Iso-Haiskari

Iso-Haiskari on Uudellamaalla Hyvinkäällä Suolijärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Iso-Haiskari on 550 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Järvi vaikuttaa kapeammalta, koska sen muoto on hieman mutkainen. Se sijaitsee Usmin järvialueella noin 1,5 kilometriä Suolijärvestä itään päin. Se on muodostunut kallioisessa mäkimaastossa kalliomurroksessa sijaitsevaan painaumaan. Järven syvyyssuhteita ei ole julkaistu, mutta vedenlaadun mittauksissa käytetään syvännettä, jossa on 8 metriä syvää. Järvessä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä . Järvi on autio, vaikka sen kautta kulkee neljästä suunnalta metsäautoteitä tai kärrypolkuja. Sen länsirantaan on rakennettu laavu retkeilijöitä varten ja järven länsirantoja seuraa kävelypolku.
Virkistysarvoja.
Iso-Haiskarin kierros on noin 6 kilometriä pitkä merkitty retkeilyreitti, jonka puolivälissä on Iso-Haiskarin laavu, pöytäryhmä, tulentekopaikka, laituri ja käymälä. Reitti on vaatimustasoltaan helppo ja sen voi myös pyöräillä läpi.
Luontoarvoja.
Natura-alue.
Iso-Haiskari sisältyy Kytäjän-Usmin metsäalueeseen, joka on Metsähallituksen alainen alue ja joka sisältyy Suomen Natura 2000-ohjelmaan (FI0100051, 22,66 km²). Se sijaitsee erillisessä suojelualuesaarekkeessa, johon kuuluvat myös lammet Pitkännokanlampi, Kolmiperslammi ja Poikanen, sekä niiden väliset laaksot. Suojeltuja alueita Iso-Haiskarilla ovat vain lammen ranta-alueet ja vesialue.
Vedenlaatu.
Iso-Haiskarin vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1984, 1997, 1998, 2007, 2013 ja 2019. Viimeiset mittaukset liittyvät Hyvinkään kaupungin ohjelmaan, jossa seurataan pienten järvien pintavesien tilaa. Siinä otetaan vesinäytteitä kuuden vuoden välein. Iso-Haiskarin vesi on kirkasta ja väriltään erittäin ruskeaa. Veden happamuustaso ilmentää lievää happamuutta. Päällysveden vedenväri on ollut 2000-luvulla 120–180 mg Pt/l, mikä on kaksinkertainen verrattuna vuoden 1984 arvoon 70 mg Pt/l. Kesällä 2019 oli näkösyvyys 1,0 metriä. Järvi on tuulelta suojassa, joten se lämpötilakerrostuu kesäisin ja talvisin. Harppauskerroksessa on havaittu happipitoisuuden voimakas lasku. Harppauskerrokseen kertyy runsaasti eläinplanktonia laiduntamaan sinne joutunutta levää. Eläinplanktonin hengitys saa aikaan siellä metalimneettisen happiminimin. Vastaavanlainen tilanne oli myös Usminjärvessä ja Kiiskilammissa. Veden kokonaisfosforipitoisuus on karujen järvien tasolla. Vuonna 2019 se oli 16 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l). Hapettomassa alusvedessä fosforitasot nousevat johtuen sisäisestä kuormituksesta. Esimerkiksi vuosina 2013 ja 2019 se oli noin 60 µg/l. Iso-Haiskarin ruskeassa päällysvedessä on kokonaistyppipitoisuus ollut 600–800 µg/l ja alusvedessä hieman tätä enemmän. Planktisten levien määrää kuvaava klorofylli a-pitoisuus on ollut 10–12 µg/l, eli vain lievästi rehevän pienveden tasoa. Ravinteisuuden perusteella Iso-Haiskari on mesotrofinen.
Vesistösuhteet.
Iso-Haiskari sijaitsee Vantaanjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 21) Kytäjärven alueella (21.03), jonka Kytäjoen alaosan alueeseen (21.031) järvi kuuluu. Sen valuma-alueen pinta-ala on noin 80 hehtaaria. Järveen on johdettu lyhyitä metsäojia, joiden lisäksi siihen laskee ylempänä sijaitseva Vähä-Haiskarin laskuoja. Vähä-Haiskarin yläpuolella on vielä Haiskarinpoika. Iso-Haiskarin laskuoja alkaa järven lounaispäästä ja se mutkittelee laaksosta toiseen ja yhtyy Kytäjokeen Tihkusuon yläpuolelle. Laskuojaan yhtyy myös Pitkännokanlammen laskuoja. Iso-Haiskarin vedenpinnan korkeus on 111,5 metriä mpy (N2000).