tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kiovan kultainen portti

Kiovan Kultainen portti () oli historiallisen Kiovan kaupunginmuurin 1000-luvulla rakennettu pääportti sekä sen vuonna 1982 valmistunut rekonstruktio. Alkuperäinen tuhoutui osittain vuonna 1240, ja sen rauniot peitettiin maalla 1700-luvulla. Portti kaivettiin jälleen esiin 1800-luvulla, ja 1980-luvulla rakennettiin sen nykyinen rekonstruktio. Alkuperäisestä porteista on jäljellä vain joitakin osia.
Kultaisen portin rakennutti mahdollisesti Kiovan Rusin ruhtinaskunnan hallitsija Jaroslav I Viisas vuonna 1037, vaikkakin jotkut tutkijat ovat pitäneet sen rakennustöiden aloittajana hänen isäänsä Vladimir Suurta. Portti oli tuolloin Kiovan kaupunginmuurin pääportti ja se sijaitsi silloisen kaupungin lounaisosassa. Kultaisen portin rakennusmateriaalina käytettiin kiveä ja tiiliä. Porttikäytävä oli 12 metriä korkea ja 7,5 metriä leveä. Portin päällä oli pieni Ilmestyskirkko. Kultaisen portin nimen alkuperää ei tunneta, mutta eri teorioita on useampia. On mahdollista, että portin päällä olleen kirkon katto oli aikanaan kullattu. Se on saatettu nimetä myös Konstantinopolin Kultaisen portin mukaan.
Alkuperäinen Kultainen portti tuhoutui osittain mongolien piirittäessä Kiovan vuonna 1240. Osa portista säilyi kuitenkin pystyssä. Puolalaiset juuri voittanut kasakkahetmani Bohdan H’melnytskyi järjesti voitonparaatin Kiovaan Kultaisen portin kautta vuonna 1648. Vuonna 1750 portin jäänteet peitettiin kuitenkin maalla. Portin jäänteet kaivoi esiin ukrainalainen amatööriarkeologi Kindrat Loh’vykyi vuonna 1832. Nykypäiviin saakka alkuperäisestä portista ovat säilyneet vain osat porttikaaresta, sekä sen kivi- ja tiiliseinistä. Pystyssä oleva nykyinen portti on rekonstruktio 1980-luvulta. Päätös portin uudelleenrakennuttamisesta tehtiin Neuvostoliitossa Kiovan 1500 vuotisen historian juhlimiseksi vuonna 1977. Rakennustyöt alkoivat kesäkuussa 1981 ja ne valmistuivat huhtikuussa 1982. Portin päällä on ollut vuodesta 1983 museo ja nykyisin portti on osa Pyhän Sofian suojelualuetta.
Iiriläisten diaspora

Iiriläisten diaspora () tarkoittaa Irlannin saaren ulkopuolella asuvaa, etnisesti iiriläistä väestöä ja heidän jälkeläisiään. Irlannista arvioidaan muuttaneen ulkomaille yli 10 miljoonaa ihmistä vuoden 1800 jälkeen. Nykypäivä arvioiden mukaan iiriläistaustaisia henkilöitä on maailmalla jopa 70 miljoonaa, siinä missä itse saaren väestö on vain kuusi miljoonaa.
Historia.
Ennen suurta nälänhätää.
1600-luvun aikana noin 25 000 irlanninkatolilaista siirtyi asuinalueiltaan brittiläisiin siirtokuntiin, erityisesti Karibialle ja Virginiaan. Näistä siirtolaisista osa lähti protestanttisten englantilaisten pakottamina. 1680-luvulta eteenpäin irlantilaisia kveekareita ja muita uskonnollisia toisinajattelijoita alkoi siirtyä Atlantin toiselle puolelle. Varsin merkittävä presbyteriaanien muuttoliike Ulsterista alkoi 1710-luvulla samalla, kun eteläisestä Munsterin provinssista lähti pienempi määrä anglikaaneja ja katolilaisia.
Pienimuotoinen maahanmuutto jatkui aina Napoleonin sotien loppuun asti. Sota oli ollut Irlannin kannalta hyödyllinen, sillä se oli nostanut hintatasoja. Waterloon taistelun jälkeen Euroopan hintatasot kuitenkin romahtivat, mikä aiheutti Irlannissa laajoja taloudellisia vaikeuksia. Vuodesta 1815 aina vuosisadan puoliväliin asti noin 0,8–1,0 miljoonaa irlantilaista muutti Pohjois-Amerikkaan, ja he jakautuivat lähes tasan Yhdysvaltojen ja brittiläisen Pohjois-Amerikan eli nykyisen Kanadan välille.
Vasta 1830-luvun alkupuolelta lähtien Irlannista lähteneiden katolilaisten osuus ylitti kaikki protestanttiset ryhmät. 1800-luvun alussa Amerikkaan muuttaneet iiriläisillä protestanteilla ei ollut suuria vaikeuksia uuteen yhteiskuntaan sopeutumisessa, sillä he jakoivat paikallisten uskonnolliset näkemykset, eikä heitä ollut missään vaiheessa kovinkaan suurta määrää. Teollinen vallankumous levisi Irlannin saarella Ulsterin alueelle, josta kehittyi Ison-Britannian tärkeä teollisuuden keskus. Teollistumisen vuoksi monet Ulsterin maaseudulla asuneet muuttivat töiden perässä Belfastiin. Muualla Irlannissa ei sen sijaan syntynyt teollisuutta, minkä vuoksi kaikkialta maaseutualueilta alkoi muuttaa yhä suurempi määriä ihmisiä Englannin ja Skotlannin teollisuuskaupunkeihin sekä Amerikkaan.
Irlannin suuri nälänhätä.
Perunaruton aiheuttama nälänhätä Irlannissa oli väestölle erittäin tuhoisa. Nälänhädän aikana ja sen vähän jälkeen, vuosina 1845–1855, Irlannista muutti 1,8 miljoonaa siirtolaista Yhdysvaltoihin. Nälänhädän vuoksi lähteneet siirtolaiset olivat aiempaa köyhempiä, ja he muodostivat ulkomaille suuria iiriläisyhteisöjä. Valtaosa heistä asettui juuri Yhdysvaltoihin. Myöhemmillä vuosikymmenillä nälänhädän aikaan lähteneet auttoivat useita miljoonia läheisiään muuttamaan pois Irlannista. Arvioiden mukaan jopa puolet Irlannissa 1800-luvun aikana syntyneistä päätyi muuttamaan ulkomaille. Vuosisadan lopulla Irlannin ulkopuolella asui jo lähes yhtä paljon iiriläisiä kuin Irlannissa. Yhdestäkään muusta Euroopan valtiosta ei väkilukuun suhteutettuna ole lähtenyt yhtä paljon siirtolaisia Amerikkaan.
Lauri Hyvönen

Lauri Hyvönen (s. 13. tammikuuta 1984) on suomalainen raviselostaja ja -toimittaja. Liperin Ylämyllyltä kotoisin oleva Hyvönen on toiminut lukuisissa useissa ravialan tehtävissä eri paikkakunnilla selostajana, haastattelijana, vihjaajana, kommentaattorina, juontajana, huutokauppameklarina ja isännöinyt tapahtumia. Hyvönen on selostanut myös Jokipoikien jääkiekko-otteluita.
Hyvönen palkittiin Vuoden raviteko -palkinnolla vuoden 2015 Joensuun Kuninkuusravien eteen tehdystä työstä. Hän selosti myös vuoden 2000 Joensuun Kuninkuusraveissa 16-vuotiaana. Hyvösen ensimmäinen varsinainen työtehtävä ravien äänityöläisenä oli selostajana toimiminen Liperin jääraveissa vuonna 1999 15-vuotiaana. Hyvönen palkattiin Jyväskylän raveihin vakiotehtävään 17-vuotiaana. Hän omistaa ja on omistanut osuuksia lukuisista ravihevosista. 
Vuonna 2023 Liperin kunta palkitsi Hyvösen vuoden PR-teosta, koska Hyvönen toi liperiläisyyden esiin osallistuessaan Haluatko Miljonääriksi? -ohjelmaan.
Hyvösen vanhemmat veljet Asko ja Eljas Hyvönen ovat toimineet ravivalmentajina. Lauri Hyvönen ei itse voinut aiemmin toimia hevosten kanssa käytännössä allergian vuoksi, mutta aikuisiällä allergia on helpottanut ja hän suoritti ravikilpailuissa ohjastamiseen oikeuttavan luvan keväällä 2021. Hyvönen kilpaili ensimmäisen kerran Kajaanissa 21. toukokuuta 2021 lämminverisellä Alladin Brolla ja oli kolmas. Hän voitti ensimmäistä kertaa 1. lokakuuta 2021 Kaustisella lämminveristen lähdön ennakkosuosikki Tim Jerryllä.
Hyvönen laulaa Dirty Gentlemen -yhtyeessä, joka on esiintynyt muun muassa Kuninkuusravien iltajuhlissa. Hän harrastaa myös pianonsoittoa.
Puukoi

Puukoi on suomalainen vuosina 1994–1995 MTV3-kanavalla esitetty sketsisarja. Kuudesta jaksosta muodostuvan sarjan käsikirjoittajina toimivat Kari Puumalainen ja Mikko Koivusalo, ohjaajana Peppi Kajanne, ja siinä esiintyivät muun muassa näyttelijät Titta Jokinen, Peter Franzén, Sari Puumalainen, Lasse Karkjärvi ja Mikko Vartiainen.
"Helsingin Sanomien" tv-kriitikko Jukka Kajava arveli "Puukoin" sketsien keskipituuden olevan lyhyin sitten 1970-luvun taitteen "Ilkamat"-sarjan. Hänestä sarjan sketsit eivät yritäkään tähdätä mihinkään ”itseään ihmeellisempään”, mutta toimivat varsin hyvin näyttelijöiden muuntautumiskyvyn ansiosta. Hän nosti esiin ”uusina tv-viihdekasvoina” erityisesti Peter Franzénin ja Sari Puumalaisen.
Ukrainalainen kulttuurirahasto

Ukrainalainen kulttuurirahasto (ukrainaksi Український культурний фонд, "Ukrajinsky kulturny fond") on Ukrainan kulttuuriministeriön alaisuudessa toimiva rahasto, jonka tehtävä on rahoittaa ukrainalaisen kulttuurin kehittämistä. Kulttuurirahasto on perustettu vuonna 2017..
Kulttuurirahaston tehtäviin kuuluvat mm.:
Ukrainan parlamentti hyväksyi lain kulttuurirahaston perustamisesta maaliskuussa 2017. Kulttuurirahaston hallituksen puheenjohtajaksi voidaan nimittää sellainen henkilö, joka on kulttuurialan asiantuntija, korkeatasoinen julkisuuden henkilö, joka osaa sekä ukrainaa että yhtä Euroopan neuvoston virallista kieltä (englantia tai ranskaa).. Julia Fediv valittiin kulttuurirahaston hallituksen puheenjohtajaksi helmikuussa 2018. Ivan Frankon kansallisen teatteriakatemian entinen johtaja Mihailo Zaharevitš valittiin kulttuurirahaston toimitusjohtajaksi vuoden 2021 alussa.
Vuonna 2020 kulttuurirahaston budjetti oli 4 miljardia hryvniaa.
Béhanzinin aarteet

Béhanzinin aarteet (ransk. "Trésor de Béhanzin") on 26 esineen kokoelma, jonka kenraali Alfred Amédée Dodds lahjoitti Pariisissa olevalle Trocaderon etnografiselle museolle.
Esineet ovat peräisin Abomeyn taisteluista, ja ne on otettu Dahomeyn kuninkaallisen palatsin tulipalon aikana, jonka Abomeyn kuningas Béhanzin sytytti 17. marraskuuta 1892.
Kahdeksan esinettä luovutettiin museolle vuonna 1893 ja 18 kaksi vuotta myöhemmin.
Elokuussa 2016 Beninin tasavalta vaati esineiden palauttamista. 
Vuonna 2018 Ranskan valtion toimeksiannosta tehdyn raportin ("Sarr &amp; Savoyn raportti") mukaan Ranskan julkisissa kokoelmissa on noin 90 000 esinettä Saharan eteläpuolisesta Afrikasta. Niistä suurin osa on Musée de Quai Branlyssa Pariisissa.
Joulukuussa 2020 Ranskan parlamentti päätti kulttuuriministeri Roselyne Bachelotin esityksestä palauttaa esineet Beniniin. Samalla hyväksyttiin myös yhden esineen (sapeli ja tuppi) palauttaminen Senegaliin Ranskan sotamuseosta.
Joulukuussa 2019 Ranska ja Benin allekirjoittivat yhteistyösopimuksen, jossa Ranska myöntää taloudellista tukea Beninille museoiden rakentamiseen tai jälleentakentamiseen sekä tarjoaa koulutusta perintöasiantuntijoille. 
Beninin kulttuuriministerin mukaan kokoelman vastaanotto koskee museoita kahdessa kaupungissa. Ouidahin historiallinen museo kunnostetaan ja entisöidään, ja se valmistuu kesä-heinäkuussa 2021. Samaan yhteyteen rakennetaan myös kansainvälinen muistin ja orjuuden museo (MIME). Ministerin mukaan esineiden lopullinen sijoituspaikka on Abomeyn kaupunkiin vuosina 2022–2023 valmistuva museo. Esineiden odotetaan saapuvan Beniniin vuoden 2021 lopulla.
Müsavat

Müsavat ("tasavertaisuus") on azerbaidžanilainen liberaali puolue. Se on perustettu vuonna 1911 ja on maan vanhin edelleen toiminnassa oleva. Puolue on ALDE:n liitännäisjäsen. 
Müsavatin nimi tarkoittaa suomeksi "tasavertaisuus". Puolue perustettiin alkujaan 1911, mutta sen toiminta joutui Neuvostoliiton aikana maan alle. Puolue järjesti restauraatiokokouksensa vuonna 1992.. Puolueen on perustanut Məhəmməd Əmin Rəsulzadə. Sen alkuperäiseen ideologiaan kuului Azerbaidžanin itsenäisyyden ja demokratian kannattaminen..
Müsavatin jäsenet kohtaavat ahdistelua, häirintää ja jopa rikossyytöksiä puolueen jäsenyyden perusteella. Tästä syystä monet Müsavatin jäsenet ovat paenneet ulkomaille. Jotkut ovat hakeneet puolueen jäsenyyttä myös puhtaasti voidakseen hakea turvapaikkaa muualta Euroopasta poliittisin perustein. Syytteet siitä, että puolueen johto olisi jopa myynyt tällaisille henkilöille jäsenyyksiä, on aiheuttanut skisman puolueen sisällä 2010-luvulla: esimerkiksi varapuheenjohtaja Yadigar Sadigli erosi puolueesta vuonna 2018..
Azerbaidžanin hallitus pyrki maaliskuussa 2020 avaamaan dialogin Müsavatin ja muiden oppositiopuolueiden kanssa, mutta neuvottelut kariutuivat. Tämän johdosta presidentti İlham Əliyev on toistuvasti syyttänyt koko oppositiota mm. "kansan vihollisiksi"..
Müsavat osallistui vuonna 2020 pidettyihin parlamenttivaaleihin, mutta ei saanut paikkoja.
Müsavat on profiloitunut progressiiviseksi ja liberaaliksi puolueeksi. Se kannattaa myös panturkkilaisuutta.
Laajalahden kirjasto

Laajalahden kirjasto on Espoon Laajalahden kaupunginosassa toimiva, vuonna 1953 perustettu yleinen kirjasto. Kirjasto kuuluu Espoon kaupunginkirjaston toimipisteiden joukkoon ja osa pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. 
Laajalahden kirjasto toimi vuodesta 1953 lähtien aluksi kansakoulun tiloissa. Kokoelma sisälsi aluksi muutaman kaapillisen kirjoja. Vuonna 1963 kirjasto muutti nykyiseen osoitteensa Veljeskulman taloon. Arkkitehti Pekka Hakaniemen ja rakennusmestari J. R. Sandellin suunnitteleman rakennuksen toisen vaiheen oli Sotainvalidien Veljesliitto rakentanut paljolti talkootyöllä vuonna 1962 (Kirvuntien puoleinen ensimmäinen vaihe valmistui 1959), ja kirjasto toimi aluksi vuokralla. Laajalahden kirjasto oli Espoon pääkirjasto Leppävaaran pääkirjaston valmistumiseen (1972) saakka. Kun Sotainvalidien veljesliitto päätti myydä rakennuksen vuonna 1974, lunasti asukkaiden aktiivisen toiminnan seurauksena kaupunki sen itselleen. 1980-luvulla kirjastotiloja kunnostettiin ja laajennettiin. Kirjastosta muodostui kaupunginosan kohtaamispaikka. Vuonna 2007 kirjastoa kunnostettiin perusteellisesti. 
Museoviraston suojeluehdotuksen mukaan rakennusta ei saa purkaa, sitä tulee hoitaa ja käyttää niin, että rakennuksen historialliset, arkkitehtoniset ja maisemalliset arvot sekä yleiskaavamääräyksen aluetta koskevat arvot säilyvät. Erityisesti rakennuksen ulkoarkkitehtuuria tulisi suojella.
Kirjaston edustalle pystytettiin vuonna 1975 (toisen lähteen mukaan 1976) laajalahtelaisen keraamikko Sakari Vapaavuoren suunnittelema veistos "Raivaajat". Teos kuvaa Laajalahden asuinalueen syntyä. Alumiiniseoksesta valettu teos oli Espoon kaupungin kokoelmien ensimmäinen julkinen veistos.
İrsen Küçük

İrsen Küçük (1940 Nicosia, Brittiläinen Kypros – 10. maaliskuuta 2019) oli pohjoiskyproslainen poliitikko ja maansa pääministeri vuosina 2010–2013. Lisäksi hän toimi Kansallisen Yhtenäisyyspuolueen puheenjohtajana vuosina 2010–2013. Küçük kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2019.
MAS 218 -luokka

MAS 218 -luokka tai Orlando 12 tonnin tyyppi, ryhmä A, 2. sarja oli 15 moottoritorpedoveneen muodostama alusluokka, joka pohjautui SVANin suunnittelemaan veneeseen.
Suunnittelu.
Veneet suunnitteli insinööri Luigi Orlando. Niiden pituus oli 16,4 metriä ja leveys 2,8 metriä. Alusten uppouma vaihteli käyttötarkoituksen mukaan tykkiveneen 12 tonnista moottoritorpedoveneen 12,9 tonniin, mikä vaikutti vastaavasti syväykseen 1,3-1,4 metriin. Alusten propulsiojärjestelmänä oli kaksi 500 hevosvoiman 6-sylinteristä Isotta Fraschini L250 -bensiinimoottoria, jotka oli kytketty omiin akseleihin. Veneissä 218-222 ja 228 oli lisäksi kaksi 10 hevosvoiman Rognini-sähkömoottoria. Bensiinimoottorit mahdollistivat 26 solmun ja sähkömoottorit 4 solmun huippunopeuden.
Tykkiveneenä aseistuksena oli 57 millimetrin 43 pituuskaliiperin tykki ja 6,5 millimetrin konekivääri, minkä täydennyksenä oli kaksi syvyyspommia. Moottoritorpedoveneenä pääaseena oli kaksi 450 millimetrin torpedoa ulkoisissa ripustimissa ja kahdesta kolmeen 6,5 millimetrin konekivääriä. Näiden lisäksi veneissä oli neljä syvyyspommia.
Sisu-luokka.
Veneen Välimeren olosuhteisiin suunniteltu rungon muoto ja eritoten matala terävä keula ei soveltunut Itämeren aallokkoon ja veneen palatessa mereltä miehistö oli märkä. Venetyyppi saikin miehistöiltään lempinimen ”suihkukaivo”. Aluksen torpedot riippuivat erillisissä telineissä kyljissä ja olivat koko ajan alttiina vedelle, mistä seurasi erityisesti syksyisin jäätymisongelmia.
Johan Staf

Johan Staf (1838–1894) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Talollinen, lautamies Johan Staf Maalahdelta oli talonpoikaissäädyssä Närpiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän esiintyi valtiopäivillä vain yhden kerran.
Johan Starcke

Johan Starcke (6. kesäkuuta 1860 Lapväärtti – 27. tammikuuta 1940 Lapväärtti) oli suomalainen maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. 
Starcken vanhemmat olivat Fredrik August Starcke ja Maria Christina Sonck ja puoliso Ester Bernhardina Vilhelmina Ahlbom. Johan Starcke suoritti agronomin tutkinnon ja ryhtyi maanviljelijäksi. Kunnallismies Starcke oli talonpoikaissäädyssä Närpiön tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900.
Erik Johan Stråhle

Erik Johan Stråhle (3. kesäkuuta 1821 Porvoo – 4. lokakuuta 1889 Iitti) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Stråhlen vanhemmat olivat Eric Stråhle ja Erika Sofia Sjöberg ja puoliso Matilda Johanna Sofia Stråhle. Stråhle opiskeli Helsingissä ja kävi kauppakoulun Lyypekissä, mutta ryhtyi vuonna 1839 maanviljelijäksi Iitin Perheniemen kartanossa, harjoittaen maanviljelijän tointa 50 vuotta. Hän oli kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Iitin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878. Edellisillä valtiopäivillä hän oli sekä puhemiesneuvoston että viiden eri valiokunnan jäsen, jälkimmäisillä valitsijamies ja puhemiesneuvoston varajäsen sekä useiden eri valiokuntien jäsen tai varajäsen.
Myös Stråhlen samanniminen poika Erik Johan Stråhle oli maanviljelijä ja valtiopäivämies. Hänen toinen poikansa, Axel Lennart Stråhle, oli lääkäri, joka sai professorin arvonimen. Kolmas poika Rabbe Stråhle oli juristi ja Porvoon pormestari.
Silmu (täsmennyssivu)

Silmu voi tarkoittaa muun muassa:
Oleellinen supremum ja oleellinen infimum

Mittateoriassa ja funktionaalianalyysissä, oleellinen supremum ja oleellinen infimum ovat supremumin ja infimumin käsitteiden yleistyksiä mitallisille funktioille ja joukoille. Ideana on määritellä funktion oleellinen yläraja siten, että se pätee melkein kaikkialla. Toisin sanottuna, niiden pisteiden joukko, joiden kuva on suurempi kuin oleellinen yläraja, on nollamittainen.
Intuitiivisesti, funktion oleellinen infimum on pienin arvo, joka on suurempi tai yhtä suuri kuin funktion arvot kaikkialla, kun funktion arvot nollamittaisilla joukoilla jätetään huomiotta. Otetaan esimerkiksi funktio formula_1, jonka arvo on nolla kaikkialla paitsi määrittelyjoukon pisteen nolla kohdalla, jossa määritellään formula_2. Funktion supremum on tällöin yksi. Sen oleellinen supremum on kuitenkin nolla, koska yhden pisteen muodostama joukko on nollamittainen. Oleellinen infimum määritellään samankaltaisesti.
Määritelmä.
Kuten mittateoriassa yleensä, määritelmä perustuu tiettyjen mitallisten joukkojen alkukuviin.
Olkoon formula_3 funktio joukosta formula_4 reaalilukujen joukkoon"." Reaaliluku formula_5 on funktion formula_6 yläraja"," jos kaikille joukon formula_4 alkioille formula_8 pätee formula_9, eli toisin sanottuna jos
 formula_10
on tyhjä . Määritellään funktion formula_6 ylärajojen joukko seuraavasti:
 formula_12
Tällöin funktion supremum määritellään
 formula_13
jos joukko formula_14 ei ole tyhjä, ja formula_15 jos formula_14 on tyhjä.
Vaihtoehtoisesti, supremum on sellainen reaaliluku formula_17, jolle pätee: jos formula_18 siten ettäformula_19 kaikille formula_20, niin sitten formula_21.
Oletetaan nyt lisäksi, että formula_22 on mitta-avaruus, ja että funktio formula_6 on mitallinen. Reaaliluku formula_5 on funktion "formula_6" "oleellinen yläraja", jos joukko formula_26 on nollamittainen, eli jos "melkein kaikille" joukon formula_4 alkioille formula_8 pätee formula_9. Määritellään funktion formula_6 oleellisten ylärajojen joukko seuraavasti:
 formula_31
Tällöin oleellinen supremum määritellään (supremumin lailla)
 formula_32
jos formula_33 ja muuten formula_34.
Vaihtoehtoisesti, oleellinen supremum on sellainen reaaliluku formula_35, jolle pätee: jos formula_18 siten että formula_19 "melkein kaikille" formula_20, niin sitten formula_39.
Oleellinen infimum määritellään täysin vastaavasti oleellisten alarajojen supremumina:
 formula_40
jos oleellisten alarajojen joukko ei ole tyhjä, ja muuten formula_41.
Lebesgue-mitalliselle joukolle.
Olkoon formula_42 Lebesguen mitan mitta-avaruus. Lebesgue-mitallisen joukon formula_43 oleellinen supremum (infimum) määritellään inkluusiokuvauksen formula_44 oleellisena supremumina (infimumina). Yksityiskohtaisesti, joukon formula_45 oleellinen supremum on
 formula_46
ja oleellinen infimum
 formula_47
Terminologiaa.
Jos funktion tai joukon oleellinen supremum on äärellinen, sanotaan, että se on "oleellisesti ylhäältä rajoitettu". Jos funktion tai joukon oleellinen infimum on äärellinen, sanotaan, että se on "oleellisesti alhaalta rajoitettu". Jos funktion itseisarvon oleellinen supremum on äärellinen, sanotaan, että se on "oleellisesti rajoitettu".
Krameria erecta

Krameria erecta on ratanioiden ("Krameria") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pensasmainen ja kuivuutta kestävä laji, jota kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikan länsiosisssa. Lajia kasvaa kreosoottipensaiden muodostamissa pensaikoissa sekä joosuanjukkavaltaisilla metsämailla. Laji on kaksikotinen ja kukkii helmi–maaliskuussa.
Reinius

Reinius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Krameria bicolor

Krameria bicolor on ratanioiden ("Krameria") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, pensasmainen tai varpumainen laji, joka on kasvutavaltaan jokseenkin maanmyötäinen. Laji kasvaa yleensä noin metrin korkuiseksi, joskus kaksi metriä korkeaksi. Varret haarovat runsaasti ja ovat piikkisiä, joskaan piikit eivät ole teräviä. Lehdet ovat pieniä, harmaanvihreitä tai vihertäviä, kapeita ja hienokarvaisia.
Lajia kasvaa kuivilla paikoilla Yhdysvaltojen lounaisosissa, Kaliforniassa ja Teksasissa, sekä Meksikon pohjoisosissa.
Ässä (pelikortti)

Ässä (lyh. A, engl. "ace") on pelikortti, noppa tai domino, jonka arvo on yksi. Se tarkoitti alun perin nopan sivua, jossa oli vain yksi piste. Koska tämä oli pienin arvo, sitä pidettiin 'huonona onnena' keskienglannissa. Ässä on usein suurin pelikortti, joten merkitys on muuttunut tarkoittamaan hyvää.
Palsamipietaryrtti

Palsamipietaryrtti eli palsamipäivänkakkara ("Tanacetum balsamita") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, pietaryrttien ("Tanacetum") sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Koko kasvi tuoksuu voimakkaasti ja tuoksu muistuttaa hieman käsivoiteen tuoksua.
Palsamipietaryrtti on pehmeäkarvainen ruoho, jolla on suikertava juurakko. Varsi on kasvutavaltaan pysty ja voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Lehdet ovat puikeita ja hienosahalaitaisia. Lehtien tyvi on toisinaan hieman herttamainen. Alimmat lehdet ovat ruodillisia sekä kooltaan isompia kuin ylemmät lehdet. Lehtien koko pienenee asteittain varressa alhaalta ylöspäin mentäessä. Palsamipietaryrtti kukintoina olevat nappimaiset mykeröt ovat asettuneet huiskilomaiseksi mykeröstöksi. Mykeröt ovat noin 5 mm leveitä ja niissä on vain keltaisia kehräkukkia. Palsamipietaryrtti kukkii myöhään, elo–lokakuussa.
Käyttö.
Palsamipietaryrttiä on viljelty koristekasvina tuoksunsa vuoksi. Aikoinaan lajia on käytetty myös tuoksuvissa kukkakimpuissa yhdessä rohtoiisopin ("Hyssopus officinalis"), aaprottimarunan ("Artemisia abrotanum") ja tähkälaventelin ("Lavandula angustifolia") kanssa. Lisäksi palsamipietaryrttiä on käytetty lääkekasvina ja siitä on valmistettu yrttiteetä vilustumisen torjuntaan, mutta Hoffbergin (1792) mukaan se toimii myös vatsavaivoihin sekä alakuloisuuteen.
Kuningas (pelikortti)

Kuningas on yksi peruskorttipakan kolmesta kuvakortista. Pakassa se on kahdestoista tai kolmastoista kortti. Kuninkaita on pakassa neljä: herttakuningas, patakuningas, ruutukuningas ja ristikuningas. Kuningas on yleensä toiseksi suurin kortti ässän jälkeen, mutta voi myös olla korkein kortti (kun ässä lasketaan yhdeksi) riippuen siitä, mitä korttipeliä pelataan.
Sotilas (pelikortti)

Sotilas eli jätkä on yksi kolmestatoista pelikortista peruskorttipakassa. Tavallisen sijoituksen mukaan sotilas on kympin ja kuningattaren välissä.
Ruotsiksi sotilaan lyhenne on "Kn" sanasta "knekt", joka oli myös vanha brittiläinen lyhenne (sanasta "knave"), mutta amerikkalaista nimeä "J" ("Jack") käytetään usein.
Ranskalaisessa pakassa neljää sotilasta edustavat Étienne de Vignolles (hertta), Hektor (ruutu), Holger Danske (pata) ja Lancelot (risti).
Marché rose

Marché rose on Malin pääkaupungin Bamakon vuonna 1923 rakennettu keskustori. Se edustaa paikallisen arkkitehtuurin innoittamaa neosudanilaista tyyliä. Rakennelma on saanut nimensä sen vaalean ruusunpunaisesta värityksestä.
Ranskalaisen François Cornilleaun suunnittelema alkuperäinen betonirakennelma oli yksi neosudanilaisen tyylin parhaista esimerkeistä, jossa tyylilajin luonteenomaisimmat piirteet yhdistyivät eräänlaiseksi pastissiksi. Linnoitusta muistuttavaa kuusikulmaista rakennusta reunustivat säännölliset pylväsrivit ja kolme sisäänkäyntiä. Pääsisäänkäynti torneineen ja ikkuna-aukkoineen muistutti moskeijaa. Sisällä oli keskushalli ja kolme kauppagalleriaa. Niiden keskellä oli avoin torialue, jonka kiintopisteenä toimi afrikkalaistyylisin veistoksin koristeltu suihkukaivo.
Marché rose oli aikanaan Bamakon kaupallinen keskus ja suosittu tapaamispaikka. Kaupungin kasvaessa torialue jäi pieneksi ja täyttyi puusta ja metallista pystytetyistä myyntikojuista. Tori tuhoutui tulipalossa vuonna 1993, mutta se rakennettiin uudelleen Ranskan kehitysyhteistyöviraston rahoituksella.
Tori paloi uudelleen vuosina 2014 ja 2017. Sen tilalle on suunniteltu uutta monikerroksista kauppakeskusta. Presidentti Ibrahim Boubacar Keïta muurasi kauppakeskuksen peruskiven syyskuussa 2017, mutta vuonna 2020 rakennustyöt eivät olleet vielä alkaneet.
Sylvio Lazzari

Josef Fortunat Silvester "Sylvio" Lazzari (30. joulukuuta 1857 Bolzano – 10. kesäkuuta 1944 Suresnes) oli ranskalaistunut säveltäjä.
Lazzarin isä oli Napolista ja äiti itävaltalainen. Lazzari päätti 1880-luvulla omistautua kokonaan musiikille ja aloitti opiskelun Pariisin konservatoriossa Ernest Guiraud'n sekä César Franckin johdolla. Opiskeluaikanaan hän laati trion (1886), kvarteton (1887) ja okteton (1889), jotka esitettiin menestyksellä. Vuonna 1894 Eugène Ysaÿe kantaesitti Lazzarin sonaatin pianolle sekä viululle ja teki siitä kansainvälisesti tunnetun. Kaksi vuotta myöhemmin Lazzari sai Ranskan kansalaisuuden. Hänen tuotantoonsa kuuluu mainittujen teosten lisäksi sinfonia (1907), Georges Enescun kantaesittämä Rapsodia viululle ja orkesterille (1922), muita orkesteriteoksia, yli viisikymmentä vokaalimusiikkiteosta, parikymmentä soolopianoteosta ja viisi oopperaa. Oopperoiden joukossa on "La Lépreuse" (1899–1902).
Lazzari toimi jonkin aikaa Pariisin Wagner-seuran puheenjohtajana ja Opéra de Monte-Carlon kuoromestarina. Hän kuoli keuhkoveritulppaan kotonaan Suresnes'ssa. Lazzarilla oli yksilöllinen tyyli, johon hän oli yhdistellyt vaikutteita Richard Wagnerilta, Ernest Chaussonilta ja César Franckilta.
Cuthred (Kentin kuningas)

Cuthred (k. 807) oli Kentin kuningas 798–807. Cuthredin veli, Mercian kuningas Coenwulf, asetti hänet Kentin kuninkaaksi vuonna 798 vangittuaan Eadberht III Prænin, joka oli julistautunut Kentin kuninkaaksi vuonna 796. Cuthred oli käytännössä Mercian ja veljensä alikuningas, jolla ei ollut itsenäistä valtaa Kentissä. Tämä näkyy maalahjoitusten asiakirjoista, joissa oli aina Coenwulfin allekirjoitus. Roger Wendoverilaisen mukaan Cuthred kuoli vuonna 807. Tämän jälkeen Kentistä tuli Mercian maakunta.
Atrek

Atrek (persiaksi: اترک‎, turkmeeniksi: "Etrek derýasy") tai Etrek on Iranin ja Turkmenistanin rajajoki. Se saa alkunsa koillis-Iranista Kopet Dagin vuoristosta, virtaa luoteeseen ja sitten länteen kunnes laskee Kaspianmeren kaakkoiskolkkaan Turkmenistanissa. Koska joen vettä käytetään runsaasti kasteluun, se saavuttaa nykyään Kaspianmeren vain tulva-aikaan.
Joen pituus on 669 km ja valuma-alue 27 300 km2, ja sen tärkein sivujoki on Sumbar Turkmenistanin puolella.
Larabanga

Larabanga on kylä Pohjois-Ghanan hallintoalueen Länsi-Gonjan piirikunnassa Ghanassa. Se sijaitsee 16 kilometriä piirikunnan keskuksesta Damongosta pohjoiseen. Kylässä on 3 600 asukasta (vuonna 2010).
Gurilaista kieltä puhuvien kamarojen asuttama Larabanga on yksi Pohjois-Ghanan vanhimmista muslimikylistä. Sen asukkaat saavat elantonsa maataloudesta ja kaupankäynnistä.
Larabangassa sijaitsee Ghanan vanhin moskeija, joka on rakennettu 1600-luvulla. Sudanilaistyylinen savirakennus on restauroitu, ja se on suosittu pyhiinvaelluskohde. Kylän kautta kulkee tie Molen kansallispuistoon.
Juhani Ihanus

Juhani Ihanus (s. 8. toukokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kulttuuripsykologian tutkija ja kirjailija.
Ihanus väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1990 tutkielmalla "Kadonneet alkuperät: Edvard Westermarckin sosiopsykologinen ajattelu", ja hän on julkaissut ja toimittanut useita teoksia psykologian, psykoterapian, psykohistorian, oppihistorian ja kirjallisuudentutkimuksen alalta. Hän on opettanut Helsingin yliopistossa vuodesta 1982 tuntiopettajana ja lehtorina sekä Taideteollisessa korkeakoulussa tuntiopettajana 1991–1999. Hänelle myönnettiin Helsingin yliopiston kulttuuripsykologian dosentuuri vuonna 1994, ja hän on myös Oulun yliopiston ja Aalto-yliopiston dosentti. Ihanus on eurooppalaisen kirjallisuusterapian pioneereja ja Suomen Kirjallisuusterapiayhdistyksen perustajia. Hän on suomentanut Georg Christoph Lichtenbergiä, Emil Ciorania, Karl Krausia ja Juliet Mitchelliä. Erityisesti hän on perehtynyt psykodynaamiseen psykologiaan ja sen historiaan.
Ihanus

Ihanus on suomalainen sukunimi. Nimen kantajia:
Kansallinen yhtenäisyyspuolue (Pohjois-Kypros)

Kansallinen yhtenäisyyspuolue (turkiksi: Ulusal Birlik Partisi, UBP) on pohjoiskyproslainen kansalliskonservatiivinen puolue. Sen perusti Rauf Denktaş 11. lokakuuta 1975. Puolueella on 21 eli eniten edustajia Pohjois-Kyproksen parlamentissa (vuonna 2021).
Edvin Wiik

Egno Edvin Wiik (23. heinäkuuta 1897 Teerijärvi – 31. heinäkuuta 1971 Vaasa) perusti 1929 Emil Höglundin kanssa paperipuun ja tukkien vientiä harjoittavan yrityksen, Wiik &amp; Höglundin, josta tuli aikanaan alansa suurin toimija Suomessa. Hän oli Wiik &amp; Höglundin toimitusjohtaja. 
Wiik oli pietarsaarelaisen Walter Narsin ohella myös Suomen muoviteollisuuden uranuurtajia. Wiik perusti vuonna 1951 Vaasaan muovitehtaan, Oy W &amp; H Chemicals Ab:n, josta tuli Suomen suurin muovialan yritys 1960-luvun alussa. Wiikille myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi vuonna 1964.
Ogurja Ada

Ogurja Ada (ven. Oстров Огурчи́нский, "Ostrov Ogurchinskiy") on saari Kaspianmeren kaakkoisosissa. Se on Turkmenistanin suurin saari. 
Maantiede.
Ogurja Ada sijaitsee 17 km etelälounaaseen Çelekenin niemimaan eteläkärjestä. Saari on muodoltaan pitkä ja hyvin kapea. Sen pituus on pohjois-etelä-suunnassa 42 km, ja suurin leveys 1,5 km. Saari koostuu matalista hiekkadyyneistä joilla kasvaa ruohoa ja pensaita.
Koska saarella ei ole makeaa vettä, se on asumaton. 1400-1600-luvuilla saari toimi väliin merirosvojen turvapaikkana, ja myöhemmin sinne perustettiin leprasiirtola. Hallinnollisesti saari kuuluu Turkmenistanin Balkanin maakuntaan.
Luonto.
Saarella elää kaspiannorppia ja erilaisia merilintuja. Se on osa Hazarin luonnonsuojelualuetta.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2020–2021

Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2020–2021 16 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarja sisälsi kaksi kahdeksan joukkueen ryhmää, jotka oli jaettu maantieteellisesti eli pohjoinen ja etelä. Näin lohkoissaan joukkueet pelasivat koti- ja vierasottelut keskenään. Lisäksi toisen lohkon joukkueita vastaan pelattiin yksi ottelu eli kokonaisottelumäärä oli 22. Sarjan suosikkeina pidettiin ennen kauden alkua uuden jääpallohallin areenakseen saanutta Katrineholm Bandyä ja vuosi vuodelta vahvemin pelannutta Örebro SK:ta. Örebrossa pelasi kaksi entistä kokeneempaa jyväskyläläislähtöistä suomalaista eli Nico Nevalainen ja Saku Hämäläinen, joiden roolin katsottiin olevan entistä tärkeämpi mahdollisessa Allsvenskanin voittamisessa. Sarjaan nousi kevään 2020 karsintojen kautta Västanfors IF ja Jönköping Bandy.
Allsvenskan sai kauden alussa uuden hallipaikkakunnan, kun Katrineholmiin valmistui Backavallenin tekojään tilalle uusi jääpallohalli juuri kauden alkuun lokakuussa 2020. Tällä sarjakaudella 10 Allsvenskan-joukkuetta 16:sta pelasi kotiottelunsa hallissa eli Gripen Trollhättan BK, IFK Kungälv, Lidköpings AIK, Nässjö IF, IFK Rättvik, Tillberga Västerås, UNIK, Åby/Tjureda IF ja Örebro SK.
Elitserien-karsinnat.
IFK Rättvik nousi Elitserieniin vierasmaalisäännön perusteella.
Isotiaisvanga

Isotiaisvanga ("Calicalicus rufocarpalis") on vangoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Madagaskarilta.
Koko ja ulkonäkö.
Isotiaisvanga voi kasvaa 14–15 cm pitkäksi ja on ruumiinrakenteeltaan tukevahko. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Isotiaisvangakoiraan päälaki ja selkä ovat väriltään harmaat. Otsa, silmän takaosaan ulottuva silmäkulmajuova ja posket ovat valkoiset. Siipien olkapäät ovat väriltään punaruskeat ja siipisulat harmaat. Pitkä pyrstö on punaruskea. Isotiaisvangakoiraan kurkku ja rinnan yläosa ovat mustat ja rinnan alaosa ja vatsa ovat valkoiset. Naaraslintu on päästään ja slästään ruskea ja rinta on vaaleanpunertava ja vatsa vaalean ruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Isotiaisvangaa tavataan Madagaskarin lounaisosasta. Lajin elinympäristöä ovat kuivat pensastiheiköt. Laji liikkuu tyypillisesti pieninä ryhminä. Isotiaisvangan ravintoa ovat hyönteiset kuten kovakuoriaiset ja heinäsirkat.
Isotiaisvanga luokitellaan vaarantuneeksi. Kannan kooksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä. Suurin uhka on elinympäristön häviäminen kivihiilikaivosten ja laiduntavien vuohien vuoksi.
Alda-1

Alda-1 on ihmisen mitokondrioiden aldehydidehydrogenaasin eli ALDH2:n entsyymitoimintaa spesifisesti tehostava aine.
Alda-1 on tutkimuskemikaali. Sitä on ehdotettu muun muassa hoidoksi antabusreaktioon, joka ilmenee geneettisesti heikon ALDH2-toiminnan omaavilla ihmisillä heidän juodessa etanolia.
Toiminta.
Ihmisissä on monia ALDH2-alleeleita. Näistä alleeleista ALDH2*1 ja ALDH2*2 ovat tärkeimmät. Pääosa maailman väestöstä omaa kaksi ALDH2*1 alleelia, mutta Itä-Aasiasta peräisin olevista ihmisistä jopa 40%:lla näiden tilalla on ainakin yksi ALDH2*2. ALDH2*2 heikentää etanolista kehossa muodostuneen asetaldehydin hapetusta etikkahapoksi. Siksi niillä, joilla yksi tai kaksi ALDH2*2-alleelia, etanolin juonnin yhteydessä muodostuu normaalia enemmän asetaldehydiä, jonka kertyminen kehoon aiheuttaa antabusreaktion.
Alda-1 toimii "in vitro" ja "in vivo". Se tehostaa ihmisten ALDH2*1-alleelin toiminnan noin 2.1-kertaiseksi ja ALDH2*2:n jopa 11-kertaiseksi. Neljä Alda-1:tä sitoutuu allosteerisesti ALDH2-homotetrameeriin, joka saa ALDH2:n muun muassa sitomaan helpommin entsyymitoimintaansa vaaditun NAD+:n.
Historia.
Alda-1:n kehittivät Chen ja kollegat vuonna 2008. Alda-1 on ensimmäinen aine, jonka tiedetään aktivoivan jotakin aldehydidehydrogenaasia.
Erik Johan Stråhle (nuorempi)

Erik Johan Stråhle (2. huhtikuuta 1850 Iitti – 8. toukokuuta 1900 Porvoo) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Stråhlen vanhemmat olivat samanniminen isä, valtiopäivämies Erik Johan Stråhle ja Matilda Johanna Olsoni ja puoliso vuodesta 1878 Johanna Helena Wallgren. Stråhle tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui agronomiksi Alnarpin maanviljelysopistossa Ruotsissa 1878. Opiskeltuaan Tanskassa myös meijerialaa hän vuokrasi ensin isänsä omistaman tilan, mutta ryhtyi sitten viljelemään omaa tilaa Porvoon maalaiskunnassa. Suomen Talousseuran sihteeriksi Turkuun Stråhle tuli 1894 ja hoiti tehtävää kuolemaansa asti. Hän oli myös kunnallismies Iitissä ja Porvoon maalaiskunnassa, Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1897–1900 sekä talonpoikaissäädyssä Raaseporin tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1891 ja Porvoon tuomiokunnan edustaja 1894 ja vielä porvarissäädyssä Turun kaupungin edustaja valtiopäivillä 1900. Hän oli kaikilla valtiopäivillä laki- ja talousvaliokunnan jäsen. 
Erik Johan Stråhlen veljiä olivat lääkäri Axel Lennart Stråhle, joka sai professorin arvonimen ja juristi, Porvoon pormestari Rabbe Stråhle.
Risto Summa

Risto Summa (2. helmikuuta 1854 Uusikirkko – 21. toukokuuta 1885 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, maakauppias ja valtiopäivämies. 
Maakauppias, talollinen ja kunnallismies Risto Summa oli talonpoikaissäädyssä Rannan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1885. Hän oli valtiopäivillä säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. Summa kuoli Helsingissä valtiopäivien päättyessä vain 31-vuotiaana.
Henrik Svanberg

Henrik Svanberg (22. joulukuuta 1826 Vehmaa – 8. tammikuuta 1900 Vehmaa) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. 
Svanbergin vanhemmat olivat Johan ja Maria Loviisa Amberla ja puoliso Eva Vilhelmina Efraimintytär Lindgren. Kirkkoherra Hjalmar Svanberg oli heidän poikansa. Henrik Svanberg oli ratsutilalinen ja kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Vehmaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä suostunta- ja asevelvollisuusvaliokuntien varajäsen.
Luettelo Rooman provinsseista

Rooman valtakunnan provinssit ja tärkeimmät niissä eri aikoina tapahtuneet muutokset on kuvattu seuraavissa luetteloissa:
Luettelo Rooman provinsseista Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla

Rooman valtakunnan provinssit Juliusten-Claudiusten hallituskauden lopulla vuonna 68 jaa. olivat:
Luettelo Rooman provinsseista Trajanuksen hallituskauden lopulla

Rooman valtakunta oli laajimmillaan keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117. Siksi Rooman provinssit luetellaan usein tuon aikaisen tilanteen mukaan. Provinssit olivat:
Luettelo Rooman provinsseista Diocletianuksen uudistuksen jälkeen

Tässä esitetään Rooman provinssit ja diokeesit Diocletianuksen noin vuonna 293 (tai 297) tekemästä uudistuksesta lähtien, mukaan lukien hieman myöhemmin Konstantinus Suuren aikana perustettu jako pretoriaaniprefektuureihin.
Diocletianuksen uudistuksessa muodostunutta tilannetta ei tunneta tarkoin heti sen alusta. Tiedot provinsseista ja diokeeseista ovat peräisin "Veronan luettelosta" noin vuodelta 313/314 nykytutkimuksessa tehdyillä korjauksilla (katso huomautukset). Tiedot maaherrojen nimikkeistä ovat peräisin "Notitia dignitatumissa" 400-luvun alussa esiintyviltä vastaavilta provinsseilta, mutta ei ole tietoa, missä vaiheessa 300-lukua ne alkavat päteä.
Pretoriaaniprefektuuri

Pretoriaaniprefektuurit (; ) olivat myöhäisantiikin aikaisen Rooman valtakunnan hallinnollisia alueita, jotka perustettiin 300-luvun alussa. Ne jakaantuivat diokeeseihin ja ne edelleen provinsseihin.
Historia.
Pretoriaaniprefektuurit (tai usein vain prefektuurit) perustettiin keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 306–337, jolloin jo aiemmin olemassa olleelta pretoriaaniprefektin viralta otettiin pois kaikki sotilaalliset tehtävät, ja virka muutettiin valtakunnan korkeimmaksi siviiliviraksi. Pretoriaaniprefektuurit jatkoivat tavallaan Diocletianuksen vuonna 293 perustaman tetrarkian aikaista valtakunnan jakoa neljään osaan. Prefektuurit vakiintuivat noin vuodesta 350 lähtien. Niiden määrä kuitenkin vaihteli jonkin aikaa kolmen ja neljän välillä, sillä Illyricumin prefektuuri perustettiin ja lakkautettiin usein. Se oli olemassa noin vuosina 347–361, 375–379 ja 388–391, sekä vuodesta 395 eli valtakunnan jaosta Länsi- ja Itä-Roomaan lähtien.
Hallinto.
Prefektuuria johti pretoriaaniprefekti ("praefectus praetorio"), jolla oli alaisuudessaan paljon henkilökuntaa. Pretoriaaniprefektuurihallinnon (samoin kuin diokeesihallinnon) ulkopuolella olivat ne provinssit ("provincia proconsularis"), joita johti prokonsuli ("proconsul"), toisin sanoen Africa proconsularis, Achaea ja Asia; sekä Rooman ja Konstantinopolin kaupungit, joita johti kaupunginprefekti.
Luettelo pretoriaaniprefektuureista.
Pretoriaaniprefektuurit olivat:
Rooman diokeesit

Diokeesit (; ) olivat myöhäisantiikin aikaisen Rooman valtakunnan hallinnollisia alueita, jotka perustettiin keisari Diocletianuksen aikana vuonna 293. Diokeesit jakaantuivat provinsseihin, toisin sanoen ne muodostivat ylemmän hallintotason jo aiemmin olemassa olleiden provinssien yläpuolelle. Diokeesien yläpuolella olivat myöhemmin puolestaan pretoriaaniprefektuurit.
Historia.
Diokeesit perustettiin Diocletianuksen tetrarkia-uudistuksen yhteydessä noin vuonna 293 tai jonkin verran myöhemmin. Tätä ennen vastaava kreikankielinen sana "dioikēsis" oli tarkoittanut samaa kuin oikeudenkäyttöön liittynyt termi "conventus" latinassa. Diokeesihallinto alkoi hajota 500-luvulla ja katoaa historiasta 600-luvulla.
Alkuperäisiä Diocletianuksen aikana perustettuja diokeeseja oli 12. Vuoteen 395 mennessä osa diokeeseista oli jaettu kahtia tai nimetty uudelleen. Italian diokeesi jaettiin kahdeksi diokeesiksi, jotka olivat Italia annonaria ja Italia suburbicaria. Samoin Moesian diokeesi jaettiin kahdeksi diokeesiksi, jotka olivat Dacia ja Macedonia. Pannonian nimeksi tuli Illyricum ja Viennensiksen nimeksi Septem provinciae. Oriensin diokeesista erotettiin Aegyptuksen diokeesi. Näin diokeeseja oli lopulta 15.
Hallinto.
Diokeesia johti vicarius eli pretoriaaniprefektin sijainen, jolla oli alaisuudessaan paljon henkilökuntaa. Diokeesihallinnon (samoin kuin pretoriaaniprefektuurihallinnon) ulkopuolella olivat ne provinssit ("provincia proconsularis"), joita johti prokonsuli, toisin sanoen Africa proconsularis, Achaea ja Asia; sekä Rooman ja Konstantinopolin kaupungit, joita johti kaupunginprefekti.
Luettelo diokeeseista.
Diokeesit olivat:
Selitykset:
Diokeesi

Diokeesi (; ) voi viitata seuraaviin:
Henry Sanfourche

Henry Sanfourche (24. maaliskuuta 1775 Sarlat-la-Canéda – 10. huhtikuuta 1841 Sarlat-la-Caneda) oli Ranskan imperiumin eversti. 
Vuonna 1802 hänestä tuli luutnantti, sitten vuonna 1805 hänet nimitettiin luutnantiksi, 54. jalkaväkirykmentin jäsenenä hän osallistui Saksan kampanjaan (1805) ja Ulmin kampanjaan, joka oli tärkein toimenpide Itävallan armeijan valloittamiseksi. Kenraali Karl Mack von Leiberich ja taistelu Slavkovissa. Hänestä tuli kunnialeegonin upseeri ja St.Louisin ritarin ritari. Hän osallistui yhteensä 24 sotilaalliseen kampanjaan, joita johti Napoleon Bonaparte. Hänet on haudattu Sarlat’n hautausmaalle lähellä kenraali François Fournier-Sarlovèzen hautaa.
Daddy and the Muscle Academy

Daddy and the Muscle Academy on vuonna 1991 julkaistu dokumenttielokuva, joka kertoo suomalaisen homotaiteilijan Tom of Finlandin eli Touko Laaksosen elämästä ja työstä. Elokuva koostuu taiteilijan, hänen työtovereidensa ja ihailijoidensa haastatteluista, piirustuksista ja poseerauksista.
"Daddy and the Muscle Academy" on Ilppo Pohjolan esikoiselokuva. Ohjaaja suostutteli Laaksosta puolentoista vuoden ajan, ennen kuin tämä päätti osallistua elokuvahankkeeseen.
Elokuvaa on levitetty sekä Suomessa että ulkomailla. Elokuvan tekijäryhmälle myönnettiin erikois-Jussi sekä Berliinissä Prix Futura -erikoispalkinto. Televisiossa elokuvaa on esitetty lyhennettynä.
"Iltalehden" arvion mukaan "Daddy and the Muscle Academy" on ”informatiivinen, hallitusti jäsennelty”, ”suomalaisissa mittapuissa rohkea, tuore dokumentti”. "Helsingin Sanomien" mukaan elokuva on ”sävykäs ja taitavasti valaistu – se on määrätietoinen, mutta se tavoittaa jotain hyvin harrasta”.
"Daddy and the Muscle Academy" on julkaistu 2000-luvun alussa useissa maissa DVD:nä sekä vuonna 2017 restauroituna blu-rayna Yhdysvalloissa. Useimmissa videojulkaisuissa on mukana Laaksosen haastattelukelat kokonaisuudessaan.
Tiia Olkkonen

Tiia Olkkonen (s. 25. marraskuuta 1999 Haapajärvi) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Ylivieskan Kuulaa. Aikaisemmin hän on edustanut Haapajärven Kiiloja. 
Olkkonen saavutti uransa ensimmäisen Suomen Cupin palkintosijansa kaudella 2019–2020 Rovaniemellä ollen sprintin kolmas. SM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kolme kertaa viidenneksi. Hän kuului kaudella 2023–2024 Suomen Hiihtoliiton B-maajoukkueeseen kuuluttuaan aiemmin muun muassa alle 23-vuotiaiden valmennusryhmään. 
Olkkonen kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Lahdessa helmikuussa 2019. 30 parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan 26:s Rukan perinteisen hiihtotavan sprintissä marraskuussa 2023. Parhaimmillaan hän on ollut yhdestoista Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2023.
Talviuniversiadeissa 2023 Olkkonen voitti Hilla Niemelän ja Vilja Kaurasen kanssa kultaa viestissä sekä saavutti hopeaa henkilökohtaisessa sprintissä.
Incirliova

Incirliova on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Incirliovan väkiluku oli 52 556.
Karacasu

Karacasu on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Karacasun väkiluku oli 18 389.
Luettelo Tampa Bay Lightningin kausista

Tämä on luettelo yhdysvaltalainen jääkiekkojoukkue Tampa Bay Lightningin kausista NHL-liigassa.
Selitys.
O = ottelut&lt;br&gt;
V = voitot&lt;br&gt;
H = häviöt&lt;br&gt;
T = tasapelit&lt;br&gt;
JAH = jatkoaikahäviöt&lt;br&gt;
P = pisteet&lt;br&gt;
TM = tehdyt maalit&lt;br&gt;
PM = päästetyt maalit&lt;br&gt;
 Stanley Cup -mestari&lt;br&gt;
 Konferenssin mestari&lt;br&gt;
 Divisioonan mestari&lt;br&gt;
 President’s Trophy (koko liigan eniten pisteitä)
Kauklahden kirjasto

Kauklahden kirjasto on Espoon Kauklahden kaupunginosassa toimiva, vuonna 1987 perustettu yleinen kirjasto. Kirjasto kuuluu Espoon kaupunginkirjaston toimipisteiden joukkoon ja osa pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa. Kirjasto on palvellut asiakkaitaan myös itsepalveluperiaatteella.
Turkin alueet

Turkin alueet ovat seitsemän maantieteellistä aluetta (turkiksi "bölge"), joihin Turkki on jaettu. Jako juontuu Ankarassa 1941 pidettyyn Turkin ensimmäiseen maantieteelliseen kongressiin, ja on ollut käytössä siitä asti. Ne jakautuvat edelleen 21 osa-alueeseen ("bölüm"), jotka puolestaan jakautuvat lukuisiin seutuihin ("yöre"). Seutujako perustuu pienilmastoon ja paikalliseen maantieteeseen. Nämä alueet ovat nimenomaan maantieteellisiä, eivätkä ne vastaa Turkin aluehallinnollista jakoa.
Heinäjärvi (Jämsä, Turkinkylä)

Heinäjärvi on Jämsän kaakkoisosassa sijaitseva kahden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kahdeksan kilometriä kaakkoon.
Maantiede.
Heinäjärvi on saareton ja se sijaitsee Päijänteeseen työntyvän Jämsänniemen länsiosassa Turkinkylän maatalousmaisemassa. Vedet virtaavat Heinäjärveltä Nielevää pitkin luoteeseen kohti Jämsänjoen alajuoksua, josta virta vie etelään Päijänteeseen. Heinäjärven korkeustaso on kymmenen senttimetriä Päijännettä ylempänä. Sen eteläpuoliset Turkinkylän järvet ovat puolestaan noin 13–16 metriä Päijänteen tason yläpuolella. Heinäjärveen virtaa laskuoja paitsi etelästä, myös pohjoisesta ja kaakosta. Heinäjärven länsipuolella sijaitsee Kuutilasvuori ja itäpuolella Palomäet.
Heinäjärvi kuuluu Nielevän valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Nielevän valuma-alue kattaa Jämsänjoen alueen kaakkoisosan. Heinäjärvi kuuluu Nielevän alueen läntisiin järviin.
Heinäjärven eteläpuoliset Turkinkylän järvet:
Karpuzlu

Karpuzlu on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Karpuzlun väkiluku oli 10 952.
Jasmin Kähärä

Jasmin Kähärä (s. 4. toukokuuta 2000 Mikkeli) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Vuokatti Ski Teamia. Hän on kuulunut Suomen maajoukkueeseen kaudesta 2020–2021 lähtien. 
Hän on edustanut Suomea nuorten arvokilpailuissa. Alle 20-vuotiaiden sarjassa hän sijoittui parhaimmillaan sprintissä kuudenneksi 2020 ja alle 23-vuotiaiden sarjassa hän voitti sprintin maailmanmestaruuden vuonna 2023 Kanadan Whistlerissä.
Kähärä hiihti naisten maailmancupissa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai vuoden 2021 lopulla ollen Lillehammerin vapaan sprintissä 30:s, Davosissa 23:s ja Dresdenissä viikkoa ennen joulua kymmenes.. Parhaimmillaan hän on sijoittunut neljänneksi perinteisen hiihtotavan sprintissä Val di Fiemmessä tammikuussa 2025.
Pekingin olympialaisissa 2022 Kähärä sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 26:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli perinteisen sprintissä 19:s. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 14:nneksi. Trondheimin yhdistelmäkilpailussa Kähärän sijoitus oli 27:s ja 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 30:s.
Kähärä voitti viestin Suomen-mestaruuden 2024. Hän on saavuttanut SM-hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä 2024 ja SM-pronssia perinteisen hiihtotavan sprintissä 2023.
Jasmin Kähärän pikkusisko Jessica Kähärä kilpailee yleisurheilussa. Sisarusten äiti Catharina Svenlin valittiin 1980-luvulla kolmena vuonna Suomen parhaaksi naislentopalloilijaksi.
Silén

Silén on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: