Robert Black

Robert Black (21. huhtikuuta 1947 Grangemouth, Stirlingshire, Skotlanti – 12. tammikuuta 2016 Maghaberry, Antrimin kreivikunta Pohjois-Irlanti ) oli skotlantilainen sarjamurhaaja, seksuaalirikollinen ja pedofiili. Hän kidappasi, raiskasi ja murhasi neljä 5-11-vuotiasta tyttöä vuosina 1981–1986. 
Lisäksi hän sieppasi neljännen 6-tytön vuonna 1990, joka pelastui, ja yritti siepata viidennenkin 15-vuotiaan tytön Nottinghamissa vuonna 1988. Häntä epäillään useista selvittämättömistä lapsiin kohdistuneista seksuaali- ja henkirikoksista jo 1970-luvulta. 
Elämäkerta.
Lapsena säännöllisesti väkivallan ja kiusaamisen kohteeksi joutunut Robert Black vietti aikaa häntä nuorempien lasten kanssa ja harjoitti toisinaan seksuaalista väkivaltaa. Hänellä oli koko elämänsä ajan ollut jossakin määrin transsukupuolinen identiteetti. 
Hän oli huostaanotettu syntymästään lähtien, kunnes Jack ja Margaret Tulip adoptoivat hänet puolivuotiaana kotiinsa Kinlochleveniin, lähellä Glencoeta Länsi-Ylämaalla. Jack Tulip kuoli kun Robert oli 5-vuotias. Black väittää, ettei hänellä ole muistikuvia tästä, itse asiassa ei lainkaan muistikuvia ennen viiden vuoden ikää. Vaikka paikalliset ihmiset muistavat, kuinka Robert Black sai usein pahoja mustelmia poikana, Black itse ei muista, miten hän sai nämä vammat. Hän ei muista Jackin väkivaltaista käytöstä, vaikka hän muistaakin, kuinka Margaret lukitsi hänet taloon rangaistuksena huonosta käytöksestä tai vaihtoehtoisesti veti alas hänen housunsa ja alusvaatteensa ja läimäytti häntä vyöllä. Öisin Robbie pelkäsi, että hänen sängyn alla oli hirviö odottamassa häntä, ja hän kärsi toistuvasta painajaisesta, jossa hän näki "ison karvaisen hirviön" veden täyttämässä kellarissa. Herätessään hän huomasi usein kastelleensa sänkynsä, mikä poikkeuksetta johti hakkaamiseen.
Ala-asteella luokkatovereilleen Robert – tai "Haiseva Robbie Tulip", kuten hänet tunnettiin – muistetaan aggressiivisena ja hieman oikukkaana poikana. Mutta sinä aikana, kun hän asui Tulipien luona, Robert ei koskaan joutunut vakaviin vaikeuksiin: hän tappeli lapsellisesti, kiusasi koulussa ja kiusasi nuorempia lapsia, mutta hän näytti välttävän kaikkea vakavampaa kuin Williamsin nuhteet naisten edessä kiroilusta. Hänen ensimmäinen seksuaalinen kokemuksensa, joka on yksi hänen ensimmäisistä muistoistaan, oli ajalta, jolloin hän oli vasta viisivuotias. Black muistaa elävästi itsensä ja pienen tytön riisuutuneen ja katsoneen toistensa sukupuolielimiä.
Ylämaan tanssien tunneilla hän muistaa olleensa paljon kiinnostuneempi lattialla makaamisesta ja tyttöjen hameiden katselemisesta kuin tanssimisesta. Hoitaessaan naapurin vauvaa 8-vuotiaana hän otti tytön vaipan pois katsoakseen tämän vaginaa. Sekä vaginat että peräaukot kiehtoivat häntä, ja hän oli pakkomielteinen selvittämään, kuinka suuria ne olivat ja kuinka paljon niihin mahtui. Omien sanojensa mukaan Robert rakasti 8-vuotiaasta lähtien esineiden työntämistä peräaukkoonsa. Hänen kasvatusäitinsä Margaret Tulip kuoli pojan ollessa 11-vuotias. Vaikka paikallinen pariskunta tarjoutui ottamaan hänet huostaansa, päätettiin, että Robert menisi Reddingin lastenkotiin Falkirkin lähelle, lähelle syntymäpaikkaansa.
12-vuotiaana Black yritti yhdessä toverinsa kanssa joukkoraiskata lastenkodissa asuvan tytön. Tämän vuoksi hänet päätettiin siirtää tiukemman kurin laitokseen, jossa ei ollut tyttöjä tai naisia. Hän joutui siirtymään uuteen kasvatuslaitokseen kerran toisensa jälkeen, ja Musselburghin Red House kasvatuslaitoksessa vuosina 1959–1962 hän joutui itse miesopettajan säännöllisesti tekemän seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi useiden vuosien ajan. Tänä aikana Robert oli saanut paikan Musselburghin oppikoulusta. Hän oli akateemisesti hieman keskimääräistä parempi oppilas, mutta urheilu, erityisesti jalkapallo, uinti ja yleisurheilu, kiinnostivat häntä eniten. 
Black jätti kasvatuslaitoksen taakseen 15-vuotiaana ja sai viranomaisten avulla työn lähettipoikana Greenockissa Glasgowin ulkopuolelta, josta löysi myös vuokrahuoneen poikakodista. Myöhemmin hän myönsi, että lähettikierroksilla ollessaan hän ahdisteli 30 tai 40 tyttöä. Hän sai vuonna 1963 ensimmäisen tuomionsa 16-vuotiaana rikoksesta, jossa hän oli kuristanut 7-vuotiaan tytön tajuttomaksi ja masturboinut tämän päälle käytöstä poistetussa ilmasuojassa lähellä silloista kotiaan Greenockissa lähellä Glasgow'ta. Hän selvisi rikoksestaan vain oikeuden nuhteilla ja menetti työpaikkansa.
Black sai uuden työpaikan Grangemouthissa ja aloitti seurustelun Pamela Hodgsonin kanssa. Suhde kuitenkin päättyi joitakin kuukausia myöhemmin. 
Uudessa työssään Black jatkoi pedofiilisten taipumustensa harjoittamista ja todettiin syylliseksi kolmeen seksuaaliseen hyväksikäyttöön ja tuomittiin vuodeksi nuorisovankilaan Polmontissa lähellä Grangemouthia. Nuorisokodista vapauduttuaan hän siirtyi Lontooseen, jossa hän 19-vuotiaana jäi kiinni naisen, jonka luona hän oli asunut, pikkutytön lähentelystä ja lapsipornon hallussapidosta. 
Huono näkökyky esti hänen ammattilaisjalkapalloilija-uransa. Pakkomielle nuoriin tyttöihin kasvoi, ja lapsipornografian löytäminen ruokki sitä. Hän huomasi että lehtiä, kuten Teenage Sex ja Lollitots, oli saatavilla salaa. Lempityössään uima-altaanhoitajana hän joskus pystyi menemään altaan alle ja poistamaan valot katsoakseen pieniä tyttöjä heidän uidessaan. Tyttö teki valituksen Blackista ja väitti tämän koskettaneen häntä. Poliisi kutsuttiin paikalle, mutta onni oli Blackin puolella, eikä häntä syytetty mistään rikoksesta rikosrekisteristään huolimatta, vaikka hän menetti työpaikkansa.
Blackin työ tavaralähetysten kuljettajana tarkoitti, että hän matkusti vuodesta 1976 lähtien laajasti ympäri Iso-Britanniaa, ja ensimmäisen murhansa aikana hän oli Pohjois-Irlannissa ajamassa Lontoossa toimivalle julisteyritykselle.
Oikeudenkäynti ja tuomio.
Black pidätettiin 14. heinäkuuta 1990 6-vuotiaan tytön kidnappauksesta, kun poliisi pysäytti hänen pakettiautonsa ja löysi kuusivuotiaan tytön sidottuna ja suukapulalla varustettuna hänen ajoneuvonsa takaosasta.Poliisi pelasti lapsen, joka oli siepattu kylästä Skotlannin rajaseudulla, mutta tapaus johdatti etsivät Blackin aiempien uhrien luo. Samalla hänen kotoaan paljastui laaja kokoelma lapsipornoa. 
Robert Black vastasi kolmeen murhasyytteeseen vasta keväällä 1994. Hän kiisti syytteet, mutta sai elinkautisen tuomion. Epäselväksi jäi, olivatko kolme siepattua tyttöä ainoat hänen surmaamansa. Hän oli jo suorittamassa elinkautista vankeusrangaistusta kolmesta murhasta, kun hänet todettiin syylliseksi Jennifer Candyn murhaan vuonna 2011. 
Kuolema.
Robert Black kuoli 68-vuotiaana tammikuussa 2016 Maghaberryn erikoisturvallisessa vankilassa, Antrimin kreivikunnassa Pohjois-Irlannissa.