tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ž

Ž (ž) on latinalaiseen aakkostoon eräissä kielissä lisätty kirjain. Ž on muodostettu kirjaimesta z, jonka päälle on tarkkeeksi lisätty hattu. Kirjaimen nimi on suomen yleiskielessä "hattu-z". Ž edustaa tyypillisesti soinnillista postalveolaarista frikatiivia eli niin sanotun suhuässän (š) soinnillista vastinetta. Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa (ja monien sanakirjojen ääntämisohjeissa) tämän äänteen merkkinä on , mutta suomalais-ugrilaisessa tarkekirjoituksessa ja amerikkalaisessa foneettisessa aakkostossa käytetään merkintää [ž].
Ž-kirjainta vastaa kyrillisissä kirjaimissa Ж (ж), jota käytetään bulgariassa, makedoniassa, serbokroaatissa, ukrainassa ja venäjässä.
Ž suomen kielessä.
Ž-kirjain on lainattu suomen kieleen tšekistä vuonna 1907, jolloin annettiin ensimmäinen suositus sen käytöstä.
Ž-kirjaimella merkitään suomen kielessä soinnillista postalveolaarista frikatiivia . Kirjain esiintyy vain muutamassa lainasanassa (kuten brežneviläisyys, džonkki, fidži, maharadža). Lisäksi sitä käytetään nimissä (Azerbaidžan), etenkin translitteroitaessa nimiä, jotka alkukielessä kirjoitetaan kyrillisin aakkosin (esim. Ždanov, Žirinovski).
Aakkosjärjestyksen kannalta ž katsotaan suomessa z-kirjaimen muunnelmaksi, joten se aakkostetaan samalla tavalla kuin z.
Ž muissa kielissä.
Tšekin kielen lisäksi ž esiintyy useimmissa muissakin latinalaista kirjaimistoa käyttävissä slaavilaisissa kielissä, joihin lukeutuvat slovakki, sloveeni ja serbokroaatti. Sen sijaan puolan kielessä lähinnä vastaava kirjain on ż, jossa tarkkeena on hatun sijasta yläpuolinen piste, kuten alun perin tšekissäkin.
Kirjain on omaksuttu myös muun muassa latviaan ja liettuaan, turkmeeniin sekä lakota-intiaanien kieleen. Suomalais-ugrilaisista kielistä ž kuuluu viron, karjalan ja vepsän sekä pohjoissaamen, inarinsaamen ja koltansaamen oikeinkirjoitukseen.
Tietokoneissa.
Windows-käyttöjärjestelmässä kirjaimet voi kirjoittaa myös Merkistö-apuohjelman (charmap.exe) avulla.
Rock’n’roll EP – Osa 1

Rock'n'roll EP - Osa 1 on Moog Konttisen perustaman Moog in Bändi -yhtyeen neljän kappaleen EP. Se ilmestyi vuonna 1995.
Levy sai jatko-osan 21 vuotta myöhemmin, kun Moog in Bändin jäähyväislevy "Rock'n'roll EP - Osa II" julkaistiin heinäkuussa 2016.
Forssan kaupunginvaltuusto

Forssan kaupunginvaltuusto on Forssan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua, ja se kokoontuu Forssan kaupungintalolla. Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii Lotta Saarenmaa, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Kaisa Lepola, toisena varapuheenjohtajana Sirkka-Liisa Anttila ja kolmantena varapuheenjohtajana Suvi Aaltonen.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 52,5 %. Suurin puolue oli SDP (31,8 %, 14 paikkaa). Muilta osin paikkoja kaupunginvaltuustoon saivat kokoomus (22,5 %, 10 paikkaa), keskusta (18,6 %, 8 paikkaa), vasemmistoliitto (10,7 %, 5 paikkaa), perussuomalaiset (8,2 %, 3 paikkaa), vihreät (5,1 %, 2 paikkaa) ja kristillisdemokraatit (3,0 %, 1 paikka).
Hämeenlinnan kaupunginvaltuusto

Hämeenlinnan kaupunginvaltuusto on hallintoelin, joka vastaa Hämeenlinnan kaupungin toiminnasta ja taloudesta. Hämeenlinnan suurin puolue oli pitkään SDP, kunnes vuonna 2008 kokoomus kiri niukasti uuden suurkunnan suurimmaksi puolueeksi. Sekä kokoomuksella että SDP:lla oli tuolloin 20 paikkaa valtuuston 59 paikasta, joka oli tilapäisesti suurempi kokonaispaikkaluku kuntaliitosten vuoksi. Tasatilanne jatkui myös kolmien seuraavien vaalien ajan. Vuoden 2017 vaaleista lähtien valtuutettuja on valittu 51, joka on kuntalain vaatima minimi. Tasatilanne päättyi vuoden 2025 vaaleissa, joissa SDP palasi ykköspaikalle.
Valtuusto kokoontuu noin kerran kuussa Raatihuoneen valtuustosalissa. Kokoukset ovat seurattavissa verkossa.
Riihimäen kaupunginvaltuusto

Riihimäen kaupunginvaltuusto on Riihimäen ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 43 valtuutettua, ja sen puheenjohtajana toimii Riku Bitter. Valtuuston ensimmäisenä varapuheenjohtajana toimii Aino-Kaisa Pekonen, toisena varapuheenjohtajana Silja Nurmi ja kolmantena varapuheenjohtajana Sari Jokinen. Valtuusto kokoontuu Uramon koululla.
Vuoden 2025 vaaleissa äänestysprosentti oli 50,6 %. Suurin puolue oli SDP (30,9 %, 14 paikkaa). Muilta osin paikkoja kaupunginvaltuustoon saivat kokoomus (25,1 %, 11 paikkaa), vasemmistoliitto (17,5 %, 7 paikkaa), kristillisdemokraatit (7,6 %, 3 paikkaa), perussuomalaiset (7,2 %, 3 paikkaa), vihreät (6,9 %, 3 paikkaa) ja keskusta (4,5 %, 2 paikkaa).
Artjärven kunnanvaltuusto

Artjärven kunnanvaltuusto oli Artjärven kunnan korkein päättävä elin. Artjärvi liittyi Orimattilan kaupunkiin 1. tammikuuta 2011.
Orimattilan seudun kansanterveystyön kuntayhtymän valtuusto lakkautettiin ja sen toiminta siirtyi Päijät-Hämeen sosiaali- ja terveysyhtymälle 2007. Artjärven kunnanvaltuusto nimitti edustajansa Päijät-Hämeen sosiaali- ja terveysyhtymän valtuustoon ja Päijät-Hämeen liiton edustajainkokoukseen.
Muuta.
Artjärven kunnanvaltuuston aikeisempi puheenjohtaja Raimo Kareinen teki kunta-aloitteen Artjärven kunnan liittämisestä Orimattilan kaupunkiin. Hankkeeseen liittyy Tero Mölsän kanssa allekirjoitettu luonnos. Aloitteesta virisi kansalaiskeskustelu.
Vuonna 2009 sosiaalidemokraattien, kristillisdemokraattien, kokoomuksen ja keskustan valtuustoryhmistä irtautuneet valtuutetut muodostivat teknisen vaaliliiton nimeltä Artjärvi-liike, myöhemmin Pro Artjärvi.. Liikettä johti Keskustan Päijät-Hämeen piirin entinen puheenjohtaja Ari Anttila.
Saksan vapaa nuoriso

Saksan vapaa nuoriso (, lyh. FDJ) on Saksan demokraattisessa tasavallassa 7. maaliskuuta 1946 perustettu laitavasemmistolainen nuorisojärjestö, joka toimi alun perin Itä-Saksan valtapuolueen SED:n nuorisojärjestönä. Nykyään FDJ toimii puolueista itsenäisenä järjestönä. Alun perin jäseneksi hyväksyttiin 14 vuotta täyttäneet. Saksan demokraattisessa tasavallassa FDJ:n jäsenyys oli teoriassa vapaaehtoinen, mutta ne, jotka kritisoivat FDJ:n toimintaa tai eivät liittyneet siihen, joutuivat vaikeuksiin.
FDJ:ssä oli 1980-luvun alussa 2,3 miljoonaa jäsentä. Sen lastenjärjestö oli Ernst Thälmann -pioneerijärjestö, johon kuului 1980-luvun alussa 1,6 miljoonaa koululaista. FDJ on ollut Demokraattisen nuorison maailmanliiton jäsen vuodesta 1948 lähtien. FDJ on ollut myös Kansainvälisen ylioppilasliiton jäsen vuodesta 1950 lähtien. FDJ on nykyään suhteellisen pieni ja poliittisesti merkityksetön järjestö, jolla oli vuonna 2003 enää vain n. 150 jäsentä.
Scott Grimes

Scott Richard Grimes (s. 9. heinäkuuta 1971 Lowell, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa sarjoissa "Viiden juttu", "Taistelutoverit" ja "Teho-osasto".
Grimes on pyrkinyt luomaan uraa myös laulajana. Hän on oli naimisissa Dawn Bailey-Grimesin kanssa vuodesta 1997 vuoteen 2007, ja parilla on kaksi lasta. Grimes oli naimisissa Megan Mooren kanssa 2011–2017. Tammikuussa 2019 Grimes kihlautui Adrianne Palickin kanssa. Pari meni naimisiin toukokuussa 2019. He erosivat 2020.
Edvard Åström

Edvard Åström (12. joulukuuta 1856 Tornio – 30. marraskuuta 1927 Naantali) oli turkulainen monen eri alan tehtailija ja teollinen vaikuttaja. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi 1919.
Edvard Åström perusti Turussa vuonna 1881 sekä "Aktiebolaget Åströms Tekniska Fabrik Osakeyhtiön", joka valmisti saippuaa ja muita teknokemiallisia tuotteita, että "Åström &amp; C:o A.B. Borst- och Penselfabrikin", joka valmisti harjoja ja siveltimiä. Yhtiöt fuusioitiin vuonna 1919, uusi yhtiö otti nimekseen "Aktibolaget Åströms Fabriker Osakeyhtiö". Harjatuotanto myytiin vuonna 1924 Harjateollisuus Oy:lle, mistä muodostui Yhtyneet Harja- ja Sivellintehtaat. Teknokemiallinen tuotanto myytiin seuraavana vuonna Lever Brothers Ltd:lle, nykyiselle Unilever Finland Oy:lle. Aktibolaget Åströms Fabriker Osakeyhtiö lakkautettiin vuonna 1931.
Åström oli mukana perustamassa Paraisten Kalkkivuori Oy:tä ja myös Suomen Vientiyhdistystä, josta tuli sittemmin Suomen Ulkomaankauppaliitto ja lopulta Finpro ry.
Edvard Åström sekä veljekset Karl Robert Åström ja Hemming Åström olivat serkuksia.
Belaja Gora

Belaja Gora () eli Ürüŋ Xaja () on kaupunkimainen taajama ja Abyin ulusin eli Abyin piirin hallinnollinen keskus Indigirkajoen varrella Sahan tasavallassa Venäjällä. 
Belaja Goran kylästä tuli piirin hallinnollinen keskus vuonna 1974; entinen keskus oli Družinan kylä.
Belaja Gorassa oli 2000-luvulle tultaessa ala- ja keskiasteen koulut, neljä lastentarhaa, kirjasto, kirjapaino ja televisioasema.
Rydbergin vakio

Rydbergin vakio on ruotsalaisen fyysikon Johannes Rydbergin (1854–1919) mukaan nimetty luonnonvakio, joka on ominainen yksielektronisille atomille tai ioneille. Sen arvo on&lt;br&gt;
formula_1,&lt;br&gt;
missä formula_2 on ytimen massa ja formula_3 on elektronin massa. Jos approksimoidaan formula_4, saadaan&lt;br&gt;
formula_5,&lt;br&gt;
jota yleensä tarkoitetaan, jos puhutaan Rydbergin vakiosta määrittelemättä tarkemmin, mihin aineeseen viitataan. Vetyatomille, jonka ydin on protoni, saadaan&lt;br&gt;
formula_6&lt;br&gt;
Bohrin atomimallin avulla voidaan johtaa vetyatomille sen spektriviivojen aallonpituuksien kaava
formula_7,
missä formula_8 on yllä mainittu Rydbergin vakio vetyatomille ja formula_9 spektriviivan aallonpituus, joka syntyy, kun elektroni siirtyy formula_10:neltä energiatilalta formula_11:lle.
Jevgeni Onegin

Jevgeni Onegin ( []) on Aleksandr Puškinin runoteos, joka julkaistiin vuosina 1823–1831 ja kokonaisuudessaan ensi kerran vuonna 1833. Se on yksi Venäjän kirjallisuuden klassikoita.
Kirjan tarina on romanttinen kolmiodraama, joka huipentuu kaksintaistelutragediaan. Siitä on tehty useita elokuvasovituksia, joista kuuluisin lienee Martha Fiennesin ohjaama "Onegin" (1999), pääosassa Ralph Fiennes. Aiheesta on myös tehty baletti.
Juoni.
Tarina kertoo nuoresta naisesta nimeltä Tatjana. Hän on rakastunut kaiken maailman nähneeseen, ylimieliseen mieheen nimeltä Onegin. Miehelle tytön rakkaus on kuitenkin yhdentekevää. Tatjana kirjoittaa miehelle kirjeen, jossa kertoo tunteistaan. Hän ei kuitenkaan saa vastarakkautta ja Onegin repii kirjeen jättäen sen lopulta Tatjanan käsiin. 
Onegin flirttailee juhlissa ystävänsä Lenskin morsiamen Olgan, Tatjanan sisaren kanssa, ja aiheuttaa Lenskissä mustasukkaisuuskohtauksen. Lenski haastaa ystävänsä kaksintaisteluun. Onegin yrittää irrottautua siitä, mutta Lenski ei luovuta ja niin hän kuolee kaksintaistelussa. 
Onegin pakenee ulkomaille. Kun hän palaa sieltä vuosia myöhemmin, Tatjana on jo rakastunut vanhempaan ruhtinaaseen ja mennyt tämän kanssa naimisiin. Vasta silloin Onegin ymmärtää tehneensä virheen. Hänkin kirjoittaa Tatjanalle kirjeen, jossa kertoo tunteistaan. Osat vaihtuvat. Nyt Tatjana repii kirjeen Oneginin käsiin ja käskee häntä häipymään. Tragedia päättyy Oneginin poistumiseen Tatjanan elämästä. Tatjana siis elää rakkaudessa ja Onegin valitsi kylmän elämän.
Eteläranta

Eteläranta () on katu Kaartinkaupungissa, Helsingin keskustassa, Eteläsataman länsipuolella. Noin 500 metriä pitkä katu alkaa Kauppatorilta ja päättyy Tähtitorninvuoren kupeeseen. Etelärannasta länteen haarautuvia katuja ovat Eteläesplanadi, Pohjoinen ja Eteläinen Makasiinikatu sekä Bernhardinkatu. Kaakkoon kohti Olympiaterminaalia haarautuu Laivasillankatu.
Etelärannan varrella ovat muun muassa Vanha kauppahalli sekä Hotelli Palace, jossa sijaitsevat Elinkeinoelämän keskusliiton toimitilat. Niihin viitataan usein kadunnimellä tai osoitteella (Eteläranta 10), etenkin työmarkkinakeskustelussa. Kadulla toimi pitkään myös ravintola G. W. Sundmans.
Nimi.
Etelärannan nimeksi vahvistettiin alun perin "Ostra Quain" vuonna 1820 ja "Wästra quain" vuonna 1836. Epävirallisina niminä tunnettiin "Vestra Kajen" ja Läntinen Kaji vuodesta 1866 alkaen. Nimeä Läntinen Rantakatu alettiin käyttää vuonna 1889, ja vuonna 1909 virallisiksi nimiksi vahvistettiin "Västra kajen" ja Läntinen rantakatu. Nykyiset nimet Eteläranta ja "Södra Kajen" vahvistettiin vuonna 1928.
Alkyyli

Alkyyli on radikaali hiilivety, joka muodostuu ainoastaan hiili- ja vetyatomeista. Alkyylimolekyylin yleinen kaava on CnH2n+1. Esimerkiksi "metyyli" CH3·, "etyyli" C2H5· ja "butyyli" C4H9·. Alkyylejä ei ole tavallisesti luonnossa vapaana vaan ne ovat osa isompaa orgaanista yhdistettä. 'Puuttuvan' vetyatomin vuoksi ne ovat hyvin reaktiivisia.
Vanhatalo (Hollola)

Vanhatalo on läntisin valtatie 12:n eteläpuolella olevista Ala-Okeroistentien länsipuolella ja kantatie 54:n itäpuolella olevista Salpakankaan asuinalueista. Sen lännempänä ei ole asutusalueita valtatien eteläpuolella.
Alueella on peruskoulun erityisluokkien käytössä olevilla rakennuksia, joihin kuuluu myös aikaisemmin Hollolan pääkirjastona käytetty rakennus Hedelmätarhantien länsipuolella. Koulujen eteläpuolella on hiekkapäällysteinen urheilukenttä.
Hollolan lukion käyttämä rakennus oli alun perin kansalaiskoulun käytössä. Hollolan lukion käyttämä edellinen rakennus oli Salpakankaan yhteiskoulun käytössä. Sen pohjoispuolella oleva rakennus taas Salpausselän kansakoulu, joka rakennettiin helpottamaan Hälvälän kansakoulun ahtautta, kun Salpakankaan kehittymisen vuoksi tuli lisää oppilaita. Nykyään kahden rakennuksen muodostamassa Salpakankaan koulussa on erityisluokkia.
Valtatie 12:lle näkyvä Vanhatalon alueen tunnus on motelli. Vanhatalon alueen ja Valtatie 12:n väliin on rakennettu maasta meluvalli.
Arno Allan Penzias

Arno Allan Penzias (26. huhtikuuta 1933 – 22. tammikuuta 2024) oli amerikansaksalainen fyysikko. Penziasille ja Robert Wilsonille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1978 kosmisen taustasäteilyn tutkimisesta.
Juutalaistaustainen Penzias syntyi Münchenissä ja muutti Yhdysvaltoihin kuusivuotiaana. Vuonna 1941 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden, ja vuonna 1962 hän sai filosofian tohtorin arvon Columbian yliopistosta. Bell Labsissa Penzias työskenteli Wilsonin kanssa uudenlaisella antennilla. He löysivät outoa kohinaa, jota ei aluksi pystytty selittämään – he luulivat sitä jopa pulujen ulosteen aiheuttamaksi häiriöksi. Poistettuaan kaiken mahdollisen, joka saattaisi aiheuttaa kohinaa, he tulivat siihen lopputulokseen, että kyseessä on kosmisen taustasäteilyn aiheuttama kohina, joka on peräisin alkuräjähdyksestä.
Kai Siegbahn

Kai Manne Börje Siegbahn (20. huhtikuuta 1918 – 20. heinäkuuta 2007) oli ruotsalainen fyysikko. Siegbahnille, Arthur Schawlowille ja Nicolaas Bloembergenille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1981 korkearesoluutioisen elektronispektroskopian kehittämisestä. Siegbahn työskenteli aktiivisesti Ångström-laboratoriossa, Uppsalan yliopistossa.
Elämäkerta.
Kai Siegbahn syntyi vuonna 1918 Lundissa, Ruotsissa. Hän oli Nobelin fysiikanpalkinnon voittaneen Karl Manne Siegbahnin sekä Karin Högbomin poika. Siegbahn kävi Uppsalan lukiota ja jatkoi opiskelua Uppsalan yliopistossa sekä Tukholman yliopistossa. Siegbahn väitteli Tukholman yliopistossa filosofian tohtoriksi vuonna 1944.
Siegbahn sai fysiikan professuurin Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1951 ja kolme vuotta myöhemmin siirtyi Uppsalan yliopistoon, jossa hän toimi professorina vuonna 1984 tapahtuneeseen eläköitymiseensä asti. 
Siegbahn solmi avioliiton Anna Brita Rhedinin kanssa 23. toukokuuta vuonna 1944. Suhteeseen syntyi kolme poikaa: Per (1945), Hans (1947) ja Nils (1953).
Tieteellinen ura.
Nobel-palkitussa työssään Siegbahn luo pohjan niin sanotulle XPS-tekniikalle (käytetään myös lyhennystä ESCA) sekä kehitti tarvittavia hienostuneita instrumentteja käyttötarkoitusta varten. XPS perustuu pohjimmiltaan valosähköiseen ilmiöön, jossa elektroneja emitoituu, kun metalleihin kohdistetaan tarpeeksi suuri taajuista sähkömagneettista säteilyä. Siegbahnin saavutus oli se, että hän kehitti menetelmän, jonka avulla pystytään mittaamaan emitoituneiden elektronien energia, joka on kullekin alkuaineelle ominainen. XPS mahdollistaa vetyä ja heliumia lukuun ottamatta aineiden pintakerrosten alkuainejakauman analysoinnin 0,1 atomiprosentin pitoisuuksiin saakka. XPS ei vaurioita tutkittavaa näytettä ja se soveltuu johteiden, puolijohteiden sekä eristemateriaalien tutkimukseen. XPS:n avulla voidaan erottaa pinnan kemiallisen koostumuksen lisäksi myös pinnalla olevat yhdistemuodot, kuten esimerkiksi fluorin ioniset ja kovalenttiset sidokset.
Mohamed Medjoudj

Mohamed Medjoudj (s. 8. heinäkuuta 1977 Constantine, Algeria) on algerialainen jalkapalloilija. 185 senttimetriä pitkä Medjoudj pelaa keskikentän keskellä peliä rakentavassa roolissa. Hän edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa CS Constantinea.
Ura.
Medjoudj tuli kauden 2007 alussa Helsingin Jalkapalloklubiin algerialaisesta pääsarjaseurasta USM Blida:sta, jossa Medjoudj riitaantui valmentajan kanssa ja purki sopimuksensa joulukuussa 2006. Tätä ennen hän pelasi kolme kautta CS Constantinen kapteenina. Hän oli ollut jo ennen HJK:ta lähellä siirtoa Eurooppaan ranskalaiseen AC Ajaccioon. Myös espanjalainen Sporting Gijón oli kiinnostunut hänestä. 
Medjoudj solmi kauden 2007 kattavan sopimus HJK:n kanssa, joka kuitenkin purettiin kesäkuun lopussa, kun hän ei onnistunut murtautumaan joukkueen avauskokoonpanoon.
Maajoukkueura.
Medjoudj on pelannut Algerian jalkapallomaajoukkueessa kerran 0–0 päättyneessä ottelussa Belgiaa vastaan 14. toukokuuta 2002. Valmentajan vaihtuminen vei "Nasselta" jo luvatun pelintekijän paikan Afrikan mestaruusturnaukseen.
Paul Maxfield

Paul Maxfield on englantilainen pokeriammattilainen. Maxfield siirtyi ammattilaiseksi tultuaan toiseksi Tuan Len voittamassa WPT Five-Star World Poker Classicin pääturnauksessa huhtikuussa 2005. WPT:n mestaruuskilpailuna käydyssä tapahtumassa oli 25 000 dollarin osallistumismaksu ja pelimuotona no limit texas hold'em. Maxfield ansaitsi 1 698 390 dollaria ja jätti 25 vuotta jatkuneen työuransa lääketeollisuudessa.
Maxfield voitti Euro Finals of Pokerin € 5,000 European Holdem Championships -turnauksen Pariisissa helmikuussa 2004. Lopun kaksinpelissä kukistui Dave Colclough ja Maxfield ansaitsi 83 600 euroa. World Series of Pokerissa (WSOP) Maxfield on saavuttanut neljä rahasijaa. Vuoden 2004 $ 2,500 Limit Hold'em -turnauksessa hän oli neljäs.
Syyskuussa 2007 Maxfieldin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,0 miljoonaa dollaria. Hän asuu Stoke-on-Trentissa.
Kadonnut levy

Kadonnut levy on Moogetmoogsin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 1992. Levyn vanhimmat kappaleet on äänitetty jo vuonna 1988.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 24, ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa. Kappale ”Kolmen minuutin muna” nousi singlelistan ykköseksi.
Mikko Laaksonen

Mikko Olavi Laaksonen (27. elokuuta 1927 Helsinki – 11. tammikuuta 2006 Fuengirola, Espanja) oli suomalainen poliitikko, ammattiyhdistysjohtaja, ministeri ja verohallituksen pääjohtaja. Puoluekannaltaan Laaksonen oli sosialidemokraatti. Laaksosen vanhemmat olivat veturinkuljettaja Mikko Laaksonen ja Henriika Hintikka. 
Jatkosodan loppuaikoihin 1944 Laaksonen oli Lapissa työpalvelussa ja liittyi 16-vuotiaana suomalaiseen SS-komppaniaan, joka oli vetäytymässä Suomesta Norjaan. Toisen maailmansodan päätyttyä Laaksonen palasi Suomeen ja sai syytteen maanpetoksesta. Koska Laaksonen oli alaikäinen, syyte kaatui ja Laaksonen saattoi palata kouluun. Myöhemmin hän kirjoitti muistelmat "Punanatsi". Laaksonen haki Veljesapu-SS-veteraanijärjestön jäsenyyttä, mutta häntä ei hyväksytty. Veljesapu otti SS-komppanian jäseniä järjestöön epäjohdonmukaisesti, koska se oli tarkoitettu pääasiassa SS-pataljoonan veteraaneille.
Laaksonen pääsi ylioppilaaksi 1947, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1952 ja sai varatuomarin arvon 1955. Opiskeluvuosinaan Laaksonen työskenteli samalla Helsingissä palomiehenä 1947–1952. 
Suoritettuaan oikeustutkinnon hän toimi Pielaveden, Keiteleen ja Maaningan kuntien veropiirin verojohtajana 1953–1955 ja SAK:n lainopillisena sihteerinä sekä Valtionvirkailijain yhteisjärjestön sihteerinä 1955–1961. 1960-luvulla Laaksonen oli Virkamiesten ja työntekijäin yhteisjärjestön pääsihteerinä 1961–1971 ja uuden SAK:n 3. puheenjohtajana 1969–1971. Hän oli myös Espoon kunnallispormestari ja järjestysoikeuden vt. puheenjohtaja 1963–1965.
Mikko Laaksonen oli SDP:n kansanedustajana Helsingin kaupungin vaalipiiristä vuosina 1966–1971. Hän oli oikeusministerinä ja II sisäasiainministerinä Ahti Karjalaisen II hallituksessa 1971. Laaksonen jätti eduskunnan 1971 siirtyessään verohallituksen pääjohtajaksi. Laaksonen menetti virkansa niin sanotun Salora-jutun yhteydessä 1978, ja hänet tuomittiin joulukuussa 1979 Helsingin hovioikeudessa 18 000 markan sakkoihin sekä vahingonkorvauksiin lahjoman vastaanotosta. Laaksonen oli ollut Saloran tarjoamilla kalastus- ja ulkomaanmatkoilla samaan aikaan kun yhtiön asiat olivat jo viranomaisten tutkittavina. Vuonna 1997 Laaksonen ampui korkeimman oikeuden edustalla protestiksi haulikolla ilmaan kaksi kertaa, koska koki joutuneensa aikoinaan Salora-tapauksen johdosta väärin kohdelluksi. Poliisi pidätti hänet ja asiaa tutkittiin ampuma-aserikoksena.
Viimeksi Laaksonen oli Suomen Työväen Säästöpankin erityistehtävissä 1978–1979 ja vuodesta 1979 lähtien Luottorengas Oy:n toimitusjohtajana. Viimeiset parikymmentä vuotta elämästään Laaksonen asui Espanjassa. Eläkevuosinaan Laaksonen julkaisi useita muistelmateoksia. Kirjassaan "Punanatsi" hän kuvasi sitä, kuinka oli liittynyt 17-vuotiaana Saksan sotajoukkoihin ja palvellut niissä 1944–1945 Suomen Lapissa ja Norjassa.
1 − 2 + 3 − 4 + · · ·

1 − 2 + 3 − 4 + · · · on hajaantuva sarja. 
Sarja on tunnettu lähinnä Leonhard Eulerin 1700-luvulla esittämästä paradoksaaliselta näyttävästä yhtälöstä: 
formula_1
Yhtälö on paradoksaalinen, sillä intuition mukaan sarja hajaantuu väistämättä: sen osasummat ovat jatkuvasti itseisarvoltaan suurenevia vuoroin positiivisia, vuoroin negatiivisia kokonaislukuja, joten sarja ei voi supeta mitään raja-arvoa kohti.
Tapio Bergholm

Tapio Hannu Antero Bergholm (s. 14. kesäkuuta 1958 Helsinki) on suomalainen historiantutkija ja poliitikko. Hän on tutkinut erityisesti kuljetusalaa, työmarkkinoita ja ammattiyhdistysliikettä. Bergholm on työskennellyt SAK:ssa historiantutkijana 2000–2008 ja erikoistutkijana vuodesta 2009.
Elämä.
Bergholm valmistui filosofian kandidaatiksi 1985 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1997 Suomen ja Skandinavian historiasta Helsingin yliopistosta. Vuonna 2015 hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi sosiologiasta Itä-Suomen yliopistossa. Hän on ollut Suomen ja Skandinavian historian dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 1998 ja Suomen historian dosentti Itä-Suomen yliopistossa vuodesta 1999.
Bergholm on Järvenpään kaupunginvaltuuston jäsen SDP:n edustajana vuodesta 1996. Hän oli kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja 2004–2008 ja puheenjohtaja 2009–2012. Suomen liittyessä vuonna 1994 Euroopan unionin jäseneksi oli Bergholm eräs näkyvimmistä sosialidemokraattisista EU-kriitikoista ja kannatti jäsenyyden hylkäämistä asiasta järjestetyssä kansanäänestyksessä.
Vuosina 1984–2000 Bergholm työskenteli historiantutkijana ja koulutussihteerinä Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT:ssa. Hän oli ehdolla AKT:n puheenjohtajaksi vuonna 2012. Työväen Sivistysliiton hallintojohtaja Marko Piirainen (sd) voitti liiton valtuuston äänestyksessä Bergholmin äänin 31–3.
Bergholm on kirjoittanut presidentti Mauno Koiviston elämäkertasarjaa, jonka ensimmäinen osa "Kiihkeä Koivisto" ilmestyi vuonna 2020. Toinen osa "Kova Koivisto" ilmestyy syksyllä 2023.
Berghomille myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2021.
Fat Pipe

Fat Pipe on suomalaisen salibandymailoja valmistavan Power Stick Oy:n aputoiminimi, joka perustettiin vuonna 1996 Exelille myydyn ProStickin tilalle. Fat Pipen ensimmäinen täysin oma mallisto ilmestyi vuonna 1996.
Surveyor 6

Surveyor 6 oli kuudes NASAn Surveyor-kuulaskeutujista. Se laukaistiin 7. marraskuuta 1967 ja laskeutui 10. marraskuuta 1967 Sinus Mediin. Luotain oli osa NASAn Apollo-ohjelmaan valmistautumista.
Surveyor 6:n rakettimoottorit käynnistettiin 17. marraskuuta 2,5 sekunniksi, jolloin syntynyt 700 Newtonin voima nosti aluksen noin neljän metrin korkeuteen. Alus siirtyi tämän "hypyn" aikana noin 2,5 metriä länteen ja laskeutui uudelleen pehmeästi ja toimintakuntoisena. Tällä kokeella testattiin Kuusta tapahtuvaa avaruusaluksen nousua Apollo-lentoja varten.
Surveyor 6 sammutettiin 24. marraskuuta kahden viikon pituisen Kuun yön ajaksi. Vaikka alukseen saatiinkin taas yhteys 14. joulukuuta, mitään käyttökelpoista dataa ei saatu enää talteen. Laskeutuja ehti ottaa toimintansa aikana noin 30 000 kuvaa Kuusta. Osa kuvista oli laskeutujan ensimmäisen laskun jäljistä mistä tiedemiehet pystyivät päättelemään Kuun pinnan mekaanisia ominaisuuksia.
Laskeutujalla oli kameralaitteiston lisäksi mukaana alfa-sironta-analysaattori jolla analysoitiin Kuun pintamateriaalin kemiallista koostumusta.
Surveyor 7

Surveyor 7 oli seitsemäs ja viimeinen NASAn Surveyor-kuulaskeutujista. Se laukaistiin 7. tammikuuta 1968 ja laskeutui 10. tammikuuta 1968 Tycho-kraatteriin. Luotain oli osa NASAn Apollo-ohjelmaan valmistautumista. Joidenkin lähteiden mukaan peruutetun Apollo 20-lennon olisi ollut tarkoitus laskeutua Surveyor 7:n lähistölle.
Yksi Surveyor 7:n tekemistä havainnoista oli Kuun horisontin yllä pimeän aikaan havaittu kevyt hohde, jonka arvellaan olleen lähtöisin pinnan yllä leijuneista, sähköisesti varautuneista kuupölyhiukkasista heijastuneesta valosta.
Luotaimen paristot kärsivät vahinkoja ensimmäisen Kuun yön aikana, mikä johti yhteydenottojen harventumiseen. Viimeinen yhteys luotaimeen saatiin 20. helmikuuta 1968.
Jäätee

Jäätee on tavallisesti lasista juotavaa kylmää teetä. Sitä saatetaan maustaa mintulla, sitruunalla tai limetillä sekä makeuttaa sokerilla. Tavallisesti jäätee valmistetaan ceylonin teestä mutta sitä voidaan valmistaa kaikista teelaaduista. Nykyisin jääteetä valmistavat lukuisat valmistajat sitä saa kaupoista valmiina jäätee -jauheena ja myös valmiiksi pullotettuna.
Valmistusaineet.
Jääteetä voidaan valmistaa kaikista teelaaduista kuten: musta tee, vihreä tee, valkoinen tee, oolong ja maustettu tee. Jopa rooibos käy sen valmistamiseen. Jääteetä voidaan valmistaa eri tavoilla haudutettuna, kylmässä vedessä huoneen lämmössä tai jääkaapissa, tai hauduttaa sitä kuumassa vedessä. Kylmään veteen haudutettaessa veteen liukenee vähemmän kitkeriä aineita kuten katekiinia ja kofeiinia ja se maistuu sen vuoksi pehmeämmältä kun kuumassa vedessä haudutettu.
Valmistamisen jälkeen sitä voidaan maustaa hedelmillä, marjoilla ja yrteillä, esimerkiksi mintulla, sitruunalla tai limetillä. Se voidaan myös makeuttaa. Kylmään veteen haudutettu makeutetaan yleensä valmiilla sokeriliuoksella joka on tehty erikseen sokeria ja vettä keittämällä jonka jälkeen se on jäähdytetty, koska sokeri liukenee huonosti kylmään veteen. Kotona valmistettu jäätee säilyy jääkaapissa juotavana 2–3 päivään.
Historia.
Jäätee keksittiin Yhdysvalloissa ja se on siellä suosittua maan eteläisissä osissa. Sitä pystyttiin tekemään 1800-luvun puolivälin jälkeen kun jäälohkarekaapit tulivat käyttöön, mutta sitä ennenkin jo juotu teetä kylmänä ilman että sitä olisi erityisesti jäähdytetty. Ensimmäisen kerran jääteeresepti oli keittokirjassa "Housekeeping in old Virginia" vuonna 1879. Jäätee alkoi kuitenkin yleistyä 1900-luvun alkupuolella, kun jääkaapit alkoivat yleistyä. Tuolloin alkoi jääteereseptejä ilmestyä myös keittokirjoihin. 
Jäätee nousi siellä suosioon 1900-luvun alussa, lähinnä vuoden 1904 Saint Louisin maailmannäyttelyn jälkeen. Kieltolain aikana yhdysvaltalaiset joutuivat etsimään alkoholijuomien tilalle alkoholittomia seurustelujuomia. Kieltolain myötä lisääntyivät myös jäätee- reseptit keittokirjoissa.
Yhdysvalloissa jäätee valmistettiin yleensä vihreästä teestä vuoteen 1941 asti, jolloin Yhdysvallat liittyi toiseen maailmansotaan ja yhteydet tärkeimpiin vihreän teen tuontimaihin katkesivat. Vihreän teen sijaan alettiin käyttää Intiasta tuotua mustaa teetä. Sodan loputtua oli vihreän teen käyttö miltei loppunut ja sitä käytettiin enää prosentin verran.
Lipton toi Yhdysvaltain markkinoille jääteejauheen vuonna 1964, ja vuonna 1978 sitä alettiin myydä Euroopassa. Pullotettua jääteetä Lipton alkoi myydä vuonna 1991. Nykyisin pullotetun jääteen valmistajia on useita.
Y-e-ah!

Y-e-ah! on Pekka Myllykoski ja Jytäjemmarit -yhtyeen vuonna 2006 julkaistu toinen albumi. Levy sisältää 12 yhtyeen omaa kantri-kappaletta, joista osa on Antero Gustafssonin ja osa Marko Ahon säveltämiä ja/tai sanoittamia. Myös yhtyeen rumpali Kalle Vanhapelto on osallistunut säveltämiseen.
Y-e-ah! on musiikillisesti yhtyeen monipuolisin albumi. Se sisältää niin tangoa, humppaa, reggaeta ja haitarijatsia, kuin myös "Jemmareille" ominaisinta kantrirockiakin. Levyllä vieraili monia suomalaisia huippumuusikoita, kuten esimerkiksi Pepe Ahlqvist ja Olli Haavisto.
Eino Raunio

Eino Albin Raunio (18. tammikuuta 1909 Sääksmäki – 18. maaliskuuta 1979 Forssa) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ministeri.
Raunion vanhemmat olivat suutari Kaarlo Raunio ja Johanna Elviira Haapala. Hän kävi kansakoulun ja 1932 Työväen akatemian. Raunio teki maa- ja rakennustöitä sekä toimi suutarin ammatissa Sääksmäellä ja Hattulassa vuoteen 1934 saakka. Vuosina 1934–1935 Raunio oli sosialidemokraattisen nuorisoliiton järjestäjä ja Etelä-Hämeen sosialidemokraattisen piirin luennoitsija. Raunio työskenteli "Hämeen Kansa" -lehden Forssan toimiston hoitajana 1936–1939.
Raunio oli SDP:n pitkäaikaisena kansanedustajana 1939–1970. Hän toimi valtiovarainministerinä Rafael Paasion I hallituksessa 1968 ja sitä seuranneessa Mauno Koiviston I hallituksessa 1968–1970.
Raunio toimi presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940, 1943, 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän toimi kunnanvaltuuston puheenjohtajana Hattulassa sekä kauppalan- ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana Forssassa.
Raunio sai kaupunkineuvoksen arvonimen 1970. Häntä on Forssassa kunnioitettu nimeämällä Forssan työväentalon edustan aukio hänen mukaansa.
Broman Group

Broman Group Oy on suomalainen autojen varaosa- ja tarvikekaupan yritys. Pääkonttori sijaitsee Joensuussa. Konsernilla on yli 70 toimipistettä, toimintaa kaikkiaan yli 30:llä paikkakunnalla ja henkilöstöä lähes 1 700 (kokoaikaiseksi muutettuna).
Konsernissa toimii viisi itsenäistä tytäryhtiötä: Motonet Oy, VaraosaMaailma Oy, Finntest Oy, Broman Logistics Oy sekä Broman Yhtiöt Oy.
Motonet-ketjussa oli maaliskuussa 2021 tavarataloja 37, AD VaraosaMaailma -ketjussa oli maaliskuussa 2021 itsenäisiä liikkeitä 5. Aiemmat itsenäiset VaraosaMaailman liikkeet ovat muuttaneet pääosin saman katon alle Motonet-tavaratalojen yhteyteen.
Konsernin ensimmäinen logistiikkakeskus valmistui Hyvinkäälle vuonna 2011 ja sittemmin sitä on laajennettu useaan kertaan. Lisäksi voimakkaan kasvun tukemiseksi Broman Group osti kesällä 2018 Keskolta Anttilan entisen logistiikkakeskuksen Keravalta.
Finntest on korjaamolaitteiden maahantuontiyritys. Broman Yhtiöt vastaa konsernin kiinteistöjen hallinnasta.
Maaliskuussa 2007 Broman Group osti Motonet-varaosaketjun koko osakekannan.
Broman Group sai vuonna 2000 valtakunnallisen Yrittäjäpalkinnon. Vuonna 2013 ranskalainen Société Générale -pankki palkitsi Bromanin vuoden parhaana perheyrityksenä Campden European Family Business Awards 2013 -tilaisuudessa Pariisissa.
Yhtiön perustaja on kauppaneuvos Väinö H. Broman. Yhtiön hallituksen puheenjohtaja on Eero Broman, hallituksen varapuheenjohtaja kauppaneuvos Harri Broman ja toimitusjohtaja Toni Stigzelius.
Historia.
Pielisen auto Oy:n ensimmäinen liike avautui 14.5.1965. Nykyisen nimensä yritys sai vuonna 2002. Liike sijaitsi Joensuun Suvantokadulla. Broman Group pitää tätä päivää syntymäpäivänään. Alkuun yritys myi Datsun- ja Dodge-merkkisiä autoja ja varaosia. Vuonna 1995 yritys alkoi tuoda maahan autojen varaosia ja tarvikkeita aputoiminimella Broman Group ja samalla siitä tuli yrityksen markkinointinimi.
Yhtiön alkuperäinen toimiala oli autojen vähittäismyynti. Kuitenkin varaosa- ja tarvikemyynnin kasvaessa tästä toimialasta luovuttiin. Yhtiö laajeni vuonna 1977 ensimmäistä kertaa Pohjois-Karjalan ulkopuolelle, jolloin se avasi liikkeen Kajaaniin. Tekniseen kauppaan yhtiö laajensi 1980-luvulla yritysostojen kautta.
Motonet

Motonet on suomalainen autovaraosien ja -tarvikkeiden, työkalujen sekä kodin ja vapaa-ajantuotteiden erikoisliikeketju. Motonet on 100-prosenttisesti suomalaisen Broman Group -konsernin tytäryhtiö. Konsernissa toimii viisi tytäryhtiötä: Motonet Oy, Varaosamaailma Oy, Finntest Oy, Broman Logistics Oy ja Broman Yhtiöt Oy. Vuonna 2018 Motonetissa työskenteli yli 1 200 työntekijää. Motonet-myymäläverkosto kattaa yli 40 tavarataloa. Lisäksi Motonet toimii motonet.fi-verkkokaupan kautta. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Turun myymälän yhteydessä.
Tavaratalot.
Huhtikuussa 2024 Motonet-tavarataloja oli 41 ympäri Suomea. Lisäksi ensimmäinen Suomen ulkopuolelle avattu Motonet Viron Tallinnassa aloitti toimintansa toukokuussa 2016. Tavarataloketju on avannut uusia ja uudistanut vanhoja myymälöitään kovalla tahdilla. Ensimmäinen pienemmille paikkakunnille suunnitellun konseptin mukainen Motonet-myymälä aukesi toukokuussa 2019 Loimaalla. Keväällä 2021 avattiin uudet myymälät Iisalmeen , Imatralle, Oulun Ritaharjuun. sekä Varkauteen. Vuosi 2024 toi tullessaan uuden myymälän Kirkkonummelle ja seuraavan uusi tavaratalo aukeaa Tampereen Linnainmaalle vuonna 2025. 
Syksyllä 2021 Motonet kertoi laajentavansa Ruotsiin. Verkkokauppa ja ensimmäinen myymälä avattiin vuoden 2023 syksyllä Sundsvalliin. Toinen myymälä aukesi 2024 keväällä Örebrossa. Tällä hetkellä Motonetilla on suunnitteilla jo viiden myymälän ketju Ruotsin puolelle. 
Historia.
Motonetin perusti Lauri Juntunen (1950–2019) Turussa vuonna 1989 ja toiminta alkoi 1990. Maaliskuussa 2007 Broman Group osti Motonet-varaosaketjun koko osakekannan. Broman Group oli alun perin autojen varaosien ja autotarvikkeiden myyjä. Se perustettiin vuonna 1965 nimellä Pielisensuun Auto. Nykyisen nimensä yritys sai vuonna 2002. Broman Group -konsernin pääkonttori sijaitsee Joensuussa. Motonetin logistiikkakeskus Broman Logistics sijaitsee Hyvinkäällä. Voimakkaan kasvun tukemiseksi Broman Group osti kesällä 2018 Keskolta Anttilan entisen logistiikkakeskuksen Keravalta.
Heinäkuussa 2017 Motonet osti konkurssiin menneeltä Erätukulta sen tärkeimpiä tuotemerkkejä. Samoihin aikoihin liikevaihtoaan 17,6 prosenttia edellisvuodesta kasvattaneen Motonetin kerrottiin olevan Puuilon ohella yksi Anttilan katoamisesta hyötyneistä halpahalliketjuista samaan aikaan, kun Tokmanni oli vaikeuksissa ja Hong Kong (nyk. Rusta) yrityssaneerauksessa. Tuolloin Broman Groupin toimitusjohtaja Harri Broman arveli Motonetin kasvattavan liikevaihtoaan jatkossakin 10–15 prosentilla vuodessa.
Toivo Suursoo

Toivo Suursoo (s. 13. marraskuuta 1975 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän on ainoa NHL:ään varattu virolainen. NHL-seura Detroit Red Wings varasi Suursoon 11. varauskierroksella vuonna 1994, mutta NHL:ssä hän ei koskaan pelannut.
Pelaajaura.
Suursoo siirtyi kotimaastaan pelaamaan Venäjälle Krylja Sovetovin joukkueeseen syksyllä 1993. Kolmen kauden jälkeen hän siirtyi Suomeen, jossa hän edusti Turun Palloseuraa kaksi kautta vuosina 1996–1998. Keväällä 1997 tuli SM-hopeaa. Tämän jälkeen peliura jatkui Ruotsin Elitserienissä ja AHL:ssä. Sittemmin hän on pelasi Venäjän, Tanskan, Valko-Venäjän, Latvian, Ruotsin, Ison-Britannian, Ranskan ja Norjan sarjoissa. Tanskan mestaruuden hän voitti Herning Blue Foxissa vuosina 2005 ja 2008 ja Latvian mestaruuden HK Riga 2000:n riveissä vuonna 2006. Pelaajauransa viimeisellä kaudella 2011–2012 Suursoo toimi Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Kongsvinger Knightsin pelaajana ja päävalmentajana.
Viron maajoukkueessa Suursoo pelasi vuosien 2003, 2007 ja 2011 MM-kisojen D1-sarjassa.
Valmentajaura.
Kaudella 2011-2012 Suursoo toimi norjalaisen Kongsvingerin pelaaja-valmentajana. Seuraavan kauden aluksi hän siirtyi päätoimiseksi valmentajaksi ja paketoi pelaajauransa. Kevään 2013 jälkeen Suursoo piti yhden välivuoden ja siirtyi sitten norjalaisen Manglerud Starin A-nuorten joukkueen päävalmentajaksi yhden kauden pestillä. Kaudella 2015–2016 Suursoo valmensi eestiläistä HC Panternin edustusjoukkuetta. Seuraavalla kaudella Suursoon valmennuksessa olivat HC Panternin B- ja C-juniorien joukkueet. B-juniorit pelasivat Viron juniorisarjassa ja C-juniorit Suomessa C-juniorien Aluedivisioonaa. Kaudelle 2017–2018 Suursoo siirtyi valmentamaan HC Vipersin edustusjoukkuetta Viron pääsarjassa ja sen ohella seuran 17-vuotiaiden joukkuetta Suomen B2-junioreiden Mestiksessä. Seuravalmennuksen ohessa Suursoo toimi apuvalmentajana Viron miesten joukkueelle Baltic Cupissa, nuorten alle 18-vuotiaiden maajoukkueelle sekä alle 20-vuotiaiden maajoukkueille ikäluokkien MM-turnauksissa. Kauden 2018–2019 Suursoo valmensi Venäjän MHL-liigassa Chaika Nizhny Novgorodin joukkuetta. Hänet kutsuttiin valmentajaksi marraskuun 2018 puolivälissä korvaamaan erotettu Vjacheslav Ryanov.
Taikinajuuri

Taikinajuuri on leivonnassa käytetty hapateketju, jonka käyttö on osa vanhinta kohotetun leivän valmistustapaa kaikkialla maailmassa. Taikinajuuressa elää villihiivoja ja bakteereita. Taikinajuuren idea on siirtää bakteerit ja villihiivat seuraavaan taikinaan, ja näin ollen leivissä on samanlainen koostumus ja kohoamisominaisuudet. Juuren hapatusprosessissa molemmat lisääntyvät, hapatusaika sekä -lämpötila säätelevät kummat lisääntyvät enemmän.
Valmistus.
Suomalainen ruisleipä.
Ellei valmista, sukuketjusta saatua taikinajuurta ole saatavilla, voi sellaisen valmistaa esimerkiksi seuraavasti:
Sekoita vesi ja jauhot löysäksi velliksi. Säilytä seosta välillä sekoitellen keittiön lämmössä kolme vuorokautta. Viimeistään silloin vellin pitäisi kuplia.
Näin valmistettua taikinajuurta käytetään raskin valmistukseen samalla tavalla, kuin valmiista ruisleipätaikinasta talteen otettua taikinajuurta.
Käyttö.
Suomalainen ruisleipä.
Juurta, vettä, suolaa ja ruisjauhoja sekoitetaan keskenään ja jätetään fermentoitumaan, syntyy raski. Raskiin lisätään jälleen ruisjauhoa, ja annetaan sen hapantua, tästä syntyy taikina. Taikina leivotaan leiviksi, joiden annetaan kohota ennen paistamista. Perinteisesti juurella leivottavaan leipään ei lisätä tavallista leivinhiivaa, koska taikinajuuren hiivat kohottavat taikinan. Juurella leipominen on hitaampaa ja vaativampaa kuin leivinhiivaa käyttäen. Leivän laatuun ja makuun vaikuttaa erityisesti taikinajuuren etikka- ja maitohapon suhde. Maitohappo tuo miedon happamuuden leipään, etikkahappo taas pistävämmän maun.
Säilytys.
Suomalainen ruisleipä.
Taikinajuuri voidaan ottaa talteen leikkaamalla valmiista taikinasta palanen, pakkaamalla se hyvin muoviin ja laittamalla pakkaseen. Ennen vanhaan juurta ei tarvinnut pakastaa, sillä leipää leivottiin useammin. Uutta taikinaa tehtäessä sekoitetaan pakastettu palanen joukkoon ja valmiista taikinasta leikataan taas palanen talteen. Juuri voidaan myös kuivattaa jättämällä taikina-astia pesemättä ja antamalla taikinan jäänteiden kuivua astian reunoille. Kuivunut juuri voidaan ottaa käyttöön yksinkertaisesti tekemällä uusi taikina samassa astiassa.
Puuastiassa kuivatettuna ruisleivän juuri säilyy kuukausia tai jopa vuosia.Puuastia on hyvä valmistaa männystä, koska mänty on antimikrobinen puumateriaali ja estää siten haitallisten mikrobien kasvua sekä hyönteisten pääsyä astiaan, ja se voidaan helposti ottaa käyttöön lisäämällä astiaan vettä, suolaa ja jauhoja. Suomessa juurta on käytetty perinteisesti ruisleivässä, mutta kaikkialla maailmassa hapatetaan sekä tummaa että vaaleaa leipää. Tunnettu juurella leivottu leipä on ranskalainen pain Poilâne.
Taikinajuuren aloitus on mahdollista kasvattamalla luonnossa esiintyviä hapattavia mikrobeja ruistaikinassa.
Valheenpaljastin

Valheenpaljastin on laite, joka mittaa ja tallentaa ihmisen fysiologisia reaktioita, kun hänelle esitetään kysymyksiä, jotka liittyvät esimerkiksi rikokseen. 
__notoc__
Anturipaljastin.
Perinteinen testilaite polygrafi kytketään ihmisen kehoon, ja se mittaa ihmisen fysiologisista toimintaa, yleensä sydämen sykettä, verenpainetta ja ihon sähkönjohtavuutta, kun häneltä kysytään kysymyksiä. Näiden mittausten perusteella laitteen käyttäjä yrittää tulkita henkilön hermostuneisuutta ja sitä kautta hänen antamien vastaustensa todenmukaisuutta. Tulosten luotettavuutta häiritsee muun muassa muista syistä kuin valehtelusta johtuva hermostuneisuus ja henkilön kyky säädellä mitattavia elintoimintoja.
Suomessa tätä käytetään muistijälkien testaamiseen, ei varsinaisen valehtelun paljastamiseen. Sillä tutkitaan tutkittavan reaktioita erilaisiin vaihtoehtoihin, jotka liittyvät tapahtumaan. Testillä voidaan paitsi etsiä syyllistä, myös sulkea pois syyttömiä. Testiin osallistuminen on vapaaehtoista, ja tuomioistuin voi halutessaan käyttää tuloksia aihetodisteina. Testi ei toimi psykopaateilla, jotka eivät yleensä reagoi kysymyksiin mitenkään.
Kamerapaljastin.
Uudempaa tekniikkaa edustaa järjestelmä, jossa on kaksi kameraa, joista toinen seuraa ilmeitä, toinen kasvojen ihonalaista lämpötilaa, jopa yksittäisiä verisuonia. Ilmeistä jäävät yleensä huomaamatta mikroilmeet, joita taitavakaan ihminen ei pysty hallitsemaan, mutta tällä tekniikalla niitäkin voi tutkia. Valehtelun paljastamisen tarkkuus tälläkin menetelmä on kuitenkin vain 70 prosenttia.
Laitteella voidaan esimerkiksi lentoasemalla seuloa epäilyttäviä henkilöitä, ja Britanniassa on testattavana tällainen laite yhdellä lentoasemalla, jonka nimeä ei paljasteta.
Luotettavuus.
Valheenpaljastimen epäluotettavuuden vuoksi sen antamia tuloksia ei yleensä käytetä oikeudenkäynneissä. Erilaisissa viranomaisten tekemissä turvallisuustarkastuksissa (erityisesti tiedustelualalla) sen käyttö on kuitenkin yleistä. Monet kuuluisat vakoojat, muun muassa Aldrich Ames, Karl Koecher, Ana Belen Montes, ja Leandro Aragoncillo läpäisivät heille tehdyt valheenpaljastustestit.
Drive (televisiosarja)

Drive on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka loivat Tim Minear ja Ben Queen. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa Fox-kanavalla ja Kanadassa CTV:llä. Keväällä 2007 esitetty sarja jäi vain kuuden jakson pituiseksi.
Sarja on toiminnantäyteinen draamasarja, joka seuraa erilaisten ihmisten kisailua salaisessa ja laittomassa autokisassa Yhdysvaltojen halki. Panoksena on heidän elämänsä tai jonkun elämä heidän lähipiiristään. Jotkut heistä on pakotettu mukaan kisaan, kun taas toiset ovat kuulleet kisasta ja pääpalkinnosta, joka on 32 miljoonaa dollaria. Jokaisella on syy kisata. Mutta mitä ihmiset ovat valmiita maksamaan omasta paikasta kisassa?
Lokakuussa 2006 Fox tilasi sarjaan 12 jaksoa jo aiemmin kuvatun pilotin lisäksi. "Drivea" alettiin esittää huhtikuussa 2007, mutta katsojaluvut eivät tyydyttäneet Foxia, ja neljän jakson esittämisen jälkeen sarja päätettiin lopettaa. Televisiossa esitettyjen jaksojen lisäksi ehdittiin tuottaa kaksi jaksoa, jotka julkaistiin lopulta internetissä heinäkuussa 2007.
"Driven" alkutekstijakso sai Emmy-ehdokkuuden erikoistehosteistaan minisarjan, televisioelokuvan tai erikoisjakson kategoriassa, sillä sarja ei ollut lyhyytensä vuoksi oikeutettu varsinaisiin televisiosarjojen palkintoihin, mutta alkutekstijakso julkaistiin kokonaisuudessaan Foxin verkkosivuilla.
Antto

Antto on suomalainen miehen etunimi. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Antto on annettu 720 henkilölle.
PowerBook

PowerBook on Macintosh-mallistoon kuuluva sarja kannettavia tietokoneita, jotka suunnitteli, tuotti ja myi Apple. Konetta myytiin vuodesta 1991 vuoteen 2006 saakka. Tänä aikana PowerBook kävi läpi useita viimeistelyjä ja uudelleensuunnitteluja, yhdistäen ominaisuuksia, joista myöhemmin tuli tavallisia kannettavissa tietokoneissa. PowerBook saikin monia tietokonepalkintoja.
PowerBook-mallistoa edelsi Macintosh Portable. PowerBookit korvasi vuonna 2006 MacBook Pro.
Mallit.
PowerPC G3 -suoritin.
PowerPC G3 -pohjaiset kannettavat olivat kaikki nimeltään "Powerbook G3", joten eri mallit erotetaan useimmiten toisistaan niiden koodinimien avulla: "Kanga", "Wallstreet", "Lombard" ja "Pismo".
Aldrich Ames

Aldrich Hazen Ames (s. 26. toukokuuta 1941 River Falls, Wisconsin, Yhdysvallat) on Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun CIA:n entinen upseeri ja analyytikko, joka vuonna 1994 tuomittiin vakoilusta Neuvostoliiton ja Venäjän hyväksi.
Ames ryhtyi 1980-luvulla luovuttamaan asiakirjoja KGB:lle. Sen seurauksena ainakin parikymmentä venäläistä CIA-agenttia paljastui ja sittemmin teloitettiin. Suurin syy Amesin tekoihin oli ilmeisesti raha. Hän käytti rahoja huolettomasti, osti esimerkiksi uusia autoja ja asuntoja, joihin hänellä ei olisi ollut varaa tavallisella palkallaan, sekä joi reilusti (kerran hän lensi tapaamaan KGB-yhteyshenkilöä väärään kaupunkiin), mutta silti hän pystyi jatkamaan toimintaansa pitkään. Hänet otettiin kiinni 21. helmikuuta 1994 ja tuomittiin maanpetoksesta elinkautiseen vankeuteen.
Toiminnan jatkuttua lähes kymmenen vuotta vuonna 1991 CIA ja FBI perustivat työryhmän jäljittämään mahdollista kaksoisagenttia, koska venäläiset saivat paljastetuksi niin monta Yhdysvaltojen agenttia. Aluksi ei ollut ketään epäilyksenalaista. Amesin kuulustelu herätti epäilyt, sillä hän esiintyi siinä liian harjoitellun oloisesti. Ensimmäiset todisteet löydettiin hänen tiliotteistaan, joista paljastui tiettyinä aikoina talletettuja suuria summia. Kului kuukausia, ennen kuin mitään raskauttavaa löydettiin. Viimein Amesin roskista löytyi käytetty kirjoituskoneen värinauha, josta paljastui useita tämän KGB:lle kirjoittamia kirjeitä.
Kirjailija Frederick Forsyth piirtää Amesin tapauksesta kuvan teoksessaan "Musta manifesti". Tarinan henkilöä suojeli hänen yhtä pahasti alkoholisoitunut kirjoituspöytäesimiehensä, joka tarinan mukaan kadehti kenttätyössä olleita asiamiehiä. Teoksessaan "Kobra" kirjailija antaa kunnian Amesin murtamisesta kuulusteluissa tämän teoksen fiktiiviselle sankarille.
Lauha (nimi)

Lauha on suomalainen naisen etunimi. Nimi johtuu sanasta lauha, joka ihmisestä käytettynä tarkoittaa lempeää, ystävällistä tai rauhallista. Lauha on myös luontonimi tarkoittaen erästä heinäkasvia. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa oli rekisteröity 292 Lauhaa. Lauhan nimipäivä on 20. huhtikuuta.