tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Serekh

Serekh on muinaisen Egyptin ikonografiassa käytetty suorakaide, jota käytettiin korostamaan faaraon asemaa. Se piirrettiin faaraon horus-nimen ympärille osoituksena kuninkaallisesta arvonimestä.
Serekh muodostui kahdesta osasta: alaosan pystyraidat kuvastivat palatsin julkisivua, yläosa taas palatsin pohjapiirrosta. Usein serekhin yläpuolelle piirrettiin Horus-jumalaa kuvaava haukka.
Serekhejä käytettiin esidynastisessa Egyptissä sekä kolmen ensimmäisen dynastian aikana. Myöhemmin kartussi korvasi serekhin.
Užur

Užur () on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Trans-Siperian radan varrella 339 kilometriä aluepiirin pääkaupungista Krasnojarskista lounaaseen. Užurin historia alkaa perustamisvuodesta 1760, ja se sai kaupungin aseman neuvostoaikana 1953.
Užurin asukasluku on noin 16 200 (2006). Siellä on muun muassa kotiseutumuseo.
Bjørn Paulson

Bjørn Paulson (21. kesäkuuta 1923 – 14. tammikuuta 2008) oli norjalainen korkeushyppääjä ja olympiamitalisti.
Paulson saavutti korkeushypyssä olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 195 cm. Saman tuloksen saivat myös kolme seuraavaksi sijoittunutta hyppääjää, ja ensimmäistä kertaa olympiahistoriassa samaan tulokseen päätyneiden sijoitukset ratkaistiin pudotusten määrällä.
Christian Schwindt

Kurt Christian ”Chrisse” Schwindt (; 14. maaliskuuta 1940 Helsinki – 12. lokakuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen muusikko, joka oli muun muassa DDT Jazzband -yhtyeen rumpalina. Hän johti 1960-luvulla myös yhtyettä Christian Schwindt Quintet, joka julkaisi vuonna 1966 yhden Suomen ensimmäisistä pitkäsoittolevyistä "For Friends And Relatives".
Elämä ja ura.
Schwindt oli myös yksi levy-yhtiö Love Recordsin perustajista. Love Recordsin jälkeen hän perusti Kompass Records -levy-yhtiön yhdessä Lasse Mårtensonin kanssa.
Schwindt opiskeli stipendin turvin rumpujensoittoa Kanadassa kesällä 1963 Ed Thigpenin johdolla. Hän opiskeli myös Helsingin kauppakorkeakoulussa suorittamatta tutkintoa.
Schwindt menehtyi 52-vuotiaana sydänsairauteen Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Aleksi Mäkelän ohjaamassa "Love Records – Anna mulle Lovee" -elokuvassa Schwindtiä esittää Riku Nieminen.
Filmografia.
Christian Schwindt esiintyi muutamissa sivuosissa tai sävelsi musiikkia seuraavissa elokuvissa.
Pekka Aula

Pekka Sakari Aula (s. 23. toukokuuta 1967) on suomalainen professori, organisaatioviestinnän tutkija ja Suomalaisen Tiedeakatemian pääsihteeri. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Helsingin yliopiston professorina vuosina 2004–2013 ja 2015 ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston (LUT) professorina vuonna 2014. Kansainvälistä tutkimustyötä Aula on tehnyt Amsterdamin ja Stanfordin yliopistoissa. Aula on Suomalaisen Tiedeakatemian pääsihteeri vuodesta 2016.
Aula on väitellyt valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1999. Hän toimi vuodesta 2003 Helsingin yliopiston verkkoviestinnän professorina.
Aula on tutkimustyössään erikoistunut organisaatioiden viestintään, maineen ja maineenhallinnan kysymyksiin. Hän on julkaissut muun muassa kirjat "Maine – menestystekijä" (2002), "Hyvä yritys – strateginen maineenhallinta" (2005), "Strategic Reputation Management" (2008) ja "The Reputable Firm" (2015). Hän on myös ollut vuoteen 2008 asti aikakauslehti Maineen päätoimittaja.
Ivan Gubijan

Ivan Gubijan (14. kesäkuuta 1923 Bjelovar – 4. tammikuuta 2009 Belgrad) oli jugoslavialainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.
Gubijanista tuli maansa ensimmäinen yleisurheilun olympiamitalisti, kun hän saavutti moukarinheitossa olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 54,27 m. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Imre Némethille 1,80 metriä. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 53,44 m. Eroa pronssimitalisti Jíři Dadákin tulokseen jäi 20 senttimetriä. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hänen sijoituksensa oli seitsemäs ja tuloksensa 56,75 m.
Keep On Loving You

Keep On Loving You on pop rock -yhtye REO Speedwagonin kappale albumilta "Hi Infidelity", joka on julkaistu vuonna 1980.
Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Kappaleen on sanoittanut Kevin Cronin.
Carillon

Carillon eli tornikellopeli on kartionmuotoisista eri sävelkorkeuksille viritetyistä kelloista koostuva soitin, jota soitetaan koskettimistolla. Se on suurin ja voimakasäänisin kaikista lyömäsoittimista ja samalla myös maailman painavin soitin. Carillonissa on vähintään 23 kelloa, suurimmissa jopa 77. Normaalikokona pidetään 47-kelloista soitinta eli konsertticarillonia, jonka ääniala on vajaa neljä oktaavia. Soittimet rakennetaan torniin, joka voi olla esimerkiksi kirkon tai raatihuoneen torni, taikka myös yksinään seisova torni.
Carillonia soitetaan hieman urkujen soittopöytää muistuttavasta soittopöydästä, jossa on manuaalikoskettimet ja jalkio. Manuaalikoskettimia soitetaan kämmenillä tai nyrkeillä. Koskettimet on yhdistetty tanko-, vipu- ja vaijerivälityksin kelloja soittaviin vasaroihin. Tietokoneohjauksella voidaan ohjata soittoja automatisoidusti.
Carillonille sovitetut kappaleet on yleensä nuotinnettu siten, että bassoavaimelle kirjoitetut nuotit soitetaan jalkiolla ja diskanttiavaimelle kirjoitetut manuaalikoskettimistolla.
Carillon on alun perin hollantilainen soitin, ja siellä niitä tavataankin eniten. Soittimia on erityisen paljon myös Belgiassa ja Pohjois-Ranskassa. Soittamista voi opiskella Alankomaissa, Belgiassa ja Yhdysvalloissa. 
Suomessa on carillon vuonna 2010 valmistuneessa Kuokkalan kirkossa. Vantaalle Tikkurilan kirkkoon valmistui carillon tammikuussa 2021.Tikkurilan kirkon carillon koostuu 31 kellosta ja se on siten Suomen suurin tornikellopeli. Suurin sen kelloista on yksi Tikkurilan edellisen kirkon kolmesta kellosta vuodelta 1969, wieniläisen Glockengießerei Pfunderin valmistama ja uudet kellot ovat hollantilaisen Eijsbouts Klokkengieterijin valmistamia.
Calstock

Calstock ( on noin asukkaan kylä ja kunta "(civil parish)" Cornwallin muodollisessa kreivikunnassa Lounais-Englannissa, lähellä Devonin rajaa. Sen pinta-alasta 23 neliökilometriä on maata ja 0,28 neliökilometriä vettä. Calstock sijaitsee Tamarjoen varrella ja siihen kuuluu kuusi kylää: Albaston, Chilsworthy, Gunnislake, Harrowbarrow, Latchley ja Metherell. Calstockin rautatieasema avattiin 2. maaliskuuta 1908.
Étienne Gailly

Étienne Gailly (26. marraskuuta 1922 – 21. lokakuuta 1971) oli belgialainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Gailly juoksi ensimmäisen maratoninsa 25-vuotiaana Lontoon 1948 olympialaisissa. Hän johti kilpailua jo kymmenen kilometrin kohdalla, ja 25 kilometrin kohdalla eroa seuraaviin oli 41 sekuntia. Runsaat seitsemän kilometriä myöhemmin hänet ohitti korealainen Choi Yoon-Chil ja vähän myöhemmin argentiinalainen Delfo Cabrera. Choi kuitenkin keskeytti, ja viimeisellä viidellä kilometrillä Gailly ohitti jälleen Cabreran. Belgialainen saapui stadionille ensimmäisenä mutta pystyi hädin tuskin kävelemään loppusuoran. Cabrera ja britti Thomas Richards ohittivat stadionilla Gaillyn, joka saavutti maalilinjan ajassa 2.35.33,6 ja sai pronssimitalin runsaan puolen minuutin erolla seuraavana maaliin tulleeseen eteläafrikkalaiseen Johannes Colemaniin. Cabreralle hän hävisi 42 ja Richardsille 26 sekuntia.
Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Gailly sijoittui maratonilla kahdeksanneksi ajalla 2.38.24. Hän kuoli 48-vuotiaana jäätyään auton alle lokakuussa 1971.
Niinistönjärvi

Niinistönjärvi on pieni, soistunut ja matala järvi Kurikan keskiosassa. Järven mataluus ja soisuus johtuu järven kuivattamisesta 1900-luvulla. Pinta-alaa Niinistönjärvellä on noin 0,5 neliökilometriä. Kuivattamisesta huolimatta järvellä on jonkin verran avovettäkin jäljellä. Niinistönjärven kiertää luontopolku ja luoteisrannalla sijaitsee nuotiopaikka.
Niinistönjärvellä pesii yli 20 lintulajia. Pienempiin pesijöihin lukeutuvat niittykirvinen, keltavästäräkki, västäräkki, käki, lehtokerttu, ruokokerttunen, pajusirkku ja pajulintu. Pesiviin vesilintuihin kuuluvat joutsen, tavi, telkkä, tukkasotka ja mustakurkku-uikku. Pesiviin kahlaajiin ja rantakanoihin lukeutuvat liro, luhtahuitti ja taivaanvuohi. Naurulokkeja järvellä pesii suunnilleen 400 paria. Naurulokki onkin Niinistönjärven runsaslukuisin lintulaji.
Järvellä tavataan lisäksi töyhtöhyyppiä, isokuovia, rantasipejä ja kurkia. Toisinaan näitä lajeja tavataan järvellä pesimässäkin. Petolinnut ja pääskyset käyvät Niinistönjärvellä saalistamassa.
Mary Elizabeth Mastrantonio

Mary Elizabeth Mastrantonio (s. 17. marraskuuta 1958 Lombard, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Scarface – arpinaama" (1983), "Suuret setelit" (1986), "Abyss – syvyys" (1989), "Robin Hood – varkaiden ruhtinas" (1991), "Tähänastinen elämäni" (1999) ja "The Brooke Ellison story" (2004).
Mastrantonio syntyi Illinoisissa italialaisille maahanmuuttajille. Hän on ollut vuodesta 1990 naimisissa ohjaaja Pat O'Connorin kanssa. Heillä on kaksi lasta, ja he asuvat Lontoossa Englannissa.
Amelia Piccinini

Amelia Piccinini (17. tammikuuta 1917 – 3. huhtikuuta 1979) oli italialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Piccinini osallistui naisten ensimmäisiin yleisurheilun EM-kilpailuihin Wienissä 1938 ja sijoittui kuulantyönnössä yhdeksänneksi tuloksella 11,30 m. Toisen maailmansodan jälkeen hän saavutti Oslon EM-kilpailuissa 1946 kuulantyönnössä pronssia tuloksella 12,21 m ja sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 528 cm. Kaksi vuotta myöhemmin Lontoon olympialaisissa hän saavutti kuulantyönnössä hopeaa tuloksella 13,095 m. Vielä Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 12,40 m.
Ine Schäffer

Inga "Ine" Schäffer (o.s. Mayer-Bojana, 28. maaliskuuta 1923 – 19. maaliskuuta 2009) oli itävaltalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Schäffer saavutti kuulantyönnön olympiapronssia Lontoossa 1948. Hänen tuloksensa oli hänen omissa nimissään ollutta Itävallan ennätystä sivuava 13,08 m ja hän hävisi hopeamitalisti Amelia Piccininille vain 1,5 senttimetriä.
Schäffer voitti Itävallan mestaruuden kuulantyönnössä vuosina 1943 ja 1948 sekä kiekonheitossa vuosina 1943 ja 1949. Hän paransi neljästi Itävallan kuulantyöntöennätystä: 12,92 m vuonna 1943, 13,08 m vuonna 1948, 13,25 m vuonna 1949 sekä 13,27 m vuonna 1950. Vuonna 1949 hän teki kiekonheitossa Itävallan ennätyksen 42,53 m.
Ponsijärvi

Ponsijärvi on pieni järvi Kurikan kunnassa entisen Jalasjärven kunnan alueen läntisimmässä kohdassa. Ponsijärven vedenpintaa on nostettu patoamalla. Järvi sekä läheinen Ponsineva ovat olleet Riista- ja Kalatutkimuslaitoksen kohteina. Ponsijärven rannalla sijaitsee lintutorni. Tornilta noin kilometri järveä myötäpäivään on lähellä rantaa metsikkö, jossa huomattavia puita ovat kolme noin 30-metristä vanhaa haapaa. Ponsijärven lounaisrannalla kasvaa vesikuusta.
Järvi tunnetaan vesilintujen pesimäpaikkana. Joutsen ja kurki ovat pesineet järvellä jo useana vuonna. Liroa tavataan järvellä runsaslukuisena. Muita tavattuja lajeja ovat esimerkiksi nuolihaukka, luhtahuitti, kurki, mustakurkku-uikku ja vesipääsky.
Jacqueline Mazéas

Jacqueline Mazéas (o.s. Martin, 10. lokakuuta 1920 Denain, Nord – 9. heinäkuuta 2012 Darnétal) oli ranskalainen kiekonheittäjä ja olympiamitalisti.
Mazéas saavutti kiekonheiton olympiapronssia Lontoossa 1948. Hänen tuloksensa oli 40,47 metriä.
Mazéas voitti Ranskan mestaruuden kiekonheitossa vuosina 1946 ja 1947. Hän paransi kolmasti lajin Ranskan ennätystä: vuonna 1946 hän heitti tulokset 38,14 m ja 38,33 m, ja menetettyään hetkeksi ennätyksen Paulette Vestelle hän heitti ensimmäisenä ranskalaisnaisena kiekkoa yli 40 metriä tuloksellaan 40,49 m Amsterdamissa 13. kesäkuuta 1948. Viimeksi mainittu jäi hänen uransa parhaaksi tulokseksi.
Mazéas kuoli 91-vuotiaana 9. heinäkuuta 2012.
Liikkuva panoraama

Liikkuva panoraama oli jopa satoja metrejä pitkä rullamaalaus, jonka kuvia liikutettiin esityksen aikana yleisön edessä. Esityksessä oli luennoitsija, ja usein myös musiikkia sekä ääniefektejä. Liikkuvat panoraamat olivat suosittuja Yhdysvalloissa ja Englannissa 1800-luvulla.
Tutkimus.
Erkki Huhtamo väitteli tohtoriksi kulttuurihistoriassa aiheesta "The Roll Medium: The Origins and Development of the Moving Panorama until the 1860's" Turun yliopistossa 29. marraskuuta 2008. "The Roll Medium" on ensimmäinen kokonaisvaltainen tutkimus aiheesta.
Robert Změlík

Robert Změlík (s. 18. huhtikuuta 1969 Prostějov) on tšekkiläinen yleisurheilija, kymmenottelun olympiavoittaja Barcelonassa 1992.
Změlík nousi huipulle sijoittumalla neljänneksi EM-Splitissä 1990. Seuraavana vuonna hän otteli Tokion MM-kisoissa tasaisesti, ollen välillä kolmantena mutta jäi lopputuloksissa neljänneksi.
Změlík teki uransa parhaaksi jääneen tuloksen 8627 keväällä 1992. Barcelonan olympialaisissa Změlík voitti kultaa lähes 200 pisteen erolla, lopputulos oli 8611.
Tämä jäi Změlíkin ainoaksi ulkoratojen arvokisamitaliksi. MM-kisoissa hän keskeytti sekä 1993 että 1997, vuonna 1995 hän jäi neljänneksitoista. Atlantan olympialaisissa hän oli seitsemäs. Sisäradoilla hän voitti seitsenottelun maailmanmestaruuden 1997.
Indiana Jones and the Emperor’s Tomb

Indiana Jones and the Emperor’s Tomb on The Collectiven kehittämä ja LucasArtsin julkaisema Indiana Jonesiin perustuva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Xboxille, Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle ja OS X:lle vuonna 2003.
Pelin tarina perustuu vuoteen 1935, aikaan hieman ennen elokuvan "Indiana Jones ja tuomion temppeli" tapahtumia. Pelissä Indiana Jones jahtaa mustaa helmeä, jota kutsutaan nimellä ”Lohikäärmeen sydän”. Pelissä helmen omistava voi hallita sillä muiden ihmisten mieliä. Helmen perässä ovat myös Albrecht Von Beckin johtamat natsit sekä Marshall Kain johtama Kiinan alamaailma. 
Tasot.
Jokaisesta pelin tasosta löytyy kolme salaista piilotettua aarretta. Kun pelaaja löytää kaikki aarteet, avautuu bonukseksi päävalikkoon ekstra, jossa voi katsella muun muassa peliin liittyviä hahmojen taideteosversioita, luonnoksia jne.
Vastaanotto.
Pelin Xbox- ja Windows-versioita on kehuttu hyvästä tunnelmasta ja pelattavuudesta. Kritiikkiä versiot ovat saaneet huonoista kamerakulmista, kontrolleista ja graafisista ongelmista. Xbox-versiosta käännettyä PlayStation 2 -versiota on kritisoitu huolimattomuudesta, ja pelissä on sanottu olevan ohjelmointivirheitä.
Formula 1 97

Formula 1 97 (Yhdysvalloissa Formula 1 Championship Edition) on Bizarre Creationsin kehittämä vuonna julkaistu formula-aiheinen ajopeli. Pelin on julkaissut Psygnosis PlayStationille ja Windowsille. 
Peli sisältää kaikki kauden 1997 radat, tallit ja kuljettajat. Selostajana kyseisessä pelissä toimii Murray Walker ja kommentaattorina Martin Brundle. Pelissä on mukana myös neljä bonusrataa, joita pelaaja saa voittamalla pelissä maailmanmestaruuden tai kirjoittamalla Edit Driver -kohtaan Billy Bonus. Pelissä on kielinä englanti, ranska, saksa, espanja sekä italia. Peli on Bizarre Creationsin kehittämä ja Psygnosiksen julkaisema.
Williams-tallin kuljettaja Jacques Villeneuve oli hankkinut tekijänoikeudet nimelleen ja kuvalleen, joten pelissä näytetään vain Villeneuven siluetti ja nimenä Williams Numberone.
Rummukkajärvi

Rummukkajärvi on pieni ja rehevöitynyt järvi Kurikan kunnan eteläosassa entisen Jalasjärven kunnan Rummukkaperällä. Järven eteläkärki on osa Karviaa. Pinta-alaa järvellä on 0,71165 neliökilometriä ja se on Kyrönjoen valuma-alueen 20. suurin järvi. Rummukkajärven vedenpinta on matalalla ja laskemaan päin, ja pinnankorkeus on 144,9 metriä. Rummukkajärven vedenkorkeutta on aikoinaan laskettu. Nykyisin järvessä on vesijättöalueita.
Rummukkajärvi on hyvä lintujärvi.
Formula 1 98

Formula 1 98 on Visual Sciencesin kehittämä ja Psygnosisin julkaisema Formula 1 -aiheinen ajopeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStationille.
Peli sisältää kaikki Formula 1 -kauden 1998 16 rataa ja 11 tallia. Pelissä on ensimmäistä kertaa mukana suomen kieli. Suomenkielisinä selostajina pelissä toimivat Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari. 
Pelaaminen.
Peliä voi pelata yksin tai moninpelinä jaetulla ruudulla tai linkkikaapelin avulla.
Vastaanotto.
Peli on saanut "Pelit"-lehden arvostelussa arvosanaksi 91/100.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.3/10.
Nikolai Avilov

Nikolai Viktorovitš Avilov (, ; s. 6. elokuuta 1948 Odessa) on ukrainalainen kymmenottelija, joka Neuvostoliittoa edustaen voitti olympiakultaa Münchenissä 1972. 
Avilov voitti kotikaupungissaan Odessassa nuorten pituushypyn Euroopan mestaruuden 1966. Aikuisten sarjaan siirryttyään hän sijoittui Mexico Cityn olympialaisissa 1968 kymmenottelussa neljänneksi, samoin Ateenan EM-kisoissa seuraavana vuonna. Helsingin EM-kisoissa 1971 hän keskeytti.
Münchenin olympialaisissa Avilov onnistui lähes täydellisesti. Hänen kymmenottelusarjansa sisälsi kuusi henkilökohtaista lajiennätystä tai niiden sivuamista ja yhteispistemäärä ylitti entisen ennätyksen yli 300 pisteellä. Lopputulos oli uusi maailmanennätys 8 454 pistettä, jolla tuli kultamitali yli 400 pisteen erolla Leonid Litvinenkoon.
Montréalin olympialaisissa 1976 Avilov oli normaaliin tapaan parhaimmillaan hyppylajeissa ja aitajuoksussa, jonka jälkeen nousi kilpailun johtoon. Vielä kiekonheiton jälkeen Avilov johti, mutta kolmessa viimeisessä lajissa hän oli odotetusti Bruce Jenneriä heikompi ja joutui tyytymään pronssimitaliin.
Vuosien 1974 ja 1978 EM-kisoissa Avilov ei ollut mukana lainkaan. Hän yritti paluuta vielä Moskovan olympialaisiin ja rikkoi keväällä 1980 vielä kerran 8 000 pisteen rajan. Kisajoukkueeseen häntä ei kuitenkaan valittu.
Avilov oli yksi harvoista juutalaista syntyperää olleista neuvostourheilijoista. Hän on naimisissa México Cityn olympialaisten korkeushypyn pronssimitalistin Valentina Kozyrin kanssa.
Vuonna 2015 Avilov valittiin Odessan alueen aluevaltuustoon.
Freeform

Freeform-musiikki on konemusiikkia, joka on syntynyt hollantilaisen gabber-hardcore-musiikin ja nopean hardtrance-musiikin yhteisvaikutuksena. Freeformista on havaittavissa hollantilaisen gabber-musiikin, englantilaisen hardcoren, happy hardcoren ja hardtrance-musiikin vaikutuksia. Kappaleille ominaisiksi tunnuspiirteiksi voidaan lukea energisyys ja nopea tempo (170-200bpm). 
Alun perin trancecorenakin tunnetun tyylisuuntauksen luojana pidetään yleisesti Scott Brownia ja hänen Evolution Records -kustantamoaan. 1990-luvun gabber-suosion aikoihin Brown teki musiikillisia kokeiluja Englannissa ja julkaisee niitä vielä nykyään Evolution Recordsin kautta. Freeform-musiikin koko kehityskaari onkin helposti luettavissa juuri tämän kyseisen kustantamon katalogista, joka vaihtelee pumppaavasta gabber-biitistä sähköisiin acid-/hardcore-kappaleisiin. Muina tämänlajin tyylisuunnan näyttäjinä pidetään Kevin Energyä ja hänen levymerkkiään Nu NRG -recordsia. 
Suomeen kyseinen tyylilaji tuli 1990-luvun lopussa ja asettui klubi-kulttuuriin 2000-luvun alussa, jolloin sitä soittivat suomalaiset yhtyeet Pain On Creation, Carbon Based, Alek Száhala, Epyx &amp; Cyrez, Re-Form, Nomic ja Tr3oX. Suomalainen freeform on tunnettua maailmanlaajuisesti. FINRG Recordings on suomalainen levymerkki, joka on painottunut freeform-musiikin tuottamiseen ja sen digitaalisen jakeluun.
Modernin freeformin kärkinimiä vuonna 2019 ovat erityisesti suomalainen tuottaja ja dj Substanced ja brittiläinen Transcend.
Alexander Gordon Laing

Alexander Gordon Laing (27. joulukuuta 1793 Edinburgh, Ison-Britannian kuningaskunta – 26. syyskuuta 1826) oli skotlantilainen tutkimusmatkailija ja ensimmäinen eurooppalainen Timbuktussa.
Elämäkerta.
Laing aloitti uransa armeijassa Barbadoksella. Hänet siirrettiin vuonna 1822 kapteenina Afrikkaan. Hän teki matkoja mandinkojen pariin sekä Falabaan Solimanavaltioon. Diplomaattisten matkojen ohella Laing yritti löytää Nigerin alkulähteitä, mutta paikalliset pysäyttivät hänet. Vuosina 1823–1824 Laing osallistui Ašantin sotaan. Charles MacCarthyn kuoltua taistelussa Laing lähetettiin Englantiin kertomaan kuvernöörin kuolemasta.
Englannissa siirtomaista vastannut ministeri Henry Bathurst lähetti Laingin takaisin Afrikkaan tutkimaan tarkemmin Niger-joen hydrologiaa. Bathurst neuvoi Laingia lähtemään matkaan Tripolista ja kulkemaan Timbuktun kautta. Laing lähti Englannista helmikuussa 1825 ja Tripolista Saharaa ylittämään saman vuoden heinäkuussa. Hän saavutti matkakumppaninsa šeikin kanssa Ghadamésin lokakuussa, ja joulukuussa hän pääsi tuatien alueelle, jossa tuaregit ottivat hänet hyvin vastaan.
Laing jatkoi matkaa 10. tammikuuta 1826 ja suuntasi kohti Timbuktua. Toukokuun ja heinäkuun välisenä aikana Laing kärsi kuumesairaudesta ja tuaregien hyökkäyksistä. Hän oli myös haavoittunut taisteluissa. Laing pääsi kuitenkin Timbuktuun 18. elokuuta. 21.syyskuuta kirjoittamassaan kirjeessä hän kertoi pelkäävänsä paikallisen fulbehallitsija Bellon vihamielisyyttä ja lähtevänsä kaupungista kolmen päivän päästä. Paikallisten mukaan Laing oli lähtenyt suunnitelmiensa mukaan kaupungista, mutta murhattu yöllä 26. syyskuuta.
Ranskalaiset asettivat vuonna 1903 muistolaatan Laingin vierailusta taloon, jossa hän oli oleskellut 38 päivän ajan.
Leena Mörttinen

Leena Marjatta Mörttinen (s. 19. maaliskuuta 1967 Kärkölä) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on työskennellyt alivaltiosihteerinä valtiovarainministeriössä marraskuusta 2020. Mörttisen vastuulla ovat EU- ja kansainväliset asiat sekä rahoitusmarkkina-asiat. Tätä ennen hän työskenteli ministeriön rahoitusmarkkinaosaston osastopäällikkönä.
Aiemmin Mörttinen toimi Perheyritysten liiton toimitusjohtajana helmikuusta 2015 sekä Elinkeinoelämän keskusliiton kilpailukyky ja kasvu -vastuualueen johtajana elokuusta 2012. Sitä ennen hän työskenteli Nordeassa Eurooppa-asioista vastaavana johtajana syyskuusta 2009, säästämisestä ja sijoittamisesta vastaavana johtajana tammikuusta 2009 ja Suomen pääekonomistina maaliskuusta 2006 Ennen Nordeaa Mörttinen työskenteli Suomen Pankin neuvonantajana 2005 ja Euroopan keskuspankissa vanhempana ekonomistina 2002–2005.
Mörttinen on Arctia Oy:n hallituksen jäsen (lokakuu 2024–), Fingrid Oyj:n hallituksen varapuheenjohtaja (2023–) ja Kansallisteatterin säätiön (2016–) hallituksen varapuheenjohtaja.
Koulutukseltaan Mörttinen on valtiotieteen tohtori. Hän väitteli vuonna 2000 kansantaloustieteestä Helsingin yliopistossa aiheenaan luottojen hinnoittelu ja luottokanava rahapolitiikan vaikutusväylänä. 
Mörttinen on entisen kokoomuksen kansanedustaja Tapani Mörttisen tytär. Hän asuu puolisonsa kanssa Kärkölässä Mörttisten sukutilalla.
Joan Spillane

Joan Arlene Spillane (31. tammikuuta 1943 Glen Ridge, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen uimari ja olympiavoittaja.
Spillane voitti vuoden 1960 kesäolympialaisissa 17-vuotiaana Roomassa olympiakultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Spillane on 180 senttimetriä pitkä ja painoi aktiiviurallaan 63 kilogrammaa.
Adolf Lindfors (näyttelijä)

Adolf Erik Lindfors (18. toukokuuta 1857 Porvoo – 20. toukokuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka sai professorin arvonimen. 
Henkilöhistoria ja ura.
Adolf Lindforsin vanhemmat olivat kirjanpainaja Gustaf Linfors ja Ulrika Gustava Berg ja puoliso vuodesta 1899 näyttelijä Aina Kristina Bergroth, ylitarkastaja Julius Bergrothin tytär. Lindfors kävi viisi luokkaa alkeiskoulua ja suoritti ruotsalaisen teatterikoulun. Hän näytteli Ruotsalaisessa teatterissa 1873–1881 ja 1881–1882 Göteborgin teatterissa ja Fiorinin oopperaseurueessa. Vuonna 1882 hänet kiinnitettiin Suomalaiseen Teatteriin, missä hän peri edesmenneeltä Oskari Vilholta Molière-roolien tulkitsijan ”viitan”. Lindfors toimi vuosina 1892–1894 Dramatiska Föreningenin teatterikiertueen johtajana, mutta palasi Suomalaiseen Teatteriin, missä hän näytteli kuolemaansa saakka. Hän toimi Suomalaisen Teatterin (Suomen Kansallisteatterin) johtajana vuosina 1907–1914. Hän toimi myös lausunnan ja plastiikan opettajana Helsingin musiikkiopistossa 1887–1907. Professorin arvonimen Lindfors sai 1927, Suomen Näyttelijäliiton kunniajäsen hän oli vuodesta 1919. 
Lindfors muistetaan Moliere-rooleistaan, tunnetuin niistä oli "Saiturin" nimiosa Saituri Harpagonina. Hänet muistetaan älyllisenä, temperamenttisena ja taitavana näyttelijänä, jolle sopi korkea-arvoisten henkilöiden roolit. Hänen keskeisiä roolejaan olivat myös Tartuffe ja Falstaff William Shakespearen näytelmissä, lisäksi Victorien Sardoun "Rouva Suorasuun" Napoleon. Lindfors oli näyttelijälaadultaan koomikko ja hänen roolitulkintojansa pidettiin vivahteikkaina ja realistisina. Lindforsia pidettiin ”ranskalaismaisena” näyttelijänä, sillä hänen roolejaan suomalaisissa näytelmissä pidettiin aivan liian ”ranskalaisina”. Myöhemmin hänen paikkansa Moliere-tulkitsijana peri Uuno Laakso.
Lindfors näytteli kolmessa mykkäelokuvassa vuosina 1923–1924. Tunnetuin elokuvarooli lienee lukkari Sepeteuksen osa Erkki Karun ohjaamassa, "Nummisuutareiden" ensimmäisessä elokuvasovituksessa 1923.
Adolf Lindfors on haudattu Kulosaaren hautausmaalle. Hänen kunniakseen nimetty katu sijaitsee Pohjois-Haagassa, Helsingissä.
Anza Mertaranta Allstars

Anza Mertaranta Allstars on Antero Mertarannan, Jari Tirkkosen ja Seppo Tammilehdon perustama yhtye, joka soittaa pääasiassa 1960- ja 1970-lukujen musiikkia. Yhtye perustettiin vuoden 2004 syksyllä.
Yhtye esittää etupäässä Tammilehdon tulkitsemia brittipophittejä 1960-luvulta, hänen itse levyttämiään käännöskappaleita sekä Tirkkosen laulamaa perinnetietoista 1970-luvun suomipoppia ja rockiskelmää. 
Yhtyeessä ovat soittaneet aiemmin myös Janne Orava (kitara), Ari Aapro (basso), Matti Hyyrynen (kitara), Jouni Saario (kitara), Heikki Markkula (kitara), Tero Kaario (kosketinsoitin) ja Heikki Haavisto (basso).
Vuoden 2007 loppupuolella kokoonpanoksi vakiintui: Antero Mertaranta (rummut), Seppo Tammilehto (kitara,laulu), Jari ”Jami” Tirkkonen (laulu, lyömäsoittimet), Masi Luoma (kosketinsoitin), Pekka Haavisto (basso) sekä vuorottelevat soolokitaristit Kimmo Hermonen ja Seppo Alajoki. Jami Tirkkosen jäätyä pois kokoonpanosta syksyllä 2009 Kimmo Hermosen tilalle tuli kitaristiksi Jukka Harju, joka toimii myös toisena bändin laulusolistina.
Lokakuussa 2009 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Jytää, poppia ja rautalankaa". Kesällä 2010 bändi julkaisi Seppo Tammilehdon säveltämän ja sanoittaman singlen SINISTÄ JA VIHREÄÄ. Maaliskuussa 2012 kitaristi Jukka Harju lähti Yölintu-yhtyeeseen, ja Allstars jatkoi viisimiehisenä kokoonpanolla: Anza Mertaranta (rummut), Seppo Alajoki (kitara), Masi Luoma (kosketinsoitin), Pekka Haavisto (basso) ja Seppo Tammilehto (laulu, kitara).
Jemeljanovon kansainvälinen lentoasema

Krasnojarskin kansainvälinen lentoasema () ) on lentoasema Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Siperiassa Krasnojarskin kaupungin luoteispuolella Jemeljanovon piirissä.
Lentoasema toimii Aeroflot, NordStar ja KrasAvialentoyhtiöiden solmukohtana.
Krasnojarskin Jemeljanovon lentoasema avattiin vuonna 1980. Kenttä kuuluu matkustajamäärältään Venäjän keskisuurien lentoasemien joukkoon. Vuonna 2013 kentän kautta kulki 2,06 miljoonaa lentomatkustajaa.
Sulo Muuri

 Sulo Alvar Muuri (1. maaliskuuta 1910 Kymi – 16. tammikuuta 1995 Vantaa) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1948. Ennen sotavuosia Muuri oli mukana kielletyn SKP:n toiminnassa ja asui 1930-luvulla neljä vuotta Neuvostoliitossa. Talvi- ja jatkosodan ajan hän oli turvasäilössä ja työpalveluksessa.
Elämä.
Varhaiset vuodet.
Kymissä syntyneen Sulo Muurin isä pakeni sisällissodan lopputuoksinoissa Neuvosto-Venäjälle. Kun äiti ei pystynyt elättämään lapsiaan oli Muuri viisi vuotta huutolaisena Pohjois-Pohjanmaalla. 1920-luvun puolivälissä Muuri muutti Helsinkiin, jossa hän työskenteli laboratorioapulaisena suoritettuaan Helsingin yliopiston kemian iltakursseja. Vuonna 1928 Muuri lähti kommunistien toimintaan liittymällä Nuorten työläisten opintoyhdistykseen sekä Valtiollisten vankien huoltoyhdistykseen. Etsivän keskuspoliisin mukaan Muuri vaikutti myös lla. Varusmiespalveluksen suoritettuaan Muuri muutti vuonna 1932 Neuvosto-Karjalaan. Hän opiskeli Petroskoissa Karjalan kommunistisessa maatalouskorkeakoulussa ja työskenteli "Punaisen Karjalan" toimittajana.
Sota-aika.
Muuri palasi Suomeen vuonna 1936 työskennellen rakennuskoneasentajana Turussa, Antreassa ja Oulussa. EK jäljitti Muurin vasta syksyllä 1939 ja pidätti hänet Oulussa talvisodan sytyttyä. Turvasäilöön sijoitettujen joukossa Muuri laskettiin vaarallisimpaan vakoilijoiksi ja sabotööreiksi epäiltyjen ryhmään, koska oli palattuaan elänyt kolme vuotta EK:n pääsemättä selville hänen tekemisistään. Muuri vapautettiin Oulun lääninvankilasta huhtikuussa 1940, mutta otettiin uudelleen turvasäilöön kesällä 1941 ennen jatkosodan käynnistymistä. Syksyllä 1941 Muuri komennettiin muiden turvasäilössä olleiden kommunistien tavoin rintamalle niin sanotun Pärmin pataljoonan riveihin. Lukuisten loikkausten jälkeen heidät siirrettiin pian pois etulinjasta Erilliseen työkomppaniaan, jossa Muuri suoritti työpalvelusta kesään 1944 saakka. Viimeiset kuukaudet ennen jatkosodan päättymistä hän vietti turvasäilössä Karvian varavankilassa ja vapautui viimein syyskuussa 1944.
Sotavuosien jälkeen.
Jatkosodan päätyttyä Muuri toimi , kunnes hänet valittiin eduskuntaan keväällä 1945. Muurin aika kansanedustajana jäi yhden kauden mittaiseksi, jonka jälkeen hän työskenteli "Työkansan Sanomien" toimittajana 1948–1952, Oy Tikkakoski Ab:n sosiaalipäällikkönä 1952–1957, Suomi-Unkari Seuran sihteerinä 1958–1962 sekä "Kansan Uutisten" ilmoituspäällikkönä vuoteen 1974 saakka. Muuri oli myös Jyväskylän maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja Helsingin maalaiskunnan kunnanhallituksen jäsen. Eläkkeelle jäätyään hän keskittyi kuvataideharrastukseensa tehden muun muassa litografioita ja veistoksia. Lisäksi Muuri kirjoitti julkaisemattoman romaanin "Murikkarintamalla", joka kertoo työläislasten elämästä Popinniemessä ja Sunilassa 1910–1920-lukujen vaiheessa.
Undeceived

Undeceived on norjalaisen metalliyhtye Extolin toinen täyspitkä studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 Endtime Productionsilla (Ruotsi), Solid State Recordsilla (Yhdysvallat) ja Avalon Recordsilla (Japani). Century Media uudelleenjulkaisi albumin vuonna 2002. Albumi sisältää Extolin tunnetuimman kappaleen "Ember". Albumista tuli suosittu erityisesti Yhdysvalloissa, jossa yhtye teki kiertueen Undeceivedin julkaisun jälkeen. Albumilta julkaistiin myös vinyylisingle "And I Watch / Human Frailtie's Grave".
Allmusic-sivuston Vincent Jeffries antoi albumille 4 pistettä viidestä. Hänen mukaansa "hyvän vastaanoton saaneen "Burialin" jälkeen "Undeceived" vain laajensi yhtyeen mainetta progressiivisen death metalin saralla... kitaran ja basson soitto on poikkeuksellisen tarkkaa koko albumilla. Albumilla on monimutkaisen melodisia, lähes jazzhenkisiä hetkiä ja rauhallisempia akustisia kappaleita tarjoamassa hetkeksi lepoa... "Undeceivedilla" ei ole monta heikkoa tai yksipuolista kappaletta." 
"The Metal Observerin" Alexander Melzer kuvailee, että albumilla "perinteisen death metalin raskaaseen soundiin on yhdistetty tunteellisia aineksia, osin abstrakteja, teknisiä kappalerakenteita, annos melodioita ja hieman viulua sekä power metal -vaikutteista puhdasta laulua vastakohdaksi kimakalle death metal -murinalle." Arvostelija kuvaa "Undeceivedia" "nerokkaaksi" ja "vaativaksi musiikiksi" yhdistettynä "ilmiömäiseen soittotaitoon".
Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti Undeceived-albumin sijalle 96 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä rockalbumia -listallaan perusteenaan, että "Burial esitteli meille nämä norjalaiset viikinkimetallistit, mutta Undeceived vei tason astetta ylemmäs". Elokuussa 2010 Heaven's Metal -fanzinessa albumi sijoitettiin viidenneksi 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listalla.
Kappaleluettelo.
Japanin painoksen bonusraita
Century Median uusintapainoksen bonusraidat
Formula One 2000

Formula One 2000 on Studio 33:n kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema Formula 1 -aiheinen ajopeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStationille.
Peli sisältää kaikki Formula 1 -kauden 2000 -kuljettajat, tallit ja radat, uuden Jaguar F1 -tiimin, sekä uuden Indianapolis Motor Speedway -radan Yhdysvalloissa. 
Pelin kieleksi on valittavana englanti tai suomi ja selostajina toimivat sen mukaan joko Murray Walker tai Matti Kyllönen.
Vastaanotto.
Peli on saanut "Pelit"-lehden arvostelussa arvosanaksi 75/100.
Grey goo

Grey goo (vapaasti suomentaen "harmaa massa" tai "harmaa mönjä", amerikanengl. "gray goo") on eräs esitetty maailmanlopun skenaario, jossa nanoteknologisesta materiaalista koostuvat robotit lisääntyvät hallitsemattomasti valmistamalla kopioita itsestään. Nanomassan määrä kasvaisi näin eksponentiaalisesti, kunnes kaikki saatavilla oleva materiaali olisi käytetty uusien nanorobottien rakentamiseen. Termin kehitti K. Eric Drexler 1980-luvun puolivälissä. 
Määritelmä.
Termiä "gray goo" käytti ensin nanoteknologian pioneeri Eric Drexler kirjassaan "Engines of Creation" (1986). Neljännessä luvussa, "Engines Of Abundance", Drexler kuvaa sekä eksponentiaalisen kasvun että luontaiset rajoitukset kuvailemalla nanokoneita, jotka voivat toimia vain jos niille annetaan tiettyjä raaka-aineita. Kirjansa 11. luvussa Drexler huomauttaa, että geometrinen kasvu, jonka mahdollistaa itsensä kopioiminen, rajoittuu sopivien raakamateriaalien saatavuuteen.
Drexler käytti termiä korostaakseen, että "gray goo" olisi evoluution näkökulmasta ihmiseen verrattuna ylivoimainen, mutta ei millään tavalla arvokas.
Eräässä History Channel -tv-kanavan ohjelmassa kuvataan futuristinen maailmanlopun skenaario, jossa rannikolla tapahtuvaan öljyonnettomuuden siivoamiseen käytetään nanorobotteja. Ohjelmointivirheen vuoksi nanorobotit kuitenkin tuhoavat kaikki hiilipohjaiset asiat, myös hiilipohjaiset elämänmuodot, öljyn sisältämän hiilivedyn sijaan. Nanorobotit tuhoavat kaiken tuottaen kopioita itsestään. Päivien kuluessa Maa on muuttunut pölyksi.
Bill Joy, eräs Sun Microsystemsin perustajista, keskusteli joistakin tämän teknologian ongelmista tunnetussa "Wired"-lehden artikkelissaan "Why the Future Doesn't Need Us" (suom. "Miksi tulevaisuus ei tarvitse meitä"). Suorana vastineena Joyn nostamiin huolenaiheisiin nanolääketieteen pioneeri Robert Freitas julkaisi ensimmäisen kvantitatiivisen analyysin ekofagia-skenaariosta.
Grey goo tieteistarinoissa.
Grey goo esiintyy useissa science fiction -genreen kuuluvissa kirjoissa, tv-sarjoissa ja elokuvissa.
Formula 1 (videopelisarja)

 Formula 1 -videopelisarja on kattanut yhteensä 28 Formula 1 -peliä. Ensimmäiset F1-pelit tuotti Psygnosis, myöhemmin F1-pelien tuottaminen siirtyi yhtiölle Sony Computer Entertainment. Nykyisin pelit tuottaa Codemasters. Formula 1 -pelisarja sisältää seuraavat pelit:
Bururin provinssi

Bururin provinssi on suurin Burundin 17 provinssista. Sen pinta-ala on 2 465 km². Vuonna 1999 provinssin väkiluku oli lähes 438 000. Se sijaitsee maan lounaisosassa. Provinssin pääkaupunki on Bururi (18 500 asukasta vuonna 1999). Toinen suuri kaupunki on Rumonge, joka sijaitsee Tanganjikajärven rannalla. Bururissa on vielä jäljellä jonkin verran metsää, jota suojellaan kolmella luonnonsuojelualueella. Bururi Forest National Reserve on monien lintujen pesimäalue.
Kunnat.
Bururin provinssi jakautuu yhdeksään kuntaan:
Liimakaula

Liimakaula on kitaroihin (ja vastaaviin kielisoittimiin) liittyvä termi, joka tarkoittaa kaulan kiinnittämistä runkoon liimaamalla.
Liimakauloja käytetään ensisijaisesti akustisissa kitaroissa. Lähes kaikki akustisten kitaroiden valmistajat käyttävät tätä tapaa, huomattavana poikkeuksena Taylor Guitars, joka suosii pulttikaula-kiinnitystä.
Sähkökitaramarkkinoilla Gibson on perinteisesti valmistanut liimakaulaisia kitaroita. Muun muassa tunnetut mallit Gibson SG ja Les Paul valmistetaan näin.
Juri Trutnev

Juri Petrovitš Trutnev (; s. 1. maaliskuuta 1956) on venäläinen poliitikko. Hän toimi Permin pormestarina vuosina 1996–2000 ja Permin aluepiirin kuvernöörinä 2000–2004. Vuonna 2004 hänestä tuli maansa luonnonvara- ja ekologiaministeri.
Trutnev syntyi Permissä ja valmistui kaupungin polyteknillisestä instituutista vuonna 1978. Hän sai Kunniaritarikunnan merkin vuonna 1998.
Charles Montagu Doughty

Charles Montagu Doughty (19. elokuuta 1843 Thaberton, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 20. tammikuuta 1926 Sissinghurst, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen runoilija ja matkailija.
Doughty opiskeli geologiaa Cambridgen yliopistossa. Hän oli kiinnostunut tutkimaan muinaisia kirjoituksia alkuperäisessä ympäristössä Arabiassa. Vuosien 1876–1878 Doughty matkusti beduiinien keskuudessa Arabian keski- ja länsiosassa. Hän ei missään vaiheessa naamioitunut paikalliseksi, eikä kieltänyt kristinuskoaan.
Doughty kirjoitti matkoistaan kirjan "Travels in Arabia Deserta", joka julkaistiin vuonna 1888. Se ei saavuttanut suosiota ilmestyessään, mutta sitä pidetään nykyään matkakirjallisuuden merkkiteoksena. Doughtyn kirja sai mainetta vasta ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun T. E. Lawrence oli mukana tekemässä kirjasta toista painosta. Lawrence kirjoitti myös uuteen painokseen kymmensivuisen johdannon.
Kibiran kansallispuisto

Kibiran kansallispuisto on Burundin merkittävin luonnonsuojelualue, ja maan suurin koskematon metsäalue. Sen pinta-ala on 40 000 hehtaaria. Puisto tunnetaan ennen kaikkea apinoistaan: siellä on simpansseja, paviaaneja, marakatteja ja gueretsoja.
Puisto sijaitsee Kongojoen ja Niilin välisellä vedenjakajalla. Se ulottuu Ruandan vastaiselle rajalle, ja muodostaa yhdessä Ruandan puolella olevan Nyungwen metsän kanssa laajan yhtenäisen metsäalueen. Alue on ollut lain suojaama jo vuodesta 1933. Se on ollut alkujaan kuninkaallisille varattu metsästys- ja hauta-alue.
Suomen ulkoministeriö on kehottanut välttämään kaikkea matkustamista Kibiran kansallispuiston alueella.
Ulkoilmamaalaus

Ulkoilmamaalaus eli plein-air-maalaus ( = ulkoilmassa) on maalaamista alusta loppuun ulkona. 
Taiteilijat olivat jo pitkään maalanneet ulkona, mutta vielä 1800-luvun alkupuolella oli tapana maalata lopulliset teokset valmiiksi ateljeessa. 
1800-luvun lopulla maisemien ja maisemaan sijoitettujen ihmisten maalaaminen ulkona, luonnonvalossa tuli yleiseksi. Ulkoilmamaalausta on pidetty alun perin Ranskasta lähtöisin olevana maalaustapana. Barbizonin koulukunta ja impressionistit aloittivat ulkoilmamaalauksen. Myös Newlynin koulukunta, Englannissa 1880-luvulta 1900-luvun alkuun pienessä Cornwallin kalastajakylässä toiminut taiteilijasiirtokunta painotti ulkoilmamaalausta. Useissa ajan taiteilijakolonioissa eli taiteilijasiirtokunnissa harjoitettiin ulkoilmamaalausta. Myös suomalaiset taiteilijat omaksuivat uuden maalaustavan, ja Suomessa Ahvenanmaalla toimi Önningebyn taiteilijasiirtokunta, joka keskittyi ulkoilmamaalaukseen. 
Berndt Lindholm kuvaili ulkoilmamaalausta näin:: 
Tehdasvalmisteisten öljyvärituubien tulo markkinoille vaikutti ulkoilmamaalauksen yleistymiseen. Aikaisemmin maalari teki omat maalinsa hiertämällä ja sekoittamalla pigmentin pellavaöljyyn. Uudet, valmiiksi sekoitetut maalit oli pakattu tuubiin, jossa maalin koostumus oli tahnamaista. Ulkoilmamaalauksen syntyaikoihin yleistyivät myös maalaustelineet, joissa oli kokoonpainuvat teleskooppijalat ja laatikko, jossa saattoi säilyttää maalausvälineitä. Näiden välineiden avulla retket metsiin ja erämaihin tulivat vähemmän hankaliksi.
Maalausprosessi nopeutui huomattavasti. Maalien paksusta, tahnamaisesta luonteesta tuli uusi tyyli, kuten myös alla prima -maalaustekniikasta sekä spontaanista maalausotteesta. Aikaisemmissa pittoreskeissa ja akateemisissa maisemamaalauksissa oli usein tummahkot ja ruskeat sävyt, johtuen alun perin tummennetun Clauden lasin käytöstä. Tällaiset maalaukset saivat väistyä vaaleampien ja kirkkaampien värien tieltä. Uutta impressionismin ja ulkoilmamaalauksen mukaista tyyliä kutsuttiin Suomessa myös valomaalaukseksi.
Kongon tasavallan sisällissota

Kongon tasavallan sisällissota käytiin vuosina 1997–1999 kahta presidenttiehdokasta kannattavien joukkojen välillä, ja laajeni kansainväliseksi selkkaukseksi, johon sekaantuivat ruandalaiset hutukapinalliset ja Angolan joukot.
Sosiaalidemokraattinen Pascal Lissouba toimi presidenttinä 1992–1997. Vuoden 1997 presidentinvaalien lähestyessä Lissouba lähetti joukkonsa riisumaan aseista kommunistisen edellisen presidentin, kenraali Denis Sassou Nguesson yksityisen armeijan. Tästä puhkesi taisteluita Lissouban ja Nguesson joukkojen väälille. Taisteluissa kuoli yli 10 000 ihmistä. Vielä useampia lähti maanpakoon, etenkin Gabonin puolelle.
Useita satoja angolalaisia sotilaita taisteli Nguesson puolella.
Denis Sassou Nguesso voitti sisällissodan angolalaisten avulla, ja toimii edelleen maansa presidenttinä.
Wilfrid Scawen Blunt

Wilfrid Scawen Blunt (etunimi myös muodossa Wilfred) (17. elokuuta 1840 Petworth, Englanti – 10. syyskuuta 1922) oli brittiläinen diplomaatti, runoilija, esseisti, matkailija ja arabianhevosten kasvattaja.
Blunt toimi diplomaattina yksitoista vuotta Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Vuonna 1869 hän meni naimisiin George Gordon Byronin tyttärentyttären Anne Isabella Noel Kingin kanssa. Samana vuonna Blunt jätti diplomaatin virkansa.
Vuonna 1878 Blunt matkusteli Saudi-Arabiassa. Matkojensa aikana hänestä tuli Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaavallan vastustaja. Blunt oli kiinnostunut Egyptin ja Intian vapattamisesta, mitä heijastavat hänen teoksensa "The Future of Islam" (1882), "Ideas about India" (1885) ja "The Secret History of the English Occupation of Egypt" (1907).
Kotimaassaan Blunt yritti vaikuttaa poliitikkoihin. Hän muun muassa painosti pääministeri William Ewart Gladstonea Egyptin itsenäisyyden puolesta. Blunt ajoi myös Irlannin itsenäistymistä, minkä johdosta hän joutui myös hetkeksi vankilaan.
Joe Rullier

Joe Rullier (s. 28. tammikuuta 1980 Montreal, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura.
Juniorista ammattilaiseksi.
Rullier pelasi viimeiset juniorivuotensa QMJHL:n Rimouski Océanicissa, jota edusti 1996–2000. Hän oli voittamassa viimeisellä kaudellaan sekä QMJHL:n mestaruutta että koko Kanadan juniorijärjestelmän Canadian Hockey Leaguen mestaruutta, Memorial Cupia. Rullier varattiin NHL:ään , kun Los Angeles Kings otti hänen oikeutensa 133. varausvuorolla.
Rullier aloittii ammattilaisuransa kaudella 2000–2001, kun hän edusti koko kauden farmisarja AHL:n Lowell Lock Monstersia. Rullier pelasi viisi kautta Los Angelesin organisaatiossa, muttei pelannut otteluakaan NHL:ssä. Kaudet 2001–2005 hän pelasi Manchester Monarchsissa. Rullier teki elokuussa 2005 sopimuksen New York Rangersin kanssa. Rullier pelasi AHL:n Hartford Wolf Packissa 51 ottelua, kunnes hänet lainattiin takaisin Manchesteriin vaihdossa Brad Smythiin.
Heinäkuussa 2006 Rullier teki sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Rullier pelasi tammikuulle 2007 Vancouverin organisaatiossa Manitoba Moosessa, kunnes hänet kaupattiin Anaheim Ducksiin vaihdossa Colby Genowayhyn. Rullier kaupattiin vielä toistamiseen kesken kauden 2006–2007, kun Anaheim lähetti hänet Tampa Bay Lightningiin, josta se sai Doug O’Brienin. Rullier pelasi kauden aikana kolmessa eri joukkueessa AHL:ssa: Manitobassa, Portland Piratesissa ja Springfield Falconsissa.
Kiertelyä Pohjois-Amerikan ja Euroopan välillä.
Rullier teki Rauman Lukon kanssa sopimuksen kesällä 2007, mutta ei kuitenkaan saapunut Raumalle, vaan jatkoi AHL:ssä. Rullier teki sopimuksen myös Ruotsin Elitserienissä pelaavan Södertälje SK:n kanssa, mutta Ruotsissakaan hän ei pelannut yhtäkään ottelua. Rullier teki lokakuussa 2008 koesopimuksen AHL-seura Bridgeport Sound Tigersiin, joka kuitenkin vapautti hänet sopimuksestaan joulukuussa 20 pelin jälkeen. Hän siirtyi loppukaudeksi Sveitsin pääsarjaan Kloten Flyersiin.
Rullier aloitti kauden 2008–2009 AHL:n Binghamton Senatorsissa, mutta ei pelannut joukkueessa kuin kolme ottelua. Seuraavaksi hän siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhoon jääkiekon SM-liigaan tultuaan joukkueeseen loppukauden 2008–2009 kestäneellä sopimuksella marraskuussa 2008. Hän pelasi kuitenkin vain kuudessa ottelussa harjoituksissa tulleen sormivamman ja sitä seuranneen leikkauksen vuoksi. Rullier ei pelannut loppukaudella otteluakaan, ja kaudella 2009–2010 hän teki pelaajasopimuksen vasta joulukuussa, kun Jokerit kiinnitti miehen puolustajapulan takia joukkueeseen tammikuuhun kestävällä sopimuksella.
Syksyllä 2010 Rullier oli Boston Bruinsin harjoitusleirillä, mutta hänet vapautettiin koesopimuksesta ennen kauden alkua. Joulukuun alussa hän teki sopimuksen ECHL:ssä pelaavan Bakersfield Condorsin kanssa. Condorsissa Rullier pelasi helmikuun alkuun, jolloin hän siirtyi loppukaudeksi Slovakian pääsarjan HC Slovan Bratislavaan.
Bertram Thomas

Bertram Thomas (13. heinäkuuta 1892 Pill, Englanti – 27. joulukuuta 1950 Kairo, Egypti) oli brittiläinen virkamies ja ensimmäinen länsimaalainen, joka ylitti Rub’ al-Khalin autiomaan Arabian niemimaalla.
Thomas opiskeli Trinity Collegessa ja työskenteli virkamiehenä vuodet 1908–1914. Ensimmäisessä maailmansodassa Thomas taisteli Belgiassa ja Irakissa. Tämän jälkeen hän toimi Britannian hallinnossa Mesopotamian mandaattialueella ja Transjordaniassa. Vuonna 1925 Thomas nimitettiin Muscat ja Omanin sulttaanin talousministeriksi ja visiiriksi.
Omanissa Thomas työskenteli vuoteen 1932. Hän teki tuona aikana monia matkoja aavikkoalueille. Helmikuun viidentenä päivänä 1931 Thomas saapui beduiiniryhmän kanssa Dohaan Persianlahden rannalle. Hän oli lähtenyt Dhofarista Intian valtameren rannalta 58 päivää aikaisemmin. Thomasista tuli matkansa ansiosta ensimmäinen eurooppalainen, joka ylitti karun Rub’ al-Khalin. Tämän jälkeen hän ei tehnyt enää uusia tutkimusmatkoja Thomas julkaisi vuonna 1932 matkoistaan kirjan "Arabia Felix", jossa hän kuvaa aavikon eläimiä, asukkaita ja kulttuuria.
Kansainvälisen Jääkiekkoliiton vuosisadan tähtikentällinen

IIHF:n vuosisadan tähtikentällinen on Kansainvälisen Jääkiekkoliiton vuonna 2008 valitsema kuuden pelaajan kunniagalleria. Valintaperusteena oli kansainvälisissä turnauksissa kunnostautuminen. Valitsijaraati koostui 56 jääkiekkotuntijasta, jotka valittiin 16 maasta sekä Pohjois-Amerikasta että Euroopasta. Yhden 56 äänestä antoi kollektiivisesti "The Hockey News" -lehden henkilökunta.
Corona (olut)

Corona Extra on meksikolainen olut, jonka omistaa Constellation Brands. Se on myydyin olut Meksikossa ja yksi myydyimmistä oluista maailmanlaajuisesti. Coronaa on saatavissa yli 150 maassa. Se on meksikolaisen Grupo Modelo-panimoyhtymän tunnetuin olutnimike. Modelo-panimoyhtymä siirtyi vuonna 2013 kansainvälisen panimojätin Anheuser-Busch InBevin tytäryhtiöksi. Tällöin Coronasta tehtiin eräs panimojätin kansainvälisistä tuotenimistä.
Corona Extra on lager, joka valmistetaan vedestä, ohramaltaasta, maissin korvaavista tärkkelysaineista ja humalasta lyhyellä varastointiajalla. Vuodesta 1925 valmistettua Coronaa myytiin aluksi edullisesti meksikolaisille ruumiillisen työn tekijöille. Myöhemmin, vuodesta 1979 lähtien, Coronasta tuli suosittu tuontiolut Yhdysvalloissa. Perinteisiä tapoja tarjoilla corona-olutta on joko sitruuna- tai limettilohko pullonsuuhun pujotettuna. Tämän tavan pohjana on väitetty olevan se, että tämä menettely karkottaa pulloon pyrkiviä kärpäsiä, vaikkakin nyttemmin kyseessä on enemmän perinne/tyyliseikka ja makuasia.
Vuonna 2020 levinneen koronaviruspandemian myötä syntyi internet-meemi, jonka mukaan Corona-olut aiheuttaisi koronavirusta.
Lautaro Acosta

Lautaro Germán Acosta (s. 14. maaliskuuta 1988 Glew, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Argentiinan 1. divisioonassa pelaavaa Boca Juniorsia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Lanús.
Acosta nousi Club Atlético Lanúsin junioriakatemiasta edustusjoukkueeseen ja hän teki debyyttinsä ammattilaistasolla vuonna 2006. Hänestä tuli nopeasti yksi tärkeä osa joukkuetta. Acosta oli voittamassa muun joukkueen kanssa vuoden 2007 Aperturaa.
Sevilla.
29. toukokuuta 2008 Acosta siirtyi Sevillan riveihin 7 miljoonan euron siirtosummalla. Hänen teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen.
Maajoukkue.
Vuonna 2007 Acosta valittiin Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueeseen alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuihin, jotka pidettiin Paraguayssa. Hän oli myös mukana vuoden 2007 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, jotka pidettiin Kanadassa, sekä vuoden 2008 kesäolympialaisten jalkapalloturnauksessa, joista Argentiina voitti kultaa.