tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sam Eyde

Samuel "Sam" Eyde (29. lokakuuta 1866 Arendal – 21. kesäkuuta 1940 Åsgårdstrand) oli norjalainen insinööri ja teollisuusmies. Hän oli mukana perustamassa Elkemiä ja Norsk Hydroa. Eyde kehitti yhdessä Kristian Birkelandin kanssa menetelmän lannoitteissa käytettävän ammoniumnitraatin valmistamiseksi sähkön avulla. Se nimettiin keksijöidensä mukaan Birkelandin-Eyden menetelmäksi, joskin Birkeland hoiti suurimman osan kehitystyöstä.
Elämä ja ura.
Eyden isä oli laivanvarustaja Arendalissa, ja perhe oli kohtuullisen varakas. Eyde pääsi ylioppilaaksi Kristianiassa vuonna 1885 ja aloitti sotilasakatemiassa, mutta tuli pian toisiin aatoksiin ja muutti Berliiniin opiskelemaan insinööriksi. Hän erikoistui rautatieasemien, kanavien ja satamien suunnitteluun. Vuonna 1898 hän perusti konttorin Kristianiaan (nyk. Oslo). Eyde kiinnostui vesivoiman tarjoamista mahdollisuuksista ja hankki ruotsalaisen Wallenbergien pankkiiriperheen tuella omistukseensa kaksi koskea. Vuonna 1903 hän tapasi fysiikan professori Kristian Birkelandin, ja he alkoivat pohtia mahdollisuutta valmistaa salpietaria sähkön avulla. He kehittivät ja patentoivat menetelmän ammoniumnitraatin valmistamiseen. Seuraavan vuoden alussa perustettiin Elkem, jonka koetehdas valmistui toukokuussa 1905. Joulukuussa 1905 perustettiin ranskalaisen pääoman avulla Norsk Hydro. Eyde toimi käytännössä molempien yritysten johtajana ensimmäiset vuodet, kunnes vetäytyi niistä vuosina 1916 ja 1917. Tämän jälkeen hänet valittiin vuonna 1919 Høyren kansanedustajaksi suurkäräjille, ja jo saman vuoden lopussa hän siirtyi suurlähettilääksi Puolaan.
Vaikka Eyde ei yksin luonutkaan Elkemiä ja Norsk Hydroa, on häntä perinteisesti pidetty yhtenä Norjan teollistumisen symbolina. Sitä vahvisti myös Ruotsi-Norjan unionin hajoaminen vuonna 1905 ja omien kansallissankareiden tarve.
Tor Aspengren

Tor Aspengren (1. helmikuuta 1917 Oslo – 23. kesäkuuta 2004 Oslo) oli norjalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Landsorganisasjonenin puheenjohtajana vuosina 1969–1977. Hän työskenteli nuoruudessaan oslolaisessa naulatehtaassa ja eteni Norjan rauta- ja metallityöläisten liiton puheenjohtajaksi vuonna 1958. Aspengren oli mukana myös Norjan työväenpuolueen keskushallituksessa ja Norsk Arbeiderpressen hallituksen puheenjohtaja vuosina 1965–1981. Hän johti niin ikään komiteaa, jonka esityksestä työntekijät saivat lakisääteisen edustuksen osakeyhtiöiden hallintoelimissä.
Michalovce

Michalovce on kaupunki Košicen alueella Itä-Slovakiassa. Vuonna 2022 siellä asui 35 874 ihmistä.
Historia.
Michalovcen alue on ollut asutettu jo ainakin Paleoliittiselta kaudelta asti. Pronssikaudella alue oli merkittävä pronssintuottaja. Kaupungin ensimmäisen kirkon uskotaan olevan jo 1000-luvulta. Michalovce mainitaan ensimmäistä kertaa kirjallisissa lähteissä vuonna 1244, jolloin se kuului Unkarin kuningaskuntaan.
Michalovce kehittyi 1500-luvun lopulle asti voimakkaasti. Kaupungissa toimi muun muassa monta kiltaa. Uusi kehityskausi alkoi 1800-luvulla, kun kaupunkiin syntyi käsityötuotantoa. Rautatieyhteys Medzilaborceen valmistui 1874 ja Itävalta-Unkarin päärautatieverkkoon vuonna 1871. Tänä aikana kaupunkiin perustettiin koulu, postilaitos sekä palokunta. Alueelta lähti kuitenkin paljon talonpoikia siirtolaisiksi esimerkiksi Yhdysvaltoihin, Belgiaan sekä Ranskaan.
1900-luvulla Michalovce liittyi itsenäistyneeseen Tšekkoslovakiaan vuonna 1918. Toisen maailmansodan aikana se pysyi osana Saksan alaista Slovakian tasavaltaa ja liittyi takaisin osaksi Tšekkoslovakiaa sodan jälkeen. Sosialismin aikaan kaupunkiin perustettiin paljon teollisuusyrityksiä, kun kaupunkilaisten elinkeino oli tätä ennen tullut lähinnä maataloudesta ja sen tuotteiden jalostuksesta. Vuodesta 1993 Michalovce on kuulunut itsenäiseen Slovakiaan.
Nähtävyydet.
Michalovcen kartano sekä Zemplínin aluetta laajasti esittelevä Zemplínin museo ovat kaupungin päänähtävyyksiä. Kaupungin suosituin tapahtuma on vuosittain järjestettävä Zemplínin kansanmusiikkifestivaali ("Zemplínske slávnosti tancov a piesní").
Yksi Slovakian suurimmista lintujensuojelualueista sijaitsee kaupungin viereisellä Zemplínska šíravan järvellä.
Urheilu.
Jääkiekkojoukkue HK Dukla Michalovce pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Extraligassa.
Ystävyyskaupungit.
"Lähde"
The Vertigo Trigger

The Vertigo Trigger on ruotsalaisen metalliyhtye Cyhran kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 18. elokuuta 2023 levymerkillä Nuclear Blast Albumin on tuottanut ja miksannut yhtyeen kitaristi Euge Valovirta, masteroinnista vastasi Jacob Hansen.
Valkovatsamuura

Valkovatsamuura ("Myrmochanes hemileucus") on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Valkovatsamuura kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä ja siivet ovat mustat. Naaraalla nokan ja silmien välissä on valkoista. Siivissä on rivi valkoisia pilkkuja. Valkovatsamuuran rinta ja vatsa ovat valkoiset. Naaran kyljet ovat vaaleanharmaat.
Levinneisyys ja elintavat.
Valkovatsamuuraa tavataan Brasilian pohjoisosista Ecuadoriin, Peruun ja Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat Amazonin saarten kosteat metsät. Erityisesti se elää pensaita ja köynnöksiä kasvavissa tiheiköissä. Valkovatsamuura liikkuu useimmiten pareittain.
Charles Geschke

Charles Geschke (11. syyskuuta 1939 Cleveland - 16. huhtikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka yhdessä John Warnockin kanssa perusti ohjelmistoyritys Adoben. Geschke ja Warnock kehittivät PostScriptin 1980-luvulla ja PDF:n, joka julkaistiin vuonna 1993.
Geschke opetti matematiikkaa John Carrol Universityssä ennen valmistumistaan tietojenkäsittelytieteen tohtoriksi Carnegie Mellon Universitystä. Bill Wulfin kanssa hän kehitti ohjelmointikielen kääntäjän optimointeja ja kirjoitti kirjan "The Design of an Optimizing Compiler".
Geschke tapasi Warnockin työskennellessään Xerox PARCissa. Xeroxilla he kehittivät sivunkuvauskielen nimeltä "Interpress", josta Xerox ei ollut kiinnostunut.
Geschke ja Warnock lähtivät Xeroxilta vuonna 1982 ja aloittivat oman yrityksen, jolloin Adobe syntyi.
Geschke toimi Adoben toimitusjohtajana vuosina 1986–1994 ja muissa tehtävissä sen jälkeen kuolemaansa asti.
Where Do We Go from Here? (Asking Alexandrian albumi)

Where Do We Go from Here? on Asking Alexandrian kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 2023. Albumin on tuottanut ja miksannut Matt Good ja masteroinut Howie Weinberg ja Will Borza.
Casper Matikainen

Casper ”Cappe” Matikainen (s. 12. syyskuuta 1997) on suomalainen biljardinpelaaja, jonka päälaji on pool. Casper aloitti poolin pelaamisen noin kymmenvuotiaana Soukan nuorisotalolla.
Matikaisen suurimmat menestykset arvokilpailuissa ovat henkilökohtainen kulta vuoden 2025 EM-kilpailusta
, henkilökohtainen hopea vuoden 2019 EM-kilpailuista, joissa finaalin voitti puolalainen Mieszko Fortuński sekä vuoden 2022 joukkue-EM-kulta.
Kausi 2023–2024.
Kausi alkoi voitolla Suomen pääkiertueen FPT:n (Finnish Pool Tour) ensimmäisen rankingkilpailun voitolla maalierolla 40–14.
Keväällä 2024 Matikainen voitti 9-pallon Suomen mestaruuskisat. 64-cupin erät ennen finaalia olivat 37-4, toisin sanoen jokaista Matikaisen kymmentä erää vastaan vastustajat saivat yhden. Finaalissa Matikainen voitti Arseni Sevastyanovin 9–6.
Kesäkuun alussa Matikainen voitti pronssia 8-pallon Suomen mestaruuskilpailuissa.
Vuoden 2024 aikana Matikainen on onnistunut myös kaisan puolella: maaliskuun puolessavälissä hän voitti Kymin kerho-openin ja viikkoa myöhemmin seurakaveri Joonas Lounamaan kanssa Kaisan pari-SM:n.
Kausi 2024–2025.
Kausi alkoi kahden ensimmäisen ranking-kilpailun voitolla.
Nämä saivat jatkoa, kun Matikainen voitti Teittisen Straight poolin Suomen mestaruuskilpailuiden finaalissa ja kuukausi tästä, parien 9-pallon Suomen mestaruuden parinaan Juha Mällinen.
Helmikuussa 2025 Matikainen voitti poolin joukkue-SM-pronssin Jarno Aholan, Juha Pekkarisen ja Jesse Särkisillan kanssa.
Huhtikuun neljäs päivä Matikainen voitti Euroopan mestaruuden ysipallossa. Finaalissa taipui Puolan Daniel Maciol luvuin 9-6. Matkalla mestaruuteen Matikainen voitti kaikki kahdeksan peliä. Kolmenkymmenenkahden joukossa kaatui maanmies Petri Makkonen niin ikään 9-6. Kuudentoista joukossa tuli voitto Puolan Mieszko Fortunski 9-5. Puolivälierissä Matikainen voitti Puolan Konrad Juszczyszyn 9-8 ja välierissä Tsekin Roman Hybler 6-9. 
Vuoden 2025 ysipallon Suomen mestaruuskilpailut käytiin Tampereella Galaxie Centerissä 10.-11.5. Casper Matikainen voitti kaikki seitsemän peliään, kaataen finaalissa Arseni Sevastyanovin eräluvuin 9-3 samalla uusien mestaruutensa.
Heinäkuussa Matikainen pelasi 9-pallon MM-kilpailussa Jeddassa Saudi-Arabiassa. Kutsukilpailun ensimmäisellä kierroksella hän voitti Espanjan Jonas Souto Cominon 9-7 ja seuraavaksi Kanadaa edustavan Alex Pagulayanin 9-8 Pudotuspeleissä 64 joukossa ensin kaatui entinen maailmanmestari Thorsten Hohmann Saksasta luvuin 11-8, jonka jälkeen toinen maailmanmestari Yhdysvaltain Shane van Boening tiukasti 11-10. Urakka päättyi tappioon Espanjan Fransisco Sanchez Ruisille 8-11. Palkintorahaa Matikainen kuittasi tällä 16 joukkoon sijoittumisesta USD 15000;-, joka on suurin hänen voittama palkintoraha.
Viiden tulivuoren ritarikunta

Viiden tulivuoren ritarikunta () on guatemalalainen ritarikunta, joka on perustettu 25. toukokuuta 1961. Guatemalan kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä se on toiseksi korkea-arvoisin. Kunnianosoitusta myönnetään tunnustuksena Keski-Amerikan yhtenäisyyden hyväksi tehdystä työstä.
Ritarikunnassa on kolme luokkaa (suurristi kultalaatalla, suurristi ja suurupseeri) ja ritarikunnan nauha on tummansininen valkoisella pystyviivalla:
Bastion

Bastion on Supergiant Games -videopelikehittäjän luoma toimintaroolipeli. Peli julkistettiin vuonna 2011 ja se toimii useilla eri alustoilla, kuten PC, Xbox Live (Xbox One, Xbox Series S ja Xbox Series X ), IPad ja IPhone. Pelissä pelaaja ohjaa hahmoa läpi tarinan, joka kertoo surrealistisen katastrofin tuhoamasta maailmasta. Pelin juoni etenee pelaajan toimiin reagoivan kertojan välittämänä.
Peli on saanut osakseen myönteisiä arvosteluja. Peliä on kehuttu muun muassa hahmon kehitysominaisuuksien monipuolisuudesta, kauniista graafisesta ilmeestä ja kerronnan laadusta. Moitteita peli on saanut esimerkiksi taistelumekaniikkojen yksinkertaisesta ja toistavasta luonteesta.
Joonas Tuomi

Joonas Tuomi (s. 25. elokuuta 2004 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Kiteen Palloa. Ulkokentällä Tuomi pystyy pelaamaan kaikilla muilla pelipaikoilla kuin lukkarina, mutta eniten kokemusta hänellä on ykkösvahdin paikasta. Sisäpelissä Tuomi pelaa etenijän tai vaihtajan roolissa.
Tuomi pelasi kasvattajaseurassaan Hyvinkään Tahkossa valtakunnallisia juniorisarjoja vuosina 2020–2021, kunnes pääsi debytoimaan Superpesiksessä kaudella 2022 kolmen ottelun verran. Hän löi ensimmäisen juoksunsa Superpesiksessä 18. kesäkuuta 2022 Tahkon vierasottelussa Manse PP:tä vastaan.
Alkukaudella 2023 Tuomi pelasi Tahkon etenijäjokerina, mutta loukkasi kautensa neljännessä ottelussa polveaan leikkaushoitoa vaativalla tavalla. Ennustetun toipumisajan ilmoitettiin olevan viisi kuukautta, minkä johdosta seura ilmoitti Tuomen kauden olevan ohi. Tuomi kuitenkin palasi pelikentille noin 1,5 kuukautta myöhemmin ja pelasi loppukauden aikana vielä viisi ottelua, joista jokaisen ulkokentällä.
Syksyllä 2023 Tuomi siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kiteen Palloon.
Kauden 2023 päätteeksi Tuomi on pelannut 12 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän on lyönyt 0+2 juoksua, tuonut 2 juoksua ja kerännyt 19 kärkilyöntipistettä.
GLSDB

GLSDB (, tekninen suom. "maalta laukaistava pienen halkaisijan pommi") on ruotsalais-yhdysvaltalaisena yhteistyönä kehitetty tykistöohjus. Sen kantama on jopa 150 kilometriä. GLSDB-tykistöohjukset ovat suorituskykyynsä nähden verraten edullisia, jopa metrin tarkuudella maaliin ohjattavia ammuksia. Nämä tykistöohjukset voidaan ampua MRLS-raketinheitinjärjestelmien kanssa yhteensopivilla asejärjestelmillä, kuten Himars-raketinheittimillä. Asetyyppi voidaan asentaa myös merikonttiin, jolloin sitä voidaan käyttää myös merellä liikkuvilta aluksilta käsin. Ensimmäisen sukupolven GLSDB-tykistöohjukset osottautuivat alttiiksi paikannussigmaalin radiohäirinnälle, ja niiden käyttöä Ukrainan puolustustaistelussa vähennettiin häirinnästä johtuneen huonon osumistarkkuuden vuoksi, mutta maaliskuussa 2025 uutisoitiin, että häiriösietoisuutta oli parannettu uudemmassa ohjuksen versiossa.
Rakenteelliselta perustaltaan GLSDB on rakettimootorilla varustettu liitopommi. GLSDB:ssä käytetty liitopommi on yhdysvaltalaisen Boeing-yhtiön kehittämä 2003, malliltaan GBU-39 SDB. Tähän noin 40 000 dollaria maksavaan liitopommiin liitettiin rakettimoottori yhteistyössä ruotsalaisen Saabin kanssa (Saab Dynamics). Koelaukaisut ja näytösammunnat tehtiin vuosina 2015–2019. Asetta ei kuitenkaan viety tuolloin sarjavalmistukseen. Syystalvella 2021 kaksi norjalaisyritystä (Nammo ja Nordic Shelter) liittyi asemallin kehittäjäryhmään. Näitä pitkän kantaman tarkkuusammuksia ei kuitenkaan oltu vielä vuodenvaihteessa 2022-2023 oltu myyty kaupallisesti yhdellekään asevoimalle. Siten GLSDB:ien toimitus ja niistä Ukrainassa saatava kenttäkokemus voisi toimia referenssinä valmistajille myöhemmissä asekaupoissa.
Asetyypin luovutuspäätöksestä Ukrainalle (osana maan laillista puolustautumista Venäjän hyökkäyssotaa vastaan) uutisoitiin talvella 2022–2023. GLSDB:n ensimmäisen tuotannollisen sarjan valmistus alkoi vuonna 2023. Helmikuussa 2023 Yhdysvallat lupasi toimittaa tuolloin myöntämänsä 2,17 miljardin dollarin suuruisen tukipakettinsa osana Ukrainaan 150 kilometriä kantavia GLSDB-tykistöohjuksia.
Mahdollisina pitkän kantaman tykistöohjusten käyttökohteina on mainittu miehittäjän rintamalinjan takana sijaitsevat asevarastot ja tukikohdat Ukrainassa, mukaan luettuna miehitetyllä Krimin niemimaalla. Ukraina on vakuuttanut, ettei se ampuisi saamiaan kauaksi kantavia ammuksia Venäjän puolelle. Tämän on arvioitu viittaavan myös Ukrainan toiveeseen saada käyttöönsä Himars-raketinheittimiin sopivia pitemmän kantaman ATACMS-tykistöohjuksia, joita on jo usean valtion asevarastoissa.
Maaliskuussa 2025 uutisoitiin ensimmäisten toisen sukupolven GLSDB-ohjusten toimittamisesta Ukrainan puolustussotaan ja näiden koekäytöstä taisteluissa. Ensimmäisen sukupolven ohjusten osumatarkkuus osoittautui puutteellisesti radiohäirinnältä suojatuksi; venäläinen radiohäirintä heikensi nopeasti verraten kalliiden tykistöohjusten navigointijärjestelmän paikannustarkkuutta ja ohjusten osumista kohteisiinsa Ukrainassa. Toisen sukupolven GLSDB-ohjuksissa on parannettu häirintäsietoisuus.
Heimdall (täsmennyssivu)

Heimdall voi tarkoittaa:
Melodifestivalen 2024

Melodifestivalen 2024 oli Ruotsissa 3. helmikuuta – 9. maaliskuuta 2024 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2024. Kilpailu koostui viidestä alkuerästä, viidennen alkuerän kanssa samana iltana käytävästä semifinaalista sekä finaalista. Jokaisessa alkuerässä oli kuusi kappaletta, joista kaksi etenivät suoraan finaaliin ja seuraavat kaksi semifinaaliin. Semifinaalin kautta valittiin vielä kaksi finalistia. Alkuerissä ja semifinaalissa tuloksista päätettiin katsojaäänestyksellä, finaalissa tuloksesta päättivät yhdessä katsojat ja kansainväliset raadit.
Kilpailuun otettiin kappaleita vastaan 25. elokuuta – 15. syyskuuta 2023. Kappaleita lähetettiin yhteensä 2 624. Kilpailijat julkaistiin 1. joulukuuta.
Kilpailun voitti Marcus &amp; Martinus kappaleellaan "Unforgettable".
Suomessa Yleisradio lähetti suorana lähetyksenä kaikki Melodifestivalenin kilpailut Yle Areenassa ja niissä suomen kielen kommentaattorina toimi Kike Bertell.
Alkuerät.
Alkuerät koostuivat viidestä kilpailutapahtumasta viidellä eri paikkakunnalla. 
Ensimmäinen alkuerä.
Ensimmäinen alkuerä järjestettiin 3. helmikuuta Malmö Arenalla Malmössä.
Toinen alkuerä.
Toinen alkuerä järjestettiin 10. helmikuuta Scandinaviumissa Göteborgissa.
Kolmas alkuerä.
Kolmas alkuerä järjestettiin 17. helmikuuta Vida Arenalla Växjössä.
Neljäs alkuerä.
Neljäs alkuerä järjestettiin 24. helmikuuta Stiga Sports Arenalla Eskilstunassa.
Viides alkuerä.
Viides alkuerä ja sen yhteydessä käytävä semifinaali järjestettiin 2. maaliskuuta Löfbergs Arenalla Karlstadissa.
Loppukilpailut.
Loppukilpailut koostuivat kahdesta kilpailutapahtumasta kahdella eri paikkakunnalla
Semifinaali.
Semifinaali järjestettiin 2. maaliskuuta Löfbergs Arenalla Karlstadissa.
"** =" Vaikka "Back to My Roots" sekä "Unga &amp; fria" saivat saman verran pisteitä, tasatilanteessa "Back to My Roots" valittiin voittajaksi, koska kyseinen kappale sai enemmän pisteitä semifinaalissa.
Finaali.
Finaali järjestettiin 9. maaliskuuta Friends Arenalla Tukholmassa.
Haik Moussakhanian

Haik Moussakhanian (; s. 20. maaliskuuta 1998, Minsk) on ranskalais-armenialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Hakaa.
Emil Løvlien

Emil Løvlien (22. syyskuuta 1899 Løten – 4. kesäkuuta 1973 Løten) oli norjalainen poliitikko, joka toimi Norjan kommunistisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1946–1965. Hän oli kansanedustaja suurkäräjillä vuosina 1945–1949 ja 1954–1961.
Bonnie McElveen-Hunter

Mary Bonneau "Bonnie" McElveen-Hunter (s. 1950 Columbia, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja Amerikan Punaisen Ristin hallituksen puheenjohtaja. Hän toimi Yhdysvaltain Suomen-suurlähettiläänä vuosina 2001–2003.
McElveen-Hunter perusti Pace-markkinointitoimiston 22-vuotiaana vuonna 1972. Piedmont Airlines -lentoyhtiön mainoslehtenä aloittanut Pace kasvoi sittemmin yhdeksi Yhdysvaltojen suurimmista markkinointitoimistoista. Hänet valittiin Amerikan Punaisen Ristin hallituksen puheenjohtajaksi vuonna 2004 tehtävän ensimmäisenä naisena.
McElveen-Hunter oli mukana republikaanipoliitikko Elizabeth Dolen kampanjatiimissa republikaanipuolueen esivaaleissa ennen vuoden 2000 presidentinvaaleja. Dolen jättäydyttyä pois kisasta McElveen-Hunter siirtyi George W. Bushin kampanjatiimiin itse presidentinvaaleihin.
Kyputše

Kyputše (); vuoteen 1921 asti Katetynivka (); 1921-2016 ja miehityshallinnon parissa yhä de facto Artemivsk (; ) on kaupunki Luhanskin alueella Itä-Ukrainassa, 48 kilometriä aluekeskus Luhanskista länsilounaaseen. 
Tammikuun keskilämpötila on -7,1°C, heinäkuun +22,1°C. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä 509 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Kyputšen väkiluvuksi 7 162 asukasta (2022). Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 9 098. Heistä etnisesti ukrainalaisia oli 51,43 prosenttia, venäläisiä 44,88 %, valkovenäläisiä 1,65 % ja tataareja 0,63 %. Vuonna 1989 väkiluku oli 11 594.
Paikkakunta sai alkunsa 1911 (toisen lähteen mukaan 1910). Se sai kaupunkityyppisen taajaman aseman 1939, ja kaupungiksi se tuli 1964 (tai 1961).
Kaupunki on vuonna 2014 käynnistyneestä Itä-Ukrainan sodasta lähtien ollut Venäjän tai sen nukkevaltion (ns. Luhanskin kansantasavalta) miehittämää, Ukrainan laillisen hallinnon ja järjestyksenpidon ulkopuolella olevaa aluetta. Venäjän nukkevaltion miehityshallinto on pysytellyt paikkakunnan neuvostoaikaisessa nimessä (venäjäksi Artjomovsk), eikä ole ottanut vuonna 2016 päätettyä uutta, dekommunistista paikkakunnan nimeä (Kyputše) eikä Ukrainan kesän 2020 mukaista aluehallinnon piirijakoakaan käyttöön. Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan kaupunki sijaitsee ainakin periaatteessa nykyisin Altševskin piirissä. Tätä ennen se oli osa Perevalskin piiriä.
Hydra (suku)

Hydra on lampipolyyppien ("Hydridae") heimoon kuuluva ja samalla ainoa polyyppieläinsuku. Suvun lajit elävät yksittäin eivätkä muodosta kolonioita. Ne koostuvat varresta sekä pyyntilonkeroista. Lajeilla ei ole meduusavaihetta. Euroopassa esiintyy viisi Hydra-suvun lajia, joista neljää tavataan Suomessa. Suomessa esiintyvät lajit on merkitty S-kirjaimella.
Kristian August (Holstein-Gottorp)

Kristian August (; 11. tammikuuta 1673 Gottorp – 25. huhtikuuta 1726 Hampuri) oli Holstein-Gottorpin herttuakunnan sijaishallitsija ja Lyypekin ruhtinaspiispa. Hän oli myös Ruotsin kuninkaan Aadolf Fredrikin isä ja Venäjän keisarinnan Katariina Suuren isoisä.
Kristian Augustin vanhemmat olivat Holstein-Gottorpin herttua Kristian Albrekt ja Tanskan prinsessa Fredrika Amalia. Kristian Augustin veli oli herttua Fredrik IV, joka kaatui vuonna 1702 suuressa Pohjan sodassa. Uudeksi herttuaksi tullut Fredrik IV:n kaksivuotias poika Kaarle Fredrik ja tämän sijaishallitsija-äiti Hedvig Sofia jäivät Tukholmaan, joten Kristian August johti Holstein-Gottorpiin perustettua hallitusta ja häntä sanottiin "administratoriksi", ’hallinnoijaksi’. Hedvig Sofian kuoltua vuonna 1708 hänestä tuli sijaishallitsija, tosin nuori Kaarle Fredrik jäi edelleen Tukholman hoviin. Hallituksen vahva mies oli paroni Georg Heinrich von Görtz. Vuodesta 1705 Kristian August oli samalla Lyypekin ruhtinaspiispa.
Tanskan liityttyä vuonna 1709 uudelleen sotaan Ruotsia vastaan Kristian August yritti pitää Holstein-Gottorpin puolueettomana. Hänen luovutettuaan Görtzin neuvosta Tönningin linnoituskaupungin Holstein-Gottorpin alueelle vuonna 1713 työntyneelle Magnus Stenbockin komentamalla ruotsalaiselle armeijalle herttuakunnan puolueettomuus menetti uskottavuutensa ja Tanska valtasi sen. Kristian August julisti Kaarle Fredrikin täysi-ikäiseksi maanpaossa vuonna 1716. Tämä sai myöhemmin takaisin osan herttuakunnastaan.
Avioliitto ja jälkeläiset.
Kristian August avioitui vuonna 1704 Baden-Durlachin prinsessa Albertina Fredrikan kanssa. 
Heille syntyivät lapset: 
Katariina Suuren puoliso Pietari III oli Kristian Augustin veljenpojanpoika.
Ilmari Hokkanen

Ilmari Hokkanen (s. 11. huhtikuuta 1941 Kouvola) on suomalainen eläköitynyt vaatetusalan kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen.
Hokkasen vanhemmat olivat vaatturimestari Sulo Ilmari Hokkanen ja Elina Paasonen. Kansakoulun käynyt ja Kouvolan kauppakoulusta 1960 valmistunut Hokkanen oli Toiminimi S. Hokkasen johtaja 1960–1973, Muotitalo Hokkanen, Ilmari Hokkanen Ky:n toimitusjohtaja 1973–1975 ja Muotitalo Hokkanen Oy:n osakas, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1975–2001. Hänellä on ollut myös liike-elämän ja muita luottamustoimia. Vain 18-vuotiaana vaatetusalan yrityksen johtajaksi tullut Hokkanen kehitti liiketoimintaa sekä yritysostoin että muun muassa perustamalla yhden Suomen ensimmäisistä tekstiilien itsepalvelumyymälöistä, Asu-Valinnan, ja sitten valintamyymälöiden ketjun. Hän osallistui nuorisovaatteita myyvään Jim &amp; Jill -ketjuun oltuaan perustamassa ja toimiessaan tekstiilialan ostoyhtymä Texman Oy:ssä. Hokkanen pelasi nuorena pesäpalloa ja kuului pitkään Kouvolan Pallonlyöjien edustusjoukkueeseen. Hän voitti pesäpallon nuorten Suomen mestaruuden vuonna 1959. Kauppaneuvoksen arvonimen Hokkanen sai 1996.
Haslumin kirkko

Haslumin kirkko () on keskiaikainen kivikirkko Norjassa Bærumin kunnassa. Se rakennettiin noin vuonna 1190, ja sen uskotaan olleen alun perin malliltaan pitkäkirkko, joka noin sata vuotta myöhemmin laajennettiin ristikirkoksi. Kirkkoa uudistettiin 1850-luvulla, mutta 1920-luvulla se palautettiin entiselleen.
Magnus Poulsson

Magnus Poulsson (14. heinäkuuta 1881 Drammen, Norja – 18. maaliskuuta 1958 Asker, Norja) oli norjalainen arkkitehti. Hän pyrki aluksi jäljittelemään barokkiajan rakennuksia mutta suuntautui myöhemmin funktionalismiin. Poulsson opiskeli Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa Tukholmassa ja avasi oman toimiston Kristianiaan (nyk. Oslo) vuonna 1909. Vuonna 1916 hän voitti Arnstein Arnebergin kanssa suunnittelukilpailut Oslon uudesta kaupungintalosta sekä puhelinlaitoksen pääkonttorista.
Jääpallon Suomen Cup 2023–2024

Jääpallon Suomen Cup 2023–2024 pelattiin kymmenellä joukkueella. Alkuottelut pelattiin kahdessa lohkossa, joista kummastakin voittajat etenivät suoraan loppuotteluun. Suomen Cupin järjestää Suomen Jääpalloliitto. Bandyliigajoukkueiden lisäksi Suomen Cupiin osallistui Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkue.
Lappeenrannan Veiterä voitti Suomen Cupin mestaruuden.
Alkulohkot.
A.
Lohko A pelattiin Oulussa 27.–29. lokakuuta 2023. Lohkossa pelasivat Akilles, Narukerä, Botnia, OLS ja JPS.
B.
Lohko B pelattiin Oulussa 27.–29. lokakuuta 2023. Lohkossa pelasivat Veiterä, WP-35, HIFK, Kampparit sekä Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkue.
JPS ja Veiterä etenivät loppuotteluun.
Jussi Aaltonen (täsmennyssivu)

Jussi Aaltonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Esa Maaranen

 Esa Kalervo Maaranen (27. elokuuta 1953 Lauritsala – 13. elokuuta 2023 Tampere) oli suomalainen "Aamulehden" pitkäaikainen urheilutoimittaja.
Maaranen valmistui historianopettajaksi Tampereen yliopistosta. Hän tuli "Aamulehteen" kesätoimittajaksi 1979 ja vakinaiseksi toimittajaksi 1983. Maaranen oli työssä "Aamulehden" urheilutoimituksessa vuoteen 2017 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hän kirjoitti "Aamulehteen" vielä eläkkeellä ollessaan, ja viimeisen Kuninkuusraveja käsitelleen juttunsa hän kirjoitti "Aamulehteen" 6. elokuuta 2023, viikkoa ennen kuolemaansa.
Maaranen oli Tampereen urheilutoimittajien kerhon puheenjohtajana 1995–2023, ja hän toimi myös 1980- ja 1990-luvuilla kerhon varapuheenjohtajana, rahastonhoitajana ja sihteerinä. Suomen urheilutoimittajien liitossa Maaranen oli liiton hallituksen jäsenenä 1995–2008, varapuheenjohtajana 2002–2004 ja puheenjohtajana 2004–2008. Maaranen sai Liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisen ansioristin vuonna 2021. Hänet palkittiin Urheilutoimittajain liiton kultaisella ansiomerkillä, ja hänestä tuli liiton kunniajäsen vuonna 2016.
Maaranen harrasti nuorempana koripalloa, jalkapalloa ja jääkiekkoa. Myöhemmin hän pelasi golfia ja voitti muun muassa Suomen urheilutoimittajien mestaruuden.
Esa Maaranen kuoli 69-vuotiaana elokuussa 2023 Hatanpään sairaalassa Tampereella.
Hollywoodin käsikirjoittajien lakko 2023

Hollywoodin käsikirjoittajien lakko 2023 oli yhdysvaltalaisten televisio- ja elokuvakäsikirjoittajien ammattiliittoja edustaneen Writers Guild of American (WGA) järjestämä lakko, joka alkoi 2. toukokuuta 2023. Näyttelijöiden ja radioesiintyjien ammattiliitto SAG-AFTRA liittyi lakkoon 14. heinäkuuta 2023. Lähes viisi kuukautta kestänyt käsikirjoittajien lakko päättyi 27. syyskuuta 2023 osapuolten päästyä alustavaan sopuun työehdoista. WGA:n jäsenet äänestävät vielä lokakuun alussa alustavan sopimuksen ratifioinnista. 
Käsikirjoittajien lakko kesti kokonaisuudessaan 148 päivää ja oli Hollywoodin historian pitkäkestoisin. Käsikirjoittajien ja näyttelijöiden yhteislakko johti Yhdysvaltain televisio- ja elokuvatuotannon pysähtymiseen. Se aiheutti Milken Instituten arvion mukaan viiden miljardin dollarin tappiot Kalifornian taloudelle. Edellinen käsikirjoittajien lakko järjestettiin vuosina 2007–2008 ja maksoi viihdeteollisuudelle lopulta noin kaksi miljardia dollaria. Käsikirjoittajien ja näyttelijöiden edellinen yhteislakko oli vuonna 1960.
WGA:n työnseisauksella tavoiteltiin käsikirjoittajille palkankorotuksia sekä suurempaa osuutta suoratoistopalveluiden tuomista voitoista. Työnantajien edustajan mukaan työntekijöiden vaatimuksiin ei voitu suostua taloudellisista syistä. Neuvotteluissa viihdealan tuotantoyhtiöitä edusti Alliance of Motion Picture and Television Producers (AMPTP). Uuden sopimuksen myötä ulkomaisten striimauspalveluiden käsikirjoittajille maksamat rojaltimaksut kasvavat noin 75 prosenttia ja palveluiden kävijämäärä vaikuttaa jatkossa maksujen määrään. Myös tekoälyn käytölle asetettiin rajoituksia, ja käsikirjoittajat saavat palkankorotuksia.
Hey Boy Hey Girl

Hey Boy Hey Girl on brittiläisen big beat -duon The Chemical Brothersin kappale. Kappale sisältää lainauksen Rock Master Scott &amp; the Dynamic Threen kappaleesta "The Roof Is on Fire". "Hey Boy Hey Girl" julkaistiin The Chemical Brothersin kolmannen studioalbumin "Surrender" (1999) ensimmäisenä singlenä 26. toukokuuta 1999 Japanissa ja 31. toukokuuta Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Julkaisunsa jälkeen kappale nousi sijalle kolme Britannian singlelistalla kesäkuussa 1999 ja pysyi listalla 10 kuukautta. Se nousi myös top 10 -listalle Suomessa, Islannissa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Norjassa ja Espanjassa, kuten myös kanadalaisen "RPM"-lehden Dance Chart -listalle. Kanadassa se ei päässyt "RPM"-lehden singlelistalle mutta pääsi sijalle kolme Kanadan singlelistalla.
Kriitikoidenvastaanotto.
Skotlantilainen lehti "Daily Record" kommentoi: "Ed Simons ja Tom Rowlands ovat palanneet uudella fantastisella dance-singlellä. Se on uusi block rockin' hitti." Lokakuussa 2011 "New Musical Express" -lehti nosti sen sijalle 50 listallaan "150 Best Tracks of the Past 15 Years", kirjoittaen että kappale "[alkaa] uhkaavalla, trance-pitoisella groovella" ja "[kasvaa] absoluuttiseksi dance-hitiksi".
Musiikkivideo.
Dom &amp; Nicin ohjaama musiikkivideo alkaa näyttäen joukon koululaisia bussissa. Kamera keskittyy yhteen nuoreen tyttöön joka avaa lääketieteellisen kirjan jossa on kuvia ihmisen luurangosta. Vaaleatukkainen poika sylkäisee sivulle ja sen jälkeen hymyilee tytölle kulkiessaan pois. Lapset menevät Natural History Museum -museoon jossa poika yrittää pelotella tyttöä pitämällä pääkalloa hupussaan. Tyttö jahtaa poikaa ympäri museota, mutta kaatuu portaiden alapäässä ja murtaa luun ranteestaan. Sairaalassa hän näkee röntgenkuvan kädestään.
Tämän jälkeen video näyttää tytön harjaamassa hampaitaan kuvitellen olevansa pelkkiä luita. Videon tausta muuttuu lontoolaisen Ministry of Sound -yökerhon vessaksi. Kun tyttö palaa normaaliksi, hän on nyt vanhempi (häntä näyttelee nyt Hanne Klintøe). Hän huomaa pariskunnan yhdynnässä vessan kopissa, mutta näkee heidät pelkkinä luurankoina (tämä kohtaus poistettiin videon joistain esityksistä). Tyttö poistuu vessasta ja menee yökerhon baariin, jossa yksi mies (Rick Warden, nimeä ei mainita) yrittää puhua hänelle. Tyttö kuvittelee miehen pelkkänä luurankona, koskee hänen leukaluuhunsa ja lähtee. Hän menee tanssilattialle jossa hän näkee muutkin ihmiset pelkkinä luurankoina, kuin hänellä olisi röntgenkatse.
Tyttö poistuu yökerhosta, jolloin The Chemical Brothers itse näyttäytyy cameo-kohtauksessa poistuen taksista kantaen DJ-laitteita. Tyttö astuu nyt samaan taksiin, jossa hän näkee taksikuskin luurankona. Taksikuski kysyy häneltä "Minne mennään, muru?" tylsällä äänellä.
Esa Nousiainen

Esa Nousiainen on suomalainen muotoilija ja suunnittelija, joka työskentelee Lego Groupilla luovana johtajana. Hän on keksinyt Legolle yli sata uutta osaa. Nousiainen on nähty myös LEGO Masters Suomen päätuomarina sen kaikilla tuotantokausilla. 
Nousiainen syntyi Pellossa. Legoista Nousiainen on erikoistunut erityisesti minifiguureihin. Hän opiskeli Muotoiluinstituutissa Lahdessa teollista muotoilua. Hän päätyi valmistumisen jälkeen muotoilijaksi Nokialle ja aloitti työt Legolla vuonna 2016.
Matti Sarén

Matti Sarén (1971 – 6. joulukuuta 2022 Helsinki) oli ruotsinsuomalainen entinen arvokuljetusryöstäjä, joka osallistui yli 20 arvokuljetusryöstöön sekä Suomessa että Ruotsissa.
Matti Sarén syntyi Suomessa mutta hän muutti kuusivuotiaana isänsä kuoltua Ruotsiin ja asui Järfällan lähiössä Tukholmassa. Hän liittyi Ruotsissa kaveriporukkaan, joka alkoi tehdä ensin pikkurikoksia ja sittemmin päästyään italialaistaustaisten rikollisten oppiin kassakaappikeikkoja ja arvonkuljetusryöstöjä. Ensimmäisen kerran hän joutui vankilaan 21-vuotiaana. Ryhmä, johon Sarén Ruotsissa kuului esiintyi ulkopuolisille ravintoloitsijina ja arvokuljetuskeikkojen ulkopuolella eli tavallista arkielämää. Ryöstöjä ryhmä valmisteli huolella useiden kuukausien ajan. Sarén kertoi ansainneensa ryöstöistä kymmeniä miljoonia euroja. Rahoja hän kertoi käyttäneensä ostaakseen ravintoloita, joita käytettiin lähinnä rahanpesuun. Loput rahoista kuluivat Sarénin mukaan juhlimiseen. Sarén piti ravintolaa muun muassa Karlskronassa Ruotsissa ja Saint-Tropezissa Ranskassa.
Talvella 2007 Suomen Pankin Turun-konttorin pihalla tehdystä ryöstöstä Sarén kumppaneineen sai saaliiksi noin 1,5 miljoonaa euroa. Syksyllä 2007 uusi Liedossa tapahtunut ryöstöyritys sen sijaan epäonnistui poliisin väliintulon vuoksi. Sen jälkeen kun hovioikeus ei tuominnut Liedon ryöstöyrityksen tekijöitä ryöstön suunnittelusta Suomen rikoslainsäädäntöä muutettiin niin, että myös törkeän ryöstön valmistelusta tuli jatkossa rangaistavaa. Suomen Pankin arvokuljetusryöstöstä Sarén tuomittiin 8 vuoden ja 2 kuukauden vankeuteen. Hän vapautui vankilasta 2011, meni naimisiin ja muutti perheineen takaisin Ruotsiin. Hän palasi kuitenkin Suomeen kun hänen ryhmänsä joutui Ruotsissa sotaan erään toisen rikollisryhmän kanssa. Uusi Turun moottoritiellä Salossa vuonna 2016 tehty arvokuljetusryöstö, jossa Sarén oli mukana epäonnistui myös koska pysäytettyä arvokuljetusautoa ei saatu räjäytettyä auki ja saalis jäi autoon.
Vapauduttuaan viimeisestä Salon arvokuljetusryöstöstä saamastaan kuuden vuoden vankilatuomiosta joulukuussa 2018 Sarén asui yksiössä itä-Helsingissä. Hän työskenteli rakennusmiehenä sekä toimi Kriminaalihuollon tukisäätiössä vertaistukihenkilönä. Vuonna 2022 hänen kerrottiin vieneen avustuslasteja Ukrainaan sodan sytyttyä siellä.
Rikostoimittaja ja kirjailija Harri Nykänen toimitti Sarénin muistelmakirjan "Arvokuljetusryöstäjä – Matti Sarénin mafiaelämä" (Docendo 2019). Sarén kuoli 51-vuotiaana Helsingissä joulukuussa 2022.
Lepidiolamprologus

Lepidiolamprologus on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kymmenen lajia, jotka kaikki elävät kotoperäisenä Tanganjikajärvessä.
Corbinin Elaine

Corbinin Elaine on kuningas Arthurin liittyvissä tarinoissa Pellesin kaunis tytär ja pyöreän pöydän ritarin ja Graalin maljan löytäjän Galahadin äiti. Thomas Maloryn Le Morte d’Arthur -teoksen mukaan Pellekselle oli ennustettu, että Elaine saisi Lancelotin kanssa pojan, jonka nimi olisi Galahad. Galahadin olisi viimein määrä löytäää Graalin malja. Corbinin Elainea ei tule sekoittaa toiseen samannimiseen Lancelotiin rakastuneeseen naiseen, Astolatin Elaineen.
Corbinin Elainea pidettiin koko maan kauneimpana, ja hänelle kateelliset Morgan Le Fay ja Northgalisin kuningatar olivat loihtineet Elainen kärsimään kuin tämä olisi jatkuvasti tulikuumassa kylvyssä. Ennustuksen mukaan vain maailman paras ritari voisi parantaa hänet. Kerran ratsastaessaan Corbinin sillalle Lancelotia tervehditään ja hänelle kerrotaan neito Elainen kärsimyksistä. Väki kertoo, että sir Gawain on jo käynyt paikalla, mutta ei ole kyennyt auttamaan. Lancelot suostuu auttaamaan ja linnassa hän tarttuu Elainen käteen, jolloin neidon tuskat kaikkoavat.
Pelles ja neito Brisen onnistuvat loitsuillaan saamaan Lancelotin luulemaan Elainea Guinevereksi, jota Lancelot rakastaa. Lancelot ja Elaine viettävät yön yhdessä eräässä linnassa ja Lancelot saattaa Elainen raskaaksi. Aamulla lumous häviää ja Lancelot raivostuu petoksesta ja lähtee. Elaine synnyttää sittemmin Galahadin.
Elainen hahmo on kiinnostanut useita kirjailijoita. T. H. White sekoittaa kirjasarjassaan "Muinainen ja tuleva kuningas" Corbenin Elainen ja Astolatin Elainen keskenään kuten tekee myös Howard Pyle pyöreän pöydän ritareita käsittelevissä teoksissaan. John Erskinen romaanissa "Galahad" Elaine on vapaamielinen moderni nainen, joka vastustaa perinteistä naisen roolia ja päättää hankkia lapsen Lancelotin kanssa – teko, joka saa myöhemmin Elainen pojan Galahadin hylkäämään hänet, koska Galahad pitää tekoa syntinä.
Fatix Xösni

Fatix Xösnetdin ulı Xösnetdinov (, ; 1908 Kazanin kuvernementti – 1996 Kazan) oli tataarilainen kirjailija, kriitikko ja julkaisija. Vuonna 1972 Xösni sai Gabdulla Tukai -palkinnon teoksestaan "Gilmenisa ja hänen naapurit". ("Ğilmenisa häm anıñ kürşeläre").
Dmack World Rally Team

Dmack World Rally Team oli rengasvalmistaja Dmackin autourheilutalli, joka kilpaili rallin MM-sarjassa. Talli käytti M-Sportin Fordia omalla nimellään ja tallissa ajoi muun muassa Ott Tänak. Talli kertoi lopettavansa MM-sarjassa ajamisen vuoden 2017 lopussa. Ensimmäinen kilpailu DMACKin renkailla MM-sarjassa oli Walesin ralli 2011.
Heinrich Albers-Schönberg

Heinrich Ernst Albers-Schönberg (21. tammikuuta 1865 Hampuri – 6. kesäkuuta 1921 Hampuri) oli saksalainen radiologi ja kirurgi, joka oli yksi 1900-luvun alun lääketieteellisen radiologian tärkeimmistä kehittäjistä. Albers-Schönberg perusti yksityisen röntgenlaitoksen Hampuriin tultuaan lääketieteen tohtoriksi Leipzigissa vuonna 1891 ja sai vuonna 1903S:t Georgin sairaalalta Hampurissa tehtäväkseen perustaa sen yhteyteen röntgendiagnostiikan ja röntgenterapian laitoksen. Hänestä tuli Saksan ensimmäinen lääketieteellisen radiologian vakinainen professori vastaperustettuun Hampurin yliopistoon vuonna 1919.
Albers-Schönbergin huomattavin teos on "Die Röntgentechnik", jossa hän esittää röntgentekniikan kehittämistä koskevien tutkimustensa tulokset. Hänen vuonna 1903 tekemänsä havainto, jonka mukaan röntgensäteily aiheuttaa muutoksia sukupuolirauhasissa, osoittautui mitä merkityksellisimmäksi ja edisti huomattavasti sekä ehkäisymenetelmiä että röntgenkastraatiohoitoja. Albers-Schönberg julkaisi aikakauslehtiä "Fortschritte auf dem Gebiete der Röntgenstrahlen" ja "Archiv und Atlas der normalen und patologischen Anatomie in typischen Röntgenbilder" ja teki samalla saksalaista röntgenologista tutkimusta tunnetuksi koko maailmassa.
Albers-Schönberg kuoli vuonna 1921 säteilyperäiseen syöpäsairauteen.
Vesimusiikki

Vesimusiikki (engl. Water Music) on Georg Friedrich Händelin säveltämä kokoelma orkesterikappaleita. Teos esitettiin ensimmäisen kerran 17. heinäkuuta 1717, kun Ison-Britannian kuningas Yrjö I tilasi konsertin Thames-joella. Noin 50-henkinen orkesteri soitti lautalla kuninkaan lauttaa vastapäätä, josta kuningas kuunteli musiikkia seurueensa kanssa.
Rakenne ja soitinnus.
Kaikki tyypillisen barokkiorkesterin soittimet olivat mukana lautalla. Soitinnus vaihtelee osien välillä, mutta soitinnus kokonaisuudessaan on yksi pikkolohuilu, yksi traversohuilu, kaksi oboeta, yksi fagotti, kaksi käyrätorvea, kaksi trumpettia, kaksi sooloviulua, kolmet viulut, alttoviulut, sellot, kontrabassot sekä cembalo. Vesimusiikki koostuu kolmesta sarjasta musiikkia:
Sarja F-duuri, HWV 348
Sarja D-duuri, HWV 349
Sarja G-duuri, HWV 350
Giulio Alberoni

Giulio Alberoni (21. toukokuuta 1664 Piacenza – 16. kesäkuuta 1752 Piacenza) oli espanjalainen valtiomies ja kardinaali, joka toimi Espanjan "de facto" pääministerinä vuosina 1716–1719.
Alberoni syntyi Italiassa köyhän viinitarhatyöläisen poikana, opiskeli teologiaa jesuiittojen alaisuudessa ja ryhtyi diplomaatiksi. Hänet lähetettiin kotimaakuntansa Parman edustajana Espanjaan vuonna 1713, missä hän vaikutti ratkaisevasti siihen, että Filip V solmi seuraavana vuonna avioliiton Parman Elisabet Farnesen kanssa. Uusi kuningatar sai heti suuren vallan aviopuolisoonsa ja teki Alberonista pääministerin.
Kuningattaren neuvonantajana Alberoni hallitsi maata lähes yksinvaltiaana. Hän työskenteli innokkaasti Espanjan armeijan, laivaston, elinkeinoelämän ja talouden elvyttämiseksi hieman aiemmin päättyneen Espanjan perimyssodan jäljiltä. Espanjan voimia hän halusi käyttää Italian vapauttamiseen keisarin vallasta ja ruhtinaskuntien hankkimiseen Elisabetin pojille. Espanja valloitti Sisilian vuonna 1717 ja Sardinian vuonna 1718, mikä sai kuitenkin Englannin, Ranskan, Itävallan ja Alankomaat liittoutumaan Espanjaa vastaan. Alberonin yritykset muodostaa vastaliittouma epäonnistuivat, vaikka hän oli ottanut yhteyttä jopa Ruotsin Kaarle XII:een. Vuonna 1718 Englannin laivasto voitti Espanjan laivaston, ja ylivoimainen ranskalainen sotajoukko tunkeutui maahan Pyreneiden yli. Alberoni joutui luopumaan kaikista viroistaan ja pakeni Italiaan, missä hän osallistui vuonna 1721 Innocentius XIII:n valintaan paaviksi tultuaan kardinaaliksi vuonna 1717. Hän toimi paavin hovin legaattina Ravennassa vuonna 1735 ja Bolognassa vuonna 1740.
Hnat Jura

Hnat Jura (8. tammikuuta 1888 Fedvar (nyk. Pidlisne), Oleksandrijan piiri, Hersonin kuvernementti – 18. tammikuuta 1966 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä.
Jura aloitti uransa S. Maksymovytšin seurueessa 1907 ja työskenteli sitten Ruska Besida -teatterissa 1913–1914 ja Molodyi Teatrissa 1917–1919), jossa hän johti perinteistä ryhmää. Hän oli perustamassa kiertävää Frankon uutta draamateatteria Vinnytsjaan 1920 ja oli sen taiteellinen johtaja vuoteen 1961. Jura toi teatteriin usein tuotantoja Molodyi Teatrin ohjelmistosta ja myös näytelmiä aikakauden eurooppalaisesta repertuaarista. Hän näytteli paitsi teatterissa, myös elokuvissa. Hän opetti 1945–1961 Kiovan teatteritaiteen instituutissa. Hänen omaelämäkertansa "Žyttja i stsena" (’Elämä ja näyttämö’) ilmestyi 1965. Jurij Boboškon kirjoittama elämäkerta ilmestyi Kiovassa 1980.
Erik ja Alrik

Erik ja Alrik olivat islantilaisen Ynglingien saagan mukaan Ynglinga-sukuun kuuluneita Ruotsin kuninkaita. Kronikoitsija Snorri Sturluson kertoo Erikin ja Alrikin olleen kuningas Agnen poikia ja hallinneen yhdessä. He olivat muita taitavampia ratsastajia, ja kerran, kun he olivat ratsastaneet pois parhailla hevosillaan, he eivät palanneetkaan, vaan heidät löydettiin kuolleina. Koska he olivat aseettomia, heidän uskottiin tappaneen toisensa suitsillaan.
Erikiä ja Alrikia pidetään taruhenkilöinä.
Bluesky

Bluesky on yhdysvaltalainen sosiaalisen median alusta. Sen perusti vuonna 2019 Twitterin (nykyinen X) silloinen toimitusjohtaja Jack Dorsey. Kaksi vuotta myöhemmin Blueskysta tuli itsenäinen palvelu. Nykyisin se on X:n kilpailija. Blueskylla oli vuoden 2024 lopussa noin 26 miljoonaa käyttäjää.
Blueskyn omistaa yhdysvaltalainen Bluesky Social PBC. Lyhenne tarkoittaa Public Benefit Corporationia, jossa yhdistyvät kaupallinen tarkoitus ja pyrkimys hyödyttää koko yhteiskuntaa. Yhtiön toimitusjohtaja on Jay Graber.
Ominaisuudet.
Bluesky muistuttaa toiminnallisuudeltaan X:ää. Käyttäjät voivat julkaista lyhyitä päivityksiä teksti-, kuva- ja videomuodossa, lähettää yksityisviestejä sekä seurata muita käyttäjiä ja reagoida heidän päivityksiinsä.
Bluesky on tiukemmin moderoitu kuin X, ja siinä on erilaisia "toksisuuden vastaisia" toimintoja ja estotoimintoja.
Bluesky perustuu avoimeen lähdekoodiin. Se on hajautettu alusta, eli käyttäjät voivat säilyttää tietojaan muilla kuin Blueskyn palvelimilla.
Blueskyssa ei ole mainoksia. Aluksi Bluesky sai rahoituksensa sijoittajilta ja riskipääomayhtiöiltä. Palvelun omistajat haluvat pitää Blueskyn jatkossakin mainoksettomana, joten he suunnittelevat palveluun maksullisia toimintoja, kuten domain-nimiä käyttäjänimien yhteyteen.
Historia.
Bluesky on ollut olemassa vuodesta 2019 alkaen, jolloin se aloitti Twitterin alaisena kehitysprojektina. Twitterin silloinen toimitusjohtaja Jack Dorsey kertoi hankkeen tavoitteena olevan avoin ja hajautettu standardi sosiaaliselle medialle. Sen perustamisen syiksi Dorsey kertoi, että keskitetty valvonta ei skaalaudu hyvin, sosiaalisen median arvo siirtyy sisällön isännöinnistä suositusalgoritmeihin, olemassa olevat kannustimet aiheuttavat vastakkainasettelua eikä keskustelua ja uusi tekniikka tekee hajautetusta mallista mahdollisen.
Bluesky palkkasi ensimmäiset työntekijänsä vuonna 2021, jolloin se perustettiin itsenäiseksi yleishyödylliseksi yhtiöksi.
Palvelu saavutti miljoona käyttäjää syyskuussa 2023. Miljoona lataajaa se saavutti jo saman vuoden heinäkuussa.
Aluksi Blueskyn jäseneksi saattoi liittyä vain saamalla kutsun joltakulta, joka oli jo rekisteröitynyt sinne. Helmikuussa 2024 rekisteröitymisen rajoitukset poistettiin, ja palveluun liittyi yhdessä päivässä yli miljoona uutta käyttäjää. Heistä merkittävä osa oli japaninkielisiä, ja erään arvion mukaan palvelussa julkaistiin ajoittain kuusi kertaa enemmän päivityksiä japaniksi kuin englanniksi. Syyskuun 2024 alussa palveluun rekisteröityi suuri määrä brasilialaisia käyttäjiä sen jälkeen, kun X kiellettiin Brasiliassa. Neljässä päivässä uusia käyttäjiä tuli yli kaksi miljoonaa.
X:n omistajan Elon Muskin tukeman Donald Trumpin voitettua Yhdysvaltain presidentinvaalit 2024 suuri määrä X:n käyttäjiä siirtyi käyttämään Blueskyta. Käyttäjiä oli 13. marraskuuta 15 miljoonaa ja päivää myöhemmin 16 miljoonaa. Käyttäjämäärä oli kuitenkin edelleen selvästi pienempi kuin kilpailijoilla Threadsilla (252 miljoonaa) ja X:llä (317 miljoonaa). Vuoden 2024 lopussa Blueskyllä oli 25,94 miljoonaa käyttäjää.
Kätilösammakko

Kätilösammakko ("Alytes obstetricans") on levykielisammakkolaji. Nimi viittaa siihen, että lajin koiras huolehtii vastakuoriutuneista munista ja kantaa niitä.
Tuntomerkit.
Kätilösammakko on pieni, tanakka, konnamainen sammakko, joka voi kasvaa 5,5 senttimetriä pitkäksi. Koiras on hieman naarasta pienempi; pää on suhteellisen suuri ja siinä on pystysuora pupilli. Selkä on nystyinen ja väriltään vihertävästä ruskehtavaan tai ruskeanharmahtavaan, ja siinä on usein tummempia laikkuja. Vatsapuoli on vaaleahko. 
Levinneisyys.
Kätilösammakon levinneisyysalue ulottuu Iberian niemimaan pohjoiselta puoliskolta, missä se esiintyy hajanaisina populaatioina, Ranskaan, Etelä-Belgiaan, Alankomaiden kaakkoisimpiin osiin, Luxemburgiin, Pohjois-Sveitsiin ja Pohjois- ja Keski-Saksaan. Lisäksi se on istutettu Isoon-Britanniaan.
Ekologia.
Kätilösammakko on sosiaalinen, vaikkakin yöaktiivinen laji. Maalla sammakko elää lauhkeissa metsissä, joenvarsilla ja -törmillä sekä puoliaavikoilla ja rinteillä, joilla on harvaa kasvillisuutta. Poikaset kehittyvät vedessä, kuten hitaasti virtaavissa puroissa ja lammikoissa. Kätilösammakkoja esiintyy merenpinnan tasolta 2 400 metrin korkeudelle Pyreneiden vuoristoon; Keski-Euroopassa se pysyy kuitenkin 200 ja 700 metrin välillä.
Kätilösammakko viettää talven marraskuusta helmikuuhun talvihorroksessa. Levinneisyysalueen pohjoisosissa talvihorros saattaa ulottua maaliskuulle asti.
Lisääntyminen.
Kätilösammakon parittelu tapahtuu maalla. Levinneisyysalueen eteläosissa lisääntymiskausi ulottuu maaliskuusta lokakuuhun, mutta pohjoisosissa tavallisesti vain huhtikuusta elokuuhun. Amplexus-parittelu tapahtuu juuri takajalkojen edessä. Kudun laskemisen jälkeen koiras kiertää sen takajalkojensa ympärille ja kantaa sitä kuoriutumiseen asti, pitäen sen ajan kutumassaa kosteana pysymällä jatkuvasti veden lähettyvillä tai kostuttamalla sitä säännöllisesti. Munat kuoriutuvat 3–6 viikon jälkeen, jolloin koiras asettaa poikaset vesistöihin. Poikaset kasvavat seuraavana vuonna 5–8 senttimetrin mittaisiksi.
Amplexus

Amplexus (latinaa, suom. ”halaus”, ”syleily”) tarkoittaa sammakoilla esiintyvää paritteluasentoa, jossa koiras ”syleilee” naarasta ennen parittelua. Parittelu tapahtuu useimmissa heimoissa naaraan ruumiin ulkopuolella; asennon tarkoitus on, että koiras voi vapauttaa siemennesteensä samaan aikaan, kun naaras laskee mätimunansa.
Koiraan normaali asento on naaraan päällä. Monilla lajeilla, esimerkiksi tavallisella rupikonnalla, esiintyy asento, jossa useammat koiraat syleilevät naarasta ja asettuvat sinne, missä niillä on parhaat mahdollisuudet saada mätimunat hedelmöitettyä, kuten kyljille tai vatsan alle. Rajuimmillaan syleily voi olla jopa niin intensiivistä, että naaras hukkuu.
Aitosammakoilla, konnilla ja lehtisammakoilla syleily tapahtuu aivan naaraan etujalkojen takana; kaikissa muissa heimoissa se tapahtuu heti takajalkojen edessä, naaraan lantion ympärillä.
Isoapilanirppu

Isoapilanirppu eli apilanirppu ("Protapion apricans") on nirppuihin kuuluva tuhohyönteinen. Kolmen millimetrin mittainen ja mustansininen isoapilanirppu vahingoittaa apiloiden nuoria kukintoja sekä toukkavaiheessa että täysikasvuisena. Toukat nakertavat myös kukintoja siemenettömiksi.
Apila-ankeroinen

Apila-ankeroinen, varsiankeroinen eli sipulilahoankeroinen ("Ditylenchus dipsaci") on ankeroisten heimoon kuuluva sukkulamatolaji, joka elää puna- ja alsikeapilalla. Se on 1,0–1,5 millimetrin mittainen tuhoeläin, jota esiintyy paikoin Suomessa sekä Ruotsissa ja Tanskassa. Ankeroiselle alttiita apilalajeja ei voi viljellä saastuneessa maassa 8–10 vuoteen.
Apilanpahkasieni

Apilanpahkasieni ("Sclerotinia trifoliorum") on apilamätä-sienitautia aiheuttava, kotelosieniin kuuluva loissieni, jota esiintyy etenkin Keski- ja Pohjois-Euroopassa apiloissa ja muissa hernekasveissa. Sieni leviää itiöiden ja sienirihmaston avulla kasvista toiseen ja mädännyttää sekä maanpäälliset osat että juuret. Sienirihmasto aiheuttaa ensin lehdissä ruskeita täpliä, tunkeutuu edelleen juuriin ja muodostaa niiden pinnalle tummia pahkoja, joista kasvaa syksyllä mustia, varrellisia itiöemiä. Sateiset syksyt ja leudot talvet edesauttavat sienen leviämistä.
Apilaripsiäinen

Apilaripsiäinen ("Haplothrips niger") on ripsiäisiin kuuluva, Suomen etelä- ja keskiosissa yleinen tuhohyönteinen, joka aiheuttaa apiloiden kukkamykeröiden ruskettumista ja siemenkatoa. Apilaripsiäinen on lähes musta ja 1,6–1,8 millimetriä pitkä. Toukat ovat punaisia.