tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tukholman työväentalo

Tukholman työväentalo () on Tukholman Norrmalmilla osoitteessa Barnhusgatan 12–14 sijaitseva työväentalo ja kongressikeskus. Vuonna 1963 valmistuneen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Sven Markelius.
Frans Viita

Frans Viita (s. 4. joulukuuta 2006 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa U20 SM-sarjaa Oulun Kärpissä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Viita laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Viita on Tapparan kasvatti. Hän toimi kaudella 2021–2022 seuran U16-joukkueen varakapteenina. Viita oli tehoilla 27+19=46 joukkueen paras maalintekijä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Valtteri Luhtalammen kanssa. Viita jakoi U16 SM-sarjan maalipörssin kahdeksannen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Pudotuspeleissä hän oli neljällä osumallaan Tapparan paras maalintekijä Atte Joen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi U16 SM-pronssia. 
Kaudeksi 2022–2023 Viita siirtyi Oulun Kärppien U18-joukkueeseen. Hän jakoi neljällä osumallaan U18 SM-sarjan pudotuspeleissä joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Arttu Alasiuruan kanssa. Viita voitti kauden päätteeksi U18 Suomen-mestaruuden. Hänet valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2023–2024 Viita pelasi suurimmaksi osaksi Kärppien U20-joukkueessa. Hänen kautensa jäi hieman rikkonaiseksi loukkaantumisen vuoksi ja Viita pelasi runkosarjassa vain 28 ottelua, mutta hän teki niissä 35 tehopistettä. Viita vahvisti myös Kärppien U18-joukkuetta, jossa hän voitti SM-pronssia. Viita sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa vain 17-vuotiaana 7. helmikuuta 2024 Porin Ässiä vastaan. Hänet merkittiin Kärppien 13. hyökkääjäksi. Viita jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa.
Viita palaa kaudeksi 2024–2025 kolmivuotisella SM-liigasopimuksella kasvattajaseuraansa Tapparaan. Hän pelasi alkukauden kokonaan seuran U20-joukkueessa, kunnes Viidan sopimus seuran kanssa purettiin jo joulukuussa 2024. Muutamaa päivää myöhemmin hän palasi Kärppien U20-joukkueeseen.
Maajoukkueura.
Viita on pelannut seitsemän poikien maaottelua.
Muuta.
Viidan isä Kalle pelasi omalla urallaan 22 SM-liigaottelua Tapparassa.
Riksrevisjonen

Riksrevisjonen (ennen vuotta 1938 "Statsrevisjonen") on Norjan valtion virasto, joka toimii suurkäräjien alaisuudessa. Sen tehtävänä on valvoa julkisten varojen käyttöä hallinnossa, tutkia sen vaikutuksia kansantaloudelle sekä laatia aiheesta raportteja hallinnon ja kansalaisyhteiskunnan käyttöön. Virastoa johtaa valtakunnantilintarkastaja () yhteistyössä kollegion kanssa. Riksrevisjonen jakautuu seitsemään osastoon ja sillä oli vuonna 2021 noin 450 työntekijää.
Yrkestrafikkforbundet

Yrkestrafikkforbundet (lyh. YTF; vuosina 1955–1996 "Norsk Rutebilarbeiderforbund") on norjalainen ammattiliitto, johon kuuluu muun muassa ammattiliikenteessä ja varastoalalla työskenteleviä. Liitto perustettiin vuonna 1955 ja sillä on noin 13 000 jäsentä.
Karl Wohlfart

Karl Adrian Wohlfart (19. marraskuuta 1874 Kindan kunta – 30. huhtikuuta 1943 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, pianopedagogi, kuoronjohtaja ja urkuri.
Wohlfart opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja sai oppiarvon urkujensoitossa vuonna 1895. Kirkkomuusikon ja musiikinopettajan pätevyydet hän sai vuonna 1897. Kontrapunktissa ja sävellyksessä Wohlfartia opettivat Joseph Dente ja Johan Lindegren. Orkestraation opetusta hän sai Ernst Ellbergiltä ja Wilhelm Stenhammarilta sekä pianonsoiton opetusta Richard Anderssonilta. Vuosina 1905–1906 Wohlfart täydensi opintojaan pianonsoitossa Karl Heinrich Barthin ja sävellyksessä Hans Pfitznerin johdolla. Vuonna 1901 hän aloitti työskentelyn pianonsoiton opettajana Richard Anderssonin musiikkikoulussa. Sittemmin hän opetti siellä harmoniaa ja musiikin teoriaa vuoteen 1913. Tämän jälkeen Wohlfart perusti oman yksityisen musiikkikoulunsa. Vuonna 1911 hänestä tuli Sundbybergin kirkon urkuri, ja vuosina 1911–1915 hän toimi Stockholms sångargille -mieskuoron johtajana. Wohlfart oli yli vuosikymmenen ajan Svenska Pianopedagogförbundetia edeltäneen Pianistförbundetin puhemies. Hän kuului Tukholman kuninkaallisen musiikkikorkeakoulun johtokuntaan vuosina 1932–1940 ja toimi säveltäjien apurahakomitean jäsenenä vuosina 1933–1940. Wohlfart valittiin Ruotsin kuninkaalliseen musiikkiakatemiaan vuonna 1930.
Wohlfartin perustama musiikkikoulu jatkoi toimintaansa hänen kuolemansa jälkeen leski Erin Wohlfartin johdolla. Opisto lopetti toimintansa 1960-luvun puolessavälissä. Siellä opettivat aikoinaan muiden muassa Gustaf Nordqvist ja Erland von Koch. Oppilaiden joukossa oli Greta Erikson. Wohlfart julkaisi lukuisia musiikin oppikirjoja ja nuottivihkoja, jotka otettiin laajalti käyttöön. Hän teki myös revisoituja painoksia Carl Philipp Emanuel Bachin, Muzio Clementin, Carl Czernyn ja Stephen Hellerin sävellyksistä. Wohlfartin sävellystyyli pohjautui romantiikan vaikutteisiin, joihin hän kuitenkin yhdisti ruotsalaisen kansanmusiikin piirteitä. Varsinkin useimmissa Wohlfartin pianosävellyksistä on selkeä pedagoginen luonne. Hän julkaisi pianosävellyksistään ja lauluistaan monia kokoelmia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu lukuisia yksittäisiä lyhyitä kappaleita. Wohlfartin suurimuotoisempiin teoksiin kuuluvat kaksi pianosonaattia ja yksi viulusonaatti. Hänen ensimmäinen opuksensa on "Konsertstycke" pianolle ja orkesterille (1900). Suurimman menestyksensä säveltäjänä Wohlfart saavutti teoksellaan "Den afvundsvärde", joka on balladi baritonille ja orkesterille. Se esitettiin orkesterikonsertissa Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1911. Samassa yhteydessä esitettiin Franz Berwaldin, Andreas Hallénin, August Södermanin, Wilhelm Stenhammarin ja Hugo Alfvénin teoksia.
Wohlfart oli neurologi Gunnar Wohlfartin isä. Hänet on haudattu Skogskyrkogårdenin hautausmaalle Tukholmaan.
Dnipron piiri (Zaporižžja)

Dnipron piiri () on yksi Ukrainan Zaporižžjan seitsemästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Zaporižžjan luoteisosassa, pääosin Dneprin oikealla rannalla eli joen länsipuolella sijaitsevan kaupunkipiirin pinta-ala on 49,7 neliökilometriä. 
Dnipron piiri on perustettu vuonna 1928. Vuonna 1936 nimeksi vaihdettiin Leninin piiri, ja vuonna 2016 piiri uudelleennimettiin Dnipron piiriksi. Piirin nimi viittaa Dnepriin (ukr. Dnipro). 
Piirin väestöarvio on 135 934 (2015), ja aiemmin noin 151 900 (VL 2001).
Piirin alueella sijaitsee muun muassa:
Juha Leppälä

Juha Leppälä (s. 10. syyskuuta 1983) on suomalainen pesäpalloilija. Leppälä edusti urallaan Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Seinäjoen Maila-Jusseja, Pattijoen Urheilijoita, Nurmon Jymyä ja Koskenkorvan Urheilijoita. Leppälä saavutti yhden SM-pronssin kaudella 2004. Hän pelasi ulkokentällä polttolinjassa. Sisäpelissä hänen roolinsa oli etenijävaihtaja. Leppälä pelasi 81 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, toi 37 juoksua ja keräsi 193 kärkilyöntipistettä. Leppälä pelasi 15 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin, toi 15 juoksua ja keräsi 36 kärkilyöntipistettä.
12th Fail

12th Fail on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja kirjoittanut Vidhu Vinod Chopra. Se perustuu Anurag Pathakin vuoden 2019 samannimiseen kirjaan Manoj Kumar Sharmasta, joka voitti äärimmäisen köyhyyden tullakseen Intian poliisiviranomaiseksi. Elokuvassa Vikrant Massey näyttelee Sharmaa yhdessä Medha Shankarin, Anant V. Joshin, Anshumaan Pushkarin ja Priyanshu Chatterjeen kanssa.
Teattereissa 27. lokakuuta 2023 ensi-iltansa saanut "12th Fail" sai laajan kriitikoiden suosion ja nousi hitaan alun jälkeen hitiksi. 69. Filmfare Awards -gaalassa se voitti viisi palkintoa, mukaan lukien paras elokuva, paras ohjaaja ja parhaan miesnäyttelijän kriitikkopalkinto (Massey).
Imatran uimahalli

Imatran uimahalli on arkkitehti Einari Teräsvirran suunnittelema ja vuonna 1965 valmistunut uimahalli Imatralla. Rakennus sijaitsee Imatran Pässiniemen kaupunginosassa, Vuoksen rannalla. 
Uimahalli on teräsbetonirunkoinen ja kaarikattoinen. Rakennuksen katemateriaalina on kuparipelti. Ulkoverhoilussa on materiaaleina käytetty kvartsihiekkatiiltä, maalattua betonia ja lasia, ja ulospäin rakennuksen julkisivua hallitsevat valkoinen ja tummanruskea väri. Uimahallin yhteyteen rakennettiin ulkoisesti sitä muistuttava urheilutalo, joka valmistui 1982. 
Uimahalli-urheilutalo muodostaa osan Aatos Issakaisen ja Martti Hakalan 1961 valmistuneesta Mansikkalan keskustasuunnitelmasta.
Real Mari (1700)

Real Mari (Nuestra Señora de Loreto) oli Espanjan laivaston vuoden 1700 tienoilla vesille laskettu kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Tausta.
Kuningas Felipen ja laivaston komentajan amiraali Gaztañetan kunnianhimoisena suunnitelmana oli palauttaa Espanjan laivaston alusten määrä Espanjan perimyssotaa edeltäneeksi. Suunnitelman mukaan valmistettaisiin 12 uutta 60-tykkistä linjalaivaa. Lisäksi vuokrattaisiin valmiina olevia kaappareita ja tehtävään soveltuvia kauppalaivoja puutteiden täyttämiseksi. Kesäkuussa 1713 Espanja vuokrasi genovalaiselta kaapparilta Stefano Mari Centurionelta kahdeksi vuodeksi kolme linjalaivaa, jotka olivat "Nuestra Señora del Carmen y San Antonio", "Real Mari" ja "Nuestra Señora de las Viñas y Santa Rosa".
Valmistus.
Alus valmistui noin vuonna 1700.
Palvelus.
Alus lähti 24. tammikuuta 1714 Genovasta "Príncipe de Asturiasin", "Infanten" ja "Puerco Espínin" kanssa päällikkönään Esteban Mari Centurione, Marqués de Mari. Alus saapui 26. tammikuuta Touloniin, mistä se lähti 19. helmikuuta Barcelonaan. Alus saapui 24. helmikuuta Barcelonaan. Se saapui 25. huhtikuuta neljän tykkejä ja ampumatarvikkeita kuljettaneen rahtialuksen kanssa Touloniin. Alus palasi 7. toukokuuta saattueen mukana Barcelonaan, mistä se lähti kesäkuussa 1715 de los Rion laivaston mukana Majorcalle.
Alus lähti 21. maaliskuuta 1716 Cádizista "Príncipe de Asturiasin", "Sorpresan", "Perlan", "Volanten" ja "Junon" kanssa Venetsiaan. Se saapui 24. heinäkuuta Genovaan korjaamaan myrskyn aiheuttamia vaurioita. Alus saapui elokuussa laivueen mukana Korfulle. Huhtikuussa 1717 alus saapui del Marin laivueen lippulaivana Cádiziin.
Alus lähti 19. kesäkuuta 1717 Barcelonasta Sardinian sotaretkelle. Alukselta laskettiin 21. elokuuta joukkoja maihin Cagliarilla, mistä se lähti 17. lokakuuta laivueen mukana Algheroon. Alus lähti 18. marraskuuta laivueen mukana Algherosta ja saapui 23. marraskuuta Barcelonaan.
Alus oli 1718 Esteban Mari Centurionen lippulaivana. Se lähti 17. kesäkuuta Barcelonasta Gaztañetan laivaston mukana Sisilian sotaretkelle. Alus lähti 27. kesäkuuta Cagliarilta, mistä se oli noutanut joukkoja. Britannian kuninkaallisen laivaston "HMS Breda" ja "HMS Captain" valtasivat aluksen 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taistelussa.
Palovene

Palovene on palo- ja pelastustoimiin tarkoitettu vene. Sitä käytetään esimerkiksi tulipalojen sammuttamiseen, etsintätöihin merionnettomuuksissa sekä saasteiden poistoon. Paloveneet on yleensä varustettu usealla erilaisella voimanlähteellä ja vesisuihkujärjestelmällä, sekä joskus veneessä itsessään on palonestojärjestelmä. Paloveneet pumppaavat sammutusveden suoraan merestä, järvestä tai joesta. Uusimpien veneiden pumppausjärjestelmät kykenevät pumppaamaan kymmeniä tuhansia litroja vettä minuutissa.
Yhdysvalloissa ensimmäinen palovene valmistui 1800-luvun alkupuolella, mutta niitä ei valmistettu enempää ennen kuin maa alkoi teollistua sisällissodan jäljiltä 1800-luvun lopulla. Aluksi paloveneiksi muutettiin tavallisia höyryhinaajia. Useat satamakaupungit alkoivat vuoron perään tilata itselleen paloveneitä. Esimerkiksi New Yorkin palolaitos sopi itselleen meripelastusyhtiöltä ensimmäisen veneensä, ja muut kaupungit alkoivat seurata perässä seuraavina vuosina.
Suomessa paloveneitä on käytössä jokaisella pelastuslaitoksella.
Nuestra Señora de las Viñas y Santa Rosa

Nuestra Señora de las Viñas y Santa Rosa oli Espanjan laivaston kaksikantinen 60-tykkinen linjalaiva.
Tausta.
Kuningas Felipen ja laivaston komentajan amiraali Gaztañetan kunnianhimoisena suunnitelmana oli palauttaa Espanjan laivaston alusten määrä Espanjan perimyssotaa edeltäneeksi. Suunnitelman mukaan valmistettaisiin 12 uutta 60-tykkistä linjalaivaa. Lisäksi vuokrattaisiin valmiina olevia kaappareita ja tehtävään soveltuvia kauppalaivoja puutteiden täyttämiseksi. Kesäkuussa 1713 Espanja vuokrasi genovalaiselta kaapparilta Stefano Mari Centurionelta kahdeksi vuodeksi kolme linjalaivaa, jotka olivat "Nuestra Señora del Carmen y San Antonio", "Real Mari" ja "Nuestra Señora de las Viñas y Santa Rosa".
Hankinta.
Alus ostettiin 1. lokakuuta 1715 Genovassa genovalaiselta kaapparilta Giovanni Lorenzo Vivianolta.
Palvelus.
Alus lähti 14. marraskuuta 1715 Cádizista Cartagena de Indiasiin päällikkönään Nicolás de la Rosa, Conde de Vegaflorida. Se saapui 9. tammikuuta 1716 Cartagena de Indiasiin. Alus palasi 1717 Cádiziin.
Alus osallistui 1717 Sardinian sotaretkeen. Se lähti 19. kesäkuuta 1718 Barcelonasta Sisilian sotaretkelle päällikkönään Antonio González. Kesäkuussa alus saapui Sisiliaan. Britannian kuninkaallisen laivaston "HMS Orford" valtasi aluksen 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taistelussa.
Santa Isabel -luokka

Santa Isabel -luokka oli Espanjan laivaston kuuden kaksikantisen 60-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alukset suunnitteli Antonio de Gaztañeta y Iturribálzaga, joka myös valvoi kolmen aluksen valmistusta assistenttiinaan Joseph del Llano. Aluksista kolme valmistettiin Pasajesissa ja loput kolme Oriossa, jossa valmistetut alukset siirrettiin vesillelaskun jälkeen Pasajesiin viimeisteltäviksi ja takiloitaviksi. Vaikka alukset luokiteltiin 60-tykkisiksi ja niissä oli 24 tykkiporttia alemmalla tykkikannella, ne varustettiin vain 54 tykillä.
Alukset.
Toinen kuuden linjalaivan tilaus allekirjoitettiin 1717. Sen mukaan Lorenzo de Arzuetan ja Juan Bautista de Buendian piti valvoa kolmen aluksen valmistusta Pasajesissa, Gerónimo de Echevesse Mutiozábalin kahden aluksen valmistusta Oriossa. Kuudennen aluksen valmistusta piti valvoa Felipe de Zelarain Basanoagassa. Seuraavana vuonna allekirjoitettiin sopimus 15 linjalaivan valmistuksesta Santoñassa, missä töitä piti valvoa Carlos Grillon. Sañtonassa työt jaettiin usealle työnjohtajalle kuten Jean-Pierre Boyer ja Ciprián Autrán.
Vuodesta 1717 alkaen lisääntyi huoli telakoiden suojaamisesta, koska erityisesti Pasajes oli lähellä Ranskan rajaa. Tämän vuoksi aloitettiin uuden telakan rakentaminen kauemmas rajasta. Alusten ollessa edelleen telakalla Ranskan joukot hyökkäsivät kesällä 1719 baskimaahan ja polttivat keskeneräiset alukset, runsaasti puutavaraa, tykkejä, takilaköysiä, kangasta ja muita varastoituja tarvikkeita. Sañtonaan tehdyssä hyökkäyksessä poltettiin kaksi 60-tykkistä ja yksi 70-tykkinen lähes valmista linjalaivaa telakoille. Samalla poltettiin varastot, joissa oli loppujen 12 aluksen valmistukseen tarvittava materiaali.
Santa Isabel (1717)

Santa Isabel oli Espanjan laivaston vuonna 1717 vesillelaskettu kaksikantinen 60-tykkinen Santa Isabel -luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Pasajesista. Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1716 ja otettiin palvelukseen 1717.
Palvelus.
Vuonna 1717 alus lähti Pasajesista "San Felipen" kanssa Cádiziin päällikkönään Gabriel Pérez de Alderete, Marqués de Casinas. Heinäkuussa alus lähti Barcelonasta Sardinian sotaretkelle. Tammikuussa 1718 alus saapui Cádiziin. Britannian kuninkaallisen laivaston "HMS Dorsetshire" valtasi aluksen 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taistelussa, jossa aluksen päällikkönä oli Andrés Reggio.
San Carlos (1717)

San Carlos oli Espanjan laivaston vuonna 1717 vesillelaskettu kaksikantinen 60-tykkinen Santa Isabel -luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Oriosta, missä rakennusmestarina oli Lorenzo de Arzueta. Alus laskettiin vesille 1717.
Palvelus.
Heinäkuussa 1717 alus lähti Barcelonasta Sardinian sotaretkelle. Tammikuussa 1718 alus saapui Cádiziin, mistä se lähti toukokuussa Barcelonan kautta Sisilian sotaretkelle päällikkönään Chaloisin ruhtinas. Britannian kuninkaallisen laivaston "HMS Kent" valtasi aluksen 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taistelussa.
Euroopan metsät

Euroopan metsät ovat puuvartisten kasvien vallitsema biotooppi, joka peittää varsinkin maanosan pohjoisia ja vuoristoisia osia. 
Euroopan pinta-alasta (ilman Venäjää) 35 prosenttia eli 227 miljoonaa hehtaaria on metsää.
Metsätyypit ja puulajit.
Havumetsää kasvaa viileillä alueilla pohjoisessa ja vuoristoalueilla, missä on selvä talvi ja vuotuinen sademäärä 250–500 mm. Tyypillisiä valtapuulajeja ovat kuuset, männyt ja euroopanlehtikuusi. Lauhkeammilla alueilla on sekametsiä. Lehtipuuvaltaisia metsiä kasvaa alueilla, missä kuukauden keskilämpötila on yli 10 astetta kuuden kuukauden ajan ja sademäärä noin 400 mm. Siellä missä kasvukauden pituus on 100–200 vuorokautta, menestyvät tammet, jalavat, koivut, vaahterat, pyökit ja haavat.
Metsien käyttö.
Euroopan metsät ovat merkittävä elinkeinoelämän raaka-ainevara. Metsävaroja käytetään metsäteollisuuden ja siihen liittyvien teollisuuden alojen tarpeisiin. Suomen, Ruotsin ja Itävallan liityttyä Euroopan unioniin vuonna 1995 EU:n käytettävissä olevat metsävarat kaksinkertaistuivat. Lukuun ottamatta Venäjän Euroopan puoleista osaa Euroopan maapinta-alasta noin kolmasosa on metsää. Euroopan suurimmat metsäalat ovat Ruotsissa, Suomessa, Ranskassa ja Saksassa. Eteläisen ja keskisen Euroopan metsät ovat olleet yleensä lähinnä pieniä saarekkeita keskiajalta lähtien, koska metsät raivattiin asutuksen tieltä. Myös pohjoisen Euroopan metsät ovat olleet voimakkaasti ihmisen toiminnan vaikutuksen alaisia, vaikka se on kohdistunut yksittäiselle alueelle vain 300–400 vuotta. Pohjois-Euroopassa uudenajan enimpiä metsävarojen käyttömuotoja oli tervanpoltto 1600–1800-luvuilla. Lisäksi metsää kaadettiin kaskipeltoja raivattaessa. Nykyisin keskisessä Euroopassa on metsätalouskäytössä monin paikoin istutusmetsiä. 
1990-luvun jälkeen Euroopan metsät ovat tihentyneet huomattavasti. Euroopan unionissa on pyrkimys metsäalan lisäämiseen. Tässä haasteina ovat rahavarojen puute ja muut tarpeet maankäytön suhteen. 
Suojelu.
Viimeisten 20 vuoden aikana Euroopassa metsien luonnonsuojelualueet ovat lisääntyneet huomattavasti. Noin 15 prosenttia Euroopan metsäalasta on sellaisia suojelualueita, joiden suojeluperusteena on luonnon monimuotoisuus ja yhdeksän prosenttia metsäalasta on suojeltu maisemallisin perustein tai muun tarkoituksen vuoksi.
Luonnonmetsien määrän tilastointi on hankalaa, koska eri maat käyttävät eri kriteereitä. Esimerkiksi Ruotsissa metsä katsotaan luonnontilaiseksi, jos sitä ei ole käsitelty 25 vuoteen.
Białowieżan metsä on suurin vielä jäljellä oleva yhtenäinen alavan maan metsäalue Euroopan lehtimetsävyöhykkeellä. Metsässä on kaksi kansallispuistoa kahden puolen Puolasn ja Valko-Venäjän rajaa. 
Karpaattien ja muiden Euroopan alueiden pyökkimetsät ovat Unescon maailmanperintökohde, johon kuuluu Kalkki-Alppien kansallispuisto.
Dimetyylibentsyyliamiini

Dimetyylibentsyyliamiini (C9H13N) tai bentsyylidimetyyliamiini on amiineihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi katalyyttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa dimetyylibentsyyliamiini on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee kohtalaisen hyvin veteen ja liukenee lisäksi eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Dimetyylibentsyyliamiini on useiden muiden amiinien tavoin heikko emäs, ja sen pKa-arvo on 8,91.
Dimetyylibentsyyliamiinia valmistetaan joko bentsyylikloridin ja dimetyyliamiinin reaktiolla tai metyloimalla bentsyyliamiinia dimetyylisulfaatilla.
Dimetyylibentsyyliamiiniä käytetään katalyyttinä kovetettaessa epoksihartseja ja valmistettaessa polyuretaaneja tai polyestereitä. Sitä voidaan käyttää myös korroosionestoaineena ja reagenssina proteiinianalytiikassa.
Pasilan myrkky – Manni

Pasilan myrkky – Manni on suomalainen draamasarja, jonka päärooleissa näyttelevät Elias Salonen, Hannu-Pekka Björkman, Hilma Kotkaniemi, Katariina Kaitue, Samuel Kujala, Seidi Haarla, Kari Ketonen, Jussi Nikkilä, Jyrki Mänttäri ja Marc Gassot. Sarjan ovat ohjanneet Jussi Hiltunen ja Max Ovaska, joka on myös käsikirjoittanut sarjan yhdessä Josefina Rautiaisen kanssa. Sarja perustuu Kale Puonnin romaaniin "Manni". Sarja on Elisa Viihde -alkuperäissarja, joka julkaistiin Ruutu+-suoratoistopalvelussa 1. tammikuuta 2024 alkaen.
Sarja kertoo insinööriopiskelija Santeri Mannista (Salonen), joka löytää sattumalta säkillisen amfetamiinia. Auttaakseen alkoholisoitunutta äitiään pääsemään vieroitukseen, Manni päättää pitää huumeet ja ryhtyä myymään niitä. Moni muukin taho moottoripyöräkerhoa ja huumepoliisia myöten on kiinnostunut amfetamiinista, ja pian Manni huomaakin olevansa keskellä jättimäistä rikosvyyhtiä.
San Pedro (1716)

San Pedro oli Espanjan laivaston vuonna 1716 vesillelaskettu kaksikantinen 60-tykkinen Santa Isabel -luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Pasajesista Barrio Vizcayalta, missä töistä vastasi José de Castañeda. Alus laskettiin vesille 23. kesäkuuta 1716 ja otettiin palvelukseen 26. heinäkuuta 1717.
Palvelus.
Alus lähti 11. huhtikuuta 1717 Pasajesista "San Luisin" ja "San Fernandon" kanssa Cádiziin päällikkönään Gaztañeta. Kesäkuussa se lähti Cádizista Marqués de Marin laivaston mukana Barcelonan piiritykseen. Vuonna 1717 alus lähti Barcelonasta Gaztañetan laivaston mukana Sardinian sotaretkelle. Se osallistui 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taisteluun päällikkönään Antonio Arizaga. Alus kykeni irtautumaan taistelusta ja vetäytymään Maltalle, jonne se saapui 24. elokuuta fregattien "Perlan", "Galeran", "Conde de Tolosan", "San Juan el Chicon" ja "San Fernando el Chicon" sekä mörssärialuksen ja neljän kuljetusaluksen kanssa. Alus haaksirikkoutui joko Tarantonlahdella 4. joulukuuta 1718 tai Gallipolin edustalla neljä päivää myöhemmin.
Werteunion

Werteunion (suomeksi ’arvounioni’) on saksalainen oikeistokonservatiivinen puolue, joka perustettiin 17. helmikuuta 2024.
Werteunion sai alkunsa vuonna 2017 CDU- ja CSU-puolueiden sisäisenä ryhmänä, joka perustettiin vastustamaan silloisen liittokansleri Angela Merkelin politiikkaa. Ryhmä irtaantui CDU:sta tammikuussa 2024 ja perusti kuukautta myöhemmin puolueen.
Werteunion on avoin yhteistyölle kaikkien puolueiden, myös Vaihtoehdon Saksalle kanssa. Yhdistyksen johtaja on Hans-Georg Maaßen. Maaßenin väitteet CDU:n vasemmistolaistumisesta yhdessä maahanmuuttoon ja siirtolaisuuteen kohdistuneen kritiikin ja muiden poliittisesti epäkorrektien mielipiteiden kanssa oli CDU:n johdolle liikaa, ja se yritti erottaa häntä puolueen jäsenyydestä. Alueosasto esti kuitenkin väliintulollaan päätöksen toimeenpanon.
Ray Leblanc

Ray Leblanc (s. 24. lokakuuta 1964 Fitchburg, Massachusetts) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi valtaosan urastaan IHL-liigassa ja vain yhden NHL-ottelun. Ainoan NHL-ottelunsa Leblanc pelasi Chicago Blackhawksin maalilla 10. maaliskuuta 1992 Blackhawksin kohdatessa San Jose Sharksin. 
Leblanc edusti myös Yhdysvaltain maajoukkuetta vuonna 1990 Hyvän tahdon kisoissa sekä 1992 Albertvillen Olympiaturnauksessa ja MM-turnauksessa. Hyvän tahdon kisoissa Leblanc epäonnistui pahasti päästäen 10 maalia ainoassa pelaamassaan ottelussa. Sen sijaan kaksi vuotta myöhemmin Olympia- ja MM-turnauksissa hän oli joukkueensa ykkösmaalivahti.
Bundespolizei (Saksa)

Bundespolizei (BPOL) on Saksan liittovaltion poliisi, joka toimii koko maan alueella. Sen päätehtävät ovat rajavalvonta sekä rautatie- ja ilmailuturvallisuudesta vastaaminen. Bundespolizein lisäksi liittovaltion tasolla toimii keskusrikospoliisi Bundeskriminalamt ja parlamentin poliisi. Osavaltioiden tasolla toimivat paikalliset Landespolizeit.
Historia.
Vuonna 1951 Länsi-Saksassa perustettiin "Bundesgrenzschutz" (BGS), jonka tehtävä oli valvoa rajoja. Se oli puolisotilaallinen organisaatio ja muutenkin hyvin lähellä armeijaa. Myöhemmin rautatiepoliisi ja Saksojen yhdistyttyä myös Itä-Saksan "Transportpolizei" liitettiin Bundrsgrenzschutziin. Nimi "Bundespolizei" otettiin käyttöön vuonna 2005. Samalla organisaatiota saneerattiin ja visuaalinen ilme asusteissa ja ajoneuvoissa vaihdettiin vihreästä siniseksi.
Tehtävä.
Bundespolizein tehtävät ovat moninaisia, mutta pääasiassa on koko valtion turvallisuus. Siihen kuuluu muun muassa maaraja- ja rannikkovartiointi, tärkeiden kohteiden (esimerkiksi valtion hallintorakennukset, päättäjien asunnot, suurlähetystöt) suojaaminen, paikallispoliisien avustaminen ja kansainvälisten järjestöjen tehtävät ulkomailla. Se myös huolehtii lentokenttien turvallisuudesta ja tarjoaa tarvittaessa sky marshaleita lennoille. GSG 9 on Bundespolizein terrorisminvastainen erikoisjoukko, joka voidaan lähettää minne tahansa maassa.
Kalusto.
Ajoneuvot.
Bundespolizeilla on noin 7 000 ajoneuvoa. Niihin lukeutuu tavallisia partioautoja, moottoripyöriä ja pakettiautoja, mutta myös panssariajoneuvoja.
Helikopterit.
Bundespolizein helikopterialuskalustoon kuuluu Eurocoper EC120 Colibri-, Eurocopter EC135-, Eurocopter EC155- ja Eurocopter AS332 Super Puma -helikoptereita.
Vartiolaivat.
Bundespolizeilla on Bad-Bramstedt- ja Potsdam-luokkien monikäyttöisiä vartiolaivoja. Niitä käytetään esimerkiksi Saksan merirajojen valvomiseen ja Frontex-tehtävissä. Uudemmat Potsdam-luokan alukset ovat erittäin monikäyttöisiä. Ne ovat aseistettuja ja niille voi laskeutua helikopteri.
Argylle

Argylle on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Sen käsikirjoitti Jason Fuchs ja ohjasi Matthew Vaughn.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" elokuvakriitikko Pertti Avola antoi "Argyllelle" kaksi tähteä viidestä. Hänen mukaansa "kaikkine mielikuvituksellisine käänteineen Argyllessä on aineksia, mutta Vaughn ei saa elokuvaansa kunnollista, napakkaa rytmiä, jolla voisi korostaa Jason Fuchsin käsikirjoituksen hauskoja puolia. Kaikki venyy liikaa, mutta ei onneksi lässähdä täysin." Rotten Tomatoes -verkkosivusto on kirjannut 259 "Argyllen" arvostelua, joista 32 prosenttia on myönteisiä.
Bangsund

Bansgund on taajama Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 863 vuonna 2023. Bangsund oli vuonna 1964 lakkautetun Klingan kuntakeskus.
Spillum

Spillum on taajama Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,8 neliökilometriä ja asukasluku 1 352 vuonna 2023.
Namsosin lentoasema

Namsosin lentoasema () on Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1967.
Onnettomuudet.
Lokakuussa 1993 Widerøen Twin Otter -kone syöksyi maahan Overhallassa lähestyessään Namsosia ja kuusi henkeä menehtyi.
Namsosin kirkko

Namsosin kirkko () on Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1960. Sen edeltäjä tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Norjan sahalaitosmuseo

Norjan sahalaitosmuseo () sijaitsee Namsosissa Trøndelagin läänissä. Se on perustettu vuonna 1989 entisen Spillumin höyrysahan tiloihin.
Guttorm Hansen

Guttorm Hansen (3. marraskuuta 1920 Namsos – 3. huhtikuuta 2009 Namsos) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi suurkäräjien puhemiehenä vuosina 1973–1981. Hansen työskenteli myös "Firdapostenin" ja "Namdal Arbeiderblad" -lehden toimittajana.
Polte veressä

Polte veressä ("Breathless") on Jim McBriden ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1983. Se on uusintaversio Jean-Luc Godardin elokuvasta "Viimeiseen hengenvetoon" (1960). Uuden version pääosissa esiintyvät Richard Gere ja Valérie Kaprisky.
Mikael Fräntin mukaan uusi versio tuhoaa Godardin elokuvan ideat ja merkitykset. 
Helena Ylänen sen sijaan toteaa, että "Polte veressä" on itsenäinen teos, joka ei kaipaa aiempaa elokuvaa rinnalleen. Yläsen mukaan McBriden versio on "puhdasverinen 1980-luvun elokuva". Richard Geren vapautuneen roolityön ansiosta elokuvan päähenkilö on viaton, lapsekas ja sähköinen – "hän ei tiedä pahuudesta mitään". 
Roger Ebertin mukaan "Polte veressä" on tyyliharjoitus, josta puuttuvat sellaiset aidot inhimilliset huolenaiheet, joihin katsoja voisi samastua, mutta kuitenkin elokuva hallitsee tyylinsä, on hyvännäköinen ja hauska katsella, ja se ilmentää tiettyä sairaalloista huumoria. 
Elokuva sai Suomessa 120 783 katsojaa. 
Suomessa KAVI on arvioinut elokuvan olevan haitallinen alle 16-vuotiaille lapsille. Ison-Britannian BBFC on luokitellut elokuvan kielletyksi alle 15-vuotiailta. 
Näyttelijät.
Lähde:
Sean Farrell

Sean Farrell (s. 2. marraskuuta 2001 Hopkinton, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on Montreal Canadiensin neljännen kierroksen varaus vuodelta 2020 ja pelaa tällä erää Canadiensin farmiseura Laval Rocketin riveissä.
Ura.
Farrell pelasi vuodet 2017–2019 Yhdysvaltain nuorten pelaajien kehitysohjelmassa (USNTDP) ja tämän jälkeen kaksi kautta Chicago Steelin joukkueessa USHL-juniorisarjassa. Vuosina 2021–2023 hän pelasi yliopistokiekkoa Harvardin joukkueessa ja liittyi loppukaudesta Canadiensin NHL-joukkueeseen, jossa pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa tehden niissä yhden maalin.
Maajoukkue.
Farrell pelasi pronssia voittaneessa USA:n joukkueessa vuoden 2019 alle 18-vuotiaiden MM-turnauksessa Ruotsin Örnskoldsvikissä. Aikuisten tasolla Farrell on pelannut vuoden 2022 olympiaturnauksessa Kiinan Pekingissä sekä MM-turnauksissa 2022 ja 2023.
Vemundvikin kirkko

Vemundvikin kirkko () on Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1875.
Dunin kirkko

Dunin kirkko () on Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1949.
Namdalseidin kirkko

Namdalseidin kirkko () on Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1858.
Klingan kirkko

Klingan kirkko () on Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866.
Adria (täsmennyssivu)

Adria tai Adrià tarkoittaa seuraavia:
Otterøyn kirkko

Otterøyn kirkko () on Namsosin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen kahdeksankulmainen kirkko vuodelta 1858.
Atria (täsmennyssivu)

Atria tarkoittaa seuraavia:
Namdalsavisa

Namdalsavisa (lyh. NA) on norjalainen vuonna 1917 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Namsos. Lehti ilmestyy paperisena tiistaisin ja perjantaisin.
Valokuva-albumi

Valokuva-albumi tai valokuvakirja on yksittäisen henkilön, perheen tai muun yhteisön keräämä valokuvatulosteiden sarja kirjan muodossa. Valokuvat kiinnitetään albumeihin liimalla, erityisellä valokuvateipillä, kulmataskuilla tai ne voidaan sijoittaa läpinäkyviin muovitaskuihin. 
Valokuva-albumi syntyi 1800-luvun loppupuolella paikkana, johon kerättiin kotivieraiden muotokuvia, ja myöhemmin se otettiin käyttöön Kodakin toimesta perhehistorian visuaalisena kronologiana. Digitaalisen valokuvauksen myötä albumit on suurelta osin korvattu tietokoneen muistissa tai muistikorteilla olevilla kansioilla tai verkossa jaetuilla kuvavarastoilla sosiaalisessa mediassa. Valokuvista on voinut myös tehdä itse tai tilata painetun valokuvakirjan.
Perhevalokuva-albumi.
Perhekuvaus on ollut yksi yleisimmistä valokuvauksen tyypeistä. Vaikka useimmat länsimaissa asuvat ihmiset ovatkin luoneet jollain tavalla valokuva-albumin, vasta äskettäin perhealbumi on päässyt mukaan valokuvauksen tutkimushistorioihin. Esimerkiksi Beaumont Newhallin vaikutusvaltainen teos "Valokuvauksen historia", joka on ollut useiden painosten myötä 1930-luvulta lähtien ja toiminut standardilukemistona sukupolvien ajan valokuvauksen historioitsijoille, ei mainitse perhealbumia.
Damir Hairetdinov

Damir Zinjurovitš Hairetdinov (; s. 1972, Moskova) on venäläinen historioitsija ja etnologi, joka toimii Moskovan islamilaisen yliopiston rehtorina. Tutkimuksissaan Hairetdinov on keskittynyt etenkin tataarien alkuperäiskulttuureihin ja kieliin. Häntä on kutsuttu "pioneeriksi nykyaikaisen Moskovan muslimiyhteisön tutkimuksessa". Aikaisemmin Hairetdinov on työskennellyt muun muassa Saudi Arabian Moskovan-suurlähetystössä ja Nižni Novgorodin alueen muslimien henkisen hallinnon puheenjohtajana.
Palvontapaikka

Palvontapaikka voi viitata monenlaisiin paikkoihin tai tiloihin, joissa ihmiset kokoontuvat palvomaan tai kunnioittamaan jotakin uskonnollista, henkistä tai muuten tärkeää asiaa. Tällaisia paikkoja voivat olla esimerkiksi kirkot, temppelit, moskeijat, synagogat, pyhät lehtimetsät, pyhät lähteet, pyhät vuoret tai vaikka rituaalisiin seremonioihin tarkoitetut tilat. Palvontapaikat vaihtelevat kulttuurista, uskonnosta ja perinteistä riippuen.
Joutenvesi

Joutenvesi on useiden selkien, suurten saarien ja voimakkaasti virtaavien salmivesien muodostama kokonaisuus Koloveden ja Linnansaaren kansallispuistojen välissä. Joutenveden kerrotaan saaneen nimensä joutsenista . Se on saimaannorpan elinalue ja valtakunnallinen luonnonsuojelualue, missä ei ole leiriytymispaikkoja. Joutenvesi kuuluu sekä erityissuojelua, että rantojensuojeluohjelmaan ja se tunnetaan erittäin kivikkoisena vesistönä. 
Alueen luonne.
Joutenvedelle ovat tyypillisiä useat voimakkaasti virtaavat salmet saariston muodostamassa vaikeasti navigoitavassa labyrintissä. Alueen kallioperä on migmatiittia, kiillegneissiä ja graniittia. Pohjamoreenikerros on ohut ja kallioita esiintyy runsaasti. Hydrologisena erityispiirteenä ovat alueen monet voimakkaasti virtaavat salmet. Joutenvesi edustaa Saimaalle tyypillistä karua järviruokotyyppiä, ja sen maisema on hyvin rikkonainen. Alueella on paljon saaria, ja sitä luonnehtii suurten sekä pienten saarien louhikkoinen sokkelo ja siellä tavataan myös kyykäärmeitä . 
Suurimmat saaret ovat lähes kaikki olleet asuttuja. Alueen metsät ovat pääasiassa nuoria, ja niitä on vuosisatojen kuluessa hakattu runsaasti. Hakkuiden ja metsänhoidon jäljet näkyvät yhä maisemassa, sillä yli puolet alueen metsistä on vain yhden puulajin muodostamia, ja lisäksi metsistä puuttuu lahopuu suurelta osalta kokonaan. Oravissa olleen ruukin ja tehtaiden puunhankinnan vaikutus näkyy hyvin pääosassa suurempia saaria .
Alueen suojelu.
Joutenvesi on lähes kokonaan luonnonsuojelualuetta, eikä siellä ole leiriytymispaikkoja. 
Rantojensuojeluohjelman, että erityissuojelua vaativan vesistön rajaus perustuu Enonkosken kunnan ja Varkauden kaupungin alueilla valtuuston hyväksymään osayleiskaavaan. Savonlinnan puolella rajaus noudattelee yleiskaavaluonnoksen ev-rajausta. Lisäalueina on Enonvedellä norpan liikkumiselle tärkeitä vesialueita sekä Tappuvirran vesialueet ja norpan kannalta tärkeitä maa- ja vesialueita Pyyvedellä. 
Alue on tärkeä saimaannorpan elinalueena, mutta sillä on merkitystä myös melko luonnontilaisen järviluonnon säilymiselle. Alueella on arvioitu olevan 20–30 saimaannorppaa eli noin 10 % kannasta. Suurimmat uhat saimaannorpalle ovat pesimäaikainen häiriö, kalastuksen aiheuttamat poikaskuolemat ja pesimäaikaiset vedenpinnan muutokset. Alueella on tavattu myös uhanalainen ahokirkiruoho, joka on mm. lehdoissa ja luonnonlaitumilla esiintyvä kämmekkäkasvi .
Kongon sademetsät

Kongon sademetsät ovat matalaa trooppista kosteaa lehtimetsää ja maailman toiseksi suurin trooppinen metsäalue Amazonin sademetsän jälkeen. Sademetsä kattaa alueena yli 2 000 000 neliökilometriä. Se on neljäsosa maailman jäljellä olevasta trooppisesta metsästä. Kongon sademetsät ovat Kamerunin, Gabonin, Kongon tasavallan sekä Kongon demokraattisen tasavallan alueilla. Sademetsässä on yli 10 000 kasvilajia, sekä yli 10 000 eläinlajia. Alueella arvioidaan olevan yli neljännes maailman kasvilajeista. Siellä elää useita kädellisiä, kuten simpansseja, gueretsoja, sekä oliivipaviaaneja. 
Metsätalous, öljypalmuplantaasit ja kaivostoiminta tuhoavat ja pirstovat sademetsää. 2000-luvulla alueen vuosittainen metsien menetys oli 0,3 %. Vuosina 2015–2019 Kongon demokraattisen tasavallan metsien hävitysvauhti kaksinkertaistui. Vuonna 2022 Kongon sademetsien metsänhakkuut kasvoivat 5 %.
Salongan kansallispuisto on Kongon demokraattisessa tasavallassa sijaitseva Afrikan suurin trooppisen sademetsän suojelualue, ja Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1984.
San Juan Bautista (1717)

San Juan Bautista oli Espanjan laivaston vuonna 1717 vesillelaskettu kaksikantinen 60-tykkinen Santa Isabel -luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Pasajesista Bassanoagalta, missä töistä vastasivat Felipe ja Simón de Zalarain. Alus laskettiin vesille 1. tammikuuta 1717 ja hyväksyttiin helmikuussa 1717.
Palvelus.
Heinäkuussa 1717 alus lähti Pasajesista Cádiziin. Se osallistui 23. tammikuuta 1718 lähellä Gatanniemeä "Galera de Españan" kanssa kahakkaan kolmea hollantilaista alusta vastaan päällikkönään Rodrigo de Torres y Morales. Tammikuun lopulla alus palasi Cádiziin, mistä se lähti 19. heinäkuuta Sisilian sotaretkelle. Alus saapui 30. heinäkuuta Palermoon. Se liittyi amiraali Gaztañetan laivastoon 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taistelun loppuvaiheessa päällikkönään Francisco Guerrera. Alus kykeni irtautumaan taistelusta ja vetäytymään Maltalle, jonne se saapui 18. elokuuta "San Luisin" ja fregattien "Hermione" ja "San Felipe" kanssa. Osastoon kuuluivat lisäksi 1. syyskuuta St. Jermyn Bayssä vallattu Britannian kuninkaallisen laivaston fregatti "HMS Greyhound" ja kolme kauppalaivaa.
Alus lähti 21. huhtikuuta 1719 Cádizista "San Luisin" ja fregatti "Real Jorgen" kanssa Veracruziin, jonne ne saapuivat 6. heinäkuuta mukanaan kauppalaivoista koostuva saattue. Alus lähti 23. joulukuuta Veracruzista "San Luisin", fregatti "Campanelan" (Nuestra Señora de Begoña) ja kauppalaivan kanssa Havannaan. Alus upposi 1720 Havannan edustalla kovassa myrskyssä.
Arttu Silvast

Arttu Silvast on suomalainen säveltäjä ja multi-instrumentalisti. 
Hänen esikoisalbuminsa (2021) oli nimeltään Polarity. Arttu Silvast on säveltänyt musiikkia useisiin suomalaisiin televisiosarjoihin ja dokumentteihin. Arttu Silvastin musiikillista tyyliä on verrattu muun muassa Vangeliksen, Brian Enon ja islantilasisäveltäjä Ólafur Arnaldsin musiikkiin. 
Ura.
Arttu Silvast aloitti musiikin tekemisen 1990-luvulla opiskelemalla pianonsoittoa ja rumpuja sekä opettelemalla musiikin tekemistä sampleihin perustuvilla tracker-ohjelmistoilla. Myöhemmin hän opiskeli musiikkitiedettä ja työskenteli ennen säveltäjänuraansa muun muassa musiikkiassistenttina ja musiikkitoimittajana Yleisradiolla. 
Keväällä 2024 Arttu Silvast vieraili Maan tomu -yhtyeen toisella, 2.3.2024 julkaistulla Valossa en näe pimeää, pimeässä valon nään -albumilla, missä hän soitti jouhikkoa albumin nimikappaleella sekä kappaleella Metsälä Special. 
Polarity (2021).
Polarity on suomalaisen säveltäjän ja muusikon Arttu Silvastin debyyttialbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2021. Albumi sai myönteistä huomiota riippumattomissa musiikkimedioissa: "Higher Plain Music" kuvaili teosta ”ääniraidaksi elokuvalle, jota ei ole vielä kirjoitettu”, ja korosti sen narratiivisuutta ja draamallisuutta. "Nordic Music Review" puolestaan totesi albumin olevan koherentti ja tunnelmallinen kokonaisuus, jossa kappaleet soljuvat saumattomasti yhteen. 
Albumin teemoissa yhdistyvät arktiset maisemat ja 1800-luvun tutkimusmatkojen kuvasto. Silvast käyttää instrumentaationa muun muassa pianoa, harmoniumia sekä erilaisia lyömäsoittimia, jotka luovat meditatiivisen ja eristäytyneen tunnelman.
Kappalelista:
Isthmus (2024).
Isthmus on Arttu Silvastin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2024. "Music Finland" kirjoitti albumin ammentavan inspiraationsa pohjoismaisista ja Färsaarten maisemista sekä kontrasteista, kuten hiljaisuus ja liike, perinteinen ja moderni. 
Albumilla yhdistyvät Fazer-pystypiano vuodelta 1952, suomalainen jouhikko ja Moog-syntetisaattori. "Nordic Music Centralin" arvion mukaan single "A Shoreline" edustaa albumin ”dramaattisen ambientin” ja minimalistisen elokuvallisen estetiikan yhdistelmää. 
Kappalelista:
San Luis (1717)

San Luis oli Espanjan laivaston vuonna 1717 vesillelaskettu kaksikantinen 60-tykkinen Santa Isabel -luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Oriosta, missä töistä vastasi Gerónimo de Echeveste Mutiozábal. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1716, minkä jälkeen se siirrettiin Pasajesiin viimeisteltäväksi ja takiloitavaksi. Alus otettiin 5. huhtikuuta 1717 palvelukseen päällikkönään Andrés Reggio y Branciforte.
Palvelus.
Alus lähti 7. huhtikuuta 1717 Pasajesista "San Pedron" ja "San Fernandon" kanssa Cádiziin päällikkönään Gaztañeta. Se saapui 22. toukokuuta laivueen mukana Cádiziin, koska matkalla oli pysähdytty Coruñassa. Heinäkuussa alus saapui Barcelonaan päällikkönään Marqués de Mari. Se lähti 24. heinäkuuta Barcelonasta Sardinian sotaretkelle. Alus täydensi varastojaan Alcudiassa ja Palmassa, mistä se lähti 6. elokuuta. Alukselta laskettiin 20. elokuuta joukkoja maihin Sardiniassa. Aluksen osallistuminen Sardinian sotaretkeen päättyi 18. marraskuuta, minkä jälkeen se lähti Algherosta Barcelonaan. Maaliskuussa 1718 alus saapui Cádiziin. Se lähti 19. heinäkuuta Barcelonasta Sisilian sotaretkelle.
Alus saapui 30. heinäkuuta Palermoon. Se osallistui 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taisteluun. Alus kykeni irtautumaan taistelusta ja vetäytymään Maltalle. Alus saapui 18. elokuuta "San Juan Bautistan" ja fregattien "Hermione" ja "San Felipe" kanssa Maltalle ja edelleen Cádiziin, jonne ne saapuivat 23. marraskuuta Cádiziin. Alus siirrettiin 1719 telakalle kunnostettavaksi.
Alus lähti 21. huhtikuuta 1719 Cádizista "San Juan Bautistan", fregatti "Usúrbilin" ja kahden kauppalaivan kanssa Veracruziin. Ne saapuivat 6. kesäkuuta Puerto Ricoon ja Veracruziin 6. heinäkuuta. Alus lähti 23. joulukuuta Veracruzista "San Juan Bautistan", fregatti "Campanelan" (Nuestra Señora de Begoña) ja kauppalaivan kanssa Havannaan, missä se liitettiin Pensacolan sotaretkelle koottuun laivastoon. Alus ajautui 28. joulukuuta 1719 karille Isla del Carmenin rannikolla kovassa myrskyssä. Haverissa ei menetetty ihmishenkiä, mutta alus tuhoutui.
Rocky Wirtz

William Rockwell "Rocky" Wirtz (s. 5. lokakuuta 1952 – 25. heinäkuuta 2023) oli yhdysvaltalainen liikemies. Wirtz omista NHL-seura Chicago Blackhawksin. Hän oli perinyt seuran isältään vuonna 2007.
Wirtz valmistui Northwestern yliopistosta vuonna 1975.
Kassoskivet

Kassoskivet on Riihimäen Herajoella sijaitseva luonnonmuodostuma, jonka muodostaa kaksi toisiinsa nojaavaa kookasta siirtolohkaretta. Kivien korkeus on noin 6–8 metriä. Läntinen kivi on itäistä kookkaampi. Kivien välissä on parin metrin pituinen, noin 1,6 metriä korkea läpikuljettava käytävä.
Kassoskivien ympäröimä metsäalue tunnetaan Kassoskivenmaana. Metsä on osin varttunutta käenkaali-mustikkatyypin lehtomaista ja osin mustikkatyypin tuoretta kuusikkoa sekä paikoin nuorta männikköä ja taimikkoa. Pohjoisosassa on myös järeähköä mäntyvaltaista puolukkatyypin kuivahkoa sekametsää. Metsä koostuu kalliomäestä ja sitä matalammista mäistä sekä niiden välissä olevista soista. Pienet suot ovat pääosin ruohoisia korpia, saranevoja ja sararämeitä. Läntisin suo on mustikkaturvekangasta. Soiden allikoissa kasvaa karpaloa, pullosaraa ja harmaasaraa. Rämeillä kasvaa pallosaraa ja muurainta, korvissa puolestaan jouhivihvilää, raatetta ja rätvänää. Kassoskivenmaan eteläosan jyrkänteen kalliolla kasvaa kissankäpälää ja huopakeltanoa. Kaakkoisosan puronotkossa valtapuina ovat kuusi ja hieskoivu. Kenttäkerroksessa kasvaa metsäkortetta, korpikastikkaa, korpiorvokkia ja rahkasammalta. Vuonna 2024 Kassoskivenmaalle perustettiin 8,4 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue Metso-suojeluohjelman kohteena.
Al-Šatin pakolaisleiri

Al-Šatin pakolaisleiri () on palestiinalaispakolaisten pakolaisleiri Gazan kaistalla Palestiinassa. UNRWA:n mukaan leirillä oli vuonna 2023 yhteensä 90 173 pakolaista.
Maantiede.
Al-Šatin pakolaisleiri sijaitsee Gazan kaistalla Gazan kuvernoraatin hallinnollisella alueella Välimeren rannikolla. Pinta-alaa leirillä on 0,52 km². Vieressä sijaitsee Gazan kaupunki.
Historia.
Al-Šatin pakolaisleiri perustettiin vuonna 1950 ja sen toiminnasta vastasi Yhdistyneiden kansakuntien UNRWA. Eräs leirillä varttunut pakolainen oli Hamasin perustajiin lukeutunut Ahmad Yasin, jonka kannattajien tukialuetta leiri myöhemmin oli. Israel oli vallannut Gazan kaistan kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Miehityskaudella suunniteltiin sen hallinnollista liittämistä Gazan kaupunkiin, jota ei lopulta toteutettu. Leirillä oli levottomuuksia ensimmäisen intifadan aikana paikallisten joutuessa noudattamaan ulkonaliikkumiskieltoa. Israel vetäyty Gazan kaistalta vuonna 2005 ja myöhemmin sitä hallitsi Hamas.
Israelin joukot palasivat leiriin vuoden 2023 Gazan sodan yhteydessä.
Väestö.
Al-Šatin pakolaisleirillä oli UNRWA:n vuoden 2023 arvion mukaan 90 173 virallisesti rekisteröityä pakolaista. Leiri on hyvin tiheään asuttu. Gazan kaistan pakolaisleireistä al-Šati on kolmanneksi suurin.
Kaj Saarinen

Kaj Kristian Saarinen (s. 20. syyskuuta 2004 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa.
Ura.
Saarinen on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Ensimmäisellä U20-joukkueessa pelaamallaan kaudellaan 2022–2023 hän nousi myös seuran SM-liigajoukkueeseen, jossa Saarinen puki poissaolojen myötä 21 runkosarjaotteluun, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Helmikuussa 2023 Saarinen teki HPK:n kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen.
Kauteen 2023–2024 Saarinen lähti HPK:n U20-joukkueen toisena maalivahtina pikkuveljensä Kimin kanssa, jolle hän jäi niukasti kakkosmaalivahdiksi ja pelasi vajaat puolet runkosarjaotteluista. Kaj Saarinen teki HPK:ssa SM-liigadebyyttinsä 7. helmikuuta 2024 Turun Palloseuraa vastaan. Hän lähti otteluun joukkueen kakkosmaalivahtina, kun Juho Markkanen oli sivussa. Saarinen vaihdettiin HPK:n maalinsuulle Sami Rajaniemen tilalle ottelun toiseen erään, kun TPS johti ottelua lukemin 0–3. Hän torjui kahden erän aikana 17 kertaa ja päästi yhden maalin. HPK hävisi ottelun lopulta kuitenkin lukemin 2–5. Saarinen pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa aloittavana maalivahtina seuraavassa ottelussa 9. helmikuuta 2024 Helsingin IFK:ta vastaan. Hän torjui HPK:n 2–5-tappioon päättyneessä ottelussa 29 kertaa. Saarinen puki kauden aikana kaikkiaan yhdeksään runkosarjaotteluun. Hän pelasi myös kolme ottelua lainalla Mestis-joukkue Forssan Palloseurassa. Huhtikuussa 2024 Saarisen sopimusta HPK:n kanssa jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2027 saakka.
Toukokuussa 2024 HPK vuokrasi Saarisen koko kauden 2024–2025 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekkoon. Joulukuussa 2024 hän palasi HPK:n vahvuuteen, kun Saarisen pikkuveli Kim liittyi alle 20-vuotiaiden MM-joukkueeseen. Vuoden 2025 vaihteessa hän palasi takaisin RoKiin siirtorajan kynnykselle 14. helmikuuta asti kestävällä vuokrasopimuksella. Saarinen pelasi siellä kauden aikana kaikkiaan 17 runkosarjaottelua, kunnes siirtotakarajalla hän palasi loppukaudeksi HPK:hon. Samana päivänä 15. helmikuuta 2025 vierasottelussa KooKoota vastaan Saarinen toimi kakkosmaalivahtina veljelleen Kimille, jolloin heistä tuli SM-liigan historian ensimmäinen maalivahti-veljespari saman joukkueen kokoonpanossa. Kaj Saarinen puki kauden aikana kahteen SM-liigaotteluun, mutta hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Saarinen pelasi kauden loppuun HPK:n U20-joukkueessa.
Muuta.
Saarisen pikkuveli Kim pelaa myös maalivahtina HPK:ssa. Hänellä on myös NHL-sopimus Seattle Krakenin kanssa.
Kaj Saarinen valmistui merkonomiksi Ammattiopisto Tavastiasta syksyllä 2022.
Fwupd

fwupd on avoimen lähdekoodin ohjelmisto firmware-päivityksille eri laitteisiin. Laitteen ohjelmiston valmistaja lataa firmwaren Linux Vendor Firmware Service (LVFS) -palveluun, jossa ne varmistetaan, analysoidaan, tarkistetaan, signeerataan ja metatietoa lisätään. Ohjelmiston edustaohjelmisto lähettää tiedon daemon-ohjelmalle, joka tarkistaa tiedot ja järjestelmävaatimukset.
GNOME-projektin ylläpitäjä ja kehittäjä Richard Hughes aloitti projektin Dellille työskennelleen toisen kehittäjän kanssa.
Kun fwupd-palvelu on käynnissä käyttäjä voi hakea uusimmat tiedot codice_1-ohjelmalla, tai KDE- tai GNOME-ympäristössä olevalla graafisella työkalulla. LVFS-palvelu on kertonut yli 20 miljoonasta firmware-latauksesta palvelun kautta.
Patogeneesi

Patogeneesi on kuvaus taudin syntymisestä ja kehittymisestä ja viittaa siihen, mitkä mekanismit (esimerkiksi virukset, hormonaaliset häiriöt) käynnistävät taudin kehittymisen. Patogeneesi on suora seuraus taudin etiologiasta. Sairauksia, joiden syyt ovat epäselviä, kutsutaan idiopaattisiksi. Sana patogeneesi tulee kreikan sanasta πάθος, "kärsimys" ja γένεσις, "alkuperä", "luominen".