tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lei Chien-ying

Lei Chien-ying (, s. 17. huhtikuuta 1990) on taiwanilainen jousiampuja ja olympiamitalisti.
Lei on kilpaillut vuodesta 2009 lähtien, jolloin hän osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin, joissa oli kymmenes. Vuonna 2010 Lein paras sijoitus oli kolmas Aasian Grand Prix -kilpailussa. Ensimmäisiin maailmanmestaruuskilpailuihin Lei osallistui Torinon MM-kilpailuissa 2011, mutta hävisi ensimmäisen ottelunsa chileläiselle Denisse Van Lamoenille. Lei kilpaili Lontoon olympialaisissa sekä yksilö- että joukkuekilpailussa. Hän oli sijoitusammuntojen jälkeen 39. Yksilökilpailun ensimmäisellä kierroksella hän voitti turkkilaisen Begül Löklüoğlun, mutta hävisi toisella kierroksella tanskalaiselle Carina Christiansenille 6–4. Joukkuekilpailussa Taiwan pääsi aloittamaan suoraan puolivälierävaiheesta, jossa Taiwan kohtasi Venäjän. Venäjä voitti ottelun vasta lisänuolien avulla.
Lei kilpaili vuoden 2013 MM-kilpailuissa, mutta hävisi kolmannella kierroksella. Hän kilpaili myös saman vuoden AM-kilpailuissa, joissa voitti kultaa yksilökilpailusta ja hopeaa joukkuekilpailusta. Seuraavan kerran hän kilpaili arvokilpailuissa vuoden 2015 AM-kilpailuissa. Yksilökilpailussa Lei pääsi suoraan kolmannelle kierrokselle, mutta hävisi Melika Abdolkarimille 6–4. Joukkuekilpailussa Taiwan hävisi välierissä Etelä-Korealle ja pronssiottelussa Kiinalle. Sekaparikilpailussa Taiwan eteni loppuotteluun voittamalla ensin Myanmarin, Pohjois-Korean ja Intian. Loppuottelussa Taiwan voitti Etelä-Korean. Vuonna 2016 Lei kilpaili Rio de Janeiron olympialaisissa yksilö- ja joukkuekilpailussa. Yksilökilpailun ensimmäisellä kierroksella Lei voitti espanjalaisen Adriana Martínin, mutta hävisi toisella kierroksella eteläkorealaiselle Choi Mi-Seonille. Joukkuekilpailussa Taiwanin joukkue saavutti pronssia voitettuaan pronssiottelussa Italian 5–3.
Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Lei kilpaili useassa sarjassa. Yksilökilpailussa hän pääsi aloittamaan kolmannelta kierrokselta. Hän eteni puolivälieriin voittamalla ensimmäiset kaksi otteluaan 6–0. Puolivälierissä Lei voitti moldovalaisen Alexandra Mîrcan ja välierissä eteläkorealaisen Choi Mi-sunin. Loppuottelussa Lei voitti eteläkorealaisen Kang Chae-youngin 6–5. Joukkuekilpailussa Taiwan voitti toisella kierroksella Ranskan ja puolivälierissä Valko-Venäjän 6–0. Välierissä Taiwan voitti Kiinan 5–1 ja loppuottelussa Etelä-Korean 6–2. Sekaparikilpailussa Lei kilpaili Tang Chih-chunin parina. He voittiva toisella kierroksella Saksan ja puolivälierissä Japanin kummatkin 6–0. Välierissä Alankomaiden pari voitti taiwanilaiset ja pronssiottelussa Italia voitti taiwanilaisparin 5–3. Bangkokin AM-kilpailuissa 2019 Lei saavutti hopeaa sekanelinpelissä.
Alina Vuc

Emilia Alina Vuc (s. 4. lokakuuta 1993) on romanialainen vapaapainija.
Vuc saavutti uransa ensimmäisen arvokisamitalin Riian EM-kilpailuissa 2016, joissa oli toinen 48 kg sarjassa. Hän otteli myös Rio de Janeiron olympialaisissa 48 kg sarjassa, mutta hävisi ensimmäisen ottelunsa intialaiselle Vinesh Phogatille toisella kierroksella. Myös vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui ensimmäisen ottelun jälkeen.
Hänellä on kaksi MM-hopeaa vuosilta 2017 ja 2019 sekä EM-hopeaa myös vuodelta 2018. Vucilla on kaksi EM-pronssia vuosilta 2017 ja 2022.
Anna-Malin Karlsson

Anna-Malin Karlsson (s. 1969) on ruotsalainen kielitieteen professori, joka työskentelee Tukholman yliopistossa. 
Karlsson väitteli tohtoriksi Tukholman yliopistosta vuonna 2002 aiheenaan pohjoismaiset kielet.
Karlsson on toiminut professorina vuodesta 2008, jolloin hän aloitti ruotsin kielen professorina Södertörnin korkeakoulussa. Vuosina 2012–2018 hän siirtyi Uppsalan yliopistoon saman oppiaineen professoriksi painottaen sosiolingvistiikkaa..
Karlssonin tutkimusintresseihin kuuluvat kirjoitettu kieli ja kieli merkityksen luojana.
Tieteellisen tutkimuksen lisäksi Karlsson kirjoitti vuoteen 2019 säännöllisesti myös Svenska Dagbladetille kieliä käsitteleviä artikkeleita, jotka käsittelivät ruotsin kieltä.
Valikoituja teoksia:
Albert Sabin

Albert Sabin (26. elokuuta 1906 – 3. maaliskuuta 1993) oli puolalais-yhdysvaltalainen lääkäri ja mikrobiologi, joka tunnettiin parhaiten suun kautta annettavan poliorokotteen kehittämisestä. Hän vaikutti myös virustautien, toksoplasmoosin ja syövän tutkimuksessa.
Sabin syntyi juutalaisille vanhemmille Białystokissa. Perhe muutti New Jerseyn osavaltioon Yhdysvaltoihin vuonna 1921 ja yhdeksän vuotta myöhemmin Sabin sai Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi New Yorkin yliopistosta 1931.
KRI Nanggala

KRI Nanggala (runkonumero 402) oli Indonesian laivaston Cakra-luokan sukellusvene (Tyyppi 209).
Valmistus.
Alus tilattiin 2. huhtikuuta 1977 nimellä "KRI Candrasa" Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä Kielistä, missä köli laskettiin maaliskuussa 1978. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1980 ja valmistui 6. heinäkuuta 1981.
Palvelus.
HDW huolsi aluksen Saksassa 1980-luvun lopulla. Seuraava modernisointi tehtiin 1993-1997 Singaporessa, jolloin vaihdettiin akustot ja sähköiset järjestelmät. Kolmannella kerralla alus lähetettiin Etelä-Koreaan Daewoo Shipbuilding and Marine Engineeringille (DSME) modernisoitaviksi, jolloin propulsiojärjestelmä huollettiin, taistelunjohtojärjestelmä uusittiin ja akusto vaihdettiin. Työ saatiin päätökseen 2006. 
Kuusi vuotta myöhemmin alus toimitettiin jälleen DSME:n ja indonesialaisen PT PAL -yritykselle modernisoitavaksi. Tilauksen arvoksi ilmoitettiin 27 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, mihin sisältyi periskooppimastojen uusinta, rungon tarkastus ja huolto sekä uuden taistelunjohtojärjestelmän asentaminen.
Sukellusvene katosi 21. huhtikuuta 2021 torpedoharjoituksissa noin sata kilometriä Balista pohjoiseen. Sillä oli 53 hengen miehistö. Samana päivänä Balinmerellä havaittiin öljyvahinko, jonka liittymistä sukellusveneen katoamiseen selvitettiin. Australia, Singapore, Malesia ja Intia lähettivät aluksia auttamaan etsinnöissä. Yhdysvallat lähetti etsintöihin lentokoneen.
Merenpohjasta noin 700 metrin syvyydestä löytyi 24. huhtikuuta alukseen kuuluneita esineitä, minkä perusteella arvioidaan, ettei veneen 53 hengen miehistöstä ole ketään elossa. Happivarastojen arvioitiin loppuneen. Seuraavana päivänä Indonesian viranomaiset kertoivat löytäneensä kolmeen osaan hajonneen hylyn.
Shote Galica

Shote Galica (s. 1895 – k. heinäkuu 1927) oli nykyisen Kosovon alueella vaikuttanut albaaneihin kuulunut vapaustaistelija. Hän oli mennyt naimisiin toisen kuuluisan albaanitaistelijan Azem Galican kanssa ja johti Azemin asejoukkoja miehensä kuoleman jälkeen. Calican asejoukot ottivat yhteen esimerkiksi turkkilaisten, bulgarialaisten ja erbialaisten joukkojen kanssa. Shote Galica johti joukkojaan vuoteen 1926, jolloin hän haavoituttuaan vakavasti asettui Albaniaan.
Elämäkerta.
Shote Galica eli alun perin Qerime Halili syntyi Radishevën kylässä lähellä Drenicaa nykyisessä Kosovossa vuonna 1895. Etniseltä taustaltaan hän oli albaani. Shoten kotikylä tuhoutui turkkilaisten joukkojen hyökkäyksessä vuonna 1909. Perhe joutui pakenemaan vuorilla ja heidän palatessaan he olivat menettäneet koko omaisuutensa. Shote liittyi vuonna 1911 turkkilaisia vastaan taistelleeseen kosovolaiseen aseryhmään. Vuodesta 1912 lähtien ryhmä jatkoi taisteluja aluetta nyt hallitsevia serbialaisia vastaan.
Vuonna 1915 Shote meni naimisiin Azem Galican kanssa. Azem Galica oli oman aikansa kuuluisimpia kosovolaisia vapaustaistelijoita ja Shote liittyi hänen johtamiinsa joukkoihin. Ensimmäisen maailmansodanaikana ryhmä liikkui Bulgarian ja Itävalta-Unkarin miehitysalueiden välisellä vyöhykkeellä ottaen yhteen sodan eri puolten kanssa. Maaliskuussa 1917 ryhmä joutui bulgarialaisten piirittämäksi. Galica haavoittui, mutta oli silti yksi harvoista pakoon päässeistä. Sodan jälkeen vuonna 1919 serbialaiset alkoivat riisua paikallista väestöä aseistaan. Shote ja hänen miehensä Azem jatkoivat kuitenkin aseellista vastarintaa Drenican seudulla. Heillä oli yhteyksiä Albaniaan siirtyneisiin kosovolaisiin piireihin. Vuonna 1922 Albanian ja Kosovon välille perustettiin niin sanottu neutraali vyöhyke. Galican ryhmittymä alkoi toimia vyöhykkeeseen kuuluneesta Junikin kaupungista.
Kansallismielinen vallankumous ALbaniassa kesäkuussa 1924 herätti Kosovon puolella toiveita avusta Albanian puolelta. Samalla se kuitenkin johti myös taistelujen kiihtymiseen neutraalilla vyöhykkeellä. Shoten aviopuoliso Azem kuoli haavoituttuaan vakavasti 17. heinäkuuta 1924 ja Shotesta tuli hänen seuraajansa ryhmän johtajana. Taistelut kiihtyivät edelleen joulukuussa 1924 serbien tukiessa juuri Tiranassa valtaan noussutta Ahmed Zogua. Galica johti ryhmäänsä taisteluissa Kosovon ja Albanian rajalla vuoteen 1926 saakka, jolloin hän haavoittui jälleen vakavasti. Tällä kertaa Galica päätti siirtyä Albanian puolelle. Albaniassa Galica eli äärimmäisessä köyhyydessä. Sairaalahoitoon hän pääsi ystäviensä avustuksella vasta vuonna 1927. Muutaman päivän sairaalahoidon jälkeen Galica kotiutettiin, mutta hän kuoli pian tämän jälkeen kotonaan Dervenissä lähellä Fushë-Krujën kaupunkia heinäkuussa 1927.
Talviolympialaiset 2030

Vuoden 2030 talviolympialaiset järjestetään 1.–17. helmikuuta 2030 Ranskan Alpeilla. Kisat järjestetään Alpes-Maritimes’n, Hautes-Alpes’n, Haute-Savoien ja Savojen alueilla. Kisapaikat jakautuvat Nizzan, Briançonin, Haute-Savoien ja Savojen keskuksiin.
Kyseessä ovat seitsemännet Ranskassa järjestettävät olympialaiset ja neljännet talvikisat. Aiemmat talviolympialaiset on pidetty Ranskassa vuosina 1924, 1968 ja 1992 sekä kesäolympialaiset vuosina 1900, 1924 ja 2024.
Valintaprosessi.
Kisojen isäntäpaikka valittiin Kansainvälisen olympiakomitean 142. kokouksessa XXXIII olympiadin kisojen aattona Pariisissa, Ranskassa 24. heinäkuuta 2024. Ranskan Alpit vahvistettiin olympialaisten isäntäpaikaksi äänestyksessä, jossa annettiin 84 jaa-ääntä, 4 ei-ääntä ja 7 delegaattia jätti äänestämättä.
Kilpailupaikat.
Kilpailupaikat jaetaan Nizzan, Briançonin, Ylä-Savojen ja Savojen alueisiin. Päättäjäisseremonian odotetaan pidettävän Nizzan Promenade des Anglais -kadulla. Avajaisten pitopaikkaa ei ole vielä päätetty.
Semi Laine

Semi Laine (s. 6. toukokuuta 1997) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies tai heittävä takamies. Hän edustaa Kristika Turkua.
Pelaajaura.
Jyväskyläläisen HoNsU:n kasvatti Laine pelasi juniorivuodet menestyksekkäästi HoNsU:n juniorijoukkueissa. Laine saavutti kaudella 2012-2013 HoNsU:n joukkueen kanssa B-nuorten SM-pronssia. HoNsU:n B-nuorten joukkueessa pelasi myös nykyisin menestyksekästä NBA-uraa pelaava Lauri Markkanen. Kaudella 2015-2016 Laine saavutti joukkueen kanssa A-nuorten SM-hopeaa. Laineen suurimpana henkilökohtaisena saavutuksena juniorivuosina oli kauden 2015-2106 A-nuorten SM-sarjan syöttötilaston 2. sija. Juniorivuosina Laine lunasti myös paikan miesten edustusjoukkueessa pelaten juniorina miesten edustusjoukkueen otteluita kolmella eri kaudella. Juniorivuosien jälkeen Laine suuntasi Lappeenrantaan pelaamaan Namika Lappeenrannan joukkueeseen miesten 1-divisioona B:tä. Laine pelasi kauden tilastoilla 6.9p/2.9s. Lappeenrannasta Laine siirtyi pelaamaan Ouluun ONMKY:n riveihin. Laineen piste-ennätys (23 pistettä) 1A-divisioonassa syntyi kaudella 2018-2019. ONMKY:sta Laine siirtyi Kristika Turkuun kaudeksi 2020-2021.
Nitza Metzger-Szmuk

Nitza Metzger-Szmuk (1945 Tel Aviv) on israelilainen arkkitehti. Hän on valmistunut arkkitehdiksi Firenzestä vuonna 1978 ja valmistuttuaan on työskennellyt rakennussuojelun parissa. 
Palattuaan Israeliin Metzger-Szmuk alkoi tutkia Tel Avivin kansainvälisen korttelin eli Valkoisen kaupungin rakennuksia. Hän alkoi tehdä konservointisuunnitelmia ja havaintojensa pohjalta hän kirjoitti kirjan. Konservointitoimisto perustettiin vuonna 1991 ja Metzger-Szmuk johti sitä vuoteen 2002. Toimisto kartoitti kaikkiaan 1600 rakennusta ja johti 300 kunnostamista. Tämän toiminnan ansiosta Tel Avivista tuli kunnostamisen malli muulle Israelille. Toiminta herätti huomiota maailmalla ja vuonna 1994 Metzger-Szmukin ansiosta kaupungissa pidettiin Bauhaus-kongressi, sillä Tel Avivin kansainvälinen kortteli on rakennettu Bauhausin periaatteilla. 
Tel Avivin modernistisesta arkkitehtuurista pidettiin näyttely joka oli esillä myös Kanadassa ja Sveitsissä. Metzger-Szmuk valittiin näyttelyn kuraattoriksi. Vuonna 2001 hän ehdotti Tel Avivin kansainvälistä korttelia Unescon maailmanperintökohteeksi. Unesco liitti korttelin maailmanperintökohteiden listalle vuonna 2003. 
Vuoden 2003 jälkeen Metzger-Szmuk on työskennellyt omassa arkkitehtitoimistossaan. Toimisto on keskittynyt korjausrakentamiseen. Vuonna 2006 hänet nimitettiin professoriksi, jonka erikoisalana on korjausrakentaminen. Hän on voittanut alan pakintoja.
Kosmaatit

Kosmaatit olivat 1300-luvulla Roomassa työskennelleen Cosma-nimisen taiteilijasuvun jäseniä. Kosmaatit uudistivat kirkkojen kuori-aitausten, saarnastuolien ja alttarikatosten ornamentiikkaa. He hyödynsivät töissään antiikin kuva-aiheita ja sommittelivat erivärisiä marmoripaloja mosaiikkimaisiksi pinnoiksi. Kosmaattien töitä on Cività Castellanan ja Orvieton katedraaleissa sekä eräissä Rooman ja sen lähiseudun kirkoissa, muun muassa Santa Maria Maggioressa, Santa Maria sopra Minervassa ja Santa Maria in Aracoelissa.
Tanja Kotoaro

Tanja Kotoaro (s. 24. lokakuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut Naisten Ykkösessä Malmin Palloseuraa kausina 2016–2017 ja Pallokerho-35:tä kausina 2018–2019. Hän pelasi Kansallisessa liigassa ensimmäisen ottelunsa Pallokerho-35:n joukkueessa huhtikuussa 2021 Tikkurilan Palloseuraa vastaan. Hän on pelannut liigassa yhdeksän ottelua kaudella 2021, 18 ottelua kaudella 2022, 24 ottelua kaudella 2023 ja 23 ottelua kaudella 2024.
Virpi Salmi

Virpi Salmi (s. 1973 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Salmi on työskennellyt toimittajana muun muassa "Suur-Jyväskylän Lehdessä", "Me Naisissa" ja "Helsingin Sanomissa". Vapaana toimittajana hän on kirjoittanut muun muassa "Suomen Kuvalehteen", "Me Naisiin", "Imageen", "Long Playhin" ja "Gloriaan". Hänen luomansa humoristinen Epäolennaiset-palsta (aiemmin Olennaiset) on ilmestynyt "Me Naisissa" vuodesta 2003.
Salmi on erikoistunut henkilö- ja reportaasijuttuihin sekä tasa-arvoaiheisiin.
Sofia Manner

Sofia Manner (s. 11. syyskuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Helsingin Jalkapalloklubin junioreissa. Kaudella 2016 hän pelasi Naisten Ykkösessä kaksi ottelua PK Keski-Uusimaan joukkueessa. Välillä hän opiskeli ja pelasi Yhdysvalloissa Stony Brook Universityn ja Lynn Universityn joukkueissa. Hän pelasi Kansallisessa liigassa ensimmäisen ottelunsa FC Hongan joukkueessa huhtikuussa 2021 Tampereen Ilvestä vastaan. Hän pelasi Kansallisessa liigassa kaikkiaan 11 ottelua kaudella 2021 ja 23 ottelua kaudella 2023. Vuonna 2022 hän pelasi Islannissa.
Manner siirtyi loppuvuonna 2023 yhdysvaltalaiseen NWSL-seuraan Orlando Prideen. Hän pääsi vuonna 2024 pelaamaan vain yhden kesäcupin ottelun heinäkuussa meksikolaista CF Monterreyta vastaan. Orlando voitti vuonna 2024 NWSL:n mestaruuden.
Manner on pelannut Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Liri Gega

Liri Gega (1917 – joulukuu 1956) oli albanialainen kommunistiaktivisti. Gega oli ainoana naisena mukana perustamassa Albanian kommunistista puoluetta. Myöhempin hän ajautui riitoihin puolueen kanssa ja kritisoituaan julkisesti Enver Hoxhaa hänet vangittiin ja teloitettiin.
Elämäkerta.
Gega syntyi Gjirokastërin kaupungissa vuonna 1917. Hänen perheensä lukeutui paikalliseen oppineistoon. Gega opiskeli ensin tyttöjen pedagogisella koululla Tiranassa ja myöhemmin Firenzessä Italiassa. Italiassa oleskellessaan Gega tuli pidätetyksi vuonna 1940 ja hän vietti 21 kuukautta firenzeläisessä vankilassa. Albaniaan palatessaan hän liittyi kommunistien toimintaan Shkodërissa. Myöhemmin Gega oli ainoana naisena mukana perustamassa Albanian kommunistista puoluetta.
Gega toimi puolueen keskuskomitean politbyroossa maaliskuusta 1943 marraskuuhun 1944. Jälkimmäisenä vuonna Gega murhasi murhasi puolueen toisen jäsenen Mustafa Gjinishin Jugoslavian kommunistien käskystä. Gjinishi oli kommunistisen puolueen politbyroon jäsen, mutta hän oli myös tehnyt sopimuksen kommunistien kilpailijan Kansallisen rintaman ("Belli Kombëtar") kanssa. Vuoden 1944 elokuusta Gega toimi Albanian antifasistisen nuorisoliiton pääsihteerinä ja antifasistisen naistenliiton pääsihteerinä vuosina 1944–1946. Vuonna 1945 hänestä tuli edustaja Vlorën piirikunnasta maan parlamentissa.
Keväällä 1948 Albanian kommunistinen puolue järjesti keskuskomiteansa kahdeksannen yleiskokouksen. Gega joutui tällöin useiden eri syytösten kohteeksi, joiden pääesittäjistä yksi oli Koçi Xoxe. Hänen esitettiin esimerkiksi tukeneen separatismia Albanian pohjoisosissa sekä harjoittaneen poliittista terroria. Alueella oli toiminut Muharrem Bajraktarin ja Gani bei Kryeziun johtamia asejoukkoja, joiden hävittämistä Gega oli vastustanut. Syytösten perusteella Gega erotettiin Albanian niin sanotun demokraattisen rintaman johtotehtävistä.
Huhtikuussa 1956 järjestettiin jälleen puoluekokous Tiranassa. Useiden aktivistien ryhmä, heidän joukossaan Gega, rohkeni arvostella julkisesti Enver Hoxhan johtoa. Tapahtumien jälkeen Gega aikoi paeta ulkomaille yhdessä miehensä Dali Ndreun kanssa, mutta hän jäi vangiksi yrityksellään. Gegaa syytettiin yhteistyöstä ulkomaalaisten tiedustelupalvelujen kanssa ja hänet teloitettiin ampumalla joulukuussa 1956.
Kuoleman jälkeen.
Teloituksen jälkeen Neuvostoliiton johtaja Nikita Hruštšov esitti väitteen, jonka mukaan Gega olisi teloitetuksi tullessaan ollut raskaana. Albanian hallinto kuitenkin kiisti Hruštšovin väitteen.
Ameena Ahmad Ahuja

Ameena Ahmad Ahuja on intialainen taiteilija, kielitieteilijä ja kalligrafi. Hän osaa sujuvaa englantia, hindiä, ranskaa, saksaa, venäjää ja farsia.
Ahujan isä oli Nuruddin Ahmed, joka toimi Delhin pormestarina kolme kertaa. Ameena opiskeli taidetta Slade School of Fine Art -koulussa. Hän asunut Lontoossa, New Yorkissa, ja Tokiossa ja palannut sitten Intiaan. Hän oli naimissa Vishnu Ahujan kanssa, joka oli toiminut Intian Neuvostoliiton suurlähettiläänä..
Ahuja toimi valtion virallisena tulkkina mm. Brežnevin valtiovierailujen aikana. Lisäksi hän käänsi Tšehovin novelleja urduksi ja englanniksi. Lisäksi hän opetti Columbian ja Jawaharlal Nehrun yliopistoissa..
Taiteilijana Ahuja tunnetaan etenkin kuvarunoista, joissa runon teksti on kirjoitettu kuvan muotoon. Ahujan kuva-aiheet ovat usein eläimiä ja runot kirjoitettu urduksi. Ahuja lahjoitti 33 taideteostaan Jamia Millia Islamia -yliopistolle vuonna 2007. Vuonna 2009 hänelle myönnettiin Padma Shri -mitali palkintona hänen taideurastaan.
Åsa Larsson Blind

Åsa Erika Larsson Blind (myös: Larsson-Blind; s. 29. elokuuta 1980 Rans sameby, Västerbotten) on ruotsinsaamelainen poliitikko, joka asuu Kiirunan kunnassa. 
Larsson Blind on taustaltaan ja kasvanut poroja hoitavassa saamelaisperheessä. Hän on opiskellut Uumajan yliopistossa ja hänellä on maisteritutkinto henkilöstöhallinnon alalta. 
Vuonna 2008 Larsson Blind valittiin Ruotsin saamelaisten valtakunnallisen järjestön (SSR, Sámiid riikkasearvi) edustajana jäseneksi saamelaisjärjestöjen yhteistyöelimeen Saamelaisneuvostoon. Hän on ollut Saamelaisneuvoston jäsen siitä lähtien. Kaudella 11. helmikuuta 2017 – 23. helmikuuta 2020 hän toimi Saamelaisneuvoston puheenjohtajana. Helmikuusta 2020 lähtien hän on ollut yksi Saamelaisneuvoston kolmesta varapuheenjohtajasta. 
Kesäkuussa 2019 Larsson Blind valittiin saamelaisjärjestö SSR:n johtoon, jolloin hänestä tuli järjestön ensimmäinen naispuheenjohtaja. Larsson Blind on mukana myös Kiirunan kunnallispolitiikassa, jossa hän edustaa pienryhmittymäksi luokiteltua saamelaislistaa (Samelistan/Sámelistu).
Tytti Shemeikka

Tytti Shemeikka (s. 1. elokuuta 1988) on suomalainen juontaja ja toimittaja. Shemeikka aloitti radiojuontajana YleX-radiokanavan vuonna 2008. Hän valmistui radio- ja televisiotyön medianomiksi 2013 ja on sittemmin toiminut Ylellä tuottajana. Shemeikka on tuottanut ohjelmia kuten YleX Himotuimmat, Poikelus &amp; Hätönen YleX Aamu ja Poikelus, Pehkonen ja Parikka. Vuonna 2017 Shemeikka oli mukana Ylen Vaakakapinassa, jonka teesi oli "Lopeta laihdutus, aloita elämä".
Vatsamielenosoitus.
Helmikuussa 2018 Shemeikka perusti Vatsamielenosoitus-kanavan Youtubeen osana opinnäytetyötään. Kanavan aiheiksi Shemeikka kertoi ensimmäisessä vlogissaan kehopositiivisuuden, kehoaktivismin, kehollisuus ja millaista on olla läski nainen 2010-luvulla. Opinnäytetyössään "Vitun läski! Tapa ittes!" Shemeikka analysoi yleisön reaktioita kehopositiivisiin YouTube-videoihin. Opinnäytetyön johtopäätös oli se, että vihaisen puheen tarkoituksena oli hiljentää videoiden tekijä, eli hänet, solvauksin tai jopa itsemurhakehotuksin. 
Muuta.
Shemeikka on myös keikkaillut burleski-taiteilijana. Hän avioitui vuonna 2012 näyttelijä, juontaja Tero Saleniusen kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta.
Kalle Berglund

Kalle Anders Berglund (s. 11. maaliskuuta 1996 Jämshög, Blekinge) on ruotsalainen keskimatkojen juoksija.
Kalle Berglund aloitti urheilu-uransa jääkiekkoilijana ja kehitti itseään kiekkoilua varten kestävyysjuoksulla. Hän siirtyikin 17-vuotiaana yleisurheiluun ja erikoistui kestävysjuoksuun. Hän nousi Ruotsin kansalliseen kärkeen 18-vuotiaana vuonna 2014 sijoittuessaan Ruotsin mestaruuskilpailuissa 800 metrillä hopealle Andreas Almgrenin voittaessa. Samana vuonna nuorten MM-kisoissa Yhdysvaltain Eugenessa hän sijoittui loppukilpailussa seitsemänneksi. Seuraavana vuonna 2015 hän saavutti jälleen 800 metrillä Ruotsin-mestaruushopeaa Almgrenin jäljessä. Saman vuoden nuorten EM-kisoissa Eskilstunassa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2015 Berglund osallistui myös 1 500 metrille Ruotsin-mestaruuskisoissa ja otti matkalla ensimmäisen maansa mestaruuden. Hän osallistui vielä seuraavan vuoden EM-kisoissa Amsterdamissa 800 metrille mutta putosi jo alkuerissä. 
Seuraavina vuosina hän ottikin Ruotsin mestaruuksia 1 500 metrillä (2016, 2018 ja 2019) sekä 5 000 metrillä kaudella 2018. Kauden 2017 sisähallikisat sujuivat Berglunilla hyvin, sillä hän paransi maansa 1 500 metrin sisähalliennätystä aikaan 3.37,69 ja saavutti samalla matkalla hopeaa Belgradin EM-hallikilpailuissa Puolan Marcin Lewandowskin voittaessa. Kesän 2017 MM-kisoissa Lontoossa hän eteni välieriin. Kaudella 2018 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä sekä Birminghamin MM-hallikilpailuissa että Berliinin EM-kilpailuissa. Hän kuitenkin paransi ennätystään 800 metrillä aikaan 1.46,63 ja 1 000 metrillä aikaan 2.19,21. Hän juoksi syyskuussa Zagrebissa vain kahden sadasosan päähän Johnny Kroonin Ruotsin ennätyksestä ajalla 3.36,51. Syksyn 2018 Suomi–Ruotsi-maaottelussa Berglundilla oli tiukka lopputaisto Suomen Topi Raitasen kanssa maaottelun päätösmatkalla 1 500 metrillä, jossa Raitanen ratkaisi voitollaan miesten ottelun Suomen voitoksi. 
Kaudesta 2019 tuli Berglundille sitten 1 500 metrin ja mailin Ruotsin ennätysten parannusvuosi, sillä hän juoksi kesäkuussa Oslon Bislettillä uudeksi mailin Ruotsin ennätykseksi 3.53,83 parantaen näin Anders Gärderudin vuonna 1975 juoksemaa ennätystä yli puolella sekunnilla. Elokuussa kaatui Bernissä Ruotsin 1 500 metrin ennätys aikaan 3.36,07, jolla hän paransi Kroonin vuonna 1985 juoksemaa aikaa lähes puolella sekunnilla. Vajaa kaksi viikkoa myöhemmin Göteborgin Slottsskogsvallenilla matkan ennätys parani vielä aikaan 3.34,89. Kaudella 2019 Berglund oli noussut maailman huippukastiin, mitä osoitti hänen pääsynsä Dohan MM-kisoissa 1 500 metrin loppukilpailuun, jossa hän sijoittui yhdeksänneksi uudella Ruotsin ennätyksellä 3.33,70 . Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä.
Berglund nimettiin yleisurheilusaavutustensa johdosta vuonna 2019 yleisurheilun Stora Grabbar -kunniagalleriaan numerolla 560.
Ruth Wilson Gilmore

Ruth Wilson Gilmore (s. 2. huhtikuuta 1950 New Haven, Connecticut) on yhdysvaltalainen aktivisti, tutkija ja professori, jonka työ keskittyy tarkastelemaan vankilajärjestelmää, rasismia ja kapitalismia. Gilmore puhuu vankiloiden lakkauttamisen puolesta, ja on 30 vuoden ajan toiminut vankilamaantieteen tieteenalan merkittävimpänä kehittäjänä. 
Ruth Wilson Gilmore on pitkäaikainen ihmisoikeusaktivisti ja vaikuttaja. Hän on ollut mukana perustamassa lukuisia sosiaalista oikeudenmukaisuutta ajavia organisaatioita. Vuonna 1998 Gilmore toimi perustajajäsenenä Yhdysvaltojen vankilajärjestelmää vastustavassa Critical Resistance - organisaatiossa yhdessä Angela Davisin kanssa. 
Gilmore sai talousmaantieteen sekä sosiaalitieteiden tohtorin tutkinnon väitöskirjallaan "From military Keynesianism to post-Keynesian militarism: Finance capital, land, labor, and opposition in the rising California prison state", Rutgersin Yliopistosta vuonna 1998.
Vuonna 2024 Ruth Wilson Gilmore sai Yhdysvaltain maantieteellisen seuran korkeimman huomionosoituksen, Presidential awardin.
Islannin Naisyhdistys

Islannin Naisyhdistys (islanniksi "Kvenfélagasamband Íslands", lyh. KÍ) on islantilainen puoluepoliittisesti sitoutumaton järjestö, joka työskentelee sukupuolten tasa-arvon edistämiseksi Islannissa. Yhdistys on Naisten Kansainvälisten Allianssin jäsen.
Islannin Naisyhdistys perustettiin 27. tammikuuta 1907, kun ryhmä naisia kokoontui Reykjavíkissä Bríet Bjarnhéðinsdóttirin kotiin. Toimintaa kuuluu edelleen myös lasten tukeminen: esimerkiksi vuonna 2005 yhdistys teki 172 500 kruunun lahjoituksen Islannin Unicefille. Yhdistys pyrkii myös kouluttamaan poliittisia päättäjiä ja opettajia, jotta nämä pystyisivät tunnistamaan tasa-arvo-ongelmia työssään. Vuonna 2017 KÍ jakoi kaikille lukio-opintonsa aloittaville oppilaille Chimamanda Ngozi Adichien kirjoittaman kirjan "We Should All Be Feminists".
Nykyään yhdistys koostuu seitsemästä jäseyhdistyksestä:
Yhdistyksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2019 lähtien Tatjana Latinovic. Hän on istunut yhdistyksen hallituksessa vuodesta 2015 lähtien ja liittyi KÍ:hin muuttaessaan Islantiin vuonna 1994..
Emmi Huttunen

Emmi Huttunen (os. Lampén, 16. joulukuuta 1871 Koski Hl – 15. heinäkuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen naisasianainen ja ammattiyhdistysvaikuttaja. Hän oli yksi sosialidemokraattisen naisliikkeen uranuurtajistäa, joka vuosisadan vaihteesta lähtien toimi useissa vastaperustetuissa työläisnaisjärjestöissä. 
1900-luvun alkuvuosina Huttunen muodosti Sosialidemokraattisen Naisliiton ydinryhmän yhdessä Ida Aalle-Teljon, Anni Huotarin, Alma Jokisen, Mimmi Kanervon, Sandra Lehtisen, Maria Paason, Fiina Pietikäisen, Hilda Pärssisen ja Miina Sillanpään kanssa. He järjestivät mielenosoituksia, taistelivat naisten äänioikeuden puolesta, organoisoivat ammattiyhdistystoimintaa ja julkaisivat naisliiton kustantamaa "Työläisnainen"-lehteä. Huttunen oli naisista ainoa, joka ei ryhtynyt kansanedustajaksi.
Elämä.
Hämeenkosken Kaunkorvessa syntyneen Emmi Huttusen vanhemmat olivat suutari Valerian Leenanpoika Lampén (1840–1915) ja Kustaava Vilhelmiina Syl (1841–1912). Huttunen joutui aloittamaan työnteon jo seitsemänvuotiaana, jolloin hän lähti Helsinkiin palvelustytöksi. Huttunen oli paimenena hoitaen helsinkiläisten perheiden lehmiä esikaupunkialueella ja työskenteli myöhemmin palvelijana kaupunkikodeissa. Täysi-ikäiseksi vartuttuaan Huttunen ryhtyi ompelijaksi. Vuonna 1902 hän avioitui Iisalmesta kotoisin olleen räätäli Herman Huttusen (1867–1931) kanssa. Pariskunnalle syntyi kaksi poikaa.
Vuosisadan vaihteessa Huttunen lähti ammattiyhdistystoimintaan puolisonsa innoittamana. Hän liittyi aluksi Helsingin työväenyhdistyksen ompelijattarien ammattiosastoon ja vuonna 1902 HTY:n naisosastoon. Huttunen toimi vuosien ajan ammattiosastonsa puheenjohtajana ja kuului pitkään naisosaston johtokuntaan. Hän oli myös pitkäaikainen Sosialidemokraattisen Naisliiton liittotoimikunnan jäsen.
Suurlakon jälkeen Huttunen muodosti Ida Aalle-Teljon, Mimmi Kanervon, Fiina Pietikäisen ja Miina Sillanpään kanssa työläisnaisten edustajakokouksessa valitun naisten äänioikeustoimikunnan. Joulukuussa 1905 se organisoi valtakunnallisen mielenosoituspäivän, jolloin yli 22 000 ihmistä kokoontui 82 paikkakunnalla. Vuonna 1906 Huttunen oli perustamassa Suomen Ompelijattarien Liittoa, ja hän toimi myös sen puheenjohtajana. Vuosina 1906–1907 Huttunen kuului Suomen Ammattijärjestön perustamista suunnitelleeseen ammattiliittojen keskustoimikuntaan. SAJ:n perustavassa kokouksessa hänet valittiin Miina Sillanpään ohella liittotoimikunnan varajäseneksi.
Sisällissodan aikana Huttunen nimitettiin Helsingin Työväenjärjestöjen Eduskunnan valitseman Helsingin kaupunginvaltuuston varajäseneksi. Sodan jälkeen Huttunen vaikutti aktiivisesti vuonna 1920 perustetussa Helsingin Sosialidemokraattissa Naisyhdistyksessä kuuluen muun muassa sen johtokuntaan. Kunnalliselämään hän osallistui Helsingin köyhäinhoitolautakunnan jäsenenä vuosina 1923-1937.
Huttunen kuoli 65-vuotiaana heinäkuussa 1937. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle.
Taiwanin kansallinen naisjärjestöjen allianssi

Taiwanin kansallinen naisjärjestöjen allianssi (, lyh. NATWA) on taiwanilainen kattojärjestö maassa toimiville naisjärjestöille.
Ensiaskeleita naisliikkeen järjestäytymiseksi kansallisella tasolla otettiin Taiwanissa jo 1970-luvulla. Itse järjestö perustettiin vuonna 2001. Tavoitteena oli yhdistää taiwanilaisia naisjärjestöjä ja tehdä töitä sen eteen, että maan parlamenttiin saataisiin tasaisempi sukupuolijakauma.. Vuonna 2017 parlamentin 113 edustajasta 43 oli naisia, mitä NATWA piti ihailtavana saavutuksena.. 
Vuonna 2020 allianssi vaati 26 jäsenjärjestön voimin, että kuomintangia edustava Chen Hsueh-sheng pyytää anteeksi DPP:n Fan Yunilta, kun tätä syytettiin seksuaalisesta ahdistelusta. NAWTA sanoi lausunnossaan olleensa pettynyt kuomintangin hiljaisuuteen ja siihen, että parlamentaarikko ei ole perehtynyt seksuaalisen ahdistelun estämiseen tähtäävään lakiin, joka on ollut voimassa 15 vuotta..
Alliansen nykyinen puheenjohtaja on Chen Xiufeng. NATWA koostuu 49 jäsenjärjestöstä.
Mahamat Déby

Mahamat ibn Idriss Déby Itno (), tunnettu myös nimellä Mahamat Kaka (), (s. 1. tammikuuta 1984), on Tšadin presidentti huhtikuusta 2021 alkaen. Hänet valittiin virkaansa erillislailla hänen isänsä Idriss Déby Itnon kaaduttua sisällissodassa. Siirtymäkauden hallinnon piti kestää 18 kuukautta ja päättyä uusiin vaaleihin loppuvuodesta 2022, mutta aikataulu venyi. Vaalit pidettiin viihdoin toukokuussa 2024, ja Déby voitti ne saatuaan yli 60 prosenttia äänistä. Hänen kilpailijansa, pääministeri Succès Masra sai alle 20 prosenttia. 
Mahamat Kaka on kenraali. Hän on saanut sotilaskoulutuksensa Ranskassa Aix-en-Provencen sotakorkeakoulussa ja hän on taistellut vuodesta 2006.
Ulla Saunaluoma

Ulla Saunaluoma (s. 4. heinäkuuta 1958 Helsinki) on suomalainen teologi, joka toimii Kansan Raamattuseuran toiminnanjohtajana. 
Saunaluoma on kotoisin Ikaalisista. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Ikaalisten yhteiskoulun lukiosta vuonna 1976. Lukion ja välivuoden jälkeen hän suuntasi Helsingin yliopistoon lukemaan teologiaa ja valmistui teologian maisteriksi 1982.
Saunaluoma aloitti työskentelyn KRS:n palveluksessa vuonna 1983. Ensin hän toimi lehtorina ja vuoden 1988 kirkkolain muutoksen myötä pastorina. Saunaluoma vihittiin papiksi Helsingissä 23. huhtikuuta 1989. Saunaluoma toimi pitkään KRS:n nuorisotyössä ja nuoriso- ja opiskelijatyön johtajana. Vuodesta 2010 lähtien hän on ollut koko KRS:n toiminnanjohtaja. Lukuvuoden 1988–1989 Saunaluoma työskenteli Helsingissä Töölön yhteiskoulun uskonnon ja psykologian lehtorina.
Vuonna 2015 silloinen Helsingin piispa Irja Askola myönsi Saunaluomalle rovastin arvonimen.
Valentina Islamova

Valentina Islamova (s. 18. maaliskuuta 1992) on kazakstanilainen vapaapainija. 
Islamova on kilpaillut aikuisten turnauksissa vuodesta 2011 lähtien. Ensimmäisen turnausvoittonsa hän saavutti vuonna 2014, kun voitti Venäjän avoimen turnauksen 48 kg sarjan. Ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin hän osallistui vuonna 2015, kun oli Las Vegasin MM-kilpailuissa 48 kg sarjan viides. Hän oli saman vuoden Euroopan kisoissa 48 kg sarjan kolmas. Ensimmäisen arvokisamitalin Islamova voitti Aasian-mestaruuskilpailuissa vuonna 2019, kun oli kolmas 50 kg sarjassa. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli samaten kolmas 50 kg sarjassa. Vuonna 2020 hän uusi AM-pronssinsa ja vuonna 2021 hän voitti Aasian-mestaruuden Almatyn AM-kilpailuissa.
Samsung Galaxy A32

Samsung Galaxy A32 on Samsungin 25. helmikuuta 2021 julkistama älypuhelin. Siitä on olemassa 5G-verkkoja tukeva Samsung Galaxy A32 5G, joka poikkeaa Galaxy A32:sta 5G-tuen lisäksi muun muassa näytön tarkkuudellaan, prosessorillaan ja kameroillaan.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,4 tuuman näyttö, joka tukee 90 hertsin kuvataajuutta. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia neljä, kuusi tai kahdeksan gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään yhden teratavun microSD-korteilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 64 megapikseliä, ultralaajakulmakameran kahdeksan megapikseliä, makrokameran viisi megapikseliä ja syvyyskameran viisi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 20 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia ja se tukee 15 watin pikalatausta. Puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin. Käyttöjärjestelmänä on Android 11 ja käyttöliittymänä One UI 3.1.
Samsung Galaxy A32 5G

Samsung Galaxy A32 5G on Samsungin 13. tammikuuta 2021 julkistama älypuhelin. Se tuli myyntiin Suomessa 12. helmikuuta. Samsung julkisti puhelimesta 25. helmikuuta Samsung Galaxy A32 -mallin, jossa ei ole 5G-tukea.
Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua ja keskusmuistia neljä, kuusi tai kahdeksan gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään yhden teratavun microSD-kortilla. Puhelimessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, ultralaajakulmakameran kahdeksan megapikseliä, makrokameran viisi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia, ja se tukee 15 watin pikalatausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu laitteen kylkeen. Käyttöjärjestelmänä on Android 11 ja käyttöliittymänä One UI 3.0.
Jekaterina Poleštšuk

Jekaterina Igorevna Poleštšuk (, s. 24. maaliskuuta 1994) on venäläinen vapaapainija.
Poleštšuk on ikilpaillut vuodesta 2013 lähtien aikuisten kilpailuissa. Hän oli kolmas Venäjän mestaruuskilpailuissa vuonna 2016. Hän saavutti vuonna 2017 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia. Ensimmäisiin MM-kilpailuihin Poleštšuk osallistui vuonna 2019, jolloin sijoittui kolmanneksi 50 kg sarjassa. Hän saavutti samassa sarjassa pronssia myös Varsovan EM-kilpailuissa 2021.
Vinesh Phogat

Vinesh Phogat (s. 25. elokuuta 1994 Bhiwanin piirikunta) on intialainen vapaapainija.
Phogat on kilpaillut vuodesta 2013 lähtien aikuisten arvokisoissa. Phogat kilpaili Rio de Janeiron olympialaisissa 48 kg sarjassa. Hän voitti toisella kierroksella romanialaisen Alina Vucin. Puolivälierissä hän loukkasi polvensa ja joutui näin luovuttamaan ottelun. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdeksäs. Phogat on ollut MM-kilpailuissa parhaimmillaan kahdesti kolmas (2019 ja 2022). Aasian kisoissa hän on saavuttanut kultaa 2018 ja pronssia 2014. Hänellä on yksi Aasian-mestaruus vuodelta 2012, kolme AM-hopeaa ja neljä AM-pronssia. Kansainyhteisön kisoissa hän on voittanut kolme kultaa.
Maria Golindukht

Maria Golindukht oli Persiassa Sasanidien valtakunnassa 500-luvulla elänyt kristitty marttyyri. Zarathustralaisuudesta kristinuskoon kääntynyt ja kastenimen Maria ottanut Golindukht vangittiin ja joutui kidutetuksi päästen kuitenkin lopulta pakenemaan Rooman valtakuntaan, jossa hänet otettiin vastaan "elävänä marttyyrinä". Maria kuoli Hierapoliksessa eli nykyisen Syyrian Manbijissa.
Elämäkerta.
Nimi Golindukht tai Golen-dokt on saatettu johtaa alkuperäisestä muodosta Golan-dokt, joka vapaasti kääntäen tarkoittaa ruusujen tytärtä. Syntyjään Golindukht kuului zarathustralaiseen yläluokkaan. Kristinuskoon hän tutustui miehensä palveluksessa olleiden kristittyjen sotavankien kautta. Miehensä kuoltua Golindukht otti kasteen ja uuden kristityn kastenimen Maria.
Persiassa kääntyminen kristinuskoon ei käynyt noin vain. Sasanidihallitsija Khusrau I (531–579) yritti ensin turhaan käännyttää Mariaa takaisin zarathustralaisuuteen. Kun tässä ei onnistuttu, hänet vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Khusraun seuraajan Hormizd IV:n (579–590) kaudella Maria joutui kidutuksen kohteeksi. Kuin ihmeen kaupalla Maria kuitenkin vapautui vankeudestaan ja hän matkusti Rooman valtakunnan alueelle. Roomassa hänet otettiin vastaan "elävänä marttyyrinä". Roomassa Maria vieraili Jerusalemissa ja asettui lopulta Hierapolikseen nykyisessä Manbijssa Syyriassa. Manbijissa hän tapasi vielä ennen kuolemaansa Khusrau II:n Itä-Rooman keisari Maurikioksen lähetystön mukana.
Maria kuoli todennäköisesti Manbijissa. Hänen kuolinpäivänsä uskotaan olleen 13. heinäkuuta 591. Jonkin aikaa hänen kuolemansa jälkeen Hierapoliksen (Manbijin) piispa Stefan kirjoitti hänen elämäänsä käsittelevän teoksen, joka on kuitenkin sittemmin kadonnut. Joitakin tekstin osia tunnetaan kuitenkin lainauksina myöhemmissä kirjoituksissa esimerkiksi Eustratios Konstantinopolilaisen ja Johannes Nikiulaisen teoksissa. Mariaa muistetaan Konstantinopolin kirkon synaksariossa 12. heinäkuuta. Suomen ortodoksisen kirkon vastaava päivä on 13. heinäkuuta.
Pang Qianyu

Pang Qianyu (, s. 13. marraskuuta 1996) on kiinalainen vapaapainija.
Pang on kilpaillut aikuisten sarjoissa vuodesta 2014 lähtien, jolloin hän osallistui ensimmäistä kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän saavutti olympiahopeaa 53 kg:n painoluokassa vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa ja pronssia Pariisin olympialaisissa 2024. Pang on voittanut urallaan kahdesti Aasian-mestaruuden (2016 ja 2023). Hänellä on tämän lisäksi kaksi MM-hopeaa vuosilta 2018 ja 2019.
Gösta Gustaf-Janson

Gösta Gustaf-Janson (1902 Saltsjö-Dubnäs, Ruotsi – 1993 Båstad, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, joka kirjoitti psykologisesti tarkkasilmäisiä menestysromaaneja porvariston elämästä. Hänen esikoisromaaninsa "Rydsholm" ilmestyi 1927. Myöhemmissä romaaneissaan, teoksesta "Då oskulden och friden" (1968) alkaen, hän palasi sen tapahtumaympäristöön.
On esitetty teoria, että Gustaf-Janson olisi suosittuja dekkareita julkaisseen salanimen Bo Balderson takana, mutta artikkelissaan Svenska Dagbladetissa vuonna 2008 Tobias Eriksson puolestaan väittää, että Baldersonin takana oleva henkilö olisi silloin ollut yhä elossa. Baldersonin viimeinen romaani ilmestyi tosin 1990.
Gustaf-Jansonin isä oli kirjailija Gustaf Janson (1866–1913).
Winner

Winner on Midway Gamesin lisenssillä myymä versio Atarin "Pong"-pelistä. Peli on vuodelta 1973. "Winner" kiersi Suomessakin surmanajaja Onni Suurosen tivolissa.
Pelaaminen.
"Winner" on hyvin tarkka kopio Atarin "Pongista". Vain kolikkopelin kabinetti poikkeaa jonkin verran esikuvastaan. Peliä ohjataan paddle-ohjaimilla ja näyttönä kabinetin sisässä on mustavalkoinen CRT-televisionäyttö. Virtakytkin, äänensäätö ja kaiutin löytyvät kabinetin päältä. "Pongin" tavoin "Winner" on kaksinpeli. Pelaaja tarvitsee vastustajakseen toisen ihmispelaajan eikä mahdollisuutta pelata tietokonevastustajaa vastaan ole.
Kehitys ja julkaisu.
Atarin "Pongin" ilmestyttyä videopelialalla oltiin vakuuttuneita siitä että juuri sentyyppiset pelit menestyisivät eikä uusien pelien kehittämistä koettu tarpeellisena. Atari valmisti "Pong"-koneita paitsi itse lisensoi niiden valmistuksen myös muille. Monet yritykset yksinkertaisesti päätyivät kloonaamaan "Pongin" omin päin. Midway Games kuitenkin päätti ostaa Atarilta lisenssin oman "Pong"-versionsa levittämiseen. Kyseessä oli ensimmäinen Midwayn valmistama kolikkopeli. Pian tämän jälkeen kuitenkin alalla päädyttiin kokeilemaan uudistuksia, aluksi pieniä. Atari muun muassa julkaisi "Pongista" nelinpelattavan version "Pong Doubles" jonka Midway niin ikään kopioi nimellä "Leader". Myöhemmin myös Midway julkaisi nelinpelattavan pelin nimellä "Winner IV". Se ei nimestään huolimatta ollut neljäs "Winner"-peli vaan nimi viittasi juuri nelinpeliin. Vasta "Space Race" -pelin myötä murtauduttiin "Pongin" asettaman mallin ulkopuolelle. Midway kopioi tämänkin pelin tunnetumpana versiona nimeltä "Asteroids".
Suomessa "Winner"-kone kiersi ympäri maata surmanajaja Onni Suurosen kanssa Tivoli Suurosessa 1970-luvulla. Vaikka tivolin varsinainen vetonaula oli surmanajotynnyrit, siellä oli myös pelikoneita. Pelikoneet olivat muutenkin tuolloin yleisiä huvipuistoissa, sillä niissä oli ollut erilaisia kolikkoautomaatteja jo pitkään aiemminkin. Suosituimpia olivat flipperit, mutta "Winnerin" lisäksi myös muun muassa "Jet Rocket" kuului Tivoli Suurosen kalustoon. Suurosen "Winner II"-kone on nykyään näytillä Suomen pelimuseossa. Kone oli alun perin huonossa kunnossa. Se oli ollut käyttämättömänä 15 vuotta ja muun muassa seissyt sateessa ja siihen oli iskenyt salama. Kone päätyi Pelikonepeijoonit-konsoliharrastajaryhmälle ja sitä kautta edelleen Pelimuseoon. Joukkorahoituskampanjan avulla se entisöitiin jälleen pelikuntoon.
Guoying Zhao

Guoying Zhao (s. 28. marraskuuta 1977) on kiinalainen, Oulun yliopiston Konenäön ja signaalianalyysin tutkimuskeskuksessa työskentelevä adaptiivisen konenäön professori. Zhao on johtanut tai johtaa useita, esimerkiksi Suomen Akatemian rahoittamia tutkimushankkeita. Hän tutkii ryhmänsä kanssa esimerkiksi kasvojen mikroilmeiden tunnistamista ja tämän tiedon soveltamista. Hän on Suomen Akatemian akatemiaprofessori syyskuusta 2021 alkavan viisivuotiskauden.
Zhao sai Hebein maakunnassa sijaitsevasta Shijiazhuangin rautatiekorkeakoulusta tietotekniikan alemman korkeakoulututkinnon (B.Sc., 1999). Pekingissä sijaitsevasta Pohjois-Kiinan teknillisestä yliopistosta hän valmistui tietotekniikan maisteriksi vuonna 2002. Tohtoriksi hän tuli Kiinan tiedeakatemian tietotekniikan instituutista (Institute of Computing Technology, Beijing) vuonna 2005. Väitöskirjatyön ohjaajana oli professori Hua Li. Zhao on Oulun yliopiston dosentti.
Zhao on työskennellyt vuodesta 2005 lähtien Oulun yliopistossa. Hän tuli professori Matti Pietikäisen kutsumana Ouluun ja on osallistunut Pietikäisen kanssa moniin tutkimushankkeisiin. Oulun yliopiston apulaisprofessoriksi (tenure track) Zhao nimettiin vuonna 2014 ja professoriksi vuonna 2017.
Akatemiaprofessuurin (2021-2026) aikana Zhao selvittelee tutkimusryhmineen konenäön ja koneoppimisen menetelmillä, miten tekoäly pystyy tunnistamaan henkilön tunnetiloja. Tekoäly voi löytää myös kohdehenkilöiden piilossa olevia tunnetiloja. Tutkimus mahdollistaa tietoteknisten ja tekoälyyn pohjautuvien ratkaisujen kehittämistä paremman inhimillisten tunteiden ymmärtämisen ja niiden merkityksen osalta. Tämä saattaa johtaa innovaatioihin esimerkiksi verkko-opetuksessa ja turvallisuusteknologiassa.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2023.
Pimen Pantšanka

Pimen Jemeljanavitš Pantšanka (, 23. elokuuta 1917 Tallinna – 2. huhtikuuta 1995 Minsk) oli valkovenäläinen runoilija ja yhteiskuntavaikuttaja.
Pimen Pantšanka syntyi työläisperheeseen. Hän opiskeli Minskin pedagogisessa instituutissa ja työskenteli opettajana. Toisen maailmansodan aikana Pantšanka toimi sotilaslehtien kirjeenvaihtajana. Vuodesta 1946 lähtien hän työskenteli pilalehti "Vožykin" ja vuodesta 1948 kulttuurilehti "Litaratura i mastatstvan" toimittajana. Vuosina 1953–1958 Pantšanka oli kirjallisuuslehti "Sovetskaja ottšiznan" ja vuosina 1958–1966 "Maladostsin" päätoimittaja. Vuosina 1966–1972 hän toimi Valko-Venäjän kirjailijaliiton hallituksen sihteerinä.
Pantšankan ensimmäiset runot ilmestyivät vuonna 1934. Hän kirjoitti lähinnä isänmaallista kansalaislyriikkaa. Kokoelma "Pry svjatle malanak" (”Salaman valossa”) sai Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1968 ja runokirja "Gde notšujet žavoronok" (”Missä leivonen yöpyy”) Neuvostoliiton valtionpalkinnon vuonna 1981. Pantšankalle myönnettiin Valko-Venäjän kansanrunoilijan arvonimi vuonna 1973.
Pantšanka toimi Valko-Venäjän korkeimman neuvoston kansanedustajana vuosina 1959–1967 ja 1971–1990. Hän oli myös tasavallan rauhanpuolustajien komitean puheenjohtaja.
Perämerenkaari

Perämerenkaari (ruots. "Bottenviksbågen", engl. "Bothnian Arc") on Pohjolan rajayhteistyöorganisaatio, joka kattaa nimensä mukaisesti Perämeren rannikon alueet Ruotsissa ja Suomessa. Organisaatioon kuuluu seitsemän kuntaa Ruotsista sekä neljä seutukuntaa, yksi kaupunki ja yksi maakunta Suomesta.
Organisaation tavoitteena on sen jäsenten taloudellisen edun edistäminen yhteiskunnallisten, elinkeinon, ympäristön, tutkimuksen ja markkinoinnin palveluita tarjoamalla.
Jäsenet.
Suomessa:
Ruotsissa:
Rong Ningning

Pang Qianyu (, s. 5. lokakuuta 1997) on kiinalainen vapaapainija.
Pang on kilpaillut aikuisten kilpailuissa vuodesta 2016 lähtien, jolloin osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin Bangkokissa 55 kg sarjassa. Hän jäi sijalle kahdeksan. MM-kilpailuissa 2017 Pang oli 58 kg sarjassa viides. Vuonna 2018 Pang voitti Aasian-mestaruuden Biškekin MM-kisojen 59 kg sarjassa, Ivan Yarygin Grand Prix'n, Kiinan ja Puolan avoimen turnauksen. Hän voitti myös samana vuonna uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden Budapestin MM-kilpailuissa 57 kg sarjassa. Vuoden 2018 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli toinen. Vuonna 2019 hän voitti Xi'anin AM-kilpailuissa 57 kg sarjan ja oli toinen Nur-Sultanin MM-kilpailujen 57 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Dan Kolov - Nikola Petrov Tournamentin ja Klippan Lady Openin.
Irina Kyratškina

Irina Aljaksandrauna Kyratškina (, s. 17. kesäkuuta 1994) on valkovenäläinen vapaapainija.
Kyratškina on kilpaillut vuodesta 2012 lähtien aikuisten kilpailuissa. Ensimmäisiin aikuisten arvokisoihin hän osallistui 2013, kun hän kilpaili Tbilisin EM-kilpailuissa 51 kg sarjassa. Hän oli lopputuloksissa kymmenes. Saman vuoden MM-kilpailuissa hän oli saman painoluokan seitsemäs. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa hän oli viides ja MM-kilpailuissa kymmenes. Vuonna 2015 Kyratškina voitti Alexander Medved Prizes -turnauksen. Hän saavutti myös hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Kyratškina saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin Riian EM-kilpailuissa, joissa hän oli toinen 53 kg sarjassa. Lisäksi hän voitti Saksan Grand Prix -kilpailun. Vuonna 2017 Kyratškina saavutti useita arvokisamitaleja: hän voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa, MM-hopeaa alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa sekä pronssia aikuisten MM-kilpailuissa. Vuonna 2018 Kyratškina voitti ensimmäisen aikuisten arvokisakultansa, kun hän voitti Kaspijskin EM-kilpailujen 55 kg sarjan. Vuonna 2019 hän saavutti MM-pronssia 57 kg sarjassa sekä voitti Euroopan kisojen 57 kg sarjan. Vuonna 2021 hän voitti 57-kiloisten Euroopan-mestaruuden ja sai samassa painoluokassa olympiahopeaa Tokion kisoista. Hän voitti 57 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Bukarestissa 2024 kilpailtuaan itsenäisenä urheilijana ilman maatunnuksia .
Ungmartha

Ungmartha rf. on suomenruotsalainen Finlands svenska Marthaförbundin alainen nuorisojärjestö. Järjestö toimii koko ruotsinkielisen Suomen alueella ja kuuluu valtakunnalliseen liittoon sen paikallisyhdistyksenä. Yhdistyksen päämaja sijaitsee Helsingissä ja se on perustettu vuonna 1978.
Järjestön puheenjohtajana toimii Anna Nylund. Puheenjohtaja edustaa nuorisojärjestöä Marthaförbundetin hallituksessa.
Ungmarthan toimintaan on kuulunut mm. kesäleirien järjestäminen, joilla lapset ja nuoret pääsevät kokeilemaan ruuanlaittoa ja opettaa mm. tekemään välipalaa itse kotona. Eri paikkakunnilla toimii myös paikallisia M-klubbe -kerhoja.
Liliaali

Liliaali eli butyylifenyylimetyylipropionaali (C14H20O) on aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa tuomaan niihin kukkaistuoksua.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa liliaali on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä, jolla on kieloa tai syklaamia muistuttava tuoksu. Yhdiste liukenee hieman veteen. Liliaali on optisesti aktiivista ja sen enantiomeereistä ainoastaan (R)-enantiomeeri on tuoksuva. Liliaali voi aiheuttaa hajusteallergiaa.
Liliaalia valmistetaan lähtien tert-butyylitolueenista, joka hapetetaan sähkökemiallisesti 4-tert-butyylibentsaldehydiksi. Tämä reagoi aldolikondensaatiolla propanaalin kanssa ja tässä reaktiossa muodostunut tuote pelkistetään vedyttämällä metallikatalyytin läsnä ollessa liliaaliksi. Toinen menetelmä on tert-butyylibentseenin ja metakroleiinin reaktio.
Liliaalia käytetään ainesosana muun muassa hajusteissa, shampoissa ja puhdistusaineissa. Siitä voidaan valmistaa myös fungisideja.