tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luettelo Suomessa pesivistä haikaralinnuista

Tämä on luettelo Suomessa pesivistä haikaralinnuista ja pelikaanilinnuista. Lisäksi esitetään niiden pesimäkanta-arviot kuuden vuoden EU-raportointikaudelta 2019–2024, lyhyen ja pitkän aikavälin muutokset prosentteina sekä uhanalaisuusluokitukset. Taulukkoon on lisätty alun perin EU-raportista puuttunut kattohaikara, joka on pesinyt Suomessa vuosina 2015 ja 2025.
Nykyisen jaottelun mukaan kattohaikara kuuluu haikaralinnut-nimisen lahkon kattohaikarat-heimoon ja muut Suomessa pesivät haikarat kuuluvat pelikaanilinnut-nimisen lahkon haikarat-heimoon.
Suomessa pesii säännöllisesti kolme haikaralajia. Lisäksi kattohaikara on pesinyt kaksi kertaa.
Luettelo Suomessa pesivistä kurkilinnuista

Tämä on luettelo Suomessa pesivistä kurkilinnuista. Lisäksi esitetään niiden pesimäkanta-arviot kuuden vuoden EU-raportointi­kaudelta 2019–2024 sekä lyhyen ja pitkän aikavälin muutokset prosentteina ja uhanalaisuusluokitukset. Suomessa pesii seitsemän kurkilintujen lahkoon kuuluvaa lajia, joista kuusi kuuluu rantakanojen heimoon ja yksi kurkien heimoon.
Puuvillansiemenöljy

Puuvillansiemenöljy on kasviöljy, jota käytetään ruokaöljynä, elintarvikkeiden tuotannossa ja voiteena. Puuvillansiemenöljy valmistetaan kylmäpuristamalla teksasinpuuvillasta ("Gossypium hirsutum") tai intianpuuvillasta ("Gossypium herbaceum"). Ruokaöljynä se on tunnettu 1800-luvulta lähtien. Sitä on saatavana myös luomuna. Joskus puuvillansiemenöljy puhdistetaan ennen käyttöä. Se sisältää paljon E-vitamiinia, antioksidantteja, palmitiini-, oleiini-, linoli- ja arakidihappoa sekä omega-6-rasvahappoa. Puuvillansiemenöljy kosteuttaa ihoa ja myös suojaa ihoa. Sitä voidaan käyttää myös meikin poistoon ja hiusten hoitoon. Puuvillansiemenöljyä käytetään myös lääkkeissä. Sitä käytetään myös lamppuöljynä sekä ainesosana hyönteismyrkyissä, kynttilöissä ja pesuaineissa. Puuvillansiemenöljy antaa suojaa sydän- ja verisuonitauteja sekä syöpää vastaan. Puuvillansiemenöljy sisältää gossypolia ja tämän vuoksi sen runsas tai jatkuva käyttö saattaa aiheuttaa hedelmättömyyttä, ongelmia raskausaikana, maksavaurioita, hengenahdistusta tai ruokahaluttomuutta. Puuvillansiemenöljyn ulkoinen käyttö aiheuttaa joillekin ihmisille allergisia oireita.
Puuvillansiemenöljyn CAS-numero on 8001-29-4.
Luettelo Suomessa pesivistä pöllölinnuista

Tämä on luettelo Suomessa pesivistä pöllölinnuista. Lisäksi esitetään niiden pesimäkanta-arviot kuuden vuoden EU-raportointi­kaudelta 2019–2024 sekä lyhyen ja pitkän aikavälin muutokset prosentteina ja uhanalaisuusluokitukset. Suomessa on kymmenen pesivää pöllölajia, joista äärimmäisen uhanalainen tunturipöllö ei pesi joka vuosi. Normaalivuosina suopöllö on runsaslukuisin.
Leijukerrosreaktori

Leijukerrosreaktori tai leijupetireaktori on reaktorityyppi, jossa neste tai kaasu johdetaan suurella nopeudella kiinteiden katalyyttihiukkasten läpi. Leijukerrosreaktoreilla on useita merkittäviä teollisia sovellutuksia.
Periaate ja käyttö.
Leijukerrosreaktorissa on huokoisia kiinteitä hiukkasia, joihin reaktion katalyytti on sidottu. Reaktoriin syötetään reaktion lähtöaineet sisältävää fluidia suurella nopeudella. Nopeus on sellainen, että kiinteät hiukkaset leijuvat niiden ohi- ja läpikulkevassa virtauksessa ja käyttäytyvät fluidin tavoin. Leijukerrosreaktorissa tapahtuu siis fluidisoituminen. Reaktorissa aineiden sekoittuminen tapahtuu virtauksen vaikutuksesta. Leijukerrosreaktorissa on poistoyhteet fluideille ja kiinteille aineille.
Leijukerrosreaktorien etuna ovat muun muassa jatkuvatoimisuus, hyvin tehokas lämmön- ja aineensiirto sekä katalyytin lisäämisen ja vaihtamisen helppous. Merkittäviä teollisia prosesseja, joissa käytetään leijukerrosreaktoreja, ovat esimerkiksi öljynjalostuksessa leijukatalyyttinen krakkaus, kivihiilen poltto, Fischer–Tropsch-synteesi, useiden polymeerien valmistus, entsyymien tuotanto ja vedenpuhdistus.
Hypersooninen liitokärki

Hypersooninen liitokärki tai hypersooninen liitävä taistelukärki (, HGV) on taistelukärkityyppinen hypersooninen ase, joka voi liitää ja tehdä liikkeitä hypersoonisilla nopeuksilla (yli viisinkertainen äänennopeus). Kantorakettina toimii yleensä ballistinen ohjus. Hypersooniset liitokärjet liitävät korkealta ilmakehästä kohti kohdettaan ja voivat muuttaa lentorataansa tavanomaisen ballistisen laukaisun jälkeen huomattavasti. Tavalliset ballistiset ohjukset kulkevat ennustettavaa ballistista rataa, joten ne ovat torjuttavissa parhailla ballististen ohjusten torjuntaohjuksilla. Kesken lennon tapahtuvan lentoradan arvaamattoman muuttelun tarkoitus on vaikeuttaa torjuntaa merkittävästi.
Idea on MaRV-kärkien tapainen, mutta toisin kuin ne, hypersooniset liitokärjet irtaantuvat laukaisuohjuksesta jo pian laukaisun jälkeen.
Puolan kommunistinen puolue

Puolan kommunistinen puolue (puolaksi "Komunistyczna Partia Polski", KPP) oli Puolan toisessa tasavallassa vuosina 1918-38 toiminut kommunistinen puolue.
Perustaminen.
Puolan kommunistinen puolue perustettiin 16. päivänä joulukuuta vuonna 1918 nimellä Puolan kommunistinen työväenpuolue (puolaksi "Komunistyczna Partia Robotnicza Polski", KPRP). Nimi muutettiin Kominternin ohjeiden mukaiseksi vuonna 1925. 
Puolan kommunistinen puolue syntyi, kun kaksi vallankumouksellista puoluetta, Puolan kuningaskunnan ja Liettuan sosiaalidemokratia ja Puolan sosialistipuolue - vasemmisto, yhdistyivät. Puolueohjelma perustui Puolan kuningaskunnan ja Liettuan sosiaalidemokratian puolueohjelmaan. Puolan kommunistisen puolueen keskuskomiteaan valittiin kuusi jäsentä molemmista yhdistyneistä puolueista: Władysław Kowalski-Grzech, Henryk Stein-Domski, Franciszek Grzelszczak-Grzegorzewski, Franciszek Fiedler, Adolf Zalberg-Piotrowski ja Szczepan Rybacki Puolan kuningaskunnan ja Liettuan sosiaalidemokratia -puolueesta sekä Józef Ciszewski, Maksymilian Horwitz-Walecki, Henryk Iwiński, Maria Koszutska-Kostrzewa, Stefan Królikowski ja Wacław Wróblewski Puolan sosialistipuolue - vasemmisto -puolueesta.
Toiminta.
Puolan kommunistinen työväenpuolue kiellettiin vuonna 1919 sen jälkeen, kun se oli ryhtynyt tukemaan Neuvosto-Venäjää sodassa Puolaa vastaan. KPRP:n edustaja Józef Unszlicht osallistui Kominternin ensimmäiseen kongressiin maaliskuussa vuonna 1919. Heinäkuun 23. päivänä vuonna 1920 perustettiin Moskovassa Väliaikainen puolalainen vallankumouskomitea, jonka tarkoitus oli Neuvosto-Venäjän ohjauksessa vastata Puolan toisen tasavallan siirtymisestä sosialistiseksi tasavallaksi sen jälkeen, kun puna-armeija olisi ensin voittanut sodan. Myöhemmin komitean oli tarkoitus luovuttaa valta KPRP:lle. Puna-armeijan tappio kuitenkin vesitti suunnitelman.
Korkeinta valtaa KPRP:ssä käyttivät vuoden 1922 puoluekokouksen jälkeen Adolf Warski, Maksymilian Horwitz ja Maria Koszutska. Vuodesta 1922 lähtien Puolan kommunistinen työväenpuolue osallistui kansalliskokouksen vaaleihin osana ryhmittymää, jonka nimi oli Kaupunkilais- ja maalaisproletariaatin liitto (puolaksi "Związek Proletariatu Miast i Wsi"). Vuoden 1928 vaaleissa kommunistit saivat 7 edustajaa 444 edustajan kansalliskokoukseen.
Puolan kommunistiseen puolueeseen kuuluivat autonomisina osina Läntisen Valko-Venäjän kommunistinen puolue, Länsi-Ukrainan kommunistinen puolue ja Ylä-Sleesian kommunistinen puolue.
KPP teki kohtalokkaan virheen asettuessaan vuonna 1926 tukemaan Józef Piłsudskia vallankaappauksessa. Stalin tuomitsi KPP:n menettelyn, minkä jälkeen puolueen merkitys Kominternin politiikassa laski.
Espanjan sisällissodan aikana Puolan kommunistinen puolue organisoi kansainvälisten prikaatien värväyksen.
Stalinin vainojen aikana kaikki Puolan kommunistisen puolueen Neuvostoliitossa oleskelleet johtajat ja suuri osa Neuvostoliitossa oleskelleista Puolan kommunistisen puolueen jäsenistä teloitettiin.
Lakkauttaminen.
Komintern lakkautti Puolan kommunistisen puolueen Stalinin määräyksestä vuonna 1938.
Ammejärvi

Ammejärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi. Järven lähettyvillä sijaitsee Birgitan polkuun kuuluva taukopaikka, johon kuuluvat laavu, kuivakäymälä ja kaksi nuotiopaikkaa.
Isoaho-orvokki

Isoaho-orvokki ("Viola canina" subsp. "ruppii") on aho-orvokin alalaji. Se on toista aho-orvokin alalajia, pikkuaho-orvokkia, kookkaampi ja pystykasvuinen. Siinä ei ole kovin paljoa haaroja. Sen lehtilavat ovat herttamaisia ja kapeampia kuin toisella alalajilla, ja lehtien leveys on puolet pituudesta. Isoaho-orvokin kukat ovat toiseen alalajiin verrattuna suurempia, ja niiden väri on vaalean sinertävänpunainen. Isoaho-orvokki on pikkuaho-orvokkia yleisempi. Sitä esiintyy melkein koko Suomessa. Sen kasvupaikkoja ovat metsäiset harjut, metsänlaidat, melko kuivat niityt ja rantatörmät.
Ylöjärven kaupunginkirjasto

Ylöjärven kaupunginkirjaston päätoimipiste on Leija-pääkirjasto, mutta siihen kuuluu myös Kurun ja Viljakkalan lähikirjasto sekä kirjastoauto Reppu. Kirjastossa on muun muassa äänitys- ja soittotila soitinlaitteistoineen.
Leija kuuluu PIKI-kirjastoihin.
Leija sijaitsee lähellä kaupungintaloa ja kirkkoa Ylöjärven keskustassa Kuruntien ja Koivumäentien risteyksessä.
Leija valmistui vuonna 2002. Sen on suunnitellut rakennusarkkitehti Tero Harjunniemi (Arkkitehtuuritoimisto Teuvo Vastamäki Oy). Kirjaston 80-metrinen lasiseinä avautuu Kuruntielle. .
Mark Phillips

Mark Anthony Peter Phillips (s. 22. syyskuuta 1948) on englantilainen olympiakultaa voittanut ratsastaja ja prinsessa Annen ensimmäinen aviomies. He olivat naimisissa aina vuodesta 1973 vuoteen 1992. Heillä on kaksi lasta; Peter Phillips ja Zara Tindall. Phillipsillä on myös kaksi lasta kahdesta muusta suhteesta.
Phillips on toiminut muun muassa tapahtumasuunnittelijana ja Horse &amp; Hound -lehden kolumnistina.
Paikwaophis kruki

Paikwaophis kruki on tarhakäärmeiden (Colubridae) heimoon kuuluva käärmelaji, jota esiintyy Guayanan ylängöillä. Se on todennäköisesti kaivautumiseen sopeutunut myrkkyhampaaton käärme, joka syö ainakin liskoja. "Paikwaophis kruki" tunnetaan vain yhdestä yksilöstä, joka löydettiin vuonna 2021. Se on sukunsa ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko.
Lajin ainoa tunnettu yksilö on keskenkasvuinen naaras, jonka kokonaispituudeksi mitattiin 18 senttimetriä. Sen perusteella "Paikwaophis kruki" on ruumiinrakenteeltaan roteva, eikä sen pää erotu selvästi muusta ruumiista. Selkäpuolelta käärme on vaaleanruskea lukuun ottamatta valkeahkoa päätä ja keskeltä selkää kulkevaa ohutta, mustaa raitaa. Käärmeen pää on sivuilta musta, ja musta raita jatkuu käärmeen kylkiä pitkin häntään asti. Päässä on myös muutama vaaleansininen täplä, jotka taaempana muuttuvat vaaleansiniseksi raidaksi kummankin kyljen mustan raidan alapuolelle. Käärmeen vatsapuoli on pääosin musta, mutta keskellä vatsaa kulkee vaalea raita.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"Paikwaophis kruki" elää Guayanan ylänköalueen pilvimetsissä. Laji löydettiin Roraima-tepui- ja Wei-Assipu-tepui-nimisten pöytävuorten juuresta noin 1180 metrin korkeudesta. Löytöpaikka sijaitsee Guyanan valtion alueella, mutta läheisellä Roraima-tepuilla sijaitsee Guyanan, Venezuelan ja Brasilian yhteinen rajapyykki.
Elintavat.
Kallon muodosta päätellen "Paikwaophis kruki" viettää ainakin osan ajastaan kaivautuneena pilvimetsän pehmeään, turpeiseen maaperään. Tämä voi selittää sen, miksi käärmettä ei ole tavattu useammin. Lajin ravintoon kuuluvat ainakin pienet liskot, sillä ainoan tunnetun yksilön suolistosta löydettiin liskon suomuja.
Löytö ja nimeäminen.
D. Bruce Means löysi käärmeen tutkimusmatkalla helmikuussa 2021. Hän kuvasi lajin tieteelle uutena Philippe J. R. Kokin kanssa vuonna 2023. Suvun nimi "Paikwaophis" on muodostettu löytöpaikan vieressä virtaavan Paikwa-joen nimestä sekä kreikan käärmettä tarkoittavasta ophis-sanasta. Lajiepiteetti "kruki" on kunnianosoitus professori Andrzej Krukille.
Luokittelu.
DNA-analyysien perusteella "Paikwaophis kruki" on läheisintä sukua "Xenopholis"-käärmesuvulle. Ulkomuodoltaan ja luustoltaan ne ovat kuitenkin hyvin erilaisia. Eroja on muun muassa hampaistossa: "Xenopholis"-suvun käärmeet ovat takamyrkkyhampaisia, kun taas "Paikwaophis kruki" on myrkkyhampaaton. Molemmat suvut kuuluvat luokittelusta riippuen joko tarhakäärmeiden heimoon (Colubridae) ja munakäärmeiden alaheimoon (Dipsadinae) tai Dipsadidae-heimoon ja Xenodontinae-alaheimoon.
Laulauga Tausaga

Laulauga Tausaga-Collins (s. 22. toukokuuta 1998) on yhdysvaltalainen yleisurheilija ja kiekonheiton maailmanmestari.
Tausagan ensimmäinen kultamitali tuli vuoden 2017 Pan american U20 mestaruuskilpailuissa tuloksella 59,29 m. Kultaa hän on myös voittanut vuoden 2022 NACAC mestaruuskilpailuissa tuloksella 63,18 m.
Hän voitti vuoden 2023 Budapestin MM-kilpailussa kultaa omalla ennätystuloksella 69,49. Hänen edellinen kiekonheiton ennätys oli ennen MM-kilpailuja 65,46 metriä, joten hän paransi aiempaa ennätystään yli neljällä metrillä. Tokion MM-kilpailussa 2025 hän sijoittui kuudenneksi.
Tausaga heitti ennätyksensä 70,72 Ramonassa huhtikuussa 2025.
Laulauga Tausaga on syntynyt Havaijilla.
Teidenpukinjuuri

Teidenpukinjuuri ("Pimpinella cumbrae") on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon, pukinjuurten ("Pimpinella") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarilla endeemisenä kasvava kasvilaji, jota tavataan Teneriffan ja La Palman saarilla.
Teidenpukinjuuri eroaa muista Kanariansaarilla tavattavista pukinjuurilajeista tyvilehtiensä perusteella; tyvilehtiä peittää valkoinen karvoitus.
Teidenpukinjuurta kutsutaan kansanomaisesti "huippujen persiljaksi" () ja lajin tieteellisen nimen lajinimi "cumbrae" tarkoittaakin huippua viitaten lajin kasvupaikkoihin Teneriffan ja La Palman saarten korkeimmilla alueilla.
Pikkuaho-orvokki

Pikkuaho-orvokki ("Viola canina" subsp. "canina") on aho-orvokin alalaji. Se on melko pieni, kasvutavaltaan mätästävä ja sen varsi on joskus rento ja joskus koheneva. Varressa on paljon haaroja. Lehtilapa on paksuhko, muodoltaan herttamainen ja kapeahko, ja sen leveys on hieman yli puolet sen pituudesta. Kukat ovat pienenpuoleisia ja väriltään sinisiä. Pikkuaho-orvokki on toista alalajia isoaho-orvokkia harvinaisempi. Sitä esiintyy enimmäkseen etelärannikolla ja Varsinais-Suomessa sekä satunnaisesti Järvi-Suomen eteläisessä osassa. Sen kasvupaikkoja ovat hiekkaiset, kuivat ja kiviset niityt, kedot ja ahot.
Vain elämää (14. tuotantokausi)

Vain elämää -sarjan 14. tuotantokausi esitettiin Nelosella ja Ruudussa syksyllä 2023. 14. tuotantokaudelle osallistuivat uudet artistit Hätä-Miikka, A.W. Yrjänä, Janna ja Jouni Hynynen, sekä ohjelmaan aiemminkin osallistuneet Robin Packalen, Virve Rosti, Ellinoora ja Anna Puu. Kausi kuvattiin tuttuun tapaan pääosin Hirvensalmen Satulinnassa, pl. erikoisjaksot, jotka kuvattiin Tuusulan Krapin pajalla.
Jaksot.
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.
Iva (nimi)

Iva on naisen etunimi. Se on Ivana-nimen tšekkiläis-slovakialainen hellittelymuoto. Lisäksi se voi olla Evan muunnelma tai Sunnivan lyhentymä. Iva voidaan tulkita myös Ivar- ja Ivo-miehennimien feminiiniseksi vastineeksi.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 60–70 Iva-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla.
Nimipäivä.
Vuosina 1986–1992 Ivalla oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 31. tammikuuta.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2024

Miekkailussa kilpailtiin Pariisin 2024 kesäolympialaisissa 30:tta kertaa. Kilpailut käytiin 27. heinäkuuta – 4. elokuuta 2024 Pariisissa, Grand Palais’ssa. Kaikissa kolmessa miekkailun olympialajissa pidettiin yksilö- ja joukkuekilpailut miehille ja naisille.
Aikataulu.
Lähde:
y = yksilö; j = joukkue
Fleet (joki)

Fleet on maanalainen joki Lontoon Camdenissä ja Cityssä. Se saa alkunsa Hampstead Heathiltä ja laskee Thamesiin Blackfriars Bridgen alapuolella sijaitsevan viemäriaukon kautta.
Fleet yhdistettiin Lontoon viemäriverkkoon ja tunneloitiin lähes koko pituudeltaan suurkaupungin kasvaessa voimakkaasti 1800-luvulla. Lontoossa on muitakin maan alla virtaavia jokia, mutta Fleet on niistä suurin ja historiallisesti merkittävin. Joen mukaan on nimetty sen ylittävä Fleet Street.
Etymologia.
Fleetjoelle on annettu aikojen saatossa monia nimiä. Sanan "fleet" uskotaan olevan alkuperältään muinaisenglantilainen ja tarkoittavan vuorovesilahdeketta, johon pääsee veneellä. Joen uskotaan antaneen nimensä myös Kentish Townin kaupunginosalle: kelttiläisperäinen "Ken" (tai "Caen") tarkoittaa vihreää ja "tish" on vääntynyt sanasta "ditch" (oja). Muita joesta käytettyjä nimityksiä olivat River of Wells (koska sen ympäristössä oli paljon kaivoja), Turnmill Brook (koska siinä oli vesimyllyjä) ja alajuoksulla "Hole-bourne" eli rotkopuro (koska se virtaa siellä syvässä kurussa).
Historia.
Fleet oli historiallisesti tärkeä lontoolaisille monestakin syystä. Sen vesistöalueella on lähteitä, joista saatiin juomavettä, ja joen virtausta hyödynnettiin myllyissä voimanlähteenä ennen teollista aikakautta. Joki oli myös tärkeä kulkuväylä, jota pitkin päästiin Pohjois-Lontooseen; sitä pitkin muun muassa rahdattiin rakennusmateriaaleja keskiaikaista St Paulin katedraalia varten vuosina 1110−1113.
Yleisimmin Fleetjokea käytettiin kuitenkin avoviemärinä, jonne esimerkiksi teurastajat ja parkitsijat heittivät jätteitä. Jätteiden takia jokeen muodostui lietettä ja se levitti ympäristöönsä vastenmielistä löyhkää, josta valitettiin viranomaisille toistuvasti. Hajuhaittojen lisäksi joki aiheutti lontoolaisille harmia tulvimalla rankkasateiden jälkeen.
Lontoon suuren palon (1666) jälkeen Fleetjoen alajuoksu Holborn Bridgen jälkeen muutettiin 15 metriä leveäksi kanavaksi kuninkaan arkkitehteinä työskentelevien Christopher Wrenin ja Robert Hooken johdolla. Kanavan molemmille rannoille tuli laitureita ja sen pohjaa ruopattiin syvemmäksi, mutta jäte- ja lieteongelmia ei saatu ratkaistua.
Lopulta kanava päätettiin kattaa Holborn Bridgeltä Fleet Bridgelle ulottuvalla osuudella vuonna 1733 ja Fleet Bridgeltä Blackfriars Bridgelle ulottuvalla osuudella vuonna 1766. Yläjuoksu ennen Holborn Bridgeä katettiin vaiheittain 1800-luvun aikana. Vuoden 1858 Suuren löyhkän jälkeen Lontoon viemärijärjestelmää uudistettiin perusteellisesti rakennusinsinööri Joseph Bazalgetten laatiman suunnitelman pohjalta. Bazalgette yhdisti osan Pohjois-Lontoon viemäreistä Fleetjokeen ja rakensi joen yhteyteen poistokanavia, joita pitkin voitiin ohjata tulvavettä Thamesiin.
Hans Rasmus Astrup

Hans Rasmus Astrup (17. elokuuta 1831 Bolsøy – 19. helmikuuta 1898 Kristiania) oli norjalainen liikemies ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1889–1891 ja 1895–1897 sekä toimi Norjan työministerinä 1885–1887.
Tverin lento-onnettomuus 2023

Tverin lento-onnettomuus tapahtui 23. elokuuta 2023, kun Embraer Legacy 600 -liikelentokone putosi Tverin alueella Venäjällä, matkalla Moskovasta Pietariin. Maahansyöksyssä kuolivat kaikki koneessa olleet kymmenen henkilöä, joista seitsemän oli matkustajia ja kolme miehistön jäseniä. Venäjän viranomaisten mukaan lennolla olivat mukana myös oligarkki ja palkkasotilasyhtiö Wagnerin johtaja Jevgeni Prigožin ja niin ikään Wagnerissa mukana ollut Dmitri Utkin. Sosiaalisessa mediassa on väitetty, että kone olisi ammuttu alas. Ajatushautomo Institute for the Study of War (ISW) pitää koneen putoamista Venäjän presidentti Vladimir Putinin määräämänä salamurhana, jonka pääkohteina olivat Prigožin ja Utkin. Prigožin oli kaksi kuukautta aiemmin johtanut Venäjän sotilasjohtoa vastaan suunnattua lyhyttä kapinaa, joka oli päättynyt Wagner-ryhmän ja Venäjän johdon väliseen sovintoon jättäen hänen asemansa Venäjällä avoimeksi.
Wagner vahvisti 23. elokuuta Prigožinin kuolleen onnettomuudessa. 27. elokuuta uutisoitiin venäläisen tutkintakomitean vahvistaneen geneettisten testien perusteella onnettomuudessa kuolleiden henkilöllisyydet. Uhrien henkilöllisyydet vastasivat matkustajalistalla olleita nimiä.
Onnettomuus.
Lento lähti 14.59 ja saavutti 8 500 metrin korkeuden kello 15.11. Kone katosi tutkasta 15.20. Lentokone putosi Kuženkinoon Tverin alueelle, 100 kilometriä pohjoiseen lennon lähtöpisteestä Moskovassa.
Teorioita putoamisesta.
Venäläisessä mediassa levinneiden väitteiden mukaan kyseessä oli terrori-isku.
Prigožinia lähellä oleva Telegram-kanava väitti Venäjän puolustusministeriön ampuneen koneen alas. Kreml kiisti alasampumisen 25. elokuuta.
Vladimir Putin tiedotti 5. lokakuuta, että epäilee koneen pudonneen kyydissä olleiden käsikranaattien räjähdettyä. Hän torjui väitteet alasampumisesta ja kertoi, että tutkijat olivat löytäneet kuolleiden ruumiista käsikranaatrien sirpaleita. Putin kertoi, että koneessa olleet olisivat saattaneet käsitellä kranaatteja huolimattomasti ollessaan alkoholin tai huumeiden vaikutuksen alaisina. Institute for the Study of War arvioi puhetta oudoksi, onnettomuuden uhreja syyttäväksi yritykseksi poistaa epäilyjä Kremliä kohtaan.
Yhdysvaltain puolustusministeriö kertoi 24. elokuuta, ettei heidän mukaan ole merkkejä ilmatorjuntaohjuksella alasampumisesta, mutta epäilivät koneen räjäyttämistä kyydissä olleilla räjähteillä.
"Wall Street Journalin" tietojen mukaan koneen siiven alle oli asennettu pieni räjähde turvatarkastuksen aikana. WSJ:n mukaan murhan järjesti Putinin vanhin liittolainen ja luotettu, entinen vakooja Nikolai Patrušev. Patrušev uskoi, että Moskovan riippuvuus Wagnerista Ukrainassa antoi Prigozhinille poliittista ja sotilaallista valtaa, joka uhkasi Kremliä enenevässä määrin. Kun Wagner järjesti juhannuskapinansa, Patrušev näki siinä tilaisuuden päästä Prigozhinista lopullisesti eroon. Elokuussa Patrušev antoi avustajalleen käskyn aloittaa valmistelut Prigozhinin eliminoimiseksi, eikä Putin vastustanut suunnitelmaa. WSJ perustaa tietonsa länsimaisten tiedusteluviranomaisten ja entisen venäläisen tiedustelu-upseerin kertomuksiin.
Finlands svenska idrott

Finlands svenska idrott (lyh. FSI, aik. Finlands Svenska Centralidrottsförbund) on ruotsinkielisen urheilun ja liikunnan keskusjärjestö Suomessa. Yhdistykseen kuuluu kymmenen jäsentä, joista viisi on alajärjestöjä, kolme liikuntapiiriä ja kaksi erityisyhdistystä. Järjestö toimii koko ruotsinkielisen Suomen alueella. Järjestö toimii edunvalvojana, palvelujärjestönä ja kouluttajana liikunta-alan toimijoille. Järjestö tekee yhteistyötä suomenruotsalaisten järjestöjen ja instituutioiden, kuten Folkhälsanin, Svenska Studieförbundetin, Arcadan, Svenska folkskolans vännerin ja Finlandssvensk Festivalföreningin kanssa. Kansallisiin ja kansainvälisiin yhteistyökumppaneihin kuuluvat mm. Suomen olympiakomitea ja Koululiikuntaliitto sekä Riksidrottsförbundet i Sverige ja Pohjoismaiden koululiikuntaverkostot.
Jäsenjärjestöt.
FSI:hin kuuluvat seuraavat jäsenjärjestöt:
Talous.
FSI on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 5 640 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut 940 000 euroa.
Ernest Henry Wilson

Ernest Henry Wilson (1876–1930) oli englantilainen tutkimusmatkailija ja kasvitieteilijä.
Wilson syntyi alkuvuodesta 1876 Cotswoldin alueella. Hän rakasti kasveja jo pikku lapsena, ja 16-vuotiaana hän lähti töihin puutarhurin oppipojaksi taimistolle Solihulliin ja sieltä myöhemmin Birminghamin kasvitieteelliselle puutarhalle. Iltaisin Wilson opiskeli Birminghamin teknillisessä koulussa ja sai stipendin kasvitieteessä.
Wilson aloitti vuonna 1897 työt Kewin kasvitieteellisellä puutarhalla ja sai Hooker-palkinnon havupuita käsitelleellä esseellään. Wilson aikoi ryhtyä kasvitieteen opettajaksi, mutta hänelle tarjottiinkin paikkaa kasvien kerääjänä Kiinassa. Wilson matkusti aluksi länteen Yhdysvaltoihin, jossa hän vietti viisi päivää Bostonissa Arnoldin arboretumilla tutustumassa uusimpiin tekniikoihin, joilla siemen- ja kasvinäytteitä lähetetään turvallisesti. Vierailunsa aikana Wilson tapasi myös Charles Sargentin, jolla oli merkittävä vaikutus Wilsonin myöhempiin ratkaisuihin. Bostonin-vierailunsa jälkeen Wilson matkusti junalla Yhdysvaltojen läpi San Franciscoon, josta hän jatkoi laivalla Hongkongiin ja sieltä edelleen nykyiselle Kiinan ja Vietnamin rajaseudulle. Tutkimusmatkoillaan Wilson löysi muun muassa kiiviköynnöksen ("Actinidia deliciosa") sekä kyyhkyspuun ("Davidia involucrata"), jonka Paul Guillaume Farges oli tosin löytänyt jo aiemmin.
Wilson keräsi kaiken kaikkiaan 35 kokoelmaa erilaisia kasvinosia. Kokoelmat sisältävät näytteitä yli 900 kasvilajista, ja mukana on siemeniä yli 300 lajista. Wilsonin kokoelmien myötä jotkin lajit tulivat tunnetuksi länsimailla ja niitä alettiin kasvattaa. Niitä ovat muun muassa kuparivaahtera ("Acer griseum"), nietoskärhö ("Clematis armandii"), vuorikärhö ("Clematis montana" var. "rubens"), kevätjasmiini ("Jasminum mesnyi") sekä setsuaninesikko ("Primula pulverulenta").
Aittola

Aittola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Kleppestø

Kleppestø on norjalaisen Askøyn kunnan hallinnollinen keskus. Se on osa Askøyn taajamaa, jonka kokonaisasukasluku on 23 438 (2018). Vuonna 1992 valmistui Kleppestøn ja Bergenin yhdistävä Askøyn silta. Bergeniin on myös laivayhteys.
Ingrid Espelid Hovig

Ingrid Espelid Hovig (3. kesäkuuta 1924 Kleppestø, Askøy – 3. elokuuta 2018) oli norjalainen kotitalousopettaja, televisiokokki ja keittokirjailija. Hän teki NRK:lle yli 300 jaksoa "Fjernynskjøkkenet"-ohjelmaa ja kirjoitti noin 60 keittokirjaa.
Yksityiselämä.
Hovig meni vuonna 1977 naimisiin arkkitehti Jan Inge Hovigin kanssa, mutta tämä kuoli sydänkohtaukseen vain yhdeksän päivää häiden jälkeen.
Konrad Nordahl

Konrad Nordahl (25. syyskuuta 1897 Askøy – 22. toukokuuta 1975 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja keskusammattiliitto LO:n puheenjohtaja vuosina 1939–1965. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1957–1965. Taustaltaan Nordahl oli tehdastyöläinen. Hän toimi Norjan rauta- ja metallityöläisten liiton puheenjohtajana 1931–1934.
Kalifornianrautaispensas

Kalifornianrautaispensas ("Cercocarpus betuloides") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, rautaispensaiden ("Cercocarpus") sukuun kuuluva kasvilaji. Rautaispensaiden taksonomia ei kuitenkaan ole täysin selkeää ja monia lajeja on yhdistetty yhteen siten, että ne olisivat leppärautaispensaan ("Cercocarpus montanus") muunnoksia.
Kalifornianrautaispensas on ainavihanta ja pystykasvuinen pensas tai pieni puu, joka kasvaa yleensä noin 1,5– 3,5 metriä korkeaksi, mutta voi kasvaa joskus jopa kuusimetriseksi. Rungon kuori on harmaata ja sileää. Lehdet sijaitsevat vuorottaisesti ja ovat usein ryppäinä versojen päissä. Lehdet ovat 1,3– 4 cm pitkiä, vastapuikeita, lyhytruotisia, sulkasuonisia ja kärjistään sahalaitaisia. Lehtiruodit ovat noin 6 mm pitkiä. Alapinnoiltaan lehdet ovat hieman karvaisia sekä vaaleampia kuin yläpinnoiltaan. Kukat ovat pieniä ja punaiseen vivahtavia. Hedelmänä on karvainen pähkylä, jossa on 5–8 cm pitkä häntämäinen lisäke.
Kalifornianrautaispensaan luontainen levinneisyysalue ulottuu Yhdysvalloissa Oregonin lounaisosista etelään Kalifornian läpi Meksikon puolelle Baja Californiaan sekä idässä Arizonan keskiosien vuorille.
Kalifornianrautaispensasta voidaan kasvattaa koristepensaana riittävän lämpimän ilmaston alueella hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa.
Bart D. Ehrman

Bart D. Ehrman (s. 5. lokakuuta 1955) on yhdysvaltalainen Uuden testamentin tutkija ja professori Pohjois-Carolinan yliopistosta Chapel Hillissä. Ehrman on kirjoittanut yli kolmekymmentä teosta, joista kuusi on valikoitunut New York Timesin bestseller -listalle. Ensimmäisen myyntimenestyskirjansa "Misquoting Jesus" hän julkaisi vuonna 2005. Tilaajamaksuilla rahoitettua noin 8 000 tilaajan blogia hän on pitänyt vuodesta 2012 alkaen. Hänen teoksiaan on käännetty 27 kielelle.
Ehrman oli evankelikaalinen kristitty aloittaessaan Raamatun tutkijan uransa. Hän luopui fundamentalistisesta Raamatun tulkinnastaan suorittaessaan tohtorintutkintoa Princetonin teologisesta seminaarista ja lukiessaan Uutta testamenttia kreikaksi. Hän huomasi ristiriitoja, yhteensovittamattomia näkökulmia, pseudepigrafeja ja kristillisiä oppeja, joita ei pitänyt varhaiskristillisyyteen kuuluvina kuten kolminaisuusopin ja Jeesuksen jumalallisuuden. Hän pysyi liberaalina kristittynä noin 15 vuoden ajan, kunnes lopulta luopui kristinuskosta teodikean ongelman seurauksena. Menestyskirjassaan "Misquoting Jesus" (2005) Ehrman käsitteli Raamatun käsikirjoitusten historiaa ja kopistien tekemiä muutoksia. Vuonna 2012 Ehrman käsitteli kysymystä Jeesuksen historiallisuudesta teoksessaan "Did Jesus Exist? The Historical Argument for Jesus of Nazareth", päätyen puoltamaan Jeesuksen historiallisuutta. Myöhemmässä teoksessaan "How Jesus Became God" (2014) Ehrman käsittelee, kuinka Jeesuksen seuraajat muuttivat historiallisen juutalaisen saarnaajan Jumalaksi. Vuonna 2020 Ehrman käsitteli kuolemanjälkeistä elämää teoksessaan "Heaven and Hell". Hän argumentoi Jeesuksen uskoneen muinaiseen juutalaiseen käsitykseen, jonka mukaan sielu lakkaa olemasta ruumiin kuoltua, ja viimeisenä päivänä Jumala herättää kuolleet ruumiillisesti ylös kuolleista. Taivaan ja helvetin Ehrman uskoo tulleen osaksi kristillistä oppia vasta kreikkalaisina vaikutteina sielun kuolemattomuuden myötä. Ehrman julkaisi 2023 teoksen tuomiopäivästä ja Johanneksen ilmestyksestä.
Takapiru

Takapiru on sävyltään arkinen nimitys henkilöstä, joka seuraa korttipeliä toisen takana. Laajemmassa merkityksessä se tarkoittaa jotain toimijaa, joka usein julkisuutta kaihtaen vaikuttaa asioihin. Korttipelissä takapiru on passiivinen tarkkailija, joka ei puutu pelin kulkuun.
Itä-Suomessa tunnetaan sana "kiho" tarkoittamaan takapirua esimerkiksi korttipelissä tai hevoskaupoissa. Englanninkielessä takapirua tarkoittava sana tulee jiddishin kautta saksankielisestä verbistä (), joka tarkoittaa kurkistamista toisen papereihin, kortteihin ym. Sana on siirtynyt moniin eurooppalaisiin kieliin.
Skruupeli

Skruupeli eli krupula on vanha suomalainen mittayksikkö. Yksi skruupeli on 1.24 g.
Mittaa käytettiin yleisten kauppatavaroiden mittaamisessa (vrt. brittiläinen avoirdupois-järjestelmä). Apteekkareilla ja kultasepillä oli oma mittajärjestelmänsä.
Vanhana suomalaisena massan mittayksikkönä lääkekauppaa varten skruupeli oli 1,2369 grammaa. Yksi skruupeli oli 20 graania eli yksi graani oli 61,845 milligrammaa. Suurempiin mittayksiköihin nähden kolme skruupelia vastasi yhtä drakmaa eli 3,7107 grammaa.
Diageo

Diageo on Ison-Britannian suurin väkevien alkoholituotteiden valmistaja ja jakelija. Yhtiö toimii 132 maassa ja se omistaa yhdeksän 20 parhaasta premium-brändistä: Johnnie Walker, Smirnoff, Guinness, Baileys, J&amp;B, Captain Morgan, Tenkeray, Cirax ja Don Juliu.
Lovie Simone

Lovie Simone Oppong (s. 29. marraskuuta 1998 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Zora Greenleafin roolistaan Oprah Winfrey Networkin draamasarjassa "Greenleaf".
Elämäkerta.
Simone syntyi New Yorkissa The Bronxissa ja kasvoi Orange Countyssa New Yorkissa. Hänen äitinsä on afroamerikkalainen joka on kotoisin Bronxista ja isä Ghanasta joka on tullut Yhdysvaltoihin jo nuorena.
Viitaorvokki

Viitaorvokki ("Viola" × "fennica") (syn. "Viola" × "ruprechtiana") on korpiorvokin ("Viola epipsila") ja suo-orvokin ("Viola palustris") risteymä. Sitä esiintyy joskus näiden kantalajien kanssa samoissa kasvupaikoissa. Se saattaa muodostaa suuria ja tiheitä kasvustoja. Kasvi on monivuotinen ja sen kasvutapa on melko pysty ja koheneva. Sen pituus on tyvestä kukkavarsiin noin 7–15 cm. Sen juurakko leviää suikertavasti ja kasvi muodostaa usein rönsyjä. Viitaorvokilla ei ole kukkavarsien lisäksi varsinaista vartta, vaan tyvessä olevat ruusukelehdet ja kukkavarret kasvavat juurihaarojen nivelistä. Lehtiruusukkeeseen kuuluu 2–5 lehteä. Lehtiruodit voivat olla karvattomia tai joskus niiden yläosassa on harvaa karvaa. Lehtiruoti on 5–12 cm pitkä ennen kukintaa ja kukinnan jälkeen hieman pidempi. Lehtilavan muoto on munuaismainen, herttamainen tai pyöreä ja lehti on nyhälaitainen. Lehden väri on vaalean vihreä ja lehden alapinnalla on joskus karvaa. Lehdissä on korvakkeet, jotka ovat vihreitä tai ruskehtavia ja ovat muodoltaan puikeita. Korvakkeet ovat ehytlaitaisia. Kukkaperän yläosassa on joskus karvaa ja niissä on usein kaksi esilehteä. Kukkia on yhdessä kasvissa 1–2. Ne ovat nuokkuvia, ne tuoksuvat hunajalta ja niiden väri on vaaleansininen tai vaalean sinipunainen. Teriö on vastakohtainen ja terälehtiä on 5. Niissä on yleensä tummansininen tai violetti suonitus. Kasvi kukkii yleensä toukokuulta kesäkuulle.
Tullilaitoksen ansioristi

Tullilaitoksen ansioristi on Suomen tullin myöntämä kunnianosoitus, joka perustettiin vuonna 2004 presidentti Tarja Halosen antamalla asetuksella. Sitä voidaan myöntää tunnustuksena ansioituneesta työstä tullin palveluksessa. Myös tullilaitoksen ulkopuoliset tahot voivat saada kunnianosoituksen, mikäli he ovat toiminnallaan hyödyttäneet tullia. Saajan ei tarvitse olla Suomen kansalainen.
Kunnianosoitusta myönnetään neljässä luokassa:
Keijuängelmä

Keijuängelmä ("Thalictrum rochebruneanum") on ängelmien sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen perenna. Se kasvaa 150–200 cm korkeaksi ja sen kasvutapa on pysty. Sopiva istutusväli on 50 cm. Sopiva kasvupaikka on aurinkoinen tai puolivarjoinen, mutta ei paahteinen. Sopiva kasvualusta on kostea ja runsasravinteinen maa. Kukat ovat siroja ja niiden väri on violetti. Kukat muodostavat kukkiessaan pilvenmuotoisen rykelmän. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Lehdet ovat muodoltaan melko pyöreitä ja niiden väri on sinivihreä. Luonnonvaraisena kasvi suosii lehtoja ja ranta-alueita. Keijuängelmä houkuttelee perhosia.
Usseglio

Usseglio () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 189 asukasta.
Asekätkentä suojeluskuntapiireissä

Asekätkentä suojeluskuntapiireissä organisoitiin syys-lokakuussa 1944 suojeluskuntapiireihin perustuvan organisaation avulla. Siinä piirikohtaiset 2. yleisesikuntaupseerit näyttelivät keskeistä osaa.
Organisointi.
Eversti Valo Nihtilä ja everstiluutnantti Usko Haahti esittivät 15. syyskuuta 1944 järjestelyä, jossa yleisesikunta antaisi hyväksymisensä upseereille, jotka nimitettäisiin suojeluskuntapiirien 2. yleisesikuntaupseereiksi. Upseerit siirrettiinkin suojeluskuntapiireihin 23. syyskuuta annetulla käskykirjeellä, jonka allekirjoittajina olivat ev. Nihtilä ja evl. Haahti.
Suojeluskuntapiireihin siirretyt upseerit nimitettiin 2. yleisesikuntaupseereiksi, koska suojeluskuntien piiriesikuntiin kuului jo suojeluskuntapiirien 1. yleisesikuntaupseerit hoitivat rintamajoukkojen kotiuttamista.
Suojeluskuntien 2. ye-upseereina toimiviksi upseereiksi määrättiin:
Ennen siirtymistään suojeluskuntapiireihin nimetyt 2. ye-upseerit ilmoittautuivat päämajassa evl. Haahdelle ja matkustivat sitten sijoituspaikkakunnilleen. Haahden puhuttelussa heille annettiin tehtäväksi muodostaa kuhunkin piiriin elin, jonka toimesta voitaisiin luotettavaa väkeä käyttäen varastoida salaisesti alueelle noin pataljoonalle aseistusta, varusteita sekä elintarvikkeita. Piirisoluun tuli kuulumaan 2. ye-upseerin lisäksi huoltopäällikkö, viestiupseeri ja aseupseeri. Jokaiseen kuntaan perustettavaan pitäjäsoluun tuli johtaja ja 1-3 kätkijää, jotka 2. ye-upseerin tuli valita erityisellä huolellisuudella.
Kun suojeluskuntajärjestö lakkautettiin valvontakomission vaatimuksesta fasistisena järjestönä marraskuun alussa 1944, suojeluskuntapiirien tilalle tuli 27 sotilaspiiriä. Tämä aiheutti joidenkin hajavarastoinnissa mukana olleiden siirtoja muihin tehtäviin.
Paljastuminen ja sen jälkeiset vangitsemiset.
Asekätkentää koskevat päämajan upseerien pidätykset alkoivat 10. kesäkuuta 1945. Samoihin aikoihin pidätettiin jo myös muutamia 2. ye-upseereita, joiden pidättämisestä alkoikin varsinainen pidätysten aalto johtaen 6 000 henkilön kuulusteluun ja noin 2 600 henkilön pidätyksiin ja vangitsemiseen. Syyte nostettiin lopulta noin 2 100 henkilöä vastaan ja yli 400 henkilöä vangittiin.
Sodorin kilpa-ajot

Sodorin kilpa-ajot () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2021, joka perustuu televisiosarjaan . Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Mattel Television.
Monacon kansalaisuus

Monacon kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Monacon ruhtinaskunnan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä.
Syntyperäisiä monacolaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista:
Kansalaisuuden saaminen hakemuksella.
Hakemuksen perusteella Monacon kansalaisuuden voivat saada sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot:
Taloudellisen integraation voi todistaa siirtämällä 500 000 euroa monacolaiselle pankkitilille, todistamalla olevansa monacolaisen yrityksen palkkalistoilla, perustamalla vähintään kymmenen henkilöä työllistävän yrityksen Monacoon tai todistamalla, että joku jo Monacossa asuva lähisukulainen elättää hakijaa.
Mikäli henkilö saa Monacon kansalaisuuden hakemuksella, hänen alaikäiset lapsensa saavat kansalaisuuden automaattisesti samalla hakemuksella.
Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen.
Monaco ei salli kaksoiskansalaisuutta.
Henkilöt, jotka ottavat vastaan jonkun toisen maan kansalaisuuden, menettävät Monacon kansalaisuuden automaattisesti. Sama koskee myös henkilöitä, jotka vapaaehtoisesti palvelevat jonkin toisen maan asevoimissa ilman Monacon hallituksen lupaa.
Toyota ja toppatakki

Toyota ja toppatakki () on suomalainen dokumenttielokuva, joka sai ensi-iltansa keväällä vuonna 2019, kun keskustelu hoivakotien toiminnasta käynnistyi toden teolla. 
Elokuva kertoo pieksämäkeläisen, sairaanhoitajataustaisen hoivakotiyrittäjä Liisa Heikkisen urasta ja valinnoista. Elokuvan tekohetkellä hänellä oli takanaan 20-vuotinen kehitystyö, jonka aikana hän oli luonut yrityksen, joka toimii useissa toimipisteissä Pieksämäellä ja Kuopiossa. Filmin valmistui ajankohtana, kun kansainväliset hoivayritykset ostivat kotimaisia pieniä yrityksiä. 
Elokuvassa ääneen pääsevät myös Liisa Heikkisen asiakkaat ja työntekijät. 
Filmin tekoon saatiin rahoitusta Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Savon rahastolta. 
Elokuva sai ensi-iltansa Pieksämäen Kulttuurikeskus Poleenin 330-paikkaisessa salissa 11.2.2019, minkä jälkeen siitä järjestettiin yleisön pyynnöstä vielä kaksi yleisölle ilmaista lisänäytöstä, Filmiä on esitetty myös Orion-elokuvateatterissa ja Keskustakirjasto Oodissa (Scandinavian International Film Festival) Helsingissä ja juseissa hoiva-alaan liittyvissä tilaisuuksissa. 
Filmin ruutukäänsi englanniksi Pekka de Groot. Filmi on nähty laajasti kotimaisilla ja kv. filmifestivaaleilla, missä sitä on myös palkittu. Dhakan kansainvälinen filmifestivaali kutsui päähenkilö Liisa Heikkisen ja ohjaaja Päivi Kapiainen-Heiskasen vieraakseen tammikuussa 2020. 
Filmi on ollut mukana muun muassa näillä festivaaleilla, kuten Ilokuvafestivaali 2019, 5th Montevideo World FF Uruguay 2019, Scandinavian FF Oodissa, best Finnish film, Helsinki Finland 2019, IndieFEST Film Awards USA 2019, CUCIF Cuzco Underground Cinema Festival Peru 2019, 18th Dhaka International FF Bangladesh 2020, White Unicorn International FF India 2021, Arvika 2021 Sweden ja Crown Wood International FF India 2022. 
Filmi oli ohjaaja-käsikirjoittaja Päivi Kapiainen-Heiskasen kolmas dokumenttielokuva. 
Filmi on ladattu filmfreeway ja vimeo -alustapalveluihin. 
Aiheesta muualla.
Linkkejä festivaaliuutisiin: 
Sierra International Film Weekend, Bolivia: https://santacruzfest.wordpress.com/official-selection-2019/
Bangkok Thai International Film Festival, Thailand: https://bangiff2017.wixsite.com/bangiff1/official-selection-2021
Docs Without Borders Film Festival / social issues: https://docswithoutbordersfilmfest.com/DWBFFFWinter2020OfficialSelections.html
2020 Golden Fox Winner, women´s films, India: https://hlc-cicff.com/2020-golden-fox-winners/
Uusille poluille

Uusille poluille () on suomalainen dokumenttielokuva, joka kertoo mikkeliläisen hevosyrittäjä Mervi Sension (nyk. Melina Holmbergin) tarinan. 
Työskenneltyään yksinyrittäjänä maalaistallissaan 15 vuoden ajan Sensio laittoi kotitilansa myyntiin, pakkasi neljä hevostaan rekka-autoon ja ajoi Espanjan Aurinkorannikolle asettuakseen sinne pysyvästi. Elämällä oli kuitenkin hänen varaltaan vielä yllätyksiä. Elokuva on tarina arvoista, arvokkuudesta, perheen merkityksestä ja rakkaudesta.
Elokuvaa kuvattiin Mikkelin Ristiinassa ja Espanjan Aurinkorannikolla ja sen tekoa osarahoitti Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Savon rahasto.
Korona-aikana valmistuneen filmin ensi-ilta pidettiin verkossa vimeo-alustalla 25.4.2020.
Filmin on ruututekstittänyt englanniksi Pekka de Groot. Filmiä on nähty laajasti kotimaisilla ja kv. filmifestivaaleilla, kuten Ilokuvafestivaalilla, Kreikassa Bridges kv. -filmifestivaalilla, Palma de Mallorcan kv. filmifestivaalilla Espanjassa, Open Window International Film Challenge -filmifestivaalilla Intiassa, Toronto Beaches -filmifestivaalilla Kanadassa, missä filmi voitti parhaan lyhytdokumenttiflimin palkinnon 2021 https://torontobeachesfilmfest.com/2021/09/12/winners-announced-10th-annual-toronto-beaches-film-festival/ , Travel Fest -festivaalilla Albaniassa 21.7.2022 https://travelfestalbania.com/screening-programme/ ja Equinale-hevosfilmifestivaalilla Saksassa 19.8.2023. https://www.equinale.de/.
Preeriasirkku

Preeriasirkku ("Rhynchophanes mccownii") on pulmusiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Preeriasirkku kasvaa 14–16 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Lajin koiras on yleisväritykseltään harmaankirjava. Päälaki ja nokasta lähtevä viiksijuova ovat mustat ja silmäkulmajuova on valkoinen. Selkä on harmaan- ja ruskeankirjava ja siivissä on leveä punaruskea juova. Rinta ja vatsa ovat harmaat ja rinnassa on musta laikku. Preeriasirkkunaaras on harmahtavanruskean- ja mustankirjava ja siivissä on hieman punaruskeaa. Preeriasirkun nokka on tukeva.
Levinneisyys ja elintavat.
Preeriasirkku pesii Kanadassa ja Yhdysvalloissa Suurten tasankojen pohjois- ja keskiosissa. Lintu talvehtii Yhdysvaltojen lounais- ja eteläosissa sekä Meksikossa. Lajin elinympäristöä ovat preeria ja muut kuivat heinämaat, joilla kasvaa hajanaisesti kaktuksia tai pensaita. Lajia tavataan myös pelloilla. Preeriasirkku syö heinien ja ruohojen siemeniä ja kesäisin lisäksi hyönteisiä. Pesä on maassa, usein suuren ruohomättään vieressä. Naaras munii kahdesta kuuteen ruskehtavan valkoista ruskeapilkullista munaa.
Mies ja koski

Mies ja koski () on suomalainen dokumenttielokuva Mäntyharjun Halmeniemellä sijaitsevasta Puhinkoskesta. 
Myllytilalla nuorena asunut Eino Saloranta kuvaa mennyttä maalaisidylliä. Kosken rannalla toiminut mylly lopetti toimintansa vuonna 1972 ja myllytila autioitui. Alueen omistussuhteiden mutkikkuuden takia myllytila on päässyt pahasti rapistumaan. Nykyään se kiinnostaa luontokuvaajia. 
Filmiä on kuvattu Mäntyharjun Halmeniemellä sijaitsevan Puhinkosken lisäksi Imatrankoskella.
Filmi valmistui keväällä 2022 ja sitä on esitetty kotimaisilla ja kv. filmifestivaaleilla.
Aiheesta muualla.
Elokuvamaraton Mikkelissä 9.5.2022: https://mikkeli.fi/2022/04/27/mikkelilaiset-elokuvat-ja-elokuvantekijat-paasevat-esiin-maakuntapaivana-9-5/
MAD Mikkeli 2022 esitys: https://madmikkeli.com/ohjelma-2/
Filmfreeway: https://filmfreeway.com/Manandanoldmill
Mies ja koski FB: https://www.facebook.com/puhinkoski
IMDb: https://www.imdb.com/title/tt28744189/reference/
Mikkelin Mediaali Oy: http://www.mediaali.fi
Puhinkoskesta netissä: https://myllyt.pihkala.info/myllyt/puhinkoski
Tuoksuapila

Tuoksuapila ("Trifolium resupinatum") on apiloiden sukuun kuuluva laji. Se on alun perin kotoisin Välimeren maista. Suomessa se on tulokaslaji, joka on levinnyt ruohonsiemenistä ja nurmikoilta. Lehdet ovat sahalaitaiset. Tuoksuapilan kukinto on pitkäperäinen. Kasvi on yksivuotinen. Sen kasvutapa on pysty tai koheneva ja sen korkeus on noin 10–60 cm. Varsi on karvaton. Kasvilla on lehdyköitä, jotka ovat puikeita, sahalaitaisia ja 1–2 cm pitkiä. Kasvin nimen mukaisesti kukinto on tuoksuva. Sen väri on vaaleanpunainen. Sen verhiö on pullea ja siinä on verkkomainen suonitus. Tuoksuapilasta on kaksi muunnosta, jotka ovat pikkutuoksuapila (var. "resupinatum") ja persiantuoksuapila eli persianapila (var. "majus").
Annen amatsoni

Annen amatsoni on vuoden 2023 suomalainen dokumenttielokuva Anne Mäkeläisestä. 
Nimi vittaa Astuvansalmen amatsoni -performance-ryhmään. Musiikin dokumenttielokuvaan on tehnyt Tapani Rinne.
Elokuva kertoo myös Mäkeläisen kuusimetrisestä teoksesta Ristiinan rantatorilla (2021).
"Annen amatsoni" on Päivi Kapiainen-Heiskasen kuudes dokumenttielokuva.
Elokuvaa kuvattiin Astuvansalmella, Mikkelin keskustassa, Sulkavan Linnavuorella, Kouvolan Taidepolku-tapahtuman avajaisissa sekä Nuolniemen kyläkauppakeskuksessa Mäntyharjun ja Kouvolan rajamailla. 
Elokuvan kaksoisensi-ilta järjestettiin elokuussa 2023; Mikkelissä Elokuvateatteri Ritzissä lauantaina 5. elokuuta 2023 ja Ilokuvafestivaalilla sunnuntaina 6. elokuuta 2023. Elokuvaa esitettiin myös Mad Saturday -tapahtumassa syyskuussa Mikkelissä ja lokakuussa Ristiinan Setälä-salissa.
Bleed Out

Bleed Out on alankomaalaisen sinfonisen metallin yhtyeen Within Temptationin kahdeksas ja viimeisin studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2023.
Ruusumyrtti

Ruusumyrtti ("Leptospermum scoparium") on myrttikasvien heimoon kuuluva laji. Kasvi on ainavihanta pensas, joka kukkii toukokuulta kesäkuulle. Kukinnon väri vaihtelee punaisesta valkoiseen. Kukat ovat pieniä, niiden keskustat ovat tummat ja ne ovat vahamaisia. Lehdet ovat pieniä ja pehmeitä ja uusissa lehdissä on silkkimäinen karvainen pinta. Lehdissä on tuoksuvia öljyrauhasia. Ruusumyrtti kasvaa ruukkuun istutettuna hitaasti. Se kestää leikkausta. Sopiva kasvupaikka on aurinkoinen, puolivarjoinen tai hajavaloinen paikka. Kasvi viihtyy huoneenlämmössä tai hieman viileämmässä. Kasvualustan tulee olla tasaisesti kostea. Kasteluvedessä ei pidä olla kalkkia. Kasvukaudella kasvin lannoitustarve on kerran kahdessa viikossa. Lepokautena kasvia tulee pitää valoisassa ja viileässä paikassa. Kun kasvi istutetaan uudelleen se pitää tehdä keväällä ja mullan pitää olla hapan.
Lapinlahti-säätiö

Lapinlahti-säätiö on helsinkiläinen säätiö, joka on perustettu vuonna 2023 ja jonka tarkoituksena on tukea mielenterveyttä ja osallistavaa kulttuuria edistävää toimintaa entisen Lapinlahden sairaalan alueella. Säätiön perustajat ovat MIELI Suomen Mielenterveys ry, Pro Lapinlahti mielenterveysseura ry, Osuuskunta Lapinlahden tilajakamo, Kaakkois-Suomen sosiaalipsykiatrinen yhdistys ry, Y-säätiö ja Dream Broker Oy, jotka ovat myös edustettuina säätiön hallituksessa. 
Säätiö vaalii ja suojelee Lapinlahden entisen sairaala-alueen rakennus- ja kulttuurihistoriaa ja sairaalan puiston luontoarvoja. Säätiön toissijaisena tarkoituksena on tukea mielenterveyttä edistävää toimintaa myös muualla Suomessa.
Säätiön hallituksen puheenjohtaja on Kristian Wahlbeck ja varapuheenjohtaja Ville Pellinen. Säätiön valtuuskunnan puheenjohtajana toimii Pentti Arajärvi ja varapuheenjohtajana Sirpa Pietikäinen.