tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Naim Qassem

Naim Qassem (; s. 1953 Beirut) on libanonilainen Hizbollah’n vaikuttaja.
Qassem toimi Amal-liikkeessä vuoteen 1979 saakka ja osallistui sitten kokouksiin, jotka johtivat Hizbollah’n perustamiseen. Qassem nimitettiin vuonna 1991 Abbas al-Musawin aikana Hizbollah’n varapääsihteeriksi. Hän jatkoi toimimista tässä asemassa al-Musawin saatua surmansa vuonna 1992 ja Hassan Nasrallah’n noustua liikkeen johtoon. Qassem on usein antanut haastatteluja kansainvälisille tiedotusvälineille ja toiminut yhtenä järjestön keskeisistä puhujista. Qassemista tuli vuonna 1992 myös Hizbollah’n Libanonissa järjestämien vaalikampanjoiden yleiskoordinaattori.
Hassan Nasrallah sai surmansa syyskuussa 2024. Qassem ilmoitti uuden johtajan tulevan nimitetyksi niin pian kuin mahdollista ja vakuutti Hizbollah’n jatkavan taistelemista Israelia vastaan. Qassem on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta.
Nabil Qaouk

Nabil Qaouk (; 20. toukokuuta 1964 – 28. syyskuuta 2024 Beirut) oli libanonilainen Hizbollah’n komentaja.
Qaouk sai uskonnollisen koulutuksen Iranissa. Hän oli vuoteen 2016 saakka Hizbollah’n toimeenpanevan neuvoston varajohtaja Hashim Safieddinen alaisuudessa. Hänen jälkeensä asemaan nousi Ali Dammoush. Qaouk oli Hizbollah’n eteläisen alueen komentaja, ennaltaehkäisevän turvallisuusyksikön komentaja ja operatiivisen neuvoston varakomentaja. Yhdysvallat asetti pakotteita Qaoukia vastaan vuonna 2020. Qaouk sai surmansa Israelin tekemässä ilmaiskussa 28. syyskuuta 2024. Hän oli Israelin mukaan lähellä Hizbollah’n ylintä johtoa ja suoraan osallinen terrorismirikoksiin. Qaoukin kuolemasta tiedotettiin päivä sen jälkeen kun tieto Hassan Nasrallah’n kuolemasta oli julkistettu. Hizbollah vahvisti tiedon.
Imad Mughniyeh

Imad Fayez Mughniyeh (; 1962 Tayr Debba, Libanon – 12. helmikuuta 2008 Damaskos, Syyria) oli libanonilainen Hizbollah’n komentaja.
Mughniyeh syntyi Tayr Debban kylässä Etelä-Libanonissa, mutta muutti varhain perheineen Beirutiin. Hän liittyi Fatahin Joukko 17 -erikoisyksikköön vuonna 1976. Hänen uskottiin toimineen 1970-luvun lopussa tarkka-ampujana. Mughniyeh tuli tunnetuksi oletetusta osuudestaan lukuisiin länsimaisiin kohteisiin suunnattuihin iskuihin Libanonin sisällissodassa. Hän kuului Hizbollah-järjestöön sen alkuajoista saakka. Mughniyeh oli epäiltynä osallisuudesta pommi-iskuihin, lentokonekaappaukseen ja panttivankien ottamiseen. Lisäksi Argentiina syytti häntä osuudesta vuonna 1992 Israelin suurlähetystöön Buenos Airesissa tehdyssä pommi-iskussa ja vuonna 1994 kulttuurirakennukseen kohdistetussa pommi-iskussa. FDD-ajatuspajan Hussain Abdul-Hussainin mukaan Yhdysvallat syytti virheellisesti Mohammad Hussein Fadlallah’ta iskuista, joista vastuussa oli Mughniyeh.
Mughniyeh kuului lokakuusta 2001 lähtien FBI Most Wanted Terrorists -listalle. CIA:n mukaan hän johti Hizbollah’n operaatioita Irakissa ja koulutti shiialaisia militioita, jotka sitten hyökkäsivät yhdysvaltalaisia vastaan. Mughniyeh kuoli autopommi-iskussa Damaskoksessa helmikuussa 2008. "Washington Postin" ja "Newsweekin" vuonna 2015 entisten tiedusteluviranomaisten lausuntojen pohjalta tekemän paljastuksen mukaan CIA ja Mossad suunnittelivat surman yhteistyössä. Yhdysvallat ei myöntänyt osallisuuttaan. Hizbollah oli syyttänyt iskusta Israelia. Mughniyeh’n poika Jihad Mughniyeh surmattiin Syyriassa vuonna 2015.
Mughniyeh on aiheena Showtimen minisarjassa "Ghosts of Beirut" (2023), joka kuitenkin esittää hänen suhteensa Iranin vallankumouskaartiin ja Mohammad Hussein Fadlallah’han virheellisesti.
Einar Beyron

Einar Beyron (1901–1979) oli ruotsalainen oopperalaulaja (tenori). Hän aloitti uransa Göteborgin Stora Teaternissa ja siirtyi vuonna 1924 Kuninkaalliseen oopperaan. Vuonna 1942 hänet nimettiin hovilaulajaksi.
Christoffer Wernfelt

Christoffer Wernfelt, vuoteen 1688 Wernich (1639 Jönköping, Ruotsi – 9. lokakuuta 1691 Mustasaari) oli ruotsalainen sotilas ja Suomessa vaikuttanut laivaveistämön johtaja, joka aateloitiin.
Wernfeltin vanhemmat olivat kirjanpitäjä Hubert Wernich ja tämän puoliso Margareta. Hänen vaimonsa oli Anna Rotky. Wernfelt astui laivaston palvelukseen 1666. Konstapeli hänestä tuli 1668, aliluutnantti 1673, yliluutnantti ja kapteeni 1675 ja komentaja 1679. Suomeen tultuaan 1682 hän oli Kruunupyyn Kronoholmenin laivaveistämön johtaja.
Amiraali Hans Wachtmeister lähetti Wernfeltin syksyllä 1682 johtamaan Ruotsin amiraliteetin alaista laivanrakennusta Pohjanmaalle. Vuotta aiemmin sieltä oli tilattu kaksitoista isoa lastialusta, kreijaria, joista ainakin yhdeksän rakennettiin Kruunupyyssä. Siellä oli suunniteltu rakennettavaksi 1682–1683 vielä tusina hieman pienempää alusta, bojorttia. Alukset valmistuivat suunnitelmien mukaisesti ja Wernfelt aateloitiin ansioistaan syksyllä 1688. Samanaikaisesti aateloitiin hänen velipuolensa Olof, joka yleni laivastossa laivapojasta aina vara-amiraaliksi ja korotettiin virasta erotessaan amiraaliksi. Mustasaaressa asunut Christoffer Wernfelt lähti vesiteitse Kruunupyyn veistämöltä kotiinsa 9. lokakuuta 1691 ja joutui haaksirikon uhriksi.
Pukin sarvi

Pukin sarvi ("Kозий рог, Kozijat rog") on Metodi Andonovin ohjaama bulgarialainen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1972. 1600-luvulle sijoittuva balladinomainen tarina perustuu Nikolai Haitovin novelliin, josta kirjailja itse sovitti elokuvakäsikirjoituksen.
Juoni.
Ottomaanien vallassa olevassa Bulgariassa 1600-luvulla neljän miehen rosvojoukko murtautuu vuohipaimen Karaivanin taloon ja raiskaa ja tappaa tämän vaimon pienen tyttären Marian nähden. Karaivan päättää ottaa oikeuden omiin käsiinsä ja jäljittää surmaajat. Hän alkaa kasvattaa Mariaa pojaksi, kylmäveriseksi tappajaksi. Äitinsä surmaajia jahdatessaan tyttö kuitenkin rakastuu erääseen paimenpoikaan, jonka isä Karaivan päättää tappaa jotta Maria pysyisi kovana. Mies sytyttää paimenen mökin tuleen, mutta hänen tietämättään talossa on myös hänen tyttärensä, joka kuolee tulipalossa.
Vastaanotto.
"Pukin sarvi" oli suuri festivaalimenestys: se sai Karlovy Varyn elokuvajuhlilta tuomariston erikoispalkinnon, Chicagosta ja Portugalin Santarenistä hopeaa ja kolmannen palkinnon Argentiinasta ja Sri Lankan Colombosta. Katja Paskaleva palkittiin parhaasta naisroolista Panamassa ja Femina-palkinnolla Brysselissä.
"Pukin sarvi" esitettiin Helsingin sosialististen maiden elokuvaviikolla tuoreeltaan helmikuun alussa 1973 ja uudelleen uudessa Neuvostoliiton kulttuuri- ja tiedekeskuksessa huhtikuussa 1977. "Helsingin Sanomissa" Paula Talaskivi kirjoitti elokuvan kerronnan olevan johdonmukaista, voimallista ja vaikuttavaa, kameratyön erinomaista ja erikoislaatuisen asumismiljöön ihmistyyppeineen kiinnostavaa. Tehokkainta on hänestä elokuvan sisäinen sanoma vihan ja koston tuhovoimasta, mutta toisaalta myös kauniit ja herkät kohtaukset muun muassa naisena olemisesta ja heräävästä ensirakkaudesta. ”Rajut ja hellät tunteet ja tunnot sulautuvat elokuvassa samansävyisesti kuin näkymät sen jylhässä vuorimaisemassa.”
Uusintaversio.
Samasta Nikolai Haitovin tarinasta filmattiin Bulgariassa 1994 julkaistu värillinen uusintaversio, jonka on ohjannut Nikolai Volev.
Norah Vincent

Norah Mary Vincent (20. syyskuuta 1968 Detroit, Michigan – 6. heinäkuuta 2022 Sveitsi) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli jokaviikkoinen kolumnisti "Los Angeles Timesissa" sekä neljännesvuosittainen kolumnisti HLBT-asioihin perehtyvässä "The Advocate" -lehdessä. Hän kirjoitti kolumneja myös "The Village Voiceen." 
Vincentin teokset, kuten bestseller-listoille noussut "Self-Made Man" (2006), herättivät laajaa keskustelua sukupuolirooleista ja yhteiskunnallisista kysymyksistä yleisesti. Teos oli Vincentin kokeellinen tutkimus sukupuolten välisistä eroista ja miehenä olemisesta yhteiskunnassa. Hän vietti yli vuoden esittäen miestä ja raportoi kokemuksistaan sukupuolten välisistä sosiaalisista ja psykologisista eroista.
Elämä ja ura.
Varhaiselämä ja koulutus.
Vincent syntyi syyskuussa 1968 Detroitissa Michiganissa. Hänen äitinsä Juliet Ford (o.s. Randall) oli näyttelijä ja hänen isänsä Robert Vincent oli asianajaja Ford Motor Companylle. Vincent varttui Detroitissa ja Lontoossa, missä Robert Vincent väliaikaisesti työskenteli.
Vincent opiskeli filosofiaa Williams Collegessa, jossa hän ymmärsi 21-vuotiaana olevansa lesbo. Hän opiskeli filosofiaa myös Bostonin yliopistossa 11 vuotta.
"Self-Made Man".
Vincentin läpimurto tuli hänen teoksestaan "Self-Made Man: One Woman’s Year Disguised as a Man" (2006), jossa hän dokumentoi vuoden ajan kestänyttä kokeiluaan elää miehenä. Kirjassa hän tutkii miehen roolia ja sukupuolten välisiä eroja, mikä herätti laajaa keskustelua ja sai arvostusta mediassa. Hän vieraili kertoen kirjastaan muun muassa "20/20"-ohjelmassa sekä "The Colbert Reportissa". Vincentin toinen merkittävä teos, "Voluntary Madness: My Year Lost and Found in the Loony Bin" (2008), käsittelee mielenterveyden hoitoa ja hänen kokemuksiaan psykiatrisella osastolla.
Yksityiselämä ja kuolema.
Vincent oli avoin omista mielenterveysongelmistaan, ja hän käytti kokemuksiaan kirjoittamisen välineenä. Hän kuoli heinäkuussa 2022 Sveitsissä avustetun itsemurhan kautta.
Miina Sillanpään päivä, kansalaisvaikuttamisen päivä

Miina Sillanpään päivää, kansalaisvaikuttamisen päivää vietetään Suomessa 1. lokakuuta. Päivän tarkoitus on muistaa Miina Sillanpään elämäntyötä ja muistuttaa kansalaisvaikuttamisen merkityksestä yhteiskunnassa. Samana päivänä Suomessa vietetään myös "Järjestöjen päivää".
Miina Sillanpään päivä, kansalaisvaikuttamisen päivä, on ollut vakiintunut kalentereihin merkitty liputuspäivä vuodesta 2023 lähtien. Siitä tuli aluksi suositeltu liputuspäivä vuonna 2016, jolloin Miina Sillanpään syntymästä oli kulunut 150 vuotta.
Liputuspäiväksi valikoitui 1. lokakuuta, jolloin vuonna 1906 Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäiväjärjestys ja vaalilaki tulivat voimaan. Miina Sillanpään syntymäpäivänä 4. kesäkuuta vietetään Puolustusvoimain lippujuhlan päivää.
Kypsiä kirsikoita

Kypsiä kirsikoita ("Reife Kirschen") on Horst Seemanin ohjaama itäsaksalainen draamaelokuva vuodelta 1972. Avioliittokuvauksen pääosissa näyttelevät Günther Simon, Helga Raumer, Traudl Kulikowsky ja Martin Trettau.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi kirjoitti "Kypsien kirsikoiden" edustavan DDR:n elokuvatuotannon parasta tasoa: sen kerronta on joustavaa ja näyttelijäsuorituksista monet hyvin vakuuttavia, etenkin perheenisän esittäjän Günther Simonin. Myös käsikirjoitus on hyvää alkupuolen perhe- ja työolojen kuvauksessa, mutta loppupuoleen on kytketty liikoja rönsyjä.
Polyfosfatseeni

Polyfosfatseenit ovat polymeerejä, joiden runkona on epäorgaaninen fosforista ja typestä koostuva ketju. Rungon kuhunkin fosforiatomiin voidaan liittää kaksi sivuryhmää, jotka voivat olla orgaanisia tai epäorgaanisia. Erilaisten sivuryhmien myötä voidaan tuottaa hyvin monenlaisia ja ominaisuuksiltaan erilaisia polyfosfatseeneja.
Historia.
Ensimmäisen polyfosfatseenimaisen yhdisteen valmisti H. N. Stokes 1890-luvulla, kun hän valmisti heksakloorisyklotrifosfatseenia. Se oli kumimainen elastomeeri, jota kutsuttiin yleisesti epäorgaaniseksi kumiksi. Ominaisuuksiltaan se oli syklinen molekyyli, joka ei liuennut tavallisimpiin liuottimiin. 1960-luvulla Allcock ryhmineen onnistui muodostamaan heksaklorosyklotrifosfatseenista lineaarista polydiklorofosfatseenia, joka puolestaan oli liukoista useimpiin liuottimiin. Polydiklorofosfatseenin klooriatomien paikalle saattoi liittää erilaisia sivuryhmiä, mikä mahdollisti erilaisten polyfosfatseenien kehittelyn.
Vaaleanvihreä SF

Vaaleanvihreä SF (C37H34S2N2O9Na2) eli Acid Green 5 on triaryylimetaaniväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena muun muassa biologisissa tutkimuksissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa vaaleanvihreä SF on punaruskeaa tai sinivihreää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja 2-metoksietanoliin sekä etanoliin. Liuoksen vihreä väri on pysyvin neutraaleissa oloissa ja heikkenee sekä happojen että emästen vaikutuksesta. 
Vaaleanvihreä SF:ää valmistetaan kondensoimalla etyylibentsyylianiliinia ja bentsaldehydiä. Muodostunut leukoväri sulfonoidaan ja hapetetaan vaaleanvihreä SF:ksi.
Vaaleanvihreä SF:ää käytetään mikroskopiassa esimerkiksi bakteerien ja hiivojen, kollageenin ja proteiinien värjäämiseen. Sitä käytetään myös vastavärinä värjäämään sytoplasmaa ja osana Papanicolaou-värjäystä eli Pap-värjäystä. Yhdiste värjää muun muassa paperin, silkin, villan ja nahan vihreäksi.
Vossia cuspidata

Vossia cuspidata on heinäkasvilaji, jota kasvaa luontaisena eteläisessä Afrikassa. Laji on virtahevonheinien ("Vossia") suvun ainoa.
"Vossia cuspidata" on monivuotinen heinälaji, joka kasvaa vesistöissä tai veden lähistöllä. Sen varret voivat kasvaa jopa seitsemän metriä pitkiksi ja ne kohoavat yhdestä kahteen metriä vedenpinnan yläpuolelle. Varret ovat halkaisijaltaan noin 1 cm ja sisältä huokoisia. Lehtilavat ovat tasasoukkia, 30–100 cm pitkiä ja 0,6–1,8 cm leveitä. Kukintona oleva röyhy koostuu 1–12 tertusta, jotka ovat 10–30 cm pitkiä.
"Vossia cuspidata" -lajia tavataan Sambiassa, Malawissa, Mosambikissa, Botswanassa, Zimbabwessa ja Namibiassa.
Musa al-Sadr

Musa al-Sadr (; 4. kesäkuuta 1928 Qom – kadonnut 31. elokuuta 1978) oli iranilais-libanonilainen shiialainen uskonoppinut. Häntä on luonnehdittu Libanonin merkittävimmäksi shiiajohtajaksi ennen Hizbollahin perustamista vuonna 1982.
Al-Sadr oli ajatollahin poika. Hän sai islamilaisen koulutuksen Qomissa ja Najafissa. Lisäksi hän opiskeli poliittista taloustiedettä ja oikeustiedettä Teheranin yliopistossa. Al-Sadr sai Irakissa mujtahidin eli shiiajuristin pätevyyden ja asui Najafissa vuodesta 1953. Heinäkuun 14. päivän vallankumouksen (1958) jälkeen Al-Sadr palasi Iraniin, josta hän vuosi myöhemmin muutti Libanoniin, jossa hänellä oli sukutausta. Hän oli käynyt maassa kahdesti aiemmin. Abd al-Husayn Sharaf al-Din al-Musawin pyynnöstä Al-Sadr alkoi johtaa shiiayhteisöä Tyroksen kaupungissa. Vuonna 1969 Al-Sadr perusti Libanoniin Shiiojen korkeimman islamilaisen neuvoston, josta tuli valtion säätelemä virallinen instituutio. Aiemmin shiioilla ei ollut ollut valtion tunnustamaa itsenäistä uskonnollista asemaa vaan heidän uskonnollisista asioistaan Libanonissa oli vastannut sunneja edustanut mufti Beirutissa. 
Al-Sadr teki Libanonissa sosiaalista työtä shiiayhteisön hyväksi ja perusti vuonna 1974 sosiaalista uudistusta ajaneen Harakat al-Mahruminin. Sen pohjalta perustettiin vuonna 1975 Amal-liike, joka koostui poliittisesta ja aseellisesta siivestä. Liikkeen tarkoitus oli shiiayhteisön puolustaminen Libanonin sisällissodassa. Amal-liike on ollut Hizbollahin kilpailija, mutta liikkeiden välillä on myös ollut ajoittainen vaikea liittolaisuus. Sadr halusi priorisoida Libanonin shiiojen sosiaalisen ja poliittisen aseman, mutta Mohammad Hussein Fadlallahin ajatusten ja Hizbollahin kannattajat omaksuivat kumouksellisempia ja kansainvälisempiä ideoita. Amal-liike ja Hizbollah olivat erimielisiä muun muassa Palestiinan vapautusjärjestön tukemisen laajuudesta.
Al-Sadr kannatti eri uskontojen välistä vuoropuhelua ja sitoutui uskonnollisen moniarvoisuuden säilyttämiseen Libanonissa. Hän katosi pienen seurueen kanssa tavattuaan Muammar Gaddafin virallisella vierailulla Libyassa 31. elokuuta 1978. Yleisesti on arveltu hänen tulleen siepatuksi ja tapetuksi. Libyan hallinto kuitenkin kiisti tietävänsä katoamisesta mitään. Katoamisesta alettiin esittää vaihtelevia teorioita ja syytöksiä vuosikymmenten varrella. Vuonna 2015 Libanon vangitsi Muammar Gaddafin pojan Hannibal Gaddafin pyrkiessään ratkaisemaan katoamistapauksen. Häntä alettiin pitää vangittuna ilman oikeudenkäyntiä. Hannibal Gaddafin kerrottiin vuonna 2023 ryhtyneen nälkälakkoon.
Penelope Spheeris

Penelope Spheeris (s. 2. joulukuuta 1945 New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Spheerisin tunnetuimpia ohjaustöitä ovat Los Angelesin punk-piireistä kertova dokumentti "Läntisen sivilisaation rappio" (1979) ja Mike Myersin läpimurtokomedia "Wayne’s World" (1992).
Ura.
Vuonna 1974 Penelope Spheeris perusti Los Angelesin ensimmäisen musiikkivideoiden tuotantoyhtiön, Rock 'n Reel. Spheerisin esikoispitkä elokuva oli vuonna 1979 julkaistu dokumentti Los Angelesin punk-skenestä, "Läntisen sivilisaation rappio" ("The Decline of Western Civilization)" joka sai osakseen hämmästyttävän yksimielistä kriitikoiden ylistystä. Elokuva on valittu Yhdysvaltain kongressin kirjaston kansalliseen elokuvarekisteriin sen "kulttuurisen, historiallisen tai esteettisen" merkittävyyden vuoksi. Elokuvassa esiintyi artisteja kuten Pat Smear, Alice Bag, Germs ja X - yhtye. 
Vuonna 1983 hän käsikirjoitti ja ohjasi elokuvan "Suburbia", jonka tuotti Roger Corman. Se on häiritsevä ja ennustuksellinen tarina kapinallisista, kodittomista nuorista, jotka asuvat hylätyissä taloissa, yrittävät muodostaa uusia perheitä ja suojella toisiaan. "Suburbia" voitti ensimmäisen palkinnon Chicagon elokuvajuhlilla. Lähes 25 vuotta myöhemmin hänen dokumenttinsa "The Decline of Western Civilization, Part III" peilasi oudon tarkasti tapahtumia, jotka hän oli käsikirjoittanut "Suburbiaan". 1980-luvun puolivälissä Spheeris ohjasi elokuvan "The Boys Next Door", pääosissa Charlie Sheen ja Maxwell Caulfield, ja sen jälkeen "Dudes"-elokuvan, jossa näyttelivät John Cryer, sekä Red Hot Chili Peppers yhtyeen basisti Flea. Molemmista elokuvista tuli kulttiklassikoita. 
"The Decline of Western Civilization, Part II: The Metal Years" julkaistiin vuonna 1988 ja sai jälleen loistavia arvosteluja. Elokuvassa esiintyi Ozzy Osbourne, Aerosmith-yhtyeen Steven Tyler ja Joe Perry, Alice Cooperin, Motörheadin Lemmy.
Vuonna 1992 Spheeris ohjasi seitsemännen pitkän elokuvansa ja ensimmäisen studioelokuvansa, "Wayne’s Worldin", Paramount Picturesille. Tämän jälkeen hän ohjasi ja tuotti elokuvan "The Beverly Hillbillies" (Fox), käsikirjoitti ja ohjasi "The Little Rascals" (Universal), ja ohjasi "Black Sheepin" (Paramount) jne. Vuonna 1999 Spheeris dokumentoi Ozzfestin, Amerikan menestyneimmän kesäkiertueen, ja alkuperäisen Black Sabbathin reunion-keikat.
Nils Swedlund

Nils Per Robert Swedlund (16. toukokuuta 1898 Gävle – 
28. kesäkuuta 1965 Maarianhamina) oli ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 1951–1961. Swedlundin aikana Ruotsin sotilaallinen suorituskyky suhteessa ulkomaailmaan oli vahvimmillaan.
Swedlund kuoli sairaskohtaukseen purjehtiessaan Ahvenanmerellä kesällä 1965.
Stig Synnergren

Stig Gustaf Eugén Synnergren (25. helmikuuta 1915 Överluleå – 28. huhtikuuta 2004 Tukholma) oli ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 1970–1978. Synnergrenin aikana Ruotsin puolustusvoimissa otettiin käyttöön Viggen-hävittäjät.
Tomterin kirkko

Tomterin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1600.
Hobølin kirkko

Hobølin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Askimin kirkko

Askimin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1878.
Båstadin kirkko

Båstadin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1860.
Trøgstadin kirkko

Trøgstadin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta.
Eidsbergin kirkko

Eidsbergin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko 1200-luvulta.
Sauber Petronas Engineering

Sauber Petronas Engineering oli moottoritoimittaja Formula 1:ssä vuosina 1997–2005.
Historia.
Vuoden 1996 lopussa Sauber lopetti yhteistyön Fordin kanssa ja teki sopimuksen Ferrarin kanssa, jonka mukaan Sauber talli sai kaudella 1997 Ferrarin moottorit vuodesta 1996 alkaen. Sitä johti Osamu Goto, joka vastasi Hondan Formula 1 -ohjelmasta 1990-luvun alussa. Moottorit valmistettiin Maranellon tehtaalla, mutta pitkän aikavälin tavoitteena oli rakentaa oma V10-moottori kaudelle 1999. Aasian talouskriisin vuoksi vuoden 1999 puolivälissä suunnitelmat oman Formula 1 -moottorin rakentamisesta lykättiin määräämättömäksi ajaksi. Yhteistyö Ferrarin kanssa päättyi vuoden 2005 jälkeen, kun BMW osti Sauberin ja muutettiin BMW Sauberiksi.
Muuta.
Lisäksi yritys oli mukana Protonin moottoreiden ja prototyypin GP1-moottoripyörän rakentamisessa. Vuonna 1998 Petronas tilasi SPE:n Powertrain Divisionin suunnittelemaan oman ensimmäisen kaupallisen automoottorin, Petronas E01 -moottorin.
Sibble

Sibble on taajama Botkyrkan kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 343 asukasta vuonna 2021.
Vårsta

Vårsta on entinen taajama Botkyrkan kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se on pääosin 1950- ja 1960-luvuilla rakennettu asuinalue. Vuodesta 2020 Vårsta on ollut osa Tumban taajamaa.
Strålsnäs

Strålsnäs on taajama Boxholmin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 450 asukasta vuonna 2016.
Israel Tal

Israel Tal (; 13. syyskuuta 1924 – 8. syyskuuta 2010) oli israelilainen kenraalimajuri.
Tal liittyi 17-vuotiaana Britannian armeijan juutalaisprikaatiin, joka muodostettiin Palestiinan mandaatin alueella asuneista juutalaisista. Hän taisteli Pohjois-Afrikassa ja Italiassa. Juutalaisprikaati lakkautettiin vuonna 1946. Tal palasi Palestiinaan Haganassa, joka edelsi Israelin puolustusvoimia. Hän palveli Israelin itsenäisyyssodassa vuonna 1948 ja oli 10. jalkaväkiprikaatin komentaja Suezin kriisissä vuonna 1956. Tal johti Israelin panssarijoukkoja vuodesta 1964. Hänellä oli merkittävä rooli kuuden päivän sodassa (1967), joka "The Guardianin" muistokirjoituksen mukaan oli menestyksekkäin osoitus hänen kyvyistään operatiivisessa johdossa.
Tal oli jom kippur -sodan syttyessä vuonna 1973 varaesikuntapäällikkö. Hän ajautui monien kollegoidensa kanssa erimielisyyksiin strategiasta. Osa kollegoista piti häntä sodan alkuvaiheissa ylenmääräisen pessimistisenä. Tal kieltäytyi Moshe Dayanin ja David Elazarin määräyksestä jatkaa hyökkäystä egyptiläisiä joukkoja vastaan aselevon solmimisesta huolimatta. Tämä käytännössä päätti hänen uransa. Tal vetäytyi armeijan palveluksesta vuonna 1974, mutta jatkoi työskentelyä Israelin puolustusministeriössä ja työskenteli uuden taistelupanssarivaunun, Merkavan suunnittelun parissa. Tal kärsi aivoverenkiertohäiriöstä vuonna 1999 ja oli siitä lähtien hauraassa terveydentilassa. Hänellä oli vaimo Hagit ja kaksi lasta.
Saint-André-de-Rosans

Saint-André-de-Rosans on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee noin 63 kilometriä Gapin kaupungista länteen.
Saint-André-de-Rosansin luostari perustettiin vuonna 988. Luostarista on jäljellä vain kirkon 1100-luvulla rakennetun laivan seinät sekä 1000-luvulta olevan apsiksen rauniot. Raunioissa tehdyissä kaivauksissa löydettiin huomattavia mosaiikkiteoksia. Luostari kärsi tuhoista Ranskan uskonsodissa vuonna 1574, ja lopullisesti se tuhoutui, kun se myytiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana.
L'Épine (Hautes-Alpes)

L'Épine on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee noin 51 kilometriä Gapin kaupungista länteen.
Keskiajalla 1100- ja 1200-luvuilla asukkaat rakensivat talonsa kukkulalla olleen linnan läheisyyteen. Kylä ympäröitiin aitauksella, jolloin siitä muodostui oppidum. Ranskan uskonsodissa vuosina 1562–1598 kylän rakennukset poltettiin ja linna tuhottiin. 1600-luvulla kylä jälleenrakennettiin, mutta linnaa ei rakennettu enää uudelleen.
Nissim Vaturi

Nissim Vaturi (; s. 23. lokakuuta 1969) on israelilainen Likud-puolueen poliitikko. Hän on toiminut Knessetin varapuhemiehenä.
Vaturi korvasi Knessetissä Gideon Sa’arin vuonna 2020. Hän on kertonut saaneensa tohtorin arvon H’ersonin kansainvälisestä liiketoiminnan ja oikeustieteen yliopistosta Ukrainassa. Hän kuitenkin poisti oppiarvon virallisista tiedoistaan, koska Israelin korkeakoulutuksen neuvosto ei katsonut tutkintoa Israelissa päteväksi.
Vaturi on ollut lokakuussa 2023 alkaneen Gazan sodan aikana usein otsikoissa radikaalien lausuntojensa johdosta. Hänet muun muassa estettiin Facebookista Gazan kaistan polttamista koskeneen vaatimuksen johdosta. Kun Vaturi kuvattiin kannustamassa mielenosoittajia ryntäämään Sde Teimanin sotilastukikohtaan ja pidätyskeskukseen, Merav Ben-Ari vaati Knessetin puhemies Amir Ohanalta Vaturin erottamista varapuhemiehen tehtävistä.
Vaturin mukaan ansio Israelin olemassaolon säilymisestä on Benjamin Netanjahun. Hänen mukaansa Israel olisi voinut tuhoutua puolustusministeri Yoav Gallantia kuuntelemalla. Kesäkuussa 2024 Vaturi väitti, että hallitukselta panttivankien vapauttamisesta Hamasin kanssa neuvottelemalla sopimista vaatineet mielenosoittajat edustivat Hamasia. Hän pahoitteli lausuntoaan myöhemmin. Vaturin mukaan nuoret israelilaiset homomiehet ovat aivopesun uhreja.
L'Épine

L'Épine voi tarkoittaa seuraavia:
Heinz Paschen

Heinz Paschen (s. 15. heinäkuuta 1953) on saksalainen insinööri. Paschen toimi BMW:n moottorisuunnittelijana vuosina 2001–2006, jolloin se toimitti moottorit Williams ja BMW Sauber -talleille. Aiemmin Paschen toimi Toyotan moottorisunnittelijana vuosina 1993–2000, jolloin Cristiano da Matta voitti CART-sarjan mestaruuden vuonna 2002.
Werner Laurenz

Werner Laurenz (s. 6. maaliskuuta 1953) on saksalainen insinööri. Laurenz toimi Ilmorin moottorisuunnittelijana vuosina 2003–2004, jolloin se toimitti moottorit McLarenille. Aiemmin Laurenz toimi BMW:n moottorisunnittelijana vuosina 1999–2002, jolloin se toimitti moottorit Williamsille.
Markus Duesmann

Markus Duesmann (s. 23. kesäkuuta 1969) on saksalainen autoalan johtaja, joka toimi Audin johtokunnan puheenjohtaja vuosina 2020–2023.
Duesmann toimi vuosina 2005–2006 McLaren-Mercedesin F1-moottorien kehitysjohtaja ja vuosina 2007–2009 BMW Sauberin moottorisuunnittelijana.
Najah Salam

Najah Salam (; 13. maaliskuuta 1931 – 28. syyskuuta 2023) oli libanonilainen laulaja ja näyttelijä.
Salam tuli 1950-luvulla suosituksi laulajana Lähi-idässä ja etenkin Suezin kriisin aikana Egyptissä. Hän puolusti lauluissaan panarabismin aatetta. Hän saikin Gamal Abdel Nasserilta kunnianosoituksena Egyptin kansalaisuuden. Salam esiintyi näyttelijänä useissa arabiankielisissä elokuvissa 1950–1960-luvuilla. Hän sai kunnianosoituksen Libanonin presidentti Michel Aounilta Radio Lebanonin 80-vuotisjuhlassa. Salam oli naimisissa libanonilaisen koomikko Mohammed Salmanin (k. 1997) kanssa. Hänellä oli kaksi tytärtä.
Hayim Katsman

Hayim Yeshurun Katsman (; 3. lokakuuta 1991 Israel – 7. lokakuuta 2023 Holit) oli Israelin tutkija ja rauhanaktivisti. Hän syntyi Israeliin muuttaneille yhdysvaltalaisille vanhemmille, ja hänellä oli myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
Katsman sai Ben-Gurionin yliopistosta maisterin arvon politiikan tutkimuksessa. Vuonna 2021 hän sai Washingtonin yliopiston Henry M. Jackson School of International Studiesista filosofian tohtorin arvon. Väitöstyön ohjaajiin kuului Liora Halper. Katsmanille myönnettiin vuonna 2019 Association for Israel Studiesin Kimmerling-palkinto parhaasta valmistumistyöstä. Katsman keskittyi tutkimuksessaan uskonnollispohjaisiin sionistisiin yhteisöihin sekä uskonnollisen sionismin ajantasaiseen kehitykseen ja sen suhteeseen radikalismiin. Katsmanin kirjoituksia julkaistiin muun muassa lehdessä "Israel Studies Review" ja kirjassa "Routledge Handbook of Religion and Political Parties". Katsman toimi luennoitsijana filosofian, politiikan ja israelilaisen yhteiskunnan aiheista. Hän toimi useissa paikallisissa rauhanjärjestöissä.
Katsman hahmotteli strategian Israelin vasemmistolle. Hän kannatti israelilaisten ja palestiinalaisväestön intressien ja huolenaiheiden yhdistämiseen kykenevää valtiota, joka ei olisi eksklusivistinen eikä etnonationalistinen. Katsman murhattiin Hamasin hyökätessä Holitin kibbutsiin. Hän suojasi naapuriaan Avital Alajemia hyökkääjien luodeilta. Katsman haudattiin Petah Tikvaan 12. lokakuuta 2023.
B’Tselem

B’Tselem () on israelilainen ihmisoikeusjärjestö, jonka pääasiallinen toimipaikka on Jerusalemissa. Se perustettiin vuonna 1989 tiedotuskeskukseksi miehitettyjen alueiden ihmisoikeuksista. Perustajien joukossa oli tutkijoita, juristeja, toimittajia ja Knessetin jäseniä. B'Tselemin toiminnanjohtajana toimii nykyisin Yuli Novak, joka kesäkuussa 2023 siirtyi vuodesta 2014 saakka toimineen Hagai El-Adin tilalle.
B’Tselem on pyrkinyt vaikuttamaan Israelin politiikkaan miehitettyjen alueiden suhteen ja vahvistamaan niillä asuvien ihmisoikeuksia. Järjestön rahoittajia ovat olleet ihmisoikeuksia kansainvälisesti tukevat järjestöt Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa sekä yksityiset kansalaiset Israelissa ja ulkomailla. B’Tselemille myönnettiin joulukuussa 1989 Al-Haqin kanssa jaettu Carterin–Menilin ihmisoikeuspalkinto. B’Tselem on dokumentoinut ihmisoikeusrikkomuksia miehitetyillä alueilla ja on syyttänyt Israelia sotarikoksista sen toiminnasta Gazan kaistalla.
Yesh Din

Yesh Din (, «on olemassa laki») on israelilainen ihmisoikeusjärjestö, joka on edistänyt oikeudellisen avun saatavuutta Länsirannan asukkaille ja dokumentoinut asukkaisiin kohdistettuja ihmisoikeusloukkauksia. Järjestön päätehtäviä ovat olleet lain toimeenpanon valvonta, vastuullisuuden vaatiminen sotilailta ja poliisilta sekä palestiinalaisten maanomistajien avustaminen yksityisten maidensa saamiseen takaisin. Yesh Din on perustettu vuonna 2005.
Hurrikaani Helene

Hurrikaani Helene oli vuoden 2024 kahdeksas nimetty trooppinen myrsky ja viides hurrikaani Atlantin hurrikaanikaudella. Viisiportaisella Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin tasolle neljä, kun se rantautui Yhdysvaltain Floridan rannikolle 26. syyskuuta. Helene on tilastoidun historian voimakkain Floridan Big Bendin alueelle rantautunut hurrikaani. Se nostatti alueelle poikkeuksellisen korkean jopa 4,5 metrin myrskyvuoksen ja toi vaarallisen voimakkaita tuulia suureen osaan pohjoista ja läntistä Floridaa. Kulkiessaan pohjoiseen Georgian, Etelä-Carolinan, Pohjois-Carolinan ja Tennesseen yli myrsky nostatti 9 tornadoa ja toi rankkasateita sekä äkkitulvia suureen osaan Yhdysvaltain itärannikon eteläosaa. Ainakin 150 ihmistä kuoli ja miljoonilta katkesi sähköt. Myrsky katkoi myös teitä ja kaatoi matkapuhelinverkkoja erityisesti Pohjois-Carolinassa, jossa satoi paikoin yli 60 senttimetriä vettä. Blue Ridge Mountains -vuoristossa sijaitseva Pohjois-Carolinan Ashevillen kaupunki kärsi erityisesti tulvista, ja kaupunki jäi eristyksiin tie- ja tietoliikenneyhteyksien katkettua. Ashevillessä ja sen lähiympäristössä kuoli ainakin 57 ihmistä.
Corinna Schumacher

Corinna Schumacher (o.s. Betsch, s. 2. maaliskuuta 1969) on saksalainen aktivisti ja puoliammattilainen hevosurheilija.
Ura.
Schumacher aloitti uransa myös puoliammattilaisena hevosurheilijana Saksassa. Hän avasi aluksi kilpahevosten vuokraus- ja hoitopaikan Sveitsissä ja laajeni sitten lähimaihin, kuten Saksaan ja Itävaltaan. Häntä pidetään myös paikallisten hevoskilpailujen edistäjänä Sveitsissä ja Saksassa. Schumacherin tähänastinen saavutus on ensimmäinen sija Länsi-Euroopan hevoskilpailuissa vuonna 2010.
Schumacher on myös eläinrakasaktivisti, ja hän on PETA-järjestön pysyvä jäsen.
Yksityiselämä.
Schumacher on naimisissa entisen Formula 1 -kuljettaja Michael Schumacherin kanssa, ja heillä on tytär Gina-Maria sekä poika Mick. Aiemmin hän oli suhteessa Heinz-Harald Frentzenin kanssa 1990-luvun alussa.
Lennart Ljung

Lennart Ljung (13. maaliskuuta 1921 Sollefteå – 19. marraskuuta 1990 Tukholma) oli ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 1978–1986. Ljungin aikana tapahtui U 137 -sukellusveneselkkaus.
Kiki Rockwell

Kiki Rockwell on Uudessa-Seelannissa asuva laulaja, lauluntekijä ja musiikintuottaja. Hän on kotoisin San Franciscosta ja kasvanut Bonnissa sekä Aucklandissa. Hän on aiemmin ollut uusiseelantilaisen The Leers -bändin jäsen. Hänen soolouransa alkoi vuonna 2021 singellä "Left for Dead".
Rockwellin musiikkityylissä on vaikutteita useista genreistä. Hänen lyriikkansa ja musiikkivideonsa ovat saaneet vaikutteita keskiaikaisesta tarustosta, mytologiasta sekä naisnäkökulmasta historiaan.
Hänen kappaleidensa "Same Old Energy" (2021) ja "Cup Runneth Over" (2022) musiikkivideot on ohjannut uusiseelantilainen elokuvantekijä Oshara Ardelean.
Rockwell on esiintynyt muusikonuransa tiimoilta useissa julkaisuissa, kuten The New Zealand Herald ja musiikkiin keskittyvä verkkolehti "NZ Musician".
Lokakuun 2024 tilastojen mukaan hänellä on yli 400 000 kuukausittaista kuuntelijaa Spotifyssa.
Diskografia.
Singlet.
lähde:
Gina-Maria Schumacher

Gina-Maria Bethke (o.s. Schumacher, s. 20. helmikuuta 1997) on saksalainen hevosurheilija.
Ura.
Bethke voitti kultaa FEI:n MM-kilpailuissa elokuussa 2017. Helmikuussa 2018 hän voitti kultaa Cavallissa aloittelijana National Reining Horse Associationilla.
Yksityiselämä.
Bethkein perheeseen kuuluvat isä Michael, äiti Corinna sekä veli Mick.
Al-Haq

Al-Haq () on vuonna 1979 perustettu ihmisoikeusjärjestö. Se on vanhin palestiinalainen ihmisoikeusjärjestö. Al-Haqin pääpaikka on Ramallah. Järjestö on tarkkaillut ja dokumentoinut miehitetyillä palestiinalaisalueilla tehtyjä ihmisoikeusloukkauksia sekä toiminut niiden estämiseksi. Järjestö on vastustanut niin Israelin kuin palestiinalaishallinnon ja muiden toimijoiden tekemiä ihmisoikeusloukkauksia.
Al-Haq sai vuonna 1989 Carterin–Menilin ihmisoikeuspalkinnon, jonka se jakoi B’Tselemin kanssa. Samat järjestöt saivat vuonna 2009 jaetusti alankomaalaisen Geuzenpenningin. Al-Haqin pääjohtaja Shawan Jabarin sai vuonna 1990 Reebokin ihmisoikeuspalkinnon ja vuonna 2018 B’Tselemin johtaja Hagai El-Adin kanssa jaetun Ranskan tasavallan ihmisoikeuspalkinnon. Al-Haqilla on neuvoa-antava erikoisasema Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvostossa.
Israel luokitteli Al-Haqin lokakuussa 2021 terroristijärjestöksi viiden muun palestiinalaisen järjestön ohella. YK:n ihmisoikeusasiantuntijat tuomitsivat teon ja antoivat Israelille kuusi kuukautta aikaa näyttää toteen esitetty terrorismisyytös. YK:n asiantuntijoille ei esitetty asianmukaisia todisteita, joten he epäilivät Israelin toimenpidettä poliittiseksi ja kannustivat kansainvälistä yhteisöä jopa lisäämään taloudellista ja poliittista tukeaan Al-Haqille.
Bengt Gustafsson

Bengt Gustafsson (2. joulukuuta 1933 Hästveda – 15. maaliskuuta 2019) oli ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 1986–1994. Gustafssonin aikana Berliinin muuri kaatui ja kylmä sota päättyi.
Tena-Teollisuus

Tena-Teollisuus Oy oli Kuopiossa Niiralankadulla vuosina 1950–1969 toiminut tekstiiliteollisuusyritys, joka valmisti muovipinnoitetuista kankaista muun muassa telttoja, makuupusseja, laukkuja, käsineitä ja sadevaatteita.
Vuoden 1969 alusta Tena-Teollisuus Oy sulautettiin sen jo pidempään omistaneeseen Turo-vaatetusyritykseen, joka fuusioi itseensä 1973 myös muovitettuja kankaita Kuopiossa valmistaneen Oy Hemming &amp; Co:n. Turo myi Tena-liiketoiminnan vuonna 1983 Espe-yritykselle.
Muovipinnoitettujen tekstiilien jalostusta muun muassa kuormapeitteiksi jatkaa Kuopiossa Oy Scantarp Ab.
Aurinkomäyrät

Aurinkomäyrät eli hillerimäyrät ("Melogale") on näätäeläinten heimoon kuuluva nisäkässuku. Ne elävät metsissä ja ruohikkomailla Pohjois-Intiasta Kiinaan ulottuvalla alueella.
Aurinkomäyrät herättivät aikaisempaa enemmän kiinnostusta Euroopassa 2020-luvun alussa, kun niiden arveltiin olleen COVID-19-pandemian alkulähde.
Caroline Erikson

Caroline Erikson (s. 1988 Landsberg am Lech, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa poliisisarjoissa, joista Suomessa tunnettu on "Erikoisryhmä Potsdam".
Elämä.
Caroline Erikson muutti viisivuotiaana vanhempiensa kanssa Etelä-Saksasta Hampurin lähelle Buchholz in der Nordheideen. Näyttelemisen kipinän hän sai ensimmäisestä lavaroolistaan lastenteatteri Kunterbuntissa. Eriksonin ensimmäinen televisiorooli oli 11-vuotiaana lasten salapoliisisarjassa "Die Pfefferkörner". Erikson päätyi siskojensa avustamana omatoimisesti hakemaan roolia hankkiakseen vähävaraiselle perheelleen lisää rahaa. Lapsuudessaan Erikson harrasti myös voimistelua ja jalkapalloa.
Lukion jälkeen Erikson aloitti psykologian opiskelun Hildesheimissa ja osallistui näyttelijätyöpajoihin Hampurissa.
Vuoteen 2021 mennessä Erikson oli näytellyt lähes 30 televisiosarjassa ja elokuvassa. "Erikoisryhmä Potsdamissa" (SOKO Potsdam) (2018–2021) hän esitti Luna Kunathia, räväkkää ja rentoa poliisia, joka oli sarjan toinen päähenkilö työparinsa, Katrin Jaehnen esittämän Sophie Pohlmannin rinnalla. Aiemmmin vuonna 2013 oli jo kokemus osasta sarjassa "SOKO Leipzig".
Thunderbird (juna)

Thunderbird () on Japanissa juna Osakan rautatieaseman ja Kanazawan rautatieasema välisellä Hokuriku-linjalla. Juna aloitti liikennöinnin huhtikuussa 1995. Noin 267 kilometrin matka kestää 154 minuuttia.
Emilia Laatikainen

Emilia Laatikainen (s. 1995) on Oulussa asuva suomalainen sarjakuvantekijä, kuvataiteen opettaja ja luokanopettaja.
Laatikaisen sarjakuvateos "Ei ois susta uskonu" palkittiin vuonna 2024 Sarjakuva-Finlandia-palkinnolla. Hän käsittelee sarjakuvissaan usein identiteettiä, yhteiskuntaa ja mielenterveyttä.
Sarjakuva-albumit.
Lisäksi Laatikaisen sarjakuvia on julkaistu Kaltio- ja Parnasso-lehdissä sekä osana A-kiltojen liiton Veerat-hanketta.
Konstantin Lisitzin

Konstantin Lisitzin (1. lokakuuta 1874 Hiitola – 13. joulukuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtioneuvos.
Lisitzinin vanhemmat olivat kauppias Wasili Lisitzin ja Katharina Siitoin. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1895, filosofian maisteriksi 1897 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi vuonna 1900. Lisitzin sai varatuomarin arvon 1902.
Lisitzin oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina ja ylimääräisenä viskaalina 1904–1906. Pietarissa Keisarin Suomen asiain kansliassa hän oli nuorempana ja myöhemmin vanhempana toimitussihteerinä 1906–1918. Vuodesta 1918 alkaen Lisitzin oli asianajajana Viipurissa. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1916. 
Konstantin Lisitzin oli naimisissa vuodesta 1920 Brigitte van de Kerckhovenin kanssa.
Serres (Hautes-Alpes)

Serres on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Buëchjoen varrella, noin 41 kilometriä Gapin kaupungista länteen.
Serres on pieni keskiaikainen kaupunki. Romaaninen Saint Areyn kirkko oli alun perin luostarikappeli. Kirkko on rakennettu 1100-luvulla, ja se on omistettu 600-luvulla kuolleelle Gapin piispa Areylle. Kaupunki oli tuolloin linnoitettu muureilla. Sitä laajennettiin 1300- ja 1400-luvuilla, kun paavit olivat Avignonissa. Serres oli tuolloin huomattava kaupunki, jossa järjestettiin messuja. Kaupungissa on säilynyt runsaasti keskiaikaisia taloja.
Osamu Gotō

Osamu Gotō (; s. 27. marraskuuta 1948) on japanilainen insinööri. Gotō toimi Sauber Petronas Engineeringin moottoriosaston johtajana vuosina 1997–2005.
Adam Kaczyński

Adam Kaczyński (13. lokakuuta 1933 Varsova – 15. helmikuuta 2010 Krakova) oli puolalainen pianisti ja säveltäjä.
Kaczyński valmistui valtiollisesta musiikkikorkeakoulusta Krakovassa opiskeltuaan siellä pianonsoittoa Barbara Korytowskan johdolla. Hän perusti vuonna 1962 aikansa musiikkiin keskittyneen MW2-kokoonpanon, jonka kanssa hän esiintyi monissa Euroopan maissa, Amerikassa ja Aasiassa. Kaczyński oli vuosina 1974–1975 Fulbright-stipendillä Yhdysvalloissa. Hän oli vuodesta 1991 professori Krakovan musiikkiakatemiassa. Kaczyński sai urallaan monia palkintoja, kuten Puolan säveltäjäliiton mitalit (1973, 1987), Krakovan kaupungin palkinnot (1986, 1987, 1988), Kultaisen ansioristin (1983) sekä Taide- ja kulttuuriministeriön 3. luokan (1976) ja 2. luokan (1983) palkinnot.
Wacław Geiger

Wacław Geiger (1907 Krakova – 1988) oli puolalainen säveltäjä, laulaja, kapellimestari ja kuoronjohtaja.
Geiger aloitti varhain pianon- ja viulunsoiton. Hän asui ensimmäisen maailmansodan aikana vuosien ajan Zakopanessa, jossa hän jatkoi musiikkikoulutustaan. Sitten hän opiskeli sävellystä, orkesterinjohtoa ja laulua Krakovan musiikkiseuran konservatoriossa. Geiger oli toisen maailmansodan jälkeen aktiivinen kulttuurivaikuttaja Krakovassa ja oli muun muassa Puolan radion ensimmäinen musiikillinen johtaja siellä. Hän palasi Zakopaneen vuonna 1963. Siellä hän perusti Karol Szymanowski -musiikkiseuran, johti paikallisia kuoroja ja toimi lauluopettajana. Geiger oli perehtynyt Tatravuorten kansanperinteeseen ja toimi tuomarina kansanperinteen festivaalilla vuosien ajan.
Geigerin teoksiin kuuluu muun muassa lauluja Jan Masurin, Aniela Gut-Stapińskan ja Hanka Nowobielskan sanoihin. Geigerin läheisiin ystäviin kuului myös runoilija Tadeusz Staich.
Benoit Bagur

Benoit Bagur on ranskalainen moottoriurheiluvaikuttaja. Benoit on toiminut Delage-autoyhtiön teknisenä johtajana vuodesta 2018 lähtien. Aiemmin hän toimi SEAT Sportin teknisenä johtajana vuosina 1996–2010.
Eghbal Hamidy

Eghbal Hamidy (; s. 1. elokuuta 1960) on iranilainen insinööri. Hamidy työskenteli aerodynamiikkajohtana useissa Formula 1 -talleissa, kuten Williamsilla, Stewartilla, Arrowsilla ja Jordanilla.
Satu Taalikainen

Satu Taalikainen (s. 1965) on suomalainen näyttelijä, joka on tehnyt pitkän työuran Kouvolan Teatterissa.
Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen lisensiaatti. Hän on näytellyt vuodesta 1998.
Leo Ress

Leo Ress (s. 16. tammikuuta 1951) on saksalainen insinööri. Ress toimi Sauberin Formula 1 -tallin teknisenä johtajana vuosina 1993–2000, jolloin hänet korvasi tehtävässään Willi Rampf, mutta Ress jatkoi Sauberilla suunnittelijana, kunnes erosi vuoden 2002 lopussa.
500 Women Scientists

500 Women Scientists () on voittoa tavoittelematon järjestö, verkosto ja kansainvälinen liike, joka edistää tieteen avoimuutta, inklusiivisuutta ja saavutettavuutta lisäämällä tiedelukutaitoa, ajamalla tieteen yhdenvertaisuutta ja moninaisuutta sekä tarjoamalla naisiksi itsensä määritteleville mentorointia, tukea ja koulutusta.
Liikkeen tausta ja toiminta.
Liike sai alkunsa Yhdysvaltojen vuoden 2016 presidentinvaalien jälkeen neljän tieteentekijän, Kelly Ramirezin, Theresa Bilinskin, Jessica Metcalfin ja Jane Zelicovan laatimasta avoimesta kirjeestä, jossa vaadittiin tieteellisen tutkimustiedon varaan rakentuvaa politiikkaa ja kannustettiin vastustamaan rasismia, eriarvoisuutta ja vähemmistöihin kohdistuvia syrjinnän muotoja. Tavoitteena oli alun perin saada asian taakse 500 tiedenaista, mutta jo kahdessa kuukaudessa allekirjoittaneita oli yli viisitoistatuhatta 109 maasta. 
500 tiedenaista -liike on järjestäytynyt paikallisosastoihin, jotka järjestävät säännöllisiä tapaamisia. Paikallisosastoja on yli 500 ja ne toimivat tukijärjestelmänä ja välineenä edistää liikkeen pyrkimysten ja arvojen mukaisia asioita paikallisella tasolla.
Ohjelmia ja aloitteita.
Request a Woman Scientist -tietokanta
Request a Woman Scientist -tietokanta (suom. ”Pyydä tiedenaista”) edistää naisten näkyvyyttä tieteellisten konferenssien paneelikeskusteluissa ja tiedejournalismissa. Tietokannassa on tietoa luonnontieteen, teknologian, matematiikan ja lääketieteen aloilla toimivista asiantuntijoista yli 140 eri maasta. Tietokannan nimi viittaa naisten oikeuksia edistäneeseen Matilda Gageen, jonka mukaan on saanut nimensä myös Matilda-ilmiö.
Fellowship for the Future -ohjelma
Fellowship for the Future -ohjelma vahvistaa tiedeyhteisöjen yhdenvertaisuutta ja moninaisuutta tukemalla värillisiä tiedenaisia, jotka johtavat tasa-arvoa ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta luonnontieteen, teknologian, matematiikan ja lääketieteen aloilla edistäviä hankkeita.
Sci Mom Journey -kampanja
Sci Mom Journey -kampanja (suom. ”Tiedeäitien matka”) jakaa tarinoita rakenteellisista ja institutionaalisista haasteista, joita vanhemmat ja etenkin naiset tieteentekijöinä kohtaavat.
Helin kirkko

Helin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 2001.
Hovinin kirkko (Indre Østfold)

Hovinin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1620.
Hovinin kirkko

Hovinin kirkko voi tarkoittaa seuraavia Norjassa sijaitsevia kirkkoja:
La Roche-des-Arnauds

La Roche-des-Arnauds on kunta eteläisessä Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Petit Buëch -joen varrella, noin 14 kilometriä Gapin kaupungista länteen.
Provencen kreivi antoi 1000-luvun alussa La Rochen maat Flotten suvulle kiitokseksi heidän avustaan saraseenejä vastaan. 1100-luvulla he rakensivat linnoituksen, josta on yhä jäljellä joitain jäänteitä. Kunta on ollut jo vuosisatojen ajan maatalouskunta, jossa myös metsätalous on ollut tärkeässä asemassa. Aikoinaan myös jään valmistus oli tärkeä toimiala. Talvet ovat La Rochessa kylmiä, jolloin tehtiin pieniä tekojärviä. Kun niihin oli muodostunut jäätä noin 20 senttimetriä, sahattiin jää paloiksi ja varastoitiin. Kesällä niitä myytiin lähialueen, kuten Gapin kalakauppiaille ja ravintoloihin.
Hærlandin kirkko

Hærlandin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879.
Spydebergin kirkko

Spydebergin kirkko () on Indre Østfoldin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1844.
Ivelandin kirkko

Ivelandin kirkko () on Ivelandin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1837.
Owe Wiktorin

Owe Wiktorin (s. 7. toukokuuta 1940) on ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 1994–2000. Wiktorinin tausta on ilmavoimissa, missä hän on saanut hävittäjälentäjän koulutuksen. Wiktorinin aikana Ruotsin puolustusvoimista tuli itsenäinen viranomainen, kun aiemmin sen eri osat olivat toimineet suoraan hallituksen alaisuudessa.
Näsum

Näsum on taajama Bromöllan kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 314 asukasta vuonna 2021.
Sergio Rinland

Sergio Rinland (s. 17. maaliskuuta 1952) on argentiinalainen insinööri. Rinland toimi Arrowsin Formula 1 -tallin pääsuunnittelijana vuonna 2002. Aiemmin hän toimi Sauberin pääsuunnittelijana vuosina 2000–2001.
Valje

Valje on taajama Bromöllan kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 314 asukasta vuonna 2021.
Gualöv

Gualöv on taajama Bromöllan kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 512 asukasta vuonna 2021.
Gottfrid Billing

Axel Gottfrid Leonard Billing (29. huhtikuuta 1841 Önnestad – 1925) oli ruotsalainen teologi, joka toimi piispana Västeråsissa vuosina 1884–1898 ja Lundissa 1898–1925. Lisäksi hän toimi kansanedustajana valtiopäivien ensimmäisessä kamarissa vuosina 1889–1906 ja 1908–1912 sekä valtiopäivien varapuhemiehenä 1909–1912. Billing oli myös Lundin yliopiston käytännöllisen teologian professori vuodesta 1881 ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1900.
Kuuma nuoriso

Kuuma nuoriso ("Porky’s") on Bob Clarkin käsikirjoittama ja ohjaama kanadalais-yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1981. Nuorille suunnattu alatyylinen seksikomedia nousi kaikkien aikojen eniten lipputuloja saaneeksi kanadalaiselokuvaksi.
Juoni.
1950-luvun Floridassa kuusi teinipoikaa päättää vierailla paikallisessa Porky’s-ilotalossa. Siellä heitä kuitenkin kohdellaan huonosti ja heidän rahansa viedään. He päättävät kostaa ja panevat ranttaliksi.
Vastaanotto.
Yhdysvaltalaiskriitikko Roger Ebert ihmetteli elokuvan naisvihamielisyyttä, valitteli että miesnäyttelijät ovat aivan yli-ikäisen näköisiä kokemattomiksi teinipojiksi ja antoi elokuvalle puolitoista tähteä neljästä. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehtii elokuvaa 1/5 tähden veroiseksi, komiikaltaan latteaksi ja meluisaksi mutta tyrmistyttävän määrätietoiseksi rellestykseksi. "Helsingin Sanomien" Mikael Fräntin mielestä "Kuuma nuoriso" yrittää olla tuhmanpuoleinen farssi, mutta onnistuu tarjoamaan pikemminkin jahkaavaa vetkuttelua.
Jatko-osa.
Elokuva sai jatko-osat "Villit fiftarit – Porky's II" (Porky's II: The Next Day, 1983) ja "Porkyn kosto" (Porky’s Revenge, 1985).
Nicolo Petrucci

Nicolo Petrucci (s. 21. kesäkuuta 1962) on italialainen insinööri. Petrucci toimi Toro Rosson Formula 1 -tallin aerodynamiikkajohtajana vuosina 2008–2011. Aiemmin Petrucci on työskennellyt Ferrarilla, Arrowsilla, Jordanilla ja Toyotalla.