tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Acadiana

Acadiana (ranskaksi l'Acadiane) tarkoittaa ranskankielistä aluetta Louisianan osavaltion etelärannikolla. Alueen väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 1 352 646 ja pinta-ala 37 746 km². Se käsittää 22 Louisianan kaikkiaan 64 piirikunnasta ja sen lisäksi muita alueita, joihin on levinnyt sama kulttuuriperinne. Nimi sai virallisen aseman vuonna 1971.
Väestö.
Acadianan asukkaista osa on alkuperältään cadien-nimeä kantaneiden ranskankielisten siirtolaisten jälkeläisiä. He olivat kotoisin Acadiesta, johon kuului alueita Kanadan länsirannikolla, tarkemmin New Brunswickissa, Nova Scotiassa ja Prinssi Edwardin saarella sekä Québecin lähiseutuja ja Mainen osavaltiossa sijaitsevan Saint John -joen varrella. Tämä väestö puhui kieltä, jota kutsutaan acadien-ranskaksi ja asettui 1700-luvun puolivälissä Louisianan etelärannikolle nykyisen Acadianan alueelle.
Acadialaiset (cadiens) muodostavat nykyisin suurimman osan Acadianan asukkaista ja heidän kulttuurinsa dominoi muita alueen perinteitä. Acadianassa asuu kuitenkin väestöä, joka ei ole kulttuuriltaan acadialaista, eikä puhu cajunranskaa eikä ole acadialaisten jälkeläisiä. Acadianassa asuu useita intiaaniheimoja ja moninaista syntyperää edustavia Louisianan kreoleja sekä seudulle jo ennen cajuneja asettuneiden saksalaisten siirtolaisten jälkeläisiä. Viime vuosina alueelle on asettunut myös pakolaisia useista Kaakkois-Aasian maista, erityisesti Laosista, Vietnamista ja Kambodžasta. He ovat vaikuttaneet merkittävästi alueen kalastusteollisuuteen.
Lippu.
Acadianan lippu sai Louisianan osavaltionhallituksen virallisen hyväksynnän vuonna 1974. Lipun piirsi vuonna 1965 professori Thomas J. Arceneaux. Sen kolme heraldista liljaa sinisellä pohjalla edustavat Acadianan ranskalaista perinnettä. Kultainen tähti valkealla pohjalla on Acadianan suojeluspyhimyksen, taivaaseen astuvan Marian (Notre-Dame-de-l'Assomption) tunnus; tähti muistuttaa myös seudun asukkaiden aktiivisesta osallistumisesta Amerikan vallankumoukseen Louisianan espanjalaisen kuvernöörin johdolla. Kultainen torni punaisella pohjalla edustaa Espanjaa, joka hallitsi aluetta acadialaisten saapuessa sinne.
Akuutti maksan vajaatoiminta

Akuutti maksan vajaatoiminta on maksan toiminnan äkillinen pettäminen, joka on usein maksansiirron syy. Akuutin vajaatoiminnan aiheuttajia voivat olla myrkytykset (mm. parasetamolin yliannostus, myrkylliset sienet), jotkin luontaistuotteet ja eräät sairaudet, kuten Wilsonin tauti tai maksatulehdus. Usein aiheuttajaa ei saada tutkittaessa selville; maksasolukko voi olla täysin tuhoutunut, jolloin solunäyte ei paljasta maksan pettämisen syytä.
Akuutti maksan vajaatoiminta saattaa aiheuttaa äkillisen maksatuhon lisäksi munuaisten vajaatoimintaa (hepatorenaalinen oireyhtymä) ja vakavia aivo-oireita (hepaattinen enkefalopatia) sekä johtaa hengenvaaralliseen infektioon. Toipumismahdollisuudet ilman maksansiirtoa vaihtelevat paljon maksan pettämisen aiheuttajasta riippuen.
Noin 20 % maksansiirroista tehdään Suomessa potilaille, jotka kärsivät akuutista maksan vajaatoiminnasta. Yli puolessa näistä tapauksista maksan pettämisen syytä ei saada selville.
Marylandin yliopistojärjestelmä

Marylandin yliopistojärjestelmä eli USM ("University System of Maryland") on Marylandin osavaltion julkisten korkeimman tason opetus- ja tutkimuslaitosten yhteenliittymä Yhdysvalloissa. Siihen kuuluu 11 yliopistoa, kaksi tutkimuslaitosta ja kaksi alueellista koulutuskeskusta. USM on 12. suurin vastaavista Yhdysvaltain yliopistoverkostoista. Sen laitoksissa on yhteensä noin 126 000 opiskelijaa.
Historia.
Marylandin yliopistojärjestelmän historia juontaa juurensa sen vanhimmasta yksiköstä, Marylandin yliopistosta Baltimoressa. Vuonna 1807 Baltimoreen perustettiin Yhdysvaltain 5. lääketieteellinen oppilaitos ("College of Medicine"), ja vuonna 1812 sitä laajennettiin yliopistoksi perustamalla ja liittämällä yhteen kolme muuta collegea, jumaluusopillinen, oikeustieteellinen sekä filosofinen ("Arts and Sciences").
Vuonna 1920 Marylandin maataloustieteellinen oppilaitos liitettiin Marylandin yliopiston Baltimoren yksikköön. Marylandin yliopistoon liitettiin myös kolme muuta oppilaitosta.
Vuonna 1988 perustettiin varsinainen Marylandin yliopistojärjestelmä (aluksi nimellä "University of Maryland System"), jossa yhdistettiin Marylandin yliopiston viisi kampusta ja 6 osavaltionyliopistoa ja collegea (Bowien, Coppinin, Frostburgin, Salisburyn ja Towsonin osavaltionyliopistot sekä Baltimoren yliopisto).
Marylandin yliopiston yksiköt.
Marylandin yliopistojärjestelmään kuuluu nykyään 11 yliopistoa, kaksi tutkimuslaitosta ja kaksi alueellista koulutuskeskusta:
HMS Manxman (M70)

HMS Manxman (viirinumero M70) Britannian kuninkaallisen laivaston Abdiel-luokan miinalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1938 osana vuoden 1938 laivasto-ohjelmaa Alexander Stephen and Sonsin telakalta Govanista, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1940 ja valmistui 20. kesäkuuta 1941.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 1. miinalaivueeseen. Saksan laivaston sukellusveneen "U-375" laukaisema torpedo osui 1. joulukuuta 1942 aluksen konehuoneeseen aiheuttaen massiivista tuhoa. Alus hinattiin Gibraltarille ja edelleen Hawthorne Leslien telakalle Newcastleen.
Alus palasi palvelukseen huhtikuussa 1945, jolloin se liitettiin Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon. Alus sijoitettiin poistolistalle ja se myytiin romutettavaksi 1971.
Tiina Pystynen

Anna Kristiina (Tiina) Pystynen (s. 11. toukokuuta 1955 Lahti) on kirjailija ja graafikko. Hänet palkittiin vuonna 2010 Suomen sarjakuvaseuran myöntämällä Puupäähatulla. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2016.
Tiina Pystysen puoliso oli sarjakuvapiirtäjä Harri Pystynen.
Teokset.
Romaani.
Arvosanametsästys

Arvosanametsästys ("The Paper Chase") on James Bridgesin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1973. Elokuva perustuu John Jay Osborn Jr:n romaaniin "The Paper Chase" ja se kertoo Timothy Bottomsin esittämän James T. Hartin ensimmäisestä opiskeluvuodesta Harvardin yliopistossa. Professori Kingsfiediä esitti aikaisemmin paremmin tuottajana tunnettu John Houseman, joka sai roolistaan parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon. Houseman näytteli saman roolin myös elokuvaa seuranneessa televisiosarjassa.
Brittiläinen "Sight &amp; Sound" piti uutuuselokuvaa hieman hajanaisena ja ”maidonhaaleana” kuvauksena sovinnaisuuden ja kapinan välillä tasapainoilusta "Helsingin Sanomien" Petri Immonen harmitteli, että "Arvosanametsästys" yrittää olla älykästä draamaa, jolle hiljainen huumori loisi henkevyyttä. Hänestä tarina alkaa hyvin mutta alkaa pian polkea paikoillaan niin, että toimivimmat kohtaukset ovat ankaran professori Kingsfieldin luennot. ”Bridges ei hallitse keinoja luoda ihmisten ympärille kehittyvää draamaa tai edes kiinnostavasti vaihtuvia asetelmia.”
American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Huuto pimeydestä

Huuto pimeydestä ("Evil Angels" tai "A Cry in the Dark") on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Fred Schepisin ohjaama australialais-yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuva perustuu tositapahtumiin ja Meryl Streep esittää siinä Lindy Chamberlainia, jonka vauvaikäinen lapsi katoaa perheen vieraillessa Ayers Rockilla. Hän kertoo nähneensä dingon menneen telttaan, jossa vauva nukkui, mutta lehdistö ja suuri yleisö leimaa Chamberlainin murhaajaksi. Sam Neill näyttelee Lindy Chamberlainin aviomiestä Michaelia. Streep sai roolistaan parhaan naisnäyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla ja oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Vastaanotto.
Video-oppaassa" vuodelta 1995 Bello Romano antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kolme tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Hän arvosti Streepin näyttelijäntyön ohella elokuvan dokumenttimaista tyyliä.
Xu Yuhua

Xu Yuhua (, s. 29. lokakuuta 1976 Jinhua, Kiinan kansantasavalta) on kiinalainen shakin suurmestari ja naisten maailmanmestari vuodelta 2006. 
Xun uran ensimmäisiä kohokohtia oli naisten Aasian mestaruus 1998, joka toi hänelle naisten suurmestarin arvon. Vuonna 2000 hän voitti ensimmäisen FIDE:n World Cupin Shenyangissa, Kiinassa kukistettuaan finaalissa ukrainalaisen Natalia Zhukovan. 2002 lokakuussa Intian Hyderabadissa Xu voitti World Cupin toistamiseen, finaalivastustajan ollessa tuleva maailmanmestari, Bulgarian Antoaneta Stefanova. Naisten maailmanmestaruus tuli 2006 voitolla maaliskuun finaalissa Jekaterinburgissa, Venäjällä järjestetyssä MM-turnauksessa venäläisestä Alisa Galliamovasta. Se toi Xulle myös suurmestarin arvon. Pekingin olympialaisissa 2008 Xu sai yhtenä kuljettaa olympiasoihtua. Mestaruuden Xu menetti seuraajalleen Aleksandra Kostenjukille samana vuonna 2008.
Viimeksi lokakuussa 2009 Xu voitti naisten FIDE Grand Prix -turnauksen Kiinan Nanjingissa. Syyskuun 2009 listalla Xun Elo-luku oli 2485, joka sijoitti hänet naisissa 20. tilalle. Hänen paras lukunsa on 2517 heinäkuulta 2007.
Mikko Salo (urheilija)

Mikko Antero Salo (s. 30. elokuuta 1979 Pori) on suomalainen CrossFitin maailmanmestari vuodelta 2009 ja entinen jalkapalloilija. 
Jalkapallourallaan Salo pelasi 97 Veikkausliiga-ottelussa. Hänen edustamiaan seuroja ovat olleet Tampere United, FC Lahti ja FC Jazz. 
Salo on ammatiltaan paloesimies. Salo löysi CrossFit:n 2007 ammattinsa myötä. 
Salo on ensimmäinen eurooppalainen The CrossFit Games -kilpailun eli CrossFitin maailmanmestaruuden voittanut henkilö. Virallinen titteli ”Fittest Man on Earth” (Maailman kovakuntoisin mies). 
Hänen Cooper-testituloksensa on 3 700 metriä, leuanvetoennätyksensä 79 toistoa (kippileukoja ) ja maastavetoennätyksensä 255 kiloa.
Sointu (nimi)

Sointu on suomalainen etunimi, joka perustuu musiikkitermiin sointu. Sointu on sekä miehen että naisen etunimi, joka on 1900-luvun alusta lokakuuhun 2025 mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 2 593 naiselle ja noin 140–160 miehelle. Soinnun nimipäivä on 25. lokakuuta. Almanakassa se on ollut vuodesta 1929.
Kuopion Nuorisokuoro

Kuopion Nuorisokuoro on kuopiolainen sekakuoro, joka on suunnattu 14–24-vuotiaille nuorille. Toimintansa syksyllä 2005 aloittaneen kuoron taiteellisena johtajana on toiminut alusta asti Jussi Mattila. 
Kuopion Nuorisokuoro pääsi 24.10.2009 yleisön äänillä Suomen paras kuoro -TV-ohjelman finaaliin. Yleisö äänesti kuoron myös kilpailun voittajaksi. 
Vuonna 2010 Kuopion Nuorisokuoro osallistui Suomen lääkäriliiton Hei Kuule Suomi-kiertueelle, jossa Ultra Bra-yhtyeen musiikkia esittivät Sinfoniaorkesteri Tahdistin, kapellimestarinaan Harri Hyppölä, solisteina PMMP-yhtyeen Mira Luoti ja Paula Vesala. Pianoa kiertueella soitti Ultra Bra -säveltäjä Kerkko Koskinen.
Vuonna 2011 Kuopion Nuorisokuoro aloitti yhteistyön oopperalaulaja Jorma Hynnisen kanssa Spirituals-konserttien merkeissä. Konserteissa toisena solistina kuultiin Jorma Hynnisen tytärtä Ursulaa, pianossa Ilmari Räikköstä. Yhteistyö eteni äänilevylle saakka - keväällä 2012 julkaistiin Deep River-niminen äänite kuoron omakustanteena. 
Vuoden 2012 keväällä Kuopion Nuorisokuoro liittyi mukaan Kerkko Koskisen suurkokoonpanoon, joka kantoi nimeä Kerkko Koskinen Kollektiivi. Äänite valmistui kesällä 2012 ja levynjulkaisukonsertti pidettiin Helsingin Juhlaviikkojen yhteydessä Huvilateltassa. Yhtye konsertoi harvakseltaan, merkittävimmät muut esiintymiset olivat 2013 Tavastian konsertti, jolla juhlistettiin kultalevymyyntiä, sekä esiintyminen Ruisrockin rantalavalla.
Joulukuussa 2012 Kuopion Nuorisokuoro piti yhteiskonsertin lauluyhtye The Kings Singersin kanssa Kuopion Tuomiokirkossa. 
Syksyllä 2013 Yle Klassinen valitsi Kuopion Nuorisokuoron Yleisradion vuoden nuorisokuoroksi. Kuoron joulukonsertti radioitiin suorana Kuopion Pyhän Johanneksen kirkosta 1. adventtina 2013
Pomponius Mela

Pomponius Mela (ensimmäinen vuosisata) oli roomalainen kartografi. Hän oli syntynyt Etelä-Hispaniassa. Nimi Pomponius kertoo, että hän kuului tunnettuun roomalaiseen plebeijisukuun, johon kuuluivat myös Ciceron ystävä Pomponius Atticus sekä kirjailija Publius Pomponius Secundus. Muita on mainittu Tacituksen "Annaaleissa". Jotkut ovat olettaneet, että hän on sama kuin Seneca vanhemman poika Lucius Annaeus Mela eli filosofi Seneca nuoremman veli.
Hänen pääteoksensa "De situ orbis" on luultavasti noin vuodelta 43–44, kun Claudius oli vallannut Britannian. Se ilmestyi 1471. Teos on ilmestynyt myös nimellä "De chorographia", ja pieniä eroja lukuun ottamatta ne ovat suurin piirtein samanlaisia. Teoksessa "De chorographia" Skandinavia on nimetty latinaksi "Scadinaviaksi", mutta teoksessa "De situ orbis" nimellä "insula Codanonia" (lat., ”Codanonian saari”).
Jordanes sanoo lukeneensa teoksen kirjoittaessaan "Geticaa".
Jussi Mattila

Jussi Mattila on suomalainen muusikko, joka toimii laaja-alaisesti sekä taidemusiikin että rytmimusiikin kentällä. Mattila on toiminut kuoronjohtajana useita vuosia johtaen lukuisia kuoroja. Tämän lisäksi hän on työskennellyt freelancer-muusikkona ja musiikkitoimittajana vuodesta 1998. Aiemmin Mattila on toiminut myös kanttorina ja soitonopettajana. 
Nykyään Mattila toimii lauluyhtye- ja kuorokouluttajana sekä sovittajana Nomad Vocals-kollektiivissa, Savon Sanomien musiikkitoimittajana (freelance), sekä nuottieditoijana Savon soitannollisessa seurassa. 
Mattilan johtama Kuopion Nuorisokuoro voitti Suomen paras kuoro -tittelin 2009. Lisäksi Mattila toimi kuoronjohtajana Kerkko Koskinen Kollektiivissa sekä Ultra Bra-yhtyeen paluukeikoilla Hartwall-areenalla 2017.
Thames House

Thames House on toimistorakennus Millbankin ja Horseferry Roadin kulmassa City of Westminsterissä, Lontoossa. Thames House sijaitsee Thamesin pohjoisrannalla muutaman sadan metrin päässä Westminsterin palatsista. Se on ollut MI5:n päämaja vuodesta 1994. Thames Housen suunnitteli sir Frank Baines ja rakensi John Mowlem &amp; Co vuosina 1929–1930.
Rakennuksessa ovat toimineet Imperial Chemical Industries ja kaivosyhtiö Inco. Rakennus siirtyi Britannian hallitukselle 1980-luvun lopulla. Tuolloin siinä oli energiaministeriön tiloja.
Thames Housesta tehtiin MI5:n päämaja laajojen korjaus- ja muutostöiden ja lisärakennuksen rakentamisen jälkeen vuonna 1994.
Japaninnokkavarpunen

Japaninnokkavarpunen ("Eophona personata") on Itä-Aasiassa tavattava peippoihin kuuluva varpuslintu. Laji on Ayaben ja Fukuchiyaman kaupunkien tunnuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Japaninnokkavarpunen on pituus noin 23 senttimetriä, ja sen siipien kärkiväli on noin 33 senttimetriä. Selästään ja vatsastaan japaninnokkavarpunen on ruskehtavan harmaa. Vatsan väri on siipien alla valkoinen. Lajin päälaki ja naaman höyhenet ovat väriltään mustat. Myös pyrstö ja siivet ovat mustat. Siivissä on valkoinen juova. Linnun nokka on suurikokoinen, tukevarakenteinen ja väriltään keltainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Japaninnokkavarpusta tavataan Japanissa, Siperiassa Ussuri-joen lähistöllä ja Kiinassa. Lajin elinympäristöä ovat vuoristometsien reunamaat sekä pensaikkoiset alueet. Laji oleskelee yleensä puiden latvoissa. Japaninnokkavarpunen on tavattu kerran Suomessa, 26. toukokuuta 2002 Haapajärvellä. Lintu oli kuitenkin erittäin todennäköisesti häkkikarkulainen.
Japaninnokkavarpusen ravinto koostuu siemenistä, marjoista sekä hedelmistä. Lajin pesimäkausi on heinäkuussa.
Shakin naisten maailmanmestaruus

Shakin naisten maailmanmestaruus on kilpailu, jossa ratkaistaan shakin naisten maailmanmestari. Nykyisessä kilpailumuodossa puolustava maailmanmestari kohtaa noin kahden vuoden välein ottelussa ykköshaastajansa. Hallitseva mestari on kiinalainen Ju Wenjun (2018–).
Historia.
Naisten maailmanmestaruudesta alettiin pelata virallisesti 1927, jolloin Maailman shakkiliitto FIDE otti naisten maailmanmestaruuden suojelukseensa. Ennen toista maailmansotaa 1927–1937 mestaruudesta pelattiin seitsemän kertaa, englanninvenäläisen Vera Menchikin voittaessa joka kerta. Menchikin kuoltua 1944 järjestettiin Moskovassa vuonna 1949–1950 ensimmäinen MM-turnaus toisen maailmansodan jälkeen. Uudeksi maailmanmestariksi tuli Ljudmila Rudenko. Tämän jälkeen FIDE lanseerasi 1952 ehdokasottelut ja ottelufinaalin täyskierrosturnauksen sijaan.
Rudenkon ja kahden muun venäläispelaajan, Jelizaveta Bykovan ja Olga Rubtsovan, jälkeen valta siirtyi eteläisen Gruusian neuvostotasavallan edustajalle Nona Gaprindašvilille, joka piti mestaruutta 16 vuotta 1962–1978. Gaprindašvili oli myös ensimmäinen naispelaaja, jolle FIDE myönsi suurmestarin arvon. Hänen jälkeensä koitti toisen georgialaisen, Maia Tšiburdanidzen 13-vuotinen valtakausi 1978–1991. Vuonna 1991 naisten shakin valtaistuimelle nousi ensimmäinen kiinalainen, Xie Jun, murtaen neuvostopelaajien 41 vuotta kestäneen hegemonian.
Xien jälkeisistä maailmanmestareista yksikään ei pystynyt menestyksellä uusimaan mestaruuttaan, kunnes 2011 vasta 17-vuotias kiinatar Hou Yifan menestyksellisesti puolusti mestaruuttaan intialaista Humpy Konerua vastaan. Tämän jälkeen Hou on voittanut mestaruuden vielä kaksi kertaa 2013 ja 2016. 2010- ja 2020-luvuilla Kiina on vakiinnuttanut hallintansa naisten shakissa ja ainoastaan ukrainalaiset Hanna Ušenina ja Marija Muzytšuk ovat kyenneet kerran murtamaan kiinalaisten rintaman.
Yleisen maailmanmestaruuden osalta maailmanmestaruuden yhdistymisen myötä palattiin 2008 pitkiin kaksinotteluihin, mutta naiset pelasivat vuosina 2000–2010 cup-muotoisia turnauksia. Vuosina 2011–2018 naisten maailmanmestaruudesta pelattiin vuorovuosin cup- ja ottelumuodossa.. Maailman shakkiliitto päätti vuonna 2019 siirtyä taas kaksinotteluun sitä edeltävine ehdokasturnauksineen.
Historian parhaana naispelaajana pidetty Judit Polgár ei urallaan osallistunut naisten maailmanmestaruuskilpailuihin, vaan hän pelasi ainoastaan yleisessä sarjassa.
MM-turnaukset ja -ottelut.
"Menchik ja Graf pelasivat vuosina 1934 ja 1937 kaksi ottelua, joita muun muassa FIDE nykyään pitää molempia maailmanmestaruusotteluina, vaikka ensimmäinen, Rotterdamissa pelattu ottelu oli vain neljä peliä pitkä. Menchik joka tapauksessa voitti sen 3–1, kuten voitti myös 1937 pelatun pidemmän ottelun. Vuoden 1937 ottelu oli myös 1924 perustetun FIDE:n tunnustama mestaruusottelu."
Takapihan tavikset

Takapihan tavikset on Ellan ja Aleksin neljäs lastenalbumi, jonka levy-yhtiö Warner Music Finland julkaisi 21. syyskuuta 2009. Levyllä vierailevat muun muassa Kristiina Brask (kappaleessa "Varis Hilton"), Timo Kotipelto ("Ronnie James Biojäteastia"), Jippu ("Kreivitär af Ghan") ja Johanna Kurkela kappaleessa Satakieli.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 37.
Bill Chadwick

William Leroy Chadwick (10. lokakuuta 1915 New York, Yhdysvallat – 24. lokakuuta 2009) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoerotuomari ja -toimittaja, joka on valittu Hockey Hall of Fameen.
Chadwick aloitti jääkiekkouransa high schoolissa. Hän pelasi nuorena myös baseballia, jossa voitti kaupungin mestaruuden 1933. High schoolin jälkeen Chadwick jatkoi jääkiekkouraansa Fordhamin yliopistossa. Hän pelasi New Yorkin alueen amatöörisarjassa, Metropolitan Amateur Hockey Leaguessa. Vuonna 1935 Chadwick sai kiekon oikeaan silmäänsä. Hän joutui olemaan viikon silmäsairaalassa, mutta silmän näkökykyä ei pystytty pelastamaan. Chadwick jatkoi jääkiekkouraansa New York Roversissa, vaikka toinen silmä oli sokeutunut. Kuitenkin Eastern Hockey League -sarjan ottelussa kaudella 1936–1937 hän sai vastustajan lavan suoraan vasemman silmänsä viereen. Vamma ei ollut vakava, mutta se sai Chadwickin lopettamaan uransa.
Maaliskuussa 1937 Chadwickia pyydettiin tuomaroimaan Roversien ottelu EHL:ssä, kun tuomari Ray Levis oli jäänyt lumimyrskyyn. NHL:n komissaari Frank Calder pyysi Chadwickiä aloittamaan NHL-uransa linjatuomarina vuonna 1939. Chadwickistä tuli ensimmäisen Yhdysvalloissa syntynyt tuomari. Vuoden päästä hän siirtyi päätuomariksi. Chadwick tuomaroi NHL:ssä vuoteen 1955 saakka. Hän vihelsi yli tuhannessa ottelussa ja oli mukana Stanley Cupin pudotuspeleissä 1939–1955.
Chadwick tunnetaan tuomarointiuraltaan erityisesti käsimerkeistään. Hän rupesi käyttämään ensimmäisenä tuomarina käsimerkkejä selvittääkseen yleisölle jäähyn syytä. Chadwick esimerkiksi otti ranteestaan kiinni, kun vihelsi kiinnipitämisjäähyn. Hän aloitti tapansa 1943–1944. NHL virallisti käsimerkit 1956, vuosi Chadwickin lopettamisen jälkeen.
Tuomariuransa jälkeen Chadwick toimi hetken yritysmaailmassa, mutta päätyi pian New York Rangersin otteluiden selostajaksi radioon Marv Albertin pariksi. Vuodesta 1972 vuoteen 1987 hän selosti otteluita televisiossa Jim Gordonin kanssa. He olivat New Yorkin alueen suosituimpia televisiokasvoja.
Chadwick on valittu uransa ansiosta Hockey Hall of Fameen 1964 ja United States Hockey Hall of Fame 1974. Lisäksi hän sai Lester Patrick Trophyn 1975.
HMS Manxman (1916)

HMS Manxman oli Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva. Alus valmistettiin Midland Railway Companylta vuonna 1915 lunastetusta matkustajalautasta "SS Manxmanista", joka oli ollut linjalla Heyshamistä Douglasiin.
Amiraliteetti osti aluksen vuoden 1915 lopulla ja siirsi sen Chathamin telakalle muutettavaksi vesilentokoneiden emälaivaksi. Alukselle rakennettiin kaksi hangaaria sekä lentoonlähtöalusta.
Palvelus.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Suureen laivastoon Rosythiin, josta se siirrettiin lokakuussa 1917 Välimeren laivastoon.
Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa 1919, minkä jälkeen se myytiin vuonna 1920 Isle of Man Steam Packet Companylle nimellä "SS Caduceus".
Alus palasi laivastopalvelukseen toisessa maailmansodassa nimellä "HMS Caduceus". Sitä käytettiin tutkaoperaattoreiden koulutusaluksena.
Lentokalusto.
Aluksella operoivat seuraavat lentokoneet:
Taave Junnila

Taavetti (Taave) Ananias Junnila (vuoteen 1890 Yli-Maakala, 27. maaliskuuta 1869 Mouhijärvi – 29. tammikuuta 1943 Tyrvää) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja poliitikko. Hän vaikutti Suomalaisessa puolueessa ja Kansallisessa kokoomuksessa. Hänen vanhempansa olivat Taavetti Ananias Yli-Maakala ja Anna Katrina Junnila. Puoliso oli vuodesta 1890 Matilda Pantti.
Junnila valittiin eduskuntaan vuoden 1908 vaaleissa. Hän uusi paikkansa kolmesti ja päätti työnsä kansanedustajana talvella 1914. Takaisin eduskuntaan, Kokoomuksen edustajaksi Junnila nousi 1922 ja hän oli eduskunnassa aina vuoteen 1936. Presidentin valitsijamies hän oli 1925, 1931 ja vielä jätettyään eduskunnan 1937 ja 1940. Junnila johti Kokoomuksen eduskuntaryhmää 1933–1936.
Luettelo WBC-liiton naismestareista

Seuraavassa on luettelo World Boxing Council -liiton naismestareista.
r – Mestari luopui tittelistä.s – Mestarilta vietiin vyö.
Journal of High Energy Physics

Journal of High Energy Physics (JHEP) on kansainvälinen vertaisarvioitu tieteellinen verkkojulkaisu, jonka omistaa Scuola Internazionale Superiore di Studi Avanzati (SISSA) ja julkaisee Institute of Physics Publishing (IOP Publishing). Julkaisun artikkelit ovat saatavilla .pdf- ja .ps-tiedostomuodoissa. JHEP perustettiin vuonna 1997.
JHEP:n julkaisut sisältävät artikkeleita korkeaenergiafysiikan alueilta:
Mark Feehily

Mark Michael Patrick Feehily (s. 28. toukokuuta 1980 Sligo, Irlanti) on irlantilaisen poplauluryhmä Westlifen jäsen. Hän johtaa laulua usein Shane Filanin kanssa.
Feehilyllä on kaksi nuorempaa veljeä, Barry (s. 1985) ja Colin (s. 1989). Heidän vanhempansa ovat Marie ja Oliver Feehily.
Ennen Westlifea Mark, Shane Filan ja Kian Egan kuuluivat yhtyeeseen nimeltä IOU, jossa Mark kirjoitti osittain kappaleet "Everlasting Love" ja "Together Girl Forever".
Mark on kirjoittanut muun muassa seuraavat kappaleet yhdessä yhtyeen muiden jäsenten kanssa:
Yksityiselämä.
Feehily kertoi olevansa homoseksuaali "The Sun" -lehden haastattelussa ja julkisti pitkäaikaisen suhteensa Kevin McDaidiin, entisen englantilaisen poikabändin V:n jäseneen. Haastattelussa hän sanoi: "Seksuaalisuuteni ei rajoita minua ihmisenä, mutta kenelle tahansa on suuri asia olla siitä avoin. Se muutti elämäni täysin ja tunnen oloni paljon onnellisemmaksi ja helpommaksi." Ennen tätä Feehily ei ollut puhunut avoimesti yksityiselämästään. Myöskään yhtyeen manageri Louis Walsh ei tiennyt Feehilyn seksuaalisesta suuntautumisesta valitessaan tämän bändiin.
Mark ja Kevin ovat tapailleet vuodesta 2005 asti tavattuaan Cheerios ChildLine -konsertissa Irlannissa. Pariskunta asuu yhdessä.
In My Life

”In My Life” on The Beatlesin kappale vuonna 1965 julkaistulta "Rubber Soul" -albumilta. Kappaleen sanoituksen on tehnyt John Lennon. Sävellyksestä Lennonilla ja Paul McCartneyllä on erilaiset muistikuvat. Omasta mielestään McCartney kirjoitti koko melodian, Lennonin mielestä vain väliosan ja harmoniat. Kappale merkittiin yhtyeen silloisen tavan mukaan molempien sanoittamaksi ja säveltämäksi. Vuonna 2018 Harvardin tilastotieteen luennoitsija Mark Glickman ja Dalhousien yliopiston matematiikan professori Jason Brown tutkivat sävellystä ja tulivat siihen tulokseen, että se on selvästi lähempänä Lennonin kuin McCartneyn tyyliä.
”In My Life” on yksi The Beatlesin tunnetuimmista kappaleista ja se valittiin Mojo-lehden äänestyksessä kaikkien aikojen parhaaksi popkappaleeksi vuonna 2000. Rolling Stone -lehden vastaavassa äänestyksessä se ylsi sijalle 23. Kappaleen barokkivaikutteinen kosketinsoolo on tuottaja George Martinin säveltämä ja soittama.
Nouseva Suomi

Nouseva Suomi oli suomalainen poliittinen yhdistys, joka perustettiin 5. lokakuuta 1940. Se tähtäsi talvisodan hengen vaalimiseen eli yhtenäisen kansan ihanteeseen, porvarillisen puoluekentän uudelleenjärjestelyyn ja demokratian lujittamiseen kiinteämmän johdon luomisella ja henkilökohtaisen vastuun kasvattamisella. Vaikutuksen arvioidaan jääneen käytännössä vähäiseksi. Toiminta hiipui kesäkuussa 1941 alkaneen jatkosodan alussa. Järjestön mukaan sen tavoite oli koota kansalaiset niiden valtakunnallisten tunnusten ympärille, joiden arvon "koko kansamme vaistosi vapaussotatalven 1939−1940 yhteisissä suurissa koettelemuksissa". 
Järjestön perusti äärinationalistisen ja äärioikeistolaisen Akateemisen Karjala-Seuran (AKS) johtaja Vilho Helanen, joka toimi myös hallituksen puheenjohtajana. Nousevaan Suomeen kuului useita merkittävässä asemassa olevia suomalaisia yhteiskunnallisia vaikuttajia, mm. Eljas Erkko. Monet olivat AKS:n tai äärioikeistolaisen Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) jäseniä. IKL kuitenkin sanoutui irti järjestöstä. Sen lisäksi jäseniä oli kaikista porvarillisista puolueista. Järjestöllä oli yhteyksiä myös Suomen kansanpuolueen taustavoimiin. 
Ryhmä julkaisi ainakin yhden kirjasen nimeltä "Nouseva Suomi". Se julkaistiin vuonna 1940 ja kuului sarjaan "Nousevan Suomen Julkaisuja". 14. helmikuuta 1941 Nouseva Suomi perusti yhdessä Suomen sosiaalidemokraattisen Työläisnaisliiton ja Suomalaisuuden liiton kanssa Väestöliiton Suomen väkiluvun kasvattamiseksi ja elinolojen parantamiseksi.
IKL:n puheenjohtaja Vilho Annala piti Nousevaa Suomea uhkana omalle puolueelleen. IKL levitti huhua, jonka mukaan Urho Kekkonen kuului Nousevaan Suomeen. Huhun tarkoitus oli hillitä IKL:n kannattajien mahdollisia aikeita siirtyä ”Helasen uuteen puolueeseen”. Helanen piti huhua ”pirullisena ja häikäilemättömänä valheena”.
Hallitus.
Nousevan Suomen hallituksen muodostivat joulukuussa 1940 seuraavat henkilöt:
STS-41-D

STS-41-D oli Nasan avaruussukkulaohjelman 12. ja Discovery-sukkulan ensilento. Alun perin 25. kesäkuuta suunniteltu laukaisu jouduttiin peruuttamaan aivan viime hetkellä moottoreiden jo käynnistyttyä. Sukkula jouduttiin rullaamaan takaisin huoltohalliin korjauksia varten. Moottorinvaihdon jälkeen laukaisu lopulta onnistui Kennedyn avaruuskeskuksesta 30. elokuuta 1984 kello 12.41 UTC-aikaa. Sukkula laskeutui Edwardsin lentotukikohtaan 5. syyskuuta kello 15.37.
Sukkulan komentajana toimi STS-4-lennon veteraani Henry Hartsfield. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Michael Coats, tehtäväspesialistit Judith Resnik, Steven Hawley ja Richard Mullane sekä McDonnell-Douglasin hyötykuormaspesialisti Charles Walker, joka tutki lennolla lääkkeiden valmistusta painottomuudessa.
Hyötykuormana oli perutulta STS-41-F-lennolta kolme tietoliikennesatelliittia, amerikkalainen SBS-D, kanadalainen Telstar 3-C sekä Yhdysvaltain laivaston SYNCOM IV-2, toiselta nimeltään Leasat-2. Kaikki satelliitit irrotettiin onnistuneesti kiertoradoilleen. Lisäksi lennolla oli mukana 30-metrinen kokoontaittuva OAST-I-aurinkopaneeli, jota testattiin muun muassa tulevia avaruusasemia varten.
Luoteiset Havaijisaaret

Luoteiset Havaijisaaret eli Leewardsaaret ovat joukko Havaijisaariin kuuluvia, pääsaarten Kauain ja Niihaun luoteispuolella sijaitsevia pieniä saaria ja atolleja. Saaret kuuluvat Midwaysaaria lukuun ottamatta Havaijin osavaltioon. Saarten kokonaismaapinta-ala on noin 8 km².
Luoteisiin Havaijisaariin kuuluvat:
Pat Quinn (poliitikko)

Patrick Joseph ”Pat” Quinn III (s. 16. joulukuuta 1948) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Illinois’n osavaltion kuvernöörinä vuosina 2009–2015. Hän nousi kuvernööriksi varakuvernöörin paikalta tammikuussa 2009 sen jälkeen, kun Illinoisin senaatti oli erottanut edellisen kuvernöörin Rod Blagojevichin.
Keuhkonsiirto

Keuhkonsiirto on toimenpide, jossa vaikeasta keuhkosairaudesta kärsivälle potilaalle siirretään yksi keuhko tai molemmat keuhkot. Lisäksi tehdään blokkisiirtoja, joissa myös sydän siirretään. Keuhkonsiirtoja tehdään muun muassa fibroosin, emfyseeman ja sydänvian aiheuttaman keuhkosairauden takia. Hyljintä ja infektio ovat riskeinä elinsiirron jälkeen.
Ensimmäinen keuhkonsiirto tehtiin Yhdysvalloissa vuonna 1963. Suomessa tehdään vuosittain noin 10–15 keuhkonsiirtoa. Ensimmäinen keuhkonsiirto Suomessa tehtiin vuonna 1990. Blokkisiirto oli tehty jo vuonna 1988.
Keuhkosiirrokkaiden etujärjestönä toimii Suomessa vuonna 1990 perustettu Sydän- ja keuhkosiirrokkaat SYKE ry.
Keuhkonsiirto kystisessä fibroosissa.
Keuhkonsiirtoon voidaan ryhtyä kystisen fibroosin takia, jos keuhkojen toiminta on erityisen heikkoa. Ensimmäinen kystisestä fibroosista kärsineen keuhkonsiirto tehtiin Pittsburghissa vuonna 1984.
Leewardsaaret (Karibia)

Leewardsaaret ovat Karibianmerta reunustavien Pienten Antillien pohjoisimman saariryhmän nimi. Nimitys merkitsee "suojanpuoleisia" saaria. Purjelaivojen aikakaudella suotuisin reitti Afrikan rannikolta länteen toi purjelaivat Pienille Antilleille, usein saarijonon puoliväliin suunnilleen Dominican ja Martiniquen saarten kohdalle. Koska vallitseva tuuli puhaltaa kaakosta, tuosta pisteestä pohjoiseen olevat saaret sijaitsivat myötätuulen eli "suojan" puolella ja siitä etelään sijaitsevat saaret vastatuulen eli "tuulen" puolella. Martiniquesta etelään sijaitsevia saaria kutsutaan vastaavasti Windwardsaariksi. 
Edellä esitetty jako Leeward- ja Windwardsaariin perustuu englantiin. Muissa kielissä jakopiste saattaa olla eri paikassa. Esimerkiksi ranskassa, saksassa ja espanjassa kaikkia Atlantin puolella olevia Pieniä Antilleja kutsutaan suojanpuoleisiksi ja tuulenpuoleisiksi kutsutaan Venezuelalle kuuluvasta Margaritasta länteen Etelä-Amerikan rannikkoa pitkin sijaitsevaa saarijonoa. Karibian lisäksi jakoa Leeward- ja Windwardsaariin on käytetty muuallakin maailmassa, sillä esimerkiksi myös Havaijisaaret voidaan jakaa englanniksi Leeward- ja Windwardsaariin.
Saariryhmän saaret.
Saariryhmän merkittävimmät saaret lännestä itään ja pohjoisesta etelään:
Lawrence Bender

Lawrence Bender (s. 17. lokakuuta 1957) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka on tuottanut myös kaikki Quentin Tarantinon ohjaamat elokuvat paitsi elokuvaa Death Proof. Lawrence tuotti pari elokuvaa vuonna 1989, kunnes hän tapasi Tarantinon, jolla oli idea ja käsikirjoitus elokuvasta, joka sijoittuisi autotalliin. Tarantino myös sanoi, että se saataisiin tehtyä 50 tuhannella dollarilla. Lawrence luki Tarantinon käsikirjoituksen tästä elokuvasta, Reservoir Dogsista ja innostui siitä toden teolla ja rupesi keräämään rahaa elokuvaa varten. Elokuva menestyi hyvin ja nosti Lawrencea korkeammalle urallaan. Hän tuotti myös Quentinin toisen elokuvan Pulp Fiction, joka oli jättimenestys. Lawrence sai tästä Oscar-ehdokkuuden kategoriassa "Paras elokuva". Palkinto kuitenkin meni Forrest Gumpille. Lawrence on myös näytellyt pienissä cameo-rooleissa esim. Tarantinon Reservoir Dogsissa kadulla juoksevaa poliisia ja Pulp Fictionissa 50-luvun ravintolassa Zorro-asusteeseen pukeutunutta tarjoilijaa. Hän oli ehdolla Oscariin toisen kerran kategoriassa "Paras elokuva" vuonna 1997 elokuvasta Will Hunting.
Linja 7 (Pariisin metro)

Paris Métro Ligne 7 (Linja 7) on yksi Pariisin metron linjoista. Linja liittää La Courneuven pohjoisesta Ivry-sur-Seineen ja Villejuifiin etelässä. 
Linja on Pariisin metron kolmanneksi käytetyin noin 121 miljoonalla matkustajalla vuodessa (mukaan laskettu linjan 7bis käyttäjämäärät). Se on myös Pariisin metron toiseksi pisin linja (22,4 km) ja siinä on linjoista eniten asemia (38). Keskimääräinen asemien välimatka on 605 metriä. Linja 7 on lisäksi toinen Pariisin metron kahdesta linjasta, jotka haarautuvat (toinen on linja 13). Linjan kalustona on viisivaunuisia MF 77 -yksiköitä.
Kartta ja asemat.
&lt;br clear=left&gt;
Apostolos Nikolaidis Stadium

Apostolos Nikolaidis Stadium () on jalkapallostadion Ateenassa.
Stadion kuului useita vuosia Panathinaikosin jalkapallojaoston ja koripallojaoston kotiareenaksi. Nykyisin stadionia käyttävät lentopallojaoston ja koripallojaoston naisjoukkueet.
Historia.
Stadion rakennettiin vuonna 1922. Samalla seuralle annettiin vapaa käyttöoikeus stadionille seuraavaksi yhdeksäksikymmeneksi vuodeksi. Vuonna 1928 Apostolos Nikolaidis Stadiumille rakennettiin ensimmäiset katsomot. Kymmenen vuoden kuluttua stadionille asennettiin keinovalaistukset ensimmäisenä Kreikassa. Vuosina 1958–1959 pelikentälle asennettiin nurmikenttä; tälläkin kertaa ensimmäisenä Kreikassa. Stadionin itäkatsomon alle rakennettiin 1500 katsojan sisähalli, joka oli seuran koripallo- ja lentopallojaostojen kotihalli.
Vuonna 1984 Panathinaikos FC jätti stadionin ja siirtyi Ateenan olympiastadionille. Jalkapallojaosto teki paluun Apostolos Nikolaidis Stadiumille vuonna 2001, jonka seurauksena pelipaikkaa tuli remontoida täyttämään UEFAn nykypäivän vaatimukset. Tärkeimpiä parannuskohteita tuolloin olivat lehdistö- ja televisiointitilat sekä stadionin valaistus. Jo tuolloin Panathinaikos ilmoitti, että remontti oli vain väliaikainen ratkaisu ja tulevaisuudessa seura rakennuttaisi uuden pelipaikan. Remontin jälkeen stadionin laajentaminen nousi esille, koska uuden stadionin rakennuttaminen oli jäissä. Stadionin etelänpuoleiselle Tsochakadulle suunniteltiin rakennettavaksi uutta katsomonosaa, jolloin stadionin kokonaiskapasiteetti nousisi 25 000 henkeen. Vuonna 2003 uuteen stadioniin ei ollut vieläkään saatu selvyyttä, jolloin ehdotettiin vanhan stadionin purkamista ja kokonaan uuden peliareenan rakentamista. Jotta uusi 35 000-paikkaiseksi kaavailtu stadion olisi saatu mahtumaan paikalle, olisi lähikoulut pitänyt siirtää sekä Tsochakatu hävittää kokonaan. Lisäksi stadion olisi pitänyt rakentaa etelä–pohjois-suuntaiseksi. 
Vuonna 2004 Panathinaikos muutti takaisin Olympiastadionille. Kreikkalaisseurat olivat saaneet pelata erikoislisenseillä europelejä, koska monia urheilupaikkoja kunnostettiin vuoden 2004 olympialaisiin. Ateenan olympialaisten jälkeen UEFA ei enää myöntänyt erikoislupaa. Kesällä 2005 Panathinaikos päätti uuden stadionin rakentamisesta Votanikosiin ja samalla vanhan Apostolos Nikolaidis Stadiumin tulevaisuus näytti uhkaavalta. Vanha stadion oli määrä räjäyttää ja tilalle tehdä puisto. Uuden Marfin Green Arenan rakennustyöt aloitettiin alkuvuodesta 2008.
Nimi.
Stadion on nimetty Panathinaikosin entisen presidentin, Apostolos Nikolaidisin, mukaan. Yleisin nimitys pelipaikalle on kuitenkin Leoforos Stadium. Kreikan kielessä Leoforos tarkoittaa katua ja stadion sijaitsee Leoforos Alexandrasin varrella, josta nimitys tulee.
Kulkuyhteydet.
Parhaiten stadionille pääsee julkisilla liikennevälineillä, joita suositellaan käytettäväksi omien autojen sijaan. Ateenan metron kolmoslinjalla sijaitseva Ambelokipin metroasema on kahdensadan metrin päässä pelipaikasta. Keskustasta pääsee myös johdinbusseilla 7, 8 ja 14, jotka pysäköivät stadionin läheisyyteen.
Sirenomelia

Sirenomelia (tai merenneitosyndrooma) on erittäin harvinainen epämuodostuma, jossa lapsi syntyy jalat yhteen sulautuneina. Tilaan liittyvien kehityshäiriöiden takia se johtaa yleensä nopeasti vastasyntyneen kuolemaan. Yhdysjalkaisuuden lisäksi epämuodostuneilla lapsilla esiintyy usein munuaisten agenesiaa (puuttumista) ja monia muita vakavia elimellisiä vikoja. Sirenomeliaa pidettiin aiemmin kaudaalisen regressio-oireyhtymän vakavana muotona, mutta nykyisin niitä pidetään erillisinä häiriöinä. 
Noin yhdellä syntyvällä lapsella 100 000:sta on sirenomelia.
Carter Burwell

Carter Burwell (s. 18. marraskuuta 1955) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikin säveltäjä. Burwell tunnetaan muun muassa pitkään jatkuneesta yhteistyöstään Joel ja Ethan Coenin kanssa.
Burwell teki bachelor-tutkinnon humanistisissa aineissa Harvardin yliopistossa ja opiskeli sitten tietokoneanimaatiota Massachusetts Institute of Technologyssä sekä tietokonealaa ja musiikkia New York Institute of Technologyssä. Hänen yhteistyönsä Coenin veljesten kanssa alkoi näiden esikoiselokuvasta "Blood Simple".
Arthur af Forselles

Arthur Edvard af Forselles (11. helmikuuta 1864 Lammi – 27. heinäkuuta 1953 Kannus) oli suomalainen lääkäri, professori ja poliitikko. 
Af Forsellesin vanhemmat olivat ylijohtaja, todellinen valtioneuvos Jakob Henrik Alexander af Forselles ja Emelie Sofie Jacquette Waenerberg ja puoliso vuodesta 1892 Emma Adèle Kolster (k. 1923). Tultuaan ylioppilaaksi af Forselles valmistui filosofian maisteriksi 1886 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1891. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1894. Af Forselles oli kirurgisen sairaalan apulaislääkärinä 1892–1895 ja dosenttina vuodesta 1896. Hän toimi Helsingin yliopiston korva-, nenä- ja kurkkutautiopin ylimääräisenä professorina 1907–1929. Hän oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1905–1906. Eduskuntaan hänet valittiin kolmivuotiskaudeksi vuoden 1919 vaaleissa RKP:n edustajana. Af Forselles oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1899–1913 ja 1915–1918.
Af Forselles oli Suomen Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsenenä 1913–1917 ja sen jälkeen Pohjoismaiden Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsenenä ja puheenjohtajana. Af Forselles oli myöskin Vakuutusosakeyhtiö Auton hallituksen puheenjohtaja, Suomen Pankin valtuuskunnan jäsen 1923–1929 ja Automobiiliklubin puheenjohtaja vuodesta 1920 lähtien.
Arthur af Forsellesin sisko oli kuvanveistäjä Sigrid af Forselles.
Juho Haveri

Juho Haveri (31. elokuuta 1876 Vimpeli – 28. huhtikuuta 1961 Vimpeli) oli suomalainen kansakoulunopettaja, pankinkamreeri ja poliitikko. Hän vaikutti Nuorsuomalaisissa. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Kustaa Haveri ja Anna Spangar. Vuonna 1896 hän meni naimisiin Maria Heikkilän kanssa.
Haveri tuli valituksi eduskuntavaaleissa 1907 jäseneksi ensimmäiseen yksikamariseen eduskuntaan. Jäätyään eduskunnan ulkopuolelle seuraavissa vaaleissa 1908, hän pääsi läpi vielä vaaleissa 1909. Toimi kansanedustajana päättyi lopulta kevättalvella 1910.
Heidi Zeller-Bähler

Heidi Zeller-Bähler (s. 25. heinäkuuta 1967 Sigriswil) on entinen sveitsiläinen alppihiihtäjä. 
Zeller-Bähler kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa kaudella 1986 ja oli kauden yhteiskilpailussa 19. Hän voitti urallaan kolme maailmancupin osakilpailua, kaksi suurpujottelussa ja yhden super-g:ssä. Maailmancupin kokonaiskilpailun paras sijoitus on kaudelta 1995, jolloin hän sijoittui kolmanneksi. Zeller-Bähler osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin. Albertvillen talviolympialaisissa vuonna 1992 hän kilpaili syöksylaskussa ja Super-G:ssä sekä alppiyhdistetyssä. Vuoden 1994 talviolympialaisiin Lillehammerissa hän kilpaili syöksylaskussa, Super G:ssä ja suurpujottelussa. Hänen paras sijoituksensa olympialaisista on Lillehammerin suurpujottelun 9. sija.
Hoffman Island

 
Hoffman Island on yksi Lower New York Bayn kahdesta keinotekoisesta saaresta. Vuonna 1873 luotu saari sijaitsee Staten Islandin South Beachin ulkopuolella. Sen läheisyydessä sijaitsee lahden toinen keinotekoinen saari, Swinburne Island.
Historia.
Saari luotiin lisäämällä täyttömaata Orchard Shoalsin matalikolle vuonna 1873. Nimensä saari sai New Yorkin entiseltä pormestarilta ja osavaltion entiseltä kuvernöörniltä, John T. Hoffmanilta.
Saarta ja viereistä Swinburne Islandia käytettiin 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa karanteeniasemana, johon sijoitettiin Ellis Islandille saapuneet maahanmuuttajat, joilla havaittiin jokin tartuntatauti.
Ensimmäisen maailmansodan aikana saaria käytettiin sataman puolustusasemana, ja sodan jälkeen saarille varastoitiin laivaston varusteita. Toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain kauppalaivasto ja U.S. Maritime Service käyttivät saaria harjoitteluasemana.
Toisen maailmansodan jälkeen saaret hylättiin. Kaupunkisuunnittelijat ja poliitikot kehittivät useita suunnitelmia saarten käytöstä. Robert Moses ja Bernard Baruch kannattivat saarten muuttamista kaupungin puistoksi, mutta suunnitelma unohtui pian. Vuonna 1961 Hoffman Islandin jäljellä olleet rakennukset tuhottiin.
Nykypäivä.
Nykyään National Park Service omistaa sekä Hoffman Islandin että Swineburne Islandin, ja ne kuuluvat Staten Islandin Gateway National Recreation Areaan. Saarten linnuston suojelemiseksi saaret eivät kuitenkaan ole yleisön käytössä. Hoffmanin saarella pesii lukuisia kahlaajia, kuten jalohaikara, yöhaikara ja pronssi-iibis. Vuodesta 2001 saarilla on tavattu myös talvehtivia kirjohylkeitä.
Xuanzang

Xuanzang () (602/603–664) oli kiinalainen buddhalainen munkki, tutkija, tutkimusmatkailija ja kääntäjä, joka lähensi Kiinaa ja Intiaa varhaisella Tang-kaudella.
Xuanzang syntyi Henanin maakunnassa joko vuonna 602 tai 603 ja oli jo nuorena hyvin lahjakas. Hän luki mielellään pyhiä kirjoituksia.
Hän asui Luoyangin kaupungissa ja meni 13-vuotiaana buddhalaisluostariin. Sui-dynastian kaatumisen aiheuttamien levottomuuksien takia hän matkusti Chengduun Sichuaniin. Sieltä hän lähti kiertämään Kiinaa ja etsimään buddhaisuuden pyhiä kirjoituksia. Lopulta hän päätyi Chang'anin kaupunkiin. Siellä heräsi hänen halunsa käydä Intiassa. Hän tiesi myös munkki Faxianin matkustaneen Intiaan ja tämän tavoin oli huolissaan Kiinaan päätyneiden buddhalaisten pyhien kirjoitusten epätäydellisyydestä ja väärintulkinnoista.
Xuanzangista tuli kuuluisa hänen 17 vuotta kestäneen Intian matkansa ansiosta. Hän tallensi matkan yksityiskohtaisesti omaelämäkertaansa, joka toimi pohjana ja innoituksena eeppiselle "Xiyouji"-romaanille. Matkan jälkeen vuonna 645 hänet toivotettiin tervetulleeksi takaisin, ja häntä pyydettiin useisiin korkeisiin maallisiin virkoihin, mutta hän kieltäytyi ja vetäytyi luostariin ja omistautui tutkimaan buddhalaisia tekstejä kuolemaansa saakka vuoteen 664.
Grant Marshall

Grantley Evan Marshall (s. 18. joulukuuta 1959 Brighton), tunnetaan myös nimellä Daddy G, on englantilainen muusikko ja Massive Attack -yhtyeen toinen perustajajäsen.
Ura.
Marshall liittyi The Wild Bunch -DJ-kollektiiviin 1980-luvulla. Ryhmän hajottua Marshall, Robert Del Naja ja Andrew Vowles perustivat Massive Attackin.
Jean-Baptiste Le Blond

Jean-Baptiste Alexandre Le Blond (1679–1719) oli ranskalainen arkkitehti, joka työskenteli elämänsä loppuvuosina Venäjällä.
Jean-Baptiste Le Blond saapui vuonna 1716 Pietari I:n kutsumana Pietariin, jossa hänet nimitettiin kaupungin pääarkkitehdiksi. Vuosina 1716–1717 hän laati Pietarille yleiskaavan. Ellipsinmuotoisen vallituksen ympäröimä suorakulmainen kaava ei ottanut huomioon alueen luonnonolosuhteita ja jäi siksi pääosin toteuttamatta. Le Blond osallistui myös Pietarhovin ja Strelnan palatsi- ja puistoalueiden sekä Kesäpuiston suunnitteluun. Yhdessä Domenico Trezzinin kanssa hän laati mallipiirustuksia kaupungin asuintaloja varten.
Töyhtötiira

Töyhtötiira, aikaisemmalta nimeltään harjatiira ("Thalasseus bergii") on eteläisen pallonpuoliskon valtamerten lintu.
Ulkonäkö ja koko.
Linnun pituus on 46–49 senttiä, siipien kärkiväli 125–130 senttiä ja paino 325–400 grammaa. Sen höyhenpuku on valkoinen, selkä ja siivet ovat harmaat, päälaki ja töyhtö mustat, sekä hieman alaspäin kaareva nokka keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Töyhtötiirat elävät satoina erillispopulaatioina Tyynellämerellä, Intian valtamerellä ja Afrikan eteläkärjessä. Siitä tunnetaan viisi alalajia. Lajin elinympäristön ala on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 150 000–1 100 000 yksilöä. Lajia ei ole tavattu Suomessa. Töyhtötiirat pesivät matalien hiekka- tai kalliosaarten ja koralliriuttojen rannoilla, yleensä täysin avoimella maalla mutta toisinaan matalakasvuisessa pensaikossa. Paikoin ne pesivät myös mantereen rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella ne lepäilevät kallioilla, hiekkavalleilla, merimerkeissä ja laivojen mastoissa.
Lisääntyminen.
Laji on sosiaalinen ja pesii yhdyskunnittain. Sen pesä on vain kuoppa maassa, johon naaras munii yhden tai kaksi munaa, hyvin harvoin kolme. Haudonta-aika on 25–30 päivää ja molemmat emot osallistuvat hautomiseen. Poikaset ovat pesäpakoisia ja jättävät pesän noin kahden päivän ikäisinä. Ne ovat lentokykyisiä 38–40 päivää vanhoina ja pesivät ensi kerran kaksivuotiaina.
Ravinto.
Ruokavalio koostuu pääasiassa pienistä kaloista, joita se saalistaa syöksysukeltamalla. Myös äyriäiset, kilpikonnan munat ja poikaset sekä laivoista heitetyt ruoantähteet kelpaavat lajille.
Kakkosen kausi 2003

Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2003 sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta pelasivat nousukarsinnat, jonka ensimmäisessä vaiheessa etelä- ja itälohkon sekä länsi- ja pohjoislohkojen ensimmäiset kohtasivat toisen lohkon toiseksi sijoittuneet. Näiden otteluparien voittajat pelasivat jatkokarsinnat, joiden voittajat nousivat suoraan Ykköseen ja hävinneet osapuolet karsivat Ykkösessä sijoille 11–12 sijoittuneiden joukkueiden kanssa. Lohkojen kaksi viimeistä putosivat suoraan Kolmoseen, lukuun ottamatta 11 joukkueen pohjoislohkoa, josta putosi viimeinen joukkue. Sijalle 10 sijoittuneet karsivat sarjapaikasta Kolmosen joukkueiden kanssa. 
Ykkösen nousukarsinnat.
1. vaihe.
IFK Mariehamn jatkoon yhteismaalein 5–4
MP jatkoon vierasmaalisäännöllä
PS Kemi jatkoon yhteismaalein 6–2
P-Iirot jatkoon yhteismaalein 3–1
2. vaihe.
IFK Mariehamn nousi Ykköseen vierasmaalisäännöllä
MP nousi Ykköseen yhteismaalein 4–3
3. vaihe.
P-Iirot nousi Ykköseen yhteismaalein 4–1
FC Kuusankoski säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 5–2
Kakkosen nousukarsinnat.
Kiffen säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 8–1
Huima nousi Kakkoseen yhteismaalein 5–2
MaPS säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 3–2
NFF luovutti, KaIK säilytti Kakkosen paikkansa
Parhaat maalintekijät.
Etelälohko
Itälohko
Länsilohko
Pohjoislohko
Scuola Internazionale Superiore di Studi Avanzati

Scuola Internazionale Superiore di Studi Avanzati (SISSA) on italialainen jatko-opiskelijoiden koulutus- ja tutkimuskeskus. SISSA perustettiin vuonna 1978 Triestessä itsenäisenä tieteellisenä laitoksena huipputason tutkimukseen matematiikassa, fysiikassa, astrofysiikassa, biologiassa ja neurotieteissä. Se oli ensimmäinen italialainen yliopisto, jossa opiskelijoilla oli mahdollisuus suorittaa filosofian tohtorin tutkinto. SISSAsta on valmistunut yli 500 henkilöä tutkimus- ja opetustyöhön vuoteen 2009 mennessä.
Tutkimus.
SISSAn tutkimus on jaettu kahdeksaan eri sektoriin:
Tulenheimo

Tulenheimo on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Suvun kantaisä on Ruotsin Kilasta Kangasalle muuttanut Anders Thulé (1813–1872), joka perusti vuonna 1843 Kangasalan urkutehtaan.