tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valentina Cortese

Valentina Cortese () oli italialainen näyttelijä. Hän oli vuonna 1975 ehdolla parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "Amerikkalainen yö" (1973).
Cortese teki ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1940, ja vuonna 1948 hän teki läpimurtoroolinsa Riccardo Fredan elokuvassa "Kurjat". Seuraavana vuonna Cortese esiintyi brittiläisessä elokuvassa "Lasivuori", minkä ansiosta hän sai myös rooleja yhdysvaltalaisissa elokuvissa. Cortese solmi vuonna 1948 sopimuksen 20th Century Foxin kanssa. Yhdysvalloissa hän näytteli muun muassa elokuvissa "Malaya" (1949), "Varkaiden markkinat" (1949), "Minä pelkään häntä" (1951) ja "Paljasjalkakreivitär" (1954).
Cortesen oli aktiivinen Yhdysvaltojen lisäksi myös Euroopassa, missä hänen tuotantoihinsa kuuluvat muun muassa "Pikku ystävättäriä" (1955), "Veli aurinko, sisar kuu" (1972), minisarja "Jeesus Nasaretilainen" (1977) ja "Paroni von Münchhausenin seikkailut" (1988). Cortesen viimeinen yhdysvaltalainen elokuva oli vuonna 1980 ilmestynyt "Tropiikin sudet". Euroopassa hän jatkoi uraansa vielä tämänkin jälkeen.
Cortese oli vuosina 1951–1970 naimisissa Richard Basehartin kanssa. Myös poika Jackie Basehart on näyttelijä.
Allan Korpi

Allan Arvo Korpi (15. helmikuuta 1928 Oulu – 5. kesäkuuta 2001 Pälkäne) oli suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän oli Suomen ensimmäisiä ammattimaisia ravivalmentajia, joka saavutti yli 50 vuotta kestäneellä urallaan muun muassa kolme ravikuninkuutta.
Ura.
Korpi aloitti työskentelyn hevosten parissa jo nuorena kotikaupungissaan Oulussa. Lahdenperän ja Heinäpään kaupunginosissa asunut Korpi toimi muun muassa hevoskauppiaana ja ajoi ensimmäisen ravilähtönsä vuonna 1946. Ensimmäisen ravikuninkuutensa hän saavutti vuonna 1965 Puhemiehellä. Vuosikymmenen lopussa Korpi muutti valmentajaksi Loviisaan ja myöhemmin 1970-luvulla ratavalmentajaksi Forssan Pilvenmäen raviradalle. Vuosina 1983 ja 1985 hän voitti ravikuninkuuden Vireenillä. 
Suomen Hippoksen vuonna 1977 aloittaman ATK-tilastoinnin jälkeen Korpi ajoi ohjastanajanuransa päättymiseen vuoteen 1998 mennessä yli 10 000 ravilähtöä, joissa hän saavutti 901 voittoa. Kaikkiaan Hippos ilmoittaa Korven voittojen määräksi 1 699.
Korpi kuoli sairauskohtaukseen kotonaan Pälkäneellä 73-vuotiaana kesäkuussa 2001. Hänet on haudattu Forssan hautausmaalle. Vuodesta 2020 lähtien Forssa Pilvenmäellä on järjestetty kylmäverisille tarkoitettu Allan Korven Muistoajo.
Perhe.
Allan Korven pojat Pekka, Heikki ja Ilkka Korpi ovat myös menestyneitä raviurheilijoita. Hänen tyttärensä Hanna-Maria Korpi toimii ammattilaisena ratsastuksen parissa. Nuorin tytär Nina-Jasmin Korpi on malli sekä gemmologi.
Oracle Arena

Oracle Arena, (Käytetään myös nimityksiä Oakland Coliseum Arena, Oakland Arena, Arena in Oakland, The New Arena) alun perin Oakland-Alameda County, on alun perin vuonna 1966 rakennettu areena Oaklandissa, Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Se oli pitkään vanhin käytössä oleva halli NBA:ssa. 
Oracle Arena oli NBA-seura Golden State Warriorsin kotiareena vuoteen 2019 asti, kunnes se muutti San Francicon puolelle uuteen Chase Centeriin. Aiemmin hallissa ovat pelanneet mm. NHL:n California Golden Seals (1967-1976), MISL I:n Golden Bay Earthquakes (1982-1983), RHI:n Oakland Skates (1993-1995) ja NCAAB:n California Golden Bears (osa-aikaisesti 1966-1997, kokonaan 1997-1999). Hallin rakentaminen maksoi 121 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. 
Viimeisin urheilujoukkue joka on käyttänyt hallia on "Indoor Football leaguen" Oakland Panthers, joka kuitenkin siirtyi 2022 toisaalle. Tällä hetkellä halli ei ole urheilukäytössä ja sen tulevaisuus on epävarma.
Sam Mitchell

Samuel E. Mitchell Jr. (s. 2. syyskuuta 1963 Columbus) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut koripalloilija ja valmentaja.
Ura.
Mitchell pelasi yliopistokoripalloa Mercerin yliopistossa neljä vuotta. Houston Rockets varasi hänet kolmannella kierroksella, mutta Mitchellin NBA-ura alkoi vasta neljä vuotta myöhemmin, jolloin hän siirtyi Minnesota Timberwolvesiin. Ensimmäisellä kaudella Mitchell teki pisteitä keskimäärin 12,7 ottelua kohden, mutta kausi 1990–1991 oli tilastojen valossa hänen parhaansa, sillä Mitchell teki 14,6 pistettä ottelua kohden. Mitchell lopetti pelaajauransa vuonna 2002 pelattuaan kolmetoista kautta NBA:ssa. Kaudesta 2004–2005 lähtien Mitchell toimi Toronto Raptorsin päävalmentajana, jota valmennettassa hänet valittiin kauden 2006–2007 ksi. Mitchell ehti toimia Raptorsin valmentajana viisi kautta ennen potkujaan joulukuussa 2008. Kaudella 2015–2016 hän toimi Minnesota Timberwolvesin päävalmentajana noustuaan apuvalmentajan paikalta Flip Saundersin tilalle tämän heikentyneen terveyden vuoksi.
Operaatio Fastlink

Operaatio Fastlink oli internetissä tapahtuvaa tekijänoikeuden alaisen materiaalin luvatonta levitystä eli niin sanottua piratismia vastaan suunnattu kansainvälinen viranomaisoperaatio. Se suoritettiin Yhdysvaltain liittovaltion poliisin johdolla, ja maan oikeusministeriö nimesi sen kohteiksi muun muassa tietokone- ja konsolipelejä levittävät ryhmät Class, Echelon, Fairlight, Kalisto ja Project X sekä musiikkia levittävän Apocalypse Production Crew'n (APC). 
Operaatio käynnistyi huhtikuussa 2004. Yhdysvaltain oikeusministeriön julkaiseman lehdistötiedotteen mukaan ensimmäisen vuorokauden aikana suoritettiin yli 120 etsintää Yhdysvalloissa ja noin kymmenessä muussa maassa, joista suurin osa Euroopassa. Samalla takavarikoitiin yli 200 tietokonetta, joista 30 erilaisia palvelimia, sekä arviolta ainakin 50 miljoonan dollarin arvosta kopioitua tekijänoikeuden alaista materiaalia. Ensimmäinen operaation myötä myöhemmin pidätetyistä ja tekijänoikeusrikkomuksesta syytteeseen asetetuista henkilöistä myönsi syyllisyytensä Singaporessa elokuussa 2004. Maaliskuuhun 2009 mennessä jutussa oli tuomittu kymmeniä henkilöitä.
RMS Alaunia (1913)

RMS Alaunia oli Cunard Linen omistama höyrylaiva. Laiva rakennettiin Scotts Shipbuilding and Engineering Companyn telakalla Greenrockissa. "Alaunian" sisaraluksia olivat "Andania" ja "Aurania". Sen vesillelasku tapahtui 9. kesäkuuta 1913, ja neitsytmatkansa se teki 27. joulukuuta 1913. "Alaunian" matkustajakapasiteetti oli 2 060 matkustajaa. 
Ensimmäisessä maailmansodassa "Alaunia" toimi kanadalaisten sotilaiden joukkojenkuljetusaluksena. 19. syyskuuta 1916 laiva upposi matkalla Lontoosta New Yorkiin osuttuaan merimiinaan Hastingsissa, East Sussexissa. Kaikki 163 matkustajaa saatiin pelastettua. Onnettomuudessa kuoli kaksi miehistön jäsentä.
Lammi (Somero)

Lammi on kylä Somerolla, Paimionjoen vesireittiin kuuluvan, Hirsjärveä ja Kirkkojärveä yhdistävän Someronjoen eteläpuolella. Kylä on osa Someron keskustaajamaa, ja sen naapurikyliä ovat Joensuu pohjoisessa ja Harju etelässä. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 441, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron neljänneksi suurimman kylän heti Joensuun, Jaatilan ja Pappilan jälkeen.
Historiallisesti Lammi on ollut samaa isonjaon jakokuntaa viereisen Harjun kylän kanssa ja kylään 1800-1900-luvuilla muodostunut taajama-asutus liittyy Someron keskustaajaman eteläosan Someronjoen eteläpuolella Kirkonmäkeen Harjun ja Lammin kylissä. Lammin historiallinen kylätontti, jolla vieläkin on Lammin kylän Laurilan kantatalo, on sijainnut nykyisten Härkäläntien ja Hirveläntien risteyksessä, ja sitä vastapäätä Hirveläntien varrella on myös Someron vanha paloasema, jonka yläkerrassa toimi vuoteen 1976 Someron kunnantoimisto.
Vieressä ovat uusi paloasema ja Seurakuntakeskus.
Uudempaa taajama-asutusta Lammin kylässä edustaa Lamminniemen asuinalue Someronjoen varressa Helsingintien pohjoispuolella. Lamminniemessä toimii alkujaan sotaveteraanien kuntoutuspalveluita tarjoamaan perustettu Lamminniemi-koti ja nykyään kesäteatterikäytössä oleva Havuharjun tanssilava. Kylän halki kulkee Helsingintie (kantatie 52), jossa kylän kohdalla sijaitseva Lammin mäki mainitaan Rauli Badding Somerjoen kappaleessa "Bussi Somerolle".
Laajennusvaraus

Laajennusvaraus () on lähinnä Pohjois-Amerikan urheilusarjoissa käytettävä varaustilaisuus, joka järjestetään silloin, kun sarjaan liittyy uusia joukkueita. Laajennusvarauksessa sarjaan liittyvät joukkueet keräävät itselleen pelaajia sarjan muista joukkueista. Tilaisuudesta riippuen muilla joukkueilla on kuitenkin oikeus suojata tietty määrä omia pelaajiaan, joten uudet joukkueet eivät pysty keräämään itselleen kaikkia parhaita pelaajia. Laajennusvarauksen huonona puolena pidetään sitä, että uusilla seuroilla kestää usein vuosia päästä samalle tasolle muiden seurojen kanssa.
Laajennusvaraus NHL:ssä.
NHL:ssä laajennusvaraus on järjestetty kolmetoista kertaa, viimeksi vuonna , kun Seattle Kraken liittyi uutena seurana NHL:ään kaudelle 2021–2022. Laajennusvarauksessa muut seurat saivat suojata pelaajistaan seitsemän hyökkääjää, kolme puolustajaa ja yhden maalivahdin tai kahdeksan kenttäpelaajaa (puolustajaa/hyökkääjää) ja yhden maalivahdin.
Laajennusvarausten lisäksi NHL:ssä on järjestetty kahdesti niin sanottu hajaannusvaraus. Vuonna Cleveland Barons sulautettiin Minnesota North Starsiin, jolloin sarjan viisi huonointa seuraa saivat halutessaan valita yhden pelaajan yhdistyneistä seuroista. Vuonna ympyrä sulkeutui, kun Minnesota North Stars jakautui kahdeksi seuraksi: Minnesota North Stars ja San Jose Sharks. Hajaannusvarauksessa Minnesotan tuli suojata 14 kenttäpelaajaa ja kaksi maalivahtia. Suojaamatta jääneiden pelaajien joukosta San Josen tuli valita vastaavasti 14 kenttäpelaajaa ja kaksi maalivahtia. Kun valinnat oli tehty, valitsivat molemmat seurat vielä vuorotellen Minnesotan suojaamattomia pelaajia. Tämän jälkeen seurasi vielä laajennusvaraus, jossa sekä San Jose Sharks että Minnesota North Stars saivat kumpikin valita yhteensä kymmenen pelaajaa muista NHL-seuroista, yhden kustakin.
Best of Both Worlds Concert

Hannah Montana &amp; Miley Cyrus: Best of Both Worlds Concert on yhdysvaltalaisen näyttelijä-laulaja Miley Cyrusin ensimmäinen livealbumi. Albumi äänitettiin vuonna 2007 hänen ensimmäisen kiertueensa "Best of Both Worlds Tour" aikana. Kyseinen albumi sisältää seitsemän kappaletta, joissa Cyrus esiintyy Hannah Montanan roolihahmossa ja toiset seitsemän omana itsenään, Miley Cyrusina. Albumi sisältää live CD:n ja bonus filmausmateriaalia kiertueesta DVD:nä. Latinalaisessa Amerikassa se sisälsi myös julisteen, jossa oli kuva molemmilla puolilla. Albumi sijoittui sijalle 3 Yhdysvalloissa. Albumista oli myös paljon sekaannusta, että onko albumi elokuvan soundtrack. Lopulta se julkaistiin elokuvan soundtrack-levynä.
Mainostaminen.
Albumin ensimmäinen single "Rock Star" julkaistiin tammikuussa 2008, jonka tarkoituksena oli mainostaa 3D - elokuvaa.
RMS Antonia

RMS Antonia oli Cunard Linen omistama höyrylaiva. Laiva rakennettiin Vickersin telakalla Barrow-in-Furnessissa. "Antonia" teki neitsytmatkan Lontoosta Montrealiin 15. kesäkuuta 1922.
Toisen maailmansodan aikana "Antonia" oli joukkojenkuljetusaluksena. Britannian meriministeriö osti laivan vuonna 1942 ja muutti sen korjausalus "HMS Waylandiksi". Laiva romutettiin vuonna 1948.
Someron kirkkoympäristö

Someron kirkkoympäristö Someron Kirkonmäellä on yksi Museoviraston vuonna 2009 määritelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kirkkoympäristön muodostavat vuonna 1859 valmistunut, lääninarkkitehti Georg Theodor von Chiewitzin suunnittelema punatiilinen Someron kirkko; vuonna 1931 valmistunut, arkkitehti Rafael Blomstedtin suunnittelema klassistinen, 2000-luvun asussaan punamullalla maalattu Someron vanha seurakuntatatalo; 1950-luvulla valmistunut siunauskappeli; Someron vanha hautausmaa; sillä sijaitsevat todennäköisesti 1480-luvulta peräisin oleva keskiaikainen Someron kivisakaristo ja vuodelta 1779 peräisin oleva kellotapuli, josta torniosa purettiin vuonna 1864; sekä hautausmaata vastapäätä Härkäläntien varressa, Kirkkojärven rannassa seurakunnan vanhat lainamakasiinit, joista vanhempi on vuodelta 1758 ja nuorempi vuodelta 1828.
Identiteetti ja väkivalta

Identiteetti ja väkivalta () on Amartya Senin vuonna 2006 ilmestynyt teos. Teoksen on suomentanut Jussi Korhonen, ja se on ilmestynyt 2009 Basam Booksin kustantamana.
Sisältö.
Sen esittää teoksessaan ajatuksen, että kulttuuri ei määritä identiteettiä. Talouden kehityksen erot ja poliittiset konfliktit eivät hänen mukaansa johdu kulttuurista. Hän torjuu maahanmuuttokeskusteluja leimaavan käsityksen, että uskonto ja kulttuuri tekisivät ihmisistä samanlaisia. Myös monikulttuurisuuden puolustajat sortuvat hänen mukaansa tähän väärään oletukseen.
Amartya Sen torjuu käsityksen, että olisi olemassa esimerkiksi jokin ”länsimainen kulttuuri”. Hänen näkemyksensä mukaan ongelmat liikkuvat yksilötasolla ja ihmiset ovat kaikkialla hyvin monella tavalla erilaisia. Hän on sitä mieltä, että ihmisen identiteetti kutistetaan, jos sitä halutaan rajata vain kulttuurilla ja uskonnolla. Tällaista kutistunutta identiteettiä hän nimittää singulaariseksi identiteetiksi, joka altistaa kiihotukselle ja väkivallalle. Siihen perustuu muun muassa ihmisten värväys terrorin työkaluiksi. Uskonnon asemaa ei pidä korostaa kutsumalla esimerkiksi islamin edustajiksi maltillisia imaameja, sillä näin nostetaan kansalaisten ja valtiovallan väliin välikäsi. Hän ei myöskään hyväksy uskonnollisia kouluja, jotka kahlitsevat lapset ennen kuin he itse voivat valita.
Vastaanotto.
"Turun Sanomissa" kriitikko Kari Hukkila määrittelee teoksen puheenvuoroksi, sillä hänen mukaansa se rajaa monia ulottuvuuksia ulkopuolelle. Hän nostaa esimerkeiksi antisemitismin ja islaminvastaisuuden, joiden määrittely identiteetiksi luo maaperää vainolle.
Kristallivankila

Kristallivankila on Robin Jarvisin kirjoittama fantasiaromaani. Teos on "Deptfordin hiirten seikkailuja" -sarjan toinen osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 1989 ja Osmo Ryytyn tekemä suomennos vuonna 2000. Robin Jarvis on kuvittanut kirjan itse, ja tämä alkuperäiskuvitus on myös kirjan suomennoksessa.
Tarina.
Hiirineito Audrey Brown joutuu vanhan rottarouva madame Akkikujun mukana maaseudulle. Hiiriyhteisössä sattuu outoja kuolemantapauksia. Peltohiiri Alice on kateellinen kauniille Audreylle ja koettaa vierittää syyn ikävistä tapahtumista tämän niskaan. Yhteisössä alkavat levitä huhut, joiden mukaan Audrey veljeilee pimeyden voimien kanssa.
Michael von der Heide

Michael von der Heide (s. 16. lokakuuta 1971 Sveitsi) on sveitsiläinen muusikko, laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa 2010 kappaleella "Il pleut de l’or", mutta ei päässyt kilpailun semifinaalista jatkoon. 
Hän osallistui vuonna 1999 Saksan euroviisukarsintoihin kappaleella "Bye Bye Bar" ja sijoittui 5. sijalle.
Kosmos 60

Kosmos 60 () oli Neuvostoliiton Luna-ohjelmaan kuulunut epäonnistunut kuuluotain joka lähettiin matkaan Baikonurin avaruuskeskuksesta 12. maaliskuuta 1965. Kosmos 60 oli edeltävän Luna 4-luotaimen tavoin E-6 sarjan kuuluotain. Luotaimen oli tarkoitus tehdä pehmeä laskeutuminen Kuun pinnalle mutta oikosulku ohjausjärjestelmässä jätti luotaimen matalalle maata kiertävälle radalle. Ilmakehän kitka pudotti luotaimen viisi päivää myöhemmin 17. maaliskuuta. Epäonnistumisen salaamiseksi luotaimelle annettiin Kosmos-sarjan satelliittitunnus eikä luotaimen todellista tehtävää myönnetty julkisesti.
Kosmos 60 laukaistiin ensin matalalle maata kiertävälle radalle josta Blok-L rakettivaiheen oli tarkoitus kiihdyttää luotain kohti kuuta. Oikosulku I-100 ohjausjärjestelmän invertterissä esti kuitenkin rakettimoottorin käynnistymisen. Kosmos 60:n paino oli Blok-L vaihe mukaan lukien 6530 kg ja pelkän luotaimen 1600 kg. Kiertoradan alin piste oli aluksi 195 kilometrin korkeudella ja ylin piste 248 kilometrin korkeudella kiertoajan ollessa 88,90 minuuttia. Luotain ehti tehdä joitakin mittauksia gammasäteilyn voimakkuudesta ennen kuin ilmakehän kitka pudotti luotaimen viisi päivää myöhemmin.
Intian niemimaa

Intian niemimaa eli Etu-Intia on maantieteellinen Euraasiassa Intian tektonisella laatalla sijaitseva alue, keskisessä Etelä-Aasiassa, joka rajoittuu pohjoisessa Himalajan vuoristoon, lännessä Hindukuš-vuoristoon, idässä Chin Hills -vuoristoon ja etelässä Intian valtamereen. Arabianmeri on lounaassa ja Bengalinlahti kaakossa. Intian lisäksi niemimaan alueella sijaitsevat Pakistanin, Bangladeshin, Nepalin sekä Bhutanin valtiot ja sen edustalla Malediivien sekä Sri Lankan saarivaltiot. Alueen kokonaispinta-ala on noin 4,4 miljoonaa neliökilometriä, joka on noin 10 prosenttia Aasian maanosan ja 2,4 prosenttia maapallon maapinta-alasta.
Gorge

Gorge () oli kreikkalaisessa mytologiassa Oineuksen ja Althaian tytär ja Andraimonin puoliso. Kun Artemis muutti veljeään Meleagrosta surevat sisaret helmikanoiksi, ainoastaan Gorge ja Deianeira säästyivät.
Apollodoroksen mukaan Gorge synnytti Tydeuksen omalle isälleen, ja hänen poikansa Thoas johti Aitolian alukset Troijaa vastaan.
Gorge oli myös yhden danaideista nimi.
Evelyn Waugh

Arthur Evelyn St. John Waugh ['iːvlɪn 'sɪndʒən 'wɔː] (28. lokakuuta 1903 – 10. huhtikuuta 1966) oli englantilainen kirjailija, joka kirjoitti satiirisia, tumman huumorin sävyttämiä romaaneja. Hän julkaisi kaikkiaan 16 romaania ja lisäksi matkakertomuksia ja elämäkertoja. Hänen romaanistaan "Mennyt maailma" ("Brideshead Revisited", 1945) sovitettiin 1980-luvulla suosittu samanniminen televisiosarja.
Waugh opiskeli Oxfordin yliopistossa mutta ei suorittanut tutkintoa. Hän siirtyi opettajaksi yksityiskouluihin ja sai siitä aineistoa ensimmäiseen humoristiseen romaaniinsa. Vuonna 1930 Waugh kääntyi katolilaiseksi, mikä vaikutti hänen myöhempään tuotantoonsa, varsinkin sodan aikana kirjoitettuun "Mennyt maailma" -teokseen, jonka tyyli poikkeaa selvästi aiemmista satiireista. Teos sai osin ristiriitaisen vastaanoton: sitä on ylistetty yhdeksi 1900-luvun hienoimmista romaaneista, mutta myös arvosteltu poliittisista ja uskonnollisista syistä.
Toisen maailmansodan aikana Waugh palveli Afrikassa, Kreetalla ja Jugoslaviassa ja sai tästä myös aiheita trilogiaansa "Sword of Honour".
Kartanonkylän kartano

Kartanonkylän kartano sijaitsee Kartanonkylässä Ypäjällä Lounais-Hämeessä. 
Varhaiset vaiheet.
Kartanonkylä oli vuoteen 1792 osa Portaan hallintopitäjän Jokioisten neljänneskunnasta muodostettua Jokioisten kartanoa. Vuonna 1792 Kartanonkylän ja siihen kuuluneiden tilojen omistajaksi tuli ruotsin kuninkaan Kustaa III:n sotapäällikkö Dominicus Julius Pinello, jonka poika oli kirjailija N. H. Pinello, Turussa sijaitsevan ravintola Pinellan perustaja. Pinellon jälkeen kartanoa omisti vuosina 1825–1866 pietarilainen liikemies ja valtioneuvos Peter von Ganger ja vuodesta 1866 vuoteen 1913 Collinin suku. Vuonna 1915 kartano tuli jälleen Jokioisten kartanon yhteyteen, ja Jokioisten kartanon omistajan Alfred Kordelinin kuoltua vuonna 1917 molempien kartanoiden omistajaksi tuli Suomen valtio.
Omistajat.
Kartanonkylän kartanon omistajia vuodesta 1792 olivat:
Maaomaisuus.
Maaomaisuutena Kartanonkylän kartano kattoi paitsi Kartanonkylän, myös viereiset Levän ja Perttulan kylät Perttulan kappelissa ja myöhemmin Ypäjällä, joiden talot samaan tapaan kuin Jokioisten kartanossa olivat erilaisissa suhteissa kartanoon joko perintörälssi-, sukuoikeus- tai rälssi- eli lampuotitiloina.
Suomen itsenäistyttyä näistä ja suoraan kartanolle kuuluneista maista sekä talojen ja kartanon torpista muodostettiin suuri määrä itsenäisiä tiloja. Tässä prosessissa oli keskeinen asema Jokioisten kartanon hoitokunnan jäsenenä toimineella E. Y. Pehkosella. Maita jäi kuitenkin runsaasti vielä myös valtiolle sekä Kartanonkylän pääkartanossa että Saarikon sivutilalla Levän kylässä, ja yhdessä Jokioisten kartanoon jo ennen vuotta 1915 kuuluneiden Ypäjän Palikkalan ja Varsanojan kyliin kuuluneiden alueiden kanssa valtion maaomaisuus Ypäjällä vuonna 1941 oli vielä yli 2 000 hehtaaria. 
Siirtoväen asuttamisessa 1940-luvulla lunastettiin maanhankintalain mukaisissa lunastustoimituksissa peltoa lähes 1 100 hehtaaria ja metsää noin 1 400 hehtaaria, ja uusia tiloja muodostettiin Ypäjän alueella yhteensä 455, joista suurin osa erotettiin valtion maista. Näitä asutusalueita olivat Kartanonkylän kartanon entisillä tiluksilla muun muassa Levän Saarikko ja Perttulan Kuusjoenkulma sekä ennen vuotta 1915 Jokioisten kartanoon kuuluneissa kylissä Varsanoja ja Palikkalan Vähäsuo. Tämän jälkeen valtion omistukseen jäi enää Kartanonkylän päätilan maita Kartanonkylässä.
Valtion hevoslaitokset.
Valtion omistuskaudella Kartanonkylään perustettiin valtion hevossiittola ja sinne siirrettiin vuonna 1933 Lappeenrannasta puolustuslaitoksen ratsukoulu ja hevosvarikko. Vuonna 1937 näiden yhteyteen perustettiin vielä valtion hevosjalostuslaitos, ja alueella ehtivät toimia myös puolustusvoimien koiratarha ja sotakoirakoulu. Nykyään näiden valtion hevosalan laitosten toimintaa Kartanonkylässä jatkavat Ypäjän hevosopisto ja MTT:n hevostutkimus. 2006 kartanon vanhan viljamakasiinin tiloihin perustettiin Suomen Hevosurheilumuseo. Vuonna 2009 Museovirasto määritteli hevoslaitosten alueen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Kartanonkylä

Kartanonkylä on kylä Ypäjällä Ypäjän kirkonkylän itäpuolella ja Loimijoen pohjoispuolella. 
Kylässä sijaitsee vuodesta 1918 Suomen valtiolle kuulunut Kartanonkylän kartano, johon on kuulunut alueita myös muista Ypäjän kylistä. Kartanonkylän kartano, johon vielä 1900-luvun alussa kuului koko Kartanonkylän kylä, oli vuoteen 1792 ja uudestaan vuodesta 1915 osa Lounais-Hämeessä usean pitäjän alueelle ulottunutta Jokioisten kartanoa, jonka alue vieläkin tunnetaan paikallisesti Jokiläänin nimellä. 1930-luvulta alkaen kartanossa toimi valtion hevosalan laitoksia, joihin kuuluivat muun muassa puolustuslaitoksen hevoshuoltokoulu, Valtion hevossiittola (myöhemmin Valtion hevosjalostuslaitos) ja hevostalouskoulu. 2000-luvulla näiden toimintaa jatkavat kartanon tiloissa Ypäjän hevosopisto ja MTT:n hevostutkimus. 
Nykyiseen Kartanonkylään kuuluvat myös hävinneet Vilolan ja Somiskalan kylät, jotka liitettiin Kartanonkylän kartanoon.
Kuvitteellisten olentojen kirja

Kuvitteellisten olentojen kirja () on Jorge Luis Borgesin yhdessä Margarita Guerreron kanssa kirjoittama ja toimittama kirja. Teos ilmestyi ensimmäisen kerran Argentiinassa vuonna 1957 nimellä "Manual de zoología fantástica". Laajempi laitos ilmestyi 1969 nimellä "El libro de los seres imaginarios". Sari Selanderin suomennos ilmestyi 2009 Teos-kustantamon Baabel-sarjassa. 
Kirja esittelee hakusanamuodossa erilaisia outoja olentoja vanhojen bestiarioiden tapaan. Vaikka vain muutama olennoista on Borgesin itsensä keksimiä (kuten musteapina), aiheen lähestymistapa on kaunokirjallinen ja absurdi. Teoksessa näkyvät Borgesin koko tuotannolle ominaiset piirteet: esseistinen tyyli, fantasian käsittely sekä eri kansojen kirjallisuuteen ja tarustoon viittaava ajattelu. Esipuheessa Borges sanoo, että ”jokainen uusi painos on alku tuleville laitoksille, joita mahdollisesti syntyy ääretön määrä”. Tätä myötäillen osa teoksesta on ikään kuin jätetty keskeneräiseksi.
Vastaanotto.
"Kumppani"-lehden arvostelijan Silja Ylitalon mukaan kirjan sisältöön kannattaa tutustua ”vähän kerrassaan, valtavaa tietomäärää sulatellen ja ihmismielen loputtomasta kekseliäisyydestä nauttien”.
Riina Laurila

Riina Laurila (myös Aalto, Laurila-Castrén s. 17. tammikuuta 1974 Pori) toimi Suomen Kansallisbaletin tanssijana 1992–2018. Päätehtävät: Don Quijote (Bart/Petipa), Kitri. La Bayadere (Makarova/Petipa), Gamzatti. Hän on esiintynyt lukuisissa solistitehtävissä, sekä "corps de ballet" -tehtävissä ja ansainnut huomiota erityisesti komediennena sekä dramaattisena näyttelijättärenä. Näytäntökauden 2000-2001 Riina Laurila työskenteli taikuri Markku Karvon näyttämöassistenttina Lidó de Paris -kabareessa, Ranskassa. 
Riina Laurila on edustanut Suomea kansainvälisissä balettikilpailussa: Pariisi 1992, EBU Tukholma 1993, Jackson 1994, Helsinki 1995. Hän on saanut apurahoja ja stipendejä lukuisilta organisaatioita: Pro Dance 1993, Porin Kaupunki 1994, Suomen Kulttuurirahasto 1995, Philip Morris 1996, Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto 1998, Suomen Kansallisoopperan tukirahasto 2004. Riina Laurila on tehnyt koreografioita Suomen Kansallisoopperassa ja baletissa: Draamaa ja Romantiikkaa 1997, Orion 2006, Mustatakkinen Mies 2006, Elämää 2011. 
Suomen teatterijärjestöjen keskusliitto myönsi Riina Laurilalle Suomen näyttämötaiteen kultaisen ansiomerkin vuonna 2018. 
Riina Laurila on valmistunut teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2021. Hänet vihittiin papiksi Turun tuomiokirkossa 21.11.2021.
Valtio (romaani)

Valtio () on Terry Pratchettin vuonna 2008 ilmestynyt nuortenkirja. Teos oli Mythopoeic-palkintoehdokkaana vuonna 2009.
Tarina.
"Valtio" on kertomus 1800-luvun vaihtoehtoisesta historiasta. Tapahtumat sijoittuvat Suurelle Eteläiselle Valtamerelle, toiseen universumiin jossa päähenkilö Maun kotikylä tuhoutuu tulivuoren purkauksen aiheuttaman hyökyaallon seurauksena. Mau on samaan aikaan Poikien saarella suorittamassa aikuistumisriittiään, ja kun hän palaa kotisaarelleen, hän huomaa kaiken tutun kadonneen. Aalto on hukuttanut alleen talot ja ihmiset. Mau on heimonsa ainoa eloonjäänyt. 
Saarella on kuitenkin Maun lisäksi myös toinen asukas: haaksirikkoutuneen laivan matkustajana ollut Englannin kuninkaan sukulaistyttö Daphne. Maulla ja Daphnella ei ole yhteistä kieltä ja toisen tavat vaikuttavat aluksi hyvin omituisilta. Alun vaikeuksista huolimatta nuoret alkavat pikkuhiljaa ymmärtää toisiaan ja alkavat rakentaa saarelle uutta. Saaren rantaan ajautuu myös muita hyökyaallosta selvinneitä. Uuden valtion luominen ei suju ongelmitta, kun on päätettävä kuka sitä johtaa ja kenen jumaliin uskotaan. Lisäksi saaren asukkaita uhkaavat kapinalliset merimiehet sekä kannibaalit.
Tokseus

Tokseus () oli kreikkalaisessa mytologiassa Thestioksen poika ja yksi Kalydonin metsästykseen osallistuneista Kreikan varhaisista sankareista. Hän ajautui riitaan sisarenpoikansa Meleagroksen kanssa sen jälkeen, kun tämä oli antanut karjun vuodan ja pään palkinnoksi sen kaatamisesta rakastamallaan naiselle, Atalantelle. Syntyneen kiistan lopuksi Meleagros surmasi sekä Tokseuksen että tämän veljen Pleksippoksen.
Charlie Christensen

Charlie Christensen (s. 1958 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä. Hän piirsi "Aarne Ankka" -sarjakuvaa vuosina 1983–1995.
Christensenin ensimmäinen sarjakuva "Häng med på party" julkaistiin vuonna 1979 "Svenska Serier" -lehdessä. Ensimmäinen "Aarne Ankka" julkaistiin "TreNioNio"-lehdessä vuonna 1983. Vuonna 1987 sarjakuva siirtyi "Metalarberaten"-lehteen, jossa se ilmestyi vuoteen 1993. 
Walt Disney Company uhkasi haastaa Christensenin oikeuteen johtuen Aarne Ankan ja Aku Ankan yhtäläisyyksistä, jolloin Christensen muutti hahmon ulkonäköä ja sarjakuva jatkui. Hän käytti "Aarne Ankkaa" piirtäessään pseudonyymiä Alexander Barks, joka oli kunnianosoitus Carl Barksille. Barksin lisäksi hän on saanut vaikutteita Franquinilta, Moebiukselta ja Muñozilta.
Christensenin muita sarjakuvia ovat muiden muassa "Odilou", joka kertoo vallankumouksen jälkeisestä Venäjästä, sekä "Konrad K". Hän on myös tehnyt Patric Nyströmin kanssa sarjakuvaversion Frans G. Bengtssonin kirjasarjasta "Orm Punainen".
Kauneuden valta

Kauneuden valta () on Isabel Coixetin ohjaama elokuvasovitus Philip Rothin romaanista "The Dying Animal". Elokuvan pääosissa esiintyvät Ben Kingsley ja Penélope Cruz.
Helsingin Sanomien Nyt-liitteen kriitikot valitsivat "Kauneuden vallan" vuoden 2009 kymmenen parhaan elokuvan joukkoon.
Juoni.
David Kepesh (Kingsley) on ikääntyvä kulttuurin ja kirjallisuuden opettaja nimettömäksi jäävässä mutta arvostetussa yliopistossa New Yorkissa. Hän on eronnut vaimostaan ajat sitten, pitää avioliittoa omalta osaltaan virheenä ja on etääntynyt lääkärinä toimivasta pojastaan Kennystä (Peter Sarsgaard). Davidillä on parikymmentä vuotta ollut vapaa suhde Carolinen (Patricia Clarkson) kanssa, joka oli alun perin hänen opiskelijansa kuten monet muutkin hänen lyhytaikaisista suhteistaan. 
Tällä kertaa David ihastuu taas upeaan naisopiskelijaan Consuela Castilloon (Penélope Cruz). Tunne on molemminpuolinen ja johtaa nopeasti syvään suhteeseen. Kepeshin paras ystävä, Pulitzer-palkittu runoilija George (Dennis Hopper) neuvoo pitämään seksikumppanit ja keskustelukumppanit erillään, mutta Kepesh joutuu naisen pauloihin totaalisesti. Consuela yrittää saada Davidia tapaamaan kuubalaista sukuaan, ja tämä suostuu lopulta tulemaan hänen valmistujaisiinsa. Viime hetkellä David kuitenkin keksii verukkeen eikä saavukaan paikalle.
Tämän jälkeen David ei kuule Consuelasta pariin vuoteen mitään. Caroline on lähtenyt kuultuaan Consuelasta, paras ystävä George kuolee yllättäen, ja Kenny-poika hakee aviokriisitukea isältään mutta turhaan. Uudenvuoden aattoiltana Consuela yllättäen ottaa yhteyttä ja haluaa tulla heti käymään. Hän kertoo sairastuneensa rintasyöpään ja olevansa menossa leikkaukseen. David menee tapaamaan Consuelaa sairaalaan leikkauksen jälkeen, ja heidän suhteensa näyttää elokuvan päätteeksi saavan uuden alun.
Tuotanto.
Tarina sijoittuu New Yorkiin, mutta elokuva kuvattiin Kanadan Vancouverissa.
Profeetta (elokuva)

Profeetta ("Un prophète") on Jacques Audiardin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 2009. Siinä vankilatuomiota kärsivä pikkurikollinen oppii vankilan tapoja, kun hän tasapainoilee muslimivankien ja korsikalaisten asukkien välissä. Puhdastyylisen rikoselokuvan tarinaan maagista realismia tuo neuvoja antava haamu. Suomen ensi-iltaan elokuva tuli maaliskuussa 2010.
Vankilan systeemissä päämäärättömistä syrjäytyneistä tulee ruumiita tai paatuneita rikollisia, mutta rikostarina on samalla myös selviytymistarina.. Elokuvan nimi voi viitata päähenkilöön Malikiin paitsi muslimina, myös uuden ajan airuena. Rikollisesta tulee vallankäyttäjä, ja hän voisi käsikirjoittaja-ohjaajan mukaan olla yhtä hyvin poliitikko.
Juoni.
Malik El Djebena on luku- ja kirjoitustaidoton arabi. Hän joutuu kuudeksi vuodeksi Ranskaan vankilaan. Malik ei tunne vankilasta entuudestaan ketään ja päätyy korsikalaisen jengijohtajan juoksupojaksi ensimmäisenä tehtävänään tappaa oikeudenkäyntiä odottava arabivanki. Tehtävän onnistumisen ansiosta Malekista tulee jengin johtajan suojelija, mutta samalla hänelle alkaa ilmestyä surmatun arabin ”haamu”.
Arviot.
Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan filmin joukkoon. Viisi kriitikkoa antoi Tv-Nytissä elokuvalle tähtiä keskiarvolla 4,2. Tv-Maailman kriitikko Kalle Kinnunen antoi sille vuonna 2014 täydet viisi tähteä..
Vuonna 2016 "Profeetta" äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Gigliola Aragozzini

Gigliola Aragozzini (30. huhtikuuta 1978 Rooma – 5. heinäkuuta 2001 Rooma) oli italialainen näyttelijä, joka esiintyi Lauran roolissa elokuvassa "Laura non c'è" (1998). Hän opiskeli viestintätieteiden tiedekunnassa Rooman Sapienza-yliopistossa. Aragozzini kuoli leukemiaan 23-vuotiaana. Hänen isänsä oli Italiassa tunnettu musiikki-, teatteri- ja televisiotuottaja Adriano Aragozzini.
Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osasto

Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön rakennusasian osasto (lyh. KYMRO) oli Suomessa vuosina 1941–1949 toiminut virasto, jonka tehtävänä oli säädellä ja valvoa rakentamista ja rakennustarvikemarkkinoita. KYMRO oli 1940-luvulla Suomen vaikutusvaltaisin rakennusviranomainen.
KYMRO perustettiin kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön osaksi vuonna 1941. Osaston vastuulla oli rakennusaineiden säännöstely, valvonta ja rakennusainehuolto. Vuosina 1939–1945 käytyjen sotien vuoksi rakentaminen oli säännösteltyä ja maassa oli yleinen rakennuskielto, rakentaminen vaati poikkeusluvan. KYMRO määritti rakennusainekiintiöt kullekin tuotannon alalle, esimerkiksi puolustusministeriön rakennushankkeisiin ja teollisuuden rakentamiseen.
KYMROn asema Suomen rakennusalan standardisoinnin kehittäjänä oli merkittävä. Osastoon perustettiin vuonna 1942 Standarditoimikunta (joskus "Rakennusstandarditoimikunta"), jonka johtoon valittiin yliarkkitehti Martti Välikangas. Toimikunnan tehtäviin kuului standardisoimistyön virallinen valvonta, ja se toimi yhteistyössä rakennusalan eri järjestöjen, alan asiantuntijoiden ja rakennustuotevalmistajien kanssa. Toimikunta tilasi standardiehdotukset Suomen arkkitehtiliiton Standardisoimislaitokselta. 
KYMRO edisti voimakkaasti rakennustuotteiden rinnakkaisvalmisteiden yhteensopivuutta ja suunniteltujen standardien yleistymistä. Osasto määräsi rakennusalan eri teollisuuslaitokset valmistamaan suuria eriä rakennustarvikkeita viraston antamilla yhtenäisillä määrityksillä, jolloin saatiin eri valmistajilta yleisiin vakioituihin rakennetyyppeihin käyviä vaihtoehtoisia tuotteita.
Rakennusteollisuuden sarjavalmistuksen ja standardisoinnin yleistymistä KYMRO tuki myös julkaisemalla vuonna 1944 asutuskeskuksiin tarkoitetun tyyppitalosarjan standardirakenneosilla. Suunnittelijoina käytettiin arkkitehteja Aulis Blomstedt ja Yrjö Lindegren. Mallisto koostui kolmesta ryhmästä: vesi- ja viemäriverkostoon kytketyt ullakkohuoneelliset talot (tyypit Enso 1, Tammisuo 2 ja 3), ullakkohuoneelliset talot ilman vesi- ja viemärijohtoja (tyypit KYMRO 1, 2 ja 3) ja yksikerroksiset talot ilman vesi- ja viemärijohtoja (KYMRO 4, 5 ja 6). Detaljit ja rakenneosat, esimerkiksi kuistit, olivat arkkitehtiliiton Standardisoimisliitokselta tilattuja, RT-kortistossa julkaistuja standardeja.
KYMRO lakkautettiin vuonna 1949, kun rakennusalan säännöstely voitiin purkaa.
Strange Holiday

Strange Holiday on Arch Obolerin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen vuonna 1942 valmistunut elokuva. Elokuva pohjautui Obolerin palkittuun radiokuunnelmaan "This Precious Freedom", mikä oli myös elokuvan alkuperäinen nimi. "Strange Holiday" oli ensimmäinen elokuva, jossa kuvattiin Yhdysvaltojen joutumista natsihallinnon alaisuuteen. Elokuvan tilasi General Motors, jonka oli tarkoitus näyttää se maksutta henkilökunnalleen 40 kaupungissa eri puolilla maata. GM kuitenkin hyllytti elokuvan ilman selvää syytä. Oboler kertoi hiukan ennen kuolemaansa hyllytyksen johtuneen GM:n liiketoimista Saksan kanssa. Mitään näyttöä ei kuitenkaan ole olemassa GM:n ja Saksan välisistä liikesuhteista Yhdysvaltain liityttyä sotaan Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen.
GM:n päätöksen jälkeen Oboler myi elokuvan jakeluoikeudet Metro-Goldwyn-Mayerille, joka kuitenkin myöhemmin päätti olla levittämättä elokuvaa. Oboler ja elokuvan päätähti Claude Rains ostivat levitysoikeudet takaisin perustamalleen tuotantoyhtiölle, ja elokuva pääsi rajoitettuun levitykseen vuonna 1945. Laajempaan levitykseen elokuva pääsi seuraavana vuonna Producers Releasing Corporationin kautta.
Elokuvassa Rainsin näyttelemä yhdysvaltalainen liikemies John Stephenson palaa kotiin pitkältä lomalta, ja huomaa maansa muuttuneen diktatuuriksi.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1972

Pesäpallon SM-sarjassa 1972 Oulun Lippo uusi mestaruutensa. Voitto tuli suurella piste-erolla, ja viimeisessä pelissä se saattoi siten hävitä sarjan viimeiselle eli Riihimäelle. Hopeasija sen sijaan ratkesi viimeisellä kierroksella Kankaanpään saatua ratkaisevat pisteet Kouvolasta. Suomen Cupin voitti Ulvila lyötyään loppuottelussa Haminan 12–5.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Uusinta säilymisestä 10. syyskuuta: Puna-Mustat - Loimaan Palloilijat 5–2
Kolme viimeistä joukkuetta putosi sarjasta. Tilalle nousivat suomensarjan lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Alajärven Ankkurit ja Hyvinkään Tahko.
Ottelut.
Lipon mestarijoukkue 1972:
Pentti Hand, 
Juha Kaan, 
Jaakko Karjalainen, 
Jouko Kemilä, 
Eero Lehtosaari, 
Pentti Lipponen, 
Kauko Minkkinen, 
Ossi Rajala, 
Tero Ranckèn, 
Juhani Suutarinen, 
Reijo Tiri, 
Sakari Toiviainen.
Juan Pujol

Joan Pujol García (14. helmikuuta 1912 Barcelona – 10. lokakuuta 1988 Caracas) oli espanjalainen kaksoisagentti toisen maailmansodan aikana. Britit antoivat hänelle nimen "Garbo" ja saksalaiset "Arabel". Hänet palkittiin kunniamerkillä rintamalinjan molemmilla puolilla: Saksa myönsi hänelle rautaristin ja Britannia Order of British Empiren.
Garbo sai Saksan sodanjohdon luulemaan maihinnousun tapahtuvan Calais’n alueella, ja että Normandian maihinnousu olisi vain yritys hajottaa saksalaisten joukot.
Garbosta on julkaistu kirjoja englanniksi ja kokonainen elämäkerta espanjaksi (Javier Juarez: "El espia que derrotó a Hitler", Ediciones Temas de Hoy, Madrid, 2004). Kerrotaan, että entiset Gestapon miehet tekivät sodan jälkeen kaikkensa löytääkseen hänet ja kostaakseen Saksan pettämisen. Garbo asui vuosikausia salassa Venezuelan ja Brasilian raja-alueen viidakkokylässä ja levitti väärää tietoa kuolemastaan. Hänen vaimonsa uskoi tähän ja meni naimisiin itävallanjuutalaisen kanssa, ja lapset ottivat uudeksi sukunimekseen "Kreisler". Juan Pujol puolestaan perusti perheen Venezuelassa.
Francavilla Fontana

Francavilla Fontana on 36 641 (31.12.2015) asukkaan kunta Italiassa, Apuliassa, Brindisin länsipuolella.
Francavilla Fontana sijaitsee 35 km päässä Brinsisistä Via Appian varrella. Siellä on 1400-luvulla rakennettu vallihaudan ympäröimä linna.
Pasilan junaturma

Pasilan junaturma tapahtui 13. lokakuuta 1936 Helsingissä Linnunlaulun kallioleikkauksessa kello 9.30.
Junan viisi jälkimmäistä vaunua ajatui turvalaitetöiden takia väärälle raiteelle sillä seurauksella, että yksi junan vaunuista murskautui raiteen päätepuskuriin. Onnettomuus vaati neljä kuolonuhria, ja loukkaantuneita oli 31 (toisen lähteen mukaan 14). Turmassa kuoli ylioppilas Elina Forsström Pukinmäeltä, vakuutusvirkailija Kerttu Havukoski Tikkurilasta ja rakennusmestari Gustav Nyman Särkisalosta, sekä myöhemmin sairaalassa leskirouva Svea Sandhom. Valtioneuvosto esitti valittelunsa ja osanottonsa uhrien perheille.
Elokuvatuottajat Heikki Aho ja Björn Soldan tekivät onnettomuudesta kolmen minuutin pituisen ”sähke-elokuvan”, joka esitettiin jo seuraavana päivänä Helsingin elokuvateattereissa pitkän elokuvan alkukuvana.
Zaozjornyi (Krasnojarskin aluepiiri)

Zaozjornyi () on Rybinskin piirin keskuskaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Bargajoen varrella 120 kilometriä Krasnojarskista itään. Zaozjornyin rautatieasema sijaitsee Siperian radan varrella. Valtatie M35 kulkee parikymmentä kilometriä kaupungin eteläpuolelta.
Vuonna 2010 Rybinskin piirin asukasluku oli 31 941 ja Zaosjornyin 10 681.
Asutus perustettiin elokuussa 1776 nimellä Troitsko-Zaozjornaja sloboda. Vuonna 1934 kylä nimettiin Zaozjornyiksi, ja vuonna 1948 siitä tuli kaupunki.
Gabriel Obertan

Gabriel Obertan (s. 26. helmikuuta 1989, Pantin Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bulgarian A PFG:ssa pelaavaa Levski Sofiaa. Hän pelaa pääasiallisesti laitalinkkinä, mutta voi pelata myös keskikenttäpelaajana tai hyökkääjänä.
Ura.
Obertan pelasi vuoden Bordeaux'n reservijoukkueessa, minkä jälkeen hän kirjoitti kolmen vuoden sopimuksen seurajoukkueen kanssa vuonna 2006. Hän debytoi seurassa liigassa Valenciennesia vastaan syyskuussa 2006 17-vuotiaana, kun hän pääsi vaihdosta kentälle. Valenciennes voitti 2–0. Hän teki ensimmäisen maalinsa huhtikuussa 2007 Saint-Étienneä vastaan 2–0 -voitossa. Obertan pelasi 17 ottelussa, joista 16:nnen hän oli vaihtopenkillä.
Seuraavalla kaudella hän laajensi sopimustaan ja pelasi 26 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kaudella 2008–2009 Obertan ei päässyt pelaamaan paljoakaan. Obertan pelasi loppukauden lainalla Lorientissa, missä joukkueen valmentaja Laurent Blanc uskoi hänen saavan enemmän peliaikaa. Lorientissa hän teki 15 ottelussa yhden maalin 3–1 -voitossa Grenoblea vastaan.
Heinäkuussa 2009 ranskalainen uutislehti L'Equipe paljasti, että Bordeaux'n johtaja Jean-Louis Triaud pääsi sopimukseen Obertanin siirtymisestä englantilaisen Manchester Unitediin kolmen miljoonan punnan sopimuksella. Unitedin valmentaja Alex Ferguson kommentoi siirrosta seuraavaa:
Maajoukkueura.
Obertan on pelannut Ranskan juniorijoukkueissa. Hän on pelannut alle 16-, 17-, 18- ja 19-vuotiaiden joukkueissa. Hän on pelannut Ranskan U21 -joukkueessa 11 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Sierra Nevada Brewing Company

Sierra Nevada Brewing Company on vuonna 1980 ensimmäiset oluensa pannut yhdysvaltalainen panimo. Sen perustivat kotipanijat Ken Grossman ja Paul Camusi. Grossman ja Camusi alkoivat rakentaa innokkaina kotipanijoina panimoa vuonna 1979 kotiseudulleen Kalifornian Chicoon. Panimo sai nimensä Sierra Nevadan vuoriston mukaan. Ensimmäinen keitto tehtiin 15. marraskuuta 1980. Olut oli edelleen yhtiön ykköstuotteena oleva Sierra Nevada Pale Ale. Yritys alkoi kasvaa ja vuonna 1989 se muutti nykyiselle sijaintipaikalleen.
Vuonna 2008 Sierra Nevada Brewing Company oli myyntimäärältään Yhdysvaltain kuudenneksi suurin panimo. Käsityöläisoluita () valmistavista panimoista se on Samuel Adams -oluita valmistavan Boston Beer Companyn jälkeen toiseksi suurin.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2008 – naisten kuulantyöntö

Naisten kuulantyöntö kesäolympialaisissa 2008 käytiin 16. elokuuta Pekingin olympiastadionilla. Karsintarajat kilpailuun olivat 18,35 m (A-raja) ja 17,20 m (B-raja). 
Ennätykset.
Ennätykset ennen kilpailua olivat seuraavat:
Kilpailussa ei tehty uusia ennätyksiä.
Tulokset.
Karsinta.
Kaikki yli 18,40 metriä työntäneet tai vähintään 12 urheilijaa finaaliin.
Korkkiruuvi (vuoristorata)

Korkkiruuvi oli vuoristorata, joka avattiin 4. toukokuuta 1987. Laite sijaitsi Tampereen Särkänniemen huvipuistossa Hurricanen vieressä. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen vuoristorata, joka meni myös ylösalaisin. Korkkiruuvin valmisti alankomaalainen Vekoma, mutta vuoristoradan junat valmisti yhdysvaltalainen Arrow Dynamics. Korkkiruuvi oli mallia MK-1200 / Whirlwind, joita Vekoma on valmistanut yhteensä seitsemän kappaletta. Vuoristoradassa oli yksi juna, johon mahtui yhteensä 28 matkustajaa.
Korkkiruuvi hankittiin Särkänniemeen käytettynä englantilaisesta Clacton Pier -puistosta, jossa laite oli palvellut kaksi kautta.
Korkkiruuvi poistettiin kauden 2009 jälkeen ja laite pistettiin myyntiin. Laitteen tilalle tuli uusi MotoGee-niminen vuoristorata, jossa mennään moottoripyörän selässä. Romanialainen Terra Park osti Korkkiruuvin, mutta ei koskaan avannut sitä. Korkkiruuvin osat ovat maanneet puiston vieressä olevalla alueella vuodesta 2013 ja itse puisto ei ole ollut toiminnassa vuoden 2016 jälkeen.
Floridansalmi

Floridansalmi ( ja ) on Meksikonlahden ja Atlantin valtameren erottava salmi Pohjois-Amerikan kaakkoispuolella. Salmi on kapeimmilaan noin 150 kilometrin levyinen; tässä kohdassa salmea rajoittaa pohjoisessa Florida Keysin saaret ja etelässä Kuuba. Idässä salmi ulottuu Bahamasaariin asti.
Golfvirran alkupään muodostava Floridanvirta virtaa Meksikonlahdelta itään noin 6,5–9,5 km/h nopeudella (pintavirtaus). Joidenkin arvioiden mukaan Floridanvirran virtaus olisi heikentynyt hieman (4 %) vuosien 1982–2022 aikana.
Vallada

Vallada on kunta Espanjan Valencian itsehallintoalueella Valencian maakunnassa. Kunnan asukasluku vuoden 2016 alussa oli 3089, ja sen pinta-ala on 61,5 neliökilometriä.
Ensimmäisiä todisteita alueen kaupunkimaisesta asutuksesta löytyy Rooman valtakunnan ajoilta. Vallada oli hyvin pitkään maurien hallussa. Reconquistan aikana Aragonian kuningas Jaakko I valtasi sen ja luovutti kristityille 15. kesäkuuta 1273. Vallada kasvoi luontevasti, mutta 1800-luvulla luonnonmullistukset vaurioittivat sitä pahoin. Samoin myöhemmät maauudistukset suuntasivat asutusta muualle.
Zhang Guirong

Zhang Guirong (; s. 5. helmikuuta 1978) on singaporelainen yleisurheilija, joka kilpailee kuulantyönnössä, kiekonheitossa ja keihäänheitossa. Hän vaihtoi kansallisuuttaan Kiinasta syyskuussa 2003. Zhangin ennätys on 18,57 metriä, jonka hän työnsi Aasian-mestaruuskilpailuissa 2005 saadessaan hopeaa. Hän on myös sijoittunut neljänneksi sekä Kansainyhteisön kisoissa 2006 että Aasian-mestaruuskilpailuissa 2007. Zhangilla on kuulantyönnön lisäksi maansa ennätys myös kiekonheitossa ja keihäänheitossa.
Purkakaa tämä muuri!

”Purkakaa tämä muuri!” () on kuuluisa haaste, jonka Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan esitti Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerille Mihail Gorbatšoville Berliinin muurilla.
Puheessaan Brandenburgin portilla Berliinin kaupungin 750-vuotisen olemassaolon juhlassa 12. kesäkuuta 1987 hän haastoi Neuvostoliiton kommunistijohtajan purkamaan muurin, joka oli symboli itäblokin maiden sulkeutuneisuudelle, eristäytyneisyydelle ja siten vapauttamaan ne kommunismista ja sosialismista.
Taustaa.
Berliinin muurista, jonka rakentaminen alkoi vuonna 1961, oli tullut kommunistisen pakkovallan symboli.
Puhe.
Kun Reagan saapui 12. kesäkuuta 1987 Berliiniin, hänet vietiin Valtiopäivätaloon, jossa seurue katseli muuria rakennuksen parvekkeelta. Reagan piti puheensa Brandenburgin portilla, nykyisellä Platz des 18. März -aukiolla kello 14, ja hänen edessään oli kaksi luodinkestävää lasia mahdollisten Itä-Saksan suunnasta tulevien luotien varalta. Noin 45 000 kuulijaa seurasi puhetta paikan päällä, ja heidän joukossaan olivat Länsi-Saksan presidentti Richard von Weizsäcker ja Saksan liittokansleri Helmut Kohl.
Puheen kirjoitti Peter Robinsson ja sitä pidetään nykyään hyvin merkittävänä. Presidentin hallinnossa oltiin erimielisiä puheen sävystä ja sen katsottiin ärsyttävän Neuvostoliittoa, mutta presidentti Reagan halusi puhua muurin purkamisesta.
Kokonaisuudessaan puheen kuuluisin osa, Gorbatšoville esitetty haaste, kuului:
Muistomerkki puheen 25-vuotisjuhlan kunniaksi.
Berliinin pormestari Klaus Wowereit paljasti pronssisen muistolaatan 12. kesäkuuta 2012 juhlistaen siten Reaganin muuripuheen 25-vuotisjuhlaa. Pormestari totesi muistomerkin muistuttavan berliiniläisiä ”synkästä ajasta”, joka on voitettu. 
Muistolaatta on sijoitettu lähelle alkuperäisen puheen pitopaikkaa Brandenburgin portin läheisyyteen Straße des 17. Juni -kadulle.
Muistolaattaan on kirjoitettu muuripuheen kuuluisin osa alkukielellä englanniksi ja käännöksenä saksaksi. Sen lisäksi laattaan on noilla kielillä kirjoitettu teksti, jossa viitataan sekä Reaganin puheeseen että Berliinin muurin murtumiseen kaksi vuotta myöhemmin:
Christian Walz (albumi)

Christian Walz on Christian Walzin omaa nimeä kantava debyyttialbumi. Levy julkaistiin 1. marraskuuta 1999. Se oli Ruotsin albumilistalla kuusi viikkoa, parhaimmillaan sijalla 39.
Albumilta julkaistiin kolme singleä. Ensimmäisenä "One Time", toisena "Lovin’ Is Alright" ja viimeisenä "Sentimental".
Paint By Numbers

Paint By Numbers on Christian Walzin toinen albumi. Levy julkaistiin 26. toukokuuta 2004.
Albumilta julkaistiin neljä singleä. Ensimmäisenä "Maybe Not", toisena ehkä levyn suurin hitti "Wonderchild", kolmantena "Never Be Afraid Again" ja viimesenä "Hit N Run".
Modern Drummer

Modern Drummer on Modern Drummer Publicationsin kuukausittain julkaisema rumpuihin ja lyömäsoittimiin liittyvä aikakauslehti. Ensimmäinen "Modern Drummer" julkaistiin vuonna 1977, ja täten se on vanhin rumpuihin liittyvä lehti. "Modern Drummer" sisältää rumpaleiden haastatteluita, tuote-esittelyjä ja tekniikkavinkkejä rumpujen soittamiseen.
The Corner (Christian Walzin albumi)

The Corner on Christian Walzin kolmas albumi. Se julkaistiin 26. marraskuuta 2008. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "What's Your Name?" ja "Atlantis".
Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalla 31, ja se pysyi listalla yhteensä 5 viikkoa.
Herbert Mullin

Herbert Williams Mullin (18. huhtikuuta 1947 – 18. elokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän surmasi tammi-helmikuussa 1973 yhteensä 13 ihmistä Kaliforniassa. Oikeudenkäynnissä puolustus väitti hänen kuulleen tappamaan käskeviä ääniä, mikä viittaa paranoidiseen skitsofreniaan. 
Mullin sanoi kuulevansa päänsä sisällä äänen, joka käski häntä uhraamaan ihmisiä, jotta Kalifornian rannikot saataisiin pelastettua, toisen tiedon mukaan, jotta suuret maanjäristykset saataisiin estettyä. Mullin kutsui ääntä ”kuolonlauluksi”. 
Hänet tuomittin elinkautiseen vankeuteen kahdesta ensimmäisen asteen ja 11:stä toisen asteen murhasta (taposta). Herbert Mullin kuoli vankilassa 75-vuotiaana elokuussa 2022.