tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ville Sandqvist

Ville Sandqvist (s. 23. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja näyttämötyönopettaja.
Sandqvist on valmistunut näyttelijäntyön maisteriksi 1986 ja teatteritaiteen tohtoriksi 2013 Teatterikorkeakoulusta. Sandqvist on toiminut Suomen Näyttelijäliiton puheenjohtajana vuosina 2001–2007. Sandqvist on esiintynyt useissa Teatteri Jurkan näytelmissä.
Sandqvistin isä oli kuvataiteilija ja kirjailija Rolf Sandqvist, äiti näyttelijä Vappu Jurkka ja isoäiti näyttelijä ja teatterinjohtaja Emmi Jurkka.
Helsinki-kirjat

Helsinki-kirjat Oy oli elokuva- ja televisiotuotantokonserni Yellow Film &amp; TV:n vuonna 2009 perustama suomalainen kirjankustantamo, joka kustansi julkaisi kauno- ja tietokirjallisuutta. Kustantamo oli Jan Erolan, Jyri Hännisen (vuoden 2011 alusta) ja Eija "Eetu" Alvikin vetämä ja julkaisi noin 30–45 kirjaa vuodessa. Helsinki-kirjojen kustantama Antti Tuomaisen rikosromaani 'Parantaja' voitti Suomen dekkariseuran myöntämän Vuoden johtolanka -palkinnon vuoden 2010 parhaasta dekkariteosta. Yritys fuusioitiin Yellow Film &amp; TV:hen eli käytännössä lopetettiin vuonna 2014.
Gabor Carelli

Gabor Carelli (1915 Budapest – 22. tammikuuta 1999) oli unkarilaissyntyinen tenori. Hän lauloi Metropolitan-oopperassa vuosina 1951–1974 ja työskenteli 35 vuoden ajan Manhattan School of Musicissa. 
Carelli opiskeli laulamista Franz Liszt -akatemiassa ja Beniamino Giglin johdolla Roomassa. Hän ennätti kuitenkin lukea lakia ja valmistua ennen kuin päätti ottaa laulamisen ammatikseen. Hän debytoi Rodolfon roolissa Puccinin "La bohèmessa" Firenzessä. Hän muutti vuonna 1939 New Yorkiin ja teki Metropolitan-debyyttinsä vuonna 1951 Don Curzion roolissa Mozartin "Figaron häissä". Manhattan School of Musicin henkilökuntaan hän liittyi vuonna 1964. 
Carellin ohjelmistoon kuului mainittujen roolien ohella sellaisia teoksia kuin Verdin "Requiem", Rossinin "Stabat Mater", Kodalyn "Psalmus Hungaricus" ja Beethovenin 9. sinfonia. Hänellä oli rooleja myös esimerkiksi oopperoissa "Taikahuilu" (Tamino) ja "Falstaff" (Dr. Caius).
Christian Fernández

Christian Fernández Salas, yleensä vain Christian (s. 15. lokakuuta 1985 Santander, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa yhdysvaltalaista D.C. Unitedia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura.
Christian on Racing Santanderin kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 7. tammikuuta 2007 ottelussa Levantea vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan Primera Divisiónissa hän pelasi lopulta 11 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Kauden 2007–2008 puolivälissä Christian siirtyi lainalle Segunda Divisiónissa pelanneeseen Las Palmasiin. Kanarialaisseurassa hän pelasi yhteensä 23 ottelua ja onnistui maalinteossa neljästi. Kauden jälkeen hän palasi Racingiin.
Christian pelasi Racingissa kaudet 2008–2012, jonka jälkeen hän siirtyi Segunda Divisiónin Almeríaan.
Gustav Strömsholm

Elis Gustav Fredrik Strömsholm (15. marraskuuta 1945 Vaasa – 8. huhtikuuta 2008) oli suomalainen toimittaja, yhteiskuntatieteiden maisteri ja teologian tohtori.
Toimittajanuransa Strömsholm aloitti vuonna 1967 "Vasabladetissa". Vuonna 1979 hän siirtyi Yleisradioon ja toimi muun muassa "Radio Österbottenin" toimituspäällikkönä. Strömsholm työskenteli myös usean vuoden ajan sosiologian tuntiopettajana Åbo Akademissa. Vapaa-ajallaan hän harrasti jalkapalloa ja toimi muun muassa VIFK:n kuuluttajana.
Vuonna 1997 julkaistussa väitöskirjassaan Strömsholm analysoi vuoden 1993 suomalaista keskustelua homoseksuaalisuudesta ja kristinuskosta. ja esitti, että homoista oli tullut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon poliittisen valtapelin pelinappuloita. 
Gustav Strömsholmin isä oli kirjailija Algot Strömsholm.
Haitin historiallinen kansallispuisto

Haitin historiallinen kansallispuisto (, ) on kolmen historiallisen kohteen kokonaisuus Haitissa. Siitä tuli Unescon maailmanperintökohde vuonna 1982.
Kohteeseen kuuluvat Sans-Soucin palatsi, Ramiersin rakennukset ja Laferreiren vanha kaupunki. Palatsi rakennettiin kuningas Henri Christophelle vuosina 1810–1813. Kuningas rakennutti myös kukkulan huipulle linnoituksen, josta tuli Laferrieren vanha kaupunki. Linnoitus oli tarkoitettu suojaamaan vasta itsenäistynyttä Haitia ranskalaisten hyökkäyksiltä. Massiiviset kivirakennelmat rakennettiin vuosina 1805–1820 lähes 20000 orjan voimin.
Sans-Soucin palatsi on nimetty Potsdamissa olevan Fredrik II Suuren huvilinnan Sanssoucin mukaan. Se on vahingoittunut pahasti vuoden 1842 maanjäristyksessä.
Hurrikaani Cesar-Douglas

Hurrikaani Cesar oli kolmas nimetty hirmumyrsky vuoden 1996 Atlantin hurrikaanikaudella, joka rantauduttuaan heikkeni trooppiseksi myrskyksi. Itäiselle Tyynellemerelle siirryttyään Cesar voimistui 4. luokan hurrikaaniksi, jolloin siitä käytettiin nimeä Hurrikaani Douglas. Se aiheutti yhteensä 77 ihmisen kuoleman, joista 11 Kolumbiassa, yhdeksän Nicaraguassa, 44 Costa Ricassa ja 13 El Salvadorissa.
Myrsky muodostui 25. heinäkuuta Atlantilla, pyyhkäisi Kolumbian yli ja aiheutti 100–150 mm sateita. Ainakin 51 ihmistä sai surmansa Kolumbiassa ja Keski-Amerikassa. Cesar menetti voimansa Nicaraguan vuorilla, mutta 29. heinäkuuta se voimistui uudelleen Tyynenmeren puolella. Siellä se oli kauden neljäs nimetty myrsky, ja se sai nimen Douglas.
Jartse Tuominen

Jari ”Jartse” Tuominen (s. 1966 Tampere) on Tampereelta kotoisin oleva säveltäjä ja kitaristi. Hän on asunut Texasin San Antoniossa 1990-luvun lopulta. Tuomisen musiikki on rock-jazz fuusiota. Jartse valittiin Prog Archives artistiksi vuonna 2014. Jartse on valittu myös Jazz Music Archivesiin. Hän on saanut pari kultalevyä Suomesta.
Tuominen perusti GTR-Tour kitarakiertueen Suomeen vuonna 2005. Tapahtuma on koonnut yhteen Suomen kitaralegendoja mm. Dave Lindholm, Hasse Walli, Ben Granfelt, Erja Lyytinen, Pepe Ahlqvist, Marzi Nyman ja Costello Hautamäki sekä W.A.S.P kitaristi Douglas Blair. GTR-Tour-yhtyeessä soittaneita artisteja ovat mm. Anssi Nykänen, Rami Eskelinen, Miri Miettinen, Harri Rantanen, Jukka Kampman, Miri Miettinen, Okke Komulainen ja Pekka Siistonen sekä Jari Heino ja Timo Pratskin.
Tuominen oli 1980-luvulla mukana nokialaisessa heviyhtyeessä Outburst ja se oli lähtölaukaus Tuomisen pitkälle uralle. Takala Projectissa hän soitti säveltämäänsä ultraprogressiivista jazzia. Takala Project julkaisi CD:n "Search For One". Travel Bros -duon akustiset esiintymiset tekivät Tuomisen kitarasoundia tunnetuksi Suomessa. Indiana-yhtyeensä kanssa hän osallistui Euroviisu-karsintoihin vuonna 1994 kappaleella ”Hän lähtee tänään”. Indiana julkaisi CD:n "Kristallipallo". Nykyään hän keikkailee Jartse Tuominen Group -yhtyeensä kanssa, jossa soittavat Rami Eskelinen, Jari Heino ja Pekka Siistonen. 
Pitkän uransa aikana Tuominen on esiintynyt niin Salt Lake Cityn olympialaisissa, festareilla kuin klubikeikoillakin ja soittanut monien tunnettujen muusikkojen kanssa, joista mainittakoon esimerkiksi Augie Meyers, Rusty Wier, Joe Satriani, The Doobie Brothers ja Jackson Browne. 
Tuominen on julkaissut viisi sooloalbumia ja on ollut mukana muilla äänitteillä säveltäjänä, tuottajana ja vierailevana kitaristina. Hän on tehnyt musiikkia myös elokuviin, mainoksiin ja televisiosarjoihin. "Untold Stories" julkaistiin yli 20 maassa kevättalvella 2016. Untold Stories on valittu Saksassa kuukauden levyksi. Hollannissa se valittiin maalis- ja huhtikuussa 2016 kahdesti viikon levyksi. Time to Go single on viiden viikon jälkeen Hollannin Top100-listalla sijalla #12.
Hattula (Muolaa)

Hattula oli kylä Muolaan kunnan itäosassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Kylä sijaitsi Kirkkojärven länsirannalla aivan Muolaan kirkonkylän Kirkkorannan eteläpuolella, jonne oli matkaa noin kolme kilometriä. Hattulan naapurikyliä olivat idässä Kirkkojärven toisella puolella Telkkälä, etelässä Retukylä, lännessä Kurkela, Heikkilä, Leirilä ja Pällilä sekä pohjoisessa kirkonkylä Kirkkoranta. Hattulan koulupiiriin kuuluivat myös Hattulan eteläpuolella sijainneet Retukylän ja Lattulan pikkukylät. Nykyisin kaikki kolme kylää ovat asumattomia, eikä niillä ole venäläisiä asutusnimiä.
Kyläkuva.
Hattulan kylän halki kulki Muolaan kirkonkylästä Kirkkorannasta Lehtokylään johtava maantie. Kylän pellot ja asutus olivat keskittyneet kylän keskiosaan Kirkkojärven rannasta Pällilän rajalle ulottuvalle alueelle. Hattulan koulupiiri erotettiin Pällilän koulupiiristä ja koulu aloitti toimintansa syksyllä 1921. Koulurakennus tuhoutui talvisodassa. Vuonna 1936 Hattulan pinta-ala oli 4,65 neliökilometriä, josta oli peltoa 187 hehtaaria, niittyä kuusi hehtaaria ja metsää 271 hehtaaria.
Historia.
Hattulan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Jälleenrakennus keskeytyi vuonna 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle.
Sodan jälkeen Muolaan siirtoväki asutettiin Lounais-Hämeeseen, jossa Hattulan kylän asukkaat asutettiin Somerolle.
Leijuva linna

Leijuva linna on Diana Wynne Jonesin kirjoittama fantasiaromaani. Englanninkielin alkuteos "Castle in the Air" julkaistiin vuonna 1990. Suomeksi kirja ilmestyi vasta vuonna 2006. Kirja on itsenäinen jatko-osa teokselle "Liikkuva linna". 
Tarina.
Kirjan päähenkilönä on mattokauppias Abdulla, joka unelmoi olevansa prinssi. Eräänä päivänä muukalainen myy Abdullalle taikamaton. Abdullan unelmat alkavat käydä toteen, kun matto kuljettaa hänet prinsessan luokse. Todellisuudessa kaikki ei kuitenkaan suju yhtä hyvin kuin Abdullan haaveissa, sillä prinsessa siepataan. Abdullaa epäillään syylliseksi sieppaukseen, ja hän joutuu pakenemaan aavikolle. Hän on kuitenkin päättänyt pelastaa rakkaan prinsessansa ja saa avukseen kiukkuisen pullonhengen.
Kirkkoranta

Kirkkoranta tai Muolaa (vuodesta 1948 ) on kylä Kirkkojärven länsirannalla Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella Venäjällä. Kirkkoranta kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin ja se oli Suomelle kuuluessaan Muolaan kunnan kirkonkylä. 
Historia.
Kyläkuva.
Kirkkoranta sijaitsi Muolaan itäosassa. Sen naapurikyliä olivat pohjoisessa ja lännessä Turulila, idässä Kirkkojärven toisella puolella Peikola ja Telkkälä sekä etelässä Hattula ja Pällilä. Kylästä johti maantiet Pällilän kautta Kyyrölään kantatie 63, Lehtokylään sekä Kuusaan kautta kantatie 62 ja Äyräpään kirkonkylään Pölläkkälään. Vuonna 1936 Kirkkorannan pinta-ala oli kolme neliökilometriä, josta oli peltoa 62 hehtaaria, niittyä 15 hehtaaria ja metsää 218 hehtaaria.
Kirkkoranta oli epätavallinen kirkonkylä, sillä se oli asukasluvultaan pieni ja sen palveluvarustus oli suppea. Siellä ei ollut esimerkiksi koulua, puhelinkeskusta, apteekkia ja kauppojakin oli vain yksi. Muolaan kunnan liikekeskuksia olivat Kyyrölä ja Perkjärven asemakylä. Kyyrölässä oli muun muassa kunnanlääkäri ja apteekki. Kirkonkylä kuului Koiralan koulupiiriin, jonka koulu sijaitsi noin puolitoista kilometriä kirkolta pohjoiseen.
Kirkonkylän itäosassa korkealla Kirkkojärven rantakumpareella sijaitsi Ernst Lohrmannin suunnittelema, vuonna 1852 valmistunut ja harmaasta kivestä ja tiilistä rakennettu Muolaan luterilainen kirkko, jossa oli 2 200 istumapaikkaa. Kirkko raunioitui talvisodassa. Kirkkotarhassa sijaitsivat Pyhän ristin kivet, sisällissodan valkoisten sankarihauta ja jatkosodan aikana sinne perustettiin myös sankarihauta talvi- ja jatkosodan uhreille. Mäenrinteen alapuolella Kirkkojärven rannassa sijaitsi venevalkama, jonne Kirkkojärven itäpuolisten kylien asukkaat saapuivat veneillään.
Kirkkoa vastapäätä sijaitsivat kunnantalo ja säästöpankki. Lähistöllä olivat myös Kannaksen Osuusliikkeen myymälä, postitalo ja poliisi. Kirkolta puoli kilometriä pohjoiseen sijaitsi kirkkoherran pappila ja kirkolta kilometrin etelään kappalaisen pappila. Pääosa kirkonkylän maatiloista oli entisiä pappiloiden torppia. Kylän pellot keskittyivät kylän itäosaan Kirkkojärven rantaan ja maantien varsille.
Sota-aika.
Kirkkorannan väestö evakuoitiin läntisempään Suomeen heti talvisodan alettua vuonna 1939. Talvisodan pääpuolustuslinja Mannerheim-linja kulki kirkonkylän kautta, jonka vuoksi kirkonkylän rakennuskanta tuhoutui täysin. Moskovan rauhassa 1940 alue luovutettiin Neuvostoliitolle, mutta Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodan alussa 1941 ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan raunioituneeseen kotikyläänsä. Keväällä 1944 valmistuivat uusi kunnantalo ja seurakuntatalo. Jälleenrakennus keskeytyi kesäkuussa 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alettua ja kylän asukkaat evakuoitiin uudelleen. Kunnantoimisto ja -arkisto evakuoitiin 13. kesäkuuta 1944. Rauhanteossa kylä jäi taas Neuvostoliiton puolelle. Kirkkorannan väestö asutettiin pääasiassa Somerolle.
Uralilaiset kansat

Uralilaiset kansat ovat kansoja, jotka puhuvat uralilaisia kieliä. Uralilaiset kansat voidaan jakaa suomalais-ugrilaisia kieliä puhuviin suomalais-ugrilaisiin kansoihin sekä samojedikieliä puhuviin samojedeihin.
Joskus kaikkiin uralilaisiin kansoihin voidaan viitata puhumalla suomalais-ugrilaisista kansoista tai käsitteellä "suomensukuinen".
Yleisen näkemyksen mukaan uralilaiset levittäytyivät länteen ja itään Volga-joen seudulta, mutta myös itäisempää alkukotia on ehdotettu. Suurin osa nykyisistä uralilaiskansoista kantaa yhä yhteistä siperialaista geeniperimää vaikka muistuttaakin pääosin maantieteellisiä naapureitaan. Geneettiset erot uralilaisten kansojen välillä ovat tyypillisesti sitä suurempia, mitä suurempia kielelliset erot ovat. Unkarilaisten on esitetty olevan kokonaan naapuriväestöihinsä sulautunut poikkeus, joskin joissakin tutkimuksissa heillä on esitetty esiintyvän mahdollisia etäisiä yhteyksiä heille kielellisesti läheisten mansien kanssa.
Virolainen elokuvaohjaaja ja maan presidentti Lennart Meri on todennut uralilaisista kansoista, että: ”Jos miltä hyvänsä uralilaiseen kieliryhmään kuuluvalta noin 23 kansalta kysytään yötaivasta halkovan tähtivyön nimeä, ne vastaavat sen olevan Linnunrata, Sorsien tai Metsähanhien tie tai jokin muunnos näistä. Se antaa tiedon, että näiden kansojen välillä oli joskus läheinen yhteys, ja että näillä kansoilla on hyvä muisti.”
Zilda Arns

Zilda Arns Neumann (25. elokuuta 1934 Forquilhinha, Brasilia – 12. tammikuuta 2010 Port-au-Prince, Haiti) oli brasilialainen lastenlääkäri ja avustustyöntekijä.
Arns oli tunnettu humanitaarisesta työstään. Hän perusti muun muassa vuonna 1983 katolisen kirkon alaisuudessa toimivan Pastoral da Criança -järjestön, joka keskittyy köyhien lasten ja heidän äitien terveydenhuollon parantamiseen. Pastoral da Criança on yksi Brasilian tunnetuimmista järjestöistä ja sen piirissä toimii yli 250 000 koulutettua vapaaehtoista. Arns perusti myös muita hyväntekeväisyysjärjestöjä. Hän sai työstään lukuisia tunnustuksia ja hän on ollut ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi.
Arns kuoli 2010 Haitin maanjäristyksessä oltuaan vierailulla paikallisessa lähetystyöjärjestössä.
Teaneck

Teaneck on kunta ("township") Bergenin piirikunnassa, New Jerseyssä, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kunnassa oli 39 260 asukasta. Tämä teki Teaneckistä piirikunnan toiseksi suurimman kunnan. Vuonna 2008 asukkaita oli 38 662.
Artibonite

Artibonite () on 320 kilometriä pitkä joki, joka virtaa pääosin Haitissa. Se on Hispaniolan saaren pisin joki. Se saa alkunsa Dominikaanisen tasavallan puolelta ja laskee Gonâvenlahteen.
Joessa on Péligren pato ja siinä vesivoimala. Jokivettä käytetään myös kasteluun.
Power Digimedia

Power Digimedia Oy (entinen "Opasmedia Oy") oli vuosina 2000–2016 toiminut suomalainen verkkopalveluita tarjoava yhtiö, joka on tuottanut muun muassa digitaalisen oppaan Suomen jokaiselle kaupungille. Yhtiön tunnetuin tuote oli hakupalvelu Yritysopas, jota käytti vuonna 2010 TNS Gallupin online-mittauksen mukaan reilut 100 000 suomalaista viikoittain. Yhtiön tuottamien oppaiden käyttö oli kuluttajille maksutonta. Oppaisiin tarjottiin näkyvyyksiä niin yrityksille kuin julkisen sektorin toimijoille.
Kontaktia Oy osti Opasmedian osake-enemmistön elokuussa 2008. Marraskuussa 2009 Opasmedia myytiin Mika Tuomaisen johtamalle sijoittajaryhmälle. Sittemmin yhtiö työllisti noin 50 henkeä. Yritys aloitti vuonna 2010 virtuaalisten kaupunkinäkymien ja elinkeinoasiamiehien tuottamisen.
Rick Majerus

Rick Majerus (17. helmikuuta 1948 Sheboygan – 1. joulukuuta 2012 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja.
Ura.
Majerus toimi ensimmäistä kertaa päävalmentajana Marquetten yliopistossa toimittuaan ensin kaksitoista vuotta yliopistojoukkueen apuvalmentajana. Hän lähti joukkueesta vuonna 1986 ja toimi kauden 1986–1987 Milwaukee Bucksin apuvalmentajana. Tällöin Bucks eteni pudotuspeleihin asti. Yhden kauden jälkeen hän palasi takaisin yliopistokoripalloon ja siirtyi Ballin osavaltionyliopiston päävalmentajaksi. Vuonna 1989 Majerus liittyi Utahin yliopistoon, jossa hän toimi viisitoista vuotta päävalmentajana. Hän lopetti tehtävissä vuonna 2004, mutta palasi takaisin päävalmentajahommiin siirryttyään Saint Louisin yliopiston päävalmentajaksi vuonna 2007.
Minä, Dosentti ja Jane

Minä, Dosentti ja Jane ("Dick, Docenten och Jane") on vuonna 2009 ilmestynyt Fredrik Långin kirjoittama romaani, jonka on suomentanut Marja Kyrö.
Vastaanotto.
Helsingin Sanomien Antti Majander toteaa Långin teoksen kohderyhmäksi "korkeakirjallisuuden hienopieruporukan". Toinen kriitikko taas kuvaa sitä poikkeukselliseksi teokseksi suomalaisessa tasapäistävässä kirjallisessa ilmastossa. Teos on irvokas hupailu kulttuurieliitin keskellä vellovasta kielteisten tunteiden ristiaallokosta ja akateemisen eliitin pöyhkeydestä. Se muistuttaa vuosikymmenien takaisia Jussi Kylätaskun satiireja. Teoksen nimi tuskin viittaa Hannu Salaman romaaniin, ellei sitten ironisesti.
Teos on näennäisesti muodoltaan trilleri. Tapahtumat keskittyvät suuren valtalehden kulttuuritoimitukseen, jonka keskushenkilö on Dosentti. Kertojaminä, Dick Soderstrom, purkaa katkeruuttaan, kun hänen erikoisalansa, Itävallan kirjallisuus ja siinä erityisesti Thomas Bernhardin tuotanto, ei enää lehden levikin laskiessa kelpaa ja hänet karkotetaan toimituksesta pelkäksi blogin pitäjäksi, jota ei lue kukaan. Dick joutuu vainoharhojen valtaan, pukeutuu suojaavaan alumiinifoliolla vuorattuun pipoon. Teoksen henkilöistä hän on epämiellyttävin, mutta juuri hänen ajatuksensa ja päätelmänsä herättävät lukijan kiinnostuksen, tosin miellyttävä ei ole Dosenttikaan.
Tarinan trillerillinen harkitun kuluneeseen ratkaisuun päätyvä juoni kertoo, kuinka dekkareita vihaava kirjallisuustoimittaja Dick joutuu epäillyksi, kun vaimo Jane löytyy murhattuna. Hänen on löydettävä murhaaja ja siinä onnistuakseen kaivettava esiin lajityypin kliseet. 
Kirjan suomentaja Marja Kyrö toteaa, että Lång puolustaa kirjailijan oikeutta sulkeutua omaan norsunluutorniinsa.
Linda Darnell

Linda Darnell (oik. Monetta Eloyse Darnell; 16. lokakuuta 1923 Dallas, Teksas – 10. huhtikuuta 1965 Glenview, Illinois) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Darnell syntyi Teksasin Dallasissa yhdeksi Calvin Darnellin ja Pearl Brownin neljästä lapsesta. Hänen äidillään oli lisäksi kaksi lasta edellisestä avioliitosta. Hän työskenteli jo lapsena mallina ja teini-iässä näyttelijänä. Hän esiintyi ensimmäisessä elokuvaroolissaan vuonna 1939. Darnell esiintyi elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. 
Darnell oli kolmesti naimisissa. Hänen puolisoinaan olivat J. Peverell Marley vuosina 1943–1952, Philip Leibmann vuosina 1954–1955 ja Merle Roy Robertson 1957–1963. Hän adoptoi ensimmäisen miehensä kanssa tytön, Charlotte Mildred ”Lola” Marleyn. Hän kuoli vuonna 1965 Illinoisissa tulipalossa saamiinsa vammoihin vain 41-vuotiaana.
National Track &amp; Field Hall of Fame

National Track &amp; Field Hall of Fame on Yhdysvaltain yleisurheilun kuuluisuuksien galleria ja museo, joka sijaitsee Manhattanilla Washington Heightsin kaupunginosassa. Sitä pitää yllä Yhdysvaltain yleisurheilujärjestö USA Track &amp; Field.
Ehdokaskriteerit.
Jotta urheilija voi päästä ehdokkaaksi Hall of Fameen, hänen pitää täyttää vähintään yksi seitsemästä kriteeristä. Urheilijan on täytynyt kuitenkin saavuttaa kriteeri vähintään kolme vuotta ennen ehdokkaaksi valitsemista, ellei hän ole jo täyttänyt 40 vuotta. Hall of Fameen valittavan urheilijan ura voi kuitenkin edelleen jatkua. Hall of Fameen päästäkseen urheilijan on oltava
Hall of Fameen valittavan valmentajan on oltava valmennusuransa lopettanut tai vähintään 35 vuotta valmentajana toiminut. Sen lisäksi hänen pitänyt valmentaa uransa aikana mestareita, hänen voittotilastonsa on oltava ainutlaatuinen ja hänen uransa on pitänyt kestää vähintään 20 vuotta. Lisäksi Hall of Fameen voidaan valita muita yleisurheiluvaikuttajia, jos he ovat palvelleet yleisurheiluyhteisöä erityisellä tavalla vähintään 20 vuoden ajan.
Tapahtui huomenna

Tapahtui huomenna () on René Clairin ohjaama elokuva vuodelta 1944. Siinä Dick Powellin esittämä reportteri saa edesmenneen lehtimiehen haamulta lehden, jossa ovat huomisen uutiset. Hän ja hänen tyttöystävänsä Sylvia (Linda Darnell) nauttivat mahdollisuudesta tietää tuleva, kunnes reportteri lukee lehden ennustavan oman kuolemansa.
"Tapahtui huomenna" sai Oscar-ehdokkuudet parhaasta äänityksestä ja parhaasta musiikista. Elokuvan tuottajana oli Arnold Pressburger, ja musiikin siihen sävelsi Robert Stolz.
Alexandre Geijo

Alexandre Geijo Pazos (s. 5. syyskuuta 1982 Geneve, Sveitsi) espanjalais-sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän on viimeksi edustanut italialaista Veneziaa vuosina 2016–2019. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Geijon vanhemmat ovat espanjalaisia, mutta hän on itse syntynyt sekä kasvanut Sveitsissä. Hänellä on myös Espanjan kansalaisuus.
Ura.
Geijo aloitti ammattilaisuransa sveitsiläisestä Neuchâtel Xamaxista, jossa hän pelasi yhden kauden. Tämän jälkeen hän muutti Espanjaan ja siirtyi Málagan reservijoukkueeseen. Kaudella 2002–2003 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa. Kolmen kauden aikana otteluita kertyi edustusjoukkueessa lopulta 15. Kaudet 2005–2007 Geijo edusti Xereziä, jossa hän oli joukkueensa tärkeimpiä pelaajia. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 13 maalia. 
Kaudeksi 2007–2008 Geijo siirtyi Levanteen, joka pelasi maan pääsarjassa. Joukkue ajautui kuitenkin kauden aikana talouskriisiin ja putosi lopulta pääsarjasta sen päätteeksi. Geijo oli viidellä maalillaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä.
Toisen kautensa valencialaisseurassa hän aloitti vahvasti tehden kymmenen maalia ennen vuoden 2008 päättymistä.
28. heinäkuuta 2009 Geijo teki nelivuotisen sopimuksen Racing Santanderin kanssa. 1. helmikuuta 2010 siirtoikkunan loppuhetkillä hän siirtyi italialaiseen Udineseen.
Kesällä 2010 Geijo siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Granadaan. 30. lokakuuta 2010 hän teki hattutempun vanhaa seuraansa Xereziä vastaan. Vajaa kuukausi 13. marraskuuta 2010 myöhemmin hän jatkoi maali-ilotteluaan, kun hän onnistui tekemään neljä osumaa Barcelonan reservijoukkuetta vastaan.
Pressure Points (yhtye)

Pressure Points on progressiivista metallia soittava suomalainen yhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Heinolassa. Yhtye on julkaissut kaksi albumia. 
Yhtyeen nimi perustuu Camel-yhtyeen livealbumiin "Pressure Points".
"Remorses to Remember" (2010-2014 ).
Yhtyeen ensimmäinen albumi "Remorses to Remember" julkaistiin tammikuussa 2010 Firebox Recordsin kautta. Albumi ylsi Suomen virallisella listalla sijalle 44. Tämän jälkeen Pressure Points keikkaili paljon Suomessa ja Pohjoismaissa. Yhtye tuli toiseksi Finnish Metal Expo 2010:n Vuoden tulokas -yleisöäänestyksessä. Seuraavana vuonna yhtye kiersi Pohjoismaita ja Baltiaa Nile-yhtyeen lämmittelijänä. Huhtikuussa 2011 Juho Suortti erosi yhtyeestä muuttuneen elämäntilanteensa vuoksi. Muutamalla keikalla kitaristina oli hänen tilallaan Markus Vanhala. Tämän jälkeen hänet korvasi keikoilla Timo Ruokola, jonka Pressure Points ilmoitti helmikuussa 2012 tulleen yhtyeen pysyväksi jäseneksi. Vuoden 2013 alussa Timo Ruokola kuitenkin erosi yhtyeestä keskittyäkseen enemmän muihin musiikkiprojekteihinsa. Pian tämän jälkeen korvaajaksi löytyi Jaakko Lehtinen. 
Arvosteluissa ja haastatteluissa Pressure Pointsin musiikkia on monesti verrattu ruotsalaisen Opeth-yhtyeen alkuaikojen tuotantoon. Pressure Points ei kuitenkaan ole nimennyt Opethia esikuvakseen tai vaikuttajakseen.
Tammikuussa 2013 yhtye ilmoitti siirtyneensä studioon aloittaen toisen pitkäsoittonsa äänityksen.
"False Lights" (2014-2020 ).
Kahden vuoden hiljaiselonsa jälkeen Pressure Points julkaisi uuden singlen "Dance of Coincidence" 21. lokakuuta 2014. Samalla julkaistiin vuonna 2015 julkaistavan albumin "False Lights" kappalelista"." Uuden albumin julkaisuajankohdaksi ilmoitettiin elokuu 2015 samalla, kun yhtye saman vuoden huhtikuussa tiedotti tehneensä levytyssopimuksen saksalaisen 7hard-levy-yhtiön kanssa. Vuoden 2019 helmikuussa jäsenmuutosten jälkeen yhtye ilmoitti etsivänsä uutta laulajaa ja tehneensä kuusi uutta laulua tulevaa albumia varten.
"The Island" (2020- ).
Yhtye löysi laulajakseen Juha Tretjakovin. 
Uuden albumin ensimmäinen single "The Night Inside" ja sen myötä yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin 23. helmikuuta 2022. 
Sen jälkeen yhtye konsertoi Baltian maissa. Seuraavat singlet olivat "Collateral" samana vuonna ja "So Ordinary" vuonna 2023. Albumin nimi "The Island" ja maaliskuinen julkaisuajankohta paljastettiin helmikuussa 2023.
Diskografia.
Kotiopettajattaren romaani (vuoden 1944 elokuva)

Kotiopettajattaren romaani () on Robert Stevensonin ohjaama 20th Century Fox -yhtiön tuottama elokuva vuodelta 1944. Elokuva perustuu Charlotte Brontën samannimiseen kirjaan vuodelta 1847. 
Elokuva kertoo Jane Eyrestä, kotiopettajattaresta joka saapuu vuonna 1839 kartanoon josta hänelle on tarjottu hänelle opettajantyötä. Hänen oppilaansa on ranskalainen tyttö nimeltä Adele, mutta hän rakastuu tämän ottoisään.
Näyttelijöitä.
Lähde:
Matthias Kessler

Matthias Kessler (s. 16. toukokuuta 1979 Nürnberg, Länsi-Saksa) on saksalainen maantiepyöräilijä.
Kessler saavutti MM-pronssia alle 23-vuotiaiden maantieajossa Veronassa 1999. Hän aloitti ammattilaisuransa seuraavana vuonna Telekom-tallissa, ja edusti samaa joukkuetta, uudelta nimeltään T-Mobile Team, vuoteen 2006. Kaudella 2007 hän ajoi Astana-tallissa. Se jäi hänen viimeiseksi ammattilaisvuodekseen.
Kessler voitti Ranskan ympäriajossa 2006 Alankomaiden Valkenburgiin päättyneen kolmannen etapin karattuaan pääjoukosta runsaat kaksi kilometriä ennen maalia. GP Miguel Indurain -kilpailun hän voitti kahdesti. Kevään klassikkokilpailuissa hän sijoittui useita kertoja kymmenen parhaan joukkoon. 
Kessler sai kahden vuoden kilpailukiellon jäätyään kiinni testosteronin käytöstä 2007. Tammikuussa 2010 hän loukkaantui vakavasti törmättyään kissaan harjoitellessaan Mallorcalla. Sairaalan tiedottajan mukaan hän sai vakavia päävammoja ja hänet vaivutettiin koomaan.
MM-kilpailut, pronssia alle 23-vuotiaiden maantieajossa
Saksan mestaruuskilpailut, kultaa alle 23-v. maantieajossa
Giro del Piemonte, toinen
Liège–Bastogne–Liège, kuudes
GP Miguel Indurain, voitto
Luk-Cup Bühl, voitto
Amstel Gold Race, viides 
GP Miguel Indurain, voitto 
La Flèche Wallonne, kolmas
Liège–Bastogne–Liège, kuudes
Amstel Gold Race, kuudes
Pariisi–Tours, seitsemäs
Ranskan ympäriajo, etapin 3 voitto
Saksan mestaruuskilpailut, hopeaa maantieajossa 
La Flèche Wallonne, kymmenes
La Flèche Wallonne, neljäs
Amstel Gold Race, neljäs
Liège–Bastogne–Liège, kahdeksas
Stiina Saaristo

Stiina Saaristo (s. 1976 Kisko) on suomalainen kuvataiteilija. Saaristolle tyypillisiä töitä ovat suurikokoiset pikkutarkat piirustukset. Häntä pidetään yhtenä sukupolvensa omaperäisimmistä taiteilijoista. Saaristo on Taidemaalariliiton jäsen.
Saaristo on valmistunut Kuvataideakatemiasta vuonna 2005. Hän piti talvella 2010 Amos Andersonin taidemuseossa vuosien 2001–2009 tuotannostaan näyttelyn otsikolla "Ein kleines Monster" (Pieni hirviö), joka on laajin hänen teoksiaan siihen mennessä esitellyt näyttely.
Saaristo käyttää teoksissaan lyijykynää ja värikynää. Hän käyttää mallina itseään ja kirpputoreilta hankkimaansa aineistoa. Teoksille on ominaista groteskiliioittelu ja huumori. Niiden henkilöhahmot ovat usein epävakaita lapsiaikuisia ja aikuislapsia, joiden kautta hän kuvaa naisen elämää ja naiseen kohdistettuja odotuksia ja vaatimuksia.
Hänelle myönnettiin valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021.
Jan-Erik Andersson

Jan-Erik Andersson (s. 4. syyskuuta 1954 Turku) on suomalainen kuvataiteilija, kuvanveistäjä, mediataiteilija, performanssitaiteilija ja ympäristötaiteilija.
Andersson valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973 ja luonnontieteiden kandidaatiksi vuonna 1981 Åbo Akademista. Hän opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1979–1982 ja valmistui kuvataiteen tohtoriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2008. 
Hänen väitöstyöhönsä kuului kolme kirjaa, arkkitehtuurinäyttelyn kuratointi sekä taloprojekti. Osana opinnäytettä hän rakensi Turun Hirvensaloon talon nimeltä "Life on a Leaf". Puunlehden muotoinen talo on Anderssonin, arkkitehti Erkki Pitkärannan ja 20 muun taiteilijan työn tulos. Erikoisesta talosta on tullut turistinähtävyys. SOL-yhtiöiden omistaja Liisa Joronen vastasi osasta talon kustannuksia kymmenen vuoden ajan. Sen jälkeen joukko mesenaatteja, joista suurimmat olivat Koneen säätiö, Konstsamfundet, Svenska kulturfondenin investointisäätiö ja Åbo Akademin säätiö, ostivat talon Life on a Leaf -yhdistyksen nimiin. Yhdistys tarjoaa taloa taiteilijoille ja tutkijoille residenssiksi. Talossa järjestetään myös seminaareja ja konsertteja. 
Nykyään Anderssonin koti on 74 neliön suuruinen, kuusikulmion muotoinen "Kuusi-o-talo", joka sijaitsee Lehtitalon vieressä. Se on osa Anderssonin post doc -tutkimusta Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa. Myös tämä talo on Anderssonin ja Pitkärannan yhteistyön tulosta. Talon julkisivuissa on veistokset viideltä eri kuvanveistäjältä, jotka saivat vapaat kädet veistostensa toteuttamiseen. Taiteilijoiden mukanaolo ja talon suunnittelu rahoitettiin Koneen säätiön apurahalla. Talon rakennusprojektista tehtiin yksi osa tv-sarjaan "Grand Designs Suomi", joka esitettiin MTV3-kanavalla lokakuussa 2023.
Anderssonin ja arkkitehti Erkki Pitkärannan yhteistyön tuloksiin kuuluvat myös kuminansiemenen muotoinen navetta Teuvalla ja gerberan muotoinen puutarhakoulu Janakkalassa.
Andersson on saanut valtion viisivuotisen taiteilija-apurahan vuosina 1999 ja 2008. Vuonna 2004 hän sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2015.
Anderssonin puoliso on graafinen suunnittelija Marjo Malin, ja heillä on poika. Vasemmistoliiton puheenjohtaja, kansanedustaja Li Andersson on Jan-Erik Anderssonin tytär aiemmasta liitostaan toimittaja Siv Skogmanin kanssa.
Natriumtetrafluoroboraatti

Natriumtetrafluoroboraatti (NaBF4) on natrium- ja tetrafluoroboraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä. 
Valmistus.
Natriumtetrafluoroboraattia voidaan valmistaa neutraloimalla tetrafluoroboorihappoa. Neutralointiin käytetään natriumoksidia, natriumhydroksidia tai natriumkarbonaattia.
Na2O + 2 HBF4 → 2 NaBF4 + H2O
NaOH + HBF4 → NaBF4 + H2O
Na2CO3 + 2 HBF4 → 2 NaBF4 + H2O + CO2
Käyttö.
Natriumtetrafluoroboraattia käytetään kemiallisessa synteesissä orgaanisten yhdisteiden fluoraukseen.
Lisäksi natriumtetrafluoroboraattia käytetään monien muiden fluoria sisältävien yhdisteiden tavoin fluksina metallurgiassa ja emalien valmistuksessa. Sitä voidaan käyttää myös desinfiointiin ja siitä valmistetaan laboratoriomittakaavassa booritrifluoridia.
Sintrade

Sintrade on suomalaisen Twilight Guardians -yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 2006.
Albumi sisältää cover-version Madonnan kappaleesta La Isla Bonita.
Pangani

Pangani on pikkukaupunki Tangan alueella Tansaniassa Intian valtameren rannikolla. Se sijaitsee Pangani-joen suulla noin 45 kilometriä Tangasta etelään. Pangani on myös samannimisen piirikunnan (wilaya eli district) keskus. Kaupunkia markkinoidaan sukellus-, kalastus- ja rantalomakohteena.
Panganin piirikunnan alueella asui vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan 54 025 asukasta. Se on väkiluvultaan selvästi Tangan alueen pienin piirikunta. Vuonna 1988 piirikunnan väkiluku oli noin 37 700 ja vuonna 2000 väkiluvuksi ennustettiin noin 44 200.
Panganissa on ollut asutusta pitkään; sen perustamisajaksi on arvioitu 500-luku eaa. Pangani on ollut aikoinaan merkittävä kauppasatama, jonka kautta kulki orjia ja norsunluuta. Saksalaiset tekivät siitä alueellisen hallintokaupungin. Siellä on edelleen jäljellä 1800-luvun arabitaloja sekä siirtomaakauden eurooppalaistyylisiä rakennuksia.
Olli Muotka

Olli Juhani Muotka (s. 14. heinäkuuta 1988 Rovaniemi) on suomalainen entinen mäkihyppääjä ja yhdistetyn urheilija. Nykyisin hän toimii valmentajana. 
Muotka on kilpaillut nuorten MM-kilpailuissa yhdistetyssä vuosina 2005–2007 ja mäkihypyssä 2007–2008. Hänen parhaat sijoituksensa nuorten MM-kisoista ovat vuoden 2007 Tarvision kisoista, joissa hän sijoittui joukkuemäessä kolmanneksi ja henkilökohtaisessa mäkikilpailussa kahdeksanneksi. Yhdistetyssä hän on kilpaillut myös B-maailmancupissa.
Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Muotka saavutti maaliskuussa 2010 Planican lentomäen MM-kilpailuissa, joissa hän oli mukana Suomen pronssille sijoittuneessa joukkueessa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui normaalimäessä 18:nneksi.
Mäkihypyssä Muotka kilpaili ensimmäisen kerran maailmancupissa Sapporossa tammikuussa 2010, jossa hän sijoittui 14:nneksi ja 20:nneksi. Continental Cupissa Muotka saavutti ensimmäisen, ja tähän mennessä ainoan, voittonsa joulukuussa 2010. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on 226 metriä, jonka hän hyppäsi Norjassa Vikersundissa koekierroksella 12. helmikuuta 2011. Maaliskuussa 2011 hän saavutti ensimmäisen Suomen mestaruutensa voitettuaan suurmäen kilpailun Kuopiossa ja toisen Suomen mestaruutensa Muotka voitti huhtikuussa Rovaniemellä normaalimäen kilpailussa.
Muotka lopetti uransa mäkihyppääjänä tammikuussa 2015. Lopettamisensa jälkeen hän siirtyi valmentajaksi ja on toiminut Lahden Hiihtoseuran valmentajana. Muotka oli seuran ensimmäinen päätoiminen ja kuukausipalkalla toimiva valmentaja.
Mäkihypyssä Muotka edusti Lahden Hiihtoseuraa. Yhdistetyssä Muotka edusti vuosina 2005–2007 Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Uusi aalto (Neljän Ruusun albumi)

Uusi aalto on suomalaisen Neljä Ruusua -yhtyeen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1999. Albumin on tuottanut Rauli Eskolin ja valituissa kappaleissa Pekka Witikka. Levy on yhtyeen ensimmäinen suomenkielinen studioalbumi kuuteen vuoteen, kahden englanninkielisen levyn jälkeen, jotka julkaistiin nimellä 4R. "Uusi aalto" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Yhteensä listaviikkoja albumille kertyi yhdeksän. Levy ylitti kultarajan julkaisuvuonnaan, ja sitä on myyty yhteensä yli 22 500 kappaletta. Emma-gaalassa "Uusi aalto" oli ehdolla vuoden 1999 albumiksi.
”Varjo” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä, ja se nousi singlelistan sijalle 15, radiosoittolistan sijalle viisi ja Rumban 50 Hittiä -listan 16. sijalle. Toinen single ”Hunningolla” nousi singlelistan kolmanneksi, radiolistan 19. sijalle ja 50 Hittiä -listan toiselle sijalle. Kappaleeseen kuvattiin myös Miikka Lommin ohjaama musiikkivideo, jolla vierailevat Tehosekoitin, Kalle Päätalo, Hassisen kone, Popeda, Yö ja HIM. Myöhemmin se palkittiin vuoden 1999 parhaana popvideona Jyrki Hit Awards -palkintogaalassa. Kolmas single ”Luotsivene” nousi fyysisen singlelistan sijalle 14, radiolistan 18. sijalle ja 50 Hittiä -listan sijalle 21. ”Olen niin pop” julkaistiin albumin neljäntenä singlenä.
Kappaleet.
Kaikki san. Ilkka Alanko ja sov. Neljä Ruusua, ellei muuta mainittu.
Arvostelut.
Soundin Jorma Jortikka kehui yhtyeen jättäneen ”tarpeettoman hieromisen” albumilla, keskittyen ”suoraviivaisen ja osin viimeistelemättömän karhean rockin runnomiseen”. Kiitosta keräsi myös tuottaja Rauli Eskolin, jonka ”modernit konerytmit ja oudot ujellukset ja pulputukset piipahtavat sopivasti sivuosissa”. Jortikka totesi myös Neljän Ruusun paluun suomen kieleen ”piristäneen” yhtyettä.
Tekijät.
Neljä Ruusua
Muut esiintyjät
Tuotanto
Karbonylaatio

Karbonylaatio on kemiallinen reaktio, jossa hiilimonoksidi liittyy johonkin orgaaniseen tai epäorgaaniseen yhdisteeseen. Hiilimonoksidi on yleinen aine, ja sitä käytetään usein teollisissa prosesseissa reaktanttina.
Karbonylaatio ihmisessä.
Karbonylaation aiheuttaja ihmisen aineenvaihdunnassa on usein hapetusstressi . Karbonylaatio edeltää usein solujen kuolemaa , . 
Veren sokeripitoisuuden noustessa valkuaisaineiden vapaat aminohapot reagoivat kemiallisesti karbonyyliryhmien kanssa ja pelkistävät sokereita alfaketoaldehydiksi, joka aiheuttaa sokeroitumista eli glykaatiota.
Karbonyyliryhmiä syntyy kudoksissamme monesta syystä:
Aldehydit ja ketonit ovat karbonyyliyhdisteitä, toisin sanoen niiden molekyylissä on funktionaalisena ryhmänä karbonyyliryhmä &gt;C=O. 
Proteiinit eivät ole ainoita yhdisteitä, joissa syntyy karbonyyliryhmiä. Myös solukalvojen fosfolipidit muodostavat niitä hapettuessaan, vapaiden radikaalien ja reaktiivisten happiyhdisteiden vaikutuksesta.
František Raboň

František Raboň (s. 26. syyskuuta 1983 Praha) on tšekkiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2003–2013. Hän edusti ensin tšekkiläistä PSK-joukkuetta, vuosina 2006–2011 Team HTC:ta ja kausilla 2012–2013 Omega Pharma-Quick Stepiä. Hän menestyi etenkin etappikilpailuissa ja aika-ajoissa.
Raboň voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon Euroopan-mestaruuden Moskovassa 2005. Hän voitti vuoden 2009 Tour de Romandie -kilpailussa sekä 3,1 kilometrin prologin että 14,8 kilometrin aika-ajoetapin. Vuonna 2010 hän voitti Vuelta a Murcia -etappikilpailun oltuaan paras myös aika-ajo-osuudella.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
Baltyk-Karkonosze-Tour, etapin 6 voitto
Marokon ympäriajo, etapin 9 voitto
Slovakian ympäriajo, etapin 4 voitto
Alle 23-v. EM-kilpailut, kultaa maantieajossa 
Paths of King Nikola, etapin 3 voitto
Memorial Andrzeja Trochanowskiego, voitto 
Malopolski Wyscig Gorski, etapin 1 voitto
Slovakian ympäriajo, etapin 4a (aika-ajo) voitto
Tšekin aika-ajomestaruus 
Irlannin ympäriajo, etapin 5 voitto
Vuelta a Murcia, etapin 3 (aika-ajo) voitto
Critérium International, kokonaiskilpailussa toinen
Tour de Romandie, prologin ja etapin 3 (aika-ajo) voitto
Tšekin aika-ajomestaruus 
Vuelta a Murcia, kokonaiskilpailun ja etapin 4 (aika-ajo) voitto 
Tšekin aika-ajomestaruus
Eteläntyllit

Eteläntyllit ("Thinornis") on rantalintujen lahkon kurmitsojen heimoon kuuluva lintusuku. Suvun kaksi lajia elävät Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Eteläntyllilajit:
Luterilainen kirkko Irlannissa

Luterilainen kirkko Irlannissa (iiriksi: "An Eaglais Liútarach in Éirinn", saksaksi:"Evangelisch-Lutherische Kirche in Irland") on luterilainen kirkko, joka toimii koko Irlannin saarella.
Luterilaisella kirkolla Irlannissa on erityiset välit Saksan evankeliseen kirkkoon ja enemmistö sen jäsenistä tulee saksankielisistä Euroopan maista.
Pääseurakunta sijaitsee Dublinissa. Jumalanpalvelukset pidetään pääosin saksaksi, kuukauden viimeisinä sunnuntaina englanniksi. Jumalanpalveluksia saksaksi pidetään myös Belfastissa, Castlepollardissa, Corkissa, Galwayssa, Killarneyssa, Limerickissä, Sligossa ja Wexfordissa.
Vuonna 2009 kirkolla oli 300 jäsentä.
Marunasirkku

Marunasirkku ("Artemisiospiza belli") on Yhdysvalloissa ja Meksikossa esiintyvä sirkkulien heimoon kuuluva varpuslintulaji.
Koko ja ulkonäkö.
Marunasirkun ruumiinpituus on noin 13–15 cm. Selästään se on ruskea mustin viiruin, päälaki on väriltään harmaa. Silmien ympärillä on valkoiset renkaat ja nokasta lähtee alaspäin mustat juovat. Rinta on harmahtavan valkoinen ja sen keskellä on musta täplä. Lajin pyrstö on pitkähkö ja väriltään musta, valkoisia reunoja lukuun ottamatta. Nuoret linnut ovat väritykseltään aikuisia ruskeampia ja kauttaaltaan viiruisia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Marunasirkku pesii Washingtonista Baja Californiaan ulottuvalla alueella ja Great Basinin ylänköalueella. Talveksi laji muuttaa Kalifornian, Arizonan ja Meksikon kuiville aavikkoalueille. Lajin elinympäristöä ovat kuivat pensaikot, marunoita kasvavat alueet ja talvisin myös aavikot, joilla kasvaa pensaikkoa. Marunasirkku on sopeutunut hyvin kuivuuteen ja saa tarvitsemansa veden ravinnostaan eli hyönteisistä ja mehikasveista.
Yhdysvaltain viranomaiset luokittelevat San Clement Islandilla elävän marunasirkun alalajin "A.b. clementeae" uhanalaiseksi. Laji on aikaisemmin ollut saarella hyvinkin yleinen, mutta saarelle siirretyt vuohet ovat syöneet suuren osan saaren alkuperäisestä pensaikosta. Vuohien aiheuttaman elinympäristön vähenemisen vuoksi alalajin kanta on uhanalainen.
Ravinto.
Marunasirkun ravinto koostuu pääasiassa siemenistä. Laji syö useiden ruohojen, ruokojen ja pensaiden siemeniä. Lisäksi osan ravinnosta muodostavat hyönteiset, kuten heinäsirkat, kovakuoriaiset ja muurahaiset. Poikasiaan laji ruokkii hyönteisravinnolla. Lintu etsii ravintonsa maasta. Pesimäajan ulkopuolella marunasirkut etsivät ruokaa usein suurissa parvissa.
Pesintä.
Laji tekee pesänsä maahan tai pensaikkoon. Pesimäkauden aikana voi olla kaksi tai kolmekin pesintää. Ensimmäisen pesinnän pesä sijaitsee yleensä maassa ja myöhempien pesimäkertojen pesät pensaikossa. Naarasmarunasirkku rakentaa kuppimaisen pesän risuista, ruohoista ja puunkuoren paloista. Naaras munii kolmesta neljään vaaleansinertävää pilkullista munaa. Naaras hautoo munat yksin, mutta koiras osallistuu kuoriutuneiden poikasten ruokintaan.
Systematiikka.
Geneettisen tutkimuksen perusteella marunasirkku ei ole muiden "Amphispiza"-suvun lajien lähisukulainen, ja siksi se on siirretty omaan uuteen sukuunsa "Artemisiospiza", johon lisäksi kuuluu erilliseksi lajiksi korotettu entinen alalaji isomarunasirkku "A. nevadensis".
Australiankurmitsa

Australiankurmitsa ("Peltohyas australis") on Australian kotoperäinen kahlaajalaji, joka kuuluu kurmitsojen heimoon. Se elää mantereen lounais-, etelä- ja itäosien sisämaassa. Lajin holotyypin kuvaili John Gould Australian sisäosista vuonna 1841.
Hyypät

Hyypät ("Vanellus") on rantalintujen lahkoon ja kurmitsojen heimoon kuuluva lintusuku.
Lajit.
Hyyppiin luetaan kuuluvaksi 24 lajia:
Aku Snellman

August "Aku" Snellman (3. marraskuuta 1896 Karttula – 3. syyskuuta 1961 Kuopio), taiteilijanimeltään August Sampola, oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Jere", "Veto" ja "Samuli Sala". Snellman otti käyttöön Sampola-nimen suomalaisuusaatteen innoittamana ja käytti tätä omana nimenäänkin - palaten kuitenkin myöhemmin käyttämään alkuperäistä omaa sukunimeään Snellman.
Snellmanin vanhemmat olivat torppari Simo Snellman ja Fredrika "Retriikka" o.s. Voutilainen. Snellman kävi viisi vuotta Kuopion lyseota, valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista 1919 sekä suoritti sanomalehtitutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Nuoruudessa Snellman voitti palkintoja mm. hiihdossa. Ensimmäinen puolisonsa oli laihialaissyntyinen Linda Laina Jakku (1894–1992).
Snellmanin tytär oli taidemaalari Anita Snellman. Aku Snellman harrasti vapaa-aikanaan myös akvarellimaalausta ja esimerkiksi korukirjontakäsitöitä. Taiteilijatytär sai ensiopit isältään, ja maalausta harrastettiin niin luonnon helmassa kuin mm. Porin vuosina puistossa ja myös kesäisin Uudessakaupungissa. Snellman kuitenkin aina lopulta palasi Kuopioon. Eläkepäivinään hän viihtyi kotiseudullaan Karttulassa. Snellmanilla oli taiteilijatyttären lisäksi kaksi poikaa. Heistä vanhempaa opettaja Matti Snellmania s. 1925 ja k. 2005, kiinnosti isän tavoin kiinnosti kirjoittaminen - hän kirjoitti useita näytelmiä erityisestikoulun juhliin oppilasesityksiin sekä useita luonnoksia romaaneiksi. Nuorempi poika, opettaja Ilkka Seppo Väinämö Snellman s. 1932 k.xxxx oli puolestaan perinyt isänsä visuaalisen lahjakkuuden Anita sisaren tavoin, ja hänestä kehittyi taitava lähes ammattimaninen valokuvaaja ja myös pienkaitafilmielokuvien kuvaaja. Aku Snellmanilla oli vielä toinenkin tytär toisesta avioliitosta syntynyt Helmikki Snellman, joka melko varhain avioitui Sveitsiin (Baumann).
Bryon Wilson

Bryon Wilson (s. 7. huhtikuuta 1988) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee kumparelaskussa.
Maailmancupissa Wilson kilpaili ensimmäisen kerran helmikuussa 2007. Hän on ollut kaksi kertaa toinen maailmancupin kisoissa, molemmat Suomulla joulukuussa 2009. Lisäksi hän on voittanut kultaa nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2007 ja Yhdysvaltain mestaruuskisoissa 2009. Vancouverin olympiakisoissa 2010 hän otti pronssia kumparelaskussa.
Anni Kaste

Anni Kastegren, o.s. "Lindeberg", kirjailijanimi Anni Kaste, (6. helmikuuta 1876 Nastola – 17. heinäkuuta 1961 Lahti) oli suomalainen kirjailija.
Kasteen vanhemmat olivat virkatalonvuokraaja Karl Gustaf Lindeberg ja Karoliina Kristiina Elisabeth Hymander. Kaste oli naimisissa 1896-1934 lääninkamreeri Igor (Iikka) Herman Kastegrenin (k. 1934) kanssa. 
Anni Kaste työskenteli vuodesta 1930 toimittajana ja Naisten Ääni-lehden toimitussihteerinä. Vuodesta 1940 lähtien hän asui kotikylässään Nastolan Kumialla.
Nastola-seuran 1974 pystyttämä "Anni Kasteen muistomerkki" sijaitsee hänen kotitalonsa paikalla Nastolassa Ruuhijärven ja Kumiantien risteyksessä.
Otto Tuulos

Otto Selim Tuulos (synt. Nyberg, 4. marraskuuta 1876 Nurmijärvi – 6. maaliskuuta 1931 Viipuri) oli suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja näytelmäkirjailija.
Ura.
Nurmijärven Kytäjällä torpparin perheeseen syntynyt Tuulos aloitti näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa (myöh. Kansallisteatteri) vuonna 1897, jonka ohella hän esiintyi Suomen Näyttämöllä 1902−1904, Tampereen Teatterissa 1904−1905 sekä Viipurin Näyttämöllä 1905−1923. Teatterinjohtajana Tuulos työskenteli Viipurin Näyttämöllä 1918−1923 ja Lappeenrannan teatterissa 1923−1924. Vuodesta 1926 lähtien hän Etelä-Karjalan Nuorisoseuran näyttämöohjaajana.
Tuulos kirjoitti myös kolme näytelmää, joista ensimmäinen oli vuonna 1910 valmistunut "Perisyntejä". Tuulos kuoli nopeasti edenneeseen sairauteen 54-vuotiaana maaliskuussa 1931. Hänet on haudattu Viipuriin Ristimäen hautausmaalle.
Yksityiselämä.
1900-luvun alussa Tuulos oli avioliitossa näyttelijä Anna Talman kanssa.
Everyday

Everyday on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin singlejulkaisu yhtyeen kahdeksannelta studioalbumilta "Bounce". Single julkaistiin elokuussa 2002. Single nousi kaikkein myydyimmäksi singleksi Kanadan singlelistalla. Kappaleen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja Andreas Carlsson.
Listoilla single saavutti ykkössijan Kanadassa ja Espanjassa, ja saavutti Top 10-listasijoituksia monissa muissa maissa. Single saavutti kakkossijan Japanissa, viidennen sijan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Australiassa ja seitsemännen sijan Saksassa ja Italiassa. 
Kappale ei saavuttanut suurta listahitin mainetta Yhdysvalloissa, ja korkein sijoitus Yhdysvaltojen singlelistoilla oli sija 31 "Mainstream Rock Tracks"-listalla.
Hugo Friedhofer

Hugo W. Friedhofer (3. toukokuuta 1902 San Francisco, Kalifornia – 17. toukokuuta 1981 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä.
Friedhoger aloitti orkesterisellistinä ja elokuva-alalle hän siirtyi 1929. Friedhoher oli kaikkiaan yhdeksän kertaa Oscar-ehdokkaana. Palkinnon hän sai vuoden 1946 elokuvasta "Parhaat vuodet". Muita hänen elokuviaan ovat muun muassa "Nainen ikkunassa" (1944), "Pettäjän jäljillä" ja "Mitä kovemmin he kaatuvat" (1956).
Matematiikkakonekomitea

Matematiikkakonekomitea oli tiedemiehistä ja kenraalista koostettu vuosina 1954–1960 toiminut työryhmä, joka muun muassa rakennutti Suomeen ESKO-tietokoneen vuosina 1955–1960. 
Matematiikkakonekomiteaan kuuluivat matematiikan professori Rolf Nevanlinna puheenjohtajana, fyysikko, akateemikko Erkki Laurila varapuheenjohtajana sekä muina jäseninä tähtitieteen professori Gustaf Järnefelt, todennäköisyyslaskennan tutkija Kari Karhunen, lujuusopin professori Pentti Laasonen ja sovellun matematiikan tutkija Evert Johannes Nyström. Lisäksi mukana oli Puolustusvoimien edustajana ensin tykistön kenraali Uolevi Poppius (1954–1956), myöhemmin kenraali Elof Roschier (1956–1960). 
Matematiikkakonekomitean perusti tuolloin vasta neljä vuotta toiminut Valtion luonnontieteellinen toimikunta, joka on yksi nykyisen, toimikuntamallisen Suomen Akatemian edeltäjä. Komitea oli ensimmäinen laatuaan Suomessa, ja se oli itsessään lähtölaukaus aiempaa aktiivisemmalle tieteen edistämiselle Suomessa.
Koripallon II-divisioona

II-divisioona on Suomen neljänneksi korkein sarjataso koripallossa. Kaudella 2025-2026 II-divisioonaa pelataan kolmessa lohkossa.
Joukkueet kaudella 2025–2026.
Eteläinen alue
Keskinen alue
Läntinen alue