tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kuolanvuono

Kuolanvuono () on 57 km:n pituinen kapea, vuonomainen Barentsinmeren lahti, joka työntyy pohjoisesta Kuolan niemimaahan. Suuaukolla vuonon leveys on 7 kilometriä ja syvyys 200–300 metriä. Eteläosassa vuonon leveys on kilometri. Tuulomajoki ja Kuolajoki laskevat Kuolanvuonon perukalle (eteläosaan). 
Lahden itäranta on rikkonainen ja jyrkkä, länsireuna suhteellisen loivarantainen. Murmanskin kaupunki ja suljettu Severomorskin kaupunki laivasto- ja lentotukikohtineen sijaitsevat itärannalla. Lahden länsirannalla lähellä sen suuta on Poljarnyin kaupunki ja ydinsukellusvenetelakka. Vuonon eteläosassa sijaitsee Kuolan kaupunki ja silta vuonon vastarannalle.
Kahdesti vuorokaudessa nousevan vuoroveden vaihtelu Kuolanvuonossa voi olla 4 metriä. Lahden satamat ovat avoinna koko vuoden, vaikka sen eteläisimmät osat voivat joskus jäätyä.
Azerbaidžanin vaakuna

Azerbaidžanin vaakuna on Azerbaidžanin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se on ympyrän muotoinen ja siinä on samat värit kuin Azerbaidžanin lipussa. Vaakunan keskellä on kahdeksansakaraisessa tähdessä liekki symboloiden Azerbaidžanin olevan ikuisen tulen maa. Tähden kahdeksan sakaraa ja niiden välissä olevat kultaiset pallot symboloivat Azerbaidžanin kahdeksaa turkkilaista kansaa. Vaakunan alla on vehnäntähkiä ja tammenlehviä.
Vaakuna perustuu Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan vaakunaan ja se otettiin käyttöön vuonna 1993.
Kiirunankello

Kiirunankello ("Campanula uniflora") on arktisen alueen kellokasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivartinen kiirunankello on pienikokoinen, 5–20 senttimetriä pitkä maitiaisnesteinen kalju ruoho. Kasvin lehdet sijaitsevat varressa kierteisesti ja ovat ehyt- tai matalaan nyhälaitaisia. Lyhytruotiset aluslehdet ovat puikean soikeita tai pitkulaisia ja pituudeltaan 1–2 cm. Varsilehdet ovat suikeita tai tasasoukkia, lähes ruodittomia ja pituudeltaan 2–5 cm. Vaaleansiniset, nuokkuvat kukat ovat yksittäin. Kukan teriö on kapean kellomainen, 7–10 mm pitkä, noin sikiäimen pituinen. Verhiönliuskat ovat teriönmyötäisiä. Kiirunankello kukkii Suomessa heinäkuussa.
Levinneisyys.
Kiirunankelloa esiintyy paikoittain Yhdysvalloissa, Kanadassa, Grönlannissa, Islannissa ja Venäjällä. Skandinaviasta kiirunankelloa löytyy Norjan ja Ruotsin tuntureilta sekä Suomen Enontekiöltä. Ensimmäisen kerran laji löydettiin Suomesta vuonna 1914 Pikku-Mallalta. Merkittävä osa Suomen tunnetuista kiirunankellon esiintymistä sijaitsee suojelualueilla. Suomessa laji on rauhoitettu ja luokiteltu vuodesta 2019 lähtien äärimmäisen uhanalaiseksi. Vuonna 2000 se luokiteltiin silmälläpidettäväksi ja vuonna 2010 vaarantuneeksi.
Elinympäristö.
Suomessa kiirunankellon esiintymät ovat lähinnä keskipaljakalla, korkeimmillaan tuhannessa metrissä. Tavallisesti lajia löytää puolivarjoisilta, pohjoiseen viettäviltä avoimilta kalliohyllyiltä. Kiirunankello on kalkinsuosija.
Assam (tee)

Assam-tee on mustaa teetä, jota tuotetaan Intian Assamin osavaltiossa Brahmaputran laaksossa. Assam on pinta-alaltaan ja tuotantomäärältään ylivoimaisesti Intian suurin teealue. Valtaosa Assam-teestä jalostetaan teollisella CTC-menetelmällä, ja vain osa kuuluu ortodoksisen teentuotannon piiriin.
Intiassa alkoivat siirtomaakaudella teetä viljellä britit, jotka pyrkivät riippumattomuuteen Kiinasta teekaupassa. Teenkasvatuksen mahdollisuuksiin uskottiin, koska Assamista löydettiin oma villi teepensaskanta, assamintee ("Camellia sinensis var. assamica"). Tovin britit isänmaallisesti jopa väittivät, että teepensaan alkuperä olikin Intiassa, josta se oli levinnyt rajan yli läheiseen Kiinan Yunnaniin. Sittemmin teepensaan syntyseutu on villien teepensaskantojen ja niiden lähisukulaisten geeniperimän perusteella paikannettu Intian Assamin, Kiinan Yunnanin ja Myanmarin pohjoisosien muodostamalle vyöhykkeelle.
Teenkasvatusta varten Assamissa raivattiin metsää ja perustettiin suuria plantaaseja, joissa työolot olivat surkeat ja työntekijöiden kuolleisuus suuri.
Assamilainen teepensas viihtyy trooppisissa oloissa ja on viljelyssä kiinalaista teepensasta tuottoisampi. Se poikkeaa myös maultaan kiinalaisesta teestä, ja sitä käytetään usein erilaisissa vahvoissa aamiaisteesekoituksissa. Assamilaisen teepensaan ceylonilainen klooni on levinnyt teenviljelyssä laajalle alueelle, esimerkiksi Kenian teentuotantoon.
Assam-tee on luonteeltaan vahvaa, pehmeää ja "maltaista". Se on parasta nautittuna maidon kera. Parhaimpana Assam-teenä pidetään toista satokautta ("Second Flush"). Brittien maidon lisääminen teehen todetaan saaneen alkunsa, kun he halusivat pehmentää ensimmäisten assaminteen satojensa kiinanteetä voimakkaampaa makua. Länsimaisen teenjuonnin alkuvaiheessa tee oli alkujaan tuotu Kiinasta ja se oli maultaan erilaista.
Aiheesta muualla.
Längelmäen vaakuna

Längelmäen kunnanvaakuna on saanut aiheensa Längelmäen alueen ominaispiirteistä. Vaakunan vesipyörä viittaa laajoihin vesistöihin ja niiden äärellä olleisiin lukuisiin myllyihin, ja kukat pellavanviljelyyn.
Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 1. helmikuuta 1952. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä vesiratas ja sen yläpuolella lakio; molemmat hopeaa; lakiossa kolme sinistä, viisilehtistä kukkaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2007, kun Längelmäki jaettiin Jämsän ja Oriveden kuntiin.
Bob Sauvé

Robert F. "Bob" Sauvé (17. kesäkuuta 1955 Sainte-Geneviève, Quebec, Kanada) on entinen kanadalainen jääkiekkomaalivahti ja nykyinen pelaaja-agentti.
Ura.
Sauvén menestyttyä juniorisarjoissa Buffalo Sabres varasi hänet vuonna 1975 ensimmäisellä kierroksella. Yhteensä Sauvé oli 17. varaus. 1975 Sabres varasi kolme maalivahtia, joista Sauvé ja Don Edwards olivat kuuluisimpia. Sauvé pelasi Sabresissa neljä ottelua kaudella 1976–1977 viettäen silti suurimman osan kaudesta AHL:ssä Rod Island Redissä, joka tunnetaan nykyisin nimellä Hartford Wolf Pack. Edwards oli alun alkaen menestyksekkäämpi heistä kahdesta. Seuraavana kautena Sauvé vietti aikaa Hershey Bearsin joukkueessa pelaten kaksitoista ottelua Sabresissa.
Kauden 1979–1980 alkaessa Sauvé teki hyviä tuloksia harjoitusleireillä. Hänen sormensa kuitenkin murtui ja hän joutui aloittamaan kauden Hersheyssä. Kun Edwards joutui jäämään sivuun, Sauvé kutsuttiin Buffaloon, jonne mies myös jäi. Sauvé ja Edwards tekivät erinomaista työtä Sabresin maalilla ja he voittivatkin kauden päätyttyä Vezina Trophyn.
2. joulukuuta 1981 Sauvé myytiin Detroitiin, mutta hän palasi Sabresiin 1. kesäkuuta 1982 vapaana pelaajana. Edwars oli myyty Calgary Flamesille. Sauvén maalivahtiparina oli nuori Tom Barrasso kauden 1983–1984 ja kauden päätyttyä miehet jakoivat William M. Jennings Trophyn. Nopeasti Barrasso haastoi Sauvén ykkösmaalivahdin paikasta vahvoilla otteillaan ja Sauvé myytiin Chicago Black Hawksiin. Vaihdossa Sabres sai Black Hawksin kolmannen kierroksen varausvalinnan vuodelta 1986. Chicagossa Sauvé pelasi kaksi kautta ja liittyi New Jersey Devilsiin vapaana pelaajana 10. heinäkuuta 1987. Pelattuaan kaksi kautta Devilsissä, Sauvé ilmoitti vetäytyvänsä eläkkeelle selkäongelmien takia.
Muuta.
Sauvén nuorempi veli, hyökkääjä Jean-François Sauvé, pelasi myös Sabresissa. Myös hänen poikansa Philippe Sauvé on pelannut maalivahtina NHL:ssä sekä nykyään Euroopassa.
21st Century Breakdown

21st Century Breakdown on yhdysvaltalaisen Green Day -yhtyeen 15. toukokuuta 2009 julkaistu kahdeksas studioalbumi. Albumissa on kolme osiota: "Act 1 – Heroes and Cons", "Act 2 – Charlatans and Saints" ja "Act 3 – Horseshoes and Handgrenades". Kappaleita levyltä löytyy 18.
Albumin tuottajana toimi Garbagesta tuttu Butch Vig, joka on tuottanut muun muassa Nirvanaa ja Smashing Pumpkinsia.
Albumilta on julkaistu singlet ”Know Your Enemy”, ”21 Guns”, ”East Jesus Nowhere”, ”21st Century Breakdown” ja ”Last of the American Girls”
Levy myi Suomessa kultaa kymmenessä tunnissa julkaisun jälkeen.
Kiikalan vaakuna

Kiikalan kunnanvaakuna on saanut aiheensa paikkakuntalaisten liikanimestä. Kiikalalaisia kutsuttiin leikillisesti ”Kiikalan naurisäijiksi”.
Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin käyttöön 4. tammikuuta 1960. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen nauris”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Kiikala liittyi kahdeksan ympäröivän kunnan kanssa Saloon muodostaen uuden Salon kaupungin.
Tenholan vaakuna

Tenholan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Tenholan historiasta ja sen selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen, polvistunut enkeli pitäen molemmilla käsillään kultaista lippua, jossa musta, paaluittainen piilu”.
Vaakunan historiaa.
Vaakunan polvistunut enkeli oli kuva-aiheena jo keskiaikaissa Raaseporin kihlakunnan sinetissä. Sinetin aihetta käytettiin myös kihlakunnan nostoväen lipussa isonvihan aikaan. Vihreässä lipussa oli kuvattuna etupuolella Ruotsin kuningas Kaarle XII:nnen monogrammi, kihlakunnan sinettiaiheen ollessa lipun kääntöpuolella. Vuonna 1739 karsbylainen Kristina Ekestubbe lahjoitti lipun Tenholan kirkolle, missä sitä käytettiin sakastin alttarivaatteena. Alkuperäistä lippua säilytetään nykyisin kansallismuseossa. Vuonna 1994 lahjoitettiin kirkolle lipusta kopio, jota oltiin käytetty Tenholan suojeluskunnan lippuna.
Vaakunan enkelin pitelemässä lipussa esiintyvä piilukirves on puolestaan Pyhän Olavin, pitäjän katoliselta keskiajalta peräisin olevan suojeluspyhimyksen symboli. Pyhän Olavin tunnuksena piilua on käytetty myös muun muassa Kalvolan, Sysmän ja Tyrvään vaakunoissa.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 29. joulukuuta 1953. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1993 kun Tenhola liittyi Tammisaaren kaupunkiin.
Denga

Denga () oli eräs Venäjän rahayksikkö 1300-luvulta 1800-luvulle saakka.
Hopeinen Denga otettiin käyttöön jo 1300-luvulla, ja se olikin Venäjän tärkein rahayksikkö vuoden 1534 rahauudistukseen saakka. Uudistuksessa dengan arvo tuli vastaamaan ½ kopeekkaa. Pietari Suuren rahauudistuksessa kolikko muuttui kupariseksi ja 1800-luvun puolivälissä siitä tuli nimeltään ½ kopeekkaa.
Euran vaakuna

Euran vaakuna on saanut aiheensa Euran kunnan historiasta. Vaakunan karhu on jaettu aihe Satakunnan vaakunan kanssa viitaten pitäjän asemaan yhtenä maakunnan vanhoista keskuksista. Sakarakoro symboloi seudun muinaislinnoja.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 9. elokuuta 1954. Vaakunan selitys on ”kultakentässä sinisen, sakarakoroisen reunuksen ympäröimänä musta, punavaruksinen karhu pystyasennossa, oikeassa kämmenessään iskuun kohotettu sininen miekka”.
Pohjoisen jäämeren konferenssi

Pohjoisen jäämeren konferenssi järjestettiin 27.–29. toukokuuta 2008 Ilulissatissa, Grönlannissa. Konferenssiin osallistuivat viisi Pohjoisen jäämeren rantavaltiota, Kanada, Norja, Tanska, Venäjä ja Yhdysvallat. Konferenssin tuloksena oli Pohjoisen jäämeren omistuskiistaa ja alueen ympäristöasioita selvittävä Ilulissatin julistus.
Tarkoitus ja Ilulissatin julistus.
Konferenssin kutsui koolle Tanskan silloinen ulkoministeri Per Stig Møller, joka pyrki kokouksella vahvistamaan kansainvälisten, arktisia alueita koskevien sopimusten kunnioittamista ja yhteistyötä ympäristökatastrofin ehkäisemisessä. "Meidän tulee jatkaa arktisten alueiden vaatimien velvollisuuksien täyttämistä, kunnes YK päättää kenelle Pohjoisen jäämeren alueet ja sen luonnonvarat kuuluvat. Meillä on myös velvollisuus mahdollistaa Pohjoisen jäämeren kestävä kehitys kunnioittaen alkuperäisasukkaita, jotka ovat kalastaneet ja metsästäneet täällä vuosituhansien ajan." Konferenssin toinen alkuunpanija oli Grönlannin pääministeri Hans Enoksen.
Konferenssin tuloksena oli kaikkien osallistujamaiden allekirjoittama Ilulissatin julistus, jonka mukaan ne kaikki noudattaisivat jo olemassa olevia säädöksiä, kuten Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimusta ja muita monenvälisiä ympäristösopimuksia.
Kritiikki.
Konferenssin suurin kritiikinlähde oli joidenkin Arktisen neuvoston jäsenmaiden jättäminen ulkopuolelle. Näihin lukeutuivat muun muassa alueen alkuperäiskansat, Islanti, Ruotsi ja Suomi. Rob Huebertin, Calgaryn yliopiston armeija- ja strategiatutkimuskeskuksen apulaisjohtajan, mielestä konferenssin järjestäjänä olisi tullut olla Arktinen neuvosto, ei yksittäinen valtio. Mikäli konferenssin olisi järjestänyt Arktinen neuvosto, se olisi Huebertin mukaan ollut merkittävä vahvistus Arktisen neuvoston yhteistyölle. Ennen konferenssin alkua Tanskan hallituksen kansainvälisen oikeuden osastonjohtaja Thomas Winkler sanoi, että Tanska välittää Arktiselle neuvostolle Ilulissatin tapaamisen tapahtumista. "Ilulissatin konferenssin ei ole tarkoitus olla Arktisen neuvoston kilpailija."
Grönlantilaispoliitikko ja grönlantilaisen ympäristöjärjestön, Inuit Circumpolar Conferencen, puheenjohtaja Aqqaluk Lynge sanoi alkuperäiskansojen poisjättämisen marginalisoivan heidät.
Valkoinen Ranger

Valkoinen Ranger () on kuvitteelinen titteli Power Rangers -universumissa. Se esiteltiin ensi kerran televisiosarjassa "Mighty Morphin Power Rangersin", jaksossa "White Light, Part 1" vuonna 1994. Sarjassa tittelin loivat Zordon ja Alpha 5, jotka tekivät Tommy Oliverista ensimmäisen henkilön kantamaan Valkoisen Rangerin titteliä ja olemaan myös ryhmänjohtaja.
Sarjojen aikana naiset ovat olleet Valkoisen Rangerin roolissa pääjäseniä, kun taas miehet ovat toimineet erikoistapauksina tullessaan kesken sarjaan mukaan. Miehillä on yleensä aseista käytössä miekka, kun taas naispuolisten Valkoisten Rangereiden aseet muistuttavat Vaaleanpunaisten Rangereiden aseita. Valkoinen Ranger on lisäksi harvoiten käytetty titteli, vaikka sen kaksi omistajaa ovatkin toimineet ryhmänjohtajina.
Esiintymiset.
Televisiosarjat.
Titteli on esiintynyt seuraavissa sarjoissa:
Elokuvat.
Valkoinen Ranger on esiintynyt ainoassa elokuvassaan Power Rangers vuonna 1995, jossa hahmoa näytteli Jason David Frank. Ensimmäinen Valkoinen Ranger Tommy Oliver toimii myös elokuvassa ryhmänsä johtajana televisiosarjan Mighty Morphin Power Rangersin tavoin.
Videopelit.
Valkoinen Ranger on pelattavana hahmona muun muassa Super Nintendolle ja Sega Mega Drivelle julkaistussa -pelissä, sekä ja issa.
Hyönteistietokanta

Hyönteistietokanta oli tietokanta internetissä, jonne kuka tahansa pystyi ilmoittamaan havaintoja perhosista ja muista hyönteisistä sekä hämähäkkieläimistä. Sen havainnot olivat avoimesti kaikkien saatavilla. 
Hyönteistietokanta suljettiin 4.6.2018, jolloin sen havainnot siirrettiin Suomen Lajitietokeskuksen Vihko-havaintojärjestelmään.
Historia.
Hyönteistietokannan kehitti Matti Virtala. Sen kasvu alkoi 2000-vuosikymmenen puolivälissä, kun sen tietokanta siirrettiin Helsingin yliopiston Luonnontieteellisen keskusmuseon palvelimelle ja Suomen Perhostutkijain Seura alkoi käyttää sitä pääasiallisena tietojenkeruukanavanaan. Syyskuussa 2008 tietokantaan tallennettiin miljoonas havainto, kun Ruotsin vastaavassa oli vasta puoli miljoonaa havaintoa.
Kaksisiipisten ja perhosten tiedonkeruu oli keskitetty Hyönteistietokantaan, kun esimerkiksi sudenkorentotiedot ohjattiin tallentamaan Luonnontieteellisen keskusmuseon havaintotietokanta Hatikkaan. Pääosa esimerkiksi nivelkärsäisten ja perhosten tiedoista oli Hyönteistietokannassa, mutta viime vuosina uhanalaisten perhoslajien tietoja on tallennettu myös Suomen ympäristökeskuksen Eliölajit-tietokantaan. Esimerkiksi Suomen lajien uhanalaisuusarvioinnissa, Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010, perhosten uhanalaisuusarviointi perustui pääsääntöisesti Hyönteistietokannan havaintoaineistoon.
Hyönteistietokanta toimi Luonnontieteellisen keskusmuseon palvelimella. Hyönteistietokantaan oli tallennettu myös Luonnontieteellisen keskusmuseon kokoelmatietoja.
Tuomas Ketola

Tuomas Ketola (s. 21. helmikuuta 1975 Turku) on suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut tenniksen maailmanlistan kaksinpelirankingin sijalla 130 toukokuussa 1998 ja nelinpelirankingin sijalla 76 lokakuussa 1998. Hän on viisi kertaa selviytynyt grand slam -turnauksen pääsarjaan, mutta vain kerran voittanut ensimmäisen kierroksen ottelunsa.
Ketola hävisi huhtikuussa 1998 parinsa Neville Godwinin kanssa Hongkongin ATP-turnauksen loppuottelun Byron Blackille ja Alex O'Brienille. Hän on voittanut viisi ATP-haastajaturnausta. Ketola pelasi Suomen Davis Cup -joukkueessa vuosina 1993–2007. Hän on eniten Davis Cup -maaotteluita pelannut suomalainen 31 maaottelullaan.
Peliuran jälkeen Ketola on toiminut valmentajana Tampereen Tennisseurassa sekä Micke Kontisen henkilökohtaisena valmentajana.
Heinrich Haussler

Heinrich Haussler (s. 25. helmikuuta 1984 Inverell, Uusi Etelä-Wales, Australia) on saksalais-australialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2005–2023. Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut apulaisjoukkueenjohtajana Bora-Hansgrohe -tallissa.
Saksalaissukuinen Haussler asui syntymäkaupungissaan Inverellissa, Uuden Etelä-Walesin pohjoisosissa, vuoteen 1999, jolloin hän 15-vuotiaana muutti Saksaan tavoitteenaan ammattipyöräilijän ura. Hän aloitti ammattilaisuransa Gerolsteiner-tallissa 2005 ja voitti heti ensimmäisenä ammattilaisvuonnaan etapin Espanjan ympäriajossa. Vuosina 2009–2010 hän edusti Cervélo TestTeamia, kausilla 2011–2012 Garmin-Cervéloa, 2013–2016 IAM Cyclingia ja vuodesta 2017 Bahrain-Merida / Bahrain-McLarenia. Haussler on ajajatyypiltään kirimies ja hänen ominaisuutensa sopivat hyvin myös mukulakivipintaisilla teillä ajettaviin kevään klassikoihin.
Haussler sijoittui toiseksi vuoden 2009 Milano – San Remo -klassikossa jouduttuaan päästämään Mark Cavendishin ohitseen aivan viime metreillä. Hän sijoittui samana vuonna toiseksi myös Flanderin ympäriajossa. Ranskan ympäriajossa hän voitti mäkisessä maastossa ajetun 13. etapin yli neljän minuutin erolla toiseksi tulleeseen Amets Txurrukaan. Hän voitti maantieajon Australian-mestaruuden 2015.
Sachsen Tour, sprinttikilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Niedersachsen Rundfahrt, alle 23-v. kilpailun voitto
Espanjan ympäriajo, 19. etapin voitto, 21. etapilla kolmas
Vuelta a Murcia, pistekilpailun sekä 1. ja 5. etapin voitto
Circuit Franco-Belge, 2. ja 4. etapin voitto
Rheinland-Pfalz Rundfahrt, 3. etapin voitto
Niedersachsen Rundfahrt, pistekilpailun ja 5. etapin voitto
Dauphiné Libéré, 1. etapin voitto
Bayern Rundfahrt, 5. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 16. etapilla kolmas
Qatarin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Volta ao Algarve, 1. ja 5. etapin voitto
Pariisi–Nizza, 2. etapin voitto
Milano–San Remo, toinen
Flanderin ympäriajo, toinen
Pariisi–Roubaix, seitsemäs
GP Triberg Schwarzwald, voitto
Ranskan ympäriajo, 13. etapin voitto
Tour du Poitou-Charentes, 5. etapin voitto
Qatarin ympäriajo, pistekilpailun voitto
Omloop Het Nieuwsblad, toinen
GP Kanton Aargau Kippingen, kolmas
Sveitsin ympäriajo, 2. etapin voitto
Qatarin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun sekä 2. ja 3. etapin voitto
Pariisi–Nizza, pistekilpailun voitto
Tour of Beijing, 2. etapin voitto
GP Ouest-France, kolmas
Gent–Wevelgem, neljäs
Flanderin ympäriajo, kuudes
Bayern Rundfahrt, 5. etapin voitto
Bayern Rundfahrt, 1. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, 15. etapilla toinen
Maantieajon Australian-mestaruus
Milano – San Remo, seitsemäs
Pariisi–Roubaix, kuudes
Omloop Het Nieuwsblad, neljäs
George Sangster

George Sangster on alankomaalainen Leidenissa asuva lintutieteilijä.
Sangsterin erikoisalaa on lintujen taksonomia. Hän on kirjoittanut aiheesta useita artikkeleita lintutieteellisiin sarjoihin, kuten Dutch Birding ja British Birds. Hän toimii Alankomaiden, Ison-Britannian ja Euroopan lintujen luokittelukomiteoissa.
Sangster nimesi yhdessä Frank G. Rozendaalin kanssa indonesialaisen floresinkehrääjän ("Caprimulgus meesi") vuonna 2004. Laji on nimetty Gerlof Fokko Meesin kunniaksi.
Greetings from Finsbury Park, N4

Greetings from Finsbury Park, N4 on suomalaisen pop-duo Dirty Fingernailsin esikoisalbumi. Se julkaistiin 15. lokakuuta 2008.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dirty Fingernails.
Frank G. Rozendaal

Frank G. Rozendaal (9. toukokuuta 1957 – 3. joulukuuta 2013) oli alankomaalainen lintutieteilijä.
Rozendaalin erikoisalaa oli lintujen taksonomia. Hän julkaisi useita artikkeleita lintujen luokittelusta.
Rozendaal nimesi tanimbarinsilkkikerttusen ("Cettia carolinae") vuonna 1987. Yhdessä George Sangsterin kanssa Rozendaal nimesi indonesialaisen floresinkehrääjän ("Caprimulgus meesi") vuonna 2004. Laji nimettiin Gerlof Fokko Meesin kunniaksi.
Koldo Fernández

Koldo Fernández de Larrea (s. 13. syyskuuta 1981 Vitoria-Gasteiz, Baskimaa) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 ja edusti Euskaltel-Euskadi-tallia vuoteen 2011 saakka. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2012–2014 hän kilpaili Garmin-joukkueessa. Hän oli ajajatyypiltään kirimies.
Tirreno–Adriatico, 7. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 6. etapilla toinen
Tour de Vendée, voitto
Vuelta a Murcia, 5. etapin voitto
Vuelta a Castilla y León, 5. etapin voitto
Euskal Bizikleta, 2. etapin voitto
Vuelta a Burgos, 3. etapin voitto
Italian ympäriajo, 13. etapilla kolmas
Espanjan ympäriajo, 4. etapilla kolmas
Volta ao Algarve, 2. etapin voitto
Gent–Wevelgem, kuudes
Circuito de Getxo, voitto
Vuelta a Burgos, 1. etapin voitto
Vuelta a Burgos, 1. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 5. etapilla toinen
Tour de Vendée, voitto
Helsingin päätösasiakirja

Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön päätösasiakirja, joka tunnetaan nimellä Helsingin päätösasiakirja, oli toimenpide, joka viimeisteli Helsingissä vuoden 1975 heinä-elokuussa pidetyn Euroopan turvallisuus- ja yhteistyökokouksen (ETYK). Yhteensä 35 valtiota (Yhdysvallat, Kanada ja kaikki Euroopan valtiot Albaniaa ja Andorraa lukuun ottamatta) allekirjoitti asiakirjan, jonka tavoitteena oli parantaa länsimaiden ja sosialististen valtioiden välisiä suhteita.
Tausta.
Helsingin päätösasiakirjan allekirjoittamiseen huipentuneen liennytyksen edellytyksiä paransivat Saksan liittotasavallan uusi idänpolitiikka (Ostpolitik) ja suurvaltojen välisten aseriisunta- ja aserajoitusneuvotteluiden (SALT-neuvottelut) käynnistyminen. ETYK:n valmistelut käynnistyivät Helsingissä marraskuussa 1972.
Sopimuksen sisältö.
Päätösasiakirja hyväksyttiin 1. elokuuta 1975 Finlandia-talossa. Se jakautuu neljään pääkohtaan eli ”koriin”. Ensimmäinen käsitteli Euroopan turvallisuuskysymyksiä, toisessa päätettiin yhteistyöstä muun muassa taloudessa, tieteessä ja ympäristönsuojelussa, kolmas koski yhteistoimintaa humanitaarisilla aloilla ja neljäs konferenssin seurantaa ja tulevia kokouksia. Lisäksi toisen ja kolmannen korin välissä on lyhyt Välimeren alueen turvallisuuskysymyksiä käsittelevä osio. Tarkoituksena oli parantaa itä- ja länsiblokin vuorovaikutusta toisiinsa nähden.
Valtuuskuntien johtajien allekirjoittamassa ETYK:n päätösasiakirjassa osanottajamaat tunnustivat Euroopan maiden rajojen loukkaamattomuuden ja lupasivat ponnistella konfliktien rauhanomaiseksi ratkaisemiseksi sekä niin sanottujen luottamusta lisäävien toimien aikaansaamiseksi. Päätösasiakirjassa mainittiin myös kansainvälisen vuorovaikutuksen ja ihmisten keskinäisen kanssakäymisen edistäminen sekä ihmisoikeuskysymykset.
Vastaanotto ja vaikutukset.
Sopimus oli merkittävä kylmän sodan jännitteiden lieventämisessä.
Länsivallat taipuivat ihmisoikeuskysymyksissä myönnytyksiin, jotka mahdollistivat toisinajattelijoiden vainon jatkumisen Neuvostoliitossa ja muissa itäblokin maissa. Toisaalta kolmannen korin sisällyttäminen Helsingin päätösasiakirjaan antoi kommunistimaiden toisinajattelijoille lupauksen paremmasta. 1970-luvun jälkipuoliskolla itäblokin maiden toisinajattelijat alkoivat perustaa niin sanottuja Helsinki-ryhmiä, jotka vaativat näiden maiden hallituksilta Helsingin päätösasiakirjan ihmisoikeuksia koskevien kohtien toteuttamista käytännössä. Näistä merkittävimmäksi muodostui Neuvostoliitossa toiminut Moskovan Helsinki-ryhmä. Myös Tšekkoslovakiaan syntynyt Charta 77 -ryhmä esitti samat vaatimukset.
Jälkeenpäin myönnytyksiä on arvosteltu, koska ne ilmeisesti pitkittivät kommunistisen järjestelmän pystyssäpysymistä. Syynä myönnytyksiin oli kuitenkin maailmanrauhaa järkyttävien kriisien puhkeamisen estäminen, mistä kylmän sodan aikaisessa liennytyspolitiikassa loppujen lopuksi oli kyse.
Konferenssiin osallistuneet valtiot.
Sopimuksen allekirjoittaneet valtiot ranskankielisessä aakkosjärjestyksessä.
Valkosalvia

Valkosalvia ("Salvia apiana") on monivuotinen huulikukkaiskasvien heimoon kuuluva pensas, joka on kotoisin Yhdysvaltojen Lounais-Kaliforniasta ja Meksikon Baja Californiasta. Kasvia viljellään sen tuoksuvien harmaanvihertävien lehtien ja valkoisten kukkien vuoksi.
Kasvi kasvaa noin 60–100 senttimetriä korkeaksi.
Viljely.
Valkosalviaa lisätään siemenestä tai pistokkaista. Esikasvatus siemenestä aloitetaan maaliskuussa. Laji itää hitaasti ja epätasaisesti ja vaatii lämpimän ympäristön itääkseen. Taimet istutetaan ravinteikkaaseen multaan. Laji vaatii pitkän ja lämpimän kasvukauden, ruukkukasvatus onnistuu kasvihuoneessa tai lämpimällä seinustalla. Laji on hallanarka, eikä talvehdi Suomessa.
Käyttö.
Valkosalviaa käytetään suitsukkeena. Sen savulla uskotaan uuspakanallisissa uskonnoissa olevan puhdistava ja huonoa energiaa poistava vaikutus.
Golf (videopeli)

Golf on Nintendon vuonna julkaisema urheilupeli, joka on Mario Golf -pelisarjan ensimmäinen osa. Peli on julkaistu Nintendo Entertainment Systemille ja Famicom Disk Systemille. Peli on julkaistu myöhemmin myös muun muassa Game Boylle. "Golfia" voi pelata yhteensä 1-4 pelaajaa.
Vastaanotto.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin Game Boy -versiolle 87 pistettä sadasta.
Orli Znojmo

Orli Znojmo on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue Znojmosta. Joukkue pelaa Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligassa.
Historia.
Joukkue pelasi ennen Itävallan pääsarjassa pelaamista Tšekin pääsarjassa Extraligassa. Joukkueen paras sijoitus Tšekin Extraligassa on kolmas sija kaudella 2005-06. NHL:n työsulkukaudella 2004-05 joukkueessa pelasi useita NHL-pelaajia, esim. Patrik Eliáš, Martin Havlát ja Tomáš Vokoun. Kaudet 2011-2020 joukkue pelasi Itävallan monikansallista EBEL-liigaa. Kaudeksi 2020–2021 joukkue kuitenkin palasi pelaamaan takaisin Tšekkiin.
Joukkue kaudella 2025-2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Jokaiselle tulta

Jokaiselle tulta on reggae-yhtye Soul Captain Bandin ensimmäinen pitkäsoitto vuodelta 2001. Levy myi kultaa alkuvuodesta 2009 ensimmäisenä suomenkielisenä reggaelevynä. Juhlan kunniaksi levystä julkaistiin saman vuoden toukokuussa vinyylipainos ja yhtye teki levyn kokoonpanolla lyhyen kiertueen.
Levyltä on julkaistu kaksi singleä: "Taistelun arvoinen / Hypnoosiin" ennen albumia sekä "Mitä suurempi puu / Älä juo tota juttuu" albumin julkaisun jälkeen. Ensiksimainittu sisältää kummastakin kappaleesta lyhennetyt versiot, myöhempi sisältää alkuperäisten versioiden lisäksi KOE remixin "Mitä suurempi puu" -kappaleesta sekä Bommitommin tekemän dubin "Tota juttuu" -kappaleesta. Mitä suurempi puu -singlestä on tehty myös rajoitettu vinyylipainos. Lisäksi "Vapauden kaiho" julkaistiin samannimisellä Amnestyn hyväksi tuotetulla kokoelmalevyllä. 
Albumi debytoi Suomen virallisen listan kuudennella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kappaleet.
Torvisovitukset Baabelin Torvet ja Tommi Tikkanen.
BK Mladá Boleslav

BK Mladá Boleslav (Bruslařský klub Mladá Boleslav) on tšekkiläinen jääkiekkoseura, joka pelaa Tšekin pääsarjassa Tipsport Extraligassa. Seura pelaa kotiottelunsa Ško-Energo Arénalla Mladá Boleslavissa.
Joukkue kaudella 2025-2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Feliks Tuisku

Feliks Waldemar Tuisku () oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan Valkoisen Armeijan riveissä vääpelinä ja joukkueenjohtajana. 
Perhe ja Opinnot.
Tuiskun vanhemmat olivat sahanomistaja Isak Tuisku ja Hedvig Sofia Nikkola. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Liisa Saurion kanssa. 
Tuisku kävi kansakoulun ja yhden lukukauden maamieskoulua ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Jämsän yhteiskoulussa vuonna 1924.
Jääkärikausi.
Tuisku työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 30. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Polangenissa järjestetyille erikoiskursseille (pommarikurssi) vuonna 1917.
Suomen sisällissota.
Tuisku saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi komppanianvääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa. 
Sisällissodan jälkeinen aika.
Tuisku palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi pataljoonassa joukkueenjohtajana, komppanianpäällikkönä ja lopuksi pataljoonan talouspäällikkönä. Hän osallistui heimosotiin Petsamon retkikuntaan 25. helmikuuta 1920. Hän lähti retkelle Tampereelta II komennuskunnan (nimi muuttui myöhemmin retkikunnan 2. komppaniaksi) päällikkönä. Hän haavoittui sotaretkellä Salmijärven taistelussa 1. huhtikuuta 1920. Atmeijasta hän erosi 14. toukokuuta 1927 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Nurmeksessa. 
Talvi- ja jatkosota.
Tuisku osallistui talvisotaan Lieksassa Pohjois-Karjalan Ryhmän Täydennyspataljoonan komentajana. Välirauhan aikana hän toimi Lieksan komendanttina. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 35. Linnoituskomppanian päälliköksi Rukajärvelle. Hänet haudattiin Nurmekseen.
Luottamustoimet.
Tuisku toimi Nurmeksen Hevosystäväin Seuran jäsenenä ja oli Manttaalikunnan ja Metsänhoitoyhdistyksen puheenjohtajana ja Maataloustuottajain Pohjois-Karjalan piirin johtokunnan varapuheenjohtajana. Hän toimi myös Nurmeksen Sähkö Oy:n johtokunnan jäsenenä.
Saab 21

Saab 21 oli ruotsalaisen Saabin toisen maailmansodan aikana kehittämä hävittäjälentokone, jonka ensilento tapahtui 30. heinäkuuta 1943. Yksipaikkaista, työntöpotkurilla varustettua konetta valmistettiin eri versioina 299 kappaletta vuoteen 1948 mennessä.
Kehitystyö.
Saab ei ollut ensimmäinen yhtiö kaavailemaan työntöpotkurikonetta, mutta Ruotsi oli harvoja maita, joka otti sellaisen käyttöön. Moottorin ja potkurin sijoittaminen ohjaamon taakse mahdollistaa moninaisen asevalikoiman asentamisen koneen nokkaan. Potkurivirtaus ei myöskään lisää koneen rungon kitkaa. Saab 21:ssä oli - luonnollisesti - kaksoispuomipyrstö, jossa potkuvirtauksella oli vaikutusta korkeusvakauttimeen ja -peräsimeen. Koneen mahdollinen heikkous on se, että hypätessään ohjaaja voi törmätä koneen potkuriin. Saab 21:eenkin asennettiin heittoistuin. Sittemmin Saabilla on ollut kiistoja englantilaisen Martin-Bakerin kanssa.
Vuonna 1947 J 21:een asennettiin De Havilland Goblin-suihkumoottori ja se sai tunnuksen Saab 21R.
Konetta käytti vain Ruotsin ilmavoimat.
Museokoneet.
Vain kolme konetta on säilytetty tähän päivään asti
Katso myös.
Samaan aikaan kaavailtiin eri puolella maailmaa työntöpotkurikoneita:
Reesusmakaki

Reesusmakaki ("Macaca mulatta") eli reesusapina on häntäapinoihin ("Cercopithecidae") kuuluva laji.
Reesusmakakin turkki on keskipitkä. Sen ruumis on noin 50 cm pitkä, häntä noin 25 cm pitkä. Painoa sillä on 6–10 kg; naaraat ovat uroksia pienempiä. Sitä esiintyy laajalla alueella Afganistanista Intian yli Pohjois-Thaimaahan, Etelä-Kiinaan ja Vietnamiin asti hyvin erilaisilla biotoopeilla aarniometsissä, metsäviljelmillä ja kallioalueilla sekä kylien, kaupunkien ja luostareiden välittömässä läheisyydessä.
Reesusmakaki syö marjoja ja siemeniä sekä hyönteisiä ja muita pikkueläimiä. Kantoaika kestää 130–180 päivää; naaras synnyttää yhden poikasen, jota se hoitaa useita kuukausia.
Reesusmakaki on tärkeä koe-eläin lääketieteessä, kuten aids-tutkimuksessa, neurotieteessä ja käyttäytymisen biologian tutkimuksessa. Reesusmakakin koko perimä on selvitetty.
HIJS Hokij Den Haag

HIJS Hokij Den Haag on jääkiekkojoukkue Haagista. Joukkue pelaa BeNe Leaguessa. Seura on perustettu vuonna 1933 ja se pelaa 75. kauttaan kaudella 2008-2009. Joukkue pelaa kotiottelunsa De Uithofilla.
Joukkue.
"päivitetty xx.xx.xxxx"
Vantaan taidemuseo Artsi

Vantaan taidemuseo Artsi on Vantaan Myyrmäen kulttuuri- ja monitoimikeskus Myyrmäkitalossa sijaitseva taidemuseo. Museon ensimmäinen näyttely Myyrmäkitalossa pidettiin vuonna 1994. Nykytaiteen ohella Artsi nostaa esiin katu-, gratti- ja performanssitaidetta. 
Taidemuseon naapurina samassa talossa on Myyrmäen kirjasto. Myyrmäkitalo sijaitsee Myyrmäen rautatieaseman länsipuolella ja kauppakeskus Myyrmannin pohjoispuolella. Vantaan taidemuseo on Suomen museoliiton jäsenmuseo. Museokäynti Artsissa on ilmainen kaikille.
Vantaan taidemuseo vastaa Vantaan kaupungin taidekokoelman ylläpidosta, hoidosta ja taidehankinnoista. Kaupungin kokoelman perustan muodostavat graafikko Pentti Kaskipuron teosten kokoelma ja Lauri Santtu -kokoelma. Karttuvasta kokoelmasta suuri osa on tallennettu kaupungin virastoihin ja laitoksiin. Näyttelytoiminnan lisäksi Vantaan taidemuseon toimintaan kuuluu pedagogia- ja kokoelmatoiminta.
Vuonna 2015 taidemuseon kävijämääräksi kirjattiin 8 766 henkeä. Samana vuonna Vantaan kaupunginmuseossa kävi 9 646 henkeä ja Suomen ilmailumuseossa 38 590 henkeä. Vuoden 2016 alussa taidemuseon suuntausta on kohdennettu uudelleen. Yksittäisen näyttelyn kävijäennätys on kesällä 2019 esillä olleella, 1990-luvun rap- ja hiphop-kuvastoa esitelleellä "Chi Modu - Uncategorized" -valokuvanäyttelyllä, jonka näki yhteensä 9150 kävijää.
Kaupungin taidekokoelmaa esitellään myös kaupungintalon sivurakennuksessa Tikkurilassa toimivan, Vantaan taidemuseon ja Vantaan taiteilijaseuran yhteisen Galleria K:n näyttelyissä. Galleria K:n vuoden näyttelyistä puolet ovat Vantaan taidemuseo Artsin ja puolet Vantaan taiteilijaseuran järjestämiä. Artsi tuottaa Galleria K:hon eri teemoja käsitteleviä nykytaiteen näyttelyitä, joiden taideteokset ovat pääsääntöisesti Vantaan taidemuseon kokoelmasta. Lisäksi Galleria K:n näyttelyiden teemat käyvät vuoropuhelua Artsin Myyrmäkitalossa sijaitsevien näyttelyiden kanssa.
Eindhoven Kemphanen

Eindhoven Kemphanen on jääkiekkojoukkue Eindhovenista. Joukkue pelaa Alankomaiden ja Belgian yhteisessä pääsarjassa BeNe Leaguessa.
Pelaajat.
"päivitetty XX.XX.XXXX"
Eaters Geleen

Eaters Geleen on alankomaalainen jääkiekkojoukkue Sittard-Geleenin kaupungista. Se pelaa BeNe Leaguessa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Ijshal Glanerbrookin areenalla.
Joukkue.
"päivitetty xx.xx.xxxx"
GIJS Groningen

GIJS Groningen on alankomaalainen jääkiekkoseura Groningenista, joka pelaa maan pääsarjassa Eredivisiessä.
Seura on perustettu 23. joulukuuta 1969 nimellä Groningen IJshockey Stichting (GIJS).
Nijmegen Devils

Nijmegen Devils on vuonna 2007 perustettu alankomaalainen jääkiekkoseura Nijmegenistä. Joukkue pelaa BeNe Leaguessa, joka on Alankomaiden ja Belgian korkein sarjataso.
Aiheesta muualla.
Kotisivut
Bronco Billy Anderson

Bronco Billy Anderson (21. maaliskuuta 1880 – 20. tammikuuta 1971) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hän oli parhaiten tunnettu rooleistaan lännenelokuvissa.
Syntymä.
Anderson syntyi nimellä Max Aronson Little Rockissa, Arkansasissa. Hän oli alun perin New Yorkista kotoisin olleiden Henry ja Esther Aronsonin kuudes lapsi. Andersonin nuorempi sisar Leona Anderson saavutti menestystä 1950-luvulla laulajana, erikoisalanaan humoristiset laulut.
Anderson, joka oli juutalainen, asui Pine Bluffissa kahdeksaan ikävuoteen saakka. Hän asui Saint Louisissa seuraavat 10 vuotta, kunnes hän muutti New Yorkiin. Hän toimi valokuvamallina ja sanomalehden myyjänä, ennen kuin alkoi esiintyä teatterissa. Hän aloitti vaudevillella, ja työskenteli myöhemmin Edwin S. Porterin kanssa ohjaajana ja satunnaisena käsikirjoittajan apulaisena.
Elokuva-ala.
Porterin ensimmäisessä elokuvassa "Suuri junaryöstö", Anderson esitti kolmea roolia.
Anderson sai elämäntyöstään Oscar-kunniapalkinnon vuonna 1958.
Hänellä on myös tähti Hollywood Walk of Famella.
Deregulaatio

Deregulaatio tarkoittaa sääntelyn vähentämistä, yleensä taloudellisen sääntelyn vähentämistä eli markkinatalouden vapauden lisäämistä. 
Deregulaatiota on siis esimerkiksi hintasääntelystä luopuminen (ihmiset saavat jatkossa ostaa ja myydä vapaasti keskenään sopimillaan hinnoilla), ammatinharjoittamisen esteiden poistaminen, yritystukiaisten lakkauttaminen tai tuonnin rajoitusten poistaminen (nyt EU:n alueelle tuotavista tavaroista peritään tullimaksuja).
Probell

Ongelmaperustaisen oppimisen seura ProBell ry oli yhdistys (2007–2018), jonka tarkoituksena oli edistää ongelmaperustaisen oppimisen tutkimusta, kehittämistä ja pedagogista soveltamista koulutuksen ja työelämän konteksteissa.
ProBell ry osallistui kansainväliseen ja kansalliseen oppimista käsittelevään julkiseen keskusteluun, järjesti voittoa tavoittelematta kansallisia ja kansainvälisiä seminaareja ja konferensseja, harjoitti tiedotus- ja julkaisutoimintaa sekä teki yhteistyötä vastaavien kansallisten ja kansainvälisten yhdistysten kanssa. Probell ry:n näkyvin toimintamuoto oli vuosittain järjestettävä ongelmaperustaisen oppimisen konferenssi.
Yhdistys jatkoi vuosina 2000–2007 toimineen Tampereen yliopistossa toimineen ProBell-tutkimusryhmän toimintaa. Tutkimusryhmän tieteellisenä johtajana toimi edesmennyt professori Anna Raija Nummenmaa ja se sai rahoitusta Suomen Akatemialta.
Grivetti

Grivetti ("Chlorocebus aethiops") on vihermarakatteihin kuuluva nisäkäslaji, jota pidettiin aiemmin sukunsa ainoana lajina. Aiemmin grivetin synonyymeinä tai alalajeina pidetyt vervetti ("C. a. pygerythrus") ja tantalusmarakatti ("C. a. tantalus") ovat nykyään omia lajejaan.
Tuntomerkit.
Grivetti on 40–60 senttimetriä pitkä ja painaa noin seitsemän kilogrammaa. Sen häntä on 50–87 senttimetriä pitkä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Grivettiä tavataan Afrikan koillisosassa Valkoisen-Niilin itäpuolella. Se elää Sudanin koillisosasta Etelä-Sudanin itäosiin, Eritreaan, Etiopian lounais- ja keskiosiin sekä Djiboutiin asti. Sen levinneisyysalue on todennäköisesti aiemmin ulottunut Niilin rantaa pitkin Egyptiin asti.
Grivettikannan tiheys on korkeimmillaan jokien ja järvien rantamaisemissa, mutta laji on varsin sopeutuvainen. Sitä tavataan myös metsäisillä savanneilla, metsissä, metsien ja ruohikkomaiden välimuodossa sekä jopa kaupunkimaisilla alueilla.
Ravinto.
Grivetti syö hedelmiä, siemeniä, lehtiä, kukkia ja hyönteisiä. Se myös ryöstää usein ruokaa pelloilta ja puutarhoista. Se saa tarpeeksi vettä ravinnostaan, joten se juo vain harvoin.
Lisääntyminen.
Kantoaika kestää 7 kuukautta, ja naaras saa tavallisesti yhden poikasen. Poikaset pitävät kiinni emonsa mahapuolen turkista.
Ketokurho

Ketokurho eli lännenkurho ("Carlina vulgaris") on piikkinen, Suomessa uhanalainen ja rauhoitettu asterikasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Ketokurho on tanakka ja kasvaa 10–30 cm pitkäksi. Kasvin ruusukelehdet ovat maanmyötäisiä. Varsilehdet ovat ruusukelehtiä selkeästi lyhyempiä. Kaikkien lehtien lapa on paksu, puikea, tavallisesti kalju ja isohampainen. Lehtien hampaissa on ainakin kaksi vahvaa piikkiä. Ketokurhon kukat ovat kellertäviä. Se kukkii heinä-elokuussa. Läheiseen sukulaislajiinsa idänkurhoon verrattuna ketokurho on vankempi, matalampi ja piikkisempi.
Levinneisyysalue.
Ketokurhon levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta Kaukasukselle ja Keski-Itään. Pohjoismaissa ketokurhoa tavataan Norjassa, Tanskassa sekä yleisenä Ruotsissa erityisesti Gotlannissa ja Öölannissa. Se on yleinen myös Länsi-Viron saarilla. Suomessa laji oli aikaisemmin yleinen Ahvenanmaalla sekä paikoin lounaissaaristossa. Nykyisin lajin esiintymiä tunnetaan vain Ahvenanmaalta, missä se on harvinaistunut laiduntamisen vähentymisen myötä. Laji on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi.
Elinympäristö.
Ketokurho esiintyy tyypillisesti kivisillä luonnonlaitumilla ja merenrannoilla. Nykyään lajia tavataan yhä useammin myös tienvarsilta.
Siperiankärppä

Siperiankärppä eli kolinski ("Mustela sibirica") on näätäeläimiin ("Mustelidae") kuuluva laji.
Koiraan pituus on 28–39 senttimetriä, häntä 15–21 senttimetriä ja paino 650–820 grammaa. Naaraan vastaavat mitat ovat 25–30 senttimetriä, 13–16 senttimetriä ja 360–430 grammaa. Siperiankärppä asuu taigametsissä Venäjän Euroopan puoleisesta päästä aina Itä-Siperiaan, Koreaan, Kiinaan, Taiwaniin ja Japaniin saakka. Siperiankärpän ravintoon kuuluvat pikkujyrsijät, haaskat ja erilaiset kasvinosat. Keväällä syntyvässä pesueessa on 3-10 jälkeläistä.
Siperiankärpällä on yli kymmenen alalajia.
Runoja kontrollihuoneesta

Runoja kontrollihuoneesta on suomalaisen rap-artisti Seppo Lampelan "Steen1" -nimellä julkaistu kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. maaliskuuta 2009 ja sen julkaisi Monsp Records.
Taustatietoa.
Albumin kansi on samankaltainen, kuin DJPP:n "" -albumin, sillä senkin kannessa eiintyy DJPP:n lisäksi muitakin suomiräppäreitä. Tämän albumin kannessa artistit vasemmalta oikealle ovat: Pyhimys, Rohtori Laine, Notkea Rotta, Tande, Jontti, Steen1, Aztra, Laineen Kasperi ja Asa. Albumin kansi on kuvattu Tukholman Peppi Pitkätossu -maassa Junibackenissa.
Skit 3 on 18 sekunnin pätkä Laineen Kasperin "Pelkoa &amp; inhoa" -kappaleesta, joka on Laineen vuonna 2010 julkaistulla "Olet tässä / Du är här / You are here" -albumilla. Kappale "Puuhamaa" on ilmaisladattavana Redrum-187 -sivustolla.
Kappaleet.
Albumin kappaleista noin puolet ovat skittejä. Skiteillä kuullaan joitakin suomiräppäreiä. Muun muassa Notkea Rotta, Laineen Kasperi, Sauruksen
Kesken ja Steen1:sen oma yhtye Spürma. Myös Kari Hietalahdella on oma skit. Albumin Introssa taas kuullaan Lorenz Backmania. Lisäksi kappaleen loputtua sen perässä saattaa olla jokin toinen lyhyempi kappale tai skit. Näin on esimerkiksi kappaleissa: "Kaapissa on natsi" ja "Kelaa". Kappaleesta "Puuhamaa" on julkaistu myös musiikkivideo. Myös kappaleesta "Sananvapauden väärinkäyttäjät" tullaan julkaisemaan musiikkivideo.
Wrath

Wrath on metalliyhtye Lamb of Godin viides albumi. Se sisältää raskaampia ja yksinkertaisempia riffejä kuin edeltäjänsä "Sacrament" ja "Ashes Of The Wake". Albumilla on 11 kappaletta ja sen erikoispainoksella 14 kappaletta. "Wrath" nauhoitettiin vuoden 2008 syksyllä. "Set to Fail"-kappaleesta on tehty musiikkivideo.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Lamb of God.
UK:n ja Japanin bonusraidat
Sheriffin tytär

Sheriffin tytär () on Richard Salen ohjaama yhdysvaltalainen komediallinen lännenelokuva vuodelta 1950. Sen pääosia esittävät Dan Dailey, Anne Baxter, Rory Calhoun ja Walter Brennan. Sivuosissa ovat muiden muassa Charles Kemper ja Connie Gilchrist sekä hiukan myöhemmin kuuluisuuteen noussut Marilyn Monroe. Käsikirjoituksen laativat Richard Sale ja Mary Loos.
"Sheriffin tytär" on värillinen Technicolor-elokuvausmenetelmällä tehty elokuva ja pituudeltaan 90 minuuttia. Sen tuotti 20th Century Fox. Yhdysvalloissa "Sheriffin tytär" sai ensi-iltansa Denverissä 18. huhtikuuta 1950 ja New Yorkissa 19. toukokuuta 1950. Suomessa elokuva ilmestyi teattereihin 10. elokuuta 1951.
"Sheriffin tytär" oli ehdokkaana yhden WGA-palkinnon saajaksi vuonna 1951.
Juoni.
"Sheriffin tytär" sijoittuu 1800-luvun villiin länteen. Vuonna 1876 Dawson haluaa estää junaa pääsemästä ajoissa Coloradon Tomahawkiin, jotta se ei voisi kilpailla hänen postivaunulinjansa kanssa. Kit Dodge nuorempi (Anne Baxter), jonka täytyy saada juna sen päämäärään, pakottaa Johnnyn (Dan Dailey) mukaan. Junassa matkustavat myös Madame Adelaiden (Connie Gilchrist) revyytytöt, mukaan lukien Marilyn Monroe Clarana.
Raimo Stenberg

Raimo Erkki Olavi Stenberg (3. syyskuuta 1938 – 18. heinäkuuta 2017) oli markkinointijohtaja ja kirjailija. Stenberg on julkaissut useita teoksia, jotka käsittelevät ihmisen olemassaoloon liittyviä kysymyksiä.
Stenberg on toiminut pitkään muun muassa rotaryjärjestössä.
Vapaamuurarifilosofia on tärkeä Raimo Stenbergin työskentelyn kohde. Joidenkin Suomen Suurloosia edustavien vapaamuurarien kanssa hän on kohdannut voimakkaita eriäviä mielipiteitä.
Raimo Stenbergin runsaassa kirjallisessa tuotannossa käsitellään olemassaolon peruskysymyksiä ja niiden selityksissä tukeudutaan vahvasti, ihmisymmärryksen ulkopuolella olevaan, esoteeriseen tietoon.
Yksi tärkeä ajatus Raimo Stenbergin filosofiassa on ihmiskunnan kehitystieltä heikentynyt; sukupolvelta sukupolvelle jatkuva perinneviisaus; koettu tieto Jumalan, Luojan olemassaolosta.
Mauritiuksen lippu

Mauritiuksen lippu on Mauritiuksen tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se otettiin virallisesti käyttöön 12. maaliskuuta 1968. Lippu on jaettu vaakasuunnassa neljään yhtä suureen raitaan. Lipun värit symboloivat itsenäisyyden vuoksi vuodatettua verta (punainen), Intian valtamerta (sininen), itsenäisyyttä (keltainen) ja maan kasvillisuutta (vihreä). 
Mauritiuksen lippu on virallisesti maan kansallis-, valtio- ja sotalippu. Lisäksi käytössä ovat erilliset kauppalippu ja merellä käytettävä valtiolippu, joiden esikuvina ovat olleet Ison-Britannian vastaavat liput, sekä rannikkovartioston lippu ja presidentin lippu.
Rodriguesin lippu.
Rodriguesin saarella on vuodesta 2002 lähtien ollut laaja itsehallinto. Saarella on oma lippu, joka perustuu saaren vaakunaan.
Syöpäjärjestöt

Syöpäjärjestöt on Suomen suurimpiin kuuluva kansanterveysjärjestö, joka koostuu Suomen Syöpäyhdistyksestä ja sen 17 jäsenjärjestöstä, Syöpäsäätiöstä, Syöpätautien tutkimussäätiöstä ja tilastollista tutkimustyötä tekevästä Suomen Syöpärekisteristä sekä sen yhteydessä toimivasta Joukkotarkastusrekisteristä. Syöpäjärjestöt on markkinointinimi, joka kuvaa tätä kokonaisuutta. Varsinainen järjestötoimija on Suomen Syöpäyhdistys, johon kuuluu 12 maakunnallista ja viisi valtakunnallista potilasjärjestöä. Yksi tehtävä onkin vahvistaa potilaan asemaa yhteiskunnassa. Jäsenjärjestöjensä kautta Suomen Syöpäyhdistykseen ja Syöpäjärjestöihin kuuluu 130 000 jäsentä Ahvenanmaalta Utsjoelle. Suomen Syöpäyhdistys ylläpitää Suomen Syöpärekisteriä, joka toimii tutkimuslaitoksena sekä pitää yllä tietokantaa virallisista syöpätilastoista.
Syöpäjärjestöjen yhteydessä toimii kolme saattohoitokotia. Suomen Syöpäyhdistys omistaa yhden laboratorion ja jäsenjärjestöillä on myös terveydenhuollon palveluita, kuten neuvonta-asemia ja laboratorio.
Syöpäjärjestöjen pääsihteeri on lääketieteen tohtori, dosentti Sakari Karjalainen.
Keskustoimisto sijaitsee Helsingissä Unioninkadulla ja siellä on töissä vajaa 70 ihmistä. Suomen Syöpäyhdistys on jäsen Pohjoismaisessa syöpäunionissa (NCU), Euroopan syöpäjärjestöissä (ECL) sekä Maailman syöpäunionissa (UICC).
Suomen Syöpäyhdistys on perustettu 1936. Syöpäsäätiön perustamisvuosi on 1948. Ensimmäiset maakunnalliset yhdistykset syntyivät 1950-luvulla ja potilasyhdistykset 1970-luvulla. Suomen Syöpärekisteri täytti 60 vuotta 2012.
Suomen Syöpäyhdistys julkaisee Syöpä- Cancer- aikakauslehteä, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa suomeksi ja ruotsinkielisenä liitteenä. Syöpäjärjestöjen aikakauslehden tarkastettu levikki 2014 oli 112 205.
Geschützwagen Tiger für 17cm Kanonen (SF)

Geschützwagen Tiger oli saksalaisten toisen maailmansodan aikana Tiger II -vaunun alustalle suunnittelema 170 millimetrin K72 L/50 -tykillä varustettu telatykki. Laite painoi peräti 58 tonnia. Sen miehistöön kuului kahdeksan miestä: johtaja, ampuja, radisti, ajaja sekä neljä lataajaa. Vaunuja rakennettiin sodan loppuun mennessä vain yksi kokeisiin käytetty kappale, jonka liittoutuneet löysivät saksalaiselta panssarivarikolta. Vaunuun suunniteltiin myös 210 millimetrin kranaatinheitintä. Huippunopeus tiellä oli vain 45 km/h, moottorina oli Maybach HL230P3.
Helle (nimi)

Helle on nimi, joka Pohjoismaissa ja Virossa esiintyy naisen, joskus miehenkin etunimenä ja ainakin Suomessa myös sukunimenä.
Etunimi.
Suomessa etunimi Helle on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 829 naiselle ja noin 40 miehelle. Helle viettää nimipäivää 27. lokakuuta samoin kuin Helli, Hellä ja Hellin
Sukunimi.
Sukunimenä Helle oli lokakuussa 2022 Suomessa 846 henkilöllä.