tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mongolian parlamenttivaalit 1992

Mongolian parlamenttivaalit 1992 toimitettiin 28. kesäkuuta 1992. Vaaleissa valittiin 76 edustajaa nelivuotiskaudelle Mongolian parlamenttiin. Vaalivoittaja oli kansanpuolue (silloinen vallankumouksellinen kansanpuolue), joka oli kommunistinen. Puolue sai 70 paikkaa. Äänistä puolue sai kuitenkin vain hieman yli puolet. Demokraattinen liitto sai neljä ja sosiaalidemokraattinen puolue yhden paikan. Demokraattinen liitto koostui kolmesta eri puolueesta. Myös yksi sitoutumaton pääsi läpi. Edustajista kolme oli naisia. 96 % äänioikeutetuista eli vähän yli miljoona ihmistä kävi äänestämässä.
Vaaleja ennen oli taloudellinen kriisi käynnissä, jossa ongelmina olivat mm. inflaatio ja työttömyys. Valituista 19 oli taloustieteilijöitä, joka oli suurin ammattiryhmä. Lisäksi demokraattinen liitto valitti siitä, että heidän pääsynsä tiedotusvälineisiin oli hankalampaa kuin kommunisteilla.
Loongson

Loongson on kiinalainen puolijohdeteollisuuden yritys. Yritys valmistaa mikroprosessoreita, jotka käyttävät sen suunnitelemaa LoongArch-käskykantaa (myös nimellä "Godson"). Yrityksen tavoitteena on vähentää Kiinan riippuvuutta länsimaisesta teknologiasta. Yritys on Kiinan valtion tukema.
"The Registerin" mukaan LoongArch-arkkitehtuuri on RISC-arkkitehtuuri, joka yhdistää ideoita MIPS-arkkitehtuurista ja RISC-V-arkkitehtuurista. LoongArchin versioita ovat 32-bittiset LA32R- ja LA32S, sekä 64-bittinen LA64.
Kiina on kieltänyt strategisesti tärkeiksi nähtyjen Loongson-suorittimien viennin ulkomaille.
Sandnesin kirkko (Sandnes)

Sandnesin kirkko () on Sandnesin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1882.
Sandnesin kirkko

Sandnesin kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Høylandin kirkko

Høylanin kirkko () on Sandnesin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1841.
Paula Gosling

Paula Gosling (s. 12. lokakuuta 1939 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen, vuodesta 1964 Isossa-Britanniassa asunut rikoskirjailija.
Gosling syntyi Paul ja Sylvie Osiuksen tyttärenä Detroitissa. Hän sai humanististen tieteiden kandidaatin oppiarvon Wayne State Universitysta vuonna 1962. Gosling aloitti uransa tekstisuunnittelijana. Vuonna 1979 hänestä tuli päätoiminen kirjailija. Gosling julkaisi vuonna 1974 ensimmäisen romaaninsa ("A Running Duck"). Hän sai tällä teoksellaan parhaan esikoisromaanin John Creasey Memorial Awardin. Vuonna 1985 hänelle myönnettiin Gold Dagger romaanista "Monkey Puzzle". Gosling sai lisäksi entisen opinahjonsa Wayne State Universityn Arts Achievement Awardin vuonna 1993. Hän toimi Crime Writers' Associationin (CWA) puheenjohtajana vuosina 1988–1989. Hän on myös Mensan jäsen.
Gosling oli vuosina 1968–1978 naimisissa Christopher Goslingin kanssa, mutta avioliitto päättyi eroon. Vuonna 1981 hän meni naimisiin John A. Haren kanssa. Hän sai ensimmäisestä avioliitosta kaksi lasta. Gosling on käyttänyt myös pseudonyymiä Ainslie Skinner.
Vatne (Sandnes)

Vatne on taajama Sandnesin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 936 vuonna 2023.
Vikevåg

Vikevåg on taajama Stavangerin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 980 vuonna 2023. Vuoteen 2020 saakka se oli Rennesøyn kunnan hallinnollinen keskus.
Guðbrandur Vigfússon

Guðbrandur Vigfússon (1827–1889) oli islantilainen kielentutkija. Hän oli vuodesta 1884 professorina Oxfordin yliopistossa. Hän oli muinaisen pohjoismaisen kirjallisuuden tuntija ja julkaisi useita vanhoja käsikirjoituksia. Hänen tärkeimpiä teoksiaan ovat "Um tímatal í íslendinga sögum í fornöld", "An Icelandic-English dictionary", "Sturlunga saga" I ja II sekä "Corpus poeticum boreale".
Julie Ege

Julie Ege (12. marraskuuta 1943 Sandnes – 29. huhtikuuta 2008 Oslo) oli norjalainen näyttelijä ja valokuvamalli. Hän kouluttautui myöhemmin sairaanhoitajaksi.
Ege valittiin Miss Norjaksi vuonna 1962, ja hän osallistui tuona vuonna myös Miss Universum -kilpailuun.
Helena Sederholm

Maija Helena Sederholm (s. 1962) on suomalainen tutkija ja Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen professori. Hän on julkaissut useita kirjoja ja tutkimuksia aiheista taidehistoria, nykytaide, taidekasvatus sekä taiteen ja tieteen suhteet, sekä päätoimittanut "Pinx. Maalaustaide Suomessa" -kirjasarjan. 
Sederholm toimii Aalto-yliopiston kuvataidekasvatuksen professorina taiteen ja median laitoksella. Hän on vastaanottanut lukuisia palkintoja ja kunniamainintoja ja tuottanut kymmeniä tieteellisiä ja taiteellisia julkaisuja.
Sederholm on työskennellyt aiemmin Aalto-yliopiston taiteen laitoksen johtajana ja opetusvastaavana. Sederholm on nykytaiteen tutkimuksen dosentti Helsingin yliopistossa ja taidekasvatuksen dosentti Jyväskylän yliopistossa.
Helena Sederholm väitteli Jyväskylän yliopistosta filosofian tohtoriksi taidekasvatuksen oppialalta vuonna 1998.
Lotta Crabtree

Charlotte ”Lotta” Crabtree (7. marraskuuta 1847 New York, New York, Yhdysvallat – 25. syyskuuta 1924 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hän aloitti esiintymisen San Fransiscossa vuonna 1859 tehden erilaisia laulu-, tanssi- ja melodramaattisia rooleja. Hänen ensimmäinen näyttelijäroolinsa oli Petalumassa Kaliforniassa esitetty "Loan of a Lover". Hän jättäytyi eläkkeelle 1891 ja asui New Jerseyssä sijainnella tilallaan.
Trinity Desktop Environment

Trinity Desktop Environment on avoimen lähdekoodin työpöytäympäristö, joka on forkattu KDE-ympäristön versiosta 3. Trinity-työpöydän aloitti Timothy Pearson.
Työpöytä käyttää Qt-ympäristön versiota 3 forkkina nimellä TQt, johon on lisätty yhteensopivuutta Qt 4 -version kanssa. Projekti ylläpitää myös useista ohjelmista versioita, jotka toimivat TQt3:n kanssa.
Suzanne Asbury-Oliver

Suzanne Asbury-Oliver (o.s. Asbury; s. 1958 tai 1959 Forest Grove, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lentäjä. Hän on tiettävästi maailman ainoa naispuolinen lentäjä, joka on ammattimainen taivaskirjoittaja.
Elämä ja ura.
Asbury-Oliver aloitti lentämisen 14-vuotiaana. Hänen isänsä, joka oli kiinnostunut ilmailusta, sai tuolloin isänpäivälahjaksi kyydin purjelentokoneella ja otti Asbury-Oliverin mukaansa. Isä innostui lennosta niin, että hän ja Asbury-Oliver aloittivat sen jälkeen molemmat purjelentämisen. Asbury-Oliver lensi ensimmäisen yksinlentonsa 15-vuotiaana ja sai lupakirjan vuotta myöhemmin. Hän kiinnostui ilmailusta mahdollisena ammattina ja hankki siksi lupakirjan myös moottoroituun lentämiseen. 18-vuotiaana hänellä oli jo ammatti- ja monimoottorilupakirjat ja lisäksi lennonopettajan ja mittarilentokouluttajan kelpuutukset. Yksi hänen ensimmäisistä oppilaistaan oli hänen isänsä, joka oli hankkimassa itselleen moottoroitujen koneiden lupakirjaa.
Asbury-Oliver keräsi yli 1 200 lentotuntia lennonopettajana ja lennätti työnsä ohella kalastajia syrjäisille kalastuspaikoille. Pidemmän päälle lennonopettajana toimiminen ei kuitenkaan houkutellut häntä, ja kun PepsiCo etsi vuonna 1980 uutta taivaskirjoittajaa, hän päätti hakea paikkaa. Haastattelun ja koelennon jälkeen hän sai paikan ja aloitti harjoittelun PepsiCon silloisen taivaskirjoittajan Jack Strayerin kanssa. Hän lensi yhdessä Strayerin kanssa vuoden ajan, minkä jälkeen tämä jäi eläkkeelle. Asbury-Oliverista tuli tiettävästi kaikkien aikojen toinen naispuolinen taivaskirjoittaja Peggy Daviesin jälkeen, joka lensi niin ikään jonkin aikaa PepsiCon taivaskirjoittajana.
Asbury-Oliver lensi PepsiCon palveluksessa 23 vuoden ajan. Vuoteen 2000 asti hän lensi vuonna 1929 valmistetulla Travel Air D4D -kaksitasolla, joka lahjoitettiin käytöstä poistamisen jälkeen National Air and Space Museumille. Pepsi-sopimuksen päätyttyä hän aloitti miehensä Steve Oliverin kanssa Olivers Flying Circus -yrityksen. Molemmat ovat taivaskirjoittajia, mutta Steve lentää lisäksi taitolentoa ja tekee yleisölennätyksiä. Yhdessä he kirjoittavat taivaalle vuoden aikana keskimäärin 500 viestiä 150 eri paikassa.
Kirjoittamiseen keskittyvästä työstään huolimatta Asbury-Oliver on kertonut olevansa huono oikeinkirjoituksessa ja hän on lievästi lukihäiriöinen.
Tiina Pusa

Tiina Pusa (s. 1972) on suomalainen tutkija ja Aalto-yliopiston taiteen ja median laitoksen kuvataidekasvatuksen johtaja.
Hän väitteli Taiteiden ja muotoilun tohtoriksi Aalto-yliopistossa vuonna 2012, ja valmistui Helsingin yliopistosta taiteiden maisteriksi vuonna 1997. Hänet valittiin Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun vuoden opettajaksi vuonna 2018. Pusa on kirjoittanut taidekasvatukseen liittyviä oppaita, lukuisia vertaisarvioituja tieteellisiä artikkeleita, sekä luonut taiteellisia tutkimuksia taidenäyttelymuodossa.
Khenchela

Khenchela () on kaupunki ja Khenchelan maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Aurèsvuorten itäpuolella 470 kilometriä Algerista kaakkoon. Khenchelan kunnassa oli arviolta 146 950 asukasta vuonna 2021.
Khenchelan kunnan pinta-ala on 32 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Baghaïn, kaakossa Ensighan ja lännessä El Hamman kuntiin. Seudulla vallitsee aroilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 7 ja heinäkuun 30 astetta. Vuotuinen sademäärä on 200–600 millimetriä.
Pohjoisesta Saharaan johtanutta kulkureittiä hallinnut paikkakunta tunnettiin roomalaisaikana nimellä Mascula. Siitä lienee tullut kaupunki Trajanuksen hallituskaudella. Alueella kasvatettiin oliivi-, mulperi- ja mantelipuita sekä harjoitettiin karjanhoitoa. Asukkaat olivat numidialaisia, roomalaisia, kreikkalaisia ja traakialaisia. Kristinusko levisi alueelle 200-luvulla. Bysanttilaisaikana kaupunki ympäröitiin muurilla.
Ranskalaiset rakensivat Khenchelaan linnoituksen vuonna 1847. Siitä tuli kaupunki vuonna 1880 ja maakuntakeskus vuonna 1984.
Khenchela on maatalous- ja karjanhoitoalueen kaupallinen keskus, jonka teollisuus on vähäistä. Kaupungissa toimii Abbas Lehrourin yliopisto. Roomalaisajalta on säilynyt lähistöllä sijaitseva Aquae Flavianaen eli Hammam Essalihinen kylpylä, joka on suosittu matkailukohde.
Danica McKellar

Danica Mae McKellar (s. 3. tammikuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on myös kirjoittanut kirjoja matematiikasta. Hänestä tuli kuuluisa Winnie Cooperin roolissa televisiosarjassa "Kesä 68", jota tehtiin 1988–1993.
McKellar osallistui lasten näytelmäkerhoon ja esiintyi muutamissa mainoksissa ja "Hämärän rajamailla" -sarjan jaksoissa, ennen kuin hänet valittiin "Kesä 68" -sarjaan. Sarjan päätyttyä McKellar aloitti opinnot Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Hän valmistui matematiikan kandidaatiksi vuonna 1998.
McKellar on kirjoittanut eri-ikäisille lapsille suunnattuja tietokirjoja, jotka kaikki käsittelevät matematiikkaa ja rohkaisevat etenkin tyttöjä sen opiskeluun, kuten "Math Doesn't Suck, Kiss My Math, Hot X: Algebra Exposed, Girls Get Curves: Geometry Takes Shape; Goodnight, Numbers" ja "Do Not Open This Math Book".
Mckellar on jatkanut näyttelemistä myös aikuisena ja esitti viestintäassistenttia West Wing-sarjassa. Hän on esiintynyt muissakin televisiosarjoissa ja ääninäyttelijänä Young Justice -supersankarisarjakuvan animaatioversiossa.
Peja

Peja ( tai "Pejë", ) on kaupunki ja kunta Kosovossa. Se sijaitsee 516 metrin korkeudessa Kosovon länsiosassa, vuoristoisella Rugovan alueella. Kaupunki toimii Pejan piirin hallintokeskuksena. Peja sijaitsee noin 83 kilometrin päässä pääkaupunki Pristinasta. Vuonna 2012 kunnallisrajojen alueella arvioitiin asuneen 98 237 asukasta.
Madrid-Cuatro Vientosin lentoasema

Madrid-Cuatro Vientosin lentoasema on Espanjan pääkaupungissa Madridissa sijaitseva Espanjan vanhin lentoasema. Asema on perustettu sotilaskentäksi vuonna 1911. 1920-luvulla aseman alueelle rakennettiin erilaisia toimintoja lentokoneiden rakentamista ajatellen. Vuonna 1970 lentoasema avattiin kansainväliselle matkustajaliikenteelle. Nykyään kenttää käytetään yleisilmailuun, ja siellä on muun muassa poliisin toimintoja. Kentän eteläpuolella on Espanjan ilmavoimamuseo.
Asema sijaitsee noin kahdeksan kilometriä lounaaseen Madridin keskustasta. 
Lentoasemalla on kaksi 09/27-suuntaista kiitotietä: asfalttipäällysteinen 1500 metriä pitkä ja ruohopäällysteinen 1100 metriä pitkä. Vuonna 2023 kentällä oli 1956 käyttäjää.
Eeva-Jonna Panula

Eeva-Jonna Panula eli Eevis (s. 1991, Seinäjoki) on suomalainen palkittu ohjelmistokehittäjä ja esteettömyysasiantuntija, joka työskentelee saavutettavuusasiantuntijana Oura Health -teknologiayrityksessä. 
Panula on tullut tunnetuksi tekemästään työstä naisten koodaamisen puolestapuhujana. Hän oli ehdolla Nordic Women in Tech Award -kilpailun -finalistina vuonna 2021, ja samana vuonna hänelle myönnettiin ensimmäinen Mimmit Koodaa -palkinto. Hän on sittemmin pitänyt naisten osallisuudesta teknologia-alalla sekä esteettömyydestä puheita ja luentoja ympäri maailmaa, sekä kirjoittanut aiheesta tekstejä.
Panula opiskeli Venäjän kieltä ja kulttuuria Tampereen yliopistossa vuosina 2010–2016, ja valmistui Haaga-Helian ammattikorkeakoulusta informaatioteknologian alalta vuonna 2020. Nykyisin hän opiskelee Vaasan yliopistossa teknistä viestintää.
Mae Martin

Mae Martin (s. 2. toukokuuta 1987) on kanadalainen koomikko, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on muunsukupuolinen ja käyttää pronomineja they/them.
Martin on ollut tekemässä ja kirjoittamassa Netflixin Feel Good -sarjaa, joka on saanut inspiraatiota hänen oikeasta elämästään. Martin näyttelee sarjan päähenkilöä, jonka nimi on myös Mae.
Martinin isä on kirjailija ja hänen äitinsä on opettaja. Hänellä on myös veli.
Kahdeksanvuotiaana Martin piti esityksiä koulunsa lounastauolla. Hän jakoi lippuja muille oppilaille ja esitykset koostuivat muun muassa Ace Ventura imitaatioista ja punnerruksista. Hän näki ensimmäisen komedian esityksen livenä ollessaan 11-vuotias.
Martin aloitti stand-up uransa 13-vuotiaana. Monet aikuiskoomikot käyttivät paljon huumeita ja alkoholia, joten Martin alkoi juoda alkoholia ja käyttää huumeita 14-vuotiaana. Hän lopetti koulun 15-vuotiaana ja 16-vuotiaana hän työskenteli kokoaikaisesti Second CIty -komediaclubissa Torontossa sekä kassalla että esiintyjänä.
Hänellä oli paljon itseään vanhempia tuttuja ja kavereita. Osa heistä käytti häntä hyväksi ja hänellä oli parisuhteita itseään selkeästi vanhempien kanssa. Martin on jälkikäteen arvioinut parisuhteiden olleen luonteeltaan hyväksikäyttöä.
Hän lopetti päihteiden käytön 20-vuotiaana ja muutti Englantiin.
Vuonna 2021 Martin kertoi olevansa muunsukupuolinen ja käyttävänsä they/them pronomineja. Hän on seurustellut miesten ja naisten kanssa. Hän on sanonut olevan biseksuaali ja queer. Vuonna 2023 Martin alkoi seurustella Selviytyjissä kilpailleen Parvati Shallow'n kanssa.
Hän voitti Suurmestari UK:n viidennentoista tuotantokauden vuonna 2023. Martinin ensimmäinen tunnin stand-up spesiaali Sap julkaistiin Netflixissä vuonna 2023.
Martin on kertonut juontavansa toistaiseksi julkaisemattoman jakson kanadalaista The Nature of Things -sarjaa. Jaksossa käsitellään sukupuolen moninaisuutta eläinkunnassa.
JoJo – Oulun Tanssin Keskus

JoJo – Oulun Tanssin Keskus on ammattitanssin tuotantokeskus, festivaaliorganisaatio ja vierailuteatteri. JoJo järjestää nykytanssiin painottuvaa, monilajista tanssitaiteen ohjelmistoa, tuottaa vuosittain syksyisin järjestettävää OuDance-festivaalia ja tekee kaikille avointa yleisötyötä. Se on yksi Pohjoisen tanssin aluekeskuksen neljästä jäsenorganisaatiosta. Organisaation toimintaa rahoittavat Opetus- ja kulttuuriministeriö sekä Oulun kaupunki.
JoJon ohjelmiston kotinäyttämö on Kulttuuritalo Valveen Valvesali ja esityksiä järjestetään myös Oulun teatterissa.
OuDance-festivaali.
Paikallisten tanssin ammattilaisten perustamaa festivaalia on järjestetty Oulussa yhtäjaksoisesti 30 vuoden ajan. Aikaisemmin Tanssia tyrkyllä -nimellä järjestetty festivaali pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1994. Vuonna 2012 tanssifestivaalin nimeksi muutettiin OuDance.
El Eulma

El Eulma () on kaupunki ja piirikunnan keskus Sétifin maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Atlasvuorten ylätasangolla 27 kilometriä Sétifistä itään. El Eulman kunnassa oli arviolta 249 800 asukasta vuonna 2021.
El Eulman kunnan pinta-ala on 74,2 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Guelta Zerkan, idässä Belaan ja Bir El Archin, etelässä Bazer Sakhran ja lännessä Ouled Saborn kuntiin.
Ranskalaisten vuonna 1862 perustama kunta oli nimeltään Saint-Arnaud marsalkka Jacques Leroy de Saint Arnaudin mukaan. Vuonna 1885 sen kautta rakennettiin Algerin ja Constantinen välinen rautatie. Pieni karjamarkkinoistaan tunnettu kaupunki on kasvanut tavattoman nopeasti varsinkin 1990-luvulla tapahtuneen tuontikaupan vapautumisen ansiosta.
Kaupungin pääelinkeinot ovat kaupankäynti ja teollisuus. Sen Souk Dubaï -niminen liikekeskusta on Algerian tärkein kotitaloustarvikkeiden ja rautatavaran kauppapaikka, jonka vaikutus ulottuu Tunisiaan ja Sahelin maihin.
Sága

Sága on skandinaavisessa mytologiassa historian ja tarinankerronnan jumalatar. Häntä voidaan pitää Asgårdin kirjastonjoitajana. Hänellä on tärkeä rooli jumalten tarinoiden ja historian säilyttäjänä. Ihmisille hän kuvastaa historian merkitystä ja tarinoiden tärkeyttä. Hänen tarinoissaan on usein moraalisia opetuksia.
Sága tarkoittaa muinaisnorjaksi tarinaa. Hänen vanhempansa eivät ole tiedossa eikä hänelle erityisemmin ole tiedossa ihmissuhteita. Runo-Eddassa hänen kerrotaan juovan ja tarinoivan Odinin kanssa Sökkvabekkrin luona päivittäin.
Sökkvabekkr on skandinaavisessa mytologiassa Sagan asuinpaikka. Muinaisnorjassa "sökkva" tarkoittaa uppoamista ja "bekkr" puroa. Sökkvabekkr on rauhallinen ja kaunis paikka.
Krabin lentoasema

Krabin kansainvälinen lentoasema on Thaimaan Krabissa sijaitseva lentoasema. Kenttä on avattu vuonna 1999, mutta on jo nyt osoittautumassa kapasiteetiltaan liian pieneksi eikä sitä voi enää laajentaa. Viereiseen Phang Ngan provinssiin tullaankin rakentamaan uusi kansainvälinen lentoasema joka palvelee myös Krabia.
Kentällä on yksi 14/32-suuntainen 3002 metriä pitkä kiitotie.
Snotra

Snotra (skandinaavisilla riimuilla ᛋᚾᚢᛏᚱᛅ) on skandinaavisessa mytologiassa viisauden jumalatar. Hänet yhdistetään varovaisuuteen, itsekuriin ja viisauteen. Hän on yksi aasajumalattarista ja Friggan palvelijatar. Häneltä on rukoiltu ennakointikykyä.
Snotrasta ei ole paljoa tietoa, mutta hän on yksi Asgårdin tärkeimmistä jumalattarista. Hänet mainitaan vain Runo-Eddassa kohteliaana ja viisaana jumalana ja kolmantenatoista aasajumalattarena. Hän on yksi niistä jumalattarista, joiden kohtalona on kuolla Ragnarökissä.
Muinaisnorjasta käännettynä "snotra" tarkoittaa älykästä.
Pfeiffer Georgi

Pfeiffer Georgi (s. 27. syyskuuta 2000 Berkeley, Gloucestershire) on englantilainen maantie- ja ratapyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Sunwebissa vuonna 2019 ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nykyiseltä nimeltään Team Picnic PostNL. Hän on menestynyt etenkin yksipäiväisissä kilpailuissa. 
Georgi mursi kaksi nikamaa Belgiassa sattuneessa kolarissa vuonna 2020, minkä jälkeen hän oli useita kuukausia kuntoutuksessa. Hän saavutti maantieajon alle 23-vuotiaiden MM-hopeaa 2022. Hän voitti UCI Women's World Tour -sarjaan kuuluneen Classic Brugge–De Panne -kilpailun 2023 runsaan minuutin erolla Elisa Balsamoon. Hän on voittanut maantieajon Britannian-mestaruuden vuosina 2021, 2023 ja 2024.
Ratapyöräilyssä Georgi on saavuttanut pudotusajon EM-hopeaa 2022.
Saavutuksia.
Maantiepyöräily.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Junioreiden Gent–Wevelgem, voitto
EPZ Omloop van Borsele, pistekilpailun ja nuorten kilpailun voitto
MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa kuudes, aika-ajossa seitsemäs
Trofeo Da Moreno - Piccolo Trofeo Alfredo Binda, voitto
Healthy Ageing Tour Junior Women, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Watersley Ladies Challenge, kokonaiskilpailun ja 1. etapin voitto
MM-kilpailut, junioreiden aika-ajossa neljäs
Holland Ladies Tour, kokonaiskilpailussa kuudes, nuorten kilpailun voitto
La Choralis Fourmies Féminine, voitto
Maantieajon Britannian-mestaruus
Ronde van Drenthe, kuudes
Alle 23-v. aika-ajon Britannian-mestaruus
Baloise Ladies Tour, nuorten kilpailun voitto
Postnord Vårgårda WestSweden RR, toinen
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa
Omloop Het Nieuwsblad, viides
Classic Brugge–De Panne, voitto
RideLondon Classique, kokonaiskilpailussa viides
Dwars door de Westhoek, voitto
Maantieajon Britannian-mestaruus
MM-kilpailut, sekaviestissä neljäs
Holland Ladies Tour, kokonaiskilpailussa neljäs 
EM-kilpailut, maantieajossa neljäs
Binche–Chimay–Binche, voitto
Trofeo Alfredo Binda – Comune di Cittiglio, viides
Pariisi–Roubaix, kolmas
Amstel Gold Race, neljäs
Tour of Britain Women, kokonaiskilpailussa neljäs
Maantieajon Britannian-mestaruus
Balaise Ladies Tour, kokonaiskilpailussa toinen
Olympialaiset, maantieajossa viides
Ratapyöräily.
Lähteet: Cycling Archives, TheSports.org
Nuorten EM-kilpailut, pudotusajossa ja pariajossa pronssia
Pariajon Britannian-mestaruus
Junioreiden pariajon Britannian-mestaruus
Junioreiden pisteajon Britannian-mestaruus
Nuorten MM-kilpailut, pisteajossa ja joukkuetakaa-ajossa neljäs, pariajossa viides
EM-kilpailut, pudotusajossa hopeaa, pariajossa neljäs, omniumissa kuudes
Leipzig/Hallen lentoasema

Leipzig-Hallen lentoasema on Saksassa Leipzigin ja Hallen kaupunkien välillä sijaitseva lentoasema. Se on erityisesti vilkas rahtikenttä, jonka kuljettama rahtimäärä oli vuonna 2021 kolmanneksi suurin Euroopassa. Rahtiyhtiö DHL lentää kentälle yli 60 lentoa päivittäin. Kenttä on avattu vuonna 1927
Kentällä on kaksi 08/26-suuntaista rinnakkaista 3600 metrin mittaista kiitotietä. Kentältä on hyvät yhteydet rautatietä pitkin Leipzigiin ja Halleen sekä autobahnia myöten myös Berliiniin.
Kentän matkustajamäärä vuonna 2021 oli 660 tuhatta matkustajaa, joka oli laskenut huomattavasti vuosien 2018 ja 2019 noin 2,5 miljoonasta matkustajasta. Rahdin määrä sitävastoin oli 1,6 miljoonaa tonnia, joka on kasvanut tasaisesti ja kaksinkertaistunut viimeisten kymmenen vuoden aikana.
Sjöfn

Sjöfn on skandinaavisessa mytologiassa kaikenlaisen rakkauden ja romantiikan jumalatar. Hän on Friggan palvelijatar ja sanansaattaja. Hänen tarkoituksenaan on työntää ihmisiä oikeaan suuntaan, jotta he tapaisivat ja rakastuisivat. Häneen liittyvät myös kihlaukset ja avioliitot. Hän suojelee kaikenlaisia ihmissuhteita, ja häntä pidetään myös erityisesti lasten ja heidän vanhempiensa suojelijana.
Runo-Eddassa Sjöfnin sanotaan olevan seitsemäs aasajumalatar, ja hänen kerrotaan ohjaavan ihmisten mielet rakkautta kohti.
Muinaisnorjasta käännettynä "sjöfn" tarkoittaa kiintymystä. Muinaisnorjan rakkautta tarkoittava sana "sjafni" on johdettu Sjöfnin nimestä.
Charleroin lentoasema

Charleroin lentoasema joka tunnetaan myös nimellä "Brysselin eteläinen lentoasema" on Belgian neljänneksi suurimmassa kaupungissa Charleroissa sijaitseva lentoasema. Liikenteen määrältään se on toiseksi suurin Belgiassa.
Kentällä on yksi 06/24-suuntainen 3200 metriä pitkä kiitotie. Kenttää käyttää vuosittain 8 miljoonaa matkustajaa, ja lentoja menee 190 kohteeseen 53 maassa. Lentoasemalla on kaksi terminaalia.
Hlín

Hlín on skandinaavisessa mytologiassa lohdutuksen ja suojelun jumalatar. Hän on yksi Friggan palvelijattarista, ja hänet yhdistetään myötätuntoon ja armoon. Hän suojelee viattomia, pakolaisia ja naisia. Lisäksi hän lohduttaa surullisia ja vähentää heidän kipuaan.
Runo-Eddassa Hlínin nimi mainitaan Odinin kuolemasta kertovan ennustuksen yhteydessä. Hänen kerrotaan myös suojelevan ihmisiä, joita Frigga haluaa pelastaa. 
Hlín on vesijumalatar Ránin tytär. Muinaisnorjasta käännettynä "hlín" tarkoittaa suojelijaa.
Ulrika Ferm

Ulrika Ferm (s. 1972 Oravainen) on suomalainen kuvataiteilija, ja vuoden nuori taiteilija 2002.
Vuoden nuori taiteilija -valinnan aikoihin Fermiä sanottiin kaupunkiympäristön ja laitakaupungin kuten seinäpintojen, laastin ja rappauksen, kulumien ja rapaumien seikä seinämaalausten tallentajaksi. Sittemmin Ferm on kuvannut laajempaa skaalaa aiheita, kuten Pohjois-Irlannista 1950-1970-luvuilla matkailun edistämiseen tehtyjä filmejä tai säätiloja.
Ferm opiskeli Uudenkaarlepyyn taidekoulussa ja valmistui Taideteollisen korkeakoulun Pallas-linjalta taiteen maisteriksi vuonna 1998 sekä Berliinin Universität der Künstesta vuonna 2001. Ferm on saanut uransa aikana erilaisia tunnustuksia ja palkintoja, sekä merkittäviä apurahoja Hän on myös yksi Platform-taidekollektiivin perustajajäsenistä.
Fermin teoksia on ollut esillä Berliinissä, Brysselissä, Milanossa, Montrealissa ja Varsovassa. Lisäksi hän on suunnitellut Helsingin Svenska teaterin lasipinnoille teoskokonaisuuden. 
Vuodesta 2013 vuoteen 2020 Ferm työskenteli Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa taiteen professorina.
Nykyisin Ferm asuu Berliinissä.
Eneskjöld

Eneskjöld tai Eneschiöldh on alkujaan porvarillinen suku keski-ruotsista Värmlannin läänistä, Suomessa suvun kantaisä Engelbrekt Nilsson on aateloitu suomen ritarihuoneella 4.helmikuuta 1653 nimellä "Eneskjöld" ja introdusoitiin Ruotsin Ritarihuoneeseen 20.kesäkuuta 1654 aatelisena sukuna numero 585. Suku immatrikuloitiin Suomen Ritarihuoneeseen 17. syyskuuta 1818 aatelisena sukuna numero 48. suku on sammunut mieslinjalla 26. lokakuuta 1874 ja kokonaan 23. elokuuta 1913.
Barry Mahon

Barry Mahon (oik. "Jackson Barrett Mahon", 5. helmikuuta 1921 Bakersfield, Kalifornia – 4. joulukuuta 1999) oli yhdysvaltalainen elokuvien ohjaaja, kuvaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Mahon tuli 1950-luvulla tunnetuksi Errol Flynnin managerina ja tämän viimeisen elokuvan, Kuubassa Fidel Castron luvalla kuvatun "Cuban Rebel Girls" (1959) ohjaajana. 1960-luvulla Mahon erikoistui halvan budjetin seksploitaatioelokuviin kuten "Irstaat immet" (1964), "Hellät hoiturit" (1965) ja "Hillittömät himottaret" (1966). Suomessa kohua herätti amerikansuomalaisesta ”hermafrodiitista” eli sukupuolenkorjauksen läpikäyneestä Kim Kansasista kertova sensaatiofilmi "Olin mies" (I Was A Man, 1967). 1970-luvun alussa Mahon teki lastenelokuvia.
Toisessa maailmansodassa yhdysvaltalainen Mahon palveli vapaaehtoisena Britannian ilmavoimien lentäjänä Euroopassa, ansaitsi ilmataisteluissa brittiläisen Distinguished Flying Cross -kunniamerkin ja onnistui parikin kertaa pakenemaan saksalaisten vankileiriltä. Steve McQueenin tähdittämä "Suuri pakoretki" (1963) perustuu väljästi Mahonin sotakokemuksiin.
Elokuvia.
Lähteet: MUBI, Elonet
Lyyli Karppinen

Lyyli Aleksandra Karppinen, o.s. Hirvimäki (8. heinäkuuta 1892 Parkano – 3. heinäkuuta 1972 Kauhava) oli suomalainen kudonta-alan yrittäjä ja yritysjohtaja.
Karppisen vanhemmat olivat talollinen Aleksi Hirvimäki ja Maria Mäntylä ja puoliso vuodesta 1915 nimismies Armas Kustaa Karppinen (1888–1969). Lyyli Karppinen kävi keskikoulun, emäntäkoulun ja Wetterhoffin kotiteollisuusopiston käsityökurssin. Nimismiehenä toimineen puolisonsa mukana Kauhavalle päätynyt Karppinen ryhtyi siellä vuonna 1925 perustetun Kauhavan Kangas-Aitta -kudontayhtiön johtajaksi. Vuonna 1939 yhtiö siirtyi kokonaan hänen haltuunsa. 
Kauhavan Kangas-Aitalla oli jo 1920-luvun lopussa käytössään kolmisensataa kutojaa eli kankuria, etupäässä maanviljelijöiden ja työläisperheiden vaimoja ja tyttäriä, joista vajaa sata oli vakinaisempaa. Vielä 1945 käytössä oli saman verran kutojia. Erityisesti liikkeessä kudotettiin asiakkaille ikkunaverhoja, pöytäliinoja ja sängyn- ja sohvanpeitteitä, mutta myös esimerkiksi kansallispukujen kankaita. Tuotteita myytiin ja toimitettiin Kauhavalta koko Suomen alueelle. Karppinen jatkoi Kangas-Aitan johtajana 1950-luvun lopulle, minkä jälkeen sitä ovat johtaneet hänen lapsensa, lastenlapsensa ja näiden puolisot. Vuonna 2025 sata vuotta täyttävän perheyrityksen nykyinen nimi on Lankava.
Cynthia Rosenzweig

Cynthia Rosenzweig on yhdysvaltalainen ilmaston ja maatalouden tutkija. Hän on tutkija NASAn Goddard Institute for Space Studies -laitoksessa ja lisäksi professori Barnard Collegessa ja vanhempi tutkija Columbian yliopiston Earth Institutessa.
Rosenzweig on keskittynyt selvittämään, miten maailman ruokatuotannon pitää sopeutua ilmastonmuutokseen. Hän on tarkastellut maataloutta sekä kasvihuonekaasujen lähteenä että alana, johon kohoavat lämpötilat ja muutttuvat sadeolot vaikuttavat suuresti. Hän sai maailman ruokapalkinnon vuonna 2022.
Rosenzweig on ollut mukana lukuisissa kansallisissa ja kansainvälisissä työryhmissä, joista monet liittyvät kaupunkien ilmastonmuutostutkimustyöhön. Hän oli hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC:n neljännen arviointiraportin työryhmän II koordinoiva johtaja.
Rosenzweig suoritti kandin- ja maisterintutkintonsa Rutgersin yliopistossa ja väitteli Massachusettsin yliopistossa Amherstissa.
Tessa Janecke

Tessa Janecke (s. 12. toukokuuta 2004 Orangeville, Illinois) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Janecke saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2022. Ensimmäisissä naisten MM-kilpailuissaan vuonna 2023 hän voitti kultaa. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Janecke edustaa yliopistosarjoissa Pennsylvanian osavaltionyliopiston Nittany Lions -joukkuetta. Hänet valittiin kaudella 2022–2023 vuoden tulokkaaksi.
Britta Curl

Britta Curl (s. 20. maaliskuuta 2000 Bismarck, Pohjois-Dakota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Curl voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuonna 2018. Naisten MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2021 ja voittanut kultaa vuonna 2023. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Curl edustaa yliopistosarjoissa Wisconsinin yliopiston Badgers-joukkuetta ja oli voittamassa mestaruutta vuosina 2019, 2021 ja 2023.
Hannah Bilka

Hannah Bilka (s. 24. maaliskuuta 2001 Coppell, Texas) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Bilka voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuonna 2018 ja saavutti hopeaa vuonna 2019. Naisten MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2022 ja voittanut kultaa vuonna 2023. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Bilka edustaa yliopistosarjoissa Ohion osavaltionyliopiston Buckeyes-joukkuetta. Hänet valittiin kaudella 2019–2020 vuoden tulokkaaksi.
Puck Pieterse

Puck Pieterse (s. 13. toukokuuta 2002 Amersfoort) on alankomaalainen maastopyöräilijä, cyclocrossajaja ja maantiepyöräilijä. Hän edustaa Fenix-Deceuninck-joukkuetta.
Maastopyöräily.
Pieterse voitti maastopyöräilyssä olympiamatkan maailmanmestaruuden Pal Arinsalissa 2024. Hän saavutti MM-kilpailuissa olympiamatkalla pronssia ja sprinttimatkalla hopeaa Glasgow'ssa 2023. Hän voitti olympiamatkan Euroopan-mestaruuden Krakovassa 2023 ja Cheile Grădișteissa 2024. Sprinttimatkalla hän sai hopeaa 2024. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sijoittui neljänneksi. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun sekä olympiamatkalla että sprinttimatkalla 2023. Hän on voittanut maailmancupin osakilpailun olympiamatkalla Nové Městossa, Leogangissa ja Val di Solessa 2023, Haute-Savoiessa 2024 sekä Leogangissa ja Val di Solessa 2025. Sprinttimatkan maailmancupkisan hän on voittanut Les Portes du Soleilissa 2023, Val di Solessa ja Crans-Montanassa 2024 sekä Nové Městossa, Leogangissa ja Val di Solessa 2025. Hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden olympiamatkalla 2023 ja sprinttimatkalla 2025.
Pieterse saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa olympiamatkalla hopeaa 2022 ja saman ikäluokan EM-kilpailuissa olympiamatkalla kultaa 2022 ja hopeaa 2021. Junioreiden EM-kilpailuissa hän sai olympiamatkalla pronssia 2020. Junioreiden Alankomaiden-mestaruuden hän voitti olympiamatkalla 2019 ja 2020.
Cyclocross.
Pieterse on saavuttanut cyclocrossissa MM-hopeaa kaudella 2022–2023 sekä MM-pronssia kausilla 2023–2024 ja 2024–2025. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden kaudella 2021–2022 sekä sai samassa ikäluokassa EM-kultaa kausilla 2020–2021 ja 2022–2023 sekä EM-hopeaa 2021–2022. Hän saavutti junioreiden Euroopan-mestaruuden ja MM-hopeaa kaudella 2019–2020.
Pieterse on sijoittunut maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2022–2023 ja 2023–2024 sekä kolmanneksi 2021–2022. Hän on voittanut maailmancupin osakilpailun Overijsessa, Hulstissa, Val di Solessa ja Besançonissa kaudella 2022–2023 sekä Gaveressa, Hulstissa ja Zonhovenissa kaudella 2023–2024. Hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden kausilla 2022–2023 ja 2024–2025..
Maantiepyöräily.
Pieterse sijoittui viidenneksi Strade Bianchessa 2023. Seuraavana vuonna hän oli kolmas UCI Women's World Tour -kilpailuissa Ronde van Drenthessä ja Trofeo Alfredo Binda - Comune di Cittigliossa. Flanderin ympäriajossa hän sijoittui kuudenneksi. Saman vuoden Tour de France Femmes -kilpailussa hän voitti nuorten kilpailun ja neljännen etapin. Kokonaiskilpailussa hän oli yhdestoista ja mäkikirikilpailussa kolmas. MM-kilpailujen maantieajossa hän sijoittui 13:nneksi.
Pieterse voitti vuonna 2025 La Flèche Wallonne -klassikkokilpailun. hän sijoittui lisäksi Omloop Het Nieuwsbladissa neljänneksi, Amstel Gold Racessa kolmanneksi ja Liège–Bastogne–Liègessä toiseksi..
Elaheh Mohammadi

Elaheh Mohammadi (; s. 9. toukokuuta 1987) on iranilainen toimittaja, joka on vuodesta 2022 työskennellyt uudistusmieliselle "Ham-Mihan"-lehdelle. Hän on kirjoittanut poliittisista ja yhteiskunnallisista asioista ja raportoi ainoana toimittajana siveyspoliisin hallussa kuolleen Mahsa Aminin hautajaisista. Mohammadi pidätettiin pian tämän jälkeen ja tuomittiin vuonna 2023 vankeuteen 12 vuodeksi. Mohammadi ja Niloofar Hamedi ovat saaneet yhdessä muun muassa Vapauden kultaisen kynän (2023) ja maailman lehdistövapauden palkinnon.
Opiskelu ja ura.
Elaheh Mohammadi suoritti 2009 alemman korkeakoulututkinnon Al-Zahra-yliopistosta persian kielestä ja kirjallisuudesta sekä 2011 maisterintutkinnon Kermanin Shahid Bahonar -yliopistosta, missä hänen pääaineensa oli naistutkimus.
Mohammadi on ollut kiinnostunut kirjoittamisesta jo pienestä pitäen, ja hänellä on kaksoissiskonsa Elnazin kanssa ollut yhteinen innostus kirjallisuutta kohtaan. Valmistumisensa jälkeen Elaheh kirjoitti politiikasta ja yhteiskunnallisista asioista useisiin sanomalehtiin. Hänelle langetettiin vuonna 2020 vuoden kirjoituskielto juttujensa takia. Mohammadit ovat työskennelleet vuodesta 2022 uudistusmielisessä "Ham-Mihan"-lehdessä.
Elaheh Mohammadi oli ainoa toimittaja, joka oli seuraamassa Mahsa Aminin hautajaisia. Amini kuoli 16. syyskuuta 2022, kun siveyspoliisi oli pidättänyt hänet väkivaltaisesti sopimattoman pukeutumisen takia. Mohammadi kirjoitti Saqqezissa pidetyistä hautajaisista "Ham-Mihaniin" otsikolla ”Surun maa”.
Mohammadi kutsuttiin 29. syyskuuta 2022 jutun takia kuulusteluihin, mutta turvallisuusjoukot pidättivät hänet jo matkalla niihin. Hänet tuomittiin lokakuussa 2023 vihamielisen valtion kanssa vehkeilystä sekä kansallisen turvallisuuden vastaisista toimista 12 vuoden vankeuteen. Aminin kuolemasta raportoinut Niloofar Hamedi sai samaan aikaan 13 vuoden tuomion. Heidät vapautettiin Evinin vankilasta tammikuussa 2024 väliaikaisesti takuita vastaan, kun he olivat valittaneet tuomiostaan. Heidät kuitenkin pidätettiin vain muutamaa päivää myöhemmin, kun he olivat juhlineet vapautumistaan ilman hijabia.
Tunnustukset.
Mohammadi ja Niloofar Hamedi ovat saaneet kansainvälistä tunnustusta rohkeasta journalistisesta työstään. He saivat 2023 sekä Vapauden kultaisen kynän että Guillermo Canon maailman lehdistövapauden palkinnon, jonka saajissa oli myös toimittaja Narges Mohammadi. Elaheh Mohammadi ja Niloofar Hamedi valittiin 2023 myös "Time"-lehden sadan vaikutusvaltaisimman henkilön listalle.
Gladys Lounsbury Hobby

Gladys Lounsbury Hobby (19. marraskuuta 1910 – 4. heinäkuuta 1993), oli yhdysvaltalainen mikrobiologi, jonka tutkimus kohdistui antibiootteihin. Hän osallistui penisilliinin kehitykseen laboratoriokokeesta massatuotantoon toisen maailmansodan aikana.
Hobby aloitti opintonsa Vassar Collegessa ja teki maisterin ja tohtorin tutkinnot Columbian yliopistossa. Columbiassa tutkittiin vuonna 1928 keksityn penisilliinin käyttömahdollisuuksia. Hobby oli kiinnostunut sen käytöstä kemoterapiassa, ja kasvatti sitä merkittäviä määriä laboratoriossa Martin Henry Dawsonin ja Karl Meyerin kanssa. Vuona 1940 Dawson aloitti kliiniset kokeet, ja tulokset olivat lupaavia. Ohjelma kuitenkin jäädytettiin toisen maailmansodan lähestyessä, ja ryhmä keskittyi tuottamaan rintamalla tarvittavia määriä penisilliiniä.
Dawsonin kuoleman jälkeen Hobby siirtyi vuonna 1945 Pfizerin lääketehtaaseen. Siellä hän jatkoi antibioottien tutkimusta, osallistui terramysiinin keksimiseen ja kehitti viomysiiniä tuberkuloosin hoitoon.
Hobby lähti Pfizeriltä vuonna 1959 ja teki vielä mittavan uran terveydenhuollon parissa. Hänestä tuli tieteellinen johtaja Veterans Administrationin tutkimuslaitoksessa New Jerseyssä. Siellä hän erikoistui tartuntatautien sekä lukemattomien niihin liittyvien aiheiden tutkimiseen. Näihin kuuluivat bakteriofagit, bakteerien muuntelu ja entsyymit, streptokokit, pneumokokit, tuberkuloosibasillit, rotanpuremakuume, tuberkuloosi, reumaattiset sairaudet, sulfonamidit, infektiotautien kemoterapia, immunisoivat aineet ja aseptiikka. Näiden aiheiden lisäksi hän jatkoi työskentelyä useilla penisilliiniin ja muihin mikrobilääkkeisiin liittyvillä tutkimusalueilla. Eläkkeelle jäämiseensä vuonna 1977 asti Hobby toimi kansanterveyden apulaisprofessorina Cornell University Medical Collegessa.
Uransa aikana Hobby osallistui yli 200 tieteellisen artikkelin kirjoittamiseen. Hän julkaisi myös kirjan "Penicillin: Meeting the Challenge" (1985), joka on yli 300-sivuinen katsaus penisillliinin kehittämisen historiaan.
Taylor Heise

Taylor Heise (s. 17. maaliskuuta 2000 Lake City, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Heise voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuosina 2016, 2017 ja 2018. Hänet valittiin vuoden 2018 turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja arvokkaimmaksi pelaajaksi. Naisten MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2022 ja voittanut kultaa vuonna 2023. Hänet valittiin vuoden 2022 turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja arvokkaimmaksi pelaajaksi, ja hän voitti turnauksen pistepörssin tehtyään seitsemän maalia ja saatuaan 11 syöttöpistettä. Vuoden 2023 MM-turnauksessa hän teki yhden maalin ja antoi 11 maalisyöttöä. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Heise edustaa PWHL:ssä pelaavaa Minnesotan joukkuetta. Hän edusti yliopistosarjoissa Minnesotan yliopiston Golden Gophers -joukkuetta kausina 2018–2023. Hänet palkittiin kaudella 2021–2022 Patty Kazmaier Awardilla.
Tähdet, tähdet (8. tuotantokausi)

Tähdet, tähdet -televisiosarjan kahdeksas tuotantokausi esitettiin Nelosella keväällä 2024. Kaudella kilpailijoina olivat laulajat Tidjân Ba, Kake Randelin, Teemu Roivainen ja Jennika Vikman, rap-artisti Paleface, viihdetaiteilija Helena Lindgren, näyttelijät Hanna Kinnunen, Riku Nieminen ja Malla Malmivaara, sometähti Sara Chafak sekä mentalisti Noora Karma. 
Ohjelman juontajana jatkoi Susanna Laine. Vakiotuomareina kaudella jatkoivat Sami Yaffa, Juuso Mäkilähde ja Lilli Paasikivi.
1. jakso (7.4.2024).
Ensimmäisen jakson teemana oli 1980-luku. Ensimmäisen jakson päätteeksi yksikään kilpailijoista ei pudonnut.
2. jakso (14.4.2024).
Toisen jakson teemana oli suomirock. Jakson päätteeksi yksikään kilpailijoista ei pudonnut kilpailusta.
3. jakso (21.4.2024).
Kolmannen jakson teemana oli Euroviisut. Jakson päätteeksi yksikään kilpailijoista ei pudonnut kilpailusta.
4. jakso (28.4.2024).
Neljännen jakson teemana oli iskelmä. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Kake Randelin putosi kilpailusta.
5. jakso (3.5.2024).
Viidennen jakson teemana oli hip hop. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Helena Lindgren putosi kilpailusta.
6. jakso (5.5.2024).
Kuudennen jakson teemana oli stadionrock. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Sara Chafak putosi kilpailusta.
7. jakso (10.5.2024).
Seitsemännen jakson teemana oli lattarit. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Jennika Vikman putosi kilpailusta.
8. jakso (12.5.2024).
Kahdeksannen jakson teemana oli rakkauslaulut. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Noora Karma putosi kilpailusta.
9. jakso (17.5.2024).
Yhdeksännen jakson teemana oli tv-sarja- ja elokuvamusiikki. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Malla Malmivaara putosi kilpailusta.
10. jakso (19.5.2024).
Kymmenennen jakson teemana oli kesähitit. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Paleface putosi kilpailusta.
11. jakso (24.5.2024).
Yhdennentoista jakson teemana oli soul. Jakson päätteeksi vähiten ääniä saanut Tidjân Ba putosi kilpailusta.
12. jakso (26.5.2024).
Kahdeksannen tuotantokauden finaalissa jäljellä olevat kilpailijat esittivät kaksi kappaletta: suosikkiesityksensä kauden varrelta sekä itselleen merkityksellisen klassikkokappaleen. Jakson päätteeksi Hanna Kinnunen julistettiin kilpailun voittajaksi.
Jaksolistaus.
1 Keskikatsojamäärä ensiesityspäivänä televisiossa
Lacey Eden

Lacey Eden (s. 2. toukokuuta 2002 Annapolis, Maryland) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Eden saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2019 ja voitti kultaa vuonna 2020. Hänet valittiin jälkimmäisen turnauksen tähdistökentälliseen. Naisten MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa vuosina 2021 ja 2022 sekä voittanut kultaa vuonna 2023. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Eden edustaa yliopistosarjoissa Wisconsinin yliopiston Badgers-joukkuetta ja oli voittamassa mestaruutta vuosina 2021 ja 2023.
Kirsten Simms

Kirsten Simms (s. 31. elokuuta 2004 Plymouth, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Simms voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuonna 2020 ja saavutti hopeaa vuonna 2022. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan vuonna 2024. 
Simms edustaa yliopistosarjoissa Wisconsinin yliopiston Badgers-joukkuetta ja oli voittamassa mestaruutta vuonna 2023.
Laila Edwards

Laila Edwards (s. 25. tammikuuta 2004 Cleveland Heights, Ohio) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Edwards saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2022. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan vuonna 2024. 
Edwards edustaa yliopistosarjoissa Wisconsinin yliopiston Badgers-joukkuetta ja oli voittamassa mestaruutta vuonna 2023.
Joy Dunne

Joy Dunne (s. 13. kesäkuuta 2005 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Dunne saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2023. Hän pelaa Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan vuonna 2024. 
Dunne edustaa yliopistosarjoissa Ohion osavaltionyliopiston Buckeyes-joukkuetta.
Gwyneth Philips

Gwyneth Philips (s. 2000 Athens, Ohio) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. 
Philips osallistuu Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa vuonna 2024. 
Philips edustaa yliopistosarjoissa Northeastern Universityn Huskies-joukkuetta. Hänet valittiin kauden 2022–2023 parhaaksi maalivahdiksi.
Aerin Frankel

Aerin Frankel (s. 24. toukokuuta 1999 Chappaqua, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. 
Frankel saavutti Yhdysvaltain naisten maajoukkueen pelaajana MM-kilpailuissa hopeaa vuosina 2021 ja 2022 ja voitti kultaa vuonna 2023. Vuoden 2021 MM-turnauksessa hän jäi vielä täysin varamaalivahdiksi mutta vuonna 2022 hän pelasi yhden ottelun ja vuonna 2023 kuusi ottelua. Hän pelaa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Frankel edustaa PWHL:ssä pelaavaa Bostonin joukkuetta. Hän edusti yliopistosarjoissa Northeastern Universityn Huskies-joukkuetta kausina 2017–2022. Hänet palkittiin kaudella 2020–2021 Patty Kazmaier Awardilla.
Astrochelys

Astrochelys on Madagaskarilla elävä maakilpikonnasuku. Se sisältää kaksi äärimmäisen uhanalaista ja yhden äskettäin sukupuuttoon kuolleen lajin.
Lajit.
"Astrochelys"-sukuun kuuluu kolme lajia:
Yhdestä reisiluusta tunnettu "Astrochelys rogerbouri" kuoli sukupuuttoon alle 1500 vuotta sitten, kun ihminen jo asutti Madagaskaria.
Kuvaus.
"Astrochelys"-lajit ovat suurikokoisia kilpikonnia. Angonokan kilven pituus voi olla noin 52 senttimetriä, kun taas sädekilpikonna on pienempi, kilven pituudeltaan enintään 39,5 senttimetriä. "Astrochelys rogerbouri" ei poikennut kooltaan nykyisistä lajeista: sen kilven pituus oli arviolta 50 senttimetriä.
Kehityshistoria.
"Astrochelys" edustaa maakilpikonnien kehityslinjaa, joka on saapunut Madagaskarille Afrikan mantereelta. "Astrochelys"-suvun lisäksi tähän kehityslinjaan kuuluvat "Aldabrachelys" ja "Pyxis", joista viimeksi mainittu on "Astrochelys"-suvun läheisin sukulainen. Madagaskarilta ei ole löydetty holoseenia vanhempia maakilpikonnien jäänteitä, mutta molekyylikellon perusteella "Astrochelys" ja "Pyxis" ovat eronneet toisistaan noin 25 miljoonaa vuotta sitten.
Madagaskarilla tiedetään eläneen äskettäin seitsemän kotoperäistä maakilpikonnalajia, joista kolme kuuluu sukuun "Astrochelys", kaksi sukuun "Aldabrachelys" ja kaksi sukuun "Pyxis". Näistä "Astrochelys rogerbouri" ja molemmat "Aldabrachelys"-lajit ovat kuolleet sukupuuttoon sen jälkeen, kun ihminen saapui Madagaskarille.
Kaikki kolme "Astrochelys"-lajia on DNA-sekvensoitu. "Astrochelys rogerbouri" eli samalla alueella kuin sädekilpikonna, mutta se oli ilmeisesti läheisempää sukua angonokalle.
Rory Guilday

Rory Susanna Guilday (s. 7. syyskuuta 2002 Chanhassen, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Guilday voitti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa kultaa vuonna 2020. Hän on Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2022 ja voittanut kultaa vuonna 2023. Hän pelaa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Guilday edustaa yliopistosarjoissa Cornellin yliopiston Big Red -joukkuetta.
Haley Winn

Haley Winn (s. 14. heinäkuuta 2003 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Winn saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2019 ja voitti kultaa vuonna 2020. Hän on Yhdysvaltain naisten maajoukkueesssa voittanut MM-kilpailuissa kultaa vuonna 2023. Hän sai turnauksessa viisi syöttöpistettä. Hän pelaa myös vuoden 2024 MM-kilpailuissa. 
Winn edustaa yliopistosarjoissa Clarksonin yliopiston Golden Knights -joukkuetta.
Martina Šimkovičová

Martina Šimkovičová (s. 29. elokuuta 1971 Modra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko ja tv-persoonallisuus. Hän on toiminut maansa kulttuuriministerinä lokakuusta 2023 lähtien. Aikaisemmalta ammatiltaan Šimkovičová on tv-juontaja. 
Elämä.
Šimkovičová syntyi lähellä Bratislavaa sijaitsevassa Modran kaupungissa vuonna 1971. Hän aloitti tv-uransa aamuohjelman juontajana, mutta yleni aina TV Markízan pääuutislähetyksen uutisankkuriksi, jota hän teki yhdessä Patrik Švajdan kanssa. Šimkovičová toimi tehtävässä 15-vuoden ajan, kunnes kanava erotti hänet hänen Facebookissa julkaisemien Euroopan pakolaiskriisiin liittyineiden vihamielisten kirjoitusten jälkeen vuonna 2015.
Erottamisensa jälkeen Šimkovičová osallistui vuoden 2016 parlamenttivaaleihin Olemme perhe-puolueen listalta. Hän pääsi läpi, mutta hänet erotettiin puolueen parlamenttiryhmästä vain muutaman kuukauden jälkeen. Šimkovičová oli yhdessä Petr Marčekin ja Rastislav Holúbekin toiminut ryhmän sopimusten vastaisesti. Lopun ensimmäisestä parlamenttikaudestaan Šimkovičová toimi itsenäisenä kansanedustajana.
Šimkovičová putosi parlamentista vuoden 2020 vaaleissa, joihin hän osallistui Kansan ääni -puolueen listalta. Tämän jälkeen hän työskenteli salaliittoteorioiden levittämisestä tunnetuksi tulleen Slovan -internettelevisiossa. Šimkovičová nousi takaisin parlamenttiin vuoden 2023 vaaleissa, joihin hän osallistui Slovakian kansallispuolueen jäsenenä. Puolueen liityttyä Ficon neljänteen hallitukseen, sen puheenjohtaja Andrej Danko nimitti Šimkovičován kulttuuriministeriksi, mikä aiheutti paljon kritiikkiä oppositiopuolueiden ja kansalaisjärjestöjen suunnalta. Tammikuussa 2024 yli 170 000 slovakkia oli allekirjoittanut vetoomuksen Šimkovičován erottamiseksi ministerin paikaltaan.
Maaliskuussa 2024 Šimkovičová puolusti Slovakian yleisradioyhtiöön suunnattuja muutoksia vedoten mielipiteiden monipuolisuuden sallimiseen. Muun muassa Euroopan komission varapuheenjohtaja Věra Jourová totesi suunniteltujen muutosten uhkaavan lopettaa Slovakian julkisten tiedotusvälineiden itsenäisen raportoinnin.
Yksityiselämä.
Šimkovičoválla on kaksi yhteistä lasta edellisen aviomihensä Igor Šimkovičin kanssa.