tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Djupsjön (Norrbotten)

Djupsjön on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa.
Djupsjön on 3,7 kilometriä pitkä, 0,6 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 136 hehtaaria eli 1,36 neliökilometriä. Sillä ei ole saaria. Se sijaitsee Malmiradan asemakylästä Gullträskistä 3,5 kilometriä itään päin. Järvi on muodostunut Holmsvattenbergetin ja Åmellanbergetin väliin pitkittäiseen laaksoon. Holmsvattenbergetin järveä lähin rinne kohoaa 170 metriä järven yläpuolelle ja Åmellanbergetillä on yhtä korkea huippu. Laaksoon tulee Gullträsketistä tie, joka seuraa järven lounaisrantoja kulkiessaan pitkin laaksoa. Tiestä huolimatta on järvi autio.
Luontoarvoja.
Järven valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (78 %), turve (6,5 %), siltti (0,5 %) ja kallioalue (2,5 %). Muu osa valuma-alueesta on vesistöä.
Järven valuma-alueen yläosissa kilometrin päässä järvestä sijaitsee Norr-Björkbergetin luonnonsuojelualue (101 hehtaaria), jonka rinteet viettävät Krokträsktjärnenin lampeen ja siitä Djupsjöniin laskevaan puroon.
Vesistösuhteet.
Djupsjön kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Abramsånin sivujoen valuma-alueeseen. Abramsånin valuma-alueen pinta-ala on noin 242 neliökilometriä (km²), joka on noin 6 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Järvi on Abrahamsånin pääuoman latvavesistöjä ja tämän luusuassa sen valuma-alue on 29,34 km². Kun järven valuma-alue on noin 12 % Abramsånin valuma-alueesta, voidaan arvioida myös keskivirtaaman (MQ) olevan samassa suhteessa noin 0,3 m³/s joen keskivirtaamasta (MQ 2,45 m³/s) .
Järven valuma-alueelta laskee sen luoteispäähän edellä mainittu puro Krokträsktjärnenista, kaakkoisrantaan Odjurtjärnenin laskupuro ja vastarantaan pienen Knalltjärnenin puro. Järven lasku-uoma Djupsjönån alkaa sen kaakkoispäästä ja se laskee 2,9 kilometrin päässä Degervattnetiin. Djupsjönånille kertyy pudotusta 20 metriä. Vesireitti jatkaa Degervattnetin jälkeen Abramsånin nimellä yhtyen lopulta Rånejokeen, joka laskee lopulta Perämereen Råneån taajamassa Luulajassa.
Övre Flåsjön (järvi)

Övre Flåsjön on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa.
Övre Flåsjön on 2,8 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 166 hehtaaria eli 1,66 neliökilometriä. Se sijaitsee Näätäsuandon ja Sörbyn välisen tien varrella ja järven koillisrannassa on tien varteen rakennettu Övre Flåsjönin kylä. Järven ympäristö on metsämaata, joka levittäytyy tasaisesti loivaan laaksoonsa. Seudulla on erityispiirteenä lievää kumpuilua, joka aiheuttaa kylällä sijaitsevan Långvikenin lahden ja kylässä sijaitsevan Flåsjötjärnenin lammen painauman. Muuten järven rantaviiva on selkeän muotoinen eikä muita lahtia tai ylipäänsä niemiä esiinny. Järvellä ei myöskään esiinny saaria. Asutusta on sekä kylässä että viisi yksittäistä rakennusta järven eri rannoilla.
Luontoarvoja.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (78 %), turve (6,5 %), siltti (0,5 %) ja kallioalue (2,5 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Järveltä kaksi kilometriä luoteeseen päin sijaitsee Åbojenin luonnonsuojelualue (115 hehtaaria). Sen alue kallistuu Åbojhuvudetin itärinteillä kohti Flåsjönin valuma-aluetta. Alueella suojellaan satoja vuosia vanhoja mäntyjä, joiden rungoissa on hiiltymiä muistona aikaisemmista metsäpaloista. Suurimmalla männyllä on rungon ympärysmittaa 2,5 metriä.
Vesistösuhteet.
Övre Flåsjön kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Abramsånin sivujoen valuma-alueeseen.
Abramsånin valuma-alueen pinta-ala on noin 242 neliökilometriä (km²), joka on noin 6 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . 
Järven laskupuro on Abramsånin sivu-uoma. Järven valuma-alueen pinta-ala on luusuassaan 13,01 km². Kun järven valuma-alue on noin 5,4 % Abramsånin valuma-alueesta, voidaan arvioida myös keskivirtaaman (MQ) olevan samassa suhteessa yli 0,1 m³/s joen keskivirtaamasta (MQ 2,45 m³/s).
Järvi sijaitsee Abramsånin lähellä ja se laskee siihen lasku-uomallaan, joka on Flåsjöbäcken. Puro on 850 metriä pitkä ja se putoaa matkallaan 6 metriä. Järveen tulee vain yksi puro, joka on luoteesta lyhyenä lasketteleva Flåsjöronningsbäcken. Vesireitti jatkaa Abrahamsån nimisenä yhtyen alempana Rånejokeen, joka laskee Perämereen Råneån taajamassa Luulajassa.
Germaniumdioksidi

Germaniumdioksidi (GeO2) on germaniumin ja hapen muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään germaniumin, muiden germaniumyhdisteiden ja optisten lasien valmistuksessa sekä katalyyttinä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa germaniumdioksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on polymorfista ja sillä on kaksi kidemuotoa. Toinen niistä on alkeiskopiltaan heksagonaalinen ja muistuttaa rakenteeltaan kvartsia ja toinen on tetragonaalinen ja muistuttaa rakenteeltaan rutiilia. Heksagonaalinen germaniumdioksidi liukenee vähäisessä määrin veteen, mutta tetragonaalinen ei. Vesiliuos on heikosti hapan. Heksagonaalinen polymorfi muuttuu tetragonaaliseksi kuumennettaessa 300–900 °C:n lämpötilaan. Germaniumdioksidista tunnetaan myös lasimainen amorfinen muoto. Germaniumdioksidi reagoi väkevien emäsliuosten kanssa muodostaen germanaattisuoloja ja reagoi myös väkevien happojen kanssa. Yhdiste voidaan pelkistää metalliseksi germaniumiksi kuumentamalla vedyn kanssa tai germaniummonoksidiksi kuumentamalla germaniumin kanssa. Germaniumdioksidilla on suuri taitekerroin.
Valmistus ja käyttö.
Suuressa mittakaavassa germaniumdioksidia valmistetaan kuumentamalla germaniumia sisältäviä sulfidimineraaleja. Laboratoriomittakaavassa käytetään myös germaniumtetrakloridin hydrolyysiä. Ainetta muodostuu myös germaniumin ja väkevän typpihapon välisellä reaktiolla. 
Germaniumdioksidia käytetään metallisen germaniumin ja germaniumyhdisteiden valmistukseen. Suuren taitekertoimensa vuoksi siitä valmistetaan optisia kuituja ja erikoislaseja kamerojen sekä mikroskooppien linsseihin. Germaniumoksidia voidaan käyttää myös katalyyttinä polyestereiden valmistuksessa.
Besni

Besni on piirikunta Adıyamanin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 76 674. Besnistä on 44 kilometriä kaupunkiin Adıyaman.
Rawak Vihara

Rawak Vihara (, "Rèwǎkè Fósì yízhǐ") on buddhalainen stupa Kiinan Xinjiangin maakunnassa aavikolla Hotanin kaupungin koillispuolella. Rawak Vihara on rakennettu 200- ja 700-lukujen välillä. Sana "rawak" on uiguuria ja tarkoittaa korkeaa rakennusta. "Vihara" on sanskritia ja tarkoittaa luostaria.
Kohde.
Rawak Vihara sijaitsee Kiinan Xinjiangin maakunnassa Taklimakanin aavikolla noin 40 kilometriä Hotanin kaupungista koilliseen. Lähiseutu on täysin asumatonta. Paikka oli aikanaan suurelta osin hiekkadyynien peitossa ja sitä on paljastettu sittemmissä kaivauksissa.
Rawak Vihara koostuu stupasta ja luostarikompleksista. Stupaa ympäröi neliskulmainen sivuiltaan 50x44 metrinen muuri, jolla on korkeutta 4 metriä ja paksuutta metri. Itse stupa on ristimäisellä jalustalla, jolle on neljät portaat sen eri puolilta. Stupalla on korkeutta nykyisin 9,5 metriä ja se lienee alun perin ollut noin 12 metriä korkea. Stupan seinät oli koristeltu elävänkokoisilla ja syvän punaisilla Buddhan ja Bodhisattvojen veistoksilla. Seinäveistokset tehtiin savesta. Ne päällystettiin stukkolla, jonka päälle maalattiin väri.
Stupaa kuluttaa jatkuva tuulieroosio, joka yhdessä lisääntyvän maaperän kosteuden kanssa tuhoaa aikanaan koko kohteen, jos sitä ei entisöidä.
Historia.
Eri tutkijat ovat esittäneet hyvin erilaisia näkemyksiä Rawak Viharan rakennusajankohdasta. Esitettyjen eri arvioiden mukaan Rawak Vihara on rakennettu joskus 200-luvun ja 700-luvun välillä 1900-luvun alussa paikalla kaivauksia tehnyt Aurel Stein piti paikkaa rakennettuna 200- tai 300-luvulla jälkeen ajanlaskun alun. Vuonna 1976 Emil Trinklerin löytöjä tutkinut saksalainen ryhmä ajoitti rakennuksen 500- tai 600-luvulle, mutta samana vuonna Simone Gaulierin johtama ranskalainen ryhmä ajoitti sen 300-luvulle.
Tarimin altaalla Hotanissa asui Rawak Viharan rakentamisen aikoihin iranilaisia sakoja. Kulttuurivaikutteita saatiin Persian, Intian ja Kiinan suunnalta. Buddhalaisuus vakiintui alueella Kiinan Han-dynastian kaudella. Legendojen mukaan buddhalaisuus omaksuttiin Hotanissa Gandharasta Ašokan hallitsemasta Maurya-valtakunnasta 200-luvulla.
Ensimmäisen tieteellisen kirjoituksen Hotanin alueesta julkaisi ranskalainen Jean-Pierre Abel-Rémusat vuonna 1820. Aurel Stein teki kaivauksia vuonna 1901 ja 1906 paljastaen kohteen eteläisen ja kaakkoisen muurin. Emil Trinkler paljasti edelleen lounaisen osan. Kiinassa Rawak Vihara lisättiin kansallisten kulttuurikohteiden luetteloon vuonna 2001. Löydöksiä paikalta on ollut esillä Hotanin museolla, sekä Xinjiangin arkeologisella museolla Ürümqissa.
Aarniala

Aarniala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Atjekjaure

Atjekjaure (, ) on Ruotsissa Norrbottenissa Jällivaaran kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa.
Atjekjaure on 2,2 kilometriä pitkä, 1,4 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 196 hehtaaria eli 1,96 neliökilometriä. Se sijaitsee Atjekvaaran itäpuolella sen juurella ja keskellä laajempaa järvialuetta, jossa sijaitsee kymmeniä järviä ja runsaasti pikkulampia lähellä toisiaan. Seutu on myös suoperäistä, sillä metsämaata on paikoin vähemmän kuin suomaata. Atjekjauren luoteispuolelle jää laaja Vaarasenjänkkä, joka on laaja suomainen koskeikkoalue. Myös järven länsipuolella aukeaa laaja avosuon alue, joka jää järven ja Atjekvaaran väliin. Muissa ilmansuunnissa ympäristöä pirstoaa pienet lammet ja niitä ympäröivät suot sekä vähemmistönä esiintyvät metsäsaarekkeet. Järven rannat ovat yleensä avointa suomaata paitsi lounaassa vaaran rinteiden juurella, idässä niemien kärjissä ja koillisessa jäeven rannoilla, missä näkyy metsämaata. Vain vaaran rinnettä seuraava tie ohittaa järven läheltä ja tien lähellä sijaitseekin kolme mökkiä. Tie tulee Nattavaaran ja Messauren väliseltä maantieltä ja se kulkee luoteeseen päin kiertäen siellä Pikkuvaaran. Järven eteläosassa on kaksi saarta kaakkoisrannan tuntumassa. Etäämpänä rannasta olevassa saaressa on löydetty muinaismuistoja tunnisteella ”Sommargravar” .
Luontoarvoja.
Järven valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (41 %), turve (40 %) ja kallioalue (2,5 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet.
Atjekjaure kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Atjekjoen sivujoen valuma-alueeseen . Atjekjoen (myös Atjejoki, ) valuma-alueen pinta-ala on noin 41 neliökilometriä (km²), joka on noin 1 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta. Järven luusuan kohdalla arvioitu keskivirtaama on noin 0,2 kuutiometriä sekunnissa . Joki yhtyy Rånejokeen 6,5 kilometriä Nattavaarasta länsi-luoteeseen päin Syväsuannon kohdalle. Järven pohjoispäähän on karttoihin merkitty suo-oja tai puro, jonka nimi on Vaarasenjoki. Se virtaa Vaarasenjänkkän läpi ja sen reitille kuuluu joitakin pieniä läpivirtausjärviä: Långsjön on lähdejärvi ja Salmijärvi on yksi läpivirtausjärvistä. Purolle tulee myös sivu-uomia toisista järvistä. Rånejoki laskee yli 120 kilometrin päässä Perämereen Råneån taajamassa Luulajassa.
Qohir Rasulzoda

Qohir Rasulzoda (, s. 8. maaliskuuta 1959) on tadžikistanilainen poliitikko, joka on toiminut maansa pääministerinä vuodesta 2013.
Rasulzoda valmistui Tadžikistanin maatalousyliopistosta vuonna 1982. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Emerson Radio

Emerson Radio Corporation on yhdysvaltalainen kuluttajaelektroniikkatuotteiden valmistaja. Yhtiö on perustettu vuonna 1948 ja sen tavaramerkillä on myyty tuotteita vuodesta 1912 lähtien, mikä tekee siitä yhden alan vanhimmista toimijoista.
Emerson Radio Corporation on pörssilistattu ja sen osakkeilla käydään kauppaa NYSE American -markkinapaikalla (entinen AMEX) Yhdysvalloissa. Yhtiön markkina-arvo oli 27. marraskuuta 2020 noin 22,3 miljoonaa dollaria.
Kantonen

Kantonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Tadžikistanin pääministeri

Tadžikistanin pääministeri on Tadžikistanin hallituksen päämies. Pääministerin nimittää Tadžikistanin presidentti. Nykyinen pääministeri on Qohir Rasulzoda.
Lindbäck

Lindbäck on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Who Wants to Live Forever

"Who Wants to Live Forever" on brittiläisen rock-yhtyeen Queenin kappale. Se on kuudes kappale "A Kind of Magic" -albumilta, joka julkaistiin kesäkuussa 1986 ja jonka on kirjoittanut Queenin kitaristi Brian May elokuvan "Highlander – kuolematon" ääniraidalle. Queenin taustalla oli orkesteri, jonka ohjasi elokuvan säveltäjä Michael Kamen. Kappaleen korkein sija oli UK:ssa listalla 24. Vuonna 1991 se sisältyi bändin "Greatest Hits II" -levyyn.
Hannu Mars

Hannu Mars (s. Lappajärvi) on elinkeinot, työvoima ja osaaminen -vastuualueen johtaja Etelä-Savon ELY-keskuksessa. Hän siirtyi tehtävään 2022 Parkanon vs. kaupunginjohtajan tehtävästä. Sitä ennen hän oli Keuruun kaupunginjohtaja vuosina 2016–2021. Hän toimi sitä ennen Kauhavan kehitysjohtajana 2011–2016, Thermopolis Oy:n toimitusjohtajana 2006–2011 ja 17 vuotta UPM:llä. Mars on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri, sekä metsätalousinsinööri.
Hemträsket (Rånejoki)

Hemträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa.
Hemträsket on 2,2 kilometriä pitkä, 1,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 171 hehtaaria eli 1,71 neliökilometriä. Se sijaitsee kaksi kilometriä Rånejoen jokilaaksosta, mutta järven ympäristö poikkeaa täysin jokilaakson viljellystä ympäristöstä. Järven rantoja voidaan luonnehtia metsäisiksi ja paikoitellen esiintyy suotakin. Järvi on hieman sokkeloinen monien lahtien ja niemien takia, mutta myös neljä suuren saaren vuoksi. Jo Ånäsholmen on suuri ja puoliksi soistunut saari. Se sijaitsee joensuun edustalla ohjaten joen tulevat vedet koilliseen päin. Vaikuttaa siltä, että saari on ollut niemi, sillä sen länsipuolella olevaa kapeaa salmea kutsutaan nimellä ”Graven” eli kravi, kaivettu uoma. Åsnäsholmenin eteläpuolella sijaitsee kaksi saarta Björkholmen ja Högholmen, jotka ovat siellä lahden suojana. Näiden eteläpuolella on Båthusvikenin edustalla sijaitseva Lillholmen, joka on suurista saarista pienin. Aivan järven vaikutusalueella sijaitsee kolme maatilaa. Rånejoen jokilaaksosta tulee Orrbystä tie, joka ohittaa järven länsipuolelta ja ylittää siellä tulevan joen ja jatkaa Talluddenin ja Ängesträskin kyliin. Järven kaakkoispuolelta kulkee tie Töreen ja siitä haarautuu pikkutie järven itäpuolelle.
Luontoarvoja.
Järven lähialueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (63,0 %), turve (17,6 %), hiekka tai sora (2,9 %), siltti (0,7 %) ja kallioalue (7,1 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet.
Hemträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Bjurånin sivujoen valuma-alueeseen . Bjurånin valuma-alueen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä (km²), joka on noin 5 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Järvi on joen läpivirtausjärvi ja luusuassa sen valuma-alue on 185,7 km².
Järveen tuleva Bjurånin jokiuoma alkaa Inre-Fällträsketistä ja se on vain 2,3 kilometriä pitkä. Järven laskujoki, taas Bjurån, alkaa järven kaakkoispään pitkän lahden pohjukasta, ja se yhtyy Rånejokeen 3,3 kilometrin päässä. Järven omaa lähialuetta on vain 7,1 km². Sieltä alkavia ojia on kartan mukaan tasan kaksi, jotka kuivattavat metsissä olevia suomaita. Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Gurbantunggutin aavikko

Gurbantunggutin aavikko (uiguuriksi Гурбантүңгүт Қумлуқи; kiinaksi 古尔班通古特沙漠 , pinyin: "Gǔ'ěrbāntōnggǔtè Shāmò") on aavikko Džungarian altaassa pohjois-Xinjiangissa, Kiinan kansantasavallan luoteiskolkassa. Joissain lähteissä sitä kutsutaan myös "Dzoosotoyn Elisenin aavikoksi" tai vastaavaksi; nimi tulee oletettavasti mongolikielistä.
Gurbantunggutin pinta-ala on noin 48 800 km2, ja sen korkeus merenpinnasta vaihtelee 300 ja 600 metrin välillä. Se on Tarimin altaassa sijaitsevan Taklimakanin jälkeen Kiinan toiseksi suurin aavikko. Se sijaitsee enimmäkseen Ilin kazakkien ja Changjin hui-kiinalaisten autonomisten prefektuurien alueella.
Tienšan-vuoristo erottaa Gurbantunggutin eteläisen Xinjiangin Ilin jokilaaksosta, Turfanin syvängöstä ja Tarimin altaasta. Aavikon länsiosassa on useita suolajärviä, kuten Manasijoen ennen ruokkima, mutta nykyään lähes kuivunut Manas ja Ailik, joka saa vettä Baiyang-joesta.
Gurbantunggutin ja Tienšanin välissä on kapea asuttu alue, joka saa vetensä Tienšanilta virtaavista jäätikköjoista. Rautatie Lanzhousta Ürümqiin, joka on alueen suurin kaupunki, kulkee tätä kautta. Kiinan kansallinen valtatie 216 kulkee aavikon poikki pohjois-etelä-suunnassa, yhdistäen Altayn ja Ürümqin. Myös valtatie 217 ja Kuytun-Beitunin rata kulkevat sen reunaosan läpi lännessä ja luoteessa. Kaakkoiskulmassa "Jiangjun Gobin" alueella toinen rata kulkee alueen läpi matkalla Ürümqista Dzungarian hiilikentille. Kiinan hallitus on rakennuttanut myös kanavia aavikon poikki tuomaan vettä Irtyšistä Karamayhyn ja sen ympäristöön.
Aavikko sijaitsee lauhkealla vyöhykkeellä, mutta ilmasto on erittäin mantereinen. Keskimääräinen sademäärä on 208 mm; sateisin kuukausi on heinäkuu (35 mm) ja kuivin joulukuu (11 mm). 
Alueen ekologia on hyvin herkkä, ja ihmisen toiminta alueella, kuten maanteiden ja kanavien rakentaminen aavikon poikki, on vahingoittanut sitä.
Maailman kauimpana merestä sijaitseva piste on Gurbantunggutin aavikolla, joidenkin laskelmien mukaan koordinaateissa . Pisteen sijainin määrittivät, ja sen saavuttivat 27. kesäkuuta 1986 brittiläiset tutkimusmatkailijat Nicholas ja Richard Crane. Pisteestä on matkaa yli 2600 km lähimmälle merenrannikolle.
Fritiof Hultman

Fritiof Hultman (31. maaliskuuta 1831 Tammisaari – 10. helmikuuta 1890 Tammisaari) oli suomalainen kauppias, oluttehtailija ja valtiopäivämies. 
Hultmanin vanhemmat olivat kauppias Karl Fredrik Hultman ja Andrietta Charlotta Collin ja puolisot vuodesta 1857 Amalia Maria Josefa Morawitz (k. 1866), vuodesta 1867 Ida Emilia Vennberg (ero 1871) ja vuodesta 1872 Beata Maria Högfelt. Hultman tuli ylioppilaaksi 1847. Hän oli Rostockin kauppaopiston oppilas noin vuonna 1852, kauppakonttorien palveluksessa Hampurissa ja Lontoossa 1852–1855 ja sitten kauppias Tammisaaressa 1856. Olut- ja portteritehtailijana Hultman toimi vuoteen 1880. Hän oli Preussin konsuli 1857–1868, Pohjois-Saksan liiton 1868–1871 ja Saksan 1871–1890 sekä Tanskan varakonsuli 1856–1890, Ruotsi-Norjan 1867–1890 ja Alankomaiden 1872–1890. Hultin osallistui Tammisaaren edustajana porvarissäädyssä valtiopäiville 1863–1864.
Professori Oskar Hultman oli Fritiof Hultmanin poika.
Petri Kemppinen

Petri Kemppinen (s. 30. toukokuuta 1963) on suomalainen elokuva- ja tv-ammattilainen, joka on vaikuttanut alan eri tehtävissä rahoittajana, tuottajana, käsikirjoittajana, kouluttajana ja kriitikkona. Tämän lisäksi hän on toiminut sarjakuvan parissa. Keväällä 2023 Petri Kemppinen nimitettiin Finnish Impact Film Fundin (FIFF) neuvonantajaksi.
Kemppinen valmistui Helsingin yliopiston viestinnän laitokselta vuonna 2000. Kemppisen pro gradu -tutkielman aihe oli "Ilta-Sanomien Kuukauden kotimainen -ilmiö suomalaisessa sarjakuvassa". Vuosina 1993–1997 hän oli mukana kokoamassa ja toimittamassa neljää suomalaista nykysarjakuvaa sisältävää "Sarjakuvastin"-albumia (Otava).
Petri Kemppinen toimi Helsingin Sanomissa toimittajana ja kriitikkona vuosina 1988–1996 aihealueinaan televisio, elokuva, lastenkirjallisuus ja sarjakuva. Yleisradiossa Kemppinen työskenteli vuosina 1996–2005 nuortenohjelmien päällikkönä, ohjelmahankkijana ja tilaajana. Suomen elokuvasäätiön tuotantoneuvojana, kansainvälistymis- ja kehittämispäällikkönä ja tuotantojohtajana Kemppinen toimi vuosina 2005–2013.
Vuonna 2013 Kemppinen valittiin ensimmäisenä suomalaisena Pohjoismaisen elokuva- ja televisiorahaston (Nordisk Film &amp; TV Fond) toimitusjohtajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 2019 asti ja oli tekemässä rahoituspäätöksiä muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla palkittuihin elokuviin kuten Ruben Östlundin "The Square", Ali Abbasin "Raja", Juho Kuosmasen "Hymyilevä mies" ja Benedikt Erlingssonin "Woman at War" sekä Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinnon voittaneisiin elokuviin Selma Vilhusen "Tyttö nimeltä Varpu" ja May el-Toukhyn "Queen of Hearts" sekä sarjoihin "Huuto syvyydestä", "DNA", "Kun tomu laskeutuu", "Paratiisi", "Loukussa", "Miehitetty", "Nobel", "Elinkautinen", "Aika on meidän" ja "Vettä sakeampaa".
Kemppisen aikana Pohjoismaiseen elokuva- ja televisiorahastoon luotiin genre-elokuvaprojekteille suunniteltu sisällön ja markkinoinnin koulutusohjelma Nordic Genre Boost (2015–2017), johon valittiin 21 elokuvahanketta sekä pohjoismaisten elokuvaprojektien ja elokuvalevittäjien yhteistyön parantamiseksi luotu Nordic Distribution Boost (2018–), johon on vuoteen 2020 mennessä mennessä osallistunut 12 elokuvahanketta. 
Kemppinen on Euroopan elokuva-akatemian jäsen sekä hallituksen jäsen Ruotsin Elokuvainstituutissa ja European Women’s Audiovisual Network -verkostossa. Hän oli myös Euroopan neuvoston alaisen Eurimages-rahaston Suomen edustaja vuosina 2006–2013. Vuonna 2020 opetus- ja kulttuuriministeriö julkaisi Kemppiseltä tilaamansa selvityksen EU:n uudistetun audiovisuaalisen mediapalveludirektiivin mahdollisuuksista.
Vuonna 2017 Suomen Elokuvaohjaaliitto myönsi Kemppiselle Ystävällisen rahoittajan tunnustuspalkinnon. Vuosina 2019–2021 Kemppinen työskenteli kansainvälisissä ja suomalaisissa elokuva- ja tv-alan tehtävissä oman P1 Kemppinen -yrityksensä kautta. Huhtikuussa 2021 hänet nimitettiin Aurora Studios Oy:n toimitusjohtajaksi. Huhtikuussa 2023 Kemppinen siirtyi toimitusjohtajan tehtävästä Finnish Impact Film Fundin (FIFF) neuvonantajaksi.
Cheng Xunzhao

Cheng Xunzhao (s. 9. helmikuuta 1991 Xuzhou) on kiinalainen judoka. Cheng kilpailee 90 kilogramman sarjassa.
Cheng osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin 2016. Hän saavutti olympiapronssia voittamalla kolme ensimmäistä otteluaan, häviten välierässä olympialaiset voittaneelle Mashu Bakerille ja voittaen pronssiottelun.
Aasian-mestaruuskilpailuissa Cheng oli pronssilla Tashkentissa 2016.
Başmakçı

Başmakçı on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 piirikunnan väkiluku oli 9 788.
Bayat (Afyonkarahisar)

Bayat on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 piirikunnan väkiluku oli 7 673.
Bolvadin

Bolvadin on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 45 384.
Turkin joukot valloittivat Bolvadinin vuonna 1107.
Liu Hongmei

Liu Hongmei (; s. 27. joulukuuta 1973 Shandong, Kiina) on kiinalainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Kiinan naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa sekä 2002 Salt Lake Cityssä. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994, Kanadassa 1997, Suomessa 1999, Kanadassa 2000 sekä Yhdysvalloissa 2001. Vuoden 1994 MM-kilpailuissa Liu sijoittui pistepörssissä viidenneksi pisteillään 8+3=11.
Inre-Fällträsket

Inre-Fällträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa.
Inre-Fällträsket on 6,8 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 358 hehtaaria eli 3,58 neliökilometriä. Se sijaitsee luode-kaakko- suuntaisessa loivapiirteisessä laaksossa, johon on muodostunut sekä Inre-Fällträsket että Yttre-Fällträsket. Maa on kuitenkin kallistunut niin päin, että vesi virtaa vesistössä pohjois-etelä- suunnassa. Suurin järvelle näkyvä mäki sijaitsee sen lounaispuolella. Se on Ronningsvikberget, jonka lakipiste nousee yli 110 metriä järven yläpuolelle. Järven rantoja kiertävät matalat moreenikummut, joiden väliset alueet ovat hyviä viljelyyn. Myös järven luoteispään saaret ovat veden alle jääneiden moreenikumpujen lakialueita . Saarien keskellä sijaitsee yli 400 metriä pitkä niemi Gunnarsudden. Se ympärillä sijaitsevat metsäsaaret Notholmen, Brändholmen, Hästholmen, Midsommarholmen, Förstholmen ja vielä yksi Notholmen. Kaakkoon päin mentäessä järvi kapenee hieman ja lopuksi se haarautuu kahdeksi lahdeksi. Sladan johtaa Kamsundetiin, josta Yttre-Fällträsketin vedet tulevat, ja Åvikeniin, josta Bjurån jatkaa matkaansa Hemträsketiin. Ennen lahtien erkaantumista tulee järvellä vastaan Lillholmenin saarikaksikko. Muut järven 12 saaresta ovat pieniä ja ne sijaitsevat rantojen tuntumassa. Järven asutus on pääasiassa haja-asutusta, mutta Fällträsketin kylässä on asutus tiiviimpää ja järven luoteispäässä on laajin peltoalue. Bodenista Niemisuannon (Niemisel) kautta kulkeva Morjärvelle johtava maantie 356 kulkee luoteispään ohitse. Siitä haarautuu kylätie, joka seuraa järveä kaakkoon päin ja joka yhtyy järven Kamsundetin salmen mennessään järven pohjoispuolelle. Järven pohjoisrantoja ei seuraa yksikään tie.
Luontoarvoja.
Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (63,0 %), turve (17,6 %), hiekka tai sora (2,9 %), siltti (0,7 %) ja kallioalue (7,1 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet.
Inre-Fällträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Bjurånin sivujoen valuma-alueeseen . Bjurånin valuma-alueen pinta-ala on noin 190 neliökilometriä (km²), joka on noin 5 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta . Järvi on joen läpivirtausjärvi ja luusuassa sen valuma-alueen pinta-ala on 174 km². Järven luusuassa on arvioitu keskivirtaaman (MQ) olevan noin 1,8 m³/s . Järven omaa lähialuetta on vain 17,6 km² ja se on muodostaan kapea. Alueelta laskee järveen vain lyhyitä pelto- tai metsäojia. Poikkeuksen tekee Halsvikbäcken, joka pitempänä ojana laskee pieneen Halsvikin lahteen. Vesireitti jatkuu Bjurån laskiessa Rånejokeen, joka sitten laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Kalton kieli

Kalto eli nahali on Intiassa puhuttava indoarjalainen kieli. Kalto on endonyymi; eksonyymi "Nahali" tai "Nihali" on halventava. Jälkimmäisen nimityksen vuoksi kieli sekoitetaan usein isolaattikieli nihaliin, jonka puhujilla on samankaltainen elämäntyyli kuin kalton puhujilla.
Kieltä kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla.
Jeetendra

Jeetendra (, oik. Ravi Kapoor, ; s. 7. huhtikuuta 1942 Amritsar, Brittiläinen Intia) on intialainen näyttelijä. Hän esiintyi lukuisissa hindinkielisissä elokuvissa ja tuli tunnetuksi muun muassa tanssityylistään. Hänen voittamiinsa palkintoihin kuuluu Filmfare Awards -elämäntyöpalkinto.
Jeetendra on ollut naimisissa tuottaja Shobha Kapoorin kanssa vuodesta 1974. Heillä on kaksi lasta, tuottaja Ekta Kapoor ja näyttelijä Tusshar Kapoor.
Mahadura &amp; Özberkan

Mahadura &amp; Özberkan on Yle Puheella vuosina 2016–2020 esitetty radio-ohjelma, jota pitivät toimittajat Susani Mahadura ja Yagmur Özberkan. Ohjelman toimittajat on palkittu Suomen Punaisen Ristin Inhimillinen kädenojennus -palkinnolla vuonna 2018. Ohjelmassa puhutaan rohkeasti ja avoimesti vaietuista aiheista, koska siinä halutaan antaa ääni heille, jotka eivät sitä yleensä yhteiskunnassa saa kuuluviin.
Brudholmen

Brudholmen on huvilasaari Espoo ja Kirkkonummen rajalla. Saaren koillinen osa kuuluu Espoon Suvisaariston merelliseen kaupunginosaan. Naapurisaaria on useita, kuten Pentala koillisessa, Lilla Herrö ja Stora Herrö kaakossa sekä Medvastö lännessä. Brudholmenin pinta-ala on noin kaksi hehtaaria ja etäisyys Helsingin keskustasta noin kahdeksantoista kilometriä lounaaseen.
Brudholmenilla ei ole virallista suomenkielistä nimeä, epävirallisesti sitä kutsutaan nimellä Morsiussaari.
Medvastö

Medvastö on saari ja kylä Kirkkonummen kaakkoisosassa. Sitä erottaa mantereesta kaksi kapeaa salmea, Blindsund etelässä ja Medvastsundet pohjoisessa. Medvastön länsipuolella on Morsfjärdenin matala merenlahti, itäpuolella ovat Brudholmen, Stora Herrö, Lilla Herrö ja Pentala. Etäisyys Helsingin keskustasta on noin yhdeksäntoista kilometriä lounaaseen.
Medvastön pinta-ala on noin kolme neliökilometriä. Se on osa Medvastön-Stormossenin Natura-aluetta, jonka pinta-ala on noin kahdeksan neliökilometriä. Alueella on linnustoltaan arvokasta kosteikkoa sekä useita tammi- ja lehmuslehtoja.
Medvastön kylässä oli 1500-luvun puolivälissä kolme taloa, kaksi niistä autioitui 1600-luvulla, kolmannesta tehtiin ratsutila, joka sijaitsi 1700-luvun lopussa Medvastön itäosassa. 
Nykyinen Medvastin tila () sijaitsee Medvastön saaren pohjoisosassa. Entinen Medvastön tila kuului 1600-luvun alussa ratsumestari Erik Bertilssonille. Se jaettiin 1791, ja se on siitä asti ollut Korkmanin suvun hallussa. Ensimmäinen jaetun tilan isäntä oli Daniel Korkman, joka hallitsi tiluksia 1791–1835. Medvastön pinta-ala on noin 150 hehtaaria, josta kuudesosa on peltoa, loput metsää. Kartanon nykyinen päärakennus on 1800-luvun jälkipuoliskolta.
Led Zeppelin United Kingdom and Scandinavian Tour 1969

United Kingdom and Scandinavian Tour 1969 on Led Zeppelin-yhtyeen konserttikiertue. 
Kappalelista.
Tyypillinen kappalelista:
Qairoqqumin tekojärvi

Qairoqqumin tekojärvi (tadžik. Обанбори Қайроққум, venäjäksi Кайраккумское водохранилище) on suuri tekojärvi luoteisessa Tadžikistanissa, Sugdin maakunnan Ghafurovin piirissä. Vuonna 2016 maan parlamentti uudelleennimesi järven "Tadžikinmereksi" (tadžik. Баҳри Тоҷик). Se sijaitsee Ferganan laakson länsiosassa Syrdarja-joessa. Maakunnan pääkaupunki Hudžand sijaitsee n. 15 km länteen järven sulkevasta padosta. Se on Ramsarin sopimukseen kuuluva vesialue #1083.
Tekojärvi.
Järven pinta-ala on 523 km2, pituus 56 km ja suurin leveys 15 km. Suurin syvyys lähellä patoa on 25 m, ja keskisyvyys 8 m. Tekojärven yläpää on pahoin liettynyt 10-15 km matkalta Narynjokeen rakennetun Toktogulin vesivoimalaitoksen rakentamisen seurauksena. Järven liettyminen on synnyttänyt matalikoita ja pikkujärviä, joiden varrella on tamariskeja, idänhopeapensaita, poppeleita ja kaislikoita. Nämä houkuttelevat alueelle runsaasti talvehtivia vesilintuja, kahlaajia ja petolintuja.
Rakentaminen.
Tekojärven rakentaminen alkoi 1951; tavoitteena oli sähkön tuotanto ja kasteluveden saaminen Kayrakkumin arolle. Tekojärven tieltä siirrettiin arviolta 12000 ihmistä 20 kylästä.
Pato valmistui 1956, jolloin tekojärveä alettiin täyttää.
Kansainvälisesti tärkeä lintualue.
Tekojärvi ja sitä ympäröivä, yhteensä 1150 km2 laajuinen alue, on nimetty BirdLife Internationalin kansainvälisesti tärkeäksi lintualueeksi. Siellä asuu, pesii, talvehtii tai sen kautta muuttaa huomattavan suuria määriä lintuja. Alueella tavataan ainakin sinisorsia, pikkumerimetsoja, aavikkohaukkoja, munkkikorppikotkia, isotrappeja, lännenkaulustrappeja, kurkia, aasianuuttukyyhkyjä, persianpöllösiä, aavikkokehrääjiä, sininärhiä, valkosiipitikkoja, talitiaisia, aavikkokiuruja, aavikko- ja kääpiökerttuja, aavikkokultarintoja, keidasvarpusia ja peltotulkkuja.
Naryn (joki)

Naryn-joki (kirgiisiksi Нарын, ven. Нарын, uzb. Norin) saa alkunsa Kirgisian Tienšan-vuorilta Keski-Aasiassa. Se virtaa länteen Uzbekistaniin ja yhtyy Ferganan laaksossa Karadarjan kanssa muodostaen Syrdarjan. Naryn on 807 km pitkä ja sen valuma-alue on 59100 km2.
Joessa on useita vesivoimaloita ja tekojärviä, joista suurin on Toktogulin tekojärvi Kirgisiassa, jossa on 19,9 km3 vettä..
Narynjoen varrella on mm. Narynin alue ja Narynin kaupunki, Žalal-Abadin alue, Karaköl ja Tashkömür.
Karadarja

Karadarja (kirgiisiksi Кара-Дарыя, ven. Карадарья, uzb. Qoradaryo; nimi tarkoittaa "musta joki") on Syrdarjan sivujoki Kirgisiassa ja itäisessä Uzbekistanissa. Se saa alkunsa Ošin alueelta Kirgisiasta, missä Tar- ja Karakulya-joet yhtyvät. Sen pituus on 177 km ja sen valuma-alue on 30 100 km2
Ylempi Karadarja virtaa luoteeseen Ošin alueen itäosien kautta Ferganavuoria myötäillen. Se virtaa Ferganan laaksoon lähellä Özgöniä. Laaksossa se yhtyy Naryniin muodostaen Syrdarjan. Joessa on useita voimalaitos- ja kastelupatoja.
Tsugaru

Tsugaru () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Aomorin prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa. Kaupunki on rakentunut alavalle Tsugarun tasangolle. Sen itärajalla virtaa Iwakijoki. Tsugarussa on 31 484 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 253,55 neliökilometriä.
Tsugaru on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Kizukurin maaseutukaupunki sekä Inagakin, Kashiwan, Moritan ja Sharikin kyläkunnat. Aluetta asutettiin järjestelmällisesti Edo-kauden alkupuolelta 1600-luvulta lähtien, kun Hirosakin daimiokunta alkoi raivata sitä riisinviljelyn käyttöön. Alue on luonteeltaan maaseutumainen, ja riisin lisäksi siellä viljellään etenkin omenoita, mutta rannikon hiekkamailla myös meloneja, vesimeloneja ja vihanneksia. Kashiwassa on säilynyt kolme Japanin vanhimpana pidettyä, vuonna 1878 istutettua omenapuuta.
Tsugarussa sijaitsee Kamegaokan arkeologinen kohde, josta on löydetty jōmon-kauden "dogū"-veistos ("shakōki-dogū"). Shichirinagahaman rannikkoalue kuuluu Tsugarun puolikansallispuistoon. Tsugarua palvelee JR Higashi-Nihonin Gonō-linja.
Tsugaru (täsmennyssivu)

Tsugaru voi tarkoittaa:
Vincent Olla

Vincent Olla (s. 11. marraskuuta 1972 Saint-Étienne, Loire) on ranskalainen ratameloja.
Olla edusti Ranskaa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, joissa hän karsiutui 1 000 metrin kajakkiyksikössä välierissä. Välimeren kilpailuissa Olla saavutti yhden pronssimitalin 1 000 metrin kajakkiyksikössä Barissa 1997.
Olla on pituudeltaan 187-senttimetrinen ja painaa 85 kilogrammaa.
Max Vola

Max Vola (oikealta nimeltään Max Volanen, s. 1983 Jyväskylä) on suomalainen räppäri, laulaja-lauluntekijä ja muusikko. 
Vola esiintyi yhtenä tähtituomareista Nelosen "All Together Now Suomi" -musiikkiviihdeohjelmassa, joka alkoi lokakuussa 2020.
Ura.
Max Volan debyyttisingle ”Hurrikaani” ilmestyi toukokuussa 2020. Artisti oli ollut syyskuussa 2017 lomamatkalla Miamissa hurrikaani Irman iskiessä, ja single syntyi siitä kokemuksesta. Max Volan toinen single ”Hyeenat syö kyyneleitä” julkaistiin lokakuussa 2020, ja se käsittelee koulukiusaamista. Volanen on kirjoittanut kappaleita myös muille artisteille sekä erilaisiin teatteriprojekteihin. Volanen teki musiikit muun muassa Teatterikoneelle ”Ja pullukka oli leppoisa”-monologiin.
Yksityiselämä.
Volasen varhaislapsuuteen kuului hylkäämisiä, biologisten vanhempien päihteidenkäyttöä, rikoksia ja väkivaltaa. Kolmevuotiaana Max pääsi adoptioperheeseensä jossa kasvoi ainoana lapsena. Max kiinnostui musiikista jo lapsena, ja sävelsi kirjoittamiaan runoja pianolla. Laulaminen ja kappaleiden tekeminen muodostuivat pian elinehdoksi. Maxin yksi varhaisimmista laulunopettajista oli Virpi Kätkä. Max löysi rap-lyriikan kiinnostuttuaan sen yhteiskunnallisesta merkityksestä ja erilainen yhteiskunnan tarkastelu on kuultavissa myös hänen omissa sanoituksissaan.
Max on korjannut sukupuolensa vuonna 2007.
Abashiri

Abashiri () on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se on Ohotskin yleiskehitystoimiston pääkaupunki. Abashiri sijaitsee Ohotanmeren rannikolla Hokkaidōn koillisosassa. Kaupunki on rakentunut Abashirijoen suulle, ja sen alueella sijaitsevat muun muassa Notoro- ja Abashirijärvet. Abashirissa on 34 670 asukasta (lokakuussa 2020), ja sen pinta-ala on 471,00 neliökilometriä.
Abashirin nimi on peräisin ainun kielestä. Japanilaiset perustivat paikkakunnalle kalastustukikohdan 1700-luvun lopulla, minkä jälkeen se on kehittynyt kalastussatamana. Meiji-restauraation jälkeen 1800-luvun lopulla siitä tehtiin paikallinen hallintokeskus. Kaupunkioikeudet Abashiri sai vuonna 1947. Kalastuksen lisäksi tärkeitä elinkeinoja ovat elintarvike- ja keramiikkateollisuus. Ympärövillä maaseutualueilla harjoitetaan muun muassa vehnän, perunoiden ja sokerijuurikkaan viljelyä, lihan ja maidon tuotantoa sekä metsätaloutta. 
Abashiri on myös suosittu matkailukohde, jonne turisteja houkuttelevat kaupunkia ympäröivät rannikko- ja järvialueet. Ne kuuluvat Abashirin puolikansallispuistoon, Tōfutsujärvi myös Ramsarin sopimukseen. Ohotanmeren rannikolle muodostuu kevättalvella ajojäätä, jolle järjestetään risteilyjä jäänmurtajilla. Katsuragaokan puistoalueella on säilynyt ainujen muinaisjäännöksiä, ja siellä toimii myös Abashirin paikallismuseo. Näköalastaan tunnetulla Tentovuorella ja sen ympäristössä ovat vuorostaan Abashirin vankilamuseo, Abashirin pohjoisten kansojen museo ja Ohotskin ajojäämuseo. Nykyisinkin kaupungissa toimii Abashirin vankila. Abashiria palvelevat JR Hokkaidōn Sekihoku-päälinja ja Senmō-päälinja.
Huo Lina

Huo Lina (s. 30. maaliskuuta 1973) on kiinalainen maalivahtina pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Kiinan naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa, milloin hän oli kentällä yhdessä ottelussa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 1997, Suomessa 1999, Kanadassa 2000, Yhdysvalloissa 2001 sekä Ruotsissa 2005.
LW (taajuusalue)

LW-taajuusalue (, LW), eli Pitkäaaltotaajuusalue, eli pitkäaaltoalue tai vain pitkät aallot on historiallinen yleisradiotoiminnan amplitudimoduloitujen (AM) lähetysten radiotaajuusalue, joka kattaa 50 % LF-taajuusalueesta (LF: 30-300 kHz).
LW-alue on yleisradiotoiminnalle varattujen taajuusalueiden aläpäässä (LW, MW, SW, ULA (FM)). Pitkät aallot ovat ensimmäisiä radioaaltoja, joita on käytetty 1920-luvun alkupuolelta amplitudimoduloituna (AM) yleisradiotoiminnassa. Niiden jatkoksi ovat tulleet keskipitkät aallot (MW), lyhyet aallot (SW) ja toisen maailmansodan jälkeen ultralyhyet radioaallot eli ULA-taajuusalue, jossa lähetykset ovat taajuusmoduloituja (FM), josta syystä ULA-aluetta kutsutaankin usein FM-alueeksi. Vastaavasti amplitudimodulaation alueita (LW, MW, SW) kutsutaan toisinaan AM-alueeksi.
Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) radiotaajuusaluemäärityksessä amplitudimoduloituihin yleisradiolähetyksiin HF-taajuusalueella käytetään taajuusaluetta 148,5 kHz–283,5 kHz; LW-aluetta.
LW-alue Suomessa.
Suomessa pitkien aaltojen radiolähetysten voimakkain yleisradioasema oli Lahden radioasema ja sen ensimmäinen lähetyspaikka Lahden vanha radioasema Lahden Radiomäellä. Toinen 'pitkäaaltoasema' - joskaan ei LW-pitkäaaltoalueella (LW; 148,5 -283,5 kHz) - oli Oulu, joka lähetti LW-aluetta korkeammalla 433 kHz:n taajuudella. 433 kHz:ä jää LW- ja MW-alueiden välimaastoon, ollen osa laajempaa MF-taajuusaluetta (300-3000 kHz) kuten MW-aluekkin, LW-alueen ollessa puolestaan osa LF-aluetta (30-300 kHz).
Suomessa ei ole tällä hetkellä (v. 2021) LW-alueen yleisradiotoimintaa.
Radiovastaanotto.
LW-alueen radiolähetyksiä voi vastaanottaa radiovastaanottimella, jossa on "LW-aluevalinta". LW-alue löytynee suurimmasta osasta radiovastaanottimia. Myös autoradiovastaanottimista LW-valinta pääsääntöisesti löytyy.
LW-, MW- ja SW-alueiden ('AM-alueiden') radiolähetyksillä on tyypillisesti pitkä kantama. Näin ollen ne voivat olla yleisradio-ohjelmien kaukokuuntelun, DX-kuuntelun, mielekäs kohde. 
Tavallisten radiovastaanottimien lisäksi LW-alueen radiolähetyksiä kuunnellaan myös amatööriradioiden lähetin-vastaanottimilla ja tavallista radiota herkemmillä liikennevastaanottimilla, kuten myös edullisilla 10–30 euron RTL-SDR-USB-sovittimilla Android-, Linux- ja Windows-käyttöjärjestelmällisillä tietokoneilla, tietokonetableteilla ja älypuhelimilla.
Korkun kieli

Korku on keskisessä Intiassa Madhya Pradeshin ja Maharashtran osavaltioissa asuvien korkujen puhuma mundakieli. Kielen puhuma-alue on joka puolelta gondien dravidaheimon ympäröimä, ja kielen lähimpiä sukulaisia puhutaan Intian itäosissa. Korku on läntisin austroaasialainen kieli.
Korkut ovat läheisissä yhteyksissä nihaleihin, joista monet ovat perinteisesti asuneet korkujen kanssa samoissa kylissä. Korkua puhuu noin 200 000 ihmistä lähinnä eteläisessä Madhya Pradeshissa Khandwan, Hardan, Betulin ja Hoshangabadin piirikunnissa sekä kolmessa piirikunnassa Pohjois-Maharashtrassa (Amravati, Buldana, Akola). Puhujien määrä on vähenemässä, ja kieli korvautuu vähitellen hindillä. Tämän vuoksi Unesco on luokitellut kielen uhanalaiseksi.
Nimen etymologia.
Nimi Korku on peräisin ilmauksesta "Koro-ku" (-"ku" on monikko); sanan "Koro" merkitys on 'henkilö, korkuyhteisön jäsen' (Zide 2008).
Murteet.
Korkun kielellä on neljä murretta:
Äänteet.
Vokaalit.
Korkussa on kuusi tavallista (a, e, i, o, u, ɨ) ja kaksi nasalisoitunutta (ɪ̃, ʊ̃) vokaalia.
Konsonantit.
Korkussa on 22 konsonanttia.
Kielioppi.
Substantiivit voivat olla suvultaan joko maskuliineja, feminiinejä tai neutreja. Suomen tavoin adjektiivit sijoitetaan ennen substantiiveja, joihin ne viittaavat.
Kirjoitusjärjestelmä.
Korkua kirjoitetaan devanagari-kirjoituksen balbodh-muunnoksella, jota käytetään myös marathin kirjoittamiseen.
Uhanalaisuus.
Voimakkaammat valtakielet, kuten hindi, ovat heikentäneet korkun asemaa ja kieltä pidetään uhanalaisena. Hindin ja muiden Intian valtakulttuurien vaikutus ei koske vain kieltä, vaan myös korkujen perinteisiä tapoja ja kulttuuria. Muutamat ryhmät ovat onnistuneet kielensä säilyttämisessä, kuten Vindhya-vuorten Potharia Korku.
Vuoden 2001 väestönlaskennassa 574 481 ihmistä ilmoitti korkun luontaiseksi kielekseen.
Korkut

Korkut ovat Intiassa elävä etninen ryhmä, jonka pääasialliseen asuma-alueeseen kuuluvat Khandwan, Burhanpurin, Betulin ja Chhindwaran piirikunnat Madhya Pradeshissa ja Maharashtran tiikerireservaatin ympäristö. He puhuvat korkun kieltä, joka kuuluu mundakieliin ja jota kirjoitetaan devanagarilla. He ovat yksi Intian hallituksen virallisesti tunnustamista rekisteröidyistä heimoyhteisöistä.
Etymologia.
Nimi ”Korku” on peräisin sanoista "koro" ja "ku", joista edellinen merkitsee henkilöä, jälkimmäinen puolestaan elävää. Yhdessä sanat "koro" ja "ku" merkitsevät suunnilleen "elävää yhteisön jäsentä". Korkut kuuluvat mundakansoihin, mutta heidän lähimmät naapurinsa ovat dravidakieltä puhuvat gondit. Korkujen uskotaan olleen alun perin metsästäjä-keräilijöitä, jotka asuivat Satpuravuorten metsissä Tapti-joen molemmin puolin.
Asuminen ja kulttuuri.
Korkut asuvat pienissä ryhmissä mökkejä, jotka on valmistettu ruohosta ja puusta. Jokaisessa kotitaloudessa on korotettu lavamainen rakenne talon etupuolella. Sitä käytetään erilaisten maatilatuotteiden, kuten karjanrehun, varastointitilana. Heidän tyypillinen juomansa on "Madhuca longifolia" -puun kukista valmistettu viina, jota tehdään melkein kaikissa taloissa. Korkuista 97 prosenttia asuu maaseudulla, ja heidän tärkein elinkeinonsa on maanviljely.
Vaikka sekä korkut että gondit elävät metsissä, he ovat myös erinomaisia maanviljelijöitä, ja Madhya Pradeshin Betulin piirikunnan Bhainsdehin tehsilissä he ovat olleet edelläkävijöitä perunan ja kahvin viljelyssä. Perinteisissä Hari- ja Jitori-juhlissa he juhlivat kuukauden mittaista istutuskampanjaa. Tällä tavoin he torjuvat aliravitsemusta ja ympäristön pilaantumista.
Korkuilla on ainutlaatuinen ja omaperäinen kulttuuri, johon kuuluu rikas perintö vanhoista uskomuksista, perimätiedosta ja tavoista. Yhteisön perinteinen, "Korku Panchayat" -nimellä tunnettu edustuselin löytyy edelleen monista kylistä. Panchayatin jäseniä johtavat "Patelina" tunnettu päällikkö, "padihar" eli pappi ja "kotwar" eli vartija sekä kymmestä kahteentoista Panch-nimisen yhteisön miespuolista jäsentä. Sillä on merkittävä rooli perinteisissä tilaisuuksissa, kuten juhlissa, avioliitoissa ja sekä kylänsisäisten että kylienvälisten konfliktien ratkaisemisessa. Köyhyydestä, nälästä, aliravitsemuksesta ja rahanostajien ja kauppiaiden laajamittaisesta hyväksikäytöstä tunnettu yhteisö kohtaa jokapäiväisessä elämässään lukuisia sosioekonomisia haasteita osittain huonojen luonnonvarojen vuoksi. Vaikka maatalous on useimpien korkujen ensisijainen elinkeino, monet heistä ansaitsevat toimeentulonsa kausiluonteisesti maataloustyöntekijöinä.
Changan Kaicene F70

Changan Kaicene F70 on Changan Automobilen vuodesta 2019 lähtien valmistama lava-automalli. Chilessä mallia myydään nimellä Changan Hunter. Lisäksi malliin perustuu Peugeot Landtrek, jota myydään Latinalaisessa Amerikassa ja Afrikassa.
Moottorivaihtoehtoina ovat 2,4-litrainen bensiinimoottori sekä 1,9- ja 2,5-litraiset dieselmoottorit. Vetotapana on takaveto tai neliveto.
Jimi ni Sugoi! Kōetsu Girl Kōno Etsuko

Jimi ni Sugoi! Kōetsu Girl Kōno Etsuko () on japanilainen draamasarja, joka on esitetty vuonna 2016. Sarja kertoo muotilehden toimittajaksi pyrkivästä Etsukosta, joka palkataankin yhtiön oikolukuosastolle. Sarja tunnetaan myös englanninkielisillä nimillä "Simpleness Is Great!: Copy Editing Girl Etsuko Kono" ja "Pretty Proofreader". Varsinaisen sarjan lisäksi on elokuvan mittainen spesiaalijakso, joka sijoittuu sarjan tapahtumien jälkeen.
Pääosassa Kouno Etsukon roolissa on Satomi Ishihara ja sarja perustuu Miyagi Ayakon "Kouetsu Girl" -romaanisarjaan. Sarjan teemamusiikin esittää Chay.
Trollface

Trollface on vuonna 2008 julkaistu internet-trolleja ja internet-trollausta symbolisoiva rage comic -meemi. Se on yksi vanhimmista ja tunnetuimmista rage comic -kasvoista.
Historia.
18. syyskuuta 2008 Carlos Ramirez, 18-vuotias opiskelija Oaklandista piirsi Microsoft Paintilla Trollface-kuvan ensimmäistä kertaa. Kuva siitä julkaistiin Ramirezin DeviantArt-sivulla, osana rage comicia nimeltä "Whynne", joka kertoi trollaamisen turhasta luonnollisuudesta. Ramirez julkaisi kuvan kuvafoorumi 4chaniin ja jo päivässä useat muut käyttäjät jakoivat sitä. 4chan:stä Trollface levisi redditiin ja Urbaaniin sanakirjaan vuonna 2009, mistä se myös levisi kuvanjakosivustoihin kuten Facebookiin ja Imguriin.
Käyttö.
Trollface näyttää internet-trollilta, joka ärsyttää muita omaksi huvikseen. Alkuperäinen sarjakuva, jonka Ramirez teki, pilkkasi trolleja; kuva on kuitenkin laajasti trollien käytössä. Trollface-kuvan mukana myöskin käytetään usein lausahduksia kuten ”Problem?” tai ”You mad bro”.
Tekijänoikeudet.
Ramirez lisenssoi "Trolls":it Yhdysvaltain tekijänoikeustoimistolla 27. heinäkuuta 2010. Hän on sanonut, että hän siitä lähtien on tienannut lisenssimaksuilla ja muilla Trollfaceen liittyvillä maksuilla tienannut yli 100 000 dollaria. Trollface ei ole tavaramerkki.
Carin kieli

Carin kieli (omakielinen nimi: "Pû") on austroaasialaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutan pääasiassa Pohjois-Nikobaareilla Carin saarella. Vuonna 2005 kielellä arvioitiin olevan 37 000 puhujaa ja se toimii Nikobaarien lingua francana. 
Carin kieltä kirjoitetaan latinalaisella aakkostolla. Raamatun käännös on vuodelta 1969.
Kielioppi.
Vaikka kieli on austroaasialainen kieli ja kaukaista sukua vietnamille ja khmerille, se muistuttaa typologisesti pikemminkin lähellä puhuttuja austronesialaisia kieliä, kuten niasia ja atšehia, joiden kanssa se muodostaa kieliliiton.
Car on VOS-kieli ja lievästi agglutinoiva. Siinä on melko monimutkainen sanojen loppu- ja sisäliitejärjestelmä ja erilliset genetiivit ja "kysyvät" muodot substantiiveille ja pronomineille. Kielessä käytetään prepositioita postpositioiden sijaan, ja substantiivilauseen tyypillinen rakenne on nomini - genetiivi ("talo isän"), adjektiivi - nomini ("suuri talo"), numeraali - nomini tai demonstratiivi - nomini. Suffikseja käytetään paljon. Lukuja, sijamuotoja tai omistuksia ei ole, sukuja on kolme. Verbeillä ei ole aikamuotoja, vaan erillinen aspektitaivutus.
Morfologia.
Carin vanhalla AA-kausatiivilla on kaksi allomorfia, etuliite "ha-" yksitavuisissa vartaloissa, loppuliite "-um-" kaksitavuisissa.
Voihan Poni

Voihan Poni () on sarja, jonka on luonut Ant Blades. Sarjan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 18. tammikuuta 2020, Suomessa sarjan ensi-ilta oli 13. joulukuuta 2020.
Juoni.
Annilla on poni, joka on hieman omalaatuinen, mutta Annille rakas. Omistautunut Poni seuraa Annia aina, kotiparvekkeelta kouluun ja kaupungille. Ponin into ja optimismi johtavat kaksikon usein yllättäviin ja epämukaviinkin tilanteisiin. Annin ja Ponin hauskat ja huimat kommellukset kotikaupungissa päättyvät kuitenkin aina hyvin.
Kharia

Kharian kieli (IPA: [kʰaɽija] tai [kʰeɽija]) on austroaasialaisiin kieliin kuuluva mundakieli, jota ensisijaisesti puhuvat itäisen Intian khariat.
Historia.
Kielitieteilijä Paul Sidwellin mukaan austroaasialaiset kielet saapuivat Odishan rannikolle Kaakkois-Aasiasta noin 4000-3500 vuotta sitten.
Luokitus.
Kharia kuuluu austroaasialaisten kielten mundalaisen kieliryhmän kharia–juangilaiseen haaraan. Sen lähin sukulainen on juangin kieli, mutta näidenkin suhde on vain etäinen. Laajimmin käytetty luokitus sijoittaa kharian ja juangin yhdessä mundakielten haaran etelämundalaisten kielten alaryhmäksi. Eräät aikaisemmat luokittelujärjestelmät ovat sijoittaneet kielet yhteen itsenäiseksi, keskimundaksi kutsutusta kantakielestä polveutuvaksi haaraksi.
Tärkeimmät khariaan vaikuttaneet kielet ovat paikallinen "lingua franca" sadri sekä mundari, kurukh, hindi ja Odishassa myös orija.
Levinneisyys.
Kharian puhujia elää seuraavissa Intian piirikunnissa:
Närhinen

Närhinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: