tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kotipelto (yhtye)

Kotipelto on vuonna 2000 perustettu power metal -yhtye. Yhtyeen perusti Stratovarius-yhtyeen laulaja Timo Kotipelto. Alkuperäiskokoonpano hajosi ensimmäisen albumin jälkeen 2003, jonka jälkeen yhtye muovautui nykyiseen kokoonpanoonsa. Yhtye on julkaissut alkuperäisellä kokoonpanolla albumit "Waiting for the Dawn" (2002) ja "Coldness" (2004). Yhtyeen nykyisellä kokoonpanolla on julkaistu albumi "Serenity" (2007). Tuomas Wäinölä liittyi yhtyeeseen vasta 2005. Alkuperäiskokoonpanosta on jäljellä enää Timo Kotipelto, Mirka Rantanen ja Janne Wirman. 
Historia.
Kotipelto-yhtyeen perusti vuonna 2000 Stratovarius-yhtyeen laulaja Timo Kotipelto. Yhtyeeseen liittyivät myös Janne Wirman (Children of Bodom), Mirka Rantanen (Thunderstone) ja Jari Kainulainen (ex-Stratovarius). Yhtye aloitti materiaalin kirjoittamisen ja treenaamisen. Yhtye oli valmis aloittamaan levynsä äänitykset ja työt aloitettiin heinäkuussa 2001. Albumin kansitaiteesta vastasi Derek Riggs, joka oli työskennellyt Iron Maidenin parissa 1980–2000 ja Stratovariuksen sekä Gamma Rayn kanssa 1990-luvulta lähtien. Ensimmäisen albumin nimeksi tuli "Waiting for the Dawn", ja albumilla vierailee useita huippumuusikoita, esimerkiksi silloinen Helloween-kitaristi Roland Grapow. Albumi julkaistiin 3. toukokuuta 2002. Toista albumia yhtye lähti äänittämään Finnvox-studiolle vuoden 2003 alussa. Uusi albumi, "Coldness", julkaistiin 21. huhtikuuta 2004 ja albumi menestyi paremmin kuin edeltäjänsä, joka oli sekin kuitenkin saanut myönteiset arvostelut. Albumi sijoittui parhaillaan sijalle 4. Kolmatta levyä lähdettiin äänittämään 2005 sen aikaisella kokoonpanolla. Levytyksen aikana yhtyeelle syntyi riitaa ja Jari Kainulainen lähti yhtyeestä. Nauhoituksia jatkettiin uusitulla kokoonpanolla ja kolmas studioalbumi "Serenity" julkaistiin 11. huhtikuuta 2007, ja levy nousi suoraan listojen kärkeen ollen tällä erää yhtyeen myydyin levy. Vuonna 2009 Timo Kotipelto kertoi, että Stratovarius julkaisee uuden albuminsa "Polarisin", jonka jälkeen vuonna 2010 ilmestyisi uusi studioalbumi.
Dominique Gisin

Dominique Gisin (s. 4. kesäkuuta 1985) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka on saavuttanut suurimmat menestyksensä syöksylaskussa. Hän voitti olympiakultaa syöksylaskussa Sotšissa 2014.
Gisin sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2007 viidenneksi syöksylaskussa. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli superalppiyhdistetyssä neljäs ja syöksylaskussa kahdeksas. Schladmingissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa ja superalppiyhdistetyssä kymmenenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Gisin saavutti kultaa syöksylaskussa samalla ajalla Tina Mazen kanssa. Superalppiyhdistetyssä hän oli viides ja suurpujottelussa kymmenes.
Maailmancupissa hän saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa oltuaan toinen Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa 13. tammikuuta 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti niin ikään Altenmarktin syöksyssä 18. tammikuuta 2009 jakaen voiton Anja Pärsonin kanssa. Kuusi päivää myöhemmin hän voitti Cortina d’Ampezzon syöksykilpailun. Hän sijoittui kaudella 2008–2009 syöksycupissa neljänneksi. Kaudella 2009–10 hän voitti supersuurpujottelun maailmancupkilpailun Crans-Montanassa.
Gisin sijoittui kaudella 2010–2011 kolmanneksi Lake Louisen syöksylaskussa ja Altenmarkt-Zauchenseen supersuurpujottelussa. Kaudella 2011–2012 hän oli kolmas Lake Louisen syöksylaskussa.
Per Stig Møller

Per Stig Møller (s. 27. elokuuta 1942) on tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1984–2015 ja toiminut Tanskan ympäristöministerinä vuosina 1990–1993, ulkoministerinä 2001–2010, kulttuuriministerinä 2010–2011 sekä kirkollisministerinä vuonna 2011.
Møller on Dannebrogin ritarikunnan ensimmäisen luokan komentaja ja hänellä on myös useita ulkomaisia kunniamerkkejä. Myös hänen vanhempansa Poul ja Lis Møller olivat poliitikkoja. Ennen poliittista uraansa Per Stig Møller työskenteli Tanskan yleisradiossa.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2009

Vuoden 2009 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Helsingissä, Suomessa 20.–25. tammikuuta. Kilpailupaikkana toimi Hartwall Areena. Lajeina olivat miesten ja naisten yksinluistelu, pariluistelu ja jäätanssi. EM-kilpailuihin päästäkseen kilpailijan piti olla täyttänyt 15 vuotta 1. heinäkuuta 2008 mennessä.
Karsinta.
Jokainen Kansainvälisen luisteluliiton (ISU) eurooppalainen jäsenvaltio sai lähettää yhden kilpailijan kilpailuihin. Lisäpaikat maittain ratkaistiin edellisten, vuoden 2008 Euroopan-mestaruuskilpailuiden tulosten mukaan. Alla olevassa taulukossa näkyvät lisäkiintiöt maittain. 
Loppunäytös.
EM-kilpailujen loppunäytös luisteltiin kisojen päätöspäivänä sunnuntaina 25. tammikuuta. Esiintyjinä oli tuttuun tapaan kisojen mitalisteja sekä suomalaiset luistelijat mukaan lukien naisten yksinluistelun kultamitalisti Laura Lepistö, pronssimitalisti Susanna Pöykiö sekä viidenneksi sijoittunut Kiira Korpi.
Haaparannan kielikoulu

Tornio-Haaparannan Kielikoulu (ruots. Språkskolan) on vuonna 1989 perustettu Suomen ja Ruotsin valtioiden tukema peruskoulu, joka sijaitsee Haaparannalla. Koulussa on opetusta esikoulusta yläasteelle. Vuosittain kouluun otetaan 20 oppilasta sekä Torniosta että Haaparannalta. Koulun opetus seuraa ruotsalaista koulujärjestelmää ja lainsäädäntöä, mutta antaa valmiudet jatkaa opintoja sekä Suomessa että Ruotsissa. Opetussuunnitelma ja oppiainesisällöt ovat yhdistelmä molempien maiden kansallista opetussuunnitelmaa. 
Syksyllä 2016 koulussa opiskeli 307 oppilasta. 
Muuta.
Vuonna 2010 torniolainen Jere Järlström kirjoitti ylioppilaskokeissaan 11 laudaturia ja yhden eximian Tornion yhteislyseon lukiossa, mikä on uusi Suomen ennätys. Järlström suoritti peruskoulunsa Kielikoulussa.
Torniolainen kansanedustaja Katri Kulmuni on opiskellut Kielikoulussa.
De minimis

De minimis on latinankielinen ilmaisu tarkoittaen ilmaisua ”pienimmistä seikoista”, yleensä fraaseissa "de minimis non curat praetor" tai "de minimis non curat lex", tarkoittaen, että laki ei ole kiinnostunut itsestään selvistä asioista. Ilmaus on uuslatinaa, ja sen varhaisin käyttö on 1600-luvulta.
De minimis -periaatteen mukaan oikeus ja oikeudelliset prosessit eivät ole tarkoitettu merkityksettömien asioiden selvittelyyn. Yleisemmin se tarkoittaa, ettei oikeusprosessia ole syytä käynnistää vähäisten tai merkityksettömien asioiden vuoksi. Periaatetta käytetään yleisesti EU:n kilpailuoikeudessa ja yhdysvaltalaisessa hallintolainkäytössä.
Riskien arvioinnissa ”de minimis” viittaa sellaiseen riskitasoon, jonka katsotaan olevan liian pieni huomioitavaksi.
Esimerkkejä ”de minimis” -säännön käytöstä.
Oikeudet eivät aina hyväksy muokattujen public domain -ohjelmistojen tekijänoikeuksia, jos muokkaukset katsotaan ”de minimis” -tyyppisiksi eli vähäpätöisiksi. 
EU:n kilpailulainsäädännössä jotkut sopimukset, jotka rikkovat EC sopimuksen artiklaa 81(1) katsotaan olevan ”de minimis” eli vähäpätöisiä ja siten hyväksyttyjä. Toimialan sisäiset kilpailijoiden väliset sopimukset katsotaan ”de minimis” -säännöllä vähäpätöisiksi, jos sopimusosapuolten markkinaosuus on 10 % tai vähemmän. Toimitusketjun sisäiset sopimukset, jossa sopimusosapuolet toimivat toimitusketjun eri tasoilla, saavat kattaa 15 % tai pienemmän markkinaosuuden.
EU:n ”de minimis” sääntö koskien valtion tukea yrityksille sallii julkisista varoista tukea yksittäistä yritystä vastikkeettomasti 200 000 eurolla kolmen vuoden aikana.
Suomen kansanarmeija

Suomen kansanarmeija oli Neuvostoliiton 1. joulukuuta 1939 luoma armeija Suomen kansantasavallalle ja sen Terijoen hallitukselle. Kansanarmeijan suunniteltiin syrjäyttävän Suomen armeijan Neuvostoliiton miehitettyä Suomen talvisodassa.
Kansanarmeija oli alun perin tarkoitus koota Neuvostoliiton alueella asuvista suomensukuisista kansoista, pääasiassa karjalaisista, inkeriläisistä, vepsäläisistä, emigranttisuomalaisista, suomea puhuvista sekä Suomesta Neuvostoliittoon loikanneista henkilöistä. Alun perin oli tarkoitus kasata 80 000 miehen armeija. Suomensukuisia vapaaehtoisia oli kuitenkin liian vähän, joten armeijaan otettiin myös venäläisiä, valkovenäläisiä ja ukrainalaisia, jotka olivat ulkoisesti riittävän ”suomalaisen” näköisiä. Näiden nimet muutettiin suomalaisiksi. Osa suomea puhuvista koottiin vankileireiltä, kuten tiedusteluosaston apulaispäällikkö Toivo Vähä. Näistä toimenpiteistä huolimatta saatiin kasattua vain 22 594 miestä.
Sotilastakit ja varusteet Suomen kansanarmeijalle hankittiin Puolan vanhoista sotilasasusteista Neuvostoliiton miehittäessä Puolan.
Alun perin kansanarmeijaa ei ollut määrä käyttää varsinaisiin taistelutoimiin, vaan sen perimmäiseksi tehtäväksi oli määrätty voitonparaati Helsingissä ja punalipun nosto Presidentinlinnan katolle Neuvostoliiton valloitettua Suomen. Osa kansanarmeijasta joutui kuitenkin olosuhteiden pakosta osallistumaan sotatoimiin esimerkiksi 3. divisioona Lunkulansaaren-Salmin alueella ja 4. divisioona osallistui tiedusteluretkelle suomalaisten linjojen taakse Lapissa. Myös 1. ja 2. divisioonan tykistö osallistui Viipurinlahden taisteluun. Suomalaisten jatkosodan aikana kokoamien tiedustelutietojen mukaan kansanarmeija demobilisoitiin huhtikuun lopulla ja toukokuun alussa. Demobilisaation jälkeen joukkoja täydennettiin nuorilla karjalais- ja inkeriläismiehillä. Joukot nimettiin uudelleen ja niistä muodostettiin 71. divisioona ja Valter Vallin komentama 126. jalkaväkirykmentti. 
1. suomalainen armeijakunta.
1. suomalainen armeijakunta perustettiin 1. joulukuuta 1939. Sen kokonaisvahvuus oli 22 594 miestä. Armeijakunta oli alistettu suoraan Neuvostoliiton puolustusasiain kansankomissaari Kliment Vorošiloville.
Suomen kansanarmeija propagandassa.
Suomen kansantasavallan propagandalehti "Kansan Valta" kirjoitti 7. joulukuuta 1939 seuraavasti:
Winai Kraibutr

Winai Kraibutr (, 16. kesäkuuta 1970 Thaimaa – 20. maaliskuuta 2024) oli thaimaalainen näyttelijä. 
Winai Kraibutr nousi kuuluisuuteen 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa, kun hän näytteli useissa elokuvissa, jotka tuoottivat suuret lipputulot Thaimaassa. Kaksi hänen tunnetuimmista elokuvistaan, "Nang-Nak" (1999) ja "Bang Rajan" (2000) tuottivat kumpikin yli 150 miljoonaa bahtia ja vahvistivat hänen asemaansa yhtenä Thaimaan elokuvateollisuuden johtavista näyttelijöistä.
Hän näytteli myös elokuvissa "Krai Thong" (2001), "Kuon puos keng kang" (2001), "Immortal Enemy" (2003), "Plon Naya" (2004) ja "Queens of Langkasuka" (2008).
Kraibutr kuoli harvinaiseen ihosairauteen 54 vuoden iässä.
Turau

Turau, Turaŭ eli Turov (, , , ) on pieni historiallinen kaupunki Homelin alueen länsiosassa eteläisellä Valko-Venäjällä. Vuoden 2009 väestönlaskennan aikaan kaupungissa asui 2 967 ihmistä. Hallinnollisesti Turaun pikkukaupunki kuuluu Žytkavitšyn piiriin.
Turau on vanhimpia tunnettuja paikkakuntia Valko-Venäjällä. Eräs syntyhistoria kaupungin nimestä pohjautuu viikinkiin nimeltä Tur (Tor). Kaupunki oli merkittävä, koska se sijaitsi viikinkien käyttämien, muun muassa Kiovaan johtavien jokireittien varrella. 7.–9. vuosisadalla Turaun ruhtinaskunta oli Polatskin ja Smolenskin ruhtinaskuntien ohella yksi tuolloisista Kiovan ruhtinaiden hallitsemista slaavilaisista aluekeskuksista. Turau mainitaan asiakirjoissa jo vuonna 980. Polatskin ollessa alueen pääkaupunkina Bysantin kristilliset vaikutteet levisivät 1100-luvulla voimakkaasti tässä slaavilaisessa valtiossa ja käsityötaidot kehittyivät. Tuolta ajalta ovat peräisin filosofi ja piispa Kirill Turovilaisen kristilliset kirjoitukset, jotka on myöhemmin löydetty kaupunkiarkeologisissa kaivauksissa.
Turau sijaitsee suurjoki Dneprin purjehduskelpoisen sivuhaaran Pripetin etelärannalla. Turaun läpi kulkeva kantatie P88 ylittää Pripetin kaupungin itäpuolella ja liittyy 31 kilometrin päässä koillisessa Brest–Pinsk–Homel-valtatiehen (M10). Kaupungin ympäristö ja laaja kaistale jokivartta länteen kuuluu tämän joen varrelle muodostetun maisemansuojelualueen piiriin. Pripetin kansallispuisto (, ) alkaa noin 10 kilometrin päästä kaupungin etelä- ja itäpuolella. Tämän joki- ja suoympäristöön sijoittuvan kansallispuiston opastuskeskus sijaitsee Turaussa.
PetroChina

PetroChina () on suuri kiinalainen öljyalan holdingyhtiö. PetroChina on julkinen osakeyhtiö. Yrityksen kotipaikka on Peking. Osake on listattu Hongkongin, Shanghain ja New Yorkin pörssissä. Määräävä osake-enemmistö on Kiinan valtion hallussa eli käytännössä PetroChina on valtionyhtiö.
PetroChinan perustettiin 5. marraskuuta 1999 Kiinan valtion omistaman China National Petroleum Corporation -yhtiön (CNPC) toiminnan uudelleenjärjestelyjen yhteydessä.
Vuoden 2015 tilaston mukaan PetroChina oli markkina-arvoltaan (282,2 mrd. USD) Shanghain pörssin arvokkain yhtiö. Maailman suurimpien yritysten Forbes Global 2000 -listan vuoden 2015 vertailussa PetroChina katsottiin useilla mittareilla arvioituna maailman 8. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yhtiöksi.
Listautuessaan pörssiin vuonna 2007 PetroChinan arvo oli yli biljoona dollaria, mutta se on sittemmin laskenut.
Pamela C. Rasmussen

Pamela Cecile Rasmussen (s. 16. lokakuuta 1959) on yhdysvaltalainen lintutieteilijä, joka on erikoistunut aasialaisiin lintuihin.
Rasmussenin vanhemmat ovat tohtori Chester Murray Rasmussen ja Helen Rasmussen. Rasmussen kiinnostui pysyvästi linnuista saatuaan äidiltään lahjaksi Oliver Austinin kirjan "Birds of the World". Rasmussen valmistui Walla Wallan yliopistosta 1983 ja väitteli filosofian tohtoriksi Kansasin yliopistossa 1990, missä hän tutki sinisilmäisiä merimetsoja ("Phalacrocorax") ja perehtyi evoluutioteoriaan. Nykyisin Rasmussen työskentelee Michiganin osavaltion yliopistossa eläintieteen apulaisprofessorina sekä museoavustajana nisäkäs- ja lintuosastolla. Aikaisemmin Rasmussen toimi Sidney Dillon Ripleyn assistenttina Smithsonian-instituutissa Washingtonissa.
Rasmussen on American Ornithologists' Unionin (AOU) Luokittelu- ja nimistökomitean (Committee on Classification and Nomenclature) jäsen, brittiläisen Natural History Museumin linturyhmän tieteellinen avustaja ja "The Ibis" -lehden avustava toimittaja.
Rasmussen on avioliitossa tohtori Michael D. Gottfriedin kanssa, joka toimii Michiganin osavaltion yliopiston paleontologian kuraattorina, geologian apulaisprofessorina ja Center for Integrative Studies in General Science -keskuksen johtajana.
Rasmussen toimitti loppuun ja julkaisi vuonna 2005 yhdessä taiteilija John C. Andertonin kanssa Ripleyn aloittaman "Birds of South Asia: The Ripley Guide".
Rasmussen on nimennyt linnuista nikobaarienpöllösen ("Otus alius"), cinnabarinhaukkapöllön ("Ninox ios") sekä yhdessä Frank R. Lambertin kanssa sangihenpöllösen ("Otus collari") ja yhdessä Deepal Warakagodan kanssa uuden pöllöslajin "Otus thilohoffmanni", jolla ei vielä ole suomenkielistä nimeä. Vuonna 2008 Rasmussen ja Mochamad Indrawan kuvailivat ja nimesivät yhdessä tieteelle uuden rillilajin "Zosterops somadikartai".
Lettolierosammal

Lettolierosammal ("Scorpidium scorpioides") on suurikokoiseksi kasvava sammal. Lettolierosammal kuuluu ritvasammalten heimoon ja lierosammalten sukuun.
Ulkonäkö ja koko.
Lettolierosammalen versot saattavat kasvaa 20 senttimetriä pitkäksi. Kasvi on tavallisesti tukeva ja suurikokoinen. Lettolierosammal on tavallisesti joko mustanpunainen tai kokonaan punainen. Toisinaan tavataan myös vihreitä tai ruskeita sammalia. Kasvin varret ovat liereänmuotoisia ja harvaan tai epäsäännöllisesti haarautuneita. Varren latva puolestaan on käyrä. Kasvin pesäkeperä on pitkä ja itse pesäke käyränmuotoinen. Itiöpesäkkeet ovat harvinaisia kasvilla. Kasvin lehdet ovat muodoltaan kuppimaiset, leveät ja ne kapenevat terävään ja lyhyeen kärkeen nopeasti. Kasvilla ei ole lainkaan keskisuonta tai se on lyhyt, tavallisesti kaksinkertainen.
Lettolierosammalen versot kasvavat pystynä, vapaasti keijuvina tai alustanmyötäisesti.
Levinneisyys.
Lettolierosammalta kasvaa koko Suomessa, ja se on yleinen varsinkin Pohjois-Suomessa. Lajia tavataan pohjoisen pallonpuoliskon viileällä ja lauhkealla vyöhykkeellä.
Elinympäristö.
Lettolierosammal kasvaa vesiympäristöissä ja soilla. Se suosii märkiä lettojen rimpirantoja, lähdelettoja, järviä, lampia ja rantoja, sillä ne ovat ravinteikkaita.
Laji kasvaa joko maassa tai upoksissa veden alla.
The Pas’n rautatieasema

The Pas’n rautatieasema on rautatieliikennepaikka The Pas’n kaupungissa, Manitobassa, Kanadassa. Rautatieasema sijaitsee lähes keskellä kaupunkia.
Liikenne.
Henkilöliikenteestä vastaa VIA Rail Canada. Yhtiön Winnipegin ja Churchillin välillä liikennöivä matkustajajuna "Hudson Bay" pysähtyy asemalla puoleksi tunniksi matkustajapalvelua ja miehistönvaihtoa varten.
Tavaraliikenteestä vastaavat Canadian National Railway sekä Hudson Bay Railway, joka hoitaa liikennettä The Pas’n pohjoispuolella. The Pas on yhtiöiden välinen yhdysliikenneasema. Tavaraliikenne muodostuu puu-, kappale- ja irtotavaran sekä malmijalosteiden kuljetuksista. Yksi suurimpia kausittaisia artikkeleita on vilja, jota laivataan Churchillin satamassa.
Asemarakennus.
Rautatieliikenne alkoi vuonna 1908, kun Canadian Northern Railwayn rakentama rataosuus Saskatchewanista valmistui. Nykyinen asemarakennus rakennettiin vuonna 1928. Rakennusmateriaalina käytettiin tuohon aikaan harvinaiseksi katsottua moniväristä tiiltä. Asemarakennus suojeltiin vuonna 1993 Kanadan Railway Stations Protections Actin nojalla.
Deepal Warakagoda

Deepal Warakagoda (s. 1965) on srilankalainen lintutieteilijä.
Warakagoda työskenteli nuorempana elektroniikan parissa, mutta on jo vuosia tutkinut lintuja. Hän perusti "Bird and Wildlife Teamin", joka järjestää linturetkiä, joilla hän toimii myös oppaana. Warakagoda perusti "Drongo Nature Sounds Library"n, ainoan laatuaan Sri Lankassa, ja hän toimii "Ceylon Bird Clubin" sihteerinä. Lisäksi hän on Aasian vesilintulaskentojen (Asian Waterbird Census) kansallinen järjestelijä.
Vuonna 2004 Warakagoda ja Pamela C. Rasmussen nimesivät tieteelle uuden pöllöslajin "Otus thilohoffmanni", jonka Warakagoda oli löytänyt jo 2001. Hän on lisäksi löytänyt Sri Lankalle 15 uutta lintulajia ja julkaissut suuren joukon kirjoituksia maansa linnustosta.
Warakagoda on Sri Lankan johtava luonto- ja lintuäänitteiden tekijä, ja on tuottanut maansa ainoan laaja-alaisen lintuäänitteen (CD ja nauha). Hänen asiantuntemuksensa oli tärkeässä osassa Rasmussenin toimittamassa teoksessa "Birds of South Asia. The Ripley Guide" (2005). Hän on perehtynyt myös maansa nisäkkäisiin ja perhosiin.
Juuso Kaijomaa

Juuso Kaijomaa (s. 12. maaliskuuta 1989 Joensuu) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Kaijomaa on Jokipoikien kasvatti. Hän oli kaudella 2005–2006 joukkueen B-nuorten paras maalintekijä 14 osumallaan. Kaijomaa siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2006–2007 B-nuorten I-divisioonasta SM-sarjaan ja Saimaan Palloon, jonka paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 16+10=26. Kaudella 2008–2009 Kaijomaa debytoi SM-liigassa, jossa hän pelasi neljä ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Kaijomaa pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 11. marraskuuta 2008 Porin Ässiä vastaan. Hän oli SaiPan A-nuorten kolmanneksi paras pistemies tehtyään 23 runkosarjaottelussa tehot 11+20=31. Huhtikuussa 2009 Kaijomaa teki kolmivuotisen jatkosopimuksen SaiPan SM-liigajoukkueen kanssa.
Kauden 2009–2010 Kaijomaa pelasi suurimmaksi osaksi SaiPan A-nuorissa, jonka paras syöttäjä sekä toiseksi paras pistemies ja maalintekijä hän oli Tomi Leivon jälkeen tehoilla 11+26=37. Kaijomaa pelasi kauden aikana miesten pelejä neljän ottelun verran sekä SaiPan SM-liigajoukkueessa että lainalla Mestis-joukkue Mikkelin Jukureissa. Kauden 2010–2011 hän vietti kokonaan lainalla Jukureissa.
Kausi 2011–2012 oli Kaijomaalle varsinainen tulokaskausi SM-liigassa. Hän teki 26 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä. Kaijomaa jäi kuitenkin pieneen rooliin SaiPassa ja haki kauden aikana peliaikaa myös neljän ottelun verran Jukureista. Hän palasi suuremman vastuun perässä kasvattajaseuraansa Jokipoikiin kaudeksi 2012–2013. Kaijomaa edusti kauden aikana Pohjoisen joukkuetta Mestis Hockey Dayn tähdistöottelussa. Kauden 2013–2014 jälkeen Jokipojat jätti Mestiksen taloudellisista syistä ja siirtyi pelaamaan Suomi-sarjaan. Kaijomaa siirtyi kuitenkin syyskuussa 2014 jatkamaan uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettanin Hammarby IF:ään oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2014–2015.
Kaudeksi 2015–2016 Kaijomaa palasi taas vuoden mittaisella sopimuksella takaisin Mestikseen nousseeseen Jokipoikiin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Kaijomaa siirtyi kaudeksi 2016–2017 Mestikseen perustettuun Espoo Unitediin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Muuta.
Kaijomaan isoveli Kalle pelaa puolustajana Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsissa.
Empires

Empires on VNV Nationin kolmas albumi, joka julkaistiin 25. lokakuuta 1999. Albumilta julkaistiin singlet Darkangel ja Standing.
Nauhoitus.
Praise the Fallen albumin jälkeen VNV Nation aloitti uuden albumin tekemisen eurooppalaisen levy-yhtiön Dependentin ja uuden amerikkalaisen kumppanin Metropolis Recordsin kanssa. Etukäteen julkaistut singlet Darkangel ja Standing tekivät albumista Metropolis Recordsin vuoden 2000 odotetuimmista julkaisuista. Yhtyeen laulaja Ronan Harris kertoi albumin konseptista, "Ihmiset tai ihmisryhmät ja heitäkin isommat ryhmät ihmisiä koioivat imperiumin toimintatavat yrittäessään säilyttää oman pienen ryhmänsä statuksen, jonka he ovat rakentaneet ympärilleen." 
Ronan Harrisin mukaan Empires-albumin tekeminen oli hyvin tunneperäinen ja energiaa vievä kokemus. Saatuaan albumin valmiiksi hän oli kuitenkin hyvin tyytyväinen. Hänen mukaansa Judgement-albumin tekeminen aikaansai samanlaisia tunteita.
Saavutukset.
Empires nousi Saksan vaihtoehtoisen musiikin listan Deutsche Alternative Chartsin (DAC) ykköseksi ja pysyi siellä seitsemän viikon ajan. Albumi nimitettiin myös DAC:in vuoden 1999 albumiksi. Albumin kaksi singleä saavuttivat myös ykkössijan DAC:in singlelistall. "Darkangel" piti ykkösijaa viiden viikon ajan vuoden 1999 puolivälissä ja "Standing" oli ykkössijalla kahdeksan viikon ajan vuoden 2000 alussa. Kahdeksan viikkoa on pisin aika minkä single voi olla DAC:n singlelistan ykkössijalla. Standing voitti myös Saksan vaihtoehtoisen musiikkipalkinnon German Alternative Music Awardin parhaiten menestyneen singlen palkinnon. Standing on myös DAC:in singlelistan kaikkien aikojen menestynein single Chemical Brothersin kanssa.
"Standing" singlestä julkaistiin myös rajoitettu versio nimellä "Standing / Burning Empires", joka sisälsi vaihtoehtoisia versioita ja remiksejä "Empires" albumilta. Tämä levy on yksi VNV Nationin harvinaisuuksista.
Ronan Harris kertoi haastattelussa että "Empires"-albumia myytiin Saksassa 15 000 kappaletta. Tätä hän pitää hyvän lukuna.
"Empires" oli Covenantin "United States of Mind" ja Apoptygma Berzerkin "Welcome To Earth" -albumien ohella ensimmäisiä albumeja johon viitattiin futurepop-termillä. Ronan Harriksen mielestä skene oli jymähtänyt paikoilleen ja ei enää saanut vaikutteita ulkopuolelta. Kaikki kolme yhtyettä yrittivät saada vaikutteita muuntyylisestä musiikista.
Kappaleet.
Ronan Harrisin mukaan "Savior" kappale ei viittaa uskontoon, vaikka siinä viitataankin suoraan jumalaan. Hänen mukaansa sanaa käytetään metaforana.
Ronan Harris kertoo pitävänsä vieläkin Darkangelin ja Standingin esittämisestä livenä.
Virtasalmen kirkko

Virtasalmen kirkko on Pieksämäen Virtasalmella sijaitseva evankelis-luterilainen kirkko. Nykyinen kirkko on seurakunnan toinen kirkko ja se valmistui vuonna 1978 tulipalossa äitienpäivän aattona vuonna 1976 tuhoutuneen kirkon viereen.
Uuden kirkon seinissä on käytetty Virtasalmen Ankeleen kaivoksen dolomiittikalkkikiveä ja siinä on korkea paanukatto. Kirkon lattia on niinikään kalkkikiveä ja sitä on myös alttarissa ja saarnastuolissa. Kirkossa on 18-äänikertaiset Hans Heinrichin rakentamat urut. Hollantilaista valutyötä olevat kirkonkellot on sijoitettu erilliseen kellotapuliin. 
Virtasalmen ensimmäinen kirkko oli puinen päätytornillinen ristikirkko, joka oli vihitty käyttöön 20. elokuuta 1882. Kirkon oli suunnitellut arkkitehti Konstantin Kiseleff. Kirkko paloi 8. toukokuuta 1976 aamuyöllä, tulipalon syynä olivat vialliset sähköjohdot. Nykyisen kirkon pohjoispuolella on vanhan kirkon alttarisakaran kivijalka ja sen keskellä suihkukaivo.
Virtasalmen seurakunnasta tuli erillinen seurakunta vuonna 1894, sitä ennen vuodesta 1866 alkaen se oli ollut Pieksämäen rukoushuonekunta. Vanha kirkko oli peräisin tuolta ajalta.
Heidi Montag

Heidi Blair Pratt (o.s. Montag s. 15. syyskuuta 1986, Crested Butte, Colorado) on yhdysvaltalainen tosi-TV-esiintyjä ("The Hills") ja pop-laulaja. Hän on parhaiten tullut tunnetuksi "The Hills" -tositelevisiosarjasta. Montag on naimisissa toisen "The Hills" -sarjan henkilön, Spencer Prattin kanssa. Montag ja Pratt tienasivat sarjan viimeisinä kahtena vuotena noin 3 miljoonaa dollaria ainoastaan tekemällä tosi-TV:tä, klubiavajaisia sekä valokuvauksia.
Ura.
Pratt on syntynyt Crested Buttessa, Coloradossa. Heidi tuli tunnetuksi tositelevisiosarjoista "" ja "The Hills" The Hills sarjan aikana Pratt työskenteli Bolthouse Productions nimisessä firmassa. The Hills sarjan jälkeen Pratt on osallistunut useampaan tosi-tv-sarjaan, sekä työskennellyt mallina ja laulajana. Hänen kappaleitaan ovat muun muassa Body Language ja No More, joissa on mukana myös Spencer Pratt. Vuonna 2010 ilmestyi Montagin ensimmäinen studioalbumi "Superficial", joka julkaistiin pelkästään iTunesissa. Montagin kuvia on julkaistu myös Playboy -lehdessä vuonna 2009.
Yksityiselämä.
Heidi Prattin perheeseen kuuluvat vanhemmat Darlene Egelhoff ent. Montag ja Bill Montag. Hänellä on myös kolme sisarusta: The Hills sarjasta tuttu Holly Montag, Sky Montag sekä isänsä uudesta avioliitosta Terri O'Haran kanssa syntynyt Eric O'Hara. Eric O'Hara kuoli tapaturmaisesti vuonna 2008 pudottuaan katolta. Heidin perheeseen kuuluu myös äidin uusi mies Tim Egelhoff.
Heidi seurusteli "The Hills" -sarjan alussa Jordan Eubanksin kanssa. Parin erottua Heidi tutustui Kristin Cavallarin kautta nykyiseen aviomieheensä Spencer Prattiin. Heidin ja Spencerin suhdetta seurattiin "The Hillsissä" ja se olikin yksi keskeisimmistä aiheista sarjassa. 
Heidi ja Spencer menivät kihloihin vuonna 2007 ja naimisiin myöhemmin vuonna 2008. 
Vuonna 2009 Heidi ja Spencer julkaisivat kirjan nimeltä "How to Be Famous: Our Guide to Looking the Part, Playing the Press, and Becoming a Tabloid Fixture". 
Vuonna 2011 Pratt ilmoitti kirjoittavansa muistelman elämästään, sekä julkaisi EP levyn nimeltä "Dreams Come True".
"Life &amp; Style" -lehti uutisoi, että Montagille oli tehty useita rintojen suurennusleikkauksia, jotka kuitenkin haittasivat hänen liikunnallisia harrastuksiaan. Lokakuussa 2017 pariskunnalle syntyi poika. Lapsi on molempien ensimmäinen.
Kirill Turovilainen

Kirill Turovilainen eli Pyhä Kiril (1130–1182) oli valkovenäläinen piispa joka eli 1100-luvulla. Hän oli saarnaaja, kirjailija ja teologi, ja hän oli itäslaavilaisen kirkon merkkihahmo. Valko-Venäjän ortodoksinen kirkko on kanonisoinut hänet.
Hän on varakkaasta perheestä ja oppinut mies. Häntä on pidetty raamatuntutkijana. Hän luopui perintöosuudestaan ja ryhtyi munkiksi. Hänen kirjoittamiaan teoksia on säilynyt halki vuosisatojen. Kun luostarielämä ei tuntunut riittävän haastavalta hän ryhtyi pylväspyhimykseksi, mutta myöhemmin hänestä tuli Turaun (Turov) piispa. Viimeiseet vuotensa hän omistautui kirjoittamaan hengellisistä asioista.
Björn Bjarnason

Björn Bjarnason (s. 14. marraskuuta 1944) on islantilainen Itsenäisyyspuolueen () poliitikko. Hän syntyi Reykjavíkissa ja opiskeli oikeustiedettä Islannin yliopistossa, josta valmistui vuonna 1971. Hänet valittiin 1991 maan parlamenttiin Alltingiin, jossa hän on istunut siitä lähtien.
Björn on sittemmin toiminut Islannin opetusministerinä 1995–2002 sekä oikeus- ja kirkon asiain ministerinä 2003–2009. Hän on myös osallistunut Bilderberg-kokouksiin ja työskennellyt toimittajana. Hänen isänsä Bjarni Benediktsson toimi aikoinaan Islannin pääministerinä. Hänen vaimonsa on viulisti Rut Ingólfsdóttir.
Jyväskylän Cityseurakunta

Jyväskylän Cityseurakunta on vuonna 2000 perustettu itsenäinen kristillinen paikallisseurakunta Jyväskylässä, joka ei ole osa mitään yksittäistä kirkkokuntaa. Seurakunta on hengeltään karismaattinen ja kuuluu tunnustuskuntiin sitoutumattomaan uuskarismaattisuuteen. Jyväskylän Cityseurakuntaa johtavat pastoripariskunta Esko ja Pirjo Valtanen yhdessä seurakunnan johtoryhmän kanssa. Jyväskylän Cityseurakunta kuuluu yhdistyspohjaisia seurakuntia tukevaan Seurakuntien yhteys -järjestöön.
Historia.
Jyväskylän Cityseurakunta syntyi osana laajempaa kansallista hengellistä uudistusliikehdintää, jonka yhteydessä Suomessa perustettiin 1990-luvulla ja 2000-luvulla joukko uusia itsenäisiä uuskarismaattisia seurakuntia, mukaan lukien City-seurakunnat. Valtaosa näistä seurakunnista syntyi helluntailiike-taustalta.
Seurakunnan toiminta.
Jyväskylän Cityseurakunnan mukaan tarkoituksena ei ole olla toimintakeskeinen seurakunta, vaan erityisesti näky-keskeinen seurakunta. Tämä tarkoittaa sitä, että toiminta itsessään ei ole seurakunnassa päämäärä, vaan toiminta on pikemminkin seurausta, siitä mitä Jumala haluaa seurakuntansa keskelle synnyttää.
Hudson Bay (kaupunki)

Hudson Bay on vuonna 1946 perustettu kaupunki Saskatchewanin provinssissa Kanadassa. Kaupungin aiemmat nimet ovat Etomami vuodelta 1907 ja Hudson Bay Junction vuodelta 1909. Kaupungin väkiluku on 1 646 asukasta (2006).
Historia.
Vuonna 1757 turkiskauppapaikka perustettiin Hudson Bayn alueelle Red Deer Riverin rannalle. Kauppapaikan rauniot sijaitsevat lähellä Erwoodin kylää. Vuonna 1790 North West Company perusti oman kauppapaikkansa Etomami Riverin suulle. Sitä vastapäätä joen toisella rannalla on ilmeisesti sijainnut myös South Companyn kauppapaikka, joka selittäisi alueelta löytyvät rauniot.
Kauppapaikan ympärille kehittyi asutuspaikka, joka kasvoi kunnes heinäkuussa 1907 paikalle haluttiin perustaa kylä nimeltä Etomami. Etomami on alkuperäisasukkaiden kieltä ja tarkoittaa "paikka, jossa kolme jokea yhtyy". Kylän virallinen perustaminen vaati kuitenkin, että asutus käsittäisi vähintään viisitoista asuttua taloutta. Elokuuhun mennessä asukasluettelo oli koottu ja kylä muodostettiin virallisesti. Ensimmäiseksi johtajaksi valittiin B. F. Noble. Samalla perustettiin Churchill Streetille kylän postitoimisto. Kylän nimi vaihtui jo 1909, jolloin Canadian Northern Railway perusti kylään rautatieaseman nimeltä Hudson Bay Junction, ja kylä nimettiin sen mukaan.
Huolimatta vaikeista ajoista kylä jatkoi kehitystään ja kasvuaan, kunnes se vuonna 1946 muutettiin kaupungiksi. Ensimmäinen kaupunginvaltuuston kokous pidettiin seuraavana vuonna, ja valtuusto päätti muuttaa kaupungin nimen nykyiseen asuunsa. Vuonna 1958 kaupunginvaltuuston päätöksellä kaupungin aikavyöhykettä vaihdettiin Mountain Standard Time -aikavyöhykkeelle, mutta alle kahden kuukauden kuluttua aikavyöhykkeen vaihto kumottiin ja kaupunki palasi takaisin Central Standard Time -aikavyöhykkeelle.
Nykyään Hudson Bayn rautatieasema on edelleen tärkeä rautateiden risteysasema. Siellä Canadian National Railwayn omistamasta itä–länsisuuntaisesta radasta haarautuu sivurata pohjoiseen kohti The Pas'n kaupunkia Manitobassa. Hudson Bay on myös valtateiden risteyskohta. 
Koulutus.
Kaupungissa on kaksi julkista koulua.
Stewart Hawken koulu.
Stewart Hawken koulu on tarkoitettu esikouluikäisille sekä 1.–6. vuosiluokkien perusasteen opiskelijoille. Koulun ainevalikoima on laaja, ja se tarjoaa myös kattavia ranskan kielen kursseja. Koululla on oma voimistelusali sekä tietokonelaboratorio. Koulu voi ottaa kerrallaan 450 oppilasta, ja rohkaisee myös vanhempia osallistumaan koulun vapaaehtoistoimintaan.
Hudson Bay Composite High School.
Hudson Bay Composite High School on 7.–12. vuosiluokkien yläkoulu, joka tarjoaa tavallisen akateemisen kurssitarjonnan lisäksi useita valinnaisia oppiaineita. 
Cumberland Community College.
Cumberland Community Collegella on kaupungissa sivutoimipiste, jossa toimii koordinaattorin lisäksi päteviä ohjaajia.
Arctic Lapland Rally

Arctic Lapland Rally (ennen Tunturiralli) on Suomessa, Rovaniemellä vuosittain järjestettävä rallin SM-sarjaan kuuluva kansallinen sekä kansainvälinen rallikilpailu. Rallin järjestäjänä toimii Rovaniemen Urheiluautoilijat ry. Ralli ajoittuu yleensä tammikuun viimeiseen viikonvaihteeseen. Arctic Lapland Rally on SM-sarjakauden ensimmäinen kilpailu. Ralli tunnetaan hyvin vaativana keliolosuhteista johtuen. Arctic Lapland Rally on käytännössä ainoa rallin SM-sarjaan kuuluva kilpailu, jossa ajetaan lumella sekä jäällä.
Historia.
Tunturirallia on ajettu vuodesta 1966 lähtien. Ensimmäisen Tunturirallin voitti Kari O. Sohlberg.
Kilpailu on kuulunut rallin EM-sarjaan vuosina 1972-2003.
Vuonna 2021 Arctic Rally järjestettiin kaksi kertaa: SM-sarjan kilpailuna tammikuussa sekä MM-sarjan kilpailuna helmikuussa kun Ruotsin ralli peruuntui. Samana vuonna järjestettiin kaksi MM-kilpailua Suomessa, kun myös Jyväskylässä ajettiin MM-ralli syksyllä.
Vuonna 2023 ajettava rallin 58. kilpailu on viimeinen kerta kun ralli ajetaan tammikuussa ja vuodesta 2024 alkaen kilpailu ajetaan helmikuussa.
Ehdolla rallin MM-sarjaan.
Arctic Lapland Rally oli ehdolla vuoden 2011 rallin maailmanmestaruussarjaan. Rallin MM-sarjaa promotoivan ISC:n toimitusjohtaja Simon Long ja hallituksen puheenjohtaja Neil Duncanson olivat katsomassa Rovaniemellä Arctic Lapland Rallyä tammikuussa 2010 ja he olivat päättämässä rallin MM-sarjaa vuodelle 2011. Mikäli Arctic Lapland Rally olisi valittu rallin MM-sarjaan olisi siitä tullut toinen Suomessa ajettava rallin MM-sarjan osakilpailu Suomen rallin lisäksi. On myös mahdollista, että rallin MM-sarjan osakilpailujen määrää kasvatettaisiin 12:sta 14:ään osakilpailuun, jolloin Arctic Lapland Rallyn mahdollisuudet MM-sarjaan paranisivat.
Muuta.
7. tammikuuta 2009 ilmestyneen Lapin Kansan verkkolehden mukaan Arctic Lapland Rallyyn yritettiin myös saada saksalainen seitsemänkertainen Formula Ykkösten maailmanmestari Michael Schumacher. Lopulta Schumacher ei kuitenkaan osallistunut Arctic Lapland Rallyyn.
Hetekuirisammal

Hetekuirisammal ("Calliergon giganteum") on melko yleinen pohjoisen pallonpuoliskon tundralla kasvava sammal. Hetekuirisammal kuuluu väkäsammalten heimoon ja "Calliergon"-sukuun.
Ulkonäkö ja koko.
Hetekuirisammal on väriltään ruskea, ja sen varsissa on paljon pieniä lehtiä. Kasvi ei kuki. Hetekuirisammal on erittäin hidaskasvuinen, sillä se kasvaa ainoastaan senttimetrin vuodessa. Sen sijaan kasvi on pitkäikäinen, sillä se voi elää kuudesta yhdeksään vuotta. Kasvin lehdet elävät neljävuotiaiksi. Kasvaessaan hetekuirisammal varastoi ravinteita, että keväällä uudet lehdet voivat kasvaa nopeasti. Hidaskasvuisuus ja pitkäikäisyys saattavat johtua tundran kylmyydestä ja lyhyestä kasvukaudesta.
Elinympäristö.
Hetekuirisammal kasvaa tundralla, jossa on talvisin ankarat pakkaset ja pimeää. Kesälläkään lämpötila ei usein nouse yli 10 asteeseen. Kesät ovat myös pilvisiä, jonka vuoksi kasvi saa vain vähän auringonvaloa. Tundralla ei myöskään juurikaan sada ja ravinteista on puutetta. Hetekuirisammal kasvaa tundralla sijaitsevien kirkasvetisten järvien pohjissa ja soiden ympäristössä. Veden alla kasvaessaan kasvi on suojassa kylmyydeltä ja kuivuudelta.
Käyttö.
Muuttavat eläimet, kuten linnut, käyttävät hetekuirisammalta ravintonaan.
Witold Pilecki

Witold Pilecki (13. toukokuuta 1901 Aunus, Venäjä – 25. toukokuuta 1948 Varsova, Puola) oli puolalainen vastarintataistelija ja sotilas. 
Vuonna 1939 marraskuussa Pilecki perusti yhdessä useiden Puolan armeijan upseereiden ja siviilien kanssa maanalaisen sotilaallisen vastarintaryhmittymän nimeltä "Tajna Armia Polska" (TAP), eli Puolan salainen armeija.
Kun Puolan vastarintaliike sai tietää, että saksalaiset tekivät uutta vankileiriä, Pilecki ehdotti että hän soluttautuisi leirille, jotta voisi kerätä sieltä tietoja ja järjestää vastarintaa. Pilecki pidätettiin syyskuussa 1940, kun hän esiintyi vastarintaliikkeen jäsen Tomasz Serafinskina. Pilecki päätyi Auschwitzin vankileirille.
Leirillä Pileckin armeijan nimeksi tuli "Zwiazek organizacji wojskowych", sotilaallisten organisaatioiden liitto, ZOW. Pilecki halusi lähettää tietoa Auschwitzista ja Birkenausta maailmalle. Hän onnistui rakentamaan radiolähettimen, joka oli toiminnassa puoli vuotta. Organisaation tarkoitus Auschwitzissa oli hankkia uutisia organisaation jäsenille ulkopuolelta, hankkia ruokaa ja muita tarvikkeita sekä lähettää raportteja ulkopuolelle. Yksi organisaation päätavoitteista oli myös kerätä ryhmä, joka olisi tarvittaessa valmis aseelliseen kapinaan ja valtaamaan leirin. Vaikka ryhmä oli Pileckin mukaan valmis valtaamaan leirin, se ei saanut ulkopuolelta tukea.
Pilecki pakeni Auschwitzista 26. huhtikuuta 1943 kahden muun vangin kanssa hankkimalla yövuoron leipomosta. Pakoa varten he olivat saaneet kopion leipomon takaoven avaimesta ja he olivat keksineet miten oven edessä ollut salpa saadaan pois. Mukanaan heillä oli myös siviilivaatteiden lisäksi sinihappoampullit kiinni jäämisen varalle.
Paettuaan Auschwitzista Pilecki toimi Puolan Kotiarmeijan tiedustelijana sekä osallistui Varsovan kansannousuun vuonna 1944.
Puolan kommunistihallinto vangitsi Pileckin länsimaiden vakoojana ja hänet teloitettiin vuonna 1948 Puolan pakolaishallitukselle työskentelemisestä. Pilecki oli kuollessaan 47-vuotias. 
Hänen lapsensa saivat tietää vasta 1990-luvulla, että heidän isänsä oli sankari. Ennen sitä he olivat luulleet häntä valtion viholliseksi. Witoldin tarina on usein jäänyt pois kaikista muista paitsi Puolan historiankirjoista. Vasta viime vuosina hänen tarinansa on alkanut tulla tunnetuksi muualla Euroopassa. 
Ruotsalaisen power metal -yhtye Sabatonin albumilla "Heroes" oleva kappale "Inmate 4859" kertoo Pileckistä.
Mk 84

Mk 84 on yhdysvaltalainen sirpalepommi. Pommi otettiin käyttöön 1960-luvulla Vietnamin sodan aikana. Pommista tuli yleisesti käytetty raskas lentopommi. Pommin pituus on 3280 mm ja halkaisija 458 mm. Sen nimellispaino on 925 kg (eli 2 039 naulaa; toisen lähteen mukaan 1 970 naulaa). Pommin todellinen paino vaihtelee jonkin verran käytetyn sytyttimen ja siivekkeiden mukaan. Pommin latauksena on 429 kiloa tritonaalia. Pommin yksikköhinta on 3 100 Yhdysvaltain dollaria.
Reutersin mukaan Yhdysvallat on toimittanut 14 000 Mk 84 -pommia Israeliin kesäkuun 2024 loppupuolelle tultaessa, meneillään olevan Israelin ja Palestiinan valtion Gazan kaistalla toimivan islamilaisen vastarintajärjestö Hamasin välisen Gazan sodan (2023–) aikana.
Bed of Nails

Bed of Nails on Alice Cooperin kappale vuodelta 1989. Se oli Trash-albumin toinen singlevalinta. Kappale ei menestynyt kuitenkaan yhtä hyvin kuin "Poison", hänen edellinen hittinsä. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 4. Sen ovat säveltäneet Alice Cooper, Desmond Child ja Diane Warren. Sen kesto on 4:20, ja se on albumin kuudes kappale.
Children of Bodom on tehnyt kappaleesta cover-version, joka löytyy vuonna 2009 julkaistulta albumilta Skeletons in the Closet.
Klaus Kröll

Klaus Kröll (s. 24. huhtikuuta 1980 Öblarn, Steiermark, Itävalta) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut syöksylaskuun ja supersuurpujotteluun.
Kröll voitti junioreiden MM-kilpailuissa 1999 kultaa syöksylaskussa sekä 2000 kultaa supersuurpujottelussa ja hopeaa syöksylaskussa. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli syöksylaskussa 22:s. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui sekä syöksylaskussa että supersuurpujottelussa kymmenenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli syöksylaskussa yhdeksäs ja Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 samassa lajissa yhdestoista. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui syöksylaskussa neljänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli syöksylaskussa 22:s.
Maailmancupissa Kröll saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan toinen Val d'Iseren syöksylaskussa 14. joulukuuta 2002. Ensimmäisen voittonsa hän sai Kitzbühelin supersuurpujottelussa 23. tammikuuta 2009. Kaudella 2011–2012 hän voitti syöksylaskun kokonaiskilpailun.
Kalvakkarahkasammal

Kalvakkarahkasammal tai kalvasrahkasammal ("Sphagnum papillosum") on sammallaji, joka kuuluu "Sphagnaceae"-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Kalvakkarahkasammalen varsi kasvaa pituutta alimpien varrenosien kuollessa. Muiden rahkasammalten tavoin kalvakkarahkasammal imee koko pinnallaan vettä, minkä ansiosta kasvi tuntuu hyvin märältä useasti.
Ulkonäkö ja koko.
Kalvakkarahkasammal on kookas (10–20 cm), möyheä ja väriltään ruskeanvihreä sekä hieman kiiltävä. Siinä ei ole punaista väriä. Sillä on kaksi ulospäinsuuntautunutta ja kaksi tai kolme varrenmyötäistä haaraa.
Elinympäristö.
Kalvakkarahkasammal kasvaa karujen nevojen välipinnoilla. Se on kalvakkanevojen tyyppilaji.
Levinneisyys.
Kalvakkarahkasammalta tavataan yleisesti koko Suomessa.
Pohjois-Amerikassa kasvia tavataan mantereen itä- ja länsirannikoilta sekä Suurten järvien alueelta. Kiinassa kasvi elää maan koillisosassa, Venäjän ja Pohjois-Korean rajojen läheisyydessä.
Tatit (kansa)

Tatit (tatiksi "tat") on useista iranilaista kieltä puhuvista etnisistä ryhmistä käytetty nimitys.
Iranissa tateja arvioidaan olevan noin 300 000 henkeä. He asuvat erillisinä ryhminä Iranin ylängön luoteisosassa, Teheranin ja Qazvinin kaupunkien välillä, Talikanin vuoristoseudulla sekä Zohran tasangolla. Kieleltään ja kulttuuriltaan Iranin tatit eivät juurikaan poikkea persialaisista.
Entisessä Neuvostoliitossa on useita tatin kieltä puhuvia ryhmiä, jotka eroavat toisistaan uskonnon mukaan. Tatin kieli jakautuu etelä- ja pohjoismurteisiin, jotka ovat vain vaivoin toistensa puhujien ymmärrettävissä. 
Tatin etelämurretta puhuvat Azerbaidžanissa asuvat islamia tunnustavat muslimitatit sekä Armenian kirkkoon kuuluvat armenialaistatit. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan tateja oli Azerbaidžanissa 10 200 henkeä. Azerbaidžanin tatit ovat pitkälti sulautuneet azereihin ja puhuvat toisena kielenään azeria sekä usein myös venäjää, lezgiä tai armeniaa.
Pohjoismurretta puhuvat Dagestanissa, Kabardi-Balkariassa ja muualla Pohjois-Kaukasiassa asuvat juutalaisuutta tunnustavat tatit eli vuoristojuutalaiset. Pohjoismurteeseen perustuva tatin kirjakieli on yksi Dagestanin virallisista kirjakielistä. Dagestanissa ja Pohjois-Kaukasiassa asuvien tatin puhujien toinen kieli on venäjä ja kolmantena kielenä voi olla joku paikallisista kielistä.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Venäjällä asui 19 400 tatia ja 11 300 vuoristojuutalaista. Dagestanissa tateja oli 12 900 henkeä, vuoristojuutalaisia 3 600 ja muita juutalaisia 9 400 (jälkimmäiseen lukuun voi sisältyä myös tatin puhujia). Kabardi-Balkariassa vuoristojuutalaisia oli 3 200 henkeä, tateja 1 900 ja juutalaisia 1 700. 
Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli enää 3 400 vuoristojuutalaista ja 2 300 tatia. Dagestanissa tateja oli enää 825 henkeä. Väestömäärän romahtamista selittää tatia puhuvien juutalaisten muutto Israeliin.
Navahrudak

Navahrudak () eli Novogrudok (; , ) on historiallinen kaupunki läntisellä Valko-Venäjällä Hrodnan alueella. Sen perustamisajankohdaksi mainitaan usein vuosi 1116, ja historiallisissa asiakirjoissa kaupunki mainitaan ensi kerran vuonna 1252 (toisen tiedon mukaan jo 1044).
Vuoden 2009 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 29 336.
Udit

Udit (udiksi "udi" tai "uti") ovat kaukasialaista udin kieltä puhuva kansa Taka-Kaukasiassa Azerbaidžanissa ja Georgiassa sekä Venäjällä. Perinteinen uskonto on armenialainen tai ortodoksinen kristinusko.
Asuinalueet ja lukumäärä.
Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan udeja oli 7971 henkeä. Azerbaidžanin Qəbələn piirin Nicin kylässä arvioitiin vuonna 2002 asuvan yli 4 500 udia. 1990-luvulla udien määrä Azerbaidžanin Vartašenin eli Oğuzin kaupungissa ja Georgian Qvarelin piirin Oktomberin (nykyään Zinobiani) kylässä väheni voimakkaasti ja on enää muutamia kymmeniä henkilöitä. Huomattava osa udeista on muuttanut Azerbaidžanista Venäjälle Krasnodarin aluepiiriin ja Rostovin alueelle sekä muihin entisen Neuvostoliiton tasavaltoihin. Venäjällä oli vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 3 700 udia.
Etninen historia.
Udien esi-isiä ovat Kaukasian Albaniassa asuneet "utit", jotka mainitaan jo antiikin kirjailijoiden teoksissa. Kaukasian Albanian valtionuskontona oli kristinusko, jonka levittämistä varten laadittiin vuoden 430 tienoilla erityinen aramealaiseen ja kreikkalaiseen aakkostoon perustunut kirjoitusjärjestelmä.
Turkkilaisten kansojen vaellettua itä-Kaukasiaan osa udeista kääntyi muslimeiksi ja sulautui azereihin, kun taas Armenian kirkkoon kuuluneet assimiloituivat pääosin armenialaisiin. Udin kieli ja kulttuuri säilyi Georgian kirkkoon kuuluneiden ortodoksien keskuudessa. Armenian kirkkoon kuuluneet käyttivät kirjakielenään armeniaa, ortodokseilla kirkon kielenä oli georgia, jota he eivät ymmärtäneet. Nykyään udit osaavat azeria, venäjää, georgiaa tai armeniaa.
Perinteinen kulttuuri.
Perinteisiä elinkeinoja ovat keinokasteluun perustunut maanviljely, silkinviljely, vähemmässä määrin karjanhoito ja Georgiassa viininviljely. Käsityöammateista tärkein oli savenvalanta. Kylät sijaitsivat vuorten juurella, vapaasti sijoiteltuihin taloihin kuului aidan tai kivimuurin ympäröimä piha ja hedelmätarha. Yksikerroksisten kivestä tai tiilestä rakennettujen asuinrakennusten keskellä oli avoin tulisija. Ullakkoa käytettiin hedelmien kuivaamiseen ja säilytykseen. 
Ruokavalio perustui etupäässä kasviksiin. Leipää leivottiin vehnäjauhoista. Huomattava merkitys oli erilaisilla pilahveilla ja maitotuotteilla. Liharuokia valmistettiin juhlia varten. Vaatetus oli 1800-luvun lopulla samanlainen kuin Karabahin armenialaisilla.
1800-luvulla yleisin perhemuoto oli ydinperhe. Patriarkaalisia suurperheitä oli lähinnä Nicissä. Avioliitot olivat tiukan eksogamisia: sukulaisten väliset avioliitot oli kielletty 7. polveen saakka. Armenialaisten sekä nykyään venäläisten, ukrainalaisten ja georgialaisten kanssa solmitut seka-avioliitot ovat yleisiä. Perinteisiä uskomuksia ovat kristinuskon pyhimysten ja pyhien paikkojen, auringon, kuun, esi-isien ja kotilieden palvonta. Suullinen kansanperinne ja -musiikki on assimiloitumisen takia säilynyt huonosti.
Nykytilanne.
Nykyään udien kansallinen itsetunto on voimistumassa ja kieltä ja kulttuuria pyritään elvyttämään.
Kuningasfregattilintu

Kuningasfregattilintu eli kuningaskaappari ("Fregata minor") on suurikokoinen fregattilintujen heimoon kuuluva merilintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kuningasfregattilintu on haarapyrstöinen. Sen siivet ovat pitkät ja kapeat. Lintu kasvaa noin metrin mittaiseksi, naaras jopa hieman koirasta isommaksi. Sukupuolet ovat erinäköiset Koiraan tunnistaa pesimäaikana punaisesta kaulapussista. Naaraan rinta on valkoinen. Linnun nokka on pitkä ja koukkumainen.
Levinneisyys.
Lintua tavataan laajalti trooppisilla merialueilla, etenkin Tyynellämerellä ja Intian valtamerellä. Atlantilla lintua voidaan tavata Brasilian edustalla. Kuningasfregattilintu on osaksi muuttolintu.
Elinympäristö.
Lintu elää rannikoilla. Nimensä mukaisesti se voi ahdistella merilintuja ja kaapata näiden pudottaman ruuan. Ne pyydystävät myös itse kalaa vedenpinnalta. Pesiminen tapahtuu yhdyskunnissa, enimmäkseen saaristoissa. Pesä on matala risukasa pensastossa tai matalien puiden oksilla.
Ubyhin kieli

Ubyh on kaukasialaisten kielten abhaasilais-adygeilaiseen ryhmään kuulunut kuollut kieli. Sitä puhuneet ubyhit asuivat ennen Kaukasian sotaa Mustanmeren itärannikolla lähellä Sotšia. Vuonna 1864 suurin osa ubyheista muutti Turkkiin. Kaukasiaan jääneet ubyhit sulautuivat adygeihin. 
1950-luvulla jäljellä oli muutamia kymmeniä ubyhin puhujia. Kielen viimeinen puhuja Tevfik Esenç kuoli Turkissa 7. lokakuuta 1992. Kielellä ei ollut tunnettua kirjallista standardia.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Ubykhissa käytettiin varmasti vain kahta vokaalia, jotka olivat [a] ja [ə]. Muiden vokaalien käytöstä ei ole täyttä varmuutta.
Lähde:
Sanasto.
Sanastossa on lainoja adygen kielestä sekä myöhempiä lainoja turkista.
Lukusanat 1–10 ubykhiksi: