksen digitaalisena PEN-kamerana. Alkuun Olympus julkaisi kaksi kameraan sopivaa objektiivia: 14–42 mm f/3.5–5.6 zoom -objektiivin ja 17 mm f/2.8 kiinteäpolttovälisen objektiivin.
Näiden objektiivien lisäksi Olympus valmistaa adaptereita, joiden avulla voi kamerassa käyttää Four Thirds -standardin objektiiveja ja vanhempia OM-objektiiveja, joista Olympus oli tunnettu filmiajalla.
E-P1:ssä ei ole optista tai elektronista etsintä. Se käyttää etsimenä kameran takana olevaa nestekidenäyttöä, tosin kameraan voi liittää optisen etsimen. Kamera tarkentaa kohteeseen kontrastintunnistusjärjestelmän avulla tai kasvojen tunnistusta hyväksi käyttäen.
Kameraa voi käyttää myös HD-videon tallentamiseen ja kameralla voi muokata otettua videota erilaisilla efekteillä.
Mr Akira Watanabe kertoi haastattelussa kuinka Olympuksen järjestelmäkameran suunnitteluosasto päätyi useasta syystä Micro Four Thirds -standardin kehittelyyn. Yksi syistä oli käyttäjien tarve saada järjestelmäkamera, jonka koko ei tuottaisi ongelmia. 
Useat kolmannen osapuolen valmistajat tarjoavat sovitteita, joiden avulla objektiivin voi kiinnittää E-P1-kameraan.
Inva

Inva () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirin Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 257 kilometriä, valuma-alueen laajuus 5 920 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 30 kilometrin päässä joen suusta 29 kuutiometriä sekunnissa.
Inva saa alkunsa Ylä-Kaman ylängöltä, virtaa kohti itää ja laskee Kaman tekojärveen. Suurin sivujoki on Velva. Joen varrella sijaitsee Kudymkarin kaupunki.
Kosa

Kosa () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirin Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 267 kilometriä, valuma-alueen laajuus 10 300 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 43 kilometrin päässä joen suusta 40 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Ylä-Kaman ylängön pohjoisosasta ja virtaa soistuneella alangolla kohti koillista. Sen varrella sijaitsee Kosan piirikeskus.
Višera (Kaman sivujoki)

Višera () on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen pituus on 415 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 31 200 neliökilometriä.
Višera saa alkunsa Uralin länsirinteiltä Višeran luonnonpuiston alueella, virtaa ensin kohti etelää ja kääntyy sitten länteen. Yläjuoksullaan se on tyypillinen vuoristojoki (mansinkielinen nimitys on "Jahtel-ja" ”Koskijoki”). Suurimmat sivujoet ovat Jazva ja Kolva. Säännöllistä laivaliikennettä on Krasnovišerskiin saakka.
Jokea pitkin kulki muinoin Uralin yli Siperiaan johtanut Tšerdynin tie. Se jäi pois käytöstä vuonna 1598, jolloin avattiin lyhyempi Babinovin tie.
Mikko Kukkonen (runoilija)

Mikko Kukkonen (sukunimi myöh. "Salo"; 28. syyskuuta 1842 Johannes – 22. maaliskuuta 1894 Johannes) oli suomalainen kansakoulunopettaja, toimittaja ja runoilija. Hän käytti nimimerkkejä "M.J.K:nen" ja "M.K-n".
Kukkonen kävi yksityistä koulua 1850–1852 ja oli sitten töissä lastaajana Uuraan satamassa sekä merimiehenä laivoissa. Hän alkoi jo tällöin avustaa sanomalehtiä ja kirjoittaa runoja. Kukkonen opiskeli 1866–1870 Jyväskylän seminaarissa valmistuen kansakoulunopettajaksi. Hän oli aluksi opettajana Valkealassa ja sitten Johanneksen pitäjän Kaislahden koululla. 
Kukkonen luopui kuitenkin opettajan työstä ja ryhtyi avustamaan sanomalehtiä. Hän kirjoitti Suomen muinaisaikaan sijoittuvia kertomuksia Uuteen Suomettareen ja viipurilaisiin suomenkielisiin sanomalehtiin. Hän oli Viipurissa ilmestyneen Ilmarinen-lehden päätoimittajana vuodesta 1885 ja hän toimi myös avustajana Viipurin Sanomien ja Lappeenrannan Uutisten toimituksessa. Viimeisinä vuosinaan heikosta terveydestä kärsinyt Kukkonen toimi kirjansitojana kotiseudullaan.
Kukkonen julkaisi Jyväskylän seminaaria käydessään yhdessä Nikolai Christerssonin (myöhemmin Kari) kanssa runokokoelman "Aallotar".
Višera (Vytšegdan sivujoki)

Višera (, ) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Vytšegdan sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 247 kilometriä, valuma-alueen laajuus 8 780 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus Lunin kylän tienoilla 79,1 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Sindorskoje-järven lähellä sijaitsevista soista ja virtaa kohti etelää. Se on liikennöintikelpoinen Nivšerajoen suuhun asti.
Solar Dynamics Observatory

Solar Dynamics Observatory (SDO) on tähtitieteellinen satelliitti, joka tutkii Aurinkoa. Sen tavoitteena on tutkia, kuinka Auringon magneettikenttä on syntynyt ja millainen on sen rakenne. Lisäksi satelliitin avulla on tarkoitus selvittää, kuinka magneettinen energia siirtyy heliosfääriin ja siitä edelleen avaruuteen aurinkotuuleksi. SDO-satelliitin odotetaan tarjoavan mittaustuloksia, joiden avulla opimme ymmärtämään paremmin emotähtemme toimintaa ja sen vaikutusta planeettaamme. Tämä satelliitti kuuluu Nasan "Living With a Star" -ohjelmaan. SDO laukaistiin 11. helmikuuta 2010. 
Satelliitti kiertää maapalloa geosynkronisella radalla. Se on ylittänyt minimitoiminta-ajaksi suunnitellut viisi vuotta.
Rakenne.
Satelliitin laukaisumassa oli 3000 kg. Tästä satelliitin rungon osuus on 1300 kg, polttoaineen osuus 1400 kg ja mittalaitteiden kokonaismassa on 300 kg. Satelliitin neliskulmaisen rungon sivuille levittäytyvät aurinkopaneelit, joiden yhteispinta-ala on 6,6 neliömetriä. Satelliitin leveys paneeleineen on 6,25 m ja pituus 4,5 metriä tietoliikenneantenni mukaan lukien.
Mittalaitteet.
SDO-satelliittiin kuuluu kolme mittalaitetta:
HMI ("Helioseismic and Magnetic Imager")
AIA ("Atmospheric Imaging Assembly")
EVE ("Extreme Ultraviolet Variability Experiment")
Rata.
SDO:n rata 35 800 km:n korkeudessa Maan pinnalta on geosynkroninen. Radan inklinaatio on 28 astetta ja on pituuspiirillä 102 läntistä leveyttä. Tämä rata mahdollistaa jatkuvan yhteyden pidon samaan Yhdysvalloissa sijaitsevaan maa-asemaan ja lähes jatkuvan Auringon havainnoinnin. Keväisin ja syksyisin satelliitti on kahdesta kolmeen viikkoa ajoittain Maan varjossa. Kuu peittää Aurinkoa satelliitilta kolme kertaa vuodessa.
Celia Bourgeois

Celia Bourgeois (s. 9. kesäkuuta 1983) on ranskalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Bourgeois kilpaili ensimmäisen kerran Liberecin 7,5 km:n vapaan hiihtotavan kisassa helmikuussa 2008. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 21:s sija, jonka hän saavutti Canmoren 10 km:n vapaan hiihtotavan kisassa helmikuussa 2010.
Liberecin MM-kisoissa 2009 Bourgeois sijoittui Ranskan viestijoukkueen kanssa yhdeksänneksi ja 30 km:n vapaalla 28:nneksi.
Morgan Arritola

Morgan Arritola (s. 13. toukokuuta 1986 Bend, Oregon) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Maansa mestaruuskisoissa Arritola on voittanut yhteensä kahdeksan mitalia. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Arritola sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa sijalle 21. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän hiihti samalla matkalla myös 21:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 10 kilometrillä 34:s ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 37:s.
Maastohiihdon maailmancupissa Arritola kilpaili ensimmäisen kerran Canmoren 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa tammikuussa 2008. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 19:s sija, jonka hän saavutti La Clusaz'n 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2010.
Arritola lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2012.
Jyväskylän Kaupunkilehti

Jyväskylän Kaupunkilehti on vuosina 2008–2012 ilmestynyt ilmaisjakelulehti, joka ilmestyi kerran viikossa keskiviikkoisin. Lehteä julkaisi Suomen Lehtiyhtymä. Lehden lukijamäärä oli TNS Atlaksen mukaan 66 000 lukijaa tammi-kesäkuussa 2009. Jyväskylän Kaupunkilehden vuoden 2010 mediakortin mukaan lehden painosmäärä oli Jyväskylässä ja Muuramessa 64 000 kappaletta. Kerran kuukaudessa painosmäärä oli 73 000 kappaletta ja lehti jaettiin edellisten lisäksi myös Äänekoskelle, Suolahdelle, Laukaaseen ja Lievestuoreelle. Elokuussa 2010 Keskisuomalainen-konsernin tytäryhtiö Sisä-Suomen Kaupunkilehdet Oy osti lehden. Helmikuussa 2012 se muuttui Keskisuomalaisen kaupunkiliitteeksi, joka ilmestyi kahdesti kuukaudessa.
MS Suzanne E

MS "Suzanne E" oli Winnipegjärvellä Manitobassa Kanadassa liikennöinyt moottorialus. Sen oli rakentanut vuonna 1946 kapteeni Ed Nelson. Alus upposi myrskyssä 26. syyskuuta 1965 ollessaan matkalla Big Grindstone Pointia kohti. Onnettomuudessa aluksella olleista kymmenestä miehistönjäsenestä ja matkustajasta menehtyi yhdeksän.
Turmahetkellä aluksen omisti Selkirk Fisheries, ja sitä käytettiin pääasiassa rahtiliikenteessä, joskin se kuljetti tarvittaessa myös matkustajia.
Haaksirikko.
Alus havaittiin viimeisen kerran sen sivuuttaessa Gull Harbourin loiston matkallaan pohjoiseen. Tuolloin myrsky oli jo nousemassa. Aluksen lastina oli polttoainetta, elintarvikkeita sekä kalalaatikoita. Sen päällikkönä oli Richard Johnson, jolla oli lupa aluksen käsittelyyn mutta ei päällikön pätevyyskirjaa.
Sää alkoi huonontua kello 17 aikaan iltapäivällä, ja alus joutui voimakkaaseen aallokkoon keinuen pahimmillaan 40 astetta puolelta toiselle. Myrskyn yhä yltyessä päällikkö käänsi aluksen kohti etelää ja yritti pyrkiä suojasatamaan. Pian käännöksen jälkeen alus kaatui ja upposi nopeasti vieden mukanaan osan matkustajista ja miehistöstä. Jotkut onnistuivat tarrautumaan pinnalla kelluvaan hylkytavaraan, mutta monet heistä joko ajautuivat järvelle ja menehtyvät hypotermiaan.
Haaksirikosta ainoana eloonjäänyt Clifford Everett onnistui tarrautumaan vanerinkappaleeseen, jonka varassa hän ajelehti Black Islandille ja pääsi suojaan kalastajamajaan. Myöhemmin tutkinnassa Everett todisti, että yksi syy turmaan oli todennäköisesti avoimena ollut kylkiluukku, sillä laivavene ei olisi mahtunut sisään luukun ollessa kiinni.
Aluksen hylky lepää 18 metrin syvyydessä perä mutaan hautautuneena.
Karl Johan Numell

Karl Johan Numell (3. huhtikuuta 1826 Koholmen, Viapori – 8. joulukuuta 1894 Helsinki) oli suomalainen metsäalan virkamies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Numellin vanhemmat olivat helsinkiläinen vuokraaja Johan Fredrik Numell ja Anna Lovisa Hansson. Hän kävi Helsingin triviaalikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi 1847. Numell suoritti metsänhoitajatutkinnon ja metsäkonduktöörin tutkinnon 1861. Hänestä tuli maanmittausauskultantti 1866.
Numell toimi maanmittarin apulaisena 1857–1858 ja hän toimitti 1863 sotilasvirkatalojen metsänjakoja. Hänestä tuli maanmittauksen ja metsänhoitolaitoksen ylihallituksen vt. alimetsänhoitaja 1863, metsänhoitohallituksen vt. insinööri 1864, vakinainen insinööri 1866 sekä ylitirehtöörin apulainen 1876. Numell sai myös kamarineuvoksen arvon.
Arttu Kiramo

Arttu Mikael Kiramo (s. 15. huhtikuuta 1990 Muurame) on suomalainen uransa lopettanut kumparelaskija. Hän edusti Jyväskylän Freestyleseuraa ja häntä valmensi Sami Mustonen.
Kiramo on kumparelaskun suomenmestari vuosilta 2009, 2011, 2013 ja 2014. Vuoden 2015 SM-hopeasta hänet palkittiin Muuramen kunnan lahjoittamalla stipendillä.
Kiramo aloitti lasketteluharrastuksen nelivuotiaana ja siirtyi kumparelaskuun viisi vuotta myöhemmin. Hän on harrastanut myös skicrossia voittaen 16-vuotiaiden Suomen-mestaruuden vuonna 2005.
Maailmancup.
Ensimmäisen kerran Kiramo kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2007 Norjan Vossissa.
Maailmancupin osakilpailuissa Kiramon paras sijoitus on kahdeksas Lake Placidissa tammikuussa 2011 ja Rukalla joulukuussa 2011. Hänen paras kokonaissijoituksensa on 18:s kausilla 2011 ja 2012.
Arvokisat.
Kiramo valittiin Suomen A-maajoukkueeseen kaudella 2006–2007. Hän kilpaili nuorten MM-kisoissa vuosina 2006 ja 2007 ollen parhaimmillaan 11:s vuonna 2006. Aikuisten tasolla hän kilpaili ensimmäisen kerran Inawashiron MM-kisoissa 2009 sijoittuen yhdeksänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 16:s.
Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011 Kiramo oli 12:s ja parikumparelaskussa seitsemäs. Voss-Myrkdalenin MM-kisoissa 2013 hän oli 20:s ja parikumparelaskussa 13:s.
Vuonna 2014 Kiramo osallistui Sotšin talviolympialaisiin.
Kiramo lopetti uransa kumparelaskijana keväällä 2016.
Talvikki

Talvikki on suomalainen naisen etunimi. Nimi tarkoittaa ilmeisesti talvella syntynyttä lasta, mutta voi viitata myös kasvisukuun talvikit ("Pyrola"). Nimi kuuluu todennäköisesti muinaisnimiin. Kirkon vastustuksen vuoksi useat -kki-loppuiset naisennimet joutuivat vuosisatojen ajaksi pois käytöstä tai ne esiintyivät vain lehmien nimenä. Naisennimenä Talvikki tuli uudestaan käyttöön vasta aivan 1800-luvun lopulla. Almanakkaan nimi otettiin vuonna 1929, mihin vaikutti tuolloin nimipäiväkalenterin uudistamistyöryhmässä mukana ollut A. V. Koskimies, jonka veljentytär Aune Talvikki Schildt (o.s. Forsman, myöhemmin Koskimies, s. 1899) oli tiettävästi ensimmäisenä saanut tämän nimen. Talvikki-nimi on saatettu antaa talvella syntyneelle tytölle.
Vuoden 2019 loppuun mennessä nimen Talvikki on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut 5 156 naista ja alle 10 miestä.
Juha Haukkala

Juha Haukkala (s. 28. kesäkuuta 1978 Seinäjoki) on suomalainen uransa lopettanut freestylehiihtäjä, joka kilpaili skicrossissa. Hän edusti Seinäjoen Hiihtoseuraa ja häntä valmensi Heikki Kervinen.
Nuoruudessaan useita urheilulajeja harrastanut Haukkala aloitti yhdeksänvuotiaana alppihiihdon. Hän voitti pujottelun Suomen-mestaruuden 1998 ja osallistui samana vuonna myös nuorten MM-kilpailuihin. Kaudella 2002–2003 hän siirtyi skicrossiin ja kilpaili jo samalla kaudella maailmancupissa.
Haukkala on sijoittunut MM-kilpailujen skicrossissa seitsemänneksi Rukalla 2005, 11:nneksi Madonna di Campigliossa 2007 ja 17:nneksi Inawashirossa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 26:nneksi. Innsbruckin Universiadeissa 2005 hän voitti kultaa. Maailmancupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan viides Kreischbergissä tammikuussa 2008. Euroopan cupissa hän on voittanut Riihivuoren kilpailun helmikuussa 2003.
Haukkala on voittanut skicrossin Suomen-mestaruuden 2004, 2006, 2007, 2010 ja 2011. Hän on kärsinyt uransa aikana useista loukkaantumisista.
Haukkala lopetti aktiiviuransa maaliskuussa 2011 SM-kisojen jälkeen. Haukkala on koulutukseltaan röntgenhoitaja.
Tšerdynin piiri

Tšerdynin piiri ) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 20 872 neliökilometriä. Asukkaita on 32 100 henkeä (vuonna 2009).
Tšerdynin piiri sijaitsee Permin aluepiirin pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Komin tasavaltaan, idässä Krasnovišerskin, etelässä Solikamskin sekä lännessä Permin Komin Kosan ja Gainyn piireihin. Pinta-alasta 94 % on metsää. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, sora, savi, öljy ja turve. Suurimmat joet ovat Kama, Višera ja Kolva.
Piiriin kuuluu Tšerdynin kaupunki, Nyrobin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä 8 maalaiskuntaa: Bondjug, Kertševski, Kolva (keskuspaikka Verhnjaja Kolva), Poktša, Rjabinino, Ust-Urolka (Kurgan), Valai ja Vilgort. Hallinnollinen keskus on Tšerdyn. Asutuskeskuksia on yhteensä 114.
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 90,5 % asukkaista on venäläisiä, 1,5 % tataareja ja 1,5 % ukrainalaisia. Kaupunkiväestön osuus on 39,3 %.
Piirin läpi kulkee Solikamskin ja Nyrobin välinen maantie. Talous perustuu puunhankintaan ja -jalostukseen. Lisäksi on elintarviketeollisuutta. Maatalous on erikoistunut maidon ja lihan tuotantoon.
Piirissä toimii lasten musiikki- ja taidekoulut, ammattikoulu, kirjastolaitos sekä kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia. Paikallislehtenä ilmestyy "Severnaja zvezda" (”Pohjolan tähti”).
Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiä ovat Tšerdynin ja Nyrobin historialliset rakennukset, maaseutukylien kirkot sekä Tšerdynin kotiseutumuseo.
Qal'eh-ye Nawin lentoasema

Qal'eh-ye Nawin lentoasema on Qal'eh-ye Nawin kaupunkia palveleva lentoasema Badghisin maakunnassa Afganistanissa. Lentoasemalla on yksi 2 000 metriä pitkä kiitotie. Pamir Airways on lentoaseman ainoa käyttäjä.
Kristina Cruises

Kristina Cruises on kotkalainen matkanjärjestäjä, joka järjestää matkoja maalla, merellä ja joilla eri puolille Eurooppaa sekä kaukokohteisiin.. Yhtiön toimitusjohtaja on Anu Markkanen. 
Yhtiö harjoitti aikaisemmin risteilytoimintaa omilla aluksillaan, joita olivat muun muassa M/S "Kristina Katarina", M/S "Kristina Brahe" ja M/S "Kristina Regina". Yhtiö harjoitti risteilyliikennettä suomalaisella miehistöllä muun muassa Välimerellä, Punaisellamerellä, Pohjanmerellä, Itämerellä ja Saimaan vesistössä. 
Kristina Cruises on omassa kategoriassaan Suomen johtava risteilylomien järjestäjä. Yritys järjestää mm. risteilymatkoja, jotka tehdään ryhmämatkoina, ja mukana on suomalainen matkaopas. Yhtiö järjestää vuosittain runsaat sata risteilyä yli 50 maassa. Yhtiön asiakkaat ovat etupäässä yli 40-vuotiaita, kulttuurista kiinnostuneita ihmisiä.
Historia.
Syksyllä 2013 yhtiö hakeutui yrityssaneeraukseen ja myi viimeisen aluksensa "Kristina Katarinan". Nykyisin yritys tuottaa joki- ja meriristeilyjä muiden omistamilla aluksilla. 
Kristina Cruises Oy:n myynti kasvoi vuoden 2017 lopussa yli 25 prosenttia edellisvuodesta. Yritys on järjestänyt risteilymatkoja muun muassa eteläiselle Tonavalle, Etelä-Amerikan Amazonille, Pohjois-Amerikan Suurille järville, sekä Etelämantereelle ja Australiaan. 
Yritys palkittiin Finnish Travel Galassa vuoden 2019 matkatoimistona ja matkanjärjestäjänä. 
Kesällä 2021 Kristina aloitti kotimaassa uudenlaiset Kristina Rails -junaristeilyt, joiden konsepti on hyvin samanlainen kuin yrityksen laivaristeilyillä. Matkojen ohjelmat ja sisällöt ovat valmiiksi suunniteltu ja matkoilla on mukana aina suomalainen matkanjohtaja.