tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arkádin luostari

Arkádin luostari () on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon kunnassa lähellä Amnátoksen kylää, noin 25 kilometriä Réthymnon kaupungista kaakkoon.
Arkádin luostari perustettiin Kreetan ollessa osa Bysantin valtakuntaa. Luostarin nykyiset rakennukset on kuitenkin rakennettu 1500-luvulla. 
Luostari tunnetaan vuoden 1866 tapahtumista, jolloin osmanien valtaa saarella vastustanut vastarintaliike kokoontui siellä. Sittemmin luostariin pakeni Réthymnon ja sen ympäristön asukkaita. Lopulta luostarissa sisällä oli yhteensä 639 naista ja lasta sekä 325 miestä. Osmanit käskivät luostarin munkkeja luovuttamaan luostariin paenneet heille, mutta igumeeni Gabriel kieltäytyi, jonka vuoksi 5 000 osmanin joukko piiritti luostarin 7. marraskuuta. Luostaria onnistuttiin puolustamaan sitkeästi seuraavan päivän ajan. Yöllä kävi ilmi, että olisi ajan kysymys, milloin puolustajat joutuisivat häviölle ja luostarissa olevat joutuisivat osmanien käsiin. Luostarissa päätettiin tämän vuoksi panna ruutivarasto palamaan ja kuolla räjähdyksen mukana. Osmanit murskasivat 9. marraskuuta puolustuksen, jonka jälkeen kreetalaiset menivät ruutivarastoon ja igumeenin käskystä ampuivat ruutitynnyriin. Sadoittain kreetalaisia ja kymmeniä, toisen lähteen mukaan satoja, osmaneitakin kuoli räjähdyksessä. Maailma järkyttyi tapauksesta, mutta Kreeta jäi silti vielä 30 vuodeksi osaksi osmanien valtakuntaa.
Räjähdyksessä kärsinyt, muun muassa katon menettänyt ruutivarasto sijaitsee luostarin pohjoisseinällä. Vastapäätä varastoa sijaitsee ruokasali, jossa räjähdyksestä selvinneet harvat ihmiset teloitettiin. Arkádin luostarin eteläsivulla sijaitsee verisiä vaatteita ja kirkollisia esineitä esittelevä museo. Luostarin pihalla sijaitseva vuonna 1587 rakennettu kirkko oli kuvattuna 100 drakman seteliin.
Vuonna 2011 luostarissa oli kuusi asukasta.
Minskin urheilupalatsi

Minskin urheilupalatsi () on Valko-Venäjän pääkaupungin Minskin keskustassa sijaitseva, vuonna 1966 avattu urheiluhalli. Rakennuksen katuosoite on Prospekt Pobeditelei 4 (). Hallin suunnittelusta vastasivat arkkitehdit S. Filimonov ja V. Malyšev. Se toimi aikanaan maan tärkeimpänä urheiluhallina ja oli Valko-Venäjän ensimmäinen monitoimihalli, jossa järjestettiin myös konsertteja ja kongresseja. Urheiluhallina sinne sopi noin 3 000 katsojaa ja konserttisalina 5 000 henkeä. Minskin urheilupalatsi toimi esikuvana neuvostovallan rakentamille Vilnan, Volgogradin, Tšeljabinskin ja Dnepropetrovskin urheilupalatseille. 
Minskin urheilupalatsi toimi KHL-liigassa pelaavan jääkiekkojoukkue Dinamo Minskin kotihallina vuoteen 2010 asti.
Vuonna 1999 alkuperäisen urheiluhallin taakse rakennettiin uusi, pienempi jäähalli.
Muuvit

Muuvit on Aamupoikien kappale ja ensimmäinen single vuodelta 2009. Kappale kohosi Suomen virallisella single-listalla debyyttiviikollaan sijalle 20.
"Muuvit"-kappaleessa on sämplätty Reel 2 Realin legendaarista ysärikappaletta I Like To Move It.
Radiohitit

Radiohitit on suomalaisen Aamupojat-yhtyeen vuonna 2009 julkaistu esikoisalbumi. Albumi sisältää muun muassa kappaleen ”Beibi älä vonkaa”.
Albumi julkaistiin toukokuun 2009 lopulla ja nousi heti debyyttiviikollaan Suomen virallisen albumilistan viidenneksi.
Aamupojat

Aamupojat oli nimitys Radio NRJ:n aamujuontajille Anssi Honkaselle ja Renne Korppilalle, jotka toimivat myös levylaulajina. Aamupoikien esikoisalbumi julkaistiin 27. toukokuuta 2009. Se nousi debyyttiviikollaan heti Suomen virallisen albumilistan sijalle 5.
Aamupojat aloittivat NRJ:n aamujuontajina kesällä 2007 nimellä Kesäpojat. Jo samana kesänä kaksikko julkaisi ensimmäisen kappaleensa "Kesäpojat". Ensimmäisen kappaleen sanoituksista vastasivat NRJ:n kuuntelijat, mutta myöhemmistä kappaleista ovat vastanneet yhdessä Aamupojat Anssi ja Renne. Kappaleiden sävellykset on tehnyt lähes joka kappaleeseen yksin Anssi, joka tuli tunnetuksi 2000-luvun alkupuolella Kaksio-nimisestä yhtyeestä. Renne Korppila puolestaan on toiminut muun muassa X Factorin tuomarina.
"Kesäpojat" sai NRJ:n kuuntelijoilta hyvän vastaanoton, joten Aamupojat päättivät tehdä uuden kappaleen jouluksi 2007. Mukaan saatiin myös Fintelligensistä tuttu räppäri Elastinen. Aamupoikien joulubiisi "Heiluta sun joulukinkkua" julkaistiin marraskuussa.
Keväällä 2008 Aamupojat julkaisivat E-typen hengessä tehdyn "Beibi älä vonkaa" -kappaleen. Loppusyksystä Aamupojat tekivät yhdessä Apulannan Toni Wirtasen kanssa "Pummi"-nimisen kappaleen, joka ei kuitenkaan yltänyt "Beibi älä vonkaa" -kappaleen suosioon.
Keväällä 2009 Aamupojat solmivat levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Ensimmäinen single "Muuvit" julkaistiin toukokuun alussa ja esikoisalbumi "Radiohitit" toukokuun lopulla. Kesäkuun alussa julkaistiin seuraava single "Eurodance""," jolla ovat mukana Waldo’s Peoplen Waldo sekä Movetronin Päivi Lepistö.
Aamupojat juonsivat NRJ:llä 24 tunnin lähetyksen kahdesti: 2.12.2011 klo 6 − 3.12.2011 klo 6 ja 23.11.2012 klo 6 − 24.11.2012 klo 6.
Aamupojat-ohjelma päättyi 20. joulukuuta 2013.
Hyötykasvikuivuri

 
Hyötykasvikuivuri on yleensä sähköllä toimiva kotitalouskone, joka kuivaa ruoka-aineita eli poistaa niistä vettä. Kuivaaminen sinänsä on hyvin vanha menetelmä, jota on käytetty elintarvikkeiden säilömiseksi. Aiemmin kuivaus on tapahtunut normaaleissa lämpimissä ja kuivissa huonetiloissa, esimerkiksi kattoon ripustettujen orsien tai häkkien avulla. Uudempia kuivaamisen kotikonsteja on ollut sähköuunissa kuivaaminen luukku hieman raollaan. Verrattuna muihin menetelmiin hyötykasvikuivuri on nopeampi ja käytössä edullisempi. Kuivaustulos on myös tasalaatuinen laitteen tarkan lämpötilojen säädön ja ilmavirtaa ohjaavan rakenteen vuoksi. Tosin halvimmissa kuivurimalleissa kuivauslämpötilaa ei voi säätää, joten monet herkemmät ruoka-aineet saattavat palaa. 
Hyötykasvikuivuri koostuu yleensä kuuma- tai lämminilmapuhaltimesta, jonka tuottaman ilman lämpötilaa voidaan säätää, sekä kuivausalustasta tai säiliöstä, johon kuivattavat ainekset ladotaan niin, että ilma pääsee kulkemaan niiden lomitse. 
Kuivattavaksi käy melkein mikä ruoka-aine tahansa, joka mahtuu kuivuriin. Esimerkiksi leipää (näkkileipä, korput) yleensä kuivataan muilla menetelmillä, koska kotikäyttöön tarkoitetut kuivurit ovat pienikokoisia.
Kuivaamisen etuna on se, että sillä elintarvikkeista saa kevyitä, ne mahtuvat pieneen tilaan ja säilyvät pitkään. Näitä ominaisuuksia arvostavat retkeilijät, siksi kuivattu ruoka onkin suosittua evästä esimerkiksi pitkillä vaelluksilla. Elävän ravinnon harrastajat käyttävät alhaisessa lämpötilassa kuivaamista ruuanvalmistusmenetelmänä, jolla pystytään muuttamaan ruoka-aineiden makua ja rakennetta. 
Suomessa hyötykasvikuivuria vuokraavat halukkaille monet marttayhdistykset.
Ftaali-imidi

Ftaali-imidi (C8H5O2N) on aromaattinen imidi. Huoneenlämpötilassa yhdiste on ulkomuodoltaan valkoista kiteistä ainetta. Ftaali-imidia käytetään kemianteollisuudessa amiinien synteesissä ja muovien valmistuksessa.
Synteesi.
Ftaali-imidiä valmistetaan teollisesti pelkistämällä ftaalianhydridiä kuumentamalla sitä ammoniakin vesiliuoksen eli ammoniumhydroksidin kanssa.
Käyttö orgaanisessa synteesissä.
Ftaali-imidiä käytetään syntetisoitaessa primäärisiä amiineja Gabriel-synteesillä. Reaktio on nimetty kehittäjänsä saksalaisen Sigmund Gabrielin mukaan. Siinä kaliumhydroksidin ja ftaali-imidin välisessä reaktiossa syntyy kaliumftaali-imidia. Kaliumftaali-imidi on nukleofiili ja reagoi halogenoitujen alkyylihiilivetyjen kanssa. Reaktiossa syntyvä välituote hajotetaan emäksen avulla, jolloin syntyy amiini ja sivutuotteena ftaalihappoa. Ftaali-imidiin liittyvän alkyyliryhmän rakennetta vaihtamalla Gabrielin reaktiolla voidaan valmistaa useita erilaisia amiineja.
Sami Parkkinen (valokuvaaja)

Sami Parkkinen (s. 1974) on suomalainen valokuvataiteilija.
Hänen teoksiaan on muun muassa valtion taidekokoelmissa ja Joensuun taidemuseon sekä Suomen valokuvataiteen museon kokoelmissa. Parkkisella on ollut näyttely Suomen valokuvataiteen museossa ja Suomen kansallismuseossa.
Livree

Livree ( &lt; , jakaa) tarkoitti alkuaan vaatteita, joita ranskalaiset kuninkaat, prinssit ja aateliset jakoivat seurueelleen ja palvelijoilleen juhlapäivien, erityisesti joulun, edellä. Nykyään livree tarkoittaa (mies)palvelijan tai autonkuljettajan napein ja punoksin koristeltua virkapukua. Livree tunnetaan jo 1600-luvulla. Se oli tavallisesti perheen tunnusvärin värinen. Virka-arvoa osoittavat nauhat eli kaluunat olivat hopea- tai kultalankaa.
Azanian kansan järjestö

Azanian kansan järjestö (engl. "Azanian People's Organisation" eli "AZAPO") on eteläafrikkalainen Steve Bikon, Onkgopotse Tiron ja Vuyelwa Mashalaban Musta tietoisuus-liikkeen pohjalta syntynyt sosialistinen puolue. Nykyisin puolueella on yksi edustaja Etelä-Afrikan parlamentissa ja sen puheenjohtaja Mosibudi Mangena toimii tiede ja teknologia -ministerinä.
Puolue perustettiin sen jälkeen kun keskeiset musta tietoisuus -liikkeen järjestöt "South African Students' Organisation", "Black People’s Convention" ja "Black Community Programmes" kiellettiin Etelä-Afrikassa vuonna 1977 niiden osallisuudesta vuoden 1976 Soweton mellakoihin.
Apartheidin aikana AZAPO kampanjoi Etelä-Afrikan eristämispolitiikan puolesta toteuttamalla niin sanotun "kulttuuriboikotin". 1980-luvulla se kävi veristä valtakamppailua ANC:n ja sen liittolaisten, kuten "United Democratic Frontin" kanssa.
Kortesjärven vaakuna

Kortesjärven kunnanvaakuna oli Etelä-Pohjanmaalla sijainneen Kortesjärven kunnan vaakuna. Se on saanut aiheensa jääkäriliikkeestä, sillä Kortesjärveltä lähti asukaslukuun suhteutettuna eniten jääkäreitä.
Vaakunan heraldinen selitys on ”hopeakentässä tyviö, jonka yläpuolella Mantovan risti; molemmat vihreitä”. Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja se vahvistettiin 12. toukokuuta 1958. Kortesjärven liityttyä Kauhavan kaupunkiin vuonna 2009 vaakuna jäi kotiseutuvaakunaksi.
Livre (rahayksikkö)

Livre (ranskaa) on vanha ranskalainen rahayksikkö, joka polveutui karolingisen ajan rahapainosta "libra gallica." Yksi livre oli 20 souta. Toursin livre eli "livre tournois" oli rahayksikkönä Ranskassa vuoteen 1796, jolloin se korvattiin frangilla. 81 livre tournoisia vastasi 80 frangia. Pariisissa vuoteen 1667 lyöty ja Pohjois-Ranskassa käytössä ollut "livre parisis" vastasi 1 1/4 livre tournoista. Livre tournois sisälsi 1300-luvun alussa hopeaa 60 grammaa ja 1700-luvun alussa noin 5 grammaa.
Ranskan kielessä sana "livre" merkitsee myös puntaa.
Livre (massan yksikkö)

Livre ( &lt; ) on vanha ranskalainen massan mittayksikkö, joka vastasi brittiläistä paunaa. Yksi "livre poids de marc" oli 489,5 grammaa. 
Metrijärjestelmän tultua käyttöön 1700-luvun lopussa livre jäi muiden vanhojen yksiköiden tavoin pois käytöstä. Vuonna 1812 vahvistettiin kuitenkin lisäyksikkö "livre usuelle", joka on tasan 500 grammaa. Virallisesti se poistettiin käytöstä vuonna 1840, mutta puhekielessä sitä käytetään jonkin verran edelleenkin.
Emma Lahana

Emma Kate Lahana (s. 27. kesäkuuta 1984 Auckland, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen näyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan roolistaan Kira Fordina televisiosarjassa "Power Rangers Dino Thunder".
Ura.
Lahana kiinnostui nuorella iällä baletista ja harjoitteli myöhemmin myös jazz-tanssia ja steppausta. High Schoolissa hän kiinnostui näyttelemisestä ja laulamisesta, josta Lahanan ura sai alkunsa. Hän koe-esiintyi 16-vuotiaana pitkäaikaiseen uusiseelantilaiseen saippuasarjaan "Shortland Street", jossa Lahana näytteli Erin Kingstonia kahden tuotantokauden ajan. Vuotta myöhemmin hän esiintyi Disneyn tuottamassa elokuvassa "You Wish!" ja sai vuonna 2004 ensimmäisen pääroolin näytellessään Kira Fordia, Keltaista Dino Rangeria televisiosarjassa "Power Rangers Dino Thunder". Sarjan päätyttyä Lahana vieraili vielä vuotta myöhemmin ":ssä" ja vuonna 2007 "ssa".
Sittemmin hän on vieraillut televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten "Supernatural", "Kyle XY", "Alien Agent", "", "L-koodi" ja "Vihjeet hukassa".
Mirella Pekkonen

Mirella Pekkonen on suomalainen juontaja, joka työskenteli Yleisradiossa televisio-ohjelmassa "Summeri" yhdessä Kalle Lindrothin kanssa vuosina 2008–2009. Vuonna 2010 Mirella juonsi yle.fi/netari-osoitteessa toimivaa Netari-tv-nuortenohjelmaa.
Pekkonen oli myös Five Minutes For Myself -yhtyeen vokalisti. Lisäksi bändiin kuuluu Joni Virkkunen, Miia Liukkonen, Lari Montonen ja Tikku Ripattila. Pekkonen on valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuonna 2009.
Vaihtokauppa

Vaihtokauppa tarkoittaa kaupankäyntiä, jossa ei käytetä rahaa vaihdonvälineenä. Vaihtokaupassa vaihdetaan tavaroita ja palveluita toisiin tavaroihin ja palveluihin. Rahan käyttö vaihdon välineenä on kätevämpää kuin vaihtokauppa, minkä vuoksi rahan käyttö vaihdonvälineenä on vallitseva kaupankäynnin muoto. Vaihtokauppa otetaan usein jossain määrin kansalaisten aloitteesta käyttöön, kun valuutta kärsii hyperinflaatiosta.
Vaihtokauppa on periaatteessa eri asia kuin bilateraalinen kauppa, jossa arvon mittana on kuitenkin raha muuntuvine kursseineen.
Verotus.
Henkilöiden välinen vaihtokauppa on veronalaista työtä, kun tehdystä työstä sovitaan annettavaksi vastike. Verohallinnon mukaan kaikki vastikkeellisesta työstä saadut tulot on ilmoitettava veroilmoituksella, vaikka ne olisivat tavaraa tai työtä.
Ruotsin valtiopäivävaalit 1988

Ruotsin valtiopäivävaalit 1988 järjestettiin 18. syyskuuta 1988. Vaalien suurin voittaja oli Ympäristöpuolue vihreät, josta tuli samalla myös uusi puolue valtiopäivillä.
ULEB

ULEB (lyhennelmä ranskankielisestä nimestä Union des Ligues Européennes de Basket) on eurooppalaisten koripallosarjojen yhteistyön kehittämiseen pyrkivä järjestö. Nykyään järjestöön kuuluu 15 Euroopan huippusarjaa.
Historia.
Italian liiga, Espanjan liiga ja Ranskan liiga perustivat ULEB:in 25. kesäkuuta 1991 Roomassa. Ensimmäinen mukaan liittynyt sarja oli Kreikan liiga, joka tuli mukaan vuonna 1996. 
Vuonna 1999 mukaan tulivat Belgian liiga, Ison-Britannian liiga ja Sveitsin liiga. Lokakuussa 2001 mukaan liittyivät Saksan liiga, Hollannin liiga sekä Puolan liiga. Vuonna 2002 Adrianmeren liiga tuli mukaan yhdessä Itävallan liigan kanssa. 2003 mukaan liittyi Liettuan liiga. 2004 Tšekin liiga liittyi mukaan ja viimeisin lisäys tuli vuonna 2005, kun Israelin liiga liittyi mukaan.
Daniel Ekwall

Daniel Ekwall (sukunimi vuoteen 1806 "Tarckén"; 17. joulukuuta 1780 Humppila – 6. maaliskuuta 1835 Karjalohja) oli suomalainen kirkkoherra ja arkkiveisun kirjoittaja.
Ekwallin vanhemmat olivat Humppilan lukkari Gabriel Tarkenius ja Maria Mattsdotter. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1802. Ekwall vihittiin papiksi 1806 ja hän suoritti pastorintutkinnon 1820. Ekwall oli Tammelan kirkkoherran apulaisena 1806 ja armovuodensaarnaajana Tammelassa 1807 sekä Eckerössä 1809. Hän toimi Hammarlandin kirkkoherran apulaisena 1811, Kumlingen vt. kirkkoherrana 1812–1816 ja armovuodensaarnaajana Alastarolla 1816. Ekwall oli sitten Nousiaisten pitäjänapulaisena 1819–1822, Marttilan kappalaisena 1822–1828 sekä Karjalohjan kirkkoherrana vuodesta 1828.
Ekwall kirjoitti arkkiveisun Turun palosta 1827 sekä 1819 huoneenpeilin nimellä rahvalle tarkoitetun hyviin tapoihin ja säädyllisyyteen ohjaavan kirjoitelman.
Kirkastettu sydän

Kirkastettu sydän on Ilmari Unhon ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1943. Elokuva perustuu Martta Haatasen menestysromaaniin "Kirkastettu sydän". Se on Suomi-Filmin 25-vuotisjuhlaelokuva, ja sen tapahtumat sijoittuvat sotavuoteen 1941. Elokuva on omistettu suomalaisille äideille. 
Elokuvassa käsitellään sotaa kirkkoherra Ahti Helven perheen kautta. Kirkkoherra on myös sotilas. Jatkosodan syttyessä hän pukee ylleen kapteenin univormun. Vaimo Lea Helpi ja perheen yhdeksän lasta jännittävät kotirintamalla. Elokuvan Ahti Helven esikuva on Kivijärven kirkkoherra Väinö Havas, joka kaatui hyökkäysvaiheessa loppukesällä 1941. Elokuvan kerronta perustuu rinnakkaiseen koti- ja sotarintaman kuvaukseen, ja tarina kuvaa yksilön halua uhrautua isänmaansa hyväksi. Roolisuorituksestaan miespääosassa Joel Rinne sai parhaan miespääosan Jussi-palkinnon.
Elokuva joutui poliittisen suuntauksen muututtua esityskieltoon, ja seuraavan kerran elokuvan esitti julkisesti vasta yli 30 vuotta myöhemmin MTV syksyllä 1975. Silloinkin elokuva sai SKDL/SKP:n pää-äänenkannattajan "Kansan Uutisten" ja vähemmistökommunistien "Tiedonantajan" sivuilla ankaraa kritiikkiä, jossa esitystä pidettiin Neuvostoliiton ja Suomen ulkopolitiikan vastaisena provokaationa. Myös neuvostolehti "Sovjetskaja Rossija" tuomitsi elokuvan esityksen.
Vastaanotto.
"Ilta-Sanomien" Timo Malmin (2011) mukaan ”ohjaaja Ilmari Unho luotaa kotirintaman kipeää tilannetta yhtä vivahteikkaasti kuin laskelmoidustikin”.
Aleksejevskojen piiri

Aleksejevskojen eli Alekseyevskin piiri (, tataariksi Алексеевск районы, "Alekseyevsk rayonı") on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan keskiosassa Volgan muodostaman Kuibyševin tekojärven rannalla. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 074 neliökilometriä ja asukkaita on 26 000 henkeä (vuonna 2009).
Piirin keskus on Aleksejevskojen kaupunkimainen taajama. Lisäksi piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Biljarsk, Bolšije Poljanki, Bolšije Tigany, Butlerov (keskuspaikka Mokryje Kurnali), Jalkyn, Jerykla, Kurkul, Kurnaly (keskuspaikka Suhije Kurnaly), Lebedino, Lebjažje, Levaševo, Maina (keskuspaikka Verhnjaja Tatarskaja Maina), Podlesnaja Šentala, Rodniki, Romodan, Saharovka, Srednyje Tigany, Stepnaja Šentala ja Voikino.
Aleksejevskojen kautta kulkee Kazanin ja Tšistopolin välinen maantie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin 108 kilometriä.
Asukkaista 57,5 % on venäläisiä, 30,9 % tataareja ja 3,6 % mordvalaisia.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Seudulla on myös rakennustarvike-, elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta.
Nähtävyyksistä huomattavin on Volgan bolgaarien rakentama Biljarin muinaislinna.
Paikallislehtenä ilmestyy tataarin- ja venäjänkielinen "Zarja – Taŋ".
Lefká Óri

Lefká Óri (, ”Valkoiset vuoret”) eli Madáres () on vuoristo Kreetan saarella Kreikassa. Sen korkein huippu on Páchnes, jonka korkeus on metriä.
Maantiede.
Lefká Óri -vuoristo sijaitsee Kreetan lounaisosassa Chanián ja Réthymnon alueyksiköiden alueella. Pääosa vuoristosta sijaitsee Sfakián kunnan alueella. Lefká Óri on alueen huomattavin luonnonmuodostelma ja hallitsee seudun maisemia. Vuoristo nousee jyrkästi Kreetan etelärannikosta metrin korkeuteen noin kymmenen kilometrin matkalla. Lefká Óri on myös koko Kreetan laajin vuoristo.
Korkeudeltaan Lefká Óri on saaren toiseksi korkein vuoristo Ída- eli Psiloreítisvuoriston jälkeen. Vuoristo on saanut nimensä siitä, että sen kiviaines, kalkkikivi, on vaaleaa. Vuoret ovat myös lumihuippuiset talvisin ja pitkälle kevääseen.
Rannikolla vuoriston etelälaidalla sijaitsevat muun muassa kylät Palaióchora, Soúgia, Agía Rouméli, Loutró, Chóra Sfakíon ja Fragkokástello. Vuoristossa sijaitsevat muun muassa Omalós ja Askýfou. Vuoriston läpi pohjois-eteläsuunnassa kulkee vain kaksi tietä, joista toinen johtaa Omalókseen ja Samarián rotkolle ja toinen Askýfoksen tasangon läpi Chóra Sfakíoniin.
Vuorenhuiput.
Lefká Óri -vuoristossa on yli 50 huippua, joiden korkeus ylittää 2 000 metriä. Näihin kuuluvat muun muassa:
Ylätasangot ja rotkot.
Lefká Óri -vuoriston ylätasangoista suurin ja tunnetuin on Omalóksen ylätasanko, joka sijaitsee vuoriston länsiosassa metrin korkeudessa. Vuoriston itäosassa 730 metrin korkeudessa sijaitsee Askýfoun ylätasanko.
Vuoriston halkaisee noin 50 rotkoa. Ne ovat syntyneet, kun virtaava vesi on kovertanut uomiaan jyrkkärinteisten ja korkeiden vuorten kalkkikiveen. Tunnetuimmat rotkoista ovat Euroopan syvimpiin ja pisimpiin kuuluva, 17 kilometriä pitkä Samarián rotko, sekä Ímproksen rotko, Agía Eirínin rotko ja Arádainan rotko.
Eläimistö.
Lefká Óri -vuoriston eläimistöön kuuluu esimerkiksi harvinainen kreetalainen villivuohi, "Capra aegagrus creticus", jota paikalliset asukkaat kutsuvat nimellä kri-kri.
Raikka Rautarinne

Raimo ”Raikka” Rautarinne (28. helmikuuta 1948 – 9. syyskuuta 2019) oli suomalainen rumpali. Hän soitti muun muassa yhtyeissä The Roosters ja The Boys.
Rautarinne aloitti uransa 1960-luvun puolivälissä Häjyt-nimisessä yhtyeessä, joka teki 15. syyskuuta 1965 singlen ”Häjyt beat / Yksin”. Yhtyeen muita jäseniä olivat laulaja Tapio Törmä, kitaristi Jaakko Kaarala ja basisti Heikki Kiiskinen. Häjyjen hajottua Rautarinne, Kaarala ja Kiiskinen siirtyivät Jim Pembroken The Pems -yhtyeeseen, josta Rautarinne siirtyi vuosiksi 1966–1967 The Roostersiin.
The Roostersin hajottua tilapäisesti Rautarinne soitti hetken aikaa Blues Sectionissa ja liittyi sen jälkeen Mosaic-yhtyeeseen, joka teki vuonna 1968 singlen ”Happier Man / Crazy Train”. Yhtyeessä soittivat hänen lisäkseen Frank Robson (urut ja laulu), Nikke Nikamo (kitara) ja Olli Könönen (basso). Tämän jälkeen Rautarinne soitti ABC-yhtyeessä, jossa olivat mukana Nikamo ja Jukka Hauru kitaristeina ja Pekka Pohjola basistina, mutta yhtye hajosi ensimmäisen ja ainoan keikkansa jälkeen.
Kesällä 1968 Rautarinne palasi takaisin The Roostersiin ja syksyllä yhtye jäi hänen komentoonsa, kun Von Hertzenin veljekset Lasse ja Hasse eivät enää jaksaneet ja antoivat Rautarinteen käyttää The Roostersin nimeä. Rautarinne teki yhtyeestä progressiivisen ja mukaan tulivat Jukka Gustavson, Hanski Vihunen ja Nikamo. Nikamo vaihtui tammikuussa 1969 Jorma Karvoseen. Gustavsonin lähdettyä Wigwamiin The Roosters hajosi ja Rautarinne siirtyi The Boysiin.
Rautarinne oli tekemässä myös Suomen Talvisota 1939–1940 -yhtyeen "Underground-Rock" -levyä vuonna 1970. Levyllä hän soittaa kappaleissa ”Edistyksen voima”, ”Däng-däng-däng-däng” ja ”Suomi palaa”.
JPEG XR

JPEG XR (eXtended Range) on avoin standardi kuvatiedostoille erityisesti digitaalisen valokuvauksen tarpeisiin. Se perustuu alun perin Microsoftin kehittämään ja patentoimaan valokuvien pakkausalgoritmiin, jonka yhtiö esitteli WinHEC 2006 -messuilla nimellä Windows Media Photo (WMP). Jo samana vuonna nimi muutettiin HD Photoksi.
Se sisältää sekä häviöllisen että häviöttömän pakkauksen. Se on suositeltu kuvaformaatti OpenXPS-sivunkuvauskielessä. Formaattia tukevat ainakin Windows Vista ja Photoshop (CS2 ja uudemmat), mutta kuvamateriaalia tässä muodossa on vain vähän. 
Standardisointi.
Formaatin kuvakoodausosuuden kansainvälinen ISO-standardi valmistui elokuussa 2009 
Muut työn alla olevat osat ovat:
Standardisoinnista vastaa the Joint Photographic Experts Group (JPEG), joka on ISO/IEC JTC 1/SC 29/WG 1:n ja ITU-T SG 16:n yhteistoimintaelin. Suomen osalta standardisointia seuraa SFS:n IT-standardisointi.
Tekniset ominaisuudet.
Tärkein tekninen peruste hakea vaihtoehtoja erittäin laajalti käytössä olevalle JPEG (1991) formaatille ja (järjestelmä-)kameroiden omille RAW-formaateille on digitaalisten kameroiden kehittynyt herkkyys ja yhteentoimivuustarpeet. Yhtäältä kameravalmistajat eivät ole keskenään kehittäneet yhteistä RAW-formaattia kuville. Toisaalta JPEG (1991) määrittelee ainoastaan 3 väriä, ja 8 bittiä per väri. Digitaaliset kamerat ja skannerit voivat tallentaa laajemman skaalan värejä (väriavaruus) ja kirkkauksia (bittisyvyys, dynaaminen alue) kuin JPEG (1991) formaattiin voi tallentaa. Käytännössä 8-bittisen kuvan jälkikäsittely kuten kontrastin lisääminen tai yli- tai alivalottuneen 8-bittisen kuvan korjaus johtaa näkyviin virheisiin kuten väriliukujen kaistoittumiseen.
Pikkutulli

Pikkutulli eli maatulli oli Ruotsissa ja Suomessa koottu sisäinen tullimaksu, jota kerättiin kaikista toreille ja markkinoille tuoduista tuotteista. Myöhemmin sitä alettiin kerätä kaikista maaseudulta kaupunkiin tuoduista tuotteista, ja tullin keräämistä varten kaupunkien sisääntuloteiden varsilla oli tullipuomit ja tullivartijat. Kaupunki täytyi myös ympäröidä tulliaidalla, joten sinne pääsi vain tulliporttien kautta. Pikkutulli oli 1/32 tavaran arvosta.
Pikkutulli tuli voimaan 1622, ja se poistettiin Suomesta 1808 ja Ruotsista 1810.
Motörhead (albumi)

Motörhead on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin esikoisalbumi. Tosin ennen tätä levyä oli jo edellisellä Motörhead-kokoonpanolla levytetty albumi "On Parole", mutta se julkaistiin vasta vuonna 1979. Tältä levyltä huomaa vielä parhaiten Motörheadin bluesjuuret, ja yhtyeen tyyli mukaantui raskaammaksi vasta seuraavilla levyillä. Levyn nimikappale on Lemmyn Hawkwind-ajoilta. Suuri osa levyn kappaleista on "On Parolelta", ja uudelleenjulkaistussa versiossa on myös kappaleita vuoden 1980 EPltä "Beer Drinkers and Hellraisers".
Yhtye oli vuoteen 1977 mennessä hyvin turhautunut, koska se keikkaili kovasti ja teki työtä mutta mikään ei tuntunut vievän yhtyettä eteenpäin. Sitä ennen se myöskään ei voinut julkaista uutta levyä, koska oli sidoksissa entiseen levy-yhtiöönsä United Artistsiin. Yhtye päätti lopulta lopettaa, ja soittaa jäähyväiskeikan Lontoon Marquee klubilla. Lemmy oli silloin tutustunut Chiswick Recordsin Ted Carrolliin, jota hän pyysi tuomaan Marqueen keikalle siirrettävän studiolaitteiston. Tarkoitus oli äänittää keikka ja julkaista se livelevynä muistoksi faneille. Carroll ei kuitenkaan syystä tai toisesta saanut studiota tuotua, joten hän ehdotti bändille sinkun tekoa kahdessa päivässä Escape-studiolla Kentissä. Yhtye meni studioon, ja äänitti parissa päivässä yksitoista kappaletta ilman lauluja, nukkumatta yhtään. Siinä vaiheessa kaikki olivat sitä mieltä, että halusivat jättää faneille vähintäänkin albumin muistoksi. Tuottaja Speedy Keen ja äänittäjä John Burns miksasivat kaksikymmentä versiota kappaleesta "Motörhead". Toisen päivän lopussa Carroll tuli studiolle kuuntelemaan kahta valmista kappaletta, jolloin hän kuuli ne kaikki ja piti kuulemastaan. Yhtye sai vielä pari päivää lauluosuuksien viimeistelyyn, ja sen jälkeen levy oli valmis. Lemmy ei omien sanojensa mukaan ole sen jälkeen äänittänyt niin paljon materiaalia näin lyhyessä ajassa kuin tälle levylle.
Rappakalja

Rappakalja on lautapeli, jossa pelaajan tavoitteena on huijata vastapelaajaa uskomaan kunkin pelaajan itse keksimää selitystä.
Rappakalja-pelisarjaan kuuluu Rappakalja, Tupla Rappakalja, Uusi Rappakalja, Rappakalja matkapeli ja Rappakalja Extreme. Rappakalja-lautapelejä valmistaa suomalainen Tactic Games Oy Tactic-tuotemerkin alla.
Pelin nimi juontaa juurensa suomenkielen rapakalja-sanasta, joka tarkoittaa huonoa pilsneriä. Sana on napattu ruotsinkieleen, jossa se tarkoittaa hillitöntä sekasotkua, mikä kuvaakin pelin henkeä varsin osuvasti.
Pelin kulku.
Jokaisella kierroksella esitetään kysymys jostakin kategoriasta, johon jokainen antaa kirjallisen selityksensä. Kategorioita ovat sanat, henkilöt, elokuvat, laki, alkukirjaimet ja lyhenteet. Oikea vastaus sekoitetaan keksittyjen selitysten kanssa, ja ne luetaan ääneen, minkä jälkeen kaikki saavat arvata oikeaa vastausta. Pelaajat, jotka vastaavat kysymyksiin kaikkein uskottavimmin, pääsevät etenemään pelilaudalla. Selitykset, jotka kuulostavat oikeilta, eivät yleensä ole sitä. Pelin voittaa pelaaja, joka pääsee maaliin ennen muita.
Uusi Rappakalja.
Uudistettu Rappakalja-versio alkuperäisestä Rappakalja-pelistä. Sen aihealueita ovat sanat, henkilöt, elokuvat, laki, alkukirjaimet ja lyhenteet.
Tupla Rappakalja.
Tupla Rappakaljan aihealueita ovat sanat, henkilöt, elokuvat, lait ja alkukirjaimet. Se sisältää kaksi peliä, jotka ovat alkuperäinen ja uusi Rappakalja, joten siinä on yhteensä 4 000 selitettävää sanaa.
Rappakalja Extreme.
Rappakalja Extreme sisältää viisi uudistettua aihealuetta, jotka ovat päivämäärät, fiktiiviset hahmot, lääketiede ja fobiat, ruoka ja juoma sekä ulkomaiset sanat ja sanonnat. 
Rappakalja Matkapeli.
Rappakalja Matkapeli on matkaversio alkuperäisestä Rappakaljasta. Se on pienemmän kokoinen kuin normaali, ja siinä on vähemmän kortteja.
Tactic Games

Tactic Games Oy (vuoteen 2014 asti "Nelostuote Oy", sitä ennen "Nelostuote Ky") on vuonna 1967 perustettu Porissa sijaitseva noin 150 henkeä työllistävä graafinen tuotantolaitos, joka on tunnettu Tactic-ajanvietepeleistään. Porissa sijaitsevassa tehtaassa valmistuu Kimble, Alias ja muita lautapelejä sekä ulkopeli Mölkky. Suuri osa tuotteista valmistetaan Suomessa. Tuotannon lisäksi Porissa sijaitsevat Tacticin tuotekehitys-, logistiikka-, hallinto-, myynti- ja markkinointiosastot.
Vuonna 2024 Tactic Games osti ahvenanmaalaisen pääasiassa muovileluja valmistavan Plaston. 
Tactic Gamesilla on useita tytäryhtiöitä. Pelejä viedään yli 70 maahan ympäri maailmaa. Tärkeimpiä tuoteryhmiä ovat perinteiset lautapelit, ulkopelit ja lastenkirjatuotteet sekä oma lelusarja Lumo Stars. 
Historia.
Perheyhtiö Nelostuote toi vuonna 1967 markkinoille suuren suosion saavuttaneen lautapeli Kimblen. Nykyään pelit valmistetaan Tactic-tuotenimen alla. Nelostuotteen nimi on vaihtunut Tactic Games Oy:ksi tammikuussa 2014. Tactic Games osti Mölkky-tavaramerkin oikeudet vuonna 2016.
Puistolehmus

Puistolehmus ("Tilia × europaea") on yleisesti puistopuuna käytetty metsälehmuksen ja isolehtilehmuksen risteymä. Laji on hyönteispölytteinen. Puistolehmukset lisääntyvät tehokkaammin vesomalla kuin siemenillä, joilla on huono itämiskyky. Laji on Suomessa usein yleisin viljelty lehmuslaji – yleisempi kuin metsälehmus.
Tuntomerkit.
Puistolehmus muistuttaa paljon metsälehmusta, mutta sen erottaa siitä parhaiten muhkuraisella rungollaan, joka vesoo runsaasti. Kukinnot ovat nuokkuvia, ja niissä on 5–10 kukkaa, jotka ovat kaksineuvoisia. Puu kasvaa normaalisti 15–35 metriä korkeaksi, mutta hyvällä paikalla se voi saavuttaa yli 40 metrin korkeuden ja alhaalta kahden metrin ympärysmitan. Lehdet ovat samankaltaisia kuin metsälehmuksella, mutta niiden lehtilavat ovat alta vaaleanvihreät. Pituutta lehdillä on 6–15 cm ja leveyttä 6–12 cm. Hedelmä on kuiva, pähkinänkaltainen ja halkaisijaltaan noin 8 mm.
Käyttö.
Puistolehmusta käytetään yleisesti katu- ja puistopuuna, sillä se kestää kaupunkioloja, leikkaamista ja siirtämistä hyvin.
Alkejevon piiri

Alkejevon eli Əlkin piiri (, tataariksi Әлки районы, "Əlki rayonı") on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan eteläosassa Uljanovskin alueen rajalla. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1 727 neliökilometriä ja asukkaita on 20 800 henkeä (vuonna 2009).
Piiriin kuuluu 21 maalaiskuntaa: Appakovo, Bazarnyje Mataki, Boriskino, Juhmatši, Kargopol, Koški, Nižneje Alkejevo, Nižneje Katšejevo, Novyje Urgagary (keskuspaikka Urgagary), Salmany, Šibaši, Starohuradinskoje (keskuspaikka (Huzangajevo), Staroje Alparovo, Staroje Kamkino, Staryje Mataki, Staryje Salmany, Staryje Tšelny, Tjažberdino, Tšuvašski Brod, Tšuvašskoje Burnajevo ja Verhneje Koltšurino. Hallinnollinen keskus on Bazarnyje Matakin kylä. 
Asukkaista 63,7 % on tataareja, 19,2 % tšuvasseja ja 16,4 % venäläisiä.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Teollisuutta edustavat tiilitehdas, rehutehdas, meijeri ja leipomo.
Nähtävyyksiä ovat Bazarnyje Matakin kotiseutumuseo ja tšuvassirunoilija Peder Huzangain museo Huzangajevon kylässä.
Paikallislehtenä ilmestyy tataarin- ja venäjänkielinen "Əlki həbərləre – Alkejevskije vesti".
Ímproksen rotko

Ímproksen rotko (; usein myös "Ímbroksen rotko") on rotko Lefká Óri -vuoriston itäosassa Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Sfakián kunnan alueella saaren lounaisosassa. Rotkon pituus on noin 11 kilometriä.
Maantiede.
Ímproksen rotko sijaitsee Kreetan etelärannikon tuntumassa Chóra Sfakíonin kylän itäpuolella. Rotkon pohjoispäässä Askýfoun ylätasangolla noin 780 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsee Ímproksen kylä ja eteläpäässä lähellä rannikkoa Komitádeksen kylä.
Rotko on syntynyt, kun virtaava vesi on kovertanut uomiaan jyrkkärinteisten ja korkeiden vuorten kalkkikiveen. Rotkon seinämät ovat paikoin 300 metriä korkeita ja niissä on suuria luolia. Rotkon leveämpi pohjoisosa tunnetaan nimellä Porofárango. Kapeimmillaan Stenáda-nimellä tunnetussa kohdassa rotkon leveys on vain 1,6 metriä. Ímproksen rotkon rinteillä kasvaa harvinaisia kasveja. Rotkon linnustoon kuuluu esimerkiksi valkopäämerikotkia.
Historia.
Ímproksen rotko oli ainoa kulkureitti Kreetan pohjoisosista etelärannikon Chóra Sfakíonin kylään siihen asti, kun tie sinne valmistui. Sfakián alue säästyi osmanien hallinnolta, sillä Ímproksen rotko oli helppo vartioitava. Rotkossa käytiin useita taisteluita osmanien ja kreikkalaisten välillä, erityisesti vuonna 1821 sekä 1867, jolloin Mustafa Naili pašša kävi Sfakiássa kostoretkellä viimeisenä valloittajana. Kulkureittien puuttuessa Sfakiássa toimittiin melko itsenäisesti.
Vuonna 1941 rotko oli liittoutuneiden joukkojen tärkein evakuointireitti pois saarelta sen jälkeen, kun nämä hävisivät Kreetan taistelun saksalaisille. Rotkon läpi kulki tuolloin noin 20 000 sotilasta, jotka laivattiin Chóra Sfakíonista edelleen Egyptiin.
Vaellusreitti.
Ímproksen rotko on suosittu vaellusreitti. Kreetan rotkoista se on kolmanneksi suosituin läheisen Samarián rotkon sekä Agía Eirínin rotkon jälkeen. Samarián rotkoon verrattuna Ímprosin rotko on pienempi, helppokulkuisempi ja rauhallisempi. Vaelluksen kokonaispituus on noin kahdeksan kilometriä ja sen aikana laskeudutaan noin 600 metriä alaspäin. Rotko on avoin läpi vuoden, päin vastoin kuin Samarián rotko. Paras aika vaellukselle on usein kevät, jolloin rotkon kasvillisuus on kukkeimmillaan. Vaellus rotkon läpi kestää noin 2–3 tuntia. Yleisin lähtöpaikka vaellukselle on Ímproksen kylä rotkon pohjoispäässä. Sieltä vaelletaan rotkon eteläpäähän Komitádekseen, josta voi jatkaa edelleen Chóra Sfakíoniin. Vaelluksen voi suorittaa myös toisin päin Komitádeksesta Ímprokseen. Rotkoon on pieni pääsymaksu. Ímprosista ja Chóra Sfakíonista on bussiyhteys Chaniáan.
Mestarikiltaneuvosto

Mestarikiltaneuvosto ry on mestarikiltojen valtakunnallinen edunvalvonta- ja yhteistyöelin, joka myöntää mestarien ja kisällien arvonimet. Sen tarkoituksena on edistää korkeaa ammatillista osaamista, pitää yllä mestarien ja kisällien arvostusta sekä edistää kädentaitoja ja niihin liittyvän yrittäjyyden arvostusta. Mestarikiltaneuvosto on Suomen Yrittäjien jäsen.
Mestarikiltaneuvosto myöntää mestarin- ja kisällinkirjoja asianomaisen erikoisammatti- ja ammattitutkinnon suorittaneille, ja ylläpitää valtakunnallista mestari- ja kisällirekisteriä. Kerran vuodessa Mestarikiltaneuvosto järjestää valtakunnallisen juhlatapaamisen, Mestarimöötin.
Mestarikiltaneuvoston ylioltermannina toimii tällä hetkellä Pirjo Savolainen.
Mestarikiltaneuvoston yhteydessä toimii Viktor Julius von Wright -ritaristo. Ritariston jäsenyys on korkein mahdollinen tunnustus käsityö- ja pienteollisuusalalla toimineelle Suomen kansalaiselle. Ritariston jäsenenä voi olla vain 12 henkilöä kerrallaan, ja sen puheenjohtajaa kutsutaan valtakunnan oltermanniksi.
Mestarintutkinnon historiaa.
Käsityömestari- ja kisälliperinteen juuret ovat ammattikuntalaitoksessa, joka kukoisti useissa maissa jo 1300- ja 1400-luvuilla ja tuli saksalaisten käsityöläisten ja kauppiaiden mukana myös Ruotsiin.
Suomessa ammattikuntien historia alkaa varsinaisesti vasta 1620-luvulla. Suutarien ammattikunta syntyi Turkuun vuonna 1624. Ammattikuntalaitoksen suurin kukoistusaika oli Suomessa kuitenkin vasta 1800-luvun alkupuolella.
Ammattikunta muodostui tietyn käsityöalan mestareista sekä heidän palveluksessaan olleista kisälleistä ja oppipojista. Itsenäisinä yrittäjinä saivat toimia vain mestarit. Ammattikuntalaitoksen aikana oppipoika pääsi tavallisimmin kisälliksi 3–5 vuodessa ja sen jälkeen mestariksi noin 3 vuodessa. Ammattikunnat pyrkivät vaalimaan jäsentensä taloudellisia etuja sekä takaamaan tuotteiden laadun ja kohtuulliset hinnat.
Ammattikuntalaitos lakkautettiin Suomessa 1868, kun keisarillinen asetus kaupasta ja elinkeinosta tuli voimaan. "Kauppiasten, vapriikinpitäjäin ja hantvärkkareiden tuli kussakin kaupungissa perustaa yhdistyksiä, joiden tehtävänä oli mm. ulosantaa kisällintodistuksia ja mestarikirjoja." Myöhemmin tämä tehtävä siirtyi vuosikymmeniksi Pienteollisuuden Keskusliitolle ja vuodesta 1996 lukien Mestarikiltaneuvostolle.
Mestarintutkinto tänään.
Nykyään mestariksi tullaan useimmiten siten, että ensiksi suoritetaan ammattitutkinto ja sen jälkeen asianomainen erikoisammattitutkinto. Ammattitutkintoon (eli kisällitutkintoon) edellyttävä ammattitaito osoitetaan käytännön työtilanteissa näyttökokeissa. Erikoisammattitutkinnon (eli mestarintutkinnon) suorittaneilta edellytetään alan vaativimpien työtehtävien hallintaa, talous- ja yritystietoutta kuten kustannuslaskentaa sekä asiakaspalvelua.
Pulse (albumi)

Pulse (tyyliteltynä P•U•L•S•E) on Pink Floydin live-albumi, jonka on julkaissut vuonna 1995 EMI Records.
Kappalelista.
 CD 1 
 CD 2 
Kokoonpano.
Pink Floyd
Muut muusikot
Isolehtilehmus

Isolehtilehmus ("Tilia platyphyllos") on lehmusten ("Tilia") sukuun kuuluva lehtipuulaji. Se on suosittu koristepuuna levinneisyysalueensa luoteis- ja keskiosissa. Risteyttämällä isolehtilehmus metsälehmuksen ("Tilia cordata") kanssa saadaan puistolehmus ("Tilia" × "europaea").
Tuntomerkkejä.
Isolehtilehmuksen erottaa muista lehmuksista helpoiten suurista lehdistä ja säännöllisen pyöreästä latvuksesta. Lehtien alapinnalla on hapsikarvoitusta. Rungossa ei ole muhkuroita tai vesoja. Kukinnoissa on vain kahdesta viiteen kukkaa. Hedelmät ovat isoja ja voimakassärmäisiä. Isolehtilehmus voi hyvällä kasvupaikalla saavuttaa noin 40 metrin korkeuden, Suomessa kuitenkin enintään 25 metriä.
Levinneisyys.
Isolehtilehmusta tavataan luontaisena Espanjasta ja Isosta-Britanniasta Mustanmeren läheisyyteen. Pohjoisimmat alkuperäiset esiintymät sijaitsevat Lounais-Ruotsissa. Istutettuna laji menestyy hyvin Suomessakin (sisämaassa keskiosiin, rannikolla Peräpohjolaan asti). Se on hiljattain alkanut levitä luultavasti viljelykarkulaisena Suomenkin luontoon.
Jacob Roschier

Jacob Roschier (12. toukokuuta 1787 Viipuri – 11. syyskuuta 1838 Lemi) oli suomalainen kirkkoherra ja virsikirjasuomentaja.
Roschierin vanhemmat olivat Mikkelin pitäjän kappalainen Erik Johan Roschier ja Juliana Starck. Perhe muutti vuonna 1793 Saarijärvelle kun Erik Johan Roschier nimitettiin Saarijärven kirkkoherraksi. Jacob kävi triviaalikoulua Vaasassa ja pääsi ylioppilaaksi 1804. Hän opiskeli sitten Turun Akatemiassa ja hänet vihitiin papiksi 1811. Roschier toimi sitten kirkkoherran apulaisena Viitasaarella vuodesta 1811. 
Roschier oli Lemin kirkkoherrana 1822–1838 ja hän kirjoitti 1823 kuvauksen pitäjän taloudellisista oloista. Vuonna 1829 Roschier ehdotti pitäjänkokouksessa että pitäjään hankittaisiin köyhäinkassan varoilla suomenkielisiä kirjoja joita sitten lainattaisiin lukijoille maksua vastaan. Lainausmaksuilla voisi sitten hankkia lisää kirjoja. Lemiläiset suhtautuivat ajatukseen periaatteessa myönteisesti mutta kirjojen hankintaa päätettiin lykätä koska lemiläisten käsityksen mukaan pari vuotta aiemmin sattunut Turun palo oli nostanut kirjojen hinnat niin korkealle ettei niitä vielä kannattanut hankkia. Rroschier edisti Lemillä myös tehokkaasti perunanviljelyn leviämistä.
Roschier käänsi suomeksi ruotsalaisen ns. Wallinin virsikirjan. Hän osallistui tällä käännöksellä suomalaisen virsikirjakomitean 1829 julistamaan kilpailuun. Komitea pyysi kirjailija G. A. Avellanilta arvostelua käännöksestä ja tämä arvosteli Roschieria liiallisesta murteellisuuksien käytöstä. Arvostelusta huolimatta Roschier julkaisi virsikirjasuomennoksensa nimellä "Psalmi-Kirja. Ruotsista Suomeksi käätty" vuonna 1836. Roschier nimitettiin samana vuonna myös virsikirjakomitean jäseneksi ja vuonna 1885 hyväksytyssä uudessa suomenkielisessä virsikirjassa onkin vaikutteita Roschierin käännöstyöstä.
Jacob Roschier oli naimisissa edeltäjänsä tyttären Katarina Elisabet Lundanin kanssa ja heillä oli seitsemän lasta. Kaksi lapsista kuoli jo pienenä ja loput viisi lasta sekä Roschier itse menehtyivät syksyllä 1838 raivonneessa punatautiepidemiassa.
Puuveneveistäjä

Puuveneveistäjä on puualan artesaanikoulutuksen (puuvenealan suuntautuminen) tai veneenrakentajakoulutuksen saanut henkilö. Kyseessä on perustutkinto, joka antaa yleisen korkeakoulukelpoisuuden jatko-opiskeluissa omalla alallaan. Tämän lisäksi perusopintojen jälkeen voidaan suorittaa veneenrakennusalan ammattitutkinto eli "kisällikirja", joka perustuu kymmenen päivän näyttökokeeseen ja erilaisiin teoriakokeisiin. Suuntautuminen voi olla puuvene-, lasikuituvene- tai teräsvenealalle. Näyttötutkintoon on mahdollista mennä myös ilman peruskoulutusta. 
Puuveneveistäjä voi suorittaa venerakentamisen erikoisammattitutkinnon eli niin sanotun "mestaritutkinnon", jota pidetään puuvenerakentamisen yhtenä korkeimmista ammattitaidon mittareista. Kisällitodistukset ja mestarikirjat myöntää Mestarikiltaneuvosto.
Puuveneveistäjän työtehtäviin kuuluu uusien puuveneiden veistäminen eri tekniikoilla. Lisäksi töitä ovat puuveneiden korjaukset ja vuosihuollot kuten kyllästäminen, tervaaminen, lakkaaminen ja maalaaminen. Puuveneveistäjä voi tehdä myös veneiden sisustuksia ja muita puusepäntöitä.
Puuveneveistäjillä on oma vuonna 1990 perustettu yhdistys Puuveneveistäjät ry, johon kuuluu osa Suomen veneveistämöistä.
Kri-kri

Kri-kri (myös kreetalainen villivuohi) ("Capra aegagrus creticus") on uhanalainen ja harvinainen villivuohen ("Capra aegagrus") alalaji Kreikan Kreetan saarella ja muutamalla pienellä saarella sen vieressä. On myös mahdollista, että kannat polveutuvat villiintyneistä kesyvuohista. Kri-krin uskotaan saapuneen Kreetalle minolaisten mukana.
Taksonomia.
Kri-kritä on pidetty villihvuohen ("C. aegagrus") alalajina. Sittemmin tehtyjen molekulaaristen analyysien perusteella kanta saatta kuitenkin polveutua villiintyneistä kesyvuohista ("C. hircus"). Kannat ovat myös sekoittuneet sittemmin kesyvuohien kanssa. Kri-kri on jaettu joissain yhteyksissä kolmeen eri rotuun, "cretica", "pictus" ja "dorcas".
Koko ja ulkonäkö.
Urokset ovat naaraita kookkaampia. Urokset painavat 26–42 kg. Niiden säkäkorkeus on 60 cm ja naaraiden 45 cm. Molempien ruumiinpituus on noin 90 cm. Naaraiden turkin väritys on ruskea. Urokset ovat ruskeita kesäisin ja harmaita talvisin. Uroksilla on myös mustaa karvoitusta selässä, kyljillä, harteilla, rinnassa ja jalkojen etuosassa. Uroksien naama on musta ja nillä on musta parta. Naarailla ei ole partaa ja naamassa niillä on musta silmistä kuonoon kulkeva juova. Ruumiin alapuoli ja jalkojen takapuoli on valkoinen. Naarailla ja uroksilla on sarvet, jotka naarailla ovat pienemmät. Sarvien pituus on uroksilla 90 cm ja naarailla 33 cm. Kri-krin sarvet ovat kaartuvat.
Kri-kri muistuttaa ulkonäöltään enemmän villivuohia, kuin kesyvuohi. Kri-kri on kuitenkin villivuohia pienempi ja jonkin verran värikkäämpi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kri-kritä tavataan vain Kreikalle kuuluvalla Kreetan saarella sekä muutamilla sen edustan pienillä asumattomilla saarilla, kuten Iraklionin edustan Díalla ja Néa Kydonían edustan Ágioi Theódoroilla. Manner-Kreetalla se elää vaikeakulkuisessa Lefká Óri -vuoristossa ja laiduntaa ainoastaan yöaikaan, joiden vuoksi kri-kritä nähdään vain harvoin luonnossa. Esimerkiksi Lefká Óri -vuoristossa sijaitsevassa Samarián rotkossa eli 2000-luvun alussa noin 300 kri-kritä, mutta sielläkin lajia tavataan äärimmäisen harvoin.
Elintavat.
Kri-krit liikkuvat tavallisesti 2–5 yksilön pienissä ryhmissä. Suurempiin laumoihin saattaa kuitenkin kuulua jopa 34 yksilöä. Täysikasvuiset urokset liikkuvat usein yksin. Ravinnokseen ne käyttävät kasvien varsia ja versoja, ruohoja, sekä puiden ja pensaiden lehtiä. Ne ruokailevat yleensä varhain aamulla ja iltaisin. Muun päivän ne viettävät kivikkojen tai luolien suojassa.
Kri-krit lisääntyvät lokakuun ja marraskuun välillä. Tiineys kestää 148–160 päivää ja poikasia on kerrallaan yksi. Emo imettää kuusi kuukautta. Naaraista tulee sukukypsiä 2–2,5 vuoden ikäisinä ja uroksista 1,5–3 vuoden ikäisinä.
Uhat, suojelu ja ihminen.
Minolaisen kulttuurin taiteessa kri-kri oli suosittu aihe. Kantaa ei pidetä Kreetan endeemisenä lajina, vaan mahdollisesti se päätyi saarelle minoalaisten mukanaan tuomana. Laji metsästettiin miltei sukupuuttoon, ja nykyisin se on Kreetan harvinaisin eläin. Vielä vuonna 1960 lajin kanta oli alle 200 yksilöä. Nykyisin niitä on ehkä alle 2 000. Kantaa uhkaava risteytyminen kesyvuohien kanssa.
Hägglund &amp; Söner

Hägglund &amp; Söner on ruotsalainen Örnsköldsvikissä vuonna 1899 perustettu konepajakonserni. Johan Hägglund (1866-1956) perusti sen puusepänverstaana ja yritys kasvoi Norrlannin suurimmaksi konepajayhtiöksi valmistaen muun muassa linja-autoja, raitiovaunuja ja lentokoneita. Niin ikään ruotsalainen ASEA-konserni osti Hägglund &amp; Sönerin vuonna 1972.
Kun ASEA puolestaan yhdistyi sveitsiläisen Brown Boverin kanssa ABB:ksi vuonna 1988, toimialoja pilkottiin myytäväksi eteenpäin seuraavasti:
Vuorimarin piiri

Vuorimarin piiri (, , ) on paikallinen itsehallintoalue Marin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1931 perustetun piirin pinta-ala on 1 971 neliökilometriä ja asukkaita on 27 000 henkeä (vuonna 2008).
Maantiede.
Vuorimarin piiri sijaitsee tasavallan lounaisosassa. Etelässä se rajoittuu Tšuvassian Morgaušin ja Jadrinin piireihin, lounaassa Nižni Novgorodin alueen Vorotynetsin piiriin, lännessä Marin tasavallan Jurinon piiriin sekä pohjoisessa ja idässä Kilemaryn piiriin.
Volga jakaa piirin kahteen osaan. Muita jokia ovat Sura, Sumka, Bolšaja ja Malaja Junga, Sundyr ja Sundyrka. Pinta-alasta 45 % on metsää, 33 % maatalousmaata ja 18 % vesialuetta.
Hallinto ja talous.
Hallinnollinen keskus on Kozmodemjanskin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa: Berezovo, Jelasy, Jemeševo, Kartukovo, Krasnovolžskaja (keskuspaikka Kulakovo), Kuznetsovo, Mikrjakovo, Ozerki, Paigusovo, Surskaja (keskuspaikka Makarkino), Troitski Posad, Usola ja Vilovatovo. Asutuskeskuksia on yhteensä 242.
Asukkaista 87,7 % on mareja, 11 % venäläisiä ja 0,7 % tšuvasseja.
Kulkuyhteyttä Volgan itärannalle ja tasavallan pääkaupunkiin Joškar-Olaan hoitaa Volgan ylittävä lautta. Piirikeskuksesta on matkaa Joškar-Olaan Volgan yli 117 ja Tšeboksaryn kautta 190 kilometriä.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Teollisuus tuottaa elintarvikkeita, puutavaraa ja rakennusmateriaaleja.
Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen "Krai gornomarijski" ja vuorimarinkielinen "Žerä". Kozmodemjanskissa ilmestyy myös vuorimarinkielinen lastenlehti "Jämdÿ li". Kaupungissa toimii vuorimarinkielinen teatteri ja radioasema sekä kansatieteellinen ulkomuseo.
Karl Lindberg

Karl Lindberg -nimisiä henkilöitä ovat:
Saint-Pierre (Saint-Pierre ja Miquelon)

Saint-Pierre on Ranskalle kuuluvan Saint-Pierre ja Miquelonin saariryhmän pääkaupunki Saint-Pierren saarella. Vuonna 2011 siellä oli 5 888 asukasta. Kaupungissa on muun muassa satama sekä postin ja tullin konttorit.
Osmo Apunen

Osmo Kalevi Apunen (5. lokakuuta 1938 Kotka – 16. lokakuuta 2022 Tampere) oli suomalainen politiikan tutkija.
Ura.
Apunen pääsi ylioppilaaksi 1959 Kymin Yhteiskoulusta. Hän opiskeli poliittista historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui valtiotieteen maisteriksi 1964, valtiotieteen lisensiaatiksi 1967 ja tohtoriksi 1968.
Apunen toimi 1967–1971 ulkoeurooppalaisten maiden historian assistenttina Helsingin yliopistossa, Ulkopoliittisen instituutin johtajana 1968–1972, toimistopäällikkönä ulkoministeriössä 1972–1973, Tampereen yliopiston kansainvälisen politiikan professorina vuosina 1973–2003 sekä rauhan- ja konfliktintutkimuskeskuksen emeritusprofessorina 2003–2007.
Apunen on tutkinut muun muassa Suomen poliittista historiaa, ulkopolitiikkaa ja idänsuhteita, kansainvälisten suhteiden historiaa sekä J. K. Paasikiven ulkopoliittista ajattelua. Puoluetaustaltaan Apunen oli sosialidemokraatti.
Yksityiselämä.
Osmo Apusen poika on Matti Apunen.
Pua Magasiva

Pua Magasiva (10. elokuuta 1980 Apia, Samoa – 11. toukokuuta 2019 Wellington, Uusi-Seelanti) oli samoalais-uusiseelantilainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Punainen Rangerna Shane Clarkina televisiosarjassa "".
Ura.
Magasiva aloitti näyttelemisen veljensä Robbie Magasivan innoittamana, joka on myös näyttelijä. Hän näytteli ensi kerran televisiossa vuonna 2001 elokuvassa "Saari". Seuraavana vuonna hän sai koe-esiintymisen kautta Power Rangersiin ja näytteli vuonna 2003 ensimmäisen pääroolinsa televisiosarjassa "Power Rangers: Ninja Storm". Magasiva toimi samassa roolissa myös samannimisessä videopelissä "" ja vieraili "Power Rangers Dino Thunderissa kahdessa jaksossa vuonna 2004. Hänellä oli myös vierailurooli televisiosarjassa "Shortland Street" vuosina 2003–2006. Sittemmin Magasiva näytteli muun muassa elokuvissa "Aidiko Insane" ja "30 päivää kaamosta".
Magasiva löydettiin kuolleena kotoaan Wellingtonista 11. toukokuuta 2019. Hän oli kuollessaan vain 38-vuotias.