tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ljubija

Ljubija ("Љубија") on pieni kaivoskaupunki Bosnia ja Hertsegovinan Serbitasavallassa. Paikkakunta on ollut tunnettu rautakaivoksistaan. Vuonna 2013 paikkakunnalla asui 2 150 henkilöä.
Maantiede.
Ljubija siajitsee Bosnia ja Hertsegovinan luoteisosassa Serbitasavallassa lähellä Prijedorin kaupunkia.
Historia.
Ljubija on ollut jo vanhastaan kaivospaikkakunta. Alueen rautaesiintymät tunettiin jo Rooman valtakunnan kaudella. Keskiajalla seudulle muutti saksilaisia kaivostyöläisiä. Alueen kaivospotentiaalia tutkittiin Itävalta-Unkarin kaudella hieman ennen nesimmäistä maailmansotaa ja seudulla todettiin olevan edelleen rikkaita rautamalmiesiintymiä. Myöhemmin sosialistisen Jugoslavian kaudella Ljubijanasta tuli maan suurin rautamalmin lähde.
Jugoslavian hajoamissotien aikana 1990-luvun alulla Ljubijan kaivokset tulivat tunnetuksi Bosnian serbijoukkojen toteuttamien etnisten puhdistusten kautta. Serbit tekivät kaivoksilla teloituksia ja joukkohautauksia vuonna 1992 ja kun serbijoukot alkoivat menettämään alueita vuonna 1995 kaivoksiin siirrettiin ruumiita myös joukkohaudoista maan muista osista. Kaivoksissa ruumiita pyrittiin hävittämään sotarikosten piilottamiseksi. Joidenkin arvoiden mukaan kaivoksiin päätyi jopa 8 000:n henkilön jäänteet.
Iavostoimintaa kaupungissa on harjoittanut myöhemmin luxemburgilainen teräsyhtiö ArcelorMittal. Se myi toiminnan bosnialaiselle Pavgord Group-yhtiölle vuonna 2025.
Väestö.
Bosnia ja Hertsegovinan vuoden 2013 väestönlaskennan mukaan Ljubijan asukasluku oli 2 150. Heistä bosniakkeja oli 1 010, serbejä 875 ja kroaateja 145. Vuonna 1991 asukkaita oli 3 945 ja heistä 2 123 oli bosniakkeja, 465 serbejä, 675 kroaateja ja 595 "jugoslaaveja".
Balling

Balling on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 154 asukasta vuoden 2025 alussa.
Breum

Breum on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 808 asukasta vuoden 2025 alussa.
Durup

Durup on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 868 asukasta vuoden 2025 alussa.
Northamptonin yliopisto

Northamptonin yliopisto () on julkinen yliopisto Northamptonissa, Northamptonshiressä, Englannissa. Se perustettiin vuonna 1975 nimellä "Nene College of Higher Education" eri oppilaitosten yhdistyessä. Oppilaitos sai yliopistollisen korkeakoulun aseman vuonna 1999 nimellä University College Northampton ja vuonna 2005 täysivaltaisen yliopiston aseman nimellä University of Northampton.
Yliopistossa oli lukukaudella 2023–2024 yhteensä 12 060 opiskelijaa. University of Northamptonissa on kolme tiedekuntaa, kauppatieteiden ja oikeustieteiden tiedekunta, taiteiden, tieteiden ja tekniikan tiedekunta sekä terveys-, kasvatus- ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta.
Helsingissä toimiva Helsinki School of Business eli Helbus on Northamptonin yliopiston yhteistyökumppani.
Aiheesta muualla.
Yliopiston verkkosivut
Glyngøre

Glyngøre on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 371 asukasta vuoden 2025 alussa.
Hald (Skive)

Hald on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 409 asukasta vuoden 2025 alussa.
Ilemin kolmio

Ilemin kolmio () on kiistanalainen alue Itä-Afrikassa. Sitä vaativat itselleen Etelä-Sudan sekä Kenia, ja sillä on myös yhteistä rajaa Etiopian kanssa. Alueen pinta-alaa ei ole karkeasti määritelty, mutta se on eri lähteden mukaan km² – km².
Ilemin kolmion kiistaa on yritetty ratkaista jo vuosikymmenien ajan, mutta tulokseen ei olla päästy. Alue on käytännössä Kenian hallinnassa, vaikka Etelä-Sudan vaatii sitä itselleen. Etiopialla oli kolmioon pieni aluevaatimus vuonna 1907 Britannian imperiumin kanssa solmitun rajasopimuksen mukaisesti, mutta se luopui kannastaan Sudanin ja Etiopian vuoden 1972 rajasopimuksessa. Koko kiista oltaisiin voitu ratkaista kyseisellä sopimuksella, mutta Keniaa ei otettu mukaan neuvotteluihin.
Rajakiista juontaa juurensa Afrikan siirtomaa-aikaan. Sekä Anglo-egyptiläinen Sudan että Kenian siirtomaa ja protektoraatti olivat Britannian siirtomaita. Ilemin kolmio kuului silloin virallisesti Anglo-egyptiläiseen Sudaniin, mutta Kenian siirtomaalle ja protektoraatille annettiin erityisoikeus alueen käyttöön, jotta Turkanajärven läheisyydessä asuvilla turkanoilla olisi pääsy heidän laidunmailleen. Sudan itsenäistyi vuonna 1956 ja oletti alueen kuuluvan itselleen, mutta Kenia jatkoi alueen hallinnoimista omin päin itsenäistyttyään vuonna 1963.
Nykyisin alue on maastoltaan kuiva ja karu, mutta pohjaveden ja mahdollisten luonnonvarojen takia se on edelleen kiistakapula. Alueen viisi nomadista pääheimoa ovat Kenian turkanat, Etelä-Sudanin didingat ja toposat, Etiopian daasanachit sekä Etelä-Sudanin ja Etiopian välillä kulkevat nyangatomit. Heimot ovat taistelleet usein karjanhoitoalueiden omistuksesta.
Hem (Tanska)

Hem on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 583 asukasta vuoden 2025 alussa.
Hvidbjerg (Skive)

Hvidbjerg on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 340 asukasta vuoden 2025 alussa.
Højslev

Højslev on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 213 asukasta vuoden 2025 alussa.
Højslev Stationsby

Højslev Stationsby on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 2 815 asukasta vuoden 2025 alussa.
Jebjerg

Jebjerg on taajama Skiven kunnassa Tanskassa. Taajamassa oli 1 069 asukasta vuoden 2025 alussa.
Kati Kallio

Kati Kallio (s. 1977 Helsinki) on suomalainen folkloristi. Hän on tutkinut itämerensuomalaista kalevalamittaista runolaulua, etenkin karjalaisten, suomalaisten ja inkeriläisten suullista perinnettä. Hänen tutkimusnäkökulmansa ovat liittyneet esimerkiksi tyylilajiin, variaatioon, esittämiseen ja kirjallistumiseen. Hän on myös vaikuttanut sähköisten perinneaineistojen analyysimenetelmien kehittämisessä.
Kallio väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2014, ja vuonna 2021 hän sai dosentin arvon. Hän on toiminut erinäisissä säätiöiden sekä Suomen Akatemian rahoittamissa yliopistojen sekä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran tutkimushankkeissa vuodesta 2002 alkaen.
Vdara

Vdara on hotelli, joka sijaitsee Las Vegasin kaupungissa Yhdysvalloissa. Rakennus on lähes 170 metriä korkea, ja siinä on 55 kerrosta. Hotelli rakennettiin vuosina 2006–2009.
Vdara sijaitsee noin 6,5 kilometrin päässä Harry Reidin kansainväliseltä lentoasemalta. Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin. Sen päämateriaali on betoni.
Liisa Suomela

Liisa Suomela (s. 1984 Hailuoto) on suomalainen kaunokirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Kaikki päättyy kevääseen" ilmestyi WSOY:n kustantamana 8. elokuuta 2025. Kirja on 319-sivuinen ja se kertoo neljästä sodan jälkeen Hailuotoon muuttaneesta ihmisestä.
Suomela asuu Helsingissä. Hän on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa.
Teokset.
"Kaikki päättyy kevääseen", WSOY 2025.
Luigi Radice

Luigi Radice (15. tammikuuta 1935 Cesano Maderno – 7. joulukuuta 2018) oli italialainen jalkapalloilija, joka pelasi vasemman laitapuolustajan pelipaikalla. Hän oli pituudeltaan 173-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän toimi lukuisten joukkueiden valmentajana.
Radice edusti pelaajana muun muassa kahteen otteeseen AC Milania, ensin vuodet 1955–1959 ja myöhemmin 1961–1965. Hän voitti sen riveissä kolmesti Italian liigamestaruuden kausina 1956–1957, 1958–1959 ja 1961–1962. Lisäksi hän voitti joukkueessa Euroopan cupin 1962–1963. Radice pelasi Italian A-maajoukkueessa viisi ottelua, joista ensimmäisen toukokuussa 1962 ystävyysottelussa Ranskaa vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua saman vuoden MM-kilpailuissa.
Benjamin Hermansen

Benjamin Hermansen (1985 – 26. tammikuuta 2001 Oslo) oli norjalainen 16-vuotias poika, joka joutui rasistisen henkirikoksen uhriksi Oslossa 26. tammikuuta 2001. Kaksi nuorta uusnatsia tuomittiin taposta 17 ja 18 vuoden vankeuteen. Tapauksen johdosta järjestettiin ympäri maata suuria mielenosoituksia rasismia vastaan.
Kuolema.
Hermansen liikkui ystävänsä kanssa Holmliassa Søndre Nordstrandin kaupunginosassa Oslossa myöhään illalla 26. tammikuuta 2001, kun he kohtasivat kaksi nuorta miestä, jotka alkoivat uhkailla ja seurata heitä. Ystävän onnistui paeta, mutta Hermansen sai surmansa veitseniskuista.
Oikeudenkäynti.
Teosta epäiltyinä pidätettiin vielä samana yönä 21-vuotias Ole Nicolai Kvisler ja hänen 17-vuotias tyttöystävänsä. Muutamaa päivää myöhemmin, 1. helmikuuta, Tanskan poliisi otti kiinni 19-vuotiaan Joe Erling Jahrin. Kvisler ja nainen syyttivät teosta Jahria. Oikeuden mukaan molemmilla miehillä oli rasistinen motiivi ja he olivat liikkuneet uusnatsipiireissä. Oslon käräjäoikeus tuomitsi 17. tammikuuta 2002 Jahrin 16 vuoden ja Kvislerin 15 vuoden vankeuteen. Molemmat valittivat tuomiosta. Nainen, joka tuomittiin kolmen vuoden vankeuteen osallisuudestaan rikokseen, ei valittanut. Laamanninoikeudessa molempien miesten tuomioita pidennettiin kahdella vuodella. Kvisler sai lisäksi vuoden ja kahdeksan kuukauden tuomion muista rikoksista.
Joe Erling Jahr pyysi vuonna 2018 julkisesti anteeksi tekoaan. Hän kertoi, että vankilavuodet olivat kasvattaneet häntä ihmisenä ja auttaneet pääsemään eroon vihasta. Ole Nicolai Kvisler nähtiin vapautumisensa jälkeen vuonna 2013 uusnatsipiireissä.
Yhteiskunnalliset reaktiot.
Oslossa Youngstorgetilla järjestettiin 1. helmikuuta 2001 rasisminvastainen mielenosoitus, johon osallistui noin 40 000 ihmistä. Mukana olivat myös kruununprinssi Haakon ja pääministeri Jens Stoltenberg. Myös muissa kaupungeissa kokoonnuttiin osoittamaan mieltä. Hermansenin hautajaisten aikana 6. helmikuuta Norjan kouluissa järjestettiin suruliputus ja hiljainen hetki. Paikalliset muusikot keräsivät rahaa, jolla perustettiin Hermansenin nimikkosäätiö edistämään rasisminvastaista työtä. Se lakkautettiin vuonna 2021. Norjan opetusministeriö on vuodesta 2002 jakanut Benjamin-palkintoa rasismin ja syrjinnän vastaisessa toiminnassa ansioituneille.
Michael Jackson omisti "Invincible"-albuminsa Hermansenille. Jackson oli kuullut hänen kuolemastaan yhteisen ystävän kautta.
Aralin Karakum

Aralin Karakum () on hiekka-aavikko Araljärven koillispuolella Kazakstanin Aqtöben, Ūlytaun ja Qyzylordan alueilla. Se ulottuu Şalqarteñızin ja Şūbarteñızin suolajärviltä 200 kilometrin levyisenä ja 250 kilometriä pitkänä kaistaleena Syrdarjan alajuoksulle. Aavikon pinta-ala on noin 35 000 neliökilometriä.
Painanteiden osiin jakama hiekkatasanko laskeutuu pohjoisesta etelään ja muuttuu Araljärvellä rantahiekaksi. Alueella on huomattavat, osin suolaiset pohjavesivarat, jotka ovat yleensä vain kahden tai kolmen metrin syvyydessä. Ilmasto on mantereinen ja kuiva. Vuotuinen sademäärä on 100–150 millimetriä haihdunnan ollessa 1 400–1 600 millimetriä.
Heinää kasvavaa aavikkoa käytetään ympäri vuoden karjan laitumena. Eläinkuntaan kuuluvat matelijat ja pienet jyrsijät sekä sudet, korsakit ja talvella saiga-antiloopit.
Herbert Spencer Jennings

Herbert Spencer Jennings (8. huhtikuuta 1868 Tonica, Illinois – 14. huhtikuuta 1947 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Jennings valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1896. Hän laati tohtorin väitöskirjansa rataseläinten morfogeneesistä. Hän oli yksi ensimmäisistä tieteilijöistä, jotka tutkivat yksittäisten mikro-organismien käyttäytymistä. Jennings julkaisi aiheesta teoksen "Behaviour of the Lower Organisms" (1906). Hän keskittyi myöhemmällä urallaan periytymisen ja vaihtelun mekanismien tutkimiseen yksisoluisilla. Jenningsin myöhempien kirjojen joukossa ovat "Life and Death: Heredity and Evolution in Unicellular Organisms" (1920), "The Biological Basis of Human Nature" (1930) ja "Genetics" (1935).
Jennings johti Johns Hopkinsin yliopiston eläintieteellistä laboratoriota vuosina 1910–1938.
Sandro Salvadore

Sandro Salvadore (29. marraskuuta 1939 Milano – 4. tammikuuta 2007) oli italialainen jalkapalloilija. Hän pelasi pääsääntöisesti liberon pelipaikalla mutta toisinaan myös keskuspuolustajana. Hän oli oikeajalkainen ja pituudeltaan 180-senttimetrinen. Pelaajauransa jälkeen hän valmensi Casalea.
Salvadore oli AC Milanin kasvatti. Hän siirtyi vuonna 1958 seuran edustusjoukkueeseen ja voitti sen riveissä kahdesti Italian liigamestaruuden kausina 1958–1959 ja 1961–1962. Salvadoren toinen joukkue oli Juventus, jota hän edusti 1962–1974. Hän voitti joukkueessa kolmesti liigamestaruuden 1966–1967, 1971–1972 ja 1972–1973. Hän voitti Juventuksen joukkueessa myös Italian cupin 1964–1965. Salvadore pelasi urallaan yhteensä 403 ottelua Italian liigassa ja teki niissä 16 maalia.
Salvadore kuului Italian olympiamaajoukkueen kokoonpanoon kesäolympialaisissa 1960. Hän pelasi joulukuussa 1960 ensimmäistä kertaa Italian A-maajoukkueessa ystävyysottelussa Itävaltaa vastaan. Hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua vuoden 1962 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän pelasi kaksi ottelua seuraavissa MM-kilpailuissa. Salvadore pelasi yhden ottelun vuoden 1968 EM-kilpailuissa, joissa Italia voitti kultaa. Hän pelasi yhteensä 36 virallista A-maaottelua.
Aves (saari)

Aves on Venezuelaan kuuluva pieni saari Karibianmerellä. Se sijaitsee 500 kilometrin päässä muusta Venezuelasta ja 200 kilometrin päässä lähimmästä toisesta saaresta Dominicasta. Nykyinen pieni saari on jäänne aikanaan paljon suuremmasta ja eroosion ajan kanssa kuluttamasta saaresta. Venezuela operoi saarella vakituisesti asuttua tutkimusasemaa. Saari on ollut myös Venezuelan ja Dominican välisen aluekiistan aihe.
Maantiede.
Aves sijaitsee Karibianmerellä noin 500 kilometrin päässä Venezuelan Margaritan saaresta pohjoiseen ja 200 kilometrin päässä lähimmästä saaresta Dominicasta. Sijaintinsa puolesta se ei ole osa lähimpiä saariryhmiä Isoja-Antilleja tai Pieniä-Antilleja. Saarella on pituutta pohjoisesta etelään suurin piirtein 648 metriä ja leveimmillään se on 107 metriä. Kapein kohta saaren keskellä on vain 14 metriä leveä. Saarta ympäröi koralliriutta. Saaren maaperä on korallihiekkaa ja korallien palasia. Saari pienenee vuosittain etenkin myrskyjen aikana.
Saarella on vain vähän kasvillisuutta. Lajeista yleisin on meritähtipäivikki. Muita harvempia lajeja ovat vihannesportulakka ja kookospalmu. Jälkimmäisiä on havaittu vain muutama. Liemikilpikonnat munivat saaren hiekkarannoille. Nisäkkäistä ainut saarella koskaan tavattu laji on ollut tarkemmin määrittelemätön hiiri. Selkärangattomia saarelta tunnetaan 33 lajia. Lintulajeja saarelta tunnetaan 34 ja se on tärkeä levähdyspaikka muuttolinnuille. Joitakin huomattavimpia lintulajeja saarella ovat ruskotiira, tummaruskotiira ja nokitiira. Saari on kuulunut luonnonsuojelualueeseen vuodesta 1972.
Historia.
Saaren löysivät Amerikkaa tutkivat espanjalaiset ja varhaisin maininta saaresta kartoissa on vuodelta 1529. Saari oli sen löytyessä paljon nykyistä suurempi. Se on pienentynyt ajan kuluessa huomattavasti eroosion myötä. 1700-luvulla saari oli hajonnut useisiin pieniin saariin, joista nykyisin on jäljellä yksi. Saarelle ei muodostunut vakituista asutusta, mutta sillä vieraili tutkimusmatkailijoita, tieteilijöitä, sekä lintujen ja kilpikonnien munien keräilijöitä. Vuonna 1705 kasvitieteilijä Jean-Baptiste Labatin alus haaksirikkoutui saarella hurrikaanin aikana. Labat kohtasi saarelle aikaisemmin haaksirikkoutuneita englantilaisia. Jonkin verran kiinnostusta saareen herättivät sen guanovarat.
Avesista tuli osa Espanjan Venezuelan kapteenikuntaa vuonna 1777. Venezuela itsenäistyi myöhemmin Espanjasta. Kuningatar Isabella II antoi saaren virallisesti Venezuelalle vuonna 1865. Myöhemmin Dominica on vaatinut saarta itselleen Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen perusteella, jota Venezuela ei ole allekirjoittanut. Venezuela on perustellut oikeuttaan saareen historialla. Venezuela vaatii saaren hallinnan perusteella myös sille yksinomaista talousvyöhykettä. 
Venezuela perusti vuonna 1958 saarelle Simón Bolívarin tieteellisen tutkimusaseman. Sillä on ollut tieteilijöiden vakituista asutusta vuodesta 1978. Asema sijaitsee saaren lounaisosassa.
Otto Haxel

Otto Haxel (2. huhtikuuta 1909 – 26. helmikuuta 1998) oli saksalainen ydinfyysikko. Hän tuli tunnetuksi ydinrakenteen maagisten lukujen mallintamisesta yhdessä J. Hans D. Jensenin ja Hans Suessin kanssa.
Ura.
Haxel kävi opintoja Münchenin teknillisessä yliopistossa ja Tübingenin yliopistossa 1927. Hän saavutti tohtorinarvon Tübingenin yliopistossa Hans Geigerin ohjauksessa vuonna 1933. Vuosina 1933–1936 hän toimi siellä Geigerin avustajana, ja saavutti korkeimman arvosanan vuonna 1936.
Haxel oli Uranium Clubin jäsen, jossa hän tutki uraanin neutronien absorptiota. Vuonna 1942 hän siirtyi sotapalvelukseen, johtaen ydinfysiikan tutkimusryhmää Saksan laivaston alaisuudessa.
Sodan jälkeen Haxel toimi Werner Heisenbergin avustajana Max Planck -instituutissa Göttingenissä (1946–1949) ja sai tutkimusapulaisen viran yliopistossa. Hän teki yhteistyötä Fritz Houtermansin kanssa radioaktiivisten isotooppien tutkimuksessa ja työskenteli myös J. Hans D. Jenseniin ja Hans Suessin kanssa ydinydinten vakautta koskevassa tutkimuksessa (“magic numbers”).
Vuosina 1950–1964 Haxel oli fysiikan professori Heidelbergin yliopistossa Saksassa. Haxel osallistui tieteellisiin ryhmiin, kuten Saksan atomienergiakomission ydinfysiikan työryhmään (1956–1957) ja allekirjoitti Gottingenin 18 -manifestin (1957) Saksan taktisten ydinaseiden vastustamiseksi.
Hän oli myös Heidelbergin fysiikan laitoksen II johtaja (1970–1974) ja Karlsruhe Research Centerin tieteellinen ja tekninen johtaja (1970–1975). Hän tutki ydinfysiikan käyttämistä ympäristötieteellisessä fysiikassa, joka johti Heidelbergin yliopiston alaisen ympäristöfysiikan instituutin ("Institute of Environmental Physics)" perustamiseen vuonna 1975.
Haxelia muistettiin Otto Haxel -palkinnolla ja hän sai Otto Hahn -palkinnon vuonna 1980. Hän meni naimisiin Ilse Bartzin kanssa ja sai kaksi lasta. Haxel kuoli Heidelbergissä 26. helmikuuta 1998.
Venla Hellstedt

Venla Hellstedt on suomalainen elokuvatuottaja, joka on tuottanut sekä dokumentti- että fiktioelokuvia.
Venla Hellstedt opiskeli kirjallisuutta ja elokuvaa Lontoossa ja suoritti sosiaaliantropologian maisterin tutkinnon London School of Economicsissa. Hän työskenteli Iso-Britanniassa useissa dokumentti-, draama- ja uutistuotannoissa BBC:lle, ITV:lle ja Discovery Channelille.
Hellstedt palasi Suomeen 2009 ja työskenteli alkuu Art Filmsillä ja dokumenttielokuviin keskittyneessä Illumessa, kunnes hän siirtyi tuottajaksi ja yhdeksi omistajista Tuffi Filmsiin 2016. Hellstedt siirtyi Dionysos Filmsiin tuottajaksi vuoden 2024 alusta.
Dokumenttielokuvan Häätanssi voitti Locarnon elokuvajuhlien dokumenttisarjassa Zonta Club Locarno -palkinnon. Hellstedtin yhdessä Elli Toivoniemen kanssa tuottama Hölmö nuori sydän voitti kristallikarhu-palkinnon Berliinin elokuvajuhlien Generation 14+ -sarjassa. Elli Toivoniemen kanssa tuotettu Seurapeli sai sekä parhaan käsikirjoituksen Jussi-palkinnon että parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon.
Hellstedtin tuottamat dokumenttielokuvan Ompelijatar ja Hobbyhorse Revolution ovat voittaneet parhaan dokumenttielokuvan Jussi-palkinnon. Hobbyhorse Revolution palkittiin myös Tampereen elokuvajuhlilla sekä Risto Jarva -palkinnolla että yli 30-minuuttisten pääpalkinnolla.
Hellstedt on European Film Academyn jäsen ja hän on käynyt mm. EAVE Producers’ Workshop ja Crossing Borders tuottaja -koulutukset.
Michael Alpers

Michael Philip Alpers (21. elokuuta 1934 Adelaide – 3. joulukuuta 2024 Perth) oli australialainen lääketieteellinen tutkija.
Alpers opiskeli alun perin matemaattista fysiikkaa Adelaiden yliopistossa ja sai kandidaatin arvon. Hän aloitti Cambridgen yliopistossa lääketieteen opinnot ja valmistui sieltä maisterin arvolla vuonna 1957. Hän jatkoi lääketieteellisiä opintojaan Adelaiden yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1961. Alpers luki vuonna 1957 "The Advertiserista" raportin Papua-Uudessa-Guineassa ilmenneestä kuru-sairaudesta. Vuonna 1961 hän lähti kurun esiintymisalueelle Papua-Uuteen-Guineaan ja tapasi sairautta vuosien ajan tutkineen Carleton Gajdusekin. Alpers keräsi näytteitä kuruun kuolleiden aivokudoksista ja jatkoi tutkimuksia Yhdysvalloissa vuosina 1964–1967. Hän oli vuosina 1968–1976 tutkijana Länsi-Australian yliopiston mikrobiologian laitoksella ja teki tänä aikana vuosittaisia kenttämatkoja Papua-Uuteen-Guineaan. Alpers oli yksi tutkijoista, jotka totesivat kurun ja rituaalisen ihmissyönnin välisen kausaalisen yhteyden. Kuru levisi aivojen syömisen välityksellä ja oli forekansan edustajien mukaan ilmaantunut 1910-luvulla. Vuonna 1970 Alpers esitti kurun alkuperän olleen yhdessä sporadisessa Creutzfeldt-Jakobin taudin tapauksessa.
Alpers johti vuosina 1977–2000 Papua-Uuden-Guinean lääketieteellistä tutkimusinstituuttia. Tämän jälkeen hän toimi Curtinin yliopiston kansainvälisen terveyden John Curtin -professorina. Hän työskenteli myös University College Londonin lääketieteellisen tutkimusneuvoston prioniyksikössä. Alpers perusti "Papua New Guinea Medical Journal" -lehden. Ilmeisesti viimeinen kurun aiheuttama kuolema sattui vuonna 2009. Alpers tutki huhuttua kurutapausta vielä myöhemmin, mutta sairaus osoittautui Parkinsonin taudiksi. Alpersin kuru-tarkkailuohjelma suljettiin vuonna 2012. Alpers sai vuonna 2005 Australian ritarikunnan upseerin arvon ja vuonna 2008 Melanesian tähden ritarikunnan "Companion"-arvon. Hänestä tehtiin Royal Societyn jäsen vuonna 2008 ja Australian Academy of Sciencen jäsen vuonna 2012. Hän sai Adelaiden yliopistosta kunniatohtorin arvon vuonna 2012. Alpersin elämänkumppani oli professori Deborah Lehmann. Alpersin työtä kurun parissa on käsitelty useissa kirjoissa ja elokuvissa.
Active Club Finland

Active Club Finland on kansallisradikaali, valkoiseen nationalismiin ja rasismiin perustuvien paikallisten kerhojen verkosto, joka toimii Suomessa. Se on osa isompaa Active clubien kokonaisuutta, jonka idea lähti yhdysvaltalaiselta uusnatsilta Robert Rundolta. Rundo matkusteli 2010-luvun aikana useissa Itä-Euroopan maissa ja kiinnitti huomiota siellä esiintyneeseen riskikannattajakulttuuriin, jonka hän koki puuttuvan omasta kotimaastaan. Rundon inspiraatiosta ympäri länsimaita alettiin perustamaan kamppailulajeihin perustuvia paikalliskerhoja 2021 lähtien. Suomeen toiminta levisi 2023, kun ensimmäiset paikalliskerhot perustettiin Uudellemaalle ja Tampereelle.
Active Club Finland markkinoi itseään viestipalvelu X:n ja Telegramin kautta. Niissä kerhot julkaisevat kuvia ja videoita menneistä tapahtumistaan ja tiedottavat tulevista. Verkoston toiminta on anonyymia, koska verkoston mukaan Suomen viranomaiset ja media ovat heitä kohtaan vihamielisiä. Suojelupoliisin mukaan järjestön toiminta on ekstremististä ja uhkaa yleistä järjestystä ja turvallisuutta.
Active Club Finlandin toimintaan kuuluu urheiluharjoittelu ja eri tason metapoliittinen aktivismi. Urheiluun liittyvää toimintaa paikalliskerhot ovat järjestäneet mahdollisuuksien mukaan niin ulkoliikuntapaikoilla kuin sisätiloissa. Metapoliittiseen aktivismiin kuuluu muun muassa poliittisen viestin sisältävien tarrojen levittäminen, poliittisen vastustajan materiaalin poistaminen ja laittomat graffitit. Kerhon oman kannan mukaan katukuva tulee ottaa haltuun, jos tavoitteena on kulttuurinen muutos.
Verkosto on pyrkinyt rekrytoimaan toimintaansa erityisesti alaikäisiä ja nuoria miehiä. Tutkija Tommi Kotosen mukaan kerhojen toiminnallisuus ja estetiikka voivat vedota nuoriin paremmin kuin ideologisempi painotus.
Maailmankuva.
Active Club Finland kuvailee itseään "kansallisradikaaliksi" ja valkoista nationalismia kannattavaksi. Yhdysvalloissa verkosto on yhdistetty valkoiseen ylivaltaan ja rasismiin, joka liittyy myös äärioikeistoa tutkineen Tommi Kotosen mukaan Suomen verkoston toimintaan. Kotonen kertoo, että ryhmä ei poikkea merkittävästi valkoista ylivaltaa ajavista ryhmittymistä. "Tässä on selviä yhtymäkohtia äärioikeiston, valkoisen rodun puolustamisen ja kansallissosialismin näkökulmasta" Kotonen kuvaa ryhmää. Verkoston oman kannan mukaan Active Club Finlandin tavoite on saada aikaan kansallismielinen kulttuurillinen muutos suomalaisissa nuorissa ja kasvattaa "soturihenkeä". Poliittisissa kysymyksissä verkosto sanoo vastustavansa maahanmuuttoa, globalismia ja määrittelee itsensä kolmannen tien mukaan perinteisen vasemmiston ja oikeiston ulkopuolelle.
4060 Deipylos

4060 Deipylos (1987 YT1) on suuri asteroidi, joka luokitellaan Troijalaisiin asteroideihin. Asteroidi kiertää Aurinkoa lähimmillään astronomisen yksikön päästä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä samalla kiertoradalla Jupiterin kanssa. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ). Asteroidi on läpimitaltaan ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Josh Sargent

Joshua Thomas Sargent (s. 20. helmikuuta 2000 O’Fallon, Missouri) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjän pelipaikalla. Hän on oikeajalkainen ja pituudeltaan 185-senttimetrinen. Sargent on edustanut seuratasolla vuodesta 2021 Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Cityä. Hän kuuluu myös Yhdysvaltain maajoukkueeseen.
Sargent edusti ensimmäistä kertaa ammattilaisena Werder Bremenin edustusjoukkueessa vuosina 2019–2021. Hän pelasi siinä kaikki kilpailut mukaan luettuina 83 ottelua, joissa hän teki 15 ja syötti yhdeksän maalia. Hän pelasi Bundesliigassa 70 ottelua. Niissä hän viimeisteli 11 ja syötti kuusi osumaa.
Sargent edusti Yhdysvaltain alle 15-, alle 17-, alle 20- ja alle 23-vuotiaiden maajoukkueita. Hän pelasi ensimmäistä kertaa edustusjoukkueessa toukokuussa 2018 ystävyysottelussa Boliviaa vastaan. Hän pelasi kolmessa ottelussa vuoden 2022 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän pelasi hetken aikaa kahdessa ottelussa kahta vuotta myöhemmin pidetyssä Copa Américassa. Sargent on pelannut syyskuuhun 2025 mennessä 29 virallista A-maaottelua ja
tehnyt niissä viisi maalia.
4061 Martelli

4061 Martelli (1988 FF3) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
4062 Schiaparelli

4062 Schiaparelli (1989 BF) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
4063 Euforbo

4063 Euforbo (1989 CG2) on suuri asteroidi, joka luokitellaan Troijalaisiin asteroideihin. Asteroidi kiertää Aurinkoa lähimmillään astronomisen yksikön päästä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä samalla kiertoradalla Jupiterin kanssa. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ). Asteroidi on läpimitaltaan ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
4064 Marjorie

4064 Marjorie (2126 P-L) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
4065 Meinel

4065 Meinel (2820 P-L) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
Gabonin parlamenttivaalit 2025

Gabonin parlamenttivaalit 2025 järjestettiin 27. syyskuuta. Niissä valittiin koko 145-paikkainen kansalliskokous. Kyseessä olivat ensimmäiset vaalit vuonna 2023 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen jälkeen. Vaaleissa maa oli jaettu vaalipiireihin, joilta kustakin valittiin yksi edustaja kahden kierroksen enemmistövaalilla. Samalla järjestetään paikallisvaalit, jotka vaikuttavat myöhemmin välillisesti senaatin kokoonpanoon.
Alustavien tulosten mukaan presidentti Oligui Ngueman uusi puolue Union démocratique des bâtisseurs (UDB) oli selvässä johdossa. Toinen kierros järjestettiin 11. lokakuuta.
Toisen kierroksen jälkeen UDB:lla oli 101 paikkaa. Toiseksi eniten paikkoja (15) oli Gabonin demokraattisella puolueella. Kahdeksassa vaalipiirissä toisen kierroksen tulokset mitätöitiin ja kolmas kierros järjestettiin 18. lokakuuta.
3538 Nelsonia

3538 Nelsonia (6548 P-L) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
3997 Taga

3997 Taga (1988 XP1) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
3996 Fugaku

3996 Fugaku (1988 XG1) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
3995 Sakaino

3995 Sakaino (1988 XM) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
3994 Ayashi

3994 Ayashi (1988 XF) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
3218 Delphine

3218 Delphine (6611 P-L) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
3918 Brel

3918 Brel (1988 PE1) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty belgialaisen taiteilijan Jacques Brelin (1929-1978) mukaan.
3907 Kilmartin

3907 Kilmartin (A904 PC) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Jahn Teigen

Jahn Teigen (27. syyskuuta 1949 Tønsberg – 24. helmikuuta 2020 Ystad) oli norjalainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi yhtyeistä Popol Ace ja Prima Vera sekä sooloartistina. Teigen edusti Norjaa Eurovision laulukilpailussa vuosina 1978, 1982 ja 1983. Hän myös juonsi televisio-ohjelmia.
3906 Chao

3906 Chao (1987 KE1) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
3875 Staehle

3875 Staehle (1988 KE) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
3876 Quaide

3876 Quaide (1988 KJ) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
3869 Norton

3869 Norton (1981 JE) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Asteroidi on nimetty Arthur P. Nortonin (1876-1955) mukaan.
3870 Mayré

3870 Mayre (1988 CG3) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
3227 Hasegawa

3227 Hasegawa (1928 DF) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Lina Leandersson

Lina Leandersson (s. 27. syyskuuta 1995) on ruotsalainen näyttelijä. Hän tuli kuuluisaksi 13-vuotiaana esikoisroolistaan "Ystävät hämärän jälkeen" -elokuvassa. Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa Sofia Norlinin ohjaamassa elokuvassa "Ömheten" (2013).
3098 van Sprang

3098 van Sprang (4579 P-L) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin .
4893 Seitter

4893 Seitter on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella asteroidi on läpimitaltaan todennäköisesti – .
4894 Ask

4894 Ask (1986 RJ) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
4895 Embla

4895 Embla (1986 TK4) on keskikokoinen päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
4896 Tomoegozen

4896 Tomoegozen (1986 YA) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
4041 Miyamotoyohko

4041 Miyamotoyohko (1988 DN1) on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka kiertää Marsin ja Jupiterin välisellä vyöhykkeellä. Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
Paul Scherrer

Paul Scherrer (3. helmikuuta 1890 – 25. syyskuuta 1969) oli sveitsiläinen fyysikko, joka teki yhteistyötä Peter Debyen kanssa röntgendiffraktioanalyysin menetelmän kehittämisessä. Hän tuli tunnetuksi Scherrerin yhtälöstä.
Koulutus.
Vuonna 1912 Scherrer vietti yhden lukukauden Königsbergin yliopistossa ja jatkoi opintojaan Göttingenin yliopistossa, josta hän valmistui tohtoriksi tutkien Faradayn efektiä vety­molekyylissä.
Scherrer toimi ETH Zürichin fysiikan instituutissa fysiikan professorina vuosina 1916–1960 ja johtajana vuosina 1920–1960.
Ura.
ETH Zürich nimitti Scherrerin kokeellisen fysiikan professoriksi vuonna 1920, 30-vuotiaana. Vuonna 1925 hän järjesti ensimmäisen kansainvälisen fyysikoiden konferenssin ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Hänestä tuli ETH:n fysiikan instituutin johtaja vuonna 1927, ja hän suuntasi instituutin tutkimuksen ydinfysiikan alalle, joka oli tuolloin vielä kehittymässä. Ensimmäinen syklotroni ETH Zürichissä rakennettiin hänen johdollaan vuonna 1940. Hänet nimitettiin Sveitsin ydinenergialautakunnan puheenjohtajaksi vuonna 1946.
Scherrerin kyvyt ja ennakointikyky johtivat tiiviin aineen fysiikan, hiukkasfysiikan ja elektroniikan uusien alojen varhaiseen kehitykseen, mikä merkittävästi edisti Sveitsin yliopistojen tutkimuksen korkeaa tasoa. Vuonna 1960, 40 vuoden työskentelyn jälkeen ETH Zürichissä, Scherrer jäi eläkkeelle ja otti opetusviran Baselissa. Hän kuoli vuonna 1969 ratsastusonnettomuuden seurauksena.
Scherrerin yhtälö.
Scherrer-yhtälö antaa arvion kiteisen hiukkasen tai kristalliteetin koosta röntgendiffraktiokuvasta.
formula_1
Jossa K on scherrerin vakio, λ on röntgensäteen aallonpituus, β on huipun leveys puolessa korkeudessa (FWHM), radiaaneina ja θ on Braggin kulma.
Marcel Benoist Prize.
Vuonna 1943 Scherrerille myönnettiin Marcel Benoist Prize. 
"Palkinto myönnettiin tunnustuksena hänen mestarillisesta tavastaan ​​suorittaa tutkimusta laitoksessaan ja kahden kide- ja ydinfysiikan alan tutkimuksen mahdollistamisesta sekä työstään syklotronin erittäin monimutkaisen rakenteen täydellistämiseksi. Syklotroni valmistui vuonna 1943. Tämä laite oli ensiarvoisen tärkeä tieteelle yleensä ja erityisesti ihmiselämälle".""
Antti Oulasvirta

Antti Oulasvirta (s. 1979) on suomalainen kognitiotieteilijä (PsyT), joka työskentelee käyttöliittymien ja käytettävyyden professorina Aalto-yliopistossa.
Oulasvirta väitteli Helsingin yliopistossa psykologian alalta, ja tutki opinnäytteessään keskeytysten ja häiriöiden vaikutusta ihmisen työmuistin toimintaan vuorovaikutustilanteessa tietokoneen kanssa. Englanninkielinen väitöskirjatyö (2006) oli otsikoitu "Studies of working memory in interrupted human-computer interaction". Hänen väitöskirjatutkimustaan ohjasi professori Pertti Saariluoma.
(kesken)&lt;br&gt; 
Oulasvirta on työurallaan ollut voittamassa useita merkittäviä tutkimusrahoituksia työlleen. Näitä ovat muun muassa usean miljoonan euron Euroopan tutkimusneuvoston hankerahoitukset (ERC Starting Grant 2014 ja ERC Advanced Grant 2024).
(15883) 1997 CR29

(15883) 1997 CR29 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . Kohde luokitellaan cubewanoihin.
(16684) 1994 JQ1

(16684) 1994 JQ1 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . Kohde luokitellaan cubewanoihin.
Anna N. Żytkow

Anna N. Żytkow (s. 1947) on puolalainen tähtitieteilijä. Hän työskentelee Cambridgen yliopistossa ja hän on tunnettu erityisesti Thorne–Żytkow-luokan tähdistä Kip Thornen kanssa.
(19299) 1996 SZ4

(19299) 1996 SZ4 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . Kohde luokitellaan plutinoihin.
(20108) 1995 QZ9

(20108) 1995 QZ9 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . Kohde luokitellaan plutinoihin.
Hille Koskela

Hille Koskela (s. 1964) on suomalainen kaupunkimaantieteen dosentti ja akatemiatutkija, joka toimii Turun yliopiston maantieteen ja geologian laitoksen professorina. Hänen tutkimuksensa keskittyvät kaupunkimaantieteeseen, tilan sosiaaliseen rakentumiseen, kaupunkien turvallisuuspolitiikkaan, tunteiden maantieteeseen sekä valvontatutkimukseen. Koskela on myös aktiivisesti mukana kansainvälisissä tiedeyhteisöissä ja toimii useiden tiedelehtien, kuten "Crime, Media, Culture", "ACME: An International E-Journal for Critical Geographies" ja "Antipode: A Radical Journal of Geography", toimituskunnissa.
Tutkimustyö ja kirjallisuus.
Koskelan tunnetuin teos, "Pelkokierre: Pelon politiikka, turvamarkkinat ja kamppailu kaupunkitilasta", sai vuonna 2010 Vuoden tiedekirja -kunniamaininnan. Kirjassa Koskela tarkastelee, miten pelon paikat syntyvät arjen käytäntöjen ja kulttuuristen rakenteiden kautta. Hän esittää kriittisen analyysin yhteiskunnasta, joka pyrkii pakonomaisesti turvallisuuteen, mikä hänen mukaansa johtaa uuden pelon, eriarvoisuuden, suvaitsemattomuuden ja taloudellisesti kyseenalaisten rakenteiden syntymiseen. Koskela on myös kehittänyt käsitteen "pelon geometria", joka kuvaa, miten pelon kokemiseen tietyissä paikoissa vaikuttavat tilan avoimuus, julkisuus, ihmisten määrä sekä paikkaan liittyvät kokemukset ja kuullut tarinat. Hänen mukaansa ihmiset kokevat tilat eri tavoin omien kokemustensa ja tarinoidensa kautta.
Kameravalvontatutkimus.
Koskela on tutkinut myös kaupunkien valvontakäytäntöjä, erityisesti kameravalvontaa. Hän toteutti yhdessä Martti Tuomisen kanssa Helsingin kaupungin tietokeskukselle tutkimuksen, jossa selvitettiin helsinkiläisten näkemyksiä, kokemuksia ja mielipiteitä valvontakameroista sekä niiden käytöstä rikosten torjunnassa, mediassa ja arjen tiloissa. Tutkimuksen mukaan suurin osa vastaajista piti kameravalvontaa hyödyllisenä ja turvallisuutta lisäävänä erityisesti julkisissa tiloissa, kuten asemilla ja liikehuoneistoissa, mutta korosti samalla yksityisyyden suojan merkitystä. Vastaajat suhtautuivat kriittisesti valvontaan yksityisissä tai intiimeissä tiloissa ja vaativat selkeämpää lainsäädäntöä sekä avoimempaa tiedotusta. Kameramateriaalin käyttö rikostutkinnassa hyväksyttiin laajasti, mutta sen hyödyntämistä mediassa ja viihteessä vastustettiin. Tutkimus osoitti myös, että vaikka Suomi on yksi Euroopan valvotuimmista maista, aiheesta ei ole käyty riittävästi julkista keskustelua.
Mikko Korkiakangas

Veikko Veli Mikko Korkiakangas (1. lokakuuta 1945 Perho – 8. marraskuuta 2023 Jyväskylä) oli suomalainen psykologi ja professori.
Korkiakankaan vanhemmat olivat maanviljelijä Andreas Filemon Korkiakangas ja Johanna Mäkelä ja puoliso vuodesta 1968 Pirjo Hytönen. Korkiakangas tuli ylioppilaaksi Vimpelin yhteiskoulusta 1965 ja valmistui Jyväskylän yliopistosta kasvatustieteiden kandidaatiksi 1970 ja yhteiskuntatieteiden lisensiaatiksi 1974, samoin kuin väitteli siellä yhteiskuntatieteiden tohtoriksi 1984. Korkiakangas suoritti jatko-opintoja myös Humboldt-yliopistossa Berliinissä 1973 ja Nijmegenin Radboud-yliopistossa Nijmegenissä 1977–1978. 
Korkiakangas oli Jyväskylän yliopistossa psykologian vs. assistentti 1970–1972, assistentti ja yliassistentti 1975–1989 ja vs. apulaisprofessori 1986–1988. Suomen Akatemian tutkimusassitentti Korkiakangas oli 1973–1974. Oulun yliopistossa hän oli psykologian vs. apulaisprofesori 1974–1975 ja 1981–1983 sekä kehityspsykologian dosentti vuodesta 1992. Lapin yliopistossa Korkiakangas oli puolestaan psykologian dosentti 1987–1994, apulaisprofessori vuodesta 1990 ja professori 1998–2000. Korkiakangas paitsi julkaisi tutkimuksia, myös kirjoitti ja toimitti alansa tietoteoksia.
Vahenoja

Vahenoja on kylä ja asuinalue Euran kunnassa Satakunnassa. Alue kuuluu Euran kirkonkylän alueeseen. Vahenojalta katsottuna etelässä on Nummen alue, luoteessa Euran keskusta, lounaassa Tolppamäki sekä Savikko ja kaakossa Neitsytmäki. Vahenoja sijaitsee keskustan välittömässä läheisyydessä ja sieltä on matkaa vajaa kilometri lähimpään kauppaan.
(24978) 1998 HJ151

(24978) 1998 HJ151 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . Kohde luokitellaan cubewanoihin.
(33001) 1997 CU29

(33001) 1997 CU29 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . Kohde luokitellaan cubewanoihin.
(33340) 1998 VG44

(33340) 1998 VG44 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . Kohde luokitellaan plutinoihin.
(84719) 2002 VR128

(84719) 2002 VR128 on transneptuninen kohde, eli sen kiertorata yltää Neptunuksen kiertorataa kauemmaksi Auringosta. Se kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön päässä ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – . 
Kohde on plutino jota pidetään mahdollisena kääpiöplaneettana.
Torğai

Torğai () on joki Kazakstanin Qostanain ja Aqtöben alueilla. Se saa alkunsa Kazakstanin kumpumaan länsireunalta tulevien Jaldama- ja Qaratorğaijokien yhtyessä, virtaa Turgain painanteessa ja ehtyy Qaraköljärven itäpuolelle. Joen pituus on 825 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 157 000 neliökilometriä.
Torğai virtaa yläjuoksullaan 40–60 kilometriä leveässä laaksossa, joka kapenee alajuoksulla ensin 5–10:een ja lopulta 0,5–1,5 kilometriin. Keskimääräinen virtaus on alajuoksulla 10,6 kuutiometriä sekunnissa. Tärkeimmät sivujoet ovat Yrğyz, Sarytorğai, Qaiyñdy ja Ölkeiek. Joella harjoitetaan kalastusta ja sen laakson niittyjä käytetään laitumena. Juomakelpoista vettä käytetään teollisuuden raakavetenä ja maatalouden keinokasteluun.
Melankolisten laulujen klubi

Melankolisten laulujen klubi on suomalaislaulaja Ellinooran neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2025. Albumi striimasi ennakkoon platinaa. Albumilla on yksi vuoden 2024 soitetuimmista radiokappaleista ja platinaa striimannut ”Osuma”, kultaa striimannut single ”7 minuuttii” sekä tuplaplatinaa striimannut ”Matkalla”.
Albumi muodostui sekä arvostelu- että kaupalliseksi menestykseksi. Se myi platinaa jo ennen julkaisuaan ja sitä striimattiin ensimmäisen viikon aikana yli 1,5 miljoonaa kertaa. "Melankolisten laulujen klubi" sai kriitikoilta laajaa kiitosta, ja Helsingin Sanomat, Soundi sekä Me Naiset antoivat sille neljän tähden arviot.
Kritiikeissä albumia kuvailtiin rehelliseksi, omaääniseksi ja ajattomaksi kokonaisuudeksi. "Me Naisten" mukaan albumi on ”niin tarkasti ja taitavasti rakennettu, että erheiden etsiminen on haastavaa”. "Helsingin Sanomat" kirjoitti, että Ellinoora osoittaa uudella albumilla, kuinka ”herkkyys ja oman tien kulkeminen pyyhkäisevät lattiaa trendihakuisuudella”. "Soundi" puolestaan totesi, että Ellinoora ja säveltäjäkumppani Samuli Sirviö ovat luoneet ”Ellinoora-soundin, joka ei ole jumissa missään aikakaudessa. Neljäs albumi osoittaa tämän entistä selvemmin. Näissä lauluissa elää pop-musiikin historia, eikä pop edes riitä.”