tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Parkanon rauhanyhdistys

Parkanon rauhanyhdistys on Parkanossa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa vanhoillislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys. Parkanon rauhanyhdistyksen keskeisintä toimintaa on seurojen, raamattuluokkien ja pyhäkoulujen järjestäminen. 
Parkanon rauhanyhdistyksen toimialuetta ovat Parkano, Kihniö, Karvia, Ikaalinen, Jämijärvi ja Kankaanpää. Rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2017 noin 120 jäsentä. Parkanon rauhanyhdistys perustettiin vuonna 1934. Rauhanyhdistyksen toimitalo valmistui vuonna 1935 ja laajennusosa vuonna 1982. Parkanon rauhanyhdistys on ollut mukana järjestämässä Jämijärven (1991), Oripään (2009) ja Porin (2017) suviseuroja.
Juan Izquierdo

Juan Manuel Izquierdo Viana (4. heinäkuuta 1997 Montevideo, Uruguay – 27. elokuuta 2024 São Paulo, Brasilia) oli uruguaylainen jalkapalloilija, joka pelasi keskuspuolustajan pelipaikalla. Hän oli oikeajalkainen ja pituudeltaan 184-senttimetrinen. Izquierdo pelasi urallaan kotimaansa lisäksi Meksikossa. Hän voitti kahdesti Uruguayn liigamestaruuden; ensiksi Nacionalin riveissä kaudella 2022 ja seuraavalla kaudella Liverpool Montevideon joukkueessa.
Izquierdo tuupertui elokuussa 2024 sydämen rytmihäiriöiden seurauksena kentälle pelatessaan Copa Libertadoresin ottelussa São Paulo FC:tä vastaan. Hän kuoli sairaalassa saamaansa sydänpysäyhdykseen. Izquierdo oli naimisissa, ja hänellä oli kaksi lasta, joista toinen oli vastasyntynyt poika.
Meiendorfer Wegin metroasema

Meiendorfer Weg on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 1. huhtikuuta 1925. Asemaa käyttää arkisin 4 648 matkustajaa päivässä. Aseman suunnitteli saksalainen arkkitehti Eugen Göbel.
Historia.
Asema rakennettiin vuosina 1912–1914, mutta se avattiin vasta 1. huhtikuuta 1925. Aluksi aseman ajateltiin olevan tarpeeton harvaan asutun ympäristön vuoksi. Kun asema avattiin vuonna 1925, se oli kuitenkin yllättävän vilkas, joten se on pysynyt auki siitä lähtien.
Toisin kuin muut linjan asemat, Meiendorfer Wegille ei rakennettu sisäänkäyntirakennusta, ja se avattin vasta toisen maailmansodan jälkeen. Alun perin betonista tehty laiturialueen katto lisättiin todennäköisesti myös myöhemmin. Vuonna 1983 se korvattiin teräskatolla.
Asemalla sijaitsee kolmas raide jota ei käytetä matkustajaliikenteessä. Se rakennettiin alun perin Altrahlstedt-Wohldorfer Kleinbahnin (paikallisrautatie) tavarakuljetuksiin, mutta myöhemmin se rakennettiin uudelleen ja sitä käytetään nykyään jarrutesteihin ja muihin metron koeajoihin.
Asemalle avattiin hissi 12. lokakuuta 2018.
Ruotsin valtiopäivävaalit 2026

Seuraavat Ruotsin valtiopäivävaalit järjestetään 13. syyskuuta 2026. Vaaleissa valitaan 349 kansanedustajaa kaudelle 2026–2030.
Vertti Svensk

Vertti Svensk (s. 9. marraskuuta 2007 Joensuu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue SaiPaa.
Ura.
Seuraura.
Svensk on Jokipoikien kasvatti. Hän oli kaudella 2022–2023 seuran U16-joukkueen tehokkain puolustaja tehtyään 17 ottelussa tehot 4+17=21. Huhtikuussa 2024 Svensk teki seuran kanssa 1+1-vuotisen Mestis-sopimuksen. Hän pelasi siellä alkukaudella 2024–2025 vain 16-vuotiaana kaksi ottelua sekä neljä ottelua Jokipoikien U20-joukkueessa, kunnes 3. lokakuuta 2024 seura lainasi Svenskin 13. lokakuuta asti kestävällä sopimuksella SaiPan U20-joukkueeseen. Hän pelasi siellä lopulta kauden loppuun.
Huhtikuussa 2025 Svensk teki SaiPan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2025–2026 seuran U20-joukkueessa. Syyskuussa SaiPa lainasi Svenskin Mestis-joukkue Ketterään. Hän teki SaiPassa SM-liigadebyyttinsä 17. lokakuuta 2025 JYPiä vastaan. Svensk merkittiin joukkueen seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.12 minuuttia.
Maajoukkueura.
Svensk pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 20 poikien maaottelua.
Yksityiselämä.
Svenskin isoveli Simppa pelaa hyökkääjänä Vertin joukkuetoverina SaiPan U20-joukkueessa.
Mañğystauvuoret

Mañğystau () on matala vuoristo Mañğystaun niemimaalla Kazakstanin Mañğystaun alueella. Se koostuu kolmesta Kaspianmeren rannikolta itäkaakkoon ulottuvasta vuorijonosta, joista korkein on keskellä sijaitseva 130 kilometriä pitkä Qaratau. Sen korkein kohta on Besşoqy (556 metriä). Qaratauta reunustavat painaumien erottamat pohjoinen ja eteläinen Aqtau.
Hiekka- ja kalkkikivestä, liuskeesta ja konglomeraatista muodostuneilta vuorilta on löydetty maaöljyä, kivihiiltä, fosforiittia, mangaania, kuparia ja rautamalmia. Syvien rotkojen pohjalla on paljon lähteitä. Aluetta käytetään ympärivuotisena laidunmaana.
Empatiakuilu

Empatiakuiluteoria (theory of the double empathy problem) on psykologinen ja sosiologinen teoria, jonka loi autismin kirjolla oleva autismin tutkija Damian Milton vuonna 2012. Tämä teoria esittää, että monet autististen henkilöiden kohtaamista vaikeuksista sosiaalisessa kanssakäymisessä ei-autististen henkilöiden kanssa johtuvat osittain kahden ryhmän välisen keskinäisen ymmärryksen puutteesta. Tämä tarkoittaa, että useimmilla autistisilla ihmisillä on vaikeuksia ymmärtää ja tuntea empatiaa ei-autistisia ihmisiä kohtaan vastaavasti kuten useimmilla ei-autistisilla ihmisillä on myös vaikeuksia ymmärtää ja tuntea empatiaa autistisia ihmisiä kohtaan. Tämä keskinäisen ymmärryksen puute voi johtua autististen ja ei-autististen yksilöiden välisistä molemminpuolisista eroista taipumuksissa (esim. kommunikointityyli, sosiokognitiiviset ominaisuudet) ja kokemuksissa, sen sijaan että se olisi aina synnynnäinen puute.
Kiteen vapaaseurakunta

Kiteen vapaaseurakunta on Kiteellä toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1948. Seurakunnan yhteisötalo sijaitsee Kiteen keskustassa Välttimäentiellä. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat kokousten ja miesten piirien ohella kirpputoritoiminta ja lastenkerho. Vapaaseurakunnan alaisuudessa toimii myös ViaDia-yhdistys.
Historia.
Vapaakirkollinen työ alkoi Kiteellä Kaarlo Waismaan ja Sulo S. Salmensaaren puhujakäyntien myötä vuonna 1895. Kiteen vapaakirkkolaiset elivät tiiviissä yhteydessä Ruskealan Kumurin vapaaseurakunnan kanssa vuosikymmenien ajan ennen oman seurakunnan rekisteröimistä. Kiteen vapaaseurakunta perustettiin vuonna 1948. Samana vuonna aloitettiin lähetysjuhlien viettäminen. Lähetysjuhlia vietettiin 1960–1980-luvuilla lähetysteltassa Venäläisen tontilla.
Seurakunta on ylläpitänyt lähetyskirpputoria vapaakirkkorakennuksessa vuodesta 1986 lähtien. Kiteen vapaaseurakunta osti vuonna 2019 toimitilakseen entisen huvikeskuksen. Tilat nimettiin yhteisötaloksi.
Viitasaaren vapaaseurakunta

Viitasaaren vapaaseurakunta on Viitasaarella toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1930. Seurakunnan toimitalo sijaitsee Viitasaaren keskustassa Isoahontiellä. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat kokousten ja ohella hartaudet, rukoustilaisuudet. Vapaaseurakunnan alaisuudessa toimii myös ViaDia-yhdistys. Seurakunta toteuttaa myös hävikkiruuan jakoa ja kahvilatoimintaa. Seurakunnalla on Viitasaaren helluntaiseurakunnan kanssa yhteinen lapsi- ja nuorisotyö sekä paljon yhteisiä tapahtumia.
Spektrimusiikki

Spektrimusiikki on länsimaisen taidemusiikin suuntaus, jonka loi Ensemble l’Itinérairen mukaan nimetty ranskalainen säveltäjäsukupolvi 1970-luvulla.
Spektrimusiikin tekeminen edellyttää äänen mikrorakenteellista analysointia. Analyysin avulla muodostettu sävelpylväs toimii spektrimusiikin pohjana. Spektrimusiikki hyödyntää mikrotonaalisuutta ja luo muuttuvan, häilyvän äänivirran. Spektrimusiikki sai alkunsa kriittisenä reaktiona sarjalliseen musiikkiin. Merkittäviin spektrimusiikin säveltäjiin ovat kuuluneet Gérard Grisey ja Tristan Murail. Spektrimusiikin perusteosten joukossa on Murailin "Gondwana" (1980).
Michel Aglietta

Michel Aglietta (18. helmikuuta 1938 – 24. huhtikuuta 2025) oli ranskalainen taloustieteilijä. Hän oli taloustieteen professori Université Paris-Nanterressa ja makrotaloustieteen professori HEC Parisissa.
Aglietta toimi "Institut Universitaire de Francen" jäsenenä, "Centre d'Études Prospectives et d'Informations Internationalesin" (CEPII) neuvonantajana ja Groupama-vakuutusyhtiössä. Aglietta opiskeli École polytechniquessa. Vuodesta 1965 lähtien hän työskenteli hallintovirkamiehenä Ranskan Inseessä. Samanaikaisesti hän työskenteli väitöskirjansa parissa ja teki matkoja Harvardiin ja Sorbonneen. Hänen ohjaajanaan toimi Raymond Barre.
Aglietasta tuli yksi sääntelyteorian perustajista vuonna 1976 julkaistulla teoksellaan "Régulation et crisis du capitalisme. L'expériences des Etats-Unis". Vuodesta 1972 hän oli makrotaloustieteen professorina kestävän kehityksen ja sosiaalisen innovaation maisteriohjelmassa HEC Parisissa ja professorina Université Paris-Nanterressa. Vuosina 1998–2006 hän oli "Cercle des économistes" -järjestön (taloustieteilijöiden piiri) jäsen ja vuosina 1997–2003 pääministerin talousanalyysineuvoston jäsen. Vuonna 2013 hänestä tuli "Haut Conseil des Finances Publiquesin" (julkisen talouden korkean neuvoston) jäsen. Hänen tutkimuksensa keskittyi institutionaaliseen ja historialliseen makrotalouteen. Aglietta oli tunnustettu kansainvälisten rahoitusmarkkinoiden asiantuntija.
Super Formula -kausi 2024

Super Formula -kausi 2024 oli Super Formula -sarjan kausi vuonna 2024. 
Kilpailukalenteri.
Lokakuussa ja marraskuussa Fujin ja Suzukan radoilla ajettiin kaksi kilpailua kummassakin.
Kauden kilpailut:
Gnosia

Gnosia on Petit Depotton kehittämä ja julkaisema visual novel. Peli on julkaistu vuonna PlayStation Vitalle, ja myöhemmin Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Pelaaminen.
Peli on sosiaalisen päättelyn peli, jossa pelaaja on ajelehtivassa avaruusaluksessa ja joku miehistön jäsenistä on vihollinen "Gnosia". Epäilyttävä jäsen olisi laitettava syväuneen äänestyksen perusteella, mutta miehistön jäsenien haasteena on pääteltävä kuka valehtelee. Peli on yksinpeli, jossa eri miehistön jäsenillä on eri kykyjä.
Vastaanotto.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10. IGN Japani antoi pelille arvosanaksi täydet 10/10.
Muu media.
Vuonna 2024 ilmoitettiin pelistä tehtävästä anime-sovituksesta, jonka esittäminen alkoi vuonna 2025. Animen on ohjannut Kazuya Ichikawa.
Joachim Trier

Joachim Trier (1. maaliskuuta 1974 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalais-norjalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Trierin tanskalainen isä Jacob Trier oli elokuvien äänisuunnittelija. Isänsä kautta Trier on kaukaista sukua Lars von Trierille. Äiti Hilde Løcken työskenteli televisiossa. Äidinisä oli jazzmuusikko Erik Løchen, joka teki kokeellisia elokuvia, joista yksi pääsi Cannesin elokuvajuhlille. Trier opiskeli elokuva-alaa Lontoossa. Häntä pidetään Norjan nimekkäimpänä ohjaajana, ja hänen elokuviaan sanotaan postmoderneiksi. Hän ei nuorena elokuvaopiskelijana innostunut tanskalaisesta pelkistävästä ilmaisusta ja alemman tason estetiikasta vaan tavoitteena oli komea ilmaisu. Nykyisin Trier tekee suuren budjetin elokuvia ja kuvaa filmille.
Kalle Kinnunen arvioi, että Trierin "Verdens verste menneske" olisi Trierin omakuva: sen päähenkilö sarjakuvapiirtäjä Aksel pelkää vanhenemista ja ajan hermolta putoamista. Haastattelussa Trier vahvistaa, että kaikissa elokuvien hahmoissa on häntä itseään. "Sentimental Value" kertoo vanhenevasta ohjaajasta Gustav Borgista ja tämän tyttärestä Norasta, jonka roolin Trier on kirjoittanut omalle tyttärelleen. Asetelmia, kipeitä perhesuhteita ja dominoivaa isää, ovat kriitikot pitäneet bergmanilaisena. Trier itse ei pidä vertailusta vaan sanoo, että tunteet ja perhedynamiikka ovat yleismaailmallisia.
Saiaq

Saiaq () on Balqaşin kaupunkiin kuuluva taajama Qarağandyn alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee 200 kilometriä Balqaşista itään. Taajamassa oli 2 003 asukasta vuonna 2025.
Paikkakunta on perustettu alueen malmivarojen hyödyntämisen yhteydessä vuonna 1960. Siitä tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1964. Vuonna 1967 valmistui rautatie Balqaşiin ja vuonna 1985 Aqtoğaihin.
Vuodesta 1970 lähtien louhittu Saiaqin malmialue toimii Balqaşin metallitehtaan raaka-ainelähteenä. Sen mineraalit sisältävät kuparia, molybdeenia, kobolttia ja kultaa.
Silja Mäki

Silja Mäki (s. 1970) on suomalainen psykoterapeutti, opettaja ja kirjailija. Hän on julkaissut useita teoksia psykoterapian alalta ja kaunokirjallisen teoksen "Kuusihameen helmassa". 
Mäki on koulutukseltaan filosofian maisteri ja psykoterapeutti, kirjallisuusterapeutti, äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja ja laaja-alainen erityisopettaja. Hän toimii myös kirjallisuusterapiakouluttajana ja ohjaa erilaisia kirjallisuusterapiaryhmiä. Hän on Kirjallisuusterapia-lehden päätoimittaja ja on aiemmin ollut kuusi vuotta Suomen Kirjallisuusterapiayhdistyksen puheenjohtaja, nykyisin varapuheenjohtaja.
"Kuusihameen helmassa" (2025) kertoo tositapahtumiin pohjautuen vihtiläisen torpan ja sen asukkaiden tarinan vuoden 1918 tapahtumista talvi- ja jatkosodan kautta nykyaikaan asti.
Aleksi Lönnqvist

Aleksi Lönnqvist eli Jyksedi (s. 28. toukokuuta 1996) on suomalainen pelivideoita tekevä tubettaja.
Hän asuu Sastamalassa ja hänen perheeseensä kuuluu vaimo ja tytär. Jyksedi oli ehdolla Tubecon 2025 -gaalassa vuoden pelivaikuttajaksi.
Jyksedi on tunnettu aloituksestaan ”Joujou kaikille, se on Jyksedi täällä”.
Dammen (Sipoo)

Dammen on Uudellamaalla Sipoossa Blekdalissa sijaitseva tekojärvi.
Maantietoa.
Dammen on 700 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,7 hehtaaria. Se on muodostettu patoamalla Kumbäckenin valuma-alueella yksi sivupuro. Valuma-alueella on useita patojen avulla muodostettuja tekojärviä ja tämä on niistä pinta-alaltaan suurin. Siinä ei ole kartan mukaan saaria, mutta ilmavalokuvista paljastuu pieniä rannanläheisiä saarekkeita. Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa alavaa peltomaata. Sen rannassa on yksi kiinteästi asuttu tila, jolle tulee tie padon yli Blekdalista.
Vesistösuhteet.
Dammen sijaitsee Sipoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 20) Sipoonjoen keskiosan alueella (20.002). Järven läpi virtaava puro on Kumbäckenin sivupuro. Kumbäcken yhtyy Sipoonjokeen Käsis-Solbackassa. Järven vedenpinnan korkeus on noin 40 metriä mpy (N2000).
Historiaa.
Vuoden 1958 peruskartassa tekojärvi näkyy samankaltaisena kuin mitä se on nykyäänkin (vuonna 2025).
Porvoon vapaaseurakunta

Porvoon vapaaseurakunta on Porvoossa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1932. Seurakunnan toimitalo sijaitsee Porvoon keskustassa Sibeliuksenbulevardilla. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ohella kahvilatilaisuudet. Seurakunta tukee myös lähetystyötä. 
Historia.
Vapaakirkollinen työ alkoi Porvoossa 1890-luvulla ja 1910-luvulla työ levisi myös suomenkielisen väestön keskuuteen. Vuonna 1919 Porvoossa järjestettiin kokoussarja, jossa William Jokinen ja Ragnar Breitholtz puhuivat. CE-yhdistys perustettiin marraskuussa 1919. William Jokinen jatkoi suomenkielisten kokousten pitoa myöhemmin veljensä Eeli Jokisen kanssa. Porvoon vapaaseurakunta perustettiin 19. lokakuuta 1932. Alkuaikoina seurakunta kuului maaseutupiirinä Helsingin vapaaseurakuntaan.
Savonlinnan vapaaseurakunta

Savonlinnan vapaaseurakunta on Savonlinnassa toimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1933. Seurakunnan toimitalo sijaitsee Savonlinnan keskustassa Olavinkadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkkoon.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ohella raamattupiiri- ja kokoustoiminta. Seurakunnan yhteydessä toimii myös ViaDia:n paikallisyhdistys. 
Historia.
Vapaakirkollinen työ alkoi Savonlinnassa 1910-luvulla, kun veljekset William Jokinen ja Eeli Jokinen pitivät tilaisuuksia Seurahuoneella. Savonlinnan vapaaseurakunta perustettiin vuonna 1933. Alkuaikoina seurakunta toimi Mikkelin vapaaseurakunnan alaisena rukouspiirinä. Itsenäiseksi paikallisseurakunnaksi Savonlinna muodostui 1980-luvun lopulla.
Abborrträsk

Abborrträsk voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Çapaev

Çapaev () on kylä ja Aqjaiyqin piirin hallinnollinen keskus Länsi-Kazakstanin alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee Uraljoen oikealla rannalla 130 kilometriä alueen pääkaupungista Oralista etelään. Kylässä oli 9 618 asukasta vuonna 2025.
1700-luvun lopulla perustetusta kylästä tuli vuonna 1899 Lbištšenskin kaupunki ja Uralskin alueeseen kuuluneen kihlakunnan keskus. Kaupungissa oli 3 400 asukasta, joista suurin osa oli kasakoita ja vanhauskoisia. Lbištšenskin (entisen Kalmykovin) kihlakunnan 169 700 asukkaasta (vuonna 1897) valtaosa oli kazakkeja.
Venäjän sisällissodan sankariksi nostettu Vasili Tšapajev sai surmansa Lbištšenskissä, joka vuonna 1939 nimettiin Çapaeviksi. Se oli piirikeskus vuodesta 1928 ja kaupunki vuodesta 1971.
Çapaevin kautta kulkee Oralin ja Atyraun välinen maantie. Kylässä toimii Vasili Tšapajeville omistettu museo. Aqjaiyqin piirissä viljellään viljaa, perunaa ja vihanneksia sekä harjoitetaan karjanhoitoa (nautoja, lampaita, sikoja ja hevosia). Lisäksi on elintarviketeollisuutta.
Abborrträsk (Sipoo)

Abborrträsk on Uudellamaalla Sipoossa Immersbyn ja Hindsbyn lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Abborrträsk on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisessa mäkimaastossa pienialaisessa painaumassa. Ympäristön mäet kohoavat alle 10 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä ja rannat ovat soistunutta metsämaata, ja sen rantoja kiertää hyllyvä suovyöhyke. Lammelle ei tule tietä tai polkua.
Luontoarvoja.
Lampi sijaitsee Sipoonkorven kansallispuiston alueella siten, että vain sen länsiranta ja lammen vesialue eivät kuulu puistoalueeseen. Lammelle ei johda retkeilyreitistön polkuja. 
Vesistösuhteet.
Abborrträsk sijaitsee Sipoonjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 20) Byabäckenin valuma-alueessa (20.004). Siihen ei tule metsäojia ja sen laskuoja alkaa lammen koillisrannasta. Se virtaa mutkitellen luoteeseen, jossa se yhtyy Ritobäckeniin. Ritobäcken on Byabäckenin sivupuro. Byäbäcken yhtyy Sipoonjokeen Hindsbyssä. Lammen vedenpinnan korkeus on 47,4 metriä mpy (N2000).
Severi Allonen

Severi Allonen (s. 1991, Jyväskylä) on suomalainen voimamies, somevaikuttaja ja entinen kilpauimari. Allonen on voittanut Suomen vahvin mies-kilpailun vuonna 2024. Hän on myös 16 kertainen uinnin Suomen mestari ja eukonkannon MM-kultamitalisti yhdessä Karla Könösen kanssa vuonna 2025.
Elämä.
Severi Allonen syntyi vuonna 1991. Hän aloitti 6-vuotiaana uinnin silloisessa Swimming Jyväskylä-uimaseurassa. Vähitellen muut lajit alkoivat siirtyä syrjään, mutta kilpauinti jäi. Teini-isässä Allonen alkoi uintiharjoitusten ohessa myös käydä kuntosalilla. Vuoden 2007 tammikuussa hän siirtyi edustusryhmään. Hän lopetti kilpauinnin vuonna 2016.
Allonen opiskeli vuonna 2011 Voionmaan lukiossa ja valmistui ylioppilaaksi. Lukion jälkeen hän suuntasi opiskelemaan kauppatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistoon pääaineenaan tietojärjestelmätiede. Varusmiespalveluksen Allonen on suorittanut opintojensa välissä vuosina 2013–2014.
Uintiuransa lopetettua Allonen siirtyi voimailun puolelle. Noin neljän vuoden päästä voimailun aloituksesta hän päätti kokeilla ystävänsä suosituksesta osallistumista ensimmäisiin Suomen vahvin mies-kilpailuihin. Lopulta Allonen sijoittui kisoissa kolmanneksi.
Vuoden 2024 Suomen vahvin mies-kilpailuissa hän sijoittui ensimmäiseksi ja voitti itselleen Suomen vahvin mies-tittelin.
Allosella on useilla sosiaalisen median alustoilla tili, jonne hän päivittää voimamiehen arkea ja harjoituksia. Sosiaalisen median alustoilla hän on julkaissut videosarjaa, jossa hän yrittää rikkoa atlaskiven videoilla erilaisin keinoin. Kyseinen sarja on ollut seuraajien keskuudessa suosittu. Sosiaalisen median tileistä suostuin on Tiktok, jossa hänellä on seuraajia noin 170 000 tuhatta vuonna 2025.
Allonen on saanut myös yhdessä puolisonsa kanssa tyttölapsen. 
Uintiura.
Allonen on voittanut kilpauinnissa 16 kertaa Suomen mestaruuden henkilökohtaisilla matkoilla. Lisäksi hänen joukkueensa sijoittui ensimmäiseksi viestissä Helsingissä järjestetyissä SM-uinneissa 2016, jossa hänen lisäkseen kilpailivat Teemu Vuorela, Miikka Ruohoniemi ja Janne Markkanen. Kyseisessä 4x100 metrin vapaauintiviestissä syntyi myös uusi Suomen ennätys.
Ura voimailussa.
Allonen on voittanut Suomen vahvin mies kisan kerran vuonna 2024 ja sijoittunut kolmanneksi kerran.
Buckhornin metroasema

 Buckhorn on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 1. helmikuuta 1925. Asemaa käyttää arkisin 1 352 matkustajaa päivässä. Aseman suunnitteli saksalainen arkkitehti Eugen Göbel. 
Historia.
Asema valmistui vuonna 1916, mutta se avattiin 1. helmikuuta 1925. Väliaikaisen höyryjunaliikenteen vuoksi junat eivät aluksi pysähtyneet asemalla. Junat aloittivat liikennöinnin asemalla vasta linjan sähköistymistöiden valmistuttua. Tuolloin asemalla oli vain yksi raide. Aseman toinen raide otettiin käyttöön 17. lokakuuta 1954, ja se on ollut esteetön 31. maaliskuuta 2017 lähtien.
Qarasor

Qarasor () on laskujoeton järvi Qarağandyn alueen Qarqaralyn piirissä Kazakstanissa. Sen pinta-ala on 155 neliökilometriä, keskisyvyys 1,1 metriä, tilavuus 160 miljoonaa kuutiometriä ja valuma-alueen laajuus 8 750 neliökilometriä.
Qarqaralyn kaupungin pohjoispuolella sijaitsevaan Qarasoriin laskevat Qarasu, Kemer, Qarqaraly, Taldy ja muita pieniä jokia. Järven vesi on suolaista ja sisältää jodia, fluoria ja bromia. Vettä ja mutaa käytetään muun muassa ihotautien parantamiseen. Rannat toimivat laitumena.
Grignan

Grignan on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Nyonsin kaupungista länteen.
Grignan on linnoitettu kaupunki, josta ensimmäinen maininta on vuodelta 1105. Adhémarin suku sai lopullisesti kaupungin herruuden vuonna 1239. Château de Grignan -linnan juurella sijaitseva kylä oli muurien sisällä aina 1400-luvun loppuun asti. Kaupungin laajentui muurien ulkopuolelle 1500-luvun puolivälissä. Tuolloin rakennettiin viljapörssi nykyisen kaupungintalon paikalle vuonna 1553 ja Saint-Sauveurin kollegiaattikirkko vuosina 1535-1542. Myös linnan suuret restaurointityöt tehtiin vuosina 1543-1557, jolloin keskiaikainen linnoitus muutettiin renessanssipalatsiksi.
Château de Grignan on Kaakkois-Ranskan suurin renessanssilinna, ja 1600-luku oli sen loiston aikaa. Tuolloin linnassa asui Madame de Sévigné ja hänen tyttärensä Grignanin kreivitär Françoise de Sévigné sekä Grignanin kreivi François Adhémar de Monteil de Grignan, joka toimi kenraaliluutnanttina ja Provencen kuvernöörinä lähes 50 vuotta.
Raitameritorkkuja

Raitameritorkkuja ("Grahamichthys radiatus" tai "G. radiata") on meritorkkujiin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Uuden-Seelannin rannikkoalueilta.
Lajit ja anatomia.
Raitameritorkkuja voi kasvaa suurimmillaan 5,8–6,5 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan pitkänomainen ja suuripäinen. Alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Kalalla on kaksi selkäevää ja rintaevät ovat kookkaat. Pyrstöevä on tasakärkinen. Raitameritorkkujakoiraalla on kaksi suurentunutta torahammasmaista kulmahammasta. Väriltään raitameritorkkuja on harmahtavan ruskea ja ruumiissa on tummia pystyraitoja. Muoret kalat ovat lähes läpikuultavia.
Levinneisyys ja elintavat.
Raitameritorkkujaa esiintyy Uuden-Seelannin saarien rannikoilla. Lajin elinympäristöä ovat kivikkoiset ja hiekka- tai mutapohjaiset alueet ja vuorovesilammikot. Kalan ravintoa ovat pienet äyriäiset, kuten hankajalkaiset. Raitameritorkkujat liikkuvat usein pieninä parvina.
Raitameritorkkujia saadaan toisinaan sivusaaliina arvokkaampien kalojen kalastuksen yhteydessä.
Colin St John Wilson

Sir Colin St John Wilson (4. maaliskuuta 1922 – 14 toukokuuta 2007 ) oli Iso-Britannialainen arkkitehti ja teoreetikko. Hän toimi Cambridgen yliopiston arkkitehtuurin professorina vuosina 1975-92.
Wilsonin tunnetuin työ on British Library Lontoon Blomsburyssa, jonka suunnittelu työllisti häntä yhteensä yli 30 vuoden ajan. 
Wilson sai vaikutteita Alvar Aallon arkkitehtuurista, ja esiintyi mm. ensimmäisen Alvar Aalto -symposiumin puhujana vuonna 1979 ja myöhemmin vuonna 1991.
Pieksämäen vapaaseurakunta

Pieksämäen vapaaseurakunta on Pieksämäellätoimiva vapaaseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1934. Seurakunnan toimitalo sijaitsee Pieksämäen keskustassa Koulukadulla. Seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkko -kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ohella raamttuillat, naisten työ, lähetysillat ja Hyvän sanoman illat. Seurakunnan yhteydessä toimii myös ViaDia:n paikalisosasto. 
Historia.
Pieksämäen vapaseurakunnan työn katsotaan alkaneen syksyllä 1934 Siilin hautausmaalta. Tällöin paikalliset papit eivät suostuneet siunaamaan kirkkoon kuulumattomia vainajia ja paikalle kutsuttiin vapaakirkollinen pastori Kaarlo Lehto. Lehto alkoi järjestämään hengellisiä kokouksia Pieksämäellä. Lapsi- ja nuorisotyö on ollut vilkasta seurakunnan toiminnassa alusta lähtien.
Kokouksia järjestettiin aluksi kodeissa ja sitten vuokrattiin oma kokoushuone. 1970-luvulla vapaaseurakunta sijaitsee Koulukadun varteen entiseen Pieksämäen helluntaiseurakunnan rukoushuoneeseen.
Vapaaseurakunnalla on ollut oma vapaakirkko elokuusta 1977 lähtien. Vapaakirkolla järjestetään säännöllisesti viikkotilaisuuksia. Vuonna 1984 seurakunnalla oli 130 aikuisjäsentä.
Farmsenin metroasema

Farmsen on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 12. syyskuuta 1918. Asemaa käyttää arkisin 30 770 matkustajaa päivässä. Aseman suunnitteli saksalainen arkkitehti Eugen Göbel.
Historia.
Asema rakennettiin vuosina 1912-1914, ja se avattiin 12. syyskuuta 1918. Asemalle liikennöivät höyryjunat 20. syyskuuta 1919 asti, ja se avattiin uudelleen yhden raiteen sähköistämisen jälkeen 6. syyskuuta 1920, mikä mahdollisti junan pysähtymisen kahden tunnin välein. Vuoroväliä voitiin tihentää vasta 13. toukokuuta 1921, jolloin toinen sähköistetty rata avattiin. Toinen rata Volksdorfiin asti valmistui 20. toukokuuta 1923. 
Vuosina 1962-1964 Farmseniin rakennettiin 1 000 metriä pitkä metrovarikko, jota tarvittiin tuolloin valmistuneelle U1-linjalle. Samaan aikaan Farmsenin asemalle rakennettiin toinen kaksiraiteinen laituri sekä uusi sisäänkäynti lännestä, jonne pystytettiin tunnetun kuvanveistäjän Horst Janssenin taideteos. Sisäänkäynti aseman eteläpuolella olevalta bussipysäkiltä puuttui, kunnes asema kunnostettiin kokonaan vuonna 1996. Silloin asemalle asennettiin myös hissi.
Sipoon ruotsalainen vapaaseurakunta

Sipoon ruotsalainen vapaaseurakunta () on Sipoossa toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1880. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Sipoon Gesterbyssä. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland-kirkkokuntaan.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten ohella raamattuillat, talkoot, naisten- ja miesteillat sekä pyhäkoulut. 
Historia.
Vapaakirkollisuus saapui Itä-Uudellemmalle 1880-luvulle. Ensimmäisinä vuosina Sipoossa vaikuttivat Constantin Boije ja Jakob Forsberg, jotka kiersivät kylissä. Kaksikon vaikutuksesta Sipoon vapaaseurakunta perustettiin helluntaina 1880 Borgbyn kylään.
Vapaakirkollinen sai melko pian Sipoossa vahvan vaikutusvallan. Seurakunta jakautui pian useisiin piireihin ja alettiin rakentamaan lähetystaloja. Ensimmäinen oli Etelä-Paippisiin rakennttu lähetystalo, jota seurasivat Gesterbyn (1914) ja Boxin (1915) lähetystalot.
Vuonna 1900 seurakunta kutsui omaksi saarnaajaksi Gustaf Karlssonin.
Mikkelin esikoislestadiolaisten rukoushuone

Mikkelin esikoislestadiolaisten rukoushuone on Mikkelissä sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa esikoislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Esikoislestadiolaiset. Mikkelin esikoislestadiolaisten keskeisintä toimintaa on seurojen, järjestäminen. 
Esikoislestadiolaisten rukoushuone on rakennettu vuonna 1991. Alun perin rukoushuoneessa oli 600 neliötä. Vuonna 2018 rukoushuonetta laajennettiin 400 neliöllä. Laajennuksen myötä rukoushuoneessa on paikat 450 osallistujalle.
Lappeenrannan esikoislestadiolaisten rukoushuone

Lappeenrannan esikoislestadiolaisten rukoushuone on Lappeenrannassa sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa esikoislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Esikoislestadiolaiset. Lappeenrannan esikoislestadiolaisten keskeisintä toimintaa on seurojen, pyhäkoulujen ja nuorteniltojen järjestäminen. Esikoislestadiolaiset ovat noin 200 täysi-ikäisellä jäsenellään Lappeenrannan suurin lestadiolaissuuuntaus.
Esikoislestadiolaisten rukoushuoneen rakennustyöt aloitettiin toukokuussa 2017. Esikoislestadiolaisten yhdistys toimi urakoitsijana ja rakennuttajana ja työ valmistui pääasiassa talkootyöllä. Rukoushuone sijaitsee Ilottulantien varressa, Lepoharjun hautausmaata vastapäätä. Rukoushuone on kooltaan noin 1 500 neliömtriä. Istumapaikkoja rakennuksessa on yli 600 ja parkkipaikkoja noin 280. Rukoushuoneen kustannusarvio oli noin 3,5 miljoonaa euroa. Rakennustyö valmistui vuonna 2019.
Lahden esikoislestadiolaisten rukoushuone

Lahden esikoislestadiolaisten rukoushuone on Lahden Launeella sijaitseva rukoushuone ja toimintatalo. Se edustaa esikoislestadiolaista herätysliikettä, jonka kattojärjestö on Esikoislestadiolaiset. Lahden esikoislestadiolaisten keskeisintä toimintaa on seurojen, pyhäkoulujen ja nuorteniltojen järjestäminen. 
Lahti on esikoislestadiolaisen liikkeen keskuspaikka. Liike organisoitui virallisesti vuonna 1921, kun Lahteen perustettiin Vanha laestadiolaiskristillinen yhdistys. Liikkeen voimahahmoja olivat liikemiehet Joel Ahonen ja Kalle Helenius. Esikoislestadiolaisilla on ollut merkittävä osallisuus myös Lahden kirkkovaltuuston toimintaan. 2000-luvun vaihteessa Lahdessa oli 600 aikuisjäsentä.
Tapparakadun rukoushuone on valmistunut vuonna 1996. Rukoushuoneen rakentaminen maksoi 14 miljoonaa markkaa. Rahoitukseen ei käytetty velkaa tai tukia. Rukoushuoneen vihkiäistilaisuudessa oli paikalla 3 000 esikoislestadiolaista.
Host- ja hostess-klubit

Host- ja hostess-klubit ovat baareja tai yökerhoja, joissa on töissä asiakkaille seuraa pitäviä nuoria työntekijöitä. Työntekijät tulevat asiakkaan seuraksi juomaan alkoholia, pitämään keskustelua yllä ja tanssimaan. Joskus he koskettelevat asiakasta eroottisesti. Hostess-ravintoloiden kohderyhmää ovat miespuoliset asiakkaat, kun taas host-ravintolat ovat naispuolisille asiakkaille suunnattuja. Hostess-baareja on ainakin Japanissa, ja ne voivat olla niin pieniä muutaman pöydän baareja kuin suuria länsimaalaistyylisiä tanssiravintoloitakin. Japanissa hostess-klubeja oli vuoden 2023 lopussa ainakin 1000.
"Hosutesu"-naiset ovat kauniita, kalliisti pukeutuvia ja iältään tavallisesti noin 20–35-vuotiaita. Alalla saattaa olla myös alaikäisiä. Työntekijöiden kaunis ulkonäkö on työnantajille tärkeä asia. Työnantaja saattaakin antaa sakkoa, jos "hosutesun" pukeutumisessa tai meikissä on huomauttamista. Myös rusketusta on vältettävä. Monet työntekijät pukeutuvat länsimaalaistyylisesti, mutta osa pukeutuu kimonoon. Usein kimonoon pukeutuvat "hosutesut" ovat työtovereitaan korkeammassa asemassa. Suurin osa Japanissa toimivien baarien työntekijöistä on japanilaisia, mutta myös ulkomaalaisia naisia otetaan töihin.
Työntekijät hakeutuvat tavallisesti itse työhön, mutta työnantajat saattavat myös yrittää rekrytoida työntekijöitä kadulta tai muista ravintoloista. Työhön ei ole varsinaista koulutusta, vaan työntekijät seuraavat kokeneempiensa toimintaa. Työ on ilta- ja yötyötä. "Hosutesu"-naiset ansaitsevat työstä paljon rahaa, esimerkiksi monta kertaa enemmän kuin tavanomaisesta toimistotyöstä saisi. He ovat töissä noin viisi tuntia päivässä viitenä tai kuutena päivänä viikossa. He saavat kuitenkin myös monta viikkoa lomaa vuodessa.
Hostess-baarien työntekijät saattavat ottaa työnantajaltaan lainaa esimerkiksi asunnon tai työvaatteiden hankkimista varten. Jos työntekijä vaihtaisi työnantajaa, kun hän on edelliselle työnantajalleen velkaa, uuden työnantajan täytyisi ensin maksaa velka pois. Jos asiakas ei maksa ravintolalaskuaan, "hosutesu" joutuu maksamaan laskun. Hänelle voi aiheutua velkaa myös siitä. Jotkut työntekijät ajautuvat niin suuriin velkoihin, että he ryhtyvät prostituoiduiksi voidakseen maksaa velkansa pois.
Asiakkaalle klubi-ilta saattaa käydä kalliiksi. Omien juomiensa lisäksi hän maksaa työntekijän juomat sekä mahdolliset tilavaraukset ja muut kulut. Asiakkaan luona saattaa tunnin aikana käydä useampi työntekijä. Jos asiakas haluaa viettää aikaa tietyn työntekijän kanssa, hän maksaa siitä lisämaksun. Hinnat vaihtelevat klubin ja vuorokaudenajan mukaan. Japanissa klubit ovat auki keskiyöhön tai joillain alueilla aamuyhteen.
Daniel Kalejaiye

Daniel Kalejaiye (s. 1996 Joensuu) on suomalainen poliisi, joka tunnetaan erityisesti sosiaalisessa mediassa tekemästään viestintä- ja nuorisotyöstä. Hän on toiminut muun muassa Lounais-Suomen poliisilaitoksen virallisilla somekanavilla sekä Koulu25-ryhmän jäsenenä, jonka tavoitteena on tarjota kaikille Suomen kouluille poliisin opetusta verkossa ja kouluissa.
Köylypolven kansakoulu

Köylypolven kansakoulu oli kansakoulu Kiukaisten alueella Euran kunnassa. Se oli Kiukaisten entisen kunnan ensimmäinen kansakoulu. Se lakkautettiin vuonna 1967.
Köylypolven kansakoulun koulupiiriin kuuluivat Hiukko, Peltomaa, Harola, Haavo ja Köylypolvi. Ensimmäisenä lukuvuotena koulussa oli 30 oppilasta, ja määrä kasvoi vuosi vuodelta. Vuonna 1928 valmistui erillinen sisärakennus, jossa oli voimistelutila, käsityöhuone, ruokailuhuone, keittola ja alakoulunopettajan asunto.
Automake

GNU automake on ohjelmistokehitystyökalu, joka automatisoi osia käännösprosessista. Se helpottaa yleisiä käännösongelmia. Se esimerkiksi osoittaa tarvittaviin riippuvuuksiin. GNU automake on työkalu, joka luo automaattisesti GNU-koodausstandardien mukaisia ​​Makefile.in-tiedostoja. Automake vaatii autoconf ohjelman. GNU automake on osa GNU Autotools työkalukokoelmaa.
Abai (Kazakstan)

Abai () on kaupunki ja Abain piirin hallinnollinen keskus Qarağandyn alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Qarağandysta lounaaseen. Kaupungissa oli 28 373 asukasta vuonna 2025.
Paikkakunta on perustettu vuonna 1949 kivihiiliesiintymän hyödyntämisen yhteydessä. Vuoteen 1961 saakka sen nimenä oli Şerubainūran taajama.
Abaissa toimii hiilikaivoksen ja rikastamon lisäksi muun muassa rakennustarviketeollisuutta. Piirin maatalous tuottaa lihaa, maitoa, munia, perunaa ja vihanneksia. Kaupungin kautta kulkee Qarağandyn ja Jezqazğanin välinen maantie. Seitsemän kilometrin päässä sijaitsee Astanan ja Şun välisen rautatien asema Qarabas.
Højer

Højer on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 072 asukasta vuoden 2025 alussa.
Jejsing

Jejsing on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 439 asukasta vuoden 2025 alussa.
Løgumkloster

Løgumkloster on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 519 asukasta vuoden 2025 alussa.
Møgeltønder

Møgeltønder on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 757 asukasta vuoden 2025 alussa.
Tallbergin liikepalatsi

Tallbergin liikepalatsi on Helsingin Kluuvissa osoitteessa Aleksanterinkatu 21 sijaitseva liikerakennus. Vuonna 1899 valmistuneen kiinteistön suunnittelivat Elia Heikel ja Stefan Michailow, ja nimensä se on saanut rakennuttajaltaan kauppaneuvosto Julius Tallbergilta. Rakennuksen sisäpihalle ja syvemmälle Soopelin kortteliin on rakennettu katettu liikekeskus Citykäytävä.
Historia.
Julius Tallberg osti Aleksanterinkatu 21:n tontin 1800-luvun lopulla, ja rakennutti siihen viisikerroksinen liiketalon. Vuonna 1899 valmistunut rakennus suurine näyteikkunoineen edusti aikansa moderneinta liiketaloarkkitehtuuria. Rakennukseen toimitettiin saksalaisen Berliner Auzzugfabrikin valmistama hissi, joka oli väitetysti koko Suomen ensimmäinen.
Myöhemmin Tallberg osti myös samassa korttelissa sijainneet Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n tontit rakennuksineen. Hänen aloitteestaan näiden kiinteistöjen porttikäytävien ja sisäpihojen läpi avattiin vuonna 1910 Aleksanterinkadulta Kaivokadulle johtanut kulkureitti eli Citykäytävä, jonka suunnitteli tarkemmin Eliel Saarinen ja jonka varrelle sijoitettiin liikehuoneistoja. Reitti sai myöhemmin nykyisen nimensä. Vuonna 1915 kiinteistön pihasiivet korotettiin nelikerroksisiksi Selim A. Lindqvistin piirustusten mukaan.
Keskuskatu 6:n ja Kaivokatu 8:n kadunvarsirakennukset kuitenkin purettiin 1960-luvulla, samoin kuin katujen kulmassa sijainnut Skohan talo, minkä jälkeen paikalle rakennettiin nykyinen Makkaratalo, eli viralliselta nimeltään City-Center. Suunnitelmissa oli tuolloin, että myöhemmin myös korttelissa Aleksanterinkadun puolella olevat rakennukset olisi purettu ja City-Center -rakennuskompleksia laajennettu niiden paikalle, mutta tältä osin suunnitelmaa ei koskaan toteutettu. Niinpä alkuperäisestä Citykäytävästä jäi edelleen jäljelle Aleksanterinkadulta korttelin sisäpihalle johtanut osuus, jonka jatkeena City-Centerin läpi johti Kaivokadulle alun perin kaksi katettua käytävää.
Rejsby

Rejsby on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 265 asukasta vuoden 2025 alussa.
Skærbæk (Tønder)

Skærbæk on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 214 asukasta vuoden 2025 alussa.
Skærbæk

Skærbæk voi tarkoittaa seuraavia:
Toftlund

Toftlund on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 3 225 asukasta vuoden 2025 alussa.
Puujumalpuisto

Puujumalpuisto on Kari Mannisen, Jari Antilan ja Pasi Ahokkaan perustama veistos-/teospuisto Pinsiössä Nokialla. Yrittäjä ja taiteilija Jari Antila on perustanut kotitilalleen Kivisavun taidetilan, ja sinne perustettiin vuonna 2023 Puujumalpuisto. Uudistettuna puisto avattiin 2024. Puiston taiteilijoina ovat Jari Antila, Kari Manninen ja muutama muu. Useimmat tekijöistä on itseoppineita veistäjiä.
Tønder

Tønder (aiemmin "Lille Tønder") on taajama Tønderin kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 7 477 asukasta vuoden 2025 alussa.
Tønder syntyi satamapaikaksi 1100-luvulla ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1243. Kaupungin keskiaikainen katuverkosto on säilynyt nykypäivään, ja torin laidalla sijaitseva vanhin maallinen rakennus on 1500-luvulta. Tønderin nähtävyyksiä ovat muun muassa Tønderin museo ja taidemuseo. Kaupungissa järjestetään vuosittain folk- ja juurimusiikkiin keskittyvä musiikkifestivaali.
Elinkeinoelämä.
Tønderissä on muun muassa metalli-, kone- ja elinkeinoteollisuutta. Kaupunki on perinteisesti tunnettu taidekäsityökeskuksena.
Taulignan

Taulignan () on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 18 kilometriä Nyonsin kaupungista luoteeseen.
Taulignan on 1300-luvulta peräisin oleva keskiaikainen kaupunki, joka oli ympäröity muurilla. Muuri on hyvin säilynyt, ja alkujaan neljästätoista tornista on yhä jäljellä yksitoista. Keskellä kylää, sen korkeimmalla kohdalla, on ollut linna, joka oli raunioituneena jo 1700-luvulla. Linnan portin edessä ollut aukio on yhä olemassa, ja aukion alla olevaan holvikattoiseen huoneeseen rakennettiin 1800-luvulla pesuhuone. Monissa kaupungin taloissa on julkisivuja 1400-, 1500- ja 1600-luvuilta. Tämä on merkki alueen tuon ajan vauraudesta. Taulignan oli läpikulku- ja kauppapaikka.
1800-luvulla vaurautta kaupunkiin toi silkin kehrääminen, joka työllisti useita satoja työntekijöitä, erityisesti naisia. Taulignanissa sijaitsee Atelier Musée de la Soie -silkkimuseo muistona tästä teollisuudenalasta. 
1900-luvulla silkin tuotanto kuitenkin hiipui. Syitä tähän olivat silkkitoukan taudit, Suezin kanavan avaaminen ja itämaisen silkin tuonti sekä tekokuitujen keksiminen.
Gretelise Holm

Gretelise Holm (s. 22. maaliskuuta 1946 Tønder) on tanskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut muun muassa rikosromaaneja sekä historiaa, feminismiä ja Afrikkaa käsitteleviä tietokirjoja.
Heinrich Wilhelm von Gerstenberg

Heinrich Wilhelm von Gerstenberg (3. tammikuuta 1737 Tønder, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta, nyk. Tanska – 1. marraskuuta 1823 Hampuri) oli saksalainen varhaisromantiikkaa edustanut runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hän asui pitkään Kööpenhaminassa, missä hän kuului Friedrich Gottlieb Klopstockin ystäväpiiriin. Gerstenbergin tunnetuimpia teoksia ovat runokokoelma "Gedicht eines Skaldes" (1766) ja tragedia "Ugolino" (1768).
Sigrid Baltscheffsky

Sigrid Carla Baltscheffsky-Koreneff, sukunimi esiintyi myös muodossa "Baltschewski" (15. syyskuuta 1893 – 20. lokakuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja.
Sigrid Baltscheffskyn vanhemmat olivat kauppias ja pikaluistelija Theodor Baltschewsky ja kauppias Sally Johanna Enrothin (1869–1953).
Sigrid Baltscheffsky-Koreneff esiintyi aiemmin Suomen useimmilla operettinäyttämöillä ja oli muun muassa Apolio-teatterin suosituimpia laulajattaria. Vuonna 1926 hän tuli Suomalaisen Oopperan jäseneksi ja esitti sitten ooppera- ja operettiosia. Jätettyään Suomalaisen Oopperan ja laulu-uransa perusti Baltscheffsky-Koreneff Helsinkiin kiinalais-japanilaisen Kin-Ja-liikkeen. Sigrid Baltscheffsky-Koreneff kuoli sydänkohtaukseen lokakuussa 1935 Mehiläisen sairaalassa pari viikkoa vaikean leikkauksen jälkeen. Hänet on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle.
Hoisbüttelin metroasema

 Hoisbüttel on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 12. syyskuuta 1918. Asemaa käyttää arkisin 3 700 matkustajaa päivässä. Aseman suunnitteli saksalainen arkkitehti Eugen Göbel. 
Historia.
Asema valmistui vuonna 1914, mutta se avattiin väliaikaisesti höyryjunien käyttöön 12. syyskuuta 1918. Asemalla liikennöivät höyryjunat 29. syyskuuta 1919 asti. Aseman toinen raide purettiin vuonna 1924, ja asema avattiin uudelleen 1. helmikuuta 1925. Toinen raide otettiin uudelleen käyttöön 10. toukokuuta 1927, ja se on ollut esteetön vuodesta 1989 lähtien.
Daniel Rantzau

Daniel Rantzau (1529 – 11. marraskuuta 1569) oli tanskalainen aatelinen ja upseeri. Hän toimi jalkaväen komentajana Pohjoismaiden seitsenvuotisessa sodassa ja voitti Axtornan taistelun vuonna 1565. Hän kaatui piirittäessään Varbergin linnoitusta 1569.
Priozersk (Kazakstan)

Priozersk () on piiritasoinen kaupunki Qarağandyn alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee Balqaşjärven länsirannalla 492 kilometrin päässä Qarağandysta. Kaupungissa oli 10 863 asukasta vuonna 2025.
Paikkakunta on perustettu vuonna 1956 Saryşağanin ohjuskoealueen yhteyteen. Sen nimenä oli aluksi Taškent-91, myöhemmin Köktas ja vuodesta 1963 Priozersk. Neuvostoaikana Priozersk oli suljettu sotilaskaupunki.
Neuvostoliiton hajottua ohjuskoealue vuokrattiin 50 vuodeksi Venäjälle, mutta sen käyttö oli vähäistä ja Priozersk alkoi autioitua. Kaupungissa on nykyään varuskunta, sotilaslentokenttä, kultasulatto ja pienyrityksiä. Se on myös suosittu matkailukohde. Asukkaista 75,3 prosenttia on kazakkeja ja 13,9 prosenttia venäläisiä (vuonna 2025).
Carl Rahl

Carl (Karl) Rahl (1812 Wien, Itävalta – 1865) oli itävaltalainen taidemaalari. Hänen isänsä oli kuparipiirtäjä Carl Heinrich Rahl (k. 1843). Hän työskenteli syntymäkaupungissaan Wienissä, jossa hän aikanaan merkittävimpänä edusti venetsialaisia mestareita ja Rubensia noudattavaa monumentaalista tyyliä. Hän teki historiallisia ja mytologisia seinämaalauksia, alttaritauluja ja muotokuvia.
Trabrennbahnin metroasema

Trabrennbahn on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 30. maaliskuuta 1924. Asemaa käyttää arkisin 8 246 matkustajaa päivässä. Aseman suunnitteli saksalainen arkkitehti Eugen Göbel.
Historia.
Asema rakennettiin vuosina 1912-1914, mutta se avattiin vasta 30. maaliskuuta 1924. Aseman ensimmäisinä liikennöintivuosina se oli käytössä vain silloin kun läheisellä Trabrennbahn Farmsenin kilparadalla järjestettiin ravikilpailuja. Lähistöllä oli vähän asutusta joten asemaa ei tarvittu ensimmäisinä vuosina ravitapahtumia lukuun ottamatta. Jälkimmäistä käyttöä varten asemalle rakennettiin vuonna 1931 kääntöraide, jossa oli neljä sivuraidetta. Asema on ollut säännöllisessä käytössä 1. lokakuuta 1933 lähtien. 
Kääntöraide purettiin vuonna 1971, koska ravikilpailuja oli vähemmän. Trabrennbahn Farmsenin rata suljettiin 1980-luvulla. Asema remontoitiin kokonaan vuonna 2001, ja tuolloin sille lisättiin hissi. Suunnitelmissa oli nimetä asema uudelleen Traberwegiksi, mutta vanha nimi säilytettiin.
Utrikespolitiska institutet

Utrikespolitiska insitutet (lyh. UI; ) on ruotsalainen riippumaton kansainvälisen politiikan tutkimuslaitos. Se on perustettu vuonna 1938 ja saa rahoitusta muun muassa Ruotsin ulkoministeriöltä sekä erilaisista rahastoista. Lisäksi se saa tuloja omasta toiminnastaan. Utrikespolitiska institutet muun muassa julkaisee tutkimusartikkeleita ja kirjoja sekä järjestää konferensseja. Laitoksen kirjastossa on Pohjoismaiden laajin kansainvälistä politiikka käsittelevä kokoelma.
Arne Jones

Arne Jones (1914–1976) oli ruotsalainen kuvanveistäjä ja Kuninkaallisen taidekorkeakoulun professori vuosina 1961–1971.
Jesper Langberg

Jesper Langberg (20. lokakuuta 1940 Frederiksberg – 29. kesäkuuta 2019 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi erityisesti roolistaan Kristen Skjerninä "Matadorissa".
Lohmühlenstraßen metroasema

 Lohmühlenstraße on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 2. heinäkuuta 1961. Asemaa käyttää arkisin 21 836 matkustajaa päivässä. Asema on ollut esteetön 27. toukokuuta 2019 lähtien.
Ritterstraßen metroasema

Ritterstraße on Hampurin metron U1-linjan asema, joka avattiin 28. lokakuuta 1962. Asemaa käyttää arkisin 13 430 matkustajaa päivässä. Suunnitteluvaiheessa aseman nimi oli Eilbek. 
Historia.
Ritterstraßen asema otettiin käyttöön 28. lokakuuta 1962. Vuonna 1987 asema remontoitiin perusteellisesti ja sille asennettiin muun muassa nykyiset seinälaatat huomiota herättävällä timanttikuviolla. Vuonna 2007 asemanvartijan huone purettiin.
Kerta toisensa jälkeen on esitetty vaatimuksia aseman nimeämiseksi uudelleen. Uudeksi nimeksi on ehdotettu Eilbekiä, jotta samanniminen kaupunginosa, jossa asema sijaitsee, olisi tunnetumpi.
Asema on ollut esteetön 2. elokuuta 2019 lähtien.
Şahtinsk

Şahtinsk () on piiritasoinen kaupunki Qarağandyn alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Qarağandysta länteen. Kaupungissa oli 38 363 ja kaupunkipiirissä 57 423 asukasta vuonna 2025.
Vuonna 1949 perustettu paikkakunta oli aluksi nimeltään Tentekin taajama. Siitä tuli Şahtinskin kaupunki vuonna 1961. Kaupunkiin kuuluvat myös Dolinkan, Novodolinskin ja Şağanin taajamat.
Şahtinsk on tyypillinen yhden yrityksen monokaupunki, jossa toimii Qarmet-yhtiön kivihiilikaivoksia. Lisäksi on muun muassa rakennustarviketeollisuutta. Asukkaista 47,5 prosenttia on venäläisiä, 29,9 prosenttia kazakkeja, 5,7 prosenttia ukrainalaisia, 4,6 prosenttia tataareja, 4,4 prosenttia saksalaisia ja 2,3 prosenttia valkovenäläisiä (vuonna 2025).
Marcantonio Raimondi

Marcantonio Raimondi, myös nimellä Marco Antonio l. Marc-Anton Raimondi (noin 1480 Bologna – ennen 1534) oli italialainen kuparipiirtäjä, alkuaan kultaseppä. Hän oli Francesco Francian oppilas.
Raimondin ensimmäinen tunnettu piirros on vuodellta 1505. Tämän jälkeen hän tutustui Albrecht Dürerin teoksiin, joita jäljentämällä hän kehitti omaa taitoaan kuparipiirtäjänä. Hän asui 1510–1527 Roomassa, jossa hän päätyi Rafaelin palvelukseen. Italian täysrenessanssin suurimman kuparipiirtäjän maineen hänelle on tuottanut pääasiallisesti tämä hänen suhteensa Rafaeliin ja se seikka, että hänen yksinkertaisen selkeiden, taidokkaiden piirrostensa kautta ovat tulleet tunnetuiksi muun muassa monet sellaiset Rafaelin sommitelmat, jotka tämä laati yksinomaan Raimondin piirroksia varten. Raimondi teki piirroksia myös antiikkisista veistoksista, ja Rafaelin kuoltua 1520 hän valmisti kuvansa enimmäkseen Giulio Romanon piirustusten mukaan. Rooman valloituksen jälkeen 1527 hän siirtyi syntymäkaupunkiinsa Bolognaan.
Raimondin piirroksista tunnetuimpia ovat esimerkiksi Rafaelin "Lucretian kuolema", "Aatami ja Eeva" ja "Betlehemin lastenmurha" sekä Michelangelon hävinneen kartongin mukaan tehty "Kiipeilijät" (1510). Niistä on täydellisimmät kokoelmat Pariisissa ja Wienissä.