tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Strathdoon dingo killer

Strathdoon dingo killer on australialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Alkuperä.
Strathdoon dingo killer on peräisin New South Walesin Blacktownista, jossa sitä kasvatti alun perin Cecil Davisin Strathdoon-kenneli 1800–1900-lukujen vaihteessa erityisesti dingojen torjuntaan. Se on kehitetty risteyttämällä skotlanninhirvikoira irlanninsusikoiran kanssa. Freeman Lloydin mukaan se olisi kuitenkin skotlanninhirvikoiran, venäjänvinttikoiran ja australianvinttikoiran jälkeläinen.
Kuuma jäbä

Kuuma jäbä on laulaja-lauluntekijä Isaac Senen single, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2022. Hän osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa viidenneksi.
Kappaleen on kirjoittanut Senen lisäksi Alvar Yrjänä Escartin, joka myös vastaa sen tuotannosta.
Earthling

Earthling on David Bowien 21. studioalbumi, joka julkaistiin 3. helmikuuta 1997. Albumin levittäjinä toimivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa RCA Records, Yhdysvalloissa Virgin Records sekä muualla Artista Records.
Albumilla on samankaltaisia musiikillisia tyylejä aikaisempaan albumiin "Outside" (1995) verrattuna. "Earthlingin" musiikki on 1990-luvun industrial- ja drum and bass- kulttuureista vaikutteita ottanutta rockmusiikkia, jossa on myös jonkin verran teknon ja jungleksi kutsutun elektronisen tanssimusiikin piirteitä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on tehnyt David Bowie, ellei toisin mainita.
U. V. Halminen

Urho Valdemar Halminen (30. syyskuuta 1886 Pori – 8. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja poliitikko, joka toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puoluesihteerinä vuosina 1926–1940.
Halmisen vanhemmat olivat räätälimestari Frans Oskar Halminen ja Sofia Emerentia Bärlund. Halminen kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1907 ja valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1908 sekä filosofian kandidaatiksi vuonna 1918 ja maisteriksi 1919. Hän toimi kansakoulunopettajana Urjalassa vuosina 1909–1914, Tampereen vankileirin kansliapäällikkönä vuonna 1918 ja Etelä-Hämeen kansallisliiton sihteerinä eli kokoomuksen Etelä-Hämeen piirisihteerinä vuosina 1919–1926. Häntä pidettiin tuolloin kokoomuksen tarmokkaimpana piirisihteerinä ja hänen aloitteestaan puolueessa toteutettiin vuonna 1920 järjestörakenteen uudistus, jonka yhteydessä piirejä muutettiin liitoiksi. Vuoden 1926 lopulla Halminen palkattiin puoluevaltuuskunnan sihteeriksi. Hän jatkoi tehtävässä talvisotaan saakka. Hänet irtisanottiin puolueen palveluksesta säästösyistä keväällä 1940, minkä jälkeen hän oli tilastollisen päätoimiston palveluksessa, viimeksi ylimääräisenä apulaisaktuaarina.
Halminen oli myös Kansallisen kokoomuspuolueen säätiön sihteeri vuosina 1927–1942 ja Kansallisen Kokoomuspuolueen kannatusyhdistyksen yliasiamies vuosina 1937–1940. Hän kuului kokoomuksen edustajana Hämeenlinnan kaupunginvaltuustoon vuosina 1925–1926. Halminen katkeroitui irtisanomisestaan puolueen palveluksesta vuonna 1940 niin pahasti, että myi omistamansa "Hämeen Sanomien" osakkeet Isänmaallisen Kansanliikkeen (IKL) kannattajille, minkä seurauksena tämä kokoomuslainen maakuntalehti päätyi uudelleen IKL:n haltuun.
Lisäksi Halminen oli Uudenkaupungin sanomalehti ja kirjapaino Oy:n johtokunnan jäsen vuosina 1939–1942 sekä Pääkaupungin asunto-osakeyhtiöt ja osakeasunnon omistajat ry:n hallituksen jäsen ja sihteeri vuodesta 1947 ja rahastonhoitaja vuodesta 1949.
U. V. Halmisen veli oli myös kokoomuksen puoluesihteerinä toiminut Uuno Teodor Halminen.
Armotonta menoa – Hoivatyön lauluja

Armotonta menoa – Hoivatyön lauluja on Susanna Helken ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.
Elokuva on musiikkipitoinen dokumentti, joka käsittelee hoitotyötä. Siinä kritisoidaan hoitotyön arkea hoitajien sekä hoidattavien vanhusten muodostamien kuorojen esittämien laulujen kautta.
Pärnänjoki

Pärnänjoki (, vanhastaan myös Vuoksi) on Venäjällä Leningradin alueen Käkisalmen piirissä virtaava 6 kilometriä pitkä joki. Se on osa Vuoksea, jonka vähävetinen koillishaara virtaa Käkisalmenselän kautta ja laskee kahta lasku-uomaa pitkin Laatokkaan Käkisalmella. Suuhaarojen välimatka on seitsemän kilometriä ja Pärnänjoki on suuhaaroista pienin .
Joen kulku.
Joki, tai vesistöreitti, saa alkunsa Käkisalmenselän koillisosasta, jossa silla on kaksi uomaa. Vanhoissa suomalaisissa kartoissa uomien väliin jää Vasikkasaari, jonka nykyinen nimi on (). Läntien haara on ollut Linnanvirta ja itäinen Merivirta. Niiden takaa aukeaa saaristoinen järviallas, joka päättyy pohjoisessa lahteen, jonne aukeaa Nännäreijänsalmen kautta länteen Takavesi () ja josta jatkaa Vuoksen suuhaara itään päin. Joki virtaa mutkaisessa uomassaan, joka välillä haarautuu kahtia, mutta jossa on tulvakauteen liittyviä lisähaaraumia, jotka ovat yleensä kuivia. Tähän liittyy Rasilansaari, joka on kuivana kautena niemi, mutta jää veden taakse tulva-aikoina. Joen puolivälissä putoaa Pärnäkoski haarautuvaan suvantoon. Pärnässä () on pieni asuttu kulmakunta. Läntinen haara on matala ja itäinen syväuomainen haara. Läntinen haara leviää järveksi (, Syvälahti tai Mutalampi). Joki päättyy leveänä suvantomaisena Pärnänlampena Laatokan rantaan ja purkautuu siihen neljän saaren välistä. Joki on yleisilmeeltään mutkainen, kivinen ja matala.
Emma Corrin

Emma-Louise Corrin (s. 13. joulukuuta 1995 Royal Tunbridge Wells) on englantilainen näyttelijä.
Corrin on opiskellut näyttelemistä Cambridgen yliopistossa. Hän nousi kuuluisuuteen Netflix-sarjasta "The Crown" (2016–2023), jossa hän esitti nuorta prinsessa Dianaa sarjan neljännellä tuotantokaudella (2020). Corrinille myönnettiin tästä roolityöstä parhaan naisnäyttelijän Golden Globe -palkinto keväällä 2021.
Corrin, David Dawson ja poptähti Harry Styles näyttelivät päärooleja vuoden 2022 elokuvassa "My Policeman". Corrin on esiintynyt myös televisiosarjassa "Pennyworth" (2019) ja elokuvassa "Misbehaviour" (2020).
Heinäkuussa vuonna 2021 Corrin kertoi olevansa queer. Vuoden 2022 heinäkuussa hän lisäsi Instagramiinsa pronomineiksi "they/them". Myöhemmin hän kertoi "New York Timesin" haastattelussa olevansa muunsukupuolinen.
Morris Minor

Morris Minor on brittiläisen Morris Motorsin valmistama henkilöautomalli, jota valmistettiin 1948-1971, jonka jälkeen sitä seurasi Morris Marina. Se oli ensimmäinen brittiläinen auto, jota myytiin yli miljoona kappaletta.
Wilhelm Beer

Wilhelm Beer (4. tammikuuta 1797 Berliini – 27. maaliskuuta 1850 Berliini) oli saksalainen harrastelijatähtitieteilijä ja pankkiiri.
Elämä ja ura.
Beer astui vapaaehtoiseen asepalvelukseen vuonna 1813, mutta hänet vapautettiin vuonna 1815, minkä jälkeen hän alkoi johtaa isänsä liiketoimintaa. Tähtitieteen innokkaana harrastajana Beer perusti huvilalleen Tiergarteniin Berliinin lähelle observatorion, johon hän onnistui palkkaamaan kuuluisan Johann Heinrich von Mädlerin. Näiden kahden miehen havaintojen tärkeimmät tulokset julkaistiin teoksissa "Physische Beobachtungen des Mars in der Erdnähe" (1830) ja "Mappa selenographica" (1834-1836). Ensimmäinen teos on Marsin kuvaus ja kartta, jossa ensimmäisenä kuvattiin Marsin vaaleat ja tummat alueet. Jälkimmäinen teos on ensimmäinen täydellinen yleiskartta Kuun näkyvästä osasta. Se oli ensimmäinen kvadrantteihin jaettu kuukartta, joka sisälsi yksityiskohtaisen kuvan Kuun pinnasta, ja siihen liittyi vuonna 1837 julkaistu teos, jossa esitettiin erittäin tarkat mittaukset Kuun 148 kraatterin halkaisijasta ja 830 vuoren korkeudesta. Kartta säilyi yksityiskohtaisimpana kuukarttana 1870-luvulle saakka. Beer sai tähtitieteen Lalande-palkinnon yhdessä von Mädlerin kanssa vuonna 1836. 
Wilhelm Beer oli oopperasäveltäjä Giacomo Meyerbeerin veli.
Birger Lindberg (pituushyppääjä)

Birger Karl Eugen Lindberg (28. heinäkuuta 1917 Heinola – 24. joulukuuta 1975 Tampere) oli suomalainen insinööri ja pituushyppääjä. Lindberg edusti urallaan Tampereen Kisa-Veikkoja, Pirkkalan Urheilijoita, Nokian Urheilijoita ja Tampereen Pyrintöä.
Kalevan kisoissa Lindberg saavutti pituushypyssä suomenmestaruuden vuonna 1940 sekä SM-pronssia vuosina 1939 ja 1943. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Lindberg oli Tampereen Pyrinnön vuonna 1945 suomenmestaruuden voittaneen 4 × 100 metrin viestijoukkueen toisen osuuden juoksija. Lindberg edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1938–1940. Lindbergin ennätys on vuonna 1939 Tampereella hypätty 726.
Lindberg toimi palkintotuomarikouluttajana vuosina 1947–1960, SVUL:n Pohjois-Savon piirin varapuheenjohtajana, piirin yleisurheilujaoston puheenjohtajana ja kuului SUL:n liittovaltuustoon vuosina 1957–1959. Sorsakosken Urheilijoiden puheenjohtajana hän oli vuosina 1950–1958 ja Tampereen Pyrinnön yleisurheilujaoston puheenjohtajana 1944–1945. Lindberg esitti vuonna 1947 Vierumäen palkintotuomarikouluttajakursseilla evolventtikäyrän käyttöön ottamista keskipitkien ja pitkien matkojen juoksujen lähtöviivaksi. Hän on saanut Suomen Urheilun hopeisen ansiomitalin, SVUL:n ja SUL:n hopeisen plaketin, SVUL:n Pohjois-Savon piirin kultaisen ansiomerkin ja Nokian Urheilijoiden ja Tampereen Pyrinnön ansiomerkit.
Yleisurheilun lisäksi Lindberg kilpaili palloilussa, luistelussa, mäenlaskussa, pujottelussa, painissa ja uinnissa. Vapaa-aikanaan hän harrasti autoilua, kirjallisuutta ja tennistä. Lindberg edusti Leppävirralla asuessaan myös Sorsakosken Moottorikerhoa ja Sorsakosken Urheilijoita.
Lindberg kävi Tampereen teknillisen koulun 1941 ja valmistui Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta insinööriksi vuonna 1945. Hänellä oli lisäopintoja Länsi-Saksassa vuosina 1956, 1961 ja 1964. Vuosina 1946–1949 Lindberg toimi Oy Tampella Ab:n työkaluosaston esimiehenä ja vuodesta 1950 Hackman &amp; Co:n Sorsakosken hienotaontatehtaan osastopäällikkönä. Vuonna 1967 Lindberg nimitettiin koko tehtaan tuotantopäälliköksi.
Lindbergin vanhemmat olivat DI Ivar Eugen Lindberg ja Elin Matilda (o.s. Uggenberg). Puoliso oli Rakel Nea Lena (o.s. Auttila) (1919–2001) vuodesta 1942. Lindbergit muuttivat vuonna 1972 Leppävirralta Tampereelle.
Commercyn kantoni

Commercy on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 14 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 12 518 ihmistä. Commercyn kantonin keskustoimisto on Commercyn kunnassa.
Kunnat.
Commercyn kantonin kunnat:
Novoperedelkinon metroasema

Novoperedelkino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018.
U. T. Halminen

Uuno Teodor Halminen (12. heinäkuuta 1888 Pori – 14. joulukuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puoluesihteerinä vuosina 1919–1922.
Halmisen vanhemmat olivat räätälimestari Frans Oskar Halminen ja Sofia Emerentia Bärlund. Halminen kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1907 ja suoritti Suomen liikemiesten kauppaopiston päästötodistuksen vuonna 1910. Hän työskenteli vuodesta 1908 eri sanomalehdissä, muun muassa "Satakunnassa", "Aamulehdessä", "Uudessa Suomettaressa", "Vaasassa", "Lahdessa", "Suomessa", "Uudessa Aurassa", "Iltalehdessä" ja "Helsingin Sanomissa" sekä lopuksi vapaana toimittajana. Päätoimittajana Halminen oli "Sisä-Suomessa" vuonna 1924 ja "Länsi-Savossa" vuosina 1926–1927. Hän oli jonkin aikaa myös Tietotoimiston asiamiehenä Tampereella ja Suomen Tietotoimiston toimitussihteerinä. Viimeiset vuotensa Halminen työskenteli Suomen Teollisuusliitossa.
Halminen oli Kansallisen Kokoomuspuolueen Hämeen läänin eteläisen piirin ensimmäinen piirisihteeri, ja huhtikuussa 1919 hänet palkattiin puolueen järjestyksessä toiseksi puoluesihteeriksi Eino Tikkasen jälkeen. Halminen loi pohjan kokoomuksen puoluetyölle, pyrki vahvistamaan puolueen järjestökenttää ja keräsi varoja puolueelle. Hän oli aiemmin kerännyt varoja myös Turun Suomalaiselle Yliopistoseuralle. Halminen erosi puoluesihteerin tehtävästä vuodenvaihteessa 1921–1922, kun puolueen puheenjohtaja Antti Tulenheimo moitti hänen toimintaansa ja nimitti häntä kuulematta J. V. Lehtosen puolueen vaalipäälliköksi.
U. T. Halmisen veli oli myös kokoomuksen puoluesihteerinä toiminut Urho Valdemar Halminen.
Borovskoje šossen metroasema

Borovskoje šosse () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018.
Lohjan seurakuntakeskus

Lohjan seurakuntakeskus (ruots. "Lojo församlingscentrum") on Lohjan seurakunnan omistama, vuonna 1951 valmistunut seurakuntakeskus. Seurakuntakeskuksen on suunnitellut arkkitehti Aarne Ervi. Rakennus edustaa tyyliltään 1940-luvun romantiikkaa ja on yksi tyylisuunnan merkittävimpiä edustajia Suomessa.
Arkkitehtuuri ja historia.
Lohjan seurakuntakeskuksessa sijaitsee seurakuntasali, kappelikirkko Pikku-Lauri, päiväkerhotilat, diakoniatoimisto, keittiö ja vuokra-asuntoja. Rakennuksessa on ennen toiminut Lohjan kirkkoherranvirasto. Rakennuksen yksiä huomattavimpia piirteitä on seiniin upotetut liuskekivilaatat. Seurakuntakeskuksta laajennettiin vuosina 1997-1999 arkkitehti Vuokko Jouhikaisen piirustusten mukaan. Tällöin lisättiin muun muassa siipi laitoskeittiötä varten. Seurakuntakeskuksen asuntosiivessä sijaitsee kolme kaksiota ja kaksi viiden huoneen asuntoa.
Solhem (Lohja)

Solhem on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1885 rakennettu huvila. Huvilan rakennutti Helsingin yliopiston kasvitieteen professori Sextus Otto Lindberg ja rakennus edustaa tyylisuunnaltaan ajalleen tyypillistä uusrenessanssia runsaine koristeluineen ja yksityiskohtineen.
Solhem sijaitsee mäen päällä Karstuntien varrella . Rakennus on säilynyt ulkoasultaan melko hyvin alkuperäisenä.
Historia ja arkkitehtuuri.
Solhemin rakennutti professori Lindberg kesäasunnokseen vuonna 1885. Perhe muutti huvilaan vakituisesti S. O. Lindbergin kuoleman jälkeen vuonna 1890. Tuolloin huvilan eteläpäätyyn lisättiin myös matala lisäsiipi, jossa sijaitsi kaksi huonetta piioille. Solhemin ikkunat ovat T-puitteiset ja niiden päällä on voimakkaasti korostetut otsikot. Rakennukseen tehtiin peruskorjaus 1990-luvulla jolloin muun muassa ikkunoita uusittiin, lisättiin sähkölämmitys ja terassin kaiteita uusittiin. Myös yläkerta otettiin kokonaan asuinkäyttöön. Länsisivulle lisättiin terassi. Huvilassa on säilynyt jäljellä yksi alkuperäinen kaakeliuuni.
Lohjan Taimistot Oy.
Professori S. O. Lindbergin poika, pomologi Brjön Lindberg, perusti vastapäätä Solhemiä yhden Suomen ensimmäisistä taimitarhoista vuonna 1889. Taimistoa varten ostettiin 1,5 hehtaaria maata, jolla jo ensimmäisenä toimintavuotena varrennettiin 1000 hedelmäpuuta. Taimiston aluetta laajennettiin vuosina 1891, 1900 ja 1939. Vuonna 1909 taimitarha siirtyi Eric von Rettigin omistukseen. Von Rettigin aloitteesta siitä muodostettiin osakeyhtiö "Lohjan Taimistot Oy - Lojo Trädskolor Ab" vuonna 1912. 1950-luvun vaihteessa taimiston pinta-ala oli 12,5 hehtaaria. Vuoteen 1966 asti toimineen taimiston tuotteita olivat muun muassa hedelmäpuut, marjapensaat, koristepuut ja -pensaat sekä perennat.
People’s National Party

People's National Party (lyh. PNP; suom. "Jamaikan kansanpuolue") on jamaikalainen keskusta-vasemmistolainen puolue ja toinen maan pääpuolueista. Sen perusti Norman Manley vuonna 1938.
Vuoden 2020 vaaleissa PNP sai 14 paikkaa edustajainhuoneen 63:sta ja on toista kautta peräkkäin oppositiossa.
PNP on jäsenenä sosialistisessa internationaalissa.
Historia.
Puolueen perusti Norman Manley vuonna 1938. Vuonna 1944 pidetyissä maan ensimmäisissä vaaleissa se sai vain neljä paikkaa 32:sta. Vuonna 1955 se nousi hallitusvaltaan, kunnes se hävisi juuri ennen Jamaikan itsenäistymistä 1962 päävastustajalleen Jamaikan työväenpuolueelle ("Jamaican Labour Party", JLP). Tällä ensimmäisellä hallituskaudellaan PNP muun muassa avasi toisen asteen koulutuksen köyhille.
Vuonna 1972 puolue nousi uudelleen hallitusvaltaan perustajansa pojan Michael Manleyn johdolla. PNP pyrki jälleen laajentamaan hyvinvointivaltiota ja ajoi ulkopolitiikassaan köyhän etelän asiaa. Maan jouduttua taloudellisiin ongelmiin JLP voitti vuoden 1980 vaalit ja PNP joutui takaisin oppositioon. Se boikotoi vuoden 1983 ylimääräisiä vaaleja ja oli yli viisi vuotta kokonaan poissa parlamentista.
PNP palasi hallituspuolueeksi vuonna 1989. Michael Manley eläköityi politiikasta vuonna 1992 ja hänet korvasi P. J. Patterson. Tämän johdolla PNP voitti kolmet seuraavat vaalit ja puolue pysyi vallassa vuoteen 2007. Vuonna 2006 puolueen puheenjohtajaksi vaihtui Portia Simpson-Miller, josta tuli maan ensimmäinen naispuolinen pääministeri. Seuraavana vuonna pidetyissä vaaleissa PNP kärsi tappion, mutta nousi jälleen valtaan vuonna 2012. Vuodesta 2016 PNP on jälleen ollut oppositiossa.
Lost Cause

The Lost Cause of the Confederacy, lyhyemmin Lost Cause, on yhdysvaltalainen näennäishistoriallinen mytologia, joka väittää, että Konfederaation syyt ja motiivit Yhdysvaltain sisällissodan aikana olivat oikeudenmukaisia ja kunniallisia, eivätkä ne johtuneet pyrkimyksistä orjuuden säilyttämiseksi.
Lost Causen kannattajat ylistävät tyypillisesti eteläisen Yhdysvaltain perinteistä kunnia- ja ritarikulttuuria. He väittävät, että orjuutettuja ihmisiä kohdeltiin hyvin, ja kiistävät, että heidän olotilansa olisi ollut sodan keskeinen syy. Sen sijaan he näkevät sodan ”osavaltioiden oikeuksien” puolustamisena suojellakseen maataloustalouttaan ”pohjoiselta aggressiolta”. Unionin voitto selitetään siten sen suuremman koon ja teollisen vaurauden seurauksena, kun taas konfederaation puolestaan kuvataan olleen moraalisesti ylempi ja omanneen sotilaallisesti paremmat taidot.
Kymmenes uhri

Kymmenes uhri (, ) on vuonna 1965 valmistunut Elio Petrin ohjaama tieteiselokuva. Elokuva pohjautuu Robert Sheckleyn tarinaan.
Elokuva sijoittuu 2000-luvun yhteiskuntaan, jossa murhista on tehty laillista tositelevisioviihdettä. Elokuvan päähenkilöt pelaavat selviytymispeliä sekä metsästäjänä että metsästettynä.
Elokuvan on tulkittu käsittelevän mediatirkistelyä ja kulutusyhteiskuntaa, toisaalta myös avioliittoinstituutiota.
Lifestyles of the Sick &amp; Dangerous

Lifestyles of the Sick &amp; Dangerous on Blind Channelin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2022. Albumi tehtiin ilman ulkopuolista tuottajaa.
Dieue-sur-Meusen kantoni

Dieue-sur-Meuse on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 62 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 12 624 ihmistä. Dieue-sur-Meusen kantonin keskustoimisto on Dieue-sur-Meusen kunnassa.
Kunnat.
Dieue-sur-Meusen kantonin kunnat:
Anne Tolvanen

Anne Tolvanen (s. 1965) on suomalainen kasvitieteilijä, joka on toimii Luonnonvarakeskuksessa metsien monikäytön ekologian professorina ja ohjelmajohtajana. Hän on Suomen kestävyyspaneelin jäsen (2019-2021).
Tolvanen valmistui Oulun yliopistosta valmistui filosofian maisteriksi (pro gradu 1989 "Avohakkuun ja maanmuokkauksen vaikutus lakialueen lämpöoloihin Kuusamossa") ja edelleen filosofian tohtoriksi. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1994) oli otsikoitu "Recovery ability and plant architecture : a comparison of two Ericaceous dwarf shrubs".
Solkulla

Solkulla on Lohjalla, Uudellamaalla sijaitseva vuonna 1916 rakennettu huvila. Huvilan rakennutti virolainen paroni E. von Unger-Sternberg asuinrakennuksekseen. Solkulla edustaa varhaista 1920-luvun klassismia. Von Unger-Stenbergien perhe asui Solkullassa 1950-luvulle asti, jolloin rakennus myytiin Lohja Oy:lle. Huvila on ollut yksityisomistuksessa vuodesta 1997 lähtien.
Arkkitehtuuri.
Solkullan asuinrakennuksessa on mansardikatto, joka on päistään aumattu. Rakennuksen kellarissa sijaitsee juures- ja talouskellarit. Solkullan ulkoasussa huomaa vaihtelevan suuntaisen vuorilaudoituksen ja risti-ikkunat. Alkuperäiset uunit on purettu 1960-luvulla, jolloin asennettiin ölykeskuslämmitys. Rakennuksen yläkertaan rakennettiin samalla sauna.
Solkulla on säilynyt ulkoasultaan erittäin hyvin alkuperäisessä muodossaan. Rakennuksen alkuperäinen puuleikkauksin koristeltu pääovi on kunnostettu ja ympäröivässä puutarhassa on jäljellä paljon vanhoja puutarhakasveja. Talon eteläpuolella sijaitsee maakellari, jota on käytetty viini- ja jääkellarina. Solkullan koillispuolella sijaitsee autotalli.
Lohjan työväentalo

Lohjan työväentalo on vuonna 1906 rakennettu työväentalo Lohjalla, Uudellamaalla. Rakennuksen on rakennuttanut Lohjan työväenyhdistys talkootyönä kamariherra Hjalmar Linderiltä vuokratulle tontille. Vuokra oli viisi markkaa vuodessa sekä käymälään kertynyt lanta, joka vietiin Hakaskytän pelloille.
Historiaa.
Lohjan ensimmäinen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1899, mutta neljä vuotta myöhemmin se joutui lopettamaan toimintansa. Uusi Lohjan työväenyhdistys perustettiin 20.7.1905.
Taloa on laajennettu ensimmäisen kerran vuonna 1908 ja sen kivijalka on tehty Liessaaren graniitista. Seuraavan kerran työväentaloa laajennettiin vuonna 1922, jolloin rakennus sai nykyisen muotonsa. Työväentalossa on juhlasali, kahvio ja keittiö, sekä kokoustila yläkerrassa. Lohjan työväentalo sijaitsee alkuperäisellä paikallaan Lohjan kauppatorin kaakkoislaidalla.
Szob

Szob (; ) on kaupunki Pestin läänissä, Szobin piirin keskiosassa. Se on Pestin läänin toiseksi pienin kaupunki Visegrádin jälkeen. 
Maantiede.
Szob sijaitsee Tonavan rannalla, maantieteellisesti erittäin suotuisalla paikalla.
Historia.
Szobin nimi mainitaan ensi kerran Simon Kézain kronikassa vuonna 1280. Sen nimi oli tuolloin Terra Sob.
Turkkilaisaikana kaupungin väkiluku väheni jyrkästi, mutta 1700-luvulla slovakit asettuivat Nitran ympärille.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa 85,2% väestöstä ilmoitti olevansa unkarilaisia, 0,9% saksalaisia, 0,2% romanialaisia ja 0,3% slovakialaisia (14,8% ei ilmoittanut; päällekkäisten indentiteettien vuoksi lopullinen määrä voi olla suurempi kuin 100%). Uskonnollinen jakautuminen oli seuraava: roomalaiskatolisia 46,8%, reformaatteja 5,3%, luterilaisia 1,4%, kreikkalaiskatolilaisia 0,3%, uskontokuntiin kuulumattomia 12,1%. 
Talous.
Kaupungissa aiemmin sijainnut "Szobi Szörp Rt.:n" tehdas jalosti alueella kasvatettuja marjoja, pääasiassa vadelmia, ja myi ne sitten siirapin ja mehun muodossa. Tehdas suljettiin vuonna 2007.
Kiinan rauhanomaisen jälleenyhdistymisen edistämisyhdistys Suomessa

Kiinan rauhanomaisen jälleenyhdistymisen edistämisyhdistys Suomessa (, lyh. FAPPRC) on suomalainen yhdistys, jolla on linkkejä kiinalaiseen Yhteisrintaman työosastoon ja sitä kautta lopulta Kiinan kommunistiseen puolueeseen.
FAPPRC on perustettu loppuvuodesta 2016, ja se merkittiin yhdistysrekisteriin alkuvuodesta 2017. Yhdistyksen kotipaikka on Helsinki.
Yhdistys sai huomiota alkuvuodesta 2020, kun Yle julkaisi laajan reportaasin yhdistyksen harjoittamasta vainosta Suomessa sekä sen silloisen varapuheenjohtajan Jenni Chen-Yen kytköksistä politiikkaan. Chen-Ye istui tuolloin Vantaan kaupunginvaltuustossa kokoomuksen valtuustoryhmässä. Kokoomus erotti hänet, minkä jälkeen Chen-Ye siirtyi vihreisiin, josta hän erosi helmikuussa 2021.
FAPPRC:n toimintaan kuuluu muun muassa vastamielenosoituksien järjestäminen Hongkongin demokratiamielisiä mielenosoituksia ja muita kokoontumisia vastaan. FAPPRC tekee myös niin sanottua pakolaisvakoilua, jossa se vakoilee ja pyrkii vaikuttamaan Suomessa väliaikaisesti asuviin tai Suomeen pysyvästi muuttaneisiin kiinalaistaustaisiin ihmisiin. Tämän kohteena ovat muun muassa Falun Gongin harjoittajat.
La La Love

La La Love on kyproksenkreikkalaisen laulaja Ívi Adámoun kappale, jolla hän edusti Kyprosta Eurovision laulukilpailussa 2012. Kappale valittiin Kyproksen euroviisuedustuskappaleeksi 25. tammikuuta 2012 pidetyssä karsinnassa, jossa Adámou esitti kaikki kolme kappaletta. Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 22. toukokuuta, sijoittui semifinaalissa seitsemänneksi ja pääsi finaaliin. 26. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui 16:nneksi.
And Just Like That...

And Just Like That... on yhdysvaltalainen suoratoistosarja, jonka on kehittänyt Michael Patrick King. Sarjan ensimmäinen kausi ilmestyi HBO Max -palvelussa joulukuun 2021 ja helmikuun 2022 välisenä aikana. Sarja pohjautuu vuosina 1998–2004 esitettyyn "Sinkkuelämää"-draamakomediaan ja sitä seuranneisiin kahteen elokuvaan. Sarjan pääosissa ovat Sarah Jessica Parker, Cynthia Nixon ja Kristin Davis.
"And Just Like That..." -sarjan tapahtumat sijoittuvat 11 vuoden päähän edellisestä "Sinkkuelämää"-tuotannosta, "Sex and the City – Sinkkuelämää 2" -elokuvasta (2010). Sarjassa seurataan "Sinkkuelämää"-sarjasta tuttujen Carrie Bradshaw'n, Miranda Hobbesin ja Charlotte York Goldblattin elämää keski-iässä. Sarjassa nähdään myös sarjasta tutut Kiho (Chris Noth), Anthony Marentino (Mario Cantone), Steve Brady (David Eigenberg), Stanford Blatch (Willie Garson) ja Harry Goldenblatt (Evan Handler). Uusia hahmoja ovat muun muassa Che Diaz (Sara Ramirez) ja Seema Patel (Sarita Choudbury). Aiemmista "Sinkkuelämää"-kausista ja -elokuvista poiketen "And Just Like That..." -sarjassa ei nähdä Samantha Jonesia (Kim Cattrall). Cattrall on kertonut julkisesti ettei palaa sarjaan hänen ja Parkerin huonojen välien takia, mutta tekee lyhyen vierailun toisella kaudella. 
Sarja nousi HBO Max -palvelun katsotuimmaksi sen julkaisun jälkeen. Se sai kuitenkin varsin kielteistä palautetta kriitikoilta; esimerkiksi Rotten Tomatoes -sivustolla sen keskiarvio on vain 5,60 asteikolla nollasta kymmeneen. Vaisuista arvosteluista huolimatta sarjaa jatkettiin toiselle kaudelle. Elokuussa 2023 toisen kauden viimeisen jakson julkistuksen aikaan, sarjan virallisella instagram sivulla kerrottiin, että sarja on uusittu kolmannelle tuotantokaudelle.
Michael Patrick King

Michael Patrick King (s. 14. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. King tunnetaan parhaiten "Sinkkuelämää"-, "The Comeback"-, "Tyhjätaskut"-, "AJ and the Queen"- sekä "And Just Like That..." -sarjojen ohjaajana ja käsikirjoittajana.
King on voittanut kaksi Emmy-palkintoa Sinkkuelämää-sarjasta.
King aloitti uransa stand-up-koomikkona vuonna 1975. Hän omistaa Arcade Productions -tuotantoyhtiön. Pennsylvanian Scrantonista kotoisin oleva King on avoimesti homoseksuaali ja hän asuu New Yorkin Greenwich Villagessa.
Aphrodisiac

Aphrodisiac on kreikkalais-kyproslaisen laulaja Elefthería Eleftheríoun esittämä kappale, jolla hän edusti Kreikkaa Eurovision laulukilpailussa 2012. Kappale valittiin Kreikan edustuskappaleeksi sen voitettua kreikkalaisen "Ellinikós Telikós 2012" -laulukilpailun 12. maaliskuuta 2012. Kappale kilpaili 22. toukokuuta Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksi ja pääsi finaaliin. 26. toukokuuta pidetyssä finaalissa kappale sijoittui 17:nneksi. Kyseessä oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 2003, kun Kreikka sijoittui kilpailussa kärkikymmenikön ulkopuolelle. Pelkällä puhelinäänestyksellä kappale olisi sijoittunut yhdeksänneksi ja pelkällä raatiäänestyksellä 18:nneksi.
Väinö Korolainen

Väinö Vilho Korolainen (17. heinäkuuta 1909 Kerimäki – 21. huhtikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Korolaisen vanhemmat olivat rautatieläinen Ville Korolainen ja Anna Loviisa Konttinen ja puoliso vuodesta 1936 Elvi Elina Henttonen. Korolainen valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta 1931 ja työskenteli valmistuttuaan rakennusmestarina useilla eri paikkakunnilla Keski-Suomessa. 
Oman rakennusliikkeen Korolainen perusti 1951, toimittuaan sitä ennen työpäällikkönä Valtionrautateiden palveluksessa Hyvinkäällä. Osakeyhtiö yrityksestä tuli 1972. Yritys oli merkittävä urakoitsija, joka toteutti asuin-, liike-, teollisuus- ja julkisia kiinteistöjä kuten koulujen, tutkimuslaitosten ja sairaaloiden tiloja. Sen suurimpia kohteita oli Alvar Aallon suunnittelema Teknillisen korkeakoulun päärakennus Otaniemessä Espoossa. Otaniemeen yritys rakensi myös muita Teknillisen korkeakoulun sekä VTT:n tiloja.
Korolainen, jolla oli myös useita alansa luottamustehtäviä, sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1969. Hän oli yrityksensä toimitusjohtaja vuoteen 1972 ja sitten sen hallituksen puheenjohtaja vuoteen 1984, jolloin hän luopui sen omistuksesta. Molempiin sotiin osallistunut Korolainen oli sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.
Operaatio Kettujahti

Operaatio Kettujahti () on vuonna 2014 käynnistetty operaatio, jossa Kiina palauttaa kansalaisjärjestö Safeguard Defendersin mukaan ulkomaille muuttaneita kiinalaisia takaisin Kiinaan. Palautettuja on ainakin 10 000. Osa palautetuista on ollut jonkin muun maan kuin Kiinan kansalaisia. Operaation nimellisenä tarkoituksena on korruptiosta epäiltyjen viranomaisien palauttaminen Kiinaan tuomittaviksi. Palautuksen metodina käytetään suostuttelua, mutta käytännössä kyse on usein uhkailusta, esimerkiksi Kiinassa asuviin sukulaisiin kohdistuvista toimista. Ihmisiä on myös siepattu.
Helena Ranta – Sodan viimeinen sana

Helena Ranta – Sodan viimeinen sana on Elli Rintalan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022.
Elokuva on dokumentti Kosovon sodasta ja sen tapahtumien selvittämisestä. Sen päähenkilönä on suomalainen oikeushammaslääkäri Helena Ranta, joka johti sotaa tutkivaa suomalaista oikeuslääketieteellistä tutkijaryhmää.
Kultamikinpensas

Kultamikinpensas ("Ochna inermis") on mikinpensaskasvien (Ochnaceae) heimoon, mikinpensaiden ("Ochna") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pyöreä pensas tai harvoin pieni puu. Sen oksat ovat harmahtavia tai lähes valkoisia ja niissä on valkoisia korkkihuokosia. Lehdet ovat leveänsoikeita, lähes pyöreitä ja enintään 5 cm pitkiä. Lehdet laidat ovat pienesti, mutta terävästi hammaslaitaiset. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa yksittäin tai pareittain. Yksittäiset kukat ovat halkaisijaltaan noin 2 cm, kullankeltaisia ja lyhytikäisiä. Hedelmä on noin senttimetrin kokoinen ja kypsänä lähes musta. Punaiset verholehdet säilyvät hedelmän ympärillä.
Kultamikinpensas kasvaa kuivissa, akaasioita, mirhapuita tai mopanepuita kasvavissa pensaikoissa ja kivikoissa. Lajia tavataan Afrikassa sekä eteläisessä Arabiassa. Lajin pohjoisempi kanta kasvaa Jemenissä, Etiopiassa, Eritreassa, Kenian pohjoisosissa sekä Ugandassa. Lajin eteläisempi kanta kasvaa puolestaan Mosambikissa, Botswanassa, Zimbabwessa sekä Etelä-Afrikan pohjoisosissa.
Thorns (Tony Martinin albumi)

Thorns on Tony Martinin kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 14. tammikuuta 2022.
Albumilla esiintyvät rumpali Danny Needham, basisti Magnus Rosen, basisti Greg Smith sekä sävellystyössä mukana ollut kitaristi Scott McClellan.
Elämä kantaa mua

Elämä kantaa mua on laulaja Tommi Läntisen single, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2022. Hän osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa seitsemänneksi.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Haloo Helsinki! -yhtyeestä tunnetut Elli Haloo, Jere Marttila ja Leo Hakanen. Sen tuotannosta vastaa Erno Laitinen.
Hockey Dreams

Hockey Dreams on Oskari Pastilan ja Janne Niskalan ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2022. Se tehtiin suomalais-eteläkorealais-tšekkiläis-norjalaisena yhteistuotantona.
Elokuva käsittelee Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkuetta, joka sai kisojen isäntämaan roolissa Pyeongchangin talviolympialaisiin automaattisen kisapaikan. Maajoukkue ei tätä aiemmin ollut koskaan pelannut jääkiekon arvokisoissa.
Etelä-Karjalan hyvinvointialue

Etelä-Karjalan hyvinvointialue on Etelä-Karjalan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Hyvinvointialueella työskentelee noin 5 000 henkilöä noin 250 eri ammattinimikkeellä. Toimipisteitä on noin 100.
Kunnat.
Hyvinvointialueeseen kuuluu 9 kuntaa, joista kaksi on kaupunkeja.
Huhtikuussa 2022 hyvinvointialueella asui 125 661 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Sosiaalihuolto.
Hyvinvointialueen tehtävänä on:
lukuun ottamatta ympäristöterveydenhuoltoa ja eläinlääkintähuoltoa, jotka jäävät jokaisen kunnan itsensä hoidettavaksi. 
Terveydenhuolto.
Alueen keskussairaalana toimii Etelä-Karjalan keskussairaala Lappeenrannassa. Alueella toimii myös Honkaharjun sairaala.
Laboratoriopalvelut tuottaa HUS Diagnostiikkakeskus.
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Etelä-Karjalan pelastuslaitoksen toimialueeseen.
Hallinto ja päätöksenteko.
Hyvinvointialueella ylin päätösvalta on aluevaltuustolla. Operatiivisesta johtamisesta vastaa valtuuston valitsema hyvinvointialuejohtaja.
Hyvinvointialueen toimielimet ovat aluevaltuusto, aluehallitus, yksilöasioiden jaosto, henkilöstöjaosto, osallisuus- ja demokratiajohtokunta, tarkastuslautakunta, turvallisuuslautakunta ja aluevaalilautakunta. Lisäksi hyvinvointialueelle asetetaan vaikuttamistoimielimiä.
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Etelä-Karjalan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.
Etelä-Savon hyvinvointialue

Etelä-Savon hyvinvointialue eli Eloisa on Etelä-Savon maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Kunnat.
Hyvinvointialueeseen kuuluu 11 kuntaa, joista kolme on kaupunkeja:
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 131 310 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Sosiaalihuolto.
Savon erityishuoltopiirin muodostanut Vaalijalan kuntayhtymä siirtyi 1.1.2023 osaksi Etelä-Savon ja Pohjois-Savon hyvinvointialueita. Vaalijalan osaamis- ja tukikeskus jatkaa toimintaansa Etelä-Savon hyvinvointialueella omana alabrändinään, avopalvelut puolestaan siirtyivät kokonaisuudessaan sekä Etelä-Savon että Pohjois-Savon hyvinvointialueille.
Terveydenhuolto.
Alueella toimii kaksi keskussairaalaa, joista yksi toimii Mikkelissä ja toinen Savonlinnassa. 
Laboratoriopalvelut tuottaa hyvinvointiyhtymä Islab.
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Etelä-Savon pelastuslaitoksen toimialueeseen.
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Etelä-Savon hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.
Kymenlaakson hyvinvointialue

Kymenlaakson hyvinvointialue on Kymenlaakson maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Kunnat.
Hyvinvointialueeseen kuuluu 6 kuntaa.
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 160 757 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Terveydenhuolto.
Alueen keskussairaalana toimii Kymenlaakson keskussairaala Kotkassa. Alueella toimii myös Kymenlaakson psykiatrinen sairaala ja Ratamokeskus.
Laboratoriopalvelut tuottaa HUS Diagnostiikkakeskus.
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Kymenlaakson pelastuslaitoksen toimialueeseen.
FinnHEMSin pelastus / lääkäri- ja ensihoito helikopterin tukikohta sijaitsee Utissa.
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Kymenlaakson hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.
Aluevaltuuston puheenjohtajana toimii Jouko Leppänen (Kok.) Kouvolasta ja aluehallituksen puheenjohtajana toimii Nina Brask (sd.) Kotkasta.
Jouko Korpivaara

Jouko Juhani Korpivaara (16. lokakuuta 1920 Helsinki – 3. lokakuuta 2000 Lhasa, Tiibet) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Korpivaaran vanhemmat olivat kauppaneuvos Juhani Korpivaara ja Aune Heleena Niemistö ja puoliso vuodesta 1944 Anna-Liisa Stavenhagen. Kauppaneuvos Paavo Korpivaara oli Jouko Korpivaaran veli. Jouko Korpivaara lopetti keskikoulun käynnin 1933 ja tuli töihin isänsä johtamaan Korpivaara-yritykseen. Vuonna 1937 hän meni Saksaan opiskelemaan insinööriksi, mutta sota keskeytti opinnot 1939. Sotien jälkeen 1945 Korpivaara valmistui kuitenkin insinööriksi Tukholmassa.
Korpivaarasta tuli 1946 Korpivaara-yhtiön tuotantotoiminnan osastopäällikkö ja 1948 yrityksen maatalouskoneiden maahantuontia varten perustaman erillisen Farming-yhtiön myyntipäällikkö. Vuonna 1954 hänestä tuli Farmingin toimitusjohtaja ja Korpivaara-yhtiön hallituksen jäsen ja vuonna 1961 Korpivaara-yhtiön teknillinen johtaja. Hänen vastuullaan oli muun muassa yrityksen harjoittama teollisuustoiminta. Farming-yhtiön toimitusjohtaja Korpivaara oli vuoteen 1962, Kone-Dieselin 1960–1974 ja Hydorin 1966–1974 sekä Korpivaara-yhtiön hallituksen jäsen vuoteen 1979.
Kauniaisissa asuessaan Korpivaara osalistui kunnallispolitiikkaan, toimien kauppalanvaltuustossa 1954–1961. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1973. Korpivaara hankki liike-elämän jätettyään Linnan kartanon Keimolasta ja kunnostutti ja otti sen asunnokseen. Hän harrasti muun muassa historiallisia höyrylaivoja ja avomeripurjehdusta. Sotilasarvoltaan Korpivaara oli reservin kapteeni.
Gaspard Théodore Mollien

Gaspard Théodore Mollien (29. elokuuta 1793 tai 1796 Pariisi – 28. kesäkuuta 1872 Nizza) oli ranskalainen tutkimusmatkailija ja diplomaatti.
Gaspard Théodore Mollien syntyi lakimiehen perheeseen. Hän sai klassisen sivistyksen ja työskenteli laivaston virkailijana. Mollien lähti vuonna 1816 ensimmäiselle merimatkalleen Méduse-laivalla, joka haaksirikkoutui Arguinin matalikolla. Mollien pelastautui veneellä Mauritanian rannikolle ja jatkoi matkaa Saint-Louisiin ja Goréen saarelle.
Välillä Ranskaan palannut Mollien lähti tammikuussa 1818 Saint-Louisista kuvernööri Aimé-Benjamin de Fleuriaun määräämänä tutkimusmatkalle Fouta Djallonin fulbevaltioon. Hän eteni tukuloritulkin kanssa Kayorin, Djolofin ja Ferlon läpi Senegaljoelle Kaneliin ja sieltä etelään Bundun ja Bambukin kautta Fouta Djallonin ylängölle. Mollien löysi Gambia- ja Corubaljokien lähteet sekä tutki Falémé- ja Bafingjokien yläjuoksuja. Päästyään Fouta Djallonin pääkaupunkiin Timboon hän joutui kuitenkin luopumaan aikeesta jatkaa matkaa Nigerjoelle.
Mollien oli ensimmäinen Fouta Djallonin tutkija. Tieteellisen koulutuksen puutteesta huolimatta hän teki joukon arvokkaita havaintoja alueen maaperästä, kasvillisuudesta ja yhteiskunnasta. Mollien pääsi kesäkuussa 1818 portugalilaisten kauppa-asemalle Gebaan ja palasi Goréen ja Saint-Louisin kautta Ranskaan vuonna 1819. Hän julkaisi seuraavana vuonna matkakertomuksensa, joka käännettiin saksaksi ja englanniksi.
Vuonna 1822 Mollien matkaili Kolumbiassa, josta hän kirjoitti värikkään matkakuvauksen. Vuonna 1824 hän siirtyi Ranskan ulkoministeriön palvelukseen. Vuonna 1828 hänet nimitettiin konsuliksi Haitiin, josta hän kirjoitti vasta myöhemmin julkaistun historiateoksen. Vuodesta 1831 lähtien hän toimi 17 vuoden ajan konsulina Havannassa.
Ranskan toinen tasavalta laittoi Mollienin eläkkeelle vuonna 1848. Hän kävi vuonna 1856 Intiassa tapaamassa veljeään ja jatkoi sieltä Kiinaan. Hän kävi myös useita kertoja Yhdysvalloissa.
Pižinjoki

Pižinjoki ( ) on Venäjällä karjalan tasavallan Aunuksen kansallinen piirissä 26 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkaan.
Joen kulku.
Joki alkaa Segežanjärven luoteisrannasta. Järvi sijaitsee Leningradin alueen ja Karjalan tasavallan rajalla Syvärin ja Pižinjoen valuma-alueiden vedenjakajalla. Järven itäiseltä rannalta alkaa toinen laskujoki Segežanjoki, joka on Syvärin sivu-uoma. Pižinjoen ympäristö on alavaa soistunutta metsäaluetta. Alueen suot on ojitetut ja joella on lukuisia sivu-uomia, jotka ovat suo-ojien valtaojia. Joki virtaa luodetta kohti ja saapuu puolivälin jälkeen pieneen Pižin kylään, jonka läpi se virtaa. Kylästä on enää viisi kilometriä Laatokan rantaan. Joen alajuoksun maasto on suota. Joen uoma putoaa 20 metriä noin 26 kilometrin matkalla, jolloin kaltevuudeksi tulee 76 senttimetriä kilometriä kohti.
Valuma-alue.
Joen valuma-alue on lähinnä asumatonta soistunutta ja ojitettua metsämaata, jonka kiinteä asutus keskittyy Pižin kylään. Valuma-alueen pinta-ala on 230 neliökilometriä . Valuma-alueen etelä- ja itäpuolella sijaitsee Syvärin valuma-alue ja idässä ja pohjoisessa Alavoisenjoen valuma-alue.
Pirkanmaan hyvinvointialue

Pirkanmaan hyvinvointialue on Pirkanmaan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Vuoden 2023 alusta aloittanut Pirkanmaan hyvinvointialue on Suomen suurin hyvinvointialue. Hyvinvointialue toimii 23 kunnan alueella, jossa asuu yli puoli miljoonaa asukasta. Hyvinvointialueella on 20 000 työntekijää.
Kunnat.
Hyvinvointialueeseen kuuluu 23 kuntaa, joista kaksitoista on kaupunkeja.
Vuoden 2025 kesäkuussa hyvinvointialueella asui 546 075 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Perustason sosiaali- ja terveydenhuolto.
Pirkanmaan alueella sijaitsi vuonna 2023 kaikkiaan 39 sosiaali- ja terveysasemaa, jotka tarjoavat vaihtelevan laajuisia palveluja. Pirkanmaan hyvinvointialueen suunnitelmissa on keskittää sosiaali- ja terveyspalvelujaan ja vähentää sekä asemien että vuodeosastojen määrää merkittävästi 2030-luvulle mennessä.
Palveluverkkoa uudistettiin vuosina 2023–2024 siten, että palvelua tarjotaan sosiaali- ja terveysasasemilla, lähiasemilla ja lähiasiointipisteissä. Uudistuksen jälkeen hyvinvointialueella oli 34 asemaa ja 9 lähiasiointipistettä:
Erikoissairaanhoito.
Alueella toimii Tampereen yliopistollinen sairaala (TAYS), jonka pääsairaala on Tampereen keskussairaala. Muut TAYSin alaisuudessa olevat sairaalat ovat Hatanpään sairaala, Sastamalan sairaala sekä Valkeakosken sairaala. Lisäksi hyvinvointialue pääosin omistaa Tampereella toimivat osakeyhtiömuotoiset Sydänsairaalan ja Tekonivelsairaala Coxan. Alueen laboratoriopalvelut tuottaa niin ikään hyvinvointialueen osittain omistama Fimlab Laboratoriot Oy.
Pelastustoiminta.
Pirkanmaan pelastuslaitos on osa Pirkanmaan hyvinvointialuetta. Pelastuslaitos vastaa alueen pelastus- ja ensihoitopalveluista.
Talous.
Pirkanmaan hyvinvointialueen talous tuli vuonna 2024 tuottaneeksi 67 miljoonaa euroa alijäämää. Vastaavia ongelmia on Varsinais-Suomen, Pohjois-Savon, Lapin ja Keski-Suomen hyvinvointialueilla. Myös Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveyspalvelut tekivät ennakoitua suuremman alijäämän. Tämä voi vaikeuttaa uusien investointien, kuten uusien sairaaloiden saamista alueelle. 
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pirkanmaan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 79 valtuutettua.
Pohjois-Karjalan hyvinvointialue

Pohjois-Karjalan hyvinvointialue (Siun sote) on Pohjois-Karjalan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta. Se oli tosin olemassa kuntayhtymänä jo ennen hyvinvointialueuudistusta vuodesta 2017.
Hyvinvointialueen vuosibudjetti (2023) on noin 820 miljoonaa euroa. 
Kunnat.
Hyvinvointialueeseen kuuluu 13 kuntaa, joista viisi on kaupunkeja.
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 162 907 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Terveydenhuolto.
Alueen keskussairaalana toimii Pohjois-Karjalan keskussairaala Joensuussa. Laboratoriopalvelut tuottaa hyvinvointiyhtymä ISLAB. 
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Pohjois-Karjalan pelastuslaitoksen toimialueeseen.
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjois-Karjalan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 59 valtuutettua.
Tiiamari Mikkola

Tiiamari Mikkola on suomalainen ääninäyttelijä. Hän on työskennellyt vuodesta 1999 ja antanut äänensä lukemattomille eri animaatiohahmoille (tunnetuimmat roolit lueteltuna alla).
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue

Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue eli Pohde on Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Kunnat.
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueeseen kuuluu 30 kuntaa, joista 11 on kaupunkeja. Kunnat on jaettu Oulua lukuun ottamatta viiteen osa-alueeseen:
 Oulun kaupunki
Oulunkaari:
Oulun eteläinen:
Lakeus:
Rannikkoseutu:
Vuonna 2024 hyvinvointialueella asui 418 331 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Terveydenhuolto.
Alueen keskussairaalana toimii Oulun yliopistollinen sairaala, Oulaskankaan sairaala ja Raahen aluesairaala. Laboratoriopalvelut tuottaa hyvinvoitiyhtymä NordLab.
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen palvelut tuottaa Pohjois-Pohjanmaan pelastuslaitos.
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 79 valtuutettua.
Pohjois-Savon hyvinvointialue

Pohjois-Savon hyvinvointialue on Pohjois-Savon maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Pohjois-Savon hyvinvointialueen talous vuonna 2024 tulee jäämään 96 miljoonaa euroa alijäämäiseksi. Vastaavia ongelmia on myös Varsinais-Suomen, Lapin, Pirkanmaan ja Keski-Suomen hyvinvontialueilla. Myös Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveyspalvelut tulevat tuottamaan ennakoitua suuremman alijäämän vuonna 2024. Alijäämä voi vaikeuttaa esimerkiksi uusia rakennusinvestointeja. 
Kunnat.
Hyvinvointialueeseen kuuluu 19 kuntaa, joista viisi on kaupunkeja.
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 247 984 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Terveydenhuolto.
Alueella toimii Kuopion yliopistollinen sairaala, jonka pääsairaala on Puijon sairaala. 
Laboratoriopalvelut tuottaa hyvinvointiyhtymä ISLAB.
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Pohjois-Savon pelastuslaitoksen toimialueeseen.
Aluevaltuusto ja hyvinvointialueen johto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Pohjois-Savon hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 69 valtuutettua.
Hyvinvointialuejohtaja.
Pohjois-Savon ensimmäisenä hyvinvointialuejohtajana toimii (2023-) yhteiskuntatieteiden tohtori Marko Korhonen, joka johti maakuntajohtajana aiemmin Pohjois-Savon liittoa (2018-2022).
Satakunnan hyvinvointialue

Satakunnan hyvinvointialue (lyh. "Sata") on Satakunnan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Syyyskuussa 2024 kunta- ja alueministeri Anna-Kaisa Ikonen ilmoitti, että ministeriö ottaa Lapin, Keski-Suomen, Vantaan ja Keravan, Itä-Uudenmaan, Kanta-Hämeen ja Satakunnan hyvinvointialueet tarkempaan ohjaukseen näiden taloudellisten haasteiden johdosta.
Hyvinvointialueen johtajana toimi huhtikuusta 2022 tammikuuhun 2025 Kirsi Varhila.
Kunnat.
Hyvinvointialueeseen kuuluu 16 kuntaa, joista seitsemän on kaupunkeja.
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 213 685 asukasta.
Palvelut.
Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Erikoissairaanhoito.
Alueen keskussairaalana toimii Satasairaala Porissa. Alueella toimivat myös Rauman sairaala ja Porin kaupunginsairaala.
Pelastustoiminta.
Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Satakunnan pelastuslaitoksen toimialueeseen.
Aluevaltuusto.
Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Satakunnan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 69 valtuutettua.