tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Liettuan suuriruhtinaskunta

Liettuan suuriruhtinaskunta (; ), ajan virallisen lakikokoelman mukaan täsmällisemmin Liettuan, Rusin ja Samogitian suuriruhtinaskunta, oli monikulttuurinen itäeurooppalainen valtio, joka eri muodoissaan oli olemassa 1200-luvun puolestavälistä vuoteen 1795 saakka.
Historia.
Liettuan suuriruhtinaskunnan perustajia olivat pakanauskoiset liettualaiset. Valtio laajeni vähitellen käsittämään suuria osia entisestä Kiovan Rusista ja muista slaavilaisalueista niin, että se kattoi nykyisen Liettuan, Valko-Venäjän ja Ukrainan sekä osia Puolasta, Latviasta, Venäjästä ja Moldovasta. Laajimmillaan 1400-luvun lopulla se oli Euroopan suurin valtio, joka ulottui Itämereltä Mustallemerelle. Se oli monikansallinen ja moniuskoinen maa, jota luonnehti kielten, uskontojen ja kulttuuritaustojen kirjo.
Liettualaismaiden yhdistyminen alkoi 1100-luvun lopulla; ne taistelivat katolisia kristittyjä, Baltiassa valtaansa laajentavia Saksalaista ritarikuntaa ja liiviläistä Kalparitaristoa vastaan. Mindaugas kruunattiin Liettuan ensimmäiseksi ja ainoaksi jääneeksi kuninkaaksi vuonna 1253. Monikansallinen ja moniuskontoinen valtio Liettuasta kehittyi Gediminasin valtakauden (1316–1341) lopulla, ja se laajeni hänen poikansa Algirdasin kaudella.
Algirdasia seurannut Jogaila (Vladislav II Jagello) solmi elokuussa 1385 Krevan sopimuksen eli unionin. Tähän liittyi kaste katolisuuteen ja naimakauppa Puolan lapsikuningatar Jadwigan kanssa. Lisäksi maan historiaan tuli kaksi perustavanlaatuista muutosta: ensiksi aateliston ja kansalaisten tuli kääntyä katolisuuteen, toiseksi Liettuan suuriruhtinaskunnan ja Puolan kuningaskunnan välille luotaisiin personaaliunioni.
Jogaila siirtyi Puolaan ja hallitsi Jagello-suvun ensimmäisenä kuninkaana. Liettuan suuriruhtinaana häntä seurasi Vytautas Suuri, jonka valtakauteen (1401–1430) liittyivät valtion suurimmat laajenemisvaiheet ja tärkeä voitto Saksalaisesta ritarikunnasta Tannenbergin taistelussa vuonna 1410, sekä toisaalta Liettuan aateliston aseman vahvistuminen. Vytautasin kauden jälkeen suhteet Puolaan heikkenivät. Liettuan aateliset, erityisesti Radvilat, yrittivät murtaa personaaliunionin. Moskovan suuriruhtinaskuntaa vastaan käytyjen epäonnisten sotien jälkeen liitto puolalaisten kanssa oli kuitenkin säilytettävä.
Lublinin sopimuksella vuonna 1569 luotiin uusi Puola-Liettuana tunnettu valtioliitto. Tässä valtiossa Liettuan suuriruhtinaskunta säilytti Puolan kuningaskunnan rinnalla poliittisen erillisaseman, jossa sillä oli oma hallitus, lait, armeija ja talous. Puola-Liettua menetti kuitenkin vähitellen alueitaan laajenevalle Moskovan Venäjälle. Tuhoisten sotien jälkeen kaikki Puola-Liettuan alueet lopulta jaettiin Venäjän, Itävallan ja Preussin kesken Puolan kolmannessa jaossa vuonna 1795. Käytännöllisesti katsoen kaikki Liettualle kuuluneet alueet joutuivat Venäjän keisarikunnan alaisuuteen. Aivan pieninä poikkeuksina joitain osia Volyniaa päätyi Itävallan arkkiherttuakunnalle ja joitain pohjoisia rajamaakuntien rippeitä Preussin kuningaskunnalle.
Carl Gustaf Söderstrand

Carl Gustaf Söderstrand (9. syyskuuta 1800 – 22. huhtikuuta 1862 Turku) oli suomalainen maalarimestari, taidemaalari ja Turun maalariammattikunnan oltermanni. Söderstrand opiskeli Tukholman taideakatemiassa jonkin aikaa.
Söderstrand perusti Turkuun vuonna 1830 maalariammattikunnan piirustuskoulun, joka myöhemmin tunnetaan Turun piirustuskouluna. Söderstrand toimi Turun piirustuskoulun ensimmäiset 15 vuotta koulun ainoana opettajana. Koulu toimi tuolloin hänen omistamassaan talossa. Söderstrand myös tuki koulua taloudellisesti. Hän oli suorittanut mestarinäytteensä vuonna 1829, ja aloittaessaan piirustuskoulun opettajana vuonna 1830 hänet oli juuri otettu Turun maalariammattikunnan jäseneksi.
Söderstrandin maalaus "Viimeinen tuomio" (1820) lahjoitettiin vuonna 1824 Keuruun vanhaan kirkkoon ja vuonna 1902 Kansallismuseoon. Keuruun vanhassa kirkossa on nykyään maalauksen kopio 1930-luvulta. Söderstrand maalasi myös koristemaalaukset Jämsän neljänteen kirkkoon, joka paloi vuonna 1927, sekä Kuoreveden kirkkoon kuoriseinän verhosommitelman.
Söderstrand myös esitti taideyhdistyksen perustamista Turkuun jo 1840-luvulla. Kun Helsingissä vuonna 1846 perustettiin Suomen taideyhdistys, Turussa tyydyttiin aluksi siihen, että Turun piirustuskoulu toimi helsinkiläisen taideyhdistyksen alaisena ja Turun oman taideyhdistyksen sijaan oltiin helsinkiläisen Suomen taideyhdistyksen alaosasto, jonka huomattavimpia jäseniä olivat Söderstrand ja R. W. Ekman.
Söderstrandin poika oli taidemaalari Ernst Söderstrand.
Sorja

Sorja on suomalainen naisen etunimi. Nimi on saatu suomalaisesta ylätyylisestä sanasta "sorja", joka merkitsee "solakkaa", "sirorakenteista" tai "viehättävän kaunista". Sorjaa ehdotettiin naisennimeksi jo 1870-luvulla. Alun perin muoto oli "Sorea". Almanakkaan se otettiin vuonna 1950, ja nimipäivä on 30. syyskuuta. Myöhemmin rinnalle tuli Sirja. Sorja on käytössä myös sukunimenä.
Vuosina 1900–2019 etunimi Sorja on annettu Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 114 naiselle ja ainakin yhdelle miehelle. Syyskuussa 2020 se oli sukunimenä 43 henkilöllä.
Varvara Schantin

Varvara Schantin (1870–1941) oli venäläissyntyinen haminalainen, joka ryhtyi yrittäjäksi myymällä Aholaisen leipomotuotteita Reserviupseerikoulun upseerioppilaille sen kurssi numero 22:sta alkaen. Varvara Schantinille on pystytetty teräksinen veistos Haminan Kadettikoulunkadulle lähelle vallisarvea viestikomppanian ja sotilaskodin väliselle osuudelle. Veistoksen teettivät Veikko Haukkavaaralla Reserviupseerikoulun upseerioppilaskurssi 25:n entiset upseerioppilaat. Veistos paljastettiin 1972.
Teräkseen valetun veistoksen paljastamisen osallistui leipomosukuun kuuluva Lyyli Aholainen. Varvara Schantinista on tehty myös Haminan teatterissa monologiesitys. Laulaja Veikko Lavi levytti vuonna 1978 laulun nimeltä "Pullamummo Varvaara".
Hänen mukaansa on nimetty myös Haminan Sotilaskodin käytössä oleva RUK:n oppilaskunnan kanssa yhteistyössä hankittu sotilaskotiauto Varvara.
Markovilla

Markovilla on Viipurin Imatran kaupunginosassa sijaitseva opetusrakennus, jossa ovat vuosien varrella toimineet muun muassa Reserviupseerikoulu, Taistelukoulu ja jalkaväen aliupseerikoulu. Se on toiminut sotatoimen lisäksi myös opettaja-, diakoni- ja pappisopetuslaitoksena.
Rakennus perustettiin Suomen suuriruhtinaskunnan kenraalikuvernööri Franz Albert Seynin aloitteesta. Suomen itsenäistyttyä Markovillassa järjestettiin 1918-1920 Reserviupseerikoulun perustamiseen saakka upseerikokelaskursseja, joiden opetusohjelman pohjalta jatkoi reserviupseerikoulu Haminassa 1920.
Viipurin Markovillan Jalkaväen Aliupseerikoulu perustettiin 1.9.1921, kurssit 1.- 5. pidettiin 1.9.1921 - 30.9.1925. Markovillan Jalkaväen Aliupseerikoulun nimi muuttui Jalkaväen Kapitulanttikouluksi 25.5.1925. Jalkaväen Kapitulanttikoulun kurssit 6.- 9. pidettiin 1.11.1925-26.5.1928. Sen jälkeen Kapitulanttikoulun nimi muuttui ja se nimitettiin Markovillan tiloihin perustetun Taistelukoulun Kanta-aliupseeriosastoksi. 
Markovillan Taistelukoulussa Suomen armeijan upseereita ja kanta-aliupseereita koulutettiin saman katon alla talvi­sodan syttymiseen asti. Taistelukoulun Kanta-aliupseeriosaston jalkaväkikurssit 11.- 26. ja Kevyen linjan kurssit 1.- 4. pidettiin 10.9.1928-6.10.1939. Viimeinen jalkaväen kurssi n:o 26 jouduttiin keskeyttämään talvi­sodan takia. Arvostelukirjan mukaan Vuosina 1921-39 Markovillan aliupseerikurssin suoritti 2400 aliupseerioppilasta. Kun Markovillan taistelukoulu perustettiin 1927, siihen syntyi kaksi osastoa, upseeri­osasto ja kanta-aliupseeri­osastoksi muutettu Kapitulanttikoulu. Ennen sotia taistelukoulu tarjosi opetusta 1207 upseerille ja 2400 aliupseerioppilasta suoritti kurssinsa kanta-aliupseerille. 
Viipurin Markovillan Taistelukoulun merkitys Suomen itsenäisyyden säilymisessä tulee esiin koulun historiassa. Talin-Ihantalan torjuntataistelujen maastot olivat Viipurin Markovillan Taistelukoulun harjoitusalueita. Sillä oli erittäin suuri merkitys torjuntataistelujen onnistumisen kannalta. Suomen armeijan kanta-aliupseerit olivat saaneet koulutuksensa Markovillassa. Puolet Suomen armeijan pataljoonan komentajista oli saanut koulutusta Markovillan Taistelukoulussa. Talvi- ja jatkosodan kokemuksia arvioitaessa on todettu, että sodankäynnin päävastuu lankesi pataljoonan komentajille. Kantakorttitietojen mukaan jatkosodan aikana monet Markovillan aliupseerit ylenivät upseereiksi ja heitä sijoitettiin mm joukkueenjohtajien, komppanianpäälliköiden, varastopäälliköiden ja varikkopäälliköiden tehtäviin.
HMS Phaeton (1914)

HMS Phaeton oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Limitediltä, missä köli laskettiin 12. maaliskuuta 1913. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1914 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1915.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston () 4. risteilijäviirikköön, jonka mukana se siirrettiin maaliskuussa Dardanelleille. Alus oli syyskuuhun 1915 Dardanellien edustalla tukemassa liittoutuneiden maihinnousua Gallipolin niemimaalle. Alus liitettiin kotimaahansa paluun jälkeen Suuren laivaston 1. risteilijäviirikköön. Se ampui 4. toukokuuta 1916 alas yhdessä "HMS Galatean" kanssa Zeppelin L 7:n. Viirikkönsä mukana alus osallistui 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun.
Alukselle asennettiin elokuussa 1917 miinakiskot 74 miinan kuljettamista varten. Alus teki viisi miinanlaskentamatkaa, joissa se laski yhteensä 358 miinaa. Näihin on laskettu mukaan Kattegattiin maaliskuussa 1918 lasketut miinat.
Maaliskuussa 1918 alus liitettiin 7. risteilijäviirikköön ja edelleen syyskuussa 1919 Harwichiin sijoitettuun 2. risteilijäviirikköön. Alus poistettiin palveluksesta helmikuussa 1920 kahdentoista kuukauden modernisointia varten. Palattuaan telakalta alus sijoitettiin Devonportin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle toukokuussa 1922 ja myytiin romutettavaksi 16. tammikuuta 1923 Kingille Trooniin.
HMS Aurora (1913)

HMS Aurora oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1914 palvelukseenotettu Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Devonportin telakalta ja sen köli laskettiin 24. lokakuuta 1912. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1913 ja se otettiin palvelukseen syyskuussa 1914.
Palvelus.
"HMS Aurora" liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren laivaston Harwichiin sijoitetun 1. hävittäjälaivueen johtoalukseksi. Alus osallistui laivueineen Doggermatalikon taisteluun. Alus siirrettiin helmikuussa 1915 10. hävittäjälaivueen johtoalukseksi, missä tehtävässä se oli aina kesäkuuhun. Tänä aikana alukselle asennettiin lentoonlähtöalusta vesilentokoneille.
Kesäkuussa 1915 alus liitettiin 5. kevyt risteilijälaivueeseen, missä se palveli aina maaliskuuhun 1918 saakka. Alus osallistui elokuussa Saksan keisarikunnan laivaston kaapparin "Meteorin" upottamiseen ja valtasi sekä syyskuussa että lokakuussa saksalaisen troolarin. Alus oli suojaamassa 24. maaliskuuta 1916 vesilentokoneiden emälaivojen tekemää iskua Hoyeriin. Alus varustettiin miinakiskoin toukokuussa 1917 ja se laski kolmella miinanlaskumatkalla kaikkiaan 212 miinaa. Maaliskuussa 1918 tehty matka suuntautui Skagerrakiin.
Alus siirrettiin maaliskuussa 1918 Suuren laivaston 7. kevyt risteilijälaivueeseen, jonka mukana se oli marraskuussa vastaanottamassa antautuvaa Saksan laivastoa. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1919 Devonportissa Amiraliteetin joutuessa sodan päätyttyä supistamaan menojaan. Aluksen miehistö supistettiin minimiin ja vapautunut henkilöstö siirrettiin muille aluksille. Alus palasi palvelukseen elokuussa 1920, kun sen siirto Kanadan laivastolle varmistui.
HMCS Aurora.
Kanadan laivasto otti aluksen vastaan 1. marraskuuta 1920 nimeten sen samalla "HMCS Auroraksi". Se purjehti Halifaxiin, jonne se saapui 21. joulukuuta yhdessä kahden Kanadan laivastolle siirretyn hävittäjän kanssa. Saapuneet alukset siirrettiin telakalle pikaiseen huoltoon, minkä jälkeen ne aloittivat ensimmäisen koulutuspurjehduksen Karibian meren ja Panaman kautta Esquimaltiin Brittiläiseen Kolumbiaan. "Aurora" palasi 30. heinäkuuta 1921 samaa reittiä Halifaxiin.
Alus poistettiin elokuussa 1921 palveluksesta budjettileikkausten seurauksena. Alukselta poistettiin 1. heinäkuuta 1922 aseet ja ammukset, mitkä siirrettiin maihin varastoitavaksi ja muille aluksille. Sille ei jätetty minkäänlaista miehitystä ja sen varusteita siirrettiin tarpeen mukaan muille aluksille. "HMCS Aurora" oli ankkuroituna Halifaxissa, kunnes kaupungin viranomaiset vaativat 1927 aluksen siirtämistä. Alus sijoitettiin poistolistalle 1. heinäkuuta ja se myytiin tämän jälkeen romutettavaksi Sorelille Quebeciin.
Päälliköt.
Aluksen päällikköinä olivat:
HMS Birkenhead

HMS Birkenhead oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Kreikan laivasto tilasi 1914 Britanniasta kaksi risteilijää. Toisen tilaus annettiin Cammell Lairdin telakalle Birkenheadiin, jossa rakennettava alus piti nimetä "Antinauarkos Condouriotikseksi". Aluksen rakentaminen jatkui ensimmäisen maailmansodan puhkeamisesta huolimatta, kunnes Britannian hallitus osti molemmat tilatut alukset 1915 ja liitti ne Kuninkaalliseen laivastoon.
Palvelus.
"Birkenheadiksi" nimetty alus liitettiin palvelukseen otettaessa Suuren laivaston 3. risteilijäviirikköön. Alus otti osaa 31. toukokuuta - 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun.
Alus siirrettiin 1919 Portsmouthin reserviin. Alusta tarjottiin Kreikan hallitukselle, mutta kielteisen päätöksen jälkeen se laitettiin poistolistalle toukokuussa 1920. Alus myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921 Cashmorelle Newportiin.
Tuotesidonta

Tuotesidonta on kilpailunrajoitus, jossa myyjä myy tavaran tai palvelun ostajalle vain, jos ostaja hankkii toisenkin hyödykkeen samalta myyjältä. Tällöin myyjän kilpailijat eivät voi myydä hyödykkeitään tuotesidontaan turvautuvan yrityksen asiakkaille. Ensimmäistä hyödykettä kutsutaan "sidontatuotteeksi" ja toista "sidotuksi tuotteeksi." Sidonta voi ilmetä esimerkiksi siten, että koneen valmistaja edellyttää ostajan hankkivan myös koneen käytössä tarvittavat raaka-aineet itseltään.
Myyjä voi sidonnan avulla säästää jakelukustannuksissa, hyödyntää asemaansa sidotun tuotteen hinnoittelussa ja turvata omaa mainettaan. Koneen valmistaja voi näin estää sopimattomien raaka-aineiden käytön ja siitä johtuvat konerikot, jotka rasittaisivat koneen mainetta. Sidontaa pidetään vahingollisena kilpailunrajoituksena vain, jos jokin seuraavista ehdoista täyttyy
Sidonnan vahingollisuus ilmenee tavallisesti silloin, kun myyjällä on määräävä markkina-asema sidontatuotteen markkinoilla.
Teoskynnys

Teoskynnys tarkoittaa, että teoksen on ylitettävä tietyt vaatimukset eli oltava riittävän itsenäinen ja omaperäinen saadakseen tekijänoikeudellisen suojan. Tekijänoikeuslaissa ei mainita sanaa teoskynnys. Teoskynnyksen ylittämiseen vaadittavat ominaisuudet riippuvat teostyypistä. On huomattava, että tällöin ei arvioida taiteellisuutta vaan omaperäisyyttä. Siksi taiteellisesti huonokin teos voi nauttia tekijänoikeussuojaa. Esimerkiksi kirjallinen teos ylittää helposti teoskynnyksen, ellei se ole lyhyt uutinen, vähäinen ilmoitus tai muu vähäpätöinen teos. Sen sijaan taideteolliselta tuotteelta vaaditaan huomattavaa omaperäisyyttä, jotta kynnys ylittyisi.
Tapausesimerkki: Olympiatuli-valokuva.
 Tekijänoikeusneuvoston lausunnon mukaan Paavo Nurmen olympiatulen sytyttämistä vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa kuvaava valokuva on historiallisesta merkittävyydestään huolimatta tavanomainen, ajankohtaisesta tapahtumasta kertova valokuva. Se ei erityisesti ilmennä valokuvan ottaneen henkilön omaperäistä ja persoonallista panosta, eikä sitä siten voida pitää tekijänoikeuslain nojalla tekijänoikeussuojaa saavana valokuvataiteen teoksena. Kyseinen valokuva ei siis ylitä teoskynnystä ja jää näin laissa tarkoitetun tekijänoikeussuojan ulkopuolelle.
HMS Chester (1915)

HMS Chester oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Kreikan laivasto tilasi kaksi risteilijää 1914 Britanniasta. Tilaukset annettiin Cammell Lairdin telakalle Birkenheadiin, jossa rakennettava alus piti nimetä "Lambros Katsonikseksi". Aluksen rakentaminen jatkui ensimmäisen maailmansodan puhkeamisesta huolimatta, kunnes Britannian hallitus osti kummatkin tilatut alukset 1915 liittäen ne Kuninkaalliseen laivastoon.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa "HMS Chesteriksi" nimetty alus liitettiin Suuren laivaston 3. risteilijäviirikköön, jonka mukana se otti osaa 31. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1916 Skagerrakin taisteluun. 3. taisteluristeilijäviirikön komentaja lähetti aluksen selvittämään syyn lounaassa näkyviin suuliekkeihin. Tehtävää suorittaessaan alus kohtasi neljä Saksan keisarikunnan laivaston kevyttä risteilijää, joilla oli yhteensä kolmekymmentä 5,9 tuuman tykkiä sen kuutta 5,5 tuuman tykkiä vastaan. Taistelun kuluessa alukseen osui 17 kappaletta 150 millimetrin kranaattia, jotka surmasivat 29 ja haavoittivat 49 miehistönjäsentä. Monet haavoittuneista olivat menettäneet jalkansa alhaalta avointen tykkien suojakilpien vuoksi. Osumien seurauksena aluksen tulenjohto tuhoutui. "Chester" vetäytyi 3. taisteluristeilijäviirikön luokse, jolloin kolme sitä ahdistelleista risteilijöistä vaurioitui raskaiden alusten avatessa tulen.
Tykkimiehistöissä ollut ainoastaan kuusitoistavuotias John Travers Cornwell palkittiin Victorian ristillä tehtävänsä täyttämisestä vielä kuolettavasti haavoittuneenakin. Hän kuoli haavoihinsa 2. kesäkuuta sairaalassa Grimsbyssä.
Ensimmäisen maailmansodan päättyessä alus siirrettiin Noren reserviin. Alusta tarjottiin Kreikan hallitukselle, mutta tarjousta ei hyväksytty, jolloin se laitettiin poistolistalle toukokuussa 1920. Se myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921 Reesille Llanellyyn.
Aluksen tykkitorni, jossa John Cornwell suoritti tehtäväänsä, on esillä Lontoossa sotamuseossa. Samoin Mount Chester Kanadassa on nimetty aluksen mukaan.
Hipponaks

Hipponaks (, ; 500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen jambirunoilija, joka oli kotoisin Efesoksesta. Efesoksen tyranni Athenagoras karkotti hänet vuonna 540 eaa., ja hän muutti Klazomenaihin, missä eli lopun ikänsä köyhyydessä.
Hipponaks oli kolmas klassisista jambirunoilijoista Arkhilokhoksen ja Semonideen jälkeen. Häntä on pidetty parodian kehittäjänä. Jambista hän kehitti oman muunnelmansa, jota on kutsuttu nimellä kholiambi ("khōliambos"), "skazōn" ja "Hipponaksin trimetri". Siinä katkonaisuus luo koomisen vaikutelman. Hänen mukaansa on nimetty myös lyyrisen runouden hipponacteus-säe. Hipponaks kirjoitti runonsa joonialaisella murteella ja käytti paljon lyydialaisia lainasanoja.
Wilf Paiement

Wilf Paiement (s. 16. lokakuuta 1955 Earlton, Ontario, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Paiement pelasi NHL:ssä vuosina 1974–1988 seitsemässä eri joukkueessa 946 ottelua.
Ura.
Kansas City Scouts varasi Paiementin ensimmäisellä kierroksella, toisella varausvuorolla. Hän pelasi Kansas Cityssä kaksi kautta ennen kuin joukkue muutti Denveriin ja otti uudeksi nimekseen Colorado Rockies. 
Paiement hyökkäsi 25. lokakuuta 1978 Detroit Red Wingsin pelaajan Dennis Polonichin kimppuun jäällä. Polonich provosoi Paiementia verbaalisesti ottelussa ja Paiement iski Polonichia poikittaisella mailalla kasvoihin. Iskun seurauksena Polonich joutui leikkauttamaan nenänsä ja hän sai vakavan aivotärähdyksen. Ottelurangaistuksen lisäksi Paiementille langetettiin siihen aikaan NHL:n historian pisin pelikielto – 15 ottelua. Polonich vei asian vuonna 1982 oikeuteen ja hänelle määrättiin maksettavaksi 850 000 yhdysvaltojen dollaria. 
Paiement toimi Rockiesin kapteenina kaudet 1977-79.
29. joulukuuta 1979 Colorado Rockies myi Paiementin yhdessä Pat Hickeyn kanssa Toronto Maple Leafsiin, josta seura sai vaihdossa Lanny McDonaldiin ja Joel Quennevilleen. Paiement pelasi Torontossa seuraavat neljä kautta ennen kuin hänet myytiin Quebec Nordiquesiin vaihdossa Miroslav Fryčeriin ja seitsemännen kierroksen varausvuoroon . 
Viiden Quebecissä pelatun kauden jälkeen Paiement kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa Steve Patrickiin. Paiement pelasi Rangersissa kuitenkin yhteensä vain kahdeksan ottelua. 6. lokakuuta Buffalo Sabres teki sopimuksen tuolloin ilman sopimusta olleen Paiementin kanssa. Hän pelasi yhden kauden Buffalossa ja kauden 1987-88 sekä Pittsburgh Penguinsissa että IHL:n Muskegon Lumberjacksissa ennen kuin lopetti uransa.
Paiement edusti Kanadan maajoukkuetta vuoden 1977 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Kanada palasi turnauksessa MM-tasolle seitsemän vuoden poissaolon jälkeen.
Otto Julius Bierbaum

Otto Julius Bierbaum (28. kesäkuuta 1865 Zielona Góra – 1. helmikuuta 1910 Dresden) oli saksalainen toimittaja ja kirjailija, jonka monipuoliseen tuotantoon kuuluu muun muassa runoja. Hän käytti myös pseudonyymiä Martin Möbius ja E. Rhoidis. Hän opiskeli filosofiaa, oikeustiedettä, itämaisia kieliä ja historiaa.
Paul Julius Möbius

Paul Julius Möbius (24. tammikuuta 1853 Leipzig – 8. tammikuuta 1907 Leipzig) oli saksalainen neurologi, jonka mukaan Möbiuksen oireyhtymä nimettiin. Hän syntyi ja työskenteli pääasiassa Leipzigissa. Hän opiskeli filosofiaa ja teologiaa ennen kuin siirtyi lääketieteeseen. Hän sai tohtorinarvot sekä filosofiasta että lääketieteestä.
Matemaatikko August Ferdinand Möbius oli Paul Julius Möbiuksen isoisä.
Armoton meri

Armoton meri () on Jules Vernen romaani vuodelta 1875. Teos kertoo fregatti "Le Chancellorista", joka lähtee vuonna 1869 Charlestonin satamasta puuvillalastissa Liverpooliin, mutta ei pääse perille vaan harhautuu kulkuväylältään ja haaksirikkoutuu kapteenin laiminlyönnin takia. Matkustajat ja miehistö joutuvat meren armoille. Suomeksi teos on ilmestynyt Tauno Karilaan lyhentämänä laitoksena.
Kristallikallo

Kristallikallo on ihmisen pääkalloa esittävä veistos, joka on kaiverrettu läpinäkyvään, vaaleaan tai muunlaiseen kvartsiin.
Kristallikallot tulivat tunnetuiksi kertomusten ja uskomusten aiheiksi 1800-luvun länsimaissa. Niiden väitettiin olevan peräisin Väli-Amerikan korkeakulttuureilta, ajalta ennen Amerikan valloitusta. Niihin liitettiin ennustuksia, historiaa ja yliluonnollisia ilmiöitä. Yhdenkään kristallikallon ei ole kuitenkaan voitu osoittaa olevan peräisin väitetyltä ajanjaksolta tai alueelta.
Tutkittujen kallojen oletetaan olevan 1800-luvulta, ja eräiden vasta 1900-luvulta. 1800-luvun kallot on todennäköisesti tehty Euroopassa. Kallojen ikää pidettiin epäilyttävänä jo viimeistään 1930-luvulla mutta vasta 1990-luvulta alkaen on ollut riittävät menetelmät niiden ajoittamiseksi. British Museum ilmoittaa, että sillä oleva kallo on tehty koneellisesti eikä sen materiaalikaan ole Meksikosta, kuten on väitetty. "Mitchell-Hedges -kallona" tunnettua yksilöä puolestaan pidetään edellisen pohjalta tehtynä kopiona, joka myös on työstetty moderneilla välineillä. Sen arvioidaan valmistuneen 1930-luvulla.
Tuppeensahattu lauta

Tuppeensahattu lauta eli tuppilauta on lautatavaraa, jossa puuta ei särmätä, vaan sen arvokas pintapuu tulee hyödynnettyä. Tuppeensahaamista kutsutaan myös läpisahaamiseksi. Peruslauta on työstetty neljältä sivulta eli se on särmätty, mutta tuppeensahatussa laudassa särmiä ei ole tehty. Tämän vuoksi laudan leveys voi vaihdella pituussuunnassa, jolloin vierekkäin ladottujen lautojen väliin jää rakoja. Lauta on hinnaltaan yleensä normaalia kalliimpaa ja sitä käytetään lähinnä koristepuuna esimerkiksi saunaosastoissa ja metsästysmajoilla sekä puusepänteollisuudessa.
Pitkospuiden yleisin puumateriaali on tuppeensahattu yli seitsemäntuumainen mäntylankku.
DVB-T2

DVB-T2 ("Digital Video Broadcasting, Terrestrial ver.2") on maanpäällinen yksisuuntainen digitaalitelevision lähetysjärjestelmä. Järjestelmä lähettää digitaalista dataa käyttäen OFDM-modulaatiota (COFDM). DVB-T2 ei siis määritä lähetyslaatua vaan se on lähettäjän valittavissa. Tyypillisesti data on vahvasti pakattua audio- ja videosignaalia kuten sen edeltäjässä DVB-T:ssäkin. Useita osa-alueita on kehitetty, jotta kapasiteetti riittää teräväpiirtokuvaan ja monikanavaääneen.
Muistiliitto

Muistiliitto ry on muistisairaiden ja heidän läheistensä kansanterveys-, potilas- ja edunvalvontajärjestö. Se pyrkii edistämään aivoterveyttä, toimimaan sairastuneen ja läheisen tukena, vahvistamaan heidän ääntään sekä puolustamaan heidän oikeuksiaan. Muistiliiton tavoitteena on muistiystävällinen yhteiskunta, jossa muistisairas ihminen ja hänen läheisensä elävät hyvää elämää sekä saavat tarvitsemansa tuen ja palvelut.
Muistiliittoon kuuluu yli 40 paikallista jäsenyhdistystä, joissa on jäseniä liki 14 000. Jäseneksi ovat tervetulleita niin muistisairauteen sairastuneet, heidän läheisensä, vapaaehtoistoiminnasta kiinnostuneet kuin tukijat.
Muistiliitto koordinoi jäsenyhdistysten ylläpitämää asiantuntija- ja tukikeskusverkosto Muistiluotsia. Muistiluotsi-keskuksissa muistialan ammattilaiset tarjoavat tietoa ja tukea muistisairaille ja heidän läheisilleen. Muistiluotsi toimii 18 maakunnassa, liki 300 paikkakunnalla.
Muistiliitto julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää Muisti-lehteä, jonka levikki on 16 000.
Muistiliitto on perustettu vuonna 1988. Vuoteen 2008 saakka se tunnettiin nimellä Alzheimer-keskusliitto. 
Muistiliitto on SOSTE:n (Suomen sosiaali ja terveys ry) jäsen.
Pesäpallon Valtakunnansarja 1938

Valtakunnansarjassa ei enää pelattu ns. Suomen B-mestaruudesta, vaan tuo titteli siirtyi ikään kuin Välisarjan mestarille.
Aluemestarit pääsivät keväällä -39 karsimaan välisarjapaikoista (Kiri 2:n tilalla Mikkelin Ajo).
Välisarjasta pudonneet Lahden Mailaveikot ja Savonlinnan Riento pääsivät myös karsintaan, koska Suursarjasta pudonnut Viipurin Pallonlyöjät lopetti pesäpallotoimintansa.
Karsinnat vuoden 1939 välisarjaan.
Karsinnat pelattiin kesällä 1939 ennen sarjakauden alkua.
Kevättasauspiste

Kevättasauspiste eli Aries-piste on se suunta tähtitaivaalla, jossa Aurinko näkyy kevätpäiväntasauksen hetkellä. Se on samalla taivaanpallon ekvaattorin ja ekliptikan toinen leikkauspiste. Kevätpäiväntasauksen hetkellä Maan akselikallistuma on Aurinkoon nähden täsmälleen poikkisuunnassa.
Koska Maan akseli pysyy vuodesta toiseen lähes samansuuntaisena, myös kevättasauspiste on lähes muuttumaton, ja se onkin valittu tähtitaivaan koordinaatistojen nollakohdaksi. Ekvaattorijärjestelmässä sen rektaskensio ja deklinaatio ovat nollia; ekliptikajärjestelmässä sen pituus ja leveys ovat nollia.
Tosiasiassa Maan akseli kiertyy hitaasti, noin 50″ vuodessa. Tämän prekession vuoksi myös kevättasauspiste liikkuu tähtitaivaalla noin 50″ vuodessa. Nykyään kevättasauspiste on Kalojen tähdistössä. Nimitys "Aries-piste" viittaa Oinaan tähdistöön ("Aries"), jossa kevättasauspiste oli yli 2 000 vuotta sitten.
Rochefort (Belgia)

Rochefort on Belgiassa, Vallonian alueella, Namurin provinssissa sijaitseva kaupunki. Kaupungin läpi virtaa Lesse-joki. Kaupunki on tunnettu luolistaan, kaupungissa sijaitsee kuusi kammiota, joista tunnetuin on isoin ja pisin Sabbat.
Kaupungin lähellä sijaitsee myös trappistien Rochefort-panimo Notre-Dame de Saint-Rémyn luostarissa.
Billy Bell

William Edward ”Billy” Bell (10. kesäkuuta 1891 Lachine, Quebec, Kanada – 3. kesäkuuta 1959) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. 
Bell pelasi NHL:ssä yhteensä kuusi kautta, edustaen Montreal Canadiensia ja Ottawa Senatorsia. NHL:n lisäksi Bell pelasi neljä kautta NHA:ssa. Bell voitti Stanley Cupin Montrealissa vuonna 1924.
NHL-urallaan Bell teki 61 ottelussa tehopisteet 3+1=4 ja sai 7 jäähyminuuttia.
Karl Henrik Jakob Ignatius

Karl Henrik Jakob Ignatius (11. joulukuuta 1809 Rautjärvi – 11. lokakuuta 1856 Viipuri) oli suomalainen pappi ja kirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä "Jaakko Jaakonpoika".
Ignatiuksen vanhemmat olivat Joutsenon kirkkoherra Karl Jakob Ignatius (1778–1812) ja Katarina Elisabet Brunnerus (1775–1844). Hän kävi Viipurin piirikoulua ja lukiota päästen ylioppilaaksi 1829. Ignatius vihittiin papiksi 1833.
Ignatius oli Ruokolahdella kappalaisen apulaisena, armovuodensaarnaajana ja vt. kirkkoherrana 1833–1837. Hän oli Viipurin vankilansaarnaajana 1836–1838 ja Viipurin työ- ja ojennuslaitoksen saarnaajana 1838–1851. Ignatius toimi samalla Viipurin lukion vt. apulaisena 1841 ja vakinaisena apulaisena vuodesta 1842. Hän oli synodaaliväitöksen respondenttina pappeinkokouksessa Porvoossa 1842. Ignatius oli myös perustamassa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa 1845 ja toimi seuran kirjakaupan hoitajana.
PubSubHubbub

PubSubHubbub (PuSH) on avoin palvelimien välinen julkaise/tilaa-protokolla (), joka toimii Atom ja RSS -verkkosyötteiden laajennuksena. Sen laittoivat alkuun Googlella työskentelevät Brad Fitzpatrick ja Brett Slatkin, sekä Six Apartin Martin Atkins. PuSH on kuitenkin riippumaton, Apache 2.0 -lisensoitu vapaa ohjelmisto, jonka takana on useampia kehittäjätahoja.
Erona tavanomaiseen verkkosyötteiden tilausmalliin – jossa tilaaja tiedustelee julkaisijalta onko uutta sisältöä julkaistu – PubSubHubbub tuo mukaan välittäjäpalvelimen, hubin. Sen sijaan, että julkaisijalta tiedusteltaisiin toistuvasti uutta sisältöä, ilmoittaa julkaisija siitä hubille, joka välittää tiedon kaikille tilaajille. Tämä poistaa suuren määrän tarpeetonta viestiliikennettä, koska tilaajien (tilaajaohjelmien) ei tarvitse kokeilla verkon yli jatkuvasti, olisiko uutta sisältöä mahdollisesti ilmestynyt. PuSH-protokollan mukaan toimiva välittäjäpalvelin ei kuitenkaan pelkästään kerro uudesta sisällöstä, vaan myös toimittaa uuden sisällön. Tällä vältetään tilaajien yhtäaikainen ryntääminen uuden tiedon perään, joka voisi aiheuttaa palvelunestohyökkäyksen tasoisen ylikuormituksen julkaisijan palvelimille.
Augusta Vörlund

Flora Augusta Vörlund (6. kesäkuuta 1807 Turku – 15. helmikuuta 1869 Uusikaupunki) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Vörlund toimi tyttöpensionaatin johtajana Uudessakaupungissa. Vuonna 1853 hän julkaisi yhdessä ystävänsä Wendla Randelinin kanssa kirjallisen kalenterin nimeltä "Alku". Teos sisälsi Vörlundin (nimimerkki "Augusta") runoja ja Wendla Randelinin (nimimerkki "Wendela") Suomen sodan aikoihin sijoittuvan "Maria"-nimisen novellin.
Vetluga (kaupunki)

Vetluga () on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Volgan sivujoen Vetlugan rannalla 230 kilometriä Nižni Novgorodista koilliseen. Kaupunki on Vetlugan piirin keskus. Asukkaita on 9 400 henkeä (vuonna 2005).
1600-luvun alussa paikalla oli Šulepnikovon kylä, joka kirkon rakentamisen jälkeen sai nimen Verhneje Voskresenje. Vuonna 1778 siitä tuli Vetlugan kaupunki. Nykyään kaupungissa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Volodarsk

Volodarsk () on kaupunki Nižni Novgorodin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla Okaan laskevan Seima-joen varrella, 50 kilometriä Nižni Novgorodista länteen. Kaupunki on Volodarskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Nižni Novgorodin välinen rautatie (Seiman asema). Asukkaita on 10 600 henkeä (vuonna 2005).
Volodarskin kaupunki on perustettu vuonna 1956. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarviketeollisuutta.
Vorsma

Vorsma () on kaupunki Nižni Novgorodin alueen Pavlovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Meštšoran alangolla Okan sivujoen Kišman varrella 71 kilometriä Nižni Novgorodista lounaaseen. Asukkaita on 12 200 henkeä (vuonna 2005).
Vorsman kylä on syntynyt 1500-luvulla. 1700-luvulla siitä tuli tärkeä metallikäsitöiden keskus. Vuonna 1820 perustettiin kuparisia työkaluja valmistanut tehdas. Vuonna 1955 Vorsmasta tuli kaupunki. Nykyään siellä on lääketieteen instrumentteja sekä puukkoja ja veitsiä valmistavia yrityksiä.
Leikin loppu (näytelmä)

Leikin loppu (, ) on Lontoon Royal Court Theatressa 3. huhtikuuta 1957 ensi kertaa esitetty yksinäytöksinen näytelmä. Sen kirjoitti ranskaksi Samuel Beckett, joka teki itse myös teoksensa englanninkielisen käännöksen. 
Absurdin näytelmän päähenkilöt ovat sokea Hamm ja häntä palveleva Clov. Muissa rooleissa ovat Hammin vanhemmat Nagg ja Nell.
Won’t Get Fooled Again

Won't Get Fooled Again on brittiläisen rockyhtyeen The Whon kappale albumilta "Who’s Next". Tämä Pete Townshendin sävellys on yksi yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Van Halen -yhtye esitti sitä konserteissaan, jolloin Eddie Van Halen soitti kappaleen syntetisaattoriosuudet kitaralla. Kappale on myös soinut pitkään TV-sarja n tunnusmusiikkina. Kappale soi myös eräässä Simpsonit-sarjan jaksossa, jossa The Who vierailee.
Kappale musiikillisesti.
Kappale alkaa syntetisaattori-introlla, johon Pete Townshendin kitara tulee pian mukaan. Laulua kuullaan kaksi säkeistöä, minkä jälkeen syntesisaattori alkaa soida yksinään. Laulussa kuullaan vielä kolmas säkeistö. Kappaleen kitara on hyvin raskas Townshendin käyttämien voimasointujen ansiosta.
Samoan maanjäristys 2009

Samoan maanjäristys 2009 oli 8 magnitudin maanjäristys, joka tapahtui Samoalla 29. syyskuuta 2009 kello 6.48 paikallista aikaa. Se aiheutti viisi erillistä tsunamia. Järistyksen nostattama tsunami surmasi 189 ihmistä, joista 159 Samoalla, 31 Amerikan Samoalla ja 9 Tongalla.
Alle vuorokautta myöhemmin maa järisi Sumatran lähistöllä.
Sumatran maanjäristys 2009

Indonesian maanjäristys 2009 oli 7,6 Richterin yksikön maanjäristys, joka tapahtui 30. syyskuuta 2009 kello 17.16 paikallista aikaa. Seuraavana päivänä kuolonuhrien määräksi arvioitiin jo yli 1 100.
Järistys koettiin vain muutamia tunteja sen jälkeen, kun Samoan maanjäristyksen aiheuttama tsunami oli surmannut ainakin sata henkeä Tyynenmeren eteläosassa. Järistykset sattuivat maankuoren eri saumavyöhykkeillä yli kymmenentuhannen kilometrin päässä toisistaan, eikä niiden välillä ollut yhteyttä.
Järistyskeskus sijaitsi meren pohjassa 50 kilometrin päässä Indonesian Padangin rannikolta. Tilanteesta annettu tsunamivaroitus peruttiin myöhemmin.
Uudenkaupungin Urheilijat

Uudenkaupungin Urheilijat (lyhyemmin UU) oli uusikaupunkilainen urheiluseura. Seura tunnettiin parhaiten koripallojoukkueestaan sekä yleisurheilujaostostaan. Seura perustettiin vuonna 1898. Vuonna 1994 se ajettiin konkurssiin.
Jaostot.
Koripallo.
Seuran koripallojoukkue toimi vuosina 1974–1994. Seura voitti historiansa aikana yhden Suomen mestaruuden, sekä kaksi Suomen cupia. Lisäksi UU oli kolmesti SM-pronssilla. Vuonna 1994 seuran koripallojaosto ajautui konkurssiin ja sen tilalle tuli Korihait.
Muu urheilu.
Seuralla oli toimintaa lentopallossa, yleisurheilussa, tenniksessä, pöytätenniksessä sekä hiihdossa.
Caramba

Caramba oli ruotsalainen musiikkikokoonpano. Se julkaisi nimeään kantavan albumin vuonna 1981. Erikoista albumissa oli se, että sen kaikki kappaleet esitetään kielellä jota ei todellisuudessa ole olemassa. Kappaleissa, jotka jäljittelevät jonkin alueen musiikkityylejä, sanoitus myös jäljittelee kyseisellä alueella käytettävän kielen äänteitä. Albumin on tuottanut Michael B. Tretow, joka tunnetaan ABBA-yhtyeen kappaleiden äänittäjänä. Albumi julkaistiin Trash Records -levymerkiltä. Tunnetuimmaksi kappaleeksi levyltä lienee noussut "Hubba Hubba Zoot Zoot". Kyseinen kappale on uudelleenjulkaistu vuonna 1999 Michael B. Tretowin "Greatest Hits" -levyllä ja lukemattomilla muilla kokoelmalevyillä. Albumi "Carambaa" ei ole julkaistu CD-levyllä.
Jäsenet.
Yhtyeen kaikki jäsenet esiintyivät salanimillä. Tässä listassa jäsenet on lueteltu levykannessa ilmoitetussa muodossa
Albumi "Caramba".
Blaztah 1 ("1-puoli")
Blaztah A ("A-puoli")
Johan Bilmark

Johan Bilmark (3. heinäkuuta 1728 Skara – 19. huhtikuuta 1801 Turku) oli ruotsalais-suomalainen historioitsija ja Turun akatemian professori.
Elämäkerta.
Bilmarkin vanhemmat olivat teologian lehtori Johan Bilmark ja Anna Maria Bierchenius. Hän valmistui ylioppilaaksi 1746 ja kirjoittautui Turun Akatemian opiskelijaksi samana vuonna. Hänet nimitettiin Akatemian käytännöllisen filosofian ja historian professoriksi vuonna 1763. Hän käsitteli julkaisuissaan siveys- ja lainopillisia aiheita sekä Ruotsin, Suomen ja Venäjän historiaa. Bilmarkin johdolla valmistui kaikkiaan 232 väitöskirjaa, ja hän oli tällä mittapuulla Turun akatemian toimeliain. Hänen tuotantonsa oli kuitenkin hajautunut monelle taholle ja oli usein keskeneräistä, joskin tieteellisen tarkkaa.
Bilmark toimi Ruotsalaisen osakunnan inspehtorina vuosina 1764–1798.
Bilmark avioitui Turussa 12. maaliskuuta 1776 neiti Ulrica Helena Hastferin (tai Mastfer) kanssa Turun ruotsalaisesta seurakunnasta. Vaimo ja vastasyntynyt tyttölapsi kuolivat lapsivuoteeseen 16. marraskuuta 1776.
Bilmarkin kunniaksi on Turun Pohjolan kaupunginosassa nimetty Bilmarkinkatu. Hän asui aikanaan Kuningattarenkadulla, joka on nykyisin Linnankatu. Kesäisin hän asui Raision Huhkon kartanossa, jonka hän osti vuonna 1776. Bilmarkin hautamuistomerkki Raision hautausmaalla oli Suomen ensimmäinen julkisista varoista kustannettu, ja sen paljastamisjuhliin 1803 osallistui suuri joukko kunnianarvoisia kansalaisia.
Bao

Bao on mancala-perheeseen kuuluva afrikkalainen lautapeli, jota pelataan erityisesti Tansaniassa ja Sansibarissa. Bao on kahden hengen peli, jossa ei ole lainkaan sattumaa.
Pelivälineet.
Peliin tarvitaan pelilauta, jossa on 32 koloa/kuppia neljässä kahdeksan kupin rivissä. Molemmat pelaajat hallitsevat oman puolen kahta kuppiriviä. Kahdessa keskimmäisessä rivissä pelaajan oikean käden puolen neljäs kuppi on neliön muotoinen muiden ollessa pyöreitä. Kuppia kutsutaan nimellä Nyumba (Talo).
Peliin tarvitaan lisäksi 64 siementä tai muuta vastaavaa pelinappulaa.
Pelin tavoite.
Pelin voi voittaa kahdella tavalla. Ensisijainen tapa on tyhjentää vastustajan keskirivi (kutsutaan myös eturiviksi) siemenistä. Pelin voi voittaa myös tekemällä vastustaja siirtokyvyttömäksi, eli saattaa hänet tilanteeseen, jossa kupeissa on vain yksittäisiä siemeniä.
Pelin alkuasema ja Takasa-siirto.
Alussa pelaajilla on laudalla vain kymmenen siementä, kuusi Nyubassaan ja kaksi seuraavissa kahdessa oikean käden puoleisessa kupissa. Loput 22 kaksi siementä pelataan peliin vuorotellen. Tätä pelivaihetta kutsutaan Namuaksi. Peli voi päättyä jo Namua-vaiheessa eturivin tyhjentyessä.
Vuorollaan pelaaja kylvää kädestään siemenen eturivin kuppiin, jossa on ennestään siemeniä. Jos vastustajan vastapäisessä kupissa ei ole siemeniä, pelaaja poimii siemenet kylvämästään kupista ja kylvää ne haluamaansa suuntaan. Kylvä jatkuu edelleen kunnes viimeinen siemen päättyy tyhjään kuppiin. Tätä kutsitaan takasa-siirroksi, siirroksi, jossa ei tapahdu ryöstöä. Kylvön suunta ei muutu siirtovuoron aikana.
Nymba Takasan aikana. Nyuballa on erityisominaisuus, jos siinä on vähintään 6 siementä ja sitä ei ole purettu pelin aikana. Jos se on eturivin ainoa kolo, jossa on siemeniä, pelaaja kylvää siihen yhden siemenen ja poimii kaksi kylväen ne haluamaansa suuntaan. Nyumbaa ei siten tyhjennetä kokonaan.
Takasana aloitetun siirtovuoron aikana ei voi ryöstää.
Ryöstäminen.
Pelaajan on ryöstettävä, jos se on mahdollista. Ryöstö tapahtuu, kun pelaaja kylvää siemenen kuppiin, jossa on ennestään siemeniä ja jonka vastapäisessä vastustajan kupissa on myös siemeniä. Ryöstetyt siemenet kylvetään ryöstäjän puoleiselle eturiville jommastakummasta päätykupista alkaen. Jos pelaaja teki ryöstön neljästä keskimmäisestä kupista, hän saa valita kummasta päädystä siemenet kylvää. Jos siirrolla oli jo ennestään suunta, hän noudattaa tässä tapauksessa sitä. Jos ryöstö tapahtuu kahdesta laitimmaisesta kupista, kylvetään siemenet laudalle sen puolen päätykupista. Eli kylvösuunta voi muuttua tämän säännön mukaan.
Nyumba ryöstövuoron aikana. Jos Nyumbaa ei ole purettu ja siinä on vähintään kuusi siementä, pelaaja saa lopettaa kylvön halutessaan viimeisen siemenen päätyessä Nyumbaan.
Mtaji-vaihe.
Kun kaikki siemenet on kylvetty peliin, siirrytään Mtaji-vaiheeseen. Kylvö aloitetaan kupista, jossa on vähintään kaksi siementä. Pelaajan pitää edelleen ryöstää, jos mahdollista. Takasa-siirto tulee aloittaa eturiviltä, jos mahdollista.
Glenn Beck

Glenn Beck (10. helmikuuta 1964 Mount Vernon, Washington) on yhdysvaltalainen libertaarikonservatiivinen radio- ja televisiojuontaja, jonka isännöimä "The Glenn Beck Program" -keskusteluohjelma on kuultavissa valtakunnallisesti Premiere Radio Networksin kautta.
Vuosina 2006–2008 Beckillä oli oma tv-ohjelmansa HLN -uutiskanavalla. Keväällä 2009 ohjelma siirtyi Fox News Channelille, jolla se oli kesäkuun 2011 loppuun. Tämän jälkeen Beck perusti oman internetissä ja sittemmin myös satelliitti- ja kaapeli-tv:ssä näkyvän TheBlaze TV:n, josta hän pyrkii tekemään kansainvälisen libertaristisen uutiskanavan. Tämän lisäksi hän kirjoittaa kirjoja, ja julkaisi myös "TheBlaze" -lehteä, jonka julkaisu lopetettiin vuonna 2015. Hänen suunnitelmiinsa myös kuului fiktiivisten tv-sarjojen ja elokuvien tuottaminen. Suunnitelmat kuitenkin kariutuivat Beckin yhtiön ajauduttua talousvaikeuksiin.
Vuonna 2010 Beck aiheutti kohua verrattuaan ”sosiaalista oikeudenmukaisuutta” saarnaavia kirkkoja kommunisteihin ja natseihin. Beck muun muassa kehotti yleisöään tarkistamaan oman kirkkonsa nettisivut ja jos sanat ”sosiaalinen oikeudenmukaisuus” esiintyvät sivuilla, jättämään kyseisen kirkon välittömästi. Lisäksi Beck on syyttänyt Barack Obaman neuvonantajia ”marxisteiksi”, ”maolaisiksi” ja ”kommunisteiksi”. Puhuessaan suositussa radioshow’ssaan Norjan Utøyan saarella surmatuista nuorista hän vertasi heitä Natsi-Saksan nuorisojärjestöön Hitler-Jugendiin. Samassa ohjelmassa Beck myös tuomitsi hyökkäyksen.
Tammikuussa 2014 Beck sanoi entisen työnantajansa Foxin The Kelly File -ohjelmalle antamassaan haastattelussa tehneensä paljon virheitä ja katuvansa käyttäneensä kieltä, joka "auttoi repimään maan kahtia."
Toukokuussa 2016 Beck aiheutti jälleen kohua puhuttuaan ohjelmassaan Donald Trumpin salamurhasta, minkä johosta Sirius XM -radioyhtiö lakkasi lähettämästä hänen ohjelmaansa.
Aloha Stadium

Aloha Stadium on Havaijilla Honolulun piirikunnassa sijaitseva stadion. 50 000-paikkainen stadion on Havaijin suurin, ja se avattiin 12. syyskuuta 1975. Aloha Stadium on Havaijin yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkueen Warriorsin kotiareena. Siellä järjestetään myös baseball- ja jalkapallo-otteluja, konsertteja, autonäyttelyitä ja messuja.
Aloha Stadium on ollut vuodesta 1980 lähtien amerikkalaisen jalkapallon pääsarjan NFL:n vuotuisen tähdistöottelun Pro Bowlin peliareena.
Takeo Arishima

Takeo Arishima (, 4. maaliskuuta 1878 Tokio, Japani – 9. kesäkuuta 1923 Karuizawa, Japani) oli japanilainen kirjailija. Hän kävi lähetyskoulua Jokohamassa ja oppi siellä englantia. Vuonna 1903 hänet lähetettiin Yhdysvaltoihin Mainichi shinbun -lehden kirjeenvaihtajaksi. Yhdysvaltojen vuosinaan hän sai vaikutteita Walt Whitmanilta ja Henrik Ibseniltä. Amerikan vuosiensa jälkeen hän vietti vuoden Euroopassa ja palasi Japaniin 1907.
Arishima opiskeli vuodesta 1903 Harvardin yliopistossa taloustieteitä ja historiaa. Hän liittyi 1910 tolstoilaiseen Shirakaba-ryhmään. Arishiman veli oli kirjailija Ton Satomi.
Arishima meni naimisiin vuonna 1910 ja sai kolme lasta. Yhdestä lapsesta tuli myöhemmin tunnettu näyttelijä Masayuki Mori. Vaimo kuoli jo 1916. Vuonna 1920 Arishima aloitti suhteen naimisissa olevan naisen kanssa, ja kun tämän aviomies sai tietää asiasta, pari teki kaksoisitsemurhan.
Arishiman yksityiskohtaisia päiväkirjoja on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen. Hänen tunnetuin romaaninsa "Aru onna" ('Eräs nainen') ilmestyi vuonna 1919.
Jäähalli Wareena

Jäähalli Wareena on Valkeakoskella sijaitseva jäähalli.
Jäähalli valmistui vuonna 1998. Kokonaiskustannukset tuolloin olivat 16,6 miljoonaa markkaa.
Halliin mahtuu 1 400 katsojaa, joista istumaan 950 ja seisomaan 450. Jäähalli on Valkeakosken Kiekko-Ahman ja BLD Ringeten käytössä. Jäähallin kaukalon koko on 28 m x 58 m.
Hallissa on kahdeksan pukuhuonetta ja sauna, varusteiden säilytys- ja huoltotilat, luistinten teroitus, kahvio ja kokoustila. Vuodesta 2003 katsomon alla on ollut jousiammunta- ja ilma-aserata.
Rangaistuspataljoona (televisiosarja)

Rangaistuspataljoona () on venäläinen televisiosarja vuodelta 2004. Se kertoo vangeista muodostetusta puna-armeijan pataljoonasta itärintamalla toisessa maailmansodassa. 11-osaisen sarjan on ohjannut Nikolai Dostal.
Rangaistuspataljoonia perustettiin vuonna 1942 Stalinin käskyllä numero 227 rangaistukseksi sotilaille, jotka pakenivat etenevää natsi-Saksan armeijaa. Käsky 227 mahdollisti myös gulag-pakkotyöleireillä olevien vankien lähettämisen rintamalle.
Sotahistorioitsijat arvostelivat sarjaa historiallisten yksityiskohtien puutteesta, kuten siitä, että yksikössä ei ole poliittista komissaaria, vaan Dostal ja Volodarski korvaavat komissaarin papilla sarjan loppupuolella.
E. G. Marshall

E. G. Marshall (18. kesäkuuta 1914 Owatonna, Minnesota, Yhdysvallat – 24. elokuuta 1998 Bedford, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Marshall kastettiin nimellä Everett Eugene Grunz. Hän oli kolme kertaa naimisissa ja sai seitsemän lasta.
Marshall muistetaan parhaiten asianajaja Lawrence Prestonin roolista 1960-luvun televisiosarjassa "Puolustuksella on puheenvuoro". Hän näytteli lukuisissa muissakin sarjoissa, kuten "Lännen tie", "Virginialainen", "Murhasta tuli totta", "Sodan muisto" sekä "Chicagon lääkärit". Hän on näytellyt myös elokuvissa, muun muassa "Valamiesten ratkaisu" (1957), "Armottomat" (1966), "Viimeinen silta yli Reinin" (1969), "Superman 2" (1980), "Creepshow – yöjuttu" (1982), "Joulupuu on kärvennetty" (1989), "Nixon" (1995) ja "Rajaton valta" (1997). 
Hän oli myös The CBS Radio Mystery Theater -radiokuunnelmasarjan alkuperäinen isäntä.
Marshall menehtyi keuhkosyöpään 84-vuotiaana.
Muppetit Manhattanilla

Muppetit Manhattanilla ("Muppets Take Manhattan") on Frank Ozin ohjaama elokuva vuodelta 1984. Se oli kolmas elokuva, jossa esiintyivät Jim Hensonin luomat "Muppet"-hahmot ja viimeinen, jonka tekemiseen Henson itse osallistui. Siinä televisiosta tunnetut nukkehahmot esittävät juuri teatterikoulusta valmistuneita ystävyksiä, jotka lähtevät New Yorkiin esittämään itse kirjoittamaansa musikaalia.
Elokuva sai Parhaan musiikin Oscar-ehdokkuuden.
Tumma kristalli

Tumma kristalli ("Dark Crystal") on Frank Ozin ja Jim Hensonin ohjaama elokuva vuodelta 1982. Se on fantasiamaailmaan sijoittuva sankaritarina, jossa on käytetty monia erilaisia nukketeatterin tekniikoita. Ohjaajat Frank Oz ja Jim Henson sekä osa ääninäyttelijöistä olivat työskennelleet aiemmin Muppetien parissa, kun taas tuottaja Gary Kurtzilla oli kokemusta Tähtien sota -elokuvista.
Elokuva on erittäin synkkä perhe-elokuvaksi, jonka vuoksi se sai hyvin vaihtelevaa palautetta julkaisunsa yhteydessä, mutta myöhemmin on kehittynyt kulttiklassikoksi. Erityisesti se on tullut tunnetuksi sen luomasta maailmasta jossa kaikki hahmot ja olennot ovat nukkeja ja animatronicseja, eikä ruudulla näy yhtäkään oikeaa eläintä tai ihmistä.
Elokuvan pohjalta on tehty uusi Netflix-sarja, "", joka on vuoden 1982 elokuvan esiosa.
Spoken word

Spoken word (englantia, ) on kirjallisuuden tai esittävän taiteen laji, puhe-esitys, joka sisältää kirjallisia ja esityksellisiä elementtejä. Se on kattotermi, johon voi sisältyä tarinankerrontaa, runoutta tai stand up -komiikkaa. Sen runollinen haara on lavarunous. Spoken word voi olla muodoltaan tarinankerrontaa tai runonlausuntaa, ja sitä voidaan esittää musiikkitaustalla tai ilman. 
Spoken wordissa kerronnan muoto ja sisältö ovat merkityksellisiä. Esiintyjät käyttävät mielellään minäkertojaa ja pyrkivät tuoreiden tai epätavallisten ajatuskulkujen esittämiseen. Spoken wordia voidaan käyttää poliittiseen ja yhteiskunnalliseen kommentointiin, jolloin se esitystavaltaan poikkeaa tyypillisestä puheen pitämisestä.
Stand upista poiketen spoken word -esitys ei keskity vain yleisön hauskuttamiseen, vaan heräteltävä tunneasteikko voi olla hyvinkin laaja.