tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kansainvälinen soveltavan estetiikan instituutti

Kansainvälinen soveltavan estetiikan instituutti (KSEI) on Helsingin yliopiston yhteydessä Lahden yliopistokampuksella toimiva instituutti, jonka toiminta painottuu erityisesti ympäristöestetiikkaan sekä muuhun humanistiseen ympäristötutkimukseen. 
Yleistä.
KSEI:n toimialoja ovat tutkiminen, kouluttaminen sekä alan kirjallisuuden julkaiseminen. Instituutti järjestää sekä kotimaisia että kansainvälisiä seminaareja. Vuodesta 1995 järjestetty kansainvälinen soveltavan estetiikan kesäkoulusarja vuorottelee vuosittain vuonna 2005 alkaneen ympäristöestetiikan syysseminaarien sarjan kanssa. KSEI:n neuvottelukunnan puheenjohtajana toimii professori Arto Haapala. Kansainvälisen yhteistyön kehittämiseksi KSEI:llä on Kansainvälinen neuvottelutoimikunta, IAB, jonka puheenjohtajana toimii emeritusprofessori Arnold Berleant.
KSEI:n historiaa.
Helsingin yliopisto, Lahden kaupunki, Suomen Estetiikan Seura ja Päijät-Hämeen korkeakouluyhdistys ry (nykyinen Päijät-Hämeen kesäyliopistoyhdistys ry) perustivat KSEI:n kannatusyhdistys ry:n vuonna 1993. Yhdistyksen tarkoituksena oli edistää soveltavan estetiikan julkaisutoimintaa, koulutusta ja tieteellistä tutkimusta sekä toimia kansainvälisen soveltavan estetiikan koulutus- ja tutkimuslaitoksen (KSEI) kehittämiseksi.
Vuoden 2008 alussa KSEI:stä tuli osa Helsingin yliopiston Taiteiden tutkimuksen laitosta estetiikan oppiaineen Lahden yksikkönä. Samalla KSEI liittyi Lahden yliopistokeskukseen. 
Vuoden 2010 alusta KSEI liitettiin Helsingin yliopiston Koulutus- ja kehittämiskeskus Palmeniaan. Vuonna 2014 KSEI liitettiin Helsingin yliopiston silloiseen Filosofian, historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitokseen.
Southern Bight

Southern Bight on Pohjanmeren eteläosissa sijaitseva matala, suppilonmuotoinen merialue, jota reunustavat lännessä Britannia ja idässä Belgia ja Alankomaat. Se sijaitsee lauhkealla ilmastovyöhykkeellä Atlantin voimakkaiden länsituulten vaikutusalueella.
Vaskion koulu

Vaskion koulu on peruskoulu Salon kaupungin luoteisosassa Halikon Vaskiolla. Koulussa toimii 1.–6. vuosiluokat. Vaskion koulussa työskentelee neljä opettajaa.
Tilat.
Vaskion koulun päärakennus on vuodelta 1939 ja sitä on laajennettu 1965. Koko rakennus peruskorjattiin 2008. Koulun päärakennuksen nimi on Saha ja uusi osa on nimeltään Mylly. Teknisen työn tilat sijaitsevat nykyään Sahassa ja vanhoista Teknisen työn tiloista tehtiin puolestaan uusi ruokala.
Historia.
Vaskiolla toimi ennen kolme kansakoulua. Kuttilan, Kumion ja Mäen koulut, joista Kuttila oli vanhin vuodelta 1895. Kumion koulu lakkautettiin vuonna 1971 ja Mäen koulu yhdistettiin Kuttilaan 2008. Vuonna 2009 koulun nimi muutettiin Vaskion kouluksi.
Osasynteettinen öljy

Osasynteettinen öljy (myös "puolisynteettinen öljy") on mineraaliöljyn ja synteettisen perusöljyn seos. Korvaamalla mineraaliperusöljyn komponentteja synteettisillä komponenteilla, saadaan perusöljyä, joka sijoittuu ominaisuuksiltaan mineraaliöljyn ja synteettisen öljyn välille. Osasynteettisiä moottoriöljyjä on käytössä esimerkiksi ACEA A1/B1 ja A3/B3 -laatuluokituksissa, joissa käyttötarkoitus on polttoaineensäästö tai tavanomainen käyttö. Ensimmäisen osasynteettisen moottoriöljyn toi markkinoille Motul vuonna 1966.
Synteettisen öljyn pitoisuus seoksessa on maksimissaan 30%, mutta perusöljyjen tarkkaa seossuhdetta ei yleensä ilmoiteta kuluttajalle tuotetiedoissa. Vaikka synteettistä perusöljyä on seoksessa suhteellisen vähän tarjoamaan täysin synteettiseen verrattavaa kulumissuojaa, tulee vähäisenkin määrän hyöty jo näkyviin viskositeetissa ja lämpötilankestossa yleisesti - verrattuna pelkkään mineraaliperusöljyyn. Lisäksi osasynteettisen öljyn hinta on yleensä edullisempi kuin synteettisen öljyn. Osasynteettistä öljyä voi pitää kompromissina sekä hinnan että ominaisuuksien pohjalta.
Eero Pyötsiä

 
Eero Tapio Pyötsiä (s. 16. elokuuta 1961 Kouvola) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. Hän toimi urallaan viimeiseksi Pääesikunnan päällikkönä 1. elokuuta 2019 – 30. kesäkuuta 2022. 
Pyötsiä palveli urallaan muun muassa vanhempana osastoesiupseerina Pääesikunnan operatiivisella osastolla, Pääesikunnan suunnitteluosaston sektorinjohtajana 2007–2008 ja Porin prikaatin komentajana 2008–2011. 1. kesäkuuta 2011 hän siirtyi puolustusministeriön vanhemman osastoesiupseerin virkaan kolmen vuoden määräajaksi. Pyötsiä toimi puolustusvoimien suunnittelupäällikkönä vuoden 2015 marraskuuhun. 1. tammikuuta 2016 hän aloitti puolustusvoimien operaatiopäällikkönä ja 1. elokuuta 2019 Pääesikunnan päällikkönä. 
Pyötsiä ylennettiin everstiksi 2006, kenraalimajuriksi itsenäisyyspäivänä 2015 ja kenraaliluutnantiksi 4. kesäkuuta 2017.
Pyötsiä valmistui kadettikurssilta vuonna 1984 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1993. Hänen isänsä on eversti evp. Pertti Pyötsiä.
Mia St. John

Mia Rosales St. John (s. 24. kesäkuuta 1967 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen ammattinyrkkeilijä, malli, yrittäjä ja taekwondon mestari.
Rosales on ensimmäinen nyrkkeilijä, joka on poseerannut miestenlehti Playboyn kannessa. 
St. John oli vuosina 1991–1995 naimisissa näyttelijä Kristoff St. Johnin kanssa. Pari sai kaksi lasta, poika Julianin ja tyttö Parisin. 
Seuraavassa ottelussaan St. John kohtaa hallitsevan mestarin Cecilia Braekhusin.
Angelansaari

Angelansaari on saari Halikonlahdella Salossa. Saari on kallioinen ja metsäinen, mutta sen länsi- ja pohjoisrannoilla on omenaviljelmiä. Angelansaarella on sekä vakituista asutusta että kesämökkejä ja saaresta on rakennettu silta Angelansalmen yli Kemiönsaareen.
Angelansaaren kaksi korkeinta mäkeä ovat Tuomaalanmäki ja Tuiskulankallio, joista jälkimmäisen 39,7 metriä korkea huippu on saaren korkein kohta. Mäkien väliin jäävässä laaksossa viljellään omenaa, ja siellä sijaitsee saaren pysyvä asutus, joka muodostaa itäisen puolen Angelan kylästä. Myös seurakunnalla on maata saaressa.
Þ

Þ (þ) eli thorn (þorn) on kirjain islannin ja myös muinaisenglannin, muinaisnorjan ja muinaisruotsin kielissä. Nykyisin sitä käytetään vain islannissa.
Kirjaimen alkuperä on riimussa , jonka nimi on "thurs, thurisaz" ('jättiläinen'), viitaten Thor-jumalaan.
Kirjain muistuttaa vanhaa kreikankielen Shoo-kirjainta (Ϸ, ϸ), joka kuitenkin äännetään "š".
Þ islannin kielessä.
Islannin kieli on ainoa, jossa kirjain Þ on yhä käytössä. Se on islannin aakkoston 30. kirjain ja sijaitsee Z:n ja Æ:n välissä. Kirjaimen nimi on islanniksi "þorn", ja se lausutaan /θ̠ɔtn̥/.
Modernissa islannin kielessä Þ vastaa soinnitonta [θ]-äännettä ("th"). Se ei koskaan esiinny sanan viimeisenä kirjaimena. 
Þ englannin kielessä.
Muinaisenglannissa ja osin vielä keskienglannissa Þ-kirjainta käytettiin vastaamaan "th"-äännettä. Se on vastannut dentaalifrikatiivia "th" sekä soinnillisessa [ð] (esimerkiksi "the") että soinnittomassa [θ] (esimerkiksi "thin") muodossa.
Þ katosi englannin kielestä 1400-luvulla. Katoamiseen vaikutti sen ja 1300-luvulla käytöstä jääneen "wynn"-kirjaimen (ƿ) samankaltaisuus.
Koska keskiaikaisessa kirjapainotekniikassa ei ollut Þ-kirjasinta, alettiin käyttää "Y"-kirjasinta sen sijaan. Myöhemmin käytettiin kirjaimia "th". Yhä nykyisinkin kirjoitetaan joskus uusvanhahtavasti esimerkiksi "Ye olde".
Tietokoneissa.
Windowsissa kirjaimen saa normaalilta näppäimistöltä Alt+0222 -komennolla (Þ) ja Alt+0254 -komennolla (þ). Suomalaisella monikielisellä näppäimistöllä sen pystyy kirjoittamaan yhdistelmillä AltGr+t (þ) tai AltGr+vaihto+t (Þ).
Jozef Chovanec

Jozef Chovanec (s. 7. maaliskuuta 1960) on tšekkiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana.
Chovanec aloitti pelaajauransa AC Sparta Prahan joukkueessa 1978. Debyyttikaudellaan hän pelasi jo 24 liigaottelua, mutta lähti kuitenkin kehittymään RH Chebiin. Kahden kauden jälkeen Chovanec palasi Sparta Prahaan ja nousi avauskokoonpanon mieheksi. Hän oli mukana voittamassa Tšekkoslovakian mestaruutta 1984 ja 1988 sekä neljää cupin mestaruutta. Hän pelasi Spartassa yli 200 liigaottelua, kunnes siirtyi kesällä 1988 Alankomaihin PSV Eindhoveniin. Vaikka hän pääsikin PSV:ssä juhlimaan kahta mestaruutta sekä liigassa että cupissa, ei peliaikaa tullut toivotulla tavalla. Chovanec pelasi seurassa vain 33 liigaottelua, kunnes palasi 1991 takaisin Sparta Prahaan. Hän edusti seuraa uransa loppuun saakka voittaen vielä yhden Tšekkoslovakian ja kaksi Tšekin mestaruutta.
Tšekkoslovakian maajoukkueessa Chovanec esiintyi vuosina 1984–1992 yhteensä 52 maaottelussa. Hän oli mukana MM-kisoissa 1990 Tšekkoslovakian pudotessa puolivälierissä Saksaa vastaan. 
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Chovanec aloitti syksyllä 1996, kun hänestä tuli Vlastimil Petrželan potkujen jälkeen AC Sparta Prahan päävalmentaja. Hän johdatti Spartan mestariksi kaudella 1996/97. Kesken seuraavan kauden Chovanec jätti seuran ja siirtyi Tšekin maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän johdatti maan EM-kisoihin 2000, mutta tie katkesi alkulohkoon. Chovanec sai kuitenkin jatkaa tehtävissään, mutta sai potkut vuonna 2001 Tšekin jäätyä rannalle MM-kisoista 2002. 
Elokuussa 2002 hän palasi valmennustehtäviin FK Marila Přibramin päävalmentajana, mutta sai potkut tehtävistään jo marraskuussa 2003. Vuonna 2004 hän valmensi lyhyen aikaa ŠK Slovan Bratislavaa. Kaudella 2005 hän luotsasi FK Kuban Krasnodarin Venäjän 1. divisioonassa viidenneksi.
Tammikuussa 2006 Chovanec palasi AC Sparta Prahaan, tällä kertaa puheenjohtajan ominaisuudessa. Lokakuussa 2008 hänestä tuli myös seuran päävalmentaja Vítězslav Lavičkan lähdön jälkeen. Chovanecin johdolla seura palasi mestaruuskantaan kaudella 2009/10. 
Helmikuussa 2011 Chovanec sai 10 ottelun toimitsijakiellon peluutettuaan kahta pelaajaa väärillä nimillä harjoitusottelussa FK Zenitiä vastaan. Joulukuun alussa 2011 Chovanec jätti tehtävänsä Spartan valmennusportaassa. 
Kesäkuussa 2012 Chovanecista tuli Arabiemiraattien pääsarjassa pelaavan Baniyasin päävalmentaja. Chovanec luotsasi seuran Arabian niemimaan Mestarien liigan mestariksi 2013. Chovanec lähti seurasta kauden jälkeen. 
Maaliskuussa 2014 Chovanec aloitti slovakialaisseura MFK Ružomberokin päävalmentajana. Joukkue sijoittui maan liigassa neljänneksi. Kauden jälkeen Chovanec jätti tehtävänsä. 
Lokakuussa 2014 hänestä tuli SK Slovan Bratislavan päävalmentaja. Seura erotti Chovanecin huhtikuussa 2015, kun Slovan oli liigassa viidentenä.
Perkūnas

Perkunas (liettuaksi Perkūnas, latviaksi Pērkons) oli balttien ukkosenjumala, yksi tärkeimmistä jumalista Baltian jumaltarustossa. Hänet kuvataan ukkosen, sateen, vuorten, tammien ja taivaan jumalaksi. Suomen kielen perkele on ilmeisesti laina Perkūnas-jumalan nimestä.
Latvian mytologiassa Pērkons on ukkosen jumala, joka on varustautunut miekalla, keihäällä, rautanuolilla ja rautasauvalla. Hän on sateen tuoja ja hedelmällisyyden vaalija. Myyteissä hän on myös taivaan seppä, ja kansansaduissa Pērkons taistelee paholaista vastaan.
Liettuan mytologiassa Perkūnas on ukkosen jumala sekä sateen ja hedelmällisyyden tuoja. Perkūnas suojelee lakia ja oikeutta, ja hän jahtaa armotta demoneja. Tammi ja tuli on pyhitetty Perkūnakselle. Myyteissä hän ajaa vaunuillaan halki pilvien kirves kädessään. Kirves palaa aina takaisin Perkūnaksen käteen sen jälkeen kun se on osunut kohteeseensa. Perkūnas naamioituu metsästäjäksi, kun hän ajaa takaa paholaista.
Etymologia.
Nimen alkuperä on Indoeurooppalaisen kantakielen ', josta johtuu sukulaissana ', jonka merkitys on ’tammi’, ’pinja’ tai ’metsäinen vuori’. Slaavilainen Perun on vastaava jumaluus, muttei etymologisesti täsmällinen vastine. Thorin äiti, Fjörgyn, on myös lähtöisin samasta ukkosen ja sateen jumalasta. Suomen Perkele, joka on alun perin tarkoittanut Ukkoa, on lainasana Baltiasta.
Nimi on säilynyt nykyisissä Baltian kielissä: liettuan "perkūnas" ’ukkonen’, "perkūnija" ’ukonilma’, ja latvian "pērkons" (sekä ’ukkonen’ että ’ukonilma’). 
Fenno-ugristiikan professori Ulla-Maija Forsbergin (o.s. Kulonen) mukaan suomessa ja sen lähisukukielissä ei ainakaan enää näy minkäänlaista viittausta siihen, että nimet perkele tai perkuna liittyisivät itämerensuomalaiseen pakanalliseen uskontotermiin eikä liioin ukkoseen. Forsbergin mukaan on siis mahdollista, että perkuna-sanalla on jo muinaisessa balttilaisessa kielimuodossa ollut uskonnollisen merkityksen myötä syntynyttä voimasanakäyttöä, ja se on voinut alun perinkin tulla lainatuksi kantasuomeen nimenomaan voimasanana. Forsbergin mukaan suomen perkele-sanaa vastaavat muun muassa viron "põrgu" eli ’helvetti’, vatjan "põrku" eli ’helvetti’, ’manala’, karjalan "perkeleh" eli ’paha henki’. 
Mytologiassa.
Balttien jumalten kolmikkoon kuuluvat Perkūnas, Patrimpas ja Pikuolis. 
"Perkūnas" on myrskyjen, ukkosen ja salamoiden jumala. Hän symboloi taivaallisia voimia (sadetta, ukkosta, salamointia ja muita taivaan ilmiöitä). Tammi oli pyhitetty ukkosenjumala Perkūnasille. "Patrimpas" liitetään maanpäällisiin asioihin (toi kevään, ilon, rauhan, kypsyyden sekä huolehti kotieläimistä ja sadoista). Hänelle uhrattiin sadonkorjuun tuotteita. Kolmas, "Pikuolis", liitetään maanalaisiin (kuten kuolemaan, helvettiin ja pahuuteen). 
Perkūnas kuvataan keski-ikäiseksi, kirveellä ja nuolilla aseistautuneeksi. Hän matkustaa kaksirattaisilla vuohien vetämällä kärryillä samaan tapaan kuin Thor.
Belleville (Ontario)

Belleville (suom. kaunis kaupunki) on Moirajoen suulla sijaitseva kaupunki Etelä-Ontariossa, Kanadassa. Kansainvälisesti tunnetuilla yrityksillä, kuten Liptonilla, Kellogg’silla ja Wilson Sportsilla, on siellä pääkonttori.
Kaupungissa on vajaat 50 000 asukasta, sen suurkaupunkialueella kaikkiaan noin 92 000.
Koulutus.
Bellevillessä on lukuisia oppilaitoksia, sekä yksityisiä että julkisia.
Careful

Careful on yhdysvaltalaisen rock-bändi Paramoren neljäs single sen kolmannelta studioalbumilta "Brand New Eyes". Kappale sijoittui Billboard Hot 100 -listalle samana viikkona kun "Brand New Eyes" julkaistiin. Se julkaistiin myös ennen kuin sitä oli edes päätetty singleksi. Kappale sijoittui listoille digitaalisten latauksien takia. Monet radiokanavat ovat kertoneet, että "Careful" tulee olemaan seuraava single Britanniassa.
Julkaisu.
Kappale julkaistiin 5. maaliskuuta 2010.
Kardinaalihyveet

Kardinaalihyveet ovat äärimmäisiä hyveitä, joiden varassa riippuu koko inhimillisyys. Niiden nimi on johdettu latinan sanasta "cardo", joka tarkoittaa saranatappia.
Aristoteleen mukaan on olemassa neljä kardinaalihyvettä:
Myös Tuomas Akvinolaisen mukaan nämä ovat kardinaalihyveitä, mutta hän lisäsi luetteloon Paavalin Ensimmäiseen Korinttolaiskirjeeseen perustuen uskon, toivon ja rakkauden. Näitä kolmea hyvettä kutsutaan teologisiksi hyveiksi.
Kuwaitin energiapolitiikka

Kuwaitin energiapolitiikka kertoo Kuwaitin energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot. 
Kuwait on OPECin jäsen ja öljyn kokonaisviennissä neljäs (117 Mt) vuonna 2007. Noin 30 % öljynviennistä oli öljyjalosteita. Öljy oli myös merkittävin sähkön raaka-aine. Öljytulot on rahastoitu valtiolliseen rahastoon. Kuwait Investment Authority (KIA) on kieltänyt lailla tietojen julkaisun kansalaisille rahastosta. Vuodesta 2007 kokonaisarvo on julkaistu.
Energiantuotanto ja vienti.
IEA:n mukaan vuonna 2008 Kuwait oli "8. suurin öljyn tuottajamaa" (3,7 %). Vuonna 2007 Kuwait oli "9. suurin raakaöljyn viejä maa": 82 Mt. Lisäksi Kuwait vei öljyjalosteita (35 Mt), siten että Kuwait oli öljyn kokonaisviennissä neljäs (117 Mt).
Sähkö.
IEA:n raportin mukaan vuonna 2007 Kuwait tuotti öljystä sähköä 35 TWh ja sähkön kulutus oli 43 TWh.
Öljyrahasto.
Öljytulot on rahastoitu valtiolliseen rahastoon. Kuwait Investment Authority (KIA) on kieltänyt lailla tietojen julkaisun kansalaisille rahastosta. Kesäkuusta 2007 KIA on julkaissut rahastojen arvon. Transparency Internationalin mukaan öljyrahastoista eri maissa vain Norja ja Alaska julkaisivat riippumattomasti tarkastetun tilinpidon ja talousraportin vuodelta 2008.
Pikaluistelu olympialaisissa

Pikaluistelu on ollut talviolympialaisten ohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuodesta 1924 lähtien. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran talviolympialaisissa vuonna 1960. Olympialaisten pikaluistelussa järjestetään nykyisin miehille ja naisille 6 tapahtumaa. Kilpailut käydään eurooppalaisella tyylillä, jossa kilpailijat luistelevat pareittain. Vuoden 1932 olympialaisissa luistelijat lähtivät pohjoisamerikkalaiseen tapaan yhteislähdöllä, mikä johti monien eurooppalaisluistelijoiden boikottiin kisoja kohtaan. Pikaluistelun menestynein maa olympialaisissa on Alankomaat.
Tapahtumat.
"*(n) = näytöstapahtuma
Laitaoikeisto

Laitaoikeisto viittaa radikaaleihin nationalistisiin poliittisiin toimijoihin, joilla on ajatus kansan ja valtion samastamisesta sekä kokemus ulkomaalaisten aiheuttamasta uhasta tälle yhteisölle. Laitaoikeisto suhtautuu kriittisesti maahanmuuttoon ja joskus myös ilmastonmuutoksen ja luontokadon hillintään pyrkiviin poliittisiin toimiin. Laitaoikeistopuolueita on jakanut esimerkiksi suhde Venäjään, Yhdysvaltoihin ja Natoon.
Jako radikaaliin oikeistoon ja äärioikeistoon.
Laitaoikeisto on kattokäsite, jonka alle kuuluvat radikaalioikeisto ja äärioikeisto. Monet tutkijat pitävät käsitettä jo akateemisen tutkimuksen valtavirtana, ja myös media käyttää sitä yleisesti. Määritelmää ovat hahmotelleet muun muassa hollantilainen politiikan tutkija Cas Mudde sekä Tore Bjørgo ja Jacob Aasland Ravndal, ja suomeksi siitä on kirjoittanut esimerkiksi Tommi Kotonen.
Radikaalioikeistoksi kutsutaan reformistista suuntausta, jossa hyväksytään asteittaiset uudistukset. Radikaalioikeisto toimii demokratian pelisääntöjen mukaan ja hylkää väkivaltaiset keinot. Radikaalioikeisto pitää vihollisenaan eliittiä, mikä tekee siitä populistisen suuntauksen.
Äärioikeisto sen sijaan hylkää pluralistisen ja liberaalin demokraattisen järjestelmän, ja näkee väkivallan joissain tilanteissa mahdollisena tai oikeutettuna toimintakeinona. Äärioikeisto ei voi olla populistinen, koska populismi on luonteeltaan demokraattista.
Esimerkkejä.
Maissaan suosittuja eurooppalaisia laitaoikeistolaisia puolueita tammikuussa 2024 olivat Yleisradion ja Politicon mukaan esimerkiksi Perussuomalaiset (Suomi), Ruotsidemokraatit (Ruotsi), Vaihtoehto Saksalle (Saksa), Hollannin vapauspuolue (Alankomaat), Vlaams Belang (Belgia), Kansallinen liittouma (Ranska), Italian veljet (Italia), Vox (Espanja), Chega (Portugali), Itävallan vapauspuolue (Itävalta), Viron konservatiivinen kansanpuolue (Viro), Kansallinen liittouma (Latvia), Laki ja oikeus (Puola), Fidesz (Unkari), ANO 2011 (Tšekki), Romanialaisten yhtenäisyyden liitto (Romania) ja Herätys (Bulgaria). Euroopan unionissa laitaoikeistolaiset puolueet kuuluvat Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmään, Euroopan patriootit -ryhmään ja Suvereenien kansakuntien Eurooppa -ryhmään.
Eurooppalaiset laitaoikeistopuolueet ovat yleensä populistista radikaalioikeistoa. Joissain niistä voi kuitenkin olla äärioikeistolaiseksi luokiteltuja siipiä, kuten Vaihtoehto Saksalle -puolueessa, tai ne voivat joskus tehdä yhteistyötä äärioikeistolaisten liikkeiden kanssa, kuten italialainen Pohjoisen liitto. Eräs tunnettu äärioikeistolainen liike on Italiassa alkunsa saanut fasismi.
Laitaoikeiston suosio on noussut 2020-luvun alussa, ja laitaoikeistolaiset puolueet ovat voittaneet parlamenttivaalit useassa Euroopan maassa. Tämän seurauksena muut puolueet ovat alkaneet joissain maissa tehdä niiden kanssa yhteistyötä, eivätkä enää pidä niitä liian radikaaleina. Muutamassa Euroopan maassa laitaoikeisto on hallituksessa, mutta useassa maassa vasemmisto ja keskusta-oikeisto kieltäytyvät kuitenkin edelleen tekemästä yhteistyötä laitaoikeiston kanssa, kuten Saksassa.
Harmaavarpuskiuru

Harmaavarpuskiuru ("Eremopterix verticalis") on eteläafrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Afrikan eteläisen osan Zimbabwesta, Sambiasta ja Angolasta Etelä-Afrikkaan. Andrew Smith kuvaili lajin holotyypin Colesbergista Oranjejoelta pohjoisesta Kapmaasta 1836.
Harmaavarpuskiuru kasvaa 13 cm pitkäksi. Koiraalla on mustassa päässä valkea poskilaikku; naaras on ruskeankirjava. Se elää karuilla ja avoimilla mailla. Laji viihtyy maassa etsien ravinnokseen siemeniä ja pieniä selkärangattomia. Harmaavarpuskiurun pesämalja sijaitsee kiven tai ruohotuppaan juuressa.
Näkökulmaotos

Näkökulmaotos tai näkökulmakuva on elokuvan kuva, joka on kuvattu elokuvan henkilöhahmon kuvakulmasta siihen suuntaan, johon tämä katsoo. Tekniikkaa käytetään usein kauhuelokuvissa, joissa katsojat laitetaan hirviön näkökenttään.
Alfred Hitchcock on kuuluisa näkökulmaotoksen käytöstä. Hitchcockin "Takaikkuna" sijoittuu käytännössä vain yhteen huoneeseen, sillä päähenkilö on pyörätuolissa. Katsojat näkevät näkökulmaotoksissa päähenkilön näkökulmasta, miten hän vakoilee naapureitaan. Tällaisten otosten kautta elokuvan murhamysteeri ratkeaa. Elokuvantekijät saattavat käyttää näkökulmaotosta viedäkseen katsojat kahden henkilön perspektiiviin. "Uhrilampaiden" loppukohtauksessa näytetään näkökulmaotoksessa sarjamurhaajan piilopaikka päähenkilön silmin. Tämän jälkeen näytetään myös tilanne sarjamurhaajan silmin, kun hän tarkkailee paikkaa pimeänäkölaitteen avulla. Kauhuelokuville tyypillistä on se, että katsoja näkee tilanteen vaanivan hirviön silmin. Yksi tunnetuimmista kokeiluista on Robert Montgomeryn ohjaama "Nainen järvessä", joka on kokonaisuudessa kuvattu päähenkilön näkökulmasta. Kolmiulotteisena kuvattu "Saw VII 3D" (2010) näyttää miltä monet kuolemanansoista näyttävät uhrien silmin katseltuna.
Elokuvan Alone kaikki kohtaukset, joissa pääosassa oleva murhaaja on mukana on kuvattu päähenkilön näkökulmasta, eikä katsojalle näytetä päähenkilöä kertaakaan.
Spike Leen komediaelokuvassa "Do the Right Thing – kuuma päivä" (1989) monet henkilöiden väliset dialogit kuvataan tavanomaisten vastakuvien sijasta suoraan kameraan katsovina näkökulmaotoksina.
Hyppyleikkaus

Hyppyleikkaus on elokuvaleikkaus, jossa yhdistetään kaksi perättäistä samasta kohteesta otettua kuvaa, joiden välillä kameran sijainti on muuttunut vain vähän. Tällainen leikkaus aiheuttaa kohteen "hyppäämisen" kuvaruudulla epäjatkuvasti. Tästä syystä hyppyleikkausta pidetään rikkeenä klassista jatkuvuusleikkausta kohtaan. Jatkuvuusleikkauksella pyritään saamaan elokuva vaikuttamaan sekä ajallisesti että sijainnillisesti jatkuvalta.
Hyppyleikkaus voidaan saada aikaan yhdistämällä kaksi erikseen kuvattua kohtausta, joissa kameran sijainti muuttuu alle 30 astetta. Hyppyleikkaus voidaan tehdä myös leikkaamalla pois osa jatkuvasti kuvatusta kohtauksesta.
Michael Orozco

Michael Orozco Fiscal (s. 7. helmikuuta 1986 Orange, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Meksikon Primera Divisiónin San Luisia.
Seurajoukkueura.
Orozco Fiscalin ammattilaisura alkoi 17-vuotiaana meksikolaisseura Necaxassa, jonka riveissä hän pelasi kuitenkin vain juniori- ja reservijoukkueissa. Puoltatoista vuotta myöhemmin hän siirtyi San Luisiin, jossa hän debytoi Meksikon korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa 26. elokuuta 2006 ottelussa Tigresiä vastaan. Ensiesiintyminen oli epäonnistunut, sillä vaihdosta kentälle tullut Orozco Fiscal ajettiin ulos vain kahden minuutin pelin jälkeen. Ottelu jäi hänen ainoaksi vuoden 2006 Aperturassa, mutta vuoden 2007 aikana hän vakiinnutti paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Hän pelasi San Luisin kanssa myös Copa Libertadoresissa.
Tammikuussa 2010 Orozco Fiscal siirtyi lainasopimuksella Yhdysvaltoihin Major League Soccerin tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin. Hän kuului joukkueen runkopelaajiin ja pelasi yhtä lukuun ottamatta kaikissa joukkueen kauden 2010 MLS-otteluissa. Kauden päätyttyä seurat neuvottelivat Orozco Fiscalin pysyvästä siirtymisestä Philadelphiaan, mutta eivät päässeet sopuun ja hän palasi San Luisiin.
Maajoukkueura.
Sukujuuriltaan meksikolainen Orozco Fiscal olisi voinut edustaa maajoukkuetasolla myös Meksikoa, mutta valitsi synnyinmaansa Yhdysvallat.
Orozco Fiscal kuului Yhdysvaltain alle 23-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2008 kesäolympialaisissa, jossa hän oli avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. Ensiesiintymisensä Yhdysvaltain A-maajoukkueessa hän teki 15. lokakuuta 2010 MM-karsintaottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan. Kaikkiaan hän on pelannut 29 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Sarina Röhr

Sarina Röhr-Steiner (s. 11. tammikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt baarimikkoa "Hyvissä herroissa" vuosina 1990–1991, Annaa sarjassa "Ilman kavaluutta" sekä esiintynyt useissa elokuvissa, kuten "Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva".
Röhr on avioliitossa italialaisen näyttelijän, kirjailijan ja ohjaajan Pietro Steinerin kanssa. He asuvat Barcelonassa.
Maahockey kesäolympialaisissa 1992

Maahockey oli Barcelonan olympialaisissa 1992 seitsemättätoista kertaa olympiakisoissa. Naisten turnaus pelattiin neljännen kerran. Miesten turnauksen voitti Saksa. Naisten kahdeksan maan joukosta voiton vei Espanja.
Loppusarjat.
Olympiavoittajajoukkue.
Michael Knauth, Christopher Reitz, Carsten Fischer, Jan-Peter Tewes, Volker Fried, Klaus Michler, Andreas Keller, Michael Metz, Christian Blunck, Sven Meinhardt, Michael Hilgers, Andreas Becker, Stefan Saliger, Stefan Tewes, Christian Mayerhöfer, Oliver Kurtz.
Naiset.
Olympiavoittajajoukkue.
Anna Maiques, Celia Corres, Elisabeth Maragall, María Ángeles Rodríguez, María Carmen Barea, Mariví González, Maider Tellería, María Isabel Martínez, Mercedes Coghen, Nagore Gabellanes, Natalia Dorado, Nuria Olivé, Silvia Manrique, Sonia Barrio, Teresa Motos, Virginia Ramírez.
Kiinan jääkiekkoliitto

Kiinan jääkiekkoliitto () on jääkiekkoa ja jääpalloa Kiinassa hallitseva järjestö. Liitto on ollut Kansainvälisen jääkiekkoliiton jäsen vuodesta 1963. Kansainvälisen jääpalloliiton jäsen se on ollut vuodesta 2010.
Marraskuun 17.

Marraskuun 17. () oli 1970-luvulla perustettu kreikkalainen marxilais-nationalistinen terroristijärjestö.
Historia.
Järjestön perustaja oli matemaatikko ja trotskilaisen poika Aléxandros Giotópoulos. Giótopoulos kuului vasemmistolaiseen Kreikan sotilasjunttaa vastustaneeseen opiskelijaliikkeeseen. Terroristijärjestö nimettiin 17. marraskuuta 1973 tapahtuneen Ateenan kansallisen teknillisen korkeakoulun opiskelijoiden kansannousun mukaan. Kansannousu murskattiin panssarivaunuilla. Järjestön ideologiaksi otettiin marxismi ja nationalismi. Pääviholliseksi tuli Naton johtaja Yhdysvallat. Järjestö sai rahaa ryöstämällä pankkeja sekä mahdollisesti ulkomailla oleskelevilta saman aatteen kannattajilta.
Marraskuun 17. teki salamurhia ja räjäytteli pommeja. Järjestö surmasi esimerkiksi joulukuussa 1975 Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIAn paikallisjohtaja Richard Welchin. Muut uhrit olivat muun muassa Turkin edustajia, Yhdysvaltain tukikohtien sotilaita ja teollisuusmiehiä. Vuonna 2000 järjestö surmasi brittiläisen sotilasattasea Stephen Saundersin.
Järjestöön kuulunut Sávvas Xirós pidätettiin heinäkuussa 2002, kun hänen pomminsa ei räjähtänytkään. Xiróksen kuulusteluissa ilmi tulleiden tietojen ansiosta muutkin järjestön jäsenet pidätettiin sittemmin. Marraskuun 17. saattoi olla ainoastaan 25 jäsenen ryhmä.
Joulukuussa 2003 järjestön kaksi johtajaa, Giotópoulos ja Dimítris Koufontínas, saivat elinkautiset vankeusrangaistukset.
Suomen Kulttuurirahaston Edvard Fazer -palkinto

Suomen Kulttuurirahaston Edvard Fazer -palkinto on kiertopalkinto, joka myönnetään joka toinen vuosi parhaasta Suomen Kansallisbaletin piirissä tapahtuneesta tanssitaidetta edistävästä suorituksesta. Edvard Fazer -palkinto perustettiin Suomen Kansallisoopperan baletin 60-vuotisjuhlavuonna 1982 ja se myönnettiin ensimmäisen kerran 1984. 
Palkinto on kauppaneuvos ja rouva Roger Lindbergin lahjoittama hopeamalja, jonka Suomen Kansallisoopperan henkilökunta lahjoitti silloiselle johtajalleen Edvard Fazerille hänen 70-vuotispäivänään vuonna 1931. Vuonna 1996 Fazerin musiikkisäätiö siirsi varansa Suomen Kulttuurirahastolle, jolloin perustettiin Fazerin musiikkirahasto. Tässä yhteydessä myös palkinnon nimeksi tuli Suomen Kulttuurirahaston Edvard Fazer -palkinto. Fazerin musiikkirahasto on nykyisin Roger Lindbergin musiikkirahasto, ja sen tarkoituksena on tukea suomalaista säveltaidetta ja jatkaa myös Edvard Fazerin nimeä kantavan palkinnon myöntämisperinnettä.
Palkinnon saaja saa maljan lisäksi rahapalkinnon, joka vuonna 2024 oli 10 000 euroa.
Deroceras gavdosense

Deroceras gavdosense on Agriolimacidae-heimoon kuuluva kotilolaji.
"Deroceras gavdosense" on Välimeressä sijaitsevien ja Kreikalle kuuluvien, Kreetan eteläpuolisten, Gávdoksen ja Gavdopoúlan saarten kotoperäinen laji. Saarilla elää myös kaksi muuta kotoperäistä maalla elävää nilviäislajia.
Ononis verae

Ononis verae on hernekasvien heimoon ja orakkojen sukuun kuuluva kasvi.
"Ononis verae" on kotoperäinen laji Välimeressä sijaitsevilla ja Kreikalle kuuluvilla Kreetan saaren eteläpuolisilla Gávdoksen ja Gavdopoúlan saarilla. Lisäksi kasvia tavataan Kreetan rannikolla vastapäätä näitä kahta saarta. Laji kasvaa pensaikkoisilla ruohomailla. "Ononis verae" kukkii maaliskuusta toukokuulle.
"Ononis verae" on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/81). Kasvi sisältyi IUCN:n uhanalaisten lajien punaiseen listaan (1993). Laji luokitellaan silmälläpidettäväksi, ja kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen laiduntamisen vuoksi.
Jan Aarts

Johannes Godefridus (Jan) Aarts (28. helmikuuta 1937 Vlierden, Alankomaat – 26. tammikuuta 2022 Nijmegen, Alankomaat) oli hollantilaissyntyinen roomalaiskatolisen kirkon pappi, joka työskenteli Suomessa kirkon pappina vuosina 1966–2002 ja sitten 20 vuotta piispa Paul Verschurenin sijaisena eli yleisvikaarina ja viimeisen vuoden piispa Józef Wróbelin sijaisena ja hiippakunnan ekonomina.
Aarts opiskeli teologiaa Roomassa Gregoriana-yliopistossa 1961–1966, ja hänet vihittiin papiksi 1964. Verschurenin jälkeen jotkut odottivat hänestä Helsingin hiippakunnan seuraavaa piispaa, mutta piispaksi nimitettiin Wróbel. Piispa Wróbel erotti Aartsin 2002 ilman julkistettua syytä ja kielsi tätä oleskelemasta hiippakunnan alueella, jolloin tämä palasi kotimaahansa. Tapahtuma sai Suomessa runsaasti huomiota. Hollannissa hän työskenteli Pyhän sydämen sisarkunnan pappina ja kappalaisena 's-Hertogenboschin seurakunnassa. Piispa purki dekreetin 2007 ja pyysi anteeksi.
Aarts väitteli 1972 ensimmäisenä katolisena pappina suomalaisessa yliopistossa. Väitöskirjan aiheena oli Martin Lutherin virkakäsitys. Väitöskirja on usein siteerattu teos. Hän sai Suomen kansalaisuuden 1985.
Teräketjuöljy

Teräketjuöljy on moottorisahan teräketjun ja laipan voiteluun tarkoitettua voiteluöljyä, jonka tärkein tehtävä on vähentää laipan ja teräketjun välistä kulumista. Teräketjuöljyistä löytyy mineraalipohjaisia ja synteettisiä vaihtoehtoja, muuten mitään yhteistä laatuluokitusstandardia ei teräketjuöljyille ole. Valmistaja saattaa erikseen ilmoittaa millaiseen käyttöön öljy on tarkoitettu ja mitä ominaisuuksia sillä on. Teräketjuöljyä voidaan valmistaa esimerkiksi uusiotuotantona; puhdistamalla ja uudelleen lisäaineistamalla käytettyä hydrauliikka- vaihteisto- ja turbiiniöljyä.
Teräketjuöljyä vapautuu luontoon moottorisahan terän pyöriessä. Mikäli joudutaan sahaamaan esimerkiksi lähdevesialueella, pitää huolehtia ettei teräöljyä pääse lähteeseen. Metsäntutkimuslaitoksen tutkimuksessa on selvitetty, että mänty- ja rypsiöljypohjaiset teräketjuöljyt hajosivat mineraalipohjaisia nopeammin luonnossa. Pienien öljypäästöjen ei havaittu vaikeuttavan taimien kasvua, mutta mineraaliöljyjen havaittiin aiheuttavan joillekin ihmisille silmäoireita tai allergisia reaktioita.
Aavikkosirkut

Aavikkosirkut ("Amphispiza") on sirkkulien heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen varpuslintusuku, johon luettuja lajeja ovat:
Marunasirkku luettiin aikaisemmin tähän sukuun, mutta sen on kuitenkin sittemmin katsottu kuuluvan erilliseen sukuun "Artemisiospiza" yhdessä siitä erotetun "A. nevadensis" -lajin kanssa.
Kuisma Niemelä

Kuisma Veli-Pekka Kalervo Niemelä (s. 26. joulukuuta 1958 Rovaniemi) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi S-ryhmää johtavan Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) pääjohtajana 2010–2013. 
Elämä ja ura.
Niemelä aloitti S-ryhmän palveluksessa vuonna 1983. Hän on toiminut tavaratalopäällikkönä pohjoissuomalaisten Osuuskauppa Arinan ja Koillismaan Osuuskaupan Sokoksissa Kittilässä ja Kemijärvellä, toimitusjohtajana Arinaan sulautuneessa Pohjois-Suomen Osuuskaupassa, toimialajohtajana pohjoissavolaisessa Osuuskauppa PeeÄssässä ja ketjunjohtajana Helsingin Osuuskaupassa. Vuodesta 1999 hän toimi keskisuomalaisen osuuskauppa Keskimaan toimitusjohtajana, kunnes tuli valituksi SOK:n pääjohtajaksi vuonna 2010.
Niemelän luottamustehtäviin ovat lukeutuneet muun muassa Jyväskylän Kongressikeskus Oy:n hallituksen, Keski-Suomen kauppakamarin, Jyväskylän Ydin Oy:n hallituksen ja Jyväskylän yliopistosäätiön puheenjohtajuudet. SOK:n hallituksen jäsen hän on ollut vuosina 2002–2007. Syyskuussa 2013 hän ilmoitti eroavansa pääjohtajan tehtävästä. Eron syyksi hän kertoi tarpeen vaihtaa vetäjää kaupparyhmän uuden strategian toteuttamiseksi.
Niemelä valmistui Oulun yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineinaan kansantalous ja yrityksen taloustiede. Sotilasarvoltaan hän on alikersantti. Niemelällä on aviopuolisonsa Riitan kanssa tytär.
Vallenarin maanjäristys 1922

Vallenarin maanjäristys 1922 oli 8,5 momenttimagnitudin maanjäristys, joka tapahtui klo. 04.32 UTC 11. marraskuuta 1922 Atacaman alueella Chilessä. Se aiheutti tuhoisan tsunamin, joka havaittiin Australiassa asti, ja surmasi useita satoja erityisesti Coquimbossa ja muissa Chilen rannikkokaupungeissa. Aineellisten vahinkojen suuruudeksi arvioitiin 5–25 miljoonaa dollaria.
Tsunami.
Calderan kaupungissa tsunami alkoi noin 15 minuuttia järistyksen jälkeen ja sen maksimikorkeus oli noin 7 metriä. Tsunami havaittiin myös Kaliforniassa 13 tunnin päästä, Havaijilla ja Samoalla noin 14 tunnin kuluttua.
Prusik

Prusik-solmu on erityisesti kiipeilyssä käytettävä kitkasolmu, joka mahdollistaa kiinnittymisen suoraan köyteen ohuemmalla köydellä tai narulla. Solmu on nimetty itävaltalaisen tohtori Karl Prusikin mukaan. 
Solmu tehdään pujottamalla ohuemmasta köydestä tehty silmukka köyden ympäri ja kaksi kertaa itsensä läpi. Kun silmukka kiristetään ja sitä vedetään köyden suuntaisesti, se pysyy paikallaan. Kun silmukkaa löysätään, sitä pystyy liu'uttamaan köydessä.
Käyttö kiipeilyssä.
Etenkin vuorikiipeilyssä on usein tarpeen päästä ylös valmiiksi kiinnitettyä köyttä. Kiipeilyköydet ovat 8–11 mm paksuja ja prusik-solmu tehdään yleensä valmiiksi solmitusta 3–5 mm narulenkistä. Pystysuoraan edettäessä kiipeilijällä voisi esimerkiksi olla kaksi tällaista lenkkiä, joista lyhyemmän hän kiinnittää köyden ympärille ja valjaisiinsa ja pidemmän edellisen lenkin alle ja astuu siihen jaloillaan. Oikaisten jalkansa, hän pystyy löysäämään ylemmän lenkin ja nostamaan sitä ylöspäin, koukistaen jalkansa hän pystyy löysäämään alemman ja nostamaan sitä, edeten näin köyttä ylöspäin.
Prusik-solmulla on myös muuta käyttöä, laskeutumisen yhteydessä kiipeilijä, joka saa vaikkapa paitansa jumiin laskeutumisvälineen ja köyden kanssa, voi sitoa prusik-solmun laskeutumisvälineen yläpuolelle, astua lenkkiin ja nostaa painonsa pois laskeutumisvälineeltä ja selvittää sotkun.
Variaatioita solmusta.
Tohtori Prusikin alkuperäinen solmu on yleistynyt kiipeilypiireissä verbiksi, mutta saman toiminnon toteuttavat myös nimillä Bachmann, Klemheist ja Tarbuck tunnetut solmut, joissa on sama perusperiaate mutta pieniä eroja. Nimellä Autobloc tai "ranskalainen prusik" tunnettu solmu ei korvaa prusik-solmua yleisesti, mutta sopii hyvin kiinnitettäväksi valjaiden reisilenkkiin jarruksi laskeutumisen yhteydessä.
Kiipeilykäyttöön on olemassa mekaanisia prusikin korvaavia välineitä. Mikäli on tiedossa että joudutaan nousemaan köyttä pitkin, useimmat kiipeilijät ottavat mukaan nousukahvat, jotka toimivat kuten prusik-solmu, mutta automaattisesti. Niitä ei siis tarvitse löysätä, vaan ne liukuvat ylöspäin työnnettäessä.
Petri Ruutu

Petri Ruutu (s. 1945 Tampere) on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimusprofessori. Hän on työskennellyt Kansanterveyslaitoksessa ja THL:ssa vuodesta 1995.
Ruutu on tutkinut muun muassa tartuntatauteja, tuberkuloosia, sairaa­lain­fek­tioita, pneumokokki-in­fek­tioita ja suku­puo­li­tauteja.
Vuonna 2009 Mediuutiset nimesi Ruudun Vuoden vaikuttajaksi sikainfluenssaan liittyvästä työstä yhdessä THL:n ylilääkäri Terhi Kilven kanssa. Suomen epidemiologian seura valitsi Ruudun vuoden 2010 epidemiologiksi.
Exän jäljillä

Exän jäljillä () on yhdysvaltalainen romanttinen toimintakomedia, jonka pääosissa esiintyvät Jennifer Aniston ja Gerard Butler. Elokuvan ohjasi Andy Tennant vuonna 2010.
Kuuppaäyriäiset

Kuuppaäyriäiset (Cumacea) on kuoriäyriäisiin kuuluva äyriäislahko. Ryhmään kuuluvat lajit ovat suhteellisen pieniä, yleensä 1–10 mm:n mittaisia yleensä meren pohjassa eläviä äyriäisiä. Ruumiinmuoto on omaperäinen, ikään kuin nuijamainen. Eturuumis on munamainen ja sen etuosaa peittää vahva selkäkilpi. Takaruumis on kapea ja koostuu kuudesta liereästä tasapaksusta jaokkeesta ja on päästään haarainen. Verkkosilmät ovat varrettomat.
Kuuppaäyriäisiä tunnetaan noin 1600 lajia kaikista maailman meristä, vuorovesirannoilta merten syvyyksiin. Ne elävät myös Kaspianmeressä ja sen jokisuissa lähes makeassa vedessä. Itämeren pohjoisosassa Suomen aluevesien tuntumassa on alun perin elänyt vain yksi laji, "Diastylis rathkei". 
Hiljattain Itämereen on levinnyt Japanin ja Korean suunnalta peräisin oleva japaninkuuppaäyriäinen "Nippoleucon hinumensis", todennäköisesti laivojen painovesilastien mukana. Suomessa sitä on tavattu vuodesta 2021 alkaen.
Kuuppaäyriäiset elävät yleensä kaivautuneena muta- tai hiekkapohjaan muutaman sentin syvyyteen ja syövät pieneliöstöä ja hajoavaa ainesta. Jotkin lajit liikkuvat öisin myös uiden.
Cumacea-lahko kuuluu Peracarida-ylälahkoon, jolle on tyypillistä suora yksilönkehitys. Poikaset kehittyvät aikuisen kaltaisiksi äyriäisiksi naaraan marsupiossa, hautomataskussa. Sukupuolet eroavat muutenkin toisistaan. 
Kuuppaäyriäisiä tunnetaan fossiiliaineistoista varhaiselta kivihiilikaudelta (yli 300 miljoonaa vuotta sitten). Nykylajit luokitellaan kahdeksaan heimoon.
Lähteet.
Watling, L.; Gerken, S. (2025). World Cumacea Database. doi:10.14284/354
Elämä pelissä

Elämä pelissä ("The Blind Side") vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen urheiludraamaelokuva. Sen on ohjannut ja käsikirjoittanut John Lee Hancock. Elokuva perustuu Michael Lewisin romaaniin "The Blind Side: Evolution of a Game" vuodelta 2006.
Sandra Bullock palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla.
Janvier

Janvier (käytetään myös nimiä Janvier South ja Chard) on Bohn Lake järven rannalla sijaitseva 194 asukkaan (2008) pikkukylä Kanadassa, Albertan provinssissa, Wood Buffalon kunnassa.
Kylä sijaitsee noin 120 kilometriä etelään Fort McMurraystä, Highway 881 maantien varrella. Kylän pohjoispuolella sijaitsevaa First Nations intiaanireservaattia lukuun ottamatta Janvier sijaitsee kaukana muista asutuskeskuksista metsäisellä alueella.
Inna Latiševa

Inna Latiševa (s. 1955, Baku) on suomenvenäläinen yritysjohtaja, joka on herättänyt huomiota Suomen yhteiskuntaa arvostelevalla kirjallaan. Kirjassaan "Ryssänä Suomessa" Latiševa syyttää suomalaisia russofobiasta.
Latiševa muutti Suomeen Leningradista vuonna 1989 ja työskenteli muun muassa vientijohtajana ja toimitusjohtajana. Leningradissa Latiševa työskenteli Inturistin matkaoppaana. Nykyään hän asuu Barcelonassa.
Hassan Blasim

Hassan Blasim (s. 1973 Bagdad, Irak) on irakilaistaustainen suomalainen, arabiaksi kirjoittava kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvaohjaaja.
Taustaa.
Blasim valmistui Irakissa elokuvaohjaajaksi. Hän teki vuonna 1998 Pohjois-Irakin kurdialueella elokuvaa "Wounded Camera" alueen oloista, ja yhdeksän veljensä suojelemiseksi hän joutui työskentelemään salanimellä Ouazad Osman. Suomessa hän on käsikirjoittanut ja ohjannut neljä lyhytelokuvaa Yleisradiolle.
Blasim muutti Suomeen 2004 jouduttuaan ohjaustensa vuoksi vaikeuksiin Irakissa. Hän on šiialaistaustainen ateisti.
Kirjailijanura.
Blasim kirjoittaa arabiaksi. Hänen novellikokoelmansa "Irakin Purkkajeesus" voitti brittiläisen "The Independent" -lehden arvostetun kirjallisuuspalkinnon vuonna 2014. Blasimin aiempi novellikokoelma "Vapaudenaukion mielipuoli" tavoitteli samaa palkintoa vuonna 2010. Joiltakin osin omiin kokemuksiinsa perustuvissa novelleissaan hän tuo esille sen, kuinka pitkälle historiaan nyky-Irakin ongelmien juuret ulottuvat.
Blasimin kirja "The Iraqi Christ" (arabiasta englanniksi kääntänyt Jonathan Wright) sai Englannin Pen-klubin Writers in Translation -palkinnon 2012. Teoksen on julkaissut Comma Press.
Blasim sai heinäkuussa 2014 Britannian PEN-järjestön stipendin toimittamastaan novellikokoelmasta "Iraq + 100".
Blasimin esikoisnäytelmä "Digihattupeli" ("DigitalHatsGame") sai ensi-iltansa Tampereen Teatteri Telakassa 16. maaliskuuta 2016.
Aito tunne

Aito tunne on suomalaisen laulajaduon Matin ja Tepon albumi vuodelta 1989, joka tehtiin uuden MTR Music levy-yhtiön suojissa. Albumi on myynyt platinalevyn oikeuttavan määrän.
Tuhat ja yksi yötä (elokuva)

Tuhat ja yksi yötä () on Pier Paolo Pasolinin ohjaama ranskalais-italialainen eroottinen draamaelokuva vuodelta 1974. Siinä on kymmenen tarinaa "Tuhat ja yksi yötä" -tarinakokoelmasta. 
"Tuhat ja yksi yötä" on Pasolinin ”elämän trilogian” päätösosa, jota olivat edeltäneet "Decamerone" (Decameronen tarinoiden pohjalta, 1971) ja "Canterburyn tarinoita" (Canterburyn tarinoita -teoksen pohjalta, 1972). Tommi Aition mukaan niissä on aidosti hilpeää riehakkuutta ja valtoimenaan ryöpsähtelevää eroottisuutta. 
"Tuhat ja yksi yötä" jäi Pasolinin toiseksi viimeksi elokuvaksi. Sitä seurasi vielä "Sodoman 120 päivää", joka väkivaltaisuudessaan ja sadismissaan on räikeä vastakohta elämän trilogian elokuville.
Palkinnot.
"Tuhat ja yksi yötä" sai 1974 Cannesin elokuvajuhlilla tuomariston "Grand Prix" -palkinnon (Grand Prix Spécial du Jury).
Tuhat ja yksi yötä (täsmennyssivu)

Tuhat ja yksi yötä voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
Lypsy

Lypsy on maidon kokoamista poikasia synnyttäneen nisäkkään maitorauhasista, joita eläimillä kutsutaan utareiksi. Lypsää voidaan esimerkiksi lehmiä, lampaita ja vuohia. Lypsäminen tehdään perinteisesti käsin tai nykyisin varsinkin lehmiltä lypsykonetta tai lypsyrobottia käyttäen. Lypsyrobottia käytettäessä lehmä hakeutuu lypsettäväksi, kun se tuntee tarvetta siihen. Maito kerätään esimerkiksi Suomessa lähes poikkeuksetta tilatankkeihin meijeriin toimitettavaksi. 
Lypsäminen ja oikea ravinto lisäävät maidontuotantoa, joten lypsy voi olla ympärivuotistakin. Käsinlypsyssä on käytettävä suurta puhtautta ja taitoa. Lypsytapa vaikuttaa jossain määrin myös maidon rasvaisuuteen. Aamuisin maidon vesipitoisuus on säännönmukaisesti iltamaitoa korkeampi. Tunnetaan venytys- ja puristuslypsy, joista jälkimmäinen sopii lehmälle paremmin. Lypsy voidaan suorittaa kahdesti tai joskus kolmestikin vuorokaudessa. Tehokkaat lypsäjät voivat lypsää jopa kymmenenkin lehmää tunnissa. Lypsämättä jättäminen on eläimelle kivuliasta ja se aiheuttaa umpeenmenon eli maidontulon loppumisen. 
Lypsytyön ergonomiaan tarvitaan kunnon varusteet. Lypsyjakkaran suositeltuna korkeutena on pidetty 22 cm tai jopa matalampaa, mutta jos utareet ovat kovin matalalla, ei sekään riitä. Agronomi, ylilehtori Laina Vehasen mukaan nämä ovat tapauksia, joissa olisi lypsyastiana parempi käyttää paistinpannua kuin ämpäriä. Käytössä on myös vyötäisille sidottavia yksijalkaisia malleja. Erilaisia nännivoiteita on käytetty, mutta näihin lisättyjä apuaineita kuten tervaa, kreoliinia tai karbolihappoa ei pidä käyttää, koska ne antavat maitoon sivumakua. Lypsyvoide ei ole välttämättömyys, mutta lähinnä ahavoituneisiin ja kovettuneisiin tai varsinkin kipeytyneisiin nänneihin voi rasvaa laittaa. Utaretulehdusta on vältettävä lypsytyössä, ja nännin pesu keitetyllä vedellä käsitetyllä pyyhkeellä eli lypsyliinalla on tarpeen ennen lypsyä. Lypsettäessä ei ole aiheellista pitää kovaa meteliä, mutta lehmiä voi rauhoittaa, jos niille puhuu tai laulaa. 
Konelypsy on ollut käytössä lypsytyön helpottamiseksi jo ainakin 1920-luvulta, mutta loppulypsy käsin on yleensä tarpeen. Yksinkertainen lypsykone ei osaa erotella eri lehmien käsittelyä siten kuin käsityön tekijä. Lypsykoneessa toiminta perustuu paineen vaihteluihin neljässä utareisiin asetetussa imukupissa ja kumiletkuissa, ja maito kootaan lypsyasemalla keskitetysti putkilla tankkiin. Lypsykoneen käyttövoimana on alusta alkaen ollut pääosin sähkö. Myös konelypsy vaatii ehdotonta hygieniaa.
Kuputeurikka

Kuputeurikka ("Teucrium brevifolium") on huulikukkaiskasveihin kuuluva ikivihreä pieni pensas, jota tavataan Egeanmeren eteläosassa kuivilla paikoilla meren läheisyydessä. Sen lehdet ovat sinivihreät. Kasvi kukkii joulukuusta maaliskuuhun. Kukkien halkaisija on noin sentin ja väri vaihtelee valkeasta violetinpunaiseen.
Kasvia tavataan Kreikassa, Turkin Anatoliassa, Libyassa ja Egyptissä.
Ahvenkosken kartano

Ahvenkosken kartano on kartano Pyhtäällä Kymenlaakson maakunnassa. Kartano on alkujaan rakennettu jo 1500-luvulla, mutta sen vanha päärakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 1859. Nykyisen Ahvenkosken kartanon päärakennuksen rakennutti kenraalimajuri Johan Henrik Clayhills vuosien 1892–1895 aikana ja sitä korjattiin nykyisen kaltaiseksi vuonna 1911. Kartano on ympäristöineen suojeltu kulttuurihistoriallisesti arvokkaana rakennuksena vuonna 1981 säädetyn lain perusteella.
Kartanoon johtaa tammikuja Suurelta rantatieltä ja Kymijoki virtaa lähistöllä. Kartanon päärakennus on harvoja 1800–1900-lukujen vaihteen arkkitehtuurilla tehdyistä kartanorakennuksista. Se on torneineen ja avokuisteineen huvilamainen. Piirustukset teki Carl C:son Armfelt. Myös harmaakiviset viljamakasiini ja entinen talli lienevät Armfeltin suunnittelemat. Puutarha on Paul Olssonin suunnittelema.
Syreenitulppaani

Syreenitulppaani eli kreetantulppaani ("Tulipa saxatilis") on Kreikassa, Kreetalla ja Lounais-Turkissa villinä elävä tulppaanilaji. Aiemmin kaksi erillistä tulppaanilajia, kreetantulppaani ("T. saxatilis") ja syreenitulppaani ("T. bakeri") on yhdistetty yhdeksi lajiksi.
Laji kasvaa kivikkoisilla alueilla. Sen kukat ovat tyvestä keltaiset, muuten violetinpunaiset.
Hurmio (yhtye)

Hurmio (myöhemmin The Hurmio) on vuonna 1991 perustettu rautalankamusiikkiyhtye. 
Historia.
Yhtyeen alku juontaa vuoteen 1975 kun yhtye perustettiin nimellä Matchbox. Vuonna 1991 kaikki vanhan Matchboxin jäsenet olivat saapuneet takaisin kotiseudulle Ulvilaan ja Poriin ja yhtye aloitti toimintansa uudelleen. Nimeksi valittiin 'Rautakitaralankayhtye Hurmio' ja tyyliksi suomeksi esitetty tanssi- ja instrumentaalimusiikki rock-asenteella. Agents oli avannut mahdollisuuksia rautalankayhtyeille joten tyylisuunnan valinta oli luonnollinen. Hurmion esiintyi ensimmäisen kerran loppuvuodesta 1991.  Vuosina 1991 - 1996 yhtye esiintyi 30 - 50 kertaa vuodessa. Erilaisten omaäänitteiden innoittamana ensimmäinen levy äänitettiin loppuvuodesta 1996 ja julkaistiin Twang '97 -rautalankatapahtumassa tammikuun lopussa 1997. Twangissa 1998 yhtye julkaisi neljän kappaleen instrumentaali CD:n 'Moontan' TwangTeam Ecstacyn nimellä. 'Single' julkaistiin 1999, 'Väreilyä' -levy 1999, Instrumentaalilevy 'Instruducing' 2000, ja EP-CD 'IV' vuonna 2002. Yhtye esiintyi vuosina 2002 - 2004 solistinaan Kim Willman ja nimenä oli tällöin Kim &amp; The Hurmio. Vuonna 2004 yhtye lopetti aktiivikautensa mutta esiintyy edelleen muutaman kerran vuodessa vaihtelevissa kokoonpanoissa.
Kokoonpanot.
1991–1997
1997–1998
1998–2004