tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matti Kähäri

Matti Kähäri (28. elokuuta 1912 Lempaala, Inkeri – 29. joulukuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kouluneuvos, kansanopiston rehtori ja tietokirjailija.
Henkilöhistoria.
Matti Kähärin vanhemmat olivat David ja Anna Kähäri ja puoliso vuodesta 1939 kirjailija Iris Kähäri. Matti Kähäri pääsi ylioppilaaksi 1931 Käkisalmen yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1937. Hän toimi Räisälän kansanopiston vs. johtajana vuodesta 1937 ja vt. johtajana ja johtajana vuodesta 1940. Kanneljärven kansanopiston johtaja Kähäri oli 1953–1975. Hän työskenteli myös "Länsi-Uusimaan" päätoimittajana 1961. Kähärillä oli useita luottamustoimia, kouluneuvoksen arvon hän sai 1970. Sotilasarvoltaan Kähäri oli reservin majuri.
Kenia paralympialaisissa

Kenia on osallistunut paralympialaisiin 11 kertaa. Ensimmäinen osallistuminen oli Heidelbergissä 1972 järjestettyihin neljänsiin kesäparalympialaisiin. 
Kenia on voittanut yhteensä 48 mitalia.
Talviparalympialaisiin Kenia ei ole osallistunut.
Käkisalmen yhteislyseo

Käkisalmen yhteislyseo oli Käkisalmella Karjalan kannaksella toiminut valtion oppikoulu. Koulun edeltäjiä olivat yksityiset Käkisalmen reali- ja porvarikoulu sekä Käkisalmen yhteiskoulu. Koulu siirrettiin syksyllä 1944 Turkuun ja se on toiminut siellä Turun yhteislyseon, Turun normaalilyseon ja viimeksi Turun normaalikoulun nimellä.
Vuonna 1884 Käkisalmella toiminut valtion reaalikoulu muutettiin kaksiluokkaiseksi alkeiskouluksi. Vuonna 1887 Käkisalmen kaupunginvaltuusto anoi alkeiskoulun laajentamista viisiluokkaiseksi yhteiskouluksi. Suomen senaatti ei suostunut anomukseen ja luovutti sitten alkeiskoulun Käkisalmen kaupungin ylläpidettäväksi. Kaksiluokkainen Käkisalmen reali- ja porvarikoulu aloitti toimintansa syksyllä 1892. Koulu laajennettiin 1893 nelivuotiseksi ja vuonna 1898 se sai valtionavun viisiluokkaista yhteiskoulua varten. Vuonna 1905 koulun yhteyteen perustettiin yliopistoon johtavat yksityiset jatkoluokat. Nämä luokat siirtyivät 1912 Käkisalmen kaupungin omistukseen ja samalla koulun nimeksi tuli Käkisalmen yhteiskoulu. Yhteiskoulu siirtyi valtion haltuun keskikoulun osalta 1923 ja lukioluokkien osalta 1930. Tällöin koulusta tuli kahdeksanluokkainen Käkisalmen yhteislyseo.
Käkisalmen yhteislyseolle valmistui 1935 kuusikerroksinen koulutalo, jonka olivat suunnitelleet arkkitehdit Hjalmar Åberg ja Yrjö Sadeniemi.
Talvisodan aikana yhteislyseossa toimi 14. sotasairaala (14. SotaS). Sairaalan toiminta lopetettiin 5. joulukuuta 1940 tulleella määräyksellä. Henkilökunta ja osa välineistä siirrettiin Varkauteen. Osa jäi Käkisalmessa toimineen 3. kenttäsairaalan käyttöön. 
Käkisalmen yhteislyseo lakkautettiin talvisodan jälkeen 1940 mutta jatkosodan aikana se saattoi aloittaa uudelleen toimintansa Käkisalmella 1942. Syksyllä 1944 koulu siirrettiin Turkuun ja se sai nimekseen Turun yhteislyseo. Vuonna 1957 koulun nimeksi tuli Turun normaalilyseo ja vuonna 1974 koulu muutettiin Turun yliopiston alaisuudessa toimivaksi Turun normaalikouluksi.
Jonas af Enehjelm

Jonas af Enehjelm, vuoteen 1772 Hellenius (15. elokuuta 1748 Helsinki – 16. helmikuuta 1830 Hämeenlinna) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Af Enehjelmin vanhemmat olivat kuninkaallinen rahastonhoitaja Anders Hellenius, aateloituna Enhjelm, ja Elisabet Sunn ja puoliso vuodesta 1782 Ulrika Furuhjelm (k. 1828). Af Enehjelm tuli ylioppilaaksi 1765 ja oli Turun hovioikeuden ylimääräinen kanslisti 1767 ja varanotaari 1769. Kersantti ja vänrikki Porin läänin jalkaväkirykmentissä hän oli 1771, luutnantti leskikuningattaren henkirykmentissä 1772, luutnantti Flemingin rykmentissä 1775, kapteeni Savon jääkäriosastossa 1778 ja 2-majuri 1784. Palveluksesta af Enehjelm erosi 1789, sotilasarvoltaan hän oli everstiluutnantti. Af Enehjelm edusti Granfelt-sukua aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809. 
Virka- ja valtiopäivämies, sotaneuvos Fabian af Enehjelm oli Jonas af Enehjelmin veli.
Vestigia terrent

Vestigia terrent (lat.), suomeksi ”jäljet pelottavat” on tokaisu, joka perustuu Aisopoksen faabeliin ”Kettu, leijona ja jalanjäljet”. Faabelin numero Perryn indeksissä on 142.
Alkuperä.
Aisopos kertoo sadussaan, että eläinten kuningas Leijona sairastui ja kutsui muut eläimet luolaansa kuulemaan viimeisen tahtonsa. Ensin luolaan meni vuohi, sitten lammas ja sen jälkeen vasikka. Tämän jälkeen Leijona toipui sen verran, että näyttäytyi luolan suulla, missä näki tapahtumia seuranneen ketun. Leijona kysyi, miksei tämä tullut hänen luokseen osoittamaan kunnioitustaan. Kettu vastasi: ”Pyydän Teidän Majesteetiltanne anteeksi, mutta huomasin eläinten jäljet, jotka menevät luolaan, mutta en nähnyt yksienkään tulevan takaisin. Pysyttelen mieluummin ulkona, kunnes näen sisään menneiden eläinten palaavan.” 
Ilmauksen "vestigia terrent" loi kuitenkin Horatius (65–8 eaa.), joka käytti sitä eräässä kirjeessään.
Merkitys ja käyttö.
Satuun viittasi Platon (427–347 eaa.) dialogissaan "Alkibiades I". Siinä Sokrates kertoo rikkauksista, jotka valuvat Spartaan, mutta eivät koskaan tule sieltä pois. Sokrates jatkaa: ”Tulee mieleen se, mitä kettu sanoi leijonalle Aisopoksen sadussa.” 
Aisopoksen tarina opettaa, että helpompi on joutua vihollisen ansaan tai jonkinlaiseen kiipeliin kuin vapautua sellaisesta.
Naturally!

Naturally! on kornetisti Nat Adderley Quartetin albumi. Levy tehtiin kahdella erillisellä kvartetilla, joista ensimmäinen Joe Zawinul, Sam Jones, ja Louis Hayes ja toinen Wynton Kelly, Paul Chambers, ja Philly Joe Jones.
Valkoluolakala

Valkoluolakala ("Speoplatyrhinus poulsoni") on sokkokalojen ("Amblyopsidae") heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. 
Valkoluolakalan maksimipituus on 7,2 cm. Se on väriltään valkoinen, eikä sillä ole silmiä.
Valkoluolakalaa on tavattu vain yhdessä luolassa Yhdisvaltojen Alabaman osavaltiossa. Sen uhanalaisuuteen vaikuttaa pohjaveden laatu ja ravintoketjuun kuuluvien lepakoiden väheneminen.
Sinanpaşa

Sinanpaşa on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa alueen väkiluku oli 39 734. Piirikunnan pormestari on Nuri Köse.
Kaunohippiäisnapsija

Kaunohippiäisnapsija ("Nephelomyias pulcher") eli aiemmalta nimeltään sitruunahippiäisnappari on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Kaunohippiäisnapsija voi kasvaa 10–11 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kaunohippiäisnapsijan pää, selkä ja siivet ovat väriltään ruskehtavan harmaat ja päälaella on punaruskea laikku. Linnun silmien ympärystä, kurkku ja rinta ovat ruskehtavan oranssit. Vatsa on väriltään vaalean keltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kaunohippiäisnapsija elää laikuttaisesti alueella, joka ulottuu Kolumbiasta Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät ja niiden reunamaat useimmiten 1 500–2 400 metrin korkeudella. Laji liikkuu tyypillisesti muutaman yksilön ryhminä ja voi liittyä sekaparviin. Kaunohippiäisnapsijan ravintoa ovat hyönteiset.
Pikkulapiosampi

Pikkulapiosampi ("Pseudoscaphirhynchus hermanni") on äärimmäisen uhanalainen sampilaji. 
Kala on sammeksi pieni, maksimipituudeksi on ilmoitettu 27,5 cm. 
Pikkulapiosampi on Keski-Aasiassa virtaavan Amudarjan endeeminen laji. Joki oli aiemmin yhteydessö Araljärveen, mutta vedenotto (pääasiassa kasteluveden) ja padot ovat katkaisseet vesiyhteyden. Joessa on myös saasteita, jotka ovat vaikuttaneet lajin uhanalaisuuteen.
Vera Gornostajeva

Vera Vasiljevna Gornostajeva (; 1. lokakuuta 1929 Moskova – 19. tammikuuta 2015 Lontoo) oli venäläinen pianisti, pianopedagogi ja musiikkitoimittaja.
Gornostajeva opiskeli Moskovan konservatoriossa Heinrich Neuhausin johdolla. Hänestä tuli aktiivinen konsertipianisti ja Moskovan filharmonikkojen solisti. Gornostajeva teki opetustyötä Gnesin-musiikkiakatemiassa ja Moskovan konservatoriossa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Ivo Pogorelić, Dina Joffe, Sergei Babayan ja Lukas Geniušas. Gornostajeva piti mestarikursseja Puolassa, Italiassa, Saksassa, Ranskassa, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa.
Gornostajeva istui tuomariston jäsenenä monissa kansainvälisissä musiikkikilpailuissa, kuten Leedsin kansainvälisessä pianokilpailussa ja 15. kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa (2005). Hän juonsi 1980-luvulla televisio-ohjelmia ja toimi myöhemmällä iällään Moskovan muusikoiden liiton johdossa.
Sierra Vista

Sierra Vista on Yhdysvaltojen Arizonan osavaltiossa Cochisen piirikunnassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2019 43 045 asukasta, mutta se on laskenut 4,9 prosentilla vuodesta 2010. 
Maantiede.
Sierra Vistan pinta-ala on noin 368 neliökilometriä, josta 0,07 neliökilometriä on vettä.
Lev Vlasenko

Lev Nikolajevitš Vlasenko (; 24. joulukuuta 1928 Tbilisi – 24. elokuuta 1996 Brisbane) oli georgialainen pianisti ja pianopedagogi.
Vlasenko aloitti musiikkiopintonsa Tbilisissä ja jatkoi niitä Moskovan konservatoriossa Jakov Flierin johdolla. Vuonna 1956 hän voitti ensipalkinnon kansainvälisessä Franz Liszt -pianokilpailussa Budapestissa ja vuonna 1958 toisen palkinnon kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa Moskovassa. Vlasenko opetti vuodesta 1957 Moskovan konservatoriossa. Hänen oppilaidensa joukossa oli Mihail Pletnev, joka myös työskenteli hänen avustajanaan.
Vlasenko esiintyi monissa Euroopan maissa, Amerikan mantereella ja Japanissa. Hän istui kansainvälisten kilpailujen, kuten Leedsin pianokilpailun ja Tšaikovski-kilpailun tuomaristoissa. Vuosina 1985 ja 1990 Vlasenko oli tuomarina kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa, jälkimmäisellä kerralla tuomariston varapuhemiehenä. Vuonna 1994 hän oli Tšaikovski-pianokilpailun puheenjohtaja. Vlasenko sai vuonna 1991 Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvon. Hän työskenteli myöhemmällä iällään Yhdysvalloissa sekä Australiassa, ja vuonna 1996 hänestä tehtiin Griffithin yliopiston kunniatohtori. Vlasenkon kuoleman jälkeen Australiassa perustettiin hänen mukaansa nimetty pianokilpailu.
Selångersån

Selångersån on Ruotsissa Västernorrlandin läänissä virtaava noin 18 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Selångersånin vesistössä sen 47 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 460 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Sundsvallin kestustaajamassa.
Alvah Meyer

Alvah Meyer (18. heinäkuuta 1888 New York, Yhdysvallat – 19. joulukuuta 1939 Tucson, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa 100 metrin juoksussa saaden hopeaa.
Greenville (Mississippi)

Greenville on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 29 085 asukasta vuonna 2019, joista 55 % on naisia ja joista 37,3 % asuu köyhyydessä. Prosentti kaupungin asukkaista on syntynyt Yhdysvaltojen ulkopuolella. Kaupunkia on siirretty hieman alkuperäisestä sijainnistaan.
Väestö.
Greenvillessä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 34 400 asukasta, ja vuoden 2019 arvion mukaan vain 29 085 asukasta, eli asukasmäärä olisi laskenut 15,5 prosentilla näiden välillä. Alle 18-vuotiaita kaupungin väestöstä on 26,2 % ja yli 65-vuotiaita 15,5 %. Kaupungissa on 12 142 kotitaloutta, joista yhdessä asuu keskimäärin 2,48 asukasta. Veteraaneja kaupungissa asuu 1 239.
Gnarpsån

Gnarpsån on Ruotsissa Gävleborgin läänissä virtaava 40 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Gnarpsånin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 229 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Nordanstigin kunnassa.
Osip Senkovski

Osip Ivanovitš Senkovski (, ; 31. maaliskuuta 1800 Vilnan lähellä – 16. maaliskuuta 1858 Pietari) oli puolalais-venäläinen journalisti, kirjailija ja orientalisti.
Suku, koulutus ja virkaura.
Senkovski syntyi puolalaiseen aatelisperheeseen. Hän sai kotikoulutuksen ja opiskeli Vilnan yliopistossa. Vuosina 1818–1821 hän teki laajan opintomatkan Turkkiin ja Lähi-itään. Vuonna 1822 Senkovski nimitettiin Pietarin yliopiston arabialaisen ja turkkilaisen kirjallisuuden professoriksi. Hän aloitti yliopistossa vertailevan kirjallisuudentutkimuksen ja toimi itämaisen kirjallisuuden kääntäjänä.
Kirjallinen ura.
Senkovski tutustui Pietarissa Faddei Bulgariniin, Nikolai Gretšiin ja Aleksandr Bestuževiin, jotka tukivat hänen kehitystään venäjänkielisenä kirjailijana (siihen saakka hän oli kirjoittanut etupäässä puolaksi). Senkovski laati matkakuvauksia ja itämaisia kertomuksia ja vuonna 1824 hän perusti Pietariin Itämaisen kirjapainon. Senkovskin maine tutkijana kasvoi nopeasti ja vuonna 1828 hänet valittiin Pietarin tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi. Hän otti suorittaakseen myös poliittisluonteisia hallinnollisia tehtäviä ja työskenteli sensorina.
Vuosina 1830–1835 Senkovski avusti ja toimitti Pietarissa ilmestynyttä puolankielistä humoristista viikkolehteä "Bałámut Petersburski". Vuonna 1833 hän otti salanimen "Baron Brambeus", jonka alla hän julkaisi venäjänkielisiä humoristisia tapainkuvauksia. Erityisen suosittu oli ironisen kertojahahmon ympärille rakentunut kirja "Fantastitšeskije putešestvija Barona Brambeusa" (”Paroni Brambeusin mielikuvitukselliset matkat”, 1833), joka sai useita jäljittelijöitä.
Vuodesta 1834 lähtien Senkovski toimitti "Biblioteka dlja tštenija" -aikakauslehteä, jossa hän pyrki taistelemaan vallankumouksellisia aatteita vastaan. Senkovski piti kaunokirjallisuutta viihteenä ja suuntasi lehtensä laajalle lukijakunnalle, mikä heijastui myös hänen kirjallisuuskritiikissään ja kielenkäytössään. 1830-luvun loppupuolella Senkovski oli yksi Venäjän suosituimmista kirjailijoista, jonka teokset herättivät myös ankaraa kritiikkiä. Senkovskin sivistysharrastuksia ilmensi tietosanakirja "Entsiklopeditšeski leksikon" (1835–1839), jota hän avusti ja toimitti.
1830-luvun lopulla Senkovski alkoi menettää kiinnostustaan kirjallisuutta ja yliopistoa kohtaan. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1847 ja ryhtyi harrastamaan musiikkia ja valokuvausta. Sensuurin heikennyttyä Nikolai I:n kuoleman jälkeen Senkovski palasi taloutta ja venäläistä identiteettiä koskevilla kirjoituksillaan "Syn otetšestva" -lehteen vuosina 1856–1858. Ennen kuolemaansa hänellä oli myös uusia lehtihankkeita.
Perintö.
Senkovski oli erikoinen, sulkeutunut luonne, joka yritti ehkä kompensoida alemmuudentunnettaan ironisella suhtautumisella ihmisiin. Hän oli lahjakas ja taitava kirjoittaja, joka ei kuitenkaan myöhemmän arvion mukaan ”luonut kaunokirjallisuudessa mitään kestävää”.
Nianån

Nianån on Ruotsissa Gävleborgin läänissä virtaava 40 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Nianånin vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 197 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Njutångerissa Hudiksvallin kunnassa.
Vesivoima.
Joessa on yksi vesivoimalaitos Sofieholm, joka tuottaa sähköä 0,6 megawattin teholla noin 2,0 gigawattituntia vuodessa.
Hannibal ad portas

Hannibal ad portas tai Hannibal ante portas on latinankielinen lause, joka tarkoittaa "Hannibal on porteilla".
Alkuperä.
Sanontaa käyttivät Roomassa Cicero ("De finibus bonorum et malorum", IV, 9 ) ja Livius (23, 16, 2) kuvaamaan sitä, että isänmaa on uhattuna. Ilmaisu viittaa toisen puunilaissodan tapahtumiin, kun Hannibal oli vienyt armeijansa Appenniinien niemimaalle ja tuhonnut roomalaisten armeijan Cannaen taistelussa 216 eaa. Hannibalin odotettiin seuraavaksi hyökkäävän Roomaan, mutta tätä ei koskaan tapahtunut.
Merkitys ja käyttö.
Lausetta käytetään kerrottaessa, että jokin vaara on välittömästi käsillä.
Warren (Michigan)

Warren on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asuu 135 192 asukasta, joiden keski-ikä on 39,6 vuotta.
Väestö.
Warrenin 135 192 asukkaasta 13,6 % oli syntynyt Yhdysvaltain ulkopuolella vuonna 2018. Luku on nousussa: vielä vuonna 2017 luku oli vain 13,1 %. Kuitenkin vuonna 2018 94,9 prosentilla oli Yhdysvaltain kansalaisuus, kun vuotta aikaisemmin luku oli 94,7 %.
Norralaån

Norralaån on Ruotsissa Gävleborgin läänissä virtaava 15 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Norralaånin vesistössä sen 40 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 319 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Söderhamnsfjärdeniin Söderhamnin keskustaajamassa.
John Callahan

John Callahan (1951–2010) oli yhdysvaltalainen pilapiirtäjä ja muusikko, joka asui Portlandissa, Oregonissa. Hänet tunnettiin makaaberien aiheiden ja vammaisuuden käsittelystä pilapiirroksissaan. Vuonna 2018 julkaistiin elämäkertaelokuva "Don't Worry, He Won't Get Far on Foot", jossa Callahania näytteli Joaquin Phoenix.
Callahan oli neliraajahalvaantunut autokolarin takia, johon hän oli joutunut 21-vuotiaana. Onnettomuuden jälkeen hänestä tuli pilapiirtäjä, vaikka halvaantumisensa takia hänen oli vaikea pidellä kynää. Hänen pilapiirroksiaan alettiin julkaista "Willamette Weekly" -sanomalehdessä vuonna 1983.
Callahan oli myös laulaja-lauluntekijä, ja hän julkaisi kirjoittamistaan lauluista albumin nimeltä "Purple Winos in the Rain". Hänen pilapiirrostensa pohjalta on tehty kaksi animaatiosarjaa "Pelswick" sekä "Sairasta sakkia", joista kumpikin on esitetty Suomen televisiossa. Callahanin muistelmateos "Nouse ylös, John Callahan" on myös suomennettu.
Warrior (Amberin kappale)

Warrior on maltalaisen Amber Bondinin kappale, jolla hän edusti Maltaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valittiin Maltan edustuskappaleeksi edellisenä syksynä 22. marraskuuta pidetyssä karsintafinaalissa. Kappale sijoittui toisessa semifinaalissa sijalle 11. eikä päässyt finaaliin.
Matongon teologinen seminaari

Matongon teologinen seminaari (MLTC, Matongo Lutheran Theological College) on useamman afrikkalaisen maan luterilaisten kirkkojen koulutuskeskus, jossa koulutetaan pappeja, evankelistoja ja diakonissoja. Koulutusta annetaan Kenian evankelis-luterilaisen kirkon sekä Etiopian, Sambian, Kongon, Ruandan, Liberian ja Sudanin sisarkirkkojen tuleville työntekijöille. Seminaarissa kaikki koulutus tapahtuu englanniksi ja tutkintoja voi suorittaa teologian kandidaatin tutkintoon asti. Seminaarissa opetus on luterilaiseen tunnustukseen pohjautuvaa. Se valmistaa opiskelijoita suoraan kirkollisiin tehtäviin. Oppilaitos on Kenian koulutus-, tiede- ja teknologiaministeriön rekisteröimä oppilaitos vuodesta 2005 lähtien. 
Sijainti.
Matongo sijaitsee Länsi-Keniassa, 60 kilometriä kaakkoon Kisumusta.
Taustajärjestöt.
Matongon teologisen seminaarin toimintaa ovat tukeneet useat pohjoismaiset lähetysjärjestöt. Ruotsista toimintaa ovat tukeneet Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, Suomesta Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys ja Svenska Lutherska Evangeliföreningen sekä Norjasta Norjan luterilainen lähetysliitto.
Historia.
Matongon raamattukoulun perustivat ruotsalaiset lähetystyöntekijät vuonna 1957. Se laajeni vuonna 1978 teologiseksi seminaariksi.
Ratiini

Ratiini oli hiirien ja rottien tappamiseen käytetty bakteerivalmiste. Tätä "Salmonella"-suvun bakteereja sisältävää valmistetta pidettiin vaarattomana muille eläimille ja ihmiselle, mutta hiiret se tappoi viikossa ja rotat kolmessa viikossa aikaansaaden niissä tarttuvan taudin. Nestemäisenä ratiini säilytti tehonsa kuusi viikkoa ja kuivana kolme kuukautta.
Ratiné

Ratiné () on talvitakeissa aiemmin käytetty paksu, karstalankainen villakangas, jonka pintakuidut on nukituksen jälkeen hierretty eli ratinoitu nyppyiseksi, aaltokuvioiseksi, raitaiseksi tai helmimäiseksi. Hiertäminen tapahtui nahalla tai kautsulla päällystetyillä levyillä, joista ylemmän värähtelevää liikettä viimeistelyssä vaihdeltiin halutulla tavalla. Täten aikaansaatu pintamuoto oli pysyvä. Puuvillaratiné oli lasten takeissa käytettyä paksua ratinoitua flanellia.
Pío Baroja

Pío Baroja (1872 San Sebastián, Espanja – 1956 Madrid, Espanja) oli espanjalainen lääkäri ja kirjailija.
Baroja on tunnetuimpia baskikirjailijoita, joskin hän kirjoitti espanjaksi. Hänen tyylinsä on selkeää ja täsmällistä, kirjoituksia sävyttää pessimismi ja osin nostalgia. Teemana kulkee läpi tuotannon anarkistinen taistelu tapoja ja säädöksiä vastaan. 66 romaanin lisäksi hän kirjoitti novelleja ja runoja.
Ave Caesar, morituri te salutant

Ave Caesar, morituri te salutant on latinankielinen sanonta, joka tarkoittaa ”Terve keisari, kuolemaan menevät tervehtivät sinua”.
Alkuperä.
Laajalle levinneen uskomuksen mukaan gladiaattorit tervehtivät näin Rooman keisaria Colosseumin areenalle tullessaan. Ilmaisu on peräisin Suetoniuksen kirjasta "Rooman keisarien elämäkertoja", missä hän kertoo keisari Claudiuksen järjestäneen meritaistelunäytöksen ennen kuin Fucinus-järvi tyhjennettiin. Gladiaattorit olisivat käyttäneet tällöin ilmaisua Ave imperator morituri te salutant. ("Terve hallitsija, kuolemaan menevät tervehtivät sinua"). Historioitsija Fik Meijer ei pidä tarinaa uskottavana, ja myös Suetoniuksella se esiintyy travestiana, jossa keisari joutuu naurunalaiseksi vastattuaan ”tai eivät mene”, minkä johdosta gladiaattorit katsovat tulleensa armahdetuiksi ja kieltäytyvät taistelusta.
Merkitys ja käyttö.
Lausetta käytetään toisinaan (enimmäkseen leikillisesti) tervehdyksenä, kun ollaan ryhtymässä johonkin riskialttiiseen tai vaaralliseen hankkeeseen.
Jakob af Forselles

Jakob af Forselles (15. syyskuuta 1753 Loviisa – 5. lokakuuta 1835 Loviisa) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Af Forsellesin vanhemmat olivat pormestari, kauppaneuvos Jacob af Forselles ja Johanna Ulrika Schutz ja puolisot vuodesta 1780 Margareta Charlotta Carlsköld (k. 1802) ja vuodesta 1814 Vilhelmina Kristina Reuterskjöld (k. 1815). Af Forselles tuli ylioppilaaksi Uppsalassa 1768 ja oli oikeusrevision toimituskunnan ylimääräinen kanslisti 1770. Hänestä tuli korpraali ja kersantti Itä-Götan ratsuväkirykmentissä 1771 ja samana vuonna kersantti ja vänrikki Björnbergin rykmentissä. Kornetti Suomen kevyessä jääkäriosastossa hän oli 1774, armeijanluutnantti ja tallimestari 1777. Palveluksesta hän erosi majurina 1779. Af Forselles sai sotaneuvoksen arvon 1788. Hän omisti muun muassa Elimäellä Peippolan kartanon ja Pernajassa Sarvsalön. Af Forselles oli aatelissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.
Ruukinpatruuna, vuorineuvos Henrik Johan af Forselles ja maaherra, everstiluutnantti Samuel af Forselles olivat Jakob af Forsellesin veljiä.
Rock Island (Illinois)

Rock Island on kaupunki Illinois’n osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 37 108 asukasta vuonna 2020, joista noin 9,9 prosenttia on syntynyt Yhdysvaltojen ulkopuolella. Kaupungissa sijaitsee tunnettu Rock Island Arsenal -arsenaali. Rock Island on yksi ns. Quad Cities -kaupungeista, joihin kuuluu Illinois’n osavaltiosta Rock Islandin lisäksi Moline ja East Moline, ja Iowan osavaltiosta Davenport ja Bettendorf.
Skärjån

Skärjån on Ruotsissa Gävleborgin läänissä virtaava 12 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Skärjånin vesistössä sen 58 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 330 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Axmarin ruukissa Gävlen ja Söderhamnin kunnissa.
Weirton

Weirton on kaupunki Hancockin piirikunnassa, Länsi-Virginiassa, Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee Ohio-joen varrella. Kaupungissa asuu 18 670 asukasta, joista 60 % on 18-64-vuotiaita. Lopuista 40 prosentista suurin osa on yli 65-vuotiaita. 53 prosenttia väestöstä on naisia ja 47 prosenttia miehiä. Köyhyydessä elää 13,3 prosenttia väestöstä. Keski-ikä on 47,7 vuotta, joka on suurempi kuin Länsi-Virginian keskiarvo 42,4 vuotta. Kaupungin postinumero on 26062.
Botswanan yliopisto

Botswanan yliopisto (, kutsumanimi "Basco", lyhennys UB) on vuonna 1982 itsenäistynyt, Botswanassa toimiva julkinen yliopisto. 
Historia.
Yliopiston itsenäistä asemaa edelsi siirtomaa-aikana vuonna 1946 perustettu katolinen ammattiin valmistava yliopisto, ja sitä vuodesta 1966 seurannut Botswanan, Lesothon ja Eswatinin yliopisto (, UBBS; 'Basutomaan, Betšuanamaan ja Swazimaan yliopisto'), jonka päätoimipaikka oli vuosina 1964-1975 Lesothossa. Botswanan, Lesothon ja Eswatinin itsenäistymisen jälkeen käynnistetiin valmistelut itsenäisten yliopistokampusten perustamisesta Botswana Gaboroneen ja Eswatinin Kwaluseniin. Tähtäimenä oli aluksi alemman korkeakouluopetuksen käynnistäminen. Lesothon irtaannuttua UBBS:stä perustamalla 1975 oman kansallisen yliopistonsa, syntyi joksikin aikaa Botswanan ja Swazimaan yliopisto, jonka osina olivat vuonna 1976 Botswanaan ja Eswatiniin perustetut erilliset korkeakoulut (university college). Ajatuksena oli, että näistä kasvaisi seuraavan vuosikymmenen aikana täysivaltaiset yliopistot. Kansakuntien kehityksen ja opiskelijamäärän kasvun myötä Botswanan yliopisto ja Swazimaan yliopisto (nyk. Eswatinin yliopisto) aloittivat suunnitellusti kesäkuussa 1982.
Tiedekunnat, opiskelijat ja kampukset.
Lukuvuonna 2018–2019 yliopistossa oli yhdeksän tiedekuntaa, ja 13 686 opiskelijaa. Heistä 83 prosenttia tähtäsi opinnoissaan alempaan korkeakoulututkintoon, 5 prosenttia alempaan diplomiin, prosentti ylempään diplomiin, 10 prosenttia maisteritutkintoon ja prosentti tohtoritutkintoon.
Maansa tasokkaimmaksi luonnehditulla yliopistolla on kolme kampusta, joista yksi sijaitsee Maunissa, toinen Francistownissa ja kolmas pääkaupunki Gaboronessa. 
Monet opiskelijat asuvat kampuksella asuinhuoneissa. Kampuksen palveluihin kuuluu olympiakokoinen uima-allas, viihdeareena ja eri urheilukentät (koripallo, tennis, käsipallo, verkkopallo ja lentopallo). Yliopisto on National Stadiumin vieressä, joka on yliopiston käytössä. Stadionin ulkopuolella sijaitsevat harjoituskentät ovat yliopiston sisäliikuntapaikkoja. Lisäksi yliopisto tarjoaa ilmaisen lääkäriaseman ja neuvontapalvelut.
Yliopistovertailuja.
Webometrics-yliopistoranking (heinäkuu 2024) luokitteli Botswanan yliopiston maansa korkeatasoisismmaksi yliopistoksi, ja maailmanlaajuisesti sijalle 2 591. Valikoivampi brittiläinen THE-yliopistoluokittelu (2025) sijoitti Botswanan yliopiston maailmanlaajuisti sijaluokkaan 1201–1500 yhdessä Botswanan kansainvälisen tiede- ja teknologiayliopiston kanssa, kun listalle hyväksyttyjä yliopistoja oli yhteensä 2 092 kappaletta. Saharan etelänpuoleisten yliopistojen listalla sijoitus oli 21. (2023) ja koko Afrikan listalla Uylisi jaettuun sijaluokkaan 46 (2024).
Medjidie-ritarikunta

Medjidie-ritarikunta () oli Osmanivaltakunnassa jaettu kunnianosoitus. Sen perusti sulttaani Abd-ul-Mejid vuonna 1852. Sitä myönnettiin tunnustuksena valtion hyväksi tehdyistä teoista niin siviileille kuin sotilashenkilöillekin. Merkittävä osa kunnianosoituksen saaneista oli ulkomaalaisia, etenkin brittejä ja ranskalaisia, jotka osallistuivat Krimin sotaan.
Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa, joista kahta ylintä jakoi yksinomaan sulttaani:
Lännenketunputki

Lännenketunputki eli ketunputki ("Silaum silaus") on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon ja ketunputkien ("Silaum") sukuun kuuluva kasvilaji.
Lännenketunputki voi kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sen lehtilavat ovat 7–20 cm pitkiä sekä 6–10 cm leveitä ja lehtilapojen yleinen muoto vaihtelee kolmiomaisesta soikeaan, mutta lehdet ovat liuskoittuneita tai lehdykkäisiä. Sarjat ovat halkaisijaltaan 2,5–4 cm ja kukinnon pikkusarjat ovat monikukkaisia. Lännenketunputki kukkii ja tuottaa hedelmiä kesäkuusta syyskuulle. Hedelmät ovat 4–8 millimetriä pitkiä ja halkaisijaltaan 2–3 mm.
Lännenketunputki kasvaa luontaisena Euroopassa sekä Välimeren ympäristössä.
Pekolan työväentalo

Pekolan työväentalo oli Hattulan kunnan Pekolan kylässä sijainnut työväentalo. 
Historiaa.
Pekolan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Jo seuraavana vuonna yhdistys omisti talon, ja sen jäsenmääräkin oli 92. Yhdistyksen toiminta alkoi kuitenkin viimeistään sisällissodan jälkeen hiipua. Vuonna 1926 "Hämeen Kansa" -lehti kirjoitti, että yhdistys oli ollut jo pitemmän aikaa ”nukuksissa”: kokouksia ei ollut pidetty eikä veroja maksettu. Kyseisenä vuonna yhdistys oli kuitenkin päätetty herättää henkiin. Vuonna 1931 jäseniä oli noin 20, ja toiminnan kuvailtiin olevan ”ajoittain vilkasta, toisinaan heikkoa”.
Vuonna 1947 yhdistys rakensi Pekolan lavan, joka on edelleen (vuonna 2022) toiminnassa. Talon toiminnasta 1930-luvun jälkeen ei ole tietoa.
Toimintaa työväentalolla.
1920-luvulla talolla järjestettiin esimerkiksi kesä- ja syysjuhlia, joiden ohjelmassa oli erilaisia kilpailuja sekä tanssia. Vuonna 1929 yhdistyksen yhteyteen perustettiin opintokerho.
Ellagihappo

Ellagihappo on fenolihappo, joka on tehokas antioksidantti. Se vähentää tulehduksia, bakteereja ja syöpää aiheuttavien aineiden vaikutuksia. Sitä löytyy joistakin puista, kuten kirsikka, lehmus, tammi ja tervaleppä. Sitä on myös mansikoissa, vadelmissa, karpaloissa, karhunvatukoissa, granaattiomenoissa, saksanpähkinöissä ja pekaanipähkinöissä. Ellagihappo estää P53-geenin tuhoutumisen ja näin se ehkäisee syövän leviämistä. Erityisesti se estää rinta-, eturauhas-, iho-, ruokatorvi-, paksusuoli- ja haimasyövän leviämistä. Ellagihappo voi myös sitoutua syövän leviämistä aiheuttaviin molekyyleihin ja näin se voi tehdä nämä molekyylit epäaktiivisiksi.
Ellagihapon molekyylikaava on C14H6O8, moolimassa 302.19 g/mol, sulamispiste &gt;360 °C, kiehumispiste 796.50 °C ja CAS-numero 476-66-4.
James Woodford

James Woodford (25. syyskuuta 1893 Nottingham, Nottinghamshire, Englanti – 8. marraskuuta 1976) oli brittiläinen kuvanveistäjä. Hän oli Royal Academy of Artsin jäsen. Hän on veistänyt muun muassa Nottinghamin "Robin Hood" -patsaan (1952).
Fenolihappo

Fenolihappo on happo, joka kuuluu fytokemikaaleihin. Fenolihapot ovat yksi polyfenoliryhmä, joita ovat myös flavonoidit ja stilbeenit. Fenolihappoja on joidenkin hedelmien siemenissä ja vihannesten lehdissä. Fenolihapot ovat antioksidantteja ja niillä on myös tulehduksia ehkäiseviä vaikutuksia. Luonnossa esiintyvät fenolihapot jakautuvat kahteen ryhmään, jotka ovat bentsoehappojohdannaiset ja kanelihappojohdannaiset. Bentsoehappojohdannaisia on teessä, rypäleiden siemenissä, kiivissä, luumuissa, kirsikoissa, omenassa, punaviinissa ja viljan siemenissä. Kanelihappojohdannaisia on kahvissa ja mustikoissa. Joitakin fenolihappoja ovat ellagihappo, ferulahappo, gallushappo, kahvihappo, kanelihappo, klorogeenihappo, protokatekiinihappo, sinappihappo, syringahappo ja vanilliinihappo.
John Augustus Roebling

John Augustus Roebling (alkujaan Johann August Röbling) (12. kesäkuuta 1806 Mühlhausen, Preussi – 22. heinäkuuta 1869 New York City) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen rakennusinsinööri.
Elämä ja ura.
Roebling opiskeli Berliinin polyteknisessä opistossa, työskenteli Preussin hallituksen maanmittarina ja apulaisinsinöörinä ja muutti vuonna 1831 Yhdysvaltoihin pakoon Saksan poliittisia oloja. Siellä hän perusti Pittsburghiin tehtaan, jossa valmistettiin vaijeria, jota käytettiin sittemmin laajalti hänen riippusiltahankkeissaan. Roeblingin ensimmäinen merkittävämpi työ, riippusilta Pennsylvanian Allegheny-joen yli, valmistui vuonna 1845, ja sitä seurasivat riippusilta Pittsburghin Monongahela-joen yli ja useita riippusiltoja Delaware-Hudsonin kanavalla. Siirrettyään tehtaansa New Jerseyn Trentoniin Roebling alkoi vuonna 1851 rakentaa Niagaran putouksille riippu- ja ristikkosiltaa, jossa oli kaksi raidetta, joka valmistui vuonna 1855 ja toimi vuoteen 1896 asti. Vuonna 1867 valmistui vaikeissa taloudellisissa ja poliittisissa olosuhteissa Yhdysvaltain sisällissodan aikana vielä merkittävämpi riippusilta Ohio-joen yli Cincinnatissa, mikä lisäsi Roeblingin mainetta, ja hänen suunnitelmansa New Yorkin ja Brooklynin välisen East River -joen ylittävästä suuresta sillasta hyväksyttiin. Roebling sai surmansa onnettomuudessa, kun hän oli laskemassa tämän hankkeen suurten köysitornien perustuksia. Brooklynin silta valmistui vuonna 1883 hänen poikansa Washington Augustus Roeblingin johdolla, joka teki useita muutoksia alkuperäisiin suunnitelmiin.
Katinalan työväentalo

Katinalan työväentalo oli Hattulan kunnan Katinalan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Katinalan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Perustamisvuoden lopulla yhdistyksen jäsenmäärä oli 46. Talon yhdistys hankki vuonna 1908. Vuonna 1931 yhdistyksessä oli 15 jäsentä, ja sen toiminta oli ”joskus hiljaista, toisinaan ripeätä”.
Talolla pidettiin kokous vuonna 1952; tämän jälkeen talon kohtalosta ei ole tietoa. 
Toimintaa työväentalolla.
Toukokuussa 1917 talolla järjestettiin iltamat Venäjän vallankumouksen hyväksi. 1920-luvulla siellä pidettiin tanssiaisia ja kesäjuhlia. Syyskuussa 1938 järjestettiin syysjuhlat, joissa puhui kansanedustaja Otto Toivonen; lisäksi ohjelmassa oli muun muassa kisällilaulua, kansankilpailuja ja tanssia. Saman vuoden syksyllä talolla pidettiin myös iltaisin opastuskursseja muun muassa kirjanpidosta, laulusta ja järjestötoiminnasta. Osallistujia kahden viikon kurssijaksolla oli 25.
M/S Vaasa Leader

M/S Vaasa Leader oli suomalaiselle Vaasan Laiva Oy:lle vuonna 1962 valmistunut, kantavuudeltaan 13 000 DWT:n rahtilaiva, joka kulki 1960-luvulla Euroopan ja Pohjois-Amerikan länsirannikon satamien välisessä Vaasa Line -linjaliikenteessä samankokoisen "M/S Wiirin" sisaraluksena. "Vaasa Leader" kuljetti Euroopasta Yhdysvaltoihin ja Kanadaan suomalaisten metsäteollisuustuotteiden ohella muun muassa Volkswagen-autoja ja vuodesta 1965 alkaen Etelä-Amerikasta Suomeen raakakahvia.
"Vaasa Leader" oli viimeinen Vaasa Line -valtamerilinjalla toiminut alus. Toimintaansa lopetellut Vaasan Laiva Oy myi "Vaasa Leaderin" keväällä 1968 Suomen Tankkilaivalle, joka myi sen vuonna 1973 Kiinaan. Alus romutettiin "Conghua"-nimisenä Intiassa 1988.
Nihattulan työväentalo

Nihattulan työväentalo oli Hattulan kunnan Nihattulan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Nihattulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 Hattulan ensimmäisenä työväenyhdistyksenä. Vuonna 1906 yhdistyksen jäsenmäärä oli 73, mutta kahden vuoden päästä enää 35. Talon yhdistys hankki vuonna 1910. Kesällä 1913 taloon murtauduttiin, ja sieltä varastettiin kahvikuppeja ja juomalaseja.
Vuonna 1931 yhdistyksen toimintaa kuvailtiin hiljaiseksi, ja sen jäsenmäärä liikkui kymmenen tienoilla mutta laski välillä sen allekin. Vuonna 1938 yhdistyksen toiminnan kuvailtiin olleen jo vuosia lamassa, vaikka talo sillä vielä olikin. Seuraavana vuonna yhdistys onnistui järjestämään Maarianpäiväjuhlan, jossa puhumassa oli kansanedustaja Aino Malkamäki, sekä arpajaisjuhlan, joka oli yleisömenestys. Kaikki arvat myytiin nopeasti loppuun. Kesän 1939 aikana yhdistys sai jonkin verran aktivoiduttua ja taloudellinen tilannekin parani. 
Talo oli pystyssä vielä kesällä 1953. Sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Wahban kraatteri

Wahban kraatteri () tai "Maqlaʿ Ṭamiyyah" () on sammuneen tulivuoren kraatteri Saudi-Arabiassa. Se sijaitsee noin 250 kilometriä Taifista koilliseen Harrat Kishbin tuliperäisen basalttilaakion länsiosassa, Hijazin alueella. 
Kraatteri on 250 metriä syvä ja sen halkaisija on noin neljä kilometriä. Kraatterin pohjaa peittää valkoisten natriumfosfaattikiteiden kerros.
Wahban kraatterin uskottiin aiemmin olevan meteoriitin aiheuttama. Nykyään geologit uskovat sen olevan maari-tyyppinen kraatteri ja syntyneen freaattisen purkauksen tuloksena, jossa sulan basaltin muodostama magma joutui kosketuksiin pohjaveden kanssa ja aiheutti suuren höyryräjähdyksen.
Korikorallihelmi

Korikorallihelmi ("Berberidopsis corallina") on Berberidopsidaceae-heimoon, korallihelmien ("Berberidopsis") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta liaani, joka kiipeilee ympäröiviin puihin ja pensaisiin tukeutuen.
Korikorallihelmi kasvaa luonnossa syvien ja kosteiden jokilaaksojen metsissä Chilen rannikkovyöhykkeellä. Laji on kuitenkin mahdollisesti hävinnyt luonnosta lähestulkoon kokonaan.
Korikorallihelmen taipuisia varsia on perinteisesti kerätty luonnosta ja käytetty korien tekemiseen. Lisäksi lajia on kasvatettu usein koristekasvina puutarhoissa. Temperaattisilla alueilla kasvia on melko helppoa kasvattaa ulkotiloissa, ja se kestää alimmillaan noin –10°C lämpötilaa, kunhan niin kylmää ei ole pidempään. Korikorallihelmi menestyy merellisen ilmaston alueilla, mutta tarvitsee tuulilta sekä voimakkaalta auringon valolta suojaisen kasvupaikan.
Lou Nova

Lou Nova (16. maaliskuuta 1913 Los Angeles, Kalifornia – 29. syyskuuta 1991 Sacramento, Kalifornia) oli kalifornialainen raskaansarjan nyrkkeilijä. Hän taisteli 29. syyskuuta 1941 MM-arvosta Joe Louisia vastaan häviten tyrmäyksellä ottelun. Hän oli aiemmin 1930-luvun lopulla katkaissut suomalaisen Gunnar Bärlundin menestyksellisen raskaansarjan ammattilaisuran kohti mahdollista MM-ottelua. Kaikkiaan Nova voitti 63 ottelustaan 49, hävisi 9 ja otteli 5 ratkaisematonta . Myöhemmin hän teki näyttelijän uran ja esiintyi lukuisissa 50- ja 60-luvun elokuvissa, sarjoissa ja TV-spoteissa.
Ammattilaisnyrkkeilyura.
Amerikanitalialaiseen perheeseen Kaliforniassa syntynyt Lou Nova aloitti uransa nyrkkeilijänä 1930-luvulla. Hänestä tuli Yhdysvaltain raskaansarjan amatöörimestari vuonna 1935. Seuraavana vuonna hän siirtyi ammattilaiseksi. Nova aloitti ammattilaisuransa 20 voitolla ennen kuin koki tappion Maxie Rosenbloomille. Sen jälkeen alkoi hänen voittosarjansa, joka kesti aina syyskuuhun 1939. Nova voitti lokakuussa 1938 keskeytyksellä ottelun Gunnar Bärlundia vastaan. Tämä katkaisi Bärlundin lupaavasti edenneen ammattilaisuran kohti MM-ottelua. Sen jälkeen Nova voitti vielä walesiläisen Tommy Farrin ja entisen maailmanmestarin Max Baerin. Syyskuun 1939 tappio Tony Galentolle lykkäsi kuitenkin Novan mahdollisuutta päästä MM-otteluun Joe Louisia vastaan.
Lou Novan MM-ottelu hallitsevaa mestaria Joe Louisia vastaan toteutui 29. syyskuuta 1941. Ottelussa Louis voitti Novan keskeytyksellä 6. erässä. Tämän jälkeen Nova jatkoi vielä nyrkkeilyuraansa, mutta joukkoon mahtui tappiot Lee Savoldille, Tami Mauriellolle, Lee Omalle ja Joe Baksille. Uuteen MM-otteluun Nova ei enää päässyt. Toukokuussa 1945 Nova voitti Bärlundin vielä uudelleen. Uransa nyrkkeilykehässä Nova päätti kesäkuussa 1946.
Elokuva- ja TV-näyttelijä.
Näyttelijäuraansa Nova aloitti nyrkkeilyuran loppuvaiheessa eli vuonna 1943. Ensiesiintyminen tapahtui Kid Mandellin ohjaamassa MGM:n elokuvassa "Swing Fever". Muita elokuvarooleja olivat 20th Century Foxin elokuvassa "in the Night" vuonna 1946 sekä cameorooli Joe Palookan ohjaamassa elokuvassa "Champ" myös vuonna 1946. Kaikkiaan Nova esiintyi 20 elokuvassa, kuten "What a Way to Go!" vuonna 1964 ja "Blackbeard's Ghost" vuonna 1968.
Teatterinäyttämöllä hän esiintyi Broadwayllä O'Malleynä näytelmässä "The Happiest Millionaire" vuonna 1956. Kaikkiaan näytelmää esitettiin 271 kertaa. TV:n puolella Nova esiintyi ohjelmissa "Space Patrol", "Hopalong Cassidy", "General Electric Theater", "77 Sunset Strip", "Shotgun Slade" ja "Get Smart".
Muuta.
Lou Nova kuoli syöpään Sacramentossa vuonna 1991. Tunnustuksena hänen nyrkkeilyurastaan Lou Nova nimitettiin vuonna 1991 osaksi Nyrkkeilyn Hall of Famea vuonna 1991 sekä viimeisten elinvuosiensa asuinpaikkansa Sacramenton College Athletic Hall of Fameen vuonna 1999.
Famoksadoni

Famoksadoni (C22H18N2O4) on oksatsolidinonijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa famoksadoni on kellertävää kiteistä ainetta. Se on polymorfista, ja sillä on kuusi kidemuotoa, joista stabiilein on ortorombinen. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, asetonitriiliin ja dikloorimetaaniin. Famoksadoni on kiraalista. Yhdisteen (S)-enantiomeeri on fungisidina tehokkaampi eikä yhtä myrkyllinen kuin (R)-enantiomeeri. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat soluhengityksen estoon, koska famoksadoni estää tärkeitä hapetus- ja pelkistysreaktioita.
Famoksadonin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa metyyli-2-(4-fenoksifenyyli)laktaatti reagoi karbonyylidi-imidatsolin kanssa. Seuraava vaihe on reaktio fenyylihydratsiinin kanssa.
Famoksadonia käytetään muun muassa perunan, tomaatin ja viiniköynnösten sienitautien torjuntaan. Euroopan unionin alueella sen myyntilupa päättyi vuonna 2021.
Artjärven Hietanan työväentalo

Hietanan työväentalo oli Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjän Hietanan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Hietanan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Se oli yksi Artjärven pitäjän viidestä työväenyhdistyksestä. Hietanan työväentalo rakennettiin talkoilla, ja se valmistui vuonna 1908. Talo oli suorakaiteen muotoinen yksikerroksinen hirsirakennus, joka oli perustettu kivipilareille. Talo oli palanut vuonna 1918. Ratulan työväenyhdistyksen pöytäkirjojen mukaan se kuitenkin suunnitteli Hietanan työväentalon ostamista vuonna 1936. Talo oli kuitenkin niin huonossa kunnossa, että ostosta luovuttiin. Talo myytiin 760 markalla vuonna 1937.
Artjärven kirkonkylän työväentalo

Artjärven kirkonkylän työväentalo oli Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjän kirkonkylällä sijainnut työväentalo.
Historiaa.
Artjärven kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Siihen liittyi 24 jäsentä. Vuonna 1908 työväenyhdistyksen vuosikokous pidettiin Perilän talossa, joka päätettiin ostaa yhdistykselle 1 000 markalla. Talosta maksettiin 200 markkaa käteisellä, ja loppu jäi kolmeksi vuodeksi velaksi. Vuonna 1909 työväenyhdistys sai tontin vuokralle 25 vuodeksi, vuosivuokra oli 15 markkaa. Maksamatonta tontin vuokraa karhuttiin vuonna 1912. Sos.dem. piirijärjestö oli antanut työväenyhdistykselle lainaa. Piirijärjestö myi työväentalon saatavistaan 285 markan hinnalla joulukuussa 1914. Talon myynnin jälkeen työväenyhdistyksen toiminta hiipui, ja sen rahavarat 1 603 markkaa vietiin piiritoimistoon vuonna 1925.
Eva Tawasoli

Eva Tawasoli (s. 1989 Teheran, Iran) on suomalainen terveyden- ja sairaanhoitaja, poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti. Lisäksi hän on opiskellut sosiaali- ja terveyshallintotieteitä Vaasan yliopistossa. Tawasoli toimii Vantaan ja Keravan hyvinvointialueen hallituksen ja valtuuston jäsenenä ja Vantaan kaupunginvaltuuston jäsenenä. 
Tawasoli on syntynyt Iranissa, jossa hänen Afganistanissa syntyneet vanhempansa olivat sotaa paossa. Hänen ollessaan 13-vuotias hänen isänsä kuoli auto-onnettomuudessa. Perhe muutti Suomeen kiintiöpakolaisina vuonna 2005, kun Eva Tawasoli oli 16-vuotias. 
Tawasoli on kertonut julkisesti erityisesti kunniaan liittyvän väkivallan kokemuksistaan. 
Tawasoli valittiin Vantaan kaupunginvaltuuston varajäseneksi vuoden 2017 kuntavaaleissa. Hänet valittiin vuoden 2021 kuntavaaleissa Vantaan kaupunginvaltuustoon ja vuoden 2022 aluevaaleissa Vantaan ja Keravan hyvinvointialueen valtuustoon. Hän asuu Vantaalla Tikkurilassa.
Neulapuut

Neulapuut eli tokopuut ("Balanites") on mehikorvakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on yhdeksän lajia puita ja pensaita. Niitä esiintyy lähes koko Afrikassa ja paikoin eteläisessä Aasiassa, muun muassa Jordaniassa, Arabian niemimaalla, Intiassa ja Myanmarissa. Suvun tunnetuin laji on tasankoneulapuu eli egyptintokopuu ("Balanites aegyptiaca").
Noppert

Noppert on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kreosoottipensaat

Kreosoottipensaat ("Larrea") on mehikorvakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on viisi lajia. Niitä esiintyy Amerikassa: Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltojen lounaisosasta (Kalifornia, Nevada, Utah, Arizona, New Mexico ja Teksas) Meksikoon ja Etelä-Amerikassa länsi- ja eteläosassa Perusta Argentiinaan. Suvun tunnetuin laji on kreosoottipensas ("Larrea tridentata"), joka on Yhdysvalloissa ja Meksikossa kasvava äärimmäisen pitkäikäinen pensas.
Vanilliinihappo

Vanilliinihappo on fenolihappo, joka on antioksidantti. Açai-hedelmän öljyuutetta tutkittaessa on todettu, että tämä hedelmä sisältää muun muassa vanilliinihappoa. Joskus on onnistuttu valmistamaan ferulihaposta vanilliinihappoa ja vanilliinihaposta vanilliinia.
Vanilliinihapon rakennekaava on C8H8O4, moolimassa 168,15 g/mol, sulamispiste 211,5 °C, kiehumispiste 353,43 °C ja CAS-numero 121-34-6.
Kebratsopuut

Kebratsopuut ("Schinopsis") on sumakkikasveihin kuuluva puusuku, jossa on seitsemän lajia. Niitä esiintyy Etelä-Amerikan keskiosissa Perusta Brasiliaan ja Argentiinaan. Sukuun kuuluu esimerkiksi kebratsopuu ("Schinopsis lorentzii", syn. "S. quebracho-colorado"), joka kasvaa Gran Chacon tasangolla Argentiinassa, Boliviassa ja Paraguayssa. "Schinopsis balansae" -laji on valittu Argentiinan kansallispuuksi.
Kebratsopuut tunnetaan äärimmäisen kovasta puuaineksestaan. Jankan kovuustestillä mitattuna kebratsopuu on toiseksi kovinta puuta erään australialaisen kasuariiniopuun jälkeen. Nimi kebratso juontuu alun perin espanjan kielestä ("quebracho" / "quiebra-hacha") ja tarkoittaa "kirveen rikkojaa".
Rasterikit

Rasterikit eli rasteripuut ("Myoporum") on syyläjuurikasveihin kuuluva puuvartisten kasvien suku, jossa on 36 lajia. Suku on aiemmin luokiteltu rasterikkikasvien heimoon. Rasterikkeja esiintyy alkuperäisenä pääosin Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja muilla Tyynenmeren saarilla Uudesta-Guineasta Uuteen-Kaledoniaan, Polynesiaan ja Havaijille. Yksi laji on kotoperäinen Maskareenien saarilla Afrikassa ja yksi Itä-Aasiassa Japanissa, Itä-Kiinassa, Taiwanissa ja Vietnamissa.
Kuumejuuret

Kuumejuuret ("Triosteum") on kuusamakasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kuusi lajia. Niitä esiintyy Yhdysvalloissa, Kanadassa, Kiinassa, Nepalissa, Japanissa ja Venäjän Kaukoidässä.
Alankomaiden Surinam

Surinam (hollanniksi "Suriname"), joka tunnettiin myös nimellä Alankomaiden Guayana "Nederlands-Guiana", oli Alankomaiden siirtomaa Etelä-Amerikassa, nykyisen Surinamen tasavallan alueella. Vuonna 1954 maa muutettiin Alankomaihin kuuluvaksi autonomiseksi alueeksi, ja vuonna 1975 se itsenäistyi.
Historia.
Surinamista tuli osa Alankomaita 26. helmikuuta 1667 toisen Englannin-Hollannin sodan aikana, kun hollantilaiset joukot valtasivat Francis Willoughbyn englantilaisen siirtokunnan. Alueen vahvistettiin kuuluvan Hollannille myöhemmin samana vuonna Bredan rauhassa.
Siirtomaan talous oli riippuvainen siellä sijainneille viljelmille hankituista orjista, joista suurin osa tuotiin Länsi-Afrikasta. Alankomaiden ja Surinamin välisen kaupan tärkeimmät vientituotteet olivat sokeri, puuvilla sekä väri-indigo. Ajan tapaan orjia kohdeltiin erittäin huonosti.
Orjuus lakkautettiin Surinamissa vuonna 1863, joskin viimeiset orjat vapautettiin vasta kymmenen vuotta lakkautuksen jälkeen.
Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain sotilasjoukkoja päästettiin siirtomaahan, pääosin turvaamaan liittoutuneille tärkeät alumiinivarannot. Luvan tähän antoi maanpaossa ollut Alankomaiden hallitus, joka myös lupasi siirtokunnilleen, mukaan lukien Surinamille itsehallinnon. Tämä toteutuikin 15. joulukuuta 1954, kun siitä tuli Suriname-niminen autonominen alue osana Alankomaiden kuningaskuntaa.
Carl P. Jensen

Carl Peter Jensen (3. tammikuuta 1906 Kööpenhamina – 20. elokuuta 1987) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1953–1971 ja toimi Tanskan asuntoministerinä 1960–1964 sekä Grönlanti-ministerinä 1964–1968.
Keltavirmat

Keltavirmat ("Patrinia") on kuusamakasveihin (aiemmin virmajuurikasveihin) kuuluva kasvisuku, jossa on 14 lajia. Niitä esiintyy Keski- ja Itä-Aasiassa ja Siperiassa.
Lajeja.
Joitain keltavirmalajeja käytetään koristeperennoina.
Kaj Andresen

Kaj Andresen (7. huhtikuuta 1907 Vedslet – 27. kesäkuuta 1998) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1947–1971 ja toimi Tanskan asuntoministerinä 1964–1968.
Tranås-Posten

Tranås-Posten (lyh. TP) on ruotsalainen vuonna 1918 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Tranås. Se ilmestyy kerran viikossa ja on poliittiselta linjaltaan sitoutumaton. Lehti lakkautettiin vuonna 1992, mutta se perustettiin uudelleen seuraavana vuonna. Bonnier-konserni osti lehden syksyllä 2021.
Kapolei

Kapolei on Havaijilla Honolulun piirikunnassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 21 411. Alueen pinta-ala on 4,37 neliömailia eli noin 11,32 km2. Kaupunki on yksi Havaijin nopeimmin kasvavimmista asutuskeskuksista. Tämän takia sitä nimitetäänkin O‘ahun toiseksi kaupungiksi Honolulun jälkeen.
Alue alkoi kehittyä, kun 1850 Havaijille saapunut irlantilainen liikemies James Campbell. Hän teki uraa ensin Mauilla, mutta myi liiketoimintansa ja osti maata nykyisen Kapolein alueelta. Hän kaivoi sinne Havaijin ensimmäisen keinokastelukaivon, jonka avulla kuivasta Kapoleista kehittyi tuottoisa sokeriruokoplantaasi.