tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maalaisten talo (Helsinki)

Maalaisten talo on Helsingin Kampissa osoitteessa Simonkatu 6 sijaitseva seitsenkerroksinen liike- ja toimistorakennus, joka valmistui vuonna 1921. Sen ovat suunnitelleet arkkitehtiveljekset Jussi ja Toivo Paatela, ja se edustaa tyyliltään 1920-luvun klassismia. Sen punatiilistä julkisivua koristavat oviaukon yläpuolella kaksi Into Saxelinin graniittiveistosta, jotka esittävät maanviljelijöitä. Naista esittävä veistos kantaa lyhdettä sekä sirppiä, ja mies kylvövakkaa.
Maalaisten talossa sijaitsee "Maaseudun Tulevaisuuden" päätoimitus, tosin vuonna 2021 sanomalehti ilmoitti hajauttavansa toimintansa ympäri Suomea, vaikka toimipiste säilyy edelleen talossa.
Historia.
Simonkatu 6:n tontilla sijaitsi aiemmin yksikerroksinen puutalo. Siinä toimi aluksi kapakka, ja vuodesta 1880 eteenpäin kodittomille tarkoitettu Helsingin Vieraskodin ensimmäinen toimipiste, lempinimeltään ”Kurjien Kappeli”.
Suomen osuustoiminnan isänä pidetty Hannes Gebhard ideoi Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitolle ja Pellervo-seuralle uutta pääkonttoria, josta tulisi maalaisten oma maamerkki pääkaupungin keskustaan. Lopulta hän teki tonttikaupat Simonkatu 6:sta, josta purettiin vanha puutalo. Arkkitehtiveljekset Jussi ja Toivo Paatela laativat piirrustukset Maalaisten talolle vuonna 1920.
Rakennustyöt sujuivat varsin nopeasti; harjannostajaisia vietettiin neljän kuukauden kuluttua peruskiven muurauksesta, ja Maalaisten talo vihittiin virallisesti käyttöön 1. kesäkuuta 1921. Sitä pidettiin valmistuessaan ympäristöönsä nähden näyttävänä ja suurena, sillä sen ympärillä oli lähinnä matalampia puutaloja.
Maalaisten talon osakkeenomistajina olivat aluksi osuustoiminnalliset keskusliikkeet SOK, Osuuskassojen Keskuslainarahasto, Valio ja Hankkija. Siinä sijaitsi myös Yleisradion ensimmäinen studio 1920-luvulla.
1950-luvulla Maalaisten taloon perustettiin kirjapaino nimeltään Simonpaino. Kirjapainon laajennus tehtiin rakennuksen sisäpihalle arkkitehti Veikko Leisténin piirrustusten mukaan vuonna 1958. Painotoiminta jatkui vuoteen 1979 asti. Leisténin suunnitelmissa myös aiemmin rakennuksen keskellä ollut ajoportti siirrettiin sen laitaan paikkaan, jossa oli aiemmin ollut suuri näyteikkuna.
Rakennusta on peruskorjattu noin 20 vuoden välein. Mittavin remontti tehtiin vuosina 1998–1999.
Georges Colomb

Georges Colomb (1856 – 1945) oli ranskalainen professori Sorbonnessa ja kasvitieteenlaitoksen apulaisjohtaja, joka tuli tunnetuksi sarjakuvapiirtäjänä nimimerkillä "Cristophe". Piirtäminen oli hänelle vain harrastus päätyön ohessa. Ranskassa häntä on pidetty sarjakuvan isänä.
"Christophe" julkaisi vuonna 1889 piirrossarjan "Fenouillard" -nimisen perheen elämästä. Vuonna 1893 hän loi hajamielisen professorin nimellä "Le savant Cosinus" ja seuraavana vuonna pienet mutta tarmokkaat kotitontut "Plickin ja Plockin".
Whac-A-Mole

Whac-A-Mole () on suosittu kolikkopeli, jossa pelaajan tehtävänä on lyödä mekaanisesti nousevia ”myyriä” mailalla. Pelistä on tullut tavallinen näky monissa huvipuistoissa ja pelihalleissa. Tyypillinen Whac-A-Mole-kone koostuu reiällisestä vyötäröntasoisesta pelialueesta, pystystä tulosnäytöstä ja isosta pehmeästä vasarasta myyrien lyömiseen. Pelialueen jokaisessa reiässä on piilossa pieni muovinen ​​myyrähahmo. Pelatessa myyrät ponnahtavat rei'istä esiin satunnaisesti. Pisteitä kerätään lyömällä myyriä heti, kun ne näyttäytyvät ja ennen kuin ne ehtivät laskeutua takaisin reikiin. Mitä nopeampi lyönti, sitä korkeampi pistemäärä.
Myyrä-lyöntipeliä käytetään myös usein vertauksena kuvaamaan sarjaa toistuvia ja turhia tehtäviä, joissa yhden tehtävän onnistunut suorittaminen vain tuottaa toisen ongelman muualla.
Soutaja (sammakko)

Soutaja ("Boana crepitans") on lehtisammakkolaji, jota tavataan Brasiliassa. Pohjoisempana elävät sammakot, joita aiemmin pidettiin samana lajina, on erotettu lajeiksi "Boana xerophylla" ja "Boana platanera".
Ulkonäkö ja koko.
Soutaja on keskikokoinen laji. Koiraiden pituus kuonosta peräaukkoon voi olla 63 millimetriä ja naaraiden 75 millimetriä. Selkäpuolen väritys vaihtelee harmaan ja kermanvärisen sävyistä tummanruskeaan. Joskus selässä on tummanruskea X:n muotoinen kuvio.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Soutajaa tavataan vain Brasiliassa. Sitä elää useilla kasvillisuusalueilla: rannikkosademetsissä (Mata Atlântica), cerrado-savannialueella ja caatinga-alueella. Sitä tavataan myös laidunmailla ja ihmisen muokkaamilla alueilla. Soutaja elää alle 1 700 metrin korkeuksissa. Lähisukuinen "Boana lundii" on soutajan kanssa sympatrinen laji, mutta soutaja suosii avoimempia alueita ja "Boana lundii" metsäisempiä alueita.
Aiemmin katsottiin, että soutajaa tavataan myös Brasilian pohjoisosissa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Panamassa, Surinamessa, Trinidad-Tobagossa ja Venezuelassa. Nykyään nämä pohjoisessa elävät sammakot luokitellaan kuitenkin lajeihin "Boana xerophylla" ja "Boana platanera".
Elintavat.
Soutaja on yöeläin, jota tavataan pensaissa ja muussa kasvillisuudessa lätäköiden, lampien ja soiden reunoilla. Se lisääntyy sekä sadekauden että kuivakauden aikana. Koiraat kutsuvat naaraita huutamalla rytmillisesti. Huuto muistuttaa soutamisesta syntyvää ääntä. Koiras on huutaessaan yleensä joko korkealla kasvillisuudessa tai osittain veden alla.
Soutaja munii pieniin lampiin, joissa munat kuoriutuvat ja alkavat kehittyä nuijapäinä. Kun sateet nostavat veden pintaa, nuijapäät kulkeutuvat viereisiin vesimuodostumiin, joissa ne kehittyvät valmiiksi. Nuijapäät ovat vaaleanruskeita pohjaeläimiä.
Luokittelu.
Soutaja kuvattiin alun perin nimellä "Hyla crepitans". 2000-luvulla se on siirretty "Hypsiboas"-sukuun, jonka nimi on nykyään "Boana". Aiemmin soutajan kanssa samaan lajiin luokitellut "Boana xerophylla" ja "Boana platanera" on erotettu omiksi lajeikseen 2010-luvulla.
Angela Merici

Pyhä Angela Merici (21. maaliskuuta 1474 Desenzano, Gardajärvi, Italia – 24. tammikuuta 1540 Brescia, Italia) oli fransiskaanitertiaari, näkijä, pyhimys ja ursuliinien perustaja. Angela joutui 10-vuotiaana orvoksi veljensä ja siskonsa kanssa ja heidän varakas setänsä Biancozi kasvatti heidät. 20-vuotiaana hänen setänsä kuoli ja hän perusti koulun Desenzanossa nuorille tytöille ja myöhemmin toisen koulun Bresciaan. Nainen aloitti ursuliinien yhteisön Bresciassa ja kuoli oltuaan viisi vuotta uuden järjestön johtajana. Paavi Paavali III tunnusti järjestön virallisesti neljä vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Nainen eli seuraavien 9 paavien hallintokausien aikana: Sixtus IV (1471-1484), Innocentius VIII (1484-1492), Aleksanteri VI (1492-1503), Pius III (1503), Julius II (1503-1513), Leo X (1513-1521), Adrianus VI (1522-1523), Klemens VII (1523-1534) ja Paavali III (1534-1549). Hän on suojeluspyhimys sairautta ja vanhempien kuolemaa vastaan sekä on vammaisten ja Italian Brescian suojeluspyhimys. Angelan muistopäivää on vietetty 31. toukokuuta, 1. kesäkuuta ja 27. tammikuuta.
Angela Mericiä on muistettu roomalaiskatolisessa messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
Alvise Cadamosto

Alvise (tai Luigi) Cadamosto (myös "Ca’ da Mosto", "da Mosto"; noin 1429 – 16. kesäkuuta 1483) oli venetsialainen merenkulkija, joka teki Portugalin palveluksessa tutkimusmatkoja Länsi-Afrikan rannikolle.
Venetsialaiseen aatelissukuun kuulunut Cadamosto purjehti ja kävi kauppaa Välimerellä ja Flanderissa. Vuonna 1454 hänen aluksensa haaksirikkoutui Portugalin rannikolla. Henrik Purjehtija tarjosi Cadamostolle laivan ja antoi hänen tehtäväkseen selvittää mahdollisuuksia käydä kauppaa Länsi-Afrikassa. 
Cadamosto lähti vuonna 1455 portugalilaisen Vicente Diasin kanssa Kanariansaarten ja Madeiran kautta nykyisen Mauritanian rannikolle, jossa hän sai tietoja alueen suola- ja kultakaupasta. Hän jatkoi etelään Kap Verden niemimaalle saakka ja tutki Senegaljoen alajuoksua, jossa hän oli muslimihallitsija Budomelin vieraana. Senegalin suussa Cadamosto tapasi genovalaisen purjehtijan Antoniotto Usodimaren, jonka kanssa hän kävi Gambiajoella. Siellä hän joutui alkuasukkaiden hyökkäyksen kohteeksi ja palasi pian Portugaliin.
Vuonna 1456 Cadamosto lähti Usodimaren kanssa kolmella laivalla uudelle retkelle. Purjehdittuaan Kap Verden niemelle he kääntyivät länteen ja löysivät Kap Verden saaret. Paluumatkalla Cadamosto kävi nykyisen Guinea-Bissaun rannikolla ja löysi Bissagossaaret. Hän palasi Venetsiaan vuonna 1463.
Cadamosto on ainoa Henrik Purjehtijan palveluksessa ollut kapteeni, joka on jättänyt jälkeensä matkakertomuksen. Se julkaistiin Italiassa vuonna 1507. Cadamosto kävi etelämpänä kuin kukaan muu eurooppalainen ja hän oli myös yksi ensimmäisistä avomeripurjehtijoista.
Ekokumppanit

Ekokumppanit Oy on kunnallis-julkisomisteinen Tampereen kaupunkikonserniin kuuluva kestävän kehityksen yhtiö. 
Ekokumppaneiden tehtävä on tuottaa Tampereen seudulla tiedotus-, neuvonta-, koulutus- ja asiantuntijapalveluja, joilla edistetään kestävän kehityksen mukaista elämäntapaa ja yritystoimintaa.
Historia.
Yhtiö perustettiin vuonna 2003 Tampereen kaupungin ja Pirkanmaan Jätehuolto Oy:n toimesta. Kolmantena omistajana yhtiössä on vuoden 2009 alusta ollut Tampereen Sähkölaitos Oy.
Toiminta.
Ekokumppaneiden toiminnan osa-alueita ovat resurssitehokkuus ja kiertotalous, energiatehokkuus ja uusiutuva energia, liikkuminen ja hyvinvointi sekä luonto ja ympäristö. Yhtiön toimintaa tehdään isoilta osin palvelusopimusten ja kehityshankkeiden myötä. 
Ekokumppanit on vastannut Vuoden retkikohteeksi 2020 valitun Kintulammin retkeily- ja luonnonsuojelualueen kunnostus- ja kehitysprojektista vuonna 2017 ja tämän jälkeen alueen hoidosta ja huoltotyöstä.
Energiatehokkuuden osalta Ekokumppanit toimii Pirkanmaan ja Kanta-Hämeen alueellisena energianeuvojana valtion Energiaviraston toimeksiannosta. Maksuton ja puolueeton neuvonta tapahtuu Neuvoo.fi -nimen ja sivuston alla. Energiaviraston lisäksi energianeuvonnan rahoittajina on myös alueen kuntaorganisaatioita. 
Tammikuussa 2020 Ekokumppanit lanseerasi Tampereen G Livelabissa järjesetettävien EkoLive-keskustelutilaisuuksien sarjan, jossa keskustellaan ajankohtaisista kestävään kehitykseen liittyvistä asioista asiantuntijoiden ja yleisön kesken. EkoLive-illoissa aihepiireinä ovat olleet esimerkiksi lähiluonto, tekstiilien kierrätys, tavaroiden yhteiskäyttö, puurakentaminen, ruokahävikki ja retkeily.
Simonlinna

Simonlinna on Helsingin Kampissa Simonkadun ja Annankadun kulmassa sijaitseva seitsenkerroksinen liike- ja toimistorakennus, joka valmistui vuonna 1925. Sen on suunnitellut arkkitehti Väinö Vähäkallio. Rakennuksen monumentaalinen muotokieli ja punatiilinen julkisivu edustaa pelkistettyä 1920-luvun klassismia.
Simonlinnassa oli 1920-luvulla kieltolain aikaan Cuba-niminen ravintola, joka toimi salakapakkana ja bordellina. Rakennuksessa sijainneet asunnot muutettiin 1960–1970 -luvuilla toimistotiloiksi. Porrashuoneiden alkuperäinen sisustus on hävitetty, ja rakennuksen ovet ovat uusittu.
Vuonna 2022 Suomen Asianajajaliiton kerrottiin muuttavan pois rakennuksesta, jolloin sinne vapautuu yli 600 metriä huoneistoalaa. Tilaa on suunniteltu muun muassa muutettavan takaisin asuinkäyttöön.
Hamburger Börs (täsmennyssivu)

Hamburger Börs voi viitata seuraaviin:
Sinfonia nro 1

Sinfonia nro 1 voi tarkoittaa:
Savannah Ghost Pirates

Savannah Ghost Pirates on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Savannahin kaupungista, Georgian osavaltiosta. Joukkue pelaa pohjoisamerikkalaista ECHL-kiekkoliigaa ja toimii yhteistyöseurana NHL:ssä pelaavalle Florida Panthersille sekä AHL:ssä pelaavalle Charlotte Checkersille. 
19. toukokuuta 2022 Ghost Pirates ilmoitti tehneensä kauden 2022–23 mittaisen yhteistyösopimuksen NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin sekä tämän farmijoukkueen, Henderson Silver Knightsin, kanssa. Joukkueen ensimmäisen päävalmentajan ilmoitettiin olevan Rick Bennett, joka oli aikaisemmin valmentanut muun muassa yliopistojoukkue Union Dutchmenia. Nykyisin joukkuetta valmentaa Jared Staal, tunnettu entinen NHL-jääkiekkoilija.
Ensimmäisellä kaudellaan joukkue sijoitettiin ECHL:n Eteläiseen divisioonaan Atlanta Gladiatorsin, Florida Everbladesin, Greenville Swamp Rabbitsin, Jacksonville IceMenin, Orlando Solar Bearsin ja South Carolina Stingraysin lisäksi. Savannahin kaupungin laajentuminen ECHL-liigaan mahdollisti sen, että jokaisessa divisioonassa voi olla (on) seitsemän joukkuetta, sillä aikaisemmin Eteläisessä divisioonassa pelannut Norfolk Admirals siirrettiin Pohjoiseen divisioonaan.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"(Tilanne 6. marraskuuta 2025.)"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: Elite Prospects"
Berksin piirikunta

Berksin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 428 849 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Readingin kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1752.
Väestö.
Vuonna 2020 Berksin piirikunnan 428 849 asukkaasta valkoisia oli 86,2 %, mustia 7,9 %, aasialaisia 1,6 % ja alkuperäisasukkaita 1,0 %. 19,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 7,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aleksanterinkatu 40

Aleksanterinkatu 40 on Helsingin Kluuvissa sijaitseva kahdeksankerroksinen rakennus, joka valmistui vuonna 1962. Se rakennettiin alkujaan Kansallis-Osake-Pankin toimistotaloksi, mutta nykyään siinä on hotellitoimintaa ja kauppakeskus Kämp Gallerian sisäänkäynti.
Modernismia edustavan rakennuksen suunnittelivat Antero Pernaja ja hänen yhtiökumppaninsa Nils-Henrik Sandell vuosina 1957–1962. Rakennuksessa on ajalleen tyypillinen rasterijulkisivu, jota koristavat suuret ikkunat. Alumiinipronssista tehtyjen ikkunankehysten väliset osat oli aluksi verhoiltu lasi- ja korkkilevyin, mutta sittemmin ne on vaihdettu kuparilevyihin.
Rakennuksen kahdessa alimmassa kerroksessa on näyteikkunat liiketiloille. Kerrokset olivat aluksi avoimia siten, että niissä oli liukuportaat suoraan kadulta ylemmälle tasolle. Tällöin Kluuvikadun puolelle jäi arkadikäytävä, ja toiseen kerrokseen parveketila. 1990-luvun loppupuolella Kämp Gallerian rakentamisen yhteydessä ensimmäisen ja toisen kerroksen lasiseinät rakennettiin uudelleen suorempaan linjaan muuhun rakennukseen nähden. Vuonna 2007 rakennukseen tehtiin perusteellinen saneeraus, kun se muutettiin hotelliksi.
Nykyisen rakennuksen paikalla sijaitsi aiemmin Theodor Höijerin suunnittelema uusrenessanssinen 1880-luvulla valmistunut nelikerroksinen kivitalo. Kiinteistön omistaja Kansallis-Osake-Pankki harkitsi vielä 1950-luvun lopussa sen säästämistä, mutta koska asemakaava salli huomattavasti suuremman toimistotalon rakentamisen, vanha kivitalo päätettiin purkaa.
Bashir Abdi

Bashir Abdi (s. 10. helmikuuta 1989 El Afweyn, Somalimaa, Somalia) on belgialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän on erikoistunut kestävyysjuoksuun.
Ensimmäisiin aikuisten arvokilpailuihin Abdi osallistui vuonna 2012, kun hän kilpaili Helsingin EM-kilpailuissa 10 000 ja 5 000 metrin kilpailuissa ollen pidemmällä matkalla neljäs ja lyhyemmällä kahdeksas. Ensimmäisiin MM-kilpailuihin Abdi osallistui Moskovan MM-kilpailuissa 2013, kun hän oli 10 000 metrillä 23:s. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi. Hän kilpaili myös Pekingin MM-kilpailuissa 2015, mutta ei saanut tulosta viidellä- tai kymmenellätuhannella metrillä.
Ensimmäisiin olympialaisiinsa Abdi osallistui Rio de Janeirossa 2016. Riossa hän oli 5 000 metrillä 16. ja 10 000 metrillä 20. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 5 000 metrin kilpailussa oman eränsä kuudes. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Abdi voitti Berliinin EM-kilpailuissa 2018, jolloin hän oli toinen kymmenen kilometrin kilpailussa. Hän kilpaili samana vuonna ensimmäisen kerran maratonilla, kun hän oli Rotterdamin maratonin seitsemäs. Hän sijoittui toiseksi Tokion maratonilla 2020.
Vuonna 2021 Abdi oli kolmas Tokion olympialaisten maratonilla häviten voittajalle hieman yli minuutin ja hopeamitalin vain kahdella sekunnilla. Samana vuonna hän voitti Rotterdamin maratonin. Vuonna 2022 Abdi saavutti uransa ensimmäisen MM-mitalin, kun hän oli kolmas Eugenen MM-kilpailujen maratonilla. Hän sijoittui kolmanneksi Lontoon maratonilla 2022 ja Chicagon maratonilla 2023. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti maratonilla hopeaa ajalla 2.06.47.
Fernand Foureau

Fernand Foureau (17. lokakuuta 1850 Saint-Barbant, Haute-Vienne – 17. tammikuuta 1914 Pariisi) oli ranskalainen tutkimusmatkailija ja siirtomaavirkailija.
Saksan–Ranskan sotaan osallistunut Foureau työskenteli Algerian Saharassa, jossa hän oppi arabiaa, berberikieliä ja tutustui paikallisiin tapoihin. Vuosina 1882–1897 hän teki yhdeksän matkaa muun muassa In Salahiin, Ghadamésiin,Tademaïtin ylängölle, Itäiseen Isoon ergiin ja Tassili n’Ajjeriin. 1890-luvulla Foureausta oli tullut tunnettu Saharan asiantuntija, joka kannatti Ranskan sotilaallisen läsnäolon lisäämistä ja alueen tuaregien kukistamista voimatoimin.
Vuonna 1898 Ranska päätti lähettää Foureaun ja eversti François Lamyn johtaman retkikunnan luomaan yhteyttä Algeriasta Saharan yli Tšadjärvelle. Se koostui yhdeksästä upseerista, lääkäristä, 277 sotilaasta ja neljästä siviilistä. Yli tuhannen kamelin karavaani lähti lokakuussa Ouarglasta ja saapui tammikuussa 1899 Ahaggarin itäreunalle, jossa edellinen Paul-Xavier Flattersin retkikunta oli tuhoutunut tuaregien hyökkäyksessä vuonna 1881. Ténérén In Azaouaan rakennettiin linnake, josta Foureau ja Lamy lähtivät tutkimaan Aïrvuoristoa. He pysähtyivät Iférouaneen, jossa ranskalaiset löivät heidän kimppuunsa hyökänneet tuaregit. Elokuussa matka jatkui Agadeziin, jossa retkikunta hankki väkisin lisää kameleita ja tarvikkeita.
Retkikunta saapui marraskuussa Sahelin alueelle Zinderiin, jonka lännestä tulleet ranskalaiset olivat vallanneet vähän aikaisemmin. Foureau ja Lamy suuntasivat itään ja saapuivat tammikuussa 1900 Tšadjärvelle, joka osoittautui matalaksi rämeeksi. Maaliskuussa he tapasivat Charijoella lännestä edenneen Paul Joallandin ja Octave Meynierin retkikunnan sekä etelästä tulleen Émile Gentilin. Maaliskuussa ranskalaiset valtasivat Charin ja Logonen yhtymäkohdassa sijaitsevan Koussérin. Foureau jatkoi matkaa Charia, Ubangia ja Kongojokea pitkin Atlantille, kun taas Lamy jäi Koussériin ja sai surmansa taistelussa Rabih al-Zubayrin joukkoja vastaan. Foureaun matkakertomus ilmestyi vuonna 1902 ja retkikunnan tieteelliset aineistot vuosina 1903–1905.
Foureau nimitettiin Mayotten ja Komorien kuvernööriksi vuonna 1906. Vuosina 1908–1913 hän toimi Martiniquen kuvernöörinä. Kamerunin puolella sijaitseva Kousséri oli vuodesta 1915 maan itsenäistymiseen saakka nimeltään Fort-Foureau, kun taas Fort-Lamy sen vastarannalla Tšadissa tunnetaan nykyään nimellä N’Djamena.
Lawrence Feuerbach

Lawrence Edward Joseph ”Leon” Feuerbach (11. heinäkuuta 1879 New York, New York – 16. marraskuuta 1911 Saranac Lake, New York) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja köydenvetäjä.
Feuerbach osallistui St. Louisin olympialaisiin 1904. Hän sai kuulantyönnöstä pronssia tuloksella 13,37 metriä ja oli köydenvedossa neljänneksi sijoittuneessa New York Athletic Clubin joukkueessa.
Yhdysvaltain mestaruuden Feuerbach sai vuonna 1903. Hänen ennätyksensä oli vuonna 1906 työnnetty 14,48 metriä.
Masao Harada

Masao Harada (myöh. Fujie, ), 22. syyskuuta 1912 Kameoka – 22. tammikuuta 2000 Jokohama) oli japanilainen kolmiloikan olympiamitalisti ja pituushyppääjä.
Harada voitti kolmiloikassa olympiahopeaa Berliinissä 1936, missä hän hävisi ainoastaan maanmiehelleen, samassa kilpailussa maailmanennätyksen loikkineelle Naoto Tajimalle. Harada kilpaili Berliinissä myös pituushypyssä jossa karsiutui loppukilpailusta. Hän voitti Japanin mestaruuden pituushypyssä vuosina 1935, 1936, 1938 ja 1939 sekä kolmiloikassa vuosina 1933, 1939 ja 1940. Vuonna 1934 hän teki kolmiloikassa Japanin ennätyksen. Haradan ennätykset olivat pituushypyssä 759 senttimetriä ja kolmiloikassa 15,73 metriä.
Onnion

Onnion on kunta Ranskan itäosassa, Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Rissejoen varrella, noin 21 kilometriä Bonnevillen kaupungista koilliseen.
Keskustassa oleva Saint Mauricen kirkko on rakennettu vuosina 1824-1829 samalla paikalla olleen kirkon tilalle. Vuorilla vaikeakulkuisen maaston takana on luola "Grotte du Baré". Se on Haute-Savoien vanhin arkeologinen paikka, ja siellä on tehty monia arkeologisia löytöjä. Luolassa tehtiin luvattomia kaivauksia 1900-luvun lopulla. Luolan ryöstelyn jälkeen sinne pääsy estettiin.
Tõnis Lukas

Tõnis Lukas (s. 5. kesäkuuta 1962 Tallinna) on virolainen Isänmaa-puolueen poliitikko. Hän oli Viron opetus- ja tiedeministeri 2022–2023. Aiemmin hän on toiminut opetusministerinä vuosina 1999–2002 ja 2007–2011 sekä kulttuuriministerinä 2019–2021. Riigikogun jäsen hän on ollut vuosina 1995–1996, 2002–2007 sekä 2011–2012.
Passy (Haute-Savoie)

Passy on kunta Ranskan itäosassa, Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Arvejoen varrella, noin 34 kilometriä Bonnevillen kaupungista kaakkoon.
Passy on suosittu matkailukohde. Kunnan lähellä on Mont Blancin vuori ja useita suuria talviurheilukeskuksia. Kunta on pinta-alaltaan Haute-Savoien suurimpia, ja sen asukkaat ovat jakautuneet useaan kylään. Korkeus vaihtelee Arvejoen rannan 542 metrin korkeudesta Chaîne des Fizin huipuille 2 804 metriin.
Brooke Andersen

Brooke Andersen (s. 23. elokuuta 1995) on yhdysvaltalainen moukarinheittäjä. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2022.
Andersen saavutti NACAC:n mestaruuskilpailuissa 2018 pronssia tuloksella 70,05 ja Pan-Amerikan kisoissa 2019 hopeaa tuloksella 71,07. Vuonna 2022 hän voitti Yhdysvaltain-mestaruuden tuloksella 77,96 ja vajaa kuukausi myöhemmin samalla Eugenen Hayward Fieldin stadionilla maailmanmestaruuden tuloksella 78,96. Hän nousi MM-kisojen loppukilpailussa johtoon neljännellä kierroksella 77,42 metrin pituisella heitollaan, paransi viidennellä kierroksella 77,56:een ja heitti lopullisen voittotuloksen viimeisellä heitollaan. MM-kilpailuissa 2023 hän jäi karsintaan tuloksella 67,72. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän jäi karsinnassa ilman tulosta.
Andersen edusti yliopistokilpailuissa Northern Arizona Universitya. Hän ylitti 70 metrin rajan vuonna 2018 tuloksellaan 74,20 ja jatkoi heittämällä 76,75 vuonna 2019, 78,18 kilpailutauon jälkeen vuonna 2021, 79,02 vuonna 2022 ja ennätyksensä 80,17 toukokuussa 2023. Vuosina 2022 ja 2023 hän oli maailmantilaston ykkönen. Myös vuonna 2024 hän oli maailmantilaston kärjessä tuloksella 79,92 mutta jäi Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa ilman tulosta eikä päässyt Pariisin olympialaisiin.
Janee' Kassanavoid

Janee' Kassanavoid (s. 19. tammikuuta 1995) on yhdysvaltalainen moukarinheittäjä. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2022 tuloksella 74,86 ja hopeaa 2023 tuloksella 76,36. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän oli kymmenes. Kassanavoid kuuluu intiaaniheimo comancheihin.
Kassanavoid ylitti 70 metrin rajan vuonna 2019. Hän paransi vuonna 2021 ennätyksekseen 75,50. Toukokuussa 2022 ennätys kohentui ensin tulokseen 76,82 ja kaksi viikkoa myöhemmin lukemiin 78,00, millä hän nousi maailman kaikkien aikojen tuloslistalla kuudenneksi.
Linja 4 (Budapestin metro)

Budapestin metron linja 4 (myös M4) on 28. maaliskuuta 2014 avattu Budapestin metron neljäs linja.
Asemat.
Linjan pituus on 7,34 kilometriä ja se koostuu 10 asemasta, jotka ovat kaikki maanalaisia. Keleti pályaudvarin asemalta on vaihtoyhteys metrolinjalle 2 ja Kálvin téristä linjalle 3.
Camryn Rogers

Camryn Rogers (s. 7. kesäkuuta 1999) on kanadalainen moukarinheittäjä. Hän voitti maailmanmestaruuden vuosina 2023 ja 2025 sekä olympiakultaa 2024.
Rogers voitti alle 20-vuotiaiden sarjassa Pan-Amerikan mestaruuden 2017 ja maailmanmestaruuden 2018. Vuonna 2019 hän voitti Kalifornian yliopiston edustajana NCAA:n mestaruuden ja Kanadan-mestaruuden sekä sijoittui Pan-Amerikan kisoissa kuudenneksi. Vuonna 2021 hän voitti toistamiseen NCAA:n mestaruuden silloisella ennätyksellään 75,52 ja sijoittui Tokion olympialaisissa viidenneksi tuloksella 74,35. Vuonna 2022 hän voitti jälleen NCAA:n mestaruuden parantaen ennätyksekseen 77,67 ja Kanadan-mestaruuden. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 samalla Hayward Fieldin stadionilla, jolla hän oli voittanut kaksi viimeisintä NCAA:n mestaruuttaan, hän saavutti hopeaa tuloksella 75,52. Hän voitti samana vuonna kultaa Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 74,08.
Rogers paransi keväällä 2023 kahdesti Kanadan ennätystä heitettyään Walnutissa huhtikuussa 77,84 ja Westwoodissa toukokuussa 78,62. Hän voitti myös Kanadan-mestaruuden. Budapestin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa avauskierroksen heitollaan 77,22. Vuonna 2024 hän voitti neljännen Kanadan-mestaruutensa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän voitti kultaa viidennen kierroksen heitollaan 76,97. Hän heitti heinäkuussa 2025 Kanadan ennätykseksi Eugenessa 78,88. Hän voitti myös Kanadan-mestaruuden. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän voitti kultaa tuloksella 80,51. Hänestä tuli naisten moukarinheitossa neljäs 80 metrin ylittäjä, ja hän nousi kaikkien aikojen maailmantilastossa toiseksi.
Kristillinen vaihtoehtorock

Kristillinen vaihtoehtorock on vaihtoehtorockin tyylilaji, jonka sanoitukset perustuvat kristilliseen maailmankatsomukseen. Kristillinen vaihtoehtorock kehittyi 1980-luvulta lähtien ja tuli suosituksi 1990-luvulla.
Kristillisiä vaihtoehtorock-yhtyeitä.
Tunnetuimpina kristillisinä vaihtoehtorockyhtyeinä pidetään seuraavia yhtyeitä:
Marjinka

Marjinka (; ) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä. Ennen Ukrainan heinäkuun 2020 alueuudistusta kaupunki kuului Marjinkan piiriin ja oli piirin hallintokeskus.
Marjinka sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Osykov-sivujoen varrella. Kaupunki sijaitsee Donetskin suurkaupunkialueen länsipuolella. Maanteitse aluekeskus Donetskin keskustaan on noin 27 kilometriä (itään); piirikeskus Pokrovsk on puolestaan noin 56 kilometriä luoteeseen. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Marjinkan väkiluvuksi 9 256 asukasta vuoden 2021 alussa. Tosiasiallinen asukasluku arvioidaan virallista väkilukua pienemmäksi, koska Itä-Ukrainan sodan (2014-) seurauksena monet asukkaat ovat siirtyneet evakkoon rintamalinjan lähellä sijaitsevasta kaupungista. Vuoden 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 10 722, joista etnisesti ukrainalaisia oli 70,11 prosenttia, venäläisiä 28,93 prosenttia, armenialaisia 0,35 %, valkovenäläisiä 0,06 % ja kreikkalaisia 0,06 prosenttia.
Historia.
Seutu kuuluu Asovanmeren pohjoispuolisiin aroalueisiin, jonne 800-1100 -luvuilla muutti kasaareja, petsenegejä ja kumaaneja (polovitsialaisia) sekä 1200-luvulla tataareja. 1400-luvun alussa nämä alueet liitettiin Krimin kaanikuntaan. ...
Vuodesta 1923 Marjinkan piiriin (1923-2020) piirikeskus. Kaupungin aseman Marjinka sai vuonna 1977.
Itä-Ukrainan sodan (2014-) rintamalinja on sijainnut enimmäkseen aivan kaupungin itäpuolella. Kaupunki on ollut kuitenkin Venäjän ja sen perustaman nukkevaltion, niin sanotun Donetskin kansantasavallan sotilaiden miehittämä muutamaan otteeseen. Vuoden 2022 Venäjän hyökkäyssodassa kaupunki oli miehitettynä maalis-huhtikuussa 19. huhtikuuta 2022 saakka.
Taistelujen seurauksena kaupungissa ei ole ehjää rakennusta jäljellä ja monet rauniot eivät enää ole tunnistettavia rakennuksia.
Venäjän puolustusministeri Sergei Šoigu ilmoitti 25. joulukuuta 2023 että Venäjän joukot ovat ottaneet täysin kaupungin haltuunsa. Ukrainan ylipäällikkö tunnusti seuraavana päivänä että joukot on vedetty kaupungista, mutta armeijan tiedottaja ilmoitti että taistelu kaupungista jatkuu.
Venäjä kertoi miehittäneensä kaupungin jouluna 2023. Kaupunki oli vuodesta 2022 lähtien raunioitunut toistuvassa tykistötulituksessa. Ennen venäläismiehitystä ukrainalaiset olivat evakuoineet viimeiset 140 asukasta, ja ukrainalaissotilaat olivat vetäytyneet kaupungin länsipuolelle.
Jugoslavian komitea

Jugoslavian komitea (serbokroatiaksi: "Jugoslavenski odbor") oli Itävalta-Unkarin eteläslaavien ensimmäisen maailmansodan aikana muodostama poliittinen eturyhmä, jonka tarkoituksena oli liittää olemassa olevat eteläslaavilaiset kansakunnat itsenäiseksi valtioksi.
Komitean perustaminen.
Komitean perustivat kolme kroaattia Dalmatian kuningaskunnasta, kaksi kroaattia Kroatian kuningaskunnan Slavoniasta ja kaksi serbiä Bosnia ja Hertsegovinasta. Heidän ensimmäinen kokoontumisensa toteutui jo vuonna 1914, kun taas itse komitea perustettiin virallisesti 30. huhtikuuta 1915 pariisilaisessa Hotel Madissonissa. Koska Britannia oli Ympärysvaltojen johtaja, Lontoo valittiin komitean päämajaksi. Komitean presidentiksi valittiin Ante Trumbić.
Vuonna 1915 komiteassa oli 17 jäsentä, joista 11 oli Kroatian ja Dalmatian rannikkoalueilta. Samana vuonna komitea perusti haarakonttorit Pariisiin, Geneveen, Pietariin, Clevelandiin, Valparaisoon ja Washingtoniin. Komitea toimi yhteistyössä Serbian kuningaskunnan hallituksen ja laittomaksi luokitellun Yhdistyneen Jugoslavian Nuoriso -järjestön kanssa, joka oli perustettu Wienissä vuonna 1914.
Komitea allekirjoitti Korfun julistuksen Serbian kuningaskunnan kanssa vuonna 1917. Se oli kompromissijulistus, joka puolusti parlamentaarista monarkiaa, jossa kolme kansakuntaa ja kaksi perusoikeutta (uskonnonvapaus ja yleinen äänioikeus) ovat tasavertaisia lain edessä. Julistus sai Britannian ja Ranskan poliittisen tuen.
Lokakuussa 1918 Itävalta-Unkarin valtakunnasta vapautetuista maista julistettiin sloveenien, kroaattien ja serbien valtio, josta tulisi Jugoslavian valtion ensimmäinen versio. Tämä ei kuitenkaan saavuttanut kansainvälistä tunnustusta. Joulukuussa 1918 valtio yhdistyi Serbian kuningaskunnan kanssa (joka oli juuri laajentanut rajojaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen Vojvodinan alueen ja aiemmin itsenäisen Montenegron kuningaskunnan kanssa) muodostaen serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunnan. Tämän myötä komitean tavoite oli saavutettu.
Kesäkuussa 1921 Ante Trumbićista tuli Vidovdanin perustuslain ja Jugoslavian uuden kuningaskunnan vastustaja.
San Sebastiano da Po

San Sebastiano da Po () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 859 asukasta.
San Sebastiano

San Sebastiano voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
San Sebastiano al Vesuvio

San Sebastiano al Vesuvio () on kunta Italiassa Campanian alueella olevassa Napolin metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 9 167 asukasta.
San Sebastiano Curone

San Sebastiano Curone () on kunta Italiassa Piemonten alueella olevassa Alessandrian maakunnan. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 527 asukasta.
Ševtšenkon palkinto

Taras Ševtšenkon kansallinen palkinto eli Ševtšenkon palkinto () on Ukrainan valtion palkinto, joka on korkein ukrainalainen huomionosoitus merkittävästä panoksesta kulttuurin kehittämisessä.
Palkinto myönnetään luovasta alkuperäistyöstä Palkinto on perustettu 20. toukokuuta 1961. Ensimmäisenä palkinnon ja kunnianosoituksen saivat 9. maaliskuuta 1962 kirjailijat Oles Hontšar, Pavlo Tytšyna ja säveltäjä Platon Maiboroda.
Palkittavia aloja laajennettiin ajan mittaan journalismiin, kirjallisuuden teoriaan ja historiaan, lasten ja nuorten kirjallisuuteen ja taiteeseen. Itsenäisenä palkintona perustettiin 1988 arkkitehtuurin valtionpalkinto, ja sen myöntää erillinen komitea. Palkinto on ollut Ukrainan presidentin alainen vuodesta 1996, jolloin perustettiin kymmenen valtionpalkintoa ja yksi pieni valtionpalkinto alle 35-vuotiaan nuoren tekijän luovan työn esikoisteoksesta. Palkinnon entinen nimi Taras Ševtšenkon valtionpalkinto muutettiin muotoon Ukrainan Taras Ševtšenkon kansallinen palkinto vuonna 2000. 
Kansallinen palkinto voidaan myöntää nykyään (2025-) viiden edeltävän vuoden aikana julkaistujen uusien alkuperäisteosten tekijöille seuraavissa kategorioissa: kirjallisuus, kirjallisuus- ja taidetutkimus, journalismi ja suhdetoiminta, musiikki, teatteri, elokuva, kuvataide, sekä koriste- ja taideteollisuus. Palkinto voidaan myös jättää myöntämättä joissain palkintoluokissa.
Palkinnon saajat saavat myös rahallisen palkinnon, joka vuonna 2022 oli 397 000 hryvniaa. Vuonna 2025 palkinnon suuruus oli 484 480 hryvniaa (noin 11 748 USD).
Aiemmin, vuonna 2010 Alueiden puolueen puheenjohtaja Hanna Herman esitti kritiikkiä palkintorahasta perustellen, että Ševtšenko itse eli puutteessa ja Venäjän intelligentsia keräsi 2 500 ruplaa ostaakseen hänet vapaaksi maaorjuudesta.
Vuodesta 2002 alkaen palkintokomitea on julkaissut sarjaa "Ševtšenkon kirjastokomitea", jossa julkaistaan palkittujen teoksia.
The End, So Far

The End, So Far on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin seitsemäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 30. syyskuuta 2022. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet “The Chapeltown Rag”, “The Dying Song (Time to Sing)” sekä “Yen”.
Seututie 370

 
Seututie 370 on Kouvolasta Valkealan Jokelaan kulkeva seututie. Tie on 5 kilometriä pitkä, ja se on koko matkaltaan päällystetty. Suurin osa tiestä on kaksikaistainen, mutta siinä on myös yksi nelikaistainen osuus.
Tie alkaa Kouvolan keskustasta Kauppalankadun ja Salpausselänkadun (valtatie 12 ja seututie 373) risteyksestä, ja lähtee pohjoiseen. Ravikylässä tie kääntyy oikealle koilliseen, ja kulkee noin 1,5 kilometrin matkan Savon radan varrella. Tie päättyy Jokelassa Heparon eritasoliittymään, valtatien 15 ja kantatien 46 risteykseen.
Tien osoitenimet ovat "Kauppalankatu" Kouvolan keskustasta Ravikylän kiertoliittymään, "Ahlmanintie" Ravikylä kohdalla ja "Valkealanväylä" Ravikylästä Jokelaan, josta kyseinen osoitenimi jatkuu valtatienä 15 Valkealan kirkonkylälle.
Seututie 373

Seututie 373 on Kouvolan keskustasta Tykkimäen itäpuolelle kulkeva seututie. Tie on 5,7 kilometriä pitkä, ja on koko matkaltaan päällystetty. Suurin osa tiestä on kaksikaistainen, mutta osuus Kouvolan keskustasta Tornionmäkeen on nelikaistainen.
Tie alkaa Kouvolan keskustasta Salpausselänkadun ja Kauppalankadun (valtatie 12 ja seututie 370 risteyksestä), ja lähtee itään. Tien nelikaistainen osuus alkaa Salpausselänkadun ja Kalevankadun risteyksestä, ja päättyy Tornionmäessä Tornionmäen vesitornin kohdalle Nevantien risteykseen. Tie päättyy Tykkimäen itäpuolella valtatien 6 risteykseen.
Tien osoitenimet ovat "Salpausselänkatu" tien alkupisteestä Salpausselänkadun ja Kalevankadun risteykseen, "Kalevankatu" Salpausselänkadun risteyksestä Palomäenkadun risteykseen ja "Karjalankatu" Kouvolan keskustasta Tykkimäkeen.
Kuusankosken uimahalli

Kuusankosken uimahalli on Kuusankoskella Naukion urheilupuistossa sijaitseva uimahalli. Se on avattu vuonna 1970 ja peruskorjattu vuonna 1995. Hallissa on viisiratainen 25 metrin iso allas, pieni lastenallas ja poreallas. Altaiden syvyydet on syvissä päissä 3,8 ja 0,8 m metriä sekä matalissa päissä 1,2 ja 0,4 metriä. Isossa altaassa on hyppytasot 1 metrin ja 3 metrin korkeudessa.
Uimahallin yläkerrassa on kuntosali ja kahvio. Hallin vuosittainen kävijämäärä on noin 80 000, ja se on Kouvolan suosituin uimahalli. Uimahallin kanssa samassa pihapiirissä on myös Kuusankosken urheilutalo ja Kuusankosken jäähalli.
Kouvolan kaupunginvaltuusto päätti jo vuoden 2023 marraskuussa, että Kuusankosken uimahalli on avoinna vuoteen 2026, kunnes uusi Kouvolan uimahalli valmistuu. Lisäksi valtuusto päätti, että uimahalli voidaan sulkea välittömästi, jos käyttäjien tai henkilökunnan turvallisuutta tai terveellisyyttä tiloissa toimimiseen ei voida taata.
Devolver Digital

Devolver Digital on yhdysvaltalainen videopelien julkaisija. Yrityksen perusti vuonna 2009 pitkäaikaiset liikekumppanit Mike Wilson, Harry Miller ja Rick Stults.
Yritys on keskittynyt indie-videopelien julkaisemiseen. Se listautui Lontoon pörssiin marraskuussa 2021.
Kaliumfosfaatti

Kaliumfosfaatti (K3PO4) eli kaliumortofosfaatti tai trikaliumfosfaatti on kalium- ja fosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa lannoitteissa, puhdistusaineissa ja elintarvikkeiden lisäaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa kaliumfosfaatti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste on alkeiskopiltaan ortorombinen. Kidevedettömän aineen lisäksi tunnetaan myös kidevedellisiä muotoja, kuten tri-, hepta- ja nonahydraatit (K3PO4·3H2O, K3PO4·7H2O ja K3PO4·9H2O). Kaliumfosfaatti liukenee erittäin hyvin veteen ja liuokset ovat emäksisiä.
Kaliumfosfaattia valmistetaan neutraloimalla kaliumhydroksidia fosforihapolla.
3 KOH + H3PO4 → K3PO4 + 3 H2O
Kaliumfosfaattia käytetään lannoitteissa, ainesosana puhdistusaineissa, vedenpehmennyskemikaalina, kontrolloimaan styreenibutadieenikumin polymerointi ja poistamaan happamia kaasuja kuten vetysulfidia kaasuvirroista. Yhdisteen E-koodi on E340.
Comics Code

Comics Code on Yhdysvalloissa vuonna 1954 tehty sarjakuva-alan yrittäjien yhteinen sensuurisopimus, jonka tarkoitus oli suojella lapsia sarjakuvien haitalliselta sisällöltä. Sen julkaisi "Comics Magazine Association of America" -niminen yhdistys, jonka julkaisijat, jakeluyhtiöt, kirjapainot ja kuvalaattalaitokset olivat aiemmin samana vuonna perustaneet.
Sensuurisopimus syntyi, koska siveellisyyttä ja amerikkalaista elämänmuotoa vartioivat järjestöt alkoivat protestoida Yhdysvalloissa ilmestyneiden rikossarjojen raakuutta ja kauhusarjojen luonnottomuutta vastaan. Protestit osuivat samaan ajankohtaan kuin senaattori Joseph McCarthyn kommunistivainot. Protestit laukaisi psykiatri Fredric Werthamin vuonna 1953 julkaisema kirja "Seduction of the Innocent".
Nils-Henrik Sandell

Nils-Henrik Sadi Sandell (9. kesäkuuta 1925 Tampere – 12. tammikuuta 2015) oli suomalainen arkkitehti. Hänellä oli yhteinen arkkitehtitoimisto Antero Pernajan kanssa vuosina 1960–1976, minkä jälkeen hän työskenteli yksin vuoteen 1991 saakka.
Sandell ja Pernaja suunnittelivat muun muassa Hotelli Kämpin uudisrakennuksen vuonna 1969 sekä Postipankin pääkonttorin Hakaniementorin laidalle 1960.
Vanhuksille ominainen tuoksu

Vanhuksille ominainen tuoksu tai ikäihmisten haju on vanhuksesta peräisin oleva ominainen kehon tuoksu. Kuten muissakin eläinlajeissa, ihmisen tuoksu kokee vaiheittaisia kemiallisia muutoksia ikääntymisen seurauksena. Tutkimukset osoittavat tämän mahdollistavan ikään ja muihin tekijöihin perustuvaa kumppaninvalintaa.
Tutkimustieto.
Ikäihmisten tuoksun aiheuttaa erään tutkimuksen mukaan saturoimaton aldehydi 2-nonenaali. Kyseinen yhdiste on tekemisissä ihmisen kehon hajun muutoksien kanssa. Aiheen ympärillä on myös vastakkaisia hypoteeseja; muun muassa toinen tutkimus ei löytänyt yheyttä 2-nonenaaliin lainkaan, mutta löysi vanhemmissa koehenkilöissään huomattavasti korkeampia bentsotiatsolin, metyylisulfonyylimetaanin ja nonanaalin pitoisuuksia.
Muissa kulttuureissa.
Vanhuksista lähtevä haju tunnetaan Japanissa termillä . Maassa on tarjolla saippuoita, joiden tarkoituksena on vähentää juuri vanhempien asiakkaiden kehon hajuja.
Eero Jokilehto

Eero Ilmari Jokilehto (17. heinäkuuta 1907 Helsinki – 12. joulukuuta 1995) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli rakennuksia erityisesti Mikkeliin ja kaupungin lähiympäristöön.
Jokilehto valmistui arkkitehdiksi 1936 Teknillisen korkeakoulun arkkitehtilinjalta. Hän oli aluksi työssä Jussi Paatelan ja Erkki Huttusen arkkitehtitoimistoissa ja suunnitteli muun muassa Helsingin Sokos-tavaratalon ja pääpostitalon julkisivut. Jokilehto oli sitten Mikkelin kaupunginarkkitehtinä 1945–1952 ja lääninarkkitehtinä 1957–1970. Hänellä oli myös oma arkkitehtitoimisto 1950-luvulta 1970-luvulle saakka. Jokilehto suunnitteli useita rakennuksia Mikkeliin ja osallistui myös kaupungin asemakaavoitukseen. Virtasalmen kirkon sankarihautausmaa-alue on Jokilehdon suunnittelema v. 1950 ja hän suunnitteli v. 1959 myös Anttolan sankarihautausmaan.
Jokilehdon vanhemmat olivat hienomekaanikko Kalle Jokilehto ja Erika Kantola. Jokilehto kuului YL:n kuoroon, joka teki konserttimatkan Amerikkaan keväällä 1937.
Mykolas Alekna

Mykolas Alekna (s. 28. syyskuuta 2002) on liettualainen kiekonheittäjä. Alekna oli 19-vuotias voittaessaan ensimmäisen aikuisten arvokilpailumitalinsa yleisurheilun MM-kilpailuissa 2022. Tuolloin hän heitti 69,27 metriä ja tällä tuloksella hän otti hopeaa. Münchenin EM-kilpailussa 2022 Alekna voitti kultaa tuloksella 69,78. Alekna voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ennätyksellään 69,81 ja EM-kilpailuissa tuloksella 68,00 vuonna 2021. Hän voitti kultaa Espoossa heinäkuussa 2023 järjestetyistä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista. Aleknan voittotulos 68,34 oli uusi kisaennätys. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 68,85.
Alekna heitti alle 23-vuotiaiden Euroopan ennätyksen 71,00 Berkeleyssä 29. huhtikuuta 2023. 14. huhtikuuta 2024 hän heitti Ramonassa Yhdysvalloissa tuloksen 74,35 ja rikkoi Jürgen Schultin nimissä olleen lähes 38 vuotta vanhan maailmanennätyksen. Tuossa kilpailussa hän ylitti jokaisella heitollaan 70 metrin rajan. Hän saavutti samana vuonna pronssia Rooman EM-kilpailuissa tuloksella 67,48 ja hopeaa Pariisin olympialaisissa tuloksella 69,97.
13. huhtikuuta 2025 Ramonassa Yhdysvalloissa – samalla paikkakunnalla kuin vuotta aikaisemminkin – Alekna rikkoi oman maailmanennätyksensä. Hän heitti kilpailun ensimmäisellä kierroksella 74,89 ja neljännellä kierroksella 75,56.
Mykolas Aleknan isä on kiekonheiton kaksinkertainen olympiavoittaja Virgilijus Alekna.
Gotytom Gebreslase

Gotytom Gebreslase on (s. 15. tammikuuta 1995) on etiopialainen kestävyysjuoksija, joka voitti naisten maratonin maailmanmestaruuden yleisurheilun MM-kilpailuissa Eugenessa 2022 ennätysajallaan 2.18.11. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti hopeaa ajalla 2.24.34. Hän debytoi maratonjuoksussa Berliinin maratonilla vuonna 2021 ja voitti heti ensimmäisen kilpailunsa ajalla 2.20.09.
Gebreslese voitti vuonna 2011 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden 3 000 metrin juoksussa ajalla 8.56,36. Hän saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012 pronssia 5 000 metrillä ajalla 15.53,34. Afrikan kisoissa hän on ollut samalla matkalla neljäs 2015 ja kuudes 2011. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui alle 20-vuotiaiden sarjassa 12:nneksi 2013.
Gebreslasen ennätys 3 000 metrillä on New Yorkin hallikilpailussa helmikuussa 2015 juostu 8.45,05, 5 000 metrillä 14.57,33 Heusdenista heinäkuulta 2015, 10 000 metrillä Hengelossa kesäkuussa 2016 juostu 31.14,52 ja puolimaratonilla 1.05.36 Manamasta joulukuulta 2021.
Aleks Suuronen

Aleksanteri (Aleks) Suuronen (30. maaliskuuta 1880 Säkkijärvi – 2. maaliskuuta 1975 Jämsä) oli suomalainen Karjalan kannaksella asunut tunnettu katajaisten puuastioiden valmistaja.
Säkkijärven Häsälänmäellä syntyneen Aleks Suurosen isä oli mökkiläinen, joka aloitti kataja-astioiden valmistuksen hankkiakseen lisätuloja perheelleen. Astiat myytiin Pietariin ja niillä oli hyvä kysyntä. Myös perheen kolme poikaa tulivat mukaan astioiden valmistukseen ja jatkoivat sitä isänsä kuoltua vuonna 1905. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen lopetti kuitenkin astioiden myynnin Pietariin ja muut veljekset Aleksia lukuun ottamatta siirtyivät muille aloille. Aleks Suuronen jatkoi puuastioiden valmistusta Häsälässä aina vuoteen 1935 saakka, jolloin hän muutti Säiniölle Viipurin lähelle. 
Suuronen valmisti käsityönä katajaisia kannuja, tuoppeja, leilejä ja kiuluja myös Säiniöllä apunaan kaksi poikaansa. Astioissa käytetyt katajat hän keräsi pääosin Karjalan radan varsilta. Suurosen astioita vietiin 1930-luvulla myös ulkomaille. Hänen astioitaan oli esillä 1938 Berliinin käsiteollisuusnäyttelyssä ja hän oli mukana kotiteollisuuspäivillä Helsingissä maaliskuussa 1939.
Evakkoon lähdön jälkeen Suuronen asui Jämsän Kääpälässä, jossa jatkoi katajatöiden tekoa. 86-vuotiaana Suuronen kertoi: "Isävainaa jo opetti katajan käsittelyn. Ennen vanhaan sitä tuli neljäkin pyttyä päivässä, nyt vanhetessa hyvä jos yksi syntyy valmiiksi. Enemmän pitäisi. Kysyntä on kova." Vuonna 1957 Suurosen valmistamia katajatöitä lahjoitettiin Neuvostoliitosta valtiovierailun yhteydessä Jämsään tulleille arvovieraille ministerineuvoston puheenjohtaja Nikolai Bulganinille sekä Korkeimman neuvoston puhemiehistön jäsenelle Nikita Hruštšoville.
Junnu Kivanen

Junnu Kivanen on suositun "Junnu"-nimisen sarjakuvan sankari. "Junnu" ilmestyi "Suomen Kuvalehden" ajanvietesivulla vuodesta 1927 alkaen seitsemän vuoden ajan. Sen käsikirjoittaja oli Veli Giovanni eli Hillari Johannes Viherjuuri ja piirtäjä Alexander Tawitz. "Junnun" tarinoiden ympäristö on tavallisen keskiluokkaisen suomalaisperheen elämänpiiri ja sen jokapäiväiset tapahtumat. Junnu yrittää valloittaa Allin sydämen ja Niku ja Naku tekevät alituiseen kiusaa. Alexander Tawitzin tyyli on selkeää sekä kulmikkaalla ja vähän jähmeällä tavalla voimakasta. Tekstit on sijoitettu kuvien alle, mikä kangistaa toimintaa.
Igor Malinovski

Igor Malinovski (18. maaliskuuta 1997 – 16. heinäkuuta 2022 Kamtšatkan niemimaa, Venäjä) oli venäläinen ampumahiihtäjä. Hän voitti viisi nuorten maailmanmestaruutta, mutta ei menestynyt aikuistasolla ja lopetti uransa vuonna 2021.. Ampumahiihdon maailmancupiin Malinovski osallistui kolme kertaa.
Malinovski kuoli helikopterionnettomuudessa kotiseudullaan Kamtšatkan niemimaalla. Hän lennätti turisteja katsomassa vuoristomaisemia.
Lieke Klaver

Lieke Klaver (s. 20. elokuuta 1998) on alankomaalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 49,58. Hän on viestijuoksun olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mesteri.
Ulkoratojen arvokilpailuissa Klaver on saavuttanut Pariisin olympialaisissa 2024 kultaa 4 × 400 metrin sekaviestissä Euroopan-ennätysajalla 3.07,43 ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä Alnkomaiden-ennätysajalla 3.19,50. Hän voitti 4 × 400 metrin viestin maailmanmestaruuden Budapestissa 2023. Hän oli samoissa kilpailuissa 400 metrillä kuudes. Hän saavutti hopeaa sekaviestissä yleisurheilun MM-kilpailuissa Eugenessa 2022 ja Tokiossa 2025. Eugenen kisojen 400 metrillä hän juoksi välierissä Alankomaiden ennätyksen 50,18 ja sijoittui loppukilpailussa neljänneksi. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti kultaa 4 × 400 metrin viestissä sekä pronssia 400 metrillä ja 4 × 400&amp;n4 × 400 metrin bsp;metrin sekaviestissä. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä sekä sijoittui 200 metrillä viidenneksi ja 400 metrillä kuudenneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli sekaviestissä neljäs ja karsiutui 400 metrillä välierissä. IAAF World Relays -kilpailuissa hän sai hopeaa 4 × 400 metrin sekaviestissä 2024.
Sisäradoilla Klaver on saavuttanut Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja hopeaa 400 metrillä. Hän on saanut viestissä hopeaa ja ollut 400 metrillä kuudes vuoden 2022 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän on voittanut 400 metrillä sisäratojen Euroopan-mestaruuden Apeldoornissa 2025 ajalla 50,38 sekä sijoittunut EM-kilpailuissa 400 metrillä toiseksi Istanbulissa 2023 ja viidenneksi Toruńissa 2021. Naisten viestissä hän on voittanut Euroopan-mestaruuden 2021, 2023 ja 2025.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisäradat.
NR= Alankomaiden ennätys
Päivitetty: 15. syyskuuta 2025, lähde:
Eleanor Patterson

Eleanor Patterson (s. 22. toukokuuta 1996 Leongatha, Victorian osavaltio, Australia) on australialainen korkeushyppääjä. Hän voitti maailmanmestaruuden yleisurheilun MM-kilpailuissa Eugenessa 2022 ennätystuloksellaan 202 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sai hopeaa tuloksella 199 ja Pariisin olympialaisissa 2024 jaetun pronssin tuloksella 195. Sisäradoilla hän on ottanut hopeaa vuosien 2022 ja 2025 MM-kilpailuissa. Hän voitti vuonna 2013 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut kultaa vuonna 2014 ja hopeaa 2022. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kahdeksanneksi ja Tokion olympialaisissa 2021 sekä Tokion MM-kilpailuissa 2025 viidenneksi.
Jake Wightman

Jake Wightman (s. 11. heinäkuuta 1994 Nottingham, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka on 1500 metriä. Hän voitti maailmanmestaruuden 1500 metrillä yleisurheilun MM-kilpailuissa Eugenessa 2022 ajalla 3.29,23. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän sai hopeaa ajalla 3.34,12. Dohassa 2019 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli kymmenes. EM-kilpailuissa Wightman on saavuttanut 800 metrillä hopeaa Münchenissä 2022 ja 1 500 metrillä pronssia vuonna 2018 Berliinissä ja ollut seitsemäs 2016. Kansainyhteisön kisoissa hän on saanut Skotlannin edustajana 1 500 metrillä pronssia Gold Coastissa 2018 ja Birminghamissa 2022 sekä ollut 800 metrillä neljäs 2018. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 1 500 metrillä 2013.
Wghtmanin ennätys 1 500 metrillä on Eugenen MM-juoksun 3.29,23. 800 metriä hän on juossut aikaan 1.43,65 Brysselissä syyskuussa 2022 ja mailin 3.47,82 Eugenessa heinäkuussa 2025.