tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fan-Pix

Fan-Pix on ruotsalaisen The Boppers -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1980. Levy-yhtiö on Sound of Scandinavia (SOS Recording) ja tuottaja Bosse Waldersten. Albumin kappaleista noin puolet on yhtyeen omaa tuotantoa.
Äänitykset on tehty Park- ja Music Mill -studioilla 1980. Kappale "Do You Love Me" on liveäänitys. Äänittäjät ovat Waldersten, Acke Gaardebaeck ja Kent Larsson.
Kansitaiteen on toteuttanut Ermalm's Egenart ja valokuvaaja on Calle Bengtsson. Valokuvien värikäsittelyn on tehnyt Donna Cronin-Bengtsson.
Suomessa LP-levyjen valmistaja ja jakelija on ollut Polarvox Oy, Arinatie 2, SF-00370 Helsinki 37. Kannen on valmistanut Kirjapaino E. Kuronen.
Kokoonpano.
The Boppers:
sekä:
The Boppersin managerina on toiminut Michel Jezewski.
Arvioita.
Albumi on arvosteltu Blues News -lehdessä. Sen mukaan The Boppers on esiintynyt Suomessa ja ollut suosittu vuoden 1977 tienoilla, kun 1950-luvun musiikin (lähinnä rockabillyn) elvytys maassa oli vasta alkamassa. Arvion mukaan yhtye on kehittynyt paljon sitten ensimmäisten levyjensä ja tätä albumia on sanottu yhdeksi ajankohtansa parhaimmista rock'n'roll-levyistä. Levy on lisäksi monipuolinen sisältäessään myös kantria ("Gotta Get You Near Me Blues") ja merseybeatia ("Do You Love Me").
Grasshopper (albumi)

Grasshopper on seitsemäs J. J. Calen studioalbumi vuodelta 1982.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt J. J. Cale ellei toisin mainita.
Uudenseelanninjuutalaiset

Uudenseelanninjuutalaiset ovat Uudessa-Seelannissa asuvia juutalaisia. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan maassa asui 6 858 henkilöä, jotka ilmoittivat uskonnokseen juutalaisuuden, mutta vain 1 599 henkilöä, jotka ilmoittivat etniseksi taustakseen juutalaisen, israelilaisen tai heprealaisen.
Historia.
Juutalaisia alkoi tulla pienissä määrin Uuteen-Seelantiin samaan aikaan eurooppalaissiirtolaisten kanssa 1800-luvun alkupuolella. Englannista tulleet juutalaiskauppiaat John Montefiore, Joel Polack ja David Nathan olivat aktiivisia Pohjoissaarella jo 1830-luvulla. Juutalaisia oli myös ensimmäisten Wellingtonin alueen siirtolaisten mukana 1843. Juutalaisia tuli enemmän kultakuumeen aikana 1860-luvulla. Tuolloin heitä tuli Englannin lisäksi myös Saksasta ja Puolasta. Venäjältä ja Puolasta heitä tuli myös pakoon vuoden 1881 vainoja. Suurin osa tuli kuitenkin edelleen Britanniasta tai Australian kautta. Juutalaiset sopeutuivat elämään Uudessa-Seelannissa melko hyvin. Toisin kuin esimerkiksi tuon ajan Britanniassa, juutalaisia ei juuri syrjitty. 1800-luvun aikana perustettiin useita synagogia esimerkiksi Dunediniin, Christchurchiin, Wellingtoniin ja Aucklandiin.
1900-luvulla juutalaisia alkoi tulla suuremmassa mittakaavassa muualtakin kuin Britanniasta. Heitä pakeni esimerkiksi natsi-Saksasta ennen toisen maailmansodan alkua. Sodan jälkeen heitä pakeni myös esimerkiksi Unkarista epäonnistuneen Unkarin kansannousun jälkeen. 1980- ja 1990-lukujen aikana juutalaisia tuli etenkin Neuvostoliiton alueelta. Vielä hiljattaisempia muuttajia ovat Israelista ja Etelä-Afrikasta tulleet juutalaiset. Juutalaisten määrää on toisaalta vähentänyt heidän muuttonsa Israeliin, Britanniaan ja Australiaan.
Kulttuuri.
Uudessa-Seelannissa toimii useita eri alojen juutalaisia seuroja sekä juutalaisia kouluja ja päiväkoteja. Juutalaiset julkaisevat myös omaa lehteään nimeltä "The New Zealand Jewish Chronicle". Juutalaisyhteisön päämiehenä toimii virallisesti Kansainyhteisön päärabbi. Pääosa maan rabeista palkataan ulkomailta. Uudenseelanninjuutalaiset ovat ottaneet osaa myös siionistiseen liikkeeseen. Yhteisö on muun muassa kerännyt rahaa Israelissa tehtyihin ympäristöhankkeisiin.
Daniel Kolář

Daniel Kolář (s. 27. lokakuuta 1985 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti vuonna 2019 päättyneellä pelaajaurallaan pisimpään FC Viktoria Plzeňia. Kotimaansa lisäksi hän pelasi Turkissa Gaziantepsporin joukkueessa kaudella 2016–2017.
Kolář pelasi Tšekin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan EM-kilpailuissa 2007. Tšekin A-maajoukkueessa hän pelasi 29 ottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 2009–2016. Ensimmäinen maali syntyi syyskuussa 2011 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan ja toinen maaliskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. EM-kilpailuissa 2012 Kolář pelasi toisen jakson alkulohko-ottelussa Kreikkaa vastaan tultuaan kentälle loukkaantuneen Tomáš Rosickýn tilalle ja viimeisen alkulohko-ottelun Puolaa vastaan kokonaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pääsi kentälle vain viime hetkiksi viimeisessä alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan, ja se jäi hänen viimeiseksi maaottelukseen.
Lemonade

Lemonade on romanialaislaulaja Alexandra Stanin kappale, joka julkaistiin singlenä 4. kesäkuuta 2012 Maan Musicin kautta. Kappaleelle julkaistiin samana päivänä myös Iulian Mogan ohjaama musiikkivideo, joka kuvattiin huhtikuussa 2012. ”Lemonade” oli osa Stanin "Cliche (Hush Hush)" -albumia, joka julkaistiin ainoastaan Japanissa. Single ylitti kultalevyrajan Italiassa.
Vladimír Darida

Vladimír Darida (s. 8. elokuuta 1990 Solokov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut saksalaisia Freiburgia ja Hertha Berliniä. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Bundesliigassa 196 ottelua ja tehnyt niissä 20 maalia.
Darida on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2012 alkaen 76 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. EM-kilpailuissa 2012 hän pelasi puolivälieräottelussa Portugalia vastaan ja EM-kilpailuissa 2016 täyden peliajan joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän oli joukkueen kapteeni ja pelasi avauskokoonpanossa kaikki kolme alkulohko-ottelua sekä tuli puolivälierässä Tanskaa vastaan vaihdosta kentälle oltuaan loukkaantumisen vuoksi edellisen ottelun kokonaan sivussa.
Theodor Gebre Selassie

Theodor Gebre Selassie (s. 24. joulukuuta 1986 Třebíč, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Tšekin Gambrinus ligan FC Slovan Liberecia. Hänen nykyinen seuransa on Saksan Bundesliigan Werder Bremen. Selassie kuului Tšekin joukkueeseen kesän 2012 EM-kilpailuissa. Hän on pelannut kaikkiaan 54 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Gebre Selassie on pelannut Werder Bremenin joukkueessa Bundesliigaa kahdeksan kautta ja tehnyt jokaisella kaudella vähintään yhden maalin, parhaalla kaudellaan 2016–2017 viisi maalia. Hän on pelannut kausittain 26–33 liigaottelua.
Marek Suchý

Marek Suchý (s. 29. maaliskuuta 1988 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigan FC Augsburgia. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Venäjän jalkapalloliigan Spartak Moskovassa ja sveitsiläisessä FC Baselissa.
Suchý pelasi Tšekin juniorimaajoukkueissa muun muassa hopeamitalijoukkueessa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 ja neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 2010 EM-karsinnassa Skotlantia vastaan. Hän kuului Tšekin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012 ja 2016 mutta ei päässyt kummassakaan turnauksessa pelaamaan. Hän on kesäkuun 2020 loppuun mennessä pelannut 44 maaottelua ja tehnyt ainoan maalinsa kesäkuussa 2016 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan.
Kidevioletti

Kidevioletti eli kristallivioletti tai metyylivioletti 10B (C25H30N3Cl) on yksi triaryylimetaaneihin kuuluvista metyyliviolettiväriaineista. Sitä käytetään muun muassa musteissa ja biokemiallisissa tutkimuksissa. Kidevioletti on kiinteänä violetin ja pronssinvärinen. Veteen liuenneena se on voimakkaan violetti. Kideviolettia valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1883.
Ominaisuudet.
Kiinteänä kidevioletti on violetteja tai pronssinvärisiä kiteitä. Yhdiste liukenee veteen, ja sen vesiliuos on väriltään voimakkaan violetti. Sen absorptiomaksimi on aallonpituudella 579 nm. Yhdiste on pH-indikaattori. pH-arvon laskiessa protonoituu ensin yksi kidevioletin tertiäärisistä aminoryhmistä ja yhdisteen väri muuttuu vihreäksi. Happamuuden vielä kasvaessa protonoituu myös toinen tertiäärinen aminoryhmä ja liuos muuttuu keltaiseksi.
Valmistus.
Ensimmäisen kerran kideviolettia valmistivat 1883 Heinrich Caro ja Alfred Kern, jotka valmistivat sitä N,N-dimetyylianiliinin ja fosgeenin välisellä reaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa reaktiossa muodostuu niin kutsuttu Michlerin ketoni, joka reagoi dimetyylianiliiniylimäärän kanssa muodostaen kideviolettia. Nykyisin käytetään myös toista menetelmää, jossa dimetyylianiliini kondensoituu formaldehydin kanssa jääetikan toimiessa liuottimena. Näin muodostuu väritön leukokidevioletti, joka hapetetaan kidevioletiksi. Aikaisemmin hapettimena käytettiin kromaatteja tai lyijydioksidia, mutta niiden myrkyllisyyden vuoksi hapettimena käytetään nykyisin mangaanidioksidia.
Käyttö.
Kideviolettia käytetään muun muassa musteiden valmistukseen ja paperin värjäykseen. Sitä on käytetty myös kirjoituskoneiden värinauhoissa. Sillä on myös antibakteerisia ominaisuuksia. Biokemiassa kideviolettia käytetään gramvärjäyksessä. Se värjää grampositiiviset bakteerit violeteiksi, mutta ei gramnegatiivisia bakteereita.
Myrkyllisyys.
Kidevioletti on myrkyllistä ja nieltynä aiheuttaa huonovointisuutta, vatsakipua, nenäverenvuotoa ja kosketusherkkyyttä. Sen on eläinkokeissa todettu olevan myös mutageeninen ja karsinogeeninen.
Roman Šaronov

Roman Šaronov (s. 8. syyskuuta 1976 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edusti suurimman osan aikaa urastaan Venäjän jalkapalloliigan Rubin Kazania.
EM-kilpailuissa 2004 Šaronov pelasi kaksi ottelua. Venäjän toiseen alkulohko-otteluun hän ei päässyt, koska sai ensimmäisessä ottelussa kahden varoituksen seurauksena ulosajon ja siten yhden ottelun pelikiellon.
Aleksandr Kokorin

Aleksandr Kokorin (s. 19. maaliskuuta 1991 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa, johon hän siirtyi tammikuussa 2021 pelattuaan siihen saakka Venäjän Valioliigaa eri joukkueissa.
Kokorin edusti maataan vuoden 2012 EM-kisoissa, vuoden 2014 MM-kisoissa ja vuoden 2016 EM-kisoissa. Lokakuun 2018 alussa Kokorin vangittiin epäiltynä kahdesta pahoinpitelystä ja hän sai yhden vuoden ja seitsemän kuukauden vankeustuomion, jota hän kärsi toukokuusta 2019 Moskovan lähellä sijaitsevassa vankilassa.
Fernand Cormon

Fernand Cormon (24. joulukuuta 1845 Pariisi, Ranska – 20. maaliskuuta 1924 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen akateeminen taidemaalari. Hän oli aikansa ranskalaisen historiamaalauksen johtavia taiteilijoita. Mytologisia, uskonnollisia ja historiallisia aiheita maalannut Cormon oli myös muotokuvamaalari.
Fernand piti 1880-luvulla ateljeekoulua Atelier Cormon. Koulu pyrki antamaan valmiuksia Pariisin salonkiin pääsyyn. Cormon oli itse debytoinut salongissa 1868. Oppilaina oli muun muassa Henri de Toulouse-Lautrec, Henri Matisse ja Vincent van Gogh. Suomalaisista Atelier Cormonissa kävivät esimerkiksi Albert Gebhard ja Akseli Gallen-Kallela.
Sittemmin Cormon tunnetaan pikemminkin kuuluisien oppilaidensa kuin taiteensa vuoksi, vaikka hän pääsikin Académie des Beaux-Artsin jäseneksi. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa.
Anton Šunin

Anton Šunin (s. 27. tammikuuta 1987 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän on edustanut Venäjän Valioliigassa Dynamo Moskovaa vuodesta 2007 alkaen. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Venäjän liigassa 239 ottelua, joissa hän on päästänyt 257 maalia ja pelannut 85 nollapeliä. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kolme ottelua.
Šunin pelasi Venäjän maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2007 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Toisen kerran hän pääsi maajoukkueessa kentälle vuonna 2011 ja kolmannen kerran vasta vuonna 2019. Vuonna 2020 hän pelasi neljä maaottelua ja vuonna 2021 hän on kesäkuun 8. päivään mennessä pelannut viisi maaottelua, joten hänellä on maaotteluja yhteensä 12. Hän oli vaihtopelaajana mukana EM-kilpailuissa 2012.
Andri Pjatov

Andri Pjatov (s. 28. kesäkuuta 1984 Kirovohrad, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut seuratasolla Ukrainan jalkapalloliigassa Šah’tar Donetskia vuodesta 2007. Hän on voittanut Ukrainan liigamestaruuden kymmenen kertaa ja Ukrainan Cupin kahdeksan kertaa. Kaudella 2008–2009 hän voitti UEFA-cupin.
Pjatov on pelannut Ukrainan liigassa Vorskla Pultavan ja Šah’tar Donetskin joukkueissa yhteensä 342 ottelua, joissa hän on 173 kertaa pelannut nollapelin.
Pjatov kuului Ukrainan maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2006 mutta ei saanut peliaikaa. Vuosien 2012 ja 2016 EM-kilpailuissa hän oli Ukrainan ykkösmaalivahti ja kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa varamaalivahti. Hän on pelannut kaikkiaan 102 maaottelua, joista viimeisen kesäkuussa 2022 Kansojen liigassa Armeniaa vastaan. Näistä nollapelejä on 47.
Oleksandr Alijev

Oleksandr Oleksandrovytš Alijev (, ; s. 3. helmikuuta 1985 Habarovsk, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigan FK Anži Mahatškalaa.
Alijev tunnetaan erinomaisista vapaapotkun laukomistaidoistaan, "Hän on paras vapaapotkujen laukoja Euroopassa" totesi silloinen Dynamo Kiovan valmentaja Juri Sjomin.
Marko Dević

Marko Dević (, , s. 27. lokakuuta 1983 Belgrad, Jugoslavia) on serbialaissyntyinen ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti pääsarjatasolla useita joukkueita, pisimpään ukrainalaista Metalist Harkovaa kausina 2006–2012 ja helmikuusta 2013 helmikuuhun 2014. Hän pelasi osan kaudesta 2012–2013 Ukrainan liigamestaruuden ja Ukrainan Cupin voittaneessa Šah’tar Donetskissa. Hän aloitti liigauransa Jugoslaviassa ja pelasi Ukrainasta lähdettyään myös Venäjällä, Qatarissa, Liechtensteinissa ja Azerbaidžanissa.
Dević pelasi Ukrainan maajoukkueessa 35 maaottelua vuosina 2008–2014. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2012 joukkueensa kaikki kolme ottelua ja niistä viimeisen Englantia vastaan avauskokoonpanossa. Hän teki maaotteluissaan seitsemän maalia: helmikuussa 2011 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan, marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Itävaltaa vastaan, syyskuussa 2013 MM-karsinnan kotiottelussa San Marinoa vastaan, lokakuussa 2013 kolme maalia MM-karsinnan vierasottelussa San Marinoa vastaan ja maaliskuussa 2014 yhden maalin ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
Yhdysvaltain perustuslain 13. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 13. lisäys () on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka kieltää orjuuden ja pakkotyön muuten kuin rangaistuksena rikoksista koko liittovaltion alueella. Lakiehdotus hyväksyttiin edustajainhuoneessa 8. huhtikuuta 1864, senaatissa 31. tammikuuta 1865 ja pantiin täytäntöön 6. joulukuuta 1865. Perustuslain 13. lisäys hyväksyttiin orjuutta vastustaneen Unionin lyötyä orjuutta kannattaneen Konfederaation. Lisäys oli ensimmäinen kolmesta niin kutsutusta Reconstruction Amendments -lisäyksistä. 
Perustuslain 13. lisäyksen hyväksymisen jälkeen vanhat etelävaltiot yrittivät orjuuttaa mustia uudelleen luomalla niin kutsuttuja Black Codes -lakeja. Esimerkiksi Etelä-Carolinassa mustia vaadittiin vangitsemisen uhalla hankkimaan nopeasti työpaikka (mikä käytännössä tarkoitti erittäin matalapalkkaista työtä) ja maksamaan ylimääräisiä veroja. Black Codes -lakien kieltämistä hankaloitti ahkerasti veto-oikeuttaan käyttänyt presidentti Andrew Johnson, jonka mielestä orjuuden kieltäminen tai salliminen kuului jokaisen osavaltion itsemääräämisoikeuksiin. Orjavastainen kongressi onnistui kuitenkin lopulta estämään Black Codes -lait, kun se hyväksyi 1860- ja 1870-lukujen taitteessa kansalaisoikeuslain sekä perustuslain 14. ja 15. lisäyksen.
Teksti.
Suomennettuna:
Yhdysvaltain perustuslain 14. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 14. lisäys on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka hyväksyttiin Yhdysvaltain kongressissa 13. kesäkuuta 1866 ja ratifioitiin 9. heinäkuuta 1868.
Lisäys takaa Yhdysvaltain kansalaisuuden kaikille ihmisille, jotka ovat syntyneet Yhdysvalloissa tai kansalaistetut siellä, mukaan lukien entiset orjat. Lisäys takaa kaikille kansalaisille yhtäläisen suojan lain edessä ja laajentaa Bill of Rights -oikeudet koskemaan osavaltioita. Hallitus saa valtuudet rangaista osavaltioita, jotka kaventavat asukkaidensa äänestysoikeuksia rajoittamalla suhteellisesti heidän edustustaan kongressissa. Valtiota vastaan kapinoineiden oikeuksia toimia viroissa rajoitetaan, ja Yhdysvaltoja ja osavaltioita kielletään maksamasta kapinavelkoja tai korvauksia orjanomistajille.
Lisäys kuuluu niin kutsuttuihin Reconstruction Amendments -lisäyksiin, ja sen tarkoituksena oli kitkeä sisällissodan jälkeen vanhoissa Etelävaltioissa luotuja, mustien asemaa jälleen heikentäneitä Black Codes -lakeja. Samalla 14. lisäys mitätöi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden ennakkotapauksen "Dred Scott vastaan Sandford" vuodelta 1857, jonka mukaan mustilla ei ole oikeutta Yhdysvaltain kansalaisuuteen.
Lisäyksen ratifioiminen oli ongelmallista, sillä Tennesseetä lukuun ottamatta kaikki Etelävaltioiden kongressit kieltäytyivät hyväksymästä lisäystä. Lopulta kongressi määräsi Reconstruction Acts -lakien nojalla etelään sotilashallitukset, jotka toimivat alueella kunnes orjuuden kieltäneet lisäykset oli hyväksytty ja osavaltioille oli tehty uudet perustuslait.
Kongressi asetti lisäyksen hyväksymisen ehdoksi sille, että entisten konfereraatiovaltioiden liittovaltioedustus palautetaan. 14. lisäykseen liittyviä myöhempiä lakeja ovat muun muassa vuoden 1964 kansalaisoikeuslaki ja vuoden 1965 äänestysoikeuslaki.
14. lisäys on yksi laveimmin tulkittuja perustuslain osia. Tapauksesta "Allgeyer v. Louisiana" vuonna 1897 lähtien on katsottu sen takaavan sopimusvapauden. Tämän perusteella oikeus on päätynyt kumoamaan 1905 tapauksessa "Lochner v. New York" työntekijöiden työaikojen rajoituksen (New Yorkin osavaltion säätämän 10 tunnin työpäivän ja vuonna 1923 tapauksessa "Adkins v. Children's Hospital" minimipalkkalain 1960-luvulta lähtien laaja sopimusvapauden tulkinta on joutunut epäsuosioon.
Tapaus "Roe vastaan Wade" (1973), jolla Yhdysvalloissa sallittiin abortti, perustui 1 §:n tulkintaan yksityisyyden suojan kannalta. Myös Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätös samaa sukupuolta olevien parien avioliitosta (tapaus "Obergefell vastaan Hodges") perustuu yksityisyyden suojan tulkintaan.
Teksti.
Suomennettuna:
Yhdysvaltain perustuslain 15. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 15. lisäys ( tai "Amendment XV") on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka antoi äänioikeuden kaikille miespuolisille kansalaisille etnisestä alkuperästä tai aiemmasta orjan asemasta riippumatta. Lisäyksestä huolimatta afroamerikkalaisten oli vaikeampi äänestää kuin valkoisten vuoteen 1965 asti. Se oli viimeinen kolmesta niin kutsutuista Reconstruction Amendments -lisäyksistä. 15. lisäys hyväksyttiin kongressissa 26. helmikuuta 1869 ja ratifioitiin 3. helmikuuta 1870.
Teksti.
Suomennettuna:
Oleksandr Kutšer

Oleksandr Kutšer (s. 22. lokakuuta 1982 Kiova, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Ukrainan pääsarjassa ensimmäisen kerran huhtikuussa 2003 ja viimeisen kerran joulukuussa 2019. Hän edusti pisimpään Šah’tar Donetskia, 11 kautta vuosina 2006–2017. Kaudet 2017–2019 hän edusti turkkilaista Kayserisporia.
Kutšer voitti Šah’tar Donetskin joukkueessa Ukrainan liigamestaruuden seitsemän kertaa ja Ukrainan Cupin kuusi kertaa. Kaudella 2008–2009 hän oli voittamassa UEFA Cupia, jossa hän pelasi neljässä ottelussa täydet minuutit, muun muassa loppuottelussa Werder Bremeniä vastaan. Toisesta välieräottelusta toista ukrainalaisjoukkuetta Dynamo Kiovaa vastaan hän oli poissa saatuaan ensimmäisessä välierässä varoitustilinsä täyteen.
Kutšer pelasi Ukrainan maajoukkueessa 57 maaottelua vuosina 2006–2017. Hän oli EM-kilpailuissa 2012 vaihtopelaajana ja pelasi EM-kilpailuissa 2016 joukkueensa viimeisen alkulohko-ottelun Puolaa vastaan. Hän teki maaotteluissaan kaksi maalia: lokakuussa 2006 toisessa maaottelussaan EM-karsinnassa Skotlantia vastaan ja marraskuussa 2012 ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan.
The People or the Gun

The People or the Gun on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtye Anti-Flagin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 9. kesäkuuta 2009. Albumi on Anti-Flagin ensimmäinen itsenäisellä SideOneDummy Records -levy-yhtiöllä. Anti-Flag markkinoi albumiaan tekemällä kaksi kiertuetta, toisen Euroopassa ja toisen Pohjois-Amerikassa.
Kappaleet.
"Which Side Are You On? E.P.".
Jotkut albumin versioista, kuten albumin Australian ensimmäinen painos ja Amazon.de:sta tilattu albumi, sisälsivät lisäksi "Which Side Are You On?" -nimisen ylimääräisen EP-levyn, joka sisältää seuraavat kappaleet:
Juha Kosonen

Juha Kullervo Kosonen (s. 31. tammikuuta 1956 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja. Kosonen on suorittanut Tampereen yliopiston toimittajatutkinnon ja on oppiarvoltaan sosionomi. Hän on työskennellyt sanomalehti "Lallin" toimitusihteerinä ja uutispäällikkönä, toimittajana kotiseutulehti "Pirkkalaisessa", sanomalehti "Länsi-Savossa" ja kaupunkilehti "Uutisviikossa" sekä päätoimittajana paikallislehti "Akaan Seudussa". Kosonen jäi eläkkeelle 2020.
Kosonen on naimisissa filosofian kandidaatti, ylitarkastaja Anneli Vainosen kanssa. Pariskunnalla on kaksi tytärtä Anni ja Aino.
The Four Tops

The Four Tops on yhdysvaltalainen laulukvartetti, joka perustettiin vuonna 1953 ja on toiminnassa edelleen. Yhtyeen musiikki on edustanut vuosien varrella muun muassa soulia, doo-wopia, jazzia sekä rhythm and bluesia.
Yhtyeen alkuperäiskokoonpano toimi peräti 44 vuotta, vuodesta 1953 vuoteen 1997 saakka, kunnes yhtyeen tenori Lawrence Payton kuoli.
Jussi Asu

Jussi Erkki Asu (s. 13. marraskuuta 1953) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, lehtikuvaaja ja toimittaja, jonka tunnettu kappale on ”Kirjeen sulle kirjootan”. Asulle myönnettiin mestarikansanlaulajan arvonimi Kaustisella 2017. 
”Kirjeen sulle kirjootan” voitti ylivoimaisesti Ilmajoen Musiikkijuhlilla vuonna 1980 ensi kertaa järjestetyn Yle TV2 -kanavan laulelmakilpailun, jossa sen esitti kurikkalainen Eero Piirto.
Dirén piiri

Dirén piiri () on paikallishallintoalue Timbuktun alueella Malissa. Sen hallinnollinen keskus on Diré. Piirin pinta-ala on 1 750 neliökilometriä. Asukkaita on 109 700 henkeä (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Maantiede ja ilmasto.
Dirén piiri muodostaa 0,35 % Timbuktun alueen pinta-alasta ja on siten pinta-alaltaan alueen piireistä pienin. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun, idässä Gourma-Rharousin, etelässä Niafunkén ja lännessä Goundamin piireihin.
Piiri sijaitsee Nigerin sisämaasuiston pohjoisosassa. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä Nigerjoen tulvatasankoa. Paikoitellen on matalia savikumpuja ja hiekkadyynejä. Vesistöjä ovat Niger ja sen sivuhaarat. Lisäksi hyödynnetään Goundamin piirissä sijaitsevaa Fatijärveä.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Harmattan-tuulen leimaama kuiva vuodenaika kestää lokakuusta kesäkuuhun ja jakautuu viileään ja kuumaan kauteen. Epäsäännölliset sateet tulevat heinä-syyskuussa. Vuotuinen sademäärä on 200–250 millimetriä. Kasvillisuus on heinä- ja pensasaroa.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Goundamin piiristä vuonna 1961 erotettuun piiriin kuuluu Dirén kaupunkikunta ja 12 maalaiskuntaa: Arham, Binga, Bourem Sidi Amar, Dangha, Garbakoïra, Haïbongo, Kirchamba, Kondi, Sareyamou, Tienkour, Tindirma ja Tinguereguif. Kaupunginosia, kyliä ja nomadiryhmiä on 112.
Piirissä asuu 16,3 % Timbuktun alueen väestöstä. Asukastiheys on alueen suurin. Kaupunkiväestön osuus on 18,5 %. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, fulbeja, tuaregeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Diréstä on maantieyhteydet Goundamiin ja Niafunkéen. Nigerjoki on tärkeä liikenneväylä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, vehnä, hirssi, durra, lehmänpapu, maapähkinä, kumina ja vihannekset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Piirissä toimii ala- ja yläkoulujen lisäksi lukio, normaalikoulu ja ammattikoulu. Terveyspalvelut käsittävä piirin poliklinikan ja 16 terveyskeskusta (vuonna 2011). Kulttuurilaitoksia ovat kirjasto ja kulttuuritalo. Diréssä on vesijohto- ja sähköverkot.
Matkailu.
Mahdollisena matkailukohteena mainitaan Tindirman historiallinen kylä ja sen juutalainen hautausmaa. Diréssä on pieni hotelli.
Diré

Diré on kaupunki ja Dirén piirin hallinnollinen keskus Malin Timbuktun alueella. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 120 kilometriä Timbuktusta lounaaseen. Kaupungissa on 22 400 asukasta (vuonna 2009).
Dirén kaupunkikunnan pinta-ala on 975 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Arhamin, idässä Tienkourin ja etelässä Tindirman kuntiin sekä lännessä Goundamin piiriin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu seitsemän kaupunginosaa ja kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita. Lisäksi on bozoja, belloja, fulbeja ja tuaregeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkein viljelykasvi on riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kunnassa on seitsemän ala- ja kaksi yläkoulua sekä terveyskeskus.
J. E. Huttunen

Juho Emil Huttunen (25. toukokuuta 1901 Rovaniemi – 1980 Helsinki) oli suomalainen sirkustaiteilija, hammasatleetti, lauluntekijä, keksijä ja kirjailija. 
Elämä.
Huttunen oli lähtöisin Rovaniemeltä taloudellisesti vaatimattomista olosuhteista. Hänen vanhempansa olivat Nurmeksesta muuttanut metsätyömies Olli Huttunen ja hänen rovaniemeläissyntyinen vaimonsa Ida Margareta Oikarainen. Vaikka Huttunen oli nuoruudessaan mukana paikallisen työväenyhdistyksen urheiluseurassa, osallistui hän Suomen sisällissotaan valkoisten puolella kuuluen muun muassa Petsamon valloitusta yrittäneeseen Thorsten Renvallin johtamaan retkikuntaan.
Ensimmäiset akrobaattinumeronsa Huttunen antoi 15-vuotiaana Rovaniemen markkinoilla. Hän kiersi ensin pohjois-suomalaisilla metsätyömailla ja kansanjuhlissa esittämässä akrobatiaa ja laulamassa kupletteja. Varsinaisen sirkusuransa Huttunen aloitti vuonna 1925 kuuluen eri sirkuksiin. Huttunen oli kuuluisa varsinkin hammastempuistaan: hän saattoi vetää autoa hampaillaan tai tanssia musiikin tahdissa pitäen samalla suussaan parimetriä pitkää tankoa, jonka päässä lapsi istui polkupyörän istumatelineessä. Huttunen esitti myös itse sanoittamiaan lauluja ja kirjoitti runoja. Erityisen mielellään Huttunen esiintyi Kanadassa ja Yhdysvalloissa, jonne hänen perheenjäseniään, muun muassa kaksi hänen sisartaan, oli muuttanut. Huttunen itse oli poikamies.
Huttusen keksintöihin kuuluivat jarrut suksiin ja laivoihin, perheenemäntiä varten kehitetty harja jossa oli varressa vesisäiliö, torimyyjille tarkoitetut tyhjiöpohjilla varustetut kengät sekä myös maan vetovoiman ja avaruussähkön voimalla toiminut ”ikiliikkuja”.
Kirjailija Pentti Haanpää muokkasi vuonna 1946 ilmestyneen romaanin "Sirkussankari" Huttusen omaelämäkerrallisen käsikirjoituksen pohjalta. He sopivat, että Huttunen saisi vain kymmenesosan tekijänpalkkiosta ja Haanpää loput. Huttunen vaati myöhemmin turhaan oman osuutensa suurentamista, koska kertoi suostuneensa sopimukseen humalassa.
Enrollment Act

Enrollment Act (tunnetaan myös nimillä Civil War Military Draft Act ja Conscription Act of 1863) oli sisällissodan runtelemassa Yhdysvaltain Unionissa vuonna 1863 hyväksytty laki, jolla pyrittiin saamaan lisää sotilaita armeijan palvelukseen. Lain taustalla oli vapaaehtoisten sotilaiden vähentyminen sisällissodan pitkittyessä. Enrollment Act velvoitti kaikkia Unionin alueella asuvia terveitä 20-45-vuotiaita miehiä sekä kansalaisuushakemuksen jättäneitä maahanmuuttajia ilmoittautumaan armeijan palvelukseen. Palvelukseen määrättävät miehet valittiin arvonnoilla. Koska afroamerikkalaisilla ei vielä tuolloin ollut Yhdysvaltain kansalaisuutta, oli heidät vapautettu palveluksesta. Lakiehdotus hyväksyttiin Yhdysvaltain kongressissa 3. maaliskuuta 1863 ja samalla se korvasi vuoden 1862 miliisilain. 
Enrollment Actiin kuului mahdollisuus välttää asepalvelus, mikäli henkilö maksoi liittovaltiolle 300 dollaria (vertailun vuoksi mainittakoot, että tavallisen työväenluokkaisen miehen vuositulot olivat usein alle 500 dollaria) tai sai hankittua itselleen sijaisen asepalvelukseen. Tämä aiheutti suurta ärtymystä kansassa ja lakia pilkattiinkin yleisellä hokemalla "rich man's war, poor man's fight" (). Vaikka varakkaat miehet pystyivätkin halutessaan välttämään sotilaspalveluksen, oli pohjoisvaltioiden armeijassa kuitenkin likimain yhtä paljon varakkaita miehiä kuin pohjoisvaltioiden väestössä keskimäärin. Ostetun vapautuksen lisäksi mustien vapauttaminen palveluksesta aiheutti paikoittain vihanpurkauksia alueen mustaa väestöä kohtaan. Suurin ja tunnetuin Enrollment Actin aiheuttamista levottomuuksista oli New Yorkin kutsuntamellakka, joissa satoja ihmisiä kuoli valkoisten työläisten, mustien ja liittovaltion joukkojen välisissä yhteenotoissa neljän päivän aikana.
Etelävaltioissa oltiin jo ennen Enrollment Actia hyväksytty hyvin samankaltainen laki, joka velvoitti nuoria miehiä värväytymään armeijaan. Myös Etelävaltioissa mies pystyi kuitenkin ostamaan itselleen vapautuksen asepalveluksesta, minkä lisäksi suurten orjaplantaasien omistajat oli automaattisesti vapautettu palveluksesta. Nämä erioikeudet herättivät Etelävaltioiden talonpojissa samanlaista ärtymystä kuin Enrollment Act Pohjoisvaltioissa.
Oulun Voimisteluseura

Oulun Voimisteluseura ry (OVOS), aiemmin Naisvoimisteluseura Oulun Kisa-Siskot ry (OKS), on 4.4.1930 perustettu Suomen Voimisteluliiton jäsenseura, joka tarjoaa liikuntamahdollisuuksia niin lapsille, nuorille kuin aikuisillekin.
Oulun Voimisteluseura on Suomen Olympiakomitean Sinettiseura ja Voimisteluliiton Priima-laatuseura.
Toiminta.
Oulun Voimisteluseura tarjoaa viikoittain ohjattuja tunteja eri ikäisille ja eri lajien harrastajille. Perheille on tarjolla perheliikuntaa, alle kouluikäisille erilaisia tunteja, nuorille tanssillisen voimistelun ja tanssin tunteja ja aikuisille niin esiintyviä kuin kuntoliikunnan ryhmiäkin.
Oulun Voimisteluseura järjestää vuosittain teeman ympärille kootun kevätnäytöksen ja osallistuu lisäksi Voimisteluliiton järjestämiin kilpailuihin ja tapahtumiin. Lasten Jumppakoulu-ryhmät osallistuvat Voimisteluliiton järjestämiin Asema-tapahtumiin ja nuorten ja aikuisten ryhmät esiintyvät ja kilpailevat Voimisteluliiton järjestämissä alueellisissa ja valtakunnallisissa Show-tapahtumissa.
Uskollisuuden Kilta.
Oulun Kisa-Siskot Uskollisuuden Kilta on perustettu 3.4.1973. Killan jäseneksi voi liittyä 25 vuotta täyttänyt henkilö, joka on kuulunut viisi vuotta Voimisteluliiton jäsenseuraan.
Viinikellari

Viinikellari on maan alle rakennettu tila, johon varastoidaan viiniä yleensä pulloissa tai tynnyreissä.
Kellarissa viini saa olla valolta ja lämpötilan vaihteluilta suojassa. Viinikellarin lämpötilaksi sopii 6–20 celsiusastetta ja ilmankosteudeksi 60–85 prosenttia. Ihanteellisena viinikellarin lämpötilana pidetään 13:a astetta. Liian lämpimässä tai liian kylmässä säilytyksessä viinissä tapahtuu makua huonontavia kemiallisia muutoksia. Liian kosteassa pullon korkki homehtuu, ja liian kuivassa korkki halkeilee ja liika happi muuttaa alkoholia etikaksi. Jotta korkki ei kuivuisi, viini tulee säilyttää vaaka-asennossa, ellei sitä varastoida vain lyhyitä aikoja.
Kellarit ovat alun perin olleet viileämpiä kuin talojen maanpäälliset huoneet ja siksi soveltuneet niitä paremmin viinin pitkäaikaiseen varastointiin. Nykyisin keskuslämmityslaitteet ja lämminvesijohdot aiheuttavat usein sen, että kellariin täytyy asentaa ilmastointijärjestelmä viinin varastointia varten. Viini ei kestä tärinää, joten viinikellaria ei tule perustaa lähelle raskaasti liikennöityä tietä eikä tärisevien lämmityslaitteiden läheisyyteen.
Jos talossa ei ole mahdollisuutta viinikellariin, pieneen kellarikomeroon voi asentaa ilmastoidun kylmiön, tai asuntoon voi hankkia viinikaapin. Viinikellarissa voi olla myös sylkyallas viinin tarkistamista varten ennen tarjoilua.
Anthony DiNozzo

Anthony "Tony" DiNozzo, Jr. on fiktiivinen henkilö ja yksi keskeisimmistä protagonisteista rikosdraamasarjassa "NCIS Rikostutkijat". Hahmoa esittää Michael Weatherly. 
Taustaa.
Tony on lähtöisin varakkaasta amerikanitalialaisesta perheestä, ja hän on viettänyt nuoruutensa Long Islandilla, New Yorkissa. Hän on perheensä ainoa lapsi, mutta hänet on poistettu perheensä perintölistalta. Anthonyn äiti, jonka etunimi ei ole tiedossa, menehtyi hänen ollessaan kahdeksanvuotias. Tonyn isä, Anthony DiNozzo Sr., on Yhdysvaltain sisällissodan historialliseen elävöittämiseen osallistunut liikemies. Vanhemmat matkustelivat paljon ympäri maailmaa ja Tony on viettänyt lapsuuttaan asumalla hotelleissa. 
Pienenä Tony joutui kantamaan ulostesankoa sisällissodan elävöittämistapahtuman yhteydessä, minkä takia hän vihaa kaikkea sisällissotaan liittyvää. Huolimatta huonoista väleistä isänsä kanssa, Tonylla on samoja piirteitä kuin hänellä: molemmat ovat kovia flirttailijoita, pukeutuvat laadukkaasti ja lainaavat usein tunnettujen elokuvien vuorosanoja tai viittaavat niihin puhuessaan.
Vuoden 1850 kompromissi

Vuoden 1850 kompromissi () käsittää viisi Yhdysvalloissa syyskuussa 1850 hyväksyttyä lakiehdotusta. Lakiehdotukset määrittelivät orjuuden asemaa Yhdysvaltain uudessa länsiosassa. Kompromissia edelsi neljän vuoden mittainen neuvottelu orjuutta kannattaneen etelän ja sitä vastustaneen pohjoisen välillä. Lopulta tammikuussa 1850 senaattori Henry Clay esitteli kompromissiehdotuksensa. Kompromissi ratkaisi orjuuskiistan kärjistymisen sisällissodaksi neljän vuoden ajaksi.
Sisältö.
Kompromissin viiden lakiehdotuksen sisältö lyhyesti:
Datsik

Datsik (oik. Troy David Beetles, s. 9. kesäkuuta 1988 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen dubstep-tuottaja ja DJ. Datsik työskentelee usein Excisionin ja Downlinkin kanssa, jotka ovat myös dubstep-tuottajia. Datsik julkaisi ensimmäisen julkaisunsa keväällä 2009.
Biografia.
Troy Beetles syntyi Kelownassa, Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa 9. päivä kesäkuuta 1988. Hän aloitti dubstepin tuottamisen nähdessään kanadalaisen Excisionin (Jeff Abel) esiintymässä Shambhala elektronisessa musiikkifestivaalissa vuonna 2008. Pian kaksikko alkoi yhdessä tuottamaan musiikkia ja heillä oli muutamia julkaisuja vuosina 2009 ja 2010. Datsik aloitti esiintymisen kansainvälisesti ja jatkoi musiikin tuottamista Kanadassa.
Vuonna 2009 Datsikilla oli jo useampi julkaisu Beatport-sivustolla. Hän oli remixannut mm. The Crystal Methodin, Noisian, Wu-Tang Clanin ja Diplon kappaleita ja hän on esiintynyt mm. Steve Aokin, Ruskon, Bassnectarin, Skreamin, DJ Crazen ja Neron kanssa.
Datsik mainitsee, että hänellä on monta musiikillista inspiraatiota. Kuten esimerkiksi Wu-Tang Clanin jäsenet RZA ja Method Man. Hän on itse kuvannut omaa musiikkiansa "synkäksi ja robottimaiseksi" yrittäessään pitää sen "funkaavana ja gangsterimaisena" ja "likaisena." Beetlesin taiteilijanimi "Datsik" oli inspiraatio hänen entisestä Xbox Live gamertagistä.
Datsik julkaisi hänen debyyttialbuminsa Vitamin D:n 10. huhtikuuta 2012. Albumi sisältää 12 kappaletta ja mm. Excision, Downlink, Z-Trip, Infected Mushroom, Kornin laulaja Jonathan Davis, Messinian ja Snak The Ripper esiintyvät albumilla. Datsik esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 15. heinäkuuta 2012 The Circuksessa, Helsingissä.
Can Bonomo

Can Bonomo (s. 16. toukokuuta 1987, Izmir, Turkki) on turkkilainen laulaja sekä radio- ja TV-juontaja. Bonomo on syntyperältään sefardijuutalainen.
Bonomo on ollut musiikin parissa jo nuoruusvuosistaan lähtien. Hän aloitti kitaran soittamisen 8-vuotiaana naapurinsa innoittamana. 17-vuotiaana hän muutti Istanbuliin ja ryhtyi ääniteknikoksi. Bonomo opiskeli elokuva- ja televisioalalla Bilgi-yliopistossa ja toimi DJ:nä Radyo Klasilla, Number One FM:llä ja Radio N101:llä. Radiotyön jälkeen Bonomo siirtyi televisioon ja tuotti ohjelmia Number One TV:lle ja MTV:lle.
Bonomo soitti useissa amatöörimusiikkibändeissä lukio- ja yliopistovuosiensa aikana sekä esiintyi useissa konserteissa Izmirissä ja Istanbulissa.
Vuonna 2011 hän julkaisi debyyttialbuminsa "Meczup", jonka tekemiseen hänellä meni kaksi vuotta.
Bonomo on julkaissut kolme runokirjaa: "Delirmek Belirmektir" (2013), "Şu Sevdâlar Tevâtürü" (2016) ja "Parya Koma" (2018), jotka ovat olleet kustantaja Küçük İskenderin toimittamia. Lisäksi hän kirjoittaa sanoituksia albumeihinsa sekä suosittujen muusikoiden kappaleisiin ja tekee edelleen kirjoittajatyötä useisiin kuukausittaisiin lehtiin.
Bonomo suoritti Harvard X:n amerikkalaisen runouden kurssin vuonna 2016. Vuonna 2017 hän sai ”Kara” nimellä erityispalkinnon 9. Yunus Emre Runokilpailusta.
Eurovision laulukilpailu 2012.
Bonomo edusti Turkkia vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "”"Love Me Back"”". Hän selviytyi toisesta semifinaalista loppukilpailuun, jossa sijoittui lopulta 112 pisteellä seitsemänneksi.
Colin Morgan

Colin Morgan (s. 1. tammikuuta 1986 Armagh, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa nimiroolissa BBC:n televisiosarjassa "Merlin". Morgan on valmistunut Glasgowin Royal Conservatoire of Scotlandista vuonna 2007, minkä jälkeen hän on näytellyt niin teatterilavalla kuin televisiossakin.
Mekka (kauppaketju)

Mekka oli suomalainen kenkäkauppaketju. Mekkalla oli Suomessa yhteensä 16 myymälää, ja ne oli sijoitettu liikekeskuksiin, joihin on helppoa tulla. Suomen suurin Mekka-jättimyymälä sijaitsi Keravalla. Mekkan myymälöissä myytiin kenkien lisäksi lukuisia asusteita, kuten laukkuja, koruja ja aurinkolaseja.
Mekka myi myymälöissään tuotteita neljältä eri tuotemerkiltä. Lokakuussa 2014 Mekka ilmoitti hakeutuvansa konkurssiin.
Suomen purjetaitolentomaajoukkue

Suomen purjetaitolentomaajoukkue on Suomen Ilmailuliiton alaisuudessa toimiva joukkue, joka edustaa Suomea taitolennon kansainvälisissä arvokilpailuissa.
Purjetaitolento on Suomessa varsin nuori laji, ja ensimmäisiin MM-kisoihin osallistuttiin 2010, kun kisat järjestettiin Jämillä Suomessa. Kisojen isänä voidaan pitää Suomessa Matti Peuraa, jonka ideasta ja johdolla kisat saatiin Suomeen. 
Purjetaitolentoa, kuten moottoritaitolentoakin, kontrolloi kansainvälinen taitolentokomitea CIVA (Commission Internationale Voltienne Aeronautique) joka on FAI:n (Fédération Aéronautique Internationale) alajaosto.
Ensimmäisessä joukkueessa kilpailivat Advanced-luokan pilotit Toivo Huovinen (28.), Jyrki Viitasaari (26.) ja Mikko Luukkanen (18.).
Vuonna 2011 joukkue matkusti Puolan Toruniin seuraaviin kisoihin kokoonpanolla Toivo Huovinen (29.), Jyrki Viitasaari (34.) sekä Ville Sulkakoski (23.). Joukkueen johtajana toimi Hanna Räihä.
Vuonna 2012 purjetaitolennon MM-kisat järjestettiin Slovakiassa, Dubnica Nad Vahomissa. Mukana ei ollut Suomalaisia lentäjiä. 
Vuoden 2013 Purjetaitolennon MM-kisat järjestettiin Oripäässä Suomessa ja joukkueessa lensivät Mikko Luukkanen, Jukka Pelto-aho, Sami Mäntyharju, Jyrki Viitasaari, Toivo Huovinen ja Janne Nyyssönen. Sijoitukset löytyvät www.civa-results.com
2014 purjetaitolennon MM-kisat olivat jälleen Torunissa, Puolassa. Mukana oli vain Jukka Pelto-aho, joka lensi Ilmasotakoulun Lentokerhon Acro SZD-59llä, ja sijoittui seitsemänneksi.
Pekka Salminen (arkkitehti)

Pekka Einari Salminen (11. elokuuta 1937 Tampere – 30. toukokuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen, professorin arvonimen saanut arkkitehti. Hän suoritti ensin insinöörin tutkinnon arkkitehtuurin opintosuunnalla Tampereen teknillisessä opistossa, ja jatkoi sitten opintojaan Teknillisessä korkeakoulussa, josta valmistui arkkitehdiksi vuonna 1966. Vuonna 1968 hän perusti Helsinkiin Pekka Salminen Oy -nimisen arkkitehtitoimiston, nykyisin PES-Arkkitehdit Oy, jonka hallituksen puheenjohtajana hän toimi vuoteen 2024 saakka. Vuonna 2011 yritys avasi toimiston Shanghaihin Kiinaan. 
Pekka Salmiselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1998. Suomen Arkkitehtiliiton (SAFA) puheenjohtajana hän toimi 1986–1987 ja Suomen Arkkitehtitoimistojen liiton (ATL) puheenjohtajana 1998–1999. Vuodesta 2000 lähtien hän on kuulunut Suomen Teknillisten tieteiden akatemiaan. Vuonna 2002 Pekka Salmiselle myönnettiin Taiteen valtionpalkinto.
Janne Valtonen

Janne Valtonen (s. 2. toukokuuta 1968 Lappeenranta) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka toimii SM-liigajoukkue Saimaan Pallon maalivahtivalmentajana. Hän pelasi urallaan SaiPassa kolmena kautena yhteensä 85 SM-liigaottelua. Suurimman osan urastaan Valtonen torjui kuitenkin I-divisioonassa.
Pelaajaura.
Valtonen oli SaiPan oma kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä 18-vuotiaana I-divisioonassa kaudella 1986–1987, jolloin Valtonen toimi SaiPan kakkosmaalivahtina Ari Timosaarelle. Kaudella 1987–1988 hän nousi Timosaaren ohi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja oli torjumassa SaiPaa SM-liigaan kaudeksi 1988–1989. Valtonen pelasi kauden aikana myös nuorten maaotteluita, mutta putosi viimeisimpinä alle 20-vuotiaiden lopullisesta MM-joukkueesta.
Ensimmäisellä SM-liigakaudellaan 1988–1989 Valtonen jakoi SaiPan torjuntavastuun Harri Tammiruusun kanssa ja pelasi 24 runkosarjaottelua. Kaudella 1989–1990 hän nousi joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja torjui 39 runkosarjaottelussa. Kaudella 1990–1991 Valtonen lähinnä jakoi torjuntavastuun Petteri Linnan kanssa. SaiPa kuitenkin putosi suoraan takaisin I-divisioonaan kaudeksi 1991–1992, jolloin Valtonen toimi taas joukkueen ykkösmaalivahtina. SaiPan kausi osoittautui kuitenkin pettymykseksi joukkueen sijoituttua runkosarjassa kuudenneksi.
Kaudeksi 1992–1993 Valtonen siirtyi Jokipoikiin, jotka hän torjui I-divisioonan runkosarjan voittoon, mutta joukkue jäi kuitenkin karsintojen päätteeksi ilman sarjanousua. Valtonen palasi kaudeksi 1993–1994 SaiPaan, mutta 18-vuotias Jussi Markkanen nousi hänen ohitseen joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kauden 1994–1995 Valtonen pelasi Imatran Ketterässä, joka jäi I-divisionassa viimeiseksi, mutta säilytti kuitenkin sarjapaikkansa. Valtonen palasi taas kaudeksi 1995–1996 SaiPaan, mutta hän jäi joukkueen kakkosmaalivahdiksi. Hän lopetti pelaajauransa kevääseen 1996.
Valmentajaura.
Valtonen toimi vuodet 2009–2012 SaiPan A-nuorten maalivahtivalmentajana. Kausina 2008–2009 ja 2010–2011 hän valmensi myös joukkueen B-nuorten maalivahteja. Kaudeksi 2012–2013 Valtonen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SaiPan SM-liigajoukkueen maalivahtivalmentajaksi.
Harrströmin kivisilta

Harrstömin kivisilta (nimi vuoteen 1983 asti ) on kivinen museosilta Harrströmin kylässä Korsnäsissä. Silta on valmistunut vuonna 1898. Tyypiltään se on 
palkkisilta, ja se on rakennettu graniittisista kivipaasista. Silta on kolmeaukkoinen ja ylittää Harvungån-nimisen pienen joen. Silta sijaitsee Harrströmin kalasataman ja kylän muodostamassa Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin kuuluvassa kokonaisuudessa. Silta on otettu museosillaksi vuonna 1982. 
Harrströmin silta on tehty niin sanottuna kylmämuurina. Suorakaiteen muotoiseksi lohkotut kivet on sovitettu toisiinsa ilman laastia. Sillassa ei näy metallihakoja tai muita kiviä sitovia tukirakenteita. Karkeatekoisen sillan rakentajiksi mainitaan Karl Åberg ja Karl Högbacka. Sillan kannen pituus on 14,6 metriä ja kokonaispituus 26,4 metriä. Sen hyötyleveys on 4,7 metriä ja kokonaisleveys 5,7 metriä. Sillan suurin aukko on 3,7 metriä, suurin jänneväli 4 metriä ja alikulkukorkeus on 1,5 metriä.
Siltapaikka kuuluu historialliseen Pohjanmaan rantatiehen. Vanhan kivisen sillan rinnalle valmistui vuonna 1983 uusi Åback bro, jolloin vanha silta sai nykyisen nimensä ja jäi jalankulun ja pyöräilyn sillaksi.
António de Sousa Braga

António de Sousa Braga (15. maaliskuuta 1941 Santo Espírito – 22. elokuuta 2022) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin dehoniaanien papiksi 27. toukokuuta 1970 ja nimitettiin Angran hiippakunnan johtoon 9. huhtikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aurélio Granada Escudeiro, jota avustivat João Alves ja Arquimínio Rodrigues da Costa.
Sadama

Sadama on asuinalue () Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 139 hehtaaria ja väkiluku 3 703 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 42 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsee Tallinnan satama, josta on lähtöjä Helsinkiin, Tukholmaan ja Pietariin.
Marcello Bacciarelli

Marcello Bacciarelli (16. helmikuuta 1731 Rooma – 5. tammikuuta 1818 Varsova) oli barokin myöhäiskautta ja uusklassismia edustanut italialainen taiteilija.
Bacciarelli opiskeli maalaustaidetta Marco Benefialin oppipoikana Roomassa. Vuonna 1750 Puola-Liettuan vastavalittu kuningas August III kutsui hänet Dresdeniin muotokuvamaalariksi. Bacciarelli maalasi useita muotokuvia Puola-Liettuan hallitsijoista ja Puolan historiaa kuvaavia maalauksia.
Bacciarellin oppilaita olivat Alexander Kucharsky ja Kazimierz Wojniakowski.
Etemenanki

Etemenanki oli Mardukille omistettu zikkurat Babylonissa. Rakennuksesta ja sen mittasuhteista on olemassa uus- ja myöhäisbabylonialaisia nuolenpäätekstejä. Rakennus on sittemmin tuhoutunut.
Etemenanki on saattanut olla esikuvana Vanhan testamentin Baabelin tornia kuvaavalle kertomukselle, koska kaupunkiin oli siirretty juutalaisia näihin aikoihin.
Louvressa oleva nuolenpääkirjoitustaulu Urukista 229 eaa. kuvailee Etemenankin seitsemän kerrosta ja 91 metriä korkeaksi sekä kultakin sivultaan 91 metriä leveäksi rakennukseksi. Robert Koldeweyn löydöt 1931 vahvistivat savitiilistä tehdyn rakennuksen mitat. Rakennuksen eteläpuolella oli suuret portaat. Suurikokoinen Ištarin portti ja juhlakatu johtivat kohti zikkurat-rakennusta.
Myös Herodotos kuvaili 440 eaa. Babylonin muureja, palatsia ja temppelirakennusta.
Etemenanki tuhoutui lopullisesti 331 eaa. Kun Aleksanteri Suuri valloitti Babylonin, hän määräsi temppelin korjattavaksi. Kun hanke ei edistynyt, hän käski tuhota jäännökset, jotta Etemenanki voitaisiin rakentaa uudelleen. Rakennushanke kuitenkin peruuntui Aleksanteri Suuren kuoleman vuoksi. Myös myöhemmät uudelleenrakennushankkeet olivat tuloksettomia.
Tatari

Tatari on asuinalue () Kesklinnan kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 22 hehtaaria ja väkiluku 2 586 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 58 prosenttia oli virolaisia.
Alueella sijaitsevat muun muassa Viron musiikki- ja teatteriakatemia, elokuvateatteri "Kosmos" ja Yhdysvaltain suurlähetystö.
Henk Kronenberg

Henk Kronenberg (29. syyskuuta 1934 Enschede – 25. maaliskuuta 2020) oli alankomaalainen roomalaiskatolinen piispa, joka toimi Papua-Uudessa-Guineassa. Hänet vihittiin maristi-isien papiksi 18. lokakuuta 1961 ja nimitettiin Bougainvillen hiippakunnan johtoon 19. huhtikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Karl Hesse, jota avustivat Adrian Thomas Smith ja Ambrose Kiapseni. 
Kronenberg jäi eläkkeelle 15. joulukuuta 2009.
Martino Canessa

Martino Canessa (s. 22. heinäkuuta 1938 Voltri) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1962 ja nimitettiin Genova-Bobbion arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tigisi in Mauretanian titulaaripiispaksi 20. kesäkuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Canestri, jota avustivat Alessandro Piazza ja Giacomo Barabino.
Canessa sai 2. helmikuuta 1996 nimityksen Tortonan piispaksi.
Gastone Simoni

Gastone Simoni (9. huhtikuuta 1937 Castelfranco di Sopra – 28. elokuuta 2022) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. tammikuuta 1960 ja nimitettiin Praton hiippakunnan johtoon 7. joulukuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Giuseppe Uhac. Simoni asetettiin virkaansa 23. helmikuuta 1992.
Hojas Blues Band

Hojas Blues Band on suomalainen bluesyhtye, joka aloitti toimintansa nimellä "Hojas".
Harry Ekman

Harry John Ekman (28. syyskuuta 1923 Chicago – 17. kesäkuuta 1999 Medford, New Jersey) oli yhdysvaltalainen muotokuvamaalari, kuvittaja, mainospiirtäjä ja pin-up-taiteilija. Hän aloitti uransa Gil Elvgrenin oppipoikana ja työtoverina, ja ryhtyi myöhemmin itsenäiseksi kalenteritaiteilijaksi. Ekman käytti samaa työskentelytapaa kuin Elvgrenkin: hän valokuvasi mallinsa ja maalasi öljyvärein 76 × 61 senttimetrin kokoiselle kankaalle valokuvan pohjalta.
Ekman valmistui New Trier High School ja the American Academy of Art kouluista. Hänellä oli opintoja Nortwestern University yliopistossa. Varsinaista kuuluisuutta Ekman sai ryhdyttyään 1960-luvulla maalaamaan poliitikkojen ja liikemiesten muotokuvia, joita hän teki loppuelämänsä ajan kaupallisen uran jälkeen.