tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Natalia Vía-Dufresne

Natalia Vía-Dufresne Pereña (s. 10. kesäkuuta 1973 Barcelona) on espanjalainen kilpapurjehtija. Hän saavutti kaksi olympiahopeamitalia ja kolme MM-pronssia.
Vía-Dufresne kilpaili neljissä olympiakisoissa. Barcelonassa 1992 hän saavutti E-jollissa hopeaa. Tämän jälkeen hän kilpaili 470-luokassa. Sandra Azónin kanssa hän sijoittui kuudenneksi Sydneyssä 2000 ja saavutti hopeaa Ateenassa 2004. Laia Tutzon kanssa hän sijoittui kymmenenneksi Pekingissä 2008.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Vía-Dufresne saavutti pronssia E-jollissa Aucklandissa 1995 sekä 470-luokassa Balatonfüredissä 2000 ja Koperissa 2001.
Natalia Vía-Dufresnen isosisko Begoña Vía-Dufresne on purjehduksen olympiavoittaja vuodelta 1996.
The Fallout

The Fallout on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Megan Park. Sen pääosia esittävät Jenna Ortega, Maddie Ziegler, Julie Bowen, John Ortiz, Niles Fitch, Will Ropp ja Shailene Woodley. Elokuvan musiikit on säveltänyt yhdysvaltalainen muusikko Finneas O’Connell.
Elokuvan keskiössä on teini-ikäinen Vada, joka yrittää selvitä koulusurmasta aiheutuvista traumoista.
"The Fallout" sai maailmanensi-iltansa South by Southwest -tapahtumassa 17. maaliskuuta 2021. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta: sitä kiitettiin erityisesti ohjauksesta, käsikirjoituksesta, musiikeista ja Ortegan roolisuorituksesta.
Lalita Pawar

Lalita Pawar (oik. Ambika Laxman Sagun; 18. huhtikuuta 1916 Yeola, Brittiläinen Intia – 24. helmikuuta 1998 Pune, Maharashtra, Intia) oli intialainen näyttelijä, joka esiintyi 70-vuotisella urallaan noin 700 elokuvassa hindin, marathin ja gudžaratin kielillä. Hän voitti parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon elokuvasta "Anari" (1959).
Vuonna 1942 elokuvan "Jung-e-Azadi" kuvauksissa kokematon näyttelijä Bhagwan Dada löi Pawaria liian kovaa, mikä aiheutti hänelle pysyvän vamman vasempaan silmään. Tämän johdosta Pawarin piti jättää pääroolit ja siirtyä luonnerooleihin, joista varsinkin ilkeän anopin roolit tulivat tunnetuiksi.
Yksityiselämä.
Pawar oli naimisissa elokuvantekijä Ganpatrao Pawarin kanssa, mutta liitto päättyi eroon. Myöhemmin hän meni naimisiin elokuvatuottaja Rajprakash Guptan kanssa ja he saivat pojan.
Ana Gomes

Ana Maria Rosa Martins Gomes (s. 9. helmikuuta 1954 Lissabon, Portugali) on portugalilainen poliitikko ja diplomaatti. Gomes oli Euroopan parlamentin jäsen 2004–2019. Hänen puolueensa on Portugalin Sosialistinen puolue ja europarlamenttiryhmä sosialistien ja demokraattien ryhmä.
Tausta.
Gomes syntyi Lissabonissa São Sebastião da Pedreirassa. Hän aloitti opiskelun Lissabonin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuonna 1972, kun autoritaarinen Estado Novo -järjestelmä lisäsi valtaansa yliopistossa reaktiona opiskelijoiden mielenosoituksiin. Gomes aktivoitui hallinnon vastaisessa opiskelijapolitiikassa ja liittyi maanalaiseen poliittiseen toimintaan.
Diplomaattinen ura.
Gomes aloitti diplomaatinuransa vuonna 1980, jolloin hän tuli Portugalin ulkoasiainhallinnon EEC-jäsenyysneuvotteluja käyvälle osastolle. Hän palveli Portugalin YK-edustustoissa Genevessä ja New Yorkissa, suurlähetystöissä Tokiossa ja Lontoossa sekä Portugalin suurlähettiläänä Indonesiassa, jossa hän solmi uudelleen Portugalin suhteet Indonesiaan ja oli neuvottelemassa Portugalin entisen siirtokunnan Itä-Timorin itsenäisyydestä. Palvelus Indonesiassa ja Itä-Timorissa teki Gomesista tunnetun.
Poliittinen ura.
Gomes toimi Euroopan parlamentin jäsenenä kolmen kautta, vuosina 2004–2019. Hänet valittiin parlamenttiin ensimmäisen kerran europarlamenttivaaleissa 2004 ja uudelleen vuosien 2009 ja 2014 europarlamenttivaaleissa. Hän oli ulkoasiainvaliokunnan jäsen vuosina 2004–2014, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunnan jäsen 2004–2019, ihmisoikeuksien alivaliokunnan jäsen 2009–2014 sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsen 2014–2019.
Portugalin presidentinvaalissa 2021 Gomes sai 13 prosenttia eli toiseksi eniten ääniä. Hän on eniten ääniä saanut nainen Portugalin presidentinvaaleissa.
Tunnustukset.
Gomesille myönnetyt portugalilaiset kunniamerkit:
Ulkomaisia kunniamerkkejä:
Gomes on saanut tunnustukseksi työstään useita ihmisoikeuspalkintoja.
Rafael Trujillo (purjehtija)

Rafael Joaquín Trujillo Villar (s. 14. joulukuuta 1975 La Línea de la Concepción) on espanjalainen kilpapurjehtija. Hän saavutti Finnjolla-luokassa olympiahopeaa ja voitti yhden maailmanmestaruuden.
Trujillo kilpaili neljissä olympiakisoissa. Sydneyssä 2000 hän sijoittui Star-luokassa José María van der Ploegin kanssa kahdeksanneksi. Finnjolla-luokassa Trujillo saavutti hopeaa Ateenassa 2004 sekä sijoittui yhdeksänneksi Pekingissä 2008 ja kahdeksanneksi Lontoossa 2012.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Trujillo voitti Finnjollissa kultaa Cascaisissa 2007. Hän saavutti samassa luokassa MM-hopeaa Cádizissa 2003 ja San Franciscossa 2010.
Syvännekitasimppu

Syvännekitasimppu ("Setarches guentheri") on skorpionisimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö.
Syvännekitasimppu voi kasvaa suurimmillaan noin 31 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on suuripäinen ja suhtellisen korkearuumiinen. Selkäevä on pitkä ja etuosastaan piikikäs. Piikit ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Myös kalan poskissa on piikkejä. Syvännekitasimpun rintaevät ovat suuret ja pyrstöevä on pyöreähkö. Väriltään laji on oranssinpunainen. 
Levinneisyys ja elintavat.
Syvännekitasimpun levinneisyysalue on hyvin laaja ja sitä esiintyy niin Atlantissa, Intian valtameressä kuin Tyynessämeressäkin. Laji elää lauhkeilla ja lämpimillä alueilla useimmiten lähellä pohjaa 150–800 metrin syvyydessä. Syvännekitasimpun ravintoa ovat pienet äyriäiset, esimerkiksi katkaravut.
Syvännekitasimppua kalastetaan ravinnoksi kaupallisestikin Meksikonlahdella.
Kjell Lönnå

Kjell Lönnå (13. heinäkuuta 1936 – 10. toukokuuta 2022) oli ruotsalainen kuoronjohtaja, säveltäjä ja tv-juontaja.
Lönnå oli yksi Ruotsin kansalliskuoroliiton (Svenska körförbundet) kansallisista kapellimestareista. Lönnå tunnetaan parhaiten useiden kansallisten televisio-ohjelmien isännöinnistä 1970-luvun lopulta 1990-luvun lopulle.
Lönnå oli baptisti ja hän on kirjoittanut useita virsiä, joista ainakin yksi sisältyy "Den Svenska Psalmbokenin" nykyiseen painokseen.
Lönnå kuoli 85-vuotiaana 10. toukokuuta 2022.
José María van der Ploeg

José María van der Ploeg García (s. 4. toukokuuta 1958 Barcelona) on espanjalainen kilpapurjehtija. Hän voitti Finnjolla-luokassa olympiakultaa.
Van der Ploeg kilpaili kolmissa olympiakisoissa. Hän voitti Finnjolla-luokassa kultaa kotikaupungissaan Barcelonassa 1992. Hän voitti yhden lähdön ja sijoittui kahdesti toiseksi, ja hän varmisti voittonsa ennen viimeistä lähtöä, johon ei enää osallistunut. Hän sijoittui Atlantassa 1996 Finnjollissa seitsemänneksi ja Sydneyssä 2000 Star-luokassa Rafael Trujillon kanssa kahdeksanneksi.
Maailmanmestaruuskilpailuissa van der Ploeg saavutti Finnjollissa pronssia Virossa 1994.
AleXa

AleXa (oik. Alexandra Christine Schneiderman, s. 9. joulukuuta 1996 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä. Hän aloitti uransa K-pop-artistina vuonna 2019. Vuonna 2022 hän edusti Oklahomaa laulukilpailussa "American Song Contest" ja voitti kilpailun 710 pisteellä.
Lapsuus.
Alexandra Christine Schneiderman syntyi 9. joulukuuta 1996 Tulsassa, Oklahomassa, Yhdysvalloissa venäläis-yhdysvaltalaiselle isälle ja korealaiselle äidille. Schneidermanin äiti adoptoitiin Yhdysvaltoihin viiden vuoden iässä.
Schneiderman harrasti lapsena useaa tanssilajia, kuten balettia, jazzia, hip hopia ja steppiä. Hän aloitti tanssimisen 18 kuukauden ikäisenä ja jatkoi lukion puoliväliin asti. Schneiderman oli lukionsa kahdessa kuorossa. Myöhemmissä opinnoissa hän aloitti teatterin. Schneiderman oli omistautunut K-pop-fani, joten hän avasi Instagram- ja Snapchat-tilit K-pop covereilleen.
Ura.
"Rising Legends" ja "Produce 48" (2016–2018).
Vuonna 2016 Schneiderman osallistui "Soompin" järjestämään "Rising Legends" -koe-esiintymisiin, jotka pidettiin verkon kautta. Kilpailu oli yhteistyö JYP Entertainmentin kanssa. Vuonna 2017 hän osallistui uudelleen "Soompin" koe-esiintymisiin, mutta tällä kertaa yhteistyökumppanina toimi Cube Entertainment. Vaikka Schneiderman sijoittui ensimmäiselle sijalle kumpanakin vuonna tanssikategoriassa, häntä ei valittu kummankaan yrityksen harjoittelijaohjelmaan. Schneiderman kirjoitti sopimuksen ZB Labelin kanssa vuonna 2018. Hän osallistui yhtiön harjoittelijana "Produce 48" -kilpailuun, mutta jäi sijalle 82.
"Do or Die" ja "Decoherence" (2019–2021).
Schneiderman julkaisi ensimmäisen singlealbuminsa "Bomb" lokakuussa 2019. Hän julkaisi K-rockyhtye Diablon kanssa rock-version albumin singlestä ”Bomb” joulukuussa.
Huhtikuusa 2020 Schneiderman julkaisi ensimmäisen EP:nsä "Do or Die". Singlet ”A.I Trooper” ja ”Do or Die” julkaistiin kuukautta aiemmin. Schneiderman julkaisi yhteistyönä kappaleen ”Be The Future” Dreamcatcherin ja IN2IT:n kanssa osana Millenasia-projektia. Projekti oli osa Unescon tukemaa kampanjaa, jonka tarkoitus oli lisätä tietoisuutta ja turvallisuutta COVID-19-pandemian aikana. Lokakuussa hän julkaisi toisen EP:nsä "Decoherence" yhdessä singlen ”Revolution” kanssa. EP:n toinen single ”Villain” julkaistiin etukäteen jo heinäkuussa.
Tammikuussa 2021 Schneiderman julkaisi digitaalisen singlen ”Never Let You Go”. Hän julkaisi K-rockyhtye Onewen kanssa rock-version singlestä helmikuussa. Heinäkuussa Schneiderman julkaisi toisen singlealbuminsa "ReviveR" yhdessä singlen ”Xtra” kanssa. Hän julkaisi K-rockyhtye Rolling Quartzin kanssa rock-version singlestä elokuussa.
"American Song Contest" (2022–).
Tammikuussa 2022 Schneiderman julkaisi kolmannen singlealbuminsa "Tattoo". Maaliskuussa ilmoitettiin, että Schneiderman edustaisi Oklahomaa laulukilpailussa "American Song Contest". Hän voitti kilpailun toukokuussa kappaleella ”Wonderland”.
João Pinto (jalkapalloilija, 1961)

João Domingos da Silva Pinto (s. 21. marraskuuta 1961) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edusti liigatasolla kotimaassaan Portoa kausina 1981–1997. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden yhdeksän kertaa ja Portugalin cupin neljä kertaa. Vuonna 1987 hän voitti Euroopan cupin, UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin. Euroopan Cupin loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan João Pinto oli joukkueensa kapteeni Fernando Gomesin ollessa loukkaantumisen vuoksi poissa ottelusta.
João Pinto pelasi Portugalin maajoukkueessa 70 maaottelua vuosina 1983–1996. Hän teki maalin MM-karsintaottelussa Sveitsiä vastaan huhtikuussa 1989. EM-kilpailuissa 1984 hän pelasi täydet minuutit kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa ja jatkoaikatappioon päättyneessä välieräottelussa Ranskaa vastaan. Hän kuului Portugalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 1986 mutta jäi vaille peliaikaa.
João Pinto

João Pinto voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Cyrilla racemiflora

Cyrilla racemiflora on monivuotinen puuvartinen kasvi, joka kasvaa tavallisesti enintään kolme metriä korkeaksi, mutta voi toisinaan kasvaa jopa kymmenen metriä korkeaksi. Nuorena kasvi voi olla useita vuosia pensasmainen, mutta kehittyy vanhetessaan puumaiseksi. Rungon kuori on väriltään kanelinruskea. Lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat soikeita ja tummanvihreitä. Levinneisyysalueensa pohjoisosissa lehdet muuttuvat syksyisin ruosteenpunaisiksi ja tippuvat keväällä uusien lehtien puhjetessa, mutta etelämpänä laji on lähes ainavihanta. Lajin kukat ovat valkoisia ja ne sijaitsevat näyttävissä ja runsaskukkaisissa tertuissa. Tertut ovat enintään noin 15 cm pitkiä ja kukinnot kehittyvät viimeisimmän kasvuvuoden versoihin. Hedelmät ovat kuivia ja noin 0,2 cm pitkiä. Kussakin hedelmässä on yhdestä viiteen siementä, mutta siemenistä vain yksi on itävä.
"Cyrilla racemiflora" kasvaa rannikkoseutujen kosteilla kasvupaikoilla, kuten kosteissa havumetsissä ja purojen varsilla. Lajia tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Lajin levinneisyysalue ulottuu Yhdysvalloista Meksikon, Keski-Amerikan ja Karibian läpi Etelä-Amerikan koillisosiin. Puerto Ricon vuoristometsissä laji on valtalajina ja tunnetaan nimellä "palo colorado".
"Cyrilla racemiflora" -lajia käytetään koristekasvina. Mehiläisten lajin kukkien medestä tuottama hunaja on väriltään tummaa.
"Cyrilla racemiflora" toinen Cyrillaceae-heimoon kuuluvista kasvilajeista.
Fudge

Fudge [fadž t. fudge] on kermakaramelli, joka valmistetaan sokerista, voista ja maidosta. Fudge-paloja on tavallista maustaa eri mauilla kuten suklaalla, valkosuklaalla, vaniljalla, irish coffeella, rusinoilla, rommilla, vadelmalla, banaanilla, lakritsilla, pähkinöillä, juustokakkumaulla tai maapähkinävoilla. Fudgea pidetään perienglantilaisena herkkuna, ja sitä myydään perinteisesti markkinoilla Suomessakin. Fudgea pystyy valmistamaan myös kotona.
Hryhori Epik

Hryhori Epik (17. tammikuuta 1901 Kamjanka, Jekaterinoslavin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 3. marraskuuta 1937 Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija ja kriitikko. Hän kuoli Stalinin vainojen uhrina Sandarmohissa.
Epik toimi 1920–1925 Ukrainan kommunistisessa nuorisoliitossa ja toimittajana. Hän opiskeli 1925–1929 Harkovassa Punaisten professorien instituutissa Ukrainan historian osastolla. Sen jälkeen hän työskenteli Deržlitvydav-kustantamon johtajana. Hänen kirjoituksiaan alettiin julkaista 1923. Hän kuului moniin kirjallisuusjärjestöihin, kuten Pluh, Vaplite ja Prolitfront. Hän julkaisi novellikokoelmia ja romaaneja. Hän arvosteli 1920-luvulla kirjoissaan neuvostohallintoa, mutta viimeiset romaanit hän kirjoitti stalinistisessa hengessä. Hänet pidätettiin 1934 ja ammuttiin lokakuun vallankumouksen kunniaksi Sandarmohissa suoritetuissa joukkoteloituksissa.
Niska (oululainen suku)

Niskan suku on vanha oululainen porvarissuku. Se on kotoisin Keminmaan Alapaakkolasta, josta suvun kantaisä Henrik Niska muutti Oulun kaupunkiin ja sai porvarioikeudet 1612. Hänen jälkeläisistään kasvoi laaja suku, joka tuohon aikaan poikkeuksellisesti säilytti suomalaisen sukunimensä.
Suvun jäseniä ovat mm:
Multian työväentalo Ahjola

Multian työväentalo Ahjola on Multialla sijaitseva työväentalo. Työväentalo on maakunnallisesti arvokas, ja se on suojeltu asemakaavalla. Rakennus sijaitsee näkyvällä paikalla Multian kirkonkylässä, ja se on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä.
Historiaa.
Multian työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903. Ensimmäinen kokous oli pidetty metsässä kuusen juurella, koska ei uskallettu pyytää huonetta lainaan. Kokoukseen oli osallistunut neljä miestä. Perustava kokous pidettiin 6. syyskuuta 1903, jolloin yhdistys päätti liittyä Ruotsalaiseen työväenliittoon. Perustettavaan yhdistykseen liittyi toistakymmentä jäsentä. Oman talon rakentaminen nousi heti alkuun esille, mutta varoja rakentamiseen ei ollut. Tontin saantikin aiheutti ongelmia. Lopulta se saatiin ostettua pappilan mailta vuonna 1909. Yhdistyksen rakennustoimikunta osti vuonna 1909 Keskisenmäestä rakennuksen, joka siirrettiin tontille. Raitamäestä ostettiin toinen rakennus, jolla työväentaloa jatkettiin vuoden 1910 alkupuolella. Talon vihkiäisiä vietettiin syksyllä 1910. Vuosina 1913—1914 työväentalon näyttämöä laajennettiin ja yhdistys hankki uudet kulissit.
Rakennus.
Vanha työväentalo pääsi huonoon kuntoon, ja se purettiin vuonna 1932. Uuden talon suunnitteli yhdistyksen puuhamiehenä toiminut Emil Saarinen. Rakentaminen viivästyi taloudellisista syistä ja kesti lopulta neljä vuotta. Työhön palkattiin kirvesmiehiä ja urakoitsijana toimi Amerikasta 1930-luvulla tullut Vihtori Lehtonen. Alpo Ruokonen teki ovet ja ikkunat, Emil Pajula hoiti talon sisämaalauksen ja Yrjö Hirvimäki tilkitsi. Loput tehtiin talkoilla. Uuden talon tupaantuliaisia vietettiin 13. joulukuuta 1936. Rakennuksen perustus on betonia. Taloon vaihdettiin peltikate vuonna 1961. 1970-luvun lopulla talo oli maalattu tummanruskeaksi.
Taloon rakennettiin uudet wc-tilat ja lisälämpöeristys vuonna 2001. Samalla uusittiin vesikatto ja tehtiin ulkomaalaus. Rakennus on vuorattu pystylaudoituksella ja maalattu punaiseksi. Lämmitys hoidetaan puukamiinoilla, sähköpattereilla ja -puhaltimilla. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen. Entinen vahtimestarin huoneen asunto on muutettu kokoustilaksi.
Toimintaa työväentalolla.
Ensimmäiset iltamat yhdistys järjesti Pekkasen talossa helmikuussa 1906. Ohjelmassa oli torvisoittoa, näytelmä, lausuntaa sekä kanteleen ja viulun soittoa. Siitä lähtien iltamia ja muita huveja sekä juhlia pidettiin säännöllisesti. Perinteeksi muodostuneet vappujuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1906. Elokuussa 1908 perustettiin käsityöseura, joka valmisti ahkerasti palkintoja arpajaisiin. Arpajaiset olivat tehokkain keino kartuttaa yhdistyksen varoja. Puhujaseura perustettiin vuonna 1906. Samana vuonna järjestettiin lainakirjasto. Jatkosodan aikana talo oli puolustusvoimien käytössä. 1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, tansseja, elokuvia, bingoa ja juhlia.
Yhdistyksen omien kokousten pidon ohella taloa vuokrataan muille yhdistyksille, kunnalle, huonekalukauppiaille ja kulttuuritilaisuuksiin.
Sepulquarta

Sepulquarta on metalliyhtye Sepulturan studioalbumi. Se julkaistiin 13. elokuuta 2021 levymerkillä Nuclear Blast. Albumin kannen on suunnitellut Eduardo Recife.
Phantasialand

Phantasialand on huvipuisto Brühlissä Saksassa. Se houkuttelee vuosittain kaksi miljoonaa kävijää. Puisto avattiin vuonna 1967 ja se äänestetään säännöllisesti yhdeksi maailman parhaista huvipuistoista.
Phantasialand avattiin vuonna 1967 aluksi perheille suunnattuna puistona. 1980-luvulla Phantasialand avasi monia Disneyland-tyylisiä laitteita, kuten Space Center ja Hollywood Tour. Samoin teki moni muukin eurooppalainen huvipuisto. Puisto on kuitenkin myöhemmin panostanut hurjempiin laitteisiin.
Phantasialandissa on monta erillaista teema-aluetta. Alueita ovat Deep in Africa, Mexico, Mystery, Klugheim, Fantasy, Wuze Town, China Town, Berlin ja Rookbergh. Puiston suosituimmat laitteet ovat vuoristoradat Taron, F.L.Y ja Black Mamba sekä vesiajelut River Quest ja Chiapas. Puiston alueella on myös hotelleja, joista Hotel Matamba yhdistyy puiston Deep in Africa -alueen kanssa, Hotel Ling Bao China Town -alueen kanssa ja Hotel Charles Lindbergh Rookbergh -alueen kanssa.
Opvs Contra Natvram

Opvs Contra Natvram on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Albumin on miksannut Joe Barresi. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Ov My Herculean Exile”, ”Off To War!” sekä ”The Deathless Sun”. Albumin kansitaiteesta vastaa Anton ‘Strss893’ Pavsyuk. Yhtye soitti 15. syyskuuta 2022 koko albumin livekeikalla, joka näytettiin suoratoistona internetissä. Albumi on palkittu Fryderyki Award -palkinnolla.
Aéro-Club de France

Aéro-Club de France on maailmanlaajuinen järjestö, joka käsittelee ilmailun eri näkökohtia. Se perustettiin vuonna 1898, alallaan ensimmäisenä maailmassa.
AeCF:ssä ovat edustettuina tutkijat, tuotevalmistajat, palveluntarjoajat ja muut globaalit siviili- ja sotilasalan ammattilaiset. Järjestön pääkonttori on Pariisissa.
Kaikki pelissä (vuoden 2000 elokuva)

Kaikki pelissä (Lucky Numbers) on Nora Ephronin ohjaama tositapahtumiin perustuva yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2000. Pääosissa John Travolta ("Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa", "Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta") ja Lisa Kudrow ("Frendit").
Elokuvan tarina perustuu Pennsylvaniassa tapahtuneeseen lottoskandaaliin vuodelta 1980, jossa voittonumerojen arvontaa oli peukaloitu.
Onni Nurmi

Onni Nurmi (24. lokakuuta 1885 Pukkila – 18. maaliskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen työmies, joka testamenttasi koko omaisuutensa Pukkilan kunnalle. Testamentin arvo kohosi 1990-luvulla suureksi, yli kolmeenkymmeneen miljoonaan markkaan. 
Elämä.
Onni Nurmi syntyi isättömänä Pukkilan Savijoella, ja äidin kuoltua Nurmen ollessa 13-vuotias hän päätyi huutolaislapseksi. 18-vuotiaana hän muutti Helsinkiin ja työskenteli kirjapainossa latojana. Palattuaan Savijoelle vuonna 1912 hän perusti kaupan, joka kuitenkin osoittautui taloudellisesti epäonnistuneeksi hankkeeksi. Kaupan takia Nurmi jäi velkaa useille kylän asukkaille
Nurmi muutti Amerikkaan juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa ja palasi takaisin Pukkilaan vuonna 1928. Säästämillään rahoilla hän maksoi kyläläisille takaisin lainaamansa rahat. Tämän jälkeen hän muutti Helsinkiin, jossa kuoli vuonna 1962 76-vuotiaana.
Testamentti.
Onni Nurmi oli sijoittanut rahojaan 720 kappaleen verran Suomen Kumitehdas Oy:n ja 60 kappaleen verran Nokia Oy:n osakkeisiin. Nokia Oy:n ilmaisannissa vuonna 1963 hän hankki osakkeita lisää 20 kappaletta. Nämä osakeyhtiöt yhdistyivät vuonna 1967. Onni Nurmi oli testamentannut osakkeensa sekä muunkin omaisuutensa Pukkilan kunnalle, ja osakkeiden tuotto tuli käyttää Pukkilan vanhainkodin asukkaiden virkistykseen. Nurmi ei perustellut testamenttiaan.
1990-luvulla Nokian osakkeiden arvo nousi todella suureksi. Pukkilan kunnalla oli vuonna 1997 56 872 kappaletta Nokian osakkeita ja vuonna 1999 227 488 osaketta. Näiden osakkeiden arvo oli noin 30 miljoonaa markkaa. Osakkeiden myynti ratkesi välimiehen päätökseen, joka velvoitti perustamaan Onni Nurmen Säätiön. Pukkilan Hyvinvointikeskus Onni perustettiin Nurmen testamentin rahoilla ja se valmistui vuonna 2007.
Eniks Eleron-3

Eleron-3 () on venäläisen Eniks-yhtiön (, "Enics") valmistama ja erityisesti Venäjän asevoimien käyttämä kevyt, lyhyen kantaman taktinen tiedusteludrooni. Venäjä on käyttänyt sitä sotiessaan esimerkiksi Syyriassa ja Ukrainassa jo Itä-Ukrainan sodan aikana. Eniks-yhtiön kotipaikka on Tatarstanin Kazan.
Sähkömoottorilla varustettu drooni laukaistaan pneumaattisella tai kuminauhatyyppisellä katapultilla ja se laskeutuu laskuvarjon varassa. Drooni on valmistajan mukaan varustettu GPS- ja Glonass-navigoinnilla, ohjaaja voi muuttaa reittiä myös lennossa. Drooni voidaan ohjelmoida myös autonomiseen lentoon. Matkalentonopeus 70–130 km/h, suurin lakikorkeus on 4 000 metriä ja ohjeellinen lennon vähimmäiskesto 100 minuuttia (akun riittävyys). Datasignaalin (video) kantavuus enimmillään 25 km. Droonin suurin lentoonlähtöpaino on 5,3 kilogrammaa. Hyötykuorma enintään 1 kg, joka voi olla esimerkiksi video- ja/tai lämpökamera, signaalin häirintälaite tai joku muu kuorma. Käyttölämpötilaksi esitetään -30 – +40°С.
Vuonna 2011 kerrottiin asemyyntinäyttelyn yhteydessä, että yhtiö oli toimittanut tai toimittamassa noin 200 droonia asiakkailleen. Tyypillisessä toimituserässä oli 2-3 droonia samalle vastaanottajalle. Lisäksi esimerkiksi syksyllä 2016 uutisoitiin, että esimerkiksi Venäjän Keskiselle sotilaspiirille oli tulossa 30 kappaletta tätä droonia samana vuonna. Vuonna 2019 Venäjän puolustusministeriön uutisoitiin tilaavan droonimallia seuraavina vuosina 15,5 miljoonalla dollarilla. Tilattujen tiedustelulennokkien toimituksien suunniteltiin tapahtuvan vuosina 2019-2021. Vuonna 2019 Venäjän puolustusministeriön julkaisemassa esittelyvalokuvassa droonilla oli sarjanumero 261, mikä viittaisi ainakin 250 valmistettuun Eniks Eleron-3 -drooniin tuohon vuoteen mennessä. 
Droonin sotilaallinen käyttö.
Venäjä on käyttänyt Eniks Eleron-3 -droonia sotiessaan esimerkiksi Syyriassa, Itä-Ukrainan sodassa (2014-) ja hyökkäyssodassaan Ukrainassa 2022. Ukrainan sodan osapuolten kalustotappiota seuraava Oxyx-sivusto on laskenut avoimen median lähteiden perusteella ukrainalaisten saaneen venäläisjoukoilta haltuunsa vähintään kuusi Eleron-3-droonia maalis-huhtikuussa 2022. 
Eleron 10.
Saman valmistajan kookkaampi, polttomoottorilla varustettu lyhyen kantaman tiedusteludrooni on mallinimeltään Eleron-10. Droonia on käytetty esimerkiksi tutkimustyössä Huippuvuorilla. Drooneja suunniteltiin sijoitettavaksi myös venäläisille jäänmurtajille. Kehitys- ja esittelyvaiheessa on käytetty myös nimeä Eleron-7.
Pyhä Fiacre

Pyhä Fiacre (kuollut 18. elokuuta 670) oli irlantilaissyntyinen erakko, pappi, ihmeidentekijä ja pyhimys. Tultuaan papiksi hän vetäytyi erakkomajaan mutta opetuslasten kerääntyessä hänelle hän jätti kotimaansa ja saapui Meauxiin. Piispa ja pyhimys Faro Meauxlainen antoi Fiacrelle maata jonne Fiacre rakennutti oratorion Neitsyt Marian kunniaksi. Moni kääntyi hänen puoleensa saadakseen neuvoa tai helpotusta. Hän eli rukoillen, paastoten, pitäen vigilioita ja tehden ruumiillista työtä puutarhassa. Mies kuoli 18. elokuuta 670 luonnollisista syistä ja hänen reliikkejään on levitetty lukuisiin kirkkoihin ja katedraaleihin ympäri Eurooppaa. Hän on suojeluspyhimys steriiliyttä, fistulaa, peräpukamia sekä sukupuolitauteja vastaan ja on floristien, puutarhurien, laatikontekijöiden, hatuntekijöiden, tiilentekijöiden ja taksikuljettajien suojeluspyhimys. Hänen muistopäiväänsä vietetään 30. elokuuta.
Nylander (suku)

Nylander-suku on suomalainen suku, jonka kantaisä Simo (k. 1715) oli Oulussa kauppiaana jo 1600-luvun loppupuolella. Useat suvun jäsenistä ovat olleet Oulussa kauppiaina. Suvun jäseniin kuuluvat mm:
Shireen Abu Akleh

Shireen Abu Akleh (; 3. huhtikuuta 1971 Jerusalem – 11. toukokuuta 2022 Jenin) oli palestiinalais-yhdysvaltalainen toimittaja, joka työskenteli kirjeenvaihtajana Al Jazeera -kanavalla. Hänet ammuttiin Jeninissä Länsirannalla 11. toukokuuta 2022, kun hän oli raportoimassa Israelin ratsioista pakolaisleirillä. Israelin joukkojen tarkoituksena oli pidättää terrorismista epäiltyjä leiriltä. AFP:n mukaan leirillä on aseellisia palestiinalaisryhmiä. Al Jazeeran mukaan israelilaiset joukot ampuivat tahallaan veteraanitoimittajan. Israelin armeijan mukaan palestiinalaiset mahdollisesti ampuivat hänet, kun nämä olivat tulitaistelussa Israelin joukkojen kanssa. Kun asiaa tutkittiin, Israelin armeija myönsi suuren mahdollisuuden, että luodin oli ampunut israelilainen sotilas.
Elämä ja ura.
Abu Akleh syntyi Jerusalemissa vuonna 1971 kristittyyn perheeseen. Hän opiskeli ensin arkkitehtuuria, mutta päätyi sitten opiskelemaan journalismia Jarmukin yliopistossa Jordaniassa. Valmistuttuaan hän palasi Palestiinaan ja työskenteli useille viestimille. Vuonna 1996 hänestä tuli kirjeenvaihtaja samana vuonna perustetulle Al Jazeera -kanavalle. Hän sai mainetta muun muassa raportoimalla toisesta intifadasta vuonna 2000 sekä Gazan sodista vuosina 2008, 2012 ja 2014. Hän oli yksi kanavan tunnetuimmista toimittajista.
LIVRE (puolue)

LIVRE on portugalilainen ekososialistinen puolue. Sillä on pieni edustus maan parlamentissa, joka on ollut yhden edustajan varassa.
Historia.
LIVRE:n taustalla on Rui Tavares, joka valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa vasemmistoblokin listoilta. Vuonna 2013 hän kuitenkin loikkasi vihreiden ryhmään ja alkoi perustaa uutta puoluetta. 
Puolueen perustava kokous pidettiin marraskuussa 2013. Portugalin perustuslakituomioistuin hyväksyi puolueen säännöt ja merkitsi sen puolueeksi maaliskuussa 2014. Vuoden 2015 parlamenttivaalit olivat LIVRE:n ensimmäiset, mutta se ei saanut ehdokkaita läpi.
Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa puolue sai läpi ensimmäisen edustajansa, Joacine Katar Moreiran, joka kuitenkin erotettiin puolueesta luottamuspulan vuoksi tammikuussa 2020. Puoluehallituksen mukaan Katar Moreira oli käytännössä katkaissut välinsä puolueen johtoon. Vuoden 2022 vaaleissa puolue sai jälleen yhden edustajan läpi.
Ideologia ja näkemyksiä.
Vuoden 2022 parlamenttivaaleihin LIVRE lähti ohjelmalla, jossa se vaati mm.:
Museu de Marinha

Museu de Marinha on merimuseo Portugalissa. Museo toimii Hieronymuksen luostarissa Lissabonissa. Sen kokoelmissa on yli 17 000 esinettä. Kuningas Ludvig I perusti museon vuonna 1863.
Agesilaos (Ksenofon)

Agesilaos (, ) on Ksenofonin kirjoittama teos, joka on muodoltaan ylistyspuhe Spartan kuninkaalle Agesilaos II:lle.
Historia.
Agesilaos toimi Spartan kuninkaana vuosina 400–360 eaa. Ksenofon oli liittynyt hänen Persiaa vastaan taistelleisiin joukkoihinsa Vähässä-Aasiassa palattuaan kymmenentuhannen sotaretkeltä. Hän kiintyi kuninkaaseen ja ihaili tätä, ja seurasi tätä myöhemmin myös Kreikkaan taistelussa Spartan vihollisia, myös Ksenofonin omaa kotikaupunkia Ateenaa, vastaan. Nämä tapahtumat ajoittuvat noin vuosiin 400–394 eaa.
Ksenofon kirjoitti Agesilaoksesta jo historiateoksessaan "Hellenika", missä hän ylisti kuninkaan poliittista viisautta ja sotilaallisia hyveitä. Erillisen Agesilaokselle omistetun ylistyspuheensa Ksenofon kirjoitti vasta sen jälkeen, kun kuningas oli kuollut vuonna 360 eaa. Tämä tekee kirjoituksesta yhden Ksenofonin viimeisistä. Edwin Linkomies arvioi, että teoksellaan Ksenofon halusi pystyttää suosijalleen kirjallisen muistomerkin. Cicero piti teosta hienompana muistomerkkinä kuin yhtäkään kuninkaille pystytettyä patsasta. Kirjoitus vaikutti myöhemmin Cornelius Nepoksen "Kuuluisia miehiä" -teoksen Agesilaos-elämäkertaan.
Sisältö.
Kirjoitus on muodoltaan panegyyri eli ylistyspuhe. Ksenofon aloittaa huomauttamalla tietävänsä, että Agesilaokselle on vaikea kirjoittaa sellaista kiittävää puhetta, joka olisi hänen hyveidensä ja kunniansa mukainen; mutta jatkaa, että tätä täytyy ainakin yrittää, sillä ei olisi soveliasta, että niin hyvä mies jäisi ylistämättä vain täydellisyytensä vuoksi.
Puheessaan Ksenofon hyödyntää "Hellenikan" historiallista aineistoa. Kuvausta on kuitenkin väritetty retorisesti ja painotettu Ksenofonin eetillisten periaatteiden mukaisesti. Nykyisin tällaista läpeensä ylistelevää kirjoitusta on luonnehdittu tyyliltään mauttomaksi ja liioittelevaksi.
Baskimaan parlamentti

Baskimaan parlamentti (, ) on Espanjan Baskimaan itsehallintoalueen lainsäädäntöelin. Parlamentti perustettiin vuonna 1980, jolloin Baskimaalle myönnettiin itsehallinto. Se istuu Baskimaan pääkaupungissa Vitoria-Gasteizissa.
Parlamentin 75 jäsentä valitaan neljän vuoden välein toimitettavin vaalein suljetulla listavaalilla D’Hondtin menetelmällä kolmesta vaalipiiristä, jotka vastaavat Baskimaan kolmea maakuntaa. Vaikka maakuntien väkiluvut eroavat huomattavasti, kustakin valitaan sama määrä edustajia.
Laki Baskimaan itsehallinnosta, jonka nojalla parlamentti perustettiin, annettiin lokakuussa 1979. Parlamentin ensimmäinen istunto pidettiin 31. maaliskuuta 1980 Guernicassa. Heinäkuussa 1980 parlamentti siirtyi Álavaan, ja vuonna 1982 nykyiseen rakennukseensa Vitoria-Gasteiziin. Rakennuksessa oli aiemmin toiminut lukio.
Periplus

Periplus ( tai "periplous", ”ympäripurjehdus”; mon. ) on antiikin kreikkalaisen maantieteellisen kirjallisuuden lajityyppi, jonka teokset kuvaavat jonkun meren, useimmiten Välimeren ja/tai Mustanmeren, rannikoita. Ne oli tarkoitettu käytännön oppaiksi merenkulkijoille.
"Periplus"-teokset kuvasivat rannikoita sekä niiden satama- ja ankkuripaikkoja ja niiden välisiä etäisyyksiä. Ne voidaan rinnastaa maateitse matkaaville tarkoitettuihin "itinerarium"-teoksiin. "Periplus"-teoksiin liittyvät läheisesti "periegesis"-teokset eli maantieteelliset kuvaukset, jotka antavat laajempia maantieteellisiä tietoja maista ja meristä.
Joitakin lajityypin teoksia on säilynyt nykyaikaan kokonaan tai osittain. Suuri osa teoksista tunnetaan vain muiden antiikin aikaisten tai bysanttilaisten kirjailijoiden tekemistä lainauksista. Kreikkalaisten lisäksi samanlaisia teoksia tekivät myös karthagolaiset, tunnetuimpana Hanno Merenkulkija.
Stadiasmus Maris Magni

Stadiasmus Maris Magni (lat., ”Suuren meren stadionmittaus”; , ”Stadionmittaus eli suuren meren ympäripurjehdus”) on antiikin kreikkalainen roomalaisaikainen maantieteellinen teos, joka on kuvaus Välimeren ympäripurjehduksesta. Se on säilynyt nykyaikaan katkelmallisena. Teos tunnetaan yleensä latinankielisellä nimellään.
Historia.
"Stadiasmus Maris Magni" ajoitetaan roomalaiselle kaudelle noin vuosiin 250–300 jaa. Sen kirjoittajaa ei tunneta. Teoksen teksti on säilynyt vain yhtenä käsikirjoituksena, joka on mukana Hippolytoksen teoksen "Kronikka" ("Khronikon") käsikirjoituksessa, joka on 900-luvulta ja tehty Konstantinopolissa. Teoksen kreikkalainen teksti sekä sen latinankielinen käännös julkaistiin osana Karl Müllerin toimittamaa kokoelmaa "Geographi Graeci minores" (1855).
Sisältö.
Teos edustaa lajityypiltään "periplus"-kirjallisuutta eli rannikoiden ympäripurjehdusten kuvauksia. Se luettelee Välimeren rannoilla olevia satamapaikkoja ja antaa niistä lyhyet kuvaukset. Lisäksi annetaan satamien välisiä etäisyyksiä stadioninmittoina, sekä kuvataan purjehdussuuntia ja tuulia sekä saaria ja niiden ulkomuotoa mereltä nähtynä.
Teos alkaa omistuksella ja johdannolla, jossa kirjoittajaa kertoo aloittavansa kuvauksensa Aleksandrian Farokselta ja etenevänsä tämän jälkeen ensin Libyan eli Afrikan pohjoisrantaa länteen Herakleen pylväille eli nykyiselle Gibraltarille. Tämän jälkeen kuvataan rannikkoa Aleksandriasta itään päin aina Pontokselle eli Mustallemerelle saakka. Lopulta kuvataan Euroopan rannikkoa alkaen Khalkedonin Zeus Urioksen pyhäköltä Bosporokselta ja päättyen Herakleen pylväille.
Juri Fedkovytš

Juri Fedkovytš (8. elokuuta 1834 Storonets Putyliv, Bukovina – 11. tammikuuta 1888 Tšernivtsi) oli myöhäisromanttista koulukuntaa edustava ukrainalainen kirjailija ja Bukovinassa vaikuttanut Ukrainan renessanssin airut.
Fedkovytš palveli 1852–1863 Itävallan armeijassa, ja osallistuessaan Italian taisteluun hän kirjoitti ensimmäisen ukrainankielisen runonsa. Hän oli aiemmin kirjoittanut saksaksi. Siviiliin palattuaan hän toimi vuodesta 1863 kotikylässään pormestarina ja 1867–1872 Vyžnytsjan piirin koulutarkastajana. Sen jälkeen hän työskenteli Lvivissä Prosvita-kustantamossa ja Ruska Besida -teatterissa. Hän asui vuodesta 1876 kuolemaansa asti Tšernivtsissä, jossa hän toimi 1885–1888 "Bukovina"-sanomalehden ensimmäisenä päätoimittajana. Kirjallisista ansioistaan hänet valittiin Ševtšenkon tieteellisen seuran kunniajäseneksi.
Fedkovytš julkaisi runoja ja kertomuksia Galitsian ja Bukovinan aikakauslehdissä. Monissa runoissa on vaikutteita Taras Ševtšenkolta. Fedkovytšin ensimmäisen proosakokoelman julkaisi Myh’ailo Drahomanov. Proosatuotannon pääteemoja ovat Bukovinan kyläelämä, onneton rakkaus ja sotilaan kurja elämä. Kertomuksissa näkyy vaikutteita Hryhori Kvitka-Osnovjanenkon kansatieteellisestä lähestymistavasta ja Marko Vovtšokin kerrontatyylistä. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja käänsi William Shakespearen "Hamletin" ja "Macbethin". Hän käänsi J. W. von Goethen, Friedrich Schillerin, Heinrich Heinen, Grimmin veljesten, Aleksandr Puškinin ja H. C. Andersenin tuotantoa.
Nuoruudenaikaisista vaikutteista huolimatta Fedkovytš oli lahjakas ja omintakeinen kirjoittaja. Monista runoista on tullut suosittuja lauluja.
Kansan monarkistipuolue

Kansan monarkistipuolue (, lyh. PPM) on portugalilainen konservatiivinen puolue, joka kannattaa Portugalin monarkian palauttamista.
PPM:llä on kaksi edustajaa Azorien autonomisen alueen parlamentissa. Puolueen päämaja sijaitsee Lissabonissa.
Historia.
Puolueen taustalla toimi vuonna 1971 perustettu monarkistinen liittouma, johon kuului muutamia monarkistisia puolueita. Uusi puolue, PPM, perustettiin vuonna 1974 ja Portugalin perustislakituomioistuin rekisteröi puolueen seuraavana vuonna.
Vuonna 2017 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Gonçalo da Câmara Pereira.
Ideologia ja näkemyksiä.
Puolueen mukaan Portugalin tulisi palauttaa perustuslaillinen monarkia kansan tuella. Paikallishallintoa tulisi vahvistaa ja keskusvallan roolia siinä tulisi vähentää.
Altadena

Altadena on kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 42 846. 
Väestö.
Alueen asukkaista 54,29 prosenttia on valkoisia, 22,17 prosenttia afroamerikkalaisia, 6,44 prosenttia aasialaisia ja 0,83 prosenttia intiaaneja. 7,57 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 44,3 vuotta.
Ilmasto.
Altadenan lämpimin kuukausi on elokuu ja kylmin tammikuu. Lämpötilan vaihtelu vuodenaikojen mukaan on kaupungissa vähäistä. Sadannan vaihtelu on suurta, sateisin jakso on loka-huhtikuussa, ja kesällä sadetta on hyvin vähän. Sadanta on maan keskiarvon alapuolella. Kaupungissa ei sada lunta.
Marsbacken

Marsbacken on mäki Siuntiossa Uudellamaalla. Se sijaitsee Svartbäckin kylässä luoteeseen Tjusträsk -järvestä aivan Siuntion paloaseman lähistöllä. Mäki on tunnettu sen päällä sijaitsevasta pronssikautisesta hautaröykkiöstä ja rautakautisesta hautaröykkiöstä. Muinaisjäännösalue on Museoviraston lailla suojelema.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat pronssikautisesta hautaröykkiöstä ovat jo vuodelta 1913. Vuonna 1927 sen halkaisijaksi on mitattu 17 metriä ja korkeudeksi runsas metri. Hautaröykkiön pohjoislaidalla on näkyvissä reunakehää. 
Rautakautinen hautaröykkiö on rakennettu pienelle tasanteelle nimekkeen poikki maantielle johtavan metsätien eteläpuolelle. Röykkiö on kiven- ja maansekainen ja halkaisijaltaan noin 12 metriä ja korkeudeltaan noin metrin. On mahdollista että röykkiö ajoittaa myös pronssikaudelle.
Portola Valley

Portola Valley on kaupunki ("town") San Mateon piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 4 456. Kaupunki perustettiin 14. heinäkuuta 1964. 
Portola Valleyn pormestarina toimii Maryann Derwin.
Väestö.
Portola Valleyn asukkaista 86,72 prosenttia on valkoisia, 6,99 prosenttia aasialaisia, 0,37 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,07 prosenttia intiaaneja. 6,82 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 52,8 vuotta.
Zsolt Molics

Zsolt Molics (22. kesäkuuta 1968 – 30. marraskuuta 2021) oli laulaja, sanoittaja ja unkarilaisen heavy metal -musiikin keskeinen hahmo. 1980-luvulla hän oli mm. "Shaman-" ja "Moby Dick" -yhtyeiden jäsen. Vuonna 1998 hän perusti yhtyeen "Cool Head Clan" (myöh. "Cool Head Klan", jonka keulahahmo ja laulaja hän oli kuolemaansa asti.
Pentti Rautiainen (jalkapalloilija)

Pentti Rautiainen (s. 23. helmikuuta 1934 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Rautiainen edusti koko uransa Helsingin Palloseuraa, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1957 ja Suomen Cupin 1962. Rautiainen pelasi urallaan myös yhden B-maaottelun. 
Valmentajana Rautiainen saavutti kaksi naisten Suomen mestaruutta vuosina 1979 ja 1980 valmentaessaan HJK:n joukkuetta.
Pentti Rautiaisen lapsia ovat jalkapalloilijat Pasi ja Jutta Rautiainen.
Cabazon

Cabazon on entinen kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Alue on nykyään kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 2 629. 
Väestö.
Alueen asukkaista 71,56 prosenttia on valkoisia, 10,32 prosenttia intiaaneja, 4,21 prosenttia aasialaisia ja 2,98 prosenttia afroamerikkalaisia. 10,05 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 37,2 vuotta.
Robert Roy MacGregor

Robert Roy MacGregor eli Rob Roy, "punatukkainen Robert" (n. 1660-1734), oli skotlantilainen lainsuojaton.
Rob Roy kuului MacGregorin klaaniin ja kutsui itseään Robert Campbelliksi MacGregorin klaanin hajottamisen jälkeen. Hän oli upseerin poika, peri pienen maatilan ja harjoitti liiketoimintaa karjankasvattajana. Suojaksi karjavarkailta hän piti asevoimia, joilla hän suojeli myös naapureidensa karjaa, minkä vuoksi hän keräsi heiltä veroa. Syrjäytetty kuningas Jaakko II antoi Rob Royn taistella kaikkia vastaan, jotka eivät halunneet tunnustaa häntä hallitsijaksi, ja sitten (1691) hän teki suuren hyökkäyksen. Vuonna 1693 hänestä tuli klaaninsa päällikkö. Kun hän oli velkaa paljon rahaa Montrosen herttualle, joka oli hänen karjaliiketoimintansa lainanantaja, joutui hän vuonna 1712 luovuttamaan omaisuutensa hänelle ​​ja hänet julistettiin lainsuojattomaksi. Raivoissaan hän kokosi pienen joukon ja kävi sen kanssa vuosia muodollista sotaa herttuaa vastaan, ryösti hänen laumansa ja katkaisi hänen vuokratulonsa. Vuoden 1715 kansannousun aikana Rob Roy asettui kruununtavoittelijan puolelle, mutta ei osallistunut taisteluihin muuten kuin sillä, että hänen miehensä ryöstivät kaatuneita sekä hallituksen joukkojen että kapinallisten keskuudessa. Myöhemmin hän teki Argyllin herttuan välityksen avulla sovinnon Montrosen kanssa, vuonna 1722 hän alistui valtion viranomaisille, sai armahduksen vuonna 1727 karkotusrangaistuksesta ja vietti viimeisinä vuosinaan vakaata elämää.
Rob Royn seikkailuista ja epätavallisista ruumiinvoimista oli kansan keskuudessa yleisiä legendoja. Hän on Walter Scottin romaanin sankari. Walt Disney Pictures teki hänestä vuonna 1953 elokuvan "Rob Roy, ylämaan sankari", jossa pääosaa näytteli Richard Todd. Tämän jälkeen seuraava elokuva on ollut "Rob Roy" vuodelta 1995, jossa pääosaa näytteli Liam Neeson.
Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunta

Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunta () on portugalilainen ritarikunta. Se on perustettu vuonna 1459 kuningas Alfonso V:n käskystä. Portugalin kuningasperheen paettua Napoleonin sotien vuoksi Brasiliaan, minkä jälkeen Brasilia julistautui itsenäiseksi, ritarikunnasta irtautui brasilialainen perimyslinja vuonna 1808.
Ritarikunta toimii tunnustuksena poikkeuksellisita ansioista isänmaan tai ihmiskunnan puolesta, sankariteoista sekä siviileille että sotilaille tai poikkeuksellisista ansioista sotilaallisen johtamisen saralla. Portugalin presidenteille on vuodesta 1986 myönnetty ritarikunnan suurketju viran päättymisen yhteydessä. Istuva presidentti on myös ritarikunnan suurmestari virkansa puolesta.
Kunniamerkkiä jaetaan kuudessa luokassa:
António Chagas Rosa

António Chagas Rosa (s. 1960 Lissabon) on portugalilainen säveltäjä.
Rosa opiskeli pianonsoittoa konservatoriossa ja suoritti oppiarvon historiassa Lissabonin uudessa yliopistossa. Vuosina 1984–1996 hän asui Alankomaissa, jossa suoritti maisterin tutkintonsa nykyaikaisessa piano- ja kamarimusiikkiohjelmistossa (Amsterdam, opettajana Alexander Hrisanide) sekä sävellyksessä (Rotterdam, opettajana Klaas de Vries). Rosa työskenteli avustavana kapellimestarina ja korrepetiittorina Alankomaiden kansallisoopperassa ja opetti kuuden vuoden ajan Sweelinck-konservatoriossa Amsterdamissa. Vuonna 1996 hän aloitti opettamisen Aveiron yliopistossa, josta hän sai vuonna filosofian tohtorin arvon väitöskirjalla rytmin ja semantiikan suhteesta Arnold Schönbergin teoksessa "Das Buch der hängenden Gärten".
Rosa on säveltänyt muun muassa laulusarjoja, kamarimusiikkia, sinfonisia teoksia ja oopperoita. Vuonna 2007 Musicatreize-kokoonpano palkittiin Rosan Maria Teresa Hortan runoon perustuvan teoksen "Les sorcières" levytyksestä. Rosan musiikkia on esitetty kansainvälisesti lukuisilla festivaaleilla muun muassa Portugalissa, Itävallassa, Espanjassa, Venezuelassa, Sveitsissä, Alankomaissa ja Ranskassa.
Hornitos

Hornitos on entinen kaupunki Mariposan piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Alue on nykyään kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 38. 
Väestö.
Alueen kaikki asukkaat ovat valkoihoisia ja Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 52,1 vuotta.
Dniprorudne

Dniprorudne (; ; vuoteen 1963 asti Dniprograd ) on teollisuuskaupunki Ukrainan eteläosan Zaporižžjan alueen Vasylivkan piirissä. Kaupunki sijaitsee Dnepriin padotun Kah’ovkan tekojärven etelärannalla, 26 kilometriä piirikeskus Vasylivkasta länteen ja maanteitse 85 kilometriä aluekeskus Zaporižžjasta etelään. Dniprorudnen kautta kulkee rautatie Enerhodariin Zaporižžjan ydinvoimalan alueelle. Dniprorudnen asukasluvuksi arvioitiin 14 583 (2021).
Varhaisesta ihmistoiminnasta seudulla ennen ajanlaskun alkua todistavat kaupungin alueelta löydetyt pronssikauden hautakummut, sekä skyyttien toiminnan jäljet (esimerkiksi katakombi 400-luvulta eaa.).
Lähistöltä on löydetty rikas rautamalmiesiintymä. Sen kaupalliseksi jalostamiseksi perustettiin aluksi Dniprogradiksi kutsuttu asutus vuonna 1961, jonka nimi vaihdettiin Dniprorudneksi vuonna 1963. Kaupungiksi se tuli vuonna 1970. Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 21 054, joista pääosa oli etnisesti ukrainalaisia.
Osana 24. helmikuuta 2022 aloittamaansa hyökkäyssotaa Venäjä miehitti kaupungin jo sodan alkuviikkoina. Osa siviiliväestöstä pääsi evakuoitumaan kaupungista pois maaliskuun alkupuolella. Venäläiset miehittäjät kuitenkin kidnappasivat Dniprorudnen pormestarin 13. maaliskuuta 2022. Siviilivirkamiehen kaappaus panttivangiksi on kiellettyä toimintaa sodankin aikana. Venäjän tapaa kidnapata miehittäjän kanssa yhteistyöstä kieltäytyviä siviilivirkamiehiä ja toimittajia on luonnehduittu terroristivaltion toimintatavaksi.
Itä-Timorin portugali

Itä-Timorin portugali () on portugalin kielen murre, jota puhutaan Itä-Timorissa, jossa se on virallinen kieli. Portugalilaiset saapuivat Timorin saarelle 1600-luvulla ja perustivat sinne kauppapaikkoja. Vuonna 1749 saari jaettiin kahtia portugalilaisten ja hollantilaisten kesken. Hollantilaisesta puoliskosta tuli sittemmin osa Indonesiaa.
Itä-Timorin portugali eroaa euroopanportugalista ääntämykseltään jonkin verran:
Aulis Sutinen

Aulis Eemil Sutinen (17. joulukuuta 1905 Juuka – 6. marraskuuta 2001 Joensuu) oli suomalainen maanviljelijä, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria.
Sutisen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Eemil Sutinen ja Hilja Johanna Pääkkönen ja puoliso vuodesta 1947 emäntä, kansanedustaja, terveyssisar, kunnallisneuvos Lea Sulku. Sutinen tuli ylioppilaaksi Joensuussa ja valmistui agronomiksi ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1932. Hän toimi valmistuttuaan Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina, Siikasalmen maamieskoulun opettajana, Pohjois-Karjalan karjatalouskoulun opettajana ja johtajana sekä Niittylahden kansanopiston maatalousaineiden opettajana. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut Sutinen aloitti maanviljelijänä Juuan Kopravaarassa sotavuonna 1942. Vuonna 1966 maanviljelysneuvoksen arvonimen saaneella Sutisella oli merkittäviä alueellisia ja kansallisia luottamustehtäviä maatalouden piirissä, mutta hän oli myös kahteen eri otteeseen jäsen Juuan kunnanvaltuustossa. Sutinen oli Suomen Kulttuurirahaston ja sen Pohjois-Karjalan rahaston perustajia. Lea ja Aulis Sutinen lahjoittivat vuonna 1987 varat Suomen Kulttuurirahastolle oman nimikkorahastonsa perustamiseksi.
Petro Franko

Petro Franko, , (21. kesäkuuta 1890 Nahujevytši, Drohobytšin piiri, Galitsia – 1941) oli ukrainalainen kirjailija ja opettaja. Hänen isänsä oli kirjailija Ivan Franko, veljensä kielitieteilijä Taras Franko.
Franko valmistui Lvivin polyteknillisestä oppilaitoksesta. Hän oli ukrainalaisen nuorisojärjestön Plastin perustajia. Hän liittyi 1914 Ukrainan legioonaan, ja kapteenina hän organisoi 1919 Ukrainan Galitsian armeijan lentoeskadroonan. Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Franko toimi opettajana Kolomyjassa ja vuosina 1927–1936 insinöörinä Neuvosto-Ukrainassa. Palattuaan Galitsiaan hän toimi 1939 opettajana Lvivin kaupallisessa oppilaitoksessa. Hänet valittiin 1940 Neuvosto-Ukrainan korkeimpaan neuvostoon.
Franko kirjoitti novelleja sekä elokuvakäsikirjoituksen, joka perustuu hänen isänsä Ivan Frankon romaaniin "Boryslav smijetsia" (”Boryslav nauraa”). Hän käänsi Jack Londonin teoksia ja kirjoitti muistelmat isästään Ivan Frankosta (1937, ”Ivan Franko lähikuvassa”). Sodan sytyttyä hänet evakuoitiin Galitsiasta, ja hän kuoli tuntemattomissa olosuhteissa.
Ragnar Söderholm

Ragnar Karl Söderholm (9. kesäkuuta 1907 Nauvo – 9. tammikuuta 1975) oli suomalainen virkamies, maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Söderholmin vanhemmat olivat maanviljelijä, merikapteeni Karl David Söderholm ja Emilia Susanna Lundqvist ja puoliso vuodesta 1933 Eva Elisabet Lindstedt. Söderholm tuli ylioppilaaksi vuonna 1926 ja valmistui agronomiksi vuonna 1933. Hän oli toiminut opiskeluaikana karjanhoitokoulun palveluksessa, mutta meni valmistuttuaan Keskusosuuskunta Laborin viljaosaston päälliköksi. Vuonna 1939 hän siirtyi kansanhuoltoministeriön vilja- ja siemenosaston toimistopäälliköksi. Sotien jälkeen vuodesta 1945 Söderholm toimi maatalousjärjestöjen nimittämänä maatalousasiamiehenä Tukholmassa. Vuonna 1949 hänestä tuli Tuottajain Lihakeskuskunnan johtaja, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1964 asti, toimien sitten maanviljelijänä. Söderholmilla oli myös runsaasti luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1957.
Museu Nacional Ferroviário

Museu Nacional Ferroviário on Portugalin kansallinen rautatiemuseo. Sen päätoimipiste on 4,5 hehtaarin alueella Entroncamentossa. Lisäksi museolla on toimipisteet Arco do Baúlhessa, Bragançassa, Chavesissa, Lousadossa ja Macinhata do Vougassa. Museu Nacional Ferroviário avattiin 18. toukokuuta 2015. Sen kokoelmissa on noin 36 000 esinettä.