tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Intervision laulukilpailu

Intervision laulukilpailu oli vuosina 1965–1968, 1977–1980 ja 2008 pidetty kansainvälinen laulukilpailu, jonka alkuperäinen järjestäjä Kansainvälinen radio- ja televisiojärjestö OIRT. 1960–1980-lukujen kilpailu oli sosialististen maiden vastine Euroopan yleisradiounionin EBU:n järjestämälle Eurovision laulukilpailulle. Sosialististen maiden ohella siihen osallistui vuosien saatossa myös joitakin länsimaita. 
Historia.
Intervision laulukilpailu järjestettiin Tšekkoslovakiassa 1965–1968 ja Puolan Sopotissa 1977–1980, jolloin se oli osa perinteisiä Sopotin laulufestivaaleja. Vuonna 1981 kilpailu oli jälleen tarkoitus pitää Sopotissa, mutta se peruttiin järjestejien ilmoituksen mukaan taloudellisista syistä. Taustalla oli myös Puolan Solidaarisuus-liikkeen aiheuttama yhteiskunnallinen kuohunta.
2000-luvulla.
Intervision-kilpailu herätettiin henkiin Venäjällä vuonna 2008, jolloin se pidettiin Sotšissa. Kilpailuun saivat osallistua Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Shanghain yhteistyöjärjestön jäsenmaat sekä entiset neuvostotasavallat. Vladimir Putinin oli tarkoitus järjestää Sotšin-kilpailut myös 2014 vastavetona parrakkaan naisen euroviisuvoitolle ja sen aiheuttamalle moraaliselle rappiolle, mutta suunnitelma ei toteutunut.
Laulukilpailu järjestettiin myös syyskuussa 2025 Moskovassa ja osallistujia siihen on tulossa yli 20:stä venäjämielisestä maasta ja Yhdysvalloista. Kilpailun voittaja sai palkinnoksi 30 miljoonaa ruplaa. Ideana oli luoda vaihtoehto euroviisuille, joihin Venäjä ei ole saanut osallistua hyökättyään Ukrainaan vuonna 2022. Venäjän kulttuuriministeri Olga Ljubimovan mukaan laulukilpailussa ei ole mukana politiikkaa, vaikka järjestäjän mukaan se pyrkii "edistämään eri kansojen yleismaailmallisia, hengellisiä, perhemyönteisiä, kulttuurillisia, eettisiä ja uskonnollisia perinteitä". Lisäksi Intervisionin tarkoitus oli olla "perinteisten arvojen" mukaiset vastavetona euroviisuille, joissa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt ovat olleet näkyvästi esillä. Tästä huolimatta kilpailun voitti vietnamilainen Đức Phúc, jonka kappale "More Than Love" on paikallinen queer-ikoni. Lisäksi kilpailun järjestäjät yrittivät väittää, että Intervisionia seurasi neljä miljardia ihmistä.
William Walton

William Turner Walton (29. maaliskuuta 1902 – 8. maaliskuuta 1983) oli brittiläinen säveltäjä.
Walton syntyi Oldhamissa ja aloitti uransa laulamalla kuorossa. Hänen ensimmäinen suurimuotoinen teoksensa oli viulukvartetto, jota Walton alkoi työstää 1918. 
Walton kävi Oxfordin yliopistoa, mutta jätti opintonsa kesken 1920. Hän lähti Lontooseen ja ansaitsi elantonsa 1920-luvulla pääasiassa soittamalla viulua jazzklubeilla. Vuonna 1929 Walton sävelsi alttoviulukonserttonsa, jota esitetään yhä säännöllisesti. Teoksen oli tilannut häneltä alttoviulisti Lionel Tertis. Ensiesityksen piti kuitenkin myöhemmin Paul Hindemith.
Waltonin ensimmäinen sinfonia sai kantaesityksensä marraskuussa 1935. Muuhun tuotantoon kuuluu mm. ooppera "Troilus and Cressida" (1954), toinen sinfonia (1960), viulukonsertto (1939) sekä kuoroteos "Belshazzar's Feast" (1931).
Walton lyötiin ritariksi vuonna 1951 ja hänestä tuli Order of Meritin jäsen 1967. Hän oli asettunut vuonna 1949 Ischian saarelle Italiaan, jossa hän kuoli maaliskuun aamuna vuonna 1983.
László Lajtha

László Lajtha (unkariksi "Lajtha László", 30. kesäkuuta 1892 Budapest – 16. helmikuuta 1963 Budapest) oli unkarilainen säveltäjä, etnomusikologi ja kapellimestari.
Lajtha syntyi Budapestissa. Hän opiskeli kotikaupunkinsa lisäksi Leipzigissa, Genevessä ja Pariisissa, joista viimeksi mainitussa Vincent d’Indyn johdolla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän opetti Budapestin konservatoriossa ja kansallisessa akatemiassa. Lajtha tutki Béla Bartókin ja Zoltán Kodályn tavoin unkarilaisia kansanlauluja.
Lajtha toimi myöhemmällä urallaan mm. Unkarin radion musiikkillisena johtajana. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi yhdeksän sinfoniaa, kymmenen jousikvartettoa, kolme balettia ja operetti.
Nikotiimi

Nikotiimi Oy on Niklas Herlinin omistama Helsingissä toimiva kustannusyhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2001.
Nikotiimi Oy nousi vuosien 2006 ja 2007 aikana julkisuuteen Alma Median kanssa syntyneiden Uusi Suomi -lehden tuotemerkin käyttöön liittyneiden erimielisyyksien vuoksi. Nikotiimin varasi tuolloin uusisuomi.fi- ja usari.fi-verkkotunnukset, jotka viittaavat Alma Median tuolloin omistamaan, vuosina 1919–1991 ilmestyneeseen Uusi Suomi -lehteen.
Toukokuussa 2007 Nikotiimi Oy ilmoitti hankkineensa Alma Medialta oikeudet Uuden Suomen tavaramerkkeihin, ja aloittavansa Uuden Suomen nimeä käyttävän verkkolehden julkaisemisen saman vuoden aikana. Uusi Suomi myytiin takaisin Alma Medialle vuonna 2016.
Abraxas

Abraxas on muinainen sana, jota on kirjoitettu useisiin taikakaluihin ja muihin esineisiin. Sana oli etenkin gnostilaisten käytössä, ja on arveltu, että sanalla on koetettu korvata juutalaisten käyttämä jumalannimi akrostikon. Löydetyt Abraxas-sanan omaavat taikakalut ovat olleet 100–400 väliseltä ajalta.
Abraxas on saattanut olla myös egyptiläisten jumala tai demoni. Abraxas edusti myös joissakin näkemyksissä Saatanan ja Jumalan yhteyttä.
Basilidelaisuus

Basilidelaiset olivat gnostilainen lahko, jonka perusti aleksandrialainen Basileides toisella vuosisadalla. Basileides väitti saaneensa oppinsa Glaukokselta, apostoli Pietarin oppilaalta. Lahkon opit olivat samankaltaiset kuin ofilaisilla, lisäksi basilidelaiset olivat saaneet vaikutteita zarathustralaisuudesta ja opeissa oli myös yhtäläisyyksiä juutalaiseen kabbalismiin.
Basilidealaiset palvoivat korkeinta jumalaa nimeltä Abraxas ja väittivät Jeesuksen olleen vain tämän jumalan maan päälle lähettämä haamu. Lahkolla oli kolme arvoastetta — materiaalinen, älyllinen ja hengellinen — ja kaksi vertauskuvallista kuvapatsasta, joista toinen oli mies- ja toinen naispuolinen. Lahkon jäsenet pitivät erilaisista kivistä ja jalokivistä tehtyjä koruja, joissa oli esimerkiksi lintu- ja käärmesymboleja.
Basilidelaiselle opille oli keskeistä pahan alkuperän ja pahan voittamisen pohtiminen. Vastaus esitettiin itämaisen "gnosiksen" muodossa. Basilidelaiset katsoivat maailman jakautuvan hyvään ja pahaan, valoon ja pimeyteen, jotka olivat alun perin erillisiä ja tietämättömiä toisistaan. Tähän vaikutti todennäköisesti zarathustralaisuus. Valon valtakunnan päänä oli Jumala, jota ei ollut luotu. Materiaalinen maailma ja elämä oli saanut alkunsa tästä jumalasta erilaisten henkisten välivaiheiden kautta. Hengellinen maailma yhdistyi Abraxasin mystisessä nimessä, jonka lukuarvo vastasi taivaiden ja päivien lukua. Maanpäällinen elämä oli pelkästään valon puhdistamista pimeydestä. Ihmisillä oli kaksi sielua, joista järkisielu pyrki hallitsemaan. Tämä tarvitsi kuitenkin apua ylhäältä.
Hitsauspistooli

Hitsauspistooli on tulityökalu, jota käytetään sytytettäessä avoliekillä toimivia tulityölaitteita, kuten kaasuhitsausvälineitä.
Laitteita on niin monenlaisia kuin valmistajiakin, mutta perusperiaate on karkea metallilieriö, joka on kiinnitetty sulkeutuessaan toisiaan hankaavien kaksoisleukojen toiseen osaan. Toisessa osassa on piikivikärki. Nyt kun leuat puristetaan yhteen, piikivi iskee voimakkaan kipinän, joka sytyttää kulloinkin tarvittavan kaasuliekin. 
Leukoja käyttävät varret voivat olla hyvinkin pitkät: Helsingin katuvalojen toimiessa kaasulla sytyttäjien tärkein työväline oli noin kahden metrin varrella varustettu hitsauspistooli, jolla he saattoivat maasta käsin sytyttää kaasuvalojen liekit. Jokaisen lyhtypylvään juuressa oli erillisellä avaimella käännettävä kaasuhana, jonka sytyttäjä avasi. Itse lyhdyn pohjassa oli neljä suurta ilmareikää, joista hitsauspistoolin kärki mahtui läpi, ja nyt sytyttäjä "ampui" tulen lyhtyyn ja lopuksi sääti liekit oikean korkuisiksi kaasuhanalla. Ja aamulla passipoliisi tai palovartija, joilla myös oli avaimet, sammutti lyhdyt sulkemalla hanat. 
Menetelmä on hyvin vanha, se kehitettiin jokseenkin yhtä aikaa kaasuvalon kanssa. Hitsauspistooli oli tärkeä työkalu, kun majakkalaivojen kaasulyhdyt sytytettiin. 
Nykyään on olemassa erillisiä pietsosähköllä toimivia vastaavia laitteita, joihin liittyy useimmiten oma erillinen kertatäyttöinen butaanikaasusäiliö; näissä laitteissa kipinä sytyttää erillisen pienehkön liekin, jota voidaan käyttää laajemmin kuin alkuperäistä kipinää.
Koodin väritys

Koodin väritys (tunnetaan myös nimillä "koodin korostus", "syntaksin väritys" ja "syntaksin korostus", ) on joidenkin tekstieditorien tukema ominaisuus, joka värjää ja korostaa tekstiä (esimerkiksi lähdekoodia) eri värityksin ja muotoiluin visualisoiden näin tekstin rakenteen selkeämmäksi.
Koodin värityksestä on apua muun muassa virheiden havaitsemisessa ja väritys oikein toteutettuna nopeuttaa kehittäjää hahmottamaan käsiteltävän kokonaisuuden nopeammin kuin tavallisesti.
Historia.
LEXX (, tunnetaan myös nimellä LPEX), ohjelma jolla kirjoitettiin Oxford English Dictionarya vuonna 1985 oli todennäköisesti ensimmäinen editori joka tuki koodin väritystä.
Koodin väritys ominaisuutena.
Suurin osa tekstieditoreista käyttää koodin värittämiseksi erilaisia säännöllisiä lausekkeita joiden avulla voidaan heuristisesti löytää tekstistä värjättävät ja korostettavat kohdat. Muistin- sekä prosessoritehon käytön osalta säännölliset lausekkeet ovat huomattavasti tehokkaampia verrattuna tilanteeseen, jossa jokaisesta korostettavasta kielestä sisällytettäisiin oma jäsennin ohjelmaan.
Suurin haittatekijä säännöllisillä lausekkeilla toteutetuissa koodin värityksissä on menetelmän hitaus verrattuna ohjelmointikielen omaan jäsentimeen. Lisäksi ongelman aiheuttaa värityksen epätäydellisyys. Näiden ongelmien paikkaamiseksi säännöllisiä lausekkeita tarvitaan useita, ja useat säännölliset lausekkeet taas hidastaa itse tekstieditorin toimintaa.
Tämä ongelma on kierretty esimerkiksi siten, että koko tiedoston lukemisen ja värittämisen sijasta väritetään vain näkyvä osa, tai tiedoston sisältö luetaan takaperoisesti tiettyyn riviin asti synkronoinnin saavuttamiseksi.
Esimerkki koodin värityksestä.
Alla on yksinkertainen esimerkki koodin värityksestä C++-kielessä:
// Luodaan kaikki ikkunat
for (int i = 0; i &lt; max; i++)
 wins[i] = new Window();
Esimerkissä kommentti erottuu selkeästi ohjelmakoodista, ja muut osa-alueet (esimerkiksi varatut avainsanat) tulevat selkeästi esiin peruskoodista värityksen ansiosta.
Ville Lyytikäinen

Ville Lyytikäinen (4. helmikuuta 1967 Helsinki – 19. joulukuuta 2016) oli suomalainen pelaaja-agentti ja jalkapallovalmentaja.
Lyytikäinen valmensi Veikkausliigassa FC Jokereita 2001 ja FC Hämeenlinnaa 2003–2004. Kaudella 2005 hän toimi Ykkösessä pelanneen FC Hongan päävalmentajana, mutta sai potkut viiden sarjakierroksen jälkeen. Kauden 2007 Lyytikäinen valmensi Atlantis FC:n edustusjoukkuetta.
Lyytikäinen toimi myös Pohjois-Haagan yhteiskoulun liikuntalukion jalkapallovalmentajana ja Yle TV2:n "Peliuutisten" jalkapalloasiantuntijana. Lisäksi hän esiintyi 1980-luvulla Tikkurilan maalitehtaan mainoksissa ujona remonttipoikana, joka sai jokaisessa jaksossa kuulla mestarin ivallisen lausahduksen ”Poi-ika!”, kun hän sattui vilkaisemaan talon tyttöä. Tämän vuoksi Ville Lyytikäisen lempinimi oli Poika. Lyytikäinen esiintyi myös Vääpeli Körmy -elokuvissa ja elokuvassa FC Venus.
Vuoden 2012 kuntavaaleissa Lyytikäinen pyrki Helsingin kaupunginvaltuustoon Vasemmistoliiton sitoutumattomana ehdokkaana, mutta ei 134 äänellä tullut valituksi.
Samu Sirkka

Samu Sirkka () on Disneyn eläinmaailman hahmo, jonka ensiesiintyminen tapahtui Walt Disney Picturesin animaatioelokuvassa "Pinocchio" vuonna 1940. Samu Sirkka on puhuva sirkka, joka on pukeutunut silinterihattuun ja hännystakkiin ja kulkee pienen sateenvarjon kanssa. Elokuvassa hän esiintyi puunukke Pinocchion omanatuntona, joka myös kulki tämän rinnalla tapahtumista toiseen. Samassa elokuvassa hän lauloi tunnetuimman kappaleensa "Tähti toiveen toteuttaa" ("When You Wish Upon a Star").
Moviefone sijoitti Samu Sirkan sijalle 17 listallaan kaikkien aikojen 25 parhaasta animaatiohahmosta.
Historia.
Samu Sirkan hahmon loi animaattori Ward Kimball, joka oli jo eroamassa Disneyn studiolta, koska suuri osa hänen piirrostyöstään elokuvaan "Lumikki ja seitsemän kääpiötä" (1937) leikattiin lopullisesta versiosta pois. Walt Disney suostutteli hänet jäämään studiolle ja antoi hänelle Samu Sirkan suunnittelun kokonaan.
Samu Sirkan alkuperäinen ääninäyttelijä oli laulaja Cliff Edwards, joka esitti hahmoa 1960-luvulle asti. Edwardsin kuoleman jälkeen hahmoa ääninäytteli Eddie Carroll 1970-luvulta kuolemaansa asti vuoteen 2010. Sittemmin Samu Sirkkaa on ääninäytellyt Phil Snyder ja Joseph Gordon-Levitt. 
Samu Sirkan suomenkielisinä ääninäyttelijöinä ovat olleet Seppo Mäki ja Markus Blom. 
"Pinocchion" jälkeen Samu Sirkka esiintyi elokuvassa "Pennitön ja suruton" (1947) ja on toiminut useissa Disneyn televisio-ohjelmissa juontajana, esimerkiksi "Samu Sirkan joulutervehdyksessä". Samu Sirkka on esiintynyt myös "Mikin klubi" -sarjassa useissa jaksoissa, joista merkittävin esiintyminen tapahtui jaksossa "Timon &amp; Pumba", "Jiminy Cricket", "Dining Goofy" ja ""Mikki Hiiren taikajoulu – Lumisia tarinoita" (2002)", jossa hän halusi lopettaa työnsä Pinokkion omanatuntona ja hän siirtyi Mikin omaksitunnoksi, kunnes hän jakson lopussa palasi "Pinokkion" omaksitunnoksi.
Olipa kerran.
Samu Sirkka esiintyy "Olipa kerran" -sarjassa yhtenä sarjan päähahmoista. Sarjassa paljastetaan hänen olevan Martin- ja Myrna-nimisten pikkurikollisten poika. Pettyneenä vanhempiinsa, Samu pyytää Tittelintuurelta taikajuomaa, jolla hän pääsee irti heistä. Samu antaa myöhemmin juoman vahingossa nuorelle pariskunnalle, jotka muuttuvat juoman vaikutuksesta nukeiksi. Rukoiltuaan tähdeltä kykyä peruuttaa tapahtuneen, Sininen haltija ilmestyy Samun luokse ja muuttaa tämän sirkaksi, jotta hän pääsee irti vanhemmistaan ja voi elää hyvää elämää. Samu ryhtyy nuoren pariskunnan Geppetto-nimisen pojan suojelijaksi. Myöhemmin Samu auttaa kääpiöitä kohtaamaan pahaksi muuttuneen Lumikin ja neuvoo Lumotun metsän asukkaita valmistautumaan tulevaan sotaan. Myöhemmin Pahan Kuningattaren kirouksen seurauksena Samu Sirkka siirtyy muiden Lumotun metsän asukkaiden mukana Storybrooke-nimiseen kaupunkiin muistinsa menettäneenä ja hänestä tulee Tri Archie Hopper -niminen psykoterapeutti, jolla on Pongo-niminen dalmatiankoira ja hän on Marco-nimisen pojan hyvä ystävä, joka on todellisuudessa Geppetto. Myöhemmin saatuaan muistinsa takaisin Samu auttaa muita sarjan hahmoja erilaisissa ongelmissa.
David Crane

David Crane (s. 13. elokuuta 1957 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän on Marta Kauffmanin kanssa toinen "Frendit"-televisiosarjan pääkäsikirjoittajista ja luojista. Crane voitti vuonna 2002 parhaan komediasarjan "Emmy"-palkinnon Frendit-sarjasta yhdessä sarjan muiden tuottajien kanssa.
Frendit.
Frendeihin Crane loi useita hahmoja Martha Kauffmanin kanssa. Frendeihin he loivat Jennifer Anistonin esittämän Rachel Greenin, Courteney Coxin esittämän Monica Gellerin, Lisa Kudrowin esittämän Phoebe Buffayn, sekä mieshahmot Ross Gellerin (Monican isoveljen), jota esitti David Schwimmer, Matt LeBlancin esittämän Joey Tribbianin sekä Chandler Bingin, jonka roolissa esiintyi Matthew Perry. Sivuhahmoja sarjassa olivat mm. Gunther (Central Perk kahvilan työntekijä) jota esitti James Michael Tyler, Maggie Wheelerin esittämän Janicen, Christina Phicklersin esittämä Judy Geller. Kaksoisroolissa sarjassa esiintyivät David Schwimmer (Ross Geller, Russ) sekä Lisa Kudrow (Phoebe Buffay, Ursula Buffay)
Pit (Kid Icarus)

Pit (, "Pitto") on Nintendon "Kid Icarus" -pelisarjassa esiintyvä fiktiivinen videopelihahmo ja sarjan päähenkilö. Hän on valon jumalatar Palutenan uskollisin palvelija ja hänen kuninkaallisen henkivartijakaartinsa johtaja.
Kid Icarus -sarja.
Pit esiintyi ensimmäisen kerran NES:in "Kid Icarus" -pelissä, jossa hän on pieni alamaailmaan ansaan jäänyt enkeli. Hän on saanut vangitulta Palutenalta tehtävän kukistaa pimeyden jumalatar Medusa. Käyttäen kolmea pyhää aarretta (Pegasoksen siipiä, peilikilpeä ja valonuolia), Medusa johtaa kauhean voiman omaavaa armeijaa, joka uhkaa Taivaassa sijaitsevaa Enkelimaata ja Palutenan palatsia. Aseenaan taikavoimia omaava jousi, Pit lähtee hakemaan kolmea pyhää aarretta takaisin ja palauttamaan rauhan.
Game Boyn "" -pelissä Pit on määrätty puolustamaan Enkelimaata pahan Orcosin johtamia demoneita vastaan, jotka aikovat tunkeutua maahan. Palutena antaa Pitille tehtäväksi hankkia kolme pyhää aarretta ja saada niiden avulla oikeat voimat, voidakseen voittaa Orcosin tämän hyökätessä.
Super Smash Bros Brawl.
Pitkän odotuksen jälkeen Pitin ilmoitettiin olevan mukana vuonna 2008 ilmestyvässä Super Smash Bros. Brawl -pelissä pelattavana hahmona. Pit on saanut uudelleensuunnitellun, "realistisemman" ulkomuodon ja hän käyttää aseinaan ensimmäisestä Kid Icarus -pelistä tuttuja pegasoksen siipiä, peilikilpeä sekä valonuolia. Pelissä hänen Final Smash -liikkeensä on Palutenan armeija. Kun hän saa Final Smash -pallon, hän kutsuu Palutenan, joka ohjaa hänen armeijansa hyökkäämään vastustajia kohti kaikkialta.
Kapteeni N - Pelimestari.
Pit on yksi "Kapteeni N" -animaation ja -sarjakuvan päähahmoista. Hän on sarjassa yksi pääasiassa videopelihahmoista koostuvan N-ryhmän jäsenistä. He puolustavat Videomaata sitä havittelevilta mahtavilta vihollisilta, kuten Äitiaivolta ja Munakoisovelholta. Kuten "Kid Icarus" -pelisarjassa, Pitillä on aseenaan taikajousi sekä viini, jossa hän säilyttää nuoliaan. Nuolet ovat erilaisia ja ne aiheuttavat ainutlaatuisia vaikutuksia osuessaan kohteeseensa. Pitillä on myös kyky olla lennossa kaiken aikaa, vaikka peleissä hänellä täytyy olla Pegasoksen siivet hallussaan.
Eräs kiinnostava seikka on, että sarjassa Pitiä ei kutsuta Pitiksi, vaan "Kid Icarukseksi". Hänen puhetapaansa kuuluu usein lisätä tärkeiden sanojen loppuun pääte "-cus" tai jokin muu loppuliite.
Marta Kauffman

Marta Fran Kauffmann (s. 21. syyskuuta 1956) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Parhaiten hänet tunnetaan toisena luojana tilannekomediasarjassa "Frendit" David Cranen rinnalla. Kauffman ja Crane sekä Kevin Bright olivat myös sarjan pääkäsikirjoittajia. Kauffman ja Crane ovat myös tuottaneet yhdessä komediasarjat "Veronican salaisuudet" ja "Jesse". Vuonna 2005–2006 Kauffman toimi päätuottajana sarjassa "Related."
Kauffman kävi Brandeisin yliopistoa ja valmistui teatterin kandidaatiksi vuonna 1978. Hän on asunut vuodesta 2013 asti yhdessä hänen aviomiehensä Michael Skloffin ("Frendien" tunnuslaulun säveltäjä) kanssa Los Angelesissa. Kauffmanilla on kolme lasta.
Keltainenmeri

Keltainenmeri (, ) on Itä-Kiinan meren pohjoinen osa ja siten osa Tyyntämerta. Keltainenmeri sijaitsee Manner-Kiinan ja Korean niemimaan välissä. Nimensä se on saanut Keltaisestajoesta lähtöisin olevista hiekan murusista, jotka värjäävät veden.
Itä-Kiinan merestä Keltaisenmeren erottaa viiva, joka kulkee Kiinan Jangtsejoelta Jejun saarelle Korean niemimaan eteläpuolella. Keltaisenmeren pohjoisosassa Koreanlahden länsipuolella sijaitsee suuri merestä jokseenkin erillinen lahti, Bohainmeri, jonka rajaavat pohjoisessa Liaodongin niemimaa ja etelässä Shandongin niemimaa. Ilman Bohainmerta Keltaisenmeren pinta-ala on noin 380 000 neliökilometriä. Meren keskisyvyys on 44 metriä ja syvin kohta vain 152 metrin syvyydessä.
Keltaisenmeren matalan pohjan muodostaa edellisen jääkauden jälkeen (alle 10 000 vuotta sitten) mereen uponnut mannerjalustan osa. Kiinan rannikko on matalaa, Korean puolella rannikko on jyrkempi. Mereen virtaa vuosittain valtava määrä sedimenttejä Keltaisesta- ja Jangtsejoesta. Keltaisenmeren ilmastolle luonteenomaisia ovat kylmät ja kuivat talvet sekä kosteat ja lämpimät kesät, joiden aikana esiintyy taifuuneja. Sumu on yleistä rannikkoalueilla. Mereen virtaa etelästä lämpimän Tsushimanvirran osa, joka eroaa päävirrasta Japanin Kyūshūn saaren länsipuolen tienoilla. Vuorovesi on voimakas etenkin Korean rannikolla ja voi nousta keväällä 8,2 metriin. Bohainmeren sisin rannikko jäätyy talvella.
Keltainenmeri on tärkeää kalastusaluetta etenkin Kiinalle ja Korealle, ja alueella esiintyy tyynenmerensilliä, sinimakrillia ja turskaa. Kaikki lajit ovat ylikalastettuja. Alueelta löytyy myös vesilintuja sekä, kilpikonnia ja pyöriäisiä. Meren pohjoisosasta on löydetty myös öljyä, ja sen ylittävä kauppa on lisääntynyt. Tärkeimmät satamat ovat Kiinan rannikolla Dalian, Tianjin, Qingdao ja Qinghuandao, Pohjois-Koreassa Namp’o ja Etelä-Koreassa Incheon.
Mažeikiai

Mažeikiai (, ) on Liettuan kahdeksanneksi suurin kaupunki. Vuonna 2012 Mažeikiain väkiluvuksi arvioitiin oli 36 700 asukasta. Kaupunki sijaitsee Maan luoteisosassa lähellä Latvian rajaa ja siellä puhutaan alangolle tyypillistä samogiittimurretta. Mažeikiaissa on oluttehdas.
Historia.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat kaupungista ovat vuodelta 1335, jolloin muuan Kalparitaristoon kuuluva historioitsija mainitsee taistelun, jossa herttua Mazeikan maat tuhottiin.
Vuonna 1869 kaupunki alkoi laajeta huomattavasti, kun Liepājan-Vilnan rautatie valmistui.
Mažeikiaihin rakennettiin ortodoksinen kirkko vuonna 1894, katolinen kirkko 1902 sekä luterilainen vuonna 1906. Kaupungissa oli 1900-luvun alussa myös huomattava juutalaisyhdyskunta
Vuonna 1980 kaupunkiin rakennettiin Baltian ainoa öljynjalostamo Mažeikių Nafta.
PhpDocumentor

phpDocumentor on LGPL-lisenssillä julkaistava dokumentointityökalu. phpDocumentor on javadocin kaltainen, PHP:llä luotu dokumentoija, jonka avulla PHP:n lähdekoodista voidaan lukea ja generoida kommenttien dokumentaatio.
phpDocumentor tukee sekä oliopohjaista että proseduraalisella koodilla varustettua lähdekoodia, ja työkalun avulla voidaan julkaista dokumentti HTML-, PDF-, CHM- ja DocBook-muodossa. phpDocumentor osaa linkittää eri dokumentin alueiden välillä yhdistäen näin erilliset dokumentit yhdeksi dokumenttikokonaisuudeksi luoden samalla tarvittavat viittaukset PHP:n perusdokumentaatioon.
phpDocumentoria varten luotu kommenttilohko voisi näyttää esimerkiksi seuraavalta:
 * Bar-apuluokka luokalle Foo
 * Bar-apuluokka lisää luokalle Foo toiminnon Baz
 * @see Foo
 * @todo Tehosta Baz toimintaa
Madge Sinclair

Madge Dorita Sinclair (28. huhtikuuta 1938 Kingston, Jamaika – 20. joulukuuta 1995) oli jamaikalainen näyttelijä. Ennen näyttelijänuraansa hän toimi kotisaarellaan opettajana. 
Sinclair sai Emmy-ehdokkuuden roolistaan Bellenä Alex Haleyn teokseen pohjautuvassa televisiosarjassa "Juuret" (1977). Myöhemmällä urallaan Sinclair esiintyi muun muassa komediaelokuvassa "Prinssille morsian" ("Coming to America", 1988) ja "Leijonakuninkaassa" (1994) Simban äidin Sarabin ääninäyttelijänä. Hänellä todettiin 1980-luvun alussa leukemia, johon hän kuoli joulukuussa 1995.
Messier 79

Messier 79 (M79, NGC 1904) on Jäniksen tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka ranskalainen tähtitieteilijä Pierre Méchain löysi vuonna 1780. Se sijaitsee 42 000 valovuoden päässä Maasta. Joukon iäksi on arvioitu 10–13 miljardia vuotta.
M79:n suhteellinen kirkkaus on 8,0, joten sen näkemiseen tarvitaan kiikari. Yksittäisten tähtien erottaminen vaatii jo keskikokoisen kaukoputken.
What You Waiting For?

What You Waiting For? on kappale, jonka on kirjoittanut Gwen Stefanin lisäksi Linda Perry Stefanin ensimmäiselle sooloalbumille "Love.Angel.Music.Baby." Kappale on julkaistu albumin ensimmäisenä singlenä vuoden 2004 loppupuolella. Kappale on saanut suurta suosiota kriitikoilta.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Francis Lawerence. Videolla Stefani on kuvattu etsimässä inspiraatiota kappaleiden sanoituksien kirjoittamiseen. Video alkaa pitkällä musiikittomalla kuvauksella jossa Stefani palaa Los Angelesista No Doubtin Rock Steady kiertueelta. Gwenin sooloprojekti ei ota edetäkseen. Osa videosta kuvaa, kuinka Gwen yrittää tuloksetta kirjoittaa musiikkia, kunnes japanilainenlelu juoksee pianon kannella aiheuttaen sen, että Gwenin kädessä oleva tikittävä kello putoaa maahan. Sen jälkeen hän joutuu erikoiseen fantasiamaailmaan, joka pohjautuu Liisa ihmemaassa -elokuvaan. Videon lopussa Gwen palaa takaisin äänitysstudioon.
Messier 92

Messier 92 (M92, NGC 6341) on Herkuleen tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka saksalainen tähtitieteilijä Johann Elert Bode löysi vuonna 1777. Charles Messier löysi sen itsenäisesti ja lisäsi luetteloonsa vuonna 1781. Se sijaitsee 27 000 valovuoden päässä Maasta. Joukon iäksi on arvioitu 11-13 miljardia vuotta.
M92:n suhteellinen kirkkaus on 6,5, joten se on hyvissä olosuhteissa erotettavissa ilman apuvälineitä.
US Boulogne

US Boulogne on vuonna 1898 perustettu ranskalainen jalkapalloseura Boulogne-sur-Merin kaupungista, Pas-de-Calais'n departementista.
Kaudella 2008/09 seura sijoittui Ligue 2:ssa kolmanneksi ja nousi ensi kertaa seurahistoriassa pääsarjatasolle. Visiitti jäi kuitenkin yhden kauden mittaiseksi, sillä kauden 2009/10 päätteeksi US Boulogne putosi takaisin Ligue 2:een. Liigasta putoamisen jälkeen Boulognen menestys jäi vaisuksi ja kauden 2011/12 päätteeksi se putosi takaisin Nationaliin.
Ersekë

Ersekë on kaupunki Kaakkois-Albaniassa, Korçën maakunnassa, Kolonjën kunnassa. Kaupungissa oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 3 746 asukasta. Kaupunki sijaitsee Osumjoen ja Gramozvuoren vieressä.
Ottomaanivallan aikaan Ersekë oli pieni kauppakaupunki. Kommunismin aikana alettiin valmistaa ruokaa ja alkoholijuomia ja paikallishallinto perustettiin. Kaupungissa on museo, hotelli ja palveluyrityksiä. Sieltä on kotoisin jalkapalloseura KS Gramozi Ersekë.
Konnamonni

Konnamonni ("Clarias batrachus") on Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta peräisin oleva ankeriasmonnilaji. Se on suosittu ruoka- ja akvaariokala, jota on vahingossa päästetty luontoon mm. Floridassa. Siellä siitä on tullut merkittävä ekologinen uhka alkuperäisluonnolle, ja nykyisin konnamonnia pidetäänkin yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Elinympäristö.
Konnamonni suosii luontaisella esiintymisalueellaan Malesiassa, Intiassa ja Sri Lankassa lammikoita jotka katoavat kuivana kautena. Se pystyy ryömimään maata pitkin tarvittaessa isompiin lammikoihin. Tarvittaessa se voi myös kaivautua mutaan ja vaipua horrokseen. Koska sen asuttamat lammikot ovat yleensä vähähappisia, se pystyy ottamaan happea ilmakehästä tavallisen kidushengityksen lisäksi.
Konnamonni akvaariossa.
Konnamonni on melko suureksi kasvava monni, joten akvaario saisi olla todella tilava. Laji on yksi esimerkki niin sanotuista ongelmakaloista, joita ei oikeastaan juuri pitäisi olla myytävänä. Ahnaana petona se syö altaan kaikki muut asukit, jotka mahtuvat suusta sisään. Nekin kalat, jotka ovat liian suuria konnamonnin syötäväksi, kärsivät monnin hyökkäävästä käyttäytymisestä.
Thomas Hodgkin

Thomas Hodgkin (17. elokuuta 1798 – 5. huhtikuuta 1866) oli brittiläinen lääkäri, joka muistetaan ensimmäisenä Hodgkinin lymfooman kuvanneena henkilönä.
Hodgkin syntyi Middlesexin kreivikunnassa kveekariperheeseen. Hän sai yksityisopetusta ja myöhemmin koulutusta lääketieteellisessä opistossa Lontoossa sekä Edinburghin yliopistossa, Skotlannissa. 
Hodgkin matkusti vuonna 1821 Italiaan ja Ranskaan. Hän oppi käyttämään stetoskooppia, jonka René Laënnec oli vasta muutamia vuosia aiemmin keksinyt. 
Hogdkin kuvasi nimeään kantavan syöpäsairauden asiakirjassaan "On Some Morbid Appearances of the Absorbent Glands and Spleen" vuonna 1832. 
Hodgkin kuoli punatautiin Tel Avivissa.
Helsingin majakka

Helsingin majakka eli Helsingin kasuuni on Suomenlahdella sijaitseva pohjamajakka, jonka rakentaminen aloitettiin toukokuussa 1958 ja saman vuoden elokuussa se upotettiin sijoituspaikalleen 13 metrin syvyyteen. Tornin vedenpäällisten osien valamista kuitenkin jatkettiin vielä seuraavana kesänä, ja virallisesti majakka otettiin käyttöön syyskuussa 1959. Majakka toimii kauko-ohjauksella Harmajalta käsin.
Rakenne.
Majakka tunnetaan yleisesti nimellä "Helsingin kasuuni". Sana kasuuni tulee ranskan sanasta "caisson", joka tarkoittaa kirstua tai koteloa. Tällä viitataan majakan rakenteeseen. Majakan valamalla toteutettu vedenalainen osa, joka toimii sen perustana, muistuttaa ylösalaisin käännettyä suppiloa. Tämä kasuuniosa on 15 metriä korkea. Pohjan halkaisija on 19 metriä ja yläosan 6 metriä. Valutyöt alkoivat toukokuussa 1958 Suomenlinnan allastelakalla. Hinaaja Turso kuljetti valmiin kasuuniosan paikoilleen saman vuoden elokuussa. Kasuunin paikalla oli 13 metriä vettä, joten kaksi metriä kasuuniosan kaulaa jäi pinnan yläpuolelle talven ajaksi, päällään tilapäinen loisto. Muutama laiva ehti törmätä kasuuniosan huippuun syksyn aikana. Jälkimmäinen alus saatiin kiinni, sillä sekin vaurioitui, ja varustamo joutui maksamaan korvauksia. Keväällä majakan rakentamista päästiin kuitenkin jatkamaan kasuunin päälle tulevan tornin liukuvalutöillä. Syyskuun alussa vuonna 1959 torniosa valmistui. Sen korkeus merenpinnasta on 25 metriä.
Majakan rakennusmateriaali on teräsbetoni. Tornin alaosaa verhoaa teräsvaippa. Majakkatornissa on kahdeksan kerrosta. Ylimpänä olivat radiomajakan antenni sekä valo. Tästä alaspäin olevissa kerroksissa sijaitsivat valon ohjaus, radio- ja kauko-ohjaus, majoitustilat yhdessä kerroksessa, sähkötaulu, konehuone kahdessa kerroksessa ja näiden välissä tikkaat. Teräsvaipan kohdalla sijaitsevat konehuoneen alempi kerros ja pumput. Pumppuhuoneen alla on syvälle kasuuniosaan ulottuva polttoainesäiliö, josta riitti dieselöljyä vuodeksi.
Laitteisto.
Alun perin majakkaa operoitiin Harmajan luotsiasemalta käsin kauko-ohjauksella. Majakan valokeilalla oli 60 000 kandelan valovoima, jonka lähteenä oli linssitön 1 500 watin sähkölamppu. Varalla oli kaasuvalo. Sähkövalo näkyi 19 meripeninkulman päähän. Radiomajakalla oli kantamaa 60 meripeninkulmaa ja tutkamajakalla 15 meripeninkulmaa. Tornin huippu sai vuonna 1984 ylleen vielä helikopteritason.
Nykyisin majakassa on käytössä enää aurinkoenergialla toimivat valo- ja tutkamajakka. Valon kantomatka on 12 meripeninkulmaa.
Messier 107

Messier 107 (M107, NGC 6171) on Käärmeenkantajan tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko, jonka ranskalainen tähtitieteilijä Pierre Méchain löysi vuonna 1782. Pallomaisia tähtijoukkoja tutkinut Helen Sawyer Hogg lisäsi sen jälkikäteen Messierin luetteloon vuonna 1947. Joukko sijaitsee Linnunradan tasossa 21 000 valovuoden päässä Maasta. Sen ikä on noin 11-13 miljardia vuotta.
M107:n suhteellinen kirkkaus on 8,1, joten sen havaitsemiseen tarvitaan kiikari. Keskikokoisella kaukoputkella siitä on erotettavissa jo yksittäisiä tähtiä.
Arktikum

Arktikum on Rovaniemellä Ounasjoen partaalla sijaitseva museo ja tiedekeskus. Rakennuksessa toimivat Lapin maakuntamuseo ja Arktinen keskus. Arktikumia käytetään myös kokousten ja konferenssien pitopaikkana. Rakennuksen arkkitehtuurin näkyvin piirre on 172 metriä pitkä lasiputki, joka muodostaa Arktikumin maan päälle näkyvän osan. Arktikum vihittiin käyttöön 2. joulukuuta 1992 ja avattiin yleisölle itsenäisyyspäivänä.
Lapin maakuntamuseo kirjasi vuonna 2015 yhteensä 91 143 museokävijää.
"Lapin maakuntamuseon näyttelyt" esittelevät Peräpohjolan ja Lapin kulttuuria ja historiaa, jolle antaa edellytykset ja reunaehdot pohjoinen luonto. Pohjoiset keinot -näyttely kertoo selviytymisestä Lapin luonnossa sekä tutustuttaa yleisön Lapin eläimiin, saamelaiskulttuuriin ja Rovaniemen historiaan.
Arktisen keskuksen tutkimukseen perustuva "Muuttuva Arktis" -näyttely esittelee pohjoisten alueiden olosuhteita, luontoa, kulttuureja ja ääreviin olosuhteisiin sopeutumista sekä arktista tutkimusta yleisöä kiinnostavalla ja interaktiivisella tavalla. Keväällä 2024 alkoi Arktikumin arktisen tiedenäyttelyn remontti, uudistunut Muuttuva arktis -näyttely avautuu joulukuussa 2024. Remontissa uusitaan tekniikkaa, lisätään digitaalisuutta ja vuorovaikutteisuutta.
Lapin yliopiston vuonna 1989 perustettu "Arktinen keskus" on kansainvälinen, monitieteellinen tutkimuslaitos ja tiedekeskus, joka tutkii arktisen alueen kehitystä. Se tuottaa tutkimustietoa muun muassa arktisesta ympäristöstä, yhteiskunnasta ja ilmastonmuutoksesta.
Frank Ullrich

 
Frank Ullrich (s. 24. tammikuuta 1958 Trusetal, Itä-Saksa) on saksalainen valmentaja ja entinen ampumahiihtäjä. Urheilu-urallaan hän edusti Itä-Saksaa.
Ullrich voitti olympiakultaa 10 kilometrin matkalla vuoden 1980 olympialaisissa. Samoissa kisoissa hän saavutti myös hopeaa 20 kilometrillä sekä viestissä, jossa hän saavutti olympiapronssia neljä vuotta aikaisemmin. MM-kilpailuissa hän saavutti yhdeksän maailmanmestaruutta vuosien 1978–1983 välisenä aikana. Maailmancupin Ullrich voitti neljä kertaa vuosina 1978, 1980, 1981 ja 1982. 
Urheilu-uransa jälkeen Ullrich on toiminut sekä Saksan ampumahiihtomaajoukkueen että Saksan maastohiihtomaajoukkueen päävalmentajana.
Elmer Lach

Elmer James Lach (22. tammikuuta 1918 Nokomis, Saskatchewan, Kanada – 4. huhtikuuta 2015) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Lach pelasi 14 kautta keskushyökkääjänä Montreal Canadiensissa National Hockey Leaguessa. Hän voitti kolme kertaa Stanley Cupin ja kaksi kertaa NHL:n pistepörssin, minkä lisäksi hänelle myönnettiin Hart Trophy vuonna 1945. Lach oli niin sanotun "Punch Line" -ketjun keskusmies laitahyökkääjinään Toe Blake ja Maurice Richard. Hän teki 664 runkosarjan ottelussa 215 maalia ja antoi 408 syöttöä, mistä kertyy yhteensä 623 tehopistettä. Pudotuspelejä hän pelasi 76 kappaletta ja teki niissä 19 maalia ja antoi 45 maalisyöttöä (64 tehopistettä).
NHL-kaudella 1944–1945 Lach teki runkosarjassa 26 maalia ja antoi 54 maaliin johtanutta syöttöä. Näin hän keräsi kaikkiaan 80 pistettä 50 ottelua käsittäneellä kaudella, jonka päätteeksi hänelle myönnettiin Hart Trophy. Palkinnon voittamisesta teki erityisen se, että saavutukseen yltääkseen hänen piti lyödä ketjukaverinsa Maurice Richard, josta tuli saman kauden aikana ensimmäinen 50 maalia 50 ottelussa tehnyt NHL-pelaaja.
Lach voitti pistepörssin kauden 1944–1945 lisäksi vuonna 1948, jolloin hänestä tuli ensimmäinen Art Ross Trophyn saanut pelaaja. Lach oli joutunut jättämään edellisestä kaudesta suuren osan pelaamatta kallonmurtuman takia.
Peliuransa jälkeen Lach saavutti menestystä liikemiehenä. Hänet valittiin Hockey Hall of Fameen 1966. Lisäksi Montreal Canadiens jäädytti Lachin pelinumeron 16 seuran satavuotisjuhlien yhteydessä 2009.
Ulsan

Ulsan (, hanja ) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean kaakkoisosassa Japaninmeren rannalla. Se rajautuu pohjoisessa Pohjois-Gyeongsangin maakuntaan sekä etelässä Etelä-Gyeongsangin maakuntaan ja Busanin metropolikaupunkiin. Ulsan on yksi maan tärkeimmistä satamista (Ulsanin satama) ja teollisuuskeskuksista. Vuonna 2010 kaupungissa oli 1 076 516 asukasta, ja sen pinta-ala on 1 055,70 neliökilometriä. 
Nimi ”Ulsan” periytyy Joseon-dynastian ajalta, mutta kaupunkioikeudet Ulsan sai vuonna 1962, ja metropolikaupungiksi se kohotettiin vuonna 1997. Se tunnetaan teollisuus- ja satamakaupunkina, jossa vallitsee lämmin subtrooppinen ilmasto. Kaupungin tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ulgin merenrantapuisto ja Gajisan-vuori.
Hallinnolliset alueet.
Ulsan jakautuu neljään suuralueeseen ("gu") ja yhteen piirikuntaan ("gun").
Liikenne.
Ulsanin lentoasemalta lennetään reittilentoja Gimpon kansainväliselle lentoasemalle Soulin lähistölle sekä Jejun kansainväliselle lentoasemalle Jejun saarelle. Ulsanin satama on rahtimäärältään (175,4 milj. t; 2016) Etelä-Korean kolmanneksi vilkkain satama ja luetaan maailman 30 suurimman rahtisataman joukkoon. Kaupunki yhdistettiin Korea Train Express -suurnopeusjunajärjestelmään, kun Ulsanin rautatieasema avattiin vuoden 2010 loppupuolella Gyeongbu-suurnopeusradalla.
Ystävyyskaupungit.
Ulsanilla on yhdeksän ystävyyskaupunkia ympäri maailmaa:
Tarw-Trading

Tarw-Trading on entinen raisiolainen yritys, jonka päätoimiala oli tutkimus- ja turistisukellusveneiden huolto ja osien myynti niihin. Yhtiö myytiin vuonna 2008 Lamor-Groupille ja tuli osaksi uutta Lamor Subsea -yhtiötä.
Maailman noin 50:stä tutkimus- ja turistisukellusveneestä yritys huolsi neljääkymmentä. 
Yritys myös valmisti satunnaisesti sukellusveneitä. Vuonna 2006 yritys valmisti SM 300/3-tyyppisen aluksen italialaiselle säätiölle; edellisen kerran Tarw-Trading valmisti SM 300/3-tyyppisiä sukellusveneitä noin 10 vuotta aiemmin. 
Syvämerisukellukseen Suomessa sukellusveneitä valmisti Rauma-Repola Oceanics.
Aina vierelläsi

Aina vierelläsi () on yhdysvaltalainen draamakomedia.
Juoni.
Jackie (Susan Sarandon) ja Luke (Ed Harris) asuvat New Yorkissa. He ovat eroamassa, mutta yrittävät pitää lastensa Annan ja Benin elämän vakaana, vaikka asiat muuttavat heidän elämänsä.
Luke alkaa tapailla Isabelia (Julia Roberts) ja muuttaa lopulta yhteen tämän kanssa. Isabel yrittää saada lapset tyytyväisiksi ja onnellisiksi, mutta Anna on hyvin töykeä Isabelia kohtaan.
Juuri kun elämä näyttää onnistuvan hyvin eikä ongelmia ole, todetaan Jackiella syöpä, johon hän kuolee. Elokuvassa yhdistyvät rakkaus, perhe ja vahvuus.
General Dynamics Electric Boat

General Dynamics Electric Boat (GDEB) on monialayritykseen General Dynamics Corporationiin kuuluva laivanrakennusyritys. Se on ollut Yhdysvaltain laivaston tärkein sukellusveneiden toimittaja jo sata vuotta ja samalla luonut perustan usean muun valtion sukellusvenetuotannolle. 
Vuonna 2014 yhtiö voitti 17,6 miljardin dollarin sopimuksen kymmenen uuden Virginia-luokan sukellusveneen rakentamisesta Yhdysvaltain laivastolle.
Historia.
Vuonna 1899 yhdysvaltalainen Isaac Rice perusti Electric Boat Companyn valmistamaan John Philip Hollandin suunnittelemia vedenalaisia aluksia eli sukellusveneitä, joita tehtiin Lewis Nixonin hallinnoimalla Crescent Shipyardilla Elizabethissa New Jerseyssä. 
Ensimmäinen telakan valmistama sukellusvene oli "Holland VI", joka nimettiin myöhemmin "USS Hollandiksi" runkonumerolla SS-1. Alus oli 11. huhtikuuta 1900 ensimmäinen Yhdysvaltain laivaston käyttöön ottama sukellusvene ja sen onnistunut palvelus teki mahdolliseksi uuden mallin A- eli Plunger-luokan suunnittelun, jonka lähtökohtana oli telakan valmistama koealus "Fulton". Tämä myytiin Venäjän keisarilliselle laivastolle ja jossa se sai nimen Som. Onnistumisen myötä heräsi ulkomailla kiinnostus sukellusveneisiin ja John Hollandin viimeisimmät suunnitelmien lisenssit lunastettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle, Japanin keisarilliselle laivastolle, Venäjän keisarikunnan laivastolle ja Alankomaiden kuninkaalliselle laivastolle.
Ensimmäisen maailmansodan aikana yhtiö ja sen alihankkijat valmistivat Yhdysvaltain laivastolle 85 sukellusvenettä ja 722 sukellusveneidentorjunta-alusta. Sodan päätyttyä Yhdysvallat ei tilannut uusia sukellusveneitä ennen vuonna 1931 tilattua "USS Cuttlefishiä", mutta Perun laivastolle valmistettiin kaksi sukellusvenettä. Toisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti laivastolle 74 sukellusvenettä. 
Vuonna 1952 yhtiö nimettiin General Dynamics Corporationiksi. Yhtiö osti vuotta myöhemmin Convairin, jolloin pääyhtiö piti nimen General Dynamics ja sukellusveneyksikkö palasi käyttämään nimeä Electric Boat.
Ensimmäisen yhtiön valmistama ydinkäyttöinen sukellusvene "USS Nautilus" laskettiin vesille tammikuussa 1954 ja ensimmäinen mannertenvälisin ohjuksin varustettu sukellusvene "USS George Washington" laskettiin vesille 1959.
Myös Ohio-, Los Angeles-, Virginia- ja Seawolf-luokkien alukset valmistettiin yhtiön telakalla. Vuonna 2002 yhtiö aloitti "USS Nautiluksen" entisöinnin ennen aluksen museointia.
Tekstisuunnittelija

Tekstisuunnittelija () vastaa mainosmateriaalien, kuten ilmoitusten, esitteiden, suoramarkkinointikirjeiden, nettisivujen ja vastaavien tekstien laadinnasta sekä esimerkiksi TV-mainosten suunnittelusta ja käsikirjoittamisesta. Tekstisuunnittelijan (suomalaisessa mainostoimistoslangissa "copyn") työtehtäviin kuuluu nimenomaan mainonnan ja muiden markkinointiviestinnällisten tekstien suunnittelu, mikä erottaa tehtävän teknisen kirjoittajan työstä. Jotkut tekstisuunnittelijat ovat kuitenkin hankkineet kannuksensa teollisuusyritysten teknisinä kirjoittajina, ja varsinkin ns. inhouse-copyn (yrityksen oman tekstisuunnittelijan) toimenkuvaan saattaa kuulua myös teknisen kirjoittajan työtä.
Ammattitaitoinen tekstisuunnittelija on kokonaisvaltainen mainonnan suunnittelija, joka yhdessä työparinsa art directorin (tai muun ryhmän) kanssa suunnittelee yritysten markkinointiviestinnän linjat kokonaisuutena sekä sisällöt kampanja- ja elementtikohtaisesti. Tekstisuunnittelijat tunnetaan monesti mainoksiin kirjoittamistaan mainoslauseista eli sloganeista (esimerkiksi DNA:n mainoskampanjasta tunnetuksi tullut "Elämä on"), mutta todellisuudessa valtaosa työstä on varsin arkista: vaativaa tekstisuunnittelua, asiakkaan tuotteisiin ja yritykseen perehtymistä sekä markkinoinnin ja markkinointiviestinnän kokonaisuuksien suunnittelua. Varsinainen tekstisuunnittelu on asiakkaan haluamien (tai tarvitsemien) viestien kirjoittamista helposti ymmärrettävään ja houkuttelevaan muotoon. 
Tekstisuunnittelijan läheisimpänä työparina toimii useimmiten AD (art director), joka vastaa mainonnan visuaalisuudesta. Tekstisuunnittelija voi myös toimia osana suurempaa mainonnansuunnitteluryhmää, tai hän voi työskennellä suoraan mainostoimiston asiakasyrityksen tai muun organisaation palveluksessa, freelancerina tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.
Rastor-instituutin ohella tekstisuunnittelijaksi voi opiskella Turun ammattikorkeakoulussa.
Akasakan metroasema

Akasakan metroasema () on Fukuokan kaupungin Chūōn suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on seitsemäs asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981.
Asema sijaitsee Fukuokan keskustasta jonkin matkaa länteen. Aseman lähistöllä sijaitsee useita toimistoja ja niiden lisäksi muun muassa:
Kerinthos

Kerinthos oli juutalaiskristillinen gnostilainen opettaja, joka vaikutti toisella vuosisadalla. Hänen oppinsa oli haarauma ebioniittien opetuksesta, ja varhaiskristillinen kirkko tuomitsi sen harhaoppiseksi lahkoksi.
Elämä ja opetukset.
Kerinthoksen syntymä- ja kuolinaikoja ei tunneta. Hän perusti koulunsa roomalaiseen Asian provinssiin ja keräsi ympärilleen oppilaita. Kerinthoksen kirjoituksia ei ole säilynyt, eikä niitä ole todennäköisesti levitetty laajalle. Kuten usein, hänen opetuksensa tunnetaan vain harhaoppien vastustajien kirjoitusten välityksellä. Laajimman selonteon hänen opetuksistaan antaa Epifanios 300-luvulla, mutta tuolloin hänellä ei ole ollut käytössään ensi käden lähteitä.
Varhaisin säilynyt maininta Kerinthoksesta on Irenaeukselta, osana hänen teostaan "Harhaoppeja vastaan", joka kirjoitettiin noin vuonna 170. Irenaeuksen mukaan Kerinthos oli saanut opetusta egyptiläisten viisaudessa ja väitti, että hän oli saanut tietoa enkeliltä. Hän opetti, että näkyvä maailma ja taivas eivät olleet korkeimman olennon luomia, vaan ne oli luonut alempi voima (demiurgi) tai joukko enkeleitä, jotka antoivat myös juutalaisen lain. Juutalaisen lain noudattaminen, eli teot, olivat keskeisiä pelastuksen kannalta.
Kerinthos teki eron Jeesus ja Kristuksen välille. Hän kielsi Jeesuksen yliluonnollisen syntymän ja sanoi hänen olleen Joosefin ja Marian lapsi. Kristus puolestaan laskeutui Jeesukseen taivaasta kasteen yhteydessä ja jätti hänet ristiinnaulitsemisessa. Kerinthoksen sanotaan opettaneen myös, että Jeesus tullaan herättämään kuolleista viimeisenä päivänä, samalla kun kaikki muut ihmiset nousevat ylös kuolleista hänen mukanaan. 
Näin Kerinthoksen opetukset olivat ebioniittisia kristologian osalta, kun taas luomisen osalta hänen käsityksensä muistuttivat gnostilaisuutta. Kerinthos uskoi tuhatvuotiseen valtakuntaan, joka perustettaisiin maan päälle ennen ylösnousemusta ja taivasten valtakuntaa.
On arveltu, että Johanneksen evankeliumi kirjoitettiin Kerinthoksen opetuksia vastaan. Irenaeuksen mukaan Polykarpos kertoi tarinan, jonka mukaan evankelista Johannes pelkäsi Kerinthosta niin paljon, että pakeni kerran kylpylästä saatuaan selville Kerinthoksen olevan siellä. 
Kerinthos saattaa olla "Jaakobin salaisen kirjan" väitetty vastaanottaja, vaikka nimeä ei kyetä tekstin turmeltuneisuuden vuoksi lukemaan: vastaanottajan nimestä on luettavissa vain loppu "...thos". Myös "Jaakobin salaista kirjaa" vastaan suunnattu "Apostolien kirje" antaa ymmärtää, että kirja oli Kerinthoksen opetusten mukainen. Toisella ja kolmannella vuosisadalla vaikuttanut kristillinen lahko, joka sai myöhemmin nimityksen "alogi", väitti Kerinthoksen olleen Johanneksen evankeliumin ja Ilmestyskirjan todellinen kirjoittaja. Näin opetti mm. Caius.
MV Edgar Wood

MV Edgar Wood on Winnipegjärvellä liikennöivä lautta-alus. Alus liikennöi järven länsirannalla Matheson Islandin eteläpuolella mantereella sijaitsevasta Islandview'n lauttasatamasta järven itärannalle Bloodveinin kylään. Lauttareitti toimii Provincial Road 234:n jatkeena.
110,48 bruttorekisteritonnin aluksen on rakentanut Riverton Boat Works Ltd. Rivertonissa Manitobassa vuonna 1958 ja sen kantavuus on 36 tonnia. Aluksen pituus on 27,4 metriä, leveys 7,3 metriä ja syväys 1,8 metriä. Se voi kuljettaa 39 matkustajaa ja 11 ajoneuvoa. Aluksen miehistö käsittää kolme henkilöä. Vuonna 2007 alus kuljetti 1 883 matkustajaa ja 1 049 ajoneuvoa.
Alus liikennöi vain sulan veden aikaan. Liikennöintikauden keskimääräinen alkamisajankohta on 25. toukokuuta ja päättymisajankohta 26. lokakuuta. Alus purjehtii reitin Islandview – Bloodvein – Islandview kerran vuorokaudessa arkisin. Lisäksi alus on liikenteessä joka toinen lauantai. Maanantaisin ja perjantaisin ajetaan jokapäiväisen aamuvuoron lisäksi ylimääräinen vuoro iltapäivällä. Aiemmin alus liikennöi myös Bloodveinin lounaispuolella sijaitsevaan Princess Harbourin satamaan, mutta satama poistui aikataulusta purjehduskaudella 2009.
Pau FC

Pau FC on ranskalainen jalkapalloseura Pausta. Seura pelaa kaudella 2024–25 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa. Seura on perustettu vuonna 1904. Seuran kotikenttä on Nouste Camp.
Jump Ultimate Stars

Jump Ultimate Stars on Ganbarionin kehittämä ja Nintendon julkaisema tappelupeli Nintendo DS -käsikonsolille. Se on jatkoa Jump Super Stars -pelille. Peli muistuttaa Nintendon Super Smash Bros. -pelisarjaa, mutta tässä Nintendon hahmojen tilalla on Weekly Shonen Jump -lehden hahmoja.
Peli vastaa useilla tavoin aiempaa osaansa, mutta tähän on myös tehty useita muutoksia. Pelissä on nyt yli 300 hahmoa 41 eri mangasarjasta toisin kuin aiemmassa, jossa oli 160 hahmoa. Tässä osassa ei kuitenkaan nähdä enää hahmoja Hikaru no Go ja Mr. Fullswing -sarjoista.
Pelin taistelut käydään taistelukentillä, jotka on tehty muistuttamaan mangan sivua. Jokaisella kentällä on erityinen tausta ja maasto, mikä vaihtelee mangasarjojen mukaan. Useissa tasoissa on myös joitain yllätyksiä kuten liikkuvat tai hajoavat esineet. Myös osa seinistä ja lattioista on mahdollista hajottaa taistelussa.
Paris FC

Paris FC on ranskalainen jalkapalloseura Pariisista. Seura pelaa kaudella 2025–2026 Ranskan korkeimmalla sarjatasolla Ligue 1:ssä. Seura on perustettu vuonna 1969. Seuran kotikenttä on Stade Charléty.
Telocvovim

Telocvovim on Enochian Crescentin ensimmäinen albumi. Sen julkaisi vuonna 1997 suomalainen Woodcut Records. Albumi oli levy-yhtiön neljäs julkaisu.
Telocvovim on yhtyeen tuotannosta lähimpänä perinteistä raakaa black metalia vaikkakin myöhäisemmillä levyillä yleistyvät avant-gardet suuntaukset ovat kuultavissa jo ensilevyllä.
Albumin nimi on brittiläisen okkultistin, John Deen kehittelemää heenokiaanista/enokiaanista ”enkelikieltä” ja tarkoittaa "Kuoleman Lohikäärmettä", eli Luciferiä .
Saitama

Saitama () on Japanin Saitaman prefektuurin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Se sijaitsee Kantōn alueella Saitaman prefektuurin kaakkoisosassa aivan Tokion metropolin pohjoispuolella. Se lasketaan kuuluvaksi Suur-Tokioon, ja monet sen asukkaista käyvätkin Tokiossa töissä. Kaupungin asukasluku on 1 281 171 (vuonna 2016) ja pinta-ala 217,49 neliökilometriä. Saitama on nimitetty yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Nykyinen Saitaman kaupunki syntyi toukokuussa 2001, kun aiemmat Ōmiyan, Urawan ja Yonon kaupungit yhdistyivät. Virallinen suurkaupunki Saitamasta tehtiin 1. huhtikuuta 2003, ja kaupunki laajeni edelleen vuonna 2005, kun Iwatsukin kaupunki liittyi siihen.
Aluejako.
Saitama jakautuu kymmeneen suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Minami-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Iwatsuki-ku.