tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rafa Mir

Rafael Mir Vicente (s. 18. kesäkuuta 1997 Cartagena, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
24. marraskuuta 2015 Mir nostettiin Valencian edustusjoukkueeseen otteluun Las Palmasia vastaan silloisen päävalmentaja Nuno Espírito Santon toimesta. Ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena hän pelasi 25. marraskuuta 2015 Mestarien liigan lohkovaiheessa venäläistä Zenit Pietaria vastaan. Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa Mir pelasi 28. elokuuta 2016 Las Palmasia vastaan. Hän pelasi Valenciassa kaikkiaan kaksi ottelua Primera Divisiónissa sekä yhden ottelun Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa.
3. tammikuuta 2018 Mir siirtyi englantilaisseura Wolverhampton Wanderersiin ja teki joukkueen kanssa 4½-vuotisen sopimuksen. Joukkuetta valmensi tuolloin Mirille tuttu entinen Valencia-luotsi Nuno. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa hän pelasi kolme päivää myöhemmin FA Cupin kolmannella kierroksella Swansea Citya vastaan. Hän pelasi kevään 2018 aikana kahdessa Englannin Mestaruussarjan ottelussa.
Mir pelasi kaudella 2018–2019 lainalla Las Palmasissa 30 Espanjan Segunda Divisiónin ottelua ja teki seitsemän maalia. Syyskauden 2019 hän oli lainalla Mestaruussarjan Nottinghamissa, jossa pelasi 11 liigaottelua.
Tammikuussa 2020 Mir lainattiin 18 kuukauden pituisella lainasopimuksella Segunda Divisiónissa pelanneeseen Huescaan. 17. heinäkuuta 2020 Mir teki kaksi maalia 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa Numanciaa vastaan, joka samalla ratkaisi seuran suoran nousun maan pääsarjaan seuraavaksi kaudeksi 2020–2021. 29. tammikuuta 2021 hän teki hattutempun ottelussa Real Valladolidia vastaan. Kauden 38 Primera Divisiónin ottelussa hän teki kaikkiaan 13 maalia.
20. elokuuta 2021 Mir teki kuusivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa. Hän on jouluun 2022 mennessä pelannut seurassa 43 Espanjan pääsarjaottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia. Mestarien liigan yhdeksässä ottelussa hän on viimeistellyt kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kolme ottelua.
Maajoukkueura.
Mir pelasi kahdessa ensimmäisessä ottelussa vaihtopelaajana Espanjan voittaessa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2019. Hän kuului olympiahopeaa saaneeseen Espanjan joukkueeseen vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Hän tuli puolivälierässä Norsunluurannikkoa vastaan kentälle varsinaisen peliajan loppuhetkillä, tasoitti pelin, ja teki jatkoajalla kaksi maalia lisää. Hän pelasi kaikissa kuudessa Espanjan ottelussa, kerran avauksessa.
Merja Kinnunen

Merja Kinnunen (2. heinäkuuta 1955 Kangasniemi – 15. toukokuuta 2021 Rovaniemi) oli suomalainen sosiologi ja professori.
Kinnunen suoritti Tampereen yliopistossa sosiaalihuoltajatutkinnon (1985), yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon (1990) ja lisensiaatin tutkinnon (1995). Yhteiskuntatieteiden tohtoriksi hän väitteli vuonna 2001 ja vuonna 2002 hänet nimitettiin yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan sosiologian dosentiksi.
Urallaan Kinnunen toimi sosiologian assistenttina ja yliassistenttina Tampereen yliopistossa vuosina 1993–2006 ja Lapin yliopiston sosiologian professorina 1. elokuuta 2006 alkaen. Tutkimuksessaan hän keskittyi eritoten sukupuolittuneisiin valtarakenteisiin ja työelämän muutokseen. Esimerkiksi väitöskirjassaan hän tutki, miten samaa koulutusta ja työn vaativuutta edellyttävissä tehtävissä miespuoliset asemoituivat ylemmiksi toimihenkilöiksi ja naiset alemmiksi.
Kinnunen toimi myös Vastapaino-kustantamon hallituksen jäsenenä vuodesta 1990 alkaen ja puheenjohtajana vuosina 1996–2002, jolloin hän osallistui useiden kirjojen toimittamiseen. Westermarck-seuran johtokunnan jäsenenä hän toimi vuosina 1996–2001 ja Sosiologia-lehden päätoimittajana vuosina 2003–2004. Westermarck-seura palkitsi Kinnusen merkittävästä elämäntyöstä sosiologiassa vuonna 2020. Lisäksi hän toimi Lapin yliopiston hallituksen jäsenenä vuosina 2007–2009 ja 2012–2014.
Kinnunen oli pidetty henkilö, ja esimerkiksi Lapin yliopistossa hänet valittiin vuoden opettajaksi vuonna 2015. Kinnunen menehtyi 65 vuoden ikäisenä Rovaniemellä 15. toukokuuta 2021.
Italiansalakka

Italiansalakka ("Alburnus albidus") on särkien heimoon (Leuciscidae) kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Se voi kasvaa 11 senttimetrin mittaiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Italiansalakkaa tavataan endeemisenä eteläisessä Italiassa. Sen elinympäristöä ovat pienet joet sekä kirkkaat ja mäkiset vuoristopurot. Se on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi vuonna 2006.
Ravinto ja elintavat.
Italiansalakka syö ajelehtivia hyönteisiä tai muita selkärangattomia, jos niitä putoaa veden pinnalle. Laji elää 12–28 asteen lämpöisissä vesissä. Sopiva pH-arvo sille on 6,8–7,8 ja dH-arvo 8–25.
Nikon D5200

Nikon D5200 on Nikonin 6. marraskuuta 2012 julkistama digitaalinen järjestelmäkamera, joka tuli Suomessa myyntiin saman vuoden joulukuussa 869 euron suositushintaan. Kamerassa on 24 megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno. Sillä pystyy ottamaan viisi kuvaa sekunnissa ja videoimaan Full HD -laadulla 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on lisäksi 3,2 tuuman kääntyvä näyttö. Kameran runko painaa akun kanssa 555 grammaa.
Kameran edeltäjä on huhtikuussa 2011 julkistettu Nikon D5100 ja seuraaja lokakuussa 2013 julkistettu Nikon D5300.
Aquilino Ribeiro

Aquilino Ribeiro (1885 Carregal de Tabosa, Portugali – 1963 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen kirjailija. Hän kuvaa romaaneissaan portugalilaista maaseutua ja käyttää paikallisia ilmaisuja. Romaanien lisäksi hän kirjoitti esseitä, muistelmia ja omaelämäkerrallisia tekstejä.
The Best (Michael Monroen albumi)

The Best on Michael Monroen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2017.
Lapinlahti – Tyttären äiti

Lapinlahti – Tyttären äiti on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut Rax Rinnekangas.
Elokuva käsittelee äidin ja tyttären välistä suhdetta. Se sijoittuu Lapinlahden sairaalaan, vuoteen 1975, jossa psykiatrina työskentelevä Karin Aspen tapaa äitinsä Jeanetten, jota hän ei ole nähnyt yli 30 vuoteen.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" kriitikon Pertti Avolan mukaan "Lapinlahti – Tyttären äiti" on Rinnekankaan tähänastisen uran onnistuinein draamaelokuva, mutta hänen mielestään sekä dialogissa, että kerronnassa olisi paikoin parantamisen varaa. Film-o-holic.com-verkkojulkaisun Emmi Koivumäki puolestaan luonnehtii elokuvaa lämpimäksi ja eheäksi, mutta sen toteutus ei hänen mukaansa kanna elokuvan loppuun saakka.
João Ubaldo Ribeiro

João Ubaldo Ribeiro (1941 Itaparica, Pernambuco, Brasilia – 2014) oli brasilialainen kirjailija. Hän opiskeli Yhdysvalloissa Kalifornian yliopistossa oikeustiedettä ja valtiotieteitä. Romaani "Kersantti Getúlio" ("Sargento Getúlio", 1971) sai kansainvälistä mainetta. Hän kirjoitti myös nuortenkirjoja.
Paksunniemen rautatietunneli

Paksunniemen rautatietunneli tai Paksuniemen rautatietunneli on rautatietunneli Parikkalassa Karjalan radalla Parikkalan ja Säkäniemen välisellä osuudella. Tunnelin pituus on 26 metriä ja se on siten Suomen lyhyin rautatietunneli. Tunneli on valmistunut vuonna 1966 ja sen nopeusrajoitus on 140 km/h.
Liikenneviraston vuonna 2018 julkaisemassa tarveselvityksessä esitettiin Paksunniemen tunnelin muuttamista kallioleikkaukseksi, koska tunnelin poikkileikkaus rajoittaa rataosan suurimmaksi nopeudeksi 140 km/h. Kallioleikkaukseksi muuttaminen mahdollistaisi nopeuden nostamisen.
Hermann Kolster

Hermann Johannes Kolster (22. lokakuuta 1871 Helsinki – 26. kesäkuuta 1944 Kauniainen) oli suomalainen diplomi-insinööri ja professori.
Kolsterin vanhemmat olivat insinööri, professori Rudolf Kolster vanhempi ja Emma Angelika Ohrt ja puoliso vuodesta 1903 Amalie Sophie Nicoline Ohrt (1873–1919) ja vuodesta 1922 Marianne Müller (1881–1965). Kolster tuli ylioppilaaksi Helsingissä vuonna 1898, valmistui insinööriksi 1894 ja opiskeli Hannoverissa 1895–1896. Työskenneltyään useiden eri yhtiöiden palveluksessa Suomessa ja ulkomailla hän oli Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan professori 1910–1938. Hän toimi lisäksi sähkötekniikan opettajana Tekniska Läroverket -opistossa Helsingissä.
Patenttineuvos Arne Kolster oli Hermann Kolsterin poika. Lääkäri, professori Rudolf Kolster nuorempi oli Hermann Kolsterin veli.
Silk Sonic

Silk Sonic on yhdysvaltalainen superyhtye, jonka muodostavat Grammy-palkittu laulaja-lauluntekijä Bruno Mars ja rap-artisti Anderson .Paak. Heidän ensimmäinen singlensä ”Leave the Door Open” julkaistiin maaliskuussa 2021 ja se nousi Billboard Hot 100 -listan ensimmäiselle sijalle. Duon esikoisalbumi, "An Evening with Silk Sonic" julkaistiin 12. marraskuuta 2021.
Believe Me

Believe Me -nimisiä musiikkikappaleita ovat:
Lee Blair

Lee Everett Blair (1. lokakuuta 1911 Los Angeles, Kalifornia – 19. huhtikuuta 1993 Soquel, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija ja olympiavoittaja. Hänen isoveljensä Preston Blair oli piirroshahmojen animaattori ja hänen vaimonsa Mary Blair (o.s. Robinson) muistetaan The Walt Disney Companyn animaattorina. Hän kuului New Yorkin, Kalifornian ja Yhdysvaltain vesiväritaiteilijoiden järjestöihin.
Vuonna 1932 Blair osallistui Los Angelesin olympialaisiin, joissa hän voitti kultaa vesiväritöissä ja piirroksissa teoksellaan "Rodeo".
Fredrik Fredlund

Fredrik Fredlund on suomalainen poliitikko ja kiihdytysmoottoripyöräkuljettaja, joka edustaa seuratasolla ahvenanmaalaista Ålands Motorklubbenia (ÅMK). Fredlund edustaa omistamaansa Fredlund Motorsport kiihdytysmoottoripyörätallia. Fredlund on kaikkien aikojen menestyksekkäin eurooppalainen kiihdytysmoottoripyöräilijä ja Suomen menestyksekkäin kiihdytysurheilija.
Moottoriurheilijana.
Fredlund on kilpaillut Euroopanmestaruustasolla Pro Stock Bike -luokassa vuodesta 2007 keräten 3218 pistettä, jonka ansiosta hän on kaikkien aikojen eniten FIM Euroopanmestaruussarja pisteitä kerännyt moottoripyöräilijä ja kantaa täten titteliä "Champions' of Champions". Fredlund on voittanut Euroopan mestaruuden seitsemän kertaa, sekä sijoittunut useita kertoja sarjassa kolmen parhaan joukkoon.
Poliitikkona.
Fredlund oli edustajana Ahvenanmaan maakuntapäivillä vuosina 2015–2019 Hän edusti maakuntapäivillä Obunden Samling på Ålandia ja hänet valittiin vuonna 2015 pienimmällä äänimäärällä. Hän erosi myöhemmin puolueryhmästään. 
Yksityiselämä.
Joulukuussa 2016 poliisi sai ilmoituksen, jonka mukaan Fredlund pahoinpiteli ja uhkaili naista Maarianhaminassa sijaitsevassa asunnossa. Tapaus eteni käräjäoikeuteen, jossa Fredlund tuomittiin 75 päivän ehdolliseen vankeuteen entisen kumppaninsa pahoinpitelystä. Tuomiosta valitettiin hovioikeuteen. Turun hovioikeus vahvisti Ahvenanmaan käräjäoikeuden tuomion pahoinpitelystä syyskuussa 2019.
Oskar Robert Marjanen

Oskar Robert Marjanen (11. huhtikuuta 1875 Pori – 8. toukokuuta 1927 Helsinki oli suomalainen toimittaja ja kirjapainonomistaja.
"Åbo Tidningin" kirjapainossa työskennellyt Marjanen osti vuonna 1897 osuuden "Uudenkaupungin Sanomista" ja osallistui sen toimittamiseen. Vuosina 1899–1901 hän oli "Itä-Karjalan" toimittajana Käkisalmessa, sen jälkeen "Uuden Auran" kirjeenvaihtajana Ruotsissa ja vuosina 1904–1909 "Savon" jatkajaksi perustetun "Otavan" toimitussihteerinä Kuopiossa.
Vuonna 1909 Marjanen osti konkurssiin menneen "Lahden Lehden" kirjapanon ja ryhtyi julkaisemaan "Lahden Sanomia", josta sittemmin kehittyi "Etelä-Suomen Sanomat". Marjanen työskenteli lehtien pää- ja vastaavana toimittajana, mutta teki vararikon vuonna 1914. Hän oli sen jälkeen "Lounais-Suomen Maatalouslehden" vastaavana toimittajana Turussa ja "Etelä-Savon" päätoimittajana Lappeenrannassa vuosina 1919–1922. Myöhemmin hän työskenteli vapaana toimittajana Helsingissä avustaen varsinkin "Iltalehteä".
Marjasen veli Viktor August Marjanen oli myös toimittaja.
Tinalasite

Tinalasite on keramiikan valmistuksessa käytetty lasite, joka pohjautuu lyijylasitteeseen. Se on valkoinen, kiiltävä ja läpinäkymätön. Tinalasitusta on käytetty mm. fajanssin ja majolikan lasittamiseen, sekä saniteettiposliineissa.
Historiaa.
Varhaisimmat tinalasitetut keramiikkaesineet tehtiin nähtävästi nykyisen Irakin alueella 700-luvulla. Mesopotamiasta ne levisivät Egyptiin 900-luvulla, ja sieltä muslimien hallitsemaan Andalusiaan. 1200-luvulla tinalasitteet levisivät Mallorcan kautta Italiaan, minkä takia tinalasitettuja esineitä kutsuttiin Italiassa nimellä "majolica" Mallorcan mukaan. Italiasta tekniikka levisi muualle Eurooppaan, ja mm. Hollannin Delftissä ja Englannissa valmistettiin runsaasti tinalasitettua keramiikkaa.
1700-luvun loppupuolella posliinin halpeneminen ja Englannissa kehitetty kermatavara ("creamware") johtivat tinalasitetun käyttökeramiikan tuotannon romahdukseen. Tinalasitusta on käytetty paljon koriste-esineiden ja kaakelien, esim. azulejo-laattojen valmistuksessa.
Nykyään tinalasitusta on käytetty (usein yhdessä zirkoniumin kanssa) saniteettiesineiden (pesualtaat, WC-pöntöt ym.) lasitteena.
Prosessi.
Tinalasitteissa käytetään tinadioksidia (SnO2). Hienojakoinen tinaoksidi on lasitteessa suspensiona, sirottaen ja absorboiden valoa. Mitä lähempänä tinaoksidipartikkelien koko on näkyvän valon aallonpituutta (n. 100-1000 nm), sitä läpinäkymättömämpi lasitteesta tulee. Korkeampi polttolämpötila johtaa tinaoksidin sulamiseen, jolloin lasitteesta tulee läpikuultavampi; toisaalta lasitteen lyijy kannustaa tinaoksidin uudelleenkiteytymiseen, mikä johtaa opaakimpaan lopputulokseen.
Geely BMA -pohjalevy

Geely BMA -pohjalevy ("B-segment Modular Architecture") on Geelyn pienehköjä automalleja varten kehittämä modulaarinen pohjalevy. Toisin kuin suuremmissa malleissa käytetty CMA-pohjalevy, joka on kehitetty yhteistyössä Volvon kanssa, BMA on kokonaan Geelyn omaa suunnittelua.
Štš-216

Štš-216 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Nikolajevista 61 kommunan telakalta, missä köli laskettiin 1939. Alus laskettiin vesille 1940 ja otettiin palvelukseen heinäkuussa 1941.
Palvelus.
Alus upotettiin 17. helmikuuta 1944.
Willberg

Willberg on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Leave the Door Open

Leave the Door Open on Bruno Marsin ja Anderson .Paakin muodostaman superyhtye Silk Sonicin kappale, joka julkaistiin 5. maaliskuuta 2021 ensimmäisenä singlenä duon esikoisalbumilta "An Evening with Silk Sonic". Kappale saavutti singlelistan kärjen Yhdysvalloissa ja sijoittui 20 parhaan joukkoon myös Isossa-Britanniassa. Suomessa single nousi parhaimmillaan radiolistan sijalle 20. Singlen myynti ylitti tuplaplatinalevyrajan Yhdysvalloissa vuoden 2021 elokuussa.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Brandon Anderson, Dernst ”D’Mile” Emile II, Bruno Mars ja Brody Brown. Sen tuottivat Bruno Mars ja D’Mile.
Vuoden 2022 Grammy-gaalassa ”Leave the Door Open” voitti vuoden levytyksen, vuoden laulun, parhaan R&amp;B-esityksen ja parhaan R&amp;B-kappaleen palkinnot.
Ilana

Ilana on naisen etunimi. Se on uusi juutalainen nimi, joka tulee heprean kielestä ja merkitsee ’puuta’.
Ilana-nimeä käytetään myös Suomessa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on joulukuuhun 2024 mennessä ollut etunimenä noin 180 naisella.
Percy Crosby

Percy Lee Crosby (8. joulukuuta 1891 Brooklyn New York – 8. joulukuuta 1964 Kings Park New York) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija, sarjakuvapiirtäjä ja olympiamitalisti. Hänen tunnetuimpia sarjakuvatöitään ovat muun muassa "Skippy" ja "Between Shots". Vuonna 1931 Paramount Pictures teki Skippysta oikeilla näyttelijöillä varustetun elokuvan "Papan poika seikkailemassa", jonka ohjasi Norman Taurog ja pääosaa näytteli Jackie Cooper.. Taurog voitti elokuvallaan Oscar-palkinnon. 
Crosby osallistui vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin, joissa hänet palkittiin hopeamitalilla vesiväritöissä ja piirroksissa teoksellaan "Jackknife".
Crosby lopetti Skippyn piirtämisen vuonna 1945, minkä jälkeen hän ajautui riitoihin tekijänoikeuksista elintarvikeyrityksen kanssa (yritys käytti Skippya tuotemerkissään) ja verottajan kanssa maksamattomista veroista. Uransa aikana Crosby oli toiminut piirtäjän työssään myös propagandan välittäjänä, minkä seurauksena hän oli kritisoinut Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltia, ammattiliittoja sekä kommunismia. Crosbyn mielentila järkkyi ja hän joutui psykiatriseen hoitoon, missä hän vietti viimeiset elinvuotensa.
SEAT León (2012)

SEAT León Typ 5F on SEAT Leónin kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2012–2020.
SEAT León Typ 5F (2012–2020).
Kolmannen sukupolven León esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012, ja se perustuu muun muassa Volkswagen Golf VII:n, Audi A3:n ja Škoda Octavian tavoin Volkswagen Groupin modulaariselle MQB-pohjalevyrakenteelle. Täysin uusia korimalleja León-mallistossa olivat Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013 esitelty kolmiovinen SC ja farmarimalli ST, joka esiteltiin Frankfurtissa samana syksynä.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä León sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Bensiinimoottoreina olivat aluksi 1,2 TSI (85/105 hv) ja 1,4 TSI (122/140 hv), dieselmoottoreina 1,6 TDI (90/105 hv) ja 2,0 TDI (150 hv). Keväällä 2013 tulivat 1,8 TSI (180 hv) ja 2,0-litraisen dieselin 184-hevosvoimainen versio, samana syksynä myös 1,6 TDI:n 110-hevosvoimainen versio. 
Keväällä 2014 esiteltiin kaksi urheilullista mallia, Cupra 265 ja Cupra 280. Molempien moottorina on 2,0 TSI, jonka teholukema on mallinimen numeron mukainen. Samaan aikaan suurempitehoisen 1,2 TSI:n teho kasvoi 110 hevosvoimaan ja pienempitehoisemman 1,4 TSI:n 125 hevosvoimaan. 140-hevosvoimaisen 1,4 TSI:n teho nousi 150 hevosvoimaan ja se sai sylinterien lepuutustoiminnon (ACT). Uutena moottorina oli maakaasua polttoaineenaan käyttävä 1,4 TGI (110 hv). 
Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014 esiteltiin farmarimallista maastokelpoisempi X-Perience-malli, jossa on neliveto ja 15 millimetriä korotettu alusta. 
Keväällä 2015 esiteltiin uutena moottorina kolmesylinterinen 1,0 TSI (115 hv). 1,6 TDI:n ainoaksi tehovaihtoehdoksi jäi 110-hevosvoimainen. Vuoden lopulla Cupra 280:n korvasi Cupra 290, jossa tehoa on mallinimen mukaisesti 10 hevosvoimaa enemmän. 
Vuoden 2016 lopulla León sai muun muassa aiempaa leveämmän etusäleikön. 1,6 TDI:n teho nousi 115 hevosvoimaan. 
Cupra 265 ja Cupra 290 korvattiin vuoden 2017 alussa uudella Cupra 300 -mallilla. Sen rinnalle esiteltiin saman vuoden syksyllä Frankfurtin autonäyttelyssä Cupra R, jossa moottorin teho on 310 hevosvoimaa. Malli oli tehokkain SEATin valmistama katulaillinen auto, ja sitä valmistettiin 799 kappaleen erikoiserä.
Pohjois-Atlantin sopimus

Pohjois-Atlantin sopimus (, ) eli niin sanottu Washingtonin sopimus on Washington DC:ssä 4. huhtikuuta 1949 allekirjoitettu Naton peruskirja. Sopimus perustuu Yhdistyneiden kansakuntien (YK) peruskirjan 51 artiklaan oikeudesta yhteiseen puolustautumiseen.
Pohjois-Atlantin sopimuksen allekirjoittavat ovat vahvistaneet sitoutuvansa YK:n peruskirjan tarkoituksiin ja periaatteisiin. Naton tavoite on taata jäsentensä vapaus ja turvallisuus poliittisin ja sotilaallisin keinoin. Sopimuksessa on yhteensä 14 artiklaa.
SEAT León (2020)

SEAT León Typ KL on SEAT Leónin neljännen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2020 lähtien.
SEAT León Typ KL (2020–).
Neljännen sukupolven León esiteltiin tammikuussa 2020. Se perustuu samalle MQB-pohjalevylle kuin edeltäjänsä, mutta kasvoi kokoa 90 millimetriä kokonaispituudeltaan ja 50 millimetriä akseliväliltään.
Vuoden 2020 Euro NCAP -kolaritestistä León sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorivalikoimassa ovat kolmesylinterinen 1,0-litrainen (109 hv) sekä nelisylinteriset 1,5- (128/148 hv) ja 2,0-litraiset (187 hv), jotka ovat kaikki turboahdettuja. 1,0- ja 1,5-litraiset ovat saatavana kevythybridijärjestelmällä varustettuna. Lisäksi on ladattava hybridimalli 1,4-litraisella bensiinimoottorilla. Dieselmoottori on 2,0-litrainen (113/148 hv). Urheilullinen Cupra León on valittavana joko 1,4-litraisena ladattavana hybridimallina, jossa bensiinimoottorin ja sähkömoottorin yhteisteho on 245 hevosvoimaa, tai 2,0 TSI (245/300/310 hv) -bensiinimoottorilla. Tehokkain malliversio on saatavana ainoastaan nelivetoisena ja farmarikorisena.
Columbine (Colorado)

Columbine on kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Jeffersonin ja Arapahoen piirikunnissa Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 25 229. 
Columbinen koulusurma tapahtui paikkakunnassa 20. huhtikuuta 1999. 
Väestö.
Paikkakunnan asukkaista 93,51 prosenttia on valkoisia, 1,94 prosenttia aasialaisia, 0,65 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,40 prosenttia intiaaneja. 1,41 prosenttia asukkaista kuuluvat muihin etnisiin ryhmiin. 1,04 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Paikkakunnan väestön keski-ikä on 43,4 vuotta.
Henry Handel Richardson

Henry Handel Richardson, oikea nimi Ethel F. L. Robertson, (1870 Melbourne, Victoria, Australia – 1946 Fairlight, Sussex, Britannia) oli australialainen kirjailija.
Richardson opiskeli vuodesta 1888 Leipzigissa musiikkia. Hän mutti 1904 Lontooseen. Hänen puolisonsa oli brittiläinen kirjallisuushistorioitsija J. G. Robertson. Monissa hänen teoksissaan on yhtenä aineksena musiikki. Romaanitrilogia "The Fortunes of Richard Mahony" pohjautuu hänen kultakuumeen aikoihin Australiaan muuttaneen isänsä elämään. Richardson aloitti myös muistelmat, mutta teos jäi kesken.
Štš-327

Štš-327 () oli Neuvostoliiton Itämeren laivaston dieselkäyttöinen Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 17. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1937.
Palvelus.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1939 Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon, jossa se nimettiin uudelleen "Štš-423:ksi". Alus nimettiin lokakuussa 1940 "Štš-139:ksi" ja poistettiin alusluettelosta 1940-luvun lopulla.
Štš-329

Štš-329 () oli Neuvostoliiton Itämeren laivaston dieselkäyttöinen Štšuka-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 1934. Alus otettiin palvelukseen 1939.
Palvelus.
Alus nimettiin lokakuussa 1940 "Štš-141:ksi".
Musta Ritari (Dane Whitman)

Dane Whitman on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä hahmo ja kolmas Mustan Ritarin titteliä kantanut henkilö. Hän teki ensiesiintymisensä "The Avengers"-lehden numerossa 48 joulukuussa 1967. Hän on alkuperäisen Mustan Ritarin, Sir Percyn, jälkeläinen ja peri aseman enoltaan Nathan Garrettilta, joka oli käyttänyt sitä rikollisiin tarkoituksiin.
Hahmon fiktiivinen historia.
Varhainen historia.
Dane Whitman syntyi Gloucesterissa, Massachusettsissa, rikkaaseen perheeseen. Hän opiskeli nuorena fysiikkaa. Hänen enonsa oli ryhtynyt superoistoksi nimellä Musta Ritari. Tittelin alkuperäinen kantaja oli ollut keskiajalla sankarillinen ritari. Garrett haavoittui kuolettavasti taistelussa Rautamiestä vastaan, mutta onnistui pakenemaan perheensä kartanolle sisarenpoikansa luokse. Ennen kuolemaansa hän pyysi Whitmania kertomaan totuuden rikoksistaan poliiseille ja supersankareille sekä käyttämään Mustan Ritarin varusteita perheensä kunnian palauttamiseen.
Kostajien jäsenenä.
Whitman ryhtyy uudeksi Mustaksi Ritariksi ja käyttää enonsa kehittämää geeniteknologiaa kasvattaakseen hevoselleen Aragornille siivet. Häntä luullaan aluksi enokseen, jolloin Kostajat hyökkäävät hänen kimppuunsa, kunnes he myöhemmin tajuavat kyseessä olevan eri uusi Musta Ritari. Hän todistaa arvoisuutensa Kostajille soluttautumalla Pahuuden Mestareihin ja pääsee Kostajien väliaikaisjäseneksi. Pian hän perii Garrettin linnan ja matkustaa Englantiin, missä Sir Percyn henki lahjoittaa hänelle mustasta meteoriitista taotun aseensa Eebenmiekan. Hän auttaa myös Tohtori Outoa taistelussa ulottuvuuksienvälistä uhkaa Tiboroa vastaan.
Ollessaan yhä Kostajien väliaikaisjäsen, hän auttaa näitä taistelussa Kang Valloittajaa vastaan. Sekä Kang että Whitman päätyivät osaksi Suurmestarin järjestämää peliä. Kang oli voittanut pelissä voiman tappaa kenet tahansa Kostajien jäsenistä pelkällä toivomuksella. Whitman avusti pelissä Goljattia tämän omien vastustajien voittamisessa, mutta Suurmestari piti peliä tasapelinä, koska Kostajat eivät voittaneet vastustajiaan yksin. Whitman ei ollut täysinäinen Kostajien jäsen, joten hän oli sen vuoksi immuuni Kangin uudelle voimalle. Tämä antaa Whitmanin helposti voittaa Kangin, minkä jälkeen Whitman liittyy viralliseksi jäseneksi Kostajiin. Eebenmiekka päätyy myöhemmin Areksen haltuun, joka sammuttaa Prometheuksen liekin ja muuttaa useimmat olympiaaneista kristalliksi. Whitman matkustaa Olympokselle muiden Kostajien kanssa ja he kukistavat Areksen.
Muissa medioissa.
Marvel Cinematic Universe.
Kit Harington näyttelee Dane Whitmania Marvel Cinematic Universen elokuvissa ja hahmo tekee ensiesiintymisensä elokuvassa "Eternals" (2021). Whitman työskentelee historian professori Natural History Museumissa, Lontoossa, ja tapailee Sersiä. Hän kuitenkin jää Lontooseen, kun Sersi, Sprite ja Ikaris lähtevät taistelemaan palanneita deviaaneja vastaan. Elokuvan aikana hän saa selville muutamia taustoja sukunsa historiasta, ja lopputekstien jälkeisessä kohtauksessa hänen sukunsa perintökalleus, Eebenmiekka, toimitetaan hänelle, Bladen äänen kysyessä, että onko hän valmis käyttämään sitä.
Afganistanin islamilainen emiraatti

Afganistanin islamilainen emiraatti voi tarkoittaa:
Gerhard Westermann

Gerhardus "Gerhard/Gerard" Bernardus Josephus Westermann, taiteilijanimi Johs Labasky, (25. joulukuuta 1880 Leeuwarden – 3. helmikuuta 1971 Amsterdam) oli alankomaalainen kuvataiteilija. 
Westermann osallistui vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin, joissa hän voitti pronssia vesiväritöissä ja piirroksissa teoksestaan "Horseman". Hän käytti myös taiteilijanimeä Johs Labasky.
M-71 (1934)

M-71 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 31. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta 1935.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään kapteeniluutnantti L. N. Kostylev. Sukellusvene oli huollettavana Tosmare-telakalla. Alus päätettiin räjäyttää, jottei se jäisi vihollisen haltuun. Aluksen miehistö räjäytti veneen 23. kesäkuuta 1941.
Marc Duez

Marc Duez (s. 18. huhtikuuta 1957) on belgialainen ralli- ja rata-autoilija ja kolminkertainen Belgian rallimestari. Duez on urallaan osallistunut 27 MM-ralliin. Vuosina 1986–1989 hän kilpaili Prodriven A-ryhmän BMW:lla ja tämän jälkeen 1990 FINA Rally Teamin Ford Sierra Cosworthilla. Kaudelle 1991 kalustoksi vaihtui Toyota Celica. Tämän jälkeen Duez ajoi muutaman vuoden yksityiskuljettajana kunnes sai kiinnityksen Seat Sportin tehdasteamiin kaudelle 1998. Alkukaudesta kalustona oli etuvetoinen Seat Ibiza Kit Car kunnes San Remon ja Australian MM-ralleihin Duez sai alleen tehdasteamin Seat Cordoba WRC:n. Kaudella 1999 Duez kilpaili Seat Sport Belgian nimissä ralliautoilun EM-sarjassa ja sen ohella N-ryhmän Mitsubishilla Monte Carlon MM-rallissa.
Viime vuosina Duez on ajanut Belgian kansallisia kilpailuita ja niiden ohessa kilpaillut FIA:n RGT-Cupissa Porschella ja 2021 Ypresin rallissa Alpinella.
M-72 (1934)

M-72 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta 1935.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului N. K. Mohovin komentamaan koulutusprikaatin 9. divisioonaan. Sukellusvene oli huollettavana Kronstadtissa ja varastoitiin elokuussa 1941, jolloin miehistö siirrettiin merijalkaväkeen. 
Alus on romutettu.
M-73 (1935)

M-73 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 5. tammikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta 1935.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului N. K. Mohovin komentamaan koulutusprikaatin 9. divisioonaan. Sukellusvene oli huollettavana Kronstadtissa ja varastoitiin elokuussa 1941, jolloin miehistö siirrettiin merijalkaväkeen. 
Alus on romutettu.
M-74 (1934)

M-74 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 31. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta 1935.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului N. K. Mohovin komentamaan koulutusprikaatin 9. divisioonaan. Sukellusvene oli huollettavana Kronstadtissa, missä se varastoitiin elokuussa 1941. Miehistö siirrettiin merijalkaväkeen. 
Alus oli kiinnitettynä "M-76:n" lähistölle, kun veneiden lähistölle putosi illalla 23. syyskuuta kaksi pommia. Ensimmäinen pommi jäi suutariksi ja toinen pommi räjähti 24. syyskuuta aamuyöstä vaurioittaen kumpaakin sukellusvenettä. "M-74" vajosi satama-altaaseen. Hylky nostettiin ja siirrettiin, mutta se upposi uudelleen.
M-75 (1935)

M-75 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 5. helmikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta 1935.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului N. K. Mohovin komentamaan koulutusprikaatin 9. divisioonaan. 
Alus on romutettu.
M-76 (1935)

M-76 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 8. helmikuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului N. K. Mohovin komentamaan koulutusprikaatin 9. divisioonaan. Sukellusvene oli huollettavana Kronstadtissa, missä se varastoitiin elokuussa 1941. Miehistö siirrettiin merijalkaväkeen. 
Alus oli kiinnitettynä "M-74:n" lähistölle, kun veneiden lähistölle putosi illalla 23. syyskuuta kaksi pommia. Ensimmäinen pommi jäi suutariksi ja toinen pommi räjähti 24. syyskuuta aamuyöstä vaurioittaen kumpaakin sukellusvenettä.
Joseph Golinkin

Joseph Webster Golinkin (10. syyskuuta 1896 Chicago – 8. syyskuuta 1977 New York) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija ja Yhdysvaltain laivaston lippueamiraali (). Hän suunnitteli myös painotöinä yhdysvaltalaisia postimerkkejä.
Vuonna 1932 Golinkin osallistui Los Angelesin olympialaisiin, joissa hän voitti kultaa taidegrafiikassa teoksellaan "Leg Scissors".
M-77 (1935)

M-77 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 19. kesäkuuta 1936.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään yliluutnantti N. A. Hljupin. Alus lähti 23. kesäkuuta 1941 merelle, kun se joutui hieman myöhemmin Ventspilsin lähistöllä ilmahyökkäykseen. Alus sukelsi ja nousi pintaan lataamaan akkuja sekä jatkamaan matkaansa Ust-Dvinskiin, jonne se saapui 24. kesäkuuta. Alus siirrettiin 27. kesäkuuta – 6. heinäkuuta Kuivastun, Paldiskin ja Rohukülan kautta Triigiin, mistä se lähti 15. heinäkuuta ensimmäiselle sotaretkelleen Pärnun edustalle. Alus palasi 20. heinäkuuta Triigiin, mistä se siirrettiin 20.-24. heinäkuuta Tallinnan kautta huollettavaksi Kronstadtiin. Aluksen päällikön passiivisuus sotaretkellä oli syynä vapauttaa hänet tehtävistään.
Alus lähti 13. syyskuuta Kronstadtista toiselle sotaretkelleen uuden päällikön kapteeniluutnantti I. N. Kostylevin komennossa. Seuraavana päivänä alus saapui Somerin edustalla olevalle toiminta-alueelleen, jossa sen tuli estää Someria tulittavien Suomen laivaston alusten toiminta. Alus siirtyi 15. syyskuuta korjaamaan havaittuja vikoja Lavansaareen, mistä se lähti paluumatkalle seuraavana aamuna. Alus joutui Saksan ilmavoimien lentokoneen hyökkäyksen maaliksi, mutta se selvisi siitä saapuen Kronstadtiin 17. syyskuuta. Alus siirrettiin 28. syyskuuta Leningradiin.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1943 Laatokalle, mistä se palautettiin Itämerelle elokuussa 1944.
Viimeinen romantikko

Viimeinen romantikko on suomalaislaulaja Ellinooran kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2021. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet ”Dinosauruksii” ja ”Meille käy hyvin”. Näistä ensimmäinen nousi Radiolistan kärkeen ja vietti siellä yhteensä kahdeksan viikkoa.
Albumi saavutti ensimmäisen sijan Suomen virallisella albumilistalla ja fyysisellä albumilistalla. 
Vuonna 2022 "Viimeinen romantikko" palkittiin Vuoden albumin Emma-palkinnolla.
Tausta.
Ellinooran edellinen albumi, "Vaaleanpunainen vallankumous", julkaistiin syksyllä 2019. Saman vuoden joulukuussa Ellinoora julkaisi itsenäisyyspäiväksi tilaustyönä tehdyn ”Hiljaisii heeroksii” -singlen, jolla vierailee Juha Tapio. Kolmas albumi on viimeinen osa popalbumien trilogiaa, jonka aloitti "Villi lapsi" vuonna 2016. Ellinoora itse piti albumia siihenastisen uransa parhaana.
Albumin tekeminen alkoi vuonna 2020, jolloin syntyi ”Dinosauruksii”-single. Albumissa on hieman elokuvallisia elementtejä ja sitä pidetään jonkinlaisena tarinakokoelmana, jossa kertojahahmo on oman elämänsä päähenkilö. Kappaleissa käsitellään muun muassa yksinäisyyttä ja rakkautta.
Ellinoora on sanoittanut kaikki albumin kappaleet itse ja säveltänyt ne yhdessä Samuli Sirviön kanssa. Sirviö on myös tuottanut albumin.
Julkaisu.
Albumin ensimmäinen single, ”Dinosauruksii”, julkaistiin 20. marraskuuta 2020. ”Meille käy hyvin” -kappale julkaistiin toisena singlenä seuraavana keväänä, 21. toukokuuta 2021.
Nehuén Pérez

Patricio Nehuén Pérez (s. 24. kesäkuuta 2000 Hurlingham, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Portoa lainalla italialaisseura Udinesesta. Pérez on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Pérezin ensimmäinen ammattilaisjoukkue oli buenosaireslainen Argentinos Juniors, josta hän siirtyi kesällä 2018 espanjalaisseura Atlético Madridiin kuusivuotisella sopimuksella. Hän pelasi neljä kautta lainasopimuksella muissa seuroissa, kauden 2021–2022 Udinesessa. Kesällä 2022 hän siirtyi Udinesen omistukseen.
Maajoukkueura.
Pérez on edustanut Argentinaa eri ikäluokissa alle 17-vuotiaiden maajoukkueesta alkaen. Hän pelasi kesällä 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa täydet minuutit Argentiinan kaikissa kolmessa ottelussa. Hän pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 ystävyysottelussa Hondurasia vastaan.
M-78 (1935)

M-78 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 20. maaliskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 19. kesäkuuta 1936.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus oli Liepājassa kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamassa 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonassa päällikkönään yliluutnantti D. L. Ševtšenko. Se lähti 23. kesäkuuta 1941 merelle Saksan maavoimien lähetessä laivastotukikohtaa. Ventspilsin tasalla ilmahyökkäys pakotti veneen sukeltamaan. Pintaan noustessa Saksan laivaston sukellusvene "U-144" laukaisemat torpedot upottivat aluksen. Hylky löydettiin 1999 Ventspilsin majakan luoteispuolelta.
Nukleopatra

Nukleopatra on englantilaisen Dead or Alive -yhtyeen vuonna 1995 julkaistu studioalbumi. Albumi julkaistiin alun perin Japanissa. Albumi sai vuosina 1996-1998 julkaisun kahdeksassa muussa maassa. Uudet julkaisut sisältivät uusia kansia ja kappalelistoja. Yhtyeen alkuperämaassa Isossa-Britanniassa albumi sai virallisen julkaisun vasta vuonna 2016, kun se sisällytettiin yhtyeen ”"Sophisticated Boom Box MMXVI"”-kokoelmalle. Albumi sai ensimmäisen virallisen vinyylijulkaisun alkuperäisellä kappalelistallaan 26. kesäkuuta 2020.
Kappaleet.
Albumin kappaleet ”Unhappy Birthday” ja ”Gone Too Long” ovat uusintaversiot yhtyeen vuonna 1990 julkaistun ”"Fan the Flame (Part 1)"”-albumin kappaleista ”Unhappy Birthday” ja ”Gone 2 Long”. ”Rebel Rebel” on cover-kappale David Bowien samannimisestä kappaleesta.
Joachim Karsch

Joachim Karsch (20. kesäkuuta 1897 Breslau – 11. helmikuuta 1945 Groß Gandern Sternberg) oli saksalainen kuvataiteilija. Hän osallistui vuoden 1932 Los Angelesin olympialaisiin, joissa voitti pronssia taidegrafiikassa teoksellaan "Stabwechsel" ("Viestikapulan vaihto").
Tulimakkarakala

Tulimakkarakala ("Dario dario") on makkarakaloihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta. Lajia voidaan pitää myös akvaarioissa. Toisinaan tulimakkarakalaa pidetään kuuluvaksi samaan lajiin makkarakalan ("Badis badis") kanssa, mutta ne ovat geneettisen analyysin perusteella omat lajinsa.
Koko ja ulkonäkö.
Tulimakkarakala on alalahkonsa pienin kala. Koiras voi kasvaa suurimmillaan noin 1,5 cm pitkäksi ja naaras on vielä pienempi. Tulimakkarakalakoiras on pohjaväriltään sininen ja ruumiissa on punaisia pystyraitoja. Koiraan selkä-, perä- ja vatsaevät ovat pidentyneet. Lajin naaras on väriltään harmahtavan ruskea.
Levinneisyys ja elintavat.
Tulimakkarakalaa tavataan Brahmaputran jokisysteemistä Intiasta ja Bhutanista. Lajin elinympäristöä ovat kirkasvetiset sora- tai hiekkapohjaiset purot ja joet, joissa kasvaa runsaasti kasvillisuutta. Tulimakkarakalan ravintoa on plankton. 
Tulimakkarakalaa pidetään melko yleisesti akvaariokalana.
M-79 (1935)

M-79 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1936.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään kapteeniluutnantti I. V. Avtomonov. Alus lähti 24. kesäkuuta 1941 ensimmäiselle sotaretkelleen suojaamaan Liepājan mereltä. Alus palasi 26. kesäkuuta Ust-Dvinskiin, mistä se siirtyi 27. kesäkuuta – 6. heinäkuuta Kuivastun ja Paldiskin kautta Rohukülaan.
Toiselle sotaretkelleen alus lähti 8. heinäkuuta Riianlahdelle, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alueella ei havaittu vihollisen aluksia, joten alus palasi 14. heinäkuuta Rohukülaan. Alus siirrettiin vielä samana päivänä huollettavaksi Tallinnaan. Alus osallistui Tallinnan evakuointiin ja saapui 30. elokuuta Kronstadtiin, mistä se siirrettiin 6. syyskuuta Leningradiin. Alus vaurioitui tykkitulessa 15. joulukuuta.
Alus siirrettiin kesäkuussa 1943 Laatokalle, mistä se palautettiin Itämerelle elokuussa 1944.
M-80 (1935)

M-80 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista A. A. Ždanovin telakalta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1936.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään kapteeniluutnantti F. A. Motsalov. Alus oli Tosmare-telakalla huollettavana ja kaupungin joutuessa vihollisen haltuun se päätettiin tuhota. Aluksen miehistö räjäytti 24. kesäkuuta 1941 sukellusveneen.
M-81 (1935)

M-81 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Sudomehilta, missä köli laskettiin 25. elokuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1936.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään kapteeniluutnantti F. A. Zubkov. Alus lähti 22. kesäkuuta 1941 Liepājasta ensimmäiselle sotaretkelleen suojaamaan Liepājaa mereltä. Alus lähti 24.-25. kesäkuuta välisenä yönä paluumatkalle, kun dieselmoottorin sylinteri rikkoutui. Liepājan taisteluiden vuoksi alus saapui 26. kesäkuuta Ust-Dvinskiin, josta se siirrettiin seuraavana päivänä Kuivastuun. Alus jatkoi matkaansa 1. heinäkuuta Paldiskiin ja ajoi Gotha-miinoitukseen. Alus upposi, jolloin vain kaksi miehistönjäsentä selvisi.
Hylky löydettiin 1949 Vormsin luoteispuolelta. Se nostettiin 1965 ja siirrettiin romutettavaksi.
Fragile (Dead or Aliven albumi)

Fragile on englantilaisen Dead or Alive -yhtyeen vuonna 2000 julkaistu studioalbumi. Albumi oli alun perin julkaistu ainoastaan Japanissa. Albumi sai virallisen kansainvälisen julkaisun vasta vuonna 2020, kun se julkaistiin digitaalisesti. Albumi sai ensimmäisen virallisen vinyylijulkaisun 7. elokuuta 2020.
Albumin ainoana singlenä julkaistu ”Hit and Run Lover” sijoittui Japanin singlelistalla korkeimmillaan toiselle sijalle.
Kappaleet.
Kappaleet ”Turn Around and Count 2 Ten”, ”Something in My House”, ”Even Better Than The Real Thing”, ”You Spin Me Round (Like a Record)”, ”My Heart Goes Bang”, ”Lover Come Back to Me” ja ”Blue Christmas” ovat uusintaversioita yhtyeen aikaisemmin julkaistuista kappaleista.
Kappale ”Even Better Than The Real Thing” on cover-kappale U2 -yhtyeen samannimisestä kappaleesta. Kappale ”I Promised Myself” on puolestaan cover-kappale Nick Kamen kappaleesta.
M-82 (1935)

M-82 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Sudomehilta, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1934. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta 1936.
Palvelus.
Alus siirrettiin 1939 Tyynenmeren laivastoon, jossa se nimettiin 27. lokakuuta uudelleen "M-43:ksi".
Volkswagen Taigun

Volkswagen Taigun on Volkswagenin vuodesta 2021 lähtien Intian markkinoille valmistama pieni crossover-tyyppinen automalli.
Taigun perustuu Volkswagen Groupin modulaarisen MQB-pohjalevyn A0 IN -versioon, joka on kehitetty konsernin Intian markkinoilla myytäviä malleja varten. Moottorivaihtoehtoina ovat kolmesylinterinen 1,0 TSI (115 hv) ja nelisylinterinen 1,5 TSI (150 hv). Pienemmän moottorin yhteydessä on kuusivaihteinen manuaali- tai automaattivaihteisto, suuremman yhteydessä puolestaan kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto.
M-83 (1935)

M-83 oli Neuvostoliiton laivaston M-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Leningradista Sudomehilta, missä köli laskettiin 10. helmikuuta 1934. Alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta.
Palvelus.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului Liepājaan sijoitettuun kapteeniluutnantti S. I. Matvejevin komentamaan 1. sukellusveneprikaatin 4. divisioonaan päällikkönään kapteeniluutnantti P. M. Salajev. Alus lähti 22. kesäkuuta 1941 Liepājasta ensimmäiselle sotaretkelleen suojaamaan Liepājaa mereltä, missä se kohtasi Saksan laivaston sukellusveneen sekä torpedoveneitä ja vaurioitui Neuvostoliiton laivaston ilmavoimien lentokoneen hyökkäyksessä. Alus palasi 24. ja 25. kesäkuuta välisenä yönä Liepājaan, jossa käytiin viimeisiä taisteluita. Alus antoi merikanavasta tulitukea puolustajille, kunnes se oli upotettava 27. kesäkuuta valtaamisen estämiseksi. Miehistö liittyi kaupungin puolustajiin ja ainoastaan kahden tiedetään päässeen ulos kaupungista.
Umerkot

Umerkot (; dhatkiksi ; ) eli entinen Amarkot on kaupunki Pakistanin Sindhin provinsissa. Se tunnetaan esimerkiksi Suurmogulien valtakunnan hallitsija Akbarin syntymäpaikkana. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 134 196.
Maantiede.
Umerkot sijaitsee Pakistanin Sindhin provinsissa Umerkotin piirikunnassa.
Historia.
Paikallisen kansanperinteen mukaan Umerkotin perustivat paikallisen Sumra-dynastian rajputien haaran islamiin kääntyneet jäsenet vuosina 1294–1316 hallinneen Ala al-Din Khaljin valtakaudella. Myöhemmin sen valtasivat Soda-rajputit. Kun Suurmogulien valtakunnanhallitsija Humayun joutui pakenemaan hävittyään taistelussa Šer Šah Surille hän sai turvapaikan Umerkotin Soda-hallitsijalta vuonna 1542. Humayunin poika Akbar syntyi Umerkotissa vielä samana vuonna. Akbarin syntymälinna purettiin, kun Noor Mohammad Kalhoro rakennutti Umaerkotin uudemman linnan vuonna 1746. Akbarin syntymäpaikalla hieman kaupungin luoteispuolella on kuitenkin 1800-luvun lopulta peräisin oleva muistomerkki.
Umerkot liitettiin Suurmogulien valtakuntaan Abdul Rahim Khan-i-Khananin johtaman sotareken jälkeen vuonna 1590, mutta heidät ajettiin pois vuonna 1599. Umerkotin viimeiset Soda-hallitsijat kukistuivat vasta, kun Sindhin Kalhora-dynastian hallitsija Nur Muhammad Kalhora hyökkäsi kaupunkiin vuonna 1736. Vuonna 1739 Sindhin läpi kulki puolestaan Persian hallitsija Nadir Šahin joukot, jotka alistivat samalla Nur Muhammadin. Jonkin aikaa myöhemmin Kalhora-dynastian hallitsijat myivät Umerkotin Jodhpurin hallitsijoille, joilta se päätyi vuonna 1813 edelleen Talpur-dynastialle vuonna 1813. Sindhin itsenäisyyden päättivät britit vuonna 1843.
Väestö.
Umerkotin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 134 196. Vuonna 1951 vastaava lukema oli 5 142.
Westermann

Westermann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Werner March

Werner Julius March (17. tammikuuta 1894 Berliini – 11. tammikuuta 1976 Berliini) oli saksalainen arkkitehti ja olympiavoittaja. Hänen isänsä oli arkkitehti Otto March (1845–1913) ja hänen veljensä arkkitehti Walter March. 
Vuoden 1936 Berliinin olympialaisia varten March sai tehtäväkseen suunnitella olympiastadionin, jonka oli tarkoitus korvata Otto Marchin aiemmin suunnittelema Deutsches Stadion ja noudattaa kansallissosialismiaatteelle ominaisia sekä perinteisiä että valtaa korostavia arvoja. March myös osallistui kyseisiin olympialaisiin, joissa hänen stadionsuunnitelmansa palkittiin hopeamitalilla arkkitehtuurissa. Yhdessä veljensä Walterin kanssa hän voitti samalla teoksella kultaa kaupunkisuunnittelussa.
Jupiter (etunimi)

Jupiter on miehen etunimi. Se on roomalaisesta mytologiasta peräisin oleva nimi, jonka on selitetty merkitsevän ’taivaan isää’, ’taivaan jumalaa’ ja ’jumalten isää’.
Suomessa Jupiter on harvinainen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on elokuuhun 2021 mennessä ollut virallisena nimenä noin 70–80 miehellä.
Walter March

Walter F. March (26. elokuuta 1898 – 23. elokuuta 1969) oli saksalainen arkkitehti ja olympiavoittaja. Hänen isänsä oli arkkitehti Otto March ja veli arkkitehti Werner March.
March osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa hän voitti kultaa yhdessä veljensä Wernerin kanssa kaupunkisuunnittelussa teoksella, joka käsitteli Berliinin olympiastadionin rakennussuunnitelmia.
Hans Werner Richter

Hans Werner Richter (12. marraskuuta 1908 Neu Sallenthin, Usedom, Saksa – 23. marraskuuta 1993 München, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän jäi yhdysvalaisten sotavangiksi ja vapauduttuaan julkaisi Alfred Anderschin kanssa aikakauslehteä "Der Ruf". Richter oli Gruppe 47:n perustajia. Hän oli pasifisti ja käsitteli romaaneissaan sotaa siitä näkökulmasta.
Strangerland

Strangerland on Kim Farrantin ohjaama australialainen draamaelokuva vuodelta 2015. Molemmat lapsensa kadottavaa australialaispariskuntaa näyttelevät Nicole Kidman ja Joseph Fiennes ja tapausta tutkivaa poliisia Hugo Weaving. Kim Farrantin esikoisohjauksen ovat käsikirjoittaneet Michael Kinirons ja Fiona Seres.
Juoni.
Australialaisperhe on joutunut vaihtamaan paikkakuntaa heidän murrosikäisen tyttärensä oltua seksisuhteessa koulunsa miesopettajan kanssa. Tyttö jatkaa seksinnälkäistä elämäntapaansa uudellakin paikkakunnalla, syrjäisessä ja helteisessä pikkukaupungissa, ja hänen nuorempi veljensä herättää huolta yöllisillä kävelyretkillään. Eräänä aamuna molemmat lapset katoavat jäljettömiin ja vanhempien valmiiksi etäinen avioliitto alkaa rakoilla ja varsinkin äidin mielenterveys järkkyä. Hän taantuu samanlaisiin käytöskuvioihin jotka olivat aiheuttaneet ongelmia tyttären kanssa ja joita itsekin nuorena harjoitti.
Vastaanotto.
Sundancen elokuvajuhlilla tammikuussa 2015 ensi-iltaan tuotu "Strangerland" sai vaihtelevia arvioita. Sen tarinankuljetusta pidettiin hitaana ja loppuratkaisua epätyydyttävänä, mutta Nicole Kidmanin roolityötä kiitettiin.