tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Boghassa

Boghassa on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Kidalin alueen Abeïbaran piirissä Malissa. Se sijaitsee Adrar des Ifoghas -vuoristossa noin 200 kilometriä Kidalista koilliseen. Kunnan pinta-ala on 11 000 neliökilometriä. Asukkaita on 3 400 henkeä (vuonna 2009).
Kunta rajoittuu idässä Abeïbaran piirin Tinzawatènen ja etelässä Abeïbaran kuntiin, lännessä Tessalitin piirin Tessalitin kuntaan sekä pohjoisessa Algeriaan. Alue käsittää Esselyn vuorijonon sekä Edekilin ja Tadalokin laaksot. Ilmasto on äärimmäisen kuuma ja kuiva. Vuotuinen sademäärä on 50 millimetriä. Kasvillisuus on keskittynyt wadien ja laaksojen pohjille. Eläinkunta käsittää gaselleja, sakaaleja, matelijoita, jyrsijöitä ja trappeja.
Paikkakunta on saanut alkunsa ranskalaisten siirtomaaisäntien perustamasta rajavartiostosta. Boghassan kunta käsittää kaksi kylää ja neljä paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja. Lisäksi on pieni joukko arabeja.
Seudun tärkein elinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan perinteisiä käsityöammatteja, puutarhaviljelyä ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Nuoriso hakeutuu ansiotöihin Kidaliin ja Algeriaan.
Kunnassa on yksi koulu ja terveysasema.
Another Lonely Night in New York

Another Lonely Night in New York on Bee Gees -yhtyeestä tutun laulaja Robin Gibbin soolosingle vuodelta 1983.
Tuottajat ovat Maurice ja Robin Gibb (Moby Prod.) sekä Dennis Byron (Alternate Prod.).
Kappaleet.
Kummankin kappaleen tekijät ovat Robin ja Maurice Gibb.
Abeïbaran piiri

Abeïbaran piiri () on paikallishallintoalue Malin Kidalin alueella. Se sijaitsee Adrar des Ifoghas -vuoristossa. Piirin pinta-ala on 23 750 neliökilometriä. Asukkaita on 10 300 henkeä (vuonna 2009).
Abeïbaran piiri rajoittuu kaakossa Tin-Essakon, etelässä Kidalin ja lännessä Tessalitin piireihin sekä pohjoisessa ja koillisessa Algeriaan. Pinnanmuodostukseltaan se on wadien halkomaa vuoristoa. Ilmasto on erittäin kuiva ja kuuma. Talvisin lämpötilanvaihtelut ovat suuria.
Piiriin kuuluu kolme maalaiskuntaa: Abeïbara, Boghassa ja Tinzawatène. Hallinnollinen keskus on Abeïbaran kylä. Seudun asukkaat ovat etupäässä paimentolaisuutta harjoittavia tuaregeja.
Tärkein elinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat kamelit, lampaat ja vuohet. Karjan myynti suuntautuu etupäässä Algeriaan. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja puutarhaviljelyä.
Srirachakastike

Srirachakastike () on kaakkoisaasialainen chilikastike, joka on saanut nimensä thaimaalaisen Si Rachan kaupungin mukaan. Srirachakastike valmistetaan tyypillisesti aurinkokuivatuista chileistä, valkosipulista, etikasta, sokerista ja suolasta. Kastike on paksumpaa ja vähemmän tulista kuin esimerkiksi Tabasco.
Yhdysvalloissa ja Euroopassa tunnetuin srirachakastike on yhdysvaltalaisen Huy Fong Foodsin "Tuong Ot Sriracha" (”Sriracha-chilikastike”). Huy Fong Foodsin perustaja on vietnamilaissyntyinen David Tran. Nykyään chilikastike on nouseva bisnes maailmalla. Yhdysvalloissa ala on kymmenen nopeimmin kasvavan joukossa ja tuottaa vuositasolla miljardi dollaria. Srirachan monikäyttöisyydestä on olemassa useita keittokirjoja.
Kastikkeen suosio saattaa osittain selittyä sen monikäyttöisyydellä. Sitä lisätään esimerkiksi munakkaaseen, hampurilaiseen ja sushiin.
Kastikkeen alkuperä.
Tarinan mukaan kastikkeen kehitteli Si Rachan kaupungissa thaimaalainen Thanom Chakkapak. Thaimaalaisen yhdistyksen "Chomrom Rak Si Rachan" mukaan Burman sahalaitoksien työntekijät tekivät ensimmäisenä kastiketta Si Rachassa. Yhdistys haastatteli 88-vuotiasta Thawat Wiphisamakunia. Hänen äitinsä isoäidillä oli pieni kauppa Si Rachassa. Asiakkaat tulivat myymälään ostamaan chilejä, suolaa, etikkaa ja sokeria tehdäkseen kastiketta. Lopulta hän alkoi tehdä kastiketta itse sekä perheelleen että asiakkaille. Pian toinen asiakas, Kimsua Thimkrachang, alkoi myös tehdä chilikastiketta myytäväksi etiketillä, jossa on kuva Golden Mountain -temppelistä. Sen nimi oli Si Racha Phanich.
Toinen tarina kertoo, että La Orr Suwanprasop Sri Rachan kylästä kehitti kastikkeen 1930-luvulla. Hän syntyi ja kasvoi Sri Rachassa ja lopulta tapasi Bangkokista kotoisin olevan miehensä. Mentyään naimisiin pari muutti Bangkokiin. Siellä La Orr valmisti chilikastiketta ystävilleen. Ystävät rohkaisivat häntä valmistamaan kastiketta myyntiin. Keskusteltuaan erään munkin kanssa La Orr aloitti chilikastikkeensa valmistuksen myyntiin Bangkokissa vuonna 1932. Munkin ideana oli nimetä kastike Si Racha -kaupungin mukaan. Ajan myötä kastiketta alkoivat käyttämään kokit ravintoloissaan ympäri Bangkokia.
Tay Zonday

Tay Zonday (oikealta nimeltään Adam Nyerere Bahner, s. 6. heinäkuuta 1982 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Zonday nousi julkisuuteen, kun hänen YouTube-videopalveluun vuonna 2007 tallentamastaan musiikkivideosta ”Chocolate Rain” tuli internet-ilmiö. 
Zondaylla on Aspergerin oireyhtymä ja hyperakusia.
Kaulukset

Kaulukset ("Brachyscome") on asterikasvisuku (heimo Asteraceae), jonka paria lajia viljellään yksivuotisina koristekasveina. Suvussa on hieman alle sata lajia, joista valtaosa esiintyy luonnonvaraisina Australiassa.
Rosebud Books

Rosebud Books Oy (vuosina 1988–2005 "Oy Like Kustannus Ltd") on helsinkiläinen kirjankustannusliike ja kirjakauppaketju (aiemmalta nimeltään Like-kirjakaupat), joka on erikoistunut pienkustantamoiden teoksiin. Vuonna 2025 siihen kuuluu kuusi kirjakauppaa sekä verkkokauppa. Yrityksen toimitusjohtaja on Hannu Paloviita. Yrityksen toimisto sijaitsee Meritullinkadulla Kruununhaassa. Rosebud omisti aiemmin Like Kustannuksen, joka myytiin Otavalle vuonna 2006, jolloin nimi Rosebud otettiin käyttöön Otavan säilyttäessä Like-brändin kustantamopuolella. 
Rosebudin Kiasman kirjakauppa oli aiemmin Liken ja sitä ennen Editan omistuksessa.
Rosebud järjestää tapahtumia, kirjailijavierailuja ja näyttelyjä. Rosebud on ollut järjestäjänä muun muassa Kirjan ja ruusun päivän tapahtumissa yhdessä Into Kustannuksen kanssa. Kirjamessuilla Rosebud on aktiivinen ja iso toimija varsinkin Helsingin ja Turun kirjamessuilla. Rosebud on myös kustantanut kirjoja sekä itsenäisesti että yhdessä Liken kanssa.
Kirjakaupat.
Rosebudilla on viisi kauppaa Helsingissä ja yksi Kuopiossa.
Omistukset.
Rosebud Books toimii omistajana mm. Voima Kustannus Oy:ssä sekä Into Kustannus Oy:ssä. Muita yhteisiä omistajia yhtiöissä ovat mm. Maan ystävät ja Luonto-liitto
Braheapalmut

Braheapalmut ("Brahea") on palmukasvien heimoon kuuluva suku, jonka lajeja voidaan kasvattaa huonekasveina. Sukuun kuuluu 11 lajia, jotka esiintyvät Meksikossa, Belizessä, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa ja Nicaraguassa.
Brassavolat

Brassavolat ("Brassavola") eli neitokämmekät ovat kämmekkäkasveja (heimo "Orchidaceae"), joita käytetään huonekasveina.
Brassavolat ovat myös risteytyneet läheisen katleijojen ("Cattleya") suvun kanssa, jolloin on muodostunut jättikatleijojen (× "Brassocattleya") suku. Loistokatleijojen (× "Brassolaeliocattleya") suku taas on syntynyt "Brassavola"-, "Cattleya"- ja leeliat ("Laelia") -sukuihin kuuluvien lajien risteytyessä. Myös näitä risteytymiä käytetään huonekasveina.
Aleksis Kiven patsaat ja muistomerkit

Suomessa on toista kymmentä kansalliskirjailija Aleksis Kiveä esittävää patsasta ja hänelle omistettua muistomerkkiä. Lisäksi Viipurissa paljastettiin vuonna 1932 Yrjö Liipolan lyyrisesti Kivi-aiheinen "Metsän poika".
Aleksis Kivestä ei ole tiettävästi säilynyt yhtään valokuvaa. Sen vuoksi kaikki hänestä tehdyt veistokset ja kuvat perustuvat piirroksiin.
Vanhimmat Aleksis Kiven muistomerkit ovat Erland Stenbergin Tuusulassa oleva hautamuistomerkki (1877) ja Stenbergin veistämä rintakuva (1879), joka on Suomen Kansallisteatterissa. Wäinö Aaltonen veisti yhteensä neljä Aleksis kiven patsasta, joista tunnettu on Helsingin Rautatientorilla Kansallisteatterin edessä oleva mietteissään olevan, istuvan kirjailijan pronssipatsas jalustan sivustoilla olevine Kivi-aiheisine reliefeineen (1939). Eräs tämän monumentaalisen veistoksen luonnoksista on Mäntän keskustorilla vuonna 2009 paljastettu Wäinö Aaltosen "Kubistinen Aleksis Kivi" (1930). 
Luettelo Aleksis Kiven muistomerkeistä.
Luettelo Aleksis Kiven muistomerkeistä paljastusvuosijärjestyksessä.
Lukkikämmekkä

Lukkikämmekkä ("Brassia caudata") on kämmekkäkasvilaji (heimo Orchidaceae), jota pidetään huonekasvina. Lukkikämmekkä on luonnonvaraisena trooppinen, epifyyttinen orkidea. Sen levinneisyysalueeseen kuuluvat Keski- ja Etelä-Amerikan maat, muun muassa Florida, Etelä-Meksiko, Antillit, Bolivia, Brasilia, Ecuador, Kolumbia, Peru ja Venezuela.
Jättikatleija

Jättikatleija (× "Brassocattleya") on ryhmä kämmekkäkasviristeymiä (heimo Orchidaceae), jotka ovat syntyneet sukuihin "Brassavola" ja katleijat ("Cattleya") kuuluvien lajien risteytyessä. Niitä käytetään huonekasveina. Nimellä jättikatleija tunnetaan myös katleijojen laji "Cattleya labiata".
Loistokatleija

Loistokatleija (× "Brassolaeliocattleya") on kämmekkäkasvien (heimo Orchidaceae) kolmen suvun välinen risteymä. Kyseiset suvut ovat brassavolat ("Brassavola"), katleijat ("Cattleya") ja leeliat ("Laelia"). Risteymiä käytetään huonekasveina.
Hiutalepensas

Hiutalepensas ("Breynia disticha", syn. "B. nivosa", "Phyllanthus nivosus") on laipikkakasvien (Phyllanthaceae) heimoon kuuluva kasvilaji, jota pidetään huonekasvina.
Räpelöt

Räpelöt eli siroräpelöt ("Briza") ovat heinäkasvisuku (heimo Poaceae), jonka lajeja kasvatetaan yksi- ja monivuotisina koristekasveina. Sukuun kuuluu noin 20–30 lajia.
Lajeja.
Näistä kolmesta lajista vain niittyräpelö on monivuotinen.
Seychellien jalkapallomaajoukkue

Seychellien jalkapallomaajoukkue, lempinimeltään "The Pirates", edustaa Seychellien saarivaltiota miesten kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Seychellien jalkapalloliitto.
Vuodesta 2001 lähtien MM-karsintoihin osallistuneet Seychellit eivät ole selvinneet historiansa aikana kertaakaan arvoturnaukseen. Parhaimmillaan maa on ollut FIFA-rankingin sijalla 129, lokakuussa 2006.
Maitopuut

Maitopuut ("Brosimum") on mulperikasvien heimoon (Moraceae) kuuluva suku, jonka lajeja käytetään huonekasveina.
Piispankukat

Piispankukat ("Browallia") on koisokasvisuku (heimo Solanaceae), jonka lajeja käytetään yksivuotisina koristekukkina tai huonekasveina. Ne on nimetty Turussa piispanakin olleen kasvitieteilijän Johan Browalliuksen (1707–1755) mukaan. Lajin alkuperä on Väli-Amerikassa, niiden siemeniä tuotiin Panamasta ensi kerran Eurooppaan 1735.
Izabo

Izabo on vuonna 1989 perustettu israelilainen indie rock -yhtye. Yhtye on julkaissut kaksi LP:tä, ja tehnyt yhteistyötä useiden israelilaisartistien kanssa.
Izabo edusti Israelia vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "Time", jolla se ei kuitenkaan päässyt semifinaalista kilpailun finaaliin.
Donny Montell

Donny Montell (oikealta nimeltään Donatas Montvydas, s. 22. lokakuuta 1987, Vilna, Liettua) on liettualainen laulaja-lauluntekijä.
Montell edusti Liettuaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan ”Love Is Blind”. Hänet valittiin Liettuan edustajaksi vasta neljännellä yrityksellä sijoituttuaan toiseksi jo vuoden 2009 Liettuan karsinnoissa. Hän selviytyi semifinaalista loppukilpailuun, ja loppukilpailussa hän sijoittui neljänneksitoista. Hän edusti toistamiseen maata vuoden 2016 kilpailussa, kappaleella ”I’ve Been Waiting for This Night”. Kappale sijoittui yhdeksänneksi.
Polyaniliini

Polyaniliini on sähköä johtava polymeeri, jonka monomeeri on aniliini.
Ominaisuudet.
Polyaniliinin rakenteessa vaihtelevat amiini- ja imiiniyksiköt, jotka ovat hapetusasteiltaan erilaisia. Polymeerin sähkönjohtokyky on 10 S/cm. Hyvin happamissa olosuhteissa se kuitenkin menettää sähkönjohtokykynsä. Polyaniliinin sähkönjohtokykyä voidaan parantaa douppauksella, ja poikkeuksellisesti douppaukseen käyvät protonit. Polyaniliinista on sekä liukenemattomia että orgaanisiin liuottimiin liukenevia muotoja. Polyaniliini myös kestää melko korkeita lämpötiloja, doupattuna se on stabiili aina 150 °C:n lämpötilaan asti ja douppaamattomana 250 °C:n lämpötilaan asti.
Valmistus ja käyttö.
Ensimmäisen kerran polyaniliinia valmistettiin jo 1834, mutta sen ominaisuudet nousivat erityisen tutkimuksen kohteeksi 1980-luvulla. Polyaniliinia valmistetaan hapettamalla aniliinia joko kemiallisesti tai sähkövirran avulla. Teollisuudessa tavallisin tapa valmistaa tätä polymeeriä on aniliinin hapetus ammoniumpersulfaatin avulla vetyfluoridin tai -kloridin läsnä ollessa. Muita tapoja ovat anodinen aniliinin hapetus sähkövirralla tai polyantraniilihapon dekarboksylointi. Polyaniliinin etuna on, että aniliini on suhteellisen edullista verrattuna monien muiden sähköä johtavien polymeerien monomeereihin.
Polyaniliinia voidaan valmistaa joko kalvoina, pulverina tai kuituina. Sitä käytetään ja tutkitaan erityisesti elektrodimateriaalina, mutta sillä voi olla sovellutuksia myös orgaanisen elektroniikan parissa esimerkiksi ledien ja painetun elektroniikan valmistuksessa. Myös polymeerin käyttöä korroosionestomaaleissa on tutkittu.
Richard Bachman (jääkiekkoilija)

Richard Bachman (s. 25. heinäkuuta 1987 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Bachman on Dallas Starsin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2006. Bachman siirtyi Oilersiin kautena 2013–2014. Vancouveriin Bachman siirtyi kesällä 2015. Kesäkuussa 2018 hän solmi Vancouverin kanssa vuoteen 2020 ulottuvan jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Bachman pelasi ensimmäisen kerran maajoukkueessa MM-kisoissa 2012. Kisoissa hän pääsi pelaamaan yhdessä ottelussa.
Bernardo Álvarez Afonso

Bernardo Álvarez Afonso (29. heinäkuuta 1949 Breña Alta – 25. marraskuuta 2025 San Cristóbal de La Laguna) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Cristóbal de La Laguna o Tenerifen hiippakuntaan 16. heinäkuuta 1976 ja nimitettiin sen johtoon 29. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Monteiro de Castro, jota avustivat Felipe Fernández García ja Damián Iguacén Borau.
Álvarez Afonso on ilmaissut, että osassa seksuaalisista hyväksikäyttötapauksista 13-vuotiaat itse ovat toimineet yllyttäjinä. Hänen mukaansa homoseksuaalisuus aiheuttaa pitkällä tähtäimellä yhteiskunnallisia ongelmia, kuten lasten hyväksikäyttökin.
16. syyskuuta 2024 paavi Franciscus hyväksyi eron iän vuoksi. Hän kuoli 25. marraskuuta 2025.
Reto Berra

Reto Berra (s. 3. tammikuuta 1987 Bülach, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NLA-joukkue Fribourg-Gottéronia. Hän pelasi NHL:ssä ja AHL:ssä vuosina 2013–2018.
Berra pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 3. marraskuuta 2013 Chicago Blackhawksia vastaan. Calgary voitti jatkoajalle menneen ottelun 3–2 Berran torjuntaprosentin ollessa 95,5. Kaudella 2014–2015 Berra onnistui farmijoukkue Lake Erie Monstersissa pelatessaan tekemään maalin.
Maajoukkuetasolla Berra on edustanut Sveitsiä kerran olympialaissa ja kuudesti MM-kilpailuissa. Hän on ollut voittamassa maalleen MM-hopeaa vuosien 2013 ja 2018 MM-turnauksissa.
Sana Mustonen

Sana Mustonen, ent. "Laine" (s. 1970) on suomalainen sanoittaja. Mustosen sanoituksiin kuuluvat muun muassa Robinin kappale "Frontside Ollie" ja Suvi Teräsniskan "Täydellinen elämä", sekä Yön "Hyvässä ja pahassa". 
Mustonen on tehnyt sanoituksia monille suomalaisille artisteille ja yhtyeille, muun muassa Pate Mustajärvelle, Topi Sorsakoskelle, Ressu Redfordille ja Jussi Rainiolle, Vicky Rostille, Tommi Läntiselle, Kristian Meurmanille, Finlandersille, Yölinnulle, Einille, Meiju Suvakselle, Heidi Kyrölle, Jore Marjarannalle, Sanille, Catcatille, Arja Korisevalle ja Charles Plogmanille. Hän on ollut naimisissa tuottaja Rauli Eskolinin kanssa.
Mustosen sanoittamat kappaleet ovat menestyneet valtakunnallisissa sävellys- ja sanoituskilpailuissa. Suvi Teräsniskan esittämä Täydellinen elämä voitti Syksyn Sävel kilpailun vuonna 2013 sekä nimettiin samana vuonna Vuoden Iskelmäksi. Somero soikoon -kisan Mustonen on voittanut eri säveltäjien kanssa kolme kertaa. Takana on myös muun muassa Vuoden Joululaulukilpailun voitto, Pop n Roll -kisan voitto sekä Laulujen Loiskeet -kilpailun voitto. Vuonna 2024 Mustonen oli ehdolla Emma-gaalassa Vuoden musiikintekijäksi. Hänelle on myönnetty Kullervo Linna -palkinto ansioistaan iskelmäteosten sanoittajana. Sana Mustonen on päätoiminen sanoittaja ja asuu Hämeenlinnassa.
Mustonen on myös julkaissut seitsemän runokirjaa Aurinko Kustannuksen kautta.
Big Brother 2012 (UK)

Big Brother 2012 on tositelevisio sarja Big Brotherin 13. tuotantokausi. Kausi alkaa kesäkuussa 2012. Asukashaku alkoi helmikuussa 2012. Kauden logo julkaistiin 7. toukokuuta 2012. Brian Dowling jatkaa ohjelman juontajana.
Katsojaluvut.
Katsojaluvut ovat Digital Spysta ja BARB:ista.
Sinitohtorinkukka

Sinitohtorinkukka eli tohtorinkukka ("Brunfelsia pauciflora" var. "calycina") on koisokasveihin (heimo Solanaceae) kuuluva "Brunfelsia pauciflora"-lajin muunnos, jota viljellään huonekasvina.
Nordenskiöldinkatu

Nordenskiöldinkatu () on vilkas­liikenteinen katu, joka johtaa Helsingin Taka-Töölöstä Alppilaan ja Pasilaan. Se on saanut nimensä tutkimus­matkailija Adolf Erik Nordenskiöldin, koillisväylän löytäjän mukaan.
Nordenskiöldin­katu muodostaa jatkeen Mechelinin­kadulle. Sen länsi­pää on Taka-Töölössä Nordenskiöldinaukiolla, jolle Mechelinin­katu päättyy ja jonka kautta kulkevat myös Topeliuksenkatu ja Linnankoskenkatu. Idässä se päättyy rauta­tien ali­käytävään, jonka toisella puolella liikenne­väylä jatkuu Savon­kadun nimisenä Itä-Pasilaa kohti. Nordenskiöldin­katu on ainoa katu, joka jatkuu nimeään vaihtamatta Mannerheimin­tien poikki.
Nordenskiöldinaukion ja Urheilu­kadun välisellä osuudella kadun varrella sijaitsevat Venäjän tiede- ja kulttuurikeskus sekä Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo. 
Kadun itäosa kulkee Eläin­tarhan viher­alueen reunaa pitkin. Sen laidalla Nordenskiöldin­kadun varressa sijaitsevat Helsingin jäähalli ja Eläintarhan urheilu­kenttä. Kadun varrella puiston reunassa on myös vuoden 1918 kansalaissodan uhrien muistomerkki. Tällä osuudella Nordens­kiöldin­kadun pohjois­puolella ovat Laakson ja Auroran sairaaloiden laajat tontit; Laakson sairaalan pää­rakennus kuitenkin sijaitsee tontin toisessa reunassa Lääkärin­kadun varressa. Laakson ja Auroran sairaaloiden välistä alkaa Helsingin keskuspuisto, joka tässä Nordenskiöldin­kadun-puoleisessa päässään kapenee vain noin 200 metrin levyiseksi. Sen eteläpäässä Nordenskiöldin­kadun varressa on lasten liikenne­harjoittelu­alue eli liikennekaupunki. Keskuspuiston kohdalla kadun yli kulkee Auroransilta-niminen jalankulku- ja pyöräilysilta, joka avattiin liikenteelle marraskuussa 2012.
Mannerheimintien itäpuolella Nordenskiöldin­katua pitkin kulkee raitio­linja 2, Reijolan­kadun itäpuolella myös useat Pasilan kautta kulkevat poikittaiset bussilinjat sekä raitiolinja 3. Linja 69 kulkee kadulla sen päästä päähän. Kadun länsiosa sijaitsee Taka-Töölössä. Sen itäosa on kaupungin­osien rajana, sillä Eläin­tarha kuuluu myös Taka-Töölöön, mutta Laakson sairaalan tontti ja Keskus­puiston eteläosa Laakson kaupungin­osaan, Auroran sairaalan tontti Länsi-Pasilaan.
Alun perin, vuodesta 1906 lähtien, Nordenskiöldin­katu käsitti myös nykyisen Mechelinin­kadun, joka erotettiin siitä eri nimiseksi vuonna 1917.. Kadun itäisimmästä, Urheilu­kadun itä­puolella olevasta osuudesta on aikoinaan käytetty epävirallisesti myös nimeä "Norden­skiöldin puisto­katu".
Aaveratsastaja

Aaveratsastaja () on nimi seitsemälle eri Marvelin kustantamalle sarjakuvahahmolle. Alkuperäisen hahmon loivat Dick Ayers, Gary Friedrich ja Roy Thomas. Se teki ensi esiintymisensä vuonna 1967 "Ghost Rider" -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Pääosin Aaveratsastaja tunnetaan Villin lännen hahmona.
Aaveratsastajat.
Carter Slade.
Alkuperäinen Aaveratsastaja oli Carter Slade, joka eli 1800-luvun lopulla taistellen rikollisia vastaan. Hän pukeutui amerikanintiaanin Flaming Starin antamaan fosforesoivan valkoiseen asuun, naamioon, viittaan ja hattuun. Lisäksi hän käyttöönsä valkoisen hevosen. Hahmo tunnettiin aluksi Ghost Riderina, kunnes 1970-luvulla Marvel loi samannimisen hahmon ja hahmo nimettiin Night Rideriksi vuosina 1974–1975 julkaistuissa sarjakuvissa ennen kuin se sai nykyisen nimensä Phantom Rider. Hän kuoli myöhemmin vuonna 1972 "Western Gunfighters" -sarjakuvassa, mutta on sittemmin esiintynyt satunnaisesti Aaveajajan sarjakuvissa aikamatkustustarinoissa.
Jamie Jacobs.
Carter Sladen kuoltua hänen apurinsa Jamie Jacobs otti Aaveratsastajan roolin. Hän kuitenkin kuoli hyvin äkkiä ammuskelussa.
Takashi Usami

Takashi Usami (; s. 6. toukokuuta 1992 Nagaokakyō, Kioton prefektuuri) on japanilainen jalkapalloilija, joka on pelannut pääsarjatasolla Japanissa ja Saksassa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Japanin A-maajoukkueessa 27 maaottelua.
Seurajoukkueura.
Usami siirtyi Gamba Osakan junioreihin vuonna 2005 ja pelasi ensimmäisen J1 League -ottelunsa toukokuussa 2009. Hän oli kauden 2011–2012 lainalla saksalaisseura Bayern Münchenissä, jossa hän pelasi kolme bundesliigaottelua, yhden Saksan cupin ottelun ja yhden Mestarien liigan ottelun. Saksan cupissa hän teki yhden maalin. Kauden 2012–2013 Usami oli lainalla saksalaisseura Hoffenheimissa, jossa hän pelasi 20 bundesliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti Gamba Osakassa Japanin liigamestaruuden vuonna 2014.
Usami palasi Saksaan kesällä 2016 ja pelasi kaudella 2016–2017 Augsburgissa 11 bundesliigaottelua. Kaudet 2017–2019 hän oli lainalla Fortuna Düsseldorfissa, jolle hän teki ensimmäisellä kaudella 2. Bundesliigassa 28 ottelussa kahdeksan maalia ja toisella kaudella Bundesliigassa 19 ottelussa yhden maalin. Kesällä 2019 hän palasi Gamba Osakaan.
Maajoukkueura.
Usami pelasi useissa Japanin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Hän pelasi neljä ottelua Lontoon olympialaisissa 2012 Japanin olympiajoukkueen sijoittuessa neljänneksi.
Usami pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-ottelussa Senegalia vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa viimeisen alkulohko-ottelun Puolaa vastaan. Hän pelasi viimeisen A-maaottelunsa maaliskuussa 2019. Hän oli 27 A-maaottelussaan 13 kertaa avauskokoonpanossa ja teki niissä kolme maalia: maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Uzbekistania, lokakuussa 2015 MM-karsintaottelussa Syyriaa ja kesäkuussa 2016 ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan.
Bruniat

Bruniat ("Brunia") on bruniakasveihin (heimo Bruniaceae) kuuluva kasvisuku, jossa on 37 lajia. Niitä esiintyy luonnonvaraisena Etelä-Afrikan Kapmaassa. Ainakin kahta lajia viljellään leikkokukiksi.
David Bergeaud

David Bergeaud (s. 1968 Pariisi, Ranska) on elokuva-, televisio- ja videopelisäveltäjä, joka on tunnettu "Ratchet &amp; Clank" -pelisarjan musiikin säveltämisestä.
Euran Wembley

Euran Wembley on jalkapallostadion Euran kunnassa. Se sijaitsee Kauttualla Euran urheilukeskuksessa. Wembley on Kolmosessa pelaavan Euran Pallon kotikenttä. Kentällä on myös pelattu kaksi poikien maaottelua.
Euran Wembleyn rakentaminen aloitettiin talkootyönä Euran Pallon toimesta kesällä 1988. Kenttä valmistui vielä samana syksynä ja ensimmäiset ottelut pelattiin seuraavana keväänä. Jalkapallokenttä tehtiin entisen yleisurheilukentän paikalle. Se jäi katsomoineen kokonaan jalkapalloilijoiden käyttöön uuden yleisurheilukentän valmistuttua vuonna 1986. 
Wembleyn vihkiäisottelu oli 4.7.1989 järjestetty EuPan ja Valkeakosken Hakan välinen ystävyysottelu. Kentän yleisöennätys syntyi samana syksynä, kun Suomen Cupin 7. kierroksen ottelua EuPa–RoPS saapui katsomaan 1 452 henkeä. 
Kentän puurakenteisessa katsomossa on n. 350 istumapaikkaa. Euran Wembley on Rauman Äijänsuon lisäksi Satakunnan ainoa pelkästään jalkapallolle pyhitetty kenttä, jossa on kiinteä ja katettu katsomorakennus. 
Vuonna 2008 Wembleyn viereen valmistui "OP-Areenan" nimellä tunnettu tekonurmi.
Kantatie 59

Kantatie 59 oli vuosina 1938–1996 Päijänteen itäpuolelta Heinolan maalaiskunnan Lusista Jyväskylän maalaiskunnan Kanavuoreen kulkenut kantatie. Se kulki muun muassa Hartolan ja Joutsan kautta. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa valtatie 4 siirrettiin kulkemaan Päijänteen itäpuolitse, jolloin kantatie 59 muuttui osaksi valtatietä 4 ja tienumero 59 poistettiin käytöstä. Samalla Päijänteen länsipuolitse Lahdesta Jämsään kulkenut entinen valtatien 4 osuus numeroitiin uudelleen valtatieksi 24.
Koiranköynnökset

Koiranköynnökset ("Bryonia") on kurkkukasvisuku, jossa on köynnöstäviä ruohovartisia kasveja. Niitä on käytetty monivuotisina koriste- ja lääkekasveina. Ne ovat myrkyllisiä.
Tulvaruukkujäkälä

Tulvaruukkujäkälä ("Ramonia luteola") on jäkälälaji. Se on hyvin harvinainen koko maailmassa, sitä on löydetty Tšekistä, Bosnia-Hertsegovinasta, Ruotsista, Suomesta, Italiasta, Itävallasta ja Japanista. Sen elinympäristöjä ovat lehtometsät ja uhanalaisuuden syitä ovat metsien puulajimuutokset, pellonraivaus, vanhojen metsien ja kookkaiden puiden väheneminen ja lahopuun väheneminen.
Tulvaruukkujäkälä löytyi Suomesta 2006, Uudeltamaalta Lohjalta Munkkaanojan purolta. Ainoa esiintymä tuhoutui heti löytämisensä jälkeen, jolloin laji hävisi koko Suomen alueelta ja sen uhanalaisuusluokitus Suomessa on äärimmäisen uhanalainen.
Paolo Garzilli

Paolo Garzilli (31. lokakuuta 1756 – marraskuu 1845) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. helmikuuta 1780 ja nimitettiin Marsico Nuovon piispaksi 18. joulukuuta 1797. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Maria della Somaglia. 
Garzilli valittiin 18. kesäkuuta 1818 Bovinon piispaksi, ja 2. heinäkuuta 1832 hän sai nimityksen Sessa Auruncan piispaksi, jona toimi kuolemaansa saakka.
Takkujäkälä

Takkujäkälä (keltatakkujäkälä) ("Letharia vulpina") on jäkälälaji, joka muistuttaa kasvutavaltaan hankajäkäliä ("Evernia"), rustojäkäliä ("Ramalina") ja naavoja ("Usnea"). Se on väriltään voimakkaan keltainen. 
Takkujäkälä tuottaa hyvin harvoin kotelomaljoja, jotka ovat isoja ja ruskeita. 
Takkujäkälää esiintyy Euroopassa vuoristoissa. Se elää erityisesti lehtikuusilla. Sitä kasvaa myös Pohjois-Amerikassa.
Takkujäkälä on löydetty Suomessa Ahvenanmaalta, mutta esiintymä on hävinnyt ja samoin laji koko Suomen alueelta.
Takkujäkälän keltaista väriainetta vulpiinihappoa on käytetty petoeläinten kuten susien ja kettujen myrkyttämiseen.
Takkujäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy atranoriinia (C19H18O8) ja vulpiinihappoa (C19H14O5), kotelomaljoissa norstiktahappoa (C18H12O9).
Syrikät

Syrikät ("Buddleja") on syyläjuuri- eli naamakukkaiskasvien (Scrophulariaceae) heimoon kuuluva puuvartisten kasvien suku. Siihen kuuluu 113 lajia, joita esiintyy pääosin trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa. Syriköitä ei tule sekoittaa syreeneihin, jotka kuuluvat eri heimoonkin.
Syriköitä viljellään koristekasveina.
Timo Rautiainen &amp; Neljäs Sektori

Timo Rautiainen &amp; Neljäs Sektori on vuonna 2012 perustettu Timo Rautiaisen johtama hard rock -yhtye. Yhtyeen kokoonpano on rumpali Jussi Nikulaa lukuun ottamatta sama, joka soitti jo vuonna 2010 ilmestyneellä Rautiaisen kolmannella sooloalbumilla "En oo keittäny enkä myyny".
Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”Vastavirtaan” huhtikuussa 2012. Elokuussa 2012 ilmestyneestä toisesta singlestä ”Piru minut periköön” kuvattiin musiikkivideo, jonka ohjauksesta vastaavat Anssi Korhonen ja Valtteri Tynkkynen. Yhtyeen debyyttialbumi "Kunnes elämä meidät erottaa" ilmestyi 28. syyskuuta 2012. Yhtyeellä on levytyssopimus Johanna Kustannuksen kanssa. Rautiaisen mukaan yhtyeen on tarkoitus esittää suoraviivaista hard rock -musiikkia ilman erityisiä kokeiluja.
Jänönputket

Jänönputket ("Bupleurum") ovat sarjakukkaiskasveja (heimo Apiaceae), joita viljellään puutarhan koristekasveina. Sukuun kuuluu noin 215 lajia.
Lajeja.
Viljeltyjä jänönputkia:
Muita lajeja:
Bella Centerin metroasema

Bella Center on Kööpenhaminan metron linjan M1 asema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 3.
Bella Centerin asema on avattu 19. lokakuuta 2002. Se on saanut nimensä läheisestä Bella Center -kongressikeskuksesta. Metrojunia liikennöi asemalta Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen ja vastakkaiseen suuntaan Vestamageriin.
Vestamagerin metroasema

Vestamager on Kööpenhaminan metron linjan M1 pääteasema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 3.
Vestamagerin asema on avattu 19. lokakuuta 2002. Metrojunia liikennöi asemalta Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen.
Donald Dunn

Donald ”Duck” Dunn (24. marraskuuta 1941 Yhdysvallat – 13. toukokuuta 2012 Tokio) oli yhdysvaltalainen basisti. 
Dunn kiinnostui mustasta musiikista kaverinsa Steve Cropperin kanssa jo käydessään koulua Memphisissä. He pääsivät molemmat muusikoiksi Staxin studiolle, jossa he soittivat studioyhtyeessä 1960-luvulla kymmenillä soul-klassikkolevyillä. Yhtyeessä olivat mukana myös rumpali Al Jackson Jr. ja koskentinsoittaja Booker T. Jones. Yhdessä he soittelivat yhtyeenä nimeltä Booker T. &amp; the M.G.’s. Staxin jälkeen Dunn soitti kiertuemuusikkona, mutta myös Booker T. &amp; the MG’s pysyi aika ajoin toiminnassa.
Vuonna 2012 Dunn kuoli esiintymismatkalla Tokiossa, jossa hän oli soittanut kaksi keikkaa Tokion Blue Note -klubilla kitaristi Steve Cropperin kanssa.
Murrettu rengas

Murrettu rengas () on sotamuistomerkki, joka rakennettiin Neuvostoliiton voitettua Leningradin saarron, jossa menehtyi yli miljoona ihmistä. 
Muistomerkki, joka sijaitsee Laatokan järven vieressä Venäjällä, paljastettiin 29. lokakuuta 1966. Sen kaksi 7-metristä kaarta kuvaavat, miten neuvostoliittolaiset saivat murrettua saarron. Muistomerkin veisti kuvanveistäjä Konstantin Simun. Arkkitehtina toimi V.G. Filippov ja suunnittelijana I.A. Rybin.
Walter Willett

Walter Willett (s. 1945 Hart, Michigan) on yhdysvaltalainen lääkäri ja kansanterveystieteen tohtori, joka työskentelee epidemiologian professorina Harvard Medical Schoolissa. 
Willet on tutkinut ruokavalion ja sairauksien yhteyttä ja osallistunut yli 2000 tieteellisen artikkelin laatimiseen. Willett tunnetaan myös vuonna 2001 julkaistusta kirjastaan "Eat, Drink and Be Healthy" (2001).
Musta aurinko

Musta aurinko () on kansallissosialismiin liittyvä tunnus, jota käyttävät nykyään uusnatsit ja muut valkoisen ylivallan kannattajat. Joskus tunnuksen keskellä on hakaristi. Kuvion S-riimut liittyvät natsi-Saksan SS-joukkojen tunnukseen. Mustaa aurinkoa alettiin käyttää hakaristin korvikkeena 1990-luvulla. Se on liitetty natsiesoteeriseen ”mustan auringon” käsitteeseen.
Kuvio on muodoltaan aurinkopyörä (saks. "Sonnenrad"), joka on ollut käytössä eri kulttuureissa. Anti-Defamation Leaguen mukaan mustaa aurinkoa muistuttavat symbolit on nähtävä omassa asiayhteydessään eikä välttämättä tulkita rasistiseksi symboliksi. "Reporting Radicalism" -sivuston mukaan musta aurinko -tunnusta käyttävät myös jotkin uuspakanat ja satanistit esoteerisena symbolina.
Historia.
Musta aurinko esiintyi 1930-luvulla natsijohtaja Heinrich Himmlerin suunnitelman mukaan tehdyssä mosaiikissa SS-joukkojen käyttämässä Wewelsburgin linnassa. Auringon säteet ovat sig-riimuja, jotka ovat SS-joukkojen tunnuksesta. Kuvio on muodoltaan aurinkopyörä (saks. "Sonnenrad"), joka on ollut käytössä eri kulttuureissa.
Entinen SS-upseeri Wilhelm Landig keksi toisen maailmansodan jälkeen natsiokkultistisen ”mustan auringon” käsitteen hakaristin korvikkeeksi. Okkultisti H. P. Blavatsky oli kirjoittanut Linnunradan keskustassa sijaitsevasta näkymättömästä auringosta. Wewelsburgin linnan lattiamosaiikki liitettiin mustan auringon käsitteeseen vuonna 1991 julkaistussa nimimerkki Russell McCloudin jännitysromaanissa "Die Schwarze Sonne von Tashi Lhunpo".
Anti-Defamation League huomauttaa vihasymboleista kertovassa verkkoaineistossaan, että mustaa aurinkoa muistuttava symboli tunnetaan monissa kulttuureissa ja että se tulee nähdä omassa asiayhteydessään eikä välttämättä rasistisena symbolina. Freedom Housen ylläpitämän "Reporting Radicalism" -sivuston mukaan musta aurinko -tunnusta käyttävät myös jotkin uuspakanat ja satanistit esoteerisena symbolina. Sivuston mukaan tunnusta saatetaan myös luulla muodikkaaksi esteettiseksi kuvioksi tai että sen ajatellaan merkitsevän jotakin muinaiseen Skandinaviaan tai slaavilaiseen kulttuuriin liittyvää.
Grabbacka

Grabbacka on Karjaalla Raaseporissa sijaitseva muinaislinna ja myöhemmin kartano. Vallirakenteiden perusteella muinaislinnan on arveltu olleen käytössä jo rautakaudella, mutta viimeistään keskiajalla. Myöhemmin alueella on sijainnut kartano. Nykyään paikan aiemmasta käytöstä on enää raunioita ja vallien jäänteitä. Meri on ollut linnan käyttöaikana korkeammalla ja paikkakunnalla kerrotaan kallioseinämän juureen hakatuista rautarenkaista, joita ei ole kuitenkaan kyetty paikallistamaan.
Grabbackan keskiaikaisen linnan rakennutti Raaseporin itäisen kihlakunnan tuomarina toiminut Måns Andersson Grabbe 1400-luvun lopulla. Myöhemmin linnassa asui muun muassa hänen poikansa Nils Grabbe. Kustaa Vaasan kerrotaan vierailleen linnassa vuonna 1555 Nils Grabben vävyn Erik Axelssonin vieraana.
Grabbackan ensimmäinen rakennusvaihe on ajoitettu 1400-luvun loppuun. Rakennus lienee ollut kolmikerroksinen, ja se on muurattu kivestä ja tiilistä. Vuonna 1939 tehdyissä kaivauksissa mitattu raunio oli 22 × 14 metriä. Grabbacka on rakennettu useassa vaiheessa, ja siinä on ollut yksi torni.
Linna raunioitui tulipalossa vuonna 1672. Holvatun kellarikerroksen osia on edelleen jäljellä. Niiden viereen valmistui vuonna 1684 puinen rakennus, joka rakennettiin käyttäen raunioita perustuksina. Tämä rakennus säilyi vuoteen 1865. Sen nykyinen ulkonäkö on 1930-luvulta.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2012

 
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2012 olivat järjestyksessään viidennet nuorten tyttöjen MM-kilpailut. Ne pelattiin Slovakiassa. Isäntäkaupunkina oli Nitra.
A-sarja.
Sijoitus- ja mitaliottelut.
Sijat 7–8
Sijat 5–6
Välierät
Pronssiottelut
Loppuottelu
Lopputulokset.
A-sarja.
Maailmanmestaruus oli Suomelle ensimmäinen tässä ikäluokassa. Norja putosi B-sarjaan vuoden 2014 kisoihin.
B-sarja.
Tanska nousi A-sarjaan vuoden 2014 kisoihin.
Maanviljelysseura

Maanviljelysseura (lyhenne mvs.) on Suomessa maaseudulla maa- ja karjatalousneuvontaa antava järjestö. Ne ovat olleet läheisissä väleissä marttojen kanssa aina 1930-luvun puoliväliin asti. 
Paikallisiksi yhdistyksiksi syntyneet maamiesseurat ja pienviljelijäyhdistykset perustettiin edistämään käytännöllistä maataloutta. Niistä tuli vaikutusvaltaa käyttäviä yhteisöjä monissa hankkeissa. Maanviljelysseurojen keskusjärjestö on Suomen Maatalousseurojen keskusliitto joka perustettiin 1906.
Ruotsinkielisille perustettiin A. Sixtus Lindholmin aloitteesta vuonna 1910 oma Svenska Lantbrukssällskapens i Finland förbund.
Sigvard Bernadotte

Sigvard Oscar Fredrik Bernadotte (7. kesäkuuta 1907 Drottningholmin linna – 4. helmikuuta 2002 Tukholma) oli ruotsalainen prinssi, suunnittelija, kuvittaja ja teollinen muotoilija.
Prinssi Sigvard oli kuningas Kustaa VI Aadolfin ja kruununprinsessa Margaretan toiseksi vanhin poika. Arvoltaan hän oli Uplannin herttua. Prinssi Sigvard avioitui 8. maaliskuuta 1934 saksalaisen Erica Patzekin kanssa, joka ei ollut kuninkaallista tai aatelista sukua, joten Sigvard menetti perimysoikeutensa kruunuun ja prinssin asemansa ja hänet tunnettiin vain nimellä Sigvard Bernadotte. Hän oli tästä katkera ja yritti saada arvonimensä takaisin. Hän vetosi Kaarle XVI Kustaana vuonna 1973 valtaan nousseeseen veljenpoikaansa, joka ei myöskään palauttanut arvonimiä. Lopulta Sigvard nosti 2001 oikeusjutun Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa väittäen Ruotsin rikkoneen hänen ihmisoikeuksiaan. Juttua ei kuitenkaan käsitelty loppuun ennen Sigvardin kuolemaa. Lisäksi Ruotsi oli liittynyt oikeusistuimen jäseneksi lähes 20 vuotta arvonimen menetyksen jälkeen. Vuonna 1951 Luxemburgin suurherttuatar Charlotte myönsi Sigvardille, ja kahdelle muulle ruotsalaiselle aatelismiehelle, perinnöllisen Wisborgin kreivin arvonimen.
Hän teki uran suunnittelijana, kuvittajana ja teollisena muotoilijana. Hänen suunnittelemiaan esineitä olivat mm. Röda Clara -purkinavaaja, Margrethe-kulho, Bernadotte-kannut, Georg Jensenin hopeaesineet ja Facit Privat -kirjoituskone.
Puskurinilkka

Puskurinilkka eli vanhemmalta nimeltään puskuriluikero ("Zaprora silenus") on ahvenkaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan Tyynenmeren pohjoisosissa. Se on ainoa laji puskurinilkkojen heimossa ("Zaproridae").
Koko ja ulkonäkö.
Puskurinilkka kasvaa kooltaan tyypillisesti noin 40 cm:n mittaiseksi, mutta voi saavuttaa 88–100 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan se on tukeva ja pitkulainen ja pää on suuri. Selkäevä on hyvin pitkä ja pyrstöevä on tasapäinen. Lajin rintaevät ovat suuret ja pyöreät, vatsaevät puuttuvat. Kalan suu on kookas ja hampaat pienikokoiset. Puskurinilkalla ei ole uimarakkoa. Väriltään puskurinilkka on harmaa, ruskea tai vihertävä ja ruumiissa on vaaleampia kuvioita. Nuoret kalat ovat oranssinruskeita.
Levinneisyys ja elintavat.
Puskurinilkkaa tavataan Kaliforniaan kuuluvalta San Miguelin saarelta pohjoiseen Alaskaan, Beringinmerelle ja Aasiassa Venäjän rannikolta etelään Japaniin saakka. Aikuiset kalat elävät lähellä pohjaa aina 675 metrin syvyydessä. Nuoret kalat liikkuvat lähempänä pintaa yleensä meduusojen seuralaisina. Puskurinilkan ravintoa ovat meduusat, eräät muut selkärangattomat eläimet ja kalat.
Mäntymäki (Helsinki)

Mäntymäki () on kallioinen ja metsäinen kukkula Helsingissä Eläin­tarhan alueen etelä­laidalla lähellä Töölön­lahtea. Sen ohi kulkee etelä- ja itä­puolitse Helsinginkatu, pohjoispuolitse Mäntymäentie. Länsi­puolella kukkulan edustalla on laaja aukio, Mänty­mäen kenttä. 
Historia.
Alueella sijaitsi 1800-luvulla kaupungilta vuokratulla tontilla "Tallberg"-niminen huvila. Nimi Tallbacka tuli käyttöön 1890-luvulla. Myös nykyinen suomenkielinen käännösnimi oli käytössä jo vuonna 1901 ja virallistettiin 1909. Mäntymäen pohjoisreunassa on vanha puutalo, niin sanottu Mäntymäen Mökki, joka alun perin oli Mäntymäen toisella puolella sijainneen pumppu­aseman vartio­tupa ja vartijan työ­suhde­asunto. Nykyisin siellä toimii työhuoneyhteisö, mökkiä myös vuokrataan muille. Vanhoissa valokuvissa erottuva Mäntymäen mäntysiluetti on ajan kuluessa lehtipuuvaltaistunut.
Mäntymäki on 1900-luvun alusta lähtien ollut työväenliikkeen ja sosiali­demokraattien kokoontumispaikka, jossa on pidetty muun muassa vappujuhlia. Vuoden 1918 sisällissodan aikana Mäntymäelle perustettiin hautausmaa, johon haudattiin rintamalla kaatuneita punakaartilaisia. Sodan päätyttyä vainajat siirrettiin Malmin hautausmaan joukkohautaan.
Mäntymäen kenttä.
Mäntymäen kenttä (ent. Messukenttä) on laaja aukio Mänty­mäen länsi­puolella, kukkulan ja Töölön kisahallin välissä. Sen läntistä reunaa pitkin kulkee Olympiastadionille johtava Paavo Nurmen tie. Aukion pohjoispuolella, Stadionin edustalla on Paavo Nurmen patsas, länsilaidassa Lasse Virénin patsas.
Nimi Messu­kenttä vahvistettiin vuonna 1956. Tuohon aikaan nykyinen Töölön kisahalli oli Messu­halli, jossa järjestettiin messuja ja muita näyttelyjä, ja suurten messujen aikana viereinen Messukenttäkin oli osana näyttelyaluetta. Vuonna 1962 aukion itäreunaan, Mäntymäen eteen, rakennettiin väli­aikaiseksi tarkoitettu Messu­hallin lisärakennus, yleisesti Helsingin rumimpana rakennuksena pidetty C-messu­halli eli ns. Kansojen halli, joka purettiin 1975 Suomen Messujen muutettua uuteen Messukeskukseen Itä-Pasilaan. Samoihin aikoihin aukion nimi muutettiin Mäntymäen kentäksi.
Mäntymäen kenttä toimii läheisiin julkisiin rakennuksiin kuten Stadioniin, Töölön kisa­halliin ja Oopperaan liittyvänä pysäköinti­alueena. Suomen Messujen muutettuakin siellä on toisinaan järjestetty myös yleisö­tapahtumia, muun muassa tivoleita, ja myös Sirkus Finlandian teltta on aikoinaan ollut useita kertoja pystytettynä sinne. Aukion kohdalla olevalla osalla Mänty­mäen­tietä on vuosittain myös käytössä muun muassa Helsinki City Marathonin ja Naisten Kympin lähtöpaikka.
Suunnitellun Pisararadan Töölön asema rakennettaisiin lähelle Mäntymäkeä. On ehdotettu, että sen valmistuessa tai mahdollisesti jo aikaisemmin osa nykyisin Elielinaukiolla olevista, Mannerheimintietä pitkin kulkevien bussilinjojen päätepysäkeistä siirrettäsiin Mäntymäen kentälle.
Häränkukat

Häränkukat ("Buphthalmum") on asterikasveihin ("Asteraceae") kuuluva kasvisuku, jossa on kolme lajia. Häränkukkia esiintyy Keski-Euroopassa. Siihen kuuluvaa sapelihäränkukkaa eli häränkukkaa ("Buphthalmum salicifolium") kasvatetaan monivuotisena koristekasvina.
Ilmari Pimiä kertoo muistelmissaan, että Olavi Paavolainen risti puutarhassaan Kivennavan Vienolassa kasvaneen häränkukan Katiksi siellä vierailleen Katri Valan mukaan.
Viljo Mäkinen

Viljo Mäkinen (9. heinäkuuta 1920 Kisko – 2. syyskuuta 1985 Turku) oli suomalainen keraamikko ja kuvanveistäjä.
Taiteellinen toiminta.
Viljo Mäkinen opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1937–1939. Hän teki opintomatkoja Italiaan ja Ranskaan. Ensimmäinen näyttely hänen teoksistaan järjestettiin vuonna 1948. Mäkinen työskenteli keraamikkona Kupittaan Savella, jossa hän toimi noin vuoteen 1960 saakka. Mäkisen näyttelyitä on ollut Turun taidemuseossa 1965 ja Wäinö Aaltosen museossa 1970. Viljo Mäkinen tunnetaan erityisesti humoristisista veistoksistaan. Teokset ovat useasti kansanomaisia ja kekseliäitä. Hän teki myös muun muassa akvarelleja, maalauksia ja kollaaseja. Viljo Mäkisen taiteelle on leimallista erilaisten materiaalien rohkea hyödyntäminen ja monia niistä voi pitää naivistisina. Hän on käyttänyt veistoksissaan pronssia, puuta, terrakottaa, sementtiä ja erilaisia kiviä. Tyypillisiä aiheita Mäkisellä ovat sympaattiset eläin- ja ihmishahmot. Useita hänen teoksiaan on hankittu Ateneumin taidemuseoon. 
Aiheesta muualla.
Butiapalmut

Butiapalmut ("Butia") ovat palmukasvisuku (heimo Arecaceae), jonka lajeja voidaan pitää huonekasveina.
Tuntomerkit.
Butiapalmut ovat kotoisin Etelä-Amerikan keskiosista. Niillä on lyhyet ja paksut rungot sekä paksurakenteiset, kauniisti kaartuvat pariliuskaiset lehdet. Kukinto on palmukasvien tapaan kookas röyhy ja sisältää tuoksuvia, pieniä, kermanvärisiä tai purppuraan vivahtavia kukkia, joita nupulla ollessaan suojaa hyvin pitkä, puutunut suojuslehti. Hedelmä on mehevä ja kuituinen luumarja.
Kihoruohot

Kihoruohot eli pensaskihokit ("Byblis") on Byblidaceae-heimon ainoa kasvisuku. Paria lajia kasvatetaan huonekasveina. Suku on kotoisin Australian länsi- ja pohjoisosista sekä Uuden-Guinean eteläosista.
Tuntomerkit.
Kihoruohot ovat juurakollisia tai lyhytikäisiä ruohoja. Lehdet ovat tasasoukkia ja usein silmussa kiertyneet alaspäin (abaksiaalisesti). Lehdet muistuttavat kihokkien lehtiä sikäli, että ovat tiheän rauhaskarvoituksen peittämiä. Niistä suurimmat ovat huomiota herättäviä ja muistuttavat pientä päivänvarjoa. Varrettomat rauhaset ovat muunnelma päivänvarjoteemasta. Hyönteiset tarttuvat usein rauhaskarvoihin, mutta ei ole todisteita siitä, että kihoruohot olisivat hyönteissyöjiä. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat symmetrialtaan säteittäisiä. Teriö on auenneena harittava, ja nuppuasennossaan terälehdet ovat kierteisesti toistensa ympärillä (kontortteja). Teriö on kasvanut yhteen vain lyhyeltä matkalta tyvestään. Heteenponnet avautuvat rei’illä, ja niiden kärjet muodostavat kekomaisen rakenteen. Emiön vartalo on pitkä.
Essouk

Essouk on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Malin Kidalin alueen Kidalin piirissä. Se sijaitsee Adrar des Ifoghas -vuoristossa 45 kilometriä Kidalista luoteeseen. Kunnassa on 2 400 asukasta (vuonna 2009).
Essoukin kunnan pinta-ala on 25 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Tessalitin piirin Timtaghenen ja Adjelhocin kuntiin, idässä Kidalin kaupunkiin, etelässä Kidalin piirin Anefifin kuntaan sekä lännessä Anefifiin ja Adjelhociin.
Kunta käsittää yhden kylän ja kuusi paimentolaisryhmää. Sen asukkaat ovat tuaregeja.
Tärkein elinkeino on karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kunnassa on kaksi koulua sekä toimimaton terveysasema.
Essoukissa sijaitsevat keskiaikaisen Tadmakkatin kaupungin rauniot. Seudulla on myös muita arkeologisia kohteita, esihistoriallisia kalliopiirroksia sekä arabialaisilla ja tuaregien tifinagh-kirjaimilla tehtyjä piirtokirjoituksia. Mali on listannut Essoukin aielistaansa, josta valitaan Unescon maailmanperintökohteet. Siellä järjestetään vuosittain Saharan yöt -festivaali. Matkailu on kuitenkin toistaiseksi täysin kehittymätöntä.
Kidal

Kidal on kaupunki sekä Kidalin alueen ja Kidalin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Adrar des Ifoghas -vuoristossa 1500 kilometriä maan pääkaupungista Bamakosta koilliseen. Asukkaita on 25 600 henkeä (vuonna 2009).
Kidalin kaupunkikunnan pinta-ala on 9 913 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kidalin piirin Essoukin ja Abeïbaran piirin Abeïbaran kuntiin, idässä Tin-Essakon piirin Tin-Essakon kuntaan, etelässä Ménakan piirin Alataan ja Gaon piirin Anchawadiin sekä lännessä Kidalin piirin Anefifiin.
Kaupunki oli 2012 lähtien tuareg-kapinallisten hallussa. Malin armeija ja Ryhmä Wagner valloittivat kaupungin marraskuussa 2023.
Kuntaan kuuluu neljä korttelia käsittävä kaupunki sekä 43 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja, arabeja ja songhaita.
Tärkein elinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, kamelit ja naudat. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja sekä pienimuotoista maanviljelyä.
Roland Hofer

Roland Hofer (s. 24. kesäkuuta 1990 Sterzing, Italia) on italialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue SV Ritten/Renonissa. Hoferia on luonnehdittu yleispuolustajaksi.
Ura.
Seuraura.
Hofer aloitti jääkiekon omien sanojensa mukaan 13-vuotiaana. Hänen kasvattajaseuransa on SSI Vipiteno, jossa Hofer pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:ssa. Jukka Suutari löysi hänet joukkueesta ollessaan pelaajatarkkailumatkalla Italiassa. Näin ollen Hofer siirtyi syksyllä 2008 try-outille Helsingin IFK:n A-nuoriin, jonne hän sai sopimuksen kaudeksi 2008–2009.
Kaudeksi 2009–2010 Hofer siirtyi Vaasan Sportiin, jossa hän pelasi seitsemän Mestis-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hofer pelasi kautensa kuitenkin suurimmaksi osaksi joukkueen A-nuorissa. Sieltä hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 Heinolan Kiekkoon, missä Hofer pelasi ensimmäisen kokonaisen Mestis-kautensa tehden 47 runkosarjaottelussa tehot 1+9=10. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Pelicansin A-nuorissa. Kesäkuussa 2011 Hofer solmi vuoden mittaisen jatkosopimuksen heinolalaisten kanssa. Kaudeksi 2011–2012 HeKi muutti nimensä takaisin Peliitoiksi. Heinäkuussa 2012 hän jatkoi sopimustaan taas vuodella.
Kausi 2012–2013 Hoferilla jäi päättyi vain 19 pelatun runkosarjaottelun jälkeen olkapäävammaan marraskuussa 2012. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Itävallan pääsarjaa Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavan italialaisjoukkue HC Bolzanon riveihin. Hoferin ensimmäinen miesten pääsarjakausi toi 30 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä sekä viidessä Mestarien liigan ottelussa yhden maalin. Kesken kauden 2015–2016, helmikuussa 2016 hän jätti Bolzanonin, eikä pelannut enää loppukaudella missään.
Hofer siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella sopimuksella kansainvälisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue SV Ritten/Renoniin. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa. Hofer voitti Rittenissä AlpsHL:n mestaruuden sekä Italian-mestaruuden. Huhtikuussa 2017 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Hofer edusti Italiaa MM-kilpailuissa vuonna 2012. Joukkue putosi kuitenkin seuraavaksi vuodeksi I-divisioonaan. Yhteensä hän on pelannut 22 A-maaottelua tehden yhden maalin.
Hofer kuului myös Italian ikäkausimaajoukkueiden vakionimiin; hän pelasi alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin Italia voitti A-lohkon ja nousi I-divisioonaan. Hofer pelasi alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäisessä turnauksessa Italia oli B-lohkon kolmas. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008.
Muuta.
Hofer harrasti lapsena myös tennistä ja jalkapalloa.