Al-A’raf

Al-A’raf (, suom. "Kumpujen" tai "Rajamuurin suura") on Koraanin 7. suura. Se sisältää 206 jaetta ja lasketaan ajallisesti mekkalaisiin suuriin jakeita 163–170 lukuun ottamatta. Al-A´raaf, »Rajamuuri», saa nimensä jakeessa 46 esiintyvästä lauseesta: »ja rajamuureilla seisoo miehiä, jotka tuntevat jokaisen hänen tuntomerkeistään.» Hämeen-Anttilan mukaan teksti on käännetty väärin ja pitäisi kuulua "kummuilla seisoo miehiä." 
Erään selityksen mukaan nimi viittaa Paratiisin ja Helvetin erottavaan muuriin. Ne, joiden hyvät ja pahat teot ovat tasoissa, eivät pääse Paratiisiin eivätkä joudu Helvettiin vaan joutuvat seisomaan niitä erottavalla muurilla. Nämä muurilla seisovat kykenevät erottamaan kasvoja Paratiisista ja tervehtimään heitä, mutta eivät pysty liittymään heidän joukkoon, vaikka he niin haluaisivat. Lisäksi he näkevät Helvettiin ja anovat Jumalaa joutumasta sinne.
Sisältö.
Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksessa seuraavasti:
Mystiset kirjaimet.
Suura alkaa jakeella 1, joka kuuluu: "ALM" (luetaan "Alif, Lääm, Miim"). Kaikkiaan 29 suuraa alkaa mystisillä kirjaimilla, joiden merkitystä on satoja vuosia yritetty selittää. Kuusi suuraa alkaa kirjaimilla ALM: 2, 3, 29, 30, 31 ja 32.
Tabari kirjoitti 900-luvulla kirjaimista pitkän esseen, jossa hän kävi läpi erilaisia ehdotettuja ratkaisuja. Niihin kuuluivat ehdotukset, että kyseessä olisi Jumalan tai suuran nimi, Koraanin nimi, Jumalan ominaisuus, valafromula, jokaisella kirjaimella olisi oma merkitys, kyseessä on avauslause, kirjaimilla on numeroarvo, kyseessä olisi salaisuus jne. Tabari asettuu sille kannalle, että jokainen kirjain kantaa omaa merkitystään, joka koostuu useista merkityksistä, joihin kuuluvat Jumalan, nimi, hänen ominaisuutensa ja niin edelleen.
Jaakko Hämeen-Anttila asettuu valaformulan kannalle. Christoph Luxenberg etsii ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä hetkijumalanpalveluksessa (Officium) käytetyt psalmit. Kristillisissä kirkoissa hetkijumalanpalvelus koostuu edelleen psalmeista, hymneistä ja Raamatun lukukappaleista. Kun käytössä ovat yksittäiset kirjaimet, ne voisivat olla viittauksia tiettyyn psalmiin ja kirjainyhdistelmät voisivat olla lyhenteitä. ALM on Abu Musa al-Haririn mukaan lyhenne arameankielisestä lauseesta ”Herra puhui minulle” ("emar lii Maaryaa"). Lause esiintyy usein Vanhassa Testamentissa.
Varoittava kirjoitus.
Alkujakeet 2–9 toistavat Koraanissa jatkuvasti toistuvaa teemaa. Oikeauskoiset ovat Tuomiopäivänä onnellisia, vääräuskoiset saavat rangaistuksensa. Viimeisellä tuomiolla ihmisten teot punnitaan käyttämällä vaakaa, minkä jälkeen toiset tuomitaan Helvettiin, toiset pääsevät Paratiisiin (jakeet 8–9). Ajatus aritmeettisesta vaakatuomiosta, jossa hyvät teot punnitaan pahoja vastaan, on tullut Koraaniin ja islamiin Persian zarathustralaisuudesta. Tuomiopäivän vaakatuomio tunnettiin myös jo muinaisessa Egyptissä. 
Aadamin tarina.
Aloitusta seuraavat jakeet 10–25 kertaavat Aadamin tarinan, joka esitettiin jo "Lehmän suurassa" (numero kaksi). 
Muita profeettoja.
Jakeissa 59–93 kerrotaan Nooan, Huudin, Salihin, Lootin ja Shu'aibin tarinat.
Mooseksen tarina.
Jakeet 103–162 on omistettu Mooseksen tarinalle. Jakeessa 157 kerrotaan "kansan parista nousseesta profeetasta", josta löytyy maininta "Toorassa ja Evankeliumissa" ("tawrāt" ja "injīl’"). Tämä on Koraanin ainoa kohta, jossa nämä kaksi kirjaa mainitaan näillä nimillä. Jakeen on Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan tulkittu viittaavan Muhammediin, vaikka tätä ei kohdassa mainitakaan, eikä hän esiinny Toorassa tai Uuden Testamentin evankeliumeissa. 
"Profeetta" esiintyy Koraanissa yhteensä 43 kohdassa ja "Jumalan lähettiläs" eri muunnelmin yli kolmesataa kertaa. Sana "muhammad" esiintyy neljä kertaa.