Spam (Monty Python)

"Spam" on brittiläisen Monty Python -sarjan sketsi joka esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1970 (sarja 2, jakso 12, "Spam"). Sketsin kirjoittivat Terry Jones ja Michael Palin. Sketsissä kaksi asiakasta lasketaan vaijereiden varassa kahvilaan, jossa he yrittävät tilata aamiaista ruokalistalta joka sisältää Spam-nimistä lihasäilykettä melkein joka annoksessa, toisen asiakkaan pettymykseksi. Kun tarjoilijatar luettelee Spam-täytteistä ruokalistaa, ryhmä viikinkejä peittää kaiken keskustelun alleen laulamalla ""Spam, Spam, Spam, Spam... Lovely Spam! Wonderful Spam!"
Spamin suuri määrä viittaa todennäköisesti sen ja muiden lihasäilykkeiden keskeisyyteen Yhdistyneessä kuningaskunnassa toisen maailmansodan jälkeen (jolloin maassa oli käynnissä säännöstely) kun maa yritti jälleenrakentaa maataloutensa. Säilykkeiden sodanaikaisen suuren määrän britit olivat jo kyllästyneet niihin.
Televisiossa esitetyssä sketsissä ja sen jälkeisissä esityksissä Terry Jones esittää tarjoilijatarta, Eric Idle herra Bunia ja Graham Chapman rouva Bunia, joka ei pidä Spamista. Alkuperäisessä sketsissä esiintyi myös John Cleese unkarilaisena asiakkaana ja Palin historioitsijana, mutta tämä kohta jätettiin pois sketsin audioversiosta ryhmän toisella albumilla "Another Monty Python Record" (1971). Vuotta myöhemmin tämä versio julkaistiin Pythonien ensimmäisellä singlellä.
Roskapostin televiestinnässä nimittäminen "spam":iksi juontuu tästä sketsistä.
Juoni.
Kolme ja puoli minuuttia kestävä sketsi sijoittuu kuvitteelliseen Green Midget Cafe -kahvilaan Bromleyssä. Ruokalistaa, jossa melkein joka annos sisältää Spamia, luettelevan tarjoilijattaren ja rouva Bunin, joka ei pidä Spamista, välille syntyy riitaa. Rouva Bun pyytää annosta jossa ei ole Spamia, mikä saa hänen Spamia rakastavan miehensä hämmästymään. Tarjoilijatar vastaa tähän pyyntöön loukkaantuneena. Herra Bun tarjoutuu ottamaan vaimonsa Spamin, ja pyytää annoksen joka sisältää paljon Spamia ja paistettuja papuja. Tarjoilijatar vastaa tähän että papuja ei juuri nyt ole, ja kun herra Bun pyytää niiden sijaan lisää Spamia, tarjoilijatar alkaa lukea annoksen uutta nimeä.
Useassa kohdassa ryhmä viikinkejä keskeyttää keskustelun ravintolassa laulaen kovaäänisesti Spamista. Tästä hermostunut tarjoilijatar käskee heitä olemaan hiljaa, mutta he alkavatkin laulaa yhä kovempaa. Unkarilainen turisti tulee tiskille, yrittäen tilata ruokaa perustuen täysin väärin tehtyyn unkari-englanti -sanakirjaan. Poliisi vie hänet pois ravintolasta.
Sketsi vaihtuu yhtäkkiä näyttämään historioitsijan televisiostudiossa puhumassa ravintolassa olleiden viikinkien alkuperästä. Jatkaessaan puhettaan hän alkaa mainita sanaa "Spam" yhä useammin, ja studion tausta nostetaan pois paljastaen sen takana olevan ravintolan. Historioitsija yhtyy viikinkien lauluun, ja herra ja rouva Bun nostetaan vaijereiden avulla pois paikalta laulun jatkuessa. Alkuperäisessä televisioesityksessä lopputekstit (joissa myös näkyy sana "Spam" monessa paikassa) alkavat näkyä samalla kun laulu vielä kuuluu taustalla.
Tuotanto.
Sketsi esitettiin ensimmäistä kertaa 15. joulukuuta 1970 "Monty Pythonin lentävän sirkuksen" 25. jakson viimeisenä sketsinä, ja jakson lopputekstejä muutettiin niin että jokaisella esiintyjällä on nimessään joko "Spam" tai joku muu ruoan ainesosa. Sketsistä tuli todella suosittu, ja se äänestettiin viidenneksi parhaaksi Monty Python -sketsiksi. Sketsissä mainitaan sana "Spam" ainakin 132 kertaa. Viikinkien Spam-laulu parodioi Samuel Coleridge-Taylorin kappaletta "The Viking Song".
Sketsi esiintyy myös monella Monty Python -videolla kuten "Parrot Sketch Not Included - 20 Years of Monty Python". Laulun nuotit esitetään kirjassa "Monty Python's Big Red Book". Sketsin DVD-versio sisältää tarkoituksellisen kirjoitusvirheen. Kun unkarilainen asiakas yrittää tilata ruokaa, hän sanoo "My lower intestine is full of Spam, Egg, Spam, Bacon, Spam, Tomatoes, Spam" ("Alempi suolistoni on täynnä Spamia, munaa, Spamia, pekonia, Spamia, tomaatteja, Spamia"). Tekstityksessä kuitenkin lukee "Your intestine is full of Sperm" ("Suolistosi on täynnä spermaa"). Tämä on viittaus saman jakson aiempaan sketsiin.
Sketsin audioversiosta on jätetty unkarilainen ja historioitsija pois, niiden sijalla on viikinkien mahtava crescendo. Tästä närkästynyt tarjoilijatar mumisee "Pahuksen viikingit!" Vuoden 2014 teatteriesityksessä "Monty Python Live (Mostly)", yksi viikingeistä vastaa tähän "Senkin rasisti!" minkä jälkeen ryhmä alkaa laulaa kuoro-oopperaa jossa esiintyy kohta Pythonien "Contractual Obligation Album" -albumin laulusta "Finland".
Spam oli suosittu ruoka Yhdistyneessä kuningaskunnassa toisen maailmansodan aikana. Vaikka sitä säännösteltiinkin, sitä oli runsaasti saatavilla eikä sen jakelussa ollut katkeita, toisin kuin muilla lihatuotteilla. Koska sitä oli sodan aikaan niin paljon tarjolla, britit kyllästyivät siihen.
Vaikutus.
Vuosia myöhemmin, mainostajien tapaa tukkia Usenet-uutisryhmät ja käyttäjien sähköposti roskapostilla alettiin kutsua nimellä "spamming" (suomeksi "spämmäys"). Termi johtuu Internetin varhaisten käyttäjien tavasta tukkia keskustelupalstat sanalla "spam" viitaten Spamin suureen määrään sketsissä. Tätä ilmiötä on käsitelty roskapostittajia vastaan nostetuissa lakisyytteissä. Siihen on viitattu myös Electronic Frontier Foundationin "amicus curiae" -kirjeessä Yhdysvaltain korkeimmalle oikeudelle vuonna 2014. Termiä on myös käytetty viittaamaan joukkomarkkinointiin puhelimitse tai tekstiviestitse, ja myös videopelikulttuurissa tarkoittamaan suurta määrää jotakin, esimerkiksi "rocket-spamming" tai "grenade-spamming".
Monty Pythonin mukaan nimetyssä Python-ohjelmointikielessä käytetään metasyntaktisina muuttujina nimiä "spam", "ham" ja "eggs" perinteisten nimien "foo", "bar" ja "baz" sijaan.
Japanilaisen anime-sarjan "Girls und Panzer" jakso "Survival War!" viittasi Spam-sketsiin, mutta sana "spam" sensuroitiin pois jotta vältyttäisiin oikeudenkäynniltä Pythonien kanssa. Tämä sensurointi peruttiin englanninkielisessä dubbauksessa.
Hormelin vastaus.
Spam-säilykkeen valmistaja Hormel Foods Corporation ei ollut koskaan pitänyt sanan "spam" käytöstä tarkoittamaan roskapostia, mutta he olivat tyytyväisiä Monty Pythonin sketsiin. Yhtiö valmisti säilykkeestään erikoisversion "Monty Pythonin hullu maailma" -elokuvaan perustuvan Eric Idlen musikaalin "Spamalot" Broadway-esitystä varten. Esitys sisältyy yhtiön Spam-museoon Austinissa Yhdysvalloissa, ja mainitaan myös säilyketölkkien mainoksissa tuotteen 70-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 2007 - vaikkakin niissä mainitaan virheellisesti sketsin olevan esitetty vuonna 1971 eikä 1970.
Vuonna 2007 yhtiö päätti että tämä julkisuus on osa heidän imagoaan, ja sponsoroi peliä jossa heidän tuotteensa on vahvasti kytköksissä Monty Pythoniin, esimerkiksi tuotteessa "Stinky French Garlic" joka mainostaa "Spamalot"-musikaalia. Yhtiö kehitti 75-vuotisjuhlilleen vuonna 2012 ritarihahmon Sir Can-A-Lot, joka esiintyy tuotteen pakkauksessa lauseen "Glorious SPAM®!" yhteydessä.