tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
John Dudley

John Dudley, Northumberlandin herttua (1504 – 22. elokuuta 1553 Lontoo, Englanti) oli englantilainen sotilas ja valtiomies, joka käytännössä oli Englannin hallitsija 1549–1553. Häntä pidetään taitava hallitsijana, mutta myös häikäilemättömänä ja kunnianhimoisena juonittelijana.
Elämä ja ura.
Dudley oli privy councillor Edmund Dudleyn ja Elizabeth Greyn poika. Hänen isänsä mestattiin Henrik VIII:n aikana, mutta myöhemmin teloitus kumottiin juridisesti. Dudleysta tuli Englannin Ranskassa miehittämän Calais'n apulaiskuvernööri vuonna 1538, ja vuonna 1542 hän sai arvonimet Lislen varakreivi ja Lord High Admiral. Hän palveli Hertfordin kreivin ja myöhemmän Somersetin herttuan Edward Seymourin alaisuudessa Skotlannin sotaretkellä vuonna 1544. Saman vuoden syyskuussa hän valtasi ranskalaisen Boulognen kaupungin ja toimi sen kuvernöörinä vuosina 1544–1546. Dudley korotettiin Warwickin jaarliksi ja Lord Great Chamberlainiksi vuonna 1547 lordiprotektorina toimineen Edward Seymourin alaisuudessa. Dudley oli lordiprotektorin lähin mies Skotlannin vastaisessa sotaretkessä ja saavutti suurimman kunnian Pinkien taistelun voitosta syyskuussa 1547. 
Henrik VIII:n kuoltua 28. tammikuuta 1547 Dudleysta tuli jäsen neuvostossa, joka perustettiin hallitsemaan maata Edvard VI:n lapsuuden aikana. Lordiprotektori ja Dudley tekivät aluksi yhteistyötä. Vuoden 1549 loppupuolella Dudley, joka oli Edvard VI:n suosiossa, alkoi syrjäyttää itsevaltaista Somersetin herttuaa liittoutumalla maata omistaneiden luokkien ja roomalaiskatolisten kanssa. Dudley tuli neuvoston puheenjohtajaksi vuonna 1550 ja sai aikaan tammikuussa 1552 Somersetin lopullisen tappion ja teloituksen. Jo vuonna 1551 Dudley oli nostettu Northumberlandin herttuan asemaan. Somersetin kuoleman jälkeen hän oli lähes itsevaltainen Englannin hallitsija. Hän luopui Englannin pyrkimyksistä saada Skotlanti hallintaansa, kumosi Somersetin liberaalin maatalouspolitiikan tukahduttamalla kapinoineet talonpojat ja jatkoi uskonpuhdistuksen vakiinnuttamista Englannissa takavarikoimalla itselleen ja apureilleen suuren osan kirkon jäljellä olevasta varallisuudesta. Dudley lähti uskonpuhdistuksen mukaan vain omaksi hyödykseen. Piispa John Hooper ja John Knox olivat jonkin aikaa hänen suojelijoitaan. Hän alkoi nyt suunnitella Englannin kruunun saantia perheelleen. Hän taivutteli tuberkuloosiin kuolevan 15-vuotiaan kuninkaan sulkemaan kaksi sisarpuoltaan Marian ja Elisabetin pois kruununperimysoikeudesta ja nimittämään seuraajakseen Lady Jane Greyn, jonka Dudley oli naittanut pojalleen Guildford Dudleylle. Edvardin kuoltua 6. heinäkuuta 1553 Dudley julisti Janen kuningattareksi ja lähti itäisissä kreivikunnissa taisteluun Marian kannattajia vastaan. Hän antautui lopulta Marian joukoille, ja hänet teloitettiin maanpetoksesta.
Anjou (hallitsijasuku)

Anjou eli vanhempi Anjou-suku oli keskiajan eurooppalainen hallitsijasuku, joka hallitsi Sisilian kuningaskuntaa vuosina 1266–1282, Napolin kuningaskuntaa vuosina 1282–1435, Unkaria vuosina 1308–1395 ja Puolaa vuosina 1370–1399. Suku hallitsi myös Provencen kreivikuntaa vuosina 1246–1382 sekä läänityksinä eräitä muita kreivikuntia Ranskassa. Se oli alkuperältään Ranskaa hallinneen suorien kapetingien hallitsijasuvun haara.
Historia.
Suvun kantaisä oli Ranskan kuninkaan Ludvig VIII:n nuorempi poika Kaarle Anjoulainen (Kaarle I), joka oli alkujaan Anjoun kreivi, mutta valloitti vuonna 1266 Sisilian kuningaskunnan Hohenstaufen-suvulta. Hän menetti Sisilian saaren Aragonialle vuoden 1282 kapinan seurauksena, minkä jälkeen hänelle jäänyttä valtakuntaa kutsutaan Napolin kuningaskunnaksi. Kaarle I ja häntä seuranneet Napolin kuninkaat käyttivät vuodesta 1277 myös Jerusalemin kuninkaan arvoa. Anjoun kreivin arvo siirtyi vuonna 1290 kuningas Kaarle II:lta tämän vävylle, Valois’n kreivi Kaarlelle.
Napolin prinssi Kaarle Robert tuli vuonna 1308 Unkarin kuninkaaksi, ja hänen poikansa, Unkarin kuningas Ludvig I Suuri peri vuonna 1370 myös Puolan valtaistuimen. Ludvig I:n tyttäret Maria ja Hedvig (Jadwiga) olivat suvun viimeiset hallitsijat Unkarissa ja Puolassa, ja he kuolivat vuosina 1395 ja 1399.
Vanhemman Anjou-suvun viimeinen hallitsija oli Napolin kuningatar Johanna II, jonka kuoltua vuonna 1435 valta siirtyi nuoremmalle Anjou-suvulle.
Nuorempi Anjou-suku polveutui Valois-sukuisen Ranskan kuninkaan Juhana II:n pojasta, Anjoun herttua Ludvig I:stä, jonka Napolin kuningatar Johanna I oli adoptoinut seuraajakseen. Hän ei saanut valtaa Napolissa, koska vanhempaan Anjou-sukuun kuulunut Kaarle III syöksi Johanna I:n vallasta vuonna 1382. Johanna II kuitenkin adoptoi perillisekseen Ludvig I:n pojanpojan René I:n, joka tuli Napolin kuninkaaksi vuonna 1435 ja menetti valtansa vuonna 1442. Nuorempi Anjou-suku sammui mieslinjalta Anjoun herttuan Kaarle IV:n kuollessa vuonna 1481, jolloin suvun maat ja arvonimet siirtyivät Ranskan kruunulle.
Roomalainen Afrikka

Roomalainen Afrikka oli Rooman valtakunnan Pohjois-Afrikassa sijainnut osa. 
Sen jälkeen kun Karthago tuhoutui 146 eaa, roomalaiset alkoivat vallata alueita Afrikasta. Sataluvulla jo koko Välimeren etelärannikko oli Rooman hallinnassa lähes 4000 kilometrin pituudelta. Pohjois-Afrikassa sijainneet Rooman provinssit olivat nimeltään Mauretania Tingitana, Mauretania Caesariensis, Numidia, Africa Proconsularis ja Aegyptus. 
Rannikon ilmasto oli Rooman vallan aikana suotuisampi kuin nykyisin. Afrikka olikin roomalaisille tärkeä vilja-aitta. 
Taloudellinen merkitys.
Roomalaisessa Afrikassa oli satamia, joiden ansiosta Rooma sai hallitsevan aseman Välimeren laivaliikenteessä. Tuohon aikaan Pohjois-Afrikka oli myös viljavaa aluetta, ja sieltä vietiin maataloustuotteita muualle valtakuntaan. Viljan ja oliiviöljyn kaupasta hyötyivät useat Pohjois-Afrikassa sijainneet kaupungit, kuten Sabratha ja Leptis Magna. Augustuksen aikana Karthago rakennettiin uudelleen ja sen satamasta tuli merkittävä vientisatama. 
Roomalaisen Afrikan alueella oli karavaanikaupunkeja, joita perustettiin lisää, muun muassa Thamugadi. Tieverkostoa myöten kauppatavarat kuljetettiin sisämaasta rannikolle, mistä niiden matka jatkui edelleen meritse muualle. Tunisiassa oli rannikkokaupunkeja, joissa valmistettiin öljyä. Etenkin 2. vuosisadalla jaa. ja myöhemmin öljy oli merkittävä kauppatavara. 
Roomalaisessa Afrikassa tuotettiin paljolti myös suosittua kalakastiketta, jota säilytettiin ja kuljetettiin ruukuissa. Afrikan provinsseista tuotiin myös eläimiä sirkuksiin ja amfiteattereihin. Vaikka virallinen kieli oli latina ja virallinen uskonto roomalainen uskonto, maaseudulla puhuttiin paikallisia berberikieliä ja harjoitettiin perinteisiä uskontoja.
Kulttuurinen asema.
Pohjois-Afrikassa sijainneiden provinssien asukkaiden poliittinen, kulttuurinen ja uskonnollinen merkitys kasvoi sataluvulta lähtien. Katolisen kirkon merkittävin kirkkoisä Augustinus (354–430) vaikutti Hippossa Numidian provinssissa.
Sliki

Sliki (oik. Jan Vikman) on suomalainen rap-artisti. 2021 aikana hän julkaisi soolouransa kaksi ensimmäistä singleä: Hodari ja PV omakustanteena. Sliki kiinnitettiin Epic Recordsille marraskuussa 2022 ja julkaisi kesäkuussa 2023 memphis-tyylisen debyytti-EP:n BIG MONEY"." Sliki on maininnut saavansa vaikutteita lähinnä ulkomaan artisteista mm. Notorious B.I.G., Three 6 Mafia, Young Dolph ja Key Glock.
Kappaleissaan hän käsittelee laajalti ihmissuhteita ja rahaa. Lisäksi hänen sanoituksissaan on mainintoja sijoitusmaailmaan liittyen.
Kabanov

Kabanov on seuraavien tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Simo Järvisen aukio

Simo Järvisen aukio () on kaupunkiaukio Olarin pohjoisosassa eteläisessä Espoossa. Se sai nykyisen nimensä 2002. Simo Järvinen oli Olarin pääsuunnittelija.
Simo Järvisen aukio sijaitsee länsi–itäsuuntaisen Ruomelanraitin varrella. Aukion ilmettä uudistettiin 2017, jolloin se sai pyöreät istutusaltaat ja oranssinsävyiset muoviset istuinrenkaat. Aukion kaakkoiskolkkaan pystytettiin valotolppa, joka heijastaa erivärisiä valoja. Aukion itäreunan tiilimuuriin kiinnitettiin Simo Järvisen muistolaatta vuonna 2002. Aukion itälaidalla sijaitsi alun perin puhelinkioski, joka on poistettu.
Simo Järvisen aukion keskellä sijaitsee Olarin talvipuutarha, joka oli aikoinaan merkittävä alueen asukkaille, mutta joka sittemmin on suljettu ja rapistunut.
Hietaniemi (Övertorneå)

Hietaniemi () on Norrbottenin läänin Ylitornion kunnassa sijaitseva pitäjä.
Pitäjän kirkonkylä on Koivukylä. Pitäjässä sijaitsi Hietaniemen kirkko, joka paloi syyskuussa 2023.
Kiittäkää luodut, Herraa Jeesusta

Kiittäkää luodut, Herraa Jeesusta on Anna-Maija Raittilan tekemä suomenkielinen käännös ranskankielisestä hengellisestä laulusta "À toi la gloire, O Ressuscité!"
Virren kirjoittaja, Edmond Budry syntyi 1854 Veveyssä ranskankielisessä Sveitsissä. Hänestä tuli sittemmin kotikaupunkiinsa reformoitu pastori.
Budryn pääsiäisaiheinen virsi on vuodelta 1884, ja se ilmestyi "Chants Évangéliques" -kokoelmassa Lausannessa 1885. On todennäköistä, että Budry on saanut innoituksen tekstiinsä kuultuaan saksankielisen adventtilaulun "Tochter Zion, freue Dich" (Riemuitse tytär Siionin). Sävelmä, jolla sitä lauletaan, on Georg Friedrich Händelin oratoriosta "Judas Maccabeus". Budry on kirjoittanut laulunsa siten, että se soveltuu tähän sävelmään.
Budryn virsi on levinnyt laajalle ja sitä lauletaan erikielisinä käännöksinä. Sitä on kutsuttu ranskankielisen protestantismin Marseljeesiksi. Virren suomennoksen on tehnyt Anna-Maija Raittila ranskankielisen alkutekstin mukaan vuonna 1983 Turussa pidettyjä ekumeenisia kirkkopäiviä varten. Se on painettu "Elämän puolesta. Kirkkojen maailmanneuvoston VI yleiskokous Vancouverissa 1983" -raportissa nimellä "Herra Kristus nousi kuolleista!". Se on Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 17 "Kiittäkää, luodut, Herraa Jeesusta!", Raittilan muokkaamana vuonna 2000. Virren ruotsinkielinen teksti "Ge Jesus äran, frälsta mänsklighet" Ruotsin kirkon virsikirjassa (1986) on runoilija Bo Setterlindin käännös ja muokkaus vuodelta 1979. Hän käänsi virren tilaustyönä ranskalais-ruotsalaiseen symposiumiin, joka pidettiin Uppsalassa syyskuussa 1979.
Akademik Sergei Vavilov

Akademik Sergei Vavilov (Академик Сергей Вавилов) on venäläinen tutkimusalus. Se valmistui Raumalla Hollmingin telakalla vuonna 1988. Laiva on 117,2 metriä pitkä ja 18,2 metriä leveä. Se on rakennettu jäänmurtajan vahvuiseksi, ja se on yksi maailman suurimmista ja vahvimmista polaarialueen tutkimusaluksista. Sen tilaaja oli Venäjän tiedeakatemia, joka tarvitsi sitä arktisen alueen hydroakustisiin tutkimuksiin.
Akademik Sergei Vavilov oli välillä vuokrattuna risteily-yhtiölle matkustaja-alukseksi arktisia tutkimusretkiä varten. Matkustajia vietiin etelän kesällä Antarktikalle ja pohjoisen kesällä Huippuvuorten ja Grönlannin vesille. Keväällä 2019 Venäjä siirsi aluksen yllättäen takaisin omaan käyttöönsä. Sen nykyinen kotisatama on Kaliningrad.
Alus on nimetty fyysikko Sergei Vavilovin mukaan.
Den store journalistprisen

Den store journalistprisen on Norjan merkittävin journalistipalkinto. Sitä on jaettu vuodesta 1992, ja sen edeltäjä oli Narvesenprisen. Palkinto on arvoltaan 100 000 Norjan kruunua ja sen myöntää Norsk Presseforbundin valitsema tuomaristo.
Einar Sissener

Einar Rasmus Krag Schnitler Sissener (21. syyskuuta 1897 Oslo – 4. maaliskuuta 1968 Oslo) oli norjalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa Centralteatretissa, Norjan kansallisteatterissa, Det Nye Teaterissa ja Chat Noirissa. Lisäksi hän näytteli valkokankaalla, muun muassa ensimmäisessä norjalaisessa äänielokuvassa "Den store barnedåpen" (1931).
Anjou (täsmennyssivu)

Anjou voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Fraser Minten

Fraser Minten (s. 5. heinäkuuta 2004 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Boston Bruinsia. Minten on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. 
Ennen NHL-uraansa Minten pelasi WHL-juniorisarjassa Kamloops Blazersin joukkueessa. Toronto Maple Leafs varasi hänet toisella kierroksella 38. varausvuorolla . Minten on pelannut 19 NHL:n runkosarjan ottelua tehopistein 2+2 (tilanne 8. maaliskuuta 2024). 
Maaliskuussa 2025 Maple Leafs kauppasi Mintenin, ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Boston Bruinsiin vaihdossa Brandon Carloon.
Louise Kathrine Dedichen

Louise Kathrine Dedichen (s. 30. huhtikuuta 1964 Fredrikstad) on norjalainen vara-amiraali. Hän on ollut vuodesta 2020 Norjan edustaja Naton sotilaskomiteassa Brysselissä.
Nuuskamuikkunen – Muumilaakson melodia

Nuuskamuikkunen – Muumilaakson melodia () on vuonna 2024 julkaistu muumiaiheinen avoimen maailman seikkailupeli. Pelissä Nuuskamuikkusen tavoitteena on palauttaa Muumilaakso entiselleen sen jälkeen, kun sinne rakennetut puistot ovat horjuttaneet luonnon tasapainoa.
Pelille julkaistiin 17. joulukuuta 2024 lisäosa "Hosulin kosinta", jonka yhteydessä peli julkaistiin myös PlayStation 5- ja Xbox Series X|S- konsoleille.
Juoni.
Nuuskamuikkunen lähtee tapansa mukaisesti syksyllä etelään, mutta hänen palattuaan keväällä Muumilaakson luonto on kuivunut, joka puolella on sääntökylttejä ja laaksoon on ilmestynyt useita puistoja. Lisäksi Muumipeikko on kadonnut. Hän saa pian selville, että Puistonvartija aikoo uudistaa Muumilaaksoa puistoillaan ja kielloillaan. Nuuskamuikkusen pitää pysäyttää Puistonvartija, löytää Muumipeikko ja myöhemmin vapauttaa tämä Vanginvartijan sellistä.
Hosulin kosinta.
17. joulukuuta 2024 pelille julkaistiin lisäosa Hosulin kosinta, joka perustuu saman nimiseen sarjakuvaan. Lisäosassa Hosuli on rakastunut Mymmeliin, ja muumit yrittävät auttaa häntä voittamaan tämän rakkauden. He järjestävät heille piknikin, joka ei kuitenkaan suju suunnitellusti. Kuitenkin pian Hosuli tapaa Suskan, johon ihastuu, mikä on molemminpuolista.
Viittaukset.
Pelissä on viittauksia Muumi-tarinoihin.
Angochen piiri

Angochen piiri () on Mosambikin Nampulan maakuntaan kuuluva piiri. Piirin keskus on Angochen kaupunki. Se sijaitsee Intian valtameren rannalla, linnuntietä 141 kilometriä aluekeskus Nampulasta kaakkoon.
Angochen piiri rajoittuu kaakossa Intian valtamereen, lounaassa Larden piiriin, lännessä Moman piiriin, luoteessa Mogovolasin piiriin ja pohjoisessa Liúpon piiriin.
Piirin väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 410 527 vuonna 2022. Väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 228 526 (VL 1997), 283 520 (2007) ja 347 176 (VL 2017). Angochen piirin pinta-ala oli 3 311 neliökilometriä (2022). Piiri jakautuu neljään hallinnolliseen alueseen: P.A de Angoche Sede, P.A de Aube, P.A de Namaponda ja P.A de Namitoria.
Svein Stølen

Svein Stølen (s. 2. maaliskuuta 1960 Fredrikstad) on norjalainen kemian professori ja Oslon yliopiston rehtori vuodesta 2017. Hän valmistui maisteriksi samasta yliopistosta vuonna 1985 ja väitteli tohtoriksi 1988.
Svein

Svein on pohjoismainen erityisesti Norjassa käytössä oleva miehen etunimi, joka tulee "nuorta miestä" tai "oppipoikaa" merkitsevästä sanasta sveinn. Nimen vastine Ruotsissa on Sven ja Tanskassa Svend. Svein-nimen sai Norjassa noin 31 900 henkilöä vuosina 1900–2017 ja sen nimipäivää vietetään maassa 3. joulukuuta.
CC Cowboys

CC Cowboys on Norjan Fredrikstadista kotoisin oleva rockyhtye. Sen perustivat vuonna 1989 veljekset Magnus ja Anders Grønneberg sekä Trond Berg ja Agne Sæther. Yhtye oli suuressa suosiossa 1990-luvulla. Vuonna 1998 se teki jäähyväiskiertueen, mutta jatkoi 2003 osittain uudella kokoonpanolla.
Monapon piiri

Monapon piiri () on Mosambikin Nampulan maakuntaan kuuluva piiri. Piirin keskus on Monapon kaupunki. Se sijaitsee linnuntietä 113 kilometriä ja maanteitse 133 kilometriä aluekeskus Nampulasta itään. Kaupunki on Nacalan käytävän maantieyhteyden ja junanradan varrella; kaupungissa on rautatieasema.
Monapon piiri rajoittuu lännessä Mecontan ja Muecatan piireihin, pohjoisessa Nacarôan piiriin, koillisessa Nacala-a-Velhan piiriin, kaakossa Mossurilin piiriin ja etelässä Mogincualan piiriin.
Piirin väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 462 989 vuonna 2022. Väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 226 968 (VL 1997), 311 585 (2007) ja 393 813 (VL 2017). Monapon piirin pinta-ala on 3 581 neliökilometriä, toisen lähteen mukaan 3 598 km². Piiri jakautuu kolmeen hallinnolliseen alueseen: P.A de Itoculo, P.A de Monapo ja P.A de Netia. Nämä jakautuvat yhteensä yhdeksään paikkakuntaan (locadidades).
Piirin pääelinkeino on maatalous, jonka tuotteisiin kuuluvat muun muassa kassava, riisi, maapähkinät, maissi, pavut, cashewpähkinät ja vihannekset.
Vuonna 2021 lukutaidottomia oli 58,8 prosenttia väestöstä.
Gabrielle Leithaug

Gabrielle Leithaug (s. 10. tammikuuta 1985 Bergen), taiteilijanimeltään pelkkä Gabrielle, on norjalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on kotoisin Bergenistä ja tuli vuonna 2009 seitsemännelle sijalle "X Factor" -ohjelmassa. Vuonna 2011 hän teki levysopimuksen Universal Musicin kanssa ja julkaisi ensimmäisen singlensä nimeltä "Ring meg", joka nousi hitiksi. Seuraavana vuonna ilmestyi esikoisalbumi "Mildt sagt".
Drøbak

Drøbak on kaupunki Akershusin läänissä Norjassa ja Frognin kunnan hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 6,3 neliökilometriä ja asukasluku 13 700 vuonna 2022. Drøbak sijaitsee samannimisen salmen kohdalla Oslovuonon kapeimmalla kohdalla noin puolimatkassa Oslon ja Mossin välillä. Drøbak tunnetaan idyllisestä puutalokeskustasta.
Hanne Sørvaag

Hanne Margrethe Fredriksen Sørvaag (s. 27. joulukuuta 1979 Stavanger, Norja) on norjalainen Stavangerista kotoisin oleva laulaja-lauluntekijä. Hän on ollut mukana luomassa neljää Melodi Grand Prix'hin osallistunutta kappaletta, joista "My Heart Is Yours" pääsi edustamaan Norjaa vuoden 2010 Euroviisuissa. Vuonna 2012 Sørvaag voitti Norjan "Tanssii tähtien kanssa" ("Skal vi danse") -kilpailun. Aiemmin Sørvaag teki pelkästään englanninkielistä musiikkia, mutta 2018 häneltä ilmestyi norjankielinen albumi "Som om me hørte samen".
Aulis Lindell

Aulis Einari Lindell (s. 19. heinäkuuta 1935 Keuruu) on suomalainen eläköitynyt juristi ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. 
Lindellin vanhemmat olivat vaatturi Eino Lindell ja Anna Tiihonen. Hän avioitui 1956 merkonomi Outi Arja Inkeri Tammen kanssa. Lindell tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1954. Hän suoritti lentoupseerikurssin 22 Ilmasotakoulussa 1954–1955 ja valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1961. Lindell oli vänrikkinä nuorempi upseeri Hämeen lennostossa 1955–1956 mutta ei jatkanut sotilasuralla. 
Lindell oli Pohjoismaiden Yhdyspankin pääkonttorin ulkomaan virkailija 1956–1958, tuontiperittävien osaston prokuristi 1958–1961 ja valuuttaosaston prokuristi ja lakimies 1961–1963. Hankkijan kassa- ja luotto-osaston apulaisosastopäällikkö ja lakimies hän oli 1963–1966, prokuristi 1963–1967 ja osastopäällikkö 1967–1968, liiketaloudellisen osaston apulaisjohtaja 1968–1971 ja raha- ja lakiasiantoimintojen johtaja sekä johtokunnan jäsen 1971–1979. 
Hankkijalta Lindell siirtyi Oy Union-Öljy Ab:n palvelukseen. Hän oli Unionin johtokunnan ja hallituksen jäsen 1971–1983 ja puheenjohtaja vuodesta 1986, varatoimitusjohtaja 1979–1980 ja toimitusjohtaja vuodesta 1980, Suomen BP Oy:n toimitusjohtaja 1983, Oy Union-Yhtymä Ab:n toimitusjohtaja 1983–1991 ja hallituksen jäsen 1989–1991. Nesteellä Lindell oli Neste Liikennepalvelu Oy:n toimitusjohtaja 1991–1995 ja hallituksen jäsen vuodesta 1992, Neste Öljyn markkinointiyhtiöiden toimialajohtaja 1993–1995 ja Neste Oy:n Senior Corporate Advisor 1996–1997. 
Lindell oli myös Koneluotto Oy:n johtokunnan jäsen 1963–1980, johtokunnan puheenjohtaja 1978–1980 ja yrityksen toimitusjohtaja 1971–1977, samoin kuin Konekauppa Pellervo Oy:n johtokunnan jäsen ja toimitusjohtaja 1972–1980. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä, mukaan lukien Suomen Painiliiton puheenjohtajuus 1985–1990 ja liittovaltuuston puheenjohtajuus 1990–1993 sekä Pohjoismaiden Painiliiton puheenjohtajuus. 1986–1987. Kauppaneuvoksen arvonimen Lindell sai 1990.
Sibirjakov

Sibirjakov on venäläinen sukunimi. Se viittaa seuraaviin:
Sibirjakov (tutkimusalus)

Sibirjakov on venäläinen tutkimusalus. Se valmistui Puolassa Szczecinin telakalla vuonna 1990. Laiva on 85 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Sitä käyttää hydrografiseen tutkimukseen Venäjän puolustusministeriön merentutkimusosasto. Sen kotisatama on Baltijsk Kaliningradin alueella.
Venäjän on epäily käyttävän Sibirjakovia tiedustelutarkoituksiin. Se havaittiin Nord Stream -kaasuputkien lähellä ennen vuoden 2022 räjähdyksiä. Se liikkui Suomen ja Viron välisen Balticconnector-kaasuputken läheisyydessä kesällä 2023. Putkeen tuli selittämätön vaurio lokakuussa 2023. 
Balticconnectorin alueella nähtiin kesällä myös toinen venäläisalus, Admiral Vladimirski. On mahdollista, että silminnäkijät ovat sekoittaneet havaintoja näistä kahdesta.
Poika ja haikara

Poika ja haikara () on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut japanilainen animaatioelokuva. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Hayao Miyazaki sekä tuottanut Studio Ghibli. Elokuva perustuu löyhästi Genzaburo Yoshinon romaaniin "Kimitachi wa dō ikiru ka" vuodelta 1937.
Studio Ghibli aloitti elokuvan työstämisen vuonna 2016. Englanniksi elokuva tunnettiin alun perin suoraan japanista käännetyllä nimellä "How Do You Live?", suomeksi "Kuinka te elätte", mutta kansainväliset levitysoikeudet saanut yhdysvaltalainen GKIDS Films muutti nimen muotoon "The Boy and the Heron", poika ja haikara. 
Elokuva sai ensi-iltansa Japanissa heinäkuussa 2023. Elokuvaa markkinoitiin poikkeuksellisesti pelkällä julisteella, eikä siitä julkaistu esimerkiksi traileria. Myöskään juonikuvausta ja ääninäyttelijöitä ei julkistettu. "Poika ja haikara" onnistui kuitenkin rikkomaan Studio Ghiblin kaikkien aikojen ennätyksen avausviikonlopun lipputuloissa tuottaessaan Japanissa 13,2 miljoonaa dollaria. Kansainvälisen ensiesityksensä elokuva sai Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2023, ja Suomessa elokuva saapui teatterilevitykseen 17. marraskuuta samana vuonna. Siitä tuli Suomen katsotuin anime-elokuva. Elokuva voitti myös vuoden parhaan animaatioelokuvan Oscar-palkinnon.
Elokuvan tunnusmelodian esittää japanilainen laulaja-lauluntekijä Kenshi Yonezu.
La Monte Young

La Monte Thornton Young (s. 14. lokakuuta 1935) on yhdysvaltalainen säveltäjä, muusikko ja performanssitaiteilija, jota usein pidetään yhtenä ensimmäisistä minimalistisista säveltäjistä, sekä tärkeänä hahmona avantgarde-musiikissa. La Monte Young olikin 1950-luvulta saakka mukana muusikoiden ja taiteilijoiden Fluxus-liikkeessä, joka pyrki irtautumaan perinteisistä musiikin ja taiteen standardeista. La Monte Youngin tunnetuin teos on improvisatiivinen pianoteos, "The Well Tuned Piano", jonka ensimmäisen version hän nauhoitti vuonna 1964 ja jonka hän on sittemmin tehnyt useita kertoja uudestaan eri pituisina versioina, alkuperäisen version kestäessä noin tunnin, ja pisimpien versioiden kestäessä yli kuusi tuntia.
La Monte Youngin musiikki on toiminut tärkeänä inspiraation lähteenä useille kokeellisen musiikin esittäjille, kuten The Velvet Underground-yhtyeen Lou Reedille ja John Calelle, sekä Brian Enolle ja Yoko Onolle.
Geissois pruinosa

Geissois pruinosa on tuliharjojen sukuun ja kunoniakasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka kasvaa endeemisenä Uudessa-Kaledoniassa.
Laji on kasvumuodoltaan puu tai pensas. Se on yleinen Uuden-Kaledonian pääsaarella Grande Terrellä ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen. Sitä esiintyy yli 1100 metrin korkeudelle asti ja kasvaa kosteissa metsissä ja pensaikkomailla. "Geissois pruinosa" menestyy myös Uuden-Kaledonian ultramafisella ja raskasmetallipitoisella kasvualustalla; kasvi voi varastoida lehtiinsä hyvin runsaasti nikkeliä (yli 1 % painosta).
Rock-Star (EP)

Rock-Star (tyyliteltynä 樂-STAR) on eteläkorealaisen Stray Kidsin kahdeksas koreankielinen EP. EP julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 10. marraskuuta 2023. Se koostuu kahdeksasta kappaleesta, sisältäen singlet ”Lalalala” ja ”Social Path”.
Tausta.
Alkuvuodesta 2023 yhtye latasi videon "Step Out 2023" videopalvelu YouTubeen, jossa ilmoitettiin yhtyen julkaisevan kaksi albumia vuonna 2023. Yhtye julkaisi kolmannen studioalbuminsa "5-Star" kesäkuussa 2023. Albumi menestyi kaupallisesti hyvin, se nousi Koreassa, Yhdysvalloissa ja Rankassa listojen kärkeen. Albumi myi yli 5 miljoonaa kappaletta, myyden näin Koreassa platinaa. Yhtye piti 5-Star Dome Tour -kiertueen elo-lokakuussa Koreassa ja Japanissa. Kiertueen aikana Stray Kids julkaisi japaninkielisen EP:n "Social Path / Super Bowl".
Syyskuussa uutisalusta "Joynews24" uutisoi, että Stray Kids julkaisisi uuden albumin marraskuussa 2023. Lokakuussa yhtye ilmoitti julkaisevansa "Rock-Star" EP:n 10. marraskuuta julkaisemalla prologivideon siihen liittyen.
Tuottaminen.
"Rock-Star" on kestoltaan 25 minuuttia ja 27 sekuntia, ja se koostuu kahdeksasta kappaleesta. EP:n sanoittamisesta ja tuottamisesta vastasi pääsääntöisesti yhtyeen tuottajaryhmä 3Racha (Bang Chan, Changbin ja Han). Hyunjin sanoitti viidennen kappaleen ”Cover Me” yhdessä Bang Chanin kanssa. Heidän lisäkseen tuottajat Versachoi, Cubeatz, Luis Bacque, Willie Weeks, Millionboy, Nickko Young ja Jun2 osallistuivat EP:n tuottamiseen. Japanilainen laulaja-lauluntekijä Lisa vierailee ”Social Path” singlellä, jonka koreankielinen versio julkaistaan EP:llä. Single julkaistiin alun perin japaniksi "Social Path / Super Bowl" EP:llä.
Julkaisu.
EP:n prologivideo julkaistiin 6. lokakuuta 2023, jonka myötä sen julkaisu vahvistui. EP:n ennakkotilaukset alkoivat samana päivänä. EP:stä julkaistaan viisi eri versiota, rajoitettu painos Star ja perusversiot Rock, Roll, Postcard ja Headliner. Kappalelista julkaistiin 9. lokakuuta, jossa selvisi myös nimikkosingle ”Lalalala”.
Imatran seurakunta

Imatran seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Imatralla. Se kuuluu Mikkelin hiippakunnan Etelä-Karjalan rovastikuntaan. Seurakunnan kirkkoherraksi valittiin toukokuussa 2024 Susanna Halla.
Vuoden 2024 lopussa Imatran seurakuntaan kuului 16 121 jäsentä, mikä oli noin 65,2 prosenttia Imatran asukkaista. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun.
Kirkot.
Imatran seurakunnalla on käytössään kaksi kirkkoa: pääkirkko Tainionkosken kirkko ja Kolmen ristin kirkko Imatrankosken kirkko suljettiin helmikuussa 2025 pysyvästi.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Imatran seurakunnan kirkkoherroina:
Sibirjakov (jäänmurtaja)

Sibirjakov (myös Aleksandr Sibiryakov, aiemmin SS Bellaventure), oli Skotlannissa vuonna 1909 rakennettu höyrylaiva. Se toimi aluksi Kanadassa hylkeenmetsästäjien tukialuksena, mutta vuonna 1917 Venäjä osti sen jäänmurtajaksi arktisille alueilleen.
Vuonna 1932 Sibirjakovista tuli kapteeni Vladimir Voroninin komennossa ensimmäinen alus, joka purjehti Koillisväylän läpi yhden purjehduskauden aikana. Retkikuntaa johti Otto Schmidt.
Saksan laivaston Deutschland-luokan taistelulaiva "Admiral Scheer" upotti 1942 "Sibiryakovin" Nordenskiöldin saariston edustalla. "Sibiryakovin" 76:n ja 45:n mm tykeistä ei ollut vastusta taistelulaivan 280 mm tykeille. 
Alus sai nimensä tutkimusmatkailija Aleksandr Sibirjakovin mukaan.
Pycnandra

Pycnandra on sapotillapuukasveihin kuuluva suku, joka esiintyy endeemisenä Uudessa-Kaledoniassa. Suvussa on 62 lajia, ja se on laajin Uuden-Kaledonian kotoperäisistä kasvisuvuista. "Pycnandra" on läheisintä sukua Australian itärannikon "Niemeyera"-suvulle. Monet "Pycnandra"-lajeista elävät Uuden-Kaledonian Grande Terren ultramafisella maaperällä. Puulaji "Pycnandra acuminata" on tunnettu nikkelin kerääjänä eli hyperakkumuloijana. Sen rungon sinivihreäksi värjäytyneessä maitiaisnesteessä on jopa 20–25 prosentin nikkelipitoisuus.
Väinö Rauhala

Väinö Rauhala (12. lokakuuta 1883 Vimpeli – 26. joulukuuta 1945) oli suomalainen kanttori-urkuri ja säveltäjä.
Väinö Rauhala valmistui kanttori-urkuriksi 1905. Hän toimi kanttorina Pyhämaalla Rohdaisten kappeliseurakunnassa 1905–1908, Akaassa ja viimeksi Mäntässä. Rauhala toimi muutamia vuosia myös henkivakuutustarkastajana sekä henkivakuutusyhtiö Suomen Lahden konttorin hoitajana ja henkivakuutusyhtiö Salaman Viipurin konttorin hoitajana. Hän oli myös Mäntän Säästöpankin kamreerina.
Rauhalan sävellyksistä tunnetuin oli kantaatti "Tuhlaajapoika" kuorolle, soololle ja uruille. Hän toimi vuonna 1925 perustetun Mäntän Kirkkokuoron ensimmäisenä johtajana. Kuoro esiintyi muun muassa Mäntän kirkon vihkiäisissä vuonna 1928.
Diplomaatti ja Presidentinlinnan pitkäaikainen linnanvouti Arimo Raeste, ent. Rauhala oli Väinö Rauhalan poika.
Platon Biletskyi

Platon Biletskyi (; 11. marraskuuta 1922 Harkova, Ukrainan SNT – 6. toukokuuta 1998 Kiova, Ukraina) oli ukrainalainen taidemaalari, joka oli erikoistunut muotokuviin. Hän oli myös taiteentutkija. Biletskyin isä oli kirjallisuudentutkija Oleksandr Biletskyi.
Biletskyi valmistui vuonna 1949 Kiovan valtiollisesta taideinstituutista ja alkoi 1959 opettaa siellä. Vuonna 1971 hän sai nimityksen professoriksi. Hänen tärkeimmät kirjalliset teoksensa käsittelevät ukrainalaisia taiteilijoita Heorhi Narbutia ja Kozak Mamaita sekä muuta ukrainalaista taidetta, mutta hän kirjoitti myös tutkimuksia kiinalaisesta ja japanilaisesta taiteesta. Hän maalasi muotokuvat muun muassa Ivan Frankosta, Nikolai Gogolista ja Juri Šumskyista.
Haruka (juna)

Haruka () on Japanissa juna Kioton rautatieaseman ja Kansain kansainvälisen lentoaseman välisellä Hanwa-linjalla. Juna aloitti liikennöinnin syyskuussa 1994. Noin 102 kilometrin matka kestää 75 minuuttia.
Patricia Janečková

Patricia Burda Janečková (18. kesäkuuta 1998 Münchberg, Saksa – 1. lokakuuta 2023 Ostrava, Slovakia) oli slovakialainen oopperalaulaja (sopraano).
Janečkován ensimmäinen levy julkaistiin vuonna 2011. Vuonna 2010 hän voitti 12-vuotiaana maansa television "Talentmania"-kilpailun yli miljoonalla yleisöäänellä. 
Janečková voitti vuonna 2014 kansainvälisen laulukilpailun "Concorso Internazionale di Musica Sacra" Roomassa. Hänen puolisonsa oli Vlastimil Burda.
Janečková ilmoitti helmikuussa 2022 sairastuneensa rintasyöpään. Hän kuoli siihen lokakuussa 2023.
Vehkalampi (Jyväskylä, Kortepohja)

Vehkalampi on lampi Jyväskylässä Kortepohjan ja Savelan välisellä alueella. Sen laskuoja Eerolanpuro laskee Tuomiojärven Eerolanlahteen. Oja kulkee osittain maan alta.
Maantietoa.
Vehkalammen pinta-ala on 0,58 hehtaaria, rantaviivan pituus on 313 metriä.
Vehkalammen valuma-alueen pinta-ala on noin 1,16 neliökilometriä, josta 23,5 % on sulkeutunutta metsää ja 9,7 % harvempaa metsää. Vesistöjen osuus on 2,6 %. Valuma-alueella sijaitsee suurin osa Savelasta ja Rautpohjasta Vasikkalampi mukaan luettuna, sekä pienempi osa Kypärämäestä yhdystien 6015 (Vesangantien) molemmin puolin.
Vehkalampi sijaitsee Vehkalammenpuistoksi kutsutulla rakentamattomalla alueella. Puistoa käytettiin lammaslaitumena vuodesta 2018 vuoteen 2023 asti, jotta vieraslaji jättipalsami häviäisi alueelta lampaiden syödessä kasveja.
Vedenlaatu.
Vuonna 2012 suoritettujen mittausten mukaan Vehkalammen laskuojan Eerolanpuron vesi on ollut muun muassa hyvin typpipitoista (touko-, heinä- ja syyskuun mittausten keskiarvo 916,66 μg/l). Vesistön kuormituksen vähentämiseksi ojan varrelle alettiin suunnitella kosteikon rakentamista. Eerolanpuron kosteikko valmistui elokuussa 2016.
Historiaa.
Vehkalammen nimi on ollut käytössä jo ainakin 1700-luvulla; vuoden 1752 pitäjänkartalla se esiintyy muodossa "Wehka Lambi". Tuolloin sille oli jo merkitty Tuomiojärveen laskeva oja sekä myös Vasikkalammesta alkava tulo-oja. Vasikkalammesta Vehkalampeen laskeva oja esiintyy vielä vuoden 1922 peruskartalla, mutta ei enää vuoden 1963 peruskartalla.
Vesistösuhteet.
Vehkalampi sijaitsee Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Tuomiojärven-Palokkajärven alueeseen (14.291) se kuuluu. Sen laskuoja Eerolanpuro päättyy Tuomiojärveen. Lammen vedenpinnan korkeus on 97,42 metriä mpy., joten Eerolanpurolla on noin 3 metriä pudotusta.
William Amherst

William Pitt Amherst, Amherstin 1. jaarli (14. tammikuuta 1773 Bath, Somerset, Englanti – 13. maaliskuuta 1857 Knole, Kent, Englanti) oli brittiläinen diplomaatti ja valtiomies. Hän toimi Intian kenraalikuvernöörinä 1823–1828.
Elämä ja ura.
Amherst peri vuonna 1797 setänsä Jeffrey Amherstin paronin arvonimen. Toimittuaan Britannian lähettiläänä Napolin hovissa 1809–1811 hänet lähetettiin vuonna 1816 suurlähettilääksi Kiinaan neuvottelemaan suotuisampia kauppasopimuksia. Kiinan viranomaiset ottivat Amherstin vastaan loistokkaasti. Matka kuitenkin epäonnistui, ja Amherst palasi takaisin ilman audienssia, koska hän kieltäytyi alistumasta nöyryyttävään koutou-kunnianosoitusseremoniaan keisari Jiaqingin edessä. Intian kenraalikuvernöörinä hänen toimikautensa merkittävin tapahtuma oli ensimmäinen anglo–burmalainen sota (1824–1826), joka syttyi, kun burmalaiset valloittivat Assamin ja vaativat ylivaltaa Itä-Bengalissa sijainneihin maihin. Sota vaati vaikean ilmaston ja epätyydyttävien joukkojen varustelu- ja muonitusjärjestelyjen vuoksi paljon ihmishenkiä ja kustannuksia, ja päättyi vuonna 1826, kun Amherst pakotti Yandabun sopimuksella Burman kuninkaan luovuttamaan Assamin, Arakanin ja Tenasserimin briteille sekä maksamaan sodan kulut. Amherst ratkaisi myös Bharatpurin ruhtinaskunnan perintökiistan valloittamalla Bharatpurin linnoituksen lyhyen sotaretken jälkeen. Intian asioiden ansiokkaasta hoitamisessa Amherstista tehtiin vuonna 1827 jaarli, ja hän sai samalla Itä-Intian kauppakomppanian johtajien ja omistajien kiitokset. Amherstin aika kenraalikuvernöörinä oli muutoin rauhallinen, ja se merkitsee siirtymistä suurten valloitusten ajasta William Bentinckin aloittamaan yhteiskunnallisten uudistusten aikaan. Helmikuussa 1828 hän lähti Englantiin lähetettyään ensin eroanomuksen virastaan. Loppuelämänsä hän eli suhteellisen vetäytyneenä julkisuudesta.
Valkoselkäpääsky

Valkoselkäpääsky ("Cheramoeca leucosterna") on pääskyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Australiassa.
Koko ja ulkonäkö.
Valkoselkäpääsky kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, rinta ja yläselkä ovat valkoiset. Päässä on leveä musta silmäkulmajuova. Valkoselkäpääskyn alaselkä, siivet ja haarautunut pyrstö ovat mustat. Vatsa on musta. 
Levinneisyys ja elintavat.
Valkoselkäpääskyn levinneisyysalue kattaa lähes koko subtrooppisen Australian. Aivan eteläisimmissä osissa lajia ei esiinny. Lajin elinympäristöä ovat yksittäisiä puita kasvavat ruohomaat, pellot ja metsien reunamaat usein vesialueiden läheisyydessä. Valkoselkäpääsky liikkuu pareittain tai muutaman linnun parvina. Lajin ravintoa ovat lentävät hyönteiset. Linnun pesimäkausi on heinäkuulta joulukuulle. Valkoselkäpääsky pesii kolonioina hiekka- tai mutatörmään kaivetuissa käytävissä. Naaras munii neljästä kuuteen munaa.
Ribauen piiri

Ribauen piiri () on Mosambikin Nampulan maakunnan länsiosassa sijaitseva piiri. Piirin keskus on Ribauen kaupunki. Se sijaitsee Nacalan käytävänä tunnetun Mosambikin pohjoisosan halkaisevan liikenneväylän varrella, linnuntietä 103 kilometriä ja maanteitse 141 kilometriä aluekeskus Nampulasta länteen.
Ribauen piiri rajoittuu lännessä Maleman piiriin, pohjoisessa Lalauan piiriin, koillisessa Mecubúrin piiriin ja kaakossa Murrupulan piiriin. Etelässä piirin naapurina on Zambezian maakunta ja sen Alto Molócuen ja Gilén piirit; piirin eteläraja seuraa paljolti Ligonhajokea (Rio Ligonha).
Piirin väkiluku oli Mosambikin tilastokeskuksen (INE) ennusteen mukaan 303 945 vuonna 2022. Väestönkasvu on ollut ripeää, koska väestönlaskennoissa asukasluvuksi saatiin 128 209 (VL 1997), 190 721 (VL 2007) ja 256 144 (VL 2017). Ribauen piirin pinta-ala oli 4 894 neliökilometriä (1997 ja 2022), erään lähteen mukaan kuitenkin hämmästyttävästi 6 281 km² (2021). Piiri jakautuu kolmeen hallinnolliseen alueseen: P.A de Cunle, P.A de Iapala ja P.A de Ribaue. Nämä jakautuvat yhteenä 10 paikkakuntaan (locadidades).
Piirin pääelinkeino on maatalous, jonka tuotteisiin kuuluvat muun muassa maissi, maniokki, pavut, maapähkinät, riisi ja vihannekset.
Vuonna 2021 lukutaidottomia oli 42,1 prosenttia väestöstä.
Sarrusofoni

 
Sarrusofoni on kaksoislehdykkäsoittimiin kuuluva puupuhallin.
Sarrusofonin kehitti 1800-luvun puolessavälissä Pierre-Louis Gautrot, joka nimesi soittimen sen ideoijaksi nimeämänsä Pierre-Auguste Sarrus'n mukaan. Tarkoitus oli käyttää sarrusofonia sotilassoittokunnissa oboeiden ja fagottien vahvistajana tai korvaajana. Sarrusofonin kilpailija oli saksofoni. Soitinten samankaltaisen mekaniikan johdosta saksofonin kehittänyt Adolphe Sax nosti kanteen Gautrotia vastaan. Sax kuitenkin hävisi asiassa, koska ero soitinten tuottamissa äänissä oli huomattava. Lisäksi sarrusofonin mekaniikkaa ei kehitetty yhtä pitkälle kuin saksofonin, koska sarrusofoni ei koskaan vakiintunut yleiseen käyttöön.
Sarrusofoneja on saksofonien tavoin rakennettu eri äänialoissa ja erikokoisina.
Käyttö.
Jotkut klassisen musiikin säveltäjät ovat laatineet osia sarrusofonille. Esimerkkejä sarrusofoniosuuksia sisältävistä teoksista ovat Igor Stravinskyn "Threni", Ignacy Paderewskin "Polonia-sinfonia" (kolme sarrusofonia), Joseph Holbrooken "Apollo and the Seaman" ja Adam Gilbertin "Seismic Disturbances". Paul Dukasin sävellyksessä "Noidan oppipoika" on osuus, joka voidaan soittaa kontrafagotilla tai kontrabassosarrusofonilla. Bruce Broughton käytti sarrusofonia elokuvan "Tombstone" ääniraidassa.
Myös jotkut jazzmuusikot ovat hyödyntäneet sarrusofonia. Roscoe Mitchellin levyllä "Four Compositions" sekä Paul Winterin levyillä "Icarus" ja "Callings" käytetään sitä. Sidney Bechet soitti sarrusofonia kappaleessa "Mandy, Make Up Your Mind" levytyksellään Clarence Williamsin Blue Five -yhtyeen kanssa.
Dansk Melodi Grand Prix 2012

Dansk Melodi Grand Prix 2012 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 678 kappaletta. Lähetetyistä ehdotuksista valittiin kymmenen finalistia, jotka julkaistiin 5. tammikuuta. Finalistiksi ilmoitettu Valentinen kappale "Nowhere" kuitenkin diskattiin, koska kappale oli esitetty julkisesti liian aikaisin.
Finaali pidettiin 21. tammikuuta Gigantium-areenalla Aalborgissa. Finaalissa voittaja valittiin kaksikierroksisessa äänestyksessä. Ensimmäisellä kierroksella asiantuntijaraati sekä katsojat tekstiviestiäänestyksellä valitsivat yhdessä kolme kappaletta superfinaaliin. Superfinaalissa voittajan valitsivat katsojat tekstiviestiäänestyksellä sekä tanskalainen asiantuntijaraati ja neljä kansainvälistä raatia. Kilpailun voitti Soluna Samay kappaleella "Should've Known Better". Finaalia seurasi 1 506 000 katsojaa.
Edward Stott

William Edward Stott (1859–1918) oli englantilainen taidemaalari. Stott tunnetaan maaseutua ja Raamatun tapahtumia kuvaavista maalauksistaan, joissa on hieno valonkäyttö. Hän opiskeli Pariisissa. Stott oli omana aikanaan kuuluisa ja suosittu taiteilija. 
Elämänvaiheita.
Stottin isä omisti paikallisen myllyn, joten varallisuutta oli anakin sen verran, että poika saatiin koulutettua. Isän mielestä taide ei ollut mikään ammatti ja hän toivoi pojastaan liikemiestä. 
Koska isätä ei saatu ymmärrystä ammatinvalinnalle, Stott muutti Manchesteriin, missä teki toimistotöitä ja opiskeli iltaisin Manchester School of Artissa. Hän muutti vuonna 1880 jatko-opintoja varten Ranskaan.Opinnot mahdollisti tuntemattomaksi jäänyt lahjoittaja. Pariisissa häntä opettivat aikansa muotitaiteilijat Carolus-Duran ja Alexandre Cabanel 
Sekä Carolus-Duran että Cabanel olivat tuolloin jo hieman vanhahtavia taiteilijoita. Stott innostui uudesta nousevasta suuntauksesta impressionismista ja alkoi tehdä maalauksmatkoja maaseudulle. Häntä kiehtoivat erityisesti Claude Monet`n ja Jules Bastien-Lepagen työt. Pariisin salongissa Stott piti tiettävästi yhden näyttelyn. 
Kotimaahansa Stott palasi vuonna 1883 ja asettui asumaan Lontooseen. Hän piti heti samana vuonna näyttelyn Royal Academyssa. Ulkoilmamaalauksesta innostuneena hän matkaili ympäri Englannin maaseutua etsimässä kuvauksellisia paikkoja. Hän löysi lopulta Amberelyn, Sussexista, minne asettui vuonna 1886 loppuelämäkseen. 
Stott oli tuottelias taiteilija ja hänellä oli paljon näyttelyitä. Hän oli mukana perustamassa New England Arts Clubia vuonna 1886. Hänen maaseutuaiheiset maalauksensa herättivät paljon huomiota. Sanottiin, että hänen kuvaamansa pellot olivat runoutta. Valon ja hämäryyden kuvaajana häntä pidettiin ylivoimaisena, hänen sanottiin löytäneen siitä kauneutta ja totuutta. Monet yksityshenkilöt kiinnostuivat hänen maalauksistaan 
Maalauksensa Stott luonnosteli kynällä ja pastelleilla ulkona. Lisäksi hän teki muistiinpanoja sääolosuhteista ja valosta. Studiossa hän maalasi teoksen loppuun useilla maalikerroksilla ja lopullinen kerros tehtiin lähes pointillistisesti. Stottin tapa maalata oli erittäin hidas. 
Testamentissaan Stott jätti 25 000 puntaa Royal Academy of Artsin opintomatkarahastoon. Hänet on haudattu Amberleyhin.
Leo (elokuva)

Leo () on vuoden 2023 intialainen tamilinkielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Lokesh Kanagaraj. Sen pääosissa esiintyvät Vijay ja Trisha Krishnan. Elokuvan ensi-ilta oli 19. lokakuuta 2023.
Kaval

Kaval on Balkanilla, Turkissa ja laajemmin Anatolian alueella käytettävä puinen reunahuilu. Se voidaan valmistaa muun muassa luumu- ja aprikoosipuista.
Kaval-sanan etymologia on tuntematon, mutta sen on arveltu olevan johdannainen sanasta "kav", jolla tarkoitetaan onttoa puuta. Kavalia on käytetty tuhansien vuosien ajan, joten se on yksi vanhimmista tunnetuista ihmisen käyttämistä soittimista. Perinteisesti kaval on ollut paimenten käytössä. Sen tyypillinen ääniala on 2,5–3 oktaavia. Suukappaleetonta kavalia kutsutaan myös dilsiz kavaliksi. Dilli kavalissa puolestaan on vihellyspillimäinen suukappale kuten nokkahuilussa.
Hugo Sirén

Hugo Sirén (28. elokuuta 1876 Tampere – 26. heinäkuuta 1938 Tampere) oli suomalainen tehtailija ja Tampereella toimineen "H. Sirénin konepajan" perustaja ja omistaja.
Vuonna 1924 perustettu H. Sirénin konepaja valmisti venemoottoreita, keskipakopuhaltimia ja valimotuotteita. Konepajalla korjattiin myös vene- ja maamoottoreita. 1920-luvulla konepaja sijaitsi Särkänkatu 1:ssä entisessä Mustanlahden Mietojuomatehtaan tehdasrakennuksessa, josta se 1930-luvulla siirtyi Mariankatu 1:een.
Vuosina 1936–1949 H. Sirénin konepaja valmisti pienikokoisia Francis-turbiineja.
25. heinäkuuta 1938 kello 5.30 aamulla Hugo Sirén oli liikkeellä Mariankatu 1:ssä sijainneen konepajansa kolmikerroksisessa tehdasrakennuksessa kun hän kompastui ja vieri alas portaita yhden kerroksen välin loukkaantuen vakavasti. Sirén toimitetttiin Hatanpään sairaalaan, jossa hänen todettiin saaneen kallonpohjan murtuman ja verenvuodon aivoihin. Sirén kuoli tajuihinsa tulematta sairaalassa seuraavana päivänä.
Hugo Sirén oli naimisissa Elin Cecilia Mäkelän kanssa. Heidän tyttärensä oli runoilija, satukirjailija ja suomentaja Elina Vaara (oik. Kerttu Elin Vehmas o.s. Sirén; vuodesta 1926 Viljanen, vuodesta 1930 Virtanen, vuodesta 1937 Vaaskivi, vuodesta 1944 Vehmas).
Nattavaara

Nattavaara () on pientaajama Jällivaaran kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa.
Radio Mega Oulu

Radio Mega Oulu on 16. lokakuuta 2023 toimintansa aloittanut oululainen paikallisradio kanava, jonka omistaa Bauer Media. Juontajina toimivat Joonas Hepola, Henri Laukka ja Mikko Mesiäinen. Kanavan taajuus on 105.9 MHz.
Alun perin Radio Mega toimi Oulussa vuosina 1988–2012.
Tuomas Korkia-Aho

Tuomas Korkia-Aho tai Korkia-aho (s. 1994) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta keväällä 2021, minkä jälkeen hän on ollut kiinnityksellä Lahden kaupunginteatterissa.
Hän teki opinnäytetyönsä ja aloitti samalla uransa Snoopi Sirenin ohjaaman "West Side Storyn" Tonyn roolista Jyväskylän kaupunginteatterissa syksyllä 2020.
Kiinan tasavallan parlamenttivaalit 2024

Kiinan tasavallan, eli Taiwanin, vuoden 2024 parlamenttivaalit pidettiin 13. tammikuuta. Niissä valittiin maan parlamentin 113 edustajaa seuraavaksi nelivuotiskaudeksi. Samaan aikaan pidettiin myös presidentinvaalit.
Tausta.
Parlamentin 113 paikkaa jaetaan seuraavasti:
Taiwanin perinteiset valtapuolueet ovat olleet demokraattinen edistyspuolue (DPP) ja kuomintang (KMT), mutta Taiwanin kansanpuolue (TPP) on vienyt kannattajia etenkin kuomintangin nuoremmilta äänestäjiltä.
Ulkomailla asuvien äänioikeutettujen, joita arvioidaan olevan 160 000, tulee rekisteröityä äänestäjiksi.
Tulokset.
Vaalitulos oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 2004, kun yhdelläkään puolueella ei ollut absoluuttista enemmistöä parlamentissa. Vaaleissa valittiin myös Taiwanin ensimmäinen avoimesti homoseksuaali parlamentaarikko: Huang Jie (DPP).
Hermann Lorentz

Hermann Franz August Lorentz (18. lokakuuta 1863 Viipuri – 13. lokakuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, hovineuvos ja professori.
Käytyään koulunsa Viipurissa Lorentz pääsi ylioppilaaksi 1885. Hän opiskeli lääkäriksi Tarton yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa ja suoritti siellä tutkintonsa 1894. Hän toimi sitten apulaislääkärinä Pietarin evankelisessa sairaalasssa ja sai laillistetun lääkärin oikeudet 1897. Lorentz toimi sitten 1897–1904 apulaislääkärinä Halilan parantolassa, kunnes hän muutti Viipuriin ja toimi siellä yksityislääkärinä. Hän palasi 1907 Pietariin ja toimi siellä Suomen Valtionrautateiden rautatielääkärinä ja piti samalla laajaa yksityisvastaanottoa. Lorentz palasi Viipuriin vuonna 1919 ja toimi siellä vuodesta 1920 vastaavana lääkärinä ja vuodesta 1925 rautatielääkärinä. Talvisodan aikana Lorentz pysyi Viipurissa aina helmikuun 1940 lopulle saakka ja hoiti lääkärintointaan niin kauan kuin se oli mahdollista.
Lorentz toimi 1913 Suomen osaston komissaarina Pietarissa pidetyssä hygienianäyttelyssä. Hän julkaisi tutkielmia muun muassa keuhkotuberkuloosin alalta. Lorentz oli Suomalainen Lääkäriseura Duodecimin, Suomen Lääkäriliiton ja Etelä-Karjalan lääkäriyhdistyksen jäsen.
Hermann Lorentz on haudattu Malmin hautausmaalle Lorentzien sukuhautaan.
Hermann Lorentz oli naimisissa Maria o.s. Muethelin kanssa. Heidän poikansa oli Suomen hävittäjäilmailun isäksi kutsuttu eversti Richard Lorentz.
Lentävät dinosaurukset

Lentävät dinosaurukset () on animaatiosarja, jota tuotti DIC Entertainment Yhdysvalloissa ja Kanadassa vuonna 1987. Sarjan luonut Michael E. Uslan piti sitä ”pähkähulluna ideana”. Sarjan ainoaksi jäänyt tuotantokausi käsitti 65 jaksoa. Sarja lopetettiin vähäisen suosion ja huonon vastaanoton takia. Sarjaan liittyvät lelutkin jäivät siksi julkaisematta Brasiliaa lukuun ottamatta. Myöhemmin Uslan yritti herättää Lentäviä dinosauruksia henkiin sarjakuvana Lion Forge Comics -kustantamon kanssa, mutta sitä julkaistiin vain yksi osa vuonna 2019.
 "Ryan: Olimme neljä tavallista teiniä, kunnes eräänä päivänä tapasimme uusia ystäviä… toiselta paikkakunnalta. Heidän nimensä oli… Lentävät dinosaurukset! Minä ja ystäväni ryhdyimme Salaisiksi tiedustelijoiksi – ulkoavaruudesta tulleiden Lentävien dinosaurusten liittolaisiksi. Osallistuimme heidän taisteluunsa Genghis Rexiä ja pahoja Tyrannoja vastaan!" (sarjan intro)
Sarjan tapahtumat.
Sarja seuraa hyvien Lentävien dinosaurusten ja pahojen Tyrannojen välistä taistelua. Molemmat ryhmät koostuvat älyllisistä ihmismäisistä dinosauruksista tai muista esihistoriallisista lajeista ja ovat kotoisin Reptilon-planeetalta. Hahmojen nimet perustuvat heidän lajeihinsa tai niistä johdettuihin sanaleikkeihin. Lentävillä dinosauruksilla on liittolaisinaan neljä ihmistä ja heidän tukikohtansa sijaitsee tulivuoressa. Tyrannojen tukikohta on tervakuopassa. Hahmot lentävät joko itse tai omilla aluksillaan. Kummallakin ryhmällä on myös eräänlainen emoalus.
Kaikki Lentävät dinosaurukset voivat tarvittaessa muuttua takaisin alkukantaiseen muotoonsa painamalla univormussaan olevaa painiketta. Tämä kyky on nimeltään "Dinovolving" ja säilyttää hahmon älyn ennallaan.
Tyrannot eivät osaa muuntautua vastustajiensa tapaan ja yrittävätkin varastaa heidän teknologiaansa joissakin jaksoissa. Tyrannoilla on kylläkin sädease nimeltään "devolver", jonka vaikutus muistuttaa dinovolving-kykyä, mutta kohteen äly taantuu ulkomuodon lisäksi. Reptilonin asukkaat muuttuvat tavallisiksi dinosauruksiksi, ihmiset taas luolamiehiksi. Devolveria käytetään sarjassa usein Tyrannoja itseään vastaan. Tyrannoilla on myös ase, joka muuttaa kohteensa kiveksi tai takaisin.
Päähahmot.
Salaiset tiedustelijat.
Salaiset tiedustelijat ovat neljä teini-ikäistä ihmistä, jotka ovat Lentävien dinosaurusten liittolaisia. He saavat taikavoimia sormuksista, jotka he saivat dinosauruksilta.
Jaksot.
Suomessa.
Suomessa sarjaa esitti PTV4 arki-iltaisin vuosina 1994–1996.
Jaksojen suomenkielisiä nimiä: