Helluntaiherätys Etelä-Koreassa

Eteläkorealainen helluntaiherätys on merkittävä protestanttinen suuntaus Etelä-Koreassa. Helluntailaisia on Etelä-Koreassa merkittävä osa kristityistä, ja liike on laajentunut moniin seurakuntiin ja vaikutuspiireihin eri puolilla maata. Etelä-Korea on myös yksi helluntailaisuuden vahvimpia alueita globaalisti ja kirkko on helluntaiherätyksen merkittävin alue Aasiassa. Etelä-Korean suurin helluntaikirkko on Yoido Full Gospel Church, johon yksistään kuului vuonna 2023 arviolta 580 000 jäsentä. Korean kirkot ovat keskeisiä kasvun edistäjiä globaalisti. Vuonna 2022 Etelä-Koreassa arvioitiin olevan ainakin 3,6 miljoonaa helluntailaista.
"Gallupin" 1980- ja 1990-luvulla tekemien tutkimusten mukaan protestanttisissa kirkkokunnissa oli muita korealaisia uskonnollisia ryhmiä suurempi osuus nuoria, kaupunkilaisia, koulutettuja ja naispuolisia jäseniä. "Forumin" vuonna 2006 tekemän helluntaiseurakuntien kyselyn mukaan uudistajat – mukaan lukien karismaattiset ja helluntaiseurakunnat – muodostavat noin kymmenesosan Etelä-Korean kaupunkiväestöstä. Noin neljä kymmenestä korealaisesta protestantista on joko helluntailaisia tai karismaattisia, ja noin kymmenesosa korealaisista katolilaisista voidaan luokitella karismaattisiksi.
Historia.
Erilaiset presbyteerien ja metodistien keskuudessa herätystapahtumat ottivat paikkansa Pjongjangissa ja Wonsanissa vuosina 1903–1907. Nämä herätyksen koskivat yli tuhatta henkilöä ja monien kerrotaan saaneen karismaattisia lahjoja.Nämä tapahtumat on nähty pohjana helluntaiherätykselle. Helluntailiike saapui Koreaan kuitenkin vasta vuonna 1928. Keskeinen henkilö oli amerikkalainen lähetyssaarnaaja Mary Rumsey, joka oli osallistunut Azusa-kadun herätykseen. Korealainen helluntaitoiminta alkoi metodistievankelista Yong Do Leen (k. 1932) johdolla vuonna 1928. Hänen toimintansa aikana käynnistettiin ns. rukousvuoritoiminta.
Japanin miehityshallinnon 1930-luvun lopulla asettamat rajoitukset pakottivat lähetyssaarnaajat lähtemään, ja helluntaiseurakuntien määrä väheni neljään vuoteen 1941 mennessä. Ra Woon Mongin saarnat Hengen kasteesta ja parantamisesta 1940-luvulla jatkoivat "rukousvuoriliikettä”, jota kutsutaan myös ”Pyhän Hengen liikkeeksi” ja joka sytytti karismaattisen protestantismin kehityksen Etelä-Koreassa.
Korean sodan jälkeen.
Rumseyn lähetystyö siirtyi Assemblies of God USA:lle Korean sodan jälkeen vuonna 1952. Sodan jälkeen alkoi vahva hengellinen ja yhteiskunnallinen rakennuskausi. Vuonna 1948 Park Gui Im perusti Suncheonin helluntaiseurakunnan, ja vuonna 1950 korealaiset papit perustivat Korean helluntaikirkon. AoG:n piirissä ensimmäiseksi avattiin raamatukoulu, jonka yksi ensimmäisistä oppilaista oli David Yonggi Cho, joka avasi uuden seurakunnan vuonna 1958. Tästä seurakunnasta kasvoi Yoido Full Gospel Church. 
Helluntailaisvaikutteisiin presbyteeri- ja metodistiseurakuntiin kuului 1970-luvulla noin miljoona jäsentä. Helluntailaiselta pohjalta syntyneitä seurakuntia oli myös runsaasti, ja tuolloin liikkeeseen arvioitiin kuuluvan noin 200 000 jäsentä. Valtaosa helluntailaisista kuului AoG:n seurakuntiin. Vuoteen 1988 mennessä Yoido Full Gospel Church -seurakunnasta tuli maailman suurin seurakunta. 
Vuonna 1991 Korean AG jakautui neljään kirkkokuntaan, joista suurimmat olivat Korean AG ja Jesus AG. Helluntailaiset muodostivat vuonna 1993 2 % väestöstä, mutta monet protestanttiset pääkirkkokunnat ottivat käyttöön karismaattisen teologian ja jumalanpalveluksen. Vuoteen 2000 mennessä yhdeksän Etelä-Korean 15 suurimmasta megarkirkosta oli karismaattisia tai helluntailaisia. Vuonna 2000 maassa arvioitiin olevan noin 1,2 miljoonaa klassista helluntailaisia.
Yhteiskunnallinen vaikutus.
Helluntailiike on vahva yhteiskunnallinen vaikuttaja Etelä-Koreassa. Helluntailaisia on ollut maan johtopaikoilla ja presidenttinä. Korean helluntailaiset tekevät laajaa lähetystyötä. Lähetystyön kohteena ovat myös ulkomailla asuvat korealaiset. Yksistään Yhdysvalloissa on yli 3 000 koreankielistä seurakuntaa.