Kaisaniemen puisto

Kaisaniemen puisto () on noin 17 hehtaarin kokoinen puisto Helsingin ydinkeskustassa, Kluuvin kaupunginosan pohjoisosassa. Kaisaniemen puisto on koko Suomen vanhin julkinen puisto. Se on ollut kaupunkilaisten yleisessä käytössä vuodesta 1812 lähtien.
Kaisaniemen puisto rajautuu lännessä päärataan, pohjoisessa Kaisaniemenrantaan, idässä Unioninkatuun ja Kaisaniemenkatuun sekä etelässä Puutarhakatuun ja Bergbominkujaan. Puiston keskeisin kävelyreitti on itä–länsisuuntainen Svante Olssonin puistokuja, joka on nimetty Kaisaniemessä vaikuttaneen puutarhurin mukaan. Kaisaniemen kasvitieteellinen puutarha sijaitsee puiston pohjoisosassa, ja sen pääsisäänkäynti on puistokujan varrella. Puiston suuri hiekkakenttä on monipuolinen yleisötapahtuma-alue, jossa on järjestetty muun muassa konsertteja, festivaaleja, urheilutapahtumia ja kansanjuhlia. Puistossa on myös lasten leikkipaikka, vesiallas, koripallokenttä ja kolme tenniskenttää. 
Puisto on saanut nimensä Catharina ”Cajsa” Wahllundin mukaan, joka perusti puiston luoteiskulmaan ravintolan vuonna 1827. Ravintola Kaisaniemi oli Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut ravintola, kunnes se suljettiin vuonna 2019; viisi vuotta myöhemmin sen tilalle avautui kahvila Cajsan Helmi.
Historia.
Vuonna 1763 Maaherra Hans Henrik Boije vuokrasi kaupungilta tontin Hämeen maantien (nyk. Siltasaarenkatu) varrelta ja perusti sille puutarhan. Vuonna 1773 se siirtyi puutarhuri Erik Edbomin hallintaan. 1700-luvun jälkipuolella Kaisaniemeen muodostui eräänlainen kaupunginpuisto, "Promenadträdgård". Helsingin saatua pääkaupungin aseman vuonna 1812 puutarha merkittiin kaupungin yleiseksi puutarhaksi. Johan Albrecht Ehrenström laati vuosina 1815–1816 suunnitelman puistoalueen laajentamisesta ja sen hahmon selkeyttämisestä. Vuonna 1827 alettiin sitä Carl Ludvig Engelin luonnostelmien mukaan muuttaa yleiseksi kävelypaikaksi. Engelin suunnitelmassa puisto jakaantui kahteen osaan: symmetriseen, puurivien halkomaan puistoon sekä kiemurtelevien polkujen muodostamaan maisemapuutarhaan. Vuonna 1829 kävelypaikkaa supistettiin, kun sen viereen muutti Turusta yliopiston kasvitieteellinen puutarha. Myös Kluuvinlahden täyttäminen sekä pääradan ja Helsingin päärautatieaseman ratapihan rakentaminen supistivat alkuperäistä suunnitelmaa.
Osa puistoa luovutettiin Helsingin yliopistolle puutarhaa varten jo vuonna 1829, ja puutarhan vanhin viherhuone avattiin vuonna 1889. Vuonna 1839 Catharina ”Kajsa” Wahllund rakennutti Kaisaniemen kärkeen ravintolan, josta tuli varsinkin ylioppilaiden suosima paikka. Puistoon valmistui myös keilarata ja meripaviljonki. Kun ylioppilaat esittivät 1. toukokuuta lauluja Kajsalle, puisto sai nimekseen Kaisaniemenpuisto; siihen saakka se oli tunnettu "Seurapuistona".
Tuohon aikaan Kaisaniemi oli vielä selvästi niemi, ja ravintola sijaitsi niemen kärjessä, mutta 1800-luvun loppupuolella sen länsipuolelle rakennettiin rautatien ratapiha. Sitä varten lohkaisiin alueita puistostakin, mutta suurimmaksi osaksi se rakennettiin täyttömaalle. Tällöin täytettiin paikalla ollut Töölönlahden eteläosa ja siitä etelään työntynyt Kluuvinlahti, jolloin myös Kaisaniemi lakkasi olemasta niemi, ja se rajoittuu mereen enää vain pohjoisessa.
Puistossa on järjestetty monenlaisia tapahtumia ja konsertteja, kuten Maailma kylässä -kulttuuripäivät ja Helsinki-päivän konsertti.
2020-luvun peruskorjaus.
Puistossa käynnistyi sen historian suurin kunnostus- ja muutostyö toukokuussa 2023. Hanke toteutetaan osissa, ja sen odotetaan valmistuvan kokonaan loppuvuoteen 2027 mennessä. Tämän jälkeen valmistuu vielä Kaisaniemenrannan katutyöt.
Peruskorjauksessa puistoon rakennetaan muun muassa uusi sisäänkäynti kasvitieteelliseen puutarhaan, pyöräbaana Kaisantunnelilta puiston länsilaitaan, uusi leikkipaikka ja uusi liikunta-alue tenniskenttineen puiston itäreunaan. Vesiallas, tapahtumakenttä ja koripallokenttä kunnostetaan. Peruskorjauksessa myös parannetaan puiston valaistusta ja siistitään viheralueita.
Julkinen taide.
Kaisaniemen puistossa sijaitsee Helsingin vanhin julkinen muistomerkki: 1700-luvulta säilynyt niin sanottu Vapaamuurarin hauta. Kansallisteatterin pienen näyttämön edustalla on näyttelijä Ida Aalbergin kunniaksi pystytetty "Esirippu"-patsas, joka paljastettiin 15. lokakuuta 1972. Lähes seitsemän metriä korkean pronssipatsaan on suunnitellut kuvanveistäjä Raimo Utriainen. Sen vieressä on vesiallas, jonka pohjoispuolella on Emil Wikströmin tekemä säveltäjä Fredrik Paciuksen rintakuva vuodelta 1895. Altaan itä- ja länsisivuilla ovat Viktor Janssonin alastonta naishahmoa esittävä veistos "Convolvulus" vuodelta 1931 ja Jussi Mäntysen eläinveistos "Nuori hirvi" vuodelta 1929.
Turvallisuus.
Puisto on saanut kielteistä mainetta rikollisuuden ja yleisen levottomuuden vuoksi. Etenkin aiemmin puistossa on tapahtunut seksuaalirikoksia. Tilannetta on arvioiden mukaan pahentanut 2020-luvun alussa käynnissä oleva remontti, joiden aikana esimerkiksi puiston valaistus on ollut heikkoa. Alueella on esimerkiksi raportoitu huumeiden käyttöä, myyntiä sekä niihin liittyvää väkivaltaa. Toisaalta poliisin tekemä tehovalvonta on yleensä rauhoittanut puiston ilmapiiriä.