tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Volodymyr Janiv

Volodymyr Janiv, myös: Wolodymyr Janiw, (21. marraskuuta 1908 – 19. marraskuuta 1991) oli ukrainalaissyntyinen runoilija. Hän oli vuodesta 1955 psykososiologian professori Münchenissä sijaitsevassa Ukrainalaisessa vapaassa yliopistossa.
Janiv oli jonkin aikaa Berliinissä 1936–1945 ilmestyneen lehden "Ukrajinskyi visnykin" päätoimittaja. Lehti kannatti Ukrainalaisten nationalistien järjestöä (OUN), ja sitä levitettiin Ukrainaan toisen maailmansodan aikana Saksan miehitysaikana, kunnes Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö kielsi levittämisen.
Timor-alor-pantar-kielet

Timor-alor-pantar-kielet on pieni kielikunta, joka sijoittuu Timorin saaren ja sen lähiympäristöön. Toisinaan sen katsotaan myös olevan yleisuusiguinealaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä.
Kielikuntaan kuuluu 23 yksittäistä kieltä:
The Testament

The Testament on Seventh Wonderin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 10. kesäkuuta 2022.
Fatalukun kieli

Fataluku (myös dagoda') on timor-alor-pantar-kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Itä-Timorin itäisimmissä osissa. Vuonna 2009 sillä arvioitiin olevan hieman yli 30 000 puhujaa. Kielen katsotaan olevan elinvoimainen. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat muun muassa oirata ja makasai.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Vuoteen 2016 mennessä vain osia Raamatusta oli käännetty fatalukuksi. 
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Isojen-Andamaanien kielet

Isojen-Andamaanien kielet on kieliryhmä, joka rajoittuu Andamaaneihin. Suurin osa kielistä on sammuneita ja yhteensä puhujia on jäljellä arviolta 50. Toisinaan Isojen-Andamaanien kielet voidaan luokitella andamaanilaisiin kieliin kuuluvaksi kieliryhmäksi.
Kielikuntaan lasketaan kuuluvaksi 10 kieltä, jotka jaetaan edelleen kolmeen ryhmään:
Castagnole Piemonte

Castagnole Piemonte () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 165 asukasta.
Peter Andreas Hansen

Peter Andreas Hansen (8. joulukuuta 1795 Tønder, Schleswigin herttuakunta – 28. maaliskuuta 1874 Gotha, Thüringen, Saksan keisarikunta) oli tanskalais-saksalainen tähtitieteilijä.
Elämä ja ura.
Hansen oli kultasepän poika. Hän oppi kellosepän ammatin Flensburgissa ja harjoitti sitä Berliinissä ja Tøndernissa vuosina 1818–1820. Hän oli kuitenkin jo pitkään harrastanut luonnontieteitä, ja Tøndernissa toiminut lääkäri sai hänen isänsä lähettämään hänet vuonna 1820 Kööpenhaminaan, jossa hän sai tähtitieteilijä Heinrich Christian Schumacherin suojeluksen ja herätti kuningas Fredrik VI:n huomion. Hän toimi Schumacherin apulaisena pääasiassa Altonan uudessa observatoriossa vuosina 1821-1825. Sieltä hän siirtyi Gothaan Seebergin observatorion johtajaksi, jossa hän työskenteli lähes viisikymmentä vuotta kuolemaansa saakka.
Hansenin tärkein työ oli aurinkokunnan pääkappaleiden kiertoratoja koskevien teorioiden ja taulujen parantaminen uusilla matemaattisilla menetelmillä. Hänen tärkeimmät Kuun liikkeen teoriaa käsittelevät kirjansa ovat "Fundamenta nova investigationis orbitae verae quam Luna perlustrat" (1838) ja "Darlegung der theoretischen Berechnung der in den Mondtafeln angewandten Störungen" (1862–1864). Hansenin menetelmien systemaattisuus nosti taivaanmekaniikan uudelle tarkkuuden ja ennustuskyvyn tasolle, ja hänen tähtitieteellisiä taulujaan käytettiin vuoteen 1923 asti. Hansen arvioi teorioidensa perusteella tarkasti Maan ja Auringon välisen etäisyyden. Observatorion johtajana Hansen otti käyttöön myös useita keksimiään käytännön laitteita, joita käytettiin myöhemmin myös muissa observatorioissa. 
Hansen sai kahdesti (1842 ja 1860) Royal Astronomical Societyn kultamitalin. Royal Society myönsi hänelle Copley-mitalin vuonna 1850.
Kivipelto

Kivipelto on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Teyonah Parris

Teyonah Parris on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli sihteeri Dawn Chamberssun rooli AMC-draamasarjassa "Mad Men" (2012–2015). Hän myös näytteli pääosassa vuoden 2014 itsenäisessä elokuvassa "Dear White People". Sen jälkeen Parris näytteli Spike Leen elokuvassa "Chi-Raq", yhdysvaltalaisessa saippuaoopperassa "Empire" ja Akatemian ehdokaselokuvassa "If Beale Street Could Talk". Vuonna 2021 Parris sai läpimurtoroolinsa näyttelemällä aikuista Monica Rambeau'ta Marvel Cinematic Universeen sijoittuvassa Disney+-sarjassa "WandaVision". Hän uusi roolinsa elokuvassa "The Marvels" (2023).
Parris on voittanut kaksi Black Reel Awards -palkintoa ja hän on ollut ehdolla Screen Actors Guild Awards- ja NAACP Image Awards -kilpailuissa.
Nuoruus ja koulutus.
Parris syntyi 22. syyskuuta 1987 ja varttui Hopkinsissa, Etelä-Carolinassa. Hänet hyväksyttiin South Carolina Governor's School for the Arts &amp; Humanities-kouluun, jossa hän suoritti 11. ja 12. luokan ennen kuin hän opiskeli ja valmistui Juilliard Schoolista.
Ura.
Parris teki tv-debyyttinsä vuonna 2010 vierailemalla pääosassa "The Good Wife" -elokuvassa. Vuonna 2012 hänet valittiin toistuvaan rooliin Dawn Chambersina AMC:n draamasarjassa "Mad Men". Hän näytteli Mad Menin ensimmäistä suurta afroamerikkalaista hahmoa.
Vuonna 2014 Parris esitti läpimurtoroolinsa itsenäisessä elokuvassa "Dear White People". Myöhemmin samana vuonna Parris alkoi näytellä Starzin komediasarjassa "Survivor's Remorse". Vuonna 2015 Parris näytteli Spike Leen ohjaamassa satiirisessa draamaelokuvassa "Chi-Raq". Hän sai ensimmäisen NAACP Image Award -palkinnon erinomaisesta elokuvanäyttelijäehdokkuudesta tästä elokuvasta. Parris näytteli pääroolia Leila Djansin ohjaamassa elokuvassa "Where Children Play", ja näytteli David Oyelowon rinnalla elokuvassa "Five Nights in Maine". Myöhemmin vuonna 2015 hän näytteli R&amp;B/Jazz-laulaja Miki Howardia elämäkertaelokuvassa "The Miki Howard Story".
Vuonna 2016 Parris valittiin päähenkilöksi draamaelokuvassa "Buffalo Soldier Girl", joka kertoo naisesta, joka mieheksi naamioituneena värväytyi ja taisteli afroamerikkalaisen sisällissodan jälkeisen aikakauden kanssa Buffalo Soldierina. Vuonna 2017 hänellä oli toistuva rooli Fox-saippuaoopperassa "Empire", jossa hän näytteli etsivä Pamela Rosea. Alkuvuodesta 2018 Parris valittiin päärooliin CBS:n draamapilotissa "Murder". Myös samana vuonna hän näytteli Barry Jenkinsin kirjoittamassa ja ohjaamassa draamaelokuvassa "If Beale Street Could Talk", joka perustuu James Baldwinin samannimiseen romaaniin. Hän näytteli Kaneishan pääroolia vuoden 2018 Off-Broadway-tuotannossa Slave Play New York Theatre Workshopissa.
Parris esittää aikuista versiota Monica Rambeausta (joka esiteltiin Marvel Cinematic Universen elokuvassa "Captain Marvel") Disney+-sarjassa "WandaVision" (2021). Hän esittää Monicaa myös "The Marvelsissa", joka sai ensi-iltansa marraskuussa 2023.
Michael Hoenig

Michael Hoenig (s. 4. tammikuuta 1952 Hampuri) on saksalainen säveltäjä, joka on julkaissut musiikkiaan albumeina sekä säveltänyt musiikkia elokuviin, tv-sarjoihin ja tietokonepeleihin. Hän kuului lyhyen aikaa Tangerine Dream -yhtyeen kiertuekokoonpanoon vuonna 1975. Hoenig tunnetaan kenties parhaiten suosittujen "Baldur's Gate" -pelien musiikin säveltäjänä.
Yuulngukielet

Yuulngukielet on pama-nyungalaisiin kieliin kuuluva kieliryhmä, joka sijoittuu maantieteellisesti Pohjoisterritorion pohjoisosissa.
Kieliryhmään kuuluu 12 kieltä:
Cameron Gellman

Cameron Roth Gellman (s. 10. lokakuuta 1998 Clayton, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan pääroolistaan televisiosarjassa Stargirl. Gellman esittää Rick Tyleria, supersankaria, joka peri isänsä tiimalasin, jonka avulla hän voi saada yliinhimillisiä voimia. Stargirlin lisäksi Gellman on myös näytellyt Relationship Status-sarjassa Liamia.
Why Did It Have to Be Me?

Why Did It Have to Be Me? on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1976. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Kappale julkaistiin Abban neljännellä studioalbumilla "Arrival". Päälaulaja on Ulvaeus. Agnetha Fältskog ja Anni-Frid Lyngstad laulavat kertosäkeen.
”Why Did It Have to Be Me” levytettiin ensin nimellä ”Happy Hawaii”; kyseinen versio julkaistiin ”Knowing Me, Knowing You” -singlen b-puolena. ”Happy Hawaiin” päälaulajina ovat Fältskog ja Lyngstad.
"Why It Did It Have to Be Me?" -laulun kertojaminä on mies, joka tuntee itsensä hieman hölmöksi, kun hänen orastava rakkautensa on päättynyt äkkiarvaamatta. Pitchforkin Simon Goddard vertaa Ulvaeuksen tulkintaa country-laulaja Hank Williamsiin.
Kappaleesta on tehty useita versioita. Siitä on tehty muun muassa hollanninkielinen versio ”Ligt dat nou aan jou of aan mij”, ranskankielinen versio ”Souvenirs de vacances” ja ruotsinkielinen versio ”Det var det ingenting på”. Kappale on mukana myös musikaalielokuvassa "" Sen konserttiversio on julkaistu albumilla "Live at Wembley Arena" (2014).
Ahaus

Ahaus on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se rajoittuu luoteessa Alankomaihin. Ahausin historiallisen keskustan ilmeeseen vaikutti suuresti vuoden 1863 kaupunginpalo.
Maantiede.
Ahaus sijaitsee Westfalenin alangolla Nordrhein-Westfalenin luoteisosassa noin 95 kilometriä Düsseldorfista pohjoiseen, 45 kilometriä Münsteristä länsiluoteeseen ja 150 kilometriä Amsterdamista kaakkoon. Etäisyys Hampurista on noin 260 kilometriä lounaaseen, maanteitse noin 320 kilometriä.
Nykyinen Ahaus syntyi 1975, jolloin siihen liitettiin Alstätte, Graes, Ottenstein ja Wessum. Kaupungin eteläosan muodostava Wüllen oli liitetty Ahausiin jo 1969. Noin puolet Ahausin asukkaista asuu kanta-Ahausin alueella, joka sijaitsee kaupungin kaakkoisosassa ja on muita alueita tiheämmin asuttu. Ahausin alueita kutsutaan termillä Ortschaft.
Historia.
Ensimmäinen asiakirjamaininta Ahausista on vuodelta 1030 muodossa Haus an der Aa. Bernhard von Diepenheim rakennutti Ahausin linnan, Burg Ahausin, noin 1120. Hänen poikansa Lifhard alkoi käyttää itsestään nimeä von Ahaus. Paikkakunta sai kaupunkioikeudet 1391 ja Münsterin ruhtinaspiispa Otto IV. von Hoya osti sen 1406. Monista takaiskuista huolimatta kaupunki linnan ympärillä kasvoi keskiajan loppua kohden. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Ahausissa majaili alituiseen sotajoukkoja. Ahausin vanha linna purettiin 1688 ja Ambrosius von Oelden suunnittelema barokkityylinen vesilinna valmistui 1690. Ahaus liittyi Preussiin 1813, sitä ennen kaupungissa oli koettu lyhyitä ranskalaisvallan kausia. Kaupunginpalo tuhosi Ahausin lähes täysin syksyllä 1863. Vuosisadan lopulla kaupunkiin alkoi kehittyä teollisuutta. Ahausin vesilinna tuhottiin pommituksessa 1945, linna jälleenrakennettiin muutama vuosi sodan jälkeen. Ahaus oli piirikuntansa hallintokaupunki vuoteen 1975, jolloin Borkenista tehtiin uusi hallintokaupunki.
Ahausin historiallinen keskusta sai nykyilmeensä pitkälti vuoden 1863 palon vaikutuksesta. Tuolloin katuja levennettiin, jotta palonsammutuskalusto kykeni liikkumaan niillä sujuvasti. Uusista kaduista ja rakennuksista huolimatta Ahausin keskuksena pysyi vanha vesilinna. Sen ohella kaupungin tunnusmerkkinä on kirkko St. Marien.
Talous ja liikenne.
Ahausin talous nojaa keskisuuriin yrityksiin, jotka edustavat useita tuotannonaloja. Ahausin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Dortmund–Enschede. Moottoritie BAB 31 kulkee kaupungin itäpuolitse.
Me and I

Me and I on ruotsalaisen Abba-yhtyeen musiikkikappale vuodelta 1980. Sen sävelsivät ja sanoittivat Benny Andersson ja Björn Ulvaeus. Päävokalistina on Anni-Frid Lyngstad. Kappale julkaistiin yhtyeen seitsemännellä studioalbumilla "Super Trouper".
"Me and I" levytettiin syyskuussa 1980. Sen työnimenä oli "Piccolino". Laulu kertoo ihmisluonnon kahdesta vastakkaisesta puolesta, siitä kun sisimmässään ihminen tuntee osin aivan päinvastaista kuin mitä hän ulospäin ilmentää. Sen sävellaji on E-duuri. Carl Magnus Palm kirjoittaa teoksessaan "Bright Lights, Dark Shadows", että "Me and I" -kappaleen sanoitus on osoitus Ulvaeuksen lyyrisestä kypsyydestä.
Inna Osypenko-Radomska

Inna Volodymyrivna Osypenko-Radomska ( (s. 20. syyskuuta 1982 Novoraisk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen, myöhemmin Azerbaidžania edustanut, ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Osypenko-Radomska voitti kajakkiyksiköissä 500 metrillä olympiakultaa Pekingissä 2008 ja olympiahopeaa Lontoossa 2012. Lontoossa hän saavutti hopeaa myös kajakkiyksiköiden 200 metrillä. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 hän voitti pronssia kajakkinelikoiden 500 metrillä. Osypenko kilpaili olympiatasolla Ukrainaa edustaen myös Sydneyssä 2000. Osypenko-Radomska siirtyi sittemmin edustamaan miehensä maata Azerbaidžania, jonka joukkueessa hän voitti kajakkiyksiköiden 200 metrillä olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti myös useita mitaleja MM- ja EM-kilpailuista. Vuonna 2018 Osypenko-Radomska kieltäytyi kilpailukauden ulkopuolisesta dopingtestistä, mistä hänelle langetettiin neljän vuoden kilpailukielto.
Dhuwalin kieli

Dhuwal (tai duwal) on yuulngukieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Australian Pohjoisterritorion alueella. Vuonna 2016 Australian väestölaskennan mukaan kielellä oli 294 puhujaa.
Kielellä ei ole kirjallista standardia.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinäkin ja pitkiä vokaaleja merkitään treemalla.
Lähde:
Aittojärvi (Kuhmo)

Aittojärvi (myös Aittojärvi-Murtojärvi) on moniulokkeinen ja matala järvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on seitsemän neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 60 kilometriä itään.
Maantiede.
Aittojärvi-Murtojärven eteläosan muodostaa Kuurtajanjärvi, josta siirrytään Nuottisalmen kautta järven luoteisosan muodostavaan Aittojärveen, josta järvi jatkuu itään kohti Murtosalmea, jonka itäpuolella sijaitsee järvikokonaisuuden koillisen osan muodostava Murtojärvi. Reitti Kuurtajanjärven etelärannalta Murtojärven itärannalle on noin yhdeksän kilometriä. Aittojärveä jakaa usea kaakkois–luoteissuuntainen niemi, kuten Vääränniemi, Karvoniemi, Marjoniemi ja Murtoniemi. Vain noin 18 hehtaaria järvikokonaisuudesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Murtojärven syvimmät kohdat ovat runsaat kaksi metriä, Aittojärvellä on kymmenmetrinen syvänne, Kuurtajanjärvi on syvin 10–15 metriä syvine vyöhykkeineen.
Aittojärvi on saariluvultaan vähäinen. Ainoa nimetty saari on Murtojärven keskellä sijaitseva runsaan hehtaarin laajuinen Pöytäsaari. Metsämaan ja suon ohella järvikokonaisuuden rannalla on peltoalueita. Eniten asutusta on Murtojärven etelärannalla. Aittojärven ja Murtojärven välistä kulkee Murtosalmen ylittävä seututie 900.
Murtojärven länsikolkkaan virtaa Konapinkoski pohjoisesta Kellojärveltä (161,4 metriä mpy). Vedet laskevat Kuurtajanjärven eteläkolkasta Kuurtajankoskea Rytisalmeen joka jatkuu Vieksinjokena Aittojärven kaakkoispuolella sijaitsevaan Ontojärveen (159,2 metriä mpy). Aittojärvi-Murtojärveen laskee myös Lahnajoki koillisesta, Vääränpuro kaakosta, Pirttijoki luoteesta ja useita vähäisiä suo-ojia.
Aittojärvi-Murtojärven vesitilavuus on 18 393 000 kuutiometriä.
Aittojärvi-Murtojärvi (59.941.1.001) kuuluu Vieksinjoen alueeseen (59.941), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kellojärven valuma-alue (59.94) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Aittojärvi-Murtojärvi on Vieksinjoen alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Jaakonjärvi ja Saari-Valkeinen. Alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Gustavo Petro

Gustavo Francisco Petro Urrego (s. 19. huhtikuuta 1960 Ciénaga de Oro, Córdoba, Kolumbia) on kolumbialainen poliitikko ja maan 7. elokuuta 2022 virkaan astunut presidentti. Hän voitti kesäkuussa 2022 käydyt presidentinvaalit saatuaan toisella, ratkaisevalla kierroksella 50,5 prosenttia annetuista äänistä vastaehdokkaan Rodolfo Hernándezin saatua 47,3 prosenttia. Petro on Kolumbian ensimmäinen vasemmistolainen presidentti maan historiassa. Hänen varapresidentikseen tulee Francia Márquez, joka on tunnettu ympäristöaktivisti ja feministi, josta tulee Kolumbian ensimmäinen musta nainen varapresidentin tehtävässä.
Petro on toiminut aiemmin Bogotan pormestarina ja ollut entinen vasemmistolaisen M-19-sissijärjestön sissi. Petro istui vankilassa 16 kuukautta aseiden laittomasta hallussapidosta. Petro nousi sen jälkeen eri puolueiden riveissä kongressin edustajainhuoneen kautta senaattiin ja pääkaupunki Bogotán pormestariksi. Hän on kolmatta kertaa avioliitossa ja hänellä on viisi lasta.
Olena Tšerevatova

Olena Arkadijivna Tšerevatova (myöh. Derevenko, (s. 17. maaliskuuta 1970 Salsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt ratameloja ja olympiamitalisti.
Tšerevatova voitti kajakkinelikoiden 500 metrillä olympiapronssia Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi. Kajakkinelikoiden 1 000 metrillä hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2003 ja 500 metrillä Euroopan mestaruuden vuonna 2004.
Tetjana Semykina

Tetjana Heorhijivna Semykina (o.s. Jatsenkjan, myöh. Tekljan, (s. 19. lokakuuta 1973 Ukrajinka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt ratameloja ja olympiamitalisti.
Semykina voitti kajakkinelikoiden 500 metrillä olympiapronssia Ateenan kesäolympialaisissa 2004. Hän kilpaili samalla matkalla myös Ateenan kesäolympialaisissa 1996 ja voitti Euroopan mestaruuden vuonna 2004. 1 000 metrin matkalla hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2003, MM-pronssia vuonna 2001 ja Euroopan mestaruuden vuonna 2004.
Skinflint

Skinflint on botswanalainen heavy metal -yhtye. Yhtye on yhdistänyt heavy metaliin elementtejä afrikkalaisesta musiikista, mikä on herättänyt huomiota kansainvälisessä mediassa. Yhtyeen albumit "Iklwa", "Gauna" ja "Dipoko" osoittavat kunnioitusta esi-isien uskomuksille ja afrikkalaiselle hengellisyydelle, samalla kun yhtye soittaa edelleen perinteistä heavy metalia.
Espoon tuomiorovastikunta

Espoon tuomiorovastikunta on Uudellamaalla sijaitseva Espoon hiippakunnan rovastikunta. Espoon hiippakunnan tuomiorovastikunnan lääninrovastina toimii Kauniaisten kirkkoherra Mimosa Mäkinen.
Seurakunnat.
Lista Espoon tuomiorovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Tuusulan rovastikunta

Tuusulan rovastikunta on Uudellamaalla sijaitseva Espoon hiippakunnan rovastikunta. Tuusulan rovastikunnan lääninrovastina toimii Keravan kirkkoherra Markus Tirranen.
Seurakunnat.
Lista Tuusulan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Turun tuomiorovastikunta

Turun tuomiorovastikunta on Varsinais-Suomessa sijaitseva Turun arkkihiippakunnan rovastikunta. Turun tuomiorovastikunnan lääninrovastina toimii Kaarinan kirkkoherra Ville Niittynen.
Seurakunnat.
Lista Turun tuomiorovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Ala-Satakunnan rovastikunta

Ala-Satakunnan rovastikunta on Satakunnassa sijaitseva Turun arkkihiippakunnan rovastikunta. Ala-Satakunnan rovastikunnan lääninrovastina toimii Rauman kirkkoherra Valtteri Virta.
Seurakunnat.
Lista Ala-Satakunnan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Nousiaisten rovastikunta

Nousiaisten rovastikunta () on Varsinais-Suomessa sijaitseva Turun arkkihiippakunnan rovastikunta. Nousiaisten rovastikunnan lääninrovastina toimii Naantalin kirkkoherra Jani Kairavuo.
Seurakunnat.
Lista Naantalin rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Foster (Rhode Island)

Foster on kunta ("town") Yhdysvalloissa Rhode Islandin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 4 469 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Providencen piirikunnan lounaisnurkassa.
Väestö.
Vuonna 2020 Fosterin 4 469 asukkaasta valkoisia oli 93,5 %, aasialaisia 0,9 %, mustia 0,6 % ja alkuperäisasukkaita 0,2 %. Asukkaista 6,3 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Málráðið

Málráðið () on Färsaarilla toimiva fäärin kielen kielenhuoltoviranomainen. Se perustettiin vuonna 2013 aikaisemman, vuonna 1985 perustetun Føroyska málnevndinin tilalle.
Málráðið on Färsaarten ulkoasiain- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimiva julkishallinnollinen elin, jonka toimintaa säätelee siitä annettu laki. Sen tavoitteena on huoltaa, kehittää ja suojella fäärin kieltä, opastaa, neuvoa ja tehdä päätöksiä kieleen liittyvissä asioissa sekä määrätä fäärin oikeinkirjoituksesta.
Helsingin tuomiorovastikunta

Helsingin tuomiorovastikunta on Uudellamaalla sijaitseva Helsingin hiippakunnan rovastikunta. Helsingin tuomiorovastikunnan lääninrovastina toimii Paavalin seurakunnan kirkkoherra Kari Kanala.
Seurakunnat.
Lista Helsingin tuomiorovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Huopalahden rovastikunta

Huopalahden rovastikunta on Uudellamaalla sijaitseva Helsingin hiippakunnan rovastikunta. Huopalahden rovastikunnan lääninrovastina toimii Pitäjänmäen kirkkoherra Maika Vuori.
Seurakunnat.
Lista Huopalahden rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Malmin rovastikunta

Malmin rovastikunta on Uudellamaalla sijaitseva Helsingin hiippakunnan rovastikunta. Malmin rovastikunnan lääninrovastina toimii Oulunkylän kirkkoherra Ulla Kosonen.
Seurakunnat.
Lista Malmin rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Vantaan rovastikunta

Vantaan rovastikunta on Uudellamaalla sijaitseva Helsingin hiippakunnan rovastikunta. Vantaan rovastikunnan lääninrovastina toimii Vantaankosken kirkkoherra Hannu Pöntinen.
Seurakunnat.
Lista Vantaan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Warrgamayn kieli

Warrgamay on Queenslandissa, Australiassa, tavattu kuollut kieli. Se kuuluu pama-nyungalaisiin kieliin, mutta sen luokittelusta kielikunnan sisällä ei ole selvyyttä. Vuonna 2005 kielellä oli vain 3 puhujaa, mutta tämän jälkeen kieltä ei ole enää dokumentoitu Australian väestönlaskennoissa.
Kielellä ei ole kirjoitettua standardia.
Wunambalin kieli

Wunambal on wororalaisten kielten pohjoiseen haaraan kuuluva kieli, jota puhutaan Länsi-Australian pohjoisosissa. Vuoden 2016 väestönlaskennassa kielellä oli vain 9 puhujaa. Puhujat ovat siirtyneet 1990-luvulta alkaen käyttämään joko englantia tai kriolia.
Kielellä ei ole kirjoitettua standardia.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Kriol

Kriol on Australiassa puhuttava englantiin perustuva kreolikieli. Kriolin katsotaan olevan elinvoimainen. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. havaijin pidginenglanti ja pitkern. Vuoden 2016 Australian väestölaskennan mukaan kielellä oli 7155 puhujaa. Se on Australian puhutuin paikallinen kieli ja Pohjoisterritorion toiseksi puhutuin kieli. Toisena kielenä sitä käyttää noin 20 000 ihmistä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan krioliksi vuonna 2007.
Torresinsalmen kreoli

Torresinsalmen kreoli (omakielinen nimi: "Yumplatok", vanha nimi myös Broken) on Torresinsalmen saarilla puhuttava englantiin perustuva kreolikieli. Vuonna 2016 Australian väestönlaskennan mukaan kielellä oli 6171 puhujaa. Torresinsalmen kreolin katsotaan olevan uhanalainen ja sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. tok-pisin, bislama ja pijin.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty torresinsalmen kreoliksi vuonna 2014.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Keittiösaksa

Keittiösaksa (omakielinen nimi: "Kiche Duits",) on saksaan perustuva kreolikieli. Kieltä puhutaan Namibiassa ja se sai alkunsa paikallisten ja saksalaisten siirtomaaisäntien välisenä kontaktikielenä Namibian ollessa Saksan Lounais-Afrikka. Suurin osa kielen puhujista oli siirtomaaisäntien palveluksessa olleita työntekijöitä, mutta kieltä käytetään edelleen jonkin verran vielä tänä päivänä.
Vuonna 2009 kielellä arvioitiin olevan 15 000 puhujaa maan eri etnisistä ryhmistä. Suurin osa puhujista edustaa vanhempaa ikäpolvea.
Kiautschoun pidgin

Kiautschoun pidgin oli saksaan perustuva pidginkieli, jota puhuttiin Saksan keisarikunnan Kiautschoun siirtomaassa, Kiinassa.
Kun Saksan keisarikunta otti haltuunsa Kiautschoun, vain harvat paikalliset osasivat jotakin eurooppalaista kieltä. He, jotka osasivat, puhuivat pidginenglantia. Kiautschoun pidgin nousi englantiin pohjautuvien pidginkielten ohi 1890-luvulla. Kieli levisi myös muihin Saksan siirtomaihin, kuten Mikronesiaan. Kieli sammui ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Saksa menetti kaikki siirtomaansa.
Kieltä on dokumentoitu melko huonosti.
Luara Şakircanova

Luara Ğalimcan qızı Şakircanova (tat. Луара Галимҗан кызы Шакирҗанова, ven. Луара Галимзяновна Шакирзянова: "Luara Galimzjanovna Šakirzjanova -" tunnetaan myös nimellä Zöhrä Şakircan";" s. 9. kesäkuuta 1950, Tataarien ASNT) on palkittu tataarilainen teatteriohjaaja-, näyttelijä- ja käsikirjoittaja, joka on toiminut teatterintekijänä myös Suomen tataariyhteisön keskuudessa.
Biografia.
Şakircanova syntyi kylässä "Külle kime," Atninskin alueella, nykyisessä Tatarstanissa Neuvostoliiton aikaan. Hänen vanhempansa olivat opettajat Ğälimcan ja Xätirä. Isä opetti fysiikkaa, äiti tataarin- ja saksan kieltä sekä kirjallisuutta. Luaran lisäksi perheeseen kuului kolme sisarusta. Opiskeluvuosinaan, Şakircanova otti aktiivisesti osaa koulunsa teatteriryhmässä. Şakircanova valmistui koulusta 16-vuotiaana ja muutti Kazaniin, jossa hän aloitti opinnot teatterikoulussa.
Kazanista valmistuttuaan, Şakircanova jatkoi opintoja Leningradissa. Tuona aikana hän perehtyi venäläiseen ja ulkomaalaiseen teatteriin. Vuonna 1973, Şakircanova pääsi kiertelevään tataarilaiseen teatteriryhmään, joka on myöhemmin tunnettu "Kärim Tinçurinin" draama- ja komediateatterina. Hän työskenteli ryhmässä vuoteen 1979.
Lähdettyään teatteriryhmästä, Şakircanova toimi 1979–1984 aikana Tatarstanin kulttuuriministeriön teatteriosaston vanhempana tarkastajana. Tämän jälkeen Şakircanova siirtyi Galiaskar Kamalin akateemiseen tataariteatteriin, jossa hän on toiminut teatterimuseon johtajana. Työn ohella, hän toimii samalla teatteriohjaajana-, ja käsikirjoittajana, sekä on muillakin tavoin vahvasti mukana tataarikulttuurin vaikuttajana.
1990-luvulla, Helsingin tataariyhteisön kutsumana, Şakircanova matkusti maahan ja tuona aikana ohjasi G. Kamalin, A. Ishakin ja M. Fäyzin näytelmiä.
Şakircanova tunnetaan myös nimellä "Zöhrä Şakircan" (ven"." Зухра Шакирзян": Zuhra Šakirzjan"). Sukunimi venäläisittäin myös muotoon "Šakiržanova." (Шакиржанова).
Ljubov Janovska

Ljubov Oleksandrivna Janovska (os. "Štšerbatšova", ; 30. heinäkuuta 1861 Mykolajvka, Borznan piiri, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1933 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija ja yhteiskunnallinen aktivisti.
Janovska toimi opettajana Lubnyn piirissä Pultavan kuvernementissa ja perusti sinne sunnuntaikouluja. Hän asui vuodesta 1905 Kiovassa. Hän kirjoitti aluksi venäjäksi mutta alkoi myöhemmin käyttää ukrainaa. Hänen ensimmäinen ukrainaksi kirjoittamansa kertomus oli ”Zlodijka Oksana” (1897, ”Varas-Oksana”). Janovska kirjoitti yli sata kertomusta ja lisäksi pienoisromaaneja ja romaaneja, joista suurinta osaa ei julkaistu hänen elinaikanaan ja joista osa jäi kesken. Hän käsittelee teoksissaan talonpoikien ja älymystön elämää, ja teosten tyyli on realistinen ja heijastelee kansanomaista ajattelua. Hänen uusia ja vanhoja kertomuksiaan julkaistiin vuonna 1918, jolloin Ukraina taisteli itsenäisyydestään (1917–1920), ja myös neuvostohallinnon vuosina. Janovska ei kirjoittanut enää vuoden 1916 jälkeen, mutta hänen teoksensa olivat pitkään suosittuja. Hän sai vaikutteita etenkin Ivan Netšui-Levytskyiltä ja Panas Myrnyiltä sekä vähäisemmässä määrin Myh’ailo Kotsjubynskyiltä.
Janovskan isä oli venäläinen eikä hyväksynyt ukrainan kielen käyttöä, äiti taas kannusti opettelemaan ukrainaa. Perheen sisäisten jännitteiden vuoksi vanhemmat erosivat. Janovskan kouluaikanakin väheksyttiin ukrainaa, mutta myöhemmin hän tutustui ukrainalaiseen älymystöön kuuluneeseen Vasyl Janovskyihin ja avioitui tämän kanssa. Janovska alkoi opiskella ukrainan kieltä ja kulttuuria vakavasti.
Paolo Ruffini

Paolo Ruffini (22. syyskuuta 1765 Valentano, Kirkkovaltio – 10. toukokuuta 1822 Modena, Modenan herttuakunta) oli italialainen matemaatikko ja lääkäri, jonka tutkimukset pohjustivat algebran ryhmäteorian kehitystä.
Elämä ja ura.
Ruffinista tuli lääketieteen tohtori vuonna 1788 ja samana vuonna matematiikan professori Modenassa. Hän menetti asemansa vuonna 1798 Modenan miehittäneiden ranskalaisten vastustamisen vuoksi, mutta sai sen takaisin vuonna 1799. Vuonna 1806 hänestä tuli Modenan sotilaskoulun matematiikan professori. Napoleonin kukistumisen jälkeen hänestä tuli peräkkäin käytännön lääketieteen, teoreettisen lääketieteen ja sovelletun matematiikan professori Modenan yliopistossa.
Lääketieteellisenä kirjoittajana ja lääkärinä Ruffini ei ollut kovin merkittävä ja uskomuslääkintään taipuvainen. Matemaatikkona Ruffini esitti ensimmäisenä permutaatioryhmän käsitteen algebrallisten yhtälöiden ratkaisemisen yhteydessä. Ruffini esitti ensimmäisen todistuksen viidennen asteen ja sitä korkeampien asteiden yhtälöiden ratkeamattomuudelle. Tämä todistus oli kuitenkin epätäydellinen, ja tarkan todistuksen antoi ensimmäisenä Niels Henrik Abel. Todistus tunnetaan Abelin–Ruffinin lauseena. Ruffini tutki myös todennäköisyyslaskentaa ja ympyrän neliöimistä.
Ruffinin kirjoituksiin kuuluvat "Teoria generale delle equazioni" (I, II, 1798), "Algebra" (1807–1808) ja "Riflessioni intorno alla soluzione dell' equazioni algebriche generali" (1813) sekä filosofinen teos "Della immaterialità dell' anima" (1806).
Daisy Head

Daisy May Head (s. 17. maaliskuuta 1991) on brittiläinen näyttelijä. Hän näytteli Gracea amerikkalaisessa draamasarjassa Guilt, Amy Stevensonia BBC Onen draamassa The Syndicate, Kate Bottomleya Hulu-sarjan Harlots kolmannella kaudella ja Genya Safinia Netflix-ohjelmassa Varjo ja riipus.
Nuoruus ja koulutus.
Head syntyi Fulhamissa Lontoossa. Hän on näyttelijä Anthony Headin tytär ja näyttelijä Emily Headin nuorempi sisar. Daisy kävi Kingswood Schoolissa Bathissa ja harjoitteli Dorothy Coleborn School of Dancessa. 
Ura.
Headin ensimmäinen rooli oli esiintyminen isänsä rinnalla tv-sarjassa Rose ja Maloney. Hän on sittemmin esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa, mukaan lukien Trial and Retribution, Doc Martin ja Holby City.
Vuonna 2010 Head teki elokuvadebyyttinsä Chloe Chambersin roolissa The Last Seven -elokuvassa Danny Dyerin rinnalla, ja myöhemmin samana vuonna hän näytteli Daisyä CBBC:n musiikkielokuvassa Rules of Love yhdessä tulevan Rixton-keulahahmon Jake Rochen kanssa.
Vuonna 2016 hän näytteli Arriane Alterina brittiläisessä/australialaisessa/amerikkalaisessa romanttisessa fantasiaelokuvassa Fallen sekä uudessa Underworld-elokuvassa Alexian roolissa.
Marraskuussa 2015 ilmoitettiin, että Head ottaa Gracen pääroolin Freeformin draamasarjassa Guilt, joka kertoo amerikkalaisesta opiskelijasta Lontoossa, jonka kämppäkaveri murhataan. Sarja päättyi 10 jakson jälkeen.
Vuonna 2017 Head näytteli Shakespearean Pilot A Midsummer's Nightmare -elokuvassa Casey Deidrickin rinnalla.
Vuonna 2018 Headillä oli sivurooli Kay Mellorin ITV-draamassa Girlfriends, jota alettiin esittää tammikuussa 2018. Toukokuussa 2017 ilmoitettiin, että hän näyttelee yhdessä Daisy Ridleyn kanssa vuoden 2018 elokuvassa Ophelia.
Head liittyi Harlots-näyttelijöihin Kate Bottomleynä Hulu-sarjan kolmannella tuotantokaudella vuonna 2019. Lokakuussa 2019 ilmoitettiin, että Head näyttelee Genya Safinia vuoden 2021 Netflix-sarjassa Varjo ja riipus, joka on sovitus Leigh Bardugon fantasiakirjasarjoista Varjo ja riipus sekä korppien kehä.
Grafeenin vyörakenne

Grafeeni on yhdestä atomikerroksesta koostuva kaksiulotteinen hiilen allotrooppi, jossa jokainen hiiliatomi on sitoutunut lähimpiin naapuriatomeihin kolmella kovalenttisella sidoksella muodostaen kuusikulmaisen hunajakennomaisen rakenteen . Hiiliatomit ovat sp2-hybridisoituneet ja muodostavat tasorakenteen hiiliatomien välisten lujien σ-sidosten avulla. Näiden hiili–hiili-sidosten pituus on 1.42 Å. Vapaaksi jäävät p-orbitaalit ovat tasoon nähden kohtisuorassa ja muodostavat π-sidoksia vierekkäisten atomien kanssa. Grafeenissa π-orbitaaleista muodostuvat valenssi- ja johtavuusvyöt kohtaavat kuusikulmaisessa Brillouin vyöhykkeen teräväkärkisissä Dirac-pisteissä Fermin tasossa. Dirac-pisteet sijaitsevat kohdissa K ja K’.
formula_1
missä a on hilavakio (a≈2.4 Å). Grafeenin sähköisiä ominaisuuksia kuvataan tight binding -mallin avulla. Mallissa elektronien liikkuminen on rajoitettu lähimpiin naapuriatomeihin. Tight binding -mallilla grafeenin vyörakenne saa muodon
formula_2
missä t on lähimpien naapurien siirtymisenergia, ja kx ja ky ovat liikemäärät x- ja y-suunnissa. Mallin mukaan energiavyö on puoliksi täynnä eli valenssivyö on täynnä ja johtavuusvyö on vapaa. Valenssi- ja johtavuusvöiden kohtaamispisteissä tilatiheys on nolla mutta energiarakoa ei kuitenkaan ole. Siten puhdas grafeeni on puolimetalli. Kuusikulmaisen rakenteen vuoksi Fermi-tason lähellä kaksiulotteiset valenssi- ja johtavuusvyöt hajaantuvat lineaarisesti niin kutsutuiksi Dirac-kartioiksi. Elektronit ja aukot käyttäytyvät normaaleista varauksenkuljettajista poiketen ja niitä kutsutaan Diracin fermioneiksi. Matalilla energioilla Diracin fermioneja voidaan kuvata Schrödingerin yhtälön sijasta relativistisen Diracin yhtälön avulla. Diracin fermionien liike grafeenissa on vapaata ja nopeata sillä ne liikkuvat kuin niillä ei olisi lainkaan massaa. Tämä mahdollistaa erityisen hyvän sähkönjohtavuuden. Fermionien nopeus on vF=c/300. Lisäksi grafeenin erityisen rakenteen ansiosta siinä voidaan havaita kvantti-Hall-ilmiö. 
Grafeeni-nanonauhat.
Kun grafeenitason leveys on rajoitettu, sen sähköinen rakenne muuttuu. Grafeeni-nanonauhojen ominaisuudet riippuvat suuresti niiden reunarakenteesta
. Eniten tutkitut reunarakenteet muistuttavat nojatuolia (armchair-edge) tai siksak-kuviota (zigzag-edge). Tight binding -mallin mukaan siksak-reunainen nanonauha on aina metallinen. Nojatuoli-reunainen nanonauha on sen sijaan metallinen tai puolijohtava riippuen sen leveydestä. Muuttamalla nojatuoli-nauhojen leveyttä, sen energiarakoa voidaan säätää. Kun nauhan leveys on N=3p tai N=3p+1, energiarako on suuri ja nauha on puolijohtava. Energiarako on sitä suurempi mitä kapeampi nauhan leveys on. Nanonauha on kuitenkin metallinen, kun sen leveys on N=3p+2 (p on kokonaisluku). Hyvän sähkönjohtavuuden takia grafeeni-nanonauhoja voi mahdollisesti hyödyntää elektroniikan johdinmateriaalina ja puolijohtavien ominaisuuksien ansiosta puolijohdekomponenteissa.
Michael Rießler

Michael Rießler (myös Riessler, s. 1971) on Itä-Suomen yliopiston yleisen kielitieteen professori. Hän väitteli kielitypologian alalta Leipzigin yliopistosta vuonna 2011. Sittemmin hän siirtyi tutkimaan Pohjoismaiden ja Venäjän alkuperäiskansoja. Rießler on tutkinut itäsaamelaisia kieliä ja komia. Hänelle on myönnetty dosentin arvo Helsingin ja Turun yliopistoista.
Shandonginvinttikoira

 
Shandonginvinttikoira on kiinalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n eikä myöskään paikallisen kennelliiton tunnustusta.
Ulkonäkö.
Rakenne eroaa eräästä toisesta kiinalaisesta vinttikoirasta, hebeinvinttikoirasta, erittäin paljon.
Rodusta on kaksi muunnosta:
Muunnokset.
Lyhytkarvainen muistuttaa melko paljon sileäkarvaista salukia. Se on aina hiekanvärinen eri sävyissään; kerma, keltainen (fawn) tai beige.
Puolipitkäkarvainen on väritykseltään erittäin vaihteleva.
Alkuperä.
Rotu on nimensä mukaisesti kotoisin Shandongin maakunnasta. Se tunnettiin aiemmin nimellä "rannikkovinttikoira", johtuen maakunnan sijainnista Tyynenmeren rannikolla. Kuten muitakin kiinalaisia vinttikoiria, sitä käytetään yksinomaan jäniksen metsästykseen.
Xianinvinttikoira

 
Xianinvinttikoira ("Shǎnxī xì quǎn") on kiinalainen koirarotu, joka on hyväksytty roduksi kansallisesti Kiinan kennelunionissa ("China Kennel Union", CKU). Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Ulkonäkö.
Rotu erottuu muista kiinalaisista vinttikoirista "borzoimaisella" kuonollaan. Aiemmin siitä oli kaksi muunnosta, hapsuinen eli puolipitkäkarvainen ja lyhytkarvainen, mutta nykyisin esiintyy ainoastaan ensiksi mainittua versiota, jolla on hapsut korvissa ja hännässä. Kirsu on yleensä musta, mutta vaaleilla yksilöillä sallitaan myös maksanvärinen. Toivotuin on leikkaava purenta, mutta myös tasapurenta hyväksytään. Silmät ovat kookkaat olematta ulkonevat, joko mantelinmuotoiset tai soikeat, sekä vinosti asettuneet; värisävy vaihtelee vaaleista pähkinänruskeisiin ja tummiin. Katse on valpas. Korvat ovat pitkät, liikkuvaiset ja korkealle asettuneet; niitä peittää pitkä silkkinen karva. Urosten säkäkorkeus on noin 73 cm (± 5 cm) ja narttujen noin 70 cm (± 5 cm).
Väritys on aina yksivärinen, vaihdellen valkoisesta, kermasta, keltaisesta (fawn) ja punaisesta siniseen, hopeanharmaaseen ja mustaan; myös brindle hyväksytään. Rintakehän etuosassa sallitaan korkeintaan 3 cm kokoinen valkoinen laikku; valkoinen hännänpää on hylkäävä virhe. Sinisillä ja hopeanharmailla yksilöillä hyväksytään valkoiset käpälät, mutta mustilla se on hylkäävä virhe.
Alkuperä.
Rotu tulee Shaanxin maakunnasta, jonka hallinnollinen keskus on Xi’an. 2500 vuotta vanhan, muinaisen qin-dynastian prinssin haudasta on löytynyt piirroksia ja maalauksia tämäntyyppisistä koirista. Jo muinaiset keisarit käyttivät rodun esi-isiä metsästykseen, ja yleisen teorian mukaan se olisi kaikkien nykyisten vinttikoirien edeltäjä. Muinaisen silkkitien kautta tehdyt kaupparetket todennäköisesti vaikuttivat sen leviämiseen, sillä Xi'an oli silkkitien itäisin kaupunki.
Ulkomuodon perusteella xianinvinttikoira saattaa polveutua osittain venäjänvinttikoirasta tai todennäköisemmin chortaista. Se tunnettiin aiemmin nimellä keskikiinanvinttikoira, johtuen maakunnan sijainnista. Sitä käytetään yksinomaan jäniksen metsästykseen.
Hebeinvinttikoira

 
Ulkonäkö.
Rotu muistuttaa kiinalaisista vinttikoirista eniten englanninvinttikoiraa, mikä saattaa selittyä sillä että myös sen perimässä on mahdollisesti eniten englanninvinttikoiraa. Se on erittäin homogeeninen, ja lähes ainoat poikkeamat eri yksilöiden välillä tulevat karvapeitteen värityksestä. Karvapeite on aina lyhyt.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Hebein maakunnasta. Sitä käytetään yksinomaan jäniksen metsästykseen.
Jevhenija Jarošynska

Jevhenija Jarošynska (1868 – 1904) oli ukrainalainen kirjailija ja kääntäjä.
Jarošynska oli syntyisin Länsi-Ukrainasta Bukovinasta. Häntä ei kotona kannustettu hankkimaan koulutusta ja ammattia. Hän kirjoitti alkuun saksaksi, koska alue oli siihen aikaan Itävalta-Unkarin hallinnassa. Ensimmäiset kertomukset ilmestyivät wieniläisessä lehdessä. Kun seudulla alkoi ilmestyä ukrainalaishenkinen lehti, Jarošynska alkoi lukea ukrainankielisten kirjailijoiden teoksia ja koota ukrainalaista kansanrunoutta. Hän keräsi 450 bukovynalaista kansanlaulua ja sai työstään Venäjän maantieteellisen seuran etnografisen osaston merkittävän palkinnon, johon kuului mitali ja huomattava rahasumma. Noihin aikoihin hän vaihtoi kirjoituskielekseen ukrainan.
Oltuaan jonkin aikaa paikallisessa koulussa opettamassa lapsille käytännön taitoja hän meni opettajaharjoittelijaksi ja sai 1896 opettajantodistuksen. Opettajantyönsä ohella hän kirjoitti artikkeleita alan lehtiin. Hän meni myös mukaan naisliikkeen toimintaan ja kirjoitti artikkeleita ja piti puheita naisen asemasta yhteiskunnassa. Hän toimi naisliikkeessä myös käytännön tasolla opettamalla ukrainalaisia naisia erilaisissa taidoissa, joilla he voisivat hankkia elantoaan. Hän perusti lukukerhoja, joissa hän luki ääneen sanomalehdistä artikkeleita ajankohtaisista aiheista. Hänen arvokas työnsä keskeytyi ennenaikaiseen kuolemaan.
Sisämongolianvinttikoira

 
Ulkonäkö.
Rotu on kiinalaisista vinttikoirista kookkain ja voimakkain. Karvapeite on aina lyhyt.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Sisä-Mongoliasta ja Mantšuriasta. Sitä on käytetty paitsi jäniksen, myös mm. suden metsästykseen - nykyisin jälkimmäisiä ei tosin enää juurikaan alueella tapaa.
Fredrik Alfred Serlachius

Fredrik Alfred Serlachius (25. helmikuuta 1834 Sysmä – 16. marraskuuta 1899 Mänttä) oli suomalainen virkamies, tilanomistaja, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Serlachiuksen vanhemmat olivat nimismies Otto Johannes Serlachius ja Fredrika Margareta Sofia Stormbom ja puoliso vuodesta 1865 Gustava Charlotta Serlachius. Fredrik Alfred Serlachius tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1855, opiskeli yliopiston historiallis-kielitieteellisessä osastossa vuodesta 1856, oli ylimääräinen oppilas Ultunan maanviljelysopistossa Ruotsissa 1863 ja opiskeli Hohenheimin maanviljelysopistossa Württembergissä 1865. Hän oli vt. aliopettaja Otavan maanviljelyskoulussa 1859, vakinainen aliopettaja 1860, maanviljelyskoulun vt. esimies vuodesta 1860 ja vt. johtaja vuodesta 1864. Mikkelin läänin vt. lääninagronomi Serlachius oli vuodesta 1865 ja vakinainen vuodesta 1867. Hän omisti myös Sokkolan tilan Mikkelin pitäjässä ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Serlachius sai 1895 ja Mikkelin läänin maanviljelysseuran kultamitalin 1890.
Topi Still

Topi Still (s. 6. joulukuuta 2003) on suomalainen pesäpalloilija. Still edustaa Superpesiksessä pelaavaa Pattijoen Urheilijoita. 
Stillin kasvattajaseura on Napapiirin Pesis. Hän on myös ensimmäinen pelaaja Napa-Pesiksen historiassa, joka on noussut Superpesis-tasolle. Hän pelaa ulkokentällä lukkarina. Still valittiin Itä-Länsi-otteluunsa kaudella 2024. Hänet valittiin Itä-Länsi-otteluun myös kaudella 2025.
Azueron niemimaa

Azueron niemimaa () on niemimaa Panamassa. Niemimaa työntyy mantereelta etelään Tyynellemerelle ja sen länsipuolella on Montijonlahti ja itäpuolella Panamanlahti. Niemimaan pituus pohjois–eteläsuunnassa on noin 90 km ja leveys itä–länsisuunnassa noin 100 km. Niemimaan korkein kohta on 935 metrin korkeuteen kohoava Canajagua-vuori, joka sijaitsee Las Tablasin kaupungista lounaaseen.
Azueron niemimaan merkittävimmät kaupungit ovat Chitré ja Las Tablas.
Appalakkienvinttikoira

Appalakkienvinttikoira ("Appalachian Sighthound") on yhdysvaltalainen koirarotu. 
Ulkonäkö.
Rodulla on whippetin yleisolemus ja (kookkaamman) vinttikoiran kaareva muoto. Karvanlaatuja on peräti neljä: sileäkarvainen, pitkäkarvainen, karkeakarvainen ja "rough" - viimeksi mainittu eroaa pitkäkarvaisesta sillä, että siinä on karkeaa tai joskus myös aaltoilevaa karvaa myös naamassa ja karva muodostaa kulmakarvat ja parran. Väritys voi olla mikä tahansa, nykyisin suosittu on erityisesti valkokirjava. Kokoja on kolme: alle 43,2 cm, 43,2-57,2 cm ja 57,2-63,5 cm.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rodun maksiminopeus on noin 50 km tunnissa.
Alkuperä.
Appalakkienvinttikoira jalostettiin whippetistä ja karkeakarvaisesta espanjanvinttikoirasta, tarkoituksena luoda karkeakarvainen whippet. Risteytyksestä oli kuitenkin lopputuloksena hyvin vaihteleva karvanlaatu. Nykyisin sillä on oma rotujärjestö "Appalachian Sighthound Association", ASHA, jonka alaisuuteen kuuluu myös "Appalachian Greyhound Association", AGA. Rotua käytetään pääasiassa agilityyn ja tottelevaisuuskoulutukseen.
Siuron työväentalo

Siuron Työväentalo valmistui Pohjois-Pirkkalan kunnan, nykyisen Nokian kaupungin, alueelle vuonna 1907 talkoovoimin. 
Historia.
Talo rakennettiin korkealle Siuron kallion laelle, josta oli hyvä näköala Siuronkoskelle, Kulovedelle ja Jokisjärvelle. Kokemäenjoen vesistö oli sen ajan hyvä infrastruktuuri, joten Siuron kylän toiminta vilkastui sitä myötä myös. Tampere–Pori-rautatien rakentaminen vuonna 1895 Siuroa ohittamaan lisäsi asutusta kosken ympäristössä. Toiminta alueella vilkastui. Siuron kylä ja Siuron kirkko kuuluivat Pohjois-Pirkkalan kuntaan ja Hämeen lääniin. Siuronkosken toisella puolella oleva Kuljun kylä oli osa Satakunnan lääniä. Siuron alueella oli useita isoja kartanoita, joilla oli torppareita työssä.
Rakennus.
Siuron Työväenyhdistys alkoi rakentaa työväentaloaan 1906. Rakennustoimikunta päätti 2. syyskuuta 1906 hankkia talon suunnittelua varten piirustukset Lempäälän ja Nokian, silloisen Pirkkalan, työväentaloista. Talkootyöt jatkuivat vuoteen 1909 saakka. Vuonna 1917 toiminnan vilkastuessa talon eteläpäätyyn rakennettiin kaksikerroksinen, taitekattoinen lisärakennus, jossa oli näyttämö ja kokoushuone. Talon takana oli 5–7 yleistä kaivoa, joista asukkaat saivat hakea käyttövetensä. Tosin kesäisin ne tyhjenivät, jolloin vettä sai apteekista. Talon katto korjattiin vuonna 1952.
Talosta on jäljellä enää muistolaatta Siuron kallion kyljessä, kun talo purettiin heinäkuussa 1971. Vanhasta puretusta talosta on kuva vuodelta 1926 sekä muistolaatta, joka paljastettiin vuonna 1990 sisällissodan 1918 uhrien muistoksi. Muistolaatan teetti Otto Ritamäki.
Toiminta.
Sosialidemokraattista nuorisotoimintaa alettiin harjoittaa heti yhdistyksen perustamisen jälkeen vuodesta 1904 alkaen. Sisällissodan aikana työväentalo oli vallattu vankileirinä, jonka vankeja myös teloitettiin. Vankeina oli yli sata henkilöä, joista 27. maaliskuuta – 26. huhtikuuta 1918 välisenä aikana teloitettiin Siurossa ja Kuljussa 28 vankia. Toiminta Siuron työväentalolla vilkastui 1920- ja 1930-luvuilla. Työväenjärjestöjen lisäksi tiloja käyttivät Siuron Tuiskun urheilijat ja voimistelijat. Juhlia pidettiin, näytelmäpiiri toimi tiloissa ja näytelmävierailijoita saatiin myös hyvin. Näytelmien ohjaajia vieraili usein Tampereelta. Tiloissa toimivat kirjasto, lukupiiri, työväenopisto ja sanomalehden toimitus.
Elokuvien esittäminen aloitettiin Siuron työväentalossa 1. huhtikuuta 1961. Elokuvatilan vuokrat jäivät maksamatta ja vuokralainen lähti pakoon. Näin alkoi työväentalorakennuksen alamäki. Nokian kauppala eikä SDP suostuneet osallistumaan talon ylläpidon kuluihin. Toiminta ahtaissa tiloissa hiipui. Työväentalo purettiin heinäkuussa 1971 Nokian kauppalan toimesta, kun kauppala oli ostanut tontinkin.
Volodymyr Javorivskyi

Volodymyr Javorivskyi, , (11. lokakuuta 1942 Teklivka, Kryžopilin piiri, Vinnytsjan alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto – 16. huhtikuuta 2021 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen kirjailija ja poliitikko.
Javorivskyi valmistui 1963 Odessan yliopistosta. Hän työskenteli toimittajana, televisiokäsikirjoittajana ja kiovalaisen lehden "Vittšyznan" apulaispäätoimittajana. Hän nousi kirjailijana merkittäväksi 1970-luvun loppupuolella. Hän kirjoitti romaanien ja muun kaunokirjallisen proosan lisäksi asiaproosaa, jota on julkaistu kokoelmina. Hänen proosateoksensa Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuudesta ilmestyi englanninkielisenä käännöksenä nimellä "Maria and Wormwood at the End of the Century" julkaisussa "Soviet Literature" (1988, numero kaksi, myös verkossa).
Javorivskyi osallistui 1980-luvun jälkipuolella ukrainalaisen kulttuurin elvyttämiseen. Hänet valittiin 1990 Ukrainan SNT:n korkeimpaan neuvostoon, jossa hän kuului oppositioryhmään Narodna Rada. Hän oli Tšernobylin tuhon seurauksia tutkivan komission puheenjohtaja. Hän oli Ukrainan korkeimman neuvoston jäsen 1994–1998 valittuna Ukrainan demokraattisesta puolueesta, vuosina 2002–2006 Julija Tymošenkon ryhmittymästä ja vuodesta 2007 Batkivštšyna-puolueesta.
Tottijärven työväentalo

Tottijärven työväentalo (myös Pajulahden työväentalo) on vuonna 1908 valmistunut työväentalo Pajulahdessa entisen Tottijärven kunnan alueella. Tottijärvi kuuluu nykyään Nokiaan.
Historiaa.
Tottijärven Työväenyhdistys perustettiin Sassin talon pirtissä 26. marraskuuta 1905. Jäseniksi ilmoittautui heti 72 ”rahvaan” edustajaa. Vuokralle haettujen tonttien hankintakiistojen jälkeen saatiin Laurila Oy:ltä Pajulahden kylästä tontti, jolle työväentalo rakennettiin.
Rakennus.
Oman talon hankintaa yhdistykselle alettiin suunnitella 4. helmikuuta.1906. Rakennuksessa pidettiin ensimmäinen vihkiäiskokous 16. elokuuta 1908. Huhtikuun 2. päivänä 1918 valkoisten kaarti valtasi työväentalon ja toimihenkilöt vangittiin. Tammikuun 6. päivänä 1919 työväentalossa aloitettiin uusi toiminnan vaihe. 1950-luvulla pidettiin pärekattotalkoita, mutta vuonna 1974 taloon saatiin peltikatto. 1980-luvulla saatujen avustusten voimin uusittiin ikkunat, ulko-ovet ja rakennuksen ulkomaalaus. Avustuksen turvin saatiin myös sähköjen uusinta keittiöön ja ravintolaan.
Toimintaa.
Työväentalossa ensimmäinen kokous pidettiin 16. elokuuta 1908. Laukon torpparilakon aiheuttamat häädöt vähensivät jäsenmäärää, koska lakkolaiset joutuivat muuttamaan pois.
Kun yhdistyksen toiminta oli saatu alulle, perustettiin Torpparien ammattiosasto, Palvelijain ammattiosasto, Kalastajain ammattiosasto sekä Naisjaosto. Toukokuussa 1906 alkaneen Laukon lakon myötä toiminta vilkastui, vaikka jäsenmäärä väheni. Vuoden 1907 ensimmäisissä eduskuntavaaleissa tammikuun 6. päivänä 1919 pidettiin taas kokous. Vuodesta 1921 lähtien toiminta vilkastui. Pidettiin näytelmäharjoituksia, kisällit harjoittelivat ja joukkolausuntatilaisuuksia pidettiin. Huvitilaisuuksia pidettiin 29 kertaa vuoteen 1938 mennessä. Vuoden 1945 rauhan jälkeen toiminta jälleen vilkastui. Esitettiin useita koko illan näytelmiä, joista Nummisuutarit oli suosituin. Vuonna 1947 järjestettiin Laukon lakon 40-vuotistilaisuus työväentalon tiloissa. Sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön tehtäviä oli hoidettava Tottijärvellä, koska kuntavaaliehdokkaat ja luottamusmiesehdokkaat olivat kunnallisjärjestön päätettävä ja Tottijärvi oli itsenäinen kunta vuoteen 1976, jolloin kunta liitettiin Nokiaan.