tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Saapas

Saapas on pitkävartinen ja joskus korollinen kenkä, joka peittää jalkaterän ja nilkan lisäksi joskus säärenkin, ja saattaa ulottua reiteen asti. Kylmissä ilmastoissa, vaikeakulkuisissa maastoissa tai ratsastaessa saappaat suojaavat käyttäjäänsä. Saappaat kuuluvat myös monessa ammatissa työasuun.
Historia.
Ensimmäiset saappaat tehtiin luultavasti Pohjois-Aasiassa kahdesta yhteen ommellusta nahanpalasta, joista ensimmäinen kiedottiin jalkaterän ympärille ja toinen säären ympärille. Saapas saatettiin vuorata lämpimäksi ja kuivaksi turkiksilla tai oljilla.
Varhaisimmat kuvaukset saappaista tunnetaan Keski-Aasiasta, Länsi-Aasiasta ja Itä-Euroopasta. Paimentolaiset käyttivät umpinaisia nahkasaappaita ratsastaessaan. Antiikin Kreikan ja Rooman sotilaat käyttivät varpaista avoimia saappaita, jotka oli ommeltu kokoon useasta nahanpalasta. Kreikkalaisten sotilaiden saappaat sidottiin kiinni nauhoilla edestä. Metsästyksessä ja teatteriesityksissä käytettiin toisenlaisia saappaita. Uuden ajan alun Euroopassa suosioon tulivat kaulussaappaat, jotka käärittiin yläosastaan alas.
Nahkasaappaat tehtiin vedenpitäviksi voitelemalla ne pellavaöljyllä tai muilla kasviöljyillä sekä kuumentamalla. Kun kumin vulkanointi keksittiin 1800-luvulla, alettiin tehdä vedenpitäviä kumisaappaita.
Käyttötarkoitukset.
Arktisen alueen ja Siperian alkuperäiskansat sekä pohjoiseurooppalaiset ovat käyttäneet turkiksilla vuorattuja saappaita kylmän ja lumisen ilmaston vuoksi. Perinteinen materiaali on eläimennahka, mutta nykyisin saappaat ovat usein kangasta tai synteettistä materiaalia. Vedenpitäviä saappaita käytetään myös lauhkeammilla mutta sateisilla seuduilla. Lämpimissä ilmastoissa saappaita käytetään, jos maasto on vaarallista, kuten Lähi-idässä.
Ratsastajat, mukaan lukien cowboyt, ovat käyttäneet korkosaappaita pitääkseen jalkansa jalustimessa ja välttääkseen ihokosketusta hevosen tai kamelin kanssa. Nykyaikana saappaita käyttävät suojanaan lisäksi muun muassa palomiehet, tukkimiehet, rakennusmiehet, sotilaat, motoristit, vaeltajat, vuoristokiipeilijät, teurastajat ja vedessä kahlavat onkijat, sekä urheilijoista laskettelijat ja luistelijat.
Saappaita käytetään myös muotijalkineina. Naiset alkoivat käyttää erityisesti naisille valmistettuja lyhytvartisia saappaita eli saapikkaita 1840-luvulla. Viktoriaanisella aikakaudella Englannissa naiset käyttivät saapikkaita peittääkseen häveliäästi nilkkansa. Naisten saappaista on tehty enemmän säärenmyötäisiä kuin miesten saappaista, jotta ne näyttäisivät naisellisilta. Naisten saappaiden suosio on kasvanut ja laskenut 1900-luvun muotivirtauksissa. 1960-luvulla miehet alkoivat käyttämään chelsea-saapikkaita ja naiset go-go-saappaita. Seuraavilla vuosikymmenillä cowboysaappaista tuli suosittuja. Punkkarit käyttivät työsaappaita ja maihinnousukenkiä. Bondagen harrastajat käyttävät hyvin korkeita ja korkeakorkoisia lateksi- tai nahkasaappaita.
Nastakehrääjä

Nastakehrääjä ("Aglia tau") on riikinkukkokehrääjien heimoon kuuluva perhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Nastakehrääjä on kookas ja helposti tunnistettava, oranssinruskea perhonen. Molemmilla sukupuolilla on jokaisen siiven keskellä sinimusta, hieman metallinkiiltoinen silmätäplä, jonka keskellä on T-kirjaimen muotoinen valkoinen kuvio. Takasiivissä kuvio on isompi. Siiven ulompi poikkiviiru on siniharmaa ja erottuu hyvin. Koiraat ovat naaraita pienikokoisempia ja väritykseltään tummempia. Niillä on suuret kaksoiskampamaiset tuntosarvet, joilla koiras haistaa naaraan erittämät feromonit. Nastakehrääjän siipiväli on koiraalla 55–62 mm ja naaralla 65–92 mm.
Lajista tunnetaan myös värimuoto "f. ferenigra", jonka siipien ulkosarake on musta
Lepoasennossa perhonen pitää siipiään päiväperhosmaisesti yhdessä ruumiinsa yläpuolella.
Levinneisyys ja lentoaika.
Nastakehrääjä on eurooppalainen laji, jonka levinneisyys ulottuu Espanjasta Uralvuorille ja Länsi-Siperiaan. Lisäksi lajilla on maantieteellisesti eristyneet esiintymät Apenniineilla, Kaukasuksen pohjoispuolella sekä Iranissa. Suomessa nastakehrääjää tavataan melko yleisesti Etelä- ja Keski-Suomessa. Perhoset ovat lennossa toukokuun loppupuoliskolta kesäkuun alkupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat.
Nastakehrääjät viihtyvät parhaiten avoimien lehtimetsien reunoilla. Koiraalla on tuuheiden tuntosarviensa ansiosta erittäin hyvä hajuaisti ja se voi haistaa naaraan usean kilometrin päähän. Koiraat lentävät nopeasti ja mutkitellen etenkin aamupäivällä, mutta naaraat viettävät päivät maastoutuneina ja aloittavat kömpelön lentonsa vasta illalla kuuden jälkeen. Molemmat sukupuolet lentävät valolle. Naaras munii 70–145 munaa, jotka kuoriutuvat 12–14 päivässä. Toukat ovat täysikasvuisia elokuun puolivälissä, jolloin ne rakentavat kotelokopan. Laji talvehtii kotelona, usein kaksi kertaa.
Lajilla loisivat ainakin loiskärpäset "Drino lota" ja "Senometopia separata".
Ravintokasvi.
Toukat elävät lehtipuilla, erityisesti koivuilla ("Betula").
Röölä

Röölä (entinen nimi "Röödilä") on Naantalin Rymättylässä, Otavan saaren etelärannalla sijaitseva kylä ja pienvenesatama. Alueella on noin sata asukasta. Röölä on tunnettu kalanjalostuksesta, jota harjoitti sillituotteita valmistava Boyfood Oy. Röölässä on kesäaikana toimiva ravintola Röölänranta ja vierasvenesatama. Röölän läpi kulkee yhdystie 1890 Rymättylä–Hanka, joka alkaa Rymättylän kirkonkylältä ja menee Kirveenrauman sillan kautta Airismaan saareen. Röölässä toimi myös ennen kauppa ja sieltä liikennöi yhteysalus lähisaariin.
Historia.
Varhaisin maininta Röölästä on Turun tuomiokirkon mustassa kirjassa vuodelta 1438. Kylässä on ollut kaksi kantatilaa, joista toinen oli rälssitila. Tilat yhdistettiin 1684 ja muutettiin nimismiehentaloksi. Röödilan kantatila jaettiin vuonna 1764 kahtia. Röölän ranta kehittyi kauppapaikaksi 1900-luvun alussa. Kylään perustettiin mylly ja saha ja veneliikenne lisääntyi. Sillinjalostus aloitettiin Röölässä vuonna 1949. Kylään tuli myös kauppoja ja kaksi pankkia.
Röölän saha siirtyi Naantaliin jo 1952 ja mylly lopetti toimintansa 1980. 
Palvelut.
Röölässä toimii kesäravintola Röölänranta. Vierasvenesatamassa on polttoaineen myyntipiste, septitankin tyhjennys, juomavesipiste, veneenlaskupaikka ja kierrätyspiste.
Silliperinnekeskus Dikseli on paikallinen museo. Dikselin yhteydessä on myös pieni kauppa ja kahviotila. Kesäisin Dikselin tiloissa toimii lisäksi Meriteatteri. Dikselin tilat ovat 1930-luvulla rakennetun nelikerroksinen myllyn kyljessä, joka on kunnostettu myllymuseoksi ja jonne kävijät pääsevät myös. Röölässä järjestetään myös useita kesätapahtumia kuten perinteiset Sillimarkkinat ja talvella nuottasilakkamarkkinat.
Huhtikuussa 2013 perustettiin Röölän kylätoimikunta.
Matkamies maan

Matkamies maan on Raisa Lardot'n teos vuodelta 2008. Se koostu tarinoista, joita sävyttää suru ja ilo.
Teos sisältää 46 lakoniseen sävyyn kerrottua lyhyttä kertomusta kuolemisesta. Sitä on verrattu Edgar Lee Mastersin "Spoon River antologiaan".
Petri Tuomi-Nikula

Petri Tuomi-Nikula (s. 12. tammikuuta 1951) on suomalainen diplomaatti ja kulttuurivaikuttaja. Hän on toiminut Suomen suurlähettiläänä Italiassa, Maltalla ja San Marinossa, Unkarissa ja Sloveniassa. Vuoden 2019 alusta hän on työskennellyt vanhempana neuvonantajana SITRA:n Kansanvallan peruskorjaus- avainohjelmassa. 
Tuomi-Nikula on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta pääaineenaan poliittinen historia. Hänen puolisonsa on naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri Merja Tuomi-Nikula (o.s. Pörhö), ja heillä on yksi tytär. Hänen sisaruksiaan ovat edesmennyt tietokirjailija Jorma Tuomi-Nikula, päätoimittaja Heikki Tuomi-Nikula, toimittaja Anna Askjaer, professori Outi Tuomi-Nikula sekä toimittaja, kulttuurituottaja Lauri Tuomi-Nikula.
Työura.
Vuosina 2005–2010 Tuomi-Nikula oli ulkoasiainministeriön viestintä- ja kulttuuriosaston päällikkö. Hän on toiminut Bonnin, Wienin ja Lontoon edustustojen lehdistö- ja kulttuurivirkamiehenä, Suomen ensimmäisen EU-puheenjohtajuuden pääsihteeri vuosina 1996–2000 ja Kansainvälisen tiedottamisen neuvottelukunnan (KANTINE) pääsihteerinä vuosina 1989–2000. Finland Promotion Boardin puheenjohtaja Tuomi-Nikula oli vuosina 2005–2010 ja on Jorma Ollilan johtaman maabrändivaltuuskunnan jäsen. Eläkkeelle siirryttyään hän toimi vanhempana neuvonantajana Sitrassa 2019-2022. 
Tuomi-Nikula oli käynnistämässä MTV3:n "Kymmenen uutisia" vuonna 1980. Sitä ennen hän työskenteli toimittajana muun muassa Suomen tietotoimistossa ja "Vaasa"-lehdessä. Vuosina 2000–2003 hän toimi Fujitsu-Invian viestintä- ja markkinointijohtajana.c
Luottamustehtävät.
Tuomi-Nikula on Pro opera -yhdistyksen perustajajäsen ja toimi hallituksen puheenjohtajana 1990-luvulla. Hän on toiminut Suomen museoliiton puheenjohtajana ja Savonlinnan oopperajuhlien hallituksen jäsenenä 2009 -2011, Suomen Unkarin kulttuuri- ja tiede - instituutin Finagoran hallituksen jäsen 2016 alkaen. Fulbright-stipenditoimintaa Suomessa rahoittavan säätiön hallituksen puheenjohtajana 2005–2010, Suomi-seuran hallituksen jäsen 2019, varapuheenjohtaja 2020- 2024, Kiasman ja Larun musiikkifestivaalin tukisäätiön hallituksen jäsen 2024.
Giovanna Trillini

Giovanna Trillini (s. 17. toukokuuta 1970 Jesi) on italialainen florettimiekkailija, joka on uransa aikana voittanut kahdeksan olympiamitalia. Trillini on edustanut "Jesi CS" ja "Corpo Forestale Dello Stato" urheiluseuroja. Hän on 164 cm pitkä ja painaa 59 kg.
Valkoinen, kuiva kausi

Valkoinen, kuiva kausi on André Brinkin kirjoittama romaani vuodelta 1979. Jännitysdraaman muotoon puettu kertomus kuvaa Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaa ja sen ihmisoikeusrikoksia. Tarina ajoittuu vuoden 1976 Soweton rotumellakoiden aikoihin. Elokuvan "Valkoinen kuiva kausi" (1989) käsikirjoitus pohjautuu romaaniin.
Teoksen on suomentanut Seppo Loponen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1981 WSOY. 
Teos on saanut Prix Medicis -palkinnon.
Juoni.
Valkoisten asuma-alueella asuva valkoinen opettaja Ben Du Toit alkaa tutkia kotiseutunsa poliisin toimia, kun hänen musta puutarhurinsa ja tämän poika katoavat poliisin käsiin. Du Toit joutuu kasvotusten julman totuuden kanssa toimiessaan sankarillisesti julmaa järjestelmää vastaan. Kirjassa pohditaan Etelä-Afrikan menneisyyttä, väkivallan moraalista oikeutusta yhteiskunnassa ja yksilön mahdollisuutta toimia apartheidia vastaan sekä kuvataan rajoja ylittävää rakkautta..
ΜFluids@Home

μFluids@Home on hajautetun laskennan projekti, jossa pyritään ratkomaan mikrogravitaation ongelmia. Hanke on aloitettu Purduen yliopistossa Indianassa. 
Projekti pyrkii löytämään parempia metodeja "Liquid rocket propellants" -ongelmaan mikropainovoimassa. Projekti pyrkii myös integroimaan kaksipaikkaisen mikroelektronisen systeemin pintajännityksen. Hanke käyttää BOINC-alustaa.
Liekkipääkardinaali

Liekkipääkardinaali ("Paroaria coronata") on Etelä-Amerikassa ja Havaijilla tavattava varpuslintu. Suomenkielisestä nimestään huolimatta laji kuuluu tangarojen eikä kardinaalien heimoon.
Koko ja ulkonäkö.
Liekkipääkardinaali on kooltaan noin 19 cm. Lajin sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin selkä ja siivet ovat väritykseltään tummanharmaat. Päälaen töyhtö, naama ja kurkku ovat väriltään kirkkaanpunaiset. Nokka on valkoinen. Linnun vatsa ja niska ovat valkoiset. Nuoren liekkipääkardinaalin pää ja nokka ovat ruskeat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Liekkipääkardinaalia tavataan Etelä-Amerikassa Bolivian itäosissa, Brasilian kaakkoisosissa, Paraguayssa, Uruguayssa sekä Argentiinassa. Havaijille laji siirrettiin vuoden 1930 tienoilla ja siellä sitä esiintyy Oahun, Kauain, Lanain, Mauin ja Molokain saarilla. Liekkipääkardinaalin elinympäristöä ovat puoliavoimet ympäristöt, joissa kasvaa pensaikkoa ja jotka sijaitsevat usein vesistöjen läheisyydessä. Havaijilla lajia tavataan erityisesti puistoissa, ruohikoissa ja kuivissa tiheiköissä.
Ravinto.
Liekkipääkardinaalin ravinto koostuu pääasiassa siemenistä. Lisäksi lintu syö hedelmiä ja hyönteisiä. Ravintoaan laji etsii pareittain tai parvissa maasta ja pensaikosta.
Elintavat.
Pesimäajan ulkopuolella liekkipääkardinaalit muodostavat suuria parvia. Lajin pesimäaika kestää lokakuusta marraskuulle. Laji on yksiavioinen. Koiras rakentaa kuppimaisen pesän tikuista, ruohoista, sammalista ja höyhenistä. Koiras voi rakentaa pesiä useaan paikkaan ja naaras valitsee mihin pesään munii. Naaras munii kahdesta neljään valkoista munaa, joissa on oliivinruskeita tai harmaita pilkkuja ja viiruja.
Integroitu markkinointiviestintä

Integroitu markkinointiviestintä eli IMC () on yrityksen toimintatapa, jossa se huolellisesti yhdenmukaistaa ja koordinoi kaikkea viestintäänsä eri kanavissa, jotta siitä ja sen tuottamista hyödykkeistä (tuotteista tai palveluista) syntyisi asiakaskunnassa ja muissa sidosryhmissä mahdollisimman selvä, yhtenäinen ja mieleenjäävä kuva. 
Integroitu markkinointiviestintä on strateginen liiketoimintaprosessi, jonka avulla suunnitellaan, kehitetään, toteutetaan ja arvioidaan koordinoitavissa olevaa, mitattavaa ja puhuttelevaa brändikommunikaatiota lyhyellä ja pitkällä aikavälillä kuluttajien, asiakkaiden, potentiaalisten asiakkaiden ja muiden määriteltyjen ja relevanttien sisäisten ja ulkoisten sidosryhmien näkökulmasta.
Integraatioajattelu pitää sisällään organisaation kokonaisuudessaan, mutta se korostaa markkinoinnin, myynnin ja viestinnän rooleja -ja niiden yhteispeliä. Integraatiossa on kahdeksan ulottuvuutta. Integraatiota voidaan soveltaa käytäntöön myös taktisissa operaatioissa, vaikka se määritelmänsä mukaisesti korostaa strategisen markkinoinnin roolia.
Harri Kyllönen

Harri Kyllönen (s. 9. maaliskuuta 1988 Espoo) on suomalainen kumparelaskija. Hän osallistui vuosien 2005–2013 aikana yhteensä 36:een maailmancupin osakilpailuun ja sijoittui parhaimmillaan 12:nneksi.
Vuoden 2009 MM-kilpailuissa hän sijoittui 24:nneksi.
Jouni Viitanen

Jouni Viitanen (s. 2. marraskuuta 1982 Mänttä) on suomalainen kilpa-aerobikkaaja. Hän on kaksinkertainen maailmanmestari, ensimmäisen kerran 2007 ja toisen kerran 2009. Hänellä on myös lukuisia muita arvokisamitaleja, muun muassa kolme EM-kultaa, MM-pronssia 2006 ja MM-hopeaa 2005. 
Kilpailu-uransa lisäksi Viitanen on toiminut laajasti valmennus-, media- ja asiantuntijatehtävissä. Hän on perustanut Polte-nimisen kuntosalin Tampereelle, joka on Euroopan suurin toiminnallinen kuntosali. Viitanen on kouluttanut liikunta-alan ammattilaisia erilaisissa sertifiointikoulutuksissa, osallistunut yritysten hyvinvointivalmennusten ja tyhy-toiminnan suunnitteluun ja toteuttamiseen. Lisäksi hän toimii Revolution Training Oy:n Teamin toteuttavana vastuuvalmentaja ja valmentaa tässä toimessa ammattijääkiekkoilijoita. Hänen valmennuksessaan ovat olleet muun muassa viisi 2017 vuoden NHL varausta, NHL, KHL ja AHL pelaajia. 
Jouni Viitanen on naimisissa Niina Viitasen kanssa ja heillä on yksi lapsi.
Nialamidi

Nialamidi on nikotiinihapon johdos. Se on eräs kaikkein ensimmäisiä markkinoille tulleita masennuslääkkeitä eli antidepressantteja. Nialamidi kuuluu monoamiinioksidaasin estäjiin eli MAO:n inhibiittoreihin. Tyypiltään se on epäselektiivinen. Nialamidin edeltäjä oli iproniatsidi, "Marsilid". Marsilid tuli käyttöön noin vuonna 1958.
Vuoden 1977 aikoihin oli nialamidi ainoana oman ryhmänsä (MAOI) edustajana vakiintuneessa hoitokäytössä Suomessa. Lääkkeellä tunnettiin voimakas stimulanttinen vaikutus yhdessä aloitekykyä kohottavan ohella. Varsinaisen antidepressanttisen vaikutuksen todettiin olevan vain lievän tasoista. Anksiolyyttis-sedatiivista hoitotehoa ei nialamidilla ole havaittu esiintyvän.
Suomessa tätä lääkeainetta myytiin lääkeyhtiö Pfizerin valmisteena, myyntinimellä "Niamid". Lääkevalmisteet olivat suun kautta nautittavia tabletteja, joidenka vahvuudet vaikuttavan aineen suhteet olivat 25 ja 100 mg. Annostelumäärän terapeuttinen leveys liikkui nialamidin suhteen, välillä 75-300 mg/vrk.
Lääkkeen käyttö muuhun hoitotarkoitukseen, kuin masentuneisuuden hoitoon oli kivun lievitys. Nialamidia käytettiin lisäämään kipulääkkeiden tehoa. Analgeettien tyyppi taikka spesifisyys ei ole lähdetiedoista selvinnyt.
MAOI:n teho perustuu vapaiden monoamiinien määrän lisääntymiseen veressä ja kudoksissa. Niillä on suora kytkös mm. noradrenaliinin tasoon.
Sivuvaikutukset ja käyttöön liittyviä varoituksia.
Nialamidin sivuvaikutuksia ovat olleet: tuskaisuus, unettomuus, silmän mukautumiskyvyn (akkommodaatio) vaikeutuminen. Samanaikainen efedriini-lääkitys on ollut vasta-aiheista, johon liittyen hypertensiivisen kriisin mahdollisuus.
Nialamidi on ollut käytöstä poistettuna vuosia Suomessa. Sillä on haitallisia verenpainetta kohottavia yhteisvaikutuksia tyramiinia sisältävien ruokien kanssa. Lisäksi nialamidi on saattanut aiheuttaa vakavia muutoksia maksan toiminnassa: myös hepatiittia ja maksavaurioita on nialamidilla tehtyihin hoitoihin liittyen todettu. Trisyklisten masennuslääkkeitten kanssa MAO-estäjiä ei saa käyttää koskaan samanaikaisesti, sillä siitä saattaisi seurata hengenvaarallinen yhteisreaktio, joka tunnetaan serotoniini-oireyhtymän nimellä. Nykyään nialamidin on korvannut moklobemidi.
Annostus.
25–50 mg, 3-4 kertaa vuorokaudessa: mikä tekisi vuosikausiannokseksi 75-200 mg/vrk. Myöhemmin käyttöön tulleet 100 mg tabletit: myöskin enimmäisannostus, mikä oli 300 mg/vrk.
Niklas Hollsten

Niklas Hollsten (s. 15. marraskuuta 1983 Kemiö) on suomalainen lumilautaileva vapaalaskija. Hän on edustanut Suomea vapaalaskussa jo useamman vuoden ja saavuttanut kultaa mm. 2010 Pohjoismaiden vapaalaskun mestaruuskisoissa (Freeride World Qualifier) ja 2009 Slovenian sekä Tšekin osakilpailuissa. 2010 Freeride World Qualifierin rankingissa Hollsten saavutti 3 sija. Hän on myös ainoa suomalainen mies, joka on osallistunut Freeride World Tourissa. Hollstenilla on freestyle- ja lumilautacross-laskutausta, mutta kilpailee nykyään melkein pelkästään vapaalaskussa.
Nescafé

Nescafé on elintarvikevalmistaja Nestlén omistama kahvimerkki.
Historia.
Nescafén tarina alkoi 1930-luvulla, kun Brasilian hallitus kysyi elintarvikevalmistaja Nestléltä, olisiko mahdollista valmistaa kahvia, johon tarvitsisi vain lisätä kuuma vesi. Nestlén kahvivastaava Max Morgenthaler ryhtyi tutkimaan asiaa ja keksi seitsemän vuoden laboratoriotutkimusten jälkeen, miten brasilialaisista kahvipavuista saatiin murukahvia. Nimi Nescafé, joka on Nestlén ja cafén yhdistelmä, julkistettiin Sveitsissä 1. huhtikuuta 1938.
Nescafé Suomessa.
Nescafé on Suomen selvästi suurin murukahvimerkki. Nescafén tuotevalikoimaan kuuluu tavallisten murukahvien lisäksi runsaasti espressopohjaisia erikoiskahveja. Nescafén markkinaosuus Suomessa kotiin ostetusta kahvista on 8 % arvossa. Nescafé varusti ensimmäisenä kahvimerkkinä Suomessa tuotteensa ”luontaisesti runsaasti antioksidantteja” -merkinnällä. Kahvin on todistettu sisältävän jopa enemmän antioksidantteja kuin vihreän teen.
Rock with You

Rock with You on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin toinen vuoden 1979 albumilta Off the Wall julkaistu single.
Off the Wall (kappale)

Off the Wall on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kolmas vuoden 1979 albumilta Off the Wall julkaistu single.
Ben (kappale)

Ben on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin single vuoden 1972 albumilta Ben. Kappaleen sävelsi Walter Scharf ja sanoitti Don Black. ”Ben” oli Jacksonin ensimmäinen sooloartistina tehty listaykkönen. Se voitti parhaan kappaleen Golden Globen sekä sai ehdokkuuden Oscariin vuoden 1972 samannimisestä elokuvasta, jossa se esiintyi tunnuskappaleena.
Edinburghin linna

Edinburghin linna on korkealle kalliolle rakennettu linna Skotlannin pääkaupungin Edinburghin keskustassa. Nykyisen linnan vanhin rakennus on Pyhän Margaretin kappeli ("St Margaret’s Chapel"). Sen rakennutti 1100-luvulla David I äitinsä muistoksi. Paikalla on kuitenkin ollut asutusta jo huomattavasti aikaisemminkin.
Linnan korkeimmalla kohdalla olevalla aukiolla, Crown Squarella, sijaitsee ritarisali ("The Great Hall"), missä on näytteillä paljon erilaisia aseita sekä kuninkaallinen palatsi ("Royal Palace"), jonka huoneet tehtiin Jaakko VI:n kunniaksi vuonna 1617.
Linna toimi Skotlannin kuninkaanlinnana David I:n valtakaudelta aina 1600-luvun alkuun. Sittemmin se otettiin yksinomaan sotilaskäyttöön. Linnan historiallinen arvo ymmärrettiin 1800-luvulla, ja linnaa on pyritty ylläpitämään ja kunnostamaan siitä lähtien. Nykyään linna on Skotlannin suosituin maksullinen turistikohde. Sen ylläpidosta vastaa suurimmaksi osaksi Historic Scotland.
Edinburgh Military Tattoo.
Linnan edustalla olevalla aukiolla järjestetään elokuussa suuri sotilasmusiikkitapahtuma Edinburgh Military Tattoo.
Hal Davis

Harold Edward "Hal" Davis (8. helmikuuta 1933 – 18. marraskuuta 1998) oli afroamerikkalainen sanoittaja ja tuottaja, joka on The Jackson 5 -yhtyeen avainhenkilö.
Hän kirjoitti ja tuotti esimerkiksi Jackson 5:n kappaleet I'll Be There ja Dancing Machine ja Eddie Kendricksin kappaleen "Can I". Davis tuotti myös monille muille, kuten Bette Midlerille, The Supremesille, Diana Rossille ja Little Stevie Wonderille.
Hal Davis oli tuottaja ja sanoittaja Motown Recordsilla lähes kolmenkymmenen vuoden ajan. Hän ja Marc Gordon avasivat Mowestin, Motownin länsirannikolla sijaitsevan toimisto-osaston 1960-luvun lopulla.
Maria Kaczyńska

Maria Helena Kaczyńska o.s. Mackiewicz (21. elokuuta 1942 Machowo – 10. huhtikuuta 2010 Smolensk, Venäjä) oli Puolan presidentin Lech Kaczyńskin vaimo. Hän kuoli miehensä ja 94 muun henkilön kanssa lento-onnettomuudessa Venäjällä Smolenskissa.
Kauppakeskus Kallentori

Kauppakeskus Kallentori on kokkolalainen kauppakeskus. Kallentori sijaitsee Tehtaankadun päädyssä Kokkolan keskustassa. Kokkolan K-Supermarket on Kallentorin naapurissa. Kallentorilla on maanalainen pysäköintihalli, jossa on yli 100 autopaikkaa. Kallentorilla palvelee S-market, Harjun Puffetti, senioreiden terveyspiste, apteekki, röntgen, Foto Jakobsson ja TE-palvelut. Ennen kauppakeskuksessa oli Minimani.
Crazy Heart

Crazy Heart on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Scott Cooperin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu Thomas Cobbin samannimiseen romaaniin vuodelta 1987. Jeff Bridges näyttelee Bad Blakea, parhaat päivänsä nähnyttä country-musiikin artistia, joka pyrkii elämänmuutokseen aloittaessaan suhteen nuoren Jean-nimisen toimittajan (Maggie Gyllenhaal) kanssa. Muissa rooleissa ovat muun muassa Colin Farrell, Robert Duvall ja Beth Grant. Bridges, Farrell ja Duvall myös laulavat elokuvassa.
Elokuva kuvattiin Los Angelesissa sekä Uuden Meksikon eri paikkakunnilla vuonna 2008. "Crazy Heartin" budjetti oli seitsemän miljoonaa dollaria. Elokuvaa suunniteltiin alun perin suoraan videolevitykseen, mutta Fox Searchlight osti sen oikeudet teatterilevitykseen. 
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 16. joulukuuta 2009 ja Suomessa 14. toukokuuta 2010.
Soundtrack.
Albumi "Crazy Heart: Original Motion Picture Soundtrack" julkaistiin vuonna 2009. Levyllä on 16 kappaletta, jotka ovat pääosin T-Bone Burnettin, Stephen Brutonin ja Ryan Binghamin kirjoittamia. Esiintyjinä kuullaan mm. Jeff Bridgesiä, Colin Farrellia, Buck Owensia, Lightnin' Hopkinsia ja Waylon Jenningsiä.
Vastaanotto.
Palkinnot.
Jeff Bridges voitti miespääosasta sekä Oscarin että Golden Globen. Ryan Bingham ja T-Bone Burnett saivat Oscarin ja Golden Globen elokuvan tunnussävelmästä "The Weary Kind". Maggie Gyllenhaal oli ehdolla Oscar-palkintoon naissivuosan kategoriassa.
Arvioita.
Episodi-lehdessä kuusi kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 3,17.
Stig Salming

Stig Salming (s. 15. lokakuuta 1947) on ruotsalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Kiruna AIF:n kasvatti pelasi koko ammattilaisuransa ajan Brynäs IF:ssä. Salming tunnettaneen parhaiten ruotsalaislegenda Börje Salmingin isoveljenä.
Seuraura Ruotsissa.
Salming on voittanut Ruotsin mestaruuden kuudesti vuosina 1970, 1971, 1972, 1976, 1977 ja 1980. Hän oli kaudella 1976–77 Elitserienin jäähykuningas 79 minuutillaan. Salming ratkaisi Brynäsille mestaruuden keväällä 1980.
Maajoukkue.
Salming pelasi miesten MM-kilpailuissa vuosina 1975, 1976, 1977 ja 1978. Hän voitti MM-hopeaa 1977 sekä MM-pronssia 1975 ja 1976. Salming pelasi myös Kanada-cupissa 1976.
Tunnustukset.
Brynäs IF on jäädyttänyt Salmingin pelinumeron 14.
The Essential Michael Jackson

The Essential Michael Jackson on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kahdeksas kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2005. Se sisältää Jacksonin sekä hänen yhtyeensä The Jackson 5 hittejä vuosilta 1969–2001. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa 19. heinäkuuta 2005 ja päivää aikaisemmin Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa julkaistiin 26. elokuuta 2008 rajoitetun erän versio "The Essential Michael Jackson 3.0", joka sisältää seitsemän Jacksonin kappaletta käsittävän ylimääräisen kolmannen levyn. Albumi oli tarkoitus julkaista Isossa-Britanniassa uudelleen 6. heinäkuuta 2009 nimellä "The Hits", mutta se peruttiin Jacksonin kuoleman vuoksi.
Albumille myönnettiin kaksinkertaista platinaa Yhdysvalloissa vuonna 2009. Sitä on myyty yli seitsemän miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti, mikä tekee siitä Sonyn menestyneimmän ”The Essential” -linjan albumin.
Asíni

Asíni () on Kreikan kylä sekä samanniminen Náfplion kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ασίνης, "Dimotikí Enótita Asínis") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 340 ja varsinaisen Asínin kylän väkiluku 1 055 (vuonna 2011).
Asíni on perinyt nimensä antiikin Asinen kaupungista, jonka arkeologinen kohde sijaitsee sen alueella. Homeros mainitsee "Ilias"-teoksessaan Asinen, jonka laivasto otti osaa Troijan sotaan. Nykyinen Asínin kylä sijaitsee pari kilometriä sisämaassa. Sen rantakylä Paralía Asínis sijaitsee Argoliinlahden rannalla. Asínin alueella sijaitsee myös muun muassa Tolón rantalomakohde. Luoteessa Asínin kunnallisyksikkö rajautuu Náfplioon, pohjoisessa Asklipieíoon, koillisessa Epídavrokseen ja kaakossa Kranídiin.
Asíni oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa kunta yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Náfplion kuntaan yhdessä Midéan ja Néa Tírynthan kanssa.
Kunnallisyksikön osat.
Asínin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Aavasaksan silta

Aavasaksan silta on Tornionjoen ylittävä Suomen ja Ruotsin rajasilta Aavasaksalta Matarenkiin. Silta on 9-aukkoinen teräsbetonikantinen teräspalkkisilta, jonka kahdessa suurimmassa aukossa on Langer-palkki. Kokonaispituudeltaan 471 metriä pitkä silta otettiin käyttöön 1965.
Suomen ja Ruotsin valtioiden 1963 solmiman sopimuksen mukaan sillan rakennuttivat ruotsalaiset. Kustannukset jaettiin valtioiden kesken tasan, niin kuin on tehty vastaavissa silloissa myöhemmin. Silta suunniteltiin Ruotsin tielaitoksessa ja sen rakensi AB Skånska Cementgjuteriet.
Sillassa otettiin 22. joulukuuta 2014 käyttöön vaihtuvavärinen ledvalaistus. Valaistuksen ovat kustantaneet Trafikverket sekä Ylitornion ja Övertorneån kunnat.
Zoro (yhtye)

Zoro () on japanilainen oshare kei -yhtye, joka perustettiin vuonna 2007. Siihen kuuluvat Ryuuji, Yuuya ja Tatsuhi. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi Taizo, joka ei kuulunut Ryujin, Yuyan ja Tatsuhin entiseen yhtyeeseen Sorobaniin.
Historia.
Ennen zoron syntyä Tatsuhilla, Yuuyalla, Ryuujilla ja kitaristi Yumehitolla () oli yhtye nimeltään Soroban () 
Se perustettiin huhtikuussa 2002. Silloin yhtyettä kutsuttiin nimellä Primrose, mutta myöhemmin 2004 vuonna se sai virallisen nimensä soroban. Vuonna 2006 yhtye hajosi Yumehiton ja Ryujin erimielisyyksien takia. Hajoamisen jälkeen Yumehito siirtyi Ayabie () -nimiseen yhtyeeseen ja loput jäsenet perustivat Zoron, johon tuli kitaristiksi Taizo Mouse-yhtyeestä ().
Jack In The Box -televisio-ohjelmassa 27. joulukuuta 2010 Zoro paljasti, että Yuuya ja Taizo jättäisivät yhtyeen, ja että bändi jää tauolle. Heidän viimeinen esiintyminen yhdessä pidettiin C.C.Lemon Hallissa 29. joulukuuta.
Nushagakjoki

Nushagakjoki () on Alaskan lounaisosassa virtaava, Beringinmereen laskeva joki. Se saa alkunsa Alaskavuoristosta, virtaa 450 kilometriä lounaaseen ja päättyy Bristolinlahden pohjoiseen Nushagak Bay -haaraan Dillinghamin kaupungin itäpuolella.
Joen varrella sijaitsevat Portage Creekin, Ekwokin, Koliganekin ja New Stuyahokin kylät sekä Dillinghamin kaupunki. Sen sivujoista ovat merenkulkukelpoisia Muchatna River, Nuyakuk River ja King Salmon River. Joen yläjuoksulla liikkumiseen käytetään yleisesti vesisuihkumoottoriveneitä. Joen latvavedet ovat suunnitellun Pebble Mine -suurkaivoshankkeen vaikutuspiirissä, jonka vahvimpiin vastustajiin joenvarren yhteisöt kuuluvat. 
Tyynenmeren lohilajeista nousevat Nushagakjokeen ja siihen liittyviin vesistöihin kutemaan kuningaslohi, punalohi, hopealohi, koiralohi ja kyttyrälohi. Kalastus on tärkeä elinkeino Nushagakjoen alueella. Erityisen arvokas on vuosittainen kuningaslohen nousu kesäkuun puolestavälistä heinäkuun puoleenväliin. Muita joessa eläviä kaloja ovat kirjolohi, hauki, pohjanharjus, made, siiat ja nieriä.
Johannes Westö

Johannes Westö (s. 1. huhtikuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Veikkausliigaa Helsingin Jalkapalloklubissa vuosina 2009–2010. Westön pelipaikka oli laitalinkkinä tai -hyökkääjänä.
Westö on PPJ:n kasvatti ja hän on pelannut HJK:n reserviseurassa Klubi 04:ssä. Westö nostettiin HJK:n liigajoukkueeseen kaudella 2009. Hän pääsi pelaamaan liigassa kuitenkin vain kaksi ottelua, mutta oli mukana voittamassa Suomen mestaruutta. Kauden 2010 alussa Westö nousi HJK:n kokoonpanoon ja pelasi kauden avausottelussa KuPSia vastaan. Ensimmäisen liigamaalinsa Westö teki FC Honkaa vastaan.
Westö on edustanut Suomen poika- ja nuorisomaajoukkueita.
Westö kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 2010 ja aloittaa syksyllä 2010 filosofian opinnot Helsingin yliopistossa. Hänen isänsä on kirjailija Mårten Westö.
VP8

VP8 on On2 Technologiesin kehittämä videokoodekki. Google osti On2 Technologiesin 2009. Vuonna 2010 Google julkaisi VP8:n viitetoteutuksen BSD-lisenssillä ja samalla lupauksen pidättäytyä kaikista patenttivaateista koodekin suhteen. Googlen WebM käyttää VP8:aa videokoodekkina.
VP8 perustuu aiempiin On2 Technologiesin kehittämiin koodekkeihin, etenkin edeltäjäänsä VP7:ään. Se on toinen On2 Technologiesin alkujaan kehittämistä avoimen lähdekoodin videokoodekeista: vuonna 2001 On2 Technologies julkaisi kehittämänsä VP3-koodekin avoimena lähdekoodina. Sittemmin se lahjoitti VP3:n Xiph.orgille, joka on jatkanut koodekin kehittämistä Theora-nimisenä.
Googlen osuus.
Googlen omistama YouTube käytti aiemmin jakelussa yksinomaan Adobe Flash -videoiden säiliöön upotettua, H.264 -koodekilla pakattua videota. H.264:n ongelmana Googlen kuten muidenkin koodekkia käyttävien kannalta on, että se on patentoitu, eikä koodekin patentit omistava MPEG LA ole antanut takeita siitä, ettei koodekin (ja siten siihen sisältyvien patenttien) käytölle aseteta rajoitteita tai hintaa.
Etenkin vapaaehtoisvoimin tai pelkästään lahjoituksien turvin toimivat avoimen lähdekoodin projektit (esimerkiksi Mozilla) ovat tämän takia karttaneet H.264:aa, koska niillä ei olisi varaa lisenssimaksuhin, mikäli MPEG LA alkaisi niitä patenttiensa käyttämisestä vaatia. Google on esimerkki ohjelmistoyhtiöistä, joita myös on arveluttanut rakentaa palveluitaan H.264-koodekin varaan: mikäli MPEG LA alkaisi tulevaisuudessa esittää patentteihinsa perustuvia vaateita, koodekkia käyttävän yhtiön pitäisi joko myöntyä vaateisiin tai rakentaa H.264:n varaan perustamansa palvelut uusiksi jonkin muun tekniikan avulla.
VP8:n ja siihen perustuvan WebM:n julkaistuaan Google otti nämä tekniikat koekäyttöön YouTubessa. Flashin tilalla käytetään HTML5:een sisältyvää videonupotustekniikkaa.
Kvichakjoki

Kvichakjoki sijaitsee Lounais-Alaskassa Alaskan niemimaan ja manner-Alaskan yhtymäkohdassa. Joki laskee Iliamnajärvestä Kvichakinlahteen, joka on osa Beringinmeren Bristolinlahtea. Joki on noin 97 km pitkä ja sen varrella sijaitsevat Levelockin ja Igiugigin yhdyskunnat. Kvichakjoki on merenkulkukelpoinen koko pituudeltaan ja sitä käytetään siirtymiin Cookinvuonon (Cook Inlet) ja Bristolinlahden välillä. 
"Kvichak" tarkoittaa keski-alaskan yupikiksi "tulee suuresta vedestä", joka viittaa Iliamnajärveen - Alaskan suurimpaan makeavetiseen järveen.
Osmolaliteetti

Osmolaliteetti tarkoittaa liuenneiden molekyylien ja ionien lukumäärää liuotinkilossa (n(l. osmoolien määrä)/massa) yksikkö: [osm/kg]. Ihmisen elimistössä osmolaliteettiin eli elimistön nestetasapainoon vaikuttavat hypotalamuksen, munuaisten sekä virtsan eritystä vähentävän hormoonin toiminta. Näin ollen elimistön osmolaliteettia on tarkkailtava aivolisäkkeen läheisyydessä tapahtuneen leikkauksen jälkeen sekä diabetes potilailla.
Kaava: O = c*i, jossa c = konsentraatio ja i = liuenneiden ionien määrä
esim. NaCl -&gt; Na+ + Cl- , jossa i = 2
Spoon River antologia

Spoon River antologia ("Spoon River Anthology") on Edgar Lee Mastersin runoteos vuodelta 1915. Teos on kokoelma lyhyitä vapaamittaisia runoja, joista muodostuu kuva kuvitteellisen Spoon Riverin kaupungin elämästä. Masters nimesi kaupungin todellisen Spoon River -nimisen joen mukaan, joka virtaa lähellä Mastersin kotikaupunkia. Kokoelmassa on 212 erillistä henkilöhahmoa, joiden elämästä on 244 kuvausta. Teoksen on suomentanut Arvo Turtiainen, ja suomennoksen ensipainos ilmestyi 1947 Tammen kustantamana.
Teos ilmestyi alun perin yhdysvaltalaisessa kirjallisessa aikakauslehdessä "Reedy’s Mirrorissa" 29. toukokuuta 1914 alkaen.
Sisältö.
Ensimmäinen runo on teoksen johdanto.
Seuraavat runot ovat kuolleiden kaupunkilaisten hautakivien tekstejä, joita vainajat itse esittävät. He kertovat asioita, joita voi odottaa: jotkut kertovat oman tarinansa ja elämänsä käännekohtia, toiset tekevät havaintoja ulkopuolisesta elämästä, pikkutarkat valittavat hautojensa kohtelusta, ja jotkut kertovat, miten he oikeasti kuolivat. Kun ei enää ollut syytä valehdella seurausten pelosta, he kertovat elämästä kaupungin julkisivun takana. Yksi asukkaista, älykäs ja menestyvä mies, kiittää vanhempia kaikista saavutuksistaan, ja vanha nainen itkee, sillä mies onkin hänen salainen avioton lapsensa, ja näistä kuvauksista syntyy vaikuttava, joskaan ei kaunis kokonaisuus.
Kuolemanjälkeinen elämä saa vain satunnaisia mainintoja, ja nekin vaikuttavat ristiriitaisilta.
Monet teoksen hahmoista pohjautuvat Mastersin lapsuuden kotiseutujen kahden kaupungin Petersburgin ja Lewistownin todellisiin henkilöihin, jotka Masters joko tunsi tai joista hän oli kuullut. Merkittävimpiä heistä on Ann Rutledge, joka paikallisen tarinan mukaan olisi ollut Abraham Lincolnin nuoruudenrakkaus, mistä kuitenkaan ei ole minkäänlaisia todisteita. Rutledgen hauta on yhä nähtävissä Petersburgin hautausmaalla, ja kierroksella noiden kaupunkien hautausmailla vastaan tulevat useimmat muutkin Mastersin henkilöhahmojen nimet.
Toisen paikallisen tarinan mukaan Mastersin vähemmän imarteleva kuvaus rakennuksista herätti hänen kotikaupungissaan hämmennystä ja pahennusta, eikä hän juuri sen vuoksi olisi asettunut asumaan Lewistowniin eikä Petersburgiin.
"Spoon River antologiaa" käytetään usein toisen vuoden opetuksessa Meisner-tekniikan näyttelijäkoulutuksessa.
Toyota Verso

Toyota Verso on Toyotan vuosina 2009–2018 valmistama tila-automalli, joka korvasi Toyota Corolla Verson. Edeltäjänsä tavoin se perustuu tekniikaltaan Toyota Corollaan. Kiinassa mallia myytiin nimellä Toyota E'Z.
Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä Verso sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Verso esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2009. Edeltäjäänsä verrattuna se on 70 millimetriä pidempi kokonaispituudeltaan ja 20 millimetriä akseliväliltään. Moottorivalikoiman muodostivat aluksi 1,6- ja 1,8-litraiset Valvematic-bensiinimoottorit sekä 2,0- ja 2,2-litraiset D-4D-dieselmoottorit. 1,8-litraisen bensiinimoottorin yhteyteen oli valittavissa portaaton CVT-automaattivaihteisto.
Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Verso, jonka ulkoista ilmettä muutettiin Toyotan uuden muotoilufilosofian mukaiseksi.
Vuonna 2014 2,0-litrainen dieselmoottori korvattiin uudella BMW:n kehittämällä 1,6-litraisella (112 hv).
Projekti 885

Projekti 885 Jasen (, ) tai Severodvinsk-luokka on Venäjän laivaston ydinsukellusveneiden muodostama alusluokka, jonka alusten aseistusta voi vaihtaa tehtävän mukaan.
Veneen aseistukseen kuuluu 24 risteilyohjusta kuten 3M51 Alfa, P-800 Oniks () tai RK-55 Granat (). Lisäksi on kahdeksan 650 mm ja 533 mm:n torpedoputkea, joilla voidaan laukaista miinoja ja meritorjuntaohjuksia.
Alukset mitat ovat 119 metriä, 8600/13800 tonnia. Miehistöä on 90.
Alukset.
Taulukossa olevien neljän lisäksi viiden aluksen valmistus on aloitettu, mutta Ukrainan sodan aiheuttamat talousongelmat vaarantavat niiden valmistuksen.
Anja Fichtel

Anja Fichtel (s. 17. elokuuta 1968 Baden-Württemberg) on saksalainen florettimiekkailija joka uransa aikana on voittanut neljä olympia- ja viisi maailmanmestaruusmitalia. 
Fichtel aloitti miekkailun 10-vuotiaana. Hän oli pitkä ja vahvarakenteinen ja tunnettiin aggressiivisista hyökkäyksistään. Fichtel synnytti Lauren-poikansa vain seitsemän viikkoa ennen Barcelonan olympialaisia, mutta osallistui joukkuekilpailuun, jossa Saksan joukkue voitti hopeaa.
Gustav von Schmoller

Gustav von Schmoller (24. kesäkuuta 1838 Heilbronn, Saksa – 27. kesäkuuta 1917 Bad Harzburg, Saksa) oli saksalainen taloustieteilijä, sosiaalipoliitikko ja nuoremman historiallisen koulukunnan johtaja. Hän toimi professorina Hallessa 1864–1872, Strasbourgissa 1872–1882 ja Berliinissä 1882–1913. Preussin valtioneuvoston jäseneksi hänet valittiin 1884 ja Berliinin yliopiston edustajaksi Preussin herrainhuoneeseen 1899. Hän oli myös Saksan sosiaalipoliittisen yhdistyksen ("Verein für Sozialpolitik") perustajia.
Sosiaalipolitiikassa Schmoller edusti sosiaalis-reformatorista suuntausta (kateederisosialismi). Kansantaloustieteessä hän perusti tutkimuksensa historian ja vallitsevien olojen pohjalle. Kansantaloustieteellisten teorioiden luomisessa oli hänen mielestään ainoa käyttökelpoinen keino nojautua taloushistoriaan ja tilastotieteeseen. Toisaalta hän hyväksyi myös deduktion ja induktion. Luonnonlakeihin hän suhtautui torjuvasti ja historiaa tuli hänen mielestään tutkia kriittisesti, sillä historialliset tapahtumat ovat aina yksittäistapauksia.
Firenzen lumoojatar

Firenzen lumoojatar () on Salman Rushdien vuonna 2008 ilmestynyt romaani. Arto Häilän suomennos ilmestyi vuonna 2010 WSOY:n Aikamme kertojia -sarjassa.
Aiheesta muualla.
Adolph Wagner

Adolph Heinrich Gotthilf Wagner (25. maaliskuuta 1835 Erlangen, Saksa – 8. marraskuuta 1917 Berliini, Saksa) oli saksalainen taloustieteilijä, joka toimi professorina Tartossa 1864–1868, Freiburg im Breisgaussa 1868–1870 ja Berliinissä 1870–. Hän oli kristillissosiaalisen työväenpuolueen ja Saksan sosiaalipoliittisen yhdistyksen ("Verein für Sozialpolitik") perustajia ja kateederisosialismin huomattavimpia edustajia. Preussin edustajakamarin jäsen hän oli 1882–1885 ja Preussin herrainhuoneessa hän toimi vuodesta 1910. Talouspoliittisena ajattelijana hän kannatti valtiojohtoisuutta ja maareformia.
Suuri toivelaulukirja

Suuri toivelaulukirja on Musiikki-Fazerin julkaisema kirjasarja, jonka kirjat sisältävät tunnettujen kappaleiden sanoituksia ja nuotteja. Lisäksi kappaleiden yhteydessä on lyhyet esittelyt kyseisistä kappaleista, niiden esittäjästä, säveltäjästä tai sanoittajasta. Sarjasta on vuoteen 2022 mennessä ilmestynyt 25 osaa, minkä lisäksi on julkaistu myös muutamia teemakirjoja. 
Ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1976, ja sen ensimmäiset laulut ovat Maamme-laulu ja Finlandia-hymni. Yhdeksänteen osaan saakka toimittajana toimi Aapeli Vuoristo, jonka lisäksi alkuperäiseen toimituskuntaan kuuluivat Musiikki Fazerissa työskennelleet Toivo Kärki ja Heikki Uusitalo. Hanketta veti alkujaan Einari Marvia ja siinä oli mukana myös Suuri Suomalainen Kirjakerho. Myöhempiä osia ovat toimittaneet Ilkka Kuusisto, Olli Heikkilä, Jukka Kankainen, Matti Kemiläinen, Raimo Henriksson, Virpi Kari ja Ari Leskelä. Ensimmäisestä osasta otettiin vuoteen 2008 mennessä 25 painosta. Kaikkiaan sarjan kirjoja on painettu yhteensä noin 1,2 miljoonaa kappaletta.
Toivelaulukirjojen sisältö noudattaa jokaisessa osassa miltei samanlaista rakennetta. Alussa on isänmaallisia ja vanhempia juhlallisia lauluja luvussa ”Suomalaisia sävelmiä”, sitten suomalaisia kansanlauluja ja hengellisiä lauluja. Niitä seuraavat joululauluille ja lastenlauluille omistetut luvut. Kirjojen keskivaiheilta löytyy ooppera-aarioita, operettikappaleita ja musikaalisävelmiä otsikolla ”Näyttämön säveliä”. Sitä seuraavat luvut ”Ulkomaisia kansanlauluja” ja ”Ulkomaisia sävelmiä”, sitten ”Kupletteja” ja ”Laulelmia”. Kirjojen kaksi viimeistä osiota sisältävät suomalaisia ja ulkomaisia iskelmiä.
Sarjan jokaisessa osassa on erivärisenä sama, puuta ja lintuja esittävä kansikuva, jonka on suunnitellut Marja Arvola.
Kritiikkiä.
Toivelaulukirjojen teksteissä on havaittu virheitä. Sanoitusten osalta tämän arvellaan johtuvan muun muassa siitä, että sarjan ensimmäisiin osiin sanoituksia tallennettiin kuulonvaraisesti äänilevyiltä. Toivelaulukirjoista sanoitukset virheineen on toisinaan jäljennetty muihinkin julkaisuihin, kuten joululaulun ”Sydämeeni joulun teen” virheet Suomen Lähetysseuran "Kauneimmat joululaulut" -lauluvihkoihin.
HMNB Portsmouth

HMNB Portsmouth eli His Majesty’s Naval Base Portsmouth on yksi Britannian kuninkaallisten merivoimien kolmesta tukikohdasta. Se sijaitsee Portsmouthin kaupungissa Portsmouthin sataman itärannalla Solentin salmesta ja Wightsaaresta pohjoiseen. Se on Britannian merivoimien vanhin tukikohta, joka on ollut tärkeä osa kaupunkia vuodesta 1194.
Tukikohdassa on maailman vanhin kuivatelakka, ja sinne on sijoitettu kaksi kolmasosaa Britannian merivoimien pinta-aluksista. Lisäksi tukikohdassa on kaupallisia maatoimintoja, kuten laivanrakennusta, laivojen korjausta, huoltoa, majoitusta ja ravintoloita sekä henkilöstöpalveluja, kuten hammaslääkintä-, lääkintä-, koulutus-, kirkollisia ja hyvinvointipalveluja. Kaupalliset palvelut ostetaan alihankintana BVT Surface Fleetiltä, ja muista palveluista huolehtii puolustusministeriö.
Tukikohdassa on myös Portsmouthin telakkamuseo, jossa ovat esille muun muassa "Mary Rose", "HMS Victory" sekä "HMS Warrior".
Kateederisosialismi

Kateederisosialismi () on saksalainen sosiaalipoliittinen ja taloustieteellinen suuntaus, joka vaikutti 1800-luvun jälkipuoliskolla. Kateederisosialismi liittyi erityisesti vuonna 1873 perustettuun Saksan sosiaalipoliittiseen yhdistykseen ("Verein für Sozialpolitik"). Nimitys pohjautuu siihen, että tärkeimmät kateederisosialistit Gustav von Schmoller, Adolph Wagner ja Lujo Brentano olivat akateemisen oppituolin eli kateederin haltijoita (professoreja). Nimitys johtaa sikäli harhaan, että oppisuunta ei pyrkinyt sosialismiin, vaan se pyrki vastustamaan sosialististen oppien leviämistä. Nimen antoivat suuntauksen liberalistiset vastustajat.
Kateederisosialismi kannatti valtion harjoittamaa talouselämän ohjausta ja vähäosaisia suosivaa sosiaalipoliittista lainsäädäntöä. Sen pyrkimyksenä oli tällä tavoin lieventää yhteiskunnallisia vastakohtaisuuksia. Suuntaus vastusti täten manchesterilaisen liberalismin pääperiaatteita. Aikansa sosialismista se erosi sikäli, että ohjatun sosiaalipolitiikan uskottiin voivan poistaa kapitalismin epäkohdat. Kateederisosialismin oppien lähtökohtia edustivat Lorenz von Steinin ja Johann Karl Rodbertuksen ajatukset.
Gabriel Geitlin

Gabriel Geitlin (3. tammikuuta 1804 Naantali – 12. heinäkuuta 1871 Espoo) oli suomalainen kielitieteilijä, Helsingin yliopiston professori, kirkkoherra ja valtiopäivämies. 
Henkilöhistoria.
Geitlinin vanhemmat olivat raatimies Anders Geitlin ja Anna Maria Aspholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1821 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1826 ja maisteriksi 1827. Geitlin vihittiin papiksi 1849 ja hän väitteli teologian tohtoriksi 1857. Hän opiskeli myös Venäjällä muun muassa Pietarin orientaalisessa instituutissa.
Geitlin toimi yliopiston venäjän kielen opettajana 1826–1835, itämaiden kirjallisuuden professorina 1835–1849 ja Raamatun eksegetiikan professorina 1849–1864. Hän oli Länsisuomalaisen osakunnan inspehtorina 1846–1852, historiallis-kielitieteellisen osaston dekaanina 1840–1841 ja 1848–1849 sekä yliopiston raha- ja mitalikabinetin johtajana 1849–1863. Vuonna 1846 hänet kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi. Itämaisen kirjallisuuden professorina toimiessaan Geitlin laati uuspersian kieliopin ja oli muun muassa G. A. Wallinin persian ja arabian kielten opettajana.
Geitlin oli Espoon kirkkoherra 1850–1871 ja pappissäädyn edustaja säätyvaltiopäivillä 1863 ja 1867. Hän oli raamatunkäännöskomitean puheenjohtaja 1861 ja oli jäsenenä useissa muissa kirkollisissa komiteoissa. Espoon kirkkoherrana ollessaan Geitlin rakennutti 1853 uuden empiretyylisen pappilarakennuksen jonka hän suunnitteli yhdessä arkkitehti Jean Wikin kanssa. Vuonna 1865 Geitlin osti Espoon Suvisaaristosta seitsemän hehtaarin laajuisen Tallholmin saaren ja rakennutti sinne kartanomaisen, talviasuttavan Villa Tallholmen -nimisen huvilan jonka Wik myös suunnitteli. 
Gabriel Geitlin oli naimisissa vuodesta 1829 Anna Lovisa Laguksen kanssa jonka isä oli Turun akatemian teologian professori Anders Johan Lagus. Heillä oli viisi lasta joista tunnetuimpia olivat valtiokonttorin johtajana 1891–1903 toiminut Wilhelm Gabriel Geitlin (1838–1906) sekä Helsingin normaalilyseon rehtorina toiminut Johan Gabriel Geitlin (1836–1890).
Unto Elo

Unto Kalevi Elo (s. 29. marraskuuta 1944 Helsinki) on suomalainen rata- ja maratonmeloja.
Elo edusti Suomea Montréalin 1976 olympialaisissa. Hän karsiutui keräilyerissä kajakkinelosten 1 000 metrillä, jossa hänen kanssaan meloivat Ilkka Nummisto, Eero Hynninen ja Heikki Mäkelä. MM-kilpailuissa Elo sijoittui kajakkinelosten 10 000 metrillä seitsemänneksi vuonna 1975.
Seuratasolla 175-senttinen ”Unski” Elo edustaa Merimelojia, minkä lisäksi hän on aikaisemmin edustanut Canoaa ja Marjaniemen Melojia. Elo voitti yhteensä 34 Suomen-mestaruutta vuosina 1969–1988. Hän on menestynyt myös ikämiessarjoissa ja voitti 55-vuotiaiden maratonmelonnan maailmanmestaruuden vuonna 1999.
Altaidyŋ tšolmony

Altaidyŋ tšolmony (Алтайдыҥ чолмоны, ”Altain tähti”) on Venäjällä Altain tasavallan pääkaupungissa Gorno-Altaiskissa ilmestyvä altainkielinen sanomalehti.
Ensimmäiset altainkieliset sanomalehdet ilmestyivät vuosina 1922–1923 venäjänkielisen "Oirotski krain" liitteinä nimillä "Kyzyl solun tabyš" (”Punaiset uutiset”) ja "Oirot jeri" (”Oirotian seutu”). Vuonna 1925 alkoi ilmestyä säännöllisesti "Kyzyl Oirot" (”Punainen Oirotia”). Lehti alkoi siirtyä vuonna 1929 kyrillisestä latinalaiseen ns. uuteen kirjaimistoon ja palasi kyrillisiin aakkosiin vuonna 1938. Vuonna 1948 se sai nimen "Altaidyŋ tšolmony".
"Altaidyŋ tšolmony" oli neuvostoaikana NKP:n Vuoristo-Altain aluekomitean ja alueneuvoston äänenkannattaja. Viidesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä 5 000 kappaletta. Sen rinnalla ilmestyi venäjänkielinen "Zvezda Altaja" 15 000 kappaleen painoksena.
Lehti on nykyään Altain tasavallan hallituksen ja parlamentin julkaisu. Se ilmestyy kahdesti viikossa A3-kokoisena noin 3 000 kappaleen painoksena. Lehti julkaisee lastensivua, kuukausittain ilmestyvää nuortenliitettä ja venäjänkielistä viikkoliitettä. Sen Internet-sivusto avattiin vuonna 2017.
HMS Scimitar (P284)

HMS Scimitar (viirinumero P284) on Britannian Kuninkaallisen laivaston Scimitar-luokan partiovene.
Valmistus.
Alus tilattiin Halmatic Limitediltä Portsmouthista Hampshirestä. Se laskettiin vesille joulukuussa 1992.
Palvelus.
Alus oli torjumassa terrorismia Lough Neaghille Pohjois-Irlantiissa. Aluksella ei ollut nimeä ennen palveluksesta poistoa 2002, vaan se tunnettiin ainoastaan viirinumerollaan P284.
Kuninkaallinen laivasto siirsi aluksen syyskuussa 2002 Gibraltarille, jossa se liitettiin Gibraltarin partiovenelaivueeseen nimettynä "MV Greyfoxiksi". Koeajojen päätyttyä alus otettiin 31. tammikuuta 2003 sisaraluksensa "HMS Sabren" kanssa palvelukseen, jolloin alus sai nimen "HMS Scimitar". Alukset korvasivat Gibraltarille aiemmin sijoitetut P2000-luokan partioveneet "HMS Trumpeterin" ja "HMS Rangerin".