tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dansk Melodi Grand Prix 1996

Dansk Melodi Grand Prix 1996 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1996. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna, jossa viisi säveltäjää kutsuttiin tekemään kappale kilpailuun. Kilpailu pidettiin 9. maaliskuuta Tanskan yleisradioyhtiö DR:n studiossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat katsojat puhelinäänestyksellä. Kilpailun voitti duo Dorthe Andersen &amp; Martin Loft kappaleella "Kun med dig". Kappale ei kuitenkaan läpäissyt vuonna 1996 Eurovision laulukilpailussa käytössä ollutta esikarsintaa eikä näin päässyt varsinaiseen Eurovision laulukilpailuun.
Polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaatti

Polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaatti eli PCT on polyestereihin kuuluva polymeeri. Sen monomeerit ovat 1,4-sykloheksaanidimetanoli ja tereftaalihappo. Polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaatilla on useita erikoiskäyttökohteita esimerkiksi sähkötekniikassa.
Ominaisuudet.
Polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaatin ominaisuudet riippuvat huomattavasti sen valmistuksessa käytettävän 1,4-sykloheksaanidimetanolin cis- ja trans-isomeerien suhteesta. Usein 1,4-sykloheksaanidimetanoli on seos, jossa on 70 % trans-isomeeria ja 30 % cis-isomeeria. Polymeerin sulamispiste on 250–315 °C ja lasisiirtymälämpötila on 87–105 °C. Mitä enemmän polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaatissa on trans-1,4-sykloheksaanidimetanolia sitä korkeammat ovat sen sulamispiste ja lasisiirtymälämpötila. Aine käyttäytyy kuumennettaessa termoplastisesti. Polymeeri kestää korkeita lämpötiloja ja useiden kemikaalien vaikutuksia. Se kuitenkin hydrolysoituu emästen vaikutuksesta. Yhdiste luokitellaan puolikiteiseksi tai kiteiseksi polymeeriksi. Polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaatin on polyetyleenitereftalaattia kovempaa, mutta hauraampaa. Mekaanisia ominaisuuksia voidaan parantaa tekemällä polymeeristä komposiitti lasikuidun kanssa. Komposiitin tiheys riippuu lasikuidun määrästä ja on 1,3–1,7 g/cm3.
Valmistus ja käyttö.
Polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaattia valmistetaan 1,4-sykloheksaanidimetanolin ja tereftaalihapon välisellä kondensaatioreaktiolla. Reaktioseokseen voidaan lisätä hieman myös isoftaalihappoa.
Polysykloheksyleenidimetyleenitereftalaatista valmistetaan niin kalvoja, kuituja kuin kappaletuotteitakin ruiskuvalamalla. Polymeerin käyttökohteita ovat esimerkiksi kytkimet, pistokkeet, autojen osat, pakkaukset ja uuninkestävät ruuanlaittoastiat.
Dansk Melodi Grand Prix 1995

Dansk Melodi Grand Prix 1995 (tunnettu myös nimellä Musik Event '95) oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1995. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna säveltäjille. 11 kappaleen välinen kilpailu käytiin 25. maaliskuuta Tanskan yleisradioyhtiö DR:n studiossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsi viisihenkien musiikin asiantuntijoista koostunut raati kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella valittiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja valittiin. Kilpailun voitti Aud Wilken kappaleella "Fra Mols til Skagen". Finaalia seurasi 1 116 000 katsojaa.
Kapea tekoäly

Kapea tekoäly tai heikko tekoäly on tekoäly, joka keskittyy yhteen kapeaan tehtävään. Sillä ei ole tietoisuutta, tahtoa eikä ymmärrystä oman alansa ulkopuolella. Nykyaikaiset tekoälysovellukset luokitellaan kaikki kapeaksi tekoälyksi. Kapea tekoäly keskittyy matkimaan ihmisten perustoimintoja, kuten asioiden muistamista, havaitsemista ja yksinkertaisten ongelmien ratkaisemista, toisin kuin vahva tekoäly, joka voi ajatella ja oppia itsenäisesti ja suoriutua lähes mistä vain tehtävistä.
Joitakin esimerkkejä kapeasta tekoälystä ovat shakkiohjelmistot ja -tietokoneet, robottiautot ja lääketieteen alalla käytettävät robottijärjestelmät. Kapeat tekoälyjärjestelmät ovat joskus vaarallisia, jos ne eivät toimi luotettavasti.
Dansk Melodi Grand Prix 1993

Dansk Melodi Grand Prix 1993 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1993. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 231 kappaletta. Lähetetyistä kappaleista valittiin kymmenen finalistia.
Finaali pidettiin 3. huhtikuuta Odense Kongrescenterissa Odensessa. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella asiantuntijaraati valitsi viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella voittajan valitsivat katsojat puhelinäänestyksellä. Kilpailun voitti Tommy Seebach Band kappaleella "Under stjernerne på himlen". Finaalia seurasi 1 990 000 katsojaa.
Imperiumin ylilaajeneminen

Imperiumin ylilaajeneminen tai imperiumin ylikuormitus () on hypoteesi, jonka mukaan imperiumit voivat kasvaa niin suuriksi, että ne menettävät kykynsä ylläpitää tai laajentaa sotilaallista ja taloudellista vaikutusvaltaansa.
Hypoteesin popularisoi Yalen yliopiston historian professori Paul Kennedy vuonna 1987 julkaistussa teoksessaan "The Rise and Fall of the Great Powers". Termi ei ole saavuttanut yhteiskuntatieteellistä yksimielisyyttä. Sitä on usein sovellettu Brittiläiseen imperiumiin ja Neuvostoliiton hajoamista edeltäneisiin prosesseihin mutta myös Yhdysvaltain nykyiseen ulkopolitiikkaan.
Karl Erich Soldan

Karl Erich Soldan (1811 – 4. maaliskuuta 1870) oli suomalainen lääkäri, viimeisenä virkanaan Salon piirilääkäri. Hän oli tiettävästi ensimmäinen, joka käänsi (vuonna 1838) "Kalevalaa" saksaksi, mutta työ jäi alkuunsa. Siitä on säilynyt Suomalaisen kirjallisuuden seuran arkistossa vain käsikirjoituksen katkelmia ("Vanhan Kalevalan" 1., 29. ja puolet 15:ttä runoa. Hän lienee saanut ajatuksen kääntämisestä seuran julkistettua palkinnon.
Soldanin veli oli insinööri August Fredrik Soldan.
Dansk Melodi Grand Prix 1992

Dansk Melodi Grand Prix 1992 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1992. Kymmenen kappaleen välinen kilpailu pidettiin 29. helmikuuta Aalborghallenissa Aalborgissa. Voittajan valitsivat katsojat puhelinäänestyksellä kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella äänestettiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja äänestettiin. Kilpailun voitti duo Lotte Nilsson &amp; Kenny Lübcke kappaleella "Alt det som ingen ser". Kilpailua seurasi 2 529 000 katsojaa.
Arkadia (utopia)

Arkadia tarkoittaa arkadisessa runoudessa idyllisen paimen- ja maalaiselämän kuviteltua tyyssijaa. Sen esikuvana oli todellinen Arkadian maakunta Kreikan Peloponnesoksen niemimaalla.
Bukolisten runoilijoiden mm. Vergiliuksen, ansiosta Arkadian asukkaat saivat yksinkertaisen paimenkansan maineen, ja Arkadiasta tuli ihannoidun paimenidyllin kotimaa. Vergilius teki paimenrunollaan "Eclogae" (Bucolica, 37 eKr.) seudusta kuuluisan ylistämällä sitä onnellisen elämän kehdoksi. Arkadinen elämä esitetään yksinkertaisempana, siveellisempänä ja jalompana kuin kiireinen kaupunkilaiselämä. Vergiliuksen ansiosta Arkadiasta tuli kirjallisuudessa ihannoidun paimenidyllin tyyssija, ja käsite "arkadinen" alkoi merkitä ihanteellisen viehättävää, maalaismaisen idyllistä paikkaa ja elämää.
Suomen kirjallisuudessa arkadista runoutta ovat mukailleet muun muassa Frans Mikael Franzén runoelmassaan "Det nya Eden" ja J. L. Runeberg eeppisessä runoelmassaan "Hanna". Arkadisen runouden vaikutteita on myös V. A. Koskenniemen, Otto Mannisen, Rabbe Enckellin ja Aale Tynnin runoissa.
Canadian Pacific Kansas City

Canadian Pacific Kansas City (lyhennettynä CPKC) on suuri rautatieyhtiö Pohjois-Amerikassa, jonka toiminta perustuu tavaraliikenteeseen. Yhtiö aloitti toimintansa 14. huhtikuuta 2023 kanadalaisen Canadian Pacific Railwayn (CP:n) ja yhdysvaltalaisen Kansas City Southern Railwayn (KCS:n) yhdistyttyä. Yhtiö on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa rautatieyhtiö, joka yhdistää Kanadan, Yhdysvallat ja Meksikon toisiinsa noin 32 000 kilometrin pituisella rautatieverkollaan. CPKC:n pääkonttori sijaitsee Calgaryssa, Kanadassa. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Keith Creel, joka toimi myös Canadian Pacific Railwayn toimitusjohtajana vuodesta 2017 rautateiden yhdistymiseen saakka.
Vaikka yhtiö omistaa noin 32 000 kilometriä rautateitä, se on kuitenkin vain Pohjois-Amerikan kuudenneksi suurin rautatieyhtiö. Yhdistymisen odotetaan kestävän kokonaisuudessaan noin 3 vuotta.
Yhdistyminen.
21. maaliskuuta 2021 Canadian Pacific kertoi aikeistaan ostaa Kansas City Southern Railwayn 25 miljardilla yhdysvaltain dollarilla. Toinen kilpaileva kanadalainen rautatieyhtiö, Canadian National Railway (CN) teki 20. huhtikuuta tarjouksen ostaa KCS:n 33,7 miljardilla dollarilla. 14. toukokuuta KCS kertoi hyväksyneensä CN:n tarjouksen, mutta elokuussa 2021 Yhdysvaltain rautatieviranomainen (Surface Transportation Board, STB) esti CN:n ostotarjouksen vedoten tarjouksen sisältämään laittomaan sopimukseen äänestysoikeudesta yhtiön sisällä.
Lopulta 12. syyskuuta 2021 Kansas City Southern hyväksyi CP:n 31 miljardin dollarin ostotarjouksen, ja joulukuussa 2021 Canadian Pacificin ja Kansas City Southernin osakkeenomistajat äänestivät rautateiden yhdistymisen puolesta. Tämän seurauksena Canadian Pacificista tuli KCS:n laillinen omistaja, kummankin yhtiön toimiessa itsenäisesti huhtikuuhun 2023 saakka.
15. maaliskuuta 2023 STB sai päätökseen arviointinsa ja hyväksyi yhdistymisen, joka tapahtui tapahtui 14. huhtikuuta 2023. Rautateiden yhdistyminen oli Pohjois-Amerikan suurin yli 20 vuoteen.
Labastide-du-Vert

Labastide-du-Vert on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Cahorsin kaupungista luoteeseen.
Vuonna 1900 taidemaalari Henri Jean Guillaume Martin hankki Labastide-du-Vertistä noin 28 hehtaarin kokoisen tilan nimeltä Marquayrol. Samalla hän alkoi rakentaa tilan ympärille puutarhaa, jossa oli lampia, pergoloita, puukujia ja huvimajoja. Joka kevät hän tuli Marquayroliin ja maalasi kesäajan tilan nähtävyyksiä sekä Labastide-du-Vertin kylää. Hän jatkoi täällä maalaamistaan kuolemaansa saakka, ja hänen teoksistaan löytyykin 200 Marquayrol-aiheista maalausta. Vuonna 2021 perustettiin yhdistys palauttamaan puutarha sellaiseksi kuin se oli taiteijan siellä asuessa. Puutarha avattiin vierailijoille ensimmäistä kertaa kesäkuussa 2022.
Supertekoäly

Supertekoäly tai superälykäs tekoäly (, ASI) tarkoittaa hypoteettista tekoälyn muotoa, joka ylittää merkittävästi älykkäimpienkin ihmisten älykkyyden kaikilla kognitiivisilla alueilla, kuten luovuudessa ja yleisessä älykkyydessä. Se on tekoälyyn liittyvän tutkimuksen ja filosofian keskeinen käsite, ja se eroaa kapeasta tekoälystä sekä yleisestä tekoälystä sen äärimmäisen tehokkaan suorituskyvyn vuoksi.
Oxfordin yliopiston filosofi Nick Bostrom määrittelee supertekoälyn "miksi tahansa älyksi, joka ylittää suuresti ihmisten kognitiivisen suorituskyvyn käytännöllisesti katsoen kaikilla kiinnostavillla alueilla".
Ennusteet.
Useimmat kyselyihin osallistuneet tekoälytutkijat olettavat, että koneet pystyvät lopulta kilpailemaan ihmisten kanssa älykkyydessä, vaikka ei ole juurikaan yksimielisyyttä siitä, milloin tämä tapahtuu. 
Vuoden 2022 tutkimuksessa mediaanivuosi, johon mennessä vastaajat odottivat "korkean tason koneälyä" 50 %:n varmuudella, oli 2061. Tutkimuksessa määriteltiin korkean tason koneälyn olevan saavutettu silloin, kun koneet pystyvät suorittamaan kaikki annetut tehtävät ilman apua paremmin ja halvemmalla kuin ihmistyöntekijät.
Vuonna 2023 OpenAI:n johtajat julkaisivat suosituksia siitä, miten superälyä voidaan hallita. He uskovat sen syntyvän mahdollisesti alle 10 vuodessa.
Kehitysnäkymät ja mahdollisuudet.
Supertekoälyn toteutuminen edellyttää merkittäviä läpimurtoja tekoälyn tutkimuksessa ja laskentatehossa. Sen saavuttaminen voisi johtaa monenlaisiin tuloksiin, kuten nopeutettuun tieteelliseen ja teknologiseen kehitykseen, ja todennäköisesti jopa niin sanottuun teknologiseen singulariteettiin, tosin teknologista singulariteettiä pidetään myös joskus ennakkovaatimuksena itse superälykkyyden syntymiselle.
Turvallisuus.
Supertekoälyn kehittämisen eettiset ja turvallisuusnäkökohdat ovat merkittäviä. On keskusteltu siitä, miten supertekoälyn käyttäytyminen voitaisiin varmistaa ihmiskunnan eduksi ja miten sen mahdollinen kontrolloimaton toiminta voitaisiin estää. Nämä kysymykset liittyvät laajemmin tekoälyn ohjaamiseen ja sääntelyyn.
Suomalais-ugrilaiset kansat – mitä, missä, milloin, miksi

Suomalais-ugrilaiset kansat – mitä, missä, milloin, miksi on vuonna 2023 julkaistu Mariann Bernhardtin ja Minerva Pihan kirjoittama tietokirja, joka käsittelee suomalais-ugrilaisia kansoja. 
Kirja on ensimmäinen suomenkielinen nuorille lukijoille suunnattu yleistajuinen kirja suomen sukukielistä ja -kansoista ja suomen kielen historiasta.
Kirjan alkuosassa keskittyy suomen sukukansoihin: heidän kieleensä, kulttuuriinsa ja tilanteeseensa nykyisessä maapalloistuvassa maailmassa. Kirjassa sukukansat kertovat itse omasta kansastaan omista näkökulmistaan. Teoksessa esiin nousee hätä kielten ja kulttuurien häviämisestä, mutta myös ylpeys omasta kansasta ja ilo siitä, kun elvytystoimet tehoavat ja kulttuuri herää henkiin muun muassa Internetissä sekä elokuva- ja säveltaiteessa.
Kirjan jälkiosassa tutustutaan suomen kielen historiaan ja kerrotaan, miten on mahdollista tietää, että suomi on sukua kirjan alkuosan kielille. Teoksessa kerrotaan, miten sanojen alkuperää ja ikää tutkitaan, mitkä suomen kielen piirteet ovat yhteisiä muille uralilaisille kielille ja mitkä suomen kielen piirteet on lainattu naapurikansojen puhumista kielistä. Kirja käsittelee myös sitä, miten arkeologit ja kielitieteilijät tutkivat suomalaisten ja saamelaisten menneisyyttä yhdessä.
Teos toimii myös uralilaisten kielten oppimateriaalina erilaisten tehtävien avulla. Kirjassa on myös novelleja ja fiktiivisiä lehtihaastatteluita, joiden avulla havainnollistetaan kirjan keskeisiä aiheita.
Kirjan ovat kirjoittaneet filosofian tohtorit Mariann Bernhardt ja Minerva Piha. Kirjan julkaisun aikaan Bernhardt työskenteli ersän ja mokšan kielten parissa Helsingin ja Turun yliopistoissa. Hän on myös koltansaamen kielen asiantuntija. Piha toimi teoksen julkaisun aikaan eteläsaamen kielen apulaisprofessorina Nord universitetissa Norjassa, ja hän on erikoistunut uralilaisten ja erityisesti saamelaiskielten historiaan sekä kielten välisiin kontakteihin. Hän yhdistää tutkimuksissaan kielitiedettä ja arkeologiaa. Kirjan on kuvittanut taiteilija Heidi Gauriloff, joka kuvataiteen lisäksi tekee musiikkia ja käsitöitä.
Clear Cold Beyond

Clear Cold Beyond on Sonata Arctican yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2024 levymerkillä Atomic Fire. Yhtyeen mukaan albumi on paluu raskaamman ilmaisun pariin kahden kevyemmän albumin jälkeen. Singlelle ”Dark Empath” julkaistiin Miikka Lommin ohjaama sekä käsikirjoittama musiikkivideo helmikuussa 2024. Video kertoo tarinan hahmosta, jota jahdataan sekä henkisesti että fyysisesti.
Solokansaari

Solokansaari () on Solovetskinsaariin kuuluva saari Pohjois-Venäjällä. Alkujaan sen nimi on todennäköisesti ollut "Salo". Saaren pituus on 24 km, leveys 16 km, pinta-ala 285 km², rantaviiva 187 km. Lounaisrannikolla sijaitsee Solovetskin luostari suojaisan satamalahden äärellä. Solokansaaren pinnanmuodostus on epätasainen; korkein mäki Sekirskaja gora kohoaa 85 metriä merenpinnan yiäpuolelle. Saaren laella on kirkko, jonka torni on toiminut loistomajakkana. Saarella on ollut noin 300 järveä ja lampea, joita yhdistävät osittain järvien laskemiseksi tehdyt kanavat ja kaivannot.
Larnagol

Larnagol on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Lotjoen varrella, noin 36 kilometriä Cahorsin kaupungista itään.
Kunnan keskustassa oleva Château de Larnagol on ollut alkujaan 1100-luvulta peräisin oleva sotilaallinen linnoitus. 1700-luvun alussa linna muutettiin residenssiksi. Linnaa ympäröivät puutarhat lampineen. Linna sai uudet omistajat vuonna 2011, jonka jälkeen sitä on kunnostettu. Linnaan on mahdollista tutustua.
Sosiaalisen suotavuuden vinouma

Sosiaalisen suotavuuden vinouma ja sosiaalisen suotavuuden harha () tarkoittavat vastaajien taipumusta esittää itsensä parhaassa mahdollisessa valossa antamalla sosiaalisesti ja yhteiskunnallisesti hyväksyttäviä vastauksia. Se on yksi yleisimmistä virhelähteistä, jotka vaikuttavat kysely- ja koetulosten luotettavuuteen. Sosiaalisen suotavuuden harhassa on kyse siitä, että ihmiset haluavat näyttää parhaat puolensa huijaamalla vastauksissaan sekä itseään (itsepetos) että muita.
Vaikutus ilmenee ja muuttuu vakavaksi ongelmaksi, kun esitetään kysymyksiä sosiaalisesti arkaluonteisista aiheista, kuten uskonnosta, politiikasta, ympäristöstä ja yksityisasioista, kuten tupakoinnista, huumeidenkäytöstä, huijaamisesta ja seksielämästä, perhesuunnittelusta ja terveysongelmista. Esimerkiksi tupakoitsijat saattavat kieltää polttavansa savukkeita, äänestämättä jättäneet voivat vastata äänestäneensä, ja vähemmistöjä suvaitsemattomat ihmiset voivat antaa harhaanjohtavia vastauksia kysymyksiin, jotka mittaavat heidän suhtautumistaan vähemmistöihin.
Sosiaalisen suotavuuden vinouman käsittelemiseksi on muuan muassa seuraavat kaksi tapaa. Ensimmäinen tapa on käyttää erityisiä asteikkoja, jotka mittaavat vastaajien taipumusta antaa sosiaalisesti toivottuja vastauksia. Toinen tapa koostuu seuraavista menetelmistä, joilla pyritään ehkäisemään ja vähentämään sosiaalisen suotavuuden harhan vaikutusta: pakottavia valintakokeita, itse täytettäviä kyselyitä, arvaamattomia vastausmenetelmiä, näennäisiä valheenpaljastustestejä ("bogus pipeline"), ulkopuolisten asiantuntijoiden apua ja sopivien haastattelijoiden valintaa. Kysymyksiä voidaan esittää myös epäsuorasti. 
Tehokkain ratkaisu torjua sosiaalisen suotavuuden vinoumaa on käyttää useita eri menetelmiä yhdessä.
Luke Woodhouse

Luke Woodhouse (s. 13. lokakuuta 1988 Bewdley), lempinimeltään ”Woody”, on englantilainen dartsinpelaaja. Hän on ollut neljä kertaa mukana PDC-liiton MM-kilpailuissa. Woodhouse on marraskuussa 2023 PDC:n maailmanlistalla sijalla 36.
Ura.
Woodhouse voitti tammikuussa 2018 PDC:n kiertuekortin ja sai siten paikan ammattilaiskiertueella. Vuoden 2019 Players Championship Finals -turnauksessa hän pudotti ensimmäisellä kierroksella hallitsevan mestarin Daryl Gurneyn. Woodhouse debytoi vuodenvaihteessa 2019–2020 PDC:n MM-kilpailuissa ja eteni kolmannelle kierrokselle voittamalla neljänneksi sijoitetun Michael Smithin erin 3–1.
Woodhouse eteni karsintojen kautta vuoden 2022 Grand Slam -kilpailuun, jossa hän sijoittui alkulohkonsa kolmanneksi. Kesäkuussa 2023 Woodhouse ylsi ensimmäistä kertaa Players Championship -turnauksen loppuotteluun, mutta hävisi Damon Hetalle.
Knut Buen

Knut Buen (s. 31. lokakuuta 1948 Kongsberg) on norjalainen Hjartdalista kotoisin oleva kansanmuusikko. Hän on soittanut hardangerviulua yhdeksänvuotiaasta ja hänet nimettiin vuonna 2017 Norjan musiikkikorkeakoulun professoriksi. Buen on voittanut kaksi Spellemannpriseniä ja saanut Pyhän Olavin ritarikunnan arvomerkin. Myös hänen veljensä Hauk Buen ja siskonsa Agnes Buen Garnås ovat kansanmuusikkoja.
Alfred Christian Dahl

Alfred Christian Dahl (28. huhtikuuta 1857 – 18. maaliskuuta 1940 Oslo) oli norjalainen arkkitehti. Hän suunnitteli muun muassa useita kirkkoja ja osallistui Ålesundin jälleenrakennushankkeeseen 1900-luvun alussa yhdessä Carl Michalsenin kanssa.
Bakinski rabotši

Bakinski rabotši (, ”Bakun työläinen”) on Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Bolševikkien julkaiseman lehden ensimmäinen ja tuolloin ainoaksi jäänyt numero ilmestyi maanalaisena toukokuussa 1906. Syys-lokakuussa 1908 se ilmestyi Bakun öljytyöläisten laillisena äänenkannattajana. Lehti alkoi ilmestyä uudelleen bolševikkipuolueen Bakun komitean äänenkannattajana toukokuussa 1917. Sen julkaiseminen keskeytyi elokuussa 1918 bolševikkien jouduttua vetäytymään Bakusta, mutta alkoi uudelleen Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan perustamisen jälkeen heinäkuussa 1920, aluksi nimellä "Azerbaidžanskaja bednota" (”Azerbaidžanin köyhälistö”).
"Bakinski rabotši" oli neuvostoaikana Azerbaidžanin kommunistisen puolueen keskuskomitean, Azerbaidžanin SNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein päivälehti, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa azerinkielinen "Kommunist" ja armeniankielinen "Komunist". Lehden levikki oli 155 000 kappaletta vuonna 1976.
Nykyään viidesti viikossa ilmestyvän lehden julkaisija on Azerbaidžanin presidentin kanslia. Sen paperiversion painos oli 2 500 kappaletta marraskuussa 2023. Lehti ilmestyy myös Internetissä ja se on luettavissa pdf-tiedostoina.
Vestre gravlund

Vestre gravlund ("läntinen hautausmaa") on Oslossa Ullernin kaupunginosassa sijaitseva Norjan suurin hautausmaa. Se perustettiin vuonna 1902 ja on viimeisimmän vuonna 1980 tehdyn laajennuksen jälkeen 2,43 neliökilometrin kokoinen.
Tøyenin kirkko

Tøyenin kirkko () on Oslossa Gamle Oslon kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1907 valmistunut kirkkorakennus. Sen suunnitteli arkkitehti Halfdan Berle.
Julio Estrada

Julio Estrada (s. 10. huhtikuuta 1943) on meksikolainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä.
Estradan vanhemmat olivat espanjalaisia poliittisia pakolaisia, jotka olivat asettuneet Meksikoon vuonna 1941. Estrada opiskeli sävellystä Meksikossa Julián Orbónin johdolla. Euroopassa hänen opettajinaan olivat Nadia Boulanger, Olivier Messiaen ja Jean-Étienne Marie. Estrada osallistui myös kursseille, joita pitivät Iannis Xenakis, Karlheinz Stockhausen ja György Ligeti.
Estrada on toiminut Universidad Nacional Autónoma de Méxicon sävellyksen professorina ja sen Estetiikan tutkimuksen instituutin jäsenenä. Vierailevana professorina ja tutkijana hän on toiminut lukuisissa Yhdysvaltain ja Euroopan yliopistoissa sekä Brasiliassa.
Estrada on laatinut toistasataa musiikkitieteellistä artikkelia, joita on julkaistu Meksikossa, Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Japanissa. Hän on julkaissut tutkimustyönsä pohjalta myös kirjoja. Amerikan mantereen alkuperäisväestöjen musiikkia Estrada on käsitellyt teoksessa "Otra música". Hän on kirjoittanut myös musiikillisia science fiction -novelleja. Estrada on käyttänyt sävellyksissään tekniikoita ja niiden taustalla teorioita, jotka perustuvat matematiikkaan ja akustiikkaan. Hänen musiikkiaan on esitetty lukuisilla festivaaleilla Amerikan mantereella, Euroopassa ja Japanissa. Esittäjien joukossa ovat olleet Percussions de Strasbourg, Fátima Miranda, Barbara Maurer, Velia Nieto, Stefano Scodanibbio ja Arditti String Quartet.
Estrada voitti CDMC-kilpailun Espanjassa moniosaisella oopperahankkeellaan "Murmullos del páramo" (1990–2006) vuonna 1992. Fondation Prince Pierre de Monacon sävellyspalkintojen jaossa hän sai erikoispalkinnon jousikvartetostaan "ishini'ioni" (1984–1990). Estrada on lisäksi saanut Ordre des Arts et des Lettres'n kunnia-arvot vuosina 1980 ja 1986 sekä Universidad Nacional Autónoma de Méxicon 2000-palkinnon. Vuonna 1965 hän oli yksi ensimmäisistä residenssin Cité internationale des arts'ssa saaneista.
Halfdan Berle

Halfdan Berle (20. huhtikuuta 1861 Fredrikshald – 1929) oli norjalainen arkkitehti.
124 (luku)

124 (satakaksikymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 123 ja seuraa luku 125.
Professor Dahls gate

Professor Dahls gate on katu Frognerin kaupunginosassa Oslossa. Se kulkee Bogstadveieniltä Kirkeveienille ja on nimetty taidemaalari Johan Christian Dahlin mukaan.
Historiska Media

Historiska Media AB on ruotsalainen kirjankustantamo. Se on perustettu vuonna 1991 ja sen kotipaikka on Lund. Kustantamo on erikoistunut historia-aiheisiin teoksiin. Kesällä 2022 Historiska Media siirtyi osaksi Bonnier-konsernia.
Jukka Kaveheimo

Johan Fredrik "Jukka" (Juho) Kaveheimo (synt. Kavén, 24. kesäkuuta 1894 Ylistaro - 28. toukokuuta 1945 Tuusula) oli suomalainen työmies, joka toimi fasistisen Suomen Kansallinen Ammattikuntajärjestö -ammattiliiton puheenjohtajana vuosina 1935-1939. Kaveheimo oli entinen punakaartilainen ja kommunisti, joka 1930-luvulla siirtyi äärioikeistoon.
Elämä.
Kaveheimo oli ammatiltaan rakennustyömies. Sisällissodan aikana Kaveheimo toimi Malmin elintarvikelautakunnan, köyhäinhoitohallituksen sekä vallankumousoikeuden puheenjohtajana. Helsingin taistelun jälkeen hän pakeni Malmin punakaartilaisten mukana Lahden ja Kouvolan kautta Kotkaan. Kaveheimo oli punaisten edustajana Ruotsinpyhtäällä saksalaisten kanssa käydyissä rauhannevotteluissa ja hänet vangittiin Ahvenkosken taistelun päätyttyä toukokuun alussa. Kaveheimo sai elinkautisen kuritushuonerangaistuksen, joka myöhemmin aleni 12 vuoden tuomioksi. Hän pääsi ehdonalaiseen vuonna 1922.
Vapauduttuaan Kaveheimo vaikutti kommunistien valtaamassa sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa ja vuonna 1928 hänet valittiin Helsingin pitäjän kunnanvaltuustoon STPV:n listoilta. 1930-luvulla Kaveheimo siirtyi äärioikeistoon ja liittyi IKL:n jäseneksi. Myöhemmin hänet valittiin heinäkuussa 1935 perustetun SKA:n puheenjohtajaksi. Kaveheimo oli myös IKL:n ehdokkaana vuoden 1936 eduskuntavaaleissa.
Dansk Melodi Grand Prix 1991

Dansk Melodi Grand Prix 1991 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1991. Kilpailuun kutsuttiin kappaleita säveltäjiltä, ja lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia. Finaali pidettiin 16. maaliskuuta Musikhusetissa Århusissa. Voittajan valitsivat katsojat puhelinäänestyksellä kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella äänestettiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja äänestettiin. Kilpailun voitti Anders Frandsen kappaleella "Lige der hvor hjertet slår".
Dansk Melodi Grand Prix 1990

Dansk Melodi Grand Prix 1990 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1990. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna tanskalaisille säveltäjille. Kutsutuilta säveltäjiltä saatiin yhteensä 58 ehdotuskappaletta, joista valittiin kymmenen finalistia. Finaali pidettiin 24. maaliskuuta Kööpenhaminan Tivolin konserttisalissa. Voittaja valittiin tuolloin ensimmäistä kertaa puhelinäänestyksellä. Äänestys oli kaksikierroksinen. Ensimmäisellä kierroksella äänestettiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle, jossa voittaja äänestettiin. Kilpailun voitti Lonnie Devantier kappaleella "Hallo Hallo".
Dansk Melodi Grand Prix 1989

Dansk Melodi Grand Prix 1989 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1989. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna tanskalaisille säveltäjille. Kutsutuilta säveltäjiltä saatiin yhteensä 88 ehdotuskappaletta, joista valittiin kymmenen finalistia. Finaali pidettiin 25. maaliskuuta Bella Center -kongressikeskuksessa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat yhdeksän ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin antoi mielestään viidelle parhaalle kappaleelle pisteitä kaavalla 8-6-4-2-1. Kilpailun voitti Birthe Kjær kappaleella "Vi maler byen rød".
Dansk Melodi Grand Prix 1988

Dansk Melodi Grand Prix 1988 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1988. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 741 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia. Finaali pidettiin 27. helmikuuta Tanskan yleisradioyhtiö DR:n studiossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat viisi ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia. Äänestys oli kaksikierroksinen. Esimmäisellä kierroksella valittiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle, jossa kukin raati pisteytti kappaleet kaavalla 8-6-4-2-1. Kilpailun voitti duo Kirsten &amp; Søren kappaleella "Ka' du se hva' jeg sa'?".
"Esiintymisjärjestys, ensimmäisen kierroksen tarkempaa tulosta ei julkaistu
Roman Sołtyk

Roman Sołtyk (1791–1843) oli puolalainen kenraali. Hän palveli 1807–1813 Varsovan suurherttuakunnan joukoissa ja osallistui muun muassa Leipzigin kansojentaisteluun, jossa hän joutui vangiksi. Puolan kapinan puhjettua 1830 Sołtyk määrättiin Veikselin oikealla rannalla muodostettavan armeijan päälliköksi. Valtiopäivillä hän teki ehdotuksen keisari Nikolain syrjäyttämisestä ja kansan suvereniteetin julistamisesta. Varsovan puolustuksessa hän vastusti viimeiseen asti antautumista. Hän oleskeli sitten Ranskassa, jossa hän kirjoitti teokset "Précis historique. politique et militaire de la révolution du 29 novembre" (1833) ja "Napoléon en 1812" (1836).
Vuorelan kirkko

Vuorelan kirkko on Siilinjärven Vuorelassa sijaitseva kirkko ja seurakuntakeskus. Sen on suunnitellut "Kaj Michael", ja se on valmistunut vuonna 1977. Vuonna 1984 kirkko vaurioitui tulipalossa, ja uudistettuna se otettiin käyttöön seuraavana vuonna. Kirkon torni on valmistunut 1997. Vuonna 2016 valmistui remontti, jossa kirkon tiloja laajennettiin ja lapsi- ja nuorisotyölle rakennettiin toimistotilat.
Kirkkosali sijaitsee rakennuksen yläkerroksessa, ja sinne mahtuu 174 ihmistä. Alttarin takana olevassa ikkunassa on Lauri Ahlgrénin suunnittelema Vuorisaarnaa esittävä maalaus. Urkurakentamo Tuomen rakentamissa uruissa on kymmenen äänikertaa ja kaksi sormiota. Vihkiryijy ja muut kirkkotekstiilit ovat Päikki Prihan suunnittelemat.
Kruunusirkku

Kruunusirkku ("Catamblyrhynchus diadema") on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. Kruunusirkku luokitellaan joskus kuuluvaksi omaan heimoonsa Catamblyrhynchidae.
Koko ja ulkonäkö.
Kruunusirkku kasvaa 13–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin otsa on kirkkaan keltainen. Päälaki on musta ja selkä, siivet ja pyrstö ovat hyvin tumman siniharmaat. Kruunusirkun naama, rinta ja vatsa ovat punaruskeat.
Levinneisyys ja elintavat.
Kruunusirkun levinneisyysalue ulottuu Andeilla Venezuelan pohjoisosista aivan Argentiinan pohjoiskärkeen. Lajin elinympäristöä ovat kosteat "Chusquea"-suvun lajeja kasvavat vuoristometsät ja niiden reunamaat 1 800–3 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Lintu liikkuu pareittain ja liittyy usein sekaparviin. Kruunusirkun ravintoa ovat hyönteiset.
Dansk Melodi Grand Prix 1987

Dansk Melodi Grand Prix 1987 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1987. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna tanskalaisille säveltäjille, minkä lisäksi Tanskan yleisradioyhtiö DR pyysi levy-yhtiöiltä ehdotuksia kilpailuun. Yhteensä kilpailuun saatiin noin 200 ehdotusta. Ehdotetuista kappaleista valittiin kymmenen finalistia.
Finaali pidettiin 28. helmikuuta Kööpenhaminan Tivolin konserttisalissa. Voittajan valitsivat viisi ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella valittiin viisi kappaletta toiselle kierrokselle. Toisella kierroksella kukin alueraati pisteytti kappaleet kaavalla 8-6-4-2-1. Kilpailun voittivat Anne Cathrine Herdorf ja Drengene-yhtye kappaleella "En lille melodi".
"Esiintymisjärjestys, ensimmäisen kierroksen tarkempaa tulosta ei julkaistu
Xalq qəzeti

Xalq qəzeti (”Kansan lehti”) on Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa ilmestyvä azerinkielinen sanomalehti.
Bolševikkien julkaiseman lehden ensimmäinen numero ilmestyi maanalaisena elokuussa 1919 nimellä "Kommunist". Sen julkaisemista jatkettiin Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan perustamisen jälkeen huhtikuussa 1920. Nykyään "Xalq qəzetin" edeltäjänä pidetään Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan toukokuussa 1918 perustettua virallista lehteä "Azər­baycania".
Azerbaidžanin kommunistisen puolueen, Azerbaidžanin SNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattajana toiminut "Kommunist" oli neuvostoaikana tasavallan tärkein azerinkielinen päivälehti, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa venäjänkielinen "Bakinski rabotši" ja armeniankielinen "Komunist". Lehden levikki oli 460 000 kappaletta vuonna 1981.
Lehti julistautui riippumattomaksi vuonna 1991 ja otti nimen "Xalq qəzeti". Vuodesta 1995 lähtien sen julkaisijana on toiminut 
Azerbaidžanin presidentin kanslia. Kuudesti viikossa ilmestyvän lehden paperiversion painos oli 4 800 kappaletta marraskuussa 2023. Se ilmestyy myös Internetissä ja on luettavissa pdf-tiedostoina.
Yhdistetyn maailmancup 2023–2024

Yhdistetyn maailmancup 2023–2024 alkoi 24. marraskuuta 2023 Kuusamon Rukalla ja päättyi 17. maaliskuuta 2024 Norjan Trondheimissä. Miesten maailmancupin voitti Jarl Magnus Riiber ja naisten maailmancupin Ida Marie Hagen.
"Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
Maailmancupin pisteet.
Miehet.
Kokonaiscup.
"Loppupisteet"
Maiden välinen cup.
"Loppupisteet"
Naiset.
Kokonaiscup.
"Loppupisteet"
Maiden välinen cup.
"Loppupisteet"
Hjelmelandsvågen

Hjelmelandsvågen on taajama Hjelmelandin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 561 vuonna 2022.
Hjelmelandin kirkko

Hjelmelandin kirkko () on Hjelmelandin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko. Se valmistui vuonna 1858 ja perustuu arkkitehti Hans Ditlev Franciscus Linstowin suunnittelemaan malliin.
Fister

Fister on kylä Hjelmelandin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Se erotettiin omaksi kunnakseen vuonna 1884 ja liitettiin takaisin Hjelmelandiin vuonna 1965. Ennen kuntaliitosta Fisterin pinta-ala oli 47 neliökilometriä ja asukasluku 714.
Fisterin kirkko

Fisterin kirkko () on Hjelmelandin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko. Se valmistui 1867 ja se perustuu arkkitehti Hans Ditlev Franciscus Linstowin suunnittelemaan malliin.
Odd Børretzen

Odd Børretzen (21. marraskuuta 1926 Fister – 3. marraskuuta 2012 Tønsberg) oli norjalainen kuvittaja, muusikko, humoristi ja kirjailija. Hän tuli myös tunnetuksi televisiossa ja radiossa roolistaan Braathen-nimisenä eläkeläisenä. Børretzen voitti urallaan seitsemän Spellemannpriseniä.
Vesiantilooppi

Vesiantilooppi ("Kobus ellipsiprymnus") on vesiantilooppien alaheimoon kuuluva nautaeläinlaji. Vesiantilooppiuros voi painaa enimmillään 326 kg. Säkäkorkeus on 127 cm. Vain uroksilla on sarvet. Karvapeite on pääosin harmahtavan ruskea, takapuolen ympärillä on vaalea rengas. Karvapeite on karkea ja paksu. Vesiantilooppi on alaheimon suurikokoisin laji. Urosten sarvet ovat tukevat, ne kääntyvät tyvestä taakse päin ja niiden kärjet kohoavat ylös päin.
Nordre gravlund

Nordre gravlund ("pohjoinen hautausmaa") on Oslossa sijaitseva vuonna 1884 käyttöön otettu hautausmaa. Sen pinta-ala on 16 hehtaaria.
Sauliac-sur-Célé

Sauliac-sur-Célé on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Céléjoen varrella, noin 36 kilometriä Cahorsin kaupungista itään.
Sauliac-sur-Céléssa on ollut asutusta jo esihistoriallisista ajoista lähtien. Joen kalkkiveen uurtaman laakson jyrkissä seinämissä on luolia, joita on käytetty asumiseen. Kunnan alueella on myös yhä havaittavissa esihistoriallinen dolmen ja tumulus. Rooman vallan aikana sinne rakennettiin castrum. 1000-luvulla joen poukamaan rakennettiin uusi linna, jota asteittain laajennettiin. Tämä Château de Geniez on edelleen näkyvissä vanhaan kylään joen toiselle puolelle. Nykyisen ulkoasunsa linna sai 1400- sekä 1500-luvuilla.
Suomen-pojat – virolainen jääkäritarina

Suomen-pojat – virolainen jääkäritarina on vuonna 2005 julkaistu tietokirja, joka käsittelee jatkosodan vapaaehtoisia virolaisia taistelijoita, Suomen-poikia. Teoksen on kirjoittanut toimittaja Anne-Riitta Isohella.
Teos kertoo virolaisten vapaaehtoisen dramaattisesta matkasta Suomeen vuosina 1943–1944 ja tapahtumista Virossa sen jälkeen. Samalla se on kertomus Virosta ja Suomesta, kahdesta kansasta toisen maailmansodan vuosina. Teos pohjaa Isohellan ainutlaatuiseen aineistoon ja haastatteluihin. Se on ensimmäinen laaja suomalainen selvitys Suomen jatkosodan virolaisten veteraanien vaiheista Suomessa ja Virossa. Ennen kirjan julkaisemista Isohella oli saanut Suomen Sotahistorialliselta Seuralta palkinnon hänen Tampereen yliopistossa tekemästään pro gradu -työstään, jonka nimi oli "Joukkoliikkeestä jalkaväkirykmentiksi. Kuinka Suomi päätti kouluttaa virolaisen joukko-osaston JR 200".
Mathildedalin baptistiseurakunta

Mathildedalin baptistiseurakunta oli Perniön Matildan kylässä toiminut baptistiseurakunta. Baptistityö Matildassa alkoi vuonna 1904 Turun baptistiseurakunnan maaseututyönä. Vuonna 1895 uskoon tullut koneasentaja Fredrik Häggström kutsui baptistisaarnaajia pitämään kokouksia paikkakunnalle. Tehtaan isännöitsijä Frisk rakennutti uskoon tulleille tehtaliaisille oman rukoushuoneen, joka vihittiin käyttöön 4. marraskuuta 1906. Seurakunta menestyi hyvin muutaman vuoden ajan. Seurakunta hajosi kuitenkin, kun sen jäsenet muuttivat osittain Saloon ja osoittain Turkuun.
Jooseppi Lassila

Josef (Jooseppi) Lassila (24. marraskuuta 1863 Kälviä – 17. joulukuuta 1940 Vaasa) oli suomalainen yritysjohtaja, joka perusti yhdessä Frithiof Tikanojan kanssa Lassila &amp; Tikanojan vuonna 1905.
Kälviällä syntyneen Jooseppi Lassilan vanhemmat olivat kellontekijä Erik Lassila ja Kaisa Sakarintytär Honkala. Lassila työskenteli aluksi liikeapulaisena Kokkolassa 1883–1886. Hän muutti sitten Vaasaan Carl Finnilä Oy:n palvelukseen ja toimi vuosina 1895–1905 yhtiön Myllymäellä sijainneen sivutukkuliikkeen johtajana. Vuonna 1905 Lassila perusti yhdessä kauppias Frithiof Tikanojan kanssa Vaasassa Lassila &amp; Tikanojan tukkuliikkeen ja toimi sitten tämän liikkeen johtajana. Liike muutettiin vuonna 1913 osakeyhtiöksi nimellä Lassila &amp; Tikanoja Oy ja Lassila toimi yhtiön johtokunnan varapuheenjohtajana. 
Lassila oli Vaasan Suomalaisen Säästöpankin perustajia ja oli alusta alkaen pankin hallituksen jäsenenä ja vuodesta 1922 hallituksen varapuheenjohtajana. Hän kuului Vakuutus Oy Vellamon perustajiin ja oli sen hallintoneuvoston jäsen sekä vuodesta 1925 hallintoneuvoston varapuheenjohtaja. Lassila oli lisäksi Suomen Moottoritehdas Oy:n perustajia ja yhtiön johtokunnan varajäsen. 
Lassila kuului useita vuosia Vaasan kirkkovaltuustoon ja toimi sen hallintokunnan puheenjohtajana. Hänellä oli myös muita kunnallisia ja kirkollisia luottamustoimia. Lassila oli Vaasan kauppakamarin jäsen ja kuului sen talousvaliokuntaan. Suomen sisällissodan aikana Lassila toimi Vaasan senaatin intendentuurissa.
Nordex SE

Nordex SE on eurooppalainen yhtiö, joka suunnittelee, valmistaa ja myy tuulivoimalaitoksia. Yhtiön päämaja sijaitsee Rostockissa ja toimitus Hampurissa. Tuotantoa on Rostockissa, Puolassa, Kiinassa, vuodesta 2022 Espanjassa, Meksikon Tamaulipaksen Matamoroksessa, ja lyhyen aikaa myös Yhdysvaltojen Arkansaksen Jonesborossa. Yhtiö perustettiin Tanskan Givessä vuonna 1985. Yhtiö on kasvanut perustamisestaan asti ja se oli ensimmäinen, joka tuotti yhden megawatin tuulivoimaloita. Yhtiö hankki omistukseensa toisen tuulivoimaloita valmistaneen ja talousvaikeuksiin joutuneen Südwind Babcock-Borsigin vuoteen 2001 mennessä. Vuonna 2016 Nordex yhdistyi espanjalaisen Accionan kanssa, muodostaen Nordex Groupin.
Tuulivoimalaitosmalleja.
Valmistettuja tuulivoimaloiden malleja nimitetään N-kirjaimella, jossa seuraava luku tarkoittaa tuuliturbiinin halkaisijaa metreinä, ja kauttaviivalla erotettuna teholuku kilowatteina. Luettelossa on myös S-kirjaimella merkittyjä Südwindin malleja ja AW-kirjaimilla merkittyjä Accionan malleja. Luetellut voimalat eivät välttämättä ole aikajärjestyksessä.
Ensimmäinen sukupolvi.
Ensimmäiset tuulivoimalat tulivat markkinoille 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Niissä oli vaihteisto, jolla tuulivoimalan tuotettu sähkö oli samantahtinen sähköverkon kanssa. Kovassa tuulessa tämän tyyppinen turbiinin siivenkärjet sakkasivat ja voimalaa suojeltiin tällä tavalla ylikuormittumista vastaan. Tämä voimalatyyppi oli kuitenkin tehoton verrattuna seuraavan mallistoon. Alla on lueteltu aiemmin tuotannossa olleita voimalamalleja (tehtaittain ryhmiteltynä):
Toinen sukupolvi.
Toisen sukupolven malleja tuli markkinoille 2000-luvun alussa. Niistä N100/2500 kutsutaan ensimmäiseksi beta-malliston voimalaksi. Mallistot on ryhmitelty tehtaittain:
Gamma-luokka.
Gamma-luokkaan luettavia malleja alettiin tuottamaan vuodesta 2000 alkaen päivittämällä Beta-malleja Gamma-malleiksi, mutta ne syrjäyttivät Beta-mallistot kokonaan vasta vuonna 2010. Gamma-mallistoon kuuluvat esimerkiksi seuraavat:
Näiden rinnalla Nordex myy fuusioimansa Acciona Windpowerin mallistoa ja niistä erityisesti AW 3000-asustalle (vähintään 3 MW) rakennettuja mallistoja. Niitä ovat:
Delta-luokka.
Jo vuonna 2013 alettiin kehittämään tuulivoimaloiden sähköisiä ominaisuuksia edellisistä sukupolvien konseptia monipuolisemmiksi. Vanhoja malleja myytiin aluksi kummallakin konseptilla. Siirtyminen pelkästään Delta-luokassa ja Delta 4000-luokassa oleviin malleihin tapahtui 2020-luvun alkuvuosina. Seuraavat ovat Delta-alustalle kehitettyjä malleja (linkillä merkittyjä on myyty myös Suomeen):
Seuraavat ovat Delta 4000-alustalle kehitettyjä malleja (teholuvut ovat megawatteja):
Leukasukkula-ahven

Leukasukkula-ahven ("Crenicichla cyclostoma") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. 
Leukasukkula-ahvenella on litteä pää, pyöreä suu ja paksut huulet. Se kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sen väri voi vaihtua nopeasti varsinkin silloin, kun se tapaa saman lajin yksilöitä. Hallitsevalla yksilöllä on kirkkaat värit ja selkeä tumma raita kyljessään. Alistuva yksilö näyttää erilaisia harmaan sävyjä.
Leukasukkula-ahvenia on tavattu Brasiliassa Parán ja Tocantinsin osavaltioissa. Se esiintyy Amazonin ja Tocantins-joen vesistöissä.
Leukasukkula-ahven elää lähellä joen pohjaa, ja on siksi herkkä muutoksille jokivarren metsissä. Kaikki tunnetut luonnosta löydetyt yksilöt ovat 1980-luvun alusta, ennen Tucuruín padon rakentamista. Sen jäljellä oleva esiintymisalue on jäämässä Santa Isabelin ja Maraban patojen rakentamisessa syntyvien tekoaltaiden alle. IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Muiden sukkula-ahventen tavoin leukasukkula-ahvenet hoitavat jälkikasvuaan.
Jyväskylän reformoitu baptistiseurakunta

Jyväskylän reformoitu baptistiseurakunta (reba) on vuonna 2018 perustettu kristillinen baptistiseurakunta Jyväskylässä. Ensimmäinen jumalanpalvelus järjestettiin 2. syyskuuta 2018. Seurakunta kokoontuu tällä hetkellä Jyväskylän Satamaseurakunnan tiloissa osoitteessa Polttolinja 35. Seurakunnan johtavana pastorina toimii Eelis Halmemies.
Pravda Vostoka

Pravda Vostoka (, ”Idän totuus”) on Uzbekistanin pääkaupungissa Taškentissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin huhtikuussa 1917 nimellä "Naša gazeta". Vuodesta 1919 lähtien sen nimenä oli "Izvestija TsIK Turkestanskoi Respubliki" ja vuodesta 1922 "Turkestanskaja pravda". Lehti sai nykyisen nimensä vuonna 1924.
"Pravda Vostoka" oli neuvostoaikana Uzbekistanin kommunistisen puolueen keskuskomitean, Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja tasavallan ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi Uzbekistanin SNT:n tärkeimmistä päivälehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa uzbekinkielinen "Sovet Oʻzbekistoni" ja tadžikinkielinen "Haqiqati Ūzbekiston". Lehden levikki oli 250 000 kappaletta vuonna 1974.
Neuvostoliiton hajottua lehdestä tuli Uzbekistanin hallituksen äänenkannattaja. Vuonna 2020 sen rinnalle perustettiin uzbekinkielinen päivälehti "Yangi Oʻzbekiston", jolla on sama toimitus. Molemmat lehdet ilmestyvät viidesti viikossa. Nelisivuisen ja A2-kokoisen "Pravda Vostokan" paperiversion painos oli 1 300 kappaletta marraskuussa 2023. "Yangi Oʻzbekiston" ilmestyi samaan aikaan kuusisivuisena sekä kyrillisellä että latinlaisella kirjaimistolla yhteensä 43 300 kappaleen painoksena. Lehtien aineistoa julkaistaan eri kielillä myös Internetissä ja ne ovat luettavissa pdf-tiedostoina.
Courcelles-sur-Aire

Courcelles-sur-Aire on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 41 asukasta vuonna 2020 ja sen pinta-ala on 11,93 neliökilometriä.
Maantiede.
Courcelles-sur-Airen naapurikunnat ovat Beausite, Chaumont-sur-Aire, Érize-la-Petite, Les Trois-Domaines, Neuville-en-Verdunois ja Rembercourt-Sommaisne. Kunnan pinta-ala on 11,93 neliökilometriä ja korkeus merenpinnasta 226–331 metriä.
Väestö.
Vuonna 2020 Courcelles-sur-Airen väkiluku oli 41. Vielä 1960-luvun lopulla asukkaita oli yli 70 ja 1990-luvun lopulla yli 50. Vuonna 2007 kunnan asukkaista 56 prosenttia oli miehiä ja 44 prosenttia naisia.
Myaka

Myaka ("Myaka myaka") on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. 
Myakaa on tavattu vain Kamerunissa Barombi-Mbojärvessä.
IUCN on luokitellut myakan äärimmäisen uhanalaiseksi. Siihen on vaikuttanut elinympäristön saastuminen ja hiilidioksidipurkaukset järven pohjasta.
Vallartan kasvitieteellinen puutarha

Vallartan kasvitieteellinen puutarha () on Meksikon Puerto Vallartassa 24 kilometriä etelään kaupungin keskuksesta sijaitseva kasvitieteellinen puutarha. Se esittelee ja suojelee Meksikossa esiintyviä kasvilajeja. Se on keskittynyt myös uhanalaisten lajien ja elinympäristöjen suojeluun osallistumalla muun muassa hankkeeseen alueelta jo häviämisen partaalla olleen "ara militaris mexicanus" -lajin hyväksi.
Vallartan kasvitieteellinen puutarha on perustettu vuonna 2004. Siellä on eniten vierailijoita saava julkinen orkideoiden kokoelma koko Meksikon alueella.
Sarastuksen tuolla puolen

Sarastuksen tuolla puolen on Barbara Winckelmannin historiallinen romaani (ilmestynyt suomeksi vuonna 1981). Se on kirjoitettu ruotsiksi nimellä "Bortom gryningen" (1979)"." Kirja on osa Winckelmanin viisiosaista historiallisten romaanien sarjaa, jonka muut osat ovat "Vihan päivät, Keisarin kaupunki, Kivilinna" ja "Kaupunki kapinassa." Kirjallisuudenlajiltaan se edustaa realismia. Se kertoo elämästä Helsingissä 1700-luvun jälkipuoliskolla ennen . Sen teemoja ovat muun muassa eriarvoisuus ja säätyerot, oikeuslaitoksen mielivaltaisuus sekä alkava suomalainen itsenäisyysaate.
Dmytro Hratšov

Dmytro Olehovytš Hratšov (s. 5. joulukuuta 1983 Lviv) on ukrainalainen jousiampuja.
Hratšov voitti kesäolympialaisissa 2004 pronssia miesten joukkuekilpailussa osana Ukrainan joukkuetta; yksilökilpailussa hän sijoittui 24:nneksi. Kesäolympialaisissa 2012 hän sijoittui yksilökilpailussa 17:nneksi.
Olympiapronssin myötä Hratšoville myönnettiin vuonna 2004 Urhoollisuuden ritarikunnan III luokan mitali. Hän valmistui vuonna 2005 Lvivin liikuntatieteellisestä instituutista ja Harkovan liikuntatieteellisestä akatemiasta.
Vuonna 2021 entinen kansanedustaja Volodymyr Vjazinskyi julkaisi kuvakaappauksia Hratšovin kanssa käymistään tekstiviestikeskusteluista, joissa Hratšov vaati Vjazinskyitä puhumaan ”normaalisti” eli venäjäksi ja kutsui ukrainaa ”koirakieleksi”.
Oleksandr Serdjuk

Oleksandr Oleksijovytš Serdjuk (; s. 3. heinäkuuta 1978 Harkova) on ukrainalainen jousiampuja.
Serdjuk voitti kesäolympialaisissa 2004 pronssia miesten joukkuekilpailussa osana Ukrainan joukkuetta; yksilökilpailussa hän sijoittui 15:nneksi. Kesäolmypialaisissa 2008 hän sijoittui yksilökilpailussa 17:nneksi ja joukkuekilpailussa Ukrainan joukkueen kanssa neljänneksi.
Olympiapronssin myötä Serdjukille myönnettiin vuonna 2004 Urhoollisuuden ritarikunnan III luokan mitali.
Serhi Kuliš

Serhi Volodymyrovytš Kuliš (; s. 17. huhtikuuta 1993 Tšerkasy) on ukrainalainen ampuja.
Kesäolympialaisissa 2012 Kuliš sijoittui 10 metrin ilmakiväärissä 18:nneksi, 50 metrin pienoiskiväärin makuuammunnassa 49:nneksi ja moniasentokilpailussa 14:nneksi. Kesäolympialaisissa 2016 hän voitti 10 metrin ilmakiväärissä hopeamitalin sekä sijoittui 50 metrin pienoiskiväärin makuuammunnassa 32:seksi ja moniasentokilpailussa 14:nneksi. Kesäolympialaisissa 2020 hän sijoittui 10 metrin ilmakiväärissä 29:nneksi ja 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailussa kahdeksanneksi.
Kuliš voitti Kairon MM-kilpailuissa kultaa 50 metrin kiväärin asentokilpailusta. Hän voitti finaalissa puolalaisen Tomasz Bartnik 16–6. Kuliš oli myös mukana Ukrainan hopea saaneessa 50 metrin joukkueessa makuulta. Kulišin kullan ansiosta Ukraina sai myös kiintiöpaikan Pariisin olympialaisiin 2024.
Kuliš sijottui Pariisin olympialaisten 50 metrin ilmakiväärin asentokilpailussa toiseksi. Hänen tuloksensa oli 461,3, kun kilpailun voittanut kiinalainen Liu Yukunin tulos oli 463,6.
Olympiahopean myötä Kulišille myönnettiin vuonna 2016 Ansioritarikunnan III luokan mitali.
Punatilapia

Punatilapia ("Coptodon bemini") on äärimmäisen uhanalainen kalalaji.
Se kasvaa noin 6,5 cm, enintään 8,7 cm pitkäksi. Se on vaalean hopeansävyinen. Kiduskannessa ja selkäevässä on musta läikkä.
Punatilapia elää Berminjärvellä Kamerunissa. Sen uhanalaisuuteen vaikuttavat hiilidioksidipurkaukset järven pohjasta.