Riippumaton pientilallisten puolue

Független Kisgazda-, Földmunkás- és Polgári Párt (’Riippumaton pientilallisten, maatyöläisten ja kansalaispuolue’), usein lyhyemmin Független Kisgazdapárt (’Riippumaton pientilallisten puolue’), lyhennettynä FKGP (tai FKgP), on unkarilainen maatalousväestöä ja kaupunkilaisia edustava porvarillinen puolue. Se esitti merkittävää osaa Unkarin politiikassa toisen maailmansodan jälkeen, perustettiin uudelleen 1988 ja oli mukana Unkarin hallituksessa vuosina 1990–1994 ja 1998–2002. Vuoden 2002 jälkeen sillä ei ole ollut edustajia Unkarin parlamentissa. Vuonna 2023 Unkarin mediassa kerrottiin puolueen olevan lakkautettu tai lakkaamassa.
Historia.
Pientilallisten poliittinen liike syntyi 1900-luvun alkuvuosina reaktiona Unkarin maaseutuväestön ongelmiin. Maatalous oli paljolti suurmaanomistajien hallinnassa, ja suuri osa maatalousväestöstä kärsi köyhyydestä ja poliittisen vaikutusvallan puutteesta.Vuonna 1909 István Nagyatádi Szabó perusti maanviljelijäpuolueen, jonka päämääränä oli yleinen äänioikeus sekä maltillinen maareformi. Vuoden 1920 vaaleissa puolueesta tuli Unkarin suurin, mutta oikeistokonservatiivisten voimien vahvistuessa Horthyn Unkarissa se jäi sisäisesti heikoksi, 1920-luvun mittaan se sulautui konservatiiviseen hallituspuolueeseen eikä onnistunut toteuttamaan ohjelmaansa.
Riippumattoman pienviljelijäpuolueen perustaminen.
1930-luvun taitteessa maailmanlaajuinen talouskriisi koetteli Unkarin pienviljelijöitä. Lokakuussa 1930 Békésissä pientilalliset Ferenc Nagy ja Bálint Szíjj sekä reformoitu pappi Zoltán Tildy tovereineen perustivat Riippumattoman pienviljelijöiden, maatyöläisten ja kansalaispuolueen. Horthyn autoritaaris-konservatiivisessa järjestelmässä puolueen toiminta jäi vaatimattomaksi. Horthyn järjestelmän kaaduttua, ensimmäisissä toisen maailmansodan jälkeisissä parlamenttivaaleissa syksyllä 1945 puolue sai 57 prosenttia äänistä ja absoluuttisen enemmistön parlamenttiin, ja Zoltán Tildystä tuli pääministeri.
FKGP ei parlamenttienemmistöstään huolimatta kyennyt säilyttämään johtoasemaansa. Puolet ministerinpaikoista menivät muille puolueille, strategisesti tärkeä sisäministeriö Neuvostoliiton tukemille kommunisteille, jotka painostuksen ja sisäisten puhdistusten avulla eristivät ja syrjäyttivät muiden puolueiden johtajat. Helmikuussa 1946 Zoltán Tildyn siirtyessä Unkarin tasavallan presidentiksi Ferenc Nagystä tuli pääministeri, mutta toukokuuhun 1947 menneesä Rakosin johtamien kommunistien ote vallasta oli kasvanut yhä suuremmaksi. Vuoden 1947 alussa kommunistit kohdistivat painostuksensa FKGP:n itsenäisyyttä vaalineisiin. Puolueen pääsihteeri Béla Kovács pidätettiin ja karkotettiin maassa olleen Neuvostoliiton miehityshallinon tuella Siperiaan kahdeksaksi vuodeksi. Pääministeri Nagy joutui itsekin syytösten kohteeksi eikä palannut lomalta Unkariin. Seuraajaksi nimettiin FKGP:n Lajos Dinnyés, joka taipui Mátyás Rákosin johtamien kommunistien valtaan. FKGP:n alistuminen kommunistien myötäjuoksijaksi oli tosiasia. Joulukuussa Dinnyésin oli erottava ja tilalle valittiin vielä muodollisesti FKGP:tä edustanut István Dobi, joka oli hyvin läheisessä yhteistyössä kommunistien eli tuolloin kommunistien ja kommunistipuolueeseen sulautetun sosiaalidemokraattisen puolueen muodostaman Unkarin työväenpuolueen (MDP) kanssa.
Kommunistivallan jälkeinen aika - puolueen uudelleenperustaminen.
Keväällä 1988 päättyi kommunistipuolueen pitkäaikaisen johtajan János Kádárin valtakausi, ja poliittisessa elämässä näkyi uusia vapautumisen merkkejä. Vanhan FKGP:n veteraanit, jotka 1970-luvun lopulta saakka olivat kokoontuneet eräänlaisena perinneyhdistyksenä, alkoivat avoimesti keskustella puolueen – jota ei itse asiassa ollut koskaan virallisesti lakkautettu – herättämisestä henkiin. Marraskuussa 1988 puolue käynnisti julkisesti toimintansa uudelleen Tivadar Pártayn johdolla. Puolue kärsi alusta alkaen sukupolvikiistoista ja pätevän johdon puutteesta, ja tämä tuotti ongelmia aikoinaan arvostetun FKGP:n imagolle ja maineelle.
Järjestelmänvaihdoksen jälkeisissä ensimmäisissä vapaissa parlamenttivaaleissa vuonna 1990 FKGP sijoittui porvarillisten ”demokraattisten populistien” rintamaan yhdessä kristillisdemokraattien (KDNP) ja Demokraattisen foorumin (MDF) kanssa. Sen ohjelman ytimessä oli maan yksityistäminen ja palauttaminen sen viljelijöille, mutta vuosikymmenten mittaan tapahtuneiden muutosten jälkeen vuoden 1947 maanomistusoloihin palaaminen olisi ollut mahdotonta. -Tämän vuoksi FKGP:n kannatus maaseudulla jäi odotettua heikommaksi. Puolue sai lopulta 11,7 prosenttia äänistä ja 44 mandaattia, mutta hallitusneuvottelujen jälkeen se sai MDF:n József Antallin hallituksessa neljä salkkua, muun muassa hartaasti toivomansa maatalousministeriön.
Sisäiset kiistat maan yksityistämisestä ja sen toteuttamisesta koettelivat hallitusta ja FKGP-puoluetta, ja FKGP:n johtoon nousi lopulta sen oikeistoradikaalin siiven johtaja, kiistelty József Torgyán. 
Vuonna 1998 Torgyánin johtama FKGP palasi hallitukseen Viktor Orbánin Fidesz-puolueen johtamassa koalitiossa ja sai kolme ministerinsalkkua. Tätäkin hallitusyhteistyötä leimasivat kriisit. Puoluejohtaja Torgyán joutui vuonna 2001 eroamaan korruptioskandaalin johdosta. Vuoden 2002 vaaleissa FKGP putosi parlamentista. 
Vuonna 2013 Unkarin mediassa kerrottiin puolueen järjestäytyneen uudelleen ja kymmenen vuoden hiljaisuuden jälkeen lähtevän vuoden 2014 vaaleihin. Puolueen asettamista 50 ehdokkaasta ei kuitenkaan yksikään päässyt läpi. Vuoden 2019 kunnallisvaaleissa FKGP aloitti yhteistyön Jobbik-puolueen kanssa. Vuonna 2023 Unkarin mediassa kerrottiin puolueen olevan lakkauttamismenettelyn kohteena, samalla kun sen johtaja Károly Balogh kertoi käyvänsä pitkää oikeustaistelua samannimistä ”kloonipuoluetta” vastaan. Tämä toinen puolue puolestaan oli HVG-lehden tietojen mukaan lakkautettu jo aiemmin.