Gary Bertini

Gary Bertini (; 1. toukokuuta 1927 Brichevo, Bessarabia – 17. maaliskuuta 2005 Tel HaShomer, Israel) oli israelilainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän oli yksi merkittävimmistä kapellimestareista Israelissa 1950-luvulta 1980-luvulle. Kansainvälisesti hän tuli tunnetuksi erityisesti kiinnostuksestaan uutta musiikkia ja oopperaa kohtaan.
Bertinin äiti oli biologi ja lääkäri. Hänen isänsä oli runoilija ja kielenkääntäjä K. A. Bertini. Gary Bertini otettiin lapsena mukaan Palestiinan brittiläiselle mandaattialueelle. Hän sai vuonna 1948 diplomin Milanon konservatoriosta ja vuonna 1951 toisen Tel Avivin musiikkikorkeakoulusta. Jälkimmäisessä hänen opettajiaan olivat Mordecai Seter ja George Singer. Bertini jatkoi opintojaan Pariisin konservatoriossa ja École normale de musique de Parisissa; hänelle opettivat sävellystä Arthur Honegger, Olivier Messiaen ja Nadia Boulanger. Lisäksi hän opiskeli Pariisin yliopistossa Jacques Chailleyn johdolla musiikkitiedettä.
Vuonna 1954 Bertini palasi Israeliin opettamaan orkesterinjohtoa musiikin opettajien koulutuslaitokseen Tel Aviviin. Hän perusti Rinat-kuoron (myöhemmin Israelin kamarikuoro) vuonna 1955 ja toimi sen ensimmäisenä musiikillisena johtajana vuoteen 1972 saakka. Lisäksi hän perusti Israel Chamber Ensemblen, jota johti vuosina 1965–1975. Vuonna 1975 Bertini sai nimityksen professoriksi Tel Avivin yliopiston Rubin-akatemiaan. Vuosina 1977–1986 hän johti Jerusalemin sinfoniaorkesteria, ja vuosina 1976–1983 hän toimi Israel-festivaalin taiteellisena neuvonantajana. Vuosina 1971–1981 Bertini oli glasgowilaisen Royal Scottish National Orchestran päävierailija. Hän työskenteli myös Scottish Operassa ja Pariisin oopperassa. Vuonna 1981 hän aloitti kahden vuoden kauden musiikillisena neuvonantajana Detroitin sinfoniaorkesterille. 
Vuosina 1983–1991 Bertini oli Kölnin radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina ja vuosina 1987–1991 Frankfurtin oopperan intendentti sekä yleismusiikkijohtaja. Vuonna 1994 hän pääsi Tel Avivissa Israelin uuden oopperan taiteelliseksi johtajaksi. Vuonna 1997 Bertini nimitettiin Rooman oopperan ja vuonna 1998 myös Tokion metropolisinfoniaorkesterin musiikilliseksi johtajaksi. 
Bertini sävelsi omia teoksia lukuisissa eri genreissä, mutta hän ansioitui erityisesti näyttämömusiikin alalla. Liskäsi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kamarimusiikkia ja käyrätorvikonsertto. Bertinille myönnettiin Israel-palkinto sävellyksestä vuonna 1978. Lisäksi hän sai italialaisilta musiikkikriitikoilta kaksi Franco Abbiati -palkintoa kapellimestarina (1995, 1998). Bertinin omaa musiikkia on levytetty vain vähän, mutta hän teki levytyksiä muiden muassa Gustav Mahlerin tuotannosta ja ensimmäiset kaupalliset versiot Kurt Weillin kahdesta sinfoniasta. Kapellimestarina hän tuli tunnetuksi muun ohella myös israelilaisten säveltäjien teosten esitysten johtajana. Bertini johti aikalaisistaan muiden muassa Luigi Dallapiccolan, Mauricio Kagelin, György Ligetin, Darius Milhaud'n, Mordecai Seterin ja Josef Talin teosten esityksiä. Hän oli myös julkinen puhuja ja piti nuorille henkilöille suunnattuja luentoja musiikista.
Bertini kuoli vaikeaan, lyhytaikaiseen sairauteen 77-vuotiaana. Hän oli joutunut Pariisissa sairaalaan viikkoja ennen kuolemaansa, mutta tullut siirretyksi Israeliin, jossa kuoli. Bertini oli naimisissa Rose Berengolcin kanssa, ja hänellä oli kaksi tytärtä. Hän tuli tunnetummaksi Euroopassa kuin Yhdysvalloissa.