tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luke Harding

Luke Harding (s. 21 huhtikuuta 1968 Nottingham, Englanti) on brittiläinen toimittaja ja kirjailija, joka on työskennellyt "The Guardian" -lehdelle. Hän on raportoinut eri puolilta maailmaa, kuten Delhistä, Berliinistä, Moskovasta sekä sodista Afganistanissa, Irakissa, Libyassa ja Syyriassa. Vuonna 2014 hän sai arvostetun James Cameron -palkinnon.
Harding aloitti journalistiikan opintonsa Oxfordin yliopistossa, jossa hän luki englantia ja toimi opiskelijalehti Cherwellin päätoimittajana. Valmistuttuaan hän työskenteli "Sunday Correspondent" -lehdessä, joka lopetti pian sen jälkeen, ja sen jälkeen Evening Arguksessa ja Daily Mailissa. Luke aloitti työt "The Guardianissa" vuonna 1996.
Harding raportoi muun muassa Jonathan Aitkenin tunnetusta kunnianloukkausjutusta ja kirjoitti yhdessä David Leigh’n kanssa kirjan "The Liar: The Fall of Jonathan Aitken". Vuonna 2000 hän siirtyi "The Guardianin" Etelä-Aasian kirjeenvaihtajaksi ja asui Delhissä. Vuonna 2001 hän vietti kolme kuukautta Pakistanissa ja Afganistanissa raportoiden Talibania vastaan käydystä sodasta, ja voitti Foreign Press Associationin vuoden ulkomaanjutun palkinnon vuonna 2002 Mazar-e Šarifin piirityksestä kirjoittamastaan reportaasista. Hän vietti suuren osan vuodesta 2003 ja 2004 Irakissa. Tammikuussa 2007 hän muutti Venäjälle toimiakseen "The Guardianin" Moskovan toimiston johtajana. Venäjä karkotti hänet maasta vuonna 2011, mikä oli ensimmäinen vastaava tapaus kylmän sodan jälkeen.
Harding on kirjoittanut useita menestyneitä tietokirjoja. Hänen teoksensa, kuten "Venäjän vakoojaverkosto" ja "Salajuoni: kuinka Venäjä auttoi Trumpin Valkoiseen taloon", ovat saaneet laajaa huomiota, ja niitä on käännetty monille kielille. Hänen muita kirjojaan ovat "Vaiennettu – agentti Litvinenkon murha ja Venäjän sota lännen kanssa", "Snowden – maailman halutuin mies" ja "Mafiavaltio – miten tavallisesta toimittajasta tuli uusbrutaalin Venäjän vihollinen".
Harding on seurannut Ukrainan sodan tapahtumia alusta alkaen raportoiden Venäjän hyökkäyksen ensimmäisistä hetkistä ja taisteluiden kulusta etulinjassa. Hänen kirjoituksensa keskittyvät ihmisten kokemuksiin, kuten Butšan ja Mariupolin piiritykseen, sekä joukkohautojen ja kidutuskammioiden löytymiseen Venäjän miehittämiltä alueilta.
Republican in name only

Republican in name only (RINO) on halventava ilmaus, jota käytetään Yhdysvalloissa perinteisistä konservatiivisista poliitikoista ja ehdokkaista tai poliitikoista, jotka poikkeavat Donald Trumpin linjauksista.
Republican in name only -ilmauksesta tuli ensimmäisen kerran suosittu 1990-luvun alkupuolella, jolloin jotkut republikaanit pyrkivät osoittamaan ideologista puhtauttaan syyttämällä puoluetovereitaan riittämättömästä konservatiivisuudesta. Teekutsuliikkeen nousun aikana termin käyttö oli taas yleistä. Matthew Continettin mukaan RINO-ilmauksella leimaaminen liittyi aiemmin ideologisiin eroavaisuuksiin, mutta on sittemmin perustunut suhtautumiseen Trumpiin. Puutteellinen lojaalius Trumpia kohtaan on johtanut leiman saamiseen.
Trump on käyttänyt Republican in name only -ilmausta henkilöistä, jotka eivät ole tukeneet hänen valheellista väitettään vuoden 2020 presidentinvaalien varastamisesta häneltä. Trump viittasi RINO-sanalla muun muassa Liz Cheneyyn, koska tämä tunnusti Trumpin vuonna 2020 kokeman vaalitappion ja osallistui sitten edustajainhuoneen komiteaan, joka tutki Trumpin osallisuutta kongressitalon valtaukseen 2021. Trump käytti twiiteissään vuonna 2020 ja vuoden 2021 ensimmäisellä viikolla RINO-termiä 32 kertaa. Hän viittasi sillä vaalituloksen hyväksyneisiin vaaliviranomaisiin, kuvernööreihin ja kongressiedustajiin. Cheneyn lisäksi muita henkilöitä, joita Trump ja hänen kannattajansa ovat pitäneet vain nimellisinä republikaaneina, ovat olleet Brian Kemp ja William Barr. Lisäksi Trump kutsui RINO:ksi Lindsey Grahamia, koska tämä kyseenalaisti kongressitalon valtaukseen osallistuneiden armahtamisen.
"Politicon" mukaan vuoden 2018 vaaleissa RINO-termiä ei juuri koskaan käytetty televisiomainoksissa, mutta vuonna 2022 se oli republikaanien mainoksissa käytössä yleisesti. Vuonna 2010 Pat Toomey voitti vaaleissa Arlen Specterin, jota haukuttiin RINO:ksi. Myöhemmin Toomeysta itsestään käytettiin samaa nimitystä, koska hän äänesti Trumpia vastaan viraltapanokäsittelyssä. Poliitikko Russell Bowers on kritisoinut RINO-ilmausta siitä, että sillä työnnetään ihmisiä ulos puolueesta, mikä hänen mielestään tekee puolueesta toimimattoman. Bowersia kutsuttiin usein RINO:ksi, koska hän todisti kongressin edessä Trumpin ja tämän tukijoiden painostuksesta Joe Bidenin vaalivoiton hylkäämiseen.
James Gallagher

James George Gallagher (17. syyskuuta 1920 Melrose, Minnesota, Yhdysvallat – 24. helmikuuta 1985 Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lentäjä, joka johti maailman ensimmäistä yhtäjaksoista lentoa maapallon ympäri. Gallagher palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa toisen maailmansodan aikana.
Gallagherin johtama Boeing B-50 Superfortress -lentokone "Lucky Lady II" nousi ilmaan 26. helmikuuta 1949 Carswellin lentotukikohdasta Texasista. Lento kesti 94 tuntia ja 1 minuutin ja päättyi takaisin Texasiin 2. maaliskuuta 1949. Matkan pituus oli noin 37 000 km (23 452 mailia), ja lennon aikana kone tankattiin ilmassa neljä kertaa Azorien, Saudi-Arabian, Filippiinien ja Havaijin yläpuolella.
Matka oli osa Yhdysvaltojen tarkoituksellista viestintää Neuvostoliitolle kylmän sodan alkuaikoina, jolla se osoitti kykenevänsä tarvittaessa iskemään mihin tahansa maailmassa.
Gallagher ja koko miehistö palkittiin saavutuksestaan Distinguished Flying Cross -kunniamerkillä ja MacKay Trophy -palkinnolla. Gallagher jatkoi uraansa ilmavoimissa vuoteen 1972 asti ja jäi eläkkeelle everstinä. Häntä juhlittiin kotikaupungissaan Melrosessa Gallagher-päivällä toukokuussa 1949.
Gallagher on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaalle.
Espresso macchiato (kappale)

Espresso macchiato on virolaisen rap-artisti Tommy Cashin kappale. Cash edusti kappaleella Viroa vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa. Kappale sijoittui finaalissa kolmanneksi, kun se sai 98 pistettä ammattiraadeilta ja 258 yleisöltä. Yleisöpisteitä se sai toiseksi eniten Israelia edustaneen Yuval Raphaelin jälkeen.
Tommy Cash laulaa kappaleessa pääsääntöisesti englannin kielellä mutta italiaan viittaavilla painotuksilla.
Kritiikki.
Kappale synnytti kohun Italiassa, koska kappaleessa viitataan italialaisiin stereotypioiden kautta. Italialainen kuluttajansuojayhdistys Codacons teki kappaleesta valituksen Euroopan yleisradiouniolle. The Guardianin siteeraamassa valituksessa Codacons kysyy ”onko asiallista sallia kilpailussa kappale, joka loukkaa kokonaista maata ja yhteisöä”.
Kari Lilja

Kari Tapio Lilja (s. 31. elokuuta 1945 Helsinki) on suomalainen kauppatieteilijä ja emeritusprofessori.
Kari Lilja syntyi toimitusjohtaja Reino David Liljan ja kartografi Maire Viljasen perheeseen. Hän avioitui 1969 opettaja Tarja Tuulikki Seppälän kanssa. Lilja tuli ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1964 ja valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta ekonomiksi 1968 ja kauppatieteen kandidaatiksi 1971 ja lisensiaatiksi 1977. Kauppatieteen tohtoriksi hän väitteli siellä 1983 tutkimuksella "Workers' workplace organisations: their conceptual identification, historically specific conditions and manifestations".
Lilja oli Ylioppilasteatterin taloudenhoitaja-teatterisihteeri 1968–1969. Helsingin kauppakorkeakoulussa, myöhemmin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa, hän oli opintosihteeri 1969–1970, assistentti ja tutkimusasistentti 1971–1978, vt. ja nimitetty apulaisprofessori 1988–1991 ja organisaatioiden ja johtamisen professori vuodesta 1991 eläköitymiseensä saakka. Vaasan kauppakorkeakoulussa hän oli yliassistentti 1979–1982 ja vt. apulaisprofessori ja professori sekä Suomen Akatemian tutkija 1982–1987. Lilja on ollut myös vieraileva tutkija johtamisen tutkimusinstituutissa Brysselissä, Stanfordin yliopistossa ja Tukholman kauppakorkeakoulussa ja hänellä on ollut useita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Jaakko Honko -mitalin hän sai 2001.
Martina Roos

Jaqueline Martina Roos (s. 25. maaliskuuta 1963 Kööpenhamina) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja näyttämöilmaisun lehtori.
Ura.
Roos opiskeli 1986–1987 teatterikorkeakoulussa Strasbourgissa, 1989–1997 Konservatoriossa Helsingissä sekä lisäksi Sibelius-Akatemiassa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän oli 1983–1986 kiinnitettynä Svenska Teaterniin ja toimi vapaana taiteilijana 1988–1997. Näyttelijän työ jatkui Espoon teatterissa 1996 ja edelleen Svenska Teaternissa 1998–1999.
Roosin on onnistunut yhdistää näyttelijäntaitonsa ja lauluäänensä useissa näytelmissä, kuten Hodelin rooli musikaalissa "Spelman på taket", sopraano Sharon musikaalissa "Masterclass" ja Lady Jacquie musikaalissa "Me and My Girl". Televisiosarjassa "Hovimäki" Roos näytteli Marie Lindhofin roolin.
Roos on näytellyt myös Arielin roolin William Shakespearen komediassa "Stormen", Charlotta Ivanovnan roolin Anton Tšehovin teoksessa "Körsbärsträdgården" ja Irina Nikolayevna Arkadinan roolin niin ikään Tšehovin teoksessa "Måsen".
Armasjärvi (Ruotsi)

Armasjärvi on järvi Ylitornion kunnassa Norrbottenin läänissä Ruotsissa. Järvellä tapahtui 24. lokakuuta 1940 yksi Ruotsin pahimmista toisen maailmansodan aikaisista onnettomuuksista, kun puolustusvoimien ylikuormattu alus upposi ja 46 henkilöä hukkui, heistä 44 oli sotilaita.
Armasjärvi

Armasjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Santa María de Fe

Santa María de Fe tai vain Santa María on pikkukaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Se on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1647, ja vuonna 2022 sen asukasluku oli 7 481.
Maantiede.
Santa María de Fe sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 241 kilometrin päässä maan pääkaupungista Asunciónista.
Historia.
Santa María de Fe on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1647. Lähetysaseman perusti Manuel Berthod. 1700-luvulla paikalla toimi kirjapaino. Kun jesuiitat karkotettiin alueelta, paikasta tuli yksi "pueblos de indios"-kylistä. Ranskalainen kasvitieteilijä Aimé Bonpland vietti José Gaspar de Francian määräyksestä joitakin vuosia vangittuna Santa María de Fessä.
Nykyisessä pikkukaupungissa on edelleen jäljellä siirtomaa-ajan arkkitehtuuria ja pieni jesuiittamuseo.
Väestö.
Kaupungin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 7 481.
Osmo Leivo (mäkihyppääjä)

Osmo Olavi Leivo (5. lokakuuta 1943 Lahti – 13. kesäkuuta 2010) oli suomalainen, 1960-luvulla menestynyt mäkihyppääjä. Hän voitti yhden Suomen-mestaruuden. Hän edusti mäkihypyssä Lahden Hiihtoseuraa. Voimistelussa hän edusti Lahden Reipasta ja voitti piirinmestaruuksia.
Leivon paras vuosi mäkihyppääjänä oli 1966. Hän voitti tuolloin Puijon hiihtokisojen mäkikilpailun ja Ounasvaaralla Suomen-mestaruuden 0,5 pisteen erolla Paavo Maunuun. Samana vuonna hän sijoittui Salpausselällä kymmenenneksi. Vuonna 1967 hän sijoittui Ruotsissa Falunin mäkikilpailussa parhaana suomalaisena viidenneksi. Vuonna 1968 hän sijoittui Salpausselällä yhdeksänneksi. Vuonna 1969 hän sijoittui Kouvolassa normaalimäen SM-kilpailussa jaetulle neljännelle sijalle. Vuonna 1965 hän hyppäsi Itävallassa Kulmin lentomäessä 110 metriä pitkän hypyn.
Leivo oli mäkihypyn olympiavoittajan Veikko Kankkosen lanko.
Santiago (Paraguay)

 Santiago on pikkukaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Se on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana ja vuonna 2022 sen asukasluku oli 5 995.
Maantiede.
Santiago sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 261 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista.
Historia.
Santiago on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana. Alkuperäinen lähetysasema sijaitsi Apajoen varrella ja se siirrettiin nykyisen kaupungin kohdalle vuonna 1669. Paikka oli Paraguayn alueella tapahtuneen lähetystoiminnan huomattava keskus. Kun jesuiitat karkotettiin alueelta, paikasta tuli yksi "pueblos de indios"-kylistä.
Kaupungin vanha lähetysasema-arkkitehtuuri on säilynyt hyvin etenkin sen keskusaukion ympärillä. Kaupungissa on jesuiittamuseo.
Väestö.
Santiagon asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 5 995.
Kaupungissa sijaitsee vuonna 1984 perustettu Tupasy Marían benediktiiniläinen luostari. "Fiesta de la Tradición Misionera" on vuosittain tammikuisin järjestettävä juhla, jonka aikana esitellään muun muassa ratsastustaitoja.
Santa Rosa de Lima (Paraguay)

Santa Rosa de Lima tai vain Santa Rosa on pikkukaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Kaupunki on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1697 ja vuonna 2022 sen asukasluku oli 16 403.
Maantiede.
Santa Rosa de Lima sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 246 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista.
Historia.
Santa Rosa de Lima on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana. Sen perusti jesuiitta Jacobo Ranzonier huhtikuussa 1698. Sen ensimmäiset asukkaat olviat perheitä Santa María de Festä. Jesuiittojen karkottamisen jälkeen paiaksta tuli yksi "pueblos de indios"-kylistä. Kaupungin kirkko tuhoutui tulipalossa vuonna 1883. Sen kellotornin jäänteet jätettiin kuitenkin pystyyn. Ympäröivällä maaseudulla tuotetaan etenkin puuvillaa ja alue oli 1960-luvulla syntyneen Ligas Agrarias Cristianas-liikkeen kotiseutua.
Väestö.
Santa Rosa de Liman asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 16 403.
Leah Jeffries

Leah Sava Jeffries (s. 25. syyskuuta 2009) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Jeffries teki näyttelijädebyyttinsä yhdysvaltalaisessa musiikkidraamassa "Empire" (2015) ja myöhemmin elokuvadebyyttinsä toimintatrillerissä "Beast" (2022). Vuonna 2022 Jeffries valittiin Annabeth Chasen rooliin Rick Riordanin fantasiaromaanisarjan "Percy Jackson &amp; the Olympians" televisiosovituksessa.
Taxi Ride

Taxi Ride on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale vuoden 2002 albumilta "Scarlet’s Walk". Se julkaistiin albumin toisena radiosinglenä tammikuussa 2003.
Taustaa.
”Taxi Ride” esiintyy mukana Amosin studioalbumilla "Scarlet’s Walk". Albumi kertoo yhtenäisen tarinan Scarlet-nimisen naisen elämästä ja matkasta halki Yhdysvaltojen. Amos on säveltänyt ja tuottanut kaikki albumin kappaleet.
Amos on sanonut, että ”Taxi Ride” kertoo petoksesta ja ihmisten suhtautumisesta kuolemaan. Albumin päähenkilö Scarlet matkustaa Chicagoon ja kuulee homoseksuaalin ystävänsä kuolleen. Kuolema tuo esiin tuttavien todellisen luonteen. Scarlet pettyy monien ihmisten välinpitämättömään suhtautumiseen. Kappaleessa lauletaan esimerkiksi ”just another dead fag to you, that’s all” (”vain yksi kuollut homo lisää, siinä kaikki”). Scarlet päättää tehdä pitkän taksimatkan edesmenneen ystävänsä kotipaikkaan.
Amos sai idean kappaleeseen kuultuaan homoseksuaalin ystävän sairastuneen AIDSiin. Kappaleen sanoituksiin vaikuttivat lisäksi keskustelut toisen ystävän, maskeeraaja Kevyn Aucoinin kanssa. Aucoin kuului myös seksuaalivähemmistöön. Hän kuoli kesällä 2002 ja Amos on omistanut kappaleen hänelle.
Julkaisu ja kaupallinen menestys.
”Taxi Ride” julkaistiin Amosin studioalbumilla "Scarlet’s Walk" 28. lokakuuta 2002. Se julkaistiin albumin toisena radiosinglenä tammikuussa 2003. Kappaleen radioversion sisältävä promo-CD tehtiin radioasemia varten, mutta sitä ei julkaistu myyntiin.
Kappaleelle ei julkaistu perinteistä musiikkivideota. Amos julisti sen sijaan Taxivision-nimisen videokilpailun, jossa fanit saivat tehdä videon kappaleelle ja voittajavideo julkaistiin internetissä. Kilpailu järjestettiin yhteistyössä "Rolling Stone" -lehden, QuickTimen ja Amosin levy-yhtiön Epic Recordsin kanssa. Kilpailun voitti Susan Hebert videolla, joka kuvasi erilaisia matkustajia taksin takapenkillä ja näytti hetkiä heidän elämästään.
”Taxi Ride” nousi Yhdysvalloissa Billboardin adult alternative -listan sijalle 20. Kappale oli lisäksi adult pop -listan sijalla 35.
Don’t Make Me Come to Vegas

Don’t Make Me Come to Vegas on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale vuoden 2002 albumilta "Scarlet’s Walk". DJ Timo Maasin tekemä remix julkaistiin singlenä 27. toukokuuta 2003. Se nousi Yhdysvalloissa dance club -listan sijalle 6. Remix oli ehdolla parhaan ei-klassisen remixin Grammy-palkinnon voittajaksi. 
Taustaa.
”Don’t Make Me Come to Vegas” on mukana Amosin studioalbumilla "Scarlet’s Walk". Albumi kertoo yhtenäisen tarinan Scarlet-nimisen naisen elämästä ja matkasta halki Yhdysvaltojen. Amos on säveltänyt ja tuottanut kaikki albumin kappaleet.
”Don’t Make Me Come to Vegas” on albumin kahdeksas kappale. Scarlet lähtee kappaleen tarinassa Las Vegasiin auttamaan vaarallisen miehen matkaan lähtenyttä sukulaistyttöä. Samalla hän joutuu kuitenkin kohtaamaan entisen poikaystävänsä ja oman menneisyytensä.
Julkaisu ja vastaanotto.
”Don’t Make Me Come to Vegas” julkaistiin Amosin studioalbumilla "Scarlet’s Walk" 28. lokakuuta 2002. Saksalainen DJ Timo Maas teki kappaleesta remixin ”Don’t Make Me Come to Vegas (Timo on Tori)”. Remix julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa 27. toukokuuta 2003. Single oli saatavilla 12 tuuman vinyylilevynä. Levy sisälsi kolme remix-versiota kappaleesta. Single on julkaistu sittemmin digitaalisesti. Digitaalisella versiolla on yhteensä viisi remixiä.
”Don’t Make Me Come to Vegas (Timo on Tori)” -kappaleesta tuli Yhdysvalloissa klubihitti. Se nousi Billboardin Dance Club -listan sijalle 6. Kappale oli lisäksi dance-singlejen myynnin listan sijalla 12. Remix oli ehdolla parhaan ei-klassisen remixin Grammy-palkinnon voittajaksi vuoden 2004 Grammy-gaalassa.
Sleeps with Butterflies

Sleeps with Butterflies on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin kappale vuodelta 2005. Se julkaistiin singlenä albumilta "The Beekeeper". Amos on säveltänyt ja tuottanut kappaleen.
Julkaisu ja kaupallinen menetys.
”Sleeps with Butterflies” julkaistiin ensimmäisenä radiosinglenä albumilta "The Beekeeper" 10. tammikuuta 2003. Kappale oli saatavilla digitaalisena latauksena seuraavana päivänä. Singlestä tehtiin radioasemia varten promo-CD, mutta sitä ei julkaistu myyntiin. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo. 
”Sleeps with Butterflies” nousi Yhdysvalloissa adult alternative -genren radiosoittolistan sijalle 4. Kappale oli radiosoittolistan ykkösenä Indonesiassa.
Amos julkaisi kappaleesta liveversio toukokuussa 2005 EP:llä "iTunes Sessions" (Euroopassa nimellä "Exclusive Session"). EP julkaistiin yksinoikeudella iTunesissa.
Hervannan raitiovaunuvarikko

Hervannan raitiovaunuvarikko on Tampereen raitioliikenteen käyttämä raitiovaunuvarikko. Se sijaitsee Tampereen Hervannassa, ja se valmistui vuonna 2019.
Varikolla säilytetään raitiovaunuja sekä suoritetaan niiden puhdistukset ja huollot. Se toimii myös kuljettajien ja liikenteenohjauksen tukikohtana. Joulukuussa 2024 aloitettiin varikon laajennukset, ja jatkossa säilytyshallissa on kuuden raiteen sijaan yhdeksän raidetta. Varikolla sijaitsee myös toimisto- ja sosiaalitiloja. Ennen laajentumisen valmistumista halliin mahtuu enimmillään 26 raitiovaunua, jotka ovat 37 metriä pitkiä.
Villa Hayes

Villa Hayes on Paraguayn Presidente Hayesin departementin hallinnollinen keskus Paraguayjoen varrella. Kaupunki on perustettu Melodía nimisenä intiaanien lähetysasemana vuonna 1786 ja se oli aloudellisen pettymyksen tuottaneen romahtaneen ranskalaisen siirtokunta Nueva Burdeosin paikka vuonna 1855. Kolmoisliiton sodassa ja sen jälkeen sitä miehitti jonkin aikaa Gran Chacon aluetta vaatinut Argentiina, jonka nimi paikalle oli Villa Occidental. Nykyisen nimensä se sai Yhdysvaltain presidentti Rutherford Hayesilta, joka välitti Argentiinan ja Paraguayn välisen sopimuksen, jolla suurin osa Cacosta jäi Paraguaylle.
Vuonna 2022 kaupungin asukasluku oli 47 967
Maantiede.
Villa Hayes sijaitsee Paraguayn Presidente Hayesin departementissa Paraguayjoen varrella noin 36 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista pohjoiseen. Kaupunki on Gran Chacon maantieteelliseen alueeseen kuuluvan departementin hallinnollinen keskus. Lähellä sijaitsee Confusojoen suu Paraguayjoella, sekä jälkimmäisen ylittävä Puente Remanso Castillo-silta.
Historia.
Nykyinen Villa Hayes sai alkunsa Melodía nimisenä intiaanien lähetysasemana vuonna 1786.
Paraguayn presidentti Francisco Solano López kiersi Eurooppaa vuosina 1853–1854 ja matkansa aikana hän vieraili Ranskan Bordeaux'ssa. Tämä innoitti ideaa perustaa Paraguayhin ranskalainen siirtokunta. Samalla vahvistettaisiin Paraguayn otetta Gran Chacon alueesta. Hanke käynnistyi toukokuussa 1855 Carlos Antonio Lópezin kaudella, kun paikalle perustettiin Nueva Burdeos. Ranskalaiset siirtolaiset eivät kuitenkaan osanneet alkaa viljellä maata ja siirtokunnasta tuli suuri taloudellinen takaisku. Se suljettiin jo joulukuussa 1855 ja siirtolaiset palasivat Ranskaan. Kiista siirtokunnan aiheuttamista taloudellisista tappioista ja niiden maksamisesta muodosti vakavan loven paraguayn ja Ranskan suhteisiin.
Paraguayn vastaisen kolmoisliiton sodan loppuvaiheilla paikan valtasivat argentiinalaiset joukot ja se sai uuden nimen Villa Occidental. Argentiina tavoitteli tuolloin Chacon liittämistä itseensä. Yhdysvaltain presidentti Rutherford Hayes välitti 12. marraskuuta 1878 maiden välillä sopimuksen, jonka mukaan Paraguay piti suurimman osan Chacosta. Olennainen argumentti Paraguayn puolesta oli lähetysaseman historia. Paikka luovutettiin takaisin Paraguaylle 14. toukokuuta 1879 ja se sai nykyisen nimensä Villa Hayes sopimuksen välittäjän kunniaksi. Myöhemmin paikkaa on pyritty kehittämään maataloussiirtokuntana ja se on myös Aceros del Paraguay-terästehtaan kotikunta.
Väestö.
Villa Hayesin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 47 967.
Salvador Puig Antich

Salvador Puig Antich (30. toukokuuta 1948 Barcelona - 2. maaliskuuta 1974 Barcelona) oli katalonialainen anarkisti, joka teloitettiin pankkiryöstön yhteydessä tapahtuneen poliisin kuoleman johdosta. Hän oli viimeinen Espanjassa garrottella teloitettu ja myös viimeinen Fransesco Francon diktatuurin aikana teloitettu poliittinen vanki.
Elämä.
Puig Antich oli 1960-luvulta lähtien Francon diktatuuria vastustaneen Comisiones Obreras -ammattiliiton jäsen. 1970-luvun alussa hän liittyi vallankumoukselliseen Movimiento Ibérico de Liberación -järjestöön, joka rahoitti toimintaansa pankkiryöstöillä. Puig Antich pidätettiin poliisin kuolemaan johtaneen pankkiryöstön jälkeen 25. syyskuuta 1973. Hän haavoittui myös itse tulitaistelussa. Puig Antich tuomittiin sotaoikeudessa kuolemaan ja teloitettiin garrotella maaliskuussa 1974 La Modelin vankilassa Barcelonassa. Samana päivänä Tarragonassa teloitettiin itäsaksalainen poliisimurhaaja Georg Michael Welzel. Teloittamalla Puig Antichin samana päivänä tavallisen rikollisen kanssa Francon hallitus yritti julkisuudessa häivyttää Puig Antichin tapauksen poliittista luonnetta. TEloituksen jälkeen muun muassa Madridin ja Barcelonan yliopiston opiskelijat menivät lakkoon ja eri puolilla maata puhkesi mellakoita.
Francon diktatuurin kaatumisen jälkeen Puig Antichin omaiset kävivät vuosikymmenten ajan taistelua tapauksen ottamisesta uudelleen oikeuskäsittelyyn. Espanjan korkeimman oikeuden kieltäydyttyä ottamsa tapausta käsittelyyn, argentiinalainen oikeusistuin avasi tapauksen vuonna 2014 ja pyysi Interpolin kautta 20 henkilöä pidätettäväksi ja tuotavaksi oikeuden eteen. JOukossa olivat muun muassa myöhemmin kuollut varapresidentti Licino de la Fuente sekä tuomion langettanut tuomari Carlos Rey González (s. 1943). Konservatiivihallituksen pääministeri Mariano Rajoy kieltäytyi kuitenkin pidättämästä ja luovuttamasta ketään. Oikeusministeri Rafael Catalánin mukaan mahdolliset rikokset olivat jo vanhentuneet, jonka lisäksi kuolemantuomio kuului 1970-luvulla Espanjan oikeusjärjestelmään. Tammikuussa 2025 Espanjan hallitus totesi Puig Antichin oikeudenkäynnin laittomaksi ja kumosi muodollisesti hänen saamansa kuolemantuomion.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Ryöstöt]]
[[Luokka:Espanjalaiset anarkistit]]
[[Luokka:Teloitetut]]
[[Luokka:Vuonna 1948 syntyneet]]
[[Luokka:Vuonna 1974 kuolleet]]
TGV Réseau

TGV Réseau (TGV-R) on ranskalainen TGV-suurnopeusjunayksikkö, joilla SNCF on liikennöinyt vuodesta 1993. Alstom rakensi kaikkiaan 90 junayksikköä vuosina 1992–1996. Osa on sittemmin muutettu muunlaisiksi juniksi. Réseau on kolmas TGV-malli.
"Réseau" on ranskaa ja tarkoittaa verkkoa. Nimi tulee siitä, että Réseau-junat suunniteltiin kulkemaan koko Ranskan TGV-rataverkolla. 
Historia.
TGV Réseau on kolmas TGV-junasarja: aiemmat ovat Sud-Est ja Atlantique, jotka suunniteltiin omille radoillensa. Nimensä mukaisesti Réseau tarkoitettiin koko Ranskan suurnopeusverkolle liikennöitäväksi. Junista esimerkiksi tehtiin hieman aiempaa lyhyempiä, jotta ne sopisivat kaikille asemille. 90 Réseau-junayksikköä rakennettiin vuosine 1992–1996. Ensimmäiset otettiin käyttöön 1993 LGV Nord -radan avaamisen yhteydessä. Réseau-yksiköitä on myöhemmin muunnettu muunlaisiksi juniksi. Réseausta seuraava TGV on kaksikerroksinen TGV Duplex.
Tekniikka.
Réseau-junayksikkö on hyvin samankaltainen Atlantiquen kanssa. Näkyvin suurin ero on, että Réseau-juna koostuu päätyjen moottorivaunuista ja kahdeksasta välivaunusta, kun Atlantiquessa niitä on kymmenen. Réseau on 200 metriä pitkä, painaa 386 tonnia, ja sen huippunopeus on 320 km/h. Teknisesti suurimmat erot liittyvät junayksikön päissä oleviin moottorivaunuihin. Ne suunniteltiin yhteensopiviksi vanhempien ja tulevien välivaunusarjojen kanssa. Esimerkiksi niiden muuntajista tehtiin suurempia, jotta ne voisivat vetää myöhemmin enemmän virtaa vaativia raskaampia kaksikerrosjunia (TGV Duplex). Ajomoottorit modifioitiin kestämään enemmän lämpöä, jota ne joutuisivat kestämään kuormittavilla rataosuuksilla suurta nopeutta ajettaessa. Jarrujen tehoa kasvatettiin, joten pysähtymismatka pieneni ja täten radan vuorovälejä voitiin tihentää.
Réseau oli ensimmäinen TGV, jonka kori oli painetiivis. Aiempien TGV-junien kohdalla tunneleihin ajettaessa siitä syntyvä ilmanpaine-ero oli matkustajille epämukava, joten uudet junat päätettiin tiivistää, jotta ilmanpaine junan sisällä ei muuttuisi. Varsinaista paineistusta ei kuitenkaan katsottu tarpeelliseksi.
Kuten aikaisemmatkin TGV-junat, Réseau-junat ovat Ranskan rataverkon sähköistyserojen vuoksi kahdella sähköjärjestelmällä varustettuja: 25 kV 50 Hz AC ja 1,5 kV DC. Joihinkin juniin lisättiin myös kolmas virranottokyky, 3 kV DC, jotta niillä voisi liikennöidä sitä käyttäviin naapurimaihin, kuten Belgiaan. Näitä junia täytyi modidioida muutenkin, koska ylimääräinen sähköjärjestelmä kasvatti junan massaa ja sitä kautta akselipainon liian suureksi. Junia kevennettiin muun muassa vaihtamalla joitakin teräksestä tehtyjä osia alumiinista tehtyihin, jotta akselipaino pysyi sallituissa rajoissa.
Kymmenen kolmella sähköjärjestelmällä varustettua Réseau-yksikköä siirrettiin Thalyksen käyttöön mallinimelle Thalys PBA (Pariisi–Bryssel–Amsterdam). TGV Réseau Duplex on Duplex-kaksikerrosvaunuista koostuva juna, joka käyttää Réseaun moottorivaunuja. Niitä rakennettiin 19 junayksikköä. Etelä-Koreassa käytetty KTX-I-suurnopeusjuna perustuu TGV Réseauhun.
Fosfamidoni

Fosfamidoni (C10H19PNClO5) on tyydyttymättömiin organofosfaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa tuhoeläinten torjuntaan.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa fosfamidoni on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös useisiin orgaanisiin liuottimiin. Hiilivetyihin se ei kuitenkaan liukene. Aine on yleensä 7:3 cis- ja trans-isomeerien seos. Fosfamidoni tehoaa useita hyönteisiä, punkkeja ja sukkulamatoja vastaan ja sen vaikutukset perustuvat asetyylikoliiniesteraasientsyymin toiminnan estoon. Aine on myrkyllistä myös ihmisille ja sille altistumisesta voi seurata huonovointisuutta, hengitysvaikeuksia, lihaskouristuksia ja jopa kuolema.
Fosfamidonia valmistetaan klooraamalla N,N-dietyyliasetoasetamidia. Muodostunut dikloori-N,N-dietyyliasetoasetamidi reagoi Perkow-reaktiolla trimetyylifosfiitin kanssa fosfamidoniksi.
Fosfamidonia käytetään hyönteisten, punkkien ja sukkulamatojen useilla viljelmillä. Euroopan unionin alueella aineen käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 2002 alkaen.
UC Browser

UC Browser on kiinalainen Androidilla ja iOS:lla toimiva verkkoselain. Maailmanlaajuisesti selaimella on noin 400 miljoonaa käyttäjää. Tammikuussa 2025 UC Browserilla oli noin 1.31% markkinaosuus puhelinverkkoselaimista.
Yandex Browser

Yandex Browser on venäläinen verkkoselain, joka toimii Windowsilla, macOS:lla, Linuxilla, Androidilla sekä iOS:lla. Tammikuussa 2025 Yandex Browserilla oli noin 0.4% markkinaosuus verkkoselaimista.
Olavi Rajala (eversti)

Olavi Kullervo Rajala (s. 2. huhtikuuta 1950 Kankaanpää) on suomalainen yleisesikuntaupseeri, sotilasarvoltaan eversti.
Uransa aikana Rajala toimi muun muassa Tykistökoulun johtajana ja osaston johtajana Pääesikunnassa sekä viimeksi Tykistöprikaatin komentajana Niinisalossa.
Ura.
Rajala suoritti varusmiespalveluksensa Satakunnan Tykistörykmentissä Niinisalossa. Tämän jälkeen hän opiskeli Kadettikoulussa kurssilla 58 vuosina 1971-1974. Kadettikoulun jälkeen hän toimi opetusupseerin virassa Satakunnan Tykistörykmentissä vuosina 1974-1978 ja Tykistökoulussa 1979-1980, 1983-1984 ja 1985-1987. Vuosina 1984-1985 hän toimi Tykistökoulussa kurssinjohtajan sijaisena. Tämän jälkeen hän siirtyi Pääesikuntaan osastoesiupseeriksi koulutusosastolle vuosiksi 1987-1992. Vuosina 1992-1994 hän toimi osaston johtajana josta siirtyi Tykistökoulun johtajaksi vuosiksi 1994-1996. Vuosina 1996-1998 Rajala toimi apulaisosatopäällikkönä Pääesikunnan maavoimaosastolla josta palasi jälleen Niinisaloon Tykistöprikaatin komentajaksi. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 2000.
Kunniamerkit.
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1.luokan ritarimerkki&lt;br&gt;Suomen Leijonan ritarikunnan 1.luokan ritarimerkki&lt;br&gt;Sotilasansiomitali&lt;br&gt;
Esko Hartikainen

Esko Antero Hartikainen (s. 23. lokakuuta 1958 Iisalmi) on suomalainen yleisesikunta-upseeri, sotilasarvoltaan eversti.
Uransa aikana Kyllönen on toiminut muun muassa Tykistöprikaatin komentajana sekä Pääesikunnan tarkastusyksikön päällikköna ja kansliapäällikkönä.
Ura.
Hartikainen suoritti varusmiespalveluksensa Kainuun Prikaatin Patteristossa ja osallistui RUK:n kurssille 158. Varusmiespalveluksen jälkeen hän jatkoi Kadettikouluun, josta valmistui kurssilta 66 vuonna 1982. Tämän jälkeen hän toimi Kainuun Prikaatin Patteristossa opetusupseerina 1982-1986, patterin varapäällikkönä 1986-1987 ja päällikkönä 1988-1989. Tämän jälkeen hän opiskeli Sotakorkeakoulussa Maasotalinjalla. Vuosina 1991-1993 hän palveli toimistopäällikkönä Pohjois-Suomen Sotilasläänin esikunnassa, 1993-1995 esiupseerina Pohjoisen Maanpuolustusalueen esikunnan opetus-osastolla ja 1995-1999 Pääesikunnan komento-osastolla.
Vuosina 1999-2001 Hartikainen toimi Panssariprikaatissa Jääkäritykistörykmentin komentajana, josta siirtyi esiupseeriksi Maavoimien esikuntaan vuosiksi 2001-2004. 2004-2005 hän toimi Pääesikunnan tarkastusyksikön päällikkönä ja 2005-2009 Tykistöprikaatin komentajana ja vuodesta 2009 eteenpäin Pääesikunnan kanslian päällikkönä.
Al-Mursalat

Al-Mursalat (, ) on Koraanin 77. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen" saaden järjestysnumeroksi 32. Suurassa on 50 jaetta. Nimensä suura on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Suura uhkaa tuomiopäivällä ja muistuttaa kahta edellistä (75 ja 76) ja kahta seuraavaa (78 ja 79) suuraa. Günter Lüling on tulkinnut suuraa kristillisenä hymninä.
Bahía Negra

Bahía Negra on pikkukaupunki ja jokisatama Paraguayn Alto Paraguayn departementissa Paraguayjoen varrella. Sen asukasluku oli vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 2 768.
Maantiede.
Bahía Negra sijaitsee Paraguayn Alto Paraguayn departementin pohjoisrajalla Paraguayjoen varrella noin 640 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista. Seutu on osa Gran Chacon maantieteellistä aluetta.
Historia.
Bahía Negra tunnettiin alkujaan nimellä Algarrobal ja se oli siirtomaakaudella tärkeä tukikohta matkoilla kohti Alto Perúa.
Siirtomaakauden jälkeen Bahía Negra oli itsenäistyneiden Etelä-Amerikan maiden kiistakapula osana laajempia kiistoja liittyen Gran Chacon alueeseen. Bolivia perusti paikalle tukikohdan vuonna 1884 kutsuen paikkaa nimellä Puerto Presidente Pacheco ja se oli tarkoitus yhdistää rautatiellä Santa Cruziin. Hanke oli alkujaan Miguel Suárez Aranan yksityisprojekti. Paraguay piti Bolivian toimia uhkana. Kun Aranan yritys meni konkursiin vuonna 1886 hankkeesta tuli Bolivian valtion projekti. Bolivialaiset sotilaat nostivat salkoon Bolivian lipun ja paraguaylaiset lähettivät paikalle tykkivene " Pirapón". 13. syyskuuta 1888 paraguaylaiset valtasivat paikan ja siellä olleet bolivialaiset vangittiin. Bolivialaisten diplomaattinen protesti Paraguayn toimista sisälsi maan ensimmäisen julkisen vaatimuksen koko Chacon omistuksesta.
Kiista nousi taas esiin Bahía Negrassa Paraguayn ja Bolivian käymän Chacon sodan aikana. Bahía Negra oli Paraguayn laivaston tärkeä tukikohta ja Bolivian ilmavoimat tekivät sitä vastaan pommituslentoja.
Bahía Negrasta tuli oma kuntansa vuonna 2005. Paraguan laivastolla on edelleen paikalla pieni tukikohta.
Väestö.
Bahía Negran asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 2 768.
Dūstīn piiri

Dūstīn piiri () on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Džilikūlin kylä. Piirin pinta-ala on 1 236,2 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 117 665 asukasta.
Dūstīn piiri rajoittuu lännessä Qubodijonin, pohjoisessa Rūdakīn ja Xurosonin ja idässä Džaloliddini Balxīn ja Džaihunin piireihin sekä etelässä Pandžjoen kautta Afganistaniin. Se sijaitsee Vaxšin alajuoksun tasangoilla ja Oqtoğvuorten itärinteillä. Pohjoisessa ovat Rūdakīvuoret ja lännessä Ariqtoğvuoret.
Seudulla vallitsee kuiva subtrooppinen ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 0,5 ja heinäkuun 29,9 astetta. Vuotuinen sademäärä on 200–300 millimetriä. Sateita saadaan etupäässä talvella ja keväällä.
Hyötykaivannaisiin kuuluvat maaöljy, liuske, marmori ja muut rakennusaineet. Piirin eteläosassa sijaitsee suurin osa Bešai palangonin luonnonpuistosta.
Vuonna 1930 perustetun, vuonna 1955 lakkautetun ja vuonna 1979 uudelleen perustetun hallintoalueen nimenä oli vuoteen 2016 saakka Džilikūlin piiri. Siihen kuuluu Xurramdijorin taajama (entinen Ğarovutī) ja viisi maalaiskuntaa: Dehqonobod, Džilikūl, Gardī Gulmurodov, Navzamin ja Nuri Vaxš. Kaupunkiväestön osuus on viisi prosenttia. Asukkaista huomattava osa on turkmeeneja.
Piirin läpi kulkee Uzbekistanin Termizin sekä Boxtarin ja Dušanben välinen maantie- ja rautatie. Matkaa maakunnan pääkaupunkiin Boxtariin on 42 ja maan pääkaupunkiin Dušanbehen 142 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on keskittynyt viljan ja puuvillan viljelyyn, puutarhanhoitoon ja viininviljelyyn, karjanhoitoon ja kalankasvatukseen. Lisäksi on puuvilla-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Piirin alue on otettu maatalouskäyttöön etupäässä neuvostoaikana. Historiallisiin kohteisiin kuuluu 1600-luvulla rakennettu imaami Zainul’obidinin mausoleumi.
Lucas Beraldo

Lucas Lopes Beraldo (s. 24. marraskuuta 2003 Piracicaba) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Paris Saint-Germainia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
São Paulo.
Beraldo liittyi São Paulon junioriakatemiaan vuonna 2020 pelattuaan sitä ennen União Barbarensen ja XV de Piracicaban junioreissa. Beraldo pelasi ensimmäistä kertaa São Paulon edustusjoukkueessa 26. toukokuuta 2022 Copa Sudamericanan ottelussa perulaisseura Ayacuchoa vastaan. Beraldo pelasi kaudella 2022 myös kolme pääsarjaottelua Brasilian Série A:ssa.
Beraldo vakiinnutti paikkansa São Paulon avauskokoopanossa kaudella 2023 ja syyskuussa 2023 hän voitti Copa do Brasilin.
Paris Saint-Germain.
Beraldo siirtyi 1. tammikuuta 2024 São Paulosta ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin 4,5-vuotisella sopimuksella. Paris Saint-Germain maksoi hänestä 20 miljoonan euron siirtokorvauksen. Beraldo debytoi PSG:ssä kaksi päivää myöhemmin voitokkaassa Ranskan supercupin loppuottelussa Toulousea vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle loukkaantuneen Milan Škriniarin tilalle ottelun 71. minuutilla. Ensimmäisen maalinsa PSG:n pelaajana Beraldo teki 13. maaliskuuta 2024 Ranskan cupin puolivälieräottelussa Niceä vastaan. Beraldo pelasi kevätkaudella 2024 PSG:ssä yhteensä 24 ottelua ja voitti Ranskan supercupin lisäksi myös Ranskan liigan sekä Ranskan cupin. 
Kaudella 2024–2025 Beraldo voitti uransa toisen Ranskan mestaruuden. Hän pelasi 25 Ligue 1:n ottelua ja teki maalin 22. marraskuuta 2024 ottelussa Toulousea vastaan. PSG:n voittamassa Mestarien liigassa Beraldo pelasi kaudella 2024–2025 neljä ottelua. Beraldo voitti kaudella 2024–2025 myös Ranskan cupin ja Ranskan supercupin.
Maajoukkueura.
Beraldo debytoi Brasilian A-maajoukkueessa 23. maaliskuuta 2024 Brasilian 1–0-voittoon päättyneessä ystävyysottelussa Englantia vastaan. Hänet valittiin Brasilian joukkueeseen vuoden 2024 Copa Américaan, mutta jäi turnauksessa ilman peliaikaa.
Saavutukset.
"Päivitetty 4. kesäkuuta 2025".
São Paulo
Paris Saint-Germain
Yaguarón

Yaguarón on kaupunki Paraguayn Paraguarín departementissa Asunciónin kaakkoispuolella. Kaupunki on yksi vanhimmista alueen espanjalaisista siirtokunnista ja sen "virallisena" perustamisvuotena on pidetty vuotta 1539. Vuonna 2022 kaupungin asukasluku oli 29 242.
Maantiede.
Yaguarón sijaitsee Paraguayn Paraguarín departementissa noin 48 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista kaakkoon.
Historia.
Yaguarón on yksi nykyisen Paraguayn alueen vanhimmista espanjalaisista siirtokunnista. Sen tarkasta perustamisajankohdasta on kuitenkin epäselvyyttä. Joidenkin mukaan sen perusti kuvernööri Domingo Martínez de Irala vuonna 1539. Myöhemmät tutkijat ovat kuitenkin pitäneet perustajina fransiskaaneja vuonna 1586. Kunta itse on pitänyt vuotta 1539 "virallisena" perustamisvuonna. Paikannimen perusteella on mahdollista, että paikalla oli jo ennen espanjalaisia guaranien "tavas"-kylä. Tavas oli intiaanien lähinnä puolustustarkoituksessa käyttämä asutus. Nimi Yaguarón saattaa olla johdettu guaraninkielisestä sanasta "jaguaru", joka guaranien mytologiassa hirviömäinen koira. Vaihtoehtoisesti nimi voi olla johdettu paikallisen päällikkö Ñaguarún nimestä. Myös lähellä sijaitseva kukkula Cerro Yaguarón esiintyy guaranien mytologiassa. 
Siirtomaakaudella se oli yksi niin sanotuista "pueblos de indios"-kylistä ja siitä muodostui fransiskaanien toiminnan keskus seudulla. Sen nimi oli kokonaisuudessaan San Buenaventura de Yaguarón. Paikallinen puurkirkko valmistui vuosien 1772 ja 1775 välillä ja se on nykyisin nähtävyys. Kaupunki oli myös Paraguayn diktaattori José Gaspar Rodríguez de Francian syntymäpaikka. Hänen isänsä García Rodríguez de Francian jälleenrakennettu kotitalo on kirkon tapaan paikallinen nähtävyys. Yaguarónista tuli oma kuntansa 21. huhtikuuta 1882.
Väestö.
Yaguarónin asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 29 242.
Anton Alihanov

Anton Alihanov (s. 17. syyskuuta 1986 Suhumi, Abhasian ASNT) on Venäjän federaation kauppa- ja teollisuusministeri. Alihanov on toiminut tehtävässä 14. toukokuuta 2024 lähtien.
Alihanovilla on koulutustaustaa taloustieteissä ja oikeustieteessä. Ennen nykyistä virkaansa Alihanov työksenteli Kaliningradin alueen kuvernöörinä syyskuusta 2017 lähtien. Alihanov oli nuorin Venäjän kuvernööreistä toukokuuhun 2018 saakka. Alihanovin poliittinen ura sisältää tehtäviä Venäjän hallinnossa, kuten työskentelyä oikeusministeriössä ja kauppa- ja teollisuusministeriössä.
Apuna

Apuna ry on vuonna 2015 perustettu suomalainen voittoa tavoittelematon hyväntekeväisyysjärjestö. Apuna ry toimii pääkaupunkiseudulla ja sen toiminta perustuu yksityislahjoituksiin. Yhdistyksen perustaja ja puheenjohtaja on Heidi Jaari, jonka lisäksi mukana järjestössä on toinen jäsen Merja Rantasalmi.
Apuna ry on avustanut vähävaraisia lapsiperheitä muun muassa ruokalahjoituksin. Se on saanut ihmisten lahjoituksista avustustoimintaan satoja tuhansia euroja vuodessa. Apuna ry on kerännyt rahalahjoituksia muun muassa omien nettisivujensa kautta. Yhdistyksellä on myös oma suljettu facebook-ryhmä Apuna ry Avustus. Suljetun ryhmän kautta on ollut mahdollista tehdä rahalahjoituksia suoraan avuntarvitsijoille.
Apuna ry sai paljon julkisuutta niin kutsutun Pekka-huijauksen takia helmikuun lopulla 2025, kun se kertoi sosiaalisen median kanavissa Pekka-nimisestä pojasta, joka oli väitetysti tehnyt itsemurhan vakavan koulukiusaamisen seurauksena. Julkaisut saivat nopeasti paljon julkisuutta, ja tarina kosketti ihmisiä laajalti. ”Pekan” tarina paljastui kuitenkin pian keksityksi huijaukseksi, joka tuotti huijareille arviolta noin 14 500 euroa ihmisten lahjoittamaa rahaa. Apuna ry oli luullut tarinan olleen aito, ja sen tekijöiden ”Pekan” oikeita omaisia. Tapauksesta aloitettiin rikostutkinta, jossa kolmea henkilöä epäillään petoksesta.
Pekka-kohun myötä julkisuudessa käytiin läpi Apuna ry:n toimintaa. Muun muassa sen rahankeräyslupiin liittyi vuonna 2022 rikostutkinta, josta ei kuitenkaan nostettu syytettä. Pekka-kohun aikana yhdistyksellä ei ollut voimassa olevaa rahankeräyslupaa. Vuonna 2024 yhdistys sai Helsingin käräjöoikeudelta velkomustuomion muutaman tuhannen euron arvoisista veloista.
Klingsta och Allsta

Klingsta och Allsta on taajama Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 592 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Nedansjö

Nedansjö on taajama Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 259 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Gustavsberg (Sundsvall)

Gustavsberg on asuinalue Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Gustavsberg muodosti oman taajamansa vuoteen 2015, jolloin se kasvoi yhteen Vin kanssa.
Liden

Liden on taajama Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 261 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Hovid

Hovid on taajama Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 226 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Rottneros

Rottneros on taajama Sunnen kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 393 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Västra Ämtervik

Västra Ämtervik on taajama Sunnen kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 363 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Lysvik

Lysvik on taajama Sunnen kunnassa Värmlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 363 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Alan Grayson

Alan Grayson (s. 13. maaliskuuta 1958 Bronx) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti Floridaa Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 2009–2011 ja 2013–2017. 
Grayson väitteli oikeustieteen tohtoriksi Harvardin yliopistosta vuonna 1983. Hän nousi ensimmäisen kerran edustajainhuoneeseen Irakin sodan äänekkäänä kriitikkona. Hän on pitänyt sekä Irakin että Afganistanin sotia vieraan vallan suorittamina miehityksinä. Grayson on kuvannut itseään demokraattiseksi populistiksi.
Sven Rosendahl

Sven Rosendahl (1913–1990) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen läpimurtonsa oli "Gud Fader och tattaren" vuonna 1951. Monissa Rosendahlin romaaneissa kuvaillaan luontoa tai maaseudun elämää modernisaation paineissa.
Sigrid Johansson

Sigrid Johansson (3. lokakuuta 1915 Pohjois-Dakota, Yhdysvallat – 5. maaliskuuta 2010) oli ruotsalainen jousiampuja. Hän voitti yksilökilpailun maailmanmestaruuden vuonna 1958 ja saavutti hopeaa seuraavana vuonna. Ruotsin mestaruuden hän voitti kuudesti peräkkäin vuosina 1955–1960.
Johansson syntyi Yhdysvalloissa ja opiskeli Northwestern-yliopistossa Chicagossa. Siellä hän tutustui Gunnar Johanssoniin, jonka kanssa hän meni naimisiin vuonna 1940. Pari muutti Ruotsiin 1943. He saivat kaksi lasta. Siviiliammatiltaan Sigrid Johansson oli kirjanpitäjä.
Glenn Grothman

Glenn Grothman (s. 3. heinäkuuta 1955 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko.
Grothman väitteli oikeustieteen tohtoriksi Wisconsinin yliopistosta, Madisonista vuonna 1983. Hän kuului Wisconsinin edustajainhuoneeseen vuosina 1993–2004 ja Wisconsinin senaattiin vuosina 2004–2014. 1990-luvulla hän sijoittui vertailussa Wisconsinin osavaltiollisen lainsäädäntöelimen konservatiivisimmaksi jäseneksi.
Grothman on esittänyt kiisteltyjä lausuntoja muun muassa syyttäessään Lyndon Johnsonin toimenpiteitä köyhyyttä vastaan siitä, että ne olivat poistaneet miesten elämästä tarkoituksenmukaisuuden. Grothman on vastustanut palkkatasa-arvoa koskevaa lainsäädäntöä sillä perusteella, että rahan voidaan hänen mukaansa katsoa olevan tärkeämpää miehille. Hän on kritisoinut koulujen seksuaalivalistusta, koska hänen mukaansa homoseksuaaliset opettajat haluaisivat useampien lasten tulevan homoseksuaaleiksi. Vuonna 2020 Grothman oli vertailussa Donald Trumpin kannoille kaikkein uskollisin kongressiedustaja.
Wirtschaftsblatt

Wirtschaftsblatt oli itävaltalainen vuosina 1995–2016 ilmestynyt taloussanomalehti. Se keskittyi uutisoimaan kansallisesta ja kansainvälisestä talouspolitiikasta ja liike-elämän sekä rahoitusalan asioista.
Aapo Katavisto

Aapo Katavisto (s. 9. heinäkuuta 2007 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Kiekko-Espoota. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Katavisto laukoo oikealta. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura.
Seuraura.
Katavisto on Kirkkonummen Salamoiden kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kiekko-Espooseen. Kaudella 2024–2025 Katavisto jakoi 12 osumallaan seuran U20-joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Venni Tolppolan kanssa edellään Tuomas Suoniemi. Hänet valittiin myös U20 SM-sarjan joulukuun kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Katavisto voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Hän debytoi samalla kaudella myös SM-liigassa, jossa Katavisto pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 28. helmikuuta 2025 vieraissa Mikkelin Jukureita vastaan, kun Kiekko-Espoon kokoonpanosta oli sivussa useita pelaajia sairastumisen vuoksi. Katavisto merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan kahden muun U20-joukkueen hyökkääjän, vasta toista liigaotteluaan pelanneiden Niilo Harjun ja Aatu Heinäsen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.09 minuuttia.
Maajoukkueura.
Katavisto pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2025. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2024. Yhteensä Katavisto on pelannut 31 poikien maaottelua.
Muuta.
Kataviston isä Ari pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhteensä 18 SM-liigaottelua Espoo Bluesissa ja SaiPassa.
Tom Petri

Thomas Evert “Tom” Petri (s. 28. toukokuuta 1940 Marinette, Wisconsin) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän edusti Wisconsinin osavaltiota Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1979–2015.
Petri sai kandidaatin arvon Harvardin yliopistosta vuonna 1962 ja väitteli siellä oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1965. Hän työskenteli juristina ja palveli vuosina 1966–1967 vapaaehtoisena Rauhanjoukoissa. Hän oli apulaisena Valkoisessa talossa vuosina 1969–1970. Petri oli Wisconsinin senaatin jäsen vuosina 1973–1979. Hän oli ehdokkaana Yhdysvaltain senaattiin vuonna 1974, mutta ei tullut valituksi. Hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran erikoisvaalilla, jolla täytettiin William A. Steigerin kuoleman myötä tyhjäksi jäänyt paikka. Petri istui edustajainhuoneessa vuoteen 2015 saakka eikä asettunut enää uudelleen ehdolle vuonna 2014.
Petri ilmoitti vuonna 2016, että ei äänestäisi Donald Trumpia, koska hänen mukaansa Trump piti pilkkanaan republikaanipuolueen arvoja ja periaatteita.
Claudia Tenney

Claudia Tenney (s. 4. helmikuuta 1961 New Hartford, New York) on yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko.
Tenney sai humanististen tieteiden kandidaatin oppiarvon Colgate Universitysta vuonna 1983 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi Cincinnatin yliopistosta vuonna 1987. Hän kuului Jugoslavian pääkonsulaatin henkilökuntaan. Hän sai juristin oikeudet liittovaltion oikeusistuimissa sekä New Yorkin, Connecticutin ja Floridan oikeusistuimissa. Tenney perusti vuonna 1997 Tenney Media Groupin. Hän istui vuosina 2011–2016 New Yorkin osavaltion lainsäädäntöelimen alahuoneessa.
Tenney on istunut Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 2017–2019 ja uudelleen vuodesta 2021. Helmikuussa 2025 hän teki kongressissa aloitteen Donald Trumpin syntymäpäivän säätämisestä liittovaltiotason juhlapäiväksi.