tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Magnus Pääjärvi

Karl Magnus Pääjärvi-Svensson (s. 12. huhtikuuta 1991 Norrköping, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa vasempana laitahyökkääjänä SHL-seura Malmö Redhawksissa. Hän on Edmonton Oilersin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta ja koko varaustilaisuuden kymmenes.
Pääjärvi-Svenssonin pelipaidassa lukee hänen sukunimestään ainoastaan Pääjärvi. Magnus käyttää Pääjärvi-sukunimeä suomalaisen äidinisänsä kunniaksi.
Ura.
Pääjärvi-Svensson on Malmö Redhawksin kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Timrå IK:hon ja nousi samana kautena Elitserien-joukkueeseen tehden debyyttinsä 27. syyskuuta 2007 ollen myös liigan kaikkien aikojen neljänneksi nuorin pelaaja. Pääjärven ensimmäinen maali syntyi 16. helmikuuta 2008 HV71:n Stefan Livin taakse. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 35 ottelua tehoin 1+2=3 vain 16-vuotiaana. Toisella kaudella hän pelasi 50 ottelua ja teki niissä tehot 7+10=17. Pääjärvi teki kaudella 2009–2010 tehot 12+17=29 ja oli Timrån sisäisen pistepörssin kolmas yhdessä Fredrik Hynningin kanssa. Pääjärvi oli myös ehdokkaana vuoden Elitserien-tulokkaaksi.
Hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa kesäkuussa 2010. NHL:n tulokaskaudellaan 2010–2011 Pääjärvi teki 80 runkosarjaottelussa tehot 15+19=34. Kesällä 2013 Pääjärvi-Svensson siirtyi St. Louis Bluesiin vaihdossa David Perroniin. 2015 kesällä Pääjärvi teki Bluesin kanssa yksivuotisen ja yksisuuntaisen jatkosopimuksen.
Blues laittoi Pääjärven tammikuussa 2018 vapaiden pelaajien listalle, josta Ottawa Senators poimi hänet.
Maajoukkue.
Pääjärvi-Svensson on pelannut kahdet alle 18-vuotiaiden (2008 ja 2009) ja kolmet alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut (2008, 2009 ja 2010). Alle 20-vuotiaiden MM-kisoista hänellä on kaksi hopeaa ja yksi pronssi. Hän oli vuoden 2010 kisoissa Ruotsin paras pistemies tehoilla 3+7=10 yhdessä Anton Rödinin kanssa, joka teki samat tehot. Vuotta aiemmin (2009) Pääjärvi oli Ruotsin toiseksi paras pistemies tehoilla 2+5=7. Hän oli alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2009 Ruotsin paras pistemies tehoilla 6+6=12.
Magnus Pääjärvi-Svensson pelasi myös miesten MM-kilpailuissa keväällä 2010. Hän oli pronssia voittaneen Ruotsin joukkueen paras pistemies tehoilla 5+4=9. Pääjärvi oli myös koko kisojen pistepörssin kolmas. Hänen teholukemansa +8 oli kisojen paras ja Pääjärvi valittiin tähdistökentälliseen. Pääjärvi kuului Ruotsin joukkueeseen myös vuoden 2011 MM-kilpailuissa, joissa Ruotsi saavutti hopeaa. Hän teki Ruotsin ainoan maalin 6–1 Suomen eduksi päättyneessä loppuottelussa. Pääjärvi oli voittamassa Ruotsille MM-kultaa vuonna 2018.
Muuta.
Magnusin isoveli Björn Svensson pelaa hyökkääjänä Timråssa. Veljesten isä Gunnar Svensson on entinen jääkiekkoilija ja Elitserien-valmentaja, joka toimii nykyään pelaaja-agenttina.
Skåldön lossi

Skåldön lossi on Tammisaaren saaristossa Raaseporissa liikennöivä lossi. Se liikennöi Skåldön ja Tammisaaren välillä, ja on osa yhdystietä 1002. Lossi liikennöi yhdeksäntoista tuntia vuorokaudessa, tarvittaessa myös useammin. Lossiin mahtuu noin kaksikymmentä autoa, tosin silloin vähemmän kun mukana on kuorma-autoja.
Julian Marley

Julian Ricardo Marley (syn. 4. kesäkuuta 1975 Lontoo) on brittiläinen reggae-muusikko. Hän on Bob Marleyn ja Lucy Pounderin poika.
Ura.
Marley vietti lapsuutensa Britannia–Jamaika-akselilla. Hän oli jo nuorena musikaalinen ja osasi soittaa mm. kosketinsoitinta, rumpuja, bassoa ja kitaraa. 
Marley on julkaissut neljä studioalbumia: "Lion in the Morning" (1996), "A Time &amp; Place" (2003), "Awake" (2009) ja "As I Am" (2019). Näistä kaksi viimeisintä on ilmestymisvuonnaan ollut ehdolla parhaan reggae-albumin Grammy-palkintoon.
Operaatio Vihreä (1938)

Fall Grün eli tapaus Vihreä tai operaatio Vihreä oli Saksan suunnitelma sotilaallisesta tunkeutumisesta Tšekkoslovakiaan vuonna 1938. Ensimmäinen luonnos suunnitelmasta tehtiin jo vuonna 1937, ja uusia versioita tehtiin sotilaallisen tilanteen ja vaatimusten muuttuessa. Saksalaisten näkökulmasta Tšekkoslovakia oli tarkoituksenmukaista miehittää, sillä se oli ”mitätön häiriötekijä sotilaallisesti tärkeällä alueella”. Ennaltaehkäisevä miehitys turvaisi itärajan sen varalta, että Tšekkoslovakian liittolainen Ranska hyökkäisi Saksaan. Hyökkäystä perusteltiin myös taloudellisesti, sillä Saksa havitteli alueen raaka-ainevaroja ja asetehtaita.
Lopullinen versio määritti toteuttamisajankohdaksi 28. syyskuuta 1938, mutta Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta, jotka olivat haluttomia ajautua sotaan Tšekkoslovakiaa tukiessaan, tahtoivat ratkaista tilanteen poliittisesti hinnalla millä hyvänsä. Kun maat hyväksyivät Münchenin sopimuksen 30. syyskuuta 1938, Saksa sai miehittää Tšekkoslovakiaan kuuluneet sudeettialueet ja liittää ne itseensä. Samalla suunnitelma aseellisesta hyökkäyksestä menetti merkityksensä ja jäi toteuttamatta. Sodanjulistuksia ei annettu tapahtumien aikana miltään taholta.
Vuoden 1939 miehitys.
Koska suurin osa Tšekkoslovakian Saksan vastaisista puolustusasemista sijaitsi sudeettialueella, oli Saksan armeijan helppo liittää loputkin maasta alueeseensa 15. maaliskuuta 1939. Miehitetyistä alueista muodostettiin Böömin ja Määrin valtakunnanprotektoraatti. Tämä koodinimellä "Unternehmen Südost" eli operaatio Kaakko kohtasi vain vähäistä vastarintaa. Slovakialle myönnettiin nimellinen itsenäisyys ja valtaan nostettiin Jozef Tiso.
Rotametri

Rotametri on laite, joka mittaa lävitsensä kulkevan fluidin tilavuusvirtaa.
Rotametri on oikeastaan Elliot Automationin kauppanimi, mutta nimitystä on alettu käyttää yleisnimityksenä kaikista Rotametriä vastaavista virtausnopeutta mittaavista laitteista. Vaihtoehtoinen nimitys on "muuttuvan pinta-alan virtausmittari" (variable-area flowmeter).
Rakenne ja käyttö.
Rotametri on rakenteeltaan pystysuuntainen kartiomainen putki, jonka poikkileikkauspinta-ala kasvaa alhaalta ylöspäin. Putki on tavanomaisesti valmistettu läpinäkyvästä materiaalista, kuten lasista tai muovista. 
Putken sisällä on kelluke, joka nousee putkessa kulkevan fluidin virtausnopeuden suurentuessa, kunnes se saavuttaa tasapainoaseman. Tasapainoasema on se korkeus, jossa kellukkeeseen vaikuttavien voimien summa on nolla, eli kellukkeen paino on yhtä suuri kuin nosteen ja fluidin aiheuttaman työntövoiman summa. 
Virtausnopeuden suuruus luetaan putkessa olevasta asteikosta kohdalta, jossa kellukkeen tasapainokohta on.
Joissain tapauksissa koko tutkittava virtaus kuljetetaan rotametrin läpi, kun taas jossain tapauksissa vain osa virrasta kuljetetaan sen läpi.
Keltahytykkä

Keltahytykkä ("Tremella mesenterica") on hyytelösieni, joka on keltainen ja liuskainen. 
Ulkonäkö ja koko.
Keltahytykkä on nimensä mukaan keltainen tai oranssinkeltainen moniliuskainen hyytelömäinen massa, sen väri muuttuu tummanoranssiksi kuivuessa. Itiöemä on noin 2,5-10 cm leveä ja 3-4 cm korkea. Kasvaa puunrungoilla puulla ja lahottaa sitä. Voi löytää ympäri vuoden. Ei ole myrkyllinen, mutta ei erityisen maukas. 
Levinneisyys.
Havaintoja on hajanaisesti Suomen päästä päähän, painottuen eteläisimpään Suomeen. Ei ole kuitenkaan mikään erityisen harvinainen sieni. On levinnyt myös Pohjois-Amerikassa laajasti.
Rustonupikka

Rustonupikka ("Leotia lubrica") on suppilovahveroa muistuttava hyytelömäinen ja sitkeä sienilaji. Se on 3–6 senttimetriä pitkä ja 1–3 senttimetriä leveä. Sienen väri vaihtelee kellanvihreästä oranssinruskeaan. Lakki on muodoltaan epäsäännöllinen ja aaltoileva ja sen alapinta on sileä. Jalka on lakkia keltaisempi. Sienellä ei ole erityistä hajua. Rustonupikka kasvaa tuppaina yleisenä Etelä- ja Keski-Suomen tuoreissa kangasmetsissä, lehdoissa ja korvissa. Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Rustonupikka on lievästi myrkyllinen, eikä sitä suositella syötäväksi. Se kuitenkin muistuttaa nuorta suppilovahveroa. Lajit voi erottaa siitä, että rustonupikka on väriltään vaaleampi, sen alapinta on sileä ja rakenne hyytelömäinen ja sitkeä. Rustonupikalla ei ole myöskään tyypillistä tuoksua.
Rustonupikkaa on pidetty aikaisemmin syötävänä, ja se on tunnettu nimillä "hyytelömörsky" ja "viherhyytelönupikka".
Leila Aboulela

Leila Aboulela (; s. 1964 Kairo, Egypti) on sudanilainen kirjailija, joka kirjoittaa englanniksi. Hänen esikoisromaaninsa "The Translator" (1999) oli ehdolla Orange-palkinnon saajaksi vuonna 2002. Novelli ”The Museum” voitti afrikkalaiskirjailijoiden Caine-palkinnon vuonna 2000. Novelli sisältyy Aboulelan kokoelmaan "Coloured Lights" (2001).
Aboulela varttui Khartumissa, Sudanissa. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon taloustieteestä Khartumin yliopistossa, minkä jälkeen muutti opiskelemaan tilastotieteen maisterin tutkintoa Englantiin London School of Economicsiin. Aboulela alkoi kirjoittaa työskennellessään osa-aikaisena tutkimusassistenttina.
Aboulela valittiin vuonna 2023 Royal Society of Literaturen jäseneksi. Hän asuu Skotlannissa.
Bounty Killer

Bounty Killer (oik. Rodney Basil Price, s. 12. kesäkuuta 1972 Kingston, Jamaika) on jamaikalainen reggae/dancehall -artisti.
Biografia.
Rodney syntyi Jamaikan Kingstonissa, mutta hän muutti jo nuorena Riverton Cityyn äitinsä ja kahdeksan sukulaisensa kanssa.
Hvittorp

Hvittorp on huvila Kirkkonummella, lähellä Vitträsk-järveä. Huvila valmistui vuonna 1904, ja on kuulunut vuodesta 1963 lähtien Espoon seurakuntayhtymälle. Sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Gesellius, Lindgren, Saarinen oululaissyntyiselle apteekkari ja musiikkikustantaja Robert Emil Westerlundille, joka oli muuttanut perheineen vuonna 1896 Helsinkiin. 1900-luvun alussa Suomen arkkitehtuurissa vaikutti kansallisromanttinen tyyli, jota myös Hvittorp edustaa. Arkkitehdit suunnittelivat myös itselleen kodin saman järven rannalle ja nimesivät sen Hvitträskiksi.
Hvittorp lausutaan [vi:ttorp], sanan alku vanhahtava "hvit" eli "vit", valkoinen (ei vittorp).
John Simon (tiedottaja)

John B. Simon (30. marraskuuta 1943 Richmond Virginia - 17. heinäkuuta 2025 Vantaa) oli Suomessa asuva yhdysvaltalainen kirjailija. Hän osasi suomea, mutta kirjoitti enimmäkseen englanniksi. Ennen kirjailijanuraansa hän toimi noin 25 vuotta Koneen tiedottajana. 
Tietokirjailijana Suomessa.
Simon on kirjoittanut elämäkerran "Koneen ruhtinas" Koneen entisestä pääjohtajasta ja omistajasta Pekka Herlinistä. Kirjaa varten Simon teki yli sata haastattelua. Sen lisäksi, että Simon tunsi henkilökohtaisesti Pekka Herlinin, myös Herlinin perheenjäsenet auttoivat Simonia kirjan tekemisessä. Simon kirjoitti kirjan käsikirjoituksen lähes kokonaan englanniksi. Teoksen ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 2009.
Vuonna 2017 julkaistiin Simonin toinen Suomea käsittelevä teos, "Mahdoton sota", joka kertoo suomenjuutalaisten historiasta. Kirja sisältää sekä fiktiivisen tarinan että tietokirjajaksoja, joissa kerrotaan suomalaisista juutalaissyntyisistä sotilaista, jotka toisen maailmansodan aikana taistelivat kenraali Siilasvuon III armeijakunnan joukoissa. Jatkosodan kuluessa Suomessa toimineet saksalaiset joukot eivät Saksan yleisestä linjasta huolimatta surmanneet eivätkä vanginneet juutalaisia Suomen kansalaisia; lisäksi kaksi suomenjuutalaista sotilasta ja yksi suomenjuutalainen lotta palkittiin korkealla saksalaisella kunniamerkillä, rautaristillä. Nämä seikat olivat Simonin mielestä kuulostaneet niin uskomattomilta, että hän halusi perehtyä tapahtumien taustaan ja aloitti siitä, miten Suomen juutalainen yhteisö 1800-luvulla syntyi.
Yksityiselämä ja muu toiminta.
Simon syntyi Yhdysvaltain Virginian osavaltiossa vuonna 1943 taustaltaan saksan- ja puolanjuutalaiseen perheeseen. Simon vietti lapsuutensa Pleasantvillessä, New Yorkin osavaltiossa. Hän opiskeli kymmenen vuotta kirjallisuutta useissa yliopistoissa. Simon kävi Suomessa ensi kerran 1969. Suomeen Simon muutti pysyvästi vuonna 1982, ja vuonna 1984 hän asettui perheineen Vantaan Myyrmäkeen. Samana vuonna hän astui Koneen vakituiseen palvelukseen. Hän oli naimissa suomalaisen lastentarhaopettajan Hannelen kanssa ja heillä on kaksi New Yorkissa syntynyttä lasta, Mikko (s. 1974) ja Elina (s. 1977).
Simon perusti vuonna 1973 New Yorkiin The DOME Projectin (Developing Opportunities through Meaningful Education).
Simon oli myös urheiluvaikuttaja. Hän toimi lähes 20 vuoden ajan koripalloseura Vantaan Pussihukkien puheenjohtajana.
Hopeasepät (suku)

Hopeasepät ("Gyrinus") on pienten vesikovakuoriaisten suku. Niitä on kymmenkunta eri lajia, jotka kiitävät vedenpinnan tuntumassa.
Se syö ravinnokseen pieniä otuksia. Naaras laskee munansa järven pohjaan, jossa myös hopeasepän toukat elelevät. Kun toukka koteloituu, se ryömii maan alle. Kun kotelo repeytyy, aikuinen hopeaseppä palaa takaisin veteen. Hopeasepällä on täydellinen muodonvaihdos.
Hopeasepät hakevat välillä happea veden pinnalta.
Suomessa tavataan.
sekä saman heimon toiseen sukuun kuuluva "Orectochilus villosus", hämyhopeaseppä
Mac OS X Panther

Mac OS X Panther (versio 10.3) on Applen Mac OS X -käyttöjärjestelmän neljäs pääjulkaisu. Apple julkaisi Pantherin 24. lokakuuta 2003.
Uudet loppukäyttäjän ominaisuudet.
Panther sisälsi paljon uusia ominaisuuksia (Applen mukaan yli 150 uudistusta), josta mainittakoon seuraavat:
Järjestelmävaatimukset.
Järjestelmävaatimukset ovat:
Panther tukee täysin Classic-ohjelmistorajapintaa, joka mahdollistaa vanhojen Mac OS 9 -ohjelmien käyttämisen.
Tahdon! (Maria Lundin albumi)

Tahdon! on Maria Lundin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2009. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 27, ja se pysyi listalla yhteensä 4 viikkoa.
Ganjoki

Ganjoki () on Kiinan joki, joka kulkee pääosin Jiangxin maakunnassa ja on tärkeimpiä Jangtsejokeen laskevia sivujokia. Joen vedet päätyvät Jangtseen Poyangjärven kautta. Joen pituus on 815 kilometriä, ja se saa alkunsa Guangdongin maakunnasta Dayuvuorilta.
Virran yläjuoksua kutsutaan Zhangjoeksi (). Toinen yläjuoksun haaroista, Gongjoki (), saa alkunsa Jiulianin vuoristosta Jiangxin maakunnan eteläosasta. Virrat yhtyvät Ganzhoun kaupungin lähistöllä. Siitä lähtien jokea kutsutaan Ganjoeksi, ja se virtaa pohjoiseen Jiangxin maakunnan halki Poyangjärveen ja siitä edelleen Jangtseen. Kahden yläjuoksun joen lisäksi Ganjoen tärkein sivujoki on Jinjoki, joka virtaa Hunanin rajoilta itään päin ja yhtyy Ganjokeen Nanchangin kaupungin yläpuolella. Jinjoen jokilaakso muodostaa tärkeän itä-länsi-reitin Jiangxin maakunnan pohjoisosassa.
Jokilaakso on ollut tärkeä historiallinen kulkuväylä Kantonista Jangtsen laaksoon. Joella liikennöi pieniä höyrylaivoja Ji’aniin saakka etenkin kesällä, kun vedenkorkeus on ylhäällä. Talvisin höyrylaivat voivat liikennöidä pelkästään Zhangshuun saakka. Ji’anin yläpuolella joessa on paljon koskia. Zhangjoella voidaan liikennöidä pienillä laivoilla Dayuun saakka ja Gongjoella aina Huichangiin asti, josta on edelleen hyvät liikenneyhteydet Guangdongiin vuoriston läpi. Reitti oli tärkeä kauppareitti Kantonista Jangtsen laaksoon vuoteen 1840 saakka, jolloin kaikki ulkomaankauppa oli keskittynyt Kantoniin. Reitin kautta tuotiin ulkomaalaisia tavaroita Keski-Kiinaan, samoin kaikki vienti meni jokea pitkin. Vuonna 1937 rakennetun Kanton–Hankou-rautatien jälkeen Ganjoen merkitys liikenneväylänä väheni.
Ivan Pyrjev

Ivan Aleksandrovitš Pyrjev (, 17. marraskuuta 1901 nykyisen Altain aluepiirin Kamen-na-Obi – 7. helmikuuta 1968 Moskova) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja.
Elämäkerta.
Ivan Pyrjev suoritti vuonna 1923 näyttelijäntutkinnon GEKTEMAS:issa, jossa hän opiskeli myös ohjausta. Hän työskenteli näyttelijänä Proletkultin työläisteatterissa ja Meyerholdin teatterissa. Vuodesta 1925 lähtien Pyrjev toimi elokuvaohjaajien avustajana ja käsikirjoittajana. Hänen ensimmäisiä ohjaajantöitään olivat pikkuporvarillisuutta ja byrokratismia arvostelevat satiirit "Postoronnjaja ženštšina" (”Vieras nainen”, 1929) ja "Gosudarstvennyi tšinovnik" (”Valtion virkamies”, 1931). "Konveijer smerti" (”Kuoleman liukuhihna”, 1933) kuvaa epäuskottavasti Saksan työväenluokan taistelua nousevaa natsismia vastaan. Stalinin vainoja heijastava "Partijnyi bilet" (”Puolueen jäsenkirja”, 1936) piirtää kuvan NKP(b):hen soluttautuvasta kansanvihollisesta.
1930-1940-lukujen vaihteessa Pyrjev tuli tunnetuksi suosituista komedioista ”Rikas morsian” ("Bogataja nevesta", 1938), ”Iloiset toverukset” ("Traktoristy", 1939) sekä ”Sianhoitaja ja paimen” ("Svinarka i pastuh", 1941). ”Puolueosaston sihteeri” ("Sekretar raikoma", 1942) oli ensimmäisiä neuvostopartisaanien taistelua toisessa maailmansodassa kuvaavia elokuvia. Lyyrinen komedia ”Kello 6 sodan jälkeen” ("V šest tšasov vetšera posle voiny", 1944) sekä värikkäät musiikkikomediat ”Laulu Siperiasta” ("Skazanije o zemle Sibirskoi", 1948) ja ”Kubanin kasakat” ("Kubanskije kazaki", 1950) saivat valtavan yleisönsuosion. Kymmenen vuoden aikana Pyrjev sai elokuvistaan Stalin-palkinnon peräti kuusi kertaa. Myöhemmin varsinkin ”Kubanin kasakat” mainittiin esimerkkinä sodanjälkeiselle neuvostotaiteelle ominaisesta todellisuuden kaunistelusta (ks. ristiriidattomuuden teoria).
”Rakkauden vala” ("Ispitanyje vernosti", 1954) kuuluu Stalinin kuolemaa seuranneiden ihmissuhde-elokuvien sarjaan. Myöhemmistä ohjaustöistä huomiota herättivät Dostojevski-filmatisoinnit ”Idiootti” ("Idiot", 1958) ja ”Karamazovin veljekset” ("Bratja Karamazovy", 1969; elokuvan viimeistelivät Kirill Lavrov ja Mihail Uljanov). Dostojevskin novellin ”Valkoiset yöt” elokuvaversiota ”Pietarin öitä” ("Belyje notši", 1960) pidetään epäonnistuneena.
Pyrjev laati käsikirjoitukset useimpiin ohjaamiinsa elokuviin. Hän työskenteli Mosfilmin johtajana sekä vuosina 1957–1965 Neuvostoliiton elokuvatyöntekijöiden liiton järjestelykomitean puheenjohtajana. Vuonna 1948 Pyrjev sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Ohjaaja liittyi NKP:hen vuonna 1956 ja hän toimi myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston jäsenenä.
Luke Worrall

Luke Worrall (s. 26. joulukuuta 1989 Lontoo, Englanti) on englantilainen malli. Tunnettu mallisivusto Models.com on rankannut Worrallin 50 halutuimman miesmallin joukkoon. 
Luke oli kihloissa Kelly Osbournen kanssa.
Poyangjärvi

Poyangjärvi (, pinyin: Póyáng Hú) on Kiinan suurin makeanveden järvi Jiangxin maakunnassa maan kaakkoisosassa. Järveen laskee useita maakunnan jokia, tärkeimpänä Ganjoki. Järven vedet laskevat edelleen Jangtse-jokeen Hukoussa. Poyangjärvi on noin 3 585 neliökilometrin laajuinen. Järven tarkkaa kokoa on kuitenkin vaikea arvioida, sillä vedenkorkeus voi vaihdella jopa kahdeksan metriä, ja se on korkeimmillaan Jangtsen tulva-aikana. Suurimmillaan järvi on etelä-pohjoissuunnassa 150 kilometriä pitkä ja leveimmillään 31 kilometriä itä-länsisuunnassa. Talvisin alue muuttuu valtaisaksi suoalueeksi, jossa on vesiväyliä ja siellä täällä kukkuloilla olevaa asutusta. Kesäisin asutetut kukkulat muuttuvat saariksi.
Aikaisemmin maakunnan pääkaupunki Nanchang oli järven rannalla, mutta lietteen kerääntymisen ja kuivatuksien johdosta vesialue on pienentynyt ja Nanchang sijaitsee nykyisin noin 24 kilometrin päässä järvestä. Suurimmillaan järvi oli jopa noin 5 000 neliökilometrin laajuinen. Matalanveden aikana järvi jakautuu kahteen osaan, jolloin sen kahteen osaan jakavaa kapeaa kannasta kutsutaan "Yingzikouksi". Pohjoisosaa järvestä kutsutaan joskus "Luoxing"-järveksi ja eteläosaa "Zuting"- tai "Guanting"-järveksi.
Wunderteam

Wunderteam on nimitys Itävallan jalkapallomaajoukkueesta 1930-luvulla. Joukkue saavutti yhden olympiahopean Berliinin olympialaisista 1936 sekä Italian MM –kilpailuista neljännen tilan. Itävalta hävisi kolme ottelua vuoden 1931 huhtikuun ja kesäkuun 1934 välisenä aikana 31:stä ottelusta. Huhtikuun 1931 ja joulukuun 1932 välisenä aikana Itävalta ei hävinnyt yhtäkään 14:stä pelaamastaan ottelusta.
Nousu kuuluisuuteen.
Vaikka Itävallan jalkapallo oli elänyt koko 1920 –luvun vahvaa aikaa, 30 –luvulle siirryttäessä tapahtui kehitystä. Itävalta voitti yhden johtavista jalkapallomaista Skotlannin Wienissä maaliskuussa 1931 5–0. Ennen joulukuuta 1932 Itävalta voitti mm. Saksan 6–0 vieraissa ja 5–0 kotistadionillaan Praterstadionilla. Muita voitettuja maita olivat Ruotsi, Ranska, Italia ja Unkari, kaikki Euroopan johtavia jalkapallomaita. Itävallan voittokulun katkaisi vasta 1932 joulukuussa Englanti, joka voitti Itävallan Stamford Bridgellä 4–3. Itävalta voitti myös arvostetun Coupe Internationale européennein 1932.
MM –kilpailut.
1934 järjestettiin Italian MM –kilpailut, jonka ennakkosuosikki Itävalta oli. Itävalta aloittikin kilpailut voittamalla Ranskan 3–2 jatkoajan jälkeen. Puolivälierissä kaatui Unkari 2–1. Välierissä vastaan asettui isäntämaa Italia, jonka Luis Monti vartioi koko pelin ajan Itävallalle tärkeää Matthias Sindelaria. Italia voitti ottelun lopulta 1–0. Pronssiottelussa Saksa oli parempi luvuin 3–2.
Olympialaiset.
1936 järjestettiin Berliinin olympialaiset. Itävalta aloitti kisat voittamalla Egyptin 3–1. Puolivälierissä vastaan asettui Peru. Ottelu oli erittäin väkivaltainen ja perulainen jalkapallokannattaja juoksi kesken lisäajan kentälle ja hyökkäsi itävaltaisen pelaajan päälle. Peru voitti ottelun lopulta 4–2. Kansainvälinen olympiakomitea vaati uusintaottelun ilman katsojia, mutta Peru kieltäytyi siitä ja näin Itävalta eteni välieriin. Välierissä Puola hävisi Itävallalle 3–1. Loppuottelussa kaksi vuotta sitten MM –kilpailujen välierissä Itävallan pudottanut Italia voitti jälleen Itävallan, nyt 2–1.
Porolissum

Porolissum oli antiikin roomalainen kaupunki Daakiassa, nykyisen Romanian alueella, 8 kilometriä Zalăun kaupungista. Kaupunki oli yksi roomalaisen Dacian provinssin tärkeimmistä kaupungeista ja sen rauniot ovat säilyneet hyvin.
Alueella oli ennen roomalaisia daakialainen kylä. Vuosina 101–102 ja 105–106 Rooman keisari Trajanus valloitti Daakian ja entisen kylän paikalle perustettiin Porolissum. Se koostui kahdesta sotilasleiristä, jotka rakennettiin pääosin puusta ja maa-aineksista. Suurempi sijaitsee Pometin kukkulalla ja sen mitat ovat 226 x 294 metriä. Toinen leiri sijaitsi tästä 700 metriä koilliseen ja sen mitat ovat puolestaan 66,65 x 101,10 metriä. Lähistöllä sijaitsi Porolissumin siviilikaupunki. Vuonna 124 tai 158 Dacian provinssista irrotettiin Dacia Porolissensiksen provinssi, joka nimettiin sen pääkaupungin Porolissumin mukaan. Kaupunki rakennettiin uudelleen ja kivestä ja se ympäröitiin vahvoilla muureilla. Rooman keisari Septimius Severuksen aikana kaupungista tuli "municipium". Roomalaiset vetäytyivät Daakiasta keisari Aurelianuksen kaudella mutta Porolissumia ei kuitenkaan hylätty vaan alueella asuttiin yhä.
Şalom

Şalom (hepreaksi: 'rauha') on Turkissa ilmestyvä juutalainen sanomalehti. Se ilmestyy tabloid-kokoisena turkin kielellä ja sisältää myös sivun ladinoksi (juutalaisespanja). Lehden levikki on noin 5 000 (2005).
Lehden perusti turkkilais-juutalainen toimittaja Avram Leyon vuonna 1947. Ensimmäinen lehti ilmestyi 29. lokakuuta 1947. Lehden päätoimittaja on Yakup Barokas.
John Bull

John Bull on kirjallisuudessa ja poliittisessa huumorissa Englannin kansan ja kansanluonteen henkilöitymäksi muodostunut fiktiivinen hahmo. Hahmon keksi skottilainen matemaatikko ja fyysikko John Arbuthnot. Se esiintyi ensi kertaa hänen viiden pamfletin sarjassaan vuonna 1712, jotka julkaistiin samana vuonna myös kokoelmateoksena nimellä "The History of John Bull". Bull oli rehellinen räätäli, joka toimi ystävänsä Nicholas Frogin (joka symboloi Alankomaita) kanssa yhteistyössä Lewis Baboonia (Ludvig XIV) vastaan, joka pyrki hankaloittamaan kaupankäyntiä. Satiirin laaja levikki teki hahmosta suositun 1700-luvun poliittisten kirjoitusten roolihahmon.
Ranskan vallankumous ja Napoleonin sodat nostivat karikatyyrin yhä suositummaksi. Satiirikot James Gillray ja Thomas Rowlandson muovasivat John Bullista tyhmän ja karkean kansanhahmon. Vajaa 50 vuotta myöhemmin John Doyle nosti jälleen Bullin sosiaalista asemaa ja hänestä tuli menestynyt kansalainen. Ulkomaiden pilakuvat suhtautuivat hahmoon vihamielisemmin.
1800-luvun loppupuolella John Bull oli Punch-lehden vakiohahmoja, tunnetuimpana John Leechin esittämänä joviaalina ja rehellisenä maanviljelijänä, joskus Union Jack takkinaan ja bulldoggi kantapäillään. John Bullista oli tullut yleinen hahmo, joka esiintyi kirjoissa, näytelmissä ja jopa tuotteiden tavaramerkkinä.
Kosmos 133

Kosmos 133 on neuvostoliittolainen miehitetyn Sojuz 7K-OK-avaruusaluksen miehittämätön koelento. Avaruusalus laukaistiin 28. marraskuuta 1966 Baikonurin kosmodromilta Vostok-kantoraketilla 171-223 km korkealle kiertoradalla. Aluksen asennonsäätöjärjestelmässä oli vikoja, jotka johtivat aluksen pyörimiseen. Kahden vuorokauden jälkeen alus ohjattiin maahan paluuseen. Alus olisi pudonnut Kiinan kansantasavaltaan. Alus räjäytettiin 30. marraskuuta 1966 ilmakehässä. 
Aiheesta muualla.
Text comes from NASA NSSDC Master Catalog
Petri Mattila

Petri Mattila (s. 11. tammikuuta 1970 Tampere) on suomalainen pitkän linjan jääkiekkovalmentaja, joka toimii tällä hetkellä suomalaisjoukkue KooKoon valmennuspäällikkönä. Hän aloitti valmentamisen jo 16-vuotiaana 1986 Tampereen Tapparan juniorijoukkueissa, joissa valmensi vuoteen 1995 asti. Sen jälkeen hän valmensi yhden vuoden Lahden Kiekkoreippaan junioreita ennen siirtymistään Jyväskylään JYP Junioreiden valmennuspäälliköksi keväällä 1996.
Hän toimi Tapparan apuvalmentajana kaudella 2009-2010 ja hänet valittiin Tapparan päävalmentajaksi toukokuussa 2010, mutta hän erosi toimestaan myöhemmin elokuussa vain muutama viikko ennen kauden alkua. Tappara jälkeen hän toimi yhden kauden Mestiksessä Kouvolan KooKoon apuvalmentajana ja sen jälkeen kolme kautta Kajaanin Hokin päävalmentajana 2011-2014. Hänet valittiin vuoden Mestis-valmentajaksi 2014. Hokista hän palasi KooKooseen jonka päävalmentajana hän toimi seuran viimeisellä Mestis-kaudella saavuttaen hopeaa 2014-2015 sekä KooKoon uuden liiganousun ensimmäisellä kaudella 2015-2016 aina syksyyn 2016 asti.
Aikaisemmin Mattila on valmentanut muun muassa Oulun Kärppien B-junioreita 2006-2009 JYPin A-junioreita 2000-2005 sekä toiminut JYP Junioreiden valmennuspäällikkönä 1996-2000. Hän on valmentanut myös Suomen eri juniorimaajoukkueita toimien valmentajana muun muassa U18 MM-kisoissa 2003 ja U16 sekä U17 päävalmentajana vuosina 2004-2006. . 
Syyskaudella 2016 vaisusti esiintynyt KooKoo vaihtoi valmentajakseen Tuomas Tuokkolan 21. marraskuuta 2016, jolloin KooKoon liigasijoitus oli 14. KooKoo päätyi tuolla kaudella lopulta yhden pisteen erolla sijalle 13.
Mattila on valmentanut hyvällä menestyksellä Italiassa johtaen HC Pustertalin Alps Hockey Leaguen finaaleihin 2018-2019 ja vuosina 2020 sekä 2021 HC Asiagon kahteen peräkkäiseen Italian mestaruuteen.
Vuonna 2022 Mattila palasi KooKoon toimintaan junioreiden uutena valmennuspäällikkönä, sopimus kattoi kolme seuraavaa kiekkokautta. Vuonna 2025 sopimusta jatkettiin vielä kahden vuoden ajan.
Omalla jääkiekkourallaan Mattila pelasi maalivahtina KooVeessa vuosina 1976–1986.
Anton Bezenšek

 Anton Bezenšek (15. huhtikuuta 1854 – 11. joulukuuta 1915) oli slovenialainen opettaja ja pikakirjoittaja, joka sovitti saksalaisen Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmän eteläslaavilaisille kielille.
Bezenšek opiskeli muun muassa bulgarian, kreikan ja latinan kieliä, ja suoritti Zagrebissa tutkinnon filosofisesta tiedekunnasta. Bezenšek julkaisi vuonna 1876 Gabelsbergerin järjestelmästä sovituksen sloveenin kielelle.
Bulgarian itsenäistymisen jälkeen Bezenšek kutsuttiin maahan huolehtimaan parlamentin pikakirjoituksesta ja opettamaan pikakirjoitusta. Bezenšek sovitti Gabelsbergerin järjestelmän bulgarian kielelle 1879, ja järjestelmä julkaistiin vuonna 1881. Bezenšek toimi parlamentissa vuoden 1887 loppuun, minkä jälkeen hän muutti Plovdiviin ja toimi siellä opettajana. Vuonna 1905 Bezenšek muutti takaisin Sofiaan ja toimi aluksi opettajana, myöhemmin pikakirjoituksen lehtorina yliopistossa.
Swings and Roundabouts

Swings And Roundabouts on ruotsalaisen Amy Diamondin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 21. lokakuuta vuonna 2009. Ruotsissa albumi myi kultaa 18. joulukuuta 2009, ja se nousi Sverigetopplistanin sijalle 16.
Svenska Dagbladetin arvostelijan mukaan levyn parasta antia on bonusraita " It's my life", joka on lähimpänä levyn tekoaikaan 17-vuotiaan entisen lapsitähden omaa kokemusmaailmaa.
Fred Åkerström

Fred Åkerström (27. tammikuuta 1937 – 9. elokuuta 1985) oli ruotsalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi. Hän tulkitsi erityisesti Carl Michael Bellmanin kappaleita. Åkerström myös keikkaili yhdessä Cornelis Vreeswijkin kanssa.
Vuonna 2009 Åkerströmin albumit "Två tungor" (1972) ja "Glimmande nymf" (1974) pääsivät mukaan kirjaan "Tusen svenska klassiker", johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Poppa Joe (albumi)

Poppa Joe on The Sweet -yhtyeen vuonna 1972 vain Italiassa julkaistu albumi. Mukana on kappaleita yhtyeen debyyttialbumilta "Funny How Sweet Co-Co Can Be" sekä yksittäisiä singlejen a- ja b-puolia.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Karelitšy

Karelitšy () eli Korelitši (; ; ) on pieni kaupunkimainen taajama ja samanniminen piiri Hrodnan maakunnan itälaidalla Valko-Venäjällä. Karelitšyn taajama sijaitsee linnuntietä runsaan 100 kilometrin etäisyydellä Minskin keskustasta länsilounaaseen. Kaupunkimaisen taajaman väkiluku oli lokakuun 2009 väestönlaskennassa 6 854 ja koko Karelitšyn piirin noin 24 130.
Myös pieni Mirin kaupunkimainen taajama (2 310 asukasta lokakuun 2009 väestönlaskennassa) Unescon maailmanperintökohteineen (Mirin linna) kuuluu Karelitšyn piiriin sijaiten noin 25 kilometriä Karelitšyn kaupunkikeskuksen kaakkoispuolella.
Lo Mejor De The Sweet (vuoden 1973 albumi)

Lo Mejor De The Sweet on Sweet-yhtyeen ainoastaan Espanjassa vuonna 1973 julkaistu kokoelma-albumi vuosien 1971–1973 välisestä materiaalista. Sama levy-yhtiö julkaisi vuonna 1984 Espanjassa samanniminen albumin.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
George Ryan

George Homer Ryan, Sr. (24. helmikuuta 1934 Maquoketa, Iowa – 2. toukokuuta 2025 Kankakee, Illinois) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Illinois'n 39. kuvernöörinä vuosina 1999–2003.
Varhainen elämä ja ura.
Iowan Maquoketassa syntynyt Ryan kasvoi Kankakeen piirikunnassa Illinois'ssa. Hän palveli Korean sodassa ja työskenteli farmaseuttina sekä liikemiehenä. Hän oli naimisissa Lura Lynn Ryanin (k. 2011) kanssa. He saivat kuusi lasta. 
Ryan aloitti poliittisen uransa Kankakeen piirikunnassa ja eteni Illinois'n edustajainhuoneeseen. Hän istui siellä vuosina 1973–1983 edeten vähemmistöjohtajaksi ja puhemieheksi asti. Vuosina 1983–1991 hän toimi Illinois'n varakuvernöörinä ja sen jälkeen vuoteen 1999 "Secretary of Staten" asemassa. Kuvernöörin vaaleissa hän voitti demokraattisen vastustajansa Glenn Poshardin.
Ryan tuli tunnetuksi kuolemanrangaistuksen kyseenalaistajana. Vuonna 2003 hän kumosi kaikki 167 Illinois'ssa voimassa ollutta kuolemantuomiota. 
Vuonna 1999 Ryan tapasi Fidel Castron.
Korruptiotuomio.
Kuvernöörikautensa jälkeen Ryan sai tuomion laajamittaisesta korruptiosta. Hänelle langetettiin ehdotonta vankeutta, jonka istumisen hän aloitti vuonna 2007. Vankeutensa alkaessa Ryan ilmoitti omantuntonsa olevan puhdas.
Samassa jutussa Ryanin kanssa tuomittiin Lawrence Warner.
Illinois’n senaattori Dick Durbin esitti George W. Bushille vuonna 2008 Ryanin saaman kuuden ja puolen vuoden rangaistuksen muuttamista. Hän vetosi muun muassa siihen, että Ryan oli jo saanut maksaa rikoksistaan huomattavan hinnan. Hän mainitsi myös entisen kuvernöörin vaimon heikon terveyden. Tuomio kuitenkin pysyi, joten Ryan vapautui vasta vuonna 2013.
Antti Sinkko

Antti Sinkko (1806 Ristiina – 21. huhtikuuta 1870 Ristiina) oli suomalainen maanviljelijä, kirkonisäntä ja valtiopäivämies. 
Ristiinan Sattilasta kotoisin ollut talollinen Sinkko oli talonpoikaissäädyssä Juvan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Hän oli toimitusvaliokunnan varajäsen. Sinkko vastusti valtiopäivillä kansakoulujen perustamista säästäväisyyssyistä.
Meagen Fay

Meagen Fay on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Hulluna sinuun", "Seinfeld", "Gilmoren tytöt", "Hei, olen Susan", "Siskoni on noita", "Bernie Mac Show", "Mullan alla", "Muodon vuoksi" ja "Täydelliset naiset".
Fay on kotoisin Jolietista, Illinois’n osavaltiosta. Hän harrasti näyttelemistä jo lapsena ja aloitti uransa teatterissa. 1980-luvun alkuvuosina hän kuului chicagolaiseen The Second City -ryhmään. Televisiossa Fay debytoi vuosikymmenen loppupuolella sivuroolissa "Oharassa", jonka nimiroolia näytteli Pat Morita. Valkokankaalla hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa "Herrasmieshuijarit" (1988).
Maalaukseen kadonnut nainen

Maalaukseen kadonnut nainen on Laurent de Bartillatin 2007 ohjaama taidehistoriasta ammentava elokuva. Ranskalaistuotanto kertoo Antoine Watteaun maalausten maailmaan uppoavasta opiskelijasta, joka uskoo mestarin töistä löytyvän viitteitä taiteilijan salattuun rakkaustarinaan.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mielestä elokuvan tarina on mitätön juonentynkä ja de Bartillat henkilöohjaajana täysi nolla. ”Dramaturgisesti avuton tekele koettaa taidetta mystifioimalla peittää vain oman teennäisen tyhjyytensä.”
FlashForward

FlashForward on yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja, joka perustuu kanadalaisen Robert J. Sawyerin romaaniin "Flashforward" vuodelta 1999.
ABC esitti Brannon Bragan ja David S. Goyerin luoman sarjan ensimmäisen jakson 24. syyskuuta 2009. Suomessa sarja alkoi 7. tammikuuta 2010 Nelosella. Toukokuussa 2010 ABC päätti, että sarja lopetetaan ensimmäisen kauden jälkeen.
Tarina.
Kaikki maailman ihmiset menettävät samalla hetkellä tajuntansa kahden minuutin ja 17 sekunnin ajaksi. Tuona aikana useimmat näkevät näyn siitä, miltä heidän elämänsä näyttää kuusi kuukautta myöhemmin. FBI alkaa agentti Mark Benfordin (Joseph Fiennes) johdolla tutkia, mikä ilmiön sai aikaan. Sarja seuraa myös Benfordin ja hänen läheistensä perheitä ja ihmissuhteita. Tajuttomuuden aikana nähdyt asiat muuttavat ratkaisevasti monen ihmisen elämää.
Tönnön silta

Tönnön silta on Orimattilan Tönnön kylässä oleva Porvoonjoen ylittävä silta. Se on Suomen ensimmäinen kaarisilta ja vanhin säilynyt teräsbetoninen silta. Silta valmistui vuonna 1911. Sillassa on rinnakkain kolme erillistä betonikaarta. Sen pituus on 37 metriä, leveys 6,5 metriä ja vapaa aukko sillan alla 22,5 metriä. Sillan suunnitteli Jalmar Castrén Artjärven kunnan ja Orimattilan kunnan yhteisen 1910 pidetyn kuntakokouksen päätöksellä. Aikaisemmin ei vastaavanlaista siltaa ollut rakennettu, koska rautabetonin käyttöön suhtauduttiin epäillen. Silta korvasi rappioituneen vanhan puusillan. Tientekoon velvoitetut maksoivat työn ja rakentamisesta vastasi Tampereen Sementtivalimo ja Rautabetoni Oy. Urakkahinta oli 14 780 markkaa. Silta oli yleisessä maantiekäytössä vuoteen 1971, jonka jälkeen sen rinnalle valmistui uusi silta ja vanha silta jäi jalankulun ja pyöräilyn käyttöön. Sillasta tuli museosilta 1982. Siltaa korjattiin 1986–1987. 
Sillan eteläpuolella on Tönnönkoski. Silta ja sen viereinen koski kuuluvat Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin
Tönnön kyläjohtokunta järjestää vuosittain Tönnön sillan ja Tönnön myllyn läheisyydessä sillan pohjoispuolella Tönnön siltajuhlat. Sillalla järjestetään kylän köydenvetokilpailu.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2009–2010

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2009–2010 Catz Lappeenranta voitti seuran historian ensimmäisen mestaruuden, hopeaa voitti Peli-Karhut ja pronssia Espoo Team. Sarja pelattiin kahdeksan joukkueen nelinkertaisena sarjana. Pudotuspelivaiheessa runkosarjan neljä parasta pelasivat välierät. Edelliskausiin verrattuna puolivälierät jäivät pois. Finaali ja välierät pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Hallitsevana mestarina pelasi Espoo Team. Sarjanousija Keravan Kori-80 pelasi kauden uudella nimellä Keravan Energia Team. 
Sarjasta ei pudonnut suoraan yksikään joukkue. Runkosarjassa kahdeksanneksi sijoittunut Keravan Energia Team karsi sarjapaikasta I-divisioonassa toiseksi sijoittuneen Hyvinkään Pontevan kanssa ja säilytti sarjapaikkansa. I-divisioonan voittaja Torpan Pojat nousi suoraan SM-sarjaan. Nimellä Team S-Hämeenmaa pelannut Orimattilan Jymy luopui kauden jälkeen sarjapaikastaan, ja jatkoi naisten I-divisioonassa.
Maailman sydänpäivä

Maailman sydänpäivä on Maailman sydänjärjestön vuosipäivä. Maailman sydänpäivää päätettiin alkaa järjestää vuonna 1999, ja sitä vietettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2000 syyskuun viimeisenä sunnuntaina. Vuodesta 2009 lähtien Maailman sydänpäivää on vietetty 29. syyskuuta. 
Suomessa päivän järjestää Suomen Sydänliitto, sydänpiirit ja sydänyhdistykset. Vuosina 2007 ja 2008 Suomen Kardiologinen Seura osallistui järjestämiseen.
Kilpisaari

Kilpisaari on saari Suomenlahdessa Kotkan ulkosaaristossa. Saari kuuluu Itäisen Suomenlahden kansallispuistoon. Suomen puolella veneillessä Kilpisaari on etappina viimeinen suuri saari ennen kaakkoisrajaa. Haapasaari sijaitsee noin viiden kilometrin päässä lännessä. Saaren pituus pohjoisesta etelään on noin 1,2 kilometriä ja idästä länteen noin 1,1 kilometriä.
Saaren luonto on hyvin vaihteleva ja rikas verrattuna lähellä oleviin pienempiin saariin. Pohjoispuolella on rehevämpää kasvillisuutta ja runsas perhoslajisto. Puusto on pääasiassa vanhoja mäntyjä. Korkeimmalta kalliolta koilliskulmalla näkee Suursaaren lisäksi ainakin kaksi venäläistä saarta, Somerin ja Narvin. Saaressa on virallinen nuotiopaikka pohjoisrannalla entisen laiturin vieressä. Saarella voi lisäksi telttailla.
Kilpisaaressa on nähtävillä lukuisia toisen maailmansodan aikaisia jälkiä, kuten bunkkereita, juoksuhautoja ja piikkilankoja, jotka ovat ajan kuluessa sortuneet tai murentuneet.
Victor Thibault

Victor Thibault (s. 8. maaliskuuta 1867 Pariisi) oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti kaksi hopeamitalia, toisen 33 metrin Au Cordon Doré -kilpailusta ja toisen 33 metrin Au Chapelet’sta.
Róbert Vittek

Róbert Vittek (s. 1. huhtikuuta 1982 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Turkin Superliigan Trabzonsporia.
Ura.
Vittek aloitti uransa Slovakian pääsarjassa Corgoň Ligassa Slovan Bratislavassa kaudella 2002–2003. Hän teki tuolloin 29 ottelussa 19 maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain kolme ottelua, tehden niissä kaksi maalia.
Seuraavaksi kaudeksi Vittek siirtyi Saksan Bundesligaan Nürnbergin joukkueeseen, jossa hän viimeisteli yhdeksän maalia. Kausi 2005–2006 oli Vittekille loistava, sillä hän teki peräti 17 maalia ja oli liigan neljänneksi paras maalintekijä. Kauden päätteeksi hänet valittiin Slovakian vuoden jalkapalloilijaksi.
Kaudeksi 2008–2009 Nürnberg putosi 2. Bundesliigaan. Vittek siirtyi kesken kauden Ranskan pääsarjatasolle Ligue 1:n Lillen joukkueeseen. Kausi sujui häneltä hyvin ja maaleja syntyi kuusi. Tammikuussa 2010 Vittek siirtyi lainalle Turkin Superliigassa pelaavaan MKE Ankaragücün joukkueeseen. Hän teki lainasopimuksen aikana 12 ottelussa viisi maalia. Vittek siirtyi pysyvästi Ankaragücüün pian lainasopimuksen päätyttyä.
Syksyllä 2011 Vittek siirtyi Ankaragücüstä toiseen turkkilaisseuraan Trabzonsporiin. 
Vittek on toiminut Slovakian jalkapallomaajoukkueen kapteenina. Hän on pelannut maajoukkueessa 70 ottelua ja tehnyt niissä 23 maalia ja on täten Slovakian paras maalintekijä. Tämän lisäksi hänellä on toiseksi eniten esiintymisiä maajoukkueessa.
Vittek valittiin Slovakian joukkueeseen vuoden 2010 MM-kilpailuihin. Avausottelussa Uutta-Seelantia vastaan hän teki maansa ensimmäisen MM-ottelumaalin. Jatkoonpääsyn kannalta ratkaisevassa ottelussa Italiaa vastaan Vittek teki kaksi maalia ja Slovakia pudotti näin sensaatiomaisesti hallitsevan maailmanmestarin jatkosta. Neljännesvälierässä Alankomaita vastaan Vittek teki lisäajalla 1–2-kavennusmaalin rangaistuspotkusta. Samalla hänestä tuli Slovakian kaikkien aikojen paras maalintekijä. Ironista on, että neljä maalia MM-kisoissa tehnyt Vittek ei onnistunut maalinteossa kertakaan MM-karsinnoissa.
All I Have to Give

”All I Have to Give” on Backstreet Boys -poikabändin kolmas single albumilta "Backstreet’s Back". Single debytoi sijalla kaksi Britannian Top 75 singlelistalla ja nousi Billboard Hot 100 -listan sijalle viisi.
Kappalelista.
US CD3
US CD5
Eurooppa osa 1
Eurooppa osa 2
Japanin EP
Remix tupla vinyyli
Musiikkivideo.
Kappaleen ”All I Have To Give” musiikkivideon ohjasi Nigel Dick, kesäkuussa 1997. Siinä ei ole yhtenäistä teemaa tai juonta ja video keskittyykiin pääasiassa eri paikoissa tehtyihin esityksiin ja asukokonaisuuksiin. Otoksissa bändi laulaa kappaletta ja esittää tanssikoreografioita.
Videossa on käytetty kirkkaita värejä, ”out-of-focus”-elementtejä ja paikanvaihtoja otosten välissä.
Herkkyyskausi

Herkkyyskaudet ovat ihmisen kehityksen ajanjaksoja, jolloin on helpompaa oppia joitakin taitoja ja kykyjä. Tämä johtuu siitä, että aivojen plastisuus eli muovautuvuus on herkkyyskauden aikana herkimmillään.
Herkkyyskaudet eivät ole tarkkarajaisia vaan joustavia, joten tiettyjä taitoja on mahdollista oppia vanhempanakin. Kuitenkin joistakin tapauksista, kuten yhdysvaltalaisen Genien tapauksesta, käy ilmi, että kaikkia taitoja ei ole enää mahdollista oppia täydellisesti herkkyyskausien jälkeen. Esimerkiksi tehokkainta kielellinen oppiminen on ennen kuudetta ikävuotta.
Aivojen plastisuus.
Aivojen plastisuus tarkoittaa hermosolujen välisten yhteyksien muutoksia sen perusteella, millaisia virikkeitä kasvuympäristö antaa. Aivot oppivat vahvistamaan paljon käytettyjä yhteyksiä ja karsimaan harvoin käytettyjä yhteyksiä. Se tarkoittaa, että hermoverkkojen yhteydet muovautuvat.
As Long as You Love Me

"As Long As You Love Me" on Backstreet Boys -poikabändin toinen single albumilta "Backstreet's Back". Kappale on yksi bändin suurimmista hiteistä ja sitä pidetäänkin heidän tavaramerkkikappaleenaan. "As Long As You love Me" nousi listasijalle yksi Uudessa-Seelannissa ja Filippiineillä, sijalle kaksi Itävallassa ja Australiassa, sijalle kolme Britanniassa, sijalle neljä Sveitsissä ja Ruotsissa sekä sijalle viisi Hollannissa ja Norjassa. Kappale oli 1990-luvun kolmanneksitoista myydyin poikabändin single Britanniassa, ja se myi 430 000 kopiota.
Yhdysvalloissa siitä tuli välittömästi radiohitti. Billboard Hot 100 Airplay -listalla se oli parhaimmillaan neljäntenä, ja yhteensä se vietti listalla 56 viikkoa.
Kappale lisättiin albumille viimeisellä mahdollisella hetkellä, kun Clive Calder, Zomban silloinen työntekijä, kuuli kappaleen ja soitti Jiven puheenjohtajalle Barry Weissille, joka otti yhteyttä poikien manageriin, Johnny Wrightiin. 
Kappalelista.
Eurooppa osa 1
Eurooppa osa 2
Kanada
Remix-versio
Remix-tupla vinyyli
Musiikkivideo.
"As Long As You Love Me" kappaleen musiikkivideon ohjasi Nigel Dick, 15. kesäkuuta 1997. Videossa yhtye koe-esiintyy kuudelle naiselle. Siksi kuudelle, jottei Backstreet Boyseja ja naisia olisi yhtä paljon. Naiset nauhoittavat koe-esiintymistä ja tekevät muistiinpanoja. Yhtyeen jäsenet laulavat ja tanssivat, mutta jokaisella jäsenellä on myös oma "testi", jossa he pukeutuvat asuun ja esittävät epätavallisia aktiviteettejä. Kappaleen keskikohdassa pojat vaihtavat paikkaa naisten kanssa ja naiset esittävät omat "testinsä". Paikat vaihtuvat uudelleen kappaleen lopussa.
Kappaleen tanssikohdat sisältävät muun muassa tanssin, jossa käytetään tuoleja osana koreografiaa. Monta vuotta videon teon jälkeen yhtye esitti saman koreografian suurimmassa osassa esityksiään.
Yksi musiikkivideon naisista on Leighanne Wallace, jonka kanssa Brian Littrell, yksi Backstreet Boysin jäsenistä, meni naimisiin tavattuaan hänet ensi kertaa kyseisen videon kuvauksissa.
The Call

"The Call" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boysin toinen single albumilta "Black &amp; Blue".
Kappalelista.
Vakiopainos
Remix-versio (EP)
Remix-versio (vinyyli)
Urban Remix-versio (vinyyli)
Musiikkivideo.
"The Call" -singlen musiikkivideon ohjasi Francis Lawrence joulukuussa 2000. Itse kappaletta pidennettiin musiikkivideota varten: kappaleen alkuun lisättiin puhelimen pirinää ja toisen kertosäkeen jälkeen break-musiikkipätkä. Myös kolmas kertosäekerta lisättiin.
Backstreet Boysin jäsen, A.J. McLean myönsi The Oprah Winfrey Show'ssa kokeilleensa kokaiinia ensimmäisen kerran kyseisen musiikkivideon kuvauksissa.
Kyseinen musiikkivideo voitti "MTV Asia Awards" -gaalan palkinnon parhaasta videosta ja "MTV Video Music Awards" -plakinnon parhaasta pop videosta.
Juoni.
Musiikkivideo, joka täydentää kappaleen sanoja, kertoo tarinan miehestä, joka ei ole uskollinen tyttöystävälleen. Hän tapaa toisen naisen yökerhossa ja lähtee klubilta naisen kanssa eikä palaakkaan kotiin tyttöystävänsä luo, jolle hän soitti selitelläkseen myöhäistä kotiinpaluuta. Videossa paljastetaan kuitenkin, että miehen tyttöystävä tuntee naisena jonka kanssa mies häntä pettää. Kaikki viisi bändin jäsentä esittää miestä vuorotellen.
Antoninuksen ja Faustinan temppeli

Antoninuksen ja Faustinan temppeli () on keisariaikainen roomalainen temppeli Forum Romanumilla, Sacra vian pohjoispuolella Roomassa. Temppelin rakennutti keisari Antoninus Pius edesmenneen vaimonsa Faustinan muistoksi vuonna 141. Rooman senaatti pyhitti alun perin vain Faustinalle omistetun temppelin myös Antoninukselle tämän kuoltua 161.
Temppeli muutettiin 600- tai 700-luvulla "San Lorenzo in Mirandan" kirkoksi, minkä ansiosta se on säilynyt jälkipolville. Alkuperäisestä temppelistä ovat jäljellä julkisivun portiikin korinttilaiset pylväät, cellan ulkoseinää, podium, arkkitraavi ja friisi. Korniisi, päätykolmio ja ulkoinen marmoriverhous ovat suurimmaksi osaksi hävinneet.
Temppelin portiikin pylväiden yläosassa on uurteet epäonnistuneen kaatoyrityksen jäljiltä. Ne haluttiin purkaa rakennusmateriaalin saamiseksi joskus keskiajalla, mutta uurteisiin kiinnitetyt köydet olivat liian heikot mahtaville "cipollinoksi" kutsutusta vihertävästä marmorilaadusta veistetyille monoliittisille pylväille, ja yritys jätettiin sikseen. Barokkijulkisivu on peräisin vuodelta 1602.
Drowning

"Drowning" on yhdysvaltalaisen poikabändin Backstreet Boysin single albumilta "". Kappale nauhoitettiin alun perin "Black &amp; Blue" -albumille, mutta se ei valmistunut ajoissa. Kappaleessa Kevin Richardson soittaa pianoa.
Kappale oli yhtyeen viimeinen kappale ennen heidän neljävuotiasta taukoaan (2001–2005). Kappale nousi listasijalle 28 Yhdysvalloissa 13. marraskuuta 2001 ja pärjäsi melko hyvin myös kansainvälisillä listoilla nousten sijalle kolme Ruotsissa ja sijalle viisi Norjassa.
Vuonna 2007 kappale herätti suomalaisten huomion, kun sen kertosäkeen todettiin olevan lähestulkoon identtinen Hausmyllyn vuonna 1995 julkaistun kappaleen "Älä sano huomisesta" kertosäkeeseen. Teosto on ryhtynyt tutkimaan asiaa.
Kappaleet.
Vakiopainos
Britannia osa 1
Britannia osa 2
Remix-versin (vinyyli)
Musiikkivideo.
Virallinen versio.
Virallisen musiikkivideon kappaleelle ohjasi Paul Boyd. Se sisältää kaikki viisi Backstreet Boysin jäsentä erilaisten monumenttien ja vanhojen rakennusten keskellä. Video kuvattiin elokuussa 2001.
Toinen versio.
Ennen kuin alkuperäinen video kuvattiin, tuotannossa oli erilainen konsepti. Konsepti kuitenkin hylättiin lopulta ja virallinen versio valmistettiin sen sijaan.
Videossa yhtye on pukeutunut mustiin asuihin, jotka voi nähdä myös cd-singlen kannesta. Video kuvattiin pääasiassa vihertaustaa vasten ja tausta liitettiin siihen digitaalisesti. Videossa paistaa aluksi aurinko, mutta synkät pilvet täyttävät pian taivaan ensimmäisen kertosäkeen aikana ja toisen säkeistön aikana alkaa sataa. Tulvavesi täyttää alueen ja myrsky vain yltyy. Käännekohdassa, kappaleen lopussa, yhtyeeseen osuu valtavia aaltoja. Videon loppuosan aikana bändi laulaa ollessaan polviaan myöten meressä.
Auguste Serrurier

Auguste Serrurier (s. 25. maaliskuuta 1857 Denain) oli ranskalainen jousiampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, joissa hän voitti kaksi hopeamitalia, Sur la Perche à la Herse- ja Sur la Perche à la Pyramide -kilpailuista. Ensin mainitussa Serrurier oli tasoissa Belgian Emile Druartin kanssa, joten heistä kumpikin sai hopeaa.
Vladimir Lukin

Vladimir Petrovitš Lukin (; s. 13. heinäkuuta 1937 Omsk) on venäläinen diplomaatti, poliitikko ja aktivisti. Hän oli vuoteen 2014 saakka Venäjän presidentin nimittämä ihmisoikeusasiamies. Lukin oli myös yksi Jabloko-puolueen perustajista. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Venäjän suurlähettiläänä Yhdysvaltoihin (1992–1993). Hän on edustanut Jablokoa duumassa ja edennyt sen varapuhemieheksi saakka.
Historian tiedekunnasta vuonna 1959 valmistunut Lukin on filosofian tohtori. Hänet on otettu Kunniamerkin ritarikuntaan.
Lukin on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänet kasvattivat aikoinaan sukulaiset vanhempien jouduttua vainojen uhreiksi.