McDonnell Douglas F-15E Strike Eagle

McDonnell Douglas (nykyään Boeing) F-15 Strike Eagle on yhdysvaltalainen joka sään monitoimihävittäjä, joka on kehitetty McDonnell Douglas F-15 Eagle -hävittäjästä. F-15E suuniteltiin 1980-luvulla pitkän kantaman iskutehtäviin ilman muita hävittäjiä tai elektronisen sodankäynnin koneita. Yhdysvaltain ilmavoimien F-15E Strike Eaglet voidaan tunnistaa muista Eagle-varianteista muun muassa siten, että E-mallissa on tummempi väritys, kaksipaikkainen ohjaamo ja konformiset polttoainesäiliöt, jotka sijaitsevat moottorin ilmanottoaukkojen sivuilla.
Kehitys.
Vaikka alkuperäiset F-15-mallit suunniteltiin vain ilmaherruustehtävään eikä ilmasta-maahan -hyökkäyksiin, tunnistettiin konetyypin potentiaali myös siihen. Eräänlaiseksi uudenaikaisemmaksi hävittäjäpommittajaksi, iskuhävittäjäksi () suunniteltu F-15E-malli suunniteltiin 1980-luvulla. Konetyyppi esiteltiin vuonna 1987 ja ensimmäiset otettiin palvelukseen huhtikuussa 1988. F-15E:ssä yhdistyy aiempien mallien ilmaherruuskyvyt ja uusi iskukyky. F-15E:n järjestelmiä on myöhemmin päivitetty ja uudistettu.
Suunnittelu.
F-15E on monilta osin samankaltainen mutta päivitetty versio aiemmista F-15-malleista. Koneen avioniikka ja muut järjestelmät ovat kehittyneempiä sekä uusia on lisätty. F-15:n erittäin hyviksi luonnehditut lento-ominaosuudet on pidetty ja niitä on edelleen parannettu muun muassa uusilla Pratt &amp; Whitney F100-PW-220 tai -229 -moottoreilla. Kantamaa on kasvatettu lisäämällä rungon sivuille konformiset lisäpolttoainesäiliöt.
F-15E:n erityinen tehtävä on vihollisen maakohteiden pommittaminen erilaisilla pommeilla ja ohjuksilla. Tähän kuuluu sekä strategiset ilmaiskut että omille joukoille annettava lähi-ilmatuki. Kone on monitoimihävittäjä eli se pystyy yhtä hyvin myös osallistumaan ilmataisteluihin, joihin edeltäjämallinsa suunniteltiin. Kone pystyy toimimaan joka säässä, päivällä ja yöllä, ja se suunniteltiin pystymään tunkeutumaan syvälle vihollisen alueelle suorittamaan tehtävä, tarpeen vaatiessa vaikka taistellen.
Toisin kuin osassa aiemmista yksipaikkaisista malleista F-15E on aina kaksipaikkainen. Miehistöön kuuluu lentäjä (etuistuin) sekä asejärjestelmäupseeri ("Weapon Systems Officer", WSO, takaistuin). Hänen tehtävä on huolehtia esimerkiksi aseiden käytöstä, elektronisista järjestelmistä, sensoreista tai vaikkapa navigoinnista lentäjän lentäessä. Ajatuksena oli, että koneen monimutkaiset tehtävät tarvitsevat kahden hengen miehistön. Ohjaamoa on päivitetty uusilla lasinäytöillä.
Kone pystyy kantamaan yli 10 000 kilogrammaa kuormaa, johon voi kuulua lähes kaikkia Yhdysvaltojen kehittämiä ilmasta laukaistavia aseita sekä lisäpolttoainesäiliöitä. Maksimiasekuormaa ja siitä syntyvää tulivoimaa onkin luonnehdittu suureksi ja iskutehtävillä koneen eduksi pienempiin hävittäjiin verrattuna. Sisäisenä aseistuksena on useissa muissakin yhdysvaltalaishävittäjissä oleva 20 mm:n M61 Vulcan -gatling-konetykki, johon on 500 ammusta.
Käyttö.
F-15E otettiin Yhdysvaltain ilmavoimien palvelukseen huhtikuussa 1988. F-15E:tä käytettiin ensimmäistä kertaa taistelussa Persianlahden sodassa 1990, operaatioissa Desert Shield ja Desert Storm. Sodan jälkeen koneilla valvottiin Irakin lentokieltoalueita operaatioissa Northern Watch ja Southern Watch. Koneilla tehtiin lentokieltoalueen valvontaa ja ilmaiskuja myös Jugoslavian hajoamissotien johdosta muun muassa operaatio Deny Flightissa 1990-luvulla. 2000-luvulla F-15E on ollut paljon käytössä Afganistanin ja Irakin sodissa. Näiden lisäksi koneita on käytetty Libyan sisällissodan takia Operaaatio Odyssey Dawnissa sekä Isisin vastaisissa operaatioissa useilla alueilla.
Yhdysvaltojen lisäksi myös Israel ja Saudi-Arabia ovat käyttäneet F-15E-koneita omissa operaatioissan.