Kiinankeltaruusu

Kiinankeltaruusu ("Rosa hugonis") on Kiinassa luonnonvaraisena kasvava ruusulaji, jota on 1900-luvun alkuvuosista lähtien käytetty koristepensaana. Kiinankeltaruusulle on tunnusomaista tuuheaksi kasvava kookas pensas ja runsas kukinta pienin keltaisin kukin. Kiinankeltaruusun englanninkielinen nimi on Golden Rose of China. Ruotsin kielessä ruusua kutsutaan nimellä kinesisk gulros"."
Kiinankeltaruusun löytöhistoria.
Kiinankeltaruusun löysi irlantilainen lähetyssaarnaaja Hugh Scallan Kiinan Shanxin maakunnan vuorilta vuonna 1899. Hän lähetti ruusun siemeniä British Museumiin, jonka viranomaiset toimittivat ne edelleen Lontoon kasvitieteelliseen puutarhaan Kew Gardensiin. Kew Gardenissa kasvatetun ruusun perusteella englantilainen kasvitieteilijä William Botting Hemsley luokitteli ruusun vuonna 1905 ja antoi sille tieteelliseksi nimeksi "Rosa Hugonis" löytäjänsä nimen mukaan.
Ulkonäkö ja koko.
Kiinankeltaruusu kasvaa luonnonvaraisena 0,6-2,5 metriä korkeaksi tuuheaksi, tiheäksi, hyvin haaroittuneeksi pensaaksi. Kaarevat versot ja oksat ovat nuokkuvat, kuoreltaan ruskeat ja niissä on eri kokoisia piikkejä. Lehdet ovat väriltään tumman ruohonvihreät, lehdyköitä on 5-13, pituudeltaan 0,8-2 cm, soikeita, sahalaitaisia. Kiinankeltaruusu kukkii Kiinassa aikaisin keväällä, yleensä toukokuun puoliväliin mennessä. Kukkia on suuria määriä, ne ovat halkaisijaltaan noin 5 cm, kupinmuotoisia ja niissä on 5 terälehteä. Väri vaihtelee vaaleankeltaisesta keltaiseen. Kukat ovat yksittäin, eivät ryppäissä. Heteet ovat keltaiset. Kukissa on mieto, hunajan ja pellavaöljyn vivahteinen tuoksu. Kukinnan jälkeen muodostuvat kiulukat ovat violetinpunaisia tai mustanruskeita, muodoltaan pallomaisia ja halkaisijaltaan 1,2-1,5 cm.
Levinneisyys.
Kiinankeltaruusun alkuperäinen levinneisyysalue on Kiinan keskiosissa Gansun, Qinghain, Shaanxin, Shanxin ja Sichuanin maakunnissa, joissa se kasvaa vuoristoseuduilla n. 600-2 300 metrin korkeudessa merenpinnasta avoimilla rinteillä, metsien reunoissa ja pensastoissa. Vieraslajina Kiinankeltaruusua esiintyy vähäisessä määrin Etelä-Ruotsissa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.
Kiinankeltaruusun risteymät ja muunnokset.
Kiinankeltaruusun ja jonkin toisen ruusulajin risteyminä syntyneitä ruusulajikkeita ovat mm. "Rosa" 'Cantabrigiensis', joka on kiinankeltaruusun ja silkkiruusun ("Rosa sericea)" risteytys ja "Rosa" 'Headleyensis', joka on kiinankeltaruusun ja pimpinellaruusu 'Altaican' risteytys.
"Rosa xanthinaa" pidetään nykyisin luonnossa syntyneenä, kiinankeltaruusun kerrannaiskukkaisena muunnoksena, vaikka se alun perin on määritelty erilliseksi ruusulajiksi ("Rosa xanthina" Lindl. 1820")". "Rosa xanthinan" kukassa on terälehtiä 5-20. Kiinassa "Rosa xanthina ja Rosa hugonis" lukitellaan edelleen eri ruusulajeiksi.
Käyttö koristepensaana.
Kiinankeltaruusua voidaan kasvattaa pensaana tai köynnösruusun tapaan tuettuna. Puutarhassa se kasvaa 1-2,5 metriä korkeaksi. Britanniassa kiinankeltaruusu kukkii kesäkuun alussa. Suomessa alkukesällä. Se viihtyy parhaiten aurinkoisessa paikassa, humuspitoisessa, tuoreessa, maaperässä, mutta sietää myös varjoa ja vähäravinteista ja kuivaa maaperää. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I-II.