tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jaana Hyvärinen

Jaana Hyvärinen (nyk. Kauko, s. 19. marraskuuta 1961) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut neljä jalkapallon naisten A-maaottelua vuosina 1984–1985. Hänen seuransa oli Jalkapallokirjan mukaan Koparit. Hyvärisen pelipaikka oli maalivahti. 1980-luvun puolivälissä Hyvärinen siirtyi KPT:stä Turun Pyrkivään ja juuttui pysyvästi Turkuun. Hyvärisen poika Joni Kauko pelasi Interissä ja nuorten maajoukkueessa Koparien tarina -kirjan tekohetkellä vuonna 2011.
Dorothy Stickney

Dorothy Stickney (21. kesäkuuta 1896 Dickinson, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat – 2. kesäkuuta 1998) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa näytelmässä "Life with Father".
Stickney syntyi Dickinsonissa Pohjois-Dakotassa. Hän oli lapsuudestaan asti puolisokea ja valoherkkä, minkä vuoksi hän joutui olemaan suurimman osan ajastaan pimennetyssä huoneessa. Stickney kävi koulua draamakoulussa Minneapolisissa. Hänen ensimmäinen teatterinäytelmä oli vuonna 1926 "The Squall" -näytelmässä. Muita hänen esittämiään näytelmiä olivat muun muassa "Chicago", "Philip Goes Forth", "To Be Continued" ja "The Small Hours". Stickney meni naimisiin näytelmäkirjailija Howard Lindsayn kanssa vuonna 1927. Hän näytteli äidin hahmoa Lindsayn kirjoittamassa näytelmässä "Life with Father" vuodesta 1939 eteenpäin, ja näytelmää esitettiin 3 183 kertaa. Lindsay kuoli vuonna 1968.
Stickney sai tutkinnon Dickinsonin yliopistosta sekä Bowdoinin yliopistosta. Vuonna 1963 hänestä tuli toinen pohjoisdakotalainen "Rough Rider Award" -palkinnon saaja. May Hallissa nimettiin vuonna 1976 auditorio hänen mukaansa.
Stickney kuoli kotonaan New Yorkissa 101 vuoden iässä 2. kesäkuuta 1998.
Keski-Uudenmaan kristillinen koulu

Keski-Uudenmaan kristillinen koulu on Järvenpään Lepolassa toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 2000. Yläkoulu aloitettiin vuonna 2009. Keski-Uudenmaan kristillisessä koulussa opiskelee noin 220 oppilasta. Peruskoulun lisäksi kristillisen koulun yhteydessä toimii päiväkoti Petra, jossa on noin 60 lasta. Koulun rehtorina toimii Mari Vesin.
Keski-Uudenmaan kristillinen koulu sijaitsi alkujaan Keravalla, josta se muutti Järvenpäähän vuonna 2009. Keski-Uudenmaan kristillinen koulu sijaitsee nykyisin Järvenpään kaupungin keskustan tuntumassa. Koulu toimii kahdessa eri rakennuksessa Lepolan alueella, joka on laaja historiallinen kampus. Päärakennus on rakennettu vuosina 1929-1931 maatalousnormaalikouluksi ja ympärillä on useita maatalouskoulun toimintaan liittyviä rakennuksia. Vuonna 2020 kristillisen koulun ja päiväkodin yhteyteen rakennettiin uusia lisätiloja, kun toinen käytössä olevista rakennuksista tuli elinkaarensa päähän.
Mari Hokkanen

Mari Hokkanen (s. 1979 Espoo) on Helsingissä asuva ja työskentelevä suomalainen kuva- ja valokuvataiteilija, jonka teokset käsittelevät ihmisen suhdetta luontoon, yhteiskuntaan tai toisiin ihmisiin. 
Taiteellinen työskentely.
Hokkasen valokuvat ovat kameralle esitettyjä performansseja ja lavastettuja tilanteita, joissa ihmishahmo esitetään oudoissa, surrealistisissa asetelmissa. Keskeinen lähtökohta teosten suunnittelussa on Hokkasen mukaan niiden värimaailma. Esimerkiksi Room of colours -sarjan (2018) valokuvat ovat väritutkielmia, joita varten Hokkanen etsi tietoa värien historiasta ja merkityksistä eri kulttuureissa. Tärkeä osa Hokkasen taiteellisen työskentelyn prosessia on mielikuvituksellisten lavasteiden rakentaminen sekä niiden valmistamisen edellyttämä käsityö ja ruumiillinen työskentely. Hokkanen on omaksunut työskentelyynsä vaikutteita myös teatterista. Lavastettujen valokuvien rakentamisessa Hokkanen käyttää muun muassa kierrätysmateriaalia ja erilaista orgaanista ainesta. Kuvien kohtauksissa ihmishahmo poseeraa usein luonnossa tai huoneinteriööreissä. Hokkasen valokuvien toistuva piirre on vaikutelma henkilöhahmon anonyymiydestä ja kasvottomuudesta: pää on rajattu ulos kuvasta tai peittyy kankaisiin, esineisiin tai asioihin. Osana kuvien rakentamisen menetelmää Hokkanen käyttää myös ennalta määriteltyjä sääntöjä. Hän myös esiintyy valokuvissaan useimmiten itse. 
Hokkasen teoksia on ollut näytteillä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 2008 lähtien paitsi Suomessa ja muissa Pohjoismaissa, myös muun muassa Espanjassa, Italiassa, Saksassa, Virossa ja Luxenburgissa. 
Opinnot.
Hokkanen on tehnyt valokuvaajan ammattitutkinnon Helsingin teknillisestä ammattikoulusta vuosina 2006–2008.
Kopun kristillinen koulu

Kopun kristillinen koulu (lyh. KOKRIKO) on Vihdin Hiidenrannassa toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 1992 ja sen ylläpitäjänä toimii Suomen Adventtikirkko. Koulu tarjoaa maksutonta perusopetusta vuosiluokille 1–6. Alun perin koulu aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1966. Nummelaan koulu siirtyi vuonna 1992. Koululla on ollut vuodesta 1997 lähtien pysyvä toimilupa. Koulun rehtorina toimii Anita Syväsalmi.
Kopun kristlllinen koulu toimi Kopun kartanossa vuosina 1992–2013. Vuosien mittaan kasvanut oppilasmäärä johti uusien tilojen tarpeeseen. Koulu sai uudet vuokratilat lokakuussa 2013 Pelastusarmeijan lasten lomakodista.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2024

Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2024 järjestettiin Dohassa Qatarissa 2.–18. helmikuuta 2024. Kilpailuohjelmaan kuuluivat ratauinti, avovesiuinti, taitouinti, uimahypyt, korkeat uimahypyt ja vesipallo.
Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää marraskuussa 2023. Koronaviruspandemia aiheutti niin Tokion olympialaisten kuin sitä seuranneiden Budapestin ja Fukuokan MM-uintien siirtymisiä, joten Dohan MM-kilpailut käytiin alle seitsemän kuukautta edellisten MM-kilpailujen jälkeen ja alle puoli vuotta ennen Pariisin olympialaisia.
Kilpailujen menestyneimmät maat olivat 23 kultamitalia voittanut Kiina, yhdeksään kultaan yltänyt Yhdysvallat ja seitsemän kultamitalin Australia. Kiina sai myös eniten mitaleja, kaikkiaan 33 kappaletta.
Ertha Pascal-Trouillot

Ertha Pascal-Trouillot (s. 13. elokuuta 1943 Pétion-Ville, Haiti) oli Haitin ensimmäinen naispuoleinen juristi, tuomari ja presidentti. Pascal-Trouillot toimi 1986–1990 korkeimman oikeuden tuomarina ja kenraali Prosper Avrilin lähdettyä maanpakoon hän toimi virkaatekevänä presidenttinä 1990–1991. 
Ura.
Ertha Pascal-Trouillot valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1971. Hän liittyi Port-au-Princen asianajajaliittoon. Hän työskenteli Haitin siviililain tarkistamisesta vastaavan komission jäsenenä. Vuonna 1979 hänet valittiin Port-au-Princen siviilioikeuteen tuomariksi, 1985 muutoksenhakutuomioistuimen tuomariksi ja 1986 hänet nimitettiin korkeimman oikeuden tuomariksi. Hän oli ensimmäinen nainen Haitissa joka oli päässyt näihin tehtäviin.
Vuonna 1990 Pascal-Trouillot oli yksi kahdestatoista korkeimman oikeuden tuomareista joille, vuoden 1987 lainsäädännön mukaan, oli mahdolista siirtää valta kenraali Prosper Avrilin lähdettyä maanpakoon. Maahan muodostettiin väliaikainen siviilihallitus. Pascal-Trouillot toimi Haitin virkaatekevänä presidenttinä vuosina 1990–1991. Hän selvisi tehtävässään entisen ministerin Roger Lafontantin johtamasta vallankaappausyrityksestä ja järjesti vaalit. Vaaleissa presidentiksi valittiin Jean-Bertrand Aristide josta tuli Haitin ensimmäinen demokraattisesti valittu johtaja.
Presidenttinä toimimisen jälkeen Pascal-Trouillot muun muassa keskittyi koostamaan elämäkerrallista tietosanakirjaa 1700–2006 välillä eläneistä haitilaisista merkkihenkilöistä. Hän oli aloittanut kirjan valmistelun edesmenneen puolisonsa Ernst Trouillot'n kanssa. Tietosanakirjan ensimmäinen osa julkaisiin 2001 ja jälkimmäinen 2009.
Yksityiselämä.
Ertha Pascalin vanhemmat olivat metalliartesaani Thimocles Pascal ja ompelija Louise Dumornay. Hän syntyi vuonna 1943 ja oli 10 lapsesta toiseksi nuorin. Hän syntyi Pétion-Villessä ja kävi lukio-opintonsa siellä. Hän jatkoi opiskelemaan koneistamista. Hän kuitenkin siirtyi lukemaan lakia opettajansa ja tulevan puolisonsa, Ernst Trouillot'n, suosituksesta. Hän valmistui Gonayivin satamakaupungissa sijaitsevasta Ecole de Droit des Gonaives -korkeakoulusta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1971. Ertha Pascal ja Ernst Trouillot menivät naimisiin 1971. Heille syntyi tytär 1974/1975. Ernst Trouillot kuoli sairauskohtaukseen 1986/1987. 
Ertha Pascal-Trouillot'n veli oli halvaantunut vyötäröstä alaspäin aiemman diktaattori Duvalier'n joukkojen ampumasta luodista. Ernst Trouillot'n aiemmasta avioliitosta syntynyt lapsi, antropologi Michel-Rolph Trouillot on hänen poikapuolensa.
Leena Kuumola

Leena Kuumola (s. 1958) on suomalainen kuvataidekriitikko, jonka suomen- ja ruotsinkielisiä arvioita ja kolumneja ovat vuodesta 2006 alkaen julkaisseet Hufvudstadsbladet, Ny Tid, Taide, Mustekala ja Turun Sanomat. Kuumola on kirjoittanut taiteesta myös näyttelykatalogehin sekä tehnyt opetus- ja käännöstöitä. Koulutukseltaan Kuumola on filosofian maisteri. 
Vuosina 1992−2005 Kuumolalla oli oma taidegalleria, joka toimi aluksi Tukholmassa ja siirtyi vuonnna 1996 Helsinkiin Oksasenkatu 11:teen. Käsitteelliseen ja kokeelliseen taiteeseen keskittynyt Galleri Leena Kuumola tarjosi ajan taidemarkkinoista riippumattoman taiteen esityapaikan erityisesti vaihtoehtoisen taiteen tekijöille. Galleriassa esiteltiin monia marginaalisia taiteen muotoja, kuten käsite- ja tilataidetta ja ääni- ja valoteoksia sekä järjestettiin kokeellisen elokuvan näytöksiä, joissa esitettiin toisinaan myös äänitaidetta.
Palkinnot ja tunnustukset.
Suomen Kulttuurirahasto myönsi Kuumolalle vuonna 2014 E. J. Vehmas -palkinnon, joka jaetaan ansioituneelle taidekriitikolle.
Jokipitaho

Jokipitaho ("Ochthornis littoralis") on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Jokipitaho kasvaa noin 13–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat harmahtavanruskeat. Siivet ja pyrstö ovat tummemmat. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Jokipitahon rinta on harmahtavanruskea ja vaalenee vatsaa kohden.
Levinneisyys ja elintavat.
Jokipitahoa tavataan Venezuelasta ja Ranskan Guayanasta Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat jokivarsien törmät. Se liikkuu yksin tai pareittain. Jokipitahon ravintoa ovat hyönteiset, joita se pyydystää vedenpinnan yltä.
Ludvig Lapsi

Ludvig IV (893–911), lisänimeltään Ludvig Lapsi, oli viimeinen karolingien sukuun kuulunut Itä-Frankian kuningas vuosina 900–911.
Ludvig oli kuningas Arnulfin ainoa poika. Hänet julistettiin kruununperilliseksi vuonna 897 ja kruunattiin kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen vuonna 900, jolloin hän oli vain 7-vuotias. Lapsikuninkaan puolesta valtakunnan asioita hoitivat Mainzin arkkipiispa Hatto I ja Konstanzin piispa Salomo. Ludvig IV:n valtakaudella maa oli unkarilaisten toistuvien hyökkäysten kohteena. Hänen kuolemansa jälkeen maa oli hajaannuksen tilassa.
Sam Reich

Samuel Dalton Reich (s. 22. heinäkuuta 1984) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, tuottaja, koomikko, näyttelijä ja mediajohtaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Dropoutissa (entinen CollegeHumor), jonka toimitusjohtajana hän toimii, mukaan lukien "Game Changer"-sarjan ja sen "Make Some Noise-"spin-offin juontajana, sekä työstään TruTV:n "Adam Ruins Everything"-sarjassa.
Ura.
Vuonna 2000 Reich keskeytti Buckingham Browne &amp; Nichols Schoolin kliinisen masennuksen seurauksena sekä jatkaakseen näyttelemistä. Pian tämän jälkeen hän muutti New Yorkiin ja perusti komediaryhmän Dutch West, joka keskittyi komediavideoiden tekemiseen. CollegeHumor löysi hänet vuonna 2006, jolloin hänet palkattiin alkuperäisen sisällön johtajaksi. 2009 hänet ylennettiin alkuperäisen sisällön johtajaksi samanaikaisesti "The CollegeHumor Shown" ensiesityksen kanssa MTV:ssä.
Vuonna 2014 Reich perusti Big Breakfastin, CollegeHumorin sivutuotantoyhtiön, ja siirsi CollegeHumorin videotiimin Los Angelesiin. Yritys on sittemmin tuottanut ohjelmia "Adam Ruins Everything" TruTV:ssä; "Middle of the Night Show" MTV:llä; "Time Travelling Bong" Comedy Centralissa; "The Britishes" DirecTV:ssä; "I want My Phone Back" Comcastin Watchablessa; ja "Bad Internet" sekä "Rhett and Linkin Buddy System" YouTube Redissä.
CollegeHumorin kanssa hän teki yhteistyötä musiikkivideoissa "Weird Al" Yankovicin ja Michelle Obaman kanssa.
8. tammikuuta 2020 ilmoitettiin, että Reich ostaa CollegeHumorin IAC:lta, joka muutettiin CHMediaksi. Tämä sisälsi Dropout-suoratoistopalvelun. Kun IAC myi CollegeHumorin, Reich pyysi faneja Twitterissä tukemaan yritystä tilaamalla suoratoistopalvelun. Vuonna 2020 "Wiredin" Kate Knibbs kirjoitti, että: "Reich on rakastettu CollegeHumor-yhteisössä – WIRED puhui yli tusinan entisen työntekijän kanssa, ja ylistys oli yksimielisesti runsasta. Harvinaista jollekin, joka juuri lomautti joukon ihmisiä". Reich valvoo Dropoutissa luotua sisältöä ja juontaa joitain ohjelmia, kuten "Game Changer" ja "Make Some Noise".
2023 Reich ilmoitti, että CollegeHumor-tuotemerkki poistetaan käytöstä ja muutetaan Dropoutiksi.
Yksityiselämä.
Sam Reich on Bill Clintonin alaisen entisen työministerin Robert Reichin ja Northeasternin yliopiston eläkkeellä olevan oikeustieteen professorin Clare Daltonin poika. Adam Reich, hänen veljensä, on sosiologian professori Columbian yliopistossa. Hän on isänsä puolelta juutalaista syntyperää.
Reich on naimisissa näyttelijä-kirjailija Elaine Carrollin kanssa, jonka hän tapasi kesäleirillä vuonna 2000. Yhdessä he ovat tehneet yhteistyötä muun muassa "Very Mary-Kate"-verkkosarjassa.
Hlávkan silta

Hlávkan silta (tšk. "Hlávkův most") on silta Tšekin pääkaupungissa Prahassa, joka yhdistää toisiinsa Holešovicen ja Karlínin kaupunginosat. Se on nimetty arkkitehti Josef Hlávkan mukaan.
Historia.
Samalla paikalla oli sijainnut aiemmin vuonna 1900 valmistunut puinen Teurastussilta ("Jateční most"), joka oli nimetty Holešovicessä sijainneen suuren teurastamon mukaan. Se kuitenkin purettiin suuremman Hlávkan sillan tieltä vuosina 1910–1912. Valmistuessaan Hlávkan silta oli nykyisen Tšekin alueen ensimmäinen betonia rakennusaineenaan käyttänyt silta. Se nimettiin tunnetun tšekkiläisen arkkitehdin ja mesenaatti Jesef Hlávkan mukaan. 
Silta uudelleenrakennettiin vuosien 1958–1962 välillä tehdyssä remontissa.
Hlávkan silta on yhä nykyäänkin Tšekin levein silta. Prahan Vltavan ylittävistä silloista sen tekee ainutlaatuiseksi se, ettei sitä ole uudelleennimetty kertaakaan Tšekin 1900-luvun hallintomuutoksissa.
Sijainti.
Hlávkan silta ylittää Vltavajoen Štvanicen saaren kohdalla. Läntisellä puolella se yhdistää Holešovicen kaupunginosan idän Karlíniin ja Uuteen kaupunkiin.
Taide.
Sillan näkyvimmät veistokset ovat sen Holešovicen päädyssä sijaitsevat massiiviset veistokset Práce ("Työ") ja Humanita ("Ihmiskunta"). Ne veisti kuvanveistäjä Jan Štursa. Muita sillan taideteoksia ovat muun muassa Bohumil Kafkan ja Ladislav Kofránekin valmistamat ihmisruumiita esittävät kohokuvat sekä Josef Mařatkan ja Otto Gutfreundin kiveenhakatut muotokuvat kahdestatoista sillan valmistuskeen osallistuneesta prahalaisesta poliitikosta.
1960-luvulla tehdyssä remontissa osa sillan alkuperäisistä taideteoksista kadotettiin.
Monika Österberg

Monika Österberg on suomalainen kemisti (PhD), joka työskentelee Aalto-yliopiston biotuotekemian professorina. 
Hän opiskeli kemiaa Helsingin yliopistossa (FM 1994). Jatko-opintoihin hän suuntasi professorinsa suosituksesta Ruotsiin, ja valmistui siellä tohtoriksi vuonna 2000. Hänen englanninkielinen, paperinvalmistamisen pintakemiaa käsittelevä väitöskirjansa (2000) Kuninkaaliselle teknilliselle korkeakoululle (KTH, Tukholma) oli otsikoitu "On the Interactions in Cellulose Systems: Surface Forces and Adsorption".
Väitöskirjansa jälkeen hän työskenteli tutkijana Teknillisessä korkeakoulussa Espoossa, ja lyhyen aikaa professorina Lappeenrannan teknillisessä korkeakoulussa. Vuonna 2012 hän pääsi professuuriin johtavalle urapolulle Aalto-yliopistossa.
Hän on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023.
Taina Pihlajarinne

Taina Pihlajarinne (s. 1977) on suomalainen oikeustieteilijä ja varatuomari, joka työskentelee Helsingin yliopiston tekijänoikeuden professorina. Hän on ollut esillä myös joukkotiedotusvälineissä tekijänoikeusasioiden tiimoilta.
Hänen suomenkielinen, tavaramerkkioikeuteen liittyvä väitöskirjansa (2009) Helsingin yliopistolle oli otsikoitu "Tunnusmerkin suoja verkkotunnuskäytössä".
Pihlajarinne on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023.
Camilla Wide

Camilla Wide (s. 1967) on suomalainen kielitieteilijä (FT), joka työskentelee Turun yliopiston pohjoismaisten kielten professorina. Häntä on haastateltu runsaasti etenkin ruotsinkielisissä joukkotiedotusvälineissä sekä Suomessa että Ruotsissa, jossain määrin myös suomenkielisessä mediassa.
Wide valmistui Helsingin yliopistosta (FM 1994, FT 2003) ja opiskeli myös Islannin yliopistossa (B. Phil. Isl.). Hänen englanninkielinen nykyislantia käsittelevä väitöskirjansa (2002) oli otsikoitu "Perfect in dialogue : form and functional potential of the vera bi̮nn aö + inf. construction in contemporary Icelandic".
Hänelle myönnettiin Uppsalan yliopiston kunniatohtorin arvo (2020). Wide on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2023.
Paramic

Oy Paramic Ab oli paksukalvohybridipiirejä Oulussa valmistanut yritys, jonka perustivat vuonna 1971 kauppa- ja teollisuusministeriön tuella noin 30 piensijoittajaa Oulun yliopistosta, Teknillisestä korkeakoulusta ja VTT:n Puolijohdelaboratoriosta, joissa oli tehty tutkimusta ko. aiheesta. Yrityksellä ei alkuvaiheessa ollut kilpailijoita Suomessa, mutta kulutuselektroniikassa kuten televisioiden tuotannossa oli tarvetta paksukalvotekniikan tarjoamalle integroinnille osien vähentämiseksi, ja niinpä v. 1974 Salora Oy pystyttikin paksukalvotekniikkaan perustuvan tuotantolinjan omien osakomponenttiensa valmistamiseen.
Pian perustamisensa jälkeen Paramic Oy patentoi Snapistor-kauppanimellä myytävän, mekaanisesti muutettavan/säädettävän vastuksen, jolla oli useita käyttökohteita elektroniikassa muun muassa televisioissa maailmanlaajuisesti. Lisäksi yritys kehitti kaksivuotisessa projektissa paksukalvotekniikkaa hyväksikäyttäen pienikokoisen mikroaaltotutkan, jonka se patentoi Snapistorin lisäksi vuonna 1975. Pienikokoinen mikroaaltotutka oli avainkomponentti muun muassa murtohälytysjärjestemissä, joita Aspo Elektroniikka valmisti. 
Aspo kiinnostui yrityksestä ja hankki vähitellen omistukseensa yrityksen osakkeet vuodesta 1972 alkaen. Yritys Oy Paramic Ab:n nimellä lakkasi v. 1976. Yrityksen tuotteita markkinoitiin Aspo Oy Paramic -nimellä useita vuosia, koska yritys oli jo saavuttanut markkinat kansainvälisesti ennen siirtymistään kokonaan Aspon omistukseen. Vuonna 1976 yrityksen tuotteita vietiin yli kahteenkymmeneen maahan.
Moduliliiketoiminto liitettiin Aspo Oy:ssä myöhemmin osaksi Aspocompia, josta se myytiin Selmic Oy:lle vuonna 2006. Myyntihetkellä moduliliiketoiminnoissa työskenteli 150 henkilöä.
Fogelstadin ryhmä

Fogelstadin ryhmä () oli ruotsalainen feministinen ryhmä, joka ylläpiti naisille tarkoitettua kansalaiskoulua Sörmlannin Fogelstadissa lähellä Katrineholmia vuosina 1925–1954. Ryhmä julkaisi myös "Tidevarvet"-nimistä aikakauslehteä. Naiset olivat saaneet äänioikeuden Ruotsissa vuonna 1921, ja Fogelstadin ryhmän tavoitteena oli antaa naisille tarpeellisia tietoja ja taitoja, jotta heistä tulisi itsenäisiä ja vastuullisia kansalaisia. Kurssien aiheina olivat muun muassa historia, yhteiskuntaoppi, ruotsin kieli, hygienia, kodinhoito ja käsityöt. Osallistujat saivat myös harjoitella kunnallishallintoa opettaja Ebba Holgerssonin kehittämässä fiktiivisessä Komtemåttan kunnassa.
Berestetško

Berestetško () on pikkukaupunki Volynian alueen Lutskin piirissä Ukrainan länsiosassa. Kaupunki sijaitsee Dneprin Pripet-sivuhaaran Styr-sivujoen varrella aluekeskus Lutskista etelälounaaseen.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 1 630 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 1  904 asukasta.
Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Berestetško on kuulunut Lutskin piiriin.
Ann Miller

Ann Miller (oik. Johnnie Lucille Collier; 12. huhtikuuta 1923 Houston, Texas – 22. tammikuuta 2004 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hän näytteli 1940- ja 1950-luvulla Hollywood-musikaaleissa, joihin lukeutuvat muun muassa "Sinun kanssasi kahden" (1948), "Ilo irti" (1949) ja "Anna suukko, äkäpussi" (1953). Lisäksi hän on esiintynyt elokuvissa "Komedia meistä ihmisistä" (1938) sekä "Mulholland Drive" (2001), joka jäi hänen viimeiseksi elokuvakseen.
Miller esiintyi myös teatterinäytelmissä, joihin lukeutuu Broadway-musikaali "Sugar Babies", josta hän sai Tony-ehdokkuuden vuonna 1980.
Miller sai vuonna 1960 tähden Hollywood Walk of Famelle. Vuonna 2017 "The Daily Telegraph" nimesi hänet yhdeksi kaikkien aikojen parhaista näyttelijöistä, jotka eivät ole olleet ehdolla Oscar-palkintoon.
Yksityiselämä.
Miller oli naimisissa kolme kertaa: Reese Llewellyn Milnerin kanssa vuosina 1946–1947, William Mossin kanssa 1958–1961 ja Arthur Cameronin kanssa 1961–1962. Hänellä oli myös lyhyitä seurustelusuhteita tunnettujen miesten, kuten Howard Hughesin ja Conrad Hiltonin, kanssa.
Miller tuli raskaaksi Milnerille, ja heidän tyttärensä Mary syntyi 12. marraskuuta 1946. Mary kuoli muutamia tunteja syntymänsä jälkeen. Uutislehtien mukaan Miller joutui auto-onnettomuuten ja joutui synnyttämään lapsensa ennenaikaisesti, mutta myöhemmin on paljastunut, että Milner oli raskauden aikana työntänyt hänet portaista alas, ja siksi Miller oli joutunut synnyttämään ennenaikaisesti. Miller jätti avioerohakemuksen pian synnytyksen jälkeen.
Kuolema.
Miller menehtyi 22. tammikuuta 2004 80-vuotiaana kauhkosyövän takia. Hänet on haudattu Culver Cityssä sijaitsevalle Holy Crossin hautausmaalle.
Jere Tuononen

Jere Tuononen (s. 17. kesäkuuta 2002 Nokia) on suomalainen oikeusnotaari ja kristillisdemokraattinen poliitikko. Hänet valittiin marraskuussa 2023 KD Nuorten puheenjohtajaksi kaudelle 2024–2025. Hän toimii myös IYDU:n varapuheenjohtajana kaudella 2025–2027.
Tuononen valmistui ylioppilaaksi Tampereen klassillisen lukion luonnontiedelinjalta vuonna 2021. Hän aloitti oikeustieteen opinnot Turun yliopistossa vuonna 2022 varusmiespalveluksensa jälkeen.
Tuononen suoritti varusmiespalveluksensa toimittajana Suomen puolustusvoimien uutislehti Ruotuväessä ja on aktiivisesti mukana Pirkanmaan Reservipiirien Tiedotustoimikunnassa.
Poliittinen ura.
Tuononen valittiin KD Nuorten hallitukseen ensi kerran Vaasan vuosikokouksessa vuonna 2019, mistä lähtien hän toimi hallituksen jäsenenä kolmen vuoden ajan vuosina 2020–2022. Hänen kautensa hallituksen jäsenenä päättyi valintaan 1. varapuheenjohtajaksi ja kansainväliseksi sihteeriksi vuodelle 2023. 
Tuononen valittiin KD Nuorten puheenjohtajaksi kaudelle 2024–2025 Seinäjoen vuosikokouksessa marraskuussa 2023. Hän edustaa KD Nuoria puolueensa eduskuntaryhmässä ja puoluehallituksessa.
Tuononen on nimitetty puolustusministeriön Veteraaniasiain neuvottelukunnan varsinaiseksi jäseneksi kaudelle 2025–2027 Kristillisdemokraattisen eduskuntaryhmän edustajana.
Tuononen on edustanut KD Nuoria YEPP:n ja IYDU:n kokouksissa. Hänet valittiin Nashvillen kokouksessa elokuussa 2025 IYDU:n varapuheenjohtajaksi. Hän on toiminut myös Eurooppalaisen Suomen hallituksessa vuonna 2023.
Elsa Björkman-Goldschmidt

Elsa Andrea Elisabeth Björkman-Goldschmidt (16. huhtikuuta 1888 Linköping – 6. huhtikuuta 1982 Tukholma) oli ruotsalainen opettaja, kuvataiteilija ja kirjailija, joka työskenteli vapaaehtoisena sairaanhoitajana Punaisen Ristin palveluksessa ensimmäisen maailmansodan aikaisilla ja vallankumouksen jälkeisillä vankileireillä Venäjällä ja kirjoitti kokemuksistaan muistelmia. Hän laati myös elämäkerran lapsuudenystävästään Elsa Brändströmistä. Vuosina 1950–1978 hän oli Samfundet De Nion jäsen. Björkman-Goldschmidt oli myös mukana Fogelstadin ryhmän toiminnassa luennoitsijana.
Björkman-Goldschmidt tapasi tulevan miehensä Waldemar Goldschmidtin moskovalaisessa sairaalassa, jossa tämä toimi kirurgina. Pari asui vuosina 1919–1938 Wienissä, missä Björkman-Goldschmidt jatkoi vapaaehtoistyötään paikallisen Punaisen Ristin palveluksessa ja työskenteli myös toimittajana. Hänen pakinoitaan julkaistiin "Dagens Nyheterissä" salanimellä Mélange. Vuonna 1938 pariskunta pakeni natseja Tukholmaan – molemmilla oli juutalaista taustaa. Toisen maailmansodan aikana Björkman-Goldschmidt oli mukana Suomea avustavassa toiminnassa ja auttoi Ruotsiin saapuvia pakolaisia. Sodan jälkeen hän palasi Wieniin, jossa hän toimi Pelastakaa Lapset -järjestön palveluksessa.
Björkman-Goldschmidt kuoli vuonna 1982 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin.
Manda Björling

Hedvig Amanda "Manda" Björling (o.s. Lindroth; 15. lokakuuta 1876 Tukholma – 29. helmikuuta 1960 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa August Strindbergin perustamassa tukholmalaisessa Intima Teaterissa sekä tulevan miehensä August Falckin kiertävässä teatteriryhmässä. Björling esitti ensimmäisenä "Neiti Julien" naispääosan vuonna 1906. Björling näytteli myös muutamissa elokuvissa 1910- ja 1920-luvuilla.
Björling kuoli karkauspäivänä 1960 ja hänet on haudattu Norra begravningsplatseniin.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2025

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2025 pelattiin Yhdysvalloissa 23. huhtikuuta – 3. toukokuuta 2025 Friscon ja Allenin kaupungeissa Texasin osavaltiossa. Otteluareenat olivat Comerica Center sekä Credit Union of Texas Event Center. Turnaukseen osallistui kymmenen joukkuetta. Mestariksi ylsi Kanada päihittäen Ruotsin loppuottelussa. Pronssia voitti Yhdysvallat, kun se voitti Slovakian pronssipelissä. Suomi jäi viidenneksi.
Ennen turnausta Yhdysvallat oli isännöinyt alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoja kolmesti, vuosina 2009, 2016 ja 2021.
Joukkueet.
Lohko A
Lohko B
Turnausmuoto.
Turnauksessa pelattiin yhteensä 29 ottelua. Lohko A pelasi ottelunsa Allenin Credit Union of Texas Event Centerissä ja lohko B Friscon Comerica Centerissä. Turnauksen kaksi puolivälieräottelua, välierät sekä pronssi- ja loppuottelu pelattiin Comerica Centerissä. Credit Union of Texas Event Centerissä pelattiin A-lohkon otteluiden lisäksi kaksi puolivälieräottelua.
Emilia Fogelklou

Emilia Maria Fogelklou (20. heinäkuuta 1878 Simrishamn – 26. syyskuuta 1972 Uppsala) oli ruotsalainen teologi, opettaja ja tietokirjailija. Hän oli maansa ensimmäinen nainen, joka suoritti yliopistossa teologian kandidaatin tutkinnon. Hän ei kuitenkaan sukupuolensa vuoksi voinut edetä akateemisiin virkoihin. Vuonna 1941 hänet nimettiin Uppsalan yliopiston kunniatohtoriksi. Fogelklou oli mukana Fogelstadin ryhmän toiminnassa. Uskonnolliselta vakaumukseltaan hän oli kveekari. Vuonna 1922 hän meni naimisiin Arnold Norlindin kanssa.
Ebba Holgersson

Karin Ebba Sofia Holgersson (13. elokuuta 1885 Karlskrona – 13. joulukuuta 1966 Karlskrona) oli ruotsalainen opettaja ja naisasianainen. Hän toimi Fogelstadin ryhmän ylläpitämän kansalaiskoulun ainoana vakituisena opettajana vuosina 1925–1954. Hän muun muassa kehitti kuvitteellisen Komtemåttan kunnan, jonka hallintoa kurssien osallistujat saivat johtaa.
Angelina Köhler

 
Angelina Köhler (s. 12. marraskuuta 2000 Dernbach) on saksalainen uimari. Hän voitti maailmanmestaruuden 100 metrin perhosuinnissa vuonna 2024.
Köhler saavutti nuorten olympialaisissa 2018 hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja pronssia 50 metrin perhosuinnissa. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Gwangjun pitkän radan MM-kilpailuissa 2019 hän ylsi 100 metrin perhosuinnissa välieriin. Glasgow'n lyhyen radan EM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 100 metrin ja 200 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 100 metrin perhosuinnin välierissä. Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2021 hän jäi välieriin sekä sadalla että 200 metrillä.
Vuonna 2022 Köhler sijoittui Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa kahdeksanneksi sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja karsiutui 100 metrin perhosuinnin välierissä. Pari kuukautta myöhemmin Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa hän oli 100 metrin perhosuinnissa neljäs ja sai viesteistä sijat viisi, kahdeksan ja kahdeksan. Joulukuussa hän sijoittui Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 100 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 Köhler sijoittui 100 metrin perhosuinnissa viidenneksi ja sekajoukkueiden sekauintiviestissä kahdeksanneksi, mutta 50 metrin perhosuinnissa hän jäi välieriin. Hän saavutti ensimmäiset yleisen sarjan arvokisamitalinsa Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023, kun hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ja sai hopeaa 100 metrillä. Hän sijoittui viidenneksi sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviestissä sekä jäi 50 metrin perhosuinnissa ja 50 metrin vapaauinnissa välieriin. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Köhler voitti kultaa 100 metrin perhosuinnissa ja sijoittui viidenneksi 50 metrin perhosuinnissa.
Lahden kristillinen koulu

Lahden kristillinen koulu on Lahden Kiveriössä toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 2008 ja sen ylläpitäjänä toimii koulun kannatusyhdistys. Koulu tarjoaa perusopetusta vuosiluokille 1–6, minkä lisäksi koulun yhteydessä on aamu- ja iltapäivätoimintaa sekä kristillinen päiväkoti. Koulun rehtorina toimii Aleksi Rinne. Koulussa oli vuonna 2018 130 oppilasta ja päiväkodissa noin 20 lasta.
Historia.
Kannatusyhdistys koulun perustamista varten perustettiin vuonna 2005. Koulun ensimmäiset 14 oppilasta aloittivat elokuussa 2008 Liipolan Ostoskadulla sijaitsevissa koulun vuokratiloissa. Koulu toimi Liipolassa vuoteen 2013 saakka, jolloin koulu siirtyi Kiveriöön, nykyisiin Teinintien tiloihin. Samaan rakennukseen muutti myös ruotsinkielinen koulu ja koulun pihapiiriin tuli myös Pelastusarmeijan ylläpitämä päiväkoti. Pelastusarmeijan toiminnan loputtua toimintaa jatkoi kristillinen päiväkoti Ilo, joka aloitti vuonna 2016. Kristillinen koulu sai pysyvän opetusluvan syksyllä 2019.
Rosa García Ascot

Rosa García Ascot (1902 – 2. toukokuuta 2002 Torrelaguna) oli espanjalainen säveltäjä ja pianisti. Hän oli Grupo de los Ocho -säveltäjäryhmän ainoa naispuolinen jäsen, mutta asui pitkään maanpaossa Meksikossa.
Elämä ja ura.
Varhaiset vaiheet.
García Ascot opiskeli aluksi Felipe Pedrellin johdolla ja pääsi sitten Madridissa Manuel de Fallan ainoaksi oppilaaksi. Hän sai Espanjassa opetusta myös Enrique Granadosilta ja Joaquín Turinalta. García Ascot sävelsi opiskeluaikanaan pianokappaleita. Hänen ensimmäinen sävellyksensä, joka ei ollut pianoteos, oli kitarakappale "Cielo bajo" (1924). 1920-luvun jälkipuoliskolla García Ascot sävelsi muun muassa teokset "Dos piezas para orquesta" ja "Suite para orquesta", joissa hän käytti aineksia aiemmista pianoteoksistaan. García Ascot oli Federico García Lorcan läheinen ystävä. Hän meni vuonna 1933 naimisiin säveltäjä Jesús Bal y Gayn kanssa. García Ascotin 1930-luvun tuotantoa edustaa muun muassa pianokonsertto.
Uransa alkuvuosina García Ascot oli hyvin aktiivinen konsertti- ja resitaalisolisti, joka teki monia kiertueita. Sittemmin hän konsertoi vain harvoin.
Lähtö Espanjasta ja maanpako Meksikossa.
1930-luvun puolessavälissä García Ascot lähti miehensä kanssa Englantiin. Espanjassa tehtiin sotilasvallankaappaus vuonna 1936 pariskunnan ollessa lomalla Galiciassa. García Ascot palasi miehensä kanssa Englantiin. Mies lähti Meksikoon ja García Ascot Pariisiin, jossa hän sai lisäopetusta Nadia Boulangerilta. Näinä aikoina García Ascot sävelsi teoksen "Canción en tres tiempos" oboelle, klarinetille ja fagotille. Maaliskuussa 1939 hän lähti miehensä luo Meksikoon. Tiettävästi García Ascot ei enää säveltänyt tämän jälkeen. Hänen tuotantonsa onkin suppea.
García Ascot oli Meksikossa aktiivinen kulttuurivaikuttaja. Hän perusti miehensä kanssa vuonna 1955 kansainväliselle nykytaiteelle omistetun Diana-taidegallerian. Tämän myötä pariskunta tutustui Vera de Bossetiin ja ystävystyi tämän kanssa. García Ascot vieraili miehensä kanssa Espanjassa jo vuonna 1962. Vuonna 1965 pariskunta asettui pysyvästi Madridiin suljettuaan gallerian Meksikossa.
Myöhemmät vaiheet.
Madridissa García Ascot omistautui pianonsoiton opettamiselle. Vuonna 1989 hän sai miehensä kanssa Premio Comunidad de Madridin musiikillisista ansioista.
García Ascot kuoli Torrelagunan vanhainkodissa 2. toukokuuta 2002 hieman satavuotispäivänsä jälkeen. Hän oli jäänyt leskeksi lähes kymmenen vuotta aiemmin. García Ascotilta julkaistiin vain vähän musiikkia hänen eläessään. Vuonna 2023 Cezanne-levymerkki julkaisi hänen kokonaistuotantonsa.
Kati Sinisalo

Kati Sinisalo on suomalainen kulttuuritoimittaja ja elokuvakriitikko, kulttuuriaiheisten tv-dokumenttien tekijä sekä Yleisradion televisiotuottaja. Hän tuotti Yle Teeman Teemalauantaita vuodet 2009–2021. Hän on tuottanut alusta asti eli vuodesta 2011 Yle Teeman jokasyksyistä elokuvafestivaalia.
Sinisalo oli 1990-luvun alkupuolella yksi WSOY:n "Video-opas"-hakuteoksen kirjoittajista ja toimitti "Elokuvan vuosikirjoja". Samoihin aikoihin hän oli toimittajana Ylen elokuva-aiheisessa ajankohtaisohjelmassa "Noitaympyrät". 
Sinisalo teki Ylen Mediakomppanialle tv-dokumentin "Me laulutaidottomat", joka esitettiin jouluna 1994. Hän oli Yle TV1 -kanavalla vuonna 1995 aloittaneen "Valopilkku"-kulttuurimakasiinin ensimmäinen toimittaja ja juontaja.
Vuodet 1996–2005 Sinisalo oli "Helsingin Sanomien" toimittaja ja elokuvakriitikko sekä "Nyt"-liitteen toimitussihteeri. Vuonna 2005 hän toimitti Helena Yläsen elokuva-arvosteluista kirjan "Sata parasta elokuvaa ja kymmenen kehnoa kaupan päälle""."
Vuodesta 2006 Sinisalo on työskennellyt Ylessä. Hän toimi toisena käsikirjoittajana ja ohjaajana suomalaisen television historiaa käsitelleessä "Muistikuvaputki"-ohjelmasarjassa. Vuonna 2009 hän ohjasi ja käsikirjoitti ranskalaisen elokuvan uuden aallon jälkiä tutkineen tv-dokumentin "Uuden aallon jäljillä". "Muistikuvaputki" ja "Uuden aallon jäljillä" saivat vuoden parhaan kulttuuriohjelman Koura-palkinnot vuosina 2008 ja 2010. "Muistikuvaputki" palkittiin myös Kultainen TV -palkinnolla (nykyisin Kultainen Venla).
Teemalauantaiden lisäksi Sinisalo suunnitteli Yle Teeman sunnuntai-iltojen (myöhemmin lauantai- ja torstai-iltojen) musiikkidokumenttiohjelmistoja. 
Keväällä 2020 Sinisalo ideoi ja toteutti Ylelle koko kuukauden kestäneen Naisten maaliskuun, jossa kaikki elokuvat ja dokumetit olivat naisten ohjaamia.
Teeman elokuvafestivaalin osana Sinisalo on käsikirjoittanut ja ohjannut elokuvaa käsitteleviä videoita ja videosarjoja kuten "Ääniä elokuvasta", "Elokuvataivaassa" ja "Shhh! Elokuvia kuuntelemassa."
Sinisalo on työskennellyt aiemmin myös "Ylioppilaslehdessä" ja "Uudessa Suomessa". Hän toimi Filmiauran puheenjohtajana 2000–2006.
Gerda Lundequist

Gerda Carola Cecilia Lundequist (virallisesti Lundequist-Dahlström; 4. helmikuuta 1871 Tukholma – 23. lokakuuta 1959 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja. Hän sai näyttelijänkoulutuksen Dramatenin näyttelijäkoulussa 1880-luvulla, jossa myös näytteli vuosina 1889–1891 ja 1906–1911. Vuosina 1923–1925 hän johti Helsingborgin kaupunginteatteria yhdessä Torsten Hammarénin kanssa, ja 1931–1946 hän opetti useissa näyttelijäkouluissa. Lundequist esiintyi myös radiossa ja elokuvissa. Häntä pidetään yhtenä aikakautensa merkittävimmistä ruotsalaisista teatterinäyttelijöistä, ja hänellä oli useita päärooleja kuuluisissa näytelmissä.
Freya Colbert

 
 
Freya Constance Colbert (s. 8. maaliskuuta 2004) on brittiläinen uimari. Hän voitti maailmanmestaruuden 400 metrin sekauinnissa vuonna 2024.
Colbert saavutti ensimmäiset yleisen sarjan arvokisamitalinsa vuonna 2022. Hän sai Kansainyhteisön kisoissa pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Pari viikkoa myöhemmin Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa sekajoukkueiden 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä saavutti hopeaa naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 400 metrin sekauinnissa. Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023 hän sai hopeaa 400 metrin sekauinnissa ja pronssia 200 metrin vapaauinnissa. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Colbert voitti kultaa 400 metrin sekauinnissa ja saavutti hopeaa naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä.
Oulun kristillinen koulu

Oulun kristillinen koulu on Oulun Toppilansaaressa toimiva kristillinen peruskoulu. Oulun kristillisessä koulussa Toppilansaaressa toimivat peruskoulun luokat 0–9. Koulun yhteydessä toimivat myös taidekoulu sekä 43 paikan kristillinen päiväkoti Toivo Maikkulassa sekä 73 paikan Verso Toppilansaaressa. Koulu on toiminut pysyvänä peruskouluna vuodesta 2014 ja vuodesta 2019 lähtien koulun enimmäisoppilasmäärä on 500 oppilasta. Koulun rehtorina aloitti elokuussa 2023 Eliisa Leskisenoja. 
Historia.
Oulun seudun kristillisen koulun kannatusyhdistys ry (myöh. Oulun kristillinen kasvatus ry) perustettin vuonna 2004. Sen tehtäväksi asetettiin kristillisen koulun ja päiväkotien perustaminen. Koulutoiminta aloitettiin Karjasillalla elokuussa 2008. Ensimmäisenä lukuvuonna ykkösluokkalaisia oli kolme ja esiopetusoppilaita kuusi. Koulutoiminnan mahdollistamiseksi perustettiin päiväkoti esiopetusikäisille. Oulun kristillinen koulu sai Valtioneuvostolta vuonna 2009 ensimmäisen määräaikaisen perusopetuksen järjestämisluvan vuosiluokille 1–9 sekä esiopetukseen, mikä mahdollisti kotikuntakorvausten saamisen. Lukuvuoden 2009–10 aloitti 25 oppilasta. Koulupaikka siirtyi tuolloin Tuiran neuvolan yläkertaan.
Oulun kristillinen koulu ja päiväkoti Verso siirtyivät Oulun kaupungin omistamaan Välivainion koulukiinteistöön elokuussa 2010. Toiminta oli kasvanut ja nyt lukuvuoden aloitti 54 oppilasta ja yhdeksän päiväkotilasta. Valtioneuvosto myönsi Oulun kristilliselle koululle pysyvän perusopetuksen järjestämisluvan 12.6.2014, mikä on mahdollistanut toiminnan pitkäjänteisen kehittämisen. 2019 valtioneuvosto päätti, että oppilasmäärä saa nousta 500 oppilaaseen.
Elokuussa 2021 koululle ja päiväkoti Versolle valmistui uusi hirsirakenteinen kiinteistö Oulun kaupungin vuokratontille Toppilansaareen.
Voimaperheet

Voimaperheet on tutkimus- ja kehityshanke, jonka tavoitteena on lisätä lasten, nuorten ja lapsiperheiden hyvinvointia varhaisten ja matala-kynnyksisten digitaalisten mielenterveyden hoito-ohjelmien avulla. Hanketta johtaa Turun yliopiston Lastenpsykiatrian tutkimuskeskus ja rahoittaa muun muassa Euroopan tutkimusneuvosto DIGIPARENT-hankkeen kautta (2021–2026), Suomen Akatemia ja monet muut organisaatiot INVEST-hankkeen kautta sekä Lastentautien tutkimussäätiö.
Ohjelmiin kuuluvat esimerkiksi
Signe Vessman

Signe Augusta Maria Vessman (o.s. Svensson; 20. kesäkuuta 1879 Tukholma – 25. maaliskuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli kansanedustaja Ruotsin valtiopäivien toisessa kamarissa vuosina 1925–1928. Vuosina 1906–1908 hän oli naisten ammattiliiton Kvinnornas fackförbundin puheenjohtaja ja 1920–1936 hän johti sosiaalidemokraattisen puolueen naisjärjestöä (SSKF), jonka jäsenlehteä "Morgonbrisiä" hän toimitti 1921–1932. Koulutukseltaan hän oli ompelija.
Vessman kuoli vuonna 1953. Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille.
Vaasan kristillinen koulu

Vaasan kristilinen koulu on Vaasan keskustassa Sepänkyläntiellä toimiva kristillinen peruskoulu. Vaasan kristillisessä koulussa toimivat peruskoulun luokat 1–9. Koulu tarjoaa yhteinäisen oppimispolun esiopetuksesta yhdeksännelle vuosluokalle. Koulun yhteydessä toimii Vaasan kaupungin hyväksymä palvelusetelipäiväkoti Lyhty. Koulun rehtorina toimii Henrik Vähäkangas. Koulun taustalla toimii "Confido – Pohjanmaan kristillinen kasvatus"-yhdistys, joka on yhteiskristillinen vuonna 2002 perustettu yhdistys. Vaasan kristillinen koulu on toimintu Sepänkyläntiellä vuodesta 2016 lähtien.
Laura Stephens

 
Laura Kathleen Jane Stephens (s. 2. kesäkuuta 1999 Lontoo) on brittiläinen uimari. Hän voitti maailmanmestaruuden 200 metrin perhosuinnissa vuonna 2024.
Stephens saavutti ensimmäisen yleisen sarjan arvokisamitalinsa vuonna 2016, kultaa Lontoon pitkän radan EM-kilpailuissa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Vuonna 2021 hän voitti samassa lajissa kultaa Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa. Vuonna 2022 hän sai Kansainyhteisön kisoissa hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ja pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Stephens voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa.
Stephens sijoittui vuonna 2021 Tokion olympialaisissa 200 metrin perhosuinnissa kymmenenneksi.
Gertrud Månsson

Gertrud Carolina Månsson (18. joulukuuta 1866 Tukholma – 30. joulukuuta 1934 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja naisasianainen. Månsson sai kunnallisia luottamustoimia jo ennen kuin naisista tuli kunnallisesti vaalikelpoisia vuonna 1910. Tuona vuonna hänet valittiin ensimmäisenä naisena Tukholman kaupunginvaltuustoon. Hän istui valtuustossa vuoteen 1915 ja uudelleen vuosina 1919–1931. Poliitikkona Månsson keskittyi asuntopulaan ja köyhäinhuoltoon.
Månsson kuoli 68-vuotiaana vuonna 1934. Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille.
Cecilia Seghizzi

Cecilia Seghizzi (5. syyskuuta 1908 – 22. marraskuuta 2019) oli italialinen säveltäjä, kuoronjohtaja ja taidemaalari.
Seghizzi syntyi vuonna 1908 silloisessa Itävalta-Unkarissa, Gorizian kaupungissa. Hänen isänsä oli säveltäjä Augusti Cesare Seghizzi. Italian liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1915 Seghizzi pakeni Leibnitziin, jonne hänen isänsä perusti musiikkikoulun. Hän aloitti siellä viulunsoiton ja kuorolaulamisen. Seghizzi jatkoi viulunsoittoa kotikaupungissaan sodan päätyttyä, minkä jälkeen muutti Milanoon opiskelemaan Giuseppe Verdin konservatiossa, josta hän valmistui vuonna 1929. Hän teki myös opettajantyötä juoduttuaan muuttamaan takaisin kotiinsa perhesyistä.
Seghizzi meni naimisiin pianisti Luigi Campolietin kanssa, jonka kanssa hän oli esiintynyt useasti. Hän opiskeli valmistumiseensa asti vuonna 1946 säveltämistä Giuseppe Tartinin konservatoriossa ja perusti 1950-luvulla oman kuoron nimeltään "Complesso polifonico goriziano". Hän on toiminut myös taidemaalarina, ja hänen maalauksiaan on ollut eri näyttelyissä vuosina 1975–2017. 
Seghizziltä tunnetaan yli 130 teosta, joista moni on kuoroteoksia. Niiden on tulkittu olevan tyylisuunnaltaan neoklassista ja konservatiivista musiikkia. Hänen teoksensa sisältävät esimerkiksi musiikiksi sovitettuja italialaisia runoja.
Seghizzi kuoli kotonaan Goriziassa 111-vuotiaana 22. marraskuuta 2019.
Erramatti Mangamma

Erramatti Mangamma (s. 1. syyskuuta 1946) on tiettävästi maailman vanhimpana äidiksi tullut nainen. Hän tuli raskaaksi koeputkihedelmöityksellä, ja hänelle syntyi kaksostytöt keisarileikkauksella 5. syyskuuta 2019. Äiti ja vauvat olivat terveitä eikä komplikaatioita ilmennyt.
Mangamma meni itseään muutamia vuosia vanhemman E. Raja Raon kanssa naimisiin 22. maaliskuuta 1962. Pariskunta asui Nelaparthipadun kylässä Andhra Pradeshin osavaltiossa, jossa mies toimi maanviljelijänä. Pariskunta stigmatisoitui kotikylässään lapsettomuuden johdosta. 12. marraskuuta 2018 Mangamma lähestyi miehensä kanssa Gunturissa gynekologi Shanakkayala Umashankaria, joka huolellisten terveystutkimusten jälkeen suostui koeputkihedelmöitykseen. Sairaala myös rahoitti hoidot. Mangamma esittäytyi alun perin 65-vuotiaaksi, mutta hänen todellinen syntymäaikansa kävi ilmi koulun asiakirjoista.
Mangamman iän johdosta kaksostytöt syntyivät keisarileikkauksella Gunturissa. Ennen Mangammaa vanhimpana äidiksi tulleena naisena oli pidetty punjabilaista Daljinder Kauria, joka oli synnyttänyt koeputkihedelmöityksellä pojan vuonna 2016 ollessaan 70- tai 72-vuotias. Mangamma jäi yksinhuoltajaksi miehensä kuoltua sydäninfarktiin vuonna 2020.
Porin kristillinen koulu

Porin kristilinen koulu (lyh. POKRI) on Porin keskustassa Siltapuistokadulla toimiva kristillinen peruskoulu. Porin kristillinen koulu aloitti toimintansa vuonna 1996. Maksutonta perustopetusta tarjotaan Porin ja ympäristökuntien oppilaille 1. luokalta 9. luokkaan asti. Koulu on luonteeltaan yhteiskristillinen. Porin kristillisessä koulussa on noin 130 oppilasta. Koulun rehtorina toimii Terhi Rotkus. Porin kristillinen koulu sijaitsee Jokirannan korttelissa. Koulu rakennuttaa uuden hirsirakennuksen Valajankadulle.
Otylia Jędrzejczak

Otylia Jędrzejczak (s. 13. joulukuuta 1983 Ruda Śląska) on puolalainen uimari. Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari. Hän on menestynyt parhaiten perhosuinnissa.
Jędrzejczak kilpaili kaksissa olympialaisissa. Sydneyssä 2000 hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa viidenneksi. Ateenassa 2004 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa sekä saavutti hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ja 400 metrin vapaauinnissa.
Jędrzejczak keräsi pitkän radan MM-kilpailuista seitsemän mitalia. Kultaa hän voitti 200 metrin perhosuinnissa Barcelonassa 2003 ja Montrealissa 2005.
Jędrzejczak voitti pitkän radan EM-kilpailuissa 200 metrin perhosuinnin mestaruuden neljä kertaa peräkkäin vuosina 2000–2006. Hän voitti kultaa myös 200 metrin vapaauinnissa vuonna 2006.
Toyota GR010 Hybrid

Toyota GR010 Hybrid on japanilaisen Toyotan valmistama Hypercar-luokituksen mukainen kilpa-auto, jolla se on kilpaillut FIA World Endurance Championship -sarjassa vuodesta 2021 lähtien. Auton julkaisupäivä oli 15. tammikuuta 2021.
Rovaniemen kristillinen koulu

Rovaniemen kristilinen koulu on Rovaniemen Viirinkankaalla toimiva kristillinen peruskoulu. Rovaniemen kristillinen koulu aloitti toimintansa vuonna 2016 ja sai perusopetusluvan vuonna 2017. Maksutonta perusopetusta tarjotaan Rovaniemellä 1. luokalta 6. luokkaan asti. Koulun toimintaa ylläpitää Rovaniemen seudun kristillisen koulun kannatusyhdistys ry. Koulu toimii yhteiskristillisellä periaatteella ja tavoitteena on tukea ja vahvistaa kunkin lapsen liittymistä kodin omaan hengelliseen taustaan. Koulun rehtorina toimii Mari Valtiala.
Siikasalmen kristillinen koulu

Siikasalmen kristillinen koulu on Liperissä toimiva kristillinen peruskoulu. Koulu on perustettu vuonna 2000 ja sen ylläpitäjänä toimii Suomen Adventtikirkko. Koulu tarjoaa maksutonta perusopetusta vuosiluokille 0.–9. Alun perin koulu aloitti toimintansa Joensuusssa. Liperiin koulu siirtyi vuonna 2000. Koulussa on 84 oppilasta. Rehtorina toimii Jari Keronen. Koulua tukee Siikasalmiyhdistys, joka tekee yritystoimintaa. Se muun muassa vuokraa koulualueella olevia rivitaloasuntoja. Yhdistys järjestää oppilaiden koulukyydit Joensuusta ( noin 30 kilometriä) asti.
Peugeot 9X8

Peugeot 9X8 on ranskalaisen Peugeotin valmistama Hypercar-luokituksen mukainen kilpa-auto, jolla se on kilpaillut FIA World Endurance Championship -sarjassa vuodesta 2022 lähtien.
Peugeot esitteli 25. maaliskuuta 2024 päivitetyn version 9X8-autosta, jossa oli takaspoileri, koska edellinen 9X8-versio osoittautui kilpailukyvyttömäksi.
Ferrari 499P

Ferrari 499P on italialaisen Ferrarin valmistama Hypercar-luokituksen mukainen kilpa-auto, jolla se on kilpaillut FIA World Endurance Championship -sarjassa vuodesta 2023 lähtien.