tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Osman Aqçoqraqlı

Osman Aqçoqraqlı (3. tammikuuta 1879 – 17. huhtikuuta 1938) oli krimiläinen kirjailija, poliitikko, opettaja ja etnografi. 
Aqçoqraqlı syntyi 1879 Bahtšisaraissa. Hänen isänsä oli kalligraafikko, jotka muun muassa koristeli moskeijoita. Osman kävi peruskoulunsa kotikaupunkinsa koraanikoulussa ja osoitti samanlaista taipumusta kalligraafikon taitoihin kuin isänsäkin. Tämän jälkeen hän lähti jatkamaan opintojaan Osmanivaltakuntaan vuonna 1895. Vuosina 1899–1901 Aqçoqraqlı opetti kalligrafiaa Pietarin valtionyliopistossa, minkä jälkeen hän palveli armeijassa seuraavat neljä vuotta. Pietarissa hän työskenteli yhdessä kuuluisan turkologin İlyas Borağanskyin kanssa. Myöhemmin Aqçoqraqlı toimi samassa yliopistossa myös luennoitsijana ja opetti arabiaa ja turkkilaisia kieliä. Lisäksi hän tutki Krimin keskiaikaisia tekstejä.
Vuonna 1917 Aqçoqraqlı valittiin edustajaksi lyhytikäiseksi jääneen Krimin kansantasavallan parlamenttiin. Vuonna 1922 hän aloitti osmaaniturkin ja kalligrafian opettajana Krimin tataarien pedagogisessa instituutissa, jossa hän opetti myös Krimin tataarien kansan historiaa ja kulttuuria. Hän kirjoitti kirjoja Krimin tataarien ja myös yleensä turkkilaisten kansojen, historiasta, minkä lisäksi hän kirjoitti krimintataarinkielisiin lehtiin.
1920-luvun voidaan sanoa olleen Aqçoqraqlın tutkimusta ja luovaa työtä ajatellen kaikkein tuottoisin vuosikymmen: hän julkaisi pari tusinaa artikkelia, jotka käsittelivät historiaa, arkeologiaa ja etnografiaa. Vuonna 1925 hän lähti yhdessä Usejin Bodaninskin kanssa kiertämään ympäri Krimin niemimaata tarkoituksenaan tehdä etnologista kenttätyötä keräten mm. runoja. Toinen merkittävä tutkimusintrsessi olivat Krimin tataarien käyttämät sinetit, eli tagmat, joita Aqçoqraqlı keräsi noin 400 kappaletta. Sittemmin Aqçoqraqlın tekemästä työstä on tullut elintärkeä lähde Krimin tataarien kulttuuria, kirjallisuutta ja historiaa tutkiville.
Viimeiset vuotensa Aqçoqraqlı vietti Bakussa. Hänet pidätettiin 7. huhtikuuta 1938. Häntä syytettiin vakoilusta ja panturkkilaisen nationalismin kannattamisesta. Hänet teloitettiin ampumalla 17. huhtikuuta. Samassa yhteydessä teloitettiin myös muita Krimin tataareihin kuuluneita intelligentsian jäseniä.
Pentti Juurikkala

Pentti "Pena" Juurikkala on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa "Maalaiskomedia"-televisiosarjassa. Juurikkala on mukana sarjan kaikilla neljällä tuotantokaudella. Hän on toinen Kuusniemen kahdesta poliisikonstaapelista.
Juurikkala on pienviljelijän poika, hänen isänsä on ollut aikoinaan pitäjän "pääpunikki", joten hahmon sukutausta on mitä ilmeisimmin ainakin osaksi kuusniemeläinen.
"Maalaiskomedian" ensimmäisen tuotantokauden "Vain muutaman huijarin tähden" jaksoissa Juurikkalan rooli on melko pieni. Hän toimii Kuusniemen poliisina parinaan konstaapeli Myllyniemi (Pertti Koivula). Myllyniemi on ensimmäisen tuotantokauden pienehkö sivuosa, joka ei ole mukana myöhemmillä kausilla. Toisella tuotantokaudella "Peräkamaripojat" Juurikkala saa parikseen Virpi Hakkaraisen, joka on kunnan voimahahmon Urmas Hakkaraisen tytär. Juurikkalan rooli kasvaa, ja hänen ja Virpin välille alkaa kehittyä romanttinen suhde.
Virpi ja Juurikkala poikkeavat usein munkkikahville Turpeisen baariin, joka on Kuusniemen sosiaalisen elämän keskus. Terveystietoinen Virpi pyrkii ohjaamaan Juurikkalaa pois liiallisesta munkkien syömisestä.
Juurikkala ja Virpi päätyvät vihdoin naimisiin toistensa kanssa, mutta avio-onni osoittautuu ohkaiseksi. Juurikkala muuttaa asumaan Virpin kanssa Hakkaraisten sukutilalle ja samaa residenssiä asuttavat myös Virpin setä Armas ja Viola Turpeinen. Nämä eivät tule toimeen Juurikkalan kanssa. Juurikkalan ja monitoimikonsultti Ahti Kiisken välit ovat huonot, sillä Ahti on tavoitellut Virpiä jo vuosikausia.
Kun Virpi lopettaa poliisin työnsä, Juurikkala saa virkaparikseen Viivi Kaislan (Tiina Oksanen), joka auttaa Juurikkalaa selviämään kriisiensä yli. Juurikkala ja Kaisla ihastuvat toisiinsa hiljalleen. Juurikkalan ja Virpin välit puolestaan muuttuvat avioerosta johtuvien tunnekuohujen ohi mentyä asiallisiksi.
Valtiollisen toimijan edustajana Juurikkala pysyttäytyy Kuusniemen kunnanpäättäjien suhmurointien ulkopuolella. Juurikkala ei käyttäydy pidätystilanteissa kovin virkaintoisesti, sillä pidätetyt ovat yleensä hänen kavereitaan tai ainakin tuttavia. Hän täyttää kuitenkin aina velvollisuutensa.
Juurikkalan ensimmäinen tulkitsija on Asko Sahlman. Kesäteatterissa Pentti Juurikkalaa näyttelee mm. Marko Mäkinen. Juurikkalaa on näytelty monissa kesäteattereissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä.
Ragnar Christiansen

Ragnar Karl Viktor Christiansen (28. joulukuuta 1922 Drammen – 17. helmikuuta 2019) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1958–1977 ja toimi Norjan valtiovarainministerinä 1971–1972 sekä liikenne- ja viestintäministerinä 1976–1978. Vuosina 1980–1988 hän oli Buskerudin läänin maaherra.
Leif Aune

Leif Jørgen Aune (7. kesäkuuta 1925 Bodø – 20. heinäkuuta 2019 Fredrikstad) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kunta- ja työministerinä vuosina 1973–1978.
Kiovan Al-Rahma-moskeija

Kiovan Al-Rahma-moskeija () on Kiovassa sijaitseva moskeija, joka on myös kaupungin suurin moskeija. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1996 ja ne saatiin valmiiksi 2000. Moskeijan rakentamisen rahoittivat paikalliset muslimit keräämällä lahjoituksia. Moskeijaan mahtuu noin 3000 rukoilijaa, ja sen minareetti on 27 metriä korkea.
Moskeijan yhteydessä sijaistee myös koraanikoulu, islamilainen keskus ja muslimeille varattu hautausmaa.
Haugesunds Avis

Haugesunds Avis on norjalainen vuonna 1895 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Haugesund. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin. Vuodesta 2003 se on ollut tabloid-kokoinen.
Vähä Hämeenkatu

Vähä Hämeenkatu (ruots. "Lilla Tavastgatan") on noin 600 metriä pitkä katu Turun keskustassa I kaupunginosassa Aurajoen itäpuolella. Vähä Hämeenkatu alkaa Kiinamyllynkadusta ja päättyy Uudenmaankatuun. Kadun loppupäässä kohoaa Vartiovuorenmäki, jonka huipulla sijaitseva C. L. Engelin suunnittelema observatorio on suoraan Vähä Hämeenkadun katulinjan jatkeena. Kadun alkupään päättenä on Tyksin kantasairaalan alueella oleva vanha portinvartijan talo ja lasarettimuseo.
Vähä Hämeenkadun poikkikatuja ovat Kaivokatu, Kerttulinkatu, Hovioikeudenkatu ja Kellonsoittajankatu. Hovioikeudenkatu ja Kellonsoittajankatu sijatsevat samassa linjassa. Hovioikeudenkatu on Vähä Hämeenkadun pohjoispuolella ja päättyy Hämeenkatuun. Kellonsoittajankatu on Vähä Hämeenkadun eteläpuolella ja päättyy Itäiseen Pitkäkatuun. Kellonsoittajankatu alkoi aiemmin vasta Kaarinankadun risteyksestä, mutta 1930-luvulla katua pidennettiin Vähä Hämeenkadulle saakka ja se yhdistyi nykyiseen Hovioikeudenkatuun. 
Historia.
Suurin osa kadun varren rakennuksista on rakennettu 1960-luvulla purkamalla vanhat 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa rakennetut puutalot. Vain kaksi ennen sotia rakennettua asuinrakennusta on säästynyt purkamiselta. Samalla kun Vähä Hämeenkatua reunustaviin kortteleihin kaavoitettiin uusia elementtikerrostaloja, katua levennettiin. Alun perin Vähä Hämeenkatu oli noin 18 metriä leveä, mutta nykyisin katu on kapeimmillaan jopa 22 metriä ja leveimmillään jopa 30 metriä. Kadun leventäminen on mahdollistanut runsaasti kadunvarsipysäköintipaikkoja autoille sekä eheän puurivistön istuttamisen melkein koko kadun pituudelle.
Catherine O’Haran filmografia

Tämä on Catherine O’Haran filmografia.
Tonkininstoraksi

Tonkininstoraksi ("Styrax tonkinensis") on storaksikasvien (Styracaceae) heimoon kuuluva kasvilaji.
Tonkininstoraksi on korkeimmillaan 25 metriä korkeaksi kasvava puu, jonka runko voi kasvaa noin 30 cm paksuksi. Etenkin ylimmät oksat ovat ylöspäin suuntautuvia. Puun kuori on nuorena yleensä harmaata ja sileää, mutta muuttuu puun vanhetessa ruskeaksi ja uurteikkaaksi. Lehtiasento on vuorottainen. Lehdet ovat ehyitä ja lehtilavat ovat 4,5–10 cm pitkiä, 2,6–5 cm leveitä sekä muodoltaan puikeasta soikeaan. Lehtiruodit ovat 0,6–1 cm pitkiä. Väriltään lehdet ovat yläpinnoiltaan tummanvihreitä, mutta alapinnoiltaan harmaanvihertäviä ja karvaisia.
Tonkininstoraksunb kukinnot ovat enintään 18 cm pitkiä kaksoisterttuja ja niissä on paljon pieniä, valkoisia kukkia. Kukat ovat kaksineuvoisia. Kukkien verhiöiden sekä teriöiden ulkopinnat ovat kellertävien tähtikarvojen peittämät ja sisäpinnat valkeiden karvojen peittämät. Yleensä puu alkaa kukkia neljän tai viiden vuoden ikäisenä, mutta kukinta-aika sekä hedelmien tuotantoaika vaihtelevat kasvupaikan sijainnista riippuen. Tavallisesti laji kukkii huhti- ja kesäkuun välillä ja hedelmät kypsyvät heinä- ja marraskuun välillä. Hedelmät ovat munanmuotoisia, pinnaltaan harmahtavakarvaisia, 1–1,2 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 0,5–0,7 cm. Tavallisesti kussakin hedelmässä on vain yksi siemen, mutta joskus kaksi. Siemenet ovat kovia ja kolmikulmaisia.
Tonkininstoraksi kasvaa luontaisena Laosissa ja Vietnamissa. Se kasvaa luonnossa sademetsissä hieman korkeammalla merenpinnasta. Tonkininstoraksi on pioneeripuu, joka kasvaa nopeasti häiriön luomalle aukkopaikalle. Suotuisissa olosuhteissa se voi kehittyä ylemmän latvuskerroksen puuksi ja muodostaa useiden hehtaarien kokoisia, lähes puhtaita metsiköitä. Tonkininstoraksi kasvaa usein yhdessä kassiakanelin, eri tammilajien, meelian ja jaavantoonapuun kanssa.
Tonkininstoraksia on käytetty pitkään hyötykasvina muun muassa siitä saatavan bentsoehartsin ja puun rungosta saatavan puutavaran myötä.
Folkungagatan

Folkungagatan on Tukholman Södermalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu länsi-itäsuunnassa Söderledstunnelilta Danviksbronille. Nimi viittaa Bjälbo-sukuun, jota on perinteisesti kutsuttu Folkunga-suvuksi.
Nobelin kansallispuisto

Nobelin kansallispuisto (Nobeljärven kansallispuisto) () on kansallispuisto Ukrainan Rivnen alueella. Vuonna 2019 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 253,1881 neliökilometriä.
European Touring Car Championship

European Touring Car Championship oli FIA:n järjestelmä vakioautosarja. Sarja järjestettiin vuodesta 1963 vuoteen 1988, ja myöhemmin vuodesta 2000 vuoteen 2004. Vuonna 2005 sarjan korvasi World Touring Car Championship, sekä European Touring Car Cup vuodesta 2005 vuoteen 2017.
Sarja perustettiin vuonna 1963 nimellä European Touring Car Challenge ja vuonna 1970 nimeksi tuli European Touring Car Championship.
Sarjan alussa siinä ajettiin FIA:n ryhmä 2:n autoilla, joita sai muokata tiettyjen rajoitusten mukaan. Vuonna 1968 sarjassa sallittiin myös ryhmä 5:n autot. 1970-luvulla alkupuolella sääntöjä muutettiin, jolloin muun muassa moottorien maksimikokoa rajoitettiin. 1970-luvun jälkipuolella autojen muokattavuutta rajoitettiin ja suurempia homologaatioeriä vaadittiin sylinterikansille, vaihteistoille ja niin edelleen. Vuonna 1982 sarja siirtyi A-ryhmän autoihin.
Amedia (Norja)

Amedia (vuosina 1948–1990 "Norsk Arbeiderpresse", 1990–2012 "A-pressen") on Norjan toiseksi suurin mediakonserni Schibstedin jälkeen. Se omistaa noin 90 sanomalehteä, joista suurin on "Drammens Tidende". Lisäksi Amedia julkaisee useita ilmaisjakelu- ja verkkolehtiä. Se on myös osaomistajana kymmenissä paikallislehdissä Ruotsissa.
Le Mansin 24 tunnin ajo 1954

Le Mansin 24 tunnin ajo 1954 oli Le Mansin 24 tunnin ajo, joka ajettiin Circuit de la Sarthen radalla 12. ja 13. kesäkuuta 1954.
Tulokset.
Luokkavoittajat lihavoidulla tekstillä.
Tulokset:
SRO Motorsports Group

SRO Motorsports Group (aiemmin Stéphane Ratel Organisation) on moottoriurheilun kilpailuja ja tapahtumia järjestävä järjestö, jonka on perustanut Stéphane Ratel vuonna 1995.
Stéphane Ratel on saanut vuonna 2018 Autosportin Gregor Grant Award -palkinnon tunnuksena noususta maailmanlaajuisesti dominoivaksi GT-kilpailujen järjestäjäksi. Ensimmäinen Ratelin järjestelmä sarja oli Gentleman Drivers Trophy vuonna 1992.
Kilpailut.
SRO järjestää muun muassa Span 24 tunnin ajoja, Intercontinental GT Challenge -sarjaa sekä Fanatec GT World Challenge -sarjoja (ennen Blancpain GT Series ja Pirelli World Challenge), joita ovat:
GT World Challenge Europe on jaettu kahteen eri mestaruussarjaan, GT World Challenge Europe Sprint Cup sekä GT World Challenge Europe Endurance Cup.
Aiemmat kilpailut.
Aikaisemmin järjestettyjä sarjoja olivat muun muassa FIA GT Championship, BPR Global GT Series, FIA GT1 World Championship ja FIA GT3 European Championship.
Richard Jewell

Richard Jewell on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikoselokuva. Elokuvan tapahtumat perustuvat Eric Robert Rudolphin vuonna 1996 suorittamaan Atlantan kesäolympialaisten pommi-iskuun, josta viranomaiset ja media epäilivät aluksi vartija Richard Jewellia. Elokuvan ohjasi Clint Eastwood ja käsikirjoitti Billy Ray. Elokuvan päärooleissa näyttelevät Paul Walter Hauser, Sam Rockwell, Kathy Bates, Jon Hamm ja Olivia Wilde.
Juoni.
Richard Jewell on vartija, joka haaveilee poliisin urasta. Atlantan kesäolympialaisten aikana hän löytää olympiapuistosta pommin ja antaa hälytyksen, jonka ansiosta useat ihmiset ehtivät turvaan juuri ennen räjähdystä.
Jewellia pidetään aluksi sankarina, mutta pian FBI alkaa epäillä häntä pommin asettajaksi. Agentti Tom Shaw vuotaa tiedon epäilystä "Atlanta Journal-Constitutionin" toimittajalle Kathy Scruggsille, ja sekä viranomaiset että media alkavat vainota Jewellia. Ainoastaan juristi Watson Bryant ja Jewellin äiti Bobi Jewell seisovat hänen rinnallaan.
Lopulta FBI joutuu kuitenkin tunnustamaan, ettei todistusaineisto viittaa Jewellin syyllisyyteen. Jewellin vaino päättyy, ja hän saa lopulta haaveilemansa poliisin työn. Myöhemmin Eric Robert Rudolph tunnustaa syyllisyytensä pommi-iskuun.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" kriitikko Pertti Avola antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä. Hänen mukaansa ""Richard Jewell" on Eastwoodin ohjaustöistä tavallaan poliittisin. Se puolustaa lippalakkipäistä amerikkalaista jokamiestä lain ja tiedotusvälineiden eliittiä vastaan, vähän kuten Donald Trump korkealentoisissa puheissaan." "Suomen Kuvalehden" kritikko Kalle Kinnunen antoi myös kolme tähteä viidestä. Hänen mukaansa "Clint Eastwoodin ohjaama kertomus kesän 1996 tapahtumista kuvaa tehokkaasti yksilöä järjestelmän ja median hampaissa. Kovan linjan konservatiivi korostaa virkamiesten pikkumaisuutta ja journalistien selkärangattomuutta." Rotten Tomatoes -sivusto on kirjannut 298 "Richard Jewellin" arvostelua, joista 77 prosenttia on myönteisiä.
"Richard Jewell" epäonnistui kaupallisesti, sillä se maksoi 45 miljoonaa dollaria mutta tuotti maailmanlaajuisesti vain 43,1 miljoonan dollarin lipputulot. Suomen elokuvateattereissa se sai 1 982 katsojaa.
"Richard Jewell" aiheutti kohua kohtauksella, jossa Kathy Scruggs harrastaa seksiä Tom Shaw'n kanssa Shaw'n vuodettua ensin hänelle tiedon Jewelliin kohdistuvasta tutkinnasta. "Atlanta Journal-Constitutionin" toimittajat paheksuivat elokuvaa edesmenneen Scruggsin häpäisemisestä tällä kuvitteellisella kohtauksella. Scruggsia näytellyt Olivia Wilde vastasi, että elokuva ei esitä Scruggsin maksaneen Shaw'lle seksillä vaan olleen tämän kanssa romanttisessa parisuhteessa.
Kathy Bates sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa.
Le Mansin 24 tunnin ajo 1958

Le Mansin 24 tunnin ajo 1958 oli Le Mansin 24 tunnin ajo, joka ajettiin Circuit de la Sarthen radalla 21. ja 22. kesäkuuta 1958.
Tulokset.
Luokkavoittajat lihavoidulla tekstillä.
Tulokset:
Paul Walter Hauser

Paul Walter Hauser (s. 15. lokakuuta 1986, Grand Rapids, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt sekä elokuvissa että televisiosarjoissa.
24H GT Series -kausi 2023

24h Series -kausi 2023 oli 24H Series -sarjan 9. kausi FIA:n hyväksymänä.
Kilpailukalenteri.
Kaudella kolme kilpailuu kuului myös Lähi-idän 2022–2023 Middle East Trophy -sarjaan ja viisi kilpailua 2023 Euroopan-sarjaan. Mugellon, Span ja Monzan kilpailut pysäytetään yöksi, jolloin kuljettajat ja tallin henkilöstö lepäävät yön aikana ja jatkavat kilpailua aamulla.
IMSA SportsCar Championship -kausi 2023

IMSA SportsCar Championship -kausi 2023 oli IMSA SportsCar Championship -sarjan kausi vuonna 2023.
Autot.
Kausi 2023 on sarjan ensimmäinen LMH- ja LMDh-prototyyppiluokilla (Le Mans Hypercar ja Le Mans Daytona h). LMH- ja LMDh-autot ajavat uudessa sarjan kärkiluokassa Grand Touring Prototype (GTP).
GTP-luokan autot käyttävät hybridijärjestelmiä ja autoissa on jarruenergiaa talteen ottava MGU-K -järjestelmä, jonka talteen ottamaa energiaa voidaan antaa sähkömoottorille. Sähkömoottori voi tuottaa jatkuvasti 50 kW tai 180 kW hetkellisesti. Auton kokonaisteho on rajoitettu 671 hevosvoimaan. Autot käyttävät uusiutuvaa polttoainetta.
Kilpailukalenteri.
Kauden kilpailut:
Leslie Odom Jr.

Leslie Lloyd Odom Jr. (s. 6. elokuuta 1981, New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt televisiosarjoissa, elokuvissa ja musikaaleissa. Hänet tunnetaan parhaiten varapresidentti Aaron Burrin roolista musikaalissa "Hamilton".
Koulutus.
Odom suoritti kandidaatintutkinnon ("Bachelor of Fine Arts") Carnegie Mellon -yliopiston taidekoulussa vuonna 2003.
Paul Raci

Paul Raci (s. 7. huhtikuuta 1948 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa "Metallin soundi" (2019), josta hän oli parhaan miessivuosan Oscar-palkintoehdokkaana ja voitti kategorian Film Independent Spirit Awards -gaalassa.
Venetsialainen

Venetsialainen on Saara Saarelan ohjaama ranskalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty televisioelokuva vuodelta 2010. Elokuva julkaistiin Ranskassa vuonna 2010, mutta Suomen ensi-iltansa se sai vasta 18. elokuuta 2018.
Elokuva on trilleri, jossa pariisilaiset poliisit tutkivat eläkeläisnaisen murhaa.
Lesja Dytško

Lesja (Ljudmyla) Vasylivna Dytško (; s. 24. lokakuuta 1939 Kiova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen säveltäjä.
Dytško opiskeli Kiovan konservatoriossa Kostjantyn Dankevytšin ja Borys Ljatošynskyin oppilaana. Hän valmistui 1964. Hän on johtavia ukrainalaisia kuorosäveltäjiä ja sai Ševtšenkon palkinnon 1989. Hän on opettanut nykyisin Ukrainan kansallisena musiikkiakatemiana tunnetussa Kiovan konservatoriossa vuodesta 1994 ja ollut professori vuodesta 2009.
Dytško yhdistetään ”uusfolkloristinen aalto” -säveltäjäryhmään. Hän on säveltänyt kuoroteosten lisäksi muun muassa orkesterille ja kuorolle laajan kirjon sävellyksiä, joista erityisen merkittäviä ovat sinfonia "Pryvitannja žyttja" ('Tervetuloa elämä') , joka perustuu imagistirunoilija Bohdan Ihor Antonytšin runoon, ja "Viter revoljutsiji" ('Vallankumouksen tuuli'), joka perustuu Maksym Rylskyin ja Pavlo Tytšynan runoihin. Hän on säveltänyt Taras Ševtšenkon, Mykola Vinhranovskyin ja muiden runoilijoiden teksteihin perustuvia kantaatteja sekä kuorokonserttoja ja kaksi kuororunoelmaa, joista "Holod – 33" ('Nälänhätä 1933') perustuu S. Kolomijetsin tekstiin, ja "Lebedi materynstva" ('Äitiyden joutsenet') perustuu Vasyl Symonenkon runoihin. Hän on säveltänyt pianolle ja elokuvamusiikkia. Dytško oli 1980-luvun Neuvosto-Ukrainassa ensimmäisiä ukrainalaisia säveltäjiä, jotka alkoivat säveltää kirkkomusiikkia.
Yrjö Putkinen

Ilo Yrjö Putkinen (4. maaliskuuta 1878 Värtsilä – 18. toukokuuta 1935 Moskova) oli suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja diplomaatti.
Yrjö Putkinen kävi koulunsa Pietarissa, jonne hänen vanhempansa muuttivat Suomesta. Hän jatkoi sitten opintojaan Yhdysvalloissa ja sen jälkeen Saksassa, jossa hän suoritti insinööritutkinnon. 
Putkinen oli aluksi insinöörinä Viipurin konepajassa ja sitten Itä-Suomen Granit Oy:n johtajana Viipurissa, Pietarissa ja Moskovassa. Hän siirtyi sitten kolmen vuoden ajaksi Oy Joh. Parviaisen Säynätsalon tehtaan teknilliseksi johtajaksi ja palasi sitten Pietariin tehtaaninsinööriksi. Venäjän vuoden 1917 vallankumousten vuoksi hän johtui lähtemään Pietarista.
Putkinen määrättiin vuonna 1919 Suomen konsuliksi Tallinnaan ja saman vuoden lopulla hän siirtyi Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n New Yorkin konttorin johtajaksi. Hän palasi sitten Suomeen Oy Joh. Parviaisen Säynätsalon tehtaalle teknilliseksi johtajaksi ja perusti sittemmin oman puunjalostustehtaan Helsinkiin. Putkinen meni uudelleen Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n palvelukseen ja lähti Argentiinaan yhtiön Buenos Airesin konttorin johtajaksi. Hän alkoi hoitaa Buenos Airesissa samalla myös Suomen pääkonsulin tehtäviä.
Vuodesta 1932 alkaen Putkinen oli kaupallisena neuvoksena Suomen Moskovan lähetystössä. Hän kuoli toukokuussa 1935 Moskovassa sydänkohtaukseen 57-vuotiaana. Putkinen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Riitta Snellman

Riitta Snellman on suomalainen televisiotoimittaja, joka teki uransa Mainostelevision ajankohtaistoimituksessa.
Snellman siirtyi vuonna 1981 MTV:hen Suomen Tietotoimistosta ja toimi aluksi MTV:n uutisten ulkomaantoimittajana, sitten uutispäällikkönä ja uutisankkurina, kunnes ryhtyi toimittamaan ja tuottamaan katsottua ja kehuttua "Sunnuntairaportti"-ajankohtaisohjelmaa (aluksi nimellä "Sunnuntaitelevisio"). Vuosina 1997–2001 hän oli MTV:n kirjeenvaihtajana Washingtonissa ja toimitti sittemmin muun muassa "45 minuuttia" -ajankohtaisohjelmaa. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden kandidaatti.
Viktor Emanuel (Savoijin herttua)

Viktor Emanuel ("Vittorio Emanuele"; 12. helmikuuta 1937 Napoli, Italia – 3. helmikuuta 2024 Geneve, Sveitsi) oli Italian kuningaskunnan viimeinen kruununprinssi, arvoiltaan Napolin prinssi ja Savoijin herttua. Hän oli Italian viimeisen kuninkaan Umberto II:n ja kuningatar Marie-Josén poika. Viktor Emanuel piti itseään Savoijin kuningashuoneen päämiehenä siitä lähtien, kun hänen isänsä kuoli 18. maaliskuuta 1983.
Elämä.
Viktor Emanuel syntyi vuonna 1937, jolloin hänen isoisänsä Viktor Emanuel III hallitsi Italiaa. Hänestä tuli Italian kruununprinssi yhdeksänvuotiaana 9. toukokuuta 1946, kun Viktor Emanuel III luovutti Italian kruunun pojalleen Umberto II:lle. 2. kesäkuuta 1946 Italiassa järjestettiin kansanäänestys, jossa italialaisten enemmistö päätti lakkauttaa monarkian ja perustaa Italian tasavallan. Nuori Viktor Emanuel lähti tämän jälkeen maanpakoon yhdessä muun kuningasperheen kanssa.
Viktor Emanuel avioitui vuonna 1971 sveitsiläisen perijän ja vesihiihtäjän Marina Ricolfi-Dorian kanssa. Heille syntyi poika Emanuele Filiberto. Vuonna 2002 Viktor Emanuel pääsi pitkän maanpaon jälkeen vierailemaan perheineen Italiassa.
Emanuel kuoli kotonaan Sveitsin Genevessä 3. helmikuuta 2024.
Skandaalit ja kiistat.
Viktor Emanuel, hänen poikansa Emanuele Filiberto ja pojantyttärensä Vittoria ovat kiistelleet Savoijin kuningashuoneen päämiehen asemasta etäisten sukulaistensa, Aostan herttuoiden kanssa.
Vuonna 1978 saksalainen turisti Dirk Hamer ammuttiin Korsikan rannikolla Viktor Emanuelin omistamalla aseella. Vuonna 1991 ranskalainen tuomioistuin totesi hänet syyttömäksi kuolemantuottamukseen, mutta tuomitsi hänet ampuma-aserikoksesta. Vuonna 2017 Italian korkein oikeus totesi Viktor Emanuelin olevan kuitenkin moraalisessa vastuussa Hamerin kuolemasta.
Vuonna 2006 Viktor Emanuel pidätettiin Italiassa epäiltynä viranomaisten lahjonnasta ja seksityöntekijöiden ihmiskaupasta. Hänet kuitenkin vapautettiin lopulta näistä syytteistä.
Viktor Emanuelin oli paljastettu kuuluneen Propaganda Due -nimiseen vapaamuurariloosiin.
Akiko Wakabayashi

Akiko Wakabayashi (jap. 若林 映子; s. 13. joulukuuta 1939, Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä. Kansainvälinen yleisö tuntee hänet parhaiten roolistaan "Bond-tyttönä" elokuvassa "Elät vain kahdesti" (1967).
Hawar News Agency

Hawar News Agency on kurdilainen uutiskanava, joka on ollut olemassa vuodesta 2013. Se sai alkunsa Belgiassa asuvien kurdilaisten journalistien toimesta. Nykyisin kanavan tilat sijaitsevat Hasakassa. Hawar News keskittyy uutisoinnissaan pääasiassa kurdeja ja Kurdistanin, erityisesti Rojavan aluetta koskeviin asioihin. Hawar News -kanavan katsotaan olevan lähellä Syyrian demokraattista unionipuoluetta (PYD). Se katsoo tehtäväkseen yhdelle totuudelle perustuvien näkökulmien haastamisen. Uutisia julkaistaan englanniksi, kurdiksi, arabiaksi, turkiksi, espanjaksi ja venäjäksi. Turkki on usein estänyt kansalaistensa pääsyn uutissivustolle ja myös hyökännyt Hawarin toimittajia vastaan. Vuonna 2022 yksi kanavan toimittajista kuoli Turkin ilmaiskuissa, jotka kohdistuivat Syyrian pohjoisosiin.
De Havilland Canada Dash 7

De Havilland Canada DHC-7 eli Dash-7 on STOL-kykyinen syöttöliikenteen potkuriturbiinilentokone, jonka suunnitteli De Havilland Canada 1970-luvulla.
Džarylhatšin kansallispuisto

Džarylhatšin kansallispuisto (Džarylhatšin saaren kp.; ) on kansallispuisto Ukrainan Hersonin alueen eteläosassa. Vuonna 1993 (asetus 11.12.2009) perustetun kansallispuiston pinta-ala on 100,00 neliökilometriä. Kansallispuiston ydinosa sijaitsee Mustanmeren pohjoisosassa, alle 10 kilometrin etäisyydellä Skadovskin kaupungin eteläpuolella sijaitsevalla Džarylhatšin saarella. Jo ennen kansallispuiston perustamista, alueella on sijainnut esimerkiksi kasvitieteellinen luonnonsuojelualue.
Munasarjakysta

Munasarjakysta on munasarjoissa sijaitseva nesterakkula. 
Munasarjakystojen vallitsevuus on noin 3–15 % oireettomilla fertiili- ja vaihdevuosi-ikäisillä naisilla. Kystan koko voi joskus olla jopa yli 5 cm, jolloin se yleensä poistetaan joka tapauksessa. Syihin kuuluvat mm. munarakkuloiden puhkeamattomuus, keltarauhasen verenvuoto, hormonikierukat ja endometrioosi (ns. endometriooma). Munasarjakystat ovat hyvänlaatuisia munasarjamuutoksia, jotka ovat yleensä oireettomia. Joskus kystan kasvu tai repeäminen voi kuitenkin aiheuttaa kipua, painontunnetta, vatsan turpoamista, munasarjan verenvuotoa, tiheävirtsaisuutta ja suolisto-oireita.
Kysta voidaan havaita lähinnä munasarjojen kaikututkimuksessa, jossa se näyttää tyypillisesti yksilokeroiselta, mustalta (kaiuttomalta) ja sileäseinäiseltä. Diagnoosin vahvistamiseksi voidaan anamneesin ja statuksen lisäksi myös tarvita kemiallisia, mikrobiologisia ja muita lisätutkimuksia, sillä munasarjakysta ja sen repeäminen voivat muistuttaa esim. erilaisia kasvaimia, munasarjan kiertymää, munanjohdinten muutoksia, varrellisia kohtumyoomia, divertikuliittia, virtsatietulehdusta ja sisäsynnytintulehdusta. Hoitoon voi kuulua seurantatutkimuksia tai leikkaushoitoja, kuten kystarepeämän tyrehdytys (päivystyksellisesti), kystan poisto (enukleaatio) tai kohdun sivuelinten poisto laparoskopiassa.
Vyžnytsjan kansallispuisto

Vyžnytsjan kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Tšernivtsin alueella. Vuonna 1995 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 112,38 neliökilometriä.
Jevhen Marusjak

Jevhen Marusjak (, s. 16. maaliskuuta 2000 Kryvorivnja) on ukrainalainen mäkihyppääjä. 
Marusjak kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Zakopanessa helmikuussa 2021 sijoittuen 49:nneksi. Ensimmäiset maailmacupin pisteensä hän sai oltuaan 26:s Kulmin lentomäessä tammikuussa 2023. Marusjakin paras sijoitus maailmancupissa on 11:s sija Vikersundin lentomäestä maaliskuulta 2024.
Marusjak on osallistunut nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin kolme kertaa ilman mainittavaa menestystä. Vuonna 2016 hän sijoittui normaalimäessä 49:nneksi ja seuraavana vuonna 56:nneksi. Vuonna 2019 hän oli normaalimäessä 52:s. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2017 Marusjak oli normaalimäessä 21:s.
Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Marusjak sijoittui suurmäessä 39:nneksi ja joukkuemäessä 13:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimäessä 47:s ja suurmäessä 50:s. Planican MM-kilpailuissa 2023 Marusjak sijoittui normaalimäessä 17:nneksi, sekajoukkuemäessä 15:nneksi ja suurmäessä 27:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli suurmäessä viidestoista, normaalimäessä 31:s ja sekajoukkuemäessä neljästoista.
Continental Cupissa Marusjakilla on yksi voitto Klingenthalista helmikuulta 2023.
Naurukarakara

Naurukarakara ("Ibycter americanus") on jalohaukkoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö.
Naurukarakara voi kasvaa 48–56 cm pitkäksi. Laji on päästään, selästään ja siivistään kiiltävän musta. Vatsa ja alaperä ovat valkoiset. Nokka on koukkupäinen ja silmienympärystän ja kurkun iho on paljas ja väriltään punainen. Naurukarakaran pyrstö on pitkä.
Levinneisyys ja elintavat.
Naurukarakaraa tavataan Hondurasista Brasilian keskiosiin ja Boliviaan ulottuvalta alueelta. Laji on aiemmin esiintynyt laajemmin sekä pohjoisempana että etelämpänä. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät ja savannit tyypillisesti vesialueiden lähellä. Naurukarakarat liikkuvat muutamien yksilön ryhmissä, ja niiden ravintoa ovat erityisesti mehiläisten ja ampiaisten toukat. Lisäksi linnut syövät hyönteisiä, palmujen hedelmiä ja siemeniä. Naurukarakara rakentaa risupesän puuhun ja naaras munii kaksi tai kolme ruskeapilkullista munaa.
Kurdistan 24

Kurdistan 24 (myös K24) on kurdilainen uutiskanava, joka kertoo pääasiassa kurdien ja Kurdistanin, erityisesti Irakin Kurdistanin, asioista sekä Lähi-idän ja muun maailman asioista. Uutiskielinä ovat muun muassa kurdi (kurmandži ja soranî), turkki, arabia ja englanti. Sen toimisto sijaitsee Erbilissä. Uutiskanava on perustettu vuonna 2015. Tavoitteikseen se ilmoittaa puolueettomuuden ja katsoo olevansa osana "Kurdistanin demokratisoimisen ydintä". Sitä pidetään paikoin myös Masud Barzanin äänitorvena. Kanava onkin Barzanin perheen omistuksessa. Kurdistan 24 on lähellä Kurdistanin demokraattista puoluetta (KDP). Vuonna 2021 Kurdistan 24 -kanavan toiminta estettiin Rojavan alueella. Tapaus heijastaa kurdien sisäisiä jakoja, joita myös Turkki hyödyntää. Vuonna 2022 Kurdistan 24:n toimisto joutui Iranin ohjusiskun kohteeksi. Iran on väittänyt kohdistaneensa iskun Irakin Kurdistanin "kurdimilitantteihin" ja "alueella oleskeleviin Israelin agentteihin".
Kanava näkyy ja kuuluu verkossa, televisiossa ja radiossa.
Synevyrin kansallispuisto

Synevyrin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Taka-Karpatian alueella. Vuonna 1989 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 430,8180 neliökilometriä. Kansallispuisto on nimetty Synevyrjärven mukaan. Kansallispuistoon kuuluu vankeuden jälkeen sopeutuksessa oleville karhuille aidattu alue.
Asbjørn Jordahl

Asbjørn Reidar Jordahl (12. joulukuuta 1932 Kristiansund – 16. heinäkuuta 2025) oli norjalainen toimittaja ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1981 sekä toimi Norjan liikenne- ja viestintäministerinä 1978–1979. Vuosina 1968–1977 hän oli Kristiansundin pormestari ja 1981–1990 "Tidens Krav" -lehden päätoimittaja.
Kjølv Egeland

Kjølv Egeland (8. syyskuuta 1918 Haugesund – 30. joulukuuta 1999 Stavanger) oli norjalainen kirjallisuudentutkija ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1976–1979. Hän työskenteli rehtorina Stavangerin katedraalikoulussa ja kirjoitti useita tietokirjoja.
Pyhän Haudan ritarikunta

Jerusalemin Pyhän Haudan ritarikunta (, OESSH) on Pyhän istuimen suojeluksessa oleva ritarikunta, joka toimii noin 40 maassa. Siinä on noin 30 000 jäsentä. Ritarikunnan päätehtävänä on tukea katolisen kirkon läsnäoloa Jerusalemin latinalaisen patriarkaatin eli Israelin, Palestiinan, Jordanian ja Kyproksen alueilla hyväntekeväisyys- ja kulttuuritoiminnan kautta. Ritarikunnan nimi viittaa Jerusalemin Pyhän haudan kirkkoon.
Ritarikunnan nykyisenä suurmestarina toimii kardinaali Fernando Filoni.
Ritarikuntaa jaetaan viidessä luokassa:
Historia.
Perinteen tai legendan mukaan ritarikunta juontaa juurensa ensimmäiseen ristiretkeen ja Godefroy de Bouillonin aikaan, jolloin kristityt valtasivat Jerusalemin. Ristiretket järjestettiin Pyhän haudan vapauttamiseksi, ja Godefroy käytti perinteen mukaan "Pyhän haudan vartijan" arvonimeä. Vuonna 1342 paavi Klemens VI antoi bullassaan "Gratiam agimus" Pyhän maan hoidon virallisesti fransiskaanien tehtäväksi, mutta varsinaisen ritarikunnan perusti paavi Aleksanteri VI vuonna 1496, ja antoi fransiskaaneille oikeuden myöntää ritarin arvonimi pyhiinvaeltajille. Paavi Pius IX perusti uudelleen Jerusalemin latinalaisen patriarkaatin vuonna 1847 ja siirsi sille ritarikunnan suurmestarin viran. Vuodesta 1907 paavi itse toimi hetken ritarikunnan suurmestarina. Vuonna 1932 paavi Pius XI hyväksyi uuden perustuslain ja salli ritarien liittyä ritarikuntaan kotipaikkakunnallaan eikä ainoastaan Jerusalemissa. Vuonna 1940 paavi Pius XII nimitti kardinaalin ritarikunnan suojelijaksi ja keskitti organisaation Roomaan. Suurmestarit on siitä lähtien nimitetty katolisen kirkon kardinaalien keskuudesta. Paavi Johannes XXIII hyväksyi uuden perustuslain vuonna 1962, ja Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen uudistuksen myötä paavi Paavali VI hyväksyi uuden perustuslain vuonna 1977. Nykyään ritarikunta pyrkii toimimaan paikallisseurakunnissa. Suomen käskynhaltijakunnassa on noin kymmenen jäsentä.
Skolen Beskidien kansallispuisto

Skolen Beskidien kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Lvivin alueella. Vuonna 1999 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 356,84 neliökilometriä. Kansallispuiston nimi viittaa Skolen kaupungin ympäristössä sijaitseviin, Itä-Beskideiksi kutsuttuun osaan Karpaattien vuoristoa. Ainakin Trostjanilla (vuori) on myös lasketteluturismia (Slavsken taajaman lähistöllä).
Alasin (täsmennyssivu)

Alasin voi tarkoittaa:
Sylvester Mankki

Sylvester Mankki (18. joulukuuta 1899 – 5. tammikuuta 1963) oli suomalainen alun perin Viipurissa toiminut liikemies ja konsuli. Jatkosodan aikana Mankki oli kansallissosialistisen Aseveljien Työjärjestön toiminnan rahoittajana.
Sylvester Mankki oli veljensä Thure Mankin kanssa vuonna 1922 perustamansa puutavaraliikkeen "Veljekset S. &amp; Th. Mankin" toimitusjohtajana Viipurissa. Hän omisti ennen sotia 99 maatilaa Karjalassa. Vuonna 1938 Mankki nimitettiin Perun varakonsuliksi Viipuriin. Mankin yritys, konsulaatti ja asunto sijaitsi 1939 Viipurissa Viipurin Suomalaisen Säästöpankin talossa Erkonkatu 2:ssa.
Vuodesta 1941 alkaen Mankki oli muun muassa "Panni Oy":n toimitusjohtajana. Vuonna 1941 hän perusti viljatuotteiden kauppaa ja jauhatusta harjoittaneen "Pohjolan Mylly Oy":n, jolla oli leipomo Rovaniemellä 1941–1944. Urho Kekkonen oli yhtiön hallituksen jäsenenä sen ensimmäisenä toimintavuotena ja allekirjoitti myös yhtiön osakekirjat Mankin omistaessa 95 prosenttia osakkeista. Joulukuussa 1942 Mankki myi Pohjolan Mylly Oy:n leipuri Juho Patrikaiselle.
Mankki omisti vuodesta 1941 alkaen yhdessä vaimonsa, Urho Kekkosen ja Tyko Reinikan kanssa kuorma- ja linja-autoliikennettä harjoittaneen "Autoliike Oy Rovaniemen". Tämä yhtiö lopetti toimintansa vuonna 1942.
Vuonna 1943 Mankki osti 1931 perustetun "Oy Kauppahotelli Lahti – Handels-hotellet Lahti Ab":n, jolla oli pääasiassa liikemiehiä ja kauppaedustajia palvelleen hotelli Lahdessa Rautatienkatu 12:ssa. Yhtiön nimeksi muuttui "Kauppahotelli Oy Lahti" ja se oli toiminnassa vuoteen 1951 saakka, jolloin hotellin vuokrasopimus irtisanottiin ja yhtiö lopetti toimintansa. Hotelli jatkoi sittemmin toimintaansa eri omistajien hallussa ja nykyisin se toimi Lahdessa nimellä "Kauppahotelli Grand" Vapaudenkatu 23:ssa kuuluen Avainhotellit–ketjuun.
Keväällä 1945 Mankki hankki omistukseensa Helsingissä Aleksanterinkatu 46:ssa toimineen hotelli Andrean ja "Pension Central Oy":n osakekannan harjoittaakseen siellä hotelli- ja ravintolatoimintaa.
Mankki lahjoitti 1960-luvun alussa maa-alueen Espooseen rakennettua Suomen sisällissodan valkoisten veteraanien Kuusikoti-palvelutaloa varten. Mankki oli itse osallistunut sotaan ja oli suojeluskuntaupseeri.
Sylvester Mankki on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Tertullianus (nimi)

Tertullianus on miehen etunimi, joka tunnetaan kirkollisista yhteyksistä. Tertullianus oli pohjoisafrikkalaissyntyinen varhaiskristillinen kirjailija ja kirkkoisä, jonka nimi esiintyi Suomen almanakassa vuosina 1710–1928, välillä kirjoitusasuissa "Tertulianus", "Tertulian" ja "Tertullian". Nimipäivä oli 23. helmikuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on 1900-luvun alussa syntynyt viisi Tertullianusta. Lisäksi tämä etunimi on annettu ainakin yhdelle 2000-luvun lapselle.
Kotimaan katsaus

Kotimaan katsaus oli Yle TV2 -kanavan vuosina 1978–1999 lähettämä ajankohtaisohjelma, joka kertoi uutisia eri puolilta Suomea.
Alkuvuodesta 1978 alkanut ohjelma oli läpi 1980-luvun viikottainen noin 15 minuutin mittainen ohjelma, jota vuorollaan toimittivat eri aluetoimitukset. Sitä lähetettiin maanantaisin kakkosverkossa heti iltauutisten jälkeen klo 20.50 alkaen. Ohjelma oli ensimmäisiä alueellisen televisiotoiminnan hankkeita, kun Ylen aluetoimitukset olivat siihen asti tehneet vain radiolähetyksiä..
Maaliskuussa 1991 "Kotimaan katsaus" muuttui kaksi kertaa viikossa tehdystä ohjelmasta joka arki-ilta lähetettäväksi. Jutut ideoi Yleisradion yhdeksän aluetoimitusta, ja jutut koostettiin lähetyksiksi Ylen Jyväskylän Tourulaan valmistuneessa uudessa tv-tuotantoon kykenevässä aluekeskuksessa, apuna Jyväskylän yliopiston toimittajaopiskelijoita. Aluksi ohjelma nauhoitettiin pari tuntia ennen lähetystä, kunnes siirryttiin suoriin lähetyksiin.
Ohjelman tekijöitä olivat muun muassa alusta asti mukana ollut ohjaaja Osmo Kinnunen, 1980-luvun alussa mukaan tullut Eila Tiainen, 1980-luvun puolivälissä toimitussihteerinä toiminut Ossi Wallius sekä 1990-luvun alun toimituspäällikkö Juhani Toijanniemi, studiopäällikkö Kari Lehtonen, toimittajat Yrjö Hjelt, Pekka Myyryläinen ja Markku Mankki sekä juontaja Marita Porrassalmi.
Vuosituhannen vaihteessa ohjelman seuraajaksi tuli "Kotimaa.Nyt".
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Jukka Kajava kirjoitti vuonna 1982: ”Tutkivasta, kantaaottavasta, paljastavasta lähtölatauksestaan "Kotimaan katsaus" on latistunut pahasti.” Pari vuotta myöhemmin hän moitti ohjelmaa taas, kun vertasi sitä MTV:n "Sunnuntaitelevisioon" (myöh. "Sunnuntairaportti"). Hänestä jälkimmäinen osasi välttää esitelmöimistä ja selostamista ja oli ”sillä tavoin toista maata kuin esimerkiksi maanantain "Kotimaan katsaus", jossa tärkeät aiheet kuihtuvat toteutuksen pyhyyteen ja kuivuuteen”.
Pablo Barrios

Pablo Barrios Rivas (s. 15. kesäkuuta 2003 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Barrios on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Barrios on alun perin Atléticon paikallisvastustajan Real Madridin kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana Atléticon juonioriakatemiaan. 
Kauden 2022–23 aikana Barrios vakiinnutti paikkaansa miesten edustusjoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 19-vuotiaana lokakuussa 2022 Cádizia vastaan pelatussa kotiottelussa. Vain päiviä myöhemmin hän teki ensiesiintymisensä myös Mestarien liigassa. 
Maajoukkueura.
Barrios on edustanut Espanjaa alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa.
Oppland Arbeiderblad

Oppland Arbeiderblad (lyh. OA) on norjalainen vuonna 1924 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Gjøvik. Se ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia-konserniin.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2022

Le Mansin 24 tunnin ajo 2022 oli Le Mansin 24 tunnin ajo, joka ajettiin Circuit de la Sarthen radalla kesäkuussa 2022. Kilpailu oli järjestyksessä 90. Le Mansin 24 tunnin ajo.
Kilpailu kuului FIA World Endurance Championship -sarjaan.
Kilpailun voittivat Toyota GR010 Hybrid autolla numero 8 ajaneet Sébastien Buemi, Ryo Hirakawa ja Brendon Hartley. Voitto oli viides peräkkäinen Le Mansin 24 tunnin ajoissa Toyota Gazoo Racing -tallille.
Tulokset.
Luokkavoittajat lihavoituna ja merkillä .
Ashley Eckstein

Maria Ashley Eckstein (o.s. Drane; s. 22. syyskuuta 1981, Louisville, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Ahsoka Tanon ääniroolissa "Tähtien sota" -mediasarjaan kuuluvissa animaatioissa.
Homilšan metsien kansallispuisto

Homilšan metsien kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Harkovan alueen keskivaiheilla. Vuonna 2004 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 143,1480 neliökilometriä. Puiston muodostavat metsät sijaitsevat pääosin Donetsjoen länsipuolella, Koropoven, Velyka Homilšan ja Suh’a Homilšan kylien välillä sekä ympäristöissä. Puiston hallinto sijaitsee Koropoven kylässä.
Florence Kasumba

Florence Kasumba (s. 26. lokakuuta 1976 Kampala, Uganda) on ugandalais-saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Ayon roolissa Marvel Cinematic Universen elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Elämä.
Kasumba syntyi Kampalassa, kasvoi Essenissä, opiskeli Fontysin ammattikorkeakoulussa Alankomaissa ja asuu nykyään Berliinissä.
Radvilan metsän kansallispuisto

Radvilan metsän kansallispuisto tai puolalaisittain "Radziwiłłin metsän kansallispuisto" () on kansallispuisto Ukrainan Rivnen alueella. Vuoden 2022 alussa perustetun kansallispuiston pinta-ala on 242,65307 neliökilometriä.
 Puiston nimi kytkeytyy Liettuan suuriruhtinaskunnasta lähtöisin olevan Radvilan (puolalaisittain Radziwiłłin) magnaattisukuun, jolla oli laajoja maaomistuksia myös nykyisen Ukrainan luoteisosassa.
Pyhän Lasaruksen ritarikunta

Jerusalemin Pyhän Lasaruksen ritarikunta oli hengellinen ja sotilaallinen ritarikunta, jonka ristiretkeläiset perustivat Jerusalemin kuningaskunnassa noin 1200-luvun puolivälissä. 
Sana lasaretti (, , , italian sanasta "lazzeretto") tulee keskiaikaisista spitaalisten sairaaloista. Ritarikunnan vihreä risti on terveydenhuollon kansainvälisen symbolin alkuperä. 
Historiaa.
Ritarikunnan ensisijainen tavoite oli sairaiden, erityisesti spitaalisten, hoitaminen, joiden suojeluspyhimyksenä pidettiin Lasarusta. Järjestö oli aluksi Johaniittain ritarikunnan tavoin yksinomaan hospitaalijärjestö. Ei tiedetä tarkkaan, miten ja milloin siitä tuli sotilasjärjestö. Ritarikunta levisi 1200-luvulta lähtien useisiin Euroopan maihin, Sisiliaan, Italiaan ja Saksan Thüringeniin, mutta sen tärkein keskus oli Ranska. Palattuaan toiselta ristiretkeltä kuningas Ludvig VII lahjoitti sille Orléansin lähellä sijaitsevan Broignyn linnan vuonna 1154 ja kuningas Ludvig IX Pariisin porttien edustalla sijainneen rakennuksen, jonka ritarikunta muutti kaupungin spitaalisten käyttöön tarkoitetuksi taloksi. Paavi Aleksanteri IV antoi ritarikunnalle paavillisen hyväksynnän vuonna 1255, ja paavi Klemens IV velvoitti papiston sulkemaan kaikki spitaaliset ritarikunnan taloihin. Ritarikunta oli mukana Gazan taistelussa vuonna 1244 ja Akkon lopullisessa piirityksessä vuonna 1291, joiden seurauksena ritarikunnan hospitaalitoiminta Pyhällä maalla päättyi, mutta ritarikunta jatkoi toimintaansa Euroopassa sotilasjärjestönä. Ritareita oli sata, ja heillä oli oikeus solmia avioliittoja ja saada eläkkeitä. Sekä ranskalaisen että italialaisen ritarikunnan tunnuksena oli kahdeksankärkinen risti. 
Lepran asteittainen häviäminen Euroopassa johti yhdessä muiden syiden kanssa siihen, että ritarikunta maallistui. Paavi Innocentius VIII lakkautti ritarikunnan ja siirsi sen omaisuuden Johanniittain ritarikunnalle vuonna 1490, ja paavi Julius II toisti siirron vuonna 1505, mutta johanniitat eivät kuitenkaan koskaan saaneet ritarikunnan omaisuutta haltuunsa kuin Saksassa. Vuonna 1572 paavi Gregorius XIII liitti ritarikunnan Savoijin kruunuun. Savoijin herttua Emanuel Filibert sulautti sen vastikään perustettuun Pyhän Mauritiuksen ritarikuntaan. Tämän haaran päätehtävänä oli katolisen uskon puolustaminen, erityisesti Geneven uskonpuhdistusta vastaan. Ritarikunnan suurmestarin arvo oli perinnöllinen Savoijin kuningashuoneessa. Pyhän Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunta oli myöhemmin Italian kuningaskunnan ansioritarikunta.
Ranska ei suostunut alistamaan ritarikuntaa Savoijin herttuan valtaan. Vuonna 1608 kuningas Henrik IV yhdisti ritarikunnan Ranskassa Notre-Dame du Mont-Carmelin ritarikunnan kanssa. Kuningas Ludvig XIV kohteli sitä erityisen suopeasti, ja sen loistokkain kausi oli vuosina 1673–1691, François Michel Louvois'n aikana. Se lakkautettiin Ranskan suuressa vallankumouksessa, perustettiin uudelleen Bourbon-restauraation aikana ja lakkautettiin uudestaan vuonna 1830 annetulla asetuksella.
Scruff

Scruff on homo- ja biseksuaalisille sekä transsukupuolisille miehille suunnattu seuranhakusovellus, joka on perustettu vuonna 2010. Sen perustivat Johnny Skandros ja Eric Silverberg. Sovellus räätälöitiin erityisesti homomiehille, jotka etsivät isokokoisia, karvaisia "karhutyyppisiä" miehiä.
Scruff sai ensimmäisten kolmen vuoden aikana kolme miljoonaa käyttäjää. Vuonna 2018 sillä oli jo yli 12 miljoonaa käyttäjää 180:ssa maassa. Aikoinaan Scruff edellytti käyttäjiltä etnisen taustan ilmoittamista profiileissaan, mutta tästä ominaisuudesta tehtiin vuonna 2018 vapaaehtoinen. Vuonna 2016 toimitusjohtaja Eric Silverberg oli puolustanut etnistä filtteröintiä, jotta ihmiset voisivat etsiä mieltymyksiinsä sopivia henkilöitä helpommin myös etnisyyden osalta. Vuonna 2018 Scruff myös esti kolmansien osapuolten mainonnan sellaisilta yhtiöiltä kuin Googlen AdMobilta ja Twitterin MoPubilta. Muutosta perusteltiin osittain tarpeella parantaa käyttäjätietojen turvallisuutta. Vuonna 2019 sovelluksen poistuttua toistuvasti Google Playn valikoimista tiukennettiin kuviin liittyviä sääntöjä siten, että alusvaatteissa ja uimahousuissa otettuja kuvia ei enää sallittu. Sittemmin Scruffin tarjontaan on lisätty myös Airbnb-tyylinen homoystävällinen majoituspalvelu.
Rudaw

Rudaw on kurdilainen uutiskanava, joka kertoo kurdeja, Lähi-itää ja koko maailmaa koskevista asioista. Irakin Kurdistanissa Erbilissä sijaitsevan uutiskanavan kieliä ovat kurdi (kurmandži ja soranî), arabia, turkki ja englanti. Se on perustettu vuonna 2008. Kuten uutiskanavaa Kurdistan 24, myös Rudawia pidetään Barzanin perheen ja KDP:n äänitorvena. Uutiskanava korostaa olevansa puolueeton ja itsenäinen. Rudaw on joutunut Kurdistanin vallanpitäjien painostuksen kohteeksi, eikä se ole usein saanut lupaa haastatella näitä. Turkki on ajoittain estänyt pääsyn Rudawin sivuille Irakin Kurdistanin hallinnon ja Turkin läheisistä siteistä huolimatta. Rudawilla on uutistarjontaa verkossa, painetussa mediassa ja myös televisiossa.
Ian McElhinney

Ian McElhinney (s. 19. elokuuta 1948, Belfast, Pohjois-Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on pohjoisirlantilainen näyttelijä.
Meotydan kansallispuisto

Meotydan kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Donetskin alueella. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 207,2095 neliökilometriä. Kansallispuisto sijaitsee osin Azovanmeren äärellä tai tuntumassa, osin sisämaan arolla. Muun muassa Itä-Ukrainan sodan vuoksi kansallispuiston hoito on päässyt rapistumaan ainakin osassa kansallispuistoa. Viranomaiset eivät ole sallineet sen alueella edes aiemmin alueen asukkaille luvallisia haittaeläinkantojen poistometsästyksiä.
Marbury vastaan Madison

Marbury vastaan Madison oli Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa käsitelty asia, jossa annettiin päätös 24. helmikuuta 1803. Siinä vahvistettiin oikeudellinen valvontaperiaate ("judicial review") Yhdysvalloissa, mikä tarkoittaa sitä, että yhdysvaltalaisilla tuomioistuimilla on valta kumota lakeja ja säädöksiä, jos ne näkevät niiden rikkovan Yhdysvaltain perustuslakia. Korkeimman oikeuden päätös oli yksimielinen, ja siitä lausunnon kirjoitti korkeimman oikeuden tuomari John Marshall.
Polykarpus

Polykarpus on miehen etunimi. Sen lähtömuotona on kreikankielinen nimi "Polykarpos", joka merkitsee ’runsashedelmäistä’ ja ’hedelmällistä’. Suomalainen nimi Viljo voidaan tulkita Polykarpukseen pohjautuvaksi käännösnimeksi.
Polykarpuksella oli aikoinaan Suomen almanakassa nimipäivä 26. tammikuuta. Mikael Agricola teki vuoden 1544 rukouskirjassaan kyseisen päivän kohdalle merkinnän ”Policar. mar.”, jolla hän viittasi Polykarpos-marttyyriin eli varhaiskristilliseen Smyrnan piispaan. Almanakassa nimestä käytettiin 1700-luvulla muotoja "Polycarp" ja "Polycarpus", mutta 1800-luvun puolivälissä kirjoitusasuksi vakiintui "Polykarpus". Nimi esiintyi viimeisen kerran almanakassa vuonna 1928.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syntynyt useita Polykarpuksia 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Tämä etunimi on annettu myös ainakin yhdelle 2000-luvun lapselle.
Chisholm vastaan Georgia

Chisholm vastaan Georgia on Yhdysvaltain korkeimmassa oikeudessa vuonna 1793 käsitelty asia, jossa annettua päätöstä pidetään ensimmäisenä korkeimman oikeuden merkittävänä päätöksenä. Oikeustapauksessa Etelä-Carolinan kansalaisen Alexander Chisholmin kuolinpesän toimeenpanijat haastoivat Georgian osavaltion korkeimpaan oikeuteen perintöasiassa. Korkein oikeus päätti asian kantajan puolesta perustuslain III artiklan 2 pykälään viitaten.
Päätös kuitenkin kumottiin Georgian aloitteesta vuonna 1795 Yhdysvaltain perustuslain 11. lisäyksellä. Perustuslain 11. lisäys takaa osavaltioiden immuniteetin toisten osavaltioiden kansalaisten sekä osavaltion ulkopuolella asuvien ulkomaalaisten haasteilta.