tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Suomen Kivikeskus

Suomen Kivikeskus on monipuolinen yritys- ja palvelukeskus Juuan Nunnanlahdessa. Se sijaitsee Valtatie 6:n varrella Juuan ja Kolin välillä. Kivikeskus pyrkii toimimaan taukopaikkana, tutustumiskohteena, edistämään vuolukiviteollisuutta ja synnyttämään pienyritystoimintaa. Kivikeskus vihittiin 17. kesäkuuta 2003.
Kivikeskuksen yritystoiminta.
Kivikeskus sijaitsee Juuan Nunnanlahden Kivikylässä, jossa on eri toimialojen yrityksiä.
Kivikeskuksen palveluita:
Lisäksi Kivikylässä on Tulikiven tuotevalikoimaa esittelevä studiomyymälä.
Kivikeskuksen näyttelytoiminta.
Kivikeskuksen alakerrassa toimii Geotietokeskus. Se esittelee maaperän geologiaa, kivien maailmaa sekä mineraalien hyödyntämistä eri aikakausina. Samassa yhteydessä on Reijo Vauhkosen Kivineuvoksen aarrekammio -näyttely.
Yläkerrassa on vaihtuvia näyttelyitä. Kesällä 2021 yläkerran näyttelytiloissa toimivat Matelijanäyttely ja Tuija Piepposen taidenäyttely.
Kivikeskuksen piharakennuksessa sijaitsee Vuolukivimuseon näyttely. Sen läheisyydessä on muistomerkki Nunnanlahden Mustanvaaran louhoksen kaivosonnettomuuden muistoksi (1912). Tässä Suomen suurimmassa kaivosonnettomuudessa menehtyi seitsemän kaivostyöntekijää.
Feliks Karasev

Feliks Dmitrijevitš Karasev (myös Sutyrin, ; 1. toukokuuta 1929 Leningrad – 12. tammikuuta 2023 Pietari) oli venäläinen diplomaatti, joka toimi Neuvostoliiton Suomen-suurlähetystössä kolmeen otteeseen yhteensä 15 vuoden ajan vuosina 1963–1992, viimeksi ministerineuvoksena vuosina 1985–1992. Karasev oli KGB:n viimeinen Helsingin-päällikkö kylmän sodan aikana. Hän julkaisi vuonna 1998 muistelmateoksen "Naapurinpojan muistelmat", jossa hän kertoi kokemuksistaan Suomessa. Karasevilla ei ollut merkittäviä yhteyksiä suomalaisiin kommunisteihin mutta sosiaalidemokraatteihin ja kokoomuslaisiin kylläkin, mm. Mauno Koivistoon, Juha Vikatmaahan ja Ilkka Suomiseen.
Karasev tuli viimeiselle komennukselleen Suomeen toukokuussa 1985 maasta joulukuussa 1984 poistuneen Viktor Vladimirovin tilalle Helsinkiin KGB-asemapäälliköksi, eli residentiksi. Karasev toimi vuosina 1985–1991 Suomen presidentin ja neuvostojohdon luottamuksellisena viestikanavana, kuten edeltäjänsäkin. 
Suomen-komennustensa välillä Karasev työskenteli 1970-luvun lopulla KGB:n Leningradin ulkomaantiedustelussa, jossa muun muassa nuori Vladimir Putin oli hänen alaisenaan. Toinen Karasevin tuolloisista alaisista, Sergei Ivanov, sanoi Karasevin olleen hyödyllinen opettaja itselleen ja Putinille. Karasevin poika on Pietarin valtionyliopistossa taloustieteen professorina työskentelevä Sergei Feliksovitš Sutyrin.
Helsingin Sanomien mukaan Karasev oli KGB-eversti, kahden lähteen mukaan KGB-kenraali.
Ortoperspekta

Ortoperspekta on suomalaisen Tapio M. Köykän 1960-luvulla kehittämä stereojärjestelmä. Järjestelmä toistaa tavallisen kaksikanavaisen stereosignaalin kolmen kaiuttimen kautta. Keskimmäinen kaiutin on täyden äänialan hi-fi-kaiutin ja se toistaa vasemman ja oikean kanavan summasignaalin (eli monofonisen signaalin). Tätä signaalia kutsutaan järjestelmässä M–signaaliksi. Kaksi sivukaiutinta toistavat kanavien erotuksen, keskenään vastakkaisvaiheisina. Tämä signaali sisältää stereofonisen informaation ja sitä kutsutaan järjestelmässä S–signaaliksi. Järjestelmässä sivukaiuttimet ovat pienikokoisia koska niiden ei ole tarkoitus (eikä tarve) toistaa matalia ääniä. 
Ortoperspekta suunniteltiin pääasiassa Neumannin MS-mikrofoniäänityksellä tehtyjen konserttisalitaltiointien toistamiseen. 
Tapio Köykän yritys Voimaradio Oy valmisti Ortoperspekta-viritinvahvistimia nimellä VOIMA OP-3 ja myöhemmin nimellä Wattram. Suomessa Salora valmisti vuodesta 1972 lähtien Salora 2000 - ja Salora 2001 -stereoviritinvahvistimia (jälkimmäinen oli varustettu joko DUAL 1225 tai Thorens TD 160 -levysoittimella) sekä vuodesta 1973 lähtien Salora 3000 ja Salora 3001 ja 3001 Ortoperspekta-viritinvahvistinmallistoa (jälkimmäinen oli samoin varustettu joko DUAL 1225 - tai Thorens TD 160 -levysoittimella).
Tuon ajan tapojen mukaisesti kytkennät äänilähteisiin tapahtuivat DIN-liittimin.
Charente (departementti)

Charente on Ranskan departementti numero 16. Se sijaitsee Länsi-Ranskassa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 5 956 neliökilometriä ja asukasluvultaan 347 040 (vuonna 2006). Sen pääkaupunki on Angoulême. Charente on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 35 kantoniin ja 404 kuntaan.
Charente oli yksi 83 departementista, jotka perustettiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Charente muodostettiin Angoumois'n provinssista. Se sai nimensä Charente-joen mukaan.
Charentessa tuotetaan konjakkia ja pineauta. Konjakki () on saanut nimensä departementissa sijaitsevan Cognac-kunnan mukaan.
Frank Mill

Frank Mill (23. heinäkuuta 1958 Essen, Länsi-Saksa – 5. elokuuta 2025) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän voitti maailmanmestaruuden vuoden 1990 MM-kisoissa ja olympiapronssin vuonna 1988 Soulin olympialaisista.
Pelaajaura.
Frank Mill pelasi koko uransa Saksassa. Hän aloitti vuonna 1976 Rot-Weiß Essenin joukkueessa. Joukkue putosi heti Millin debyyttikauden päätteeksi Bundesligasta ja Mill pelasi seuraavat neljä kautta alemmalla sarjatasolla. Vuonna 1981 hän siirtyi Borussia Mönchengladbachiin ja palasi Bundesligaan. Borussia Mönchengladbachia Mill edusti vuoteen 1986 asti kunnes siirtyi Borussia Dortmundiin. Borussia Dortmundissa Mill pelasi aina vuoteen 1994 saakka ja siirtyi sitten 2. Bundesligaan Fortuna Düsseldorfiin. Joukkue nousi Bundesligaan ja Mill pelasi vielä kauden 1995–96 pääsarjatasolla ja lopetti sitten uransa. Seuratasolla Frank Mill ei voittanut yhtä Saksan cupia lukuun ottamatta mitään suurta. Vuonna 1993 hän oli UEFA Cupin loppuottelussa Borussia Dortmundin kanssa, mutta silloin tuli tappio. Bundesligassa Mill oli kerran toinen ja kerran kolmas.
Saksan jalkapallomaajoukkueessa Frank Mill pelasi vuosina 1982–1990 17 maaottelua, mutta ei onnistunut tekemään yhtään maalia. Ennen miesten maajoukkuetta Mill oli pelannut kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän debytoi Saksan paidassa 21. maaliskuuta 1982 Brasiliaa vastaan. Mill voitti Saksan joukkueessa maailmanmestaruuden vuonna 1990, vaikkakaan ei pelannut yhtään ottelua. Lisäksi hän osallistui kesäolympialaisiin vuosina 1984 ja 1988. Jälkimmäisistä tuli olympiapronssi. Mill osallistui myös vuoden 1988 EM-kisoihin. Saksa pääsi silloin välieriin asti.
Pelaajauran jälkeen.
Uran jälkeen Frank Mill toimi jonkin aikaa Fortuna Düsseldorfin valmennuspäällikkönä. Huonon menetyksen vuoksi hän lopetti tehtävässä seuran ja Millin yhteisellä päätöksellä.
Oswaldo López Arellano

Oswaldo López Arellano (30. kesäkuuta 1921 – 16. toukokuuta 2010) toimi Hondurasin presidenttinä vuosina 1963–1971 ja 1972–1975. López Arellano nousi molemmilla kerroilla maan johtoon vallankaappauksen turvin.
López Arellano syntyi Danlíssa, Hondurasissa Enrique Lópezin ja Carlota Arellanon pojaksi. Hän oppi sujuvaa englantia käydessään koulua Tegucigalpassa. Hän liittyi armeijaan 18-vuotiaana, valmistui lentäjäksi ilmavoimien koulusta ja opiskeli vielä Arizonassa 1940-luvulla.
Carlos Andrés Pérez

Carlos Andrés Pérez Rodríguez (27. lokakuuta 1922 – 25. joulukuuta 2010 Miami, Yhdysvallat) oli Venezuelan presidentti vuosina 1974–1979 ja 1989–1993. Pérezin ensimmäistä presidenttiyttä edelsi mittava vaalikampanja.
Vasemmistolainen Pérez kansallisti ensimmäisellä kaudellaan Venezuelassa toimivat öljy-yhtiöt, mikä vaurastutti valtiota. Sen ansiosta hän nousi toiselle kaudelle 1989. Toista kautta leimasivat kuitenkin lahjusskandaalin nostattamat mellakat ja vallankaappausyritykset.
Péreziä vastaan osoitettiin mieltä helmikuussa 1989 Guarenasissa, ja mellakat levisivät koko maahan. Poliisi ja armeija kukistivat ne verisesti. 27. helmikuuta 1989 surmattiin "El Caracazo" -nimen saaneissa tapahtumissa virallisen arvion mukaan 300, mutta eri järjestöt ja todistajat ovat puhuneet yli tuhannesta kuolleesta. Suuri osa kuolleista haudattiin joukkohautoihin. Helmikuussa ja marraskuussa 1992 Pérezin hallitus selvisi kahdesta vallankaappausyrityksestä. Niistä ensimmäistä johti myöhemmin presidentiksi valittu Hugo Chávez. Korkein oikeus erotti Pérezin 20. toukokuuta 1993 syytettynä 250 miljoonan bolívarin kavalluksista. Pérez sai vankeusrangaistuksen, mutta korkean iän vuoksi hänet määrättiin kotiarestiin. Hän siirtyi 1998 Dominikaaniseen tasavaltaan, josta Venezuela yritti saada häntä luovutetuksi. Hän kuoli Yhdysvalloissa.
Sukulaiset kävivät Pérezin ruumiista kymmenkuukautisen oikeustaistelun, ennen kuin hänet saatiin lokakuussa 2011 haudattavaksi Caracasiin.
Pérez avioitui 26-vuotiaana Blanca Rodriguezin kanssa ja sai kuusi lasta. Avioeron jälkeen hän avioitui vuonna 1980 Cecilia Matosin kanssa ja sai kaksi tytärtä.
Yamanote-linja

Yamanote-linja () on yksi Tokion merkittävimmistä ja vilkkaimmista rautatielinjoista. Se on ympyrän muotoinen, ja yhdistää toisiinsa suurimman osan Tokion tärkeistä rautatieasemista ja liikekeskuksista, kuten Ginzan, Shinjukun, Shibuyan ja Ikebukuron. 34,5 kilometrin pituisella linjalla on 29 asemaa ja sen kiertäminen kestää noin tunnin. Linjaa liikennöi JR Higashi-Nihon. 
Yamanote-linjan tunnusväri on kellanvihreä. Junien vuoroväli on ruuhka-aikoina kaksi minuuttia ja päivällä 3–4 minuuttia. Lähes kaikilta linjan asemilta on vaihtoyhteys muille juna- tai metrolinjoille. Vuonna 2005 Yamanote-linjaa käytti päivässä 3,55 miljoonaa ja vuodessa 1,3 miljardia matkustajaa. Vertailun vuoksi koko 26 linjaa käsittävää New Yorkin metroa käytti vuonna 2006 päivässä 4,9 miljoonaa ja vuodessa 1,5 miljardia matkustajaa, ja koko Helsingin julkisessa liikenteessä matkustettiin vuodessa noin kuusi kertaa Yamanote-linjaa vähemmän.
Yamanote-linjaa myötäpäivään kulkevat junat tunnetaan nimellä "ulkoympyrä" () ja vastapäivään kulkevat nimellä "sisäympyrä" (). Linjan nimi, "vuorenkäsi", viittaa sisämaan kukkula-alueisiin tai vuorenrinteisiin, erotuksena rannikon alavasta maasta. Tokiossa Yamanote sijaitsee junalinjan tekemän lenkin länsipuolella, rannikon alueet taas tunnetaan "alakaupunkina" ().
T3 Center

T3 Center on jäähalli Uumajassa, Ruotsissa. Hallissa kotiottelunsa pelaa jääkiekkojoukkue IF Björklöven. Hallin katsomokapasiteetti jääkiekko-otteluissa on 6 000. Hallissa pidetään myös konsertteja.
Aiemmin hallin nimi on ollut Umeå Arena (2001–2003, 2008–2013) ja SkyCom Arena (2003–2008).
Suomen Jazzliitto

Suomen Jazzliitto ry on suomalaisen jazzmusiikin katto-organisaatio. Se on perustettu vuonna 1966 edistämään jazzkulttuuria ja kehittämään jazzalan ammattilaisten toimintaedellytyksiä. Suomen Jazzliiton lähes 50 jäsenyhteisöön kuuluu muun muassa festivaaleja, konserttijärjestäjiä ja klubeja, sekä esimerkiksi UMO Helsinki Jazz Orchestra. Jazzliiton jäseniksi voivat liittyä Suomessa rekisteröidyt jazzin alalla toimivat yhdistykset ja muut oikeuskelpoiset yhteisöt. Liiton toiminnanjohtaja on Maria Silvennoinen.
Kotimaan kiertuetoiminta on näkyvin osa Suomen Jazzliiton toimintaa. Vuosittain syksyllä järjestetään Valtakunnalliset Jazzpäivät, joilla Jazzliitto jakaa Yrjö-palkintoa. Yrjö on arvostetuin suomalaiselle jazzmuusikolle myönnettävä tunnustus. Toinen, harvemmin jaettava tunnustus on Andania-palkinto pitkäaikaisesta työstä jazzin hyväksi Suomessa. Vuodesta 2000 yhdistys on järjestänyt Helsingissä vuosittain heinäkuussa Jazz-Espa-konserttisarjaa oheistapahtumineen. Heinä-elokuun vaihteen ilmaistapahtumissa kuullaan yli 20 jazzyhtyettä pääosin Esplanadin lavalla.
Tapahtumatuotannon ohella tärkeitä Jazzliiton toiminnan osa-alueita ovat alan asiantuntijuus erilaisissa kehityshankkeissa, kansainvälinen yhteistyö sekä erilaiset tiedonvälitys- ja palvelutehtävät. Jazzliiton toimintaa rahoittaa Opetus- ja kulttuuriministeriö.
Suomen Jazzliitto on Europe Jazz Networkin jäsen ja toimii läheisessä yhteistyössä Music Finlandin, Muusikkojen liiton ja Musiikin edistämissäätiö MESin kanssa. Jazzliitto ylläpitää Jazz Finland -sivustoa. Sivusto on suomeksi ja englanniksi päivitettävä tietokanta, uutisportaali ja konserttikalenteri.
Helmihopeatäplä

Helmihopeatäplä ("Issoria lathonia") on täpläperhosiin ("Nymphalidae") kuuluva päiväperhonen. Laji on saanut nimensä sen takasiipien alapintaa koristavasta laajasta hopeisesta täplityksestä. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).
Koko ja ulkonäkö.
Keskikokoinen, yläpuolelta musta-oranssi päiväperhonen, jonka siipiväli vaihtelee 34–52 mm. Siipien yläpinnan mustat täplät ovat laajoja. Etusiiven kärki ulkonee hieman ja kärjessä on usein pienet valkoiset täplät. Takasiiven reunus tekee mutkan, minkä vuoksi siipi vaikuttaa hiukan kulmikkaalta. Etusiiven alapinnalla, siiven kärjessä on valkoiset täplät ja kaksi tummaa silmätäplää. Helppona tuntomerkkinä takasiipien alapinnalla on laajoja, helmenhohtoisen valkeita laikkuja, joiden väliin jäävät kapeat alueet ovat vaaleanruskeita. Siiven ulkosarassa on rivi tummia, valkokeskustaisia silmätäpliä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Helmihopeatäplää tavataan Pohjois-Afrikasta Eurooppaan ja Keski-Aasian kautta Himalajalle ja Länsi-Kiinaan. Euroopan eteläosissa se on vakinainen laji, mutta pohjoisempana se esiintyy vain vaeltajana tai paikoitellen vakinaisena. Suomessa helmihopeatäplä oli aikaisemmin yleisempi ja havaintoja tehtiin laajemmin maassa, mutta sittemmin pysyvä kanta taantui Kaakkois-Suomeen ja vaeltajia tavattiin etelärannikolla. Sittemmin 2000-luvun aikana havainnot ovat lisääntyneet runsaasti ja nykyisin lajin pääasiallinen elinalue on Lounais-Suomessa, missä perhonen voi olla paikoittain runsaslukuinen. Lentoaika on esiintymisalueen eteläosissa helmikuusta alkaen 2–3 sukupolvea, pohjoisempana toukokuusta alkaen 1–2 sukupolvea. Suomessa lajilla on kaksi sukupolvea.
Elinympäristö ja elintavat.
Helmihopeatäplä suosii kuivia ja aurinkoisia paikkoja. Tyypillisesti koiraat partioivat reviiriään mäkien huipuilla, avokallioilla ja muilla avoimilla paikoilla. Perhoset käyvät ahkerasti kukilla eivätkä häirittyinä lennä kuin pienen matkan. Illalla ne nousevat puihin yöpymään. Naaras munii munat yksitellen ravintokasvien lähelle ja yksi naaras voi munia jopa sata munaa päivässä. Toukka talvehtii. Ennen koteloitumista toukat harhailevat syömättä muutaman päivän, kunnes kiinnittyvät matalalle kasvillisuuteen ja koteloituvat.
Ravintokasvit.
Toukan ravintokasveja ovat orvokit ("Viola"), ennen kaikkea keto-orvokki ("Viola tricolor"), mutta myös pelto-orvokki ("Viola arvensis") ja aho-orvokki ("Viola canina") .
Dominique Perrault

Dominique Perrault (s. 9. huhtikuuta 1953 Clermont-Ferrand Ranska) on ranskalainen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija. Hän saavutti jo nuorella iällä mainetta voittamalla Ranskan kansalliskirjaston uudisrakennuksen, François Mitterrand -keskuksen, arkkitehtikilpailun vuonna 1989. Sittemmin hän on voittanut myös Berliinin olympialaisten velodromin ja uimahallien suunnittelukilpailut.
Arkkitehtina.
Arkkitehti Perraultin suuria projekteja ovat Euroopan yhteisön tuomioistuimen rakennus Luxemburgissa, Madridin olympialaisten tenniskeskus, Soulin EWHA-yliopiston (naisille) kampuksen luominen sekä kahden pilvenpiirtäjän rakentaminen Wienin liikekeskukseen.
Mutta Dominique Perrault nauttii myös esittelemällä ja suunnittelemalla myös vähemmän monumentaalisia kohteita, ja kohteet ovat kooltaan vaihtelevia, ohjelmatoteutuksiltaan hyvin erilaisia sekä sijaintipaikoiltaan eri puolilla maailmaa. Kolonihavenissa Tanskassa hän on tehnyt lasihäkin elävän puun ympärille. Hän harrastaa töissään alueen ja sen luonnon vuoropuhelua, kuten hän on tehnyt Zirissä ja Wattensissa Itävallassa. Hän on myös suunnitellut kaksi pientä supermarkettia Mpreis-ketjulle. Hän on juuri saanut valmiiksi Priory Parkin pienen paviljongin Reigateen Lontoon lähelle.
Perraultin arkkitehtuuri ”kohoaa tyhjästä, matkaerosta, hiljaisuudesta, salaisuudesta”, toteaan Birgitte David. Hänen mielestään ”mielenkiintoista on, että hän luo alueita eikä vain rakennuksia”. Tämän toteuttaakseen hän luo illuusion arkkitehtuurin katoamisesta valon ja varjojen leikin avulla sekä antimaterialisoinnin ja arvoituksen avulla.
Kuninkaan veroviidennes

Kuninkaan veroviidennes () oli Espanjan kuninkaan konkistadoreilta perimä vero.
El Quinto -vero mainitaan jo 1200-luvun puoliväliltä peräisin olevassa lakikokoelma "Las Siete Partidassa". Vahvistaakseen vallitsevaa käytäntöä Espanjan katoliset hallitsijat, Ferdinand II ja Isabella I, antoivat vuonna 1504 määräyksen, jonka mukaan konkistadorien oli maksettava kaikesta, tavalla tai toisella haltuunsa saamastaan saaliista kyseinen vero. Määräyksessä mainittujen tuotteiden luettelo oli tuohon aikaan vielä verrattain suppea, mikä luultavimmin selittyy sillä, ettei saarten intiaaneilla juuri ollut vaihdettavaksi käyvää tai ryöstettäväksi kelpaavaa omaisuutta. Itse asiassa intiaaniväestöllä ei juuri ollut muuta omaisuutta kuin ruumiinsa ja sen avulla saatavissa oleva työpalvelu. Työpalvelun mahdollisuuden espanjalaiset ottivat tarkoin huomioon käydessään keskenään asiasta keskusteluja ja neuvotteluja, joita sitten sovelsivat käytännössä saarelaisiin.
Alfred Kastler

Alfred Kastler () oli ranskalainen fyysikko. Hän toimi professorina mm. Bordeaux'ssa ja Pariisissa. Kastler sai vuonna 1966 Nobelin fysiikanpalkinnon keksittyään ja kehitettyään optisia menetelmiä atomien värähtelyjen tutkimiseksi.
Kastler syntyi Elsassin Guebwillerissä vuonna 1902. Hänen syntyessään alue oli Saksaa, mutta vuonna 1918 se liitettiin Ranskaan. Hän opiskeli École Normale Superieuressa 1921–1926 ja ryhtyi lyseon opettajaksi. Vuonna 1931 hän siirtyi akateemiselle uralle, ja kesken saksalaismiehityksen vuonna 1941 hänet kutsuttiin Pariisiin kehittämään École Normale Superieuren fysiikanopetusta. Määräaikaisesta tehtävästä luotiin henkilökohtainen virka 1952.
Saksalaismiehityksen aikana ranskalaiset tiedemiehet olivat lähes eristyksissä muusta maailmasta, mutta sen päätyttyä Jean Brossel lähti MIT:hen missä hän oppi paljon Francis Bitteriltä. Brossel ja Kastler kehittivät yhdessä menetelmiä, joilla voitiin tutkia viritystilassa olevia atomeita.
Kastlerin kehittämä optisen pumppauksen menetelmä oli tärkeä askel maserin ja laserin kehitystyössä.
Veikko Asikainen

Veikko Asikainen (18. huhtikuuta 1918 Turku – 14. kesäkuuta 2002 Turku) oli Suomen jalkapallomaajoukkueen pelaaja ja kapteeni. Hän saavutti kaksi Suomen mestaruutta 1939 ja 1941 (TPS) ja Suomen cupin voiton 1955 (Haka). SM–sarjassa Asikainen pelasi 231 ottelua, joissa teki 52 maalia (1934-57), A-maajoukkueessa ja olympiajoukkueessa hän pelasi 56 ottelua (1938-53). 
Ura.
Asikaisen debyytti Suomen korkeimmalla sarjatasolla tapahtui vuonna 1934 TPS:n paidassa. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki 15. kesäkuuta 1938 Ruotsia vastaan. Ura jatkui TPS:ssä aina vuoteen 1946 asti, jolloin Juuso Walden värväsi hänet Valkeakosken Hakaan. Asikainen ehti pelata 193 ottelua TPS:ssä. Valkeakosken Hakassa Asikainen toimi pelaajavalmentajana vuosina 1946–1957. Pelaajana hän oli voittamassa ensimmäistä kertaa pelatun jalkapallon Suomen Cupin mestaruuden Hakassa vuonna 1955.
Maajoukkueura.
Veikko Asikainen pelasi 56 A-maaottelua vuosien 1938–1955 välillä ja toimi kapteenina 1945–1952. Hän oli Suomen jalkapallojoukkueen kapteeni myös Helsingin olympialaisissa 1952.
Jääkiekko.
Asikainen pelasi jalkapallon lisäksi myös jääkiekkoa SM-sarjassa TPS:n joukkueessa kausien 1940-1941 ja 1946-47 välillä saavuttaen 1 hopeamitalin.
Varkaus Eagles

Varkaus Eagles on entinen varkautelainen jääkiekkoseura. Se pelasi kaudella 2007–2008 Suomen II-divisioonassa. Seura perustettiin jo paljon aiemmin Yhdysvaltojen junioriliiga AJHL:ssä nimellä Hudson Valley Eagles. Seura siirtyi 15. elokuuta 2007 Suomeen, kun sen 28 pelaajaa ja omistaja/päävalmentaja Keith McAdams saapuivat maahan.
Pelaajat saapuivat Suomeen ilmaisen korkeakoulutuksen perässä. He opiskelivat Varkaudessa Savonia-ammattikorkeakoulun avoimessa ammattikorkeakoulussa englannin kielellä tähtäimenään opiskelupaikka joko insinöörin tai tradenomin (BBA) koulutusohjelmiin, ja pelasivat jääkiekkoa opiskelujen ohella II-divisioonassa, minkä Suomen Jääkiekkoliitto oli siunannut. Savon Sanomien mukaan järjestelystä oli tarkoitus tehdä pysyvä niin, että seuraan saapuisi uusi lasti pelaajia entisten valmistuttua.
Pelaajat olivat kotoisin eri puolilta Pohjois-Amerikkaa, muun muassa Ontariosta. Osalla oli yliopistokiekkoilutaustaa, jolloin heillä oli myös aikaisempia opintoja muissa korkeakouluissa, kuten Yorkin yliopistossa.
Jääkiekkoliiton kanssa oli sovittu, että pelaajat voivat siirtyä muihin joukkueisiin, mutta Eagles ei saa ottaa itse riveihinsä muita kuin pohjois-amerikkalaisia pelaajia.
Seuran toiminta päättyi talousepäselvyyksien myötä lokakuussa 2008.
Jenkki kuningas Arthurin hovissa

Jenkki kuningas Arthurin hovissa () on yhdysvaltalaisen humoristin ja kirjailijan Mark Twainin vuonna 1889 ilmestynyt romaani. Se on hyvin varhainen aikamatkustuksesta kertova romaani ja ilmestyi kuusi vuotta ennen yhtenä tieteis- ja aikamatkustuskirjallisuuden perusteoksista pidettyä H. G. Wellsin "Aikakonetta".
Romaani kertoo Hank Morgan -nimisestä 1800-luvulla elävästä miehestä, joka saa iskun päähänsä ja herää vuoden 528 Englannissa. Ennustamalla auringonpimennyksen hän kohoaa Kuningas Arthurin neuvonantajaksi ja ansaitsee arvonimen ”Pomo”.
Hän käy viipymättä taisteluun orjuutta, epä­oikeuden­mukaisuutta ja valtionkirkkoa vastaan sekä perustaa kouluja, tehtaita, puhelinlaitoksen, patentti- ja mainostoimistot, sanomalehtiä sekä protestanttisia seurakuntia. Hän ottaa myös käyttöön muunnellun yhdysvaltalaisen rahajärjestelmän. Hank armahtaa lukemattomia syyttömästi vangittuja, mutta toisaalta myös mestauttaa tylsänä pitämänsä hovinarrin ja huonosti soittavan orkesterin.
Twain on kirjallaan pyrkinyt lopettamaan 1800-luvulla vallinneen ritarien ja keskiajan ylettömän ihannoinnin.
Tay Garnett on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan "Jenkki kuningas Arthurin hovissa" (1949).
Aku Ankka -piirtäjä Don Rosan tarinan "Ankka kuningas Arthurin hovissa" suomenkielinen nimi on väännös Mark Twainin kirjasta. Myös Don Rosan piirtämässä ja käsikirjoittamassa tarinassa tehdään aikamatka kuningas Arthurin aikaiseen Englantiin.
By His Bootstraps

By His Bootstraps on yhdysvaltalaisen tieteiskirjailija Robert A. Heinleinin kirjoittama tieteisnovelli, joka julkaistiin alkujaan vuonna 1941. Novelli käsittelee erilaisia aikamatkustukseen liittyviä paradoksaalisia ongelmia 
Romaani kertoo Bob Wilson -nimisestä miehestä, joka suunnittelee aikamatkan tekemistä. Kyseinen henkilö tapaa kuitenkin ennen aikamatkaa jo aikamatkan kokeneen itsensä.
Ukkosen jyrähdys

Ukkosen jyrähdys ("A Sound of Thunder") on yhdysvaltalaisen Ray Bradburyn tieteisnovelli, joka julkaistiin vuonna 1952. Se käsittelee aikamatkustusta ja se kuuluu kuuluisimpiin aikamatkustuksesta kertoviin novelleihin. 
Tarinan lähtökohtiin kuuluu Time Safari, Inc. -niminen yhtiö, jonka liikeidea on tarjota asiakkailleen mahdollisuus metsästää menneisyydessä eläneitä suurpetoja, kuten esimerkiksi Tyrannosaurus rex -hirmuliskoja. Kirjan ajatuksiin kuuluu myös se, että pienikin muutos menneisyydessä voi muuttaa tulevaisuutta hyvinkin paljon. Tämän vuoksi Time Safari -yhtiö on asettanut tiukat ehdot sille, mitä menneisyydessä saa tehdä ja mitä ei. Novellissa dinosauruksia metsästävän aikamatkustajan jalkoihin jää perhonen. Palatessaan nykyaikaan hän huomaa monien asioiden muuttuneen.
Karakolli

Karakolli (myös "karakolointi" tai "karakoli"; espanjan sanasta "caracol" ’spiraali’) oli ratsuväen käyttämä taktiikka, joka vastasi jalkaväen kontramarssia. Se syntyi 1490-luvulla, kun ratsuväki ei kyennyt enää muuten hyökkäämään kurinalaisen jalkaväen uutta taktiikkaa, gewalthaufenia vastaan. 
Karakollissa ratsuväen osasto pysähtyy hieman vihollisen aseiden kantaman ulkopuolelle, minkä jälkeen riveittäin ratsastetaan ravia vihollista kohti ja kun on päästy tarpeeksi lähelle (noin 30 askelta, tai kun silmänvalkuaiset näkyvät), ratsumies laukaisee omat tuliaseensa (yleensä kaksi rataslukkopistoolia) vihollista kohti. Tämän jälkeen rivi jakautuu kahtia, ja ratsumiehet siirtyvät takana olevan muodon kumpaakin sivua pitkin muodon viimeiseksi riviksi ja aloittavat aseittensa lataamisen uudelleen. Ensimmäisen rivin jälkeen toinen, kolmas, jne rivi suorittavat saman kunnes ensimmäinen rivi on taas vuorossa aseet uudelleen ladattuina. Peräkkäisiä rivejä saattoi aluksi olla jopa 12, ja karakoloiva muoto olikin suhteellisen kapea, mutta syvä. Myöhemmin rivien määrä väheni. Erityisesti saksalainen reiter ratsuväki oli tehokas karakollissaan ja levitti sitä tehden taktiikasta erityisen suosittua 1540-luvulta lähtien.
Karakollin tavoitteena oli hajottaa vihollisen muoto ja näin mahdollistaa ratsuväkirynnäkön käyttö edelleen vihollisen lyömiseen taistelukentällä. Jalkaväkeä vastaan se oli tehokas, ja monesti sitä käyttämällä saatiin hyviä tuloksia. Sen sijaan sitä oli vaikea käyttää toista ratsuväen osastoa vastaan, sillä vihollinen saattoi helposti ottaa aloitteen itselleen suorittamalla perinteisen ratsuväen rynnäkön karakoloivaa muotoa vastaan. Karakoloiva joukko kun oli täysin luopunut ratsun liikkeen tarjoamasta vaikutuksesta. Muilla tavoin tuliaseita käyttävää ratsuväkeä vastaan karakolli oli ylivoimainen, vaikka vaatikin hyvää koulutusta ja harjoittelua. Viimeisen kerran karakollia käytettiin ratsuväkeä vastaan Mookerheyden taistelussa 1574. 
Karakollin käyttö väheni 1500-luvun lopulla, kun jalkaväen tulivoima kasvoi ja lopullisesti se korvautui uudella taktiikalla kolmikymmenvuotisen sodan aikana, kun Euroopassa siirryttiin yleisesti Kustaa II Aadolfin puolalaisilta omaksumaan ja edelleen kehittämään ratsuväen atakkiin, joka yhdisti tehokkaasti tulen ja liikkeen.
Ikuisuuden loppu

Ikuisuuden loppu () on vuonna 1955 julkaistu venäläissyntyisen yhdysvaltalaiskirjailijan Isaac Asimovin kirjoittama scifi-romaani. Kirja käsittelee aikamatkustusta ja on kuuluisimpia aiheesta kirjoitettuja kirjoja. "Ikuisuuden loppua" pidetään Asimovin parhaana tai yhtenä parhaista teoksista.
Juoni.
"Ikuisuuden loppu" kertoo ajan ulkopuolella toimivasta Ikuisuus-järjestöstä, joka pyrkii ohjailemaan ihmiskunnan kehitystä mahdollisimman vakaalle pohjalle. Järjestö pyrkii poistamaan ihmiskunnan koko olemassaolon historiasta kaikki sodat, katastrofit ja kärsimykset. Sen jäsenet rekrytoidaan eri aikakausilta, siten että heidän poistamisensa ajasta ei aiheuta suuria muutoksia. He pystyvät matkustamaan "hissillä" ajassa eteenpäin ja taaksepäin ja pystyvät astumaan normaalimaailmaan tekemään hienovaraisia muutoksia. Kaukana tulevaisuudessa on kuitenkin ajanjakso, johon agenttien pääsy on jotenkin estetty tavalla, jota he eivät ymmärrä, ja sen takana vain autioitunut maapallo. Astuminen ulos ajassa ennen aikamatkustuksen keksimistä on kielletty ja Ikuisuus-järjestö laajentaa pikkuhiljaa otettaan yhä kaukaisempaan tulevaisuuteen, mutta resurssien vähäisyyden vuoksi se pitää kirjan tapahtumien aikaan tarkkaa otetta vain joistakin tuhansista vuosisadoista, sillä jokainen uusi vahdittava vuosisata vaatii lisää teknikoita, laskijoita jne.
Andrew Harlan on etevä teknikko, todellisuusmuutosten asiantuntija, ja hänen tehtävänään on astua eri aikakausille tekemään tarvittavat muutokset suotuisan lopputuloksen saamiseksi. Suotuisa muutos pyritään tekemään mahdollisimman hienovaroisesti, huomaamattomasti ja mahdollisimman vähäisillä säädöllä, ja Harlan on etevä löytämään tällaisia hienovaraisia keinoja. Harlan on myös harrastuksena kiinnostunut primitiivisistä ajoista ennen aikamatkustuksen ja Ikuisuuden perustamista, minkä vuoksi hän saa uuden tehtävän: hänen pitää kouluttaa uusi ja erikoinen Ikuisuuden jäsen, Brinsley Sheridan Cooper, mahdollisimman hyvin primitiiviajan historiaan ja kulttuuriin, mutta hänelle ei kerrota syytä. Harlanin tehtävän vuoksi hän ja Cooper joutuvat viettämään viikon 482 vuosisadalla, jonka aikana Harlan rakastuu palavasti ei-Ikuiseen naiseen, Noÿsiin. Suojataakseen Noÿsia seuraavalta todellisuusmuutokselta Harlan päättää rikkoa Ikuisuuden sääntöjä ja viedä Noÿsin ajan ulkopuolelle ja piilottaa hänet johonkin kaukaiseen tulevaisuuteen. Harlan joutuu tekonsa vuoksi napit vastakkain esimiestensä kanssa ja alkaa epäillä Ikuisuuden tarkoitusta ja oikeutusta puuttua ihmiskunnan historiaan. 
Romaanin julkaistusta versiosta Asimov rakensi sillan Säätiö-sarjaan (joka puolestaan on liitetty Robotit-sarjaan).
Peugeot XPS

Peugeot XPS on Peugeot Motocyclesin markkinoima ja Motorhispanian valmistama mopo. Mallista on saatavilla Enduro-, Supermoto-, ja Street Evo 3-versiot. Vuoden 2006 malleissa Peugeot Motocycles on pyrkinyt panostamaan erityisesti XPS:n ajo-ominaisuuksiin mm. tasapainoisemman painonjakauman avulla.
Kaikissa XPS-malleissa on nestejäähdytteinen Minarellin AM6-moottori, joka on valittu erityisesti moottorin Dell’Orto PHBN-kaasuttimen sekä tehokkaan sylinterin täytön johdosta. Moottorin voima välitetään takapyörään 6-vaihteisen vaihdelaatikon kautta. Mopossa on kovahko Paiolin jousitus, joka on parhaimmillaan kuoppaisella tiellä. Renkaat ovat Pirellin valmistamat. Bensatankin koko on 7,8 litraa. Tankkaaminen on helppoa ison säiliön täyttöaukon ansiosta. Öljysäiliön tilavuus on 1 litra. Vaihdelaatikon öljytilavuus on noin 8 desilitraa. Suositeltava öljynvaihtoväli on tuhat kilometriä. Alkuperäinen tulppa on NGK BR9ES.
Ruostenopsasiipi

Ruostenopsasiipi ("Thecla betulae") on sinisiipien heimoon kuuluva päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Ruostenopsasiiven siipien yläpinta on tummanruskea. Naaraalla on etusiivissä laajat oranssinväriset laikut, jotka erottuvat koiraalla vain epäselvinä vaalentumina. Täplän ohessa on mustahko diskaalitäplä, joka erottuu myös siiven alapinnalla. Takasiiven ulkoreunan takanurkassa olevien kannusten kohdilla on pienet oranssit täplät. Perhonen lepää usein siivet hieman raollaan. Siipien alapuoli on vaalean punaruskea, ulkoreunaa kohti tummeneva. Etureunasta lähtien siiven poikki kulkee muuta siipeä tummemman ruskea vyö. Etusiivessä vyön ulkoreunan puolta ja takasiivessä sen molempia reunoja rajaa valkoinen viiru, joka on vyötä kohti mustanruskea. Valkoinen viiru ulottuu kuitenkin siiven poikki vain takasiivessä ulkoreunan puolella ja myös vyö päättyy viirun päättyessä. Siipiväli 28–40 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Ruostenopsasiiven levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta ja Irlannista Euroopan poikki Fennoskandian eteläosiin, Mongoliaan ja Pohjois-Kiinaan. Suomessa lajia tavataan Etelä-Suomessa melko yleisenä. Lentoaika on heinäkuun lopulta elokuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Ruostenopsasiipiä tavataan metsänlaidoilla, teiden varsilla ja tavallisesti myös puutarhoissa. Perhonen ei ole kovinkaan innokas lentelemään vaan pysyy paikallaan pitkiäkin aikoja. Lisäksi etenkin koiraat oleskelevat pääasiassa latvustoissa, joten perhosia näkee harvoin ja laji vaikuttaa helposti todellista harvinaisemmalta. Perhoset käyvät ruokailemassa pitkävartisilla kukilla, kuten ohdakkeilla.
Naaras munii aurinkoisilla paikoilla mutta tuulensuojassa kasvavien puiden korkeintaan parin vuoden ikäisille oksille. Toukat kuoriutuvat munista keväällä ja oleskelevat pääasiassa lehtien alapinnoilla lähellä keskisuonta. Niillä on korkeintaan heikko suhde muurahaisiin. Toukkavaihe kestää 6–9 viikkoa ja kotelovaihe 3–5 viikkoa.
Lajin tieteellinen lajinimi "betulae" viittaa koivuun ja on ilmeisesti Linnén tekemä virhe ravintokasvia ajatellessa, sillä ruostenopsasiipi ei elä koskaan koivuilla. Samaan perustuu myös vanha suomenkielinen nimi koivunopsasiipi.
Ravintokasvi.
Toukkien ravintokasveja ovat oratuomi ("Prunus spinosa") ja tuomi ("Prunus padus"), joskus myös viljellyt "Prunus"-suvun lajit.
Unkarilainen notaatio

Unkarilainen notaatio on ohjelmoinnissa käytetty nimeämiskäytäntö, jossa muuttujan nimi ilmaisee sen tyypin tai käyttötarkoituksen. Unkarilaisessa notaatiossa muuttujan varsinaisen nimen eteen sijoitetaan pieniä kirjaimia, joiden tarkoitus on muistuttaa ohjelmoijaa muuttujan tyypistä tai käyttötavasta. 
Unkarilaista notaatiota on kahta eri tyyppiä: "Systems Hungarian" ja "Apps Hungarian". Näistä ensimmäisessä muuttujan nimen eteen sijoitetaan merkintä muuttujan tietotyypistä ja jälkimmäisessä muuttujan käyttötarkoituksesta. 
Historia.
Alkuperäisen unkarilaisen notaation – jota nykyisin kutsutaan "Apps Hungarianiksi" – keksi unkarilaissyntyinen Charles Simonyi. Unkarilainen notaatio on saanut nimensä unkarilaisesta tavasta kirjoittaa henkilön sukunimi ennen etunimeä. Simonyista tuli myöhemmin Microsoftin pääarkkitehti, ja merkintätapaa on käytetty Microsoftin Windows-tuotteissa.
Termi "Apps Hungarian" sai nimensä siitä, että sentyyppistä nimeämiskäytäntöä käytettiin Microsoftin sovellusohjelmia () kehittävällä osastolla. "Systems Hungariania" käytettiin myöhemmin Windows-kehitysryhmässä. Simonyin unkarilaisen notaation määrittelevä artikkeli puhuu muuttujien etuliitteistä, jotka ilmaisevat muuttujien "tyypin". Simonyi tarkoitti tällä lähinnä muuttujan semantiikka, mitä tapaa Apps Hungarian noudattaa. Jotkin Simonyin esimerkeistä ovat kuitenkin melko epäsemanttisia, joten Systems Hungarianiakaan ei voi pitää "vääränä" merkintätapana.
Apps Hungarian ja Systems Hungarian.
Systems Hungarianin ja Apps Hungarianin ero on etuliitteen käyttötavassa. Systems Hungarianissa etuliite ilmoittaa muuttujan tietotyypin tai toteutustavan:
Apps Hungarianissa etuliite taas muistuttaa muuttujan käyttötarkoituksesta:
Kritiikkiä.
Unkarilainen notaatio saattaa johtaa lukemiskelvottomiin muuttujien ja funktioiden nimiin, kuten codice_6 ("32-bittinen osoitin () vakiomerkkijonoon jossa on tiedostonnimi"). 
Unkarilaista notaatiota vastaan on puhunut mm. Linus Torvaldsin ja Linux-ytimen tyylioppaan mukaan "se on aivovaurioitunutta ja vain hämmentää ohjelmoijaa" perusteena että ohjelmointikielen kääntäjä tunnistaa ja pystyy tarkistamaan tietotyypin. 
Bjarne Stroustrup on myös kritisoinut notaation käyttöä geneeriseen ohjelmointiin kykenevissä kielissä sanoen, että se ".. yksinkertaisesti monimutkaistaa ja vähentää abstraktiota". 
.NETissä myös Microsoft on luopunut käytännöstä ja .NET Framework Guidelines suosittelee olemaan käyttämättä sitä.
Taponlehti

Taponlehti eli lehtotaponlehti ("Asarum europaeum") on Keski- ja Itä-Euroopassa yleinen, vihreänä talvehtiva kasvilaji. Se on myös vanha lääke- ja puutarhakasvi. Suomessa laji on luonnonvaraisena harvinainen ja rauhoitettiin vuonna 1983.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotisen taponlehden juurakko ja varsi ovat suikertavia. Vuosikasvaimen tyvellä kasvaa 3–4 suomumaista lehteä. Suuremmat kasvulehdet ovat tummanvihreitä, päältä kiiltäviä ja muodoltaan munuaismaisia. Ehytlaitaisen ja alta karvaisen lehden ruoti on 5–15 cm pitkä, lehtilapa on 5–11 cm leveä. Lehdet talvehtivat. Kellomaiset, yksittäin olevat kukat ovat päätteisiä, kolmiliuskaisia ja punaruskeita. Kukat jäävät lehtien alla yleensä huomaamatta. Tuoksu on varsin tärpättimäinen. Taponlehti kukkii touko-kesäkuussa.
Taponlehti voi levittäytyä maarönsyjensä avulla laajoiksi kasvustoiksi. Kasvin siemeniin kehittyy ravintolisäke, joka houkuttelee muurahaisia kuljettamaan siemeniä pesiinsä. Tämän vuoksi lajia tavataankin usein tiheinä kasvustoina muurahaispesien ympäristössä.
Levinneisyys.
Taponlehden esiintymisalue ulottuu Ranskasta ja Isosta-Britanniasta Venäjälle Uralin tienoille. Skandinaviassa lajia tavataan Tanskassa sekä Norjan ja Ruotsin eteläosissa, mutta nämä esiintymät ovat viljelykarkulaisia. Suomessa taponlehteä on tavattu eri puolilla Etelä-Suomea ja Pohjanlahden rannikkoa, mutta ainoa luonnonvarainen esiintymä on Iitin Taasianjoen ja sen sivuhaarojen varrella. Esiintymä löydettiin vasta vuonna 1971.
Elinympäristö.
Taponlehti suosii varjoisaa, kosteaa ja suojaisaa kasvupaikkaa. Se suosii läpäisevää, ravinteikasta maata, mutta kasvaa myös savisessa paikassa. Iitin kasvupaikat ovat tuoreita ja kosteita jokivarsien kuusilehtoja. Taponlehti ei siedä paahdetta eikä kuivuutta, joten kasvupaikkojen metsänhakkuut tai ojitukset ovat lajille tuhoisia.
Käyttö.
Taponlehti on vanha lääkekasvi, jonka juurta on käytetty muun muassa oksettamiseen. Sitä on käytetty myös rotanmyrkkynä. Nykyään taponlehden koristeellinen lehdistö ja hyvä peittävyys tekevät siitä suositun puutarhakasvin. Hyvässä paikassa kasvi talvehtii vihreänä ja on pitkäikäinen.
Egon Bondy

Egon Bondy, oik. Zbyněk Fišer, (20. tammikuuta 1930 Praha, Tšekkoslovakia – 9. huhtikuuta 2007 Bratislava, Slovakia) oli tšekkiläinen filosofi, kirjailija ja runoilija.
Bondy syntyi Prahassa ja opiskeli vuosina 1957–1961 Kaarlen yliopistossa filosofiaa ja psykologiaa. Hän oli kuuluisan kirjailijan Bohumil Hrabalin läheinen ystävä.
Bondyn monipuolinen tuotanto vaihtelee 1950-luvun alun eeppisistä runoista 1980-luvun meditatiivisiin, filosofisiin teoksiin. Hän kirjoitti myös romaaneja. Hänen filosofinen tuotantonsa käsittelee suurilta osin ontologiaa ja siihen liittyviä eettisiä kysymyksiä. 
Bondy siirtyi 1990-luvulla Bratislavaan, Slovakiaan, jossa hän kuoli huhtikuussa 2007 ollessaan 77-vuotias. Hänellä oli Slovakian kansalaisuus.
Mercedes-Benz SLR McLaren

Mercedes-Benz SLR McLaren on urheiluauto, joka on saanut superauton luokituksen. Se on kehitetty yhteistyössä DaimlerChryslerin sekä McLaren Automotiven kanssa. Mercedes-Benz SLR McLaren oli ilmestyessään yksi maailman nopeimmista automaattivaihteilla toimivista autoista. Auton lähtöhintana pidetään noin 443 000 euroa. Auto pystyy kiihdyttämään 100 km/h nopeuteen 3,8 sekunnissa ja sen huippunopeudeksi on ilmoitettu 334 km/h.
Tekniikka.
Moottori.
SLR:n moottori on käsin tehty, kompressoriahdettu V8. 
Tekniset tiedot:
Jarrut.
Jarrulevyt ovat hiili-keramiikkaseosta, joka mahdollistaa paremman jarrutuskyvyn kuin tavalliset teräslevyt. Ne kestävät jopa 1000 celsiusasteen lämpötilan. Levyn halkaisija edessä on 370 mm ja jarrusylintereitä on kahdeksan. Takajarruissa halkaisija on 360 mm ja sylintereitä on neljä.
Autossa on takana myös jarruilmanohjain (spoileri) joka nousee ylös jarrutettaessa suurilla nopeuksilla, juuri tämän ilmanohjaimen ansiosta auto pysähtyy suurista nopeuksista nopeammin kuin yksikään vastaavanlainen automalli.
SLR:n jarruja on kritisoitu siitä, että ne ovat liian tehokkaat, jotkin kriitikot väittävät että jarrut ovat käytännössä joko päällä tai pois päältä. Jarrutettaessa bensapumppu myös työntää lisää bensaa moottorin jäähdyttämiseksi, ja koska pakoputket on sijoitettu kuljettajan etupuolelle, ohjaamoon tulee välillä palamattoman bensan hajua.
Vaihteisto.
Vaihteisto on viisivaihteinen automaattivaihteisto, jossa on kolme eri tilaa: Sport, Comfort ja Manual. Sport-asentoa käytetään jokapäiväisessä käytössä, Comfort-asennossa liikkeellelähtö tapahtuu kakkosvaihteella töyssyisillä tai liukkailla teillä ja Manuali-asennossa kuljettaja pystyy itse vaihtamaan vaihteita touchpadin avulla. Manual-asennon ollessa käytössä on myös kolme tilaa: Sport, Supersport ja Race. Nämä tarkoittavat lähinnä vaihteen kytkentänopeutta. Samaa vaihteistoa käytetään myös muissa AMG:n urheilumalleissa, kuten Mercedes-Benz SL65 AMG:ssä. 
Vaihteiden välitykset:
Mitat.
Coupe
Mario Echandi Jiménez

Mario José Echandi Jiménez (17. kesäkuuta 1915 – 30. heinäkuuta 2011) oli Costa Rican presidentti 1958–1962. 
Ennen presidenttiyttään Jiménez oli toiminut Costa Rican suurlähettiläänä Yhdysvalloissa ja edustanut maataan myös Amerikan valtioiden järjestössä ja YK:ssa.
Lisäksi Jiménez toimi Costa Rican ulkoasiainministerinä. Hän oli ehdolla presidentiksi uudelleen vuosina 1970 ja 1982, mutta jäi kummallakin kerralla valitsematta. Jiménez kuoli sydänkohtauksen jälkeiseen keuhkokuumeeseen 96-vuotiaana heinäkuussa 2011.
Ålandsfärjan

Ålandsfärjan Ab (nykyisin Viking Line) oli yksi Viking Linen kolmesta perustajayhtiöstä. Kaksi muuta Viking Linessä mukana ollutta varustamoa, Rederi AB Slite ja Rederi Ab Sally (alun perin Rederi Ab Vikinglinjen) jättivät Viking Line -yhteisyrityksen vuorollaan joko konkurssin vuoksi tai kilpailijan ostamana. 
Ålandsfärjan Ab:n perusti yksi Rederi Ab Vikinglinjenin perustajista, Gunnar Eklund. Hän oli lähtenyt Vikinglinjenistä vuonna 1962 ja seuraavan vuoden keväänä perusti yhdessä Frank Lundqvistin ja Rafael Mattsonin kanssa Ålandsfärjan Ab:n. Yhtiö merkittiin kaupparekisteriin 5. huhtikuuta 1963. Neljä päivää myöhemmin varustamo osti Englannin kanaalissa liikennöineen 1933 rakennetun S/S "Brittanyn". Alusta modernisoitiin telakalla Helsingborgissa ja se sai nimekseen S/S "Ålandsfärjan" ennen kuin aloitti liikenteen reitillä Maarianhamina–Gräddö 20. kesäkuuta 1963. Laivalla oli tilaa 800 matkustajalle, 40 henkilöautolle ja kahdelle bussille tai rekalle. Vuonna 1966 Ålansfärjan Ab perusti yhdessä Rederi Ab Vikinglinjenin ja Rederi AB Sliten kanssa markkinointiyhtiö Viking Linen (tuolloin Vikinglinjen Ab) josta kukin varustamo omisti kolmasosan. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa varustamo hankki kaksi uutta autolauttaa, M/S "Kapellan" ja M/S "Marellan". Samalla yhtiö muutti nimensä vuoden 1970 alussa SF Line Ab:ksi. Nimen oli tarkoitus kuvata paremmin uutta toimialuetta, joka ylsi nyt Manner-Suomeen. SF on lyhennelmä sanoista Sverige-Finland. SF Line pysyi yhtiön nimenä vuoteen 1995 asti, jolloin Rederi AB Sliten konkurssin jälkeen varustamo muutti nimensä Viking Line Abp:ksi ja listautui Helsingin pörssiin.
Lady Bird Johnson

Claudia Alta Taylor "Lady Bird" Johnson, o.s. "Taylor" (22. joulukuuta 1912 Karnack, Texas, Yhdysvallat – 11. heinäkuuta 2007 Austin, Texas, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltain presidentti Lyndon B. Johnsonin puoliso. Hänet tunnettiin erityisesti luonnon- ja rakennustensuojelun ystävänä. Johnson oli myös yksi kaikkien aikojen rakastetuimmista presidentin puolisoista Yhdysvalloissa.
Johnsonilla oli englantilaisia ja skotlantilaisia sukujuuria. Hänen isänsä Thomas Jefferson Taylor oli varakas liikemies, ja äiti kuoli tapaturmaisesti tyttären ollessa viisivuotias. Elinikäisen kutsumanimensä Lady Bird hän sai pienenä lastenhoitajan sanottua hänen olevan "suloinen kuin leppäkerttu" (). 
Johnson opiskeli Marshall Senior High Schoolissa, myöhemmin journalismia ja taiteita St. Mary's Episcopal School for Girlsissä ja valmistui Texasin yliopistosta. 
Avioliitto ja perhe.
"Lady Bird" Taylor ja Lyndon B. Johnson avioituivat San Antoniossa Texasissa 17. marraskuuta 1934. Parille syntyi kaksi tytärtä: Lynda ja Luci. Lynda meni naimisiin poliitikko Charles Robbin kanssa.
Lady Bird oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen miehensä Lyndon B. Johnsonin ollessa presidenttinä 1963–1969. Lyndon B. Johnson nousi Yhdysvaltain presidentiksi salamurhatun John F. Kennedyn jälkeen. Lady Bird Johnson jäi leskeksi miehensä kuoltua sydänkohtaukseen 1973.
Myöhemmät vaiheet.
Johnson oli ajoittain julkisuudessa vielä miehensä kuoleman jälkeenkin. Hänen terveytensä heikentyi vanhetessa: hän sai kaksi aivoverenkiertohäiriökohtausta, joista toinen vaikutti hänen kävely- ja puhekykyynsä. Johnson oli viimeiset elinvuotensa pyörätuolissa sokeutuneena. Lady Bird oli ennen kuolemaansa Yhdysvalloissa vanhin elossa oleva entinen ensimmäinen nainen eli presidentin puoliso. Hän kuoli 94-vuotiaana iltapäivällä 11. heinäkuuta 2007 kotonaan Austinissa. Lady Bird Johnson on Yhdysvalloissa toiseksi pisimpään elänyt presidentin puoliso Harry S. Trumanin vaimon Bess Trumanin jälkeen, joka eli 97-vuotiaaksi.
Pelopeia

Pelopeia viittaa kreikkalaisessa mytologiassa seuraaviin hahmoihin.
Pelopeia, Thyesteen tytär.
Pelopeia oli Thyesteen tytär. Thyestes taisteli veljensä Atreuksen kanssa Mykenen valtaistuimesta, ja hänellä oli myös suhde veljensä vaimon Aeropen kanssa. Kostaakseen tämän Atreus tappoi veljensä pojat ja syötti heidän lihansa Thyesteelle.
Thyesteen etsiessä kostokeinoja hän kuuli oraakkelilta, että hän voisi saada kostonsa, jos hän saisi pojan oman tyttärensä kanssa. Pelopeia synnyttikin hänelle Aigisthoksen, mutta hylkäsi lapsensa häveten sukurutsaista tekoaan. Paimen löysi lapsen ja antoi tämän Atreukselle, joka kasvatti poikaa omanaan. Aigisthoksen vartuttua mieheksi Thyestes paljasti hänelle olevansa sekä tämän isä että isoisä ja Atreus on hänen setänsä, jolloin Aigisthos tappoi Atreuksen.
Pelopeia, niobidi.
Pelopeia, niobidi, oli yksi Amfionin ja Nioben seitsemästä tyttärestä. Hänet tappoi nuolellaan Artemis hänen äitinsä ylpeiltyä lastensa lukumäärällä.
Pelopeia, Peliaan tytär.
Pelopeia oli Peliaan ja joko Anaksibian tai Fylomakhen tytär.
Pelopeia, Kyknoksen äiti.
Pelopeia oli Areen rakastettu, joka synnytti tälle Kyknoksen.. Tosin Kyknoksen vanhemmiksi mainitaan myös Ares ja Pyrene.
Betty Ford

Elizabeth Ann ”Betty” Bloomer Warren Ford (8. huhtikuuta 1918 Chicago, Illinois – 8. heinäkuuta 2011 Rancho Mirage, Kalifornia) oli Yhdysvaltain presidentin Gerald Fordin puoliso. 
Lapsuus ja nuoruus.
Betty Bloomer syntyi Chicagossa, Illinois'ssa myyntiedustaja William Stephenson Bloomer vanhemman perheeseen. Hän oli perheen kolmas lapsi ja ainoa tytär.
Asuttuaan vähän aikaa Denverissä Bloomer varttui Grand Rapidsissa, Michiganissa, missä hän suoritti high schoolin.
Suuren pörssiromahduksen jälkeen Bloomer alkoi 14-vuotiaana toimia vaatemallina ja opettaa lapsille tansseja kuten foxtrotia, valssia ja sen ajan afroamerikkalaisten suosikkitanssia big applea. Hän työskenteli myös vammaisten lasten parissa. Itse hän valmistui tanssiopinnoistaan vuonna 1935.
Bloomer menetti 16-vuotiaana isänsä, joka kuoli 60-vuotispäivänsä aattona autotallissaan häkämyrkytykseen korjatessaan perheen autoa, vaikka tallin ovet olivat auki.
Bloomer matkusti kahdeksi kesäksi Benningtoniin, Vermontiin jatkamaan opintojaan. Sen jälkeen hän muutti Manhattanille Chelsean kaupunginosaan. Siellä hän rahoitti tanssiopintonsa työskentelemällä muotimallina. Sen jälkeen Bloomer palasi kotikaupunkiinsa, missä hän asui äitinsä ja tämän uuden puolison Arthur Meigs Goodwinin kanssa. Hän sai työtä paikallisen tavaratalon muotisuunnittelijan apulaisena.
Aikuisikä.
Vuonna 1942 Betty Bloomer meni naimisiin William C. Warrenin kanssa, jonka hän oli tuntenut 12-vuotiaasta asti. Pariskunta muutti Toledoon, Ohioon, sen jälkeen Fultoniin, New Yorkiin, ja takaisin Grand Rapidsiin. Warren oli alkoholisti ja hänen terveytensä oli heikko. Juuri kun Betty oli päättänyt hakea eroa, mies vajosi koomaan. Betty jäi hoitamaan miestä kahdeksi vuodeksi, kunnes tämä toipui. Sen jälkeen he erosivat 22. syyskuuta 1947 lapsettomina.
Betty Warren solmi avioliiton tulevan presidentin Gerald Fordin kanssa 15. lokakuuta 1948. Fordit olivat naimisissa 58 vuotta ja saivat neljä lasta:
Betty oli Yhdysvaltain ensimmäinen nainen miehensä toimiessa presidenttinä vuosina 1974–1977. Hän toipui samoihin aikoihin rintasyövästä. Gerald Fordin kuoltua vuonna 2006 Betty asui Rancho Miragessa, Kaliforniassa. 
Betty Ford -klinikka.
Betty Ford oli mukana perustamassa yhdessä suurlähettiläs Leonard Firestonen kanssa Betty Ford -klinikkaa ("Betty Ford Center"). Vuonna 1982 perustettu klinikka tarjoaa vieroitushoitopalveluita alkoholi- ja huumeriippuvaisille. Betty Ford itse kamppaili lääkeriippuvuuden kanssa. Betty Ford -klinikan hoitopalveluita käyttävät yleensä julkisuuden henkilöt. Klinikan hoitotiloista puolet on varattu miehille, puolet naisille. Betty Ford -klinikan hallituksen puheenjohtajana toimii Fordien tytär Susan Ford Bales.
Mielenterveysyhdistys Taimi

Taimi ry (entinen Mielenterveysyhdistys Taimi ry) on Tampereella toimiva mielenterveyskuntoutujien oma yhdistys, johon voivat liittyä kaikki mielenterveysasioista kiinnostuneet. Yhdistyksen toimintaan kuuluu mielenterveysasioista tiedottaminen, vertaistukitoiminta, mielekkään toiminnan tarjoaminen mielenterveyskuntoutujille ja Kipunoita-lehden julkaiseminen sekä printti- että verkkolehtenä. Yhdistys toimii Ruusantalossa Tampereen Koulukadulla. Yhdistyksellä oli myös kahvila nimeltä "Ruusan kahvila". Taimi ry on perustettu 1976 ja sen jäsenmäärä on noin 850 (2019).
Lisa Nilsson

__EISISLUETT__
My Lisa Karolina Nilsson (s. 13. elokuuta 1970 Tukholma) on ruotsalainen laulaja. Hänen äitinsä ja isänsä olivat jazzmuusikoita. Nilssonin oma musiikki on ollut pitkään tyyliltään soulahtavaa poppia. 2000-luvun alussa hän julkaisi ensimmäisen jazzlevynsä.
Vaclovas Augustinas

Vaclovas Augustinas (s. 17. lokakuuta 1959) on liettualainen säveltäjä, musiikkipedagogi ja kuoronjohtaja.
Augustinas valmistui Liettuan musiikkiakatemiasta. Hänellä on ollut klassisen säveltäjän uran ohella ura rock-muusikkona, ja hän tuli tunnetuksi mm. Antis-yhtyeen jäsenenä. 
Augustinas on toiminut vuodesta 1992 lähtien Vilnan Jauna muzika -kuoron johtajana. Suurin osa hänen sävellystuotannostaan on luonnollisesti vokaalimusiikkia, mutta joukkoon mahtuu myös soitinmusiikkiteoksia.