tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Plastic Tree

 
Plastic Tree (プラスティック トゥリー) on vuonna 1993 perustettu japanilainen rockyhtye. Plastic Tree on vaihtanut rumpalia kolmesti, mutta muutoin kokoonpano on pysynyt samana alusta alkaen.
Plastic Treen alkutuotannossa ovat korostuneet vahvat The Cure ja Radiohead -vaikutteet. Vuosien varrella yhtyeen soundi on muuttunut melankolisesta brittipopista enemmän kitararockiksi, tosin melankolisuus on pysynyt samana tai jopa lisääntynyt vuosien varrella. Aluksi kappaleet olivat lähinnä Tadashin säveltämiä ja Ryutaron sanoittamia, mutta nykyään jokainen bändin jäsen osallistuu sekä sävellys- että sanoitustyöhön.
Plastic Tree esiintyi ensimmäisellä euroopankiertueellaan heinäkuussa 2006 Helsingin Nosturissa. 
Kokoonpano.
Entiset jäsenet:
Pekka Nuotio

Pekka Nuotio (21. helmikuuta 1929 Viipuri – 17. maaliskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen dramaattinen Verdi- ja Wagner-tenori, joka nousi alallaan maailman huipulle. Häntä pidetään yhtenä suomalaisten tenoreiden parhaimmista. Ansioistaan Pekka Nuotiolle on myönnetty Suomen Leijonan ritarikunnan Pro Finlandia -mitali vuonna 1973.
Opinnot.
Nuotio opiskeli laulua yksityisesti jo nuorena aikuisena. Samoin hän sai opetusta musiikin teoriassa. Vuosina 1959–1964 hän teki useita opintomatkoja Italiaan, Itävaltaan ja Saksaan.
Tausta.
Nuotio oli lähtöisin vaatimattomista oloista. Evakkotaipaleella hän joutui asumaan Hattelmalan kylään Vanajan kunnassa, mistä hän laulajanuran edetessä muutti Helsinkiin. Hänen isänsä oli muusikko Torsten Nuotio ja äiti Helli Lahja Nakari. Pekka Nuotio avioitui vuonna 1948 Helka Helena Kurjenkallion kanssa, ja heille syntyi lapset Pirjo 1948, Virpi 1951 ja Tarja 1955. Nuotion setä oli muusikko Auvo Nuotio ja serkku laulaja ja muusikko Vesa Nuotio.
Ura.
1950-luvun alussa Nuotio toimi Rallineloset-lauluyhtyeessä. Hän piti ensikonserttinsa 1955 ja sai sen jälkeen opetusta Olavi Nybergiltä. Nuotio oli Suomen kansallisoopperan johtava draamallinen tenori vuodesta 1957. Kansallisoopperan lisäksi hän esiintyi Berliinin, Stuttgartin, Prahan, Tukholman ja Oslon oopperataloissa. Uran huippukohtia olivat esiintymiset New Yorkin Metropolitan-oopperan vanhalla lavalla vuonna 1966 ja uudella lavalla 1967.
Myös Düsseldorfin, Budapestin, Covent Gardenin sekä Sadler's Wellsin (Lontoo) oopperalavat ovat olleet Pekka Nuotion esiintymisareenoina. Sydneyn uuden oopperatalon avajaisissa hän lauloi 1973, Skotlannin musiikkijuhlilla (Glasgow-Newcastle) vuonna 1973, Hampurin valtionoopperassa ja Amsterdamissa samoin 1973. Hän esiintyi myös useasti Savonlinnan oopperajuhlilla.
Nuotio joutui luopumaan laulajanurastaan vuonna 1982 pitkäaikaisen hengityselinsairauden vuoksi.
Parthenon (Nashville)

Parthenonin temppeli Nashvillessä Yhdysvalloissa on täysimittainen kopio kreikkalaisesta esikuvastaan Ateenan Parthenonin temppelistä. Se rakennettiin näyttelyhalliksi Nashvillen kaupunkiin Tennesseen satavuotisjuhlallisuuksia varten vuonna 1897.
Historia.
Parthenonin kopio rakennettiin kipsistä, puusta ja tiilestä, koska rakennus oli tarkoitettu vain väliaikaiseksi. Muut satavuotisjuhlia varten rakennetut näyttelypaviljongit purettiin, mutta Parthenon jäi paikalleen paikalle perustetun puiston, Centennial Parkin, keskelle aina vuoteen 1920 asti, jolloin se päätettiin rapistuneena rakentaa uudelleen – tällä kertaa pysyväksi taidemuseoksi betonista ja teräksestä.
Arkkitehti Russell Hart suunnitteli uuden Parthenonin, jonka ulkoasu valmistui 1925 ja sisätilat 1931. Rakennus avattiin yleisölle kaupunginmuseona 20. toukokuuta 1931. James Cowan oli lahjoittanut vuosina 1927–1929 museolle 63 taulua, jotka ripustettiin rakennuksen seinille.
Vuonna 1982 Alan LeQuire palkattiin tekemään Parthenoniin täysikokoinen toisinto Feidiaan veistämästä temppelin kulttikuvasta Athene Parthenoksesta. Veistoksen kopio valmistui 20. toukokuuta 1990 ja se kullattiin 2002. Rakennus entistettiin perusteellisesti vuosina 1987–1988 (sisätilat) ja 1990–2001 (ulkopuoli).
Lumpy Gravy

Lumpy Gravy on Frank Zappan neljäs julkaistu levy vuodelta 1968. Levyllä esiintyy suuri määrä orkesteri- ja studiomuusikoita, ja levy koostuu sekalaisista musiikkipätkistä, absurdeista keskustelunpätkistä (jotka on äänitetty flyygelin sisällä) ja hälyäänistä. Zappa itse arvosti tämän levyn laajassa tuotannossaan varsin korkealle. Levy julkaistiin alun perin esittäjänään "Francis Vincent Zappa &amp; The Abnuceals Emuukha Electric Symphony Orchestra &amp; Chorus".
Kappaleet.
Levy koostui alun perin vain kahdesta levypuoliskosta vailla sen kummempaa nimeä, mutta myöhemmin, CD-julkaisussa, Zappa jakoi kummankin puoliskon osiin:
Reinhold Johan Jägerhorn

Reinhold Johan Jägerhorn af Spurila (17. toukokuuta 1716 Snappertuna – 19. marraskuuta 1790 Vuoltee (Voltis) Loimaa) oli suomalainen upseeri ja valtiomies. 
Historia.
Lähteet:
Jägerhorn oli vanhempiensa kapteeni Johan Anders Jägerhornin (vanhempi) ja vapaaherratar Barbro Juliana von der Pahlenin vanhin poika. Fredrik Anders Jägerhorn oli Reinhold Johanin nuorempi veli. Hänet on haudattu Loimaalle.
Jägerhorn oli Ruotsin kuninkaan henkikaartin vapaaehtoinen 1731, Puolan kuninkaan Stanislaus I:n henkikaartin kornetti 1733, luutnantti 1734, Turun läänin jalkaväkirykmentin vänrikki 1740, toinen luutnantti 1742, ensimmäinen luutnantti 1746, kapteeni 1749, majuri 1772 ja erosi armeijasta everstiluutnanttina 1784. Jägerhorn osallistui hattujen sotaan 1741–1743.
Jägerhorn sai kuninkaallisen miekkaritarikunnan ristin 1761.
Reinhold Johan Jägerhorn otti aktiivisesti osaa valtiopäivätyöhön 1746–1778. Hän allekirjoitti 23. elokuuta 1760 muistion, joka koski Suomen avustamista ja oli jäsenenä talouskomiteassa (ekonomisk deputation), jonka tehtävänä oli selvittää suurjaon toteuttamista Uudenmaan ja Hämeen läänissä 1765. Hänet tunnetaan "aitona suomalaisena" valtiopäivillä 1765–1766 esitettyään näkemyksensä, että emämaa kohteli Suomea holhoavasti ja että Suomen saama tuki oli riittämätöntä. 
Hän osallistui Suomen Pyhän Johanneksen loosin Pyhän Augustinin (vapaamuurariloosi) perustamiseen 1762, jota seuraa myös kutsuttiin ”Suomen iloksi”. 
Jägerhorn peri Kopilan kartanon Somerniemellä ja omisti myös Jokioisten kartanon Jokioisissa 1752–1773, Odensaaren Maskussa 1754–1756, Storbyn 1765–1769 ja Viksbergin 1764–1773 Ruotsinpyhtäällä. 
Perhe.
Jägerhorn meni naimisiin Turussa 5. tammikuuta 1750 sisarensa langon Hedvig Eleonora von Willebrandin kanssa. Hedvig Eleonora oli eversti Ernst Gustaf von Willebrandin ja vapaaherratar Eleonora Maria Creutzin tytär, joka oli Juhana III:n ja Katarina Hansdotterin jälkeläisiä. Hedvig Eleonora von Willebrand syntyi 4. tammikuuta 1725 ja kuoli Lahden (Lehtis) kartanossa Mietoisissa 20. elokuuta 1795. Hänet on haudattu Flemingien sukuhautaan Askaisten kirkkoon.
Perheeseen syntyi avioliitoaikana kahdeksan lasta: Gustaf Johan Jägerhorn, af Spurila; Reinhold Ernst Jägerhorn, af Spurila; Eva Juliana von Willebrand; Ulrika Sofia Jägerhorn af Spurila; Fredrik Anders Jägerhorn af Spurila; Anna Charlotta Jägerhorn af Spurila; Lovisa Catharina Jägerhorn af Spurila ja Hedvig Eleonora Jägerhorn af Spurila.
Reinhold Johan Jägerhornin poika, kapteeni Gustaf Johan Jägerhorn, af Spurila (1751–1831) kirjautti päämiehen ominaisuudessa sukunsa Suomen Ritarihuoneelle numerolla 5.
Henri Pescarolo

Henri Jacques William Pescarolo (s. 25. syyskuuta 1942 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen kilpa-autoilija ja tallipäällikkö. 
Ura.
Pescarolo osallistui 59 Formula 1 -sarjan MM-kilpailuun ja saavutti 12 MM-pistettä ja yhden palkintosijan (3.sija Monacon Grand Prix 1970). Hän käytti silmäänpistävän vihreää kypärää, ja hänellä on yhä tuuhea parta, joka peittää osittain hänen palovammansa.
Pescarolon lopetettua F1-uransa hän aloitti oman tallin Pescarolo Sportin. Talli kilpaili Le Mans Series -sarjassa ja Le Mansin 24 tunnin ajossa. Pescarolo on voittanut Le Mansin 24 tunnin ajon neljästi vuosina 1972, 1973, 1974 ja 1984. Hän on osallistunut kilpailuun kuljettajana ennätykselliset 33 kertaa ja tallin omistajana 15 kertaa vuoteen 2012 saakka (yhteensä 45 kertaa).
Pescarolo osallistuu vuosittain Dakar-ralliin. Henri Pescaloro on innokas helikopterilentäjä ja hän on osallistunut MM-kilpailuihin Ranskan joukkueessa. Pescaloro on lentänyt yhdessä Patrick Fourticq’n kanssa yksimoottoristen koneiden ennätyksen New York – Pariisi -välillä.
Georges Cuvier

Georges Léopold Chrétien Frédéric Dagobert Cuvier (23. elokuuta 1769 Montbéliard – 13. toukokuuta 1832 Pariisi) oli ranskalainen naturalisti ja monipuolinen eläintieteilijä. Elämänsä aikana Cuvier kohosi itseoppineesta harrastelijasta yhdeksi aikansa merkittävimmäksi eläintieteilijäksi. Cuvier oli sotamiehen poika, suoritti juristin tutkinnon, oli eläinten tutkimisesta innostunut kotiopettaja, Napoleonin paroni, Ludvig Filipin Ranskan pääri (1831), Ranskan opetuslaitoksen ylitarkastaja ja protestanttisten kirkollisasiain ministeri.
Cuvier vaikutti 1800-luvun alkupuolen Pariisin tiedeyhteisössä ja oli yksi vertailevan anatomian ja paleontologian uranuurtajista. Étienne Geoffroy Saint-Hilaire kutsui Cuvierin Pariisiin 1795, missä hänestä nopeasti tuli vertailevan anatomien professori. Vertailevan anatomian alalla Cuvier tarkkaili rakenteita keksimänsä korrelaatioperiaatteen pohjalta. Systematiikkansa Cuvier pohjasi kehittämäänsä rakennetyyppiteoriaan. Koko vertailevan anatomian ala sai oikeastaan alkunsa Cuvierin perustavanlaatuisesta teoksesta "Leçons d'anatomie comparée" (1800-1805). Paleontologiassa hänen uraauurtava teoksensa oli "Recherches sur les ossements fossiles de quadrupèdes" (1812). Paleontologian alalla hän keksi menestyksekkään niin sanotun rekonstruktiometodin.
Koska fossiiliaineisto oli puutteellista, Cuvier kehitti niin sanotun luomisopillisen katastrofi­teorian, joka selitti muun muassa sukupuuttoja. Hän esitti myös tunnetun lentävän lauseen "fossiilista ihmistä ei ole olemassa." Cuvier oli kirjaimellisesti Raamattuun uskova ja ensimmäinen kehitysteorian eli evoluution merkittävistä vastustajista. Cuvier uskoi lajien muuttumattomuuteen ja tyrmäsi arvovallallaan täysin Jean-Baptiste Lamarckin ja Saint-Hilairen kannattaman evoluutioteorian. Hän löysi varhaisesta evoluutioteoriasta puutteita ja virheitä, mutta häneltä jäi huomaamatta teorian lukuisat kohdat, jotka olivat täysin oikein. Tärkein Lamarckin perusajatus oli, että eliöt ovat muuttuneet vähitellen ja sopeutuneet ympäristöönsä. Ranskassa käytiinkin ensimmäinen yhteenotto kehitysopillisten ajatusten esittäjien ja eläinten muuttumattomuuden puolustajien välillä.
Cuvierin tunnetuimmaksi teokseksi jäi "Règne animal distribué d'après son organisation" (1817). Cuvier kuoli 1832 Pariisissa koleraan, mutta hänen ehdoton auktoriteettinsa jäi painostamaan kehitysopillisia tutkijoita.
Cuvier kuvaili ja nimesi valtavan määrän eläinlajeja, sukuja, heimoja ja lahkoja. Linnuista hän nimesi muun muassa hippiäisten suvun "Regulus", kapinkehrääjän ("Caprimulgus pectoralis") ja viidakkotöyhtönärhen ("Platylophus galericulatus").
Vita Bergen

Vita Bergen on puisto Tukholmassa Ruotsissa. Kumpuilevaan maastoon rakennettu puisto sijaitsee Renstiernas gatanin, Skånegatanin ja Malmgårdsvägenin rajaamalla alueella. Suuri osa alueesta on kuulunut suojelualueeseen vuodesta 1956. Alue kuului 1800-luvun lopulla Tukholman köyhimpiin, ja August Strindberg kuvaili sitä kirjassaan "Röda Rummet" vuonna 1879. Yhä edelleen on nähtävissä vanhoja puurakenteisia työläisasuntoja puiston laidalla. Per Anders Fogelström on nimennyt kirjansa "Vita bergens barn" alueen mukaan.
Sofiankirkko.
Puiston rakentaminen aloitettiin 1888. Sen korkeimmalla kohdalla, 46 metriä merenpinnan yläpuolella, sijaitsee Sofian kirkko, joka on vihitty 1906. Puisto levittäytyi kirkon ympärille 1911, itäosa liitettiin 1913, eteläinen osa 1914 ja pohjoisosa 1922–1924. Alueella on ulkoilmateatteri vuodelta 1954 jossa kunnallinen Puistoteatteri pitää kesäisin näytöksiä. Puistossa on myös musiikkipaviljonki.
Nimi Vita Bergen on ollut käytössä vuodesta 1967, aiemmin se oli "Vita Berget". Nykyään sitä kutsutaan puhekielessä "Vitabergsparkeniksi". Alueella on nykyään alkoholinkäyttö kielletty iltakymmenen jälkeen aiemmasta reippaasta juhlinnasta johtuen.
Datakeskus.
Vita Bergenin alla, yli 30 metrin paksuiseen kallioon louhittuna, sijaitsee toisen maailmansodan aikana rakennettuihin ja myöhemmin ydinhyökkäystä vastaan vahvistettuihin entisiin suojatiloihin perustettu Bahnhof AB:n rakennuttama datakeskus Pionen.
JerryC

JerryC (Jerry Chang) on taiwanilainen kitaristi, joka on tullut kuuluisaksi sovituksestaan Johan Pachelbelin "Canon in D Major" kappaleesta. 
Suosio.
Suosio levisi Google Videon sekä YouTuben välityksellä. "Canon Rockista" on tehty useita coverversioita, muun muassa Funtwon versio.
Varusteet.
Jerry Chang omistaa kaksi Fender Stratocasteria, ESP Horizon FR-II:sen ja Line 6 Variax 500:sen. Vahvistamiseen hän käyttää PODXT Liveä ja Mesa Boogie Dual Rectifieria.
Tim Schenken

Tim Schenken (s. 26. syyskuuta 1943 Sydney, Australia) on entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi urallaan lukuisissa pienissä talleissa, ja osallistui 36 Grand Prix'iin, joissa saavutti yhden palkintosijan (Itävallan Grand Prix 1971 3.sija) ja yhteensä 7 MM-pistettä.
Ennen kilpailemistaan Formula 1:ssä Schenken voitti vuonna 1968 sekä Britannian Formula 3 -sarjan että Formula Ford -sarjan mestaruudet. Kilpauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa jokavuotisen Australian V8 Supercars -mestaruussarjan kilpailujohtajana.
Bruce-mitali

Catherine Wolfe Bruce -kultamitali on Astronomical Society of the Pacificin vuosittain jakama palkinto ansiokkaasta työstä tähtitieteen hyväksi. Palkinto on nimetty Catherine Wolfe Brucen mukaan.
Mitalin saajat ovat:
Taru (nimi)

Taru on suomalainen naisen etunimi. Tarun nimipäivä on ollut 7. maaliskuuta vuodesta 1929 lähtien.
Nimen alkuperä on suomen kielen sana taru, joka merkitsee esimerkiksi satua, myyttiä tai saagaa. Nimi on käännetty suomeen ruotsinkielisestä nimestä Saga, jolla on nykyruotsissa vastaava merkitys.
Ortodoksisessa kirkossa Taru liitetään myös nimeen Daria, joka on feminiinimuoto miehen nimestä Darius. Darius puolestaan juontaa persialaisesta nimestä, joka on yhdistelmä "omistamista" ja "hyvää" merkitsevistä sanoista.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut 6 983 Taru-nimistä naista ja alle 77 samannimistä miestä.
Koroljov (Moskovan alue)

Koroljov () on avaruustutkimuskeskuksestaan tunnettu teollisuuskaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Moskovan naapurissa, vain 22 kilometriä Punaiselta torilta koilliseen. Kaupungissa oli 183 452 asukasta. Se on Koroljovin kaupunkipiirikunnan ("gorodskoi okrug Koroljov") ainoa asutuskeskus.
Historia.
1100-luvulla nykyisen Koroljovin paikalla sijaitsi slaavilainen kaupunki. Se oli Moskovan ja Vladimirin välisen kauppareitin varrella, mikä teki alueesta vauraan. Mongolien hyökättyä alue kuitenkin hylättiin. 1700-luvulla alueelle perustettiin Venäjän ensimmäiset tekstiilitehtaat.
Kaupungin paikalla sijainneessa Podlipkissa oli 1900-luvun alkupuolella useiden menestyneiden venäläisten kesähuviloita, joissa asuivat mm. Konstantin Stanislavski, Anton Tšehov, Valeri Brjusov, Boris Pasternak, Anna Ahmatova, Isaak Levitan, Pavel Tretjakov, Marina Tsvetajeva ja Vladimir Lenin.
Vuonna 1924 paikalle perustettiin Neuvostoliiton salaisen poliisin OGPU:n ensimmäinen työkommuuni ja vuonna 1928 "Kalininskin" kylä. Paikalle oli jo vuonna 1918 evakuoitu tykkitehdas Pietarista. Vuonna 1938 tehtaan lähelle perustettiin Kaliningrad-niminen kaupunki Neuvostoliiton johtavaksi panssarintorjunta-aseiden ja ilmatorjuntatykkien valmistuskeskukseksi. Toisen maailmansodan jälkeen kaupunki rakennettiin uudelleen rakettitekniikan tutkimuskeskukseksi. Siihen liitettiin vaiheittain useita lähiseudun asutuskeskuksia. Vuonna 1992 siitä erotettiin itsenäiseksi sotateknologiayritysten hallitsema Jubileinyin kaupunki, joka on Koroljovin kaupunkipiirikunnan ympäröimä.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Koroljov oli Moskovan alueen 4:nneksi suurin kaupunki, jossa asui tuolloin 183 452 henkeä. Moskovan läheisyyden ansiosta kaupunki kasvaa vakaasti. Myös kaupungin teollisuus ja avaruustutkimuskeskuksen työpaikat houkuttelevat ihmisiä paikkakunnalle.
Avaruuskeskusten kaupunki.
Kaupunkiin perustettiin vuonna 1946 neuvostoliittolaisen raketti-insinöörin Sergei Koroljovin johtama tutkimuskeskus, josta kehittyi RKK Energija, yksi maailman suurimmista avaruusteknologiayrityksistä. Myös Venäjän avaruusjärjestön avaruuslentojen lennonjohtokeskus ("Центр Управления Полетами" eli Tsentr Upravleniya Polyotami eli "ЦУП" eli TsUP) sijaitsee kaupungissa. Kaupungin aiempi nimi Kaliningrad vaihdettiin vuonna 1996 Sergei Koroljovin mukaan Koroljoviksi.
Vasemmisto-opiskelijat

Vasemmisto-opiskelijat ry (myös Vasop) on suomalainen vuonna 2000 perustettu valtakunnallinen poliittinen opiskelijajärjestö, jonka arvomaailma on punavihreä. Vasemmisto-opiskelijat kertovat tavoittelevansa punavihreää, solidaarista ja demokraattista yhteiskuntaa. Järjestön tavoitteena on omien verkkosivujensa perusteella tasa-arvoinen ja opiskelijalähtöinen koulutuspolitiikka sekä solidaarinen ja yhteiskunnallisesti kantaa ottava opiskelijaliike. Yhdistyksessä toimii opiskelijoita sekä toiselta asteelta että korkeakouluista. Järjestö on kampanjoinut mm. perustulon puolesta ja opiskelijoiden asuntotilanteen parantamiseksi.
Järjestön nykyinen puheenjohtaja on Nea Hakala ja pääsihteeri Annis Riekkinen. Vasopin ylin päättävä elin on liittokokous, joka valitsee järjestön hallituksen. 
Vasemmisto-opiskelijat on ollut liittomuotoinen vuodesta 2023. Sillä on sekä henkilöjäseniä että jäsenjärjestöjä, toimien yhteistyökanavana sekä jäsenjärjestöille että paikallisille punavihreille yhteisöille ja edustajistoryhmille. Jäsenjärjestöjä ovat helsinkiläinen Sitoutumaton Vasemmisto, Turun yliopiston vihreä vasemmisto, Rauman Viva, Jyväskylän Vasemmisto-opiskelijat, Itä-Suomen Vihreä Vasemmisto ja Tampereen yliopiston vihreä vasemmisto. Tämän lisäksi punavihreää opiskelijatoimintaa löytyy mm. Oulun ja Lapin yliopistojen sekä Aalto-yliopiston ylioppilaskunnista sekä HUMAKOn, JAMKOn, TUOn, Haaga-Helian, Xamkin ja Metropolian opiskelijakunnista. 
Vasop on puoluepoliittisesti sitoutumaton, mutta se tekee yhteistyötä Vasemmistonuorten ja Vasemmistoliiton kanssa. Vasop on muun muassa tiedottanut toiminnastaan Vasemmistonuorten lehdissä ja jakanut materiaaliaan nuorisojärjestön tilaisuuksissa. Liittokokouksessa 2010 Vasop päätti tehdä avoimesti yhteistyötä myös Vasemmistoliiton kanssa. Vuonna 2012 Vasop sai ensimmäistä kertaa valtakunnallisille nuorisojärjestöille tarkoitettua taloudellista tukea. Vasop päätti järjestäytyä liittomuotoiseksi yleiskokouksessaan marraskuussa 2022. 
Vasop tukee jäsenjärjestöjään ja punavihreitä listoja edustajistovaaleissa ylioppilaskunnissa ja opiskelijakunnissa. Se järjestää mm. viestintää, tapahtumia, koulutuksia ja seminaareja. Vuoden 2023 edustajistovaaleissa Vasop oli selvästi suurin poliittinen ryhmä. Sillä oli suurin edustajistoryhmä mm. Helsingin, Tampereen, Itä-Suomen, Jyväskylän ja Turun ylioppilaskunnissa. Vuoden 2011 ylioppilaskuntien edustajistovaaleissa Vasop nousi suurimmaksi puoluepoliittiseksi ryhmäksi ja saavutti 8.9 prosentin kannatuksen. Vuoden 2009 ylioppilaskuntavaaleissa Vasop saavutti 6,8 prosentin kannatuksen. Vuonna 2007 Vasop saavutti 5,6 prosentin kannatuksen. 
Vuodesta 2019 Vasop on julkaissut koulutus- ja opiskelijapolitiikkaan keskittyvää Oppimisen ylistys-blogia. Vasemmisto-opiskelijat on julkaissut "Vastine"-jäsenlehteä (ISSN 2242-5047) vuodesta 2009. Vastinetta edelsi "Was'up?" (ISSN 1797-7185) vuonna 2008. 
Talous.
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
Luettelo Sauna Open Air Metal Festivalin esiintyjistä

Tämä on luettelo Sauna Open Air Metal Festivalin esiintyjistä. Metallimusiikkipitoinen festivaali on järjestetty vuodesta 2004 vuoteen 2013 asti Tampereella.
Esiintyjät.
2022.
Festivaali järjestettiin Hakametsän jäähallin parkkialueella 7.-9.7.2022.
Torstai 7. heinäkuuta:
Perjantai 8. heinäkuuta:
Lauantai 9. heinäkuuta:
2019.
Festivaali teki paluun kuuden vuoden tauon jälkeen ja järjestettiin Ratinanniemen puistossa 12.-13.7.2019.
Perjantai 12. heinäkuuta:
Lauantai 13. heinäkuuta:
2013.
Festivaali järjestettiin 8.–9.6.2013.
Lauantai 8. kesäkuuta:
Sunnuntai 9. kesäkuuta:
2011.
Festivaali järjestettiin 9.–11.6.2011.
Torstai 9. kesäkuuta:
Perjantai 10. kesäkuuta:
Lauantai 11. kesäkuuta
2010.
Festivaali järjestettiin Tampereen Eteläpuistossa 10.–12.6.2010. Kissin tiukan kiertueaikataulun vuoksi festivaali alkoi jo torstaina.
Torstai 10. kesäkuuta:
Perjantai 11. kesäkuuta:
Lauantai 12. kesäkuuta:
2009.
Festivaali järjestettiin Tampereen Eteläpuistossa 5.–7.6.2009. Tapahtuman juontajina toimivat Heta Hyttinen ja Godsplague-yhtyeen vokalisti Nico Hartonen.
Perjantai 5. kesäkuuta
Lauantai 6. kesäkuuta
Hardcore Superstarin oli myös tarkoitus esiintyä lauantaina, mutta heidän täytyi peruuttaa esiintymisensä aikataulun takia.
Sunnuntai 7. kesäkuuta
2008.
Vuonna 2008 festivaali järjestetään jälleen kolmipäiväisenä Eteläpuistossa.
Perjantai 6. kesäkuuta: 
Lauantai 7. kesäkuuta: 
Sunnuntai 8. kesäkuuta: 
2007.
Eteläpuistossa järjestetty festivaali oli kolmepäiväinen. Juontajina olivat Heta Hyttinen ja Petri Lindroos.
Torstai 7. kesäkuuta: 
Perjantai 8. kesäkuuta:
Lauantai 9. kesäkuuta:
2006.
Festivaali oli kolmipäiväinen, 8.–10. kesäkuuta 2006.
Torstai 8. kesäkuuta:
Perjantai 9. kesäkuuta:
Lauantai 10. kesäkuuta:
2005.
Ratinanniemen puistossa järjestetty ulkoilmafestivaali oli ensimmäistä kertaa kolmipäiväinen, 9.–11. kesäkuuta 2005. Juontajina toimivat Rainer Nygård, Aadolf Virtanen, Matti Riekki ja Heta Hyttinen.
Torstai 9. kesäkuuta:
Perjantai 10. kesäkuuta:
Lauantai 11. kesäkuuta:
2004.
Ensimmäinen, vuoden 2004 Sauna Open Air Metal Festival oli yksipäiväinen ulkoilmafestivaali, jonka jatkoksi oli kahtena päivänä lisätty konsertteja Tullikamarin Pakkahuoneella. 
Ratinan stadion, perjantaina 11. kesäkuuta:
Tullikamarin Pakkahuoneen After Party, perjantaina 11. kesäkuuta:
Tullikamarin Pakkahuoneen After Party, lauantaina 12. kesäkuuta:
Marlowe Gardiner-Heslin

Marlowe Gardiner-Heslin (s. 30. maaliskuuta 1985 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen ääninäyttelijä. Hän on näytellyt Tysonia "Beybladessa". Enimmäkseen hän on näytellyt teattereissa.
Kabát

Kabát on 1980-luvulla perustettu tšekkiläinen hard rock -yhtye. Yhtye on saavuttanut 1990-luvulta lähtien suurta suosiota kotimaassaan. Se osallistui vuonna 2007 Tšekin ensimmäisenä edustajana Eurovision laulukilpailuihin kappaleella "Malá Dáma", mutta jäi semifinaalin viimeiseksi yhdellä pisteellä.
Historia.
Kabátin historia ulottuu vuoteen 1983, jolloin bassokitaristi Milan Špalek ja kitaristi Tomáš Krulich perustivat yhtyeen 50 000 asukkaan Teplicessa. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi mukaan rumpali Radek "Hurvajs" Hurčík ja laulaja Josef Vojtek. Ota Váňa tuli yhtyeen toiseksi kitaristiksi 1990, mistä lähtien Kabát on toiminut samalla kokoonpanolla.
Kabát soitti alkuaikoinaan lähinnä kotikaupungissaan Teplicessa ja sen naapurikaupungeissa, kunnes yhtye julkaisi 1991 ensimmäisen albuminsa "Má ji motorovou" ja 1992 live-albumin "Živě". Ensimmäisten levytystensä jälkeen Kabát sai kotimaassaan laajemmalti huomiota ja solmi levytyssopimuksen Monitor/EMI:n kanssa. Myöhemmät albumit ovat myös olleet menestyksekkäitä, ja Kabát on nauttinut Tšekissä suurta suosiota ja saanut paljon tunnustusta ja monia palkintoja. Kabátin 2002 julkaistusta "Suma Sumárum" -albumista tuli maan kaikkien aikojen myydyin. Se myi viisinkertaista platinaa 128 000 kappaleella.
Lääkkeiden riskiluokitus raskauden ja imetyksen aikana

Lääkkeiden riskiluokitus raskauden ja imetyksen aikana ilmaisee lääkeaineen riskiä aiheuttaa sikiövaurioita ja vaurioita imetyksen aikana, jos äiti ottaa lääkettä ohjeen mukaisesti. 
Suomi.
Suomessa on käytössä raskauden aikana käytettävien lääkkeiden riskiluokitustietokanta Gravbase. Imetyksen aikainen luokitustietokanta on nimeltään Lactbase. Tietokannat sisältävät riippumatonta näyttöön perustuvaa tietoa raskauden ja imetyksen aikaisen lääkehoidon turvallisuudesta. Ne sisältävät myös tietoa vitamiineista, hivenaineista, huumeista sekä tavallisimmista nautintoaineista. Jatkuvasti päivittyviä tietokantoja ylläpitää Medbase, ja se on vain ammattilaisten käytössä maksusta, eikä yleisötietokantaa ole ainakaan toistaiseksi.
Yhdysvallat.
Vuonna 1979 Yhdysvaltojen FDA esitteli luokittelun lääkeaineille sikiölle aiheutuvien riskien mukaan. Luokittelu perustui samankaltaiseen ruotsalaiseenluokitteluun, joka oli julkaistu vuotta aiemmin. Se ei sisällä äidinmaitoon erittyvien lääkkeen osasten tai aineenvaihdunnan tuotteiden riskejä.
Yhdysvaltojen FDA:lla on seuraavat määritelmät raskauskategorioille:
FDA vaatii suhteellisesti huomattavaa määrää korkealaatuista tutkimustietoa, jotta lääke voidaan kategorioida raskauskategoria A:han. Tämän vuoksi monet lääkkeet, jotka muissa maissa pääsisivät raskauskategoria A:han, joutuvat kategoria C:hen FDA:n luokituksissa.
Puhti

Puhti on kahden naisen esiintyvä musiikkia, tanssia, näyttelemistä ja performanssia yhdistävä kokoonpano, jonka lähtökohtana on karjalaisuus. Puhdissa esiintyvät musiikin maisteri Anne-Mari Kivimäki (pääinstrumentti harmonikka) ja tanssitaiteen maisteri Reetta-Kaisa Iles (o.s. Pirhonen). Iles on muun muassa Tsuumin tanssija ja Kivimäki soittaa myös Hehkumossa.
Puhdin ohjelmiston käsikirjoittajana ja ohjaajana on toiminut kuopiolainen Johanna Keinänen. Kokoonpano on ottanut vaikutteita muun muassa Suistamosta kotoisin olleelta harmonikansoittajalta Ilja Kotikalliolta.
Improvisaatiota, vuorovaikutusta, huumoria.
Puhti on nettisivujensa luonnehdinnan mukaan "hullun koheltavaa, välillä herkistyvää, iloista ja paatoksellista tanssijan ja muusikon yhteistyötä". Puhtin esityksissä on tilanteeseen liittyvää improvisaatiota, huumoria ja luontevaa vuorovaikutusta yleisön kanssa. "Kivimäen ja Pirhosen yhteistyötä täytyy ihailla. Komediassa ajoitus on tärkeintä ja sen nämä naiset hallitsevat täydellisesti. Soitto, laulu ja tanssi lyövät heidän työskentelyssään tasavahvasti kättä." --Aamulehti, syyskuu 2007, Merja Koskiniemi
Julkaisut.
Puhdin ensilevy Arkistomatkaoppaat CD+DVD (LEMPI002) julkaistiin Kaustinen Folk Music Festivalilla 10. heinäkuuta 2006.
Tunnustuksia.
Puhti sai 11. tammikuuta 2008 Kansanmusiikin ja -tanssin edistämiskeskuksen vuoden Wäinö -tunnustuspalkinnon.Vuoden Wäinöksi nimetään kansanmusiikin tai kansantanssin alalla toimiva henkilö, ryhmä tai taho, jolle halutaan osoittaa tunnustusta taiteellisista tai pedagogisista ansioista, elämäntyöstä tai esimerkiksi merkittävästä innovaatiosta alalla. Tunnustus liittyy kansanmusiikin ja kansantanssin alalla kulloinkin meneillään olevaan yleisteemaan.
Puhti nimitettiin Kaustinen Folk Music Festivalin Juhlayhtyeeksi 2006. Tieto julkistettiin Folklandia-risteilyllä 6. tammikuuta 2006.
Outokummun Erä- ja luontokeskus

Outokummun Erä- ja luontokeskus on monipuolinen luontokohde Outokummun keskustan läheisyydessä. Alueella on luontopolkuja, ainutlaatuinen 12 järven melontareitti ja Mustan ja Valkeisen virkityskalastusalue. Alueella on tulipaikkoja, kolme laavua (Mustantammi, Paloniemi ja Ravinkaita), esteetön Salmen keittokatos ja kaksi kotaa (Pieni ja Iso Karhunpesä). 
Erä- ja luontokeskuksen alueelle ovat leimallista kapeat, korkeat harjut. Pitkin harjuja, järvien ympäri, kulkevat 3–7 kilometrin mittaiset luontopolut. Retkeilijät ja matkailijat ovat ristineet alueen "pikku punkaharjuksi". Alue on jääkauden muovaama ja sieltä on tehty löytyjä kivikautisesta asumisesta.
Alueen palveluja tuottavat Kaunisniemen kahvila ja Särkiselän leirintäalue. Kaupunki vuokraa Kolmikannan leirikeskusta, leirikeskus sopii hyvin ryhmämajoitukseen.
Lasten kalakeidas.
Alueen erikoisuus on mittava ja esteetön Lasten kalakeidas Mustan ja Valkeisen virkistyskalastusalueen pohjoisosassa. Keitaalla on n. 300 metriä leveitä kulkuväyliä ja kalastuslaitureita, tulipaikkoja, Ravinkaidan laavu ja Karhunpesä-kodat. Keitaalla voivat vain alle 12-vuotiaat ja liikuntaesteiset henkilöt ja he kalastavat maksutta. Virkistyskalastusalueelle myydään lupia mm. Outokummun keskustan abc-asemalta. 
Lisätietoja kalastuksesta ja Lasten kalakeitaasta: www.mustavalkeinen.fi
Särkiselän leirintäalue.
Alueen opastus- ja palvelukeskuksena toimii luonnonkaunis Särkiselän leirintäalue (Särkiselkä Camping), jossa on vaunu- ja telttapaikkoja, 10 leirintämökkiä, grillikatos, huoltorakennukset ja perhesauna. Matkailijat otetaan vastaan Kaunisniemen kahvilassa, jonka rannassa on tilava puulämmitteinen sauna. Kahvilasta saa karttoja ja matkailuinfoa lähialueen kohteista. Kahvilan molemmin puolin on hienohiekkaiset uimarannat ja uimahyppytorni. 
Leirintäalue on avautunut uudestaan 1.7.2020 Outokummun Matkailijayhdistyksen toimesta. Yhdistys kunnostaa ja kehittää aluetta yhdessä kaupungin, paikallisten yritysten ja yhdistysten kanssa. Yritykset ja yhdistykset ovat mm. sisustaneet omia teemamökkejä, on sirkusta, historiaa, luontoa, melontaa ja romantiikkaa.
Leirintäalueen yhteystiedot: p. 045 278 7810/vastaanotto, info@sarkiselka.fi ja www.sarkiselka.fi
Inge vanhempi

Inge vanhempi tai Inge Stenkilinpoika ( ja "Inge Stenkilsson") oli perimätiedon mukaan Ruotsin kuningas noin vuosina 1080–1084 ja 1088–1105. Ingen isä oli Stenkil. Hänen veljensä Halsten oli eräiden lähteiden mukaan Ingen hallitsijakumppani, mutta toisten lähteiden mukaan Halsten hallitsi yksin lyhyen ajan noin vuonna 1066. Inge mainitaan muun muassa paavin kirjeessä "Ingo gloriosus Suetonum Rex" ("Inge, ruotsalaisten kunnioitettava kuningas").
Legendan mukaan Inge oli kristitty, ja kun hän kieltäytyi uhraamasta aasa-jumalille käräjillä, syrjäyttivät sveanmaalaiset hänet ja valitsivat kuninkaakseen Uhri-Svenin. Inge palasi kuitenkin noin vuonna 1087 ja tappoi Uhri-Svenin sekä poltti Uppsalan pakanatemppelin.
Aleksander Lindeberg

Aleksander Lindeberg (12. toukokuuta 1917 Donin Rostov, Venäjä – 8. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja kuvittaja.
Lindebergin isä oli suomenruotsalainen lääkäri ja äiti venäläinen. Venäjän vallankumouksen jälkeisinä vuosina perhe tuli Suomeen, mutta isän koulutusta ei hyväksytty Suomessa, joten perhe muutti ensin Saksaan, sieltä Viroon ja lopulta 1932 Viipuriin. Lindebergin äidinkieli oli venäjä, ruotsia hän oppi Viipurissa ja suomea myöhemmin elämänsä varrella. 
Lindeberg oli sotien aikaan TK-piirtäjänä, sitten kustannusyhtiö WSOY:n kuvittajana. Rudolf Koivu -palkinto hänelle on myönnetty kahdesti.
Leonid Popov

Leonid Ivanovitš Popov (, s. 31. elokuuta 1945 Oleksandrijassa, Kirovohradin alueella, Ukrainan SNT:ssä, Neuvostoliitossa) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti.
Popov oli ilmavoimien lentäjä ja hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 27. huhtikuuta 1970. Hän lensi Sojuz 35-, Sojuz 40- ja Sojuz T-7 -lennoilla ollen avaruudessa 200 vuorokautta ja 14 tuntia. Hän siirtyi eläkkeelle kosmonauttijoukoista 13. kesäkuuta 1987.
Popov on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta.
Juri Romanenko

Juri Viktorovitš Romanenko (, s. 1. elokuuta 1944 Koltubanovski, Orenburgin alue, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen kosmonautti, joka on kahdesti saanut Neuvostoliiton sankari -mitalin (16. maaliskuuta 1978 ja 26. syyskuuta 1980).
Hän oli Neuvostoliiton ilmavoimien lentäjä, sotilasarvoltaan eversti.
Hän toimi seuraavien lentojen päällikkönä:
Juri Romanenko vietti avaruudessa yhteensä 430 vuorokautta ja 20 tuntia.
HMS Nairana (1917)

HMS Nairana oli postilaivan rungolle vuonna 1917 rakennettu Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva.
Palvelus.
"Nairana" liitettiin palvelukseen otettaessa osaksi Suurta laivastoa, jossa se palveli ensimmäisen maailmansodan loppuun. Alus lähetettiin vuonna 1919 osana brittiläistä siirtoarmeijaa Vienanmerelle tukemaan alueen operaatioita. Alukselta lähetetyt lentokoneet pommittivat Alakurttia elokuussa 1919.
Alus myytiin vuonna 1920 Tasmanian Steamship Companylle.
Aluksella palvelleet konetyypit olivat:
Epilepsialiitto

Epilepsialiitto ry - Epilepsiförbundet rf - on suomalainen valtakunnallinen kansanterveys- ja vammaisjärjestö, joka on perustettu vuonna 1969. Siihen kuuluu 23 epilepsiayhdistystä ja yli 10 000 jäsentä, joista suurin osa on epilepsiaa sairastavia henkilöitä.
Potilasjärjestönä liiton ensisijainen tehtävä on toimia kansalaisvaikuttajana ja edunvalvontajärjestönä. Liitto tarjoaa vapaaehtoistoimijoille monenlaisia vaikuttamisen ja vertaistoiminnan mahdollisuuksia yhdessä jäsenyhdistystensä kanssa. Lisäksi liitto jäsenyhdistyksineen toimii tiedottajana epilepsiaa sairastaville ja heidän omaisilleen. Epilepsialiitto tarjoaa myös neuvontaa ja kuntoutumiskursseja. Vakituisia työntekijöitä on 18. Kursseilla toimii vuosittain noin 80 sosiaali- ja terveysalan sekä opetusalan ammattilaista määräaikaisissa työsuhteissa. Liitto käynnisti kuntoutustoiminnan vuonna 1974. Epilepsialiitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Tunnus, arvot ja visio.
Epilepsialiiton logo on vaaleanvihreä liekki. Se kuvastaa liiton arvoja, jotka ovat tasa-arvo, ihmisen kunnioittaminen, asiakaslähtöisyys ja jatkuva kehittyminen. Liekkiä käytetään myös kansainvälisesti epilepsiapotilasjärjestöjen tunnuksissa. Liiton visiona on epilepsiaa sairastavien ihmisten oikeus ja mahdollisuus hyvään, omaehtoiseen elämään. 
Talous.
Rahoitus.
Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille:
Efialtes Trakhislainen

Efialtes Trakhislainen (, Herodotos kirjoittaa nimen muodossa ; ; 500/400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Trakhiista. Hänet tunnetaan kavaltajana, joka paljasti persialaisille joukoille tien kreikkalaisten joukkojen selustaan Thermopylain solassa. Teko auttoi persialaisia voittamaan Thermopylain taistelun 480 eaa.
Kreikkalaiset joukot olivat valinneet Thermopylain solan paikaksi, jossa Persian joukot pysäytettäisiin. Sanottiin, että sola on niin kapea, että siitä voivat ajaa vain yhdet vaunut kerrallaan. Sola voitiin kuitenkin kiertää pitkin oikopolkua, joka vei vuorten yli Thermopylain eteläpuolella ja yhtyi alkuperäiseen tiehen sen kohdan takana, missä kreikkalaisten asemat olivat. Herodotoksen mukaan paikalliset asukkaat tunsivat polun hyvin.
Efialteen persialaisilta odottama palkkio tuli tyhjän arvoiseksi, kun he hävisivät Salamiin meritaistelussa. Hän pakeni Thessaliaan. Amfiktyonit tarjosivat hänestä palkkion kuolleena. Herodotoksen mukaan Athenades surmasi hänet jostain muusta syystä noin 470 eaa. Silti spartalaiset palkitsivat Athenadeen.
Onni Peltonen

Onni Evert Peltonen (27. elokuuta 1894 Jyväskylän maalaiskunta − 11. syyskuuta 1969 Jyväskylä) oli suomalainen veturinkuljettaja ja sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri.
Peltosen vanhemmat olivat seppä "Joonas Peltonen" ja "Henriikka Juusonen". Käytyään kansakoulun Peltonen oli metallimiehenä ja rautasorvaajana vuoteen 1919 saakka. Valtionrautateillä Peltonen toimi ylimääräisenä veturinlämmittäjänä 1919–1921 ja vakinaisena lämmittäjänä 1921–1930. Suoritettuaan veturinkuljettajan tutkinnon 1924 hän oli vt. veturinkuljettaja noin viisi vuotta ja sitten II luokan veturinkuljettaja 1930–1940 ja I luokan 1940–1953. Peltonen oli myös Jyväskylän maalaiskunnan kunnallinen ammattientarkastaja 1930–1935.
Peltonen oli SDP:n kansanedustajana 1933–1962 Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä valittuna. Politiikan eturiviin hän nousi 1945 tultuaan valituksi SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1958. Ministerinä Peltonen toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Paasikiven III hallituksessa 1945–1946 ja sosiaaliministerinä Pekkalan hallituksessa 1948. Hän oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Fagerholmin hallituksessa 1948–1950, Kekkosen II hallituksessa 1951 ja Kekkosen III hallituksessa 1951–1952. Viimeksi Peltonen oli sosiaaliministerinä Kekkosen V hallituksessa 1954–1956. Peltonen oli jäsenenä Suomen ja Neuvostoliiton YYA-sopimusneuvotteluissa maalis-huhtikuussa 1948.
Hallituksen jäsenenä hän vastusti sotasyyllisten tuomioita 1946 (eriävä mielipide hallituksen pöytäkirjaan) ja 1948 YYA-sopimuksen sotilaallista osaa. Presidentti Paasikivi merkitsi päiväkirjaansa keskusteluja Peltosen kanssa päiväyksillä 4.3.1948 ja 9.3.–11.3.1948: "Peltonen - - ei voi olla mukana tekemässä sotilasliittoa - -" sekä 13.4.1948 "- - ottaen kaikki asianhaarat huomioon hän hyväksyy sopimuksen".
Peltonen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän toimi aluksi lyhyen kauden 1920-luvulla Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana ja myöhemmin pitkään Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsenenä.
SDP:n 1950-luvun puoluehajaannuksessa Peltonen arvosteli riidan molempia osapuolia. Hänen johtamansa Jyväskylän työväenyhdistys pyrki tasoittelemaan riitaa ja antamaan tilaa molemmille riitapuolille. Kun lopulta oli valittava jompikumpi puoli, Peltonen valitsi ns. leskisläiset eli puolueen enemmistön. 
Peltonen vapautettiin valtakunnanoikeudessa 1953 syytteestä niin sanotussa salaputkijutussa. Syytteen vuoksi hän kuitenkin erosi ministerin tehtävästä.
Jussi Raatikainen

Juho (Jussi) Raatikainen (12. lokakuuta 1898 Kivijärvi – 13. syyskuuta 1978 Nurmijärvi) oli suomalainen toimittaja ja sosiaalidemokraattinen kansanedustaja ja ministeri.
Raatikaisen vanhemmat olivat mäkitupalainen Antti Raatikainen ja Sofia Hakkarainen. Käytyään kansakoulun Raatikainen työskenteli rakennustyömiehenä ja kirvesmiehenä Kivijärvellä. Suoritettuaan kansakoulun veistonohjaajan tutkinnon 1916 hän oli veistonohjaajana Kivijärvellä 1916–1925. Raatikainen kävi Työväen Akatemian 1927 ja opiskeli kolme lukukautta Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Opintojen jälkeen Raatikainen oli Jyväskylässä "Työn Voima" -lehden toimitussihteerinä 1929–1933 ja päätoimittajana 1930. "Kansan Voima" -lehden päätoimittajana Raatikainen oli Sortavalassa 1933–1939 ja Joensuussa 1940–1941. Hän oli myös Kansan Voima Oy:n taloudenhoitaja 1934–1936. Raatikainen oli Karjalan liiton toimitsija vuodesta 1941 ja Rintamamiesliiton toiminnanjohtaja.
SDP:n kansanedustajana Raatikainen oli 1936–1945 Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä, 1945–1948 Kymen läänin itäisestä vaalipiiristä ja 1948–1951 Kymen läänin vaalipiiristä. Hän oli II maatalousministeri ja II sisäasiainministeri Fagerholmin I hallituksessa 1948–1950.
Raatikainen oli kunnallispolitiikassa mukana Kivijärven kunnanvaltuuston jäsenenä, Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä, hoitokunnan puheenjohtajana ja vt. kaupunginjohtajana.
Raatikainen tuomittiin valtakunnanoikeudessa 1953 sakkoihin osuudestaan ns. salaputkijutussa.
Raatikaisen poika oli mm. Yleisradion pääjohtajana toiminut Erkki Raatikainen.
Sekretiini

Sekretiini on ruoansulatuksen peptidihormoni, joka osallistuu mahan, haiman ja maksan eritystoiminnan säätelyyn. Sekretiiniä erittyy verenkiertoon pohjukaissuolen limakalvon rauhasten S-soluista. S-soluja on myös vähäisemmissä määrin pohjukaissuolessa (ohutsuolen alkuosassa).
Sekretiini osallistuu ruoansulatuskanavan happamuuden säätelyyn. Sekretiinin eritys käynnistyy, kun mahasta saapuu hapanta ruokasulaa pohjukaissuoleen. Sekretiinin vaikutuksesta mahan parakriinisolujen haponeritys vähenee. Samalla se saa haiman rauhasten sentroasinaarisolut erittämään enemmän bikarbonaattia, joka pohjukaissuoleen saapuessaan neutraloi ruokasulan happamuutta ja suojelee näin suolistoa vaurioilta.
Maksassa sekretiini lisää sapen tuotantoa. Sekretiinin eritys toimii yhdessä kolekystokiniinin kanssa, joka saa aikaan sappirakon supistumisen. Tällöin suolistoon saapuva sappi auttaa yhdessä haiman lipaasin kanssa saattamaan ruokasulassa olevan rasvan imeytyvään muotoon.
Sekretiini osallistuu myös kehon vesitasapainon säätelyyn vaikuttamalla hypotalamuksen, aivolisäkkeen ja munuaisten soluihin.
Sekretiinin CAS-numero on 1393-25-5.
Rahoitusmarkkinat

Rahoitusmarkkinat eli finanssimarkkinat tarjoavat rahoitusta erilaisiin rahoitustarpeisiin. Rahoitusjärjestelmän tehtävä kansantalouden kannalta on välittää rahoitusta ylijäämäisiltä taloudellisilta toimijoilta alijäämäisille siten, että pääomaresurssit olisivat mahdollisimman tehokkaassa ja kannattavassa käytössä. Ylijäämäsektoriin kuuluvat tyypillisesti kotitaloudet ja alijäämäsektoriin yritykset. Rahoitusmarkkinat ovat kapitalismiin ja markkinatalouteen perustuvan kansantalouden kulmakivi. Rahoitusmarkkinat koostuvat useista erilaisista markkinoista.
Rahoitusmarkkinoiden tehtävänä on:
Lisäksi myös maksuvälineiden luonti sekä maksunvälityspalvelut ovat tärkeitä. Näiden toimintojen ylläpito edellyttää infrastruktuuria, joka käsittää järjestelmän maksujen välitykseen ja selvittämiseen () maksuvälineillä. Lisäksi tarvitaan järjestelmä pääomamarkkinatapahtumien selvittämiseksi (), johon kuuluvat: osakkeet, joukkovelkakirjalainat ja johdannaisinstrumentit.
Jukka Ojaranta

Jukka Uolevi Ojaranta (15. helmikuuta 1933 Turku – 10. heinäkuuta 2003 Espoo) oli turkulainen kalastaja ja salakuljettaja. Hän toimi 1960-luvulta alkaen Helsingissä laittoman alkoholin myyjänä Punavuoressa sekä myöhemmin salakuljettajana. Hänen liikanimensä oli Turun-Jukka.
Ojaranta upotti 1980-luvun alussa myrkkytynnyreitä eteläisellä Saaristomerellä Dragsfjärdin vesillä ns. Dragsfjärdin myrkkyskandaalissa. Hän jäi kiinni ja sai tuomion törkeästä jätehuoltorikoksesta.
Ojarannan oli tarkoitus kuljettaa suomalaisten yritysten Nokia Oy ja Keskuslaboratorio Oy ongelmajätteitä muun muassa PCB-jätettä mereen upotettavaksi. Upotus oli määrä tehdä Hiidenmaan vesillä, jonne Ojarannan kertoman mukaan venäläiset olivat upottaneet taistelukaasuja ja muita vaarallisia jätteitä. Ojarannan troolari joutui kuitenkin matkalla vaikeuksiin kovassa merenkäynnissä ja tynnyrit oli pakko rei'ittää ja laskea mereen aluksesta jo Dragsfjärdin vesillä.
Ojaranta sai kahden vuoden neljän kuukauden vankeustuomion ja myös kolme jätteitä välittäneen "Euro Industri Oy":n johtohenkilöä tuomittiin vankeusrangaistuksiin. Jätteet alun perin tuottaneita yrityksiä ei sen sijaan rangaistu.
Ojarannan rikoksessa käyttämä troolari Normandie makasi sittemmin pitkään hylkynä Espoonlahdessa, kunnes vietiin kaatopaikalle ongelmajätteeksi luokiteltuna.
Ojarannan upottamia myrkkytynnyreitä etsittiin Dragsfjärdin vesiltä vielä yli kymmenen vuoden kuluttua tapauksesta. Kaikkia upotettuja tynnyreitä ei koskaan löydetty.
Quiriguá

Quiriguá on mayojen historiallinen kaupunki Guatemalassa, Izabalin departementissä. Unesco lisäsi kohteen maailmanperintöluetteloon vuonna 1981. Alue on tunnettu erityisesti steeloistaan.
Quiriguá syntyi nykyisen Hondurasin puolella olleen mayakaupunki Copánin vaikutuksesta. Ensimmäiset merkit ihmisasutuksesta ovat noin vuodelta 200. Kukoistuksessaan kaupunki oli kuitenkin mayojen myöhäisklassisessa vaiheessa noin vuosina 600–900. Quiriguá oli rikkaan itsehallinnollisen valtion keskus. Jade- ja obsidiaanikauppa rikastutti kaupunkia, joka kuitenkin tuntemattomasta syystä ajautua rappioon 800-luvulla.
Quiriguássa on raunioita ja asutusten jäänteitä usealta vuosisadalta, mutta merkittävimmät monumentit ovat 700-luvulta, jolloin kaupunkia muokattiin merkittävästi vastaamaan sen asemaa kuninkaallisena asuinpaikkana. Ensimmäinen kaiverrettu monumentti on vuodelta 692. Steeloja pystytettiin kaupunkiin viiden vuoden välein. Niiden koko kasvoi jatkuvasti ja viimeinen yksittäinen steela vuodelta 771 on 10,5 metriä korkea ja painaa 65 tonnia.
Tristan Keuris

Tristan Keuris (3. lokakuuta 1946, Amersfoort – 15. joulukuuta 1996, Amsterdam) oli alankomaalainen säveltäjä. 
Keuris opiskeli vuosina 1962–1969 Ton de Leeuwin johdolla Utrechtin konservatoriossa. Hän itse opetti myöhemmin sävellystä ja musiikinteoriaa Groningenissa, Utrechtissa, Hilversumissa ja Amsterdamissa.
Keuris sai kansainvälistä tunnustusta mm. sinfoniallaan (1974), joka voitti vuoden 1975 Matthijs Vermeuler -palkinnon. Muuhun tuotantoon kuuluu esimerkiksi lukuisia orkesteriteoksia, vokaalimusiikkia sekä kamarimusiikkia, kuten saksofonikvartetto ja kaksi jousikvartettoa. 
Keurisille myönnettiin vuonna 1982 Hilversumin kulttuuripalkinto. Hän kuoli 50-vuotiaana Amsterdamissa.
Ilmiö

Ilmiö tai fenomeeni on jotain mitä voidaan havaita aistein, kuten havaittavissa oleva tapahtuma, tai se voi olla matemaattinen. Se voi olla kulttuurinen tapahtuma, evoluutioon liittyvä tai illuusio. Ilmiö voi olla jaksollinen, fyysinen tai kertakaikkinen. 
Immanuel Kantilla ilmiö ("Erscheinung") eli phaenomenon (, "fainómenon"; monikossa "phaenomena", , "fainomena") edusti tuntematonta ja tavoittamatonta "noumenonia", 'olevaa itsessään' ("an sich"). Hänen mukaansa oleva itsessään ei ilmene havaitsijan tietoisuudelle suoraan, vaan ainoastaan epäsuorasti ilmiönä, fenomeenina.
Espoon Honka

Espoon Honka oli espoolainen koripallojoukkue. Suomen mestaruuden Honka voitti historiansa aikana yhteensä seitsemän kertaa. Joukkue ei saanut lisenssiä Korisliigaan kaudeksi 2011–2012 hoitamattomien velvoitteiden takia.
Henkilökohtaiset palkinnot.
Korisliigan vuoden pelaaja
Korisliigan SM-finaalien paras pelaaja
Korisliigan vuoden puolustuspelaaja
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus
Korisliigan vuoden valmentaja
Maailmankaupat

Maailmankaupat tai kehitysmaakaupat ovat Maailmankauppojen liitto ry:n jäseninä olevien yleishyödyllisten yhdistysten ylläpitämiä reilun kaupan erikoisliikkeitä. World Fair Trade Organizationin (WFTO) jäsenenä Maailmankauppojen liitto on osa maailmanlaajuista reilun kaupan verkostoa.
Maailmankaupat tukevat pieniä perheviljelmiä ja käsityöläisryhmiä kehitysmaissa. Toiminnan perusajatuksena on luoda ihmisille mahdollisuuksia elää omassa maassaan, omalla kotiseudullaan ja omalla työllään. 
Maailmankauppojen taustalla on paikallisia kehitysmaa-, kehitysmaakauppa- ja maailmankauppayhdistyksiä.  Toiminnan perustana on vapaaehtoistyö. Useimmat maailmankaupat myyvät vain pop up -periaatteella tapahtumissa. Maailmankaupan myyntitoiminnan tavoitteena ei ole taloudellisen hyödyn kerääminen itselleen tai jäsenilleen. Tuotto käytetään reilun kaupan edistämiseen. Osa tuotosta voidaan käyttää myös muulla tavoin kehittyvien maiden ihmisten hyväksi.
Maailmankaupat hankkivat myymänsä reilun kaupan tuotteet joko World Fair Trade Organizationin jäsenyhteisöiltä tai niin, että tuotteilla on tuotekohtainen kolmannen osapuolen tekemä sertifiointi. WFTO Guaranteed Fair Trade -järjestelmän lisäksi hyväksyttyjä sertifikaatteja ovat ECOCERT/IMO – Fair For Life, FLO Cert, SPP (FUNDEPPO) ja Naturland Fair Trade -tuotekohtaiset merkit.
Sertifioidut reilun kaupan tuotteet muodostavat tärkeimmän ja suurimman osan maailmankaupan liikevaihdosta, vähintään 75 % laskettuna sisäänostojen hinnoista. Muiden kuin reilun kaupan tuotteiden (enintään 25 %) tulee edistää vaihtoehtoista ja solidaarista taloutta tai ympäristön hyvinvointia, esimerkkeinä ekologiset pesuaineet, paikallisten käsityöläisten ja luomutuottajien tuotteet, valikoimaa tukevat ja periaatteiden mukaiset kirjat, musiikki, kampanja- ja koulutusmateriaalit sekä lisätuotteet ja -palvelut (reilu matkailu, catering).
Suomen maailmankaupat ja myyntipisteet.
Suomen toistaiseksi pisimpään toiminut maailmankauppa oli Juuttiputiikki, joka toimi Oulussa kivijalkamyymälänä vuosina 1978–2017 ja jatkoi alkuvuoteen 2023 saakka verkkokauppana.
Maailmankauppojen liiton jäsenet:
Maailmankauppalehti.
Maailmankauppojen liitto julkaisi vuoteen 2016 asti omaa lehteä. Lehden alkuna oli vuonna 1984 prosenttiliikkeen ja kehitysmaakauppojen kiertokirje, sittemmin nimi muuttui "Kehitysmaakauppojen kauppalehdeksi" ja vuosina 1997–2016 nimenä oli "Maailmankauppalehti".
Lehden numerot vuosilta 2011–2016 ovat luettavissa verkossa. Vanhemmat numerot ovat Maailmankauppojen liiton sekä Työväenmuseo Werstaan arkistoissa.
Maahantuonti.
Tampereen kehitysmaakauppa ja Hämeenlinnan maailmankauppayhdistys toimivat maahantuojina ja välittävät tuotteita muille jälleenmyyjille.
Oksanen

Oksanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
James Pond

James Pond on tietokonepelien sarja, joka tehtiin 1991–1993. Päähenkilönä peleissä on James Pond, agenttikala. Pelit tehtiin ensin Amiga ja Atari ST tietokoneille, ja käännettiin myöhemmin joillekin aikansa pelikonsoleille ja muille tietokoneille.
Kolmas peli, "Operation Starfish" (työnimeltään "Splash Gordon") on kahden ensimmäisen osan tapaan tasohyppely. Uutuutena ovat esimerkiksi maaston mäet, jotka muuttavat hahmon kävelykulmaa. Pelissä ollaan Kuun juustoviljelmillä, ja siinä on Mario-peleistä tuttu yleiskartta, josta pääsee varsinaisiin jaksoihin.
Izabal (departementti)

Izabal on yksi Guatemalan 22 departementistä. Izabal rajoittuu pohjoisessa Belizeen, koillisessa Hondurasinlahteen, idässä Hondurasiin, sekä Guatemalan departementteihin Petén luoteessa, Alta Verapaz lännessä ja Zacapa etelässä.
Departementissä on 314 306 asukasta ja se on laajuudeltaan 9  038 neliökilometriä. Izabalin pääkaupunki on Puerto Barrios. Departementin keskellä sijaitsee Guatemalan suurin järvi Lago de Izabal.