Oksatsepaami

Oksatsepaami on bentsodiatsepiineihin lukeutuva lääkeaine. Oksatsepaamin vaikutus on rauhoittava, ja sitä käytetään pääasiassa ahdistuneisuuden ja unettomuuden hoitoon. Suomessa oksatsepaamilla on myyntilupa valmistenimillä Opamox ja Oxamin. Oksatsepaami on luokiteltu lainsäädännössä huumausaineeksi. Oksatsepaami on reseptivalmiste eli vaatii lääkemääräyksen Suomessa.
Vaikutus.
Oksatsepaami on keskipitkävaikutteinen bentsodiatsepiini. Se imeytyy monia muita bentsodiatsepiinejä hitaammin, huippupitoisuus plasmassa saavutetaan vasta 1–2 tunnin kuluttua. Oksatsepaamin puoliintumisaika on 3–21 tuntia.
Oksatsepaami lievittää ahdistuneisuutta aiheuttamalla keskushermoston osittaisen lamaantumisen. Tästä seuraa myös lihasten rentoutuminen. Suuremmilla annoksilla oksatsepaami aiheuttaa myös sedaatiota. Oksatsepaami toimii samantyyppisesti kuin diatsepaami, ja se onkin diatsepaamin aineenvaihduntatuote. Oksatsepaamin vaikutus on pääsääntöisesti ahdistusta, jännitystä, pelkotiloja ja ärsyyntyneisyyttä lievittävä. Oksatsepaami vähentää tuskaisuutta, rauhoittaa, väsyttää, ja edistää nukahtamista ja nukkumista.
Oksatsepaami on rauhoittava mielialalääke. Pitkään käytettynä se latistaa tunteita, mutta lyhytaikaisessa käytössä, erityisesti jos ei ole tullut toleranssia sen vaikutusta voidaan kuvata rauhoittavaksi, miellyttäväksi ja jopa iloa tuottavaksi. Pitkäaikaiskäytössä sen vaikutus muuttuu klassisen depressanttimaiseksi, jolloin se lähinnä väsyttää, latistaa tunteita ja tekee ilottomaksi. Oksatsepaami vähentää estoja ja tekee rohkeammaksi. Se sopii esiintymisjännityksen hoitoon mainiosti.
Erään tutkimuksen mukaan vanhukset, joiden veressä oli enemmän oksatsepaamia, pärjäsivät paremmin omillaan esimerkiksi kaupassa käymisessä kuin ne joilla oli vähemmän. Jos oksatsepaamia verrataan loratsepaamiin, niin loratsepaami on huomattavasti lamaavampi ja masentavampi lääke. Kaikki bentsodiatsepiinit saattavat aiheuttaa sekä masennusta että keskushermoston lamaantumista.
Vanhuksilla oksatsepaami, kuten muutkin rauhoittavat lääkkeet saattavat aiheuttaa kaatuilua, jolloin voi tulla lonkkamurtumia, jotka voivat olla huonokuntoiselle potilaalle kohtalokkaita. Lisäksi vanhuksilla oksatsepaamin ja muiden rauhoittavien lääkkeiden vaikutus muistihäiriöiden pahentumiseen on voimakkaampi kuin nuorempien. Bentsodiatsepiineista lääkeainemetabolialtaan turvallisin vaihtoehto on yleensä keskipitkävaikutteinen oksatsepaami.
Oksatsepaami on rauhoittava lääke ja siten myös psykolepti, joka aiheuttaa keskushermoston toiminnan yleistä hidastumista, joka johtuu GABAA-reseptorikompleksin (joka ilmeisesti sisältää entsyymin, ligandin tai proteiinin) positiivisesta allosteerisesta modulaatiosta (PAM) – allosteerisesta säätelystä – joka on tyypillinen vaikutus kaikille bentsodiatsepiineille BZD-reseptorin kautta, jolloin gamma-aminovoihapon (GABA) vaikutus voimistuu ja kloridi-ionikanavat avautuvat ja sulkeutuvat gamma-aminovoihappo- (GABA[A]) -reseptorikompleksissa nopeampaan tahtiin; ja kloridi-ioneja pääsee GABA[A]-reseptorikompleksin kautta soluun solukalvon kloridi-ionikanavan kautta, jolloin solukalvon jännite pienenee, joka taas estää hermoimpulssin kulun soluun, ja gamma-aminovoihapon soluja (erityisesti aivohermosoluja, mutta ilmeisesti myös muiden sisäelimien solujen) lamaava ja niiden toimintaa estävä (inhibitoiva) vaikutus voimistuu yhdessä gamma-aminovoihapon ja bentsodiatsepiinin vaikutuksen kanssa.
Hitaan vaikutusajan alkamisen vuoksi oksatsepaamia käytetään useimmin auttamaan unessa pysymistä nukahtamisen sijaan. Sitä siis voidaan käyttää unilääkkeenä, vaikka tyypillisesti unilääkkeenä käytetään muita valmisteita, kuten esimerkiksi tematsepaamia joka on myös bentsodiatsepiini kuten oksatsepaamikin. Erittäin lyhytvaikutteisia lääkkeitä ei yleensä käytetä unilääkkeenä, vaan keskipitkävaikutteisia. Lisäksi tietyt unilääkkeet ovat haittavaikutuksiltaan sen profiilisia, että niitä suositellaan käytettävän vain akuuttiin tarpeeseen. Muutenkin unihygienia on ensisijainen hoitokeino unettomuuteen, ei unilääke, joka on vasta silloin käyttöaiheinen kun muut keinot eivät auta, ja vain väliaikaiseen käyttöön.
Oksatsepaami on käyttöaiheinen myös ahdistuksen hoitoon masennustiloissa, mutta ei ainoana hoitona, ettei potilas tee itsemurhaa. Kirjallisissa lähteissä suositellaan, että oksatsepaamia määrätään ahdistuslääkkeenä masentuneille potilaille vain masennuslääkkeiden kanssa, tai muuten mielialaa rauhoittamaan masentuneille vain masennuslääkkeiden kanssa, juurikin ettei potilas masennu liikaa ja mahdollisesti tee itsemurhaa. Oksatsepaami ei ole käyttöaiheinen vakavan masennuksen hoitoon, ja muutenkin masennuksen hoidossa vain ahdistuksen lyhytaikaiseen hoitoon.
Oksatsepaami on myös käyttöaiheinen psykoottisissa tiloissa ahdistuksen hoitoon, mutta vain antipsykoottien kanssa. Oksatsepaamilla hoidetaan myös jännittyneisyyttä ja pelkotiloja. Psykoottisilla potilailla oksatsepaami ei saa olla käytössä ensisijaisena lääkkeenä.
Oksatsepaamin hoitoajan tulisi olla mahdollisimman lyhyt ja annosten tarpeeksi pieniä. Sitä ei tulisi käyttää mieluiten kuin päiviä, tai viikkoja, esimerkiksi 12 viikkoa johon sisältyy 4 viikon vieroittautumisvaihe. Sitä voidaan toki käyttää kuurina, mutta vain terapeuttisin annoksin ja siitä täytyy vieroittautua jossain vaiheessa. Usein oksatsepaamia, kuten muitakin bentsodiatsepiineja annetaan "vain tarvittaessa" jolloin toki ihmisellä voi olla lääkettä itsellään varalla vuosiakin, mutta monta vuotta kestävää päivittäiskäyttöä ei suositella.
Oksatsepaamin bentsodiatsepiini-vastaavuus on niin että 20 mg oksatsepaamia vastaa 10 mg diatsepaamia, eli 15 mg oksatsepaamitabletti vastaa 7,5 mg annosta diatsepaamia (kahden suhde yhteen, 2:1, toisin päin yhden suhde kahteen, 1:2) milligrammoina (painoyksikköinä) mitattuna, mutta määrä pyöristetään yleensä ylöspäin eli 15 mg oksatsepaamia vastaa 8 mg diatsepaamia. Toisen muuntajan mukaan 15 mg oksatsepaamia vastaa 5 mg diatsepaamia. Tällöin muuntosuhde olisi 3:1 (kolmen suhden yhteen) tai toisin päin 1:3 (yhden suhde kolmeen) milligrammoina (painoyksikköinä) mitattuna. Ensimmäisen muuntokertoimen mukaan vastaavuus_diatsepaami_milligrammoina = vastaavuus_oksatsepaami_milligrammoina / 2, tai vaihtoehtoisesti vastaava diatsepaamia_milligrammoina = (1/2)*oksatsepaamia_milligrammoina, ja toisen muuntokertoimen mukaan vastaava diatsepaamia_milligrammoina = oksatsepaamia_milligrammoina / 3, eli toisin sanoen vastaava diatsepaamia_mg = (1/3)*oksatsepaamia_mg. Esimerkiksi joko 15 mg (oksatsepaamia) / 2 = 7,5 mg (diatsepaamia) tai 15 mg (oksatsepaamia) / 3 = 5 mg (diatsepaamia). Määrä pyöristetään ylöspäin seuraavaan kokonaislukuun milligrammoina, eli 7,5 mg diatsepaamia ~ 8 mg diatsepaamia.
Opamoxin valmisteyhteenvedossa on selostettu millaisia annoksia oksatsepaamia annetaan. Yleensä 15–30 mg 1–3 kertaa päivässä riittää lievään tai keskivaikeaan ahdistukseen. Vakavampaan ahdistukseen suuremmat annokset, ja jopa 4 kertaa päivässä voi olla tarpeen. Jos lääkitys ei ole kuurina, sitä ei tarvitse ottaa kuin vain jos on aivan pakko, koska silloin se on "tarvittaessa otettava lääke". Unettomuuteen oksatsepaamia annetaan yleensä 15 mg tuntia ennen nukkumaan menoa. Lapsille ja vanhuksille aloitusannos on usein 7,5 mg, ja se voi riittää tai voidaan lisätä annostusta tarpeen mukaan. Työikäiset pärjäävät tämän tyyppisten lääkkeiden kanssa parhaiten, vaikka toki oksatsepaami voi haitata työelämässä toimimista.
Haittavaikutukset.
Oksatsepaamin haittavaikutukset ovat samankaltaiset kuin bentsodiatsepiineillä yleensä. Vaikutukset psykomotorisiin ja kognitiivisiin kykyihin ovat kuitenkin vähemmän haitallisia kuin muilla bentsodiatsepiineillä. Oksatsepaamia sisältävät lääkeaineet ovat kolmiolääkkeitä.
Oksatsepaami voi aiheuttaa sekä fyysistä että psyykkistä riippuvuutta, vaikkakin riippuvuusriski on pienempi kuin joillakin muilla bentsodiatsepiineillä. Kuitenkin pitkäaikaisessa säännöllisessä käytössä fyysinen riippuvuus on todennäköinen. Tämän vuoksi pitkäaikainen lääkitys tulee lopettaa lääkärin valvonnassa asteittain vieroitusoireiden välttämiseksi.
Bentsodiatsepiineja ja bentsodiatsepiinien kaltaisia lääkkeitä kuten oksatsepaamia ei saa käyttää, mikäli potilas ei saa masennukseen tai masennukseen liittyvään ahdistuneisuuteen asianmukaista hoitoa (tällaisilla potilailla voi esiintyä itsemurhia).
Haittavaikutuksina voi esiintyä uneliaisuutta, sedaatiota, näön hämärtymistä, horjumista ja ataksiaa (haparointia). Vanhukset ovat erityisen alttiita tässä suhteessa. Lihasvoiman heikkenemistä voi ilmetä. Riippuvuutta ja vieroitusoireita voi esiintyä. Harvinaisia käyttäytymisreaktioita ovat aggressiiviset purkaukset, kiihtyneisyys, sekavuus, depression paljastuminen itsemurhapyrkimyksineen. Muihin harvinaisiin haittavaikutuksiin kuuluvat hypotensio, gastrointestinaaliset ja näköhäiriöt, ihottumat, virtsan pidättyminen, päänsärky, huimaus, libidon ja verenkuvan muutokset sekä keltaisuus.
Levottomuuteen on parempi käyttää antipsykootteja tai mielialaa tasaavia kuin oksatsepaamia, koska bentsodiatsepiinit (kuten oksatsepaamikin) voivat aiheuttaa paradoksaalisia reaktioita kuten levottomuutta ja kiihtyneisyyttä, ja koska vieroitusoireet tekevät levottomaksi ja ahdistuneeksi. Oksatsepaamin vieroitusoireisiin kuuluu masennus, itkuisuus, mielialan heittelyt, oksentelu ja vatsakrampit.
Yhteisvaikutukset ja muut sairaudet.
Oksatsepaamia ei tule käyttää, mikäli potilas on yliherkkä oksatsepaamille tai muille bentsodiatsepiineille tai jos potilaalla on todettu myasthenia gravis, vaikea hengitysvajaus, vaikea uniapnea tai vaikea maksan vajaatoiminta.
Oksatsepaamia ei tule käyttää alkoholin kanssa, koska ne vahvistavat toistensa vaikutusta. Oksatsepaamin ja alkoholin yhteiskäyttö voi olla hengenvaarallista, koska seurauksena voi olla hengityslama tai tajuttomuus ja omaan oksennukseen tukehtuminen.
Oksatsepaamia kuten muitakaan bentsodiatsepiineja ei ole hyvä käyttää piristeiden eli stimulanttien kanssa, esimerkiksi kahvia ja teetä (kofeiinipitoisia juomia) kannattaa juoda vain kohtuudella tai välttää oksatsepaamilääkityksen aikana, koska niissä on kofeiinia joka on piriste eli stimulantti. Elimistölle ja psyykeelle on rasitteeksi käyttää sekä rauhoittavaa että piristävää ainetta samaan aikaan, ja voi tulla erilaisia oireita, joista yksi on holtiton, estoton, maaninen, hävytön ja samalla levoton, jopa aggressiivinen, mahdollisesti tuhoisa käytös. Vahvojen piristeiden ja mietojen rauhoitteiden yhteiskäyttö (sekakäyttö) saattaa liittyä itsetuhoisuuteen ja myös aiheuttaa häiriökäyttäytymistä ja järjestyshäiriöitä.
Sekä pelkän alkoholin käytön että myös alkoholin ja bentsodiatsepiinin (esimerkiksi oksatsepaamin) sekakäytön on todettu aiheuttavan muun muassa väkivaltarikoksia ja tapaturmia, myös liikenneonnettomuuksia. Myös pelkän bentsodiatsepiinin käyttö saattaa aiheuttaa ihmisessä estottomuutta ja lisätä väkivaltaisuutta ja haitata liikenteessä aiheuttaen liikenneonnettomuuksia muun muassa autolla, polkupyörällä tai moottoripyörällä ajaessa. Oksatsepaami alkoholin kanssa aiheuttaa usein tietynlaista pirteyttä ja levottomuutta, ja samalla ihminen on estoton ja kömpelö, eikä ole moottoriajoneuvon ajokunnossa.
Rauhoitteet (kuten psykoosilääkkeet, alkoholi ja monet muut keskushermostoa lamaavat lääkkeet – esim opioidit ja opiaatit) eivät sovi tämän tyyppisten (rauhoittavien, huumaavien) lääkkeiden kanssa (bentsodiatsepiinit, muut rauhoittavat, pseudobentsodiatsepiinit), koska jos käyttää montaa rauhoittavaa ainetta samaan aikaan niin saattaa tulla voimakas päihtymystila johon saattaa liittyä muistinmenetys, kaatuminen, onnettomuus, väkivalta, tajuttomuus ja mahdollinen hengityslama. Oksatsepaamin, joka on bentsodiatsepiini, käyttäminen yhtä aikaa ketiapiinin, joka on psykoosilääke, kanssa saattaa aiheuttaa verenkiertokollapsin. Lähde: Pharmaca Fennica 2018 (kirja, kirjastosta).
Bentsodiatsepiinit (kuten esimerkiksi oksatsepaami, joka sekin on bentsodiatsepiini kuten diatsepaamikin, ja loratsepaami ja monet muut) lasketaan rauhoittaviksi PKV-lääkkeiksi ja huumausaineiksi. Rauhoittavien lääkeaineiden käytön määrän lisääntyessä annoksena (suurentuessa) esimerkiksi moottoriajoneuvojen ajo saattaa muuttua vaaralliseksi ja epävakaaksi (reaktiokyvyn ja huomiokyvyn sekä psykomotoriikan heikentyessä); sekä polkupyörän, erilaisten koneiden käyttö ja jopa käveleminen voi vaikeutua tai muuttua jopa mahdottomaksi. Suuremmilla annoksilla käyttäjälle saattaa kehittyä tajuttomuus tai kooma. Muiden rauhoittavien päihteiden samanaikainen käyttö saattaa johtaa jopa kuolemaan, koska käyttäjä saattaa tukehtua omaan oksennukseensa tai saada hengityslaman. Esimerkiksi opiaattien käyttö lisää vakavien haittavaikutusten riskiä. Määrättäessä Opamox-valmistetta (oksatsepaami-lääkeainetta) samanaikaisesti opioidien kanssa, on asetettava pienin tehoava annos ja hoidon on oltava mahdollisimman lyhytkestoinen. Oksatsepaamin käyttö opioidin kanssa saattaa lisätä hengityslaman, kooman ja kuoleman riskiä.
Oksatsepaamin käyttäminen alkoholin kanssa yhdessä saattaa lisätä aspiraatiokeuhkokuumeen riskiä, koska ihminen saattaa alkoholin ja oksatsepaamin vaikutuksen alaisena nukkuessaan närästää oksennusta suuhunsa ja oksennus saattaa joutua keuhkoihin, jonne se pesiytyessään saattaa aiheuttaa pesäkkeen josta tulee aspiraatio- (eli sisäänhengitys) keuhkokuume, jonka kuolleisuus on suhteellisen korkea. Myös ilman alkoholia rinnakkain käytettyjen lääkkeiden ottaminen saattaa aiheuttaa oksennusreaktion oksatsepaamin kanssa.
Tupakointi nopeuttaa oksatsepaamin ja muiden bentsodiatsepiinien puhdistumaa elimistöstä pois. Tupakointi lisää oksatsepaamin metaboliaa, eli elimistö käsittelee ja poistaa oksatsepaamin nopeammin pois elimistöstä jos ihminen tupakoi.
Farmakokinetiikka.
Oksatsepaamilla ei ole farmakologisesti aktiivisia metaboliitteja, eli aineenvaihduntatuotteita, mutta se muuttuu elimistössä vielä glukuronidiksi glukuronidaation kautta. Glukoronidi poistuu virtsan kautta elimistöstä.
Oksatsepaami on myös diatsepaamin lopullinen farmakologisesti aktiivinen metaboliitti.
Vaikutus kaloihin.
Vuonna 2013 julkaistussa Uumajan yliopistossa tehdyssä tutkimuksessa ahvenia altistettiin viikon ajan paikoittain Ruotsin vesistöistä löytyville oksatsepaami-pitoisuuksille. Tämän jälkeen tehdyissä käyttäytymiskokeissa altistetut ahvenet toimivat verrokkeihin verrattuna huomattavasti varomattomammin. Tutkija Jerker Fickin mukaan vastaavia pitoisuuksia on joka puolella maailmaa.